recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Monikko** (eng. *Tuple*) on järjestetty vakio tietorakenne, joka pitää sisältää mielivaltaisen määrän data-elementtejä. Tämän voi ajatella valmiina listana objekteja; monikko on itse lista mutta sen sisältämät objektit ovat itsenäisiä ja koska lista on valmis, sitä ei ole mielekästä enää jatkaa.

Yleisiä ominaisuuksia
---------------------

Monikko vastaa pitkälti yksiulotteista taulukkoa, mutta sen rakennetta ei voi luonnin jälkeen enää muuttaa. Tämä esto on kuitenkin vain "matala", sillä arvoja itse voi käsitellä edelleen vapaasti. Monikon jokainen elementti saa olla eri datatyyppiä, ja monikon määritelmään tarvitaan mahdollisuus tähän. (muuten kyseessä olisi vakioksi merkitty taulukko tai lista.) Koska monikko on listattu, sen sisältäessä dataa voidaan löytää *ensimmäinen*, *viimeinen* ja mahdollisesti myös "väli" -elementit. Elementtien järjestys ei koskaan muutu.

Käyttö
------

Monikko on turvallinen yleiskapseli datalle. Koska se on vakio, sitä voidaan käyttää kirjoitussuojattuna listauksena, mutta toisaalta myös se on vakiona sallittu arvo hajautustaulukkoon.

Monikkoja eri kielissä
----------------------

* C#

```
using System;
using System.Collections.Generic; // vaaditaan datatyypin käyttöön

namespace esimerkki {
    public class ohjelma {
        public static void Main(string[] args){
            // tuple sisältää maksimissaan 8 arvoa, joiden datatyyppi pitää määritellä
            Tuple<int,int,int> monikko 1= new Tuple<string,int,bool>("a",1,True);
            // on mahdollista luoda dynaamisesti oikea, vahvasti tyypitelty monikko
            var monikko = Tuple.Create("alkio", 2, True);
            // sanakirja, jossa jokainen avain on 2D-koordinaatti-Monikko, vastaten yleistä objektia
            Dict<Tuple<float,float>, object> koordinaatit = new Dict<Tuple<float,float>, object>();
        }
    }
}

```

* Python

```
# monikko on oletusarvo listatulle sekvenssille
monikko1 = 1,2,3
# yleinen tapa on merkitä sekvenssi tavallisilla sulkeilla, koska python visualisoi monikot niiden kanssa.
monikko2 = ("a","b","c")
# tuple on monikon datatyyppi. sellaisenaan sillä voi esimerkiksi muuttaa listan monikoksi
monikko3 = tuple([1,2,3]) # -> (1,2,3)
# esimerkki yksiarvoisesta sekä tyhjästä monikosta
monikko4 = ( (1,), () )
# monikkoja voi myös inutuitiivisesti yhdistää yhteenlaskuoperaattorilla +, ja monistaa tulo-operaattorilla \*.
# ota huomioon, että luodut monikot ovat uusia, sillä vanhojahan ei pysty muokkaamaan.
monikko = (1,2,3) + (1,2,3) \* 2 # -> (1,2,3,1,2,3,1,2,3)

```
**Hosa** on metsä- ja maastopalojen sammuttamiseen käytettävä perinteinen sammutusväline. Hosaa käytetään myös kulotettaessa tulen hallintaan. Hosia on kahdenlaisia: perinteinen niin sanottu *puskahosa* ja moderni palokyllästetystä tekstiilistä tai kumista valmistettu.

Puskahosa
---------

Perinteinen puskahosa valmistetaan palopaikalla nuoresta alikasvoskuusesta. Se voidaan valmistaa myös männystä tai koivusta, mutta ne eivät ole yhtä kestäviä. Puu katkaistaan ja se karsitaan niin, että latvaan jää parinkymmenen senttimetrin karsimaton osa. Hosan pituus on noin kahdesta metristä ylöspäin sen mukaan kuinka pitkää hosaa sammuttaja jaksaa käsitellä.

Tekstiili- tai kumihosa
-----------------------

Modernin hosan sammutusosan muodostavat varren päähän kiinnitetyt suikaleet, jotka voivat koostua joko palokäsitellystä tekstiilistä tai kumista. Sammutusosa voi myös olla yhtenäinen, noin 20x30 cm:n kokoinen paksusta kumista leikattu "lätkä". Tällaiset hosat voidaan myös varustaa metallisilla koukuilla, jotka mahdollistavat palavan aineksen siirtämisen paikasta toiseen.

Hosalla työskentely
-------------------

Hosalla sammutettaessa lyödään maahan niin, että liekit jäävät hosan ja maan väliin ja tukahtuvat hapen puutteeseen. Tarkoitus on myös saada irronneet palavat kekäleet lyötyä takaisin jo palaneelle alueelle. Lyönnin jälkeen hosaa painetaan hetken aikaa maata vasten, jotta jäljelle jääneet kytevät kipinät saadaan tukahdutettua. Hosalla voidaan sammuttaa myös puiden oksille ja rungolle kiivennyttä tulta.

Lähteet
-------

* Tulen hallinta ja sammuttaminen käsityövälinein/Metsäpalot ja muut maastopalot sekä metsänhoidolliset kulotukset.[vanhentunut linkki] Pelastustoimi.fi

### Viitteet

1. ↑  Varusmiesten ripeä hosan käyttö esti palon leviämisen Säkylässä  10.4.2012. Satakunnan Kansa. Viitattu 11. huhtikuuta 2012. [vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hosa** Wikimedia Commonsissa
Hussain M. Ershad vuonna 2012.
**Hossain Mohammad Ershad** (1. helmikuuta 1930 Dinhata – 14. heinäkuuta 2019) toimi Bangladeshin presidenttinä vuosina 1983−1990. Ollessaan maan armeijan komentaja hän teki 24. maaliskuuta 1982 verettömän vallankaappauksen, kumosi perustuslain, erotti hallituksen ja presidentti Abdus Sattarin sekä kielsi puolueiden toiminnan. Hän ilmoitti, että poikkeustila tulisi jatkumaan kaksi vuotta. Ershad nimesi presidentiksi Ahsanuddin Chowdhuryn ja otti itselleen pääministerin tehtävän. Tavoitteekseen hän ilmoitti maan poliittisen elämän vakauttamisen, korruption poistamisen ja hallintokoneiston kuntoon laittamisen. Nämä tavoitteet olivat kansan odotusten mukaisia, ja Ershad olikin suosittu kansan keskuudessa. Joulukuussa 1983 hän otti presidentin tehtävän itselleen. Vuoden 1984 maareformin kautta uudistettiin maataloutta ja annettiin talonpojille taloudellisia oikeuksia ensi kertaa maan historiassa.

Poikkeustila päättyi vuonna 1986, kun maassa pidettiin parlamentin ja presidentin vaalit. Ershad tuli valituksi presidentiksi viisivuotiskaudelle. Jatkokausi oli kuitenkin vaikea, sillä vuonna 1987 puhjenneet oppositiovoimien mielenosoitukset pakottivat Ershadin julistamaan poikkeustilan. Hänen oli annettava jonkin verran periksi islamistisille vaatimuksille, ja maa julistettiin 1988 islamilaiseksi tasavallaksi. Vuoden 1990 levottomuudet pakottivat Ershadin eroamaan, ja presidentiksi tuli Shahabuddin Ahmed. Seuraavana vuonna Ershad joutui oikeuden eteen korruptiosyytteiden vuoksi, ja hän sai vankeustuomion. Hän teki kuitenkin paluun politiikkaan jatiya-puolueensa johtajana.

Lähteet
-------

1. ↑  Former Bangladesh military dictator Ershad dies at 89(englanniksi)
2. 1 2  The Ershad era BBC. Viitattu 1.12.2013. (englanniksi)
3. ↑  The Ershad period US Country Studies. Viitattu 1.12.2013. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
**Louis-Claude de Saint-Martin** (18. tammikuuta 1743 – 13. lokakuuta 1803) oli ranskalainen mystillinen filosofi. Hän kirjoitti nimimerkillä *le philosophe inconnu* ("tuntematon filosofi"). Saint-Martinin toiminnan myötä syntyi martinismin aatesuunta.

Elämä
-----

Saint-Martin syntyi köyhään, tiukan katoliseen aatelisperheeseen Amboisessa 18. tammikuuta 1743. Isänsä käskystä hän kokeili uraa asianajajana Toursissa, mutta liittyi puolen vuoden jälkeen Ranskan armeijaan vuonna 1765. Bordeaux'n varuskunnassa hän tapasi mystikko Martinez de Pasquallyn, joka opetti tälle kabbalistista mystiikkaa. Saint-Martin lähti armeijasta vuonna 1771 ja alkoi päätoimisesti opettaa mystiikkaa. Hänen vaikuttava esiintymistyylinsä sai suosiota Pariisin seurapiireissä. 

Vierailtuaan Englannissa, jossa hän tapasi mystikko William Lawin, sekä Italiassa hän palasi Ranskaan vuonna 1788. Strasbourgissa Charlotte de Boecklin tutustutti hänet saksalaisen mystikon Jakob Böhmen kirjoituksiin. Tällöin Saint-Martin vähitellen irtautui Martinez de Pasquallyn vaikutuksesta. Myöhemmin Saint-Martin sai vaikutteita ruotsalaisen filosofin Emanuel Swedenborgin teoksista.

Saint-Martin käytti viimeiset vuotensa pääteostensa kirjoittamiseen ja Böhmen teosten kääntämiseen ranskaksi. Häntä ei vainottu mielipiteidensä takia, vaikka katolinen kirkko asetti hänen vuonna 1775 ilmestyneen teoksensa *Des erreurs et de la vérité* ("Virheet ja totuus") kiellettyjen kirjojen luetteloon. Tästä huolimatta Saint-Martin pysyi katolisen kirkon uskollisena jäsenenä. Ranskan vallankumouksen jälkeen Saint-Martinin omaisuus takavarikoitiin valtiolle hänen aatelistaustansa vuoksi. 

Saint-Martin kuoli Aulnayssa (nykyään Châtenay-Malabryn kunta) Pariisin lähellä 13. lokakuuta 1803.

Teoksia
-------

* *Des erreurs et de la vérité* (1775)
* *L’Homme de désir* (1790)
* *Le Nouvel Homme* (1792)
* *Considérations sur la Révolution Française* (1795)
* *Le Crocodile* (1798)
* *L’Esprit des choses* (1800
* *Le Ministère de l’homme-esprit* (1802)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13  Encyclopaedia Britannica - Louis-Claude de Saint-Martin
2. ↑  illuminati *Encyclopaedia Britannica*.  2022. Viitattu 14.02.2023.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Alankomaat
* Puola
* Portugali
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
*Louhi* jäätyneellä merialueella maaliskuussa 2011.
*Louhen* kansi, jossa Lamorin valmistamia öljyntorjuntalaitteita.
**Monitoimialus Louhi** (kylkinumero 999) on öljy- ja ympäristövahinkojen torjuntaan sekä Suomen merivoimien huoltotehtäviin käytetty alus. Sitä käytetään esimerkiksi merikaapelin laskuun ja sukellustoimintaan. Aluksen omistaa Suomen ympäristökeskus ja aluksen miehistöstä sekä käytöstä vastaa merivoimat.

Tekniset tiedot
---------------

* Valmistaja: Uudenkaupungin Työvene Oy
* Valmistusvuosi: 2011
* Uppouma: 3 000 tonnia
* Pituus: 71,4 metriä
* Leveys: 14,5 metriä
* Syväys: 5 metriä
* Nopeus: 15 solmua
* Moottoriteho: 4 × 1 800 kW
* Jääluokka: IA super
* Asuintilat: 40 henkilöä
* Kotisamata: Upinniemen laivastotukikohta, Kirkkonummi

Alus on myös mahdollista aseistaa miinoilla, sekä 40 mm tykillä ja 2 × 12,7 mm konekivääreillä.

Lähteet
-------

1. ↑  Puolustusvoimat - Monitoimialus Louhi[vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Louhi (öljyntorjunta-alus)** Wikimedia Commonsissa
**Osuuskunta Helsingin Valokuidut** on osuuskunta, joka toimii Helsingissä Pitäjänmäen kaupunginosassa Marttilan alueella.

Osuuskunta Helsingin valokuidut
-------------------------------

Osuuskunta on perustettu 2014. Rakentaminen alkoi 2014 ja verkko valmistui 2015 keväällä. Osuuskunta on rakentanut valokuituverkon (FTTH) Marttilan alueelle Helsingin Pitäjänmäkeen. Hanke pilottikohde tekniikalle, jolla voidaan rakentaa moderni ja nopea tietoliikenne vanhalle omakotitaloalueelle. Verkko oli myös Suomen ensimmäinen Soneran (Telian) Avoinkuitu- mallinen verkko Suomessa. Hankkeen toteuttamiseen osallistui Telian lisäksi Omakotiliitto ja Liikenne- ja Viestintäministeriö. Hankkeen piirissä on 160 omakotitaloa.

Tunnustukset ja palkinnot
-------------------------

Osuuskunta voitti 2017 EU:n palkinnon "European Broadband Awards 2017 "sarjassa avoimuus ja kilpailu.

Tekninen toteutus
-----------------

Verkko on rakennettu siten, että jokainen osakas saa neljä kuitua, jotka ovat kytketty päästä päähän osuuskunnan keskukselle asti. Tämä mahdollistaa, että asiakas voi kilpailuttaa netti yhteyden ottamalla yhteyttä (uuteen) operaattoriin ja siirtämällä "hyppykuitu" kotipäätteen liittimestä toiseen. Tällä hetkellä on saatavilla palvelut viideltä eri operaattorilta. Lisäksi on saatavilla kaapeliTV- palvelut (Elisa) ja keskusantennipalvelut. 

Osuuskunnan neljä porttinen kuitupääte

Aiheesta muualla
----------------

* Osuuskunnan kotisivut
* Euroopan laajakaista 2017 palkinto
* Mikä on Avoinkuitu ? (Arkistoitu – Internet Archive)
* Pientaloalueiden valokuituratkaisut
**Osuuskauppa Teho** (aiemmin *Osuusliike Teho*) oli Hyvinkäällä, Tuusulan Jokelassa ja Nurmijärvellä vuosina 1919–1984 toiminut SOK:n (S-ryhmän) osuuskauppa. Teho sulautui helsinkiläiseen Helsingin Osuuskauppaan vuonna 1984.

Osuuskauppa Teholla oli vuonna 1953 yhteensä 22 myymälää ja 112 työntekijää. Se kävi laajaa mataloustuotteiden ja alan tarvikkeiden kauppaa. Vuoden 1953 liikevaihto oli yli 448 miljoonaa markkaa, josta maataloustavarakauppa 151 miljoonaa markkaa. Jäseniä oli 2 136 ja säästökassatalletuksia yli 26 miljoonaa markkaa. Yrityksen liiketalo oli Hyvinkäällä osoitteessa Hyvinkäänkatu 10. Sillä oli myös osake-enemmistö liiketalosta Siltakatu 9, jossa toimi kangas- ja pukinemyymälä ja ravintola. Vuonna 1972 Tehoon yhdistettiin nurmijärveläinen Osuuskauppa Kivi.

Lähteet
-------

1. ↑  Heikki Pora: Lakanneet yritykset Hyvinkäällä. Teho lakannut 29.6.1984 *Lakanneiden suomalaisten yritysten tietokanta*. Viitattu 12.11.2013.
2. 1 2  *Osuusliike Teho r.l. Toimintakertomus vuodelta 1953*. Ei sivunumeroita. Hyvinkää: Osuusliike Teho, 1954.
3. ↑  Sata vuotta osuustoimintaa pääkaupunkiseudulla. HOK-Elannon historia *S-kanava*.  Arkistoitu 1.6.2015. Viitattu 12.11.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* Tehon pääkonttori Hyvinkäänkatu 10:ssa. Kuva Hyvinkään kaupungin historiasivuilla.
Lee CineKink-palkintojuhlan punaisella matolla 2013.
**Jiz Lee** (s. 30. lokakuuta 1980) on amerikkalainen pornonäyttelijä. Hänet on listattu julkaisussa *AVN Magazine* yhdeksi tärkeimmistä queer pornon kuuluisuuksista.   Lee identifioituu sukupuoleltaan genderqueer ja käyttää itsestään sukupuolineutraaleja pronomineja they/them.  Lee on kampanjoinut pornon eettisen tuotannon ja kulutuksen puolesta.

Aktivismi
---------

Lee on tehnyt työtä seksityöntekijöiden oikeuksien puolustajana, ja kuvailee itseään "nautintoaktivistiksi" (pleasure activist).  Vaikka Lee lasketaankin feministisen pornon tuottajaksi, hän ei itse käytä termiä feministinen porno, koska ajattelee, että termiin liittyy ajatus, että perimmiltään porno ei voi olla feminististä.

Lähteet
-------

1. ↑  AVN – April 2011: Girl Powered (Arkistoitu – Internet Archive). Retrieved December 22, 2011 Malline:Webarchive
2. ↑  Jiz Lee - The Clayman Institute for Gender Research *stanford.edu*.  Arkistoitu 24 heinäkuu 2015. Viitattu 24 July 2015.
3. ↑  What is genderqueer? *Jiz Lee*. Viitattu June 11, 2017.
4. ↑  W: An Interview With Jiz Lee *Scarleteen*.  November 30, 2017. Viitattu 12.3.2019. (englanniksi)
5. ↑  Moon, Allison: *Girl Sex 101*, s. 146. The Feminist Press at CUNY, 2013. ISBN 9781558618183.
6. ↑  Luu: Feminist Porn Awards Asks the Existential Question: Is There Feminist Porn? Vice Magazine. Viitattu 29 April 2017.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
**Pohjoinen maakunta** (Northern Province) on yksi Sambian kymmenestä maakunnasta. Maakunta sijaitsee Sambian pohjoisosissa ja sen länsipuolella on Luapulan maakunta ja itäpuolella Muchingan maakunta. Pohjoisessa Pohjoinen maakunta rajautuu Kongon demokraattisen tasavallan ja Tansanian rajoihin. Pohjoisen maakunnan pinta-ala on 75567 km2 ja maakunta jakautuu 12 piiriin, joita ovat Chilubi, Kaputa, Kasama, Luwingu, Lunte, Lupososhi, Mbala, Mporokoso, Mpulungu, Mungwi, Nsama ja Senga Hill. Maakunnan pääkaupunki on Kasama. Maakunnassa asui vuoden 2010 arvion mukaan 1105824 ihmistä, joista 903208 asui maaseudulla ja 201616 kaupunkialueilla. Maakunnan väestönkasvu on ollut keskimäärin 3,2% vuodessa.

Tanganjikajärvi ulottuu Pohjoisen maakunnan pohjoisosaan ja maakunnan alueella on myös muita järviä. Lisäksi alueella virtaa useita jokia ja maakunnan vesivarat ovatkin hyvin merkittävät verrattuna muuhun Sambiaan. Pohjoisen maakunnan alueella vettä riittääkin maatalouden käyttöön koko ajan ympäri vuoden. Pohjoisen maakunnan alueella on myös monenlaisia mineraaleja ja sieltä löytyy jalokiviä, suoloja sekä saviliusketta.

Pohjoisen maakunnan alueella sijaitsee Mpulungun kansainvälinen satama, josta on liikennettä Tanganjikajärvelle. Kapiri Mposhista Dar-es-Salaamiin kulkeva rautatie kulkee Pohjoisen maakunnan läpi.

Turisteille maakunnan alueella on monenlaista nähtävää ja koettavaa. Maakunnan alueella on muun muassa useita kuumia lähteitä sekä vesiputouksia. Alueella on myös useita erilaisia luontokohteita, kuten muuttolintualueita, Bangweulun suoalueet sekä pensassarvikuonojen asuinalueita. Nsumbusta ja Mpulungusta löytyy hiekkarantoja. Historiaan liittyen maakunnan alueella on ensimmäisen maailmansodan taistelupaikkoja, maakunnan historiaa esittelevä MotoMoto Museum sekä Kasamassa ja Mungwissa sijaitsevat Mwelan alueen kalliomaalaukset.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  About Northern Province *Northern Provincial Administration*. Viitattu 23.2.2022. (englanniksi)

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Pohjoinen maakunta (Sambia)**.
Sambian maakunnat

* Copperbelt
* Eteläinen
* Itäinen
* Keskinen
* Luapula
* Luoteinen
* Lusaka
* Läntinen
* Muchinga
* Pohjoinen
**Pohjoinen** on yksi neljästä pääilmansuunnasta, suunta meridiaania pitkin kohti maapallon pohjoisnapaa.

Nykyisissä kartoissa pohjoinen merkitään tyypillisesti yläreunaan. Kartan koordinaattijärjestelmä ei kuitenkaan ole välttämättä täsmälleen todellisen pohjoissuunnan mukainen, jolloin todellista pohjoissuuntaa kutsutaan **napapohjoiseksi** ja kartan koordinaatiston "pohjoissuuntaa" **karttapohjoiseksi**. Näistä vielä poikkeaa Maan magneettikentän paikallisen suunnan mukainen **magneettinen pohjoinen** eli **neulapohjoinen**.

Sanan alkuperä
--------------

Sana pohjoinen on sukua sanalle pohja. Uskottiin mahdollisesti, että Manalaan, eli ikään kuin maailman pohjalle pääsi pohjoisen kautta. Eteläisempien suomalaisten näkökulmasta jotakuinkin Pohjoisessa olivat myös Pohjanlahti ja Pohjanmaa, kuten myös myyttinen Pohjola.

Pohjoisella voi sanana olla yhteys myös pohjaan, talon pohjaan, jonne ei tehty ikkunoita. Vrt. etelä.

Pohjoisen mytologinen merkitys muinaissuomalaisille
---------------------------------------------------

*Pääartikkeli: Muinaissuomalaisten kaikkeuskäsitykset*
Pohjoinen on nähty pahaksi ilmansuunnaksi. Äärimmäisessä pohjoisessa uskottiin sijaitsevan Pohjolan maan, josta olivat peräisin kylmyys ja monet taudit ja ongelmat. Usein ajateltiin myös reitin Tuonelaan, maanalaiseen kuolleiden valtakuntaan, kulkevan Pohjoisen kautta. Pohjoisessa seisoi maailmanpylväs, joka kannatti taivaankantta. Maailmanpylväs oli naulattu taivaankanteen Pohjannaulalla, Pohjantähdellä. Pohjantähti oli tärkeä suunnistuksessa.

Pohjoisessa oli myös Lappi, joskin usein Pohjolaa lähempänä ja konkreettisempana. Aivan lähistölläkin omista asuinalueista pohjoiseen päin sijaitsevia vähemmän viljeltyjä alueita voitiin kutsua Lapiksi, ja niiden asukkaita voitiin nimittää *lappalaisiksi*. Lappalaiset ja Pohjolan väki nähtiin usein vihamielisinä noitina, jotka ampuivat noidannuolia ja aiheuttivat muuta pahaa (ks. esim. Lapinnoita, Lappalaiset suomalaisessa kansanperinteessä). Pohjoistuulen mukana tuli Lapista tai Pohjolasta tauteja, noidannuolia ja ilkeitä yliluonnollisia olentoja.

Lähteet
-------

* Erkki Itkonen (toim.): *Suomen sanojen alkuperä*. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 1992–2000. ISBN 951-717-692-9. *lähde tarkemmin?*

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  | **Pääilmansuunnat** | **Väli-ilmansuunnat** |
| pohjoinen | koillinen |
| itä | kaakko |
| etelä | lounas |
| länsi | luode |
Luigi D’Albertis
**Luigi Maria D’Albertis** (21. marraskuuta 1841 Genova, Italia – 2. syyskuuta 1901 Sassari, Sardinia) oli italialainen tutkimusmatkailija ja luonnontieteilijä, joka kartoitti ensimmäisenä Papua-Uudessa-Guineassa sijaitsevaa Fly-jokea.

D’Albertis tutki Malakan niemimaan ja Papua-Uuden-Guinean välistä laajaa saaristoa vuosina 1871–1877. Vuonna 1876 hän purjehti kahdeksan viikkoa australialaisella höyrykäyttöisellä *Neva*-isoveneellä 930 kilometriä ylös Fly-jokea. Seurueen mukana oli hänen serkkunsa Enrico Alberto d’Albertis ja myöhemmin ilmailun pioneerina tunnettu Lawrence Hargrave. Retkikunta keräsi lintu-, kasvi- ja hyönteisnäytteitä. Eteneminen päättyi aluksen törmättyä särkkään, jolloin retkikunta joutui palaamaan takaisin. D’Albertis yritti seuraavana vuonna uudelleen, mutta matka keskeytyi jo aikaisemmin, ja hän palasi Eurooppaan.

Retkikunnan keräämää aineistoa sijoitettiin Giacomo Dorian luonnonhistorialliseen museoon Genovassa. Osa näytteistä meni British Museumiin, osa jäi D’Albertisin linnaan *Castello D’Albertis*. Linna on nykyisin Maailmankulttuurimuseo.

D’Albertis nimesi yhdessä Tommaso Salvadorin kanssa useita uusia lintulajeja, muun muassa papuankiitäjän (*Mearnsia novaeguineae*) ja juovakehrääjän (*Aegotheles bennettii*).

Lähteet
-------

1. ↑  ITIS


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Australia
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Australia
* Italian People
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**David Whittaker** (s. 24. huhtikuuta 1957) on tietokonepelimusiikin säveltäjä, jonka musiikki on erityisesti tullut tutuksi 1980-luvun ja 1990-luvun alun tietokonepeleistä. Whittaker aloitti uransa Commodore 64:llä vuonna 1983, ja hän teki musiikkia myös useimmille muille tuon ajan kotitietokoneille. 

Whittakerin sävellyksiä on mm. Commodore Amigalle julkaistuissa peleissä *Obliterator*, *Speedball I* ja *Shadow of the Beast I*. Commodore 64:llä tunnetuimpia kappaleita ovat esimerkiksi musiikit peleistä *Armageddon Man* ja *Glider Rider*. Pelistä *Lazy Jones* puolestaan napattiin Whittakerin tekemä riffi Zombie Nation -yhtyeen listahittiin "Kernkraft 400".

Whittaker oli alun perin enemmänkin pelien ohjelmoija ja suunnittelija, mutta päätyi muusikoksi. Ensimmäiset vuodet hän ohjelmoi musiikin suoraan konekielellä käyttämättä mitään musiikkiohjelmaa. Whittakerin tuotanto pelimusiikin alalla 1980-luvun lopussa on hyvin laajaa, mikä johtuu siitä, että hän sai jatkuvasti uusia työtarjouksia, joita kaikkia hän ei edes ehtinyt ottaa vastaan. Amigan Whittaker otti mielihyvin vastaan sen Paula-piirin ääniominaisuuksien takia, mutta hän käytti useimmissa Amigan peleissään samoja soitinääniä, joista Whittakerin Amiga-musiikin tunnistaa helposti. Peliin *Shadow of the Beast* Whittakerilta pyydettiin erityisen hyvää musiikkia, ja hän valitsi siihen myös soitinäänet huolellisemmin.

Whittaker työskentelee edelleen peliteollisuuden parissa, muttei sävellä enää pelimusiikkia, vaan työskentelee ääniefektien ja puheen alalla. Hän sanoo, että muut osaavat tehdä musiikkia paremmin, ja on omien sanojensa mukaan yllättynyt, että hänet muistetaan tietokoneharrastajien keskuudessa edelleen.

Lähteet
-------

1. 1 2  C64.com haastattelu *c64.com*. Viitattu 20.3.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* UnExoticA-pelimusiikkikokoelman profiili Whittakerista
* Profiili MobyGamesissä (englanniksi)
* David Whittaker VGMdb-sivustolla (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Luigi Freddi** (12. kesäkuuta 1895 Milano – 17. maaliskuuta 1977 Rooma) oli italialainen toimittaja, poliitikko ja elokuva-alan vaikuttaja.

Vaatimattomista oloista lähtöisin ollut Freddi jäi vaille kunnollista koulutusta. Hän toimitti futuristien julkaisuja, työskenteli Benito Mussolinin *Il Popolo d’Italia* -lehden avustajana ja osallistui ensimmäiseen maailmansotaan. Sodan jälkeen hän perusti fasistien nuorisojärjestön, toimitti *Il Popolo d’Italiaa* ja työskenteli Kansallisen fasistipuolueen propagandatehtävissä.

Vuonna 1934 Freddistä tuli fasistien elokuvahallinnon päällikkö. Hän vaikutti merkittävästi Kokeellisen elokuvakeskuksen ja valtiollisen elokuvalevitysyhtiö Ente Nazionale Industrie Cinematografichen (ENIC) perustamiseen sekä Cinecittàn elokuvastudion rakentamiseen. Tehtävässään hän pyrki saattamaan elokuva-alan valtion tiukempaan valvontaan, mutta vastusti varsinaisten propagandaelokuvien tekemistä. Ulkomaisten elokuvayhtiöiden toiminnan rajoittaminen vuonna 1938 aiheutti suurten amerikkalaisyhtiöiden vetäytymisen Italiasta ja johti Freddin eroon maaliskuussa 1939. Vuonna 1940 hänet nimitettiin Cinecittàn ja Cinesin hallitusten puheenjohtajaksi ja vuonna 1941 myös ENIC:n johtajaksi.

Salòn tasavallan perustamisen jälkeen Freddi yritti siirtää Cinecittàn kaluston ja elokuvatuotannon Venetsiaan. Toisen maailmansodan loppuvaiheessa hän yritti paeta Sveitsiin, mutta joutui vangituksi ja oikeuden eteen. Hänet vapautettiin toukokuussa 1946.

Sodan jälkeen Freddi työskenteli *Il Tempo* -sanomalehden toimittajana ja tuottaja Angelo Rizzolin avustajana. Hänen kirjallisesta tuotannostaan kiinnostavin on fasistisen Italian elokuvateollisuudesta kertova *Il cinema* (1949).

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Dizionario Biografico degli Italiani *treccani.it*. Viitattu 8.3.2015. (italiaksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Italian People
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Luigi Chiarini
**Luigi Chiarini** (20. kesäkuuta 1900 Rooma – 12. marraskuuta 1975 Rooma) oli italialainen elokuvateoreetikko, ohjaaja ja opettaja.

Huomattavana kulttuurihenkilönä tunnettu Chiarini nimitettiin Rooman Kokeellisen elokuvakeskuksen ensimmäiseksi johtajaksi vuonna 1935. Hän oli pitkään vastuussa keskuksen kehityksestä ja sen vuonna 1937 perustetusta lehdestä *Bianco e Nero*. Vuosina 1952–1955 Chiarini työskenteli myös *Rivista del cinema italianon* toimittajana ja vuonna 1961 hänet nimitettiin Pisan yliopiston elokuvatutkimuksen professoriksi. Vuosina 1963–1968 hän toimi Venetsian elokuvajuhlien toimitusjohtajana.

Chiarini on kirjoittanut laajasti elokuvan teoriasta ja käytännöstä. Hänen johtoajatuksenaan on näkemys elokuvasta taiteena sekä teollisuutena. Chiarini on tuottanut harjoitustöitä elokuvakeskuksen opettajan Umberto Barbaron kanssa sekä myös ohjannut eräitä näytelmäelokuvia.

Lähteet
-------

* Moliterno, Gino: *Historical Dictionary of Italian Cinema*. Lanham, Toronto, Plymouth: The Scarecrow Press, 2008. ISBN 978-0-8108-6073-5.

### Viitteet

1. ↑  Moliterno, s. 79.
2. ↑  Moliterno, s. 80.

Aiheesta muualla
----------------

* Luigi Chiarini Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* Luigi Chiarini Elonetissä.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Italian People
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Singaporen korkeimman oikeuden rakennus.
**Singaporen korkein oikeus** (engl. *Supreme Court of Singapore*, kiin.: 新加坡最高法院; pinyin: *Xīnjiāpō zuìgāo fǎyuàn*, tamiliksi சிங்கப்பூர் உச்ச நீதிமன்றம், *Ciṅkappūr ucca nītimaṉṟam*, malaijiksi *Mahkamah Agung Singapura*) on Singaporen korkein tuomioistuin.

Toiminta
--------

Korkeimman oikeuden puheenjohtajan toimisto korkeimman oikeuden entisessä rakennuksessa.
Singaporen korkeimmasta oikeudesta säädetään Singaporen perustuslain 8. osassa. Sen nojalla korkein oikeus koostuu valitustuomioistuimesta (engl. *Court of Appeal*) ja ylioikeudesta (engl. *High Court*), joka puolestaan koostuu valitusosastosta (engl. *Appellate Division*) ja yleisosastosta (engl. *General Division*). Korkeimman oikeuden puheenjohtajan ja muut tuomarit nimittää Singaporen presidentti pääministerin esityksestä. Tämänhetkinen puheenjohtaja on Sundaresh Menon.

Tuomiovalta
-----------

Singaporelaisten tuomioistuinten koottuja päätöksiä.
Valitustuomioistuin ei harjoita alkuperäistä tuomiovaltaa, vaan se käsittelee ainoastaan alemman tuomioistuimen jo käsittelemiä asioita, joista on valitettu. Siviiliasioissa ylioikeuden tuomioista voi yleensä valittaa valitustuomioistuimeen. Rikosasioissa ylioikeuden tuomiosta voi valittaa valitustuomioistuimeen, jos asiaa ei ole aiemmin käsitelty alemmassa tuomioistuimessa; jos alemman tuomioistuimen käsittelemästä rikosasiasta on valitettu ylioikeuteen, siitä ei voi uudelleen valittaa valitustuomioistuimeen.

Ylioikeus käsittelee sekä siviili- että rikosasioita ja harjoittaa sekä alkuperäistä tuomiovaltaa että valitustuomiovaltaa. Siviiliasian käsittely on aloitettava ylioikeudessa (eikä alemmassa tuomioistuimessa), jos vaateen summa on yli 250 000 Singaporen dollaria. Kuolinpesäkäsittelyissä vähimmäisraja on kolme miljoonaa dollaria.

Rakennus
--------

Korkeimman oikeuden entinen rakennus sekä sen vasemmalla puolella kaupungintalo; nykyisin tiloissa sijaitsee Singaporen kansallisgalleria.
Korkeimman oikeuden nykyinen rakennus otettiin käyttöön vuonna 2005. Sen suunnitteli brittiläinen arkkitehtitoimisto Foster and Partners. Sitä edeltävä, vuoteen 2005 asti käytössä ollut rakennus, muutettiin vuonna 2015 Singaporen kansallisgalleriaksi yhdessä sen vieressä sijaitsevan kaupungintalon kanssa.

Lähteet
-------

1. ↑  Constitution of the Republic of Singapore *Singapore Statutes Online*. Viitattu 22.4.2022. (englanniksi)
2. ↑  Supreme Court of Judicature Act 1969 *Singapore Statutes Online*. Viitattu 22.4.2022. (englanniksi)
3. ↑  State Courts Act 1970 *Singapore Statutes Online*. Viitattu 22.4.2022. (englanniksi)
4. ↑  Foster and Partners: Supreme Court of Singapore *fosterandpartners.com*. Viitattu 22.4.2022. (englanniksi)
5. ↑  Whiteman, Hilary: National Gallery Singapore finds first home for unseen art *CNN*.  26.11.2015.  Arkistoitu 22.4.2022. Viitattu 22.4.2022. (englanniksi)
**Singaporenkaviokuonoyökkö** (*Hipposideros ridleyi*) on harvinainen lepakkolaji, jota tavataan Kaakkois-Aasiassa.

Suomen Lajitietokeskus käyttää siitä nimeä malaijienkarkko.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Singaporenkaviokuonoyökkö on korkeintaan vain 4,9 senttimetrin pituinen 10 gramman painoinen. Siipiväli on noin 10 senttimetriä. Sillä on kokoonsa nähden suuret, noin 2 senttimetrin pituiset leveät ja kulmikkaat korvat, jotka ovat tyveltään karvaiset. Kuonossa on suuri vatimainen nenälehti, joka peittää kuonon melkein kokonaan ja on haarautunut kolmeksi erilaiseksi liuskaksi, joista keskimmäisin on paksuin. Urosten nenälehden takana on pieni rauhanen, josta erittyy vahamaista ainetta. Nenälehden tehtävänä on lähettää ultraääniä, joiden avulla se mm. paikanta saalista. Turkki on tummanruskea ja siivet noenharmaasta mustia.

Levinneisyys ja elinympäristö
-----------------------------

Ensimmäinen singaporenkaviokuonoyökkö löydettiin vuonna 1911 Singaporen kasvitieteellisestä puutarhasta, ja jäi pitkään ainoaksi. Seuraavan kerran niitä löydettiin vasta vuonna 1975 Selangorista, Malesiasta eräästä suometsästä, jossa tavattiin 50 yksilön yhdyskunta, joka vietti päivänsä tierummun sisällä. Havaintoja on raportoitu myös Sabahista ja Sarawakista Pohjois-Borneosta, lisäksi myös Malakan niemimaalta, Sumatralta, ja Laosista. Singaporenkaviokuonoyökkö elää etupäässä turpesissa suometsissä, lisäksi sitä tavataan vanhoissa Dipterocarpus-puuheimon metsissä. Yöllä lepakot roikkuvat yleensä luolissa ja lähtevät yöllä etsimään ruokaa metsään.

Elintavat
---------

Singaporenkaviokuonoyökön elintavat tunnetaan huonosti. Se käyttää ultraääniä hyönteisten ja itsensä paikannukseen. Ultraäänten taajuus on 65–67 kHz. Lepakoiden on havaittu imettävän poikasiaan elokuun alusta toukokuun lopulle.

Uhat ja suojelu
---------------

Singaporenkaviokuonoyökkö on vaarantunut laji ja sitä uhkaa elinalueiden häviäminen.

Lähteet
-------

1. ↑  Francis, C. Kingston, T. & Bumrungsri, S.: *Hipposideros ridleyi* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2014.1*.  2008. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 10.7.2014. (englanniksi)
2. 1 2 3  Koivisto, I. & Sarvala, M.: "Hevosenkenkäyököt", *Maailman uhanalaiset eläimet - Osa 1: Nisäkkäät*, s. 165. Weilin + Göös, 1991. ISBN 951-35-4686-1.
3. ↑  Malaijienkarkko – Hipposideros ridleyi *Laji.fi*. Viitattu 4.8.2021.
4. 1 2 3  Ridley's leaf-nosed bat - Description - ARKive  2004. ARKive.  Arkistoitu 23.8.2007. Viitattu 28.10.2007.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q1763454
* Wikispecies: Hipposideros ridleyi
* ARKive: hipposideros-ridleyi
* CoL: 3M386
* ECOS: 1490
* EoL: 328265
* GBIF: 5218564
* iNaturalist: 40737
* IRMNG: 10238917
* ITIS: 631525
* IUCN: 10108
* MSW: 13800825
* NCBI: 279181

 |

 |
Aikalaiskuva Port Royalista ennen vuoden 1692 maanjäristystä.
Bermudakuunari Port Royalin edustalla John Lynnin maalauksessa vuodelta 1834.

**Port Royal** on kylä Jamaikan kaakkoisosassa nykyisen Kingstonin sataman suulla. Se oli Karibianmeren kaupankäynnin keskus 1600-luvun loppupuoliskolla ja kaappareiden kotisatama aikana, jolloin Britannia, Ranska ja Hollanti eivät uskaltaneet käydä suoraa sotaa uuden mantereen suurinta siirtomaavaltaa Espanjaa vastaan. 

Port Royal oli nousukasmaisesta rikkaudesta ja tapojen turmeltuneisuudesta tunnettu satamakaupunki. Se oli hyvin suosittu kaappareiden kokoontumiskeskus. Aikanaan Karibianmeren alueen siirtomaavallat lakkasivat antamasta kaapparikirjoja*selvennä* kapteeneille, jotta nämä voisivat*selvennä* ryöstää erityisesti Espanjan aarrelaivastoja ja kaupunkeja. Tällöin useat kaapparit siirtyivät merirosvoukseen ja käyttivät Port Royalia tukikohtanaan 1600-luvun piratismin kulta-aikana. Port Royal oli suosittu kokoontumispaikka merirosvoille, joista etäisimmät tulivat aina Madagaskarin meriltä saakka.

Keskipäivällä 7. kesäkuuta 1692 Port Royal tuhoutui lähes kokonaan maanjäristyksessä, jossa noin kaksi kolmasosaa kaupungista vajosi mereen. Arviolta noin 2 000 asukkaista kuoli mullistuksen yhteydessä ja noin 3 000 seuranneina päivinä. Port Royal pysyi tärkeänä tukikohtana kuninkaalliselle laivastolle ja sieltä käsin operoitiin iskuja Espanjan omistuksia vastaan muun muassa sodassa Jenkinsin korvasta. 

Kaupungin tehtävä kaupankäynnin keskuksena siirtyi Kingstonille, jonka sataman osa Port Royal nykyään on. Vanha Port Royal on säilynyt arvokkaana kohteena meriarkeologeille, jotka tutkivat myös ajan saatossa sen läheisyyteen uponneita merirosvolaivoja.

Calico Jack Rackhamin tunnettu lippu. Calico Jack hirtettiin Port Royalissa 1720.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Port Royal**.
* The Port Royal Project (englanniksi)
* Old Port Royal Map (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) - Kartografi Shawn Brownin taiteellinen tulkinta vanhan Port Royalin kartasta ennen 1682 maanjäristystä
**David Wikander** (21. heinäkuuta 1884 Säfsnäs, Taalainmaa – 15. marraskuuta 1955) oli ruotsalainen urkuri ja säveltäjä.

Elämä ja ura
------------

Wikander oli vanhempiensa kuudesta lapsesta vanhin. Hän opiskeli Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa, jonka urkuri-, kanttori- ja musiikkipedagogitutkinnoista valmistui lukuvuodella 1909–1910. Wikander työskenteli musiikinopettajana vuosina 1913–1927 tyttöjen Ateneum-yksityiskoulussa ja vuosina 1914–1944 Matteus Folkskolassa. Hänet nimitettiin urkuriksi Tukholman Suurkirkkoon vuonna 1920. Hän oli mukana perustamassa kirkon opetusinstituutio Schola Cantorumia vuonna 1934. Wikander osallistui vuonna 1936 kirkon virsikirjaa ja vuonna 1941 liturgista käsikirjaa työstäneiden komiteoiden toimintaan. Useat hänen melodiansa otettiin käyttöön vuoden 1937 virsikirjassa. Nykyisessä, vuonna 1986 hyväksytyssä Ruotsin kirkon virsikirjassa on neljä hänen sävelmäänsä, virret 401, 417, 570 ja 624.

Wikander valittiin Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian jäseneksi vuonna 1941. Hänelle myönnettiin Litteris et Artibus -mitali vuonna 1952. Samana vuonna hän jäi eläkkeelle Suurkirkon urkurin tehtävistä.

Tuotanto
--------

Wikander oli tuottelias kirkkomusiikin säveltäjä ja sovittaja. Hänen hengellisten kuoroteostensa joukossa ovat *Motett på Domsöndagen* (1931) ja Petrus Damianuksen tekstiin sävelletty *Ad perennis vitae fontem* (1945). Eräs suurimuotoinen teos Wikanderilta on kantaatti, jonka hän sävelsi Olaus Petrin kuoleman 400-vuotismuistolle (1952). Wikanderin teoksiin uruille kuuluvat *Passacaglia över koralen Jag ville lova och prisa* (1944), *Tre pingstmelodier* (1950) ja *Julmusik över koralen En jungfru födde ett barn i dag* (1951).

Laajimmin huomioitu Wikanderin teoksista on kuitenkin maallinen kuoroteos *Kung Liljekonvalje*, joka alun perin sävellettiin mieskuorolle vuonna 1919 ja julkaistiin tässä muodossa 1920. 1920-luvun alussa Wikander teki teoksesta sekakuoroversion, jossa se tuli tunnetuimmaksi. Sävellyksen sanoina on käytetty Gustaf Frödingin samannimistä runoa. Muita maallisia kuoroteoksia Wikanderilta ovat *Förvårskväll* (sanat: Ragnar Jändel) ja *Dofta, dofta, vit syrén*.

Wikanderin kirkkomusiikkiteokset ovat usein selkeärakenteisia ja tyylillisesti perinteisiä. Hän lainasi osaan hengellisistä teoksista vanhoja melodioita. Esimerkiksi *Missa brevis in festis solemnibus* on hänen a cappella -sekakuorolle laatimansa teos, jossa säveltäjä on yhdistellyt 1100–1200-lukujen kirkkomelodioita omiin melodioihinsa. Haastavampaa sävelkieltä Wikander on hyödyntänyt esimerkiksi maallisissa teoksissa *Vinterorgel* (1948, sekakuorolle ja baritonille, sanat: Erik Axel Karlfeldt) ja *Vid Kap Sunion* (sekakuorolle, sanat: Hjalmar Gullberg).

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  David Wikander Swedish Musical Heritage


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
Otporin logo
**Otpor!** (kyrillinen kirjaimisto: ОТПОР!, suomeksi ’vastarinta’) oli serbialainen demokraattinen nuorisoliike, joka järjesti onnistuneen vallankumouksen kaataen Slobodan Miloševićin vallasta.

Otpor muodostettiin 10. lokakuuta 1998 Belgradin yliopistossa vastustamaan aikaisemmin samana vuonna säädettyjä lakeja, jotka rajoittivat uutisvälineiden sekä yliopistojen toimintaa.

Naton vuoden 1999 ilmaiskujen jälkeen Otpor aloitti poliittisen kampanjan Jugoslavian presidenttiä Slobodan Miloševićia vastaan. Tämä johti maanlaajuisiin poliisitoimiin aktivisteja vastaan. Niiden aikana pidätettiin lähes 2 000 Otpor-aktivistia, joista osaa pahoinpideltiin. Vuoden 2000 presidentinvaalien alla Otpor aloitti "Gotov je" -kampanjan, joka oli ilmentymä serbien tyytymättömyydestä Miloševićiä kohtaan ja johti lopulta Miloševićin häviöön. Osa opiskelijoista käytti Gene Sharpin väkivallattoman vastarinnan tekstejä suunnitellessaan omaa kampanjaansa.

Otporista tuli yksi Miloševićin vastaisen taistelun määrittelevistä symboleista. Helposti tunnistettava nyrkkiin puristettu käsi -logo oli yksi valtuuttavista tekijöistä,*selvennä* mutta Otporin toiminta vainoista huolimatta voitti suurimman osan yleisestä kannatuksesta. Suuntaamalla toimintansa nuoriin ja muihin kriittisiin äänestäjiin Otpor oli yksi kaikkien aikojen suurimman äänestysaktiivisuuden saavuttamisen osatekijä 24. syyskuuta 2000 Serbian presidentinvaaleissa.

Otpor sai laajaa rahallista tukea Yhdysvalloista. Yhdysvaltalaisen National Endowment for Democracyn Paul B. McCarthyn mukaan järjestön Serbiassa syyskuusta 1998 lähtien käyttämästä kolmesta miljoonasta dollarista Otpor sai suurimman osan.

Journeyman Picturesin mukaan Otpor on sittemmin antanut koulutusta muiden maiden aktivisteille. Heidän vaikutuksensa katsotaan näkyvän muun muassa vuoden 2011 arabikevään levottomuuksissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Cohen, Roger: Who Really Brought Down Milosevic? *The New York Times Magazine*. 26.11.2000.
2. ↑  Journeyman Pictures: The Revolution Business *Video*.  9.6.2011. YouTube. Viitattu 1.1.2015.
**Michael Rosendahl** (8. lokakuuta 1754 Köyliö – 24. tammikuuta 1815 Turku) oli suomalainen kauppias ja tehtailija, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Rosendahlin vanhemmat olivat talollinen Yrjö Jaakonpoika Sipilä ja Anna Matintytär ja puoliso 1787–1811 Johanna Ulrica Forsman. Rosendahl kävi triviaalikoulun kirjuriluokan 1770–1771 ja oli konttoriapulainen ja kirjanpitäjä appensa Johan Forsmanin palveluksessa Turun uudessa tupakkatehtaassa 1771–1787. Porvarinoikeudet Turussa Rosendahls sai 1787 ja toimi siellä samasta vuodesta kauppiaana. Turun uuden tupakkatehtaan johtaja ja pääomistaja hän oli vuodesta 1794 ja Kokemäenjoen lohenkalastusoikeuksien vuokraaja vuodesta 1799. Tupakkatehtailijana Forsman ei menestynyt kuitenkaan yhtä hyvin kuin tukkukauppiaana ja joutui myymään yrityksen omistustaan, 1815 hän omisti tehtaasta enää kolmanneksen. Forsman oli Turun kaupunginvanhin vuodesta 1808. Kauppaneuvoksen arvonimen hän sai kuningas Kustaa IV Aadolfin Suomen vierailun yhteydessä 1802.

Lähteet
-------

1. 1 2  Michael Rosendahl *Biografiasampo*. Viitattu 29.6.2022.
**Melamiinisyanuraatti** (C6H9N9O3) on melamiinin ja syanuurihapon muodostama orgaaninen molekyylikompleksi. Yhdistettä voidaan käyttää polymeerien palonestoaineena.

Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
---------------------------------

Huoneenlämpötilassa melamiinisyanuraatti on valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste on veteen niukkaliukoista, eikä liukene useimpiin orgaanisiin liuottimiin. Melamiinisyanuraatin rakenteessa melamiini ja syanuurihappo muodostavat verkkomaisen rakenteen, jossa eri molekyylit ovat sitoutuneet toisiinsa vetysidoksin. Yli 320 °C:n lämpötilassa kompleksi hajoaa melamiiniksi ja syanuurihapoksi, ja tämä prosessi on endoterminen.

Melamiinisyanuraattia valmistetaan melamiinin ja syanuurihapon vesiliuosten välisellä reaktiolla ja veteen niukkaliukoisena se saostuu. Melamiinisyanuraattia käytetään muun muassa polyamidien ja polyuretaanien palonestoaineena. Yhdisteen hajoamisprosessi on endoterminen ja hajoamistuotteena muodostuu inerttejä kaasuja, jotka vähentävät hapen konsentraatiota paloympäristössä. Nämä tekijät vaikuttavat osaltaan paloa estävästi. Tärkein melamiinisyanuraatin vaikutusmekanismi on kuitenkin poikkeuksellinen. Se aikaansaa polyamidiketjujen pilkkoutumista pienemmiksi kuumuudessa ja täten polymeeri muuttuu juoksevammaksi. Polymeeri valuu pois palopesäkkeestä ja siten palo ei voi jatkua palavan aineen puutteen vuoksi.

Lähteet
-------

1. 1 2  John Wojtowicz: *Cyanuric and Isocyanuric Acids, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2004. Viitattu 12.8.2017
2. 1 2  Alexander B. Morgan,Charles A. Wilkie: *The Non-halogenated Flame Retardant Handbook*, s. 123-125. John Wiley & Sons, 2014. ISBN 978-1-118-93920-8. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 12.8.2017). (englanniksi)
3. 1 2  Constantine D. Papaspyrides,Pantelis Kiliaris: *Polymer Green Flame Retardants*, s. 22-23. Newnes, 2014. ISBN 978-0444538086. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 12.8.2017). (englanniksi)
4. ↑  Alexander B. Morgan, Anteneh Z. Worku: *Flame Retardants: Overview, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2015. Viitattu 12.8.2017
Hartiarengas ylhäältä
**Hartiarenkaan** nimitys syntyy siitä, kun viisi luuta muodostavat lähes kokonaisen renkaan ylhäältä päin katsottuna. 
Se muodostuu seuraavista rakenteista: 

* rintalastan yläosa (manubrium)
* solisluut (clavicula)
* lapaluut (scapula)

Nämä rakenteet ovat toiminnallisesti yhteydessä keskenään.
Hartiarenkaan toiminnalla on merkittävä rooli yläraajojen toimintakyvylle. Lapaluun liikkeet ja koko hartiarenkaan hallinta vaikuttavat yläraajojen toimintaan. Yläraajojen liikkeen tulee aikaansaada liikettä myös rintarangassa ja rintakehässä. Yläraajat on siten kytkettynä koko kehon toimintaan hartiarenkaan nivelten sekä myofaskiaalisten kalvorakenteiden kautta. 

Rintakehän ollessa hyvässä asennossa, voi hartiarengas myös hyvin.
Hartiarengas on oikeassa asennossa silloin, kun sivulta tarkastellen luotisuora leikkaa keskeltä olkaniveltä ja solisluiden lapaluiden puoleiset päät ovat hieman korkeammalla, kuin rintalastan puoleiset päät. Lapaluu on oikeassa asennossa silloin, kun se on kiinnittynyt rintakehään, eikä kohoa irti alustastaan.

Lähteet
-------

* Mäkinen, Mari-Annukka: Hartiarenkaan dynaaminen stabiliteetti ja sen terapeuttinen harjoittelu (PDF)  syyskuu 2011. Theseus. Viitattu 16.7.2018.
**Hartiapunoksen vammautuminen tai ahtautuminen** on ryhmä hermostollisia häiriöitä, jotka vaikuttavat käsistä kaulaan kulkeviin hermoihin. Ahtautumisesta voi seurata rintakehän yläaukeaman oireyhtymä (engl. *Thoracic outlet syndrome*, TOS).

TOS on monimuotoinen pinnetilaoireisto, josta on seurauksena olkahermopunoksen ja toisinaan myös verisuonten puristustila kaula-hartiaseudun alueella. Se alkaa yleensä nuorena ja ilmenee toisen tai molempien yläraajojen heikkoutena, puutumisena tai kiputiloina. Pinnetila voi aiheuttaa kipua myös kaulalle, poskeen, hartiaan, rintakehälle, kainaloon tai olkanivelen seutuun. Oireet vaihtelevat sen mukaan, kohdistuuko puristus verisuoniin, hermoihin, vai molempiin.

Suurin osa TOS-syndroomapotilaista reagoi suotuisasti raajan rasituksen ja yläasentojen välttämiselle sekä TOS-fysioterapialle. Tärkeää on hyvän ryhdin omaksuminen ja ylläpito sekä niska-hartia-kaulalihasten yläaukeamaa mobilisoivat ja vahvistavat sekä rentouttavat harjoitukset. Tarvittaessa leikkaushoidosta voi olla apua, mutta siihen turvaudutaan erittäin harvoin silloin, kun oireisto johtuu rakenteellisista syistä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Rintakehän yläaukeaman oireyhtymä – toiminnallinen yläraajavaiva, Duodecim 2017;133(11):1043–51
Ukrainalaisia pääsiäismunia

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Munankoristelu**.
**Munankoristelu** on suosittu tapa koristella kananmunia. Kananmunan muoto soveltuu hyvin koristeluun. Minkä tahansa linnun munia voidaan koristella. Mitä suurempi ja kestävämpi muna on, sitä helpompaa koristelu on.

Hanhen, sorsan ja kanan munat puhalletaan yleensä tyhjiksi ennen koristelua. Munan päihin puhkaistaan reiät ja sisällys puhalletaan ulos. Tämän jälkeen munan pintaa voidaan kaivertaa, värjätä tai maalata tai koristella muulla tavoin. Munankoristelu on erityisen suosittua Itä-Euroopassa.

Emun ja strutsin munat ovat niin suuria ja kestäviä, että niiden pintaan voidaan tehdä kaivertamalla kuvioita. Etelä-Afrikasta on löydetty 60 000 vuotta vanhoja kaivertamalla koristeltuja strutsinmunia.

Tunnettu venäläinen kultaseppä Peter Carl Fabergé teki Venäjän hoville useita jalokivin koristeltuja munia. Fabergén pääsiäismunat muistuttavat koristeltuja munia, mutta ne on tehty kullasta ja koristeltu jalokivin.

Myös persialaisessa kulttuurissa munienkoristelu on suosittua erityisesti kevätpäiväntasauksen aikaan, jolloin vietetään persialaista uutta vuotta noruzia. Perheenjäsenet koristelevat munia yhdessä ja koristellut munat pannan kulhoon. Sanotaan, että kristillinen tapa munienkoristeluun juontaa juurensa tästä perinteestä.

Vaikka ortodoksikristityt joskus koristelevat munia pääsiäisenä, on tavanomaisempaa värjätä munat punaisella, joka kuvaa Kristuksen verta.

Katso myös
----------

* Pääsiäismuna

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Egg decorating