recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Oregonin sopimukseen liittyvän alueen kartta.
**Oregonin sopimus** (engl. *The Oregon Treaty*) oli Yhdysvaltojen ja Yhdistyneen kuningaskunnan allekirjoittama sopimus, jossa päästiin yksimielisyyteen Oregonin aluetta koskeneista rajariidoista. Molemmat maat olivat pitäneet hallussa aluetta vuoden 1818 sopimuksen jälkeen. Sopimus allekirjoitettiin 15. kesäkuuta 1846 Washingtonissa. Oregonin sopimuksessa sovitut rajat ovat pääpiirteittäin samat kuin nykyiset Yhdysvaltojen ja Kanadan rajat.

Sopimuksen neuvottelivat Yhdysvaltain valtiosihteeri James Buchanan, josta tuli myöhemmin presidentti, ja Yhdistyneen kuningaskuntien lähettiläs Richard Pakenham.

Sopimuksen mukaan Yhdysvaltojen ja Brittiläisen Pohjois-Amerikan rajaksi tuli 49. leveyspiiri Kalliovuorilta Juan de Fucan salmeen Tyynellemerelle. Pokkeuksena oli Vancouverinsaari, joka jäi kokonaisuudessaan osaksi Brittiläistä Pohjois-Amerikkaa. Saari ja sen rannikon saaret laillistettiin perustuslailla Vancouver Islandin siirtokunnaksi 1849. Alueen Yhdysvaltojen osasta muodostettiin 14. elokuuta 1848 Oregonin territorio, josta taas muodostettiin Washingtonin territorio 1853. Brittien osa säilyi järjestäytymättömänä vuoteen 1858, jolloin Fraser Canyonin kultaryntäyksen seurauksena alue julistettiin Brittiläisen Kolumbian siirtokunnaksi pyrkimyksenä turvata alue mahdolliselta yhdysvaltalaisten uudelleenasuttamiselta. Vancouver Islandin siirtokunta yhdistettiin 1866 Brittiläisen Kolumbian siirtokuntaan, joka liittyi Kanadan dominioon vuonna 1871. Tällöin Oregonin sopimuksessa sovitut rajat ja merialueet jäivät Yhdysvaltojen ja Brittiläisen Pohjois-Amerikan väliseksi rajaksi.

Lähteet
-------

1. 1 2  Glass, Andrew: U.S. Great Britain sign Oregon Treaty, June 15, 1846 *Politico*.  15.6.2012. Viitattu 3.7.2017. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Yhdysvaltain alueellinen laajeneminen |
| --- |
|  |
| 
* Kolmetoista siirtokuntaa (1776)
* Pariisin rauha (1783)
* Louisianan osto (1803)
* Vuoden 1818 sopimus
* Adamsin–Onísin sopimus (1819)
* Texasin liittäminen Yhdysvaltoihin (1845)
* Oregonin sopimus (1846)
* Guadalupe Hidalgon rauha (1848)
* Gadsdenin osto (1853)
* Guano-saarten laki (1856)
* Alaskan osto (1867)
* Havaijin liitos (1898)
* Pariisin rauha (1898)

 |  |
|  |
| 
* Kutsumuskohtalo

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**Viljo Johannes Mömmö** (27. kesäkuuta 1888 Sotkamo – 4. toukokuuta 1918 Sotkamo) oli suomalainen radikaali pastori, joka herätti vuonna 1916 julkaisemallaan pamfletilla suurta huomiota Suomen evankelis-luterilaisen kirkon piirissä.

Mömmön vanhemmat olivat kappalainen August Mömmö ja Hildur Sofia Beyrath. Hän pääsi ylioppilaaksi 1905 Kuopion lyseosta ja suoritti Helsingin yliopistossa teologian erotutkinnon 1910. Mömmö vihittiin papiksi 1911. 

Mömmö hoiti apulaispapin tehtäviä useissa eri seurakunnissa. Hän oli Lappeenrannan vt. kappalaisena, Tohmajärven vt. kirkkoherrana ja viimeksi vuodesta 1916 Savonlinnan-Säämingin papiston apulaisena.

Mömmö julkaisi keväällä 1916 *Uskonnollisia ajankysymyksiä*-nimisen pamfletin jossa hän hyökkäsi vanhoillisena pitämäänsä valtiokirkkoa vastaan. Pamfletti herätti kiivasta keskustelua ja Mömmö julkaisi myöhemmin samana vuonna siitä vielä laajennetun version nimellä  *Murrosaikoja*. Mömmön pamfletista otettiin vuoden aikana kuusi painosta, yhteensä noin 27 000 kappaletta. Pamfletin aiheuttama kohu laantui kuitenkin pian.

Mömmö kuoli keväällä 1918 keuhkotautiin.

Viljo Mömmö oli naimisissa vuodesta 1915 Toini Maria Warénin kanssa.

Teoksia
-------

* *Uskonnollisia ajankysymyksiä*. Vapaa Ajatus, Helsinki 1916, 4. painos 1916 (ilmestyi samana vuonna myös ruotsin kielellä nimellä *Religiösa tidsfrågor*)
* *Murrosaikana*. Uus-uskonnollinen kustannusliike, Hyvinkää 1916, 2. painos 1917
* *Hajanaisia piirteitä Keski-Savon kansanopiston vaiheista vv. 1892-1917 : Toivonmäeltä. Keski-Savon Kansanopiston 25-vuotisjulkaisu syksyllä 1917*. Keski-Savon kansanopisto, Mikkeli 1917

Lähteet
-------

* Ylioppilasmatrikkeli 1905-1907, s. 179
* Esko M. Laine : Viljo Mömmö ja Jumalan valtakunta. Mikrohistoriallinen näkökulma teologiaan ja kirkkoon 1910-luvun Suomessa. Teologinen aikakauskirja. - Helsinki : Teologinen julkaisu-seura. ISSN 0040-3555. 104 (1999) : 1, s. 50-62

Aiheesta muualla
----------------

* Viljo Mömmön elämäkerta Kansallisbiografiassa

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |
**Dactyl** on päävyöhykkeen asteroideihin kuuluvan pikkuplaneetta 243 Idan kuu. Se tunnetaan myös nimellä **(243) Ida I**. Kuu sai nimensä kreikkalaisen mytologian Dactylien mukaan, jotka olivat Idavuorella asuvia myyttisiä olentoja. Ennen kuin kuu sai nimensä se tunnettiin tunnuksella **S/1993 (243) 1**. Kuu löytyi Galileo-luotaimen 28. elokuuta 1993 suorittaman Idan ohilennon aikana otetuista kuvista 17. helmikuuta 1994. Dactylin mitat ovat vain 1,6 x 1,4 x 1,2 kilometriä ja sen keskietäisyys Idasta on noin 108 km. Dactyl oli ensimmäinen löydetty asteroidin kuu, muttei ensimmäisenä löydetty kaikista pikkuplaneettojen kuista. Transneptunisen kohteen 134340 Pluto kuu Kharon oli nimittäin löydetty jo vuonna 1978, mutta Plutoa pidettiin planeettana vielä Dactylin löytymisen aikoihin.

Katso myös
----------

* Petit-Prince
* S/2004 (45) 1
* Linus (kuu)
* Cleoselene
* Romulus (kuu)
* Aegis (kuu)

Galileon kuvassa Idasta heijastuva valo valaisee Dactylin pimeää puolta.

Lähteet
-------

* Satellites and Companions of Minor Planets (englanniksi)
* (243) Ida and Dactyl (englanniksi)
* Views of the Solar System: Ida and Dactyl (englanniksi)
* The satellite of Pluto (englanniksi)
* JPL Small-Body Database Browser: 243 Ida (englanniksi)
**Jakob Juhonpoika (Jacobus Johannis) Lybeck** (1655 Kruunupyy – 1693) oli suomalainen kappalainen. Pasuunaa soittanut Lybeck lienee varhaisin nimeltä tunnettu keskipohjalainen muusikko.

Lybeckin vanhemmat olivat Kruunupyyn Bråttön kylässä asunut talollinen, nimismies ja kirkonisäntä Johan Mattsinpoika Lybäck ja Margareta Erikintytär. Hän tuli ylioppilaaksi Turun akatemiaan 1673, ja hänet vihittiin papiksi 1675. Lybeck toimi opiskeluaikanaan myös puunleikkaajana ja kirkollisena soittimena käytetyn pasuunan soiton opettajana. Lybeckin puuleikkauksia käytettiin koristeiden painattamiseen akatemian julkaisuihin.

Pappisvihkimyksen jälkeen Lybeck oli pataljoonan saarnaajana Pohjanmaan rykmentissä. Hän jäi 1675 vangiksi Tanskaa vastaan käydyssä sodassa, oli vangittuna Kööpenhaminassa ja vapautui seuraavana vuonna, jolloin hän palasi rykmenttiinsä Riikaan. Lybeckistä tuli 1682 Oulun triviaalikoulun apologisti (kirjoitus- ja laskentoluokan opettaja) ja 1685 Pohjanmaan Pyhäjärven kappalainen. Pyhäjärvellä Lybeck riitaantui kirkonisäntänä aiemmin toimineen talollisen Matti Matinpoika Niemen kanssa, joka oli erotettu tehtävästä väärinkäytöksien takia. Riidan seurauksena muutamat Niemen johtamat pyhäjärveläiset kävivät 16. helmikuuta 1690 jumalanpalveluksen jälkeen käsiksi Lybeckiin ja heittivät hänet kirkkomaan aidan yli. Erottamisen merkiksi häneltä revittiin myös papinkaapu ja liperit. Vaatekappaleet ja ehtoolliskalkki vietiin kirkkoon, jonka avaimen Niemi otti haltuunsa.

Kihlakunnanoikeus tuomitsi Niemen ja muut papin aidan yli heittämiseen osallistuneet kuolemaan, mutta 1692 Turun hovioikeus lievensi tuomioita, ja ankarimman rangaistuksen sai Matti Niemi, joka karkotettiin Inkerinmaalle Pähkinälinnan linnoitukseen. Lybeck sai lupauksen paremmasta virasta mutta kuoli jo 1693 ennen kuin lupaus ehdittiin toteuttaa.

Jakob Lybeck oli naimisissa vuodesta 1677 Susanna Eriksdotter Ångermanin (k. 1733) kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Virrankoski, Pentti: Jakob Lybeck *Kirjastovirma*.  Arkistoitu 23.12.2018.
2. 1 2 3 4  Kotivuori, Yrjö: Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Jakob Lybeck *Ylioppilasmatrikkeli*.  2005 (Päivitetty 6.12.2011). Helsingin yliopisto. Viitattu 23.12.2018.
3. 1 2  Virrankoski, Pentti: Matti Niemi *Kirjastovirma*.  Arkistoitu 23.12.2018.
**Corinne Cahen** (s. 16. toukokuuta 1973) on luxemburgilainen poliitikko, joka on toiminut maan perhe- ja integraatioministerinä vuodesta 2013 lähtien. Hän edustaa demokraattista puoluetta, jonka puheenjohtajana hän on toiminut vuodesta 2015.

Tausta ja yksityiselämä
-----------------------

Lukiota käydessään Cahen teki töitä RTL:lle ja jatkoi kanavan Pariisin kirjeenvaihtajana opiskellessaan yliopistossa.

Cahen on opiskellut käännöstieteitä ensin Strasbourgin yliopistossa, josta hän valmistui vuonna 1995, ja myöhemmin Nizzan yliopistossa, josta hän valmistui 1996 erikoistuttuaan liike-elämän tulkkaukseen.

Valmistuttuaan hän työskenteli perheensä Chaussures Léon -nimisessä kenkäkauppaketjussa. Hän on ollut sen omistaja myös ministeriksi nousunsa jälkeen, mutta ei ole mukana sen toiminnassa.

Cahen on juutalainen. Hänen miehensä on kristitty, ja yhdessä kahden lapsensa kanssa perhe noudattaa molempien uskontojen tapakulttuuria.

Poliittinen ura
---------------

Cahen asettui ehdolle ensimmäistä kertaa vaaleissa vuonna 2013 ja nousi tämän jälkeen hallitukseen perhe- ja integraatioministeriksi. Hänen vastuulla on myös suuralueen ministerin salkku.

Marraskuussa 2015 Cahen valittiin DP:n puheenjohtajaksi puolueen ylimääräisessä puoluekokouksessaan. Hän oli ainoa ehdokas.

Lähteet
-------

1. 1 2  Anina Valle Thiele: Von der Boutique ins Kabinett *Jüdische Allgemeine*.  6.1.2014. Viitattu 26.4.2021. (saksaksi)
2. ↑  Biographie *gouvernement.lu*.  12.6.2012.  Arkistoitu 19.12.2021. Viitattu 26.4.2021. (ranskaksi)
3. ↑  Shoe shop chain is latest coronavirus bankruptcy *Delano*.  30.6.2020. Viitattu 26.4.2021. (englanniksi)
4. ↑  Corinne Cahen - Demokratesch Partei *dp.lu*. Viitattu 26.4.2021. (englanniksi)
5. ↑  Succession de Xavier Bettel: Corinne Cahen brigue la présidence du DP *Luxemburger Wort*.  9.11.2015. Viitattu 26.4.2021. (ranskaksi)
6. ↑  Corinne Cahen, officially new President of DP *Luxembourg Times*.  11.12.2017. Viitattu 26.4.2021. (englanniksi)
SulkapalloSulkapallo
**Sulkapallo** oli ystävyysotteluna **vuoden 1988 kesäolympialaisissa** Soulissa. Tapahtumia oli viisi. Ottelut pelattiin Seoul National University Gymnasiumissa, Soulissa, Etelä-Koreassa 19. syyskuuta 1988. Pelaajat valittiin vuoden 1987 sulkapallon maailmanmestaruuskilpailuiden perusteella.

Tulokset
--------

### Miesten kaksinpeli

1. Kiina Yang Yang
2. Indonesia Icuk Sugiarto
3. Etelä-Korea Park Sung-hae
4. Yhdistynyt kuningaskunta Darren Hall

### Miesten nelinpeli

1. Kiina Tian Bingyi ja Li Yongbo
2. Etelä-Korea Lee Sang-bok ja Lee Kwang-jin
3. Japani Shūji Matsuno ja Shinji Matsuura

### Naisten kaksinpeli

1. Kiina Han Aiping
2. Etelä-Korea Hwang Hye-young
3. Japani Sumiko Kitada
4. Tanska Kirsten Larsen

### Naisten nelinpeli

1. Etelä-Korea Kim Yun-ja ja Chung So-young
2. Kiina Lin Ying ja Guan Weizhen
3. Tanska Dorte Kjær ja Nettie Nielsen

### Sekanelinpeli

1. Etelä-Korea Park Joo-bong ja Chung Myung-hee
2. Kiina Wang Pengren ja Shi Fangjing
3. Hongkong Chan Chi Choi ja Amy Chan

Lähteet
-------

* Badminton bei Olympia - Probegalopp 2: Seoul 1988 (Arkistoitu – Internet Archive) (saksaksi)
* XXIVth Olympiad Seoul 1988 Offical Report – Volume 1 Part 2 (englanniksi)

SulkapalloSulkapallo olympialaisissa
1896–1968 •
1972 (*Näytöslaji*) •
1976–1984 •
1988 (*Ystävyysottelu*) •
1992 •
1996 •
2000 •
2004 •
2008 •
2012 •
2016 •
2020 •
*2024*

Kesäolympialaisten 1988 lajit ja kilpailutapahtumat
Ammunta | Baseball (*Näytöslaji*) | Jalkapallo | Jousiammunta | Judo | Keilailu (*Näytöslaji*) | Koripallo | Käsipallo | Lentopallo | Maahockey | Melonta | Miekkailu | Nykyaikainen viisiottelu | Nyrkkeily | Paini | Painonnosto | Purjehdus | Pyöräily | Pyörätuolikelaus (*Näytöslaji*) | Pöytätennis | Ratsastus | Soutu | Sulkapallo (*Näytöslaji*) | Taekwondo (*Näytöslaji*) | Taitouinti | Tennis | Uimahypyt | Uinti | Vesipallo | Voimistelu | Yleisurheilu
**Axel August Hårdh** (6. lokakuuta 1840 Raahe – 3. tammikuuta 1898 Kuopion pitäjä) oli suomalainen lääkäri ja valtiopäivämies. 

Hårdhin vanhemmat olivat kruununvouti, kollegiasessori Gustaf Adolf Hårdh ja Emilia Katarina Sovelius ja puoliso vuodesta 1880 Bertha Aina Sofia Idman. Hårdh tuli ylioppilaaksi 1860 ja valmistui filosofian maisteriksi 1869 ja lääketieteen lisensiaatiksi ja lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1872. Hän oli Tampereen apulaiskaupunginlääkäri vuodesta 1877 ja Niuvanniemen sairaalan ylilääkäri vuodesta 1884. Hårdh oli Tampereen kaupunginvaltuuston jäsen 1877–1882. Hän edusti Tamperetta porvarissäädyssä valtiopäivillä 1882.

Lehtori, suomentaja Emil Hårdh oli Axel August Hårdhin veli.

Lähteet
-------

1. 1 2  Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899: Axel August Hårdh Viitattu 1.11.2020.
2. ↑  Annikki Harjumäki: Demokratisoitumiskehitys Tampereella, Oulussa ja Kuopiossa porvarissäädyn valtiopäivävaalien kautta tarkasteltuna Lisensiaattitutkielma, Tampereen yliopisto, 2018. 218 s. Viitattu 1.11.2020.
3. ↑  Sigurd Nordenstreng: *Porvarissäädyn historia Suomen valtiopäivillä 1809–1906: Osa V*, s. 136–137. Helsinki: Otava, 1921.
4. ↑  Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899: Karl Emil Hårdh Viitattu 1.11.2020.

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
**Kardía** (kreik. Καρδία; myös *Kardiá*, Καρδιά) on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Thérmin kuntaan, Thessalonikin alueyksikköön ja Keski-Makedonian alueeseen. Se muodostaa oman kaupunkiyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Καρδίας, *Topikí Koinótita Kardías*). Kaupungin väkiluku on 3 394 (vuonna 2011).

Kardían pieni kaupunki sijaitsee Chalkidikín niemimaan luoteisosassa linnuntietä noin kymmenen kilometriä etelään Thérmin kaupungista ja noin 20 kilometriä etelään Thessalonikin keskustasta. Nykyinen asutus syntyi vuonna 1923 Itä-Traakiasta ja Vähästä-Aasiasta Kreikan ja Turkin väestönvaihdon seurauksena tulleiden kreikkalaisevakkojen kylänä. Samalla paikalla aiemmin sijainneen turkkilaisen kylän nimi oli *Karatzochalí* (Καρατζοχαλή). Nimenvaihto toteutettiin vuonna 1926.

Aiemmin kaupunki kuului Míkran kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Thérmin kunnan Míkran kunnallisyksikköön.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. ↑  Καρδία Δήμος Θέρμης.  Arkistoitu 11.12.2019. Viitattu 1.9.2020.
3. ↑  Karatzochali -- Kardia *Name Changes of Settlements in Greece*. Institute for Neohellenic Research. Viitattu 1.9.2020.
**Christina (Cris) Marianne af Enehielm** (s. 24. maaliskuuta 1954 Helsinki) on suomenruotsalainen taidemaalari, puku- ja lavastetaiteilija, näyttelijä, ohjaaja sekä performanssitaiteilija. Hän sai Vuoden nuori taiteilija -palkinnon vuonna 1986.

Provokatiivista ja vahvaa naisnäkökulmaa omaavaa taidetta tekevä Enehielm otti vaikutteita poptaiteesta, sarjakuvista ja mainosten naiskuvasta.
Hän valmistui taidemaalariksi vuonna 1977 Fria konstskolanista sekä näyttelijäksi vuonna 1981 Teatterikorkeakoulusta.
Af Enehjelmillä on ollut taidenäyttelyitä muun muassa Gallerie Anhavassa ja Gallerie Forsblomilla Helsingissä. Hänelle myönnettiin vuonna 2020 Pro Finlandia -mitali.

Af Enehjelm on tehnyt performanssia eri ryhmissä kuten Homo$, Jack Helen Brut ja Särjen Ääni ja näytellyt muun muassa Lilla Teaternissa, televisiossa ja elokuvissa. Hän on myös vaikuttanut muutamassa tanssiteoksessa.
Hän ääninäytteli *Muumilaakson tarinoiden* ruotsinkielisessä versiossa *Vilijonkkaa*.
Hänellä on kaksi poikaa: Andreas af Enehielm ja Theo Theodor af Enehielm (s. 1993).

Lähteet
-------

* *Suomen kuvataiteilijat 86.* Suomen taiteilijaseura 1987.
* Enehielm, Cris af hakuteoksessa *Uppslagsverket Finland* (2012). (ruotsiksi)
* Mikko Oranen. (Arkistoitu – Internet Archive) Skenet.
* Galleria Anhava. (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. 1 2 3  HAM Helsinki: Cris af Enehielm. Viitattu 27.10.2022. (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  *Suomen teatterit ja teatterintekijät 1993*. Tammi, 1993.
3. ↑  Suomen Leijonan Pro Finlandia -mitalin saajat 1945–2020 *Ritarikunnat*. Viitattu 21.12.2020.
4. ↑  Svensk röster & credits, I Mumindalen (Tanoshii Moomin Ikka) dubbningshemsidan.se. Viitattu 24.5.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Cris af Enehielm Kansallisgallerian kokoelmissa
* Cris af Enehielm Elonetissä.

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet
* Uppslagsverket Finland

 |

 |
**Isaac (Isak) Carström** (2. kesäkuuta 1818 Oulu – 15. tammikuuta 1892 Pori) oli suomalainen Porissa vaikuttanut kauppias, laivanvarustaja ja teollisuudenharjoittaja.

Carströmin vanhemmat olivat Isak Carström (k. 1838) ja hänen ensimmäinen puolisonsa Katarina Montin. Carströmin isä oli toiminut Oulussa kauppiaana ja raatimiehenä ja myöhemmin hän omisti maatilan Nakkilan Anolassa. Nuorempi Carström kävi Turun triviaalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi 1838. 

Carström toimi kauppiaana Porissa 1840–1887. Hän perusti J. E. Wahlgrenin kanssa kauppaliikkeen *Isaac Carström & Co*. Liikkeellä oli 1863 koko Suomen neljänneksi suurin kauppalaivasto ja se omisti 40 prosenttia Porin laivoista. Carström osti porilaisten kauppiaiden W. Rosenlewin ja J. G. Holmbergin kanssa Hämeenkyrön Susikosken sahan vuonna 1853 ja Isaac Carström & Co oli samana vuonna mukana perustamassa Poriin baijerilaista olutpanimoa sekä tiilitehdasta jossa toisena osakkaana oli ruukuntekijä Robert Rosendahl. Vuonna 1861 Isaac Carström oli mukana perustamassa Isonsannan höyrysahaa. Hän oli perustajaosakkaana myös Reposaaren laivaveistämössä. Vuonna 1866 Isonsannan höyrysahan konkurssin seurauksena Carström ja hänen yhtiökumppaninsa Wahlgren joutuivat vararikkoon.

Lähteet
-------

1. 1 2  Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Isak Carström. Verkkojulkaisu 2005. Luettu 1.6.2019.
2. ↑  Isaac Carlström (1818-1892), Satakunnan museo, Merkittäviä porilaisia (Arkistoitu – Internet Archive)
**Varigin lento 967** oli kansainvälinen rahtilento Naritan kansainväliseltä lentoasemalta Japanista Tyynenmeren yli Los Angelesin kansainväliselle lentoasemalle Yhdysvaltoihin välilaskupaikalleen. Lennon oli tarkoitus jatkaa sieltä Limaan ja sieltä Rio de Janeiroon. Lähdettyään Japanista lento kuitenkin katosi Tyynenmeren yllä. Konetta ei ole löydetty.

Taustaa
-------

Lennolla 967 oli mukana kuusi miehistön jäsentä: kapteeni, perämies, kaksi alempaa perämiestä sekä kaksi lentomekaanikkoa. Kapteeni Gilberto Araújo da Silva oli aiemmin tunnettu pakkolaskustaan tulipalon takia Pariisissa vuonna 1973. Tässä onnettomuudessa 123 ihmistä menetti henkensä.

Lennolla oli mukana 50 japanilais-brasilialaisen taiteilijan Manabu Maben maalausta, joiden yhteisarvon arvioidaan olleen noin miljoona dollaria.

Katoaminen
----------

Kone nousi Naritan kansainväliseltä lentoasemalta kello 20.23 paikallista aikaa. Kone teki rutiini-ilmoituksen kello 20.45, ja seuraavaa odotettiin kello 21.23. Ilmoitusta ei kuitenkaan tullut. Tämän jälkeen lennonjohto yritti tunnin verran ottaa yhteyttä koneeseen tuloksetta, ennen kuin ilmoittivat asiasta eteenpäin. Konetta etsittiin kahdeksan päivän ajan ilma- ja merivoimien avulla turhaan.

Onnettomuudesta esitettiin useita salaliittoteorioita liittyen lennon rahtina olleisiin maalauksiin tai Neuvostoliiton ja Yhdysvaltojen väliseen hävittäjäpolitiikkaan. Tutkinnan mukaan todennäköinen syy onnettomuudelle on kuitenkin äkillinen paineen menetys ohjaamossa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Accident description *aviation-safety.net*. Aviation Safety Network. Viitattu 28.8.2023. (englanniksi)
2. ↑  Vringley, Sylvia: The Perplexing Disappearance of Varig flight 967 *fearoflanding.com*.  7.6.2019. Fear of Landing. Viitattu 28.8.2023. (englanniksi)
3. 1 2 3  Finlay, Mark: On This Day In 1979: The Disappearance Of Varig Flight 967 *simpleflying.com*.  30.1.2022. Simple Flying. Viitattu 28.8.2023. (englanniksi)
**Argininemia** eli **arginaasin puutos** on ureakiertotauteihin kuuluva perinnöllinen aineenvaihduntasairaus, jossa arginiinia ja ammoniakkia kertyy verenkiertoon.

Argininemia alkaa yleensä aiheuttaa oireita noin kolmen vuoden ikään mennessä. Oirekuva voi kuitenkin olla lievempi ja oireilu myöhemmin puhkeavaa. Argininemian tyypillinen piirre on spastisuudesta johtuva jäykkyys erityisesti alaraajoissa. Sairauteen voi liittyä myös kasvuviiveitä, kehitysvammaisuutta, kouristelua, vapinaa ja ataksiaa. Ilman hoitoa opitut taidot vähitellen taantuvat. Esimerkiksi proteiinipitoisten aterioiden nauttiminen voi johtaa ammoniakin nopeampaan kertymiseen verenkiertoon, jolloin oireet voivat lisääntyä. Tällöin voi ilmetä esimerkiksi ärtyneisyyttä ja oksentelua. Muista ureakiertohäiriöistä poiketen hyperammonemia on kuitenkin yleisesti ottaen lievää. Osalla potilaista sitä ei esiinny. Aivoihin voi sairastuneilla kehittyä kortikaalista atrofiaa, iskeemisiä muutoksia ja aivoödeemaa. Myöhäisessä vaiheessa maksaan voivat kehittyä fibroosi, kirroosi ja primaarinen maksasyöpä.

Argininemia johtuu mutaatioista *ARG1*-geenissä. Sillä on peittyvä autosomaalinen periytymistapa. Vuosina 1974–1994 Johns Hopkins -sairaalassa todettujen ureakiertotautitapausten muodostaman aineiston pohjalta argininemia todettiin harvinaisimmaksi ureakiertotaudiksi. Sen ilmaantuvuudeksi laskettiin 1/363 000. Argininemian pitkäaikaishoito perustuu proteiinin saannin rajoituksiin ja lääkitykseen. Mahdollinen hyperammonemia vastaa hyvin hoitoon.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Arginase deficiency MedlinePlus Genetics, viitattu 19.8.2023
2. 1 2  Perinnölliset ureakiertotaudit Suomessa Duodecim 2004, viitattu 19.8.2023
3. ↑  Argininemia Orphanet, viitattu 19.8.2023
4. 1 2  Andres Morales, Kristin L. Sticco, Arginase Deficiency National Library of Medicine, viitattu 19.8.2023
Cándido Camero
**Cándido Camero** (22. huhtikuuta 1921 Havanna – 7. marraskuuta 2020 New York) oli kuubalainen lyömäsoittaja, joka tuli tunnetuksi varsinkin latinojazzin kehittämisestä.

Camero tuli Havannassa tunnetuksi perkussionistina ja tresinsoittajana ennen lähtöään New Yorkiin vuonna 1947. Hän teki yhteistyöstä muiden muassa Mongo Santamarían, Charlie Parkerin, Dizzy Gillespien, Billy Taylorin, Tony Bennettin, Tito Puenten ja Machiton kanssa. Yhtenä ensimmäisistä Camero soitti esiintymisissään useampia congarumpuja yhtäaikaisesti eri sävelkorkeuksille viritettyinä. 

Camero jatkoi uraansa 2000-luvulle saakka ja kuoli 99-vuotiaana marraskuussa 2020 kotonaan New Yorkissa. Hän sai vuonna 2008 Yhdysvaltojen kulttuuriapurahavirasto NEA:n Jazz Masters -palkinnon ja vuonna 2009 Latin Grammyn elinikäisistä saavutuksista.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Cándido Camero, A Father Of Latin Jazz, Dies At 99 NPR
2. 1 2  Candido AllMusic
3. ↑  Candido Camero, Beth Carvalho, Charly Garcia, Tania Libertad, Marco Antonio Muñiz, and Juan Romero to Receive the 2009 Latin Recording Academy® Lifetime Achievement Award (Arkistoitu – Internet Archive) Latin Grammy


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Eppsteinin koulusurmat** tapahtuivat 3. kesäkuuta 1983 Freiherr-vom-Stein Gesamtschulessa Eppstein-Vockenhausenissa. 34-vuotias tšekkiläinen Karel Charva ampui kuoliaiksi kolme opiskelijaa, opettajan ja poliisin. Lisäksi hän haavoitti neljäätoista henkilöä kahdella puoliautomaattisella pistoolilla ennen itsemurhaansa. Ammuskelu on neljänneksi pahin laatuaan toisen maailmansodan jälkeisessä Saksassa Erfurtin (2002), Winnendenin (2009) ja Kölnin koulusurmien (1964) jälkeen.

Noin kello 7.20 tapahtumapäivänä Charva vuokrasi Volkswagenin pakettiauton Frankfurtissa. Hänen oletetaan ajelleen pitkin aluetta etsiessään koulua, jossa oli opetusta kyseisenä päivänä, jona monet koulut olivat suljettuina loman takia. Olikin oletettavasti sattumaa, että ampuja päätyi juuri Freiherr-vom-Stein Gesamtschuleen noin 30 kilometrin päässä Frankfurtista.

Noin kello 10.45 Charva saapui luokkaan 213, jossa Franz-Adolf Gelhaar opetti englantia kuudennen luokan oppilaille. Charva yritti epäonnistuneesti ampua opettajaa ja poistui luokkahuoneesta, mutta saapui sinne jälleen ja ampui opettajaa seitsemästi vatsaan, kasvoihin ja vasempaan käsivarteen. Kun Gelhaar makasi lattialla vakavasti haavoittuneena, Charva alkoi ampua lapsia. Hän surmasi heistä kolme ja haavoitti kolmeatoista, joista neljää vakavasti. Toinen opettaja, Hans-Peter Schmitt, syöksyi luokkaan yrittäen auttaa, mutta tuli surmatuksi, kuten myös aseistautumaton poliisi Gisbert Beck, joka oli koulussa kertomassa oppilaille liikenneturvallisuudesta.

Poliisi saapui rikospaikalle, mutta Charva jatkoi ammuskelua ja ampui itseään noin kello 11.15 suuhun englanninluokkaa vastapäisessä luokassa. Ruumiinavaus paljasti tekijän toimineen alkoholin vaikutuksen alaisena. Kaikkiaan Charva oli ampunut noin 40 laukausta.

Alun alkaen oli epäselvää, tunsiko ampuja haavoittamansa opettajan, sillä juuri ennen ammuskelun alkamista joku oli yrittänyt tavoittaa Gelhaaria; myöhemmin kuitenkin todettiin, että asialla ei ollut ollut Charva.

Prahasta kotoisin ollut Charva oli paennut Saksaan vuonna 1968 ja saanut poliittisen pakolaisen aseman 1971. Hän työskenteli Saksassa taksikuskina sekä vartijana ja aikoi opettajaksi. Hän toteutti laillisilla aseillaan koulusurmat, joiden motiivia ei tiedetä.

Uhrit
-----

Charvan luoteihin kuolivat seuraavat henkilöt:

* Stephanie Hermann, 12
* Javier Martinez, 11
* Gabriele Siebert, 12
* Hans-Peter Schmitt, 36, opettaja
* Gisbert Beck, 45, poliisi

Lähteet
-------

1. ↑  academic-accelerator.com/encyclopedia/eppstein-school-shooting *academic-accelerator.com*. Viitattu 4.9.2023.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Eppstein school shooting
**Jakob Cederberg** (24. elokuuta 1825 Pietarsaaren pitäjä – 18. heinäkuuta 1887 Mustasaari) oli suomalainen pappi ja valtiopäivämies. 

Cederbergin vanhemmat olivat talollinen, lautamies Anders Karlsson Cederberg ja Lena Jakobsdotter Svanbäck ja puoliso vuodesta 1851 Katarina Matilda Muhr (k. 1907). Cederberg tuli ylioppilaaksi 1847 ja vihittiin papiksi 1849. Rovastin arvon Cederberg sai 1875. Hän toimi pappina Lohtajalla, Kauhajoella, Laihialla ja Isossakyrössä. Kortesjärven kappalaiseksi hän tuli 1865, Jurvan kirkkoherraksi 1872 ja Mustasaaren kirkkoherraksi 1886. Cederberg oli pappissäädyn edustaja valtiopäivillä 1885.

Kirkkohistorioitsija ja pappi Johan Antero Cederberg (1852–1915) oli Jakob Cederbergin poika.

Lähteet
-------

1. 1 2  Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Jakob Cederberg. Verkkojulkaisu 2005. (Viitattu 28.11.2020)
2. ↑  Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899: Johan Antero Cederberg (Viitattu 28.11.2020)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Suomen pappissäädyn valtiopäivämiehet 1885 |
| --- |
|  |
| Arkkipiispa: Torsten Thure Renvall |
|  |
| Edustajat | 

|  |  |
| --- | --- |
| Piispat | 
* Alopaeus
* G. Johansson

 |
|  |
| Turun arkkihiippakunta | 
* Böök
* Cederberg
* Dahlberg
* Donner
* Forsman
* Geitlin
* Grönberg
* Hjelt
* J. Johansson
* Nyholm
* Rosengren
* Sahlberg
* Stenbäck
* Törnudd

 |
|  |
| Porvoon hiippakunta | 
* Fredrikson
* Gummerus
* Järvinen
* Lilius
* Lindelöf
* Lyra
* Nordström
* Petterson
* Walle
* Westerlund

 |
|  |
| Kuopion hiippakunta | 
* Calamnius
* Forsman
* Järnefelt
* Lindstedt
* Perander
* Schroderus
* Österbladh

 |
|  |
| Yliopisto | 
* Danielson
* Runeberg

 |

 |

 |
B: Rud: Hast
**Barthold Rudolf Hast** (9. huhtikuuta 1724 Vaasa – 27. elokuuta 1784 Vaasa) oli suomalainen lääkäri, joka edisti rokotuksia erityisesti isorokkoa vastaan.

Hastin vanhemmat olivat välskäri Herman Henrik Hast ja Anna Kristiina Råberg ja puolisot vuodesta 1751 Briitta Heleena Peldan (k. 1771) ja vuodesta 1773 Margareeta Katariina Bladh, liikemies Petter Johan Bladhin sisar. Hast tuli ylioppilaaksi Turussa 1740 ja aloitti siellä lääketieteen opinnot, joita hän täydensi Uppsalan yliopistossa 1744–1747. Hast väitteli siellä tohtoriksi 1747 ja oli ensimmäinen suomalainen, joka sai Ruotsissa lääketieteen tohtorin oppiarvon. Hän oli Etelä-Suomen lääninlääkäri asemapaikkanaan Helsinki vuoteen 1749 ja Suomen ensimmäinen piirilääkäri Vaasassa vuoteen 1783. Hast hankki apteekin 1760 ja 1762 Vaasaan ja Ouluun ja otatti mainituissa kaupungeissa käyttöön terveyslähteet 1750 ja 1760. Vaasaan hän myös perusti sairaalan, jonka toimintaa hän johti 1768–1777. Hänen ansiostaan Pohjanmaalla aloitettiin rokottaminen. Oman kertomansa mukaan Hast rokotti 1768–1784 yhteensä 15 848 lasta. Hänelle myönnettiin asessorin arvonimi 1762.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Blomstedt, Kaarlo, ym. (toim.): *Kansallinen elämäkerrasto, II osa: F–I*, s. 367–368. Porvoo: Werner Söderström Osakeyhtiö, 1929.
2. ↑  Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 3, p. 439
3. ↑  Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Barthold Rudolf Hast. Verkkojulkaisu 2005. (Viitattu 30.10.2019)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Biografiskt Lexikon
* Uppslagsverket Finland
* Biografiasampo
* Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
*Tämä artikkeli kertoo leivonnaisesta. Aku Ankan taskukirjasta kertoo Aku Ankan taskukirja 305: Tuulihattu.*
Kermalla täytetty halkaistu tuulihattu.
Vielä täyttämättömiä tuulihattuja.
**Tuulihattu** on vesihöyryn voimasta uunissa kohoava kuohkea leivonnainen, jonka sisälle jää onnistuessaan tyhjä kolo. Sen valmistus on verraten helppoa, mutta vaatii huolellisuutta joissain perusasioissa. Uunia ei saa avata paiston aikana, vaan leivonnaisten kypsyys on arvioitava ulkopuolelta käsin.

Jäähtyneet tuulihatut täytetään suolaisella tai makealla täytteellä. Täyttämiseen voidaan tehdä ruiskun tai pursottimen avulla työntämällä sopivaa tahnamaista täytettä reiän läpi tai esimerkiksi kermavaahtoa ja hilloa, tai tuulihatut voidaan leikata halki, jolloin muunkinlaisia täytteitä voidaan käyttää. 

Kuuluisa muunnos on lehtitaikinasta ja tuulihattutaikinasta tehty leivonnainen, ranskalaisella nimellä Vol-au-vent (tuulessa lentävä), suomeksi vannike.

Kaupoissa myydään valmiita tuulihattuja, joita voi tarjota heti sulattamisen jälkeen.

Lähteet
-------

1. 1 2  Satu Haapanen: Tuulihattu on mainettaan helpompi leivonnainen  20.12.2012. Yleisradio, yle.fi.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Tuulihattu** Wikimedia Commonsissa

* Suolaiset ja makeat tuulihatut (kotiliesi.fi)
* Suolainen täyte tuulihattuihin (kotiliesi.fi)
**Pyhien Theodorosten kirkko** (kreik. Ναός Αγίων Θεοδώρων, *Naós Agíon Theodóron*) on bysanttilaisaikainen ortodoksinen kirkko Ateenassa Kreikassa.

Kirkon ateenalaistyylinen kupoli.
Kirkko on rakennettu Ateenan keskibysanttilaisella kaudella noin 1000-luvun puolessa välissä. Se tehtiin todennäköisesti varhaisemman kirkon paikalle. Kirkossa olevan laatan mukaan sen kunnosti Nikolaos Kalomalos vuonna 1065. Kirkko vaurioitui Kreikan vapaussodan aikana ja se kunnostettiin vuonna 1840 muun muassa kuningas Oton rahallisella tuella.

Pieni kirkko sijaitsee Ateenan keskustassa Klafthmónos-aukion länsilaidalla. Kirkko on arkkitehtuuriltaan risti neliössä -kirkko, jossa on nartheks ja tyypillinen keskibysanttilainen ateenalaistyylinen kahdeksankulmainen kupoli. Kupolia tukee sisältä kaksi pääpylvästä. Seinät edustavat cloisonné-tyyliä, jossa vaaleat kivet on ympäröity punaisilla tiileillä. Myöhemmin kirkkoon on lisätty kellotorni sen eteläsivulle. Kirkon seinämaalaukset ovat 1800-luvulta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  wtschurches agiitheodori *Athens Info Guide*. Viitattu 2.12.2016.
2. 1 2  Ναός Αγίων Θεοδώρων, Αθήνα Υπουργείο Πολιτισμού και Αθλητισμού.  Arkistoitu 27.9.2021. Viitattu 2.12.2016.
3. ↑  Άγιοι Θεόδωροι Κλαυθμώνος *Βυζαντινός Περίπατος στην Αθήνα*. Viitattu 2.12.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Pyhien Theodorosten kirkko** Wikimedia Commonsissa
**Johan Fredrik Ahlstedt** (25. lokakuuta 1776 Loimaa – 21. joulukuuta 1823 Turku) oli Turun akatemian matematiikan professori.

Ahlstedtin vanhemmat olivat Loimaan kappalainen Johan Ahlstedt ja Kristina Margareta Tenlenius. Johan Fredrik Ahlstedtin puoliso oli Loimaan kirkkoherran rovasti Efraim Caireniuksen tytär Katarina Ulrika Cairenius (1784–1846). Heillä oli kuusi lasta, joista August Leonard Ahlstedt (1807–1858) oli hovioikeuden asessori. Tämän poika oli taidemaalari Fredrik Ahlstedt (1839–1901).

Ahlstedt tuli ylioppilaaksi Turussa 1793 ja samalla päivämäärällä kirjattiin Turun akatemian Satakuntalaisen osakunnan jäseneksi. Hän valmistui filosofian maisteriksi Turun akatemiassa 1798, aiemmin samana vuonna esitetyn pro gradun primuksena oli Johan Henrik Lindqvist. Akatemian puhtaan matematiikan dosentti hänestä tuli 1802 ja Turun tuomiokapitulin amanuenssi 1803. Hän toimi akatemian virkaa toimittavana ja osan aikaa vakinaisena sihteerinä 1808–1812. Turun akatemian matematiikan professorin virkaa Ahlstedt hoiti 1812–1823.

Ahlstedtin tieteellinen tuotanto käsittää 20 väitöskirjaa alanaan matematiikka, fysiikka ja tähtitiede. Hän myös toimitti vuosien 1809 ja 1810 almanakat sekä Suomen valtiokalenterin 1811.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Ellonen, Leena (toim.): *Suomen professorit Finlands professorer 1640–2007*, s. 857. Helsinki: Professoriliitto, 2008. ISBN 978-952-99281-1-8.
2. 1 2  Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852 (Henkilötiedot: 15.6.1793 Johan Fredrik Ahlstedt. ID: 10807)  Verkkojulkaisu 2005. Helsingin yliopisto, helsinki.fi. Viitattu 18.5.2019.
3. ↑  *Suomen kansallisbiografia*, s. 128–129. Osa 1. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2003. ISBN 951-746-441-X. Suomen kansallisbiografian verkkoversio (maksullinen).



|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Ruotsi

 |

 |
**Henrik Deutsch** (16. kesäkuuta 1772 Turku – 31. maaliskuuta 1838 Tornio) oli suomalainen lääkäri, joka sai professorin arvonimen.

Henkilöhistoria
---------------

Henrik Deutschin vanhemmat olivat teologian apulainen David Deutsch ja Sara Helena Nycopensis ja puoliso vuodesta 1801 Sara Maria Sandberg (k. 1842). Deutsch tuli ylioppilaaksi 1787 ja valmistui filosofian maisteriksi 1795, lääketieteen lisensiaatti hänestä tuli 1797. Lääkärintointa hän oli harjoittanut jo 17-vuotiaasta, armeijan alilääkärinä Suomen sodassa hän toimi 1789–1990. Deutsch työskenteli lääkärinä Tukholmassa 1796–1797, minkä jälkeen hänestä tuli Tornion piirilääkäri. Oltuaan Ahvenanmaan piirin lääkärinä vuodesta 1799 hän palasi uudestaan Tornion piirin palvelukseen 1805 ja siirtyi samassa virassa Ruotsin palveluksesta Suomen palvelukseen 1812. Lääketieteen tohtoriksi Deutsch vihittiin 1802. Deutsch matkusti Suomen talousseuran lähettämänä Oulun läänin pohjoisosissa 1814–1815, keräten tilastollisia tietoja. Kollegiasessori hänestä tuli 1835 ja samana vuonna hän sai professorin arvonimen.

Julkaisuja
----------

* *Oeconomiska anteckningar rörande norra delen af Uleåborgs län, under resor derstädes åren 1814 och 1815*, 1970 (näköispainos)

Lähteet
-------

1. ↑  Biografinen Nimikirja: Elämäkertoja Suomen entisiltä ja nykyajoilta s. 144. Viitattu 30.11.2019.
2. ↑  Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Henrik Deutsch. Verkkojulkaisu 2005 (Viitattu 30.11.2019)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Ruotsi

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |
**August Fredrik Järnefelt** (7. lokakuuta 1825 Vaasa – 6. joulukuuta 1876 Helsinki) oli suomalainen juristi, tilanomistaja ja virka- ja valtiopäivämies. 

Järnefeltin vanhemmat olivat hovioikeuden asessori Karl Fredrik Järnefelt ja Susanna Sofia Carström ja puoliso vuodesta 1852 Emma Kristina Björnberg (k. 1909). Järnefelt tuli ylioppilaaksi 1842 ja suoritti tuomarintutkinnon 1846 ja kameraalitutkinnon 1837. Varatuomarin arvon hän sai 1849. Hän oli Turun hovioikeuden ylimääräinen notaari 1846 ja senaatin talousosaston ylimääräinen kamarikirjuri vuodesta 1847. Turun hovioikeuden kanslistina Järnefelt toimi 1851–1854. Järnefelt, joka omisti Anolan kartanon, oli nimikauppias Porissa 1866 ja siellä oikeusraatimies, maistraatinsihteeri ja julkinen notaari 1871 sekä vt. pormestari 1872. Hän oli Tammikuun valiokunnan jäsen 1862 ja aatelissäädyssä valtiopäiväedustaja 1863–1864.

Järnefeltin poika oli tilanomistaja, valtiopäivämies Fredrik Järnefelt.

Lähteet
-------

1. 1 2  Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: August Fredrik Järnefelt. Verkkojulkaisu 2005. Viitattu 6.12.2020.
2. ↑  Geni: Fredrik Järnefelt Viitattu 31.7.2021.
**Kaarlo Alarik Castrén** (18. lokakuuta 1855 Säräisniemi – 6. lokakuuta 1927 Helsinki) oli suomalainen juristi ja kouluhallituksen lainoppinut kouluneuvos.

Castrénin vanhemmat olivat Säräisniemen nimismies Alarik Gabriel Castrén ja Vilhelmina Juntunen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1877 Oulun ruotsalaisesta lyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1882 ja molempien oikeuksien kandidaatiksi 1890.

Castrén oli aluksi opettajana Viipurin suomalaisessa lyseossa ja suomalaisessa tyttökoulussa. Hän oli sitten pankkialalla ja asianajajana Viipurissa ja Helsingissä vuoteen 1904 saakka jolloin hänet nimitettiin kouluhallituksen kansanopetusosaston sihteeriksi. Hän oli kouluhallituksen virkamiehenä vuoteen 1926 saakka toimien viimeksi kansakouluosaston lainoppineena kouluneuvoksena 1918–1926. Hän toimitti nuoruusvuosinaan Viipurissa ilmestynyttä Ilmarinen-lehteä ja oli vuonna 1884 perustetun Viipurin Sanomat-lehden vastaavana toimittajana 1884–1885. Castrén oli Viipurin kaupunginvaltuuston jäsenenä 1894–1897 ja Helsingin käsityö- ja tehdasyhdistyksen sihterinä vuodesta 1904 alkaen. 

Kaarlo Alarik Castrén oli naimisissa vuodesta 1881 Amanda Wilhelmina Valleniuksen kanssa. Heidän poikansa oli opetusministeriön hallitusneuvos Lauri Castrén.

Julkaisuja
----------

Nimellä *K. A. Castrén*:

* *Kertomus Helsingin käsityö- ja tehdasyhdistyksen toiminnasta vuosina 1901-1910*. Helsinki 1914

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899
2. 1 2 3  Kouluneuvos K. A. Castrén, Kansakoulun lehti : kansanopetuksen eri aloja käsittelevä aikakauslehti, 15.10.1927, nro 19, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
| "Jippikayjei"Cheek |
| --- |
| Singlen "Jippikayjei" kansikuva |
| Singlen tiedot |
|  Albumilta | *Jare Henrik Tiihonen 2* |
|  Julkaistu | 11. elokuuta 2010 |
|  Formaatti | CD, digitaalinen |
|  Tuottaja(t) | MMEN, Elastinen, Iso H |
|  Tyylilaji | rap, pop, R&B |
|  Kesto | 03.28 |
|  Levy-yhtiö | Rähinä Records |
| Cheekin muut singlet |
| "Mitä tänne jää"2009 | "Jippikayjei"2010 | "Maanteiden kingi"2010 |

"**Jippikayjei**" on rap-artisti Cheekin ensimmäinen singlejulkaisu hänen kuudennelta studioalbumiltaan, *Jare Henrik Tiihonen 2*. Single julkaistiin ladattavaksi 11. elokuuta 2010. NRJ sai yksinoikeuden soittaa kappaletta kaksi viikkoa ennen julkaisua. Jippikayjei soi ensimmäisen kerran radiossa 26. heinäkuuta. Kappaleen ovat tuottaneet MMEN, Elastinen ja Iso H ja taustalaulut laulaa Karoliina Kallio. Jippikayjei nousi suoraan Suomen latauslistan kärkeen, viikolla 33.
Jippikayjei-single on myynyt kultalevyyn oikeuttavan määrän.

Musiikkivideo
-------------

Kappaleeseen kuvattiin musiikkivideo, jossa Cheek toimii kolmen naisurheilijan valmentajana. Muun muassa Lahden stadionilla kuvattu video oli ensinäytössä The Voicella 16. elokuuta. Urheilijoina esiintyvät videolla Players-tanssiryhmän Jenna Joutsenjärvi ja Linda Härkin.

Tekijät
-------

* Sanoitus: Cheek
* Tuotanto: MMEN, Elastinen, Iso H
* Taustalaulut: Karoliina Kallio
* Vastaava tuottaja: Cheek
* Äänitys, miksaus ja masterointi: Iso H/Rähinä Studiot
* Kannet: Tasis/Make It Happen
* Kuva: Toni Hemmilä/Femboart

Lähteet
-------

1. ↑  Suomen Virallinen Lista 2010 viikko 33 *www.latauslista.fi*.  Arkistoitu 24.11.2010. Viitattu 20.8.2010.
2. ↑  Cheek myynyt uusimmalla levyllään kultaa - Stara *Stara*.  5.11.2010.
3. ↑  YouTube
Birger Jarls torgia, keskellä Stenbockin palatsi.
**Birger Jarls torg** (suom. *"Birger Jaarlin tori"*) on Ruotsin pääkaupungissa Tukholmassa, Riddarholmenin kaupunginosassa, lähellä Tukholman vanhaakaupunkia sijaitseva aukio.*lähde?*

Aukio on yksi Tukholman vanhimpia. Se tunnettiin ennen nimellä *Riddarholmstorget*, mutta 1800-luvun keskivaiheilla aukiolle annettiin nimi *Birger Jarls torg*, kaupungin perustajan Birger Jaarlin mukaan. Aukiolla sijaitseva Birger Jaarlin muistopatsas pystytettiin sinne vuonna 1854.

Keskellä aukiota sijaitsee Riddarholmskyrkan, joka toimi vuosisatojen ajan Ruotsin kuninkaallisten hautakirkkona. Aukiota reunustavat historialliset arvorakennukset, myötäpäivään seuraavasti: Tukholman kamarioikeuden käytössä nykyisin olevat Hebben talo, Vanha valtiopäivätalo ja Östra Gymnasiehuset (entinen Banérin palatsi), markkinaoikeuden käytössä oleva Västra Gymnasiehuset, Ruotsin korkeimman hallinto-oikeuden käytössä olevat Sparren palatsi ja kamarioikeuden vanha talo sekä Svean hovioikeuden käytössä olevat Wrangelin palatsi, Stenbockin palatsi ja Hessensteinin palatsi.

Panoraama Birger Jarls torgista.
**Katri Elina Viinikka** (s. 3. syyskuuta 1965) on suomalainen diplomaatti. Hän on ollut ulkoministeriön palveluksessa vuodesta 1992.

Viinikka on koulutukseltaan valtiotieteiden maisteri Helsingin yliopistosta.

Viinikka on työskennellyt Suomen suurlähettiläänä Haagissa 1. joulukuuta 2015 alkaen. Sitä ennen hän oli YK- ja yleisten globaaliasiain yksikön päällikkönä ulkoministeriön poliittisella osastolla ja on aiemmin palvelut myös Brysselissä Suomen pysyvässä edustustossa EU:ssa sekä Suomen edustustoissa Berliinissä ja Bonnissa. Kotimaassa hän on työskennellyt ulkoministeriön Afrikan- ja Lähi-idän osastolla, kehityspoliittisella osastolla sekä poliittisen osaston ihmisoikeusyksikössä ja vuosina 2005–2007 ulkoministerin virkamiessihteerinä.

Viinikalle myönnettiin Suomen Leijonan ritarikunnan I luokan ritarimerkki 2008.

Viinikan puoliso on lähetystöneuvos Pekka Puustinen.

Lähteet
-------

1. 1 2  Katri Viinikan CV Suomen suurlähetystö, Haag. Viitattu 18.4.2017.
2. 1 2  Uusi suurlähettiläs Haagiin sekä sivuakkreditointi Seychelleille ja Somaliaan  23.10.2015. Ulkoministeriö.  Arkistoitu 19.3.2017. Viitattu 18.4.2017.
3. 1 2  Kunniamerkit jakoon EU-edustustossa. Ulkoasiainministeriö 17.3.2008. Viitattu 18.3.2017
**Arnold Otto Natanael Östman** (24. joulukuuta 1939 Malmö, Ruotsi – 15. elokuuta 2023 Tukholma) oli ruotsalainen kapellimestari, cembalonsoittaja ja pianisti.

Ura
---

Östman toimi Vadstena-akatemian taiteellisena johtajana vuodesta 1970 alkaen. Norlannin oopperan taiteellisena johtajana hän toimi 1974–1977 ja kapellimestarina 1974–1978. Vuosina 1979–1992 hän toimi Drottningholmin linnateatterin teatteri- ja musiikkipäällikkönä.

Östman tunnettiin etenkin Mozartin johtajana; lisäksi hän edisti aikalaissoittimien käyttöä ja toi niitä jopa Mendelssohnin musiikkiin.

Kotimaansa ulkopuolella hän johti orkestereita muun muassa Lontoon Covent Gardenissa, Wienissä, Parmassa, Pariisissa, Triestessä, Kölnissä, Bonnissa, Toulousessa, Nizzassa, Wexfordissa, Madridissa, Washingtonissa ja Lausannessa. Hän teki yhteistyötä muidenkin sinfoniaorkestereiden kanssa.

Lähteet
-------

1. ↑  Arnold Otto Natanael Östman (83 år) Stockholm *Ratsit*. Viitattu 18.8.2023. (ruotsiksi)
2. ↑  Operapionjären Arnold Östman är död *Sveriges Radio*.  16.8.2023. Viitattu 18.8.2023. (ruotsiksi)
3. 1 2 3  *Suuri Musiikkitietosanakirja 6 Seg–Ö*, s. 275. Helsinki: Weilin + Göös ja Otava, 1992. ISBN 951-35-4730-2.
4. 1 2  Ostman, Arnold  2001. Naxos.  Arkistoitu 3.12.2008. Viitattu 17.9.2008. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Östmanin elämäkerta Naxos-levy-yhtiön sivustolla.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Latvia
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Samuel Henrik Nordström** (12. joulukuuta 1808 Pyhtää – 27. marraskuuta 1896 Iitti) oli suomalainen pappi, opettaja ja valtiopäivämies. 

Nordströmin vanhemmat olivat kirkkoherra Samuel Nordström ja Helena Sofia Giösling ja puolisot vuodesta 1847 Matilda Vilhelmina Krogius (k. 1848) ja vuodesta 1855 Lovisa Margareta Stormbom (k. 1907). Nordström tuli ylioppilaaksi 1825, valmistui filosofian kandidaatiksi 1832 ja vihittiin papiksi 1833. Varapastorin arvon Nordström sai 1838. Hänestä tuli Pyhäjärven kirkkoherran apulainen 1833, Viipurin piirikoulun vt. opettajana hän toimi 1834–1835 ja pappina Uudellakirkolla, Elimäellä ja Valkjärvellä. Viipurin lukion roomalaisen kirjallisuuden vt. yliopettaja hänestä tuli 1838, Viaporin vt. vankilansaarnaaja 1841 ja samana vuonna Helsingin kappalaisen apulainen sekä Haminan vt. kappalainen, mihin tehtävään hänet vakinaistettiin 1843. Iitin kappalaiseksi Nordström tuli 1853, astuen virkaan 1854. Hän oli pappissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1863.

Lähteet
-------

1. 1 2  Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Samuel Henrik Nordström. Verkkojulkaisu 2005. (Viitattu 19.12.2020)
2. ↑  Nordström, Samuel Henrik Suomen papisto 1800–1920 -verkkojulkaisu. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2017. (Viitattu 19.12.2020)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Suomen pappissäädyn valtiopäivämiehet 1863 |
| --- |
|  |
| Arkkipiispa:Edvard Bergenheim |
|  |
| Edustajat | 

|  |  |
| --- | --- |
| Piispat | 
* Robert Frosterus
* Carl Gustaf Ottelin

 |
|  |
| Turun arkkihiippakunta | 
* Ehström
* von Essen
* Geitlin
* Granfelt
* Grönberg
* Helander
* H. Heikel
* Hellén
* Hertzberg
* Lilius
* Renvall
* Rosengren
* Schauman
* Stenbäck
* Sulin

 |
|  |
| Porvoon hiippakunta | 
* Alopaeus
* Borenius
* Bergh
* Beyrath
* Granfelt
* Hackzell
* Nordström
* Sirén
* Snellman

 |
|  |
| Kuopion hiippakunta | 
* Bergh
* Borg
* Castren
* Europaeus
* A. Heikel
* Saxbäck

 |

 |

 |