recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Kanelilla koristeltu munatoti.
**Munatoti** on täyteläinen ja makea maitopohjainen juoma, joka on suosittu erityisesti Pohjois-Amerikassa talvisena juhlajuomana.

Koostumus
---------

Viilennettynä tai kuumana tarjottavan munatotin resepti vaihtelee tekijän mukaan. Yleisiä pääaineksia ovat maito, kerma, vatkattu kananmunan keltuainen (joskus myös valkuainen) sekä sokeri. Juomaa saatetaan terästää alkoholilla, kuten viskillä, rommilla, brandyllä, portviinillä, sherryllä tai konjakilla. Alkoholiksi voidaan valita myös lämmintä olutta, jolloin mausteena käytetään tavallisesti sitruunankuorta, kanelia ja lisänä hyppysellinen suolaa. Muut yleiset ainesosat ovat mausteita kuten vanilja, muskottipähkinä, kaneli ja maustepippuri. Juoma voidaan koristella esimerkiksi suklaarouheella tai kermavaahdolla.

Jos munatotissa on paljon alkoholia, se voi helposti aiheuttaa yllättävän humalan, sillä juoman makeus ja paksuus voivat piilottaa juojalta juoman vahvuuden. Munatoti onkin toisinaan aiheuttanut juhlakansan humaltumisen ja odottamattomia järjestyshäiriöitä. Juomasta myydään myös kevyempiä versiota niille, jotka eivät pidä runsaasta rasvasta, kolesterolista, sokerista, eläintuotteista ja kaloreista.

Käyttö
------

Munatotia nautitaan usein juhlajuomana etenkin jouluaikaan mutta myös uutenavuotena ja kiitospäivänä Pohjois-Amerikassa. Munatoti voidaan valmistaa kotona, tai se voidaan ostaa kaupasta.

Historia
--------

Munatotin juuret ovat Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa. Sen alkuperää ei tiedetä varmasti, mutta keskiajalla Euroopassa juotiin samantyyppistä posset-nimistä lämmintä, makeutettua, mausteista ja alkoholilla terästettyä juomaa. Syllabub-nimisessä paksussa juomassa oli kermaa, siideriä, hedelmämehua ja viiniä, ja munista valmistettuna sitä alettiin käyttää myös jälkiruokana.

Englannissa munatoti oli alun perin vain ylimpien luokkien juoma, sillä vain varakkailla oli varaa tuoreeseen maitoon, sokeriin ja mausteisiin. Yhdysvaltain siirtokunnissa maito, munat ja rommi olivat huokeampia, joten Amerikassa munatotista tuli laajempien piirien juoma 1800-lukuun mennessä. Ajan myötä bourbon nousi rommin vaihtoehdoksi.

Munatotin kaltaisia eurooppalaisia juomia tai jälkiruokia ovat hollantilainen advocaat, saksalainen Eierpunsch, itäeurooppalainen kogel mogel ja italialainen zabaione.

Katso myös
----------

* Glögi

Lähteet
-------

1. ↑  Turtia, Kaarina: *Gastronomian sanakirja*, s. 361. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Otava, 2009. ISBN 978-951-1-18546-8.
2. 1 2 3 4 5 6 7  Jones, Glenda (toim. Martin, Scott C.): "Egg Nog", *The Sage Encyclopedia of Alcohol: Social, Cultural, and Historical Perspectives*. Sage, 2015. ISBN 978-1-4833-2525-5.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Munatoti** Wikimedia Commonsissa
**The Libertines** on brittiläinen rockyhtye. Yhtyeessä soittavat Carl Barât (laulu ja kitara), Peter Doherty (laulu ja kitara), John Hassall (basso) ja Gary Powell (rummut). Bändin alkuperäinen basisti oli nykyään Razorlight-yhtyeessä soittava Johnny Borrell.

Debyyttilevy *Up The Bracket* julkaistiin vuonna 2002 ja toinen levy *The Libertines* vuonna 2004. Molemmat albumit tuotti The Clash -yhtyeestä tuttu Mick Jones. *Up the Bracket* teki historiaa kohoamalla kriitikkojen suosikiksi useissa äänestyksissä jopa Bob Dylanin ohi. The Libertinesin musiikkia on verrattu brittirockin legendoihin, The Jamiin sekä The Clashiin. Yhtyeen tapaa soittaa rockia pidetään perinteisen englantilaisena.

Yhtye oli tunnettu yllätyskeikoista, esiintymisiä pidettiin epätavallisissa paikoissa ja keikkoja mainostettiin Internetin keskustelupalstoilla ja tekstiviestein. Samalla innolla keikkoja myös peruttiin – syynä yhtyeen jäsenien ongelmat huumausaineiden kanssa.

Yhtye hajosi virallisesti vuoden 2004 lopulla. Yhtyeen voimakaksikolla, Carl Barâtilla ja Pete Dohertyllä, oli myrskyisä suhde, ja kahden taiteilijan suuren egon sovittaminen yhteen bändiin osoittautui vaikeaksi ja lopulta koitui yhtyeen kohtaloksi. Bändin kakkossolistilla Pete Dohertylla oli pitkään ollut ongelmia päihteiden kanssa ja hänet tuomittiin kuukaudeksi vankeuteen murrosta Carl Barâtin asuntoon. Tätä ennen Doherty oli erotettu yhtyeestä jatkuvien päihdeongelmien vuoksi. Doherty liittyi takaisin yhtyeeseen lokakuussa 2003, mutta hänet erotettiin uudestaan vuoden 2004 kesäkuussa.

Yhtyeen jäsenet eivät lopettaneet musisointiaan, vaikka The Libertines olikin jo hajonnut. Peter Doherty julkaisi Babyshambles-yhtyeensä kanssa vuonna 2005 *Down in Albion* -albumin. Carl Barât sai Dirty Pretty Things -yhtyeen kanssa *Waterloo to Anywhere* -levyn valmiiksi 2006. Dirty Pretty Thingsissä vaikutti myös ex-Libertine Gary Powell. John Hassal puolestaan perusti yhtyeen Yeti, jonka kanssa julkaisi ensimmäisen täyspitkän albumin *The Legend of Yeti Gonzales* vuonna 2008.

Yhtyeen paluulevy Anthems for Doomed Youth julkaistiin 11.9.2015.

Albumit
-------

* Up the Bracket (2002)
* The Libertines (2004)
* Anthems for Doomed Youth (2015)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **The Libertines** Wikimedia Commonsissa
**Naapurustyötyö** tarkoittaa menetelmiä, joiden avulla erityisryhmien asumisyksiköt integroidaan osaksi asuinaluetta. Tavoitteena on uusien asukkaiden sopeutuminen asuinalueelle, ympäröivään yhteiskuntaan ja sen eri toimintoihin sekä naapurustojen sopeutuminen uusiin asukkaisiin sekä alueen turvallisuuden ja viihtyvyyden lisääminen. Naapurustotyöstä on puhuttu Suomessa myös asuinaluelähtöisenä ympäristötyönä tai ympäristötyönä.

Naapurustotyö Suomessa
----------------------

Naapurustotyö on kehittynyt Suomessa samanaikaisesti asunto ensin -periaatetta noudattavan pitkäaikaisasunnottomuutta vähentävän politiikan kanssa. Naapurustotyön menetelmiä ovat kehittäneet asunto ensin -periaatetta noudattavia asumisyksiköitä perustaneet organisaatiot kuten Helsingin Diakonissalaitos ja Sininauhasäätiö. Monikulttuuristen ja monimuotoisten asuinalueiden turvallisuuden ja viihtyvyyden parantamiseen pyrkivää naapurustotyötä on kehittänyt Suomen Pakolaisapu ry:n Naapuruussovittelun keskus.

Katso myös
----------

* Asunnottomuus
* Nimby
* Syrjäytyminen

Lähteet
-------

1. 1 2   Erilainen naapuri s. 13
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

*
**Milan Šperl** (s. 26. helmikuuta 1980 Karlovy Vary, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen uransa lopettanut maastohiihtäjä, parisprintin MM-mitalisti.

Šperl osallistui ensimmäiseen maailmancup-kilpailuunsa tammikuussa 2000. Aikuisten arvokisoissa hän debytoi Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002.

Šperl sijoittui kuudenneksi vuoden 2005 Oberstdorfin MM-kilpailujen 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa. Hän hävisi kultaa voittaneelle Frode Estilille 8,5 sekuntia. Sapporon MM-kilpailuissa 2007 Šperl saavutti parisprintin pronssia Dušan Kožíšekin kanssa. Ero kilpailun voittaneeseen Italiaan oli 0,7 sekuntia. Olympialaisissa hänen paras sijoituksensa on 27. Torinon 2006 50 kilometrin kilpailusta.

Šperl on ollut maailmancupin henkilökohtaisissa kilpailuissa parhaimmillaan seitsemäs 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa Canmoressa tammikuussa 2008. Aiemmin samalla kaudella hän hiihti kolmannen osuuden Tšekin viestijoukkueessa, joka voitti maailmancup-kilpailun Davosissa.

Lähteet
-------

* Milan Šperl Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
Victor Wooten (vas.) ja Béla Fleck.
**Béla Fleck and the Flecktones** on yhdysvaltalainen yhtye, jonka sointimaailma on omalaatuinen yhdistelmä bluegrassia, fuusiota sekä jazzia. Keulakuva Béla Fleck haluaa todistaa, että banjolla voi soittaa muutakin kuin country-musiikkia. Flecktones onkin esittänyt kappaleita melkein joka kategoriasta*selvennä*, sekä Fleck on tehnyt sooloprojektina albumin klassista musiikkia banjosovituksina.*lähde?*

Ryhmä toimi alun perin kvartettina, jossa soitti kosketinsoittaja ja huuliharpisti Howard Levy. Hän kuitenkin lähti ryhmästä, ja Flecktones levytti triona albumin Three Flew Over The Cuckoo's Nest. Levy on sittemmin vieraillut Flecktonesien albumeilla. Saksofonisti Jeff Coffin liittyi yhtyeeseen Left of Cool -albumilla. Yhtyeen muut jäsenet ovat basisti Victor Wooten ja hänen veljensä Roy "Future Man" Wooten, joka soittaa eräänlaista omatekemää kitaranmallista triggeroitua rumpusettiä. Soolotuotannollaan Future Man käyttää myös uudempaa keksintöään, joka on pianoa muistuttava rytmisoitin. Hän sanoo yhä useammin mieltävänsä pianon rumpusettinä ja rumpusetin pianona.*lähde?*

Vuoden 2005 keikkatauon julkaistiin uusi albumi Hidden Land. Se voitti Grammy-palkinnon parhaasta jazz-albumista. Yhtye on lisäksi voittanut useita Grammy-palkintoja aiemmista albumeista, lisäksi Béla Fleck on ollut ehdolla useammassa kategoriassa kuin kukaan muu.*lähde?*

Yhtye
-----

* Béla Fleck – akustinen- ja sähköbanjo
* Victor Wooten – sähköbasso
* Roy "Future Man" Wooten – Synth-Axe Drumitar
* Jeff Coffin – saksofoni

Diskografia
-----------

### Albumit

* Béla Fleck and the Flecktones (1990)
* Flight of the Cosmic Hippo (1991)
* UFO Tofu (1992)
* Three Flew Over the Cuckoo's Nest (1993)
* Live Art (1996)
* Left Of Cool (1998)
* Greatest Hits of the 20th Century (1999)
* Outbound (2000)
* Live at the Quick (2002)
* Live at the Quick (DVD, 2002)
* Little Worlds (2003)
* Ten From Little Worlds (2003)
* The Hidden Land (2006)

Aiheesta muualla
----------------

* Yhtyeen viralliset kotisivut (englanniksi)
* Béla Fleckin kotisivut (englanniksi)
* Victor Wootenin kotisivut (englanniksi)
* Future Manin kotisivut (englanniksi)
* Howard Levyn kotisivu (englanniksi)
* Jeff Coffinin kotisivu (englanniksi)
Grigol Maisuradze: *N. Tšitšinadzen muotokuva*, 1853.
**Grigol (Giorgi) Maisuradze** (georg. გრიგოლ [გიორგი] მაისურაძე, 1817 Tsinandali – 1885 Kutaisi) oli georgialainen taidemaalari ja muotokuvamaalauksen realistisen koulukunnan perustaja Georgiassa. 

Maisuradze syntyi Tsinandalissa ruhtinas Aleksandre Tšavtšavadzelle kuuluneen maaorjan perheeseen. Tšavtšavadze oli runoilija ja Venäjän keisarikunnan armeijassa palvellut kenraali, joka vapautti Maisuradzen vuonna 1836 ja tuki hänen koulutustaan Pietarissa. Maisuradze opiskeli siellä Karl Brjullovin ohjauksessa. 1850-luvulla hän palasi synnyinmaahansa ja opetti maalausta Kutaisissa, jossa hän kuoli vuonna 1885. Suurin osa hänen töistään on kadonnut.

Lähteet
-------

1. ↑  Turner, Jane: *The Dictionary of Art, vol. 12*, s. 326. Grove's Dictionaries, 1996. ISBN 1884446000.

Aiheesta muualla
----------------

* Kvaskhvadze, Shalva: *At the beginnings of Georgian Realistic Pictorial Portraits*. Tbilisi: Sabchota Sakartvelo, 1985.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* Europeana

 |

 |
**Action progressiste indépendante** (API) oli Sudanin edistyspuolueesta eronnut poliittinen ryhmä Ranskan Sudanissa vuosina 1955–1956.

Edistyspuoluetta yksinvaltaisesti johtaneeseen Fily Dabo Sissokoon tyytymättömät puolueen jäsenet perustivat maaliskuussa 1952 ryhmän nimeltä *Action progressiste*, joka vaati yhteistyötä kommunistiyhteyksistään luopuneen Sudanin liiton kanssa. Puolue menetti lisää jäseniä joulukuussa 1955, jolloin perustettiin Tidiani Traorén johtama API sekä Jean Silvandren ja Tiemoko Diarran *Mouvement socialiste pour la défense des intérèts du Soudan*. Kaikki kolme olivat lähinnä vaalijärjestöjä, joiden tarkoituksena oli saada johtajansa valituksi Ranskan kansalliskokoukseen.

Tammikuun 1956 vaalitappion jälkeen Traoré ja Diarra perustivat *Bloc démocratique soudanaisin*, jonka tavoitteena oli saada Traoré valituksi kansalliskokoukseen kuolleen Mamadou Konatén tilalle. Heinäkuun 1956 vaaleissa Traoré tuli kolmanneksi, minkä jälkeen puolue yhdistyi Sudanin liittoon.

Lähteet
-------

1. 1 2  Snyder, Frank Gregory: *One-Party Government in Mali: Transition toward Control*, s. 75–76. New Haven & London: Yale University Press, 1965.
**Kampin terveys- ja hyvinvointikeskus** on Helsingin Kamppiin rakennettava terveyskeskus, jonka esirakennustyöt käynnistyivät alkuvuodesta 2023. Se sijoittuu Kampin metroaseman maanpäällisen lippuhallin tilalle Sähkötalon ja Autotalon väliselle tontille. Uuden rakennuksen katutasossa tulee olemaan liiketiloja ja sisäänkäynti metroon, ja kerroksissa 2–8 terveyskeskuksen tilat. Rakennus on tarkoitus ottaa käyttöön vuonna 2027.

Helsingin kaupungin mukaan uuden terveyskeskuksen palvelut on mitoitettu 140 000 asukkaalle.

Historia
--------

Helsingin kaupunginvaltuusto hyväksyi uudisrakennuksen hankesuunnitelman vuonna 2021. Kaupunkiympäristölautakunta puolsi alueen asemakaavan muutosta loppuvuodesta 2021, ja seuraavana vuonna kaupunginvaltuusto hyväksyi muutoksen.

Kesällä 2022 Helsingin kaupunki valitsi hankkeen urakoitsijaksi YIT:n. YIT arvioi rakennusurakan kokonaiskustannuksiksi 77 miljoonaa euroa.

Keväällä 2023 alkoivat valmistelevat työt tontin muuttamiseksi rakennuskelpoiseksi. Valmisteleviin töihin kuuluu maanalaisten johtojen siirtämistä ja talotekniikkaan liittyvää järjestelyä. Varsinaiset rakennustyöt alkavat, kun hanke saa rakennusluvan. Samalla Kampin metroaseman vanha maanpäällinen lippuhalli puretaan.

Arkkitehtuuri
-------------

Rakennuksen on suunnitellut suomalainen PES-Arkkitehdit. Rakennukseen on tarkoitus tulla kahdeksan maanpäällistä kerrosta ja kaksi kellarikerrosta, sekä maanalainen sisäänkäynti huoltoliikennetä varten. Rakennukseen suunnitteluun on vaikuttanut keskeisesti sen sijainti kahden kulttuurihistoriallisesti merkittävän rakennuksen, Autotalon ja Sähkötalon välissä. Sen eteläpuoleiset räystäät sovitetaan samaan tasoon Sähkötalon kanssa. Muuttaessaan kaavaehdotusta kaupunkiympäristölautakunta pyysi kiinnittämään huomiota lintujen törmäysriskin ehkäisemiseen, ja Autotalon siluetin säilymiseen eri suunnista. Rakennuksen vaalea julkisivu suunnitellaan rakennettavan keraamisista lankuista. Lisäksi rakennuksen läheisyydessä olevia katualueita uusitaan.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kampin terveys- ja hyvinvointikeskus rakenteille ensi vuonna – aiheuttaa keskustassa väliaikaisia melu- ja liikennehäiriöitä *Helsingin Uutiset*. Viitattu 26.4.2023.
2. 1 2 3 4 5 6  Helsingin kaupunki on valinnut YIT:n Helsingin Keskustan terveys- ja hyvinvointikeskuksen toteuttajaksi *YIT*. Viitattu 26.4.2023.
3. ↑  Kamppi Health and Well-being Centre *PES-Architects*. Viitattu 26.4.2023.
4. 1 2 3  Keskustan terveys- ja hyvinvointikeskus *Helsingin kaupunki*. Viitattu 26.4.2023.
5. ↑  Helsingin uuden terveys- ja hyvinvointikeskuksen kaavalle vihreää valoa *Rakennuslehti*. Viitattu 26.4.2023.
**Solidarité africaine pour la démocratie et l’indépendance** eli SADI on poliittinen puolue Malissa.

Vuonna 1996 perustettu SADI on radikaali vasemmistopuolue. Sen pääsihteeri on entinen opiskelijajohtaja Oumar Mariko. Puheenjohtajana toimii elokuvaohjaaja Cheick Oumar Sissoko.

SADI:n presidenttiehdokkaana on toiminut Oumar Mariko. Vuoden 2002 vaaleissa hän sai 0,88 ja vuonna 2007 2,72 prosenttia äänistä. Kansalliskokousvaaleissa SADI sai kuusi edustajanpaikkaa vuonna 2002 ja neljä paikkaa vuonna 2007. Cheick Oumar Sissoko toimi Malin kulttuuriministerinä vuodesta 2002.

Vuoden 2012 vallankaappauksen aikana SADI asettui tukemaan sotilasjunttaa. Vuoden 2013 presidentinvaaleissa Mariko sai 2,57 prosenttia äänistä. Saman vuoden kansalliskokousvaaleissa SADI sai viisi edustajanpaikkaa. Puolue muodosti parlamenttiryhmän FARE-puolueen viiden edustajan kanssa. Jälkimmäisten siirryttyä presidentti Ibrahim Boubacar Keïtaa tukevaan RPM-ryhmään SADI:n edustajat ovat toimineet sitoutumattomina. Vuoden 2018 presidentinvaaleissa Mariko sai 2,33 prosenttia äänistä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Siméant Johanna: MARIKO Oumar *Le Maitron, dictionnaire biographique du mouvement ouvrier, mouvement social*. Viitattu 10.11.2019. [vanhentunut linkki]
2. 1 2  Pascal James Imperato, Gavin H. Imperato: *Historical Dictionary of Mali, fourth edition*, s. 237–238. Lanham: Scarecrow Press, 2008. ISBN 978-0-8108-5603-5.
3. 1 2 3  *Political Handbook of the World 2016–2017, volume 1*, s. 957–958. Thousand Oaks: CQ Press, 2017. ISBN 978-1-5063-2718-1.
4. ↑  Zeïni Molaye, Amadou Keita, Salabary Doumbia: L’Assemblée Nationale du Mail, 5ème législature: un guide à l'usage des élus, des citoyens et des partenaires *Friedrich Ebert Stiftung, Bureau du Mali*.  2015. Viitattu 10.11.2019.
5. ↑  Arrêt N°2018-03/CC-EP du 08 août 2018 portant proclamation des résultas définitifs du premier tour de l'élection du Président de la République *Cour constitutionnelle*. Viitattu 10.11.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Puolueen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (ranskaksi)
**Oikeus- ja kehityspuolue** (arab. حزب العدالة والتنمية‎, Ḥizb al-ʿAdala wal-Tanmiyya‎, ransk. *Parti de la Justice et du Développement*, **PJD**) on marokkolainen islamistipuolue. 

Puolueen perusti monarkisti Abdelkrim Al Khatib 1960-luvulla, mutta sen kannatus jäi vähäiseksi, kunnes islamistijärjestö Chabiba islamia, myöhemmin MUR, otti sen haltuunsa 1996 sisäministeri Driss Basrin siunauksella.

Puolue nousi ensimmäisen kerran parlamenttiin 1997 MPCD-nimellä (ransk. *Mouvement populaire démocratique et constitutionnel*). Vuoden 2002 vaaleissa siitä tuli pääoppositiopuolue 42 paikalla 325:stä. Vuoden 2007 vaaleissa siitä tuli suosituin puolue (10,7 % äänistä), mutta 46 paikalla se jäi Istiqlal-puolueen jälkeen. Oikeus- ja kehityspuolue kampanjoi vuonna 2011 maallisella ohjelmalla luvaten puolittaa työttömyyden ja nostaa minimipalkkaa. Puolue voitti vaalit ja nousi suurimmaksi puolueeksi 107 parlamenttipaikan ansiosta. Puoluejohtaja Abdelilah Benkirane nousi maan pääministeriksi. 

Oikeus- ja kehityspuolue on kertonut pitävänsä esikuvanaan Turkin Oikeus ja kehitys -puoluetta. Puoluetta pidetään mallillisena, sen johtajat suostuvat kättelemään naisia ja puolueen listoilla on ollut ehdolla useita naisia, jopa ilman huivia.

Lähteet
-------

1. 1 2  Knickmeyer, Ellen: Islamic Party Confident in Morocco *The Washington Post*.  7.9.2007.  (englanniksi)
2. ↑  Islamistipuolue arvelee voittaneensa Marokon vaalit *hs.fi*.  26.11.2011. Helsingin Sanomat.

Aiheesta muualla
----------------

* Oikeus- ja kehityspuolue
**Alajoki** on Pohjois-Savossa Tervon Haringalla sijaitseva 1,4 kilometriä pitkä joki, joka muodostaa valuma-alueensa toisen lasku-uoman. Valuma-alueella on toinen lasku-uoma Savikoski, joka on valuma-alueensa pääuoma. Yläjuoksulla sijaitsee toinenkin Alajoki, joka on Saittajoen valuma-alueen  laskujoki Tallusjärveen.

Yleistä
-------

Joki saa alkunsa Ahvenisen etelärannasta Kuivaniemen ja Jäsperinniemen väliin jäävästä lahdesta. Ensimmäinen 100 metriä se virtaa kahden penkereen välistä ja alittaa seututien 551. Sillan jälkeen joki tekee mutkan kohti kaakkoa, jossa se kohtaa säännöstelypadon. Siinä on joella pudotusta 2,9 metriä ja virtaa matalaan Haringanlampeen. Lampi on 500metriä pitkä ja joki jatkaa sen kaakkoispäästä laskien 300 metriä päästä Rasvankiin. Alimman uoman pudotus on vielä 0,60 metriä.

Hydrologiaa
-----------

Tallusjärven valuma-alueen (14.77) pinta-ala on 419 neliökilometriä ja sen järvisyys on 19 %. Vesihallituksen Koski-inventoinnissa ilmoitetaan kosken pudotukseksi 3,0 metriä, keskimääräiseksi kaltevuudeksi 2,6 metriä kilometrille ja joen keskivirtaamaksi (MQ) noin 0,6 kuutiometriä sekunnissa. Koskessa on toiminut vesimylly, jota ei enää ole. Joessa on ollut pato ilmeisesti tukinuittoa varten, josta on muistona ja nähtävyytenä uittoruuhi.

Vesistösuhteita
---------------

Alajoki sijaitsee Kymijoen vesistöalueessa (14) Rautalammin reitin valuma-alueen (14.7) Tallusjärven valuma-alueella (14.77), jossa se muodostaa Ahvenisen–Hirvijärven alueella (14.771) pääuomasta haarautuvan pienemmän reitin alimman osuuden. Vesistöalueen tietoihin voi tutustua Savikosken artikkelista.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Ekholm, Matti: *Suomen vesistöalueet*. Vesi- ja ympäristöhallinnon julkaisuja – Sarja A 126. Helsinki: Vesi ja Ympäristöhallitus, 1993. ISBN 951-47-6860-4.
2. 1 2 3 4  Tallusjärven valuma-alue, Harinka *Karttaikkuna*. Paikkatietoikkuna. Viitattu 24.10.2023.
3. 1 2 3 4  Alajoki, alkukohta, Karttula (sijainti maastokartalla) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 20.10.2023.
4. 1 2 3  Alajoki, suisto, Karttula (sijainti maastokartalla) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 20.10.2023.
5. 1 2  *Koski-inventointi*, s. 80. Vesihallituksen julkausuja nro 188. Helsinki: Vesihallitus, 1980. ISBN 951-46-4852-8. Teoksen verkkoversio (PDF).
6. 1 2 3  Tallusjärven valuma-alue (14.77) *Järvi-meriwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 20.10.2023.
**Theópetran luola** (kreik. Σπήλαιο της Θεόπετρας, *Spílaio tis Theópetras*) on luola ja arkeologinen kohde Thessaliassa Kreikassa. Se sijaitsee sille nimensä antaneessa Theópetran kylässä Kalampákan kunnassa noin neljä kilometriä Kalampákan kaupungista. Se on ollut asuttuna paleoliittisella kaudella jo noin 130 000 vuotta sitten. Sitä pidetään vanhimpana paikkana, jossa on näkyvissä ihmisen rakennustyön jälkiä.

Historia
--------

Theópetran luola on kalkkikiviluola, joka sijaitsee liitukaudella noin 137–65 miljoonaa vuotta sitten muodostuneessa kalliossa. Itse luola on huomattavasti myöhäisempi. Luola on ollut ihmisen käytössä keskiseltä paleoliittiselta kaudelta noin 130 000 vuotta sitten aina neoliittiselle kaudelle noin 4000 eaa. saakka. Tällaisena se on Kreikassa harvinainen kohde, joka ilmentää siirtymää paleoliittiselta neoliittiselle kaudelle. Luola on ollut käytössä tämänkin jälkeen pronssikaudella ja historiallisella ajalla, ja vielä 1900-luvullakin sitä ovat käyttäneet paimenet.

Theópetran kallio.
Luolan arkeologiset kaivaukset suoritettiin vuosina 1987–2007 Aikateríni Kyparíssi-Apostolíkan johdolla.

Luola ja löydökset
------------------

Theópetran luola sijaitsee noin 100 metriä korkean Theópetran kallion juurella. Sen edestä virtaa Lithaíos-joki. Luola on muodoltaan suunnilleen nelikulmiomainen ja sen pinta-ala on noin 500 neliömetriä, ja sen sisäänkäynnin koko on noin 17 × 3 metriä. Luolaan on rakennettu kulkua varten portaat ja kulkusiltoja.

Luolan suuaukolla on ollut muuri, joka on sulkenut sen osittain. Muurin ajoitetaan olevan noin 23 000 vuotta vanha. Tutkijat arvelevat, että sen rakensivat luolan asukkaat suojautuakseen kylmältä. Ajoitus tekee muurista vanhimman ihmisen tekemän rakennelman Kreikassa ja mahdollisesti koko maailmassa.

Luolan löydöksiin lukeutuu myös hautauksia paleoliittiselta ja mesoliittiselta kaudelta, kivityökaluja, neoliittisia vaaseja sekä saman aikakauden koruja, jotka on tehty luusta, kivestä ja kullasta. Kuuluisin löytö ovat ihmisen jalanjäljet keskiseltä paleoliittiselta kaudelta noin 130 000 vuotta sitten. Ne ovat harvinaiset koko Euroopassa. Jälkien tulkitaan olevan useiden luolassa asuneiden noin 2–4-vuotiaiden neandertalilaislasten tekemiä.

Luolasta on löydetty myös mesoliittisella kaudella noin 7000 sitten eläneen 18-vuotiaan naisen jäänteet. Hänen kasvonsa on ennallistettu, ja tälle ennallistukselle on annettu nimi Avgí.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Σπήλαιο Θεόπετρας Υπουργείο Πολιτισμού και Αθλητισμού. Viitattu 18.9.2023.
2. 1 2 3 4 5 6  Theopetra Cave: The Oldest Human Construction on Earth *Greek Reporter*. Viitattu 18.9.2023.
3. 1 2  Theopetra Cave, a 130,000 years old prehistoric site *Visit Meteora*. Viitattu 18.9.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Theópetran luola** Wikimedia Commonsissa
Brynjólfur Sveinsson
**Brynjólfur Sveinsson** (1605–1675) oli Skálholtin piispa vuosina 1639–1674. Hän oli huomattava vanhojen islantilaisten käsikirjoitusten keräilijä.

Brynjólfur opiskeli aluksi Skálholtin koulussa ja sen jälkeen Kööpenhaminan yliopistossa, josta hän valmistui maisteriksi vuonna 1633. Brynjólfur tunnettiin oppineisuudestaan ja hallinnollisista kyvyistään.Hän keräsi monia merkittäviä keskiaikaisia käsikirjoituksia, kuten Flateyjarbókin, Codex regiuksen (Vanhempi Edda) ja yhden Snorrin Eddan tärkeimmistä käsikirjoituksista, jotka hän lähetti Kööpenhaminaan liitettäväksi kuninkaalliseen kirjastoon.

Lähteet
-------

1. 1 2  Brynjólfur Sveinsson *Store norske leksikon*. snl.no. Viitattu 30.11.2021. (norjaksi)


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Edeltäjä:**Gísli Oddsson** | **Skálholtin piispa**  | Seuraaja:**Þórður Þorláksson** |

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
*Tämä artikkeli kertoo puuvillatehtailijasta. Fyysikko John William Strutt tunnetaan paremmin nimellä Lordi Rayleigh.*
Francis Leggat Chantrey: *William Struttin rintakuva* Derbyn kaupunginmuseossa.
**William Strutt** (1756–1830) oli puuvillatehtailija Belperissä lähellä Derbyä. Hän oli tehtaan perustajan Jedediah Struttin vanhin poika, joka saatuaan sen ajan mittareilla hyvän koulutuksen tuli töihin isänsä tehtaaseen 14-vuotiaana. Hänen kaksi nuorempaa veljeään, Joseph ja George, tulivat myös mukaan yritykseen, ja työnjako muovautui sellaiseksi että William hoiti tekniikan, Joseph markkinoinnin ja George johtamisen. Veljekset tunnettiin liberaaleista näkemyksistään, hyväntekeväisyydestä ja suvaitsevaisuuden edistämisestä.

William Struttista tuli menestyvä sivutoiminen arkkitehti, joka suunnitteli monia Derbyn silloista. Hän käytti siltojen materiaalina takorautaa, ja keksi soveltaa samanlaista rakennetta tehdasrakennuksiinkin. Tämä oli suuri edistysaskel, sillä tehtaat oli aiemmin rakennettu kokonaan puusta, ja niiden romahtaminen tulipaloissa oli ollut turvallisuusriski, varsinkin jos niissä käsiteltiin palonarkoja aineita ja materiaaleja. Struttin perheen North Mill oli palanut, ja William Strutt suunnitteli sen tilalle uuden paloturvallisen rakennuksen, joka valmistui 1803. Siinä on myös kuumalla ilmalla toimiva keskuslämmitys ja uudentyyppinen vesiratas, ja koko rakennusta pidettiin yhtenä aikansa edistyksellisimmistä. Tehdas on nykyisin osa Unescon maailmanperintökohdetta Derwentin laakson tehtaat.

Ystävystyttyään ensin Erasmus Darwinin kanssa Strutt tutustui moniin aikansa johtaviin tiedemiehiin ja ajattelijoihin. Hän oli Derby Philosophical Societyn perustajajäsen ja johti seuraa Darwinin jälkeen. Vuonna 1817 hänet valittiin Royal Societyn jäseneksi.

Lähteet
-------

1. 1 2  William Strutt (Arkistoitu – Internet Archive) Derwent valley mills
2. ↑  The Strutts in Belper (Arkistoitu – Internet Archive) East Lodge
3. ↑  Derwent Valley Mills World Heritage Site Derbyshire UK
4. ↑  Strutt, William FRS Auden


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
Nejelovin piirtämä Marmorisilta Katariinan puistossa Puškinin esikaupunkialueella.
**Vasili Nejelov** (ven. Василий Иванович Неелов, 1722–1782) oli venäläinen arkkitehti. Monia hänen romantiikkaa tai uusklassismia edustavia rakennuksiaan on Pietarin seudulla. Myös hänen pojistaan Ilja Nejelovista ja Pjotr Nejelovista tuli arkkitehteja.

Nejelov oli Savva Tševakinskin oppipoika ja työskenteli tämän ja Bartolomeo Rastrellin kanssa Tsarskoje Selon rakennusprojektissa. Nejelov kävi opintomatkalla Englannissa 1770 ja ihastui sikäläisiin maisemapuutarhoihin. Hän pääsi suunnittelemaan Katariinan puiston maisemapuutarhan paviljonkeineen ja Pietarin keskustaan Marmorisillan palladiolaiseen tyyliin.

Lähteet
-------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Vasili Nejelov**.
1. 1 2  V.I. Neelov, I.V. Neelov, P.V. Neelov, architects Saint Petersburg Encyclopedia


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Taiteenala | 
* ULAN

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee Särkänniemen teemapuistoaluetta. Koiramäki on myös lastenkirjasarja.*
Koiramäki ja Näsinneula
**Koiramäki** (vuoteen 2012 asti **Lasten Eläintarha**) on Tampereella Särkänniemen huvipuistossa sijaitseva teemapuistoalue, joka perustuu Mauri Kunnaksen luoman Koiramäki-kirjasarjan ympärille. Alueella toimi aikaisemmin Lasten Eläintarha, jonka eläimet ovat nykyään Koiramäessä. Alue uudistettiin kesäkaudeksi 2013 nykyiseen muotoonsa Koiramäeksi. Särkänniemi on ilmoittanut uudistuksen hinnaksi yli 5 miljoonaa euroa.

Historia
--------

Lasten Eläintarha avattiin vuonna 1970, jolloin sen eläinten lukumäärä oli melko vähäinen. Vuonna 2012 eli viimeisenä toimintavuotena Lasten eläintarhassa sekä nykyisin Koiramäessä asusteli ja asustelee noin 30 eri eläinlajia ja yhteensä 200 eläinyksilöä.

Koiramäki
---------

Alue on suunniteltu etenkin lapsiperheille, ja sieltä löytyy muun muassa Koiramäen kaupunki, maatila, talli ja Drakkulan linna sekä kauppoja. Koiramäessä ei kuitenkaan ole varsinaisia huvilaitteita. 

Koiramäen taustalla on ollut toiminnallisuuden ja yhdessätekemisen hakeminen. Suunnittelutyöt kestivät kolme vuotta, ja rakentaminen maksoi yli 5 miljoonaa euroa. Se on Särkänniemen suurin investointi 2000-luvulla.

Koiramäkeä on ollut suunnittelemassa Särkänniemen työntekijöistä koostuva oma työryhmä, amerikkalainen Bruce D. Robinson Design Group, Mauri Kunnaksen edustajana suunnittelussa Leena Carelse sekä arkkitehti- ja pääsuunnittelusta vastaamassa tamperelainen arkkitehtikonttori Petri Pussinen Oy.

Eläinlajit
----------

Nauta Koiramäellä
* Ponit
* Aasit
* Alpakat
* Koiranpennut
* Vuohet
* Vasikat
* Lampaat
* Siat
* Minipossut
* Mikropossut
* Kanit
* Marsut
* Luppakorvakanit
* Jättikanit
* Maaoravat
* Kilpikonnat
* Linnut, monta eri lajia

Uutuudet
--------

* Alpakat vuonna 2004
* Alpakoiden varsat: Sancho 2005, Yacco 2006, Yasmi 2008, Jade 2009, Janette 2011 ja Sandra 2012
* Jättikanit ja muuli sekä leikkimökit 2008
* Chabo- ja orpington-kanat 2009
* Maaoravat ja viiriäiset 2010
* Maatiaiseläimet 2011: Suomenlampaat, kainuunharmaslampaat, kyyttölehmät ja maatiaiskanat
* Mikropossut Maisa ja Pipsa vuonna 2012
* **Koiramäki-uudistus 2013**
* Villasika Maurix 2013

Lähteet
-------

* Särkänniemi.fi
* Särkkis | Lystiä ja menoa ympäri vuoden
* Lasten Eläintarha avautuu äitienpäiväviikonloppuna la 9.5.2009[vanhentunut linkki]
* Plaza: Särkänniemen Lasten Eläintarha[vanhentunut linkki]
* Turisti-info: Särkänniemen Lasten eläintarha[vanhentunut linkki]

### Viitteet

1. ↑  Vuosikymmenen suurin investointi: Tässä on Särkänniemen uutuus  15.1.2013. Aamulehti. Viitattu 21. heinäkuuta 2013. [vanhentunut linkki]
2. ↑  Mauri Kunnaksen Koiramäki muuttaa Särkänniemeen  15.1.2013. YLE Tampere.  Arkistoitu 5.3.2013. Viitattu 21. heinäkuuta 2013.

Aiheesta muualla
----------------

* Teijan Eläinsivut (Arkistoitu – Internet Archive)

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Koiramäki (Särkänniemi)** Wikimedia Commonsissa
**Gábor Ocskay** (11. syyskuuta 1975 Székesfehérvár, Unkari – 24. maaliskuuta 2009 Budapest, Unkari) oli unkarilainen jääkiekkoilija. Hän pelasi koko uransa kotikaupunkinsa joukkueessa, Alba Volán Székesfehérvárin riveissä. 

Ocskay oli pelipaikaltaan keskushyökkääjä ja pelasi rightin puolelta. Ocskayta pidetään Unkarin kaikkien aikojen parhaana jääkiekkoilijana.*kenen mukaan?* Hän oli Unkarin maajoukkueen runkopelaajia, kun Unkari nousi MM-kisojen A-sarjaan kevääksi 2009 70 vuoden tauon jälkeen. Ocskay toimi vuosia Unkarin kapteenina. Hän voitti urallaan myös yhdeksän Unkarin mestaruutta.

Ocskaylle diagnisoitiin sydänsairaus vuonna 2004. Lääkärit kuitenkin antoivat hänen jatkaa uraansa. Hänet valittiin Unkarin joukkueeseen Sveitsissä pelattaviin MM-kisoihin 2009, mutta Ocskay kuoli sydänkohtaukseen tasan kuukautta ennen kisojen alkua nimipäivänään 24. maaliskuuta 2009 33-vuotiaana. Hänen hautajaispäivänään Székesfehérvárin jäähalli nimettiin uudelleen hänen mukaansa.

Aiheesta muualla
----------------

* Gábor Ocskay Eurohockey.netissä
* Gábor Ocskay *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)
**Jarkko Levonen** (29. huhtikuuta 1953 – 8. helmikuuta 1991) oli suomalainen jääkiekkoilija, joka edusti vuosina 1971–1975 Porin Ässiä SM-sarjassa. Hän pelasi SM-sarjan runkosarjassa yhteensä 130 ottelua tehoin 10+8=18. Jäähyminuutteja kertyi 21.

Jo pelaajauransa lopettanut Levonen oli 8. helmikuuta 1991 kaverinsa kanssa pilkillä Ahlaisten lähistöllä. Kotimatkalla pilkkipaikalta hän oli ratissa, kun huono sään vuoksi Levonen ajoi autonsa mereen ja hukkui. Eloon jäänyt kaveri yritti pelastaa hänet sukeltamalla, turhaan. Levonen oli kuollessaan vain 37-vuotias.

Muuta
-----

Levosen veljet Ari-Pekka, Harri, Jyrki ja Jari ovat pelanneet myös jääkiekkoa, heistä Jyrki ja Jari SM-liigassa. Heidän serkkunsa Rauli Levonen ja Raulin poika Jarno pelasivat myös SM-liigassa.

Tilastot
--------

|   |   | Runkosarja |   | Pudotuspelit |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Kausi | Joukkue | Liiga | O | M | S | Pist. | RM | O | M | S | Pist. | RM |
| 1971–1972 | Ässät | SM-sarja | 32 | 3 | 3 | 6 | 8 | – | – | – | – | – |
| 1972–1973 | Ässät | SM-sarja | 32 | 2 | 1 | 3 | 2 | – | – | – | – | – |
| 1973–1974 | Ässät | SM-sarja | 32 | 1 | 2 | 3 | 11 | – | – | – | – | – |
| 1974–1975 | Ässät | SM-sarja | 34 | 4 | 2 | 6 | 0 | – | – | – | – | – |
| 4 kautta | yhteensä | SM-sarja | 130 | 10 | 8 | 18 | 21 | – | – | – | – | – |

Lähteet
-------

* Jarkko Levonen The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
* Jarkko Levonen Eurohockey-sivustolla (englanniksi)
**H. Richard Hornberger** (1. helmikuuta, 1924 – 4. maaliskuuta, 1997), tunnettu nimellä **Richard Hooker**, oli yhdysvaltalainen sotilaslääkäri. Hän kirjoitti kokemuksistaan Korean sodasta vuonna 1968 valmistuneen romaanin *M\*A\*S\*H*. Romaanin pohjalta kirjoitettiin menestyksekäs, vuonna 1970 ensi-iltansa saanut samanniminen elokuva. Hooker oli myös kirjoittamassa elokuvan pohjalta tehtyä, 11 tuotantokautta kestänyttä, samannimistä televisiosarjaa.

Henkilöhistoria
---------------

Richard Hooker valmistui arvostetusta Hightstownin Peddie Schoolista (New Jersey) vuonna 1941. Toimi Korean sodassa Yhdysvaltain maavoimien lääkärinä. Siviilitoimenaan hän työskenteli rintakirurgina Mid-Maine Medical Centerissä (Waterville, Maine), kunnes jäi eläkkeelle vuonna 1988. Ei aluksi ollut halukas myymään kirjansa filmatisointioikeuksia, mutta eräät hänen elokuva-alalla työskennelleet opiskelijatoverinsa rohkaisivat häntä tekemään niin. Richard Hooker kuoli leukemiaan vuonna 1997.

Romaanin pohjalta tehdyt elokuvat ja televisiosarjat
----------------------------------------------------

* W\*A\*L\*T\*E\*R (1984)
* After MASH (1983)
* Trapper John, M.D. (1979)
* M\*A\*S\*H (1972)
* MASH (1970)

Lähteet
-------

* Richard Hooker Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Vieno Väliahde** (29. maaliskuuta 1944 Kärsämäki – 10. huhtikuuta 2013 Haukipudas) oli yleisurheilu-urallaan kuulantyöntäjä. Myöhemmin hän toimi pitkäaikaisena paikallilehti Rantapohjan päätoimittajana.

Lyhyellä kuulantyöntäjän urallaan Vieno Väliahde saavutti Kärsämäen Katajan ja Oulaisten Huiman edustajana tyttöjen SM-kultaa 1960 ja 1961, neljä kalottimaaotteluvoittoa, kuusi Pohjois-Suomen mestaruutta sekä kolme Kalevan kisojen mitalia.

Kesällä 1961 Väliahde edusti Suomea naisten Ruotsi-maaottelussa Kouvolassa ja Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa Oslossa. Vihannin Lampisaaressa syntynyt ennätystulos 13,05 kesti A-tyttöjen Suomen ennätyksenä vuoteen 1972 ja Pohjois-Pohjanmaan piirin ennätyksenä vuoteen 1983.

Vieno Väliahteesta tuli Siikajokilaakso-lehdessä Suomen nuorin päätoimittaja. Perustettuaan Oulun pohjoispuolen alueen Rantapohja-paikallislehden Haukiputaalla 25-vuotiaana 1969 hän toimi sen päätoimittajana vuoteen 2007 asti.

Saavutukset
-----------

* Kuulantyöntö
	+ SM-hopea: 1962
	+ SM-pronssi: 1961 ja 1964
	+ Pohjoismaiden mestaruuspronssi: 1961

Lähteet
-------

* In Memoriam. (Nekrologi - Vieno Väliahde) *Yleisurheilun Kuvalehti*, 2013, nro 3.
* Vieno Väliahde Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
**The Suicide Twins** oli Hanoi Rocksin entisten kitaristien Andy McCoyn ja Nasty Suiciden duo, joka teki yhden albumin ja musiikkivideon. Duo toimi vuosina 1985–1986.

Duo
---

Andy McCoy ja Nasty Suicide julkaisivat kesällä 1986 The Suicide Twins -nimisenä duona akustisen albumin *Silver Missiles And Nightingales* jo ennen Cherry Bombzin "House of Ecstasy"-singlejä. Albumin materiaali koostui kappaleista, joita liian kevyinä tai popahtavina ei ollut alun perin hyväksytty Hanoi Rocksin levyille. Idea duosta oli syntynyt jo Cherry Bombzin ensimmäisen singlen julkaisemisen aikoihin syksyllä 1985, jolloin McCoy ja Suicide kiertelivät Suomessa soittamassa akustisia keikkoja. Syksyllä 1986 Cherry Bombzin hajottua The Suicide Twins teki muutamia kiertueita Suomessa, kunnes duo hajosi vuoden 1986 lopussa. Tammikuussa 1987 Nasty Suicide ilmoitti antaneensa potkut Andy McCoylle ja miesten musiikillisen yhteistyö loppui. Duon aikana ja albumilla Suicide käytti taiteilijanimenään **Nasty Superstar**.

Aiheesta muualla
----------------

* Ylen Elävä arkisto: The Suicide Twins – akustisia helmiä sioille
Negură Bunget esiintymässä vuonna 2008.
**Negură Bunget** on romanialainen black metal -yhtye. Se perustettiin loppuvuodesta 1994. Yhtyeen ensimmäinen demo ilmestyi 1995 ja ensimmäinen täysimittainen albumi 1996.

Perustajajäsenet olivat Hupogrammos Disciple's (kitara, koskettimet, laulu) ja Negru (rummut). Yhtye levytti samana vuonna ensimmäisen demonsa *From Transilvanian Forest* - tuolloin vielä nimellä *Wiccan Rede*. Demon äänittämisen aikaan Wiccan Rede oli trio mutta kolmas jäsen, Aiwazz Valah Disciple, erosi yhtyeestä pian demon valmistuttua. Demo sai menestystä ja yhtye levytti pian toisen albuminsa uudella nimellä. Sen jälkeen yhtyeessä on ollut useita tilapäisiä jäseniä, etupäässä kosketinsoittajina. Yhtyeen nykyinen kokoonpano on: Hupogrammos Disciple´s (kitara, laulu), Sol Faur Spurcath (kitara) ja Negru (rummut).

Diskografia
-----------

* *From Transilvanian Forests* (demo, 1995)
* *Zîrnindu-să* (1996)
* *Sala Molksa* (1998)
* *Măiastru Sfetnic* (2000)
* '*N Crugu Bradului* (2002)
* *Negură Bunget Box* (2004)
* *Inarborat Kosmos* (ep, 2005)
* *Om* (2006)
* *Măiestrit* (2010)
* *Vîrstele Pămîntului* (2010)
* *Tău* (2015)
* *Zi* (2016)
* *Zău* (2021)

Aiheesta muualla
----------------

* Negură Bungetin virallinen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
* Negura Bunget Musiikki
* Negură Bunget Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
* Negură Bunget Last.fm:ssä (englanniksi)

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Negură Bunget**.
**Virgin Suicides** (*The Virgin Suicides*), televisioesityksessä *Virgin Suicides – Kauniina kuolleet*, on vuonna 1999 valmistunut elokuva, jonka on käsikirjoittanut ja ohjannut Sofia Coppola. Jeffrey Eugeniden romaaniin perustuvassa, 1970-luvulle sijoittuvassa elokuvassa michiganilaista lähiötä järkyttää 13-vuotiaan Cecilia Lisbonin itsemurha. Suojellakseen perheen neljää muuta teini-ikäistä tytärtä, Bonnieta, Luxia, Theresea ja Marya, perheen äiti tiukentaa otettaan kasvatukseen entisestään.

Tilanne muuttuu kun koulun hurmuri Trip Fontaine (Josh Hartnett) viettelee yhden perheen tytöistä, Lux Lisbonin (Kirsten Dunst). Pitkällisen taivuttelun tuloksena vanhemmat antavat tyttöjen osallistua päättäjäistansseihin. Ensimmäisen alkoholikokeilun ja ihastuksen hurmoksessa Tripin ja Luxin ilta päätyy seksiin koulun jalkapallokentän laidalla. Aamulla Lux herää huomatakseen olevansa yksin. Kotiin palaava Lux ja muut sisarukset vangitaan kotiinsa.

Naapurin pojat seuraavat tyttöjä kaukoputkella ja yrittävät auttaa heitä saamaan kontaktia ulkomaailmaan, mutta tytöt vaipuvat entistä syvemmälle omaan maailmaansa. He ovat päättäneet vapauttaa itsensä tekemällä yhdessä itsemurhan.

Elokuva perustuu pitkälti takaumiin poikien muistellessa nuoruutensa mysteeriä. Elokuvaa siivitetään haastatteluilla ja musiikinpätkillä, sekä kertojan pitkillä kertomuksilla muistoistaan. 

Elokuvassa keskeistä roolia näyttelevän musiikin on suurimmalta osin tehnyt ranskalainen Air, mutta elokuvan soundtrackilla esiintyy myös 1970-luvun artisteja, kuten Heart, Bread ja Carole King.

Merkittävimmät näyttelijät
--------------------------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Kirsten Dunst  | … |  Lux Lisbon
  |
|  A.J. Cook  | … |  Mary Lisbon
  |
|  Hanna R. Hall  | … |  Cecilia Lisbon
  |
|  Leslie Hayman  | … |  Therese Lisbon
  |
|  Chelse Swain  | … |  Bonnie Lisbon
  |
|  James Woods  | … |  Herra Lisbon
  |
|  Kathleen Turner  | … |  Rouva Lisbon
  |
|  Josh Hartnett  | … |  Trip Fontaine
  |
|  Michael Paré  | … |  Aikuinen Trip Fontane
  |
|  Danny DeVito  | … |  Dr. Horniker
  |
|  Giovanni Ribisi  | … |  Kertoja
  |
|  Hayden Christensen  | … |  Joe Hill Conley
  |
|  Jonathan Tucker  | … |  Tim Weiner
  |

Lähteet
-------

1. ↑  Virgin Suicides, The (1999) *Elonet*. Viitattu 29.1.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* *Virgin Suicides* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* Elokuvan viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
* Sofia Coppola on making The Virgin Suicides: 'When I saw the rough cut I thought: Oh no, what have I done?' (*The Guardian* 25.1.2018)

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Sofia Coppolan ohjaamat elokuvat |
| --- |
|  |
| 
* *Lick the Star* (1998)
* *Virgin Suicides* (1999)
* *Lost in Translation* (2003)
* *Marie Antoinette* (2006)
* *Somewhere* (2010)
* *The Bling Ring* (2013)
* *The Beguiled* (2017)

 |

 |
**The Network** on kuusijäseninen yhdysvaltalainen new wave -yhtye. Billie Joe Armstrongin levy-yhtiö *Adeline Records* julkaisi yhtyeen debyyttialbumin *Money Money 2020* 30. syyskuuta 2003. Ei ole tiedossa, soittaako yhtye vielä vai ovatko he lopettaneet.

On vahvistettu, että The Networkiin kuuluvat Green Dayssa soittavat Billie Joe Armstrong, Mike Dirnt, Tré Cool ja Jason White, Green Dayn keikkakitaristi. Bändin jäsenten taiteilijanimet ovat Fink, The Snoo, Van Gough, Captain Underpants, Z ja Balducci.

The Networkin new wave -musiikki eroaa Green Dayn punkrockista. Armstrong aluksi kielsi, että Green Dayn jäsenet olisivat missään tekemisissä yhtyeen kanssa.*lähde?* Warner/Chapell Music*lähde tarkemmin?* on todistanut Green Dayn olevan mukana The Networkissa mainitsemalla, että Billie Joe, Mike ja Tré ovat osallistuneet Money Money 2020 -albumin kappaleiden kirjoitukseen. Green Dayn arvaillaankin sekoittavan fanien ja median päätä tarkoituksella levittämällä erilaisia huhuja. Heillä on ollut useita sivuprojektibändejä eri nimillä, kuten vuonna 2008 kiertueella ollut Foxboro Hot Tubs.

> »"Haluan puhua juoruista, jotka ovat levinneet viime aikoina. Sanon vain, että p\*\*\*\*t The Networkista. Ne tyypit levittelevät huhuja. Yritin auttaa heitä tuomalla heidät tähän maahan (USA:han) ja julkaisemalla heidän levynsä, ja he maksavat minulle puhumalla paskaa bändistäni. Valitettavasti olemme allekirjoittaneet sopimuksen ja minun täytyy julkaista heidän levynsä. Minulla ei ole muuta sanottavaa kuin: haistakaa \*\*\*\*\*, Network. Bring it on." Billie Joe Armstrong» 
> 
> 

Green Day, Inc. on rekisteröinyt yhtyeen nettisivut 16. toukokuuta 2003. Green Day myös käytti sivuja heinäkuussa 2007 mainostaakseen esittämäänsä versiota Simpsonit-tunnuskappaleesta *The Simpsons Moviessa.*

Jäsenet
-------

* Fink – laulu, kitara
* Van Gough – laulu, basso
* The Snoo – rummut
* Z – koskettimet
* Captain Underpants – keytar
* Balducci – kitara

Ei tiedetä, kuka soittaja oikeasti löytyy minkäkin artistinimen takaa.

Diskografia
-----------

* *Money Money 2020*  (2003)
* *Disease Is Punishment*  (2004, DVD)
* Trans Am (2020)
* *Money 2020 Part II: We Told Ya So!*  (2020)

Aiheesta muualla
----------------

* (The Network)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:The Network
Arpaisten ulkoilu- ja vaellusreitin logo.
Saarisen taukopaikka ja laavu Ähtärissä Arpaisten reitin varrella.
**Arpaisten ulkoilu- ja vaellusreitti** on 55 kilometrin pituinen vaellusreitti Soinissa ja Ähtärissä.

Reitin keskus on Arpainen-järven rannalla sijaitseva Arpaiskämppä, jonka läheisyydessä on sauna ja nuotiopaikka. Arpaiskämpän on rakentanut ähtäriläinen Kaarle Leppäkangas vuonna 1925. Arpaiskämpältä on noin 28 kilometrin matka reitin molempiin lähtöpisteisiin. Lähtöpisteet sijaitsevat Soinissa lähellä keskustaa Lauttosen virkistysalueella ja Ähtärissä eläinpuiston läheisyydessä.

Arpaiskämpän lisäksi reitin varrella on useita taukopaikkoja. Soinin osuudella sijaitsevat Saarilammin laavu sekä nuotiopaikkoina Kaihiharju, Läskilampi ja Löytöjoki. Ähtärin osuudella on Niemisjoen varrella Nuutinkosken kota, Ohrakosken kota ja Ohrakosken laavu sekä osuuden puolivälissä Saarisen laavu.

Arpaisten ulkoilu- ja vaellusreitti on osa Euroopan E6-kaukovaellusreittiä. Arpaisen alueella Soinin ja Ähtärin rajalla sijaitseva Ison Koirajärven harju on luokiteltu Natura 2000 -suojelualueeksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Luontoreitit *Visit Ähtäri*. Viitattu 11.10.2023.
2. 1 2 3  Arpaisten kartta (pdf) *Arpainen.fi*. Arpaisten ulkoilu- ja vaellusreitti. Viitattu 11.10.2023.
3. ↑  Arpaiskämppä *Arpainen.fi*. Arpaisten ulkoilu- ja vaellusreitti. Viitattu 11.10.2023.
4. ↑  Arpaiskämpän rakentaja *Arpainen.fi*. Arpaisten ulkoilu- ja vaellusreitti. Viitattu 11.10.2023.
5. ↑  Patikkareitit Soinin kunta. Viitattu 11.10.2023.
6. ↑  Reitit *Arpainen.fi*. Arpaisten ulkoilu- ja vaellusreitti. Viitattu 11.10.2023.
7. ↑  Arpainen info *Arpainen.fi*. Arpaisten ulkoilu- ja vaellusreitti. Viitattu 11.10.2023.
8. ↑  Ison Koirajärven harju *Ymparisto.fi*. Viitattu 11.10.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Arpainen.fi: Arpaisten ulkoilu- ja vaellusreitin verkkosivut (suomeksi, englanniksi, saksaksi, venäjäksi)
**Lielahden kartanon rata** oli vuosina 1892–1907 käytössä ollut 750mm kapearaiteinen rautatie, joka johti Tampere–Pori-radan varrella olevalta kuormauspistoraiteelta Lielahden kartanoon. Radan pituus oli noin seitsemän kilometriä, ja sen vetokalustona oli vuonna 1892 Saksasta hankittu höyryveturi. Radan rakennutti Lielahden kartanon omistanut Wilhelm Fredrik von Nottbeck (1850–1928).

Lielahdessa Porin radan varressa oli normaalileveyksinen pistoraide, jota käytettiin siirtokuormauksiin kartanon radan vaunuista VR:n vaunuihin ja päinvastoin. Kartanon rata laski jyrkästi Lielahdenharjun rinnettä ja kulki sitten pitkin kartanon koivukujaa kartanon päärakennuksen suuntaan. Radalta johti tässä kohtaa kaksi sivuhaaraa länteen, toinen harjulla olevalle sorakuopalle ja toinen nykyisten Harjuntaustan ja Turvesuonkadun linjausta noudattaen Isollesuolle. Suolta kuljetettiin turvetta kartanon pelloille ja navettaan kuivikkeeksi.

Radan veturitalli sijaitsi kartanon navetan vieressä sen itäpuolella. Tallilta lähti edelleen kaksihaarainen rata, jonka toinen haara kulki kartanon puimala- ja latorakennusten kautta edelleen Possilan rakennusten taakse päättyen nykyisen Teivaalantie 46:n kohdalla. Toinen haara kulki nykyisen Rientolankadun suunnassa Possilankadun risteyksen paikkeille, jossa se haarautui taas kahtia vasemmalle Kukkolan tilalle ja oikealle Pohtolan kautta Siivikkalaan Rajalan (Honkasalon) tilalle.

Lähteet
-------

* Lintulampi-Ryydynpohja historiaa : Kapearaiteinen rautatie Lielahdessa *Mansetori*.  15.11.2006.  Arkistoitu 7.11.2007.