recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Ferd’nand-strippi vuodelta 2005.
***Ferd’nand*** on tanskalainen sarjakuva, jota kirjoitti ja aluksi piirsi nimimerkki Mik eli tanskalainen Henning Dahl Mikkelsen vuodesta 1937 aina kuolemaansa eli vuoteen 1982 asti. Vuosina 1968–1989 piirtäjä oli amerikkalainen Al Plastino (aikaisemmin *Teräsmies*-piirtäjä); Mikkelsenin kuoleman jälkeen sarjat signeerattiin "Al + Mik". Sittemmin sarjan piirtäjänä on ollut tanskalainen taiteilija Henrik Rehr vuoteen 2012 saakka, jolloin sarjan teko päättyi. Vanhoja sarjakuvajaksoja on sittemmin julkaistu ajanmukaistettuna, niin että esimerkiksi vanhanaikainen putkiradio on korvattu stereolaitteistolla ja vanha automalli nykyaikaisella.

Sarja on siitä erikoinen, että siinä ei ole puhekuplia, vaan se on pantomiimi. Siksi se onkin levinnyt moniin maihin.

*Aamulehti* on julkaissut sarjaa nimellä *Aapeli*. *Hufvudstadsbladetissa* sarjaa on julkaistu keskeytyksettä lokakuusta 1937 alkaen. 1950-luvulla sarjaa julkaistiin Suomessa vuosialbumeina.

Lähteet
-------

* Kari Elkelän sivusto. (Arkistoitu – Internet Archive)
* Kronqvist, Dan: Äldsta medarbetaren fyller 80.  *Hufvudstadsbladet*, 31.1.2017, s. 25. Artikkelin verkkoversio.

Aiheesta muualla
----------------

* Comicartfans. (englanniksi)
* Toonopedia.
* Lambiek.net.
Ferdynand Ruszczyc**Ferdynand Ruszczyc** (1870–1936) oli puolalainen taidemaalari, yksi nuorpuolalaisen liikkeen keskeisiä hahmoja. Hän maalasi ennen kaikkea maisemia.

Ruszczyc nousi maineeseen jo nuorena. Pavel Tretjakov osti hänen teoksensa *Kevät* 1897, ja kaksi vuotta myöhemmin Ruszczyc osallistui Mir iskusstva -liikkeen näyttelyyn teoksella *Maa*, josta tuli hänen ensimmäinen todella kuuluisa teoksensa. Se edusti ennennäkemätöntä tyyliä, jossa oli piirteitä realismista ja ekspressionismista.

Vuonna 1908 Ruszczyc lopetti taulujen maalaamisen ja keskittyi tekemään teatterilavastuksia ja teollista muotoilua. Hänestä tuli Vilnan yliopiston professori. Sotien välisenä aikana hän kuului kaupungin arvostetuimpiin asukkaisiin.

Lähteet
-------

1. ↑  20th-Century Polish Art  2006-2009. National Museum in Krakow.  Arkistoitu 6.5.2012. Viitattu 14.4.2012. (englanniksi)
2. 1 2  Konrad Niciński: Ferdynand Ruszczyc - The Land *Culture Presidency 2011*. Adam Mickiewicz Institute (AMI) - a government cultural institution. Viitattu 15.4.2012. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ferdynand Ruszczyc** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Musée d'Orsay
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Ferenc I Rákóczi** (24. huhtikuuta 1645 – 8. heinäkuuta 1676) oli unkarilainen ylimys, kapinajohtaja ja maata hallinneiden Habsburgien vastaisen salaliiton jäsen. Rákóczin johtama kapina vuonna 1670 kukistettiin lopulta nopeasti. Monet salaliiton jäsenet teloitettiin, mutta Rákóczin henki säästyi hänen äitinsä vaikutusvallan ansiosta. Rákóczi kuoli vuonna 1676.

Ferenc I:n poika Ilona Zrínyin kanssa, Ferenc II Rákóczi, oli sittemmin myös merkittävä unkarilainen kapinajohtaja.

Elämäkerta
----------

Ferenc Rákóczi syntyi 24. huhtikuuta 1645. Hänen isänsä oli Transsilvanian ruhtinas György II Rákóczi. Ferencin isä oli kalvinisti, mutta Ferencistä tuli katolinen äitinsä Zśofia Báthorin vaikutuksesta. Ferenc oli isänsä kruununperijä, mutta lopulta hänestä ei koskaan tullut Transsilvanian ruhtinasta. György kuoli vuonna 1660 ja samana vuonna Osmanien valtakunnan joukot etenivät ruhtinaskuntaan. Sotaan sekaantuivat myös Habsburgit, mutta heidän sotaretkensä turkkilaisia vastaan epäonnistui vuonna 1661. Ruhtinaskunnan menettäminen herätti suuttumusta Unkarista, jolle saatiin lisäsyy vuosina 1663–1664 käydyn sodan jälkeen solmitusta epäedullisesta Vasvárin rauhasta. Habsburgien vastaisen tyytymättömyyden kasvaessa Unkarissa alettiin valmistella Habsburgien vastaista kapinaa.

Ferenc Rákóczi meni vuonna 1666 naimisiin Kroatian baani Péter Zrínyin tyttären Ilona Zrínyin kanssa. Sittemmin Rákóczi ja Péter Zrínyi kuuluivat kreivi Ferenc Wesselényin johtamaan salaliittoon, jonka tavoitteena oli aseellinen kapina Ranskan tai Osmanien valtakunnan tuella. Salaliittolaisten suunnitelmista saatiin kuulla Wienissä jo ennen suunnitelmien toteuttamista, mutta vastatoimiin ei ryhdytty. Vuonna 1670 Ferenc Rákóczi sai vaivoin nostatettua kapinan Ylä-Unkarissa (nykyisessä Slovakiassa). Odotettua ulkopuolista tukea kapinalle ei kuitenkaan saapunut, ja lisäksi salaliittolaisilta puuttui yhtenäinen strategia. Keisarilliset joukot kukistivat kapinan suhteellisen nopeasti. Salaliittolaisten johtajia vangittiin ja monet saivat varoittavana esimerkkinä kuolemantuomion, heidän joukossaan esimerkiksi Péter Zrínyi. Ferenc Rákóczi sai pitää henkensä, koska hänen äidillään oli vaikutusvaltaa jesuiittojen keskuudessa. Hänen avullaan Ferenc Rákóczin henki säästettiin suuria lunnaita vastaan.

Ferenc Rákóczi kuoli 8. heinäkuuta 1676. Ferencin ja Ilona Zrínyin pojasta Ferenc II Rákóczista tuli sittemmin myös merkittävä unkarilainen kapinajohtaja.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Ferenc Rákóczi, I Encyclopaedia Britannica. Viitattu 11.1.2019. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5  Juhani Huotari ja Olli Vehviläinen: *Unkari - Maa, kansa, historia*, s. 100-101, 106. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2004. ISBN 951-746-252-2.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
**Phar Lap** (4. lokakuuta 1926 Seadown, Timaru, Eteläsaari, Uusi-Seelanti – 5. huhtikuuta 1932) oli laukkahevonen, joka syntyi Uudessa-Seelannissa mutta koulutettiin ja kilpaili Australiassa.

Phar Lapin kilpailu-uralla oli 51 lähtöä, joista se voitti 37, oli kolmessa lähdössä toinen ja kahdessa kolmas. Se valittiin Australian Racing Hall of Fameen vuonna 2001.

Phar Lapin isä oli Night Raid ja emä Entreaty. Sen talja on nykyisin esillä täytettynä Melbournen museossa ja sen sydän, joka painaa 6,35 kilogrammaa eli 1,5 kertaa tavallisen hevosen sydämen verran, on näytillä Australian kansallismuseossa Canberrassa.

Erään teorian mukaan Phar Lapin hyvä menestys johtuu epätavallisen suuren sydämen aiheuttavasta geenivirheestä, joka välittyy sukupolvelta seuraavalle naaraslinjan välitykseltä, ja jonka Phar Lap on saanut sukulaisensa Eclipsen kautta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Phar Lap *Racing Victoria*. Viitattu 27.3.2020. (englanniksi)
2. ↑  Phar Lap, Champion Race Horse (1926-1932) *Museums Victoria Collections*. Museum Victoria.  Arkistoitu 24.3.2020. Viitattu 27.3.2020. (englanniksi)
3. ↑  Phar Lap Horse Pedigree *Thoroughbred Horse Pedigree Query*. Viitattu 27.3.2020. (englanniksi)
4. 1 2  Phar Lap collection *National Museum of Australia*. Viitattu 27.3.2020. (englanniksi)
**Steven M. Bellovin** on yhdysvaltalainen tiedonsiirtoverkkojen ja tietoturvallisuuden tutkija. Hän on nykyään professorina Columbia Universityssä, aikaisemmin hän oli pitkäaikainen AT&T Labs:in työntekijä New Jerseyssä.

Opiskeluaikanaan Bellovin oli yksi USENETin perustajista. Hän myöhemmin ehdotti, että Gene Spaffordin tulisi perustaa *Phage*-sähköpostilista (Arkistoitu – Internet Archive) Morris-haittaohjelman (yksi ensimmäisistä Internetin madoista) tunnistamiseksi ja tuhoamiseksi.

Bellovin on ollut aktiivinen IETF:ssä. Hän oli IETF:n työryhmien toimintaa valvovassa *Internet Architecture Boardissa* (IAB) jäsenenä vuosina 1996–2002. Myöhemmin hän oli turvallisuusalueen johtajana ja *Internet Engineering Steering Groupin* (IESG) jäsen 2002–2004. Hän tunnisti joitakin olennaisia turvallisuuspuutteita nimipalvelusta (DNS); nämä ja muut heikkoudet lopulta johtivat DNSSEC:n kehittämiseen.

Hän otti vuonna 2007 vastaan kansallisen tietokonejärjestemien turvallisuuspalkinnon (*National Computer Systems Security Award*), jonka hänelle myönsivät yhdysvaltalaiset NIST ja NSA.

Bellovin on aktiivinen NetBSD:n käyttäjä ja hän on ollut NetBSD-kehittäjänä keskittyen arkkitehtuurisiin, operationaalisiin ja turvallisuusasioihin.

Julkaisut
---------

Bellovin on kirjoittanut useita kirjoja, RFC-dokumentteja ja teknisiä julkaisuita, mm.:

* Firewalls and Internet Security: Repelling the Wily Hacker (ISBN 0-201-63357-4) (W. Cheswickin kanssa) - *yksi ensimmäisistä Internetin turvallisuutta käsittelevistä kirjoista*.
* RFC 1579 Firewall-Friendly FTP
* RFC 1675 Security Concerns for IPng
* RFC 1681 On Many Addresses per Host
* RFC 1948 Defending Against Sequence Number Attacks
* RFC 3514 The Security Flag in the IPv4 Header (Aprillipila)
* RFC 3554 On the Use of Stream Control Transmission Protocol (SCTP) with IPsec (J. Ioannidis, A. Keromytis, R. Stewart.)
* RFC 3631 Security Mechanisms for the Internet (J. Schiller, Ed. C. Kaufman)
* RFC 4107 Guidelines for Cryptographic Key Management (R. Housley)

Lähteet
-------

1. ↑  Steven M. Bellovin: Using the Domain Name System fo System Break-ins (PDF) *cs.columbia.edu*. Viitattu 10.10.2019. (englanniksi)

Aiheesta lisää
--------------

* Henkilökohtainen kotisivu (englanniksi)
* Bellovinin blogi (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Japani
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* Association for Computing Machinery
* DBLP
* Google Scholar
* Mathematics Genealogy Project

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Steven Allan "Steve" Kampfer** (s. 24. syyskuuta 1988) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-seura Arizona Coyotesin organisaatiossa. Hän on Anaheim Ducksin neljännen kierroksen varaus vuodelta 2007.

Ura
---

Kampfer Boston Bruinsin paidassa vuonna 2012.
2. maaliskuuta 2010 Anaheim Ducks kauppasi Kampferin Boston Bruinsiin vaihdossa neljännen kierroksen varaukseen. Bruins teki hänen kanssaan kolmen vuoden mittaisen tulokassopimuksen ja lähetti hänet farmijoukkue Providence Bruinsiin loppukaudeksi 2009–2010.

Kampfer aloitti kauden 2010–2011 AHL:ssä Providencessa, mutta sai joulukuussa kutsun NHL:ään Mark Stuartin loukkaannuttua. Hän teki debyyttinsä 9. joulukuuta 2010. Hän pelasi 19 vaihtoa ja sai 13:50 jääaikaa Bostonin 5–2 -kotivoitossa New York Islandersista.

Kampferin ensimmäinen NHL-piste syntyi hänen kolmannessa ottelussaan 15. joulukuuta Buffalo Sabresia vastaan. Ensimmäisen maalinsa hän iski 28. joulukuuta Tampa Bay Lightningia vastaan. Ensimmäisen useamman pisteen ottelun hän pelasi 13. tammikuuta 2011 Philadelphia Flyersia vastaan, kun sai syöttöpisteen sekä teki itse voittomaalin, kun ottelua oli jäljellä 1:14. Hänet valittiin myös ottelun ykköstähdeksi.

Kampferin korkea keskimääräinen jääaika ensimmäisissä 17 ottelussa kertoi valmennuksen luottavan häneen ylivoimalla ja puolustuksessa. Kampfer sai pysyvämmän roolin NHL-kokoonpanossa, kun puolustaja Mark Stuart vaihdettiin Atlanta Thrashersin keskushyökkääjä Rich Peverleyhyn.

Kampfer kärsi polvivamman 9. huhtikuuta 2011 pelatessaan AHL:ssä Providencen riveissä ja oli loppukauden sivussa. Hän ei tämän vuoksi voinut palata Bostoniin edustamaan joukkuetta, pudotuspeleissä, joissa se voitti Stanley Cupin. Kampfer pelasi kauden aikana 38 NHL-ottelua, mikä ei riittänyt siihen, että hänen nimensä olisi kaiverettu Stanley Cup -pokaaliin. Boston teki NHL:lle vetoomuksen Kampferin ja loukkaantuneen Marc Savardin nimien lisäämisestä pokaaliin. Savardin nimi lisättiin, mutta Kampferin ei, koska hän pelasi ensimmäisen neljäsosan kaudesta farmijoukkueessa, kyseessä oli hänen ensimmäinen NHL-kautensa, eikä hän ollut pelannut otteluakaan pudotuspeleissä. Boston antoi kuitenkin Kampferille Stanley Cup -sormuksen ja hän oli mukana joukkueen virallisessa mestaruuskuvassa.

Vuoden 2012 vaihtojen takarajapäivänä Kampfer kaupattiin Bostonista Minnesota Wildiin vaihdossa puolustaja Greg Zanoniin.

1. heinäkuuta 2014 Kampfer siirtyi yhden vuoden mittaisella kaksisuuntaisella sopimuksella New York Rangersiin, josta hänet 6. lokakuuta kaupattiin Andrew Yoganin kanssa Florida Panthersiin vastineeksi Joey Crabbista.

Toukokuussa 2022 Kampfer teki Detroit Red Wingsin kanssa yksivuotisen sopimuksen.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Steven Kampfer
**Steven López** (s. 9. marraskuuta 1978 New York) on yhdysvaltalainen taekwondoin. Hän on kaksinkertainen olympiavoittaja ja viisinkertainen maailmanmestari.

López voitti Sydneyssä 2000 olympiakultaa 68 kg:n painoluokassa kukistettuaan loppuottelussa eteläkorealaisen Sin Joon-Sikin pistein 1–0. Ateenassa 2004 hän voitti 80 kg:n sarjan finaalissa turkkilaisen Bahri Tanrıkulun 3–0. Pekingissä 2008 hän sai samassa painoluokassa pronssia. Lontoossa 2012 hän putosi jatkosta 80-kiloisten ensimmäisellä kierroksella. Myös hänen sisaruksensa Diana ja Mark López saavuttivat mitalin Pekingin olympiataekwondossa.

López voitti maailmanmestaruuden 72 kg:n sarjassa 2001, 78-kiloisissa 2003, 2005 ja 2007 sekä 80 kg:n painoluoksassa 2009. Junioreiden maailmanmestaruuden hän voitti 66-kiloisissa 1996.

López saavutti Pan-Amerikan kisoissa kultaa 68 kg:n sarjassa 1999 ja 80-kiloisissa 2003. Taekwondon Pan-Amerikan-mestaruuden hän voitti 64 kg:n painoluokassa 1996 ja 1998 sekä sai hopeaa 50-kiloisissa 1994.

López sai kolmen kuukauden kilpailukiellon jäätyään kiinni levmetamfetamiinin käytöstä helmikuussa 2006.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Steven López *sports-reference.com*.  Arkistoitu 1.5.2009. Viitattu 28.4.2015. (englanniksi)
2. 1 2 3  Lopez, Steven *taekwondodata.com*. Viitattu 28.4.2015. (englanniksi)
3. ↑  Steven Lopez Taekwondo *teamusa.org*. Viitattu 28.4.2015. (englanniksi)
4. ↑  USA Taekwondo Athlete Accepts Sanction for Doping Violation *usada.org*.  13.2.2006. Viitattu 28.4.2015. (englanniksi)
**Ulas Samtšuk**, ukr. Улас Самчук, (20. helmikuuta 1905 Derman, Volynian kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 9. heinäkuuta 1987 Toronto, Ontario, Kanada) oli ukrainalainen toimittaja ja kirjailija, merkittävimpiä 1900-luvun ukrainalaisia kirjailijoita.

Samtšuk opiskeli Breslaun yliopistossa (nyk. Wrocław, Puola) ja Ukrainan vapaassa yliopistossa Prahassa. Hän julkaisi ensimmäiset novellinsa 1926 Varsovassa ilmestyneessä *Duhovna besidassa* ja Ukrainassa ilmestyneessä *Literaturno-naukovyi vistnykissä*. Novellit ilmestyivät 1936 kokoelmana *Vidnajdenyi rai* ("Jälleenlöydetty paratiisi"). Hän oli 1941–1943 Rivnessä ilmestyneen sanomalehden *Volynin* päätoimittaja. Hän pakeni 1944 Saksaan, jossa hän johti 1945–1948 kulttuurijärjestö MURia. Vuonna 1948 hän lähti Kanadaan ja johti siellä maanpakolaiskirjailijoiden järjestöä.

Samtšuk noudattaa tuotannossaan 1800-luvun realistista perinnettä. Hän kuvaa teoksissaan 1900-luvun ukrainalaista elämää, kansallisen ja kulttuurielämän syntyä ja hutsulien kamppailua olemassaolosta, teoksessa *Marija* vuosien 1932–1933 nälänhädän aiheuttamaa kansanmurhaa, toista maailmansotaa ja ukrainalaisten pakkotyötä. Hän kuvaa Ukrainan kapina-armeijan kamppailua, ja hänen huomionsa kiinnittyy ukrainalaisten uranuurtajien ja maanpakolaisten kärsimyksiin. Muistelmissaan hän kirjoitti aiheista, joita hän ei käsitellyt kaunokirjallisuudessa. Torontoon perustettiin 1988 hänen työlleen omistettu arkisto ja museo.

*Marija* oli ensimmäinen Ukrainan nälänhätää (ukr. holodomor) kuvannut kaunokirjallinen teos. Samtšuk oli kuullut Stalinin määräyksestä aiheutuneesta keinotekoisesta nälänhädästä oleskellessaan 1932 Prahassa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Struk, Danylo Husar: Samchuk, Ulas *Internet Encyclopedia of Ukraine*.  1993. Viitattu 3.6.2022. (englanniksi)
2. 1 2  Bryzhun-Sokolyk, Oksana: Author Biography: Ulas Samchuk Language Lantern Publications. Viitattu 3.6.2022. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ulas Samtšuk** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Australia
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Internet Encyclopedia of Ukraine
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Tomáš Necid** (s. 13. elokuuta 1989 Praha) on tšekkiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on seuratasolla pelannut kotimaansa lisäksi Venäjällä, Kreikassa, Alankomaissa, Turkissa ja Puolassa. Pisimpään hän on edustanut Venäjän valioliigassa pelaavaa TsSKA Moskovaa, jonne hän siirtyi kesällä 2009 edustettuaan aiemmin Slavia Prahaa ja Jablonec 97:ää. Tšekin maajoukkueessa Necid debytoi vuonna 2008 ja hän on pelannut 44 maaottelua ja tehnyt niissä 12 maalia.

Lähteet
-------

1. ↑  Tomáš Necid *UEFA.com*.  22.5.2012. UEFA. Viitattu 2.7.2012. (englanniksi)
2. ↑  Czechoslovakia/Czech Republic – Record International Players  5.7.2018. rsssf. Viitattu 30.7.2018. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Tomáš Necid (90minut.pl)

  

Tšekin joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2012
1 Čech |
2 Gebre Selassie |
3 Kadlec |
4 Suchý |
5 Hubník |
6 Sivok |
7 Necid |
8 Limberský |
9 Rezek |
10 Rosický |
11 Petržela |
12 Rajtoral |
13 Plašil |
14 Pilař |
15 Baroš |
16 Laštůvka |
17 Hübschman |
18 Kolář |
19 Jiráček |
20 Pekhart |
21 Lafata |
22 Darida |
23 Drobný |
Valmentaja Bílek

Tšekin joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2016
1 Čech |
2 Kadeřábek |
3 Kadlec |
4 Gebre Selassie |
5 Hubník |
6 Sivok |
7 Necid |
8 Limberský |
9 Dočkal |
10 Rosický |
11 Pudil |
12 Škoda |
13 Plašil |
14 Kolář |
15 Pavelka |
16 Vaclík |
17 Suchý |
18 Šural |
19 Krejčí |
20 Skalák |
21 Lafata |
22 Darida |
23 Koubek |
Valmentaja Vrba
Platý  
Πλατύ

|  |  |
| --- | --- |
| Muut nimet | 
Plateiá (Πλατειά) |
| Sijainti | 
38°45′54″N, 24°35′17″E, SkýrosEuboia, Keski-KreikkaKreikka |
| Saariryhmä | 
Pohjoiset Sporadit |
| Merialue | 
Egeanmeri, Välimeri |
| Pinta-ala | 
0,619 km² |

Väestö| Asukasluku | 
0 |

Karttamuokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Platý** (kreik. Πλατύ; transl. myös *Platí*) eli **Plateiá** (Πλατειά) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Pohjoisten Sporadien saariryhmään ja sijaitsee Egeanmeressä Skýroksen eteläpuolella. Saaren pinta-ala on 0,619 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Platý kuuluu Skýroksen kuntaan, Euboian alueyksikköön ja Keski-Kreikan alueeseen. Platýn erottaa Skýroksesta noin 600 metriä leveä salmi. Saaren kaakkoispuolella sijaitsee Sarakinón saari.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: el:Πλατύ Σκύρου 

Pohjoiset Sporadit

|  |  |
| --- | --- |
| Pääsaaret | 
* Alónnisos
* Skiáthos
* Skópelos
* Skýros

 |
| Pienemmät saaret | 
* Adelfoí
* Ágios Geórgios
* Arkó
* Aspronísi
* Dasiá
* Gioúra
* Koúlouri
* Koumpí
* Kyrá Panagiá
* Lechoúsa
* Maragkós
* Mikró
* Pappoús
* Pelérissa
* Peristéra
* Pipéri
* Platý
* Prásso (Gioúra)
* Prásso (Skántzoura)
* Psathoúra
* Psathonísi
* Répi
* Ríneia
* Sarakinó
* Skántzoura
* Skyropoúla
* Tsougkriá
* Tsougkriáki
* Válaxa

 |
Ángel Dennis
**Ángel Dennis** (13. kesäkuuta 1977) on italialainen huippulentopalloilija, joka pelaa Trenkwalder Modena joukkueessa, Italian A1-liigassa. Italian A1-liiga on maailman arvostetuin lentopalloliiga, ja sitä pidetään myös maailman kovimpana lentopalloliigana.

Ura
---

Dennis on syntyjään kuubalainen, mutta sai Italian kansalaisuuden 2005 vuonna eikä näin saa edustaa enää synnyinmaansa A-maajoukkuetta. Dennis on pelannut Kuuban maajoukkueessa peräti 212 A-maaottelua. Joukkueen kanssa hän on voittanut muun muassa maailmanliigan vuonna 1998. Ángel Dennis on yksi maailman ulottuvimmista ja kovimpaa ponnistavista pelaajista. 

Dennis on siitä merkillinen pelaaja Italian A1-liigassa, että hän on pelannut yhden kauden urallaan eksoottisessa Qatarissa (2004–2005). Qatarissa pelaamista lukuun ottamatta Dennis on pelannut koko uransa Italiassa A1-liigassa. Hän voitti Italian mestaruuden Lube Maceratan joukkueessa kaudella 2005-2006 kaatamalla Sisley Volleyn finaalisarjassa. CEV Cupin Dennis on voittanut kahdesti kausina 2005 ja 2006.

Muuta
-----

Vuoden 2001 joulukuussa Dennis ja hänen viisi muuta Kuuban maajoukkueen pelikaveria pakenivat Kuuban A-maajoukkueesta, koska he eivät enää halunneet edustaa maataan sillä maajoukkue ei olisi sallinut heidän edustaa ulkomaisia seuroja.

Saavutukset
-----------

* 2008 Challenge Cupin voitto
* 2006 Italian mestaruus
* 2006 CEV Cupin voitto
* 2006 Italian Supercup
* 2005 CEV Cupin voitto
* 2000 Pohjois-Amerikan mestaruus
* 1999 Pan-Amerikan kisojen voitto
* 1999 CEV Cupin voitto
* 1998 Maailmanliigan voitto

Joukkueet
---------

* 1998-2000 Palermo Volley
* 2003-2004 Latina Volley
* 2004-2005 Ryan Sport Club Doha (QAT)
* 2004-2007 Lube Macerata
* 2007- Pallavolo Modena

Lähteet
-------

1. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Progiili Italian liigan sivuilla
**Ánna Synodinoú** (kreik. Άννα Συνοδινού, 21. marraskuuta 1927 – 7. tammikuuta 2016) oli kreikkalainen näyttelijä ja poliitikko.

Synodinoú syntyi Loutrákissa, Kreikassa. Hän opiskeli Kreikan kansallisteatterin teatterikoulussa (*Dramatikí Scholí tou Ethnikoú Theátrou*) Ateenassa näyttelemistä ja hänet tunnetaan erityisesti antiikin Kreikan teatterikappaleista. Hän voitti kahdesti Kotopoúli-teatteripalkinnon. Hän loi myös uraa valkokankaalla sekä televisiosarjanäyttelijänä. 

Synodinoú valittiin Kreikan parlamenttiin keskustaoikeistolaisen Uusi demokratia -puolueen listoilta vuonna 1974 ja piti paikkansa aika vuoteen 1990 saakka.

Filmografia
-----------

* *Thanasákis o Politevómenos* (1954)
* *Dollária kai Óneira* (1956)
* *O Ánthropos tou Traínou* (1958)
* *The 300 Spartans* (1962)
* *Iléktra* (1962)

Lähteet
-------

1. ↑  Actress Anna Synodinou, 88, dies *Ekathimerini*.  7.1.2016. Viitattu 7.1.2016.
2. ↑  Κοινοβουλευτική Θητεία Βουλευτών Από Τη Μεταπολίτευση Ως Σήμερα Βουλή των Ελλήνων. Viitattu 7.1.2016. (kreikaksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Kreikka

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**Podengo barbaça** on sukupuuttoon kuollut portugalilainen koirarotu.

Ulkonäkö
--------

Rotu oli keskikokoinen ja sillä oli sopusuhtaiset mittasuhteet. Pää oli pieni ja lyhyt, kuono hieman suorakaiteen muotoinen, korvat pystyt, lyhyet ja teräväkärkiset ja niska vahva ja pitkä. Raajat olivat lyhyet mutta vahvat ja häntä levossa roikkuva mutta työskennellessä ylös nostettu ja kärjestään kaareutunut. Säkäkorkeus oli noin 45 cm. Karvapeite oli melko pitkä ja hieman villava ja muodosti kuonoon karkean parran. Väritys oli punainen.

Paulo Cancelan mukaan rodusta oli olemassa sekä iso että pieni muunnos ja väritys vaihteli valkoisen, keltaisen (punainen) ja valkokeltaisen välillä.

Alkuperä
--------

Podengo barbaça kuului alkuperäiseen pohjoisen podengotyyppiin. 1930-luvulla Leopoldo Carmona toi esille rodun tilanteen: se oli vaarassa kuolla sukupuuttoon, sillä vuosien 1932-1945 välillä vain 19 yksilöä oli rekisteröity Portugalin Kennelliittoon, minkä vuoksi niiden rekisteröinti lopetettiin kokonaan. Se ei koskaan ollut järin yleinen paikallisissa koiranäyttelyissä, joissa osallistumismäärä jäi yleensä 2-3 yksilöön. Podengo barbaça muistutti ulkoisesti karkeakarvaista portugalinpodengoa, ja molemmilla roduilla oli yhteiset juuret. 1900-luvun puolivälissä ensiksi mainittu sekoittuikin vähitellen keskikokoiseen karkeakarvaiseen portugalinpodengoon.

### Etymologia

*Barbaça* tarkoittaa "partaa", mikä viittaa rodun ulkonäköön. Pohjois-Portugalin metsästäjät kutsuivat rotua lisäksi nimillä *palhoça* ja "punainen podengo".

Terveys
-------

Podengo barbaçalla oli terveysongelmia, jotka osaltaan selittävät sen kuolemisen sukupuuttoon: erityisesti keuhkot olivat herkkä kohta, koska villamainen karvapeite kuivuu hyvin hitaasti sateen jäljiltä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Veiga, Vitor. *The Portuguese Podengo*, s. 73-75, 77. 2005.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Portugalilaiset koirarodut |
| --- |
|  |
| FCI | 
* Alentejonkoira
* Castro laboreironkoira
* Estrelanvuoristokoira
* Portugalinpodengo
* Portugalinseisoja
* Portugalinvesikoira
* São miguelinfila
* Serra de airesinpaimenkoira
* Transmontanonmastiffi

 |
|  |
| Muut CPC:n hyväksymät | 
* Algarvenkoira
* Azorienpaimenkoira

 |
|  |
| Harvinaiset | 
* Azorienpodengo
* Madeiranajokoira
* Terceirandoggi

 |
|  |
| Sukupuuttoon kuolleet | 
* Podengo barbaça
* Podengo galguenho

 |

 |
**John Disley** (20. marraskuuta 1928 Corris, Wales – 8. helmikuuta 2016) oli brittiläinen estejuoksija ja olympiamitalisti.

Disley saavutti 3 000 metrin estejuoksussa olympiapronssia Helsingissä 1952 ajalla 8.51,8. Neljä vuotta myöhemmin Melbournen olympialaisissa hän sijoittui kuudenneksi ajalla 8.44,6. Euroopan mestaruuskilpailuissa hän ei onnistunut: hän sijoittui Brysselissä 1950 13:nneksi ja Bernissä 1954 kymmenenneksi.

Disley oli mukana perustamassa Lontoon maratonia, ja hän kuului myös maansa suunnistuksen pioneereihin muun muassa osallistumalla itse EM-kilpailuihin ja innoittamalla maan kansallisen suunnistusliiton perustamista. Disleyn vaimo Sylvia Cheeseman voitti myös olympiamitalin Helsingistä 1952, ja pariskunnalla oli kaksi tytärtä.

Lähteet
-------

* Kamper, Erich: *Lexikon der 14 000 Olympioniken*, s. 63. Leykam-Verlag, 1983. ISBN 3-7011-7144-0.
* Siukonen, Markku & Ahola, Matti: *Suuri EM-kirja*, s. 46, 56. Sporttikustannus Oy, 1990. ISBN 951-8920-11-7.
* John Disley Bio, Stats and Results (Arkistoitu – Internet Archive) Olympics at Sports-Reference.com (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  John Disley dies aged 87 *Athletics Weekly*.  8.2.2016. Viitattu 8.2.2016. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Pikajuna** oli Urpo Lahtisen omistaman Lehtimiehet Oy:n vuonna 1981 perustama yleisaikakauslehti, joka yritti vallata markkinoita *Apu-* ja *Seura*-lehdiltä sekä *Suomen Kuvalehdeltä* siinä kuitenkaan onnistumatta. Lehti ilmestyi joka toinen viikko vain vuoden verran ja teki Lehtimiehille 12 miljoonan markan tappiot.

*Pikajunan* ensimmäistä numeroa painettiin Mikkelin syväpainossa 220 000 kappaletta pääosin irtonumeromyyntiin; tilaajia oli aluksi tuhatkunta. Lehden kohderyhmänä olivat kaupungeissa asuvat suomalaiset Etelä-Suomessa, ääripisteinä Kotka, Lappeenranta, Jyväskylä, Pori, Turku ja Helsinki. Lehden loppuessa vuotta myöhemmin tilauksia oli 20 000 ja levikki kaikkiaan 50–60 000.

*Pikajunan* keskeisinä tekijöinä olivat Heikki Parkkonen ja Reino Häyry, jotka palasivat lehden loputtua takaisin Yhtyneiden Kuvalehtien *Seura*-lehteen. *Pikajunan* toimituksesta jäi kaikkiaan työttömiksi 12 henkeä.

Ensimmäisessä numerossaan heinäkuussa 1981 *Pikajuna* kertoi ensimmäisenä presidentti Urho Kekkosen heikentyneestä terveydentilasta, jonka muu media oli siihen asti pitänyt tarkoin salassa. Kekkonen jäi sairauslomalle saman vuoden syyskuussa ja erosi presidentin tehtävästä lokakuussa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Veli-Pekka Leppänen: Mies joka halusi enemmän, Vauhdilla ja innolla tehty henkilökuva Urpo Lahtisesta  23.8.2004. Helsingin Sanomat.  Arkistoitu 14.12.2013. Viitattu 10.12.2013.
2. 1 2  Urpo Lahtisen uskomaton elämä: Jakoi jopa rahaa kadulla *Ilta-Sanomat*.  12.7.2014. Viitattu 9.11.2017.
3. ↑  Lehtimiehistä ilmestyy hyväntuulinen legenda  8.11.2012. Tamperelainen.  Arkistoitu 15.12.2013. Viitattu 10.12.2013.
4. ↑  Lehdistö.  *Helsingin Sanomat*, 30.7.1981, s. 12.
5. ↑  Pikajuna-lehden lakkauttaminen jättää toimittajat työttömiksi.  *Helsingin Sanomat*, 7.8.1982, s. 8.
6. ↑  Tamminen, Jenni: Sensaatiolehti paljasti tietoja, joista valtamedia tahallaan vaikeni (Maksullinen.) *Uusi Suomi*.  1.10.2015. Viitattu 9.11.2017.
**Talviolympialaisissa 1928** Sveitsin Sankt Moritzissa kilpailtiin **pikaluistelussa** kolmella eri matkalla. Kilpailut käytiin Badrutts-Park-jäästadionilla. Kaikki mitalit yhtä lukuun ottamatta menivät Suomeen tai Norjaan.

10 000 metrin kilpailu jouduttiin perumaan jään mentyä huonoon kuntoon korkean ilman lämpötilan takia. Kilpailun lähtöhetkellä lämpötila oli jo lähes 20 astetta. Ensimmäisenä luistellut Irving Jaffee luisteli ajan 18.36,6. Kolmannessa parissa luistellut norjalainen silloinen maailmanennätysmies Armand Carlsen jäi lähes 21 minuuttia ja kun seuraavaa lähtöä oli kulunut kolme kierrosta, kilpailu päätettiin keskeyttää. Kisaa yritettiin siirtää seuraavalle päivälle, mutta suomalaiset ja norjalaiset olivat ehtineet varata liput aamujunalle, päätettiin se peruuttaa kokonaan. Kyseessä on ainoa kerta talviolympialaisten historiassa, kun kilpailu on jouduttu kokonaan perumaan.

Mitalistit
----------

### 500 m


| Sija | Maa | Kilpailija | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Norja | Bernt Evensen | 43,4 |
| 1 | Suomi | Clas Thunberg | 43,4 |
| 3 | Norja | Roald Larsen | 43,6 |
| 3 |  | John Farrell | 43,6 |
| 3 | Suomi | Jaakko Friman | 43,6 |
| 6 | Norja | Haakon Pedersen | 43,8 |
| ... | ... | ... | ... |
| 8 | Suomi | Bertel Backman | 44,4 |
| 11 | Suomi | Toivo Ovaska | 45,2 |
|

  

  

### 1 500 m


| Sija | Maa | Kilpailija | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Suomi | Clas Thunberg | 2.21,1 |
| 2 | Norja | Bernt Evensen | 2.21,9 |
| 3 | Norja | Ivar Ballangrud | 2.22,6 |
| 4 | Norja | Roald Larsen | 2.25,3 |
| 5 |  | Edward Murphy | 2.25,9 |
| 6 |  | Valentine Bialas | 2.26,3 |
| ... | ... | ... | ... |
| 15 | Suomi | Toivo Ovaska | 2.29,3 |
|

  

  

### 5 000 m


| Sija | Maa | Kilpailija | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Norja | Ivar Ballangrud | 8.50,5 |
| 2 | Suomi | Julius Skutnabb | 8.59,1 |
| 3 | Norja | Bernt Evensen | 9.01,1 |
| 4 |  | Irving Jaffee | 9.01,3 |
| 5 | Norja | Armand Carlsen | 9.01,5 |
| 6 |  | Valentine Bialas | 9.06,3 |
| ... | ... | ... | ... |
| 10 | Suomi | Ossi Blomqvist | 9.09,9 |
| 12 | Suomi | Claes Thunberg | 9.11,8 |
| 13 | Suomi | Bertel Backman | 9.14,0 |
|

Lähteet
-------

1. ↑  Arponen, Antti O.: *Olympiakisat Ateenasta Atlantaan*, s. 392. WSOY, 1996. ISBN 951-0-21072-2.

  

II talviolympialaisten kilpailulajit
Jääkiekko |
Maastohiihto | 
Mäkihyppy | 
Pikaluistelu |
Rattikelkkailu |
Skeleton |
Taitoluistelu |
Yhdistetty  

Näytöslajit:*Sotilaspartiohiihto* |
*Vetohiihto*

PikaluisteluPikaluistelu olympialaisissa
1924 |
1928 |
1932 |
1936 |
1948 |
1952 |
1956 |
1960 |
1964 |
1968 |
1972 |
1976 |
1980 |
1984 |
1988 |
1992 |
1994 |
1998 |
2002 |
2006 |
2010 |
2014 |
2018 |
2022
**Al-Walid ibn Talal ibn Abdelaziz al-Saud** (arab. الوليد بن طلال بن عبد العزيز آل سعود‎; s. 7. maaliskuuta 1955 Riad, Saudi-Arabia) on saudiarabialainen liikemies. Hän on kuningasperheen jäsen, prinssi ja miljardööri, *Forbesin* listan maailman 19. rikkain ihminen. Hänet vangittiin marraskuussa 2017 ensimmäisen serkkunsa  kruununprinssi Mohammed bin Salmanin toimesta korruptionvastaisen taistelun yhteydessä.

Al-Walid ibn Talal on prinssi Talal ibn Abd-al-Azizin ja tämän puolison, prinsessa Mona as-Salhin poika. Mona as-Salh on Libanonin ensimmäisen pääministeri Riad as-Solhin tytär, ja Talal ibn Abdelaziz al-Saud on Saudi-Arabian kuningaskunnan perustajan Ibn Sa’udin monista lapsista  ja nykyisen kuninkaan Salman bin Abdul-Aziz Al Saudin veli.

Al-Walid ibn Talal johtaa Kingdom Holding Companya, jonka suurin omistaja hän on. Hän on tehnyt myös laajaa hyväntekeväisyystyötä. Hän on maan yleistä linjaa liberaalimpi, ja Kingdom Holding Company palkkasikin Saudi-Arabian ensimmäisen naislentäjän maassa, jossa naisten ei sallittu silloin ajaa edes autoa. Hän on Jeddah Tower rakennuttaja.

Al-Walid omistaa arabialaisen musiikin Rotana-levy-yhtiön ja on Citigroupin suurin yksittäinen osakkeenomistaja. Hänellä on myös elokuvatuotantoyhtiö, joka on osallistunut Haifaa al-Mansourin ohjaaman elokuvan *Wadjda* tuottamiseen. Elokuva on ensimmäinen saudiarabialainen naisohjaajan elokuva. Se esitettiin vuonna 2013 Sodankylän elokuvajuhlilla.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kalle Kinnunen, Sauditytön tarina, Suomen Kuvalehti 23/2013, sivu 64
2. ↑  The World's Billionaires
3. 1 2  Reigning Royal Families *The International Who's Who.*. Routledge Taylor & Francis Group.  Arkistoitu 5.5.2017.
4. 1 2  Ville Similä: Saudi-Arabian jättitorni kohoaa kompuroiden.  *Helsingin Sanomat*, 19.9.2018, s. A 22–23.
5. ↑  Saudi Arabia’s Prince Talal bin Abdulaziz passes away
6. ↑  Taheri, Amir (2012). "Saudi Arabia: Change Begins within the Family". *The Journal of the National Committee on American Foreign Policy* **34** (3): 138–143. doi:10.1080/10803920.2012.686725.
7. ↑  Gornail, Jonathan. "Newsmaker: Prince Al Waleed bin Talal bin Abdulaziz Al Saud", 8 March 2013. Luettu 18 July 2013. Archived from the original on 1 August 2013.
8. ↑  First Saudi Female Pilot Lands Job With Kingdom Holding
9. ↑  About Rotana (Arkistoitu – Internet Archive)
10. ↑  Citigroup biggest single investor Prince Alwaleed speaks out


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Al-Tur** on pikkukaupunki Egyptin Siinain niemimaalla. Paikalla on pitkä historia ja aikanaan se tunnettiin esimerkiksi satamastaan ja vanhasta bysanttilaisesta luostaristaan, joka nykyisin on raunioitunut. Osa asukkaista on kuitenkin edelleen kristittyjä. Al-Turin asukasluku oli vuonna 2006 19 826.

Maantiede
---------

Hammam Musan kuuma lähde on nykyisin matkailukohde.
Al-Tur sijaitsee Egyptiin kuuluvalla Siinain niemimaalla Suezinlahden rannikolla. Sen koillispuolella sijaitsee Siinainvuori (*Jabal Mūsā*). Noin 80 kilometriä etelään sijaitsee puolestaan Ras Muhammad eli Siinain eteläkärki. Kaupunki on Etelä-Siinain kuvernoraatin hallinnollinen keskus.

Historia
--------

Al-Tur oli pitkään yksi Siinain niemimaan parhaimmista satamista. Sen edustalla ei ollut alueelle tyypillisiä koralliriuttoja, minkä lisäksi lähellä oli vedenlähteitä. Sen tunsivat jo antiikin kreikkalaiset. Agatharkhides ja Diodoros mainitsevat sen nimellä *Poseídiū* (*Ποσείδιου*). Myöhemmin käytettiin myös nimeä *Raïthon* (*Ραϊθον*) tai *Raitho* (*Ραηθω*) paikallisen arabiheimon mukaan. Maininta jälkimmäisestä paikasta bysantinaikaisesta teoksessa *Suidas* viitannee erityisesti paikalliseen luostariin. Luostari rakennettiin Bysantin keisari Justinianuksen kaudella 500-luvulla. Sen rauniot löydettiin vuonna 1984 ja ne ovat Egypti aielistalla unescon maailmanperintöluetteloon. Paikallisen luostarin lisäksi al-Turista lähti karavaaneja Pyhän Katariinan luostarille.

Arabien vallattua alueen al-Turin satama tunnettiin esimerkiksi Mekkaan kulkevia pyhiinvaeltajia kuljettaneiden alusten satamana. Osmanisulttaani Murad rakennutti paikallisen luostarin viereen nykyisin jo raunioituneen linnoituksen *Kalat al-Tur*. Se alkoi kuitenkin menettää merkitystään varsinkin sen jälkeen, kun portugalilaiset purjehtijat löysivät merireitin suoraan Intiaan. Paikkakunta taantui lähinnä pieneksi kalastajakyläksi. 1700-luvulla se toipui jonkin verran, kun paikalle rakennettiin pyhiinvaltajien karanteeniasema. 1970-luvulla alettiin puolestaan hyödyntää öljyesiintymiä Suezinlahdella.

Väestö
------

Al-Turin asukasluku oli vuonna 2006 19 826. Osa kaupungin asukkaista on kristittyjä ja kaupungissa on edelleen toimiva luostari ja suuri kirkko. Ympäröivää seutua asuttavat beduiinit.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  P. J. Bearman, TH. Bianquis, C. E. Bosworth, E. van Donzel ja W. P. Heinrichs: *The Encyclopaedia of Islam - New Edition*, s. 664. Volume T — U. Koninklijke Brill, Leiden, 2000. ISBN 9004112111. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Al-Ṭūr Encyclopaedia Britannica. Viitattu 23.10.2021. (englanniksi)
3. ↑  Rutho Monastery *World Heritage Centre*. Unesco. Viitattu 23.10.2021. (englanniksi)
**Al-Shihr** on rannikkokaupunki Jemenin Hadramautin alueella.

Maantiede
---------

Al-Shihrin kaupunginmuurin portti Ku'aytin sulttaanikunnan postimerkissä.
Al-Shihr sijaitsee Intian valtameren rannikolla Jemenin Hadramautin alueella noin 530 kilometriä Adenista itään. Kaupungilla on pitkä hiekkaranta. Al-Misyalin wadi jakaa kaupungin kahteen osaan, Madjrafiin sen länsipuolella ja al-Ramlaan sen itäpuolella.

Historia
--------

Al-Shihrin varhainen historia tunnetaan huonosti. Satamana se on jäänyt aina Adenin varjoon. Al-Hamadani ja al-Idrisi mainitsivat teoksissaan, että paikalliset puhuvat arabiaa huonosti, mikä saattaa tarkoittaa heidän puhuneen ehkä mehrin kieltä. Ibn Khordadbeh kutsui aluetta suitsukemaaksi. Ziyadidit hallitsivat sitä 800–900-luvuilla. Myöhemmin kaupunki mainitaan läheissä rasulidien valtakaudelta. Portugalilaiset tekivät satamaan useita hyökkäyksiä ja he viittasivat paikkaan nimillä *Xaer* tai *Xael*. Kahririn sulttaani valtasi sataman vuonna 1462 ja myöhemmin siitä tuli osa al-Mukallaa hallinnutta Ku'aytin sulttaanikuntaa. Carsten Niebuhr kirjoitti 1700-luvulla, että sataman kautta vietiin edelleen suitsukkeita. Al-Mukalla kasvoi al-Shihrin ohi satamana 1800-luvun aikana.

Talous ja väestö
----------------

Suitsukkeet ovat tärkeä vientituote paikallisille. Suitsukkeita tuodaan al-Shihriin läheisiltä vuorilta. Toinen huomattava elinkeino on kaalastus ja sen kautta vientiin menevä kalaöljy. Historiallisesti merkittävä tuote oli ambra. Kaupungissa on useita toreja (souk).

Al-Shihrin asukkaat ovat pääasiassa sunnalaisia muslimeja. Aikanaan Hadramautista muutti jemeniläisiä etenkin Itä-Afrikkaan. He lähtivät usein al-Shihrin sataman kautta ja tulivat tunnetuiksi ulkomailla shihriläisinä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  C.E. Bosworth, E. van Donzel, W.P. Heinrichs ja G. Lecomte: *Encyclopaedia of Islam, Volume IX (San-Sze)*, s. 438-439. BRILL, 1998. ISBN 9789004104228. (englanniksi)
2. ↑  Michael Izady: Yemen Ethnic and Religious Composition (detailed) *Gulf 2000 Project*. Columbia University. Viitattu 28.4.2020. (englanniksi)
| "Pieni ja ihmeellinen"Retropop |
| --- |
| Singlen "Pieni ja ihmeellinen" kansikuva |
| Singlen tiedot |
|  Albumilta | *Pieni ja ihmeellinen* |
|  Julkaistu | helmi-maaliskuu 2008 |
|  Formaatti | CD, digitaalinen lataus |
|  Kesto | 11.20 |
|  Levy-yhtiö | Universal Music |
| Retropopin muut singlet |
|  | "Pieni ja ihmeellinen"2008 | "15-vuotiaana"2008 |

**Pieni ja ihmeellinen** on Retropop-yhtyeen ensimmäinen single samannimiseltä debyyttialbumilta. Single julkaistiin latauskaupoissa helmikuussa ja CD-versiona maaliskuussa 2008.

Kappaleet
---------

1. Pieni ja ihmeellinen (Radio edit) – 03.26
2. Pieni ja ihmeellinen (Dacia remix) – 03.41
3. Pieni ja ihmeellinen (Majava remix) – 04.06

Musiikkivideo
-------------

Jussi Kemppainen ohjasi nimikkokappaleeseen avaruusaiheisen musiikkivideon. Video on kuvattu Viitasaarella joulukuussa 2007. Toukokuussa 2008 video voitti vuoden 2007 Yleisö Muuvin keräten 52 prosenttia kaikista äänistä. Video löytyy myös SingStar SuomiPop PlayStation-laulupelistä, joka julkaistiin keväällä 2009.

Kokoonpano
----------

* Saila Ojala — laulu
* Tommi Ojala — syntikat, ohjelmointi
* Mika Ojalehto — rummut
* Olli Räsänen — kitara

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
**Chagain ydinkokeet** eli **Chagai-I** ja **Chagai II** olivat 6-7 ydinkokeen sarja Pakistanissa toukokuussa 1998. Ensimmäinen viiden kokeen sarja tehtiin 28. toukokuuta. Sitä seurasi yksi tai kaksi räjäytystä kaksi päivää myöhemmin.

Koe oli Pakistanin vastaus naapurimaansa Intian pari viikkoa aiempiin ydinkokeisiin.

Pakistanilaiset tekivät Ras Kohin alueella 28. toukokuuta 1998 2–3 ydinkoetta, jotka tuottivat yhteensä 4,6 Richterin maanjäristyksen. Räjähdys tapahtui noin kilometrin mittaisen tunnelin päässä, noin 185 m vuoren alla. Vuoren huippu järisi ja pöllysi. Pakistanilaiset väittivät räjähdystehoksi 18–40 kilotonnia. Ydinohjelman johtajan Abdul Qadeer Khanin mukaan tehtiin 5 ydinkoetta, joista suurin noin 35 kt ja muut pienempiä. 

Kharanin alueella tehtiin 30. toukokuuta 1998 testi, jossa pakistanilaiset sanoivat räjäyttäneensä 18 kilotonnin pommin.

Yhdysvallat tuomitsi kokeet jyrkästi.

Katso myös
----------

* Eri maiden ydinaseohjelmat

Lähteet
-------

1. 1 2  Pakistan carries out nuclear tests  1.6.1998. BBC. Viitattu 4.3.2013.
2. ↑  Pakistan carries out another nuclear test  1.6.1998. BBC. Viitattu 10.3.2013.
3. ↑  Sublette, Carey: Pakistan's Nuclear Weapons Program  10.9.2001. nuclearweaponarchive.org. Viitattu 2.1.2009. (englanniksi)
4. 1 2  Pakistan conducts another nuclear test rediff.com. Viitattu 17.3.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* Globalsecurity chagai
* FAS Chagai
* When Mountains Move – The Story of Chagai (Arkistoitu – Internet Archive)
**Peter Hajba** (s. 15. joulukuuta 1974), joka tunnetaan ehkä paremmin demoskene-nimestään **Skaven**, on suomalainen tietokonemuusikko ja -graafikko. Hän on jäsenenä Future Crew -demoryhmässä, joka teki maineikkaita demoja 1990-luvulla. Peter oli töissä Remedy Entertainment -nimisessä suomalaisessa tietokonepelejä tekevässä yrityksessä animaattorina, äänitehostesuunnittelijana ja graafikkona. Hänen musiikkinsa on voittanut myös palkintoja, mukaan lukien voiton Assembly -demotapahtuman musiikkikilpailussa vuosina 1993, 1995 ja 2002. 2010-luvun alussa Hajba muutti Tukholmaan uuden työpaikan (Avalanche Studios) perässä.

Tunnettuja teoksia
------------------

* Max Payne ja Max Payne 2 -pelien grafiikkaa ja ääniefektejä
* Unreal Tournament -pelin kappale *Razorback*
* Bejeweled-pelisarjan musiikit

Aiheesta muualla
----------------

* Peter Hajban kotisivut
* Peter Hajba Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* Moby Games - Peter Hajba
* Skaven 252 - bandcamp

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz
	+ 2

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Timo Juhani Komulainen** (s. 13. maaliskuuta 1953 Nurmes) on suomalainen maanviljelijä ja osuustoimintavaikuttaja, joka on saanut maanviljelysneuvoksen arvonimen.

Nurmeksessa syntynyt Komulainen kävi kansakoulun ja kansalaiskoulun sekä maamieskoulun Nurmeksen maatalousoppilaitoksessa 1976. Agrologiksi hän valmistui Hyvinkään maatalousopistosta 1979. Komulainen oli Lihakunnan alkutuotannon konsulentti 1979–1981 ja hankinta-asiamies Nurmeksen konttorissa 1981–1984. Maanviljelijäksi Jokiniemen tilalle Nurmeksessa hän tuli 1984 ja maatalousyhtymän Komulainen Pekka ja Timo osakkaaksi 2009. Lihakunnan hallituksen jäsen hänestä tuli 1988, hallituksen puheenjohtaja hän oli 1996–2012 ja sittemmin vielä uudelleen. Itikka-Lihapolar Oy:n, vuodesta 1994 Atria Oyj, vuodesta 2003 Atria Yhtymä Oyj ja vuodesta 2008 Atria Oyj, hallintoneuvoston jäsen Komulainen oli 1991–1993, hallituksen jäsen hänestä tuli 1993 ja hallituksen varapuheenjohtaja 1996. Hän on ollut myös A-Tuottajat Oy:n ja Polarfarmi Oy:n hallitusten puheenjohtaja ja toiminut A-Rehu Oy:n, Finnpig Oy:n ja Oy Feedmix Ab:n hallituksissa, samoin kuin useiden maatalousalan järjestöjen johtoelimissä. Maanviljelysneuvoksen arvonimen Komulainen sai 2012.

Lähteet
-------

1. 1 2  Henttinen, Annastiina: Maanviljelysneuvos Timo Komulainen (1953–). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 26.8.2014. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 4.6.2023.
2. ↑  "Kotimaisen tuotannon turvaaminen tärkeintä".  *Maaseudun Tulevaisuus*, 24.7.2013, nro 85, s. 5. Kansalliskirjasto. Viitattu 4.6.2023.
**Pierluigi Martini** (s. 23. huhtikuuta 1961 Ravenna, Italia) on italialainen kilpa-autoilija. Hän ajoi Formula 1 -sarjassa vuosina 1984–1985 ja 1988–1995. Martini voitti vuonna 1999 Le Mansin 24 tunnin ajon Yannick Dalmasin ja Joachim Winkelhockin kanssa.

Pierluigi Martini pitää hallussaan yhtä F1-sarjan vähiten tavoitelluista ennätyksistä: hänellä on kaikkein eniten GP-startteja (118 kisaa; oikeastaan 124, sillä hän karsiutui kuudesta kilpailusta) ilman ainuttakaan palkintosijoitusta. Hän on parhaimmillaan yltänyt osakilpailussa neljänneksi (San Marinon GP 1991 ja Portugalin GP 1991). MM-pisteitä hän keräsi kymmenen kautta kestäneellä F1-urallaan yhteensä 18.

Martini oli aikanaan lupaava kuljettaja mm. Euroopan Formula 3 -sarjassa, jonka hän voitti 1983. Formula ykkösiä hän pääsi kokeilemaan 1984, jolloin hän ajoi yhden osakilpailun Tolemanilla. Seuraavaksi vuodeksi hänet palkattiin Minardille. Debyyttikausi sujui kuitenkin sen verran nihkeästi, että "Piero" passitettiin kahdeksi vuodeksi Formula 3000 -sarjaan hankkimaan lisää kokemusta.

Martini teki paluun ykkösiin 1988. Hänen kohtalokseen tuli ajaa edelleen pikkutalleissa, Minardilla ja Dallaralla, joiden autoilla ei juuri ollut menestymisen mahdollisuuksia. Hän ajoi Minardin ja samalla F1-uransa ensimmäisen MM-pisteen Yhdysvaltain GP:ssä 1988. Tosin Martinin tallitoveri kaudelta 1992, Jyrki Järvilehto, onnistui nappaamaan yhden kolmossijan Dallarallaan. Sitä paitsi Minardikaan ei ollut takavuosina lähimainkaan yhtä hidas kuin 2000-luvulla: Martini ehti ajokillaan kerran peräti toiseen lähtöruutuun (Yhdysvaltain GP:ssä 1990) ja kerran kolmanteen ruutuun (Australian GP 1989).

F1-uran jälkeen Martini siirtyi urheiluautoihin. Hänen autokuntansa voitti Le Mansin 24 tunnin ajon 1999. Voittaja-BMW:n ratissa vuorotteli Martinin lisäksi kaksi muuta F1:ssä vaatimattomasti menestynyttä kuljettajaa, Yannick Dalmas ja Joachim Winkelhock.

F1-kaudet, pisteet ja sijoitukset
---------------------------------

* 1984 (Toleman): 0 MM-pistettä, sijoitus MM-sarjassa -
* 1985 (Minardi): 0 pistettä, sijoitus -
* 1986 ei ajanut
* 1987 ei ajanut
* 1988 (Minardi): 1 piste, sijoitus 16:s
* 1989 (Minardi): 5 pistettä, sijoitus 14:s
* 1990 (Minardi): 0 pistettä, sijoitus -
* 1991 (Minardi): 6 pistettä, sijoitus 11:s
* 1992 (Dallara): 2 pistettä, sijoitus 14:s
* 1993 (Minardi): 0 pistettä, sijoitus -
* 1994 (Minardi): 4 pistettä, sijoitus 18:s
* 1995 (Minardi): 0 pistettä, sijoitus -

Lähteet
-------

1. ↑ . Tieto on haettu Wikidatasta.
2. ↑
3. 1 2  Stuart, Greg: F1's ultimate underdogs? 5 of Minardi, Toro Rosso and AlphaTauri’s greatest moments *Formula1.com*.  18.2.2021. Formula One World Championship Limited. Viitattu 22.2.2021. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Grand Prix Racing / Martini (englanniksi)
* F1-legend / Martini (Arkistoitu – Internet Archive) (ranskaksi)