recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Out** on rock-yhtye Royalsin järjestyksessään toinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1977. Albumi koostuu kolmea kappaletta lukuun ottamatta yhtyeen omasta materiaalista. Osan sanoituksista albumille on tehnyt Wigwam-yhtyeen Jim Pembroke. Levyä myytiin noin 15 000 kpl kultalevyrajan ollessa tuolloin 25 000 kpl.

Levy on äänitetty ja miksattu Tukholman Marcus Music -studiolla helmikuussa 1977. Äänittäjinä ovat toimineet Christer Berg, Leif Mases ja Marcus Österdahl. Levyn tuottajina ovat Royals ja Jan Ödner.

*Musa*-lehden arviossa "immu" kirjoitti albumista:

*"Enpä olisi uskonut, Royals on saanut aikaiseksi vaihtelevan ja kuitenkin tasapainoisen kokonaisuuden. Spring 76'n sekavan systeemin jälkeen on ilo kuunnella näin harmonista tuotetta. Tämä ei ole Albert Järvisen soololevy. Kitara on hyvin esillä, mutta Albert istuu/lentää Maijasen ja Kätkän kanssa oikein tyylikkäästi. Kyllä Järvinen välillä laittaa sormien liikuttamisen Suomen ennätykset vaakalaudalle, mutta kun hän sen tekee, se tapahtuu kohdalleen. Räpeltäminen ei ole itsetarkoitus. Ei varmaankaan olisi ollut Love Recordsille vaikeata jättää muutamia kuvia pois sisäkannesta ja painaa tekstit tilalle. Ne eivät ymmärtääkseni ole tyhjänpäiväisyyksien latelua. Maijasen lauluäänestä olen aina pitänyt ja basistina Maijanen kuuluu ehdottomasti huipulle. Ippe Kätkän pieni sävellys toimii introna yhteiselle laululle "More Is What You'll Give/Get." Omat raidat ovat tarina sinänsä. Niissä on tyylitajulla käytetty hyväksi dynamiikkaa, joka ylläpitää mielenkiintoa. Kun mukaan heitetään sopivasti jippoja ja sekoitetaan Royals- kauhalla, on herkullinen korvanruoka valmista. Royals alkaa olla voimissaan, he ovat siirtyneet sisältä ulos. Hyvää on kiva kehua"*

Kappaleet
---------

1. Kings of Power – 3.20 (säv. Royals, san. Jim Pembroke, sov. Royals)
2. Cha Cha Drive In – 1.42 (säv. ja san. Kätkä, sov. Royals)
3. More Is What You'll Give/Get – 5.26 (säv. Royals, san. Pembroke, sov. Royals)
4. Happy Ways – 3.19 (säv. ja san. Joe Walsh, sov. Royals)
5. Tomorrow Never Knows – 6.54 (säv. ja san. John Lennon & Paul McCartney, sov. Royals)
6. Out – 3.12 (säv. Royals, san. Pembroke)
7. Just My Situation – 5.50 (säv. ja san. Pembroke, sov. Royals)
8. Monoply – 4.45 (säv. Pave Maijanen, san. P. O'Neill, sov. Maijanen)
9. About Not Worth Writin' Home About – 5.25 (säv. Maijanen, san. Pembroke, sov. Maijanen)
10. Rolling Bones – 4.06 (CD:n bonuskappale, säv. Royals & Mikko Rintanen, san. Maijanen, sov. Royals & Rantanen)

Kokoonpano
----------

* Pave Maijanen – lauluosuudet, bassokitara, akustinen- ja sähkökitara, 12-kielinen sähkökitara, piano ja urut
* Albert Järvinen – kitarat ja syntetisaattori
* Ippe Kätkä – rummut, lyömäsoittimet ja laulu

Lähteet
-------

1. ↑  Musa-lehti 4/1978 Pave Maijasen haastattelu
2. ↑  Musa nro 7/1977 s.37
Harald Wurm oikealla
**Harald Wurm** (s. 8. syyskuuta 1984) on itävaltalainen uransa lopettanut maastohiihtäjä, joka oli erikoistunut sprinttihiihtoon.

Wurm kilpaili maastohiihdon maailmancupissa ensimmäisen kerran Linzissä joulukuussa 2002 sijoittuen vapaan hiihtotavan sprintissä 70:nneksi. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti tammikuussa 2005 Nové Měston vapaan hiihtotavan sprintissä, jossa hän sijoittui kahdeksanneksi. Parhaimmillaan hän on sijoittunut maailmancupissa seitsemänneksi Düsseldorfin vapaan hiihtotavan sprintissä lokakuussa 2005. Parisprintissä hän on sijoittunut parhaimmillaan neljänneksi.

Wurm on osallistunut viisiin MM-kilpailuihin. Vancouverin olympialaisissa 2010 Wurm sijoittui vapaan hiihtotavan sprintissä 24:nneksi ja Sotšin olympialaisissa 2014 vapaan hiihtotavan sprintissä 23:nneksi ja perinteisen tyylin parisprintissä 16:nneksi.

Wurm asetettiin väliaikaiseen kilpailukieltoon 13. joulukuuta 2015 dopingrikkeen vuoksi. Hänen epäillään käyttäneen kobolttikloridia suorituskyvynsä parantamiseksi. Ainetta myös löydettiin hänen hallustaan. Helmikuussa 2016 Wurm myönsi dopingin käytön oikeudenkäynnissä. Hänet tuomittiin maksamaan 2000 euron sakot.

Wurm lopetti uransa maastohiihtäjänä keväällä 2015.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Harald Wurm Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
2. ↑  Hiihdon maailmanmestari kilpailukieltoon – epäillään mystisen dopingaineen käytöstä *Helsingin Sanomat*.  17.12.2015. Viitattu 18.12.2015.
3. ↑  Doping: Langläufer Harald Wurm geständig *derStandard.at*.  19.2.2016. Viitattu 1.3.2016. (saksaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Harald Wurmin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
**Harald Pager** (1923 – 1. heinäkuuta 1985) oli itävaltalainen taiteilija, valokuvaaja ja suunnittelija, joka jäljensi kahdeksan vuoden ajan Namibin aavikolla kalliotaidetta. Pager meni Etelä-Afrikkaan ja päätti keskittyä pelkästään tutkimaan Brandbergin Ndederna Gorgen kalliomaalauksia. Mukana oli hänen vaimonsa Shirley Ann Pager. Hän kuvasi maalaukset ensin filmille ja teki niistä sitten 1:1 jäljennökset, jotka hän väritti.  Saksalainen Kölnin yliopisto on julkaissut niitä sarjassa Africa Praehistorica. 

Pager kuoli työskenneltyään kahdeksan vuotta. Hänen dokumentoimansa kuvat on luovutettu vuonna 2005 Namibiaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Pager, Harald (1923-1985), National Library of Australia (Arkistoitu versio)
2. 1 2  Patience Smith, Namibian rock art comes home (Arkistoitu versio)
3. ↑  Sarada.co.za(Arkistoitu versio)
4. ↑  Bookshop, Kölnin yliopisto


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Harald Ferdinand Rosenberg** (3. huhtikuuta 1883 Helsinki – 19. tammikuuta 1931 Helsinki) oli suomalainen lehti- ja rikosvalokuvaaja.

Rosenberg aloitti valokuvausharrastuksen jo koulupoikana. Hän oli jäsenenä helsinkiläisessä ruotsinkielisessä Amatörfotografklubben (AFK)-valokuvausyhdistyksessä, joka oli perustettu 1889 ja sai oppinsa kerhon järjestämillä kursseilla. Vuonna 1900 hän teki pyöräretken Oulusta Suomussalmelle ja otti matkan aikana reportaasikuvia. Rosenberg osallistui ottamillaan autochromevärivalokuvilla syyskuussa 1907 Ateneumissa järjestettyyn Suomen toiseen yleiseen valokuvanäyttelyyn. Rosenberg toimi lehtikuvaajana Veckans Krönika ja Helsingin Kaiku-lehdissä ja vuonna 1909 hän meni Helsingin rikospoliisin palvelukseen valokuvaajaksi jatkaen kuitenkin samalla uutiskuvien ottamista lehdille.

Lähteet
-------

1. ↑  Rikosvalokuvaaja H. F. Rosenberg †, Uusi Suomi, 1931, No 19, sivu 4, julkaistu 20.1.1931
2. 1 2  Maria Faarinen : Väriä elämästä, Suomen Valokuvataiteen Museo
3. ↑  Aune Waronen : Värikuva vuodelta 1906! – Näin sen arvoitus ratkesi, Suomen Kuvalehti 25.10.2015
4. ↑  Harald Rosenberg, Hakkapeliitta, 27.01.1931, nro 4, s. 13, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
5. ↑  Amatörfotografklubben i Helsingfors : Ensimmäiset sata vuotta (Arkistoitu – Internet Archive)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Musée d'Orsay
* RKD Artists

 |

 |
**Maria Luukka** (myös *Luukkainen*; 1849 tai 1850 Kaipaala, kuolinaika tuntematon) oli inkerinsuomalainen runonlaulaja.

Narvusinsuomalaista kansanperinnealuetta edustavan Maria Luukan henkilöhistoria on jäänyt varsin tuntemattomaksi, koska 1800-luvun runonkerääjät eivät juurikaan merkinneet muistiin runonlaulajien henkilötietoja. Kaipaalan valtasukuun Luukkiin kuulunut Maria meni naimisiin enintään 18-vuotiaana miehen kanssa, joka katosi Turkin sodassa vuosina 1877–1878. Liitosta syntyi Kaipaalassa asunut poika. Viimeistään vuonna 1883 Maria siirtyi Vyötermaalle itseään huomattavasti vanhemman koivistolaissyntyisen Tuomas Tuulen vaimoksi. Tuuli oli merimiehenä oltuaan tullut Vyötermaalle kotivävyksi, ja hänellä oli edellisestä avioliitosta syntynyt poika. Luukan ja Tuulen liitosta syntyi ainakin yksi tytär. Vyötermaalla perhettä ahdistivat miehen ensimmäisen vaimon sukulaiset, jotka olivat ottaneet perinnökseen muun muassa talon kaikki lehmät. Luukka oli naapurikylissäkin tunnettu parantaja.

Maria Luukan laulurunoja ja loitsuja ovat merkinneet muistiin Vyötermaalla käyneet runonkerääjät Volmari Porkka vuonna 1883, Vihtori Alava vuonna 1892 sekä viimeisenä ja kaikkein perusteellisimmin J. F. Ruotsalainen vuonna 1900. Vyötermaalla vuonna 1909 käynyt Jussi Lukkarinen ei häntä enää tavannut. Kerääjät saivat Luukalta noin 6 000 runosäettä, enemmän kuin keltään muulta narvusinsuomalaiselta laulaja-tietäjältä. Maria Luukan valikoituminen alueen parhaaksi runonlaulajaksi on kuitenkin osittain sattumaa, koska kerääjät eivät kiinnittäneet enemmän huomiota hänen oppimestariinsa, kaipaalaiseen Porisan Anniin.

Narvusin suomalaisperinnettä tutkineen Matti Kuusen mukaan Maria Luukka on "erittäin itsenäinen, merkitykseensä nähden kohtuuttoman tuntematon runonlaulaja". Hänen taitamistaan noin 4 000 säkeestä valtaosa on aitoja suomalaisrunoja ja noin viidesosa inkerikoilta lainattua perinnettä. Luukan runorepertuaarin yksilöllisiä piirteitä ovat Kuusen havaintojen mukaan äidin ja pojan, äidin ja tyttären, oman ja vieraan kodin aihepiirien keskeisyys, lapsuudenkodin laulumyönteisyys, mielenkiinto tekstiilejä, koruja ja värejä kohtaan, kirkollisuus, naisellinen itsetunto ja valmius sosiaalliseen protestiin, uskollisuus arkaaisenkin runon välittäjänä ja itsenäisyys runon päätännön persoonallisessa muotoilussa.

Lähteet
-------

* Kuusi, Matti: *Maria Luukan laulut ja loitsut: tutkimus läntisimmän Inkerin suomalaisperinteestä*. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 1983. ISBN 951-717-274-5.

### Viitteet

1. ↑  Kuusi, s. 11, 14–15.
2. ↑  Kuusi, s. 11–16.
3. ↑  Kuusi, s. 15, 171.
4. ↑  Kuusi, s. 15.
5. ↑  Kuusi, s. 171–177.
| "Out My Mind"Tritonal ft. Riley Clemmons |
| --- |
| Singlen "Out My Mind" kansikuva |
| Singlen tiedot |
|  Julkaistu | 23. helmikuuta 2018 |
|  Formaatti | digitaalinen lataus |
|  Tuottaja(t) | Tritonal |
|  Tyylilaji | dance-pop |
|  Kesto | 03.15 |
|  Levy-yhtiö | Enhanced Recordings |
| Tritonalin muut singlet |
| "Calabasas"2018 | "Out My Mind"2018 | "Horizon"2018 |
| Riley Clemmonsin muut julkaisut |
| "Broken Prayers"2017 | "Out My Mind"2018 | "Better For It"2018 |

**Out My Mind** on yhdysvaltalaisen DJ-tuottajaduon Tritonalin musiikkikappale, jolla vierailee myös yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä Riley Clemmons. Sen julkaisi Enhanced Recordings digitaalisesti ladattavana singlenä 23. helmikuuta 2018. Kappaleen ovat sanoittaneet Jeremy Dussolliet, Kathryn Ostenberg, Teal Douville sekä Tim Sommers ja sen tuotannosta vastasi Tritonal. Kappaleen musiikkivideon ohjasi Andrew Vallentine ja se julkaistiin YouTubessa 6. huhtikuuta 2018. Videolla esiintyy tanssija Dexter Mayfield sekä malli Jenna Albulet ja se kuvattiin Whitneyn kartanossa Detroitissa. Video ei ole kuitenkaan enää tuntemattomasta syystä katsottavissa sen julkaisualustalla.

"Out My Mind" on päässyt julkaisunsa jälkeen listoille ainoastaan kotimaassaan Yhdysvalloissa, jossa sen paras saavutus oli Billboardin Dance/Mix Show Airplay-listan sija 12. Sekä Tritonal että Clemmons ovat esittäneet kappaleen livenä muun muassa 4. toukokuuta 2018.

Lähteet
-------

1. 1 2  Out My Mind (feat. Riley Clemmons - Single by Tritonal on Apple Music *music.apple.com*.
2. ↑  Tritonal ‎– Out My Mind *discogs.com*.
3. 1 2  Tritonal releases club mix for Astralwerk’s single "Out My Mind" *ravejungle.com*.
4. 1 2  Tritonal - Out My Mind feat. Riley Clemmons (Official Music Video) *youtube.com*.
5. ↑  Tritonal on Billboard *billboard.com*.
6. ↑  Tritonal - Out My Mind (Live Session) *facebook.com*.
**AG 12** (ven. Американсий Голланд, Amerikanskij Golland) oli Venäjän keisarikunnan laivaston AG-luokan sukellusvene. Alus oli osa 1915 yhdysvaltalaisten Holland sukellusveneiden piirustusten pohjalta tehtyä Itämeren telakalta tehtyä tilausta. Aluksen osat valmistettiin Yhdysvalloissa ja ne koottiin Putilovin telakalla Pietarissa.

Palvelus
--------

Vene laskettiin vesille 1916, jolloin se liitettiin 4. sukellusvenelaivueeseen. Se otti osaa taisteluihin Itämerellä vaihtelevalla menestyksellä, kunnes se joulukuussa 1917 asettui sisaralusten kanssa talvehtimaan Hankoon. Ne pidettiin normaalista poiketen koko ajan lähtövalmiudessa eli esimerkiksi akkuja ei viety talvisäilöön maihin. *AG 12* upotettiin Hankoon 3. huhtikuuta 1918 *AG 11:n*, *AG 15:n* ja *AG 16:n* kanssa juuri ennen saksalaisen Itämeren divisioonan maihinnousua.

Suomalaiset nostivat aluksen yhdessä *AG-16:n* kanssa, suunnitelmana oli, että ne korjattaisiin ja liitettäisiin Suomen merivoimiin. *AG 12* kuljetettiin Turkuun, jossa selvisi painerungon repeytymisen olevan niin paha ja koneiston kunto heikko, ettei sen korjaaminen ollut kannattavaa. Aluksesta ei ollut edes varaosiksi, vaan se romutettiin.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1906-1921*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1985. ISBN 0-85177-245-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Conway's 1906-1921 s. 317

Aiheesta muualla
----------------

* Kijanen, Kalervo: Sukellushälytys - Suomalaiset sukellusveneet sodan ja rauhan toimissa; Laivastolehti 1977. ISBN 951-95457-0-0 (nid.)
* Ekman, Per-Olof: Sukellusvenesotaa Itämerellä - sukellusveneiden kehitys ja käyttö maailmansodissa ; suom. Jorma Haapkylä. Hki, Merikustannus, 1986. ISBN 951-99791-1-5 (nid.)

AG-luokan sukellusveneet

|  |  |
| --- | --- |
| 1. tilaus | *AG 11* - *AG 12* - *AG 13/AG 16* - *AG 14* - *AG 15* |
| 2. ja 3. tilaus | *AG 21* - *AG 22* - *AG 23* - *AG 24* - *AG 25* - *AG 26* |
| 4. tilaus | *AG 17* - *AG 18* - *AG 19* - *AG 20* - *AG 27* - *AG 28* |

|  |
| --- |
| Edeltäjä: *Svyatoi Georgi (1915)* – Seuraaja: *Svyatoi Georgi (1917)* |
**Harald Wilhelm von Hellens** (4. helmikuuta 1865 Turku – 20. kesäkuuta 1926 Loviisa) oli suomalainen juristi, pormestari, vapaaherra ja valtiopäivämies.

Helsingfors privatlyceumista ylioppilaaksi kirjoittanut Von Hellens opiskeli oikeustiedettä Helsingin yliopistossa ja työskenteli sen jälkeen pankinjohtajana Turussa ja Porissa. Porin pormestarina hän toimi kahteen otteeseen. Aluksi vuosina 1900–1903, jonka jälkeen hänet erotettiin virasta ensimmäisen sortokauden aikana poliittisista syistä. Toistamiseen von Hellens oli tehtävässä vuosina 1906–1915. Hän toimi myös muun muassa Porin VPK:n päällikkönä. Vuonna 1926 von Hellens valittiin Loviisan pormestariksi, jota virkaa hän hoiti kuolemaansa saakka.

Von Hellens oli aatelissäädyssä sukunsa edustaja valtiopäivillä 1897 ja 1899.

Harald von Hellensin isä oli senaattori ja Turun hovioikeuden presidentti Lars Teodor von Hellens. Perheeseen kuului yhteensä 12 sisarusta, muun muassa ministeri Albert von Hellens sekä poliittisen murhan uhriksi joutunut Valde Hirvikanta.

Lähteet
-------

* VON HELLENS Harald Wilhelm. *Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu.

### Viitteet

1. ↑  Pelastustieto (Arkistoitu – Internet Archive) Viitattu 6.5.2013.
2. ↑  *Aikalaiskirja. Henkilötietoja nykypolven suomalaisista*, s. 150. Helsinki: Tietosanakirja-Osakeyhtiö, 1920.
3. ↑  Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran Biografiakeskus Viitattu 6.5.2013.


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| Porin vaakuna | Edeltäjä:**Johan Arvid Hjorth** | **Porin pormestari**1900–1903, 1906–1915 | Seuraaja:**Wilho Rewell** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
AGP-portin laajennuskorttipaikka emolevyllä korostettu punaisella. Siitä vasemmalle 5 valkoista PCI-väylän laajennuskorttipaikkaa ja niistä vasemmalle, aivan reunassa, 2 mustaa ISA-väylän laajennuskorttipaikkaa
8X-tyypiseen AGP-porttiin liitettävä GeForceFX 5500 SX AGP näytönohjain
**AGP** (lyhenne sanoista *Accelerated Graphics Port*) mahdollistaa laajakaistaisen yhteyden näytönohjaimen ja tietokoneen emolevyn piirisarjan välille. AGP-portti soveltuu erityisesti pelien, 3D-grafiikan ja tieteellisen grafiikan sovelluksiin työasemissa. Intel julkisti AGP-portin i440LX Slot 1 -piirisarjan kanssa 26. elokuuta 1997.

AGP-portin alkuperäinen idea oli mahdollistaa tekstuurien tallettaminen koneen keskusmuistiin ja käyttäminen suoraan sieltä, jolloin näytönohjaimesta voitaisiin tehdä nopea vaikka sillä olisi vain pieni määrä omaa muistia. Näytönohjainpiirit kuitenkin kehittyivät AGP-porttia nopeammin eikä portin nopeus riittänyt alkuperäisen idean mukaiseen käyttöön, joten myöhemmin kaikki näytönohjaimet tallettivat tekstuurinsa omaan muistiinsa, ja käyttivät tekstuureita AGP-portin yli vain kun ohjaimen oma muistikapasiteetti loppui kesken. AGP:n seuraajat ovat vähitellen korvanneet sen pöytätietokoneissa.

AGP-portteja on erityyppisiä ja niiden nopeudet emolevyltä näytönohjaimelle päin ovat:

* 1X - 266 Mt/s
* 2X - 533 Mt/s
* 4X - 1,066 Gt/s
* 8X - 2,133 Gt/s

Katso myös
----------

* väylä
* PCI Express
* PCI-X
* PCI
* ISA
* EISA
* VLB

Lähteet
-------

1. ↑  Intel 440LX AGPset *intel.com*. Intel. Viitattu 23.10.2014.
2. ↑  Teglet, Traian: AGP Almost at the End of the Road  5.6.2008. Softpedia. Viitattu 23.10.2014. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **AGP** Wikimedia Commonsissa
1600-luvulla laadittu piirros riimukivestä U 582.
**Riimukivi U 582** on aiemmin Söderby-Karlin kirkossa, Norrtäljen kunnassa Roslagenin alueella sijainnut, mutta myöhemmin kadonnut riimukivi. Riimukiven kirjoitus on ajoitettu 1030-luvulle, ja se sisältää mahdollisesti vanhimman maininnan Suomesta. Monet viikinkien idänretket lähtivät Roslagenin alueelta. Roslagen juontuu mahdollisesti suomen- ja viron kielen Ruotsia tarkoittavista sanoista tai vastavuoroisesti suomen ja viron ruotsia tarkoittavat sanat voivat juontua roslagen-sanasta.

Kivessä kerrotaan Otrygg-nimisen miehen tulleen surmatuksi Suomessa. Teksti ei kerro, surmattiinko hänet taistelussa vai jossain muussa yhteydessä, mutta yleensä riimukivet pystytettiin viikinkiretkillä kuolleille.

Kirjoitus
---------

Kiven alkuperäinen kirjoitus:

**ᛒᛁᛅᚱᚾ᛫ᛅᚢᚴ᛫ᛁᚴᚢᛚᚠᚱᛁᚦ᛬ᚱᛅᛁᛋᛏᚢ᛫ᛋᛏᛅᛁᚾ᛬ᛅᚠᛏᛦ᛬ᚢᛏᚱᛁᚴ᛬ᛋᚢᚾ᛬ᛋᛅᛁᚾ᛬ᚼᛅᚾ᛬ᚢᛅᛦ᛫ᛏᚱᛁᛒᛁᚾ᛬ᚭ᛫ᚠᛁᚾ᛫ᛚᚭᚾᛏᛁ**

**biarn auk \* ikulfriþ : raistu : stain : aftʀ : utrik : sun : sain \* han \* uaʀ : tribin : o \* fin\*lonti**

Käännös muinaisnorjaksi: 

*Bjǫrn ok Ígulfríðr reistu stein eptir Ótrygg, son sinn. Hann var drepinn á Finnlandi.*

Käännös Suomeksi: 

*Björn ja Igulfrid pystyttivät tämän kiven poikansa Otryggin muistoksi. Hänet tapettiin Suomessa.*

Lähteet
-------

1. 1 2  Jukka Peltovirta: *Hämeen käräjät osa 1*, s. 156. Hämeen heimoliitto, 2000.
2. 1 2  DF 10 – Diplomatarium Fennicum *df.narc.fi*. Viitattu 29.9.2020.
3. ↑  Runic Dictionary *www.abdn.ac.uk*. Viitattu 5.8.2016.
**Riina Rekilä** (s. 1981 Himanka) on suomalainen eläinlääkäri ja ravivalmentaja.

Menestys ravikilpailuissa
-------------------------

Rekilän tunnetuimmat kilpahevoset Suomessa ovat olleet lämminveritamma Phoenix Hornline ja ruuna Baron Crown, joka kilpaili kaikkiaan 189 kertaa. Suomen Ravinaisten Liitto ry valitsi Rekilän vuoden 2005 ravinaiseksi. Startteja Rekilälle on kerääntynyt vuosina 1997–2008 yhteensä 520, joista hän on ajanut 99 voittoa, 96 kakkos- ja 47 kolmossijaa voittoprosentilla 19.

Rekilä on muutti 2000-luvun puolivälissä Kanadaan, jossa hän valmensi hevosiaan. Vuoden 2009 arvokkain voitto tuli lokakuussa kaksivuotiaalla tammalla Random Destiny, joka voitti Ontario Sire Stakes Goldin finaalin Windsor Racewaylla Kanadassa. Tamma oli jo karsintavoittaja ja voitti finaalin kilometriajalla 14,2 js ansaitdi 65 000 Kanadan dollaria (noin 42 000 euroa). 

Keväällä 2010 Rekilä voitti Random Destinyllä OSS Gold-finaalin Mohawkin radalla ajalla 11,7a, ykköspalkinto finaalissa oli 65 000 Kanadan dollaria. Nykyään tamma kilpailee Overseas Farm Ltd:n nimissä. Heinäkuussa Rekilän ohjastama ja valmentama tamma Christiana Hanover voitti kolmevuotiaiden tammojen PaSS-lähdön Pocono Downsissa uudella kolmevuotiaiden tammojen rataennätyksellä 10,7a. Samalla Rekilästä tuli ensimmäinen naisohjastaja, jolla on Poconon rataennätys hallussaan. 

Hän palasi Suomeen 2010 -luvun puolivälissä ja alkoi pitämään Wania Racing -nimistä ravitallia. Hänen kasvattamansa vuonna 2019 -syntynyt Tetrick Wania juoksi 2021 useita kaksivuotiaiden lämminveristen Suomen ennätyksiä ja voitti Ruotsissa useita kilpailuja ylivoimaisesti. Hän myi hevosen useilla miljoonilla euroilla Saksalaiselle suurhevosenomistajalle marraskuussa 2021.
|  |
| --- |
| **HIFK** |
|  |
| **Perustettu** | 2021 |
| **Kotisalit** | Töölön Kisahalli, Liikuntamylly, Urhea-halli |
| **Kaupunki** | Helsinki, Suomi |
| **Värit** | Punainen, valkoinen ja sininen |

**HIFK Gymnastics** on suomalainen voimisteluseura. Seura syntyi vuonna 2021 kun perinteikkäät helsinkiläisseurat Alppilan Salamat, Suomen Taitovoimisteluklubi ja Voimisteluseura Kieppi yhdistivät voimansa. Yhdistynyt seura liittyi HIFK:n jäsenyyteen ja aloitti toimintansa 1.6.2021. Seuran ensimmäinen puheenjohtaja on Piia-Noora Kauppi.

Voimistelu on ollut lajina HIFK:ssa jo aikaisemminkin. Vuonna 1907 HIFK perusti voimistelujaoston, mutta sen toiminta hiipui vuosikymmenten aikana.

HIFK Gymnastics haluaa olla suomalaisen voimistelun suunnannäyttäjä ja tarjota parasta mahdollista valmennusta niin harrastajille kuin huippu-urheilijoille. Seuran lajit ovat naisten ja miesten telinevoimistelu sekä TeamGym. Seura tarjoaa selkeän kehityspolun voimistelun harrastajalle. Voimistelu voi olla myös kakkoslaji tai oheisharjoittelua muiden lajien urheilijoille.

Toiminnassa on mukana 2000 voimistelijaa, joista 1700 on harrastevoimistelijoita. Seuran kilpavoimistelijat ovat voittaneet yli sata Suomen mestaruutta

HIFK Gymnasticsin voimistelijat harjoittelevat Töölön Kisahallilla, Liikuntamyllyssä, Urhea-hallissa ja kouluilla eri puolilla Helsinkiä. Kotipaikaksi on kuitenkin tulossa lähivuosina valmistuva Garden Helsinki -tapahtuma-areena.

Lähteet
-------

1. 1 2
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* HIFK Gymnastics (suomeksi)

HIFK
Jääpallo • Jalkapallo • Jääkiekko • Salibandy • Futsal • Golf • Yleisurheilu • Käsipallo • Keilailu • Kaukalopallo • Voimistelu
**Joukkohysterialla** tai **massahysterialla** tarkoitetaan sosiologiassa ja psykologiassa jotain useamman ihmisen kokemaa harhakuvitelmaa tai käytösmallia, joka voi levitä yhteisössä varsin nopeastikin. Joukkohysteriaa esiintyy monissa muodoissa, jonka vuoksi sen tarkka määritelmä ja luokittelu on haastavaa. Joukkohysteriaa kuvaillaan myös konversiohäiriöksi, jossa ihminen kokee fyysisiä oireita ilman fyysistä syytä.

Massahysteria voi alkaa nopeasti, esimerkiksi keskeltä suurta väkijoukkoa kun yksi henkilöistä luulee paikalla olevan pommin. Kauhu leviää nopeasti väkijoukon läpi, ja ihmiset alkavat kauhuissaan juosta pakoon, jopa talloen ja vammauttaen muita ihmisiä. Ihminen alkaa toimia vaiston varassa, eikä ala kyseenalaistamaan pommin olemassaoloa. Massahysteria voi myös syntyä hitaasti. Näissä tapauksissa oireet ovat yleensä dramaattisempia kuin nopeasti alkaneessa massahysteeriassa.

Tansaniassa tiedetään 20 oppilaan joukkopyörtymistapaus, jossa 20 oppilasta pyörtyi kesken loppukokeen. Ilmiölle haettiin selitystä mm. yliluonnollisista ilmiöistä, mutta todennäköisempi syy lienee ahdistus. Oppilaiden pyörtyminen sai näin aikaan ketjureaktion.*lähde?*

Lääketieteessä termillä tarkoitetaan ilmiötä, jossa useampi henkilö luulee kärsivänsä jostain oireesta. Jopa tuhansia täysin terveitä ihmisiä saattaa hakeutua hoitoon taudin vuoksi, joka ei edes voisi tarttua ihmiseen. Joukkohysterian ehkäisyssä asianmukainen tiedotus on usein tärkeässä roolissa.

Lähteet
-------

1. ↑  What is mass hysteria? *www.medicalnewstoday.com*.  27.7.2018. Viitattu 11.5.2022. (englanniksi)
2. ↑  Hysteriaa joukoissa *Tiede*.  11.9.2013. Viitattu 11.5.2022.
3. ↑  Massahysteria saa eläimen esiin ihmisessä *11.11.2009*. yle.fi.
**Riippala** (ven. Рипполово, *Rippolovo*) oli inkeriläinen kylä entisessä Järvisaaren luterilaisessa seurakunnassa Inkerissä. Kylän paikka sijaitsee nykyään Leningradin alueen Tusinan piirissä Venäjällä.

Riippala sijaitsi Tusina-Hattula maantien varrella. Kylän perustivat siirtolaiset Suomesta 1800-luvun puolivälissä. Järvisaarella näitä siirtolaisia kutsuttiin karjalaisiksi. Riippalan maat vuokrattiin Hattulan hovilta, ja kylä mainitaan kirkonkirjoissa ensimmäisen kerran vuonna 1876. Riippala oli olemassa vielä vuonna 1905, ja siellä oli noin 15 taloutta. 1910-luvun alussa hovi ei suostunut uusimaan vuokrasopimusta, ja kylän asukkaiden täytyi jättää talonsa ja peltonsa. Alueen läpi rakennettiin Tusinasta Hattulaan johtava rautatieosuus. 
Riippalassa 1870- ja 1880-luvuilla kirkonkirjojen mukaan asuneita sukuja: Lätti (kotoisin Jaakkimasta), Sinkkonen (Jaakkima), Tiainen (Suomesta).

Lähteet
-------

1. 1 2  Robin Easton: Järvisaaren Suomalaiset 1702–1943 Inkerin kulttuuriseura, 2013.
**HIPPI** (engl. *High Performance Parallel Interface*) on tietokoneväylä suurinopeuksiseen tallennusmedian liitäntään. Väylän on nykyisin korvannut Fibre Channel.

Väylästä kehitettiin HIPPI-6400 joka myöhemmin nimettiin uudelleen **GSN** (engl. *Gigabyte System Network*). GSN pystyi 6.4 gigabitin (800 megatavun) siirtonopeuteen sekunnissa virheenkorjaavan yhteyden yli.

Väylä on ANSI-standardoitu:

* ANSI X3.183-1991
* ANSI X3.210-1992
* ANSI X3.218-1993
* ANSI X3.222-1993
* ANSI X3.283-1995

Väyläprotokollasta on RFC määrittelyt:

* RFC 2067
* RFC 2834

Katso myös
----------

* FDDI
* iSCSI
* HARP

Lähteet
-------

1. ↑  Bell, Jim: The HIPPI Protocol *cs.wustl.edu*. Viitattu 7.3.2017.
2. 1 2  HiPPI-6400/Gigabyte System Network Los Alamos National Laboratory. Viitattu 7.3.2017.
3. ↑  HIPPI Bus *interfacebus.com*. Viitattu 7.3.2017.
4. ↑  HIPPI, High Performance Parallel Interface *networksorcery.com*.  Arkistoitu 8.3.2017. Viitattu 7.3.2017.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:HIPPI
**Herakleion** (m.kreik. Ἡράκλειον, *Hērakleion*, lat. *Heracleium*) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Pieriassa Makedoniassa nykyisen Kreikan alueella. Se sijaitsi Thermainlahden rannikolla lähellä Olymposvuorta, Filan ja Leibethran kaupunkien välisellä alueella.

Herakleionin akropolis ja keskiaikainen Platamónaksen linna.
Herakleion oli merkittävä linnoitus ja suojasi pääsyä Tempen solasta Pieriaan. Peloponnesolaissodan aikaan kaupunki oli Ateenan hallussa vuosina 430–429 eaa. 425–424 eaa. ja 421 eaa. Kun Makedonian kuningas Perdikkas II liittoutui Ateenan kanssa noin vuonna 417–413 eaa. kaupunki kuului taas Makedoniaan.

Kaupungin akropolis sijoitetaan lähelle nykyistä Néos Panteleímonaksen kylää Dío-Ólympoksen kunnassa, samalle kukkulalle, jolla sijaitsee nykyisin keskiaikainen Platamónaksen linna.

Lähteet
-------

1. 1 2  Hansen, Mogens Herman & Nielsen, Thomas Heine: *An Inventory of Archaic and Greek Poleis*, s. 794. An Investigation Conducted by The Copenhagen Polis Centre for the Danish National Research Foundation. Oxford: Oxford University Press, 2004. ISBN 0-19-814099-1.
2. 1 2  Meritt, Benjamin D.: *The Athenian Tribute Lists*, s. 324. Nide 3. ASCSA, 1950. ISBN 0876619138. Teoksen verkkoversio.
**Melanpagos** (m.kreik. Μελανπάγος, lat. *Melampagus*) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Aioliissa Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi lähellä nykyistä İzmirin maakunnan Emiralem Merkezin kaupunkia.

Maantiede
---------

Melanpagos sijaitsi Aioliin etelälaidalla Hermos-joen laaksossa. Kaupungin akropoliina eli yläkaupunkina ja linnavuorena toimi nykyisin nimellä Gökkaya tunnettu kukkula, joka sijaitsee nykyisen Amanara (Yamanlar) -vuoren pohjoisrinteessä. Erään löydetyn rajakiven mukaan Melanpagoksen poliksella oli yhteistä rajaa Herakleian poliksen kanssa.

Historia
--------

Melanpagos oli olemassa arkaaisen kauden alusta hellenistisen kauden lopulle. Siitä ei ole kuitenkaan säilynyt mitään tietoja ajan kirjallisuudessa. Kaupunki on luetteloitu nykytutkimuksessa polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi sillä perusteella, että monet seikat tukevat tällaista tulkintaa, vaikka sitä ei suoraan kutsutakaan polikseksi missään antiikin aikaisessa lähteessä. Melanpagos vaikuttaa syntyneen asutuksena pyhäkön ympärille. Persian vallan aikana kaupunki vaikuttaa toimineen linnoituspaikkana strategisesti merkittävän, Smyrnaan johtaneen tien varrella. Kaupunki hylättiin 100-luvun eaa. jälkimmäisellä puoliskolla Rooman vallan alussa.

Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä *Melanpagitēs* (Μελανπαγίτης). Kaupungin nimi ei esiinny antiikin lähteissä sellaisenaan, vaan on johdettu tutkimuksessa etnonyymistä.

Rakennukset ja löydökset
------------------------

Kaupungin paikalta on löydetty linnoitusmuurien, pyhäkön sekä muiden rakennusten osien jäänteitä. Varhaisimmat löydöt, jotka ovat aiolialaisia kapiteeleja, ajoittuvat arkaaiselle kaudelle noin vuosiin 540–520 eaa. ja liittyvät ilmeisesti johonkin pyhäkköön. Muurien osia on löydetty erityisesti kaupunkikukkulan itäsivulta. Myös useita kaupunkiin liittyviä hautoja on löydetty. Löydetyt rajakivet ajoittuvat hellenistiselle kaudelle ja kertovat tuon aikaisista rajariidoista.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Hansen, Mogens Herman & Nielsen, Thomas Heine: "821. \*Melanpagos?", *An Inventory of Archaic and Classical Poleis*. An Investigation Conducted by The Copenhagen Polis Centre for the Danish National Research Foundation. Oxford: Oxford University Press, 2004. ISBN 0-19-814099-1.
2. 1 2 3 4 5 6  Akkurnaz, Sedat: A Mountain Settlement in the Southern Aiolis: Melanpagos *Academia.edu*.  2015. Viitattu 4.10.2021.
3. 1 2  Kaçtım, Dağa: ESKİ EMİRÂLEM KÖYÜ-YAMANLAR GÖKKAYA YÜRÜYÜŞÜ *dagakactim.blogspot.com*. Viitattu 4.10.2021.
**Kangjeng Radèn Adipati Sasradiningrat IV** (1847–1925) oli Surakartan sulttaanikunnan *patih* (suom. *suurvisiiri, ylin ministeri*) vuodesta 1890 vuoteen 1916. Hänen virassa ollessaan Surakartaa hallitsivat sulttaanit Pakubuwono IX ja Pakubuwono X.

Elämäkerta
----------

Sasradiningrat IV syntyi vuonna 1847. Hänen isänsä Sasranagara toimi patihin asemassa vuodet 1866–1887. Hänet adoptoitiin kuusivuotiaana jaavalaisen taiteen asiantuntijan K. P. A. Kusumadilagan perheeseen.

Sasradiningrat IV:n välit oikeaan isäänsä eivät olleet hyvät. Hän oli isänsä 12. poika ja ajautui nuoruudessaan vaikeuksiin useiden epäonnisten naissuhteidensa takia, joista yhdessä toisena osapuolena oli alankomaalainen prostituoitu. Hän avioitui myöhemmin sulttaani Pakubuwono IX:n tyttären kanssa.

Ottoisänsä tavoin myös Sasradiningrat IV itse arvosti elämässään taiteita. Ennen nousuaan patihin asemaan hän oli vuonna 1882 valitsemassa joukkoa surakartalaisia kulttuurillisia artefakteja lainattavaksi siirtomaaisäntä Alankomaiden järjestämään näyttelyyn. Hän myös kirjoitti omaelämäkerrallisen teoksen nimeltä *Serat Dhirilaksita*, joka käsitteli hänen elämäänsä 40-vuotiaaksi asti.

Kun Sasranagara kuoli, Sasradiningrat IV:tä ei välittömästi nimitetty uudeksi patihiksi, vaan virkaa toimitti kaksi vuotta Mangunkusuma. Tämä erotettiin joulukuussa 1889, ja Sasradiningrat IV:stä tuli virkaatekevä patih. Hänen asemansa vahvistettiin 25. heinäkuuta 1890.

Patihina Sasradiningrat IV oli edistyksellinen. Virkakautensa alkupuolella lokakuussa 1890 hän perusti Radya Pustaka -nimisen säätiön, jonka tavoitteena oli vaalia ja suojella jaavalaista kulttuuria. Hän nimitti vuonna 1899 Padmasusastra-nimisen oppineen aatelisen pääkirjastonhoitajaksi, rakennutti sairaalan ja köyhäintalon sekä perusti islamilaisen koulun ja museon.

Ensimmäinen jaavalainen eurooppalaistyylinen jousisoitinorkesteri oli Sasradiningrat IV:n perustama. Hän myös järjesti muusikoille, sepille, nukketeatterien esiintyjille ja taidekaivertajille näyttöjä ja jakoi näille todistuksia, jotta näiden oli helpompi löytää työtä.

Sasradiningrat IV:n tilalle patihin asemaan nimitettiin vuonna 1916 Joyonegoro. Hän kuoli vuonna 1925.

Lähteet
-------

* Florida, Nancy K.: *Javanese Literature in Surakarta Manuscripts: Manuscripts of the Radya Pustaka Museum and the Hardjonagaran Library*. Nide 3. Cornell University Press, 2012. Teoksen verkkoversio. (englanniksi)
* Dewanto, Wahyu: *Space and myth in Surakarta Kasunanan Palace, Indonesia*. Launceston: University of Tasmania, 1997. Teoksen verkkoversio. (englanniksi)
* Perlman, Marc: Changing Conventions in the Central Javanese Performing Arts: A Case Study of the Music of the Colonial-Era Wayang Kulit Purwa.  *Archipel*, 2010. Artikkelin verkkoversio.  (englanniksi)
* Wieringa, Edwin: Ethnoknowledge and the Sea of Progress: Padmasusastra's Javanese Encyclopaedia.  *Anthropos*, 2010. Artikkelin verkkoversio.  (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3  Florida 2012, s. 79
2. 1 2 3 4 5 6 7  Perlman 2010, s. 86-87
3. 1 2 3  Florida 2012, s. 22
4. 1 2  Florida 2012, s. 23
5. 1 2  Florida 2012, s. 24
6. ↑  Wieringa 2000, s. 219
7. ↑  Dewanto 1997, s. 122
**José de Orejón y Aparicio** (12. kesäkuuta 1703 Huacho – toukokuu 1765 Lima) oli perulainen säveltäjä, urkuri ja pappi.

Orejón y Aparicio aloitti musiikillisen uransa lapsena laulajana. Hän opiskeli urkujensoittoa Juan de Peraltan ja todennäköisesti kontrapunktia Tomás de Torrejón y Velascon johdolla. Hän oli myös Roque Cerutin oppilas. Orejón y Aparicion uskotaan aloittaneen opiskelun pappisseminaarissa noin vuonna 1724. Myöhemmin hän opiskeli Universidad Nacional Mayor de San Marcosista, josta valmistuneeksi hänet on merkitty noin vuonna 1754 ilman tietoa tiedekunnasta. Orejón y Aparicio sai paikan Liman tuomiokirkon ensimmäisenä urkurina vuonna 1742. Vuonna 1760 hänet valittiin Roque Cerutin kuoltua tämän tilapäiseksi korvaajaksi *maestro de capillan* tehtäviin; hän sai pysyvän nimityksen tähän asemaan huhtikuussa 1764. Saman vuoden syyskuussa hän saneli testamenttinsa vammauduttuaan onnettomuudessa. Hänen tarkkaa kuolinajankohtaansa ei tiedetä, mutta urkurinpaikka julistettiin vapaaksi 21. toukokuuta 1765.

Vuonna 2001 Juan Carlos Estenssoro kuvasi Orejón y Apariciota merkittävimmäksi Perussa syntyneeksi kolonialistisen ajan säveltäjäksi. Orejón y Aparicion tuotannon joukossa on messuja, motetteja, hymnejä ja litanioita.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  José de Orejón y Aparicio Real Academia de la Historia
2. ↑  Roque Ceruti Academia Musical de Indias
3. ↑  Latin American Classical Composers: A Biographical Dictionary, s. 443 Martha Furman Schleifer, Gary Galván

Aiheesta muualla
----------------

* IMSLP: nuotteja

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
Aliona Moon lehdistötilaisuudessa neljä päivää ennen vuoden 2013 Euroviisulähetystä.
**Aliona Moon** (oik. **Aliona Munteanu**, s. 25. toukokuuta 1989 Chișinău) on moldovalainen laulaja, joka edusti maataan vuoden 2013 Eurovision laulukilpailussa kappaleella "O mie" ja sijoittui 11:nneksi.

Aliona Moonin ura käynnistyi jo nuorena hänen sijoituttuaan kolmanneksi moldovalaisessa kykyjenetsintäkilpailussa *Fabrica de Staruri 2*. Kilpailun jälkeen hän perusti parin kilpailutoverinsa kanssa yhtyeen nimeltä Thumbs Up. Yhtye ei kuitenkaan ehtinyt olla kauan koossa, sillä jäsenet lähtivät eri teille jo vuonna 2011.

Aliona Moon esiintyi Eurovision laulukilpailussa jo vuonna 2012 Moldovaa edustaneen Pasha Parfenyn taustalaulajana. Tällöin Moldova sijoittui semifinaalissa viidenneksi ja finaalissa lopulta 11:nneksi. Aliona Moonin ja Pasha Parfenyn yhteistyö jatkui seuraavana vuonna, jolloin Moon pääsi Moldovan edustajaksi Parfenyn säveltämällä kappaleella "O mie". Parfeny myös soitti pianoa kilpailuesityksessä. Kappale sijoittui semifinaalissa neljänneksi ja finaalissa sijalle 11.

Lähteet
-------

* eurovision.tv

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Aliona Moon** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
Hubert Lanz sotasyyllisyysoikeudenkäynnissä 1948.
**Hubert Lanz** (22. toukokuuta 1896 – 15. elokuuta 1982) oli saksalainen kenraali. Toisessa maailmansodassa hän komensi XVIII Armeekorpsia ja otti osaa Ranskan valtaukseen. Vuonna 1941 hän komensi Saksan 2. armeijaa Jugoslavian taistelun aikana. Operaatio Barbarossan aikana hän komensi Saksan Armeijaryhmä A:ta. Hänen joukkonsa osallistuivat Toiseen Harkovan taisteluun ja myöhemmin hän komensi Armeeabteilung Lanzia Stalingradin tappion jälkeen. Sodan aikana Lanz suunnitteli salaliittoa Hitleriä vastaan aikeenaan pidättää hänet tämän vieraillessa hänen päämajassaan Poltavassa. Hitler kuitenkin päätti vierailla Zaporozhyessa, jolloin suunnitelma epäonnistui. Vuonna 1943 Lanz komensi XXII Gebirgskorpsia Kreikassa. Sodan lopussa Lanz antautui joukkoineen liittoutuneille Itävallassa. Hänet tuomittiin vankeuteen sotarikoksista, mutta hänet vapautettiin vuonna 1951. Lanz toimi sodan jälkeen Vapaan demokraattisen puolueen jäsenenä ja Saksan armeijan sotilaallisena neuvonantajana. Vuonna 1954 hän kirjoitti kirjan 1. Gebirgs-Division. Hän kuoli Münchenissä vuonna 1982.
**Alisha Ilhaan Bø** tunnetaan paremmin nimellä **Alisha Boe** (s. 6. maaliskuuta 1997 Oslo, Norja) on yhdysvaltalais-norjalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten Jessica Davisin roolista Netflixin draamasarjassa Kolmetoista syytä

Nuoruus
-------

Boe syntyi Oslossa, Norjassa, somali-isälle ja norjalaiselle äidille. Hän ja hänen äitinsä muuttivat Los Angelesiin, kun Alisha oli seitsemänvuotias, koska hänen äitinsä meni uudelleen naimisiin. Boe kävi El Camino Real High Schoolin, jossa hän oli mukana draamaohjelmassa. Valmistuttuaan hän jatkoi näyttelijänuraansa, minkä jälkeen hänestä tuli ensimmäinen somalilaistaustainen näyttelijä, jolla oli päärooli amerikkalaisessa elokuvassa Imanin jälkeen.

Ura
---

Boe debytoi näyttelijänä vuonna 2008, kun hän sai nuoren Lisa Swanin roolin kauhuelokuvassa Amusement. Vuotta myöhemmin hän esiintyi elokuvassa He's On My Mind ja vuoden 2012 kauhuelokuvassa Paranormal Activity 4. Vuonna 2014 hän vieraili sarjassa Modern Family ja kahdessa Extant-jaksossa.

Marraskuussa 2014 hän liittyi NBC:n saippuaoopperan Days of Our Lives näyttelijöihin toistuvassa Daphnen roolissa. Vuosina 2017–2020 hän näytteli Jessica Davisin roolia Netflixin alkuperäisessä draamasarjassa Kolmetoista syytä

Tammikuussa 2021 Boe liittyi näyttelijöihin Jesse Eisenbergin elokuvaohjauksen debyyttisarjassa When You Finish Saving the World.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Synchronkartei
* Elonet

 |

 |
**Melankolian anatomia**, täydelliseltä nimeltään *The Anatomy of Melancholy, What it is: With all the Kinds, Causes, Symptomes, Prognostickes, and Several Cures of it. In Three Maine Partitions with their several Sections, Members, and Subsections. Philosophically, Medicinally, Historically, Opened and Cut Up.*, on Robert Burtonin kirjoittama vuonna 1621 julkaistu teos.

Päällisin puolin toes vaikuttaa lääketieteen oppikirjalta, jossa Burton soveltaa laajaa osaamistaan skolastisesti melankolian käsittelyyn. 

Vaikka teos on kirjoitettu lääketieteellisen tekstin muotoon, on se myös *sui generis* tieteellisenä tai filosofisena teoksena. Burton käsittelee asiaa huomattavan laajasti ja käyttää melankoliaa linssinä, jonka läpi ihmisten tunteita ja ajatuksia voidaan analysoida. Teos käsittelee muun muassa ruuansulatusta, peikkoja ja Amerikan maantiedettä. 

Burton kirjoitti teoksesta yhteensä viisi eri versiota. Siitä huolimatta teos on usein myyty loppuun, erityisesti vuosina 1676–1800. Alkuperäistä käsikirjoitusta ei ole säilynyt, joten nykyiset painokset ovat enemmän tai vähemmän tarkkoja jäljennöksiä, aiemmin julkaistuista painoksista.

Aiheesta muualla
----------------

* The Anatomy of Melancholy Gutenbergissä

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:The Anatomy of Melancholy
Suurherttuatar Joséphine-Charlotte vuonna 1976.
**Joséphine-Carlotte** (Joséphine-Charlotte Stéphanie Ingeborg Elisabeth Marie José Marguerite Astrid, 11. lokakuuta 1927 Brysselin kuninkaanlinna – 10. tammikuuta 2005 Fischbachin linna Luxemburgin suurherttuakunnassa) oli belgialainen prinsessa ja myöhemmin avioliitossa Luxemburgin suurherttuan kanssa..

Elämäkerta
----------

### Nuoruus

Joséphine-Charlotte syntyi Belgian kruununperillisen Léopoldin, myöhemmin belgialaisten kuningas Léopold III:n ja Ruotsin prinsessa Astridin, tulevan belgialaisten kuningattaren vanhimpana lapsena. Hänellä oli kaksi veljeä, jotka olivat belgialaisten kuninkaita; Baudouin I (1930–1993) ja Albert II.

Vuonna 1935, Joséphine-Charlotte ja hänen veljensä menettivät äitinsä kuningatar Astridin auto-onnettomuudessa, joka tapahtui Küssnachtissä Sveitsissä.

Belgian valloittaneet saksalaiset kuljettivat kuningas Léopold III:n, prinsessa Lilianin (Léopoldin toinen vaimo) sekä perheen neljä lasta (Joséphine-Charlotte, Baoudouin, Albert ja Alexandre) ensiksi Saksaan ja myöhemmin Itävaltaan, josta vapauttivat toukokuussa 1945. Lasten eno prinssi Charles, joka oli Léopold III:n nuorempi veli ja myös Flanderin kreivi tuli vuonna 1944 sijaishallitsijaksi ja oli tehtävässä vuoteen 1950 saakka. Tätä aikaa kutsutaan termillä *Question royale* eli *kuninkaallinen ongelma*. Perhe sijoittui täksi ajaksi Sveitsiin, jossa prinsessa Joséphine-Charlotte jatkoi opintojaan.

### Opinnot

Sveitsissä Joséphine-Charlotte seurasi muun muassa tunnetun pedagogin Jean Piagetn luentoja kehityspsykologiasta Geneven yliopistossa. Palattuaan takaisin Belgiaan, Joséphine-Charlotte hoiti kuninkaallisia velvollisuuksiaan. Samaan aikaan hän omistautui sosiaalisille kysymyksille ja kehitti taiteen tuntemustaan.

### Perhe

Joséphine-Charlotte avioitui 9. huhtikuuta 1953 Luxemburgin prinssi Jeanin kanssa, hän oli tuolloin kruununperillinen. Heillä on viisi lasta, jotka kaikki ovat arvoltaan Kuninkaallisia korkeuksia:

* prinsessa Marie-Astrid (s. 17. helmikuuta 1954), avioitui vuonna 1982 Itävallan arkkiherttua Charles-Christian (1954) kanssa;
* prinssi Henri (16. huhtikuuta 1955), on parhaillaan Luxembourgin suurherttua, hän avioitui 1981 Maria Teresa Mestre (1956) kanssa ;
* prinssi Jean (15. toukokuuta 1957), luopui perimysoikeudestaan ja avioitui 1987 Hélène Vestur (1957) kanssa ja he erosivat 2004; uudelleen avioituminen 18. maaliskuuta 2009 Diane de Guerren kanssa ;
* prinsessa Margaretha, (15. toukokuuta 1957)), avioitui 1982 ruhtinas Nikolaus von Liechtensteinin (1947) kanssa;
* prinssi Guillaume (1. toukokuuta 1963), avioitui 1994 Sibilla Weillerin kanssa.

Lähteet
-------

1. ↑  Jiri Louda et Michael MacLagan, *Les Dynasties d'Europe*, Bordas, 1995.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Joséphine-Charlotte (Belgia ja Luxembourg)** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat
	+ 2

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Puola

 |

 |
**Hubert Strohmaier** (25. maaliskuuta 1896 Arnfels/Leibnitz – 1947 Belgrad) oli Saksan armeijan kenraalimajuri toisen maailmansodan aikana.

Strohmaier oli syntynyt Arnfelsissa. Hän liittyi Itävalta-Unkarin armeijaan ensimmäisen maailmansodan alussa elokuussa 1914. Hän palveli 11. kenttähaupitsirykmentissä ennen maailmansotaa, ja sodan jälkeen 3. tykistörykmentissä. 

Toisen maailmansodan alussa hän liittyi natsi-Saksan armeijaan, ja hänet ylennettiin everstiluutnantiksi 1. lokakuuta 1939, ja everstiksi 1. huhtikuuta 1941. Hän oli ensin 94. tykistörykmentin ja sitten 112. vuoristotykistörykmentin komentajana. Hänet palkittiin ansioistaan kultaisella Saksan ristillä, ja sodan lipussa hän komensi 3. SS-armeijakuntaa Balkanilla, ja osallistui sotatoimiin alueen partisaaneja vastaan. Hänen joukkonsa syyllistyivät alueella lukuisiin sotarikoksiin. Sodan jälkeen Strohmaier tuomittiin Belgradissa sotarikoksista kuolemaan. Hänet hirtettiin belgradilaisessa vankilassa vuonna 1947.

Aiheesta muualla
----------------

* Feldgrau.com
Ihmisiä pyhän Fuji-vuoren huipulla Japanissa.
**Vuoria** on pidetty monissa uskonnoissa **pyhinä** siksi, että ne ovat lähellä taivasta tai ikään kuin maan ja taivaan välissä. Vuorelle kiipeäminen vienyt ihmisiä lähemmäksi taivasta, joka on jumalien todellisuus. Esimerkiksi Vanhassa testamentissa kristinuskon Jumala antoi Siinain vuorella Moosekselle kymmenen käskyä. Myös joidenkin vuorten vulkaaninen toiminta on herättänyt kunnioitusta. Vuori on voitu kokea jopa maailmanpylvääksi, joka kannattaa taivasta ja yhdistää sen maahan. Vuori on voitu ajatella maailman keskukseksi. Pyhille vuorille viedään uhrilahjoja tai niillä käydään hakemassa uskonnollisia kokemuksia. Pyhä vuori voi olla seudun vuorista suurin tai näyttävin, mutta ei välttämättä. Se voi olla myös erikoisen muotoinen, eri kivilajia kuin muut tai huomiota herättävässä paikassa. Vuoren pyhyys voi johtua myös siellä tapahtuneesta asiasta (todesta tai legendasta), esimerkiksi Neitsyt Marian väitetään käyneen Athos-vuorella. Saattaa tosin olla, että joskus paikkaa on ensin kunnioitettu ja sitten kehitetty tätä kunnioitusta tukeva legenda.

Pyhiä vuoria
------------

* Fuji-vuori Japanissa
* Uluru (Ayers Rock) Australiassa
* Mount Everest (Sagarmatha) Nepalissa
* Aaronin vuori Jordaniassa
* Taishan Kiinassa
* Athos Kreikassa
* Mooria Israelissa

Pyhät tunturit ja mäet
----------------------

Pyhiä vuoria ovat vastanneet alueilla, joilla ei ole korkeita vuoria, pienemmät mäet, tunturit ja vaarat. Lapissa saamelaiset ovat pitäneet useita tuntureita pyhinä, muun muassa Haltia ja Saanaa. Suomessa melko pieniäkin mäkiä on pidetty pyhinä. Tällainen on ollut esimerkiksi Koli. Kolilla on käyty uhraamassa vuorenhaltijoille. Kansalaisen karttapaikan mukaan Suomessa on kaksikymmentä Pyhävuori, -mäki tai -kallio -nimistä kohoumaa.
**Hubert Schwarz** (s. 13. syyskuuta 1960) on entinen saksalainen yhdistetyn hiihtäjä ja joukkuekilpailun olympiavoittaja.

Schwarz saavutti junioreiden MM-kilpailujen henkilökohtaisessa kilpailussa pronssia 1979 ja kultaa 1980. Aikuisten arvokilpailuissa hän debytoi Oslon MM-kisoissa 1982 kuuluen neljänneksi sijoittuneeseen Saksan liittotasavallan joukkueeseen. Rovaniemen MM-joukkuekilpailussa 1984 hän oli Länsi-Saksan joukkueen mukana viides.

Schwarz kuului Hermann Weinbuchin ja Thomas Müllerin kanssa Saksan liittotasavallan joukkueeseen, joka voitti joukkuekilpailun maailmanmestaruuden Seefeldissä 1985. Calgaryn olympialaisissa 1988 Schwarz saavutti joukkuekilpailun olympiakultaa yhdessä Müllerin ja Hans-Peter Pohlin kanssa. Henkilökohtaisessa kilpailussa hän oli kolmastoista.

Schwarz sijoittui maailmancupin kilpailussa palkintokorokkeelle ensimmäisen kerran oltuaan toinen Planicassa joulukuussa 1984. Ainoan voittonsa hän saavutti Schonachissa tammikuussa 1987.

Maailmancup-menestys
--------------------

* Kausi 1983–1984: kokonaiskilpailussa seitsemäs
* Kausi 1984–1985: Planica toinen, St. Moritz toinen, Schonach kolmas; kokonaiskilpailussa kolmas
* Kausi 1985–1986: Štrbské Pleso toinen; kokonaiskilpailussa viides
* Kausi 1986–1987: Schonach voitto, Lahti kolmas; kokonaiskilpailussa neljäs

Lähteet
-------

* Hubert Schwarz Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)