recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Johannes Kastajan luostari** (kreik. Μονή Τιμίου Προδρόμου, *Moní Timíou Prodrómou*) on ortodoksinen luostari Kreikassa. Se sijaitsee Loúsioksen rotkossa Arkadiassa Peloponnesoksen niemimaalla. Se on munkkiluostari ja omistettu Johannes Kastajalle eli Johannes Edelläkävijälle.

Johannes Kastajan luostari.
Johannes Kastajan luostari on perustettu bysanttilaisella kaudella 1100-luvulla. Kreikan vapaussodan aikana vuonna 1821 luostari toimi turvapaikkana. Se lakkautettiin vuonna 1834 kuninkaan päätöksellä, joka lakkautti kaikki pienet luostarit. Se palautettiin toimintaan kuitenkin jo vuonna 1838. Luostariin ei kirjattu asukkaita vuoden 2011 väestönlaskennassa.

Luostari sijaitsee Loúsios-joen itäpuolella Stemnítsan ja Dimitsánan kylien välillä. Se on rakennettu rotkon jyrkkään kallioseinämään, ja sieltä on hyvä näköala rotkoon. Luostarin *katholikon* eli pääkirkko on yksilaivainen basilika. Läheinen Filósofoksen luostari kuuluu Johannes Kastajan luostarin alaisuuteen.

Tätä Johannes Kastajan luostaria ei tule sekoittaa Arkadian toiseen Johannes Kastajan luostariin Vóreia Kynourían kunnassa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Ιερά Μονή Τιμίου Προδρόμου Στεμνίτσας *Μοναστήρια της Ελλάδας*. Viitattu 1.9.2021.
2. ↑  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Johannes Kastajan luostari** Wikimedia Commonsissa
**Vouliagméni** (kreik. Βουλιαγμένη eli Λίμνη Βουλιαγμένης, *Límni Vouliagménis*), antiikin **Eskhatiotis** (m.kreik. Ἐσχατιῶτις, *Eskhatiōtis*, lat. *Eschatiotis*), on järvi Korinthiassa Kreikassa. Sen suurin pituus on noin 1,9 kilometriä ja leveys noin 950 metriä, ja pinta-ala noin 1,5 neliökilometriä.

Vouliagméni-järvi, suomeksi "Vajonnut järvi", on suolavetinen järvi, joka sijaitsee Korintin kannaksen pohjoisosasta länteen Korintinlahteen työntyvällä Loutrákin-Perachóran niemellä lähellä sen kärkeä ja etelärannikkoa. Järven erottaa Korintinlahdesta noin 85 metrin levyinen kannas. Muilta puolilta järvi on vuorten ympäröimä. Kannaksen poikki on tehty kanava.

Antiikin aikana Eskhatiotis-järvi sijaitsi lähellä Heraionia. Järvi mainitaan vuoden 391 eaa. Lekhaionin taistelun yhteydessä, sillä Agesilaos sai siellä tiedon Ifikrateen saavuttamasta voitosta.

Kreikkalaisessa mytologiassa kerrotaan, että Gorgo, Megareuksen tytär ja Korinthoksen vaimo, heittäytyi järveen kuultuaan lastensa surmaamisesta. Tästä järvi sai nimen Gorgopis (Γοργώπις, *Gorgōpis*). Hesykhios tulkitsi tämän Gorgopis-järven samaksi järveksi kuin Eskhatiotis. Toisen, nykytulkinnan mukaan Gorgopis viittaisi kuitenkin muuhun paikkaan lähempänä Megaraa, kuten Megaranlahteen. Aiskhyloksen *Agamemnonissa* Gorgopis mainitaan yhtenä etappina Troijan tuhosta kertoneen tuliviestin matkalla, ja myös sen reittiin sijainti Megaran suunnalla sopisi paremmin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Smith, William: "Corinthus", *Dictionary of Greek and Roman Geography*. Boston: Little, Brown and Company, 1854. Teoksen verkkoversio.
2. ↑  Εσχατιώτις και Γοργώπις, οι οφθαλμοί της μέδουσας *Ο δικός μου Μοριάς*. Viitattu 4.10.2021.
3. ↑  Ksenofon: *Hellenika* 4.5.6.
4. 1 2 3 4  Beattie, A. J.: Aeschylus, Agamemnon 281–316.  *The Classical Review*, Jun. 1954, 4. vsk, nro 2, s. 77–81. Artikkelin verkkoversio.
5. ↑  Hesykhios Aleksandrialainen: *Synagōgē pasōn lekseōn kata stoikheion*; *Etymologicum Magnum*, Ἐσχατιῶτις.
6. ↑  Aiskhylos: *Agamemnon* 302.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Vouliagméni** Wikimedia Commonsissa
Manuel Lazzari vuonna 2017.
**Manuel Lazzari** (s. 29. marraskuuta 1993 Valdagno) on italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan oikealla laidalla pelaava keskikenttäpelaaja. Hän on pituudeltaan 174-senttimetrinen. Hän edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa Laziota.

Lazzari aloitti liigauransa alemmissa sarjoissa. Hän pelasi ensimmäiset Serie A -ottelunsa kaudella 2017–2018, kun hänen vuodesta 2013 edustamansa SPAL oli noussut pääsarjaan. Ensimmäisellä pääsarjakaudellaan hän pelasi 36 ottelua ja teki maalin elokuussa kauden toisessa liigaottelussa Udinesea vastaan sekä maaliskuussa Genoaa vastaan. Kaudella 2018–2019 hän pelasi 33 liigaottelua. 

Heinäkuussa 2019 Lazzari siirtyi Lazioon, jossa hän ensimmäisellä kaudellaan pelasi Serie A:ssa 32 ottelua ja niistä 29 ottelua avauskokoonpanossa. Eurooppa-liigassa hän pelasi syksyllä 2019 kuusi ottelua alusta loppuun ja teki maalin vierasottelussa skotlantilaista Celticia vastaan. Hän voitti 2019 Italian supercupin. Kaudella 2020–2021 hän pelasi Serie A:ssa 32 ottelua ja teki kaksi maalia. Mestarien liigassa hän pelasi viisi ottelua. Seuraavalla kaudella hän pelasi Italian pääsarjassa 31 ottelua ja teki kolme maalia. Eurooppa-liigassa hän pelasi kuusi ottelua. Kaudella 2022–2023 hän pelasi Serie A:ssa 28, Eurooppa-liigassa kolme ja Konferenssiliigassa neljä ottelua.

Lazzari on pelannut Italian maajoukkueessa kolme ottelua: syyskuussa 2018 kansojen liigassa Portugalia, lokakuussa 2020 maaottelussa Moldovaa ja kesäkuussa 2022 Artemio Franchi Trophyssa Argentiinaa vastaan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Manuel Lazzari Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)

  

Lazio – Serie A
3 Pellegrini |
4 Patric |
5 Vecino |
6 Kamada |
7 Felipe Anderson |
8 Guendouzi |
9 Pedro |
10 Luis Alberto |
13 Romagnoli |
15 Casale |
16 Kamenović |
17 Immobile |
18 Isaksen |
19 Castellanos |
20 Zaccagni |
22 González |
23 Hysaj |
26 Bašić |
29 Lazzari |
32 Cataldi |
33 Sepe |
34 Gila |
35 Mandas |
65 Rovella |
77 Marušić |
87 Lombardi |
94 Provedel |
Valmentaja Sarri
Johan Ernst Gunnerus
**Johan Ernst Gunnerus** (28. helmikuuta 1718, Christiania – 25. syyskuuta 1773, Kristiansund) oli norjalainen luonnontieteilijä ja piispa.

Johan Gunneruksen vanhemmat olivat Erasmus Gunnerus ja Anna Gerhard, skottilaista sukua. Johan kävi koulunsa Christianiassa, ja opiskeli filosofiaa ja teologiaa Kööpenhaminassa, Hallessa ja Jenassa, jossa hän sai maisterin paperit vuonna 1745. Vuosina 1755–1758 hän opetti Kööpenhaminassa, kunnes hänet valittiin Trondheimin piispaksi.

Gunnerus oli laajalti kiinnostunut luonnonhistoriasta ja keräsi huomattavan lajikokoelman Keski- ja Pohjois-Norjan matkoillaan. Vuonna 1760 hän oli perustamassa Trondheim Society seuraa, ja vuosina 1767–1773 hän toimi seuran johtotehtävissä. 1761 seura alkoi julkaista *Det Trondhiemske Selskabs Skrifter* -lehteä, nykyiseltä nimeltään *Det Kongelige Norske Videnskabers Selskabs Skrifter*. 1765 Gunnerus julkaisi lehdessä kuvauksen jättiläishaista, ja antoi sille tieteellisen nimen *Cetorhinus maximus*.

Gunnerus kirjoitti *Flora Norvegica*n (1766–1772). Hän avusti Knud Leemiä tämän teoksessa *Beskrivelse over Finmarkens Lapper* (1767), jossa hän ensimmäisenä antoi tieteellisen nimen valkoviklolle ja isolokille.

Gunnerus oli ensimmäisenä sitä mieltä, että koska revontulet johtuivat auringon toiminnasta, oli revontulia oltava myös kuussa, Venuksessa ja Marsissa.

Kasviheimo ja -suku *Gunnera* on nimetty hänen kunniakseen (Meisner).

Teokset
-------

* *Erklärung des Natur- und Völkerrechts nach den Grundsätzen des Herrn Darjes, 8 bd. 1748-52*
* *Adskillige Anmærkninger, fornemmelig i Henseende til Mineralier i Nordland og Finmarken, 1761*
* *Flora Norvegica, 1. osa Trondheim 1766, 2. osa Kööpenhamina 1772*
* *Institutiones theologiæ dogmaticæ*.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* International Plant Names Index

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Laskospoimulehti** (*Alchemilla plicata*) on ruusukasvien (Rosaceae) heimoon ja poimulehtien (*Alchemilla*) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen ja yleisesti ottaen matalakasvuinen poimulehtilaji, jonka tuntomerkkejä ovat paksut, harmaanvihreät lehdet sekä lajityypillinen karvoitus kaikissa muissa kasvin osissa paitsi kukkaperissä.

Laskospoimulehti kasvaa noin 20 cm korkeaksi ja sillä on vankka juurakko. Varsissa sekä lehtiruodeissa on ylöspäin suuntautuneita karvoja ja varret ovat karvaisia aina tyveltä ylös kukintoihin asti. Lehdet ovat pieniä, paksuja ja harmaanvihreitä tai sinivihreitä. Lehtisuonet ovat kellertäviä. Lehdissä on seitsemästä kymmeneen pyöreäkärkistä liuskaa ja jokaisen liuskan laidoilla on 9–11 melko suurta hammasta. Laskospoimulehden kukat ovat pieniä ja keltavihreitä. Kukinnot ja kukkapohjukset ovat karvaisia, mutta kukkaperät ovat täysin kaljuja. Laskospoimulehti kukkii kesä–heinäkuussa.

Laskospoimulehti kasvaa muun muassa niityillä ja tienpientareilla sekä tuoreilla tai hieman kosteilla kasvupaikoilla. Suomessa laskospoimulehteä tavataan paikoitellen lähinnä Etelä-Suomessa, mutta havaintoja on tehty eteläistä Lappia myöten. Laskospoimulehti on luokiteltu Suomessa silmälläpidettäväksi (NT) kasvilajiksi.

Laskospoimulehdessä voi esiintyä ainakin seuraavia mikrosieniä: poimulehdenruoste (*Trachyspora intrusa*), mansikanhaituhärmä (*Podosphaera aphanis*), poimulehdenlaikkusieni (*Ramularia haplospora*) ja poimulehdenlehtihome (*Peronospora alchemillae*).

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Arne A. Anderberg: Den virtuella floran: Trubbdaggkåpa (*Alchemilla plicata*) *Den virtuella floran*.  1999. Naturhistoriska riksmuseet. Viitattu 3.7.2018. (ruotsiksi) [vanhentunut linkki]
2. ↑  Raino Lampinen & Tapani Lahti: Kasviatlas 2017: Laskospoimulehti (*Alchemilla plicata*) *Kasviatlas*. Luonnontieteellinen keskusmuseo. Viitattu 3.7.2018.
3. ↑  Luopioisten kasvisto: Laskospoimulehti (*Alchemilla plicata*) *tarvitaan parempi lähde*

Aiheesta muualla
----------------

* Laji.fi: Laskospoimulehti (*Alchemilla plicata*)
* Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): *Alchemilla plicata* (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q15289073
* BioLib: 39798
* BOLD: 540845
* CoL: BJ2K
* EoL: 411899
* EPPO: ALCPK
* EUNIS: 180975
* GBIF: 3027653
* iNaturalist: 900784
* IPNI: 721145-1
* IRMNG: 10799742
* ISC: 112092
* NCBI: 478334
* Open Tree of Life: 282576
* PFI: 8288
* Plant List: rjp-9832
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:721145-1
* Tropicos: 27804017
* WFO: wfo-0001018980

 |

 |
Hyon Song-wol
**Hyon Song-wol** (kor. 현송월, *Hyeong Song-wol*; s. 1977 Pjongjang) on pohjoiskorealainen poplaulaja ja poliitikko.

Hyon on toiminut keulahahmona Pochonbon elektronisessa orkesterissa ja Moranbong-yhtyeessä. Hän johti myös Samjiyon-orkesteria, joka esiintyi vuoden 2018 talviolympialaisissa Etelä-Koreassa. Hyon on toiminut Korean työväenpuolueen keskuskomiteassa vuodesta 2017. Lisäksi hän on toiminut valtiollisen propaganda- ja agitaatiojaoksen varajohtajana Kim Yo-jongin alaisuudessa.

Hyon on esiintynyt julkisuudessa usein Kim Jong-unin seurassa, ja hänen on huhuttu olevan suhteessa tämän kanssa. Etelä-Korean tiedustelutietojen mukaan kaksikko olisi tuntenut toisensa jo nuorelta iältä. Väitetysti Kim Jong-il ei aikoinaan hyväksynyt suhdetta, jolloin Hyon meni naimisiin upseerin kanssa ja sai avioliitosta lapsen. *Chosun Ilbo* väitti Hyonin joutuneen teloitetuksi yhdentoista muun esiintyvän taiteilijan kanssa vuonna 2013, mutta Hyonin palattua julkisuuteen toukokuussa 2014 lehti pahoitteli väärää tietoaan.

Hyonin syntymävuodesta on esitetty eri lähteissä keskenään ristiriitaisia tietoja. Etelä-Korean tiedustelun mukaan Hyon kuitenkin olisi syntynyt vuonna 1977 Pjongjangissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Choi Kyung-woon, NIS Pins Down Age of N.Korean Bandleader Chosun Ilbo 31.1.2018, viitattu 23.12.2023
2. 1 2 3 4 5  Natalie O'Neill, ‘Executed’ North Korean pop star back from the dead — and by Kim Jong-un’s side New York Post 8.6.2019, viitattu 23.12.2023 (englanniksi)
3. 1 2 3  Peter Popham, Is Kim Jong-un's mystery woman a long-lost love? Independent 11.7.2012, viitattu 23.12.2023 (englanniksi)
4. 1 2  Ilkka Timonen, Poh­jois-Ko­rean vastaus etelän K-po­pil­le on Mo­ran­bong Band Kaleva 1.2.2018, viitattu 23.12.2023
5. 1 2  Tara Francis Chan, One of North Korea's most-influential women is attracting a lot of attention — which is exactly what Kim Jong Un wants Business Insider 23.1.2018, viitattu 23.12.2023 (englanniksi)
6. ↑  Darcie Draudt, The Rise of Women Leaders in North Korea 38 North 25.9.2020, viitattu 23.12.2023 (englanniksi)
7. ↑  Kim Tong-Hyung, A look at past disappearances of NKorean leaders, officials Click Orlando 28.4.2020, viitattu 23.12.2023 (englanniksi)
8. ↑  Shannah Mehidi, Hyon Song-wol ou l'offensive de charme nord-coréenne Le Figaro 11.2.2018, viitattu 23.12.2023 (ranskaksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Agnes Bernice Martin** (22. maaliskuuta 1912 Macklin, Saskatchewan, Kanada – 16. joulukuuta 2004 Taos, New Mexico, Yhdysvallat) oli amerikkalainen taiteilija. Hän oli merkittävä abstraktin taiteen edustaja, joka tunnetaan erityisesti minimalistisista maalauksistaan.

Martin syntyi Kanadassa ja vietti suurimman osan elämästään Yhdysvalloissa. Martinin taideura kukoisti 1950- ja 1960-luvuilla, ja hänen työnsä vaikutti voimakkaasti abstraktiin ekspressionismiin ja minimalismiin.

Elämä
-----

Martin syntyi Kanadan maaseudulla Saskatchewanissa ja kasvoi Vancouverissa. Hän muutti 20-vuotiaana Yhdysvaltoihin opiskelemaan ja suoritti taiteen opettajan tutkinnon New Yorkissa Columbian yliopistossa. 

Martin asettui asumaan taiteilijalueelle Lower Manhattanille, missä hän tutustui Mark Rothkoon, Barnett Newmaniin, Ad Reinhardtiin, Ellsworth Kellyyn ja Georgia O’Keeffeen. Martin pystyi galleristi Betty Parsonsin tuen ansiosta muuttamaan asumaan New Yorkiin pysyvästi. Hän piti ensimmäisen yksityisnäyttelynsä Parsonsin galleriassa vuonna 1958. 

Kun Martinin ateljeen vuokrasopimus päättyi yhdeksän vuoden kuluttua, hän jätti omaisuutensa ja lähti autolla kiertomatkalle Kanadan ja läntisen Yhdysvaltojen ympäri ja asettu matkan päätyttyä Cubaan New Mexicoon. Muutettuaan New Mexicoon hän lopetti maalaamisen seitsämäksi vuodeksi ja keskittyi adobe-talon rakentamiseen itselleen, zenin ja taolaisuuden opiskeluun sekä kirjoittamiseen. 

1970-luvun alussa hän palasi maalaamisen pariin ja aloitti sarjan maalauksia, jotka hän esitteli vuonna 1975. 

Martin muutti vanhainkotiin Taosiin New Mexicoon vuonna 1993. Hän kuoli siellä 92-vuotiaana.

Martin valittiin vuonna 1989 Yhdysvaltain taideakatemiaan (American Academy and Institute of Arts and Letters), ja vuonna 1998 hän sai arvostetun National Medal of Arts -mitalin. Vuonna 1991 hän julkaisi kirjan *Writings* ajatuksistaan taiteesta.

Lähteet
-------

1. ↑  Moma artists: Agnes Martin *moma.org*.
2. ↑  Agnes Martin | Abstract Expressionism, Minimalism, Grid Paintings *britannica.com*.  12.12.2023. Viitattu 25.12.2023. (englanniksi)
3. 1 2  Agnes Martin *The Guggenheim Museums and Foundation viitattu=2023-12-25*.  (englanniksi)
**Alice Parker** (16. joulukuuta 1925 Boston, Massachusetts – 24. joulukuuta 2023) oli yhdysvaltalainen säveltäjä, sovittaja ja kuoronjohtaja. Hän tuli kansainvälisesti tunnetuksi kuoromusiikistaan.

Parker valmistui Smith Collegesta ja Juilliard Schoolista. Vuonna 1985 hän perusti voittoa tavoittelemattoman Melodious Accord, Inc. -järjestön, joka on muun muassa järjestänyt kuorokonsertteja ja rahoittanut työpajoja, symposiumeja, muuta koulutusta ja esiintymisiä. Parker myös teki levytyksiä 16-äänisen kuoro Musicians of Melodious Accordin kanssa. Hän toimi Chorus American hallituksessa ja oli Hymn Society in the United States and Canadan Fellow. Parker sai monia kunniatohtorin arvoja, Smith Collegen mitalin, vuoden 2013 Robert Shaw -palkinnon ja vuoden 2015 Harvard Glee Club Foundation -mitalin. American Guild of Organists nimesi hänet vuonna 2000 vuoden ansioituneeksi säveltäjäksi. Parker teki opetustyötä Westminster Choir Collegen kesäkursseilla.

Parker teki monissa hymneissä, spirituaaleissa ja yhdysvaltalaisten kansanlaulujen sovituksissa yhteistyötä Robert Shaw'n kanssa. Hänen tuotantoonsa kuuluu myös oopperoita, laulusarjoja, kantaatteja ja kamarimusiikkia. Parkerin viimeinen sävellys *On the Common Ground* kantaesitettiin Minneapolisissa vuonna 2020. Parker julkaisi myös musiikkiaiheisia kirjoja, joihin kuuluivat *The Anatomy of Melody* (2006) ja *The Answering Voice* (2014). Hänen esseekokoelmansa *Melodious Accord: Good Singing in Church* ilmestyi toisena painoksena vuonna 2013.

Parker sai viisi lasta miehensä Thomas Pylen (k. 1976) kanssa. Hän kuoli 98-vuotiaana.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Neal Justin, Choral music legend Alice Parker, a longtime Minnesota favorite, dies at 98 Star Tribune 27.12.2023, viitattu 27.12.2023 (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5 6 7  Alice Parker Hope Publishing Company, viitattu 27.12.2023 (englanniksi)
3. ↑  Alice Parker AllMusic, viitattu 27.12.2023 (englanniksi)
4. ↑  Alice Parker GIA Publications, viitattu 27.12.2023 (englanniksi)
5. 1 2 3 4 5  Alice Parker ECS Publishing Group, viitattu 27.12.2023 (englanniksi)
**David Daniels** (s. 12. maaliskuuta 1966 Spartanburg, Etelä-Carolina, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen oopperalaulaja, äänialaltaan kontratenori. Häntä pidetään alalla yhtenä parhaista, joskus jopa parhaana.

Nuoruus
-------

Danielsin vanhemmat ovat laulunopettajia, äiti sopraano, isä baritoni. Hän aloitti laulamisen poikasopraanona ja siirtyi äänen kypsyessä tenoriksi. Hänen isänsä Perry Daniels oli Spartanburgissa toimivan Converse Collegen musiikkioppilaitoksen yhteydessä toimivan Brevard Music Centerin merkittäviä jäseniä. Hän opiskeli musiikkia Cincinnati College Conservatory of Music. Hän ei ollut tyytyväinen saavutuksiinsa tenorina, joten hän ryhtyi jatko-opintojensa aikana Michiganin yliopistossa laulamaan kontratenoria.

Ura
---

Daniels ensiesiintyminen tapahtui 1992. Hän sai 1997 Richard Tucker -palkinnon. 1999 hän esiintyi ensi kerran Metropolitan-oopperassa "Seston" roolissa *Julius Caesarissa*. Händel sävelsi rooleja aikansa kastraattitähdille, ja Danielsin ohjelmistoon kuuluu nykyisin Julius Caesarin lisäksi muitakin merkittäviä Händelin rooleja, kuten Arsace komediassa *Partenope*, nimirooli *Tamerlanossa* ja Arsamene *Xerxeessä*. Baijerin valtionoopperassa Münchenissä hän esiintyi nimirooleissa *Rinaldossa* ja *Orlandossa* sekä Davidina oopperassa *Saul*. Hän on lisäksi tulkinnut Ottonen roolin Monteverdiin oopperassa *L'Incoronazione di Poppea*. Vivaldin oopperassa *Bajazet* hän on laulanut Tamerlanon roolin.

Daniels on laajentanut ohjelmistoaan kontratenoreihin usein liitetyistä barokkirooleista ja esittänyt Oberonia Benjamin Brittenin *Midsummer Night's Dreamissa* Metropolitanissa ja Orfeoa Gluckin oopperassa *Orfeo ed Euridice* Royal Opera Housessa Covent Gardenissa.

Theodore Morrisonilla on tekeillä ooppera, jonka aiheena on Oscar Wilde. Nimiosa on sävelletty erityisesti Danielsille. Oopperan ensi-ilta on 2013 Santa Fessä.

Taidelaulua
-----------

Oopperan lisäksi Daniels pitää myös resitaaleja. Hän on koonnut ohjelmiston, johon kuuluu sellaisia 1700- ja 1800-luvun taidelauluja, joita ei usein liitetä kontratenoreihin. Säveltäjinä ovat muun muassa Berlioz ja Poulenc. Hän on levyttänyt Berliozin laulusarjan *Nuits d'été*, jota hän itse pitää onnistuneena, vaikka kriitikot suhtautuivat siihen nuivasti.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Hannu-Ilari Lampila: Kontratenori ei halua esittää naista.  *Helsingin Sanomat*, 3.10.2009, s. C5.

Aiheesta muualla
----------------

* David Danielsin sivusto
* David Danielsin haastattelu Parterre boxissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* BMLO
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**James Hargreaves** (noin 1720 – 22. huhtikuuta 1778) oli kankaankutoja, puuseppä ja keksijä Lancashiressä Englannissa. Hargreavesin keksintönä pidetään Kehruu-Jennyä vuodelta 1764, josta Richard Arkwright patentoi vuonna 1769 "vesi-rukkina" tunnetun kehruukoneen. Näiden pohjalta Samuel Crompton loi myöhemmin "spinning mule" -nimellä tunnetun kehruukoneen. Kehruu-Jenny oli yksinkertainen puusta rakennettu kone, jossa yhdistyi useita värttinöitä. Se teki kahdeksan ihmisen työt.

Kehruu-jennyn malli museossa Wuppertalissa Saksassa
Hargreavesista ei tiedetä paljoa. Hän eli Lancashiressä, meni nuorena naimisiin ja sai 12 lasta. Hänestä ei tunneta edes kuvaa. Hänen osansa oli olla teollisen vallankumouksen köyhin ja epäonnekkain hahmo.*kenen mukaan?* Keksintöjensä kotiteollisuuskehrääjille aiheutuneen uhan vuoksi Hargreaves joutui vihaisten paikallisten asukkaiden hyökkäyksen kohtaiksi ja he polttivat kaksikymmentä puolivalmista Kehruu-Jennyä ja melkein kaikki työkalut. Tämän seurauksena Hargreaves vaihtoi hetkeksi työnsä kirjanpitäjäksi. Kehruu-Jennyn ja siitä kehitettyjen versioiden avulla kehrätyn langan määrä kasvoi vuoteen 1785 noin kolmikymmenkertaiseksi verrattuna aikaan ennen keksinnön käyttöönottoa. Hargreaves sai patentin keksinnölleen 1770, mutta Arkwright oli jo ennen sitä kopionut sen eikä Hargreaves saanut keksinnöstään paljoa tuloja.

Lähteet
-------

1. ↑  James Hargreaves, or James Hargraves Encyclopedia Britannica Online
2. ↑  Bryson, Bill: *Sisään! Lyhyt historia lähes kaikesta kotona*, s. 432–434. Suomentanut Beck, Laura ja Kontro, Tarja. WSOY, 2011. ISBN 978-951-0-36967-8.

Asiasta muualla
---------------

* Essay from www.cottontimes.co.uk/ (Arkistoitu – Internet Archive). (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
	+ 2

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Taiteenala | 
* ULAN

 |

 |
**David Gonzalvez** (s. 29. lokakuuta 1987 Marietta, Georgia) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan takamies. Hän on pelannut ammattilaisena muun muassa Saksan, Alankomaiden, Suomen ja Itävallan pääsarjoissa ja on voittanut Alankomaiden, Suomen ja Itävallan mestaruuden.

Elämä ja ura
------------

Gonzalvez pelasi yliopistokoripalloa Richmondin yliopiston joukkueessa vuosina 2006–2010.

Yliopistouransa jälkeen Gonzalvez siirtyi ammattilaiseksi Eurooppaan. Hän aloitti ammattilaisuransa Ranskan toiseksi korkeimmalta sarjatasolta. Kevään 2011 hän pelasi Itävallan pääsarjajoukkue Oberwart Gunnersissa voittaen maan mestaruuden. Alankomaissa hän voitti Den Boschissa maan mestaruuden vuonna 2012 ja maan supercup-mestaruuden vuonna 2013. Hänet valittiin vuosina 2012 ja 2014 Alankomaiden pääsarjan tähdistöotteluun, ja vuonna 2012 hän oli sarjan riistokuningas.

Kaudeksi 2014–2015 Gonzalvez siirtyi Suomen pääsarjassa pelanneeseen Namika Lahteen. Seuraavan kauden hän edusti saman sarjan Kouvoja voittaen Suomen mestaruuden. Seuraavat kaksi kautta Gonzalvez pelasi Saksassa. Hän palasi Kouvoihin syksyllä 2018 ja pelasi seurassa seuraavat kaksi kautta. Kesäkuussa 2020 Gonzalvez siirtyi yhden kauden mittaisella sopimuksella Tampereen Pyrintöön. Siirron myötä hän pääsi asumaan samassa kaupungissa opiskelevan vaimonsa kanssa.

Saavutuksia
-----------

* Alankomaiden mestaruus 2012
* Suomen mestaruus 2016
	+ SM-hopeaa 2019
* Itävallan mestaruus 2011

Lähteet
-------

* David Gonzalvez Suomen Koripalloliitto
* David Gonzalvez College Stats College Basketball at Sports-Reference.com (englanniksi)
* Profiili Richmond Spiders (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  College Basketball at Sports-Reference.com
2. ↑  David Gonzalvez – Suomen Koripalloliitto
3. ↑
4. ↑
5. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* David Gonzalvez basketball profile eurobasket.com (englanniksi)
* Profiili RealGM (englanniksi)

  

Tampereen Pyrintö – Korisliiga 2021–2022
5 Pihlajamäki |
7 Leppänen |
9 L. Kilpinen |
10 Heinonen |
12 Gonzalvez |
14 Lehtonen |
16 Peltokangas |
Valmentaja Sopanen
**Kristiansund** (aikaisemmin *Christianssund* ja *Fosna*) on kunta ja kaupunki Länsi-Norjassa Møren ja Romsdalin läänissä. Kaupunki on rakennettu kolmelle saarelle, joiden yhteispinta-ala on 22 km². Nimi on peräisin Tanskan kuningas Kristian VI:lta, joka oli kuninkaana paikkakunnan saadessa kaupunkioikeudet (norj. *kjøpstad*) vuonna 1742. Sitä ennen paikkakunta tunnettiin nimellä Fosna, jota monet käyttivät aina 1900-luvulle saakka. Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan Kristiansundin kunnassa oli 24 131 asukasta.

Historia
--------

Paikalta on löydetty asutuksen jälkiä, jotka on ajoitettu vuoteen 6000 eaa. Ennen kaupunkioikeuksien saantia 1742 paikkakunta oli Trondheimin ja Bergenin alainen kauppapaikka ja luotsiasema (norj. *ladested*) 1600-luvulla. Kapakalan tuotanto ja vienti olivat tuolloin pääelinkeinoina. Tutkimusmatkailun ja vientituotanon ansiosta kaupungista kasvoi merenkulkupaikka, jolla oli oma laivasto. 

Saksalaiset lentokoneet tuhosivat kaupungin 1940, minkä jälkeen kaupunki sai modernimman ja värikkäämmän yleisilmeen jälleenrakennuksen yhteydessä. Vuonna 1964 Gripin kunta ja Nordlandetin saari liittyivät kuntaan. Frein kunta liittyy Kristiansundiin 2008.

Elinkeinoelämä ja kulttuuri
---------------------------

Kalastus ja kalatuotteiden jalostus ovat perinteisesti olleet pääelinkeinoja. Valtaosa Norjan troolareista on rakennettu Kristiansundissa. Kaupunki on myös logistiikan ja kalastuslaivaston huollon keskus. Pohjanmeren öljykenttien huoltotoiminta on tärkeä elinkeino, joten Statoil, Shell ja Hydro pitävät toimipisteitään kaupungissa.

Kristiansundin suomalainen ystävyyskaupunki on Kokkola.

Matkustajavene Kirkelandetin laiturilla, mistä näkymä Kristiansundin keskustaan

Liikenneyhteydet
----------------

Kvernbergetin lentokenttä kaksi kilometriä kaupungin keskustasta on tärkeä solmukohta öljyteollisuudelle. Kaupungista on myös nopea laivayhteys Trondheimiin. Eurooppatie E-39 yhdistää kaupungin Moldeen etelässä ja Trondheimiin idässä. Eräs maailman vanhimmista yhtäjaksoisesti toimineista julkisista liikenneyhtiöistä, *Sundbåtan*, on kuljettanut ihmisiä salmen yli Kristiansundiin vuodesta 1876.

Norjan lentoasemilla paikkakunnan nimi kirjoitetaan usein muotoon *Kristiansund N* erotukseksi Kristiansandin kaupungista (jonka perään puolestaan usein liitetään S-kirjain).

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  *NAF Veibok*, s. 583. Oslo: Norges Automobil-Forbund, 2006. ISBN 82-7167-116-2. NAF kotisivut. (norjaksi)
2. ↑  Population in municipalities 1 January  13.3.2013. Statistisk sentralbyrå.  Arkistoitu 15.10.2013. Viitattu 12.9.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kristiansund** Wikimedia Commonsissa

  

Møren ja Romsdalin läänin kunnat

* Aukra
* Aure
* Averøy
* Fjord
* Giske
* Gjemnes
* Hareid
* Herøy
* Hustadvika
* Kristiansund
* Molde
* Rauma
* Sande
* Smøla
* Stranda
* Sula
* Sunndal
* Surnadal
* Sykkylven
* Tingvoll
* Ulstein
* Vanylven
* Vestnes
* Volda
* Ørsta
* Ålesund

Norjan läänit | Norja
**Yzma** (äännetään Isma) on elokuvassa Keisarin uudet kuviot esiintyvä fiktiivinen hahmo. Yzma on Keisari Kuzcon neuvonantaja ja kasvatti-äiti. Yzmalla on myös kiinnostusta alkemiaan ja hänellä on salainen laboratorio, jonne pääsee kääntämällä oikeanpuoleista kahvaa. Yzma on ilmeisesti hullu tiedenainen, vaikka hän itse pitää itseään velhottarena. Yzma on valmistanut laboratoriossaan useita juomia, jotka muuttavat juojansa joksikin eläimeksi. Yzmalla on apulaisenaan vähä-älyinen ja lihaksikas mies Kronk. Yzma on luonteeltaan julma, mutta hieman koominen. Yzma pitää itse itseään kauniina, vaikka Kuzcon mukaan Yzma muistuttaa ulkonäöltään petolinnun peräsintä ja on elävä todiste dinosaurusten olemassaolosta. Yzma inhoaa Kuzcoa ja haluaa syrjäyttää hänet vallasta.

Elokuvassa Kuzco erottaa Yzman tämän yritettyä tehdä Kuzcon työtä. Tästä suivaantuneena Yzma päättää hankkiutua eroon Kuzcosta ja yrittää myrkyttää hänet, mutta Kronk antoikin hänelle vahingossa juomaa, joka muutti Kuzcon laamaksi. Yzma käski Kronkia viemään Kuzcon pois, mikä jälkeen hän julisti itsensä hallitsijaksi. Myöhemmin Kuzcon palattua Yzma yritti estää häntä saamasta vasta-ainetta, joka muuttaisi Kuzcon takaisin ihmiseksi, mutta muuttuikin vahingossa itse kissaksi. Elokuvan jatko-osassa Keisarin uudet kuviot 2: Kronkin uudet kuviot Yzma oli palannut takaisin ihmiseksi ja myi vanhuksille valejuomaa, jota väitti nuoruuseliksiiriksi. Kronkin paljastettua huijauksen ja vanhusten jahdatessa Yzmaa tämä muutti itsensä jänikseksi paetakseen, mutta kondori sieppasi Yzman pesäänsä, jossa ollet munat kuoriutuivat ja yrittivät hyökätä Yzman kimppuun.

Televisiosarjassa Keisarin uusi koulu Yzma oli naamioitunut Amzy-nimiseksi rehtoriksi Kuzco-opisto nimiseen kouluun. Sarjassa esitettiin myös Yzman äiti Azma ja veljenpojat Zim ja Zam. Sarjassa Yzma on kokeillut lukuisia keinoja vallan anastamiseksi, mutta yksikään niistä ei ole onnistunut. Yzma esiintyi myös Mikin klubi-sarjan jaksossa "Pluto vs. Figaro".

Descendants-romaanissa kerrotaan, että Yzma on karkotettu Isle of the Lostille ja hänellä on tytär Yzla ja poika Zevon, joka esiintyi Descendants: Wicked World animaatiosarjassa.
**Orvaskesi** eli epidermi (*epidermis*) on selkärankaisten ihon uloin kerros.

Orvaskeden tehtävä
------------------

Orvaskesi toimii ihmisen suojana ulkomaailmaa vastaan. Sen happamuus, solujen väliset liitokset (junktionaalinen kompleksi) ja mikrofloora suojaavat elimistöä pieneliöiltä. Lisäksi talirauhasten erittämä tali estää vesiliukoisia aineita tunkeutumasta epiteelin läpi. Orvaskeden kautta poistuu myös pieni määrä kuona-aineita esimerkiksi ihon hilseillessä ja ihon hikirauhasten kautta.

Orvaskeden rakenne
------------------

Orvaskesi on paksuudeltaan 0,05–0,20 mm. Se on kerrostunutta keratinisoitunutta levyepiteeliä, joka kestää hyvin kulutusta. Karvattomilla ja erityisesti kuluvilla ihoalueilla (kämmenet ja jalkapohjat) orvaskesi on paksumpi kuin alueilla, joilla on ihokarvoja. Orvaskedessä ei ole lainkaan verisuonia, vaan se saa ravintonsa diffuusion välityksellä runsassuonisen verinahan verisuonista. Samalla kun ravintoaineita siirtyy orvasketeen, kuona-aineita poistuu verisuoniin. 

Ihmisen orvaskeden uloin kerros muodostuu marraskedestä, joka koostuu kuolleista keratinosyyteistä. Marraskeden alla on eläviä soluja sisältäviä kerroksia: kirkassolukerros, jyväiskerros, okasolukerros sekä tyvisolukerros. 

Tyvisolukerroksessa eli tyvikerroksessa on kantasoluja, joista muodostuu jatkuvasti uusia ihosoluja. Nämä ihosolut edelleen jakautuvat ja siirtyvät kohti ihon pintaa. Epiteeliä kohti kulkiessaan niihin kerääntyy rikkipitoista keratiini-proteiinia. Solut elävät noin kuukauden ja kuolevat pintaa lähestyessään. Kuolleet solut muodostavat ihon uloimman osan, sarveiskerroksen eli marraskeden, joka on eräänlainen ihon kulutuspinta. Sen pinnasta irtoaakin jatkuvasti soluja hilseenä samalla, kun uusia syntyy kantasoluista, joten koko orvaskesi uudistuu jatkuvasti. 

Ihonvärin määräävät orvaskeden alimmassa kerroksessa olevat pigmentti- eli värisolut, melanosyytit, jotka erittävät ihoon melaniinia. Tummaihoisten ihossa on enemmän melaniinia kuin vaaleaihoisten. Melanosyytit suojaavat elimistöä ultraviolettisäteilyltä erittämällä melaniinia. Melaniinia on myös silmän värikalvossa eli iiriksessä sekä silmän pohjan pigmenttiepiteelissä, joka estää valon heijastumista takaisin silmästä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Hiltunen, Holmberg, Jyväsjärvi, Kaikkonen, Lindblom-Ylänne, Nienstedt, Wähälä: *Galenos - Johdanto lääketieteen opintoihin*, s. 476. Helsinki: WSOYpro, 2010. ISBN 978-951-0-33085-2.
2. 1 2  Haug, Sand, Sjaastad: *Ihmisen fysiologia*, s. 148. Porvoo: WSOY, 1999. ISBN 951-0-19882-x.
**Alfons Eder** (27. marraskuuta 1927 Uttendorf – 8. marraskuuta 2019 Wels) oli itävaltalainen graafikko, joka työskenteli pitkään Suomessa. Wienin taideakatemiassa opiskellut Eder saapui Suomeen työharjoitteluun vuonna 1952, jonka jälkeen hän työskenteli muun muassa Elannon mainostoimistossa sekä WSOY:n graafikkona. 1970-luvun alussa Eder muutti perheineen takaisin Itävaltaan, mutta vietti kesät edelleen Suomessa.

Ederin tunnetuimpia töitä ovat Karjala-oluen alkuperäinen etiketti sekä Väinö Linnan *Täällä Pohjantähden alla* -trilogian kirjojen kansikuvat. Eder suunnitteli kirjankansia kaikille suurimmille suomalaisille kustantajille, erityisesti WSOY:lle ja Otavalle. Hän teki kansikuvat muun muassa useisiin WSOY:n Kolibri-kirjaston ja Weilin+Göösin Weilin+Göösin kirjaston sekä joihinkin Tammen Keltaisen kirjaston kirjoihin. Hän voitti vuonna 1963 Edinburghissa järjestetyssä kansainvälisessä kilpailussa palkinnon suunnittelemastaan kansikuvasta Alphonse Daudet’n novelli­kokoelmaan *Kirjeitä myllyltäni*. Lisäksi Eder suunnitteli muun muassa teatterijulisteita Suomen Kansallisteatterille ja Tampereen Työväen Teatterille.

Ederin puoliso on tanssitaiteilija ja -pedagogi Raija Eder (os. Tahvanainen).

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Eder, Raija: Alfons Eder 1927–2019  19.12.2019. Helsingin Sanomat. Viitattu 14.2.2020.
2. ↑  Ville Hänninen: *Kirjan kasvot: sata vuotta suomalaisia kirjankansia*, s. 143, 173–174. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, Helsinki 2017.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
**Valkoisen jumalan tyttäret – Marilainen nainen ja modernisaatio** on Ildikó Lehtisen toimittama kansatieteen alaan lukeutuva tietokirja, joka käsittelee suomensukuisen kansan, marien, naisten arkielämää 2000-luvun alussa. Teoksen marinkielinen nimi on Ош Юмын ÿдырышт-влак. Марий ÿдырамаш модернизаций корнышто.

*Valkoisen jumalan tyttäret* kertoo marilaisten naisten arjesta Untšon kylässä Marinmaan tasavallassa 2000-luvun Venäjällä. Aihetta lähestytään kansatieteen näkökulmista, ja teokseen koottuja kirjoituksia yhdistää kenttätyömenetelmä. Kirja valottaa marilaista identiteettiä, etnisen uskonnon merkitystä jokapäiväisessä elämässä ja muutoksia naisen asemassa. Kirjan artikkelit käsittelevät häämenoja nuoren naisen kannalta, arjen toimintoja ja naisten pukuja puhtauden näkökulmasta, vainajainjuhlaa, sukupuolitettua tilaa ja valokuvien välittämää mielikuvaa. Kirjoittajat ovat kansatieteen tutkijoita Suomesta ja Marinmaan tasavallasta. Teoksessa on runsaasti kuvia, ja se on kaksikielinen eli suomen- ja marinkielinen. Suomalais-ugrilaisen kansatieteen alalla teos erottuu sikäli, että kirjan tutkimuskohde painottuu nykyaikaan. Teos on myös ensimmäinen gendertutkimus marilaisesta kulttuurista.

Lähteet
-------

Malline:Vitteet

1. 1 2  Valkoisen jumalan tyttäret. Marilainen nainen ja modernisaatio. Ош Юмын ÿдырышт-влак. Марий ÿдырамаш модернизаций корнышто · Suomalais-Ugrilainen Seura *www.sgr.fi*. Viitattu 15.12.2023.
**Hintakaari** on suomalainen halpatavarataloketju, jolla on viisi myymälää. Ketjun ensimmäinen kauppa avattiin vuonna 1996 Hämeenkyröön.

Hintakaaren taustayhtiönä toimii Lepistö Group. Vuonna 2021 yritys työllisti noin 50 henkilöä, johon on laskettu mukaan myös kausityöntekijät. Lepistö Groupin liikevaihto oli 13 miljoonaa euroa vuonna 2022.

Toiminta
--------

Aimo Lepistö perusti vuonna 1996 ensimmäisen Hintakaari-myymälän Hämeenkyrön Kyröskoskelle. Ketju on laajentunut esimerkiksi yritysostojen kautta hankkimalla muun muassa porilaisen Talousmarkan liiketoiminnan. Hintakaaren vetovastuu siirtyi vuonna 2021 Aimo Lepistön lapsille Sami Lepistölle, Sari Lepistölle ja Satu Lepistölle.

Hintakaarella oli myymälä myös Eurassa, mutta rakennus paloi keväällä 2017. Poliisi epäili, että liikekeskuksen tulipalo oli tahallaan sytytetty.

Vuonna 2020 yritys ilmoitti, että se avaa toimipisteen Kuljun kartanossa. Samalla kerrottiin myös Kyröskosken myymälän sulkemisesta. Kuljun kartanon tiloissa toimi vuosina 1979–2018 Löytötavaratalo, joka ajautui konkurssiin. 5600 neliön kokoinen Kuljun kartanon kauppa on Hintakaaren suurin myymälä.

Nykyiset myymälät ja valikoima
------------------------------

Hintakaarella on myymälät Hämeenkyrössä, Porissa, Lempäälässä, Loimaalla ja Kouvolassa. Ketjun liikkeissä myydään esimerkiksi rakennus- ja autotarvikkeita, kodin ja vapaa-ajan tuotteita, huonekaluja, pihatarvikkeita ja kulkuneuvoja.

Tulipalossa tuhoutuneet kaupat
------------------------------

* Eura, 5/2017

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Markus Kuokkanen: Halpakeisarin hämmentävä valtakunta siirtyi kruununperijöille — Eurassa perääntymään joutuneen Hintakaaren tarina alkoi pienestä kyläkaupasta *Satakunnan Kansa*.  21.3.2021. Viitattu 28.9.2023.
2. ↑  Lepistö-Group Oy liikevaihto ja yritystiedot *vainu.io*. Viitattu 28.9.2023.
3. 1 2  Sari Rautanen: Kuljun kartanon uudet yrittäjät havittelivat kartanoa viisi vuotta, sitten eteen tuli yllättävä yhteydenotto – "Uskomme tähän kuin vuoreen" *Aamulehti*.  26.5.2020. Viitattu 28.9.2023.
4. ↑  Tomi Tuomi: Tuhoutuneen liikekeskuksen yritykset haluaisivat jatkaa Eurassa – "sopivaa tilaa ei kunnasta löydy" *Satakunnan Kansa*.  22.5.2017. Viitattu 28.9.2023.
5. ↑  Harri Aalto: Poliisin epäilyt vahvistuivat: Euran liikekeskuspalossa epäillään rikosta *Satakunnan Kansa*.  4.9.2017. Viitattu 28.9.2023.
6. ↑  Essi Lehto, Henriikka Korte: Halpakauppa avaa legendaarisella paikalla Lempäälässä, edellinen yrittäjä konkurssiin 1,5 vuodessa – "Olemme siirtäneet 600 lavaa Kuljuun" *Aamulehti*.  16.2.2020. Viitattu 28.9.2023.
Kalifornian osavaltion sinetti
**Kalifornian sinetti** (engl. *Great Seal of California*) on Yhdysvaltain Kalifornian osavaltion tunnus lipun ohella. Sen hyväksyi Kalifornian tunnukseksi *California Constitutional Convention* vuonna 1849 ja nykyiseen asuunsa se muokattiin 1937.

Sinettiin on kuvattu roomalaisen mytologian viisauden jumalatar Minerva seuranaan osavaltion tunnuseläin ruskeakarhu. Viinirypäleet symboloivat osavaltion viinintuotantoa ja viljalyhde maataloutta, yhtä osavaltion tärkeintä talouden haaraa. Kaivosmies symboloi Kalifornian kultaryntäystä ja osavaltion kaivosteollisuutta, kun taas laivat symboloivat osavaltion taloudellista mahtia. Vaakunan taustan voidaan olettaa kuvaavan San Franciscon lahtea tai Sacramento-jokea ja Sierra Nevada -vuoristoa. Sinetin yläosassa oleva *Eureka*, *Olen löytänyt (sen)!*, on osavaltion motto.

Lähteet
-------

1. ↑  State Symbols  2020. California State Library. Viitattu 26.7.2022. (englanniksi)
2. ↑  California State Seal: Great Seal of California  2022. ereferencedesk.com. Viitattu 26.7.2022. (englanniksi)
3. ↑  California State Seal  2022. statesymbolsusa.org. Viitattu 26.7.2022. (englanniksi)
4. ↑  Great Seal Implies State Approval  2022. California Secretary of State. Viitattu 26.7.2022. (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 

Yhdysvaltain osavaltioiden sinetit

* Alabama
* Alaska
* Arizona
* Arkansas
* Colorado
* Connecticut
* Delaware
* Etelä-Carolina
* Etelä-Dakota
* Florida
* Georgia
* Havaiji
* Idaho
* Illinois
* Indiana
* Iowa
* Kalifornia
* Kansas
* Kentucky
* Louisiana
* Länsi-Virginia
* Maine
* Maryland
* Massachusetts
* Michigan
* Minnesota
* Mississippi
* Missouri
* Montana
* Nebraska
* Nevada
* New Hampshire
* New Jersey
* New York
* New Mexico
* Ohio
* Oklahoma
* Oregon
* Pennsylvania
* Pohjois-Carolina
* Pohjois-Dakota
* Rhode Island
* Tennessee
* Texas
* Utah
* Vermont
* Virginia
* Washington
* Wisconsin
* Wyoming
**Wamba** oli visigoottien kuningas vuosina 672–680. Wamba oli kyvykäs hallitsija, joka pyrki uudistamaan sotaväkeä, mutta hänet syrjäytettiin vuonna 680, mikä johti paheneviin ongelmiin visigoottien valtakunnassa.

Wamba kuuluu niihin historiallisiin henkilöihin, joista on paljon legendoja, mutta vähän historiatieteellisesti todistettuja faktoja.

Legendoja
---------

Wamba valitaan visigoottien kuninkaaksi. Francisco de Paula Van Halenin maalaus vuodelta 1843.
Kuningas Wamban elämään liitetään tarinoita hänen tulostaan kuninkaaksi että hänen vanhuudestaan. Legendojen mukaan Wamba oli hyvä kuningas, jonka hallituskaudella kaikki olivat onnellisia, elinkeinot kukoistivat, eikä pahuus saanut jalansijaa valtakunnassa. 

Tarinoiden mukaan Wamba ei halunnut lainkaan kuninkaaksi. Vanha kuningas oli kuollut eikä hänelle oltu löydetty seuraajaa. Uuden kuninkaan valitsijat tulivat tulokseen, että Wamban pitäisi olla kuningas. Wamba löydettiin kyntämästä peltoa ja kuninkaan vaalin tehneet ilmoittivat, että häntä odotetaan jo ryhtymään kuninkaaksi. 

Wamba kehoitti valtuuskuntaa menemään muualle, sillä hänen mielestään mikään ei ollut tärkeämpää kuin pellon kyntäminen. Valtuuskunnan mielestä Wamba oli joko pyhimys tai idiootti. Wamba kieltäytyi itsepintaisesti tarjouksesta ja yksi valtuuskunnan jäseni hermostui, veti esiin miekkansa ja sanoi, että mies menettää kohta sekä päänsä etttä kuninkuuteensa. Nyt Wamba alistui ja seurasi valtuuskuntaa Toledoon. 

Kuninkaana Wamba oli vailla vertaa. Ikä toi hänelle aina vain enemmän viisautta. Hän tiesi mitä häneltä odotettiin ja toimi aina tilanteen herrana. Pääkaupunkiinsa Toledoon hän rakennutti uuden muurin ja palatsin, joka on jo kauan sitten kadonnut. Kansa rakasti vanhaa ja viisasta kuningastaan. 

Kerrotaan, että kun Wamba oli vanhus, kunnianhimoinen aatelinen nimeltä Paul yritti anastaa kuninkuuden. Hän keräsi sotajoukon ja ryhtyi taistelemaan Wambaa vastaan. Paul hävisi ja goottien lakien mukaan hänet olisi nyt pitänyt mestata. Wamba määräsi, että kapinan johtajalle leikataan tonsuuri. Goottien lakien mukaan Paul oli nyt munkki, eikä voinut olla päällikkö eikä kuningas. 

Legendan mukaan Wamba syrjäytettiin petoksen avulla. Kun kuningas oli nukkumassa, kuniianhimoinen nuori aatelismies Erwig ajeli kuninkaan päähän tonsuurin. Visigoottien lakien mukaan Wamba oli nyt munkki, eikä voinut olla kuningas. Erwig väitti Wamban halunneen tätä, mutta pahat kielet väittivät tämän juottaneen kuninkaalle unijuomaa. Lopputulos oli kuitenkin se, että Erwigistä tuli kunigas ja Wamba meni luostariin. Tarinoiden mukaan Wamba eli viimeiset vuotensa luostarissa tyytyväisenä. 

Wamban sisaren poika Egica meni Erwigin tyttären kanssa naimisiin ja seurasi appiukkoaan kuninkaana.

Lähteet
-------

* Kari, Risto: Historian ABC 6 – Kaikkien aikojen valtiot. Tammi 2001. ISBN 951-31-1098-2

### Viitteet

1. ↑  Spain - The Visigothic kingdom *Britannica Academic, Encyclopædia Britannica*. Encyclopædia Britannica Inc. Viitattu 3.12.2018. (englanniksi)
2. ↑  Kari 2001, s. 146
3. 1 2 3 4 5 6 7
**Media- ja viestintätieteellinen seura Mevi ry.** (aikaisemmin **Tiedotusopillinen yhdistys TOY**) on vuonna 1974 perustettu joukkoviestinnän ja median tutkijoiden järjestö. Sen kotipaikka on Tampere ja toimialueena koko Suomi.

Media- ja viestintätieteellinen seura Mevi ry. edistää joukkoviestinnän ja median tutkimusta tiedeyhteisössä ja sen ulkopuolella. Yhdistys pitää yhteyttä alan suomalaisiin ja ulkomaisiin tutkijoihin, järjestöihin ja tutkimuslaitoksiin. Yhdistys seuraa Suomen viestintäoloja ja alan tutkimus- ja koulutuspolitiikkaa. Lisäksi yhdistys osallistuu joukkoviestinnästä ja mediasta käytävään julkiseen keskusteluun.

Yhdistys kuuluu Tieteellisten seurain valtuuskuntaan. Lisäksi yhdistys on Kultti ry:n eli Kulttuuri-, mielipide- ja tiedelehtien liiton sekä Tiedekustantajien liiton jäsen. Yhdistys on myös jäsen kansainvälisessä media- ja joukkoviestintätutkimuksen yhdistyksessä IAMCR:ssä sekä eurooppalaisessa viestinnän tutkimuksen ja opetuksen yhdistyksessä ECREA:ssa.

Suomen elokuvatutkimuksen seuran ja Prologos ry:n kanssa yhdistys järjestää Viestinnän tutkimuksen päiviä. Yhdistys tekee yhteistyötä myös pohjoismaisen tiedotustutkimuksen tietopalvelun Nordicomin kanssa. Yhdistys kustantaa yhdessä Nordicomin kanssa Media & viestintä -lehteä.

Media- ja viestintätieteellinen seura Mevi ry. oli aiemmin nimeltään Tiedotusopillinen yhdistys TOY ry. Nimi muutettiin yhdistyksen vuosikokouksessa 2013.

Yhdistyksen puheenjohtaja on tällä hetkellä Jyväskylän yliopiston journalistiikan professori Katja Lehtisaari.

Lähteet
-------

1. ↑  Mevi ry *Mevi*. Viitattu 9.12.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* mediaviestinta.fi
**Ronald Joseph "Ronnie" Radke** (s. 15. joulukuuta 1983) on yhdysvaltalainen muusikko ja säveltäjä. Hän on Falling in Reversen perustaja ja laulaja. Hän on myös Escape the Faten entinen laulaja ja perustajajäsen.

Elämäkerta
----------

Ronald Joseph Radke syntyi 15. joulukuuta 1983 St Roses-sairaalassa, Las Vegasissa Nevadassa Yhdysvalloissa. Hän kasvoi isänsä, isoveljensä Anthonyn ja isoäitinsä kanssa. Radken äiti hylkäsi lapsensa tuntemattomasta syystä Radken ollessa pieni.

Radke oppi soittamaan kitaraa sekä pianoa ensimmäisissä bändeissään. Hän tapasi Max Greenin kykykilpailussa. Radken mikrofoni tippui lavalle ja Green nosti sen ja ojensi sen hänelle. He ystävystyivät nopeasti, ja Green soitti bassoa sekä Escape the Fates:sa että Falling in Reverse:ssä. Ystävyksiä yhdistää muun muassa sama syntymäpäivä sekä kasvaminen ilman toista vanhempaa. Radke kirjoitti kappaleen *"Caught Like A Fly"* Greenille.

Radke sai ehdollista vankeutta kuolemantuottamuksesta vuonna 2006 ja tästä syystä hänet erotettiin Escape the Fate:sta. Radke oli mukana joukkotappelussa, jonka seurauksena nuori poika menehtyi.
Vuonna 2006, Radke oli selvittämässä välejään Marcel Colquitin kanssa. Radken mukana ollut ystävä, Chase Rader, ampui kuolettavasti kolme kertaa 18-vuotiasta Michael Cookia sekä haavoitti myös tämän kaveria Michael Colquitia joka oli Marcel Colquitin veli. Radke joutui vastuuseen kuolemasta, sillä hän oli järjestämässä joukkotappelua. Marcel Colquit teki myöhemmin itsemurhan koettuaan syyllisyyttä tapahtumasta. Radke tuomittiin kuolemantuottamuksesta ehdolliseen vankeusrangaistukseen. Hän jäi ehdollisen aikana kiinni huumeista vuonna 2008. Radke istui vankilassa noin 2,5 vuotta. Hänet vapautettiin joulukuussa 2010. 

Radke perusti uuden yhtyeen nimeltä Falling in Reverse vapauduttuaan vankilasta. Yhtyeen ensimmäinen albumi *The Drug In Me Is You* on julkaistu 26. heinäkuuta 2011. Radke kertoo haastattelussa tehneensä musiikkia myös vankilassa ollessaan ja miettineensä laulujen julkaisua vankilasta käsin. 

Radken isoveli Anthony menehtyi 10. elokuuta 2013 onnettomuudessa.

Falling in Reverse on julkaissut neljä studioalbumia. Radke on myös julkaissut mixtapen vuonna 2014.

Lähteet
-------

* Altpress: Ex-Escape The Fate vocalist Ronnie Radke breaks his silence after prison release

### Viitteet

1. ↑  Falling in Reverse’s Ronnie Radke Reveals Six Things Not To Do in Jail *revolvermag.com*.
2. ↑  Rest in Peace Anthony James Radke, older brother of Ronnie Radke *musicjunkiepress.wordpress.com*.

  

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ronnie Radke**.

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |