recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
*Tämä artikkeli kertoo ilmastotutkijasta. Robert Watson-Watt oli tutkan keksinyt fyysikko.*
Watson vuonna 2010.
**Robert T. Watson** eli **Bob Watson** on brittiläissyntyinen nykyään Yhdysvalloissa elävä tutkija, joka on paneutunut ilmakehän kemiaan ja sen muutoksiin (otsonikato, ilmaston lämpeneminen, paleoklimatologia). 

Watson väitteli kemiasta Lontoon yliopistossa vuonna 1973. Hän on työskennellyt Maailmanpankin ympäristöosaston johtajana sekä NASAn tiedeyksikössä *Office of Mission to Planet Earth* -hankkeen tutkimusjohtajana.

Watson toimi Hallitustenvälisen ilmastonmuutospaneelin IPCC:n puheenjohtajana 1997–2002. Watsonin tilalle vaihdettiin Rajendra Pachauri, ja valintaa pidettiin poliittisena. Julkisuudessa liikkui vihjailuja, että Yhdysvaltain hallitus halusi eroon suorapuheisesta Watsonista öljy-yhtiöiden painostuksen takia.

Ilmastopolitiikka
-----------------

Watsonin mukaan toiveet vakauttaa CO2-pitoisuus 450 ppm on haastavaa, koska päästöt kasvavat ja ilmastopolitiikka puuttuu. 450 ppm edellyttää, että päästöhuippu saavutetaan vuonna 2010.

Politiikka
----------

George W. Bush painosti IPCC:n vaihtamaan IPCC:n pääjohtajan Robert Watsonin. Hän onnistui. Uudeksi pääjohtajaksi valittiin Rajendra Pachauri huhtikuussa 2002. Watson oli kritisoinut Yhdysvaltojen vastahankaisuutta ilmastopolitiikassa. George Bush perui lupaukset hiilidioksidin säätelyyn ja torjui Kioton sopimuksen "tuhoisan virheellisenä". Bush hyökkäsi tieteellisiä perusteita vastaan ja vaati, että Yhdysvaltain kansallinen tiedeakatemia (NAS) tutkisi IPCC:n päätelmät. Taktiikka epäonnistui. NAS vahvisti IPCC:n tulokset.

Lähteet
-------

1. ↑  Earth Institute (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  New Scientist
3. ↑  Climate scientist ousted BBC.
4. ↑  Paul Roberts, Kun öljy loppuu, Edita 2006 (The end of oil – On the edge of a perilous new world, Houghton Mifflin Company, New York 2004), s. 153
5. ↑  Paul Roberts, Kun öljy loppuu, Edita 2006, s. 149

Aiheesta muualla
----------------

* Climate Change: the Challenge for Energy Supply[vanhentunut linkki] Watsonin artikkeli
* CV (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Australia
* Kreikka
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii
* Scopus

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Pussikielikotilot** (Sacoglossa) on merissä elävien kotiloiden ryhmä (ylälahko), johon kuuluu sekä kuorellisia kotiloita että kuorettomia lajeja (merietanoita). Yhteensä pussikielikotiloita tunnetaan noin 700 lajia, jotka jaetaan kymmenkuntaan heimoon kolmessa yäheimossa.

Pussikielikotilot imevät ravinnokseen viherlevien solunesteitä ja mm. kloroplasteja. Jotkin lajit voivat vangita levän kloroplastit omiin kudoksiinsa, jossa ne jatkavat yhteyttämistä ja symbiontteina tuottavat vihreille nilviäisille ravintoa. Tätä kleptoplastiana tunnettua ilmiötä ei tunneta muilta monisoluisilta, protisteilta kylläkin.

Suomen rannikolla elää kaksi kuoretonta pussikielikotilolajia, sukkulamerietana (*Limapontia depressa*) ja ruskomerietana (*Alderia modesta*).

Pussikielikotilot on luokiteltu takakiduskotiloihin (Opisthobranchia), joka on nykyluokituksesta pois jäänyt nilviäisryhmä.

Lähteet
-------

1. 1 2   Sacoglossa World Register of Marine Species


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q1339464
* Wikispecies: Sacoglossa
* ADW: Sacoglossa
* AFD: Sacoglossa
* BOLD: 84913
* EoL: 46448596
* Fossilworks: 12259
* GBIF: 449
* iNaturalist: 47801
* IRMNG: 12259
* ITIS: 77931
* NBN: NHMSYS0021056278
* NCBI: 71490
* NZOR: 034cc137-8770-4aed-a116-b5ad44060493
* uBio: 425110
* WoRMS: 167

 |

 |
**Francis Hauksbee** (1666–1713) oli varhainen sähköllä kokeilija. Laajalle levinnyt sähköllä kokeileminen 1700-luvulla sai varsinaisesti alkunsa Hauksbeen teoksesta *Physico-Mechanical Experiments on Various Subjects*.

Hauksbee oli Isaac Newtonin laboratorioapulainen.

Palkinnot
---------

Royal Society antoi vuonna 2010 Hauksbeen mukaan nimetyt palkinnot tuntemattomuuteen jääneille tieteen sankareille.

Lähteet
-------

1. ↑  Lindell, Ismo: *Sähkön pitkä historia*, s. 44–45. "Francis Hauksbee". Helsinki: Otatieto, 2009. ISBN 978-951-672-358-0.

Kirjallisuutta
--------------

* Hauksbee, Francis: *Physico-Mechanical Experiments on Various Subjects*, 1709.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Australia
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Tšernyševskin piiri Taka-Baikalian aluepiirin kartalla.
**Tšernyševskin piiri** (ven. Чернышевский район, *Tšernyševski raion*) on kunnallinen itsehallintoalue Taka-Baikalian aluepiirissä Venäjällä. Vuonna 1926 perustetun piirin pinta-ala on 13 200 neliökilometriä. Asukkaita on 36 100 henkeä (vuonna 2009).

Tšernyševskin piiri sijaitsee Taka-Baikalian keskiosassa. Koillisessa se rajoittuu Mogotšan, kaakossa Sretenskin, lounaassa Nertšinskin ja luoteessa Tungokotšenin piireihin.

Piiriin kuuluvat Aksjonovo-Zilovskojen, Bukatšatšan, Tšernyševskin ja Žirekenin kaupunkimaiset taajamat sekä 15 maalaiskuntaa: Aleur, Baigul, Bušulei, Gaur, Ikšitsa, Kadaja, Komsomolskoje, Kurlytš, Milgidun, Novoiljinsk, Novyi Olov, Staryi Olov, Ukurei, Urjum ja Utan. Hallinnollinen keskus on Tšernyševsk. Asutuskeskuksia on yhteensä 36.

Seudun kanta-asukkaita ovat evenkit. Nykyään valtaosa asukkaista on venäläisiä.

Piirin kautta kulkee Trans-Siperian rautatie, josta Tšernyševskin asemalla haarautuu sivurata Bukatšatšaan. Piirikeskuksesta on rautateitse matkaa aluepiirin pääkaupunkiin Tšitaan 389 kilometriä. Rakenteilla on Tšitan ja Habarovskin välinen M58-valtatie. 

Talous perustuu kaivosteollisuuteen, puunhankintaan, rautatieliikenteeseen ja elintarviketeollisuuteen. Lampaanhoitoon erikoistunut maatalous tuottaa viljaa, perunaa, vihanneksia, maitoa, lihaa, munia ja villaa.

Paikallislehtenä ilmestyy *Naše vremja* ("Meidän aikamme"). Nähtävyyksiin kuuluu Vapahtajan kirkko ja 1800-luvun puolivälin asuintalo Kurlytšin kylässä. Seudulla on useita arkeologisia muistomerkkejä.

Lähteet
-------

1. ↑  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki: Tšislennost naselenija Rossijskoi Federatsii po gorodam, posjolkam gorodskogo tipa i raionam na 1 janvarja 2009 g. *gks.ru*.  Arkistoitu 21.10.2011. Viitattu 26.12.2009. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Tšernyševskin piiri Taka-Baikalian aluepiirin sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
* Tšernyševskin piiri Taka-Baikalian tietosanakirjassa (venäjäksi)

Taka-Baikalian piirit ja *kaupunkipiirit*
Aginskoje¹ • 
*Aginskoje*¹ • 
Akša • 
Aleksandrovski Zavod • 
Balei • 
Borzja • 
Duldurga¹ • 
Gazimurski Zavod • 
*Gornyi* • 
Hilok • 
Kalar • 
Kalga • 
Karymskoje • 
Krasnokamensk • 
Krasnyi Tšikoi • 
Kyra • 
Mogoitui¹ • 
Mogotša • 
Nertšinsk • 
Nertšinski Zavod • 
Olovjannaja • 
Onon • 
Petrovsk-Zabaikalski • 
*Petrovsk-Zabaikalski* • 
Priargunsk • 
Šelopugino • 
Šilka • 
Sretensk • 
Tšernyševsk • 
Tšita • 
*Tšita* • 
Tungir–Oljokma • 
Tungokotšen • 
Uljoty • 
Zabaikalsk

¹= kuuluu Agan Burjatian piirikuntaan
Akšan piiri Taka-Baikalian aluepiirin kartalla.
**Akšan piiri** (ven. Акшинский район, *Akšinski raion*) on kunnallinen itsehallintoalue Taka-Baikalian aluepiirissä Venäjällä. Vuonna 1926 perustetun piirin pinta-ala on 7 400 neliökilometriä. Asukkaita on 11 700 henkeä (vuonna 2009).

Akšan piiri sijaitsee Taka-Baikalian eteläosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Agan Burjatiaan kuuluvaan Duldurgan piiriin, idässä Ononin piiriin, kaakossa Mongoliaan, lounaassa Kyran ja luoteessa Uljotyn piireihin. Seudun halki virtaa Šilkan sivujoki Onon.

Piiriin kuuluu 12 maalaiskuntaa: Akša, Bytev, Kurulga, Mogoitui, Narasun, Novokurgatai, Oroi, Tohtor, Ubur-Tohtor, Ulatša, Ureisk ja Ust-Ilja. Hallinnollinen keskus on Akšan kylä. Asutuskeskuksia on yhteensä 15.

Akšasta on maantieyhteys aluepiirin pääkaupunkiin Tšitaan, jonne on matkaa 269 kilometriä.

Pääelinkeino on maatalous, joka tuottaa viljaa, perunaa, vihanneksia, maitoa, lihaa, munia ja villaa. Lisäksi on metsä- ja elintarviketeollisuutta. 

Akšassa toimii kotiseutumuseo. Paikallislehtenä ilmestyy *Selskaja nov*. Nähtävyyksiin kuuluvat mm. Akšan linnoituksen jäänteet. Seudulla sijaitsee Akšan luonnonsuojelualue.

Lähteet
-------

1. ↑  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki: Tšislennost naselenija Rossijskoi Federatsii po gorodam, posjolkam gorodskogo tipa i raionam na 1 janvarja 2009 g. *gks.ru*.  Arkistoitu 21.10.2011. Viitattu 24.12.2009. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Akšan piiri Taka-Baikalian tietosanakirjassa (venäjäksi)

Taka-Baikalian piirit ja *kaupunkipiirit*
Aginskoje¹ • 
*Aginskoje*¹ • 
Akša • 
Aleksandrovski Zavod • 
Balei • 
Borzja • 
Duldurga¹ • 
Gazimurski Zavod • 
*Gornyi* • 
Hilok • 
Kalar • 
Kalga • 
Karymskoje • 
Krasnokamensk • 
Krasnyi Tšikoi • 
Kyra • 
Mogoitui¹ • 
Mogotša • 
Nertšinsk • 
Nertšinski Zavod • 
Olovjannaja • 
Onon • 
Petrovsk-Zabaikalski • 
*Petrovsk-Zabaikalski* • 
Priargunsk • 
Šelopugino • 
Šilka • 
Sretensk • 
Tšernyševsk • 
Tšita • 
*Tšita* • 
Tungir–Oljokma • 
Tungokotšen • 
Uljoty • 
Zabaikalsk

¹= kuuluu Agan Burjatian piirikuntaan
**Jeffrey Shears "Bones" Ashby** (s. 16. kesäkuuta 1954) on toiminut Yhdysvaltain laivaston lentäjänä ja astronauttina, hän oli mukana kolmella sukkula lennolla. Hän siirtyi eläkkeelle Yhdysvaltain laivastosta kapteenin arvonimellä.

Jeff on kotoisin Evergreenistä, Coloradosta. Valmistuttuaan Evergreen High Schoolista vuonna 1972 hän jatkoi opiskeluaan Idahon yliopistossa, jossa hän suoritti korkeakoulututkinnon konetekniikassa vuonna 1976. Hän suoritti tutkinnon lentokonetekniikassa Tennesseen yliopistossa vuonna 1993.

Laivaston lentäjä
-----------------

Vuonna 1986 Ashby valmistui koelentäjäksi Navy Fighter Weapons School -koulusta (Top Gun) ja Naval Test Pilot School -koulusta. Hän osallistui myös F/A-18 Hornet koneiden kehitykseen. Ashby osallistui taistelutehtäviin samalla konetyypillä molempiin Persianlahden sotiin kuten myös sotatoimiin Somaliassa. Asbyllä oli komennossaan lentolaivue USS Abraham Lincolnilla vuonna 1994, hänen laivueensa oli tunnustettu parhaaksi F/A-18 laivueeksi Yhdysvaltain laivastossa.*lähde?* Hänelle kertyi kaikkiaan yli 7 000 lentotuntia ja suoritti yli 1 000 lentotukialuslaskeutumista urallaan.

Astronautti
-----------

Joulukuussa 1994 hänet valittiin NASAn astronauttiohjelmaan ollessaan 40-vuotias. Hän oli lentäjänä sukkulalennoilla STS-93 (kesäkuussa 1999) ja STS-100 (huhtikuussa 2001), hän oli myös komentajana lennolla STS-112 (lokakuussa 2002).

Ensimmäisellä sukkulalennollaan (Columbia) he kuljettivat Chandra-avaruusteleskoopin kiertoradalle, jolla oli ensimmäistä kertaa naiskomentaja Eileen Collins. Seuraavat kaksi lentoa Endeavourilla ja Atlantiksella olivat kuudes ja yhdeksäs kokoonpanolento Kansainväliselle avaruusasemalle. Uransa aika hän on lentänyt kaikkiaan n. 15 miljoonaa kilometriä, 436 kertaa maapallon ympäri kiertoradalla ja viettänyt yli 660 tuntia avaruudessa.

Lähteet
-------

1. ↑  Jeffrey S. Ashby NASA. Viitattu 25.6.2008. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* NASA Biography - Jeffrey S. Ashby (Captain, USN, Ret.)
* Spacefacts.de - biography of Jeffrey Ashby
* University of Idaho - Alumni Hall of Fame - 2000 (Arkistoitu – Internet Archive) - Jeffrey Ashby - class of '76
**Robert Earle "Bob" Essensa** (s. 14. tammikuuta 1965 Toronto, Ontario) on kanadalainen ammattilaisuransa lopettanut jääkiekkoilija. Hän pelasi 12 kautta maalivahtina NHL-liigassa, ja työskentelee nykyään Boston Bruinsin maalivahtivalmentajana.

Ura
---

### Junioriura

Essensa aloitti pelaamisen Henry Carr High Schoolin joukkueessa ja jatkoi sen jälkeen Yhdysvalloissa Michigan State Universityssa. Winnipeg Jets varasi lupaavan maalivahdin vuoden 1983 varaustilaisuudessa numerolla 69 jo ennen hänen astumistaan yliopistoon. Jo ensimmäisellään yliopiston jääkiekkokaudellaan hänet valittiin CCHA:n All Star -joukkueeseen. Neljän yliopistovuoden aikana Essensa voitti sekä CCHA:n että NCAA:n mestaruuden. Valmistuessaan vuonna 1987 hänen nimissään oli nollapelien ja päästettyjen maalien keskiarvon ennätykset.

### Ammattilaisura

Ennen siirtymistään NHL:ään Essensa pelasi täyden kauden ammattilaisena AHL-liigassa. Kaudella 1988–1989 hän pääsi debytoimaan NHL:ssä. Valtaosan kaudesta hän kuitenkin vietti Winnipegin farmijoukkueessa IHL-liigan Fort Wayne Kometsissa. Seuraavaksi kaudeksi 1989–1990 Essensa vakiinnutti paikkansa Winnipegin kakkosmaalivahtina ja palkittiin kauden parhaana tulokasmaalivahtina.

Essensa jatkoi kehittymistään ja hänestä tuli pian Winnipegin ykkösmaalivahti. Kaudella 1991–1992 Essensa pelasi liigan eniten nollapelejä ja oli ehdokkaana Vezina Trophyn ja William M. Jennings Trophyn voittajaksi. Seuraavalla kaudella 1992–1993 hän pelasi vielä paremmin, mutta kaudella 1993–1994 Winnipeg romahti ja seura myi huonosti pelanneen maalivahtinsa Detroit Red Wingsiin vaihdossa Tim Cheveldaeen ja Dallas Drakeen.

Detroitissa Essensa ei saanut haluamaansa peliaikaa Mike Vernonin ja Chris Osgoodin ollessa joukkueessa, ja hän joutui viettämään kaksi kautta pääasiassa farmiliigoissa. Detroit myi Essensan Edmonton Oilersiin vuonna 1996, missä hän pelasi ensin Curtis Josephin ja sitten Tommy Salon varamaalivahtina yhteensä kolme kautta. Sopimuksen päätyttyä hän palasi vapaana agenttina yhden kauden sopimuksella Winnipegin seuraajaan, Phoenix Coyotesiin varamaalivahdiksi Sean Burkelle.

Kaudeksi 2000–2001 Essensa teki sopimuksen Vancouver Canucksin kanssa, jossa hän pelasi alkukauden Félix Potvinin varamiehenä. Canucks myi Potvinin kauden aikana pois, ja Essensa sai viedä joukkueen ensimmäistä kertaa pudotuspeleihin viiteen vuoteen. Uransa viimeisen kauden 2001–2002 Essensa pelasi Martin Bironin varamaalivahtina Buffalo Sabresissa, minkä jälkeen hän lopetti maalivahdinuransa.

### Ennätyksiä

* Winnipeg Jetsin eniten otteluita pelannut maalivahti
* Winnipeg Jetsin eniten minuutteja pelannut maalivahti
* Winnipeg Jetsin eniten voittoja pelannut maalivahti
* Winnipeg Jetsin eniten voittoja yhden kauden aikana pelannut maalivahti (yhdessä Sean Burken ja Brian Haywardin kanssa).

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Legends of Hockey - Bob Essensa HHOF. Viitattu 1.3.2009. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Bob Essensa The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
Mike Holmgren
**Michael George Holmgren** (s.15. kesäkuuta 1948 San Francisco, Kalifornia) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon päävalmentaja. 8. tammikuuta 1999 Holmgren valittiin NFL -joukkue Seattle Seahawksin historian kuudenneksi päävalmentajaksi. Holmgrenin sopimus Seahawksin päävalmentajana päättyi kauden 2008 runkosarjan jälkeen.

Vuosina 1992–1998 Green Bay Packersia valmentaessaan Holmgren tunnettiin yhtenä koko NFL:n parhaimmista valmentajista. Eräs Holmgrenin menestyksen takeista onkin todella hyvä pelinrakentajien valmentaminen. Esimerkiksi Pro Football Hall of Fameen valitut Joe Montana, Steve Young sekä tuleva *hall of famer* Brett Favre ovat olleet Holmgrenin valmennettavina. Super Bowlin Mike Holmgren on voittanut sekä ollessaan apulaisvalmentaja San Francisco 49ersissa että päävalmentaja Packersissä kaudella 1996. Lisäksi Seattle Seahawks pääsi Holmgrenin johdolla Super Bowliin kaudella 2005, mutta hävisi ottelun Pittsburgh Steelersille.

Holmgren toimi Cleveland Brownsin johtoportaassa (team president) kausina 2010-2012.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Lindy Infante** | **Geen Bay Packersin päävalmentaja**1992–1998 | Seuraaja:**Ray Rhodes** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Dennis Erickson** | **Seattle Seahawksin päävalmentaja**1999–2008 | Seuraaja:**Jim L. Mora** |

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |

 |
**Loletha Elaine "Lola" Falana** (s. 11. syyskuuta 1942) on yhdysvaltalainen näyttelijä, muusikko ja tanssija. Hän syntyi Camdenissa, New Jerseyssä, ja vietti suurimman osan lapsuudestaan Philadelphiassa, Pennsylvaniassa.

Falana tuli varhaisella urallaan tunnetuksi muun muassa *Golden Boy* -musikaalista (1964), joka aloitti hänen yhteistyönsä Sammy Davis Jr.:n kanssa. Hän tuli myöhemmin tunnetuksi myös televisiosta; hän lisäksi poseerasi *Playboylle* ja julkaisi musiikkia, kuten discolevytyksen "There's A Man Out There Somewhere" (1975), joka nousi Billboardin R&B-listan 67. sijalle. 1960-luvun lopulla hän alkoi työskennellä menestyksellä Italiassa. 

Falana oli 1970-luvulla ehdolla Tony-palkinnon ja Golden Globen saajaksi. Hän on vetäytynyt näyttelijänuraltaan ja omistautuu tätä nykyä lähinnä uskonnolliselle elämälle. Hän koki 59-vuotispäivänsä aattona ilmestyksen, jonka hän myöhemmin tulkitsi ennakkovaroitukseksi syyskuun 11. päivän iskuista.

Falanalla on MS-tauti. Hän on kärsinyt erityisen pahoja relapseja 1980-luvun lopulla ja uudelleen vuonna 1996.

Lähteet
-------

1. ↑  (en) SNACView and modify data on Wikidata. Tieto on haettu Wikidatasta.
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Lola Falana Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Italia
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Synchronkartei
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
**Mika Arvaja** (s. 5. joulukuuta 1970 Jyväskylä, Suomi) on suomalainen entinen jääkiekkoilija.

Arvaja oli lopettaa jääkiekkouransa jo juniorivuosien jälkeen. JyP HT:n valmentaja Hannu Aravirta kysyi Arvajaa liigajoukkueen rinkiin vuonna 1991. Arvaja vastasi tähän kielteisesti, sillä uskoi, ettei hänellä ole potentiaalia liigakiekkoilijaksi. Hän aikoi keskittyä jatkossa opiskeluun. Kuitenkin seuraavan kuukauden aikana Arvaja pyörsi päätöksensä ja kysyi Aravirralta mahdollisuutta tulla mukaan harjoituksiin. Arvaja pääsikin mukaan jyväskyläläisten kokoonpanoon. Hän pelasi kaudet 1991–1992 ja 1993–1995 JyP HT:ssä. Ensimmäisellä kaudellaan Arvaja voitti SM-hopeaa. Välissä hän pelasi vuoden Ilveksessä.

Kaudet 1995–1996 ja 1996–1997 olivat Arvajan uran parhaat. Hän voitti kummallakin kaudella Ilveksen joukkueen sisäisen pistepörssin. Jälkimmäisellä kaudella Arvaja teki 50 ottelussa pisteet 22+30, mikä jäi hänen ennätyspisteikseen. Kaudeksi 1997–1998 Arvaja siirtyi Jokereihin, jossa ura lähti laskusuuntaan. Kesken kauden Arvaja siirtyi Elitserienin Malmöhön.

Kaudet 1998–2000 Arvaja pelasi jälleen Ilveksessä. Käytännössä vuosi kerrallaan koko uransa pelannut Arvaja halusi jättää keväällä 2000 Suomen kentät. Kaudeksi 2000–2001 hän siirtyi Saksan DEL-liigan Revier Löweniin, jossa pelasi kaksi kautta. Tämän jälkeen Arvaja päätti lopettaa lopullisesti ja palata takaisin opiskelun pariin. Yhteensä Arvaja pelasi SM-liigassa 408 runkosarjaottelua tehoin 103+116. Pudotuspeleissä Arvaja pelasi 38 ottelua ja sai pisteet 7+9.

Maajoukkue-edustuksia Arvaja sai vain B-maajoukkuetasolla, jossa hän pelasi 17 ottelua .

Arvaja on jäänyt peliuransa jälkeen Tampereelle asumaan. Hän on naimisissa ja hänellä on neljä lasta. Arvaja soittaa kitaraa S.W. Heimon kädet -yhtyeessä, jossa ovat mukana myös Sinuhe Wallinheimo, Markus Hätinen, Risto Kurkinen ja Marko "Rocco" Lehtonen .

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Määttä, Markus: Hyvät kaverit Arvajalle tärkeintä jääkiekossa *ilves.com*.  20. huhtikuuta 2005. Ilves-Hockey Oy.  Arkistoitu 16.10.2007. Viitattu 4. maaliskuuta 2008.
2. 1 2  Mika Arvaja - player profile and career stats *eurohockey.net*. Viitattu 4. maaliskuuta 2008. (englanniksi)
3. ↑  Suikki Reijo, Suomen jääkiekkoliitto: *Jääkiekkokirja 2003-2004*, s. 283. Egmont, 2003.
4. ↑  Suikki Reijo, Suomen jääkiekkoliitto: *Jääkiekkokirja 2003-2004*, s. 223. Egmont, 2003.
5. ↑  Yhtye *swheimo.fi*.  Arkistoitu 7.12.2013. Viitattu 30. huhtikuuta 2014.
*Myrsky Genesaretin järvellä* on Sténin maalaama Seilin kirkon alttaritaulu.
**Helge Henry Stén** (5. marraskuuta 1923 Turku – 3. elokuuta 1965 Paimio) oli turkulainen kuvataiteilija.

Stén opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa vuonna 1943 ja Turun Taideyhdistyksen piirustuskoulua 1944. Ulkomailla hän opiskeli Kööpenhaminassa Tanskassa Det kungliga Akademiet for de Skønne Kunster -akatemiassa 1949–1950 ja 1954 sekä Académie André Lhotessa Pariisissa 1951–1952. Sténin töitä oli ensi kertaa esillä Turussa 1946.

Hänen tunnetuimpia töitään ovat Laivaston sankarivainajien muistomerkki Turun saaristossa ja Seilin kirkon alttaritaulu 1948–1949. Lisäksi hän on maalannut muitakin alttaritauluja muun muassa Tanskassa sijaitsevan Bløvstrodin kirkon alttaritaulun 1949. Stenin tiedetään harrastaneen pitkiä purjehdusretkiä saaristoon, joilla hän maalasi useita saaristoon liittyviä teoksia. Hän vietti aikaa Paraisilla ja Luonnonmaalla, kun hän kaipasi työskentelyrauhaa.

Sten sai Turun Taiteilijaseuran apurahan 1948 ja Turun Taideyhdistyksen apurahan 1950. Hän oli yksi turkulaisen Pro Arte 57 -taiteilijaryhmän perustajajäsenistä.

Sten eli elämänsä viimeiset vuodet Karunan Knutniemessä ja kuoli Paimion parantolassa 1965.

Lähteet
-------

1. ↑  Helge Stén Kuvataidematrikkelissa
2. ↑  Myrsky Genesaretin järvellä *Seilin museokirkko -blogi*.  25.7.2014. Viitattu 5.7.2018.
3. ↑  Helge Stén - Palavasieluinen taiteilija (s. 40) *Suomen Turku -lehti*.  NO:1 1979. Turkuseura.  Arkistoitu 5.7.2018. Viitattu 5.7.2018.
4. ↑  *Taiteen pikkujättiläinen*, s. 531. WSOY, 1995.
5. ↑  Helge Stén - Palavasieluinen taiteilija (s. 38-40) *Suomen Turku -lehti*.  NO:1 1979. Turkuseura.  Arkistoitu 5.7.2018. Viitattu 5.7.2018.
Lhasa de Sela
**Lhasa de Sela** (27. syyskuuta 1972 Big Indian, New York, Yhdysvallat – 1. tammikuuta 2010 Montreal, Quebec, Kanada) oli yhdysvaltalais-meksikolainen laulaja-lauluntekijä. Hän vietti nuoruuttaan sekä Yhdysvalloissa että Meksikossa ennen siirtymistään Kanadan Montrealiin vuonna 1992. Vuonna 1991 de Sela oli tavannut siellä vieraillessaan muusikko Yves Desrosiersin, jonka kanssa hän aloitti yhteistyön. Vielä basisti Mario Légaré liittyi kokoonpanoon, joka kierteli kansallisesti.

Lhasa de Selan debyyttialbumi *La Llorona* ilmestyi 16. kesäkuuta 1998. Se toi hänelle vuoden 1998 parhaan maailmanmusiikkiartistin Juno-palkinnon. De Sela lähti Ranskaan, jossa hän piti siskojensa kanssa kiertävää sirkusshow'ta. Hän myös työsti siellä materiaalia toista albumiaan varten; *The Living Road* ilmestyi vuonna 2003. Albumi *Lhasa* ilmestyi huhtikuussa 2009. De Sela lauloi espanjaksi, ranskaksi ja englanniksi. Hänen kolmea albumiaan on myyty yhteensä yli miljoona kappaletta.

Lhasa de Sela kuoli kotonaan Montrealissa uudenvuodenpäivänä 2010 sairastettuaan rintasyöpää 21 kuukautta.

Diskografia
-----------

* *La Llorona* (1998)
* *The Living Road* (2003)
* *Lhasa* (2009)

Lähteet
-------

1. ↑  Allmusic.com: Lhasa > Biography
2. ↑  Allmusic.com: La Llorona > Overview
3. ↑  Lhasa de Sela: Singer-songwriter whose work blended Mexican, French, gospel, gypsy and country influences
4. ↑  Obituary: Lhasa de Sela *Canada.com*. Viitattu 21.12.2010. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Forsteriitti** on silikaattimineraali, jonka kemiallinen kaava on Mg2SiO4. Forsteriitti on oliviiniryhmän magnesiumrikas päätejäsen. Se muodostaa isomorfisen seossarjan rautarikkaan päätejäsenen fayaliitin kanssa.

Forsteriittia esiintyy magmakivissä ja magnesiumpitoisissa kalkkikivessä eli dolomiitissa. Sitä syntyy dolomiitin ja kvartsin metamorfoosista seuraavalla kaavalla:

{\displaystyle {\ce {2CaMg(CO3)2 + SiO2 -> Mg2SiO4 + 2CaCO3 + 2CO2}}}

Forsteriittiä on löydetty myös meteoriiteista. Vuonna 2005 Stardust-luotain löysi mineraalia komeetan pölystä. Kuusi vuotta myöhemmin NASA:n avaruusteleskooppi havaitsi pieniä oliviinikiteitä syntyvän tähden kaasupilvessä.

Forsteriitti on polymorfinen mineraali. Sen kaksi muuta muotoa ovat kovemmassa paineessa syntyneet Wadsleyiitti ja Ringwoodiitti. Molempia on löydetty meteoriiteista.

Lähteet
-------

* 

### Viitteet

1. ↑  Hytönen, Kai: *Suomen mineraalit*, s. 115. GTK, 1999.
2. ↑   *m.phys.org*. Viitattu 28.4.2019. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Forsteriitti** Wikimedia Commonsissa

* PubChem: Forsterite (englanniksi)
* Mindat: Forsterite (englanniksi)
* Webmineral: Forsterite Mineral Data (englanniksi)
* Handbook of Mineralogy: Forsterite (pdf) (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Forsterite
**James Albert "Jimmy" Ellis** (24. helmikuuta 1940 Louisville, Kentucky – 6. toukokuuta 2014 Louisville, Kentucky) oli yhdysvaltalainen nyrkkeilijä. Hän oli WBA-liiton raskaansarjan maailmanmestari vuodesta 1968 vuoteen 1970.

Amatöörinä Ellisin valmentajana Louisvillessä toimi Joe Elsby Martin Sr. Hän ryhtyi ammattilaiseksi vuonna 1961. Hänen valmentajanaan ja managerinaan toimi Bud Bruner, jonka aikana hän voitti 20 ottelustaan 15 (viisi tyrmäyksellä). Hänet arvostettiin maailman kymmenenneksi parhaaksi keskisarjan nyrkkeilijäksi.

Vuonna 1965 Ellisin valmentajaksi ja manageriksi tuli Angelo Dundee, joka valmensi myös Muhammad Alia. Ellis oli voittanut Alin heidän otellessaan amatööreinä Louisvillessä. Vuodesta 1966 Ellis otteli raskaassa sarjassa ja pääsi vuonna 1968 ottelemaan maailmanmestaruudesta, joka oli viety Alilta tämän kieltäydyttyä asepalveluksesta. WBA järjesti kahdeksalle raskaan sarjan huippunyrkkeilijälle mestaruusturnauksen, jossa Ellis voitti ensin Leotis Martinin yhdeksässä erässä ja otti sitten helpon pistevoiton Oscar Bonavenasta. Lopuksi hän voitti 27. huhtikuuta 1968 Oaklandissa, Kaliforniassa käydyssä ottelussa Jerry Quarryn ja hänet julistettiin maailmanmestariksi.

Syyskuussa 1968 Ellis puolusti menestyksekkäästi titteliään Floyd Pattersonia vastaan. Hän sai 16. helmikuuta 1970 vastaansa Joe Frazierin, joka oli New Yorkin nyrkkeilykomission tunnustama maailmanmestari. Frazier löi neljännessä erässä Ellisin kanveesiin kahdesti, ja ennen viidennen erän alkua Angelo Dundee ilmoitti Ellisin luovuttavan.

Ellis voitti kolme seuraavaa otteluaan. Hän sai vastaansa Muhammad Alin 26. heinäkuuta 1971 Houstonin Astrodomessa ja luovutti ottelun 12. erässä. Tämä oli Alin uran ainoa ottelu, jossa Dundee ei toiminut hänen kulmamiehenään. Tämän jälkeen Ellis hävisi Earnie Shaversille, Ron Lylelle ja maaliskuussa 1975 yhdeksännessä erässä Joe Frazierille. Ellis otteli viimeisen kerran 6. toukokuuta 1975 ja voitti tyrmäyksellä ensimmäisessä erässä. Koko uran ottelusaldo oli 40 voittoa (24 tyrmäystä), 12 tappiota ja yksi ratkaisematon.

Ellis kärsi dementiasta yli kymmenen vuoden ajan ennen kuolemaansa. Hän toimi kuitenkin Louisvillessa aktiivisesti nuorison, eläkeläisten ja lupaavien nuorten nyrkkeilijöiden parissa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Miller, Stephen & Henry, David: Jimmy Ellis, Ali’s Friend Who Won Heavyweight Crown, Dies at 74 *Bloomberg*.  7.5.2014. Viitattu 7.5.2014. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* 
* 

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Jimmy Ellis
**Christopher Todd Mordetzky** (s. 8. tammikuuta 1983, California) on yhdysvaltalainen showpainija, joka tunnetaan parhaiten esiintymisnimellään **Chris Masters**. Hän painii tällä hetkellä World Wrestling Entertainmentin Smackdown-brändissä. Ennen vuoden 2009 paluutaan Mordetzky paini WWE:ssä vuodesta 2005 vuoteen 2007, kunnes hänet erotettiin.

Paluu WWE:hen
-------------

### Raw (2009-2010)

Mordetzky palasi WWE:hen heinäkuussa 2009 nimellä Chris Masters. Hän otteli Montel Vontavious Porteria vastaan, mutta ottelu päättyi kummankin uloslaskentaan, koska Masters piti MVP:tä "The Masterlock" -erikoisliikkessään kehän ulkopuolella. Näiden kahden välinen riita jatkui, kun Porter onnistui voittamaan Mastersin elokuussa Rawissa. Marraskuussa 2009 Masters oli *Raw's Got Talent* -show’ssa, jota tuomaroivat Ozzy Osbourne, Sharon Osbourne ja The Great Khali. Masters heilutteli muskeleitaan Ozzy Osbournen "Crazy Train" -kappaleen tahtiin ja sai kehuja. Masters esitti myöhemmin backstagella saman jutun Chris Jericholle, Roddy Piperille ja Bella Twinseille, mutta Black Eyed Peasin "Boom Boom Pow" -kappaleen tahdissa. Joulukuussa Mastersista tuli ensimmäistä kertaa "hyvis", kun hän pelasti Eve Torresin ja Hornswogglen Chavo Guerrerolta.

### Smackdown (2010-)

Masters siirrettiin Smackdowniin vuoden 2010 WWE Draftin johdosta.

Painiliikkeet
-------------

* The Masterlock (Full Nelson Hold)
* Backbreaker Rack
* Bearhug
* Vertical Suplex
* Full Nelson Slam

Lähteet
-------

1. ↑  Chris Masters Wrestlinfdata sivustollaViitattu 29.7.2023
2. ↑  Masters erotettuViitattu 29.7.2023

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Chris Masters** Wikimedia Commonsissa
Ariane 42P mit TOPEX/Poseidon
**TOPEX/Poseidon** (1992-052A) oli merentutkimussatelliitti, joka tehtiin NASAn ja CNESin yhteistyönä. TOPEX/Poseidon-satelliitin päätehtävänä oli merenpinnan korkeuden mittaaminen. Satelliitti kykeni tarkkailemaan merenpinnan muutosten vaihtelua alle 5 cm tarkkuudella. Päätehtävänsä ohella TOPEX/Poseidon tutki merivirtojen muutoksia ja vuorovesi-ilmiötä vuodenajasta toiseen, auttoi ilmastonmuutoksen tutkimisessa sekä antoi mittaustulostensa kautta tärkeää tietoa El Nino- ja La Nina -ilmiöistä. 
TOPEX/Poseidon-satelliitti kykeni tarkkailemaan 95% maailman merialueista.

Laukaisu ja satelliitin rata
----------------------------

Satelliitti laukaistiin 10. elokuuta 1992 Ariane 42P kantoraketilla Kourousta. Alun perin kolmen vuoden mittaiseksi suunniteltua toimintaikää pidennettiin useilla vuosilla. Satelliitti lopetti toimintansa lokakuussa 2005, siihen tulleen vian vuoksi. Tuohon mennessä se oli ehtinyt kiertää maapallon yli 62 000 kertaa. TOPEX/Poseidon-satelliitti sammutettiin lopullisesti tammikuussa 2006. Se kiertää edelleen maapalloa avaruusromuna.

Satelliitin ratakorkeus oli 1336 km. Sen laukaisu tehtiin polaariradalle, jonka kaltevuus päiväntasaajaan nähden oli 66 astetta.

Satelliitin rakenne
-------------------

TOPEX/Poseidon-satelliitin kokonaismassa oli 2402 kg. Satelliitin rakenteeseen kuului 1,2 m kokoinen tietoliikenneantenni, jonka avulla mittaustulokset välitettiin Maahan. Satelliitin mittalaitteita olivat:

* NASA Radal Altimeter (NRA), merenpinnan korkeuden mittaamiseen
* Solid State Radar Altimeter (SSALT), mm. aallonkorkeuden mittaaminen
* Topex Microwave Radiometer (TMR), mm. vesihöyryn mittauksiin
* Laser Retroreflector Array (LRA), mm. satelliitin seurantaa varten
* Doppler tracking system receiver (Doris), mm. satelliitin radan määritykseen
* Global positioning system (GPSDR), mm. satelliitin radan määritykseen.

Katso myös
----------

* Jason 1
* Jason 2

Lähteet
-------

1. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* NASAn sivusto (engl.)
* Lehd.tiedote (engl.)
Novaja Tšaran rautatieasema.
**Novaja Tšara** (ven. Новая Чара) on kaupunkimainen taajama Taka-Baikalian aluepiirin Kalarin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Tšara-joen rannalla 16 kilometriä piirikeskuksesta Tšarasta etelään. Taajaman kautta kulkee Baikalin–Amurin rautatie. Tšitasta on rautateitse matkaa 1221 kilometriä. Asukkaita on 4 400 henkeä (vuonna 2009).

Paikkakunta on syntynyt vuonna 1979 Baikalin–Amurin rautatien rakentamisen yhteydessä. Vuonna 1986 se sai kaupunkimaisen taajaman statuksen. 

Novaja Tšarassa toimii rautatieliikenteen ja kaivosteollisuuden yrityksiä. Taajamassa on keskikoulu, lasten luomistyön keskus, kulttuuritalo, Kalarin piirin kotiseutumuseo, kirjasto ja piirisairaala.

Lähteet
-------

1. ↑  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki: Tšislennost naselenija Rossijskoi Federatsii po gorodam, posjolkam gorodskogo tipa i raionam na 1 janvarja 2009 g.  2009. Moskva:  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki (Rosstat).  Arkistoitu 21.10.2011. Viitattu 7.1.2010. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Novaja Tšara Taka-Baikalian tietosanakirjassa (venäjäksi)
**Francesco (Franco) Cavicchi** (12. toukokuuta 1928 Pieve di Cento, Italia – 22. elokuuta 2018) oli italialainen nyrkkeilijä, jonka ammattilaisura kesti 1950-luvun alusta 1960-luvun alkuun. Ammattilaisten raskaansarjan Euroopan mestaruustittelin hän saavutti kesäkuussa 1955 voitolla saksalaisesta Heinz Neuhausista. Hän menetti tittelin syyskuussa 1956 ruotsalaiselle Ingemar Johanssonille.

Cavicchi aloitti ammattilaisuransa lokakuussa 1952. Hän saavutti Italian raskaansarjan mestaruuden lokakuussa 1954 tyrmättyään Uber Bacilierin. Siihen mennessä Cavicchi oli otellut 20 kertaa ja voittanut niistä 17. Tappio oli tullut Münchenissä saksalaiselle Hugo Salfeldille. Kaksi ratkaisematonta oli tullut saksalaista Hans Friedrichiä vastaan. Cavicchin voittoisa ura jatkui kesäkuuhun 1955, jolloin hän kohtasi Bolognassa 60 000 katsojan läsnä ollessa saksalaisen Euroopan mestarin Heinz Neuhausin. Cavicchi voitti Neuhausin pistein ja oli näin uusi raskaansarjan Euroopan-mestari. Cavicchista toivottiin entisen italialaismestarin Primo Carneran seuraajaa.

Cavicchi ja Neuhaus ottivat yhteen uudelleen Dortmundissa Neuhausin kotiareenalla syyskuussa 1955. Ottelu päättyi Neuhausin voittoon keskeytyksellä. Cavacchi säilytti kuitenkin mestaruutensa, sillä ottelu ei ollut vielä titteliottelu. Titteliottelu Cavicchin ja Neuhausin välillä uusittiin heinäkuussa 1956, jonka Cavacchi voitti tyrmäyksellä. Pian sen jälkeen syyskuussa 1956 vastaan tuli EM-titteliottelussa Bolognassa nouseva tähti, jolla oli vasta 14 voitokasta ottelua takanaan, Ruotsin Ingemar Johansson, joka italialaiskatsojien yllätykseksi kukisti hallitsevan mestarin Cavicchin tyrmäyksellä 13. erässä.

Cavicchi jatkoi uraansa vielä helmikuuhun 1963. Hän säilytti Italian mestaruuden toukokuuhun 1962, jolloin hän hävisi Santo Amontille. Yli kymmenen vuotta kestäneellä ammattilaisurallaan Franco Cavicchi otteli kaikkiaan 89 ottelua, joista voitti 71, hävisi 14 ottelua ja neljä ottelua päättyi ratkaisemattomaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Boxe, è morto Franco Cavicchi: fu campione d'Europa dei pesi massimi (italiaksi)
2. 1 2  Ingemar Johanssonille EM - tyrmäsi Fransesco Cavicchin Bolognassa sunnuntaina 13. erässä.  *Helsingin Sanomat*, 1.10.1956, s. 10. HS Aikakone (vain tilaajille). Viitattu 15.3.2023.
3. ↑  FRANCESCO CAVICCHI IL PUGILE CONTADINO minervaedizioni.com. Viitattu 13.5.2023 (italiaksi).
4. ↑  Franco Cavicchi BoxRec. Viitattu 23.10.2017 (englanniksi).


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
Aleksei Djumin
**Aleksei Gennadjevitš Djumin** (ven. Алексей Геннадьевич Дюмин, s. 28. elokuuta 1972) on venäläinen poliitikko ja upseeri. Hän toimi muutaman kuukauden varapuolustusministerinä vuodenvaihteessa 2015–2016.

Djumin toimi presidentti Vladimir Putinin henkivartioston varajohtajana vuodesta 2012. Djuminista tuli Tulan alueen kuvernööri 2. helmikuuta 2016. Djumin johti Ukrainan syrjäytetyn presidentti Viktor Janukovitšin evakuointia.

Djumin on pelannut maalivahtina Putinin jääkiekkonäytösotteluissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Ukrainan entisen presidentin pelastaja valtaan Venäjällä. Hs.fi.
2. ↑  Putin nimitti seulan maalivahdin kuvernööriksi *www.iltalehti.fi*. Viitattu 18.11.2021.
3. ↑  Arto Luukkanen: Putinin seuraaja: Aleksei Djumin? *Uusi Suomi Puheenvuoro*.  28.2.2016. Viitattu 18.11.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Aleksei Djumin** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
Carlo Cudicini
**Carlo Cudicini** (s. 6. syyskuuta 1973 Milano, Italia) on italialainen jalkapallomaalivahti. Cudicini on 183 senttimetriä pitkä.

Cudicini aloitti ammattilaisuransa kaudella 1991–1992 AC Milanin joukkueessa. Hän ei kuitenkaan koskaan saanut peliaikaa milanolaisjätin riveissä, ja kävi muun muassa lainalla Comossa. Kaudeksi 1995–1996 Cudicini siirtyi AC Pratoon, josta seuraavaksi kaudeksi takaisin huippuseuraan, tällä kertaa roomalaiseen SS Lazioon. Laziossa hänelle ei kuitenkaan tarjottu vastuuta, ja vuosina 1997–1999 Cudicini pelasi Castel di Sangrossa. 

Vuonna 1999 hän siirtyi Englantiin valioliigaseura Chelseaan. Cudicini pelasi kymmenkautisen Chelsea-uransa aikana vuoteen 2004 asti joukkueen ykkösmaalivahtina, kunnes tšekkiläisen Petr Čechin saavuttua seuraan Cudicini sai tyytyä kakkosmaalivahdin rooliin.

26. tammikuuta 2009 toinen lontoolainen seura Tottenham Hotspur hankki Cudicinin ilmaiseksi Chelseasta. Chelsea salli pitkäaikaisen pelaajansa siirtyä ilmaiseksi, sillä hänen Chelsea-sopimuksensa olisi loppunut kesällä 2009.

Italian nuorten maajoukkueissakin pelannut Cudicini on kolmannen polven jalkapalloilija. Hänen isänsä Fabio Cudicini pelasi maalivahtina muun muassa AC Milanissa ja AS Romassa ja hänen isoisänsä Guglielmo Cudicini pelasi puolustajana Serie A:ssa Triestinan joukkueessa.

Lähteet
-------

1. ↑   Skysports. Viitattu 26.1.2009. (englanniksi)
2. ↑   Tottenham Hotspur. Viitattu 26.1.2009. (englanniksi)
Gasa Bhutanin kartalla.
**Gasa** on yksi Bhutanin 20 piirikunnasta (dzongkhag). Se sijaitsee maan pohjoisosassa.

Gasan piirikunnan pinta-ala on 4185 neliökilometriä, ja pääkaupunki Gasa. Vuonna 2010 piirikunnassa oli 3400 asukasta. Se on Bhutanin piirikunnista pinta-alaltaan suurin ja väkiluvultaan pienin.

Koko Gasan piirikunta kuuluu Jigme Dorjin kansallispuistoon. Alueella on kuumia lähteitä. Sen eläimistöön kuuluvat lumileopardi ja tiikeri. Piirikunnan harvoista asukkaista useimmat elävät puolipaimentolaisina, paimentaen jakkeja ja keräten lääkeyrttejä. Niiden lisäksi he saavat toimeentuloa omavaraisviljelystä ja metsätöistä.

Gasassa sijaitseva Damjin kylä on 2–3 tunnin ajomatkan päässä Punakhasta, mutta pääkaupunki Gasaan on sieltä vielä 4–6 tunnin kävelymatka. Gasan linnavuori eli dzong on rakennettu vuonna 1646.

Lähteet
-------

1. ↑  Bhutan Districts Citypopulation
2. ↑  Bhutan Wildlife Himalaja 2000
3. ↑  Jigme Dorji National Park Himalaya 2000 (englanniksi)
4. ↑  Gasa District & Dzong (Arkistoitu – Internet Archive) Wind Horse Tours

Bhutanin piirikunnat

* Bumthang
* Chukha
* Dagana
* Gasa
* Haa
* Lhuntse
* Mongar
* Paro
* Pemagatshel
* Punakha
* Samdrup Jongkhar
* Samtse
* Sarpang
* Thimphu
* Trashigang
* Trashiyangste
* Trongsa
* Tsirang
* Wangdue Phodrang
* Zhemgang
Walter Wladimir Gejtel
**Walter Wladimir Gejtel** (11. toukokuuta 1894 Lahti – 6. toukokuuta 1918) oli suomalainen jääkärivänrikki. Hänen vanhempansa olivat merikapteeni Wladimir Fredrik Aleksander Gejtel ja Johanna Fredrika Heidtmann.

Opinnot
-------

Jääkäripataljoona saapuu paraatista Libaussa kesällä 1917. Joukkoa johtaa ratsailta luutnantti Basse ja häntä seuraa pataljoonan pioneerikomppania.
Gejtel kirjoitti ylioppilaaksi Lahden yhteiskoulusta vuonna 1913 ja liittyi Uusmaalaiseen osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi vuosina 1913–1915 Helsingin yliopiston filosofisen tiedekunnan fyysis-matemaattisella osastolla suorittaakseen lääketieteen alkututkinnon.

Jääkärikausi
------------

Gejtel liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 17. lokakuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella. Hän oli pitkän aikaa hoidettavana Tukkumin sotilassairaalassa sekä Blankenburgin kylpylaitoksessa hänellä ilmenneen sydänvian takia.

Suomen sisällissota
-------------------

*Katso myös: Suomen sisällissota*
Hän astui Suomen armeijan palvelukseen 11. helmikuuta 1918 vänrikiksi ylennettynä ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan lähettiupseeriksi 2. Jääkärirykmentin esikuntaan. Hän osallistui sisällissodassa taisteluihin Kalevankankaalla ja Tampereella, jossa haavoittui. Hän menehtyi 6. toukokuuta 1918 keuhkokuumeeseen. Hänet haudattiin Lahteen.

Lähteet
-------

* Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938.
* Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 ISBN 951-99046-8-9.

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Suomen jääkärien elämäkerrasto 1938
2. 1 2 3 4  Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975


    Ylennykset ja kunniamerkit    



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Ylennykset** |  | **Kunniamerkit** |
| * Hilfsgruppenführer 11. maaliskuuta 1916
* Vänrikki 11. helmikuuta 1918
 | 4. luokan Vapaudenristi miekkojen kera kunniamerkkinauhaVapaussodan muistomitalin kunniamerkkinauhaJääkärimerkki | * Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera
* Vapaussodan muistomitali soljen kera
* Jääkärimerkki
 |
Havainnekuva M.G.K:n miehistä (Jääkäripataljoona 27:n konekiväärikomppania) Riianlahdelta vuoden 1916 rintamaoloista.
**Eino Birger Lindegren** (18. marraskuuta 1894 Rautalampi – 25. huhtikuuta 1918) oli suomalainen jääkärivänrikki. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri, joka sai tulikasteensa Saksan itärintamalla Misse-joella vuonna 1916. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan Valkoisen Armeijan riveissä joukkueenjohtajana, missä toimessa hän kaatui Viipurissa.

Perhe ja koulutus
-----------------

Lindegrenin vanhemmat olivat käräjäkirjuri Selim Birger Lindegren ja Greta Kaisa Tegelberg. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Sortavalan reaalilyseosta vuonna 1914 ja liittyi Karjalaiseen osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi Helsingin yliopiston filosofisen tiedekunnan fyysis-matemaattisella osastolla vuosina 1914 - 1915.

Jääkärikausi
------------

Lindegren liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 1. konekiväärikomppaniaan 5. tammikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Pataljoonan rintamalta paluun jälkeen hänet siirrettiin 14. syyskuuta 1917 pataljoonan 2. konekiväärikomppaniaan.

Suomen sisällissota
-------------------

Lindegren astui Suomen armeijan palvelukseen varavääpeliksi ylennettynä Saksassa 11. helmikuuta 1918 ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan joukkueenjohtajaksi 1. Jääkärirykmentin 2. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Lempäälässä ja Kämärällä sekä Viipurissa, missä hänen kohtalokseen tuli kaatua taistelussa 25. huhtikuuta 1918. Hänet haudattiin Kuopion sankarihautaan.

    Ylennykset ja kunniamerkit    



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Ylennykset** |  | **Kunniamerkit** |
| * Varavääpeli 11. helmikuuta 1918
* Vänrikki 18. huhtikuuta 1918
 | Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera kunniamerkkinauhaVapaussodan muistomitalin kunniamerkkinauhaJääkärimerkki | * Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera
* Vapaussodan muistomitali soljen kera
* Jääkärimerkki
 |

Lähteet
-------

* Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938.
* Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 ISBN 951-99046-8-9.

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Suomen jääkärien elämäkerrasto 1938
2. 1 2 3 4  Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975
**Sinfonia nro 7** on Gustav Mahlerin vuosina 1904–1905 säveltämä viisiosainen sinfonia, joka kantaesitettiin 19. syyskuuta 1908. Teoksen partituuri julkaistiin vuonna 1909. Sinfoniasta on käytetty lisänimeä "Lied der Nacht".

Mahlerin seitsemäs sinfonia on puhtaasti soittimellinen eikä sillä ole ohjelmallista sisältöä. Teoksen osista laajimmat ovat ensimmäinen ja viimeinen. Seitsemättä sinfoniaa on pidetty Mahlerin vähiten suosittuna teoksena. Sen ensimmäinen osa on kuitenkin harmonisesti kokeilevampi kuin mikään Mahlerin aiemmassa tuotannossa. Ensimmäisessä osassa on käytetty sonaattimuotoa. Myöhemmät arvostelijat ovat laajalti pitäneet seitsemännen sinfonian viidettä osaa heikoimpana osana Mahlerin koko sinfonisessa tuotannossa.

Osat
----

1. Langsam – Allegro con fuoco
2. Nachtmusik: Allegro moderato
3. Scherzo: Schattenhaft, fließend, aber nicht schnell
4. Nachtmusik: Andante amoroso
5. Rondo – Finale: Allegro ordinario

Lähteet
-------

1. 1 2  Gustav Mahler: Symphony No. 7 in E minor ("Song of the Night") AllMusic, viitattu 8.10.2023

Aiheesta muualla
----------------

* IMSLP: nuotteja
**MaNga** on turkkilainen Ankarasta kotoisin oleva rap rock -yhtye. Yhtyeen musiikki sisältää alternative rockia ja hip hopia. Vuonna 2009 yhtye voitti **Best European Act** -palkinnon ja **Best Turkish Act** -palkinnon MTV Turkeylta. MaNga valittiin edustamaan maataan Oslossa järjestettävään Eurovision laulukilpailuun 2010. Yhtyeen Euroviisuissa esittämä kappale on nimeltään *We Could Be the Same*. Se sijoittui toiseksi voittajakappale *Satelliten* jälkeen 170 pisteellä.

Historia
--------

MaNga on perustettu vuonna 2001. Nimi tulee japanilaisesta sarjakuvakirja *Mangasta*.
Yhtyeen laulu *Bir kadın çizeceksin* kuuluu FIFA 06 -pelissä. 13. huhtikuuta 2008 MaNgan oli tarkoitus esiintyä Wembley Arenalla Lontoossa, yhdessä Tarkanin kanssa, mutta esiintyminen peruttiin teknisten ongelmien takia. Myöhemmin yhtye esiintyi Lontoossa The O2:ssa joulukuussa 2009. Vuonna 2010 TRT valitsi maNgan Turkin euroviisuedustajaksi vuoden 2010 Euroviisuihin. MaNga sijoittui toiseksi kappaleella We Could Be the Same 170 pisteellä.

Diskografia
-----------

### Albumit

* maNga (2004)
* MaNga+ (2006)
* Şehr-i Hüzün (2009)
* E-akustik (2012)
* Işıkları Söndürseler Bile (2014)
* Antroposen 001 (2021)

Lähteet
-------

1. ↑  Eurovision'a 'maNga' gidiyor  7.1.2010. *HaberTürk*.  Arkistoitu 26.2.2010. Viitattu 12.1.2010. (turkiksi)
2. ↑  Oslo 2010 *Events*. Eurovision.tv. Viitattu 17.2.2020. (englanniksi)
3. 1 2  maNga *Participants*. Eurovision.tv. Viitattu 17.2.2020. (englanniksi)
4. ↑  MANGA HINT NOT ONLY THE TURKISH RETURN TO EUROVISION BUT ALSO THEIRS *News*.  2.8.2017. Oiko Times.  Arkistoitu 2.8.2017. Viitattu 17.2.2020. (englanniksi)
5. ↑  Tarkan - maNga, London (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* maNgan kotisivut
* maNga Myspacessa (englanniksi)

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **MaNga (yhtye)**.