recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Pertti Ilmari Rauhio** (s. 30. tammikuuta 1963 Oulu) on suomalainen virkamies, puoluetaustaltaan sosiaalidemokraatti. Hän on toiminut syksystä 2010 alkaen eduskunnan hallintojohtajana. Rauhio avioitui heinäkuussa 2014 kansanedustaja Tytti Tuppuraisen kanssa.

Rauhio työskenteli vuosina 1991–1994 Pakolaisneuvonnan lakimiehenä, mitä ennen hän toimi muun muassa pankkilakimiehenä. Vuosina 1995–1998 ja vuonna 1999 hän työskenteli sosialidemokraattisen eduskuntaryhmän palveluksessa, ensin kansainvälisten asioiden sihteerinä ja myöhemmin lainsäädäntösihteerinä, ja vuosina 1998–1999 työministeri Liisa Jaakonsaaren erityisavustajana. Hän on toiminut myös valtiovarainministeri Antti Kalliomäen talouspoliittisena erityisavustajana vuosina 2003–2005. Vuoden 2005 alussa hän aloitti valtiovarainministerin, silloin Kalliomäen, poliittisena valtiosihteerinä ja jatkoi tehtävässä vuoteen 2007, myös Eero Heinäluoman valtiovarainministeriaikana.

Valtiosihteeriytensä jälkeen Rauhio toimi vuonna 2007 lyhyen aikaa Eurofacts-yrityksen senior advisorina, erityisalueenaan yhteiskuntasuhteet ja yhteiskunnallinen vaikuttaminen, kunnes tuli valituksi Uudenmaan liiton aluekehittämisestä vastaavaksi johtajaksi ja maakuntajohtajan varahenkilöksi. Hän aloitti Uudenmaan liiton johtajana tammikuussa 2008. Eduskunnan hallintojohtajaksi hänet valittiin toukokuussa 2010 ja hän aloitti tehtävässä syyskuussa 2010, kun hänen edeltäjänsä Kari T. Ahonen oli jäänyt eläkkeelle. Rauhio on toiminut työurallaan myös Suomen Yrittäjien palveluksessa, vuosina 1999–2000 työmarkkina-asiamiehenä ja vuosina 2000–2003 suunnittelupäällikkönä.

Rauhio on koulutukseltaan oikeustieteen lisensiaatti, joksi hän valmistui vuonna 2004 Helsingin yliopistosta, oppiaineenaan oikeustaloustiede. Tätä ennen hän oli valmistunut oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 1989 ja saanut varatuomarin arvonimen vuonna 1991.

Rauhio oli vuonna 2009 perustamassa SDP:n puolueosastoa nimeltä Helsingin demokraatit SDP, jonka on kuvattu kuuluvan puolueen liberaalisiipeen. Hän on myös toiminut kyseisen puolueosaston puheenjohtajana.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Pertti Rauhiosta valtiovarainministerin poliittinen valtiosihteeri *vm.fi*.  21.12.2004. Valtiovarainministeriö. Viitattu 12.5.2010. [vanhentunut linkki]
2. 1 2  Rauhio eduskunnan hallintojohtajaksi *yle.fi/uutiset*.  12.5.2010. Yleisradio. Viitattu 12.5.2010.
3. ↑  Kansanedustaja Tuppurainen meni naimisiin *Kaleva.fi*. Viitattu 29.7.2019.
4. ↑  Pertti Rauhio *ohjelmat.yle.fi/tuomio*.  2008. Yleisradio. Viitattu 12.5.2010.
5. ↑  Pertti Rauhio siirtyi konsultiksi Eurofactsiin *Kauppalehti.fi*.  3.8.2007. Viitattu 12.5.2010.
6. ↑  Maakuntahallituksen päätökset 15.10.2007 *uudenmaanliitto.fi*.  15.10.2007. Uudenmaan liitto. Viitattu 12.5.2010.
7. ↑  "Virka näyttää hyvältä CV:ssä".  *Helsingin Sanomat*, 23.1.2008. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 13.5.2010.
8. ↑  Vahti, Jukka: Eliittidemarit perustivat oman kerhon *vihrealanka.fi*.  18.9.2009. Viitattu 13.5.2010.
9. ↑  Turkki, Pekka: Nimikohuun joutunut puolueosasto ei ripusta Lehtisen kuvaa seinälleen *demari.fi*.  22.9.2009. Viitattu 13.5.2010.
10. ↑  Helsinki *SDP.fi*. Viitattu 13.5.2010.
**Meissen***lähde?* (saks. *Meißen*) on kaupunki Saksin osavaltiossa, itäisessä Saksassa. Se kuuluu Dresdenin hallintopiiriin ja toimii Meissenin piirikunnan keskuskaupunkina. Vuoden 2016 lopussa kaupungin asukasluku oli 27 984. Sen pinta-ala on 30,9 neliökilometriä.

Maantieto
---------

Meissen sijaitsee Elbejoen varrella, noin 25 kilometriä luoteeseen Dresdenistä ja noin 100 kilometriä itään Leipzigista. Sen naapuruskuntia ja -kaupunkeja ovat Coswig, Diera-Zehren, Käbschütztal, Klipphausen, Niederau, Triebischtal ja Weinböhla.

Historia
--------

Meissenin alue alkoi kehittyä ja kasvaa kuningas Henrik I Linnustajan perustettua vuonna 929 alueelle Misnian linnan. Meissenin hiippakunta perustettiin vuonna 968 ja Meissenista tuli siten piispankaupunki. Viralliset kaupunginoikeudet sille myönnettiin vuonna 1205.

Kaupungin tuomiokirkon rakennustyöt käynnistettiin vuonna 1250. 1400-luvulla Meisseniin rakennettiin Arnold von Westfalenin suunnittelema Albrechtsburgin linna. Vuonna 1710 kaupunkiin avattiin yksi Euroopan ensimmäisistä posliinitehtaista. Tehdas on edelleen toiminnassa, ja posliinista on muodostunut kaupungin tunnetuin symboli.

Nähtävyydet
-----------

* Meissenin tuomiokirkko, kaupungin keskiaikainen tuomiokirkko
* Albrechtsburg, 1400-luvulla Saksin vaaliruhtinaille rakennettu linna
* Posliinitehdas Meißner Porzellan
* Historiallinen vanhakaupunki

Lähteet
-------

1. 1 2  Bevölkerung des Freistaates Sachsen jeweils am Monatsende ausgewählter Berichtsmonate nach Gemeinden (PDF) *Statistisches Landesamt des Freistaates Sachsen*. Viitattu 23.7.2018.
2. 1 2  Meissen Encyclopedia Britannica. Viitattu 27.10.2013.
3. ↑  Our Tradition Meissen Couture. Viitattu 27.10.2013.

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Meissen**.
**Meitu** on kiinalainen teknologiayhtiö, joka valmistaa älypuhelimia ja selfieiden käsittelyyn sopivia sovelluksia.

Vuonna 2016 sen sovelluksilla oli 456 miljoonaa käyttäjää, jotka lataavat internetiin yli kuusi miljardia valokuvaa päivässä. Yli puolet Kiinan suurimpiin sosiaalisen median palveluihin ladatuista kuvista on käsitelty Meitun sovelluksilla. Yhtiön arvoksi arvioitiin 4,6 miljardia Yhdysvaltojen dollaria.

Yhtiön pääkonttori sijaitsee Xiamenissa Kiinan kaakkoisrannikolla. Suurin osa sen tuotosta tulee älypuhelimista, joita yhtiö on valmistanut vuodesta 2013. Niissä on Android-käyttöjärjestelmä, laadukas kuvaajaan suuntautuva kamera ja muita selfieen optimoituja ominaisuuksia.

Meitun kuvankäsittelysovelluksilla voi vaalentaa ihoa, poistaa näppylöitä ja ryppyjä ja suurentaa silmiä.  Kuviin voi lisätä myös erilaisia söpöuttä lisääviä elementtejä, kuten kissanviiksiä, nöpöneniä, sydämiä ja saippuakuplia. Sovellus on ollut kiinassa myynnissä vuodesta 2008. Se on saatavana sekä iOS:lle että androidille.

Lähteet
-------

1. 1 2  Steven Millward: In China, a startup that turned selfies into a billion-dollar business *Tech in Asia*.  24.8.2016. Viitattu 25.3.2017.
2. ↑  Serenitie Wang & Sherisse Pham: A startup that helps you look slimmer and paler is worth nearly $5 billion *CNN Money*.  15.12.2016. Viitattu 25.3.2017.
3. ↑  Amie Tsang & Emily Feng: China’s Meitu, an Aspirational Beauty App, Goes Public *NY Times*.  14.12.2016. Viitattu 25.3.2017.
4. ↑  Nyt trendaa kännykkäsovellus, jolla voi muuttaa selfiensä ultrasöpöksi animetyyliin – tietysti testasimme *Nyt.fi*.  19.1.2017. Viitattu 25.3.2017.
5. ↑  Why everyone is using Meitu, the makeover app that will transform your selfies *Standard*.  19.1.2017. Viitattu 25.3.2017.
**Orajärvi** on kylä Pellon kunnassa. Kylä sijaitsee vaaramaisemien keskellä noin 16 kilometrin päässä Pellon kirkonkylästä pohjoiseen samannimisen järven rannalla Torniosta Kolariin ja edelleen Kilpisjärvelle johtavan valtatien 21 Kolarintien varrella. Järvi on noin kolme kilometriä pitkä ja noin kilometrin levyinen. Järven luoteispäästä alkaa Orankijoki, jota pitkin vedet laskevat Naamijokeen ja edelleen Tornionjokeen. Kylän asutus on keskittynyt järven lännen puoleiselle sivulle. Etelästä tultaessa kylä alkaa Kiimavaaralta ja kylän asutus sijoittuu pääosin, vanhan valtatien, Orajärventien molemmin puolin sekä Kolarintien varteen. Lisäksi Orajärven kylän asutusta on levittäytynyt pienten yksityisteiden varsille Orajärven läheisyydessä.

Orajärvellä on asukkaita n. 150. Kylällä toimi aikanaan peruskoulu, joka nyt on lakkautettu. Entinen koulukiinteistö on kyläseuran ja kyläläisten omistuksessa ja aktiivisessa käytössä kylätalona. Kylätalolla on myös kansalaisopiston toimintaa.

Historiaa
---------

Orajärvi oli, ennen kuin asutus levisi sinne, pellolaisten verotalojen nautinta-aluetta. Järven ympäristössä oli laajat metsästysmaat ja kalastukseen soveltuvia järviä. Järvien ja jokien rannoilla oli luonnonniittyjä. Uudisasutus syntyi Orajärvelle suhteellisen myöhään. Tornionjoen jokivarren asutus oli noussut jo ylös pohjoiseen, ja Ylitornion ja Pellon isoille järville oli uudisasutus myös jo levinnyt ennen kuin Orajärvelle perustettiin 1783 ensimmäinen uudistalo. Pysyvä asutus syntyi, tosin vasta useiden talonpitoa yrittäneiden jälkeen, vuoden 1833 tienoilla, jolloin uudistaloon asettuneen isännän ja hänen jälkeläistensä voidaan katsoa aloittaneen kylän pysyvän asutuksen.

Tunnettuja orajärvisiä
----------------------

* Timo K. Mukka, kirjailija
* Eini Pajumäki, laulaja
* Tarja Ylitalo, laulaja

Lähteet
-------

1. ↑  Kartta mittakaavataso 1:40000
2. ↑  Kartta
3. ↑  FT Erik Wahlbergin tutkimukset Tornionjokivarren asutuksesta ja suvuista*lähde tarkemmin?*
4. ↑  Tornionlakson historia II, s. 25
5. ↑  Sukuhistoria.fi

Aiheesta muualla
----------------

* Orajärven kyläseuran kotisivut
* Orajärven talon ja kylän historiaa (Arkistoitu – Internet Archive)
* Jokivartisten kyläseuran kotisivut

### Kirjallisuutta

* Korteniemi, Tuomo ym. (toim.): *Orajärven kyläkirja : karu maa ja villi kansa. Pello : Väylä, 2010. ISBN 978-952-5823-07-3.*
**Oral Robertsin yliopisto** (engl. *Oral Roberts University*, ORU) on yhdysvaltalainen, yksityinen karismaattisen liikkeen yliopisto, joka toimii Tulsassa Oklahoman osavaltiossa. Yliopistossa opiskelee noin 3 790 opiskelijaa 49 osavaltiosta yhdessä kaikkiaan 56 eri maasta tulevien kansainvälisten opiskelijoiden kanssa. Vuonna 1963 perustettu yliopisto on nimetty perustajansa evankelista Oral Robertsin mukaan.

Yliopiston kampus on kooltaan noin kaksi neliökilometriä. ORU:n on hyväksyttänyt *Higher Learning Commission of the North Central Association of Colleges and Schools* (NCA) ja mahdollistaa 65 eri alan pääaineopiskelun. Niistä 14:ssä opiskelija voi edetä maisterintutkintoon sekä kahdessa tohtorintutkintoon.  ORU on luokiteltu *Carnegie Foundation for the Advancement of Teaching* -säätiön jaottelussa tohtori- ja tutkimusyliopistoksi *The Princeton Review* -konsultointiyhtiö on listannut ORU:n yhdeksi parhaimmista, "Best in the West" (paras lännessä).

Lähteet
-------

1. 1 2 3   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Higher Learning Commission
3. ↑
4. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
5. ↑
6. ↑

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Oral Robertsin yliopisto**.
* Oral Roberts University (englanniksi)
* Oral Roberts University Catalog (englanniksi)
* Virallinen urheilusivu (englanniksi)
Norjalainen, koristeltu pyykkikarttu.
**Pyykkikarttu** eli **pesukarttu** on käsin tapahtuvassa pyykin pesussa käytettävä työkalu, jolla hakataan pyykkipadasta nostettuja vaatekappaleita pyykkipenkkiä tai rantakiveä vasten. Pyykkikarttua voidaan käyttää sekä pesu- että huuhteluvaiheessa tehostamaan veden vaihtumista tekstiilikudoksen sisällä.

Pyykkikarttu on noin metrin mittainen puunuija, jossa on litteä lapa ja toisessa päässä kädensija. Kartut olivat suosittuja sulhasen tekemiä morsiuslahjoja, ja usein ne koristeltiin puukaiverruksin.

Pyykkikarttua on kutsuttu Länsi-Suomessa nimellä *kurikka* ja Päijät-Hämeessä ja Kymenlaaksossa nimellä *tapuin*. Karjalassa sen nimiä ovat *paalikka* ja *pulikka*.

Nykyajan lapsille pesukarttu on tullut tutuksi Mauri Kunnaksen Koiramäki-kirjoista, joissa Heta pesee sen avulla pyykkiä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Pyykinpesuun liittyvää esinehistoriaa[vanhentunut linkki] (PDF), Martat.fi. Viitattu 1.8.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Vuorela, Toivo, 1975. *Suomalainen kansankulttuuri*, s. 523–528.
Happimolekyylin molekyyliorbitaalidiagrammi
**Molekyyliorbitaaliteoria** (**MO-teoria**) on malli, joka selittää elektronien käyttäytymistä molekyyleissä sallimalla niiden hajautumisen eli delokalisoitumisen koko molekyyliin. Mallissa molekyylin aaltofunktio {\displaystyle \phi (molekyyli)} rakennetaan siten, että se käsittää kaikki molekyylin atomiytimet.

Molekyyliorbitaalin rakentaminen alkaa yleensä molekyyliin sitoutuvien atomien atomiorbitaalien yhdistämisellä (LCAO, *linear combination of atomic orbitals*). Kahden atomiorbitaalin yhdistymisen kannalta olennaista on niiden symmetria, peitto (overlap) ja energia. Yhdistämisen lopputuloksena saadaan sama- ja erivaiheisia molekyyliorbitaaleja. Samavaiheiset orbitaalit ovat molekyyliä sitovia (*bonding*) ja erivaiheiset hajottavia (*antibonding*). Hajottavat orbitaalit ovat vastaavia sitovia orbitaaleja korkeammilla energiatasoilla. Syntyvien molekyyliorbitaalien lukumäärä on sama kuin sen atomien atomiorbitaalien lukumäärä.

Elektronien sijoittuminen molekyyliorbitaaleille määrää molekyylin pysyvyyden. Sijoittuminen on aufbau-periaatteen mukaista, eli elektronit asettuvat aina ensin matalaenergisimmille orbitaaleille. Sitoville orbitaaleille asettuvat elektronit sitovat molekyyliä, hajottaville asettuvat hajottavat. Molekyylin muodostumisen kannalta on välttämätöntä, että sitovia elektroneja on enemmän kuin hajottavia. Kaksiatomisessa molekyylissä ydinten välistä kovalenttista vuorovaikutusta voidaan kuvata sidoskertaluvulla, joka määritellään

{\displaystyle BO={\frac {1}{2}}\times ({\text{sitovat elektronit -- hajottavat elektronit}})} .
Sidoskertaluku 1 tarkoittaa yksinkertaista kovalenttista sidosta, 2 kaksoissidosta ja 3 kolmoissidosta. Sidoskertaluku ei kuitenkaan ole kaikissa sidoksissa kokonaisluku. Sidosentalpia kasvaa sidoskertaluvun kasvaessa, eli korkea sidoskertaluku kuvaa vahvaa sidosta.

Matemaattisesti MO-teoria on monimutkaisempi ja vähemmän intuitiivinen kuin lokalisoituneina sidosvuorovaikutuksina elektronien toimintaa mallintava valenssisidosteoria (VB-teoria). Useissa yhdisteissä MO-teoria kuvaa sitoutumista kuitenkin paremmin.

Lähteet
-------

1. ↑   Housecroft, Catherine E. *et al.*: *Chemistry, 3rd edition*. Pearson Education Limited, 2006. ISBN 0-13-127567-4. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Molekyyliorbitaaliteoria**.
* Purdue University: Molecular Orbital Theory (englanniksi)
Pohdonsaari

|  |  |
| --- | --- |
| Muut nimet | 
Sarvunsaari |
| Sijainti | 
VesilahtiPirkanmaaSuomi |
| Vesialue | 
Pyhäjärvi |
| Pinta-ala | 
0,0046 km² |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Pohdonsaari** (myös **Sarvunsaari**) on Vesilahden kunnassa Pyhäjärven Laukonselällä sijaitseva pieni kallioinen saari, jokan on pinta-alaltaan noin 0,46 hehtaarin suuruinen. Se on saanut nimensä vanhasta kansantarusta, joka on kuvattu muun muassa Zachris Topeliuksen julkaisemassa *Maamme kirjassa*. Tarinan mukaan pirkkalaispäällikkö Matti Kurki ja novgorodilainen jättiläskokoinen Pohto kävivät saarella kaksintaistelun, jonka yhteydessä Kurki surmasi Pohdon. Palkkiokseen hän sai Ruotsin kuninkaalta Laukon kartanon, joka sijaitsee mantereella vain muutaman sadan metrin päässä Pohjonsaaren luoteispuolella.

Pohdonsaari on myös toiminut uhripaikkana jo ainakin rautakaudella. Lokakuussa 2015 saarelta löydettiin ainutlaatuiseksi kuvailtu uhrimenoissa käytetty kotkariipus, joka on peräisin merovinkiajalta 600–800-luvuilta ja valmistettu Venäjällä Permin alueella.

Lähteet
-------

1. ↑  Matti Kurki - sankari Vesilahden Sakoisista *narvasoft.fi*. Viitattu 26.11.2015.
2. ↑  Tarunhohtoisesta saaresta löytyi muinainen kotkakoru  25.11.2015. Yle Uutiset. Viitattu 26.11.2015.
**Lunsar** on kaupunki Sierra Leonen Pohjoisen maakunnan Port Lokon piirikunnassa. Kaupunki on 59 347 asukkaan (2015) Marampan päällikkökunnan hallintokeskus. Vuonna 2004 Lunsarin asukasluku oli 36 108. Noin 97 kilometriä Freetownista itään sijaitseva Lunsar on yksi tärkeimmistä kaupankäynnin keskuksista pohjoisessa Sierra Leonessa. Kaupungin asukkaat ovat suurimmilta osin temnejä.

Historia
--------

Lunsar on ollut pääasiassa kaivoskaupunki. "Sar" tarkoittaa temnen kielellä kiveä, joka selittää kaupungin nimen. Lunsarin entinen nimi on ollut "Ro-Sar", joka tarkoittaa paikkaa josta löydetään kiviä. Ro-sarin nimi muuttui Lunsariksi siirtomaavallan aikana. Marampa-Masimeran päällikkökunnan perinteisenä kauppakeskuksena riisille, palmuöljylle sekä jyville, Lunsar alkoi kehittymään vuoden 1933 jälkeen kun Marampassa, joka sijaitsee noin 6 kilometriä Lunsarista itään, alettiin louhimaan ja hyödyntämään rautamalmia. Marampan kaivos suljettiin vuonna 1975. Kaupungissa on useita laitoksia, muun muassa hallituksen terveyskeskus, roomalaiskatolinen sairaala, nuorten muslimien yhdistys sekä useita kouluja.

Lunsarin kaupungin läheisyydessä on toiminut yksi Sierra Leonen viidestä keskeisimmästä kaivoshankkeesta, vuoteen 2014 saakka brittiläisen London Mining -yhtiön operoima Marampan rautamalmikaivos. Vuonna 2014 taloudellisiin vaikeuksiin ajautuneen kaivoksen uudeksi omistajaksi tuli Timis Mining Corporation. Kaivos tavoittelee vuosittain noin 5–7 miljoonan rautamalmitonnin tuotantoa.

Lähteet
-------

1. ↑  Sierra Leone 2015 Population and Housing Census: Provisional Results (pdf) (Väestönlaskennan 2015 alustavat tulokset)  3/2016. Sierra Leone Statistics. Viitattu 4.2.2017. (englanniksi)
2. ↑  Chiefdoms and their headquarters sierra-leone.org. Viitattu 4.2.2017. (englanniksi)
3. ↑  Sierra Leone Web – Village Names *Sierra Leone Web*. Viitattu 19.4.2017. (englanniksi)
4. ↑  Lunsar *Encyclopædia Britannica*. Viitattu 27.5.2017. (englanniksi)
5. ↑  Mining Agreements (Sierra Leonen valtion suuret kaivossopimukset) Ministry of Mines and Mineral Resources, Government of Sierra Leone, slminerals.org. Viitattu 4.2.2017. (englanniksi)
6. ↑  Omayra Bermúdez-Lugo: 2013 Minerals Yearbook: The Mineral Industry of Sierra Leone (pdf)  12/2015. usgs.gov. Viitattu 4.2.2017. (englanniksi)
7. ↑  Cecilia Jamasmie: African Minerals founder to buy broke London Mining's Sierra Leone assets  22.10.2014. mining.com. Viitattu 4.2.2017. (englanniksi)
8. ↑  African Minerals, London Mining and the fall of Sierra Leone’s iron ore sector  10.3.2015. metalbulletin.com. Viitattu 4.2.2017. (englanniksi)
**Kaupungin portit** eli **Minskin portit** (valkoven. Вароты горада, Мінскія вароты, *Varoty horada, Minskija varoty*, ven. (Архитектурныи ансамбль) Ворота города, *(Arhitekturnyi ansambl) Vorota goroda*) tarkoittaa kahta Valko-Venäjän pääkaupungin Minskin rautatieasemaa vastapäätä rautatieaseman aukiolla sijaitsevaa rakennusta. 11-kerroksiset rakennukset valmistuivat vuonna 1953. Rakennusten kutsumanimi Minskin portit johtuu siitä, että talojen välistä kulkeva ulitsa Kirova johtaa rautatieasemalta ja keskuslinja-autoasemalta kohti kaupungin ydinkeskustaa.

Stalinistista klassismia edustavat, linnoitustornia muistuttavat koristeelliset kerrostalot olivat osa vuonna 1947 käynnistettyä, toisessa maailmansodassa tuhoutuneen rautatieaseman aukion jälleenrakennushanketta. Vuosille 1948–1956 ajoittuneen jälleenrakennuksen arkkitehti oli leningradilainen Boris Rubanenko (1910–1985) yhdessä А. Т. Golubovskin ja A. R. Korabelnikovin kanssa. Rakennukset kytkeytyvät viereisiin viisikerroksisiin asuintaloihin.

Toisessa tornissa on Valko-Venäjän suurimpiin kuuluva, halkaisijaltaan yli 3,5-metrinen seinäkello. Kello on tuotu sotasaaliina Saksasta ja on yli satavuotias. Toisessa tornissa on samankokoinen Valko-Venäjän SNT:n vaakuna. Molemmissa torneissa on 30 metrin korkeudella neljä 3,6-metristä veistosta, jotka kuvaavat maatyöläisnaista, partisaaninaista, insinööriä, työläistä ja sotilasta. Alun perin veistokset oli tehty betonista, mutta ne poistettiin 1970-luvulla, koska murentuvien patsaiden katsottiin aiheuttavan vaaraa ohikulkijoille. Patsaat sijoitettiin pienempien paikkakuntien puistojen koristeeksi. Myöhemmin tilalle asennettiin silumiinista valmistetut korvaavat patsaat.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  S. N. Maštšeno: *Minsk i okrestnosti (Minsk and Surroundings)*, s. 170 Architectural Ensemble "City Gates". Višeišaja škola, Minsk, 2008. ISBN 978-985-06-1420-9. (venäjäksi, englanniksi)
2. 1 2 3  Privokzalnaja ploštšad (Rautatieaseman aukiosta) minsk-old-new.com.  Arkistoitu 7.4.2013. Viitattu 20.9.2013. (venäjäksi)
3. ↑  Chrystaphor Khilkevich (teksti), Siarhei Plytkevich (kuvat), R. Atojan (kartta), T. Melyanets (ulkoasu): *Minsk in one day. Guidebook*, s. 7-8 City Gates. Riftur (Riftour), Minsk, 2007. ISBN 978-985-6700-55-5. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Minskin asema-aukio** Wikimedia Commonsissa

* Boris Rubanenko (1910–1985) (venäjäksi) (academic.ru)
**Réver Humberto Alves Araújo**, joka tunnetaan paremmin nimellä **Réver** (s. 4. tammikuuta 1985 Ariranha, São Paulon osavaltio, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän edustaa Brasilian Série A:ssa pelaavaa Flamengoa lainalla Internacionalista. Pelipaikaltaan Réver on keskuspuolustaja.

Seurajoukkueura
---------------

28. tammikuuta 2010 Réver teki viisivuotisen sopimuksen saksalaisseura VfL Wolfsburgin kanssa. Visiitti joukkueessa jäi kuitenkin lyhyeksi, kun 31. heinäkuuta 2010 minimaaliselle peliajalle jäänyt Réver palasi takaisin kotimaahansa ja siirtyi Atlético Mineiroon. Siirtokorvausta hänestä maksettiin 3 miljoonaa euroa.

Aiheesta muualla
----------------

* Réverin tilastot National Football Teams -sivustolla (englanniksi)

Brasilian joukkue – Maanosaliittojen cup 2013
1 Jefferson |
2 Alves |
3 Silva |
4 David Luiz |
5 Fernando |
6 Marcelo |
7 Lucas |
8 Hernanes |
9 Fred |
10 Neymar |
11 Oscar |
12 Júlio César |
13 Dante |
14 Filipe Luís |
15 Jean |
16 Réver |
17 Luiz Gustavo |
18 Paulinho |
19 Hulk |
20 Bernard |
21 Jô |
22 Cavalieri |
23 Jádson |
Valmentaja Scolari
**Aaro Siivo (Sivo) Siponen** (1887–1941) oli suomalainen klovni ja notkeustaiteilija.

Sivo Siposen isä Paavo Siponen (s. 1851) toimi räätälinä Venäjällä ja Suomessa. Hänen veljensä Albert Hjalmar Siponen (1896–1948) ja Armas Yrjö Siponen olivat kansallisen tason painijoita. Voimistelua harrastanut Sivo Siponen esiintyi ensimmäisen kerran 7. toukokuuta 1903 Porvoon maalaiskunnan Tolkisissa Sunellin veljesten Karl (1874–1916), August (1885–1924) ja Uno (1888–1935) johtaman Urheilusirkuksen sirkusteltassa esittäen "käärmeihmistä" sekä ilveilijää. Siponen esiintyi sittemmin muun muassa Juho Heikkisen kiertävässä sirkuksessa, Cirkus Fenniassa, Seurue Royalissa, puolanjuutalaisen Muchinskyn Sircus National -sirkuksessa ja eläinnäyttelyssä sekä käärmeihmisenä taiteilijanimellä Schwarz pantomiiminumeroistaan tunnetussa hollanninjuutalaisen Goldketten sirkuksessa. Siponen esiintyi yhtäjaksoisesti kymmenen vuoden ajan Helsingin Hippodromilla ja vuonna 1933 hän oli esiintyjänä Presidentinlinnan henkilökunnan joulujuhlissa. Siponen esiintyi myös yhdessä Edvardo-taiteilijanimeä käyttäneen toisen klovnin Eddie Hyypän kanssa.

Lähteet
-------

1. ↑  Sirkusteltta-blogi 22.6.2019 : 1901 Urheilu Sirkus Sport Circus
2. 1 2  Siposten sukuseuran sukukokous Kiteellä 6.-7. 7. 2019
3. ↑  TUL paini : Siponen Albert Hjalmar
4. ↑  Sirkusteltta-blogi 9.12.2017 : 1918 Sivo Siponen, klovni
5. ↑  Sirkusteltta-blogi 17.5.2015 : Seurue Royal 1928
6. ↑  Sirkusteltta-blogi 11.4.2012 : Cirkus Fennia 1913
7. ↑  Sirkusteltta-blogi 12.7.2013 : Edy Hyyppä sodassa

Aiheesta muualla
----------------

* Pellen päiväkirjasta. Suomen tunnetuin klovni kertoo elämäntarinansa, Suomen Kuvalehti, 14.04.1934, nro 16, s. 26, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
**Aina Siviä Ruotzi** (2. helmikuuta 1880 Lappeenranta − 14. marraskuuta 1946 Lappeenranta) oli suomalainen kirjakauppias ja kokoomuksen kansanedustaja 1920-luvulla.

Ruotzin vanhemmat olivat kaupanhoitaja Anders Johan Ruotzi ja Olga Wikström. Hän valmistui tyttökoulusta vuonna 1896 ja valtion jatko-opistosta 1900. Ruotzi toimi aluksi kansakoulunopettajana Taipalsaarella 1900–1901 ja hoiti sitten vuodesta 1902 alkaen omistamaansa kirjakauppaa Lappeenrannassa.

Ruotzi oli kokoomuksen kansanedustajana 1924–1927 edustaen Viipurin läänin läntistä vaalipiiriä. Hän oli myös jäsenenä Lappeenrannan kaupunginvaltuustossa ja Suomen kirjakauppiasyhdistyksen johtokunnassa.

Lähteet
-------

* .aspx Siviä Ruotzi *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta.

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Kansallisen kokoomuspuolueen kansanedustajat 1924–1927 |
| --- |
|  |
| Eduskuntaryhmä(38) | 
* Ainali
* Bergroth
* Eerola
* Gebhard
* Heikinheimo
* Heikkilä
* Hiidenheimo
* Härmä
* Ingman
* Jaskari
* Junnila
* Jussila
* Järvinen
* Kaila
* Kares
* Kilpeläinen
* Kinnunen
* Kylänpää (1925–1927)
* Mannermaa
* Neitiniemi
* Nikkanen
* Nukari
* Paavolainen
* Peltonen
* Pennanen
* Pohjala
* Pojanluoma
* Pulkkinen
* Rannikko
* Ruotzi
* Saastamoinen (1924–1926)
* Setälä
* Sjöstedt-Jussila (1924–1925)
* Somersalo
* Tavastähti
* Tulenheimo
* Turja
* Vanhala
* Virkkunen
* Zitting (1926–1927)

 |

 |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Eduskunta

 |

 |
Río Plátano
**Río Plátanon biosfäärialue** on luonnonsuojelualue Río Plátano -joen varrella Hondurasissa Karibianmeren rannikolla. Se kuuluu sekä UNESCOn maailmanperintöluetteloon että Ihminen ja biosfääri -ohjelmaan. Alue on kooltaan 8 000 neliökilometriä, josta 4 818 neliökilometriä kuuluu puskurivyöhykkeeseen.

Biosfäärialueen luonto muodostuu pääasiassa sademetsästä. Lisäksi alueella on mangrovesoita, rannikkosavannia ja joenvarren lehtimetsää. Monipuolisen luonnon lisäksi biosfäärialueella on yli 200 arkeologista kohdetta.

Vuonna 1996 Río Plátanon biosfäärialue listattiin vaarassa olevien maailmanperintökohteiden luetteloon. Siihen kohdistuu uhkia maanviljelystä, asuttamisesta ja huonosta hallinnasta. Lisäksi alueelta kaadetaan laittomasti puita ja sinne on suunnitteilla vesivoimala. Suojelutoimien parantumisen ansiosta Maailmanperintö-komitea päätti vuonna 2007 poistaa biosfäärialueen vaarassa olevien kohteiden luettelosta.

Alueelta löytyi vuonna 2012 viiden neliökilometrin laajuinen raunioalue, jossa saattaa olla legendaarinen Valkoinen kaupunki, *Ciudad Blanca*. Sitä ja siellä ehkä olevaa kultaa etsivät espanjalaiset konkistadorit Hernán Cortésin johdolla jo 1500-luvulla. Kaupunki on ilmoitettu löytyneeksi aiemminkin, muun muassa toisen maailmansodan alla yhdysvaltalainen tutkimusmatkailija Theodore Mordenin kerrottiin löytäneen sen. Mutta nyt käytössä olleen laser-tekniikan avulla sieltä on löytynyt raunioita, vaikka viranomaiset ovat vakuuttaneet, ettei siellä ole ollut koskaan asutusta. Maaliskuussa 2015 julkistettiin tieto, että kyse on kokonaisesta kulttuurista ja useista kaupungeista, ja samalla on hylätty ajatus legendaarisesta Ciudad Blancasta.

Lähteet
-------

1. ↑  Biosphere Reserve Information – Honduras – Río Plátano  3.8.2005. UNESCO. Viitattu 15. kesäkuuta 2007. (englanniksi)
2. ↑  Río Plátano biosphere reserve, Honduras United Nations Environment Programme – World Conservation Monitoring Centre.  Arkistoitu 9.2.2008. Viitattu 15. kesäkuuta 2007. (englanniksi)
3. ↑  Florida Everglades and Río Plátano Biosphere Reserve removed from Danger List  24.6.2007. Unesco World Heritage Centre. Viitattu 25.6.2007. (englanniksi)
4. ↑  Uutiset, Yle, viitattu 8.6.2012
5. ↑  Yrjö Kokkonen: Viidakon kätköistä löytyi tuhat vuotta sitten kadonnut kaupunki *Ylen Uutiset*.  3.3.2015. Viitattu 3.3.2015.
6. ↑  Douglas Preston: Lost City Discovered in the Honduran Rain Forest *National Geographic Magazine*.  2.3.2015. Viitattu 3.3.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Río Plátanon biosfäärialue UNESCOn sivuilla (englanniksi) (ranskaksi)
**Sammalkaijanen** (*Micropsitta keiensis*) on pienikokoinen melanesialainen kaijalaji.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Sammalkaijanen on noin 9,5 cm pitkä ja 11–14 g painava lintu, jonka höyhenpuku on pääosin vihreä, vatsapuolelta vaaleanvihreä. Sen päälaki on keltainen ja posket harmahtavat. Alaperä on keltainen, pyrstön keskimmäiset sulat ovat siniset ja reunimmaiset mustat ja niissä on keltaiset kärkitäplät. Siiven peitinhöyhenet ovat mustat levein vihrein reunuksin. Nokka on harmaa, iiris ruskea ja koivet harmaat. Koiraan värit ovat hieman kirkkaammat kuin naaraan. Nuoren linnun nokka on keltainen ja tummanharmaakärkinen.

Sammalkaijaset kiipeilevät puun rungolla kuten tikat tai puukiipijät. Ne ovat vaikeasti havaittavia, mutta niiden voimakkaat kutsuäänet paljastavat niiden esiintymisen.

Esiintyminen
------------

Sammalkaijaset elävät Uuden-Guinean saarella. Lajista tunnetaan kolme alalajia: *keiensis* elää Indonesiaan kuuluvilla Kain ja Arun saarilla, *viridipectus* Uuden-Guinean eteläosassa ja *chloroxantha* Länsi-Irianissa ja alueen läntisillä saarilla. Lajin elinympäristön laajuus on 50 000–100 000 neliökilometriä ja sen populaatio on kooltaan vähintään 100 000 yksilöä. Sammalkaijanen ja keltapääkaijanen ovat vastinlajeja, eivätkä niiden elinalueet kohtaa.

Elinympäristö
-------------

Sammalkaijaset asuvat alavien maiden metsissä. Ne liikkuvat tavallisesti pareittain tai muutaman yksilön parvissa.

Lisääntyminen
-------------

Lajin pesintä tunnetaan huonosti. Pesä on usein puussa olevassa termiittipesässä. Naaras huolehtii hautomisesta ja koiras enimmäkseen poikasten ruokkimisen.

Ravinto
-------

Sammalkaijanen syö ainakin siemeniä, sieniä ja jäkälää, mahdollisesti myös hedelmiä sekä hyönteisiä ja niiden toukkia.

Lähteet
-------

* Forshaw, Joseph M. & Cooper, William T. 1977: Parrots of the World. - T.F.H. Publications, Inc. New Jersey. ISBN 0-87666-959-3
* World Parrot Trust
* OrientalBirdImages (kuva) (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. ↑  BirdLife International: *Micropsitta keiensis* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.2*.  2012. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 26.4.2014. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q668734
* Wikispecies: Micropsitta keiensis
* ADW: Micropsitta\_keiensis
* Avibase: AC21DDDEC3853088
* BirdLife: 22684845
* CoL: 434X7
* BOW: ycppar1
* eBird: ycppar1
* GBIF: 2479239
* iNaturalist: 19291
* IRMNG: 10802197
* ITIS: 554850
* IUCN: 22684845
* NCBI: 381026
* Species+: 9399
* Xeno-canto: Micropsitta-keiensis

 |

 |
**Shanghai World Financial Center** on 101-kerroksinen ja 492 metriä korkea pilvenpiirtäjä Kiinassa Shanghain Pudongissa Lujiazuin liikekeskuksessa.

Pilvenpiirtäjän rakentaminen aloitettiin vuonna 1997, ja rakennus valmistui vuonna 2008. Rakennuksen suunnitteli Kohn Pedersen Fox Associates. Rakennusmateriaalina käytettiin erikoislujaa betonia, ja rakennuksen ankkuroi maahan 2271 teräspalkkia. Rakennuksen huipulla on tunneleita, jotka vähentävät kovan tuulen vaikutusta rakennuksen vakauteen. Saksalainen ThyssenKrupp toimitti rakennukseen 44 hissiä.

Rakennuksessa on toimistoja, hotelleja, kauppoja, ravintoloita, kokoustiloja ja mediatiloja. Vuonna 2018 rakennus oli maailman kymmenenneksi korkein ja Kiinan viidenneksi korkein. Valmistuessaan se oli myös Shanghain korkein rakennus, mutta vuodesta 2015 alkaen vasta toiseksi korkein Shanghai Towerin jälkeen.

Rakennuksen yläosassa on suuri puolisuunnikkaan muotoinen aukko. Sen oli tarkoitus olla ympyränmuotoinen kiinalaisen arkkitehtuurin perinteisen aiheen kuuportin mukaan. Koska rakennuttaja Mori Building Company on japanilainen, pyöreästä reiästä kuitenkin luovuttiin, koska se saattoi tuoda kiinalaisille mieleen Japanin lipun.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Liu Mingqian (toim. Bonfitto, Peter Louis): "Shanghai World Financial Center", *World Architecture and Society: From Stonehenge to One World Trade Center*, s. 638–643. ABC-Clio, 2022. ISBN 978-1-4408-6584-8.
**Odelstinget** oli Norjan suurkäräjien alahuone vuosina 1814–2009. Kaksikamaristen suurkäräjien jäsenistä kolme neljäsosaa kuului Odelstingetiin ja loput ylähuoneeseen eli Lagtingetiin.

Tehtävät
--------

### Lakialoitteet

Suurkäräjien jäsenistä vain Odelstingetiin kuuluvilla oli oikeus tehdä lakialoitteita. Suurin osa lakialoitteista tuli kuitenkin hallitukselta.

### Lakien säätäminen

Kaikki lakialoitteet käytiin ensin läpi Odelstingetissä, jonka jälkeen ne siirtyivät Lagtingetiin. Mikäli Lagtinget oli ehdotuksesta eri mieltä, ehdotus palasi Odelstingetiin, minkä jälkeen se siirtyi jälleen Lagtingetiin. Jos huoneet eivät vieläkään päässeet yhteisymmärrykseen, ehdotuksesta äänestettiin yhteisistunnossa kahden kolmasosan määräenemmistöllä.

### Valtion budjetti

Valtion budjettia koskevat asiat käsiteltiin molempien huoneiden yhteisistunnoissa.

### Valtakunnanoikeus

Odelstingetillä oli valta päättää syytteen nostamisesta valtakunnanoikeuteen.

Historia
--------

Eidsvollin kansalliskokouksessa käytiin vääntöä parlamentin yksi- tai kaksikamarisuudesta ja päädyttiin kompromissiin, jossa oli kaksi huonetta, mutta ne valittiin samoissa vaaleissa ja erimielisyyksien ilmetessä ne kokoontuivat yhteisistuntoihin, joissa päätökset tehtiin määräenemmistöllä. Ajan myötä tämä järjestelmä koettiin turhaksi, ja helmikuussa 2007 tehtiin perustuslakiin muutos, jolla suurkäräjistä tehtiin yksikamarinen 1. lokakuuta 2009.

Puhemiehet
----------

* 1945–1958: Carl J. Hambro (Høyre)
* 1958–1961: Alv Kjøs (Høyre)
* 1961–1965: Per Borten (Keskustapuolue
* 1965–1969: Nils Hønsvald (Työväenpuolue)
* 1969–1973: Håkon Johnsen (Työväenpuolue)
* 1973–1977: Per Borten (Keskustapuolue)
* 1977–1981: Asbjørn Haugstvedt (Kristillinen kansanpuolue)
* 1981–1985: Arne Nilsen (Työväenpuolue)
* 1985–1989: Åshild Hauan (Työväenpuolue)
* 1989–1993: Inger Lise Gjørv (Työväenpuolue)
* 1993–2001: Gunnar Skaug (Työväenpuolue)
* 2001–2005: Ågot Valle (Sosialistinen vasemmistopuolue)
* 2005–2009: Berit Brørby (Työväenpuolue)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Holmøyvik, Eirik & Gisle, Jon: Odelstinget *Store norske leksikon*.  23.1.2023. Viitattu 13.2.2023. (norjaksi)
**Uudenmaan Kuvataidejärjestöt ry** on aiemmassa Etelä-Suomen läänissä toimivien taiteilijajärjestöjen ja taideyhdistysten keskusjärjestö, jonka tavoitteena on edistää kuvataiteiden asemaa ja toimia jäseniensä yhdyssiteenä. Tavoitteensa toteuttamiseksi UKJ järjestää näyttelyitä, tiedottaa ja antaa lausuntoja kuvataiteista, järjestää kuvataiteilijoita koskettavista ja hyödyttävistä aiheista kuvataidepäiväseminaareja ja luentoja sekä toimii yhteistyössä jäsenjärjestöjensä kautta taidehallinnon elimien ja kunnallisten kulttuuritointen kanssa.

UKJ on perustettu vuonna 1984, jolloin sen nimenä oli Uudenmaan Kuvataidejärjestöjen neuvottelukunta. Vuonna 1994 yhdistys haki nimenmuutosta ja nykyinen nimi, Uudenmaan Kuvataidejärjestöt ry – Nylands Bildkonstföreningar rf, astui voimaan 1995.

Jäsenet ja hallinto
-------------------

Järjestöön kuuluu 14 jäsenjärjestöä, joiden jäsenmäärä yhteensä on noin 2 000 taiteilijajäsentä. Yhdistykseen voi liittyä aiemmassa Etelä-Suomen läänissä toimiva rekisteröity kuvataidejärjestö.

Vuoden 2020 hallinto
* Vicky Maaranen, Nurmijärven Taideyhdistys r.y. puheenjohtaja
* Tuula Siltasari, KuumArt ry. varapuheenjohtaja
* Terhi Hulkko, KuumArt ry. sihteeri
* Tarja Seewald, Lohjan Taideyhdistys ry. näyttelyvastaava
* Anne Ahonen, Riihimäen kuvataiteilijat ry. rahastonhoitaja
* Virpi Lehtonen, Järvenpään Taideseura ry. näyttelyvastaava
* Liisa Malmio, Local Artists, viestintä ja tiedotus
* Eija Sandberg, Järvenpään Taideseura, viestintä ja tiedotus
* Juha-Pekka Ikäheimo, Loviisan Seudun Taideyhdistys, näyttelyvastaava

Yhdistyksen ylin päättävä elin kutsuu koolle kaikki jäsenet keväällä ja syksyllä pidettävään kaikille jäsenille tarkoitettuun kokoukseen. Hallinnosta vastaa syyskokouksen valitsema hallitus, johon kuuluu puheenjohtaja sekä 7 jäsentä. Hallituksen toimikausi on kaksi vuotta.

### Näyttelytoiminta

UKJ järjestää pääsääntöisesti joka vuosi (paitsi silloin, kun järjestetään Uudet Maan Kuvat -näyttely) Visiitti-näyttelyn. Näyttelyn "isäntäseurana" toimii pidettävän näyttelyn paikkakunnalla toimiva taideyhdistys. Kaikki jäsenjärjestöjen taiteilijat ovat oikeutettuja lähettämään näyttelyyn hakemuksen.

Joka kolmas vuosi järjestetään Uudet Maan Kuvat -näyttely, mihin jokaisen jäsenyhdistyksen taiteilijat voivat teoksillaan hakea. Uudet Maan kuvat on järjestetty vuodesta 1987 lähtien.

Kaikki näyttelyyn päässeet työt on näyttelykuraattori hyväksynyt sekä kuva- että teosjyrytyksessä.

Lähteet
-------

1. ↑  UKJ *uudenmaankuvataidejarjestot.fi*.  Arkistoitu 25.8.2019. Viitattu 29.7.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* 
* Facebook:
| Rainbow 2 |
| --- |
| Paikkakunta: | Etelä-Korea Pyeongchang,Gangwon, Etelä-Korea |
| Talviurheilukeskus: | Yongpyong Resort |
| Vuori: | Dragon Peak |
| Rinneluokitus: | Musta |
| Yläasema: | 1 458 m |
| Ala-asema: | 958 m |
| Korkeusero: | 500 m |
| Pituus: | 1 520 m |
| Maksimijyrkkyys: | 49 % |
| Minimijyrkkyys: | 15 % |
| Keskijyrkkyys: | 32,9 % |
| Hissi |
| Hissi: | Rainbow |
| Tyyppi: | 4-hengen tuolihissi |
| Kapasiteetti: | 2 400 henkilöä/h |
| Ala-asema: | 958 m |
| Yläasema: | 1 458 m |
| Miehet |
| Pujottelu |
| Lähtö: | 1 180 m |
| Maali: | 960 m |
| Korkeusero: | 220 m |
| 1. MC-kilpailu: | 1.3.1998 |

**Rainbow 3** on laskettelurinne Yongpyong Resortissa Daegwalnyeong-myeonissa Pyeongchangin piirikunnassa Gangwonin maakunnassa Etelä-Koreassa.

Rainbow 3:ssa on järjestetty alppihiihdon maailmancupin miesten pujottelukilpailuja vuosina 1998, 2000 ja 2003.

Reitti
------

Rainbow 3:n yläasema sijaitsee 1 458 metriä merenpinnan yläpuolella Dragon Peak -vuoren huipulla. Miesten pujottelun lähtöpaikka sijaitsee 1 180 metriä merenpinnan yläpuolella.

Rinteen yläosuus, noin kolmannes pituudesta, on yhteistä Rainbow 1 ja -2 -rinteiden kanssa. Rinne on kokonaisuutena melko jyrkkä ja kumpuileva, jyrkimmät kohdat ovat sen alaosissa.

Miesten pujottelun maali sijaitsee 960 metriä merenpinnan yläpuolella ja itse rinne päättyy 958 metriä merenpinnan yläpuolelle Rainbow-tuolihissin ala-asemalle.

Lähteet
-------

* Yongpyong Resort - Ski & Snowboard yongpyong.co.kr (englanniksi)
* Yongpyong Resort Trail Map yongpyong.co.kr (englanniksi)
* Results - Yongpyong data.fis-ski.com (englanniksi)



Alppihiihdon maailmancupin rinteetAdelboden: Chuenisbärgli | Alta Badia: Gran Risa | Beaver Creek: Birds of Prey | Bormio: Stelvio | Garmisch-Partenkirchen: Gudiberg, Kandahar | Kitzbühel: Ganslern, Streif  
Val Gardena: Saslong | Wengen: Jungfrau / Männlichen, Lauberhorn
Demokratian henkilöitymä kruunaa Demoksen eli kansan henkilöitymän. Reliefi stelessä noin vuodelta 337/336 eaa. Antiikin Agoran museo, Ateena.
**Demokratia** (m.kreik. Δημοκρατία, *Dēmokratia*) oli antiikin Kreikassa demokratian eli kansanvallan henkilöitymä tai jumalatar, joka kuvattiin nuorena naisena. Demokratian hahmo ja kultti luotiin Ateenassa poliittisin tarkoitusperin oletettavasti 300-luvun eaa. lopulla.

Demokratia käsitteenä alkoi muotoutua 400-luvulla eaa. Kreikkalaiseen tapaan tärkeälle käsitteelle muodostettiin ajan kuluessa personifikaatio eli henkilöitymä, jota alettiin käyttää taiteessa. Demokratia esiintyi hahmona kreikkalaisessa komediassa Heniokhoksella, sekä Aristofaneella näytelmissä *Akharnalaiset* ja *Linnut*. Varhaisin tunnettu kuvallinen esimerkki on Kritiaan haudasta vuodelta 403 eaa. Siihen oli kuvattu sekä Demokratia että oligarkian henkilöitymä Oligarkia. Zeuksen stoassa kerrotaan olleen Eufranorin tekemä seinämaalaus, jossa esiintyivät Demokratia, Demos ("Kansa") ja Theseus.

Peloponnesolaissodan päättymistä seuranneen lyhyen oligarkian kauden jälkeen palautettu demokratia otettiin Ateenassa ilmeisesti entistä vakavammin. Varsinainen Demokratian kultti tunnetaan kaupungista varmuudella noin 330-luvulta eaa. Agoralla oli Demokratian patsas, jonka oletettu jalusta on löytynyt. Demokratiaa palvottiin kaupungissa ilmeisesti yhdessä Tykhen ("Onni") ja Eirenen ("Rauha") kanssa. Näille oli omistettu yhteinen päivä Boedromion-kuussa, mahdollisesti kuun 12. päivä, jolloin juhlittiin kaupungin vapauttamista. Piirtokirjoituksissa mainitaan jumalattarelle suoritetut uhrit.

Lähteet
-------

1. ↑  Athens, Agora I 6524 *Perseus*. Viitattu 21.1.2019.
2. 1 2 3  Smith, Amy C.: Athenian Political Art from the Fifth and Fourth Centuries BCE: Images of Political Personifications *Stoa.org*.  2003.  Arkistoitu 31.1.2019. Viitattu 5.11.2018.
3. 1 2 3 4  Smith, Amy C.: *Polis and Personification in Classical Athenian Art*, s. 124–125. Monumenta Graeca et Romana, nide 19. Brill, 2011. ISBN 9004194177. Teoksen verkkoversio.
4. ↑  Heniokhos fr. 556; Aristofanes: *Akharnalaiset* 618, *Linnut* 1570.
5. ↑  Hansen, Mogens Herman: *The Athenian Democracy in the Age of Demosthenes: Structure, Principles, and Ideology*, s. 8. University of Oklahoma Press, 1991. ISBN 0806131438.
Hans Christian Cornelius Mortensen
**Hans Christian Cornelius Mortensen** (27. elokuuta 1856 Jonstrup, Själlanti − 7. kesäkuuta 1921) oli tanskalainen lintutieteilijä ja opettaja, joka aloitti lintujen rengastuksen tieteen apuvälineenä.

Mortensen opiskeli Kööpenhaminan yliopistossa ensin teologiaa ja myöhemmin lääketiedettä ja eläintiedettä. Hän jätti opintonsa kesken, eikä koskaan suorittanut loppututkintoa. Hän elätti itsensä toimimalla opettajana Kööpenhaminan alueen kouluissa, kunnes 1888 sai opettajan viran Viborgin Katedralskolesta. Hän asui loppuelämänsä Viborgissa. Vuonna 1891 Mortensen avioitui Ingeborg Lemmingin (1858–1938) kanssa. Avioliitto oli lapseton.

Mortensen aloitti lintujen rengastamisen sinkkirenkailla vuonna 1899, mutta havaittuaan raskaiden renkaiden vahingoittavan linnun jalkaa, hän vaihtoi materiaaliksi kevyemmän alumiinin. Ensimmäisenä vuonna hän rengasti 165 kottaraista, joista onnistui saamaan löydöt Alankomaista ja Norjasta. Myöhemmin hän rengasti muun muassa kattohaikaroita, harmaahaikaroita, lokkeja ja sorsalintuja. Hän valmisti renkaat itse alumiinista leikkaamalla ja stanssaamalla. Elämänsä aikana hän rengasti 5 300 lintua, joista löytyi myöhemmin 500 lintua. Vuodesta 1906 alkaen hänen sanotaan saaneen rahallista tukea Carlsberg-säätiöltä.

Mortensen oli perustamassa Tanskan Lintutieteellistä Yhdistystä 1906. Hänet valittiin Unkarin Lintutieteellisen Seuran kirjeenvaihtajajäseneksi 1909.

Lähteet
-------

* Elämäkerta (tanskaksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
* Chansigaud, Valérie 2009: The History of Ornithology. - New Holland Publishers. Mame, Ranska. ISBN 978 1 84773 433 4

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |

 |
**Hans Emanuel Öberg** (1. maaliskuuta 1893 Nora, Ångermanland, Ruotsi – 29. tammikuuta 1969 Örnsköldsvik, Ruotsi) oli ruotsalainen luterilainen pappi ja virsirunoilija.

Öberg valmistui ylioppilaaksi Uppsalassa Fjellstedin koulusta (Fjellstedska skolan) ja opiskeli sen jälkeen Göteborgin korkeakoulussa. Hän valmistui teologian kandidaatiksi 1918 ja vihittiin papiksi samana vuonna. Hän toimi komministerina Junselen seurakunnassa ja kirkkoherrana Sidensjön seurakunnassa Härnösandin hiippakunnassa. Hänet nimitettiin ylimääräiseksi hovisaarnaajaksi 1944.

Vuonna 1934 Öberg kirjoitti virren "Herre, jag vill bida stilla vid din port". Se julkaistiin otsikolla "Vid Herrens port" (Herran portilla) Härnösandin hiippakunnan kuukausilehdessä 1935. Ruotsin kirkon vuoden 1986 virsikirjassa se on virsi 206. Ruotsin kirkon suomenkielisessä virsikirjassa sen teksti "Portillesi, Herra, odottamaan jään" on Anna-Maija Raittilan 1996 tekemä käännös.

Lähteet
-------

1. ↑  Oscar Lövgren (ruotsiksi): *Psalm- och sånglexikon*, s. 789. Gummesons bokförlag, Stockholm, 1964. (ruotsiksi)
2. ↑  Per Olof Nisser, Inger Selander, Hans Bernskiöld: *Psalmernas väg Kommentaren till text och musik i Den svenska psalmboken*
Band 2 Psalmerna 205-429*, s. 16. Wessmans musikförlag AB Visby, 2017. ISBN 978-91-877-052-0. (ruotsiksi)*


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ruotsi

 |

 |
**Hans Conried** (15. huhtikuuta 1917 Baltimore, Maryland – 5. tammikuuta 1982 Burbank, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän näytteli radiossa ja teatterissa, kunnes teki elokuvadebyyttinsä vuonna 1938 elokuvassa *Tyttöjä alle 20:n*. Elokuvien ohessa hän jatkoi radionäyttelemistä, sillä radiotyöstä maksettavat palkkiot olivat korkeampia ja radiossa hänellä oli mahdollisuus esiintyä suuremmissa rooleissa. Conriedilla oli vakiorooli professori Kopokinina kuunnelmasarjassa *My Friend Irma* ja hän esiintyi usein muun muassa jännityskuunnelmasarjassa *Suspense*. Radion suosion vähetessä 1940-luvun lopulta alkaen Conried keskittyi enemmän elokuvanäyttelemiseen. Broadwaylla hän esiintyi muun muassa Cole Porterin musikaalissa *Can Can*. Televisiossa Conried kuului juontaja Jack Paarin suosikkivieraisiin *The Tonight Show'ssa*.

Conried toimi ääninäyttelijänä sekä elokuvissa että televisiossa. Hänen tunnetuin ääniroolinsa on Kapteeni Koukku vuonna 1953 valmistuneessa Disney-animaatiossa *Peter Pan*. Conried on saanut tähden Hollywood Walk of Famelle.

Valikoitu filmografia
---------------------

* *Tyttöjä alle 20:n* (*Dramatic School*, 1938)
* *Viidennen kolonnan mies* (*Saboteur*, 1942)
* *Matka kauhuun* (*Journey into Fear*, 1943)
* *Mrs Parkington* (*Mrs. Parkington*, 1944)
* *Tontut toverukset* (*My Friend Irma*, 1949)
* *Ilo irti* (*On the Town*, 1949)
* *Peter Pan* (1953)
* *Bussipysäkki* (*Bus Stop*, 1956)
* *The Hobbit* (1977)

Lähteet
-------

1. 1 2  Erickson, Hal: Hans Conried Rovi. Viitattu 31.7.2011. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
2. 1 2  Hans Conried otrcat.com. Viitattu 31.7.2011. (englanniksi)
3. ↑  West, Richard: Hans Conried  6.1.1982. Los Angeles Times. Viitattu 31.7.2011. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Nestepintojen korkeusero U-putki manometrissä on verrannollinen putken haarojen väliseen paine-eroon. {\displaystyle \Delta h={\frac {p\_{a}-p\_{o}}{g\rho }}}
**U-putki** (U-putkimanometri) on paine-eron mittauksessa käytetty mittalaite. Mittalaite on nimensä mukaisesti U-muotoinen putki, joka on täytetty nesteellä. Nestepintojen korkeuseron avulla U-putken eri haaroissa voidaan laskea paine-ero putken suiden välillä.

Teoria
------

Paine-ero lasketaan kaavalla:

{\displaystyle \Delta p=\Delta h\cdot \rho \cdot g},

missä *ρ* on nesteen tiheys kyseisessä tilassa ja *g* on maan vetovoimakiihtyvyys.

Nesteenä U-putkessa käytetään yleisesti vettä pienille paine-eroille ja elohopeaa suurille paine-eroille. Kun maan vetovoiman kiihtyvyytenä käytetään arvoa 9,807 m/s² sekä veden tiheytenä 998 kg/m³ ja elohopean tiheytenä 13 534 kg/m³, saadaan nestepintojen eron funktiona seuraavat paine-erot:

**Paine-ero nestepintojen korkeuden funktiona**| korkeusero, mm | paine-ero vesitäytteisellä U-putkella, Pa | paine-ero elohopeatäytteisellä U-putkella, kPa |
| --- | --- | --- |
| 1 | 10 | 0,1 |
| 10 | 98 | 1,3 |
| 20 | 196 | 2,7 |
| 50 | 489 | 6,6 |
| 100 | 979 | 13,3 |
| 500 | 4 893 | 66,4 |
| 1 000 | 9 786 | 132,7 |

Käytännön huomioita
-------------------

Vesitäytteisellä U-putkella voidaan mitata esimerkiksi rakennuksessa vallitsevaa ali- tai ylipainetta, joka usein on vain muutaman millin vesipatsaan suuruinen. Elohopeatäytteisellä U-putkella voidaan taas mitata esimerkiksi lähellä täydellistä tyhjiötä olevia paineita alle metrin mittaisella U-putkella. Jos sama halutaan tehdä vesitäytteisellä putkella, tarvitaan noin 10 metriä korkea, käytännössä hyvin hankala U-putki. Elohopeapatsaan korkeutta on yleisesti käytetty myös verenpaineen mittayksikkönä.

Perinteinen vaaitus vesiletkulla (rakennuksilla samojen tasokorkeuksien mittaus ja merkitseminen) on tavallaan käänteinen sovellus U-putkesta. Jos mitattavat tasot ovat saman ilmanpaineen vaikutuksessa, tiedetään, että letkun nestepintojen korkeusero on nolla – selkeämmin sanottuna vesipinnat ovat samassa tasossa. Näin voidaan siirtää haluttu tasopiste niin pitkälle kuin vain käytössä oleva vesiletku sallii.

Niin painemittauksessa kuin vaaituksessakin on käytännössä varmistettava, että mittausletku on täysin nesteen täyttämä, eikä letkussa ole tukoksia tai ilmakuplia.