recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Pefkákia** (kreik. Πευκάκια) on helladisen kulttuurin aikaisen asutuksen arkeologinen kohde Magnesiassa Kreikassa. Se sijaitsee samannimisellä niemellä Pagasitikóslahden länsirannalla Vóloksen kunnassa, etelään Vóloksen kaupungista.

Pefkákian paikka asutettiin alun perin myöhäisellä neoliittisella kaudella niin kutsutun Dimínin kulttuurin aikana 4000–3000-luvuilla eaa. Asutus kukoisti erityisesti helladisella kaudella eli Manner-Kreikan pronssikaudella. Tuolloin sillä oli laajat kauppayhteydet muun muassa Kykladeille sekä Manner-Kreikan eteläosiin. Paikka oli asuttuna yhtäjaksoisesti mykeneläisen kauden loppupuolelle 1200-luvulle eaa. saakka, jolloin asutus hylättiin.

Erään teorian mukaan mykeneläisellä kaudella kyseessä olisi ollut sama paikka kuin *Neleia*, joka oli läheisen Iolkoksen kaupungin satamia. Kreikkalaisessa mytologiassa Neleian perusti Neleus. Mykeneläiseltä kaudelta paikalta on kaivettu esiin lukuisten talojen perustuksia 1300–1200-luvuilta eaa. sekä hautoja 1400–1300-luvuilta eaa.

Geometrisella kaudella lähistöllä on ollut pienimuotoisempaa asutusta, sillä seudulta on löydetty aikakauden hautoja. Antiikin aikana seutu oli Demetriaan kaupungin vallassa.

Pefkákian arkeologiset kaivaukset suoritettiin vuosina 1967–1973 ja 1976–1977. Kaivauksia ovat suorittaneet saksalaiset arkeologit.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Μυκηναϊκός οικισμός στα Πευκάκια / Αρχαία Νήλεια *Αρχαιολογικός Άτλας Θεσσαλίας*.  Arkistoitu 26.3.2018. Viitattu 21.8.2017.
2. 1 2  Pefkakia *Foundation of the Hellenic World*. Viitattu 21.8.2017.
3. 1 2  Volos, Sesclo, Dimini *Tours 2 Greece*. Viitattu 21.8.2017.
4. ↑  Lefkandi I - Kastri Pottery *Foundation of the Hellenic World*. Viitattu 21.8.2017.
**Timor** (omakielinen nimi: **uab meto**) on Timorin saaren länsiosassa, Indonesiassa puhuttava austronesialainen kieli. Sen lähimpiä sukulaiskieliä ovat mm. baikeno ja termanu. Kielen ei katsota olevan uhanalainen. Kiellä on myös jonkin verran puhujia Itä-Timorin puolella, Oecussi-Ambenossa. Kieltä puhuu äidinkielenään noin 700 000 ihmistä (2009).

Timorilla on useita murteita ja jopa yksittäisillä kylillä voi olla omat murteensa.

Kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin.

Fonologia
---------

### Konsonantit

|  | Labiaali | Alveolaari | Postalveolaari | Palataali | Velaari | Glottaali |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **Nasaali** | m | n |  |  |  |  |
| **Klusiili** | p | b | t | d |  |  | k | g |  |
| **Affrikaatta** |  | c | ɟ | t͡ɕ | d͡ʑ |  |  |  |
| **Frikatiivi** | f | s | z |  |  |  | h |
| **Lateraali** |  | l |  |  |  |  |
| **Tremulantti** |  | r |  |  |  |  |
| **Approksimannti** | w |  |  | j |  |  |

Lähde:

### Vokaalit

|  | Etinen | Keskinen | Takainen |
| --- | --- | --- | --- |
| **Suppea** | i |  | u |
| **Puoliavoin** | e |  | o |
| **Avoin** |  | a |  |

Lähde:

Lähteet
-------

1. ↑  Uab Meto *Ethnologue*. Viitattu 17.4.2022. (englanniksi)
2. ↑  Glottolog 4.5 - Uab Meto *glottolog.org*. Viitattu 17.4.2022.
3. 1 2 3  Dawan alphabet, prounciation and language *omniglot.com*. Viitattu 17.4.2022.
4. ↑  Did you know Uab Meto is at risk? *Endangered Languages*. Viitattu 17.4.2022. (englanniksi)
5. ↑  ScriptSource - Uab Meto written with Latin script *scriptsource.org*. Viitattu 17.4.2022.

Austronesialaiset kielet
abadi | abung | adonara | alune | anuta | atšeh | ’auhelawa | badui | bali | belait | bugi | buru | cebuano | chuuk | etelämarquesas | fidži | gao | havaiji | hiligaino | iloko | indonesia | jaava | japi | karoliini | kiribati | madura | malagassi | malaiji | maori | minangkabau | mokerang | nauru | palau | pingelap | pohjoismarquesas | rapanui | samoa | sunda | tagalog | tahiti | taroko | tetum | tikopia | timor | tonga | tšamorro | tuvalu | wanukaka | watubela
Ruotsin kuninkaallisessa taideakatemiassa   
 opiskelleita suomalaisia 

---



 

Johan Jacob Ahrenberg, Anton Wilhelm Arppe, Charles Bassi, Johan Zacharias Blackstadius, Edla Blommér, Erik Cainberg\*, Theodor Decker, Robert Wilhelm Ekman\*, Erik Enroth, Gustaf Wilhelm Finnberg, Johan Erik Hedberg, Johan Gustav Hedman, Gustaf Erik Hedman, Theodor Höijer, Karl Emanuel Jansson, Johan Knutson, Unto Koistinen, Helmi Kuusi, Aleksander Lauréus\*, Johan Erik Lindh, Frans Wilhelm Lüchow, Erik Johan Löfgren, Karl Peter Mazér, Hjalmar Munsterhjelm, Martti Mäki, Victorine Nordenswan, Johan Oldenburg, Antero Olin, Erik Palmstedt, Jacob Rijf, Mathilda Rotkirch, Carl Axel Setterberg, Carl Eneas Sjöstrand, Frans Sjöström, Anita Snellman, Erland Stenberg, Johan Henrik Strömer, Emanuel Thelning, Isak Wacklin, Ferdinand von Wright, Magnus von Wright, Wilhelm von Wright   
 \* agré

 

 

 

 

 

 

 

 

 

 

 

 

 

 


Düsseldorfin koulukuntaan kuuluvat suomalaiset taiteilijat 

---

Werner Holmberg, Maantie Hämeessä (Helteinen kesäpäivä), 1860.
 Werner Holmberg, *Maantie Hämeessä (Helteinen kesäpäivä)*, 1860. 

 

Fanny Churberg, Karl Anders Ekman, Severin Falkman, Ellen Favorin, Alina Forsman, Hanna Frosterus-Segerstråle, Alexandra Frosterus-Såltin, Emma Gylden-von Schantz, Werner Holmberg, Karl Emanuel Jansson, Arvid Liljelund, Berndt Lindholm, Erik Johan Löfgren, Hjalmar Munsterhjelm, Victorine Nordenswan, Augusta Soldan, Victoria Åberg

 

 

 

 

 

 

 

 

 

 

 

 

 

 

Victorine Nordenswan: *Evankelista Johannes*, 1866.
**Hildur Antoinette Victorine Nordenswan** (14. kesäkuuta 1838 Hämeenlinna – 25. elokuuta 1872 Hämeenlinna) oli suomalainen taidemaalari.

Nordenswanin vanhemmat olivat pankinjohtaja Johan Henrik Nordenswan ja Jakobina Fredrika o.s. von Numers. Hän opiskeli Tukholman kuninkaallisessa taideakatemiassa 1860–1862 ja maalasi 1860-luvulla erityisesti uskonnollisia aiheita. Nordenswanin taiteilijan ura katkesi kuitenkin ennenaikaisesti, kun hän kuoli jo 34-vuotiaana keuhkotuberkuloosiin.

Teoksia
-------

* *Evankelista Johannes*, 1866
* *Surevia naisia Kristuksen haudalla*, 1868

Palkinnot
---------

* II palkinto dukaattikilpailussa 1865
* I palkinto dukaattikilpailussa 1867
* Palkinto Suomen Taideyhdistyksen ylimääräisessä kilpailussa 1869

Lähteet
-------

* Victorine Nordenswan kuvataiteilijamatrikkelissa
* Valtion taidemuseo: Victorine Nordenswan[vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Victorine Nordenswan** Wikimedia Commonsissa

* / Victorine Nordenswan *Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen)*. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Uppslagsverket Finland
* Biografiasampo

 |

 |
**Antto Laiho** (29. toukokuuta 1870 Kankaanpää – 17. joulukuuta 1942 Forssa) oli suomalainen agronomi, jota pidetään yhtenä suomalaisen maatalousopetuksen uranuurtajista.

Elämä
-----

Maanviljelijäperheeseen syntynyt Laiho kirjoitti ylioppilaaksi Porin lyseosta, jonka jälkeen hän opiskeli maanmittausinsinööriksi Helsingin Polyteknillisessä opistossa ja valmistui myös agronomiksi Mustialan maanviljelyskoulusta vuonna 1896. Vuosina 1904–1907 Laiho toimi Kaarinassa Tuorlan maamieskoulun johtajana, josta hän siirtyi Mustialaan yhteiskunnallisten aineiden opettajaksi. Myöhemmin Laiho valittiin Mustialan maanviljelyskoulun johtajaksi vuonna 1929, jossa tehtävässä hän oli syksyyn 1937 saakka.

Laiho oli kiinnostunut erityisesti osuustoiminta-aatteesta sekä maatalouden historiasta. Mustialan maatalousmuseon hoitajana hän toimi vuodesta 1922 lähtien, jolloin sen perustaja Gösta Grotenfelt kuoli. Laihon aikana museon kokoelmat kasvoivat huomattavasti, lisäksi hänen ansiokseen voidaan lukea 1937 valmistunut uusi museorakennus. Laiho oli jo aikaisemmin 1910-luvulla tehnyt yhdessä Grotenfeltin kanssa useita maatalousesineiden keräysmatkoja eri puolille maata.

Antto Laiho asui Tammelassa vuodesta 1908 lähtien ja oli aktiivisesti mukana pitäjän kunnalliselämässä. Kunnallisneuvoksen arvonimen hän sai 1926. Laihon kirjallinen tuotanto käsittää muun muassa maanviljelijöille tarkoitettuja lakioppaita sekä historiikkeja. Hänen tunnetuin teoksensa on vuonna 1912 ilmestynyt *Wanhan kansan merkkipäivät*, josta on myöhemmin otettu lukuisia uusintapainoksia aina 2000-luvulle saakka.

Teoksia
-------

* *Suomen maatalouden historia*, omakustanne, Tammela, 1910.
* *Maamiehen lakikirja*, Kansa, Helsinki, 1912.
* *Wanhan kansan merkkipäivät*, Karisto, Hämeenlinna, 1912.
* *Juhannuksen vietto Kankaanpään Vihtiläjärvellä*, teoksessa *Satakunta – Kotiseutututkimuksia III*, Satakuntalainen Osakunta, Helsinki, 1914.
* *Kunnallistaksoituksesta maalaiskunnissa: ohjeita taksoittajille ja verovelvollisille*, Karisto, Hämeenlinna, 1916.
* *Kunnallismiehen lakikirja*, Karisto, Hämeenlinna, 1925.
* *Mustialan opiston historia 1840-1908*, Mustialan maamiesopisto, Forssa, 1928.
* *Tammelan osuuskauppa r.l. 1919-1929*, Tammelan Osuuskauppa, Forssa, 1929.
* *Mustialan maamiesopisto 1908-33*, Mustialan maamiesopisto, Forssa, 1934.
* *Tammelan osuuskauppa r.l. 1919-1934*, Tammelan Osuuskauppa, Forssa, 1934.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  LAIHO Antto Helsingin yliopiston Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899. Viitattu 23.8.2015.
2. 1 2  Antto Laiho Lounakirjailijat. Viitattu 23.8.2015.
3. ↑  Antto Laiho Virtuaalikylä. Viitattu 22.8.2015.
4. ↑  Korhonen, Teppo: SATA VUOTTA MAATALOUSMUSEOTOIMINTAA Helsingin yliopisto. Viitattu 23.8.2015.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
Peacock Theater ulkoapäin nähtynä vuonna 2022.
Peacock Theaterin konserttisali.
**Peacock Theater** (aiemmin **Microsoft Theater** ja **Nokia Theatre L.A. Live**) on lokakuussa 2007 avattu konserttiareena Los Angelesin keskustassa. 7 100-paikkainen esiintymisareena on osa vuosina 2007−2009 valmistunutta L.A. Live -vapaa-ajanvietto- ja hotellikeskusta.

Parin ensimmäisen kuukauden aikana areenalla esiintyivät muun muassa Eagles, Dixie Chicks, Neil Young, Sugarland, Queens of the Stone Age, Anita Baker, Mary J. Blige, So You Think You Can Dance? Tour, John Fogerty ja La Quinta Estacion. Areenalla on järjestetty American Music Awards 2007 -tilaisuus ja se on havitellut Oscar-, Emmy- ja Grammy-gaalojen isännyyttä. Areenaa on käytetty myös *American Idol* -kilpailun finaaleissa seitsemännestä tuotantokaudesta alkaen.

Nokian nimeä kantavia teattereita on ollut Los Angelesin lisäksi myös New Yorkissa ja Dallasissa. Esiintymisareenat ja konsertit ovat osa Nokian musiikkisoitinten myyntistrategiaa, yhtiö uskoo soitinmyynnin lisääntyvän konserttien tukemana.

Konserttisalin nimeksi muutettiin Microsoft Theater kesäkuussa 2015. Kesäkuussa 2023 konserttitalo sai nimekseen Peacock Theater.

Lähteet
-------

1. 1 2  Microsoft Theaterin internet-sivusto
2. ↑  Los Angelesiin avataan 7 100-paikkainen Nokia-teatteri, Helsingin Sanomat 12.10.2007 C3
3. ↑  Nokian rahoittama konserttiareena avasi ovensa, Helsingin Sanomat 11.11.2007 C3
4. ↑  L.A. Live's Nokia Theatre changes name to Microsoft Theater *latimes.com*. Viitattu 16.8.2015. (englanniksi)
5. ↑  Von Quednow, Cindy: Microsoft Theater, Xbox Plaza at L.A. Live to bear Peacock name *KTLA 5*.  15.6.2023.  Arkistoitu 22.6.2023. Viitattu 19.9.2023. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Peacock Theaterin verkkosivut
**Hans Henrik Brummer** (8. toukokuuta 1875 Helsinki – 9. huhtikuuta 1930 Helsinki) oli suomalainen sotilas ja virka- ja valtiopäivämies.

Brummerin vanhemmat olivat kenraali Karl Magnus Emil Brummer ja Katarina Krylov. Ylioppilaaksi Turussa 1892 tullut Brummer suoritti Pietarissa Pavlovskin sotaopiston kurssin 1897 ja palveli Venäjän keisarikunnan armeijassa. Hän suoritti Pietarissa myös yleisesikunnan sotakorkeakoulun tutkinnon, osallistui ensimmäiseen maailmansotaan ja yleni everstiluutnantiksi 1917. Brummer toimi myös keisarin Suomen asiain kanslian kielenkääntäjänä 1910–1914 ja Suomen kenraalikuvernöörinkanslian virkamies ja vt. johtaja hän oli 1917–1918. Suomen valkoisen armeijan ja sitten Suomen puolustusvoimien palveluksessa Brummer yleni everstiksi 1919 ja palveli yleisesikunnassa vuoteen 1925, toimien myös opettajana kadettikoulussa. Puolustusministeriön kutsuntatoimiston tarkastajana työskennellyt Brummer oli viimeksi vuodesta 1927 kutsuntalaitoksen keskuslautakunnan puheenjohtaja.

Brummer oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1905–1906.

Lähteet
-------

1. 1 2  Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899: Brummer Hans Henrik Viitattu 5.5.2021.
2. ↑  Eversti H. H. Brummer kuollut.  *Helsingin Sanomat*, 10.04.1930, nro 97, s. 7. Kansalliskirjasto. Viitattu 05.05.2021.
3. ↑  Förteckning öfver Finlands till urtima landtdagen i Helsingfors år 1905–1906 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen år 1905–1906. Andra häftet. Helsingfors: Helsingfors Centraltryckeri, 1907, ss. 945-954.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
*Tämä artikkeli kertoo Marvel-kustantamon supersankarittaresta, DC Comics-kustantamon hahmosta katso: Volcana.*

**Volcana** on Marvel-kustantamon sarjakuvissa esiintyvä supersankari.

Historia
--------

Yhdessä ystävänsä Titanian kanssa Marsha Rosenberg joutui mukaan universumin toiselle puolelle voimallisen Tuonpuoleisen käynnistettyä Salatut Sodat. Tuonpuoleinen muokkasi Marvel-universumin roistoille ja sankareille Taisteluplaneetan käyttäen osia eri puolita universumia. 

Denverin lähiöstä tapahtumiin mukaan joutunut Marsha janosi valtaa ja voimaa. Hän suostuikin palvelemaan Latverian monarkkia Tohtori Doomia. Doom rakensi muukalaisteknologiaa apunaan käyttäen koneen, joka muunsi Taisteluplaneetan myrskyn energiaksi, jonka sitten siirsi Marshaan. Käsittelyn seurauksena Marsha huomasi kykenevänsä muuttumaan sulaksi laavaksi säilyttäen samalla ihmismuotonsa. 

Hän valitsi itselleen tulivuoren omaisen nimen Volcana ja iski yhdessä muiden roistojen kanssa sankareita vastaan. Tapahtumien aikana Marshan ja voimakkaan Molekyylimiehen välille kehkeytyi suhde. Sotien päätyttyä Marsha palasi takaisin Maahan yhdessä rakastettunsa Molekyylimiehen kanssa. 

Myöhemmin Marsha huomasi olevansa kykenevä jäljittelemään kehollaan myös muita tulivuorimaisia ominaisuuksia. Taistellessaan Velhoa ja Klawia vastaan Volcana muutti muotoaan jopa tuhkamaiseksi aineeksi. Syy muutoksiin selvisi Molekyylimiehen kautta, joka jumalaisilla voimillaan oli muuttanut Volcanaa perustavanlaatuisesti. Volcana sai nähdä ripauksen Molekyylimiehen sisintä ja pelästyneenä Volcana erosi tästä. Nykyään Volcana asuu New Yorkissa.

Voimat ja varusteet
-------------------

Volcanalla on Tohtori Doomin käsittelyn jäljiltä kyky muuttaa oma ruumiinsa laavamaiseksi substanssiksi säilyttäen silti samalla ihmismuotonsa ja kykynsä ajatella. Volcana kykenee myös ampumaan tulikuumaa laavamaista ainetta käsistään. 

Molekyylimiehen muokkauksen jäljiltä Volcana kykenee jäljittelemään myös muita tulivuorimaisia elementtejä.

Volcana muissa medioissa
------------------------

Volcana esiintyy amerikkalaisessa sarjakuvaromaanissa *Spider-Man/X-Men: Time's Arrow: The Present* (ei julkaistu suomeksi), jossa hänet palkkaa aikamatkaajaroisto Kang Valloittaja taistelemaan Cablea ja Petoa vastaan. Vaikka Volcana ei olekaan palkkasoturi, hän tarvitsi rahaa autonsa korjaukseen.

Lähteet
-------

1. ↑  *Fantastic Four Annual* #23. Marvel Comics.
**Fredrik Vilhelm Söderling** (15. maaliskuuta 1832 Siuntio – 23. lokakuuta 1891 Turku) oli suomalainen piirilääkäri ja professori.

Söderlingin vanhemmat olivat siuntiolainen katselmuskirjuri Hans Söderling (k. 1834) ja Anna Maria Byman tämän toisessa avioliitossa. Hän kävi Helsingin yläalkeiskoulua ja pääsi ylioppilaaksi 1850. Söderling valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1858, filosofian maisteriksi 1860, lääketieteen kandidaatiksi 1861 sekä lääketieteen lisensiaatiksi ja lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1865.

Söderling oli Rymättylän piirin piirilääkärinä vuodesta 1870 ja Turun piirin piirilääkärinä vuodesta 1889. Hän toimi samalla Naantalin vesiparantolan lääkärinä. Söderling sai professorin arvon 1891.

Söderling oli naimisissa vuodesta 1873 Zaida Matilda Franckin (k. 1917) kanssa. Heidän poikansa oli turkulainen lääkäri Hans Söderling (1877–1933).

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Fredrik Vilhelm Söderling. Verkkojulkaisu 2005. Luettu 14.5.2021.
**Silver City** on kaupunki New Mexicon osavaltiossa Yhdysvalloissa. Se on Grantin piirikunnan hallintokeskus. Silver City on perustettu vuonna 1870. Sen pinta-ala on 26,3 km². 

Silver City on tunnettu monipuolisesta kulttuuritarjonnastaan.

Historia
--------

Ensimmäiset asukkaat olivat Mogollonin kulttuurin intiaaneja, jotka olivat asuttaneet nykyisen Silver Cityn alueen noin vuosien 900-1000 paikkeilla. Nämä pueblo-intiaanit asuivat kallioseinämien luolissa. Heidän jälkeensa monet muut alkuperäisheimot, kuten Suurten tasankojen apassit, vaelsivat seudulle. Paljon myöhemmin espanjalaiset valloittivat alueen. Espanjalaiset alkoivat kaivaa kuparia, jota intiaanit olivat jo hyödyntäneet, mutta eivät asuneet alueella pysyvästi apassien vihamielisyyden takia. Espanjalaiset kutsuivat laaksoa nimellä La Ciénega de San Vicente.

Yhdysvaltain sisällissodan jälkeen pysyvä asutus alkoi lisääntyä. 1860-luvulta lähtien seuraavien parinkymmenen vuoden aikana apassit hyökkäilivät uudisasukkaiden kimppuun. Vuonna 1869 ensimmäiset valkoihoiset uudisasukkaat, William M. Milby ja John M. Bullard, asettuivat asumaan alueelle. Seuraavan vuoden aikana asukasmäärä kasvoi 80 hengellä. Vuonna 1870 paikka sai nykyisen nimensä.

Vuodesta 1871 Silver City on ollut Grantin piirikunnan pääkaupunki.

Väestö
------

Silver Cityn asukasluku on noin 10 300 (2013). Latinojen (mitä tahansa rotua; alkuperä espanjankielisessä Latinalaisessa Amerikassa tai Espanjassa) osuus on noin 52 %.

Maantiede
---------

Silver City sijaitsee 1872 metriä merenpinnan yläpuolella. Monien ilmastovyöhykkeiden ansiosta sääolot ja kasvillisuus ovat seudulla hyvin vaihtelevia. Kesät ovat kuumia ja talvet viileitä. Korkein mitattu lämpötila on 43 °C (heinäkuu 2005) ja alin –24 °C (tammikuu 1913).

Kaupungin luoteispuolella sijaitsee Silver City Range, jonka korkein huippu McComas Peak on 2 341 metriä merenpinnan yläpuolella.

Gila Wilderness on 2 000 neliökilometrin laajuinen erämaa-alue, jonka eteläraja on noin 30 kilometriä kaupungin pohjoispuolella. Erämaa on osa suurta Gilan kansallismetsää. Lähistöllä virtaava Gila River tarjoaa kalastus- ja retkeilymahdollisuuksia.

Lähiseudulla on useita järviä: Lake Roberts, Bill Evans Lake, Snow Lake, Wall Lake ja Bear Canyon Dam.

Nähtävyydet
-----------

Hyviä vierailukohteita ovat Western New Mexico University Museum, Silver City Museum, Fort Bayard ja The Central Mining District. Pueblo-intiaanien kallioseinämäasumuksiin voi tutustua 70 kilometrin päässä olevalla Gilan erämaa-alueella.

Lähteet
-------

1. ↑
2. 1 2  Michael Wallis: Billy the Kid, The Endless Ride (2007)
3. 1 2 3  Robert Julyan: The Place Names of New Mexico (1998)
4. ↑
5. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
6. ↑
7. ↑
8. 1 2

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Silver City (New Mexico)**.
* Silver Cityn verkkosivut
**Karl Fredrik Stenbäck** (14. huhtikuuta 1798 Alahärmä – 31. toukokuuta 1875 Alavus) oli suomalainen pappi ja valtiopäivämies. 

Stenbäckin vanhemmat olivat kirkkoherra Karl Fredrik Stenbäck ja Beata Mellberg ja puoliso vuodesta 1834 Emilia Ottilia Kristina von Essen (k. 1915). Stenbäck tuli ylioppilaaksi Turussa 1818 ja Uppsalassa 1827, ja hänet vihittiin papiksi 1833. Rovastin arvon hän sai 1841. Stenbäck oli Utsjoen ja Inarin vt. kirkkoherra vuodesta 1831 ja vakinainen vuodesta 1833. Alavuden ja Kuortaneen kirkkoherraksi hän tuli 1846. Stenbäck toimi Lapuan rovastikunnan vt. lääninrovastina vuodesta 1857 ja vakinaisena vuodesta 1859. Hän oli pappissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1863.

Kirkkoherra, valtiopäivämies Karl Emil Stenbäck, toimittaja Konrad Kivekäs ja kirkkoarkkitehtina tunnettu Josef Stenbäck olivat Karl Fredrik Stenbäckin poikia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Karl Fredrik Stenbäck. Verkkojulkaisu 2005. Viitattu 21.12.2020
2. ↑  Stenbäck, Karl Fredrik Suomen papisto 1800–1920-verkkojulkaisu. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2017. Viitattu 21.12.2020


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Suomen pappissäädyn valtiopäivämiehet 1863 |
| --- |
|  |
| Arkkipiispa:Edvard Bergenheim |
|  |
| Edustajat | 

|  |  |
| --- | --- |
| Piispat | 
* Robert Frosterus
* Carl Gustaf Ottelin

 |
|  |
| Turun arkkihiippakunta | 
* Ehström
* von Essen
* Geitlin
* Granfelt
* Grönberg
* Helander
* H. Heikel
* Hellén
* Hertzberg
* Lilius
* Renvall
* Rosengren
* Schauman
* Stenbäck
* Sulin

 |
|  |
| Porvoon hiippakunta | 
* Alopaeus
* Borenius
* Bergh
* Beyrath
* Granfelt
* Hackzell
* Nordström
* Sirén
* Snellman

 |
|  |
| Kuopion hiippakunta | 
* Bergh
* Borg
* Castren
* Europaeus
* A. Heikel
* Saxbäck

 |

 |

 |


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852

 |

 |
Gustaf Järnefelt
**Gustaf Johan Järnefelt** (25. toukokuuta 1823 Tohmajärvi – 5. toukokuuta 1883 Helsinki) oli suomalainen juristi ja valtiopäivämies. 

Järnefeltin vanhemmat olivat kruununvouti Gustaf Adolf Järnefelt ja Aurora Fredrika Molander ja puoliso vuodesta 1866 Amalia Kristina Seitz (k. 1908), Nils Ludvig Arppen leski. Järnefelt tuli ylioppilaaksi 1841 ja suoritti tuomarintutkinnon 1850. Varatuomarin arvon hän sai 1853. Järnefelt oli Viipurin hovioikeuden ylimääräinen kanslisti vuodesta 1852, kanslisti vuodesta 1858, aktuaari vuodesta 1859, ylimääräinen viskaali vuodesta 1861 ja notaari vuodesta 1862. Ilomantsin tuomiokunnan tuomari hänestä tuli 1865. Järnefelt omisti Everilän tilan Tohmajärvellä. Hän oli aatelissäädyssä sukunsa edustaja valtiopäivillä 1867, 1877–1878 ja 1882.

Oikeusneuvos, valtiopäivämies Tauno Järnefelt oli Gustaf Johan Järnefeltin poika.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Gustaf Johan Järnefelt. Verkkojulkaisu 2005. Viitattu 7.12.2020.
**Tom Ford** (s. 27. elokuuta 1961 Austin, Texas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen muotisuunnittelija ja elokuvaohjaaja.

Hän syntyi Texasissa 1961, ja muutti nuorena New Yorkiin opiskelemaan taidehistoriaa, kunnes vaihtoi arkkitehtuuriin Parsonin suunnittelukoulussa New Yorkissa.

Vuonna 1986 Ford liittyi amerikkalaisen suunnittelijan Cathy Hardwickin suunnittelutiimiin, ja kaksi vuotta myöhemmin hänestä tuli suunnittelupäällikko Perry Ellisillä. Vuoteen 1990 mennessä Ford oli muuttanut Milanoon ja liittynyt Guccin tiimiin, ja kahdessa vuodessa hän kipusi Guccin luovan suunnittelun johtoon.

Kun Gucci osti osake-enemmistön Yves Saint-Laurentista, Ford nimettiin johtavaksi suunnittelijaksi. Ford on sanonut että hänen menestyksensä salaisuus piilee hänen energiassaan, ja että hän nukkuu öisin vain noin kolme tuntia. Hänen julkkisfaneihin kuuluvat muun muassa Madonna, Bianca Jagger ja Trudie Styler.

Tom aiheutti pienen hämmennyksen mainostaessaan M7-tuoksuaan. Kampanjassa oli malli Samuel de Cubber täysin alastomana. Ford puolusti kampaanjaansa sanoen "Parfyymia käytetään iholla, joten miksi piilottaa vartaloa? M7-kampanja on todella aito, se on erittäin akateemisesti alaston. Minä halusin näyttää miehen joka kuvaa luonnollista ja rentoa kuvaa mieskauneudesta".

Ford pääsi myös otsikoihin sensaatiomaisella Gucci mainoksellaan jossa oli alaston nainen jonka bikinirajat oli vahattu G-kirjaimen muotoon. 2004 Ford lähti sopimusvaikeuksien takia Guccista.

Ford on ohjannut, käsikirjoittanut ja tuottanut elokuvat *A Single Man* (2009) ja *Yön eläimet* (2016).

Lähteet
-------

1. ↑  Controversial fashion ads *Dazed Digital*. Viitattu 17.2.2018.
2. ↑  Tom Ford - Back at Gucci *Cogue*.  2016. Viitattu 17.2.2018.
3. ↑  The One Designer You Won't See in Tom Ford's Newest Film Nocturnal Animals *In Style*. Viitattu 17.2.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Tom Ford** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Korea
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet
* Yle

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Nord-yliopisto** (norj. *Nord universitet*) on Norjan Nordlandin läänissä useilla paikkakunnilla toimiva yliopisto. Se perustettiin vuonna 2016 yhdistämällä Nordlandin yliopisto, Nesnan korkeakoulu ja Pohjois-Trøndelagin korkeakoulu. Pääkampus on Bodøssä. Yliopistossa on noin 12 000 opiskelijaa ja 1 200 työntekijää. Nord-yliopisto tarjoaa erityisesti terveydenhoito- ja opetusalojen koulutusta, mutta siellä voi opiskella myös muun muassa meriekologiaa. Lisäksi sillä on kansallinen erityisvastuu etelä- ja luulajansaamen kielten tutkimuksesta.

Tiedekunnat
-----------

Yliopistossa on viisi tiedekuntaa: opettajakoulutuksen sekä taide- ja kulttuurialan tiedekunta, kauppakorkeakoulu, yhteiskuntatieteellinen tiedekunta, terveydenhoitoalan tiedekunta ja meribiotieteellinen tiedekunta.

* Kampus Nesnassa.Kampus Nesnassa.

Rehtorit
--------

* 2016–2018: Bjørn Olsen
* 2019–: Hanne Solheim Hansen

Lähteet
-------

1. ↑  Hansen, Tor Ivar: Nord universitet *Store norske leksikon*.  1.8.2023. Viitattu 10.9.2023. (norjaksi)
2. ↑  Finn studieprogram *Nord universitet*. Viitattu 10.9.2023. (norjaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Nord-yliopisto** Wikimedia Commonsissa

* Yliopiston verkkosivut (norjaksi)
Bartolommeo Colleonin ratsastajapatsas
**Alessandro Leopardi** (k. noin 1522) oli italialainen Venetsiassa vaikuttanut kuvanveistäjä, pronssivalaja ja arkkitehti. Hän valoi ja siselöi pronssisen Colleonin ratsastajapatsaan sekä teki sille marmorijalustan 1495. Patsaan savimallin muovasi Andrea del Verrocchio 1478. Toinen hyvin tunnettu Leopardin veistämä työ on antiikista vaikutteita saaneet kolme pronssista lipunkannatinta Venetsian San Marcon aukiolla vuodelta 1505.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Otavan iso tietosanakirja*. Osa 5, palstat 524–525, hakusana Leopardi, Alessandro. Helsinki: Otava, 1963.
2. ↑  *Iso tietosanakirja*. Osa 7, palsta 1074, hakusana Leopardi, Alessandro. Helsinki: Otava, 1934.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
	+ 2

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Taiteenala | 
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Italian People

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Bergues** (holl. *Sint-Winoksbergen*, länsiflaamiksi *Bergen*) on ranskalainen kaupunki, joka sijaitsee Nordin departementissa ja Hauts-de-Francen alueella. Kaupunki on tunnettu Unescon maailmanperintöluetteloon merkitystä kellotornistaan. Kaupungissa on arviolta 3 889 asukasta.

Maantiede
---------

Kaupunki sijaitsee "Bootlandin" alueella, joka on Ranskassa, Belgian rajan läheisyydessä, sijaitseva alankoalue. Alueen nimi tulee flaamista ja se tarkoittaa alastonta maata. Suurempiin kaupunkeihin Dunkerqueen on matkaa kymmenen kilometriä ja Lilleen 70 kilometriä.

Alueella on hyvät liikenneyhteydet, jotka takaavat kaksi moottoritietä. Kanaalitunneli on vain 40 kilometrin päässä kaupungista.

Historia
--------

Bergues oli tuomiokunnan keskuspaikka aina Ranskan suureen vallankumoukseen saakka. Aurinkokuningas valloitti kaupungin takaisin Ranskalle vuonna 1658. Aachenin rauhassa 1668 virallistettiin kaupungin paluu Ranskan yhteyteen. 

Kaupungissa ovat säilyneet sen vanhat puolustuslinnoitukset, josta varhaisimmat ajoittuvat 1200-luvulle ja 1400-luvulle. Sébastien Le Prestre de Vauban on valmistuttanut osan linnoituksista.

Toinen maailmansota kohteli kaupunkia kaltoin ja sen vanha kellotorni raunioitui pahoin, mutta rakennettiin uudelleen sodan jälkeen. Alueella on myös nähtävillä vanhan, Flanderin kreivi Baudouin IV:n rakennuttaman (1022) luostarin rauniot.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  France: Nord Citypopulation.de. Viitattu 13.11.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Bergues** Wikimedia Commonsissa
Kap Verden passi, jota maan kansalaisetvoivat hakea
**Kap Verden kansalaisuus** on laillinen suhde yksittäisen henkilön ja Kap Verden tasavallan välillä. Maassa noudatetaan sekaisin sekä ius sanguinis- että ius soli -periaatetta.

Kansalaisuuden saaminen syntymällä
----------------------------------

Syntyperäisiä kapverdelaisia ovat sellaiset henkilöt, jotka täyttävät vähintään yhden seuraavista ehdoista:

* vähintään toinen lapsen vanhemmista on asunut laillisella oleskeluluvalla Kap Verdella vähintään 5 vuotta
* lapsen vanhemmista tai isovanhemmista vähintään yhdellä on ollut Kap Verden kansalaisuus
* löytölapset ja orvot, jotka on löydetty Kap Verden alueelta, ja joiden vanhemmista tai kansalaisuudesta ei ole varmuutta
* Kap Verden alueella syntyneet henkilöt, jotka ilman Kap Verden kansalaisuutta jäisivät valtiottomiksi

Kansalaisuuden saaminen hakemuksella
------------------------------------

Hakemuksen perusteella Kap Verden kansalaisuuden voi saada sellainen henkilö, joka täyttää seuraavat ehdot:

* on asunut maassa vakituisesti väh. 5 vuotta
* on täysi-ikäinen
* on todettu hyvämaineiseksi
* ei ole vajaavaltainen ja pystyy elättämään itsensä

Vaadittua asumisaikaa voidaan lyhentää ja muitakin ehtoja poistaa, mikäli henkilö on etniseltä taustaltaan kapverdeläinen tai kykenee tekemään kehittämään maata esim. investoimalla ja luomalla työpaikkoja.

Kaksoiskansalaisuus ja kansalaisuuden menettäminen
--------------------------------------------------

Kap Verde sallii kaksoiskansalaisuuden, eivätkä kapverdelaiset, jotka ottavat vastaan toisen maan kansalaisuuden, menetä alkuperäistä kansalaisuuttaan.

Syntyperäisiltä kapverdelaisilta ei lain mukaan voida poistaa Kap Verden kansalaisuutta.

Lähteet
-------

* Manby, Bronwen (2016): *Citizenship Law in Africa: A Comparative Study*, African Minds, Kapkaupunki,  ISBN 978-1-928331-13-1.

### Viitteet

1. ↑  Manby (2016): s. 36–40
2. 1 2  Por Naturalização *Embaixada da República de Cabo Verde no Brasil*.  2023. Viitattu 5.9.2023. (portugaliksi)
3. ↑  Cape Verdean Citizenship (pdf) *Embassy of Cape Verde in USA*.  2023. Viitattu 5.9.2023. (englanniksi)
4. ↑  Cabo Verde *Citizenship Rights in Africa Initiative*.  2023. Viitattu 5.9.2023. (englanniksi)
**Lynn Lake** on 714 asukkaan pieni kaupunki Manitoban provinssin luoteisosassa Kanadassa. Se sijaitsee linnuntietä 1 071 kilometriä luoteeseen Winnipegistä. Nimensä paikkakunta on saanut Sherritt Gordon Mines -kaivosyhtiön pääinsinöörin Lynn Smithin mukaan. Lynn Lake perustettiin vuonna 1950, kun alueelta löydettiin nikkelimalmiesiintymä. Nikkelikaivostoiminnan alkaessa alueelta löydettiin myös kultaa.

Useimmat Lynn Laken taloista on tuotu jää- ja talviteitä pitkin Sherridonin kylästä. Rakennusten siirto tapahtui kaivamalla talot perustuksineen irti maaperästä ja kuljettamalla ne traktoreiden ja/tai hevosten vetämillä kelkoilla.

Lynn Laken perustaminen oli seurausta Sherridonin kupariesiintymien ehtymisestä, ja useimmat Lynn Laken asukkaista muuttivat uudelle paikkakunnalle juuri Sherridonista, jossa kaivostoiminta päättyi.

Nikkelintuotannon lisäksi kullankaivu oli alueen toinen tärkeä kaivostoiminnan muoto. Kultakaivos suljettiin ennen vuotta 2000, mutta mikäli kullan ja muiden metallien hinta nousee, saattaa arvomineraalien kaivostoiminta Lynn Lakessa jatkua.

Vuoden 1996 väestönlaskennan mukaan Lynn Lakessa asui 1 038 asukasta, mutta vuoden 2001 väestönlaskennassa väkiluku oli pudonnut 699 asukkaaseen. Vuonna 2006 kaupungin asukasluku oli kasvanut 714 henkeen, joista 208 on West Lynn Heights Schoolin opiskelijoita.

Lynn Lake on myös kanadalaisen rockmuusikko Tom Cochranen syntymäkaupunki. Paikkakunnalla on asunut myös sarjakuvataiteilija Lynn Johnston.

Liikenne
--------

Lynn Lake sijaitsee maanteiden PR 394 sekä PR 396 risteyskohdassa. Kaupungista on päivittäinen bussivuoro Thompsoniin ja Winnipegiin. Paikkakunnalle johtaa myös rautatie The Pas'n kaupungista: rautatieliikennettä hoitavat Keewatin Railway Company ja Hudson Bay Railway. Lynn Laken lentoasema sijaitsee noin kilometrin länteen kaupungin keskustasta, josta on päivittäin yhteys Thompsoniin ja Winnipegiin.

Lähteet
-------

1. 1 2  The Town That Moved Town of Lynn Lake.  Arkistoitu 3.4.2008. Viitattu 6.11.2009. (englanniksi)
2. 1 2  Lynn Lake Community Facts Sheet Town of Lynn Lake.  Arkistoitu 1.8.2009. Viitattu 6.11.2009. (englanniksi)
3. ↑  2006 Community Profiles Statistics Canada. Viitattu 6.11.2009. (englanniksi), (ranskaksi)[vanhentunut linkki]
4. ↑  Biography Tom Cochranen kotisivut. Viitattu 6.11.2009. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Town of Lynn Lake
* King of Obsolete, paikallisten asukkaiden ylläpitämä nettisivusto, valokuvia ja alueen historiaa
* Laurie River Lodge

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Lynn Lake** Wikimedia Commonsissa
**El Aaiún** (arab. Al-‘Ayūn‎, berberiksi *Leâyun*) on kaupunki Länsi-Saharassa. Sen asukasluku vuonna 2014 oli 217 198. Kaupunkia hallitsee Länsi-Saharan itseensä liittänyt Marokko, vaikkakaan liitosta ei ole tunnustettu kansainvälisesti.

Maantiede
---------

Katukuvaa.
El Aaiún sijaitsee Länsi-Saharassa noin 13 kilometrin päässä sisämaassa Atlantin valtameren rannikolta. Maantieteellisesti alue kuuluu Saguia el-Hamran alueeseen. Kaupunkia ympäröivä alue on aavikkoa.

Historia
--------

Paikallinen moskeija.
Espanja valtasi nykyisen Länsi-Saharan vuonna 1884 ja virallisesti alue myönnettiin sille Berliinin konferensissa 1884–1885. Kaupunki perustettiin erämaahan 1930-luvulla. Vuodesta 1940 vuoteen 1976 se oli Espanjan hallitseman Länsi-Saharan pääkaupunki.

Länsi-Saharan asukkaat eli sahrawit olivat perustaneet Polisario-järjestön espanjalaisia vastaan. Liikkeen tavoitteena oli saavuttaa Länsi-Saharan itsenäisyys. Espanjalaisten vetäytyessä alueelta Marokko päätti liittää sen itseensä. Liitosta ei ole tunnustettu kansainvälisesti, mutta Marokko teki kuitenkin El Aaiúnista Laâyounen maakunnan pääkaupungin. Polisario aloitti vuosia kestäneen sodan marokkolaisia vastaan. Taistelujen aikana huomattava osa El Aaiúnin alkuperäisestä väestöstä siirtyi pakolaisleireille Algeriaan. Osapuolten välillä solmittiin tulitauko vuonna 1991 ja konfliktia on sittemmin kuvailtu jäätyneeksi. El Aaiún on ollut tulitaukovuodesta YK:n Länsi-Saharan rauhanturvaoperaation eli MINSURO:n joukkojen tukikohta.

Lokakuussa 2010 joukko sahrawilaisia aktivisteja pystytti Gdeim Izik -nimisen mielenosoitusleirin aavikolle hieman El Aaiúnista itään. Marokkolaiset turvallisuusjoukot hajottivat leirin saman vuoden marraskuussa. Tapahtumia on kuvailtu joskus arabikevään aluksi.

Talous ja liikenne
------------------

Boukrasta läheltä El Aaiúnia löydettiin suuret fosfaattiesiintymät vuonna 1963 ja sittemmin El Aaiúnin lounaispuolelle rakennettiin fosfaatin vientisatama. Fosfaatit kuuluvat El Aaiúnin tärkeimpiin vientituotteisiin.

Kaupunkia palvelee Hassan I:n lentoasema.

Väestö
------

El Aaiúnin asukasluku oli vuonna 2014 yhteensä 217 198.

Lähteet
-------

1. ↑  Kerkko Hakulinen, Sirkka Paikkala: El Aaiún *Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisuja 58*. Kotimaisten kielten keskus. Viitattu 23.6.2020.
2. 1 2 3  Laayoune Encyclopaedia Britannica. Viitattu 23.6.2020. (englanniksi)
3. 1 2 3 4  An insider's guide to El-Aaiún: camel convoys and revolutionary rappers *The Guardian*. Viitattu 23.6.2020.
4. 1 2 3 4  R. Hunt Davis, Jr.: *Encyclopedia of African History and Culture*, s. 232. Volume V. Facts on File. ISBN 0-8160-5201-8. (englanniksi)
5. ↑  Laayoune Hassan 1st Airport *ONDA*. Viitattu 2.7.2016.
6. ↑  Population legale des regions, provinces, prefectures, municipalites, arrondissements et communes du royaume (xlsx) *Recensement Général de la Population et de l’Habitat*. Haut-Commissariat au Plan du Maroc. Viitattu 23.6.2020. (ranskaksi) (arabiaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **El Aaiún** Wikimedia Commonsissa
**Nonoichi** (jap. 野々市市, *Nonoichi-shi*) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Hokurikun alueella Ishikawan prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin eteläosassa Kanazawan tasangolla. Koillisessa kaupunki rajautuu Kanazawaan, lounaassa Hakusaniin. Nonoichissa on 53 320 asukasta (kesäkuussa 2020) ja sen pinta-ala on 13,56 neliökilometriä.

Asutus Nonoichin alueella on vanhaa: sieltä on löydetty muun muassa Okyōzukan arkeologinen kohde. Keskiajalla Nonoichissa sijaitsi Togashi-klaanin residenssi, ja myöhemmin Edo-kaudella se oli yksi Hokuriku-kaidō-tiereitin postiasemista. Maaseutukaupunki Nonoichin kyläkunnasta tehtiin vuonna 1924. Sittemmin se on kasvanut voimakkaasti Kanazawan esikaupunkina ja sinne on sijoittunut elintarvike-, kone-, tekstiili- ja painoteollisuutta. Kaupunkioikeudet Nonoichille myönnettiin vuonna 2011. Aikaisemmin riisin viljely oli tärkeä elinkeino.

Nonoichin rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluu entinen Kita-suvun asuintalo, joka on valittu yhdeksi Japanin tärkeän kulttuuriomaisuuden kohteista. Kaupungissa toimii Ishikawan prefektuurinyliopisto ja Kanazawan teknillinen yliopisto. Nonoichia palvelevat JR Nishi-Nihonin Hokuriku-päälinja ja Hokuriku-rautateiden Ishikawa-linja.

Kuvia
-----

* Takamimushi-jinjaTakamimushi-jinja
* Nonoichin kaupungintaloNonoichin kaupungintalo
* Nonoichi Kaleido -kulttuurikeskusNonoichi Kaleido -kulttuurikeskus
* Ishikawan prefektuurinyliopistoIshikawan prefektuurinyliopisto

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  野々市市の概要 Nonoichi City. Viitattu 17.07.2020.
2. 1 2  人口・世帯数（令和2年6月末日現在） Nonoichi City.  Arkistoitu 17.7.2020. Viitattu 17.07.2020.
3. 1 2 3  ブリタニカ国際大百科事典 小項目事典: 野々市市 Kotobank. Viitattu 17.07.2020.
4. 1 2 3  日本大百科全書: 野々市（市） Kotobank. Viitattu 17.07.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Nonoichi** Wikimedia Commonsissa

* Kaupungin internetsivut (japaniksi)

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Ishikawan prefektuuri |
| --- |
|  |
| Kaupungit | 
* Hakui
* Hakusan
* Kaga
* Kahoku
* Kanazawa (pääkaupunki)
* Komatsu
* Nanao
* Nomi
* Nonoichi
* Suzu
* Wajima

 |  |
|  |
| Kunnatpiirikunnittain | **Hakuin piirikunta** (Hōdatsu-Shimizu · Shika) · **Hōsun piirikunta** (Anamizu · Noto) · **Kahokun piirikunta** (Tsubata · Uchinada) · **Kashiman piirikunta** (Nakanoto) · **Nomin piirikunta** (Kawakita) |

 |
**Cali** eli **Santiago de Cali** on Valle del Caucan departementin pääkaupunki ja Kolumbian kolmanneksi suurin kaupunki. Sen väkiluku vuonna 2011 oli noin 2,2 miljoonaa ja esikaupunkeineen 2,5 miljoonaa (2005).

Cali sijaitsee Länsi-Kolumbiassa noin 1 kilometrin korkeudessa lähellä päiväntasaajaa. Kaupungin ilmasto on kuuma – keskilämpötila on läpi vuoden 23 °C.

Historia
--------

Calima-naamio.
Ennen espanjalaisten tuloa alueella eli useita intiaaniheimoja, joista pisimmälle kehittynyt oli calima-ryhmä.

Sebastián de Belalcázar, Francisco Pizarron armeijan upseeri, perusti Calin kaupungin vuonna 1536. Sokerin ja kahvin tuotanto toi sille vaurautta. 1900-luvulla rakennettu rautatie päästi nämä tuotteet maailmanmarkkinoille, mikä kiihdytti kasvua etenkin 1940-luvulta alkaen.

Liikenne
--------

MIO-bussi omalla kaistallaan.
Palmasecan lentoasema on 16 km kaupungin koillispuolella. Sieltä on päivittäin useita lentoja pääkaupunki Bogotaan sekä muihin Kolumbian suuriin kaupunkeihin. Linja-autolla matka Bogotaan kestää 12 tuntia.

Vuonna 2009 kaupungissa avattiin uusi nopeiden bussien järjestelmä *Masivo Integrado de Occidente* eli MIO.

Väestö
------

Väestönkasvu on ollut viime vuosikymmeninä nopeaa. Vuonna 1985 kaupungissa oli 1,4 miljoonaa asukasta, vuonna 2011 heitä oli jo 2,2 miljoonaa. Espanjalaiset toivat alueen kahvi- ja sokeriviljelmille paljon orjia Afrikasta, ja edelleen huomattavalla osalla kaupungin väestöstä on eurooppalaiset tai afrikkalaiset juuret. Nykyisin Calissa afrikkalaistaustaisten ihmisten osuus väestöstä on Kolumbian suurimpia.

Calissa on ollut roomalaiskatolinen arkkipiispan istuin vuodesta 1964.

Kulttuuri ja urheilu
--------------------

Calia on kutsuttu maailman salsapääkaupungiksi. Salsalevyt tulivat alueelle amerikkalaisten merimiesten mukana 1960-luvulla, ja siitä lähtien tanssi on kehittynyt etenkin Calin köyhissä kaupunginosissa. Joka kesä järjestetään salsafestivaali, jonka osana stadionilla on 40 000 ihmisen tanssitapahtuma.

Kaupungin jalkapallojoukkueet America de Cali ja Deportivo Cali ovat menestyneet hyvin. Deportivo on voittanut liigan 8 kertaa, America 12 kertaa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Colombia Cities citypopulation
2. 1 2 3  History Lonely Planet.  Arkistoitu 3.11.2012. Viitattu 15.4.2013.
3. ↑  Valle del Cauca Colombia-SA
4. ↑  Cali *Go South America*.  Arkistoitu 14.4.2013. Viitattu 15.4.2013.
5. ↑  Getting there and away Lonely Planet. Viitattu 15.4.2013.
6. ↑  Bus Rapid Transit : Lessons from Latin America *Global Mass Transit*.  2009.  Arkistoitu 7.3.2016. Viitattu 15.4.2013.
7. 1 2  Strictly Salsa  2009. Guardian. Viitattu 15.4.2013.
8. ↑  Archdiocese of Cali *Catholic Hierarchy*. Viitattu 15.4.2013.
9. ↑  America de Cali, a people’s passion FIFA.  Arkistoitu 13.3.2014. Viitattu 15.4.2013.
10. ↑  America de Cali - Deportivo Cali *Footballderbies*. Viitattu 15.4.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Cali** Wikimedia Commonsissa

* Universidad Santiago de Cali (Arkistoitu – Internet Archive) (espanjaksi)
* 

Panoraamakuva Calista
**Séguéla** on kunta ja aliprefektuuri sekä Séguélan departementin, Worodougoun alueen ja Woroban piirikunnan hallinnollinen keskus Norsunluurannikon keskiosassa. Se sijaitsee 506 kilometriä Abidjanista luoteeseen. Kunnassa ja aliprefektuurissa on 63 800 asukasta (vuonna 2014, väestönlaskenta).

Mandinkojen perustama Séguéla on vanha kauppapaikka, jossa suolaa ja karjaa vaihdettiin metsävyöhykkeen kolapähkinöihin. Samori Touré hävitti sen vuonna 1893. Siirtomaa-aikana Séguéla oli hallintopiirin keskus.

Séguélan departementtiin kuuluvat Bobin, Diarabanan, Duallan, Kamalon, Massalan, Séguélan, Sifién ja Woroflan aliprefektuurit. Kuntia ovat Dualla, Massala, Séguéla, Sifié ja Worofla. Asukkaat ovat etupäässä islaminuskoisia djulia.

Séguéla on maatalousalueen kaupallinen keskus. Vientiin tuotetaan cashewpähkinöitä, kahvia, kaakaota ja kautsua. Seudulla louhitaan myös timantteja.

Lähteet
-------

1. 1 2  Résultats RGPH 2014: Population communale résidente au 15 mail 2014 *Institut national de la statistique*. Viitattu 10.2.2022.
2. 1 2  Répertoire des localités: Région du Worodougou *Institut national de la statistique*. Viitattu 10.2.2022.
3. 1 2  Daddieh, Cyril K.: *Historical Dictionary of Cote d'Ivoire, third edition*, s. 425–426. London: Rowman & Littlefield, 2016. ISBN 978-0-8108-7186-1.
4. ↑  Instruments de recherche en ligne *Archives nationales d’outre-mer*. Viitattu 10.2.2022.
5. ↑  La ville de Séguéla *Akwaba Fatom*. Viitattu 10.2.2022.
**Pigeon Forge** on kaupunki ja turistikeskus Tennesseessa Yhdysvalloissa. Sen matkailukohteet esittelevät Yhdysvaltojen eteläosan kulttuuria ja siihen olennaisesti kuuluvaa country-musiikkia. Huvipuisto Dollywood sijaitsee Pigeon Forgessa.

Maantiede
---------

Pigeon Forge sijaitsee Tennesseen itäosassa Great Smoky Mountains -vuorten alueella Little Pigeon -joen varrella. Kaupungin eteläpuolella levittäytyy Great Smoky Mountainsin kansallispuisto. Pigeon Forge on rakennettu kapeaan laaksoon Seviervillen ja Gatlinburgin kaupunkien väliin. Etäisyys Seviervillen keskustasta on kymmenisen kilometriä etelään. Maantieliikenteen pääväylä on Highway 321.

Historia
--------

Pigeon Forge on vanhaa cherokee-intiaanien asuinseutua. Nykyisen nimensä se sai Isaac Loven (1783–1854) rakennuttaman rautapajan mukaan noin 1820. Pigeon viittaa muuttokyyhkyihin. Paikkakunta uinui pitkään ja oli sivussa tärkeimmistä kulkuväylistä. 1960-luvulla se alkoi kehittyä matkailukeskukseksi: paikkakunnalle perustettiin huvipuisto, joka nykyisin tunnetaan Dollywoodina. Pigeon Forgessa vierailee noin kymmenen miljoonaa matkailijaa vuosittain.

Lähteet
-------

1. ↑  Pigeon Forge city, Tennessee *Census.gov*. Viitattu 16.1.2021.
2. ↑  Distance from Sevierville, TN to , Pigeon Forge, TN *Distance-cities.com*. Viitattu 17.1.2021.
3. ↑  Welcome to Pigeon Forge, Tennessee *Cityofpigeonforge.com*. Viitattu 16.1.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Pigeon Forge, Tennessee, USA — Sunrise, Sunset, and Daylength

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Pigeon Forge** Wikimedia Commonsissa

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Pigeon Forge, Tennessee 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Maantieteelliset | 
* MusicBrainz area

 |

 |
**Daisen** (jap. 大仙市, *Daisen-shi*) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Tōhokun alueella Akitan prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin keskiosassa Omonojoen ja sen sivujoen Taman varrella. Kaupunki käsittää alueita Yokoten allaslaaksosta sekä Ōu- ja Dewavuorilta. Daisenissa on 79 522 asukasta (syyskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 866,77 neliökilometriä.

Daisen on kaupunkina suhteellisen nuori: se perustettiin vuonna 2005 liittämällä yhteen Ōmagarin kaupunki, Kamiokan, Kyōwan, Nakasenin, Nishi-Senbokun, Ōtan ja Senbokun maaseutukaupungit sekä Nangain kyläkunta. Kaupungin keskustan muodostava Ōmagari kehittyi Edo-kaudella 1600–1800-luvuilla jokisatamana ja yhtenä Ushū-kaidō-tiereitin postiasemista (*shukuba*). Myös nykyisen kaupungin alueella sijaitsevat Jingūji ja Kariwano ovat historiallisia postiasemia. Daisen on tärkeää riisintuotantoaluetta, jossa viljellään myös vihanneksia ja hedelmiä. Muita elinkeinoja ovat metsäteollisuus ja sianlihan tuotanto.

Daisenin rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluvat muun muassa Senbokun alueella sijaitseva Ikeda-klaanin puutarha sekä Sui-jinjan ja Koshiō-jinjan šintolaiset pyhäköt. Sui-jinjassa säilytetään Japanin kansallisaarteeksi valittua peiliä, johon on kuvattu bodhisattva Kannon. Hotta no sakun arkeologinen kohde käsittää Heian-kauden hallintorakennusten jäänteitä. Ōmagari tunnetaan vuorostaan elokuisin järjestettävästä Japanin kansallisesta ilotulituskilpailusta. Daisenia palvelevat JR Higashi-Nihonin Ōu-päälinja ja Tazawako-linja. Niitä pitkin kulkee suurnopeusjunayhteys Akita Shinkansen.

Kuvia
-----

* Portti Hotta no sakun arkeologisella kohteellaPortti Hotta no sakun arkeologisella kohteella
* Japanin kansallinen ilotulituskilpailuJapanin kansallinen ilotulituskilpailu
* Karamatsu-jinjaKaramatsu-jinja
* Ōmagarin rautatieasemaŌmagarin rautatieasema
* Ōmagarin kantakaupunki vuoden 1976 ilmakuvassaŌmagarin kantakaupunki vuoden 1976 ilmakuvassa

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  ブリタニカ国際大百科事典 小項目事典: 大仙市 Kotobank. Viitattu 31.10.2020.
2. 1 2  大仙市地域別人口・世帯数集計表 令和2年9月末日現在 Daisen City. Viitattu 31.10.2020.
3. 1 2 3  大仙市の花・木・鳥 大仙市民の歌 - 大仙市について Daisen City. Viitattu 31.10.2020.
4. 1 2 3  日本大百科全書: 大仙（市） Kotobank. Viitattu 31.10.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Daisen** Wikimedia Commonsissa

* Kaupungin internetsivut (japaniksi)

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Akitan prefektuuri |
| --- |
|  |
| Kaupungit | 
* Akita (pääkaupunki)
* Daisen
* Katagami
* Kazuno
* Kita-Akita
* Nikaho
* Noshiro
* Oga
* Ōdate
* Senboku
* Yokote
* Yuri-Honjō
* Yuzawa

 |  |
|  |
| Kunnatpiirikunnittain | **Kazunon piirikunta** (Kosaka) · **Kita-Akitan piirikunta** (Kami-Koani) · **Minami-Akitan piirikunta** (Gojōme · Hachirōgata · Ikawa · Ōgata) · **Ogachin piirikunta** (Higashi-Naruse · Ugo) · **Senbokun piirikunta** (Misato) · **Yamamoton piirikunta** (Fujisato · Happō · Mitane) |

 |