recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Zhumadian** (kiin. 驻马店市, pinyin: Zhùmădiàn Shì) on prefektuuritason kaupunki Kiinan Henanin maakunnan eteläosassa. Kaupunki sijaitsee linnuntietä noin 195 kilometriä maakunnan pääkaupunki Zhengzhousta eteläkaakkoon. Prefektuurin pinta-ala on 14 974 neliökilometriä ja väkiluku 7,23 miljoonaa (2010).

Prefektuurin jako piirikuntatasolla. Keskuspiiri on merkitty vaaleammalla sävyllä.
Prefektuuri rajoittuu pohjoisessa Luohen ja Zhoukoun, idässä Fuyangin, etelässä Xinyangin sekä
lännessä Nanyangin ja Pingdingshanin prefektuureihin.

Vuonna 2010 Zhumadianin prefektuurissa oli piirikuntatasolla yksi (kaupunki)piiri ja kahdeksan piirikuntaa. 

Prefektuuri on liikenteen läpikulkualuetta, sillä esimerkiksi rautatielinja Peking-Kanton, valtatiet numero 106 ja 107 sekä moottoritie Peking-Zhuhai kulkevat sen läpi pohjois-eteläsuuntaisesti.

Vuonna 1975 prefektuurin alueella sattui suuri teknologinen katastrofi, kun Ru-jokeen rakennetun Banqiaon tekojärven pato petti. Syntyneen tulvan seurauksena arvioitiin menehtyneen jopa 171 000 henkeä ja 11 miljoonan ihmisen asuntoa tuhoutui. Tapausta pidetään maailman suurimpana pato-onnettomuutena.

Lähteet
-------

1. ↑  Henan Province (pohjautuu Kiinan tilastokeskuksen tietoihin) geohive.com. Viitattu 10.6.2015. (englanniksi)
2. 1 2  Thomas Brinkhoff: China: Administrative Division (Prefektuurin naapurit näke valitsemalla prefektuurin kartan Level 2 -hallintoalueet ja kohdistamalla kartan prefektuuriin hiiren klikkauksella tai maakuntakohtaisen prefektuurilistauksen avulla. Kartta näyttää naapuriprefektuurinen nimen hiirellä osoittamalla.) citypopulation.de. Viitattu 10.6.2015. (englanniksi)
3. ↑  Zhumadian Overview chinatravel.com.  Arkistoitu 7.7.2015. Viitattu 10.6.2015. (englanniksi)
4. ↑  The Banqiao Reservoir Dam Failure engineeringfailures.org. Viitattu 11.6.2015. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Zhumadian** Wikimedia Commonsissa
Auguste Piccard vuonna 1927.
**Auguste Antoine Piccard** (28. tammikuuta 1884 Lutry – 24. maaliskuuta 1962 Lausanne) oli sveitsiläinen fyysikko, joka teki tutkimusmatkoja sekä ylös stratosfääriin että alas valtamerien syvyyksiin. Hänen keksintönsä on syvänmeren tutkimusalus, jossa paluumatkan nostokellukkeena käytettiin vettä kevyemmällä bensiinillä täytettyä säiliötä.

Bensiinillä täytetyn säiliön nostekäyttö poisti tutkimusalusten kestävyysongelman, koska bensiinin, kuten muidenkin nesteiden, kokoonpuristuvuus on vähäinen. Tällä vältettiin luhistumisvaara.

Tämä tekniikka mahdollisti tutkimusalus Triesten käynnin vuonna 1960 maailman merien syvimmässä paikassa Mariaanien haudassa. 
Mariaanien hauta sijaitsee Isossa valtameressä Filippiineistä itään. Trieste mittasi Mariaanien haudan syvyydeksi 11 521 metriä.

Piccardin perhekunta
--------------------

Jules Piccardin jälkeläisiä kolmessa sukupolvessa:

Isä: kemian professori Jules Piccard
Poika: **Auguste Piccard**
Pojanpoika: Jacques Piccard (syvänmerentutkija)
Pojanpojanpoika: Bertrand Piccard (psykiatri, lentäjä, kuumailmapalloilija)
Poika: Jean Felix Piccard (orgaanisen kemian tutkija, lentäjä, kuumailmapalloilija)
Pojan vaimo: Jeannette Piccard (lentäjä, kuumailmapalloilija)
Pojanpoika: Don Piccard (kuumailmapalloilija)

Populaarikulttuurissa
---------------------

Auguste Piccard oli Hergén *Tintti*-sarjakuvassa esiintyneen professori Tuhatkaunon esikuva.

Tuottaja-käsikirjoittaja Gene Roddenberry antoi *Star Trek – uusi sukupolvi* -televisiosarjan avaruusaluksen kapteenille nimeksi *Jean-Luc Picard* kaksosveljesten Auguste ja Jean Felix Piccardin nimiä mukaillen.

Englantilaisen Will Gregoryn oopperan *Piccard in Space* libretto kertoo muun muassa Auguste Piccardin ensimmäisestä kuumailmapallolennosta.

Lähteet
-------

* Deep-sea adventurer Jacques Piccard is dead *Swissinfo.ch*.  1.11.2008. Viitattu 20.7.2021.
* Cheshire,Tom: *The Explorer Gene: How Three Generations of One Family Went Higher, Deeper, and Further Than Any Before*. Short Books, 2013. ISBN 978-1-78072-089-0. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  *Otavan Iso tietosanakirja*, osa 6, palsta 1191. Helsinki: Otava, 1963.
2. ↑  Cheshire,Tom: *The Explorer Gene: How Three Generations of One Family Went Higher, Deeper, and Further Than Any Before*. Short Books, 2013. ISBN 978-1-78072-089-0. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Metallikuulassa 16000 m:n korkeuteen, Kansan kuvalehti, 28.08.1931, nro 35, s. 12, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
	+ 2
* BnF data
	+ 2
* Saksa
* Italia
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Japani
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Historical Dictionary of Switzerland
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Vilho Ryymin** (7. huhtikuuta 1915 Suistamo – 16. joulukuuta 1972 Lohja) oli suomalainen musiikinopettaja ja itäkarjalaisten kansanlaulujen kerääjä ja sovittaja.

Ryymin suoritti Sibelius-Akatemian konservatorion kurssin ja musiikinopettajaseminaarin. Hän suoritti myös ortodoksisen kirkollishallituksen kanttorikurssin ja uskonnonopettajatutkinnon kansa- ja oppikouluja varten. Ryymin toimi Suistamon seurakunnan kanttorina, Itä-Karjalan kansanopiston uskonnonopettajana sekä Kanneljärven kansanopiston musiikin- ja harjoitusaineiden opettajana vuodesta 1959 alkaen. Hän toimi lisäksi ortodoksisena uskonnonopettajana Lohjan yhteislyseossa vuodesta 1960 alkaen.

Toimiessan jatkosodan aikana valistusupseerina Paateneessa Ryymin keräsi Pohjois-Aunuksen kansanlauluja ja sovitti niitä mies- ja sekakuorolle. Hän sävelsi ortodoksisia kirkkolauluja ja johti useita kuoroja. Ryymin levytti myös karjalaisia kansanlauluja ja esitti niitä radiossa.

Kirjallista tuotantoa
---------------------

* *Seesjärven laulu : kokoelma itäkarjalaisia lauluja* ; tekijät Vilho Ryymin, Kalevi Kajava. Paateneen valistustoimisto, Paatene 1943
* *Raja- ja itäkarjalaisia kansanlauluja* ; koonnut ja sov. Vilho Ryymin ; kantelesäestykset Vilho Ryymin ja Väinö Hannikainen. 1963, 2. painos Fazer, Helsinki 1968
* *Nuoret laulajat : Kansanopistojen laulukirja*. Musiikki Fazer, Helsinki 1968, 2. painos 1972
* *Opistolaisen musiikkitieto*. Otava 1969

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Karjalan Heimo N:o 1-2/1973, sivu 20

Aiheesta muualla
----------------

* Kandelehel, TY:n Savo-Karjalaisen osakunnan lehdessä vuonna 1963 ollut kirjoitus karjalaisista kansanlauluista ja Vilho Ryyministä. Professori Esko Länsimiehen kotisivut[vanhentunut linkki]
* Äänitearkisto : Vilho Ryymin[vanhentunut linkki]

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Yö ilman armoa** (*The Night of the Following Day*) on Hubert Cornfieldin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1968. Pääosissa näyttelevät Marlon Brando, Richard Boone, Rita Moreno ja Pamela Franklin. Gangsterihahmoja usein esittänyt Al Lettieri näyttelee tässä elokuvassa lentäjää. Ranskassa Le Touquet'n seuduilla kuvatussa jännityselokuvassa kaapataan perijätär, jota pidetään vangittuna rannikolla olevassa talossa.

Juoni
-----

Elokuvassa kolme rikollista Bud (Brando), Wally (Hahn) ja Leer (Boone) kaappaa lentokentältä Ranskaan saapuvan rikkaan amerikkalaisen perijättären. Siepattua naista on tarkoitus pitää yön ja vaatia sen jälkeen lunnaat. Yhdessä Wallyn narkomaanisiskon Vi (Moreno), jolla on suhde Budin kanssa, rikolliset piileskelevät rannikolla sijaitsevassa talossa odottaen lunnasrahojen toimitusta. Joukkion sisällä kuitenkin syntyy erimielisyyksiä jotka vaarantavat suunnitelman onnistumisen.

Näyttelijät
-----------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Marlon Brando  | … |  Bud, autonkuljettaja
  |
|  Richard Boone  | … |  Leer 
  |
|  Rita Moreno  | … |  Vi, lentoemäntä/rikoskumppani
  |
|  Pamela Franklin  | … |  Dupontin tytär 
  |
|  Jess Hahn  | … |  Wally
  |
|  Gerard Buhr  | … |  santarmi/kalastaja
  |
|  Jacques Marin  | … |  kahvilanomistaja
  |
|  Huques Wanner  | … |  Dupont 
  |
|  Al Lettieri  | … |  lentäjä 
  |

Lähteet
-------

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:The Night of the Following Day
**Mäkikello** (*Campanula collina*) on kellokasvien (Campanulaceae) heimoon, kellojen (*Campanula*) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on Kaukasuksen alueelta kotoisin oleva monivuotinen ja ruohovartinen kellolaji, jota käytetään myös koristekasvina.

Mäkikello kasvaa noin 20–30 cm korkeaksi. Se muodostaa mättäitä, ja sen varret ovat kasvutavaltaan pystyjä. Tyvilehdet ovat puikeita, noin 5–8 cm pitkiä, tummanvihreitä, pehmeäkarvaisia ja hammaslaitaisia. Varsilehdet ovat tyvilehtiä pienempiä ja suikeita. Mäkikellon kukat ovat kellomaisia, nuokkuvia, tummanvioletinsinisiä. Kukat sijaitsevat yksittäin tai yksipuoleisena terttuna. Mäkikello kukkii kesä–heinäkuussa.

Puutarhassa mäkikello kasvaa parhaiten täydessä auringon valossa tai puolivarjossa olevilla kasvupaikoilla, joiden maaperän happamuus on neutraali tai hieman emäksinen. Mäkikello vaatii säännöllistä kosteutta. Mäkikello leviää hyvissä kasvuolosuhteissa juuriensa avulla kasvullisesti sekä siemenistä, mutta ei yleensä leviä hallitsemattomasti. Kukkavarsien leikkaamisella kukinnan jälkeen voi ehkäistä leviämistä siementen kautta. Mäkikellon mättäät on jaettava joka kolmas tai neljäs vuosi.

Lähteet
-------

* Missouri Botanical Garden (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Laji.fi: Mäkikello (*Campanula collina*)
* Mäkikello (*Campanula collina*)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q819797
* Wikispecies: Campanula collina
* CoL: 5WWT7
* EoL: 5132953
* EPPO: CMPCL
* GBIF: 5410117
* GRIN: 427973
* iNaturalist: 862161
* IPNI: 140129-1
* MoBotPF: 278803
* NCBI: 428163
* Open Tree of Life: 283608
* Plant List: kew-364382
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:77176853-1
* WFO: wfo-0000826929

 |

 |
**Jutta Annala** (s. 1975 Tornio) on suomalainen laulaja, lauluntekijä, säveltäjä, sanoittaja, laulupedagogi, tietokirjailija ja ääninäyttelijä.

*"Kotimainen poplaulaja ja ennakkoluuloton lauluntekijä, joka on viimeisen parin vuosikymmenen ajan laulanut taustoja kotimaisen kentän raskassarjalaisille."*

Lokakuussa 2020 **Hunch & Boogie** julkaisi Annalan kappaleen ***Traumantaju***, jota Mika Roth kuvaa arviossaan muun muassa näin: "*Traumantaju yhdistää kauniista kauneimman draamankaaren, laulumelodian hyväillessä korvia ja sanojen kolhiessa sielua. Vastavoimia, vastapainoja ja sopivasti vastakarvaan. Kummallinen pop-biisi, jonka melankolia purskahtelee silmille, lähes hypnoottisen poljennon viedessä samalla mukanaan. Biisi on syntynyt kuuleman mukaan romahduksen jälkeisestä oivalluksesta, että tärkeintä on se kuinka olet, ei se mitä omistat. Ilman pelkoa ei ole kahleita, ja ilman kahleita olet vapaa – jopa itsestäsi. Tässä on kiistatta jotain tylerdurdenmaista, mutta eikö meistä jokainen tahtoisi joskus vain antaa palaa, sulkea silmät, painua synkimpään korpeen ja jättää turvavyöt kytkemättä."* 

Syksyllä 2019 Annala julkaisi ensimmäisen EP:n **Taajuus Vol. 1** sisältäen kappaleet: *Hävyttömän hyvä elämä*, *Repriisi*, *Liikaa*, *Sinivalaat* ja *Tämä meni nyt näin.*

Vuonna 2007 Annala on kirjoittanut kirjan **Pop-laulajan arkipäivä**. Kirja sisältää myös äänitteen teoksen ääniharjoitteille.

Lähteet
-------

1. ↑  Kirjakauppa *adlibris.com*.
2. ↑  IMDB *imdb.com*.
3. ↑  Desibeli.net *desibeli.net*.
4. ↑  Desibeli.net *desibeli.net*.
5. ↑  Spotify *open.spotify.com*.
6. ↑  Tampere University Foundation *andor.tuni.fi*.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |

 |
Vihreää uraanilasia
**Uraanilasi** on lasia, johon on valmistusvaiheessa seostettu alkuaine uraania, yleensä oksidin diuranaattimuodossa. Uraanin määrä vaihtelee hivenmääristä noin 2 prosenttiin lasiesineen painosta, tosin joskus 1900-luvun alussa on valmistettu lasiesineitä joissa uraania on jopa 25 prosenttia. Uraanilasin väri vaihtelee keltaisesta vihreään, riippuen käytettyjen uraanisuolojen määrästä ja hapetusluvusta. Uraanilasi fluoresoi ultraviolettivalossa.

Uraanilasista tehtiin 1800-luvulta aina 1950-luvulle saakka käyttötavaroita, kuten lasikulhoja, maljakoita, lasipikareita tai kakkualustoja. Uraanilasin käyttö loppui lähes kokonaan kylmän sodan aikana, kun uraanin siviilikäyttöä rajoitettiin voimakkaasti. Uraanilasi on lievästi radioaktiivista, ja tämän voi havaita tarpeeksi herkällä Geigermittarilla. Tekniikassa uraanilasia on käytetty erilaisten tyhjiöputkien lasi-metalli-rajapinnan materiaalina.

Uraania on käytetty lasin värjäykseen jonkin verran jo esiteollisena aikana, ennen uraanin tunnistamista alkuaineeksi. Vuodelta 79 jaa. peräisin olevan mosaikki, joka sisältää 1% uraanioksidia löytyi roomalaisesta villasta Napolista vuonna 1912. Myös uraanin löytäjä Martin Klaproth teki kokeita lasin värjäämisestä uraanilla.

Suomessa Riihimäen Lasi on valmistanut uraanilasia.

Galleria
--------

* Fluoresoiva uraanilasista valmistettu pikari
* Uraanilasinen tuoppi
* Uraanilasista valmistettu kakun aluslautanen
* Uraanilasia UV-valossa
* Nykyaikana uraanilasista valmistettuja lasihelmiä
* Samat lasihelmet UV-valossa
* Uraanilasia vakuumikondensaattorin liitinnastojen sinettilasissa

Lähteet
-------

1. ↑  Vaseline and Uranium Glass (ca. 1930s) Viitattu 1.2.2016. (englanniksi)
2. ↑  The Earliest Known Use of a Material Containing Uranium Earle R. Caley *Isis* Vol. 38, No. 3/4 (Feb. 1948), s. 190-193] (englanniksi)
3. ↑  Chilipartin taimitarha (blogi): Uraanilasi Viitattu 2.1.2016.

Aiheesta muualla
----------------

Commons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Uraanilasi**.
Armenian passi, jota maan kansalaiset voivat hakea
**Armenian kansalaisuus** on laillinen suhde Armenian tasavallan ja yksittäisen henkilön välillä. Maassa noudatetaan lähtökohtaisesti ius sanguinis -periaatetta.

Kansalaisuuden saaminen syntymällä
----------------------------------

Syntyperäisiä Armenian kansalaisia ovat sellaiset henkilöt, jotka täyttävät väh. yhden seuraavista ehdoista:

* lapsen vanhemmista väh. toisella on Armenian kansalaisuus lapsen syntyessä
* lapsi on syntynyt Armeniassa, mutta vanhempien kansalaisuudesta ei ole tietoa tai nämä ovat valtiottomia
* lapsi on syntynyt Armeniassa, eikä kummallakaan vanhemmalla ei ole maan kansalaisuutta, mutta nämä antavat kirjallisen luvan rekisteröidä lapsen Armenian kansalaiseksi

Kansalaisuuden saaminen hakemuksella
------------------------------------

Hakemuksen perusteella Armenian kansalaisuus voidaan myöntää sellaiselle henkilölle, joka täyttää seuraavat edellytykset:

* on väh. 18-vuotias
* on läpäissyt kokeen, joka testaa armenian kielen ja Armenian perustuslain tuntemusta (30 kysymyksestä väh. puolet oikein)
* on asunut maassa laillisesti väh. 3 vuotta
* on toimittanut Armenian viranomaisille kotimaansa rikosrekisteriotteen
* on todettu terveeksi
* on maksanut hakemuksen käsittelymaksun (1000 dramia)

Sellaiset 14–18 -vuotiaat lapset, joiden vanhempi saa Armenian kansalaisuuden hakemuksella, voidaan naturalisoida vanhempansa mukana, mikäli tähän on annettu kirjallinen lupa.

Kansalaisuus voidaan myöntää myös ilman em. edellytysten täyttymistä, mikäli henkilö on tehnyt poikkeuksellisen palveluksen Armenian tasavallan hyväksi. Lisäksi presidentillä on valtuudet myöntää kansalaisuus kirjallisellä määräyksellä.

Hakijat, jotka ovat naimisissa Armenian kansalaisen kanssa tai ovat Armenian kansalaisen vanhempia tahi lapsia, voivat hakea kansalaisuutta täyttämällä em. ehdot lukuun ottamatta kansalaisuustestiä ja 3 vuoden asumisaikaa. Myös etnisiin armenialaisiin ja entisiin Armenian kansalaisiin on vuodesta 2007 lähtien sovellettu vastaavaa helpotettua prosessia.

Kaksoiskansalaisuus ja kansalaisuuden menettäminen
--------------------------------------------------

Armenia sallii kaksoiskansalaisuuden.

Kansalaisuudesta voi luopua väh. 18-vuotias henkilö, joka ei ole rikosepäilyn kohteena Armeniassa, on maksanut 25 000 dramin käsittelymaksun ja ilmoittanut omaavansa jonkun toisen maan kansalaisuuden valtiottomuuden välttämiseksi. Kansalaisuudesta luopuminen ei ole mahdollista, jos se olisi Armenian kansallisen turvallisuuden vastaista tai henkilöllä on täyttämättömiä velvollisuuksia Armeniaa kohtaan.

Lähteet
-------

* Makaryan, Shushanik (2010): *Country Report: Armenia*, Badia Fiesolana: European University Institute, (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Makaryan (2010): s. 15
2. 1 2  Makaryan (2010): s. 16–17
3. ↑  Armenian language skills not necessary for Armenian citizenship *news.am*.  20.1.2024. Viitattu 20.1.2024. (englanniksi)
4. ↑  Citizenship *Ministry of Foreign Affairs of the Republic of Armenia*.  2024. Viitattu 20.1.2024. (englanniksi)
5. ↑  Armenia *Dual Citizenship*.  2024. Viitattu 20.1.2024. (englanniksi)
6. ↑  Makaryan (2010): s. 19
| "Nykäsen Matti"Sleepy Sleepers |
| --- |
| Singlen "Nykäsen Matti" kansikuva |
| Singlen tiedot |
|  Albumilta | *Turakaisten paratiisi* |
|  B-puoli | "Pummilla Galgariin" |
|  Julkaistu | 1988 |
|  Formaatti | 7" vinyylisingle |
|  Tekijä(t) | säv. Heikki Salo, san. M. Helminen & S. Helminen, sov. Sleepy Sleepers |
|  Kesto | 04.28 |
|  Levymerkki | AMT |
| Listasijoitukset |
|  Suomi: 1. |

**Nykäsen Matti** on huumoriyhtye Sleepy Sleepersin kappale vuonna 1988 ilmestyneeltä albumilta *Turakaisten paratiisi*. Kappale perustuu Miljoonasateen kappaleseen "Lapsuuden sankarille", jonka on säveltänyt Heikki Salo. Sanat on muutettu kertomaan tuolloin uransa huipulla olleesta mäkihyppääjä Matti Nykäsestä.

Timo Kotipelto (2006) ja Matti Nykänen (2008) ovat myöhemmin levyttäneet kappaleesta omat versionsa.

Sleepy Sleepersin versio
------------------------

Sleepy Sleepersin versio äänitettiin ja julkaistiin vuonna 1988. Kappaleen sovitti yhtye itse ja sanoittivat Mato Valtonen ja Sakke Järvenpää salanimillä M. Helminen ja S. Helminen. Kappale julkaistiin "Olympia levy" -nimisenä 7" vinyylisinglenä, jonka b-puolella on Kari Väänäsen säveltämäksi, sanoittamaksi ja sovittamaksi merkitty "Pummilla Galgariin".

"Nykäsen Matti" nousi Suomessa listoille helmikuussa 1988. Se ylsi singlelistan kärkeen ja jukebox-listalla seitsemänneksi.

> »Lennä Nykäsen Matti, lennä  
>  Lennä Nykäsen Matti, lennä  
> Tule elä humalassa takaisin»   
> (Kappaleen viimeiset kertosäkeet)
> 
>

Timo Kotipellon versio
----------------------

Stratovariuksen laulaja Timo Kotipelto esittää "Lennä, Nykäsen Matti" -kappaleen Nykäsestä kertovassa vuoden 2006 elokuvassa *Matti*.

Matti Nykäsen versio
--------------------

| "Lennä Nykäsen Matti"Matti Nykänen |
| --- |
| Singlen "Lennä Nykäsen Matti" kansikuva |
| Promo-CD:n levykkeen kuva |
| Singlen tiedot |
|  Julkaistu | 2008 |
|  Formaatti | CDS, digitaalinen lataus |
|  Tyylilaji | pop rock |
|  Kesto | 03.54 |
|  Levy-yhtiö | Studio Kaktus |
| Matti Nykäsen muut singlet |
| "Voitosta voittoon"2007 | "Lennä Nykäsen Matti"2008 | "Anna mulle sexii"2008 |

Vuonna 1992 mäkihypystä laulu-uralle siirtynyt Matti Nykänen levytti itsestään kertovasta kappaleesta oman versionsa 2008.

Lähteet
-------

1. ↑  Hakutulos kappaleelle Nykäsen Matti *Aanitearkisto.fi*. Suomen Äänitearkisto.  Arkistoitu 28.6.2018. Viitattu 10.2.2019.
2. ↑  Sleepy Sleepers - Olympia Levy (Vinyl, 7", Single) *Discogs*. Viitattu 10.2.2019. (englanniksi)
3. ↑  Artistit SJÖ - SOI *Suomenlistalevyt.blogspot.com*. Timo Pennanen. Viitattu 10.2.2019.
4. ↑  Matti Nykänen ‎– Lennä Nykäsen Matti *Discogs*.  10.8.2017. Viitattu 8.2.2019. (englanniksi)
Kuvassa *Bockscar*in miehistö C-15, johon kapteeni C.D. "Don" Albury kuului.
**Charles Donald "Don" Albury** (12. lokakuuta 1920, Miami Florida – 23. toukokuuta 2009, Orlando Florida) oli Yhdysvaltain ilmavoimien kapteeni. joka osallistui Boeing B-29 -pommikoneiden testiohjelmiin ja toimi Charles Sweeneyn ohella koelentäjänä. Albury värvättiin myöhemmin operaatio Silverplateen, jossain mainittu myös *Projekti Albertaan*. Vuonna 2009 kuollut Albury oli viimeisiä elossa olleita Hiroshiman ja Nagasakin lentäjiä.

Albury oli *Great Artiste*ssa ja todisti Hiroshiman tuhoa. Hän kuvaili näkemisiään sekä vaarallisina, mutta myös hyvin kauniina - nähdessään kaikki sateenkaaren värit samassa.

Rekonstruoitu B-29, jossa *The Great Artiste*n keulapiirros. Oikea alkuperäinen kone tuhoutui Kanadan Labradorissa.
Albury oli virallisesti Nagasakiin suuntautuneen atomipommituslennon apupilottina. Koneessa oli kolme lentäjää. Hiroshimaan suuntautuneella pommilennolla Lewis oli pitänyt lentolokia eikä juurikaan lentänyt konetta itse. 7–10 vuorokautta atomipommituksesta Albury vieraili Nagasakissa, mihin lensi C-54 kuljetuskoneella.

Nagasakiin kohdistuneella *Erikoispommihyökkäyksellä nro 16* oli useita ongelmia, muun muassa koneen polttoainetalouteen liittyi vaikeuksia. Iwo Jiman yllä ollut valokuvauskoneen tapaaminen ei toteutunut. On esitetty Alburyn itse lentäneen konetta *Bockscar*, koska lennon johtaja, majuri Sweeney joutui keskittymään lentoa vaikeuttaneisiin tekijöihin: kuten vaikeisiin, pilvisiin (näkyvyyden peittäviin) sääolosuhteisin, polttoaineongelmiin ja pommin virtapiirien vikailmoitukseen. Koneessa oli lisäksi apupilotti Fred J. Olivi.

Sodan jälkeen Albury jatkoi siviilissä lentäjänä ja esimerkiksi Eastern Airlinesissa esimiehenä. Hän oli 65 vuotta avioliitossa Roberta Jean ent. Moweryn kanssa. He saivat tyttären ja pojan. Uudenvuodenpäivänä 1993 Alburyn tytär Sharon kuoli 47-vuotiaana rattijuopon yliajamana. Charles Donald Jr. "Skip" on toiminut suukirurgina. Albury kärsi elämänsä lopussa sydämen toimintaan liittyvästä sairaudesta.

Lähteet
-------

1. ↑   Viitattu 26.2.2022.
2. ↑  Thomas & Witts, 1977/1981: s. 149
3. ↑   Viitattu 27.02.2022.
4. ↑   Viitattu 5.3.2022.
5. ↑   Viitattu 5.3.2022.
6. ↑   Viitattu 1.3.2022.
7. ↑   Viitattu 5.3.2022.
8. ↑    Viitattu 27.2022.
9. ↑   Viitattu 1.3.2022.
10. ↑   Viitattu 27.2.2022.
11. ↑   Viitattu 5.3.2022.
12. ↑    Viitattu 1.3.2022.
13. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
14. ↑   Viitattu 27.2.2022.
Christie’sin Amsterdamin huutokauppakamari.
**Christie’s** on brittiläinen taidehuutokauppakamari.

Historia
--------

James Gillray *Tutkailua Christie’sillä*, (1796). Taiteilija piirsi karikatyyrin näyttelijä Elizabeth Farrenista seurassaan lordi Derby tutkimassa heidän arvolleen ja makuunsa sopivia maalauksia.
Christie’sin perusti yrityksen virallisten lähteiden mukaan Lontoossa 5. joulukuuta 1766 James Christie, ja vanhin jäljellä oleva huutokauppaluettelo on joulukuulta 1766. Eräiden muiden lähteiden mukaan James Christie vuokrasi huutokauppahuoneiston vuonna 1762, ja on löytynyt myös lehti-ilmoitus Christie’sin huutokauppatilaisuudesta vuodelta 1759. Yritys vakiinnutti pian maineensa johtavana huutokauppakamarina ja hyödynsi Lontoon tuoretta asemaa merkittävänä taidekaupan keskuksena Ranskan vallankumouksen jälkeen.

Christie’s oli aiemmin julkinen osakeyhtiö ja oli listattuna Lontoon pörssiin 1973–1999, minkä jälkeen se siirtyi yksityisomistukseen ranskalaiselle François Pinault’lle. Sen markkinaosuus on ollut useita vuosia suurempi kuin sen kilpailijan Sotheby’sin.*lähde?*

Toiminta ja toimipisteet
------------------------

Christie’sin myynti oli vuonna 2007 yhteensä 6,3 miljardia Yhdysvaltain dollaria (4,6 miljardia euroa). Christie’s järjestää yli 600 myyntitapahtumaa vuodessa yli 80 myyntikategoriassa, joihin kuuluvat kaikki kauno- ja koristetaiteiden alat, muun muassa jalokivet, valokuvat, keräilyesineet, viini ja autot. Hinnat vaihtelevat 200 dollarista 80 miljoonaan dollariin.

Yhtiöllä on 85 toimistoa 43 maassa ja 14 huutokauppakamaria Amsterdamissa, Dubaissa, Genevessä, Hongkongissa, Lontoossa King Streetillä ja South Kensingtonissa, Los Angelesissa, Madridissa, Milanossa, New Yorkissa, Pariisissa, Tel Avivissa ja Zürichissa. Yhtiö ilmoittaa johtaneensa viime aikoina markkinoita laajenevilla ja esiintulevilla markkinoilla, kuten Kiinassa, Intiassa ja Yhdistyneissä arabiemiirikunnissa, sekä menestyneissä myynneissä ja näyttelyissä Pekingissä, Dubaissa, Mumbaissa ja Venäjällä.

Lähteet
-------

1. ↑  Who we are (Arkistoitu – Internet Archive), Christie’s. Viitattu 2.11.2008.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Christie’s**.
* Christie’sin sivusto (englanniksi) (ranskaksi) (kiinaksi) (hollanniksi) (saksaksi) (espanjaksi) (italiaksi) (venäjäksi) (japaniksi)
* Christie’s koulutusohjelma (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (kiinaksi)
* Christie’sin kiinteistövälitystä Great Estates- Luxury Properties and Estates official website (englanniksi)
* Kuvia taideteoksista, Christie’s (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
**Tuomas Muraja** (ent. **Kainulainen**) on suomalainen toimittaja, tietokirjailija ja entinen rauhanturvaaja.

Elämäkerta
----------

Muraja valmistui ylioppilaaksi Helsingin ranskalais-suomalaisesta koulusta vuonna 1992 ja filosofian maisteriksi Turun yliopistosta vuonna 1999. Hän oli Länsi-Suomen toimittaja vuonna 1999, Ranskan Helsingin-suurlähetystön kääntäjä ja tiedottaja 1999–2000 ja Turun Sanomien ulkomaantoimittaja vuosina 2002–2006. Muraja oli Turun Sanomien, Kalevan ja Etelä-Suomen Sanomien EU-kirjeenvaihtajana Brysselissä vuosina 2007–2011. Hän oli Turun Sanomien ulkomaantoimituksen vastaava 2011–2013.

Muraja palveli tiedotusupseerina Suomen KFOR-pataljoonassa Kosovossa vuosina 2000–2001 ja ISAF-joukoissa Afganistanin Maimanassa 2006–2007. Muraja on kirjoittanut sotilaskokemuksistaan kirjan *Sotilaana Afganistanissa* (Tammi, 2014).

Muraja oli yksi viidestä työryhmän jäsenestä tietojentarkistuspalvelu Faktabaarissa, jolle myönnettiin Bonnierin journalistipalkinto Vuoden journalistisena tekona 2014.
Faktabaari on sittemmin sanoutunut irti Murajasta ja ilmoittanut ettei hänellä ole aktiivista roolia projektissa.

Muraja oli mukana työttömille järjestetyssä Suomen perustulokokeilussa 2017–2018 ja julkaisi kokemuksistaan teoksen *Perustulokoe-eläin* 2019.

Teokset
-------

* *S-O. Fagerström – sotilaspojasta yrittäjäksi, maailmanmestariksi ja neuvokseksi*. Helsinki: Fagerström moottoriveneurheilumuseosäätiö, 2008.
* *Sotilaana Afganistanissa*. Tammi, 2014.
* *Faktat tiskiin! : Suomalaisen faktantarkistuksen käsikirja*. Tammi, 2017. 978-951-31-9259-4
* *Perustulokoe-eläin.* Tampere: Vastapaino, 2019. 978-951-76-8735-5
* *Elisabethin enkelit. Suomalaisnaisia rauhaa turvaamassa*. Tampere: Vastapaino, 2021. 978-951-768-933-5

Yksityiselämä
-------------

Muraja on ollut naimisissa entisen kansanedustajan Rosa Meriläisen kanssa vuodesta 2017 lähtien.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Similä, Ville: Tiedotusupseeri kertoo: Suomi soti ja joi Afganistanissa  2.3.2014. Helsingin Sanomat.  Arkistoitu 16.2.2016. Viitattu 12.2.2016.
2. ↑  CV suomeksi Tuomas Muraja. Viitattu 12.2.2016.
3. ↑  Grönholm, Jouko: Maimanan arkea  18.3.2014. Turun Sanomat. Viitattu 12.2.2016.
4. ↑  Faktoja tarkistava Faktabaari on Vuoden journalistinen teko *MTV Internet*.  11.3.2015. Bonnier.  Arkistoitu 7.5.2016. Viitattu 12.2.2016.
5. ↑
6. ↑  S-O. Fagerström : sotilaspojasta yrittäjäksi, maailmanmestariksi ja neuvokseksi / *Fennica*. Kansalliskirjasto. Viitattu 12.2.2016. [vanhentunut linkki]
7. ↑  Pika-avioituneet Rosa Meriläinen ja Tuomas Muraja: "Seurusteluaika jäi melko olemattomiin" *kotiliesi.fi*.  1.3.2018. Viitattu 4.6.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Kotisivut Tuomas Muraja.
**Tuomo Romppanen** (s. 17. helmikuuta 1956) on lahtelainen sosiaalityöntekijä, joka toimi Mäntymäen lastenkodin johtajana 23 vuotta. Romppanen erotettiin toukokuussa 2005, kun häntä alettiin epäillä lasten seksuaalisesta hyväksikäytöstä.

Romppanen osallistui myös politiikkaan ja hän oli Lahden kaupunginhallituksen ja -valtuuston jäsen. Kunnallisvaaleissa 2004 Romppanen sai eniten ääniä (708) Vihreiden listalla. Romppanen oli ehdolla eduskuntavaaleissa 2003 Hämeen vaalipiirissä Vihreän liiton listalla ja sai 1 362 ääntä yltäen varaedustajaksi. Eduskuntavaaleissa 1999 hän sai 719 ääntä eli viidenneksi eniten ääniä Vihreistä Hämeessä.

Marraskuussa 2006 Lahden käräjäoikeus tuomitsi Romppasen kymmenen kuukauden ehdolliseen vankeusrangaistukseen kuuden lapsen seksuaalisesta hyväksikäytöstä, koska oikeuden mukaan Romppainen "oli tavoitellut seksuaalista kiihotusta pestessään lapsia saunassa". Lisäksi Romppanen määrättiin maksamaan valtiolle oikeudenkäyntikuluja yli 28 000 euroa sekä kuudelle asianomistajalle henkisestä kärsimyksestä yhteensä 5 000 euroa. Teot ajoittuivat vuosille 1999–2004. Kouvolan hovioikeus lievensi myöhemmin tuomiota ja antoi 31. lokakuuta 2007 Romppaselle viidestä lapsen seksuaalisesta hyväksikäytöstä sekä virkavelvollisuuden rikkomisesta viiden kuukauden ehdollisen vankeusrangaistuksen. Rikokset tapahtuivat oikeuden mukaan tilanteissa, jotka liittyivät tyttöjen nukuttamiseen ja saunottamiseen. Romppanen on kiistänyt kaikki häntä kohtaan esitetyt syytteet. Korkein oikeus ei antanut Tuomo Romppaselle valituslupaa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Lastenkodin ex-johtajalle vankeutta lasten hyväksikäytöstä *Ilta-Sanomat*.  17.11.2006.  Arkistoitu 27.9.2007. Viitattu 17.1.2008.
2. ↑  Valitut ehdokkaat Lahti  5.11.2004. Suomen Oikeusministeriö. Viitattu 2.8.2009.
3. 1 2  Romppanen hakee valituslupaa Korkeimmalta oikeudelta *Etelä-Suomen Sanomat*.  13.12.2007. Viitattu 2.8.2009. [vanhentunut linkki]
4. ↑  Romppanen tyrmistynyt Kouvolan hovioikeuden tuomiosta *Etelä-Suomen Sanomat*.  31.10.2007. Viitattu 2.8.2009.
5. ↑  Korkein oikeus ei antanut Tuomo Romppaselle valituslupaa *ess.fi*.  30.9.2008. Viitattu 2.8.2009.
**AQ-400 Scythe** on ukrainalainen sarjavalmisteinen, vanerirunkoinen räjähdelennokki. Lennokki pystyy lentämään enintään 6,5 tuntia, ja etenemään tällöin 750-900 kilometrin matkan. Sen matkanopeus on 140 km/h, ja enimmillään 200 km/h. Lennokkia valmistaa vuonna 2022 perustettu kiovalainen Terminal Autonomy -yritys. Valmistajan ilmoituksen mukaan räjähdelennokin tuotantomäärää on tarkoitus kasvattaa alkuvaiheen noin 50-100 kappaleen kuukausitasolta jo 500 räjähdedroonin kuukausituotantoon vuoden 2024 toisella neljänneksellä.

Yksittäisen räjähdelennokin hinta on noin 15 000 dollaria tai 30 000 dollaria ohjaus- ja navigointijärjestelmineen. Ukrainan asevoimille valmistettava lennokki pystyy kuljettamaan 42-43 kilogramman räjähdekuorman. Lennokin hyötykuorma on vaihdettavissa modulaarisesti käyttötarkoituksen mukaan. Kolmekymmentä rankenteeltaan kompaktia lennokkia voidaan kuljettaa samassa rahtikontissa. Lennokki nousee matkaan lyhyeltä kiitotieltä tai tienpätkältä tai se voidaan laukaista raketin vauhdittamana katapultista.

Ukrainassa valmistetaan nykyisin tuhansia tiedusteluun tai hyökkäystarkoitukseen sopivia miehittämättömiä drooneja tai lennokkeja kukausittain. Scythe on yksi lukuisista ukrainalaisvalmisteisista lennokkimalleista.

Lähteet
-------

1. 1 2  David Hambling: Scythe Attack Drone Is Ukraine’s Answer To Russia’s Shaheds *Forbes,forbes.com*.  17.12.2023. Viitattu 13.1.2024. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5  Singh Bisht: Ukraine Mass Producing Shahed-Like Kamikaze Drone *thedefensepost.com*.  19.12.2023. Viitattu 13.1.2024. (englanniksi)
3. 1 2 3  Oliver Parken & Tyler Rogoway: Ukraine’s Scythe Drone Is All About Striking Far Away As Cheaply As Possible *thedrive.com*.  19.12.2023. Viitattu 13.1.2024. (englanniksi)
4. ↑  Kedy: AQ 400 Scythe: The sub-$100 drone used by Ukraine *militaryview.com*.  20.12.2023. Viitattu 13.1.2024. (englanniksi)
5. 1 2  Long range series One Way Aerospace Inc.. Viitattu 13.1.2024. (englanniksi)
Katherine Cook Briggs vuonna 1921.
**Katherine Cook Briggs** (3. tammikuuta 1875 – 1968) oli ihmisten persoonallisuuksia arvioivan Myers–Briggs-tyyppi-indikaattorin (MBTI) uranuurtaja.

Briggs syntyi akateemiseen perheeseen, jotka uskoivat koulutuksen yhtäläiseen arvoon sekä miesten että naisten kohdalla, ja hän valmistui maatalouden alalta Michiganin valtionyliopistosta, mikä ei 1800-luvun lopulla ollut naisille yleistä. Maatalousopintojen jälkeen hän työskenteli opettajana, ja meni sitten naimisiin fyysikko Lyman Briggsin kanssa.

Briggs oli hyvin tuottelias kirjoittaja ja lukija, ja hän kirjoitti paljon lyhyitä kertomuksia, pääkirjoituksia sekä artikkeleita. Nuorta tytärtään kasvattaessa hän kiinnostui kasvatuksen teoriasta, ja useat hänen tekstinsä keskittyivätkin sekä koulutuksen että kasvatuksen aihepiireihin. Briggs uskoi, että lapset olivat luonnostaan uteliaita, ja että kasvatuksen tulisi tukea lasten luontaista oppimisenhalua. Lyhyen koulukokeilun jälkeen hän päätti opettaa Isabel-tyttärensä kotiopetuksessa, tukien tytön omia kiinnostuksenkohteita. Fiktion kirjoittajana Cook Briggsin kiinnostus erilaisia persoonallisuustyyppejä kohtaan kasvoi, ja vuonna 1917 hän ryhtyi tutkimaan aihepiiriä. Lopulta hän alkoi kehittämään omaa teoriaansa, kunnes vuonna 1923 Carl Jungin *Psychologische Typen* -kirjan englanninkielisen painoksen (1923) ilmestyttyä Briggs löysi siitä useita yhtäläisyyksiä oman persoonallisuusmallinsa kanssa. Hän kehitti tyttärensä Isabel Briggs Myersin kanssa toimivan indikaattorin, joka nimettiin heidän mukaansa. 

Toisen maailmansodan aikaan 1941 Myers motivoitui toimivan persoonallisuusindikaattorin kehittämiseen. Hän halusi lopettaa sotien aiheuttamat kärsimykset ja tragediat ja uskoi, että ihmisten paremman keskinäisen ymmärtämisen kautta kärsimykset vähenisivät. Koska psykologit eivät asiasta kiinnostuneet, Myers ja Briggs päättivät yhdessä kehittää välineen, jolla teoria saataisiin konkreettiseen hyötykäyttöön. II maailmansodasta alkaen MBTI on ollut osa upseerien ja muiden johtajien valintakokeita.*lähde?*

Lähteet
-------

1. ↑  The history of the MBTI® assessment *eu.themyersbriggs.com*.
2. ↑  Myers-Briggs Type Indicator (MBTI) *dec.co.th*.  Arkistoitu 8.12.2014. Viitattu 5.7.2021.
3. 1 2 3  Molly Owens: The History of Katharine Briggs, Isabel Myers, and the MBTI® *Truity.com*.  (englanniksi)
4. ↑  MBTI® history and tributes to Isabel Briggs Myers and Mary McCaulley *becomewhoyouare.net*.  Arkistoitu 20.1.2017. Viitattu 5.7.2021.
5. ↑  The Story of Isabel Briggs Myers *capt.org*.
6. ↑  S. Alexander Haslam: The self-made women who created the Myers–Briggs *Nature*.  12. syyskuuta 2018.
7. ↑  Isabel Briggs Myers *myersbriggs.org*.

Kirjallisuutta
--------------

* Hautala, T. M. & Routamaa, V.: *Katse naamion taa: Itsetuntemuksesta voimaa.* LEADEC Publications, in press 2007).

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat
* Puola

 |

 |
Friedrich Adolf Trendelenburg
**Friedrich Adolf Trendelenburg** (30. marraskuuta 1802 Eutin – 24. tammikuuta 1872 Berliini) oli saksalainen filosofi ja filologi. Hänen filosofiaansa voi kuvata nykyaikaistetuksi aristotelismiksi.

Elämä
-----

Trendelenburg syntyi Eutinissa lähellä Lyypekkiä. Hän opiskeli Kielin, Leipzigin ja Berliinin yliopistoissa. Hän kiinnostui ennen kaikkea Platonin ja Aristoteleen opiskelusta, ja hänen väitöskirjansa *Platonis de ideis et numeris doctrina ex Aristotele illustrate* vuonna 1826 oli pyrkimys hahmottaa Aristoteleen kritiikin kautta täsmällisempi kuva Platonin filosofiasta.

Trendelenburg kieltäytyi klassisten aineiden oppituolista Kielissä, ja ryhtyi sen sijaan yksityisopettajaksi. Hän toimi tässä toimessa seitsemän vuotta (1826–1833), ja valmisteli vapaa-aikanaan kriittistä editiota Aristoteleen teoksesta *Sielusta* (1833). Vuonna 1833 Trendelenburg nimitettiin Berliinin yliopiston ylimääräiseksi professoriksi, ja neljä vuotta myöhemmin tavalliseksi professoriksi.

Vuonna 1865 Trendelenburg joutui kiistaan Kuno Fischerin kanssa koskien Kantin *Puhtaan järjen kritiikin* transsendentaalisen estetiikan tulkintoja. Trendelenburg hyökkäsi Fischerin tulkintoja vastaan teoksessaan *Kuno Fischer und sein Kant* (1869), ja sai tältä vastauksen teoksessa *Anti-Trendelenburg* (1870).

Trendelenburg kuoli 71-vuotiaana. 

Trendelenburgin poika Friedrich Trendelenburg (s. 1844) oli merkittävä kirurgi, jonka mukaan on nimetty useita lääketieteellisiä menetelmiä ja muita termejä.

Teoksia
-------

* *Platonis de ideis et numeris doctrina ex Aristotele illustrate* (väitöskirja, 1826)
* *Elementa Logices Aristotelicae* (1836)
* *Erlauterungen zu den Elementen der Aristotelischen Logik* (1842)
* *Logische Untersuchungen* (1840)
* *Die logische Frage in Hegels System* (1843)
* *Historische Beitrage zur Philosophie* (1846–1867, kolme osaa)
* *Des Naturrecht aufdem Grunde der Ethik* (1860)
* *Kuno Fischer und sein Kant* (1869)
* *Lücken im Völkerrecht* (1870)
* *Kleine Schriften* (1871)

Lähteet
-------

* 

*Encyclopaedia Britannica 11th ed.* (1911). Encyclopaedia Britannica Company, Cambridge, Englanti.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Kreikka
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* MathSciNet
* Mathematics Genealogy Project

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |


1. ↑  Trendelenburg 2. Friedrich, Tietosanakirja. Osa 9, palsta 1784. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1917
**Operation Flashpoint: Dragon Rising** on brittiläisen Codemastersin kehittämä ja julkaisema ensimmäisen persoonan taktinen ammuntapeli, joka ilmestyi lokakuussa 2009 PC:lle, Xbox 360:lle ja PlayStation 3:lle.

Peli kertoo modernista sotilaallisesta konfliktista Yhdysvaltain, Venäjän ja Kiinan välillä. Yksinpelikampanjassa pelaaja ohjaa pelissä Yhdysvaltain merijalkaväen sotilasta. Tapahtumat sijoittuvat kuvitteelliselle Skiran saarelle, joka perustuu tosielämän Kiskaan.

Codemasters on mainostanut peliä jatko-osana tšekkiläisen Bohemia Interactiven kehittämälle ja Codemastersin julkaisemalle *Operation Flashpoint: Cold War Crisis* -pelille (2001), mitä Bohemia Interactive on kritisoinut. Yhtiöiden aiemman välirikon vuoksi peli on täysin Codemastersin kehittämä ja käyttää eri pelimoottoria.

Lähteet
-------

1. ↑  The Name Game: Codemasters’ Marketing of New "OFP" Creates Confusion, Provokes Protest *bistudio.com*.  26.2.2009.  Arkistoitu 8.3.2012. Viitattu 22.5.2010. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Pelin sivusto (englanniksi)
**Yunlinin piirikunta** (kiin.: 雲林縣; pinyin: *Yúnlín Xiàn*) on Kiinan tasavaltaan, eli Taiwaniin, kuuluva piirikunta. Sen hallinnollinen keskus on Douliu.

Historia
--------

Qing-dynastian otettua Taiwan haltuunsa vuonna 1683 saarelle perustettiin keisari Kangxin käskystä kolme piirikuntaa, joista Yunlin kuului historialliseen Zhuluon piirikuntaan. Vuonna 1887 keisari Guangxu nosti Taiwanin provinssin tasolle, ja samassa yhteydessä perustettiin Yunlinin piirikunta. Piirikunta lakkautettiin Japanin imperiumin aikana (1895–1945) huolimatta paikallisten suuresta vastustuksesta.

Maantiede ja ilmasto
--------------------

Suurin osa piirikunnan maastosta on tasaista alankoa ja loput vuoristoa. Piirikunnan pinta-ala on 1 291 km2.

Ilmastoltaan Yunlin on leuto (Köppen-asteikolla Cfa). Douliussa mitattuna vuoden keskilämpötila on 22,3 °C ja vuoden keskiverto sademäärä 2 354 mm. Sateet painottuvat loppukesään ja lämpimin kuukausi on heinäkuu.

Väestö ja kulttuuri
-------------------

Vuonna 2020 piirikunnan asukasluvuksi arvioitiin 676 873. Suurimmat kaupungit ovat Douliu (noin 108 600 asukasta) ja Huwei (noin 70 900 asukasta).

Piirikunnan nimikkokukka on perhoskämmekät, nimikkopuu kamferipuu ja nimikkolintu taiwaninloistoharakka.

Peikangin kaupungissa sijaitseva Mazun temppeli on suosittu pyhiinvaelluskohde.

Hallinto ja talous
------------------

Toimeenpanovaltaa piirikunnassa käyttää maistraatti. Vuonna 2018 tehtävään valittiin Chang Li-shan, joka edustaa kuomintangia.

Piirikunnassa viljellään riisiä, maapähkinöitä, sokeriruokoa ja juuttia. Lisäksi piirikunnan alueella tuotetaan myös öljyä ja maakaasua.

Lähteet
-------

1. ↑  Historical Evolution  2013. Yunlin County Government. Viitattu 28.11.2021. (englanniksi)
2. ↑  Yunlin County  30.4.2008. Republic of China (Taiwan) Tourism Bureau. Viitattu 28.11.2021. (englanniksi)
3. 1 2 3  Yün-lin | county, Taiwan | Britannica *www.britannica.com*. Viitattu 28.11.2021. (englanniksi)
4. ↑  Douliu climate: Average Temperature, weather by month, Douliu weather averages *en.climate-data.org*.  2021. Climate-Data.org. Viitattu 28.11.2021. (englanniksi)
5. ↑  Taiwan: Administrative Division (Counties, Cities, Townships and Districts) - Population Statistics, Charts and Map  2021. citypopulation.de. Viitattu 28.11.2021. (englanniksi)
6. ↑  The Roots of Yunlin  2013. Yunlin County Government. Viitattu 28.11.2021. (englanniksi)
7. ↑  KMT's Chang Li-shan claims win in Yunlin magistrate poll *Focus Taiwan*.  24.11.2018. Viitattu 28.11.2021. (englanniksi)
**Taiwanin Amerikka-instituutti** (engl. *American Institute in Taiwan*, kiin.: 美國在台協會; pinyin: *Měiguó Zài Tái Xiéhuì*, lyh. **AIT**) on Taipeissa sijaitseva voittoatavoittelematon yhdistys, joka kuitenkin toimii käytännössä Yhdysvaltain epävirallisena suurlähetystönä Taiwanissa. Instituutti perustettiin vuonna 1979 säädetyn Taiwan Relations Act -lain nojalla. Muiden suurlähetystöjen tavoin Yhdysvaltain merijalkaväki vastaa instituutin turavtoimista.

Vuonna 2018 AIT muutti uusiin tiloihin, jonka avajaistilaisuudessa oli paikalla mm. Taiwanin presidentti Tsai Ing-wen. Uudella tontilla sijaitsevan lipputangon alle haudattiin vuonna 2019 aikakapseli, joka on tarkoitus avata 50 vuoden päästä. Kyseessä on vuonna 1795 alkanut amerikkalainen perinne.

Heinäkuussa 2021 instituutin johtajana aloitti Sandra Oudkirk.

Instituutin päämaja sijaitsee Rosslynin kaupungissa, Virginiassa. Päärakennus sen sijaan sijaitsee Taipeissa, mutta AIT:lla on myös sivupiste Kaohsiungissa.

Lähteet
-------

1. ↑  40th Anniversary of Taiwan Relations Act *AmCham Taiwan*. Viitattu 23.1.2024. (englanniksi)
2. ↑  Marines to guard new US compound in Taiwan *Asia Times*.  4.4.2019. Viitattu 23.1.2024. (englanniksi)
3. ↑  US sending American personnel to guard de facto Taiwan embassy *South China Morning Post*.  30.8.2018. Viitattu 23.1.2024. (englanniksi)
4. ↑  The US Opens a New Compound in Taiwan. It’s Business As Usual. *The Diplomat*.  18.6.2018. Viitattu 23.1.2024. (englanniksi)
5. ↑  AIT director buries time capsule for future successors *Taiwan News*.  19.7.2019. Viitattu 23.1.2024. (englanniksi)
6. ↑  AIT Director Oudkirk takes office *Taipei Times*.  16.7.2021. Viitattu 23.1.2024. (englanniksi)
7. ↑  Contact Us *American Institute in Taiwan*. Viitattu 23.1.2024. (englanniksi)
*Hakusana "invertteri" ohjaa tänne. Invertteri voi myös olla hakkurivirtalähdetekniikkaan perustuva hitsausvirtalähde, taajuusmuuttaja tai tilan kääntävä logiikkapiiri.*
Vaihtosuuntaaja, joka muuntaa 12V tasajännitteen 115V vaihtojännitteeksi
**Vaihtosuuntaaja** eli **invertteri** on laite, joka muuntaa tasavirtaa vaihtovirraksi.

Vaihtosuuntaajassa on hakkuriteholähde. Nykyisin yksinkertainen vaihtosuuntaaja koostuu oskillaattorin ohjaamasta transistorikytkennästä, joka katkoo sisään tulevaa tasajännitettä muodostaen kanttiaallon. Kanttiaalto johdetaan muuntajaan, josta saadaan ulos halutun suuruinen ja taajuinen vaihtojännite.*lähde?*

Vaihtosuuntaajia käytetään esim. autoissa, veneissä ja muissa kulkuvälineissä. Tavallisesti vaihtosuuntaaja ottaa auton tupakansytyttimestä 12 voltin sähkövirran ja muuntaa sen 230 voltin verkkovirraksi Suko-pistorasiaan. Näin autossa voi käyttää verkkovirtaan kytkettäviä laitteita. Autokäyttöön tarkoitetut vaihtosuuntaajat tarjoavat tyypillisesti tehoa 100–300 wattia.*lähde?*

Katso myös
----------

* Muuntaja
* Tasasuuntaaja
* Taajuusmuuttaja
* Kipinäinduktori

Lähteet
-------

1. ↑  IEC 60050 - International Electrotechnical Vocabulary - Details for IEV number 151-13-46: "inverter" *www.electropedia.org*. Viitattu 29.5.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Vaihtosuuntaaja** Wikimedia Commonsissa
**Ruijanpallas** (*Hippoglossus hippoglossus*) on kampelakala, joka elää pohjoisella Atlantilla. Ruijanpallas on yksi suurimmista kampelakaloista, ja se voi kasvaa jopa kolme metriä pitkäksi ja 320-kiloiseksi.

Levinneisyys
------------

Ruijanpallas esiintyy Euroopassa Biskajanlahdelta Huippuvuorille ja Islantiin, Pohjois-Amerikassa Virginiasta Labradoriin ja Keski-Grönlantiin. Se elää rannikoiden läheisyydessä ja mannerjalustan reunan tuntumassa aina kahden kilometrin syvyyteen. Ruijanpallasta on tavattu myös Itämeren eteläosassa.

Ruijanpallas, vertailukohtana New Yorkin pormestari F. H. LaGuardia (1939)

Ravinto ja elintavat
--------------------

Ruijanpallas käyttää ravintonaan pääasiassa muita kaloja, mutta syö myös äyriäisiä ja mustekaloja.

Päivät ruijanpallas viettää pohjalla, mutta liikkuu yöaikaan uiden ja saalistaen ravintoa. Se voi myös vaeltaa pitkiäkin matkoja paikalta toiselle.

Ruijanpallas tulee sukukypsäksi 5–7 vuoden iässä, koiraat noin 55 senttimetrin ja naaraat yli metrin pituisina. Kutu tapahtuu talviaikaan syvässä (300–700 m) vedessä, mutta nuoret kalat kasvavat lähempänä rannikkoa 20–60 metrin syvyydellä.

Kanta ja kalastus
-----------------

Aikaisemmin ruijanpallas oli tärkeä ruokakala. Se on myös urheilukalastuksen himoittu kohde. Ennen 1960-luvun puoliväliä vuotuiset saaliit olivat 10 000–15 000 tonnin luokkaa. Liikakalastuksen ja hitaan lisääntymisen takia kanta on romahtanut ja laji on erittäin uhanalainen koko levinneisyysalueellaan. 2000-luvun alussa saaliit ovat olleet alle 2 000 vuositonnin, josta yli puolet Norjan pyyntiä.

Lähteet
-------

1. ↑  Cadrin, S. González Troncoso, D. Hallfredsson, E. & Munroe, T.A.: *Hippoglossus hippoglossus* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2022-2*.  2022. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 9.12.2022. (englanniksi)
2. ↑  *Hippoglossus hippoglossus* (peilipalvelin) *FishBase*. Froese, R. & Pauly, D. (toim.). (englanniksi)
3. 1 2  Glover, K.A. ym. (2007) GenImpact Final Scientific Report: Atlantic halibut[vanhentunut linkki]


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q1143520
* Wikispecies: Hippoglossus hippoglossus
* ADW: Hippoglossus\_hippoglossus
* BOLD: 34623
* CoL: 3M25Y
* EPPO: HIOGHI
* EUNIS: 124252
* FishBase: 1371
* GBIF: 2409218
* iNaturalist: 82349
* IRMNG: 10832857
* ITIS: 172933
* IUCN: 10097
* NatureServe: 2.104845
* NBN: NBNSYS0000182842
* NCBI: 8267
* OBIS: 127138
* WoRMS: 127138

 |

 |