recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Aleksandrówin piirikunta** (puol. *powiat aleksandrowski*) on Puolan piirikunta Kujavia-Pommerin voivodikunnassa. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 55 066. Piirikunta jakautuu kolmeen kaupunkikuntaan (hallintokeskus Aleksandrów Kujawski, Ciechocinek ja Nieszawa) sekä kuuteen maalaiskuntaan (Aleksandrów Kujawski, Bądkowo, Koneck, Raciążek, Waganiec sekä Zakrzewo).

Aleksandrówin piirikunnan pinta-alasta arviolta 7,4 prosenttia oli metsän peitossa vuonna 2018.

Aleksandrówin piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 12,2 prosenttia. Luku on huomattavan suuri sekä Kujavia-Pommerin voivodikunnan että koko Puolan työttömyyslukuihin verrattuna.

Piirikunnan väestöpyramidi 2014.
Vuoden 2019 lopussa Aleksandrówin piirikunnassa oli 55 066 asukasta, joista 51,4 prosenttia naispuolisia ja 48,6 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 56 259 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 47 520 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden osuus piirikunnan väestöstä oli vuoden 2019 lopussa 17,1 prosenttia, työikäisten 60,5 prosenttia ja eläkeikäisten 22,4 prosenttia väestön keski-iän ollessa 42,4 vuotta. Elävänä syntyi vuonna 2019 yhteensä 461 lasta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Powiat aleksandrowski w liczbach *Polska w liczbach*. Viitattu 8.11.2020. (puolaksi)
2. ↑  Powiat Aleksandrowski Association of Polish Counties. Viitattu 8.11.2020. (puolaksi)
3. ↑  Territorial units (Territorial units layout-pudotusvalikosta valittaessa vaihtoehto "Administrative units", sitten alle avautuvasta luettelosta kohta "Kujawsko-Pomorskie") Puolan tilastokeskus. Viitattu 8.11.2020. (puolaksi, englanniksi)
4. ↑  Powiat aleksandrowski (PDF) Bydgoszczin tilastokeskus. Viitattu 8.11.2020. (puolaksi)
5. ↑  Mniejszości narodowe i etniczne oraz społeczność posługująca się językiem kaszubskim wg powiatów w 2011 r. Puolan sisäministeriö.  Arkistoitu 19.6.2021. Viitattu 8.11.2020. (puolaksi)

Kujavia-Pommerin voivodikunnan vaakunaKujavia-Pommerin voivodikunta
**Pääkaupungit: Bydgoszcz** ja **Toruń**   

**Oman kuntansa muodostavat kaupungit:**  

Inowrocław | Brodnica | Chełmno | Rypin | Chełmża | Lipno | Wąbrzeźno | Golub-Dobrzyń | Aleksandrów Kujawski | Ciechocinek | Radziejów | Kowal | Izbica Kujawska | Nieszawa

**Maalaiskunnissa sijaitsevat kaupungit:**   

Świecie | Nakło nad Notecią | Solec Kujawski | Żnin | Tuchola | Mogilno | Koronowo | Kruszwica | Szubin | Sępólno Krajeńskie | Janikowo | Barcin | Gniewkowo | Nowe | Strzelno | Pakość | Więcbork | Kcynia | Brześć Kujawski | Piotrków Kujawski | Mrocza Łabiszyn | Janowiec Wielkopolski | Kowalewo Pomorskie | Jabłonowo Pomorskie | Skępe | Łasin | Lubraniec | Dobrzyń nad Wisłą | Kamień Krajeński | Chodecz | Radzyń Chełmiński | Górzno | Lubień Kujawski

**Piirikuntatason kaupungit:**   

Bydgoszcz | Grudziądz | Toruń | Włocławek

**Piirikunnat:**   

Aleksandrów | Brodnica | Bydgoszcz | Chełmno | Golub-Dobrzyń | Grudziądz | Inowrocław | Lipno | Mogilno | Nakło | Radziejów | Rypin | Sępólno | Świecie | Toruń | Tuchola | Wąbrzeźno | Włocławek | Żnin
**Kauko Viitamäki** (14. tammikuuta 1923 Hämeenlinna – 28. elokuuta 2014) oli suomalainen harmonikansoittaja, joka lukeutui suomalaisen jazzmusiikin edelläkävijöihin.

Viitamäki oli harmonikkapelimanni Artturi Viitamäen poika. Hän aloitti 8-vuotiaana isänsä ja veljensä, myöhemmän director musices Kalevi Viitamäen kanssa musisoinnin tanssisoitoilla. Kauko Viitamäki kiinnostui nuorena improvisoidusta musiikista. Hän teki 1940-luvun alkupuolella yhteistyötä Toivo Mannisen kanssa ja pääsi tämän kanssa myös esiintymään radioon. Toisen maailmansodan jälkeen Kauko Viitamäen oma kvintetti nousi yhdeksi maan johtavista yhtyeistä. Kokoonpanossa vaikuttivat myös muiden muassa Viitamäen veli Kalevi (viulu, saksofonit), Suojärven veljekset Teuvo ja Tauno sekä Viitamäen vuonna 1940 syntynyt poika, rumpali Jorma Viitamäki. Viitamäki sai radion kautta modernin jazzin vaikutteita Charlie Parkerin ja Dizzy Gillespien bebopista.

Viitamäen kvintetti saavutti voitot jazzorkesterien Suomen-mestaruuskilpailuissa vuosina 1949, 1950 ja 1952. Yhtyeen menestyksen suurimmilta ajoilta ovat säilyneet levytykset *Groovin' High* (1948) ja *North-West Passage* (1949). Viitamäellä oli myös hopeasepän ammatti. Hän työskentelikin keikkailun lomassa kultasepänliikkeessä ja Pentti Taskulan harmonikkatehtaalla, kunnes päätti keskittyä yksinomaan uran luomiseen muusikkona. 1960-luvulla Viitamäki työskenteli Eemelin, Spede Pasasen, Reino Helismaan, Annikki Tähden ja Lasse Liemolan kiertueilla sekä soitti hämeenlinnalaisissa yhtyeissä. Myöhemmin Viitamäen esiintyminen väheni vaikean sairauden aiheuttamien hankaluuksien takia. Hänelle myönnettiin vuonna 1972 taiteilijaeläke. Hän kuitenkin jatkoi yhtyeineen vierailijana tehtyjä esiintymisiä konserteissa ja muissa tilaisuuksissa. Vuonna 1989 ilmestyi levy *Kauko Viitamäen yhtye nostalgisena* ja vuonna 1994 toinen levy, *Mr. Jazz Accordion*. Viitamäen 90-vuotispäivillä Keinukamarin salissa tammikuussa 2013 hänen muusikkoystävänsä soittivat kvintetin kappaleita. Mukana olivat myös Viitamäen pojat, rumpali Jorma ja kitaraa soittanut Jouko.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Otavan Musiikkitieto A–Ö, uudistetun laitoksen 1. painos (1997), toim. Keijo Virtamo
2. 1 2 3 4  Jazzin pioneeri Kauko Viitamäki on pois Jazzrytmit
3. ↑  Jazzin pioneeri hallitsi soittimineen monta tyyliä Helsingin Sanomat
**Kategorinen arvostelma** on arvostelma, joka myöntää tai kieltää predikaatin subjektilta. **Arvostelmamuoto** tarkoittaa tällaisen arvostelman syllogistista muotoa.

Perinteisen logiikan arvostelmamuodot
-------------------------------------

*Katso myös: Aristoteelinen logiikka*
Perinteisessä aristoteelisessa logiikassa arvostelman arvostelmamuoto määräytyy sen perusteella, millainen syllogistinen suhde arvostelman subjektin ja sen predikaatin välillä on. Tällaisessa logiikassa tarkastellaan arvostelmia, jotka ovat muotoa "S on P", missä "S" on subjektitermi ja "P" on predikaattitermi. Tätä perusmuotoa voidaan laajentaa seuraavilla neljällä tavalla:

1. Lisäämällä arvostelmaan kvantiteetti: predikaattitermi predikoidaan kaikista, joistakin tai jostakin yhdestä tietystä oliosta.

2. Lisäämällä arvostelmaan kvaliteetti: predikaattitermi myönnetään tai kielletään subjektitermistä.

Laajennoksilla (1) ja (2) saadaan seuraavat muodot:

* A-arvostelma, universaalisti myöntävä (*universaali affirmaatio*): Kaikki S ovat P
* E-arvostelma, universaalisti kieltävä (*universaali negaatio*): Mikään S ei ole P
* I-arvostelma, partikulaaristi myöntävä (*partikulaari affirmaatio*): Jokin S on P
* O-arvostelma, partikulaaristi kieltävä (*partikulaari negaatio*): Jokin S ei ole P

3. Lisäämällä arvostelmaan modaliteetti: arvostelma on joko apodiktinen eli välttämätön, problemaattinen eli mahdollinen tai assertorinen eli aktuaalinen.

4. Erottamalla kategorinen arvostelmamuoto disjunktiivisesta ja hypoteettisesta arvostelmamuodosta (*consequentia*).

Kantin kategoriset arvostelmamuodot
-----------------------------------

Immanuel Kant esitti teoksessaan *Puhtaan järjen kritiikki* arvostelmamuotojen luettelon, joka kuvasi perinteisen logiikan täydellisimmässä muodossaan. Kantin järjestelmän mukaisesti jokaisella arvostelmalla on neljä momenttia, yksi kustakin kolmen momentin ryhmästä:

**Kvantiteetti:**  

universaalinen (Jokainen S on P)  

partikulaarinen (Joku S on P)  

singulaarinen (Tietty S on P)  

**Kvaliteetti:**  

affirmatiivinen (S on P)  

negatiivinen (S ei ole P)  

ääretön (S on ei-P)  

**Relaatio:**  

kategorinen (S on P)  

hypoteettinen (Jos S, niin P)  

disjunktiivinen (S tai P)  

**Modaliteetti:**  

assertorinen (S on P)  

apodiktinen (S on välttämättä P)  

problemaattinen (S voi olla P)  

Arvostelma voi siis olla esimerkiksi universaalinen, negatiivinen, kategorinen ja problemaattinen: "Jokainen S ei voi olla P".

Katso myös
----------

* Kategoria (filosofia)

Lähteet
-------

1. 1 2  Korte, Tapio: Filosofian keskeistä terminologiaa *soc.utu.fi*. Viitattu 28. tammikuuta 2008. [vanhentunut linkki]
2. ↑  Korhonen, Anssi & Vilkko, Risto: Kant ja formaalinen logiikka *Niin & näin*.  Arkistoitu 10.10.2007. Viitattu 28. tammikuuta 2008.
**Petäjäkosken ruukki** toimi 1838–1880 Sotkamossa Laakajärven ja Suur-Petäisen välisellä kannaksella. Ruukin perustivat kajaanilaiset kruununvouti Johan K. Wichman, postimestari Carl Gosman ja kappalainen Adolf Forbus. Ruukki valmisti rautaa lähiseudun järvistä kerätystä järvimalmista. Ruukissa oli kaksipiippuinen harkkohytti, yksi kankivasara ja kaksi sulatusahjoa. Ruukin yhteydessä oli myös maatila.

Viipurilainen kauppaneuvos Paul Wahl osti 1859 talouvaikeuksissa olleen ruukin ja siitä tuli Pohjois-Savossa toimivan Jyrkkäkosken ruukin apuhytti. Syrjäinen sijainti ja kuljetusvaikeudet pakottivat lopulta Petäjäkosken ruukin lopettamaan toimintansa 1880 vaikka sen valmistama rauta olikin ollut hyvälaatuista.

Ruukin rakennukset ovat kaikki hävinneet vuonna 1856 rakennettua kellaria lukuun ottamatta. Jokirannassa on ruukin jäänteenä 9x9 metrin kokoinen kumpare joka sisältää harkkohytin pohjan sekä kuona- ja hiilikasoja.

Lähteet
-------

* Tapio Karjalainen: Puutavarayhtiöiden maanhankinta ja -omistus pohjois-Suomessa vuosina 1885-1939, luku 3.1.1. Pohjois-Suomen ruukit maanomistajina. Oulun yliopisto 2000
* Muinaisjäännösrekisteri: Petäjäkosken ruukki (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. 1 2  Pohjois-Pohjanmaan ympäristöhistoria > Rautaruukit 1800-luvu *www.korjaustieto.fi*. Viitattu 1.12.2020. [vanhentunut linkki]
2. ↑
Oskar Sundman.
**Oskar Sundman** (1883–1936) oli suomalainen puuseppä, joka toimi Suomen sisällissodan aikana Kymintehtaan punakaartin rykmentinkomentajana. Sodan loppuvaiheessa Sundman osallistui punaisten teloittamien teollisuusmiesten ja suojeluskuntalaisten kuuluisteluihin ja tuomioihin.

Elämä
-----

### Varhaiset vuodet

Sundman työskenteli nuoruudessaan Ruotsissa, jossa hän omaksui sikäläisiltä nuorsosialisteilta anarkistisia vaikutteita. Myöhemmin Sundman työskenteli puuseppänä Voikkaan tehtaalla ja tuli mukaan politiikkaan ammattiosaston sekä sosialidemokraattisen nuorisoliiton kautta.

Suurlakon aikana Suondman kuului Voikkaan punakaartiin ja lakon jälkeen hän oli mukana työläisaktivistien toiminnassa. Sundmanin epäiltiin avustaneen Helsingistä tullutta iskuryhmää Kymi-yhtiön palkkarahojen ryöstössä huhtikuussa 1907 Kouvolan ja Kymintehtaan välillä Hinkismäessä.

1910-luvulla Sundman oli mukana sosialidemokraattien järjestötoiminnassa. Hän oli myös ehdokkaana vuoden 1917 eduskuntavaaleissa. Ruotsia taitavana Sundman esiintyi yhteistyöhaluisena neuvottelijana Kymi-yhtiön suuntaan, minkä johdosta työnantaja piti häntä maltillisena työväenjohtajana.

### Sisällissota

Sisällissodan käynnistyttyä Sundman toimi Kymintehtaan punakaarti rykmentinkomentajana. Helmi–maaliskuun vaihteessa hän oli Mäntyharjun rintaman ylipäällikkönä toimineen Viktor Teikarin apulainen. Sundmania pidetään Kouvolassa toimineen punaisten salaisen tutkijakomitean taustavaikuttajana. Vihtori Saarisen johtama komitea tuomitsi kuolemaan ja teloitti useita kymmeniä Kymenlaakson alueelta pidätettyjä valkoisia. Seudun väkivaltaisuuksia tutkineen Mirja Turusen mukaan Sundmanin toimiin vaikutti hänen työläisanarkistitaustansa, jonka mukaan väkivallan käyttö oli hyväksyttävää tavoitteiden saavuttamiseksi.

### Viimeiset vaiheet

Sodan loppuvaiheessa Sundman pakeni perheineen Neuvosto-Venäjälle. Suoritettuaan Pietarin punaupseerikoulun hän toimi miliisipäällikkönä Uhtualla sekä NKP:n piirikomitean sihteerinä Kiestingissä. Piirikomitean sihteerinä toimiessaan Sundman kohensi metsätyömaiden työoloja, käynnisti soiden kuivatusta, rakennutti siltoja ja teitä sekä perusti uusia kolhooseja.

1920-luvulla Sundman osallistui myös SKP:n toimintaan ja kävi useita kertoja salaa Suomessa. Hän kuoli kehkosairauteen Neuvostoliitossa vuonna 1936. Sundmanin kaksi poikaa joutui Stalinin vainojen uhreiksi, ja heidät ammuttiin Petroskoissa vuonna 1938.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Turunen, Mirja: *Veripellot : sisällissodan surmatyöt Pohjois-Kymenlaaksossa 1918*, s. 27–28, 57, 95–97, 285–286. Jyväskylä: Atena, 2005. ISBN 951-79638-2-3.
2. ↑  Lappalainen, Jussi T.: *Punakaartin sota 2*, s. 30–35. Helsinki: Opetusministeriö, 1981. ISBN 951-85907-2-9.
Polypropyleeniglykolin rakenne
PPG-400 liukenee veteen, mutta PPG4000 ei
**Polypropyleeniglykoli** tai **PPG** on polyeettereihin kuuluva polymeeri. Polypropyleeniglykolilla on useita käyttökohteita.

Ominaisuudet
------------

Polypropyleeniglykolin molekyylimassa on tavallisimin 200–18 000 g/mol. Yhdisteen ominaisuudet riippuvat molekyylimassasta. Molekyylimassaltaan alle 6 000 g/mol olevat polymeerit ovat jähmeitä nesteteitä ja tätä korkeammat vahamaisia kiinteitä aineita. Polypropyleeniglykolin sulamispiste on -40–73 °C ja lasisiirtymälämpötila on -77 – -73°C. Molekyylimassaltaan pienet polypropyleeniglykolit (alle 700 g/mol) liukenevat veteen. Polymeeri liukenee myös useisiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, asetoniin ja dikloorimetaaniin. Polypropyleeniglykolin tiehys on 1,01–1,02 g/cm3.

Valmistus ja käyttö
-------------------

Polypropyleeniglykolia valmistetaan lähtien propyleenioksidista ja initiaattorialkoholista 80–120 °C:n lämpötilassa. Useimmiten käytetyt initiaattorit ovat etyleeniglykoli, propyleeniglykoli tai glyseroli. Glyserolia käytettäessä polymeeriketjusta tulee haarautunut. Katalyyttinä voidaan käyttää joko happoja tai emäksiä. Useimmiten teollisuudessa käytetyt katalyytit ovat natrium- tai kaliumhydroksidit tai ammoniakki.

Polypropyleeniglykolia käytetään erityisesti polyuretaanivaahtojen ja -elastomeerien valmistukseen. Lisäksi sitä käytetään kosmetiikassa, tekstiilienkäsittelyssä, voiteluaineena, lämmönsiirtoaineena, pintaaktiivisena aineena ja muiden yhdisteiden valmistukseen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  David L. Trent: "Propylene Oxide", teoksessa *Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2001.
2. 1 2 3  Steven D. Gagnon: "Polyethers, Propylene Oxide Polymers", teoksessa *Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2000.
3. 1 2 3  Steven D. Gagnon: "Propylene Oxide and Higher 1,2-Epoxide Polymers", teoksessa *Encyclopedia of Polymer Science and Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2008.
4. 1 2  George Wypych: *Handbook of Polymers*, s. 520–522. ChemTech Publishing, 2022. ISBN 978-1-927885-96-3. (englanniksi)
5. 1 2 3  Tony Whelan: *Polymer Technology Dictionary*, s. 332. Springer, 1994. ISBN 0-412-58180-9. (englanniksi)
6. ↑  MS Bhatnagar: *A Textbook of Polymer Chemistry*, s. 37–39. S. Chand Publishing, 2018. ISBN 978-81-219-4112-9. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 10.1.2024). (englanniksi)
**Pohjoismaiset opiskelijalaulujuhlat**, **NSSS**, (ruots. *Nordisk studentsångarstämma*, engl. *Nordic Student Singers’ Summit*) on kuorofestivaali, joka järjestetään joka kolmas vuosi Pohjoismaissa tai Baltian maissa.

Historia
--------

Vuodesta 1987 saakka pohjoismaisten ja balttilaisten yliopistojen kuorot ovat kokoontuneet jonkinlaisille laulujuhlille. Ensimmäiset nykyaikaiset opiskelijalaulujuhlat järjestettiin vuonna 1987 nimellä "Pohjoismainen opiskelijakuorotapaaminen" (ruots. *Nordiskt studentsångarmöte*) Linköpingin yliopistokuorojen isännöimänä. Tällöin pyrittiin elvyttämään 1800-luvulla harrastettua käytäntöä, jossa pohjoismaiset ylioppilaskuorot kokoontuivat tapaamisiin.

Ensimmäisillä laulujuhlilla painopisteen muodostivat pedagogiset ja sosiaaliset tilaisuudet. Vuodesta 1996 lähtien, jolloin 1 400 laulajaa esitti Carl Orffin *Carmina Buranan* Kööpenhaminassa, laulujuhlat ovat muodostuneet myös yleisölle suunnatuiksi tilaisuuksiksi. Tallinnan juhlissa esitettiin vuonna 1999 Beethovenin 9. sinfonia ja Lappeenrannan juhlissa vuonna 2005 kantaesitettiin kaksi kappaletta: Leif Segerstamin sinfonia nro 111 ja Marcus Fageruddin *Das Lied des Wassers*. Vuoden 2017 juhlissa Oulussa pääkonsertti oli osa Suomen itsenäisyyden juhlavuoden ohjelmaa, ja sen ohjelma koostui pääosin suomalaisten säveltäjien musiikista. Konsertista kantaesitettiin Jussi Chydeniuksen Eino Leinon runoon säveltämä *Kesäkantaatti*.

Tarkoitus
---------

Pohjoismaisten opiskelijalaulujuhlien tarkoituksena on "koota pohjoismaisia ja balttilaisia yliopistokuoroja ystävällisissä, mukavissa ja musiikillisesti korkeatasoisissa merkeissä". Juhlat järjestetään joka kolmas vuosi. Päävastuun järjestämisestä kantavat juhlapaikkakunnan kuorot.

Kuoropäivät 1987–2020
---------------------

* 1987 NSSS I, Linköping
* 1990 NSSS II, Turku
* 1993 NSSS III, Trondheim
* 1996 NSSS IV, Kööpenhamina
* 1999 NSSS V, Tallinna
* 2002 NSSS jäi järjestämättä
* 2005 NSSS VI, Lappeenranta
* 2008 NSSS VII, Stavanger
* 2011 NSSS VIII, Linköping
* 2014 NSSS IX, Tartto
* 2017 NSSS X, Oulu
* 2020 laulujuhlat oli tarkoitus järjestää Trondheimissa, mutta ne peruttiin maailmanlaajuisen koronaviruspandemian vuoksi.

Katso myös
----------

* Musiikkifestivaali
* Skandinavismi

Lähteet
-------

1. ↑  Oulun kaupunki myönsi Suomi 100 -aluetukea *Forum24*.  6.9.2016. Viitattu 7.5.2017. [vanhentunut linkki]
2. ↑  Gaalakonsertti *NSSS 2017*.  Arkistoitu 13.6.2017. Viitattu 7.5.2017.
3. ↑  Hyypiö, Anni: NSSS Oulussa: Tuhannen äänen keskellä kuorolainen tuntee itsensä pieneksi *Kaleva*.  5.5.2017. Viitattu 7.5.2017.
4. ↑  Linköpings universitets webbplats om NSSS (Archive.org)
5. ↑  FAQ *Nordic Student Singers' Summit Trondheim 2020*.  11.3.2020. Viitattu 2.5.2020. (englanniksi)[vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* NSSS – Nordisk studentsångarstämma (Archive.org)
**Veriryhmädieetti** on ruokavalio, joka perustuu yksilön veriryhmään (A, B, AB tai 0). Siinä uskotaan, että ihmisen veriryhmä määrää sen, mitkä ruoat hänelle sopivat ja mitkä eivät.

Veriryhmädieetti perustuu siihen, että eri veriryhmillä on erilaiset vasta-aineet erilaisia ruokia vastaan. Kun ruoan sisältämät lektiiniproteiinit menevät ruoansulatuksessa verenkiertoon, jotkin niistä sitoutuvat veren vasta-aineiden vaikutuksesta punasoluihin ja liimaavat ne toisiinsa kiinni haitallisesti. Veriryhmädieetin kehittäjän ja tunnetuimman puolestapuhujan Peter D’Adamon mukaan tämä niin sanottu agglutinaatio aiheuttaa monenlaisia terveysvaivoja, kuten vatsakipua, ruoansulatusongelmia, päänsärkyjä, ripulia, maksasairauksia, munuaisongelmia ja lihomista.

D’Adamon mukaan ihmisen vanhin veriryhmä on 0. Koska varhaiset ihmiset olivat lihaa syöviä metsästäjä-keräilijöitä, nykyisilläkin veriryhmä 0:n kantajilla on paljon vasta-aineita viljojen ja muiden maataloustuotteiden lektiinejä vastaan. Tämän vuoksi heidän tulisi syödä paljon lihaa ja vain vähän viljaa. Toiseksi vanhimmalla veriryhmällä A on puolestaan runsaasti vasta-aineita lihan lektiinejä vastaan, mutta viljat sopivat heille, minkä vuoksi heidän tulisi suosia kasviperustaista ruokavaliota. Kolmantena kehittyneen veriryhmä B:n kantajilla on vain vähän vasta-aineita lihaa tai viljoja vastaan, ja esimerkiksi maitotuotteet sopivat heille paremmin kuin muille veriryhmille. Tuorein ja harvinaisin veriryhmä AB on syntynyt A:n ja B:n yhdistymisestä, ja siinä on monenlaisia vahvuuksia ja ristiriitaisuuksia.

D’Adamo jakaa kaikki ruoat 16 ryhmään ja määrittelee kullekin veriryhmälle ne ruokaryhmät, jotka sille sopivat, ne, joita tulisi välttää, sekä neutraalit ruoat. Omaan verityhmään sopivien ruokien valitsemisen väitetään parantavan terveyttä ja laihduttavan. Lisäksi ohjeissa annetaan jokaiselle veriryhmälle sopivat ravintolisät ja liikuntatavat.

Peter D’Adamon omilla verkkosivuilla on paljon tyytyväisten käyttäjien kuvauksia veriryhmädieetin terveyshyödyistä. Tieteellisesti toteutettuja tutkimuksia ruokavalion toimivuudesta ei kuitenkaan ole, eikä se ole saanut kannatusta tiedemaailmassa. Sen on syytetty olevan aivan liian yksinkertainen ihmisen geneettiseen monimuotoisuuteen ja monimutkaisuuteen nähden. Patologit eivät myöskään ole raportoineet ilmiöstä, jossa suuri joukko ihmisiä kuolisi vuosittain elinten pettämiseen punasolujen agglutinaation seurauksena.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Nurmi, Deborah L. (toim. Longe, Jacqueline L.): "Blood type diet", *The Gale Encyclopedia of Diets*, s. 106–110. Thomson Gale, 2008. ISBN 978-1-4144-2991-5.
**OTC-lista** (engl. *Over The Counter*) oli pienten yritysten arvopapereiden markkinapaikka Helsingin pörssissä. Pääsyvaatimukset OTC-listalle olivat väljemmät kuin varsinaiselle pörssilistalle.

OTC-markkinat käynnistyivät vuonna 1984. OTC-lista virallistui syksyllä 1985, jolloin sen säännöt vahvistettiin. OTC-markkinan tavoitteena oli muun muassa tasoittaa yritysten pääsyä varsinaiselle pörssilistalle, kun listalle pääsyn edellytykset olisivat täyttyneet. OTC-listalle pääsyn edellytys oli 1 miljoonan markan osakepääoma, kun varsinaiselle pörssilistalle edellytettiin 10 miljoonaa.

OTC-listaa hoiti Arvopaperivälittäjien Yhdistys. Listan osakkeilla käytiin kauppaa samoin kuin varsinaisen pörssilistan osakkeillakin. Listan yritykset hyödynsivät listaa runsaasti vuosina 1986–1988 järjestämällä osakeanteja.

Vuonna 1996 OTC-lista siirtyi yhdessä meklarilistan kanssa Arvopaperinvälittäjien yhdistykseltä Helsingin pörssin hoitoon. Lokakuussa 1998 OTC-lista ja meklarilista yhdistettiin Helsingin pörssin I-listaksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Artto, Eero – Koskela, Markku – Leppiniemi, Jarmo – Pitkänen, Eero: *Laskentatoimen perusteet*. KY-Palvelu Oy, 1990.
2. 1 2  Helsingin pörssimeklareiden meklarilista 1981-98. *www.porssitieto.fi*. Viitattu 29.8.2018.
3. 1 2  OTC- ja meklarilista pörssille *mtv.fi*.  26.07.1996. Viitattu 31.8.2018.
**Mackenzienhusky** (*Mackenzie River Husky*) on kanadalainen koirarotu.

Ulkonäkö
--------

Mackenzienhusky muistuttaa muita arktisia rekikoiria, joskin sillä on pidempi, hienolaatuisempi ja ihonmyötäisempi karvapeite. Väritys on yleensä harmaa tummin karvankärjin, mutta myös keltavalkoinen, valkoharmaa ja valkoruskea ovat mahdollisia. Säkäkorkeus on noin 64 cm ja paino noin 34–36 kg. Korvat ovat pystyt ja häntä pitkä ja tuuhea.

Alkuperä
--------

Rotu on kotoisin Mackenziejoen alueelta Luoteis-Kanadasta. Sen levinneisyysalue on laaja, ulottuen aina Isolta Orjajärveltä ja Isolta Karhujärveltä Athabascajärvelle asti. 1900-luvun alussa mackenzienhusky luokiteltiin omaksi rodukseen, mutta nykyisin yleinen mielipide on että se olisi vain paikallismuunnos.

Mackenzienhuskyn taustalla on paikallisia rekikoiria, hirvikoiria, newfoundlandinkoiraa, bernhardinkoiraa ja mahdollisesti myös sutta. Valtaosa nykyisestä jalostuspopulaatiosta on alaskalaisen Donna Dowlingin omistuksessa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Morris, Desmond. *Dogs - The Ultimate Dictionary of Over 1000 Dog Breeds*, s. 658-659. Trafalgar Square, 2008: North Pomfret, Vermont.
2. 1 2  Mackenzie River Husky. Worldly Dogs. Haettu 26.1.2024.
**Meta** (ukr. Мета, 'Tavoite') oli ukrainalainen kuukausittain ilmestynyt aikakauslehti, joka ilmestyi Lvivissä syyskuusta 1863 tammikuuhun 1864 ja uudestaan vuonna 1865. Sen aiheet käsittelivät kulttuuria ja yhteiskunnallisia kysymyksiä. Lehteä julkaisi nuorten populistien ryhmä, ja sen päätoimittaja oli Ksenofont Klymkovytš. Lehti sisälsi runoja, proosaa, artikkeleita historiallisista ja etnografisista aiheista, kronikan ajankohtaisista tapahtumista ja raportteja Ukrainan elämästä muun muassa Kiovassa ja Harkovassa

Lehden säännöllisiin kirjoittajiin kuului merkittäviä kirjailijoita sekä Venäjän hallitsemasta Ukrainasta (esimerkiksi Panteleimon Kuliš, Danylo Mordovets) että Länsi-Ukrainasta (Juri Fedkovytš).

Meta alkoi ilmestyä uudestaan maaliskuussa 1865. Se ilmestyi ensin kaksi kertaa kuussa ja sitten kerran kuussa joulukuuhun asti (18 numeroa). Lehden huomion kohteena oli nyt aiempaa vähemmän kirjallisuus ja enemmän politiikka. Lisäksi lehdessä kerrottiin Halytsko-Ruska Matytsia -seuran toiminnasta. Avustajia olivat Stepan Katšala, Jevhen Žarski, P. Pavlusevitš ja Marko Vovtšok (kaksi raporttia Pariisista).

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Meta *Internet Encyclopedia of Ukraine*.  1993. Viitattu 17.12.2023. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* Internet Encyclopedia of Ukraine

 |

 |
**Abraham Björck** (12. tammikuuta 1849 Kaustinen – 30. tammikuuta 1935 Paimio) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja urkuri.

Seppä Abraham Jaakonpoika Björckin (1810–1862) poikana Kaustisilla syntynyt Abraham Björck opetteli jo nuorena urkujen soittoa ja toimi Kaustisen kirkossa virkaatekevänä urkurina ennen lähtöään opettajaseminaariin. Björck valmistui opettajaksi Jyväskylän seminaarista vuonna 1872 ja hän suoritti sitten urkuritutkinnon Helsingissä. 

Björck oli opettajana Perniössä kymmenen vuoden ajan kunnes hän siirtyi vuonna 1882 opettajaksi Paimion Jokelan kansakoululle. Björck oli täällä opettajana vuoteen 1926 saakka, jolloin hän jäi eläkkeelle. Björck toimi lisäksi urkurina Kaustisilla jo ennen seminaariin lähtöään, sitten Perniössä ja Finbyssä Särkisalon kirkossa 1874–1878 sekä Paimiossa 1882–1918. Kaikkiaan Björck toimi opettajana 54 vuotta ja urkurina 42 vuotta. Björck rakensi itse muun muassa urkuharmonin, ja hänen johdollaan valmistettuja poikien käsitöitä lähetettiin näyttelyihin aina Moskovaan saakka.

Björck perusti Paimioon oman kiertokoulun-, kasvitarhan- ja käsityönopettajain valmennuslaitoksen josta valmistui opettajiksi tai emänniksi kaikkiaan noin kuudettasataa naista. Björck perusti ja johti myös lukuisia muita seuroja ja yhdistyksiä. Hän perusti Paimion Edistysseuran 1885 ja Paimion Nuorisoseuran 1893 ja toimi molempien seurojen puheenjohtajana. Björck oli Paimion, Sauvon ja Karunan maanviljelysseuran esimiehenä 1902–1905 ja oli Paimiossa kuntakokouksen esimiehenä. Hän toimitti kansatieteellisiä tutkimuksia ja julkaisi Halikon ja Perniön kihlakuntien muinaismuistoja käsitelleitä kirjasia. Björck kirjoitti 1930-luvulla eläkkeellä ollessaan muistelmansa lapsuudesta aina niihin vuosiin saakka, jolloin hän oli Perniössä opettajana. Virkkalan Perinneseura ry julkaisi nämä muistelmat vuonna 2015. Paimion koulussa jaetaan käsityötaidoissa menestyneille oppilaille yhä Abraham Björckin ja hänen puolisonsa nimikkostipendejä.

Abraham Björck kuoli 86-vuotiaana Paimiossa tammikuussa 1935. Hänet on haudattu Paimion hautausmaalle.

Julkaisuja
----------

* *Kiinteitä muinaisjäännöksiä Halikon kihlakunnassa*. Suomen muinaismuisto-yhdistyksen aikakauskirja 6. Helsinki 1883
* *Muinaismuistoja Piikkiön kihlakunnassa*. Suomen muinaismuisto-yhdistyksen aikakauskirja 8. Helsinki 1887
* *Abr. Björckin Emäntä-, käsityö- ja kasvitarhakoulu Paimiossa 18 20/9 97-19 20/9 07*. Turku 1907
* *Vanhan opettajan muistelmia elämänsä matkalta*; toim. Virve Rauma, Pekka Kivelä. Virkkalan perinneseura, Kaustinen 2015

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Päivästä päivään. 85 v. täytti... Helsingin Sanomat, 13.01.1934, nro 11, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
2. 1 2 3 4 5  Abraham Björck, Opettajain lehti : kansanopetusta käsittelevä kuvallinen viikkolehti, 15.02.1935, nro 7, s. 9, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
3. 1 2 3 4 5  Arviita Kustisen historiallinen tietokanta : Abraham Björck
4. 1 2 3  Opettaja Paimiossa, Juhan suku-uutiset-blogi 27.6.2018
5. ↑  Kun Krimin sotilaat Kaustiselle saapuivat – Lue Abraham Björckin yksityiskohtainen muistelma 170 vuoden takaa, Perhonjokilaakso 7.4.2023
**Sokka irti** on suomalaisen rap-artisti Cheekin seitsemäs studioalbumi, ja kaiken kaikkiaan yhdeksäs sooloalbumi, joka julkaistiin 18. huhtikuuta 2012 Liiga Music Oy:n kautta. Albumin ensimmäinen single "Pyrkiny vähentää" (mukana Spekti) sai ensisoittonsa YleX:llä 13. tammikuuta 2012 ja julkaistiin digitaalisesti 16. tammikuuta 2012. Kappaleesta on julkaistu myös musiikkivideo. Albumin toinen single, nimikkokappale "Sokka irti" sai ensisoittonsa YleX:llä 21. maaliskuuta 2012 ja julkaistiin digitaalisesti 2. huhtikuuta 2012. Tästäkin kappaleesta on julkaistu musiikkivideo. Albumi sijoittui parhaimmillaan Suomen virallisen albumilistan kolmannelle sijalle. Kultalevy myönnettiin vuonna 2012, platinalevy 2012, ja tuplaplatinalevy 2013. Albumia on myyty yhteensä yli 64 000.

Kappaleet
---------

|  |
| --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |
| 1. | Liiga Music | 2.54 |
| 2. | Sokka irti | 3.27 |
| 3. | Kyyneleet (mukana Sami Saari) | 4.17 |
| 4. | Syypää sun hymyyn (mukana Yasmine Yamajako) | 3.48 |
| 5. | Ei oikotietä | 3.16 |
| 6. | Pyrkiny vähentää (mukana Spekti) | 3.08 |
| 7. | Ne tekee | 3.43 |
| 8. | 2012 | 3.06 |
| 9. | Jehu | 3.06 |
| 10. | Liian viilee | 3.58 |
| 11. | Anna mä meen (mukana Jonne Aaron) | 4.05 |
| 12. | Ohituskaistalla (mukana Mikael Gabriel) | 3.33 |

Taustaa
-------

Kappale "Ne tekee" sisältää samplen Donna﻿ Summerin kappaleesta "She Works Hard For The Money". Kappale "Kyyneleet" on cover-versio Sami Saaren hitistä "Onnen kyyneleet". Kappaleen "Liian viilee" kertosäkeessä räpättiin alun perin "Pimee ku Breivik, viilee ku James Dean". Cheekin levy-yhtiö Warner kuitenkin halusi, että Anders Behring Breivikiä ei mainita kappaleessa, koska he eivät halunneet tuoda tälle lisää huomiota kappaleen kautta. Niinpä albumille päätyneessä versiossa räpätään "Pimee ku Charlie Sheen, viilee ku James Dean".

Tuottajat
---------

* MMEN: 1
* Sakke: 2, 5, 6, 9, 11
* DJ RZY: 3, 11
* Elastinen: 7
* OP Beats: 4, 8, 12

Arvostelut
----------

* Rumba: 1.5/5 tähteä

Lähteet
-------

1. 1 2  Cheek: Sokka Irti *Musiikkituottajat ry*.  Arkistoitu 28.8.2012. Viitattu 12.9.2012.
2. ↑  Cheek *ifpi.fi*. Viitattu 26.8.2019.
3. ↑  Breivik-maininta poistetaan Cheekin levyltä *YleX.fi*.  30.3.2012. Viitattu 12.9.2012.
4. ↑  Rumba
**Pierre Jallow** (s. 8. elokuuta 1979 Gambia) on gambialais-suomalainen koripalloilija.

Jallow syntyi Gambiassa ja harrasti nuorena lentopalloa, mikä auttoi häntä kehittämään ponnistusvoimaansa. Koripallon Jallow aloitti vasta yli 20-vuotiaana. Hän pelasi uransa alussa Yhdysvalloissa, Australiassa, Englannissa ja Skotlannissa. Tammikuussa 2006 Jallow siirtyi Suomeen, Korisliigassa pelanneeseen Kouvoihin. Kaudella 2006–2007 hän edusti Viron pääsarjan BC Kalev/Raplaa ja kaudella 2007–2008 Korisliigaseura Namika Lahtea.

Kaudesta 2009–2010 lähtien Jallow edusti toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Korikobria, Team Uusimaata, Keravan Energia Teamia ja Järvenpään Koripalloseuraa. Kaudella 2014–2015 35-vuotias Jallow pelasi JKS:ssa uransa parhaan I-divisioonakauden, ja lisäksi hän sai Suomen kansalaisuuden alkuvuodesta 2015, mikä herätti kiinnostusta Jallow'ta kohtaan. Hän neuvotteli Korisliigaseurojen kanssa ennen siirtoajan umpeutumista. Lopulta hän päätyi loukkaantumisista kärsineen Loimaan joukkueeseen, joka saavutti kyseisellä kaudella SM-hopeaa.

Jallow palasi JKS:aan kaudeksi 2016–2017.

Marraskuussa 2013 uutisoitiin Nokialla pelatussa ottelussa katsomosta huudellun Jallow'lle rasistisesti.

Saavutuksia
-----------

* SM-hopeaa 2015

Lähteet
-------

* Pierre Jallow (Arkistoitu – Internet Archive) Suomen Koripalloliitto
* Profiili (Arkistoitu – Internet Archive) fiba.com (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  eurobasket.com
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑
4. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
5. ↑
6. ↑
7. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Pierre Jallow basketball profile eurobasket.com (englanniksi)
**Vikna** ukr. Вікна, ’Ikkunat’, oli neuvostomielinen kirjallisuus-, taide- ja poliittinen kuukausilehti. Se ilmestyi Lvivissä marraskuusta syyskuuhun. Se oli vuodesta 1929 kirjailijaryhmä Hornon äänenkannattaja.

Lehden päätoimittajina olivat Vasyl Bobynskyi ja Stepan Tudor, ja kirjoittajiin kuului lisäksi muita länsiukrainalaisia vasemmistokirjailijoita. Lehti julkaisi neuvostoukrainalaisten kirjailijoiden ja kriitikkojen teoksia ja katsauksia. Se julkaisi myös neuvostovenäläisten ja valkovenäläisten kirjailijoiden teosten käännöksiä. Lisäksi lehdessä julkaistiin kirjakatsauksia, teatteriliitettä ja artikkeleita, joissa arvosteltiin Dmytro Dontsovia, *Vistnyk*-ryhmää ja Puolan hallintoa, sekä kirjallisuus- ja taidekronikoita ja uutisia Neuvosto-Ukrainan kulttuurisesta ja poliittisesta kehityksestä. Lehti joutui sensuurin kohteeksi, se takavarikoitiin, ja Puolan viranomaiset lakkauttivat sen.

Lehden sisällöstä on julkaistu systemaattinen hakemisto ja luettelo siinä julkaistuista länsiukrainalaisista kaunokirjallisista teoksista.

Kirjoittajia
------------

* Vasyl Bobynskyi
* Stepan Tudor
* Jaroslav Halan
* Oleksandr Havryljuk
* A. Ivantšuk
* Petro Kozlanjuk
* Jaroslav Kondra
* Stepan Masljak
* Ivan Myhailjuk
* V. Myzynets
* Dmytro Ositšny
* Myroslava Sopilka
* K. Tkatš

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Vikna *Internet Encyclopedia of Ukraine*.  1993.  (englanniksi)
**Jauhen Eduardavitš Hutarovitš** (valkoven. Яўген Эдуардавіч Гутаровіч, s. 29. marraskuuta 1983 Minsk) on valkovenäläinen maantiepyöräilijä, ajajatyypiltään kirimies.

Hutarovitš kilpaili U. V. Aube -joukkueessa kaudella 2006 ja Roubaix Lille Métropole -tallissa 2007. Ammattilaisurallaan hän edusti FDJ-tallia 2008–2012, Ag2r-La Mondialea 2013–2014 sekä Bretagne - Séché Environnement / Fortuneo-Vital Concept -tallia viimeisillä ammattilaiskausillaan 2015–2016.

Hutarovitš voitti Espanjan ympäriajossa 2010 Marbellaan päättyneen toisen etapin massakirissä ennen Mark Cavendishiä ja Tyler Farraria.

Saavutuksia
-----------

Lähteet: Cyclingbase , Cycling Archives, Pro Cycling Stats

2006
Circuit des Ardennes, 3. ja 4. etapin voitto
2007
Tour du Poitou-Charentes et de la Vienne, 2. etapin voitto
2008
Maantieajon Valko-Venäjän mestaruus
Vuelta a Burgos, 2. ja 4. etapin voitto
Driedaagse van West-Vlaanderen, 2. etapin voitto
2009
Maantieajon Valko-Venäjän mestaruus
Tour de la Somme, voitto
Välimeren ajo, 1. ja 5. etapin voitto
La Tropicale Amissa Bongo, 6. etapin voitto
Circuit de Lorraine, 2. etapin voitto
GP Fourmies, kolmas
Ranskan ympäriajo, 11. etapilla kolmas
2010
Espanjan ympäriajo, 2. etapin voitto
Puolan ympäriajo, 3. etapin voitto
Välimeren ajo, 1. ja 3. etapin voitto
Circuit de Lorraine, 1. etapin voitto
2011
Kuurne–Bryssel–Kuurne, toinen
Coppa Bernocchi, voitto
Étoile de Bessèges, 1. etapin voitto
Scheldeprijs, kolmas
Tour du Poitou-Charentes et de la Vienne, 2. etapin voitto
Nationale Sluitingsprijs, voitto
Pariisi–Bryssel, toinen
2012
Maantieajon Valko-Venäjän mestaruus
Kuurne–Bryssel–Kuurne, toinen
Tour de l'Ain, 1. ja 2.(a) etapin voitto
2014
Grand Prix de la Somme, voitto
Maantieajon Valko-Venäjän mestaruus
Puolan ympäriajo, pistekilpailun ja 1. etapin voitto
2015
La Tropicale Amissa Bongo, 5. 7. ja 8. etapin voitto
Scheldeprijs, kolmas
2016
La Tropicale Amissa Bongo, 7. etapin voitto

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Yauheni Hutarovich *cyclingarchives.com*. Viitattu 11.1.2024. (englanniksi)
2. 1 2  Yauheni Hutarovich *cyclingbase.com*.  Arkistoitu 2.4.2015. Viitattu 1.4.2015. (englanniksi)
3. ↑  Hutarovitsh yllätti nimimiehet joukkokirissä *ilkka.fi*.  29.8.2010. Viitattu 30.8.2010.
4. ↑  Yauheni Hutarovich *procyclingstats.com*. Viitattu 24.1.2016. (englanniksi)
**Kanstantsin Viktaravitš Siutsou** (valkoven. Канстанцін Віктаравіч Сіўцоў, s. 9. elokuuta 1982 Homel, Valko-Venäjän SNT, Neuvostoliitto) on valkovenäläinen maantiepyöräilijä, joka on kilpaillut ammattilaisena vuodesta 2001. Hän on kilpaillut myös ratapyöräilyssä saavuttaen alle 23-vuotiaiden sarjassa EM-hopeaa pisteajossa Valenciassa 2003. 

Siutsou voitti alle 23-vuotiaiden maantieajon maailmanmestaruuden Veronassa 2004 runsaan minuutin erolla Thomas Dekkeriin. Vuoden 2009 Italian ympäriajossa hän voitti kahdeksannen osuuden 15 kilometrin sooloajon jälkeen. 

Kansainvälinen pyöräilyliitto kertoi syyskuussa 2018 Siutsoun jääneen kiinni EPO-hormonin käytöstä kilpailun ulkopuolisessa testissä 31. heinäkuuta 2018. Hänet asetettiin syyskuulle 2022 kestävään kilpailukieltoon, ja hän lopetti ammattilaisuransa.

Saavutuksia
-----------

2003
Ratapyöräilyn EM-kilpailut, alle 23-v. pisteajossa hopeaa
Maantiepyöräilyn sotilaiden MM-kilpailut, aika-ajossa hopeaa
2004
Maantiepyöräilyn MM-kilpailut, alle 23-v. maantieajossa kultaa
2006
Valko-Venäjän mestaruuskilpailut, maantieajossa kultaa
Rauhanajo, 5. etapin voitto
Subida al Naranco, toinen
2007
Giro dell'Appennino, toinen
Tre Valli Varesine, kolmas
2008
Georgian ympäriajo, kokonaiskilpailun ja 6. etapin voitto
Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 17.
2009
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa 16. 8. etapin voitto
2011
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa yhdeksäs
Valko-Venäjän mestaruuskilpailut, aika-ajossa kultaa
2013
Giro del Trentino, 2. etapin voitto
Valko-Venäjän mestaruuskilpailut, aika-ajossa kultaa
MM-kilpailut, joukkueaika-ajossa pronssia, aika-ajossa kymmenes
2014
Valko-Venäjän mestaruuskilpailut, aika-ajossa kultaa
2016
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa kymmenes
Valko-Venäjän mestaruuskilpailut, aika-ajossa ja maantieajossa kultaa
2018
Kroatian ympäriajo, kokonaiskilpailun ja 3. etapin voitto

Lähteet
-------

* Profiili cyclingarchives.com-sivustolla (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  World Championship, Road, U23 2004 (Arkistoitu – Internet Archive) www.cyclingwebsite.net Viitattu 17.5.2009. (englanniksi)
2. ↑  Giro d'Italia - Siutsou wins eighth stage *Eurosport.yahoo.com*.  16.5.2009. Viitattu 17.5.2009. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
3. ↑  Siutsou tests positive for EPO in out-of-competition test *cyclingnews.com*.  5.9.2019. Viitattu 15.1.2019. (englanniksi)
4. 1 2  Kanstantsin Siutsou *procyclingstats.com*. Viitattu 18.1.2022. (englanniksi)
5. ↑  Contador kahden vuoden pannaan, menetti Tourin ja Giron voitot *procycling.fi*.  6.2.2012.  Arkistoitu 9.2.2012. Viitattu 16.3.2012.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kanstantsin Siutsou** Wikimedia Commonsissa
**Sophia Heikkilä** (o.s. **Karlsson**, s. 22. lokakuuta 1982) on suomenruotsalainen näyttelijä. Hän valmistui vuonna 2010 Teatterikorkeakoulusta teatteritaiteen maisteriksi.

Heikkilä on näytellyt Svenska Teaternissa ja Ruotsin Kuninkaallisessa draamateatterissa sekä televisiosarjoissa.

Ennen Teatterikorkeakoulua Heikkilä opiskeli Svenska handelshögskolanissa vuosina 2002–2005. Hän soittaa pianoa ja kitaraa sekä laulaa. Heikkilä puhuu yhteensä seitsemää eri kieltä: äidinkielenään ruotsia, erinomaisesti suomea ja englantia, sujuvasti saksaa ja espanjaa sekä alkeellisesti japania ja ranskaa.

Hän on naimisissa näyttelijä Pelle Heikkilän kanssa ja heillä on kolme tytärtä.

Filmografia
-----------

### Elokuvat

| Vuosi | Elokuva |
| --- | --- |
| 2016 | *Jättiläinen* |
| *Birger Borgarsson* |
| 2017 | *Ikitie* |
| 2021 | *Pahanhautoja* |
| 2022 | Dual |

### Televisiosarjat

| Vuosi | Sarja | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2015 | *Lola uppochner* | lääkäri |
| 2016 | *Sorjonen* | Minna Maasalo |
| 2016 | *Ex-onnelliset* | Elina Kiveri |
| 2017 | *Aallonmurtaja* | Tina Nyholm |
| 2018–2019 | *Jättekiva* | Linda |
| 2019 | *Aktivistit* | Dagmar |
| *Invisible Heroes* | Lysa Brotherus |
| *Putous* | Äiti |
| 2020 | *Hotel Swan Helsinki* | Ebba |
| 2023 | Rosvopankki | Camilla |

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Sophia Heikkilä – CV *sophia.fi*.  Arkistoitu 28.6.2019. Viitattu 29.6.2019.
2. ↑  Sophia Heikkilä – Bio *sophia.fi*.  Arkistoitu 28.6.2019. Viitattu 29.6.2019.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Ritva
* Elonet
* Yle

 |

 |
**Aleš Bárta** (s. 1960) on tšekkiläinen urkuri.

Bárta aloitti opintonsa Josef Puklin johdolla Brnon konservatoriossa ja jatkoi niitä Václav Rabasin johdolla Prahan esittävien taiteiden akatemiassa. Hän sai palkintoja eri kilpailuissa, kuten Prahan kevät -musiikkifestivaalin kansainvälisen urkukilpailun voiton vuonna 1984. Bárta on esiintynyt lukuisten merkittävien sinfonia- ja kamariorkestereiden solistina. Hänen ohjelmistonsa on ulottunut barokkiohjelmistosta nykymusiikkiin, myös uusien teosten kantaesityksiin. Bárta on tehnyt yhteistyötä sellaisten solistien kuin Gabriela Beňačkován, Miroslav Kejmarin, Radek Baborákin, Sergej Kopčákin, Ivan Kusnjerin ja Joseph Alessin kanssa. Kapellimestareita, joiden johdolla hän on esiintynyt, ovat olleet Eliahu Inbal, Ken-ichiro Kobayashi, Zdeněk Mácal, Vladimír Válek ja Ondrej Lenárd.

Bárta on konsertoinut kotimaansa lisäksi Itävallassa, Unkarissa, Slovakiassa, Saksassa, Ranskassa, Espanjassa, Sveitsissä, Suomessa, Italiassa, Belgiassa, Venäjällä, Turkissa, Yhdysvalloissa, Brasiliassa, Japanissa ja Kiinassa. Hän on levyttänyt ArcoDivalle, Supraphonille, Pony Canyonille ja Octavia Recordsille. Pony Canyonille hän teki levytykset kaikista Johann Sebastian Bachin urkuteoksista.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Aleš Bárta Sound Czech
2. 1 2 3  Aleš Bárta Ritornel Artists Management


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Laurens ten Dam** (s. 13. marraskuuta 1980 Zuidwolde) on alankomaalainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa Bankgiroloterij-joukkueessa 2004, edusti Shimano - Memory Corp -tallia 2005 ja Unibet.com-joukkuetta 2006–2007. Vuosina 2008–2015 hän kilpaili alankomaalaistallissa, joka tunnettiin tuona aikana nimillä Rabobank, Blanco, Belkin Pro Cycling Team ja Team LottoNL-Jumbo. Kausilla 2016–2017 hän edusti saksalaista Team Giant-Alpecin / Team Sunweb -joukkuetta ja vuodesta 2019 lähtien puolalaista CCC Teamia.

Saavutuksia
-----------

Lähteet: Cyclingbase, Cycling Archives, Pro Cycling Stats

2006
Ster Elektrotoer, mäkikirikilpailun voitto
Course de la Solidarité Olympique, 2. etapin (aika-ajo) voitto
2008
Critérium International, 1. etapin voitto
2009
Tour de Romandie, mäkikirikilpailun voitto
2012
Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa kahdeksas
2013
Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 13:s
2014
Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa yhdeksäs

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Laurens Ten Dam *cyclingbase.com*.  Arkistoitu 19.1.2015. Viitattu 19.1.2015. (ranskaksi)
2. 1 2 3  Laurens ten Dam *cyclingarchives.com*. Viitattu 17.1.2019. (englanniksi)
3. ↑  Laurens ten Dam *procyclingstats.com*. Viitattu 4.2.2017. (englanniksi)
**Jean Bernard Léon Foucault** ([ʒɑ̃ bɛʁnaʁ leɔ̃ fuko], 18. syyskuuta 1819 Pariisi, Ranska – 11. helmikuuta 1868 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen fyysikko, joka tunnetaan parhaiten Foucault'n heilurin keksijänä. Kyseinen laite havainnollistaa maan pyörimisen. Hän teki myös ensimmäisiä mittauksia valonnopeudesta, Fizeaun–Foucault’n koejärjestelyn avulla.

Foucault oli näppärä käsistään ja ajateltiin, että hänestä tulisi hyvä kirurgi. Hän aloitti lääketieteen opiskelut Alfred Donnén ohjauksessa mutta ei kestänyt veren näkemistä. Donné palkkasi hänet kuitenkin assistentikseen. He kehittivät menetelmän jolla otetaan valokuvia mikroskoopissa. Donné oli myös tiedetoimittaja, ja jäädessään eläkkeelle 1845 hän antoi tehtävän Foucaultille.

Heilurin lisäksi Foucault keksi gyroskoopin, joka oli toinen tapa havainnollistaa maapallon pyörimisliikettä.

Focault löysi pyörrevirran, jota kutsutaan joskus Foucaultin virraksi.

Foucault on myös kehittänyt testin, jota tähtitieteen harrastajat käyttävät kaukoputken peilin testaukseen.

Foucault'n kraatteri Kuussa on nimetty hänen mukaansa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Jean Bernard Léon Foucault MacTutor. Viitattu 4.12.2014.
2. ↑  Lindell, Ismo: *Sähkön pitkä historia*, s. 231. "Foucault'n menetelmä". Otatieto, 2009. ISBN 978-951-672-358-0.
3. ↑  History of Eddy Current Testing Olympus. Viitattu 6.12.2014.
4. ↑  4.5.2. Foucault test Telescope Optics. Viitattu 6.12.2014.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Japani
* Tšekki
* Kreikka
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* zbMATH

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Scientific illustrators
* Musée d'Orsay
* Photographers' Identities
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Maytansiini** (C34H46N3ClO10) on heterosyklinen ansamysiineihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdisteen biologinen aktiivisuus on herättänyt kiinnostusta ja yhdistettä on tutkittu syöpälääkkeenä. Maytansiinin johdannaisia kutsutaan maytansinoideiksi.

Esiintyminen ja ominaisuudet
----------------------------

Maytansiini eristettiin ensimmäisen kerran kelasteihin kuuluvasta kasvista *Maytenus ovatus*. Tämän jälkeen sitä on eristetty myös eräistä muista kelastien suvun kasveista ja suvun *Putterlickia* kasveista. Yhdistettä esiintyy näissä kasveissa muun muassa kuoressa. Maytansiini on optisesti aktiivinen yhdiste ja sen kiertokyky kloroformiliuoksessa on -145

Maytansiini sitoutuu soluissa tubuliiniin ja estää tubuliinin polymeroitumisen mikrotubuluksiksi ja siten estää solujen jakautumisen. Tämän vuoksi yhdistettä on tutkittu syöpälääkkeinä. Maytansiini voi myös reagoida DNA:n emästen kanssa. Maytansiini oli eläinkokeiden perusteella lupaava eräiden leukemiatyyppien hoidossa. Sen kliiniset kokeet lopetettiin kuitenkin vaiheeseen kaksi riittämättömän tehon ja haittavaikutusten, esimerkiksi neurotoksisuuden, vuoksi. Eräitä maytansiinin johdannaisia käytetään kuitenkin leukemian hoidossa.

Maytansiinia eristetään kelastien sukuun kuuluvien lajien kuoresta. Aineen synteesiin on kehitetty myös asymmetrinen menetelmä.

Lähteet
-------

1. ↑  Maytansine – Substance summary *PubChem*. NCBI. Viitattu 13.8.2018. (englanniksi)
2. 1 2  Susan Budavari (päätoim.): *Merck Index*, s. 981. 12th Edition. Merck & Co. 1996. ISBN 0911910-12-3. (englanniksi)
3. 1 2  Frederick J. Antosz: *Ansamacrolides, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 13.8.2018
4. 1 2  Atta-ur- Rahman: *Studies in Natural Products Chemistry*, s. 719-729. Elsevier, 2000. ISBN 9780444506061. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 13.8.2018). (englanniksi)
5. 1 2 3  Corrado Tringali: *Bioactive Compounds from Natural Sources*, s. 228-235. CRC Press, 2003. ISBN 9780203212318. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 13.8.2018). (englanniksi)
6. ↑  Paul V. Woolley: *Cancer Management in Man*, s. 156. CRC Press, 1989. ISBN 978-0-89838-999-9. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 13.8.2018). (englanniksi)
7. ↑  Felix Kratz, Peter Senter, Henning Steinhagen: *Drug Delivery in Oncology*, s. 375. John Wiley & Sons, 2011. ISBN 978-3-527-32823-9. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 13.8.2018). (englanniksi)