recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Mauno Kalervo Laisaari**, vuoteen 1932 **Lindholm** (20. maaliskuuta 1910 Oulu – 8. heinäkuuta 1994 Espoo) oli suomalainen juristi ja virkamies, joka toimi eduskunnan oikeusasiamiehenä.

Laisaaren vanhemmat olivat metsänhoitaja Valter Gustav Lindholm ja Selma Elisabet Lindfors. Hänen ensimmäinen puolisonsa 1935–1942 oli Maire Elsa Annikki Louhivuori ja toinen vuodesta 1942 Helvi Tuulikki Raitimo. Laisaari tuli ylioppilaaksi 1928 ja suoritti ylemmän oikeustutkinnon 1934, varatuomarin arvon hän sai 1937. Hän toimi Viipurin lastensuojelulautakunnan sihteerinä, kunnallisena oikeusavustajana ja lastenvalvojana 1937–1939, huoltolautakunnan sihteerinä 1939–1940 ja Karjalan liiton toiminnanjohtajana 1944–1947. Eduskunnan maatalousvaliokunnan sihteeri hän oli 1945 ja työväenasiain valiokunnan 1946–1947. Eduskunnan oikeusasiamiehenä Laisaari työskenteli 1947–1951. Rautatiehallituksen tariffiosaston johtaja hän oli 1952–1967.

Mauno Laisaari aloitti shakinpelaamisen 15-vuotiaana. Ensimmäisen kilpapelinsä hän pelasi Akateemisessa joukkueottelussa Tartossa 1929. Hän yleni 1. luokan pelaajaksi Viipurin Shakkiklubissa 1934 ja mestariluokkaan 1945. Monia kotimaisia ja kansainvälisiä luottamustoimia hoitanut Laisaari oli myös useita vuosia Työväen Shakkiliiton puheenjohtaja. Sotilasarvoltaan hän oli reservin kapteeni.

Lähteet
-------

1. 1 2  L. Arvi P. Poijärvi, Ilmari Havu, Mauno Jääskeläinen (toim.): *Kuka kukin on (Aikalaiskirja). Henkilötietoja nykypolven suomalaisista 1950*, s. 386. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Otava, 1949.
2. 1 2  Kuolleita. *Helsingin Sanomat*, 20.7.1994, s. 4.
3. ↑  Suomen Shakki 6/1951 lokakuu, s. 131


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Paleolibertarismi** on älyllisesti tiukka libertarismin haara tai vaihtoehtoisesti libertarismin konservatiivinen haara (tai toisin päin). Paleolibertarismin käsite keksittiin ja sitä esiintyi lähinnä Yhdysvalloissa. Käsitettä ovat käyttäneet muun muassa, Lew Rockwell, Hans-Hermann Hoppe ja muut Ludwig von Mises -instituutti lähellä olevat tahot. Euroopassa käsite on tuntemattomampi. Amerikassa käsite tuli käyttöön, kun Mises-instituutin ympärille ryhmittyneet kulttuurikonservatiiviset libertaristit halusivat tehdä pesäeron poliittisia sovitteluratkaisuja hakevaan pragmaattiseen Cato-instituuttiin, henkilökohtaisia vapauksia ja vähemmistöjen oikeuksia taloudellisen vapauden kustannuksella painottaviin vasemmistolibertaristeihin (ks. ACLU) ja epäpoliittisiin elämäntapalibertaristeihin eli niin sanottuihin libertiineihin. 

Paleolibertarismin käsitettä käyttävät lähinnä paleolibertaristit itse. Libertarismin sisällä he erottelevat itsensä niin sanotusta neolibertarismista eli uuslibertarismista, jonka edustajiksi he katsovat muun muassa Virginia Postrelin, David Friedmanin, Milton Friedmanin ja Cato-instituutin johtajan William Niskasen. Jälkimmäiset kuitenkin kutsuvat itseään libertaristeiksi, ilman etuliitteitä. Nykyisin myös monet entiset paleolibertaarit kuten Lew Rockwell ovat luopuneet termistä ja kutsuvat itseään vain libertaareiksi.

Paleolibertarismin konservatiivinen merkitys on saanut vaikutteita termistä paleokonservatismi, joka on konservatismin anti-interventionistinen haara ja oppositiossa uuskonservatismiin nähden. Paleolibertarismin ja paleokonservatismin idea on herättää henkiin toista maailmansotaa edeltänyt vanha oikeisto ja vastustaa Franklin Delano Rooseveltiin henkilöityvää sosiaaliliberalismia ja uuskonservatismia, jotka paleolibertaarien mielestä ovat luopuneet klassisen liberalismin ihanteista.

Aiheesta muualla
----------------

* paleo-libertarianism group
* Paleomafia
**Riitta-Leena Sisko Paunio** (o.s. **Heiskanen**; s. 10. kesäkuuta 1946 Riihimäki) on suomalainen juristi, koulutukseltaan oikeustieteen lisensiaatti. Hän oli Suomen eduskunnan seitsemästoista oikeusasiamies ja ensimmäinen nainen kyseisessä virassa. Paunio aloitti tehtävässään 1.1.2002, ja hänen toinen kautensa alkoi 1.1.2006 ja jatkui vuoden 2009 loppuun.

Paunion ura eduskunnan oikeusasiamiehen kansliassa oli pitkä. Hän tuli kansliaan nuoremmaksi oikeusasiamiehensihteeriksi vuonna 1972. Sen jälkeen hän työskenteli vanhempana oikeusasiamiehensihteerinä, esittelijäneuvoksena vuodesta 1978. alkaen sekä kansliapäällikkönä vuosina 1992–1995. Apulaisoikeusasiamiehen varamiehenä hän toimi vuosina 1992–1995. Hän oli apulaisoikeusasiamies vuodesta 1996 vuoden 2001 loppuun. Oikeusasiamieskauden päätyttyä Paunio toimi vielä avoinna olevan apulaisoikeusasiamiehen viran sijaisena maaliskuun 2010 loppuun.

Paunio on tutkinut urallaan valtiosääntöoikeutta. Hän on julkaissut myös esitelmiä ja artikkeleita perus- ja ihmisoikeuksista sekä erityisesti sosiaalisista oikeuksista.

Lähteet
-------

* 

### Viitteet

1. 1 2 3  Lehtinen, Jukka – Laine, Helena: *Vuosikirja 1996*, s. 328. Toimittanut Leena Hybinette-Bergknut. Malmö: Bertmarks Förlag, 1995. ISBN 951-35-5845-2.
2. ↑  *Kuka kukin on 2003*. Helsinki: Otava, 2002. ISBN 951-1-18086-X.
3. 1 2  Uutiskatsaus. *Mitä Missä Milloin 1997*, s. 33. Otava, 1996. ISBN 951-1-14219-4
4. ↑  Justitieombudsmannen hakuteoksessa *Uppslagsverket Finland* (2012). (ruotsiksi)
5. ↑  *Suomen valtiokalenteri*, s. 85. Helsinki: Helsingin yliopisto, 1988. ISSN 0355-2462.
6. ↑  Laurila, Petri – Salo, Mikko (toim.): *Suomen lakimiehet – Finlands jurister 2003*, s. 825. Suomen Lakimiesliiton kirjasarja, 118. Helsinki: Talentum, 2003. ISSN 0585-9530. ISBN 952-14-0637-2.
7. ↑  *Eduskunnan oikeusasiamiehen kertomus vuodelta 2010*, s. 3. Helsinki: Eduskunta, 2011. ISSN 0356-2999. Teoksen verkkoversio.

Aiheesta muualla
----------------

* Arkkipiispalla vieraana Riitta-Leena Paunio: Toteutuvatko perusoikeudet Suomessa? (Arkistoitu – Internet Archive) Äänite. 2007.

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Suomi Eduskunnan oikeusasiamiehet |
| --- |
|  |
| 
* Alopaeus
* Holma
* Lilius
* Puhakka
* Söderhjelm
* Hakkila
* Kuuskoski
* Laisaari
* Kastari
* Rapola
* Leskinen
* Ståhlberg
* Aalto
* Heinonen
* Söderman
* Lehtimaja
* Paunio
* Jääskeläinen

 |

 |
**Anatolijs Gorbunovs** (s. 10. helmikuuta 1942, Pilda) on latvialainen poliitikko. Hän toimi Latvian SNT:n viimeisenä, ja sitten vuodesta 1991 lähtien Latvian tasavallan, korkeimman neuvoston puheenjohtajana eli pääministerinä vuosina 1988–1993. Lisäksi hän oli yksi niistä harvoista neuvostomiehityksen viimeisten vuosien Latvian kommunistijohtajista, jotka kannattivat maan itsenäisyyden palauttamista. Gorbunovs toimi käytännössä Latvian ensimmäisenä valtionpäämiehenä vuosina 1991–1993 maan palautettua itsenäisyytensä elokuussa 1991. Siirtymäajan jälkeen palautetun Latvian parlamentin eli saeiman puhemies hän oli vuosina 1993–1995. Parlamentin jäsenenä hän toimi vuoteen 2002. Hän oli 1995–2002 aluekehitysministerinä, kuljetusministerinä ja varapääministerinä.

Kommunistisen puolueen lakkauttamisen jälkeen Gorbunovs on vuodesta 1993 lähtien ollut konservatiivisen liberaalipuolueen "Latvian tie" (*Latvijas Ceļš*) jäsen.

Latvian vaakunaLatvian presidentit
Anatolijs Gorbunovs (1991–1993)\* | Guntis Ulmanis  (1993–1999) | Vaira Vīķe-Freiberga (1999–2007) | Valdis Zatlers (2007–2011) | Andris Bērziņš (2011–2015) | Raimonds Vējonis (2015–2019) | Egils Levits (2019–2023) | Edgars Rinkēvičs (2023–) \* Korkeimman neuvoston puhemies

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Latvia

 |

 |
**Zbigniew Hubert Cybulski** (3. marraskuuta 1927 Kniaze – 8. tammikuuta 1967) oli tunnetuin ja suosituin toisen maailmansodan jälkeisen ajan puolalainen näyttelijä, jonka maineikkain työ on Andrzej Wajdan ohjaama elokuva *Tuhkaa ja timanttia* vuodelta 1958. Häntä on usein verrattu James Deaniin, jonka kanssa hänellä oli yhteistä tavanomaisesta poikkeava näyttelemistyyli ja se että hän kuoli traagisella tavalla suhteellisen nuorena. Häntä on pidetty 1900-luvun parhaimpiin kuuluvana näyttelijänä. 

Cybulski opiskeli Krakovan teatterikoulussa, josta hän valmistui 1953. Hän aloitti uransa Gdańskissa teatterissa ja perusti yhdessä ystävänsä kanssa ylioppilasteatterin. 1960-luvun alussa hän siirtyi Varsovaan, jossa hän näytteli muutamissa kokeellisissa teattereissa. 

Cybulskin muistolaatta onnettomuuspaikalla Wrocławin rautatieasemalla.
Cybulskin maine perustuu erityisesti hänen elokuviinsa. Merkittäviä töitä hän teki elokuvan alalla vuodesta 1958, jolloin valmistui Wajdan elokuva ja Aleksander Fordin *Ósmy dzien tygodnia*. Hän näyttelijä pääosaa Jörn Donnerin elokuvassa *Rakastaa*, jossa toista pääosaa näytteli Harriet Andersson. Hän näytteli myös useissa televisionäytelmissä.

Cybulski kuoli onnettomuudessa Wrocławin rautatieasemalla: Hän yritti hypätä jo vauhdissa olleeseen junaan, mutta putosi portaalta junan alle ja kuoli. Hänet haudattiin Katowiceen.

Lähteet
-------

1. ↑  Kava Esitykset luettu 28.10.2008
2. ↑  Film-makers on film: István Szabó, Telegraph luettu 28.10.2008
3. ↑  *Rakastaa* Elonet.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Zbigniew Cybulski** Wikimedia Commonsissa

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Korea
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Synchronkartei
* Deutsche Biographie
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Rudolf Augstein vapaiden demokraattien puoluekokouksessa vuonna 1980.
**Rudolf Karl Augstein** (5. marraskuuta 1923 Hannover – 7. marraskuuta 2002 Hampuri) oli saksalainen toimittaja ja poliitikko. Hän perusti *Der Spiegel* -viikkolehden vuonna 1947. Augstein toimi vapaiden demokraattien liittopäiväedustajana marraskuusta 1972 tammikuuhun 1973. Hän oli *The Timesin* mukaan Saksan vaikutusvaltaisin journalisti viiden vuosikymmenen ajan.
Kansainvälinen lehdistöinstituutti nimesi Augsteinin lehdistönvapauden sankariksi vuonna 2000.

Vuonna 1962 Augstein oli pidätettynä 103 päivää. Häntä epäiltiin maanpetoksesta, koska lehdessä oli julkaistu yksityiskohtaisia tietoja Länsi-Saksan puolustusvoimista. Puolustusministeri Franz Josef Strauß joutui eroamaan, ja Adenauerin IV hallitus kaatui.

1980-luvulla Augstein osallistui laajakantoiseen kiistaan, joka koski holokaustin historiallisia tulkintoja ja saksalaisten menneisyyssuhdetta. Hän nimitti Kölnin yliopiston silloista historian professoria "perustuslailliseksi natsiksi".

Augstein oli viisi kertaa naimisissa ja hänellä oli neljä lasta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kopitzsch, Franklin & Brietzke, Dirk: *Hamburgische Biografie: Personenlexikon*. Hampuri: Wallstein Verlag, 2003. ISBN 978-376-72136-61. Teoksen verkkoversio.
2. ↑  Rudolf Augstein *The Times*.  8.11.2002. Viitattu 1.8.2021. (englanniksi)
3. ↑  IPI Heroes *International Press Institute*. Viitattu 1.8.2021. (englanniksi)
4. ↑  Germany Mourns Loss of Rudolf Augstein *dw.com*.  9.11.2002. Viitattu 1.8.2021. (englanniksi)
5. ↑  Spiegel affair *britannica.com*. Viitattu 1.8.2021. (englanniksi)
6. ↑  Hentilä, Seppo: Jaettu Saksa, jaettu historia (PDF) (s. 276) *doria.fi*. Viitattu 1.8.2021.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
	+ 2
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Korea
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Fugo Segawa** (s. 7. heinäkuuta 1997, Ichikawa, Japani) on japanilainen jalkapalloilija, joka pelaa puolustajana Kanadan Premier Leaguen York9:ssa. Segawa on pelannut Veikkausliigassa RoPS:in riveissä kuusi ottelua.

Seurajoukkueet
--------------

Fugo Segawa muutti 15-vuotiaana Englantiin opiskelemaan ja pelaamaan jalkapalloa. Englannissa ja Espanjassa vietettyjen juniorivuosien jälkeen Segawan pelaajaura aikuisten tasolla alkoi kaudella 2016, kun hän pelasi ruotsalaisen Ånge IF:n riveissä Ruotsin neljännellä sarjatasolla Division 2:ssa. Segawa siirtyi kaudeksi 2017 Kakkosessa pelanneen PEPO:n riveihin. Segawa pelasi kaudella 2017 kaikki Kakkosen 22 sarjaottelua, ja hänet valittiin kauden päätteeksi A-lohkon parhaaksi puolustajaksi.

Segawa siirtyi kaudeksi 2018 Veikkausliigassa pelanneen RoPS:in riveihin. Segawa debytoi Veikkausliigassa 12. kesäkuuta 2018 ottelussa RoPS–VPS. Segawa pelasi kuusi Veikkausliigan ottelua, ja RoPS oli kaudella 2018 Veikkausliigassa toinen. Segawa siirtyi kaudeksi 2019 Ykkösen AC Ouluun. Segawa pelasi kaudella 2019 yhteensä 19 Ykkösen ottelua, ja AC Oulu oli sarjassa seitsemäs.

Fugo Segawa siirtyi kaudeksi 2020 Kanadan Premier Leaguessa pelaavan York9:n riveihin.

Lähteet
-------

1. ↑  Tokiosta lähtöisin oleva Fugo Segawa on PEPO:n avainpelaajia Lappeenrannan uutiset 23.8.2017.
2. ↑  Fugo Segawa vahvistamaan lilapaitoja PEPO 6.2.2017.
3. ↑  Lassi Lappalaisen laina jatkuu - uusi laitapuolustaja tammikuussa RoPS 9.12.2017.
4. ↑  Fugo Segawa AC Ouluun! AC Oulu 17.12.2018.
5. ↑  Fugo Segawa signs for the Nine Stripes York9 10.2.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Fugo Segawa Palloliiton sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
* Fugo Segawa Veikkausliigan sivuilla
* Fugo Segawa Soccerwayn sivuilla
**Jonas Peusa** (22. marraskuuta 1867 – 29. kesäkuuta 1932) oli suomalainen Karjalankannaksen Koivistolta kotoisin ollut liikemies ja kauppaneuvos.

Peusan isä kauppias Aleksander Peusa myi Pietarissa Suomesta tuotuja elintarvikkeita, kuten voita, palvilihaa ja suolattua ja tuoretta kalaa. Hän laajensi sitten liiketoimintaansa ja alkoi myydä halkoja ja riistalintuja tukuittain Pietariin. Peusan vuonna 1848 perustetun liikkeen päätoimialaksi muodostui kuitenkin Venäjältä tuodun viljan myynti Suomeen, ja lähes kaikki viljantuonti Venäjältä Suomeen tapahtui autonomian aikana Peusan liikkeen kautta.

Jonas Peusa tuli liikkeen johtoon vuonna 1889 yhdessä veljensä Juha Peusan (1860–1940) kanssa. Hän sai kauppaneuvoksen arvon 1912. Ensimmäisen maailmansodan aikaan Peusat siirtyivät Pietarista Viipuriin ja jatkoivat liikettä siellä vuonna 1919 perustetun *Veljekset Peusa ja Kumpp. Osakeyhtiön* nimellä. Peusat harjoittivat myös laivanvarustusta. Peusan yhtiö sai 1920-luvun alussa venäläisen viljan yksinmyyntioikeuden Suomessa yhdessä suomenjuutalaisen liikemiehen David (Dave) Morduchin (1869–1945) toiminimen D. Morduchin kanssa. Vuonna 1925 Peusat ja David Morduch perustivat Viljantuonti Oy:n, jolle viljan yksinmyyntioikeus siirtyi. Morduch oli yhtiön toimitusjohtajana kuolemaansa saakka. Hänen jälkeensä yhtiön johtoon tuli Morduchin poika kauppaneuvos Leon Morduch (1897–1966). Yhtiö erikoistui viljan, rehun ja lannoitteiden kaupan järjestämiseen Suomen ja Neuvostoliiton välillä, ja se toi viljaa Suomeen myös muualta maailmasta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Möttönen, Tuomas: Kauppaneuvos Jonas Peusa (1867–1932). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 5.9.2009. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
2. 1 2 3  Kurt Ratia, Koiviston kirkon kattokruunut Mäntsälässä ja Pornaisissa, Koiviston viesti N:o 8 Elokuu 2010 s.8 (Archive.org)
3. ↑  Suomalaiset talouden alan arvonimellä palkitut, SKS Biografiakeskus Suomen talouselämän vaikuttajat-verkkojulkaisu
4. ↑  Möttönen, Tuomas: Kauppaneuvos Leon Morduch (1897–1966). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 10.2.2014. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
**Patrick L. Willis** (s. 25. tammikuuta 1985 Bruceton, Tennessee) on yhdysvaltalainen entinen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan keskimmäinen tukimies.

Willis pelasi koko kahdeksanvuotisen ammattilaisuransa ajan NFL-liigan San Francisco 49ersissa, ja on yksi maineikkaan seuran historian parhaista pelaajista. Hän lopetti uransa vain 30-vuotiaana kauden 2014 jälkeen.

Ura
---

Ennen NFL:ää Willis pelasi yliopistojalkapalloa Mississipin yliopiston joukkueessa, ja viimeisenä yliopistovuotenaan hän voitti Jack Lambert Trophyn maan parhaana tukimiehenä. Nämä otteet herättivät useiden seurojen kiinnostuksen, ja lopulta San Francisco 49ers varasi Willisin vuoden 2007 NFL:n varaustilaisuuden ensimmäisellä kierroksella, koko varaustilaisuuden 11. pelaajana.

Willisiä pidettiin urallaan yleisesti yhtenä NFL:n parhaista tukimiehistä, josta osoituksena valinnat NFL:n tähdistöotteluun Pro Bowliin loukkaantumisen keskeyttämää viimeistä kautta lukuun ottamatta jokaisella kaudellaan.

Willis ilmoitti 10. maaliskuuta 2015 lopettavansa peliuransa vain 30-vuotiaana. Hän kertoi päätöksen syyksi pitkään häirinneet jalkavaivat, ja halun lopettaa terveenä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Patrick Willis NFL Football Statistics *Pro-Football-Reference.com*. Viitattu 21.10.2013. (englanniksi)
2. 1 2  Inman, Cam: 49ers' Patrick Willis retires 'happy' *San Jose Mercury News*.  10.3.2015. Viitattu 13.3.205. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Profilli San Francisco 49ersin kotsivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
* NFL.comin profiili
Allan King vuonna 2007.
**Allan Winton King** (1930–2009) oli kanadalainen elokuvaohjaaja, joka teki sekä näytelmä- että dokumenttielokuvia. Hän tuli tunnetuksi 1970-luvun taitteen *cinéma vérité* -tyylisistä yhteiskunnallisista "tarkkailudokumenteista" kuten *Warrendale – lasten tähden* (Warrendale, 1967, vuoden paras kanadalaiselokuva.) ja *Eräs aviopari* (A Married Couple, 1969). Hänen näytelmäelokuvaohjauksiaan ovat *Kuka on nähnyt tuulen?* (Who Has Seen the Wind, 1977) ja *Armoton erämaa* (Silence of the North, 1981).

Kingin televisioelokuva, Suomessa videokasettina julkaistu *Viimeinen ottelu* (The Last Season, 1986) kertoo Suomeen muuttavasta kanadalaisesta jääkiekkovalmentajasta. Elokuva kuvattiin osin Suomessa ja mukana on suomalaisia näyttelijöitä, kuten Johanna Raunio ja Taneli Mäkelä.

Filmografiaa
------------

* Warrendale – lasten tähden (*Warrendale*, 1967, dokumentti)
* Eräs aviopari (*A Married Couple*, 1969, dokumentti)
* Kuka on nähnyt tuulen? (*Who Has Seen the Wind*, 1977)
* Armoton erämaa (*Silence of the North*, 1981)
* Viimeinen ottelu (*The Last Season*, 1986)
* Pääteasema (*Termini Station*, 1989)
* Tähtien tiellä 1–6 (*By Way of the Stars*, 1992, tv-minisarja)

Lähteet
-------

1. ↑  Canadian Film Awards *The Canadian Encyclopedia*. Viitattu 13.2.2024.
2. ↑  Allan King Elonetissä.
3. ↑  "Viimeinen ottelu", *Video-opas 95*, WSOY 1994.
4. ↑  *The Last Season* Elonet.

Aiheesta muualla
----------------

* Allan King Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Babuška-nainen** (engl. *Babushka Lady*) on lempinimi tunnistamattomalle naiselle jonka tiedetään valokuvanneen tai jopa videoineen John F. Kennedyn salamurhan vuonna 1963 erittäin läheltä. Hänen nimensä tulee hänen pitämästään huivista ja venäjän kielen sanasta *babuška*, joka tarkoittaa mummoa tai vanhaa naishenkilöä.

Vaikka monet näkivät tapahtumat yhtä läheltä, on paikalta erittäin vähän läheltä otettua video- tai kuvamateriaalia. Lisäksi moni paikalla ollut etsi suojaa ja juoksi pakoon laukausten jälkeen, toisin kuin Babuška-nainen, jonka tiedetään todistetusti jatkaneen kuvaamista tilanteesta huolimatta. Yhdessäkään valokuvassa, jossa Babuška-nainen esiintyy, hän ei katso suoraan kameraan, joten häntä ei ole koskaan pystytty tunnistamaan eikä hän ole koskaan ilmoittautunut lukuisista pyynnöistä huolimatta.

Vuonna 1970 Beverly Oliver -niminen nainen väitti olevansa Babuška-nainen. Hänen väitteensä osoitettiin myöhemmin perättömiksi. Hän muun muassa väitti kuvanneensa tapahtumat kameralla, jollaista ei vielä tuolloin ollut olemassakaan. Lisäksi valokuvat Babuška-naisesta osoittavat naisen olevan vanhempi kuin Oliver tuolloin.

Tapauksen toinen merkittävä sivuhenkilö on niin kutsuttu Sateenvarjomies (engl. *Umbrella Man*), joka nähdään Kennedyn kulkureitin varrella mustiin pukeutuneena pitämässä sateenvarjoa auki yllään kirkkaana syyspäivänä. Vuonna 1978 mies nimeltä Louie Steven Witt kertoi olevansa kyseinen mies, ja yhä omistavansa kyseisen sateenvarjon. Hän kertoi sateenvarjon olleen eräänlainen protesti Kennedyn politiikalle.

Lähteet
-------

1. ↑  Real Unsolved Mystery – The Babushka Lady | Strange Unexplained Mysteries *coolinterestingstuff.com*. Viitattu 5.10.2015.
2. ↑  Is Beverly Oliver the "Babushka Lady?" *mcadams.posc.mu.edu*. Viitattu 5.10.2015.
3. ↑  Morris, Errol: The Umbrella Man *Nytimes.com*.  22.11.2011. The New York Times. Viitattu 18.12.2015.
**Dark Matter** on kyberturvallisuusalan yritys, jonka kotipaikka on Arabiemiraatit. Suomessa toimii sen kokonaan omistama vuonna 2014 perustettu tytäryhtiö Zeline 1.

Dark Matterin epäillään vakoilleen ihmisoikeusaktivisteja ja toimittajia eri puolilla maailmaa. Se on kehittänyt tietoturvalliseksi väitetyn puhelimen Katim.

Yritys on palkannut Yhdysvalloissa kansallisen turvallisuuden viraston entisiä tietoverkko-osaajia. He ovat käyttäneet verkkovakoilutyökalua, jonka avulla he ovat päässeet käsiksi iPhonea käyttävien henkilöiden viestintään.

Yritys on esitellyt Suomessa Oulussa toimiville yrittäjille ajatusta puhelimen alustan tekemisestä ja mahdollisuutta alihankintatyöstä. Yritys on hakenut Tampereella työntekijöitä.

Zeline 1:n toiminnasta Suomessa ei ole selvyyttä. Sillä on vajaat 20 työntekijää.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Laura Halminen: Vakoiluun kytketyllä yhtiöllä toimintaa Suomessakin.  *Helsingin Sanomat*, 2.2.2019, s. A 18.

Aiheesta muualla
----------------

* Dark Matterin kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
**Elmo Henriksson** (s. 10. maaliskuuta 2003) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän edustaa Helsingin Jalkapalloklubia.

Henriksson siirtyi Kyrkslätt IF:stä Helsingin Jalkapalloklubiin kaudeksi 2016. Hän pelasi ensimmäisen miesten sarjaottelunsa 3. marraskuuta 2020, kun HJK:n kakkosjoukkue Klubi 04 voitti Tampereen Ilveksen kakkosjoukkueen vierasottelussa 3–0. Henriksson teki kauden 2020 jälkeen HJK:n kanssa kolmevuotisen sopimuksen.

Kaudella 2021 Henriksson pelasi Klubi 04:ssä 25 Ykkösen ottelua. Klubi 04 putosi kauden päätteeksi Ykkösestä. Kaudeksi 2022 HJK lainasi Henrikssonin Veikkausliigaan IFK Mariehamniin. Hän pelasi ensimmäisen pääsarjaottelunsa 2. huhtikuuta 2022, kun IFK Mariehamn pelasi kotonaan maalittoman tasapelin FC Lahtea vastaan. Henriksson pelasi kauden aikana 18 liigaottelua. Kauden 2022 jälkeen Henriksson teki HJK:n kanssa kauden 2024 loppuun asti ulottuvan jatkosopimuksen. Samalla lainasopimusta IFK Mariehamnin kanssa jatkettiin kauden 2023 loppuun asti.

Henriksson valittiin mukaan Suomen A-maajoukkueen tammikuussa 2023 Portugalissa Ruotsia ja Viroa vastaan pelaamiin harjoitusotteluihin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Elmo Henriksson Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
2. ↑  Elmo Henriksson Palloliiton Tulospalvelussa
3. ↑  Raamikas maalivahti jatkaa Klubissa *hjk.fi*.  6.10.2020. Viitattu 29.6.2023.
4. ↑  Henriksson ja Raitanen jatkosopimuksiin – molempien lainapesti IFK Mariehamnissa jatkuu *hjk.fi*.  1.11.2022. Viitattu 29.6.2023.
5. ↑  Huuhkajat valittu tammikuun maaotteluihin *sttinfo.fi*.  30.12.2022. Viitattu 29.6.2023.
**Harjula** on kylä Salon kaupungin Muurlassa. Kylä on Muurlan eteläisin kylä ja sijaitsee vanhan Perniön rajan tuntumassa Muurlan lounaislaidalla Tuohituntien varrella.

Harjula sijaitsee Tuohitunnummen pohjoispuolella peltolaaksossa, jossa muutamat kallioset ja metsittyneet mäet pirstovat maisemaa. Tuohituntie kulkee kylän läpi etelästä pohjoiseen yhdistäen Harjulan sen naapurikyliin Tuohittuun ja Äijälään. Tien varrella Huitinmäellä on Harjulan vanhojen kantatilojen muodostama kylän keskus. Kylän nykyinen asutus on hieman hajallaan, mutta muodostaa kuitenkin yhtenäisen maaseutumaisen kokonaisuuden.

Harjula on todennäköisesti syntynyt 1300-luvulla perniöläisen uudisasutuksen seurauksena. Kylä kuului Muurlan läänin hallintopitäjään, mutta kirkollisesti Uskelaan. 1600-luvulla Harjula kuului hetkellisesti hallinnollisesti Perniöön, kunnes se siirtyi kokonaan osaksi Uskelaa ja myöhemmin sen kappeliseurakuntaa Muurlaa. Isojan aikaan 1789 Harjulassa oli kolme kantatilaa, Suutari, Pakanen ja Marieberg. Suutarin isäntä yhdisti tilat Harjulan suurtilaksi 1800-luvun lopulla.

Harjulan torpat itsenäistyivät 1930-luvulla. Suurempi muutos kylän rakenteeseen on ollut sotien jälkeinen siirtoväen asuttaminen. Useat kylään lohkotut rintamamiestalot kattavat edelleen suurimman osan kylän rakennuskannasta. Harjulan tila jaettiin kahtia 1970-luvulla. Harjulassa ei sittemmin ole tapahtunut suuria muutoksia. Vanhan kantatilan iso päärakennus Yläharjula on jäänyt tyhjilleen ja alkaa olla huonossa kunnossa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  *Turun maakuntamuseon Sarakum-projekti, Muurlan kulttuuriympäristö ja arvot*, s. 11–12. Turun maakuntamuseo, 2005. Teoksen verkkoversio.
**Alice Guimaraes-Purokoski** on suomalainen juristi, joka toimii korkeimman oikeuden oikeusneuvoksena. Hän on aiemmin toiminut korkeimman hallinto-oikeuden jäsenenä ja Suomen valtionasiamiehenä EU-tuomioistuimessa.

Guimaraes-Purokoski valmistui oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 1993, sai varatuomarin arvon vuonna 1997 ja väitteli oikeustieteen tohtoriksi vuonna 2009. Hän työskenteli kauppa- ja teollisuusministeriössä ylitarkastajana vuosina 1993–2003 sekä ulkoministeriössä lainsäädäntöneuvoksena vuosina 2003–2007 ja yksikön päällikkönä vuosina 2007–2010. Vuosina 2010–2021 hän toimi korkeimman hallinto-oikeuden jäsenenä. Hän on toiminut korkeimman oikeuden määräaikaisena jäsenenä vuosina 2019–2021 ja vakinaisena jäsenenä vuodesta 2021 alkaen. Lisäksi hän on toiminut monissa työryhmissä ja luottamustehtävissä.

Julkaisuja
----------

* *Vertikaalinen toimivallanjako EU-oikeudessa: Tutkimus yhteisön toimivallan kehittymisestä energia-alalla sekä julkisen palvelun velvoitteiden ja yleispalvelun sääntelystä sähkön sisämarkkinoilla*. Väitöskirja. Helsinki: Suomalainen Lakimiesyhdistys, 2009. ISBN 978-951-855-286-7.

Lähteet
-------

1. 1 2  Alice Guimaraes-Purokoski *Korkein oikeus*.  17.2.2020. Viitattu 1.2.2024.
Palais Brongniart, Pariisin pörssin historiallinen rakennus
**Pariisin pörssi** (ransk. *Bourse de Paris*) on historiallinen pörssi Pariisissa. Se on tunnettu vuodesta 2000 lähtien nimellä Euronext Paris. Se oli Amsterdamin ja Brysselin pörssien kanssa yksi Euronextin perustajista.

Ranskan pörssikauppa alkoi Lyonissa vuonna 1462. Kuningas siirrätti pörssin Pariisiin vuonna 1724 ja pyrki saamaan siihen järjestystä.

Vuonna 1808 Napoleon I aloitti pörssirakennuksen rakennuttamisen. Se tilattiin arkkitehti Alexandre Théodore Brongniartilta, jonka mukaan rakennus nimettiin. Pörssi toimi vuosina 1826–1987 Palais Brongniartissa, joka sijaitsee Place de la Boursen varrella 2. arrondissementissa.

Pörssi toimi 1980-luvulle asti meklarien huutojen tahdissa. Tietokoneavusteinen toiminta alkoi vasta 1980-luvun lopulla.

Vuonna 1999 Pariisin pörssi yhdistyi muihin Ranskan pörsseihin, ja vuonna 2000 syntyi Euronext. Vuonna 2007 yhdistymässä New Yorkin NYSE:en syntyi NYSE Euronext.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  La Bourse de Paris *palaisbrongniartblog.fr*.  Arkistoitu 11.12.2017. Viitattu 27.3.2016.
2. ↑  Palais Brongniart *Paris Info*. Viitattu 27.3.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Pariisin pörssi** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Euronext |
| --- |
|  |
| Markkinat | 
* Euronext Growth
* BlueNext
* Nord Pool

 |
|  |
| Pörssit | 
* Amsterdam
* Bryssel
* Dublin
* Lissabon
* Milano
* Oslo
* Pariisi

 |
|  |
| Indeksit | 
* Euronext 100
* AEX
* AMX
* AScX
* BEL 20
* CAC 40
* CAC Next 20
* CAC Mid 60
* CAC Small
* CAC All-Tradable
* ISEQ 20
* FTSE MIB
* FTSE Italia Mid Cap
* OBX
* OSEAX
* PSI

 |

 |
Matti Lehto
**Matti Urho Kalevi Lehto** (s. 25. elokuuta 1953 Lahti) on palvellut sotilaslääketieteen professorina Tampereen yliopistossa 2018 -2020 välisen ajan, ja on kirurgian, ortopedian ja traumatologian emeritusprofessori. Hän toimi vuosien 2011–2016 ajan Tampereen yliopiston lääketieteen yksikön, nykyisin tiedekunnan, johtajana (dekaanina). Tätä ennen hän oli Pirkanmaan sairaanhoitopiirin ja Tampereen yliopistollisen sairaalan johtajaylilääkäri vuosien 2007–2010 ajan. Lehto vastasi vuoden 2000 alusta projektijohtajana Tekonivelsairaala Coxan esisuunnittelusta ja hän toimi yhtiön perustamisen jälkeen Coxa Oy:n ensimmäisenä toimitusjohtajana ja johtavana ylilääkärinä vuoden 2006 loppuun. Tampereen yliopistollisen sairaalan koulutussäätiön asiamiehenä Lehto oli vuosien 2007–2017 ajan .

Lehto väitteli lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi Turun yliopistossa vuonna 1982 urheilutraumatologiaan liittyvästä lihasvamma-aiheesta. Hän erikoistui kirurgiksi Turun yliopistollisessa keskussairaalassa, ja ortopedian ja traumatologian erikoislääkäriksi Tampereen yliopistollisessa sairaalassa. Lehto toimi kirurgian apulaisopettajana Tampereen yliopistossa 1988–1992, jonka jälkeen hän toimi Tampereen yliopistollisessa sairaalassa erikoislääkärinä ja eri asteisissa ylilääkärin tehtävissä vuoden 1998 loppuun. Vuoden 1999 ajan Lehto toimi vastuualuejohtajana ja ylilääkärinä Reumasäätiön sairaalassa Heinolassa, jossa hän toimi myös osa-aikaisena tutkimusjohtajana vuosien 1996–2000 ajan .Lehdon tutkimusintressejä ovat olleet urheilutraumatologia, reumaortopedia ja tekonivelkirurgia. Sotilaslääketieteen alalla tutkimusmielenkiinto on kohdistunut normaaliolojen valmiuteen ja poikkeusoloihin varautumiseen. 

Lehto on myös toiminut STM:n Poikkeusolojen neuvottelukunnan (PONK) koulutusjaoston puheenjohtajana, ja vastasi sosiaali- ja terveydenhuollon valmiuskurssien suunnittelusta sekä toimi kahden ensimmäisen kurssin johtajana vuosina 2019-2021 

Lehto on työskennellyt vuodesta 2000 alkaen vakuutusyhtiöissä ja Tapaturmavakuutuskeskuksessa (TVK) asiantuntijalääkärinä. Potilasvahinkolautakunnan vakituinen asiantuntija Lehto oli vuosien 1993–2013 välisen ajan. UKK-kuntoinstituuttisäätiön hallituksen jäsenenä ja myöhemmin puheenjohtajana hän on ollut 2011-2020 ajan .

Tasavallan presidentti on myöntänyt Lehdolle vuonna 2006 professorin arvonimen ja vuonna 2013 Suomen Valkoisen Ruusun I luokan ritarimerkin. Puolustusvoimain komentaja myönsi Lehdolle 2012 sotilasansiomitalin. .

Lähteet
-------

1. ↑  Tampereen yliopisto
2. ↑  Suomen lääkärilehti
3. ↑  Mediuutiset
4. ↑  Tampereen yliopistollinen sairaala (Arkistoitu – Internet Archive)
5. ↑
6. ↑
7. ↑
8. ↑  UKK-instituutti
9. ↑
Nitroamiinien yleinen rakenne
**Nitroamiinit** eli **nitramiinit** ovat orgaanisia yhdisteitä, joille tunnusomainen funktionaalinen ryhmä on R1R2-N-NO2, missä R on orgaaninen ryhmä. Nitroamiineja käytetään orgaanisen kemian synteeseissä, räjähdysaineina ja polttoaineina.

Ominaisuudet ja valmistus
-------------------------

Nitroamiinit ovat huoneenlämpötilassa tavanomaisesti nesteitä tai kiinteitä aineita. Yhdisteet hajoavat kuumennettaessa ja reaktio voi olla räjähdysmäinen. Eräitä nitroamiineja kuten tetryyli ja HMX käytetäänkin räjähdysaineina. Nitroamiinit ovat epästabiileja happamissa olosuhteissa. Ryhmän yhdisteillä on α-asemassa hapan vety ja sen eliminoituessa muodostuva anioni on nukleofiilinen. Nitroamiinit reagoivat karbonyyliyhdisteiden kanssa muun muassa Mannich-reaktiolla ja tyydyttymättömien karbonyyliyhdisteiden kanssa Michael-additiolla.

Nitroamiinien valmistamiseen on useita menetelmiä. Amiinit reagoivat typpihapon tai dityppipentoksidin kanssa muodostaen nitroamiineja. Muita tapoja ovat esimerkiksi nitrosoamiinien ja typpihapon reaktio, nitramidien ja nitroureoiden hydrolyysi sekä nitroimiinien pelkistäminen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Jai Prakash Agrawal,R. D. Hodgson: *Organic chemistry of explosives*, s. 210-235. John Wiley and Sons, 2007. ISBN 978-0-470-02967-1. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 4.11.2021). (englanniksi)
2. 1 2  Klaus Banert, R. Alan Aitken, Kati M. Aitken, Mike M. K. Boysen, Stefan Bräse: *Science of Synthesis: Houben-Weyl Methods of Molecular Transformations Vol. 41*, s. 371-384. Georg Thieme Verlag, 2010. ISBN 9783131189417. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 4.11.2021). (englanniksi)
3. 1 2  Alan R. Katritzky, Thomas L. Gilchrist, Otto Meth-Cohn, Charles Wayne Rees: *Comprehensive Organic Functional Group Transformations*, s. 386. Elsevier, 1995. ISBN 9780080406041. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 4.11.2021). (englanniksi)
4. ↑  Lyle F. Albright: *Nitration, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2000.
**Nitroguanidiini** eli **pikriitti** (CH4N4O2) on guanidiinin nitrattu johdannainen. Yhdistettä voidaan käyttää räjähteenä, metallien pinnoitteissa ja orgaanisten synteesien lähtöaineena.

Ominaisuudet
------------

Nitroguanidiinin tautomeriset muodot
Nitroguanidiini esiintyy kahdessa eri tautomerisessa muodossa: nitroimiininä tai nitroamiinina. Näistä nitroimiini on vallitseva sekä kiinteässä yhdisteessä että liuoksissa.

Huoneenlämpötilassa nitroguanidiini on väritöntä kiteistä ainetta, joka hajoaa kuumennettaessa sulamispisteeseensä, jopa räjähtäen. Myös tärähdys voi aiheuttaa räjähdysmäisen reaktion. Yhdisteen räjähdysnopeus on suuri ja räjähdysvoimaltaan se vastaa TNT:tä. Se liukenee hieman kylmään veteen ja paremmin kuumaan ja liukenee myös etanoliin. Nitroguanidiini on hyvin heikko emäs ja muodostaa suoloja vain vahvojen happojen kanssa. Amiinien kanssa yhdiste reagoi muodostaen substituoituja nitroguanidiineja.

Valmistus ja käyttö
-------------------

Nitroguanidiinia valmistetaan kuumentamalla guanidiininitraattia väkevän rikkihapon tai rikkihapon ja väkevän typpihapon seoksella.

Nitroguanidiinia käytetään nitroselluloosan ja nitroglyserolin kanssa leimahtumattomissa ja savuttamattomissa ruudeissa. Nitroguanidiinin räjähdyksessä muodostuvat tuotteet eivät ole yhtä korrodoivia tykeille kuin monien muiden käytettyjen räjähteiden räjähtäessä muodostuvat tuotteet. Yhdistettä voidaan käyttää myös kaasua kehittävänä aineena autojen turvatyynyissä, valmistettaessa neonikotinoidihyönteismyrkkyjä ja metallien korroosionsuojauskylvyissä.

Lähteet
-------

1. ↑  Nitroguanidine – Substance summary *PubChem*. NCBI. Viitattu 22.3.2015.
2. 1 2 3  Alén, Raimo: *Kokoelma orgaanisia yhdisteitä: Ominaisuudet ja käyttökohteet*, s. 665. Helsinki: Consalen Consulting, 2009. ISBN 978-952-92-5627-3.
3. 1 2 3  Jacqueline Akhavan: *Explosives and Propellants, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2004. Viitattu 22.3.2015
4. ↑  Physical properties: 1-Nitroguanidine NLM Viitattu 22.3.2015
5. 1 2 3 4  Thomas Scott, Mary Eagleson: *Concise encyclopedia chemistry*, s. 699. Walter de Gruyter, 1994. ISBN 978-3110114515. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 22.3.2015). (englanniksi)
6. 1 2 3  Jai Prakash Agrawal,R. D. Hodgson: *Organic chemistry of explosives*, s. 194. John Wiley and Sons, 2007. ISBN 978-0-470-02967-1. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 22.3.2015). (englanniksi)
7. 1 2 3  Thomas Güthner, Bernd Mertschenk & Bernd Schulz: *Guanidine and Derivatives, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2006. Viitattu 22.3.2015
**Säätyvaltiopäivät** olivat entisajan Euroopassa monissa maissa lakia säätävä kokous, jossa jokainen sääty oli edustettuna erikseen. Useimmissa maissa säätyvaltiopäivillä olivat edustettuina aatelissääty, pappissääty ja porvarissääty, Ruotsissa poikkeuksellisesti myös talonpoikaissääty. Säätyvaltiopäivät olivat ennen 1800-lukua käytössä ainakin Ranskassa, Pyhässä saksalais-roomalaisessa keisarikunnassa, Pohjoismaissa sekä Puolassa (nimellä Sejm).

Säätyvaltiopäiviä kutsutaan usein pelkästään nimellä valtiopäivät.

Ruotsin säätyvaltiopäivät
-------------------------

*Pääartikkeli: Ruotsin säätyvaltiopäivät*
Ruotsissa jokaisella neljällä säädyllä oli oma kamari, joka otti kantaa valtiopäivillä käsiteltäviin asioihin. Jokaisella säädyllä oli myös oma puhemiehensä ja sihteerinsä. Aatelissäädyn puhemiestä kutsuttiin maamarsalkaksi.

*Katso myös: Ruotsin maapäivät*

Suomen suuriruhtinaskunnan säätyvaltiopäivät
--------------------------------------------

*Pääartikkeli: Suomen suuriruhtinaskunnan valtiopäivät*
Porvoon valtiopäivistä 25. maaliskuuta 1809 alkaen Suomen suuriruhtinaskunnan säätyvaltiopäivät toimivat erillään Ruotsin valtiopäivistä ylimääräisten valtiopäivien loppuun 18. syyskuuta 1906 asti. Ne kokoontuivat istuntoihinsa ylimääräiset valtiopäivät huomioon ottaen 15 kertaa autonomian aikana.

Talonpoikaissäädyn valtiopäivämiesten vaalipiireinä toimivat tuomiokunnat. Kustakin tuomiokunnasta valittiin yksi edustaja.

Suomen aateliskalenterissa olevien aatelissukujen päämiehet edustivat valtiopäivillä omia sukujaan. Papistolla oli erityinen piispat, kirkkoherrat ja kappalaiset käsittävä vaalimenetelmänsä. Porvarit valittiin kaupungeista raatihuoneilla järjestetyissä vaaleissa. Talonpoikaisto valittiin tuomiokunnissa toimittamissa valitsijamies vaaleissa.

Säätyvaltiopäivät korvaavan Eduskunnan ensimmäiset vaalit järjestettiin 15.–16. maaliskuuta 1907.

*Katso myös: Tammikuun valiokunta (1862)*

Säätylaki
---------

**Säätylaki** tarkoitti aiemmin säätyvaltiopäivillä valtiosäätyjen työn tuloksena syntynyttä lakia. Säätylain vastakohta oli valtionpäämiehen antama asetus, jonka antamiseen hänellä oli oikeus niin sanotun taloudellisen lainsäädäntövallan nojalla.

Lähteet
-------

1. ↑  *Otavan iso tietosanakirja*. Osa 8, palsta 953, hakusana säätylaki. Helsinki: Otava, 1964.

Aiheesta muualla
----------------

* Eduskunta: Porvoon valtiopäivät (Arkistoitu – Internet Archive)
* Eduskunta: säätyvaltiopäivät 1809–1906 (Arkistoitu – Internet Archive)
* Luettelo Suomen talonpoikaissäädyn valtiopäiväedustajista säätyvaltiopäivillä (Arkistoitu – Internet Archive)
**Hyrkanos II** oli juutalaisten ylipappi vuosina 79 eaa. – 40 eaa. Hänen vanhempansa olivat makkabealaisten hallitsijasuvun kuningas Aleksanteri Jannaios ja Salome Aleksandra. Isän kuoleman jälkeen hallitsijana Aleksandra nimitti Hyrkanoksen seuraajakseen. Hyrkanos ehti hallita vain lyhyen ajan ennen kuin hänen veljensä Aristobulos II kaappasi vallan.

Herodes Suuren isä Antipatros liittoutui Hyrkanoksen kanssa, ja vuonna 63 eaa. Rooman suuri sotapäällikkö Pompeius päätti myös tukea Hyrkanosta tämän veljeä vastaan. Antipater ja Pompeius pitivät kummatkin Hyrkanosta heikkona hallitsijana, ja uskoivat että häntä olisi helpompi käyttää hyväksi kun Aristobulosta. Roomalaisten avustuksella Aristobulos syrjäytettiin ja Juudea liitettiin Rooman valtakuntaan. Hyrkanosta ei kuitenkaan nimitetty Juudean kuninkaaksi, vaan hän sai tyytyä ylimmän papin virkaan. Julius Caesar nimitti Hyrkanoksen Juudean etnarkiksi, mutta todellinen valta oli Antipaterin käsissä. 

Vuonna 40 eaa. Aristobuloksen poika Antigonos syrjäytti Hyrkanoksen parthialaisten avustuksella. Antigonos julistettiin Juudean kuninkaaksi ja ylimmäksi papiksi. Antigonos leikkautti Hyrkanokselta korvat, jotta tämä ei voisi tulevaisuudessa päästä kuninkaaksi tai papiksi. Hyrkanos vietiin vangiksi Babyloniin, mutta hänet päästettiin palaamaan Jerusalemiin sen jälkeen kun Herodes oli päässyt Juudean kuninkaaksi. Herodes ei kuitenkaan luottanut Hyrkanokseen, vaan antoi surmata tämän.

Lähteet
-------

* Josefus, Flavius: *Juutalaissodan historia*. WSOY, 2003. ISBN 951-0-28945-0.

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Edeltäjä:**Aleksanteri Jannaios** | **Jerusalemin ylin pappi**76 eaa. – 66 eaa. | Seuraaja:**Aristobulos II** |

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Edeltäjä:**Salome Aleksandra** | **Judean kuningas**67 eaa. – 66 eaa. | Seuraaja:**Aristobulos II** |

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Edeltäjä:**Salome Aleksandra** | **Judean etnarkki**63 eaa. – 40 eaa. | Seuraaja:**Antigonos** |
**p-Kloorinitrobentseeni** eli **1-kloori-4-nitrobentseeni** tai **4-kloori-1-nitrobentseeni** (C6H4ClNO2) on bentseenin kloorattu ja nitrattu johdannainen. Yhdistettä käytetään orgaanisen kemian synteeseissä valmistettaessa väri- ja lääkeaineita. p-Kloorinitrobentseenin isomeereja ovat o- ja m-kloorinitrobentseenit.

Ominaisuudet
------------

Huoneenlämpötilassa p-kloorinitrobentseeni on keltaista kiteistä ainetta. Yhdiste ei käytännöllisesti katsoen liukene veteen, mutta liukenee paremmin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, dietyylieetteriin, asetoniin ja tolueeniin. Yhdisteen nitroryhmä voidaan pelkistää vedyttämällä aminoryhmäksi. Koska kloori- ja nitroryhmät sijaitsevat toisiinsa nähden para-asemassa voi yhdisteelle tapahtua nukleofiilinen aromaattinen substituutioreaktio, jossa klooriatomi korvautuu jollain toisella nukleofiililla, kuten hydroksidi-ionilla, alkoksidi-ionilla, ammoniakilla tai amiinilla.

Valmistus
---------

p-Kloorinitrobentseeniä valmistetaan nitraamalla klooribentseeniä väkevän rikkihapon ja typpihapon seoksella. Tässä reaktiossa syntyy myös o-kloorinitrobentseeniä ja nämä isomeerit voidaan erottaa toisistaan kiteyttämällä ja tislaamalla alipaineessa.

p-Kloorinitrobentseeniä käytetään värien, värien valmistuksessa tarvittavien yhdisteiden ja lääkeaineiden valmistamiseen. Siitä valmistetaan muun muassa p-kloorianiliinia, p-nitroaniliinia, p-nitrofenolia, lääkkeinä käytettäviä dapsonia, albendatsolia ja troglitatsonia, rikkaruohomyrkkynä käytettävää nitrofeenia ja kumien hapettumisenestoaineiden valmistuksessa käytettävää p-nitrodifenyyliamiinia.

Lähteet
-------

1. ↑  4-Chloronitrobenzene – Substance summary *PubChem*. NCBI. Viitattu 15.1.2015.
2. 1 2 3 4  Alén, Raimo: *Kokoelma orgaanisia yhdisteitä: Ominaisuudet ja käyttökohteet*, s. 117. Helsinki: Consalen Consulting, 2009. ISBN 978-952-92-5627-3.
3. 1 2 3 4  Gerald Booth: *Nitro Compounds, Aromatic, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 15.1.2015
4. ↑  Physical properties: 1-Chloro-4-nitrobenzene NLM Viitattu 15.1.2015
5. ↑   John McMurry: *Organic Chemistry*, s. 574. Brooks/Cole, 2008. ISBN 978-0495112587. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 15.1.2015). (englanniksi)
6. ↑  Robert D. Ashford: *Ashford's Dictionary of Industrial Chemicals*, s. 251. 2nd Edition. Wavelength Publications, 2001. ISBN 0-9522674-2-X. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* P-Kloorinitrobentseenin kansainvälinen kemikaalikortti
**Brodnican piirikunta** (puol. *powiat brodnicki*) on Puolan piirikunta Kujavia-Pommerin voivodikunnassa. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 79 097. Piirikunta jakautuu hallintokeskus Brodnican kaupunkikuntaan sekä yhdeksään maalaiskuntaan (Bartniczka, Bobrowo, Brodnica, Brzozie, Górzno (sisältää Górznon kaupungin), Jabłonowo Pomorskie (sisältää Jabłonowo Pomorskien kaupungin), Osiek, Świedziebnia sekä Zbiczno).

Brodnican piirikunnan pinta-alasta arviolta 21,9 prosenttia oli metsän peitossa vuonna 2018.

Brodnican piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa seitsemän prosenttia.

Piirikunnan väestöpyramidi 2014.
Vuoden 2019 lopussa Brodnican piirikunnassa oli 79 097 asukasta, joista 50,5 prosenttia naispuolisia ja 49,5 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 77 529 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 76 010 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden osuus piirikunnan väestöstä oli vuoden 2019 lopussa 17,1 prosenttia, työikäisten 60,5 prosenttia ja eläkeikäisten 22,4 prosenttia väestön keski-iän ollessa 39,6 vuotta. Elävänä syntyi vuonna 2019 yhteensä 891 lasta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Powiat brodnicki w liczbach *Polska w liczbach*. Viitattu 8.11.2020. (puolaksi)
2. ↑  Powiat Brodnicki Association of Polish Counties. Viitattu 8.11.2020. (puolaksi)
3. ↑  Territorial units (Territorial units layout-pudotusvalikosta valittaessa vaihtoehto "Administrative units", sitten alle avautuvasta luettelosta kohta "Kujawsko-Pomorskie") Puolan tilastokeskus. Viitattu 8.11.2020. (puolaksi, englanniksi)
4. ↑  Powiat brodnicki (PDF) Bydgoszczin tilastokeskus. Viitattu 8.11.2020. (puolaksi)
5. ↑  Mniejszości narodowe i etniczne oraz społeczność posługująca się językiem kaszubskim wg powiatów w 2011 r. Puolan sisäministeriö.  Arkistoitu 19.6.2021. Viitattu 8.11.2020. (puolaksi)

Kujavia-Pommerin voivodikunnan vaakunaKujavia-Pommerin voivodikunta
**Pääkaupungit: Bydgoszcz** ja **Toruń**   

**Oman kuntansa muodostavat kaupungit:**  

Inowrocław | Brodnica | Chełmno | Rypin | Chełmża | Lipno | Wąbrzeźno | Golub-Dobrzyń | Aleksandrów Kujawski | Ciechocinek | Radziejów | Kowal | Izbica Kujawska | Nieszawa

**Maalaiskunnissa sijaitsevat kaupungit:**   

Świecie | Nakło nad Notecią | Solec Kujawski | Żnin | Tuchola | Mogilno | Koronowo | Kruszwica | Szubin | Sępólno Krajeńskie | Janikowo | Barcin | Gniewkowo | Nowe | Strzelno | Pakość | Więcbork | Kcynia | Brześć Kujawski | Piotrków Kujawski | Mrocza Łabiszyn | Janowiec Wielkopolski | Kowalewo Pomorskie | Jabłonowo Pomorskie | Skępe | Łasin | Lubraniec | Dobrzyń nad Wisłą | Kamień Krajeński | Chodecz | Radzyń Chełmiński | Górzno | Lubień Kujawski

**Piirikuntatason kaupungit:**   

Bydgoszcz | Grudziądz | Toruń | Włocławek

**Piirikunnat:**   

Aleksandrów | Brodnica | Bydgoszcz | Chełmno | Golub-Dobrzyń | Grudziądz | Inowrocław | Lipno | Mogilno | Nakło | Radziejów | Rypin | Sępólno | Świecie | Toruń | Tuchola | Wąbrzeźno | Włocławek | Żnin
**Esa Pulliainen C-Combo** on suomalainen yhtye, joka perustettiin sivukokoonpanoksi Agents-yhtyeen rinnalle vuonna 2008. Yhtye soittaa rautalankamusiikkia, ja sen muodostavat Esa (kitara) ja Kai Pulliainen (bassokitara) sekä Toni "El Blanco" Liimatta (rummut). Esa Pulliainen C-Combo on levyttänyt ja esiintynyt myös rock and roll -laulaja ja -pianisti Mr. Breathlessin kanssa.

Yhtyeen nimeä kantava debyyttialbumi julkaistiin vuonna 2013. Se sisältää rautalankahenkisiä kitarainstrumentaaleja. Vuonna 2015 julkaistiin Mr. Breathlessin kanssa tehty toinen albumi, *Keep On Rockin’*. Albumi sisältää pääosin laulettua rock and rollia, mutta mukana on myös kolme kitarainstrumentaalia. Toinen instrumentaalialbumi, *Shaking All Over*, julkaistiin kesäkuussa 2018.

Diskografia
-----------

### Studioalbumit

* *Esa Pulliainen C-Combo* (2013)
* *Keep On Rockin’* (2015, Mr. Breathlessin kanssa)
* *Shaking All Over* (2018)

### Singlet

* *Let’s Work Together* (2013, Mr. Breathlessin kanssa)

Aiheesta muualla
----------------

* Esa Pulliainen C-Combo *MusicBrainzissa*.  (englanniksi)
* Esa Pulliainen C-Combo Discogsissa.  (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz

 |

 |