recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**EE-T1 Osório** on brasilialaisen Engesa (*Engenheiros Especializados S/A*) -yhtiön 1980-luvun puolivälissä kehittämä M1 Abrams ja Leopard 1 vaunuja vastaava taistelupanssarivaunu.

Engesa kehitti vähäisellä valtion tuella Osórion, tarkoituksenaan myydä sitä arabimaille ja muille kolmannen maailman valtioille, jotka eivät ole Nato-maiden liittolaisia. Tämä taas olisi mahdollistanut pahasti alirahoitetun Brasilian armeijan tilaukset, vaatimatta Brasilian valtiolta tukea panssarivaunun kehitys- tai tutkimustyöhön.

Toisin kuin turbiinimoottorinen M1 Abrams, Osório käytti tavanomaista dieselmoottoria, ollen kuitenkin kevyempi ja modernimpi kuin Leopard 1. Osório voitti pääkilpailijansa Saudi-Arabian armeijan järjestämässä vertailussa ja sai useat maat kiinnostumaan vaunun ostosta, ilmeisesti myös Irakin, joka tarkkaili Saudi-Arabian valintakokeita. 

Vähän tämän jälkeen Irak kuitenkin hyökkäsi Kuwaitiin, aloittaen ensimmäisen Persianlahden sodan. Yhdysvaltain johtaman liittouman puolustama Saudi-Arabia hankkikin M1A1 Abrams -vaunuja. 

Muut mahdolliset ostajat seurasivat Saudi-Arabian esimerkkiä. Brasilian armeija ei saanut rahoitusta Osórion ostamiseen ja Engesa joutui konkurssiin.

Aiheesta muualla
----------------

* Fprado.com

### Kirjallisuutta

* Trewhitt, Philip: Panssarivaunut ja panssaroidut ajoneuvot, Karisto Oy, Hämeenlinna, 2009, suom. Petri Kortesuo ISBN 978-951-23-5145-9 (s. 81)
Siperianpihta (*Abies sibirica*) on yksi Suomen luonnossa viljelykarkulaisena esiintyvistä puulajeista.
**Viljelykarkulainen** on yleisnimitys viljellylle kasvilajille, joka on levinnyt kasvatus- tai istutuspaikaltaan muualle, uudelle kasvupaikalle. Tilanteesta riippuen viljelykarkulaisella voidaan tarkoittaa joko uusille kasvupaikoille siirtyneitä kasviyksilöitä tai kasvilajia, jonka yksilöitä on villiytynyt uusille kasvupaikoille. Viljelykarkulaisista voidaan käyttää myös termejä *puutarhakarkulainen* tai *koristekasvikarkulainen* tarkasteltavan lajin taustasta riippuen.

Viljelykarkulainen on luonnossa usein vieraslaji, yleensä uustulokas, mutta myös luonnossa alkuperäisinä esiintyvät lajit voivat esiintyä viljelykarkulaisina. Tällaisia ovat esimerkiksi vuorijalava (*Ulmus glabra*) ja metsävaahtera (*Acer platanoides*), joita kumpaakin esiintyy Suomen luonnossa sekä alkuperäisenä että viljelykarkulaisena. Osasta viljelykarkulaisia saattaa kehittyä haitallisia vieraslajeja, kuten kaukasianjättiputki (*Heracleum mantegazzianum*) ja jättipalsami (*Impatiens glandulifera*), jotka kumpikin ovat Suomessa alun perin viljelykarkulaisia.

Viljelykarkulaiset voidaan jaotella vakiintuneisiin ja satunnaisiin viljelykarkulaisiin. Vakiintuneet viljelykarkulaiset pystyvät lisääntymään uusilla kasvupaikoillaan sekä potentiaalisesti myös levittäytymään eteenpäin uusille kasvupaikoille, kun taas satunnaiset viljelykarkulaiset eivät pysty luomaan lisääntyvää populaatiota uudelle kasvupaikalleen.

Viljelykarkulaiset eroavat viljelyjäänteistä siten, että viljelykarkulaiset ovat levinneet kasvatuspaikoiltaan uusille kasvupaikoille, kun taas viljelyjäänteet ovat jääneet kasvamaan ainakin suurin piirtein alkuperäiselle kasvatuspaikalleen aktiivisen kasvatus- ja hoitotoiminnan loppumisen jälkeen. Tarkka rajanveto viljelykarkulaisen ja viljelyjäänteen välille voi kuitenkin joskus olla hankalaa.

Katso myös
----------

* agriofyytti
* apofyytti

Lähteet
-------

1. ↑  viljelykarkulainen *Tieteen termipankki*. Viitattu 10.8.2020.
**Álvaro González Soberón** (s. 8. tammikuuta 1990 Potes, Kantabria, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Ranskan Ligue 1:ssä pelaavaa Marseillea lainalla espanjalaisseura Villarrealista ja on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.

Seurajoukkueura
---------------

Álvaro pelasi kausina 2009–2011 kasvattajaseuransa Racing Santanderin reservijoukkueessa Racing Santander B:ssä, joka putosi kauden 2009–2010 päätteeksi Segunda División B:stä Tercera Divisióniin. Hän debytoi edustusjoukkueessa ja samalla myös Primera Divisiónissa 1. toukokuuta 2011 Mallorcaa vastaan. Yhteensä Álvaro pelasi debyyttikaudellaan kolme pääsarjaottelua. Kaudella 2011–2012 hän sai jo enemmän vastuuta pelaten 34 ottelua ja tehden ensimmäisen – ja kauden ainoan – maalinsa 11. joulukuuta 2011 Athletic Bilbaon verkkoon.

Álvaro siirtyi kaudeksi 2012–2013 Zaragozaan.

Lähteet
-------

* Álvaro BDFutbol-sivustolla (englanniksi)
* Álvaro Futbolme-sivustolla (espanjaksi)
* Álvaro Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
**Jesús Gámez Duarte** (s. 10. huhtikuuta 1985 Fuengirola, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edusti seuratasolla pitkään Málagaa sekä vuosina 2014–2016 Atlético Madridia ja vuosina 2016–2018 englantilaista Newcastle Unitedia. Hän on pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja.

Ura
---

Gámez on Málagan junioriakatemian kasvatti. Kaudella 2003–2004 hän teki ensiesiintymisensä Málagan reservijoukkueessa, joka pelasi Espanjan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. Kauden 2005–2006 aikana Gámez pääsi tekemään debyyttinsä Málagan edustusjoukkueessa. Samalla hän debytoi myös pääsarjassa, kun 27. marraskuuta 2005 hänet vaihdettiin kentälle Getafea vastaan viisi minuuttia ennen ottelun päätöstä.

Myöhemmin urallaan Gámez on noussut Málagan avauskokoonpanon pelaajaksi. Kaudella 2007–2008 hän pelasi yhteensä 35 ottelua ja sen päätteeksi joukkue nousi takaisin pääsarjaan. Gámez säilytti pelaavan asemansa myös kaudella 2008–2009. Kesällä 2016 Gámez siirtyi Atlético Madridista Newcastle Unitediin, jossa hän pelasi kahden kauden aikana yhteensä vain kymmenen ottelua liiga ja cupit mukaan laskien.

Lähteet
-------

1. ↑  Ex-Newcastle defender Gamez hits out at "selfish" Benitez *Goal*.  26.9.2018. Viitattu 16.2.2019. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Jesús Gámezin tilastot BDFutbol-sivustolla (englanniksi)
**Llewellyn Charles Curbishley** (s. 8. joulukuuta 1957 Forest Gate, Lontoo, Englanti) on englantilainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja.

Peliura
-------

Curbishley aloitti peliuransa West Hamissa 1975. Hän pelasi lontoolaisseurassa 85 ottelua ennen siirtymistään Birmingham Cityyn 1979. 1983 Curbishley siirtyi paikallisvastustaja Aston Villaan, josta 1984 Charltoniin. 
1987 Curbishley lähti Charltonista Brighton & Hoveen, josta palasi takaisin Charltoniin 1990. 
Curbishley toimi vuoden pelaaja-apuvalmentajana ja kaksi vuotta pelaajavalmentajana. Curbishleyn peliura päättyi Charltonissa lopullisesti 1993.

Valmennusura
------------

Alan Curbishleyn valmennusura alkoi Charltonin päävalmentajan Lennie Lawrencen apulaisvalmentajana 1990. Curbishley pelasi valmentamisen ohella vuoteen 1993 saakka.
1991 Lawrence jätti Charltonin ja Curbishleysta tuli päävalmentaja yhdessä Steve Grittin kanssa. 1995 Gritt lähti Charltonista ja Curbishley otti päävalmentajan tehtävät vastaan yksin.

Curbishleyn ura Charltonista jatkui pitkään, syyskuussa 2005 hän juhli 600 otteluaan joukkueen päävalmentajana voitolla Birminghamista. Kaikki vuodet Charlton on säilynyt Englannin Valioliigassa.

Vuonna 2006 brittimedia spekuloi, että Curbishleystä tulisi Englannin jalkapallomaajoukkueen uusi päävalmentaja MM-kilpailuiden 2006 jälkeen. Kauden 2005–2006 Curbishley jätti Charltonin 15 vuoden valmennusurakan jälkeen. 
Curbishleyn viimeiseksi otteluksi jäi 4–0-tappioon päättynyt ottelu Manchester Unitedia vastaan toukokuussa 2006. Ottelu oli samalla Curbishleyn 729 joukkueen peräsimessä.

Curbishleystä ei tullut kuitenkaan maajoukkueen päävalmentajaa, kun Steve McClaren otti tehtävän vastaan toukokuussa 2006. Curbishleyn valmennusura kuitenkin jatkui joulukuussa 2006, kun hän korvasi erotetun Alan Pardew'n West Hamin peräsimessä.

Kesällä 2008 Curbishely ajautui riitoihin West Ham Unitedin seurajohdon ja eritoten urheilujohtaja Gianluca Nanin kanssa. Pelaajasiirtoihin liittyneet erimielisyydet johtivat lopulta Curbishleyn eroamiseen tehtävistään syyskuussa 2008.

Muuta
-----

Alan Curbishley on mm. The Whon, Marc Bolanin ja Judas Priestin managerina toimineen Bill Curbishleyn veli.

Lähteet
-------

1. ↑  Curbishley erosi West Hamin peräsimestä


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Alex Ferguson** | **LMA:n vuoden valmentaja Englannissa**2000 | Seuraaja:**George Burley** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Lennie Lawrence** | **Charlton Athleticin päävalmentaja**1991–2006 | Seuraaja:**Iain Dowie** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Alan Pardew** | **West Hamin päävalmentaja**12/2006–9/2008 | Seuraaja:**Gianfranco Zola** |

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
**C. Wright Millsin sosiologinen elämä** on Juha Suorannan kirjoittama teos yhdysvaltalaisen yhteiskuntatieteilijä C. Wright Millsin (1916–1962) elämästä ja teoksista. Kustantajan mukaan teos on ensimmäinen suomenkielinen johdatus Millsin yhteiskuntatieteelliseen ajatteluun.

Suorannan mukaan Millsin esittämät näkemykset länsimaisten yhteiskuntien toiminnasta ovat edelleen ajankohtaisia. Mills halusi kirjoittaa selkeästi ja luoda sosiologiaa, jota jokainen ihminen voisi lukea ja ymmärtää. Hän painotti yksilöiden ongelmien ja yhteiskuntarakenteen yhtäaikaista tarkastelemista. Mills ajatteli, että yhteiskuntatieteiden avulla voidaan saavuttaa vapaa ja oikeudenmukainen yhteiskunta, jossa ihmisten osallistuminen korvaisi yleisen välinpitämättömyyden.

Vastaanotto
-----------

Kulttuuritoimittaja Kari Salminen arvioi Suorannan teoksen olevan "jopa maailman mitassa harvinaisen onnistunut kriittinen elämäkerta amerikkalaisen sosiologian kapinallisesta".

Yhteiskuntatieteilijä Matti Virtanen luonnehtii Suorannan teosta hyvin kirjoitetuksi: "Mills ei selvästikään ole vain tutkimuksen vaan myös samastumisen kohde. Tässä suhteessa Suoranta on kuitenkin taitava ja tuntuu noudattavan Anton Tshehovin vanhaa ohjetta: 'Kirjoittaja saa itkeä ja nauraa henkilöidensä kanssa, mutta lukija ei saa sitä huomata.'"

Sosiologi-lehden arvostelussa Elina Huttunen pitää Suorannan teosta yhtenä kenties kiehtovimmista sosiologin elämästä kertovista tarinoista.. Politiikka.fi-sivustolla kirjan arvioinut Jiri Nieminen huomauttaa, että "Suorannan kuvauksessa Millsin elämästä ilmenee niitä ominaisuuksia, jotka on usein liitetty hegemoniseen maskuliinisuuteen". Ulla-Maija Salo arvio, että "Suorannan kerronta on niin eläytyvää, että lukijan on mahdollista asettua aikalaistarkkailijaksi. 'Moneen kertaan myllätty' teksti ja kaunokirjalliset keinot toimivat kirjassa hyvin".

Lähteet
-------

1. 1 2  Juha Suorannan kirjan "C. Wright Millsin sosiologinen elämä" julkistamistilaisuus Vastapaino, 28.11.2017 (ePressi.com). Viitattu 23.2.2018.
2. ↑  C. Wright Millsin sosiologinen elämä, s. 21–23.
3. ↑   Salminen, Kari (2017) Missä on poliittinen älymystö? Aamulehti 26.11.2017, B5.
4. ↑  Virtanen, Matti (2018) C. Wright Mills sai arvoisensa elämäkerran. Yhteiskuntapolitiikka 83 (1), 107–109.
5. ↑
6. ↑
7. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Kirjan sisällysluettelo
*Tämä artikkeli käsittelee jalkapalloilijaa. Alan Ball on myös yhdysvaltalainen käsikirjoittaja.*

**Alan James Ball** (12. toukokuuta 1945 Farnworth, Bolton, Lancashire, Englanti – 24. huhtikuuta 2007) oli englantilainen maailmanmestaruuden saavuttanut jalkapalloilija ja valmentaja. Pelaaja-aikanaan hän pelasi keskikentällä.

Vuonna 1962 alkaneella pelaajaurallaan Ball edusti Blackpoolia, Evertonia, Arsenalia, Southamptonia, Philadelphia Furya, Vancouver Whitecapsia, Bulovaa ja Bristol Roversia, jossa lopetti uransa vuonna 1984.

Valmennusurallaan Ball valmensi Blackpoolia, Portsmouthia, Stokea, Exeter Citya, Southamptonia ja Manchester Citya.

Englannin maajoukkueessa Ball teki debyyttinsä 1–1-tasapeliin päättyneessä ottelussa Jugoslaviaa vastaan 9. toukokuuta 1965. Noin vuotta myöhemmin Englannin valmentaja Alf Ramsey valitsi hänet MM-joukkueeseen vuoden 1966 MM-kotikilpailuihin. Ball oli joukkueen nuorin pelaaja, ollen ainoastaan 21-vuotias. Loppuottelussa Länsi-Saksan kaatanut Englanti voitti ensimmäisen ja toistaiseksi ainoan maailmanmestaruutensa maalein 4–2. Hyvän turnauksen pelannut Ball edusti Englantia vielä vuoden 1970 MM-turnauksessa, joka pelattiin Meksikossa. Yhteensä Ball pelasi 72 maaottelua ja teki niissä kahdeksan maalia.

Vuoden 1966 MM-joukkueessa pelanneet Ball, Roger Hunt, George Cohen, Ray Wilson ja Nobby Stiles saivat vuonna 2000 brittiläisen imperiumin ritarikunnan jäsenyyden jalkapalloilun eteen tekemänsä työn vuoksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Arnhold, Matthias & Mamrud, Roberto: England - Record International Players  17.7.2018. RSSSF. Viitattu 5.11.2018. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Ballin profiili Sporting Heroes -sivustolla (englanniksi)

  

Englannin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1966
1 Banks |
2 Cohen |
3 Wilson |
4 Stiles |
5 J. Charlton |
6 Moore |
7 Ball |
8 Greaves |
9 B. Charlton |
10 Hurst |
11 Connelly |
12 Springett |
13 Bonetti |
14 Armfield |
15 Byrne |
16 Peters |
17 Flowers |
18 Hunter |
19 Paine |
20 Callaghan |
21 Hunt |
22 Eastham |
Valmentaja Ramsey



|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |

 |
**José Antonio García Rabasco** eli **Verza** (s. 29. syyskuuta 1986 Orihuela, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Levantea ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.

Seurajoukkueura
---------------

Kesällä 2008 Verza siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Albaceteen, joka pelasi maan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda Divisiónissa. Kolmen seurassa pelaamansa kauden aikana hän kuului joukkueen luottomiehiin, jonka jälkeen hän siirtyi Almeríaan.

Verza pelasi ensimmäisen kautensa aikana andalusialaisseurassa 40 sarjaottelua ja lisäksi neljä pudotuspeliottelua, jotka päättyivät lopulta Almerían nousujuhliin. 19. elokuuta 2013 ensimmäisessä ottelussaan maan pääsarjassa Primera Divisiónissa yli 10 vuoteen hän kohtasi kasvattajaseuransa Villarrealin. Hän teki ensimmäisen maalinsa joukkueessa ottelussa Elcheä vastaan rangaistuspotkusta.

8. helmikuuta 2014 Verza teki kaksi maalia kotiottelussa Atlético Madridia vastaan, joista toisen hän viimeisteli rangaistuspotkusta.

8. kesäkuuta 2015 Verza allekirjoitti nelivuotisen sopimuksen Levanten kanssa.

Lähteet
-------

1. ↑  Verza ficha por el Albacete Marca. Viitattu 19.6.2015. (espanjaksi)
2. ↑  Verza se convierte en el primer refuerzo del Almería Marca. Viitattu 19.6.2015. (espanjaksi)
3. ↑  Ádiós liderato, hola dudas Marca. Viitattu 19.6.2015. (espanjaksi)
4. ↑  El Levante UD llega a un principio de acuerdo con Verza para las cuatro próximas temporadas (Arkistoitu – Internet Archive) Levante UD. Viitattu 19.6.2015. (espanjaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Verzan tilastot Soccerway-sivustolla (englanniksi)
*Tämä artikkeli kertoo tietokonegrafiikan käsitteestä. Verteksi voi tarkoittaa myös verkkoteorian solmua.*
**Verteksi** (engl. *vertex*) eli *kärkipiste*, *kärki* (vrt. kärki geometriassa) on kolmiulotteisessa grafiikassa pistemäinen kappale, jolla on sijainti mutta ei kokoa.

Verteksi määritellään sijaintikoordinaateilla. Vertekseillä määritetään piirtoon käytettävät *primitiivit* kuten polygonit niiden äärikohdilla. Muita käytettäviä primitiivejä ovat piste (engl. *point*) ja viiva (engl. *line*).

Grafiikkarajapinnoissa (kuten OpenGL:ssä) verteksit ovat aina kolmiulotteisia. Vertekseihin voidaan liittää *attribuutteja* kuten väri, orientaatio (normaalivektori) ja niin edelleen piirtotoimintoja varten.

Verteksiin voidaan *x*-, *y*- ja *z*-koordinaattien lisäksi liittää parametrina *homogeeninen koordinaatti* (projektiokoordinaatti), jota merkitään *w*-tunnuksella.

Katso myös
----------

* Projektiivinen geometria

Lähteet
-------

* Woo, Mason & Neider, Jackie & Davis, Tom & Shreiner, Dave: *OpenGL Programming Guide*. Third Edition. Addison-Wesley, 1999. ISBN 0201604582.
Kasten De Pont
**Kasten Fredrik Ferdinand De Pont** (ven. Ка́рстен Ка́рлович Де-Понт; 15. helmikuuta 1849 Somero – 1. huhtikuuta 1929 Helsinki) oli suomalainen Venäjän armeijassa palvellut kenraalimajuri. Sotilasuransa jälkeen hän toimi lääninkuvernöörinä.

Elämäkerta
----------

Kasten de Pontin vanhemmat olivat tilanomistaja ja kollegiregistraattori Karl Jakob Reinhold De Pont sekä Klara Tilda Lovisa Gadolin. De Pont opiskeli Haminan kadettikoulussa 1860–1868 ja aloitti sotilasuransa vänrikkinä Henkikaartin Izmailovon rykmentissä. Hänet nimitettiin 1876 tarkk’ampujapataljoonan komentajaksi ja ylennettiin seuraavana vuonna alikapteeniksi. Turkin sodassa vuosina 1877–1878 De Pont osallistui muun muassa Gornyi Dubnjakin taisteluun, Plevnan piiritykseen, Pravecin taisteluun, Shandornikin pommitukseen, Balkanin vuorten ylittämiseen, Sofian valtaukseen sekä Taschkisenon ja Wraschdebnan taisteluihin. Sen jälkeen hänet nimitettiin keisarin henkivartiokomppanian päälliköksi kapteenin arvoisena ja 1880 keisarin sivusadjutantiksi. Vuodesta 1881 De Pont toimi Suomen asevelvollisen sotaväen palveluksessa ja oli 1882–1885 Suomen Sotaylioikeuden jäsenenä. Hänet ylennettiin 1881 everstiluutnantiksi ja 1885 everstiksi.

De Pont oli 1894 kahden kuukauden ajan Viipurin läänin kuvernöörinä ja 1895–1897 Suomen kaartin komentajana. Hänet ylennettiin 1896 kenraalimajuriksi. Hänet nimitettiin 1897 Uudenmaan läänin kuvernööriksi, mutta hän erosi tehtävästä ja samalla armeijasta vuonna 1900. Sen jälkeen De Pont toimi kuusi vuotta viljelijänä omistamallaan Kotkaniemen tilalla Vihdissä ja osallistui paikalliseen yhdistystoimintaan. Vuonna 1906 hänet nimitettiin Vaasan läänin kuvernööriksi ja hänelle annettiin salaneuvoksen arvo. Hän kuitenkin erosi uudestaan vuonna 1910 sortokauden lisääntyvien laittomuuksien vuoksi ja vetäytyi eläkkeelle.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kasten De Pont *Suomalaiset kenraalit ja amiraalit Venäjän sotavoimissa 1809–1917*. Biografiakeskus, Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Vaasan läänin maaherrat ja kuvernöörit |
| --- |
|  |
| Ruotsi (1776–1809) | 
* Cedeström
* Tandefelt
* Krabbe
* Wanberg
* von Schoultz

 |
|  |
| Venäjän keisarikunta (1809–1917) | 
* de Carnall
* Wärnhjelm
* Armfelt
* Mannerheim
* Cronstedt
* Bergenheim
* Federley
* von Rechenberg
* von Blom
* Wrede
* Procopé
* Järnefelt
* Schauman
* von Kothen
* Björnberg
* Knipovitš
* de Pont
* Widnäs
* Sillman
* Sirelius

 |
|  |
| Suomi (1917–1997) | 
* Torppa
* Heikel
* Sarlin
* Heinrichs
* Martonen
* Lahdensuo
* Tarjanne
* Ahlbäck
* Viitanen
* Pohjonen
* Kangasniemi
* Westergård

 |

 |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Biografiasampo

 |

 |
**Alan Ferreira Marcelo Cavalcanti** (eli *Alan*, s. 21. kesäkuuta 1975 João Pessoa, Brasilia) on brasilialaissyntyinen portugalilainen beachfutispelaaja. Hän edustaa brasilialaista Botafogoa ja Portugalin beachfutismaajoukkuetta. Pelipaikaltaan 172 senttimetriä pitkä ja 60 kilogrammaa painava vasenjalkainen Alan on hyökkääjä.

Alan on voittanut kaksi MM-kultaa Portugalin paidassa, vuosina 2001 ja 2015. Vuonna 2001 hän oli kisojen paras maalintekijä ja vuonna 2015 hänet palkittiin Silver Ballilla turnauksen toiseksi parhaana pelaajana. MM-hopeaa hänellä on vuosilta 1999, 2002 ja 2005 sekä pronssia vuosilta 2003, 2004, 2008, 2009 ja 2011. Alan on voittanut maajoukkueen kanssa myös neljästi BSWW Mundialiton ja Euro Beach Soccer Leaguen sekä kuudesti Euro Beach Soccer Cupin. Vuonna 2013 Alan oli Mundialiton paras pelaaja. Vuoden 2015 Euroopan kisoissa hän oli mukana saavuttamassa pronssia.

Alan on edustanut nykyistä seuraansa Botafogoa vuodesta 2011 asti. Hän on pelannut myös Venäjällä, Italiassa ja Portugalissa. Alan on voittanut Italian mestaruuden kolme kertaa.

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
**Hipajärvi** on metsäjärvi Oulangan kansallispuiston kupeessa Kuusamon pohjoisosassa. Sen pinta-ala on 1,9 neliökilometriä. Etäisyys Kuusamon kuntakeskuksesta on 44 kilometriä pohjoiseen.

Maantiede
---------

Hipajärvi muodostuu pääaltaasta, joka levenee pohjoista kohden, ja järven länsiosan Hipalahdesta. Lahtea erottaa pääaltaasta Hipaniemi, joka suuntaa luoteeseen. Järven pohjoisosassa on muutama vähäinen saari. Järven syvin kohta, noin 17 metriä, sijaitsee altaan eteläosassa. Vähintään 10 metriä syvä alue käsittää noin kuudesosan järven pinta-alasta. Hipajärven luusua sijaitsee altaan luoteiskulmassa, josta lähtee laskuoja länteen.

Hipajärven rannat ovat metsä- ja suomaata. Ympäristössä on lukuisia järviä ja lampia. Lännessä on Pyhäjärvi, etelässä Kallunkijärvi ja kaakossa Kiutajärvi.

Hipajärven vesitilavuus on 11 272 000 kuutiometriä.

Hipajärvi (73.061.1.012) kuuluu Aventojoen alueeseen (73.061), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Koutajoen vesistössä (73). Toinen jakovaihe on Aventojoen valuma-alue (73.06). Hipajärvi on Aventojoen alueen laajin järvi Ollilanjärven jälkeen. Sitä seuraavat Pyhäjärvi, Paska-Rävä ja Isojärvi. Alueeseen kuuluu 30 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista usealla ei ole virallista nimeä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Hipajärvi, vakavesi, Kuusamo
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 30.8.2021.
3. ↑  Hipajärvi (73.061.1.012). Järviwiki. Viitattu 30.8.2021.
4. ↑  Aventojoen alue (73.061). Järviwiki. Viitattu 30.8.2021.
**Olli Mauno Tapio Paavola** (s. 29. heinäkuuta 1942 Tenhola) on suomalainen insinööri, virkamies ja yritysjohtaja, joka on saanut energianeuvoksen arvonimen.

Paavolan vanhemmat olivat maanviljelijä Paavo Mauno Samuel Paavola ja Osea Tellervo Fromholtz. Hänen puolisonsa vuodesta 1967 on merkonomi Tarja Marketta Salminen. Paavola tuli ylioppilaaksi Salon kaksoisyhteislyseosta 1961 ja valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1967. Hän oli Tie- ja vesirakennushallituksen koneosaston jaospäällikkö 1966–1975 ja sitten Teollisuuden Voiman lujuuslaskentainsinööri 1975–1982, voimalaitostekniikan toimiston päällikkö 1982–1988, teknisen osaston päällikkö 1988–1990, tekninen johtaja 1990–1991, varatoimitusjohtaja 1991–1994 ja toimitusjohtaja 1994–2004. Paavolalla oli työuransa aikana myös useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Hän sai energianeuvoksen arvonimen vuonna 2000. Sotilasarvoltaan Paavola on reservin kapteeni.

Lähteet
-------

1. 1 2  Juha Vahe: Energianeuvos Mauno Paavola (1942–). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 11.3.2015. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 14.6.2022.
**Hioki** (Hioki E.E. Corporation) on japanilainen elektroniikan ja sähkötekniikan mittauslaitteita valmistava yritys.

Historia
--------

Hioki-yhtiön perusti Mizo Hioki vuonna 1935 TokioMinato-ku-kaupungiosassa. Alue sijaitsee Tokion keskustassa keisarillisen palatsin eteläpuolella. Ensimmäinen tuote oli sähköä tunnistava mittari. 1948 yritys muutti Nagonosaan Sakaki-machin kaupunginosaan. Päätoimisto on edelleen Naganossa (2016).

Suomessa Hiokin tuotteita on myyty 1950-luvulta lähtien.

Hiokin tuotteita
----------------

Hiokin tuotevalikoimaan kuuluu muun muassa:

* akkutesterit
* dataloggerit / tiedonkeruuyksiköt
* eristysvastusmittarit
* elektrometrit / pikoampeerimittarit
* impedanssianalysaattorit
* jännitetesteri / -koetin
* kapasitanssimittarit
* LAN kuparikaapelitesterit
* LCR-mittarit
* lämpömittarit
* maadoitusmittarit
* muistipiirturit
* oskilloskooppien virtaprobet
* pihtimittarit
* pihtivirtaprobet
* piirturit
* resitanssimittarit
* silmukkaprobet
* sähkölaadun mittarit
* takometrit
* tehoanalysaattorit / -mittarit
* vaihejärjestystesteri
* valaistusmittari
* virtamuuntimet
* vuotovirtamittarit
* yleismittarit
* äänitasomittarit

Suomessa
--------

Suomessa Hiokin tuotteiden virallinen maahantuoja on TekFinland.

Lähteet
-------

1. ↑  TekFinland

Aiheesta muualla
----------------

* Yrityksen sivusto
**Pohjanukonkorento** (*Aeshna caerulea*) on ukonkorentoihin kuuluva sudenkorento, jonka takaruumiissa on kirkkaan sinisiä kirjailuja.

Ulkonäkö ja koko
----------------

Pohjanukonkorennon keskiruumiissa on kapeat sivujuovat, joista etummainen tekee miltei suorakulmaisen mutkan. Aikuisella koiraalla sivujuovat ja takaruumis ovat erityisen heleän siniset, mikä on lajin merkittävä tuntomerkki. Naaraalla puolestaan on kellertävä tai koirasmaisen sininen kuviointi. Korennon takaruumiissa ei ole keltaista tai vihreää väriä kuten muilla ukonkorennoilla. Muutoin pohjanukonkorennon ulkonäkö on paljolti muiden ukonkorentojen kaltainen.

Lajin koiraan väritys vaihtelee lämpötilan mukaan. Alle 16 °C:n lämpötilassa sininen väri takaruumiissa ja silmissä muuttuu ruskeanharmaaksi. Korento sinistyy uudelleen, kun lämpötila nousee. Värin vaihtaminen johtuu siitä, että harmaa on parempi suojaväri saalistajia vastaan ja todennäköisesti myös siitä, että se imee paremmin lämpöä.

Pohjanukonkorennon takaruumis on 40–49 mm pitkä ja takasiipi 34–43 mm pitkä.

Elintavat
---------

Lajin lentoaika ajoittuu kesäkuun puolivälistä elokuun loppuun. Päälentoaika on heinäkuun alkupuolelta elokuun puoliväliin.

Pohjanukonkorento on muihin ukonkorentolajeihin nähden huono lentäjä. Korennon lento on katkonaista, ja se laskeutuu toistuvasti puunrungoille, kiville tai maahan lepäämään. Se saattaa laskeutua myös kelluvan vesikasvin päälle, mitä muut ukonkorennot eivät tee.

Levinneisyys ja elinympäristö
-----------------------------

Lajia tavataan lähinnä Euraasian pohjoisissa osissa Skandinaviasta Tyynellemerelle. Laji elää jääkauden jälkeisenä reliktinä myös Skotlannissa, Kaukasuksella, Alpeilla ja muilla Keski-Euroopan vuoristoilla. Suomessa pohjanukonkorento on hyvin harvinainen, mutta pohjoisessa yleisempi ja Lapin yleisin sudenkorentolaji. Laji on Suomessa taantunut ja nykyisin monessa paikassa hävinnyt soiden ojituksen takia.

Pohjanukonkorennon elinympäristöä ovat erilaiset suot ja pohjoisessa myös metsäjärvet, tundra-alueet ja muut ympäristöt. Lajia esiintyy etenkin rimpisillä ja pienilampisilla soilla.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Clausnitzer, V.: *Aeshna caerulea* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2014.2*.  2009. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 25.10.2014. (englanniksi)
2. ↑  Sami Karjalainen, Heidi Viljanen, Pasi Sihvonen: Pohjanukonkorento – *Aeshna caerulea* *Suomen Lajitietokeskus*.  2019. Viitattu 23.3.2022.
3. 1 2 3 4 5 6 7  Karjalainen, Sami: *Suomen sudenkorennot*, s. 110–111. Uudistettu laitos. Kustannusosakeyhtiö Tammi, 2010. ISBN 978-951-31-5425-7.
4. ↑  Karjalainen, s. 55

Aiheesta muualla
----------------

* Pohjanukonkorento Korentowikissä

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q2143111
* Wikispecies: Aeshna caerulea
* BioLib: 1612
* CoL: 65BML
* EoL: 132069
* EUNIS: 241266
* Fauna Europaea: 214300
* Fauna Europaea (new): b6be1a76-3cd4-45d5-acdc-1c02a961be7f
* GBIF: 1425216
* iNaturalist: 93427
* IRMNG: 10343668
* IUCN: 158688
* NBN: NBNSYS0000005623
* NCBI: 2666032

 |

 |
**Yen Sid** on Disneyn Fantasia-elokuvassa esiintyvä fiktiivinen hahmo. Yen Sid on voimakas velho, jolla on pitkä harmaa parta, siniset vaatteet ja sininen taikahattu, jossa on kuun ja tähtien kuvia ja joka on ilmeisesti hänen voimiensa lähde. Yen Sid esiintyi elokuvan tarinassa *Noidan oppipoika*, jossa hän toimi Mikki Hiiren opettajana ja oppi-isänä. Suoritettuaan loitsuja Yen Sid haukottelee ja laskee hattunsa pöydälle vetäytyen nukkumaan. Mikin kokeiltua hänen hattuaan ja luotuaan elävän luudan kantamaan vettä tornin kaivoon hän vahingossa aiheuttaa kaaoksen luotuaan useita luutia, jotka uhkaavat hukuttaa tornin veteen, mutta Yen Sid herää ja voimillaan peruuttaa tapahtuneen. Yen Sid on vihainen Mikille tämän tottelemattomuudesta, joka antaa hatun takaisin Yen Sidille joka virnistää Mikille ja laittaa Mikin takaisin työhönsä laittamalla luudan lyömään Mikkiä takamukselle merkiksi siitä, että Mikki oppi läksynsä. Yen Sid esiintyi myös Fantasia 2000 elokuvassa samassa roolissa. Yen Sid esiintyi myös Mikin klubi-sarjassa ja Kingdom Hearts-pelisarjassa.

Mykkäfilmien näyttelijä Nigel De Brulier oli hahmon esikuvana, mutta ilmeitä ja eleitä hän sai myös Disneyltä. Nimi "Yen Sid" on Disney takaperin.

Descendants-elokuvatrilogiaan liittyvässä romaanissa Descendants: Isle of the Lost kerrotaan, että Kuningas Beast lähetti Yen Sidin Isle of the Lostille opettajaksi Dragon Hallin kouluun opettamaan saaren asukkaiden lapsia selviämään elämästä tieteen avulla eikä taikuuden. Myöhemmin romaanissa Return to the Isle of the Lost: A Descendants Novel Pahattaren kukistumisen jälkeen Yen Sid perusti valituista jälkeläisistä Anti Heroes Club-nimisen kerhon toimimaan Auradonin hyväksi. Yen Sid onnistui myös Freddie Facilierin avulla lähettämään viestin Malille, Evielle, Jaylle ja Carlosille palata saarelle ja etsiä käsiinsä neljä talismaania, jotka eivät saaneet joutua Pahan Kuningattaren, Jafarin ja Cruella de Vilin käsiin. Myöhemmin Tohtori Facilier lakkautti kerhon saatuaan tietää sen todellisen tarkoituksen.

Lähteet
-------

1. ↑  Aaron Waggener: 9 THINGS YOU DIDN’T KNOW ABOUT FANTASIA *Oh my Disney*. Viitattu 16.6.2019.
**Pohjaslahden kirkko** on vuonna 1931 valmistunut Kauno Kallion suunnittelema rapattu satulakattoinen tiilinen päätytornillinen pitkäkirkko Mänttä-Vilppulan Pohjaslahdella. Kirkon vihki käyttöön piispa Jaakko Gummerus 17. heinäkuuta 1932.

Rakennus edustaa 1920-luvun klassisismia. Sen alttaripäädystä ulkonee runkohuonetta matalampi ja kapeampi suorakulmainen sakasti. Runkohuoneen levyinen viistolappeisena portaittain kapeneva torni päättyy satulakattoon, eteiset ovat tornin ja runkohuoneen yhtymäkohdassa molemmin puolin rakennusta. Torniosassa on sekä seurakuntasali, lehteri ja kerhotila että varsinainen kellotapuli, jonka kellot ovat vuodelta 1931. Kirkon tukirakenteina ovat betonipalkistot, jotka myös kannattavat kirkkosalin puista tasakattoa. Kirkkoa on korjattu 1958 ja 1962–1964, sen pinta-ala on 386 neliötä ja siellä on istumapaikkoja 400 hengelle. Kirkon 10 + 2 -äänikertaiset urut on valmistanut Kangasalan urkutehdas 1944, alttaritaulun *Jeesus opetuslapsineen Getsemanessa* on maalannut Urho Lehtinen vuonna 1932. Pohjaslahden kirkko on suojeltu kirkkohallituksen päätöksellä 1.4.2003.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Pohjaslahden kirkko Mänttä-Vilppulan seurakunta.  Arkistoitu 31.12.2013. Viitattu 23.5.2015.
2. ↑  Markku Haapio, Laura Luostarinen (toim.): *Suomen kirkot ja kirkkotaide 2*, s. 385. Etelä-Suomen Kustannus, 1980. ISBN 951-9064-28-1.
Ricardo Montalbán *Fiesta*-elokuvan trailerissa.
**Ricardo Gonzalo Pedro Montalbán Merino** (25. marraskuuta 1920 – 14. tammikuuta 2009) oli amerikkalaistunut meksikolainen näyttelijä. Hän esitti Mr. Roarkea sarjassa *Seikkailujen saari* (1978–1984) ja Khan Noonien Singhiä elokuvassa *Star Trek II: Khanin viha* (1982) sekä alkuperäisen *Star Trek* -televisiosarjan jaksossa "Avaruuden kylvöä" ("Space Seed"). Televisiossa hän esiintyi sarjassa *Columbo* vuonna 1976.

Montalbán syntyi Méxicossa Jennaro Montalbán ja Ricarda Merinon poikana. Hänellä on veli Carlos ja sisko Carmen. Hän oli uskovainen katolilainen ja ilmoitti uskon yhdeksi keskeisistä arvoista elämässään. Hänet palkittiin Emmy-palkinnolla vuonna 1978. 

Montalbánilla oli lukuisia keskeisiä elokuvarooleja. Hän esiintyi myös musikaalissa *Jamaica* (1957–1959), josta oli ehdolla Tony-palkinnon saajaksi 1958. Hänet muistetaan lisäksi Chrysler Cordoban mainoksista 1970-luvun lopulta. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella.

Montalbán oli 26. lokakuuta 1944 alkaen naimisissa Georgiana Youngin kanssa. Pariskunta sai yhdessä neljä lasta. Näyttelijä joutui käyttämään pyörätuolia vuodesta 1993, mutta vanhoilla päivilläänkin hän toimi ääninäyttelijänä sarjoissa *Bittipää* (1995–1997) ja *Kim Possible* (vuodesta 2002). 

Montalbán kuoli 14. tammikuuta 2009 88-vuotiaana Los Angelesissa, Kaliforniassa.

Lähteet
-------

1. ↑  Ricardo Montalbán receives first Spirit of Angelus Award at student film festival (Arkistoitu – Internet Archive). CatholicWeb.
2. ↑  Thomas, Bob: 'Fantasy Island' star Ricardo Montalban dies at 88  14.1.2009. Yahoo!. Viitattu 14.1.2009. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Ricardo Montalbánin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Australia
* Korea
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* NARA
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Pohjaslahden työväentalo** on entisessä Pohjaslahden kunnassa Mänttä-Vilppulassa sijaitseva työväentalo. Työväentalon rakennusaikaan Pohjaslahti kuului Ruoveden kuntaan.

Historiaa
---------

Talo rakennettiin vuonna 1908 talkootyönä. Sitä rahoitettiin yhdistyksen omalla varainhankinnalla, lahjoituksilla sekä vähäisillä lainoilla. Sisällissodan aikaan talo oli suljettuna, ja se saatiin takaisin yhdistyksen käyttöön vuonna 1919.

Vuonna 2012 laaditussa Pohjaslahden osayleiskaavassa Pohjaslahden työväentalo on määritelty kulttuurihistoriallisesti merkittäväksi rakennukseksi. Vuonna 2017 Pohjaslahden työväenyhdistys yhdistyi Vilppulan työväenyhdistykseen, jolloin Pohjaslahden työväentalokin päätyi Vilppulan yhdistykselle.

Toimintaa työväentalolla
------------------------

Talolla toimi muun muassa torvisoittokunta, joka perustettiin vuonna 1919. Siellä järjestettiin myös opintokursseja muun muassa kirjanpidossa. 1980-luvun alussa talo oli yhdistyksen omassa käytössä, ja siellä järjestettiin kokouksia, nuorisotoimintaa, urheiluharjoituksia, teatteria ja juhlia.

Nykyinen toiminta
-----------------

Työväentalon nykyinen omistaja Vilppulan työväenyhdistys aikoo säilyttää talon alkuperäisessä kunnossa ja järjestää siellä erilaisia kesätapahtumia. Vuoden 2019 Pohjaslahden Heinämarkkinoiden aikaan talossa oli avoimet ovet, ja se veti paljon väkeä.

Rakennus
--------

Talo on yksikerroksinen, ja sen pinta-ala on 280 m². Se on hirsirunkoinen ja vuorattu laudoilla vuonna 1948. Alkuperäinen väri oli punainen, sittemmin harmaa. Alkuperäinen pärekatto vaihdettiin peltiin vuonna 1975. Sisäkatto on paneloitu. Talossa on juhlasali näyttämöineen, ravintola, keittiö, eteinen, kokoushuone ja vaatehuone. Talon alkuperäinen lämmitys oli kamiinoilla, mutta ne poistettiin jossain vaiheessa, ja talo oli ainakin jonkin aikaa ilman lämmitystä. Siinä ei ole vesijohtoa, viemäröintiä tai wc:tä. Talo on Mänttä-Vilppulan alueen ainoa, joka on alkuperäisessä asussaan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3   Båsk-Ekholm, Katia & Häyry, Kaj: *Suomen työväentaloja koskeva selvitys*. Helsinki: Opetusministeriö, 1982.
2. 1 2  Pohjaslahden työväentalo Mänttä-Vilppulan Sosialidemokraatit. Viitattu 31.1.2023.
3. 1 2 3 4  Heikkilä, Ali: Työväenyhdistys oli myös kansansivistyslaitos  22.11.2020. KMV-lehti. Viitattu 31.1.2023.
**Ricardo Franco Rubio** (1949–1998) oli espanjalainen elokuvaohjaaja. Hän ohjasi muutamien lyhytelokuvien ja dokumentaaristen elokuvien jälkeen 1975 näytelmäelokuvan *Pascal Duarte*, joka toi hänelle mainetta. Se on sovitus Camilo José Celan romaanista *Pascual Duarten perhe*. Sen jälkeen hän teki vielä muutamia elokuvia ja työskenteli 1980-luvulla myös televisiolle sekä teki jaksoja episodielokuviin. Hänen viimeinen ohjauksensa on *Lágrimas Negras*, jonka ohjauksen hän joutui sairautensa vuoksi keskeyttämään. Elokuvan viimeisteli hänen ystävänsä Fernando Bauluz. Elokuva kertoo Andresin ja Isabelin dramaattisen rakkaustarinan. Andres haluaisi luopua kaikesta ja lähteä Isabelin mukaan.

Pakinnot ja tunnustukset
------------------------

* Kultamitali ansioista kulttuurin alalla 1997
* Goya-palkinto parhaana ohjaajana, 1998
* Goya -palkinto parhaasta alkuperäiskäsikirjoituksesta 1998

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Ricardo Franco, Spain is Culture. Viitattu 4.6.2022 (englanniksi)
2. ↑  Lágrimas Negras/ Black Tears, San Sebastian Festival 1999. Viitattu 4.6.2022 (englanniksi, espanjaksi, baskiksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Ricardo Franco Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
	+ 2
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Vladimír Podzimek** (12. toukokuuta 1965 Jilemnice, Tšekkoslovakia − 17. toukokuuta 1994) oli tšekkiläinen mäkihyppääjä, joka aktiiviurallaan edusti Tšekkoslovakiaa ja seuratasolla TJ Dukla LIbereciä.

Podzimek sijoittui Sarajevon olympialaisissa 1984 suurmäessä kahdeksanneksi ja normaalimäessä 39:nneksi. Samana vuonna Engelbergissä käydyssä erillisessä MM-joukkuemäessä hän kuului Tšekkoslovakian pronssijoukkueeseen. Hän saavutti Sapporon universiadeissa 1991 hopeaa sekä normaali- että suurmäessä.

Podzimek voitti Holmenkollenin kisojen suurmäen kilpailun maaliskuussa 1984. Toisen maailmancupin palkintosijansa hän saavutti oltuaan toinen Lahden normaalimäessä helmikuussa 1987. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui parhaimmillaan 12:nneksi kaudella 1983−1984.

Podzimek teki itsemurhan 29-vuotiaana 1994.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Vladimír Podzimek *Olympedia*.  (englanniksi)
2. 1 2 3  Vladimír Podzimek Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
3. 1 2  Vladimir Podzimek *skisport365.com*. Viitattu 5.12.2021. (englanniksi)
**Hans-Peter Zaugg** (s. 2. joulukuuta 1952) on sveitsiläinen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja.

Ura pelaajana
-------------

Zaugg pelasi urallaan Sveitsissä edustaen kolmea eri seuraa. Suurimmaksi saavutukseksi jäi Sveitsin Cupin finaalipaikka 1975.

Ura valmentajana
----------------

Zaugg valmensi 1980-luvulla pieniä sveitsiläisseuroja vailla sen suurempaa menestystä. 1990 Sveitsin jalkapalloliitto palkkasi Zauggin juniorimaajoukkueen päävalmentajaksi ja 1992 hän nousi englantilaisvalmentaja Roy Hodgsonin apuvalmentajaksi Sveitsin A-maajoukkueeseen. Zaugg oli apuvalmentajana mukana MM-kisoissa 1994 sekä EM-kisoissa 1996. Hän toimi apuvalmentajana maajoukkueessa lokakuuhun 1999 saakka työskennellen myös portugalilaisen Artur Jorgen, itävaltalaisen Rolf Fringerin ja ranskalaisen Gilbert Gressin apuvalmentajana. 

Zaugg nousi päävalmentajaksi Sveitsin maajoukkueessa Gressin lähdön myötä lokakuussa 1999. Hänen pestinsä kesti vain puolisen vuotta, kesäkuuhun 2000. Maajoukkuevuodet lisäsivät kuitenkin Zauggin arvostusta Sveitsissä ja hän siirtyi 2000 Sveitsin suurseuran Grasshopper-Club Zürichin päävalmentajaksi. Zaugg johdatti Grasshopperin Sveitsin mestariksi 2001 jättäen tehtävänsä kauden jälkeen.

2002–2003 Zaugg toimi FC Luzernin päävalmentajana ennen siirtymistään BSC Young Boysin peräsimeen. Zaugg luotsasi berniläiset liigahopealle ja Uhrcupin voittoon 2004. Zaugg sai potkut lokakuussa 2005 huonon alkukauden vuoksi.

Joulukuussa 2006 Zaugg palasi valmennustehtäviin, kun hän korvasi maamiehensä Martin Andermattin Liechtensteinin maajoukkueen päävalmentajana. Zaugg jätti Liechtensteinin maajoukkueen lähes kuuden vuoden valmennusvastuun jälkeen lokakuun lopussa 2012. 

Joulukuussa 2015 Zauggista tuli Sveitsin alasarjoissa pelaavan FC Solothurnin päävalmentaja.

**Meriitit valmentajana**

* Sveitsin mestaruus: 2001

Lähteet
-------

1. ↑  Zaugg va quitter le banc
2. ↑  FC Solothurn-Trainer Zaugg: «Das ist für mich kein Abstieg»


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Edeltäjä:**Gilbert Gress** | **Sveitsin maajoukkueen päävalmentaja**10/1999–6/2000 | Seuraaja:**Enzo Trossero** |

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Edeltäjä:**Roy Hodgson** | **Grasshopper-Club Zürichin päävalmentaja**2000–2001 | Seuraaja:**Marcel Koller** |

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Edeltäjä:**Marco Schällibaum** | **BSC Young Boysin päävalmentaja**2003–10/2005 | Seuraaja:**Gernot Rohr** |

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Edeltäjä:**Martin Andermatt** | **Liechtensteinin maajoukkueen päävalmentaja**12/2006–10/2012 | Seuraaja:**Rene Pauritsch** |
**Vladislav Josifovitš Ravdonikas** (ven. Владисла́в Ио́сифович Равдоника́с, 27. marraskuuta 1894 Tihvinä – 28. marraskuuta 1976 Leningrad, Neuvostoliitto) oli neuvostoliittolainen arkeologi ja historiantutkija.

Vladislav Ravdonikas opiskeli Pietarin yliopiston historiallis-kielitieteellisessä tiedekunnassa ja työskenteli vuodesta 1928 lähtien Neuvostoliiton tiedeakatemian antropologian ja kansatieteen museossa (Kunstkamera) sekä tiedeakatemian aineellisen kulttuurin historian instituutissa. Vuodesta 1929 lähtien hän toimi myös Leningradin yliopiston opettajana ja vuodesta 1931 professorina. Vuosina 1936–1939 hän oli perustamansa yliopiston arkeologian laitoksen johtaja.

Ravdonikas on tutkinut Luoteis-Venäjän kurgaanihautoja, Peurasaaren kalmistoa, muinaisvenäläistä Laatokankaupunkia sekä Äänisen ja Vienanmeren kalliopiirroksia. Vuonna 1934 hänestä tuli historian tohtori ja vuonna 1946 Neuvostoliiton tiedeakatemian kirjeenvaihtajajäsen sekä Norjan tiedeakatemian jäsen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  *Karelija: entsiklopedija, tom 3*, s. 6. Petrozavodsk: Petropress, 2011. ISBN 978-5-8430-0127-8.
2. ↑  Bolšaja sovetskaja entsiklopedija *slovari.yandex.ru*. Viitattu 13.8.2012. (venäjäksi)[vanhentunut linkki]


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* ULAN

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Elämismaailma** (saks. *Lebenswelt*) on filosofinen ja yhteiskuntatieteellinen, erityisesti sosiologinen, käsite. Se tarkoittaa maailmaa "elettynä" (*erlebt*), ennen mitään refleksiivistä representaatiota tai teoreettista analysointia.

Termin esitteli Edmund Husserl teoksessaan *Eurooppalaisten tieteiden kriisi ja transsendentaalinen fenomenologia* vuonna 1936. Husserlin muotoilu elämismaailmalle on sukua Wilhelm Diltheyn "elämisyhteyden" tai "elämänkokonaisuuden" (*Lebenszusammenhang*) käsitteelle sekä Martin Heideggerin "maailmassa-olemisen" (*In-der-Welt-Sein*) käsitteelle. Käsitettä kehittivät edelleen sellaiset Husserlin oppilaat kuin Maurice Merleau-Ponty, Jan Patočka ja Alfred Schütz.

Jürgen Habermas on myös kehittänyt käsitettä edelleen omassa yhteiskuntateoriassaan, kommunikatiivisen toiminnan teoriassa. Habermasille elämismaailma tarkoittaa ihmisen "yksityispiiriä", joka on epämuodollisen, kulttuuriin ja kieleen pohjautuvan ymmärtämisen ja mukautumisen arkipäivässä eletty todellisuus. Elämismaailman vastakohdaksi Habermas asettaa "systeemin". Habermasin teos *Theorie des kommunikativen Handelns* (1981) keskittyy pääasiassa siihen vaaraan, jonka systeemi aiheuttaa elämismaailmalle tunkeutumalla siihen ja pyrkimällä järkeistämään se välineellisesti.

Habermasin teoriassa yhteiskunnallinen koordinointi ja systeemin sääntely tapahtuvat jaettujen käytäntöjen, uskomusten, arvojen ja kommunikatiivisen toiminnan rakenteiden välityksellä. Ne voivat olla perusteiltaan myös institutionaalisia. Ihmiset ovat väistämättä elämismaailmallisia niin, että yksilöiden identiteetin, tilanteiden määrittelyn, yhteiskunnallisen solidaarisuuden ja toiminnan perustana ovat tavat ja kulttuuriset perinteet. Tämä tapahtuu ideaalissa tilanteessa kommunikaation kautta.

Elämismaailma liittyy myös muun muassa Pierre Bourdieu'n ajatukseen habituksesta.

Lähteet
-------

1. ↑  Husserl, Edmund: *Eurooppalaisten tieteiden kriisi ja transsendentaalinen fenomenologia*. (Kisis der europäischen Wissenschaften und die transzendentale Phänomenologie: Eine Einleitung in die phänomenologische Philosophie, 1936.) Suomentanut Markku Lehtinen. Helsinki: Gaudeamus, 2012. ISBN 978-952-495-168-5.

Kirjallisuutta
--------------

* Satulehto, Markku: *Elämismaailma tieteiden perustana: Edmund Husserlin tieteen filosofia*. Filosofisia tutkimuksia Tampereen yliopistosta 33. Tampere: Tampereen yliopisto, 1992. ISBN 951-44-3129-4.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Lifeworld
| "Elämä kantaa mua"Tommi Läntinen |
| --- |
| Singlen "Elämä kantaa mua" kansikuva |
| Singlen tiedot |
|  Julkaistu | 19. tammikuuta 2022 |
|  Formaatti | digitaalinen lataus, suoratoisto |
|  Tekijä(t) | Elli Haloo, Jere Marttila, Leo Hakanen |
|  Tuottaja(t) | Erno Laitinen |
|  Tyylilaji | rock |
|  Kesto | 03.01 |
|  Levy-yhtiö | Vallila Music House |
| Tommi Läntisen muut singlet |
| "Maailman lapsi"2021 | "Elämä kantaa mua"2022 |  |

**Elämä kantaa mua** on laulaja Tommi Läntisen single, joka julkaistiin 19. tammikuuta 2022. Hän osallistui kappaleella Uuden Musiikin Kilpailuun ja kilpaili paikasta Suomen edustajana Eurovision laulukilpailussa 2022. Kappale sijoittui kilpailussa seitsemänneksi.

Kappaleen ovat kirjoittaneet Haloo Helsinki! -yhtyeestä tunnetut Elli Haloo, Jere Marttila ja Leo Hakanen. Sen tuotannosta vastaa Erno Laitinen.

Lähteet
-------

1. ↑  Tässä ovat vuoden 2022 UMK-kilpailijat *Yle*. Viitattu 22.1.2022.
2. ↑  Laitila, Tiia-Mari: Kansainvälinen raati hehkutti UMK:n tasoa – Katso raadin pistejakauma ja perustelut *yle.fi*.  27.2.2022. Yleisradio. Viitattu 27.2.2022. (suomeksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kappaleen lyriikkavideo YouTubessa

  

Uuden Musiikin Kilpailu 2022
Cyan Kicks – "Hurricane"  
BESS – "Ram pam pam"  
The Rasmus – "Jezebel"   
Younghearted – "Sun numero"   
Olivera – "Thank God I’m an Atheist"   
Tommi Läntinen – "Elämä kantaa mua"   
Isaac Sene – "Kuuma jäbä"
**Franz Carl Otto August Ernst Biese** (13. joulukuuta 1856 Kalmar – 10. heinäkuuta 1926 Kuopio) oli suomalainen meteorologi ja Ilmatieteellisen keskuslaitoksen johtaja 1890–1907. Hän perusti ensimmäisen varsinaisen sadehavaintoverkon.

Ernst Biesen vanhemmat olivat Paul Carl August Biese ja Amalia Gustava Dorothea Paris ja puoliso oli vuodesta 1891 Alma Fredrika Ranin. Ylioppilaaksi Biese tuli 1876 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1886, filosofian maisteri hänestä tuli 1890. Biese toimi matematiikan ja fysiikan opettajana ja yliopiston assistenttina 1881–1890, Hän osallistui suomalaiseen naparetkikuntaan 1882–1884 ja teki tutkimuksia Pavlovskin ja Pietarin observatorioissa. Biesestä tuli sittemmin Kuopioon Oy Gust. Raninin johtaja, myöhemmin johtokunnan puheenjohtaja vuosiksi 1907–1926.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Kuka kukin on 1909. Julkisuudessa esiintyvien kansalaisten elämäkertoja*, s. 27. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Kansa, 1908.
2. 1 2  BIESE Franz Carl Otto August Ernst. *Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu.
3. ↑  Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1967, osa 1 p. 1249


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |