recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Leo Brouwer.
**Leo Brouwer** (s. 1. maaliskuuta 1939 Havanna, Kuuba) on kuubalainen kitaristi, säveltäjä ja kapellimestari, joka opiskeli 1950- ja 1960-lukujen vaihteessa musiikkia Yhdysvalloissa Hartt School of Musicissä Connecticutin Hartfordissa ja Juilliard Schoolissa New Yorkissa.

Brouwerin varhaiset sävellykset sisältävät vaikutteita kuubalaisesta kansanmusiikkista, mutta 1960- ja 1970-lukujen aikana hän kiinnostui modernistisien säveltäjien kuten Luigi Nonon musiikista ja hän käytti musiikissaan muun muassa epädeterministisyyttä. Viime vuosina Brouwerin musiikissa on jälleen ilmennyt modaalisia ja tonaalisia piirteitä. Hän sävellystuotantonsa koostuu suuresta joukosta musiikkia soolokitaralle, useita kitarakonserttoja ja musiikkia yli neljäänkymmeneen elokuvaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Brouwer, Leo (Arkistoitu – Internet Archive), Baker’s Biographical Dictionary of Musicians, The Gale Group 2001. Vaatii HighBeam-tilauksen. Viitattu 8.12.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Leo Brouwer MusicWebissä
* Leo Brouwer Elonetissä.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Japani
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* BRAHMS
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Verhnjaja Saldan vaakuna.
**Verhnjaja Salda** (ven. Ве́рхняя Салда) on kaupunki Sverdlovskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Saldajoen rannalla 195 kilometriä Jekaterinburgista pohjoiseen. Kaupunki on Verhnjaja Saldan piirin keskus. Sen kautta kulkee Nižni Tagilin ja Alapajevskin välinen rautatie. Kaupungissa on vuoden 2007 tietojen mukaan 49 000 asukasta.

Kaupungin kulttuuritalo.
Kaupunki on saanut alkunsa vuonna 1778 perustetun rautatehtaan asuintaajamasta. Vuonna 1931 sinne rakennettiin suuri metallirakennetehdas. Verhnjaja Saldasta tuli kaupunki vuonna 1938. Nykyään siellä on metalliteollisuutta, josta merkittävin on maailman suurimman titaanivalmistaja VSMPO-AVISMA (pääkonttori kaupungissa).

Lähteet
-------

* *Goroda Rossii: entsiklopedija*, s. 68. Moskva: Bolšaja Rossijskaja Entsiklopedija, 1994. ISBN 5-85270-026-6.

Aiheesta muualla
----------------

* Verhnjaja Saldan kaupungin sivusto (venäjäksi)

Sverdlovskin alueen vaakuna**Sverdlovskin alueen kaupungit**
Sverdlovskin alueSverdlovskin alue
**Hallinnollinen keskus: Jekaterinburg**  

Alapajevsk | Aramil | Artjomovski | Asbest | Berjozovski | Bogdanovitš | Degtjarsk | Irbit | Ivdel | Kamensk-Uralski | Kamyšlov | Karpinsk | Katškanar | Kirovgrad | Krasnoturinsk | Krasnouralsk | Krasnoufimsk | Kušva | Lesnoi | Mihailovsk | Nevjansk | Nižnije Sergi | Nižni Tagil | Nižnjaja Salda | Nižnjaja Tura | Novaja Ljalja | Novouralsk | Pervouralsk | Polevskoi | Revda | Rež | Severouralsk | Serov | Sredneuralsk | Suhoi Log | Sysert | Tavda | Talitsa | Turinsk | Verhni Tagil | Verhnjaja Pyšma | Verhnjaja Salda | Verhnjaja Tura | Verhoturje | Veltšansk | Zaretšnyi
*Altostratus translucidus* eli läpinäkyvä verhopilvi. Aurinko kuultaa pilven läpi.
Untuvapilveä ja aaltomaista verhopilveä (*Altostratus undulatus*)
**Verhopilvi** (*Altostratus, As*) on 2–5 kilometrin korkeudessa esiintyvä keskipilvi. Se muodostaa lähes piirteettömän pilvilautan, joka peittää usein koko taivaan. Kostealla ilmalla verhopilvestä tulee paksu ja harmaa, ja se peittää Auringon. Kuivalla ilmalla verhopilvi jää ohueksi ja läpikuultavaksi, jolloin Aurinko näkyy sen läpi ja Kuun ympärille voi syntyä punertava pilvikehä.

Verhopilvi koostuu yleensä pilvipisaroista, mutta joskus lisäksi jääkiteistä. Siinä saattaa olla aaltomaisia kuvioita. Verhopilvi muodostuu kosteasta ja nousevasta ilmasta tai ylempää laskeutuneesta harsopilvestä, joka on muuttunut paksummaksi. Se ennustaa lämmintä rintamaa ja pitkään kestävää sadetta, kesällä myös ukkosta.

Verhopilvipeite voi olla tuhansien neliökilometrien laajuinen. Kun verhopilvi on tarpeeksi paksu, se muuttuu laajaksi sadepilveksi ja siitä sataa vettä tai lunta. Silloin kun verhopilvi sataa maahan asti, sade on vähäistä. Verhopilvi voi aiheuttaa jään kerääntymisen sen läpi lentävään koneeseen.

Jaottelu
--------

* Muunnokset:
	+ *Altostratus translucidus* – läpikuultava, aurinko tai kuu kuultaa läpi
	+ *Altostratus opacus* – läpikuultamaton , aurinko tai kuu ei näy läpi
	+ *Altostratus undulatus* – aaltomainen
	+ *Altostratus duplicatus* – kaksi tai useampia kerroksia
* Lisäpiirteet:
	+ *Altostratus mamma* – utarepilvi
	+ *Altostratus virga* – sadejuovia, jotka eivät ulotu maahan
	+ *Altostratus pannus* – repalemaisia osia, huonon sään repalepilvi
	+ *Altostratus praecipitatio* – sataa maahan asti

Lähteet
-------

* William J. Burroughs, Bob Crowder, Ted Robertson, Eleanor Vallier-Talbot, Richard Whitaker: *Sää, Ihmeellinen luonto*. Jyväskylä Helsinki: Gummerus, 1998. ISBN 951-20-5236-9.
* Vartiainen, Juha: *Suuri pilvikirja*. Helsinki: Readme.fi, 2013. ISBN 978-952-220-669-5.

### Viitteet

1. 1 2  Vartiainen 2013, s. 96.
2. ↑  Burroughs et al. 1998, s. 204.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **verhopilvet**.
* NASA Virtual Skies – Weather Tutorial: Altostratus Clouds (Arkistoitu – Internet Archive)
**Verhneketjen piiri** (ven. Верхнеке́тский райо́н, *Verhneketski raion*) on paikallinen itsehallintoalue Tomskin alueen koillisosassa Venäjällä. Vuonna 1939 perustetun piirin pinta-ala on 43 300 neliökilometriä ja asukkaita on 18 200 henkeä (vuonna 2009).

Piiri käsittää Ketjoen yläjuoksun sivujokineen. Pinta-alasta 57,7 % on metsää ja 39,2 % suota. Suuret turvevarannot ovat toistaiseksi kokonaan hyödyntämättä ja öljyvaroja vasta tutkitaan.

Hallinnollinen keskus on Belyi Jarin kaupunkimainen taajama. Sen lisäksi piiriin kuuluu 8 maalaiskuntaa: Jagodnoje, Kaitaga, Kljukvinka, Makzyrskoje (keskuspaikka Lisitsa), Orlovskoje (keskuspaikka Tsentralnyi), Palotška, Saiga ja Stepanovka.

Belyi Jarista on rautatieyhteys Tomskiin. Matkaa piirikeskuksesta alueen pääkaupunkiin on 295 kilometriä.

Alueen kantaväestöä ovat selkupit ja evenkit. Ketjoen kautta on kulkenut vanha Euroopan ja Aasian välinen kauppareitti. Vuoden 1597 tienoilla venäläiset rakensivat Ketin linnakkeen, ja myöhemmin seudulle alkoi muuttaa vanhauskoisia. Perinteisiä elinkeinoja olivat metsästys ja kalastus. 1800-luvun lopussa Ob yhdistettiin Jeniseihin Ketjoen kautta kulkeneella kanavalla, jonka käytöstä luovuttiin 1900-luvun alussa. Alueen metsävaroja alettiin hyödyntää vuonna 1927. Vuonna 1971 valmistui Belyi Jarin ja Asinon metsäteollisuuskeskuksen välinen rautatie.

Seudun talous perustuu metsänhankintaan ja sahateollisuuteen.

Aiheesta muualla
----------------

* Verhneketjen piirin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
**Rakvere Lihakombinaat AS** on virolainen lihateollisuusyhtiö, liikevaihdoltaan Baltian suurin, toimii Virossa, Latviassa ja Liettussa.

Yhtiön keskus on Rakveren kaupunkiin vuonna 1990 valmistunut lihanjalostustehdas. Se on Baltian suurin ja suunniteltu alun perin tuottamaan elintarvikkeita Viron markkinoille ja Leningradin talousalueelle. Tehdas on suomalaisen Tuottajain Lihakeskuskunnan suunnittelema ja suomalaisten rakentajien rakentama. Viron uudelleenitsenäistymisen seurauksena Rakvere Lihakombinaat yksityistettiin 1995. Yhtiö laajensi toimintaansa sittemmin Latviaan 1997 ostettuaan sikäläisen A/s Rigas Miesnieksin.

Elokuussa 1998 Rakvere Lihakombinaat siirtyi suomalaiseen omistukseen, kun pörssiyhtiö HKScan Oyj osti siitä osake-enemmistön.

Historiaa
---------

Rakvere Lihakombinaat laskee toimintansa alkaneen 1890, jolloin Rakveressä avattiin kaupungin ensimmäinen teurastamo. Vuonna 1944 kaupunginteurastamoon liitettiin paikalliset Baumannin ja Schenkelin lihanjalostustehtaat ja näistä yhdessä muodostettiin neuvostotalouden mukainen kombinaatti. Vuonna 1963 Rakveren kombinaattiin liitettiin sen naapurit Kohtla-Järven ja Narvan lihakombinaatit. Tällöin siitä tuli Viron suurin liha-alan yritys.

Lähteet
-------

* Rakvere Lihakombinaat AS
* HKScan Oyj (Arkistoitu – Internet Archive)
Muni vuonna 1936.
**Paul Muni** (oik. **Meshilem Meier Weisenfreund**; 22. syyskuuta 1895 Lviv, Itävalta-Unkari – 25. elokuuta 1967 Montecito, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen Oscar-palkittu näyttelijä.

Hän voitti parhaan miespääosan Oscarin elokuvasta *Tri Louis Pasteur* (The Story of Louis Pasteur, 1936). Hän on saanut myös urastaan tähden Hollywood Walk of Famelle.

Elämä
-----

### Varhaiset vaiheet

Muni syntyi juutalaisperheeseen Lvivin kaupungissa silloisessa Itävalta-Unkarissa nykyisen Ukrainan alueella. Hänen perheensä muutti Yhdysvaltoihin Paulin ollessa vasta lapsi vuonna 1902. 

### Ura

Paul Muni esiintyi usein kapinallisen ja sopeutumattoman rooleissa.
Paul Muni aloitti näyttelijäuransa jiddish-teatterissa. Hänen ensimmäinen Broadway-roolinsa oli vuonna 1926 näytelmässä *We Americans*. Muni herätti myös Hollywoodin huomion, ja hänen elokuvadebyyttinsä oli vuonna 1929. Hänen uransa tunnetuimpia elokuvia ovat muun muassa *Olen vainottu kahlekarkuri* (I Am a Fugitive from a Chain Gang, 1932), *Arpinaama* (Scarface, 1932), *Tri Louis Pasteur* (The Story of Louis Pasteur, 1936), *Hyvä maa* (The Good Earth, 1937), *Emile Zolan elämä* (The Life of Emile Zola, 1937) ja *Elämän liekki* (The Last Angry Man, 1959). 

Muni voitti parhaan miespääosan Oscarin elokuvasta *Tri Louis Pasteur* (*The Story of Louis Pasteur*), jonka lisäksi hänellä oli myös Oscar-ehdokkuuksia. Hänelle myönnettiin Tony-palkinto roolistaan näytelmässä *Inherit the Wind*. Hänellä on myös Hollywood Walk of Fame -tähti.

Yksityiselämässä
----------------

Muni oli naimisissa Bella Finkelin kanssa vuodesta 1921 lähtien aina kuolemaansa saakka. Parilla ei ollut lapsia. Paul Muni kuoli sydänsairauteen 71-vuotiaana.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Paul Muni | American actor *Encyclopedia Britannica*. Viitattu 9.1.2021. (englanniksi)
2. ↑  Paul Muni's Widow Dies (Published 1971) *The New York Times*.  4.10.1971. Viitattu 9.1.2021. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Paul Muni**.
* Paul Muni Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* Paul Muni NNDB:ssä

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
	+ 2
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Australia
* Korea
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* RISM
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Viihdemusiikki** tarkoittaa laajaa ja vaikeasti rajattavaa kevyen musiikin aluetta, joka on yksi populaarimusiikin varhaisimmista muodoista. 
Viihdemusiikin yhtenä lajina voidaan pitää iskelmää.

Viihdemusiikkia tyypillisimmillään on suuren viihdeorkesterin soittama usein instrumentaalinen musiikki. Se nousi suosioon 1900-luvun puolivälissä. Musiikkilajia on käytetty "hissimusiikkina". 

Tunnetuin*kenen mukaan?* viihdeorkesteri oli Mantovanin perustama ja johtama.*selvennä* Vuonna 1953 perustettu Radion viihdeorkesteri oli aikansa merkittävin suomalainen orkesteri. Vantaan viihdeorkesteri ja Riku Niemi Orchestra ovat nykyisin toimivia ammattimaisia isoja viihdeorkestereita.

Viihdeorkestereita/orkesterinjohtajia
-------------------------------------

Orkesterit on nimetty yleensä orkesterinjohtajan/kapellimestarin mukaan. 


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 
* Herb Alpert
* Burt Bacharach
* Ray Conniff
* Roberto Delgado
* Alfred Hause
* Antônio Carlos Jobim
* Quincy Jones

 | 
* Bradley Joseph
* Bert Kaempfert
* James Last
* Guy Lombardo
* Malando
* Henry Mancini
* Mantovani

 | 
* Hugo Montenegro
* Werner Müller
* Paul Mauriat
* Edmundo Ros
* Béla Sanders
* Lawrence Welk

 |

Viihdemuusikoita
----------------

* Richard Clayderman
* Francis Goya
* Liberace

Lähteet
-------

1. 1 2  Pohjalaiset musiikintekijät – Viihdemusiikki www.porstuakirjastot.fi / Otavan musiikkitieto-kirja

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Viihdemusiikki** Wikimedia Commonsissa
**Terceirandoggi** (*cão de fila da Terceira*) on portugalilainen koirarotu, joka tunnetaan myös nimellä **rabo torto** - vapaasti käännettynä "korkkiruuvihäntä" (*rabo* = häntä, *torto* = kiertynyt, mutkainen). FCI ei ole tunnustanut sitä ja Portugalissa sen elvytys on paraikaa käynnissä.

Ulkomuoto
---------

Terceirandoggin on kuvailtu muistuttavan bullmastiffia, joskin olevan tätä lyhytraajaisempi. Se on keskikokoinen, *fila*-tyyppinen molossikoira, joka muistuttaa sukulaistaan são miguelinfilaa. Pää on leveä ja raskas. Korvat perinteisesti typistetään alkuperämaassa. Rodun tunnusomaisimpiin piirteisiin lukeutuu synnynnäisesti lyhyt, korkkiruuvimaisesti kiertyvä häntä. Karvapeite on lyhyt ja sileä; väriltään Eva-Maria Krämerin mukaan joko fawn tai keltainen, ja siinä tulee olla vaalea maski - Desmon Morriksen mukaan vastaavasti fawn, keltainen, oranssi tai valkoinen keltaisin tai punaruskein merkein. Keskimääräinen säkäkorkeus on noin 55 cm tai noin 58 cm ja paino 54 kg.

Luonne ja käyttäytyminen
------------------------

Rotua käytetään talojen vahtikoirana.

Alkuperä
--------

Kaksi terceirandoggia vuoden 1937 Lissabonin näyttelyssä.
Rotu on kotoisin Azoreilla sijaitsevalta Terceiran saarelta, ja polveutunee alentejonkoirasta. Se on mitä todennäköisimmin sukua myös naapurisaaren são miguelinfilalle. 1900-luvun puolivälissä hallitus oli mukana rahoittamassa sen jalostusohjelmaa, joka sittemmin epäonnistui. Vuonna 1970 sen katsottiin käytännössä kuolleen sukupuuttoon, mutta jäljellä oli kuitenkin joitain yksilöitä, joiden avulla saatiin käynnistettyä nykyinen elvytystyö.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Krämer, E.-M. (2009). *Der grosse Kosmos Hundeführer*, s. 229. Kosmos: Stuttgart.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Morris, Desmond. *Dogs - The Ultimate Dictionary of Over 1000 Dog Breeds*, s. 608. Trafalgar Square, 2008: North Pomfret, Vermont.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Portugalilaiset koirarodut |
| --- |
|  |
| FCI | 
* Alentejonkoira
* Castro laboreironkoira
* Estrelanvuoristokoira
* Portugalinpodengo
* Portugalinseisoja
* Portugalinvesikoira
* São miguelinfila
* Serra de airesinpaimenkoira
* Transmontanonmastiffi

 |
|  |
| Muut CPC:n hyväksymät | 
* Algarvenkoira
* Azorienpaimenkoira

 |
|  |
| Harvinaiset | 
* Azorienpodengo
* Madeiranajokoira
* Terceirandoggi

 |
|  |
| Sukupuuttoon kuolleet | 
* Podengo barbaça
* Podengo galguenho

 |

 |
**Alexander Hall and Company** oli brittiläinen telakkayhtiö, joka sijaitsi Skotlannissa Aberdeenissä.

Historia
--------

Alexander Hall perusti yhtiön vuonna 1790 ottamalla hallintaansa Cochar and Gibbonin liiketoiminnan. Yhtiön ensimmäinen Aberdeen tai klipperikeulalla varustettu alus oli puinen purjealus vuonna 1839 valmistunut kuunari *The Scottish Maid*. Uusi keulan muoto paransi nopeutta ja purjehdusominaisuuksia.

Alexander Hall kuoli vuonna 1849 jättäen yrityksen kahdelle pojalleen Jamesille ja Williamille. Veljekset valmistivat useita kuuluisia klippereita tee- ja opiumikuljetuksiin kuten *Torrington* ja *Stornowayn*. William vastasi alusten suunnittelusta ja James liiketoiminnasta. He olivat myös kiinnostuneita työntekijöidensä hyvinvoinnista ja sairaskassa aloitti toimintansa 1846.

Toisen maailmansodan päätyttyä telakka ei investoinut uudistuksiin ja Hall, Russell and Company valtasi yrityksen vuonna 1957.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  aberdeenships.com - Alexander Hall and Company
Alexander Gordon Laing
**Alexander Gordon Laing** (27. joulukuuta 1793 Edinburgh, Ison-Britannian kuningaskunta – 26. syyskuuta 1826) oli skotlantilainen tutkimusmatkailija ja ensimmäinen eurooppalainen Timbuktussa.

Elämäkerta
----------

Laing aloitti uransa armeijassa Barbadoksella. Hänet siirrettiin vuonna 1822 kapteenina Afrikkaan. Hän teki matkoja mandinkojen pariin sekä Falabaan Solimanavaltioon. Diplomaattisten matkojen ohella Laing yritti löytää Nigerin alkulähteitä, mutta paikalliset pysäyttivät hänet. Vuosina 1823–1824 Laing osallistui Ašantin sotaan. Charles MacCarthyn kuoltua taistelussa Laing lähetettiin Englantiin kertomaan kuvernöörin kuolemasta.

Englannissa siirtomaista vastannut ministeri Henry Bathurst lähetti Laingin takaisin Afrikkaan tutkimaan tarkemmin Niger-joen hydrologiaa. Bathurst neuvoi Laingia lähtemään matkaan Tripolista ja kulkemaan Timbuktun kautta. Laing lähti Englannista helmikuussa 1825 ja Tripolista Saharaa ylittämään saman vuoden heinäkuussa. Hän saavutti matkakumppaninsa šeikin kanssa Ghadamésin lokakuussa, ja joulukuussa hän pääsi tuatien alueelle, jossa tuaregit ottivat hänet hyvin vastaan.

Laing jatkoi matkaa 10. tammikuuta 1826 ja suuntasi kohti Timbuktua. Toukokuun ja heinäkuun välisenä aikana Laing kärsi kuumesairaudesta ja tuaregien hyökkäyksistä. Hän oli myös haavoittunut taisteluissa. Laing pääsi kuitenkin Timbuktuun 18. elokuuta. 21.syyskuuta kirjoittamassaan kirjeessä hän kertoi pelkäävänsä paikallisen fulbehallitsija Bellon vihamielisyyttä ja lähtevänsä kaupungista kolmen päivän päästä. Paikallisten mukaan Laing oli lähtenyt suunnitelmiensa mukaan kaupungista, mutta murhattu yöllä 26. syyskuuta.

Ranskalaiset asettivat vuonna 1903 muistolaatan Laingin vierailusta taloon, jossa hän oli oleskellut 38 päivän ajan.

Aiheesta muualla
----------------

* Dan Ackman, Guts Without Glory, 2006 (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Alexander Gordon Laing
**BWT Magic** on vuosina 1999–2003 kilpaillut suomalainen lämminverinen ravihevonen. Sitä pidetään yhtenä kaikkien aikojen lahjakkaimmista Suomessa syntyneistä lämminverisistä. BWT Magic herätti kilpaillessaan suurta huomiota ja sai aikaan innostuksen, jollaista Suomessa ei ollut nähty sitten Charme Asserdalin päivien 1970- ja 1980-lukujen vaihteessa. Viisivuotiskauden keväällä saadun jalkavamman vuoksi hevosen kilpailu-ura huipputasolla kesti kuitenkin vain pari vuotta, eikä se ehtinyt kilpailemaan esimerkiksi Keski-Euroopassa kertaakaan.

BWT Magicin kasvattaja on Suomen suurimpiin hevoskasvattamoihin kuuluva Blue White Trotters. Se kilpaili koko uransa Kalajoelta käsin Matti Salmen omistuksessa ja valmennuksessa. Kolmea ensimmäistä kilpailua lukuun ottamatta ohjastajana toimi Ahti Antti-Roiko.

BWT Magic aloitti uransa keväällä 1999. Se juoksi kolmivuotiskaudellaan kaikkiaan 16 starttia, voittaen 12 kertaa ja sijoittuen kolmasti toiseksi. Kauden merkittävin suurkilpailuvoitto oli kolmivuotiaiden Euroopan mestaruus Teivossa. Tärkein ikäluokkakilpailu Kriterium sen sijaan päättyi suursuosikkina kakkossijaan Tuomas Korvenojan Inspiration Riden jälkeen.

Nelivuotiaana BWT Magicin 18 starttia tuottivat 17 voittoa. Kauden ainoa tappio tuli syyskuussa Tukholmassa, jossa hevonen sijoittui toiseksi. Ori kilpaili koko kauden menestyksekkäästi vanhempia hevosia vastaan voittaen muun muassa Kymi Grand Prix´n ja St. Michelin. Nelivuotiaiden suurimmassa ikäluokkakilpailussa Derbyssä nähtiin jälleen BWT Magicin ja Inspiration Riden välinen taistelu, joka päättyi tällä kertaa BWT Magicin voittoon. Kauden päätteeksi hevonen kävi vielä kilpailemassa Tukholmassa ja tuloksena oli yli 500 000 kruunun arvoinen Solvalla Grand Prix´n voitto.

Keväällä 2001 BWT Magic jatkoi suurkilpailuvoittojensa sarjaa voittamalla Seinäjoki-ajon, Finlandia-ajon sekä Killerin Eliitin. Toukokuun lopussa ori kutsuttiin Tukholman Elitloppetiin, joka on yksi maailman arvostetuimmista ja suurimmista ravikilpailuista. Karsintalähdössä BWT Magic sijoittui toiseksi italialaisen Varennen jälkeen ennätyksekseen jääneellä tuloksella 10,9a. Finaalissa ori laukkasi loppusuoralla loukaten samalla pahasti jalkansa. Vuohisluun halkeamisen johdosta hevonen palasi radoille vasta seuraavan vuoden helmikuussa, mutta ei enää onnistunut nousemaan takaisin huipulle. Viimeisen kilpailunsa BWT Magic juoksi Oulun Äimärautiolla lokakuussa 2003.

Nykyään hevonen vaikuttaa siitosorina ja sillä on yli 60 jälkeläistä.

Lähteet
-------

* Blue White Trotters/Historia (Arkistoitu – Internet Archive)
* Suomen Hippos/Tähtien Talli (Arkistoitu – Internet Archive)
* Sukuposti.net

### Viitteet

1. ↑  Superori BWT Magic MTV3. Viitattu 8.8.2012.
2. 1 2  BWT Magic valjastetaan raviurheilun keulakuvaksi  31. toukokuuta 2001. Kauppalehti.  Arkistoitu 29.11.2014. Viitattu 8.8.2012.
3. ↑  BWT Magic ravasi 350000 mk Solvallassa  16. marraskuuta 2000. Ilta-Sanomat. Viitattu 8.8.2012. [vanhentunut linkki]
**Chris Björin** on ruotsalainen pokeriammattilainen. 

Björin on menestynyt World Series of Poker -turnauksissa 1990-luvun alkupuolelta lähtien. Toukokuussa 1991 hän oli toinen WSOP:n $ 1,500 Omaha Pot Limit -turnauksessa. Sen jälkeen hän on voittanut kaksi WSOP-ranneketta. Pääturnauksessa hän on parhaimmillaan ollut yhdeksäs vuonna 1997. 

Joulukuussa 2006 Björin voitti Fifth Annual Five Diamond World Poker Classicissa käydyn $ 2,500 Seniors No Limit Hold'em -kisan. Hän ansaitsi ykköstilastaan 152 445 dollaria.

Vuoden 2007 WSOP:ssa Björin pääsi finaalipöytään kolmessa turnauksessa saavuttaen sijat kolme, neljä ja kuusi. Paras sijoitus tuli 2 500 dollarin H.O.R.S.E.:sta.

Marraskuussa 2007 Björinin pokeriuran turnauspalkkiot ylittivät 3,3 miljoonaa dollaria. Hän on kaikkien aikojen eniten liveturnauksista rahaa voittanut ruotsalainen.

WSOP-rannekkeet
---------------

| Vuosi | Turnaus | Voittosumma (USD) |
| --- | --- | --- |
| 1997 | $1,500 Pot Limit Omaha | 169 200 |
| 2000 | $3,000 No Limit Hold'em | 334 110 |

Lähteet
-------

1. ↑ . Tieto on haettu Wikidatasta.
2. ↑  Chris Bjorin WSOP player profile World Series of Poker. Viitattu 7. marraskuuta 2007.
3. ↑  Chris Bjorin stats The Hendon Mob. Viitattu 7. marraskuuta 2007.
4. ↑  Sweden All Time Money List Top 100 The Hendon Mob. Viitattu 7. marraskuuta 2007.

Aiheesta muualla
----------------

* PokerPages.com:n profiili (Arkistoitu – Internet Archive)
* Poker Player Profiles -profiili
Dominikus Böhm
**Dominikus Böhm** (23. lokakuuta 1880 Jettingen – 6. elokuuta 1955 Köln) oli saksalainen arkkitehti, jota pidetään yhtenä Saksan 1900-luvun merkittävimmistä kirkkoarkkitehdeista. Böhm uudisti kirkkojen arkkitehtuuria abstrakteilla, tilan tuntua ja materiaalin aineettomuutta korostavilla suunnitelmillaan. Hänen tunnetuimpia töitään ovat Frielingsdorfin kirkko (1927), St. Josefin kirkko (1931) sekä Kölnissä sijaitsevat St. Engelbertin kirkko (1932) ja St. Maria Königin kirkko.

Böhmin varhaiset työt muistuttivat historiallisia tyylisuuntia, mutta 1920-luvulta lähtien hänen suunnitelmiinsa ilmaantui aluksi ekspressionistisia vaikutteita ja sittemmin abstraktia gotiikkaa. Böhm halusi tuoda seurakunnan lähemmäs alttaria, ja käytti sen vuoksi joissakin suunnitelmissaan soikeaa pohjakaavaa. Vuodesta 1928 eteenpäin hänen rakennuksensa muuttuivat modernistisemmiksi. Natsien noustua valtaan Böhmistä tuli epäsuosittu.

Pritzker-palkittu arkkitehti Gottfried Böhm oli Dominikus Böhmin poika. Toisen maailmansodan jälkeen Dominikus ja Gottfried Böhm entisöivät yhdessä useita sota-aikana vaurioituneita kirkkoja.

Lähteet
-------

* Curl, James Stevens: Dictionary of architecture. Oxford University Press 1999. ISBN 0-19-210006-8
* Jokinen, Teppo ja Honkala, Liisa: Arkkitehtuurin sanakirja. WSOY 2000. ISBN 951-0-24579-8

### Viitteet

1. 1 2  Jokinen ja Honkala 2000, s. 47
2. 1 2  Curl 1999, s. 82


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Musée d'Orsay
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Structurae

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Elmar Oliveira** (s. 28. kesäkuuta 1950 Naugatuck, Connecticut) on yhdysvaltalainen viulisti. Hän on ensimmäinen Tšaikovski-viulukilpailun voittanut yhdysvaltalainen (1978). Hän tulkitsi sen finaalissa Henri Vieuxtempsin viidennen konserton ja sai ensipalkinnon. Oliveira on myös ensimmäinen Avery Fisher -palkinnon saanut viulisti. Hänen muihin voittoihinsa kuuluu varhainen Naumburg-kilpailun voitto.

Oliveira opiskeli Ariana Bronnen ja Raphael Bronsteinin johdolla New Yorkissa. Hän on tulkinnut standardiohjelmiston ohella vähemmän tunnettuja konserttoja muiden muassa Erich Wolfgang Korngoldilta, William Waltonilta ja Aleksandr Glazunovilta. Hän on myös kantaesittänyt useita teoksia esimerkiksi Andrzej Panufnikilta, Charles Wuoriselta, Ezra Ladermanilta, Joan Towerilta ja Morton Gouldilta. Hän sai vuonna 1986 Grammy-ehdokkuuden Samuel Barberin viulukonserton levytyksestä. Vuonna 2009 hän sai Grammy-ehdokkuuden levytyksellään Ernest Blochin ja Benjamin Leesin konsertoista. Hänen merkittävien levytystensä joukossa on myös Einojuhani Rautavaaran viulukonserton levytys Ondinelle vuodelta 1997.

Oliveira perusti vuonna 2016 mukaansa nimetyn viulukilpailun, joka järjestetään kolmen vuoden välein vuodesta 2017 lähtien.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Elmar Oliveira AllMusic
2. 1 2  Elmar Oliveira Naxos
3. ↑  Elmar Oliveira International Violin Competition 2020 announces Quarter Finalists The Strad

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset sivut (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Kroatia

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Grammy Awards
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**elm** (sanoista *Electronic Mail*) on sähköpostin asiakasohjelma, jota voidaan käyttää tekstikäyttöliittymällä päätteellä.

Ohjelma oli ensimmäisiä moderneja näyttöorientoituneita sähköpostiohjelmia Unixille.
elm on tarkoitettu korvaamaan aiemmat mail- ja mailx-ohjelmat. Ohjelmat kuten mail olivat riviorientoituneita. mail-komento esiintyi AT&T:n Unixin versiossa 1 ja Berkeley Mail (POSIX-yhteensopiva mailx) ilmestyi vuonna 1978.

Dave Taylor on kertonut aloittaneensa ohjelman kehityksen työskennellessään Hewlett-Packardille. Myöhemmin ohjelman ylläpitäjäksi tuli Bill Pemberton.

Ohjelma on vaikuttanut myöhempien sähköpostiohjelmien kehitykseen.
Pine kehitettiin elmin pohjalta ja sen nimen sanottiin tulevan sanoista *Pine Is No-longer Elm*.
mutt on kehitetty elmin seuraajaksi.
elmin kehitystä on jatkanut Kari E. Hurtta Elm ME+ (Millennium Edition) -versiolla.

Lähteet
-------

1. ↑ . Tieto on haettu Wikidatasta.
2. 1 2  ELM - Electronic Mail for UNIX *instinct.org*. Viitattu 29.11.2020. (englanniksi)
3. ↑  Using Elm for E-mail *cs.bu.edu*.  Arkistoitu 20.10.2012. Viitattu 29.11.2020. (englanniksi)
4. 1 2 3  2. Mail User Agents *tldp.org*. Viitattu 29.11.2020. (englanniksi)
5. 1 2  ELM(1L) *skrenta.com*. Viitattu 29.11.2020. (englanniksi)
6. ↑  mailx(1) *linux.die.net*. Viitattu 29.11.2020. (englanniksi)
7. ↑  Dave Taylor's Biographical Information *intuitive.com*.  Arkistoitu 17.4.2013. Viitattu 29.11.2020. (englanniksi)
8. ↑  Elm ME+ - an interactive mail system, Millennium Edition *elmme-mailer.org*.
**Anne Johanna Halkivaha** (s. 9. helmikuuta 1986 Oripää) on suomalainen kävelijä. Hän edustaa Turun Weikkoja ja häntä valmentaa Reima Salonen. Aikaisemmin hän on edustanut Oripään Vesaa ja valmentajana oli hänen isänsä Erkki Halkivaha.

Halkivaha saavutti alle 23-vuotiaiden Pohjoismaiden-mestaruuskilpailuissa pronssia 10 000 metrin kävelyssä 2006 sekä hopeaa 10 kilometrin kävelyssä 2007 ja 2008. Aikuisten PM-kilpailuissa hän sai hopeaa 10 000 metrin kävelyssä 2009 ja 2010. Lontoon vuoden 2012 olympialaisten 20 kilometrin kävelyssä hänen sijoituksensa oli 54:s. Huhtikuussa 2013 Halkivaha voitti 20 kilometrin kävelyssä avoimen Saksan mestaruuden. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui 47:nneksi.

Halkivaha voitti 10 kilometrin kävelyn Suomen-mestaruuden Kajaanissa 2010 ja Vaasassa 2013. SM-hopeaa hän sai samalla matkalla 2009, 2011, 2012 ja 2014 sekä pronssia 2006. 20 kilometrin kävelyn Suomen-mestaruuden hän voitti 2009, 2010, 2011, 2013 ja 2014 sekä 3 × 3 000 metrin kävelyviestin SM-kultaa 2008, 2009 ja 2010. Sisäratojen Suomen-mestaruuden hän voitti 3 000 metrin kävelyssä 2011, 2012, 2013 ja 2014. Lisäksi hän on sijoittunut kolmanneksi 2008, 2009 ja 2010.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

### Ulkoradat

| *Laji* | *Aika* | *Paikka* | *Päivä* |
| --- | --- | --- | --- |
| 3 000 m kävely | 13.55,06 | Lapua | 8. heinäkuuta 2009 |
| 5 000 m kävely | 22.49,96 | Tukholma | 7. syyskuuta 2013 |
| 10 000 m kävely | 49.40,11 | Tuusula | 4. syyskuuta 2010 |
| 5 km kävely | 26.34 | Raisio | 10. syyskuuta 2003 |
| 10 km kävely | 45.49 | Tuusula | 21. huhtikuuta 2013 |
| 20 km kävely | 1.35.17 | Naumburg | 28. huhtikuuta 2013 |

### Sisäradat

| *Laji* | *Aika* | *Paikka* | *Päivä* |
| --- | --- | --- | --- |
| 3 000 m kävely | 13.00,33 | Jyväskylä | 16. helmikuuta 2013 |
|

Lähteet
-------

1. 1 2  Keskitalo, Sari: Anne Halkivaha valmistautuu Moskovan MM-kisoihin.  *Auranmaan Viikkolehden Kesälehti*, 31.5.2013, s. 30.  Priimus Media Oy. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 13.8.2013. [vanhentunut linkki]
2. 1 2 3 4 5 6  Anne Halkivaha Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
3. ↑  Turun Weikkojen Halkivaha käveli voittoon Saksassa *Turun Sanomat*.  28.4.2013. Viitattu 22.3.2023.
4. ↑  Nieminen, Mikko: Anne Halkivaha voitti avoimen Saksan mestaruuden  28.4.2013. SUL. Viitattu 28.4.2013. [vanhentunut linkki]


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
Puusta rakennettu velodromi
**Velodromi** eli **pyöräilystadion** on ratapyöräilyn suorituspaikka. Se on kahdesta suorasta ja kahdesta ne toisiinsa yhdistävästä 180 asteen käännöksen tekevästä kaarteesta koostuva rata. Radoissa on kallistukset. 

Aikaisemmin velodromit sijaitsivat ulkona, mutta nykyään rakennetaan velodromit tavallisesti sisätiloihin, varsinkin jos niillä on tarkoitus käydä korkean tason kilpailuja. Velodromin rakentaminen on kallista ja niitä rakennetaan tavallisesti suurkisojen kuten olympialaisten tai Kansainyhteisön kisojen isäntäkaupunkeihin. Velodromit rakennetaan puusta tai betonista.

Radan pituus ja kaltevuus
-------------------------

Ratojen pituus vaihtelee 150 ja 500 metrin väliltä, olympialaisissa minimipituudeksi on säädetty 250 metriä. Yleisin ratojen pituus on 333,33 metriä, mutta nykyisin lähes kaikki uudet velodromit ovat 250 metrin mittaisia. Radan puolikkaan pituus pitäisi olla sellainen, että se kerrottuna jollakin tasaluvulla tuottaisi tuloksen 1 000 metriä. 250 metrin radan kaltevuus on tavallisesti noin 45°, 333 ja 1/3 kilometrin radassa noin 32°. Ennen vanhaan radat rakennettiin tavallisesti yleisurheilukenttien yhteyteen ja kallistukset olivat hyvin minimaaliset. Velodromien kehittymiseen on merkittävästi vaikuttanut saksalainen Schuermannin arkkitehtitoimisto, joka rakentaa velodromeja jo kolmannessa polvessa.

Ratamerkinnät
-------------

Ratamerkintöjä
Jokaisen radan pinnalla ovat tietyt vakiomerkinnät. Radan sisäpuolisen alueen ja itse radan välissä on sininen, noin 10 % radan leveydestä oleva väriltään sininen reunus, joka ei kuulu itse rataan. Tälle alueelle menevät ajajat "oikaisevat" ja heidät näin diskvalifoidaan. 20 senttimetriä radan sisäreunasta ulospäin on musta viiva, joka merkitsee radan pituutta. 90 senttimetriä sisälinjasta on punainen viiva. Punaisen ja mustan viivan välinen alue on paras reitti ajaa rataa ympäri, sillä tällöin sisäkautta ohittaminen ei onnistu. Maaliviiva on valkoinen viiva mustalla pohjalla ja se sijaitsee etusuoran päässä. Kummankin suoran keskellä on punaiset radan poikki menevät takaa-ajokilpailuissa käytettävät viivat. 200 metriä ennen maalia on valkoinen poikkiviiva, joka merkitsee, että maaliin on matkaa 200 metriä. Lisäksi vähintään 2,5 metrin päässä sisäreunasta kulkee sininen viiva. Pariajossa ajovuoroaan odottava pari odottaa viivan yläpuolella.

Katso myös
----------

* Helsingin Velodromi
* Turun velodromi

Aiheesta muualla
----------------

* Luettelo velodromeista
**Velskolan Pitkäjärvi** (ruots. *Vällskog Långträsk*) on pitkä ja kapea järvi Espoon pohjoisosassa.

Järven pinta-ala on 104 hehtaaria ja keskisyvyys kolme metriä. Järvi on niukkaravinteinen ja sen vesi on hyvälaatuista.

Velskolan Pitkäjärven pohjoispäässä sijaitsee seurakuntien toimintakeskus Velskolan tilalla. Järven keskivaiheen eteläpuolelta järvi haarautuu kahteen pitkulaiseen ja mutkaiseen lahteen.

Järven ympäristö on erittäin mäkistä maastoa. Itäreunalla kulkee Velskolantie Bodomista Vanhalle Porintielle.

Järven rannalla on vuonna 2008 perustettu, Natura 2000 -verkostoon kuuluva Jänisniemi-Björnträskin luonnonsuojelualue, alaltaan 17,7 hehtaaria. Alue käsittää metsää, lehmuslehtoa ja puustoista suota.

Espoossa on myös kaksi muuta Pitkäjärveä, nimittäin Pitkäjärvi ja Nuuksion Pitkäjärvi.

Lähteet
-------

1. ↑  Maanmittauslaitoksen paikannimirekisteri, MaanmittauslaitosView and modify data on Wikidata. Tieto on haettu Wikidatasta.
2. ↑  Luonnonsuojelualue perustettu Espoon Velskolan Pitkäjärvelle. Uudenmaan ympäristökeskus 9.6.2008.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Velskolan Pitkäjärvi** Wikimedia Commonsissa
*Tämä artikkeli kertoo toiminnan teoriaan liittyvästä käsitteestä. Toimintajärjestelmä on myös johtamiseen liittyvä käsite.*
**Toimintajärjestelmä** on ihmisen toiminnan yleistä rakennetta kuvaava malli. Sen sovelluksia liittyy erityisesti toiminnan teorian suomalaislähtöiseen tutkimussuuntaukseen, kehittävään työntutkimukseen. Malli esittää kohteellisen toiminnan osatekijät kaavion muodossa ja mahdollistaa siten työtoimintojen tarkastelun esimerkiksi organisaatioiden tutkimuksessa ja kehittämistoiminnassa.

Toimintajärjestelmän mallin historiaa
-------------------------------------

Toimintajärjestelmä eli toiminnan yleinen rakenne kaavioesityksenä.
Toimintajärjestelmän mallin on esittänyt Yrjö Engeström vuonna 1987 julkaistussa teoksessaan *Learning by expanding: An activity-theoretical approach to developmental research*. Malli on kuitenkin tulosta useiden aikaisempien, erityisesti neuvostoliittolaisessa psykologian ja sosiologian tutkimuksessa tehtyjen toiminnan jäsennysten yhdistelmästä: Pohjana on Lev Vygotskin välittyneen teon käsite, jossa behavioristista ärsyke-reaktio-mallinnusta täydennetään välittävällä artefaktilla, joka voi olla joko työkalu tai merkki (käsite). Malliin on vaikuttanut myös Aleksei Leontjevin jäsennys toiminnan eri tasoista. Ihmisyhteisön kehityksen kannalta mallinnus alkaa eläimen toiminnasta ja kehittyy alkeellisia työkaluja sekä työnjakoa sisältävästä laumakäyttäytymisestä ihmisen yhteisölliseksi ja kohteelliseksi toiminnaksi.

Lähteet
-------

* Engeström, Yrjö: *Kehittävä työntutkimus: perusteita, tuloksia ja haasteita*. Helsinki: Edita, 1995. ISBN 952-9592-41-8.
* Engeström, Yrjö: *Learning by expanding: An activity-theoretical approach to developmental research*. Helsinki: Orienta-Konsultit, 1987. ISBN 952-9592-41-8. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Engeström 1987, 73-82
2. ↑  Engeström 1995, 41-47, kehitysvaiheet kaavioina s. 47
*Tämä artikkeli käsittelee yhdistyksen ja säätiön toimintasuunnitelmaa. Yritysten toimintasuunnitelmasta, katso liiketoimintasuunnitelma.*
**Toimintasuunnitelma** on yhdistyksen tai säätiön toiminnan suunnitteluun liittyvä asiakirja, jossa suunnitellaan toimintaa yleensä vuodeksi kerrallaan. Yleisin toimintasuunnitelma on juuri yhdistyksissä ja säätiöissä, mutta joskus sellainen saatetaan laatia myös yrityksissä, joskin niissä puhutaan yleisemmin liiketoimintasuunnitelmasta.

Suomessa toimintasuunnitelman sisällöstä tai muodosta ei ole laissa määräyksiä, vaan niitä määrittävät lähinnä vakiintuneet käytännöt sekä yhdistyksen tai säätiön omat säännöt, määräykset ja käytännöt. Yleisimmin toimintasuunnitelma laaditaan kuitenkin vuodeksi kerrallaan, ja siinä määrätään toiminnan sisällön keskeiset asiat ja tavoitteet. Yleensä toimintasuunnitelman kanssa samanaikaisesti laaditaan talousarvio, joka on suunnitelma yhdistyksen tai säätiön taloudesta. Usein toimintasuunnitelma ja toimintakertomus laaditaan samalla kaavalla, jolloin toteutuneen toiminnan vertaaminen suunniteltuun on helpompaa.

Lähteet
-------

1. ↑  Toimintasuunnitelma *Toiminnot – Asiakirjat*. Yhdistystoimijat. Viitattu 22.11.2018.
*Tämä artikkeli käsittelee Kreikan kylää. Zou käsittelee Beninin departementtia.*


  

  

  

  

  

  

  

  

  

  

**Zou** (kreik. Ζου, myös *Zhou*) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Siteían kuntaan, Lasíthin alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Zou on osa Stavroménoksen kyläyhdyskuntaa. Kylän väkiluku on 32 (vuonna 2011).

Zou sijaitsee Kreetan itäosassa noin seitsemän kilometriä etelään Siteían kaupungista. Kylän nimi tulee mahdollisesti turkin kielen "vettä" tarkoittavasta sanasta, ja alueen lukuisista virroista johdetaankin vettä Siteíaan. Venetsialaisella ajalla kylästä käytettiin nimimuotoja *Sis(s)u* ja *Xisu*. Tuolloin kylässä oli asukkaita kymmenen kertaa enemmän kuin nykyään, yli 300.

Zoun minolaisen huvilan raunioita.

Minolainen huvila
-----------------

Zou on myös minolaisaikaisen "huvilan" arkeologinen kohde, joka sijaitsee kylän lähellä Siteíaan johtavan tien varressa ja on saanut nimensä kylästä. Huvila rakennettiin keskiminolaisella kaudella MM IIIB eli uudella palatsikaudella eli noin 1750–1700 eaa. ja se oli käytössä myöhäisminolaiselle kaudelle LM IA eli noin 1700–1600 eaa. saakka. Näin se edustaa eräänlaista välivaihetta keskiminolaisen ja myöhäisminolaisen rakentamisen välillä. Siihen on kuulunut ainakin 20 huonetta, jotka on rakennettu viidelle pengertasolle.

Paikan arkeologiset kaivaukset suoritti Nikólaos Platón vuosina 1955–1956. Osa rakennuksesta on tuhoutunut nykyisen tien rakentamisen yhteydessä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 25.12.2013. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. 1 2 3  Zou *Crete Today*. Viitattu 21.8.2017.
3. ↑  Arkeologisen kohteen sijainti: 35°09′33.0″N, 26°06′18.6″E
4. 1 2  zou *Minoan Crete*. Viitattu 21.8.2017.
5. ↑  Zhou Minoan Villa *Cretan Beaches*. Viitattu 21.8.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Zoun minolainen huvila** Wikimedia Commonsissa
Zrmanjan yläjuoksua Obrovacissa.
**Zrmanja** (ital. *Zermagna*) on joki Etelä-Likan ja Pohjois-Dalmatian alueella Kroatiassa. Se on 69 kilometriä pitkä ja sen valuma-alueen pinta-ala on noin 907 km².*lähde?*

Muinaiset roomalaiset tunsivat joen nimellä Tedanius. Zrmanjan lähde sijaitsee Likan eteläosassa Pljesevica-vuoren etelähuipun Postakin alla ja lähellä Velebit-vuoren eteläreunaa. Joki virtaa etelään kapean ja pitkän Velebitin eteläpäätä ympäröivän laakson läpi paikoin 200 metriä syvässä kanjonissa, kääntyy sitten länteen ja saavuttaa Obrovacin kaupungin. Muutaman kymmenen kilometrin päässä joki virtaa Adrianmereen Novigradinmereksi kutsutussa lahdessa.*lähde?*

1990-luvulla Velebitin alue julistettiin luonnonpuistoksi. Zrmanjalla harrastetaan koskenlaskua keväisin ja syksyisin, kun taas heinä-elokuussa kajakointi ja melonta on suosittua matalan vedenpinnan tason vuoksi.*lähde?*

Jokea koetteli luonnonkatastrofi joulukuussa 2019, kun entisen alumiinioksiditehtaan jäte huuhtoutui maanalaiseen karstiin. Emäksistä mutaa on pidetty ulkoaltaissa tehtaan sulkemisen jälkeen.*lähde?*

Lähteet
-------

1. ↑  Ekološka katastrofa na Zrmanji gora je od svega što se mislilo: u kanjonu završila ogromna količina opasnog lužnatog materijala, tisuće litara kancerogenog ulja i radioaktivne 'konzerve'! ([vanhentunut linkki]) *Slobodna Dalmacija*.  Arkistoitu. Viitattu 2.1.2020. (kroatiaksi)
2. ↑  J. S. Dragičević ja L. Dragičević: Demolition of the former Jadral alumina plant in Obrovac *Researchgate*.  October 2004.  (englanniksi)
**Veronluonteiseksi maksuksi** kutsutaan niitä käytännössä pakollisia viranomaismaksuja, joita ei ole säädetty veroina voimaan.

Maksu on julkishallinnollinen vastike jonkin palvelun saamisesta. Maksu eroaa verosta siinä, että ilmoitetulla verolla ei ole pakko kattaa tietyntyyppisiä menoja, vaan veron tuotto voidaan käyttää aina mihin budjettitarkoitukseen tahansa.*lähde?* Esimerkiksi kiinteistövero Suomessa alkoi katumaksuna, koska maksuvelvollisuutta perusteltiin kuntien suorittamalla katujen ja väylien hoidolla. Myöhemmin tästä perustelusta luovuttiin, jolloin velvoitteen nimeksi tuli kiinteistövero, ja tämän verotuoton kunnat saavat käyttää mihin tahansa menoonsa tekniseen toimialaan tai kunnallistekniikkaan liittymättä.*lähde?*

Veronluonteisia maksuja Suomessa
--------------------------------

Joitakin veronluonteisia maksuja Suomessa ovat:

* Anniskelulupamaksu
* Apteekkimaksu
* Auton käyttömaksu
* Hyvitysmaksu
* Lentoliikenteen maksut
	+ laskeutumismaksu
	+ paikoitusmaksu
	+ matkustajamaksu
	+ turvamaksu
	+ melumaksu
* Lentokenttäliikenteen maksut
	+ Finavian maksut: esim. avustamismaksu, hallintamaksu, koekäyttöpaikkamaksu
		- lennonvarmistusmaksu (TN maksu)
		- lentoreittimaksu
* Metsänhoitomaksu
* Ravitsemusliikkeen valvontamaksu
* Televisiomaksu
* Tekijänoikeusmaksu
* Tupakkatuotteiden myyntilupa
* Sairausvakuutusmaksu
* Työttömyysvakuutusmaksu[vanhentunut linkki]
* Valmismatkalain mukainen vakuusvelvoite
* Vesimaksun yhteydessä oleva jätevesimaksu

Lähteet
-------

1. ↑
*Tämä artikkeli käsittelee historiallista verotustoimitusta. Nykyiseen verotukseen liittyy artikkeli verovähennys.*
**Veronvähennys** on historiallinen toimitus, jossa aiemmin enemmän verotetun maatilan manttaalia ja veroa vähennettiin. Sen saaminen saattoi johtua monesta syystä. Tilan verollepano saattoi perustua epätarkkoihin maan mittauksiin, verot voivat olla liian ankarat tilan tuottoon nähden, tila oli saattanut rappioitua tai autioitua sodan vuoksi tai tilan tulot olivat saattaneet ehtyä (esimerkiksi saaristotilan kalansaalis vähetä). Veronvähennyksen jälkeen uudelle vähennetylle manttaalille laskettiin uusi veroruplaluku, jonka mukaan vakinaiset maaverot suoritettiin. Myös kunnallisveroa sekä tulo- ja omaisuusveroa oli mahdollista vähentää.

Veronvähennyksen saattoi saada yksittäinenkin tila, vaikka usein se myönnettiin koko läänille tai pitäjälle. Jos yksittäinen tila haki veronvähennystä syyttä, siitä saattoi seurata kruununtalon asukkaalle asukasoikeuden menetys ja perintötalon omistajalle omistusoikeuden menetys, jos ilmaantui henkilö, joka otti tilan haltuunsa entistä korkeaa veroa vastaan. Eri asetuksilla myönnettiin suurempia alueita koskevia yleisiä veronvähennyksiä. Vuonna 1802 Kuopion lääni sai veronvähennyksen, 1817 Ikaalisten ja Ruoveden pitäjät sekä 1833 uudis- ja autiotalot Oulun ja Vaasan lääneissä, Korsholman kihlakunta, Merikarvian pitäjä ja Pomarkun kappeli. Vuonna 1864 myönnettiin väliaikainen veronvähennys Korppoon pitäjälle ja Houtskarin kappelille sekä 1896 Ahvenanmaan kihlakunnalle.

Katso myös
----------

* Verolyhennys

Lähteet
-------

1. 1 2  Piponius, E. A. Veronvähennys. Teoksessa *Iso tietosanakirja*. Osa 15, palsta 324. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Otava, 1939.
2. ↑  Piponius, E. A. Veronvähennys. Teoksessa *Tietosanakirja*. Osa 10, palsta 1006. Helsinki: Tietosanakirja-osakeyhtiö, 1919. Teoksen verkkoversio (viitattu 27.1.2020).
**Vitali Volodymyrovytš Skakun** (ukr. Віталій Володимирович Скакун, 19. elokuuta 1996 Berežany – 24. helmikuuta 2022 Henitšesk) oli Venäjän hyökkäyksessä Ukrainaan 2022 kaatunut ukrainalainen sotilas, joka uhrasi itsensä estääkseen venäläisten joukkojen etenemisen. Hänelle myönnettiin hänen kuolemansa jälkeen Ukrainan sankarin kunniamitali.

Ukrainan asevoimien mukaan Skakun esti venäläisiä panssarivaunuja ylittämästä siltaa Henitšeskissä perjantaina 24. helmikuuta 2022. Hän ilmoittautui vapaaehtoiseksi miinoittamaan sillan, mutta ei ehtinyt lähteä siltä, vaan ilmoitti läheiselle yksikölle, että räjäyttää sillan manuaalisesti. Asevoimien mukaan Skakunin toiminta hidasti Venäjän joukkojen etenemistä, mikä antoi ukrainalaisille lisää aikaa järjestäytyä puolustukseen.

Skakun oli yksi helmikuussa 2022 alkaneen Venäjän Ukrainaan-hyökkäyksen ensimmäisiä kansallisia sankareita Ukrainassa. Ukrainan presidentti Volodymyr Zelenskyi myönsi Skakunille 26. helmikuuta 2022 Ukrainan sankarin kunniamitalin.

Skakun oli sotilasarvoltaan matruusi. Hänen yksikkönsä oli Ukrainan merivoimien 35. erillinen merijalkaväen prikaati. Hän oli kaatuessaan 25-vuotias. Skakun oli valmistunut ammattikoulusta ja opiskeli Lvivin polyteknisessä yliopistossa.

Lähteet
-------

1. ↑  Beljakova, Irina: Віталік, дитино, як??? Що розповіли у Бережанах про Героя Віталія Скакуна, який підірвав міст разом із собою  25.2.2022. 20minut.ua. Viitattu 6.3.2022. (ukrainaksi)
2. 1 2 3  ГЕРОЇ СУЧАСНОСТІ. ПІДІРВАВ МІСТ РАЗОМ З СОБОЮ *Facebook*.  25.2.2022. Ukrainan asevoimat. Viitattu 6.3.2022. (ukrainaksi)
3. 1 2  Miller, Christopher & Koshiw, Isobel & Kiehart, Pete: Stories Of Ukrainian Heroism Are Emerging And Giving The Country Hope  27.2.2022. BuzzFeed News. Viitattu 6.3.2022. (englanniksi)
4. 1 2  Martyn, Iryna: Vitalii Skakun, who blew up the bridge in Henichesk at the cost of his own life, is a graduate of Lviv Polytechnic  26.2.2022. Lvivin polytekninen yliopisto. Viitattu 6.3.2022. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* Encyclopedia of Modern Ukraine

 |

 |