recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Sarapulin piiri Udmurtian kartalla.
**Sarapulin piiri** (ven. Сара́пульский райо́н, *Sarapulski raion*, udmurtiksi Сарапул ёрос, *Sarapul joros*) on kunnallishallintoalue Udmurtian tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1926 perustetun piirin pinta-ala on 1970,2 neliökilometriä. Asukkaita on 24 600 henkeä (vuonna 2010).

Sarapulin piiri sijaitsee Udmurtian kaakkoisosassa. Se rajoittuu kaakossa Kambarkan, etelässä Karakulinon, lännessä Kijasovon ja Malaja Purgan sekä pohjoisessa Zavjalovon piireihin, idässä Permin aluepiiriin ja lounaassa Tatarstaniin. Pinta-alasta 26 % on metsää. Seudun läpi virtaa Kamajoki. Hyötykaivannaisiin kuuluvat öljy, turve, hiekka, sora ja savi.

Piiriin kuuluu 17 maalaiskuntaa: Devjatovo, Dulesovo, Jurino, Kigbajevo, Mazunino, Mostovoje, Netškino, Oktjabrski, Olenje Boloto, Šadrino, Severnyi, Ševyrjalovo, Sigajevo, Sokolovka, Tarasovo, Uralski ja Ust-Sarapulka. Hallinnollinen keskus on Sigajevon kylä.

Asukkaista 76,1 % on venäläisiä, 12,3 % udmurtteja, 5,4 % tataareja ja 2,1 % mareja. Kaupunkiväestöä ei ole.

Piirissä tuotetaan öljyä ja turvetta. Lisäksi on konepaja- ja elintarviketeollisuutta. Maatalous on keskittynyt maidon ja lihan tuotantoon sekä viljan, vihannesten ja perunan viljelyyn.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  *Udmurtskaja Respublika: Entsiklopedija*, s. 622. Iževsk: Udmurtija, 2000. ISBN 5-7659-0732-6.
2. 1 2  Tšislennost naselenija raionov i gorodskih naseljonnyh punktov subjektov Rossijskoi Federatsii *perepis-2010.ru*.  Arkistoitu 18.1.2012. Viitattu 20.1.2012. (venäjäksi)
3. 1 2 3  *Udmurtskaja Respublika: Entsiklopedija*, s. 623. Iževsk: Udmurtija, 2000. ISBN 5-7659-0732-6.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Sarapulin piiri**.
* Sarapulin piirin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)

Udmurtian hallinnollinen jako

|  |  |
| --- | --- |
| Kaupunkipiirikunnat | **Iževsk** (pääkaupunki) · Glazov · Možga · Sarapul · Votkinsk |
| Piirit | Alnaši · Balezino · Debjosy · Glazov · Grahovo · Igra · Jar · Jukamenskoje · Kambarka · Karakulino · Kez · Kijasovo · Kizner · Krasnogorskoje · Malaja Purga · Možga · Sarapul · Selty · Šarkan · Sjumsi · Uva · Vavožin · Votkinsk · Jakšur-Bodja · Zavjalovo |
Sarasvati Ravi Varman maalauksessa.
**Sarasvati** (*Saraswati*; devanagari: सरस्वती, IAST: *Sarasvatī*) on hindulainen taiteen, oppimisen ja viisauden jumalatar. Sarasvati tarkoittaa myös "virtaavaa", ja se onkin suuren kuivuneen joen uoma Indus-joen itäpuolella.

Sarasvati on ensimmäinen hindujen suurista jumalattarista, toiset kaksi olivat Lakshmi ja Durga. Sarasvati on luojajumala Brahman kumppani.

Sarasvati on oppimisen ja taiteen (kuten musiikin) jumalatar. Häntä palvotaan myös totuuden ja anteeksiannon jumalattarena. Sarasvati symboloi myös hedelmällisyyttä ja menestystä, sekä aitoutta ja luovuutta, erityisesti kommunikaation (kuten kirjallisuuden ja puheen) alueella. Sarasvati on ainut jumalatar, jota kaikki kolme suurta jumalaa (Brahma, Vishnu ja Shiva) kunnioittivat. 

Sarasvati kuvataan usein kauniina, vaaleana, valkoisiin pukeutuneena naisena, joka istuu valkoisella lootuksen kukalla joen äärellä. Hän ei käytä koruja tai kultaa kuten Lakshmi, vaan pukeutuu vaatimattomasti. Saraswatilla on neljä kättä, jotka edustavat oppimisen neljää ominaisuutta: ajatusta, älykkyyttä, valppautta ja omanarvontuntoa.

Hän pitää kädessään kirjaa, joka sisältää pyhiä kirjoituksia, helminauhaa kuvaten meditaation ja hengellisyyden merkitystä, kulhoa pyhää vettä kuvaten puhtauden ja luovuuden voimaa, ja vina-soitinta kuvaten hänen kiinnostustaan taiteisiin. 

Hänen lähelleen sijoitetaan usein valkoinen joutsen. Pyhän joutsenen sanotaan kykenevän juomaan maidon erikseen veden ja maidon sekoituksesta, minkä vuoksi se edustaa kaksijakoisuutta hyvän ja pahan sekä ikuisen ja hetkellisen välillä.

  

**Hindulaiset jumalat**
**Miespuoliset**: Trimurti (Brahma | Vishnu | Shiva) | Rama | Krishna | Ganesha | Indra | Hanuman | Surya | Lakshmana

**Naispuoliset**: Tridevi (Sarasvati | Lakshmi | Parvati) | Gayatri | Durga | Devi | Sita | Radha | Kali | Shakti | (muita)
**Tverinkarjalaisten ystävät ry** on suomalainen ystävyysseura, jonka tehtävänä on edistää tverinkarjalaisten kielen ja kulttuurin säilymistä ja kehittämistä. Yhdistys on Tverinkarjalaisten kansallisen kulttuuriautonomian yhteistyökumppani.

Tverinkarjalaisten ystvät ry:n suunnittelukokous pidettiin syksyllä 1993 akateemikko Pertti Virtarannan aloitteesta ja yhdistys perustettiin tammikuussa 1994. Tverinkarjalaisten ystävien puheenjohtajana toimi ensimmäiset 15 vuotta Erkki Hatakka. Vuodesta 2010 puheenjohtajaksi valittiin Tapio Mustonen ja vuonna 2014 Kalevi Rajala. Vuosina 2015–2019 puheenjohtajana toimi Ari Burtsoff. Vuodesta 2020 lähtien yhdistyksen puheenjohtaja on ollut Lauri Railas. Yhdistyksen jäsenmäärä oli 2010-luvun lopulla alle 200 henkeä.

Yhdistyksen perustamasta Pertti ja Helmi Virtarannan rahastosta myönnetään vuosittain stipendejä tverinkarjalaisille opiskelijoille. Oppikirjojen julkaisemista on tuettu taloudellisesti.

Lähteet
-------

1. ↑  Etusivu Tverinkarjalaisten ystävät.  Arkistoitu 17.1.2020. Viitattu 5.4.2020.
2. 1 2 3  Yhdistys Tverinkarjalaisten ystävät.  Arkistoitu 7.3.2019. Viitattu 5.4.2020.
3. ↑  Pikkarainen, Merja: Arvostuksen puute nopeuttaa karjalan kielen alamäkeä Tverissä.  *Idäntutkimus*, 2017, nro 2, s. 45. ISSN 1237-6051. Artikkelin verkkoversio (PDF). Viitattu 5.4.2020.
**Pjetër Malota Lulgjuraj** (s. 28. elokuuta 1958 Lofka, Malësia, Albania) on albanialainen sijaisnäyttelijä, taistelukoreografi ja näyttelijä. Hänellä on 6. danin musta vyö taekwondossa.

Ura
---

Malota muutti Albaniasta Yhdysvaltoihin, Detroitiin, jossa hän ryhtyi harjoittelemaan kamppailulajeja. Hän harjoitteli erityisesti taekwondoa ja myöhemmin ryhtyi opettamisen ohella ylläpitämään omaa kamppailukoulua Michiganissa nimeltä Birmingham Martial Arts. 

Malota pyrki aluksi näyttelijäksi 1980-luvulla, mutta sai vain pieniä rooleja elokuvissa *Crime Killer* ja *Katujengi*. Myöhemmin vuonna 1990 Malotan elokuvaura muuttui, kun hän ryhtyi työskentelemään yhdessä Jean-Claude Van Dammen kanssa. Heidän ensimmäinen yhteinen projekti oli *Kaksoisisku*, jossa Malota esitti erään roiston henkivartijaa, työskenteli sijaisnäyttelijänä ja taistelukoreografina. Sittemmin Malota työskenteli koko 1990-luvun Van Dammen elokuvissa, joissa hänellä oli samat roolit kuten ensimmäisessä. Malotalla oli hieman näkyvämpi rooli elokuvassa *The Quest – haastaja*, jossa hän esitti espanjalaista ottelijaa.

1990-luvun jälkeen Malota oli vielä kahdessa Van Dammen elokuvassa mukana *The Order* ja *Replicant – tappajan kopio*. Sittemmin Malota työskenteli seuraavan kerran vuoden 2006 elokuvassa *Honor*, jossa hän suunnitteli stuntit ja taistelukoreografit. Malota teki myös muutaman vuoden tauon jälkeen pienen näytelmäroolin elokuvassa *The Butterfly Effect 3: Revelations*.

Näytelmäroolit
--------------

* Crime Killer (1985)
* Katujengi (1985)
* Kaksoisisku (1991)
* Ei pakopaikkaa (1993)
* The Quest – haastaja (1996)
* The Order (2001)
* The Butterfly Effect 3: Revelations (2009)

Lähteet
-------

1. ↑  About us - Peter Malota (Arkistoitu – Internet Archive) *bmartialarts.com* Viitattu 1.7.2011 (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* VIAF
* WorldCat

 |

 |
Lehden ensimmäisen numeron kansisivu.
**Humanitas** oli Helsingissä vuosina 1896–1898 ilmestynyt ruotsinkielinen aikakauslehti.

Jean Boldtin julkaisema *Humanitas* oli ensimmäinen suomalainen rauhanaatteelle omistettu aikakauslehti. Sen tehtävänä oli armeliaisuuden ja epäitsekkyyden korostaminen sekä rauhan ja ihmisten hyvän tahdon edistäminen. Vastustettavia ajatuksia olivat materialismi ja militarismi. Ajankohtaisia yhteiskunnallisia ongelmia koskevia artikkeleita kirjoittivat Boldtin ohella Arvid Järnefelt, Pekka Ervast, Mikael Johnsson, Constance Ullner, Adelaïde Ehrnrooth, Lucina Hagman ja Rosina Wetterhoff. Lisäksi julkaistiin Arvid Mörnen runoja. Lehden piirissä perustettiin Suomen ensimmäinen rauhanyhdistys, jonka toiminta tosin lakkasi pian. Vuonna 1898 julkaistiin myös samansisältöistä suomenkielistä lehteä. *Humanitasin* aatteellisena jatkajana toimi Aaku Mäen Tampereella julkaisema *Väinämöinen*.

Lähteet
-------

1. ↑  *Suomen lehdistön historia 8. Aikakauslehdistön historia: Yleisaikakauslehdet*, s. 412–413. Kuopio: Kustannuskiila, 1991. ISBN 951-657-325-8.

Aiheesta muualla
----------------

* *Humanitas* digitoituna kansalliskirjastossa
* Lehden suomenkieliset numerot vuodelta 1898
**Hugh Carthy** (s. 9. heinäkuuta 1994 Preston) on englantilainen maantiepyöräilijä, joka on parhaimmillaan etappikilpailuissa ja mäkisessä maastossa ajettaessa. Hän aloitti ammattilaisuransa Rapha Condor–JLT -joukkueessa 2013–2014, edusti Caja Rural - Seguros RGA -tallia 2015–2016 ja on vuodesta 2017 kilpaillut Cannondale Pro Cycling Team / EF Education -joukkueessa.

Carthy voitti Alto de l'Anglirulle päättyneen 12. etapin Espanjan ympäriajossa 2020. Kokonaiskilpailussa hän sijoittui kolmanneksi.

Saavutuksia
-----------

Lähteet: Pro Cycling Stats, Cycling Archives

2014
Tour of Japan, mäkikirikilpailun ja nuorten kilpailun voitto
Tour of Korea, kokonaiskilpailun, nuorten kilpailun ja 7. etapin voitto
2015
Tour du Gévaudan Languedoc-Roussillon, nuorten kilpailun voitto
2016
Katalonian ympäriajo, nuorten kilpailun voitto
Vuelta Asturias, kokonaiskilpailun, nuorten kilpailun ja 1. etapin voitto
2018
Colorado Classic, kokonaiskilpailussa kolmas, mäkikirikilpailun voitto
2019
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa 11:s, nuorten kilpailussa kolmas
Sveitsin ympäriajo, mäkikirikilpailun ja 9. etapin voitto
2020
Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa kolmas, 12. etapin voitto
2021
Faun-Ardèche Classic, kolmas
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa kahdeksas
Vuelta a Burgos, 5. etapin voitto
2022
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa yhdeksäs
Tour de Langkawi, kokonaiskilpailussa toinen
2023
Tour of the Alps, kokonaiskilpailussa toinen

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Hugh Carthy *procyclingstats.com*. Viitattu 23.4.2023. (englanniksi)
2. 1 2  Hugh Carthy *cyclingarchives.com*. Viitattu 9.1.2022. (englanniksi)
Mason Serif
**Mason** on Jonathan Barnbrookin vuonna 1992 suunnittelema kirjaintyyppi tai fontti. Se on oikeastaan kokonainen kirjainperhe, johon kuuluu **Mason Serif** ja **Mason Sans**, ja kummastakin on kolme leikkausta: Regular, Alternate ja Super. Kaikista on myös normaali ja lihava versio.

Kirjaintyypin nimeämisellä on ristiriitainen tausta. Alun perin sen nimi oli Manson, pahamaineisen kulttijohtaja Charles Mansonin mukaan. Nimen piti ilmaista tunteiden ääripäitä — rakkautta ja vihaa, rumuutta ja kauneutta. Nimi kuitenkin muutettiin Masoniksi, sillä kirjaintyypin levittäjä Emigre joutui ankaran painostuksen kohteeksi, ja sitä syytettiin murhaajan ihannoinnista. Emigre ehdotti nimeksi Masonia, sillä kirjainmuodot tuovat mieleen myös kivenhakkaajien työn, vapaamuurareiden symboliikan ja pakanallisen ikonografian.

Mason on saanut vaikutteita Euroopan arkkitehtuurin rikkaasta historiasta. Siihen ovat vaikuttaneet niin Versailles, kreikkalaisten temppelien portiikit kuin renessanssiajan raamatut ja goottilaisten kirkkojen ikkunat. Masonissa on myös viitteitä populaarikulttuuriin, politiikkaan ja typografian historiaan.

Vuonna 2011 Mason Sans oli yksi 23 digitaalisesta kirjaintyypistä, jotka valittiin New Yorkin Museum of Modern Artin pysyvään arkkitehtuurin ja muotoilun kokoelmaan. Masonista on tullut laajalti käytetty kirjaintyyppi, jonka käyttäjiin lukeutuvat niin BBC kuin Walt Disney Company.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Mason *emigre.com*. Emigre Inc. Viitattu 24.10.2018. (englanniksi)
2. 1 2 3  Mason Serif — Barnbrook Fonts *fonts.barnbrook.net*. Barnbrook Fonts. Viitattu 24.10.2018.

Typografia

|  |  |
| --- | --- |
| Typografit ja kirjainmuotoilijat | 
* Jonathan Barnbrook
* Saul Bass
* Ed Benguiat
* Morris Fuller Benton
* Neville Brody
* Frederic Goudy
* Claude Garamond
* Eric Gill
* Tomi Haaparanta
* Nicolas Jenson
* Edward Johnston
* Donald Knuth
* Rudolf Koch
* Sami Kortemäki
* Zuzana Ličko
* William Morris
* Stanley Morison
* Jan Tschichold
* Carol Twombly
* Wolfgang Weingart
* Hermann Zapf
* Gudrun Zapf-von Hesse

 |
| Kirjaintyylit ja -lajit | 
* Anfangi
* Antiikva
* Arial
* Baskerville
* ITC New Baskerville
* Calibri
* Comic Sans
* Egyptienne
* Fraktuura
* Garamond
* Gill Sans
* Helvetica
* Palatino
* Times Roman
* Unsiaali
* Verdana

 |
| Merkit | 
* Alduksen lehti ❦
* Asteriski \*
* Ät-merkki @
* Englannin punta £
* Ampersandi &
* Jokerimerkki
* Kappaleen merkki ¶
* Luetelmamerkki
* Luettelo matemaattisista merkeistä
* Plus-miinusmerkki ±
* Promille ‰
* Prosentti %
* Pykälämerkki §
* Risti †
* Ristikkomerkki #
* Rub el Hizb ۞
* Tekijänoikeusmerkki ©
* Tilde ~
* Valuuttamerkki ¤
* Yläpuolinen indeksointipilkku

 |
| Suuntaukset | 
* Amerikan uusi aalto
* Dekonstruktivismi
* Postmodernismi
* Sveitsiläinen tyyli

 |
| Muut aiheet | 
* Aakkoslaji
* CamelCase
* Glyyfi
* Goottilaiset kirjaintyypit
* Kapiteeli
* Kirjain
* Kirjaintyyppi
* Kursiivi
* Ligatuuri
* Logo
* Lorem ipsum
* Orpo- ja leskirivit
* Painokirjaimet
* Sans-serif
* Serif
* TrueType
* Web Open Font Format
* X-korkeus
* Yliviivaus
* Ylleviivaus
* Ylä- ja alaindeksi

 |
Tvetan kihlakunnan sijainti Smålandin maakunnan kartalla.
**Tvetan kihlakunta** (ruots. *Tveta härad*) oli kihlakunta Jönköpingin läänissä Ruotsissa. Vuoden 1945 väestönlaskennan mukaan kihlakunnan maapinta-ala oli 854,30 neliökilometriä ja asukasluku 23 348 henkeä. Kihlakuntaan kuuluneet kunnat olivat Svarttorp, Lekeryd, Järsnäs, Barkeryd, Nässjön maalaiskunta, Forserum, Öggestorp, Hakarp, Rogberga, Barnarp, Månsarp, Norrahammarin kauppala, Järstorp ja Bankeryd.

Kihlakunnan tuolloisista kunnista Barkeryd, Nässjön maalaiskunta ja Forserum kuuluvat nykyään Nässjön kuntaan ja muut Jönköpingin kuntaan.

Lähteet
-------

1. ↑  I. Areal och folkmängd inom särskilda förvaltnings­områden m.m. befolk­nings­agglomera­tioner (PDF) (Tab. 1. Areal, folkmängd efter kön och civilstånd samt folkmängdstäthet i kommuner, församlingar, municipalsamhällen, härad och län den 31 december 1945, enligt indelningen den 1 januari 1946) *Folkräkningen den 31 december 1945*.  24.3.1947. SCB: Historisk statistik:  Statistiska centralbyrån. Viitattu 3.10.2015. (ruotsiksi)
**Abu Dhabin haukkasairaala** (arab. مستشفى أبو ظبي للصقور‎, *Mustašfan ’Abū Ẓabī li-ṣ-ṣuqūr*) on Arabiemiraateissa toimiva julkinen instituutio, joka ensimmäisenä aloitti eläinlääketieteellisten palveluiden tarjoamisen ainoastaan haukoille. Sittemmin se on laajentanut toimialaansa.

Abu Dhabin ympäristövirasto perusti haukkasairaalan, joka avattiin Abu Dhabiin 3. lokakuuta 1999. Siitä tuli Arabiemiraattien suurin haukkasairaala. Noin 11 000 haukkaa on vuosittain vastaanotettu sinne tutkimuksia ja hoitoa varten. Haukkoja on tuotu sairaalaan paitsi Arabiemiraattien sisältä, myös esimerkiksi Saudi-Arabiasta, Kuwaitista ja Bahrainista. Abu Dhabin haukkasairaala ryhtyi myös työhön koulutuksen ja tietoisuuden edistämiseksi sekä tutkimukseen. Vuonna 2006 Abu Dhabin haukkasairaalassa aloitettiin haukkojen lisäksi myös muiden lintu- ja siipikarjalajien hoitaminen. Vuonna 2007 haukkasairaala avasi ovensa palkitulle turismiohjelmalle. Siitä onkin tullut yksi Abu Dhabin emiirikunnan merkittävistä matkailukohteista.

1. heinäkuuta 2007 Abu Dhabin haukkasairaalan yhteyteen avattiin lemmikkieläinten hoitokeskus, jossa harjoitetaan kenneltoimintaa. Vuonna 2011 avattiin agilitypuisto. Abu Dhabin haukkasairaalan lemmikkieläinten hoitokeskus on erikoistunut koirien lisäksi myös kissoihin ja on saanut International Society of Feline Medicinen kultastandardisertifikaatin. Vuonna 2010 Abu Dhabin haukkasairaala asetettiin Abu Dhabin toimeenpanevan neuvoston päätöksellä vastuuseen myös vasta perustetusta Abu Dhabin eläinsuojasta. Vuonna 2011 perustettiin sairaalan yhteyteen haukkojen jalostuskeskus. Abu Dhabin haukkasairaala on saanut lukuisia palkintoja ja tunnustusta myös Euroopasta ja Yhdysvalloista.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  About Abu Dhabi Falcon Hospital Abu Dhabi Falcon Hospital, viitattu 20.1.2023
Hotelli vuonna 2012.
**Park Inn Berlin** (virallisesti **Park Inn by Radisson Berlin Alexanderplatz**) on Berliinin Alexanderplatzilla sijaitseva hotellirakennus. Se on 37-kerroksisena kaupungin korkein kerrostalo ja Saksan korkein hotelli. Rakennuksen korkeus on 125 metriä, antenni mukaan luettuna 150 metriä. Hotellin kattoterassi toimii näköalatasanteena.

Stadthotel Berlin vuonna 1976.
Hotelli rakennettiin vuosina 1967–1970. Sen suunnitteli arkkitehtiryhmä Roland Korn, Heinz Scharlipp ja Hans Erich Bogatzky. Hotelli kuului alun perin Itä-Saksan valtio-omisteiseen Interhotel-ketjuun ja oli nimeltään Stadthotel Berlin. Nykyisen nimensä Park Inn sai vuonna 2003, jolloin siitä tuli osa Radisson-hotelliketjua.

Lähteet
-------

1. ↑  Park Inn Berlin Alexanderplatz *Structurae*. Viitattu 2.4.2017. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Park Inn Berlin** Wikimedia Commonsissa

* Hotellin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (saksaksi)
* Structurae: Park Inn Berlin Alexanderplatz (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Park Inn Berlin
**Park Kyung** (kor. 박경 s. 8. heinäkuuta 1992 Soul Etelä-Korea) on eteläkorealainen laulaja, jonka levy-yhtiö on Seven Seasons. Hän on räppäri ja laulaja Block B -yhtyeessä.

Biografia
---------

Park Kyung syntyi Soulissa, Etelä-Koreassa. Hän ja Zico ovat lapsuuden ystäviä ja he kävivät koulua yhdessä. Kyung on valmistunut Inha-yliopistosta, teatteri- ja elokuva-alan laitoksesta. Park Kyung kuuluu Mensaan.

Ura
---

Park Kyung aloitti rap-uransa promotoimalla underground-musiikkia Zicon kanssa. Hän käytti nimeä "Holke", mikä tarkoittaa Horse-K. 

Vuonna 2009 Park Kyung debytoi digitaalisella singlellä "The Letter" ollessaan duo Zicon kanssa.

27. elokuuta 2015 televisio-ohjelma "Problematic Men" ilmoitti, että Park Kyung tulisi ohjelmaan mukaan säännölliseksi jäseneksi 6. syyskuuta alkaen.

Kyungin soolokappale "Ordinary Love", jossa oli mukana hiphoptuottaja Kero sekä laulaja Park Boram, julkaistiin 21. syyskuuta 2015. Kappale ylitti useita korealaisia livelistoja julkaisupäivänään, ja se debytoi numero ykkösenä Melonissa sekä Gaon Weekly Digital-listalla.

25. toukokuuta 2016 Kyung julkaisi musiikkivideon kappaleelle "Inferiority Complex". Kappale on romanttinen duetto, jossa on mukana GFriendin Eunha.

15. joulukuuta 2016 ilmoitettiin, että Kyung aikoo julkaista singlensä "Ogeul Ogeul" neljä päivää myöhemmin. "Ogeul Ogeul" julkaistiin ensin mixtapena vuonna 2013. Otsikko on korealainen ilmaisu, joka tarkoittaa sitä tunnetta kun katsot jotain hyvin kliseistä.

8. tammikuuta 2017 Block B ilmoitti, että Park Kyung aikoo julkaista ensimmäisen mini-albuminsa, "Notebook", 18. tammikuuta. Albumi sisälsi viisi kappaletta, mukaan lukien kolme jotka olivat jo ennen julkaistu singleinä.

Park Kyung sävelsi Block B:n biisin "Yesterday", joka julkaistiin 6. helmikuuta 2017.

31. heinäkuuta 2017 MBC televisio network ilmoitti, että Park Kyung tulisi esiintymään uudessa televisio-ohjelmassaan "Mystery Rank Show 1, 2, 3", jota alettiin televisioida 4. elokuuta. Seuraavana päivänä Kyung julkaisi digitaalisen singlen, "Wiped" osana hyväksymiskampanjaa.

Diskografia
-----------

Albumit| Otsikko | Julkaistu |
| --- | --- |
| Notebook | 18. Tammikuuta 2017 |

**Singlet**

| Otsikko | Vuosi |
| --- | --- |
| Ordinary Love | 2015 |
| Inferiority Complex | 2016 |
| Ogeul Ogeul | 2016 |
| When I'm With You | 2017 |
| Memories | 2017 |
| Wiped | 2017 |

Filmografia
-----------

**Draamat**

| Otsikko | Vuosi | Julkaisija | Rooli |
| --- | --- | --- | --- |
| Oh My God! Tip | 2016 | MBC MBig TV | Hän itse |
|  |  |  |  |
|  |  |  |  |

**TV-ohjelmat**

| Otsikko | Vuosi |  | Merkintä |
| --- | --- | --- | --- |
| Problematic Men | 2015-nyky | tvN | Jäsen |
| Celebrity Bromance | 2016 | Naver TV Cast | Kim Ji-Seokin kanssa |
| Ranking Show 1, 2, 3 | 2017 | MBC | Paneelissa |
| Quiz On Korea | 2017 | KBS | MC |

Aiheesta muualla
----------------

* Instagram
* Twitter

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Irina Aleksejevna Melešina** (o.s. **Simagina**, ven. Ирина Алексеевна Симагина, s. 25. toukokuuta 1982) on venäläinen pituushyppääjä.

Melešina, tuolloin vielä Simagina, hyppäsi 1999 Bydgoszczin alle 18-vuotiaiden MM-kisoissa viidenneksi tuloksella 599. Seuraavana vuonna hän oli Santiago de Chilen alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa kuudes hypättyään 621. Hän sijoittui 2002 sisäratojen EM-kisoissa neljänneksi tuloksella 664 ja voitti seuraavana vuonna Universiadit. Kaudella 2004 Melešina voitti Euroopan sisäratojen cupin tuloksella 672 ja ulkoratojen Euroopan cupin tuloksella 691. Hän voitti olympiahopeaa Ateenan olympialaisissa hypättyään 705 ja voitti kauden lopussa IAAF:n yleisurheilufinaalin. Vuonna 2005 Melešina voitti Euroopan cupin ja sijoittui IAAF:n yleisurheilufinaalissa seitsemänneksi. 

Vuonna 2006 Melešina synnytti lapsen eikä kilpaillut, ja seuraavana vuonna hän ei päässyt arvokisoihin vaikka olikin tuon vuoden maailmantilastossa kolmas tuloksella 711. Maaliskuussa 2008 hän saavutti pronssia sisäratojen MM-kisoissa Valenciassa tuloksella 688. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän karsiutui loppukilpailusta.

Vuonna 2012 Melešina jäi kiinni dopingin käytöstä ja sai kahden vuoden kilpailukiellon.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

* Pituushyppy:
	+ Ulkoradat 727 (2004)
	+ Sisäradat 696 (2008)

Lähteet
-------

* Irina Melešina Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Dolgopolov, Nickolai; Orlov, Rostislav: Ukhov stuns with 2.39m leap in Moscow *iaaf.org*.  29.1.2007. IAAF. Viitattu 24.4.2012. (englanniksi)
2. ↑  Olympic Long Jump Medalist Banned for Steroid Abuse *en.rian.ru*.  24.4.2012. Ria Novosti. Viitattu 24.4.2012. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
***Stewart vastaan Abend*** (engl. *Stewart v. Abend*) oli Yhdysvaltain korkeimman oikeuden vuonna 1990 antama päätös, jonka mukaan tekijänoikeuden nykyisellä omistajalla on aiempien omistajien tekemistä sopimuksista riippumaton oikeus päättää johdannaisteosten luomisesta ja käytöstä.

Tausta
------

Cornell Woolrich oli kirjoittanut novellin *It Had to Be Murder* ja myynyt sen julkaisuoikeudet Popular Publications -yhtiölle, joka julkaisi tarinan vuonna 1942 *Dime Detective Magazine* -lehden helmikuun numerossa. Kolme vuotta myöhemmin Woolrich myi tarinan filmatisointioikeudet tuotantoyhtiölle ja lupautui lisäksi sopimuksella uusimaan tuotantoyhtiön saamat oikeudet, kun Yhdysvalloissa tekijänoikeuksilla tuolloin voimassa ollut 28 vuoden suoja-aika tulisi täyteen ja tekijänoikeudet täytyisi uusia.

Vuonna 1953 näyttelijä James Stewartin ja ohjaaja Alfred Hitchcockin muodostama tuotantoyhtiö Patron osti tarinan elokuvaoikeudet 10 000 dollarilla. Novellin pohjalta Hitchcock ohjasi Stewartin tähdittämän *Takaikkuna*-elokuvan, joka ilmestyi 1954.

Woolrich kuoli vuonna 1968 ennen 28-vuotisen suoja-ajan umpeutumista, ja hänen kirjallinen perintönsä siirtyi hänen testamenttinsa toimeenpanijan, Chase Manhattan -pankin hallintaan. Chase myi *It Had to Be Murderin* filmatisointioikeudet 650 dollarilla edelleen kirjallisuusagentti Sheldon Abendille.

Abend ei suostunut noudattamaan Woolrichin tekemää sopimusta filmatisointioikeuksien uusimisesta. Kun *Takaikkuna* esitettiin televisiossa, Abend haastoi Stewartin oikeuteen.

Päätöksen aihe
--------------

Tuomioistuimen tuli ratkaista, rikkoiko laillisen johdannaisteoksen omistaja alkuperäisteoksen oikeuksien nykyisen omistajan tekijänoikeuksia, kun johdannaisteoksen esille saattamista jatkettiin alkuperäisteoksen suoja-ajan päätyttyä.

Päätös
------

Teoksen oikeuksia koskeva päätäntävalta palaa suoja-ajan päätyttyä alkuperäiselle tekijälle tai tämän oikeuksien nykyiselle haltijalle. Näin turvataan alkuperäisoikeuksien omistajan mahdollisuus lunastaa teokselle ennalta arvaamatta muodostuva arvo.

Päätöksen seuraus
-----------------

Sopimus oikeuksien uusinnasta oli tekijän lupaus, joka tekijän kuoltua jäi lunastamatta; tekijän seuraajalla oli oikeus estää johdannaisteoksen käyttö.

Lähteet
-------

WikiaineistoWikiaineisto
Wikiaineistoon on tallennettu tekstiä aiheesta: 
***Stewart v. Abend*** (englanniksi)


* Chris Peloso: Stewart v. Abend, 495 U.S. 207 (1999) *Law School Case Briefs*.  Arkistoitu 21.5.2011. Viitattu 29.10.2012. (englanniksi)
**Männikjärv** (myös *Männikjärv, Männikujärv*) on Virossa Jõgevamaan Jõgevan kunnassa Tooman kylässä sijaitseva luonnollinen järvi.

Maantietoa
----------

Järven länsipuolella kohoaa Männikjärve raba ja koilispuolella Tooman kylän peltoinen mäki. Järven pinta-ala on 17 hehtaaria ja se on 550 metriä pitkä ja 450 metriä leveä. Siihen laskee yksi kokoava oja, johon laskevat suoalueen kuivausojat sekä Suur Linajärven ja Väike Linajärven yhteinen laskuoja. Järven eteläpuolella kulkee Tooma kraavi, johon myös Männikjärven laskuoja yhtyy. Tooma kraavi jatkaa sitten länteen ja se yhtyy Põltsamaa jõgeen parin kilometrin päässä järvestä. Joki laskee Endlan järveen. Männikujärven valuma-alueen laajuus on vain 1,1 neliökilometriä.

Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 2 metriä ja suurin syvyys 3 metriä. 
Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,00035 kuutiokilometriä eli 0,35 miljoonaa kuutiometriä. Järven rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä ja se on metsäisenä autio.

Järven luokittelu ja ekologia
-----------------------------

Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) (vir. *Veepoliitika Raamdirektiivi, (VRD)*) luokituksen (VRD 2) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa ei lämpötilakerrostu (vir. *keskmise karedusega kihistumata veega järv*).

Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti sekä kovavetiseksi järveksi että miksotrofiseksi järveksi (vir. *kalgiveeline miksotroofne tai kalgiveeline segatoiteline*, KM). Silloin järven veden kalkkipitoisuus on joko keskikorkea tai korkea ja se on rehevöitynyt. Järven vedessä on myös korkea humuspitoisuus.

Luontoarvoja
------------

Järvi kuuluu laajaan Endlan luonnonsuojelualueeseen. Männikjärvellä on opastetut pitkospuut (2,2 kilometriä) ja lintutorni. Reitti kulkee järven ympäri metsässä sekä sen takana suoalueella.

* Männikjärve raba kuuluu Endlan luonnonsuojelualueeseen samoin kuin MännikjärvMännikjärve raba kuuluu Endlan luonnonsuojelualueeseen samoin kuin Männikjärv

Lähteet
-------

1. ↑  *Estonian Environmental Register*View and modify data on Wikidata. Tieto on haettu Wikidatasta.
2. 1 2 3 4 5 6  Tamre, Ruta (toim.): *Eesti järvede nimestik*. Tallinna, Viro: Keskkonnaministeeriumi Info- ja Tehnokeskus, 2006. ISBN 978-9985-881-40-8. Teoksen verkkoversio (PDF) (viitattu 31.3.2017). (viroksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
3. 1 2 3  Keskkonnaregister: Männikjärv (vee2052600) *Keskonnainfo*. Tallinna, Viro:  Keskkonnaministeerium. Viitattu 31.3.2017. (viroksi)
4. ↑  Laskettu kertomalla järven pinta-ala sen keskisyvyydellä. Tämä ei ole viranomaisten määrittämä arvo!
5. ↑  Loodusega Koos: Männikjärve matkarada (2,2 km), viitattu 4.4.2017
*Tämä artikkeli käsittelee sukunimeä. Hyönteisistä kertoo artikkeli Mäkärät.*
**Mäkäräinen** on suomalainen sukunimi. Se on yleisin Iisalmella, Kajaanissa, Puolangalla ja Ristijärvellä. Nimestä on asiakirjamerkintöjä 1500-luvulta lähtien.

Mäkäräinen on melko harvinainen sukunimi. Väestörekisterikeskuksen mukaan vain runsaat tuhat ihmistä on kantanut sitä, ja nykyisenä nimenä se on hiukan yli viidelläsadalla. Sukunimen on arveltu mahdollisesti sisältävän etuvokaalisen muunnoksen Makariokseen perustuvasta kansanomaisesta etunimestä Makara, Makari. Sana voi tarkoittaa myös sääskien alalahkoon kuuluvaa hyönteistä.

Tunnettuja Mäkäräisiä
---------------------

* Jasse Mäkäräinen (s. 2002), jääkiekkoilija
* Juho Mäkäräinen, *Heikan Jussi* (1892–1967), Hollolan Herralassa asunut suutari ja kyläfilosofi
* Kaisa Mäkäräinen (s. 1983), Kontiolahden Urheilijoita edustava ampumahiihtäjä
* Leo Mäkäräinen, perinatologiaan erikoistunut lääkäri
* Matti Mäkäräinen, 1980-luvulla HIFK:ssa SM-liigaa pelannut maalivahti.

Lähteet
-------

1. 1 2  Mikkonen, Pirjo & Paikkala, Sirkka: *Suomalaiset sukunimet*, s. 354. Weilin+Göös, 1993 (5. painos). ISBN 951-35-5566-6.
2. ↑  Sukunimitilasto : Mäkäräinen  9.5.2022. Digi- ja väestötietovirasto. Viitattu 13.5.2022.
**Charlie St. Cloud** on yhdysvaltalainen, vuonna 2010 ensi-iltansa saanut elokuva, joka perustuu Ben Sherwoodin romaaniin *The Death and Life of Charlie St. Cloud* (2004). Elokuva kertoo Charliesta, joka työskentelee hautausmaalla, jonne hänen veljensä on haudattu. Yhdessä veljekset yrittävät löytää naisen, jonka oletetaan kuolleen veneturmassa.

Rooleissa
---------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Zac Efron  | … |  Charlie St. Cloud
  |
|  Charlie Tahan  | … |  nuori Sam St. Cloud
  |
|  Chris Massoglia  | … |  vanhempi Sam St. Cloud
  |
|  Amanda Crew  | … |  Tess Carroll
  |
|  Kim Basinger  | … |  Louise St. Cloud
  |
|  Donal Logue  | … |  Tink Weatherbee
  |

Tuotanto
--------

Elokuvan tekeminen kiinnosti tuotantoyhtiöitä jo ennen kuin kirja julkaistiin. Lopulta Universal Studios voitti hintakilpailussa ja maksoi elokuvaoikeuksista huhujen mukaan noin miljoona dollaria. Kirjan kirjoittanut Ben Sherwood nimettiin yhdeksi elokuvan tuottajaksi ja Burr Steers valittiin ohjaajaksi. Pääosaan kiinnitettiin Zac Efron, joka työskenteli aikaisemmin Steersin kanssa elokuvassa *17 Again*. Esituotanto alkoi maaliskuussa 2009, ja kuvaukset alkoivat heinäkuussa. Kim Basinger valittiin näyttelemään Charlien äitiä elokuussa, ja Chris Massoglia allekirjoitti sopimuksensa lokakuussa. Kuvaukset päättyivät lokakuussa 2009.
Marianne Thieme vuonna 2012.
**Marianne Louise Thieme** (s. 6. maaliskuuta 1972) on alankomaalainen eläintenoikeusaktivisti ja poliitikko. Hän johtaa Eläinpuoluetta (holl. *Partij voor de Dieren*), jolla on parlamentin ylähuoneessa yksi paikka 75:stä ja alahuoneessa kaksi paikkaa 150:stä.

Thieme opiskeli lakia. Hän oli perustamassa puoluetta vuonna 2002 ja asettui ehdolle vuoden 2003 parlamenttivaaleissa, mutta ei vielä päässyt läpi. Vuonna 2006 hän tuli Esther Ouwehandin kanssa valituksi edustajainhuoneeseen, jossa hän nykyisin*milloin?* on puolueensa parlamentiryhmän puheenjohtaja. Vuonna 2006 hän myös kääntyi seitsemännen päivän adventistiksi. Hän kuitenkin korostaa, että hänen johtamansa puolue on maallinen eikä sen sanoma ole sidottu mihinkään uskontoon.

Thieme on kasvissyöjä.

Thieme asuu Maarssenissa. Hän on kirjoittanut paljon eläinten oikeuksista ja julkaissut kirjan *De eeuw van het dier* (2004).

Lähteet
-------

1. ↑  A Platform of Compassion
2. ↑  Marianne Thieme: 'Adam en Eva waren vegetariërs' (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Esittely puolueen sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive) (hollanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Belgia
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Dogoni** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Sikasson piirissä Malissa. Se sijaitsee 120 kilometriä Sikassosta luoteeseen. Kunnassa on 13 400 ja kylässä 2 900 asukasta (vuonna 2009).

Dogonin kunta rajoittuu etelässä Sikasson piirin Kabarasson ja Dialakoron, lounaassa Koumankoun, koillisessa ja idässä Koutialan piirin Konséguélan ja Faguin ja luoteessa Koulikoron alueen Dioïlan piirin N’Dlondougoun kuntiin. Maisemaa leimaavat kyliä erottavat kukkulajonot. Vesistöjä ovat pohjoisrajalla virtaava Banifing ja sen sadekauden jälkeen kuivuvat sivujoet. Seutu kuuluu Sudanin ilmastovyöhykkeeseen.

Kuntaan kuuluu 14 kylää. Asukkaat ovat etupäässä senufoja ja bambaroita. Lisäksi on jonkin verran miniankoja ja fulbeja. Yleisimmät kielet ovat bambara ja senufo. Vallitseva uskonto on islam, mutta kunnassa on myös animisteja ja kristittyjä.

Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi, fonio ja pavut sekä myytäväksi kasvatettava puuvilla. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan kalastusta, keräilyä, käsityöammatteja ja pienimuotoista kaupankäyntiä. Dogonissa, 
Nagnanissa ja N’Djibougoussa pidetään viikoittaiset markkinat.

Lähteet
-------

1. ↑  4ème recensement général de la population et de l’habitat. Résultats définitifs, tome 0: Répertoire des villages *instat-mali.org*.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 9.6.2018.
2. ↑  Mali - Région de Sikasso: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 9.6.2018.
3. ↑  Mali - Région de Koulikoro: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 9.6.2018.
4. 1 2 3  Plan de Sécurité Alimentaire: Commune Rurale de Dogoni 2006-2010 *aec.msu.edu*.  2006.  Arkistoitu 13.6.2010. Viitattu 9.6.2018.
**Marianne Pontán** (20. maaliskuuta 1901 Pietarsaari – 14. syyskuuta 1973 Meksiko) oli suomalainen tanssija ja tanssinopettaja.

Marianne Pontánin vanhemmat olivat Pietarsaaren pormestari Arthur Mauritz Pontán (1868–1909) ja Anna Suoma Lohse (1873–1963).

Pontán oli Maggie Gripenbergin oppilaana ja opiskeli sitten Saksassa Hellerau-koulussa. Pontán oli opintojensa jälkeen opettajana Hellerau–Laxenburg-koulussa sekä kuului tanssijana koulun ryhmään. Hänellä oli oma tanssikoulu Pariisissa Doris Helphen kanssa vuosina 1932–1940 ja myöhemmin Pontán piti tanssikoulua Meksikossa Ilonka Bródyn kanssa.

Kirjallisuutta
--------------

* Johanna Laakkonen : *Rajoja ylittämässä: Marianne Pontan ja Hellerau-Laxenburgin metodi*. Suomen urheiluhistoriallisen seuran vuosikirja 2013-2014, sivut 90-112

Lähteet
-------

1. 1 2  Anne Makkonen : Suomen taidetanssin historiaa, luku 4.4 Tanssitaiteilijoita ja tanssinäkemyksiä, Teatterikorkeakoulun julkaisusarja 57
2. 1 2  Rafael Olinin Geneanet-sivusto : Marianne Pontán

Aiheesta muualla
----------------

* Vaasalaistyttö Pariisissa. Vaasalaistyttö voimisteluttaa maailmankaupunkia, Suomen Kuvalehti, 09.01.1937, nro 2, s. 28, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset Muokkaa Wikidatassa | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
Dogonikielten puhuma-alue.
**Dogon** on dogonien puhumien murteiden tai erillisten kielten ryhmä Malin kaakkoisosassa ja rajaseudulla Burkina Fasossa. Niiden puhujia on noin 500 000 henkeä. Vuoden 2009 väestönlaskennan mukaan dogonia puhuu äidinkielenään 7,2 % Malin väestöstä.

Dogonin puhujat asuvat etupäässä Malin Moptin alueen Bandiagaran, Koron, Bankassin, Douentzan ja Djennén sekä Ségoun alueen Tominianin piireissä. Se jakautuu lukuisiin kielimuotoihin, jotka eivät aina ole keskenään ymmärrettäviä. Dogonia on pidetty gurilaisena kielenä, mutta nykyään sen katsotaan kuuluvan nigeriläis-kongolaisten kielten voltalais-kongolaiseen ryhmään.

Dogonissa on seitsemän vokaalia ja osittainen vokaaliharmonia. Tooneja on kaksi, mutta niiden merkitys ei ole kovin suuri. Nominiluokkia esiintyy vain sukulaisten nimityksissä. Verbillä on perfekti- ja imperfektimuodot sekä apusanoilla muodostettavia aika- ja tapaluokkia. Perussanajärjestys on SVO.

Dogon sai Malin kansallisen kielen statuksen vuonna 1979. Kirjoitettua kieltä on kehitetty varsinkin Sanghanin seudulla puhuttua toro-soon varianttia varten. Muina kielinään osa puhujista käyttää fulania, bambaraa ja ranskaa.

Lähteet
-------

* J. Lee Hochstetler, J. Lee; Durieux, J. A.; Durieux-Boon, E. I. K.: Sociolinguistic Survey of the Dogon Language Area *sil.org*. Viitattu 18.8.2016.

### Viitteet

1. 1 2 3  *Encyclopedia of Language and Linguistics, 2nd edition, volume 3*, s. 758–759. Boston: Elsevier, 2006. ISBN 9780080547848.
2. ↑  4ème Recensement Général de la Population et de l’Habitat du Mali (RGPH). Analyse des resultats definitifs. Théme 2: Etat et structure de la population *instat-mali.org*.  Arkistoitu 19.8.2019. Viitattu 18.8.2016.
3. ↑  Sociolinguistic Survey, s. 10–12.
4. ↑  Sociolinguistic Survey, s. 17–18, 23–39.
5. ↑  Sociolinguistic Survey, s. 19.
6. ↑  Sociolinguistic Survey, s. 19–22.
7. ↑  Sociolinguistic Survey, s. 18.
**Falémé** on maalaiskunta Kayesin alueen Kayesin piirissä Malissa. Sen keskuskylä Diboli sijaitsee Faléméjoen rannalla noin 95 kilometriä Kayesista länteen. Kunnassa on 10 200 ja keskuskylässä 3 600 asukasta (vuonna 2009).

Falémén kunta rajoittuu pohjoisessa Kayesin piirin Féguin ja Sonyn, idässä Kéméné Tambon ja kaakossa Samé Diomgoman kuntiin sekä muissa ilmansuunnissa Senegaliin. Alue on pinnanmuodostukseltaan etupäässä tasankoa. Pohjoisessa ja keskiosassa kohoavat Guidibinén ja Galanguidén kukkulat. Länsirajalla virtaavat Falémé ja sen sivujoki Sanoukollé. Ilmasto on sudanilais-sahelilainen.

Kuntaan kuuluu kahdeksan kylää. Asukkaat ovat soninkeja, fulbeja, bambaroita, mandinkoja, khasonkoja ja maureja. Vallitseva uskonto on islam.

Dibolin kautta kulkevat Dakarin–Nigerin rautatie ja Bamakosta Senegalin puolelle Kidiraan johtava maantie RN1. Seudun pääelinkeino on maatalous. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, maissi, durra, okra, maapähkinä ja vihannekset. Kotieläimiä ovat lampaat, vuohet, aasit ja vähäisessä määrin hevoset. Lisäksi harjoitetaan kalastusta, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä.

Kunnassa toimii seitsemän alakoulua, kaksi yläkoulua, seitsemän koraanikoulua ja kolme lukutaitokeskusta. Dibolissa ja Dakassenoussa on terveyskeskukset. Vesihuolto käsittää kaivoja, porakaivoja ja yhden vesijohtoverkon.

Vilkkaasta rajaliikenteestä huolimatta kunnassa ei ole matkailukohteita tai -palveluja.

Lähteet
-------

1. 1 2  4ème recensement général de la population et de l’habitat. Résultats définitifs, tome 0: Répertoire des villages *instat-mali.org*.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 17.2.2018.
2. ↑  Mali - Région de Kayes: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 17.2.2018.
3. 1 2 3 4 5  Plan de Securite Alimentaire: Commune Rurale de Falémé 2007–2011 *fsg.afre.msu.edu*.  2006. Viitattu 17.2.2018. [vanhentunut linkki]
Jully Ramsay (1865–1919).
**Julia Maria "Jully" Ramsay**, o.s. Ekström (5. elokuuta 1865 Leppävirta – 24. maaliskuuta 1919 Helsinki) oli suomalainen suku- ja historiantutkija, joka tuotti myös alojen kirjallisuutta. Hän syntyi insinöörikapteeni, sittemmin toiminimi Hackman & C:o osakas Karl August Ekströmin (1823–1900) ja Aleksandrine Hackmanin (k. 1918) perheeseen. Jully Ramsay oli itse naimisissa vuodesta 1883 lähtien valtioneuvos August Ramsayn (s. 1859) kanssa.

Jully Ramsayn suvun juurien kerrotaan olevan värmlantilaiset, kantaisänään Anders Göransson (s. 1674), joka asui Filipstadissa. Jullyn isänisä Nils Ekström (1785–1870) loi suvun haaran Suomeen muuttaessaan Tornioon kihlakunnan henkikirjuriksi ja naiden myöhemmin Katarina Grapen.

Ramsayn 1909–1916 julkaistua neljän niteen sarjaa *Frälsesläkter i Finland intill Stora ofreden* (Suomalaisia aatelissukuja ennen isoavihaa) pidettiin aikanaan suuressa arvossa, sillä ne olivat ensimmäisiä suomalaisen sukututkimuksen lähdekirjoja, jotka perustuivat laajoihin arkistotutkimuksiin. Hän kirjoitti lisäksi lukuisia artikkeleita historia-aiheisiin lehtiin. Jully Ramsay oli ensimmäinen Suomen historiallisen seuran tutkijajoukkoon kutsuttu nainen.

Kirjallinen tuotanto
--------------------

* Ett bleknadt minne (Himmentynyt muisto): Anders Vilhelm Ramsay, 1899
* Haapaniemi krigsskola och Samuel Möller, 1901
* Fordomdags i Bjerno (Ennen vanhaan Perniössä), 1903
* Frälsesläkter i Finland intill stora ofreden (Suomalaisia aatelissukuja ennen isoavihaa), 1909–1916
* Skuggor vid vägen, 1918

Katso myös
----------

* Ramsay

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑  Kotivuori, Yrjö: Karl August Ekström. *Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu 2005.
3. ↑  "Frälsesläkter" (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
5. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
6. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
7. ↑  Autio, Veli-Matti: / Ramsay, Jully (1865–1919) *Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen)*.  3.4.2006. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
8. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Ruotsi

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Biografiskt Lexikon
* Uppslagsverket Finland
* Biografiasampo

 |

 |
Palatsi uudelleenrakentamisensa jälkeen vuoden 1500 aikoihin.**Palace of Placentia** eli **Greenwichin palatsi** oli Greenwichissa sijaitseva palatsi, jonka historia ulottuu vuoteen 1439. Gloucesterin herttua Humphrey rakensi alun perin vuosien 1437–1439 aikana paikalle kartanon. Kartano rakennettiin ajalle epätyypillisesti tiilestä, ja siinä oli kappeli, eteishalli, galleria, keittiötiloja ja kyyhkyslakka. Fasadi eli julkisivu oli viereisen joen myötäinen. Rakennuksen yhteydessä oli myös kaksi sisäpihaa, puutarhoja, hedelmätarha ja metsästysmaita.

Sittemmin tiluksen sai haltuunsa kuningas Henrik VII, joka päätti vuoden 1500 aikoihin rakennuttaa kartanon paikalle samanlaisen palatsin. Palatsiin hän rakennutti kuitenkin myös tornin. Kun Westminsterin palatsissa oli vuonna 1512 tulipalo, Henrik VIII ja loput Tudorin kuningasperheestä muuttivat Greenwichin palatsiin. He asuivat pääasiallisesti siellä, kunnes Whitehallin palatsi valmistui vuonna 1532.

1600-luvun alussa palatsia remontoitiin ja nykyaikaistettiin. Tiluksia asutti muutaman vuoden Anna Tanskalainen, mutta hänen kuoltuaan vuonna 1619 ne olivat vuoteen 1630 hylättyinä. Myöhemmin Henrietta Maria jatkoi ainakin palatsin uudistustöitä. 1600-luvun puolivälissä palatsi tuhoutui Englannin sisällissodan yhteydessä, eikä kuningasperheellä ollut sittemmin enää varaa rakentaa sitä uudelleen.

1690-luvulla Maria II lahjoitti alueen merimiessairaalan käyttöön. 1800-luvun loppupuolella tiloissa alkoi toimia Royal Naval College ja sittemmin Greenwichin yliopisto ja Trinity Labanin konservatorio.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Thurley, Simon: Greenwich Palace *Royal Palaces*. Viitattu 25.7.2023. (englanniksi)
**Saksan 11. jalkaväkidivisioona** (saks. *11. Infanterie-Division*) oli Saksa maavoimien yhtymä toisessa maailmansodassa.

Perustaminen
------------

Wehrkreis I muodosti 1. lokakuuta 1934 Allensteinissä divisioonan peitenimellä Infanterieführer I, jonka nimi vaihdettiin 15. lokakuuta 1935 Saksan irtautuessa Versailles'n rauhan rajoituksista 11. jalkaväkidivisioonaksi.

Historia
--------

Divisioona asetettiin liikekannalle 26. elokuuta 1939. Se liitettiin pohjoisen armeijaryhmän 3. armeijaan, jonka mukana se hyökkäsi Itä-Preussista Puolaan. Joulukuussa 1939 divisioona oli armeijaryhmä B:n reservinä ja se liitettiin armeijaryhmän 6. armeijaan tammikuussa 1940. Divisioona ylitti armeijan mukana Belgian rajan ja se eteni edelleen Ranskaan. Ranskan sotatoimien päätyttyä divisioona viipyi Atlantin rannikolla aina vuoden loppuun.

Divisioona siirrettiin maaliskuussa 1941 Itä-Preussiin, jossa se liitettiin armeijaryhmä B:n 18. armeijaan. Operaatio Barbarossan alkaessa se hyökkäsi armeijan mukana Neuvostoliittoon. Neuvostoliiton aloitettua vastahyökkäyksen 1944 jäi divisioona Kuurinmaalle mottiin ja se antautui toukokuussa Neuvostojoukoille.

Komentajat
----------

Divisioonankomentajina olivat:

* kenraaliluutnantti Günther fon Niebelschütz 1. lokakuuta 1934 - 1. huhtikuuta 1937
* kenraaliluutnantti Max Bock 1. huhtikuuta 1937 - 23. lokakuuta 1939
* kenraaliluutnantti Herbert von Böckmann 23. lokakuuta 1939 - 26. tammikuuta 1942
* kenraaliluutnantti Siegfried Thomaschki 26. tammikuuta 1942 - 7. syyskuuta 1943
* kenraaliluutnantti Karl Burdach 7. syyskuuta 1943 -
* kenraaliluutnantti Hellmuth Reymann 4. tammikuuta 1944
* kenraalimajuri Gerhard Feyerabend 18. marraskuuta 1944

Lähteet
-------

1. ↑  Lexikon der Wehrmacht
**Ilomantsinjärvi**  on Pohjois-Karjalassa Ilomantsissa Ilomantsin kirkonkylällä sijaitseva järvi.

Maantietoa
----------

Järven pinta-ala on 920 hehtaaria eli 9,2 neliökilometriä. Se on 4,6 kilometriä pitkä ja 3,4 kilometriä leveä. Järvenselkä on laaja ja avoin.

Järvessä on laskettu olevan 14 saarta. Niiden yhteispinta-ala on neljä hehtaaria, mikä on noin 0,4 % järven kokonaispinta-alasta. Saarista Hiidensaari ja Papatinniemen kärjen päässä oleva saari ovat yli hehtaarin suuruisia, ja Pajuluoto, Kontioluoto, Piiloluoto, Lammassaari ja Väliniemen edustan saari ovat yli aarin ja muut seitsemän muuta saarta ovat alle aarin kokoisia.

Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 14 miljoonaa kuutiometriä eli 0,014 kuutiokilometriä. Järven keskisyvyys on 1,6 metriä ja suurin syvyys on 2,3 metriä. Järvi on tasapohjainen.

Järven rantaviivan pituus on 25 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituus on kolme kilometriä. Rannat ovat pääosin soistunutta metsämaata. Puolet järven itärannasta on Ilomantsin kirkonkylän taajama-aluetta. Molemmat kirkot ja toinen hautausmaa sijaitsevat järvenrannan läheisyydessä. Muu asutus jää yhteen maatilaan ja muutamaan vapaa-ajan asuntoon. Joensuusta alkava Ilomantsin rata ohittaa järven sen eteläpuolelta.

Vesistösuhteet
--------------

Järvi sijaitsee Vuoksen vesistössä (vesistöaluetunnus 04) Koitajoen valuma-alueen (04.9) Mekrijärven–Nuorajärven alueella (04.92), jonka Ilomantsinjärven valuma-alueeseen (04.926) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 144,5 metriä mpy.

Valuma-alue saa pääosan vedestään omalta valuma-alueeltaan. Ilomantsinjärvi valuma-alueella on yhdeksän yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, jotka laskevat suoraan tai välillisesti järveen. Niistä huomattavimpia ovat Tervonlampi (2 ha), Rentutlampi (1 ha) ja Sikrenlampi (2 ha), jotka laskevat Mustajokea myöten etelästä, sekä Havukkalampi (2 ha), Kätkytlampi (3 ha), Markunlampi (5 ha), Haukilampi (3 ha) ja Korpilampi (34 ha) Riihijokea myöten kaakosta. Pieni Akonlampi (2 ha) yhtyy lännestä Kimiinpohjaa pitkin Mustjokeen sen alajuoksulle.

Järven laskujoki Ilomantsinjoki lähtee järven pohjoisrannasta ja se laskee 4,7 kilometrin päässä Mekrijärveen, jonka vedenpinta on Palojärven patoamisen seurauksena kohonnut.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11  Ilomantsinjärvi, Ilomantsi (sijainti maastokartalla) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 24.10.2019.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12  Ympäristö- ja paikkatietopalvelu Syke (edellyttää rekisteröitymisen) Helsinki:  Suomen Ympäristökeskus. Viitattu 13.9.2017.
3. ↑  Ilomantsinjärvi, Ilomantsi (sijainti ilmavalokuvassa) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 24.10.2019.
4. 1 2  Ilomantsinjärvi (04.926.1.001) *Järviwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 13.9.2017.