recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**USS Macabi** (runkonumero SS-375) oli Yhdysvaltain laivaston Balao-luokan sukellusvene.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Balao-luokka*
Alus tilattiin Monitowoc Shipbuilding Companyltä Monitowocista Wisconsinista ja sen köli laskettiin 1. toukokuuta 1944. Alus laskettiin vesille puoli vuotta myöhemmin 19. syyskuuta kumminaan kotra-amiraali Arthur S. Carpenderin puoliso ja se otettiin palvelukseen 29. maaliskuuta 1945 ensimmäisenä päällikkönään Anthony H. Dropp.

Palvelus
--------

Michigan järvellä suoritettujen koeajojen jälkeen alus saapui 19. huhtikuuta Lockportiin Illinoisiin kelluvalle kuivatelakalle, jolla se kuljetettiin Chicagon kanavan kautta Mississippille ja edelleen New Orleansiin, jonne saavuttiin 26. huhtikuuta. Kolme päivää myöhemmin alus lähti koeajoihin Panaman edustalle.

Alus lähti 3. kesäkuuta Balboasta koulutukseen Pearl Harboriin, josta se lähti 9. heinäkuuta Guamin kautta Karoliineille. Alus määrättiin pelastusasemalle Trukin edustalle, jonne se saapui 21. heinäkuuta. Kymmenisen päivää myöhemmin alus joutui tekemään hätäsukelluksen jouduttuaan ilmapommitukseen Moenin edustalla.

Alus palasi 4. elokuuta Guamille Apra Harboriin korjattavaksi, mitkä valmistuivat 13. elokuuta. Alus oli matkalla takaisin Trukille sotatoimien Japania vastaan päättyessä. Se saapui San Franciscoon 5. syyskuuta ja se otettiin 12. joulukuuta Mare Islandin laivastontelakalle aluksen käyöstä poistamiseksi. Alus poistettiin käytöstä 16. kesäkuuta 1946.

Yhdysvaltain ja Argentiinan laivastot allekirjoittivat 1. huhtikuuta 1960 sopimuksen kahden sukellusveneen, *USS Macabin* ja *USS Lampreyn* luovuttamisesta Argentiinalle. *Macabi* lainattiin 11. elokuuta osana sotilasapuohjelmaa ja alus nimettiin *ARA Santa Feksi* runkonumerolla S-11.

ARA Santa Fe
------------

Alus lähti Julio A. Aureggin alaisuudessa San Franciscosta 23. syyskuuta ja se saapui Mar del Platan laivastotukikohtaan 30. marraskuuta. Alus poistettiin Yhdysvaltain laivaston alusrekisteristä ja se myytiin Argentiinalle 1. syyskuuta 1971. Argentiina poisti aluksen käytöstä ja jätti sen satamaan varaosiksi seuraavana vuonna.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  DANFS - USS Macabi (Arkistoitu – Internet Archive)
**Kannonjärven työväentalo** on Kannonkoskella Kannonjärven kylässä sijaitseva työväentalo, joka on rakennushistoriallisesti ja maisemallisesti arvokas. Se edustaa työväentalorakentamiselle ominaista rakennustyyppiä.

Historia
--------

Kannonjärven Työväenyhdistys on perustettu 1928. Talon tontti on ostettu vuonna 1928 Lahti-nimisestä tilasta. Kallion talosta ostettiin käytöstä poistunut vanha maalaistalo, josta rakennettiin aluksi sali, jonka toisessa päässä oli näyttämö ja toisessa päässä toimi puffetti. 
Vuonna 1932 työväentalo joutui pakkohuutokaupattavaksi velkojen vuoksi. Huutokaupasta sen lunasti Keski-Suomen Sos.dem. piiritoimikunta, ja rahoittajana oli Löytänän työväenyhdistys Viitasaarelta.

Vuonna 1939 rakennettiin talkoilla ravintolan puoleinen pää vanhasta Kivijärvellä olleesta nahkurinverstaasta. Tänne tuli ravintolan lisäksi eteinen, putka ja narikka. Koivupermantoon saatiin puita omalta tontilta. Vuonna 1950 talo vuorattiin ulkoa Aili Holmilta saaduilla puilla. Työ tehtiin talkoilla.

Vuonna 1976 kaikki Kannonkosken työväenyhdistykset yhdistettiin Kannonkosken sos.dem. työväenyhdistykseksi. Yhdistynyt yhdistys peruskorjasi talkoilla talon kokonaan. Tarvikkeet saatiin lahjoituksina sähköasennuksia myöten.

Vuonna 2006 talo remontoitiin ESR-rahoituksella perusteellisesti ja vuokrattiin kyläyhdistykselle.

Rakennus
--------

Työväentalo on osittain hirsirunkoinen satulakattoinen rakennus. Vanhan osan perusta on harmaakivestä ja uuden osan betonista. Katteena on pelti. Väriltään talon on punamultaa. Talon takana on tiilimuurattu jatke, jonne on sijoitettu öljysäiliö. Ikkunat saatiin lahjoituksena vuonna 1976. Talossa on juhlasali näyttämöineen, ravintola, keittiö, narikka ja eteinen sekä tiilimuurattu jatke, jossa öljysäiliö. Salin nurkassa on lämminilmapuhallin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Andersson, Päivi: *Työväentalot Keski-Suomessa, inventointi*. Museoviraston raportti. Museovirasto, 1979. Teoksen verkkoversio.
2. ↑  Leskelä, Anssi: *SDP:n työväentalot*. Työväen Sivistysliitto, 2018.
**USS McAnn** (runkonumero DE-179) oli Yhdysvaltain laivaston Cannon-luokan saattuehävittäjä, joka palveli toisessa maailmansodassa Atlantilla suojaten saattueita.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Cannon-luokka*
Alus tilattiin Federal Shipbuilding and Drydock Companyltä Newarkista New Jerseystä. Sen köli laskettiin 17. toukokuuta 1943 ja Donald Roy McAnnin mukaan nimetty alus laskettiin vesille 5. syyskuuta kumminaan Ethel Marie McAnn. Alus otettiin palvelukseen 11. lokakuuta New Yorkissa ensimmäisenä päällikkönään Charles F. Hooper.

Palvelus
--------

Koeajojen päätyttyä Bermudalla alus partioi Yhdysvaltain itärannikolla Newportista Rhode Islandilta Charlestoniin Etelä-Carolinaan, kunnes se lähti 19. joulukuuta 1943 saattueen mukana Panaman kanavalle. Alus saapui Coco Soloon 26. joulukuuta, mistä se jatkoi matkaansa 31. joulukuuta Key Westiin. Alus saapui 3. tammikuuta 1944 Key Westiin, jossa se oli osa laivaston kaikuluotain koulua kouluttaen sukellusveneentorjuntaa.

Alus liitettiin 21. hävittäjäviirikköön, jonka mukana se partioi Karibialla 29. helmikuuta alkaen. Se liittyi 5. maaliskuuta saattueeseen TJ25 Trinidadista Recifeen. Alus pelasti 15. maaliskuuta Brasilian rannikolla mereen pudonneen B-17 -pommikoneen miehistön ja se saapui seuraavana päivänä Recifeen. Alus liittyi 2. huhtikuuta saattueeseen JT27 Trinidadiin, jonne se saapui 12. huhtikuuta. Seuraavien kolmen kuukauden ajan alus teki kolme matkaa Karibialta Brasiliaan. Se vapautui tehtävästä 12. heinäkuuta ja neljä päivää myöhemmin alus lähti Recifesta suojaten *USS Memphisiä*. Alukset partioivat Etelä-Atlantilla etsien Saksan laivaston sukellusveneitä ja ne palasivat Recifeen 30. heinäkuuta.

*McAnn* lähti Nataliin, jonne se saapui 10. elokuuta. Alus poistettiin Yhdysvaltain laivaston palveluksesta 15. elokuuta ja se siirrettiin Lend-Lease-ohjelman perusteella Brasilialle vielä samana päivänä.

Brasilian laivaston *CTE Bauru*
-------------------------------

*CTE Bauru*
Alus liitettiin 16. elokuuta Brasilian laivastoon nimellä *CTE Bauru* (port. *Contratorpedeiro de Escolta*) runkonumerolla D-18. Alus palautettiin Yhdysvaltain laivastolle 30. kesäkuuta 1953 ja se annettiin heti takaisin osana Mutual Defence Assistance Pactia. Alus poistettiin 1982 Brasilian laivastoluettelosta ja sijoitettiin museoon samana vuonna.

Lähteet
-------

* Whitley, M. J.: *Destroyers of World War Two – an international encyclopedia*. Lontoo: Arms and Armour, 1988. ISBN 0-85368-910-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5  DANFS - USS McAnn (Arkistoitu – Internet Archive)
**USS Luzon** (runkonumero PG-47) oli Yhdysvaltain laivaston Kiinan asemalla palvellut tykkivene.

Valmistus
---------

Alus tilattiin yhtenä kuudesta tykkiveneestä Kiangnan Dock and Engineering Worksiltä Shanghaista korvaamaan Jangtsella partioineet alukset. Sen köli laskettiin 20. marraskuuta 1926 ja alus laskettiin vesille 12. syyskuuta 1927 kumminaan komentaja Andrew F. Carterin tytär neiti Mary C. Carter. Alus otettiin palvelukseen 1. kesäkuuta 1928.

Palvelus
--------

Alus sijoitettiin palvelukseen otettaessa Jangtsella partioivien alusten lippulaivaksi. Se luokiteltiin 15. kesäkuuta 1928 uudelleen yhdessä kahdeksan muun Jangtselle sijoitetun aluksen kanssa, jolloin sen runkonumeroksi tuli PR-7. Elokuussa 1937 japanilaisten hyökätessä Shanghaihin alus evakuoi Yhdysvaltain lähetystön Chongqingiin.

Joulukuussa 1938 alus vapautti risteilijä *USS Augustan* Shanghain vartioaluksen tehtävästä. Alus oli Shanghaissa lukuun ottamatta lyhyitä käyntejä Nankingissa, Wuhussa ja muissa Jangtsen satamissa aina 29. marraskuuta 1941 saakka, jolloin alus lähti Filippiineille.

Alus saapui Manilaan 30. joulukuuta aloittaen partioinnin Filippiineillä. Se tuki Bataanin ja Corregidorin puolustusta japanilaisten hyökättyä alueelle. Corrgidorin ja Manilanlahden linnakkeiden antauduttua aluksen miehistö upotti aluksensa 6. toukokuuta 1942 Manilanlahteen. Se poistettiin alusluettelosta 8. toukokuuta.

Japanilaiset nostivat hylyn ja se liitettiin keisarillisen Japanin laivastoon nimellä *Karatsu*. Yhdysvaltain laivaston sukellusvene *USS Narwhal* upotti aluksen 3. maaliskuuta 1944.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  DANFS
**Anja Klinar** (s. 30. huhtikuuta 1988 Jesenice) on slovenialainen uimari. Hän edustaa PK Radovljica -seuraa ja on pituudeltaan 170 cm.

Klinar sijoittui Moskovan lyhyen radan MM-kilpailuissa 2002 12:nneksi 200 metrin rintauinnissa sekä 13:nneksi 200 ja 400 metrin sekauinneissa. Hän voitti junioreiden Euroopan-mestaruuden 200 ja 400 metrin sekauinnissa Glasgow'ssa 2003. Saman vuoden Dublinin lyhyen radan EM-kilpailuissa hän sijoittui 400 metrin sekauinnissa neljänneksi ja 200 metrin sekauinnissa kuudenneksi. Hän sai Madridin pitkän radan EM-kilpailuissa 2004 pronssia 400 metrin sekauinnissa ajalla 4.46,05 ja sijoittui 200 metrin sekauinnissa kahdeksanneksi. Lissabonin junioreiden EM-kilpailuissa hän saavutti kultaa 200 ja hopeaa 400 metrin sekauinnissa.

Klinar sijoittui Ateenan olympialaisissa 2004 400 metrin sekauinnissa 13:nneksi, 200 metrin perhosuinnissa 28:nneksi ja 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä 16:nneksi. Saman vuoden Wienin lyhyen radan EM-kilpailuissa hän oli 200 metrin sekauinnissa neljäs ja 400 metrin sekauinnissa kuudes. Montrealin MM-kilpailuissa 2005 hän sijoittui 11:nneksi sekä 200 että 400 metrin sekauinnissa. Lyhyen radan EM-kilpailuissa Helsingissä 2006 hän oli seitsemäs 400 metrin sekauinnissa.

Klinar sijoittui Melbournen MM-kilpailuissa 2007 400 metrin sekauinnissa 13:nneksi ja 200 metrin sekauinnissa 16:nneksi. Eindhovenin pitkän radan EM-kilpailuissa 2008 hän oli kuudes 400 metrin sekauinnissa. Pekingin olympialaisissa hän sijoittui 400 metrin sekauinnissa 16:nneksi ja 200 metrin sekauinnissa 25:nneksi. Rooman MM-kilpailuissa 2009 hän oli 400 metrin sekauinnissa neljästoista. Saman vuoden Istanbulin lyhyen radan EM-kilpailuissa hän sijoittui 400 metrin sekauinnissa kuudenneksi.

Klinar sijoittui Budapestin pitkän radan EM-kilpailuissa 2010 neljänneksi 400 metrin sekauinnissa ja kahdeksanneksi 200 metrin perhosuinnissa. Saman vuoden lyhyen radan EM-kilpailuissa Eindhovenissa hän saavutti hopeaa 400 metrin sekauinnissa ajalla 4.30,83 ja sijoittui kuudenneksi 200 metrin perhosuinnissa. Shanghain MM-kilpailuissa 2011 hän oli 400 metrin sekauinnissa kahdestoista.

Klinar ui Debrecenin pitkän radan EM-kilpailuissa 2012 toisen osuuden Slovenian joukkueessa, joka saavutti pronssia 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä. Hän oli lisäksi viides 400 metrin sekauinnissa. Lontoon olympialaisissa hän sijoittui 400 metrin sekauinnissa kymmenenneksi, 200 metrin perhosuinnissa 11:nneksi ja 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä 14:nneksi. Hän sijoittui 2014 Dohan lyhyen radan MM-kilpailuissa 13:nneksi 400 metrin vapaauinnissa ja 16:nneksi 400 metrin sekauinnissa. Kazanin MM-kilpailuissa 2015 hän oli yhdeksäs 400 metrin sekauinnissa sekä kymmenes 200 metrin perhosuinnissa ja 400 metrin vapaauinnissa. Saman vuoden Netanyan lyhyen radan EM-kilpailuissa hän sijoittui kuudenneksi 800 metrin vapaauinnissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Anja Klinar *sports-reference.com*.  Arkistoitu 3.11.2012. Viitattu 1.3.2016. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16  KLINAR, Anja (1988) *swimrankings.net*. Viitattu 1.3.2016. (englanniksi)
3. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Swimming - Anja KLINAR *the-sports.org*. Viitattu 1.3.2016. (englanniksi)
**Matti Olavi Aho** (29. toukokuuta 1934 Kanneljärvi – 23. helmikuuta 1984 Helsinki) oli suomalainen nyrkkeilijä.

Aho edusti Suomea Rooman 1960 olympialaisissa 81-kiloisten sarjassa eli raskaassa keskisarjassa. Hän voitti ensimmäisessä ottelussaan irlantilaisen Colm McCoyn tuomariäänin 5–0 mutta hävisi sitten bulgarialaiselle Petar Spasoville pistein 0–5 ja karsiutui jatkosta. Hän saavutti Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa pronssia vuonna 1961.

Seuratasolla Aho edusti Sysmän Sisua, Viipurin Nyrkkeilijöitä ja Helsingin Poliisi-Voimailijoita. Hän voitti Suomen mestaruuden raskaassa keskisarjassa vuosina 1956, 1958 ja 1960 sekä raskaassa sarjassa vuosina 1957 ja 1961.

Matti Ahon veli Viljo Aho kuului myös Rooman 1960 olympialaisten nyrkkeilyjoukkueeseen.

Lähteet
-------

* Siukonen, Markku: *Urheilukunniamme puolustajat – Suomen olympiaedustajat 1906–2000*, s. 11. Graface Jyväskylä, 2001. ISBN 951-98673-1-7.
* Lounasheimo, Ilmo: *Kehän sankarit*, s. 747. WSOY, 1987. ISBN 951-0-13981-5.

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Siukonen, s. 11
2. ↑  Lounasheimo, s. 747
Vanha tykkitie Helsingin Mustavuorella.
**Tykkitie** on yleensä maastoon raivattu tie, jonka kantokykyä on lisätty kattamalla tien kansi ohuella hiekkakerroksella ja siihen asetelluilla keskenään tasamuotoisilla kivillä. Teiden tarkoitus on nimensä mukaisesti mahdollistaa tykkien ja/tai raskaiden pyörillä liikuteltavien laitteiden siirtäminen. Tyypillisiä tykkiteiden rakennuskohteita ovat muun muassa kiinteän ja siirrettävän rannikkotykistön linnakkeet ja it-patterialueet.

Tunnettuja tykkiteitä ovat Helsingin ulkopuolella ja Etelä-Suomen rannikolla sijaitsevat Rannikkotykistön linnakesaarten tykkitiet, jotka usein niiden vierille rakennettujen kapearaiteisten rautatiekiskojen ohella mahdollistivat raskaiden ammusten ja ampumatarvikkeiden juontamisen patterille. Samanlaisia lyhempiä tykkiteitä on havaittavissa Helsingin ilmatorjuntatykistöpattereita palvelleilla kehäalueilla.

Tykkitiet ovat säilyneet yllättävän hyväkuntoisina vuosien saatossa. Niihin voi tutustua muun muassa Isosaaren ja Örön linnakkeella, joihin tutustuminen on mahdollistunut vuodesta 2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Tykkitiet Helsingin kaupunki. Viitattu 28.11.2022.
* Ensimmäisen maailmandodan aikaiset maalinnoitteet. Ohje 3.12. 2015 (pdf) Museovirasto. Viitattu 28.11.2022.
**USS Lamprey** (runkonumero SS-372) oli Yhdysvaltain laivaston Balao-luokan sukellusvene.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Balao-luokka*
Alus tilattiin Monitowoc Shipbuilding Companyltä Monitowocista Wisconsinista, missä köli laskettiin 22. helmikuuta 1944. Alus laskettiin vesille puoli vuotta myöhemmin 18. kesäkuuta kumminaan W. T. Nelsonin puoliso ja otettiin palvelukseen vielä saman vuoden lopulla 17. marraskuuta ensimmäisenä päällikkönään William T. Nelson.

Palvelus
--------

Michigan järven koeajojen jälkeen alus saapui 7. joulukuuta Lockportiin Illinoisiin uiva telakalle, jolla se kuljetettiin Chicagon kanavan kautta Mississippille ja edelleen New Orleansiin, jonne saavuttiin 13. joulukuuta. Neljä päivää myöhemmin alus lähti Tyynellemerelle.

Pearl Harborista alus lähti 17. helmikuuta 1945 ensimmäiseen taistelupartioonsa Luzonin rannikolle. Se oli pelastustehtävissä Formosan ja Hongkongin edustalla 29. maaliskuuta saakka. Se läpäisi Singaporen salmen 8. huhtikuuta ja seuraavana päivänä alus läpäisi Karimansalmen Jaavanmerelle. Se ei kohdannut japanilaisaluksia ja alus lähti huollettavaksi Australiaan Fremantleen, jonne se saapui 22. huhtikuuta.

Uuden päällikön L. B. McDonaldin alaisuudessa alus lähti 21. toukokuuta Fremantlesta ja saapui Jaavanmerelle matkalla Siaminlahdelle. *Lamprey* ja *USS Blueback* sytyttivät tykkitulella kohtaamansa 600 tonnin saattajan tuleen. *Lamprey* jatkoi matkaansa Subicinlahdelle, jonne se saapui 29. kesäkuuta.

Alus aloitti 26. heinäkuuta kolmannen partiomatkansa ollen pääosan ajasta Siaminlahdella. Se saapui Singaporen alueelle 8. elokuuta partioiden Pengiboen länsipuolella, jossa se upotti pienen aluksen tykkitulella. Britannian kuninkaallisen laivaston sukellusvene *HMS Spearhead* vapautti aluksen partiosta, jonka jälkeen se lähti Borneolle. Alus tuhosi 12. elokuuta tykkitulella Surabayasta lähteneen rahtialuksen. Se lähestyi 15. elokuuta kohtaamaansa kaksimastoista kuunaria, kun alus vastaanotti viestin sotatoimien päättymisestä.

Subicinlahdelta alus lähti 31. elokuuta ja ankkuroitui 22. syyskuuta San Franciscossa. Alus otettiin Mare Islandin laivastontelakalle käytöstä poistamiseksi ja siirrettiin 3. kesäkuuta 1946 reserviin.

ARA Santiago del Estero
-----------------------

Yhdysvaltain ja Argentiinan laivastot allekirjoittivat 1. huhtikuuta 1960 sopimuksen kahden sukellusveneen, *USS Macabin* ja *Lampreyn* luovuttamisesta Argentiinalle. *Lamprey* lainattiin 11. elokuuta osana sotilasapuohjelmaa, jolloin se nimettiin *ARA Santiago del Esteroksi* runkonumerolla S-12.

Alus lähti 23. syyskuuta Julio A. Aureggin alaisuudessa San Franciscosta ja saapui Mar del Platan laivastotukikohtaan 30. marraskuuta. Alus poistettiin Yhdysvaltain laivaston alusrekisteristä ja myytiin Argentiinalle 1. syyskuuta 1971. Argentiina poisti aluksen käytöstä varaosiksi seuraavana vuonna.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  DANFS - USS Lamprey *history.navy.mil*.  Arkistoitu 7.9.2012.
**Tykkivene Turunmaa** oli Suomen merivoimien tykkivene vuosina 1918–1953.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Filin-luokka*
Venäjän keisarikunnan laivasto tilasi 1916 Crichton Osakeyhtiön Turun telakalta Filin-luokan vartioristeilijän nimellä *Tshirok* (Tavi).

Palvelus
--------

Alusta ei suunniteltu avoimella merellä käytävää taistelua silmällä pitäen, vaan enemmänkin monitoriksi. Aluksen ominaisuudet olivat niin huonot, että sitä käytettiin kauan kadettien kouluttamiseen.

Talvisodassa *Turunmaa* partioi Haapasaaren ja Koiviston alueella ja varmisti miinanlaskua. Jatkosodan alkaessa alus suojasi Ahvenanmaan miehitystä, jonka jälkeen se osallistui Somerin taisteluun upottaen kaksi Neuvostoliiton laivaston alusta. Tässä taistelussa alus kuitenkin kärsi itsekin vaurioita ja menetti kaksi miestä kaatuneina ja kahdeksan haavoittuneina. Alus upposi 2. toukokuuta 1943, mutta pelastusalus *Mursu* nosti hylyn. Korjaustyöt kestivät kuusi kuukautta. Se vaurioitui pahoin Il-2-koneiden hyökkäyksessä tukiessaan Teikarin puolustusta 4. heinäkuuta 1944. Aluksen alla räjähtäneet kaksi pommia aiheuttivat vuotoa ja takatornin jumittumisen, minkä jälkeen alus ei enää voinut osallistua Viipurinlahden taisteluihin. *Turunmaata* käytettiin miinanraivaukseen jatkosodan jälkeen. Se poistettiin laivastosta 1952 ja romutettiin 1953.

Lähteet
-------

* Auvinen, Visa (toim.): *Leijonalippu merellä*. Pori: EITA Oy, 1983. ISBN 951-95781-1-0.
* *Suomen laivasto 1918–1969*. Helsinki: Meriupseeriyhdistys, 1968.
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway’s All the World’s Fighting Ships 1906–1921*, s. 319. Lontoo: Conway, 2006. ISBN 0-85177-245-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Gardiner 2006, s. 319.

Filin-luokan vartiolaivat

|  |  |
| --- | --- |
| Venäjän keisarikunnan laivasto | *Chirok* - *Filin* - *Gorlitsa* - *Lun* - *Sova* - *Vodorez* |
| Suomen merivoimat | *Karjala* - *Turunmaa* |
| Puolan merivoimat | *ORP Komendant Piłsudski* - *ORP Generał Haller* |

|  |
| --- |
| Edeltäjä: Golub-luokka – Seuraaja: EI |
Frankfurter Torin tornitalot muodostavat ikään kuin suuren portin Berliinin keskustaan johtavalla tiellä.
**Frankfurter Tor** on aukio ja huomattava risteys Berliinin Friedrichshainin kaupunginosassa, keskustan itäpuolella. Sen kohdalla Karl-Marx-Allee muuttuu Frankfurter Alleeksi ja Petersburger Strasse Warschauer Strasseksi.

Aukio syntyi Karl-Marx-Alleen rakentamisen yhteydessä, ja sitä ympäröivät arkkitehti Hermann Henselmannin suunnittelemat rakennukset, jotka valmistuivat vuosina 1954–1960. Karl-Marx-Alleeta reunustavat kaksi korkeaa tornitaloa, joiden kupoleilla varustetut tornit ovat tietoinen viittaus keskustan Gendarmenmarktilla sijaitseviin Carl von Gontardin suunnittelemiin kirkkoihin. Kokonaisuus edustaa muun Karl-Marx-Alleen tavoin stalinistista arkkitehtuuria.

Aukion nimi viittaa Berliinin tullimuuriin kuuluneeseen Frankfurtin porttiin (*Frankfurter Tor*), joka ei tosin sijainnut samalla kohdalla. Portti rakennettiin vuonna 1716 silloisen Weberstrassen ja Grosse Hamburger Strassen kulmaan. Vuonna 1802 uudelleen kivestä rakennettu portti sijaitsi suunnilleen nykyisen Marchlewskistrassen tietämillä. Aukio nimettiin historiallisen tulliportin mukaan vuonna 1957, koska sen arkkitehtuuri luo myös mielikuvan portista Berliiniin johtavalla tiellä.

Lähteet
-------

1. ↑  Platz Frankfurter Tor (Arkistoitu – Internet Archive) (saksaksi) Denkmale in Berlin: Denkmaldatenbank. Viitattu 5.8.2014.
2. ↑  Frankfurter Tor (saksaksi) Lexikon von A-Z zur Berlingeschichte und Gegenwart. Viitattu 5.8.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Frankfurter Tor** Wikimedia Commonsissa
*Hakusana "Kassler" ohjaa tänne. Se voi tarkoittaa myös entistä elintarvikealan yritystä.*
Sianniskaa
**Sianniska** eli **etuselkä**, tutummin **kassler**, on paloitteluosa sianruhossa. Vain Suomessa käytetään kassler-nimeä tällaiselle raa'alle, esikäsittelemättömälle sianniskalle; kaikissa muissa maissa se tarkoittaa lihaa, joka on sekä vähän savustettu että natriumnitraatilla ja/tai muilla säilöntäaineilla käsitelty. Esimerkiksi Maire Varhelan *Lihakirjassa* vuodelta 1977 tai Veijo Vanamon ja Jaakko Kolmosen Kokkikoulussa vuodelta 1981 kassler-termiä ei vielä käytetä. Sianniska tarkoittaa pään ja kyljysselän välillä olevaa selän etuosaa. Kaupassa sianniska myydään palana tai viipaleina. Sianniskan rasva on lihan sisällä ja rasvapitoisuus on 10–15 prosenttia. Se on usein luuton.

Lähteet
-------

1. 1 2  Possupedia.fi
2. ↑  Varhela, Maire: *Lihakirja*. Helsinki: Sanoma osakeyhtiö, 1977.
3. ↑  Vanamo, Veijo & Kolmonen, Jaakko: *Veijo Vanamon ja Jaakko Kolmosen kokkikoulu*. Helsinki: Neuvontakokit, 1981. ISBN 951-9333-13-4.
**Sibelis Veranes Morell** (s. 5. helmikuuta 1974 Santiago de Cuba) on kuubalainen judon olympiavoittaja ja maailmanmestari.

Veranes voitti olympiakultaa 70 kg:n sarjassa Sydneyssä 2000 kukistettuaan loppuottelussa britti Kate Howeyn. Hän vei saman painoluokan maailmanmestaruuden Birminghamissa 1999 voitettuaan finaalissa belgialaisen Ulla Werbrouckin. MM-joukkuekilpailussa hän sai kultaa 1997 ja 1998 sekä hopeaa 2002.

Veranes voitti Pan-Amerikan kisoissa kultaa 70 kg:n sarjassa 1999. Judon Pan-Amerikan-mestaruuden hän voitti 66-kiloisissa 1996 ja 1997 sekä 70-kiloisissa 1998 ja 2002.

Veranes voitti universiadeissa kultaa 70 kg:n sarjassa 1999. Hän saavutti maailmancupeissa ja Continental Open -kilpailuissa kahdeksan turnausvoittoa, yhden kakkossijan ja kaksi kolmossijaa. Hän voitti aikuisten sarjassa kuusi Kuuban-mestaruutta.

Lähteet
-------

1. ↑  Sibelis Veranes *sports-reference.com*.  Arkistoitu 6.2.2013. Viitattu 8.7.2015. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Sibelis Veranes - judoka *judoinside.com*. Viitattu 8.7.2015. (englanniksi)
Sibeliuksen syntymäkoti vuonna 2006.
Sibeliuksen syntymäkotia sisältä.
**Sibeliuksen syntymäkoti** on Hämeenlinnan keskustassa sijaitseva kotimuseo, joka on perustettu vuonna 1965. Hallinnollisesti museo kuuluu Hämeenlinnan kaupunginmuseon alaisuuteen. Osoitteessa Hallituskatu 11 sijaitsevan puurakennuksen rakennutti Henrik Hernstedt vuonna 1834. Säveltäjämestari Jean Sibelius syntyi talossa vuonna 1865 ja asui siellä lapsuusvuotensa. Rakennuksessa on toteutettu sen historian aikana useita muutostöitä ja remontteja, joista viimeisin toteutettiin vuonna 2007. Viimeisimmässä restauroinnissa oli tavoitteena kunnostaa museorakennus mahdollisimman tarkasti Sibeliuksen varhaislapsuuden eli 1860-luvun aikaiseen asuun. Museoon on mahdollista hankkia yhteislippu, jolla pääsee kolmeen keskustan museokohteeseen eli Museo Skogsteriin, Sibeliuksen syntymäkotiin sekä Palanderin taloon.

Lähteet
-------

1. ↑  Sibeliuksen syntymäkoti Hämeenlinnan kaupunginmuseo. Viitattu 5.9.2017.
2. ↑  Sibeliuksen syntymäkoti Häme-Wiki. Viitattu 5.9.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Sibeliuksen syntymäkoti** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Perustiedot Wikidatassa: Sibeliuksen syntymäkoti (Q41776759)ohje |
| --- |
|  |
| esiintymä kohteesta | kotimuseo, museo, syntymätalo |
|  |
| valtio | Suomi |
|  |
| sijaitsee hallinnollisessa yksikössä | Hämeenlinna |
|  |
| katuosoite | Hallituskatu 11, 13100 Hämeenlinna |
|  |
| koordinaatit | 60°59′47″N 24°27′45″E﻿ / ﻿60.996427°N 24.462412°E﻿ / 60.996427; 24.462412 |
|  |
|  |

 |
**Francis John "Frankie" Miller** (s. 2. marraskuuta 1949 Glasgow, Skotlanti) on skotlantilainen rocklaulaja-lauluntekijä. Hänen musiikkinsa on tyyliltään pub rockia, rhythm and bluesia ja soulia.

Ura
---

Frankie Miller syntyi 2. marraskuuta 1949 Glasgow’ssa Skotlannissa. Hän alkoi laulaa paikallisissa yhtyeissä vuonna 1967 ja otti vaikutteita amerikkalaisilta soul-laulajilta. Muutamaa vuotta myöhemmin hän muutti Lontooseen. Siellä Procol Harumin entinen kitaristi Robin Trower otti Millerin vuonna 1971 uuteen yhtyeeseensä nimeltä Jude.

Jude hajosi vuonna 1972 ja Miller jatkoi uraansa pub rock -laulajana. Chrysalis julkaisi hänen esikoisalbuminsa *Once in a Blue Moon* vuonna 1972. Millerin taustalla soitti Brinsley Schwarz -yhtye. Millerin toisen sooloalbumin *High Life* (1973) tuotti tunnettu neworleansilainen tuottaja Allen Toussaint. Palattuaan Englantiin Miller kokosi taustayhtyeen, joka sai nimekseen Frankie Miller Band. Tämä kokoonpano soitti Millerin taustalla hänen kolmannella albumillaan *The Rock* (1975). Millerin seuraava taustayhtye sai nimekseen Full House, ja se soitti Millerin seuraavalla albumilla *Full House* (1977).

Millerin ensimmäinen top 30 -singlehitti Britanniassa oli "Be Good to Yourself" albumilta *Double Trouble* (1978). Samana vuonna single "Darlin’" nousi Britannian top-10:een. Millerin kuudes albumi *Falling in Love* julkaistiin vuonna 1979. Seuraavalla vuosikymmenellä Miller julkaisi albumit *Easy Money* (1980), *Standing on the Edge* (1982) ja *Dancing in the Rain* (1986).

Miller sai vuonna 1994 aivoverenvuodon, joka vei hänet koomaan viideksi kuukaudeksi. Miller toipui niin hyvin että pystyi jälleen kirjoittamaan lauluja, mutta hän ei ole julkaissut enää uusia studioalbumeja.

Diskografia
-----------

### Studioalbumit

* *Once in a Blue Moon* (1973)
* *High Life* (1974)
* *The Rock* (1975)
* *Full House* (1977)
* *Double Trouble* (1978)
* *Falling in Love* (1979) (Yhdysvalloissa *A Perfect Fit*)
* *Easy Money* (1980)
* *Standing on the Edge* (1982)
* *Dancing in the Rain* (1985)
* *Long Way Home* (2006, ennen sairastumista äänitetystä materiaalista)
* *Frankie Miller's Double Take* (2016, ennen sairastumista äänitetystä materiaalista)

### Livealbumit

* *BBC Radio 1 Live in Concert* (1994)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Steve Huey: Frankie Miller biography *AllMusic*. Viitattu 1.4.2019.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
*Tämä artikkeli kertoo suomalaisesta koulutusalan yrityksestä. Kreikkalaisesta jalkapalloseurasta katso AEL FC.*
AEL:n tiloja Helsingin Malminkartanossa (2008).
**AEL** (**Ammattienedistämislaitossäätiö AEL sr**, aiemmin **Ammatinedistämislaitos**) oli suomalainen tekniikan ammatillista koulutusta tarjoava yritys. Se koulutti teollisuuden ja teknisten palvelutoimialojen ammattilaisia, asiantuntijoita ja esimiehiä.

Tammikuussa 2020 AEL ja Amiedu yhdistyivät Taitotaloksi.

AEL tarjosi yrityksille kehittämis- ja koulutuspalveluja sekä avoimia ja yrityskohtaisia koulutuksia. AEL:ssä sai suorittaa eri alojen näyttötutkintoja. Valikoimassa oli yli 60 valinnaista näyttötutkintoa.

Toimipisteet
------------

AEL:n päätoimipaikka oli Helsingissä, jonka yhteydessä toimi myös AEL:n hotelli. Muut toimipisteet sijaitsevat Oulussa ja Tampereella.

Historia
--------

10. marraskuuta 1922 perustettiin Ammatinedistämislaitos Viktor Julius von Wrightin aloitteesta. Perustajayhteisöt olivat Suomen Työnantajain Keskusliitto, Suomen teollisuusvaltuuskunnan keskuskomitea (myöhemmin Käsi- ja Pienteollisuuden Keskusliitto) ja Maataloustuottajain Keskusliitto. 1920-luvulla koulutus keskittyi uuteen maatalousteknologiaan sekä auton- ja traktorinkorjaukseen. Vuosina 1922–1987 kaikki Suomen autokoulunopettajat koulutettiin AEL:ssä. 1940-luvulla AEL osallistui sotainvalidien uudelleenkoulutukseen ja koulutti työvoimaa konepajateollisuuteen, joka tarvitsi runsaasti uusia työntekijöitä sotakorvausten maksamiseksi.

Vuonna 1991 Ammatinedistämislaitoksen viralliseksi nimeksi tuli AEL. Vuonna 1993 siihen liittyi Insinöörijärjestöjen koulutuskeskus Insko. AEL:n koulutustoiminta sai ISO 9001 -laatusertifikaatin vuonna 1994 Pohjoismaiden ensimmäisenä koulutuslaitoksena. Vuonna 2016 AEL Oy sulautui Ammattienedistämislaitossäätiö AEL sr:öön.

Tammikuussa 2020 AEL ja Amiedu yhdistyivät Taitotaloksi.

Lähteet
-------

1. 1 2  Promaint-lehti: AEL ja Amiedu yhdistyvät – Uusi koulutus- ja konsultointipalveluiden jätti sai nimen Taitotalo *promaintlehti.fi*. Viitattu 30.5.2021.
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
5. ↑  My Helsinki: AEL Hotelli *www.myhelsinki.fi*. Viitattu 24.2.2021.
6. ↑  Toimipisteet AEL.  Arkistoitu 12.12.2016. Viitattu 5.12.2016.
7. ↑  *Otavan Iso tietosanakirja* (2. painos), osa 1, palsta 437. Helsinki: Otava, 1962.
8. 1 2  Historia AEL.  Arkistoitu 12.12.2016. Viitattu 5.12.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* AEL:n kotisivut
**Ukko** on Linnanmäen huvipuistossa Helsingissä sijaitseva vuoristorata. Tehdasnimeltään Skyloop-nimisen laitteen on valmistanut saksalainen Maurer Söhne. Rata avattiin yleisölle Linnanmäen 61-vuotispäivänä 27. toukokuuta 2011.

Vaunu nostetaan ketjuhissillä radan korkeimpaan kohtaan 50 metriin, josta saatavalla potentiaalienergialla vaunu liikkuu loppumatkan. Korkeimmasta kohdasta vaunu lähtee kiihtymään ja kääntää matkustajat pää alaspäin tehden täyden 360 asteen korkkiruuvikäännöksen. Vaunut kiihtyvät noin 105 kilometrin tuntinopeuteen. Nopeus riittää nostamaan vaunun lähes uudelleen radan huipulle, mutta vaunu lähtee valumaan takaperin alaspäin ja aloittaa jarrutuksen palattuaan edelliseen mutkaan saakka. Turvapuomeina Ukossa on vain sivulta tuleva 12 senttimetriä paksu lannevyö estämässä laitteesta putoamisen. Ukko on Suomen toiseksi nopein vuoristorata Linnanmäen Taiga-nimisen vuoristoradan jälkeen*lähde?*.

Vuoristorata numeroina
----------------------

Ukon tukipilari on 52 metrin korkeudessa (90 metriä merenpinnasta), joten siinä on myös lentoestevalot. Rata on pultattu kallioon 14 ankkurilla, ja perustuksissa on betonia 200 kuutiometriä. Radan teräkset painavat yhteensä noin 250 000 kiloa. Ukon kokonaissähköteho on 300 kilowattia, ja sähkökatkojen varalta käytössä on 88 kilowatin generaattori. Radalla kulkee kaksi toisiinsa kytkettyä vaunua, joihin mahtuu yhteensä 12 matkustajaa. Kun yksi matka kestää noin minuutin, tunnissa ehditään ajattaa 550 henkilöä. Turvarajoina matkustajille on 140 senttimetrin vähimmäis- ja 200 senttimetrin enimmäispituus.

Lähteet
-------

1. ↑  Tekniikka & Talous 27.5.2011, s. 18–19.

Aiheesta muualla
----------------

* Linnanmäki: Ukko

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ukko (vuoristorata)** Wikimedia Commonsissa
*Tämä artikkeli kertoo brittiläisestä siirtokunnasta. Kanadan nykyisistä hallinnollisista alueista kertoo artikkeli Kanadan provinssit ja territoriot.*

**Kanadan provinssi** (engl. *Province of Canada*, ransk. *Province du Canada*) oli brittiläinen siirtokunta Pohjois-Amerikassa, joka perustettiin 23. heinäkuuta 1840 hyväksytyllä säädöksellä ja astui voimaan 10. helmikuuta 1841. Säädöksellä lakkautettiin Ylä- ja Ala-Kanadan lakia säätävät elimet ja perustettiin samalla poliittinen entiteetti Kanadan provinssi. Säädöksellä entisestä Ala-Kanadasta tuli Itä-Kanada ja Ylä-Kanadasta Länsi-Kanada.

Kanadan provinssin ensimmäinen pääkaupunki oli Kingston. Vuoden 1843 jälkeen pääkaupungiksi tuli Montreal ja sittemmin vuorotellen Toronto ja Québec. Vuonna 1866 Kanadan provinssin parlamentin viimeinen istunto pidettiin Ottawassa, jossa parlamenttirakennukset rakennettiin vuonna 1865.

Yksi liiton päätarkoituksista oli saada kanadanranskalaiset omaksumaan brittiläinen kulttuuri, mutta siinä epäonnistuttiin.

Koska sekä Itä- että Länsi-Kanadalla oli 42 edustajanpaikkaa provinssin lakia säätävässä elimessä, englantilaiset ja ranskalaiset päätyivät päätöksissä umpikujaan. Aluksi enemmistönä olleet ranskalaiset vaativat edustajanpaikkojen suhteuttamista väkilukuun, mutta englantilaiset vastustivat sitä. Kun englantilaisten määrä kasvoi maahanmuuton vuoksi ja ohitti ranskalaisten määrän, vaativat englantilaiset samanlaista väkilukuun suhteuttamista. Lainsäädännöllinen umpikuja synnytti lopulta liikkeen, joka kannatti valtioliittoa. Kanadan valtioliitto perustettiin vuonna 1867.

Kanadan provinssi lakkautettiin, kun valtioliitto perustettiin ja se liittyi New Brunswickin ja Nova Scotian kanssa yhdeksi liittovaltioksi. Kanadan provinssi jaettiin Ontarion englanninkieliseksi ja Québecin ranskankieliseksi provinssiksi.

Aiheesta muualla
----------------

* Luomispäivämäärä (ranskaksi)
* Statistics of Canada (englanniksi)
LDL-reseptorin rakenne
**LDL-reseptori** on solun pinnalla esiintyvä mosaiikkiproteiini, joka edesauttaa runsaasti kolesterolia sisältävän LDL-hiukkasen eli alhaisen tiheyden lipoproteiinin (engl. *Low Density Lipoprotein*) endosytoosia eli kulkeutumista soluun. LDL-reseptori tunnistaa LDL-hiukkasen uloimmassa fosfolipidikalvossa sijaitsevan apoproteiini B100:n. Michael S. Brown ja Joseph L. Goldstein saivat vuonna 1985 Nobelin lääketieteen palkinnon LDL-reseptorin löytämisestä.

Reseptorin toiminta
-------------------

LDL-reseptorikompleksit esiintyvät klatriinin (engl. *clathrin*) peittämissä kuopissa solupinnalla, jotka LDL-kolesteroliin adaptiinin avulla kiinnittyessään irtoavat muodostaen klatriinin peittämän kalvorakkulan. Tämä mahdollistaa LDL-kolesterolin kiinnittymisen ja soluun kulkeutumisen. Tämä prosessi tunnetaan nimellä endosytoosi ja se tapahtuu kaikissa tumallisissa soluissa (ei punasoluissa). Maksa on suurin LDL-kolesterolin suodattaja, jossa noin 70 prosenttia LDL-kolesterolista endosytoituu verenkierrosta. LDL-kolesterolin kohonneen pitoisuuden on osoitettu olevan yksi päätekijöistä ateroskleroosin muodostumisessa.

Kun klatriinin peittämä kalvorakkula on solun sisällä, se karistaa klatriinikuorensa ja fuusioituu happaman endosomin kanssa. pH:n muutos aiheuttaa konformaatiomuutoksen LDL-reseptorissa, joka tällöin vapauttaa siihen sitoutuneen LDL-hiukkasen. Tällöin reseptori tuhoutuu tai se kierrätetään endosyyttistä reittiä pitkin takaisin solun pinnalle, missä pH on neutraali. Tämä luonnollista tilaa vastaava pH:n arvo saa reseptorin palaamaan luonnolliseen konformaatioonsa ja jälleen valmiiksi vastaanottamaan toisen LDL-hiukkasen.

Reseptorin synteesiä kontrolloidaan vapaan solunsisäisen kolesterolin tason mukaan: mikäli kolesterolia on jo liikaa, reseptorin tuottoa inhiboidaan. LDL-reseptorit tuotetaan endoplastisessa retikkelissä ja ennen solun pinnalle kulkeutumistaan niitä muokataan Golgin laitteessa. Berberiini on kasviperäinen alkaloidi, jonka on osoitettu aktivoivan LDL-reseptoria ja alentavan siten kohonneita veren rasvapitoisuuksia (kokonais- ja LDL-kolesterolit ja apo B).

Reseptorin rakenne
------------------

LDL reseptori on kimeerinen proteiini. Siinä on lukuisia alayksiköitä, jotka ovat toiminnallisesti itsenäisiä.

Lähteet
-------

1. ↑  Rasva ja tulehdus: ateroskleroositutkijat selvittävät rasva-aineenvaihdunnan säätelyä Artikkeli aiheesta (Arkistoitu – Internet Archive)
**Sophia (Sofia) Irene Wakkure** (o.s. *Karlsson*, 13. lokakuuta 1898 Munsala – 8. marraskuuta 1996 Thurstonin piirikunta, Washington) oli suomalaissyntyinen yhdysvaltalainen kirjailija.

Suomenruotsalainen Wakkure oli amerikanruotsalaisen kommunistisen liikkeen kenties ainoa romaanikirjailija. Hänen ensimmäinen romaaninsa *När massorna vaknar* ilmestyi jatkokertomuksena *Ny Tid* -lehdessä vuonna 1925 ja myöhemmin tukholmalaisessa *Folkets Dagblad Politikenissa* nimellä *I kamp och kärlek*. Sen aiheena on "Suomen vallankumous" ja kansallisuuksien väliset suhteet. Toinen, erillisenä kirjana ilmestynyt romaani *En immigrantflickas öden* on ilmeisen omaelämäkerrallinen tarina kovia kokeneesta työlaisnaisesta, joka kasvaa reformistisen sosialismin kautta taistelevaksi kommunistiksi. Se julkaistiin jatkokertomuksena vaasalaisessa *Nya Folkbladet* -lehdessä ja suomennoksena nimellä *Siirtolaistytön kohtalo*. Myös Wakkuren kolmannen kapitalisminvastaisen romaanin *Samhällets nomader* sankareita ovat suomenruotsalaiset siirtolaiset.

Wakkuren elämästä ja kirjailijanurasta tiedetään vähän. Hän syntyi kymmenlapsisen kalastajaperheen kuopukseksi. Yhdysvalloissa hän asui miehensä ja lastensa kanssa Washingtonin Olympiassa. Toisen maailmansodan jälkeen Wakkure toimi suomenruotsalaisen Runeberg-seuran Olympian paikallisosaston rahastonhoitajana.

Teoksia
-------

* *En immigrantflickas öden: en historia om klasskampens nomader*. Chicago: Scandinavian Workers Educational Society, 1927.
* *Samhällets nomader*. Chicago: Scandinavian Workers Educational Society, 1929.

Suomennettu teos
----------------

* *Siirtolaistytön kohtalo: kertomus luokkataistelun pyörteistä*. Suom. Venni Kuusio. Oulu: Oulun läänin työväen kirjateollisuus-osakeyhtiö, 1929.

Lähteet
-------

1. ↑  Brook, Michael: Radical Literature in Swedish America: A Narrative Survey.  *Swedish-American Historical Quarterly (North Park University)*, 1969, 20. vsk, nro 3, s. 130. Artikkelin verkkoversio.
2. 1 2 3  En immigrantflickas öden.  *Nya Folkbladet*, 6.4.1928, s. 2–3.
3. 1 2  Barton, H. Arnold: *A Folk Divided: Homeland Swedes and Swedish Americans, 1840-1940*, s. 249, 377. Carbondale and Edwardswille: Southern Illinois University Press, 1994. ISBN 0-8093-1943-8.
4. ↑  Siirtolaistytön kohtalo (mainos).  *Pohjan Voima*, 9.6.1929, s. 3.
5. ↑  Memorabilia of the International Order of Runeberg 1898–1968, s. 139. *orderofruneberg.org*. Viitattu 23.10.2016.
*Naisen muotokuva, luultavasti Sophie Arnould* , Jean-Baptiste Greuzen maalaus, noin vuodelta 1773.
**Sophie Arnould** (13. helmikuuta 1740 Pariisi – 18. lokakuuta 1802 Pariisi) oli ranskalainen oopperalaulaja. Hänen äänialansa oli sopraano. 

Porvarisperheeseen syntyneen Arnouldin vanhemmat olivat kiinnostuneita valistusfilosofiasta ja tunsivat Voltairen ja Diderot´n. Tytär oppi jo varhain puhumaan latinaa ja italiaa. Eniten herättivät huomiota kuitenkin hänen laulu- ja tanssitaitonsa. 

Arnould opiskeli laulua Marie Felin ja La Claironin johdolla ja debytoi Pariisin oopperassa vuonna 1757. Hän lauloi siellä seuraavat 20 vuotta. Tämä mahdollistui, kun Madame Pompadour kuuli hänen laulavan ja järjesti rakastajansa kuningas Ludvig XV:n avulla sopimuksen oopperaan. Arnouldin vanhemmat eivät olisi halunneet päästää tytärtään lauljaksi näin nuorena, mutta tytär piti päänsä. 

Aikalaistodisteiden mukaan Armouldin ääni ei ollut voimakas, mutta sen sijaan se oli erittäin kaunis. Hän lauloi kaikki tuon ajan oopperoiden merkittävät naisroolit. Hän alkoi saavuttaa kuuluisuutta myös lukuisten rakkaussuhteidensa vuoksi. Elämäntyyli oli ylellinen ja hänen salongissaan vierailivat monet kuuluisuudet, kuten Benjamin Franklin, Rousseau ja Voltaire. 

Huoleton elämäntyyli ja väärä laulutekniikka aiheuttivat, että Arnould joutui lopettamaan laulu-uransa jo vuonna 1777. Hän menetti rooleja myös seurapiirijuonittelujen vuoksi. Hän kävi tekemässä yhden roolin vielä 1788, mutta sitten ura oli ohi. Vuotta myöhemmin puhkesi vallankumous ja poliitikot pitivät hänen salonkiaan kokoontumispaikkanaan. Terrorin aikana hän vetäytyi Pariisista. 

Napoleonin aikana Arnouldille myönnettiin eläke, jonka turvin hän eli viimeiset vuotensa.  Hänen muistelmansa julkaistiin vuonna 1837.

Viitteet
--------

1. ↑
2. ↑  ?
3. 1 2 3  ?


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
	+ 2
* WorldCat
	+ 2

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* RISM
* IdRef

 |

 |
**Sophie Caldwell Hamilton** (o.s. **Caldwell**, s. 22. maaliskuuta 1990 Rutland, Vermont) on yhdysvaltalainen maastohiihtäjä.

Caldwell kilpaili maastohiihdon maailmancupissa ensimmäisen kerran joulukuussa 2012 Quebecin sprinteissä, sijoittuen vapaalla hiihtotavalla käydyssä henkilökohtaisessa kilpailussa 14:nneksi. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan yhdeksäs Davosin vapaan hiihtotavan sprintissä joulukuussa 2013. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan kolmas Lahden vapaan hiihtotavan sprintissä maaliskuussa 2014. Tour de Skillä 2016 hän voitti Oberstdorfin perinteisen hiihtotavan sprinttikilpailun. Kaudella 2017–2018 hän oli kolmas Dresdenin vapaan hiihtotavan sprintissä. Seefeldissä hän jakoi vapaan hiihtotavan sprintin voiton Laurien van der Graaffin kanssa Sprintticupissa hän oli kolmas. Kaudella 2018–2019 hän sijoittui toiseksi Davosin, Val Müstairin ja Lahden vapaan hiihtotavan sprinteissä. Sprintticupissa hän sijoittui neljänneksi. Kaudella 2019–2020 hän oli kolmas Davosin vapaan hiihtotavan sprintissä. Kaudella 2020–2021 hän sijoittui Dresdenin sprintissä toiseksi.

Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 Caldwell sijoittui perinteisen hiihtotavan sprintissä 20:nneksi. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli vapaan hiihtotavan sprintissä kuudes. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän oli perinteisen hiihtotavan sprintissä kymmenes ja Lahden MM-kilpailuissa 2017 vapaan hiihtotavan sprintissä kuudes. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sijoittui perinteisen sprintissä kahdeksanneksi. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 hän oli vapaan hiihtotavan sprintissä 14:s.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Sophie Caldwell Hamilton Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
2. ↑  Norjalaisnaiset yllätettiin – Caldwell nappasi maukkaan voiton Tourilla
3. ↑  Dresden (GER) 13.01.2018 World Cup - Ladies' SP F Final *fis-ski.com*. Viitattu 14.1.2018. (englanniksi)
4. ↑  Van Der Graaf ja Caldwell jakoivat voiton Seefeldissä - Kläbo miesten sprinttiykkönen *kestavyysurheilu.fi*.  27.1.2018.  Arkistoitu 5.2.2018. Viitattu 4.2.2018.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Sophie Caldwell Hamilton**.
* Sophie Caldwellin blogi
* Sophie Caldwell Yhdysvaltain hiihtoliiton kotisivuilla
**Agrupación Deportiva Alcorcón** on jalkapalloseura Alcorcónista Madridin alueelta Espanjasta. Seura perustettiin vuonna 1971, ja sen edustusjoukkue pelaa Espanjan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda Divisiónissa. Seuran kotistadion on 3 000 -paikkainen Santo Domingo.

Historia
--------

Historiansa kolme ensimmäistä vuosikymmentä Alcorcón pelasi Madridin aluesarjoja ja Tercera Divisiónia. Kauden 1999–2000 päätteeksi se nousi Segunda División B:hen, jossa se vietti seuraavan vuosikymmenen. Kaudella 2008–2009 joukkue sijoittui lohkonsa kolmanneksi ja pääsi ensimmäistä kertaa Segunda Divisiónin nousukarsintoihin. Se pudotti Sant Andreun ja Alcoyanon, mutta karsintojen viimeisessä vaiheessa Real Unión oli vahvempi.

Kauden 2009–2010 Copa del Reyssä Alcorcón voitti neljännen kierroksen ensimmäisessä osaottelussa kotonaan koillisen naapurikuntansa Madridin suurseuran Real Madridin maalein 4–0 ja meni jatkoon yhteistuloksella 4–1. Cup-taival päättyi neljännesvälierissä tappioon Racingia vastaan, mutta hyvät otteet jatkuivat sarjassa ja joukkue voitti lopulta oman lohkonsa Segunda División B:ssä. Toisissa peräkkäisissä nousukarsinnoissaan Alcorcón hävisi ensin toiselle lohkovoittajalle Granadalle, mutta voitti seuraavissa vaiheissa Pontevedran ja Ontinyentin, ja nousi ensimmäistä kertaa historiassaan Segunda Divisióniin.

Lähteet
-------

1. ↑  Promoción a Segunda B Futbolme. Viitattu 21.6.2010. (espanjaksi)
2. ↑  Datos e historial Futbolme. Viitattu 21.6.2010. (espanjaksi)
3. ↑  Promoción a Segunda Futbolme. Viitattu 21.6.2010. (espanjaksi)
4. ↑  Spain 2009/10  21.5.2010. RSSSF. Viitattu 21.6.2010. (englanniksi)
5. ↑  Promoción a Segunda A Futbolme. Viitattu 21.6.2010. (espanjaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* AD Alcorcónin sivusto (espanjaksi)

  

Segunda División 2019–2020

* Albacete
* Alcorcón
* Almería
* Cádiz
* Deportivo La Coruña
* Elche
* Extremadura
* Fuenlabrada
* Girona
* Huesca
* Las Palmas
* Lugo
* Málaga
* Mirandés
* Numancia
* Oviedo
* Ponferradina
* Racing Santander
* Sporting Gijón
* Tenerife
* Vallecano
* Zaragoza
**Liège–Bastogne–Liège 2009** oli järjestyksessään 95. maantiepyöräilyn Liège–Bastogne–Liège-kilpailu. Se käytiin 261 kilometrin reitillä Liègestä Bastognen kautta Ansiin 26. huhtikuuta 2009. 

Cyril Gautier lähti irtiottoon runsaan 60 kilometrin ajon jälkeen. Hän sai myöhemmin seurakseen Marcel Wyssin, Nico Sijmensin ja Hubert Dupontin. He kasvattivat eron pääjoukkoon parhaimmillaan lähes 12 minuuttiin. Irtiotossa pysyi pisimpään Gautier, joka tavoitettiin noin 34 kilometrin päässä maalista. 

Tämän jälkeen kärjessä ajoi kuusikko Aleksandr Kolobnev, Karsten Kroon, José Serpa, Roman Kreuziger, Egoi Martinez ja alkuperäiseen karkulaisryhmään kuulunut Dupont. Philippe Gilbert lähti irtiottoon pääjoukosta 30 kilometriä ennen maalia. Hän tavoitti pian kärkiryhmän ja jätti sen saman tien. 24 kilometriä ennen maalia häntä lähti takaa-ajamaan Leonardo Duque. 20 kilometriä ennen maalia Andy Schleck hyökkäsi pääjoukosta. Hän ohitti nopeasti sekä Kolobnevin ryhmän että Duquen ja tavoitti Gilbertin 18 kilometriä ennen maalia. Gilbert putosi Schleckin kyydistä seuraavan kilometrin aikana.

Schleck kasvatti tasaisesti eroa takaa-ajajiin. Kymmenen kilometriä ennen maalia ero oli jo minuutti ja kolme kilometriä myöhemmin yli puolitoista minuuttia. Maalissa hän oli minuutin ja 17 sekuntia ennen Joaquim Rodríguezia, joka karkasi pääjoukosta viimeisen kilometrin alkaessa. Davide Rebellin sijoittui kolmanneksi.

Reitin nousut
-------------

| Ajettu km | Nousu | Pituus | Jyrkkyys |
| --- | --- | --- | --- |
| 57,5 km | Côte de Ny | 1,8 km | 5,7 % |
| 82,0 km | Côte de la Roche-en-Ardenne | 2,8 km | 4,9 % |
| 128,0 km | Côte de Saint-Roch | 0,8 km | 12,0 % |
| 172,0 km | Côte de Wanne | 2,7 km | 7,0 % |
| 178,5 km | Côte de Stockeu | 1,1 km | 10,5 % |
| 184,0 km | Côte de la Haute-Levée | 3,4 km | 6,0 % |
| 196,5 km | Côte du Rosier | 4,0 km | 5,9 % |
| 209,0 km | Côte de la Vecquée | 3,1 km | 5,9 % |
| 226,5 km | Côte de la Redoute | 2,1 km | 8,4 % |
| 241,5 km | Côte de la Roche aux Faucons | 1,5 km | 9,9 % |
| 255,5 km | Côte de Saint-Nicolas | 1,0 km | 11,1 % |

Tulokset
--------

|  | Ajaja | Joukkue | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| **1** | Luxemburg Andy Schleck | Team Saxo Bank | 6.34.32 |
| **2** | Espanja Joaquim Rodríguez | Caisse d'Epargne | + 1.17 |
| **3** | Italia Davide Rebellin | Diquigiovanni - Androni Giocattoli | + 1.24 |
| **4** | Belgia Philippe Gilbert | Silence-Lotto | s.a. |
| **5** | Venäjä Sergei Ivanov | Katjuša | s.a. |
| **6** | Australia Simon Gerrans | Cervélo TestTeam | s.a. |
| **7** | Italia Damiano Cunego | Lampre-N.G.C. | s.a. |
| **8** | Ranska Benoit Vaugrenard | Française des Jeux | s.a. |
| **9** | Venäjä Aleksandr Kolobnev | Team Saxo Bank | s.a. |
| **10** | Espanja Samuel Sanchez | Euskaltel-Euskadi | s.a. |

Lähteet
-------

* Reitti kisan viralliselta sivustolta (ranskaksi) (englanniksi)
* Kilpailun kulku[vanhentunut linkki] Eurosport.yahoo.com (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen sivusto (ranskaksi) (englanniksi)