recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Grigori "Griša" Andrejevitš Retškalov** (ven. Григо́рий Андре́евич Речка́лов; 9. helmikuuta 1920 Hudjakovo – 22. joulukuuta 1990 Žukovski) oli neuvostoliittolainen lentäjä. Hän oli liittoutuneiden kolmanneksi eniten ilmavoittoja saanut hävittäjälentäjä (hävittäjä-ässä) 56 vahvistetulla pudotuksellaan. Lisäksi 6 pudotusta oli jaettuja, jonkin toisen lentäjän kesken.

P-39 Airacobran lisäksi Grigori Retškalov lensi ja saavutti taisteluvoittoja Polikarpov I-153- sekä I-16- ja Jakovlev Jak-1-koneilla.
Hän oli tunnettu tavastaan jahdata pudotuksia ja välinpitämättömyydestä lentokuriin ja hän sai tästä lentokieltoja.

Kapteeni Retškalov haavoittui ainakin kerran hyvin vaikeasti, ja joutui kokemaan kolme leikkausoperaatiota sekä pitkän hoitojakson sairaalahoidossa. Heikohko yleiskunto ja näkökyvyn ongelmat johtivat niin ikään useisiin lentokieltoihin.

Saavutuksistaan Retškalov sai kuitenkin Neuvostoliiton sankarin arvon. Hän lensi amerikkalais-valmisteisella Bell P-39 Airacobra-hävittäjällä. Grigori Retškalovin palvelusyksikkö oli 16. GIAP. Hän toimi sen 1. lentueen johtajana. Tämä 7. maaliskuuta vuonna 1942 muodostettu hävittäjäyksikkö tuli tunnetuksi siitä, että sillä oli eniten Neuvostoliiton sankareita palveluksessaan.

Lähteet
-------

* Mellinger, George & Stanaway, John: Bell P-39 Airacobra -ässät, Koala-kustannus, 2001 (s. 62-63) ISBN 952-5186-34-2

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia 16 GIAP

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
**Karolina Arewång-Höjsgaard** (o.s. **Arewång**, s. 12. maaliskuuta 1971) on ruotsalainen suunnistaja ja maailmanmestari. Hän edustaa ruotsalaista Domnarvets GoIF -seuraa.

Nuorten MM-kilpailuissa 1991 Arewång voitti pronssia pikamatkalla. Seuraavan arvokilpailumitalinsa hän voitti vasta 12 vuotta myöhemmin 32-vuotiaana, kun hän voitti Rapperswil/Jonan MM-kilpailuissa 2003 hopeaa pitkällä matkalla ja viestissä. Västeråsin MM-kilpailuista 2004 hän voitti kultaa pitkällä matkalla ja viestissä ja hopeaa sprintissä. Kahtena seuraavana vuonna hän voitti viestissä 2005 MM-pronssia ja 2006 MM-hopeaa. Lisäksi Arewång-Höjsgaard on voittanut EM-kilpailuiden viestisuunnistuksessa kaksi kultaa ja pronssia.

Arewång-Höjsgaard on voittanut Domnarvets GoIF:n joukkueessa Venlojen viestin vuosina 2008, 2011 ja 2015 ja Tiomilan vuosina 2000, 2005, 2013 ja 2015.

Lähteet
-------

* Karolina Arewång-Höjsgaard Runners World of O -tietokannassa

### Viitteet

1. ↑  Reponen, Jussi-Pekka: Kokenein Venla-voittajista kilpaili Jukolassa ensimmäisen kerran 29 vuotta sitten *HS.fi*.  13.6.2015. Viitattu 13.7.2015.
*Tämä artikkeli käsittelee sellistiä. Louis Charbonneau oli myös kirjailija.*
**Louis Charbonneau** (23./24. helmikuuta 1865 Montreal – 23. marraskuuta 1927 Québec) on kanadalainen sellisti ja pedagogi.

Charbonneau oli urkujenrakentaja Raymond Roger Charbonneaun poika. Hän aloitti viulunsoiton opiskelun 12-vuotiaana, mutta siirtyi selloon 20-vuotiaana ja opiskeli Bostonissa Alwin Schroederin johdolla. Hän oli vuosien ajan Montrealin sinfoniaorkesterin jäsenenä. 1890-luvulla hän toimi Frantz Jehin-Prumen ja Émery Lavignen kanssa Trio de Montréal -nimisen kokoonpanon sellistinä. Hän esiintyi myös muun muassa kvartetissa Alfred De Sèven, Émile Taranton ja Otto Zimmermanin kanssa. Hän myös teki yhteistyötä pianisti Wilfrid Pelletierin kanssa. Hänen oppilaidensa joukossa oli Rodolphe Plamondon. Vuonna 1917 Charbonneau perusti Quebecin muusikkoliiton, jonka puheenjohtajana hän toimi vuoteen 1920.

Lähteet
-------

1. 1 2  The Canadian Encyclopedia: Louis Charbonneau


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Louis Duryea Lighton** (1895 Omaha, Nebraska, Yhdysvallat –1963 Palma de Mallorca, Espanja) oli yhdysvaltalainen elokuvakäsikirjoittaja ja -tuottaja. Hän aloitti käsikirjoittajana 1920 ja seuraavan seitsemän vuoden aikana hän teki käsikirjoituksen 35 elokuvaan, joiden joukossa on muun muassa vuonna 1927 valmistunut *Siivet*. Tuottajaksi Lighton siirtyi 1928. Hänen tuottamiaan elokuvia ovat muun muassa parhaan elokuvan Oscar-palkinnon saajaksi ehdolla olleet *Bengalin sankarit* (1935), *Meren urhoja* (1937) ja *Nykypäivän sankarit* (1938).

Lähteet
-------

1. ↑  Louis D. Lighton theoscarsite.com. Viitattu 18.12.2010. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC

 |

 |
**Bishwabhusan Harichandan** (s. 3. elokuuta 1934) on intialainen asianajaja, kirjailija ja poliitikko, joka on vuodesta 2023 alkaen toiminut Chhattisgarhin kuvernöörinä. Hän oli Andhra Pradeshin kuvernööri vuosina 2019–2023. Vuonna 1961 hän alkoi työskentelemään Odishan korkeimmassa oikeudessa. Kymmenen vuoden päästä hän siirtyi politiikkaan Intian kansanpuolueen edeltäjän Bharatiya Jana Sangh -puolueen riveissä. Kun Indira Gandhi julisti kansallisen hätätilan vuonna 1975 Harichandan joutui vankilaan vastustaessaan hätätilaa.

Kun Intian kansanpuolue perustettiin vuonna 1980 hän siirtyi siihen ja päätyi puolueensa Odishan yksikön puheenjohtajaksi. Odishan osavaltioparlamenttiin hänet äänestettiin lainsäätäjäksi viisi kertaa. Vuonna 1990 hän siirtyi viideksi vuodeksi Biju Janata Dal -puolueeseen, kunnes palasi takaisin Intian kansanpuolueeseen. Osavaltiopolitiikassa hän on toiminut useita kertoja Odishan osavaltiohallitusten eri ministerinviroissa.

Kirjailijana Harichandan on kirjoittanut useita orijankielisiä kirjoja sekä artikkeleita kotiosavaltionsa eri sanomalehtiin.

Lähteet
-------

1. ↑  Biswa Bhusan Harichandan sworn in as Chhattisgarh governor *The Hindu*.  23.2.2023. Viitattu 11.5.2023. (englanniksi)
2. 1 2 3  Biswabhusan Harichandan takes oath as new Andhra Pradesh governor *Times of India*.  24.7.2019. Viitattu 28.11.2019. (englanniksi)
3. ↑  Biswa Bhusan Harichandan replaces ESL Narasimhan as Andhra Pradesh Governor *Deccan Chronicle*.  17.7.2019. Viitattu 28.11.2019. (englanniksi)
4. ↑  Senior BJP leader Biswa Bhusan Harichandan appointed Andhra Pradesh Governor *New Indian Express*.  16.7.2019. Viitattu 28.11.2019. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
**Avain** on vuonna 2003 perustettu helsinkiläinen kirjankustantamo, joka kustantaa kauno- ja tietokirjallisuutta.

Avaimen perusti Anna-Riikka Carlson vuonna 2003. Hän myi yhtiön BTJ Finlandille (nyk. Suomen kirjastopalvelu) vuonna 2010 ja siirtyi samalla BTJ:lle kustannuspäälliköksi. Vuonna 2012 Carlson siirtyi WSOY:n kotimaisen kaunokirjallisuuden kustannuspäälliköksi. Elokuusta 2012 alkaen Avaimen kustannuspäällikkönä on toiminut YTM Tiina Aalto.*lähde?*

Avain kustantaa muun muassa kirjallisuutta ja kirjastoalaa käsitteleviä tietokirjoja, lastenkirjallisuutta ja selkokielistä kirjallisuutta. Kustantamo sai vuonna 2017 Selkokeskuksen myöntämän selkokirjallisuuden Seesam-palkinnon.

Lähteet
-------

1. 1 2  Anna-Riikka Carlson WSOY:n kustannuspäälliköksi *HS.fi*.  8.2.2012. Viitattu 6.12.2021.
2. ↑  Puttonen, Seppo: Vähäinen kirjamyynti riuduttaa suomalaisia pienkustantamoja *Yle Uutiset*.  15.4.2010. Viitattu 6.12.2021.
3. ↑  Kustantamo Avain. Viitattu 6.12.2021.
4. ↑  Selkokirjallisuuden Seesam-palkinto Avaimelle  27.10.2017. Kehitysvammaliitto. Viitattu 6.12.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Avaimen verkkosivut
* Lehti, Anu-Elina: ﻿Kirjallisuuden orja Vihreä Lanka. 30.10.2009.
**Manabu Horii** (s. 19. helmikuuta 1972 Muroran) on japanilainen pikaluistelun olympia- ja MM-mitalisti, jonka uran huippuvuodet olivat 1990-luvulla. Hän oli erikoistunut sprinttimatkoille.

Horii saavutti olympiapronssia 500 metrin kilpailussa Lillehammerissa 1994. Vuonna 1995 hän sijoittui sprinttereiden MM-kilpailuissa kahdeksanneksi ja vuonna 1996 hän saavutti pronssia. Vuoden 1996 matkakohtaisissa MM-kilpailuissa hän oli 1 000 metrillä viides ja 500 metrillä kuudes.

Vuonna 1997 Horii saavutti uransa ainoan maailmanmestaruuden matkakohtaisten MM-kilpailujen 500 metrillä Varsovassa. Samojen kisojen 1 000 metrillä hän sijoittui kahdeksanneksi. Naganon olympialaisissa 1998 hän oli 500 metrillä 13:s ja 1 000 metrillä 17:s. Samana vuonna hän sijoittui sprinttereiden MM-kilpailuissa kuudenneksi. Vielä vuonna 2001 Horii sijoittui matkakohtaisten MM-kilpailujen 500 metrillä neljänneksi ja sprinttereiden MM-kilpailuissa kahdeksanneksi. Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002 hän oli 500 metrillä 14:s ja 1 000 metrillä 22:s.

Maailmancupin yhteispisteissä Horii oli paras 500 metrillä kaudella 1995–1996 ja 1 000 metrillä kaudella 1996–1997. Hän paransi 1 000 metrin maailmanennätystä kahdesti: 1. maaliskuuta 1996 hän teki ajan 1.11,67 ja 22. marraskuuta 1997 ajan 1.10,63, molemmat Calgaryssä. Hän teki sprinttipisteiden maailmanennätyksen 143,425 Calgaryssä 1.–3. maaliskuuta 1996.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Manabu Horii *SpeedSkatingStats.com*. Viitattu 30.12.2018. (englanniksi)
**Pierre Athanase Marie Plantard** (8. maaliskuuta 1920 – 3. helmikuuta 2000) oli ranskalainen harrastelijatoimittaja ja piirtäjä, itseoppinut hermetisti*selvennä*, Siionin luostaria koskevien tarinoiden keksijä. Hän perusti ja rekisteröi "järjestön"*selvennä* Ranskassa, Annemassessa 1956. Perustettaessa järjestö julkaisi lehteä "C.I.R.C.U.I.T.", jossa kuvattiin tavoitteet: paikallisten vuokra-asuntojen ja niiden asukkaiden olosuhteiden parantaminen. 1960-luvulla Plantard loi upouuden historian samalle nimelle*selvennä*, ja tuolloin järjestö esiintyi merovingien sukujuurten ylläpitäjänä. Plantard itse kuvitteli olevansa Dagobert II:n jälkeläinen, laati väärennetyt sukutaulut ja vaihtoi sukunimekseen Plantard de Saint Clair.

Hän sai mainetta*selvennä* englanninkielisessä maailmassa vuonna 1982 julkaistun Baigentin, Leighin ja Lincolnin teoksen *The Holy Blood and the Holy Grail* myötä. Teos suomennettiin vuonna 2005 nimellä *Pyhä veri, pyhä Graal*.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Avainhallinnalla** ylläpidetään tietoja kiinteistö- ja huoneistoavaimista, seurataan avainhistoriaa*selvennä* sekä valvotaan avainten luovutuksia ja palautuksia. 

Kiinteistöjen turvallisuuden kannalta avainhallinnalla varmistetaan, että avaimia ei häviä esimerkiksi varkauksien tai hukkaamisten takia. Tai mikäli häviämistä tapahtuu, niin tilanteen vaatimiin toimenpiteisiin ryhdytään viipymättä. Näin vältetään kalliiksi tulevat lukkoremontit.

Avainhallinta on useiden tahojen yhteistä toimintaa ja yksikin heikko lenkki romahduttaa sen perusidean. Kiinteistöstä vastaavan yhtiöiden lisäksi avainhallinta koskee myös palveluntuottajia, kuten lukkoliikkeitä, vartioimisliikkeitä sekä muita toimijoita, joiden tehtäviin avainhallinta on määritelty.

Avaininventointi
----------------

Suojattujen avainten avainhallinta perustuu avaininventointiin. Siinä selvitetään järjestelmään luotujen yksilöiden todellinen määrä esim. valmistajalta. Inventoinnin yhteydessä avainmäärä myös todennetaan, tarvittaessa niin että avaimet pyydetään tuomaan nähtäväksi. Suojaamattomien lukostojen ura-avaimille ei avaininventointia voi tehdä.

Hyvän avainhallinnan edellytys on, että avaimet on yksilöity esim. leimauksella tai tunnuksella. Yksilöinnistä ei kuitenkaan saa selvitä mihin kohteeseen avain sopii, esim. huoneiston numeroa ei saa paljastaa.

Teknologinen kehitys ja älyavainkaappi
--------------------------------------

Manuaalisen toimenpiteiden sijaan avainhallinnassa ovat yleistyneet internet-pohjaiset ohjelmistot. Niiden avulla voi kuitata avaimet digitaalisella allekirjoituksella. Avainhallintaohjelmistot mahdollistavat myös erilaiset muistutustoiminnot.

Älyavainkaappia käytetään automatisoimaan avainten hallintaa. Kaappi voi olla osa kohteen kulunvalvontajärjestelmää tai se voi myös toimii itsenäisesti. Kaapissa on koukkupaikat, joiden avautuminen voidaan sitoa käyttäjän tunnistautumiseen. Tyypillisesti tunnistautuminen perustuu henkilökohtaiseen tunnisteen, koodiin tai sormenjäljen kaltaiseen biometriseen tunnistautumiseen. Tarvittaessa käytetään näitä kaikkia tapoja yhdessä. 

Älyavainkaapin koukut ohjelmoidaan avautumaan eri määrityksiin sidottuna. Määrityksenä voi olla käyttäjä, aika tai tietyt poikkeusohjaukset. Kun määritykset täyttyvät, kaappi vapauttaa avainkoukun ja käyttäjä saa avaimen käyttöönsä. Älyavainkaappi voidaan myös määrittää valvomaan että valittu avain palautuu määräaikaan mennessä. Jos palautumista ei tapahdu, kaappi antaa hälytyksen valittuun kohteeseen. 

Älyavainkaappien tyypillisiä käyttökohteita ovat mm. teollisuuslaitokset, sairaalat, kiinteistöyhtiöt ja koulut. Kaikki nämä ovat sellaisia kohteita, joissa tyypillisesti asioi paljon ulkopuolisia palveluntuottajia tai muita käyttäjiä.

Lähteet
-------

1. ↑  - lakiblogi: Tutkimus: Taloyhtiöiden murtoturvallisuudessa paljon parannettavaa *www.taloyhtio.net*.  Arkistoitu 26.11.2016. Viitattu 9.12.2016.
2. ↑  Avainkaappiopas, Safetyset Oy *safetyset.fi*.  [vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Avainhallintaa ohjeistaa Finanssialan keskusliitto avainturvallisuusohjeellaan
**Bissaun roomalaiskatolinen hiippakunta** on katolisen kirkon hiippakunta, joka toimii Afrikassa Guinea-Bissaun valtion länsiosissa. Sen keskuspaikkana toimii Bissau.

Historia
--------

4. syyskuuta 1940 erotettiin Santiago de Capo Verden hiippakunnasta Portugalin Guinean missio sui iuris. Vuonna 1950 siihen kuului kuusi seurakuntaa ja 8 139 jäsentä. Tämä tarkoitti 2,3% alueen väestöstä. 29. huhtikuuta 1955 se muuttui Portugalin Guinean apostoliseksi prefektuuriksi. 1970 seurakuntia oli 15 ja jäseniä 29 007, ollen 5,2% väestöstä. 1. tammikuuta 1975 nimi muutettiin Guinea-Bissaun apostoliseksi prefektuuriksi, sillä maa oli itsenäistynyt. 21. maaliskuuta 1977 apostolinen prefektuuri kohosi hiippakunnaksi nimellä Bissaun roomalaiskatolinen hiippakunta. 13. maaliskuuta 2001 hiippakunnan alue pieneni, kun siitä erotettiin omaksi hiippakunnakseen Bafatán roomalaiskatolinen hiippakunta. Ennen jakoa vuonna 2000 hiippakuntaan kuului 29 seurakuntaa ja 138 000 jäsentä, mutta liitoksen jälkeen seurakuntia oli 13 ja jäsenmäärä 105 000.

 Bissaun katedraali.

Nykytilanne
-----------

Vuonna 2015 hiippakuntaan kuului 26 seurakuntaa, 76 pappia ja jäseniä 167 900, jotka muodostivat 15,7% alueen väestöstä.

Piispat
-------

### Portugalin Guinean Missio sui iuriksen hiippakunnalliset superiorit

* Giuseppe Ribeiro de Magalhaes OFM, 1941–1953
* Martinho da Silva Carvalhosa OFM, 1953–1955

### Portugalin Guinean apostoliset prefektit

* Martinho da Silva Carvalhosa OFM, 1955–1963
* João Ferreira OFM, 1963–1965
* Amândio Domingues Neto OFM, 1966–1975

### Guinea-Bissaun apostolinen prefekti

* Amândio Domingues Neto OFM, 1975–1977

### Bissaun piispat

* Settimio Arturo Ferrazzetta OFM, 1977–1999
* José Câmnate na Bissign, seit 1999

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Diocese of Bissau *Catholic-Hierarchy*. Viitattu 16.7.2018. (englanniksi)
ManamansaloAlassalmen lossi Manamansalossa

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Oulujärvi, VaalaSuomi |
| Saariryhmä | 
Manamansalo |
| Vesialue | 
OulujärviView and modify data on Wikidata  |
| Pinta-ala | 
noin 76 km² |

Väestö| Asutuskeskukset | 
AhvenkaarreKaaresperäKivarinperäLamminperäManamansaloMustaniemi. |

Karttamuokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Manamansalo** on saari Oulujärvessä. Se sijaitsee Ärjänselän ja Niskanselän välissä ja jakaa Oulujärven kahteen lähes erilliseen lohkoon. Saaren pituus on 16,2 kilometriä ja suurin leveys 13,8 kilometriä. Saari on tunnettu pitkistä hiekkarannoistaan.

Manamansalon pinta-ala on 76 km². Se on Oulujärven suurin saari, sekä valtakunnallisesti sisävesien viidenneksi suurin, ja kaikkiaan Suomen neljänneksitoista suurin saari.

Saari kuuluu Vaalan kuntaan Pohjois-Pohjanmaalla. Lähimmät päätaajamat ovat Vaalan ja Paltamon kirkonkylät. Saareen on kiinteä tieyhteys pohjoisesta valtatieltä 22. Alassalmen lautta liikennöi Manamansalon ja mantereen välillä saaren lounaispuolella. Saaren pääväylä on Paltamon Melalahdesta alkava Manamansalontie (yhdystie 8820), ja yhdystie 8823 yhdistää Manamansalon pohjoispuolisen Kaivannon Vaalan keskustaajamaan.

Manamansalo oli Vaalan seudun ensimmäinen kuntakeskus. Ensimmäinen kirkko rakennettiin Manamansaloon 1500-luvulla, toinen kirkko Säräisniemeen vasta 1700-luvulla. Ensimmäisen kirkon oletetulle paikalle Manamansalon Kilonniemeen rakennettiin 1959 muistomerkkikirkko.

Kylät ja taloryhmät
-------------------

Ahvenkaarre, Harmaala, Heteperä, Hovilanperä, Hätilä, Kaaresperä, Kangasperä, Kilonniemi, Kivarinperä, Lamminperä, Manamansalo, Mustaniemi, Puronranta, Röteikkö, Teeriniemi, Unelanperä.

Kuvagalleria
------------

* Näkymä Alassalmen lossilta ManamansaloonNäkymä Alassalmen lossilta Manamansaloon
* Näkymä Alassalmen lossilta mantereelleNäkymä Alassalmen lossilta mantereelle
* Kultahiekkojen alue RytilahdellaKultahiekkojen alue Rytilahdella
* Kassu Halosen taidetalo MartinlahdellaKassu Halosen taidetalo Martinlahdella

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Manamansalo** Wikimedia Commonsissa

* Vaalan kunta
* Retkipaikka.fi -sivuston esittely Manamansalosta.
* Manamansalo - tarujen saari, Seura, 19.10.1938, nro 42, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

Vaala

|  |  |
| --- | --- |
| Kylät ja alueet | 
* Enonlahti
* Jaalanka
* Jylhämä
* Järvikylä
* Kangaskylä
* Kankari
* Liminpuro
* Manamansalo
* Neittävä
* Nimisjärvi
* Nuojua
* Oterma
* Pelso
* Salmenranta
* Suutarinkylä
* Säräisniemi
* Veneheitto

 |
| Muuta Vaalaan liittyvää | 
* Alassalmen lossi
* Jylhämän vesivoimalaitos
* Nuojuan rautatieasema
* Nuojuan vesivoimalaitos
* Rokua
* Rokuan kansallispuisto
* Rautatieasema
* Siikajoen uittokanava
* Säräisniemen kirkko
* Säräisniemen kotiseutumuseo
* Vaalankurkun rautatiesilta

 |
| Järvet ja joet | 
* Järvenjärvi
* Kutujoki
* Nimisjärvi
* Oulujärvi
* Paatinjärvi
* Neittävänjoki
* Oulujoki

 |
**Avain** on Kalevi Ahon vuosina 1978–1979 säveltämä ooppera, yksinäytöksinen näyttämöllinen monologi laulusolistille (baritoni) ja pienelle kamariorkesterille. Teos kestää esitettynä noin puolitoista tuntia. Se kantaesitettiin Helsingin juhlaviikoilla 4. syyskuuta 1979 Hannu Bisterin johtaessa Suomen Kansallisoopperan kokoonpanoa ja Matti Lehtisen tulkitessa solistiroolin. Aho sävelsi teoksen Kansallisoopperan tilauksesta. Sen kustantaja oli Fennica Gehrman.

*Avaimen* suomenkielisen libreton laati Juha Mannerkorpi. Kantaesityksen jälkeen ooppera esitettiin myös kiertueella Puolassa ja televisiolle sovitettuna versiona TV1:n lähetyksessä vuonna 1981. Se otettiin ohjelmistoon myös Hampurin valtionoopperassa, jossa se kuultiin saksan kielellä esitettynä. Vuonna 1986 *Avain* esitettiin Retretissä Punkaharjulla.

*Avaimen* aiheena on kääntäjä Johannes Ponton surkuhupaisa 50-vuotisjuhlapäivä. Aho itse kuvasi Ponton osaa "oopperakirjallisuuden raskaimmaksi rooliksi". Teoksen musiikki on kompleksista. Vuonna 1995 baritoni Heikki Keinonen esitti roolin oman 50-vuotisjuhlansa kunniaksi Kansallisoopperassa, jossa sen ohjauksen teki Janne Lehmusvuo.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  "Oopperakirjallisuuden raskain rooli" Kalevi Ahon Avain-ooppera palaa Helsinkiin Helsingin Sanomat
2. 1 2 3 4  Avain Music Finland Core
3. ↑  Kalevi Ahon ooppera Saksaan MTV Uutiset
**Tähdet** 

 

Nimeäminen · Luokittelu  
Kehitys · HR-kaavio · Nukleosynteesi  

Tähtijärjestelmä · Eksoplaneetta  

Luettelot tähdistä

Synty ja kehitys 

Synty · Prototähti · Esipääsarja · Pääsarja  
Horisontaalihaara · Asymptoottihaara  
Esiplanetaarinen sumu · Planetaarinen sumu  
Wolfin–Rayetin tähti · Valesupernova  
Supernova · Hypernova

Luminositeettiluokitus 

Alikääpiö · Kääpiö (Punainen · Keltainen · Sininen)  
Alijättiläinen · Jättiläinen (Punainen · Sininen)  
Kirkas jättiläinen · Ylijättiläinen (Punainen · Sininen)  
Hyperjättiläinen

Spektriluokitus 

O · B · A · F · G · K · M  
Bariumtähti · Hiilitähti · Teknetiumtähti

Jäänteet 

Valkoinen kääpiö · Musta kääpiö · Heliumplaneetta  
Neutronitähti (Pulsari · Magnetar) · Musta aukko

Nukleosynteesi 

Alfareaktio · Kolmialfareaktio · Heliumleimahdus  
Hiilisykli · Hiilen fuusio · Neutronisieppaus · Nova

Yleiset ominaisuudet 

Ikä · Magnitudi · Metallisuus · Luminositeetti

Aiheeseen liittyvää 

Ruskea kääpiö · Ruskea alikääpiö · Planeetta  
Tähtijoukko (Avoin · Pallomainen) · Tähdistö  
Auringon ominaisuudet

 n • k • m 

**F-tyypin pääsarjan tähti** (F V) on pääsarjan (vetyä polttava) tähti, jonka spektriluokka on F ja luminositeettiluokka V. Näiden tähtien massa on 1–1,4 kertaa Auringon massa, ja niiden pintalämpötila on 6 000–17 000 K. Esimerkkeja F-tyypin pääsarjan tähdistä ovat Gamma Virginis A ja B sekä Tau Boötis.

Lähteet
-------

1. ↑  SIMBAD. Gamma Virginis A ja Gamma Virginis B.
**F-liiga** on Suomen salibandyn pääsarja. Siihen kuuluvat erillisinä sarjoina miesten F-liiga ja naisten F-liiga.

F-liiga perustettiin toukokuussa 2020. Miesten Salibandyliiga ja Naisten Salibandyliiga yhdistettiin saman brändin alle ja nimettiin uudelleen. Uuden nimen F-kirjain viittaa salibandyn englanninkieliseen nimeen *floorball* sekä sanoihin *Finland* (englantia, ’Suomi’) ja *falcon* (englantia, ’haukka’).

F-liigan toimitusjohtaja Kimmo Nurmisen mukaan uudistuksen tarkoitus on saada Suomen salibandylle enemmän kansainvälistä näkyvyyttä ja arvostusta. Brändiuudistuksen yhteydessä liiga myös kasvattaa englanninkielistä viestintäänsä ja pyrkii saamaan pelit näkymään myös Suomen rajojen ulkopuolella.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Jonne Niemeläinen: Miehet ja naiset saman brändin alle – salibandyn pääsarjat muuttuvat F-liigaksi *Yle urheilu*.  20.5.2020. Viitattu 25.5.2020.
2. ↑  Tero Hakola: Salibandyliiga on nyt F-liiga: tavoitteena on olla lajin NHL *Helsingin Sanomat*.  20.5.2020. Viitattu 25.5.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* F-liigan virallinen sivusto
**Avainromaani** (ransk. *roman à clef*) on kirjallisuudentutkimuksen käsite. Romaanityyppinä avainromaani sisältää todellisten, tunnistettavien ihmisten kuvauksia. Nimet on kuitenkin yleensä muutettu. Aihe on usein kirjoittajan oman elämän vaiheista, ja teos on siten aikalaiskuvaus. Menneiden aikojen henkilöitä ja tapahtumia kuvaavaa romaania sanotaan historialliseksi tai dokumenttiromaaniksi. Avainromaani voi kuvata myös organisaatioita tai paikkoja.

Avainromaani saattaa vaarantaa kuvattujen henkilöiden yksityisyydensuojan. Avainromaanissa voidaan kostaa loukkauksia ja vastata arvosteluihin. Siinä voidaan vapaasti muokata todellisuutta tarinan vaatimalla tavalla.

Avainromaani syntyi Ranskassa 1600-luvulla. Sen ajan seurapiirit ja hovi elivät julkista elämää, mikä oli avainromaanin edellytys. Nykyajan avainromaanin edellytys on tiedonvälityksen vapaus ja sensuroimaton julkisuus.

Suomalaisia avainromaaneja on esimerkiksi Juhani Ahon *Yksin* (1890), jossa keski-ikäistyvä mies ihastuu opiskeluaikojensa toverin nuoreen sisareen. Jo aikalaiset osasivat yhdistää tarinaan Ahon, Arvid Järnefeltin ja Aino Järnefeltin. Kuvioon kuului keskeisenä henkilönä Jean Sibelius, joka oli vastikään kihlautunut Aino Järnefeltin kanssa. Teos herätti huomiota valtiopäiviä myöten, ja Sibelius kirjoitti Aholle taisteluhaasteen, joka jäi kuitenkin lähettämättä. Myöhemmin he ystävystyivät asuessaan naapuruksina.

Muita suomalaisia avainromaaneja ovat Helvi Hämäläisen *Säädyllinen murhenäytelmä* (1941), Hannu Salaman *Finlandia*-sarja (1976–1983) ja Kreetta Onkelin *Ilonen talo* (1996). Ulkomaisia tunnettuja avainromaaneja ovat esimerkiksi Ernest Hemingwayn *Ja aurinko nousee* (1926) ja Simone de Beauvoirin *Mandariinit* (1954).

Lähteet
-------

1. 1 2  Petäjä, Jukka: Avainromaani kertoo oikeista ihmisistä.  *Helsingin Sanomat*, 21.2.2009, s. C3. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 22.7.2023.
2. 1 2 3 4  Nummi, Jyrki: Avainromaani eli kuinka luoda omasta ja muiden elämästä skandaali.  *Helsingin Sanomat*, 27.10.2010, s. C9. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 22.7.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Kirjallisuudentutkimus: avainromaani Tieteen termipankki
**Bissandougou** on kaupunki Guineassa. 1800-luvulla se oli djulasotapäällikön Samori Tourén Mandinkavaltakunnan pääkaupunkina. Touré tunnettiin huomattavasta vastarinnastaan Ranskan siirtomaahallintoa vastaan ja oli Ranskan imperiumia sekä pienempiä Afrikan valtioita vastaan ylivoimainen vuosia. 

9. huhtikuuta 1891 eversti Louis Archinardin johtamat Ranskan joukot hyökkäsivät Bissandougouhun ja polttivat kaupungin. Jäänteitä kaupungin muinaisista linnoituksista voidaan löytää nykyisen kaupungin alueelta vielä nykyäänkin. 

Guinean itsenäistyessä Samori Tourén lapsenlapsenlapsi Ahmed Sékou Touré valittiin maan ensimmäiseksi presidentiksi.

Aiheesta muualla
----------------

* Gatelet, Tinent: *Histoire de la conquête du Soudan français (1878-1899)* (ranskaksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Bissandugu
**Simo Kähäri** (22. syyskuuta 1909 Lempaala – 2. joulukuuta 1994 Kuopio) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.

Kähärin vanhemmat olivat maanviljelijä Matti Kähäri ja Maria Paukku ja puoliso 1939–1962 Impi Matilda Leskinen. Kähäri kävi viisi luokkaa keskikoulua Käkisalmen yhteiskoulussa 1922–1927 ja meni sitten Viipurin sahateollisuuskouluun. Tohmajärvellä Kähäri työskenteli sahan hoitajana ja teknillisenä johtajana 1933–1950, kunnes oli mukana perustamassa Soinlahti-yhtiötä Iisalmen maalaiskunnan Soinlahteen. Yhtiölle, jonka toimitusjohtajaksi Kähäri tuli, rakennettiin sekä saha että tiilitehdas. Jälkimmäisestä tuli Ylä-Savon suurin ja edellinen harjoitti kotimaan kaupan lisäksi vientiä. Kymi Kymmene osti koko Soinlahti-yhtiön osakekannan 1974, Kähäri jäi eläkkeelle tomitusjohtajan tehtävästä seuraavana vuonna. Hänellä oli useita alueellisia luottamustoimia sekä Tohmajärvellä että Iisalmessa ollessaan, samoin kuin edustamillaan toimialoilla. Molemmissa sodissa rintamaupseerina toiminut Kähäri osallistui myös reserviläistoimintaan. Teollisuusneuvoksen arvon hän sai vuonna 1969.

Lähteet
-------

1. 1 2  Biografia-sampo: Simo Kähäri Viitattu 23.10.2021.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Talousvaikuttajat

 |

 |
**BitChute** on videonjakopalvelu, joka avattiin tammikuussa 2017 vaihtoehdoksi YouTubelle palvelun lisääntyvien sisältörajoitusten vuoksi. BitChuten oman kuvauksen mukaan se tarjoaa palvelun, jota sisällöntuottajat voivat käyttää ideoidensa vapaaseen ilmaisemiseen. BitChute sallii YouTubesta poistettuja vihasisältöisiä videoita, oikeistolaisia sisältöjä ja salaliittoteorioita. BitChute on joidenkin kommentaattoreiden mukaan kasvanut muiden videonlevityssivustojen cancel-kulttuurin ja sananvapauteen kohdistuvien hyökkäysten myötä. Palvelun suosio kasvoi marraskuussa 2020, kun YouTube poisti palvelustaan viraalisesti levinneen *Plandemic*-videon, jolla esitettiin COVID-19-virukseen liittyviä salaliittoteorioita. Palvelua käyttävät antisemitistiset ja QAnon-salaliittoteoreetikot.

Palvelua perustettaessa sen väitettiin käyttävän hajautettua WebTorrent-vertaisverkkotekniikkaa videoiden jakamiseen sisällön vaativaa kaistaa vähentääkseen.
Palvelu näyttää kuitenkin luopuneen tästä tekniikasta jossain vaiheessa ja nykyisin videot ladataan suoraan palvelun palvelimilta. *lähde?*

BitChute ei näytä videoissa lainkaan mainoksia, sen sijaan käyttäjät voivat suoraan tukea videoiden tekijöitä.
Marraskuussa 2018 PayPal sulki palvelun tunnukset, mikä vaikeutti sen maksuliikennettä.

Katso myös
----------

* Gab
* VK (sosiaalinen verkosto)

Lähteet
-------

1. ↑  bitchute.com *similarweb.com*. Viitattu 8. heinäkuuta 2023. (englanniksi)
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. 1 2
6. 1 2
7. ↑
8. ↑
9. ↑
**Bissagossaaret** (port. *Arquipélago dos Bijagós*) ovat Guinea-Bissauhun kuuluva saariryhmä Atlantin valtameren rannikolla. Saaria on yhteensä 88, joista 23 on asuttuja. Niiden pinta-ala on 2 624 neliökilometriä. Tärkeimmät saaret ovat Bubaque, Canhabaque, Caravela, Carache, Formosa, Galinhas, Maio, Orango, Rubane ja Soga.

Bissagossaaret ovat jäänne meren valtaamasta Gebajoen suistosta. Alueen pinta-ala on yli 10 000 neliökilometriä, josta 1 600 neliökilometriä on vuorovesialuetta. Mangroverämeet käsittävät 350 neliökilometriä. Vuotuinen sademäärä on 2 000–2 500 millimetriä. Kuiva kausi kestää marraskuusta huhtikuuhun ja sadekausi toukokuusta lokakuuhun. Keskilämpötila on 26 astetta ja suhteellinen ilmankosteus 70 %.

Saarten luonto on rikas ja monipuolinen. Eläinkuntaan kuuluvat afrikanmanaatti, virtahepo, niilinkrokotiili, delfiini ja liemikilpikonna. Kalalajeja on 155 ja lintulajeja 96. Saaret ovat Banc d’Arguinin kansallispuiston jälkeen Länsi-Afrikan toiseksi tärkein muuttolintujen asuinpaikka. Bissagossaaret julistettiin Unescon biosfäärialueeksi vuonna 1996. Alueella sijaitsevat João Viera-Poilãon ja Orangon kansallispuistot sekä Formosan, Nagon ja Tchediãn merensuojelualue.

Bissagossaaret kuuluvat Guinea-Bissaun Bolaman alueeseen. Niiden asukasluku on 29 875 henkeä (vuonna 2009, väestönlaskenta). Väestöstä 90 % muodostavat bissagot. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, palmuöljyn ja palmuviinin valmistus, kalastus ja äyriäisten keräily. Bissagot kävivät vuosisatojen ajan sitkeää taistelua portugalilaisia, brittiläisiä ja ranskalaisia siirtomaavalloittajia vastaan. Portugalin Guineaan kuuluneet saaret alistettiin lopullisesti vasta vuonna 1936.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Réserve de Biosphère de l'Archipel des Bijagos *whc.unesco.org*. Viitattu 2.6.2017.
2. 1 2  Mendy, Peter Karibe & Lobban, Richard A. Jr.: *Historical Dictionary of the Republic of Guinea-Bissau: Fourth Edition*, s. 51–53. Landam, Toronto, Plymouth: The Scarecrow Press, 2013. ISBN 978-0-8108-5310-2.
3. ↑  *Afrika: entsiklopeditšeski slovar, tom 1*, s. 350. Moskva: Sovetskaja entsiklopedija, 1986.
4. ↑  População por região, sector e localidades por sexo censo 2009 *stat-guinebissau.com*.  Arkistoitu 31.3.2020. Viitattu 2.6.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Bissagossaaret** Wikimedia Commonsissa
**Jaelin Charlotte Kauf** (s. 26. syyskuuta 1996) on yhdysvaltalainen freestylehiihtäjä. Hän on saavuttanut kumparelaskussa olympiahopeaa ja neljä maailmanmestaruuskilpailujen mitalia.

Kauf saavutti nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa pronssia kumparelaskussa vuonna 2015. Aikuisten arvokilpailuihin hän osallistui ensimmäisen kerran Sierra Nevadan MM-kilpailuissa 2017. Hän jäi tuolloin kumparelaskussa 21:nneksi mutta saavutti parikumparelaskussa pronssia. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sijoittui kumparelaskussa seitsemänneksi. Utahin MM-kilpailuissa 2019 Kauf sijoittui kumparelaskussa kuudenneksi ja saavutti parikumpareissa hopeaa hävittyään vain Ranskan Perrine Laffontille. Almatyn MM-kilpailuissa 2021 Kauf oli kumparelaskussa kahdeksas ja parikumpareissa kahdestoista. Pekingin olympialaisissa 2022 hän saavutti kumparelaskussa hopeaa 2,81 pisteen erolla kultaa voittaneeseen Australian Jakara Anthonyyn. Bakurianin MM-kilpailuissa 2023 Kauf saavutti hopeaa niin kumparelaskussa kuin parikumpareissakin, edellään molemmissa Ranskan Perrine Laffont.

Kauf on voittanut maailmancupissa seitsemän kilpailua, joista ensimmäisen helmikuussa 2017 Japanin Tazawakossa. Voitoista kolme on tullut tavallisesta kumparelaskusta ja neljä parikumparelaskusta. Maailmancupin yhteispisteissä hän on sijoittunut toiseksi kausina 2017–2018 ja 2018–2019 sekä kolmanneksi kaudella 2019–2020.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Jaelin Kauf *Olympedia*.  (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5 6 7  Jaelin Kauf Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
**Simo Einar Juhani Juva** (s. 28. elokuuta 1950 Helsinki) oli Lohjan kaupunginjohtaja vuosina 2009–2015. Virkavaalista valitettiin, ja hän joutui aluksi toimimaan kaupunginjohtajan viran väliaikaisena hoitajana. Juva jäi eläkkeelle elokuussa 2015, ja hänen seuraajakseen valittiin Mika Sivula. Juva on valtiotieteen maisteri.

Juva oli kouluhallituksen suunnittelutehtävissä vuosina 1973–1978, opetusministerin poliittinen sihteeri vuosina 1978–1979, ja 1981–1982, Suomen kaupunkiliiton apulaisosastopäällikkö vuosina 1979–1993, Suomen kuntaliiton kehityspäällikkö vuosina 1993–1995, opetusministeriön apulaisosastopäällikkö vuosina 1995–1996, neuvotteleva virkamies vuosina 2003–2004 ja Lohjan kaupungin sivistysjohtaja vuosina 2004–2008. Hän oli maailmanpolitiikan konsultti Virossa vuonna 1993 ja Latviassa vuonna 1995.

Simo Juvan isä oli Mikko Juva.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  *Kuka kukin on 2011*, s. 307.
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Ylönen, Jorma: Länsi-Uusimaa: Lohjan kaupunginjohtaja Simo Juva jää eläkkeelle *Kuntalehti*.  14.12.2014.
4. ↑  Dahl, Päivi: Lohjan uudeksi kaupunginjohtajaksi Mika Sivula *Yle Uutiset*.  13.5.2015. Viitattu 12.8.2015.
5. ↑  Simo Juva valittiin Lohjan kaupunginjohtajaksi *Ilta-Sanomat*.  8.10.2008.
**Bombayn räjähdys** tapahtui 14. huhtikuuta 1944 Bombayssä, kun räjähteitä kuljettanut rahtilaiva *Fort Stikine* tuhoutui kaupungin satamassa aiheuttaen 1 300 ihmisen kuoleman ja 3 000 ihmisen loukkaantumisen.

Jostain syystä syttymisherkkä puuvilla oli lastattu dynamiittien alapuoliselle kannelle. Lastin purkuvaiheessa puuvillapaaleista havaittiin nousevan savua. Paikalle kutsutut palomiehet yrittivät hillitä palonalkua vesiletkuilla, vaikka heidän olisi normaalien hätätilanneohjeiden mukaisesti pitänyt täyttää koko kansi vedellä. Pelastustöiden aikana räjähdysaineita ei myöskään yritetty purkaa laivasta.

Dynamiitti syttyi kello 16:07 ja aiheutti valtaisan räjähdyksen. Räjähdyksen voima sinkosi lähistöllä kelluneen 4 000 tonnin painoisen laivan rannalle. Räjähdyksessä tuhoutui myös 12 muuta alusta ja vaurioitui monia muita.

Australian kuninkaallisen laivaston miinanraivaaja HMAS *Gawler* saapui 21. kesäkuuta Bombayn satamaan auttamaan korjaustöissä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Explosion on cargo ship rocks Bombay, India *History.com*. Viitattu 30.7.2013. (englanniksi)
2. ↑  On this day: 1944 Naval Historical Society of Australia. Viitattu 30.7.2013. (englanniksi)
Siveysvyö
**Siveysvyö** oli etenkin varhaisella uudella ajalla käytetty raudasta tai nahasta valmistettu laite, joka suunniteltiin vaimon uskollisuuden tai nuoren naisen neitsyyden varmistamiseksi.

Rakenne ja käyttö
-----------------

Siveysvyö oli yleensä metallinen vyötärön ympäri ja haarojen välistä kulkeva vanne, jossa oli pienet, usein teräväreunaiset reiät ulostamista ja virtsaamista varten. Vaikka paremmissa malleissa saattoi olla pehmusteita, oli siveysvyötä epämukava käyttää.

Vuosisatoja toistetun myytin mukaan varhaiskeskiajan ristiretkeläisten vaimot pakotettiin käyttämään siveysvöitä heidän miestensä poissa ollessa. Tosiasiassa vöiden käyttö oli keskiajalla harvinaista ja niitä hankittiin ilmeisesti lähinnä kuriositeetteina matkoilta. Ensimmäiset tunnetut siveysvyöt ovat 1400-luvun Italiasta. Joidenkin aiemmin museoissa esillä olleiden siveysvöiden autenttisuus on kyseenalaistettu.

Nykyään siveysvyötä muistuttavaa laitetta voidaan käyttää seksileluna.

Lähteet
-------

1. ↑  Clarence J. Mann ja Klaus Götz: *Borderless business: managing the far-flung enterprise*, s. 77. Greenwood Publishing Group, 2006. ISBN 9780275991470. (englanniksi)
2. 1 2  Tieteen kuvalehti Historia 3/2014, s.12
3. ↑  Siveysvyö keskiajalla (C2)  28.10.2010. Helsingin Sanomat.  [vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Siveysvyö**.
**Juho (Jussi) Jaakko Lonkainen** (entinen **Lonkanen**; 20. joulukuuta 1890 Tohmajärvi – 12. kesäkuuta 1949 Helsinki) oli suomalainen toimittaja, kirjailija ja sosialidemokraattien kansanedustaja.

Lonkaisen vanhemmat olivat kirvesmies Tahvo Lonkanen ja Katri Niiranen. Hän kävi kansakoulun ja työskenteli sitten metallityöläisenä ja osuuskauppaliikkeen palveluksessa Värtsilässä ja Sortavalassa vuoteen 1914 saakka. Lonkainen oli Sortavalassa ilmestyneiden Rajavahdin, myöhemmin Päivän Tiedot -lehden ja Kansa-lehden toimittajana 1914–1918. Suomen sisällissodan jälkeen hän oli poliittisista syistä vangittuna ja vapauduttuaan hän oli osuuskauppaliikkeen palveluksessa 1919–1920.

1920-luvulla Lonkainen toimi Työn Voiman toimittajana Jyväskylässä 1920–1921, Kansan Voiman päätoimittajana Sortavalassa 1921–1922 sekä oli Viipurissa ilmestyneessä Kansan Työ -lehdessä päätoimittajana 1922–1923 ja toimittajana 1923–1933. Sotavuosien jälkeen Lonkainen oli Sosialidemokraattisen puolueen vt. puoluesihteerinä 1944 ja viimeksi kansanhuoltoministeriön tiedotustoimiston osastosihteerinä 1945–1949.

Lonkainen oli SDP:n kansanedustajana vuosina 1924–1927 ja 1933–1945 edustaen Viipurin läänin itäistä vaalipiiriä. Hän oli presidentin valitsijamiehenä vuosien 1925, 1931, 1937, 1940 ja 1943 presidentinvaaleissa ja oli mukana kunnallispolitiikassa Viipurin kaupunginvaltuuston ja -hallituksen jäsenenä. Lonkainen kuului Viipurin läänin läntisen vaalipiirin keskuslautakuntaan ja oli Viipurin läänin läntisen sos.dem. piirin puheenjohtaja.

Lonkainen oli naimisissa vuosina 1919–1920 Lydia Miinalaisen kanssa. Jäätyään leskeksi hän meni 1922 uusiin naimisiin kansakoulun opettaja Eeva Helena Juutilaisen kanssa.

Teoksia
-------

Nimellä *Juho Lonkainen*:

* *Voitetuita* : yksinäytöksinen näytelmä. Savon kansan kirjapaino, Kuopio 1920

Nimellä *Jussi Lonkainen*:

* *Viipurin työväen säästöpankin 15-vuotishistoria*. Viipurin työväen säästöpankki, Viipuri 1925
* *Vihan ja rakkauden alttari*, romaani. Kustannus Oy Kansanvalta 1927
* *Taistelun keskeltä : lausuntarunoja työväenjärjestöille*. Hämeen kansa, Hämeenlinna 1928
* *Laulu raivaajille*. Pienviljelijäpäivän ohjelmisto 1941. Pienviljelijäin liitto, Helsinki 1941

Salanimellä *Jussi Savipuro*:

* *Syysmyrskyssä* : 1-näytöksinen pikakuva osattomien elämästä. Seuranäytelmiä n:o 10. Osakeyhtiö Hämeen Kansa, Hämeenlinna 1927
* *Pyhät kahleet* : 1-näytöksinen näytelmä. Seuranäytelmiä n:o 11. Osakeyhtiö Hämeen Kansa, Hämeenlinna 1927

Lähteet
-------

* .aspx Jussi Lonkainen *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta.
* Suomen kirjailijat tietokanta (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Eduskunta

 |

 |
**Bon Bon** oli suomalainen 1970-luvun lopulla toiminut iskelmäduo, jonka muodostivat Nina Keres (s. 1959) ja Outi Lindgren (s. 1959). Tytöt ystävystyivät Steiner-koulun musiikkiluokalla. He osallistuivat vuonna 1976 Apu-lehden Iskelmähaavi-kiertueelle nimellä Nina ja Outi levyttäen kiertueen *Uudet tähdet tulevat* -kokoelmalle. Levylle pääsivät duetto "Kylähäät" ja Outin sooloesitykset "Näinkö aina meille täällä käy" ja "Uneen aika vaipuu".

Baccaran menestyksen innoittamana levy-yhtiö EMI kiinnitti duon ja he pääsivät levyttämään nimellä Bon Bon albumillisen käännöskappaleita vuonna 1978. He edustivat myös Suomea Intervision laulukilpailussa Sopotissa. Kesällä 1979 Bon Bon oli mukana Markku Aron kesäkiertueella. Tämän jälkeen sekä Keres että Lindgren siirtyivät opiskelemaan ja valmistuivat ammatteihin musiikin ulkopuolella.

Diskografia
-----------

* *Bon Bon*  (EMI, 1978, cd-painos Rocket Records 2011)

Lähteet
-------

1. ↑  Tony Latva, Petri Tuunainen: *Iskelmän tähtitaivas*, s. 43. WSOY, 2004. ISBN 951-0-27817-3.
Bomsori Kim
**Bomsori Kim** (kor. 김봄소리; s. 13. joulukuuta 1989) on eteläkorealaissyntyinen, New Yorkiin asettunut viulisti.

Kim aloitti 4-vuotiaana pianonsoiton, mutta siirtyi vuosi myöhemmin viuluun. Hän opiskeli Soulin valtionyliopistossa viuluopettajanaan Young Uck Kim. Muutettuaan Yhdysvaltoihin hän opiskeli Juilliard Schoolissa, josta sai maisterinarvon ja taiteilijadiplomin. Hänen opettajinaan olivat Ronald Copes ja Sylvia Rosenberg. Kim on osallistunut moniin kansainvälisiin kilpailuihin ja saanut esimerkiksi toisen palkinnon kansainvälisessä Henryk Wieniawski -viulukilpailussa Poznańissa. Vuosina 2018–2019 hänellä oli solistiresidenssi Poznańin filharmonikoissa. Lisäksi Kim on esiintynyt esimerkiksi Baijerin radion sinfoniaorkesterin, Moskovan sinfoniaorkesterin ja Montrealin sinfoniaorkesterin kanssa.

Vuonna 2017 Kim kiinnitettiin Warner Classicsille, ja ensimmäisenä levytyksenään hän julkaisi tulkinnat Henryk Wieniawskin sekä Dmitri Šostakovitšin konsertoista Jacek Kaspszykin johtamien Varsovan filharmonikkojen kanssa. Vuonna 2018 Kim siirtyi Deutsche Grammophonille, jolle levytti Rafał Blechaczin kanssa. Blechaczin kanssa hän on myös kiertänyt laajalti.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Bomsori Kim AllMusic

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset sivut (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Kreetan maanjäristys 365** oli merenalainen maanjäristys, joka tapahtui Välimerellä auringonnousun aikoihin 21. heinäkuuta 365. Sen keskus oli ilmeisesti Kreetan ja Peloponnesoksen niemimaan välillä. Maanjäristyksen magnitudi oli noin 8, joissakin arvioissa yli Mw 8,5, ja intensiteetti XI.

Maanjäristys aiheutti laajaa tuhoa Kreikassa, Libyassa, Egyptissä, Kyproksella ja Sisiliassa. Järistys aiheutti tuhoja vielä Nikomedeiassa saakka ja tunnettiin Pohjois-Italiassa muun muassa Veronassa ja Bergamossa asti. Kreetalla maanjäristys tuhosi muun muassa sen merkittävimmät kaupungit Knossoksen ja Gortynin.

Maanjäristystä seurasi tsunami, joka tuhosi Välimeren etelä- ja itärantoja etenkin Libyassa, Aleksandriassa ja Niilin suistossa. Se surmasi tuhansia ihmisiä ja heitti laivoja jopa kolme kilometriä sisämaahan. Pelkästään Kreikassa kuoli arviolta noin 5 000 henkeä.

Maanjäristys järkytti syvästi myöhäisantiikin ajan ihmisiä, ja monet noihin aikoihin eläneet kirjailijat kuvaavat sitä teoksissaan. Esimerkiksi roomalainen historiankirjoittaja Ammianus Marcellinus kuvaa yksityiskohtaisesti tsunamia, joka iski Aleksandriaan ja muihin paikkoihin. Hänen kirjoituksensa erottaa selvästi tapahtumien kolme päävaihetta: maanjäristyksen, merenpinnan äkillisen laskun ja sitä seuraavan jättimäisen, sisämaahan vyöryvän aallon.

Nykyisin arvioidaan, että maanjäristys koostui todennäköisesti usean voimakkaan järistyksen sarjasta. Vuosien 350–550 arvellaan olleen alueen aktiivisinta maanjäristysaikaa viimeisen 2 000 vuoden aikana. Maanjäristyssarja nosti Kreetan länsipäätä useita metrejä, mikä siirsi rantaviivaa huomattavasti. Vaikutus on näkyvissä muun muassa Falasarnan arkeologisella alueella.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Earthquakes: Greece NOAA – National Centers for Environmental Information. Viitattu 6.9.2021.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8  Significant Earthquake Information NOAA – National Centers for Environmental Information. Viitattu 6.9.2021.
3. ↑  Stiros, Stathis C.: The 8.5+ magnitude, AD365 earthquake in Crete: Coastal uplift, topography changes, archaeological and historical signature.  *Quaternary International*, 1.4.2010, 216. vsk, nro 1–2, s. 54–63. doi:10.1016/j.quaint.2009.05.005. Artikkelin verkkoversio.
4. ↑  Tsunami Event Information NOAA – National Centers for Environmental Information. Viitattu 6.9.2021.
5. ↑  New Study Pinpoints Source of Largest recorded Mediterranean Eaerthquake in AD 365 *AGU – Advancing Earth and Space Science*.  10.5.2021. Viitattu 6.9.2021.
**Niklas Dyrhaug** (s. 6. heinäkuuta 1987) on norjalainen maastohiihtäjä. Hän edustaa seuratasolla Tydal IL -seuraa.

Hän hiihti Falunin MM-kilpailuissa 2015 avausosuuden kultaa voittaneessa Norjan 4 x 10 kilometrin viestijoukkueesa. Lisäksi hän sijoittui 30 kilometrin yhdistelmäkilpailussa seitsemänneksi ja 50 kilometrin perinteisen kilpailussa 13:nneksi. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän saavutti 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa pronssia, ja oli mukana voittamassa Norjalle viestikultaa. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän oli 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa kolmastoista.

Dyrhaug kilpaili maastohiihdon maailmancupissa ensimmäisen kerran Beitostølenissä marraskuussa 2009. Maailmancupin pisteille hän sijoittui ensimmäisen kerran Drammenin 15 kilometrin perinteisen hiihdossa helmikuussa 2011 oltuaan 20:s. Kymmenen parhaan joukossa hän debytoi oltuaan kuudes Nové Měston 30 kilometrin yhteislähtökilpailussa helmikuussa 2012. Ensimmäisen palkintokorokepaikkansa hän sai oltuaan samalla kaudella kolmas maailmancupin finaalitapahtumassa Falunissa. Hän oli maailmancupkauden 2015–2016 Rukan avaustapahtumassa 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan takaa-ajoetapin osuusajoissa nopein. Joulukuussa 2015 Dyrhaug sijoittui toiseksi Lillehammerin 30 kilometrin yhdistelmäkilpailussa. Hän oli samalla kaudella toinen Holmenkollenin 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa. Maailmancupkauden 2016–2017 Quebecin finaalitapahtumassa hän oli kolmas.

Tour de Skillä Dyrhaug sijoittui 16:nneksi 2011–2012 ja 2013–2014, seitsemänneksi 2015, kahdeksanneksi 2016, kymmenenneksi 2017 sekä 12:nneksi 2017–2018. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli seitsemäs kaudella 2014–2015, kuudes 2015–2016 ja kahdeksas 2016–2017. Normaalimatkojen cupissa hän sijoittui kolmanneksi kaudella 2015–2016 ja viidenneksi 2016–2017.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Niklas Dyrhaug Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
2. ↑  Falun (SWE) 01.03.2015 World Ski Championships - Men's 50 km C Mst FIS. Viitattu 4.3.2015. (englanniksi)
3. ↑  Kultajuhlaa Lahdessa! Iivo Niskanen on 15 kilometrin maailmanmestari! (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑  Norja vei miesten MM-viestin, Suomi viides – näin kisa eteni (Arkistoitu – Internet Archive)