recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Marnes-la-Coquette** ([maʁn la kokɛt̪], Fr-Paris--Marnes-la-Coquette.ogg kuuntele**(ohje)**) on Ranskan kunta Pariisin läntisellä esikaupunkivyöhykkeellä, noin 13 kilometrin päässä Pariisin keskustasta. Marnes on Hauts-de-Seinen pienin kunta: kun departementin muiden kuntien asukasluku liikkuu kymmenissä tuhansissa, Marnesin kunnassa on arviolta vain 1 712 asukasta (vuonna 2014) ja sen pinta-ala on 3,48 neliökilometriä.

Vuonna 1852 tuolloin presidenttinä toiminut Charles Louis Napoleon Bonaparte osti Marnesista Saint-Cloud-nimisen maatilan, joka oli aikoinaan kuulunut marsalkka Jean-de-Dieu Soult’lle. Tultuaan keisariksi Napoleon rakennutti maatilalle linnan ja Marnesin keskustaan Sainte-Eugénie-kirkon. Linna tuhoutui 1880-luvulla.

Vuonna 1885 Marnes-la-Coquetten alueelta lahjoitettiin tontti Louis Pasteurille, jotta tämä voisi jatkaa vesikauhurokotteen kehittämistä koe-eläinten avulla. Hänen laboratorionsa siihenastisessa sijaintipaikassa, Rue d’Ulmilla Pariisin viidennessä arrondissementissa oli kyllästytty häkissä pidettyjen koirien haukuntaan. Pasteur työskentelikin jonkin aikaa Marnesissa, mutta hänen kansainvälinen suosionsa vaikutti siihen, että varsinainen Pasteur-instituutti rakennettiin Pariisin Rue Dutot’lle.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Citypopulation.de: France: Hauts-de-Seine *citypopulation.de*. Viitattu 27.8.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Marnes-la-Coquette** Wikimedia Commonsissa

  


|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Hauts-de-Seinen kunnat |
| --- |
|  |
| Antony · Asnières-sur-Seine · Bagneux · Bois-Colombes · Boulogne-Billancourt · Bourg-la-Reine · Châtenay-Malabry · Châtillon · Chaville · Clamart · Clichy · Colombes · Courbevoie · Fontenay-aux-Roses · Garches · La Garenne-Colombes · Gennevilliers · Issy-les-Moulineaux · Levallois-Perret · Malakoff · Marnes-la-Coquette · Meudon · Montrouge · Nanterre · Neuilly-sur-Seine · Le Plessis-Robinson · Puteaux · Rueil-Malmaison · Saint-Cloud · Sceaux · Sèvres · Suresnes · Vanves · Vaucresson · Ville-d’Avray · Villeneuve-la-Garenne |
|  |
| luettelo kunnista |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Marnes-la-Coquette
**Big Four** tarkoittaa neljää myrkyllistä käärmelajia, jotka aiheuttavat eniten käärmeenpuremia Etelä-Aasiassa, ennen muuta Intiassa.

Tärkeysjärjestyksessä ne ovat:

1. Silmälasikäärme eli intiankobra *Naja naja*
2. Intiankraitti, *Bungarus caeruleus*
3. Ketjukyy eli russellinkyy, *Daboia russelii*
4. Pyramidikyy eli efa, *Echis carinatus*.

* Naja naja, silmälasikäärme.*Naja naja*, silmälasikäärme.
* Bungarus caeruleus, intiankraitti.*Bungarus caeruleus*, intiankraitti.
* Daboia russelii, ketjukyy.*Daboia russelii*, ketjukyy.
* Echis carinatus, pyramidikyy.*Echis carinatus*, pyramidikyy.

Hoitotoimenpiteet
-----------------

Monivaikutteista vastamyrkkyä, joka neutraloi kaikkien ryhmään kuuluvien käärmeiden myrkkyä, on saatavilla ympäri Intiaa, ja sitä käytetään yleisesti vakavien käärmeenpuremien hoidossa.*lähde?*

Lähteet
-------

1. ↑  Whitaker Z. 1990. Snakeman. Penguin Books Ltd. 192 pp. ISBN 0-14-014308-4.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Big Four (Indian snakes)
**Seshat** oli muinaisessa Egyptissä palvottu kirjoituksen ja kirjanpidon jumalatar. Hänen uskottiin myös olevan tähtien ja planeettojen tuntija, ja hän auttoi faaraota erityisessä "nuoran venytykseksi" kutsutussa seremoniassa, joka liittyi tähtitieteellisiin ja astrologisiin mittauksiin, joiden avulla määriteltiin temppelien sijainnit. Seshat vastasi rituaalissa temppelien pohjapiirustusten säilytyksestä. Jumalatar mainitaan myös faaraon juhlien ja sotaretkien kirjaajana, joka laski esimerkiksi karjan, sotavankien ja sotasaaliin määrän.

Seshat kuvattiin pantterinnahka-asussa olevana naisena, jolla oli päänsä yläpuolella kepin päässä oleva seitsensakarainen tähti. Hänet kuvattiin usein kantamassa kirjoitusvälineitä kuten ruokokynää.

Seshat oli Thot-jumalan puoliso. Hän vastasi pääasiassa selonteoista, ajan mittaamisesta ja rakennusten perustuksista. Hänen katsottiin olevan kirjureiden suojelija.

Lähteet
-------

### Viitteet

1. 1 2 3  Giulie Cannon-Brown: Seshat *Encyclopædia Britannica*. Encyclopædia Britannica, inc. Viitattu 3.9.2018. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Seshat** Wikimedia Commonsissa
**Ruskotäpläkoi** eli **nokitäpläkoi** (*Ethmia pyrausta*) on harvinainen, tumma perhoslaji. Suomen lajien uhanalaisarvioinnissa 2010 se on luokiteltu äärimmäisen uhanalaiseksi (CR). Lisäksi Ahvenanmaalla se on rauhoitettu ja erityisesti suojeltu laji.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Pienehkö, hyvin tumma perhonen. Etusiivet ovat tasaisen mustanharmaat ja niissä on kolme mustaa täplää. Takasiivet ovat mustanharmaat ja kuviottomat. Pää, keskiruumis ja takaruumiin tyviosa ovat mustat, mutta takaruumiin kärkiosa on kirkkaan keltainen. Siipiväli 17–23 mm.

Samannäköinen laji on siilikkäisiin kuuluva nokisiipi (*Atolmis rubricollis*). Sen tunnistaa kuitenkin punaisesta kauluksesta.

Levinneisyys ja lentoaika
-------------------------

Lajin levinneisyys kattaa osia Suomesta ja Ruotsista. Lisäksi sitä on tavattu Virosta ja Latviasta sekä euroopanpuoleiselta Venäjältä. Skotlannista on muutamia yksittäishavaintoja eikä tiedetä elääkö perhonen siellä vakituisesti. Suomessa ruskotäpläkoita tavataan ainoastaan Ahvenanmaalla, joskin Uudeltamaalta on vanha yksittäinen havainto. Perhosia on tavattu touko-kesäkuussa.

Elinympäristö ja elintavat
--------------------------

Kosteilla rantaniityillä ja rantalehdoissa elävä perhonen, joka on levinneisyydetään erittäin paikallinen. Koiraat lentävät aamupäivästä keskipäivään lyhyin pyrähdyksin. Oranssit, kyljistään mustapilkulliset toukat elävät harvaankudotun seitin suojissa. Ne ovat aktiivisia pääasiassa öisin ja pudottautuvat maahan pienestäkin häiriöstä.

Ravintokasvi
------------

Toukka elää keltaängelmällä (*Thalictrum flavum*).

Lähteet
-------

1. ↑  Lauri Kaila, Marko Mutanen: Nokitäpläkoi – *Ethmia pyrausta* *Suomen Lajitietokeskus*.  2019. Viitattu 23.3.2022.
2. ↑  Rassi, P. Hyvärinen, E. Juslén, A. & Mannerkoski, I. (toim.). Suomen lajien uhanalaisuus – Punainen kirja 2010. Ympäristöministeriö & Suomen ympäristökeskus, Helsinki.
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
8. 1 2
9. 1 2
10. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* BBC News 2.7.2008: 'Mythical' moth rescued from web (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q5404021
* BioLib: 46057
* BOLD: 286380
* EoL: 939473
* EUNIS: 300196
* Fauna Europaea: 434967
* Fauna Europaea (new): 0130377d-56a4-4e33-9f05-a22bd1fdd67f
* GBIF: 1845489
* iNaturalist: 805787
* NBN: NHMSYS0000502505
* NCBI: 2561298

 |

 |
**Borja Ekiza Imaz** (s. 6. maaliskuuta 1988 Pamplona, Navarra, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on edustanut Espanjan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa Athleticia ja Eibaria. Vuosina 2016–2019 hän pelasi Ukrainassa ja Kyproksella.

Ekiza on Athleticin kasvatti. Hän siirtyi seuraan kaudeksi 2002–2003 pamplonalaisesta yleisseurasta Chantreasta, jota myös muun muassa Iker Muniain ja Mikel San José edustivat ennen Athleticia. Athleticin juniorijoukkueista valmistuttuaan Ekiza pelasi kaksi kautta C-joukkue Basconiassa ja kolme kautta B-joukkue Athletic B:ssä.

Athleticin edustusjoukkueeseen Ekiza nousi alkuvuodesta 2011 korvaamaan loukkaantuneen Fernando Amorebietan. Hän debytoi Primera Divisiónissa 8. tammikuuta 2011 ottelussa Málagaa vastaan. Maaliskuussa 2011 hän teki seuran kanssa vuoteen 2013 ulottuneen jatkosopimuksen.

Lähteet
-------

1. ↑  Borja Ekiza, el último fruto de Lezama  22.3.2011. Athletic Club. Viitattu 6.4.2011. (espanjaksi)
2. 1 2  Player Athletic Club. Viitattu 6.4.2011. (englanniksi)
3. ↑  Ekiza será titular si no se recupera Amorebieta  3.2.2011. Marca. Viitattu 6.4.2011. (espanjaksi)
4. ↑  Nuevo contrato para Borja Ekiza  10.3.2011. Athletic Club. Viitattu 6.4.2011. (espanjaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Borja Ekiza Athleticin sivustolla (englanniksi)
* Borja Ekiza BDFutbol-sivustolla (englanniksi)
Sestertius, jossa kuvattuna keisari Hadrianus.
**Sestertius** oli antiikin roomalainen kolikko. Rooman tasavallan aikoina se oli pieni hopeinen kolikko ja keisariaikana suuri pronssikolikko. Sen nimi on yhdistelmä sanoista *semis* (’puolikas’) ja *tres* (’kolme’). Yhdistettynä ja lisättynä adjektiivipäätteellä nämä sanat tarkoittavat kahta ja puolta (*"puoli kolmatta"*), joka oli rahan alkuperäinen arvo as-rahoina. 

Sestertius sai alkunsa vuoden 211 eaa. tienoilla pienenä hopeakolikkona, joka oli arvoltaan neljännesdenaari ja edelleen aureuksen sadasosa. Teoriassa sestertiuksen painoksi oli asetettu yksi *scripulum* (n. 1,125 grammaa). Kun denaarin arvo määrättiin uudelleen kuudeksitoista asiksi, sestertius vastaavasti muutettiin vastaamaan neljää asia. Vuoteen 44 eaa. sitä lyötiin satunnaisesti ja selvästi vähemmän kuin denaareita.

Augustuksen rahauudistuksessa vuonna 23 eaa. sestertius muutettiin suureksi pronssikolikoksi. Se oli suurin pronssiraha 200-luvun jaa. puoliväliin asti. Ajan kuluessa sestertiuksen koko ja laatu pienenivät.

Sestertius oli standardiyksikkö, jota käytettiin kirjanpidossa. Suuret summat mitattiin tuhansina sestertiuksina. Pompejista tehtyjen löytöjen mukaan orja oli myyty huutokaupassa 6 252 sestertiuksella.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**Homeeriset hymnit** (m.kreik. Ὁμηρικοί ὕμνοι, *Homērikoi hymnoi*) ovat tuntemattomien tekijöiden kirjoittama kokoelma hymnejä, jotka on kirjoitettu heksametrimuodossa. Hymnejä on yhteensä 33, ja ne on laitettu virheellisesti Homeroksen nimiin jo ensimmäisissä niihin viittaavissa lähteissä.

Vanhimmat hymnit ajoittuvat 600-luvulle eaa. ja ne ovat eräitä vanhimpia kreikkalaisen kirjallisuuden merkkiteoksia. Vaikka suurin osa hymneistä onkin kirjoitettu 600–500 luvulla eaa. muutamissa on selviä merkkejä hellenismin vaikutuksesta, ja *Hymni Arekselle* ajoittuu mahdollisesti vasta myöhäisantiikin aikaan.

Hymnit
------

Hymnien pituus vaihtelee suuresti; osa saattaa olla niinkin lyhyitä kuin kolme–neljä säettä, kun taas joidenkin kohdalla pituus ylittää 500 säettä. Hymnit ylistävät lähes kaikkia kreikkalaisen mytologian pääjumaluuksia:

* Afrodite
* Apollon
* Ares
* Asklepios
* Artemis
* Athene
* Dionysos
* Demeter
* Dioskuurit: Kastor ja Polydeukes
* Gaia
* Hefaistos
* Helios
* Hera
* Herakles
* Hermes
* Hestia
* Kybele
* Pan
* Poseidon
* Pythian Apollon
* Selene
* Zeus

Kirjallisuutta
--------------

### Suomennos

* Papaditsas, Dimitris P. & Ladia, Eleni: *Homeeriset hymnit*. (Omirikoi ymnoi.) Suomentanut Anna-Marja Soupios. Helsinki: Suomi-Kreikka yhdistysten liitto, 1996. ISBN 951-97465-0-1.

Aiheesta muualla
----------------

WikiaineistoWikiaineisto
Wikiaineistoon on tallennettu tekstiä aiheesta: 
***Ομηρικοί Ύμνοι*** (kreikaksi)

* Homeeriset hymnit. Käännös H.G. Evelyn-White. Perseus. (muinaiskreikaksi) (englanniksi)
Emmanuel Dongala (2011)
**Emmanuel Dongala** (s. 14. heinäkuuta 1941) on brazzavillenkongolainen kirjailija ja kemisti.

Käytyään koulunsa Brazzavillessä Dongala opiskeli Yhdysvalloissa, jossa valmistui oppiarvoilla Oberlin Collegesta ja Rutgersin yliopistosta. Yhdysvalloista hän lähti Ranskaan, jossa hän sai filosofian tohtorin arvon orgaanisessa kemiassa. Palattuaan Kongon tasavaltaan Dongala työskenteli opettajana ja dekaanina vuoteen 1998, jolloin hän joutui lähtemään maasta Kongon tasavallan sisällissodan takia. Dongala asettui ystävänsä Philip Rothin avustuksella Yhdysvaltoihin. Siellä hän on opettanut Bard Collegessa ja toiminut luonnontieteiden Richard B. Fisher -professorina.

Dongala on kirjoittanut romaaneja, novelleja ja näytelmäkirjallisuutta. Hänen kirjansa ovat alun perin ranskankielisiä, mutta niistä on laadittu käännöksiä lukuisille muille kielille. Dongalan novellikokoelma *Jazz et Vin de Palme* tuli aikoinaan kielletyksi Kongon tasavallassa vallanpitäjiin kohdistuneen satiirin johdosta, mutta kielto kumottiin vuonna 1990 Neuvostoliiton hajoamisen ja Kongon tasavallan yksipuoluejärjestelmän kaatumisen aikoihin. Dongala on saanut useita palkintoja ja tunnustuksia, kuten Grand prix littéraire d'Afrique noiren. Vuonna 1999 hänelle myönnettiin Guggenheim-stipendi. Vuonna 2008 julkaistiin hänen romaaninsa pohjalta tehty elokuva *Johnny Mad Dog*.

Dongala on johtanut Kongon kansallista kirjailijaliittoa ja Kongon PEN-järjestöä. Hän perusti myös Le Théâtre de l'Eclair -teatteriyhtiön. Hänen esseitään ja artikkeleitaan on julkaistu lukuisissa lehdissä, kuten *Le Mondessa*, *The New York Timesissa* ja *Transitionissa*.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Emmanuel Dongala Ottawa International Writers Festival


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Japani
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee espanjalaista jalkapalloilijaa. Myös Borja González on espanjalainen jalkapalloilija.*

**Borjas Martín González** (s. 28. kesäkuuta 1987 Puerto de Tazacorte La Palma, Espanja), pelaajanimeltä **Borjas Martin**, on espanjalainen jalkapalloilija, joka edustaa Suomen Veikkausliigassa pelaavaa FC Honkaa. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.

Borjas Martín pelasi uransa ensi vuodet vuoteen 2014 asti Espanjan neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla eli Tercera Divisiónissa useissa seuroissa (CD Victoria, CD Mensajero, UD Tijarafe and UD Barbastro). Vuonna 2014 hän siirtyi Espanjan kolmanneksi korkeimmalle sarjatasolle eli Segunda División B:hen seurojen ollessa Atlético Astorga FC, Pontevedra CF, Real Murcia ja CE Sabadell FC. Reilun kolmen Espanjan 3. sarjatason 104 ottelun jälkeen Borjas Martín siirtyi Suomen Veikkausliigaan FC Hongan riveihin.*selvennä**lähde?*

Borjas Martín siirtyessä elokuussa 2017 Ykkösessä pelanneen espoolaisen FC Hongan riveihin ollen mukana seuran noustessa Veikkausliigaan. Borjas Martín jatkoi FC Hongan riveissä kaudella 2018 Veikkausliigassa tehden 12 maalia. Hän jatkoi FC Hongassa myös seuraavalla kaudella ja teki jälleen 12 maalia, joka oikeutti jaettuun toiseen sijaan maalintekijätilastossa. Lisäksi hän oli saavuttamassa FC Hongalle SM-pronssia.*lähde?*

Lähteet
-------

1. ↑  Borjas Martín Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
2. ↑  Kolme uutta pelaajaa Esport Honkaan *espoonhonka.fi*.  4.8.2017. Viitattu 20.10.2019.
3. ↑  Hongan avainpelaaja tarttumassa jatkosopimustarjoukseen *suomifutis.com*.  30.10.2018. Viitattu 20.10.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Borjas Martín** Wikimedia Commonsissa

* Martin Borjas soccerwayn sivustolla

  

Honka – Veikkausliiga
3 Heikkilä |
5 Aalto |
6 Voutilainen |
7 Levänen |
8 Savage |
9 Dongou |
10 Kaufmann |
11 Smith |
13 Murray |
14 Saarikivi |
15 Ollikainen |
16 Rasimus |
17 Rui Modesto |
19 Alegria |
20 Rale |
21 Koski |
24 Banahene |
26 Hatakka |
28 Huuhtanen |
31 Arko-Mensah |
33 Tammilehto |
88 Koskinen |
Valmentaja Vasara
**OMG-hiukkanen** eli **Oh-My-God-hiukkanen** on lempinimi kosmiselle hiukkaselle, joka havaittiin 15. lokakuuta 1991 Fly's Eye -ilmaisimella Dugway Proving Groundsissa, Utahissa. Hiukkanen oli atomia pienempi, mutta sen liike-energia oli yhtä suuri kuin 25 m/s (90 km/h) liikkuvalla pesäpallolla (160 g): noin 3 × 1020 elektronivolttia eli suunnilleen 50 joulea.

Hiukkanen oli luultavasti lähes valonnopeudella kulkeva protoni. Mikäli se oli protoni, sen nopeus oli noin (1 − (5 × 10−24)) c. Jos tällä nopeudella liikkuva hiukkanen lähtisi liikkeelle yhtä aikaa fotonin kanssa, vuoden kuluttua se olisi vain 46 nanometriä fotonia jäljessä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Elsersawi, Amin: *The Atom and the Universe*, s. 84–85. Xlibris Corporation, 2009. ISBN 9781462816026. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Bird et al. (1993) *Evidence for correlated changes in the spectrum and composition of cosmic rays at extremely high energies*. Phys. Rev. Lett. **71**, 3401[vanhentunut linkki]. (englanniksi)
* The OMG-particle. (englanniksi)
**Kaspianponi** eli **kaspianhevonen** on ikivanha rotu, jonka Louise L. Firouz löysi Iranin-matkallaan vuonna 1965. 

Kaspianponia pidetään przewalskinhevosen ohella vanhimpana vielä olemassa olevana rotuna. Arabialaisen täysverisen uskotaan kehittyneen kaspianponin jälkeen. Vuodelta 500 eaa. peräisin olevassa kuvassa on sotavaunujen edessä pienikokoisia hevosia, jotka muistuttavat paljon kaspianponia. Vaikka rotunimessä onkin säkäkorkeuden vuoksi poni, kaspianponi on rakenteeltaan ja liikkeiltään kuin hevonen. Sen tunnettuja ominaisuuksia ovat nopeus, luontainen hyppytaito ja kyky kantaa raskaita kuormia. Nykyään kaspianponeja on todennäköisesti enää vain viitisensataa.

Ominaisuudet
------------

Kaspianponilla on jalo pää, leveä otsa ja pienet, kärjistään sisäänpäin kääntyneet korvat. Sen kaula on pitkä ja kaartuva, selkä taas lyhyt ja sen takaosa on voimakas. Hoikissa ja pitkissä jaloissa on vahvat ja tiiviit sääriluut sekä hyvät kaviot ja korkeat kannat.

Kaspianponille tyypillisiä piirteitä ovat nopeat ja jalot liikkeet. Se näyttää usein pienikokoiselta arabianhevoselta. Luonteeltaan se on pirteä, mutta säyseä ja hellä sekä utelias. Kaspianponia käytetään ratsastukseen ja ajoon, se on myös lapsille sopiva poni. Sen säkäkorkeus on 102–121 cm.
**Kymin kihlakunnan tuomiokunta Uudenmaan läänissä** oli Turun hovioikeuspiiriin kuulunut kihlakunnantuomarin virka-alue 1807–1862. Sitä ei pidä sekoittaa samannimiseen tuomiokuntaan Viipurin läänissä. Porvoon ja Kymin kihlakuntien tuomiokunta määrättiin jaettavaksi kahtia 8. heinäkuuta 1807 annetulla kuninkaallisella kirjeellä. Näin muodostettiin Kymin kihlakunnan tuomiokunta ja Porvoon kihlakunnan tuomiokunta. Vuoden 1861 lopussa Kymin kihlakunnan tuomiokuntaan kuuluivat seuraavat käräjäkunnat:

1. Osia Porvoon pitäjästä sekä Askolan ja Pukkilan kappeleista
2. Pernajan pitäjä Liljendalin kappelin kanssa, Myrskylän pitäjä ja osa Lapinjärven pitäjää
3. Osa Lapinjärven pitäjää ja Ruotsinpyhtään kappeli
4. Elimäen pitäjä Anjalan kappeleineen.

Vuoden 1862 tuomiokuntajärjestelyssä tämän tuomiokunnan pitäjät siirrettiin useaan tuomiokuntaan, nimittäin Porvoon tuomiokuntaan, Mäntsälän tuomiokuntaan ja Iitin tuomiokuntaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Holmberg, Håkon et al.: *Suomen tuomiokunnat ja kihlakunnantuomarit,* Suomen kihlakunnantuomarien yhdistys 1959, sivu 77.
**Serbian koripalloliiga** on Serbian korkein koripallosarja.

Historia
--------

Nykymuodossa liigaa on pelattu kaudesta 2010–2011 lähtien. Eniten mestaruuksia on voittanut belgradilainen Partizan jolla on seitsemän mestaruutta. Ennen vuotta 2006 mukana oli joukkueita myös Montenegrosta.

Sarjajärjestelmä
----------------

Liigan sarjajärjestelmä koostuu kahdesta runkosarjavaiheesta sekä pudotuspeleissä. Ensimmäisessä runkosarjavaiheessa (liigassa) 14 joukkuetta kohtaa toisensa kahdesti, kotona ja vieraissa. Sarjan neljä parasta joukkuetta etenevät toiseen runkosarjavaiheeseen (superliigassa), jossa niiden lisäksi pelaa neljä Adrianmeren liigassa pelaavaa joukkuetta. Myös tässä vaiheessa joukkueet pelaavat keskenään täyden kaksinkertaisen sarjan. Toisen runkosarjavaiheen neljä parasta joukkuetta etenee pudotuspeleihin. Välierät pelataan paras kolmesta- ja loppuottelu paras viidestä -periaatteella.

Mestarit
--------

* 2007: KK Partizan
* 2008: KK Partizan
* 2009: KK Partizan
* 2010: KK Partizan
* 2011: KK Partizan
* 2012: KK Partizan
* 2013: KK Partizan
* 2014: KK Crvena zvezda
* 2015: KK Crvena zvezda
* 2016: KK Crvena zvezda

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen kotisivu (serbiaksi)

FIBA Europen pääsarjat
Alankomaat |
Albania |
Armenia | 
Azerbaidžan |
Belgia |
Bosnia ja Hertsegovina |
Bulgaria |
Espanja |
Georgia |
Irlanti |
Islanti |
Iso-Britannia |
Israel |
Italia |
Itävalta | 
Kreikka | 
Kroatia |
Kypros |
Latvia |
Liettua | 
Luxemburg |
Makedonia |
Malta |
Moldova |
Montenegro |
Norja |
Portugali |
Puola |
Ranska |
Romania | 
Ruotsi |
Saksa |
Serbia |
Skotlanti |
Slovakia |
Slovenia | 
Suomi |
Sveitsi |
Tanska |
Tšekki |
Turkki |
Ukraina |
Unkari |
Valko-Venäjä | 
Venäjä |
Viro

**Entisiä sarjoja:** Englanti | Espanja | Jugoslavia | Neuvostoliitto | Venäjä
**OK Orient** on vuonna 1982 perustettu suunnistusseura, joka toimii Itä-Uudellamaalla painottuen Porvoon ja Loviisan seuduille. Seurassa on noin 330 jäsentä, joista suurin osa on aktiivisesti mukana toiminnassa.

Seuraa edustava Mikael Fabritius sijoittui SM-pronssille erikoispitkällä matkalla vuonna 2008, mikä oli seuran ensimmäinen SM-mitali pääsarjassa. Jukolan viestissä seura on sijoittunut parhaimmillaan 21:nneksi 2010.

Seura isännöi muutaman vuoden välein erikokoisia suunnistuskilpailuja. Se järjesti vuoden 2004 FinnSpring-kilpailun sekä SM-erikoispitkän matkan kilpailut toukokuussa 2007.

OK Orient valittiin vuoden suunnistusseuraksi 2009.

Lähteet
-------

1. ↑  Orient Jukolassa seuran historian parhaaseen suoritukseen *loviisansanomat.net*.  22.6.2010.  Arkistoitu 4.3.2016. Viitattu 19.1.2012.
2. ↑  OK Orient kauden 2009 suunnistusseura Suomessa *loviisansanomat.net*.  20.11.2009.  Arkistoitu 4.3.2016. Viitattu 19.1.2012.

Aiheesta muualla
----------------

* Seuran kotisivut
**Emil Henrik (Eemil Heikki) Vekara** (sukunimi vuoteen 1906 **Krook**; 12. marraskuuta 1874 Karstula – 16. helmikuuta 1933 Helsinki) oli suomalainen agronomi, asutustarkastaja ja Nuorsuomalaisen Puolueen kansanedustaja.

Vekaran vanhemmat olivat talollinen Heikki Krook ja Maria Gustava Oppman. Hän pääsi ylioppilaaksi 1894 ja valmistui agronomiksi 1897. Vekara hoiti aluksi kotitilaansa Karstulassa 1897–1901 ja toimi sitten Tuorlan maanviljelyskoulun opettajana ja koulutilan kirjanpitäjänä Salossa 1901–1903 sekä Kemin piirin lääninagronomin viransijaisena 1903–1904 ja apulaisagronomina Kemissä 1905–1910. Vekara oli maanviljelijänä Karstulassa 1907–1916 ja hän toimi samalla Karstulan hoitoalueen metsäkasöörinä 1909–1917. Hän oli sen jälkeen Keski-Suomen maanviljelysseuran vt. sihteerinä ja maatalous- ja karjanhoitokonsulenttina 1917–1919, Jyväskylän piirin asutustarkastajana 1919–1929 ja viimeksi Keski-Suomen maanviljelysseuran vt. sihteerinä ja maatalouskonsulenttina 1929–1930. 

Vekara oli kansanedustajana 1917–1919 edustaen Vaasan läänin itäistä vaalipiiriä. Hän oli myös Karstulan kunnallislautakunnan esimiehenä, toimi Valion tilintarkastajana ja kuului Keski-Suomen maanviljelysseuran johtokuntaan.

Eemil Vekara oli naimisissa vuodesta 1901 Maria Olivia Pietilän kanssa.

Lähteet
-------

* .aspx Eemil Vekara *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta.

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Nuorsuomalaisen Puolueen kansanedustajat 1917–1918 |
| --- |
|  |
| Eduskuntaryhmä(24) | 
* Ahmavaara
* Alopaeus
* Astala (1918)
* Arokallio
* Brander (1918)
* Erkko
* Holsti (1917–1918)
* Hultin
* Hälvä
* Juustila (1918)
* Kaitila
* Laine
* E. Linna
* H. Linna
* Lundson
* Löthman-Koponen
* Mikkola (1917–1918†)
* Nissinen
* Paavolainen
* Pennanen
* Setälä
* Sinkko
* Snellman
* Ståhlberg (1917–1918)
* Särkkä
* Talas
* Vekara

 |

 |


|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Kansallisen edistyspuolueen kansanedustajat 1918–1919 |
| --- |
|  |
| Eduskuntaryhmä(17) | 
* Alopaeus
* Astala
* Brander
* Erkko
* Heimonen
* Hälvä
* Kaitila
* Kaskinen (1919)
* Laine
* E. Linna
* H. Linna
* Lundson
* Niittynen (1919)
* Pesonen (1919)
* Pullinen
* Sinkko
* Ståhlberg
* Särkkä
* Taskinen (1919)
* Vekara
* Vuokoski

 |

 |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Eduskunta

 |

 |
**Eemeli Nikkinen** (15. lokakuuta 1883 Mäntyharju – 24. kesäkuuta 1952 Hamina) oli suomalainen kauppias, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Nikkisen vanhemmat olivat maanviljelijä Akseli Nikkinen ja Amalia Piiraa ja puoliso vuodesta 1907 Elsa Johanna Kuusinen. Nikkinen kävi kansakoulun ja suoritti Mikkelissä kauppa-apulaisyhdistyksen iltakoulun 1904. Hän oli juoksupoika Axel Kyanderin liikkeessä 1897–1898, kauppias Edv. Parkkisen sivuliikkeen kauppa-apulainen 1898–1899 ja pääliikkeen kauppa-apulainen Mikkelissä 1899–1900, kauppias David Pulkkisen liikeapulainen, varastonhoitaja ja kaupanhoitaja 1900–1907, toiminimen William Sipari ja Kumpp. kauppamatkustaja Haminassa 1907–1916, toiminimen Seitola & Nikkinen perustajaosakas 1916–1924, toiminimen Nikkinen & Ström perustajaosakas ja johtaja 1924–1930, toiminimen E. Nikkinen omistaja 1931–1938 ja E. Nikkinen Oy:n toimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja vuodesta 1938. Hän oli myös muun muassa Haminan Kalayhtiön perustajia ja johtaja 1917–1920, Haminan Kauppa Oy:n perustajaosakas ja johtokunnan puheenjohtaja 1922–1924 ja Neno Oy:n perustajaosakas ja johtokunnan puheenjohtaja vuodesta 1941. Haminan kaupunginvaltuuston jäsen Nikkinen oli Kansallisen Kokoomuksen edustajana 1917–1945 ja kaupunginhallituksen jäsen 1930–1933. Hänellä oli useita muitakin luottamustehtäviä ja hänet tunnettiin myös aktiivisena herännäisenä henkilönä ja vaikuttajana. Nikkinen oli suojeluskunnan vääpeli 1919. Kauppaneuvoksen arvonimen hän sai 1949.

Lähteet
-------

1. 1 2  Eemeli Nikkinen *Biografiasampo*. Viitattu 3.9.2022.
2. ↑  Kuolleita.  *Uusi Suomi*, 26.6.1952, nro 168, s. 5. Kansalliskirjasto. Viitattu 3.9.2022.
Kymijärven voimalaitos pakkasilla 4. helmikuuta 2006.
**Kymijärven voimalaitos** oli Lahden kaupungissa sijaitseva, Lahti Energian omistama 1975 valmistunut öljyvoimalaitos, joka muutettiin 1982 hiilivoimalaitokseksi. 1986 rakennettiin pääprosessin yhteyteen kaasuturbiinilaitos ja pääkattila varustettiin maakaasupolttimilla. 1998 käynnistettiin kaasutinlaitos, joka syöttää pääkattilaan kierrätyspolttoaineista ja biomassasta valmistettua tuotekaasua. Kaasutinlaitos korvaa noin 15–20 % pääkattilan fossiilisesta polttoaineesta sekä vähentää päästöjä saman verran.

Kymijärven voimalaitoksen sähköntuotantoteho on 200 MW ja kaukolämpöteho 250 MW. Sähkön vuosituotanto on 600–1 000 GWh ja kaukolämmön tuotanto noin 1 000 GWh.

Vuosittainen polttoaineen kulutus on nykyään pääkattilassa 1 700 GWh:n verran kivihiiltä, mikä vastaa 250 000 hiilitonnia, 350 GWh:n verran tuotekaasua sekä 150 GWh maakaasua. Kaasuturbiinissa käytetään 300 GWh maakaasua.

Rikkidioksidipäästöjä pidetään vähäisinä vähärikkisellä kivihiilellä sekä tuotekaasulla ja maakaasulla. Kymijärven voimalaitoksen tarvitsema hiili kuljetetaan kuorma-autoilla Valkon satamasta. Paluurahdiksi on suunniteltu German Pellets GmBH:n Hollolaan valmistuvan puupellettitehtaan polttopellettikuljetuksia Loviisasta Keski-Eurooppaan laivattavaksi.

Kymijärvi 1 -voimalaitoksen 154-metrinen savupiippu on Suomen korkein savupiippu.

Sulkeminen
----------

Voimalaitos suljettiin keväällä 2019. Voimalaitoksen vieressä sijaitsee korvaava pelkästään kierrätyspolttoainetta käyttävä Kymijärvi 2 -kaasutuslaitos ja Kymijärvi 3 -biolämpölaitoksesta on tehty investointipäätös. Kymijärvi 3 avataan loppuvuodesta 2019 ja se korvaa Kymijärven voimalaitoksen.

Lähteet
-------

* Lahti Energia: Kymijärven voimalaitos (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. ↑  Ville Paso: Kurkistus Lahden korkeimpaan - "Aikoinaan työhaastattelut pidettiin täällä ylhäällä" *ESS.fi*.  5.9.2017. Viitattu 21.4.2019.
2. ↑
3. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑
**Edward Young** (1683 - 1765)  oli brittiläinen runoilija. Vuonna 1719 Young siirtyi Yrjö II:n hovipapista Welwyniin kappalaiseksi. Hänen pääteoksensa on vuosina 1742–1745 ilmestynyt runoelma *The Complaint, or Night Thoughts on Life, Death and Immortality*, joka tunnetaan myös nimellä *Youngin yöt*. Se käsittelee elämää, kuolemaa ja kuolemattomuutta. Siinä on Miltonia muistuttavaa ylevää synkkyyttä mutta myös väsyttävää kaihomielisyyttä ja monisanaisuutta. Hän oli romantikkojen edeltäjä. Romantiikka alkoi herätä sen myötä, että hän pyysi yöltä pääsemistä "hengen tutkimattomille alueille."

Aiheesta muualla
----------------

Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta ***Edward Young***.

Lähteet
-------

1. ↑  Suuri Sitaattisanakirja,1989, s.556
2. 1 2  *Otavan iso tietosanakirja. Encyclopaedia Fennica 10, Vise – Öö*, s. 467. Helsingissä: Otava, 1965.
3. ↑  Otavan iso Fokus, osa 7 vuodelta 1974, s. 4640
4. ↑  Otavan Suuri Ensyklopedia, s. 1132
5. ↑  Otavan Suuri Ensyklopedia, s. 1134


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Alankomaat
* Puola
* Portugali
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Edward Waring** (1734 Old Heath, Shrewsbury, Shropshire, Englanti – 15. elokuuta 1798 Pontesbury, Shropshire, Englanti) oli englantilainen matemaatikko, joka tutki algebraa ja lukuteoriaa.

Elämä ja ura
------------

Waring oli varakkaan maanviljelijän vanhin poika. Hän opiskeli Magdalene Collegessa Cambridgen yliopistossa ja valmistui vuonna 1757 senior wranglerina, eli sai ensimmäisen sijan vuotuisessa matemaatikan kokeessa. Seuraavana vuonna hänet valittiin fellowiksi ja vuonna 1760 Cambridgen Lucas-professuuriin hyvin nuorena. Hän sai Cambridgesta lääketieteen tohtorin tutkinnon vuonna 1770, mutta ei ilmeiseti harjoittanut lääketiedettä juurikaan. Hänet valittiin Royal Societyn jäseneksi vuonna 1763, ja hän sai seuran Copley-mitalin vuonna 1784, mutta epäselvistä syistä hän erosi seurasta vuonna 1795.

Vuonna 1762 Waring julkaisi kuuluisan ja vaikeaselkoisen teoksensa *Miscellanea analytica* (julkaistu myöhemmin nimillä *Meditationes algebraicae* ja *Proprietates algebraicarum Curvarum*), joka kattaa algebran, lukuteorian ja geometrian aiheita. Kirjassa hän esittelee, mutta ei todista, Waringin probleeman ja hänen oppilaansa mukaan nimetyn Wilsonin lauseen. Hän myös julkaisi painettuna teoksessa ensimmäisenä otaksuman, joka nykyään tunnetaan Goldbachin konjektuurina. Waringin muihin teoksiin kuuluvat *Meditationes analyticae* (1776; 1782), *On the Principle of Translating Algebraic Quantities into Probable Relations and Annuities* (1792) ja *An Essay on the Principles of Human Knowledge* (1794), joka sisältää ensimmäisen järjestelmällisen esityksen algebrallisista funktioista.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Edward Waring *Dictionary of National Biography, Volume 59*.  1885-1900. Viitattu 11.10.2022. (englanniksi)
2. 1 2 3  Edward Waring *School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland*.  2001. Viitattu 11.10.2022. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Edward Waring** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* Mathematics Genealogy Project

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Gloria Banditelli** on italialainen oopperalaulaja, äänialaltaan mezzosopraano. Hän syntyi Assisissa, opiskeli laulamista Perugian konservatoriossa ja voitti vuonna 1979 kokeellisen teatterin kilpailun Spoletossa esiinnyttyään *La Cenerentolan* tulkinnassa. Pian tämän jälkeen hän esiintyi myös oopperassa *Dido ja Aeneas*.

Banditelli on urallaan erikoistunut barokkiajan ohjelmistoon ja Gioacchino Rossinin tuotantoon. Hän on esiintynyt muun muassa Teatro alla Scalassa, La Fenicessä, Wienin valtionoopperassa, Gran Teatre del Liceussa ja Concertgebouwissa. Hän on tehnyt yhteistyötä sellaisten kapellimestareiden kuin Riccardo Chaillyn, René Clemencicin, Vladimir Delmanin, Zubin Mehtan, Riccardo Mutin, Claudio Abbadon, Carlos Kleiberin, Gianandrea Gavazzenin, Lorin Maazelin ja Daniele Gattin kanssa.

Oopperoita, joiden esityksissä Banditelli on ollut mukana, ovat olleet *Turkkilainen Italiassa* (Rossini), *Linda di Chamounix* (Gaetano Donizetti), *Manon Lescaut* (Giacomo Puccini), *Jevgeni Onegin* (Pjotr Tšaikovski), *Suor Angelica* (Puccini) ja *Gianni Schicchi* (Puccini). Oopperan ulkopuolella Banditelli on tulkinnut muun muassa Giovanni Battista Pergolesin Stabat Materin ja Ludwig van Beethovenin yhdeksännen sinfonian. Banditelli on levyttänyt muun muassa Harmonia Mundille ja Hungarotonille. Häntä on kuultu muun muassa Radio Francessa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Bach-Cantatas.com: Gloria Banditelli (Mezzo-soprano)

Aiheesta muualla
----------------

* AllMusic.com: Gloria Banditelli (englanniksi)
* Gloria Banditelli Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Edward Williams Morley** (29. tammikuuta 1838 Newark, New Jersey, Yhdysvallat – 24. helmikuuta 1923 West Hartford, Connecticut, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen kemisti ja fyysikko, joka tunnetaan vuoden 1887 Michelsonin–Morleyn kokeesta, jolla turhaan yritettiin todistaa valoeetterihypoteesi.

Elämä ja ura
------------

Morley valmistui Williams Collegesta vuonna 1860 ja jatkoi sen jälkeen sekä tieteellisiä että teologisia opintoja. Hän sai kongregaatiopastorin viran Ohiossa vuonna 1868 ja liittyi seuraavana vuonna Western Reserve Collegen tiedekuntaan kemian professoriksi. Hän jäi kouluun, kun se muutti Clevelandiin vuonna 1882 ja siitä tuli Western Reserve University (nykyään se on Case Western Reserve University). Hän opetti siellä eläkkeelle jäämiseensä asti vuonna 1906. Vuosina 1873–1888 hän myös opetti toksikologiaa Clevelandin lääketieteellisessä koulussa.

Vuosina 1878–1882 Morley tutki ilmakehän happipitoisuutta, ja vuosina 1882–1893 hän työskenteli vedyn ja hapen suhteellisten atomipainojen määrittämisen parissa. Vuonna 1884 Morley alkoi työskennellä fyysikko Albert Michelsonin kanssa rakentaen ensin tarkan interferometrin vuonna 1885 ja suorittaen sitten kokeen vuonna 1887, jossa havaittiin, että oletetulla "eetterituulella" ei ollut ilmeistä vaikutusta valon nopeuteen. Vaikka koe epäonnistui, sen tulos oli merkittävä askel kohti Albert Einsteinin erityistä suhteellisuusteoriaa.

Morley oli American Association for the Advancement of Science -järjestön ja American Chemical Societyn puheenjohtaja. Vuonna 1907 hän sai Royal Societyn Rumford-mitalin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Morley, Edward Williams *Encyclopedia of Cleveland History*.  2022. Viitattu 01.06.2022.
2. 1 2 3 4  Edward W. Morley: the Michelson-Morley Experiment and its Successful Legacy of Failure *The Oxford Scientist*.  2022. Viitattu 01.06.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Edward Williams Morley** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Australia
* Alankomaat
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* zbMATH

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Gloria Stuart** (**Gloria Frances Stewart**, 4. heinäkuuta 1910 Santa Monica, Kalifornia – 26. syyskuuta 2010 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdys­valtalainen elo­kuva­näyttelijä ja taiteilija.

Ura
---

Stuart muutti nimensä aloittaessaan näyttelemisen, ilmeisesti koska Stuart lyhyempänä mahtuisi paremmin mainos­tauluihin.

Suoritettuaan opinnot loppuun hän solmi sopimuksen Universal Studios -elo­kuva­studion kanssa vuonna 1932. Hänet valittiin vuonna 1932 yhdeksi kolmesta­toista WAMPAS Baby Starsista, lupaavasta nuoresta näyttelijästä, ja hän oli Screen Actors Guildin perustaja­jäsen.

Sodan aikana Stuart kiersi maata näyttelijänä, mutta myös teki sairaala­vierailuja ja teki muita vapaa­ehtois­töitä. Hän järjesti suurellisia illallisia Garden of Allah -ravintolassa Hollywoodissa käyttäen säännösteltyjä ruoka­tarvikkeita luovalla tavalla.

Sodan jälkeen hänen suosionsa ja elo­kuva­tähden uransa nousi ja hänet pyydettiin useisiin elo­kuviin. *lähde?*

Hän näytteli useissa televisio­sarjoissa ja elo­kuvissa, joita olivat *Rikas tyttöraukka* (1936), *Rebekka* (1938), *Vuosi huipulla* 1982 ja *Murhasta tuli totta* (2001). *lähde?*

Vanhemmalla iällä häntä pyydettiin Hollywoodiin näyttelemään sata­vuotiasta Rose Dawsonia elo­kuvaan *Titanic*. Roolin myötä hän sai valtavan suosion ja oli ehdolla parhaan nais­sivu­osan Oscar-palkinnon saajaksi.

Yksityiselämä
-------------

Stuart meni naimisiin käsi­kirjoittaja Arthur Sheekmamin kanssa Vuonna 1934, ja he saivat tyttären Sylvian. Vuonna 1939 Stuart ja Sheekman lähtivät kiertämään maailmaa, mutta samana vuonna syttynyt toinen maailmansota pakotti heidät palaamaan takaisin Yhdysvaltoihin.

Stuart kuoli 26. syys­kuuta 2010 sata­vuotiaana keuhkosyöpään, joka oli todettu viisi vuotta aikaisemmin. Hän oli aiemmin selvinnyt rinta­syövästä.

Lähteet
-------

1. ↑  Stuart, Gloria & Thompson, Sylvia: *Gloria Stuart - I Just Kept Hoping*, s. –. Boston: Little, Brown & Co, 1999. ISBN –. (englanniksi)
2. 1 2  Titanic-näyttelijätär Gloria Stuart kuoli sata­vuotiaana *Yle Uutiset*.  27.9.2010. Yleis­radio Oy. Viitattu 28.9.2010.
3. 1 2  Gloria Stuart’s Ration­book Dinner Parties *West Holly­wood History Center*. Viitattu 1.9.2021. (englanniksi)
4. ↑  McLellan, Dennis: Gloria Stuart, ’Titanic’ Actress, Dies at 100 *Los Angeles Times*.  27.9.2010. El Segundo, Kalifornia. Viitattu 27.9.2010. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Gloria Stuart** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
*Tämä artikkeli kertoo maantieteellisestä alueesta. Sininen banaani on myös Kustannus-Mäkelän lastenkirjasarja.*
Sinisen banaanin alue sinisenä kartalla
**Sininen banaani** on teollisuuden ja asutuksen keskittymä Euroopassa. Alue ulottuu epäyhtenäisesti Ison-Britannian eteläosiin, Benelux-maihin, Saksaan, Sveitsiin ja Pohjois-Italiaan. Sillä asuu noin 110 miljoonaa ihmistä. Alue erottuu avaruudesta yöllisessä Euroopassa muuta kirkkaammin valaistuna vyöhykkeenä. Se on maailman suurin suurkaupunkien keskittymä, minkä lisäksi sillä on suurin tuotantokapasiteetti neliökilometriä kohti ja vilkkain kaupallinen liikenne samankokoisiin alueihin verrattuna. Nimityksen kehitti ranskalainen Roger Brunet vuonna 1989, ja sitä käytetään tilastojen rajauksessa.

Satelliittikuvakooste, josta voi hahmottaa ympäristöä kirkkaampia alueita.
Samaan tyyliin on nimetty **"keltaisen banaanin alue"**, joka ulottuu Pariisista Varsovaan, ja **"Aurinkovyöhyke"** Milanosta Valenciaan. Näiden alueiden lisäksi teollisuutta löytyy myös suurkaupunkien ja pääkaupunkien ympäristöstä.

Lähteet
-------

1. ↑  The European Blue Banana  2011. EU Partner / The Edge Wirral.  Arkistoitu 6.10.2014. Viitattu 6.12.2013. (englanniksi)
2. ↑  Dickey, Christopher: The Blue Banana *Newsweek*.  15.12.2002. Viitattu 28.11.2020. (englanniksi)
3. ↑  Europe slips on the blue banana skin *The Guardian*.  28.10.2001. Viitattu 28.11.2020. (englanniksi)
4. ↑  Hospers, Gert-Jan: Beyond Blue Banana ? *SpringerLink*.  2003. Viitattu 28.11.2020. (englanniksi)
**Brandon Richard Jacobs** (s. 6. heinäkuuta 1982 Houma, Louisiana) on yhdysvaltalainen ammattilaisuransa lopettanut amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Jacobs pelasi yhdeksän kautta NFL-liigassa, edustaen pääasiassa New York Giantsia. Jacobs on kaksinkertainen Super Bowl -voittaja.

NFL-ura
-------

New York Giants varasi yliopistojalkapalloa Etelä-Illinoisin yliopiston joukkueessa pelanneen Jacobsin vuoden 2005 NFL:n varaustilaisuudessa neljännellä kierroksella, 110. pelaajana. Hän voitti seitsemällä kaudellaan Giantsissa kahdesti mestaruuden, vuosina 2007 ja 2011. Molemmilla kerroilla Giantsin vastustajana loppuottelussa Super Bowlissa oli tähtipelinrakentaja Tom Bradyn johtama New England Patriots.

Jacobs teki maaliskuussa 2012 vapaana pelaajana sopimuksen San Francisco 49ersin kanssa. Hän ei saanut kuitenkaan paljon peliaikaa uudessa joukkueessaan. Jacobs palasi New York Giantsin riveihin yksivuotisella sopimuksella syyskuussa 2013, kun joukkue kärsi pulasta keskushyökkääjäosastolla. Tammikuussa 2014 Jacobs ilmoitti lopettavansa uransa.

Lähteet
-------

1. ↑  RB Brandon Jacobs retires ESPN. Viitattu 19.2.2019. (englanniksi)
Teoksen vuoden 1754 painoksen nimiölehti.
**Persialaisia kirjeitä** (*Persialaiskirjeitä*) (ransk. *Lettres persanes*) on Montesquieun tunnetuimpia teoksia. Se on julkaistu vuonna 1721. Kirjassa kuvataan kahden persialaisruhtinaan kuvitteellista kiertomatkaa Euroopassa, jossa he kummastelevat eurooppalaisen yhteiskunnan outouksia. Teoksen pilkka kohdistuu erityisesti paaviin ja yksinvaltaan.

Kirjailija suojeli itseään julkaisemalla ensimmäisen painoksen nimettömänä ja väittämällä, että kirjan tekstit ovat persialaisten toisilleen lähettämiä kirjeitä: "He näyttivät minulle kirjeensä ja minä jäljensin ne."  Tarinan mukaan kirjoittajat, persialaiset ylimykset Usbek ja Rica halusivat tutustua Ludvig XIV:n ajan Ranskaan ja kuvasivat maata kotimaahansa lähetetyissä kirjeissä. Vastauskirjeissä kuvattiin puolestaan haaremielämää Persiassa. Persialaisten valitseminen kirjeiden "kirjoittajiksi" johtuu useasta seikasta. Esimerkiksi Antoine Galland oli vuonna 1708 ranskantanut Tuhannen ja yhden yön tarinat ja Persian olot olivat nousseet vuonna 1715 esille erään kopeasti käyttäytyneen Persian lähettilään aiheuttaman kohun takia. Kirjemuotoisen teoksen idean Montesquieu saattoi saada Charles Rivière Dufresnyn vuonna 1707 julkaisemasta humoristisesta teoksesta, jossa kuvattiin thaimaalaisen henkilön vierailua Ranskassa.

Teoksesta tuli hyvin suosittu. Kirjakauppiaat pyysivät, että kirjailija tekisi sille jatko-osia. Niitä ei tullut, mutta muut kirjailijat tekivät vastaavanlaisia kirjeromaaneja toisista kaukomaista.

Yksi laajasti käsitelty kirjeiden aihe oli väestökysymys. Pohdittiin, miksi väkiluku joissakin maissa pienenee. Syiksi mainitaan esimerkiksi itämaiden veltostuttava moniavioisuus, länsimaiden ehdoton yksiavioisuus, itämaiden eunukkilaitos ja länsimaiden munkkilaitos, jotka ankarasti tuomitaan. Laajasti käsitellään myös Ranskassa vallinnutta itsevaltiutta. Sen vastapainoksi kirjeet esittävät tasavallan, jonka perusvoimia ovat hyve ja itsevaltiuden pelkääminen. Myöhemmässä pääteoksessaan *Lakien hengessä* Montesquieu esitti täsmällisen vallanjako-opin (1748), joka kirjeissä on jo hahmoteltuna.

Lähteet
-------

* Montesquieu: *Persialaisia kirjeitä*. (Lettres persanes, 1721.) Suomentanut ja johdannolla sekä selityksillä varustanut J. V. Lehtonen. 3. painos (1. painos: Kariston klassillinen kirjasto 10. Karisto, 1919). Hämeenlinna: Karisto, 1988. ISBN 951-23-2593-4.

### Viitteet

1. ↑  Persialaisia kirjeitä, s. 27–29. Kirjailijan esipuhe 1721.
2. ↑  Persialaisia kirjeitä, s. 7–8.
3. ↑  Persialaisia kirjeitä, s. 24. Vuoden 1754 esipuhe.
4. ↑  Persialaisia kirjeitä, s. 10–12. Kirjenumerot 63, 90 ja 113–123.
**Sininarrinpensas** (*Decaisnea fargesii*) on akebiakasvien (Lardizabalaceae) heimoon, narrinpensaiden (*Decaisnea*) sukuun kuuluva kasvilaji. Sininarrinpensas eroaa narrinpensaiden suvun toisesta lajista, keltanarrinpensaasta (*Decaisnea insignis*), hedelmien värin perusteella. Jotkut kasvitieteilijät kuitenkin yhdistävät nämä kaksi kuuluvaksi samaan lajiin, ja toiset kasvitieteilijät ovat kuvanneet narrinpensaiden sukuun näiden kahden lisäksi vielä kaksi muutakin lajia.

Sininarrinpensaan tieteellisen nimen lajinimi (*fargesii*) viittaa 1844–1912 eläneeseen ja Kiinassa kasveja keränneeseen sekä tämän lajin löytäneeseen Père Paul Guillaume Fargesiin.

Sininarrinpensas on kausivihanta, pystykasvuinen ja monirunkoinen pensas, joka kasvaa yleensä enintään noin kuusi metriä korkeaksi ja leveäksi. Sen lehdet ovat monilehdykkäisiä ja kukat yksikotisia. Kukat sijaitsevat nuokkuvissa terttumaisissa kukinnoissa. Kukista kehittyvät hedelmät ovat poikkeuksellisenvärisiä ja muistuttavat ulkonäöltään papujen palkoja. Hedelmät ovat itse asiassa meheviä tuppiloita ja syksyllä kypsyessään ne muuttuvat sinisiksi. Kypsinä hedelmät halkeavat auki ja niiden sisältämät lukuisat siemenet pääsevät leviämään ympäristöön. Hedelmien malto on syötävää, ja Sikkimin alueen alkuperäisasukkaat pitivät hedelmiä herkkuna.

Sininarrinpensas kasvaa metsissä, tiheiköissä, vuorten rinteillä sekä jokilaaksoissa Intiassa, Nepalissa, Bhutanissa, Kiinassa ja Myanmarissa. Lisäksi lajia kasvatetaan koristekasvina muualla maailmassa.

Koristekasvina sininarrinpensas kasvaa runsasravinteisessa ja kosteassa, mutta hyvin vettä läpäisevässä maaperässä täydessä auringon valossa tai puolivarjossa. Laji ei kestä kuivuutta, joten sen kasvualusta tulee pitää vakaan kosteana. Kylmemmillä alueilla lajin maanpäälliset osat saattavat kuolla kokonaan talvella, mutta kasvi voi lähteä uuteen kasvuun elossa säilyneistä juurista.

Lähteet
-------

* Missouri Botanical Garden: *Decaisnea fargesii* (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q882894
* Wikispecies: Decaisnea fargesii
* CoL: 34CRL
* EPPO: DEAFA
* GBIF: 5686497
* GRIN: 13372
* IPNI: 107239-1
* MoBotPF: 292306
* NCBI: 41780
* Open Tree of Life: 822375
* PalDat: Decaisnea\_fargesii
* PfaF: Decaisnea fargesii
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:107239-1
* Tropicos: 50179199
* WFO: wfo-0000638938

 |

 |