recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
*Tämä artikkeli käsittelee kaupunkia Intiassa. Muista merkityksistä, katso täsmennyssivu.*

  

  

  

  

  

  

  

  

  

  

  

  

  

  

**Agra** (hindiksi आगरा, *Āgarā*, urduksi ‏آگرہ‎, *Āgrah*) on kaupunki Yamuna-joen varrella Intiassa Uttar Pradeshin osavaltiossa. Kaupungissa on kolme maailmanperintökohdetta. Kaupunki oli suurmogulien valtakunnan pääkaupunki vuosina 1526–1658 ja on nykyään tuon aikakauden muistomerkkiensä, Taj Mahalin, Agran linnoituksen ja Fatehpur Sikrin vuoksi tärkeä matkailukohde. Kaupungissa asui 1 574 542 ihmistä vuonna 2011 väestönlaskennan mukaan.

Taj Mahal
Agran linnoitus

Historia
--------

Yleisesti ajatellaan että Agran perusti sulttaani Sikandar Lodi, Delhin sulttaanikunnan hallitsija vuonna 1506. Sulttaanikunnan viimeinen hallitsija Ibrahim Lodi hallitsi Agrasta käsin, ja ensimmäisen mogulihallitsijan Baburin valloitettua Lodin myös mogulit tekivät Agrasta pääkaupunkinsa. Agran merkitys kasvoi Akbarin, Jehangirin ja Shah Jahanin hallintokausilla, ja kaupungista tuli merkittävä taiteen, kulttuuri, talouden ja koulutuksen keskus.

Nähtävyyksiä
------------

Agran kuuluisin rakennus, Taj Mahal, on yksi maailman tunnetuimmista muistomerkeistä ja UNESCOn maailmanperintökohde. Rakennus on Shah Jahanin lempivaimon Mumtaz Mahalin mausoleumi. Agran linnoitus tai Punainen linnoitus (ei pidä sekoittaa Delhin Punaiseen linnoitukseen) on myös maailmanperintökohde. Linnoituksen uudelleenrakensi Akbar vuonna 1565, ja Shah Jahanin aikana se uudistettiin palatsiksi. Tärkeitä rakennuksia linnoituksessa ovat Helmimoskeija, Diwan-e-Am ja Diwan-e-Khas (julkisen ja yksityisen audienssin salit), Jehangirin palatsi, Khaas Mahal, Sheesh Mahal (peilipalatsi) ja Musamman Burj.

Itmad-Ud-Daulahin hauta on keisarinna Nur Jehanin isälleen rakentama muistomerkki. Pienempi kuin muut Mughalien kauden haudat, hautaa on joskus kuvattu "korurasiaksi". Jama Masjid on suuri, prinsessa Jahanara Begumille omistettu vuonna 1648 rakennettu moskeija, joka tunnetaan erikoisesta kupolistaan ja minareettien puuttumisesta. Chini Ka Rauza taas on Shah Jahanin pääministerille Šīrāzin Allama Afzel Khal Mullah Shukrullahille omistettu hauta. Agrassa on myös Intian vanhin Mughal-puutarha Ram Bagh, jonka rakensi keisari Babur vuonna 1528. Se sijaitsee noin 2,5 kilometriä pohjoiseen Chini ka Rauzasta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  India: Uttar Pradesh Citypopulation.de. Viitattu 17.4.2013. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Agra**.
* Agra Travel (englanniksi)
Numa Denis Fustel de Coulanges
**Numa Denis Fustel de Coulanges** (18. maaliskuuta 1830 Pariisi - 12. syyskuuta 1889 Massy) oli ranskalainen historioitsija. 

Hän oli bretagnelaista alkuperää. Hänet lähetettiin vuonna 1853 Ateenan ranskalaiseen kouluun, kun hän oli saanut koulutuksensa École normale supérieuressa. Ateenassa hän kirjoitti teoksen *Mémoire sur l'île de Chio*. Hänestä tuli tohtori Ranskassa vuonna 1858 teoksillaan Vesta-kulttuurista ja roomalaisten Kreikan-valloituksesta. Vuosina 1860–1870 hän oli historian professorina Strasbourgin yliopistossa, missä hän julkaisi teoksen *La cité antique* (1864). Vuosina 1875–1889 Fustel de Coulanges oli École normale supérieuressä ja aloitti tämän jälkeen uransa keskiajan professorina Sorbonnessa. Vuosina 1875–1889 julkaistiin Fustel de Coulangesin neliosainen pääteos *Histoire des institutions politiques de l'ancienne France*. Fustel de Coulanges puolusteli tässä teoksessa germaanien kansanvaelluksia. 

Fustel de Coulanges mukaan oli syvä kuilu indoeurooppalaisten ja semiittien välillä. Hänen teksteistään Action Française sai vaikutteita.

Teokset
-------

* *Mémoire sur l'île de Chio* (1853)
* *La cité antique* (1864)
* *Histoire des institutions politiques de l'ancienne France* (1875-89)
* *Recherces sur quelques problèmes d'histoire* (1885)
* *Nouvelles recherches* (1891)
* *Questions historiques* (1893)

### Suomennettu teos

* *Vanhan ajan kaupunkivaltio: Kreikan ja Rooman uskonnollisia tapoja, oikeuskäsityksiä ja yhteiskuntajärjestystä käsittelevä tutkimus*. (La cité antique: Étude sur le culte, le droit, les institutions de la Grèce et de Rom, 1864.) Alkuteoksen 24 painoksesta suomentanut J. V. Lehtonen. Helsinki: Otava, 1920.

Lähteet
-------

1. ↑  Arvidsson 2000, s. 135

* Arvidsson, Stefan, *Ariska idoler* (2000)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Korea
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
* Portugali
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Yvonne Naef** (s. 9. marraskuuta 1957) on sveitsiläinen oopperalaulaja, äänialaltaan kontra-altto. Hän opiskeli musiikkitiedettä ja laulamista Zürichissä, Baselissa ja Mannheimissa. Voitettuaan lukuisia opiskelijapalkintoja hän sai ensimmäistä kertaa laajempaa huomiota vuonna 1987 sijoituttuaan toiselle sijalle oratorio- ja yksinlaululuokassa Ateenan Maria Callas -kilpailussa.

Uransa alkupuolella Naef esitti muiden muassa Rosinan (*Sevillan parturi*, Gioacchino Rossini), Adalgisan (*Norma*, Vincenzo Bellini) ja Carmenin roolit (*Carmen*, Georges Bizet) ollessaan oopperatalojen jäsenenä Sankt Gallenissa ja Wiesbadenissa.

Suurta henkilökohtaista suosiota Naef saavutti vuonna 1994 Gaetano Donizettin oopperan *Anna Bolena* uudessa tuotannossa Monte Carlon oopperassa. Hän tulkitsi teoksessa Giovanna Seymourin roolin. Seuraavana vuonna hän esiintyi ensimmäistä kertaa Giuliettan roolissa *Hoffmannin kertomukset* -teoksessa Milanon La Scalassa. Hän on esiintynyt festivaaleilla muun muassa Bayreuthissa ja Salzburgissa. Hän on myös kysytty konserttilaulaja, jonka ohjelmisto kattaa teoksia Johann Sebastian Bachista Dmitri Šostakovitšiin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Yvonne Naef. Bach-Cantatas


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef
* Theaterlexikon

 |

 |
**Harjulan Setlementti ry** on vuonna 1941 Lahteen perustettu järjestö ja Suomen setlementtiliiton jäsen. Setlementti on poliittisesti ja uskonnollisesti sitoutumaton sivistys- ja sosiaalista työtä tekevä monialatoimija, jonka palveluita on lasten päivähoito, kuntoutus- ja kotihoitopalvelut, avoin kansalaistoiminta, kansalaisopistotoiminta, ravitsemuspalvelut sekä Harjula-Mainos ulkomainospaikkojen vuokraus. Harjulan Setlementti toimii paikallisesti Lahdessa ja Setlementin perusajatuksena on olla ihmistä palveleva ja yhteisöllisyyttä rakentava järjestö. Tavoitteena on tuottaa terveyttä, tukea ja toimintaa. 

Setlementti työssä, kuten Harjulassakin, on tavoitteena palvella yhteisöllisesti heikommassa asemassa olevia henkilöitä. 

Harjula tuottaa liikunta ja kuntoutuspalveluita yksityisille ja yrityksille. Harjula järjestää muun muassa Kelan kuntoutuksia ja veteraanikuntoutuksia. Harjulassa on omat liikuntatilat, joissa voi ryhmäliikunnan ja kuntosalin lisäksi harjoitella esimerkiksi tuettua kävelyä. Harjulassa annetaan myös allasterapiaa, sillä tiloista löytyy terapia-allas. 

Harjulan Setlementti ry on paikallisesti suuri järjestö ja se työllistää vakituisesti noin 50 henkilöä ja määräaikaisten työsuhteiden kanssa henkilömäärä nousee lähemmäs 200 henkilöä.
Www.harjulan.fi

Aiheesta muualla
----------------

* Järjestön sivusto
**Centrino** (myös Centrino Mobile Technology) on Intelin brändi, jolla markkinoidaan vaihtuvaa kannettavien tietokoneiden suoritin-, piirisarja- ja WLAN-yhdistelmää. Tällä hetkellä*lähde?* yhdistelmään kuuluu Intel Core 2 Duo -suoritin, Intel 965 -piirisarja ja Intel PRO/Wireless 3945 -verkkoyhteys.

Kaksiytimisten kannettavien yhteydessä Intel käyttää Centrino Duo -tuotemerkkiä. Santa Rosa -alustaa käyttäviä kannettavia kutsutaan nimellä Centrino Pro. Montevina-alustaa käyttäviä kutsutaan nimellä Centrino 2.

Intel on kertonut*lähde?* sijoittaneensa 300 miljoonaa dollaria Centrinon markkinointiin.

Julkaisuhistoria
----------------

### Carmel

Ensimmäisen sukupolven Centrino-alusta Carmel julkaistiin vuonna 2003.

### Sonoma

Intel julkaisi toisen sukupolven Centrino-alustan — koodinimeltään Sonoma — tammikuussa 2005. 

Sonoma tuki monia aikansa uusia tekniikoita kuten DDR2-keskusmuistia, PCI Express -väylää, Intel HDA -ääntä ja SATA-liitäntää. Heikkoutena oli nopeasta suorittimesta johtuva lämmöntuotto. Sonoma-tietokoneissa saavutettiin yleensä 3,5 - 4,5 tunnin akkukesto.

### Napa

Kolmannen sukupolven alusta Napa julkaistiin Consumer Electronics Show'ssa tammikuussa 2006. Alusta tuki aluksi Intel Core Duo -prosessoreita, mutta päivittyi myöhemmin, saman vuoden heinäkuussa tukemaan myös Intel Core 2 Duo -suorittimia.

### Santa Rosa

Santa Rosa -alusta julkaistiin vuonna 2007.

Santa Rosa tukee Intelin dynaamista ylikellotusta, joka kykenee sammuttamaan käyttämättömän ytimen ja toisaalta ylikellottamaan kuormitettavaa ydintä. HSDPA:ta ja WiMaXia oli suunniteltu kuuluviksi Santa Rosaan, mutta niiden julkaisu lykkääntyi seuraavan sukupolven alustalle.

### Montevina

Montevina-koodinimeä käytetään viidennen sukupolven Centrino-alustasta, joka julkaistiin vuonna 2008. Montevina tukee 45 nanometrin prosessilla valmistettavia suorittimia.

### Menlow

Maaliskuussa 2008 Intel julkaisi Menlow-koodinimisen Atom-suorittimen. Menlow on uuden sukupolven edistyksellinen virransäästösuoritin, joka on suunniteltu kevyisiin Internet-kannettaviin.

### Calpella

Koodinimi Calpella viittaa kuudennen sukupolven Centrino-alustaan, joka julkaistiin 2009. Calpellan on tarkoitus kilpailla AMD:n Fusion -alustan kanssa. Calpella tukee Nehalem-suorittimia.
**Simon Fraser University** (**SFU**) on julkinen tutkimusyliopisto Kanadan Brittiläisessä Kolumbiassa. Sen kampukset sijaitsevat provinssin kolmessa suurimmassa kaupungissa Burnabyssä, Vancouverissa ja Surreyssä.

Yliopiston pääkampus on vuonna 1965 rakennettu Burnaby Mountainin rakennuskokonaisuus, jossa opiskelee yli 30 000 opiskelijaa ja työskentelee tuhatkunta henkilökunnan edustajaa. Yliopisto tarjoaa alemman ja ylemmän tutkinnon opintoja kolmena lukukautena ympäri vuoden. 

SFU:n urheilujoukkueet kilpailevat ainoana kanadalaisyliopistona NCAA:ssa. SFU on ensimmäinen Yhdysvalloissa akkreditoitu kanadalainen tutkimusyliopisto.

Opintoalat
----------

SFU:n seitsemän tiedekuntaa (*faculties*) ovat sovellettujen tieteiden (tekniikka), taiteiden ja yhteiskuntatieteiden, viestinnän ja teknologian, ympäristötieteiden, kasvatustieteiden, terveystieteiden sekä luonnontieteiden tiedekunta.

Historiaa
---------

Yliopistolle nimensä antanut Simon Fraser oli North West Companyn turkiskauppias ja tutkimusmatkailija. Yliopiston alkuperäinen nimi oli Fraser University, mutta siitä saatu lyhenne FU muistutti liikaa sanontaa "fuck you". Useista sijaintipaikkavaihtoehdoista valittiin 365 metriä merenpinnasta kohoava Burnaby Mountain, jolle rakennettavan kampuksen arkkitehtuurikilpailun voittivat Arthur Erickson ja Geoffrey Massey betonibrutalismia edustavalla suunnitelmallaan. Rakentaminen alkoi keväällä 1964 ja toiminta rakennuksissa saattoi alkaa syyskuussa 1965.

Yliopiston Vancouverin kampus koostuu useista rakennuksista Vancouverin keskustassa, ja Surreyn kampus sijaitsee samassa kiinteistössä ostoskeskuksen kanssa. Jokaisella SFU:n kampuksella on oma kirjasto. Yliopistoon kuulu myös arkeologinen ja kansatieteellinen museo sekä kolme taidegalleriaa, joiden kokoelmissa on noin 5 500 teosta.

Lähteet
-------

1. ↑  Faculties, SFU. Viitattu 12.9.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Simon Fraser University** Wikimedia Commonsissa

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Simon Fraser University
**Simon Svenonis Kexlerus** (29. joulukuuta 1602 – 22. maaliskuuta 1669) oli ruotsalaissyntyinen suomalainen matemaatikko ja tähtitieteilijä. Kexlerus oli Turun akatemian ensimmäinen matematiikan professori.

Elämäkerta
----------

Kexlerus syntyi ruotsissa Kexlen kylässä Edsbergin pitäjässä. Hänen isänsä oli talonpoika Sven Kexlen. Kexlerusista tuli ylioppilas Uppsalassa ja filosofian maisteri vuonna 1631 (tai 1632). Tämän jälkeen hän oleskeli Saksassa ja Alankomaissa muutaman vuoden. Hän palasi Ruotsiin vuonna 1634 ja toimi vuoden Strängnäsin lukion matematiikan opettajana. Uppsalan yliopistossa hän työskenteli filosofisen tiedekunnassa apulaisena 1636–1640. 

### Matematiikan professorin ura Turussa

Turun akatemian perustamisen jälkeen vuonna 1640 hän sai sieltä matematiikan professuurin, jota hän hoiti kuolemaansa saakka. Matematiikan professuurin sisältyi tuolloin myös tähtitiede. Kexleruksen, kuten myös hänen seuraajiensakin, edustaman tietämyksen ja opetuksen taso oli melko alhainen. Kexlerus näki muun muassa paljon vaivaa puolustaakseen ptolemaiolaista maailmankuvaa kopernikaanista vastaan. Turun akatemian rehtorina hän oli kolmesti vuosina 1644–1645, 1655–1656 ja 1666–1667. Filosofisen tiedekunnan promoottori hän oli vuosina 1643 ja 1661.

Kexlerus julkaisi uransa aikana lähes 40 väitöskirjaa. Pääasiallisesti ne olivat aritmetiikan, geometrian, trigonometrian ja tähtitieteen oppikirjoja. Lisäksi hän laati almanakkoja vuosiksi 1650 ja 1654.

### Perhe

Kexlerus solmi avioliiton vuonna 1641 Ingeborg Elisabet Gerzliniuksen kanssa. Heille syntyi useita lapsia, joista Anders-poika toimi Inkerissä pappina ja tytär Margareta oli Kemiön rovasti Anders Pryssin puoliso.

Lähteet
-------

1. 1 2  17. Matematiikkaa Suomessa Matematiikkalehti Solmu. Viitattu 24.12.2007.
2. 1 2 3 4 5  Helsingin yliopiston opettaja- ja virkamiesmatrikkeli 1640–1917, hakusana Kexlerus Simon. (luettu 24.12.2007)
3. ↑  Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 4, p. 867

Aiheesta muualla
----------------

* Svenskt biografiskt lexikon

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)
* Ruotsi

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Biografiskt Lexikon
* Uppslagsverket Finland
* Biografiasampo

 |

 |
Montfortin vaakuna.
Simon de Montfortin muistolaatta
**Simon IV de Montfort** (1160 – 25. kesäkuuta 1218) oli Leicesterin viides kreivi. Hän otti osaa neljänteen ristiretkeen ja ristiretkeen kerettiläisiä vastaan. 

Simon ei ottanut osaa, kun neljäs ristiretki valloitti Konstantinopolin, vaan jatkoi matkaansa Syyriaan. Myöhemmin hän oli mukana ristiretkellä kerettiläisiä vastaan Etelä-Ranskassa. Hänestä tuli pian ristiretken johtaja. Hänestä tehtiin Béziersin ja Carcassonnen varakreivi. Hän valtasi Toulousen kreivi Raymondilta maita vuonna 1211 ja löi Raymondin ja tämän liittolaisen Aragonian kuninkaan Pietari II:n joukot vuonna 1213. Paavi tunnusti Simonin herruuden tämän valloittamilla alueilla ja teki hänestä Toulousen kreivin. Simon kuoli vuonna 1218 piirittäessään Toulousea.

Hän oli Simon III de Montfortin ja Amicia de Beaumontin poika. Amicia oli Robert III de Beaumontin, Leicesterin 3. kreivin, vanhin tytär. Amician vanhin veli Robert kuoli lapsettomana vuonna 1204, ja Simon peri Leicesterin kreivikunnan. Simon peri näin kreivikunnan äitinsä kautta, mutta Englannin kuningas Juhana takavarikoi kuitenkin maat.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
	+ 2
* WorldCat
	+ 2

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
*Tämä artikkeli kuvaa Britannian kuninkaallisen laivaston kolmannen luokan linjalaivaa. Sanan muita merkityksiä on täsmennyssivulla.*

**HMS Somerset** oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1748 vesillelaskettu 70-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva. Alus osallistui useaan seitsenvuotisen ja Yhdysvaltain vapaussodan meritaisteluihin. Se tuhoutui myrskyssä vuonna 1778 ajettuaan karille Provincetownin edustalla Massachusettsin rannikolla.

Valmistus
---------

Alus tilattiin 8. marraskuuta 1744 ja uudelleen 6. elokuuta 1745 Chathamin telakalta, missä köli laskettiin 5. toukokuuta 1746. Alus laskettiin vesille 18. heinäkuuta 1748 ja valmistui 29. heinäkuuta. Aluksen valmistuskustannukset olivat 33 967 puntaa 13 shillinkiä ja 8 dimeä sisältäen varustamisen.

Palvelus
--------

Alus otettiin palvelukseen joulukuussa 1748 Chathamin vartiolaivaksi päällikkönään Thomas Sturton. Alus siirrettiin 1750 Sheernessiin. Se otettiin uudelleen palvelukseen tammikuussa 1753 Chathamin vartiolaivana päällikkönään Harry Powlett.

Francis Geary vastaanotti maaliskuussa 1755 aluksen päällikkyyden ja alus lähti 22. huhtikuuta amiraali Edward Boscawenin laivasto-osastoon Pohjois-Amerikkaan. Seuraavana vuonna alus oli vara-amiraali Henry Osbornen lippulaivana, kun se lähti tammikuussa purjehdukselle ja liittyi maaliskuussa Hawken laivastoon ja edelleen kesällä Boscawenin osastoon ja marraskuussa Knowlesin osastoon. Vuonna 1757 alus lähetettiin täydennyksenä Holburnelle Amerikan rannikolle.

Seitsenvuotisessa sodassa kenraali Jeffrey Amherstin johtama osasto piiritti 8. kesäkuuta 1758 Louisbourgin linnakkeen. *Somerset* kuului amiraali Edward Boscawenin johtamaan 39 aluksen laivasto-osastoon, jossa oli yhteensä noin 14 000 merimiestä sekä 12 870 maihinnousujoukkojen sotilasta. Linnaketta puolusti kymmenen Ranskan laivaston alusta, joilla oli 3 870 merimiestä, ja linnakkeessa oli 3 920 sotilasta. Ranskalaiset antautuivat 26. heinäkuuta, mikä mahdollisti seuraavana kesänä brittilaivaston purjehtimisen Saint Lawrence -jokea ylös sekä valtaamaan Quebecin.

Kenraali James Wolfen johtama hyökkäysosasto nousi maihin sotalaivoilta. Seuranneessa Quebecin taistelussa 13. syyskuuta 1759 brittien saavuttama voitto lopetti Ranskan hallinnon Kanadassa.

Alus haaksirikkoutui 2. marraskuuta 1778 Cape Codin edustalla, jolloin 21 merimiestä hukkui.

Lähteet
-------

* Winfield, Rif: *British Warships in the Age of Sail 1714-1792 - Design, Construction and Fates*. Minnesota: Seaforth Publishing, 2007. ISBN 978-1-84415-700-6. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Winfield 2007 s. 53
Ciudad Lineal
**Ciudad Lineal** on yksi Espanjan pääkaupungin Madridin hallinnollisista alueista. Se sijaitsee kaupungin keskiosassa ja on jaettu Ventasin, Pueblo Nuevon, Quintanan, Concepciónin, San Pascualin, San Juan Bautistan, Colinan, Atalayan ja Costillaresin kaupunginosiin. Ciudad Linealin pinta-ala on 11,4 neliökilometriä ja asukasluku 231 029 (2005).

Ciudad Lineal on tunnettu latinosiirtolaisten alueena. Nimi Ciudad Lineal (suom. *nauhakaupunki*) viittaa alueen muotoon ja arkkitehti Arturo Sorian kehittämään kaupunkisuunnittelumalliin.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ciudad Lineal**.
* Ciudad Linealin alueen esittely Madridin kaupungin sivustolla

Madridin vaakunaMadridin alueet

* Centro
* Arganzuela
* Retiro
* Salamanca
* Chamartín
* Tetuán
* Chamberí
* Fuencarral- El Pardo
* Moncloa-Aravaca
* Latina
* Carabanchel
* Usera
* Puente de Vallecas
* Moratalaz
* Ciudad Lineal
* Hortaleza
* Villaverde
* Villa de Vallecas
* Vicálvaro
* San Blas
* Barajas
**Elric Melnibonélainen** on kirjailija Michael Moorcockin tunnetuin romaanihenkilö ja yksi fantasiakirjallisuuden kuuluisimmista sankarihahmoista. Elric esiintyi ensimmäistä kertaa vuonna 1961 ilmestyneessä novellissa *Unelmoiva kaupunki* (julkaistu suomeksi antologiassa *Velhojen valtakunta*, 1988). Tuorein Elric-romaani, vuonna 2005 ilmestynyt *White Wolf’s Son*, jää Moorcockin mukaan viimeiseksi. 

Elricin hahmo on vahvasti symbolinen. Elric on rappeutuvan Melnibonén keisarikunnan viimeinen hallitsija, moraalisten pohdintojen, eksistentiaalisten kysymysten ja traagisten kohtaloiden vaivaama mies, sairaalloinen albiino, joka on riippuvainen maagisen *Myrskyntuoja*-miekkansa ('Stormbringer') hallitsemattomista voimista. Moorcock on kertonut saaneensa inspiraatiota Elriciin muun muassa Kalevalan Kullervo-hahmosta. 

Elric-sarjaa arvostetaan melko laajalti yhtenä fantasiakirjallisuuden kunnianhimoisimmista ja onnistuneimmista luomuksista.

Elric-sarja
-----------

Romaaneista ja episodiromaaneiksi koostetuista novelleista koostuva Elric-sarja ei ole syntynyt lineaarisessa järjestyksessä. Sarjan päätösosa *Stormbringer* ilmestyi jo 1960-luvun lopulla. Ne osat, jotka juonellisesti muodostavat sarjan alun, Moorcock kirjoitti vasta 1970-luvulla. 1990-luvulla Moorcock alkoi kirjoittaa sarjaan lisäosia, jotka sijoittuvat juonellisesti alkuperäisen sarjan keskivaiheille. 

**Alkuperäinen Elric-sarja:**

* *Elric of Melniboné* (suom. Elric Melnibonélainen, 1992)
* *The Sailor on the Seas of Fate*
* *The Weird of the White Wolf*
* *The Vanishing Tower*
* *The Bane of the Black Sword*
* *Stormbringer*

**Myöhemmät lisäosat:**

* *The Fortress of the Pearl*
* *The Revenge of the Rose*
* *The Dreamthief´s Daughter*
* *The Skrayling Tree*
* *The White Wolf´s Son*
**Civil Cooperation Bureau** tai **CCB** (suom. *Siviiliyhteistyötoimisto*) oli Etelä-Afrikan puolustusvoimien (SADF) salainen erikoisyksikkö, joka toimi sekä maan rajojen sisäpuolella että Etelä-Afrikan ulkopuolella. CCB:n komentajana toimi kenraali Edward Webb, jota kutsuttiin "hallituksen puheenjohtajaksi". Webb oli samanaikaisesti myös maan puolustusvoimain erikoisyksikön komentaja. CCB:n käytännön johtamisesta vastasi Pieter Johan Verster, jota kutsuttiin "toimitusjohtajaksi". CCB lakkautettiin elokuussa 1990.

Civil Cooperation Bureaun perusti vuonna 1986 kenraali Magnus Malan, mutta sen toiminta alkoi täysipainoisesti vasta vuonna 1988. Ensimmäiset raportit CCB:stä julkaistiin vuonna 1990 *Vrye Weekblad* -lehdessä, mutta tarkempi kuva yksikön toiminnasta paljastui vasta Etelä-Afrikan Totuuskomission myötä. Kenraali Joep Joubert todisti Totuuskomissiolle, että CCB oli pitkäaikainen Etelä-Afrikan puolustusvoimien hanke, joka perustui presidentti P.W. Bothan strategiaan "puolustautua hyökkäämällä" apartheidin vastustajilta. Civil Cooperation Bureau oli nimellisesti siviiliorganisaatio, koska siten sen yhteydet maan hallitukseen oli helppo salata. Sen henkilökunta koostui kuitenkin pääasiassa puolustusvoimien ja maan poliisivoimien työntekijöistä. Joubertin mukaan monet CCB:n agentit eivät tienneet työskentelevänsä CCB:lle.

Kaikki yksikön jäsenet toimivat salaisesti ja salanimillä ja ainakin osan edellytettiin ylläpitävän niin sanottua sinistä suunnitelmaa, eli peiteyritystä tai -ammattia. Peitetoiminnan lisäksi CCB:n agentit suorittivat "punaisia suunnitelmia" eli vihollista vastaan suoritettuja salaisia operaatioita, muun muassa seurantaa, omaisuuden tuhoamista ja salamurhia. Varsinaiset operaatiot suorittivat usein rikolliset tai muut henkilöt, jotka eivät tienneet työskentelevänsä CCB:lle, vaikka esimerkiksi CCB:hen kuulunut luutnantti Ferdinand Barnard osallistui itsekin suunnitelmien toteutukseen.

Lähteet
-------

1. 1 2  APPLICATION IN TERMS OF SECTION 18 OF THE PROMOTION OF NATIONAL UNITY AND RECONCILIATION ACT NO. 34 OF 1995.  2001. Totuuskomissio. Viitattu 12.9.2007. (englanniksi)
2. ↑  The Killings in South Africa: The Role of the Security Forces and the Response of the State, 3. INTRODUCTION (ISBN 0-929692-76-4)  January 8, 1991. Human Rights Watch. Viitattu 12.9.2007. (englanniksi)
3. ↑  Malan admits setting up CCB, ordering raids  7.5.1997. South African Press Association. Viitattu 12.9.2007. (englanniksi)
4. ↑  Nhlanhla, Joe: The Transformation of Military Intelligence and Spcial Forces - Towards an Accountable and Transfparent Military Culture *iss.co.za*.  Arkistoitu 26.9.2007. Viitattu 12.9.2007. (englanniksi)
**Robert John "Bob" Blizzard** (31. toukokuuta 1950 – 5. toukokuuta 2022) oli brittiläinen työväenpuolueen poliitikko, joka toimi kansanedustajana Yhdistyneen kuningaskunnan alahuoneessa vuosina 1997–2010 sekä valtiovarainministeriön lordikomissaarina vuosina 2008–2010.

Blizzard syntyi Bury St Edmundsissa. Valmistuttuaan Birminghamin yliopistosta hän työskenteli opettajana. Vuonna 1987 hänet valittiin Waveneyn paikallishallintopiirin valtuustoon ja vuonna 1991 valtuuston puheenjohtajaksi. Vuoden 1997 parlamenttivaaleissa Blizzard valittiin alahuoneeseen Waveneyn vaalipiiristä, joka oli aiemmin ollut konservatiivien hallinnassa.

Blizzard toimi maatalous-, kalastus- ja ruoka-asiain apulaisministerin Helen Haymanin avustajana ja vuodesta 2001 työasiain apulaisministerin Nick Brownin avustajana. Hän erosi tehtävästä vuonna 2003 äänestettyään Irakin sotaa vastaan. Vuonna 2005 hänet nimitettiin Eurooppa-asiain apulaisministerin (myöhemmin liikenneministeri) Douglas Alexanderin avustajaksi. Gordon Brownin tultua pääministeriksi vuonna 2007 Blizzard nimitettiin valtiovarianministeriöön apulaiswhipiksi. Vuonna 2008 hänet ylennettiin varsinaiseksi whipiksi ja nimitettin valtiovarainministeriön lordikomissaariksi.

Vuoden 2010 parlamenttivaaleissa Blizzard menetti paikkansa alahuoneessa. Vuoden 2015 parlamenttivaaleissa hän oli jälleen ehdolla, muttei tullut valituksi. Blizzard kuoli syöpään 5. toukokuuta 2022. Hänen hautajaisensa pidettiin 28. toukokuuta Lowestoftissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Bob Blizzard obituary *The Times*.  21.5.2022.  Arkistoitu 21.5.2022. Viitattu 5.1.2023. (englanniksi)
2. ↑  Parliamentary career for Bob Blizzard *MPs and Lords*. UK Parliament.  Arkistoitu 5.1.2023. Viitattu 5.1.2023. (englanniksi)
3. ↑  Bob Blizzard: Former Labour MP's funeral held in Lowestoft *BBC News*.  27.5.2022.  Arkistoitu 5.1.2023. Viitattu 5.1.2023. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* UK Parliament

 |

 |
**Leijamaailma** (englanniksi *Kiteworld*) on englantilaisen tieteiskirjailijan
Keith Robertsin kirjoittama aikuisille tarkoitettu tieteisromaani kuvitteellisesta papiston hallitsemasta ydinsodan jälkeisestä taantuneesta yhteiskunnasta.

Teos *Kiteworld* ilmestyi englanniksi 1985 ja suomennos *Leijamaailma* Jalavan scifi-sarjassa neljäntenä teoksena vuonna 1988. *Kiteworld* on alkuaan ollut novellisarja niin kuin monet muutkin Robertsin englanniksi ilmestyneet teokset.

Kuvaus
------

Leijamaailma perustuu pitkälti tyypilliseen H.G. Wellsin viitoittamaan pessimistisen englantilaisen tieteiskirjallisuuden perinteeseen. Yhteiskunnaltaan keskiaikaa tai uuden ajan alkua muistuttavassa tulevaisuuden Englannissa sijaitsevan Leijamaailman ulkopuolella on merta ja suureksi osaksi kuollut mutanttien asuttama alue, Kirottu maa. Kirkko pitää yllä armeijaa, jonka tehtävä on lennättää ihmisiä suurilla leijoilla demonien pois ajamiseksi. Muutenkin leijojen lennättämisen uskotaan torjuvan paholaisia. Kaikki eivät kuitenkaan tähän usko. Kirjoittaja kuvaa Varianttikirkon hallitsemaa Leijamaailmaa muun muassa leijakapteenin, pienen kerjäläistytön ja kirkon tarkastajan silmin. Kirjan lopussa Leijamaailma ajautuu uskontojen väliseen sisällissotaan ja yhä pahenevaan väkivallan kierteeseen. niinpä kirjailija tarkastelee teoksessaan teokratiaa, totalitaristista vallankäyttöä, uskonnon ja moraalion kysymyksiä ja uskottavuutta ihmisten kannalta. Kirjailija käsittelee myös ihmisten moraalisia valintoja ja alttiutta pahoihin tekoihin erilaisten yllykkeiden takia.

Lähteet
-------

1. ↑  Rosvall, Matti: Brittien tieteiskirjoissa humaani ote. Uusi valikoima täyttää suomennetun scifin aukkoja.  *Helsingin Sanomat*, 30.9.1988, s. 23. Näköislehden aukeama (tilaajille).
Ptolemaios I:n ja Berenike I:n kuvat rahassa.
**Berenike I** (m.kreik. Βερενίκη, *Berenikē*, lat. *Berenice*; s. noin 340 eaa.) oli Egyptin kuningatar ja Ptolemaios I:n vaimo. Bereniken äiti oli Antigone, ja hänen isänsä oli luultavasti Lagus. Berenike oli Ptolemaioksen aikaisemman vaimon Eurydiken sukulainen.

Ennen avioliittoaan Ptolemaioksen kanssa Berenike oli ollut naimisissa makedonialaisen aatelismiehen Filippoksen kanssa. Filippoksen kanssa Berenike sai kolme lasta, Magaksen (josta tuli Kyrenen kuningas), Antigonen (Pyrrhoksen vaimo) ja luultavasti Theoksenan (Syrakusan kuninkaan Agathokleen vaimo). Jäätyään leskeksi Berenike matkusti Egyptiin Eurydiken seuralaiseksi, jonka hän lopulta syrjäytti Ptolemaioksen vaimona.

Berenike avioitui Ptolemaioksen kanssa noin vuonna 317 eaa. ja he saivat kolme lasta, Ptolemaios II:n, josta tuli isänsä seuraaja, Arsinoe II:n ja Filoteran. Ptolemaios II ja Arsinoe menivät egyptiläisen tavan mukaan naimisiin, vaikka olivat täyssisarukset. 

Berenike kuoli vuosien 281 eaa. – 271 eaa. välisenä aikana.

Lähteet
-------

1. ↑  
	* Marjorie Lightman, Benjamin Lightman: *A to Z of ancient Greek and Roman women*. Infobase Publishing, 2007. ISBN 9780816067107.


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Edeltäjä:**Eurydike I** | **Egyptin kuningatar**Ptolemaioksen hallitsijasuku | Seuraaja:**Arsinoe I** |

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
	+ 2
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Tšekki

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
Kissalla on tuntokarvoja naamassaan ja eri puolilla kehoa
**Tuntokarvat** ovat monilla nisäkkäillä kuonossa, muualla naamassa tai muualla kehossa olevia karvoja, joilla eläin saa tietoa ympäristöstään. Naaman tuntokarvoja eli naamakarvoja tai viiksiä kutsutaan biologiassa sierainkarvoiksi (*vibrissa*).

Tuntokarvat ovat yleensä melko jäykkiä orvaskeden sarveismuodostumia. Niiden juurta ympäröivän karvatupen yhteydessä on hermosoluja, jotka reagoivat vähäiseenkin liikkeeseen. Kun karvaa kosketetaan, hermosolut välittävät siitä tiedon keskushermostoon.

Tuntokarvojensa avulla eläin voi esimerkiksi määrittää pintojen ominaisuuksia, hahmottaa tilaa ja liikkua vedessä. Joskus tuntokarva korvaa eläimen näköaistin puutteita. Hämärässä ja pimeässä liikkuvat lajit aistivat tuntokarvoillaan kuljettavan reitin, sen ulottuvuudet ja mahdolliset esteet. Vedessä elävät nisäkkäät kuten hylkeet käyttävät viiksiään myös kalaparvien paikantamisessa. Kissat käyttävät naamakarvojaan ilmeisesti ainakin mittaamaan kulkuaukkojen kokoja. Ne pystyvät viiksillään myös aistimaan saaliseläimen liikkeestä lähtevät ilmavirtaukset. Viikset toimivat myös osana kissan elekieltä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Mihin eläin tarvitsee viiksiä? *Tieteen kuvalehti*.  1.9.2009. Viitattu 27.1.2018.
2. ↑  Ilkka Koivisto: Tuntokarvoista apua *Suomen Luonto*.  25.8.2013. Viitattu 27.1.2018.
3. ↑  Kissa aistii ja tervehtii viiksillä *Yle Lahti*.  19.4.2011. Viitattu 27.1.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Tuntokarva** Wikimedia Commonsissa
**RN Cornelio Silla** (ital. *Regia Nave Cornelio Silla*) oli Regia Marinan eli Italian kuningaskunnan laivaston toisen maailmansodan aikana vesille laskettu Capitani Romani -luokan kevyt risteilijä.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Capitani Romani -luokka*
Alus tilattiin Ansaldolta Genovasta, missä köli laskettiin 12. lokakuuta 1939. Alus laskettiin vesille 28. kesäkuuta 1941.

Palvelus
--------

Saksalaiset valtasivat Genovassa aluksen, joka oli noin 84 prosenttisesti valmis. Sen koneet oli kuitenkin poistettu, jotta niitä voitaisiin käyttää Genovassa rakenteilla olevassa lentotukialus *Aquilassa*. Vallattu alus vaurioitui pahoin liittoutuneiden ilmapommituksessa heinäkuussa 1944 ja se lopulta upposi. Aluksen hylky romutettiin sodan päätyttyä.

Lähteet
-------

* Whitley, M. J.: *Cruisers of World War Two - an international encyclopedia*. Lontoo: Arms and Armour, 1996. ISBN 1-86019-874-0. (englanniksi)
* Gardiner Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1922–1946*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1987. ISBN 0-85177-146-7. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Whitley, M. J. s. 144

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **RN Cornelio Silla (1941)**.
*Capitani Romani* -luokan risteilijät

|  |
| --- |
| *Attilio Regolo* – *Caio Mario* - *Claudio Druso* - *Claudio Tiberio* – *Cornelio Silla* – *Giulio Germanico* – *Ottaviano Augusto* - *Paolo Emilio* - *Pompeo Magno* – *Scipione Africano* – *Ulpio Traiano* - *Vipsanio Agrippa* |
| Edeltäjä: Ciano-luokka – Seuraaja: Etna-luokka |
**Johann Gottlieb Theophilus Goldberg** (14. maaliskuuta 1727 Danzig – 15. huhtikuuta 1756 Dresden) oli saksalainen cembalisti ja säveltäjä. Johann Sebastian Bachin Goldberg-muunnelmat, BWV 988, on nimetty hänen mukaansa.

Goldberg oli Bachin oppilaana vuosina 1733–1746 ja Bach ylisti häntä älykkäimmäksi ja työteliäimmäksi oppilaakseen. Goldbergin kerrotaan osanneen soittaa hyvin vaikeita teoksia suoraan nuoteista ("prima vista") ilman harjoittelua ja hän oli myös erityisen taitava improvisoija. Jo teini-ikäisenä hän toimi Venäjän suurlähettilään kreivi Hermann Carl von Kaiserlingin hovicembalistina Dresdenissä.

Johann Nikolaus Forkelin Bach-elämäkerran mukaan kreivi von Kaiserling kärsi unettomuudesta ja pyysi Bachia säveltämään Goldbergin soitettavaksi jotakin "rauhoittavaa ja hyväntuulista" musiikkia unettomia öitään varten. Bachin säveltämä kolmenkymmenen variaation kokoelma sai myöhemmin lisänimen "Goldberg-muunnelmat" ensimmäisen esittäjänsä mukaan. Musiikkitieteilijät tosin epäilevät tarinan todenperäisyyttä muun muassa teoksesta puuttuvan omistuskirjoituksen takia.

Goldberg oli myös lahjakas konserttojen ja klaveerimusiikin säveltäjä, jonka ura jäi lyhyeksi, sillä hän kuoli vain 29 vuoden ikäisenä.

Aiheesta muualla
----------------

* Johann Gottlieb Goldberg (Composer, Harpsichord, Organ, Bach's Pupil) (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* RISM
* SNAC
* IdRef

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee neuropsykiatrista tilaa. Muita merkityksiä on täsmennyssivulla.*

**Katatonia** on neuropsykiatrinen oireyhtymä, jota luonnehtivat psyykkiset, motoriset ja käyttäytymisen oireet. Sitä ilmenee 18 prosentissa akuuteista sairaalaanotoista*selvennä*, useimmiten affektiivisten ja psykoottisten häiriötilojen yhteydessä.

Katatoniat ovat voimakkaita tiloja, jotka voidaan diagnosoida luotettavasti ja hoitaa tehokkaasti.

Kliiniset ominaisuudet
----------------------

Katatoninen potilas voi kokea menettäneensä motoriset kykynsä. Hän saattaa jäykistyä yhteen asentoon tuntien ajaksi ja olla täysin piittaamatta ulkoisista ärsykkeistä. Katatonisessa kiihtymystilassa potilas puolestaan kärsii jatkuvasta motorisesta toiminnasta ja saattaa ilman hoitoa jäätyään kuolla uupumukseen. Hänellä saattaa myös ilmetä stereotyyppisiä, toistuvia liikekuvioita.

Potilas voi olla muovailtavissa: toinen ihminen voi asettaa hänet haluamaansa asentoon, ja potilas pysyy sen jälkeen asennossa liikkumattomana. Gegenhalteniksi (suom. *vastapysyminen*) nimitetyssä tilassa potilas sen sijaan pysyy paikoillaan ja vastustaa häneen kohdistettuja liikutusyrityksiä niihin suhteutetulla vastavoimalla.

Potilas saattaa myös toistella merkityksettömiä lauseita tai puhua vain toistelemalla sitä, minkä ympäriltään kuulee.

Esiintyminen ja luokittelu
--------------------------

DSM-IV:ssä katatoniaa ei ole erotettu itsenäiseksi häiriötilaksi, vaan se liitetään muihin psyykkisiin häiriöihin, kuten skitsofreniaan, kaksisuuntaiseen mielialahäiriöön tai traumaperäiseen stressihäiriöön ja lisäksi päihdeongelmiin. Katatoniaa ilmenee myös muiden lääketieteellisten ongelmien yhteydessä: se voi liittyä tulehduksiin (esimerkiksi enkefaliittiin), autoimmuunisairauksiin, paikallisiin neurologisiin häiriöihin (kuten aivoverenkiertohäiriöt) sekä aineenvaihdunnan häiriöihin. Katatonia voi olla jopa lääkityksestä johtuva reaktio.

Katatoniaa on tavattu myös dissosiaatiohäiriöiden, laaja-alaisten kehityshäiriöiden, kehitysvammaisuuden ja orgaanisten psykiatristen häiriöiden yhteydessä.

Vaikka psykiatria onkin luokitellut katatonian yhdeksi skitsofrenian muodoista, sitä pidetään nykyisin varsin monimuotoisena oireyhtymänä. Se ilmenee Kahlbaumin oireyhtymänä (kehitysvammaisten katatoniana), pahanlaatuisena katatoniana (pahanlaatuinen neuroleptinen oireyhtymä, serotoniinioireyhtymä) ja kiihtymystiloina (harhaluuloinen mania, katatoninen jännitys tai oneirofrenia).

Katso myös
----------

* Katalepsia

Lähteet
-------

1. 1 2  Kehitysvammaiset ja kehitysvammaisuus lehdissä - Katatonia *Kehitysvammahuollon tietopankki*.  19.4.2005. Kehitysvammaisten Uudenmaan tukipiiri ry.. Viitattu 20.1.2008.  [vanhentunut linkki]

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Abigail Irozuru vuonna 2020.
**Abigail Irozuru** (s. 3. tammikuuta 1990) on brittiläinen yleisurheilija, jonka päälaji on pituushyppy. Hän on parhaimmillaan sijoittunut MM-kilpailuissa seitsemänneksi.

Irozuru sijoittui kahdeksanneksi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2008. Kesäkuussa 2012 hän hyppäsi Sofiassa ennätyksekseen 680 cm mutta samana vuonna Helsingin EM-kilpailuissa hän hyppäsi vain 619 cm eikä päässyt karsinnasta loppukilpailuun. Vuonna 2016 hän lopetti kilpauransa mutta palasi kentille pari vuotta myöhemmin. Vuonna 2019 hän sijoittui sisäratojen EM-kilpailuissa seitsemänneksi tuloksella 650 cm, voitti elokuussa Birminghamissa Britannian-mestaruuden ennätystuloksellaan 686 cm ja sijoittui Dohan MM-kilpailuissa seitsemänneksi tuloksella 664 cm hypättyään karsinnassa 670 cm. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän oli yhdestoista tuloksella 651. Hän karsiutui loppukilpailusta Münchenin EM-kilpailuissa 2022.

Parhaat tulokset pituushypyssä kausittain
-----------------------------------------

Päivitetty 10.8.2020 

| Vuosi | Tulos | Paikka | Pvm | Huom. |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2007 | 611 | Bedford, Iso-Britannia | 23.6. |  |
| 2008 | 618 | Birmingham, Iso-Britannia | 7.6. |  |
| 2009 | 612 | Bedford, Iso-Britannia | 28.6. |  |
| 2010 | 637 | Birmingham, Iso-Britannia | 27.6. |  |
| 2011 | 634 | Birmingham, Iso-Britannia | 31.7. |  |
| 2012 | 680 | Sofia, Bulgaria | 9.6. |  |
| 2013 | 663 | Moskova, Venäjä | 11.6. |  |
| 2014 | 641 | Clermont, Yhdysvallat | 26.4. |  |
| 2015 | 673 | Sheffield, Iso-Britannia | 15.2. | Hallissa |
| 2016 | 662 | El Paso, Yhdysvallat | 30.4. |  |
| 2017 | – | – | – |  |
| 2018 | 660 | Marseille, Ranska | 16.6. |  |
| 2019 | 686 | Birmingham, Iso-Britannia | 25.8. |  |
| 2020 | 660 | Glasgow, Iso-Britannia | 22.2. | Hallissa |
| 2021 | 675 | Tokio, Japani | 1.8. |

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Abigail Irozuru Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
2. ↑  Tuominen, Joni: Brittihuiput avaavat kautensa Turussa tiistaina.  *Turun Sanomat*, 10.8.2020, s. 10.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
*Ave Caesar, morituri te salutant* (1859). Jean-Léon Gérômen historiamaalaus on levittänyt legendaa kuuluisasta tervehdyksestä.
**Ave Caesar, morituri te salutant** on latinankielinen sanonta, joka tarkoittaa "Terve keisari, kuolemaan menevät tervehtivät sinua".

Alkuperä
--------

Laajalle levinneen uskomuksen mukaan gladiaattorit tervehtivät näin Rooman keisaria Colosseumin areenalle tullessaan. Ilmaisu on peräisin Suetoniuksen kirjasta *Rooman keisarien elämäkertoja*, missä hän kertoo keisari Claudiuksen järjestäneen meritaistelunäytöksen ennen kuin Fucinus-järvi tyhjennettiin. Gladiaattorit olisivat käyttäneet tällöin ilmaisua **Ave imperator** **morituri te salutant**. ("Terve hallitsija, kuolemaan menevät tervehtivät sinua"). Historioitsija Fik Meijer ei pidä tarinaa uskottavana, ja myös Suetoniuksella se esiintyy travestiana, jossa keisari joutuu naurunalaiseksi vastattuaan "tai eivät mene", minkä johdosta gladiaattorit katsovat tulleensa armahdetuiksi ja kieltäytyvät taistelusta.

Merkitys ja käyttö
------------------

Lausetta käytetään toisinaan (enimmäkseen leikillisesti) tervehdyksenä, kun ollaan ryhtymässä johonkin riskialttiiseen tai vaaralliseen hankkeeseen.

Lähteet
-------

* Kivimäki, Arto: *Carpe Diem! Hauskaa ja hyödyllistä latinaa*. Karisto, 2008. ISBN 978-951-23-4118-4.
* Meijer, Fik: *Gladiaattorit*. Otava, 2008. ISBN 978-951-1-22971-1.
* Suetonius: *Rooman keisarien elämäkertoja*. Wsoy, 1999. ISBN 951-0-23522-9.

### Viitteet

1. ↑  Kivimäki, 2008, s. 117
2. 1 2  Suetonius, 1999, s. 267
3. ↑  Meijer, 2008, s. 163
4. ↑  ave, Caesar, morituri te salutant *Treccani. Vocabulario on line*. Viitattu 20.2.2022.
*Tämä artikkeli käsittelee musiikkia. Samannimisestä sarjakuvahahmosta kerrotaan omassa artikkelissaan.*

**Elektro**, joka on lyhennys sanoista *electro funk* (tunnetaan myös nimillä **robot hip hop** ja **electro hop**), on musiikin tyylilaji, joka kehittyi 1980-luvulla Yhdysvalloissa ja Japanissa. Tyylin juuret ovat ennen kaikkea Kraftwerkin tuotannossa ja funkmusiikissa (toisin kuin esimerkiksi aikaisempien hip hop -äänitteiden, jotka olivat lähempänä diskoa). Yksi ensimmäisistä elektrolevyistä oli Afrika Bambaataan vuoden 1982 single "Planet Rock", joka samplasi reiluin ottein Kraftwerkin "Trans-Europe Express" -kappaletta.

Elektrolle tyypillisiä muista genreistä erottuvia piirteitä ovat muun muassa epätasaisempi "breakbeat"-rytmi useammin kuin suora 4/4-biitti sekä hyvin konemaiset ja luonnottoman kuuloiset äänet. Usein elektrossa käytetään vokooderia tai TR-808-rumpukonetta tai sen sampleja.

Nykyään elektron käsite saatetaan alkuperäisen merkityksensä lisäksi yhdistää myös muun muassa 1980-luvun retrodiskoon sekä monentyyppiseen rock- ja popmusiikin kanssa flirttailevaan elektroniseen musiikkiin. Elektron sekoittaa hyvin helposti electro houseen.

Tunnettuja artisteja
--------------------

* Aux 88
* Afrika Bambaataa
* Anthony Rother
* Bass Junkie
* Cybotron
* Debonaire
* DMX Krew
* Dr. Robotnik
* Drexciya
* Egyptian Lover
* Herbie Hancock
* Imatran Voima
* Japanese Telecom
* Knife Party
* Kraftwerk
* Mandroid
* Mr Velcro Fastener

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Elektro** Wikimedia Commonsissa
Tarxienin temppeli
Ħaġar Qimin temppeli
**Maltan megaliittiset temppelit** ovat Maltalta löydettyjä megaliittisia eli suurista kivistä rakennettuja temppeleitä. Ne ovat luultavasti Välimerellä purjehtineiden kuparikautisten pelasgien rakentamia.

Malta asutettiin noin 5000 eaa. kun ensimmäiset nuoremman kivikauden (n. 6000–3500 eaa.) maanviljelijät asettuivat saarelle. Temppelien rakentaminen alkoi niin sanotun Ġgantija-vaiheessa, joka alkoi noin 3600 eaa. Temppelien rakennusvaihetta kesti noin vuoteen 2500 eaa. Niin sanotun Tarxien-vaiheen aikana 3000–2500 eaa. temppeleitä rakennettiin erityisen paljon. Maltan megaliittikulttuuriin liittyy myös maanalainen kiveen louhittu Ħal-Saflienin hypogeum.

Maltan megaliittisista temppeleistä seitsemän kuuluu Unescon maailmanperintöluetteloon. Ġgantijan temppelit liitettiin luetteloon jo 1980 ja loput viisi kohdetta 1992. Ġgantija sijaitsee Gozon saarella Xagħran kunnassa. Loput kohteet ovat Maltan saarella, Qrendin, Mġarrin ja Tarxienin kunnissa.

Maltan megaliittisia temppeleitä
--------------------------------

* Ġgantija
* Ħaġar Qim
* Mnajdra
* Skorba
* Ta’ Ħagrat
* Tarxien

Katso myös
----------

* Maltan muinaiskulttuuri
* Hal Saflieni
* Tarxien
* Maltan megaliitit
* Maltan raiteet

Lähteet
-------

1. ↑  ELASGES DES HYPOGEE*tarvitaan parempi lähde*
2. ↑  Prehistoric Archaeology of the Temples of Malta Bradshaw Foundation. Viitattu 3.2.2013. (englanniksi)
3. ↑  Megalithic Temples of Malta: Description UNESCO World Heritage Centre. Viitattu 3.2.2013. (englanniksi)
4. ↑  Megalithic Temples of Malta: Maps UNESCO World Heritage Centre. Viitattu 3.2.2013. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Maltan megaliittiset temppelit**.
* Malta, sanctuaries of stones
* Maltan megaliittiset temppelit Unescon maailmanperintöluettelossa (englanniksi)
* Global Treasures. Esihistoriallinen Malta (Arkistoitu – Internet Archive) Yle Areena
Kaudella 1965-66 Tappara pelasi ykkösdivisioonassa (nyk. Mestis), tiputtuaan viime kaudella SM-sarjasta. Vaikka Tappara viime kauden huonoista peli suorituksista huolimatta putosi ykkösdivisioonaan, onnistui Tappara säilyttämään heidän huippu pelaajiaan joukkueessa, joka teki Tapparan nousu haaveista takaisin SM-sarjasn paremmat. Kaudella Tappara pelasi 14 ottelua ja voitti näistä 12 ja pelasi kaksi ottelua tasapeliin, yhteensä Tappara kerrytti 26 pistettä, joka riitti parempaan tulokseen kuin sarjan toisena olevan TP-V:n 23 pistettä, ja voitettuaan ykkösdivisioonaan, nousi Tappara takaisin SM-sarjaan. Tappara pelasi myös kaudella Suomen Cuppia, sijoittuen hopealle.

Suomen Cup
----------

Suomen Cupin ensimmäisellä kierroksella Tappara sai vastaansa Jämsäkosken Ilveksen, Tappara voitti pelin helposti maalein 14-2. Toisella kierroksella vastaan tuli paikallisvastustaja Tampereen Ilves, Tappara voitti paikallispelin maalein 7-4. Kolmannella kierroksella vastaan tuli Rauman Säppi, ottelu päättyi Tapparan voittoon 6-1. Välierissä Tapparaa vastaan tuli Rovaniemen Palloseura, mutta Tappara eteni suoraan finaaleihin, sillä RoPS antoi Tapparalle luovutusvoiton. Finaaleissa vastaan tuli Lahden reipas. Tapparan ja Lahden reippaiden varsinainen peliaika päättyi tasatilanteessa kun maalit olivat 5-5, täten siirryttiin jatkoeriin. Suomen Cupissa jatkoeriä pelattiin 20 minuuttia ja erä ei katkennut vaikka olisi tullut maali. Tapparan ja Lahden reippaan peli saatiin päätökseen kun peliä oltiin jatkettu kahdella jatkoerällä, ottelu päättyi Lahden reippaan voittoon maalein 8-6.

Tapparan ottelut ykkösdivisioonassa
-----------------------------------

1 Tappara-HPK(15-0)

2 TPV-Tappara(4-4)

3 Tappara-TuKV(23-1)

4 Hokki-Tappara(1-6)

5 PitT-Tappara(1-9)

6 Tappara-HTarmo(8-2)

7 Tappara-VehU(10-0)

8 VehU-Tappara(1-7)

9 Tappara-PitT(16-3)

10 Tappara-Hokki(8-3)

11 TuKV-Tappara(1-7)

12 HTarmo-Tappara(1-1)

13 Tappara-TPV(2-0)

14 HPK-Tappara(0-13)

Lähteet
-------

1. ↑  Kausikertomus 1965-66 *www.tappara.fi*. Viitattu 7.6.2023.
2. ↑  TAPPARAN VALMENTAJAT *www.tappara.fi*. Viitattu 7.6.2023.
3. ↑  TAPPARAN KAPTEENIT *www.tappara.fi*. Viitattu 7.6.2023.