recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Christen Smith** (1785 Drammen, Norja – 1816, Kongo) oli norjalainen lääkäri ja kasvitieteilijä.

Smith syntyi Drammenissa, joka on lähellä Osloa Norjassa. Norja kuului tuohon aikaan Tanskaan. Hän opiskeli Kööpenhaminan yliopistossa. Hänet nimitettiin kasvitieteen ja maatalouden professoriksi Christianian yliopistossa (nykyisin Oslon yliopisto) vuonna 1814. Samana vuonna hän sai perinnön, jonka turvin hän saattoi matkustella.

Smith matkusti Lontooseen, jossa tapasi Joseph Banksin, joka opasti häntä kasvien keräämisessä. Hän tapasi myös saksalaisen geologin Christian Leopold von Buchin, jonka kanssa hän suunnitteli tutkimusmatkan Makaronesiaan. He matkustivat Kanariansaarille Madeiran kautta vuonna 1815. Smith vastasi tuolloin Osloon vuonna 1814 perustetusta Oslon kasvitieteellisestä puutarhasta. Hän keräsi matkan aikana siemeniä sekä kasvinäytteitä, joista kuvattiin tieteelle uusia lajeja.

Viimeisen kerran Smith lähti matkalle vuonna 1816, jolloin hän otti osaa James Hingston Tuckeyn johdolla tehtyyn tutkimusmatkaan Kongoon. Matkalla oli mukana Banksin puutarhuri David Lockhart. Suurin osa retkikuntaa, Smith mukaan lukien, kuoli retkikunnan aikana. Lockhart sai tuotua kasvinäytteet Lontooseen Banksille. Ne liitettiin myöhemmin vuonna 1827 British Museumin kokoelmiin.

Smithistä käytetään tieteellisen nimen perään liitettävää auktorilyhennettä **C.Sm.**

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Smith, Christen (1785-1816) *JSTOR Global Plants*. Viitattu 8.8.2019. (englanniksi)
2. ↑  Leopold, Baron von Buch *Encyclopædia Britannica*. Viitattu 8.8.2019. (englanniksi)
3. ↑  Historikk *UiO – Naturhistorisk museum*. Viitattu 8.8.2019. (englanniksi)
4. ↑  Smith, Christen (1785-1816) *International Plant Names Index (IPNI)*. Viitattu 8.8.2019. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* International Plant Names Index

 |
|  |
| Taiteenala | 
* KulturNav
* Te Papa (New Zealand)

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Sulo Elias Suorttanen** (13. helmikuuta 1921 Valkeala – 24. syyskuuta 2005 Kouvola) oli suomalainen poliitikko, varatuomari ja lääninasessori. Suorttanen toimi Suomen puolustusministerinä vuosina 1966–1970.

Ura
---

Suorttanen valmistui ylioppilaaksi Kouvolan lyseosta vuonna 1945, minkä jälkeen hän opiskeli Helsingin yliopistossa suorittaen ylemmän oikeustutkinnon vuonna 1952. Varatuomarin arvo Suorttaselle myönnettiin 1954. Työuransa Suorttanen aloitti toimimalla kotiseutunsa Valkealan tuomiokunnan notaarina 1953–1954 ja Valkealan piirin apulaisnimismiehenä Kouvolassa 1955–1957. Nimismiehen toimesta Suorttanen siirtyi Kymen läänin apulaispoliisitarkastajaksi 1958–1972. Hän toimi Kymen lääninhallituksen vanhempana lääninasessorina vuodesta 1972 alkaen. Myöhemmällä urallaan Suorttanen toimi vielä Kymen lääninhallituksen virkaa toimittavana kansliapäällikkönä vuosina 1980–1986.

Kansanedustajana Suorttanen oli vuosina 1962–1970 ja myöhemmin 1972–1975 edustaen Maalaisliittoa (Keskustapuolue vuodesta 1965). Suorttanen toimi vuosina 1966–1970 Suomen puolustusministerinä sekä samaan aikaan toisena sisäasianministerinä Paasion I ja Koiviston I hallituksessa.

Toisen maailmansodan aikana Suorttanen palveli suomalaisessa Waffen-SS-vapaaehtoispataljoonassa. Sotilasarvoltaan hän oli reservin majuri.

Naimisiin Suorttanen meni vuonna 1949 farmaseutti Lea Annikki Laakson kanssa. Pariskunnalla oli vuonna 1951 syntynyt poika Esa Juhani.

Katso myös
----------

* Musta tusina

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  .aspx Sulo Suorttanen *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta.
2. ↑  *MOT.* Yle TV1 22.5.2000 klo 19:40.  
Munnukka, Antti: Arkistosta: Aarne Kähärä, SS-mies *Etelä-Saimaa*.  23.8.2015.  Arkistoitu 4.11.2016. Viitattu 4.11.2016.

Kirjallisuutta
--------------

* Taavila, Antti: *Sulo Suorttanen: SS-upseerikoulusta ministeriksi*. Kouvola: Reuna Oy, 2020. ISBN 978-952-355-040-7.
* Uola, Mikko: "Suorttanen, Sulo (1921–2005)", *Suomen kansallisbiografia, osa 9*, s. 472–473. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2007. ISBN 978-951-746-450-5. / Teoksen verkkoversio.

Aiheesta muualla
----------------

* Sulo Suorttasen muistokirjoitus *Helsingin Sanomissa*.
* Suorttanen, Sulo hakuteoksessa *Uppslagsverket Finland* (2012). (ruotsiksi)

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä:**Arvo Pentti** | **Suomen puolustusministeri**1966–1970 | Seuraaja:**Arvo Pentti** |

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Eduskunta
* Valtioneuvosto
* Uppslagsverket Finland
* Biografiasampo

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee Keravan kaupunginosaa. Muista merkityksistä katso Savio (täsmennyssivu).*

**Savio** on Keravan 6. kaupunginosa, joka sijaitsee Keravan Keskustan kaupunginosasta etelälounaaseen. Saviolla asui 5 906 ihmistä (31.12.2014) ja se on Keravan toiseksi väkirikkain kaupunginosa. Savion naapurikaupunginosia ovat idässä Alikerava ja pohjoisessa Sompio. Etelässä Savio rajoittuu Vantaan ja lännessä Tuusulan kunnanrajoihin.

Savio sijaitsee Helsingin–Riihimäen rautatien varrella 26 kilometriä Helsingistä pohjoiseen. Savion rautatieasema on pääkaupunkiseudun lähiliikenteen käytössä, ja sillä pysähtyvät K-junat ruuhka-aikoina 10 minuutin välein sekä hiljaisina aikoina T-junat. Asukasluku oli vuonna 2004 5 856. Melko väljästi rakennetulla alueella on kerrostaloja ja pienkerrostaloja sekä paljon rivi- ja omakotitaloja. Ympäristö on vehreää, ja alueella on runsaasti kevyen liikenteen väyliä, kuten Saviontaival. Saviolla sijaitsee myös Sielunrajankallio joka toimii alueen virkistysalueena, ja on kovassa käytössä. Kalliolla sijaitsi aiemmin mm. hyppytorni. Savion palvelut sijaitsevat pääasiassa aseman lähettyvillä ja niitä ovat mm. lähikauppa, R-kioski, asiamiesposti, eläinlääkäri, kolme kampaamoa, kaksi pizzeriaa, vapaaehtoinen palokunta, fysikaalinen hoitolaitos, baari, apteekki, tekonurmikenttä ja kuntosali. Saviolla on myös koulu, Savion ala-aste, sekä useita päiväkoteja ja leikkipuistoja.

Helsingin ja Hämeenlinnan välisen rautatien avaaminen 1862 toi alueelle teollisuutta. Nykyisin teollisuus on keskittynyt radan itäpuolelle Alikeravalle, jossa toimivat muun muassa Sinebrychoff, Ifolor ja Sairaalapesula, sekä erilaisten erikoisliikkeiden keskittymä. Alikeravan puolella, välittömästi rautatieaseman vieressä sijaitsee Klondyke-talo, suuri 30 000 kerrosneliömetrin tiiliverhoiltu teollisuusrakennus, jossa toimii nykyään muun muassa lukuisia eri pienyrityksiä.  Vuosina 1990–1995 talossa toimi ensin sisähuvipuisto Fanfaari, jonka toimintaa jatkoi mm. Renny Harlinin omistama Planet FunFun aina vuoteen 1995 saakka.

Uudenmaan liiton maakuntahallitus valitsi Savion vuoden uusmaalaiseksi kyläksi 2003.

Lähteet
-------

1. 1 2  Keravan karttapalvelu (Layer list -valikosta "Kaupunginosat" ja "Palvelukohteet") Keravan kaupunki, Paikkatietopalvelut. Viitattu 15.7.2017.
2. 1 2  Tilastokirja 2014Arkistoitu kopio (sivut 15–18) Keravan kaupunki.  Arkistoitu 11.8.2016. Viitattu 15.7.2017.
3. ↑  Kaupunginosat (Kerava-info) Keravan kaupunki.  Arkistoitu 14.7.2017. Viitattu 15.7.2017.
4. ↑  Yrityspuisto vanhassa tiilitehtaassa Keravalla | Klondyke-talo *www.klondyke.fi*. Viitattu 15.6.2021. [vanhentunut linkki]
5. ↑  Renny Harlinin Planet FunFunin piti tarjota kaikille jotain *yle.fi*. Viitattu 2.12.2019.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Savio**.
* Savion VPK:n kotisivut
* Savion kyläyhdistyksen blogi

  

Keravan kaupunginosat

* Ahjo
* Alikerava
* Jokivarsi
* Kaleva
* Kaskela
* Keskusta
* Kilta
* Savio
* Sompio
* Ylikerava
**Di-isopropyylitryptamiini** eli **DiPT** on hallusinogeeninen tryptamiini jolla on erityislaatuinen vaikutus. Suurin osa hallusinogeeneistä aiheuttaa hallusinaatioita - näkyviä harha-aistimuksia - DiPT vaikuttaa pääasiassa kuuloon.

DiPTiä on ehdotettu avuksi neurologisiin tutkimuksiin sen voimakkaasti kuuloon vaikuttavien ominaisuuksien vuoksi.

DiPTiä käyttäneet henkilöt voivat kokea erittäin korkea- ja kovaäänisiä harha-aistimuksia jotka voivat kestää viikkoja, ja ovat yleensä äärimmäisen epämiellyttäviä. Se saattaa myös aiheuttaa painetta sisäkorvaan, joka voi olla kivuliasta.

Ainetta kerran käyttäneet eivät yleensä käytä sitä toistuvasti epämiellyttävien vaikutusten vuoksi.

TiHKAL-kirjan mukaan annostus on 100-250 mg suun kautta ja kesto 2-4 tuntia. Täydet vaikutukset ilmenevät noin 1 tunnin jälkeen annoksen ottamisesta. Poltettaessa 8 mg annos alkavat vaikutukset noin 8 minuutissa.

Laki
----

DiPT on luokiteltu Suomessa kuluttajamarkkinoilta kielletyksi psykoaktiiviseksi aineeksi.

Katso myös
----------

* Dietyylitryptamiini
* Dimetyylitryptamiini
* Dipropyylitryptamiini
* 2C
* NBOMe
* Psykedeeliset fenetyyliamiinit
* Lysergihapon amidit
* Luettelo YK:n yleissopimusten mukaisista huumeista

Lähteet
-------

1. ↑  Erowid Online Books : "TIHKAL" - #4 DIPT *erowid.org*. Viitattu 7.12.2017.
2. ↑  Valtioneuvoston asetus kuluttajamarkkinoilta kielletyistä psykoaktiivisista aineista *finlex.fi*. Viitattu 9.12.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Erowid-portaali (englanniksi)
* TiHKAL-kirja osoitteessa Erowid (englanniksi)
* isomerdesign.com (englanniksi)

Tryptamiinit

* 5-MeO-DIPT
* 5-MeO-DMT
* 5-MeO-MIPT
* AET
* AMT
* bufoteniini
* DET
* DMT
* DPT
* ibogaiini
* johimbiini
* LSD
* melatoniini
* psilosiini
* psilosybiini
* ritsatriptaani
* serotoniini
* sumatriptaani
* tryptamiini
* tryptofaani



Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:DiPT
**Miklos Dezso Ferenc Udvardy** (23. maaliskuuta 1919 Debrecen, Unkari − 27. tammikuuta 1998 Sacramento, Kalifornia) oli unkarilainen lintutieteilijä, kasvitieteilijä ja eliömaantieteilijä.

Miklos Udvardyn vanhemmat olivat Elizabeth Komlossy ja Miklos Udvardy. Isä oli asianajaja ja diplomaatti Unkarin valtion palveluksessa. Udvardy opiskeli kaksi vuotta lakia Debrecenin yliopistossa, jonka jälkeen hän ryhtyi opiskelemaan biologiaa. Kandidaatin tutkintonsa hän teki petsenegien asutushistoriasta Länsi-Unkarissa. Vuonna 1942 hän väitteli tohtoriksi lintujen ekologiasta ja Unkarin pustan eliömaantieteestä. Ensimmäisen virkansa hän sai Tihanyin biologiselta asemalta Balatonjärven rannalta. Toisen maailmansodan aikana hän piileskeli Unkarissa. Vuonna 1948 häntä varoitettiin tulevista kommunistien vainoista, ja hän pakeni maasta. Professori Pontus Palmgren järjesti Udvardylle tutkijatohtorin stipendin Helsingin yliopistoon. 1950 hän muutti Uppsalaan. Matkalla hän tapasi laivalla tulevan vaimonsa Maud Björklundin. Udvardy toimi vähän aikaa myös selkärangattomien merieläinten osaston kuraattorina Tukholmassa Ruotsin luonnonhistoriallisessa museossa.

Avioiduttuaan 1951 Udvardyt muuttivat Kanadaan, missä Miklos sai eläintieteen apulaisprofessorin viran British Columbian yliopistosta, ja luennoi vertailevasta anatomiasta ja lintutieteestä. Hän aloitti pesäkorttitutkimuksen British Columbiassa. 1958–1959 hän toimi vierailevana professorina Havaijin yliopistossa, ja 1963–1964 luennoitsijana Kalifornian yliopistossa Los Angelesissa. Vuosina 1967–1991 Udvardy toimi Kalifornian valtionyliopiston biotieteiden professorina Sacramentossa. Jakson aikana hän toimi vuoden ajan vierailevana professorina Bonnin yliopistossa Saksassa, ja Fulbright-luennoitsijana Hondurasin kansallisessa yliopistossa.

Jäätyään eläkkeelle Udvardy toimi Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton (IUCN) neuvonantajana, ja vuodesta 1995 lähtien Ecological Society of America's Vegetation Classification Panelin suunnittelijana. Hän liittyi American Ornithologists' Unioniin 1953.

Teoksia
-------

* *A classification of the biogeographical provinces of the world*. IUCN Occasional Paper no. 18. Morges, Switzerland: IUCN. (1975)
* *World Biogeographical Provinces* (Map). The CoEvolution Quarterly, Sausalito, California. (1975)

Lähteet
-------

* Muistokirjoitus (The Auk 1999) (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Australia
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Eino Mikael Kankaanpää** (14. syyskuuta 1914 Humppila − 3. joulukuuta 1974 Seinäjoki) oli suomalainen pankinjohtaja ja Keskustapuolueen kansanedustaja. Koulutukseltaan hän oli agrologi. Kankaanpää nousi eduskuntaan varapaikalta 27. tammikuuta 1970 Vaasan vaalipiiristä Toivo Antilan tilalle.

Perhe
-----

* Vanhemmat: torppari Kalle Rosten ja Olga Maria Moosentytär:
* Puoliso: Lyyli Hedvig Tala (vuodesta 1946, k. 16. joulukuuta 2001)
* Lapset: Tapio (s. 1948), Antti (1949), Matti (1951) ja Kari (1956)

Elämäkerta
----------

Kansakoulun jälkeen Kankaanpää valmistui Hyvinkään pienviljelyneuvojaopistosta 1939. Sen jälkeen hän toimi Pienviljelijäin keskusliiton piirikonsulenttina 1939–1955, Etelä-Pohjanmaan osuuspankkien liiton toiminnanjohtajana 1955–1961, Jalasjärven osuuspankin johtajana 1961–1974. Presidentin valitsijamiehenä hän oli vuosina 1962 ja 1968. 

Kankaanpää viljeli myös maatilaa Jalasjärvellä ja istui paikallisessa kunnanvaltuustossa. Lisäksi hän toimi Etelä-Pohjanmaan maatalousteknikkojen yhdistyksen puheenjohtajana sekä oli Maatalousteknikkojen liiton johtokunnan, Osuuskassojen keskusliiton hallintoneuvoston ja Etelä-Pohjanmaan maatalouskeskuksen johtokunnan jäsen.

Sotilasarvoltaan Kankaanpää oli yliluutnantti.

Aiheesta muualla
----------------

* .aspx Eino Kankaanpää *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Eduskunta

 |

 |
**Ulkoasiain- ja kansainyhteisön ministeri** (engl. *Secretary of State for Foreign and Commonwealth Affairs*), yleensä vain ulkoministeri, on Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen korkea-arvoinen jäsen. Hän on myös kabinetin jäsen. Ulkoministeri raportoi suoraan Yhdistyneen kuningaskunnan pääministerille.

Ulkoministerin tehtäviin kuuluu suhteitten ylläpitäminen muihin maihin, kansainyhteisöön ja merentakaisiin alueisiin liittyvien asioitten hoito, sekä Ison-Britannian intressien edistäminen. Hän on vastuussa MI6:n ja GCHQ:n toiminnasta. Ulkoministerin toimisto sijaitsee Whitehall -kadulla, Lontoossa. Virka-asuntoina toimii 1 Carlton Gardens, Lontoossa ja Chevning, Kentissä. Margaret Beckett on ainoa virassa ollut nainen. 

Nykyinen ulkoministeri James Cleverly astui virkaan 6. syyskuuta 2022.

Viitteet
--------

1. ↑  Secretary of State for Foreign and Commonwealth Affairs Government of the United Kingdom. Viitattu 7. heinäkuuta 2018.
2. ↑  Ministerial responsibility  23. maaliskuuta 2016. GCHQ.  Arkistoitu 7.7.2018. "Day-to-day ministerial responsibility for GCHQ lies with the Foreign Secretary." Viitattu 7.7.2018.
**Åke Seyffarth** (15. joulukuuta 1919 Tukholma, Ruotsi – 1. tammikuuta 1998) oli ruotsalainen pikaluistelija ja olympiavoittaja.

Seyffarth oli yksi 1940-luvun parhaista luistelijoista. Hän teki 3. helmikuuta 1941 5 000 metrin uudeksi maailmanennätysajaksi 8.13,7. Tasan vuotta myöhemmin hän luisteli 1 500 metrin maailmanennätykseksi ajan 4.45,7 ja nousi niin sanotun aateliskalenterin kärkipaikalle, jota hän piti hallussaan kuukautta vaille kymmenen vuotta.

Toisen maailmansodan takia kansainvälisiä kilpailuja ei järjestetty. Yleisluistelun MM-kilpailut järjestettiin ensimmäisen kerran sodan jälkeen vuonna 1946. Seyffarth sijoittui seitsemänneksi. Seuraavana vuonna hän voitti kultaa EM- ja pronssia MM-kisoista.

Vuonna 1948 järjestettiin St. Moritzissa talviolympialaiset. Seyffarth jäi 5 000 metrillä vasta seitsemänneksi törmättyään valokuvaajaan, joka oli hypännyt radalle. Kaksi päivää myöhemmin hän voitti 10 000 metriä 9,7 sekunnin erolla seuraavaan ajalla 17.26,3. Lisäksi Seyffarth sai kisoista hopeaa 1 500 metrillä ajalla 2.18,1.

Lähteet
-------

1. ↑  Sports Reference LLC: Åke Seyffarth olympiasijoitukset (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Mannerla, Einari & Pirhonen, Pentti: *Mitä Missä Milloin 1952*, s. 355. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Otava, 1951.

  

Miesten 10 000 metrin pikaluistelun olympiavoittajat

|  |
| --- |
| 1924: Julius Skutnabb |
1932: Irving Jaffee |
1936: Ivar Ballangrud |
1948: Åke Seyffarth |
1952: Hjalmar Andersen |
1956: Sigge Ericsson |
1960: Knut Johannesen |
1964: Jonny Nilsson |
1968: Johnny Höglin |
1972: Ard Schenk |
1976: Piet Kleine |
1980: Eric Heiden |
1984: Igor Malkov |
1988: Tomas Gustafson |
1992: Bart Veldkamp |
1994: Johann Olav Koss |
1998: Gianni Romme |
2002: Jochem Uytdehaage |
2006: Bob de Jong |
2010: Lee Seung-hoon |
2014: Jorrit Bergsma |
2018: Ted-Jan Bloemen |
2022: Nils van der Poel |
**Kolkyt ja risat** (*Thirtysomething*) on yhdysvaltalainen televisiosarja vuosilta 1987–1991. Se kuvaa kahden suuriin ikäluokkiin kuuluvan avioparin elämää. He ovat ajalle tyypillisiä "juppeja", nuoria koulutettuja kaupunkilaisia. Aviomiehet Michael (Ken Olin) ja Elliot (Timothy Busfield) työskentelevät omassa mainostoimistossaan, kun taas vaimot Hope (Mel Harris) ja Nancy (Patricia Wettig) ovat valinneet kotiäidin roolin.

Sarja teki televisiohistoriaa esittämällä tiettävästi ensimmäisen miesten välisen intiimin kohtauksen prime time -ohjelma-ajalla.

*Kolkyt ja risat* -sarjan loivat Edward Zwick ja Marshall Herskovitz ABC-televisioyhtiölle. Sen tyylissä on vaikutteita muun muassa John Saylesin esikoiselokuvasta *Return of the Secaucus 7* (1980) ja Lawrence Kasdanin elokuvasta *Sisärengas* (1983), ja sarja on puolestaan antanut vaikutteita muun muassa brittisarjalle *Rimakauhua ja rakkautta*.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kytölä, Laura: Muistatkos: Kolkyt ja risat – se coolimpi perhe, Helsingin Sanomat 11.10.2014, viitattu 13.9.2015.
2. ↑  Susan Emmanuel: Thirtysomething (Arkistoitu – Internet Archive), Museum of Broadcast Communications.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Thirtysomething
**Saimi Annikki Ääri** (o.s. **Rantanen**, 26. maaliskuuta 1931 Huittinen – 18. joulukuuta 2010 Punkalaidun) oli suomalainen poliitikko. Hänen puolueensa oli Suomen Keskusta.

Ääri toimi kansanedustajana Turun läänin pohjoisesta vaalipiiristä kahteen otteeseen, vuosina 1970–1979 ja 1993–1995. Jälkimmäisellä kerralla hän nousi eduskuntaan varaedustajan paikalta Kauko Juhantalon erottamisen jälkeen. Eduskunnan valiokunnista hän oli jäsenenä hallintovaliokunnassa, sivistysvaliokunnassa, sosiaali- ja terveysvaliokunnassa ja valtiovarainvaliokunnassa.

Paitsi kansanedustajana, kunnallisneuvoksen arvonimen vuonna 1986 saanut Ääri toimi poliittisella urallaan muun muassa Punkalaitumen kunnanhallituksen ja -valtuuston jäsenenä, kunnanhallituksen puheenjohtajana vuodesta 1969 – tässä tehtävässä hän oli ensimmäinen nainen Suomessa – puolueensa naisjärjestön Satakunnan piirin puheenjohtajana ja puolueensa puoluevaltuuskunnan jäsenenä. Hän toimi myös kolmesti presidentin valitsijamiehenä, vaaleissa 1968, 1978 ja 1982. Hänen politiikan ulkopuolisiin luottamustehtäviinsä kuului muun muassa kirkolliskokouksen maallikkojäsenyys, jossa tehtävässä hän toimi vuosina 1988–1991 ja 1992–1995.

Ääri oli ammatiltaan maatilan emäntä, jona hän toimi Punkalaitumella yli 50 vuoden ajan, 1950-luvulta 2000-luvulle. Äären tila oli keskittynyt sianlihantuotantoon. Hän myös vastasi vuonna 1974 perustetun Äären Konepajan kirjanpidosta. Ääri työskenteli myös yhdeksän vuoden ajan kansakoulunopettajana Huittisissa ja Punkalaitumella.

Äären puoliso oli Aulis Ääri, jonka kanssa hän oli naimisissa vuodesta 1955. Saimi Ääri kuoli joulukuussa 2010, 79-vuotiaana.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  .aspx Saimi Ääri *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta. Viitattu 29.1.2011.
2. ↑  "Pakko mennä, mutta ei ole mukavaa". Saimi Ääri palaa eduskuntaan 14 vuoden tauon jälkeen.  *Helsingin Sanomat*, 4.12.1993. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 29.1.2011.
3. ↑  Kuolleet: Kunnallisneuvos Saimi Ääri, Helsingin Sanomat, 2.3.2011 sivu C9. Artikkelin verkkoversio
4. ↑  Stolt, Hanna-Maija: Oman aikansa edelläkävijä – Puoli vuosisataa porsaantuotantoa.  *Jokasorkka*, 2007, nro 5, s. 8–9.  LSO Foods. Artikkelin verkkoversio (PDF). Viitattu 29.1.2011.
5. ↑  Sertifikaatti Äären Konepaja Oy:lle *Alueviesti*.  20.5.2010. Viitattu 29.1.2011.

Aiheesta muualla
----------------

* .aspx Saimi Ääri *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Eduskunta

 |

 |
Howard Smith, *Liikkumattomia tanssijoita*, 2007 on yhdeksänosainen teos Helsingin Arabianrannassa.
**Howard Smith** (17. huhtikuuta 1928 Moorestown, New Jersey – 4. helmikuuta 2021 Fiskari, Raasepori) oli afroamerikkalaissyntyinen kuvataiteilija ja muotoilija, joka muutti Suomeen vuonna 1962. Hän suunnitteli tekstiilejä, paperitaideteoksia, grafiikkaa, keramiikkaa, maalauksia ja veistoksia. Muotoilijana hänet tunnetaan Vallila Interiorin painokangaskuoseista ja Arabian keramiikkamallistoista.

Smith käytti teoksissaan niin kuvanveiston, maalauksen, taideteollisuuden kuin keramiikkataiteen tekniikoita. Smithin taiteen tyypillisiä piirteitä ovat kirkkaat värit ja selkeät muodot. Hänen julkisia teoksiaan ovat muun muassa Vekaranjärven varuskunnan seinämaalaukset ja Riihimäen uimahallin reliefit. Helsingin Arabianrantaan valmistui vuonna 2007 Howard Smithin ympäristötaideteos, joka koostuu kahdeksasta punaisesta ja oranssinkeltaisesta metalliveistoksesta.

Howard Smithin töitä on ollut näytteillä muun muassa Amos Andersonin taidemuseossa 1987. Laaja takautuva näyttely pidettiin syksyllä 2008 Fiskarsissa, jossa Smith asui vuodesta 1996 puolisonsa, keramiikkataiteilija Erna Aaltosen kanssa. Seuraavana vuonna Smithin töitä oli esillä Galerie Bessonilla Lontoossa. Smithin maalauksia, reliefejä ja veistoksia oli esillä Fiskarsin ruukilla Raaseporissa helmikuusta huhtikuun loppuun 2013.

Smith palkittiin muotoilun valtionpalkinnolla vuonna 2001.

Lähteet
-------

1. ↑  Taskinen, Rita: *Suomalainen Design, Kuka kukin on*, s. 290. Helsinki: Ornamo, 1992. 952-9748-04-3.
2. ↑  Kartastenpää, Tero: CIA:n lähettämänä Suomeen kotiutunut kuvataiteilija ja muotoilija Howard Smith on kuollut 92-vuotiaana *Helsingin Sanomat*.  8.2.2021. Helsinki. Viitattu 8.2.2021.
3. 1 2 3  Howard Smith 5.3.2009 – 29.3.2009  Maaliskuu 2009. Galleria Bronda.  Arkistoitu 14.10.2011. Viitattu 2.11.2012.
4. 1 2  Julkiset veistokset : Howard Smith: Liikkumattomia tanssijoita Helsingin kaupungin taidemuseo.  Arkistoitu 4.3.2016. Viitattu 2.11.2012.
5. 1 2  Sundström, Merja: Musta mies toi väriä Suomen taiteeseen *MTV3 Uutiset*.  19.11.2023. Viitattu 9.2.2013.
6. ↑  Howard Smith: Silta – Bro – Bridge Fiskars Oyj.  Arkistoitu 29.4.2013. Viitattu 9.2.2013.
7. ↑  Howard Smith: Silta *onoma.fi*. Viitattu 8.10.2022.

Kirjallisuutta
--------------

* Suomala, Jussi: *Howard Smith*. Helsinki: Like, 2008. ISBN 978-952-01-0206-7. Kirjan esittely kustantajan sivulla.

Aiheesta muualla
----------------

* Salmela, Marja: CIA lähetti nuoren Howard Smithin hänen tietämättään Suomeen 1960-luvulla – sen ansiosta Smith on nykyään tunnettu fiskarsilainen taiteilija *Helsingin Sanomat*.  21.7.2020. Sanoma Oy. Viitattu 22.7.2020.
* Howard Smithin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* ULAN

 |

 |
**Juhavaltteri Salminen** (s. 16. toukokuuta 1990 Turku, Suomi) on suomalainen urheiluselostaja ja muusikko, joka on erikoistunut jalkapalloon ja jääkiekkoon. Freelancerina työskentelevä Salminen on selostanut uransa aikana muun muassa Ylellä, UrhoTV:llä, Nelosella, Ruutu+:ssa, Viasatilla, Elisa Viihteellä ja Discoverylla.

Salminen selosti jääkiekon nuorten MM-kilpailujen 2021 finaalin TV5:llä. Hän kirjoittaa *Salmisen Sanomat* -urheilublogia Unibet-vedonlyöntiyhtiön nettisivuille.

Juhavaltteri Salminen pelasi juniorina jalkapalloa TPS:ssä sekä jääkiekkoa TuTo:ssa ja TPS:ssä. Nykyisin hän pelaa jääkiekon III-divisioonassa.

Salminen on valmistunut ammattikorkeakoulusta pääaineenaan journalismi. Hän mainitsee esikuvikseen J-P Jalon ja Turkka Talosen.

Salminen on basisti Varissuo-yhtyeessä, johon hän liittyi vuonna 2023.

Lähteet
-------

1. 1 2  HC Mean Machine – Juhavaltteri Salminen *hcmeanmachine.com*.  Arkistoitu 24.6.2021. Viitattu 6.1.2021.
2. 1 2 3  Juhavaltteri Salminen selostaa omalla tyylillään – "En ole mikään kansankiihottaja" *jalkipeli.net*.  24.10.2021.
3. ↑  Commentator Database – Juhavaltteri Salminen *icdb.tv*. Viitattu 6.1.2021.
4. ↑  U20 MM-kisat *discoveryplus.fi*. Viitattu 6.1.2021.
5. ↑  Salmisen Sanomat *fi.unibet.com*. Viitattu 6.1.2021. [vanhentunut linkki]
*Tämä artikkeli käsittelee entistä yritystä. Ferraria on myös Loimaan kaupunginosa.*
Jokioisten voimalaitos ja sen edessä oikealla Ferrarian entinen naulatehdas.
**Oy Ferraria Ab** (perustettu 1898, nimi vuoteen 1941 **Aktiebolaget Ferraria**) oli pääasiassa Loimaalla ja Jokioisissa toiminut metalliteollisuusyritys, joka fuusioitiin 1951 Oy Fiskars Ab:hen. Ferraria oli aikanaan Suomen suurin naulojen valmistaja ja se valmisti myös metallilankaa, metalliverkkoja, kettinkejä, saranoita, hevosenkenkiä yms. Vuonna 1948 Ferrarian palveluksessa oli 600 henkilöä ja yhtiön liikevaihto oli 575 miljoonaa markkaa.

Ferraria toimi aluksi Tampereella jossa sillä oli vuoteen 1910 saakka tuotantolaitos Tammelan kaupunginosassa. Vuonna 1903 Ferraria osti Jokioisten ja Loimaan rautatehtaat ja yhtiön toiminnan painopiste siirtyi tälle seudulle niin että ensimmäisen maailmansodan aikoihin yhtiöllä oli Jokioisissa noin 200 työntekijää ja Loimaalla 80. 

Ferraria osti vuonna 1919 Viipurin maalaiskunnassa Säiniöllä toimineen Peron naulatehtaan (*Pero Spikfabriks Aktiebolag*, perustettu 1876) ja fuusioi sen itseensä 1920. *Rauman Naulatehdas Oy* ostettiin 1930-luvun alussa ja vuonna 1934 hankittiin *Suomen Pultti Oy*. Suomen Pultti Oy oli perustettu 1924 jatkamaan talousvaikeuksiin joutuneen turkulaisen *Ab Åbo Jernmanufaktur och Waggonfabrik Oy*:n pultteja, muttereita ja koneita valmistaneiden tuotantolaitosten toimintaa.

Ferrarian pääosakkaana ensimmäisen maailmansodan aikana oli Alfred Kordelinin omistama Jokioisten kartano Oy. Kordelinin kuoleman jälkeen Jokioisten kartano Oy ja sen mukana Ferrarian osake-enemmistö siirtyi 1918 Suomen valtion haltuun. Valtio tarjosi 1927 kahta kolmasosaa Ferrarian osakekannasta Wärtsilälle mutta Wärtsilä ei hyväksynyt tarjousta. Vuonna 1931 valtio myi kolmasosan Ferrarian osakkeista Fiskarsille ja sen omistajille ja ajan myötä Fiskarsin omistusosuus Ferrariassa kasvoi niin että se omisti vuonna 1943 jo 63 prosenttia Ferrarian osakkeista. 

Entiset Ferrarian tuotantolaitokset Jokioisissa ja Loimaalla siirtyivät Fiskarsilta Ovako Oy:lle 1979. Vuonna 1993 Ofa Oy osti tehtaat. Ofa puolestaan siirtyi vuonna 1997 Gunnebo Industrier Ab:n haltuun.

2000-luvulla Jokioisten tehtaat siirtyivät takaisin suomalaisomistukseen. Kaarjoki Oy osti lankatehtaan 2006. Seuraavana vuonna euralainen Pintos oy osti naulatehtaan.  Pintos lakkautti Jokioisten naulatehtaan vuoden 2016 lopulla.

Lähteet
-------

* Pörssitieto: 1912-72 poistuneet pörssiyhtiöt

### Viitteet

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  :
3. ↑  Jokioisten naulatehdas suljetaan *forssanlehti.fi*. Viitattu 9.7.2020.
*Tämä artikkeli käsittelee yritystä. Apollo Guidance Computer on avaruusaluksen tietokone.*

**Apollo Computer Inc.** oli yhdysvaltalainen vuonna 1980 perustettu tietokoneita ja työasemia valmistanut yritys.

Hewlett-Packard osti yrityksen vuonna 1989, kauppasumma oli 476 miljoonaa dollaria.

Yrityksen toiminta loppui vaiheittain 1990–1997.

Tuotteet
--------

Yrityksen tuotteisiin kuuluivat:

* Apollo/Domain-työasemat
* Aegis- ja Domain/OS-käyttöjärjestelmät
* Apollo/PRISM RISCVLIW -suoritin

Yrityksen työasemamallit perustuivat Motorola 68000 -sarjan suorittimiin lukuun ottamatta DN10000-mallia, jossa oli Apollo/PRISM-suoritin.

Apollo-työasemat toivat hajautetun tietotekniikan myös CERNiin.

Domain/OS
---------

Domain/OS oli jatkoa aiemmalle AEGIS-käyttöjärjestelmälle.

Domain/OS oli huomattava, koska se oli yksi ensimmäisiä hajautettuja käyttöjärjestelmiä ja toteutti hajautetun levyjärjestelmän.

Käyttöjärjestelmän tuki loppui 2001.

Apollo/PRISM
------------

PRISM (engl. *Parallel Reduced Instruction Set Multiprocessor*) käytti suunnitteluperiaatetta, jota myöhemmin kutsuttiin nimellä VLIW suoritintyypiksi.

PRISM oli hetkellisesti yksi nopeimpia mikroprosessoreja. Sen sanotaan vaikuttaneen PA-RISC suorittimen kehitykseen.

Lähteet
-------

1. ↑  Hewlett-Packard to Buy Struggling Apollo Computer Los Angeles Times. Viitattu 15.1.2017.
2. ↑  Apollo/DOMAIN Computers
3. ↑  Ben Segal: A Short History of Internet Protocols at CERN *ben.home.cern.ch*.  huhtikuu 1995.  Arkistoitu 2.5.2015. Viitattu 17.6.2018.
4. ↑  Hildebrand, Dean: Distributed Access to Parallel File Systems *researcher.watson.ibm.com*.  Arkistoitu 29.8.2017. Viitattu 16.2.2017.
5. ↑  Section Five: Born Beyond Scalar *landley.net*. Viitattu 19.1.2017.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäiset artikkelit: en:Apollo Computer & en:Domain/OS & en:Apollo PRISM
**Love Is A Very Special Thing** on 1970-luvulla Suomessa vaikuttaneen amerikkalaisen soul-laulajan Charles Williamsin ilmeisesti ainoa julkaistu albumi.

Hän oli jo nauhoittanut suurimman osan levyn kappaleista ennen muuttamistaan Suomeen 1970-luvun alkupuolella. Williams oli tehnyt äänitykset yhdysvaltalaisen Psalm 150 -nimisen gospel-yhtyeen kanssa. Se säestää häntä koko levyllä lukuun ottamatta kappaletta *Reason to Make You Smile*, joka on levytetty Finnvox-studiolla suomalaisten muusikoiden kanssa. Williams tarjosi Yhdysvalloissa tehtyä materiaalia EMI Finlandille, joka suostuikin julkaisemaan levyn. Lopulliset miksaukset hän kävi tekemässä itse Marcus Music -studiolla Tukholmassa.

Love Is A Very Special Thing ei ilmestyessään saavuttanut suuria myyntilukuja. Levyn arvostus on kuitenkin vuosien saatossa kasvanut ja nykyään sitä pidetään kansainvälisestikin 1970-luvun soul-musiikin unohdettuna helmenä. Albumia on eBay-nettihuutokaupassa myyty yli 400 dollarin hintaan. Levy julkaistiin Suomessa uudelleen tammikuussa 2013.

Rocket Records julkaisi albumista uusintapainoksen vuonna 2013.

Kappaleet
---------

A-puoli
1. Theme from Long Road – 4.34
2. Helen – 5.12
3. Standing in the Way – 4.40
4. Reason to Make You Smile – 3.55

B-puoli
1. 
2. Change It – 2.52
3. Love Is a Very Special Thing – 5.05
4. Standing – 2.10
5. Your Life – 10.06

### Uusintapainoksen bonuskappaleet

- Just as Long – 4.28 
	1. Funky Music – 4.10Kokoonpano
----------

	* Charles Williams – laulu, piano
	* Bob Anglon – kitara
	* James Felix – basso
	* Timmy Erickson – rummut
	* Michael Escalante – kosketinsoittimet
	* Greg Eckler – trumpetti
	* Heikki Laurila – kitara
	* Heikki Virtanen – basso
Lähteet
-------

	* Mista Tibbz, Charles Williams - Love is a very special thing (Arkistoitu – Internet Archive)
	* Discogs
### Viitteet

	1. 1 2  Kuka tietää mihin katosi Rauman soul-laulaja?  15.11.2012. Satakunnan Kansa.  Arkistoitu 17.11.2012. Viitattu 15.11.2012.
**Paul Henry Lang** (alun perin *Pál Láng*; 28. elokuuta 1901 Budapest – 21. syyskuuta 1991 Lakeville, Connecticut) oli unkarilaissyntyinen, vuonna 1934 Yhdysvaltain kansalaisuuden saanut musiikkitieteilijä ja -kriitikko.

Lang valmistui Budapestin musiikkikorkeakoulusta vuonna 1922. Hän toimi kahden vuoden ajan avustavana johtajana Unkarin valtionoopperassa ennen siirtymistä musiikkitieteen opintojen pariin. Hän opiskeli Heidelbergin ja Pariisin yliopistoissa. Lang pääsi Yhdysvaltoihin Rockefeller-säätiön stipendillä ja väitteli vuonna 1932 filosofian tohtoriksi Cornellin yliopistosta ranskalaisessa kirjallisuudessa ja filologiassa. Hänen mentorinaan toimi Otto Kinkeldey. Lang opetti Vassar Collegessa vuosina 1930–1931 ja Wells Collegessa vuosina 1931–1933. Vuodesta 1932 hän luennoi Columbian yliopistossa, jossa hänestä tuli musiikin associate professor vuonna 1934. Professori Langista tuli vuonna 1942. Vuodesta 1949 hänen kanssaan työskenteli Erich Hertzmann. Hän opetti Columbian yliopistossa vuoteen 1969 saakka.

Lang oli yksi American Musicological Societyn perustajista vuonna 1934. Hänen teoksiinsa kuuluu *Music in Western Civilization*. Lang oli *New York Herald Tribunen* päämusiikkikriitikko vuosina 1954–1963. Hän toimi myös *The Musical Quarterlyn* päätoimittajana vuosina 1945–1973 ja oli International Musicological Societyn puheenjohtaja vuosina 1955–1958.

Lähteet
-------

1. ↑  Paul Henry Lang (1901-91) Bibliothèque nationale de France, viitattu 13.11.2023
2. 1 2 3 4 5 6 7  Lang article collection Sibley Music Library, viitattu 13.11.2023
3. 1 2  Historical musicology: Paul Henry Lang Columbia University Libraries, viitattu 13.11.2023
4. ↑  Christopher Hatch, In Memoriam, Paul Henry Lang The Musical Quarterly 1.12.1991, viitattu 13.11.2023
**Oleksandr Ivanovitš Halenko** (s. 21. kesäkuuta 1960) on ukrainalainen historioitsija. Hän on vanhempi tutkija Ukrainan tieteellisen kansallisakatemian politiikan ja etnisen tutkimuksen instituutissa ja apulaisprofessori Kiovan Mohyla-akatemiassa.*lähde?*

Halenkon tutkimuskohteena on Mustanmeren alueen pohjoispuolen historia Osmanien valtakunnan ja tataarien alaisuudessa varhaismodernina aikana. Hän on myös opettanut Balkanin, Krimin kaanikunnan, Ukrainan ja Osmanien valtakunnan historiaa. Hän on julkaissut useita historiallisia artikkeleita ja kääntänyt Halil İnalcıkin teoksen *The Ottoman Empire: The Classical Age 1300-1600* ukrainan kielelle.

Julkaisuja englanniksi
----------------------

* *The Harsh Landscapes of "Mother Sarmatia": Steppe Ukraine through the Eyes of a Sixteenth-Century Polish Diplomat* (Harvard Ukrainian Studies no. 1-4, 2010-2011. Yhdessä Renata Holodin kanssa)
* *Shadows of Turkish ancestors - On historical ties between Ukraine and our overseas neighbor* (День, Issue No 14, 2006)

Lähteet
-------

1. ↑  Past Fellows 2001-2012 (Arkistoitu – Internet Archive) Harvard University, Ukrainian Studies. Viitattu 1.7.2016
2. ↑  Shadows of Turkish ancestors, verkkoversio Viitattu 1.7.2016

Aiheesta muualla
----------------

* Halenkon Profiili, Ukrainan historiallinen instituutti (ukrainaksi)
**Ivan Ivanovitš Sollertinski** (ven. Ива́н Ива́нович Соллерти́нский; 3. joulukuuta 1902 Vitsebsk – 11. helmikuuta 1944 Novosibirsk) oli neuvostoliittolainen musiikkitieteilijä ja -kriitikko. Hän toimi professorina Leningradin konservatoriossa vuodesta 1939 ja oli Leningradin filharmonisen orkesterin taiteellinen johtaja.

Sollertinski kuului Vitsebskissä ja Nevelissä asuessaan Mihail Bahtinin filosofiseen piiriin. Hänestä tuli myöhemmin teatterin ja kielten asiantuntija, mutta tunnetuimmaksi hän tuli saavutuksistaan musiikin alalla. Hän oli aktiivinen Gustav Mahlerin musiikin tunnettavuuden edistäjä Neuvostoliitossa. Sollertinski teki urallaan monia julkaisuja. Hän kuului vuodesta 1927 säveltäjä Dmitri Šostakovitšin lähipiiriin ja oli tämän puolestapuhuja. Kun Neuvostoliitto käynnisti kampanjan Šostakovitšia vastaan ensimmäisen kerran vuonna 1936, *Pravda* luonnehti Sollertinskiä "formalismin trubaduuriksi". Šostakovitš luonnehti Sollertinskiä läheisimmäksi ystäväkseen. Miesten välinen kirjeenvaihto on julkaistu. Kirjeitä pidetään tärkeinä, koska niitä on kirjoitettu aikoina, joilta ensi käden tietoa säveltäjän elämästä on muista lähteistä saatavilla vain vähän.

Sollertinskin kuoltua Šostakovitš omisti tälle *Pianotrion nro 2*. Sollertinski kuoli Neuvostoliiton tiedotusvälineiden mukaan sydänsairauteen, mutta huhuissa esitettiin hänen joutuneen NKVD:n toteuttaman murhan uhriksi.

Lähteet
-------

1. 1 2  Ivan Ivanovich Sollertinsky Oxford Reference, viitattu 14.11.2023
2. 1 2 3  Otavan Musiikkitieto A–Ö, uudistetun laitoksen 1. painos (1997), toim. Keijo Virtamo
3. 1 2 3 4 5  Book Reviews 28 DSCH Journal, viitattu 14.11.2023
**Apóllona** (kreik. Απόλλωνα) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Ródoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Ródoksen kuntaan, Ródoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 845 (vuonna 2011).

Apóllonan Pyhän Ristin (*Tímios Stavrós*) kirkko.
Apóllonan kylä sijaitsee Ródoksen keskiosissa noin 43 kilometriä lounaaseen Ródoksen kaupungista. Se on rakennettu noin 330 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Kylä on saanut nimensä siellä antiikin aikana olleesta Apollonille omistetusta temppelistä, josta on säilynyt raunioita. Apóllonan pääkirkko on omistettu Pyhälle Ristille (*Tímios Stavrós*). Kylän nähtävyyksiin lukeutuu myös muun muassa kansanperinnemuseo. Kylän lähellä on bysanttilaisaikaisen linnan rauniot.

Apóllona muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Απόλλωνα, *Topikí Koinótita Apóllona*). Aiemmin kylä kuului Kámeiroksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Ródoksen kunnan Kámeiroksen kunnallisyksikköön.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. ↑  Apollona *Visit Rhodes*. Viitattu 4.9.2023.
3. ↑  Apollona village *Rodos Rhodes*. Viitattu 4.9.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Apóllona** Wikimedia Commonsissa
**Huba** on viihteellisiä lyhytelokuvia vuodesta 1998 lähtien tuottanut findie-elokuvaryhmä. Ryhmän perustajajäsenet ovat kotoisin Alavudelta, mutta nykyään he asuvat eri puolilla Suomea.

Huba tekee elokuvia harrastusluonteisesti ja pääasiassa omakustanteisesti. Internet on elokuvien pääasiallinen levityskanava, ja kaikki julkaistut elokuvat ovat nähtävissä ilmaiseksi ryhmän Internet-sivustolla. *Huba 4 – naurat vain kolmasti* (2005) ja *Mäx – Miesten kanava* (2007) on lisäksi esitetty televisiossa Ylen kanavilla. Huban uusimmat sketsit esitettiin Yle TV2:n Radio Millennium -sarjassa ja ne ovat nähtävillä Yle:n YouTube-sivustolla .

Ryhmän jäsenet
--------------

Pääasiallisina käsikirjoittajina toimivat Teemu Kontoniemi, Jukka Mäntylä, Jari Varsaluoma ja Jukka Varsaluoma. Päämuusikkona toimii Timo Alho. Ryhmään kuuluu lisäksi näyttelijöitä, muusikoita ja avustajia. Esimerkiksi elokuvaa *Huba 4* oli tekemässä yli 40 vapaaehtoista.

Tuotanto
--------

*Huba 1* valmistui vuonna 1998 nimellä *Hubaveikot*. 15-minuuttinen sketsikomedia remasteroitiin ja julkaistiin verkossa vuonna 2006. *Hubaveikot 2* julkaistiin vuonna 2001 ja se on ryhmän ensimmäinen julkisessa levityksessä oleva elokuva. *Huba 3* julkaistiin jatkona edelliselle vuonna 2002. *Huba 4 – naurat vain kolmasti* on ryhmän ensimmäinen myös DVD:lle tuotettu elokuva. Elokuva sai ensi-iltansa 6.8.2005 ja DVD julkaistiin vuoden 2005 lopussa. DVD-versiota varten tuotettiin lisämateriaalia, jota ei ole verkkolevityksessä. Elokuva esitettiin Yle TV2:ssa. 2. kesäkuuta 2008. *Mäx – Miesten kanava*, jossa parodioidaan suomalaisen median mieskuvaa, voitti "Vuoden 2007 paras sketsi" -palkinnon YLE Extran *Sketsiklinikka*-ohjelmassa 30.12.2007. Huba-ryhmän tekemiä mainosparodioita näkyi viikoittain Yle TV2:n Radio Millennium-ohjelman ensimmäisellä kaudella syksyllä 2009.

Elokuvat
--------

* *Huba 1 - Hubaveikot*(1998)
* *Hubaveikot 2* (2001)
* *Huba 3* (2002)
* *Huba 4 - naurat vain kolmasti* (2005)

Lähteet
-------

1. ↑  Hubaa TV2:n Radio Millennium -ohjelmassa *Huba*.  12.9.2009.  Arkistoitu 17.7.2011. Viitattu 23.4.2012.
2. ↑  Hubaa Ylen YouTube-kanavalla *Huba*.  22.1.2010.  Arkistoitu 17.7.2011. Viitattu 23.4.2012.
3. ↑  Huba-ryhmä voitti Vuoden sketsi -palkinnon. *Mesta.net*.  10.11.2011. Elisa Oyj. Viitattu 23.4.2012. [vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Huba-ryhmän kotisivut
* Huba4 – naurat vain kolmasti Elonet.
**Paavo Leppänen** (3. tammikuuta 1876 Eno – 1. kesäkuuta 1945 Kuusankoski) oli suomalainen toimittaja ja kansanedustaja.

Ura toimittajana
----------------

Leppänen oli torpparin poika, joka työskenteli muun muassa muurarina Pitkärannan tehtaalla Impilahdella ennen muuttoaan Helsinkiin rakennustyömieheksi vuonna 1896. Vuosina 1900–1901 Leppänen oli toimittajana *Työmies*-lehdessä sekä rakennusmiehen työt lopetettuaan 1906–1908 *Sosialisti*-lehdessä Turussa. Vuoden 1905 suurlakon aikana hän kuului Helsingin suurlakkokomiteaan. Myöhemmin Leppänen vaikutti Kotkassa *Eteenpäin*-lehden päätoimittajana 1908–1916 ja vielä ennen sisällissotaa Viipurissa *Työn* päätoimittajana.

Kansanedustajan tehtävät ja myöhemmät vuodet
--------------------------------------------

Leppänen valittiin eduskuntaan vuoden 1916 eduskuntavaaleissa Viipurin läänin läntisestä vaalipiiristä sosialidemokraattisen puolueen edustajana sekä eduskunnan hajottamisen jälkeen vielä vuoden 1917 vaaleissa. Sisällissodan jälkeen Leppänen vangittiin poliittisista syistä syyskuussa 1918, ja hänen tilalleen eduskuntaan nousi kokoomuksen Matti Mannonen. Vapauduttuaan Leppänen toimi vielä Kuopiossa *Savon Työmiehen* päätoimittajana vuonna 1921 ja oli sen jälkeen Keuruun ja Kuusankosken kuntien palveluksessa kunnankirjurina, huoltosihteerinä ja lastenvalvojana vuoteen 1939 saakka.

Lähteet
-------

* Kansanedustajamatrikkeli

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Eduskunta

 |

 |
**Jan Závora** (s. 8. elokuuta 2002 Mladá Boleslav) on tšekkiläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän edustaa Tšekin Extraligassa pelaavaa BK Mladá Boleslavia.

Ura
---

Závora on BK Mladá Boleslavin kasvatti ja pelasi seuran junioreissa vuosina 2016–2022. Hän teki kaudella 2020–2021 debyyttinsä Mladá Boleslavin Extraliga-joukkueessa 7. maaliskuuta 2021 HC Sparta Prahaa vastaan. Kaudella 2021–2022 Závoralle kertyi kahdeksan Extraliga-ottelua. Hän pelasi kauden aikana myös kolme ottelua Chance Ligan HC Slovan Ústí nad Labemissa.

Kauden 2022–2023 Závora aloitti Chance Ligassa HC Slavia Prahan joukkueessa. Hän teki toisella kierroksella uransa avausmaalin miesten peleissä HC Baník Sokolovia vastaan. Loka-marraskuussa 2022 Závora vakiinnutti paikkansa BK Mladá Boleslavin Extraliga-joukkueessa, missä hän pelasi suurimman osan loppukaudesta. Hän teki ensimmäisen tehopisteensä Extraligassa 4. marraskuuta 2022 syöttämällä Martin Beránekin Bílí Tygři Libereciä vastaan tekemän maalin.

Tilastot
--------

Lähde: 

|   |   | Runkosarja |   | Pudotuspelit |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Kausi | Joukkue | Liiga | O | M | S | Pist. | RM | O | M | S | Pist. | RM |
| 2020–2021 | BK Mladá Boleslav | ČEL | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | – | – | – | – | – |
| 2021–2022 | BK Mladá Boleslav | ČEL | 8 | 0 | 0 | 0 | 0 | – | – | – | – | – |
|  | HC Slovan Ústí nad Labem | Chance Liga | 3 | 0 | 0 | 0 | 0 | – | – | – | – | – |
| 2022–2023 | BK Mladá Boleslav | ČEL | 24 | 0 | 2 | 2 | 4 | – | – | – | – | – |
|  | HC Slavia Praha | Chance Liga | 17 | 2 | 2 | 4 | 0 | – | – | – | – | – |
| 3 kautta | yhteensä | ČEL | 33 | 0 | 2 | 2 | 4 | – | – | – | – | – |

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Jan Zavora *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB. Viitattu 2.11.2023. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5 6 7  Jan Závora *Hokej.cz*. Viitattu 2.11.2023. (tšekiksi)
3. ↑  Seifert, Daniel: Hokejisté Baníku urvali v bitvě se Slavií bod *Karlovarský deník*.  19.9.2022. Viitattu 2.11.2023. (tšekiksi)
4. ↑  Bílí Tygři Liberec - BK Mladá Boleslav, 04.11.2022 *Hokej.cz*. Viitattu 2.11.2023. (tšekiksi)
**Investor-state dispute settlement** (**ISDS**) on monissa kansainvälisissä kauppa- ja investointisopimuksissa säädetty järjestely, jossa kansainväliset sijoittajat voivat haastaa valtion välimiesoikeuteen. Se on osa lukuisia kahdenvälisiä kuin monenvälisiäkin sopimuksia, kuten esimerkiksi USMCA, NAFTA, TPP, CETA.

Menettelyyn ovat johtaneet mm. kiistat polttoaineen lisäaineen viennistä (Ethyl Corporation v. Canada 1997), PCB-jätteen viennistä (S.D. Myers v. Canada, 2000), hyönteismyrkyn kemikaaleista (Dow AgroSciences v. Canada, 2008) ja öljyoikeuksista (Occidental v. Ecuador, 2012).

Yhdistyneiden kansakuntien kauppa- ja kehityskonferenssi (UNCTAD) on seurannut ja tilastoinut julkisia tapauksia, joita tunnetaan jo yli 1000. (Tapausten kokonaismäärä on suurempi, sillä kaikki eivät ole julkisia.) Tunnetuista tapauksista noin kolmannes on ratkaisematta.

Ensimmäinen ISDS-säädös tunnetaan jo vuodelta 1968, mutta vasta 1990-luvulla sijoittajat alkoivat nostaa juttuja järjestelyn perusteella.

Lähteet
-------

1. ↑  Investment Dispute Settlement Navigator UNCTAD
2. ↑  World Investment Report 2015, chapter IV, sivut 121-122, UNCTAD

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Investor-state dispute settlement
**Konstantin (Konsta) Evert Lindqvist** (aikaisemmin **Kraft**) (26. joulukuuta 1877 Kymi – 31. elokuuta 1920 Pietari) oli suomalainen veturinkuljettaja ja sosialidemokraattien kansanedustaja. Suomen kansanvaltuuskunnan liikenneasiain valtuutettuna toiminut Lindqvist pakeni Suomen sisällissodan jälkeen Venäjälle, missä hän kuoli pari vuotta myöhemmin.

Lindqvist työskenteli valtion rautateiden palveluksessa veturimiehenä ja veturinkuljettajana, viimeksi Kajaanissa 1908–1909 ja Kuopiossa 1910–1918. Hän oli SDP:n kansanedustajana 1917 edustaen Kuopion läänin läntistä vaalipiiriä. Lindqvist tuli edustajaksi varasijalta 3. heinäkuuta 1917 edustaja Otto Piisisen tilalle. Lindqvist oli myös Kajaanin sos.dem. piirin piirisihteeri ja toimi Suomen veturimiesten liiton puheenjohtajana 1917–1918.

Suomen sisällissodan aikana Lindqvist oli Suomen kansanvaltuuskunnan liikenneasiain valtuutettuna. Sodan loppuvaiheessa hän pakeni Venäjälle jossa hän toimi Buissa ym. paikoissa vallankumousasioiden järjestelijänä, työskenteli SKP:n teollisuuskomitean palveluksessa ja toimi viimeksi puolueen sotilasjärjestössä. Lindqvist oli yksi Kuusisen klubin murhien uhreista, ja hänet haudattiin Pietarin Mars-kentälle.

Lindqvist oli naimisissa vuodesta 1903 Anna Siviä Backmanin kanssa.

Lähteet
-------

* .aspx Konsta Lindqvist *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Eduskunta
* Biografiasampo

 |

 |



1. ↑  VLS � Suomen kansanvaltuuskunta *www.silviisii.com*. Viitattu 30.4.2023.