recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Päärakennuksen sisäänkäynti.
**Turun yliopiston kasvitieteellinen puutarha** on Turun yliopiston ylläpitämä kasvitieteellinen puutarha Turussa Ruissalon saaressa. Alun perin puutarha rakennettiin vuonna 1924 kolme vuotta yliopiston perustamisen jälkeen Iso-Heikkilään, josta se siirrettiin vuonna 1956 nykyiselle paikalleen Ruissaloon. Puutarha kattaa noin 5 000 eri lajin ja lajikkeen kasvikokoelman, joista runsaat 2 000 on kuudessa kasvihuoneessa. Kasvihuoneiden lisäksi kasvitieteelliseen puutarhaan kuuluu ulkopuutarha. Kasvihuoneita ovat mehikasvihuone, araukariahuone, talvipuutarha, uuden maailman tropiikki, vanhan maailman tropiikki ja Välimeren ilmasto. 

Kasvitieteellisessä puutarhassa vierailee vuosittain noin 40 000 kävijää.

Puutarhan ensisijaisena tehtävänä on avustaa biologian laitoksen tutkimusta ja opetusta, mutta se on avoinna myös yleisölle. Puutarhan nykyiset kasvihuoneet on suunnitellut arkkitehti Jarmo Saarinen vuonna 1998.

Puutarhan nykyinen ylipuutarhuri on vt. Simo Laine, joka korvasi pitkäaikaisen ylipuutarhuri Arno Kasvin tämän jäädessä eläkkeelle 1. lokakuuta 2009. Puutarha toimii Turun yliopiston biologian laitoksen biodiversiteettiyksikön alaisuudessa, jonka johtaja on Ilari Sääksjärvi.

Lähteet
-------

1. ↑  Suomen kasvitieteelliset puutarhat
2. ↑  Turun kasvitieteellisten puutarhojen historiaa Turun yliopisto. Viitattu 27.7.2022.
3. ↑  Kasvihuoneissa kukkivat tropiikin ja sademetsän kasvit Turun yliopisto. Viitattu 27.7.2022.
4. ↑  Museot ja nähtävyyskohteet 2010–2016 *Turun kaupungin tilastollinen vuosikirja 2017*. Turun kaupunki. Viitattu 27.8.2018.
5. ↑  Ruissalon kasvitieteellinen puutarha Turun yliopisto.  Arkistoitu 27.8.2018. Viitattu 27.8.2018.
6. ↑  Kalpa, Tiina: Aarno Kasvi jättää yliopiston, mutta ei puutarhaa  24.9.2009. Turun Sanomat.  Arkistoitu 15.7.2018. Viitattu 27.8.2018.
7. ↑  Turun yliopiston biodiversiteettiyksikkö Turun yliopisto.  Arkistoitu 8.2.2019. Viitattu 27.8.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Turun yliopiston kasvitieteellinen puutarha** Wikimedia Commonsissa

* Kasvitieteellisen puutarhan kotisivut
**Iñaki Williams Arthuer** (s. 15. kesäkuuta 1994 Bilbao) on ghanalainen jalkapalloilija, joka edustaa Primera Divisiónissa pelaavaa Athletic Bilbaota. Oikeajalkainen Williams on pelipaikaltaan hyökkääjä. Williams on myös Espanjan kansalainen. Hänen isänsä on kotoisin Ghanasta ja äitinsä Liberiasta. Hänen pikkuveljensä Nico Williams on myös jalkapalloilija.

Williamsin uran ensimmäinen seura oli CD Basconia, jota hän edusti vuodet 2012–2013 pelaten samalla myös Athletic Bilbaon nuorten joukkueissa. Otteluita Basconiassa kertyi 18 ja maaleja seitsemän. Williams on pelannut vuodesta 2013 lähtien Athletic Bilbaon kakkosjoukkueessa Bilbao Athleticissa, jossa maaleja on kertynyt 32 ottelussa hienot 21 kappaletta. Athletic Bilbaon riveissä Primera Divisiónissa Williams debytoi joulukuussa 2014 Córdoba CF:ää vastaan. Avausmaalinsa joukkueen paidassa hän teki debyyttiottelussaan Eurooppa-liigassa helmikuussa 2015 Torino FC:n verkkoon. Ensimmäisen maalinsa Primera Divisiónissa Williams teki saman vuoden toukokuussa Elche CF:n verkkoon. Kaudella 2014–2015 hän pelasi kaksi ottelua tehden yhden maalin.

Williams debytoi vuonna 2015 Espanjan alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa ja saavutti hopeaa ikäluokan EM-kilpailuissa 2017. Hän pelasi Espanjan A-maajoukkueessa yhden ottelun toukokuussa 2016. Hän on edustanut Ghanan maajoukkuetta syyskuusta 2022 alkaen. MM-kilpailuissa 2022 hän pelasi avauskokoonpanossa joukkueensa kaikki kolme ottelua.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑  Iñaki Williams Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
3. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Iñaki Williams Soccerway-sivustolla

Athletic Bilbao – Primera División
1 Simón |
2 Morcillo |
3 Vivian |
4 Martínez |
5 Yeray |
6 Vesga |
7 Berenguer |
8 Sancet |
9 I. Williams |
10 Muniain |
11 N. Williams |
12 Guruzeta |
13 Agirrezabala |
14 D. García |
15 Lekue |
16 Vencedor |
17 Berchiche |
18 de Marcos |
19 Zarraga |
20 Villalibre |
21 Capa |
22 R. García |
23 Herrera |
24 Balenziaga |
27 Padilla |
28 Bilbao |
29 Malcom |
31 Paredes |
35 Iru |
Valmentaja Valverde

Ghanan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2022
1 Ati-Zigi |
2 Lamptey |
3 Odoi |
4 Salisu |
5 Partey |
6 Owusu |
7 Issahaku |
8 Kyereh |
9 J. Ayew |
10 A. Ayew |
11 Bukari |
12 Danlad |
13 Afriyie |
14 Mensah |
15 Aidoo |
16 Manaf Nurudeen |
17 Rahman |
18 Amartey |
19 Williams |
20 Kudus |
21 Abdul Samed |
22 Sulemana |
23 Djiku |
24 Sowah |
25 Semenyo |
26 Seidu |
Valmentaja Addo
*Tämä artikkeli käsittelee näyttelijää. Jalkapalloilija James Garnerista on eri artikkeli.*

**James Scott Garner** (7. huhtikuuta 1928 Norman, Oklahoma, Yhdysvallat – 19. heinäkuuta 2014 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.

Elämäkerta
----------

Garner syntyi Weldon Warren Bumgarnerin ja Mildred Meekin kolmesta lapsesta nuorimpana. Hän menetti äitinsä jo varhaislapsuudessaan. Veljet asuivat äidin kuoleman jälkeen jonkin aikaa muiden sukulaistensa luona mutta palasivat isän huomaan tämän mentyä uusiin naimisiin vuonna 1934. Uusi puoliso oli lapsia kohtaan väkivaltainen ja ankara; avioliitto päättyikin sittemmin eroon. Garner oli Korean sodan palkittu veteraani. 

Garner esitti keskeisiä rooleja lukuisissa televisiosarjoissa. Uraan mahtui kuitenkin myös merkittäviä esiintymisiä elokuvissa, joiden joukkoon lukeutuvat *Kaikki alkoi saippuasta* (1963), *Sodassa ja rakkaudessa* (1964), *Salainen tehtävä Lissabonissa* (1965), *Älkää tappako taiteilijaa* (1965), *Tappajakoirat* (1972), *Pieni intiaani* (1973), *Murphyn romanssi* (1985), *Nimeni on Bill W.* (1989), *Uusi alku* (1990), *Angelan skandaali* (1998), *Kieroa peliä* (2000) ja *Atlantis – kadonnut kaupunki* (2001). 

Tuotteliaalla, pitkän uran luoneella Garnerilla on tähti Hollywood Walk of Famella. Hänelle myönnettiin kaksi Emmy-palkintoa vuosina 1977 ja 1987 ja kolme Golden Globea vuosina 1958, 1991 ja 1994. Hän oli lisäksi vuonna 1986 ehdolla parhaan miespääosan Oscar-palkinnon saajaksi roolista elokuvassa *Murphyn romanssi*. 

Garner oli 17. elokuuta 1956 lähtien naimisissa Lois Clarken kanssa, ja pari sai kaksi lasta. Näyttelijä oli vahva demokraattien kannattaja.

Lähteet
-------

1. ↑  Barnes, Mike & Byrge, Duane: 'Rockford Files' Star James Garner Dies at 86 (Report) *The Hollywood Reporter*.  19.7.2014. Viitattu 20.7.2014. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **James Garner** Wikimedia Commonsissa

* James Garner Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Emmy Awards
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Leskikuningattaren henkirykmentti** (ruots. *Änkedrottningens livregemente*) oli Ruotsin armeijan värvätyistä sotilaista koostunut joukko-osasto joka palveli varuskuntana Viaporissa vuosina 1772-1808.

Rykmentti perustettiin alun perin Etelä-Ruotsissa vuonna 1742 ja aluksi se tunnettiin komentajiensa mukaan nimettynä muun muassa Hamiltonin, Lillieswärdin ja von Liewenin rykmenttinä. Rykmentti palveli vuodesta 1753 lähtien Viaporissa. Rykmentin upseerit tukivat vuonna 1772 Kustaa III:n tekemää vallankaappausta ja siitä palkkioksi rykmentti sai samana vuonna Leskikuningattaren henkirykmentin nimen. Leskikuningatar oli Kustaa III:n äiti Loviisa Ulrika jonka veli oli Preussin kuningas Fredrik Suuri.

Suomen sodan alkaessa vuonna 1808 Suomessa oli Leskikuningattaren rykmentin lisäksi kaksi kokoaikaisista värvätyistä sotilaista koottua jalkaväkirykmenttiä Jägerhornin rykmentti ja Adlercreutzin rykmentti ja niiden lisäksi Suomen tykistörykmentti koostui värvätyistä sotilaista. Savon ja Karjalan jääkärit olivat osa-aikaisia värvättyjä sotilaita jotka olivat palveluksessa vain kesäaikaan. Muut maa-armeijan joukko-osastot kuuluivat ruotuväkeen. Leskikuningattaren rykmentin historia päättyi Viaporin linnoituksen antautumiseen piirityksen jälkeen keväällä 1808.

Rykmentti soitti ensimmäisenä Suomessa Porilaisten marssia, marssista käytettiin silloin vielä nimeä *Leskikuningattaren marssi*. Bernhard Henrik Crusell oli klarinetin soittajana rykmentin orkesterissa.

Englantilainen sotahistorian tutkija J. E. O. Screen on kirjoittanut vuonna 2010 rykmentin historiasta kirjan *The Queen Dowager's Life Regiment in Finland 1772-1808*.

Lähteet
-------

* Screen, J.E.O.: *The Queen Dowager's Life Regiment in Finland 1772-1808*. Helsinki: Finnish Literature Society, 2010. ISBN 978-952-222-199-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Kari Hintsalan Kaponieeri-blogi 14.12.2012 : Leskikuningattaren henkirykmentti
Neuvostomiehittäjiä saapuu ajoneuvoilla kesällä 1940 Riikaan Latviassa.
**Neuvostomiehityksen päivä** on eräissä Neuvostoliittoon kuuluneissa Itä-Euroopan maissa vietettävä muistopäivä.

Latviassa *Latvian tasavallan miehityksen päivää* (latv. *Latvijas Republikas okupācijas diena*) vietetään 17. kesäkuuta vuoden 1940 tapahtumien muistoksi. Päivä on virallistettu vuonna 2000.

Moldovan virkaatekevä presidentti Mihai Ghimpu julisti vuonna 2010 kesäkuun 28. päivän neuvostomiehityksen päiväksi (romaniaksi *Ziua ocupaţiei sovietice*). Julistus herätti polemiikkia myös hallitsevassa koalitiossa ja perustuslaillinen oikeus totesi sen perustuslain vastaiseksi.

Georgian parlamentti julisti vuonna 2010 25. helmikuuta neuvostomiehityksen päiväksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Par svētku, atceres un atzīmējamām dienām *LIKUMI.LV*. Viitattu 5.7.2022. (latviaksi)
2. ↑  PUBLIKA MD-AICI SUNT ȘTIRILE: În fiecare an, pe 28 iunie, Moldova va comemora Ziua ocupaţiei sovietice şi victimele regimului totalitar comunist | PUBLIKA .MD - AICI SUNT ȘTIRILE *www.publika.md*.  24.6.2010.  Arkistoitu 5.4.2023. Viitattu 5.7.2022. (romaniaksi)
3. ↑  Moldovan Leader: Court Ruling Against 'Soviet Occupation' Political *RadioFreeEurope/RadioLiberty*. Viitattu 5.7.2022. (englanniksi)
4. ↑  Georgia declares February 25 Soviet Occupation Day - Jul. 21, 2010 *KyivPost*.  21.7.2010. Viitattu 5.7.2022.
**Kaukas** on Hyvinkäällä sijaitseva kylä ja kaupunginosa. Kaukas sijaitsee noin 15 kilometriä kaakkoon Hyvinkään kaupungista Tuusulan ja Mäntsälän kuntien rajoilla. Kaukasissa on noin kolmesataa asukasta. Keravanjoki virtaa kylän läpi. Kaukasten pohjoispuolella on Myllykylä ja eteläpuolella Uusikylä.

Kaukasissa toimi päiväkoti 1.6.2016 asti sekä Kaukasten koulu (1922, Heikki Siikonen) joka toimi 3.6.2017 asti. Kaukasten keskuksessa on sen Juhlatalo (1934, Heikki Siikonen), sekä 13.6.2017 käyttöön otettu Kaukasten luontopolku.Kaukas EloFolk -konsertteja on järjestetty vuodesta 2017 alkaen Juhlatalolla. Työttömyysaste on 9 prosenttia (2011). Alueen asukkaiden keskitulo on 25 690 euroa. Vuokra-asuntojen osuus on 47 prosenttia. Asukkaista 21 prosenttia on korkeakoulutettuja. Alueella on 36 työpaikkaa.

Lappeenrannan Kaukaan tehtaat ovat lähtöisin Kaukasista. Vuosina 1858–1898 Kaukasissa oli lankarullatehdas, joka muutettiin vanutehtaaksi vuonna 1902. Suomen vanutehtaan omistaja ja nimi vaihtui useaan kertaan, kasvaen yli 500 henkeä työllistäväksi yritykseksi. Se lopetettiin vuonna 1998. Nykyään Kaukasten palvelutarjontaa täydentää *Baaribussi*, joka toimii kausiluontoisesti Vanhan vanutehtaan pihalla. Baaribussissa järjestetään myös erilaisia tapahtumia.

Suurin osa Kaukasista kuului ennen Mäntsälälle, jolta se siirrettiin Hyvinkään maalaiskunnalle vuonna 1953. Hyvinkään maalaiskunta ja kaupunki yhdistyivät vuonna 1969.

Lähteet
-------

* Kaukas – Myllykylä – Uusikylä Kaukasten asukasyhdistys.
* Kaukas *Kuvia Hyvinkäältä*. Samppa Mustonen. Viitattu 19.8.2015.
* Hyvinkään karttapalvelu Hyvinkään kaupunki. Viitattu 19.8.2015.
* Tutustu Hyvinkään kyliin! Kaukas Hyvinkään kaupunki
* Kylien kehittämisen toimintasuunnitelma 2023–2027 Hyvinkään kaupunki

### Viitteet

1. 1 2 3  Hyvinkään karttapalvelu
2. 1 2  Kaukas – Myllykylä – Uusikylä Kaukasten asukasyhdistys. Viitattu 19.8.2015.
3. 1 2  Kaukas, luonnonläheinen ja tunnelmallinen kylä Kaukasten asukasyhdistys. Viitattu 19.8.2015.
4. 1 2  Mustonen
5. ↑  Kaukas – tehdasmiljöö vailla vertaa Kaukasten asukasyhdistys. Viitattu 19.8.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kaukas** Wikimedia Commonsissa
Marie Delna
**Marie Delna** (oikeasti *Ledan*; 3. huhtikuuta 1875 Meudon – 23. heinäkuuta 1932 Pariisi) oli ranskalainen oopperalaulaja, joka oli äänialaltaan kontra-altto.

Delna opiskeli Pariisissa muun muassa Rosine Laborden johdolla. Hän debytoi Opéra-Comiquessa vuonna 1892 Didon roolissa Hector Berlioz'n oopperassa *Troijalaiset*. Hän pysyi Opéra-Comiquen laulajana kuuden vuoden ajan. Vuonna 1894 Delna esiintyi myös Covent Gardenissa. Vuosina 1898–1901 hän lauloi Pariisin oopperassa ja Milanon Teatro Liricossa. Vuonna 1903 Delna meni naimisiin belgialaisen A. H. de Saonen kanssa ja luopui tilapäisesti esiintymisestä. Hän teki paluun Opéra-Comiqueen vuonna 1908.

Delna teki Metropolitan-debyyttinsä vuonna 1910 Christoph Willibald Gluckin oopperassa *Orfeus ja Eurydike*. Palattuaan Pariisiin hän lauloi Opéra-Comiquessa, kunnes vetäytyi näyttämöltä vuonna 1922. Delna osallistui Alfred Bruneaun oopperan *L'attaque du moulin* ja Benjamin Godardin oopperan *La vivandière* kantaesityksiin. Hän oli mukana myös Jules Massenet'n oopperan *Werther* ensimmäisessä Pariisissa järjestetyssä esityksessä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Nicolas Slonimsky, Laura Kuhn, Dennis McIntire, Delna (Real Name, Ledan), Marie Baker’s Biographical Dictionary of Musicians, viitattu 9.3.2024 (englanniksi)
2. ↑  The Complete Recordings of Marie Delna and Selected Recordings of Jeanne Marié De’Lisle Marston Records, viitattu 9.3.2024 (englanniksi)
**Suomenpikkumittari** (*Eupithecia groenblomi*) on pikkumittareihin kuuluva yöperhoslaji. Laji kuvattiin tieteelle uutena vuonna 1969 sellaisten perhosten perusteella, jotka saatiin kasvatettua Pälkäneeltä vuonna 1956 löydetyistä toukista. Nykyäänkin suuri enemmistö kaikista havaituista perhosyksilöistä on löydetty Suomesta.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Suhteellisen kookas, harmaa pikkumittarilaji. Etusiivet ovat hieman kiiltävät, väriltään harmaat tai hieman ruskehtavat ja niissä on suuri, selvästi erottuva musta keskipilkku. Jos siiven keskivarjo erottuu, se tekee keskipilkun kohdalla terävän mutkan. Takasiivet ovat etusiipiä vaaleammat ja niissäkin on selvä keskipilkku. Siipiripset ovat vain heikosti täplikkäät. Tuntosarvien suomupeite on harmaata. Siipiväli 18–24 mm.

Levinneisyys ja lentoaika
-------------------------

Laji tunnetaan koko maailmassa ainoastaan Suomesta, Norjasta, Venäjältä ja Japanista. Suomessa havainnot keskittyvät Etelä-Hämeeseen, mutta elinalue ulottuu Itä-Suomesta Keski-Pohjanmaalle. Se saattaa olla sisämaalaji, joka välttelee rannikkoalueita, joskin 2000-luvun aikana havaintoja on alettu tehdä myös etelärannikolta. Perhoset lentävät heinäkuun loppupuolelta elokuun loppupuoliskolle.

Elinympäristö ja elintavat
--------------------------

Harvalukuinen ja paikoittainen kuusimetsien asukki, jonka elinpaikkoja ovat valoisat kultapiiskua kasvavat metsäaukeat. Se näyttää myös selviytyvän hakkuuaukeilla ainakin joitakin vuosia hakkuun jälkeen. Perhoset tulevat valolle, mutta tavallisimmin lajin tapaa toukkana ja ensimmäiset aikuisina luonnosta tavatut yksilöt havaittiin vasta vuonna 1971. Sekä valolle tulevat että toukista kasvatetut yksilöt ovat pääasiassa naaraita. Kotelo talvehtii, joskus ehkä kahdestikin.

Ravintokasvi
------------

Toukka on kultapiiskun (*Solidago virgaurea*) kukinnoissa ja hedelmystöissä elävä monofagi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Mikkola K, Jalas I. Peltonen O.: *Suomen perhoset. Mittarit 2*. Recallmed Oy. Suomen Perhostutkijain Seura. Hangon Kirjapaino, 1989. ISBN 951-9221-23-9.  s. 70
2. 1 2  Mikkola, Kauri & Murtosaari, Jussi & Nissinen, Kari (toim.): *Perhosten lumo: Suomalainen perhostieto*. Helsinki: Tammi, 2005. ISBN 951-31-3317-6.  s. 207–208
3. ↑  Fauna Europaea (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
4. 1 2  Perhoswiki[vanhentunut linkki]
5. ↑  Panu Välimäki, Marko Mutanen, Tomi Mutanen & Timo Lehto: Mielenkiintoiset perhoshavainnot ja vaelluskatsaus 2008.  *Baptria*, 2009, 34. vsk, nro 2, s. 46.  Suomen Perhostutkijain Seura.

Aiheesta muualla
----------------

* kuva toukasta (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q1311088
* BioLib: 52849
* BOLD: 368815
* CoL: 3CTRN
* EoL: 283644
* EUNIS: 307806
* Fauna Europaea: 444825
* Fauna Europaea (new): a6b99209-365c-4495-9e46-b77d2ad9bece
* GBIF: 1982980
* iNaturalist: 954974
* IRMNG: 10888158
* LepIndex: 221960
* NCBI: 1869901
* Observation.org: 184754
* Laji.fi: MX.62030

 |

 |
**Andromeda uhkaa** (*The Andromeda Strain*) on Robert Wisen ohjaama yhdysvaltalainen tieteisdraama vuodelta 1971. Elokuva perustuu Michael Crichtonin samannimiseen romaaniin. Elokuvassa valikoitu joukko tutkijoita yrittää pysäyttää äärimmäisen tappavan viruksen, joka saapui pudonneen satelliitin mukana maapallolle. Pääosia näyttelevät Arthur Hill, David Wayne, James Olson, Kate Reid ja Paula Kelly. Poikkeuksellisen realistisen tuntuisena pidetyn tieteiselokuvan erikoistehosteet suunnitteli *2001: Avaruusseikkailu* -elokuvasta tunnetuksi tullut Douglas Trumbull.

Vastaanotto
-----------

Elokuvan leikkaus ja lavastus huomioitiin Oscar-ehdokkuuksilla.

*Helsingin Sanomien* Paula Talaskivi piti elokuvan kiinnostavimpana hahmona sarkastista huumoria viljelevää tohtori Ruth Leavittia (Kate Reid). Leavitt kuuluu neljän eri tieteenalan edustajista muodostuvaan tutkijaryhmään ja on mikrobiologi. *Video-oppaassa* vuodelta 1994 Kari Salminen kirjoitti, että *Andromeda uhkaa* on joko maailman tylsin tieteiselokuva tai uskottava antiutopia. Elokuvassa näytetään loputtomiin teknisiä tutkimuskäytäntöjä ja toiminta hukkuu näennäistieteellisen jutustelun alle. Salminen antoi elokuvalle kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota "hyvä".

Lähteet
-------

1. ↑  The 44th Academy Awards, 1972 *Oscars.org – Academy of Motion Picture Arts and Sciences*. Viitattu 25.8.2022. (englanniksi)
2. ↑  Talaskivi, Paula: Vihreä vaara.  *Helsingin Sanomat*, 13.11.1971, s. 34. Näköislehti (maksullinen).
3. ↑  *Video-opas 95*, WSOY 1994.

Aiheesta muualla
----------------

* *Andromeda uhkaa* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Dominique Perrault
**Dominique Perrault** (s. 9. huhtikuuta 1953 Clermont-Ferrand Ranska) on ranskalainen arkkitehti ja kaupunkisuunnittelija. Hän saavutti jo nuorella iällä mainetta voittamalla Ranskan kansalliskirjaston uudisrakennuksen, François Mitterrand -keskuksen, arkkitehtikilpailun vuonna 1989. Sittemmin hän on voittanut myös Berliinin olympialaisten velodromin ja uimahallien suunnittelukilpailut.

Arkkitehtina
------------

Arkkitehti Perraultin suuria projekteja ovat Euroopan yhteisön tuomioistuimen rakennus Luxemburgissa, Madridin olympialaisten tenniskeskus, Soulin EWHA-yliopiston (naisille) kampuksen luominen sekä kahden pilvenpiirtäjän rakentaminen Wienin liikekeskukseen.

  

Mutta Dominique Perrault nauttii myös esittelemällä ja suunnittelemalla myös vähemmän monumentaalisia kohteita, ja kohteet ovat kooltaan vaihtelevia, ohjelmatoteutuksiltaan hyvin erilaisia sekä sijaintipaikoiltaan eri puolilla maailmaa. Kolonihavenissa Tanskassa hän on tehnyt lasihäkin elävän puun ympärille. Hän harrastaa töissään alueen ja sen luonnon vuoropuhelua, kuten hän on tehnyt Zirissä ja Wattensissa Itävallassa. Hän on myös suunnitellut kaksi pientä supermarkettia Mpreis-ketjulle. Hän on juuri saanut valmiiksi Priory Parkin pienen paviljongin Reigateen Lontoon lähelle.

Perraultin arkkitehtuuri "kohoaa tyhjästä, matkaerosta*selvennä*, hiljaisuudesta, salaisuudesta", toteaan Birgitte David. Hänen mielestään "mielenkiintoista on, että hän luo alueita eikä vain rakennuksia". Tämän toteuttaakseen hän luo illuusion arkkitehtuurin katoamisesta valon ja varjojen leikin avulla sekä antimaterialisoinnin*selvennä* ja arvoituksen avulla.

Toteutuneita hankkeita ja suunnitelmia
--------------------------------------

* Innsbruck, raatihuone 2002
* Palermo, Perraultin silta
* Barcelona, Hotelli Habitat
* Pietari, Mariinski-teatterin uudisrakennus
* Madrid, Caja Mágica

Palkintoja ja tunnustuksia
--------------------------

* Constructa-palkinto 1992
* Ranskan suuri arkkitehtuuripalkinto 1993
* Ranskan kunnialegionaan ritari
* Saksan arkkitehtien kunniapalkinto
* Britannian kuninkaallisen arkkitehti-insituutin kunniapalkinto
* Mies van der Rohe -palkinto eurooppalaisesta arkkitehtuurista 1997
* Saksan arkkitehtuuripalkinto 1999
* Maailman arkkitehtuuripalkinto 2001

Lähteet
-------

1. ↑   Brigitte David teoksessa Dominique Perrault, Morceaux Choisis, Sens & Tonka, 2002.

Aiheesta muualla
----------------

* Dominique Perrault’n toimisto
* Dominique Perrault Archiguide-sivustolla

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola
* Portugali

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Museum of Modern Art
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Structurae

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Joe Hill – kapinallinen** (VHS-julkaisuna **Joe Hill – kapinallisesta legendaksi**, *Joe Hill* tai *The Ballad of Joe Hill*) on Bo Widerbergin käsikirjoittama ja ohjaama ruotsalais-yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1971. Elämäkertaelokuva kertoo Ruotsin Gävlestä Amerikkaan lähteneestä Joel Emanuel Hägglundista, josta tuli Yhdysvalloissa Industrial Workers of the World -ammattijärjestön aktiivi nimeltä Joe Hill. Hän joutui syytetyksi murhasta, puolusti itseään oikeudessa mutta sai teloitustuomion. Elokuva voitti tuomariston palkinnon Cannesin elokuvajuhlilla 1971.

Elokuvan tunnuslaulun esittää Joan Baez.

Näyttelijät
-----------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Thommy Berggren  | … |  Joe Hill
  |
|  Anja Schmidt  | … |  Lucia
  |
|  Kelvin Malave  | … |  Fox
  |
|  Evert Anderson  | … |  Blackie
  |
|  Cathy Smith  | … |  Cathy
  |
|  Hasse Persson  | … |  Paul
  |
|  David Moritz  | … |  David
  |
|  Richard Weber  | … |  Richard
  |
|  Joel Miller  | … |  Ed Rowan
  |
|  Franco Molinari  | … |  Tenor
  |
|  Robert Faeder  | … |  George
  |
|  Wendy Geier  | … |  Elizabeth
  |
|  Liska March  | … |  Sister of Mercy
  |

Arvioita
--------

*Video-oppaassa* vuodelta 1994 Markku Salmi piti elokuvaa sympaattisena mutta pinnallisena ja antoi sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota "hyvä".

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Romano, Bello (toim.): *Video-opas 95, Yli 8500 elokuvaa, 2000 uutuutta*. WSOY, 1994. ISBN 951-0-19839-0.

Aiheesta muualla
----------------

* *Joe Hill – kapinallinen* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: sv:Joe Hill (film)
**Sam Denby** (s. 17. maaliskuuta 1998) on yhdysvaltalainen tubettaja, joka tunnetaan opetusviihteellisiä videoita sisältävistä kanavistaan. Kaikilla Denbyn kanavilla on yhteensä yli miljardi katselukertaa ja seitsemän miljoonaa tilaajaa.

Ura
---

### Wendover Productions

Denbyn pääkanava Youtubessa on Wendover Productions, jonka hän loi vuonna 2010. Kanavan videoilla käsitellään yhteiskuntaan ja erityisesti eri asioiden logistiikkaan liittyviä aiheita. Maaliskuussa 2024 kanavalla on 4,42 miljoonaa tilaajaa ja 672 miljoonaa katselukertaa.

### Half as Interesting

Half as Interesting on Denbyn toinen kanava, jonka hän alotti vuonna 2017. Kanavan aiheet ovat yleensä Wendover Productionsin kaltaisia, mutta videot ovat lyhyempiä ja huumorityylisiä. Osa aiheista videoihin tulevat englanninkielisen Wikipedian listasta erikoisista artikkeleista. Maaliskuussa 2024 kanavalla on 2,59 miljoonaa tilaajaa ja 617 miljoonaa katselukertaa.

### Extremities

Extremities on podcast, joka käsittelee logistiikkaa ja asumista maailman eniten eristyksissä olevissa paikoista.

### Jet Lag: the Game

Jet Lag: the Game on kilpailuohjelma, jossa matkustetaan pelaten erilaisia pelejä. Denbyn lisäksi vakiokilpailijat ovat Ben Doyle ja Adam Chase. Heidän lisäksi lisäkilpailijana voi olla kaudesta riippuen vieras, joka hänkin on tubettaja. Jaksot julkaistaan etukäteen suoratoistopalvelu Nebulassa.

### Nebula

Denby on yksi suoratoistopalvelu Nebulan perustajista ja omistajista. Hän toimii Nebulan sisältövastaavana.

Lähteet
-------

1. ↑  Jacqueline Reynolds/Aspen Daily News Staff Writer: Film takes a deep dive into river issues *Aspen Daily News*.  16.3.2022. Viitattu 2.3.2024. (englanniksi)
2. 1 2  Nebula taps Wendover Productions creator Sam Denby as its chief content officer *Tubefilter*. Viitattu 2.3.2024. (englanniksi)
3. ↑  Podcast Review: Extremities *nestheprint.com*. Viitattu 2.3.2024. (englanniksi)
4. ↑  Jennifer Maas: Inside Hit Web Travel Competition ‘Jet Lag’: Team Reveals Where They Can’t Film, Why They Won’t Leave Indie Platform Nebula for Big Streamer *Variety*.  19.10.2023. Viitattu 2.3.2024.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Sam Denby
**Kovaa kyytiä ja kaunokaisia** (*Sherlock, Jr.*) on vuonna 1924 valmistunut yhdysvaltalainen mykkäelokuva, jonka on ohjannut Buster Keaton.

Keaton loukkaantui kuvausten aikana suorittaessaan erästä stunttia. Elokuvassa Keaton roikkuu rautatievesisäiliön varressa ja vesimassat pyyhkäisevät hänen ylitseen heittäen hänet maahan. Hän mursi niskansa, mutta murtuma huomattiin vasta vuosia myöhemmin rutiininomaisen lääkärintarkastuksen yhteydessä.

Vuonna 2000 American Film Institute listasi *Kovaa kyytiä ja kaunokaisia* 62. hauskimmaksi elokuvaksi. Vuonna 2017 BBC:n äänestyksessä 253 eri puolilta maailmaa olevaa elokuvakriitikkoa valitsi sen kaikkien aikojen 18. parhaaksi komediaksi.

Juoni
-----

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Elokuvaprojektorin hoitaja ja talonmies opiskelee tullakseen etsiväksi. Hän on rakastunut kauniiseen tyttöön ja treffeillä antaa tytölle suklaata ja kihlasormuksen. Nuorukaisen harmiksi myös eräällä toisella miehellä samankaltaiset suunnitelmat.

Eräänä päivänä kilpakosija lavastaa nuorukaisen syylliseksi tytön isän kellon katoamiseen. Nuorukainen nukahtaa työnsä ääreen ja uneksii olevansa Sherlock Holmesin kaltainen etsivä, joka ratkoo tapauksen.

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**

Näyttelijä
----------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Buster Keaton  | … |  Sherlock, Jr.
  |
|  Kathryn McGuire  | … |  Tyttö
  |
|  Joe Keaton  | … |  Tytön isä
  |
|  Erwin Connelly  | … |  hovimestari
  |
|  Ward Crane  | … |  kilpakosija
  |

Lähteet
-------

1. ↑  Blauvelt, Christian: The 100 greatest comedies of all time  22.8.2017. BBC. Viitattu 22.8.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* *Kovaa kyytiä ja kaunokaisia* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* Mykkäelokuvasivusto
**New Orleans Rhythm Kings** oli yhdysvaltalainen jazzyhtye New Orleansista. Yhtye aloitti vuonna 1922 nimellä **Friar’s Society Orchestra** Chicagon Friar’s Club -yökerhon orkesterina ja muutti nimensä New Orleans Rhythm Kingsiksi vuonna 1923 menetettyään paikan yökerhossa. Yhtye soitti yhdessä vuoteen 1925 asti ja hajosi kornetisti Paul Maresin luovuttua muusikon urasta. Pasunisti George Brunies järjesti vuosina 1934 ja 1935 kaksi nauhoitussessiota samannimisellä yhtyeellä, mutta nauhoituksissa ei ollut Bruniesin lisäksi mukana muita alkuperäisjäseniä. Yhtyeen tunnetuiksi tekemiä jazzstandardeja ovat "Farewell Blues", "Panama", "That’s a Plenty", "Tin Roof Blues" ja "Bugle Call Rag".

Alkuperäinen kokoonpano
-----------------------

* Paul Mares – kornetti
* Leon Roppolo – klarinetti
* George Brunies – pasuuna
* Jack Pettis – saksofoni
* Arnold Loyocano – kontrabasso
* Lew Black – banjo
* Elmer Schoebel – piano
* Frank Snyder – rummut

Lähteet
-------

1. ↑  New Orleans Rhythm Kings *Red Hot Jazz Archive*. Viitattu 6.7.2010. (englanniksi)
2. ↑  Scott Yanow: New Orleans Rhythm Kings *Allmusic*. Viitattu 21.6.2010. (englanniksi)
3. ↑  Sandra Burlingame: Bugle Call Rag *JazzStandards.com*. Viitattu 4.8.2010. (englanniksi)
4. ↑  Suzanne Fischer: Friars Society Orchestra / New Orleans Rhythm Kings *Starr-Gennett Foundation, Inc.*.  Arkistoitu 10.6.2011. Viitattu 21.6.2010. (englanniksi)
**Kehäkukkia** (*The Effect of Gamma Rays on Man-in-the-Moon Marigolds*) on Paul Newmanin tuottama ja ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1972. Arkisen realistinen tarina perustuu Paul Zindelin Pulitzer-palkittuun näytelmään, jonka pohjalta käsikirjoituksen laati Alvin Sargent. Elokuvan pääosia näyttelevät Paul Newmanin vaimo Joanne Woodward ja tytär Nell Newman, joka käytti lapsirooleissaan nimeä Nell Potts. Kolmatta pääosaa esittää Roberta Wallach, joka on puolestaan näyttelijä Eli Wallachin tytär.

Juoni
-----

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Alkoholisoitunut, suorapuheinen ja katkeroitunut Beatrice (Woodward) on jäänyt leskeksi, työskentelee puhelinmyyjänä ja asuu nuhruisessa talossaan kahden hyvin erilaisen tyttärensä kanssa. Vanhempi tytär Ruth (Wallach) kärsii epilepsiasta ja on ulospäin suuntautunut kuten äitinsä, nuorempi ja hiljaisempi Matilda (Potts) kasvattaa kehäkukkia koulun tiedekilpailuun ja huolehtii lemmikkikanistaan. Tarinan edetessä Beatricen mielenterveys järkkyy yhä pahemmin ja Matildasta tulee keskushenkilö, joka on huolestunut maapallon tulevaisuudesta.

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**

Vastaanotto
-----------

Elokuva kilpaili Kultaisesta palmusta Cannesin elokuvajuhlilla, joilla Joanne Woodward palkittiin parhaasta naispääosasta. Hän oli roolistaan myös Golden Globe -ehdokkaana.

*Helsingin Sanomien* Paula Talaskiven mielestä tarina kuulostaa kovin arkiselta ja sen äitihahmo on aika kauhistuttava, mutta Newmanin ohjaus ja Woodwardin näyttelijäntyö kannattelevat elokuvaa. Saman lehden Mikael Fränti kirjoitti elokuvan tv-esityksen alla 1986 sen olevan vakuuttava näyttö avioparin Newman–Woodward yhteistyöstä. Hän kehui näyttelijätyötä ja piti ohjaustyötä tarkkana. "Paul Newman kantaa rehellisesti huolta kuvaamistaan ihmisistä, joten hänen humanismiinsa uskoo vahvasti."

Lähteet
-------

1. 1 2  Fränti, Mikael: Kehäkukkia liikkuu unen ja toden rajalla.  *Helsingin Sanomat*, 25.4.1986, s. 59. Näköislehden aukeama (tilaajille).
2. ↑  *Kehäkukkia* AllMoviessa. (englanniksi)
3. ↑  The Effect of Gamma Rays on Man-In-The-Moon Marigolds *Festival de Cannes*. Viitattu 3.5.2019. (englanniksi)
4. ↑  Effect of Gamma Rays on Man-In-The-Moon Marigolds, The *Golden Globes Awards*. Viitattu 3.5.2019. (englanniksi)
5. ↑  Talaskivi, Paula: Säteilyvaara.  *Helsingin Sanomat*, 2.2.1974, s. 11. Näköislehden aukeama (tilaajille).

Aiheesta muualla
----------------

* *Kehäkukkia* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:The Effect of Gamma Rays on Man-in-the-Moon Marigolds (film)
*Tämä artikkeli käsittelee juridista termiä. Sanan muita merkityksiä löytyy täsmennyssivulta.*
**Surma** (ruots. *dråp under förmildrande omständigheter*) on Suomen rikoslaissa rangaistavaksi säädetty henkirikos, jonka rangaistusasteikko on lievempi kuin tapossa mutta ankarampi kuin kuolemantuottamuksessa. Äidin vastasyntyneeseen lapseensa kohdistuvassa surmassa on usein kyse lapsensurmasta.

 Suomen rikoslain 21 luvun 3 §:n mukaan:

*Jos tappo, huomioon ottaen rikoksen poikkeukselliset olosuhteet, rikoksentekijän vaikuttimet tai muut rikokseen liittyvät seikat, on kokonaisuutena arvostellen lieventävien asianhaarojen vallitessa tehty, rikoksentekijä on tuomittava* surmasta *vankeuteen vähintään neljäksi ja enintään kymmeneksi vuodeksi.*
*Yritys on rangaistava.*
Kuolemantapausta saatetaan toisinaan tutkia surmana, jos kuolemaan johtaneet tapahtumat ovat epäselviä.*lähde?* Tuomiot surmasta ovat kuitenkin hyvin harvinaisia.

Lieventävänä tekijänä voidaan pitää esimerkiksi sitä, että jatkuvan perheväkivallan kohteena oleva kokee että ainoa tapa päästä pois tilanteesta on perheenjäsenensä surmaaminen. Toinen esimerkki lieventävästä tekijästä on hätävarjelun liioittelusta aiheutunut kuolema. Myös eutanasia voidaan tuomita surmana.

Lähteet
-------

1. 1 2  Rikoslaki (19.12.1889/39), 21 luku - Henkeen ja terveyteen kohdistuvista rikoksista, 3 § Surma (Arkistoitu – Internet Archive) Ajantasainen lainsäädäntö, Finlex, finlex.fi, viitattu 13.9.2014
2. ↑  Rikoslaki (19.12.1889/39), 21 luku - Henkeen ja terveyteen kohdistuvista rikoksista, 4 § Lapsensurma (Arkistoitu – Internet Archive) Ajantasainen lainsäädäntö, Finlex, finlex.fi, viitattu 13.9.2014
3. ↑  Elonheimo, Petri: Mies antoi vakavasti sairaalle avovaimolleen tappavat lääkkeet – oikeus luki erittäin harvinaisen surma-tuomion *iltalehti.fi*.  4.1.2021. Viitattu 5.1.2021.
4. ↑  Rikoslaki ja surma - Minilex *Minilex.fi*. Viitattu 21.4.2021.
**Pabianicen piirikunta** (puol. *powiat pabianicki*) on yksi Łódźin voivodikunnan piirikunnista. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 119 291. Piirikunnan kaksi kaupunkikuntaa ovat Konstantynów Łódzki ja hallintokeskus Pabianice. Viisi maalaiskuntaa ovat Dłutów, Dobroń, Ksawerów, Lutomiersk sekä Pabianice.

Pabianicen piirikunnan pinta-alasta 26,5 prosenttia oli metsän peitossa vuonna 2018.

Pabianicen piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 6,2 prosenttia.

Piirikunnan väestöpyramidi 2014.
Vuoden 2019 lopussa Pabianicen piirikunnassa oli 119 291 asukasta, joista 53 prosenttia naispuolisia ja 47 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 119 930 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 105 788 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaat muodostivat vuoden 2019 lopussa 16,7 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 58,6 prosenttia ja eläkeikäiset 24,7 prosenttia väestön keski-iän ollessa 43,6 vuotta. Elävänä syntyneiden määrä oli vuonna 2019 yhteensä 987 lasta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Powiat pabianicki w liczbach *Polska w liczbach*. Viitattu 31.10.2020. (puolaksi)
2. ↑  Krzysztof Habura – starosta kadencji 2018–2023 w: powiat pabianicki *PortalSamorządowy*. Viitattu 31.10.2020. (puolaksi)
3. ↑  Territorial units (Territorial units layout-pudotusvalikosta valittaessa vaihtoehto "Administrative units", sitten alle avautuvasta luettelosta kohta "Łódzkie") Puolan tilastokeskus. Viitattu 31.10.2020. (puolaksi, englanniksi)
4. ↑  Powiat pabianicki (PDF) Łódźin tilastokeskus. Viitattu 31.10.2020. (puolaksi)
5. ↑  Mniejszości narodowe i etniczne oraz społeczność posługująca się językiem kaszubskim wg powiatów w 2011 r. Puolan sisäministeriö.  Arkistoitu 19.6.2021. Viitattu 31.10.2020. (puolaksi)

Łódźin voivodikunnan lippu.Łódźin voivodikunta
**Pääkaupunki: Łódź**   

Aleksandrów Łódzki | Bełchatów | Biała Rawska | Błaszki | Brzeziny | Drzewica | Działoszyn | Głowno | Kamieńsk | Koluszki | Konstantynów Łódzki | Krośniewice | Kutno | Łask | Łęczyca | Łódź | Łowicz | Opoczno | Ozorków | Pabianice | Pajęczno | Piotrków Trybunalski | Poddębice | Przedbórz | Radomsko | Rawa Mazowiecka | Rzgów | Sieradz | Skierniewice | Stryków | Sulejów | Szadek | Tomaszów Mazowiecki | Tuszyn | Uniejów | Warta | Wieluń | Wieruszów | Zduńska Wola | Zelów | Zgierz | Złoczew | Żychlin

**Piirikunnat**   

Bełchatów | Brzeziny | Kutno | Łask | Łęczyca | Łowicz | Itäinen Łódź | Opoczno | Pabianice | Pajęczno | Piotrków | Poddębice | Radomsko | Rawa | Sieradz | Skierniewice | Tomaszów | Wieluń | Wieruszów | Zduńska Wola | Zgierz

**Kaupunkipiirikunnat**   

Łódź | Piotrków Trybunalski | Skierniewice
**Santu Lussurgiu** (sardiksi *Santu Lussùrzu*) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Oristanon maakunnassa. Kunnassa on arviolta 2 369 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 99,80 neliökilometriä. Se sijaitsee 503 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.

Lähteet
-------

1. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Altitudini dei comuni tramite DEM *Italian kuntien pinta-alat ja korkeus merenpinnasta*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)
2. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Bilancio demografico al 30/11/2016 *Italian tilastokeskuksen väestötilasto alueittain, maakunnittain ja kunnittain*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Santu Lussurgiu** Wikimedia Commonsissa

Oristanon maakunta
Abbasanta | Aidomaggiore | Albagiara | Ales | Allai | Arborea | Ardauli | Assolo | Asuni | Baradili | Baratili San Pietro | Baressa | Bauladu | Bidonì | Bonarcado | Boroneddu | Bosa | Busachi | Cabras | Cuglieri | Curcuris | Flussio | Fordongianus | Ghilarza | Gonnoscodina | Gonnosnò | Gonnostramatza | Laconi | Magomadas | Marrubiu | Masullas | Milis | Modolo | Mogorella | Mogoro | Montresta | Morgongiori | Narbolia | Neoneli | Norbello | Nughedu Santa Vittoria | Nurachi | Nureci | Ollastra | Oristano | Palmas Arborea | Pau | Paulilatino | Pompu | Riola Sardo | Ruinas | Sagama | Samugheo | San Nicolò d’Arcidano | San Vero Milis | Santa Giusta | Santu Lussurgiu | Scano di Montiferro | Sedilo | Seneghe | Senis | Sennariolo | Siamaggiore | Siamanna | Siapiccia | Simala | Simaxis | Sini | Siris | Soddì | Solarussa | Sorradile | Suni | Tadasuni | Terralba | Tinnura | Tramatza | Tresnuraghes | Ula Tirso | Uras | Usellus | Villa Sant'Antonio | Villa Verde | Villanova Truschedu | Villaurbana | Zeddiani | Zerfaliu
**RoboCop 3** on Digital Image Designin (DID) kehittämä ja Ocean Softwaren julkaisema toimintapeli, joka on julkaistu vuonna 1992 Amigalle, Atari STlle ja DOSille.

DID:n kehittämä peli käytti 3D-grafiikkaa.
Ocean julkaisi samana vuonna samalla nimellä eri alustoille tasohyppelypelejä, jotka kehitti se itse tai Probe Software (alustasta riippuen).

Peli liittyy elokuvaan *RoboCop 3*.

Pelaaminen
----------

Pelissä on kaksi pelimoodia: *Arcade Action* sekä *Movie Adventure*, joista jälkimmäisessä edellisen tehtävän tulos vaikutti seuraavaan. Tehtävien välillä on *NewsBreak* -uutiskatsauksia esittämässä seuraavaa tehtävää.

Pelissä oli viisi tehtävää. Kaksi ensimmäistä tehtävää ovat aikoinaan edistyksellisessä ensimmäisessä persoonassa, joissa RoboCop tyhjentää terroristeja toimistorakennuksesta ja splatterpunkeja slummeista. Kolmannessa tehtävässä RoboCop ajaa autolla pysäyttäen autovarkaita. Neljännessä tehtävässä lennetään rakettirepulla. Viidennessä on taisteluosio robottininjaa vastaan.

Kehitys
-------

Pelin kehittäjillä oli käytettävissään ainoastaan muutamia still-kuvia ja kirjoitettuja kuvauksia koska Orion Pictures piti juonen yksityiskohdat piilossa. Tästä johtuen peliä kehitettiin oletuksella, että *gyrocycle* on futuristinen moottoripyörä kun se myöhemmin paljastui olevan pikemmin *gyropack* eli rakettireppu.

Digital Image Design käytti pelissä muokattua *F29 Retaliator* -pelin pelimoottoria, jota se myöhemmin käytti myös *Epic*-pelissä.

Julkaistun pelin mukana Amiga-versiossa tuli piratismin vastaisena keinona laitteisto-dongle: joystick-porttiin asetettava pieni laite, jonka peli tarkasti olevan siellä ennen kuin suostui toimimaan. Peli kuitenkin murrettiin ja levitettiin kopioina viikkoa ennen virallista julkaisua. Dongle ei myöskään sopinut hyvin uudelleensuunnitellun Amiga 600:n porttiin.

Vastaanotto
-----------

Pelin Amiga-versio sai *Amiga Format* -lehden arvostelussa arvosanaksi 91%.

Pelit-lehden Niko Nirvi antoi pelin Amiga-versiolle 89 pistettä sadasta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16  Andrew Fisher: The quietly groundbreaking videogame of RoboCop 3 *filmstories.co.uk*.  13.10.2020. Viitattu 20.10.2020. (englanniksi)
2. ↑  RoboCop 3 review Amiga Magazine Rack. Viitattu 20.10.2020. (englanniksi)
3. ↑  Pelit 1/1992, sivu 44

Aiheesta muualla
----------------

* *RoboCop 3* MobyGamesissa (englanniksi)
* *RoboCop 3* Hall of Light -sivustolla (englanniksi)
**Heta Maarit Tuuri** (s. 14. tammikuuta 1995 Lahti) on suomalainen korkeushyppääjä. Hän edustaa Turun Urheiluliittoa. Vuoteen 2022 asti hän edusti Lahden Ahkeraa.

Tuuri saavutti korkeushypyssä kultaa Turun Kalevan kisoissa 2020 tuloksella 186 ja Joensuussa 2022 tuloksella 188, hopeaa Lappeenrannan Kalevan kisoissa 2019 tuloksella 184, Tampereen Kalevan kisoissa 2021 tuloksella 187 ja Lahden Kalevan kisoissa 2023 tuloksella 181 sekä pronssia Kuopion Kalevan kisoissa 2014 tuloksella 182. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän on saanut kultaa 2023 ja hopeaa Sisäratojen SM-kilpailuissa 2020 ja 2022. Tuurin ennätys 190 on hypätty Lahdessa vuonna 2022.

Tuuri sijoittui kymmenenneksi Rietin alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2013. Hän oli vuonna 2014 mukana alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa Eugenessa mutta jäi karsintaan. Ensimmäisessä aikuisten Suomi–Ruotsi-maaottelussaan 2019 hän sijoittui toiseksi. Ensimmäisissä aikuisten arvokilpailuissaan, Eugenen MM-kilpailuissa 2022 Tuuri karsiutui loppukilpailusta tuloksella 186 cm. Saman vuoden Münchenin EM-kilpailuissa hän karsiutui tuloksella 183 cm. Istanbulin EM-hallikilpailuissa 2023 hän karsiutui loppukilpailusta tuloksella 182 cm. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 Tuuri karsiutui loppukilpailusta tuloksella 180 cm.

Tuuri opiskeli vuosina 2015–2019 Yhdysvalloissa ja kilpaili Yhdysvaltojen yliopistokilpailuissa.

Elokuussa 2020 Tuuri voitti Turun Paavo Nurmi Gamesissa korkeushypyn tuloksella 185.

Lähteet
-------

* Heta Tuuri Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
* Heta Tuuri Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Mestari vaihtui naisten korkeudessa – hopeamitalisti onnensa kukkuloilla *Yle Urheilu*.  1.8.2014. Viitattu 31.7.2015.
2. ↑  Tilastopaja
3. ↑  Suomelta 15 yleisurheilijan joukkue 19-vuotiaiden MM-kisoihin
4. ↑  Suomen korkeustytöt täpärästi finaalin ulkopuolelle
5. ↑  Rein, Pasi: Junnila, Tuuri ja Lällä karsiutuivat MM-Eugenen korkeusfinaalista *Aamuposti*.  17.7.2022. Viitattu 17.7.2022.
6. ↑  Suomalaisurheilija sai pysäyttävän viestin *www.iltalehti.fi*. Viitattu 27.8.2023.
7. ↑  Sammalisto, Aleksi: Tarvitaanko korkeushypyssä tuuria? Heta Tuurin kevät meni uusiin kuvioihin sopeutuessa *ESS.fi*.  29.7.2015. Viitattu 31.7.2015.
8. ↑  Heta Tuuri hyppäsi kaikkien aikojen kärkikymmenikköön, Kujanpää loukkasi nilkkansa *Yleisurheilu.fi*. Viitattu 12.8.2019.
9. ↑  Ahkeran Heta Tuuri selviytyi USA:n yliopistojen korkeusfinaaliin
10. ↑

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
Suurnopeusjunarata Peking–Hongkong.
**Suurnopeusrata Peking–Hongkong** on Pekingin ja Hongkongin välillä Kiinassa kulkeva maailman pisin suurnopeusjunarata. Pekingin ja Kantonin välinen osuus avattiin liikenteelle Mao Zedongin syntymäpäivänä 26. joulukuuta 2012, kun Zhengzhou–Peking-osuus valmistui. Pekingin ja Kantonin välinen osuus on 2 298 kilometriä pitkä ja siinä on 35 asemaa. Junamatka Pekingistä Kantoniin kesti aiemmin 22 tuntia. Uuden radan myötä matka taittuu noin 8 tunnissa.

Alkuvaiheessa junat kulkevat pääosassa rataa 300 tuntikilometrin maksiminopeudella, joskin rata on suunniteltu nopeudelle 350 km/h. Kantonin sekä Hongkongin Kowloonin-aseman välinen osuus avataan suunnitelmien mukaan vuonna 2015.

Lähteet
-------

1. ↑  China opens world's longest high-speed rail route  26.12.2012. BBC News. Viitattu 26.12.2012.
2. ↑  Hallamaa, Hannu-Pekka: Kiinassa aukesi maailman pisin luotijunarata  26.12.2012. Yle Uutiset. Viitattu 26.12.2012.
3. ↑  Beijing - Guangzhou high speed line completed  26.12.2012. Railway Gazette International..  Arkistoitu 4.4.2013. Viitattu 1.1.2013.
Prosper Dérivis
**Prosper Dérivis** (28. lokakuuta 1808 Pariisi – 11. helmikuuta 1880 Pariisi) oli ranskalainen oopperalaulaja, joka oli äänialaltaan basso.

Dérivis oli oopperalaulaja Henri-Étienne Dérivisin poika. Hän opiskeli Pariisissa Felice Pellegrinin ja Auguste Nourrit'n johdolla. Hän debytoi Pariisin oopperassa vuonna 1831. Dérivis oli Pariisin oopperassa mukana kantaesittämässä Hector Berlioz'n oopperaa *Benvenuto Cellini*, Giacomo Meyerbeerin oopperaa *Hugenotit* ja Gaetano Donizettin oopperaa *Les martyrs*. Vuosina 1842–1843 Dérivis esiintyi La Scalassa Milanossa. Hän osallistui Giuseppe Verdin *Nabuccon* ja *I Lombardin* kantaesityksiin. Lisäksi hän oli mukana kantaesittämässä Gaetano Donizettin *Linda di Chamounixia* Wienissä vuonna 1842.

Dérivis vetäytyi näyttämöltä vuonna 1857 ja opetti sitten laulua Pariisissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Nicolas Slonimsky, Laura Kuhn, Dennis McIntire, Dérivis, Prosper Baker’s Biographical Dictionary of Musicians, viitattu 10.3.2024 (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* RISM
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Sedilo** (sardiksi *Sèdilo*) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Oristanon maakunnassa. Kunnassa on arviolta 2 122 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 68,45 neliökilometriä. Se sijaitsee 283 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.

Lähteet
-------

1. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Altitudini dei comuni tramite DEM *Italian kuntien pinta-alat ja korkeus merenpinnasta*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)
2. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Bilancio demografico al 30/11/2016 *Italian tilastokeskuksen väestötilasto alueittain, maakunnittain ja kunnittain*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Sedilo** Wikimedia Commonsissa

Oristanon maakunta
Abbasanta | Aidomaggiore | Albagiara | Ales | Allai | Arborea | Ardauli | Assolo | Asuni | Baradili | Baratili San Pietro | Baressa | Bauladu | Bidonì | Bonarcado | Boroneddu | Bosa | Busachi | Cabras | Cuglieri | Curcuris | Flussio | Fordongianus | Ghilarza | Gonnoscodina | Gonnosnò | Gonnostramatza | Laconi | Magomadas | Marrubiu | Masullas | Milis | Modolo | Mogorella | Mogoro | Montresta | Morgongiori | Narbolia | Neoneli | Norbello | Nughedu Santa Vittoria | Nurachi | Nureci | Ollastra | Oristano | Palmas Arborea | Pau | Paulilatino | Pompu | Riola Sardo | Ruinas | Sagama | Samugheo | San Nicolò d’Arcidano | San Vero Milis | Santa Giusta | Santu Lussurgiu | Scano di Montiferro | Sedilo | Seneghe | Senis | Sennariolo | Siamaggiore | Siamanna | Siapiccia | Simala | Simaxis | Sini | Siris | Soddì | Solarussa | Sorradile | Suni | Tadasuni | Terralba | Tinnura | Tramatza | Tresnuraghes | Ula Tirso | Uras | Usellus | Villa Sant'Antonio | Villa Verde | Villanova Truschedu | Villaurbana | Zeddiani | Zerfaliu