**Sanaluokka** on ryhmä, johon kuuluu sanojen eri kategoriat. Sanat jaetaan muun muassa verbeihin, nomineihin ja taipumattomiin sanoihin. Sanaluokkien hallinnasta on hyötyä sekä vieraiden kielten opettelussa että erilaisten tekstien vertailussa. Jako perustuu sanojen taipumistapaan – esimerkiksi verbi taipuu aikamuodoissa, kun taas nominit sijamuodoissa. Nykyaikaiset sanaluokkakäsitteet on alkujaan luotu kreikan ja latinan kielen mallin perusteella, mutta niitä ei nykyään pidetä kaikkien kielten suhteen universaaleina.

Verbit
------

Verbit eli teonsanat ilmaisevat tekemistä, olemista, tuntemista ja tapahtumista. Lisäksi verbit paljastavat tekijän ja antavat tietoa tapahtumisen ajankohdasta ja esimerkiksi siitä, esittääkö puhuja väitteen, käskyn tai toivomuksen. Lauseen rakenteen kannalta verbin keskeinen tehtävä on toimia predikaattina eli lauseen ytimenä. 

### Persoonamuodot

Verbit taipuvat persoonamuodoissa. Persoonamuotoisilla verbeillä aktiivi- ja passiivimuodot. Aktiivimuodon persoonapäätteessä näkee, onko tekijänä minä, sinä, hän, me, te vai he. Passiivissa tekijää ei mainita.

| Yksikkö | Malli | Kielteinen malli |
| --- | --- | --- |
| 1. persoona (minä) | Luen | En lue |
| 2. persoona (sinä) | Luet | Et lue |
| 3. persoona (hän/se) | Lukee | Ei lue |
| Monikko |  |  |
| 1. persoona (me) | Luemme | Emme lue |
| 2. persoona (te) | Luette | Ette lue |
| 3. persoona (he/ne) | Lukevat | Eivät lue |
| Passiivi | Luetaan |  |

yksikkö = yks. **|** monikko = mon. **|** persoona = p. **|** aktiivi = akt. **|** passiivi = pass.

### Aikamuodot

Verbit taipuvat myös aikamuotoihin. Suomen kielessä verbeillä on neljä aikamuotoa: preesens, imperfekti, perfekti ja pluskvamperfekti. Preesens kuvaa nykyhetkeä ja tulevaisuutta, kun taas imperfekti, perfekti ja pluskvamperfekti menneisyyttä. Perfektin ja pluskvamperfektin ilmaisemiseksi ei riitä yksi sana, vaan verbin lisäksi tarvitaan aina *olla*-verbi. 

|  | Preesens | Imperfekti | Perfekti | Pluskvamperfekti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| yks. 1. p. | Haluan | Halusin | Olen halunnut | Olin halunnut |
| yks. 2. p. | Haluat | Halusit | Olet halunnut | Olit halunnut |
| yks. 3. p. | Haluaa | Halusi | On halunnut | Oli halunnut |
| mon. 1. p. | Haluamme | Halusimme | Olemme halunneet | Olimme halunneet |
| mon. 2. p. | Haluatte | Halusitte | Olette halunneet | Olitte halunneet |
| mon. 3. p. | Haluavat | Halusivat | Ovat halunneet | Olivat halunneet |
| Passiivi | Halutaan | Haluttiin | On haluttu | Oli haluttu |

*Olen* (preesens) *innoissani, koska hyppäsin* (imperfekti) *laskuvarjolla. Olen halunnut* (perfekti) *pitkään tehdä sen, mutta olin pelännyt* (pluskvamperfekti) *yrittää.*

Nominit
-------

### Substantiivit

Substantiivit eli nimisanat ovat kielen tärkeimpiä sanoja. Perusmuotoisia substantiiveja voi etsiä kysymyssanoilla *mikä* ja *kuka*. Substantiivit taipuvat sijanmuodoissa. Monissa kielissä substantiivin edessä on artikkeli, esimerkiksi englannissa *a* tai *the*. Substantiivit ovat joko yleisnimiä tai erisnimiä. Yleisnimi on minkä tahansa esineen, asian tai ilmiön yleinen nimitys. Yleisnimet kirjoitetaan suomessa pienellä alkukirjaimella. Erisnimi on tietyn henkilön, eläimen, teoksen tai paikan oma nimi. Erisnimet kirjoitetaan isolla alkukirjaimella. 

**Substantiivit nimeävät:**

* Asioita
* Ihmisiä
* Eläimiä
* Paikkoja
* Esineitä
* Toimintoja
* Tunteita
* Ominaisuuksia

### Adjektiivit

Adjektiivi eli laatusana vastaa kysymykseen *millainen*. Adjektiivit kuvailevat ja tuovat esiin mielipiteitä ja vaikuttavat tekstin tunnelmaan. Osa niistä on myönteisiä (*hyvä*, *onnistunut*) tai kielteisiä (*huono*, *epäonnistunut*). Suomessa adjektiivit taipuvat sijanmuodoissa. Muissa kielissä sitä voidaan taivuttaa myös esimerkiksi suvun eli genuksen mukaan. 

Adjektiiveja voi taivuttaa sijanmuotojen lisäksi myös vertailumuodoissa. Adjektiivi sellaisenaan on positiivi eli perusaste. Sitä suurempaa astetta ilmaisevat komparatiivi ja superlatiivi. Komparatiivin tunnuksen edellä *e* (*paha*, *pah**e**mpi*), mutta kaikissa sanoissa ei ole niin, kuten adjektiivissa *mahtava*. Joissain adjektiiveissa sana muuttuu kuten adjektiivissa *hyvä*. 

| Positiivi | Komparatiivi | Superlatiivi |
| --- | --- | --- |
| Mukava | Mukavampi | Mukavin |
| Kylmä | Kylmempi | Kylmin |
| Hyvä | Parempi | Paras |

### Pronominit

Pronominit eli asemosanat yhdistävät sanoja lauseiksi. Tiettyihin pronomineihin tarvitaan **korrelaatti** eli se sana tai asia, mihin pronomini viittaa. *Joka*- ja *mikä*-pronominien kanssa täytyy olla huolellinen. *Joka* viittaa edelliseen sanaan, *mikä* taas koko edeltävään lauseeseen.

**Persoonapronominit:** *minä*, *sinä*, *hän*, *me*, *te*, *he*

**Osoituspronominit:** *tämä, tuo, se, nämä, nuo, ne*

**Kysyvät pronominit:** *kuka, mikä, kumpi*

**Relatiivipronominit:** *joka, mikä*

**Muita pronomineja:** *itse, toinen, joku, jokin, jompikumpi, eräs, muuan, kaikki, jokainen, kukin, kumpikin, molemmat, kukaan, mikään, muutama, moni, usea*

### Numeraalit

Numeraalit ovat lukusanoja, jotka ilmaisevat määrää ja järjestystä. Numeraalit jaetaan peruslukuihin ja järjestyslukuihin. Perusluvut kertovat lukumäärän ja vastaavat kysymykseen *kuinka monta*. Järjestysluvut ilmaisevat järjestystä ja vastaavat kysymykseen *kuinka mones*. Lukusanat yhdestä kymmeneen kirjoitetaan tavallisesti tekstissä kirjaimin, kuten myös tasaluvut (*sata, miljoona*). Suuret luvut merkitään yleensä numeroilla. Vaikka lukusana kirjoitetaan numeroin, täytyy sen taivutuspääte kirjoittaa kirjaimin (14:nteen). 

| Peruslukuja | Järjestyslukuja |
| --- | --- |
| 4 = neljä | 4:s = neljäs |
| 4:n = neljän | 4:nnen = neljännen |
| 4:ään = neljään | 4:nteen = neljänteen |
| 14:n = neljääntoista | 14:nnen = neljännentoista |
| 24:ään = kahteenkymmeneenneljään | 24:nteen = kahdenteen**|**kymmenenteen**|**neljänteen |

### Sijamuodot

Nomineja voi taivuttaa sijamuodoissa. Suomen kielessä on 15 sijamuotoa eli taivutusmuotoa. Sijamuodon tunnistaa sanan lopussa olevasta sijapäätteestä: *kirja**ksi***. Monikon tunnus ***-i-*** sijaitsee sanan ja sijapäätteen välissä: *auto**i**sta*.

|  | Malli (yks.) | Malli (mon.) |
| --- | --- | --- |
| Nominatiivi | Uusi kirja | Uude**t** kirja**t** |
| Genetiivi | Uude**n** kirja**n** | Uusie**n** kirjoje**n** |
| Partitiivi | Uut**ta** kirja**a** | Uusi**a** kirjoj**a** |
| Essiivi | Uute**na** kirja**na** | Uusi**na** kirjoi**na** |
| Translatiivi | Uude**ksi** kirja**ksi** | Uusi**ksi** kirjoi**ksi** |
| Inessiivi | Uude**ssa** kirja**ssa** | Uusi**ssa** kirjoi**ssa** |
| Elatiivi | Uude**sta** kirja**sta** | Uusi**sta** kirjoi**sta** |
| Illatiivi | Uute**en** kirja**an** | Uusi**in** kirjoih**in** |
| Adessiivi | Uude**lla** kirja**lla** | Uusi**lla** kirjoi**lla** |
| Ablatiivi | Uude**lta** kirja**lta** | Uusi**lta** kirjoi**lta** |
| Allatiivi | Uude**lle** kirja**lle** | Uusi**lle** kirjoi**lle** |
| Abessiivi | Uude**tta** kirja**tta** | Uusi**tta** kirjoi**tta** |
| Komitatiivi |  | Uus**ine** kirjo**ine**en |
| Instruktiivi |  | Uusi**n** kirjoi**n** |
| Akkusatiivi | Minut, sinut, hänet | Meidät, teidät, heidät |

Taipumattomat sanat
-------------------

### Adverbit

Adverbit ilmaisevat aikaa (*huomenna*), paikkaa (*täällä*), tapaa (*hitaasti*) ja määrää (*paljon*). Abverbi lieventää tai vahvistaa sanomaa: "*Asterix ja Obelix ovat **aina** ystäviä*". 

* Osalla adverbeistä on muutama taivutusmuoto: *täällä, täältä, tänne*.

* Osa adverbeistä taipuu myös vertailumuodoissa: *nopeasti, nopeammin, nopeimmin*.
* Adjektiivista voi tehdä abverbin liittämällä siihen **-sti-johtimen**: *nopea **=>** nopeasti*.

### Adpositiot

Adpositiot muistuttavat adverbejä, mutta niitä käytetään yhdessä nominin kanssa: ***ennen** lomaa, **ilman** sinua, talon **alla**, sinun **kanssasi***. Muita adpositioita ovat esimerkiksi: ***päällä, vieressä, luona, jälkeen***.

### Liitepartikkelit

Liitepartikkelit vahvistavat tai lieventävät sanomaa: *Teepä läksyt! Teekin ne hyvin!* Liitepartikkeleita ovat esimerkiksi: *-kin, -kaan/-kään, -pa/-pä*.

* Liitepartikkelin ja sanan väliin ei kuulu ylimääräisiä kirjaimia: Tule + pa tänne = Tulepa tänne!
* Liitepartikkeli voi muuttaa koko lauseen merkityksen: *Tintti on**kin** Miloun paras ystävä. Tintti**kin** on Miloun paras ystävä*.

### Konjunktiot

Konjunktioiden avulla kytketään sanoja ja lauseita toisiinsa: *Indiana Jones on professori, **vaikka** hän etsii aarteita*. Konjunktiot jaetaan rinnastus- ja alistuskonjunktioihin:

#### Rinnastuskonjunktiot:

*ja, sekä, eli, vai, mutta, vaan, sillä, sekä-että, joko-tai, -kä*

#### Alistuskonjunktiot:

*että, jotta, koska, kun, jos, vaikka, kunnes, mikäli, ellei, jollei*

### Interjektiot

Interjektioita käytetään usein esimerkiksi tunnetilan ilmaisimessa ja tervehtimisessä. Interjektioita ovat esimerkiksi *huh, kääk, moi, seis, ai, oho, hups, pam, pläts, iik, hui, röyh, nam, maiskis, klup, uits, auts, hei, aargh.*

Katso myös
----------

* Morfeemi

Lähteet
-------

* Iso suomen kielioppi:Sanaluokan määritelmä

### Viitteet

1. ↑  The Editor says: (Non-)universality of word-classes and words: The mid-20th century shift *History and Philosophy of the Language Sciences*.  7.10.2014. Viitattu 16.9.2022. (englanniksi)

**Sanaluokat**

|  |  |
| --- | --- |
| Nominit | substantiivit • adjektiivit • numeraalit • pronominit |
| Verbit | verbit |
| Vaillinaisesti taipuvat | adverbit • adpositiot • partikkelit |