recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Hotelli Tammer
Tammer valmistumisvuonnaan
**Hotelli Tammer** (Tampereen teknillisen seuran talo), viralliselta nimeltään **Radisson Blu Grand Hotel Tammer**, on vuonna 1929 rakennettu hotelli Tampereen Kyttälän kaupunginosassa, Satakunnankadun ja Rongankadun risteyksessä lähellä Tammerkoskea.

Hotellin historia alkoi Tampereen teknillisen seuran kokouksesta, jossa E. Graeffe ehdotti, että seuralle rakennettaisiin talo. Rakennukseen haluttiin myös tuottavia tiloja. Hotelli Tammerin suunnitteli kaupunginarkkitehti Bertel Strömmer, ja se edustaa tyyliltään pohjoismaista klassismia. Alusta alkaen oli tarkoitus rakentaa kansainvälisenkin vertailun kestävä hotelli ja Tampereelle uusi maamerkki. Kustannukset kohosivatkin lähes kahdeksaan miljoonaan markkaan.

Tammerin ensimmäinen ravintoloitsija oli ranskanvenäläinen Alexander Adlivankin, joka tuotatti Tammeriin muun muassa pöytähopeita ja kattokruunuja Ranskasta. Keittiömestari oli Japanista ja tarjoilijat Ruotsista. Tarinan mukaan vain perunankuorijatyttö puhui suomea.

Tammerin valmistumisvuosi, Tampereen 150. juhlavuosi, oli kuitenkin traaginen: Kuru-laiva upposi Näsijärvellä, ja kaupungin suunnittelemat juhlallisuudet peruttiin. Suruajan vuoksi Tammer avattiin hyvin vaatimattomin menoin. Myös suuret lamavuodet koettelivat hotellitoiminnan alkua, mutta talous elpyi kohti 1930-luvun loppupuolta ja Tammer palasi jälleen loistoonsa.

Tammerissa on vieraillut lukuisia tunnettuja henkilöitä, kuten C. G. E. Mannerheim, F. E. Sillanpää, Juri Gagarin ja Kalle Päätalo. Tammer on esiintynyt myös kirjallisuudessa ja elokuvassa. Tunnetuin esimerkki lienee*kenen mukaan?* Arto Paasilinnan romaani *Elämä lyhyt, Rytkönen pitkä*, josta on tehty myös elokuvasovitus.

Grand Hotel Tammer kuului aiemmin Sokos Hotels -ketjuun. 31. maaliskuuta 2016 Tammer siirtyi osaksi Radisson Blu -ketjua. Grand Hotel Tammeria on remontoitu vanhaa kunnioittaen, ja rakennus on Museoviraston suojelema. Molempien päätyjen alkuperäiset parvekkeet on kuitenkin poistettu. Hotellin ravintola toimii edelleen alkuperäisissä tiloissaan. Korkea ravintolasali on kunnostettu 1990-luvulla alkuperäiseen asuunsa.

Aamiainen Tammersalissa

Lähteet
-------

* Seppälä R.: Grand Hotel Tammer. ISBN 952-91-7711-9
* SH-Tammer*lähde tarkemmin?*
* Paasilinna, A.: Elämä lyhyt, Rytkönen pitkä. WSOY 1991.

### Viitteet

1. ↑  Satu Pajuriutta. Kartanomiljöö vaihtuu huvipuistoon. Helsingin Sanomat 12.2.2014 s. A 20

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hotelli Tammer** Wikimedia Commonsissa

* Radisson Blu Grand Hotel Tammerin kotisivu
* Tammer Googlen 3D warehousessa[vanhentunut linkki]
* Ilmapanoraamakuva Hotel Tammerista – Virtuaalinen Tampereen kaupunkiopas: VirtualTampere.com
* Panoraamakuvia Hotel Tammerista - Virtuaalinen Tampereen kaupunkiopas: VirtualTampere.com
* Pörssitieto: Oy Tammer Ab.
**Tommy McClennan** (s. 8. huhtikuuta 1908, Yazoo City, Mississippi – k. 1962?, Chicago) oli yhdysvaltalainen delta blues -muusikko, laulaja ja kitaristi.

Elämä
-----

McClennan syntyi maatilalla lähellä Yazoo Citya ja varttui kaupungissa. Hän soitti ja lauloi bluesia raa'alla, energisellä tyylillä ja esiintyi usein yhdessä ystävänsä Robert Petwayn kanssa. McClennan levytti vuosina 1939–1942 Bluebird Recordsille 41 kappaletta. Hän jätti jälkeensä bluesklassikoita kuten "Bottle It up and Go", "Cross Cut Saw Blues" (jota on versioinut muun muassa Albert King) ja "Deep Blue Sea Blues" (versio Petwayn "Catfish Bluesista"). McClennanin viimeinen levytys oli Petwayn "Boogie Woogie Woman" 20. helmikuuta 1942. Tämän jälkeen tuottaja Lester Melrose lopetti työsuhteen McClennan kanssa epäluotettavuuteen ja alkoholin käyttöön vedoten.

Petwayn myöhemmistä vaiheista ei tiedetä, mutta McClennan nähtiin toisinaan silloin tällöin Chicagossa Elmore Jamesin ja Little Walterin seurassa. McClennan kuoli ilmeisesti alkoholismiin vuonna 1962.

Honeyboy Edwards kertoo tavanneensa McClennanin vuonna 1962. Tällöin McClennan eli asunnoksi muutetussa kuorma-auton perävaunussa. Edwards yritti saada McClennanin palaamaan lavoille, kyky soittaa kitaraa oli mennyttä, mutta hänen mahtava äänensä oli tallella. Alkoholisoitunut McClennan kuitenkin oli liian sairas ja joutui sairaalaan, jossa kuoli yksinäisenä ja pennittömänä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Jim O'Neal: Biography Allmusic. Viitattu 2.6.2008.
2. 1 2  Greg Johnson: Tommy McClennan  huhtikuu 1999. BluesNotes.  Arkistoitu 23.3.2003. Viitattu 2.6.2008.
3. ↑  Don Erickson: Delta Blues History, Part 5 The Central Iowa Blues Society.  Arkistoitu 23.6.2006. Viitattu 2.6.2008.

Aiheesta muualla
----------------

* Tommy McClennan AllMusicissa (englanniksi)
* Kuvitettu diskografia
* (Arkistoitu – Internet Archive)
**Oben am jungen Rhein** on Liechtensteinin kansallislaulu. Sen sanat on kirjoittanut vanhan perinteisen runon pohjalta saksalainen pappi Jakob Jauch. Melodiana on käytössä myös Ison-Britannian kansallislaulun *God Save the Kingin* melodiana.

Sanoitus sisälsi alun perin viisi säkeistöä, mutta Liechtensteinin parlamentin päätöksellä laulun sanoja muokattiin ja lyhennettiin vuonna 1963. Laulun "saksalaisesta Reinistä" tuli "nuori Rein" ja "saksalaisesta isänmaasta" "kallis isänmaa".

Vanhastaan on ollut tapana, että viimeisen säkeistön sanojen "Hoch leb' der Fürst vom Land" kohdalla oikea käsi kohotetaan tervehdykseksi ruhtinaalle. Koska tämä ele muistuttaa monien mielestä liikaa Hitler-tervehdystä, noudatetaan tapaa nykyään enää harvoin. 

**Oben am jungen Rhein**

1. *Oben am jungen Rhein*
  
*lehnet sich Liechtenstein*
  
*an Alpen höh'n.*

*Dies liebe Heimatland,*
  
*das teure Vaterland*
  
*hat Gottes weise Hand*
  
*für uns erseh'n.*

*Dies liebe Heimatland,*
  
*das teure Vaterland*
  
*hat Gottes weise Hand*
  
*für uns erseh'n.*

2. *Hoch lebe Liechtenstein*
  
*blühend am jungen Rhein*
  
*glücklich und treu.*

*Hoch leb der Fürst vom Land*
  
*hoch unser Vaterland*
  
*durch Bruderliebe Band*
  
*vereint und frei.*

*Hoch leb der Fürst vom Land*
  
*hoch unser Vaterland*
  
*durch Bruderliebe Band*
  
*vereint und frei.*

---

Epävirallinen suomennos:

**Ylhäällä nuorella Reinillä**

1. *Ylhäällä nuorella Reinillä*
  
*nojaa Liechtenstein*
  
*korkeisiin Alppeihin.*

*Tämän rakkaan kotimaan,*
  
*kalliin isänmaan*
  
*on Jumalan viisas käsi*
  
*meille valinnut.*

*Tämän rakkaan kotimaan,*
  
*kalliin isänmaan*
  
*on Jumalan viisas käsi*
  
*meille valinnut.*

2. *Korkealla elää Liechtenstein*
  
*kukoistavana nuorella Reinillä*
  
*onnellisena ja vilpittömänä.*

*Kauan eläköön maan ruhtinas,*
  
*kauan eläköön isänmaamme,*
  
*läpi veljesrakkauden*
  
*yhtenäisenä ja vapaana.*

*Kauan eläköön maan ruhtinas,*
  
*kauan eläköön isänmaamme,*
  
*läpi veljesrakkauden*
  
*yhtenäisenä ja vapaana.*

  

Vuoteen 1963 laulu kuului seuraavasti

Oben am deutschen Rhein
Lehnet sich Liechtenstein
An Alpenhöh'n.
Dies liebe Heimatland
Im deutschen Vaterland
Hat Gottes weise Hand
Für uns erseh'n.
Wo einst St. Lucien
Frieden nach Rhätien
Hineingebracht.
Dort an dem Grenzenstein
Und längs dem jungen Rhein
Steht furchtlos Liechtenstein
Auf Deutschlands Wacht.
Lieblich zur Sommerzeit
Auf hoher Alpen Weid
Schwebt Himmelsruh'.
Wo frei die Gemse springt,
Kühn sich der Adler schwingt,
Der Senn das Ave singt
Der Heimat zu.
Von grünen Felsenhöh'n
Freundlich ist es zu seh'n
Mit einem Blick:
Wie des Rheins Silberband
Säumt das schöne Land
Ein kleines Vaterland
Vom stillen Glück.
Hoch lebe Liechtenstein,
Blühend am deutschen Rhein,
Glücklich und treu.
Hoch leb' der Fürst vom Land,
Hoch unser Vaterland,
Durch Bruderliebe Band
Vereint und frei.

Lähteet
-------

1. ↑  Liechtenstein *nationalanthems.info*.  2023. Viitattu 14.9.2023. (englanniksi)
2. ↑  Liechtenstein national anthem *BBC News*. Viitattu 14.9.2023. (englanniksi)
3. ↑  Flags, Symbols, & Currencies of Liechtenstein *WorldAtlas*.  24.2.2021. Viitattu 14.9.2023. (englanniksi)
**Inside Amy Schumer** on yhdysvaltalainen komediasarja, jonka on luonut sarjan pääosaa näyttelevä Amy Schumer. Sarjan ensimmäinen jakso esitettiin amerikkalaisella Comedy Central -kaapelikanavalla 30. huhtikuuta 2013.

Sarja sai Peabody-palkinnon vuonna 2015, ja samana vuonna se palkittiin parhaan sketsisarjan Primetime Emmy -palkinnolla. Sarjan neljäs tuotantokausi esitettiin Yhdysvalloissa vuonna 2016. Kanava tilasi sarjasta myös viidennen tuotantokauden, mutta elokuussa 2016 Schumer kertoi, että uusia jaksoja ei tehdä lähiaikoina, koska hän haluaa keskittyä stand-up-uraansa.

Suomessa sarja julkaistiin kokonaisuudessaan Yle Areenassa 7. huhtikuuta 2017.

Juoni
-----

Jokainen jakso sisältää useita osioita, kuten sketsejä, katuhaastatteluja ja stand up -komiikkaa. Amy Schumer esiintyy ohjelman jokaisessa osiossa. Jakso päättyy Amy Goes Deep -osioon, jossa Amy Schumer haastattelee tunnettua tai vähemmän tunnettua henkilöä ilman tabuja.

Lähteet
-------

1. ↑  Emmys: 'Inside Amy Schumer' Wins Variety Sketch Series *Deadline.com*.  20.9.2015. Viitattu 17.2.2016. (englanniksi)
2. ↑  ‘Inside Amy Schumer’ Not Over But No Season 5 "In Foreseeable Future" – Update *Deadline.com*.  18.8.2015. Viitattu 2.9.2016. (englanniksi)
3. ↑  Roisi, roisimpi Amy Schumer valloittaa Yle Areenan 7.4. *Yle.fi*.  20.3.2017. Viitattu 10.4.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* *Inside Amy Schumer* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* Sarjan viralliset sivut (englanniksi)
* Roisi, roisimpi Amy Schumer valloittaa Yle Areenan 7.4. *Yle.fi*.
**Saana Tyni** (1988, Taivalkoski) oli (2011-2023) Sahera Koti Puhtaaksi Oy:n perustaja ja toimitusjohtaja.

Ura
---

Saana Tyni perusti vuonna 2011 siivousalan perheyrityksen Sahera Koti Puhtaaksi Oy:n ja työskenteli yrityksen toimitusjohtajana.

Saana Tyni perusti 2018 Saana Tyni -säätiön, joka tukee nuorten työllistymistä ja ammattitaitoa siivousalalla. Säätiö jakaa vuosittain stipendirahaa rohkaistakseen ja palkitakseen siivousalalta uran valinneita nuoria.

Vuonna 2019 Saana Tyni sai toimitusjohtajana kutsun Linnan juhliin.

Vuonna 2022 Saana Tyni perusti Avustus Pisteen Suomeen tulleille ukrainalaisille pakolaisille. Avustus Pisteen kautta tuhannet ukrainalaiset saivat arkeen tarvitsemansa hygienia tarvikkeet, ruuan, vaatteet ja muuta apua. 

Vuonna 2023 Saana Tyni myi omistamansa Koti Puhtaaksi Oy:n Freska Group:ille. 

Saana Tyni ja Henri Haho Linnan juhlissa

Yksityiselämä
-------------

Saana on yksi Tynin lestadiolaisperheen 15 lapsesta. Saana erosi lestadiolaisuudesta 2008. Saana Tyni on naimisissa Henri Hahon kanssa. Heillä on kaksi lasta ja koira.

Palkinnot
---------

* Future CEO 2019 (Seedi, Ilmarinen, Neon Audit), 2019
* Pirkanmaan Vuoden Nuori Yrittäjä (Suomen Yrittäjät), 2019
* Puhtausalan Esimies (SSTL-alan liitto), 2019
* Vuoden Nuori Johtaja TOP 8 (JCI-nuorkauppakamari), 2018
* Kauppalehden menestyjä -maininta, 2018

Lähteet
-------

1. ↑  Anne Sirvio: Avustus Piste - Apua Ukrainan pakolaisille *Keski-Uusimaa*.  26.3.2022. Keski-Uusimaa. Viitattu 25.9.2023.
2. ↑  Päivikki Pietarila: Koti Puhtaaksi Oy myytiin Freska:lle *Kauppalehti*.  28.3.2023. Kauppalehti. Viitattu 25.9.2023.
3. ↑  Future CEO of the Year -valinta 2019 *Future CEO - tulevaisuuden toimitusjohtaja*.  Arkistoitu 27.8.2019. Viitattu 15.10.2019.
4. ↑  Pirkanmaan Vuoden nuori yrittäjä 2019 Hervannan Yrittäjistä *Yrittajat.fi*.  7.5.2019.  Arkistoitu 15.10.2019. Viitattu 15.10.2019.
5. ↑  Puhtausalan esimies 2019 on Saana Tyni! *SSTL Puhtausala ry*.  25.1.2019. Viitattu 15.10.2019.
**Willie Brown** (s. 6. elokuuta 1900 Clarksdale, Mississippi – 30. joulukuuta 1952, Tunica, Mississippi) oli yhdysvaltalainen bluesmuusikko, kitaristi ja laulaja. Brownia pidetään yhtenä merkittävimmistä varhaisista delta blues -kitaristeista. Hän soitti suurimman osan urasta muiden muusikoiden taustalla, ei niinkään sooloartistina - hän esiintyi muun muassa Charley Pattonin, Son Housen ja Robert Johnsonin kanssa.

Elämä
-----

Willie Brown syntyi Mississipissä ja hänen elämästään tiedetään melko vähän mitään varmaa. David Evans on koonnut tietoja Brownin varhaiselämästä. Hän asui Mississipin Drewssä vuoteen 1929 ja meni naimisiin vuonna 1911 hyvän kitaristin Josie Millsin kanssa. Brownia kuullaan Charley Pattonin vuoden 1930 Paramount-sessioissa, joista on Brownin soolokappaleet "M & O Blues" ja "Future Blues". Vuonna 1929 Kid Bailey äänitti laulun "Rowdy Blues" ja on väitetty taustalla soittavan Willie Brownin tai että Brown itse käytti nimeä Kid Bailey. Edellä mainittujen lisäksi Brownin tiedetään äänittäneen Paramountille kappaleen "Kicking In My Sleep" (Paramount 13099).

Vuonna 1941 Yhdysvaltain kongressin kirjastolle tekemissään kenttä-äänityksissä folkloristi Alan Lomax äänitti Willie Brownilta kappaleen "Make Me a Pallet on the Floor". Samassa sessiossa Brown soittaa myös Son Housen taustalla.

Brown asui Robinsvillessä, Mississipissä vuodesta 1929 ja muutti Lake Cormorantiin vuoteen 1935 mennessä. Hän esiintyi silloin tällöin Charley Pattonin kanssa ja myöhemmin Son Housen kanssa aina kuolemaansa saakka.

> »You can run, you can run  
> tell my friend-boy Willie Brown»   
> (Robert Johnson: "Crossroad Blues")
> 
>

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Jason Ankeny: Biography Allmusic. Viitattu 6.6.2008. (englanniksi)
2. ↑  Joel Slotnikoff: Gayle Dean Wardlow The Blues World Interview The Blues World. Viitattu 6.6.2008. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Willie Brown AllMusicissa (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Mara Venier** (oik. Mara Povoleri, s. 20. lokakuuta 1950 Venetsia) on italialainen televisiojuontaja ja näyttelijä. Hänet tunnetaan eritoten ohjelmasta *Domenica in*.

Ura
---

Mara Venier aloitti televisiojuontajan uransa 1980-luvun alussa ja on työskennellyt ensisijaisesti yleisradioyhtiö Rain palveluksessa. Hän sai lempinimen "Signora della domenica" juonnettuaan suosittua jokasunnuntaista *Domenica in* -ohjelmaa vuosina 1993–1997, 2001–2003, 2004–2006 ja 2013–2014. Vuosina 2010–2013 hän luotsasi Rai 1 -kanavan iltapäiväohjelmaa *La vita in diretta* ensin Lamberto Sposinin ja sittemmin Marco Liornin kanssa.

Ennen televisiouraansa Mara Venier niitti mainetta näyttelijänä. Valkokankailla hänet nähtiin ensi kerran 1973 Sergio Capognan elokuvassa *Diario di un italiano*, jossa hän tulkitsi Wandan roolin. Venier on näytellyt myös erinäisissä televisiotuotannoissa, kuten komediasarjassa *Professione vacanze* ja jalkapallon maailmaan sijoittuvassa draamakomediassa *La voce del cuore*. Venier on esiintynyt valkokankailla myös omana itsenään eli cameorooleissa, muun muassa Jerry Calàn teoksessa *Torno a vivere da solo*.

Vuonna 2015 julkaistiin Mara Venierin omaelämäkerrallinen kirja *Amori della zia*.

Perhe-elämä
-----------

Mara Venierillä on tytär Elisabetta Ferracini (s. 1968). Hän oli aviossa tyttärensä isän Francesco Ferracinin kanssa kotvan aikaa. Vuosina 1984–1987 Venier oli aviossa näyttelijä Jerry Calàn kanssa. Kesäkuussa 2006 hän avioitui elokuvatuottaja Nicola Carraron kanssa.

Filmografia
-----------

### Elokuvat

* Diario di un italiano (1973)
* La badessa di Castro (1974)
* Abbasso tutti, viva noi (1974)
* Cattivi pensieri (1976)
* Un'emozione in più (1979)
* Zappatore (1980)
* E noi non faremo Karakiri (1981)
* Testa o croce (1982)
* Un gusto molto particolare (1982)
* Al bar dello sport (1983)
* Chewingum (1984)
* Animali metropolitani (1987)
* Caramelle da uno sconosciuto (1987)
* Kamikazen - Ultima notte a Milano (1987)
* Delitti e profumi (1988)
* Night Club (1989)
* Il ritorno del grande amico (1990)
* Pacco, doppio pacco e contropaccotto (1993)
* Paparazzi (1998)
* Torno a vivere da solo (2008)
* Vacanze di Natale a Cortina (2011)

### Televisiotuotannot

* La porta sul buio (1973)
* Diagnosi (1975)
* Greggio e pericoloso (1981)
* Portami la luna (1986)
* Professione vacanze (1986)
* Tutti in palestra (1987)
* La famiglia Brandacci (1987)
* La voce del cuore (1995)
* Il goal del martin pescatore (1996)

Lähteet
-------

1. ↑  Who's Who Sutter's International Red Series / (Syötä kenttään VENIER, Mara) *whoswho.eu*.  Arkistoitu 13.2.2012. Viitattu 24.2.2016.
2. ↑  Mondadoristore.it / Amori della Zia *mondadoristore.it*. Viitattu 24.2.2016.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Italia

 |

 |
Taiteilijan näkemys varjomiehestä
**Varjoihmiset** ovat harhanäkyjä, jotka ovat joillekin uskomusolentoja. Jotkut näkevät toisinaan näkökenttänsä laidoilla, sivusilmällä, ihmisen kaltaisia yleensä tummia tai mustia hahmoja, jotka kuitenkin katoavat, kun niihin kohdistaa katseensa. Toiset ovat paljon herkempiä näkemään varjoihmisiä kuin toiset.

Taipumus nähdä varjoihmisiä selittyy silmien toiminnalla ja psykologialla. Näkökentän reunoilla silmien erotuskyky on erittäin huono. Jokin kohde tai alue näkökentän reunalla voidaan helposti tulkita muuksi kuin mitä se on. Ihminen etsii luonnostaan ihmishahmoja ympäristöstään, ja on taipuvainen näkemään niitä satunnaisuuden joukossa. Tätä ilmiötä kutsutaan pareidoliaksi. Toisinaan epäselvä havainto tulkitaan ihmishahmoksi. Kun katse tarkentuu kohteeseen, aikaisempi tulkinta kumoutuu, jolloin tuntuu, että ihmishahmo katosi. Kyseessä voi myös olla suoranainen aistiharha. Esimerkiksi heroiinin käyttäjät saattavat nähdä tällaisia näkyjä, ja myös eräät mielisairaudet (kuten skitsofrenia) aikaansaavat harhanäkyjä. Valtaosa varjoihmisiä näkevistä ei kuitenkaan käytä huumeita tai ole mielisairaita.

Usein varjoihmiset kuvitellaan aaveiksi. Joidenkin mukaan varjoihmiset ovat ihmisenkaltaisia olentoja tai henkiä, jotka jostain syystä eivät voi tai halua tulla nähdyiksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Diane Ahlquist: *The Complete Idiot's Guide to Life After Death*, s. 122. Penguin Group, 2007. ISBN 978-1-59257-651-7. (englanniksi)
Puiset hiihtosauvat 1950-luvulta
Sauvojen alapäät
**Hiihtosauvat** eli **suksisauvat** (tunnetaan myös joillakin murrealueilla keppinä tai **porkkina**) ovat pari kädessä pidettäviä hiihtämisen apuvälineitä, joita käytetään tasapainon hallintaan ja vauhdin antamiseen. Sauvan toisessa päässä on terävä kovametallikärki eli *suovero*, joka pureutuu jäähän, ja sen yläpuolella *sompa* eli kerkkä, joka estää sauvaa painumasta syvälle lumeen. 

Entisaikaan sompa tehtiin rottinkirenkaasta (Calameae-palmujen sukua), joka oli kiinnitetty säteettäisesti nahkahihoilla sauvaan. Nykyajan sommat ovat polyeteenimuovivalua, joihin piikkiosa on integroitu. Porkka oli kauan sitten hiihtosauvan päässä somman tilalla oleva, pahkasta tehty kuppimainen kappale, jota käytettiin metsästyksessä. Nykyisin porkkana pidetään nuottakalastusvälinettä, jossa sauvaan kiinnitetyllä kuppimaisella osalla tarvotaan ilmakuplia veteen, jotta kalat pysyisivät pyydystä nostettaessa sen perukoilla. Kainuussa porkka oli maidonsekoitukseen käytettävä sauva. 

Suksisauvan varren toisessa päässä on kahva, joka oli entisaikoina nahkaa, nykyisin muovia. Kahvaa on yleensä hieman muotoiltu eteenpäin taipuvaksi, ja siinä on usein korkkipinta. Kahvaan kuuluu säädettävä rannehihnalenkki tai ns. hansikashihna, joka kiinnittyy ranteen ympäri kätevästi tarranauhalla. 

Kahva ja sompa on kiinnitetty sauvaputkeen kuumaliimalla, ja ne ovat vaihdettavia osia. Nykyisin sauvaputki valmistetaan hiilikuidusta, lasikuidusta tai niiden yhdistelmästä tai joskus myös alumiinista. Aiemmin materiaalina oli puu, vaneri ja sotien jälkeen aina noin 1970-luvulle asti yleensä bambu (Pseudosasa amabilis, Tonkin Cane, Tea Stick Bamboo). Samaa bambumateriaalia käytettiin ennen myös hyppyseipäissä ja onkivavoissa. Sauvojen valmistuksessa ja suunnittelussa pyritään alhaiseen painoon, riittävään jäykkyyteen ja kestävyteen, vähäiseen ilmanvastukseen ja hyvään ergonomiaan.

Hiihtosauvojen pituus
---------------------

FIS:n spesifikaatiot rajoittavat maastohiihtokilpailuissa sauvan sallitun pituuden välille vyötärö - hiihtäjän pituus-10 cm. Molempien sauvojen tulee olla saman pituiset ja hiihtäjällä sauvat molemmissa käsissä. Sauva ei saa olla teleskooppinen, eikä sen pituus saa muuttua, mutta sauvat saavat olla rakenteeltaan epäsymmetriset (o./v.).

Eri hiihtotyyleille ja -lajeille on omanlaisensa sauvat, joiden sopiva pituus riippuu hiihtäjän pituudesta ja hiihtolajista.

Pituussuositukset:

* Perinteinen tyyli 0.85 × hiihtäjän pituus
* Luistelutyyli 0.90 × hiihtäjän pituus

Katso myös
----------

* Kävelysauva
* Suksi
**Miika Mehmet** (s. 1978 Vaasa) on suomalainen uransa lopettanut vapaaottelija ja entinen ammattirikollinen. Mehmet syyllistyi vuonna 2011 Loimaalla tapahtuneeseen rahankuljetusauton ryöstöyritykseen, josta hänet tuomittiin viideksi ja puoleksi vuodeksi vankeuteen. Aikaisemmin Mehmet oli kuulunut Cannonball MC -moottoripyöräkerhoon. Hän vapautui vankilasta vuonna 2014 ja on työskennellyt sen jälkeen muun muassa Kriminaalihuollon tukisäätiössä ja Helsinkimission väkivallantekijöihin keskittyvässä Aggredi-hankkeessa. Vuonna 2020 ilmestyi Seppo Lampelan kirjoittama kirja *Väkivallan perintö*, joka käsittelee Mehmetin aikaisempaa rikollista elämää.

Vapaaottelu-urallaan vuosina 1999–2016 Mehmet otteli kahdeksan kertaa ja voitti otteluistaan kolme. Vuonna 2005 hän otteli Cage Warriors 13: Strike Force 2 -tapahtumassa ja hävisi Michael Bispingille teknisellä tyrmäyksellä.

Lähteet
-------

1. ↑  Ollikainen, Milla: Entinen rikollinen Miika Mehmet auttaa nyt muita entisiä vankeja *Seura.fi*.  16.5.2021. Viitattu 27.10.2021.
2. ↑  Miika Mehmet *Tapology*. Viitattu 27.10.2021. (englanniksi)
3. ↑  CWFC - Cage Warriors 13: Strike Force 2 *Sherdog*. Viitattu 27.10.2021. (englanniksi)

Kirjallisuutta
--------------

* Lampela, Seppo: *Väkivallan perintö.* Johnny Kniga, 2020. ISBN 9789510453353.
**Westhin koodeksi** eli **Mathias Johannis Westhin käsikirjoitus** on 1540-luvulta peräisin oleva suomalainen 144 lehteä sisältävä liturginen käsikirjoitus, jota säilytetään Kansalliskirjastossa Helsingissä.

Koodeksi sisältää muun muassa suomennokset kirkkokäsikirjasta ja messusta, eräitä rukouksia, sekä suomen-, ruotsin- ja latinankielisiä kirkkolauluja. Useimpiin lauluihin liittyy nuotinnos, ja koodeksi onkin laajin 1500-luvulta säilyneistä suomalaisista musiikkikäsikirjoituksista. Teos on kirjoitettu usealla eri käsialalla ja varustettu Rauman kappalaisen ja kaupunginpedagogin Mathias Johannis Westhin (k. 1549) nimellä. Hän on kirjoittanut suurimman osan koodeksista. Westhin jälkeen teos on ollut Vehmaan kirkossa.

Westhin koodeksin suomenkieliset tekstit on julkaistu *Suomen kielen muistomerkkien* ensimmäisessä osassa.

Julkaisu
--------

* *Suomen kielen muistomerkkejä I*, julk E. N. Setälä ja K. B. Wiklund (1893)

Katso myös
----------

* *Codex Aboensis*
* *Graduale Aboense*
* *Manuale Aboense*
* *Missale Aboense*
* Palmsköldin katkelma
* Aitolahden koodeksi

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 5, p. 1418
2. 1 2  Pirinen, Kauko: *Turun tuomiokapituli uskonpuhdistuksen murroksessa*, s. 93. Suomen Kirkkohistoriallisen Seuran toimituksia 62. Helsinki: Suomen Kirkkohistoriallinen Seura, 1962. Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot.
3. ↑  Kuukausiesitelmä: Keskiajan merkkejä vanhimmissa suomenkielisissä teksteissä | Glossa ry *glossa.fi*. Viitattu 3.10.2019.

Kirjallisuutta
--------------

* Tuppurainen, Erkki (toim.): *Codex Westh: Westhin koodeksin kirkkolaulut*. DocMus-tohtorikoulun julkaisuja, 2. Helsinki: Sibelius-Akatemia, 2012. ISSN 2242-6418. ISBN 978-952-5959-26-0.

Aiheesta muualla
----------------

* Westhin koodeksi tekstiosuudet sähköisessä muodossa Kotimaisten kielten tutkimuskeskuksen sivuilla
Coraline Hugue
**Coraline Thomas Hugue** (s. 11. maaliskuuta 1984 Embrun) on ranskalainen maastohiihtäjä.

Maailmancupissa Hugue kilpaili ensimmäisen kerran Nové Městossa tammikuussa 2005. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti vuotta myöhemmin Oberstdorfissa oltuaan takaa-ajossa 27:s. Parhaimmillaan hän on sijoittunut maailmancupissa kymmenenneksi Lahden 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa maaliskuussa 2014. Tour de Skin prologilla Oberstdorfissa tammikuussa 2015 hän sijoittui yhdeksänneksi.

Liberecin MM-kilpailuissa 2009 Hugue sijoittui 30 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 14:nneksi ja viestissä kahdeksanneksi. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa ja parisprintissä kymmenenneksi sekä viestissä kuudenneksi. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli 30 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa seitsemäs ja Ranskan viestijoukkueen jäsenenä neljäs.

Falunin MM-kilpailuissa 2015 Hugue sijoittui 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 12:nneksi, parisprintissä Célia Aymonierin kanssa kuudenneksi ja viestissä kahdeksanneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän oli 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 14:s, vapaan hiihtotavan parisprintissä kahdeksas ja viestissä kahdestoista.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Coraline Thomas Hugue Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Coraline Thomas Huguen kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Itämeri-Akatemian logo
**Itämeri-Akatemia** on 9 Itämeren naapurimaata edustavan 15:n yliopiston yhdistys. Järjestö oli perustettu Hanse-Parlamentin aloitteesta voittoa tavoittelemattomana yhdistyksenä helmikuussa 2010. Yhteisenä tavoitteena on yhteysten kehittäminen pienten- ja keskikokoisten yritysten ja tutkimusmaailman välillä. Itämeren Akatemia tukee yrityksiä aktiivisesti konkreettisillä tutkimus- ja tuotekehitysratkaisuilla, mutta samalla kehittää ja toteuttaa pk-yritysten tarpeisiin räätälöityjä opinto-ohjelmia. Pk-yrityksille tarkoitettujen innovatiivisten ratkaisujen edistäminen on toteuttavien tutkimus- ja kehitystehtävien painopiste. Kehitettävien opinto-ohjelmien kannalta keskipisteenä on kaksoistutkintojärjestelmä, joka mahdollistaa käytännön taitojen ja akateemisen tiedon yhdistämisen. 

Perustuskokous, helmikuu 2010

Hanse-konferenssi
-----------------

Itämeri-Akatemia ja Hanse-Parlamentti järjestävät vuosittaisen kaksipäiväisen Hanse-konferenssin, jonka puitteissa noin 120 liiketoiminnan, tieteen ja politiikan vaikuttajaa keskustelee yhdestä pienten ja keskikokoisten yrityksiin liittyvästä aiheesta. Muutaman esittelyn jälkeen järjestetään pyöreät pöydät, joilla konferenssin osallistujat kehittävät tulevaisuudennäkymät. Nämä tapaamiset houkuttelevat korkean tason puhujia, kuten EU:n komissaari Günther Oettinger vuonna 2011 ja EU:n komissaari Algirdas Šemeta vuonna 2012. Konferenssin jälkeen Itämeren Akatemia julkistaa kirjeen, johon sisältyvät esittelyt, tutkimusraportit  ja keskustelujen tulokset.

Julkaisut
---------

Itämeri-Akatemia julkaisee epäsäännöllisesti papereita konferensseista sekä strateegisia ohjelmia. Tähän mennessä on painettu seuraavia julkaisuja:

* Strategies for the Development of Crafts and SMEs in the Baltic Sea Region, 180 pages (German, Polish, English, Russian) 2011
* Education Policy Strategies today and tomorrow around the "Mare Balticum", 432 pages (German, English), 2011
* Energy Efficiency and Climate Protection around the Mare Balticum, 264 pages (German, English), 2011
* Strategy Programme for education policies in the Baltic Sea Region, 172 pages (German, Polish, English), 2012
* SME relevant sectors in the BSR: Personnel organisation, Energy and Construction, 188 pages (English), 2012
* Strategies and Promotion of Innovation in Regional Policies around the Mare Balticum, 432 pages, (German, English), 2012
* Strategy Programme for innovation in regional policies in the Baltic Sea Region, 240 pages (German, Polish, English) 2012
* Humanivity - Innovative economic development through human growth, 248 pages (English), 2012

Lähteet
-------

* Baltic Sea Academy Homepage of the association

### Viitteet

1. ↑  Artikkeli ’Hamburger Abendblatt’ – lehdessa järjestön perustamisesta vuonna 2010 *abendblatt.de*.
2. ↑  Raportti vuoden 2011 Hanse-konferenssista ‘Uudistuva energia’ *bsr-quick.eu*.  Arkistoitu 4.3.2016.
**Aino Johanna Asklöf** (o.s. **Tiira**, s. 25. elokuuta 1972 Imatra) on entinen suomalainen huippusuunnistaja, moninkertainen MM-mitalisti.

Asklöf, tuolloin vielä Tiira, suunnisti avausosuuden Suomen viestijoukkueessa, joka saavutti hopeaa West Pointin MM-kilpailuissa 1993. Suomi sijoittui alun perin kolmanneksi, mutta sijoitus koheni, kun toiseksi sijoittunut Norja hylättiin Torunn Fosslin jäätyä kiinni dopingista. Tiira oli lisäksi pikamatkalla seitsemästoista. 

Solmittuaan avioliiton Asklöf sijoittui Grimstadin MM-kisoissa 1997 pikamatkalla kuudenneksi, normaalimatkalla yhdenneksitoista ja viestijoukkueen mukana neljänneksi. Kaksi vuotta myöhemmin Invernessissä hän saavutti pronssia normaalimatkalla. Hän hävisi kultaa voittaneelle sisarelleen Kirsi Boströmille 37 sekuntia, mutta hopeamitalisti Hanne Staffille vain kolme sekuntia. Viestissä Asklöf toi Suomen maaliin toisena 14 sekuntia Norjan jälkeen. Lisäksi hän oli pikamatkalla kahdeksas.

Tampereen MM-kilpailuissa 2001 Asklöf toi Suomen viestijoukkueen maailmanmestarina maaliin neljä minuuttia ennen Ruotsia. Sprinttikilpailussa hän sai hopeaa 5,6 sekuntia Vroni König-Salmelle hävinneenä. Normaalimatkalla Asklöf oli viides ja pikamatkalla kuudes.

Lähteet
-------

* MM-kisojen tulokset Suunnistusliiton sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. ↑  Siukonen, Markku: *Itsenäisen Suomen urheilusankareita*, s. 310. Minerva, 2007. ISBN 978-952-492-055-1.
**Neurastenia** (F48.0) (*latinaksi neurasthenia*) on kiistelty tautinimeke, joka tarkoittaa hermojen aiheuttamaa heikkoutta, vaikka tautinimike onkin suomennettu joskus virheellisesti **heikkohermoisuudeksi**. Kyseessä ei siis ole heikko hermosto, vaan hermostosta aiheutuva heikkous. Käytössä on edelleen myös aiempi **väsymysoireyhtymä**-tautinimike.*lähde?*

Neurastenian pääoireena on ärtyneisyyden lisäksi jatkuvaa henkisen uupumuksen tunnetta vähäisenkin ponnistuksen seurauksena taikka jatkuvaa väsymystä ja heikotusta vähäisenkin fyysisen ponnistelun seurauksena. Henkisellä uupumuksella viitataan tässä yhteydessä tyypillisesti keskittymiskyvyttömyyteen ja ajattelun vaikeutumiseen.

Diagnoosiin vaaditaan edellä mainittujen oireiden lisäksi myös lihassäryn, huimauksen, päänsäryn, unihäiriöiden tai rentoutumiskyvyttömyyden esiintymistä
. Krooninen väsymysoireyhtymä ja työuupumus ovat neurastenian erotusdiagnooseja, mikä tarkoittaa sitä, ettei potilaalle voida antaa neurastenia-diagnoosia, jos hän täyttää kroonisen väsymysoireyhtymän tai työuupumuksen diagnostiset kriteerit.*lähde?*

Neurastenia tunnettiin Euroopassa jo 1600-luvulla. Neurastenia sijoitettiin 1900-luvulla laaditussa kansainvälisessä tautiluokituksessa psykiatristen häiriöiden luokkaan F, mutta 2000-luvulla julkaistut tutkimukset viittaavat siihen, että neurastenian oireiksi tulkitut oireet johtuvatkin aivojen ja muun keskushermoston tulehdustilan aiheuttamista elimellisistä vaurioista. Kyseessä onkin siis G-luokkaan kuuluva neurologinen sairaus lihaskipuja aiheuttava aivo-selkäydintulehdus (ME).

Yhdysvaltojen kansallinen lääketieteellinen akatemia Institute of Medicine julkaisi vuonna 2015 suurimman koskaan aiheesta tehdyn tutkimuskatsauksen, jossa päädyttiin suosittamaan luopumista psykiatrisen diagnoosikoodin F48.0 käytöstä, koska lääketieteellinen näyttö ei puolla ajatusta oireiston psykiatrisesta luonteesta. Neurastenia-diagnoosi onkin poistettu jo Yhdysvalloissa ja Kanadassa käytettävästä DSM-tautiluokituksesta.*lähde?*

Lähteet
-------

* "heikkohermoisuus", *Otavan Iso Fokus, 2. osa*, s. 1017. Helsinki: Otava, 1975. ISBN 951-1-00272-4.

### Viitteet

1. 1 2  Beyond Myalgic Encephalomyelitis/Chronic Fatigue Syndrome: Redefining an Illness. Sivu 222
2. 1 2  Maija Haavisto: Hankala sairaus vai hankala potilas. Tietoa huonosti tunnetuista pitkäaikaissairauksista. Finn Lectura 2011. Sivu 19.
3. ↑  WHO:n kansainvälinen ICD-tautiluokitus
4. ↑  Psykiatrian luokituskäsikirja, sivu 205. Terveyden ja hyvinvoinnin laitos.
5. ↑  WHO:n kansainvälinen ICD-tautiluokitus.
6. ↑  Nakatomi Y. et. al: Neuroinflammation in Patients with Chronic Fatigue Syndrome/Myalgic Encephalomyelitis: An 11C-(R)-PK11195 PET Study. Journal of Nucl Med. 2014 Mar 24;55(6):945-950
7. ↑  Unlocking the ME/CFS Puzzle by David Tuller, DrPH, June 16, 2014.
8. ↑  Väsymysoireyhtymästä kärsivien aivoista löytyi poikkeavuuksia. Terve.fi, 29.10.2014
9. ↑  Zeineh M. M, ym. Right Arcuate Fasciculus Abnormality in Chronic Fatigue Syndrome. Radiology. 30.10.2014
**Kirsi Helena Boström** (o.s. **Tiira**, s. 20. toukokuuta 1968 Parikkala) on entinen suomalainen huippusuunnistaja, moninkertainen MM-mitalisti.

Boström – tuolloin vielä Tiira – osallistui aikuisten arvokilpailuihin ensimmäisen kerran Mariánské Lázněn MM-kisoissa 1991. Hän sijoittui 15:nneksi niin normaali- kuin pikamatkallakin sekä kuului viidenneksi sijoittuneeseen Suomen viestijoukkueeseen. West Pointin MM-kilpailuissa 1993 hän suunnisti toisen osuuden hopeaa saavuttaneessa Suomen viestijoukkueessa. Suomi sijoittui alun perin kolmanneksi, mutta sijoitus koheni, kun toiseksi sijoittunut Norja hylättiin Torunn Fosslin jäätyä kiinni dopingista. Tiira oli lisäksi normaalimatkalla viides ja pikamatkalla kahdeksas.

Detmoldin MM-kilpailuissa 1995 Tiira suunnisti avausosuuden Suomen voittaessa viestin maailmanmestaruuden yli puolentoista minuutin erolla Ruotsiin. Normaalimatkalla hän sijoittui 13:nneksi ja pikamatkalla 19:nneksi. Grimstadin MM-kisoissa 1997 Tiira oli normaalimatkalla neljäs vain neljä sekuntia pronssista jääneenä. Pikamatkalla hän sijoittui yhdeksänneksi ja viestijoukkueen jäsenenä neljänneksi.

Solmittuaan avioliiton Boström voitti Invernessin MM-kilpailuissa 1999 normaalimatkan maailmanmestaruuden ennen Hanne Staffia ja sisartaan Johanna Asklöfiä. Viestissä Boström suunnisti kolmannen osuuden Suomen joukkueessa, joka saavutti Norjan jälkeen hopeaa. Pikamatkalla hän oli seitsemästoista. 

Truskavetsin EM-kilpailuissa 2000 Boström oli normaalimatkalla seitsemäs, pikamatkalla 46. ja Suomen viestijoukkueen jäsenenä neljästoista. Hän päätti arvokisauransa Tampereen MM-kisoissa 2001 normaalimatkan 18. sijaan.

Lähteet
-------

* MM-kisojen tulokset Suunnistusliiton sivustolla[vanhentunut linkki]
* EM-kisojen tulokset Suunnistusliiton sivustolla[vanhentunut linkki]

### Viitteet

1. ↑  Siukonen, Markku: *Itsenäisen Suomen urheilusankareita*, s. 310. Minerva, 2007. ISBN 978-952-492-055-1.
**Cyril Dessel** (s. 29. marraskuuta 1974 Rive-de-Gier, Ranska) on ranskalainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena vuosina 2000–2011. 

Dessel aloitti ammattilaisuransa Jean Delatour -tallissa vuonna 2000, jolloin hän voitti Grand Prix Ostenfenster -kilpailun. Kaudet 2003–2004 hän edusti Phonak Hearing Systems -joukkuetta ja vuosina 2005–2011 Ag2r-tallia.

Dessel sijoittui vuoden 2006 Ranskan ympäriajon kymmenennellä etapilla toiseksi irtiottokumppaninsa Juan Miguel Mercadon jälkeen saaden sekä kokonaiskilpailun johtajan maillot jaune- että mäkikilpailun johtajan maillot à pois -paidan haltuunsa yhden etapin ajaksi. Hän sijoittui kokonaiskilpailussa lopulta kuudenneksi sen jälkeen kun Floyd Landis oli hylätty doping-käryn vuoksi. Samana vuonna Dessel voitti lisäksi Välimeren ajon kokonaiskilpailun ja neljännen etapin sekä Tour de l'Ain -kilpailun kokonais- ja pistekilpailun sekä ensimmäisen etapin. 

Vuonna 2008 Dessel voitti Dunkerquen neljän päivän ajon viidennen ja Katalonian ympäriajon toisen osuuden. Dauphiné Libéréssä hän voitti neljännen etapin ja sijoittui kokonaiskilpailussa kuudenneksi. Ranskan ympäriajossa hän sijoittui Pyreneillä ajetulla yhdeksännellä etapilla kolmanneksi ja voitti Alpeilla ajetun 16. etapin oltuaan loppukirissä paras neljän miehen kärkiryhmästä.

Lähteet
-------

* Cyril Dessel trap-friis.dk-tietokannassa (englanniksi)
* Cyril Dessel cyclingarchives.com-tietokannassa (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Cyril Dessel retires after 11 years in the peloton *cyclingnews.com*.  14.9.2011. Viitattu 5.2.2012. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Fanisivu (Arkistoitu – Internet Archive) (ranskaksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Wang Jianan** (s. 27. elokuuta 1996) on kiinalainen pituushyppääjä.

Nuorempana Wang kilpaili moniotteluissa. Helmikuussa 2012 hän otteli 15-vuotiaana seitsenottelussa sisäradoilla aikuisten välineillä tuloksen 5483 pistettä. Huhtikuussa 2012 hän otteli kymmenottelussa aikuisten välinein tuloksen 7063 pistettä. Ottelusarjassaan hän muun muassa juoksi 100 metriä aikaan 10,88, hyppäsi pituutta 780 cm ja seivästä 500 cm. Hänen pituustuloksensa oli paras 15-vuotiaan hyppäämä tulos koskaan.

Syyskuussa 2012 hän voitti 16-vuotiaana ja kautta aikain nuorimpana pituushypyn aikuisten Kiinan mestaruuden tuloksella 804 cm. Vuonna 2013 hän voitti Aasian-mestaruuden tuloksella 795 cm. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän karsiutui loppukilpailusta.

Vuonna 2014 Wang voitti Eugenessa alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden tuloksella 808 cm. Toukokuussa 2015 hän hyppäsi Shanghaissa Timanttiliigan osakilpailussa alle 20-vuotiaiden Aasian-ennätyksen 825 cm. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui kolmanneksi tuloksella 818 cm. Seuraavana vuonna hän oli Portlandin MM-hallikilpailuissa kahdeksas ja Rio de Janeiron olympialaisissa viides. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui seitsemänneksi. Hän sivusi Kiinan ennätystä 847 Guiyangissa kesäkuussa 2018. Hän voitti samana vuonna kultaa Jakartan Aasian kisoissa tuloksella 824 cm. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui kuudenneksi. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän karsiutui loppukilpailusta. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän voitti kultaa tuloksella 836 cm samalla stadionilla, jolla hän oli kahdeksan vuotta aiemmin voittanut nuorten maailmanmestaruuden. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän sijoittui viidenneksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Wang Jianan Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
2. ↑  Jalava, Mirko: World Discus champion Li Yanfeng opens well; Asian Javelin Throw record falls in Zhaoqing *iaaf.org*.  16.4.2012. Viitattu 25.8.2015. (englanniksi)
3. ↑  Jalava, Mirko: Local hero Li looks for limelight with Felix and Chicherova in Beijing - IAAF World Challenge *iaaf.org*.  20.5.2013. Viitattu 25.8.2015. (englanniksi)
4. ↑  Two championship records while China's hurdles legacy continues at the Asian Championships *iaaf.org*.  6.7.2013. Viitattu 25.8.2015. (englanniksi)
5. ↑  Johnson, Len: Okagbare and Menkov top loaded fields in Shanghai *iaaf.org*.  17.5.2015. Viitattu 25.8.2015. (englanniksi)
6. ↑  Wang Jianan Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).  (englanniksi)
7. ↑  On scene of U20 triumph, Wang wins senior world long jump title in Oregon  17.7.2022. World Athletics. Viitattu 17.7.2022.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
Osmansolmu.
**Osmansolmu** eli **osmonsolmu** on solmu ja vastaavan muotoinen, esimerkiksi puuhun veistetty koristekuvio, joka tunnetaan rautakaudelta lähtien. Osmansolmu muodostaa koristeellisen, päättymättömän nauhapunoksen. Erilaiset osmonsolmut ovat paitsi vanhoja onnenmerkkejä myös kiinnitykseen käytettäviä solmuja. Partiolaiset käyttävät osmonsolmua huivinsa kiinnittämiseen. Jokaisella ikäluokalla partion osmonsolmussa on oma väri.

Osmansolmu historiassa ja kulttuurissa
--------------------------------------

Osmansolmu on onnea tuottava merkki, jota on löydetty rautakautisista miekankahvoista ja koristelusikoiden varsista. Osmansolmua on tavattu myös keskiaikaisissa kastealtaissa. Se on ollut suosittu koriste pitopöytien jaloissa. Historiallisella ajalla osmansolmu-kuvioilla on koristeltu sirpin kampia, puusepän kairoja ja vintilöitä sekä kalenterisauvan kädensijoja. Taikojen tekijät ovat tehneet osmansolmuja erilaisista aineista. Merimiehet solmivat osmansolmun köydestä.

Kansanrunojen Osmatar, oluen seppä oli ylhäisen juhlaoluen valmistuksesta vastaava henkilö. Nimi osma tunnetaan kansanrunoissa myös sulhasen kunnioittavana nimityksenä. Osma-nimi on yhdistetty skandinaaviseen henkilönimeen Osmund.

Nykyisin Kalevala Koru myy osmansolmu-onnenmerkillä koristeltuja koruja. Kalevalaisten naisten liitto myöntää Osmansolmu-palkintoja ansioituneille jäsenilleen.

Useissa kielissä osmansolmun nimi on "turkkilaisen pää", koska sen muoto muistuttaa turbaania.

Partiolaisten osmonsolmu
------------------------

Vartiolaisen osmonsolmu.
*Pääartikkeli: Osmonsolmu*
Osmonsolmu on etenkin partiolaisilla huivissa nähtävä narusta tai nahkasuirusta punottu solmu. Partiolaiset käyttävät joskus osmonsolmua huivinsa kiinnittämiseen solmun asemasta. Osmonsolmu on usein punottu sinisestä narusta, joskin partiolippukunta saa halutessaan käyttää myös muun väristä narua mikäli sininen ei sovi huivin väriin. Osmonsolmuja myydään Partiokaupoissa ja lippukunta saattaa luovuttaa partiolupauksen antaville osmonsolmun yhdessä huivin kanssa.

Galleria
--------

* Osmansolmu.Osmansolmu.
* 
* 
* Osmansolmu sormuksena ja sytyttimen koristeena.Osmansolmu sormuksena ja sytyttimen koristeena.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Hakusana osmansolmu teoksessa *Suomalainen tietosanakirja 11, Pikatieto pj–ö*. Espoo: Weilin + Göös, 1993. ISBN 951-35-5152-0.
2. 1 2  Kalevala Koru My SAAGA, hela, Osmansolmu, kaiverrettava Laatukoru. Viitattu 16.2.2013.
3. 1 2  Asiasana: osmonsolmut Kymenlaakson ammattikorkeakoulu.  Arkistoitu 15.7.2015. Viitattu 16.2.2013.
4. 1 2 3 4 5  Osmansolmu Kalevalaisten naisten liitto.  Arkistoitu 5.3.2014. Viitattu 16.3.2013.
5. ↑  Osmatar, oluen seppä, Osmari, oluenpanijan nimiä Oluen synty -runossa. *Suomalainen tietosanakirja 11*, hakusana Osmatar.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Osmansolmu** Wikimedia Commonsissa
Claude Dornier
**Claude (Claudius) Honoré Desiré Dornier** (14. toukokuuta 1884 Kempten, Saksa – 5. joulukuuta 1969 Zug, Sveitsi) oli saksalainen lentokonesuunnittelija.

Dornier palkattiin  kreivi Zeppelinin tehtaalle. Hän sai johtoonsa "Osasto Don", lentokoneiden suunnitteluosaston, joka oli toiminut vuodesta 1914. Siellä Dornier suunnitteli ensimmäiset lentoveneensä. Seuraavaksi Dornier johti *Zeppelin-Werke Lindau GmbH* -yhtiötä, joka rakensi kokometallirunkoisia lentokoneita.

Ensimmäisen maailmansodan rauhansopimus kielsi Saksalta lentokoneiden suunnittelun, ja Dornier siirsi kokoonpanotehtaan Sveitsin puolelle. Vuonna 1923 Dornier osti lentokonetehtaan Friedrichshafenista, Baijerista. Vuonna 1925 hän sai valmiiksi suuren Dornier Do X -lentoveneen piirustukset. 1930-luvun alkupuolelle asti lentoveneet olivat yhtiön liiketoiminnan perusta. Pommikone Do 17 muutti tilanteen.

Toisen maailmansodan jälkeen Dornier – kuten moni muukin saksalainen lentokoneinsinööri – perusti suunnittelutoimiston Madridiin. Hän palasi Saksaan vuonna 1955 ja kiinnostui erityisesti STOL- ja VTOL-lentokoneista. **Dornier System GmbH** perustettiin vuonna 1962, ja yhtiö alkoi toimia avaruustekniikan parissa. Se oli suunnittelemassa Saksan ensimmäistä satelliittia, Azuria.

Claude Dornier kuoli vuonna 1969 asuinpaikassaan Zugissa Sveitsissä.

Lähteet
-------

1. ↑  Founder and trailblazer Dornier Museum.  Arkistoitu 17.7.2018. Viitattu 16.7.2018.
2. ↑  Claudius Dornier Encyclopaedia Britannica. Viitattu 16.7.2018.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Claude Dornier**.
* Morosoli, Renato: Claude Dornier (Sveitsin historiallisen tietosanakirjan artikkeli) *Historisches Lexikon der Schweiz (HLS)*.  14.4.2014. Bern:  Stiftung HLS.  (saksaksi), (ranskaksi), (italiaksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Kreikka

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* zbMATH

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Historical Dictionary of Switzerland
* IdRef

 |

 |
**Svekokarelidit** on Ruotsista Suomen kautta Venäjän Karjalaan ulottuva muinaisvuoristo, jonka lounaisosaa nimitetään svekofennideiksi ja koillisosaa karelideiksi. Svekokarelidit sijaitsevat osittain vanhemman (n. 2,7 miljardia vuotta) presvekokarelidisen pohjakompleksin (granuliitti, gneissi, liuskeet) päällä. Karelidit syntyivät vajaat 2 mrd. vuotta sitten Jatulimantereelle ja tämän reunalle kerrostuneista muodostumista.

Karelidit
---------

Karelidit ovat muinainen vuorijono, joka kulki Itä-Suomesta Länsi-Lappiin. Se muodosti nykyisen Itä-Suomen vaara-alueen ja Lapin tunturialueet halkoen Keski-Suomea. Karelidien synty on ajoitettavissa noin kaksi miljardia vuotta taaksepäin, kun paksut hiekkakivikerrostumat kivettyivät ja sen jälkeen poimuttuivat mannerlaattojen törmätessä. Tässä tapahtumassa syntyi kvartsiittinen selänne, joka on uhmannut ympäristöään paremmin jääkausien kulutusta ja rapautumista. Käsivarren Lapin tunturit kuuluvat kuitenkin uudempaan Skandien vuoristoon ja ovat tämän takia myös muita Suomen tuntureita korkeampia. Kolmas vuoristo on Svekofennidit, joka kulki Etelä-Suomen poikki Ruotsiin.

Karelidien arvioidaan ulottuneen noin neljän kilometrin korkeuteen, eli arvioidaan olleen samankorkuisia kuin nykyiset Alpit. Kuitenkin vuosimiljardien aikana eroosio on kuluttanut vuoret niin, että jäljellä on enää peneplaani, puolitasanko.

Svekofennidit
-------------

Svekofennidit oli nykyisten Alppien kaltainen poimuvuoristo Suomessa noin 1800–1700 tai 1900-2000 miljoonaa vuotta sitten. Maanjäristykset olivat tuolloin yleisiä. Vuosimiljoonien kuluessa tuo vuoristo on kulunut pois, ja siitä on muistona enää sen syvät juuriosat. Muinaisista tulivuorista kertovat eräät tulivuorten tuhkasta ja sulasta laavasta syntyneet kivilajit kuten tuffiitit ja erilaiset amfiboliitit.  Svekofennidien jäljiltä olevissa muodostumissa kallioperässä on graniitin granoliitin ja tonaliitin eri muotoja. Näihin muodostumiin kuuluu myös Keski-Suomen laaja karkean graniitin alue. Etelä-Suomessa Svekofennidien alueelle on muodostunut rapakivigraniittia ja Satakuntaan myös hiekkakiveä. Näiden kivilajien muodostumiseen vaikuttivat maaperän lohkoliikunnot ja mahdollisesti myös kemiallinen rapautuminen.

Katso myös
----------

* Svekofenniset liuskealueet
* Karjalaiset liuskealueet
* Kaledonidit

Lähteet
-------

* WSOY facta, Suuri tietosanakirja

### Viitteet

1. ↑  Suomen muinaisvuoristot - Svekokarelidit, Karelidit ja Svekofennidit *Tiedonportailla.fi*. Viitattu 16.11.2022.
2. ↑  Minä tutkin | "Tutkin, miten Svekofennidit syntyivät ja tuhoutuivat" *Helsingin Sanomat*.  8.3.2011. Viitattu 6.8.2022.
3. ↑  Muinaisen vuorijonon synty ja tuho (Käskyvuori, Muut retkikohteet) *Metsähallituksen Lauhanvuoren alueen mobiiliopas*. Metsähallitus.  Arkistoitu 19.12.2022. Viitattu 6.8.2022.
4. ↑  Mikko Turunen: Suomen kallioperä *Geologia.fi*.  25.4.2018. Viitattu 16.11.2022.
5. ↑  Suomen kallioperä *Kaiva.fi*. Viitattu 16.11.2022.
Falkirk Wheel
**Falkirk Wheel** on Skotlannissa lähellä Falkirkin kaupunkia sijaitseva pyörivä venehissi, joka yhdistää Forthin–Clyden kanavan Union-kanavaan. Kanavien korkeusero on hissin kohdalla 35 metriä. Falkirk Wheel on ainoa pyörivä venehissi maailmassa.

Aiemmin kanavia yhdisti 1,5 kilometrin mittainen 11 sulun ketju, mutta ne poistettiin käytöstä ja purettiin 1933. Falkirk Wheel valmistui vuonna 2002. Sen rakentaminen maksoi 17,5 miljoonaa puntaa.

Hissi koostuu kahdesta symmetrisesti sijoitetusta altaasta, jotka ovat pyörivän kehikon molemmin puolin. Altaissa voidaan nostaa ja laskea jopa 600 tonnin kuormia pienellä voimalla altaiden tasapainon ansiosta.

Kuvia Falkirk Wheelistä toiminnassa
-----------------------------------

* 
* 
*

Lähteet
-------

1. 1 2  The Falkirk Wheel enjoys its busiest ever year  18.2.2015. Scottish Canals.  Arkistoitu 21.5.2015. Viitattu 19.5.2015. (englanniksi)
2. ↑  History *The Falkirk Wheel*.  Arkistoitu 29.12.2012. Viitattu 19.5.2015. (englanniksi)
3. ↑  Innes, Nicoa: "Falkirk Wheel turns into top 10 tourist attraction."[vanhentunut linkki] *Scotland on Sunday* 1.9.2002. Haettu 23.11.2016 palvelusta HighBeam Research (vaatii tilauksen).

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Falkirk Wheel** Wikimedia Commonsissa

* Falkirk Wheel viralliset kotisivut