recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Anita Márton** (s. 15. tammikuuta 1989 Szeged) on unkarilainen kuulantyöntäjä ja olympiamitalisti. 172 senttimetriä pitkä ja 90 kilogrammaa painava Márton edustaa Békéscsabai AC:tä.

Márton oli mukana vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa, jossa hän jäi karsintaan. Vuoden 2016 kesäolympialaisissa Márton saavutti pronssia työntäen uudeksi Unkarin ennätykseksi 19,87. MM-kilpailuissa Márton on ollut mukana viidesti, saavuttaen parhaimmillaan hopeaa Lontoossa 2017 tuloksella 19,49. Vuonna 2015 Pekingissä hän oli neljäs silloisella Unkarin ennätyksellä 19,48. Márton sai hopeaa Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016 tuloksella 18,72. Vuoden 2014 EM-kilpailuista Zürichistä hän saavutti pronssia, jälleen silloisella maansa ennätyksellä 19,04. Helsingin EM-kilpailuissa 2012 hän oli seitsemäs. 

Vuoden 2015 sisäratojen EM-kilpailuissa Márton otti kultaa tuloksella 19,23, joka oli tuolloin sisäratojen Unkarin ennätys. Hän sijoittui sisäratojen EM-kilpailuissa neljänneksi Pariisissa 2011 ja sisäratojen MM-kilpailuissa kuudenneksi Sopotissa 2014. Vuoden 2016 sisäratojen MM-kilpailuista Portlandista Márton saavutti hopeaa uudella maansa sisäratojen ennätyksellä 19,33. Sisäratojen EM-kilpailuissa Belgradissa 2017 Márton voitti kultaa tuloksella 19,28. Hän voitti sisäratojen maailmanmestaruuden Birminghamissa 2018 Unkarin ennätystuloksella 19,62. Hän sai Glasgow'n EM-hallikilpailuissa 2019 pronssia tuloksella 19,00. Saman vuoden Dohan MM-kilpailuissa hän sijoittui viidenneksi. Vuonna 2021 käydyissä Tokion olympialaisissa hän karsiutui loppukilpailusta.

Vuoden 2011 alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuista Ostravasta Márton saavutti pronssia kiekonheitosta.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

### Ulkoradat

| *Laji* | *Tulos* | *Paikka* | *Päivä* |
| --- | --- | --- | --- |
| **Kuulantyöntö** | 19,87 m **NR** | Rio de Janeiro | 12. elokuuta 2016 |
| **Kiekonheitto** | 60,94 m | Budapest | 4. syyskuuta 2016 |

### Sisäradat

| *Laji* | *Tulos* | *Paikka* | *Päivä* |
| --- | --- | --- | --- |
| **Kuulantyöntö** | 19,62 m **NR** | Birmingham | 2. maaliskuuta 2018 |

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
3. 1 2 3 4  Anita Márton Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
4. ↑  Athletics - Anita MÁRTON *the-sports.org*. Viitattu 26.8.2015. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
Boris Strugatski vuonna 2006.
**Arkadi Natanovitš Strugatski** (ven. Аркадий Натанович Стругацкий; 28. elokuuta 1925 Batumi, Gruusian SNT – 12. lokakuuta 1991 Moskova) ja **Boris Natanovitš Strugatski** (ven. Борис Натанович Стругацкий; 14. huhtikuuta 1933 – 19. marraskuuta 2012 Pietari) eli **Strugatskin veljekset** ovat tunnetuimpia neuvostoliittolaisia tieteiskirjailijoita. He kirjoittivat teoksensa yhteistyössä.

Arkadi Strugatski oli koulutukseltaan japanin kielen kääntäjä. Boris Strugatski oli matemaatikko ja tähtitieteilijä. Veljesten teoksissa elävät rinnakkain sekä humanistiset että luonnontieteelliset teemat.

Boris Strugatski kirjoitti veljensä kuoleman jälkeen vielä kaksi romaania, mutta keskittyi lähinnä kantaa ottavaan kirjoitteluun demokraattisen opposition lehdistössä. Hän kävi myös oppositiolehti Novaja Gazetassa kirjeenvaihtoa Mihail Hodorkovskin kanssa tulevaisuudenvisioistaan.

Kirjallinen tuotanto
--------------------

Kommunistisen utopiakirjallisuuden parissa uransa 1950-luvulla aloittaneet Strugatskit joutuivat 1960-luvun lopulla sensuurin hampaisiin vähentäessään teknologisia painotuksia ja keskittyessään heijastamaan oman aikansa todellisuutta mielikuvituksellisten elementtien avulla ja yleissävyn muuttuessa pessimistisemmäksi. Myöhemmästä linjastaan kirjailijat itse käyttävät nimitystä "yhteiskuntafantasia". Se tarjoaa kriittisen näkökulman nykyhetken ilmiöihin esittämällä ne etäännytetyssä muodossa (eli kärjistettyinä ja fantasiamaailmaan sijoitettuna).

Strugatskien teoksista tunnetuimpia on *Stalker: Huviretki tienpientarelle* (1972), jonka pohjalta Andrei Tarkovski ohjasi elokuvan *Stalker* (1979). Myös Fjodor Bondartšukin ohjaama elokuva *Asuttu saari* pohjautuu heidän teokseensa.

Suomennetut teokset
-------------------

* *Hankalaa olla jumala*. (Трудно быть богом, 1964.) Suom. Marja Koskinen. WSOY, 1979. ISBN 951-0-09215-0.
* *Poika helvetistä: Kaksi pienoisromaania*. Sisältö: Pakoyritys (Попытка к бегству, 1962), Poika helvetistä (Парень из преисподней, 1973). Suom. Esa Adrian. WSOY, 1986. ISBN 951-0-13534-8.
* *Kasvatti*. (Малыш, 1971). Suom. Esa Adrian. WSOY, 1992. ISBN 951-0-18188-9.
* *Stalker: Huviretki tienpientarelle*. (Пикник на обочине, 1972.) Suom. Esa Adrian. WSOY, 1982 (3. painos 1987). ISBN 951-0-11146-5.
* *Miljardi vuotta ennen maailmanloppua: Oudoissa olosuhteissa löytynyt käsikirjoitus*. (За миллиард лет до конца света, 1976–77.) Suom. Esa Adrian. WSOY, 1981. ISBN 951-0-10472-8.

Kirjallisuutta
--------------

* Marsh, Rosalind J. (1986). *Soviet Fiction Since Stalin: Science, Politics and Literature.* Worcester: Croom Helm.

Lähteet
-------

1. ↑  Boris Strugatsky (1933-2012) *Locus Online*.  19.11.2012. Locus Publications. Viitattu 21.11.2012. (englanniksi)
2. 1 2  Ahonen, Anneli: Stalkerin isä lähti oppositioon. Helsingin Sanomat 27.4.2010, s. C 1.
3. ↑  Ahonen, Anneli: Stalkerin tekijä visioi Venäjää. Helsingin Sanomat 27.4.2010, s. C 1.

Aiheesta muualla
----------------

* Boris Strugatskin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
* Matti Savolainen: Kasvatti. Aikakone 3/1992.
**Ark Encounter** on Nuoren Maan kreationismiin pohjautuva kristillinen teemapuisto, joka sijaitsee Grantin piirikunnassa Yhdysvaltain Kentuckyssa. Puiston keskipisteenä on suuri Nooan arkkia mukaileva puurakennus, jonka sisällä on erilaisia näyttelyitä, ravintoloita ja lahjapuoteja. Arkki on 155 metriä pitkä, 26 metriä leveä ja 16 metriä korkea.

Ark Encounteria ylläpitää kristillinen järjestö Answers in Genesis. Teemapuisto esittää näennäistieteellisiä kreationistisia kuvauksia universumin iästä, maapallon iästä sekä ihmisten ja ei-lentävien dinosaurusten yhteiselosta.

Puiston arvioitiin kasvattavan lähialueiden turismia niin paljon, että sille tarjosivat verokannustimia rakentamiseen kaupunki, piirikunta ja osavaltio. Ark Encounterin rekrytointia on kritisoitu syrjiväksi, sillä se palkkaa vain kristittyjä työntekijöitä, joiden täytyy todistaa uskovaisuutensa allekirjoittamalla sopimus.

Galleria
--------

* Arkki nähtynä tieltäArkki nähtynä tieltä
* Nooaa esittävä hahmoNooaa esittävä hahmo
* Yksi esittelyssä olevista eläimistä, karhuYksi esittelyssä olevista eläimistä, karhu
* Ihmisvilinää arkin käytävilläIhmisvilinää arkin käytävillä

Katso myös
----------

* Vedenpaisumusmyytit
* Kosmologia uskonnoissa

Lähteet
-------

1. ↑  Ark Encounter *Kentucky Tourism*. Viitattu 17.9.2021. (englanniksi)
2. ↑  A Noah’s Ark in Kentucky, Dinosaurs Included *The New York Times*. Viitattu 17.9.2021. (englanniksi)
3. ↑  'Absolutely Wrong': Bill Nye the Science Guy Takes on Noah's Ark Exhibit *NBC News*. Viitattu 17.9.2021. (englanniksi)
4. ↑  Visitors, protesters turn out for Ark Encounter opening in Grant County *WKYT*. Viitattu 17.9.2021. (englanniksi)
**Arkadak** (ven. Аркада́к) on kaupunki Saratovin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Bolšoi Ardkadak -joen varrella lähellä paikkaa, jossa se laskee Hopjoriin, 248 kilometriä Saratovista länteen. Kaupunki on Arkadakin piirin keskus. Sen kautta kulkee Balašovin ja Rtištševon välinen rautatie (Arkadakin asema). Asukkaita on 12 500 henkeä (vuonna 2013).*lähde?*

Kaupunki on perustettu vuonna 1963. Se on maatalousalueen keskus, jossa toimii elintarviketeollisuutta ja pirtutehdas.

Lähteet
-------

* *Goroda Rossii: entsiklopedija*, s. 24. Moskva: Bolšaja Rossijskaja Entsiklopedija, 1994. ISBN 5-85270-026-6.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Arkadak** Wikimedia Commonsissa

* Arkadakin kaupungin sivusto (venäjäksi)

S vaakuna**Saratovin alueen kaupungit**
Saratovin alueSaratovin alue
**Hallinnollinen keskus: Saratov**  

Arkadak | Atkarsk | Balakovo | Balašov | Engels | Hvalynsk | Jeršov | Kalininsk | Krasnoarmeisk | Krasnyi Kut | Marks | Novouzensk | Petrovsk | Pugatšov | Rtištševo | Šihany | Volsk
**Härkä-äiti** on Raumalta lähtöisin oleva rock-yhtye, jonka toiminta alkoi vuonna 2003. Sittemmin yhtye on pienentynyt akustisemmaksi country-duoksi alkuperäisestä triokokoonpanosta, jossa rumpalina toimi Teemu Suikki.

Laulujen teemat ovat sekä perinteisiä rock-lauluja menetetystä rakkaudesta, että selkeän kantaa ottavia teoksia paremman maailman puolesta. Osaa kappaleista solisti Teo Hakanen on kuvannut apokalyptisiksi tulevaisuudenvisioiksi ja eteerisiksi näyiksi Aleister Crowleyn hengessä. 

Yhtye teki ennen hajoamistaan yhden demolevyn. Kaakao Records -levy-yhtiön arkistoissa on kuitenkin vielä julkaisematonta materiaalia,*lähde?* ja Länsi-Suomi-lehti kertoi*lähde?* loppuvuodesta 2007 Härkä-äidin valmistelevan arkistomateriaalin julkaisemista. Itkevä tyttö -yhtye on nimennyt*lähde?* Härkä-äidin yhdeksi suurimmista vaikuttajistaan, Härkä-äidin basisti Timo Kuismanen on toiminut sittemmin tuottajana Itkevän tytön Hiljainen Berliini- ja Meri-pitkäsoitoilla. 

Härkä-äidiltä julkaistiin kesäkuussa 2009 osin arkistomateriaalista koottu *Vallankumous* -EP.

Julkaisut
---------

* *Maa palaa*  (2004, demo)
* *Tee oikein*  (2006, EP, Kaakao Records)
* *Vallankumous*  (2009, EP, Kaakao Records)

Lähteet
-------

1. ↑  Yhtye Härkä-äiti. Viitattu 25. helmikuuta 2008.
2. ↑  Itkevä tyttö -äänitteet Itkevä tyttö. Viitattu 29. kesäkuuta 2008.
3. ↑  Härkä-äiti palaa kuvioihin levyrintamalla Noise.fi. Viitattu 29. kesäkuuta 2008.

Aiheesta muualla
----------------

* Härkä-äidin viralliset kotisivut
**Muntingiaceae** on pieni trooppinen kasviheimo koppisiemenisten Malvales-lahkossa. Heimon kolmesta lajista tunnetuin on mätimarjapuu (*Muntingia calabura*).

Tuntomerkit
-----------

Muntingiaceae-heimon kasvit ovat puita, joiden aineenvaihdunta tuottaa ellaghappoa. Karvat ovat tähtimäisiä tai kimppuina. Lehtiasento on kaksirivinen. Lehdet ovat hammaslaitaisia, sulka- tai kourasuonisia, vinotyvisiä ja korvakkeettomia. Varressa on korvakemaisia esilehtiä. Kukat sijaitsevat ryhmissä ja ovat neli- tai viisilukuisia. Verhiö on tyveltään yhdistynyt, teriö lyhytkyntinen ja sulkeutuneena laskostunut, ja heteitä on paljon. Kukassa on leveä pohjuskehrä eli diskus, jossa mesiäinen sijaitsee. Yhdislehtisessä sikiäimessä on 5–7 emilehtä ja sen on kehänpäällinen tai -alainen. Istukat ovat aksiletyyppisiä tai lapaistukoita, kun sikiäin on monilokeroinen. Vartalo on tukeva, luotti kulmikas tai enemmän tai vähemmän pallomainen. Hedelmä on toisinaan verhiön suojaama. Siemenessä on niukka ravintovarasto eli endospermi.

Levinneisyys
------------

Heimo kasvaa trooppisessa Amerikassa.

Luokittelu
----------

Muntingiaceae sisältää kolme lajia kolmessa suvussa:

* *Dicraspidia*
	+ *Dicraspidia donnell-smithii*
* *Muntingia* – mätimarjapuut
	+ *Muntingia calabura* – mätimarjapuu
* *Neotessmannia*
	+ *Neotessmannia uniflora*

Eräät piirteet saattavat viitata siihen, että heimon asema Malvales-lahkossa on melko basaalinen, evoluutiopuun tyveen kuuluva. Loiskasviheimo Cytinaceae näyttää olevan lähin sukulainen.

Cronquist (1981) sijoitti mätimarjapuun Flacourtiaceae-heimoon, joka nykyään on hajonnut useamman heimon kesken Malpighiales-lahkossa, ja *Neotessmannia*-lajin lehmuskasveihin (Tiliaceae), jotka ovat nykyään osa malvakasveja (Malvaceae). Takhtajan (1997) sijoitti molemmat lehmuskasveihin.

Lähteet
-------

* Stevens, P. F. (2001 onwards). Angiosperm Phylogeny Website. Version 12, July 2012 [and more or less continuously updated since]. .

### Viitteet

1. ↑  Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Muntingiaceae
2. 1 2 3 4  Stevens 2001 alkaen, Viitattu 15.2.2015.
3. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* *Dicraspidia*, kuva:

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q133131
* Wikispecies: Muntingiaceae
* APNI: 214616
* CoL: CZ7
* EoL: 5425622
* EPPO: 1MUNF
* FNA: 20474
* Fossilworks: 183041
* GBIF: 2230
* GRIN: 1406
* iNaturalist: 71573
* IPNI: 315122-2
* IRMNG: 119245
* ITIS: 896717
* NCBI: 91852
* NZOR: 05b92057-5128-480d-9e58-52af8e6d0c7f
* Open Tree of Life: 126943
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:999706-1
* Tropicos: 50276083
* Watson & Dallwitz: muntingi
* WFO: wfo-7000000397

 |

 |
**Prinssi Henry**, Gloucesterin herttua, (*Henry William Frederick Albert*, 31. maaliskuuta 1900 – 10. kesäkuuta 1974) oli kuningas Yrjö V:n ja kuningatar Maryn kolmas poika. Hän palveli Australian kenraalikuvernöörinä vuosina 1945–1947. Hän on ainoa kuninkaallisen perheen jäsen, joka on toiminut kyseisessä virassa.

Henry oli ensimmäinen brittiläisen monarkin poika, joka suoritti opintonsa kotiopetuksen sijaan koulussa. Hän opiskeli Eton Collegessa ja menestyi eri urheilulajeissa, kuten kriketissä, poolossa ja tenniksessä. Myöhemmin hän opiskeli yhdeksän kuukautta Cambridgen yliopistossa.

Henryn nuorempi veli Kentin herttua George oli alun perin valittu seuraamaan Gowrien jaarlia Australian kenraalikuvernöörinä, mutta tämä kuoli lento-onnettomuudessa vuonna 1942. 15. marraskuuta 1943 Australian pääministeri John Curtin ilmoitti, että Henry oli valittu seuraavaksi kenraalikuvernööriksi. Hän saapui maahan 28. tammikuuta 1945, ja hänet vihittiin tehtäväänsä kaksi päivää myöhemmin.

Lähteet
-------

1. 1 2  Cunneen, Chris: Gloucester, first Duke of (1900–1974) *Australian Dictionary of Biography*. Viitattu 11.7.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Henry (Yhdistyneen kuningaskunnan prinssi)** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Portugali

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Australia
* Deutsche Biographie
* Trove

 |

 |
Krasnyi Borin teloituspaikan muistomerkki.
**Krasnyi bor** (kyrillisillä aakkosilla Красный бор, suom. *punainen kangas*) on männikkö Petroskoin lähistöllä Karjalan tasavallassa. Krasnyi bor on Josif Stalinin aikaisen sisäasiain kansankomissariaatin NKVD:n joukkoteloituspaikka. Paikan on löytänyt Memorial-järjestön Juri Dmitrijev.

9. elokuuta – 15. syyskuuta 1937 sekä 26. syyskuuta – 2. lokakuuta 1938 alueella teloitettiin yhteensä 1 196 ihmistä, joista oli

* suomalaisia 580
* karjalaisia 431
* venäläisiä 136
* muiden kansallisuuksien edustajia 48

Lähistön ihmisillä oli alueen teloituksista joitakin tietoja, mutta vuonna 1997 Ivan ja Sergei Tšugunkov läheisestä Puujoen (venäjäksi Derevjannojen) kylästä löysivät pitkällisten etsintöjen tuloksena metsästä joukkohaudoille tyypillisiä hautavajoamia. Myöhemmin samana vuonna aloitettiin kaivaukset, joissa todella selvisi, mitä alueella oli tapahtunut.

31. lokakuuta 1998 avattiin Krasnyi bor -muistohautuumaa.

Lähteet
-------

1. ↑  Stalinin joukkohaudat paljastaneen Juri Dmitrijevin piina jatkuu – Yle tapasi Petroskoissa vangitun historioitsijan läheisiä *Yle Uutiset*. Viitattu 9.8.2021.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Krasnyi bor (Petroskoi)**.
* Stalinin uhrien muistomerkki Petroskoin lähellä (Agricolaverkko 19.10.2007)
* Krasnyi Bor (Heninen.net)
**Petenaeaceae** on yhden kasvilajin (*Petenaea cordata*) käsittävä keskiamerikkalainen koppisiemenisheimo Huerteales-lahkossa.

Tuntomerkit
-----------

*Petenaea cordata* on puu tai kookas pensas, jonka lehdet sijaitsevat kierteisesti ja ovat kourasuoniset, tiheähampaiset ja korvakkeelliset. Kukat sijaitsevat haaraisissa kukinnoissa. Kukassa on yksikiehkurainen kehä, jossa on vaaleanpunaisia väkäskarvoja sisäpinnalla ja tyvirauhasia. Heteitä on 8–12. Yhdislehtinen sikiäin koostuu viidestä emilehdestä, ja siinä on paljon siemenaiheita; vartalo on pitkä. Hedelmä on liuskainen marja, jossa vartalon jäänne on jäljellä.

Levinneisyys
------------

Laji kasvaa Keski-Amerikassa.

Luokittelu
----------

*Petenaea cordata* luokitellaan nykyään Huerteales-lahkoon, ja sen lähin sukulaisheimo on Gerrardinaceae. Aiemmin sitä on pidetty lehmusten (ent. heimo Tiliaceae) ja heimon Elaeocarpaceae sukulaisena. On myös molekyylitaksonomisia viitteitä siitä, että se saattaisi olla sukua Muntingiaceae-heimolle, joka on lahkossa Malvales.

Lähteet
-------

* Stevens, P. F. (2001 onwards). Angiosperm Phylogeny Website. Version 12, July 2012 [and more or less continuously updated since]." will do. .

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Stevens 2001–, viitattu 16.3.2015

Aiheesta muualla
----------------

* Levinneisyyskartta:
* Kuva:

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q15923991
* Wikispecies: Petenaeaceae
* CoL: 6267T
* EoL: 19838773
* GBIF: 6710231
* GRIN: 2957
* iNaturalist: 71596
* IPNI: 77107586-1
* IRMNG: 119775
* ITIS: 894973
* NCBI: 1738447
* Open Tree of Life: 5730048
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:77107586-1
* Tropicos: 100365177
* WFO: wfo-7000000454

 |

 |
Härkä
Härkä. Kuva 1400-luvun astrologiakirjasta.
**Härkä** (**Taurus**) on toinen niistä *Eläinradan merkeiksi* kutsutuista sektoreista, joihin Eläinrata vanhastaan, varsinkin astrologiassa jaetaan. Se käsittää alueen 30–60 astetta kevättasauspisteestä itään. Aurinko saapuu tähän merkkiin vuosittain suunnilleen 20. huhtikuuta ja siirtyy seuraavaan, Kaksosten merkkiin toukokuun 21. päivän aikoihin.

Merkki on saanut nimensä Härän tähdistöstä, joka 2 000 vuotta sitten sattui liki­pitäen yhteen tämän merkin kanssa. Maan akselin suunnan kiertymisen eli prekession vuoksi merkit eivät kuitenkaan enää vastaa saman­nimisiä tähdistöjä, vaan nykyisin Härän merkki vastaa suunnilleen Oinaan tähdistöä.

Astrologisten käsitysten mukaisesti nimitystä härkä (tai Härkä) käytetään varsinkin horoskoopeissa myös henkilöistä, jotka ovat syntyneet Auringon ollessa tässä merkissä.

Lähteet
-------

1. ↑  *Yliopiston almanakka vuodeksi 2011 jälkeen Vapahtajamme Kristuksen syntymän*, s. 38, taulukko Auringon liike Eläinradalla 2011. Helsingin yliopisto, Ajasto Paperproduct, 2010. ISSN 1239-1654.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Härkä (Eläinradan merkki)** Wikimedia Commonsissa

  

Eläinradan merkit
Oinas | Härkä | Kaksoset | Krapu | Leijona | Neitsyt | Vaaka | Skorpioni | Jousimies | Kauris | Vesimies | Kalat
Krasnoufimskin vaakuna.
**Krasnoufimsk** (ven. Красноуфи́мск) on kaupunki Sverdlovskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Ufajoen varrella 224 kilometriä Jekaterinburgista länteen. Kaupunki on Krasnoufimskin piirin keskus. Sen kautta kulkee Kazanin ja Jekaterinburgin välinen rautatie (Krasnoufimskin asema). Asukkaita on 40 900 henkeä (vuonna 2007).

Vuonna 1736 paikalle rakennettiin linnoitus, jota Jemeljan Pugatšovin joukot piirittivät vuonna 1774 liikkuessaan kohti Kazania. Vuonna 1781 perustettiin Permin lääniin kuulunut Krasnoufimskin kaupunki. Nykyään se on maatalousalueen keskus, jossa on mm. puunjalostus-, elintarvike- ja rakennustarviketeollisuutta.

Lähteet
-------

* *Goroda Rossii: entsiklopedija*, s. 220–221. Moskva: Bolšaja Rossijskaja Entsiklopedija, 1994. ISBN 5-85270-026-6.

Aiheesta muualla
----------------

* Krasnoufimskin kaupungin sivusto (venäjäksi)

Sverdlovskin alueen vaakuna**Sverdlovskin alueen kaupungit**
Sverdlovskin alueSverdlovskin alue
**Hallinnollinen keskus: Jekaterinburg**  

Alapajevsk | Aramil | Artjomovski | Asbest | Berjozovski | Bogdanovitš | Degtjarsk | Irbit | Ivdel | Kamensk-Uralski | Kamyšlov | Karpinsk | Katškanar | Kirovgrad | Krasnoturinsk | Krasnouralsk | Krasnoufimsk | Kušva | Lesnoi | Mihailovsk | Nevjansk | Nižnije Sergi | Nižni Tagil | Nižnjaja Salda | Nižnjaja Tura | Novaja Ljalja | Novouralsk | Pervouralsk | Polevskoi | Revda | Rež | Severouralsk | Serov | Sredneuralsk | Suhoi Log | Sysert | Tavda | Talitsa | Turinsk | Verhni Tagil | Verhnjaja Pyšma | Verhnjaja Salda | Verhnjaja Tura | Verhoturje | Veltšansk | Zaretšnyi
Yleinen esimerkki Henry-reaktiosta
**Henry-reaktio** eli **nitroaldolireaktio** on kemiallinen reaktio, jossa nitroalkaani reagoi emäksen katalysoimana karbonyyliyhdisteiden kanssa muodostaen nitroalkoholin. Reaktion raportoi ensimmäisen kerran belgialainen kemisti Louis Henry vuonna 1895. Henry-reaktio on yleisesti käytetty, koska siinä muodostuvat nitroalkoholit ovat hyödyllisiä orgaanisen kemian synteesien lähtöaineita.

Reagenssit ja mekanismi
-----------------------

Henry-reaktio voi tapahtua primäärisille ja sekundäärisille nitroalkaaneille, koska niillä on nitroryhmään nähden α-asemassa oleva protoni, jonka emäs voi vastaanottaa. Henry-reaktio vaatii katalyytiksi emäksen. Mahdollisia emäksiä ovat alkalimetallihydroksidit, alkoksidit, tetrabutyyliammoniumfluoridi, DBU ja DABCO. Henry-reaktion mekanismi muistuttaa aldoliaddition mekanismia. Karbonyyliyhdisteenä reaktiossa käytetään aldehydiä tai ketonia. Ensimmäisessä vaiheessa emäs vastaanottaa protonin nitroalkaanilta, jolloin muodostuu nitronaatti-ioni. Tämä nitronaatti-ioni on nukleofiilinen ja reagoi additioreaktiolla elektrofiilisen karbonyyliryhmän hiiliatomin kanssa. Muodostuva anioni ottaa vastaan protonin, jolloin muodostuu nitroalkoholi.

Henry-reaktio voidaan suorittaa asymmetrisesti sopivien kiraalisten katalyyttien läsnä ollessa, jolloin muodostuu pääasiassa vain yhtä enantiomeeria. Henry-reaktioissa muodostuvat nitroalkoholit ovat hyödyllisiä synteettisen orgaanisen kemian lähtöaineita. Niistä voidaan eliminoida vettä, jolloin muodostuu nitroalkeeneja, ne voidaan pelkistää aminoalkoholeiksi tai hapettaa nitroketoneiksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Susan Budavari (päätoim.): *Merck Index*, s. ONR-41. 12th Edition. Merck & Co. 1996. ISBN 0911910-12-3. (englanniksi)
2. 1 2 3  Michael B. Smith & Jerry March: *March's Advanced Organic Chemistry*, s. 1156–1157. John Wiley & Sons, 2013. ISBN 9780470462591. (englanniksi)
3. 1 2 3  Jonathan Clayden, Nick Greeves, Stuart Warren: *Organic Chemistry*, s. 622–624. Oxford University Press, 2012. ISBN 978-0-19-927029-3. (englanniksi)
4. 1 2 3  Jie Jack Li: *Name Reactions for Homologation*, s. 404–406. John Wiley & Sons, 2009. ISBN 978-0-470-48701-3. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 16.7.2017). (englanniksi)
5. 1 2 3  László Kürti, Barbara Czakó: *Strategic applications of named reactions in organic synthesis*, s. 202–203. Elsevier, 2005. ISBN 978-0124297852. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 16.7.2017). (englanniksi)
6. ↑  Sheldon B. Markofsky: *Nitro Compounds, Aliphatic, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2011. Viitattu 16.7.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Henry-reaktio** Wikimedia Commonsissa
Premchand
**Munshī Premchand** (hindiksi प्रेमचंद, 1880–1936) oli merkittävimpiä hindin- ja urdunkielisiä nykykirjailijoita.

Premchandin oikea nimi oli Dhānpat Rāy. Hän syntyi Lamahin kylässä lähellä Varanasia huonosti ansaitsevalle, postissa työskentelevälle isälle. Äitinsä hän menetti kahdeksanvuotiaana. Hän työskenteli myöhemmin opettajana ja virkamiehenä. Hän edusti intialaisen proosakirjallisuuden yhteiskuntakriittistä, gandhilaista suuntaa, mikä ilmenee parhaiten hänen pääteoksestaan *Godān* (suom. *Pyhä lehmä*). Parhaiten hänen taitonsa kertojana tulevat kuitenkin esiin novelleissa. Premchand kirjoitti monista yhteiskunnallisista aiheista, kuten lapsileskistä, prostituutiosta, talonpoikien asemasta ja Intian vapausliikkeestä.

Suomennetut teokset
-------------------

* *Pyhä lehmä*, suom. Klaus Karttunen ja Bertil Tikkanen, Helsinki: Otava 1989 ISBN 951-1-09323-1

Lähteet
-------

1. 1 2  Asko Parpola (toim.): *Intian kulttuuri*, s. 341–342. Otava, 2005. ISBN 951-1-18365-6.
2. ↑  Premchand Indiaheritage.org. Viitattu 15.6.2008. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Munshi Premchand** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Korea
* Kroatia
* Alankomaat
	+ 2
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
Krates Thebalainen. Yksityiskohta Villa Farnesinassa olevasta roomalaisesta seinämaalauksesta.
**Krates Thebalainen** (m.kreik. Κράτης, 200-luku eaa.) oli kreikkalainen kyynikoiden koulukuntaan kuulunut filosofi.

Elämä
-----

Krateen syntymän tai kuoleman tarkkaa ajankohtaa ei tiedetä. Kerrotaan, että hän menetti laajan omaisuutensa makedonialaisten hyökkäyksessä. Todennäköisempi tarina puolestaan kertoo, että hän luopui omaisuudestaan periaatteidensa mukaan niin, että hän antoi luottamalleen pankkiirille ohjeen antaa omaisuutensa pojilleen, jos he osoittautuvat typeryksiksi, mutta köyhille, jos hänen poikansa osoittautuvat filosofeiksi.

Krates oli Diogenes Sinopelaisen oppilas, ja Zenon Kitionilaisen opettaja. Hän omisti koko elämänsä hyveen saavuttamiseen askeettisen itsehillinnän julistamiseen. Hänellä oli tapana tulla asuntoihin tätä tarkoitusta varten kutsumatta, ja siksi hän sai lempinimen "Ovien avaaja".

Krates meni naimisiin Hipparkhian kanssa. Hipparkhia oli varakkaan traakialaisen perheen tytär ja Metrokleen sisar. Tämä avioliitto oli ristiriidassa Krateen arkipäiväisen elämäntavan kanssa. Hipparkhias oli viehättynyt Krateen luonteesta eikä pelännyt hänen köyhyyttään eikä rumuuttaan ja vaati päästä tämän vaimoksi uhmatakseen isäänsä.

Filosofia
---------

Krateen merkitys on lähinnä siinä, että hänen filosofiansa muodostaa sillan kyynisyyden ja stoalaisuuden välille, koska stoalaisuuden perustaja Zenon Kitionilainen oli hänen oppilaansa.

Krates ei kirjoittanut paljoakaan. Diogenes Laertioksen mukaan hän kirjoitti joitakin kirjeitä filosofisista asioista, mutta hänen nimellään kulkevat kirjoitukset ovat väärennettyjä ja myöhempien retorikkojen työtä. Laertios laittoi hänen nimiinsä myös lyhyen runon ja muutaman filosofisen tragedian. Plutarkhoksen teos *Krateen elämä* on kadonnut. 

Niin kutsuttuihin Kyynikkojen kirjeisiin lukeutuu 36 Krateen nimiin laitettua kirjettä, mutta ne ovat epäperäisiä.

Lähteet
-------

* Diogenes Laertios: *Merkittävien filosofien elämät ja opit*, s. 226–229 (VI.5), 522–523. Suomennos ja selitykset Marke Ahonen. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Summa, 2003. ISBN 952-5418-07-3.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Krates Thebalainen**.
* Diogenes Laertios: *Merkittävien filosofien elämät ja opit*:
	+ Krateen elämäkerta (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
	+ Krateen elämäkerta (kreikaksi)

Antiikin filosofia – Kyyninen koulukunta

|  |  |
| --- | --- |
| Kreikkalainen aika | Antisthenes · Diogenes · Monimos · Onesikritos · Filiskos · Krates · Hipparkhia · Metrokles · Kleomenes · Bion · Menippos · Menedemos · Kerkidas · Teles |
| Roomalainen aika | Demetrios · Oinomaos · Demonaks · Agathobulos · Sekundos · Peregrinos Proteus · Pankrates · Theagenes · Kreskentios · Herakleios · Asklepiades · Salustios |
**Peter Adolf Europaeus** (31. heinäkuuta 1753 Uusikirkko – 11. kesäkuuta 1825 Savitaipale) oli suomalainen rehtori, kirkkoherra ja kielitieteen ja kirjallisuuden harrastaja.

Europaeuksen vanhemmat olivat Viipurin läänin Uudenkirkon kirkkoherra Jakob Johan Europaeus (1721–1758) ja hänen toinen puolisonsa Beata Katarina Heintzius. Hän kävi Viipurin katedraalikoulua ja Porvoon lukiota ja pääsi ylioppilaaksi Turussa 1771. Europaeus vihittiin papiksi Haminan hiippakunnassa 1777.

Europaeus oli Haminan tuomiorovastin apulaisena Vehkalahden suomalaisessa seurakunnassa vuodesta 1777, Viipurin katedraalikoulun kieltenopettajana vuodesta 1781, Haminan triviaalikoulun rehtorina vuodesta 1785 ja Haminan normaalikoulun opettajana vuodesta 1788. Hänestä tuli Haminan arkkidiakoni ja saksalaisen seurakunnan pappi 1790 ja hän oli samalla Haminan tuomiokirkon taloudenhoitajana ja toimi tuomiokapitulin jäsenenä jo vuodesta 1784. Savitaipaleen kirkkoherraksi Europaeus valittiin vuonna 1795 ja lääninrovasti hänestä tuli vuonna 1804.

Europaeus harrasti kielitiedettä ja kirjallisuutta. Hän oli yli 20 vuoden ajan kirjeenvaihdossa Henrik Gabriel Porthanin kanssa.

Peter Adolf Europaeus oli naimisissa 1784–1803 Eva Kristina Platanin (k. 1803) kanssa ja vuodesta 1806 Sofia Peijon (k. 1850) kanssa. Hänen poikiaan olivat Turun ja Porin lääninkanslian venäjän kielen kääntäjä Emil Europaeus (s. 1807), alikapteeni Nils Vilhelm Europaeus (1810–1858) ja kielentutkija David Emanuel Daniel Europaeus (1820–1884).

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Kotivuori, Yrjö: Peter Adolf Europaeus. *Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu 2005. Luettu 6.11.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Peter Adolf Europaeuksen elämäkerta Kansallisbiografiassa

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo
* Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852

 |

 |
**Kratylos** (*Κρατυλος*, 400-luvun loppu eaa.) oli antiikin Kreikkalainen filosofi. Hän oli kotoisin Ateenasta. Hän oli Sokrateen nuorempi aikalainen. Platonin dialogi *Kratylos* on nimetty hänen mukaansa. Dialogissa hän keskustelee Sokrateen kanssa kielestä.

Kratyloksen sanotaan olleen Herakleitoksen oppilas. Aristoteleen mukaan hän oli Platonin ensimmäinen filosofian opettaja. Kratylos kehitti äärimmäisen ja radikaalin herakleitoslaisuuden jonka mukaan millään ei ollut pysyvyyttä. Herakleitoksen kerrotaan sanoneen, ettei kukaan voi astua samaan jokeen kahdesti, sillä sen enemmän astuja kuin jokikaan ei ole toisella kerralla sama. Kratyloksen kerrotaan puolestaan menneen pidemmälle ja sanoneen, ettei kukaan voinut astua samaan jokeen kertaakaan. Aristoteleen mukaan Kratylos hylkäsi syvällisen oivalluksensa seurauksena puheen, koska jatkuva muutos teki järkevän keskustelun mahdottomaksi. Hän rajoitti keskusteluun osallistumisensa sormensa heiluttamiseen (*Metafysiikka* 1010a10–15). Platon käsittelee samaa kielen mahdottomuuden teemaa *Theaitetoksessa* (179d-180c.)

Kirjallisuutta suomeksi
-----------------------

* Platon: *Kratylos* teoksessa *Teokset 2*. Toinen painos. Helsinki: Otava, 1999.
Sigismund
Pyhä **Sigismund** (kuoli 524) oli burgundien kuninkaan Gundobadin poika ja hänen seuraajansa burgundien kuninkaana 516–523. Katolinen kirkko teki hänestä myöhemmin pyhimyksen.

Burgundit ja siten myös Gundobad olivat areiolaisia kristittyjä, mutta Sigismund lähti Viennen piispan Pyhän Avituksen oppiin ja kääntyi katoliseen uskoon. Hän perusti luostareita ja hänen toimintansa johti sittemmin monien burgundien kääntymiseen katolisiksi, vaikkakin suurin osa pysyikin areiolaisina aina valtakunnan romahdukseen saakka. 

Vuonna 501 Gundobadin murhautettua veljensä Godegiselin nousi Sigismund hänen vallanperijäkseen. Hänestä tuli kuningas 516, ja hänen politiikkansa seurasi edeltäjien jalanjälkiä. Paljon voimakkaampi naapurivalta frankit uhkasivat burgundeja, ja Sigismund yritti lepytellä heitä naimakaupoilla. Hän murhautti myös poikansa oltuaan tyytymätön tähän. Välillä hän saattoi tulla katumapäälle teoistaan ja vetäytyä luostariin. 

Vuonna 523 frankit hyökkäsivät Klodvigin poikien johdolla. Voitokkaat frankit tuhosivat burgundien sotajoukot, mutteivät vielä pystyneet miehittämään maata. Sigismund saatiin kiinni ja vietiin frankkien maille, jossa hänet teloitettiin seuraavana vuonna. Burgundit pitivät häntä marttyyrina. Sigismundin luut tuotiin myöhemmin esille ja niille rakennettiin alttari. Myöhemmin hänestä tuli pyhimys. 

Sigismundin jäätyä kiinni joukkojen johto siirtyi hänen veljelleen Godomarille (myös Gundomar), josta tuli burgundien kuningas. Hän kykeni pidättelemään frankkien lopullista voittoa vielä vuosikymmenen verran. 

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Edeltäjä:**Gundobad** | **Burgundien kuningas**516–523 | Seuraaja:**Godomar II** |
**Peter-Peter : Erään rakkauden asiapaperit** on Aila Meriluodon romaani vuodelta 1971.

Romaanin päähenkilö Sanna Auhto on pikkukaupungin kirjastonhoitaja, leski ja yksinhuoltaja. Hän tapaa yhteisissä kulttuuririennoissa lääkäri Peter Mackuksen, joka on myös runoilija ja keski-ikäinen perheenisä. He ovat kumpikin Ruotsissa asuvia ulkomaalaisia. Yhteydenpito on aluksi kirjeenvaihtoa, mutta pian on kyse enemmästäkin: paperirakkaus johtaa eroottiseen suhteeseen. Romanssi päättyy, kun postilaatikko ja puhelin vaikenevat.

Romaani jakautuu kolmeen osaan: kirjerakkauden kuvaukseen, kolmeen tapaamiseen ja suhteen päättymiseen. Tekstin tyylilaji vaihtelee kirjeiden lörpöttelytyylistä päiväkirjamaiseen reflektointiin ja objektiivisuutta tavoittelevaan kerrontaan. Tapaamiset kuvataan tarkasti seksuaaliakteja myöten. Kun Meriluodon aidot päiväkirja *Vaarallista kokea* julkaistiin 25 vuotta myöhemmin, paljastui, kuinka suuri osa näistä tapahtumista ja ajatuksista on tosipohjaisia.

Teos on avainromaani, jossa Sanna Auhto muistuttaa monin tavoin kirjailijaa itseään. Hänen tuttavapiiristään ovat verhotusti esillä akateemikko V. A. Koskenniemi, kirjallisuustutkija Kai Laitinen, kirjailijan aviomies Lauri Viita ja hänen rakkautensa kohde, kirjailija Ivar Grünthal. Myös teoksessa esitetty kirjeenvaihto on oikeasti tapahtunut, mutta kustantaja vaati, että kirjeitä ei saa julkaista sellaisenaan ja tapahtumia pitää etäännyttää. Grünthal taas uhkasi oikeustoimilla, jos hänen tekstejään lainataan. Meriluoto kirjoittikin teoksen niin, että henkilöiden ja paikkakuntien nimet on muutettu ja alkuperäisiä kirjetekstejä on vain mukailtu.

Meriluoto tulee teoksessa vastustaneeksi 1970-luvun politisoituvaa ilmapiiriä, aivan kuten hän teki kommenteillaan jo politisoituneella 1940-luvulla. Romaanin pääaihe on kuitenkin rakastumisen eri vaiheiden kuvaus.

Teoksen pohjalta on Matti Kassila ohjannut elokuvan *Haluan rakastaa Peter* (1972).

Lähteet
-------

1. ↑  Peter-Peter WSOY. Viitattu 28.10.2021.
2. 1 2 3  Rajala, Panu: *Lasinkirkas, hullunrohkea: Aila Meriluodon elämästä ja runoudesta*, s. 253–274. Helsinki: WSOY, 2010. ISBN 978-951-0-35488-9.
Dezső Garas vuonna 1961.
**Dezső Garas** (myös *Dezső Grósz*; 9. joulukuuta 1934 – 30. joulukuuta 2011) oli unkarilainen näyttelijä, joka työskenteli elokuvissa 1950-luvulta lähtien. Hän esiintyi muun muassa Gyula Maárin komediassa *Hoppá*, joka näytettiin Berliinin elokuvajuhlilla 1993. Hän kuoli 77-vuotiaana Budapestissa pitkään sairastettuaan.

Elokuvia
--------

* *Liliomfi* (1954)
* *Kaksi puoliaikaa helvetissä* (1961)
* *Jakob valehtelija* (1975)
* *Outo rooli* (1976)
* *Apám néhány boldog éve* (1977)
* *Mielőtt befejezi röptét a denevér* (1989)
* *Keď hviezdy boli červené* (1991)
* *Hoppá* (1993)
* *Perlasca – rohkeuden valinta* (2002)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Dezső Garas** Wikimedia Commonsissa

* Dezsö Garas Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Dezső Garas 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Indossamentti** (engl. *endorsement*) tarkoittaa määrännäisvelkakirjan siirtämistä toiselle henkilölle. Nimitys johtuu alkujaan vekselin selkäpuolelle (*in dorso*) tehtävästä siirtomerkinnästä.

Määrännäisvelkakirja
--------------------

Määrännäisvelkakirja on sellainen asiakirja, jossa asiakirjan antaja on sitoutunut suorittamaan rahamäärän tai jättämään tavaran toiselle henkilölle tai sille, jolle tämä asiakirjan siirtää eli "hänen määräämälleen". Esimerkkejä määrännäispapereista ovat vekseli, maksuosoitus, sekki ja konossementti.

Asiakirjan siirto
-----------------

Asiakirja voidaan siirtää joko niin, että siirtäjä kirjoittaa pelkän nimensä asiakirjan selkäpuolelle (*blanko-indossamentti*) taikka niin, että siirtäjä kirjoittaa nimensä yläpuolelle tiedon, kenelle asiakirja siirretään. Jos siirtäjä ei tahdo luovuttaa omistusoikeutta asiakirjaan, tämä on nimenomaisesti mainittava lisäämällä siirtokirjoitukseen tuota rajoitusta ilmaiseva sana (esimerkiksi *inkasso*).

### Sananselityksiä

* *indossentti*, se joka siirtää
* *indossaatti*, se jolle siirretään

Lähteet
-------

1. ↑  Pohjanpalo, Jorma (toim.): *Liikemaailman tietokirja*, s. 260. Osa *Kauppaoikeus*, kirjoittanut Kalle Kauppi. Porvoo: Werner Söderström Oy, 1954.
2. 1 2  Hakkila, Esko (toim.): "Indossamentti", *Lakiasiain käsikirja*, s. 219. Porvoo: Werner Söderström Oy, 1938.
**Krasnyi Jag** (ven. Красный Яг, komiksi Краснöй Яг, *Krasnöi Jag*) on maaseututaajama ja maalaiskunta Komin tasavallan Petšoran piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Petšorajoen varrella 14 kilometriä Petšoran kaupungista etelään. Taajamassa on 400 ja kunnassa noin 550 asukasta (vuonna 2007).

Paikkakunta mainitaan ensimmäisen kerran 1800-luvun alussa. 1940–1950-luvuilla siellä toimi Venäjän sisäministeriön ratatyömaan sovhoosi. Maatalous- ja puunjalostusyritykset lopettivat toimintansa 2000-luvun vaihteessa. Nykyään seudun talous perustuu maakaasun tuotantoon. Palveluihin kuuluvat koulu, kulttuuritalo, kirjasto, ensiapuasema, posti ja kauppa. Krasnyi Jagin kuntaan kuuluu myös Byzovajan kylä (ven. Бызовая, komiksi Бызöвöй, *Byzövöi*).

Lähteet
-------

1. 1 2  Krasnyi Jag Petšoran piirin sivustolla *pechoraonline.ru*. Viitattu 14.5.2011. (venäjäksi)
2. 1 2  Tšislennost postojannogo naselenija selskih naseljonnyh punktov Respubliki Komi na 1 janvarja 2007 goda *komi.gks.ru*. Viitattu 14.5.2011. (venäjäksi)[vanhentunut linkki]
**Indoparthialainen kuningaskunta** oli alueita nykyisestä Pakistanista, Afganistanista ja Pohjois-Intiasta hallinnut parthialaistaustainen kuningaskunta ensimmäiseltä vuosisadalta toiselle vuosisadalle jälkeen ajanlaskun alun. Indoparthialainen kuningaskunta itsenäistyi parthialaisen satraappi Gondofareksen johdolla. Hänen seuraajansa hallitsivat noin sadan vuoden ajan, ennen kuin heidän alueensa liitettiin laajenevaan Kušan-valtakuntaan.

Indoparthialaiset tunnetaan historiallisista kirjallisista lähteistä vain huonosti ja tärkein yksittäinen tiedonlähde heistä on heidän hallitsijoidensa lyömät kolikot.

Historia
--------

Gondofares indoparthialaisessa kolikossa.
Indoparthialaiset mainitaan suoraan vain muutamissa kirjallisissa historiallisissa lähteissä. Indoparthialaisten hallitsijoiden lyömät kolikot ovatkin olleet tärkein heistä kertova historiallinen lähde. Seleukideista irtautuneessa Parthiassa valtaan nousseet arsakidit olivat aloittaneet voimakkaan laajenemisen kuninkaansa Mithridateksen johdolla 160-luvulla eaa. ja lopulta parthialaiset ulottivat alueensa heitä edeltäneiden indoskyyttien hallitsemalle alueelle Pohjois-Intiassa ja Etelä-Afganistanissa. Uusien alueidensa hallitsemiseksi parthialaiset perustivat alaisiaan kuningaskuntia ja yksi näistä muodostettiin sittemmän Sistanin alueelle ensimmäisen vuosisadan eaa. lopulla. Alueita hallitsi satraappi Gondofares ja hän levitti edelleen alueitaan Sistanista Arakhosian ja Gandharan alueelle Pakistaniin ja Pohjois-Intiaan. Vuoden 20 jaa. paikkeilla Gondofares julistautui itsenäiseksi. Hänen pääkaupunkinsa oli Taksila nykyisen Keski-Pakistanin eteläosissa. Nimenä Gondofares on saattanut olla myös indoparthialaisen hallitsijasuvun dynastinen titteli.

Gondofareksen seuraajat hallitsivat alueitaan noin sadan vuoden ajan. Arsakidit pitivät lopulta yllä rauhanomaisia suhteita kapinoineeseen provinssiinsa, mahdollisesti koska heillä ei ollut varaa sitoa joukkoja valtakuntansa kaakkoisrajalle. Vain muutaman hallitsijasukupolven jälkeen indoparthialaisista pohjoiseen muodostui kuitenkin uusi voimatekijä. He joutuivat pian sotimaan levittäytyviä kušanoja vastaan. Ensimmäisen vuosisadan lopulla indoparthialaiset kärsivät useita tappioita kušanoille ja he menettivät Intian jokilaaksojen alueet. Indoparthialaiset hallitsivat vielä Kabulin laaksoa, joka sekin menetettiin toisen vuosisadan loppuun mennessä. Indoparthialaisten kukistumisen jälkeen Kušan-valtakunnalla ei ollut merkittäviä sotilaallisia uhkatekijöitä lähipiirissään.

Lähteet
-------

1. ↑  Christine Fröhlich: INDO-PARTHIAN DYNASTY *Encyclopædia Iranica*. Viitattu 5.6.2018. (englanniksi)
2. 1 2 3  Andrei Sergejeff: *Afganistanin historia - Silkkitietä kulttuurien risteykseen*, s. s. 56-58, 62. Gaudeamus Helsinki University Press, 2011. ISBN 978-952-495-219-4.
3. 1 2  Parthian, Indo-Greek, Indo-Parthian, Yuezhi Invasion and Indo-Scythian Rule *Cultural Property Training Resource Afganistan*. Cemtcon, Historical/Cultural Advisory Group.  Arkistoitu 25.11.2020. Viitattu 5.6.2018. (englanniksi)
4. ↑  Pierfrancesco Callieri: INDIA iv. RELATIONS: SELEUCID, PARTHIAN, SASANIAN PERIODS *Encyclopædia Iranica*. Viitattu 5.6.2018. (englanniksi)
**Sigmafaktori** eli **sigmatekijä** on esitumallisten DNA:n transkriptioon liittyvä tekijä. Sigmafaktoreita on monta erilaista, ja niistä jokainen kasvattaa RNA polymeraasin spesifisyyttä tietyn geenin promoottorille, kun faktori on sitoutunut RNA polymeraasi -entsyymiin. Entsyymistä käytetään tällöin yleisnimitystä holoentsyymi. Kun {\displaystyle \sigma }-faktoria ei ole kiinnittynyt RNA polymeraasiin, se voi sitoutua mihin tahansa DNA-templaatilla. {\displaystyle \sigma }-faktorilla se kiinnittyy erityisesti faktorin saneleman geenin promootteriin ja transkriptio alkaa.

{\displaystyle \sigma }-faktoreiden käyttö mahdollistaa esitumallisen (kuten bakteerin) adaptaation ympäristöllisiin muutoksiin. N. 90% bakteriaalisesta DNA:sta liittyy näihin muutoksiin vastaamiseen. Erilaisten {\displaystyle \sigma }-faktoreiden kirjo mahdollistaa näiden geenien reguloidun ekspression. Näiden geenien koodaamat proteiinit toteuttavat itse vastauksen ärsykkeisiin. 

Bakteeri *Escherichia coli* käyttää seitsemää {\displaystyle \sigma }-faktoria:

* σ70 (RpoD) - yleinen sigmafaktori, liittyy kasvavien solujen tarvitsemien geenien ekspressioon.
* σ38 (RpoS) - ravinnon puutteeseen liittyvä sigmafaktori
* σ28 (RpoF) - siiman (kts. bakteerimoottori) toimintaan liittyvä sigmafaktori
* σ32 (RpoH) - ulkoiseen lämpöshokkiin liittyvä sigmafaktori
* σ24 (RpoE) - ulkoiseen voimaan liittyvä sigmafaktori
* σ54 (RpoN) - typen puutteeseen liittyvä sigmafaktori
* σ19 (FecI) - Fe(III) sitraattiin liittyvä sigmafaktori
Jalkapallokenttä päätyrajan takaa katsottuna.
**Jalkapallokenttä** on jalkapallossa käytettävä pelikenttä.

Pelialusta
----------

Virallisia jalkapallo-otteluita voidaan pelata niin luonnollisella kuin keinotekoisellakin alustalla. Luonnonmateriaaleista yleisiä ovat nurmi ja hiekka. Keinotekoisen pelialustan täytyy olla väriltään vihreä.

Luonnonkentän pinnan alle maaperään voidaan vetää lämmitysputket, joiden avulla estetään pakkasvauriot. Vedenpoisto varmistetaan lisäämällä maaperään esimerkiksi hiekkaa. Noin puolen metrin syvyydessä on yleensä kerros soraa ja kiveä.

Keinotekoisella kentällä on polyetyleenistä tehtyä tekonurmea, joka on kiinnitetty betonialustan päällä istuvaan muovimattoon. Alinna on vedenpoistojärjestelmä, johon vesi tulee betonissa olevien reikien kautta.

Viralliset mitat
----------------

Jalkapallokentän mitat.
Jalkapallokenttä on suorakaiteen muotoinen. Sen rajaavat sivurajat ja päätyrajat. Jalkapallokilpailun järjestäjällä on oikeus määritellä pelikentän pituus ja leveys tietyissä rajoissa. Kansainvälisissä otteluissa kentän pituus on 100–110 metriä ja leveys 64–75 metriä. Muissa otteluissa vaihteluvälit ovat suuremmat, 90–120 metriä ja 45–90 metriä.

Kentän jakaa pituussuunnassa kahteen osaan keskiraja. Sen keskelle piirretty keskiympyrä on säteeltään 9,15 metriä.

Kentän kummassakin päässä on tolppien ja yläriman muodostama maali, jonka leveys on 7,32 metriä ja korkeus 2,44 metriä. Maalin taakse voidaan kiinnittää maaliverkko.

Maalin edessä on maalialue, joka ulottuu kummastakin maalitolpasta 5,5 metriä päätyrajan suuntaan sekä kentälle päin. Maalitolpista 16,5 metriä päätyrajan suuntaan sekä kentälle päin on rangaistusalue. Sen keskellä 11 metrin päässä maaliviivasta on rangaistuspotkupiste.

Kentän jokaisessa kulmassa on kulmalippu ja säteeltään yhden metrin pituinen neljännesympyrä, jonka rajaamalta kulma-alueelta annetaan kulmapotku.

Kentän sivurajojen ulkopuolella on kummankin joukkueen tekninen alue, jossa istuvat taustahenkilöt, vaihtopelaajat ja kentältä vaihdetut pelaajat.

Katso myös
----------

* Jalkapallostadion

Lähteet
-------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Jalkapallokenttä**.
1. 1 2 3  Goldblatt, David & Acton, Johnny: *The Soccer Book*, s. 40–41. DK, 2018. ISBN 978-1-4664-6923-6.
2. 1 2 3 4 5 6  Jalkapallosäännöt 2021 (Arkistoitu – Internet Archive) s. 33–41. Suomen Palloliitto (PDF)
**Sighere**, myös **Sigehere** tai **Sigher** (k. 683) oli Essexin kuningaskunnan kuningas noin 663–683. William Malmesburylainen mainitsee kuningas Swithelmin seuraajiksi "Sigher Sigebertin pojan ja Sebbi Sewardin pojan". Hänen mukaansa Sighere kuoli ennen Sæbbia. Myös Beda Venerabilis mainitsee heidät Swithelmin seuraajiksi ja lisää, että he hallitsivat Mercian kuninkaan Wulfheren alaisuudessa ja että Sighere sortui pakanaksi ruton vaivatessa maata, mutta Wulfhere järjesti hänen kääntymisensä takaisin kristityksi. Roger Wendoverilaisen mukaan Sighere ja Sæbbi asettivat Erkenwaldin Lontoon piispaksi ja pian tämän jälkeen Sæbbi hallitsi yksin kuninkaana.

Lähteet
-------

1. ↑  Kings of Essex (East Saxons) Foundation for Medieval Genealogy. Viitattu 28.2.2020. (englanniksi)


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Essexin kuningaskunnan hallitsijat |
| --- |
|  |
| 
* Æscwine (527–587)
* Sledda (587–604)
* Saberht ~(604–616)
* Sexred ~(616/617–623)
* Sæward ~(616/617–623)
* Sigebert I Pieni ~(623–653)
* Sigebert II Hyvä (~653–660)
* Swithelm (660–664)
* Sighere (664–683)
* Sæbbi (664–~694)
* Sigeheard ~(694–709)
* Swæfred ~(695–709)
* Offa (~709)
* Saelred (709–746)
* Swæfberht (~715–738)
* Swithred (746–758)
* Sigeric I (758–798)
* Sigered (798–812)

 |

 |
**Saarto** on laaja käsite piiritykselle, joka on voinut tarkoittaa linnoituksen ympärille kokoontunutta vihollisjoukkoa, joka on katkaissut tai pyrkinyt karkaisemaan puolustajan yhteydet oman puoleen sotilaisiin ja huoltoon. Suomen kielessä toisen maailmansodan aikana vakiintui käyttöön sana motti, joka tarkoittaa pientä piiritystä. Motit johtuivat siitä, ettei suomalaisilla joukoilla ollut riittävän raskasta aseistusta tai ylivoimaa tai tarvetta laukaista mottia, vaan neuvostoliittolaisia piirittämällä pyrittiin siihen, että niiden huollon katkettua ne olisivat joutuneet antautumaan. Kuitenkin neuvostoliittolaiset yrittivät huoltaa saarrettuja sotilaitaan ilmasta.

Laajassa mielessä käsitettä saarto käytetään kuvaamaan laajojen alueiden piirittämistä. Yksi Suomen toisen maailmansodan aikaisiin tapahtumiin liittyvä saarto oli Leningradin piiritys.

Nykyaikaisessa sodankäynnissä, jossa pyritään saamaan maahanlaskujoukkoja, joko laskuvarjojoukkoja suoraan lentokoneesta pudottamalla tai lentokoneesta hyppäämättä kuljetuskoneiden avulla muita joukkoja, puolustaja pyrkii saartamaan hyökkääjät, jotka ovat ilmakuljetusvaatimusten vuoksi keveämmin aseistettuja kuin kokonaan maata pitkin kulkevat puolustajat. Tällaisessa tilanteessa hyökkääjän on pyrittävä ajalliseen ja paikalliseen ilmaherruuteen turvatakseen saarretuille tai saarrettaville joukoilleen huollon ja täydennykset.