recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Latvanen**  on Etelä-Karjalassa Lappeenrannassa Pulsassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Urpalanjoen vesistöön.

Maantietoa
----------

Järven pinta-ala on 113 hehtaaria eli 1,1 neliökilometriä. Se on 2,4 kilometriä pitkä ja 1,3 kilometriä leveä. Järven muoto on mutkikas ja sen voi mieltää M-kirjaimen muotoiseksi. Näin nähtynä järvellä olisi mutkikas pituuslinja, joka on lähes neljä kilometriä pitkä ja 600 metriä leveä. Järven lounaispäätä kutsutaan Jurkkolanlahdeksi, pohjoispäätä Kirveslahdeksi ja kaakkoisosaa Laajalahdeksi. Laajalahden länsipuolella sijaitsee 400 metriä pitkä Särkiniemi, jonka länsipuolelle jää Rautlahti. Järven yhtenäisyyttä rikkoo Rautlahdella oleva Suurisaari, joka on yksi järven neljästä saaresta. Saarien yhteispinta-ala on yli viisi hehtaaria, mikä on noin 4,5 % järven kokonaispinta-alasta. Suurisaari on 350 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Sen pinta-ala on noin viisi hehtaaria, jolloin muille saarille jää yhteispinta-alaksi muutama aari. Suurisaaren vieressä on Pikkusaari ja saarien lähellä pieni luoto. Myös Särkiniemen rannassa on luoto.

Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 3,4 miljoonaa kuutiometriä eli 0,0034 kuutiokilometriä. Järven keskisyvyys on 3,0 metriä ja suurin syvyys on 11,3 metriä. Syvin kohta on Jurkkolanlahdella. Rautalahdella sijaitsee lähes seitsemään metriin ulottuva syvänne.

Järven rantaviivan pituus on 11,3 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituus on noin yksi kilometriä. Sen rannat ovat metsämaata lukuun ottamatta luoteisrantoja, missä kahden maatilan pellot ylettyvät rannoille asti. Järven rannoille on rakennettu yli 20 vapaa-ajan asuntoa. Niille tulee tiet Jurkkolan ja Pulsan kyliltä. Järven pohjoisrantaa seuraa Vainikkalan rata, jolla liikennöidään Luumäeltä Venäjälle.

Vesistösuhteet
--------------

Järvi sijaitsee Urpalanjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 09) Suuri-Urpalon valuma-alueella (09.006). Järven vedenpinnan korkeus on 63,5 metriä mpy.

Järvi saa pääosan vedestään omalta valuma-alueeltaan. Siihen laskee monia ojitettuja ojia sekä ympäristössä sijaitsevia pieniä järviä. Niitä ovat Lavoslampi, Vuorilampi sekä Rautlampi ja Matlampi. Järven lasku-uoma on luontainen oja, joka on junaradan pengerryksen vuoksi oikaistu yhtymään Jussinjokeen. Se laskee Pieni-Urpaloon, jonka laskujoki Kytöjoki laskee Urpalonjärveen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Latvanen, Lappeenranta (sijainti maastokartalla) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 26.10.2019.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11  Ympäristö- ja paikkatietopalvelu Syke (edellyttää rekisteröitymisen) Helsinki:  Suomen Ympäristökeskus. Viitattu 19.9.2018.
3. ↑  Latvanen, Lappeenranta (sijainti ilmavalokuvassa) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 26.10.2019.
4. 1 2  Latvanen (09.006.1.005) *Järviwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 19.9.2018.
Lyypekin alueen kartta.
**Nordlandkai** on yksi Lyypekin satama-alueen viidestä terminaalista. Terminaali on Lyypekin satama-alueen suurin, ja se sijaitsee Trave-joen varrella ja sitä operoi Lübecker Hafen-Gesellschaft. Pinta-alaa alueella on 446 000 m². Nordlandkain satamalaituri on 1 550 metriä pitkä ja syvyyttä terminaalilla on 9,5 metriä. Nordlandkain kautta kulkee muun muassa rekkoja, perävaunuja, paperia, uusia autoja ja kontteja. Lisäksi terminaali käsittelee raskaita tavaroita. Terminaali työllistää 350 ihmistä.

Terminaalista on viikoittaista liikennettä Kotkaan, Helsinkiin, Raumalle sekä joihinkin paikkoihin Pohjois-Suomessa. Myös Tallinnaan ja Pietariin suuntautuva liikenne on kasvussa.

Katso myös
----------

* Skandinavienkai
* Konstinkai
* Schlutup
* Seelandkai

Lähteet
-------

1. ↑  Tiiro, Sari: Lyypekki haluaa kasvaa: Skandinavienkai-terminaalialue laajentuu merkittävästi (PDF)  3/2005. Stevis – Finnsteven tiedotus- ja uutislehti.  Arkistoitu 27.3.2007. Viitattu 13.12.2008.
2. 1 2 3 4 5 6  Terminal Nordlandkai Lübecker Hafen-Gesellschaft.  Arkistoitu 4.7.2007. Viitattu 13.12.2008. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Lübecker Hafen-Gesellschaft (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (saksaksi)
*Tämä artikkeli kertoo Makedonian kuninkaasta. Samannimisestä paavista kerrotaan artikkelissa Aleksanteri IV (paavi).*
**Aleksanteri IV Aigos** (323–309 eaa.) oli Aleksanteri Suuren ja Roksanen postuumisti syntynyt poika ja Makedonian nimellinen kuningas vuosina 323–309 eaa. 

Aleksanteri hallitsi yhdessä Aleksanteri Suuren veljen Filippos III:n kanssa. Kummatkin kuninkaat olivat virallisia hallitsijoita. Olympias murhautti Filippoksen vuonna 317 eaa.

Hallitsijoina toimivat:

* Perdikkas (323–321 eaa.),
* Antipatros (321–319 eaa.),
* Polyperkhon (319–316 eaa.),
* Kassandros (316–309 eaa.)

Kassandros antoi murhata Aleksanterin ennen kuin hänestä tuli täysi-ikäinen.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Filippos III** | **Makedonian kuningas** | Seuraaja:**Kassandros** |


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Filippos III** | **Persian kuningas**Makedonialainen hallitsijasuku | Seuraaja:**Seleukos I** |


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Filippos III** | **Egyptin faarao**Makedonialainen hallitsijasuku | Seuraaja:**Ptolemaios I** |
**Harjavallan vanha kaupungintalo** eli **Yhdistystalo** on Arkkitehtuuritoimisto Lappi-Seppälä & Martaksen suunnittelema vuonna 1959 valmistunut hallintorakennus Harjavallassa. Alun perin se oli kunnantalo, vuosina 1968–1976 kauppalantalo ja vuosina 1977–2023 kaupungintalo. Nykyään se on kaupungin yhdistys- ja järjestötalo, jossa toimii muun muassa kaupungin arkisto. Myös kaupunginvaltuuston kokoukset pidetään edelleen siellä. Rakennus on suojeltu.

Satakunnantien eli Nakkilaan johtavan Yhdystie 2453:n varrella sijaitseva rakennus korvasi valmistuessaan ahtaaksi käyneen Harjavallankadulla toimineen kunnantalon. Samaan kokonaisuuteen kuuluvat myös vieressä sijaitsevat kunnan virkailijoille rakennetut asuintalot. Rakennukseen ei ole tehty suuria muutostöitä ja se on edelleen alkuperäisessä asussaan.

Kaupungintalon sisätiloissa on kuvanveistäjä Uno Aron patsaat *Harkinta* ja *Työhönlähtö* sekä pronssireliefi *Onnellinen perhe*, jotka ovat kaikki paljastettu vuonna 1959. Rakennuksen edustalla on suihkulähde sitä ympäröivine istutuksineen.

Harjavallan uusi kaupungintalo on vuonna 2009 valmistunut entinen Satakunnan Osuuspankin talo, jonka kaupunki osti vuonna 2022. Se otettiin käyttöön vuonna 2023.

Lähteet
-------

1. 1 2  Piirinen, Pertti & Virmavirta, Reijo ym.: "Harjavalta – kuvakertomus jokivarren kaupungista", s. 21. Oy Harjavallan kustannus, 1982. ISBN 951-99411-9-3.
2. 1 2 3  Harjavallassa valmistaudutaan kaupungintalon muuttoon – uudet tilat keskustan pankkikiinteistöön *Yle Uutiset*.  22.6.2022. Viitattu 10.6.2023.
3. ↑  Jussi Rakkolainen: Harjavallassa vietetään ensi vuonna kahdet avajaiset – kaupunki aikoo myös näkyä rockhenkisesti Sydän-Satakunta 21.12.2022. Viitattu 10.6.2023.
4. ↑  1950- ja 1960-lukujen kunnantalot Eri aikakausien arkkitehtuuri Satakunnan kunnantaloissa. Viitattu 6.5.2014.
5. ↑  Veistoksia Harjavallassa (Arkistoitu – Internet Archive) Harjavallan kaupunki. Viitattu 6.5.2014.
6. ↑  Tällainen on Harjavallan uusi kaupungintalo, joka kätkee sisälleen harvinaisen yksityiskohdan Satakunnan Kansa 26.4.2023. Viitattu 10.6.2023.
**Jun’ya Nakano** (jap. 仲野 順也, *Nakano Jun’ya* s. 28. helmikuuta 1971 Kioto, Japani) on japanilainen videopelimusiikin säveltäjä. Nakano on työskennellyt Squarella (nykyisin Square Enix) vuodesta 1995 lähtien. Esimerkkejä hänen kokonaan tai osittain säveltämistään peleistä ovat *Tobal No. 1*, *Threads of Fate* ja *Final Fantasy X*.

Ura
---

Valmistuttuaan Jun’ya Nakano alkoi työskennellä Kobessa Konamin pelisäveltäjänä vuonna 1991. Hän toimi Konamin alaisuudessa yhteensä kolme vuotta ja sävelsi musiikkia kahdeksaan kolikkopeliin, joita olivat muun muassa *Astérix*, *Lethal Enforcers*, *X-Men* ja *Mystic Warriors*. Kesällä 1995 Nakano siirtyi Squarelle tarkoituksenaan jatkaa musiikin harjoittamista ja osallistua yhtiön projekteihin. Hänen varhaisimmissa Square-töissään painottui elektronisen musiikin käyttö. Nakanon ensimmäinen yksin säveltämä peli Squarella oli *Treasure Conflix*, jota ennen hän oli tuottanut neljä kappaletta *Front Mission: Gun Hazardiin*. Nakano vastasi myös kaikista vuonna 1999 julkaistun *Threads of Faten* kappaleista.

*Threads of Faten* jälkeen Nakano laati 20 kappaletta *Final Fantasy X*:een, jonka sävelsivät hänen lisäkseen Nobuo Uematsu ja Masashi Hamauzu. Muita PlayStation 2 -pelejä, joiden säveltämiseen hän osallistui, olivat *SideWinder F* ja *SideWinder V* -lentosimulaattorit ja *Musashi: Samurai Legend*. Nakanon ensimmäinen seuraavan konsolisukupolven pelisävellys oli vuonna 2006 ilmestynyt Xbox 360:n *Project Sylpheed*. Luodakseen pelin science fiction -ympäristöön sopivaa musiikkia hän hyödynsi akustisen ja elektronisen musiikin yhdistelmää. Samoihin aikoihin Nakano myös sovitti *Seiken densetsu 4*:n sekä *Final Fantasy IV*:n Nintendo DS -käännöksen musiikin.

Lähteet
-------

1. ↑  Junya Nakano Square Enix. Viitattu 30.4.2009. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Chris: Junya Nakano :: Biography Square Enix Music Online.  Arkistoitu 19.11.2008. Viitattu 30.4.2009. (englanniksi)
3. ↑  Interview with Junya Nakano (RocketBaby – February 2002)  Helmikuu 2002. Square Enix Music Online.  Arkistoitu 2.1.2010. Viitattu 30.4.2009. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Jun'ya Nakano Square Enixin sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (japaniksi)
* Jun'ya Nakano Square Enixin sivustolla (englanniksi)
* Jun'ya Nakano Square Enix Music Onlinessa (englanniksi)
* Jun’ya Nakano VGMdb-sivustolla (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Junípero Serra** (24. marraskuuta 1713 Petra, Mallorca – 28. elokuuta 1784 Monterey, Kalifornia) oli espanjalainen fransiskaanipappi ja lähetyssaarnaaja. Hänet tunnetaan "Kalifornian apostolina".

Elämä ja ura
------------

Serra liittyi fransiskaanijärjestöön vuonna 1730, vihittiin papiksi, sai teologian tohtorin arvon ja vuonna 1738 opetti filosofiaa Palmassa. Vuonna 1750 hän saapui Méxicoon lähetystyöhön intiaanien pariin ja palveli ensin Sierra Gordan lähetysasemilla Querétarosta pohjoiseen vuosina 1750–1758, jossa hän oppi pame-intiaanien kielen ja käänsi sille katekismuksen, ja sitten Meksikon eteläisessä keskiosassa vuosina 1758–1767.

Vuonna 1767 Espanjan hallitus karkotti jesuiitat Ala-Kaliforniasta. Fransiskaanit määrättiin ottamaan vastuulleen lähetystyö, ja vuonna 1769 isä Junipero nimitettiin työn johtakasi. Vuoden 1769 alussa hän oli mukana Gaspar de Portolán retkellä Ylä-Kaliforniaan. Matkalla 14. toukokuuta hän perusti San Fernando de Velicatá -lähetysaseman Ala-Kaliforniaan. Hän perusti 16. heinäkuuta 1769 San Diegon lähetysaseman, ensimmäisen nykyisen Kalifornian osavaltion alueelle. Vuosina 1770–1782 hän perusti kahdeksan muuta kalifornialaista lähetysasemaa: San Carlos Montereyssä vuonna 1770, San Antonio ja San Gabriel Los Angelesin lähellä vuonna 1771, San Luis Obispo vuonna 1772, Dolores San Franciscossa ja San Juan Capistrano vuonna 1776, Santa Clara vuonna 1777 ja San Buenaventura vuonna 1782. Serran työ auttoi vahvistamaan Espanjan valtaa Kaliforniassa. Hän kastoi ja konfirmoi siellä noin 5000 intiaania.

Katolinen kirkko julisti Serran autuaaksi vuonna 1988 ja pyhimykseksi vuonna 2015. Serralle on lukuisia muistomerkkejä sekä Mallorcalla että Kaliforniassa. Hänen merkityksestään Kalifornian historiassa opetetaan Kalifornian kouluissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Serra, Junípero *Appletons' Cyclopædia of American Biography*.  1892. Viitattu 22.12.2022.
2. 1 2 3  Serra, Junípero *The Catholic Encyclopedia*.  1912. Viitattu 22.12.2022.
3. 1 2  Saint Junipero Serra *United States Conference of Catholic Bishops*.  2022. Viitattu 22.12.2022.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
	+ 2
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Kreikka
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Heikki Aatos Leivonen** (s. 18. tammikuuta 1940 Viitasaari) on suomalainen agronomi ja eläköitynyt virkamies ja maanviljelijä, joka on saanut maanviljelysneuvoksen arvonimen.

Leivosen vanhemmat olivat maanviljelijä, kansanedustaja, talousneuvos Vilho Leivonen ja emäntä Aino Johanna Paananen. Hän avioitui 1966 luokanopettaja Pirkko Anneli Jämsénin kanssa. Leivonen tuli ylioppilaaksi Viitasaaren yhteiskoulusta 1958 ja valmistui agronomiksi kotieläintieteen alalta Helsingin yliopistosta 1965. Osuuspankin esimiestutkinnon hän suoritti Osuuspankkiopistossa 1976. Leivonen oli Päivölän maatalousoppilaitoksen vt. maatalousopettaja Sääksmäellä 1966–1967 ja Keski-Suomen maanviljelysseuran eli sittemmin Keski-Suomen maatalouskeskuksen kotieläinagronomi 1967–1974.

Viitasaaren seudun Osuuspankin markkinointisihteeri Leivonen oli 1974–1977, maanviljelijä Ilmorannan tilalla Viitasaarella 1977–1981 ja 1974–2000, Maatilahallituksen Jyväskylän maatalouspiirin maataloustoimiston va. agronomi 1981–1982, agronomi 1982–1983 ja piiripäällikkö 1983–1990, Maatilahallituksen Keski-Suomen maaseutupiirin piiripäällikkö 1991–1992, maa- ja metsätalousministeriön Keski-Suomen maaseutuelinkeinopiirin piiripäällikkö 1993–1997 ja Keski-Suomen työvoima- ja elinkeinokeskuksen maaseutuosaston osastopäällikkö 1997–2004. Hän oli Viitasaaren kunnanvaltuuston jäsen 1977–1984 ja hänellä on ollut myös useita muita luottamustehtäviä. Maanviljelysneuvoksen arvonimen Leivonen sai 1998.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Wilmi, Jorma: Maanviljelysneuvos Heikki Leivonen (1940–). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 20.5.2010. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 2.6.2023.
2. ↑  Arvonimet.  *Maaseudun Tulevaisuus*, 5.12.1998, nro 141, s. 8. Kansalliskirjasto. Viitattu 2.6.2023.
OTH-tyyppinen kaukovalvontatutka-asema
**Kaukovalvontatutka** on pitkille, yli 300 km:n valvontaetäisyyksille tarkoitettu lennonvarmistuksen tai ilmapuolustuksen tutka. Ilmakehän vaimennusominaisuuksien vuoksi se käyttää matalaa 3 GHz:n taajuutta (10 cm:n aallonpituus) tai 1 GHz:n taajuutta (30 cm:n aallonpituus). Niitäkin rajoittaa maanpinnan kaarevuus ja tutkasäteen eteneminen ilmakehässä tyypillisesti maanpinnan kaarevuutta loivemmin. Maalin on oltava korkealla, jos se on kaukana.

Yli horisontin tutka (engl. *over-the-horizon radar, OTHR*) on LF-, MF-, HF- ja VHF-radiotaajuusalueilla toimiva kantamaltaan taivaanrannan taakse ulottuva tutka, jonka tehtävänä voi olla toimia ennakkovaroitustutkana. Matalan taajuuden vuoksi OTH-tutka voi käyttää radioaaltojen etenemistapaa, joka perustuu pinta-aaltoon tai ionosfääriheijastukseen, joita maanpinnan kaarevuus ei haittaa.

Suomen puolustusvoimien kaukovalvontatutkana on nykyään Thomson TRS 22XX. Tämä tutkatyyppi kykenee havaitsemaan lentäviä laitteita 500 kilometrin päästä, mutta sillä on äärietäisyydellä runsaan kymmenen kilometrin alapuolinen katvealue, joka johtuu maan kaarevuudesta. Tutka on kolmiulotteinen (3D-tutka) eli se kykenee suunnan lisäksi ilmoittamaan myös lentokorkeuden. Samassa laitekompleksissa on myös toisiotutka.

Katso myös
----------

* Lähivalvontatutka
* Keskivalvontatutka

Lähteet
-------

1. ↑  Christian Wolff: Waves and Frequency Ranges *radartutorial.eu*.  (englanniksi)
2. ↑  Christian Wolff: Radar Coverage *radartutorial.eu*.  (englanniksi)
3. ↑  Richard J. Doviak & Dušan S. Zrnić: "2.2 Propagation paths", *Doppler Radar and Weather Observations*, s. 7-20. Academic Press, Inc, 1984. ISBN 0-12-221420-X. (englanniksi)
4. ↑  AN/FPS OTH-tutka *FAS, fas.org*. Viitattu 3.3.2019. (englanniksi)
5. ↑  Ilmavalvontatutkat Ilmavoimat, ilmavoimat.fi. Viitattu 3.3.2019.
**Hemananda Biswal** (1. joulukuuta 1939 – 25. helmikuuta 2022) oli intialainen kongressipuoluetta edustanut poliitikko, joka toimi kahdesti Odishan pääministerinä. Hän oli Odishan pääministeri ensimmäistä kertaa vuonna 1989. Tuolloin hänen edeltäjänsä J. B. Patnaik joutui eroamaan johtuen kongressipuolueen surkeasta menestyksestä Odishassa vuoden 1989 parlamenttivaaleissa, jolloin Biswal otti hänen paikkansa.

Vuonna 1999 Biswalista tuli Odishan pääministeri toisen kerran, kun hänen edeltäjänsä erosi epäonnistuttuaan hoitamaan syklonin aiheuttamia vahinkoja sekä varautumaan sen tuloon ennalta. Biswal toimi tuolloin kongressipuolueen Orissan paikallisosaston puheenjohtajana.

Entinen avustaja ampui Biswalia kohti vuonna 2010, mutta hän onnistui välttymään luodeilta. Vuonna 2012 BJP:n Odishan osaston johtaja Jual Oram syytti Biswalia kastinsa väärentämisestä, minkä seurauksena Biswal väitetysti olisi saanut itselleen kiintiöpaikan parlamenttiin.

Biswalin kaksi veljeä jättivät kongressipuolueen vuonna 2017 liittyäkseen Biju Janata Daliin. Kaksi vuotta myöhemmin hänen tyttärensä seurasi setiensä esimerkkiä isänsä harmiksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Odisha's former CM Hemananda Biswal dies at age 82 *ptinews.com*. Viitattu 26.2.2022.
2. 1 2  Ex-CM brothers join BJD *Telegraph*.  31.1.2017. Viitattu 5.8.2019.
3. ↑  Mishra, Bibhuti: Biswal is the new CM but Patnaik will rule by proxy *Rediff*.  5.12.1999. Viitattu 5.8.2019.
4. ↑  Indian state Minister replaced over cyclone *BBC*.  5.12.1999. Viitattu 5.8.2019.
5. ↑  Mohanty, Debabrata: Former Orissa CM fired at,escapes unhurt *Indian Express*.  16.9.2010. Viitattu 5.8.2019.
6. ↑  Caste forgery complaint against former Odisha chief minister *India Today*.  23.7.2012. Viitattu 5.8.2019.
7. ↑  Daughter of former Congress chief minister joins BJD *Deccan Herald*.  9.3.2019. Viitattu 5.8.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Profiili parlamentin alahuoneen sivuilla
Hematokriitti (PCV)
**Hematokriitti** (lyh. hkr) on punasolujen suhteellinen osuus koko veren tilavuudesta. Se määritetään mittaamalla verisolupatsaan korkeus verinäytteen pohjalla sentrifugoinnin jälkeen. Käytännössä hematokriitti kuvastaa punasolujen osuutta verinäytteen tilavuudesta, sillä veren muita soluja, valkosoluja ja verihiutaleita, on normaalisti veressä alle 1 prosentti sen kokonaistilavuudesta. Nykyään hematokriitti voidaan määrittää myös solunlaskijalla, mikä on nopeampi tapa. 

Hematokriitti ilmaistaan yleisimmin verisolujen prosentuaalisena osuutena veren tilavuudesta, mutta myös joskus verisolujen tilavuutena veren tilavuudesta. Useimpien nisäkkäiden hematokriittiarvo vaihtelee 35 ja 45 prosentin välillä.

Hematokriittiarvon ja plasman tilavuuden avulla voidaan määrittää koko elimistön veritilavuus:

{\displaystyle {\text{veren tilavuus}}={\frac {\text{plasman tilavuus}}{1-{\text{hkr}}}}.}

Koska veren määrä elimistössä on tasapainossa elimistön kokonaisnestemäärän kanssa, tällä tavalla voidaan saada tietoa myös elimistön nestetasapainosta.

Rasituksessa veren hematokriitti kasvaa, koska perna, joka varastoi punasoluja, vapauttaa niitä rasituksen aikana verenkiertoon. Pernan vaikutus näkyy erityisesti hevosella, jolla perna on erityisen suuri. Lisäksi maitohapon muodostus kudoksissa aiheuttaa jossain määrin nesteen siirtymistä verenkierrosta kudoksiin osmoottisen paineen vuoksi.

Vuonna 2003 käyttöön otettujen kansallisten viitearvojen mukaan miesten viiteväli hematokriitille on 39–50 ja naisten 35–46.

Taulukossa on esitettynä eri eläinlajien keskimääräisiä hematokriittiarvoja.

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Hematokriitti (%)** |
| **Ihminen** | 42 (nainen) |
| 46 (mies)
  |
| **Nauta** | 30
  |
| **Hevonen** | 42 (lämminverinen) |
| 33 (kylmäverinen)
  |
| **Koira** | 45
  |
| **Kissa** | 37
  |
| **Lammas** | 36
  |
| **Vuohi** | 28 |

Lähteet
-------

1. ↑  Frandson, Wilke, Fails: *Anatomy and Physiolgy of Farm Animals*, s. 238. USA: Lippincott Williams & Wilkins, 2003. ISBN 0-7817-3358-8.
2. ↑  Hiltunen, Holmberg, Kaikkonen, Lindblom-Ylänne, Nienstedt, Wähälä: *Galenos, Ihmiselimistö kohtaa ympäristön*, s. 115–116. Porvoo: WSOY, 2005. ISBN 951-0-30252-X.
3. 1 2  Sjastaad, Hove, Sand: *Physiolgy of Domestic Animals*, s. 282–283. Oslo: Scandinavian Veterinary Press, 2003. ISBN 82-91743-11-8.
4. ↑  Hiltunen, Holmberg, Jyväsjärvi, Kaikkonen, Lindblom-Ylänne, Nienstedt, Wähälä: *Galenos - Johdanto lääketieteen opintoihin*, s. 65. Helsinki: WSOYpro, 2010. ISBN 978-951-0-33085-2.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hematokriitti** Wikimedia Commonsissa
Pakistanin kansanpuolueen käyttämä lippu.
**Pakistanin kansanpuolue** (engl. *Pakistan Peoples Party*, PPP, urduksi ‏پاکستان پیپلز پارٹی‎) on pakistanilainen keskusta-vasemmistopuolue. Se on sosialistisen internationaalin jäsen. PPP on perustettu vuonna 1967. Sitä on alusta asti johtanut pääasiassa Bhutton suku.

Historia
--------

Puolueen perustava kokous järjestettiin 30. marraskuuta – 1. joulukuuta 1967 Lahoressa. Sen ensimmäiseksi puhemieheksi valittiin Zulfikar Ali Bhutto.

PPP saavutti nopeasti kannatusta ja kansannousun alettua Ayub Khanin diktatuuria vastaan PPP otti liikkeen johtoaseman. Ayubin erottua sotilashallitus järjesti vaalit 1970, johon PPP lähti iskulauseella "ROTI, KAPRA AUR MAKAN" (leipää, vaatteita, suojaa). Puolue sai 81 Länsi-Pakistanille varatusta 138 paikasta parlamentissa. Se ei ehtinyt järjestää kampanjaa Itä-Pakistanissa (nyk. Bangladesh). Vaalit voitti itäpakistanilainen šeikki Mujibur Rahmanin johtama Awamiliitto, jolloin päädyttiin Bangladeshin itsenäisyyssotaan.

Bhuttosta tuli myöhemmin maan presidentti 1971–1973 ja pääministeri 1973–1977. Vuoden 1977 vaaleihin PPP:n haastoi yhdeksän uskonnollisen puolueen muodostama Pakistan National Alliance (PNA). PPP:n voitettua 155 paikkaa ja PNA:n 36, se syytti PPP:tä vaalivilpistä ja syntyi levottomuuksia, mikä johti kenraali Zia-ul-Haqin vallankaappaukseen 5. heinäkuuta 1977. Bhutto hirtettiin sotilasvallankaappauksen jälkeen.

Zulfikar Ali Bhutton jälkeen puolueen puhemieheksi valittiin hänen tyttärensä Benazir Bhutto. PPP muodosti hallituksen 1988–1990, ja 1993–1996 Bhutto toimi pääministerinä. PPP:n hallituksen sallivat ammattiliitot ja opiskelijayhdistykset, maan koulutusjärjestelmää kehitettiin ja sähkönjakelua laajennettiin. Benazir Bhutto tapettiin itsemurhaiskussa 27. joulukuuta 2007. Hänen 19-vuotias poikansa Bilawal Zardari nimitettiin puolueen johtoon yhdessä isänsä Asif Ali Zardarin kanssa 30. joulukuuta. Asif Ali Zardari toimi Pakistanin presidenttinä vuosina 2008–2013.

Politiikka ja tavoitteet
------------------------

PPP:ta perustettaessa julistettiin sen periaatteet: *Islam is our faith; democracy is our politics; socialism is our economy; all power to the people* (Islam on uskontomme, demokratia politiikkamme, sosialismi taloutemme; kaikki valta kansalle).

Vuonna 2002 PPP joutui muodostamaan Pakistan Peoples Party Parliamentarians (PPPP) -apupuolueen täyttääkseen Pakistanin vaalisäännöt.

Lähteet
-------

* PPP, Brief History: 1967–2000 by Fakhar Zaman
* Achievements PPP Government
* Manifesto 2008 (Arkistoitu – Internet Archive) (PDF)
* Pakistan Peoples Party Parliamentarians (PPPP)  (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. ↑  Profile: Asif Ali Zardari *BBC News*.  2.5.2013. Viitattu 19.2.2019.
Lattiafunktio
Kattofunktio
**Lattia- ja kattofunktio** ovat kaksi matematiikassa ja tietojenkäsittelytieteessä käytettävää funktiota, jotka muuntavat mielivaltaisen reaaliluvun kokonaisluvuksi.

Nimet "katto" (ceiling) ja "lattia" (floor) sekä vakiintuneet merkintätavat esitti ensimmäisenä Kenneth E. Iverson vuonna 1962.

Lattiafunktio
-------------

**Lattiafunktio** reaaliluvusta *x*, joka merkitään {\displaystyle \lfloor x\rfloor } tai floor(*x*), palauttaa suurimman kokonaisluvun, joka on pienempi tai yhtäsuuri kuin *x*.
Siis kaikille reaaliluvuille *x* pätee:

{\displaystyle \lfloor x\rfloor =\max \,\{n\in \mathbb {Z} \mid n\leq x\}.}
Esimerkiksi floor(2.9) = 2, floor(−2) = −2 ja floor(−2.3) = −3. 

Positiivisilla luvuilla *x* funktiota floor(x) voidaan kutsua myös *x*:n kokonaislukuosaksi. Funktio {\displaystyle x-\lfloor x\rfloor } (myös *x* mod 1) on *x*:n desimaaliosa.

Kattofunktio
------------

**Kattofunktio**, jota merkitään {\displaystyle \lceil x\rceil } tai ceil(*x*), palauttaa pienimmän kokonaisluvun, joka on suurempi tai yhtäsuuri kuin *x*.
Siis kaikille reaaliluvuille *x* pätee:

{\displaystyle \lceil x\rceil =\min\{n\in \mathbb {Z} \mid x\leq n\}}
Esimerkiksi ceil(2,3) = 3, ceil(2) = 2 ja ceil(−2.3) = −2.

Lattiafunktion ominaisuuksia
----------------------------

* Seuraava epäyhtälö on aina voimassa reaaliluvulle x :

{\displaystyle \lfloor x\rfloor \leq x<\lfloor x\rfloor +1}

* Kun *x* ja *n* ovat positiivisia lukuja,

{\displaystyle \left\lfloor {\frac {n}{x}}\right\rfloor \geq {\frac {n}{x}}-{\frac {x-1}{x}}}
* Lattiafunktio on idempotentti: {\displaystyle \lfloor \lfloor x\rfloor \rfloor =\lfloor x\rfloor }.
* Mille tahansa kokonaisluvulle *k* ja reaaliluvulle *x*,

{\displaystyle \lfloor {k+x}\rfloor =k+\lfloor x\rfloor }
* Luvun *x* perinteinen pyöristäminen voidaan ilmaista tavalla: floor(*x* + 0,5)
* Lattiafunktio ei ole jatkuva, vaan puolijatkuva funktio. Vakiofunktiona sen derivaatta on nolla jokaisessa pisteessä jotka eivät ole kokonaislukuja.
* Jos *x* on reaaliluku ja *n* on kokonaisluku, pätee *n* ≤ *x* jos ja vain jos *n* ≤ floor(*x*).
* Reaalilukujen *x*, jotka eivät ole kokonaislukuja, lattiafunktio voidaan esittää Fourier-esityksenä:

{\displaystyle \lfloor x\rfloor =x-{\frac {1}{2}}+{\frac {1}{\pi }}\sum \_{k=1}^{\infty }{\frac {\sin(2\pi kx)}{k}}}
* Jos *m* ja *n* ovat keskenään jaottomia lukuja, niin

{\displaystyle \sum \_{i=1}^{n-1}\lfloor im/n\rfloor =(m-1)(n-1)/2}
* Jokaisen positiivisen kokonaisluvun *k* numeroiden määrä määritellään

{\displaystyle \lfloor \log \_{10}(k)\rfloor +1}

Kattofunktion ominaisuuksia
---------------------------

* Voidaan näyttää, että

{\displaystyle \lceil x\rceil =-\lfloor -x\rfloor }
sekä
{\displaystyle x\leq \lceil x\rceil <x+1}
* Jokaiselle kokonaisluvulle *k* pätee

{\displaystyle \lfloor k/2\rfloor +\lceil k/2\rceil =k}

Lähteet
-------

1. ↑  Ronald Graham, Donald Knuth ja Oren Patashnik. "*Concrete Mathematics*". Addison-Wesley, 1999. Chapter 3, "Integer Functions".
2. ↑  Kenneth E. Iverson. "*A Programming Language*". Wiley, 1962.
**Vimeo Livestream** (aiemmin **Livestream** ja **Mogulus**) on nettivideopalvelu, jossa käyttäjä voi lähettää suoraa videokuvaa pelistä tai tapahtumasta käyttäen internetiä. Livestreamistä on ilmainen ja maksullinen versio.

Livestream pystyy lähettämään suoraa HD-laatuista videokuvaa internetiin ilman mitään suurempia lisälaitteita. Livestreamin kuvauksena englanniksi: *a satellite television truck in a backpack* (suom. satelliittitelevisiorekka repussa).

Syyskuussa 2009 Livestream ryhtyi tekemään kustomoituja kanavasivustoja julkkisten kuten Pixie Lottin, Eric Galesin, David Grayn ja Foo Fightersin konserteille. Sivut sisälsivät chatin sekä Twitter- ja Facebook-ominaisuudet.

Syyskuussa 2017 IAC:n omistama Vimeo ilmoitti ostavansa Livestreamin.

Historia
--------

Livestreamin perustivat uudelleen vuonna 2007 Max Haot, Dayananda "Ninja Panda" Nanjundappa, Phil Worthington ja Mark Kornfilt. Livestreamin toimistot sijaitsevat New Yorkissa, Los Angelesissa, Ukrainassa ja Bangaloressa. He aloittivat ilmaisen palvelun ja esittelivät ns. "Pro"-palvelua huhtikuussa 2008. Ensimmäinen "Pro"-palvelun käyttäjä oli Gannett Newspapers, joka kehui kyseistä palvelua. Heinäkuussa 2008 Gannet Newspapers investoi Livestreamiin (silloiseen Mogulukseen) 10 miljoonaa dollaria. Toukokuussa 2009 Mogulus muutti nimensä Livestreamiksi.

Twitcam
-------

Livestream julkaisi Twitcam-ominaisuuden, jolla pystyy tuomaan suoraa videokuvaa Twitteristä Livestream-palveluun käyttämällä omaa Twitter-käyttäjäänsä.

Lähteet
-------

1. 1 2   (englanniksi)
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
3. ↑   (englanniksi)
4. 1 2   (englanniksi)
5. ↑  Sarah Perez: Vimeo acquires Livestream, launches its own live video product *techcrunch.com*.  26.9.2017. Viitattu 13.10.2019. (englanniksi)
6. ↑  Tietoa Livestreamista (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
7. 1 2  Washington Postin artikkeli (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Livestreamin verkkosivusto
**Victor Oganov** (s. 11. elokuuta 1976 Syktyvkarissa, Venäjällä) on venäläinen nyrkkeilijä.

Ura
---

Oganovin amatööritilasto oli 64-16 ja ryhtyi venäjällä ammattilaiseksi ylempään keskisarjaan. Hän myöhemmin muutti Australiaan etsien uusia otteluita ja pian löysi valmentaja Jeff Fenechin. Oganov voitti ensimmäiset 26 otteluaan tyrmäyksellä. Ensimmäisen Yhdysvalloissa ottelemansa ottelun jälkeen, jossa hän tyrmäsi kokeneen  Richard "The Alien" Grantin, Oganov allekirjoitti sopimuksen Gary Shaw Productions LLC:n kanssa yrittäen näin saada lisää otteluita Yhdysvalloissa. 1. syyskuuta 2007 hän otteli IBO:n ylemmän keskisarjan tittelistä, jolloin hän hävisi ensimmäistä kertaa urallaan kun Fulgencio Zúñiga tyrmäsi hänet 9:ssä erässä. Hän on myös hävinnyt tyrmäyksellä Andre Dirrellille.

Oganov on sparrannut Danny Greenin, Paul Briggsin ja hyvän ystävänsä, Vic "Raging Bull" Darchinyanin kanssa.

Mahdollisuus Australian Haastajassa
-----------------------------------

Victor Oganov tuli valituksi siniseen joukkueeseen Australian Haastajassa ja heti alusta lähtien Oganovia pidettiin kisan vaarallisimpana vastustajana. Kun Victor viimein päätti otella, hän haastoi keltaisten voittamattoman Junior Talipeaun, joka oli tämän hetken hallitseva Australian keskisarjan mestari. Ottelu päättyi monien mielestä Juniorin selvään voittoon mutta tuomarit pisteyttivät voiton Victorille pistein 48-48,48-47 ja 48-47. Tämä oli suuresti kiistelty päätös.

Toisella kierroksella Oganov kohtasi "Viidakkopoika" Sonni Michael Angelon. Oganov meni tähän otteluun odottaen helppoa vastusta,mutta sai huomata olevansa väärässä. Ensimmäisen kahden erän jälkeen Sonni tuli takaisin tasoittaen tilannetta,mutta kävi kanveesissa viimeisessä erässä. Oganov voitti ottelun pistein 49-45, 49-46 ja 48-46.

Kolmannella kierroksella Oganov kohtasi entisen Rugbyn pelaajan,jonka tilasto oli 5(3)-1, Garth Woodin. Ottelusta tuli hyvin likainen, Garth sitoi ja heitteli painimaisin ottein Victoria köysiin. Tästä syystä tuomari rokotti häneltä yhden pisteen, mutta silti Garth pisteytettiin voittajaksi pistein 48-48, 48-47 ja 48-45.

Ura Haastajan jälkeen
---------------------

Oganov kohtasi Michael Bollingin 8. huhtikuuta 2010 ottelussa jonka panoksena oli Australian ylemmän keskisarjan kansallismestaruus. Oganov hävisi ottelun kahdeksannessa erässä tyrmäyksellä.

Vuoden tauon jälkeen Oganov palasi kehiin kaksi painoluokkaa ylemmäs alempaan raskassarjaan. Aloitusvastustaja uudessa painoluokassa oli Walter Pupu'a. Oganov tyrmäsi tämän ensimmäisessä erässä.

18. marraskuuta 2011 Oganov kohtasi voittamattoman australialaisen Brad Pittin (11(9)-0-0). Pienempi Oganov haki osumia lähietäisyydeltä ja onnisui myös pudottamaan Pittin kanveesiin. Lopulta isompi Pitt oli liikaa Oganoville, jonka tämä löi keskeytyskuntoon viidennessä erässä.

Lähteet
-------

* *Victor Oganov* Boxrec.comissa (englanniksi)
Victor Noir.
**Victor Noir** (oikea nimi **Yves Salmon**; 27. heinäkuuta 1848 Attigny – 10. tammikuuta 1870 Pariisi) oli ranskalainen lehtimies, jonka murha aiheutti vuonna 1870 toisen keisarikunnan kannatusta heikentäneitä poliittisia levottomuuksia. Hän oli *La Marseillaise* -nimisen lehden toimittaja.

Noir oli saapunut 10. tammikuuta 1870 kollegansa Ulric de Fonviellen kanssa tapaamaan Ranskan keisari Napoleon III:n serkkua, prinssi Pierre Bonapartea toimittaakseen tälle kaksintaisteluhaasteen toimittaja Paschal Grousset’n puolesta. Tapaamisessa syntyi riita, jonka päätteeksi Bonaparte ampui Noirin. Hänen hautajaisensa Neuillyssä kaksi päivää myöhemmin muuttuivat mellakaksi, joka suuntautui koko keisarikuntaa vastaan. Oikeus vapautti 25. maaliskuuta Bonaparten syytteistä tämän selitettyä Noirin provosoineen häntä läpsäyksellä kasvoihin. Fonvielle kiisti tämän kuvauksen tapahtumista.

Noirin hauta Père Lachaisen hautausmaalla Pariisissa on nykyään suosittu nähtävyys haudalla olevan realistisen patsaan vuoksi.

Lähteet
-------

1. 1 2  Victor Noir (englanniksi) *Encyclopædia Britannica Online Academic Edition*. Viitattu 4.8.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Victor Noir** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat
	+ victor/ 2

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Historia Augusta** on kokoelma Rooman keisarien ja joidenkin vallananastajien elämäkertoja vuosilta 117–284. Elämäkertoja on yhteensä 30. Ne alkavat Hadrianuksesta ja päättyvät Carinukseen ja Numerianukseen. Se on ainoa yhtenäinen teos tämän ajan keisareista, vaikkakin välissä on vuodet 244–259 käsittävä aukko. Nykyisen nimensä se sai 1600-luvulla.

*Historia Augusta* on monella tapaa omalaatuinen, jopa kummallinen teos. Keisarielämäkertojen yhteydessä on esitetty niiden kirjoittajat ja kirjoitusvuosi, mutta on syytä epäillä, että koko kirjan on kirjoittanut ilmoitettua myöhemmin mahdollisesti yksi ainoa henkilö. Kirjoitusajankohta lienee 300-luvun loppu tai 400-luvun alku. Kirjoittajiksi ilmoitettuja henkilöitä ei välttämättä ole ollut olemassakaan. Tästä kaikesta ei voida kuitenkaan olla varmoja. 

*Historia Augustan* elämäkerrat sisältävät runsaasti selvästikin tarunomaista materiaalia. Monet annetuista tiedoista ovat ristiriitaisia muiden lähteiden kanssa. Edelleen epäillään kirjan sisältävän runsaasti perättömiä ja keksittyjä väitteitä. Tästä huolimatta Historia Augusta on tärkeä lähde ajan tapahtumista, sillä muita lähteitä on varsin niukasti. Teoksen alkupuolta on pidetty sen loppua luotettavampana.

*Historia Augusta* nimeää myös *Kolmekymmentä tyrannia* (*Tyranni triginta*), jotka ovat sen vallananastajiksi luokittelemia henkilöitä. Näiden joukossa on myös naisia (esimerkiksi Zenobia), ja kirjoittaja valittaakin, kun hänet on maailman rappion takia pakotettu kertomaan myös naisten elämästä. Tyranniluettelo viittaa Ateenan kolmenkymmenen tyrannin luetteloon.

Aiheesta muualla
----------------

* *Historia Augusta*. The Latin Library. (latinaksi)
*Tämä artikkeli käsittelee kirjaa. Pillerinpyörittäjä käsittelee kovakuoriaista.*

**Pillerinpyörittäjä** on Katariina Sourin kirjoittama teos, joka on ilmestynyt 2010 Tammen kustantamana. 

*Pillerinpyörittäjä* on Sourin kuudes romaani. Aiemmat hän on kirjoittanut nimellä Kata Kärkkäinen. Teos pohjautuu Sourin vuonna 1998 Ylelle tekemään kuunnelmaan. Kirjan ilmestyessä Sourilla on teokseen liittyvä samanniminen taidenäyttely Helsingissä 4-kuusi-galleriassa.

Todellisuuteen perustuva kertomus odotti kirjoittamista Sourin pöytälaatikossa parikymmentä vuotta. Idea siihen juontuu Sourin Playboy-vuosiin, jolloin Sourin (silloin Kärkkäinen) kuvan nähnyt amerikkalainen Edward-niminen mies alkoi kirjoittaa hänelle kirjeitä uskoessaan heidän tavanneen jossain toisessa ajassa. Miehen kuoleman jälkeen paljastui, että tämä oli testamentannut Sourille lantakuoriaiskorun, Skarabee-aiheisen pillerinpyörittäjäriipuksen.

Tarina
------

Tarina alkaa, kun kuolemansairaaksi tuomittu Iisa yllättäen paranee. Sopeutuminen uuteen tilanteeseen ei suju ongelmitta, eikä apua ole edes nuoresta poikaystävästä. Taidemaalarin työkään ei enää tuota iloa.

Tarinaan lomittuvat lentomatkalla olevat Ben ja Oscar, joiden väkinäisistä keskusteluista alkaa paljastua Oscarin elämän ongelmia. Oscar kertoo jokaisessa elämässään kohtaamastaan naisesta, joka aina kuolee ennen häntä mutta jonka hän tällä kertaa päättää pelastaa ottamalla kohtalon omiin käsiinsä. Oscar suosittelee Benille luettavaksi kirjoittamaansa romaania karjankasvattaja Rigelistä, joka vaalii kuolleen vaimonsa muistoa oudolla ja muiden mieltä hämmentävällä tavalla. Myös Rigel taistelee kuolemaa vastaan, mutta hänet leimataan syylliseksi ja murhaajaksi. Ben pitää tarinaa epäuskottavana ja keksii ratkaisun Oscarin kohtalonkierteeseen.

Sourin romaani kurkistaa historiaan, ja sen henkilöt pyrkivät hallitsemaan omaa kohtaloaan etsiessään iankaikkista elämää.

Lähteet
-------

1. ↑  Anni Nieminen, "Naisten kannattaa säilyttää itseironiansa", Iisalmen Sanomat[vanhentunut linkki]
2. ↑  Armi Suojanen: Kata hämmentää taas *Helsingin uutiset*.  Arkistoitu 4.5.2010. Viitattu 5.5.2010.
3. 1 2 3  *Pillerinpyörittäjä*, juonikuvaus (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* *Pillerinpyörittäjä* Tammen sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
* *Pillerinpyörittäjä* Kirjavideolla (Arkistoitu – Internet Archive)
**Histon FC** on englantilainen jalkapalloseura Histon and Impingtonista. Seuran miesten edustusjoukkue pelaa Northern Premier League Division One Midlandsissa, joka on Englannin sarjajärjestelmän kahdeksanneksi korkein sarjataso. Histon pelaa kotiottelunsa Bridge Road -stadionilla, jonne mahtuu 3 800 katsojaa. Joukkueen valmentajana toimii Lance Key.

Historia
--------

Bridge Road vuonna 2007
Histon FC perustettiin vuonna 1904 nimellä Histon Institute. Histoniin oli perustettu instituutti eli tutkimuslaitos vuotta aiemmin ja Histon FC toimi alun perin sen jalkapallojoukkueena. Seuran nimestä pudotettiin sana Institute pois vuonna 1951 ja nimi vaihtui nykyiseksi Histon FC:ksi.

Seuran kotistadion Bridge Road avattiin vuonna 1962 ja joukkue pelasi tuolloin amatöörisarja Delphian Leaguessa. Sarja kuitenkin romahti ja vuonna 1966 Histon FC pelasi itäisten kreivikuntien sarjaa, jota se tahkosi 30 vuotta. 1980-luvun lopulla Histonissa pelasi myöhemmin joukkueesta Manchester Unitediin siirtynyt Giuliano Maiorana.

Histon FC alkoi saavuttaa parempaa menestystä 1990- ja 2000-luvuilla, kun se nousi ensin vuonna 1995 itäisten kreivikuntien liigan ykkösdivisioonaan, josta se jatkoi nousemistaan ja pääsi kauden 1999–2000 päätteeksi jo Southern Leaguehen. Vuonna 2007 Histon pelasi viittä sarjatasoa ylempänä kuin vuonna 1995. Se pelasi Conference Nationalissa siitä lähtien ja pääsi nousukarsintaan kaudella 2008–2009. Histon sijoittui kuitenkin kaudella 2010–2011 sarjan viimeiseksi ja putosi Conference Northiin. Vuosina 2014–2017 Histon putosi kolme sarjaporrasta alaspäin Eastern Counties Leagueen asti.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Histon FC, Glassworld Stadium, Football Ground Guide *conferencegrounds.co.uk*.  Arkistoitu 24.7.2011. Viitattu 29.3.2011. (englanniksi)
2. ↑  Isthmian League - Clubs *betvictoristhmian.co.uk*.  Arkistoitu 1.12.2019. Viitattu 29.10.2019. (englanniksi)
3. 1 2  Histon FC - Club Honours Histon FC.  Arkistoitu 10.9.2011. Viitattu 29.3.2011. (englanniksi)
4. ↑  Histon - Introduction - British History Online *british-history.ac.uk*. Viitattu 29.3.2011. (englanniksi)
5. ↑  Histon FC - Club Honours Histon FC.  Arkistoitu 10.9.2011. Viitattu 29.3.2011. (englanniksi)
6. ↑  New Straits Times - Google News Archive Search New Straits Times. Viitattu 29.3.2011. (englanniksi)
7. ↑  Conference National - Results, fixtures, tables and news - Soccerway *soccerway.com*. Viitattu 29.3.2011. (englanniksi)
8. ↑  About Histon FC *histonfc.co.uk*. Viitattu 29.10.2019. (englanniksi)
**Mzee Joseph Kamaru** (1939 Kangema – 3. lokakuuta 2018 Nairobi) oli kenialainen muusikko.

Kamaru muutti Kenian maaseudulta Nairobiin 1950-luvun lopussa. Hän aloitti useiden soitinten soittamisen tehtyään ensin sekalaisia töitä rahaa säästäkseen. Kamaru aloitti ammattimaisen uransa vuonna 1967 perinteisillä tyyleillä, joista siirtyi 1970-luvulla populaarimusiikkigenre bengaan. Hän yhdisti uniikissa tyylissään bengan korkeat lauluäänet bassokitarariffeihin ja perinteisiin kikujujen melodioihin. Vuodesta 1993 lähtien Kamaru keskittyi gospeliin koettuaan kristillisen herätyksen, mutta hän palasi vielä maallisen musiikin pariin vuodesta 2008. Kamarun noin 3 000 kappaleessa laulukielinä ovat kikuju, swahili ja englanti. Kamarun ystävystyttyä 1980-luvun alussa sarjakuvataiteilija, pilapiirtäjä Paul "Maddo" Kelemban kanssa tämä suunnitteli useimpien Kamarun albumien kannet.

Kamarun musiikille tyypillistä on poliittisten aiheiden ja tabujen käsittely. Laulujen sanoissa esimerkiksi syytettiin Kenian opetusjärjestelmää seksuaalisen ahdistelun sietämisestä, mikä aiheutti kohua ja Jomo Kenyattan väliintulon. Vuonna 1975 hitiksi nousi Kamarun kappale "J. M. Kariuki", jossa vaaditaan vastauksia kysymyksiin poliitikko Josiah Mwangi Kariukin murhasta. Kenyattan kuoltua vuonna 1978 tätä seurasi presidenttinä Daniel arap Moi, joka kutsui Kamarun kanssaan viralliselle vierailulle Japaniin. Uuden presidentin kunniaksi Kamaru tekikin "Safari ya Japan" -laulun ja muita kappaleita, mutta myöhemmin hänen asennoitumisensa presidenttiin kääntyi kriittisemmäksi tämän omaksuttua tukahduttavamman hallitsemistyylin.

Kamaru piti viimeisen julkisen esiintymisensä joulukuussa 2016 Kasaranissa. Hän kuoli 79-vuotiaana saatuaan hengitysvaikeuksia ollessaan hoidettavana M. P. Shah -sairaalassa Nairobissa. Hän oli sairastanut Parkinsonin tautia ja viettänyt usein sairaalajaksoja. Kamaru haudattiin Muthithin kylässä Murang'assa seremoniassa, johon osallistuivat muiden muassa presidentti Uhuru Kenyatta ja varapresidentti William Ruto. Kamarun leski Susan Wangari Kamaru kuoli sydänpysähdykseen helmikuussa 2019 ja tuli haudatuksi miehensä viereen.

Lähteet
-------

1. ↑  Congolese musician Simaro Massiya Lutumba dies in Paris Daily Nation
2. 1 2 3 4  Kenyan musician Joseph Kamaru dies aged 79 Music in Africa
3. 1 2 3  Musician Joseph Kamaru’s last moments with Kikuyu elders Daily Nation
4. 1 2 3  The Powerful, Political Music of Joseph Kamaru, Kenya’s King of Kikuyu Benga Bandcamp
5. ↑  Joseph Kamaru AllMusic
6. ↑  Joseph Kamaru's widow Susan dies in Rongai Daily Nation


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
Joseph Kaminski
**Joseph Kaminski** (17. marraskuuta 1903 Odessa – 14. lokakuuta 1972 Tel Aviv) oli israelilainen säveltäjä ja viulisti. Hän oli juutalaisen näyttelijä Ester Rachel Kamińskan poika ja varttui Varsovassa. Hänen siskonsa oli näyttelijä Ida Kaminska.

Työskenneltyään viulistina Kaminski opiskeli sävellystä Berliinissä Friedrich Kochin ja Wienissä Hans Gálin johdolla. Palattuaan Varsovaan hän työskenteli orkesterissa ja perusti jousikvartetin, joka voitti vuonna 1934 Marsalkka Józef Piłsudskin kilpailun. Vuonna 1937 Bronisław Huberman kutsui Kaminskin johtamaan toista vuotta toiminnassa ollutta Palestiinan orkesteria, josta myöhemmin tuli Israelin filharmonikot. Kaminski asettui Tel Aviviin ja jatkoi työtään orkesterin kanssa ensiviulistina sekä konserttimestarina, kunnes jäi eläkkeelle vuonna 1969.

Vuonna 1951 Kaminski teki kiertueen Yhdysvalloissa Israelin filharmonikkojen kanssa. Hän omaksui säveltäjänä vaikutteita monista eri lähteistä, kuten gregoriaanisesta laulusta, Richard Straussin teoksista ja kansanmusiikista. Hänen teostensa joukossa ovat balladi harpulle ja kamariorkesterille, *Triptych* pianolle, konsertto viululle ja orkesterille sekä pieni konsertto (*concertino*) trumpetille ja orkesterille.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kaminski, Joseph *oxfordmusiconline.com*.
2. 1 2 3  Joseph Kaminski, Composer, Israel Philharmonic Soloist *nytimes.com*.  16.10.1972.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* RISM

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee libanonilaista arkkipiispaa. Joseph Khoury on myös kanadalainen piispa.*
**Joseph Khoury** (24. lokakuuta 1919 – 5. helmikuuta 1992) oli libanonilainen maroniitteihin kuulunut katolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 20. joulukuuta 1942 ja valittiin Ptolemais in Phoenicia dei Maronitin vihkipiispaksi 21. huhtikuuta 1956. Valinta vahvistettiin 4. toukokuuta, ja piispaksi vihkiminen seurasi 29. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Pierre-Paul Méouchi, jota avustivat Pietro Dib ja Antoine Pierre Khoraiche.

Khoury sai 11. joulukuuta 1959 nimityksen Tyrin arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes kuoli 72-vuotiaana virassa. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.

Lähteet
-------

1. 1 2  Catholic-Hierarchy.org: Archbishop Joseph Khoury


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Radio 180
**Radio 180** on L. M. Ericssonin valmistama, Ruotsin puolustusvoimien käytössä oleva kenttäradio, joka vastaa lähinnä suomalaiselta luokitukseltaan pataljoona- tai prikaatipuheradiota.

Radion taajuusalue on 30,000 MHz – 87,975 MHz ja sen kanavaväli on 25 kHz. Näin ollen radion VHF-aaltoalueelle mahtuu 2 320 radiokanavaa. Etukäteen voidaan ohjelmoida kahdeksan radiokanavaa. Radioaallot moduloidaan joko tavallisena FM-lähetyksenä KLAR FM tai hyppelevätaajuuksisena SKYDD MSK.

Radion lähetysteho voi olla 5 W ja kantavuus normaaliantennilla 8 kilometriä sekä marssiantennilla 5 kilometriä.

Lähteet
-------

1. ↑  Sambandstjänst. *Försvarsutbildarna*.  19.9.2009.  Arkistoitu 30.4.2010. Viitattu 8.7.2020. (ruotsiksi)

Taistelunhallintajärjestelmä

|  |  |
| --- | --- |
| Britannian armeijan Battle Group Battle Management System (BGBMS) | Bowman-radio | 
AN/PRC-443 -ryhmäradio, 2,4 GHz |  |
| Suomen puolustusvoimien Yhtymän viestijärjestelmä | Marconin MH313-radio | 
Marconin CD115-keskus | 
LV 217M-VHF-radio | 
LV 241-VHF-radio |  |
| Ranskan armeijan Systeme d'information pour le commandement des forces (SICF) |  |
| Pietzschin kehittämä IFIS |  |
| Dornier/STN Atlasin GeFuSys system. A |  |
| Telesystem 9000 | Ericssonin RL 432A-radio | 
Radio 180-VHF-radio |  |