**Nurmijärvi**  on Etelä-Karjalassa Rautjärvellä sijaitseva järvi.

Maantietoa
----------

Järven pinta-ala on 990 hehtaaria eli 9,9 km². Se on 5,6 kilometriä pitkä ja 4,8 kilometriä leveä. Järvellä ei ole suurta järvenselkää, sillä Suurisaari sijaitsee keskellä järveä. Sen kaakkoispuolelle jää Kummiinselkä, lounaispuolelle Nikonselkä ja pohjoinen osa järveä muodostaa saarea kiertävän saarettoman järvenosan. Pohjoisosaan kuuluu 1,6 kilometriä itään työntyvä Lahdenkylänlahti ja Haapasaaren takana siihen kuuluvat Heinlahti ja Rautlahti. Nikonselän jakaa kahdensi osaksi yli puoli kilometriä pitkä Huiperonniemi.

Järvessä on laskettu olevan 41 saarta. Niiden yhteispinta-ala on 212 ha, mikä on noin 18 % järven kokonaispinta-alasta. Vain Suurisaari on yli neliökilometrin suuruinen saari ja Pennasaari, Kummiinsaari, Haapasaari, Kuolio ja Mustasaari ovat yli hehtaarin suuruisia saaria. Muista saarista 25 saarta ovat yli aarin ja loput 10 ovat alle aarin kokoisia. Suurisaari on 1,9 kilometriä pitkä ja 1,6 kilometriä leveä. 

Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 75 miljoonaa m³ eli 0,075 km³. Järven keskisyvyys on 7,6 metriä ja suurin syvyys on 28,3 metriä. Syvin kohta sijaitsee Suurisaaren pohjoispäässä Antinohdan edustalla. Nikonselän eteläosassa on 24 metriä syvää, Suurisaaren itäpuolella on lähes 20 metriä syvää ja pohjoisessa Rautlahdella on vielä 24 metriä syvää. Yli kymmenen metrin syvänteitä on useita eri puolella järveä.

Järven rantaviivan pituus on 45 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituus on 16 kilometriä. Sen rannat ovat pääasiassa metsämaata, jota yksittäiset pellot ja Kekäleniemen peltoaukea rikkovat. Järven asutus on haja-asutusta, jonka lomassa on runsaasti vapaa-ajan asuntoja. Niille johtaa tiet valtatieltä 6 ja yhdystieltä 14898 haarautuvilta tieltä. Lahdenkylänlahdelta on matkaa Venäjän rajalle 6,5 kilometriä.

Historiaa
---------

Suurisaaren länsirannalla sijaitsee Riuttavuoren kalliomaalaus.

Vesistösuhteet
--------------

Järvi sijaitsee Vuoksen vesistössä (vesistöaluetunnus 04) Suur-Saimaan alueen (04.1) Vuoksen alueella (04.19), jonka Kostamon valuma-alue (04.195) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 95 metriä mpy.

Valuma-alue on vesitöalueensa latvavesiä ja se saa siksi pääosan vedestään omalta valuma-alueeltaan. Nurmijärven lähialueella on alle 20 yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, jotka laskevat suoraan tai välillisesti järveen. Niistä huomattavimpia ovat Heinlahteen laskeva Ridanlampi (23 ha), jonka kautta laskevat myös Kurkilampi (5 ha) ja Täilampi (2 ha). Luoteessa Rautlahden viereen laskee Säynäänjoki, joka on Latvajärven (84 ha) laskujoki. Latvajärvi kokoaa useiden järvien vedet Säynäänjokeen. Ridanlammen ltärantaan laskee Mustajoki, joka on Mustalammen (4 ha) lasku-uoma. Mustalampeen laskevat Kuoppalampi ja Kurkilampi (5 ha) yhteistä uomaa myöten ja Murronjokea myöten muun muassa Pekanmäen Hatikainen (25 ha), Keski-Hatikainen (17 ha) ja Kalpialan Hatikainen (41 ha). Latvajärven eteläpäähän laskee Hoikan (5 ha) laskuoja, jonka kautta tulevat myös Kankaisen (47 ha) ja Soilammen (4 ha) vedet. Kummiinselän etelärantaan laskee yksinäinen Hauklampi (2 ha).

Järven laskujoki on alle 100 metriä pitkä Nikonjoki, joka putoaa vain 0,1 metriä laskiessaan viereiseen Sammaluksen ja Herajärven yhteiseen järvialtaaseen. Näiden vedet poistuvat monen mutkan kautta Suomesta Helisevänjoessa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Nurmijärvi, Rautjärvi (sijainti maastokartalla) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 24.10.2019.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12  Ympäristö- ja paikkatietopalvelu Syke (edellyttää rekisteröitymisen) Helsinki:  Suomen Ympäristökeskus. Viitattu 6.9.2017.
3. ↑  Nurmijärvi, Rautjärvi (sijainti ilmavalokuvassa) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 24.10.2019.
4. 1 2  Nurmijärvi (04.195.1.009) *Järviwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 6.9.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Pajunen, Hannu: *Järvisedimentit kuiva-aineen ja hiilen varastona*. Tutkimusraportti 160. Espoo: Geologinen tutkimuskeskus, 2004. ISBN 951-690-894-2. Teoksen verkkoversio (PDF) (viitattu 29.10.2022).