recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Neorion** (m.kreik. Νεώριον) eli *Härkämuistomerkki* oli antiikin aikainen laivasuojan mallinen muistomerkkirakennus Deloksen saarella Kreikassa. Sen rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. Tarkemmin kohde on osa Deloksen Apollonin ja Artemiin pyhäkköaluetta.

Neorionin ja muiden rakennusten raunioita.
Neorion rakennettiin hellenistisen kauden alussa noin vuonna 300 eaa. Sen rakennutti Antigonos Gonatas juhlistaakseen voittoaan Ptolemaioksista meritaistelussa. Rakennus oli tarkoitettu yhden ilmeisesti samassa meritaistelussa käytetyn trieerin eli kolmisoudun säilyttämiseen muistona. Neorion sijaitsi Deloksen pyhäkköalueen itälaidalla. Antigonos lahjoitti alueelle myös Antigonoksen stoan.

Neorion oli pitkänmuotoinen, laivasuojaa muistuttanut halli, jonka pituus oli noin 67,2 metriä ja leveys noin 8,9 metriä. Rakennuksen julkisivussa sen länsipäässä oli kahdeksan pylvään muodostama pronaos-pylväikkö, jonka pylväistä kuusi oli julkisivun puolella. Sisäänkäynti johti pitkään halliin tai cellaan, jonka lattian keskiosaa oli laskettu noin puoli metriä niin, että ympärille kaikille neljälle sivustalle jäi penkit. Trieeri on sijainnut huoneen keskellä. Cellan pohjoispäässä oli ovi, joka johti Python Apollonille omistettuun huoneeseen. Oviaukossa oli kaksi doorilaista puolipylvästä sekä kaksi pylvästä, jotka olivat toiselta puoleltaan doorilaisia puolipylväitä ja toiselta puolelta koristeltu häränpääkapiteeleilla. Rakennuksen pohjoisosa oli kaksikerroksinen.

Rakennuksesta aiemmin tutkimuksessa käytetty nimi *Härkämuistomerkki* viittaa sen pylväiden häränpääkoristeluun. Cellan pohjoispuolella olleen huoneen mukaan rakennuksesta on käytetty myös nimeä *Pythion* (*Pythium*).

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Delos, Neorium (Monument of the Bulls) *Perseus*. Viitattu 24.10.2016.
2. ↑  Stillwell, Richard & MacDonald, William L. & McAllister, Marian Holland (toim.): "Delos, Greece", *The Princeton Encyclopedia of Classical Sites*. Princeton, N. J.: Princeton University Press, 1976. Teoksen verkkoversio.
3. 1 2  "Delos", *Greek Island Hopping 2008*, s. 216–225. Thomas Cook Publishing, 2008. ISBN 978-1-84157-839-2.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Neorion** Wikimedia Commonsissa
**Neotenia** tarkoittaa ihmisellä tai eläimellä nuorelle yksilölle tyypillisten piirteiden säilymistä aikuisuuteen. Piirteiden säilyminen johtuu eläimen kehityksen hidastumisesta tai viivästymisestä.

Neotenia on yleistä domestikoiduilla eläinlajeilla. Esimerkiksi monilla koiraroduilla on aikuisenakin pennun piirteitä, kuten lurppakorvat, lyhyet kuonot ja suuret silmät.

Nykyihmisellä neotenisia piirteitä on enemmän kuin sen läheisimmällä sukulaisella simpanssilla, joka kypsyy nopeammin. Nykyihmisellä on suhteellisen pieni leuka, litteät kasvot ja vähäkarvainen iho, mikä saa aikuisen ihmisen muistuttamaan epäkypsää simpanssia. Ihminen myös saavuttaa sukukypsyyden viisi vuotta simpanssia myöhemmin. Tutkijat ovat arvelleet, että nykyihmisen hidas kypsyminen on tehnyt ihmiselle mahdolliseksi kasvattaa suuremmat aivot kuin simpanssilla, sillä kypsymättömät aivot oppivat paremmin kuin kypsän yksilön aivot.

Naisilla on enemmän neotenisia piirteitä kuin miehillä. Tällaisia piirteitä ovat naisen paksumpi rasvakerros, korkea ääni sekä sirommat ja sileämmät kasvot. Eläintieteilijä Desmond Morrisin mukaan naisen neoteniset piirteet ovat kehittyneet herättämään heidän miespuolisissa kumppaneissaan suojelunhalua.

*Psykologinen neotenia* tarkoittaa lapsenomaisen käyttäytymisen säilymistä aikuisikään. Psykologi Bruce Charltonin mukaan nykyaika suosii psykologista neoteniaa, sillä nyky-yhteiskunta on entisajan yhteiskuntaa epävakaampi ja palkitsee muovautuvan mielen ja persoonallisuuden. Tästä esimerkki on korkeakoulutus, joka ihmisellä nykyisin jatkuu pitkälle kolmannelle vuosikymmenelle saakka ja edellyttää oppimiskyvyn säilyttämistä. Myös nykyajan joustavammat sosiaaliset roolit edellyttävät mukautumiskykyä. Perinteisissä yhteisöissä yleiset aikuistumisriitit ovat kadonneet, ja moni nykyihminen ei psykologisessa mielessä koskaan aikuistu. Yhtäältä tämä on tuottanut 1950-luvun jälkeen lukuisia "poikaneroja", mutta toisaalta joitain lapsenomaisia piirteitä pidetään epätoivottavina, kuten lyhytjännitteisyyttä, elämyshakuisuutta ja pinnallisuutta.

Lähteet
-------

1. ↑  Neoteny Science Daily. Viitattu 21.1.2019.
2. 1 2  Charles Q. Choi: Being More Infantile May Have Led to Bigger Brains *Scientific American*.  1.7.2009. Viitattu 21.1.2019.
3. ↑  Helen Fisher: The Naked Woman: A Study of the Female Body *The New York Times*.  30.8.2005. Viitattu 21.1.2019.
4. ↑  Clay Risen: Psychological Neoteny *The New York Times Magazine*.  10.12.2006. Viitattu 21.1.2019.
5. ↑  Bruce G.Charlton: The rise of the boy-genius: Psychological neoteny, science and modern life  2006. ScienceDirect. Viitattu 21.1.2019.
**Poimandres** (m.kreik. Ποιμάνδρες, lat. *Poemandres*, myös *Pimandris*, *Poemander* tai *Pimander*), on eräs osa *Corpus Hermeticumia*, säilynyttä osaa hermetistisestä tekstikokoelmasta *Hermetica*. Se esiintyy usein kokoelman ensimmäisenä kirjana. 

Nimen on arveltu tarkoittavan "Ihmisten paimenta" tai "ihmis-paimenta"; ποιμήν (paimen) ἀνήρ (ihminen). Hiljattain on kuitenkin osoitettu etymologisissa tutkimuksissa, että nimi tulee ennemminkin egyptiläisestä sanonnasta "Peime-nte-rê" eli Ra’n viisaus tai ymmärrys.

*Poimandres* on alun perin kirjoitettu kreikaksi. Teksti kertoo, että ihmisen sielun päämääränä on jumalallistuminen, ja tämä päämäärä voidaan saavuttaa vain oikean tiedon avulla. Saatuaan initiaation eli vihkimyksen, ihminen voi aloittaa sielunvaelluksen kohti jumalallistumista. Tiedon saavuttaminen vaatii työtä ja erilaisten rituaalien suorittamista.

Poimandres on kirjoituksessa jonkinlaisen jumaluuden tai jumalan ominaisuuden nimitys:

> »Ja minä sanoin, "Kuka sinä olet?"  
> 
> Hän sanoi: "Minä olen Ihmis-Paimen (*Poimandres*), Korkeimman Mieli; minä tiedän mitä sinä haluat, ja olen aina sinun kanssasi."» 
> 
> 

Nimi Poimandres esiintyy myös muissa *Corpus Hermeticumin* teksteissä.

Lähteet
-------

1. ↑  Kane Kanerva: *Hermeetikko nro. 2*, s. 360. Suomentanut Kane Kanerva. Tallinna: United Force, 2013.
2. ↑  Sohlberg, Jussi: New Age -liikkeen aatehistoriallista taustaa ja peruspiirteitä *evl.fi*.  Arkistoitu 5.10.2006. Viitattu 16. marraskuuta 2007.

Aiheesta muualla
----------------

* Ἑρμου του Τρισμεγιστου Ποιμάνδρες (muinaiskreikaksi)
* *Poemandres, the Shepherd of Men*, G. R. S. Meadin englanninkielinen käännös - The Corpus Hermeticum, The Gnostic Society Library (englanniksi)
* *Pimander* (Arkistoitu – Internet Archive), Marsilio Ficinon latinankielinen käännös; Milano: Damianus de Mediolano 1493 (latinaksi)
**Aikarahtaus** tarkoittaa laivan vuokraamista. Aikarahdinottaja toimittaa aluksen aikarahdinantajan käyttöön siihen aikaan ja paikkaan, josta aikarahtaussopimuksessa on sovittu. Aikarahdinottajan täytyy huolehtia aluksen miehityksestä, vaadittavista asiakirjoista, muonituksesta, laivan kunnosta ja muusta varustuksesta, että ne täyttävät vaatimukset, jotka asetetaan tavalliselle rahtiliikenteelle aikarahtaussopimuksessa mainitulla liikennöintialueella. Lisäksi aluksessa täytyy olla polttoainetta niin paljon, että alus saattaa saavuttaa lähimpänä sijaitsevan, alukselle soveltuvan polttoaineen täydennyssataman.

Aikarahdinantaja ja aikarahdinottaja voi aluksen luovutuksen yhteydessä vaatia aluksen ja sen jäljellä olevan polttoaineen ja varustusten tavanomaista tarkistamista.

Lähteet
-------

1. ↑  Koskinen, Petri: Transfennica hankkii omat laivat.  *Talouselämä*, 7.10.2002. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 2.7.2008.  (Arkistoitu – Internet Archive)
2. 1 2  ASIAKIRJA EV 62/1994 II/II vp  17.6.1994. Helsinki:  Eduskunta. Viitattu 2.7.2008.
**Charles Richard Jeremy Fox** (1921 – 9. toukokuuta 1991 Weymouth) oli englantilainen jazzkirjoittaja ja radiotoimittaja. Hän toimi jazzkriitikkona *New Statesman* -lehdessä ja kirjoitti toisinaan myös *The Guardianiin*, *The Sunday Timesiin* ja *The Gramophoneen*. Hän toimi 1960-luvun alusta lähtien *Jazz Today* -radio-ohjelman juontajana.

Fox kirjoitti vuonna 1960 kirjan Fats Wallerista. Vuonna 1984 hän julkaisi Max Harrisonin ja Eric Thackerin kanssa jazzmusiikkioppaan *The Essential Jazz Recordings, i: Ragtime to Swing*, jossa esiteltiin 250 merkittävää jazznauhoitusta.

Lähteet
-------

1. ↑
2. 1 2  Gannon, Robert: *The New Grove Dictionary of Jazz, A to K*, s. 403. Toim. Barry Kernfeld. Macmillan Press Limited, 1988. ISBN 0-333-39846-7. (englanniksi)

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Italia
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |

 |
**Don Juan de Austria** oli Espanjan laivaston vuonna 1887 vesillelaskettu Velasco-luokan risteilijä.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Velasco-luokka*
Alus tilattiin laivastontelakalta Cartagenasta, missä köli laskettiin vuonna 1883. Alus laskettiin vesille 23. tammikuuta 1887 ja se valmistui joko vuonna 1888 tai 1889.

Palvelus
--------

Espanjan ja Yhdysvaltain sodan alkaessa huhtikuussa 1898 alus kuului kontra-amiraali Patricio Montojo y Pasarónin johtamaan Tyynenmeren laivueeseen, joka oli Manilanlahdella.

Alus siirrettiin 25. huhtikuuta laivueen viiden muun aluksen kanssa Subic Bayhin, jossa Montojo toivoi miinoitusten ja rannikkolinnakkeiden suojaavan laivuetta. Puolustuslaitteet olivat kuitenkin keskeneräisiä ja osasto lähti merelle 29. huhtikuuta palatakseen Manilanlahdelle.

Kommodori George Deweyn johtama Yhdysvaltain laivaston Aasianlaivue hyökkäsi 1. toukokuuta, mistä seurasi Manilanlahden taistelu. Tykistötulen vaurioittama alus jouduttiin ajamaan matalikolle.

Taistelun jälkeen *USS Petrelin* valtausosasto sytytti hylyn tuleen. Sotatoimien päätyttyä Yhdysvaltain laivasto nosti hylyn ja siirsi sen kunnostettavaksi. Vuonna 1900 alus liitettiin tykkiveneenä laivastoon nimellä *USS Don Juan de Austria*.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Spanish cruiser Don Juan de Austria

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1860–1905*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 2002. ISBN 0-85177-133-5. (englanniksi)

= Viitteet
----------

1. ↑  Gardiner 2002 s. 383

*Velasco*-luokan risteilijät

|  |
| --- |
| *Velasco* - *Gravina* - *Infanta Isabel* - *Isabel II* - *Cristóbal Colón* - *Don Juan de Austria* - *Don Antonio de Ulloa* - *Conde de Venadito* |
| Edeltäjä: Aragón-luokka – Seuraaja: Isla de Luzón -luokka |
**Eleasar** on suosittu henkilönimi Vanhassa testamentissa. Se on hepreaa ja tarkoittaa "Jumala on auttanut". 

Tärkein nimeä kantanut henkilö oli Aaronin kolmas poika, josta tuli Israelissa vaikuttaneen heimon, leeviläisten, päämies. Isänsä kuoltua Eleasarista tuli ylipappi ja Mooseksen apulainen.[1] Raamatussa Eleasarista kerrotaan, että hän oli Aaronin ja Eliseban poika[2], jonka veljiä olivat Naadab, Abihu ja Iitamar[3] Hänelle puettiin Aaronin pappispuku jo ennen Aaronin kuolemaa[4] ja Eleasarista tuli Mooseksen lähin työtoveri[5]. Myöhemmin Eleasar avusti Joosuaa Kanaaninmaan jakamisessa[6]. Eleasar haudattiin Gibeaan Efraimin vuoristoon[7], ja hänen poikansa Pinehas seurasi häntä ylipapin virassa[8].

Muita nimen kantajia olivat

* Abinadabin poika (1. Sam. 7:1)
* Dodon poika (2. Sam. 23:9 ja 1. Aik. 11:12)
* Mahlin poika (1. Aik. 23:21–22 ja 1. Aik. 24:28)
* Pinehasin poika (Esra 8:33)
* eräs pappi (Neh. 12:42)
* Elihudin poika (Matt. 1:15)

Lähteet
-------

1. ↑  *Uusi tietosanakirja,* Tietosanakirja oy 1960–1966.
2. ↑  2. Moos. 6:23
3. ↑  2. Moos. 28:1
4. ↑  4. Moos. 20:24–28
5. ↑  4. Moos. 26:1
6. ↑  Joos. 14:1–5
7. ↑  Joos. 24:33
8. ↑  Tuom. 20:28
**ID3** on menetelmä, jolla liitetään erilaisiin musiikkitiedostoihin metatietoa, kuten esittäjä, kappaleen nimi, albumin nimi, musiikkilaji ym. ID3-standardista on olemassa kaksi epäyhteensopivaa versiota: ID3v1 ja ID3v2.

ID3:n alkuperäinen kehittäjä oli Eric Kemp alias "NamkraD", joka 1996 kehitti ID3v1:ta tukevan Studio3-soitto-ohjelman. MP3-tiedoston loppuun lisättiin 128 tavua dataa, josta varattiin 30 tavua esittäjälle, nimelle, kommentille ja albumin nimelle sekä 4 tavua julkistusvuodelle ja tavu musiikkityylille ennalta määritellystä listasta.
Kyseessä ei ollut minkään virallisen tahon standardi, mutta ID3-tunnisteiden tuki levisi nopeasti musiikkisoittimiin.

ID3v1:ssa oli merkittäviä puutteita, kuten nimien pituuden rajoitukset ja se, ettei se tukenut muita kuin latin1-merkistön merkkejä. ID3v2 suunniteltiin näiden puutteiden vuoksi 1998. Vaikka sillä on sama nimi, tekniikat eroavat merkittävästi toisistaan. ID3v2-tunniste sijaitsee yleensä tiedoston alussa, kenttiä on useampia, tiedostoon voi lisätä esimerkiksi linkin artistin kotisivulle, ja sovellus voi määritellä omia kenttiä. Standardista on julkaistu kolme versiota, ID3v2.2, ID3v2.3 ja ID3v2.4 1.11.2000.

Lähteet
-------

1. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* ID3-organisaation kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
* Musiikkilajit, joita käytetään ID3v1:ssä (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
* MikroPC 6/2006, Juho Uski, Mp3-määritteet mallilleen, sivut 48, 49 PDF (Arkistoitu – Internet Archive)
**ICNIRP** (International Commission on Non-Ionizing Radiation Protection) eli **Kansainvälinen ionisoimatonta säteilyä käsittelevä suojelutoimikunta** on Saksassa vuonna 1992 perustettu tieteellinen yhdistys. Sen on perustanut Kansainvälisen säteilysuojeluyhdistys (IRPA) edistämään ionisoimattomalta säteilyltä suojautumista ihmisten ja ympäristön hyväksi. Järjestöllä on tässä aihepiirissä tunnustetun NGO-organisaation asema Maailman terveysjärjestön (WHO) ja Kansainvälisen työjärjestön (ILO) piirissä.

Yhdistys koostuu enintään 14-jäsenisestä toimikunnasta, jonka jäsenet ovat edellisen toimikunnan valitsemia. Toimikunta valitsee itselleen 25 ulkoista tutkimusalan neuvonantajaa ja sillä on apunaan Saksan Münchenissä sijaitseva kaksijäseninen tieteellinen sihteeristö, joka suorittaa hallinnollisia, tieteellisiä ja tiedotustehtäviä sekä vastaa yhdistyksen yhteiskuntasuhteista.

ICNIRP perustettiin jatkamaan Kansainvälisen säteilysuojeluyhdistyksen (IRPA) asettaman kansainvälisen inonisoimattoman säteilyn komitean (INIRC) työtä.

Toiminta
--------

ICNIRP toimii Kansainvälisessä sähköisten ja magneettisten kenttien hankkeessa (International EMF Project), jonka muina osallistujatahoina ovat Maailman terveysjärjestö WHO, WHO:n kansainvälinen syöväntutkimuskeskus IARC, YK:n ympäristöohjelma UNEP, Kansainvälinen työjärjestö ILO, Kansainvälinen telekommunikaatiounioni ITU, Euroopan komissio, Kansainvälinen sähkötekninen komissio IEC sekä Pohjois-Atlantin puolustusliitto NATO

Lähteet
-------

1. ↑  Aim, Status & History International Commission on Non-Ionizing Radiation Protection (ICNIRP), icnirp.org. Viitattu 12.1.2020. (englanniksi)
2. 1 2 3  International Organizations - The following international organizations are collaborating on the Project (EMF Project): International Commission on Non-Ionizing Radiation Protection (ICNIRP) Maailman terveysjärjestö (WHO), who.int. Viitattu 25.1.2020.
3. ↑  International Commission on Non-Ionizing Radiation Protection. Structure & Membership.
4. ↑  International Commission on Non-Ionizing Radiation Protection. Commission 2020-2024
5. ↑   ICNIRP ACTIVITIES REPORT 2018. International Commission on Non-Ionizing Radiation Protection. .
6. ↑  International Commission on Non-Ionizing Radiation Protection. Scientific Secretariat.
7. ↑  International Commission on Non-Ionizing Radiation Protection. Aim, Status & History.

Aiheesta muualla
----------------

* Electromagnetic fields and public health (2007) (englanniksi) (who.int)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Jesse Hubbard** (18. syyskuuta 1975) on entinen yhdysvaltalainen haavipalloilija. Hubbard pelasi ammattilaisena sekä National Lacrosse Leaguessa että Major League Lacrossessa.

Hubbard pelasi NCAA:ssa Princetonin yliopiston joukkueessa vuosina 1995–1998. NCAA-vuosinaan Hubbard valittiin Ivy Leaguen vuoden pelaajaksi, vuoden tulokkaaksi, neljä *All-American* tunnustusta Yhdysvaltain yliopistojen lacrossesäätiötä, neljä Ivy Leaguen mestaruutta sekä kolme kansallista mestaruutta. Hubbardin nimissä on Princeton sekä yhden kauden että uran maaliennätys. 

NLL:ssä Hubbard nimettiin kauden tulokkaaksi kaudella 1999. Hubbard siirtyi MLL-liigaan vuonna 2001, pelaten aina vuoteen 2008 New Jersey Priden riveissä. Vuonna 2008 hänet kaupattiin Los Angeles Riptideen, josta hänet kaupattiin vuonna 2009 Washington Bayhawksiin. Hubbard kuitenkin kärsi loukkaantumisesta ennen kauden alkua, eikä pelannut lainkaan kaudella 2009. Tämän jälkeen hän myös lopetti uransa kokonaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Thunder's Gait is MVP again *baltimoresun.com*.  15.4.1999. Tribune Publishing Company.  Arkistoitu 7.6.2012. Viitattu 23.8.2014. (englanniksi)
2. ↑  2010 Major League Lacrosse Player Encyclopedia *majorleaguelacrosse.com*. Major League Lacrosse.  Arkistoitu 10.5.2011. Viitattu 23.8.2014. (englanniksi)
3. ↑  Pride Trade Jesse Hubbard To Los Angeles *oursportscentral.com*.  2.5.2008. Major League Lacrosse. Viitattu 23.8.2014. (englanniksi)
4. ↑  MLL: Bayhawks' Hubbard Sidelined for 2009 *laxmagazine.com*.  23.4.2009. US Lacrosse, Inc.. Viitattu 23.8.2014. (englanniksi)
Kyytitien ja Hakunilantien risteys Hakunilassa.
**Kyytitie** (ruots. *Skjutsvägen*) on itä–länsi-suuntainen katu Vantaalla. Se on pääkatu, joka alkaa Hakunilantieltä Hakunilasta ja kulkee Hakkilan etelärajaa pitkin Heidehofintien ja Jokiniemenkadun kiertoliittymään Kuninkaalassa. Katu ylittää Lahdentien, alittaa Lahdenväylän ja risteää Vanhan Porvoontien kanssa. Kyytitien varrella ei juuri sijaitse rakennuksia, mutta siihen liittyy useita tonttikatuja. Kadun mukaan ei ole nimetty muita kiinteistöjä kuin Keskon keskusvarasto. Katualueen maisemaa määrittävät varaston lisäksi osittain meluaidoin suojatut Kuusikon ja Hakkilankallion pientaloalueet, Porttipuiston liikerakennukset sekä kadun itäpäässä Kaskelan asuinalueen kerrostalojen julkisivut.

Kyytitie rakentui 1970- ja 1980-luvuilla. Sitä ennen alue oli Vanhan Porvoontien itäpuolella pääasiassa peltotilkkuja ja länsipuolella tiheää kuusikkoa. Kadun nimi oli vielä 2010-luvun alussa Jokiniementie, ja se ulottui Tikkurilan lukiolle eli Valkoisenlähteentielle asti. Se kuitenkin jaettiin kahteen osaan: Kyytitieksi sekä Jokiniemeen kuuluvaksi kokoojakatu Jokiniemenkaduksi. Kyytitie-nimitys viittaa hevosaiheeseen, jonka mukaan muitakin Hakunilan katuja on nimetty, sekä Kaskelassa sijainneeseen bussivarikkoon ja Hakkilassa sijaitsevaan Keskon varastoon.

Liikenne
--------

Kyytitie on määritelty pyöräliikenteen laatukäytäväksi, ja se on osa Vantaan baanaverkkoa eli pyöräilyn tavoiteverkkoa. Vantaan pikaraitiotie on linjattu Kyytitielle koko kadun pituudelta. Kadulle sijoittuisi kolme pysäkkiä: Kaskela, Lahdenväylä ja Kuusikko.

Poikkikadut idästä länteen
--------------------------

* Hakunilantie (etelään ja pohjoiseen)
* Laukkarinne (etelään), Säkäkuja (pohjoiseen)
* Ponikuja (etelään), Liinakkokuja (pohjoiseen)
* Seututie 140 (eritaso, suunnitellaan muutettavan tasoliittymäksi)
* Pitkäsentie (etelään)
* Kaskelantie (pohjoiseen)
* *Kiertoliittymä*: Porttisuontie (etelään), Pelto-ojantie (pohjoiseen)
* Salpakuja (etelään)
* Vanha Porvoontie
* Sammaltie (etelään), Kanervantie (pohjoiseen)
* Tukkukaupankuja (pohjoiseen)

Lähteet
-------

1. ↑  Pääkadut *Vantaan karttapalvelu*. Viitattu 7.12.2022.
2. ↑  Rakennukset *Vantaan karttapalvelu*. Viitattu 7.12.2022.
3. ↑  Ortokuva 1954 *Vantaan karttapalvelu*. Viitattu 8.12.2022.
4. ↑  002455 Vantaan ratikka: Kuusikko (PDF) (s. 12)  23.8.2022. Vantaan kaupunki. Viitattu 7.12.2022.
5. ↑  Aalto, Maija: Vantaa tiedotti aluksi vääristä kadunnimistä – Jokiniementie vaihtaa nimeään *Helsingin Sanomat*.  7.12.2014. Viitattu 7.12.2022.
6. ↑  Pyöräilyn tavoiteverkko *Vantaan karttapalvelu*. Viitattu 7.12.2022.
7. ↑  Vantaan ratikka *Vantaan karttapalvelu*. Viitattu 7.12.2022.
8. ↑  Vantaan ratikka: Lahdentien siirto  2022. Vantaan kaupunki. Viitattu 7.12.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kyytitie** Wikimedia Commonsissa
Kyyrölän kirkko ennen sotia.
Kyyrölän kirkon rauniot.
**Kyyrölän seurakunta** oli ortodoksinen seurakunta luovutetussa Karjalassa. Se kuului Viipurin hiippakunnan toiseen valvontapiiriin. Seurakunnan alue käsitti Muolaan, Heinjoen, Äyräpään ja Valkjärven kunnat. Kyyrölän seurakunnan ydinalue muodosti oman Kyyrölän kunnan vuoteen 1934 asti, jolloin se liitettiin Muolaaseen.

Seurakunnan jäsenmäärä
----------------------

* 1 986 (1933)
* 1 880 (1939)

Kirkot
------

Kyyrölän seurakunnan pääkirkko, Kristuksen temppeliintuomisen kirkko (rakennettu 1898), sijaitsi Kyyrölän kylässä, jossa sijaitsi myös seurakunnan pappila. Lisäksi seurakunnalla oli Kangaspellon kylässä Kazanin Jumalanäidin ikonin kirkko (1921) ja Perkjärven asemakylässä Pyhän Sergei Radonežilaisen kirkko (1901).

Historia
--------

### Perustaminen

Kyyrölän ortodoksinen seurakunta perustettiin vuonna 1725, jolloin kreivi Grigori Petrovitš Tšernyšev siirsi lahjoituksena saamilleen ja sodassa autioituneille tiloille Muolaan keskiosaan parisataa venäläistä maaorjaa. Samana vuonna valmistui myös Kyyrölän ensimmäinen kirkko. Oman papin seurakunta sai vuonna 1765. 

### Lakkauttaminen

Kyyrölän seurakunta lakkautettiin muiden luovutettujen alueiden seurakuntien tavoin 1940-luvun lopulla. Sotien jälkeen monet kyyrölälaiset sijoitettiin Hämeenlinnan seudulle ja Hämeenlinnan ortodoksinen seurakunta on ylläpitänyt Kyyrölän ortodoksisen seurakunnan perinteitä.

Lähteet
-------

* Karjalan ja Petsamon ortodoksiset kirkot ja kirkkotaide, toimittanut Kristina Thomenius ja Minna Laukkanen. Etelä-Karjalan taidemuseon julkaisuja 18:1b, Jyväskylä 1997. ISBN 951-785-018-2
* Iso tietosanakirja 6. Otava, Helsinki 1934.
**Ann-Marie Nyroos** (s. 24. toukokuuta 1955 Turku) on suomalainen diplomaatti. Hän on ollut syyskuusta 2013 Suomen Tanskan suurlähettiläs. Ennen tehtävään siirtymistä hän työskenteli ihmisoikeussuurlähettiläänä ulkoministeriössä.

Kesäkuusta 2010 helmikuuhun 2012 Nyroos toimi tasavallan presidentti Tarja Halosen ulkopoliittisena neuvonantajana ja kabinetin jäsenenä. Tätä ennen hän työskenteli vuodesta 1983 ulkoasiainministeriön palveluksessa. Hän toimi muun muassa ulkoasiainministeriön ihmisoikeuspolitiikan yksikön päällikkönä vuosina 1996–2002, suurlähettiläänä ja Suomen pysyvänä edustajana Euroopan neuvostossa vuosina 2002–2007 ja Suomen suurlähettiläänä Kroatiassa vuosina 2007–2010.

Nyroos on koulutukseltaan valtiotieteiden maisteri. Hän valmistui Turun yliopistosta vuonna 1981.

Nyroos on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta. Hänen puolisonsa on taiteilija Teemu Kassila.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Nyroos, Ann-Marie (Tallenne sivusta Internet Archivessa) *presidentti.fi*. Tasavallan presidentin kanslia.  Arkistoitu 19.12.2010. Viitattu 3.3.2012.
2. ↑  Uudet suurlähettiläät Tanskaan ja Tunisiaan *formin.finland.fi*.  19.4.2013. Ulkoasiainministeriö. Viitattu 30.5.2013.
3. ↑  Uusia lähettiläitä Tallinnaan ja Kabuliin – presidentin neuvonantaja vaihtuu *yle.fi*.  30.4.2010. Viitattu 3.12.2010.
4. ↑  Presidentin uuden neuvonantajan puoliso maakaupoilla venäläisten kanssa *MTV.fi*.  12.5.2010. Viitattu 26.4.2015.
**Ann Hart Coulter** (s. 8. joulukuuta 1961) on yhdysvaltalainen konservatiivinen kolumnisti, poliittinen kommentaattori ja kirjailija. Hänet tunnetaan keskustelua herättävistä radikaaleista lausunnoistaan.

Coulter syntyi New Yorkin kaupungissa, mutta kasvoi New Canaanissa Connecticutissa. Hän opiskeli lakia University of Michigan Law Schoolissa ja työskenteli vetoomustuomioistuimessa Kansas Cityssä. Hän työskenteli senaatin lakikomiteassa republikaanien vuoden 1994 vaalivoiton jälkeen.

Kansalliseen mediaan Coulter pääsi, kun MSNBC palkkasi hänet 1996 lakikirjeenvaihtajaksi. Kanava erotti hänet ensimmäisen kerran helmikuussa 1997 hänen pilkattuaan edesmennyttä Yhdysvaltain Ranskan-lähettilästä Pamela Harrimania. Lopullisesti kanava erotti Coulterin, kun hän pilkkasi maamiinojen kieltokampanjan perustajaa, vammautunutta Vietnamin sodan veteraania Robert Mulleria syyttäen tätä sodan häviämisestä.

Coulter avusti Paula Jonesia ilmaiseksi hänen demokraattipresidentti Bill Clintonia vastaan nostetussa, seksuaalista ahdistelua käsittelevässä oikeusjutussaan.

13. syyskuuta 2001 Coulter kirjoitti kolumnissaan:

> »Meidän pitää miehittää heidän maansa, tappaa heidän johtajansa ja käännyttää heidät kristinuskoon» 
> 
>

Kirjallinen tuotanto
--------------------

Coulter on kirjoittanut kuusi kirjaa, jotka kaikki ovat nousseet *The New York Timesin* Best Seller -listalle:

* *High Crimes and Misdemeanors: The Case Against Bill Clinton* (ISBN 0-89526-113-8, 1998)
* *Slander: Liberal Lies About the American Right* (ISBN 1-4000-4661-0, Crown Forum 2002)
* *Treason: Liberal Treachery from the Cold War to the War on Terrorism* (ISBN 1-4000-5030-8, Crown Forum 2003)
* *How to Talk to a Liberal* (*If You Must*)*: The World According to Ann Coulter* (ISBN 1-4000-5418-4, 2004)
* *Godless: The Church of Liberalism* (ISBN 1-4000-5420-6, Crown Forum 2006)
* *If Democrats Had Any Brains, They'd Be Republicans* (Crown Forum 2006)

Kirjoissaan Coulter puolustaa Richard M. Nixonia ja väittää demokraattien maanpetoksellisesti heikentäneen Yhdysvaltain ulkopolitiikkaa, George W. Bushin joutuneen epäreilun mediamyllytyksen kohteeksi ja liberaalien kieltävän Jumalan ja pitävän liberalismia itseään uskontona.

Lähteet
-------

1. ↑  We should invade their countries, kill their leaders and convert them to Christianity

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset sivut

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Japani
* Korea
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Dicame Oy** oli suomalainen vuosina 2009–2013 toiminut Finnet-ryhmän puhelinoperaattori. Yhtiö joutui konkurssiin 2013.

Dicamen tuotteita olivat kuluttaja-asiakkaille tarjotut *Datame 3G* -matkapuhelinliittymät, yritysasiakkaille tarjotut *Dicame*-matkapuhelinliittymät sekä yritysasiakkaille suunnattu *WiFIX*-niminen IP-puhelinvaihde. Yhtiön matkapuhelinliittymät toimivat DNA Oy:n mobiiliverkossa. Dicamen matkapuhelinliittymien suuntanumerot olivat 04320 ja 04321.

Historia
--------

Dicame Oy oli laajakaistaoperaattori Datame Oy:n tytäryhtiö. Datamen omisti 11 Finnet-yhtiötä, jotka olivat:
PPO-Yhtiöt Oy, Kymen Puhelin Oy, Telekarelia Oy, Pohjois-Hämeen Puhelin Oy, Ikaalisten-Parkanon Puhelin Oy, JAPO (Alajärven Puhelinosuuskunta), Laitilan Puhelin Osk, Härkätien Puhelin Oy, Vakka-Suomen Puhelin Oy, Eurajoen Puhelin Osk ja Keikyän Puhelin Osk.

Dicame osti GSM Suomi -yhtiön operaattoriliiketoiminnan ja brändin vuonna 2009. Rahoitusvaikeuksissa ollut GSM Suomi oli tuolloin Suomen pienimpiä teleoperaattoreita, jolla oli toistakymmentätuhatta asiakasta. Spectricoksi nimensä muuttanut GSM Suomi meni konkurssiin pian kaupan jälkeen.

Dicamen liikevaihto laski nopeasti ja yhtiö tuotti tappiota, mikä johti yhtiön vakavaraisuuden heikkenemiseen. Vuonna 2012 yhtiö teki 3,4 miljoonan euron liikevaihdolla 2,3 miljoonaa tappiota.

Dicame Oy asetettiin konkurssiin 28.11.2013 samaan aikaan emoyhtiönsä Datame Oy:n kanssa. Konkurssin syyksi ilmoitettiin muuttunut markkinatilanne ja toimintaympäristö sekä se, etteivät omistajat halunneet antaa lisää pääomaa eikä liiketoimintojen myynti onnistunut. Konkurssin jälkeen niiden asiakkaiden, jotka halusivat säilyttää puhelinnumeronsa, tuli siirtää liittymänsä toiselle puhelinoperaattorille.

Lähteet
-------

1. ↑  Dicame Oy: Yksityisasiakkaat (Arkistoitu – Internet Archive) Viitattu 18.12.2013
2. ↑  Dicame Oy: Yritysasiakkaat (Arkistoitu – Internet Archive) Viitattu 18.12.2013
3. ↑  Viestintävirasto: Matkaviestinverkkojen suuntanumerot Viitattu 18.12.2013
4. ↑  Datame Oy: Tietoa yrityksestä (Arkistoitu – Internet Archive) Viitattu 18.12.2013
5. ↑  Taloussanomat 10.4.2009: Dicame ostaa GSM Suomen
6. ↑  Taloussanomat 2.6.2009: Kohuoperaattorin perillinen konkurssiin
7. ↑  Kauppalehti 14.06.2012: Dicame Oy:n tappio kutistui, vaikka liikevaihto laski reippaasti. Tilikausi: 2011/12 (Arkistoitu – Internet Archive)
8. ↑  Kauppalehti 30.07.2013: Dicame Oy:n tappio kasvoi ja liikevaihto laski nopeasti. Tilikausi: 2012/12 (Arkistoitu – Internet Archive)
9. ↑  Telekarelia: Datame Oy konkurssiin Julkaistu 28.11.2013
10. ↑  Viestintävirasto: Ohjeita Datame Oy:n, Dicame Oy:n ja 450-verkon palveluiden käyttäjille Tiedote 18.12.2013
**Himilkon** (kreikkalainen translitteraatio nimestä *HMLK*, *Himilk*; n. 520–450 eaa.) oli karthagolainen tutkimusmatkailija. Hän oli antiikin ajan ensimmäinen tunnettu löytöretkeilijä, joka tutki Euroopan länsi- ja luoteisosia. Himilkon kävi luultavasti Irlannissa, Etelä-Englannissa ja Bretagnessa ja laati retkistään matkakertomuksen. Himilkonin alkuperäinen puunin kielinen nimi oli Chimilkât, "veljeni on milkât". Himilkonin matkakertomus ei ole säilynyt, mutta siihen viittasivat kuitenkin myöhemmin sekä Plinius vanhempi teoksessaan Naturalis historia että roomalainen runoilija Rufus Festus Avienus runossaan *Ora maritima*. Näiden viittausten perusteella on voitu rekonstruoida ainakin osa Himilkonin matkareitistä.

Pliniuksen mukaan Himilkonin tehtävänä oli tutkia Euroopan uloimpia rannikoita. Himilkonin matkojen päätarkoituksena oli ilmeisesti tinan ostaminen. Välimeren alueella tinaesiintymiä oli vähemmän, kun taas pohjoisemmasta tinaa löytyi runsaasti muun muassa Englannista. Noin vuonna 350 Avienus siteerasi Himilkonin matkakertomusta Atlantin rannikkoa kuvaavassa runossa Ora maritima. Avienuksen siteeraamassa ensimmäisessä kohdassa kuvataan rannikon saaristoa, jossa asuu ylpeä ja ahkera oestrumnidien heimo, joka käy kauppaa naapureidensa kanssa. He ovat saattaneet asua Cornwallissa tai Scillysaarilla, mutta luultavimmin Bretagnen rannikolla, jossa on runsaasti malmiesiintymiä sekä useita pieniä saaria.

Himilkon ei purjehtinut tuntemattomille vesille, vaan tiesi tarkasti, mistä oli mahdollista hankkia tinaa ja muita jalometalleja. Tartessolaiset eli Andalusian Tartessoksen asukkaat kävivät muinoin kauppaa Bretagnen, Cornwallin, Walesin ja Irlannin asukkaiden kanssa. Tämä voidaan päätellä arkeologisten kaivausten runsaista tinalöydöistä. Tartessos oli 500-luvulla jo kadonnut, ja karthagolaiset valtasivat Cadizin. Oli luontevaa, että karthagolaiset lähtivät etsimään mahdollisia kauppakumppaneita Atlantin rannikolta seuraamalla tartessolaisten vanhaa reittiä.

Avienuksen mukaan Himilkonilla kesti neljä kuukautta päästä oestrumnidien luo. Luultavasti hän perusti matkan aikana siirtokuntia, kuten Hanno Merenkulkija, mikä viivytti matkaa. Himilkonin mukaan purjehdus oli hyvin vaivalloista, ja hän valittaa, ettei tuuli juurikaan puhaltanut. Lisäksi merilevät hidastivat laivojen kulkua. Kertomuksessa mainitaan myös erilaiset merihirviöt, petolliset matalikot ja hiekkasärkät. Myöhemmässä sitaatissa Himilkon kuvaa sakeaa sumua. Näiden kuvausten on katsottu liioitelleen matkan vaaroja, ja niillä on kenties haluttu pelotella foinikialaisten pahimpia kilpailijoita, kreikkalaisia.

On mahdollista, että Himilkon olisi saattanut käydä Helgolandissa saakka. Antiikin aikoina sieltä käytiin hakemassa meripihkaa, ja se on voinut olla Himilkonin retkikunnan toinen päämäärä.

Katso myös
----------

* Hanno Merenkulkija

Lähteet
-------

* Paavo Castrén ja Leena Pietilä-Castrén: *Antiikin käsikirja*. Otava, 2000. ISBN 951-1-12387-4.

### Viitteet

1. ↑  Antiikin käsikirja, s. 216.
2. 1 2 3 4 5  Jona Lendering: Himilco *Livius.org*. Viitattu 29.4.2022. (englanniksi)
Himbanainen.
**Himbat** ovat pääasiassa Kunenen alueella Namibian pohjoisosissa ja Angolan lounaisosissa elävä noin 12 000 -henkinen paimentolaiskansa. Himbat kasvattavat pääasiassa nautoja ja vuohia. 

Suuren osan historiastaan himbat ovat eläneet eristyksissä muista kansoista, ja täten säilyttäneet perinteiset kulttuurinsa ja tapansa näihin päiviin saakka.*milloin?* Himbat eivät useinkaan ole tietoisia nykyajan ilmiöistä kuten rahasta, ja harvoin osaavat lukea tai laskea. Pääosa ajasta menee kiertelyyn ja matkaamiseen veden perässä. Himbanaisille ominaista on ihon värjääminen vuohen rasvalla ja okralla suojautuakseen Auringon paahteelta. Tästä johtuu himbanaisten ihon punertava sävy. Himban asema yhteisössä on nähtävissä hänen käyttämistään vuohennahkavaatteista.

Himbat ovat hyvin läheistä sukua hereroille ja puhuvat samaa kieltä. Usein himbat ja hererot katsotaankin yhdeksi kansaksi, vaikka niiden kulttuureissa on merkittäviä eroja.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Himbat** Wikimedia Commonsissa

* Himbat näyttävät kyläänsä rahasta (Arkistoitu – Internet Archive)
* Namibia: Hukkuuko himba-heimo

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Himmeämarmorilude** (*Phytocoris intricatus*) on kuneluteisiin kuuluva nivelkärsäinen hyönteinen. Se on yksi kuudesta hyvin samannäköisestä Suomessa esiintyvästä marmoriludelajista..

Ulkonäkö
--------

Pituus 6,5 - 7,1 mm Hoikka, pitkäjalkainen ja -tuntosarvinen ludelaji. Yleisväritys harmaan tai rusehtavan kirjava. Peitinsiivet tyvipuolelta lähes tasaväriset, kärkiosan kuneukset usein hieman punertavat. Keskisäären kärjen vaalea poikkivyö puhtaan valkea. Etusäären tyvellä yhtenäinen tumma raita. Etuselässä kapea tumma takareuna. Tuntosarvien toisen jaokkeen pituus = 1,6 -1,7 x etuselän leveys. Silmien väli koiraalla 0,6x - 0,7x silmän halkaisija, naaraalla n.1,25x silmän halkaisija.

Levinneisyys
------------

Euraasiassa Keski- ja Itä-Euroopasta aina Kiinaan ja Venäjän kaukoitään saakka. Suomessa Etelä-Suomesta aina Etelä-Lappiin saakka. Melko yleinen laji, joka esiintymispaikoilla harvalukuinen.

Elinympäristö
-------------

Havu- ja lehtipuuvaltaiset metsät ja metsänreunat. Yksilöitä on saatu kuuselta, männyltä, lehtikuuselta, koivulta ja omenapuulta.

Elintavat
---------

Yksi sukupolvi vuodessa. Talvehtii munana. Aikuisia tavataan heinä-lokakuussa. Käyttää ravintonaan ilmeisesti sekä kasvien nesteitä että pieniä selkärangattomia. 

* Himmeämarmorilude naaras 31.8.2017 Lohja Himmeämarmorilude naaras 31.8.2017 Lohja
* Himmeämarmorilude koiras 26.7.2017 Lohja Himmeämarmorilude koiras 26.7.2017 Lohja

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Rintala, T. & Rinne, V. 2011: Suomen luteet. 2. painos. Hyönteistarvike TIBIALE Oy, Helsinki


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q10631208
* BioLib: 420648
* CoL: 77HF2
* EUNIS: 245813
* Fauna Europaea: 452044
* Fauna Europaea (new): 0bf5f1a0-9448-400f-88cd-032b9f1a80b9
* GBIF: 4487388
* iNaturalist: 552335
* NCBI: 872295

 |

 |
Chardonnay-köynnösrivejä Burgundissa.
Tammikypsytetty chardonnay on suosittu yhdysvaltalainen erikoisuus.
**Chardonnay** on vihreä viinirypälelajike, josta tehdään valkoviiniä. Chardonnay on yksi viljellyimmistä rypälelajikkeista. Suurimmat tuottajamaat ovat Yhdysvallat, Ranska, Australia ja Italia, mutta helpon viljeltävyytensä ja suuren suosionsa vuoksi sitä viljellään käytännössä kaikilla viinialueilla.

Geneettisesti Chardonnay on Pinot- ja Gouais Blanc -rypäleiden risteymä. Nimen Chardonnay arvellaan periytyvän Ranskan Mâconnais-viinialueen samannimisestä kylästä. Rypälelajike tunnetaan myös nimillä **Pinot Chardonnay**, **Melon Blanc**, **Aubaine** ja **Beaunois**, mutta näitä nimiä käytetään nykyisin hyvin harvoin.

Viinit
------

Chardonnay tuottaa hyvin erilaista viiniä riippuen kasvualueesta sekä viinin tekemiseen käytettävistä menetelmistä. Viileämmässä kasvuympäristössä rypäle tuottaa raikasta, hapokasta ja usein mineraalista viiniä (esimerkiksi Ranskan Chablis). Lämpimissä olosuhteissa viinistä tulee raskaampaa ja hedelmäisempää (esimerkiksi Kalifornia). Jopa eri kylissä tuotetut viinit voivat aromiltaan ja ominaispiirteiltään vaihdella.

Monet uudet tuottajat käyttävät chardonnay-viinin teossa malolaktista käymistä sekä viinin vanhentamista tammitynnyreissä, mikä antaa viinille tammisuuden lisäksi vaniljan, kerman ja voin aromeja. Tammikypsytys ei ole kovin tavanomaista perinteisillä Chardonnay-alueilla, kuten Chablis’ssa. Terästankissa käytetyn chardonnayn tuoksu vivahtaa omenaan, päärynään ja sitrushedelmiin.

Chardonnay on myös yksi samppanjan teossa sallituista rypäleistä. Mikäli samppanja on tehty täysin Chardonnaysta, sitä kutsutaan lisänimellä blanc de blancs.

Yleensä Chardonnayta käytetään viinin ainoa rypäleenä, vaikkakin samppanjassa sen seuralaisena voi olla Pinot Noir- ja Pinot Meunier -rypäleitä. Chardonnayta sekoitetaan jossain määrin Semillon-, Chenin Blanc- ja Viognier-rypäleiden kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Karmavuo, Risto & Lihtonen, Juha: *Viinin ystävän kirja*, s. 12. Pieksämäki: Teos, 2005. ISBN 951-851-056-3.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Chardonnay**.
* Heikki Remeksen viinikoulu Reseptitaivaassa: Chardonnay (Arkistoitu – Internet Archive) (suomeksi)
Kuolio
**Kuolio** on näytelmäkirjailijä, näyttelijä ja muusikko Miko Kivisen vuonna 2005 luoma esiintymishahmo. Kuolio on muusikko ja liikunnallinen filosofi, jonka teoksia on usein luonnehdittu häiritseviksi ja kantaa ottaviksi. Kuolio käsittelee teoksissaan ihmistä biologisena olentona ja fyysisenä partikkelina. Tyylilajiltaan esitykset vaihtelevat musiikkiteatterista ja esitystaiteesta musiikkikeikkohin.

Kuolio on julkaissut levyn Miehen Kuolema (Joteskii Groteskii, 2016), joka on soundtrack samannimisestä esityksestä, jonka ohjasi Leea Klemola ja tuotti Tanssiteatteri Minimi vuonna 2013. Valokuvataiteilija Juha Metso on kuvannut ja käsikirjoittanut useita Kuolion musiikkivideoita. Kuolio-musikaalin ohjasi Juha Hippi vuonna 2011. Siinä esiintyivät mm. tanssitaiteilijat Jonna Aaltonen, Liisa Ruuskanen sekä Anja Lappi-Hautamäki.

Miko Kivinen on mukana myös PeukaLoiset-performance-ryhmässä ja yhtyeessä.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuolio-musikaalin arvio Savon Sanomissa 2011.
* Miehen kuolema -esityksen arvio Teatteri-lehdessä 2013 (Arkistoitu – Internet Archive)
* Miehen Kuolema-albumi Spotifyssa

### Videoita

* Kuolio esiintyy Kuopion jäähallissa Kalpa-Pelicans ottelun erätauolla.
* Miehen kuolema Tanssiteatteri Minimissä v. 2013
* Juha Metson ohjaama musiikkivideo Perhonen.
Ricardo Alarcón vuonna 2008.**Ricardo Alarcón de Quesada** (21. toukokuuta 1937 – 1. toukokuuta 2022) oli kuubalainen poliitikko ja diplomaatti, joka toimi ulkoministerinä 1992–1993 ja parlamentin puhemiehenä 1993–2013

Alarcón on valmistunut Havannan yliopistosta filosofian tohtoriksi. Hän meni yliopistoon 1954, jossa liittyi opiskelijaliikkeeseen ja Castron 26. heinäkuuta -liikkeeseen, joka pyrki syöksemään vallasta Fulgencio Batistan. Alarcón avusti sissiliikkeen nuorisoprikaatin järjestämisessä.

Vallankumouksen jälkeen Alarcón nimitettiin 1962 ulkoministeriön Amerikka-osaston johtoon, mistä alkoi hänen diplomaatinuransa. Hän oli 1966–1978 Kuuban pysyvänä edustajana Yhdistyneiden kansakunnissa ja sen yleiskokouksen varapuheenjohtajana, YK:n kehitysohjelman hallintojohtajana ja palestiinalaisten oikeuksien komitean varapuheenjohtajana. Hänestä tuli 1978 varaulkoministeri ja 1992 ulkoministeri. Helmikuussa 1993 hänet nimitettiin kansalliskokouksen puhemieheksi.

Hän asui Manhattanilla 12 vuotta, mutta virassaan Kuuban hallituksessa sai poistua vain 25 mailin etäisyydelle Yhdistyneiden kansakuntien toimistoista. Elokuussa 2000 häneltä evättiin viisumi Yhdysvaltoihin Parlamenttienvälisen liiton kokoukseen.

Alarcón toimi 20 vuotta parlamentin puhemiehenä, mutta hänet siirrettiin syrjään vuonna 2013. Syytä tälle ei annettu julkisuuteen, mutta hänen läheinen avustajansa tuomittiin vuonna 2012 vakoilusta Yhdysvalloille.

Alarcón neuvotteli uransa aikana muun muassa Yhdysvaltojen kanssa vuonna 1994 siirtolaisuussopimuksen, jonka mukaan 20 000 kuubalaista siirtolaista saa vuosittain muttaa Floridaan. Hän oli mukana myös sopimassa Elián Gonzálezin palautuksesta sukulaisiltaan Miamista isänsä luokse Kuubaan*selvennä*.

Lähteet
-------

1. ↑  Ricardo Alarcón, key player in Cuba-U.S. relations, dies at 84
2. ↑  Cuban legislator accuses Clinton administration of contempt CNN.  Arkistoitu 22.11.2005. Viitattu 02.02.2008.
3. 1 2  Ricardo Alarcón, key player in Cuba-U.S. relations, dies at 84 *Nbcnews.com*.  1.5.2022. NBC Universal. Viitattu 2.5.2022. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Ronald de Boer vuoden 2011 Legends Cupissa.
**Ronald de Boer** (s. 15. toukokuuta 1970 Hoorn, Alankomaat) on alankomaalainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttä. De Boer on pelannut urallaan muun muassa Amsterdamin Ajaxin ja FC Barcelonan joukkueissa. Hän kuului vuosikymmenen ajan maansa maajoukkueen vakiopelaajiin ja pelasi kaikkiaan 67 maaottelua, joissa hän teki 13 maalia.

Myös hänen muutamaa minuuttia nuorempi kaksoisveljensä Frank on pelannut jalkapalloa huipputasolla.

Ura
---

* De Zouaven (1986-87)
* Lutjebroek (1987-88)
* AFC Ajax (1988-91, 1992-98)
* FC Twente (1991-93)
* FC Barcelona (1998-2000)
* Rangers (2000-04)
* Al-Rayyan (2004-2005)
* Al-Shamal (2005 -2008)

Saavutuksia
-----------

* Alankomaiden vuoden jalkapalloilija 1994, 1996
* Alankomaiden mestaruus 1990, 1994, 1995, 1996, 1998 (Ajax)
* Alankomaiden cup 1993, 1998 (Ajax)
* Alankomaiden supercup 1993, 1994, 1995
* Espanjan mestaruus 1999 (Barcelona)
* Skotlannin mestaruus 2003 (Rangers)
* Skotlannin cup 2002, 2003 (Rangers)
* Skotlannin liigacup 2002, 2003 (Rangers)
* Mestarien liigan voitto 1995 (Ajax)
* Euroopan supercup 1995 (Ajax)
* Seurajoukkueiden maailmanmestaruus 1995 (Ajax)

Lähteet
-------

1. 1 2  End of the road for Ronald de Boer *UEFA.com*.  19.3.2008. UEFA. Viitattu 3.7.2012. (englanniksi)
2. ↑  Netherlands – Record International Players  5.7.2018. rsssf. Viitattu 28.7.2018. (englanniksi)

Alankomaiden joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1994
1 de Goeij |
2 F. de Boer |
3 Rijkaard |
4 Koeman |
5 Witschge  |
6 Wouters |
7 Overmars |
8 Jonk  |
9 R. de Boer |
10 Bergkamp  |
11 Roy  |
12 Bosman |
13 van der Sar |
14 van Gobbel |
15 Blind |
16 Numan  |
17 Taument |
18 Valckx |
19 van Vossen  |
20 Winter  |
21 de Wolf |
22 Snelders |
Valmentaja Advocaat

Alankomaiden joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1998
1 van der Sar |
2 Reiziger |
3 Stam |
4 F. de Boer |
5 Numan |
6 Jonk |
7 R. de Boer |
8 Bergkamp  |
9 Kluivert |
10 Seedorf  |
11 Cocu |
12 Zenden |
13 Ooijer |
14 Overmars |
15 Bogarde |
16 Davids  |
17 van Hooijdonk |
18 de Goeij |
19 van Bronckhorst  |
20 Winter  |
21 Hasselbaink |
22 Hesp |
Valmentaja Hiddink



|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |

 |
**PEPO Hockey** (**PEPO HC**) on lappeenrantalainen jääkiekkoseura, jonka edustusjoukkue pelaa Suomen neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla II-divisioonassa.

Historiansa 39 ensimmäistä vuotta PEPO kuului vuonna 1958 perustetun Uus-Lavolan Peli-Poikien alaisuuteen kunnes jääkiekkotoiminta erosi omaksi seurakseen. PEPO Hockey ry rekisteröitiin 18. kesäkuuta 1999.

PEPO pelasi kaudet 2002–2004 kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Suomi-sarjassa. Ensimmäisellä kaudella se ylsi sarjan pudotuspeleihin, jossa se hävisi Diskokselle ja jäi ulos Mestiksen nousukarsinnoista. Jälkimmäisellä kaudella se säilytti sarjapaikkansa karsintojen kautta, mutta päätti lopulta luopua paikasta ja jatkaa toimintaa III-divisioonassa, josta se on sittemmin noussut II-divisioonaan.

PEPOn tunnetuin kasvatti on SaiPassa, Jokereissa ja Joensuun Kiekko-Pojissa SM-liigaa pelannut Ossi Lairi. Monet edustusjoukkueen pelaajista ovat kaupungin suuremman seuran SaiPan entisiä junioreita. PEPOlla itsellään on edustusjoukkueen lisäksi kolme juniorijoukkuetta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Historia PEPO Lappeenranta. Viitattu 8.4.2010.
2. ↑  Yhdistysnetti Patentti- ja rekisterihallitus. Viitattu 8.4.2010.
3. 1 2  PEPO HC luopuu Suomi-sarjapaikasta  24.5.2004. Etelä-Saimaa. Viitattu 8.4.2010. [vanhentunut linkki]
4. ↑  Mattlar, Markus: Suomi-sarja tarjosi jännitystä loppuun asti  10.3.2003. Jatkoaika. Viitattu 8.4.2010.
5. ↑  PEPO HC saa paikan kolmosesta  4.6.2004. Etelä-Saimaa. Viitattu 8.4.2010. [vanhentunut linkki]
6. ↑  PEPO varmisti Mikkelissä nousunsa kakkosdivisioonaan  5.9.2009. Etelä-Saimaa. Viitattu 8.4.2010. [vanhentunut linkki]
7. ↑  Joukkueet PEPO Hockey. Viitattu 8.4.2010.

Aiheesta muualla
----------------

* PEPO Hockeyn sivusto
**Saukonpää** on humusjärvi Lohjan pohjoisosassa luoteisella Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 29,7 hehtaaria. Rantaviiva on erittäin mutkitteleva. Etäisyys Lohjan keskustasta on 36 kilometriä pohjoiseen.

Maantiede
---------

Saukonpään pituus lännestä itään on 800 metriä. Järven kaakkoisosassa sijaitsee luoto, koillisosassa sijaitsee Puttisaari. Syvin kohta sijaitsee järven kaakkoisosassa. Saukonpään rannat ovat varsin tiheään rakennetut lukuun ottamatta pohjoiseen työntyvän lahden metsäisiä ja soisia rantoja. Saukonpää on läheisessä yhteydessä pohjoispuoliseen Jäljänjärveen, jonka eteläosasta virtaa leveä laskuoja Saukonpäähän. Saukonpään lounaisosasta virtaa noin puolen kilometrin mittainen mutkainen Saukonpäänjoki etelään Antiaiseen.

Saukonpäähän kohdistuu suhteellisen vähän kuormitusta, luonnonhuuhtouman ja ilmalaskeuman osuus kuormituksesta on suuri. Saukonpään ekologinen tila on erinomainen, vesitilavuus on 1 026 000 kuutiometriä.

Saukonpää (23.063.1.007) kuuluu Tarkeelanjärven alueeseen (23.063), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Karjaanjoen vesistössä (23). Toinen jakovaihe on Pusulanjoen alue (23.06). Saukonpää on Karjaanjoen vesistön pohjoisia vakavesiä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Saukonpää, vakavesi, Lohja
2. 1 2 3 4 5 6 7 8  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 30.6.2021.
3. 1 2 3  Saukonpää *Vesientila.fi*. Länsi-Uudenmaan vesi ja ympäristö ry. Viitattu 30.6.2021.
4. ↑  Saukonpää. Järviwiki. Viitattu 30.6.2021.
5. ↑  Tarkeelanjärven alue (23.063). Järviwiki. Viitattu 30.6.2021.