recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
*Tämä artikkeli kuvaa Britannian kuninkaallisen laivaston Barfleur-luokan linjalaivaa. Sanan muita merkityksiä on täsmennyssivulla.*

**HMS Formidable** oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1777 vesillelaskettu Barfleur-luokan 90-tykkinen toisen luokan linjalaiva.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Barfleur-luokka*
Sir Thomas Sladen suunnittelema alus tilattiin 17. elokuuta 1768 Chathamin telakalta, jossa rakennustöistä vastasi maaliskuun 1773 saakka Joseph Harris ja sen jälkeen William Gray. Se nimettiin 13. lokakuuta 1768. Köli laskettiin joulukuussa 1769. Alus laskettiin vesille 20. elokuuta 1777 ja valmistui 17. huhtikuuta 1778. Valmistuskustannukset olivat 50 090 puntaa 12 shillinkiä ja penny, minkä lisäksi varustamiskustannukset olivat 3 633 puntaa 12 shillinkiä ja 10 pennyä.

Alus muutettiin 98-tykkiseksi alukseksi lisäämällä puolikannelle kahdeksan 12 naulan tykkiä.

Palvelus
--------

Alus otettiin palvelukseen helmikuussa 1778 vara-amiraali Sir Hugh Palliserin lippulaivana päällikkönään John Bazely. Se osallistui 27. heinäkuuta Ushantin taisteluun. Seuraavana vuonna päällikkönä oli John Stanton. Samana kesänä alus kuului Hardyn laivasto-osastoon ja oli helmikuussa 1780 kuparoitavana Plymouthissa. Vuoden 1780 aikana alus oli ensin Gearyn osastossa ja sitten Darbyn.

Vuonna 1781 päällikkönä oli John Cleland. Alus lähti 15. maaliskuuta murtamaan Gibraltarin saartoa, jonne se saapui 12. huhtikuuta. Kesän ja syksyn alus kuului Darbyn laivasto-osastoon. Aluksen pohjaan lisättiin joulukuussa kuparia Portsmouthissa. Vuonna 1782 aluksen päällikkönä oli John Symons, kun se oli amiraali Sir George Rooneyn lippulaivana. Alus lähti 14. tammikuuta Länsi-Intiaan, jonne se saapui 19. helmikuuta. Helmikuussa aluksen päälliköksi tuli Sir Charles Douglas Symonsin jäädessä toiseksi kapteeniksi.

Alus osallistui 12. huhtikuuta voitokkaaseen Saintesin taisteluun.

Alus romutettiin 1813.

Lähteet
-------

* Winfield, Rif: *British Warships in the Age of Sail 1793-1817 - Design, Construction and Fates*. Minnesota: Seaforth Publishing, 2005. ISBN 978-1-84415-717-4. (englanniksi)
* Winfield, Rif: *British Warships in the Age of Sail 1817-1863 - Design, Construction, Careers and Fates*. Barnsley: Seaforth Publishing, 2014. ISBN 978-1-84832-169-4. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Winfield, Rif s. 23

*Barfleur*-luokan linjalaivat

|  |
| --- |
| *HMS Barfleur* - *HMS Prince George* - *HMS Princess Royal* - *HMS Formidable* |
| Edeltäjä: *HMS Queen* – Seuraaja: Duke-luokka |
**Lebensreform** (saksaa, suomeksi ’elämänuudistus’) oli 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alkupuolella Sveitsissä ja muissa Euroopan saksankielisissä maissa toiminut elämäntapaliike, jonka jäsenet kehottivat ihmisiä parantamaan itseään elämällä luonnonmukaisesti ja terveellisesti. Yksilöissä tapahtuvan muutoksen uskottiin tuovan henkilökohtaista hyvinvointia ja yhteiskunnallista muutosta aikana, jolloin teollistuminen, mekanisaatio ja kaupungistuminen uhkasivat ihmistä.

Lebensreform-liike sai alkunsa Sveitsin ylemmän keskiluokan piirissä ja vetosi etenkin yhteiskunnan ylempiin kerroksiin. Liike suosi luonnollisuutta, kauneutta ja fyysistä kuntoa. Kehon kuului olla terve, hoikka ja vahva. Liha, alkoholi ja tupakka kuului jättää pois. Suositeltavia asioita ja liikkeen teemoja olivat muun muassa kasvissyönti, naturismi, luontaislääkintä, oikeanlainen vaatetus, uudisasutus, puutarhakaupunki, terveysruoka, naisten, lasten ja eläinten vapautuminen, yhteisöllisyys sekä seksuaalinen, yhteiskunnallinen, kulttuurillinen, uskonnollinen ja taloudellinen uudistus.

Katso myös
----------

* Hippiliike

Lähteet
-------

1. 1 2  Gordon Kennedy & Kody Ryan: Hippie Roots & The Perennial Subculture *hippy.com*.  Arkistoitu 24.9.2010. Viitattu 1.4.2021.
2. 1 2 3  Damir Skenderovic & Jakob Messerli: *Live Better! The Search for the ideal Way of Life*, s. 5–7. Bernisches Historisches Museum. Teoksen verkkoversio (viitattu 1.4.2021).
*Tämä artikkeli kertoo Britannian kuninkaallisen laivaston Arethusa-luokan kevyestä risteilijästä. Muita samannimisiä aluksia on täsmennyssivulla.*

**HMS Galatea** (viirinumero 71) Britannian kuninkaallisen laivaston Arethusa-luokan kevyt risteilijä.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Arethusa-luokka (1934)*
Alus tilattiin Scotts Shipbuilding and Engineering Companyltä Greenockista Skotlannista, missä köli laskettiin 2. kesäkuuta 1933. Alus laskettiin vesille 9. elokuuta 1934 ja otettiin palvelukseen 14. elokuuta 1935.

Palvelus
--------

Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Välimeren laivastoon hävittäjien lippulaivaksi. Toisen maailmansodan syttyessä alus määrättiin palaamaan Englantiin, ja se osallistui helmi-maaliskuussa 1940 saksalaisten kauppa-alusten Vigosta merelle pääsyn estämiseen.

Huhtikuussa alus osallistui Norjan taisteluihin ja toukokuussa siirrettiin Noreen 2. risteilijäviirikön lippulaivaksi. Alus oli kuitenkin osa Kotilaivastoa toukokuuhun 1941 ollen lokakuusta 1940 tammikuuhun 1941 huollettavana telakalla. Huollossa alukselta poistettiin katapultti ja sille asennettiin kaksi neliputkista kahdennaulan ja kahdeksan yksiputkista 20 millimetrin ilmatorjuntatykkiä. Alukselle asennettiin myös tutka tyyppiä 279. Alus osallistui Saksan laivaston taistelulaiva *Bismarckin* metsästykseen.

Heinäkuussa alus siirrettiin Välimeren laivastoon, jonne se siirtyi Punaisen meren kautta. Aluksen kotisatamana oli marraskuussa Malta osana Force K:ta, jonka tehtävänä oli häiritä Italian ja Pohjois-Afrikan välisen saattuereitin liikennettä.

*Galateaan* osui kaksi Saksan laivaston sukellusveneen *U-557* laukaisemaa torpedoa keskilaivaan ja se upposi 14. joulukuuta 1941 Aleksandrian edustalla lähes välittömästi. Aluksen mukana menetettiin aluksen kapteeni E. W. B. Sim ja 22 muuta upseeria sekä 448 miehistönjäsentä.

Lähteet
-------

* Whitley, M. J.: *Cruisers of World War Two - an international encyclopedia*. Lontoo: Arms and Armour, 1996. ISBN 1-86019-874-0. (englanniksi)
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1922–1946*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1987. ISBN 0-85177-146-7. (englanniksi)
* Page, Christopher (toim.): *The Royal Navy and the Mediterranean Volume II: November 1940 – December 1941*. Lontoo: Whitehall History Publishing, 2002. ISBN 0-7146-5205-9. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Whitley s. 102
2. ↑  Whitley s. 101
3. ↑  Christopher Page (toim.) s. 214

Aiheesta muualla
----------------

* HMS Galatean muistosivu
* Uboat.net HMS Galatea

*Arethusa*-luokan risteilijät

|  |
| --- |
| *HMS Arethusa* - *HMS Aurora* - *HMS Galatea* - *HMS Penelope* -*HMS Polyphemus* - *HMS Minotaur* |
| Edeltäjä: *Leander*-luokka – Seuraaja: *Town*-luokka |
Kalle Välimaa.
**Kaarlo (Kalle) Kustaa Välimaa** (16. maaliskuuta 1872 Kangasala – 19. marraskuuta 1943 Helsinki) oli tamperelainen liikemies, joka oli perustamassa Kajaanin Puutavara Oy:tä (myöhemmin Kajaani Oy) yhdessä Paloheimon veljesten kanssa.

Välimaan vanhemmat olivat pienviljelijä Kustaa Välimaa ja Justiina Sarsanaho. Hän kävi kansakoulun ja 1890 kauppaopiston. Välimaa oli Tampereen Puhelin Oy:n isännöitsijänä 1896–1906, Tampereen osakepankin johtokunnan jäsenenä 1906–1916 ja Tampereen säästöpankin johtajana vuodesta 1916. Kajaanin Puutavara Oy:ssä Välimaa oli johtokunnan jäsenenä ja puheenjohtajana vuodesta 1908 alkaen. Hän oli myös Tampereen kaupunginvaltuuston jäsen sekä Tampereen kauppaseuran ja kauppayhdistyksen johtokunnan jäsen ja puheenjohtaja. Hän oli Suomen Kulttuurirahaston ensimmäisiä suurlahjoittajia.

Välimaa sai kauppaneuvoksen arvonimen 1932.

Lähteet
-------

* Kuka kukin oli. Wikisource.

### Viitteet

1. ↑  Vesikansa, Jyrki: "Välimaa, Kalle (1872–1943)", *Suomen kansallisbiografia, osa 10*, s. 757–758. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2007. ISBN 978-951-746-451-2. / Teoksen verkkoversio.
2. ↑  Välimaan rahasto. Suomen Kulttuuriahasto.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |
**Milo** on Nigerin sivujoki Guineassa. Sen pituus on 490 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 13 500 neliökilometriä. Keskimääräinen virtaus on 177 kuutiometriä sekunnissa.

Joki saa alkunsa Macentan koillispuolella sijaitsevalta ylängöltä 800–1 050 metrin korkeudesta. Sen alkulähteet ovat ylempänä ja etelämpänä kuin minkään muun Nigerin sivujoen. Milo virtaa vuolaana ensin kohti itää, kääntyy sitten pohjoiseen ja lopuksi luoteeseen. Sen suurin sivujoki on samalta ylängöltä alkunsa saava Baoule eli Sanamba. Milo laskee Nigeriin 50 kilometriä ennen Siguiria.

Milon varrella sijaitsevat Kérouanén ja Kankanin kaupungit. Jokilaaksossa viljellään riisiä ja yläjuoksulla kahvia. Alueella on myös timanttiesiintymiä.

Joki on liikennöintikelpoinen matalapohjaisilla aluksilla Kankaniin saakka. Ranskan siirtomaa-aikana se oli melko tärkeä liikenneväylä, joka yhdisti Conakryn–Nigerin ja Dakarin–Nigerin rautatiet.

Lähteet
-------

* *The Niger River Basin: A Vision for Sustainable Management*. Washington, DC: The World Bank, 2005. 0-8213-6203-8. Teoksen verkkoversio.

### Viitteet

1. 1 2 3  *Monographie hydrologique du fleuve Niger. Tome I: Niger supérieur*, s. 3, 14–15. Paris: Orstom, 1986. ISBN 2-7099-0790-9. Teoksen verkkoversio.
2. ↑  The Niger River Basin, s. 100–101.
3. ↑  The Niger River Basin, s. 6.
4. ↑  O'Toole, Thomas & Bah-Lalya, Ibrahim: *Historical Dictionary Of Guinea, third edition*, s. 120. Lanham: Scarecrow Press, 1995. ISBN 0-8108-3065-5.
**goSupermodel** on vuonna 2006 perustettu nuorille tytöille suunnattu peliyhteisö internetissä. Suomenkielinen sivusto avasi ovensa marraskuussa 2007. Sivusto oli ensin ilmainen, mutta sen käytön vähentyessä goSupermodelista tuli maksullinen, eli pelaajan piti ostaa Superpassi, jotta pystyi pelaamaan omalla mallillansa. Sivuston alkuperämaa oli Tanska, mutta sivut oli käännetty myös suomeksi, ruotsiksi, hollanniksi, saksaksi ja norjaksi. Peli oli käytössä myös englannin kielellä, mutta se poistettiin 24. huhtikuuta 2012. Sivusto oli watAgamen tuotantoa. Eniten käyttäjiä oli Suomessa. GoSupermodel oli tarkoitettu kaikenikäisille tytöille, mutta suunnattu etupäässä noin 10-15-vuotiaille. 

Ideana oli luoda malli, jolle sai ostaa kaupasta vaatteita, hankkia mainetta ja rahaa pelaamalla tai luomalla lehtiä. Rahaa tai timantteja sai myös vaihtamalla tai huutokauppaamalla vaatteita. Sivustolla oli suuri keskustelupalsta "Foorumi", jolla käyttäjät saivat keskustella keskenään eri palstoilla. GoSupermodelissa oli ennen myös VIP, jolla sai tiettyjä etuja, kuten lisää GoRahaa, timantteja, sekä välillä asun. Joka päivä kirjautumisen yhteydessä sai 200 gorahaa sekä 5 timanttia.

29. huhtikuuta 2015 ilmoitettiin, että 18. toukokuuta 2015 alkaen sivusto olisi maksullinen. GoSupermodelissa voisi tästä lähtien ylläpitää malliaan kymmenen euron maksulla joka kolmas kuukausi. Maksu eli Superpassi sisältää etuja, kuten virtuaalisen rahansaannin päivittäin. VIP-toiminto poistui sivuston muuttuessa maksulliseksi.

Sivusto suljettiin tiistaina 24. toukokuuta 2016 kello 14.00.

Lokakuussa 2022 alkoi kiertämään huhu, että sivusto olisi tekemässä paluun, ja 24. lokakuuta peliyhtiö Momio kertoi järjestävänsä yleisökeräyksen, jonka tavoitteen täyttyessä sillä olisi varaa avata sivusto uudelleen. Tavoitesumma keräyksessä oli 35 000 euroa, joka ylittyi alle 12 tunnissa, ja Momio vihjasi, että sivusto voisi aueta jo saman vuoden joulukuussa. 

Sivusto avattiin uudelleen 12.12.2022 kello 11.00 jolloin jokaisen sivustolle haluavan täytyi luoda uusi käyttäjätili. Sivusto on pitkälti samanlainen kuin sulkeutuessaan, mutta teknologian kehityttyä nykyiset selaimet eivät enää tue esimerkiksi kaikkia pelejä. Sivustoa kuitenkin päivitetään ja pelit pyritään tuomaan takaisin, esimerkiksi Sketzmo ja vaatehuonehaaste ovat jo saatavilla. Sivusto on myös englanninkielinen.

Lähteet
-------

1. ↑  Kiss, Jemina: Teenage web fashion network wins £2m backing  9.7.2007. guardian.co.uk. Viitattu 2.8.2009. (englanniksi)
2. ↑  Mitä Nyt | 2010-luvun teinityttöjen suosikkisivusto Gosupermodel tekee paluun *Helsingin Sanomat*.  28.10.2022. Viitattu 12.12.2022.
3. ↑  Näkökulma: Jos olit teinityttö 2010-luvulla, tiedät mitä suurta tänään tapahtui *www.iltalehti.fi*. Viitattu 12.12.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* goSupermodelin suomenkielinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
* Epävirallinen suomenkielinen GoSupermodel-wiki
**GoViral Inc.** on kanadalainen digitaalisiin verkkopalveluihin keskittynyt yhtiö, jonka päämaja sijaitsee Londonin kaupungissa Kanadan Ontarion provinssissa. Yhtiö on perustettu vuonna 2006.

Yhtiö tunnetaan erityisesti sen suositun, vuonna 2013 avatun Diply-verkkosivuston (diply.com) johdosta. Sivusto on kohdistettu erityisesti nuoremmille millennium-sukupolven eli Y-sukupolven käyttäjille sekä myös Z-sukupolven edustajille. Tämä käyttäjien tuottamaan aineistoon nojautuva viihdepalvelu oli alkukesällä 2017 Alexa-verkkotilastojen mukaan verkkokäyntien määrällä mitattuna suosituimpia kanadalaisia verkkosivustoja sijoittuen kansallisesti 15. sijalle ja maailmanlaajuisesti 75. sijalle. Kansallisesti sitä paremmin sijoittui ilmoitussivusto kijiji.ca. Käyntikertojen määrällä mitatuna Kanadan suosituimmat verkkosivut olivat tällöin yhdysvaltalaistahojen hallussa (Google.ca, Youtube.com, Google.com, Facebook.com, Reddit.com, wikipedia.org).

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Company Overview of GoViral Inc. (myös välilehti People) bloomberg.com. Viitattu 6.7.2017. (englanniksi)
2. ↑  Arkistoitu kopioContact Us goviralinc.com.  Arkistoitu 8.7.2017. Viitattu 6.7.2017. (englanniksi)
3. ↑  Arkistoitu kopiodiply.com Traffic Statistics alexa.com.  Arkistoitu 9.4.2016. Viitattu 6.7.2017. (englanniksi)
4. ↑  Arkistoitu kopioTop Sites in Canada alexa.com.  Arkistoitu 6.7.2020. Viitattu 6.7.2017. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Diply (englanniksi) (diply.com)
* Erään riskisijoittajan lyhyt luonnehdinta: GoViral Inc (englanniksi) (bdc.ca)
**Per Hannes Råstam** (27. kesäkuuta 1955 Göteborg, Ruotsi – 12. tammikuuta 2012 Göteborg, Ruotsi) oli ruotsalainen toimittaja ja muusikko (basisti). 

Råstam työskenteli vuodesta 1993 Ruotsin television palveluksessa. Hän sai Bonnierin suuren journalistipalkinnon 1998 Janne Josefssonin kanssa tekemästään Osmo Vallon kuolemaa koskevasta ohjelmasta. Vuonna 2005 hänelle myönnettiin sama palkinto "pitkäaikaisesta ja merkittävästä journalistisesta työstä". Hän on saanut myös Guldspaden 2010 dokumentista *Thomas Quick – att skapa en seriemördare*, jota Ruotsin Granskningsnämnden för radio och TV alkoi tutkia, koska "ohjelma on ristiriidassa asiallisuuden vaatimusten kanssa". Dokumentit Thomas Quickista hän teki yhdessä taustatoimittaja Jenny Küttimin kanssa.

Muusikkona Råstam soitti yhtyeessä Text & Musik sekä Rolf Wikströmin ja Mikael Wiehen kanssa, mutta erityisesti Björn Afzeliusin kanssa lähes kaksikymmentä vuotta. 

Råstamista julkaistiin muotokuvareportaasi lehden Filter syyskuun numerossa 2011. Jutussa, jonka otsikko on *Grävarens testamente*, Råstam kertoi sairastavansa maksa- ja haimasyöpää. Kuolemaansa edeltävinä aikoina hän oli kirjoittamassa kirjaa Thomas Quickin tapauksesta.

Julkaisut
---------

* Hannes Råstam, Kuinka tehtiin sarjamurhaaja. Thomas Quickin tapaus, Johnny Kniga Kustannus, 2013 (Fallet Thomas Quick – Att skapa en seriemördare, Ordfront, Tukholma 2012).
* Varför erkände dom? SVT 2008. (Arkistoitu – Internet Archive)
* Thomas Quick, del 1: Säters Hemlighet (SVT 2009)
* Thomas Quick, del 2: Berättaren (SVT 2009)

Lähteet
-------

1. ↑  *Sveriges befolkning 1970,* CD-ROM v 1.04, Sveriges Släktforskarförbund (2004)
2. ↑  GP viitattu 13.1.2012
3. ↑  Råstam och Djiobaridis vann guldspadar SVT Rapport, 20 mars 2010
4. ↑  Medievärlden: Råstams Quickdokumentär fälls av Granskningsnämnden, 4.4.2011
5. ↑  Granskningsnämndens beslut (dnr 10/00507)[vanhentunut linkki]
6. ↑  Grävarens testamente (Arkistoitu – Internet Archive), Filter #22
7. ↑  Tv-journalisten Hannes Råstam död Svenska Dagbladet. Viitattu 13.1.2012.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Japani
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Matematiikassa **Milnen epäyhtälö** on positiivisia reaalilukuja koskeva epäyhtälö. Olkoot {\displaystyle a\_{1},\ldots ,a\_{n}} ja {\displaystyle b\_{1},\ldots ,b\_{n}} positiivisia reaalilukuja. Tällöin {\displaystyle \left(\sum \_{i=1}^{n}(a\_{i}+b\_{i})\right)\left(\sum \_{i=1}^{n}{\frac {a\_{i}b\_{i}}{a\_{i}+b\_{i}}}\right)\leq \left(\sum \_{i=1}^{n}a\_{i}\right)\left(\sum \_{i=1}^{n}b\_{i}\right)}.
Niin sanotun **yleistetyn Milnen epäyhtälön** mukaan kolmelle positiiviselle reaalijonoille {\displaystyle a\_{1},\ldots ,a\_{n}}, {\displaystyle b\_{1},\ldots ,b\_{n}} ja {\displaystyle c\_{1},\ldots ,c\_{n}} on voimassa {\displaystyle \left(\sum \_{i=1}^{n}(a\_{i}+b\_{i}+c\_{i})\right)\left(\sum \_{i=1}^{n}{\frac {a\_{i}b\_{i}+b\_{i}c\_{i}+a\_{i}c\_{i}}{a\_{i}+b\_{i}+c\_{i}}}\right)\left(\sum \_{i=1}^{n}{\frac {a\_{i}b\_{i}c\_{i}}{a\_{i}b\_{i}+b\_{i}c\_{i}+a\_{i}c\_{i}}}\right)\leq \left(\sum \_{i=1}^{n}a\_{i}\right)\left(\sum \_{i=1}^{n}b\_{i}\right)\left(\sum \_{i=1}^{n}c\_{i}\right)}.

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  G. H. Hardy, J. E. Littlewood ja G. Pólya,Inequalities, Cambridge University Press, Cambridge, 1934.
Milonia Caesonia
**Milonia Caesonia** (n. 5–24. tammikuuta 41) oli Caligulan neljäs ja viimeinen vaimo. Hän oli äitinsä Vistilian kautta konsuli Gnaeus Domitius Corbulon sisarpuoli.

Caligulan kanssa Caesonia avioitui heidän tyttärensä, Julia Drusillan, syntymän aikoihin vuonna 39. Caesonia oli ollut aiemmin naimisissa ja hänellä oli kolme tytärtä.

Caesonia ei ollut kaunis eikä nuori naidessaan Caligulan. Luonteeltaan Caesonia oli nautinnonhaluinen ja irstas. Caligula rakasti Caesoniaa palavasti ja uskollisesti. Caligulan väitetään esitteli Caesoniaa sotilailleen, siten että tämä ratsasti Caligulan vierellä kypärään ja viittaan pukeutuneena. Ystävilleen Caligula saattoi esitellä Caesoniaa alasti.

Caesonia ja Julia Drusilla saivat surmansa samana päivänä kuin Caligula, 24. tammikuuta 41. Kenturio surmasi Caesonian miekallaan, ja Drusillan pää murskattiin seinää vasten.

Milonia Caesonia

Lähteet
-------

* Marjorie Lightman, Benjamin Lightman: *A to Z of ancient Greek and Roman women*. Infobase Publishing, 2007. ISBN 9780816067107.

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Lightman, hakusana "Milonia Caesonia"
2. ↑  Gnaeus Domitius Corbulo - Livius *www.livius.org*. Viitattu 25.4.2023.
3. ↑  Suetonius, Caligula 59
4. ↑  Milonia Caesonia (d. 41 CE) | Encyclopedia.com *www.encyclopedia.com*. Viitattu 25.4.2023.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
**Alandica** on Maarianhaminan Itäsatamassa sijaitseva kulttuuri- ja kongressitalo. Vuonna 2009 avatun talon omistaa Ahvenanmaan maakuntahallitus, ja sen toimintaa ylläpitää vieressä sijaitseva, Wiklöf Holding -konserniin kuuluva Ahvenanmaan suurin hotelli Arkipelag.

Alandican on suunnitellut tanskalainen arkkitehtitoimisto Kjær & Richter. Talo on rakennettu betonista maastoa myötäillen loivalle rantapenkereelle. Kongressirakennus koostuu kolmesta saarekkeesta. Rakennuksen keskellä sijaitsevat merelle avautuvat lämpiöt, jotka toimivat myös näyttelytiloina. 600-paikkainen suuri sali sijaitsee pohjoisessa saarekkeessa, ja eteläinen saareke koostuu 200-paikkaisesta, muunneltavasta auditoriosta ja seitsemästä pienemmästä kokoushuoneesta.

Vuonna 2011 talossa vieraili lähes 42 000 kävijää. Heistä noin 22 300 kävi kulttuuritilaisuuksissa ja vajaat 20 000 oli kokousvieraita, kuten yhtiökokousten, pokeriturnausten ja messujen kävijöitä.

Alandicassa ovat konsertoineet muiden muassa Glenn Miller Orchestra, Carola Häggkvist ja itävaltalainen Schönbrunner Schlossorchester. Alandicassa näytetään myös elokuvia. Kesällä 2014 Alandicassa kantaesitettiin Katarina Gäddnäsn kirjoittama ja Karólína Eiríksdóttirin säveltämä ooppera *Magnus-Maria*, jonka ohjasi Suzanne Osten ja kapellimestarina toimi Anna-Maria Helsing.

Talossa toimii Teater Alandica, jonka piirissä toimii myös lasten ja nuorten teatterikoulu.

Joulukuussa 2009 paljastettiin Alandican pääoven eteen sijoitettu Satu Kiljusen alumiiniveistos *Swing*.

Hankkeen historiaa
------------------

Jo 1970-luvulla alkoi Ahvenanmaalla keskustelu oman kulttuuritalon ja kongressikeskuksen rakentamiseksi, koska Ahvenanmaan itsehallintotalon tilat olivat vain satunnaisesti ulkopuolisten käytettävinä. 1990-luvulla järjestettiin arkkitehtikilpailu, ja vuonna 2007 taloa päästiin lopulta rakentamaan voittaneen tanskalaisehdotuksen perusteella.

Lähteet
-------

1. 1 2  41.748 besökte Alandica i fjol, Ålandstidningen 9.1.2012. Viitattu 9.1.2016.
2. ↑  Majoitus, Alandica. Viitattu 9.1.2016.
3. 1 2 3  Hopeasaari, Virpi: Alandica toistaa saariston ääntä, Hedline, Oy Hedengren Ab:n asiakaslehti, marraskuu 2009, s. 4. Viitattu 9.1.2016.
4. ↑  Kokous, Alandica. Viitattu 9.1.2016.
5. ↑  Glenn Miller Orchestra Finlandia-talossa 14.3.2015 (Arkistoitu – Internet Archive), kohokohdat.fi. Viitattu 9.1.2016.
6. ↑  Carola bjöd på mäktig show på Alandica (Arkistoitu – Internet Archive), Ny Åland 14.3.2015. Viitattu 9.1.2016.
7. ↑  Konsert: Nyårskonserten 2016 Schönbrunns slottsorkester, Alandica, aland.com. Viitattu 9.1.2016.
8. ↑  Fullsatt på Harry Potter premiär[vanhentunut linkki], Ålandstidningen 18.7.2009. Viitattu 9.1.2016.
9. ↑  Tiikkaja, Samuel: Väkevä draama värittää oopperaa, Magnus-Maria kuvaa taitavasti yhteisön ja poikkeavan yksilön vaikeaa suhdetta, Helsingin Sanomat 17.7.2014. Viitattu 9.1.2016.
10. ↑  Välkomnar alla åldrar till ny teaterskola (Arkistoitu – Internet Archive), Ålandstidningen 12.1.2015. Viitattu 9.1.2016.
11. ↑  Kritik mot Alandica-skulpturens placering (Arkistoitu – Internet Archive), Ålandstidningen 14.12.2009. Viitattu 9.1.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Alandican verkkosivusto
**Koskinen ja taikashow** on Seppo Jokisen kirjoittama vuonna 1999 julkaistu rikosromaani, jonka kustansi Karisto. 2006 Karisto julkaisi teoksen myös pokkarina  2010 teos julkaistiin Ola Tuomisen lukemana äänikirjana.

Juoni
-----

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Koskisen avioliitto päätyy eroon. Nainen jättäytyy junan alle Tampereella. Outo itsemurhakirje saa Koskisen kiinnostumaan tapauksesta. Nainen oli ennen kuolemaansa taikurin avustajana. Koskinen tapaa taikurin sattumalta laivaristeilyllä ja ryhtyy selvittämään naisen kuolinsyytä. Tutkinta johtaa myös seurustelusuhteeseen eronneen Koskisen ja taikurin uuden avustajan välillä. Lopulta Koskinen huomaa yllättäen rikoksen liittyvän hänen omaan elämäänsä. 

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**

Lähteet
-------

1. ↑  Koskinen ja taikashow Kirjasampo. Viitattu 29.6.2015.
2. ↑  Seppo Jokinen Koskinen ja taikashow pokkari Karisto. Viitattu 29.6.2015. [vanhentunut linkki]
3. ↑  Koskinen ja taikashow CDON.fi. Viitattu 29.6.2015.
Fort Bragg ilmasta.
**Fort Bragg** on rannikkokaupunki Yhdysvaltojen Kalifornian osavaltion pohjoisosassa Mendocinon piirikunnassa. Se sijaitsee noin 280 kilometriä pohjoiseen San Franciscosta ja 215 kilometriä etelään Eurekasta. Fort Braggin väkiluku vuoden 2020 väestönlaskennassa oli 6 983.

Kaupunki ja sitä ympäröivä alue on suosittua matkailuseutua Tyynenmeren näkymiensä vuoksi. Vuonna 1889 perustettu kaupunki on kasvanut jättiläispunapuun korjuun ja sahateollisuuden ympärille. Ensimmäinen saha perustettiin Noyojoen suulle 1852 ja alkuperäisasukkaille perustettiin reservaatti. San Franciscon maanjäristys 1906 järkytti myös Fort Braggin alueen taloutta, mutta pian alueelle rakennettiin rautatie, joka piristi elinkeinoelämää.

Fort Braggin sahateollisuus houkutteli aikoinaan myös suomalaisia siirtolaisia. Vuonna 1872 joukko suomalaisia merimiehiä asettui metsätöihin Cuffeys Coveen. Keväällä 1875 tuotiin suomalaisia siirtolaisia San Franciscosta Noyon sahalle töihin. Suomalaiset perustivat kaupunkiin vuonna 1889 oman seurakunnan, josta lestadiolaiset pian eriytyvät omaksi seurakseen. Vuonna 1892 perustettiin suomalainen raittiusseura. Kaupungissa varttui amerikansuomalainen kontra-amiraali Onnie Lattu. Täällä kuoli vuonna 1940 suomalaissiirtolaisten pappi ja historioitsija Salomon Ilmonen.

Lähteet
-------

1. ↑  Fort Bragg city, California *US Census*. Viitattu 30.4.2022.
2. ↑  Lorentzen, Bob: "Fort Bragg", *The Mendocino Coast, Glove Box Guide*, s. 139. Bpred Feet Publications, 1997. ISBN 0-939431-16-5. Kirja lainattavissa Internet Archivessa.
3. ↑  *Suomalaiset Amerikassa* (1899), kirj. Akseli Järnefelt, s. 187–188. (Wikimedia Commons)
**Israël (Isu) Joakim Sucksdorff** (22. huhtikuuta 1822 Loviisa – 2. huhtikuuta 1879 Helsinki) oli suomalainen opettaja ja ruotsin kielellä kirjoittanut runoilija. Hän käytti myös nimimerkkiä *Unus multorum*.

Sucksdorffin vanhemmat olivat loviisalainen kauppias Joakim Christoffer Sucksdorff ja Eva Andrietta Åkerberg. Hän kävi Loviisan triviaalikoulua ja Porvoon lukiota päästen ylioppilaaksi 1842. Sucksdorff valmistui filosofian kandidaatiksi 1849 ja maisteriksi 1850.

Sucksdorff toimi aluksi vt. opettajana Helsingin, Loviisan ja Porvoon kouluissa. Hän oli Helsingin tyttökoulun (*Helsingfors Fruntimmeskolan*) vt. opettaja vuodesta 1853, vakinainen 2. opettaja vuodesta 1855 ja 1. opettaja vuodesta 1859.

Isu Sucksdorff oli naimisissa vuodesta 1863 Natalia Fredrika Elisabet Granstedtin kanssa.

Lähteet
-------

* Isu Sucksdorff SKS:n kirjailijamatrikkelissa (toimimaton linkki)
* Kotivuori, Yrjö: Israël (Isu) Joakim Sucksdorff. *Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu 2005. Luettu 27.6.2011.
**Piilsi jõgi** (myös *Ranna-Piilsi jõgi*, *Kalma jõgi* ja *Süvaoja jõgi* ) on Virossa virtaava 24 kilometriä pitkä joki, joka laskee Peipsijärven pohjoisosan luoteisrantaan.

Joen kulku
----------

Joki alkaa Pandiveren ylängön kaakkoisrinteilltä ja virtaa laajasti kaartaen kohti kaakossa sijaitsevaa Peipsijärveä. Viimeinen puolikas virtaa Alutagusen alangon lounaisosassa. Joken yläjuoksu on kaivamalla syvennettyä metsäojaa, jonka alku sijaitsee Ülisoon eteläpuolella Kaevussaaren kylässä. Alakveren kylän puolella se oikaisee peltoalueen läpi viivasuorana ojana ja jatkaa Adrakun kylässä metsäojien johto-ojana. Täällä alkaa näkyä joen luonnollinen mutkitteleva uoma ja sen karttanimikin on jo Piilsi jõgi. Viiden kilometrin sisällä joki ohittaa etelään päin virraten Kõrven, Jõemetsan ja Piilsin kylien keskustat. Niiden jälkeen joki kaartaa kohti kaakkoa ja laskee Kalmakülassa Peipsijärveen. Joen sivujoista voidaan mainita kaksi. Kõrven peakraavi yhtyy pääuomaan tullen pohjoisesta päin Kõrven kylään. Linnanõmme oja virtaa lännestä päin ja yhtyy pääuomaan kolmen kilometrin päässä Peipsijärven rannasta. Joen meanderoivaa kulkua on oikaistu kaivamalla jyrkän kaarteen oikaisevia ohitusojia. Pisin on 650 metriä pitkä oikaisuoja Piilsin kylän eteläpuolella. Joensuun vanha mutka Kalmakülassa on oikaistu suoraksi. Joensuussa sijaitsee Kalmaküla sadam, joka on pieni venesatama.

Valuma-alue
-----------

Piilsi jõen valuma-alueen pinta-ala on 104 neliökilometriä. Sen valuma-alueen pohjoispuolella sijaitsee Avijõen valuma-alue ja sen eteläpuolella Mustvee jõen valuma-alue. Kummankin joen valuma-alueet lähestyvät toisiaan ja saattavat sulkea Piilsi jõen valuma-alueen kokonaan väliinsä. Piilsi jõen latva-alue onkin pieni alajuoksun valuma-alueeseen verrattuna.

Hallintoalue
------------

Piilsi jõgi kuuluu Peipsijärven alavesistöalueeseen, joka on osa Itä-Viron vesistöaluetta. Joen vesistörekisterin tunnus on VEE1056300.

Huomautuksia
------------

1. ↑  Tieto on luettu vironkielisestä Wikipediasta artikkelista et:Piilsi jõgi. Tietoa ei ole voitu vahvistaa muualta.
2. 1 2  Kohteen pituus, leveys ja ympäristön kasvillisuus, asutus ja nimistöä on tarkistettu tai mitattu Internetin Google-, Bing-, ACME- tai Yandex-karttapalvelusta käyttäen annettuja koordinaatteja.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Keskkonnaregister: Piilsi jõgi (VEE1056300) *Keskonnainfo*. Tallinna, Viro:  Keskkonnaministeerium. Viitattu 10.10.2020. (viroksi)
2. 1 2  Piilsi jõgi, eestigiid.ee, viitattu 10.10.2020
3. 1 2  Piilsi jõgi, Eesti Looduse Infosüsteemis (EELIS), viitattu , (viroksi)
4. ↑  Piilsi jõgi, Eesti Entsüklopeedia, viitattu 10.10.2020
Lechoúsa  
Λεχούσα

|  |  |
| --- | --- |
| Muut nimet | 
Lykórema (Λυκόρεμα), Lykourína (Λυκουρίνα) |
| Sijainti | 
39°13′49″N, 23°59′57″E, AlónnisosSporadit, ThessaliaKreikka |
| Saariryhmä | 
Pohjoiset Sporadit |
| Merialue | 
Egeanmeri, Välimeri |
| Korkein kohta | 
124 mView and modify data on Wikidata  |
| Pinta-ala | 
0,688 km² |

Väestö| Asukasluku | 
0 |

Karttamuokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Lechoúsa** (kreik. Λεχούσα) eli *Lykórema* (Λυκόρεμα) tai *Lykourína* (Λυκουρίνα) on Kreikan saari, joka kuuluu Pohjoisten Sporadien saariryhmään ja sijaitsee Egeanmeressä Alónnisoksen itäpuolella ja Peristéran koillispuolella. Saaren pinta-ala on 0,688 neliökilometriä ja se on asumaton (2011). Hallinnollisesti Lechoúsa kuuluu Alónnisoksen kuntaan, Sporadien alueyksikköön ja Thessalian alueeseen.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: el:Λεχούσα Αλοννήσου 

Pohjoiset Sporadit

|  |  |
| --- | --- |
| Pääsaaret | 
* Alónnisos
* Skiáthos
* Skópelos
* Skýros

 |
| Pienemmät saaret | 
* Adelfoí
* Ágios Geórgios
* Arkó
* Aspronísi
* Dasiá
* Gioúra
* Koúlouri
* Koumpí
* Kyrá Panagiá
* Lechoúsa
* Maragkós
* Mikró
* Pappoús
* Pelérissa
* Peristéra
* Pipéri
* Platý
* Prásso (Gioúra)
* Prásso (Skántzoura)
* Psathoúra
* Psathonísi
* Répi
* Ríneia
* Sarakinó
* Skántzoura
* Skyropoúla
* Tsougkriá
* Tsougkriáki
* Válaxa

 |
**Jaap Schröder** (31. joulukuuta 1925 Amsterdam – 1. tammikuuta 2020) oli alankomaalainen viulisti, kapellimestari ja pedagogi.

Schröder opiskeli viulunsoittoa Amsterdamissa sekä Pariisissa ja lisäksi musikologiaa Pariisissa. Hän keskittyi periodisoittimin esiintymiseen paitsi barokkimusiikissa, myös klassismin ja romantiikan ohjelmistoissa. 1950–1960-luvuilla hän toimi Alankomaiden jousikvartetin jäsenenä ja Hilversumin radion kamariorkesterin konserttimestarina. Vuonna 1960 hän perusti oman kamariyhtyeensä, Concerto Amsterdamin, ja vuonna 1973 Quartetto Esterházyn. Vuosina 1980–1984 Schröder työskenteli konserttimestarina Lontoon Academy of Ancient Musicissa. Hän oli kokoonpanon kanssa mukana ensimmäisellä Wolfgang Amadeus Mozartin sinfonioiden kokonaislevytyksellä periodisoittimin. Muita säveltäjiä, joiden teoksia hän levytti, olivat muiden muassa Johann Sebastian Bach, Antonio Vivaldi, Heinrich Ignaz Franz Biber, Francesco Maria Veracini, Marco Uccellini, Felix Mendelssohn, Niels Gade, Robert Schumann, Clara Schumann ja Paul Hindemith. Schröder johti monia Euroopan barokkiorkestereita ja yhdysvaltalaista Smithsonian Chamber Playersia.

Schröder oli mukana perustamassa Smithsonian-jousikvartettia ja Skálholt-kvartettia. Hän teki opetustyötä Yalen yliopistossa, Peabody-instituutissa ja Banff-koulussa.

Lähteet
-------

1. ↑  Violist, dirigent en pedagoog Jaap Schröder (94) overleden *Nieuws*. NPO Radio 4. Viitattu 4.1.2020. (hollanniksi)
2. 1 2  Jaap Schröder *Biography*. AllMusic. Viitattu 4.1.2020. (englanniksi)
3. ↑  Baroque Violinist Jaap Schröder Has Died – Aged 94 *Classical Music News*.  2.1.2020. The Violin Channel. Viitattu 4.1.2020. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Japani
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Graafinen ilme** eli **talotyyli** on yritykselle tai yhteisölle luotu visuaalinen ilme. Graafisen ilmeen tarkoituksena on korostaa yrityksen ja sen toiminnan persoonallisuutta ja symbolisoida yrityksen tärkeinä pitämiä arvoja, toimintaperiaatteita ja tavoitteita. Graafista ilmettä käytetään niin yrityksen ulkoisessa kuin sisäisessäkin viestinnässä.

Elementit
---------

Graafisen ilmeen tärkeimmät osat ovat logo, liikemerkki, värit, typografia ja kuvat. Yritys käyttää näitä graafisen ilmeensä mukaisia elementtejä kaikenlaisissa painotuotteissaan, ilmoituksissaan, www-sivuillaan, tuotekuvastoissaan ja esitteissään.

### Logo ja liikemerkki

Logon fontti valitaan osin visuaalisin perustein, osin yrityksen toimialaan ja arvoihin sopivuuden mukaan. Hyvän logon ominaisuuksiin voidaan lukea omaleimaisuus, pelkistys ja helppolukuisuus. Liikemerkeissä voidaan käyttää symboliikkaa, mutta selkeys on yksi hyvän liikemerkin kriteeri. Liikemerkit ovat usein pitkäikäisiä tunnistettavuuden saavuttamiseksi, mutta joskus vanhentunut liikemerkki uusitaan, jotta se viestisi paremmin yrityksen nykytilasta.

### Väri

Yrityksen päävärinä toimii liikemerkin väri. Yrityksen tunnusväri voi muodostua sen tärkeäksi tunnisteeksi, kuten Coca-Colan punainen ja Fazerin sininen. Värin valinnassa otetaan usein huomioon värien symboliikka ja kulttuurinen merkitys.

### Typografia

Yrityksen typografiaan kuuluu etenkin kirjaintyyppi eli *talofontti*, jota yrityksen asiateksteissä käytetään. Kirjaintyyppi noudattaa usein logossa käytetyn fontin tyyliä, ja sen tulee olla selkeälukuinen.

Hyvä graafinen ilme
-------------------

Hyvän graafisen ilmeen kriteerejä ovat tunnistettavuus, yrityskuvan vahvistaminen, muista erottuminen, selkeys, yhdenmukaisuus, liikeidean tukeminen, kohderyhmien huomioiminen ja persoonallisuus.

Graafinen ohjeistus
-------------------

Yrityksen graafinen ilme kootaan *graafiseen ohjeistukseen*, joka määrittelee yksityiskohtaisesti kaikkien graafisten elementtien käytön. Ohjeistuksessa annetaan usein myös perustelut yrityksen graafisen ilmeen käytölle. Graafista ohjeistoa jaetaan paitsi yrityksen omalle henkilöstölle, joskus myös ulkoisille sidosryhmille ja yhteistyökumppaneille.

Lähteet
-------

* Korhonen, Veera: Graafinen ilme yrityskuvan rakentajana  10/2007. Satakunnan ammattikorkeakoulun opinnäytetyö. Viitattu 4.6.2012.
* Mollerup, Per: *Coca-Kodak, Yrityksen graafinen ohjelma*, s. 22. Helsinki: Alform Oy, 1985.
* Nieminen, T. 2004. *Visuaalinen markkinointi.* Porvoo. WSOY

### Viitteet

1. ↑  Korhonen, s. 15–16
2. ↑  Korhonen, s. 31–32
3. ↑  Mollerup, s. 22
4. ↑  Korhonen, s. 19–20
5. ↑  Korhonen, s. 22
6. ↑  Korhonen, s. 23–25
7. ↑  Mollerup, s. 46–47
8. ↑  Korhonen, s. 28–29
9. ↑  Korhonen, s. 16
10. ↑  Nieminen, s. 90
11. ↑  Korhonen, s. 30–31

Esimerkkejä graafisista ohjeistoista muualla
--------------------------------------------

* Suomen Palloliiton graafinen ohjeisto 2012 (Arkistoitu – Internet Archive)
* Turun kaupungin graafinen ohjeisto 2013 (Arkistoitu – Internet Archive)
**Hannes Tammi** (ven. Ганс Гансович Тамми, *Gans Gansovitš Tammi*; 1890 Tampere – 21. marraskuuta 1937 Leningrad) oli Kanadassa ja Neuvostoliitossa työskennellyt teatteriohjaaja.

Tammi aloitti teatteriharrastuksensa Korkeakosken työväennäyttämöllä. Hän oli työskennellyt Korkeakosken kenkätehtaalla kuusivuotiaasta lähtien. Vuonna 1908 Tammi muutti Kanadaan, jossa hän toimi usean eri työväennäyttämön johtajana.

Vuonna 1923 Tammi muutti Neuvostoliittoon, jossa hän työskenteli Kemerovon hiilikaivoksilla. Kahden vuoden aikana hän ohjasi kuusi suomenkielistä ja yhden englanninkielisen näytelmän. Vuonna 1926 Tammi siirtyi Leningradiin, jossa hänet valittiin Suomalaisen valistustalon näytelmäpiirin ohjaajaksi. Sittemmin hänestä tuli Leningradin suomalaisen teatterin taiteellinen johtaja.

Tammi pidätettiin Stalinin vainoissa maaliskuussa 1937. Hänet tuomittiin kuolemaan syytettynä vakoilusta ja vastavallankumouksellisesta toiminnasta. Tammi ja hänen kääntäjänä työskennellyt vaimonsa Olga ammuttiin samana päivänä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Leningradski martirolog, tom 3 *Vozvraštšonnyje imena*. Viitattu 2.6.2018.
2. 1 2 3  Villonen, Evelina: Suomalaisuuden kulisseissa: Leningradin Suomalainen teatteri 1932–1937 *helda.helsinki.fi*. Viitattu 2.6.2018.
Piippa Heliö-Angervo 1940-luvulla.
**Lempi Dagmar Ida "Piippa" Heliö-Angervo** (27. elokuuta 1902 Helsinki – 1. toukokuuta 1984 Helsinki) oli suomalainen lausuntataiteilija ja musiikinopettaja.

Piippa Heliö-Angervo valmistui vuonna 1923 Helsingin musiikkiopistosta ja opiskeli vielä pianopedagogiikkaa ja laulunopetusta Helsingin konservatoriossa. Lausuntaa hän opiskeli Suomessa muun muassa Olga Poppiuksen ja Ilmari Räsäsen johdolla ja Ruotsissa Maria Schildknechtin johdolla.

Heliö-Angervo opetti pianonsoittoa Helsingin konservatoriossa 1926–1945 ja lausuntaa Sibelius-Akatemiassa vuodesta 1932 vuoteen 1968, jolloin hän jäi eläkkeelle. Lisäksi hän esiintyi ja piti lausuntailtoja Suomessa, Ruotsissa ja Virossa. Hän oli mukana perustamassa Suomen Lausujain Liittoa ja oli sen hallituksen jäsen 1939–1948.

Vuonna 1962 Piippa Heliö-Angervo palkittiin Pro Finlandia -mitalilla.

Piippa Heliö-Angervon puoliso oli professori Kyösti Angervo. Heidän tyttäriään ovat oopperalaulaja Heljä Angervo ja viulutaiteilija Hannele Segerstam.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Lausuntataiteilija Piippa Heliö-Angervo. (Muistokirjoitus.) *Helsingin Sanomat*, 4.5.1984, s. 20. Maksullinen lähde. Viitattu 18.11.2017.
2. ↑  Hämäläinen, Irja – Rantala, Risto – Hollmén, Hannakatri (toim.): "Angervo-Karttunen, Suvi Heljä", *Kuka kukin on – Who's who in Finland: Henkilötietoja nykypolven suomalaisista 1994*, s. 57. Helsinki: Otava, 1994. ISBN 951-1-12833-7.
3. ↑  Hillila, Ruth-Esther – Hong, Barbara Blanchard: "Segerstam, Hannele (Angervo)", *Historical Dictionary of the Music and Musicians of Finland*, s. 368. Greenwood Publishing Group, 1997. Teoksen verkkoversio.
**Alsiken luostari** sijaitsee Knivstan kunnassa Uppsalan kaupungista noin 15 kilometriä etelään. Luostaria pitävät yllä luterilaiset Pyhän Hengen sisaret. Sääntökunta sai 1950-luvulla syntynsä aiemmista yhteyksistä anglikaaniseen Community of the Holy Paraclete -sääntökuntaan Whitbyssä Englannissa. Sisaret tekivät alussa työtä Uppsalassa opiskelijoiden parissa ennen muuttoa Knivstaan. He ovat vuodesta 1978 osallistuneet turvapaikananojien ja muiden hädänalaisten auttamiseen. Ensimmäiset turvapaikananojat tulivat Turkista, oli yö ja se muutti luostarin elämän.

Luostarin pihamaalla on kyltti, jossa lukee: "Alsike kloster är fristad för flyktingar i nöd ("Alsiken luostari on apua tarvitsevien pakolaisten turvapaikka"). Tekstin alla viitataan 1. Mooseksen kirjaan, jossa Kain pelkää tulevansa karkotuksen seurauksena tapetuksi, mutta Jumala vastaa hänelle: "Ei, vaan kostettakoon seitsenkertaisesti sille, joka tappaa Kainin. Ja Herra pani Kainiin merkin, ettei kukaan, joka hänet kohtaa, tappaisi häntä." (1. Moos. 4:15) Kyltissä on myös viittaus Matteuksen evankeliumiin: "Minun oli nälkä, ja te annoitte minulle ruokaa. Minun oli jano, ja te annoitte minulle juotavaa. Minä olin koditon, ja te otitte minut luoksenne". (Matt. 25:35)

Poliisi on tehnyt luostariin ratsioita karkottaen turvapaikanhakijoita huolimatta Uppsalan arkkipiispan ja kansalaisten ilmaisemasta tuesta kirkko turvapaikkana -toiminnalle. Poliisi sai viimeisimmästä, noin 1,5 miljoonaa euroa maksaneesta operaatiostaan syytteen luostariin tunkeutumisesta eikä ole sen jälkeen puuttunut nunnien harjoittamaan turvapaikkatoimintaan.

Pyhän hengen sisaret painottavat kärsivien hädän myötäelämistä ja käytännöllistä auttamistoimintaa. Lähimmäisyys tarkoittaa heille rakkautta, välittämistä, siunaamista, ruokkimista ja vaatettamista sekä rohkeaa hädänalaisten puolustamista. Toiminta perustuu Kristuksen antamaan malliin, se on rukoilemista ja Jumalaan luottamista, määrätietoisesti, avoimesti ja julkisesti.

Luostarin yhteydessä toimii myös yksi Missionsprovinsenin jumalanpalvelusyhteisöistä

Ruotsin katolinen kirkko esitti vuonna 1993 kirkko turvapaikkana -käytännön tunnustamista laissa, mutta aloite ei mennyt läpi.

Alsiken luostarin ystävyysseurakunta Suomessa on Turun Mikaelinseurakunta.

Katso myös
----------

* Alsiken kirkko

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑
3. 1 2
4. 1 2  Laihio, Marja-Liisa (2008). Mikaelin seurakunnan turvapaikkaseminaarissa kuultua. *Kytkin* 2/2008, s. 32 [vanhentunut linkki].
5. ↑  Missionsprovinsen i Sverige och Finland - Gudstjänstgemenskaper/koinonior (Arkistoitu – Internet Archive)
6. ↑  *Kirkko turvapaikkana*. Suomen ekumeenisen neuvoston julkaisuja LXXXII, s. 23.

Aiheesta muualla
----------------

* Luostarin kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
* Kiitosjuhla luostarilla
* Luostari kartalla
**Paulus Rundgren** (s. 12. kesäkuuta 1992 Kolari) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Kaudella 2015–2016 Rundgren pelaa Ranskan toisella sarjatasolla Remparts de Toursin joukkueessa.

Ura
---

### Seuraura

Rundgren on Turun Palloseuran kasvatti. Hän voitti seurassa C-nuorten pronssia vuonna 2008.

Kaudeksi 2010–2011 hän siirtyi Tapparaan, jonka A-nuorissa hän pelasi lähes koko kauden. Hän teki kauden aikana myös SM-liigadebyyttinsä 8. maaliskuuta 2011 vieraissa Pelicansia vastaan ja sai ottelussa jääaikaa 11.54 minuuttia. Miesten pelit tulivat tutuksi myös kahden Mestis-ottelun verran alle 20-vuotiaiden maajoukkueesta.

Kauden 2011–2012 Rundgren on pelannut toistaiseksi A-nuorissa.

Kaudeksi 2012–2013 kolarilainen siirtyi Helsingin Jokereihin, jossa on pelannut nuorten pelejä. Helmikuun alussa Rundgren siirtyi lainapestille Kiekko-Vantaaseen.*lähde?*

### Maajoukkueura

Rundgren on pelannut neljä nuorten maaottelua.

Muuta
-----

Rundgrenin isä on kansanedustaja Simo Rundgren.

Lähteet
-------

* Paulus Rundgren The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
* Paulus Rundgren Eurohockey-sivustolla (englanniksi)
* Paulus Rundgren *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)
* Paulus Rundgren Jatkoaika.comissa (Internet Archive)

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Elite Prospects
2. ↑  Tilastot – SM-liiga  8.3.2011. SM-liiga.  Arkistoitu 9.7.2011. Viitattu 20.11.2011.
**Pausanias** (m.kreik. Παυσανίας; 100-luku) oli antiikin kreikkalainen maantieteilijä, joka eli Rooman vallan aikana. Hänet tunnetaan teoksestaan *Kreikan kuvaus* (*Periēgēsis tēs Hellados*), joka on matkakuvaus hänen matkoistaan Manner-Kreikassa.

Kaikki tieto Pausaniaasta on peräisin hänen teoksestaan. Pausanias oli luultavasti kotoisin Lyydiasta ja hän tunsi tarkasti Vähän-Aasian länsiosat. Hän matkusti laajalti Rooman valtakunnan alueella, Kreikan lisäksi muun muassa Egyptissä, Syyriassa, Palestiinassa ja Italiassa, mukaan lukien Rooma. Pausaniaan teos kuvaa ennen kaikkea Attikan (Ateena) ja Peloponnesoksen (mm. Olympia) alueita, Joonian rannikkoa sekä muun muassa Delfoin. Maantieteellisen kuvauksen ohella Pausanias käsittelee teoksessaan erilaisia historiallisia ja uskonnollisia kohteita, arkkitehtuuria ja taidetta sekä paikkoihin liittyviä historiallisia ja mytologisia tapahtumia.

Lähteet
-------

1. 1 2  Castrén, Paavo & Pietilä-Castrén, Leena: "Pausanias (3)", *Antiikin käsikirja*, s. 410. Helsinki: Otava, 2000. ISBN 951-1-12387-4.
2. 1 2  Habicht, Christian: An Ancient Baedeker and His Critics: Pausanias' 'Guide to Greece'.  *Proceedings of the American Philosophical Society*, June 1985, 129. vsk, nro 2, s. 220-224. Artikkelin verkkoversio.
3. 1 2  Habicht, Christian: *Pausanias' Guide to Ancient Greece*, s. 1–17. Berkeley: University of California Press, 1998. ISBN 0-520-06170-5. Teoksen verkkoversio.
**Marino Girolami** (1. helmikuuta 1914 Rooma – 20. helmikuuta 1994 Rooma) oli italialainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja.

Girolami opiskeli Rooman Kokeellisessa elokuvakeskuksessa ja työskenteli Mario Soldatin ja Renato Castellanin apuohjaajana. Hänen ensimmäinen ohjaustyönsä oli *Pakeneva nainen* (*La strada buia*) vuonna 1949. Girolami teki kymmenittäin komedioita ja muita viihde-elokuvia kunnes vetäytyi alalta 1980-luvun puolivälissä. Hänet tunnetaan myös taiteilijanimillä **Frank Martin**, **Jean Bastide**, **Fred Wilson** ja **Franco Martinelli**.

Girolami on ohjaaja Romolo Guerrierin veli sekä ohjaaja Enzo G. Castellarin ja näyttelijä Ennio Girolamin isä.

Lähteet
-------

1. ↑  Cinematografo.it *cinematografo.it*. Viitattu 7.3.2014. (italiaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Marino Girolami** Wikimedia Commonsissa

* Elonet: Marino Girolami
* Internet Movie Database: Marino Girolami (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Elonet

 |

 |
**Pauri bareli** on indoarjalainen kieli, jota puhutaan Intiassa Maharashtran ja Madhya Pradeshin osavaltioissa. Kieltä puhui vuoden 2001 väestönlaskennassa äidinkielenään 638 000 ihmistä.

Pauri bareli kuuluu bhil-kielten ryhmään ja on läheistä sukua muun muassa bhilille ja kahdelle muulle bareli-nimiselle kielelle, rathwi barelille ja palya barelille. Pauri barelia kirjoitetaan devanagari-kirjaimistolla.

Lähteet
-------

1. 1 2  Bareli, Pauri *Ethnologue*. Viitattu 4.8.2014. (englanniksi)

Indoarjalaiset kielet
aer | andh | angika | assami | awadhi | bagheli | baškarik | bengali | bhadrawahi | bhili | bhisnupriya | bhodžpuri | bradž | buksa | bundeli | chambeali | chhattisgarhi | chittagon | chitwania tharu | dameli | dangaura tharu | dhatki | divehi | dogri | fidžinhindi | gaddi | garhwali | gawar | goaria | grangali | gudžarati | gurgula | halbi | haryanvi | hindi | hindko | hindustani | Induksenkohistani | kalaša | kanauji | kašmiri | katarkalai | kathariya tharu | khowar | kochila tharu | koli | kumaoni | kurdari | kutši | lahnda | lambadi | magahi | maijan | maithili | majhi | mandeali | marathi | marwari | musasa | nimadi | ningalami | nepali | od | orija | paali | palya bareli | pandžabi | pašai | pauri bareli | phalura | radžastani | rana tharu | rangpuri | rathwi bareli | rohingya | romani | sadri | sanskrit | saraiki | sawi | šina | sindhi | sinhali | sirmauri | sonha | šumašti | surjapuri | sylheti | tirahi | torwali | urdu | varhadi-nagpuri | varli | vasavi
Goze-laulaja shamisenin kanssa valokuvassa vuodelta 1912.
**Goze** oli japanilaisista sokeista naisesiintyjistä käytetty historiallinen termi.

Goze-esiintyjien perinne alkoi tiettävästi keskiajalla ja huippuunsa se nousi Edo-kaudella 1600-luvulla. Goze-esiintyjien toiminta vastasi lähinnä kerjäämistä. Toiminta ei ollut kaupallisesti järjestelmällistä. Goze-esiintyjät tekivät esiintymisiään etenkin soittaen shamisenia ja kierrellen eri paikkakunnilta toisille. Yhteiskunnallisesti he eivät olleet erityisen arvostettuja. Esiintyjät saattoivat joskus saada maata tai joitakin etuoikeuksia paikallisilta hallitsijoilta, mutta toimeentulonsa puolesta he olivat pääsääntöisesti riippuvaisia suosiostaan etenkin köyhemmän väestönosan keskuudessa Japanin maaseudulla. Suosituksi tullut musiikinlaji *tsugarujamisen* sai alkunsa mahdollisesti goze-esiintyjien keskuudessa Tsugarussa Pohjois-Japanissa.

Goze-esiintyjiä toimi lähes nykypäiviin saakka. Esimerkiksi 1960- ja 1970-luvuilla tunnetun laulaja Keiko Fujin äiti ja Hikaru Utadan isoäiti oli goze-laulaja.

Lähteet
-------

1. 1 2  Gerald Groemer: Goze: Women, Musical Performance, and Visual Disability in Traditional Japan Oxford University Press. Viitattu 25.12.2020. (englanniksi)
2. 1 2 3  Lasse Lehtonen: *Japanilainen musiikki : taiko-rumpujen kuminasta J-poppiin*, s. 99-100, 159. Gaudeamus, 2019. ISBN 978-952-345-010-3.