recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Gehling PZL-106AR Kruk
Grumman Ag Cat levittää hyönteismyrkkyä soijapapupellolle.
**Maatalouslentokone** on maanviljelyskäyttöön rakennettu tai muunnettu ilma-alus. Maatalouslentokoneita voidaan käyttää esimerkiksi torjunta-aineiden ja lannoitteiden levittämiseen. 

Maatalouslentokoneet ovat tyypillisimmin kiinteäsiipisiä lentokoneita, kuten Air Tractor -yhtiön koneet, Cessna 188, Gippsland GA200, Grumman Ag Cat, PZL-106 Kruk, M-18 Dromader, PAC Fletcher, Piper PA-36 Pawnee Brave, Embraer EMB 202 Ipanema ja Rockwell Thrush Commander. Helikoptereita on tosin myös käytetty samoihin käyttötarkoituksiin.
Lähes kaikkien maatalouslentokoneiden voimalaitteena on joko mäntämoottori tai potkuriturbiini, mutta suihkumoottorikäyttöisiä koneita, kuten puolalainen PZL M-15 Belphegor on myös ollut käytössä.

Historia
--------

Lentokoneiden maatalouskäyttö alkoi Yhdysvalloissa 1920-luvulla. Ensimmäiset maatalouslentokoneet muunnettiin ylijääneistä sotilaskoneista, kuten de Havilland Tiger Mothista ja Boeing Stearmanista. Erityisesti maatalouskäyttöön suunnitellut lentokoneet yleistyivät tehokkaiden hyönteismyrkkyjen ja fungisidien kehittämisen seurauksena 1940-luvulla.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Maatalouslentokone**.
* Farming Takes to the Air Popular Mechanics, syyskuu 1940

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Agricultural aircraft
*Tämä artikkeli kertoo jazzpianistista, jota ei pidä sekoittaa jazzurkuri Lonnie Smithiin (1942–2021).*
Lonnie Liston Smith vuonna 2009.
**Lonnie Liston Smith** (s. 28. joulukuuta 1940 Richmond, Virginia) on yhdysvaltalainen pianisti ja kosketinsoittaja, jonka tyylilajeja ovat jazz, soul ja funk. Smith on soittanut Gato Barbierin, Art Blakeyn, Betty Carterin, Miles Davisin, Rahsaan Roland Kirkin ja Pharoah Sandersin kokoonpanoissa. Vuodesta 1973 hän on tehnyt soolouraa.

Lonnie Liston Smith löysi 16-vuotiaan basisti- ja jazzsäveltäjälupauksen Marcus Millerin, otti tämän mukaan sooloalbumilleen *Exotic Mysteries* (1978) ja saattoi tämän myöhemmin yhteen Miles Davisin kanssa.

Elämä ja ura
------------

Smith valmistui musiikkipedagogiksi Baltimoren Morgan State Universitystä vuonna 1961, muutti New Yorkiin ja pääsi kosketinsoittajaksi rumpali Art Blakeyn kokeilevaan Jazz Messengers -yhtyeeseen. Sen jälkeen hän soitti rumpali Max Roachin yhtyeessä ja vuonna 1965 multi-instrumentalisti Rahsaan Roland Kirkin kanssa muun muassa tämän albumilla *Rip, Rip and Panic*.

Siihen asti pianoa soittanut Smith alkoi kokeilla sähköisiä kosketinsoittimia liityttyään vuonna 1958 Pharoah Sandersin kiertuekokoonpanoon. Pari vuotta myöhemmin hän aloitti yhteistyön Miles Davisin kanssa, kunnes siirtyi soolouralle 1973.

Smith vieraili ensi kertaa Suomessa vuonna 2009, jolloin hän soitti yhtyeineen helsinkiläisen Funky Elephant -ryhmän 15-vuotisjuhlaillassa Virgin Oil -ravintolassa.

Levytyksiä
----------

* *Astral Traveling*, Flying Dutchman, 1973.
* *Cosmic Funk*, Flying Dutchman, 1974.
* *Expansions*, Flying Dutchman, 1975.
* *Visions of a New World*, Flying Dutchman, 1975.
* *Reflections of a Golden Dream*, RCA, 1976.
* *Live!*, RCA, 1977.
* *Renaissance*, RCA, 1977.
* *Loveland*, Columbia, 1978.
* *A Song for the Children*, Columbia, 1979.
* *Dreams of Tomorrow*, Doctor Jazz, 1979.
* *Love Is the Answer*, Columbia, 1980.
* *Love Goddess*, Startrak, 1983.
* *Silhouettes*, Doctor Jazz, 1984.
* *Rejuvenation*, Doctor Jazz, 1985.
* *Make Someone Happy*, Doctor Jazz, 1989.
* *Ankhspansion*, Novus, 1991.
* *Magic Lady*, Startrak, 1991.
* *Transformation*, Loveland, 1998.
* *Exotic Mysteries / Loveland*, Sony International, 1998.
* *Explorations: The Columbia Years*, Legacy, 2002.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Manheim, James M.: Lonnie Liston Smith Biography *biography.jrank.org*. Viitattu 25.3.2022.
2. 1 2 3  Kivenheimo, Pirkka: Lonnie Liston Smith kulki pitkän tien Suomeen.  *Turun Sanomat*, 10.4.2009. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 25.3.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Lonnie Liston Smith Allmusic-tietokannassa (englanniksi)
* Lonnie Liston Smithin oma verkkosivusto (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz
	+ 2

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
Sisäkuva näyttelyhalli Kristallipalatsista
**Lontoon maailmannäyttely** (*Great Exhibition of the Works of Industry of All Nations*) vuonna 1851 oli ensimmäinen järjestetty maailmannäyttely.

Maailmannäyttelyn paviljongiksi rakennettiin Kristallipalatsi-niminen lasipalatsi, jonka suunnitteli arkkitehti Joseph Paxton.. Lasin ja metallin uudenlaista käyttöä soveltaneesta rakennuksesta tuli nopeasti näyttelyn tunnus. Näyttelyn jälkeen rakennus purettiin ja siirrettiin Sydenhamin kukkulalle, ja siinä järjestettiin konsertteja ja näyttelyitä. Se tuhoutui tulipalossa vuonna 1936. Sen tilalle rakennettiin urheilukeskus, joka on antanut nimensä jalkapalloseuralle Crystal Palace.

Näyttelyyn osallistui 14 000 näytteilleasettajaa ja näyttelyssä kävi noin kuusi miljoonaa vierailijaa. Näistä ulkomaalaisia oli noin 60 000, joista noin puolet ranskalaisia.

Näyttely tuotti voittoa, joka käytettiin kolmen museon perustamiseen. Victoria and Albert Museum, Science Museum ja Natural History Museum saivat lipputulojen ansiosta aineistoa kokoelmiinsa sekä varoja toimintaansa.

Vuonna 1951 järjestetty Festival of Britain -tapahtuma ajoitettiin tarkoituksella vuoden 1851 maailmannäyttelyn satavuotisjuhlavuodelle, vaikkei se ollut sen tavoin maailmannäyttely.

Lähteet
-------

1. ↑  Yritykset arvioivat maailmannäyttelyihin osallistumisen hyödyt kustannuksia suuremmiksi  2002. Kauppa- ja teollisuusministeriö.  Arkistoitu 19.9.2016. Viitattu 14.10.2007.
2. ↑  Paxton as a Designer
3. ↑  Duke Magazine (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑  Auerbach, Jeffrey A. 1999: *The Great Exhibition of 1851. A Nation on Display.* Yale University Press, New Haven.
5. ↑  Royal Commission: Royal Commission for the Exhibition 1851 *royalcommission1851.org*. Viitattu 2.5.2023. (englanniksi)
6. ↑  Packer, Martin: The 1951 Festival of Britain in Birmingham and the English Midlands *The Victorian Web*. Viitattu 5.11.2018. (englanniksi)

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kristallipalatsi**.
**Ji Dong-won** (hangul: 지동원; hanja: 池東沅; s. 28. toukokuuta 1993 Chuja) on eteläkorealainen jalkapalloilija ja olympiamitalisti, joka edustaa Bundesliigassa pelaavaa Mainzia. Oikeajalkainen Ji on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelaa myös Etelä-Korean jalkapallomaajoukkueessa.

Seurajoukkueura
---------------

Jin kasvattajaseura on Chunnam Dragons, jota hän edusti K-Leaguessa vuodet 2010–2011. Kesällä 2011 Ji siirtyi Englannin Valioliigan Sunderlandiin. Debyytti Valioliigassa tapahtui saman vuoden elokuussa ja ensimmäinen maali syntyi syyskuussa Chelseaa vastaan. Ji ei kuitenkaan tehnyt Valioliigassa läpimurtoa vaan siirtyi tammikuussa 2013 lainalle Bundesliigan FC Augsburgiin. Hän pelasi kauden loppuun mennessä 17 peliä tehden viisi maalia ja piti nousijaseuran sarjassa. Ji pelasi kauden 2013–2014 syksyn Sunderlandissa, minkä jälkeen FC Augsburg osti hänet itselleen tammikuussa 2014. Puolen vuoden Augsburg-jakson jälkeen Ji vaihtoi seuraa jälleen, nyt Bundesliigassa niin ikään pelaavaan Borussia Dortmundiin kesällä 2014. Hän ei kuitenkaan päässyt seuran ykkösjoukkueessa vaan pelasi vain kakkosjoukkueessa.

Tammikuussa 2015 Ji palasi Augsburgiin. Hän pelasi joukkueessa tällä kertaa viitenä eri kautena yhteensä 84 bundesliigaottelua ja teki niissä seitsemän maalia. Tammi-kesäkuussa 2018 hän pelasi lainalla 2. Bundesliigan Darmstadtissa. Kesällä 2019 hän siirtyi Mainziin mutta oli loukkaantumisen vuoksi pitkään sivussa ja pelasi koko kautena vain neljä bundesliigaottelua touko-kesäkuussa 2020.

Maajoukkueura
-------------

Nuorten maajoukkueissa pelannut Ji debytoi Etelä-Korean jalkapallomaajoukkueessa joulukuussa 2010 Syyriaa vastaan. Hän voitti pronssia vuoden 2010 Aasian kisoissa. Vuoden 2011 Aasian-mestaruuskilpailuissakin Ji voitti joukkueensa kanssa pronssia, tehden kuudessa pelissä neljä maalia. Vuonna 2012 Ji oli mukana voittamassa olympiapronssia vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa. Hänet valittiin mukaan myös 2014 MM-kisoihin Brasiliaan, jossa Ji pelasi kahdessa Etelä-Korean kolmesta alkulohkopelistä. Vuonna 2019 Ji pelasi Aasian-mestaruuskilpailuissa.

Lähteet
-------

* Ji Dong-won Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
* 
* (Arkistoitu – Internet Archive)

  

Etelä-Korean joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2014
1 Jung Sung-ryong
2 Kim Chang-soo
3 Yun Suk-young
4 Kwak Tae-hwi
5 Kim Young-gwon
6 Hwang Seok-ho
7 Kim Bo-kyung
8 Ha Dae-sung
9 Son Heung-min
10 Park Chu-young
11 Lee Keun-ho
12 Lee Yong
13 Koo Ja-cheol
14 Han Kook-young
15 Park Jong-woo
16 Ki Sung-yueng
17 Lee Chung-yong
18 Kim Shin-wook
19 Ji Dong-won
20 Hong Jeong-ho
21 Kim Seung-gyu
22 Park Joo-ho
23 Lee Bum-young
Valmentaja Hong Myung-bo

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**Gustaf Alexander Tigerstedt** (10. elokuuta 1820 Sipoo – 7. lokakuuta 1899 Helsinki) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri.

Gustaf Alexander Tigerstedtin vanhemmat olivat matkustajalaivan kapteeni Axel Fredrik Tigerstedt ja Catarina Sofia Tigerstedt ja puoliso vuodesta 1857 Josefina Margareta Maria af Forselles. Valtioneuvos, geologi ja dendrologi Axel Fredrik Tigerstedt oli heidän poikansa. Myös Gustaf Alexander Tigerstedtin veljestä Axel Fredrik Reinhold Tigerstedtistä tuli kenraalimajuri.

Gustaf Alexander Tigerstedt tuli vuonna 1835 oppilaaksi Haminan kadettikouluun ja määrättiin sieltä 1842 valmistuttuaan vänrikkinä palvelukseen Käkisalmen, H.M. Keisari Franz I:n krenatöörirykmenttiin. Vuonna 1844 hänet siirrettiin kornettina Starodubin, H.K.K. Oldenburgin Prinssi Peterin kyrassieerirykmenttiin. Luutnantiksi hän yleni 1846 ja aliratsumestariksi 1851. Tigerstedt komennettiin opetusupseeriksi malliratsuväkirykmenttiin Pietariin vuosiksi 1857–1859 ja ylennettiin ratsumestariksi elokuussa 1859. Vuonna 1860 hänet siirrettiin kapteenina Henkivartioväen Moskovan rakuunarykmenttiin ja vuonna 1862 aliratsumestarina Henkivartioväen husaarirykmenttiin. Tigerstedt ylennettiin ratsumestariksi 1864 ja everstiksi 1866, jolloin hänet määrättiin vakinaisten ratsuväkijoukkojen koulutuseskadroonan päällikön apulaiseksi. Vuonna 1867 hänet merkittiin everstinä Henkivartioväen ratsuväen upseeriluetteloihin ja määrättiin tammikuussa 1868 Henkivartioväen 2. Kuurinmaan ulaanirykmentin reservieskadroonan päälliköksi. Kenraalimajuriksi Tigerstedt ylennettiin elokuussa 1879, eron sotapalveluksesta hän sai helmikuussa 1881.

Tigerstedt edusti aatelissäädyssä sukuaan valtiopäivillä 1882, 1888 ja 1891.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Gustaf Alexander Tigerstedt *Suomalaiset kenraalit ja amiraalit Venäjän sotavoimissa 1809–1917*. Biografiakeskus, Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 2.5.2020.
**Gustaf Alexander Aminoff** (4. elokuuta 1876 Kristiinankaupunki – 28. lokakuuta 1938 Vaasa) oli suomalainen pormestari, asianajaja ja ruotsiksi kirjoittanut runoilija.

Aminoffin vanhemmat olivat varatuomari, postijohtaja Feodor Alexander Aminoff ja Hilda Wilhelmina Stendahl. Hän pääsi ylioppilaaksi Vaasan lyseosta 1895 ja suoritti oikeustutkinnon Helsingin yliopistossa 1902. Aminoff oli Kaskisten pormestarina vuonna 1903, mutta hänet karkotettiin Suomesta poliittisista syistä, ja hän oleskeli sitten kahden vuoden ajan Amerikassa, kunnes pääsi palaamaan Suomeen 1905. Aminoff toimi Pietarsaaren kaupunginviskaalina 1905–1907 ja Kaskisten pormestarina 1907–1912. Myöhemmin hän toimi asianajajana Kaskisissa, Seinäjoella ja Vaasassa. Hän osallistui Suomen sisällissotaan ja oli kapinaa tutkineen komitean jäsen. Aminoff oli 62-vuotias kuollessaan lokakuussa 1938 sydänkohtaukseen matkalla Vaasan raastuvanoikeudesta kotiin.

Katso myös
----------

* Aminoff

Teokset
-------

* *Svanesång och korpalåt* ; af G. A. Kristinestad 1902

Lähteet
-------

* AminoffGustaf Alexander. *Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu.

### Viitteet

1. ↑  Gustaf Alexander Aminoff SKS:n kirjailijamatrikkelissa (toimimaton linkki) (Arkistoitu)
2. 1 2  Kuolleita, Aamulehti, 29.10.1938, nro 292, s. 9, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ruotsi

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
Norra tornen, näkymä Torsgatanilta toukokuussa 2020. Vasemmalla *Helix*, oikealla *Innovationen*.
**Norra tornen** on kahden tornitalon kokonaisuus Tukholman Vasastanissa sijaitsevalla Torsplanilla. *Innovationenin* korkeus on 125 metriä. Niiden rakennuttaja on Oscar Properties. Talot on suunnitellut alankomaalaisen OMA-arkkitehtitoimiston Reiner de Graaf. Tornien ympärillä on käyty keskustelua, mutta ne ovat saaneet huomion lisäksi palkintojakin.

Ruotsissa asuntojen kauppa on hidastunut ja hinnat ovat laskeneet syksyä 2018 edeltäneen hinnannousun jälkeen, ja kalliiden torniasuntojen myynti käy huonosti: kolmannes Norra tornen -tornien asunnoista oli tuolloin myymättä. Ylimpien kerrosten neliöhinta on noin 12 000 euroa. Rakennuttaja Oscar Properties oli vaikeuksissa. Tilanteeseen johti se, että uudet säännöt pakottavat lyhentämään lainaa, kun aiemmin oli tarpeen vain korkojen maksu.

Lähteet
-------

1. 1 2  Petja Pelli: Tukholman torniasunnoista moni myymättä.  *Helsingin Sanomat*, 22.3.2019, s. A 34–35.
2. ↑  Hilla Körkkö, Takaisin Tukholmaan Helsingin Sanomat. 2.10.2021. Viitattu 16.1.2023

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Norra tornen** Wikimedia Commonsissa

* Norra tornen Oscar Properties
Vapun viettoa Norra Bantorgetilla vuonna 1902.
**Norra Bantorget** on Tukholman Norrmalmilla sijaitseva aukio ja puisto. Sitä rajaavat Barnhusgatan, Vasagatan, Olof Palmes gata ja Östra Järnvägsgatan. Sen luoteiskulmasta alkaa Torsgatan ja koilliskulmasta Västmannagatan sekä Upplandsgatan. Tori on saanut nimensä sen laidalla sijainneesta väliaikaisesta asemarakennuksesta Norra Stationista, joka valmistui 1866 muutama vuosi ennen keskusrauratieasemaa. Norra Bantorget tunnetaan ennen kaikkea työväenliikkeen tukikohtana, sen kulmassa sijaitsee LO:n toimitalo ja lähellä on myös Tukholman työväentalo. Norra Bantorgetilla on myös monia työväenliikkeen historiaan liittyviä patsaita.

Kuvia
-----

* Ferdinand Bobergin suunnittelema LO-borgen.Ferdinand Bobergin suunnittelema LO-borgen.
* Clarion Hotel Sign, joka valmistuessaan vuonna 2008 oli Pohjolan suurin hotelli.Clarion Hotel Sign, joka valmistuessaan vuonna 2008 oli Pohjolan suurin hotelli.
* Helgo Zettervallin piirtämä Norra Latin on muuttunut koulutalosta konferenssikeskukseksi.Helgo Zettervallin piirtämä Norra Latin on muuttunut koulutalosta konferenssikeskukseksi.
* Brantingin muistomerkki.Brantingin muistomerkki.
* Anna Sterkyn muistomerkki (Christina Rundqvist-Andersson, 1988). Sterky oli Kvinnornas fackförbundin puheenjohtaja.Anna Sterkyn muistomerkki (Christina Rundqvist-Andersson, 1988). Sterky oli Kvinnornas fackförbundin puheenjohtaja.
* Olof Palmen muistomerkki Mitt hjärta i världen (Nils Dahlgren, 1989).Olof Palmen muistomerkki *Mitt hjärta i världen* (Nils Dahlgren, 1989).
* August Palmin patsas.August Palmin patsas.
* Strindbergs Intima Teater torin laidalla.Strindbergs Intima Teater torin laidalla.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Sörenson, Ulf: *Vägvisaren till Stockholm*, s. 94–96. Lind & Co, 2009. ISBN 978-91-85801-62-6. (ruotsiksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Norra Bantorget** Wikimedia Commonsissa
**Stavrákia** (kreik. Σταυράκια) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Iraklionin kuntaan, Iraklionin alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylän väkiluku on 913 (vuonna 2011).

Stavrákian kylä sijaitsee noin 16 kilometriä lounaaseen Iraklionin keskustasta. Se on rakennettu noin 240 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Stavrákia muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Σταυρακίων, *Topikí Koinótita Stavrakíon*). Kylä mainitaan ensimmäisen kerran venetsialaisvallan aikaisissa lähteissä vuonna 1248 nimellä *Stavrachi* (Σταυράκι, Stavráki; yksikkömuoto nykyisestä nimestä). Kylän tärkein kirkko on omistettu sen suojeluspyhälle Pyhälle Georgiokselle (*Ágios Geórgios*).

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. 1 2  Σταυράκια *520 Greeks*. Viitattu 1.9.2021.
Stadion am Bruchweg
**Stadion am Bruchweg** on Saksan Bundesliigassa pelaavan FSV Mainz 05:n vuonna 1929 valmistunut ja 1995-2004 nykyaikaiset vaatimukset täyttäväksi päivitetty kotistadion Mainzin kaupungissa Rheinland-Pfalzin osavaltiossa.

Kapasiteetti
------------

Stadionille mahtuu nykyään virallisiin otteluihin 20 300 katsojaa, ollen siten yleisökapasiteetiltaan liigan pienin. Katettuja istumapaikkoja on 8 400, ja vastaavia seisomapaikkoja 10 300. Lisäksi pyörätuoleille on varattu 60 paikkaa, kahdeksan aitiota tarjoaa tilat 850 liikevieraalle ja vierasjoukkueen käyttöön on varattu 600 katettua istuma- ja 1 300 seisomapaikkaa.

Yleisömäärät
------------

Virallinen yleisöennätys on 24 000 vuodelta 1965 Saksan cupin ottelusta 1. FSV Mainz 05 - 1. FC Nürnberg. Kaudelle 2005 joukkue sai myytyä 14 600 kausikorttia, jättäen vapaaseen myyntiin ainoastaan 3 000 ottelukohtaista lippua (joiden hinnat vaihtelevat 6,50 eurosta aina 31 euroon asti) ja varmistaen täyden stadionin jokaiseen kotiotteluunsa. Verrattain pienestä koostaan ja fanaattisten kausikorttilaisten täyttämistä katsomoistaan johtuen stadionilla on myös maine yhtenä liigan tunnelmarikkaimmista pelipaikoista.

Tulevaisuus
-----------

Vaikka stadion on rakennettu viime vuosina käytännössä kokonaan uusiksi, on liigatasoa ja kysyntää kohtaamaton kapasiteetti muodostumassa ylitsepääsemättömäksi ongelmaksi. Keskeinen sijainti tarkoittaa mahdollisuutta varsin vähäiseen lisärakentamiseen, sen on laskettu mahdollistavan laajentamisen vain noin 27 000 katsojaan asti, tarpeen ollessa lasketun 35 000 paikkaiselle stadionille. Keskeinen sijainti tarkoittaa myös merkittäviä liikenneongelmia laajalle alueelle jo nykyisillä yleisömäärillä, eikä stadionin välittömässä läheisyydessä ole pysäköintimahdollisuutta kuin noin 500 autolle. Ongelmista johtuen myös kokonaan uuden stadionin rakentaminen 40-45 miljoonan euron budjetilla on vakavassa harkinnassa, päätöksiä asiasta odotetaan alkuvuoden 2006 aikana. Korvaava stadion nousisi todennäköisesti joen vastakkaiselle puolelle Hessenin osavaltion pääkaupunkiin Wiesbadeniin yhdessä alemmalla sarjatasolla pelaavan paikallisen Wehen Taunussteinin kanssa. Suuri osa kannattajista kuitenkin vastustaa suunnitelmaa. Stadion am Bruchwegin kannalta muutto tarkoittaisi paitsi merkittävien otteluiden kaikkoamista, myös kolmen katsomon purkamista, ja ainoastaan pääkatsomon säilyttämistä amatööri- ja juniorijoukkueita varten.

Bundesliigan stadionit
Allianz Arena • BayArena • Borussia-Park • Deutsche Bank Park • Europa-Park Stadion • Merck-Stadion am Böllenfalltor • Mewa Arena • MHPArena • PreZero Arena • Red Bull Arena • RheinEnergieStadion • Signal Iduna Park • Stadion An der Alten Försterei • Voith-Arena • Volkswagen Arena • Vonovia Ruhrstadion • Wohninvest Weserstadion • WWK Arena
Paul Fischer: *Omakuva* Maalattu vuonna 1909.
**Paul Gustav Fischer** alkuperäiseltä nimeltään Poul Gustav Fischer (22. kesäkuuta 1860 Kööpenhamina - 1. toukokuuta 1934 Gentofte) oli tanskalainen taidemaalari. Fischer oli tuottelias taidemaalari joka teki julisteita, kirjankuvituksia ja maalasi paljon näkymiä Kööpenhaminasta.    

Fischer syntyi varakkaaseen juutalaistaustaiseen perheeseen. Isä oli kiinnostunut taiteesta, mutta oli luonut uransa liike- elemässä. Suvun juuret olivat Puolassa. 

Vuodet 1876- 1878 Fischer opiskeli Kööpenhaminan taideakatemiassa. Hän ei suorittanut opintojaan loppuun, mikä uhkasi katkaista hänen uransa taiteilijana. Asiat muuttuivat kun kööpenhaminalainen Ude og Hjemme- lehti osti hänen piirroksiaan vuonna 1882. Hän oli kovin kiinnostunut aikansa uusista, kulttuurivirtauksista, erityisesti Ranskasta tulevista. Hän kuvitti tanskalaisen Georg Brandesin Berliiniä kuvanneen teoksen, mikä toi hänelle lisää kuvitustöitä. 

Fischerin ensimmäiset julkaistut piirrokset esittivät Kööpenhaminan elämää. Hänen kaupunkia esittäneet maalauksensa raivasivat hänen tiensä suuren yleisön tietoisuuteen. 

Pariisissa, jota pidettiin 1890-luvulla maailman taidepääkaupunkina, Fischer oleskeli kahdesti. Hän muutti siellä tanskalaisen Poul- etunimensä ranskalaiseksi Pauliksi. Pariisin matkojen jälkeen hänen teostensa värit muuttuivat lämpimämmiksi. Pariisin matkaa seurasivat matkat Italiaan, Saksaan ja Pohjoismaihin. 

Fischerin maalaukset menivät hyvin kaupaksi hänen elinaikanaan, mikä teki hänestä varakkaan miehen. Kriitikot suhtautuivat häneen penseämmin. Fischer kilpaili huomiosta Lauritz Tuxenin kanssa. Fischer sai hänestä merkittävän voiton, kun Norjan itsenäistyessä Norjan kuningas tilasi Fischeriltä asiaa kuvanneen maalauksen.  

Fischer oli kahdesti naimisissa. Ensin Dagny Grønnebergin kanssa, mutta liitto päättyi avioeroon. Toisen avioliiton hän solmi vuonna 1914 laulaja Martha Vilhelmine Jensenin kanssa.

Teoksia
-------

* Ilta kuninkaallisessa teatterissa, maalattu vuosina 1887–88.*Ilta kuninkaallisessa teatterissa*, maalattu vuosina 1887–88.
* Näkymä Knippelsbrosta vuodelta 1924.*Näkymä Knippelsbrosta* vuodelta 1924.
* Ajatuksia, vuodelta 1912.*Ajatuksia*, vuodelta 1912.
* Balleriina, vuodelta 1908.*Balleriina*, vuodelta 1908.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. 1 2 3 4 5 6 7
4. ↑
5. ↑


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* KulturNav
* MusicBrainz
* Musée d'Orsay
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Suomalainen Seura** (ruots. *Finska sällskapet*) oli vuonna 1869 Helsingissä perustettu suomenmielinen yhdistys, jonka tehtävänä oli edistää suomenkielistä kulttuuria. Sen perustajajäseniä olivat muun muassa Yrjö Sakari Yrjö-Koskinen ja Kaarlo Bergbom. Ajatus Suomalaisen Seuran perustamisesta tuli toukokuussa 1869 kantaesitetyn Aleksis Kiven näytelmän *Lea* saavuttamasta suosiosta. Bergbomin johtaman seurueen esittämä näytelmä osoitti kulttuuriväelle, että myös suomenkielisen teatterin tekeminen oli mahdollista.

Historia
--------

Suomalaisen Seuran edeltäjinä voidaan pitää F. W. Rothstenin vuonna 1862 perustamaa Suomen Ystäväin Liittoa, jonka piirissä Oskar Gröneqvist oli aloittanut näyttämöharrastuksen kaksi vuotta myöhemmin, sekä Emil Nervanderin syksyllä 1864 perustamaa Arkadia-seuran suomenkielistä osastoa. 15. lokakuuta 1869 perustetun uuden yhdistyksen tehtäviksi otettiin suomenkielisen taide-elämän edistäminen sekä suomenkielisten kulttuuritilaisuuksien järjestäminen. Perustavassa kokouksessa oli läsnä 60 enimmäkseen yliopistopiireissä vaikuttanutta miestä ja naista. Mukana olivat Yrjö-Koskisen ja Bergbomin lisäksi muun muassa yhdistyksen viralliset syntysanat lausunut Lorenz Nikolai Achté sekä taloudenhoitajaksi valittu Viktor Löfgren.

Seuran toiminta jakaantui draamalliseen, kirjalliseen ja soitannolliseen osastoon. Kuvataiteita ei otettu mukaan, koska Suomen Taideyhdistyksen edeltäjä Konstnärsgillet eli Taitoniekkain yhtiö oli perustettu jo vuonna 1846. Suomalainen Seura organisoitiin aktiivi- ja kannattajajäseniin, joista aktiivijäseniin kuuluivat itse taiteita harjoittavat henkilöt. Suomenkielisyys ei ollut jäsenvaatimuksena, mutta kaikki seuran piirissä harjoitettu taide tehtiin kuitenkin suomeksi.

Suomalaisen Seuran osastoista merkittävin oli Bergbomin johtama draamallinen osasto, josta myöhemmin vuonna 1872 muodostui nykyisen Kansallisteatterin edeltäjä Suomalainen Teatteri. Yhdistys kantaesitti vielä huhtikuussa 1872 Helsingin Arkadia-teatterissa Kiven näytelmän *Margaareta*, jonka jälkeen Suomalainen Teatteri perustettiin toukokuussa Yrjö-Koskisen johtamassa kokouksessa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Valokiilassa – Tammikuu 2014 Teatterimuseo. Viitattu 14.10.2015.
2. ↑  BERGBOM, Kaarlo Biografiskt lexikon för Finland. Viitattu 14.10.2015.
3. 1 2  Paavolainen, Pentti: *Nuori Bergbom – Kaarlo Bergbomin elämä ja työ I, 1843–1872*, s. 466–467. Taideyliopiston Teatterikorkeakoulu, Helsinki, 2014. ISBN 978-952-66702-2-5. Teoksen verkkoversio (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑  Paavolainen, Pentti: Suomalaisen Teatterin synty  3/2012. Hiidenkivi.  Arkistoitu 27.1.2019. Viitattu 14.10.2015.
**Talttaus** on ainetta poistava työstötapa, jossa kappaleeseen tehdään koloja ja uurteita. Työväline ja tekniikka vaihtelevat materiaalin mukaan.

Talttaustavat
-------------

### Käsitalttaus

Käsitalttauksessa käytetään erimuotoisia käsitalttoja kolojen tekoon.

### Poratalttaus

Poratalttauksessa tehdään neliskulmaisia reikiä poraamalla.

### Ketjutalttaus

Ketjutalttauksessa tehdään pyöreäpohjaisia upotuksia esim. oven lukkopesää varten. Terä muistuttaa moottorisahan terää.

### Värähtelytalttaus

Värähtelytalttauksessa terä värähtelee ja syö materiaalia, ikään kuin kynsii tuotetta pois. Pohjan muoto on hiukan pyöreä riippuen terän koosta.

### Hiilikaaritalttaus

Hiilikaaritalttauksessa kappaletta sulatetaan valokaarella ja sula materiaali poistetaan paineilmalla puhaltamalla. Menetelmä soveltuu useimpien metallien työstöön. Menetelmän nimi tulee hiilipuikosta, jonka kautta valokaari johdetaan materiaaliin.

Lähteet
-------

1. 1 2  Hiilikaaritalttaus *Valuatlas*.  Arkistoitu 25.9.2015.
**Ruoholahden Sulka** on Helsingin Ruoholahdessa osoitteessa Porkkalankatu 24 sijaitseva toimistorakennus. Rakennus valmistui vuonna 2006 ja sen on suunnitellut Arkkitehtitoimisto Sarc. Rakennuksen omistaa kiinteistösijoitusyhtiö Antilooppi.

Ruoholahden Sulassa on kahdeksan kerrosta ja se käsittää Länsisatamankadun ja Porkkalankadun kulman, ja sen pääjulkisivu on Porkkalankadulle. Rakennuksen hallitsevat materiaalit ovat punatiili ja lasi. Julkisivun sahalaitaisen muodon vuoksi se näyttää eri puolilta katsottuna erilaiselta. Julkisivut ovat suurelta osin paikalla muurattuja ja vähemmässä määrin elementtirakenteisia.

Joulukuussa 2022 Ruoholahden Sulalle myönnettiin BREEAM-ympäristöarviointijärjestelmän toiseksi korkein sertifikaatti, Excellent-arvosana. Aiemmin se oli ollut kolmanneksi korkeimmalla eli Very Good -tasolla.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kivestä muuraamalla *Kivitaloinfo*. Viitattu 28.3.2023.
2. ↑  Sulka - Porkkalankatu 24 *Antilooppi*. Viitattu 28.3.2023.
3. ↑  Antiloopin kiinteistöille Ruoholahdessa ja Hakaniemessä BREEAM In-Use Excellent -sertifikaatit *Antilooppi*. Viitattu 28.3.2023.
4. ↑  Antilooppi nosti kahden kiinteistön ympäristösertifikaatin tasoa *Kiinteistöuutiset*. Viitattu 28.3.2023.
**Satuhäät** (engl. *Ceremony*) on vuonna 2010 ensi-iltansa saanut Max Winklerin ohjaama ja käsikirjoittama yhdysvaltalainen komediaelokuva, jonka pääosissa ovat Uma Thurman, Michael Angarano ja Lee Pace sekä sivuosissa Rebecca Mader ja Reece Thompson.

*Satuhäät* sai ensi-iltansa 13. syyskuuta vuonna 2010 Kanadassa Toronton elokuvajuhlilla ja kotimaassaan 8. lokakuuta 2010 Hamptonsin elokuvajuhlilla. Teatterilevityksen ensi-ilta oli Yhdysvalloissa 8. huhtikuuta vuonna 2011. NALA Films tuotti elokuvan.

Elokuva on julkaistu USA:ssa VOD:ille (Video On Demand) 4. maaliskuuta 2011 ja normaalille DVD:lle 21. kesäkuuta 2011. Suomessa elokuva julkaistiin vuoden 2012 aikana.

Juoni
-----

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Kaksi ystävystä matkustaa viikonlopuksi ylelliselle rantatalolle. Marshall (Reece Thompson) uskoo, että matkan syy on setviä heidän ystävyyssuhteensa ongelmia, mutta Samilla (Michael Angarano) on aivan toiset suunnitelmat. Talon kun omistaa menestynyt elokuvaohjaaja, joka on sattumalta Samin ex-tyttöystävän (Uma Thurman) kanssa. Samilla on suunnitelma, miten voittaa tämä takaisin.

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**

Rooleissa
---------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Uma Thurman  | … |  Zoe
  |
|  Michael Angarano  | … |  Sam Davis
  |
|  Lee Pace  | … |  Whit Coutell
  |
|  Rebecca Mader  | … |  Esme Ball
  |
|  Reece Thompson  | … |  Marshall Schmidt
  |
|  Jake M. Johnson  | … |  Teddy
  |
|  Brooke Bloom  | … |  Margaret Cornish
  |
|  Harper Dill  | … |  Carol Archer
  |

Lähteet
-------

1. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Elokuvan viralliset sivut (englanniksi)
* *Satuhäät (elokuva)* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* *Satuhäät (elokuva)* AllMoviessa. (englanniksi)
* *Satuhäät* IFC:ssä, Toronto 2010 (englanniksi)
**Satu kantaa lasta – Opas lasten ja nuorten kirjallisuusterapiaan 1** on Silja Mäen ja Pirjo Arvolan kokoama ja toimittama kirjallisuusterapiaa käsittelevä teos. Se on ensimmäinen teos alallaan ja lähestyy aihettaan hyvin käytännöllisesti tarinoiden kautta sekä ennaltaehkäisevässä että hoidollisessa mielessä. Menetelmää voidaan soveltaa myös syömishäiriöisten nuorten terapiaan, mistä kirjassa kerrotaan onnistunut esimerkki "Eijasta", joka toipui kolmen vuoden viikoittaisen terapian avulla. Menetelmään voidaan yhdistää kuvataideterapiaa.

Kirjan ensimmäinen osa keskittyy teoriaan ja vastaa kysymykseen, mitä kirjallisuusterapia on. Toisessa osassa esitellään menetelmien käyttöä, kolmas osa esittelee käytännön työtä, muun muassa kuvan ja sanan yhdistämistä terapiassa, ja neljäs osa tuo kuuluviin äitien äänen.

Kirjallisuusterapiaa voi käyttää rankkojenkin psyykkisten kokemusten, kuten väkivallan ja seksuaalisen hyväksikäytön, aiheuttamien traumojen hoidossa.

Kirjan toimittajilla on kummallakin opetus- ja terapiatyön kautta syvällinen kokemus aiheesta. Kirja alkaa heidän kirjoittamallaan teoriaosuudella. Heidän lisäkseen kirjoittajina on viisi muuta ammattilaista.

Kirja soveltuu kirjallisuusterapeuttien ja muiden hoitoalan ammattilaisten käyttöön, mutta myös vanhemmat saavat siitä tukea omaan kasvatustyöhönsä, jotta he oivaltaisivat satujen ja lapselle lukemisen merkityksen.

Teokselle on jatkoa samojen toimittajien kokoama *Tarina tukee lasta – Opas lasten ja nuorten kirjallisuusterapiaan 2*.

Lähteet
-------

1. ↑  Mäki & Arvola s. 122–131
2. 1 2  Duodecim.com[vanhentunut linkki]
3. ↑  Mäki & Arvola s. 5–6
4. ↑  Harri Junttila, Apua arjen ulottumattomista, Mediuutiset (Arkistoitu – Internet Archive)
5. 1 2  Kirsti Kettunen, Sadun avulla elämää ja hyvää oloa, Kultti.net[vanhentunut linkki]
**Origin Systems** oli yhdysvaltalainen tietokonepelejä kehittänyt pelitalo, joka oli toiminnassa vuosina 1983–2004. Se on kehittänyt muun muassa menestyksekkäät *Ultima*-, *Wing Commander*- ja *Crusader*-pelisarjat.

Historia
--------

Origin Systemsin perustivat 1983 veljekset Robert ja Richard Garriott sekä heidän isänsä Owen Garriott ja Chuck Bueche. Richard oli jo aiemmin julkaissut kolme kohtalaisen menestynyttä peliä – *Akalabethin*, *Ultima I*:n ja *Ultima II*:n. Yhtiön ensimmäinen oma julkaisu oli *Ultima III*. Origin ryhtyi pian perustamisensa jälkeen julkaisemaan pelinsä Electronic Artsin kautta. Vuonna 1992 Electronic Arts osti pelitalon. Originin menestynein julkaisu on 1997 ilmestynyt *Ultima Online*, joka oli yksi ensimmäisistä MMORPG-peleistä ja on edelleen toiminnassa. Origin toimi Electronic Artsin alaisuudessa vuoteen 2004 asti, jolloin pelitalo lakkautettiin. 

Richard Garriott lähti Originilta 2000 ja perusti Destination Gamesin.

Julkaisut
---------

* *Ultima*-sarja (1983–1999)
* *Autoduel* (1985)
* *Moebius: The Orb of Celestial Harmony* (1985)
* *Ogre* (1986)
* *2400 A.D.* (1987)
* *Times of Lore* (1988)
* *Knights of Legend* (1989)
* *Omega* (1989)
* *Space Rogue* (1989)
* *Tangled Tales* (1989)
* *Windwalker* (1989)
* *Bad Blood* (1990)
* *Wing Commander* -sarja (1990–1998)
* *Privateer* (1993)
* *Shadowcaster* (1993)
* *Strike Commander* (1993)
* *Pacific Strike* (1994)
* *System Shock* (1994)
* *Wings of Glory* (1994)
* *Bioforge* (1995)
* *CyberMage: Darklight Awakening* (1995)
* *Crusader*-sarja (1995–1996)
* *Privateer 2: The Darkening* (1996)
* *Jane's Combat Simulations: AH-64D Longbow* (1996–1997)
* *Ultima Online* (1997)

Lähteet
-------

1. ↑  Origin Systems Inc. Mythic Entertainment.  Arkistoitu 7.5.2008. Viitattu 2.6.2009. (englanniksi)
**Clémence Calvin** (s. 17. toukokuuta 1990) on ranskalainen kestävyysjuoksija.

Calvin saavutti hopeaa 10 000 metrillä Zürichin EM-kilpailuissa 2014 ajalla 32.23,58. Berliinin EM-kilpailuissa 2018 hän sai hopeaa maratonilla ajalla 2.26.28. Ostravan alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2011 hän oli 5 000 metrillä kolmas ajalla 16.02,07.

Maastojuoksun EM-kilpailuissa Calvin on saavuttanut joukkuekilpailussa hopeaa 2013 ja 2015. Henkilökohtaisessa kilpailussa hän oli seitsemäs 2015. Alle 23-vuotiaiden henkilökohtaisessa kilpailussa hän sai pronssia 2012.

Hänen ennätyksensä 3 000 metrillä on 8.53,20, 5 000 metrillä 15.07,58, 10 000 metrillä 31.52,86, puolimaratonilla 1.09.52 ja maratonilla 2.26.28.

Calvin jäi vuonna 2019 kiinni dopingin käytöstä ja sai neljän vuoden kilpailukiellon.

Lähteet
-------

1. 1 2  Clémence Calvin Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
2. ↑  Jo Pavey, 40, wins European Championship 10,000m bbc.com. Viitattu 17.8.2014. (englanniksi)
3. 1 2  Clémence Calvin Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).  (englanniksi)
4. ↑  Athletics - Clémence Calvin *the-sports.org*. Viitattu 5.10.2018. (englanniksi)
5. ↑  Euro Cross winner Robel Fsiha banned *Athletics Weekly*.  5.11.2020. Viitattu 28.12.2022. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Musta-Maija Band** oli suomalainen rockyhtye, joka toimi vuosina 1981–1982 ja oli kotimaan ensimmäinen vakavimmin otettava yrittäjä naisrock rintamalla Kitaristi Ellu oli neljä vuotta yrittänyt kasata naisrock bändiä siinä onnistumatta, kunnes löytyi sopivat muusikot Bändi soitti punkkia ja  ja harjoitteli Lepakkoluolassa muiden sen aikaisten punk- ja vaihtoehtobändien kanssa. Kansan Uutiset kirjoitti viikkoa ennen Naisten päivän tapahtumaa artikkelin, jossa kerrottiin tyylistä mm. että Musta-Maija Bändillä on ohjelmistossaan monia omia kappaleita, joista mainittakoon Neutronilapsi, Hehku, Sairas mieles tekee sulle kepposen, Mau Mau Go Go jne. Treenauskämpällä kuultuna ne erottuivat mielyttävän persoonallisina monien nykybändien stereotyyppisistä keikkaohjelmistoista. Suoralta kädeltä Musta-Maija Bänd ei asetu tyylinsä puolesta uuden aallon leiriin, vaikka voidaankin liioittelematta todeta bändin asettaneen kyseenalaiseksi erinäisiä rockpuritanismin pääperiaatteita. Yhtye ei koskaan levyttänyt.
Yhtyeen hajottua Ani alkoi soittamaan kitaraa eri yhtyessä kuten Burundi, Jean Beam sekä The Shadow dance  Välly siirtyi Tavaramarkkinoihin rumpaliksi.

Esiintymiset
------------

Yhtye keikkaili ahkerasti ympäri Suomea, esiintyi muun muassa Naisten päivän tapahtumassa Vanhalla ylioppilastalolla vuonna 1981 sekä ruotsalaisen feministiyhtye Pink Champagnen kanssa Kulttuuritalolla vuonna 1982. 

Naistenpäivän Kaaos-tapahtuma yo-talolla oli Musta-Maija bändin ensi-ilta. Tytöt irroittelivat ihan niinkuin ramppikuumetta ei olisi keksittykään, hurja rokki sai yleisön transsiin. Kitaristi Änkyrän mukaan bändi ei rajoittunut mihinkään musiikilliseen suuntaukseen, vaan soitti rockin lisäksi vaikka ironista humppaa, ufo-musaa ja psykedeelistä musiikkia. Myös uusi aalto antoi vivahteen soundiin.
Naiseudesta yhtye kiteytti "olemme muusikkoja ja ihmisiä, emme ensisijaisesti naisia" 

Ydinaseettoman Pohjolan puolesta järjestetyssä Rauhanjunassa se oli mukana keväällä 1982. Yhtye esitti YLEn Tuubi-ohjelmassa kaksi kappaletta ja Leo Friman haastatteli sitä.

Yhtyeen kappaleita
------------------

* Neutronilapsi
* Hehku
* Sairas mieles tekee sulle kepposen
* Mau Mau Go Go
* Banaaniarmeija
* Missä on Marilyn
* Kaviaari
* Gestapo

Lähteet
-------

1. ↑  Soundi 5/82 Jyrki Siukonen
2. ↑
3. ↑  vaihtoehtorokkia:
4. ↑  Kansan Uutiset 1.3.1981/Ilkka Laine
5. ↑
6. ↑  Marianne Holmén/Ulla-Maija Svärd Anna 11/1981
7. ↑  YLE Elävä arkisto:
8. ↑
9. ↑
**Musta** on järvi Kuopion koillisosassa Pohjois-Savon maakunnassa. Sen pinta-ala on 31,9 hehtaaria. Etäisyys Kuopion keskustasta on 51 kilometriä pohjoiskoilliseen.

Maantiede
---------

Mustan pituus etelästä pohjoiseen on 900 metriä. Suhteellisen tasaleveän altaan leveys on noin puolet pituudesta. Saaria ei ole. Järveä ympäröi Palonurmen kylän kulttuurimaisema. Itäinen ranta on metsämaata. Mustan pohjoisrannalle virtaa laskuoja Ala-Nurmeksesta, joka sijaitsee Mustan itäpuolella. Ala-Nurmeksen eteläosan ja Mustan välissä sijaitsee noin 400 metriä leveä kannas. Musta laskee etelärannan Korkeakoskea etelään Alalampeen (98,5 metriä mpy), josta vesireitti jatkuu Katteluskosken ja Salakkakosken kautta Syväriin (95,5 metriä mpy).

Musta (04.639.1.002) kuuluu Nurmesjoen valuma-alueeseen (04.639), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen päävesistössä (04). Toinen jakovaihe on Syvärin alue (04.63) ja ensimmäinen on Nilsiän reitin valuma-alue (04.6). Nurmesjoen valuma-alueeseen kuuluu 29 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista laajimmat ovat Nurmesjärvi, Ala-Nurmes, Syvä-Kankainen ja Musta. Alueen järvistä yhdeksän on yli kymmenen hehtaarin laajuisia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Musta, vakavesi, Kuopio
2. 1 2 3 4  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 3.2.2022.
3. ↑  Musta (04.639.1.002). Järviwiki. Viitattu 3.2.2022.
4. ↑  Nurmesjoen valuma-alue (04.639). Järviwiki. Viitattu 3.2.2022.
**Ala-Kitka** on järvi Koutajoen vesistössä. Se muodostaa Yli-Kitkan kanssa Kitkajärven. Ala-Kitka sijaitsee Kuusamon pohjoisosassa Pohjois-Pohjanmaalla. Sen pinta-ala on 49 neliökilometriä.

Maantiede
---------

Ala-Kitkan polveilevan rantaviivan pituus on 230 kilometriä. Niemimaat ja useat yli kymmenen hehtaarin laajuiset saaret jakavat allasta. Sen pohjoisosaa yhdistää eteläosaan noin sata metriä leveä Patosalmi. Ala-Kitkan selkävedet ovat Takkuselkä, Virranselkä ja Patoselkä. Järven luoteisosan Särkilahti on yhteydessä pääaltaaseen kapean Särkisalmen kautta. Järven itäosassa sijaitsee Virranlahti, jonka koilliskolkasta järvi laskee Kiveskoskea Keltinkiin. Ala-Kitkaan virtaa vettä pääosin Yli-Kitkasta Kilkilönsalmen kautta.

Ala-Kitkan pintaa laskettiin 1800-luvulla noin kaksi metriä. Vain 74 hehtaaria järvestä on vähintään 10 metriä syvä ja 8 hehtaaria vähintään 15 metriä syvä. Laajin syvänne sijaitsee järven pohjoisosassa Jäkäläsaaren koillispuolella.

Ala-Kitkan saariluku on 189. Niistä 6 on alle aarin laajuisia ja 30 yli hehtaarin laajuisia. Kaakkoisosassa sijaitseva Kaukosaari on asuttu. Luoteessa sijaitsee noin puolen neliökilometrin laajuinen Koramosaari. Lounaassa on muun muassa Kirjavasaari ja Pitkäsaari. Järven keskiosassa on useita laajahkoja saaria (Kärppäsaari, Juuanasaari).

Ala-Kitkan niemimailla (Airisniemi, Virranniemi, Patoniemi, Koramoniemi, Vallioniemi) on maatalousalueita ja haja-asutusta. Ala-Kitkaa ja Yli-Kitkaa erottavat niemet ovat osittain maatalousmaata.

Ala-Kitkan vesitilavuus on 178 620 000 kuutiometriä. Ala-Kitkan ja Yli-Kitkan yhteenlaskettu pinta-ala on noin 290 neliökilometriä ja tilavuus 1 741 000 000 kuutiometriä.

Ala-Kitka (73.024.1.001) kuuluu Ala-Kitkan alueeseen (73.024), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Koutajoen vesistössä (73). Toinen jakovaihe on Kitkajärven alue (73.02). Ala-Kitka on Ala-Kitkan alueen laajin järvi. Sitä seuraa 70-hehtaarinen Särkijärvi ja 50 muuta vähintään hehtaarin laajuista vakavettä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Ala-Kitka, vakavesi, Kuusamo
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 29.10.2021.
3. 1 2  Ala-Kitka. Järviwiki. Viitattu 30.10.2021.
4. ↑  Ala-Kitkan alue (73.024). Järviwiki. Viitattu 29.10.2021.
**Agía Rouméli** (kreik. Αγία Ρουμέλη) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella ja kuuluu Sfakián kuntaan, Chanián alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylän väkiluku on 57 (vuonna 2011).

Agía Rouméli sijaitsee Välimereen kuuluvan Libyanmeren rannalla Euroopan syvimmän ja pisimmän rotkon, Samarián rotkon eteläpäässä. Kylässä on muun muassa uimaranta, huoneiden vuokraajia, hotelleja, baareja ja tavernoja. Agía Roumélista kulkee laivoja Loutróon ja Chóra Sfakíoniin sekä Palaióchoraan. Kylään päättyy Samarián rotkon vaellus, jonka jälkeen jatketaan useimmiten laivalla Chóra Sfakíoniin ja sieltä edelleen linja-autolla.

Agía Rouméli muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Αγίας Ρουμέλης, *Topikí Koinótita Agías Roumélis*), johon kuuluu varsinaisen Agía Roumélin kylän lisäksi nykyisin asumaton Palaiá Agía Rouméli.

Historia
--------

Kylän nimi saattaa tarkoittaa "kreikkalaista vettä", ja se on mahdollisesti arabialaista alkuperää. Nykyisen Agía Roumélin seudulla, Samarián rotkon itäreunalla on sijainnut muinoin Tarrhan kaupunkivaltio, jolla oli siirtokuntia Kaukasuksella ja Italiassa asti.

Kylässä oli antiikin aikana laivanrakennustoimintaa, ja sieltä hankittiin puutavaraa Samarián rotkon runsaan puuston ansiosta. Kylässä oli myös sahaustoimintaa vuolaan joen ansiosta. Samarián rotko oli kulkureitti Agía Roumélista kohti pohjoista, ja samalla se suojasi valloittajilta. Vanha Agía Roumélin kylä sijaitsi ylempänä Samarián rotkossa, ja on nykyisin raunioina.

Aikoinaan lähellä Agía Roumélia sijaitsi Artemiin ja Apollonin temppeli, jonka paikalle rakennettiin Pyhän Äidin bysanttilaiskirkko. Agía Roumélin läheisyydessä sijaitsevat myös vanhan osmanivallan aikaisen linnoituksen rauniot.

Näkymä Agía Rouméliin ympäröiviltä vuorilta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. ↑  Άρθρο 1: Νέα Αρχιτεκτονική της Αυτοδιοίκησης και της Αποκεντρωμένης Διοίκησης − Πρόγραμμα Καλλικράτης. (Kallikrates-suunnitelma, Kreikan virallinen lehti) *Εφημερίς της Κυβερνήσεως της Ελληνικής Δημοκρατίας*, 11.8.2010, nro Τεύχος Δεύτερο, Αρ. Φύλλου 1292.  Κεντρική Ένωση Δήμων Ελλάδας (ΚΕΔΕ). Artikkelin verkkoversio (PDF).  (kreikaksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
3. 1 2 3  Andersson, Per J.: *Ateena ja Kreikan saaret*, s. 322. Ruots. alkuteos: Greklands öar och Aten, suom. Färm, Anna; Söderholm, Linda. Image Kustannus Oy, 2005. ISBN 952-99247-3-9.
4. 1 2  Samaria, Euroopan pisin ja syvin rotko Kreeta.info/Inssimainos Oy.  Arkistoitu 29.4.2012. Viitattu 12.4.2012.
5. 1 2 3 4  Hanna, Nick: *Kreeta*, s. 114–116. Engl. alkuteos: Globetrotter Travel Guide Crete, suom. Roinila, Maija. Köln, Saksa: Könemann Verlagsgesellschaft mbH, 2000. ISBN 3-8290-3261-7.
6. 1 2 3  Agia Roumeli Kreeta.info/Inssimainos Oy.  Arkistoitu 29.4.2012. Viitattu 12.4.2012.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Agía Rouméli** Wikimedia Commonsissa

* Agía Rouméli (Arkistoitu – Internet Archive). Kreeta.info.
**Kalevalaseuran palkinto** on Kalevalaseuran vuodesta 2002 lähtien joka kolmas vuosi myöntämä palkinto henkilölle, joka on tietellisellä tai taiteellisella toiminnallaan tehnyt merkittävällä tavalla tunnetuksi kansanrunoutta, Kalevalaa tai suomalaiskansallista kulttuuria. Palkinto on 10 000 euron suuruinen.

Palkinnon on toistaiseksi saanut kuusi suomalaista henkilöä sekä englantilainen professori Michael Branch, joka sai tunnustuksen A. J. Sjögrenistä tekemästään tutkimuksesta.

Kalevalaseura jakaa myös Kekrinpäivän tunnustuspalkintoa, Akseli Gallen-Kallelan tunnustuspalkintoa ja Eepospalkintoa sekä erityispalkintoja.

Palkitut
--------

* 2002 Unelma Konkka
* 2005 Tapio Tuomela
* 2008 Michael Branch,
* 2011 Heikki Laitinen, suomalaisen kansanmusiikin tutkija ja taiteilija
* 2014 Senni Timonen, kansanlyriikan tutkija
* 2017 Seppo Knuuttila, pitkäaikaisesta ja laaja-alaisesta työstä Kalevalan, kansanperinteen ja kulttuurin tutkimuksen alalla
* 2020 Satu Apo

Lähde

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kalevalaseuran palkinto Kalevalaseura. Viitattu 20.10.2022.
**Arviat** (inuktitutiksi ᐊᕐᕕᐊᑦ, aiemmalta nimeltään *Eskimo Point*) on asutuskeskus Hudsoninlahden länsirannalla Kivalliqin alueella Nunavutissa, Kanadassa. Kylä sai nykyisen nimensä 1. kesäkuuta 1989. Nykyinen nimi on johdettu inuktitutin sanasta *arviq*, joka tarkoittaa grönlanninvalasta. Kylän asukasluku vuoden 2001 väestönlaskennassa oli 1 899. 95 % asukkaista on inuiteja. Kylän on Nunavutin eteläisin asutuskeskus ja se sijaitsee lähellä Kanadan maantieteellistä keskipistettä.

Ainoat kulkuyhteydet ovat lentokone sekä vuosittainen meriproomulla suoritettava huolto- ja rahtikuljetus. Kaupungissa on pieni Arviatin lentoasema. Nunavutin hallitus ja senaattori Willie Adams tutkivat mahdollisuutta rakentaa maantie Manitoban Churchillistä Arviatin kautta Rankin Inletin kaupunkiin.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Arviat** Wikimedia Commonsissa

* Government of Nunavut - Arviat (PDF)
* Photos of Arviat in 1955

Lähteet
-------

1. ↑  Statistics Canada[vanhentunut linkki]
**Vuosisadan maali** (eng. *Goal of the Century* tai *Greatest Goal in FIFA World Cup History*) on arvonimi, joka myönnettiin 1900-luvulla pelattujen jalkapallon maailmanmestaruuskisojen lopputurnausten näyttävimmälle maalille. Voittaja valittiin FIFAn verkkosivulla järjestetyssä yleisöäänestyksessä vuoden 2002 lopputurnauksen yhteydessä.

Voittaja
--------

Äänestyksen voitti Diego Maradonan Argentiinalle tekemä voittomaali vuoden 1986 MM-kisojen puolivälierässä Englantia vastaan 22. kesäkuuta 1986. Maalin tekohetkellä Argentiina johti ottelua 1–0 Maradonan neljä minuuttia aiemmin tekemällä, myös klassikon asemaan nousseella Jumalan käsi -maalilla.

Ottelun 55. peliminuutilla Héctor Enrique syötti pallon Maradonalle Argentiinan omalla kenttäpuoliskolla. Maradona harhautti yhdellä käännöksellä Peter Reidin sekä Peter Beardsleyn ja lähti kuljettamaan palloa kohti Englannin kenttäpäätyä. Hän ohitti Terry Butcherin ja eteni rangaistusalueen tuntumaan, missä Terry Fenwick odotti Maradonan syöttävän keskellä seuranneelle Jorge Valdanolle. Maradona käytti Fenwickin virhearvion hyödykseen ja jatkoi läpiajoaan maalille kohti vastaan tulevaa Peter Shiltonia. Maradona kiersi vielä Shiltonin ja tuikkasi pallon maaliin samalla hetkellä, kun Butcher tavoitti hänet. Maradonan läpiajolle tuli mittaa 60 metriä ja kymmenessä sekunnissa hän ohitti siis neljä kenttäpelaajaa ja maalivahdin.

Argentiina voitti ottelun lopulta numeroin 2–1, eteni välieriin ja lopulta maailmanmestaruuteen.

Lopputulokset
-------------

* 1. Diego Maradona, Argentiina (vs. Englanti, 1986)
* 2. Michael Owen, Englanti (vs. Argentiina, 1998)
* 3. Pelé, Brasilia (vs. Ruotsi, 1958)
* 4. Diego Maradona, Argentiina (vs. Belgia, 1986)
* 5. Gheorghe Hagi, Romania (vs. Kolumbia, 1994)
* 6. Saeed Owairan, Saudi-Arabia (vs. Belgia, 1994)
* 7. Roberto Baggio, Italia (vs. Tšekkoslovakia, 1990)
* 8. Carlos Alberto, Brasilia (vs. Italia, 1970)
* 9. Lothar Matthäus, Saksa (vs. Jugoslavia, 1990)
* 10. Vincenzo Scifo, Belgia (vs. Uruguay, 1990)