**Baruj Benacerraf** (29. lokakuuta 1920 Caracas, Venezuela – 2. elokuuta 2011 Boston, Yhdysvallat) oli immunologi, joka jakoi vuoden 1980 Nobelin lääketieteen palkinnon. Palkinto tuli vuosikymmeniä jatkuneista immuunijärjestelmän tutkimuksista. Benacerraf tutki erityisesti immuunijärjestelmän genetiikkaa ja löysi useita geenejä, jotka vaikuttavat yksilön immuunijärjestelmään. Hänen löydöksiensä ansiosta on pystytty selittämään paremmin, miksi autoimmuunisairaudet puhkeavat herkemmin toisissa yksilöissä kuin toisissa.

Elämä
-----

### Nuoruus ja opiskelut

Benacerraf syntyi vuonna 1920 Caracasissa Venezuelassa, ja hänen vanhempansa olivat afrikkalaisia sefardijuutalaisia. Abraham Benacerraf oli Marokosta kotoisin ollut tekstiilikauppias ja Henrietta Lasry oli kotoisin Algeriasta. Benacerrafit muuttivat Pariisiin, kun Baruj oli viisivuotias. Abraham Benacerraf pystyi Pariisista hoitamaan yritystään ja hankkimaan tekstiilejä Venezuelaan myytäväksi. Baruj Benacerraf oli nuorena usein astman vuoksi poissa koulusta, ja myöhemmin hän kertoi sen olleen todennäköisesti syynä kiinnostukseensa immunologiasta.

Benacerrafit jättivät Ranskan 1939, kun Euroopan poliittinen ilmapiiri oli alkanut kärjistyä. He asuivat hetken Venezuelassa mutta muuttivat pian Yhdysvaltoihin. Baruj Benacerraf kävi lukion loppuun New Yorkissa ja jatkoi sitten yliopisto-opiskeluihin. Hän valmistui 1942 Columbian yliopistosta biologian kandidaatiksi. Tämän jälkeen Benacerraf halusi lukea lääketiedettä, mutta hän ei meinannut päästä sisään mihinkään yliopistoon. Lopulta hänet hyväksyttiin Virginia Commonwealth Universityn lääketieteen kouluun, jossa hänen ystävänsä isä oli hallintotehtävissä.

Benacerraf aloitti 1942 Virginian lääketieteellisessä, mutta parin kuukauden opiskelujen jälkeen hänet värvättiin armeijaan. Sota-ajan nopeutetun ohjelman ansiosta Benacerraf suoritti lääketieteen opintonsa kolmessa vuodessa. Vuonna 1943 hän oli saanut Yhdysvaltain kansalaisuuden ja mennyt naimisiin Annette Dreyfusin kanssa. He tapasivat Columbian yliopistossa, ja Dreyfus oli Benacerrafin tavoin paennut toista maailmansotaa Yhdysvaltoihin. Dreyfus oli vuonna 1965 Nobelilla palkitun ranskalaisen Jacques Monod’n sisarentytär. Baruj ja Annette Benacerraf saivat yhden tyttären, Berylin, joka on radiologi ja Harvardin professori.

Valmistumisen jälkeen Benacerraf suoritti harjoittelun Queensin yleissairaalassa, ja sen jälkeen hän oli Yhdysvaltain armeijan palveluksessa Berliinissä, Pariisissa ja Nancyssä. Benacerrafin asepalvelus loppui 1947, ja hän palasi Yhdysvaltoihin.

### Ura

Benacerraf ei halunnut toimia lääkärinä vaan oli kiinnostunut heti valmistuttuaan lääketieteellisestä tutkimuksesta. Hän aloitti helmikuussa 1948 tutkimustyöt Columbia University College of Physicians and Surgeonsissa. Benacerraf ei ehtinyt toimia siellä kauan, sillä hänen isänsä sai halvauksen seuraavana vuonna. Hän halusi muuttaa tämän jälkeen lähemmäksi perhettään ja sai tutkijan paikan pariisilaisesta Broussais’n sairaalasta. Benacerraf työskenteli Pariisissa italialaisen Guido Biozzin kanssa, ja he tutkivat fagosyytteja.

Ulkomaalaisena Benacerrafin mahdollisuudet edetä Ranskan akateemisessa maailmassa olivat heikot, joten hän palasi Yhdysvaltoihin 1956 ja sai paikan New Yorkin yliopistosta (NYU). Hän aloitti NYU:ssa patologian dosenttina ja tutki monia immunologisia ongelmia. Samaan aikaan hän aloitti myös yhteistyön Rockefeller-yliopistossa Gerald Edelmanin kanssa. He tutkivat immuunivasteen geneettistä taustaa, ja näiden tutkimusten ansiosta Edelman sai 1972 Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinnon ja Benacerraf 1980. Benacerraf oli kiinnostunut immunologian ja perinnöllisyystieteen välisestä yhteydestä tutkittuaan marsujen vasta-ainejärjestelmää. Hän oli päätellyt, että geenit vaikuttivat immuunijärjestelmän toimintaan huomattuaan, että osa marsuista vastasivat tiettyyn antigeeniin, kun osa taas ei. Benacerraf pystyi osoittamaan, että immuunivasteeseen vaikutti geeni, jota hän kutsui Ir-geeniksi (*immune response*). Vuoteen 1970 mennessä Benacerraf oli löytänyt useita Ir-geenejä aiemmin huonosti tunnetusta MHC-geeniperheestä, jonka George Snell oli löytänyt 1960-luvulla.

Benacerraf jätti 1966 NYU:n. Hän oli vuodet 1968–1970 Allergioiden ja tartuntatautien kansallisen instituutin johdossa. Hän erosi tehtävästä, kun hän sai paikan Harvard Medical Schoolin professorina ja patologian osaston johtajana. Benacerraf valittiin 1980 Bostonin Dana–Farber Cancer Instituten johtajaksi, ja hän eläköityi 1991.

Baruj ja Annette Benacerraf kuolivat samana vuonna. Annette kuoli 3. kesäkuuta 2011 ja Baruj 2. elokuuta. Baruj kuoli keuhkokuumeeseen kotonaan Bostonin Jamaica Plainin kaupunginosassa.

Merkitys ja tunnustukset
------------------------

Benacerraf jakoi 1980 Nobel-palkinnon Jean Dausset’n ja George Snellin kanssa immuunijärjestelmään liittyvistä tutkimuksista. Benacerrafin merkitys tunnustettiin erityisesti yksilön immuunivasteeseen vaikuttavien geenien löytämisestä. Nykyään geenien vaikutus biologisiin prosesseihin on yleisesti tiedossa, mutta Benacerrafin löydökset 1960-luvulla olivat poikkeuksellisia omana aikanaan. Hänen tutkimuksillaan on ollut suuri käytännön vaikutus. Sen avulla on pystytty selvittämään, miksi joillain yksilöillä on suurempi todennäköisyys saada autoimmuunisairaus, kuten MS-tauti tai nivelreuma.

Nobelin lisäksi Benacerraf sai useita muitakin tunnustuksia. Hänet palkittiin 1990 National Medal of Sciencella ja hänet valittiin Ranskan Kunnialegioonan upseeriksi. Lisäksi hän sai useiden tiedejärjestöjen palkintoja ja kymmenen yliopiston kunnia-arvonimen.

Lähteet
-------

* Carey, Charles W.: *American Scientists*, s. 22–23. New York: Facts on File, 2006. ISBN 0-8160-5499-1. Google-kirjat (viitattu 16.8.2012). (englanniksi)
* Gellene, Denis: Baruj Benacerraf, Nobel Winner in Medicine, Dies at 90 *NYTimes.com*.  2.8.2011. The New York Times Company. Viitattu 16.8.2012. (englanniksi)
* Newton, David E.: *Latinos in Science, Math, and Professions*, s. 27–30. New York: Facts on File, 2007. ISBN 978-0-8160-6385-7. Google-kirjat (viitattu 16.8.2012). (englanniksi)
* Satija, Neena & Feeney, Mark: Baruj Benacerraf, 90; shared 1980 Nobel Prize *Boston.com*.  3.8.2011. Viitattu 16.8.2012. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Newton.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Gellene.
3. 1 2  Satija & Feeney.
4. 1 2  Carey.

Aiheesta muualla
----------------

* Benacerrafin Nobel-omaelämäkerta (englanniksi)

**Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinnon saajat**

|  |  |
| --- | --- |
| 1901–1925 | 1901: Behring 
1902: Ross 
1903: Finsen 
1904: Pavlov 
1905: Koch 
1906: Golgi, Ramón y Cajal 
1907: Laveran 
1908: Metšnikov, Ehrlich 
1909: Kocher 
1910: Kossel 
1911: Gullstrand 
1912: Carrel 
1913: Richet
1914: Bárány 
1919: Bordet 
1920: Krogh 
1922: Hill, Meyerhof 
1923: Banting, Macleod
1924: Einthoven |
| 1926–1950 | 1926: Fibiger 
1927: Wagner-Jauregg 
1928: Nicolle 
1929: Eijkman, Hopkins 
1930: Landsteiner 
1931: Warburg 
1932: Sherrington, Adrian 
1933: Morgan 
1934: Whipple, Minot, Murphy 
1935: Spemann 
1936: Dale, Loewi 
1937: Szent-Györgyi 
1938: Heymans 
1939: Domagk 
1943: Dam, Doisy 
1944: Erlanger, Gasser 
1945: Fleming, Chain, Florey 
1946: Muller 
1947: C. Cori, G. Cori, Houssay 
1948: Müller 
1949: Hess, Moniz
1950: Kendall, Reichstein, Hench |
| 1951–1975 | 1951: Theiler 
1952: Waksman 
1953: Krebs, Lipmann 
1954: Enders, Weller, Robbins 
1955: Theorell 
1956: Cournand, Forssmann, Richards 
1957: Bovet 
1958: Beadle, Tatum, Lederberg 
1959: Ochoa, Kornberg 
1960: Burnet, Medawar 
1961: Békésy 
1962: Crick, Watson, Wilkins 
1963: Eccles, Hodgkin, Huxley 
1964: Bloch, Lynen 
1965: Jacob, Lwoff, Monod 
1966: Rous, Huggins 
1967: Granit, Hartline, Wald 
1968: Holley, Khorana, Nirenberg 
1969: Delbrück, Hershey, Luria 
1970: Katz, Euler, Axelrod 
1971: Sutherland 
1972: Edelman, Porter 
1973: Frisch, Lorenz, Tinbergen 
1974: Claude, Duve, Palade 
1975: Baltimore, Dulbecco, Temin |
| 1976–2000 | 1976: Blumberg, Gajdusek
1977: Guillemin, Schally, Yalow 
1978: Arber, Nathans, Smith 
1979: Cormack, Hounsfield 
1980: Benacerraf, Dausset, Snell 
1981: Sperry, Hubel, Wiesel 
1982: Bergström, Samuelsson, Vane 
1983: McClintock 
1984: Jerne, Köhler, Milstein 
1985: Brown, Goldstein 
1986: Cohen, Levi-Montalcini 
1987: Tonegawa 
1988: Black, Elion, Hitchings 
1989: Bishop, Varmus 
1990: Murray, Thomas 
1991: Neher, Sakmann 
1992: Fischer, Krebs 
1993: Roberts, Sharp 
1994: Gilman, Rodbell 
1995: Lewis, Nüsslein-Volhard, Wieschaus 
1996: Doherty, Zinkernagel 
1997: Prusiner 
1998: Furchgott, Ignarro, Murad 
1999: Blobel 
2000: Carlsson, Greengard, Kandel |
| 2001– | 2001: Hartwell, Hunt, Nurse 
2002: Brenner, Horvitz, Sulston 
2003: Lauterbur, Mansfield 
2004: Axel, Buck 
2005: Marshall, Warren
2006: Fire, Mello
2007: Capecchi, Evans, Smithies
2008: zur Hausen, Barré-Sinoussi, Montagnier
2009: Blackburn, Greider, Szostak
2010: Edwards
2011: Beutler, Hoffmann, Steinman
2012: Gurdon, Yamanaka
2013: Rothman, Schekman, Südhof
2014: O’Keefe, M.-B. Moser, E. Moser
2015: Campbell, Ōmura, Tu
2016: Ōsumi
2017: Hall, Rosbash, Young
2018: Allison, Honjo
2019: Kaelin, Ratcliffe, Semenza
2020: Alter, Houghton, Rice
2021: Julius, Patapoutian
2022: Pääbo |



|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Argentiina
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Kroatia
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |