**Ratkaisun rajoilla** (*The Penultimate Peril*) on kahdestoista kirja amerikkalaisen Lemony Snicketin kirjoittamassa kirjasarjassa Surkeiden sattumusten sarja. Se ilmestyi vuonna 2005. Teoksen suomensi Marja Helanen-Ahtola.

Juoni
-----

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Kirja alkaa siitä, mihin sarjan edellinen osa Synkkä syöveri jäi. Baudelairet matkustavat taksissa Kit Snicketin kanssa. Järkyttynyt, raskaana oleva Kit ajaa heidät Hotelli Ratkaisuun ja tarjoiltuaan heille ensin brunssin, hän jättää heidät odottamattomasti yksin ja jättäen heille vastaanottovirkailijoiden puvut, joita he voivat käyttää hotellissa valeasuinaan. Violet, Klaus ja Sunny aloittavat ensimmäisen päivänsä työssä heti sen jälkeen, kun hotellin identtiset johtajat, Aito ja Oiva, ovat esittäytyneet heille. Baudelairien odotetaan tarjoilevan Hotellin vieraille ja auttavan heitä missä he apua tarvitsevatkin, ja siinä sivussa heidän on selvitettävä, auttaako "J.S." ***VPK:ta*** vai sen vihollisia. Yhtäkkiä kolme kelloa soi samaan aikaan, eikä Baudelaireille jää muuta vaihtoehtoa kuin hajaantua hotelliin.

Violet menee katolla olevaan auringonottosalonkiin, jossa hän tapaa Esmé Kurjimon - kreivi Olafin tyttöystävän -, Carmelita Spatsin ja Geraldine Juliennen, *Päivän pilkunviilaaja* -sanomalehden toimittajan, joka on julkaissut heistä monia valheita. Violet alkaa kuunnella Esméä ja Geraldinea salaa ja saa tietää, että he keskustelevat cocktailjuhlista, jotka J.S. yrittää luultavasti pilata. Carmelita kuitenkin keskeyttää hänet ja käskee hänen hakea hänelle harppuuna-aseen. Violet kuulee vielä, kuinka Esmé lipsauttaa tiedon, että heidän tulee vartioida taivasta.

Sillä välin Klaus tapaa kirjasta *Saiturin saha* tutut Herran ja Charlesin, ja vie heidät saunaan. Klaus alkaa salakuunnella kaksikkoa ja kuulee heidän puhuvan torstaina pidettävästä juhlasta ja jostakusta, jonka nimikirjaimet ovat J.S. Aito tai Oiva kuitenkin tulee huoneeseen ja käskee Klausin laittamaan lintupaperin ikkunan ulkopuolelle nappaamaan taivaalta putoavat linnut.

Samaan aikaan Sunny tapaa vararehtori Neron, Herra Remoran ja rouva Bassin, jotka ovat kaikki tuttuja kirjasta *Omituinen opinahjo*. Hän johtaa vieraat hotellin intialaiseen ravintolaan, jota johtaa *Painajaisten parantola* -kirjasta tuttu Hal. Sunny kuuntelee myös salaa Halin ja Aidon tai Oivan keskustelua. He juttelevat myös J.S.:stä, mutta huomaavat sitten Sunnyn. Henkilö, joka ei ole Aito eikä Oiva vaan heidän veljensä Rehti, antaa Sunnylle lukon, jotta hän voi lukita sillä pesutuvan oven ja tehdä siitä Veräjän proosan kahleissa.

Sinä yönä Baudelairet pohtivat, kuinka Aito ja Oiva voivat olla samaan aikaan kolmessa paikassa. Viimein Klaus päättelee, että varis tuo sokerikon Hotelliin. Se ammutaan alas harppuunalla, se tippuu lintupaperiin ja se pudottaa sokerikon pesutupaan. Samassa he huomaavat miehen laskeutuvan Hotellin katosta. He luulevat sen olevan Aito tai Oiva, mutta mies onkin Rehti Ratkaisu, kolmas kolmonen, jonka Sunny kohtasi. Klaus oli kohdannut Aidon, joka halusi lintupaperin roikkumaan saadakseen variksen pahoille. Violet taas oli kohdannut Oivan, joka yritti ovelasti kertoa Violetille, ettei hänen pitäisi antaa harppuunaa Carmelitalle sanomalla: "Oletko varma, että tytölle katolla pitäisi antaa harppuuna?"

Rehti kertoo heille, että lammen pohjassa on kopio Hotellista, ja siihen kuuluu kirjasto, jossa on kaikki VPK:n salaisuudet. Silloin Oikeusneuvos Strauss (engl. Justice Strauss) ja Jerome Kurjimo (engl. Jerome Squalor) saapuvat taksilla Hotelliin uskoen molemmat, että he ovat J.S. johon on otettu yhteyttä. Oikeusneuvos Strauss on työskennellyt Korkeimman oikeuden kanssa auttaakseen Baudelaireja, ja Jerome - joka tunsi huonoa omaatuntoa siitä kuinka kohteli orpoja - on kirjoittanut kirjan, jonka nimi on "Opus laittomuuksiin ajavasta finanssienhimosta" kiinnittäkseen enemmän huomiota kreivi Olafin kavaliin tekoihin. Korkein oikeus on matkalla laittaakseen Olafin ja VPK:n pahan puolen oikeuden eteen ja niinpä - torstaina - kaikki hyvät ihmiset ovat tulossa antamaan todisteita.

Palatessaan hotelliin he kohtaavat kreivi Olafin joka sanoo, että hänen koukkukätinen kätyrinsä ja Fiona varastivat hänen sukellusveneensä. Hugo, Colette ja Kevin, kolme tivolikummajaista jotka liittyivät Olafiin *Tihutöiden tivolissa*, saapuvat paikalle. Olaf vihjailee, etteivät Baudelairien omat vanhemmat olleet hyviä, ja että heillä oli jotain tekemistä oopperan myrkkytikkalaatikon kanssa. Myöhemmin kerrotaan, että myrkkytikkoja käytettiin tappamaan Olafin omat vanhemmat. Rehti kertoo Olafille tekemästään kirjastosta. Esmé sanoo että hänen täytyy tietää jo mitä sokerikon sisällä on, ja kysyy, miksi se on niin tärkeää. Hän mainitsee myös, että Beatrice varasti sokerikon häneltä. Olaf ottaa harppuunan Carmelitalta ja alkaa uhkailla sillä Rehtiä. Baudelairet suojaavat häntä ja alkavat lähestyä Olafia hänen laskiessaan kymmeneen, joka heillä on aikaa lähteä Rehdin edestä. Yllättävä yskintä häiritsee häntä kuitenkin. Ääni kuuluu herra Poelle, joka on saapunut huoneestaan tutkiakseen kovien äänien lähdettä. Kreivi Olaf työntää nopeasti harppuunan Baudelairien käsiin. Yllättyneet Baudelairet pudottavat painavan aseen maahan. Se laukeaa, ja harppuuna seivästää Rehdin, ja haavoittaa häntä kuolettavasti. Kuollessaan Rehti ajattelee Kit Snicketiä, elämänsä rakkautta, joka kantaa nyt hänen vauvaansa.

Rehti kompuroi ulos hotellista, ja Baudelairet katsovat, kuinka hän hukkuu lampen. Oikeusneuvos Straussin taksikuski - salaperäinen savuketta polttava mies - puhuu heille, mutta he eivät pysty päättelemään, onko hän paha vai vaihtoehtoinen. Lapset tajuavat, etteivät voi lähteä rikospaikalta. Kun koko hotelli herää nopeasti, Baudelairet kävelevät takaisin hotelliin, ja taksikuski ajaa auton pois. Oikeusneuvos Strauss selvittää kaaoksen sanomalla, että osalliset tuodaan oikeuden eteen laillisessa oikeudenkäynnissä. Sen jälkeen sekä Baudelairet että kreivi Olaf lukitaan erillisiin huoneisiin oikeudenkäyntiä odottamaan.

Baudelairet menevät nukkumaan aikaisihn keskiviikkoaamuna, ja he heräävät iltapäivällä ja palaavat aulaan, jossa oikeudenkäynti pidetään. Oikeudenkäynnissä lause "oikeus on sokea" otetaan kirjaimellisesti, ja kaikkien paitsi tuomareiden silmät sidotaan. Oikeudenkäynti alkaa ja Olaf pitää puheen, jossa hän painottaa syyttömyyttään. Baudelairet taas ovat alkaneet epäillä omaa jalouttaan ja moraaliaan, ja he sanovat olevansa "verrattain syyttömiä". Kun Oikeusneuvos Strauss lopettaa vastaamisen, Baudelairet tulevat epäluuloisiksi ja ottavat siteet pois silmiltään. He huomaavat, että toiset tuomarit ovat Olafin katalia kätyreitä: mies jolla on parta muttei hiuksia, ja nainen jolla on hiukset muttei partaa. Paljastuneet valetuomarit ja Olaf rientävät pois sidotun ja suukapuloidun Oikeusneuvos Straussin kanssa. Baudelairet käskevät kaikkia ottamaan siteet silmiltään ja he seuraavat Olafia ja Straussia hissin luo.

Tajutessaan että heidän täytyy seurata Olafia, koska he eivät pääse ulos Hotellista ja koska heidän täytyy estää hänen pakonsa, lapset menevät hänen ja Oikeusneuvos Straussin kanssa hissiin. Olaf menee alakertaan pesutuvalle uskoen, että sokerikko on sisällä. He murtautuvat huoneeseen ja huomaavat, että sokerikko ei ole siellä. Vihainen Olaf ilmoittaa menevänsä katolle hakemaan Medusan myceliumia, jonka hän aikoo levittää hotelliin ja tappaa kaikki. Sen jälkeen hän päättää paeta hyppäämällä katolta veneellä. Violet ymmärtää miehen suunnitelman olevan typerä ja suostuu auttamaan. Klaus yllättyy että hän tekee sen, mutta Violet tietää, että he tarvitsevat myös pakotien, ja Olafin kanssa meneminen saattaa olla heidän ainoa toivonsa. Sunny ehdottaa yllättäen, että he polttavat Hotellin maan tasalle ja Olaf tietenkin suostuu ja sytyttää pesutuvan lakanat tuleen. Tuli leviää kemikaaleihin. Kun Baudelairet yrittävät mennä portaita, Olaf vaatii heidän käyttävän hissiä.

Hissin noustessa ylöspäin Baudelairet käyttävät temppua, jonka heidän vanhempansa opettivat heille, ja painavat kaikkia hissin painikkeita pakottaen sen näin pysähtymään jokaisessa kerroksessa. Tämä antaa heille ja Oikeusneuvos Straussille mahdollisuuden varoittaa kaikkia hotellivieraita tulipalosta. Kaikki vieraat ovat kuitenkin silmät sidottuina oikeudenkäynnin takia, ja Olaf huutaa heille, ettei mitään tulipaloa ole. Herra Poe palaa ja kun hän yrittää ottaa hissin, Oikeusneuvos Strauss ja lapset yrittävät varoittaa häntä palosta. Herra Poe ei suostu uskomaan heitä ja menee hissiin, joten on mahdollista, että hän kuolee tulipalossa. Tarina ei kerro, ketkä vieraat uskoivat Baudelaireja ja ketkä uskoivat Olafia, mutta vihjailee, että monet heistä kuolivat. Kerrotaan myös, että Baudelairet eivät enää koskaan näe Esméä, Oikeusneuvos Straussia, herra Poea tai Carmelita Spatsia uudestaan. Tämä paljastaa ehkä, että he kaikki muiden muassa kuolivat tulipalossa.

Katolla Klaus paljastaa sokerikon pudonneen lampeen. Violet päättelee, että Sunny ehdotti Hotellin sytyttämistä tuleen merkiksi jollekin hyvälle ihmiselle, kuten Kitille, Hectorille tai Quagmireille, jotta he voisivat peruuttaa tapaamisen. Kuten Sunny sanoo: "Viimeinen turvallinen paikka ei ole enää turvallinen". Violet rakentaa kourun, jota pitkin vene pääsisi turvallisesti alas rakennuksesta, ja he käyttävät airoina valtavia paistinlastoja. Oikeusneuvos Strauss yrittää pysäyttää Baudelairien veneen, mutta Sunny puree hänen kättään hellästi ja saa hänet päästämään irti. Vene kelluu turvallisesti valtamereen, ja Baudelairet ovat sekä kirjaimellisesti että kuvaannollisesti samassa veneessä kreivi Olafin kanssa. Lieskat nielaisevat Hotelli Ratkaisun, ja Oikeusneuvos Strauss luultavasti kuolee.

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**

Kulttuuri- ja kirjallisuusviittaukset
-------------------------------------

* Rehdin englanninkielinen nimi Dewey on viittaus Deweyn luokitusjärjestelmään, jonka perusteella koko hotelli on järjestetty
* Aidon ja Oivan englanninkieliset nimet, Frank ja Ernest, ovat sanojen luotettava ja rehellinen synonyymeja, ja ne viittaavat sanontaan "You be frank, and I'll be earnest."
* Sunny vastaa herra Poelle "Henribergson", joka viittaa Henri Bergsoniin, 1900-luvulla eläneeseen vaikutusvaltaiseen ranskalaiseen filosofiin.
* Jerome Kurjimon kirjoittaman kirjan, *Opus laittomuuksiin ajavasta finanssienhimosta* (engl. *Odious Lusting After Finance*) sanojen ensimmäiset kirjaimet muodostavat sanan OLAF.

Muilla kielillä
---------------

* Venäjänkielinen: *"Предпоследняя передряга"* (suom. *Toiseksi viimeinen pula*), Azbuka, 2007, ISBN 5-352-02021-5