Natalie Obrenović, kuva ehkä vuodelta 1875
**Natalija Obrenović** serbiaksi Наталија Обреновић, syntyjään **Keshko** (14. toukokuuta 1859 Firenze - 8. toukokuuta 1941 Saint- Denis) oli Serbian prinsessa vuosina 1875- 1882 ja Serbian kuningatar vuosina 1882- 1889. Hän oli nuoruudessaan tunnustettu kaunotar ja häntä pidettiin aikansa Euroopan kauneimpana kuningattarena.

Elämänvaiheita
--------------

Natalija Keshko syntyi Firenzessä, missä hänen tuberkuloosia sairastanut äitinsä oli hoitamassa terveyttään. Äiti kuului moldovalaiseen aatelissukuun ja isä oli venäläinen upseeri. Isä kuoli vuonna 1865 ja äiti vuonna 1874, minkä jälkee Natialia ja nuoremmat sisarukset kasvoivat äitinsä sisaren luona. Kasvattivanhemmat lähettivät hänet Pariisiin opiskelemaan aatelistyttöjen sisäoppilaitokseen. 

Vuonna 1875 16- vuotias Natalija avioitui Belgradissa 21- vuotiaan Milan Obrenovićin kanssa. Natalijasta ja Milanista tuli Serbian ensimmäinen kuningaspari, edeltäjät olivat olleet ruhtinaita. Pariskunta sai kaksi poikaa, joista vanhempi, Aleksanteri eli aikuiseksi ja peri isänsä kuninkuuden. 

Avioliitosta ei muodostunut onnellista. Milanilla oli syrjähyppyjä ja puolisot kiistelivät politiikasta. Milan halusi tukeutua ulkopolitiikassaan Itävalta-Unkariin ja Natalija halusi maan liittoutuvan Venäjän kanssa. Pariskunta muutti erilleen vuonna 1886 ja otti avioeron vuonna 1888. Julkisuudessa Natalija sanoi olevansa yhä naimisissa miehensä kanssa ja yhä Serbian kuningatar. Hän lähti maasta ja otti poikansa Aleksanterin mukanaan. 

Milan sai kuitenkin Aleksanterin huoltajuuden ja nyt Natalija erosi pojastaan. Milan luopui kruunusta yllättäen vuonna 1889 ja Aleksanteri nimitettiin kuninkaaksi , mutta holhoohojahallituksen alaisuuteen. Natalija asui Ranskassa, enimmäkseen Biarritzissa. Hän vieraili Serbiassa vuonna 1895 ja palasi maahan vuonna 1897, samana vuonna kuin ulkomailla oleskellut Milan. Täträ ennen pariskunta oli tehnyt sovinnon ja mennyt uudelleen naimisiin. 

Uusia perhehuolia ilmaantui vuonna 1900 pojan avioliiton vuoksi. Hänen poikansa halusi solmia vastoin äitinsä tahtoa avioliiton 36- vuotiaan hovineidon, Draga Mašinin kanssa. Mašin oli Natalian hovineito ja Aleksanteria 12 vuotta vanhempi. Myös isä ja maan johtavat poliitikot vastustivat liittoa. Pojan oli tarkoitus mennä vihille saksalaisen prinsessan Alexandra Karoline von Schaumburg-Lippen kanssa. Poika piti päänsä ja karkotti vanhempansa maasta.  

Natalia muutti Pariisiin ja Milan Wieniin, missä kuoli vuonna 1901. Hän etsi lohtua uskonnosta ja kääntyi roomalaiskatolisuuteen. Hän ei vuoden 1902 jälkeen palannut Serbiaan ja antoi määräyksen, että hänen omaisuutensa menee Belgradin yliopistolle ja Serbian luostareille eikä pojalle.  

Serbiassa tapahtui vuonna 1903 vallankaappaus, jossa joukko armeijan upseereita kaappasi vallan ja asetti hallitsijoiksi kilpailevan Karađorđevićin perheen. Aleksanteri puolisoineen murhattiin. Järkyttävien tapausten jälkeen Natalija oli viimeinen Obrenovićin suvun jäsen. Kaikesta huolimatta hän keräsi ensimmäisen maailmansodan aikana avustuksia Serbialle.  

Sodan jälkeen Natalija eli nunnana, mikä herätti huomiota Euroopan lehdistössä.

Viitteet
--------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑
8. ↑
9. ↑
10. ↑
11. ↑
12. ↑
13. ↑
14. ↑


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |