recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Palmuhaukka** (*Falco chicquera*) on tropiikissa elävä jalohaukka.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Linnun pituus on 30–36 cm ja siipien kärkiväli noin 85 cm. Se on selkäpuolelta harmaa ja vatsapuolelta valkoinen, mustaraitainen. Päälaki ja niska ovat punaruskeat, nokka, koivet ja kapea paljas alue silmän ympärillä keltaiset. Sukupuolet ovat samanvärisiä.

Esiintyminen
------------

Palmuhaukat elävät Intian niemimaalla, Pakistanissa ja paikoin Kaakkois-Aasiassa, sekä monin paikoin Afrikassa Saharan eteläpuolella. Sen elinympäristön ala on noin 10 miljoonaa neliökilometriä ja maailman populaation koko 10 000–100 000 yksilöä.

Elinympäristö
-------------

Lajin elinympäristöä ovat savannit, puoliautiomaat ja muut kuivat maa-alueet, joilla kasvaa harvakseltaan puita ja pensaita. Sitä tavataan myös jokivarsien metsissä.

Lisääntyminen
-------------

Pesä on toisinaan korkealla palmun latvassa, toisinaan vanhassa varislinnun tai petolinnun pesässä. Naaras munii 3–5 munaa, joita se hautoo noin 33 päivää. Poikaset ovat lentokykyisiä 36 päivän ikäisinä ja emot hoitavat niitä vielä kolmisen viikkoa. Pesimäkierto kestää pari viikkoa kauemmin kuin muilla samankokoisilla jalohaukoilla.

Ravinto
-------

Ruokavalio koostuu pääosin lentävistä linnuista, jonkin verran myös hyönteisistä ja lepakoista.

Lähteet
-------

1. ↑  BirdLife International: *Falco chicquera* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2014.3*.  2014. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 20.2.2015. (englanniksi)
2. ↑  Pesimäekologiaa (englanniksi)[vanhentunut linkki]


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q738666
* Wikispecies: Falco chicquera
* ADW: Falco\_chicquera
* ARKive: falco-chicquera
* Avibase: 6A64EFCB88E3D2FC
* BirdLife: 22727778
* CoL: 3DTFV
* BOW: renfal1
* eBird: renfal1
* Euring: 3060
* GBIF: 2481019
* iNaturalist: 4670
* IRMNG: 10193140
* ITIS: 175634
* IUCN: 22727778
* NCBI: 495941
* Species+: 9197
* Xeno-canto: Falco-chicquera

 |

 |
Antaisakasotureita vuonna 1931.
**Antaisakat** (myös *taisakat*, *tesakit*) ovat malagasseihin kuuluva etninen ryhmä Madagaskarissa. Toisinaan heihin luetaan myös antaifasyt, antaimorot ja antambahoakat. Antaisakoja arvioidaan olevan yli 650 000 henkeä.

Antaisakat asuvat etupäässä Madagaskarin kaakkoisosassa Intian valtameren rannikolla Farafanganan eteläpuolella. He rajoittuvat pohjoisessa antaifasyihin, lännessä baroihiin ja etelässä antanosyihin. Nykyään heitä on muuttanut eri puolille maata.

Alkuperältään antaisakat ovat sakalavoja. Ylimystö kuuluu sukuihin, jotka muuttivat alueelle 1600-luvulla saaren länsitasangolta. Alemmat sosiaaliryhmät ovat sekoittuneita. Antaisakat viljelevät riisiä, kahvia ja banaaneja. He muodostavat myös valtaosan maan siirtotyöläisistä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Olson, James S.: *The Peoples of Africa: an Ethnohistorical Dictionary*, s. 31. Westport: Greenwood Press, 1996. ISBN 0-313-27918-7.
2. ↑  West, Barbara A.: *Encyclopedia of the Peoples of Africa and the Middle East*, s. 30. New York: Facts on File, 2009. ISBN 978-0-8160-7158-6.
3. 1 2 3  Bradt, Hilary: *Madagascar: The Bradt Travel Guide, seventh edition*, s. 25. Chalfont St Peter: Bradt Travel Guides, 2002. ISBN 1-84162-051-3.
**Antakaa minun elää!** (*I Want to Live!*) on Robert Wisen ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1958. Kuolemanrangaistusta vastustavan tarinan ovat tositapauksen pohjalta käsikirjoittaneet Nelson Gidding ja Don M. Mankiewicz, ja pääosassa murhaajaksi lavastettua ja kuolemaan tuomittua hyväuskoista mutta pahasuista prostituoitua esittää Susan Hayward. Elokuvassa kuullaan paljon jazzmusiikkia, ja alkukohtauksessa esiintyy muun muassa saksofonisti Gerry Mulligan.

Vastaanotto ja myöhempi arvostus
--------------------------------

Susan Hayward voitti roolistaan Oscarin, Golden Globen ja New York Film Critics Circlen palkinnon. Elokuva tuotti viisi muutakin Oscar-ehdokkuutta ja kaksi muuta Golden Globe -ehdokkuutta. Elokuvalla oli merkittävä vaikutus Yhdysvalloissa 1950- ja 1960-luvun vaihteessa käytyyn keskusteluun kuolemanrangaistuksesta.

*The New York Timesin* kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa. *Helsingin Sanomien* televisiosivulla Mikael Fränti sanoo Robert Wisen ohjaavan elokuvaa eleettömän varmasti ja reportaasinomaisesti. Susan Haywardin saaman Oscarin Fränti sanoo menneen kerrankin oikeaan osoitteeseen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Fränti, Mikael: Susan Haywardin temperamenttia 1950-luvun lopun terävästi raportoivassa syytöselokuvassa.  *Helsingin Sanomat*, 6.8.1994, s. D11. Näköislehden aukeama (tilaajille).
2. ↑  The Best 1,000 Movies Ever Made, *The New York Times*. Perustuu teokseen *The New York Times Guide to the Best 1,000 Movies Ever Made*, St. Martin's Griffin 2004. (Internet Archive)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:I Want to Live!
**Curaçaon lippu** on Curaçaon autonomisen alueen kansallistunnus. Se oli myös Curaçaon valtion lippu ennen sen lakkauttamista. Lippua ei kuitenkaan käytetty Curaçaon ja alusmaiden herttuakunnan lippuna vaan sen lippuna käytettiin Alankomaiden lippua. 

Curaçon lippu.
Curaçon kuvernöörin lippu
Lipussa on keltainen raita ja kaksi tähteä sen yläpuolella. Sininen tausta kuvaa merta ja taivasta. Keltainen raita kuvaa kirkasta aurinkoa, joka paistaa saarelle. Tähdet kuvaavat Curaçaoa ja Klein Curaçaoa mutta myös rakkautta ja iloa. Tähtien viisi sakaraa kuvaavat maanosia, joista curaçaolaiset ovat kotoisin. 

Lipun suunnitteli Martin den Dulk vuonna 1984. Curaçao oli järjestänyt pienen kilpailun lipun valitsemiseksi. Martin den Dulk oli yksi lukuisista osanottajista, mutta tuomarit olivat vaikuttuneita hänen lipustaan.

Sen jälkeen kun Aruba sai lippunsa, vaikka se oli vielä osa Alankomaita, Curaçao sai luvan omaan lippuun. Neuvostolle lähetettiin kaksituhatta lippua, joista kymmenen pääsi jatkoon. Neuvosto teki päätöksen 29. marraskuuta 1982. Pienten muutoksien jälkeen lippu otettiin käyttöön 2. heinäkuuta 1984.

Lähteet
-------

* 
*
**Heikki Yrjänänpoika Pukki** (noin 1620 – 1684) oli suomalainen Vähässäkyrössä asunut talonpoika ja veronkantaja. Kirjoitustaitoisen Pukin säilynyt muistiinpanokokoelma vuosilta 1664–1684 on nykyisin Helsingin yliopiston kirjastossa. 1600-luvulla kirjoitustaito oli vielä suhteellisen harvinaista talonpoikaisväestön keskuudessa. Pukin muistiinpanot ovat varhaisin tunnettu näyte eteläpohjalaisesta kansankielestä.

Heikki Pukki asui Vähänkyrön Kuuttilan kylän Pukin eli Pukkilan talossa. Hänen veljensä Simma (Simon) Bock (k. 1682) toimi henkikirjurina ja revisiomittarina Liivinmaalla. Toinen veli Tuomas Jaakonpoika Pukki oli Vaasassa kauppias Herman Rossin kirjurina.

Heikki Pukin muistiinpanoista löytyy muun muassa suuri määrä 1600-luvulla käytössä olleita henkilönimiä. Muistiinpanot käsittelivät enimmäkseen veronkantoa. Pukki toimi kotikylässään kuudennusmiehenä ja keräsi veroluonteiset maksut asukkailta tilittäen ne sitten nimismiehelle tai kruununvoudille.

Aarno Malin ja Toivo Kaukoranta julkaisivat Pukin muistiinpanot Virittäjä-lehden numerossa 31/1927 (*Vähäkyröläisen talonpojan Heikki Yrjänänpoika Pukin suomenkieliset muistiinpanot vuosilta 1664-1684*).

Lähteet
-------

* Matti Lehtiö : Jacob, Jaakko vai Jaska? Eteläpohjalaiset Juuret Tietoa ja tarinoita 2/2002 (Arkistoitu – Internet Archive)
* Outi Aution Kosketan eilistä blogi 21.4.2012 : Heikki Yrjänänpoika Pukki, vähäkyröläinen kirjanoppinut
* Heikki Pukin elämäkertatiivistelmä Kansallisbiografiassa
* SshyWiki : Vähäkyrö

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia

 |

 |
**Curie** (tunnus **Ci**) on radioaktiivisessa lähteessä tapahtuvien hajoamisten lukumäärää eli aktiivisuutta kuvaava yksikkö. Curien käyttö on vähentynyt vuoden 1975 jälkeen kun SI-järjestelmän mukainen yksikkö becquerel otettiin käyttöön. Curien käyttöä ehdotti ensimmäisenä Marie Curie vuonna 1910 julkaisemassaan *A Treatise on Radioactivity* -oppikirjassa. Täysin selvää ei ole nimettiinkö yksikkö Marien vaiko hänen aviomiehensä Pierre Curien mukaan. Mahdollisesti molempien. Hän johti yksikön siten, että yksi curie vastaa yhdessä grammassa radium-226-isotoopissa tapahtuvien hajoamisien lukumäärää (radium-226-isotoopin puoliintumisajan ollessa 1580 vuotta). Toisin sanoen yksi curie vastaa 3,7·1010 hajoamista yhdessä sekunnissa (1 Ci = 3,7·1010 Bq).

Lähteet
-------

1. 1 2  Suomen Standardoimisliitto: SI-opas (myös painettuna, ISBN 952-5420-93-0) (PDF) (Sivu 25.) *SFS-oppaat*.  04.11.2002. Suomen Standardoimisliitto.  Arkistoitu 31.8.2012. Viitattu 7.12.2013.
2. ↑  Curie Encyclopaedia Britannica. Viitattu 30.7.2008. (englanniksi)
3. ↑  Radiokemian dosentti Risto Harjula: Radioaktiivisen hajoamisen nopeus *mv.helsinki.fi*.  Arkistoitu 13.12.2013. Viitattu 30.7.2008.
4. ↑  Marie Curie: Tragedy and adjustment (1906–1910) AIP History Center. Viitattu 30.7.2008. (englanniksi)
**Vaarojen Sanomat** on Juuassa ilmestyvä Juuan ja Kolin talousalueen sitoutumaton paikallislehti.

Juuka-Seuran julkaisema *Vaarojen Sanomat* perustettiin vuonna 1969 edistämään paikkakunnan kehitystä sekä rahoittamaan seuran kotiseututyötä. Lehti ilmestyi aluksi kerran, kahdesti ja kolmesti kuukaudessa, kunnes se vuonna 1972 muuttui viikkolehdeksi ja vuonna 1984 kaksipäiväiseksi. Lehden levikki nousi 1980-luvulla yli 5 000 kappaleen. Päätoimittajina ja toimitusjohtajina työskentelivät Ukko O. Martikainen (1969–1973), Erkki Eronen (1973–1974), Vuokko Juurisola (Räisänen, 1977–1985) ja Risto Alanko (1985–).

Nykyään *Vaarojen Sanomat* ilmestyy kerran viikossa torstaisin. Sen levikki on vajaat 3 700 kappaletta (vuonna 2015). Päätoimittajana työskentelee Pasi Karjalainen.

Lähteet
-------

1. ↑  *Suomen lehdistön historia 7: Hakuteos Savonlinna – Övermarks Tidning*, s. 216. Kuopio: Kustannuskiila, 1988. ISBN 951-657-241-3.
2. ↑  Vaarojen Sanomat: mediatiedot 2016 *vaarojensanomat.fi*. Viitattu 18.12.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* *Vaarojen Sanomien* sivusto
**Dave** on Gary Rossin käsikirjoittama ja Ivan Reitmanin ohjaama yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 1993. Siinä Kevin Kline esittää Yhdysvaltojen presidentin kaksoisolentoa, joka skandaalin välttämiseksi löydetään näyttelemään presidenttiä tämän saatua sydänkohtauksen sihteerinsä kanssa muhinoidessaan. Kline tietenkin esittää myös presidentin roolin, ja tämän vaimoa näyttelee Sigourney Weaver. Ilkeän kansliapäällikön roolissa on Frank Langella.

Vastaanotto
-----------

Gary Ross oli käsikirjoituksestaan Oscar-ehdokkaana ja Kevin Kline pääroolistaan Golden Globe -ehdokkaana.

*Helsingin Sanomien* Helena Ylänen kirjoitti *Daven* olevan hyvin onnistuneesti toteutettu ja tarkasti ohjattu hyväntuulinen komedia, jonka käsikirjoitus kulkee hyvin ja näyttelijät ovat hyvässä vedossa. *Video-oppaassa* vuodelta 1994 Bello Romano antoi elokuvalle neljä tähteä viidestä ja sanoi vanhahtavan komedian toimivan mehevästi epäuskottavasta lähtökohdastaan huolimatta.

Lähteet
-------

1. ↑  The 66th Academy Awards – 1994 *Oscars.org – Academy of Motion Picture Arts and Sciences*. Viitattu 28.11.2021. (englanniksi)
2. ↑  Kevin Kline *Golden Globe Awards*. Viitattu 1.6.2019. (englanniksi)
3. ↑  Ylänen, Helena: Presidentin kopio.  *Helsingin Sanomat*, 20.11.1993, s. 54. Näköislehden aukeama (tilaajille).
4. ↑  Romano, Bello: "Dave", *Video-opas 95, Yli 8500 elokuvaa, 2000 uutuutta*. WSOY, 1994. ISBN 951-0-19839-0.
**Vaarinkaktukset** (*Cephalocereus*) on meksikolainen kaktuskasvisuku, johon kuuluu viisi pylväsmäistä lajia. Suvun tieteellinen nimi viittaa kasvullisen verson sivulle kehittyvään pseudokefalioon, johon kukat kasvavat. Kasvit kukkivat öisin.

Vaarinkaktukset kuuluvat kaktuskasvien (Cactaceae) Cactoideae-alaheimon tribukseen Pachycereeae. Ne ovat pylväsmäisiä, pystykasvuisia, haaraisia tai haarattomia, noin kymmenmetrisiksi kasvavia kaktuksia, joiden varren läpimitta voi olla 40 cm. Varret ovat vaaleanvihreitä, ajan mittaan harmaantuvia, kärjestään tiheäpiikkisiä. Varsissa on vähintään 12 pitkittäissärmää, ja niissä on kahdenlaisia piikkiryhmiä eli areoleita. Kussakin niistä on paljon piikkejä, joista suurimmat saavuttavat neljän senttimetrin pituuden. Osa piikeistä on karvamaisia ja usein ne peittävät varren tiheästi. Kukat kehittyvät pseudokefalioihin, jotka ovat usein selvästi erottuvia verson osia varren sivulla. Kukat ovat piikittömiä, keskikokoisia, putkimaisia tai kellomaisia. Hedelmä on soikea, sen pinnalla on pieniä suomuja, villakarvaa ja kuihtuneet kehälehtien jäännökset. Siemenet ovat päärynämäisiä, sileitä ja mustia.

Vaarinkaktukset kasvavat usein tiheinä metsikköinä Meksikon Pueblassa, Oaxacassa, Hidalgossa, Chiapasissa ja Guanajuatossa.

Vaarinkaktuslajit
-----------------

1. *Cephalocereus apicephalium*
2. *Cephalocereus columna-trajani*
3. *Cephalocereus nizandensis*
4. *Cephalocereus senilis* – vaarinkaktus
5. *Cephalocereus totolapensis*

Lähteet
-------

* Anderson, E. F. 2001: The Cactus Family. - Portland, Oregon.

### Viitteet

1. ↑  *Cephalocereus* *Finto, Kassu*. Viitattu 14.7.2022.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q133859
* Wikispecies: Cephalocereus
* BioLib: 105571
* CoL: 62JVZ
* EoL: 47134061
* EPPO: 1CPOG
* GBIF: 9630494
* GRIN: 2267
* iNaturalist: 204986
* IPNI: 30002055-2
* IRMNG: 1294368
* ITIS: 19865
* NCBI: 223052
* Open Tree of Life: 773131
* PLANTS: CEPHA10
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:30002055-2
* Tropicos: 40003967
* WFO: wfo-4000007246

 |

 |
**Kilis** on kaupunki Etelä-Turkissa Kilisin maakunnassa lähellä Turkin Syyrian vastaista rajaa. Vuonna 2013 kaupungissa oli arviolta 85 119 asukasta.

Historia
--------

Kilisin 1500-luvulla rakennettu moskeija.
Nykyinen Kilis sijaitsee mahdollisesti Assyrian valtakaudella mainitun Kilisin kaupungin paikkeilla. Roomalaiset tunsivat paikan nimellä *Ciliza sive Urmagiganti*, ja se mainitaan patriarkka Dionysiuksen vastaisen kapinan yhteydessä vuonna 817. Muuten kaupunki on ollut keskiajalla jokseenkin merkityksetön. Historiallisesti suhteellisesti tärkeämpi on ollut kulkureittien varrella sijainnut Azaz, josta Kilis on kuitenkin sittemmin kasvanut ohi. Bysantin valtakunnan jälkeen aluetta hallitsivat hamanidit, ja Bysantin mainitaan tehneen sotaretken alueelle. Hamanidit eivät olleet suostuneet maksamaan tribuuttia vuoden 969 sopimuksen mukaisesti ja Kilisin asukkaat vietiin vankeina Bysantin valtakuntaan. Ristiretkeläiset lienevät vallanneen Kilisin Azazin kukistumisen yhteydessä vuonna 1118 tai 1119, ja vuonna 1124 aluetta hävitti turkmeeniemiiri Balak, joka nousi myöhemmin Aleppon hallitsijaksi. Saladin valloitti Azazin ristiretkeläisiltä vuonna 1150, ja Kilisin voidaan olettaa kukistuneen samassa yhteydessä.

1500-luvulla Kilis oli druusilaisen Jumblatt-suvun kotipaikkakunta. Vuonna 1891 kaupungissa oli arviolta 20 000 asukasta, ja heistä 15 000 oli muslimeja. Kaupungissa asuneet armenialaiset karkotettiin 28. heinäkuuta 1915 armenialaisten kansanmurhan alkaessa. Britit miehittivät kaupungin ensimmäisessä maailmansodassa 6. joulukuuta 1918 ja myöhemmin kaupunkia miehittivät ranskalaiset joukot. Kaupunki palautettiin Turkille vuonna 1921. Syyrian sisällissodan aikana Kilisin puolelle rajaa on osunut raketteja, joiden takia monet pakenivat turvallisempiin osiin Turkkia. Toisaalta kaupunkiin on tullut myös pakolaisia Syyriasta.

Väestö
------

Kilisin asukasluku vuonna 2000 oli 70 670 ja vuonna 2013 arviolta 85 119. Vuonna 1948 sen väkiluku oli 24 000.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kilis Encyclopaedia Britannica. Viitattu 27.3.2018. (englanniksi)
2. 1 2 3  C. E. Bosworth, E. van Donzel, B. Lewis ja Ch. Pellat: *Encyclopaedia of Islam, Volume V (Khe-Mahi)*, s. 105-106. Brill, 1998. ISBN 9789004078192. (englanniksi)
3. ↑  Robert Fisk: On either side of the Turkish-Syrian border, you encounter a past and a present which puts Britain to shame *The Independent*. Viitattu 28.3.2018. (englanniksi)
4. ↑  Selin Girit: Syria conflict: Kilis, the Turkish town enduring IS bombardment *BBC News*. BBC. Viitattu 27.3.2018. (englanniksi)
Kreikan alueet, alueyksiköt ja kunnat Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
**Kallikrates-suunnitelma** (kreik. Πρόγραμμα Καλλικράτη, *Prógramma Kallikráti*) oli Kreikassa vuoden 2011 alusta toteutettu aluehallintouudistus. Ylemmälle aluehallintotasolle perustettiin seitsemän hajautetun hallinnon aluetta, joihin Kreikan 13 aluetta kuuluvat. Aiemmat prefektuurit lakkautettiin ja korvattiin alueyksiköillä. Hajautetun hallinnon alueet saivat osan prefektuurien vanhoista tehtävistä. Uudistus on saanut nimensä antiikin kreikkalaisen arkkitehti Kallikrateen mukaan.

Kreikan talouskriisin seurauksena maan hallitus myös yhdisti lukuisia kuntia valtiontalouden tasapainottamiseksi. Kuntien määrä vähennettiin 1 034:stä kunnasta 325:een. Myös alue- ja kunnallisvaalien väliä kasvatettiin neljästä vuodesta viiteen vuoteen, jolloin ne voitiin järjestää samaan aikaan europarlamenttivaalien kanssa.

Kallikrates-suunnitelman tekemiin uudistuksiin tehtiin muutoksia vuonna 2019 Kleisthenes I -suunnitelmassa.

Katso myös
----------

* Kreikan hallinnolliset alueet

Lähteet
-------

1. 1 2  Information about territorial administration Polyinvest.  Arkistoitu 6.6.2014. Viitattu 3.6.2014. (englanniksi)
2. ↑  Πρόγραμμα «ΚΛΕΙΣΘΕΝΗΣ Ι»Άρθρο 01 - Κατηγορίες Δήμων Υπουργείο Εσωτερικών (Kreikan sisäministeriö). Viitattu 1.9.2020.
3. ↑  Οργάνωση και Λειτουργία των συνιστώμενων δήμων του άρθρου 154 του Ν.4600/2019 (Α’ 43) Υπουργείο Εσωτερικών (Kreikan sisäministeriö). Viitattu 1.9.2020.
*Tämä artikkeli käsittelee kylää Sastamalassa. Sukunimen kantajia luetellaan täsmennyssivulla.*
Kallialan kyläkeskustaa ja sitä ympäröiviä peltoja.
**Kalliala** on kylä ja kaupunginosa Sastamalan kaupungissa Pirkanmaalla. Se sijaitsee kaupungin keskustaajaman pohjoislaidalla kolmen kilometrin päässä varsinaisesta keskustasta Rautaveden pohjoisrannalla. Kallialan tunnuspiirteitä ovat Tyrvään Pyhän Olavin kirkko ja historiallinen Kallialan kyläkeskusta.

Kallialan kaupunginosa käsittää Kallialan kylän lisäksi tämän lähikylät. Asukkaita kaupunginosassa on noin 600. Kallialan seutu on valtakunnallisesti arvokasta maisema-aluetta. Kallialan kyläkeskusta sijaitsee yhä keskiaikaisella tontillaan ja se on tiheästi rakennettu Tyrvään vanhan kirkon läheisyyteen. Pellot ja haat ympäröivät varsinaista kyläaluetta. Varsinaisen kyläkeskittymän länsipuolella on tiivisti rakennettua taajama-aluetta, joka on osa kaupungin keskustaajamaa. Rautaveden rannalla on useita kesäasuntoja.

Tyrvään vanha kirkko sijaitsee Vanhankirkonniemellä, joka muinoin on ollut saari. Perimätiedon mukaan kirkon paikalla oli esihistoriallisella ajalla pakanallinen uhripaikka. Kylän läpi kulkee entinen Turku–Tampere-postitie, jonka varrelle perustettiin kylän ensimmäinen koulu vuonna 1910. Kylässä on ollut maanviljelyksen lisäksi paljon käsityön ammattilaisia, ja nykyään Kallialan alueella on hieman pienteollisuutta, josta merkittävimmät yritykset ovat FinnPelti ja Niemen tehtaat.

Lähteet
-------

1. ↑  Kyläkortti: Kalliala Sastamalan kylät ry. Viitattu 17.4.2016.
2. ↑  Tyrvään vanhan kirkon maisema Museovirasto. Viitattu 17.4.2016.
3. 1 2  Kasvava Kallialan seutu – Kallialan kyläsuunnitelma (pdf) Kallialan kyläyhdistys.  Arkistoitu 28.5.2014. Viitattu 17.4.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kallialan seudun kyläyhdistys
**Vasco da Gama** oli Portugalin laivaston vuonna 1876 vesillelaskettu ironclad-alus.

Valmistus
---------

Alus tilattiin Thames Ironworks and Shipbuilding Companyltä Blackwallista Lontoosta, missä köli laskettiin vuonna 1875. Alus laskettiin vesille 1. joulukuuta 1876 ja valmistui 1878.

Palvelus
--------

Alus palveli rannikkopuolustusjoukoissa, joiden tehtävänä oli Lissabonin ja Tagus-joen suun suojaaminen. Alus osallistui 26. kesäkuuta 1897 Spitheadissä järjestettyyn laivastokatselmukseen.

Alus oli modernisoitavana Orlandossa 1901-1902, jolloin sen keskiosaan lisättiin 9,91 metrin kappale. Muutostöiden jälkeen aluksen uppouma oli 2 972 tonnia. Rungon pituus oli 70,86m leveys 12,19 ja syväys 6,27 metriä. Propulsiojärjestelmän teho tuplattiin 6 000 hevosvoimaan, millä saavutettiin 15,5 solmun huippunopeus. Aluksella oli hiiltä maksimissaan 300 tonnia. Muutostöiden jälkeen aseistuksena oli kaksi kahdeksan tuuman 40 pituuskaliiperin tykkiä, joiden lisäksi olivat 5,9 tuuman 45 pituuskaliiperin, 12 naulan, neljä yhdeksän naulan ja kuusi kolmen naulan tykkiä. Miehistötarve kasvoi 260 henkeen.

Aluksella tapahtui 27. elokuuta 1907 kaasuräjähdys, jossa joukko miehistönjäseniä loukkaantui. Osa aluksen miehistönstä osallistui Portugalin huhtikuun 1913 poliittisiin levottomuuksiin. Kapinalliset poistettiin alukselta. Miehistö osallistui jälleen 14. toukokuuta 1915 levottomuuksiin, nousten kapinaan ja surmaten aluksen päällikön sekä tulittaen Lissabonia, jolloin noin sata henkeä sai surmansa.

Alus oli laivaston lippulaivana ainakin vuoden 1914 loppuun, mihin asti budjetti ei mahdollistanut uuden aluksen hankintaa. Alus myytiin romutettavaksi 1935.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Portuguese ironclad Vasco da Gama

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1860–1905*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 2002. ISBN 0-85177-133-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  Gardiner, Robert s. 378
**Koronga** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Koulikoron alueen Naran piirissä Malissa. Se sijaitsee lähellä Mauritanian rajaa 40 kilometriä Narasta luoteeseen. Kunnassa on 11 000 ja kylässä 2 700 asukasta (vuonna 2009).

Korongan kunta rajoittuu idässä Naran, etelässä Ouagadoun ja lännessä Dillyn kuntiin sekä pohjoisessa Mauritaniaan. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Vesistöjä ovat Korongan, Tiroun ja Tioffin tulvajärvet. Kasvillisuus on pensasaroa.

Kuntaan kuuluu 17 kylää, joista 13:ssa asuu maureja, kahdessa soninkeja ja kahdessa fulbeja. Vallitseva uskonto on islam.

Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, käsityöammatit ja kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, lehmänpapu, maapähkinä, hibiskus, okra ja maissi. Kotieläimiä ovat lampaat, vuohet, aasit ja hevoset. Kaupankäynti suuntautuu Naraan ja Mauritaniaan.

Lähteet
-------

1. ↑  4ème Recensement Général de la Population et de l’Habitat du Mali (RGPH). Resultats definitifs. Tome 0: Repertoire des villages *instat-mali.org*.  2013.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 5.7.2018.
2. ↑  Région de Koulikoro: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 5.7.2018.
3. 1 2 3  Plan de sécurité alimentaire: Commune rurale de Koronga 2007-2011 *aec.msu.edu*.  2007.  Arkistoitu 13.6.2010. Viitattu 5.7.2018.
**Merkintäoikeusanti** eli **kuponkianti** tarkoittaa osakeantia, jossa osakkeenomistajat saavat merkitä yhtiön osakkeita vanhan omistuksensa suhteessa.

Suomen osakeyhtiölain mukaan osakkeenomistajilla on etuoikeus osakeannissa annettaviin osakkeisiin samassa suhteessa kuin heillä ennestään on yhtiön osakkeita. Jos yhtiössä on useita osakelajeja, etuoikeus toteutetaan tarjoamalla kunkin lajin uusia osakkeita samassa suhteessa kuin osakkailla ennestään oli kunkin lajin osakkeita. Jos osakkaiden merkintäetuoikeudesta poiketaan, kyseessä on suunnattu osakeanti.

Merkintäoikeus
--------------

Merkintäoikeusannissa vanhoihin osakkeisiin liittyy merkintäoikeus. Kukin merkintäoikeus tuottaa oikeuden merkitä annin ehdoissa määrätyn määrän osakkeita. 

Merkintäoikeus on arvopaperi, jonka voi tavallisesti myydä eteenpäin, jollei sitä halua itse käyttää. Merkintäoikeuksilla on taloudellista arvoa erityisesti silloin, jos osakkeiden merkintähinta alittaa niiden käyvän arvon. Osakas, joka ei halua myydä osakkeitaan mutta ei myöskään sijoittaa yhtiöön lisää rahaa, voi saada tuloja myymällä merkintäoikeutensa. Merkintäoikeudet ovat voimassa ainoastaan osakeannin ajan ja raukeavat arvottomina osakeannin päätyttyä.

### Osakeantilippu

Paperisten osakekirjojen aikaan merkintäoikeusantiin osallistuttiin luovuttamalla osakekirjassa kiinni olleita osakeantilippuja eli kuponkeja. Tästä syystä merkintäoikeusannin vanha nimitys on *kuponkianti*.

### Osakeantitodistus

Merkintäoikeuden osoittamiseksi voidaan antaa *osakeantitodistus*. Todistus voidaan antaa silloin, kun osakekirjassa ei ole osakeantilippuja tai niitä ei jostain muusta syystä käytetä.

Osakeantitodistuksen tulee sisältää osakemerkinnän ehdot. Osakeantitodistusta ei voi käyttää, jos käytetään osakeantilippuja.

Lähteet
-------

1. ↑  Osakeyhtiölaki 6:3
2. 1 2  Lindström Kim, Lindström Tom: *Onnistu osakemarkkinoilla*, s. 323–324. Helsinki: Talentum, 2011. ISBN 978-952-14-1721-4.
3. ↑  *Taloustiedon taloussanasto*. Hakusana osakeantitodistus. Taloustieto r.y. 1987.
4. ↑  Osakeyhtiölaki 3:12 *finlex.fi*.
*Katso myös: täsmennyssivu Córdoba.*



**Cordova** on kaupunki Alaskassa Copperjoen suun lähellä Orca Inletin päässä Prince William Soundin itäpuolella.

Vuoden 2000 väestönlaskennassa Cordovan asukasluku oli 2 454. Näistä oli etnisesti 71,11 % valkoisia ("white"), 10,35 % Amerikan alkuperäiskansoihin kuuluvia ja 10,07 % aasialaisia ("Asian").

Noin 80 kilometrin päässä Cordovasta on silta, joka tunnetaan nimellä Million Dollar Bridge. Tämä silta romahti vuoden 1964 maanjäristyksessä.

Historiaa
---------

Cordovan alue on vanhastaan tyynenmerenjuppikien (alutiiqit) asuinaluetta. Don Salvador Fidalgo nimesi Orcan salmen vuonna 1790 Puerto Córdovaksi Espanjan Cordoban mukaan. Kullanetsijät perustivat sinne 1884 kaupungin, joka on nykyisin nimeltään Cordova. Nimen Cordova antoi sille Copper River and Northwestern Railwayn rakentaja Michael Heney Puerto Córdovan salmen mukaan.

Yksi Alaskan ensimmäisistä öljykentistä löydettiin 1902 Katallasta 76 kilometriä Cordovasta kaakkoon. Kun Katalla todettiin huonoksi satamapaikaksi, Cordovasta tuli rautatien pääteasema ja satama, jonka kautta Kennicottista louhittu kuparimalmi oli tarkoitus kuljettaa muualle. Ensimmäinen kuparimalmilasti lastattiin höyrylaiva Northwesterniin ja kuljetettiin Tacomaan huhtikuussa 1911. Kuparikaivokset olivat toiminnassa vuoteen 1938 ja tuottivat yli 200 miljoonan dollarin edestä kuparia, kultaa ja hopeaa. Katallan öljykenttä tuotti vuoteen 1933, jolloin se tuhoutui tulipalossa.

Cordovan talous perustuu nykyisin kalastukseen ja kalasäilyketeollisuuteen sekä jonkin verran turismiin. Cordovassa on suuri kalastuslaivasto, joka toimii Prince William Soundilla, sekä kalankäsittelylaitoksia.

Cordova ilmakuvassa

Lähteet
-------

1. ↑  American FactFinder (Community facts -haulla *kaupungin nimi, piirikunta*) *US Census Bureau*.  (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Cordova** Wikimedia Commonsissa

Alaskan osavaltio

|  |  |
| --- | --- |
| Alueet | 
* Aleutit
* Kenain niemimaa
* Matanuska-Susitnan laakso
* Yukon-Kuskokwimjoen suisto

 |
| Kaupungit (suurimmat) | 
* Anchorage
* Bethel
* Cordova
* Dillingham
* Fairbanks
* Homer
* **Juneau** (pääkaupunki)
* Kenai
* Ketchikan
* Kodiak
* Kotzebue
* Nome
* Palmer
* Seward
* Sitka
* Unalaska
* Utqiagvik
* Valdez
* Wasilla

 |
| Hallintoalueet | 

|  |  |
| --- | --- |
|  Piirikunnat | 
* Anchorage
* Bristol Bay
* Denali
* Fairbanks North Star
* Haines
* Aleutians East
* Juneau
* Kenai Peninsula
* Ketchikan Gateway
* Kodiak Island
* Lake and Peninsula
* Northwest Arctic
* Matanuska-Susitna
* North Slope
* Petersburg
* Sitka
* Skagway
* Wrangell
* Yakutat

 |
|  Väestönlaskenta-alueet | 
* Bethel
* Chugach
* Copper River
* Dillingham
* Hoonah-Angoon
* Southeast Fairbanks
* Aleutians West
* Nome
* Kusilvak
* Prince of Wales-Hyder
* Yukon-Koyukuk

 |

 |
**Vasemmistokartelli** tai **vasemmistoyhtymä** (ransk. *Cartel des Gauches*) oli Ranskassa 1920- ja 1930-luvuilla toiminut keskustavasemmistolainen puolueliittouma, joka rakentui radikaalien ja sosialistien yhteistyölle. Se oli vallassa vuosina 1924–1926 ja 1932–1934. Liittoon kuului neljä ryhmää: itsenäiset radikaalit, radikaalisosialistit, tasavaltalaissosialistit (PRS) ja sosialistinen SFIO.

Ranskan sosialistit olivat perinteisesti kaihtaneet liittoutumista porvarillisten puolueiden kanssa mutta taipuivat ensimmäisen maailmansodan jälkeen liittoon radikaalien kanssa kootakseen voimat valtaan noussutta kansallinen blokki -oikeistoliittoumaa vastaan. Vasemmisto-oppositio voitti toukokuun 1924 parlamenttivaalit ja sai enemmistön Ranskan edustajainkamariin. Pääministeriksi tuli tämän myötä radikaalien johtaja Édouard Herriot. Hänen hallituksensa pyrki kokoamaan vasemmiston rivejä kirkonvastaisuuden avulla ja ajoi koululaitoksen sekularisointia vahvasti katolisella Alsace-Lorrainen alueella, joka oli sodan jälkeen liitetty Ranskaan. Ranskan ulkosuhteissa ulkoministerinä toiminut Aristide Briand ajoi turvallisuuden takaamista neuvotteluilla, kun aiemmat oikeistohallitukset olivat suosineet Saksan painostamista voimankäytöllä. Inflaation vuonna 1925 käynnistämä talouskriisi ajoi vasemmistoliittouman sisäisiin erimielisyyksiin, sillä radikaalit vastustivat sosialistien vaatimusta uusista veroista. Herriot’n hallitus kaatui huhtikuussa 1925 ja sitä seuranneet lyhytikäiset Paul Painlevén ja Aristide Briandin johtamat hallitukset eivät onnistuneet sovittamaan erimielisyyksiä, joten liitto hajosi.

Vuoden 1932 vaalien jälkeen radikaalit palasivat valtaan sosialistien tuella, mutta toinen vasemmistoliittouma oli ensimmäistä heikompi ja sen aikana lyhytikäiset hallitukset vaihtuivat usein. Staviskyn tapauksesta seuranneet oikeiston hyökkäykset kaatoivat lopulta radikaalien hallitusvallan helmikuussa 1934. Myöhemmin syntyi uudenlainen keskustan ja vasemmiston liitto, kansanrintama, joka nousi Ranskassa valtaan vuonna 1936.

Lähteet
-------

1. ↑  Cartel des Gauches (englanniksi) *Encyclopædia Britannica Online Academic Edition*. Viitattu 18.8.2013.
Esimerkki: Koronis krasiksen merkkinä sanassa κἀγώ, *kagō*, ’minä myös’.
**Koronis** (m.kreik. κορωνίς, *korōnis*, "käyränokkainen") on muinaiskreikassa käytetty diakriittinen merkki, joka osoittaa sanassa sitä, että se on muodostunut krasiksen eli kahden sanan yhteensulautumisen seurauksena. Koronis muistuttaa ulkonäöltään spiritus lenistä eli vasemmalle avautuvaa puolikaarta, ja se merkitään supistumavokaalin yläpuolelle.

Koronis voidaan erottaa spiritus leniksestä siitä, että se esiintyy vokaalissa sanan keskellä, ei spiritus leniksen tavoin sanan alkuvokaalissa tai alkudiftongin jälkimmäisessä vokaalissa.

Esimerkkejä
-----------

* κἀγώ, *kagō* (koronis alfan yläpuolella) < καὶ ἐγώ, *kai egō*, ’minä myös’
* κἄν, *kan* (koronis alfan yläpuolella yhdessä akuutin kanssa) < καὶ ἐάν, *kai ean*, ’(ja) jos’

Lähteet
-------

1. ↑  Liddell, Henry George & Scott, Robert: κορωνίς *A Greek-English Lexicon*.  1940. Oxford:  Clarendon Press / Perseus Digital Library, Tufts University.  (englanniksi)
2. ↑  Kiilunen, Jarmo & Nikki, Nina: *Alfasta oomegaan. Uuden testamentin kreikan tukipaketti*, s. 221. Suomen eksegeettisen seuran julkaisuja 103. Helsinki: Suomen eksegeettinen seura, 2013. ISBN 978-951-9217-58-1.
Yhdeksäs aalto. Maalaus. Ivan Aivazovsky
Aaltojen tilastollinen jakautuma
**Merkitsevä aallonkorkeus** on veden aaltojen korkeutta kuvaava suure {\displaystyle {H\_{s}}}. Se tarkoittaa kokeneiden merenkulkijoiden silmämääräisesti arvioimaa yksittäisten aaltojen korkeuksista laskettua arvoa metreinä. Useiden aaltojen, aallonpohjasta niiden huippuun arvioitujen, suuruusjärjestykseen asetettujen, suurimman kolmanneksen metrimääristä lasketaan keskiarvo.

Aallonkorkeuksia mitataan yleisesti merialueilla mittauspoijuilla. Itämerenkin alueella on mitattu mittalaittein yli 7 m:n suuruisia yksittäisiä aaltoja usein. Vain kovimmilla myrskyillä merkitsevä aallonkorkeus ylittää Suomenlahdella 5 m, Selkämerellä 6,5 m ja Perämerellä 3 m.

Koska aallot ovat hyvin erisuuruisia voi olla, että suurin yksittäinen aalto on hyvinkin kaksinkertainen merkitsevään aallonkorkeuteen nähden. Pitkällä ajanjaksolla tarkasteltuna aaltojen korkeuden tilastollinen jakautuma noudattaa suunnilleen Rayleigh'n jakautumaa.

Aallokon korkeuteen vaikuttavat tuulen nopeus, tuulen pyyhkäisymatka, eli sen matkan pituus, jonka tuuli on vapaasti voinut veteen vaikuttaa, sekä veden ja ilman lämpötilaero. Kun vesi on ilmaa lämpimämpää, aallot kasvavat nopeammin kuin päinvastaisessa tilanteessa. Merellä ja sisävesillä aallokko syntyy suunnilleen samalla tavalla. Veden lämpötila yksinään, tai veden suolapitoisuus eivät juuri vaikuta aallokon korkeuteen. Veden syvyys vaikuttaa aaltojen korkeutta suurentavasti, jos syvyys on pienempi kuin puolet aaltojen huippujen välimatkasta.

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Jukka Sinervä Ulla Malminen: Älypoijuverkosto havainnoi Suomenlahden tilaa *Yle.fi*.  24. kesäkuuta 2013. Helsinki:  Yle. Viitattu 29.6.2013. suomeksi
3. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑
5. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
**Intianvaris** (*Corvus splendens*) on Intiasta länteen päin levittäytyvä varis.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Linnun pituus on 41–43 cm, siipien kärkiväli 76–85 cm ja paino 245–362 g. Kooltaan se on variksen ja naakan väliltä. Höyhenpuku on kaksivärinen: naama, otsa, kurkku, pyrstö, selkä ja siivet ovat mustat, muut osat harmaita. Otsa on korkea ja nokka jykevä, pyrstö ja koivet pitkät. Sukupuolet ovat samanvärisiä.

Esiintyminen
------------

Intianvaris on eteläaasialainen laji, joka on alun perin kotoisin Intian niemimaalta. Ihmisen mukana se on kuitenkin levinnyt Kaakkois-Aasiaan ja Pakistaniin sekä paikoitellen Arabian niemimaalle, Lähi-itään, Egyptiin ja Afrikan itärannikolle. Se on paikoin hyvin yleinen ja sen kanta on elinvoimainen. Se on paikkalintu, eikä sitä ole tavattu Suomessa.

Elinympäristö
-------------

Laji on variksista parhaiten sopeutunut lähes täysin ihmisen seuralaiseksi. Se elää kylissä ja kaupungeissa ja asettuu sinne, missä keittotulen savu nousee. Se yöpyy parvina puissa, joten puuttomilta alueilta se puuttuu tai on vähälukuinen.

Lisääntyminen
-------------

Pesä sijaitsee usein puun latvassa muutaman metrin korkeudella. Intiassa laji pesii suurkaupunkien katujen varsilla rakennuksissa, valaisin- ja sähköpylväissä, nostokurjissa jne. Löyhä pesä on rakennettu risuista, muovista, kaapelinpätkistä, naruista yms. Molemmat puolisot keräävät rakennusaineita mutta vain naaras rakentaa. Naaras munii kahdesta kuuteen, tavallisesti kolmesta viiteen munaa. Haudonta-aika on 16–17 päivää. Molemmat puolisot hautovat, naaras pääosan. Poikasia hoitavat kummatkin emot, ja ne ovat lentokykyisiä 3–4 viikon ikäisinä. Variskäki (*Eudynamys scolopaceus*) loisii yleisesti intianvariksen pesissä ja varisemot hoitavat käenpoikaa samoin kuin omia poikasiaan.

Pesä ja munat
Vasemmalla variskäen muna ja oikealla kaksi intianvariksen munaa

Ravinto
-------

Kaikkiruokainen. Se on varsin riippuvainen jätteistä, kalanperkeistä, ruuantähteistä, raadoista ynnä muusta ihmisen ylijäämästä. Syö myös hyönteisiä ja muita pikkueläimiä sekä viljaa.

Lähteet
-------

1. 1 2  BirdLife International: *Corvus splendens* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.2*.  2012. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 4.3.2014. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5  Perrins, C. M. (toim.) 1994: Handbook of the Birds of Europe, the Middle East and North Africa. Vol. VIII. – Oxford University Press. Hong Kong. ISBN 0-19-854679-3


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q507383
* Wikispecies: Corvus splendens
* ADW: Corvus\_splendens
* ARKive: corvus-splendens
* Avibase: 3986890399CA4859
* BirdLife: 22705938
* BOLD: 119590
* CoL: YNJJ
* BOW: houcro1
* eBird: houcro1
* EUNIS: 101056
* Euring: 15620
* Fauna Europaea: 97141
* Fauna Europaea (new): 8ffebf4f-8a01-4900-b4ba-05ca5a323a24
* GBIF: 2482499
* GISD: 1199
* IBC: house-crow-corvus-splendens
* iNaturalist: 8031
* IRMNG: 10217534
* ISC: 15463
* ITIS: 559513
* IUCN: 22705938
* NBN: NHMSYS0021109654
* NCBI: 701737
* TSA: 4896
* WoRMS: 221036
* Xeno-canto: Corvus-splendens

 |

 |
Ruotsalainen voileipä Kallen mätitahnan kera.
**Kallen mätitahna** on Aktiebolaget Bröderna Amelnin eli Abban vuodesta 1954 valmistama ruotsalainen kalanmätivalmiste. Tehdas sijaitsee Kungshamnin kylässä Göteborgin pohjoispuolella.

Reseptin omistaa nykyään norjalainen elintarvikekonserni Orkla, jonka omistukseen valmistaja Abba Seafood siirtyi vuoden 2014 alusta.

Salaisena pidetyn reseptin osti aikoinaan kulkukauppiaalta yrityksen silloinen tehtaanjohtaja Gunnar Stensby.

Aluksi Kallen mätitahnaa myytiin ilman nimeä. Erityisesti lapset pitivät mätitahnasta ja siksi tuotepakettiin ehdotettiin pojan kuvaa ja nimeksi jotain suosittua pojan nimeä. Nimeksi tuli vuonna 1954 Kalles kaviar, sillä Kalle oli 1950-luvulla suosittu nimi Ruotsissa. Pakkauksen kuvan mallina on ollut Abban silloisen toimitusjohtajan Christian Amelnin 7-vuotias poika Carl Ameln.

Lähteet
-------

1. 1 2  Elina Kervinen: Kuuluisan mätitahnan pitäjässä eletään kaviaarilla *Hs.fi*.  2.1.2016. Viitattu 6.1.2016.
2. ↑  Altt om sill, (Arkistoitu – Internet Archive) Abba se, viitattu 6.1.2016
3. ↑  Leppänen, Timo: *Merkilliset nimet. Tarinoita yritysten ja tuotteiden nimistä*. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2016. ISBN 978-952-222-720-1.

Aiheesta muualla
----------------

* Kalles.se
**Cordobantaistelukoira** (*Perro de Pelea Cordobés*) on sukupuuttoon kuollut argentiinalainen koirarotu. Latinaksi se tunnettiin nimellä *Pugnatum canis cordubensis*.

Ulkonäkö
--------

Cordobantaistelukoira oli kookas ja valkoinen.

Luonne ja käyttäytyminen
------------------------

Cordobantaistelukoira tunnettiin hurjasta luonteestaan. Se oli niin aggressiivinen muita koiria kohtaan, että urokset hyökkäsivät narttujen kimppuun jopa kesken astutuksen. Tämän vuoksi myös metsästyksen oli tapahduttava pienessä molempien sukupuolten edustajista koostuneessa ajueessa, sillä muuten tiedossa olisi ollut tappelu ajueen yksilöiden välillä.

Alkuperä
--------

Cordobantaistelukoira.
Rotu kehittyi Córdoban maakunnassa mastiffin, bullterrierin, bokserin ja vanhantyyppisen englanninbulldoggin risteytyksestä. Sen esivanhemmista huomattavin oli bullterrieri, jota siihen aikaan yhä käytettiin Englannissa koiratappeluihin. Se antoi cordobantaistelukoiralle värityksensä ja taistelutaipumuksensa.*lähde?*

Desmond Morriksen mukaan rotu olisi jalostettu alun perin Espanjassa espanjanmastiffista, bullterrieristä ja vanhantyyppisestä englanninbulldoggista. Se olisi sittemmin viety Etelä-Amerikkaan, missä sitä käytettiin dogo argentinon kantarotuna.

Moni rodun edustaja kuoli koiratappeluareenalla, mikä osaltaan vaikutti lajin kuolemiseen sukupuuttoon.*lähde?* Espanjassa myös koiratappeluiden kieltäminen vaikutti populaation voimakkaaseen laskuun.

Lähteet
-------

1. ↑  Hundeguiden
2. 1 2 3 4  Morris, Desmond. *Dogs - The Ultimate Dictionary of Over 1000 Dog Breeds*, s. 352. Trafalgar Square, 2008: North Pomfret, Vermont.

Katso myös
----------

* Brasiliandoggi
* Bullterrieri
* Dogo argentino
* Guatemalandoggi
* Intianbullterrieri
* Luettelo taistelukoiraroduista
* Pakistaninbullterrieri

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Cordoba Fighting Dog
**Juha Kustaanpoika Huhtamäki** (o.s. **Passinen**, joko 9. heinäkuuta tai 19. heinäkuuta 1841 Kauhava – 23. marraskuuta 1933 Alahärmä) oli suomalainen maanviljelijä, joka tunnettiin ns. kymmenentenä Härmän häjynä. Tuli Alahärmän Huhtamäkeen vävyksi. *lähde?* Samuli Paulaharjun vuonna 1930 valokuvaamissa Huhtamäen kasvoissa oli vielä 90-vuotiaanakin puukonviiltojen jälkiä.

Laulun mukaan Isontalon Antti oli ensimmäinen (Alahärmästä) ja Rannanjärvi oli toinen (Antti myöskin, Ylihärmästä). Toisen lauluversion mukaan Pukkilan Jaska (Kauhavalta) oli kolmas samanmoinen. Toisen version mukaan sen sijaan Huhtamäen Hullu-Jussi oli kolmas samanmoinen. *lähde?*

4.8.1867 paloi "Hullu-Jussi" Huhtamäen talo. Neljä päivää myöhemmin tuhoutui Juha Katajamäen tilan päärakennus. Talot oli vakuutettu hyvästä arvosta, ja kumpikin isäntä kuului Anttien joukkoihin. Polttajat ja vakuutuspetos jäivät kuitenkin todistamatta. *lähde?*

Lähteet
-------

1. 1 2  Juha Passinen \* 9.7.1841 † 23.11.1933 (Arkistoitu – Internet Archive). Viitattu 23.10.2021
2. 1 2  [Kuolinilmoitus: Rakas isämme ja isoisämme Juha Passinen].  *Ilkka*, 28.11.1933, nro 276, s. 2. Kansalliskirjasto. Viitattu 23.10.2021.
3. 1 2  Juha Kustaanpoika Passinen, Huhtamäki eli Huhta-Juha. *geni.com*.  26.7.2021. Geni.com. Viitattu 23.10.2021.
4. ↑  Koivusalo, Esko: Puukolla ja puntarilla.  *Helsingin Sanomat*, 10.10.1976, s. 27. Näköislehti (maksullinen).
Ari Hakulinen vuonna 2008.
**Ari Usko Hakulinen** (s. 1944 Varkaus) on suomalainen muusikko ja äänilevytuottaja.

Hakulinen on ollut mukana perustamassa levy-yhtiöitä Turun Tähtituotanto Oy (1989) ja Artie Music Oy (2001). Hän toimii Tähtituotannon toimitusjohtajana ja Artie Musicin hallituksen puheenjohtajana. Levy-yhtiöt ovat erikoistuneet vanhojen gramofonilevyjen uudelleenjulkaisuun.

Hakulisen instrumentteja ovat kontrabasso, bassokitara ja harmonikka. Hän opiskeli kontrabassonsoittoa Jyväskylän konservatoriossa 1962–1963 Erkki Talpon johdolla ja Sibelius-Akatemiassa 1965–1970 opettajinaan Oiva Nummelin ja Olli Kosonen. Vuonna 1969 hänet nimitettiin Turun kaupunginorkesterin kontrabasistiksi ja 1973 bassojen äänenjohtajaksi. Hakulinen toimi Mikkelin orkesterin intendenttinä 1987–1988 ja Turun Filharmonisen orkesterin vs. intendenttinä 2007. Hakulinen on myös opettanut kontrabassonsoittoa Turun konservatoriossa.

Hakulinen on ollut mukana monissa turkulaisissa teatterituotannoissa, viimeksi keväällä 2014 Turun kaupunginteatterissa kantaesityksensä saaneessa Carola-lauluillassa *Maailmannainen*.

Lähteet
-------

1. 1 2  Turun Tähtituotanto Oy, Fonecta. Viitattu 5.5.2014.
2. 1 2  , Basisti 3/1982 s. 8. Suomen Kontrabassoklubi ry. Viitattu 5.5.2014.
3. 1 2  Pekka Helminen: Sointu-levy elää edelleen, Kansan Uutiset 7.4.2009. Viitattu 5.5.2014.
4. ↑  Annina Karhu: Tunteikkaita tulkintoja Carolan tuotannosta (Arkistoitu – Internet Archive), Turun Sanomat 4.4.2014. Viitattu 5.5.2014.
**Kallen kiipeilypuu** (ruots. *Kalles klätterträd*) on ruotsalainen lasten animaatiosarja vuodelta 1975. Se esitettiin Suomessa ensimmäisen kerran vuonna 1976 Yle TV2:n alkuillan ohjelmistossa ja myöhempinä vuosina uusintoina *Pikku Kakkosessa*. Sarjan "funkahtava" tunnusmusiikki on Blood, Sweat & Tears -yhtyeessäkin soittaneen Jojje Wadeniuksen säveltämä. Suomeksi sen esitti Mikko Alatalo. Alkuperäinen kertoja oli Toivo Pawlo, ja suomeksi tarinat kertoi Lasse Pöysti.

Sarjassa on kaksitoista noin kahdeksan minuutin pituista jaksoa, joissa Kalle lepäilee pihapuun latvassa ja unelmoi ja pohtii asioita. Puun juurella istuu Kallen lihava vaari lukemassa sanomalehteä. Lehdessä olevista uutisista Kalle saa ideoita pohdinnoilleen, jotka koskevat esimerkiksi lentämistä, syntymäpäivien viettoa ja koulun alkua. Kalle unelmoi myös Emma-nimisestä tytöstä, jota ei ole oikeasti olemassa.

Lähteet
-------

1. ↑  Helsingin Sanomat 3.12.1976 s. 47 (tv-ohjelmasivu)
2. ↑  Muistikuvaputki *Yle*.  30.6.2008. Viitattu 21.6.2017.
3. ↑  Kalles klätterträd *Filmarkivet.se*. Viitattu 21.6.2017. (ruotsiksi)
**Cordon sanitaire** (ranskaa, kirjaimellisesti "terveysketju") on alun perin tarkoittanut maantieteellisen alueen eristämistä, jolla pyritään pysäyttämään kulkutaudin leviäminen. Se tarkoittaa myös eristämispolitiikkaa, jonka tarkoituksena on pysäyttää vaarallisena pidetyn aatteen leviäminen tai vaikutus. Nimityksellä viitataan erityisesti pyrkimyksiin eristää Neuvostoliitto Länsi-Euroopasta maailmansotien välisenä aikana.

Kulkutautien torjumisessa
-------------------------

Alun perin *cordon sanitaireksi* kutsuttiin vartioketjua, joilla eristettiin tietty alue tautiepidemian aikana. Vartioketjulla voitiin estää ulkopuolisten sisäänpääsy kaupunkiin, johon tauti ei vielä ollut levinnyt, tai sillä voitiin estää asukkaiden ulospääsy kaupungista tai talosta, jonka tiedettiin jo olevan taudin saastuttama. Vanhin tieto menettelyn käytöstä on mustan surman ajalta 1300-luvulta. Vasta 1700-luvulla alkoi yleistyä vartioketjujen asettaminen valtioiden välisille rajoille.[1] Myöhemmin *cordon sanitairella* alettiin viitata sekä hallinnollisiin eristysmääräyksiin että rajanylityspaikoilla käytettyihin karanteenitiloihin. Useat valtiot yrittivät huonolla menestyksellä käyttää *cordon sanitaire* -eristystä espanjantaudin leviämisen estämiseksi. Lääketieteen kehittyminen on sittemmin vähentänyt sen käyttöä.[2]

Politiikassa
------------

Ensimmäisen maailmansodan jälkeen *cordon sanitaireksi* alettiin kutsua Ranskan pyrkimystä estää kommunismin leviäminen Länsi-Eurooppaan eristämällä Neuvosto-Venäjä ei-kommunististen reunavaltioiden ketjulla.[3] Sanonnan uuden merkityksen otti käyttöön Ranskan pääministeri Georges Clemenceau.[4] Ranskan 1930-luvulle saakka noudattamaan *cordon sanitaire* -politiikkaan kuului sotilaallinen ja taloudellinen tuki Puolalle, Tšekkoslovakialle, Unkarille, Romanialle, Bulgarialle ja Baltian valtioille. Lopulta eristämispolitiikka kuitenkin epäonnistui. Toisen maailmansodan jälkeen Yhdysvallat omaksui kommunismia vastaan samankaltaisen patoamispolitiikan.[3]

Myöhemmin *cordon sanitaire* -nimitystä on alettu käyttää myös eräiden maiden sisäpolitiikassa tilanteista, joissa valtapuolueet päättävät yhdessä kieltäytyä yhteistyöstä ääriaatetta edustavan puolueen kanssa. Esimerkiksi Belgiassa muiden puolueiden kieltäytymistä yhteistyöstä oikeistopopulistisen Vlaams Blok -puolueen kanssa kutsuttiin *cordon sanitaireksi*.[5]

Lähteet
-------

1. ↑  Jenni Merovuo: Epidemiat ajoivat rajasulkuihin 1700-luvulla – tärkeintä oli etäisyyden pitäminen Itä-Suomen yliopiston historia- ja maantieteiden laitoksen *Kaikki HiMassa* -blogi 23.3.2020. Viitattu 9.8.2020.
2. ↑  John M. Last: Cordon Sanitaire (englanniksi) *Encyclopedia of Public Health*, Encyclopedia.com. Viitattu 9.8.2020.
3. 1 2  Norman E. Saul: *Historical Dictionary of Russian and Soviet Foreign Policy*, s. 89–90. Rowman & Littlefield 2014. Google Books (englanniksi)
4. ↑  Alexandre Sumpf: Russian Civil War (englanniksi) *1914-1918-online. International Encyclopedia of the First World War* 8.10.2014. Viitattu 9.8.2020.
5. ↑  Petteri Tuohinen: Ruttoa vastaan toimiva cordon sanitaire levisi politiikkaan (vain tilaajille) Helsingin Sanomat 4.12.2014. Viitattu 9.8.2020.