recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Kita Ouest** on maalaiskunta Kayesin alueen Kitan piirissä Malissa. Sen keskuskylä Koféba sijaitsee 10 kilometriä Kitasta länteen. Kunnassa on 16 800 ja keskuskylässä 1 600 asukasta (vuonna 2009).

Kita Ouestin kunnan pinta-ala on noin 900 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Boudofon, idässä Kitan ja Benkadi Founian, etelässä Gadougou II:n ja Bougaribayan ja lännessä Tambagan kuntiin. Maisemaa leimaavat tasangot ja pohjoisen kukkulajonot. Länsirajalla virtaa Bakoye. Seutu kuuluu Sudanin vyöhykkeeseen.

Kuntaan kuuluu 19 kylää. Asukkaat ovat etupäässä mandinkoja. Lisäksi on bambaroita, fulbeja, diawandoja ja bozoja.

Koféban kautta kulkee Bamakosta Senegalin rajalle johtava maantie RN24. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat maapähkinä, puuvilla, hirssi, durra, maissi, riisi ja lehmänpapu. Lisäksi hyödynnettän metsiä ja harjoitetaan kaupankäyntiä.

Lähteet
-------

1. 1 2  4ème recensement général de la population et de l’habitat. Résultats définitifs, tome 0: Répertoire des villages *instat-mali.org*.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 6.7.2018.
2. 1 2 3 4  Plan de sécurité alimentaire: Commune rurale de Kita-Ouest 2007-2011 *aec.msu.edu*.  2006.  Arkistoitu 13.6.2010. Viitattu 6.7.2018.
3. ↑  Région de Kayes: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 6.7.2018.
**Tesserla** (*Tésséréla*) on maalaiskunta ja sen keskuskylä Ségoun alueen Barouélin piirissä Malissa. Se sijaitsee Nigerjoen ja Banin välisellä tasangolla noin 90 kilometriä Barouélista itään. Kunnassa on 6 100 ja kylässä 1 100 asukasta (vuonna 2009).

Tesserlan kunnan pinta-ala on noin 20 neliökilometriä. Se rajoittuu etelässä ja lännessä Barouélin piirin N’Gassolan, pohjoisessa Ségoun piirin Sakoïban ja idässä Saminén kuntiin. Seutu kuuluu Sudanin ja Sahelin siirtymävyöhykkeeseen. 

Kuntaan kuuluu kymmenen kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita ja fulbeja. Vallitseva uskonto on islam. Lisäksi on kristittyjä ja animisteja.

Tesserlasta on kuivaan aikaan tieyhteys Ségouun. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, riisi ja maissi. Myytäväksi kasvatetaan puuvillaa, maapähkinää ja vesimeloneja. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, hevoset ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan pienimuotoista kaupankäyntiä ja käsityöammatteja. Tesserlassa pidetään viikoittaiset markkinat.

Kunnassa toimii viisi koulua, kolme koulutus- ja kehittämiskeskusta (CED) sekä muutamia koraanikouluja. Tesserlassa on terveyskeskus.

Lähteet
-------

1. ↑  4ème Recensement Général de la Population et de l’Habitat du Mali (RGPH). Resultats definitifs. Tome 0: Repertoire des villages *instat-mali.org*.  2013.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 24.12.2016.
2. 1 2 3 4 5  Plan de securite alimentaire: Commune rurale de Tesserela 2007–2011 *fsg.afre.msu.edu*.  2007. Viitattu 25.12.2016. [vanhentunut linkki]
3. ↑  Mali - Region de Segou: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 25.12.2016.
Matematiikassa **Wilsonin lauseen** mukaan *p* on alkuluku, jos ja vain jos

{\displaystyle (p-1)!\ \equiv \ -1\ ({\mbox{mod}}\ p)}.

Historia
--------

Lauseen keksi ensimmäisenä Ibn al-Haytham (tunnetaan myös nimellä **Alhazen**), mutta se on nimetty John Wilsonin mukaan, joka keksi tuloksen yli 700 vuotta myöhemmin. Edward Waring julkaisi tuloksen vuonna 1770, vaikka hän ja Wilson eivät kyenneet todistamaan lausetta. Joseph Louis Lagrange antoi ensimmäisen todistuksen vuonna 1773. Gottfried Leibniz tunsi myös tuloksen vuosikymmenen aikaisemmin, mutta ei koskaan julkaissut todistusta.

Todistus
--------

Jos *p* on pariton alkuluku, joukko *G* = (**Z**/*p***Z**)× = {1, 2, ... *p* − 1} muodostaa multiplikatiivisen ryhmän modulo *p* suhteen. Tällöin kaikilla *G*:n alkioilla *a* on olemassa yksikäsitteinen käänteisalkio *b*, jolle *ab* ≡ 1 (mod *p*) ja joka on siis myös *G*:n alkio. Jos *a* ≡ *b* (mod *p*), on *a*2 ≡ 1 (mod *p*), jolloin *a*2 − 1 = (*a* + 1)(*a* − 1) ≡ 0 (mod *p*), ja koska *p* on alkuluku, on oltava *a* ≡ 1 tai −1 (mod *p*), joten *a* = 1 tai *a* = *p* − 1.

Toisin sanoen 1 ja *p* − 1 ovat itsensä käänteisalkioita, mutta kaikille muille *G*:n alkioille on olemassa toinen käänteisalkio, joten ryhmittelemällä tulon tekijät huomataan, että tuloksi tulee −1. Jos *p* = 2, on helppo nähdä, että Wilsonin lause on voimassa.

Toisaalta olkoon kongruenssirelaatio voimassa yhdistetylle luvulle *n*. Tällöin *n*:llä on aito tekijä *d*, 1 < *d* < *n*. Selvästi *d* jakaa (*n* − 1)!. Mutta kongruenssin perusteella *d* jakaa myös luvun (*n* − 1)! + 1, joten *d* jakaa ykkösen, mikä on ristiriita.

Lähteet
-------

* Rosen, Kenneth H.: *Elementary Number Theory and Its Applications*, s. 147–148. Reading, Massachusetts: Addison-Wesley, 1984. ISBN 0-201-06561-4. (englanniksi)
Viktor Nekrasov
**Viktor Platonovitš Nekrasov** (ven. Ви́ктор Плато́нович Некра́сов, 17. kesäkuuta 1911 Kiova – 3. syyskuuta 1987 Pariisi) oli venäläinen kirjailija.

Viktor Nekrasovin isä oli pankkivirkailija ja äiti lääkäri. Hän valmistui Kiovan rakennusinstituutista vuonna 1936 mutta oli jo sitä ennen aloittanut näyttelijäopinnot. Nekrasov työskenteli näyttelijänä, ohjaajana ja lavastajana.

Toisen maailmansodan aikana Nekrasov palveli sotilasinsinöörinä ja pioneeripataljoonan komentajana. Hän haavoittui vuonna 1943 ja pääsi armeijasta vuonna 1945. Sen jälkeen Nekrasov ryhtyi kirjailijaksi ja otti tavoitteekseen sodan realistisen kuvaamisen rivimiehen näkökulmasta.

Nekrasovin ensimmäinen kirja *V okopah Stalingrada* ("Stalingradin juoksuhaudoissa", 1946) sai Stalin-palkinnon ja vaikutti myöhemmän sotakirjallisuuden kehitykseen. Pienoisromaani *V rodnom gorode* ("Kotikaupungissa", 1954) kuvaa rintamamiesten paluuta sodanjälkeiseen todellisuuteen. Pienoisromaani *Kira Georgijevna* (1961) nosti esille Stalinin vainoissa tuomittujen kotiinpaluun. Nekrasov kirjoitti myös kertomuksia, elokuvakäsikirjoituksia ja matkakuvauksia.

Nekrasov osallistui 1960-luvulta lähtien toisinajattelijoiden toimintaan ja joutui vuonna 1974 muuttamaan Sveitsin kautta Ranskaan. Hän asui Pariisissa ja työskenteli Radio Svobodan ja kirjallisuuslehti *Kontinentin* toimittajana. Nekrasovin lännessä kirjoittama proosa koostuu muistelmien ja uusien vaikutteiden herättämistä mietelmistä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Nekrasov Viktor Platonovitš *Bolšaja rossijskaja entsiklopedija*.  Arkistoitu 4.11.2021. Viitattu 10.7.2021. (venäjäksi)
2. 1 2 3 4  *Russkaja literatura XX veka. Prozaiki, poety, dramaturgi: biobibliografitšeski slovar*, s. 622–624. Moskva: Olma-Press Invest, 2005. ISBN 5-94848-211-1. Teoksen verkkoversio. (venäjäksi)
3. ↑  Kasack, Wolfgang: *Entsiklopeditšeski slovar russkoi literatury s 1917 goda*, s. 521–523. London: Overseas Publications Interchange, 1988. ISBN 0-903868-73-3. (venäjäksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
* Portugali

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Viktor Oksanen (Oksala)** (25. heinäkuuta 1869 Laukaa – 1. heinäkuuta 1936 Iittala) oli suomalainen lasihiomomestari js suomalaisen lasinhiontataidon kehittäjä. Hän suunnitteli lukuisia uusia kristalli- ja lasityömalleja ja toi maahan alan osaamista ulkomailta.

Oksanen aloitti uransa lasinhiojana Karhulan lasitehtaassa 1889–1894. Hän oli sitten lasinhiojana Ruotsissa Kostan lasitehtaalla 1894–1900 ja kohosi siellä esimieheksi. Oksanen otti tehtaan edustajana menestyksellä osaa Malmössä, Tukholmassa ja Lundissa pidettyihin näyttelyihin vuosina 1896–1898. Vuonna 1900 hänet palkittiin kultamitalilla Pariisin maailmannäyttelyssä.

Oksanen palasi Suomeen ja oli esimiehenä Iittalan lasitehtaalla 1900–1924, Kauklahden lasitehtaalla 1924–1927 ja Riihimäen lasitehtaalla 1927–1931. Viimeksi hän oli itsenäisenä yrittäjänä Riihimäellä 1931–1935.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kuolleita, Helsingin Sanomat, 03.07.1936, nro 175, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
2. ↑  Viktor Oksasen kuolinilmoitus, Uusi Suomi, 03.07.1936, nro 175, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
3. ↑  Kuolleita, Uusi Suomi, 03.07.1936, nro 175, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
**Kita Nord** on maalaiskunta Kayesin alueen Kitan piirissä Malissa. Sen keskuskylä Sibikily sijaitsee 10 kilometriä Kitasta koilliseen. Kunnassa on 8 600 ja keskuskylässä 1 200 asukasta (vuonna 2009).

Kita Nordin kunta rajoittuu pohjoisessa Kitan piirin Djidianin, idässä Sébékoron, kaakossa Bendougouban, etelässä Kitan ja lännessä Boudofon kuntiin. Alue on enimmäkseen tasankoa. Pysyviä vesistöjä ei ole. Ilmasto on sudanilais-sahelilainen. Kasvillisuus on puu- ja heinäsavannia.

Kuntaan kuuluu kahdeksan kylää. Asukkaista valtaosa on mandinkoja. Lisäksi on jonkin verran bambaroita ja fulbeja. Puhutuin kieli on maninka.

Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, puuvilla, maapähkinä ja okra. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja hevoset. Lisäksi harjoitetaan keräilyä, kalastusta, käsityöammatteja ja pienimuotoista kaupankäyntiä.

Lähteet
-------

1. ↑  4ème recensement général de la population et de l’habitat. Résultats définitifs, tome 0: Répertoire des villages *instat-mali.org*.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 6.7.2018.
2. ↑  Région de Kayes: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 6.7.2018.
3. 1 2 3  Plan de sécurité alimentaire: Commune rurale de Kita Nord 2007-2011 *aec.msu.edu*.  2006.  Arkistoitu 13.6.2010. Viitattu 6.7.2018.
Maarja Kivi (2009)
**Maarja Meriste-Kivi**, o.s. **Kivi**, (s. 18. tammikuuta 1986 Tallinna), tunnetaan myös nimellä **Marya Roxx**, on virolainen muusikko ja laulaja, entinen Vanilla Ninja -yhtyeen jäsen. Hän asuu nykyisin Kaliforniassa, Yhdysvalloissa.

Kivi avioitui vuonna 2004 entisen managerinsa Renee Meristen kanssa. Heidän esikoisensa syntyi 2004.*lähde?*

Laulajanura
-----------

Kiven laulajanura alkoi vuonna 2002, jolloin hän otti osaa Euroviisukarsintoihin kappaleellaan *Dream*. Samana vuonna hän liittyi päälaulajaksi Vanilla Ninjaan. Kivi jätti yhtyeen vuonna 2004 raskautensa takia. Hänen tilalleen Vanilla Ninjaan otettiin Triinu Kivilaan.*lähde?*

Vuoden 2005 lopulla Kivi nousi uudelleen lavoille uudella, tummanpuhuvalla tyylillä. Ensimmäiseksi singlejulkaisuksi tuli kappale nimeltään *Could You*. Syyskuussa 2006 hän julkaisi toisen singlensä *Shine It On*.*lähde?*

Maarjalle tuli kiistaa artistinimestään, sillä *Maarja*-nimeä on jo useita vuosia käyttänyt virolainen laulaja Maarja-Liis Ilus. Saman nimen arveltiin sekoittavan Maarja Kiven sekä Maarja-Liis Ilusin toisiinsa.

Vuoden 2007 joulukuussa Maarja ilmoitti muuttavansa artistinimekseen Marya Roxx.*lähde?*

Diskografia
-----------

### Singlet

* *Could You* (helmikuu 2006)
	+ #35, Sveitsi
	+ #47, Saksa

* *Shine It On* (syyskuu 2006)
	+ #37, Viro
	+ #48, Saksa
	+ #53, Itävalta

* *21?!* (helmikuu 2008)

### Albumit

* Payback Time (elokuu 2009)

Lähteet
-------

1. ↑  Ex-pop girl really Roxx thisisgrimsby.co.uk.  Arkistoitu 26.10.2009. Viitattu 11.9.2010. (englanniksi)
2. ↑  Getcha Roxx Off classicrockmagazine.com. Viitattu 11.9.2010. (englanniksi)
3. ↑  Verni Leivak: Kaks Maarjat korraga. Kas Maarja-Liis Ilus ja Maarja Kivi lähevad nime pärast kaklema?  24.1.2006. SL õhtuleht. Viitattu 10.11.2007. (viroksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen sivu
* Myspace
* Maarja Kivistä kertovat uutiset Delfin sivuilla

Vanilla Ninja

| 
* Lenna Kuurmaa
* Katrin Siska
* Piret Järvis

 |
| --- |
| 
* Maarja Kivi
* Triinu Kivilaan

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Studioalbumit: | 
* Vanilla Ninja
* Traces of Sadness
* Blue Tattoo
* Love Is War

 |
| Kokoelmat: | 
* Silent Emotions
* Best Of

 |
| Singlet: | 
* Tough Enough
* Club Kung Fu
* Don't Go Too Fast
* Liar
* When the Indians Cry
* Blue Tattoo
* I Know
* Cool Vibes
* Megamix
* Dangerzone
* Rockstarz
* Birds of Peace
* Insane in Vain
* Crashing Through The Doors

 |
| Videotallenteet: | 
* Traces of Sadness (Live in Estonia)
* Best Of: The Video Collection

 |
| Aiheeseen liittyvää: | 
* Diskografia
* Eurovision laulukilpailu 2005

 |



|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz
	+ 2
	+ 3

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Fight Night: Round 2** on vuonna 2005 julkaistu nyrkkeilyaiheinen videopeli. Pelin kehitti ja julkaisi EA Sports Xboxille, PlayStation 2:lle ja Nintendo GameCubelle. Peli on samalla toinen osa Fight Night -pelisarjassa.

Pelattavuus
-----------

Pelissä on mahdollisuus luoda oma hahmo ja luoda hahmolle oma nyrkkeilyura uratilassa, aloittaen amatööritasolta edeten aina ammattilaiseksi. Lisäksi voi pelata ESPN Classic otteluita, jossa otellaan otellaan menneitä klassisia nyrkkeilyotteluita. 

Ensimmäiseen osaan nähden Round 2 esitteli uusina ominaisuuksina veren ja hien efektit erityisesti hidastetuissa uusinnoissa,  uuden kommentaattorin Joe Tessitore, lisää ominaisuuksia hahmon luomiseki, sekä *Cutman* minipelin, jossa jokaisen erän jälkeen pelaajan on analogisten tattien avulla parantaa hahmonsa naamaan kohdistuneet mustelmat ja haavat. Myös otteluiden aikana uudeksi voimakkaaksi lyöntiliikkeeksi tuli "Haymaker". Peliin tuotiin myös uusia ottelijoita edelliseen versioon nähden, kuten Ray Leonard, Jermain Taylor, Miguel Cotto, Ricky Hatton, Diego Corrales, Juan Lazcano, Floyd Mayweather Jr. ja Manny Pacquiao.

Lähteet
-------

1. ↑  Fight Night Round 2 for GameCube (2005) *MobyGames* Viitattu 13.4.2011 (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kotisivut (englanniksi)

*Fight Night* -pelisarja

* *2004*
* *Round 2*
* *Round 3*
* *Round 4*
* *Champion*
**Tess Ledeux** (s. 23. marraskuuta 2001 Bourg-Saint-Maurice) on ranskalainen freestylehiihtäjä. Hän saavutti big airissa olympiahopeaa vuonna 2022 ja on voittanut kolme maailmanmestaruutta.

Ledeux voitti ensimmäisissä arvokilpailuissaan Sierra Nevadan MM-kilpailuissa 2017 slopestylessa kultaa. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sijoittui slopestylen karsinnassa 15:nneksi. Utahin MM-kilpailuissa 2019 hän voitti kultaa big airissa. Aspenin MM-kilpailuissa 2021 hän sijoittui slopstylessa neljänneksi ja big airissa seitsemänneksi. Pekingin olympialaisissa 2022 hän saavutti big airissa hopeaa edellään kiinalainen Eileen Gu ja sijoittui slopestylessa seitsemänneksi. Bakurianin MM-kilpailuissa 2023 Ledeux voitti kultaa big airissa ja sijoittui 12:nneksi slopestylessa.

Ledeux on kilpaillut maailmancupissa vuodesta 2017. Hän voitti ensimmäisen maailmancup-kilpailunsa, Font Romeun slopestylen tammikuussa 2017. Hän on voittanut helmikuun 2023 loppuun mennessä kymmenen osakilpailua, kahdeksan slopestylessa ja kaksi big airissa. Hän voitti maailmancupin kokonaiskilpailun kaudella 2020–2021 slopstylessa ja pipe & parkin yhteispisteissä sekä kaudella 2021–2022 big airissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Tess Ledeux *Olympedia*.  (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5 6 7  Tess Ledeux Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
**Tiitus Mäntynen** (25. marraskuuta 1894 Lappeenranta – 13. toukokuuta 1960) oli suomalainen kapellimestari, fagottitaiteilija ja director musices. 

Tiitus Mäntysen vanhemmat olivat soittoaliupseeri Robert Mäntynen ja Sofia Cecilia Merilä ja puoliso vuodesta 1927 musiikinopettaja Kerttu Ikonen. Mäntynen opiskeli Pietarin konservatoriossa 1916–1917 ja Helsingin konservatorioassa (diplomi) 1924 ja teki opintomatkan Pariisiin 1924–1925. Hän toimi orkesterimuusikkona Venäjällä 1915–1917 ja Helsingissä 1920–1924. Vuonna 1925 hänestä tuli Mikkelin musiikinystäväin orkesterin, myöhemmin Mikkelin kaupunginorkesterin ja sen orkesterikoulun johtaja, hän hoiti tehtävää aina vuoteen 1958. Hänen johdollaan orkesteri osallistui muun muassa vuonna 1931 Helsingin laulujuhliin. Orkesteri voitti ensimmäisen palkinnon Jean Sibeliuksen "Alla marcian" -esityksestä.Mäntynen johti myös Mikkelin sekakuoroa 1925–1935 ja Mikkelin Karjalakuoroa 1946–1955. Hän toimi 1920-luvulla useaan otteeseen musiikinopettajana. Director mucises -arvonimen Mäntynen sai 1943. Hänet palkittiin Pro Finlandia -mitalilla 1950.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  I. Havu, L. Arvi P. Poijärvi, K. J. Immonen (toim.): *Kuka kukin on (Aikalaiskirja). Henkilötietoja nykypolven suomalaisista 1960*, s. 583. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Otava, 1960.
2. ↑  Kuolleita. *Helsingin Sanomat*, 15.5.1960, s. 2.
3. ↑  Mikkelin kaupunki Mikkelin kaupunki.  Arkistoitu 15.5.2012. Viitattu 11.7.2007.

Aiheesta muualla
----------------

* Keijo Virtamo, 1977. *Tiitus Mäntynen*, Otavan Iso Musiikisanakirja 4. osa. Keuruu.
**Yrjö Mikael Helenius** (21. tammikuuta 1896 Keuruu – 23. tammikuuta 1964 Raisio) oli suomalainen kansanedustaja, verojohtaja ja kunnallisneuvos.

Yrjö Heleniuksen vanhemmat olivat rautatientyömies Otto Helenius ja Vihelmiina Huhtala. Hänen puolisonsa vuodesta 1922 oli Alli Senja Lunden. Hän työskenteli kivityömiehenä, rautatierakennus- ja tehdastyöläisenä, Turun läänin eteläisen vaalipiirin sos.dem. piirisihteerinä 1932–1936 ja 1939–1945, Turun läänin eteläisen vaalipiirin sos.dem. toimitsijana 1945–1948, Kaarinan ym. kuntien veropiirin verolautakunnan puheenjohtajana 1949–1959 sekä Raision veropiirin verojohtajana 1960–1963.

Helenius valittiin eduskuntaan Suomen sosialidemokraattisen puolueen edustajaksi Turun läänin eteläisestä vaalipiiristä vuosiksi 1936–1939. Hän nousi uudestaan kansanedustajaksi varasijalta vuosiksi 1949–1951 Aino Lehtokosken kuoltua kesken edustajakautensa. Helenius toimi myös Raision kunnanvaltuuston puheenjohtajana, presidentin valitsijamiehenä 1937, 1940, 1943 ja 1950 sekä *Turun Päivälehden* johtokunnan puheenjohtajana. Heleniukselle myönnettiin kunnallisneuvoksen arvonimi 1956.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  .aspx Yrjö Helenius *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta. Viitattu 2.1.2018.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Eduskunta

 |

 |
Viidennet yksikköjuuret kompleksitasossa
Kolmannet yksikköjuuret kompleksitasossa.
**Yksikköjuuri** tai **ykkösenjuuri** on kompleksiluku, joka korotettuna annetun positiivisen kokonaisluvun *n* osoittamaan potenssiin on 1. Toisin sanoen *n*:nnet yksikköjuuret ovat yhtälön

{\displaystyle z^{n}=1}
ratkaisuja kompleksilukujen joukossa.

Moivren ja Eulerin kaavat
-------------------------

Kutakin positiivista kokonaislukua *n* kohti on olemassa *n* kpl *n*:siä yksikkö­juuria. Ne sijaitsevat kaikki kompleksitasoon piirretyn yksikköympyrän kehällä ja muodostavat tämän ympyrän sisään piirretyn säännöllisen *n*-kulmion kärki­pisteet, kun yksi kärki­pisteistä on pisteessä 1. Yksikkö­juurten arvot voidaan esittää muodossa

{\displaystyle \cos {\frac {2\pi }{k}}+i\sin {\frac {2\pi }{k}}}
missä luku *k* saa kaikki kokonais­luku­arvot 0:sta *n*-1:een. Tämä seuraa Moivren kaavasta, jonka mukaan

{\displaystyle (\cos \phi +i\sin \phi )^{n}=\cos(n\phi )+i\sin(n\phi )}.
Eulerin kaavan mukaisesti nämä luvut voidaan esittää myös muodossa

{\displaystyle e^{\frac {2\pi ik}{n}}} (*k*=0, 1, …, *n*-1).
Tavallisesti *n*:nnellä yksikköjuurella tarkoitetaan näistä luvuista nimenomaan sitä, jossa *k* = 1, siis lukua

{\displaystyle e^{\frac {2\pi i}{n}}}
Sille käytetään myös merkintää {\displaystyle \epsilon \_{n}}.

Yksikköjuurten avulla voidaan muun muassa ratkaista yleinen binomiyhtälö

z^n = q,
missä *q* on mielivaltainen kompleksiluku (≠ 0). Kun *q* voidaan aina esittää muodossa 

{\displaystyle q=re^{i\phi }},
ovat yhtälön ratkaisut

{\displaystyle x={\sqrt[{n}]{z}}e^{\frac {i\phi }{n}}\epsilon \_{n}^{k}}.

Esimerkkejä
-----------

Esimerkiksi toisen yksikköjuuren arvot ovat 1 ja -1, neljännen 1, i, -1 ja -i, jotka sijaitsevat kompleksi­tasoon piirretyn neliön kärki­pisteissä. Kolmannen yksikkö­juuren (ε3k) arvot ovat  
 1 sekä {\displaystyle \cos {\frac {2\pi }{3}}\pm i\sin {\frac {2\pi }{3}}=-{\frac {1}{2}}\pm {\frac {\sqrt {3}}{2}}},  
 jotka muodostavat tasa­sivuisen kolmion. Kuudennen yksikkö­juuren (ε6k) vastaavasti   
1 ja -1 sekä {\displaystyle \pm \cos {\frac {2\pi }{3}}\pm i\sin {\frac {2\pi }{3}}=\pm {\frac {1}{2}}\pm {\frac {\sqrt {3}}{2}}}  
, ja kahdeksannen (ε8k)   
1, i, -1 ja -i sekä {\displaystyle \pm \cos {\frac {\pi }{4}}\pm i\sin {\frac {\pi }{4}}=\pm {\frac {1}{2}}\pm {\frac {\sqrt {2}}{2}}}.

Lähteet
-------

* Lauri Myrberg: *Differentiaali- ja integraalilaskenta osa 2 korkeakouluja varten*, s. 181–182. Kirjayhtymä, 1975. ISBN 951-26-0994-0.
* Olli Lehto: *Funktioteoria I–II*, s. 8–10. Limes ry, 1975. ISBN 951-745-077-X.

Kirjallisuutta
--------------

* Spiegel, Murray R.; Lipschutz, Seymour; Schiller, John J.; Spellman, Dennis: *Complex Variables*. Shaum's Outline Series. McGraw-Hill Book Company, 2009 (1964). ISBN 978-0-07-161569-9, ISBN 978-0-07-161570-9 (eBook).
* Väisälä, Kalle: *Matematiikka IV*. 141, 10. painos. Espoo: Otakustantamo, 1986 (1965). ISBN 951-671-087-5.
**Tiivistymisydin** on pieni hiukkanen (halkaisijaltaan tyypillisesti 0,00002 mm eli sadasosa pilvipisaran koosta), jonka pinnalle tiivistyvä tai härmistyvä vesihöyry osallistuu pilven muodostumiseen. Luonnossa tiivistyminen pilviksi ja sateeksi alkaa aina tiivistymisytimen pinnalta: jos ytimiä on vähän, samasta vesihöyrymäärästä tulee isompia pisaroita kuin jos ytimiä on paljon. Laboratorion puhtaissa oloissa voidaan saada aikaan *ylikylläistä* vesihöyryä, jonka höyrynpaine jo edellyttäisi tiivistymistä; luonnossa näin ei tapahdu, sillä tiivistymisytimiä on aina siellä missä vesihöyryäkin.

Tiivistymisydinten määrä troposfäärissä vaihtelee sadasta tuhanteen kuutiosentissä. Jos tiivistymisytimiksi sopivia hiukkasia on ylen määrin, havaitaan auerta. 

Tyypillisiä tiivistymisytimiä muodostuu maanviljelyn ja eroosion nostattamasta pölystä irronneista savihiukkasista, maastopalojen levittämästä noesta, tehtaiden päästöistä, tulivuorten syöksemistä sulfaattihiukkasista, ja meren pärskeistä kuivuneista suolahiukkasista tai planktonista.[1] Tiivistymisydinten määrä vaikuttaa pilvien säteilyominaisuuksiin ja sitä kautta ilmastonmuutokseen.[2]

Joskus käännöskirjallisuudessa esiintyvä termi *tiivistymishiukkanen* on sikäli harhaanjohtava, että tiivistymisytimet eivät ole välttämättä kiinteässä muodossa: esimerkiksi sulfaattiaerosoli on hyvä tiivistymisydin.

Katso myös
----------

* Sadepilvien kylväminen

Lähteet
-------

1. ↑  Formation of Haze, Fog, and Clouds: Condensation Nuclei Lyndon State College Meteorology
2. ↑  Liu et al. Relating Aerosol Properties to Cloud Condensation Nuclei Spectra and Cloud Properties 2006

Aiheesta lisää
--------------

* Rogers, R.R ja M.K.Yau: *Short course in Cloud physics*. 1979.
Loúsioksen rotkoLoúsioksen rotko.

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Dimitsána, Gortynía, Arkadia, Peloponnesos, Kreikka |

Hallinto| Nimi alkuperäiskielellä | 
Φαράγγι Λούσιου |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Loúsioksen rotko** (kreik. Φαράγγι Λούσιου, *Farángi Loúsiou*) on rotko Peloponnesoksen niemimaalla Kreikassa. Se sijaitsee Gortynían kunnassa Arkadian alueyksikössä.

Loúsioksen rotkoa.
Rotkon pituus on noin 15 kilometriä ja seinämien korkeus suurimmillaan noin 300 metriä. Sen pohjalla virtaa Loúsios-joki.

Rotkossa on useita luostareita, joihin kuuluvat muun muassa vanha ja uusi Filósofoksen luostari (*Moní Filosófou*) sekä Johannes Kastajan luostari (*Moní Timíou Prodrómou*), sekä vanhoja myllyjä ja kivisiä siltoja. Rotkon eteläpäässä sijaitsee antiikin Gortyksen kaupungin arkeologinen alue.

Lähteet
-------

1. 1 2  Φαράγγι Λούσιου *Wonder Greece*. Viitattu 1.9.2021.
2. 1 2 3  Φαράγγι Λούσιου (Λούσιος) *Exploring Greece*. Viitattu 1.9.2021.
3. ↑  Μια βόλτα στο φαράγγι του Λούσιου *The Hiking Experience*. Viitattu 1.9.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Loúsioksen rotko** Wikimedia Commonsissa
**Luan Krasniqi** (s. 10. toukokuuta 1971) on Saksaa edustava Kosovon albaani nyrkkeilijä ja kaksinkertainen ammattilaisten raskaan sarjan Euroopan mestari. Krasniqi on noin 191 cm pitkä.

Amatööriura
-----------

Krasniqin perhe muutti kotikaupungistaan Junikista Saksaan Rottweiliin kun hän oli saanut koulunsa päätökseen vuonna 1987. Nyrkkeilyn hän aloitti *BSV Rottweil*, missä häntä valmensi huippuvalmentaja Theo Kerekesch. Saatuaan Saksan kansalaisuuden hän osallistui Liverpoolissa käytyyn kansainväliseen turnaukseen ja voitti kultamitalin. Samana vuonna hän saavutti myös Saksan mestaruuden. Menestys jatkui 1995 MM-kisoissa, missä hän saavutti hopeaa hävittyään loppuottelussa kuubalaiselle Félix Savónille. Vuotta myöhemmin hän eteni Atlantan olympialaisissa välieriin, mutta silmävamma esti häntä kohtaamasta uudelleen Savónia ja hän palasi kotiin pronssimitali kaulassa.

Ammattilaisura
--------------

Atlantan kisojen jälkeen Krasniqi solmi ammattilaissopimuksen *Panix Promotionsin* kanssa. Ensimmäisessä ammattilaisottelussaan 2. syyskuuta 1997 hän voitti nelieräisessä kamppailussa Harry Seniorin. Samoihin aikoihin hän toimi Lennox Lewisin sparraajana. Kaikkiaan hän otteli Panixille 15 ottelua, joista voitti jokaisen, ennen kuin siirtyi keväällä 2000 *Universum Box-Promotionsin* riveihin. 5. tammikuuta 2002 hän pääsi iskemään Euroopan mestaruudesta Rene Monsia vastaan ja voitti 12-eräisen kamppailun tuomariäänin 2-1. Hän kuitenkin hävisi tittelin heti ensimmäisessä puolustuksessaan Przemyslaw Saletalle saman vuoden heinäkuussa.

Uudestaan Krasniqi pääsi iskemään Euroopan mestaruudesta 14. helmikuuta 2004 ja voitti tuolloin Sinan Samil Samin. Hän puolusti mestaruuttaan voitolla Monsea vastaan ja otteli ratkaisemattoman Timo Hoffmannin kanssa. Toukokuussa 2005 hän voitti Lance Whitakerin ja pääsi ottelemaan WBO-liiton maailmanmestaruudesta. Saman vuoden syyskuussa Hampurissa käydyssä mestaruusottelussa Lamon Brewster kuitenkin säilytti mestaruutensa yhdeksännen erän teknisellä tyrmäyksellä. Maaliskuussa 2007 hän otteli Stuttgartissa Brian Minton kanssa avoimesta WBO:n Intercontinental-tittelistä ja voitti kamppailun kaikin tuomariäänin. Saman vuoden heinäkuussa hän menetti tittelinsä hävittyään  Tony Thompsonille.

Viimeksi Krasniqi otteli 15. marraskuuta 2008 ukrainalaista Oleksandr Dimitrenkoa vastaan häviten tyrmäyksellä kolmannessa erässä.

Lähteet
-------

1. ↑  boxing.fi *boxing.fi*.  2005.  Arkistoitu 21.1.2012. Viitattu 20.2.2009.

Aiheesta muualla
----------------

* Luan Krasniqin viralliset sivut
* Ammattilaisottelut Boxrec-tietokannassa

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
Bergenin satama Norjassa  
Bergenin satama NorjassaBergenin  satamaBergenin sataman sijainti Norjassa.
Näkymä Bergeniin, kuvassa näkyy osa Bergenin satama-alueista
**Bergenin satama** (engl. *Port of Bergen*, LOCODE: NO BGO) on Norjan Bergenissa ja sen lähikunnissa sijaitseva suuri merisatama. Satamasta vastaa Bergenin satamahallinto (norj. *Bergen og Omland havnevesen*). 

Tavaraliikenteen tonnimäärällä mitattuna se oli vuonna 2011 Norjan ja koko Pohjoismaiden suurin satama. Sataman kautta kulkeva tavaramäärä on kuitenkin pienentynyt merkittävästi edeltävänä kymmenvuotiskaudella. Vuoden 2012 ensimmäisen neljänneksen aikana satama käsitteli 11,8 miljoonaa tonnia rahtia, josta 10,8 miljoonaa tonnia oli nestebulkkia (eli maaöljyä tai vastaavaa).

Vuonna 2021 Norjan tilastokeskus kirjasi Bergenin (ja Omlandin) sataman kokonaisrahtimääräksi 67,2 tonnia, joka oli noin kolmannes kaikkien Norjan satamien kokonaisrahtimäärästä (225,8 tonnia, 2021). Bergenin satama oli vuotuiselta kokonaisrahtimäärältään suuruusluokkaa kolme kertaa toiseksi suurinta norjalaissatamaa (Narvikin satama]) suurempi.

**Bergenin sataman vuosittainen rahtimäärä:**  


| vuosi | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| miljoonaa tonnia | 77,6 | 74,3 | 68,1 | 61,3 | 52,4 | 56,1 | 49,9 | 52,3 |

Sataman rahdista noin neljäsosa oli kotimaan tavaraliikennettä.

Bergenin sataman tilastoidusta rahtimäärästä merkittävän osan tuovat Statoilin tuotantolaitokset ja terminaalit, erityisesti Statoilin *Morgonstadin öljynjalostamo* öljysataamineen ja *Sturen terminaali*. Morgonstadin jalostamon kapasiteetti on lähes 12 miljoonaa raakaöljytonnia vuosittain. *selvennä*

Lähteet
-------

1. ↑  United Nations Code for Trade and Transport Locations (UN/LOCODE) (YK:n koodi kauppa- ja liikennepaikoille (UN/LOCODE)) unece.org. Viitattu 3.3.2013. (venäjäksi)
2. 1 2  7 Maritime transport statistics. Cargo, by port district. Tonnes (Corrected 30 August 2012 at 0925 a.m.) Statistics Norway, ssb.no. Viitattu 18.10.2012. (englanniksi)
3. 1 2  Amount of cargo (2004-2008) Port of Bergen, bergenhavn.no. Viitattu 18.10.2012. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
4. 1 2  Godsmengde (2006-2010) Port of Bergen, bergenhavn.no. Viitattu 18.10.2012. (norjaksi)[vanhentunut linkki]
5. ↑  2 Maritime transport statistics. Cargo by port district. 1st quarter 2012. Tonnes Statistics Norway, ssb.no. Viitattu 18.10.2012. (englanniksi)
6. ↑  Maritime transport - 10916: Cargo (tonnes), by port, origin/destination, type of cargo, contents and year Norjan tilastokeskus, ssb.no. Viitattu 16.11.2022. (englanniksi)
7. ↑  The Official Map for Bergeb 2022-2023 (pdf) visitbergen.com. Viitattu 16.11.2022. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Bergenin satama** Wikimedia Commonsissa

* Sataman kotisivut (norjaksi) (englanniksi) (bergenhavn.no)
* Statistics Norway: Maritime transport (englanniksi) (ssb.no)
**Yrjö Rafael Ekqvist** (10. marraskuuta 1898 Tammisaari – 20. marraskuuta 1973 Perniö) oli suomalainen keihäänheittäjä. Hän edusti Ekenäs IF:ää ja HIFK:ta.

Ekqvist sijoittui Pariisin olympialaisissa neljänneksi tuloksella 57,56. Hän edusti Suomea myös maaottelukilpailuissa. Ennätyksensä 65,33 hän heitti Turussa 14. syyskuuta 1924. Vain Jonni Myyrä oli aiemmin heittänyt keihästä pidemmälle.

Ekqvist saavutti Kalevan kisoissa keihäänheitossa kultaa 1923 ja 1924, hopeaa 1925 ja 1926 sekä pronssia 1918 ja 1922. Keihäänheiton kahden käden yhteistuloskilpailussa hän sai kultaa 1917, 1923 ja 1924 sekä hopeaa 1918 ja 1922.

Lähteet
-------

1. ↑  SR/Olympic Sports Yrjö Ekqvist *www.sports-reference.com*.  Arkistoitu 19.5.2011. Viitattu 18.6.2009.
2. 1 2  Yrjö Ekqvist Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).   Viitattu 18.6.2009.
3. ↑  Hannus, Matti: *Kultaiset kentät – Suomen yleisurheilun vuosisata*, s. 429–430. WSOY, 1999. ISBN 951-0-23703-5.
4. ↑  Hannus, Matti & Laitinen, Esa & Martiskainen, Seppo: *Kalevan kisat Kalevan malja - Vuosisata yleisurheilun Suomen mestaruuksia*, s. 244–245. Suomen Urheiluliitto: Gummerus, 2002. ISBN 951-96491-5-8.
**Brittiläinen lyhytkarva** on kissarotu. Rodusta käytetään usein myös nimitystä *brittiläinen* tai pelkästään *britti*. Ne ovat jämerärakenteisia, säyseitä ja luonteeltaan vaatimattomia. Paksu turkki ja tuuhea aluskarva on myös ominaista briteille.

Rakenne
-------

* Vartalo: Pyöreämuotoinen, massiivinen, lihaksikas. Lyhyet, vahvat jalat.
* Pää: Leveä ja pyöreä, posket pulleat. Vahva alaleuka. Kuono lyhyt ja leveä.
* Silmät: Suuret ja pyöreät. Väri yleensä oranssi tai kuparinvärinen, mutta esim. shaded silver -värisillä kissoilla vihreä ja naamiovärisillä kissoilla sininen.
* Korvat: Pienet ja pyöreäkärkiset, leveästi erillään toisistaan.

Luonne
------

Tyypilliset brittiläiset ovat rauhallisia ja hiljaisia, mutta kuitenkin määrätietoisia metsästäjiä. Brittiläinen nauttii saadessaan ulkoilla, mutta sopeutuvaisena kissana se tyytyy myös sisäkissan elämään, kunhan sille tarjotaan sopivasti virikkeitä. Britit ovat maltillisia, itsevarmoja, vaatimattomia ja ystävällisiä.

Historia
--------

Brittiläinen lyhytkarva kehitettiin 1880-luvulla englantilaisista koti- ja maatiaiskissoista. 1950-luvulla rotu melkein katosi, mutta elpyi pian, sillä sitten jalostamiseen käytettiin persialaisia. 1970-luvulla brittiläisiä vietiin Yhdysvaltoihin, jossa rodusta tuli nopeasti suosittu. Brittikissa on nykyisin Britannian rekisteröidyistä rotukissoista kolmanneksi yleisin.

Muuta
-----

Noin 40 prosenttia brittiläisistä kuuluu veriryhmään B, joka on lyhytkarvaisilla kissoilla harvinainen. 

Sininen on brittikissojen suosituin väri. Hyväksyttyjä värejä on toistasataa, mm. valkoinen, musta, suklaa, lila, creme, kilpikonna, punainen, shaded silver ja golden sekä naamiovärit (colourpoint). Brittiläisiä on myös tabby-, täplikäs- ja tiikerikuvioisia.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Brittiläinen (kissa)**.
* Suomen brittikissat ry.
* Suomen Kissaliitto ry
Brittiläisiä pomppulinnoja.
**Pomppulinna** tai **pompputalo** on ilmalla täytetty iso, patjamainen rakennelma, joissa lapset saavat hypähdellä. Linnaksi tai taloksi sitä kutsutaan, koska usein sen pystysuorat rakenteet on muotoiltu muistuttamaan satulinnan torneja ja muureja tai talon seiniä. Vaakasuoran pompintapatjan lisäksi pomppulinnan joustavat seinämät voivat muodostaa liukumäkiä, kiipeilytelineitä ja muita leikkivälineitä.

Pomppulinna on kevyt rakenne, jolla on suuri tuulipinta-ala. Siksi pomppulinna saattaa nousta maasta ja lähteä liikkelle kovassa tuulessa, ellei sitä ole kunnolla kiinnitetty.

Historiaa
---------

1950-luvun lopulla Yhdysvaltojen avaruushallinnon Nasan entinen työntekijä John Scurlock kehitteli ilmalla täytettäviä rakenteita muun muassa ihmisten evakuoimiseksi monikerroksisista palavista rakennuksista sekä urheilukenttien ja uima-altaiden peittämiseksi talven ajaksi. PVC-muovista valmistetuilla prototyypeillä tehdyissä täyttökokeissa hänen avustajansa pomppivat mielellään keksintöjen kimmoisissa rakenteissa, mitä Scurlock sai idean rakentaa samaan tekniikkaan perustuvia isoja pomppupatjoja lasten leikkikäyttöön. Hän vuokrasi toimitilaa New Orleansista ja alkoi valmistaa aikakaudelle tyypillisesti avaruusaiheisia pomppupatjoja nimellä Space Walks. Vähitellen hän lisäsi niihin seiniä ja kattoja, jotka tarjosivat parempaa turvallisuutta ja suojaa sateelta. Patjarakenteisiin puhallettiin koneellisesti erilaisia kaasuja, kuten heliumia, typpeä tai vetyä.

Laitteiden rakenteiden monimutkaistuessa niistä alkoi tulla yhä kalliimpia. Niinpä 1960-luvun lopulla Scurlockin vaimo ehdotti miehelleen, että pomppulaitteita voitaisiin alkaa myynnin sijasta vuokrata erilaisiin tilaisuuksiin syntymäpäiväjuhlista erilaisiin ulkoilmatapahtumiin. Myöhemmin heidän poikansa Frank laajensi pomppulaitteiden vuokraustoiminnan kattamaan koko Yhdysvallat monine eri tuotemerkkeineen. Hän myös perusti pomppulaitteisiin perustuvia sisähuvipuistoja, ensimmäisenä Louisianan ja Tennesseen osavaltioihin.

Pomppulinna taiteessa
---------------------

Brittiläis-suomalainen taiteilijapariskunta Andy Best ja Merja Puustinen ovat tehneet suuria pomppulinnatekniikkaan perustuvia vuorovaikutteisia installaatioita.

Lähteet
-------

1. ↑  Hakusanat *pomppulinna* ja *pomppia*, Kielitoimiston sanakirja. Haettu 14.3.2017 ja 11.7.2019.
2. ↑  Toivanen, Olli-Pekka: Kolme lasta loukkaantui, kun tuuli vei pomppulinnat mukanaan *Yle Uutiset*.  10.6.2023. Viitattu 11.6.2023.
3. 1 2  History of bouncy castles, British Inflatable Hirers Alliance BIHA 2017. Viitattu 14.3.2017.
4. ↑  Pomppulinna-taide tuntuu koko kehossa (Arkistoitu – Internet Archive), Helsingin Uutiset 13.8.2014. Viitattu 14.3.2017.
5. ↑  Typpö, Juha: Suomalaistaiteilijat suunnittelevat itsemurhapommittajan ruumiin näköistä pomppulinnaa – joukkorahoitus haussa, Helsingin Sanomat 27.10.2014. Viitattu 14.3.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Pomppulinna** Wikimedia Commonsissa
**Mertsi** on Suomessa käytetty etunimi, joka yleensä on miehennimi.

Mertsi-nimi tunnetaan kuuluisasta *Genoveva*-tarinasta. Sen ensimmäinen suomenkielinen painos julkaistiin vuonna 1847. Legendan mukaan Genoveva oli 700-luvulla elänyt Brabantin herttuatar, joka piiloutui vuosikausiksi metsään välttääkseen kuolemanrangaistuksen. Herttuattaren pojan nimi oli alun perin *Smertsi*, mutta vuoden 1934 painoksessa häntä kutsuttiin *Mertsiksi*.

Mertsi voi olla myös Meerin kutsumamuoto. Virallisena naisen etunimenä Mertsi on kuitenkin harvinainen. Digi- ja väestötietoviraston mukaan tämännimisiä naisia on toukokuuhun 2020 mennessä tilastoitu Suomessa vähemmän kuin 25. Mertsi-nimisiä miehiä on ollut huomattavasti enemmän: yli 600.

Mertsillä ei ole nimipäivää almanakassa.

Tunnettuja Mertsejä
-------------------

* Mertsi-Ilmari Laurikainen (1916–1984), kirjailija

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Vilkuna, Kustaa: *Etunimet*, s. 158. Viides painos. Toim. Pirjo Mikkonen. Helsinki: Otava, 2007. ISBN 978-951-1-18892-6.
2. ↑  *Mytologian sanakirja*, s. 82. Toim. Juha Honkala. Helsinki: WSOY, 2000. ISBN 951-0-24578-X.
3. ↑  Nimipalvelu: Etunimitilasto (hakusana "Mertsi")  18.5.2020. Digi- ja väestötietovirasto. Viitattu 22.5.2020.
4. ↑  Nimipäivähaku (hakusana "Mertsi") Yliopiston almanakkatoimisto. Viitattu 22.5.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Etunimien taivutus: Mertsi (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu)
Näkymä puutarhan alueelta, vasemmalla Edvard Anderssonin kasvihuone.
**Bergianska trädgården** on kasvitieteellinen puutarha Tukholman Norra Djurgårdenin kaupunginosassa. Se sijaitsee Frescatin alueella Brunnsvikenin rannalla. Puutarhaa hallinnoivat yhdessä Ruotsin kuninkaallinen tiedeakatemia ja läheinen Tukholman yliopisto.

Puutarha sai alkunsa Bengt ja Peter Jonas Bergius -nimisten veljesten 1700-luvun puolivälissä perustamasta Bergielund-nimisestä puutarhasta, jonka kuninkaallinen tiedeakatemia otti haltuunsa heidän kuoltuaan. Puutarhaa ylläpitämään perustettiin vuonna 1791 Bergianin säätiö. P. J. Bergiuksen testamenttilahjoituksella puutarhan johtajalle perustettiin oma professuuri, ja siitä alkaen johtajasta on käytetty nimitystä "professori Bergianus". Ensimmäinen kyseisen viran hoitaja oli Olof Swartz. Puutarha sijaitsi alun perin lähempänä Tukholman keskustaa nykyisen Vasastanin kaupunginosan alueella Vasaparkenin puiston pohjoispuolella, mutta se siirrettiin vuonna 1885 kaupunkirakentamisen tieltä Frescatiin. Puutarhassa on nykyään kaksi suurta kasvihuonetta, vuonna 1900 rakennettu Victoria-kasvihuone ja 1995 valmistunut Edvard Anderssonin kasvihuone.

Lähteet
-------

1. ↑  Bergielund (Arkistoitu – Internet Archive) (ruotsiksi) Bergianska trädgården. Viitattu 1.10.2014.
2. ↑  Bergianska trädgården på 1800-talet (Arkistoitu – Internet Archive) (ruotsiksi) Bergianska trädgården. Viitattu 1.10.2014.
3. ↑  Fredric Bedoire: *Stockholms byggnader: Arkitektur och stadsbild*, s. 211. Norstedts, Tukholma 2012.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Bergianska trädgården** Wikimedia Commonsissa

* Puutarhan kotisivu (ruotsiksi)
Britten-Norman BN-2B Islander II
**Britten-Norman Islander** (**BN-2**) on kevyt matkustajakone, jota valmisti englantilainen Britten-Norman-lentokonetehdas.

Historia
--------

Islanderin suunnittelu alkoi 1964. Koneen ensimmäinen prototyyppi lensi ensimmäisen kerran 13. kesäkuuta 1965. Ensimmäinen sarjatuotantokone lensi 24. huhtikuuta 1967.

**BN-2A** oli parannettu versio, joka lensi ensimmäisen kerran vuonna 1969.

Britten-Norman Defender oli koneen sotilasversion myyntinimi. Se lensi 20. toukokuuta 1970.

Vuonna 1978 tuotiin markkinoille BN-2B Islander II-versio. Tämän potkuriturbiiniversio oli BN-2T.

Koneen suurin versio sai nimen BN-2A Mk III Trislander, sen pyrstössä oli kolmas moottori. Sen ensilento tapahtui 11. syyskuuta 1970.

Konetta valmistettiin myös lisenssillä. Eräs valmistaja oli IRMA Romaniassa, muita valmistajamaita olivat Belgia ja Filippiinit.

Tekniset tiedot (BN-2A Islander)
--------------------------------

* Miehistö 1 tai 2
* Matkustajia enintään 9
* Pituus 10,86 m
* Kärkiväli 14,94 m
* Korkeus 4,18 m
* Siipipinta-ala 30,2 m²
* Tyhjäpaino 1 627 kg
* Lentopaino 2 994 kg
* Voimalaite: 2 kpl Lycoming O-540-E4C, kummassakin 260 hv (195 kW)

Suoritusarvot
-------------

* Huippunopeus 273 km/h
* Lentomatka 1 400 km
* Lakikorkeus 4 024 m
* Nousunopeus 295 m/min

Käyttö Suomessa
---------------

Yksi kone oli Suomen ilmavoimien yhteyskoneena vuosina 1974-75 sijoitettuna Kuljetuslentolaivueeseen Uttiin.

Muita koneita oli suomalaisten pienempien lentoyhtiöiden käytössä 1970-luvulla.

Lähteet
-------

* Heinonen, Timo: *Thulinista Hornetiin – 75 vuotta Suomen ilmavoimien lentokoneita*. Tikkakoski: Keski-Suomen ilmailumuseo, 1992. ISBN 951-95688-2-4.

### Viitteet

1. 1 2 3  Heinonen 1992 s. 250

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Britten-Norman BN-2 Islander** Wikimedia Commonsissa
Bourbon Street iltahämärässä, kaupungin liikekeskusta taustalla.
**Bourbon Street** (ransk. *Rue Bourbon*) on Yhdysvalloissa Louisianan osavaltiossa sijaitsevan New Orleansin kaupungin tunnetuin katu ja sen merkittävin turistinähtävyys. Noin 1,3 kilometrin pituinen katu kulkee halki New Orleansin vanhimman kaupunginosan French Quarterin eli ns. *ranskalaiskortteleiden*.

Katu tunnettiin ainoastaan ranskankielisellä nimellään vuoteen 1803 saakka, jolloin New Orleans siirtyi Yhdysvaltojen hallintaan. Bourbon Street sai nimensä Ranskaa kaupungin perustamisen aikoihin hallinneesta Bourbonin kuningassuvusta. Ennen Yhdysvalloille siirtymistään New Orleans kuului Ranskan lisäksi myös Espanjalle. Espanjalaisuus näkyykin merkittävästi Bourbon Streetin ja ranskalaiskortteleiden arkkitehtuurissa. 

Bourbon Street päivällä.
Bourbon Street on 1800-luvun lopusta lähtien ollut kaupungin viihde-elämän keskus. Se on päiväsaikaan suhteellisen hiljainen, mutta herää henkiin illan saavuttua. Bourbon Street tunnetaan erityisesti yökerhoistaan sekä striptease-klubeistaan. Katu ja sitä ympäröivät ranskalaiskorttelit ovat myös yksi merkittävimmistä jazz-musiikin syntysijoista. Bourbon Streetin varrella on yökerhojen ja jazzklubien lisäksi useita arvostettuja ruokaravintoloita sekä hotelleja.

1960-luvulla katua yritettiin siistiä ja useita yökerhoja onnistuttiinkin sulkemaan muun muassa prostituution ja alkoholilainsäädännön rikkomusten vuoksi. Toimenpiteiden vaikutus jäi kuitenkin lyhytaikaiseksi. 1970-luvulta lähtien panostettiin turismin kehittämiseen. Matkailijoille tarkoitetut palvelut muuttivat katua niin, että 1990-luvulle tultaessa Bourbon Streetin katsottiin jo menettäneen osan autenttisuudestaan.

Muun New Orleansin tavoin myös Bourbon Street kärsi suuria vahinkoja vuoden 2005 Katrina-pyörremyrskyssä. Kaupungin suurimpana turistikohteena Bourbon Street asetettiin erikoisasemaan New Orleansin jälleenrakennustöissä. Suuri osa kadun ravintoloista aloittikin toimintansa uudelleen jo seuraavan vuoden kuluessa.

Lähteet
-------

* New Orleansin kaupunki (Arkistoitu – Internet Archive)

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Bourbon Street**.
**Muttilanjärvi** (ruots. *Muttomträsket*) on peltomaiseman ympäröimä järvi Muttilan kylässä Myrskylän kuntakeskuksen itäpuolella itäisellä Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 36,3 hehtaaria. Etäisyys Helsingistä on 75 kilometriä koilliseen.

Maantiede
---------

Muttilanjärven pituus lounaasta koilliseen on 900 metriä. Saaria ei ole. Järvi on melko tasaleveä vailla mainittavia niemiä. Rannat ovat varsin soistuneita. Muttilanjärvi laskee Tilkunojaa Mutinsuon kautta Sulkavanjärveen, joka sijaitsee runsaat kaksi kilometriä etelään.

Muttilanjärvi (16.005.1.005) kuuluu Myrskylänjoen valuma-alueeseen (16.005), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Koskenkylänjoen vesistössä (16). Muttilanjärvi on neljänneksi laajin Myrskylänjoen valuma-alueen kahdeksasta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Muttilanjärvi, vakavesi, Myrskylä
2. 1 2 3 4  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 1.10.2021.
3. ↑  Muttilanjärvi. Järviwiki. Viitattu 1.10.2021.
4. ↑  Myrskylänjoen valuma-alue (16.005). Järviwiki. Viitattu 1.10.2021.
**Britteny Cox** (s. 29. syyskuuta 1994) on australialainen freestylehiihtäjä. Hän on kumparelaskun maailmanmestari vuodelta 2017 ja pronssimitalisti vuodelta 2015. 

Cox on kilpaillut olympialaisissa kumparelaskussa neljästi. Vancouverissa 2010 hän sijoittui karsinnassa 23:nneksi eikä selviytynyt loppukilpailuun. Sotšissa 2014 hän sijoittui viidenneksi. Pyeongchangissa 2018 hän oli toisessa finaalilaskussa toiseksi paras mutta ei yltänyt kolmannessa laskussa vastaavaan suoritukseen ja sijoittui jälleen viidenneksi. Pekingissä 2022 hän sijoittui 14:nneksi.

Maailmanmestaruuskilpailuissa Cox kilpaili ensimmäisen kerran Deer Valleyssa 2011 ja sijoittui kumparelaskussa 17:nneksi. Vossin MM-kilpailuissa 2013 hän oli kymmenes. Kreischbergissä 2015 hän saavutti MM-pronssia ja Sierra Nevadassa 2017 hän voitti maailmanmestaruuden 1,12 pisteen erolla Ranskan Perrine Laffontiin. Deer Valleyssa 2019 Cox sijoittui 20:nneksi ja Almatyssa 2021 seitsemänneksi. Hän on kilpaillut MM-kilpailuissa myös parikumparelaskussa, jossa hänen sijoituksensa aikajärjestyksessä vuodesta 2011 alkaen ovat kahdestoista, kahdeksas, viides, seitsemäs, viidestoista ja kahdeksastoista.

Cox on kilpaillut lumilautailun maailmancupissa 75 kertaa vuosina 2010–2022. Hän on voittanut yhdeksän kertaa ja ollut yhteensä 16 kertaa kärkikolmikossa.

Lähteet
-------

* Britteny Cox Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3  Britteny Cox *Olympedia*.  (englanniksi)
Rena Effendi puhumassa World Economic Forumissa vuonna 2019.
**Rena Effendi** (azer. *Rəna Əffəndi*, s. 26. huhtikuuta 1977 Baku) on azerbaidžanilainen valokuvaaja. Hän on työssään tutkinut konfliktien vaikutuksia yhteiskuntaan, ympäristöasioita ja öljyteollisuuden vaikutuksia ihmisten elämään. Vuonna 2019 hän muutti Istanbuliin Turkkiin. 

Päätoimiseksi valokuvaajaksi Effendi ryhtyi vuonna 2005. Hän on tehnyt teoksen Tsernobylin ydinvoimalaonnettomuuden vaikutuksista, Venäjän-Georgian sodasta ja nuorten elämästä Kairossa, Teheranissa ja Afganistanissa. Efendi ryhtyi suhtautumaan kotimaansa elämään kriittisesti: hän kritisoi rahanpesua, ihmisten siirtämistä pois monumentaalisten rakennusten tieltä sekä ympäristön pilaantumista. 

Kun energiayhtiö BP ryhtyi rakentamaan öljyputkea Bakusta Tbilisin kautta Ceyhaniin, sai Effendi tilauksen tehdä hankkeesta kertovan kirjan. Kirja *Pipe Dreams* osoittaa, että öljyputki tuo vaurautta vain pienelle Bakun yläluokalle. Effendi työskenteli teoksen parissa kuusi vuotta. 

Effendin kuvia on julkaistu Newsweekissä, Time Magazinessa, Marie Clairessa, Le Mondessa ja Financial Timesissä. Näyttely hänellä on ollut Saatchi Galleryssä, Art Baselissa ja Venetsian Biennallessa.

Lähteet
-------

1. 1 2
2. ↑
3. ↑
4. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Photographers' Identities
* RKD Artists

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |