recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Suomen hallintolain 2 luvussa säädetään **hyvän hallinnon perusteista**. Niihin kuuluvat muun muassa hallinnon oikeusperiaatteet, jotka ohjaavat viranomaisen päätösharkintaa ja muuta asian käsittelyä.

### Hallinnon oikeusperiaatteita ovat:

-Yhdenvertaisuusperiaate, joka velvoittaa tasapuoliseen kohteluun, johdonmukaisuuteen ja syrjimättömyyteen
tarkoitussidonnaisuuden periaate, jonka mukaan viranomaisella ei saa olla toiminnassaan vääriä vaikuttimia eikä harkintavaltaa saa käyttää väärin

-Objektiviteettiperiaate, joka edellyttää viranomaisilta asiallista ja puolueetonta toimintaa

-Suhteellisuusperiaate, joka velvoittaa esimerkiksi terveysvalvonnassa mitoittamaan keinot niin, ettei kenenkään oikeuksia tai etuja rajoiteta enempää kuin haitan tai vaaran poistaminen edellyttää

-Luottamuksensuojaperiaate, joka on ennen muuta yksilön suojaa julkista valtaa vastaan ja antaa yksityiselle oikeuden luottaa viranomaisen toiminnan oikeellisuuteen ja virheettömyyteen.

  

Hallinnon oikeusperiaatteet ovat ennen muuta oikeusturvasäännöksiä. Hyvän hallinnon perusteisiin kuuluvat myös

-Palveluperiaate ja palvelun asianmukaisuus,

-neuvontavelvollisuus,

-hyvän kielenkäytön vaatimus ja

-viranomaisten yhteistyövelvoite.

  

Säännökset velvoittavat viranomaista järjestämään toimintansa niin, että hallinnossa asioiva saa asianmukaisesti hallinnon palveluita ja että viranomainen suorittaa tehtävänsä mahdollisimman tuloksellisesti.

Esimerkiksi hyvän kielenkäytön vaatimus velvoittaa käyttämään asiallista, selkeää ja ymmärrettävää kieltä. Vaatimus on kova ja velvoittaa jokaisen viranomaisen arvioimaan kielenkäyttöään.

Selkeän ja ymmärrettävän kielenkäytön vaatimus on luonteeltaan kuitenkin enemmän periaatteellinen ja asenteita muokkaava kuin tiukan oikeudellinen. Lainsäätäjä pyrkii ohjaamaan julkisen hallinnon toimijoita oikeanlaisiin menettely tapoihin.

Tärkeää on huomata, että hyvän hallinnon perusteet on otettava huomioon kaikessa julkisen hallinnon toiminnassa, ei vain hallintoasian käsittelyssä ja päätöksenteossa.

Lähteet
-------

1. ↑  Finlex hallintolaki *finlex.fi*.
2. ↑  LAKI24 Hyvän hallinnon periaatteet *laki24.fi*.

Kirjallisuutta
--------------

* Kulla, Heikki: *Hallintomenettelyn perusteet*. 7. painos. Helsinki: Talentum, 2008. ISBN 978-952-14-1309-4.
* Mäenpää, Olli: *Hallintolaki ja hyvän hallinnon takeet*. 5. uudistettu painos. Helsinki: Edita Publishing Oy, 2015. ISBN 978-951-37-6701-3.
* Niemivuo, Matti – Keravuori-Rusanen, Marietta – Kuusikko, Kirsi: *Hallintolaki*. Helsinki: WSOYpro, 2010. ISBN 978-951-0-36707-0.
**Pyynikin näkötorni** on Tampereen Pyynikinharjulle vuonna 1929 valmistunut näkötorni. Apulaiskaupunginarkkitehti Vilho Kolhon suunnittelema 26 metriä korkea torni sijaitsee 152 metrin korkeudella merenpinnasta Pyynikinharjun laella. Torni on rakennettu Ahvenanmaalta louhitusta punagraniitista, jota on tuotu aikoinaan Tampereelle suurin määrin. Sen juurella toimii munkeistaan tunnettu Pyynikin Munkkikahvila.

Historia
--------

Pyynikinharju on maailman suurin jääkauden aikainen soraharju. Harju suojeltiin jo 1830-luvulla, kun puiden hakkuu alueella kiellettiin. Vuonna 1868 ravintoloitsija Tallqvist rakennutti harjun päälle Ilomäen huvilahuoneen, jonka paikalle kaupunki rakensi vuonna 1888 Ilomäen puisen näkötornin. Näkötornin piirsi arkkitehti Georg Schreck. Puinen näkötorni vaurioitui vuoden 1918 sisällissodassa käydyn Tampereen taistelun yhteydessa. Sen tilalle rakennettiin vuonna 1929 Tampereen 150-vuotisjuhlan kunniaksi uusi graniittinen näkötorni. Höyrylaiva *Kurun* uppoamisen vuoksi tornin syyskuulle 1929 suunnitellut vihkiäiset peruttiin ja torni vihittiin lopulta vasta 1980-luvulla. Talvisodan aikana Pyynikin näkötornissa toimi Tampereen ilmapuolustusaluekeskuksen alainen ilmavalvonta-asema. Yleisradion keskiaaltoasema toimi tornin länsisiivessä vuodesta 1930 ja Radio 957 aloitti toimintansa vuonna 1985 käyttäen tornia lähetyspaikkanaan. 

Nykyään Pyynikin näkötorni on yksi Museoviraston listaamista valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Keskinen, Jouni: Kaupunginosa VII – Pyynikki ja Pyynikin harju Koskesta voimaa -verkkojulkaisu. Viitattu 30.3.2020.
2. 1 2  Pyynikin Näkötorni Tampereopas.  Arkistoitu 22.1.2009. Viitattu 6.6.2008.
3. ↑  Pyynikin näkötorni Tampereen kaupunki.  Arkistoitu 16.3.2006. Viitattu 16.8.2016.
4. ↑  Niemi, Leena: Pelon aika *Koskesta voimaa*. Viitattu 30.3.2020.
5. ↑  Keskinen, Jouni: Tampere Suomen radiotoiminnan urauurtajana *Koskesta voimaa*. Viitattu 30.3.2020.
6. ↑  Pyynikin näkötorni  22.9.2009. Museovirasto. Viitattu 13.3.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Pyynikin näkötornin kotisivut
* Pyynikin näkötorni VirtualTampere.

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Pyynikin näkötorni** Wikimedia Commonsissa

Panoraamakuva Pyynikin näkötornin huipulta. Vasemmalta oikealle: Näsijärvi, Näsinneula, Tampereen keskusta, Pyhäjärvi.
**Huulihekko** (*Aproteles bulmerae*) on Papua-Uudessa-Guineassa elävä lepakkolaji. Nisäkäsnimistötoimikunnan ehdotus lajin suomenkieliseksi nimeksi on *huulihekko*.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Täysikokoinen naaras voi painaa 600 grammaa.

Levinneisyys
------------

Huulihekko löydettiin ensimmäistä kertaa vuonna 1977. Se tunnistettiin 12 000 vuotta vanhoista fossiileina, jotka oli kerätty Papua-Uuden-Guinean Eastern Highlandsin provinssista. Vuonna 1975 niitä löydettiin elävinä Western-provinssista Luplupwintemin luolasta. Paikalliset sanoivat lepakkojen olevan runsaslukuisia. Kahden vuoden kuluttua joku tai jotkut, ilmeisesti metsästäjät, olivat tuhonneet yhdyskunnan. 1980-luvulla lepakkoja ei nähty ja niiden pelättiin kuolleen sukupuuttoon. Vuonna 1993 samasta luolasta löytyi kuitenkin 160 lepakon vahvuinen yhdyskunta.

Lajista tiedetään varmuudella vain kaksi melko erillään toisistaan olevaa pientä elinaluetta, toinen on Luplupwintemin luolilla ja toinen Eastern Highlandsin provinssista Crater Mountainin kahdesta luolasta. Näiden välistä on löydetty muutamia luita, jotka ovat tuoreita, joten Papua-Uuden-Guinean harvaanasutussa sisämaassa saattaa olla useampiakin elinalueita.

Elinympäristö
-------------

Lepakot elävät luolissa vuoristojen metsissä noin 1 800–2 400 metrin korkeudessa.

Ravinto
-------

Hampaiden rakenteista päätellen lajin ravinto koostuu ilmeisesti hedelmistä.

Lisääntyminen
-------------

Lepakko ei ole seksuaalisesti aktiivinen kahden ensimmäisen elinvuotensa aikana eikä ilmeisesti lisäänny vielä kolmantena elinvuotenaan. Poikaset syntyvät huhtikuussa sokeina ja karvattomina.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Aplin, K. Armstrong, K.N. & Wright, D: *Aproteles bulmerae* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2021-3*.  2021. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 20.12.2021. (englanniksi)
2. ↑  Huulihekko *Aproteles bulmerae* Menzies 1977 *Encyclopedia of Life*. Viitattu 21.4.2022.
3. ↑  Nisäkäsnimistötoimikunta: Maailman nisäkkäiden suomenkieliset nimet (vahvistamaton ehdotus nisäkkäiden nimiksi) *luomus.fi*.  2008. Viitattu 22.7.2010. [vanhentunut linkki]


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q1767141
* Wikispecies: Aproteles bulmerae
* ADW: Aproteles\_bulmerae
* CoL: FXZC
* ECOS: 24
* EoL: 327313
* GBIF: 2432939
* iNaturalist: 40796
* IRMNG: 10941356
* ITIS: 631547
* IUCN: 1933
* MSW: 13800028
* NCBI: 58059

 |

 |
**Pikkalanjoki** (ruots. *Pickalaån*) on Siuntiossa, Uudellamaalla sijaitseva joki, joka kuuluu osaksi Siuntionjoen valuma-aluetta. Joki virtaa Vikträsk-järvestä Pikkalanlahteen.

Historia
--------

Ennen Pikkalanjokijoki oli kapea salmi ja nykyinen Vikträskin järvi oli merenlahti. Suomenlahdelta johti yli viisi kilometriä pitkä vesiväylä Pikkalanjokea pitkin kohti Siuntiota. Vesiväylän satamapaikka oli Sjundbyn linnalla. 

### Laivaliikenne

Vuonna 1875 Uudenmaan rannikkoliikenne Oy ulotti reittiliikenteen Helsingistä Espoonlahdelle Luomaan. Vuonna 1884 siipipyörillä varustettu höyrylaiva *Thyra* alkoi liikennöidä Porkkalan ympäri Pikkalan rantaan. Höyrylaiva oli kooltaan 78 jalkaa pitkä ja siellä oli kaksi salonkia, ruokasali ja tupakkahytti. Edestakainen matka Siuntiosta Helsinkiin voitiin tehdä vuorokaudessa.

Vuonna 1890 Pikkalasta oli laivayhteys sekä Helsinkiin että Turkuun. Pikkalan kartanon omistaja ruoppasi laivareitin Broändan sillalle ja rakensi Pikkalan sillan kaksiosaiseksi nostosillaksi, jotta laivat pääsivät kulkemaan sen ohi. Nostosillat olivat tuolloin vielä varsin harvinainen siltatyyppi Suomessa. Höyrylaivat *Onni* ja *Ilma* poikkesivat enimmillään jopa kolme kertaa viikossa Broändan laiturissa ja höyrylaiva *Porkkalalle* Pikkala oli jopa pääteasema. 

Matkustajalaivaliikenne loppui reitillä vuonna 1902, sillä juuri valmistuneesta rantaradasta oli tullut merkittävästi nopeampi kulkutapa. Uusi satama rakennettiin Pikkalanjoen alasuulle pääasiassa soraa ja halkoja kuljettavia proomuja ja lotjia varten. 

### Hylky

Joessa sijaitsee myös puisen aluksen hylky. 1970-luvulla Broändan sillan tuntumassa havaittiin vedessä mäntyhirsiä ja veneen tai laivan kaaren pala noin sadan metrin alueella. Oletettavasti hylky sijaitsee jossain muualla ja vesi oli tuonut sen osia jokea pitkin alas Broändan sillalle.

### Pato

Joen alajuoksulla on Nokian rakentama Pikkalan pato. Meriveden ollessa alhaalla ja joen virtaaman ollessa vähäinen, padon yläpuolinen vedenkorkeus voi laskea huomattavan alas. Meriveden noustessa, joki ja järvi jäävät alemmaksi ja pato on silloin kiinni. Padolla säädellään meriveden ja makean veden sekoittumista.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Pikkalanjoki *kanaler.arnholm.nu*. Viitattu 29.8.2022.
2. 1 2  Brenner, Alf: *Siuntion historia*, s. 216-217. Siuntion kunta, 1986.
3. ↑  Pikkalan silta *www.siuntio.fi*. Viitattu 29.8.2022.
4. ↑  Pikkalanjoen hylky *www.kyppi.fi*. Viitattu 29.8.2022.
5. ↑  Pikkalanjoen padon kalankulun seurantatutkimus syksyllä 2020 *LUVY*. Viitattu 29.8.2022.
**Keski-Palokan koulu** on perusopetuksen luokkien 1–6 koulu eli alakoulu Jyväskylän Palokassa, Haukkamäen kaupunginosassa. Oppilaita on noin 550. Kutakin vuosikurssia on enimmäkseen neljä rinnakkaisluokkaa.*lähde?*

Historia
--------

Keski-Palokan koulua edeltänyt Palokan kansakoulu perustettiin vuonna 1903. Koulun ensimmäiseksi opettajaksi ja johtajaksi valittiin Helena Kiljander. Oppilasmäärän kasvamisen seurauksena uusi koulurakennus rakennettiin jo vuonna 1922.

Koulurakennuksen käydessä jälleen liian pieneksi kolmannen koulurakennuksen rakentaminen aloitettiin vuonna 1955, jonka yhteydessä ensimmäinen päärakennus purettiin. Oppilasmäärän kasvu kuitenkin jatkui 1970- ja 1980-luvuilla Palokan taajaman kasvaessa, jonka lisäksi Saarenmaan ja Tyyppälän koulujen viides- ja kuudesluokkalaiset siirrettiin Palokan kouluun vuonna 1973. Tilaongelmiin puututtiin perustamalla uusi Palokan koulukeskus Pappilanrinteelle, jonka valmistuttua vanha Palokan koulu uudelleennimettiin Keski-Palokan kouluksi. Uudeksi nimeksi ehdotettiin myös Haukkamäen ala-astetta ja Tuulensuun ala-astetta.

Keski-Palokan koulua laajennettiin vielä kerran Jyväskylän maalaiskunnan aikana vuosina 1987-1988. Maalaiskunnan ja kaupungin yhdistymisen jälkeen aloitettiin koulun peruskorjaaminen, joka valmistui vuonna 2011. Kouluun saatiin tällöin muun muassa uusi liikuntasali.

Lähteet
-------

* Könönen, Janne: *Palokka: Kaskimaista kaupunginosaksi*. Jyväskylä: Palokka-Seura ry, 2015. ISBN 978-952-93-6096-3.

### Viitteet

1. ↑  Jyväskylän koulut - Jyväskylä.fi *jyvaskyla.fi*. Jyväskylän kaupunki. Viitattu 8.2.2024.
2. ↑  Jyväskylän karttapalvelu (kts. Aluejaot > Kaupunginosat) *kartta.jkl.fi*.  Arkistoitu 22.11.2020. Viitattu 8.2.2024.
3. ↑  Könönen 2015, s. 66-69.
4. 1 2  Könönen 2015, s. 138-139.
Brian Baker
**Brian Baker** (s. 25. helmikuuta 1965) on yhdysvaltalainen kitaristi. Baker on punkrock-yhtye Minor Threatin perustajajäseniä. Hän soitti yhtyeessä alun perin bassoa, mutta vaihtoi vuonna 1982 kitaraan Steve Hansgenin liityttyä yhtyeeseen. Minor Threatin jälkeen Baker perusti toisen punk-yhtyeen, Dag Nastyn vuonna 1985. Hän on myös soittanut lyhyitä pätkiä muun muassa Doggy Stylessä, The Meatmenissä, Government Issuessa sekä Junkyardissa. Vuonna 1994 Bakerille tarjottiin paikkaa R.E.M.-yhtyeen kiertuekitaristiksi. Hän kieltäytyi ja otti sen sijaan vastaan toisen saamansa tarjouksen: Hän liittyi Bad Religioniin korvaamaan Brett Gurewitzia. Baker jatkaa edelleen Bad Religionissa.

Triviaa
-------

Ollessaan 12-vuotias ja asuessaan Michiganissa Brian pääsi lavalle jammailemaan kitaristilegenda Carlos Santanan kanssa.

Hän on Glenn Danzigin ohella Samhainin perustajajäseniä. Baker on myös ollut Me First and the Gimme Gimmesin kiertuekitaristina vuonna 2005.

Vuoden 2000 alussa Brian Baker sai puhelun Axl Roselta, joka pyysi häntä liittymään uudelleen kasattuun Guns N' Rosesiin. Brian on sekä Izzy Stradlinin että Gilby Clarken (molemmat entisiä Guns N' Roses -kitaristeja) hyvä ystävä. Brian torjui tarjouksen, sanoen pysyvänsä Bad Religionissa vaikka minkälaisia rahoja tarjottaisiin.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**WiderScreen** on vuodesta 1998 ilmestynyt akateeminen verkkolehti, joka keskittyy multimediaalisesti ja monitieteellisesti audiovisuaalisen ja digitaalisen kulttuurin tutkimuksen julkaisemiseen. Lehdessä käsitellään esimerkiksi elokuvan, television, pelien, sosiaalisen median ja uuden tekniikan alueita ja niiden välisiä rajojen ylityksiä. WiderScreen on yksi Suomen vanhimpia yhä toiminnassa olevia verkkojulkaisuja. 

Vuonna 2012 WiderScreen muuttui kokonaan vertaisarviointiin perustavaksi akateemiseksi julkaisuksi. Julkaisu päätettiin samassa yhteydessä muuttaa kaksikieliseksi (englanti/suomi). Toimituskunnan jäsenet, kirjoittajat ja arvioitsijat edustavat elokuva- ja mediatutkimuksen, historiantutkimuksen, viestintätutkimuksen, pelitutkimuksen, visuaalisen kulttuurin sekä digitaalisen kulttuurin oppialoja. Tällä hetkellä lehden toimituskunnan jäsenet edustavat kuutta kotimaista korkeakoulua ja kahta kansainvälistä korkeakoulua. Tieteellisten seurain valtuuskunta myönsi 23.1.2015 WiderScreenille oikeuden käyttää virallista TSV-tunnusta.

Verkkolehden keskeistä sisältöä ovat vertaisarvioidut tieteelliset artikkelit. Lisäksi WiderScreen julkaisee katsauksia, haastatteluja ja kolumneja, joiden tehtävänä on avata monipuolista tutkimuskenttää laajalle yleisölle ja alasta kiinnostuneille. Keskeisenä osana lehden toimintaa toimivat myös arvostelut, joissa kriittisesti avataan alan tuoreinta kirjallisuutta sekä mahdollisuuksien mukaan erilaisia mediatuotantoja. 

WiderScreenin julkaisijataho on Filmiverkko ry, joka on voittoa tavoittelematon suomalainen elokuva-alan verkkojulkaisija. Yhdistys ylläpitää myös elokuvajulkaisu Film-O-Holicia.

Lähteet
-------

1. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* WiderScreen
* Film-O-Holic.com
**Real Deal Summer Festival** oli Torniossa järjestettävä nuorille suunnattu gospelfestivaali. Sen järjesti 5bread youthmission. Tapahtuman nettisivuilla muotoiltiin Real Dealin tarjoavan nuorille "huippuluokan musiikkia, aktiviteetteja ja yhdessäoloa: kesän ikimuistoisin päivä ilman pussikaljaa!"

Tapahtuma
---------

### 2009

Tapahtumaa on järjestetty vuodesta 2009 lähtien, tuolloin nimellä Soul Chill Out Night Live. Ensimmäinen tapahtuma pidettiin elokuussa Tornion ainoassa elokuvateatterissa, Cult Cinemassa. Silloin esiintyjinä olivat 5breadBand, Anna Holma yhtyeineen, MC Arw ja Joose Keskitalo.

### 2010

Vuonna 2010 Real Deal Summer Night Live -nimellä varustettu tapahtuma järjestettiin toukokuun lopulla edelleen Cult Cinemassa. Yleisömäärä tuplaantui edellisvuoden noin sadasta kävijästä reiluun kahteensataan. Lavalle kipusivat Katajainen kansa, gospelin tuore suomenmestari Idän Ihmeet, Aarni ja Anna Holma w/ band sekä puhujat Jani Liukkonen, Anssi Grekula ja Dustin Arceneaux. Lisäksi esitettiin myös lyhytelokuva Most.

### 2011

2011 tapahtuma palasi elokuulle, kasvoi ulos elokuvateatterista ja siirtyi Tornion Pikisaareen. Tälläkin kertaa kävijämäärä tuplaantui noin 500 henkeen. Tapahtumassa esiintyivät Ruudolf, Donkey Ride, MGtH-duo, SM-Gospel 2011 -voittaja Eve's sekä Mikko Vaismaa. Lisäksi päivän aikana haastateltiin nuoria ja Anssi Grekula puhui.

### 2012

Real Deal Summer Festival järjestettiin vuonna 2012 neljättä kertaa. Tapahtuman pääesiintyjäksi oli kiinnitetty ensimmäistä kertaa Suomeen tuleva norjalainen soul-ilmiö Ole Børud. Muita artisteja olivat toista kertaa Torniossa vieraileva Idän Ihmeet, kristillisen hard rockin pioneeri The Rain, paluutaan tekevä DadsHello, Daikini, Sonic Revival, Pastorit sekä Gospelin suomenmestari 2012 Great Wide North.

Järjestäjä
----------

Real Dealin järjesti torniolaisten nuorten vuonna 2006 perustama ekumeeninen lähetys- ja palvelujärjestö 5bread youthmission. Sen viisi "leipää" ovat rukous, Raamattu, ehtoollinen, köyhimpien palvelu ja yhteyden etsiminen kaikkiin kristittyihin.

Lisäksi tapahtumaa tukivat paikalliset seurakunnat ja yritykset sekä Lapin kansanlähetys. Tapahtuma järjestettiin talkoovoimin, eikä sen tarkoituksena ollut tuottaa voittoa.

Lähteet
-------

1. ↑  5bread.net [vanhentunut linkki]
2. ↑  Pääesiintyjä on Børud, 5bread.net [vanhentunut linkki]
3. ↑  Yllätysesiintyjä paljastettu, 5bread.net [vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Real Deal Facebookissa
EtCetera-kuoro kirkkokonsertissa
**EtCetera** on riihimäkeläinen gospelkuoro, jonka taiteellisena johtajana toimii Pekka Simojoki. Laulut ovat suurelta osin Pekka Simojoen ja Anna-Mari Kaskisen käsialaa, mutta kuoron ohjelmistosta löytyy myös afrikkalaista musiikkia ja perinteistä gospelia. Keikoilla kuoroa säestää yhtye, jossa soivat muun muassa rummut, zembet, kitara, basso ja huilu.

EtCetera perustettiin 1990-luvun alussa ja sen toiminnasta vastaa EtCeteran Tuki ry.

EtCetera järjestää Riihimäen seurakunnan kanssa yhteistyössä joka toinen vuosi Big Light -tapahtuman. Lisäksi kuoro on järjestänyt Little Light -nimisiä iltoja yhdessä seurakunnan kanssa.

Julkaisut
---------

### Albumit

* Matka on alkanut (1996)
* On taivas auki (1998)
* Aukaise verhot (2001)
* Valoon päin (2005)
* Suuri suunnitelma (2008)
* Hola m'kweni (Rakastakaa toisianne) (2011)

Lisäksi EtCetera on mukana Anna-Mari Kaskisen ja Pekka Simojoen Mysterion-levyllä (2004).

### Nuottikirjat

* Matka on alkanut (1997)
* On taivas auki (1999)

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **EtCetera**.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuoron kotisivut
**Wadi Gaza** (arab. وادي غزة‎, *Wādī Ġazza*) eli **Besor** (hepr. ‏נחל הבשור‎, *Naḥal ha-Besor*) on Israelista Gazan kaistalle virtaava wadi. Joen suun kosteikko Gazassa on luonnonsuojelualue ja Palestiinan aielistalla Unescon maailmanperintöluetteloon.

Joen kulku ja luonto
--------------------

Wadin yli kulkeva riippusilta.
Kruunuvuokko Negevin alueella wadin lähistöllä.
Wadi Gazan sivuhaarat alkavat Hebronin vuorilta ja Negevin autiomaan kukkuloiden pohjoisosista. Wadin koko pituus lähteeltä joen suulle on noin 105 km. Sen pituus Israelissa on noin 95 km. Se halkoo myös Gazan kaistan Gazan kaupungin eteläpuolella, jossa sillä on pituutta yhdeksän kilometriä ja jossa se laskee Välimereen. Sivuhaaroja wadilla on kaikkiaan kuusi, joista tärkeimmät ovat Wadi Abu Qatroun ja Wadi Ghalbeh. Wadin valuma-alueella on kokoa noin 3 500 km², josta suurin osa sijaitsee Israelin puolella. Wadin korkeus merenpinnasta on keskimäärin 20–40 metriä. Wadi Gaza on Gazan kaistan wadeista suurin.

Wadi sijaitsee ilmastollisesti välimerenilmaston ja aavikkoilmaston välissä. Sadekausi alueella kestää lokakuusta huhtikuuhun ja kuivakausi toukokuusta syyskuuhun. Eniten wadilla sataa joulu-tammikuussa.

Wadi Gazan kosteikko sen suulla Gazan kaistalla on ollut luonnonsuojelualue vuodesta 2000. Sillä tavataan useita eri vesi- ja muuttolintulajeja, kuten kalatiiroja, haikaroja, lapasorsia ja pelikaaneja. Kasvillisuuteen lukeutuu esimerkiksi suolayrtti. Wadin luontoa uhkaavat kuitenkin jätteet, rakentaminen ja paimennus.

Joen käyttö ja historia
-----------------------

Wadi Gaza eli Besor mainitaan Vanhan testamentin Ensimmäisessä Samuelin kirjassa (30:9–10, 30:21) Daavidin jahdatessa sotilaineen amalekilaisten joukkoja. Osan jahdista uupuneista sotilaista mainitaan jääneen Besorin varrelle Daavidin jatkaessa jahtia muine joukkoineen. 1970-luvulla Israel alkoi uudelleenohjata vettä wadin yläjuoksulla, mikä vähensi joen sateista saamaa virtausta sen alajuoksulla. Joki alkoi myös saastua pahasti. Yhdistyneiden kansakuntien kehitysohjelma aloitti wadin puhdistushankkeen vuonna 2021.

Gazan kaistaa hallitsevan Hamas-järjestön hyökättyä Israelin puolelle lokakuussa 2023 Israel antoi kaistan siviiliväestölle käskyn evakuoida alueet wadin pohjoispuolella.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Zailandeen, Usama ja Aish, Athnan: Geology, geomorphology and hydrology of the Wadi Gaza catchment, Gaza Strip, Palestine *Journal of African Earth Sciences, Volume 76*.  7. marraskuuta 2012. Viitattu 15.10.2023. (englanniksi)
2. 1 2  Wadi Gaza Coastal Wetlands Unesco. Viitattu 15.10.2023.
3. ↑  Important Bird Area factsheet: Wadi Gaza BirdLife International. Viitattu 15.10.2023. (englanniksi)
4. ↑  1. Samuelin kira 30 *Raamattu.fi*. Viitattu 15.10.2023.
5. ↑  Vidal, Marta: ‘Now we can breathe a little’: How Gaza is bringing its wetlands back to life *Euronews*.  16.4.2023. Viitattu 15.10.2023. (englanniksi)
6. ↑  Ikävalko, Kari: Israel viestitti maahyökkäyksen lähestymisestä: Pohjois-Gaza pitää tyhjentää siviileistä päivässä *Yle.fi*.  13.10.2023. Yleisradio. Viitattu 15.10.2023.
**Jon Sallinen** (s. 13. marraskuuta 2000) on suomalainen freestyle-laskija, jonka päälaji on halfpipe. Sallinen edustaa Freestyleseura Moebiusta ja aloitti MC-uransa Völkl-suksilla mutta edustaa nykyään Atomic-tallia.

Sallinen edusti Suomea Pekingin talviolympialaisissa 2022. Hän osallistui halfpipen karsintaan karsiutuen kuitenkin loppukilpailusta. Sallisen suoritus nousi kuitenkin otsikoihin maailmalla hänen törmättyään ensimmäisessä karsintalaskussa reunavallin päällä olleeseen kameramieheen. Hänen lopullinen sijoituksensa oli 23:s. Aspenin MM-kilpailuissa 2021 hän sijoittui samassa lajissa 19:nneksi.

Sallinen kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Copper Mountainissa joulukuussa 2019 sijoittuen halfpipessa 27:nneksi. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran Calgaryssa joulukuussa 2021, jolloin hän oli samassa lajissa kuudes.

Kausi 2022–2023 muodostui Sallisen läpimurtokaudeksi. Maailmancup alkoi paippikarsinnan voitolla Copperissa ja finaalin 5. sijalla, jonka jälkeen Sallinen voitti ensimmäisen MC-osakilpailunsa Calgaryn osakilpailussa. Pienen kylkivamman takia Sallinen ei osallistunut Mammothin osakilpailuun ja sijoittui näin ollen MC-kokonaiscupissa neljänneksi kaudella 2022-23. Alkukauden hyvien suoritusten perusteella Sallinen sai kutsun X Games -tapahtumaan Aspenissa, ja siellä suomalaislaskija otti pronssia miesten ski halfpipessä. Sallisen läpimurtokausi huipentui MM-hopeaan freestylen MM-kisojen lumikourussa Georgian Bakurianissa. Kyse on lajin historian kaikkien aikojen parhaasta suomalaissaavutuksesta.

Sallisen MM-hopea oli ehdolla vuoden 2024 urheilugaalan "Sykähdyttävin urheiluhetki" -kategoriassa

Kauden 2023–2024 alkaessa Sallinen on FIS-rankingin kolmonen ski halfpipessä Hän sijoittui Calgaryn maailmancupissa halfpipekilpailuissa kolmanneksi ja toiseksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Jon Sallinen Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
2. ↑  Jon Sallinen *Ski.fi*. Viitattu 19.2.2022.
3. ↑  New 23/24 Skis and Ski Gear Now Available | Atomic USA *www.atomic.com*. Viitattu 4.12.2023.
4. ↑  Erikoinen tilanne: Jon Sallinen lensi suoraan kameramiestä päin – taisteli toisen laskun "sisulla" käsi kipeänä *Yle Urheilu*.  17.2.2022. Viitattu 19.2.2022.
5. ↑  World Cup Copper Mountain (USA) *www.fis-ski.com*. Viitattu 4.12.2023.
6. ↑  Viileä suoritus! Freeski-laskija Jon Sallinen taituroi uransa avausvoittoon maailmancupissa – selostamossakin hämmennyttiin: "Katso!" *Yle Urheilu*.  20.1.2023. Viitattu 4.12.2023.
7. ↑  Cup Standings *www.fis-ski.com*. Viitattu 4.12.2023.
8. ↑  Jon Sallinen laski kolmanneksi X-Gamesissa *Yle Urheilu*.  17.1.2023. Viitattu 4.12.2023.
9. ↑  Jon Sallinen taituroi MM-hopealle! Selostamossa hehkutettiin huippulaskua: "Tuota rauhallisuutta ei voi opetella" *Yle Urheilu*.  4.3.2023. Viitattu 4.12.2023.
10. ↑  Sykähdyttävin urheiluhetki 2023 *Urheilugaala 2024*.
11. ↑  Fis points details *www.fis-ski.com*. Viitattu 4.12.2023.
Cupori (Pori)
**Cupori Oy** on suomalainen metalliteollisuusyritys. Yhtiön kotipaikka on Pori ja tuotantotilat sijaitsevat Porin Kupariteollisuuspuistossa. Cuporin toimiala on kuparin valmistus. Cupori Oy:n päätuotteet ovat kupariset LVV-putket sekä teollisuusputket. Tuotevalikoimaan kuuluu myös rihlattuja ja muovilla pinnoitettuja putkia. Päämarkkina-alueet ovat Pohjoismaat ja Suomi. Myyntiä on myös muualle Eurooppaan, jossa Italia on suurin asiakasmaa. Henkilöstöä Cupori Oy:ssä on 140, joista työntekijöitä noin 100. Tuotanto toimii kahdessa vuorossa. Vuosituotanto 2016 on noin 16 000 t. Noin 70 % tuotannosta tehdään asiakastilauksina, mutta LVV-putkia on myös varastomyynnissä. Liikevaihto on luokkaa 100 M€ ja siitä noin 90 % menee vientiin.*lähde?*

Historia
--------

Outokummun Porin metallitehdas valmistui vuonna 1941. Perustamisen taustalla olivat puolustusvoimien tarpeet. Tuotannosta kolme neljäsosaa meni sotatarvikkeisiin. Sodan jälkeen tehdas osallistui myös sotakorvauksiin. Outokummun Porin tehtaat nousivat yhtiön suurimmaksi yksiköksi.

Outokumpu päätti 2000-luvulla keskittyä ruostumattomaan teräkseen ja myi vuonna 2005 kupariliiketoiminnastaan pääosan pääomasijoitusyhtiö Nordic Capitalille. Outokummulle jäi tuolloin vielä kupariputkia valmistanut Copper Tube & Brass -divisioona ja Porissa yhtiö toimi nimellä Outokumpu Pori Tube oy. Sen yhtiö myi divisioonan toimivalle johdolle vuonna 2008. Ostettu liiketoiminta jaettiin kahteen yhtiöön, jolloin Porin ja Västeråsin tehtaat alkoivat toimia Cupori-nimellä.Alussa uuden yhtiön pääkonttori toimi Espoossa. Cupori siirsi vuonna 2012 oleellisimman tuotannon Västeråsista Poriin ja samana vuonna Västeråsin tuotantolaitos suljettiin. Nykyinen yhtiö on perustettu 2014, jolloin Cupori Oy myytiin itävaltalaisten yksityishenkilöiden omistuksessa olevalle Cupori Limitedille.

Alkuvuodesta 2022 Cuporin osti ruotsalainen investointiyhtiö Lazarus Industriförvaltning Oy. 

### Nimi- ja Y-tunnushistoria

* Outokumpu Pori Tube Oy (1930452-2), 1.12.2004–9.10.2008
* Cupori Oy (1930452-2), 10.10.2008–31.12.2014
* Cupori Oy (2639859-8), 1.1.2015–

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5
2. 1 2   (Arkistoitu – Internet Archive)
3. 1 2
4. 1 2
5. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
6. 1 2 3   Vainu.io *search.vainu.io*.
7. ↑
8. ↑
9. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
**Pori-kirja** on toimittaja Janne Toivosen ja valokuvaaja Heikki Westergårdin tekemä kirja Porista, joka on ilmestynyt vuonna 2008. Kirjan on kustantanut Satakunnan Kirjateollisuus ja sen kustannustoimittajana toimi kirjailija Juha Seppälä. Kirjoittaja Janne Toivonen on syntynyt Porissa ja tehnyt pääosan työurastaan Yleisradiossa, mutta nykyään hän työskentelee toimittajana Helsingin Sanomissa. Kuvaaja Heikki Westergård asuu Porin kupeessa Nakkilassa ja on töissä Satakunnan Kansan lehtikuvaajana.

Kirja eroaa perinteisistä suomalaisista kaupunkikirjoista realistisen ja kaunistelemattoman tyylinsä vuoksi. Kirja ei kerro vain Porin hyvistä puolista, vaan käsittelee kaupungin lähihistoriaa ja nykypäivää useiden haastattelujen kautta niin negatiivisessa kuin positiivisessakin valossa. Kirjan pääpaino on selvittää, miksi Pori romahti 1970-luvun alkuun jatkuneen menestyksen jälkeen.

Kirjaan on haastateltu lähes sataa pääosin porilaista tai Porista kotoisin olevaa henkilöä, joukossa poliitikkoja, taiteilijoita, tutkijoita, viranomaisia ja tavallisia kaupunkilaisia. Tyyliltään Pori-kirja on haastatteluihin ja tekijöiden mielipiteisiin pohjautuva pamfletti. Teos on itsenäinen: tekijöiden mukaan kirjan tekemiseen ei haettu eikä saatu Porin kaupungin tukea.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kari Levola: Taatusti toisenlainen kaupunkikirja.  *Satakunnan Kansa*, 28.9.2008. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 2.3.2009. [vanhentunut linkki]
2. ↑  Janne Toivonen & Heikki Westergård: *Pori-Kirja*

Aiheesta muualla
----------------

* Lauri Levola: Mainio Pori-kirja[vanhentunut linkki], arvio Pori-kirjasta Satakunnan Kansa -lehdessä 28.9.2008
* Kari Levola: Taatusti toisenlainen kaupunkikirja[vanhentunut linkki], arvio Pori-kirjasta Satakunnan Kansa -lehdessä 28.9.2008
**TempleOS** (aiemmin **J Operating System**, **LoseThos** ja **SparrowOS***lähde?*) on raamatulliseen teemaan perustuva kevyt käyttöjärjestelmä, joka on suunniteltu olemaan Raamatun ennustettu kolmas temppeli. Sen loi yhdysvaltalainen ohjelmoija ja salaliittoteoreetikko Terry A. Davis, joka kehitti sen yksin kymmenen vuoden aikana useiden maanisten jaksojen jälkeen. Davis kuvaili niitä myöhemmin Jumalan ilmestyksiksi.*lähde?*

Järjestelmää luonnehdittiin nykyaikaiseksi x86-64-arkkitehtuuriseksi Commodore 64:ksi, jossa käytettiin samanlaista käyttöliittymää kuin DOS:n ja Turbo C:n yhdistelmä. Davis julisti, että järjestelmän ominaisuudet, kuten sen 640 × 480 resoluutio, 16-värinen näyttö ja yksiääninen ääni, on suunniteltu Jumalan ohjeiden mukaan. Se ohjelmoitiin C-ohjelmointikielen muunnelmalla HolyC BASIC:n tilalle*selvennä*, ja se sisälsi lentosimulaattorin, ohjelmointikielen kääntäjän ja ytimen.*lähde?*

TempleOS julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 2005 nimellä J-käyttöjärjestelmä, ja se nimettiin uudelleen vuonna 2013 ja päivitettiin viimeksi*milloin?* vuonna 2018.*lähde?*

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Hicks, Jesse: God's Lonely Programmer *Vice Motherboard*. Viitattu 28.4.2023. (englanniksi)
**Wataru Morishige** (jap. 森重航, *Morishige Wataru*, s. 17. heinäkuuta 2000) on japanilainen pikaluistelun olympiamitalisti.

Morishige saavutti Pekingin olympialaisissa 2022 pronssia 500 metrillä ajalla 34,49. Hän oli sprinttereiden MM-kilpailuissa yhdeksäs 2022. Hän saavutti matkakohtaisissa MM-kilpailuissa pronssia 500 metrillä 2023 ja oli samalla matkalla neljäs 2024.

Nuorten MM-kilpailuissa hän oli 500 metrillä kolmas 2020.

Morishige voitti 500 metrin maailmancupin kokonaiskilpailun kaudella 2023–2024 sekä sijoittui kolmanneksi kausilla 2021–2022 ja 2022–2023.. Hän on saavuttanut maailmancupin osakilpailuissa 500 metrillä kuusi voittoa, neljä kakkossijaa ja kolme kolmossijaa.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

| *Matka* | *Aika* | *Paikka* | *Päivä* |
| --- | --- | --- | --- |
| **500 m** | 33,99 | Salt Lake City | 5. joulukuuta 2021 |
| **1 000 m** | 1.08,59 | Nagano | 30. joulukuuta 2021 |

Lähteet
-------

1. ↑  Wataru Morishige *Olympedia*.  (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5  Athlete Data of Wataru Morishige *speedskatingnews.info*. Viitattu 19.2.2024. (englanniksi)
3. ↑  WORLD CUP STANDINGS ISU. Viitattu 19.2.2024. (englanniksi)
Sacrificium (GER) Immortal Metal Fest 2007:ssä.
**Immortal Metal Fest** on Nokialla vuodesta 2001 keväällä järjestetty kristillisen metallimusiikin festivaali. Kotimaa-lehden mukaan tapahtuma on alansa suurimpia Pohjoismaissa. Tilaisuuden järjestäjien Petra Lämsän ja Jani Lehtisen mukaan "tavoitteena on tarjota helposti lähestyttävä kristillinen metallimusiikin tapahtuma, jotka ovat Suomessa harvinaisia." Kävijöitä on parhaimmillaan ollut yli 500 vuonna 2006, jolloin tapahtuma kesti kaksi päivää. Vuosina 2007 ja 2008 kävijämäärä on ollut 300-400.

Vuodesta 2006 on tapahtumapaikkana toiminut Nokian palloiluhalli. Vuonna 2007 Immortal Metal Festin yhteydessä konserttitilaisuutta seurasi Metallimessu ry:n järjestämä, luterilaisen jumalanpalveluskäytännön mukainen metallimessu, joka oli valtakunnallisella tasolla kolmas laatuaan. Vuonna 2010 tapahtuma vietti juhlavuotta, jonka kunniaksi maineikas australialainen unblack metal -yhtye Horde kiinnitettiin pääesiintyjäksi.

Katso myös
----------

* Luettelo Immortal Metal Festin esiintyjistä
* Metallimessu

Lähteet
-------

1. ↑  Jurva, Esa.Immortal Metal Fest jyrisee Nokialla. Kotimaa. 18.04.2009

Aiheesta muualla
----------------

* Immortal Metal Festin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
**Amalia Henriette "Mally" Burjam-Borga** (17. toukokuuta 1874 Viipuri – 16. toukokuuta 1919 Viipuri) oli suomalainen oopperalaulaja, joka äänialaltaan oli mezzosopraano. Burjam-Borgan alkuperäinen sukunimi oli Burjam, johon hän Keski-Euroopassa lisäsi jälkimmäisen osan taiteilijanimekseen. Burjam-Borga loi 1900-luvun alussa uraa konsertti- ja oopperalaulajana Ranskassa sekä Saksassa, kunnes ensimmäisen maailmansodan syttymisen myötä palasi kotimaahansa.

Ura
---

Viipurinsaksalaiseen perheeseen syntynyt Burjam-Borga opiskeli aluksi laulua Suomessa sekä myöhemmin Pariisissa ja Berliinissä, jossa hänen opettajanaan toimi tunnettu saksalainen sopraano Lilli Lehmann. Vuodesta 1905 lähtien Burjam-Borga lauloi Pariisin Opéra-Comiquessa ja esiintyi vierailijana Pariisin, Monte Carlon sekä Nizzan oopperoissa. Suomen lisäksi hän piti omia konsertteja myös Saksassa ja Itävallassa, esiintyen kaupungeissa kuten Berliini, München ja Wiesbaden. Burjam-Borga tunnettiin erityisesti lukuisista rooleistaan wagneriaanisissa oopperoissa. Hänen roolejaan olivat muun muassa *Nibelungin sormuksen* Fricka, *La Giocondan* Laura, *Rusalkan* Ruhtinatar sekä *Rigoletton* Maddalena.

Kesäkuussa 1908 Burjam-Borga lauloi nimiroolin Viipurin laulujuhlilla ensiesitetyssä Oskar Merikannon oopperassa *Pohjan neiti*. Kyseessä oli ensimmäinen suomenkielinen oopperateos, jonka toisessa pääosassa Väinämöisenä nähtiin Abraham Ojanperä. Burjam-Borgan ansiosta myös Pariisissa ilmestynyt *Le Théâtre* -lehti esitteli näyttävästi ensi-iltaa. Erkki Melartin omisti hänelle vuonna 1909 tekemänsä sävellyksen *L’automne, op. 58, nro 6*.

Perhe
-----

Mally Burjam-Borgan isoisä oli Lyypekissä oopperanjohtajana toiminut Johann Burjam (1804–1879) ja isä Suomeen muuttanut kauppaneuvos Wilhelm Burjam.*lähde?* Hän avioitui vuonna 1915 nuorsuomalaisen puolueen kansanedustajan Johannes Lundsonin kanssa, josta tuli myöhemmin itsenäisen Suomen ensimmäinen eduskunnan puhemies.

Lähteet
-------

1. 1 2  Hillila, Ruth-Ester & Blanchard Hong, Barbara: *Historical Dictionary of the Music and Musicians of Finland*, s. 35. Greenwood, 1997. ISBN 978-031-32772-8-3. Teoksen verkkoversio Google Booksissa
2. ↑  Tietosanakirja / 1. A-Confort Projekt Runeberg. Viitattu 27.7.2015.
3. 1 2  Kutsch, Karl-Josef & Riemens, Leo: *Großes Sängerlexikon, Band 4*, s. 511. De Gruyter, 2004. ISBN 978-359-81159-8-1. Teoksen verkkoversio Google Booksissa
4. ↑  Schweitzer, Robert: "Saksalainen Viipuri", s. 26. Artikkeli teoksessa *Monikulttuurisuuden aika Viipurissa*, Viipurin Suomalainen Kirjallisuusseura, 2013. ISSN 1236-4304. Teoksen verkkoversio (Arkistoitu – Internet Archive)
5. ↑  Abraham Ojanperä – Suomen laulunopetuksen isä Kirjastovirma.  Arkistoitu 12.7.2016. Viitattu 27.7.2015.
6. ↑  Erkki Melartinin sävellykset Heikki Poroila.  Arkistoitu 28.1.2015. Viitattu 27.7.2015.
7. ↑  LUNDSON Otto Johannes Helsingin yliopiston Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899. Viitattu 27.7.2015.
**Osip Antonovitš Kozlovski** (ven. О́сип Анто́нович Козло́вский, puol. *Jósef Kozłowski*, s. 1757 Varsovassa – k. 11. maaliskuuta 1831 Pietarissa) oli venäläinen puolalaista tai valkovenäläistä syntyperää oleva säveltäjä. Venäjällä hän tuli erityisesti tunnetuksi patrioottisista poloneeseistaan (muun muassa *Grom pobedy, razdavaisja!*).

Elämä
-----

Osip Kozlovski syntyi Varsovassa 1757, jossa hän toimi kuoropoikana Pyhän Johanneksen katedraalissa. Vuodesta 1775 hän työskenteli Trakaissa Tadeusz Franciszek Ogińskin palatsissa Michał Kleofas Ogińskin (1765–1833) opettajana.

Kozlovski muutti Venäjälle 1786, missä hänet värvättiin armeijaan Turkkia vastaan käydyssä sodassa. Pian Grigori Potjomkin sai tietää hänestä ja vaikuttuneena Kozlovskin musiikillisesta lahjakkuudesta hän esitteli Kozlovskin hoville.

Vuonna 1791 Kozlovski sävelsi *Grom pobedy, razdavaisjan!*, josta tuli joksikin aikaa Venäjän epävirallinen kansallislaulu. Pjotr Tšaikovski otti tämän poloneesin toisen osan myöhemmin oopperansa *Patarouvan* loppukohtaukseen.

Kozlovskin Pavel Potjomkinin tekstiin perustunut ooppera *Zelmira i Smelon, ili Vzjatije Izmaila* (ven. Зельмира и Смелон, или Взятие Измаила) esitettiin 22. heinäkuuta 1795.

Kozlovski valvoi Pietarin teatterikorkeakoulua vuosina 1799–1819. Hän sävelsi kuuluisan sielunmessun Puolan kuninkaan Stanislaus II Poniatowskin (1732–1798) kuoleman johdosta. Vielä toisen sielunmessun hän teki Aleksanteri I:n kuoltua. Kozlovskin koko tuotanto käsittää muun muassa *Oidipus Ateenassa* (1804), *Fingal* (1805), *Oidipus Rex* (1816), *Esfir* (1816), liturgiamusiikkia, muun muassa *Te Deum*, kantaatteja, kuorolauluja, lauluja (joista 28 venäläisiä) ja noin 70 poloneesia.

Osip Kozlovski kuoli Pietarissa 11. maaliskuuta 1831.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Latvia
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* RISM
* IdRef

 |

 |
**Peruskoulua korvaava koulu** oli Suomen koulujärjestelmässä 1970–1990-luvuilla yksityiskoulu, joka ei ollut kuntien tai valtion omistama. Nykyisin käsitteen on korvannut nimitys opetuksen järjestäjä.

Suomessa tehtiin 1970-luvulla muiden Pohjoismaiden esimerkkiä noudattanut peruskoulu-uudistus, jossa aikaisempi rinnakkaiskoulujärjestelmä korvattiin yhdeksänvuotisella peruskoululla. Peruskouluksi yhdistettiin kansakoulu, oppikoulujen keskikoululuokat (1.–5.) ja kansalaiskoulu.  Korvaavat koulut noudattivat samoja tuntijakoja ja opetussuunnitelmia kuin kuntien ja valtion vastaavat koulut ja opetus oli oppilaille maksutonta.

Peruskoulua kritisoitiin voimakkaasti sen alkuvuosista lähtien. Uudistuksen vastustajat pelkäsivät peruskoulun romuttavan koulutuksen tason. Sekin oli yksi syy korvaavien koulujen kannattamiseen. Peruskoulukritiikki vaimeni varsinaisesti vasta 2000-vuosikymmenen aikana PISA-tutkimusten julkistamisten jälkeen. 

Vasemmisto pyrki kunnallistamaan kaikki yksityiskoulut, joita oikeisto taas puolusti. Lakia muutettiin siten, että kunnille annettiin oikeus antaa tai olla antamatta koulupiiriä kunnan alueella toimiville yksityisille kouluille. Tämä olisi merkinnyt sitä, että yksityiskoulut olisivat jääneet vaille oppilaita. Yksityiskoulujen turvana oli koulujärjestelmälaki, joka antoi kouluille oikeuden valita korvaavan koulun aseman. Lisäksi yksityiskoulujen koulurakennuksia tarvittiin, jotta oppilaat mahtuisivat kouluihin.

Helsingissä peruskouluun siirtymistä alettiin suunnitella kaupungin koulusuunnittelutoimikunnassa marraskuussa 1970. Keskustelu asiasta näkyi sanomalehtien yleisönosastokirjoituksissa, joissa yksityiskoulujen vastustajat ja puolustajat esittivät omia perusteitaan. Asia saatiin kaupunginvaltuustossa sovituksi vasta joulukuussa 1976. Helsinkiin jäi 18 yksityiskoulua.

Lahden yhteiskoulusta tuli vuonna 1975 Suomen ensimmäinen suomenkielinen peruskoulua korvaava koulu. Asian sopiminen oli vaikeaa esimerkiksi Kemissä, jossa yksityinen Kemin yhteiskoulu kamppaili pitkään pääsystä korvaavaksi kouluksi, mutta joutui lopulta vuonna 1975 liittymään kaupungin koulutoimeen.

Lähteet
-------

1. ↑  Peruskoululaki 1983 (476/1983) 77 §. Finlex.
2. 1 2  Tuomas Pekkarinen & Roope Uusitalo: Peruskoulu-uudistuksen vaikutukset (PDF) (Sivu 130) *taloustieteellinenyhdistys.fi*. Viitattu 19.9.2021.
3. 1 2  Kuinka Helsinki siirtyi uuteen koulusysteemiin? Jouko Kauranne. Sivu 117 ja 128. Latautuva PDF. Viitattu 19.9.2021.
4. 1 2  Yksityiskoulut jäivät henkiin. Helsingin Sanomat 8.11.2013. Viitattu 19.9.2021.
5. ↑  Historia « Lahden yhteiskoulu *www.lyk.fi*. Viitattu 4.12.2016.
6. ↑  Kemin yhteiskoulu 1957–1975. Yksityiskoulut.fi. Viitattu 19.9.2021.
**Ranskan Länsi-Afrikka** (ransk. *Afrique occidentale française*, AOF) oli vuosina 1895–1904 perustettu Ranskan siirtomaa-alue Länsi-Afrikassa. Siihen kuuluivat nykyisten Beninin, Burkina Fason, Guinean, Malin, Mauritanian, Nigerin, Norsunluurannikon ja Senegalin alueet. Siirtomaan hallinnollinen keskus oli Dakar.

Alueesta tuli vuonna 1904 ranskalaisen kenraalikuvernöörin johtama siirtomaa-alueiden liitto. Niiden väliset rajat muuttuivat useaan kertaan. Siirtomaiden johdossa olivat kenraalikuvernöörin alaiset varakuvernöörit neuvonantajineen. Myöhemmin kenraalikuvernöörin yhteyteen perustettiin neuvoa-antava suuri neuvosto. Toisen maailmansodan aikana Ranskan Länsi-Afrikka oli Vichyn hallituksen alainen vuoteen 1942. Sodan jälkeen siirtomaihin perustettiin alueparlamentit, joilla oli oikeus päättää budjetista ja valita edustajia Ranskan kansalliskokoukseen, tasavallan neuvostoon ja Ranskan unionin yleiskokoukseen.

Ranskan Länsi-Afrikka hajosi vuonna 1958, jolloin Ranskan Guinea julistautui itsenäiseksi. Muut siirtomaat, Dahomey, Mauritania, Niger, Norsunluurannikko, Ylä-Volta sekä entisen Ranskan Sudanin ja Senegalin muodostama Malin liittovaltio itsenäistyivät vuonna 1960.

Lähteet
-------

1. ↑  *Pieni tietosanakirja*, s. 1133. Otava, 1925–1928. Runeberg-projekti.
2. 1 2  *Afrika: Entsiklopeditšeski slovar, tom 2*, s. 520. Moskva: Sovetskaja entsiklopedija, 1987. (venäjäksi)
3. 1 2  Imperato, Pascal James & Imperato, Gavin H.: *Historical Dictionary of Mali*, s. 5–6. Neljäs laitos. Lanham: Scarecrow Press, 2008. ISBN 978-0-8108-5603-5. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ranskan Länsi-Afrikka** Wikimedia Commonsissa
*Tämä artikkeli kertoo Saksin kuninkaasta. 1500-luvulla eläneestä Saksin vaaliruhtinaasta kerrotaan artikkelissa Juhana Horjumaton.*

**Juhana** (saks. *Johann Nepomuk Maria Josef*; 12. joulukuuta 1801 Dresden – 29. lokakuuta 1873 Pillnitz, lähellä Dresdeniä) oli Saksin kuningaskunnan kuningas vuosina 1854–1873.

Juhanan vanhemmat olivat prinssi Maksimilian ja Parman prinsessa Karoliina. Hän oli vuodesta 1821 Saksin finanssikollegion jäsen ja vuosina 1830–1831 sen puheenjohtaja sekä sen jälkeen valtioneuvoston puheenjohtaja. Hän toimi keskeisenä henkilönä komiteassa, joka laati Saksin vuoden 1831 perustuslain. Perustuslain säätämisen jälkeen Juhana osallistui Saksin maapäivien ylähuoneessa aktiivisesti lainsäädäntötyöhön. Vuoden 1848 vallankumousliikehdintä pakotti hänet muutamaksi vuodeksi syrjään politiikasta.

Juhanasta tuli kuningas veljensä Fredrik August II:n kuoltua lapsettomana 9. elokuuta 1854. Hallitsijana Juhana pyrki kehittämään lakeja, oikeuslaitosta, rautateitä ja elinkeinoelämää sekä suosimaan tieteitä. Johtavan ministerinsä Friedrich Ferdinand von Beustin suosituksesta Juhana pyrki ulkopolitiikassaan vastustamaan Preussin vahvistumista ja vuoden 1866 sodassa hän liittyi Itävallan puolelle Preussia vastaan. Itävallan kärsittyä kuitenkin tappion Juhana erotti Beustin ja siirtyi tukemaan Preussin kansleri Otto von Bismarckin johdolla perustettua Pohjois-Saksan liittoa. Vuosien 1870–1871 sodassa Saksi tuki Preussia Ranskaa vastaan. Tämän sodan jälkeen Saksista tuli osa Saksan keisarikuntaa.

Juhana oli kiinnostunut taiteista ja klassisilla kielillä julkaistusta kirjallisuudesta. Hän osasi myös italiaa ja julkaisi vuosina 1839–1849 kommentoidun saksannoksen Danten *Jumalaisesta näytelmästä* nimimerkillä Philalethes.

Juhanan puoliso oli Baijerin prinsessa Amalia Augusta, kuningas Maksimilian I Joosefin tytär. Heillä yhdeksän lasta, joista pojat Albert ja Yrjö kohosivat molemmat Saksin kuninkaiksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  *Nordisk familjebok* (1910), s. 7 (ruotsiksi) Runeberg.org. Viitattu 29.6.2014.
2. 1 2 3 4 5  John (englanniksi) *Encyclopædia Britannica Online Academic Edition*. Viitattu 29.6.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Juhana (Saksi)** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Kreikka
* Alankomaat
* Puola
	+ 2
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* KulturNav
* RKD Artists

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* RISM
* IdRef

 |

 |
**Arthur (Artur) Hugo Fredrik Ekström** (30. tammikuuta 1899 Norrköping – 2. elokuuta 1991 Tukholma) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija ja kulttuuritoimittaja joka käytti myös kirjailijanimeä **Abu Hassan**.

Ekström työskenteli toimittajana, libristinä ja kirjakauppa-apulaisena. Vuosisadan alussa Ekströmin vanhemmat ja perhe muuttivat Helsinkiin. Ekström toimi kirjakauppa-apulaisena Helsingissä Akateemisen kirjakaupan ulkomaan osastolla 12 vuotta. Ekström eli ja vaikutti Helsingissä vuoteen 1939, jolloin hän muutti Tukholmaan. Tukholmassa Ekström oli töissä Lindståhlin kirjakaupassa, jossa hoiti erilaisia tehtäviä kirjojen oston puolella aina vuoteen 1971 asti. Ekström toimi kauan kolumnistina ja kulttuurikirjailijana Hufvudstadsbladet ja Svenska Pressen sanomalehdille ja Garm (lehti) pilalehdelle. Ekströmiä pidettiin liberaalina humanistina ja 1930-luvulla hän piti selvää etäisyyttä oikeistoaktivisteihin.

Ekströmin vanhemmat olivat taiteilija ja valokuvaaja Axel Hugo Ekström ja Valfrida Ottilia Norling. Ekströmin puoliso oli vuodesta 1934 Sonja Dombrowsky, työtoveri Helsingin Akateemisesta kirjakaupasta.

Teoksia
-------

* *Svenskar, yankees och kannibaler. Två svenskars romantiska äventyr i U.S.A*. J. Zetterlund, Stockholm 1925
* *De isolerade själarnas klubb* ; av Abu Hassan. Schildt, Helsingfors 1935
* *Abu Hassan: Den lilla kanariefågeln och andra moraliska studier*. Helsingfors 1939 (nimimerkillä *Abu Hassan*)
* *Den stängda dörren* : roman. Federativ, Stockholm 1947
* *Utflykståg* ; med teckningar av Stig Wirde. Kooperativaj förbundets bokförlag, Stockholm 1951

Lähteet
-------

* Abu Hassan SKS:n kirjailijamatrikkelissa (toimimaton linkki)
* Projekt Runeberg : Svenskt författarlexikon 1 : 1900-1940 A-Ö

Viitteet
--------

1. ↑  Stockholms stad Kyrkogårdsförvaltningen: Hittagraven, Artur Hugo Fredrik Ekström, Skogskyrkogården, kvarter 13, gravnummer 00828 *etjanst.stockholm.se*. Viitattu 17.9.2022. ruotsi
2. 1 2 3  Döda, Arthur Ekström, Hufvudstadsbladet, 1991, No 250, sivu 16, julkaistu 17.9.1991
3. ↑  Suomen Kirjailijat 1917–1944, Hassan, Abu, sivu 100, toimittaneet Hannu Launonen, Maija Hirvonen, Anna Nybondas, Inger Bäcksbacka, Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 365, Jyväskylä 1981


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)
* Ruotsi

 |

 |