recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Akmal Shaikh** (5. huhtikuuta 1956 – 29. joulukuuta 2009) oli pakistanilaista syntyperää ollut brittiläinen huumerikollinen, joka tuomittiin Kiinassa kuolemaan ja teloitettiin 29. joulukuuta 2009. Tuomion perusteena oli ollut huumeiden salakuljetus. Shaikh väitti matkustaneensa Kiinaan pyrkiäkseen poptähdeksi ja levyttääkseen kappaleensa "Come Little Rabbit", jonka avulla hän uskoi saavansa maailmanrauhan aikaiseksi.

Rangaistukset huumausaineiden salakuljetuksesta ovat Kiinassa ja Kaakkois-Aasiassa erityisen ankaria, kuolemantuomio on tavanomainen rangaistus salakuljetuksesta. Taustalla on Englannin Itä-Intian kauppakomppanian 1800-luvulla harjoittama rikollinen oopiumin salakuljetus Kiinan markkinoille ja salakuljetustoiminnan tukemiseksi käydyt lukuisat oopiumsodat.

Kansainvälinen reaktio
----------------------

Britannian hallitus tuomitsi teloituksen jyrkästi. Mieleltään sairaan ihmisen tuomitseminen kuolemaan herätti kansainvälistä järkytystä. Myös ihmisoikeusjärjestöt ovat tuominneet teloituksen, sillä omaisten ja Shaikin tukijoiden mukaan Shaik sairasti kaksisuuntaista mielialahäiriötä ja oli siten helposti manipuloitavissa. Shaikhilla ei kuitenkaan ollut potilaskertomusta tukemaan tätä väitettä. Kiinalainen tuomioistuin ei sallinut asiantuntijan kutsumista tutkimaan Shaikhia Britannian pää- ja ulkoministerin sekä omaisten vetoomuksista huolimatta. Shaikh sanoi, ettei tiennyt huumeista, ja sukulaisten mukaan hänet oli huijattu lähtemään Kiinaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Alexandra Topping, Nicholas Watt, Jonathan Watts: Fury as China executes British drug smuggler *The Guardian*.  29.12.2009.  (englanniksi)
2. ↑  Daily Mail
3. ↑  Britin teloitus kuumentaa Britannian ja Kiinan suhteita hs.fi. Viitattu 29.12.2009.
4. 1 2 3  Brittimies teloitettiin Kiinassa Yle.fi. Viitattu 29.12.2009.
5. ↑  "Akmal Shaikh: China refers to controversial Opium Wars with Britain", *Telegraph*, 29 December 2009. Luettu 30 December 2009.
6. 1 2  News.sky.com
7. ↑  Yleisradio, TV1 uutiset 29.12.2009 klo 20.30
8. ↑  Akmal Shaikh Reprieve.org. Viitattu 29.12.2009. (englanniksi)
9. ↑  Helen Pidd: Akmal Shaikh's harebrained business schemes and dreams of pop stardom *The Guardian*.  29.12.2009.  (englanniksi)
10. ↑  Guardian
Etualalla ja laakson vastarinteillä näkyy pois sulaneen jäätikkökielekkeen muodostamaa sivumoreenia Louise-järven yläpuolella Albertassa Kanadassa.
**Sivumoreeni**  on aktiivisen jäätikön eräs reunamoreenin tyyppi. Sivumoreenia muodostuu, jäätikön virtaussuuntaan nähden, jäätikön sivulle aivan reunan viereen. Syntytapa on samantapainen kuin päätemoreenissakin. Jäätikön sisällään kuljettamaa maa-aineskuormaa päätyy lopulta jäätikön reunalle, josta se putoaa pinnalta valuen reunalle tai irtoaa jäätikön pohjasta tarttuen sivumoreenivalliin. Vuoristoissa on jäätikkökielekkeen reunoilla yleisesti sivumoreenia. Suuremmissa jäätiköissä voi yhdistyneiden kielekkeiden väliin jäädä sivumoreenia, jota voidaan kutsua myös keskimoreeniksi (ruots. *mittmorän*, engl. *medial morän* ). Sivumoreeni muodostaa maastoon moreenista koostuvan selänteen, joka jää paikoilleen vielä jäätikön sulettua pois. Sivumoreenin sijainti kertoo jäätikkökielekkeen kulkureitin jäätikköalueella.

Lähteet
-------

1. ↑  sivumoreeni, Tieteen termipankki, 3.9.2021
2. ↑  sivumoreeni, eurotermbank.com, Viitattu 4.9.2021
3. ↑  Sjö, Maria & Tähtikivi, Annelie: Geomorfologisk kartläggning av Kunsbäckens avrinningsområde (PDF) (opinnäytetyö, C-sats, s.38–39)  2013. Gävlen korkeakoulu. Viitattu 4.9.2021. (ruotsiksi)
4. ↑  lateralmorän, sidomorän, skogen.se, Viitattu 4.9.2021
5. ↑  Randmoræne Odense:  Miljøministeriet.  Arkistoitu 4.9.2021. Viitattu 4.9.2021. (tanskaksi)
Akka Mahadevin patsas
**Akka Mahadevi** tai **Mahadeviyakka** oli intialainen 1100-luvulla elänyt runoilija ja hindujen kunnioittama pyhimys.

Mahadevi syntyi nykyisen Intian Karnatakan osavaltion alueella. Hänestä kerrottujen legendojen mukaan hän syntyi lapsena uskonnolliseen hindulaiseen perheeseen ja halusi omistautua täysin Shivan palvontaan. Uskonnollisten pyrkimysten tielle asettui kuitenkin paikallinen kuningas, jonka kanssa Mahadevin oli pakko avioitua. Hän kuitenkin hylkäsi aviomiehensä ja tältä saamansa vaatteet. Tämän jälkeen Mahadevi aloitti askeettisen elämän laulaen ylistyslauluja todelliselle rakkaudelleen Shivalle. Hänen nimissään on 430 kirjoitettua runoa.

Nykyaikana Mahadevi on merkittävä hahmo kannadan kielisessä kirjallisuudessa ja historiassa. Hän on myös intialaisten feministien suuresti kunnioittama hahmo, jota toisinaan luonnehditaan yhdeksi maan varhaisimmista feministeistä.

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Akka Mahadevi**.

Lähteet
-------

1. 1 2  Mahadevi: Hindu poet-saint *Encyclopædia Britannica*. Viitattu 10.9.2019.
2. ↑  Ramadevi B.: Akka Mahadevi: Shiva in her soul *The Hindu*.  24.2.2014. Viitattu 10.9.2019.
3. 1 2  Mudde, Raggi: An Epitome of Feminism – Akka Mahadevi *karnataka.com*.  23.9.2011. Viitattu 10.9.2019.
4. ↑  Ramachandran, Varsha: This radical biography of Akka Mahadevi takes her out of the traditional Bhakti narrative *Scroll.in*.  16.12.2018. Viitattu 10.9.2019.
5. ↑  Feminine whispers of rebellion from past *Tribune India*.  14.12.2015. Viitattu 10.9.2019.
**SixDegrees** on noin kuukausittain ilmestyvä itsenäinen ja sitoutumaton aikakauslehti. Lehti on perustettu vuonna 2003 ja sen päätoimittaja on Alexis Kouros.

*SixDegrees* on uussuomalaisille ja ulkomaalaisille suunnattu englanninkielinen ilmaisjakelulehti. Se sisältää menovinkkejä ja lifestyle-kirjoituksia. Lehti esittelee suomalaista kulttuuria, ajan ilmiöitä, taiteilijoita ja bändejä. Lehti sisältää artikkeleita muun muassa internetromansseista, kevyen musiikin keikoista ja rockfestivaaleista.

Lehden lukijat ovat kotoisin yli 60 maasta. *SixDegreesin* painos on 50 000 kappaletta. Lehden kustantaja Dream Catcher on vuodesta 2007 julkaissut myös monikulttuurista viikkolehteä *Helsinki Timesia*. Kustannusyhtiön omistaa Alexis Kouros, iranilaissyntyinen lääkäri, kirjailija, toimittaja ja ohjaaja.

Lähteet
-------

1. ↑  Ajan tasalla Six Degree[vanhentunut linkki]
2. ↑  Hs.fi[vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* SixDegrees (englanniksi)
* Kepa.fi (Arkistoitu – Internet Archive)
Şahmaran.
**Şahmeran** on yksi kurdilaisen mytologian tunnetuimmista hahmoista. Hän on puoliksi ihminen ja puoliksi käärme. Sahmeran tunnetaan hyvyydestään ja hänen kuvansa koristavatkin monien kurdien koteja.

Tarina
------

Tuhansia vuosia sitten oli käärmeitä, jotka elivät seitsemän kerrosta Tarsuksen maan alla. Käärmeet, joita kutsuttiin nimellä Meran, olivat todella viisaita ja hyväsydämisiä. Ne elivät rauhassa. Heidän mielestään ystävyys ja rakkaus olivat tärkeitä. Meranien kuningatarta kutsuttiin nimellä Sahmeran. Hän oli nuori ja kaunis nainen eikä hän koskaan kasvanut vanhemmaksi. Kun hän kuoli, hänen sielunsa siirtyi hänen tyttäreensä.

Legendan mukaan ensimmäinen mies, joka näkee Sahmeranin, on Camsab. Hän on köyhän perheen poika, joka myy puuta tienatakseen elantonsa. Eräänä päivänä Camsab ja hänen ystävänsä löytävät luolan täynnä hunajaa. Mutta kun hunaja loppui, hänen ystävänsä jättävät Camsabin luolaan. Camsab näkee reiän ja laajentaa sitä taskuveitsellään kunnes pääsee siitä läpi suurempaan tilaan.

Kun hän herää, hän näkee käärmeitä ja lohikäärmeitä hänen ympärillään. Samaan aikaan Sahmeran tulee paikalle, ja he puhuvat. Camsab kertoo Sahmeranille hänen ystäviensä petollisuudesta. Sahmeran kertoo Camsabille, että hän auttaa hänet ulos kuilusta, mutta hän haluaa Camsabin lupaavan, ettei hän ikinä kertoisi kenellekään olinpaikkaansa. Tämän jälkeen Camsab lähtee luolasta.

Kun Camsab palaa kyläänsä, hän kuulee, että maan keisari on sairaana ja hänen olisi syötävä Sahmeranin lihaa parantuakseen, mutta Camsab ei sano mitään. Eräänä päivänä kun Camsab keskustelee ystäviensä kanssa, hän lipsauttaa jotain hänen suustaan. Hänen ystävänsä kertovat tästä keisarille. Keisari kutsuu Camsabin luokseen ja käskee häntä kertomaan Sahmeranin olinpaikan. Kun Camsab kuulee keisarin antavan hänelle visiirin ja paljon kultaa, hän näyttää tien Sahmeranin luokse.

Visiiri saa Sahmeranin luolastaan kultaisella tarjottimella lausuen hieman taikasanoja. He tappavat Sahmeranin ja keisari syö hänen lihaansa parantuen sairaudestaan.

Tämä legenda kertoo ihmisten petollisuudesta Sahmeranin uskollisuuden ja hyvän tahdon vastineeksi.

Huhujen mukaan käärmeet uskovat, että Sahmeran elää vieläkin.

Lähteet
-------

* [vanhentunut linkki]
HoGeSa:n mielenosoitus Kölnissä.
**Hooligans gegen Salafisten** (lyh. **HoGeSa**, *"Huligaanit salafisteja vastaan"*) on äärioikeistolaisten jalkapallokannattajien syksyllä 2014 Saksassa muodostama islaminvastainen kansalaisliike. HoGesa:n itsensä mukaan sen tarkoituksena on Saksassa esiintyvän salafismin vastustaminen sekä perinteisten saksalaisten perhearvojen puolustaminen. Liikkeen organisaation esikuvana on pidetty Englannissa vuonna 2009 perustettua English Defence League -järjestöä.

Mielenosoitukset
----------------

Ensimmäisen mielenosoituksensa HoGeSa järjesti Dortmundissa 28. syyskuuta. Se keräsi yhteensä noin 300 osallistujaa, mukana oli muun muassa vuonna 1995 kielletyn uusnatsipuolue FAP:n johtohahmoihin lukeutunut Siegfried Borchardt. Samankokoisia tapahtumia pidettiin tämän jälkeen myös Essenissä, Mannheimissa ja Nürnbergissä.

Kölnissä järjestettiin 26. lokakuuta HoGeSa:n ensimmäinen valtakunnallinen mielenosoitus. Osallistujia oli paikalla ainakin 1 500 ja joidenkin lähteiden mukaan jopa 3 000–4 000. Mielenosoittajien joukosta kuultiin uusnatsien iskulauseita ja osallistujat tekivät myös natsitervehdyksiä. Kölnin mielenosoitus päättyi lopulta mellakointiin ja yhteenottoon poliisin kanssa. Toinen valtakunnallinen mielenosoitus järjestettiin Hannoverissa 15. marraskuuta. Paikalla oli noin 3 000 HoGeSa:n mielenosoittajaa sekä 6 000 vastamielenosoittajaa ja 6 600 mellakkapoliisia.

Hannoverin tapahtuman jälkeen liike on ollut aktiivinen lähinnä internetissä. Seuraava suuri mielenosoitus oli suunnitteilla Esseniin 18. tammikuuta 2015, mutta poliisi kielsi sen järjestämisen. Kaupunkiin ilmaantui kuitenkin noin 50 HoGeSa:n kannattajaa, joilta poliisi takavarikoi muun muassa baseball-mailoja.

Katso myös
----------

* Pegida

Lähteet
-------

1. ↑  In den Farben und der Sache getrennt  29.10.2014. Tagesschau. Viitattu 22.1.2015.
2. ↑  Hooligan-Treffen in Dortmund: Platte Parolen gegen Salafisten  28.9.2014. Spiegel Online. Viitattu 22.1.2015.
3. ↑  Hooligan-Anhänger hetzen vor Köln-Demo gegen Muslime  24.10.2014. Der Westen. Viitattu 22.1.2015.
4. ↑  Hooligan-Randale: Rechtsextrem, betrunken und brandgefährlich  27.10.2014. Spiegel Online. Viitattu 22.1.2015.
5. ↑  6600 Polizisten verhindern Krawalle  16.11.2014. Hannoversche Allgemeine Zeitung.  Arkistoitu 25.12.2014. Viitattu 22.1.2015.
6. ↑  Verbotene "Hogesa"-Demo: Polizei findet Baseballschläger  18.1.2015. RP Online. Viitattu 22.1.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hooligans gegen Salafisten** Wikimedia Commonsissa
Şərurin piiri Azerbaidžanin kartalla.
**Şərurin piirikunta** (azer. *Şərur rayonu*, ven. Шарурский район, *Šarurski raion*) on paikallishallintoalue Azerbaidžaniin kuuluvassa Nahitševanin autonomisessa tasavallassa. Vuonna 1930 perustetun piirin pinta-ala on 852 neliökilometriä. Asukkaita on 103 400 henkeä (vuonna 2010).

Şərurin piiri sijaitsee Nahitševanin pohjoisosassa. Se rajoittuu pohjoisessa Armeniaan, kaakossa Kəngərlin piiriin, lounaassa Iraniin ja lännessä Sədərəkin piiriin. Iranin vastaisella rajalla virtaa Araksjoki.

Piirin keskus on Şərurin kaupunki (vuoteen 1991 saakka *Iljitšovsk*). Kuntia on yhteensä 64 ja kyliä 65. 

Piirin kautta kulkee Nahitševanin ja Sədərəkin välinen maantie ja rautatie. Seudun pääelinkeino on maatalous, joka on erikoistunut karjanhoitoon sekä viljan, sokerijuurikkaan ja hedelmien viljelyyn. Lisäksi on elintarviketeollisuutta ja muovitehdas.

Lähteet
-------

1. ↑  Azərbaycan Respublikası Dövlət Statistika Komitəsi: Azərbaycanın regionları *azstat.org*. Viitattu 15.3.2011. (azeriksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Azerbaidjan: Territorial and administrative units (azeriksi), (englanniksi), (venäjäksi)

Azerbaidžanin piirikunnat ja kaupungit

|  |  |
| --- | --- |
| Piirikunnat | Ağcabədi • Ağdam • Ağdaş • Ağstafa • Ağsu • Apšeron • Astara • Babək\* • Balakən • Bərdə • Beyləqan • Biləsuvar • Cəbrayıl • Cəlilabad • Culfa\* • Daşkəsən • Füzuli • Gədəbəy • Goranboy • Göyçay • Göygöl • Hacıqabul • İmişli • İsmayıllı • Kəlbəcər • Kəngərli\* • Kürdəmir • Laçın • Lənkəran • Lerik • Masallı • Neftçala • Oğuz • Ordubad\* • Qax • Qazax • Qəbələ • Qobustan • Qubadlı • Quba • Qusar • Saatlı • Sabirabad • Şabran • Şahbuz\* • Salyan • Şamaxı • Samux • Sədərək\* • Şəki • Şəmkir • Şərur\* • Siyəzən • Şuşa • Tərtər • Tovuz • Ucar • Xaçmaz • Xızı • Xocalı • Xocavənd • Yardımlı • Yevlax • Zaqatala • Zəngilan • Zərdab |
| Kaupungit | Baku • Gəncə • Lənkəran • Mingəçevir • Naftalan • Nahitševan\* • Şəki • Şirvan • Sumqayıt • Xankəndi • Yevlax |

Tähdellä \* merkityt piirikunnat ja kaupungit kuuluvat Nahitševanin autonomiseen tasavaltaan.
**Teuvo Salomo Valanne** (8. kesäkuuta 1886 Helsinki – 10. heinäkuuta 1948 Helsinki) oli suomalainen toimitusjohtaja, kenkäkauppias ja kansallisen kokoomuksen kansanedustaja.

Valanteen vanhemmat olivat ajuri Berndt August Oilenius ja Amanda Gustava Tötterström. Hän kävi kansakoulun ja oli aluksi konttoripoikana ja konttoristina Helsingissä 1899–1906. Valanne oli sitten Länsi-Suomi-lehden toimittajana Raumalla 1906–1911, Aamulehden toimitussihteerinä Tampereella 1911–1917 ja Uusi Aura-lehden toimitussihteerinä ja vastaava toimittajana Turussa 1917. Valanne siirtyi pois lehtialalta ja oli tämän jälkeen Aaltosen kenkätehdas oy:n konttoristina, prokuristina ja myyjänä Tampereella 1917–1931, Gösta Oldenburg oy:n toimitusjohtajana, johtokunnan puheenjohtajana ja omistajana Helsingissä 1931–1946 sekä Valanne oy:n toimitusjohtajana ja johtokunnan puheenjohtajana 1946–1948. 

Valanne oli kansanedustajana 1942–1948 edustaen Uudenmaan läänin vaalipiiriä. Valanne oli myös Helsingin kaupunginvaltuuston jäsenenä. Hän toimi Yksityisyrittäjien liiton, Suomen kenkäkauppiaiden liiton ja SVUL:n Tampereen piirin puheenjohtajana. Valanne kuului Stadion-säätiön edustajistoon, Kenkäkauppa-alan neuvottelukuntaan ja Kenkä-, sukka- ja nahka-alan neuvottelukuntaan. 

Teuvo Valanne oli naimisissa vuodesta 1908 Josefina Vilhelmina Sarasuon kanssa.

Teoksia
-------

* *Uusmaalaisten miesten (Arvo Salminen, Teuvo Valanne, Erkki Leikola y.m.) sana eduskunnassa : otteita edustajain lausunnoista vv. 1945-48 valtiopäivillä*. Kansallinen kokoomuspuolue, Helsinki 1948

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  .aspx Teuvo Valanne *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta.
2. ↑  Porvarillisen työn arkisto : Teuvo Valanne

Aiheesta muualla
----------------

* Gösta Oldenburg Oy:n toimitusjohtaja Teuvo Valanne, valokuva vuodelta 1936. Museovirasto, Historian kuvakokoelma (Finna)

Kansallisen kokoomuspuolueen kansanedustajat

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Kansallisen kokoomuspuolueen kansanedustajat 1939–1945 |
| --- |
|  |
| Eduskuntaryhmä(25) | 
* Eerola
* Hackzell
* Havas (1939–1941†)
* Heikinheimo (1941–1945)
* Heikkilä
* Honka
* Horelli
* Hurtta
* Ikola
* Kallio
* Kokko (1939–1943†)
* Korvenoja
* Kylänpää
* K. Lehtonen (1943–1945)
* O. Lehtonen
* Linkomies
* Moilanen
* Oksala
* Paavolainen
* Pennanen
* Pilkama (1939–1942†)
* Pohjala
* Pohjannoro
* Soini
* Turja
* Tuurna
* Valanne (1942–1945)
* Virkkunen

 |

 |

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Kansallisen kokoomuspuolueen kansanedustajat 1945–1948 |
| --- |
|  |
| Eduskuntaryhmä(28) | 
* Ahmavaara
* Antila
* Hakala
* Hetemäki
* Honkala
* Järvi
* Kankainen
* Kivelä (1945–1948)
* Koivisto
* Kölli
* Lappi-Seppälä
* Leikola
* Leppä
* Malmivaara
* Mäkinen
* Oksala
* Paavolainen
* Pohjala
* Pohjannoro
* Saariaho
* Salminen
* Seppälä
* Turja
* Tuurna
* Valanne
* Virkki
* Wirtanen
* Ytti

 |

 |



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Eduskunta

 |

 |
**Árachthos** (kreik. Άραχθος) on joki, joka virtaa Epeiroksessa Luoteis-Kreikassa. Sen pituus on 110 kilometriä. Joki saa alkunsa pohjoisesta Píndos-vuoristosta ja se laskee Amvrakikóslahteen Joonianmeressä.

Ártan vanha silta.
Árachthos virtaa Ártan kaupungin läpi. Kaupungin pohjoispuolella joessa on suuri Pournárin tekojärvi. Laskiessaan Amvrakikóslahteen joki muodostaa yhdessä Loúros-joen suiston kanssa laajan suisto- ja kosteikkoalueen, jonka koko on noin 450 neliökilometriä. Nikólaos Skoufáksen kunnan Árachthoksen kunnallisyksikkö, entinen itsenäinen kunta, on saanut nimensä joesta.

Joki on Kreikan suosituimpia koskenlaskun harrastajien keskuudessa. Sen yläjuoksulla pudotusta on noin 700 metriä.

Lähteet
-------

1. ↑  Dill, William A.: *Inland Fisheries of Europe*, s. 83. EIFAC technical paper: Supplement. Numero 52. Food and Agriculture Organization of the United Nations, 1993. ISBN 9251033587. Teoksen verkkoversio.
2. ↑  Louros *Visit Preveza*. Viitattu 15.8.2016.
3. ↑  Rafting in Epirus *Visit Greece*. Viitattu 15.8.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Árachthos** Wikimedia Commonsissa
Efekti, jota käytettiin jaksossa.Hidastettu efekti, jota käytettiin jaksossa.
**Dennō Senshi Porygon** (jap. でんのうせんしポリゴン, suom. "Sähköinen soturi Porygon") on *Pokémon*-animesarjan 38. jakso. Jakso esitettiin ensimmäistä kertaa Japanissa 16. joulukuuta 1997. Jaksossa Ash Ketchum ja hänen ystävänsä huomaavat lähistöllä olevan Pokémon Centerin Poképallo-lähettäjälaitteen olevan rikki. Heidän täytyy mennä koneen sisälle saadakseen selville, miksi se ei toimi.
Avuksi lähtee virtuaalimaailmaan soveltunut Pokémon Porygon.

"Dennō Senshi Porygon" sisälsi visuaalisia efektejä, jotka aiheuttivat jakson televisioesityksen aikana erilaisia epileptisiä oireita yli 700 ihmiselle, joista suurin osa oli lapsia. Heistä 685 tarvitsi sairaalahoitoa. Japanissa tapahtunutta kutsuttiin "Pokémon-šokiksi". Sarjan esittäminen keskeytettiin välittömästi neljäksi kuukaudeksi, jotta tuotantoyhtiö ja lääketieteen ammattilaiset saattoivat selvittää syyn tapahtuneeseen. Kun sarja palasi televisioon, sen jaksojen alussa nähtävää intro-osiota oli muutettu, ettei se voisi aiheuttaa vastaavaa tapausta.

Ensiesityksensä jälkeen "Dennō Senshi Porygonia" ei ole esitetty uudelleen kertaakaan edes leikatussa tai muokatussa muodossa. Myöskään jaksossa esiintynyt Pokémon Porygon ei ole esiintynyt kertaakaan sarjan myöhemmissä jaksoissa, kuten eivät myöskään sen myöhemmin esitellyt kehitysmuodot Porygon2 ja Porygon-Z. Porygon ei tosin itse aiheuttanut valoefektiä, vaan se syntyi Ashin Pikachun Ukkosiskun tuhotessa joukkoa jahtaavat antivirusohjukset.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Plunkett, Luke: The Banned Pokémon Episode That Gave Children Seizures *Kotaku*.  20.10.2015. Viitattu 25.9.2020. (englanniksi)
2. ↑  Wudunn, Sheila: TV Cartoon's Flashes Send 700 Japanese Into Seizures *The New York Times*.  18.12.1997. Viitattu 25.9.2020. (englanniksi)
**Áraxos** (kreik. Άραξος) on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Dytikí Achaḯan kuntaan, Akhaian alueyksikköön ja Länsi-Kreikan alueeseen. Aiemmin kylä kuului Lárissoksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Dytikí Achaḯan kunnan Lárissoksen kunnallisyksikköön. Kylän väkiluku on 445 (vuonna 2011).

Áraxos sijaitsee Peloponnesoksen niemimaan luoteisosassa noin 14 kilometriä länteen Káto Achaḯan kaupungista ja noin 40 kilometriä lounaaseen Patraksesta. Kylä on samannimisessä Áraxoksen niemessä, joka tunnettiin jo antiikin aikana nimellä *Araksos*. Heti kylän kaakkoispuolella sijaitsee Áraxoksen lentoasema, joka toimii myös sotilaslentokenttänä. Niemessä sijaitsee Lámia-järvi ja niemen kärjessä Pápaksen laguuni.

Áraxos muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Αράξου, *Topikí Koinótita Aráxou*), johon kuuluvat varsinaisen Áraxoksen kylän lisäksi kylät Akrotírio Aráxou, Kalógria ja Taxiárches. Koko yhdyskunnan väkiluku on 509.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. ↑  Strabon: *Geografia* 8.3.4 Perseus. Viitattu 13.3.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Áraxos** Wikimedia Commonsissa
**Tevecamp Ky** oli kaustislainen vuonna 1979 perustettu matkailuautojen ja -vaunujen valmistaja. Se rakensi nelisensataa Teve-merkkistä matkailuajoneuvoa vuosina 1978–1997, kunnes yrityksen toiminta päättyi konkurssiin.

Historiaa
---------

Kokkolan teknillisen koulun autotekniikan lehtori Veikko Lähde kiinnostui 1970-luvun alkupuolella matkailuvaunujen rakentamisesta uudella liimaustekniikalla niin, ettei puurimoista tehtyä painavaa tukirakennetta tarvittaisi. Vuonna 1978 hän siirtyi vaunuista matkailuautoihin ja perusti yrityksen Tevecamp Ky. Ensimmäinen Teve-matkailuauto syntyi Mercedes-Benz 508 -mallin alustalle. Vuonna 1981 rakennettiin Kaustiselle tuotantohalli, jossa rakennettiin matkailuautokoreja myös muun muassa Mitsubishi Canterin, Fiat Dailyn ja Toyota Dynan pohjalle.

Liimatun korin lisäksi Veikko Lähde kehitti matkailuautoista sellaisia, ettei kaasupulloja tarvittu, vaan auton lämmitys, jääkaappi ja liesikin toimivat dieselöljyllä.

Matkailuautojen lisäksi Tevecamp valmisti vaunuja erikoistarkoituksiin, kuten ruumiiden kuljetukseen, puolustusvoimien käyttöön sekä siirrettäviksi kioskeiksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Siukosaari, Anssi: *Matkailuajoneuvot 50 vuotta Suomessa, Mukavasti matkalla*, s. 101–103. Alfamer, 2015. ISBN 978-952-472-225-4.
2. ↑  Tekniikan Maailma 14/1982 s. 102.
**Kantatie 76** on Kainuussa kulkeva kantatie, joka johtaa Sotkamosta valtatien 6 liittymästä Kuhmon keskustaan. Tien pituus on noin 75 kilometriä. Tien varrella sijaitsee Vuokatin talviurheilukeskus. Vuokatin ja Sotkamon kirkonkylän välisellä osuudella tiellä kulkee keskimäärin 8 000–9 000 ajoneuvoa vuorokaudessa. Muuten tien liikennemäärät ovat sangen vähäiset, suurimmaksi osaksi keskimäärin alle tuhat ajoneuvoa vuorokaudessa.

Reitti
------

* Sotkamo
	+ Eevala (vt 6)
	+ Vuokatti (st 899)
	+ Kirkonkylä (st 888)
	+ Riekinranta
	+ Ontojoki
* Kuhmo
	+ Katerma
	+ Jämäs (kt 75)
	+ Kuhmo (st 900, st 912)

Historiaa
---------

Vuoden 1938 tienumerointijärjestelmässä kantatie 76 alkoi Sortavalan ja Kajaanin välisen valtatien 18 risteyksestä Vuokatista. Tietä jatkettiin kahdeksalla kilometrillä 1990-luvun lopulla, kun valtatien 6 oikaisu Juurikkalahdesta Eevalaan valmistui. Muilta osin kantatien 76 linjaus on säilynyt vuosien saatossa samana.

Lähteet
-------

1. ↑  *Autoilijan tiekartta 2007* 1:800 000. Helsinki: AffectoGenimap Finland Oy, 2006.  ISBN 978-951-593-047-7. Vuoden 2005 painoksen verkkoversio (julkaisija Tiehallinto)
2. ↑  Oulun tiepiiri. Liikennemääräkartta 2007 (PDF)  1.1.2008. Tiehallinto. Viitattu 10.3.2009. [vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kantatie 76** Wikimedia Commonsissa

* Matti Grönroosin sivu kantatiestä 76

Välimatkataulukko

| (km) | Eevala |
| --- | --- |
| Vuokatti | 8 | Vuokatti |
| Sotkamo | 13 | 5 | Sotkamo |
| Kuhmo | 74 | 66 | 61 | Kuhmo |

Kantatiet 40–98
  |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |     
   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
**Tanskan kansallismuseo** on Tanskan valtiollinen kulttuuri-historiallinen päämuseo, jossa esitellään sekä tanskalaisen ja ulkomaalaisen kulttuurin historiaa. Museo valittiin vuoden Eurooppalaiseksi museoksi vuonna 1994.

Historiaa
---------

### Komission til Oldsagers Opbevagning

Ensimmäiset kokoelmat kuuluivat Frederikin III noin vuonna 1650 perustamalle taidekamarille (tansk. *Kongens Kunstkammer*), jossa oli talteen kerättynä käsitöitä, maalauksia, etnograafisia esineitä, aseita ja antiikkia. Kokoelmaa säilytettiin kuninkaalisen kirjaston varastossa. Vuonna 1807 perustettiin Kuninkaalisen Komissio (kungliga Komission til Oldsagers Opbevagning), jota johti aluksi Rasmus Nyerup (12.3.1759-28.6.1829). Vuonna 1832 siirrettiin muinaisesineet Christiansborgiin, mutta uuden vuoden 1849 perustuslain myötä se siirrettiin vielä Prinsens Palæ'een. Muinaisesineiden määrä kasvoi nopeasti ja C. J. Thomsenin ollessa inspektöörinä, tuli esineet lajitella yhteen kuuluville osastoille. Tässä työssään Thomsen sai ajatuksensa jakaa muinaisuus kivi-, pronssi- ja rautakauteen. Vuonna 1844 muinaisesineet erotettiin taidekokoelmista ja liitettiin Thomsenin kokoelmiin, jotka oli lueteltu seuraavana vuonna. Muinaisesineitä oli silloin yli 10 000.

### Det kongelige etnografiske Museum og Den kongelige Antiksamling udskilles

Vuosina 1849–1850 keräsi Thomsen muista kokoelmista erilleen kaikki etnograafiset ja antiikin ajan esineet. Ne sijoitettiin tämän jälkeen Kuninkaaliseen etnograafiseen museoon (tansk. *Det Kongelige Etnografiske Museum*) ja Kuninkaaliseen antiikin kokoelmaan (tansk. *Den kongelige Antiksamling*).

### Prinsens Palæ

Thomsen johti nyt useita museoita ja vuonna 1853 perustettiin Prinsens Palæ'een Kuninkaalisen museo pohjoismaiden muinaisesineille (tansk. *Det kongelige Museum for nordiske Oldsager*). Eri museoille hankittiin omat johtajat ja kun Thomsen kuoli vuonna 1865, oli hänen suururakkansa sopivasti ohitse. Vuonna 1892 sai museot yhteisen hallinnon ja niitä olettiin johtaa Kansallismuseon nimen alla. Vuoteen 1992 oli valtion museot kävijöille ilmaiset, mutta niiden tultua maksullisiksi, laski kävijöiden määrät selvästi. Vuodesta 2005 ei sisäänpääsymaksua ole enää peritty valtion museoissa.

Museon osastoja
---------------

Museon osastoja ovat esihistoria, keskiaika, renessanssi, historiallinen aika, antiikin kokoelmat, etnografian osasto, Kuninkaaliset raha- ja mitalikokoelmat ja lastenmuseo. Seuraavassa museoiden kuuluisia näyttelykohteita:

* Gallehusin kultasarvetGallehusin kultasarvet
* GundestrupkarretGundestrupkarret
* Egtvedin tyttöEgtvedin tyttö
* Trundholmin aurinkovaunutTrundholmin aurinkovaunut
* Hjortspring-veneHjortspring-vene
* Huldremosenin nainenHuldremosenin nainen
* Skallerupin vaunuSkallerupin vaunu

Lähteet
-------

1. ↑ . Tieto on haettu Wikidatasta.
2. ↑  Flemming Rose & Peter Kronsted: Gratis på museum *Jyllands-Posten*.  22.8.2005.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: da:Nationalmuseet
**Ammatinharjoittajien ja yrittäjien työttömyyskassa** (AYT) oli ammattiliittoihin sitoutumaton palveluorganisaatio, joka oli tarkoitettu kaikille Suomessa vakituisesti asuville päätoimisille yrittäjille, joiden lakisääteisen eläkevakuutuksen vahvistettu vuosityötulo oli vähintään 8520 € vuodessa. Työttömyyspäivärahan maksamisen lisäksi kassa tarjosi työttömyysturvaneuvontaa ja -koulutusta.

Vuonna 1994 työttömyysturvalainsäädäntöä muutettiin siten, että vuoden 1995 alusta lähtien oli mahdollista perustaa työttömyyskassa myös yrittäjille. Keväällä 1994 perustettiin kassan valmisteluryhmä, jossa oli edustajia eri ammattiliitoista. Sosiaali- ja terveysministeriö hyväksyi AYT-kassan työttömyyskassarekisteriin 1. tammikuuta 1995 lähtien.

Ammatinharjoittajien ja yrittäjien työttömyyskassa sulautui 1.1.2020 Suomen Yrittäjäin Työttömyyskassaan (SYT-kassa).

Lähteet
-------

1. ↑  Pekka Salokoski: Kahdesta tulee yksi – AYT-kassa sulautuu SYT-kassaan 1.1.2020 *SYT-kassa*. Viitattu 14.5.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Ammatinharjoittajien ja yrittäjien työttömyyskassa (Arkistoitu – Internet Archive)
**Kantaskandinaavi** tai **pohjoisgermaani** on oletettu kantakieli, jota on puhuttu nykyisen Skandinavian alueella noin vuosina 200–600. Sen olemassaolo on päätelty riimukirjoituksista, joita on löydetty ennen kaikkea Skandinaviasta ja jotka ovat vanhimpia germaanisella kielellä kirjoitettuja tekstejä.

Historia
--------

Kantaskandinaavi kehittyi germaanisesta kantakielestä, joka jakaantui kolmeen osaan: pohjoisgermaaniin, itägermaaniin eli goottiin ja länsigermaaniin, josta kehittyivät muun muassa saksa ja englanti. Kantaskandinaavista voidaan alkaa puhua siinä vaiheessa, kun anglit ja juutit olivat muuttaneet Englantiin ja Eiderin joesta oli vakiintunut raja skandinaavien ja saksalaisten välille. Toisaalta länsi- ja pohjoisgermaani olivat vielä pitkään toisiinsa sidoksissa. Pohjolassa kantaskandinaavin kieli alkoi viikinkiaikaan mennessä jakautua uusiksi kieliksi. Kantaskandinaavista kehittyivät edelleen muinaisnorja sekä nykyiset skandinaaviset kielet norja, islanti, fääri, tanska ja ruotsi sekä jo sammunut norni.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Faarlund, Jan Terje & Haugen, Einar: Scandinavian languages *Encyclopaedia Britannica*. Viitattu 7.5.2017. (englanniksi)
2. ↑  Ruotsin kielen historia - yleiskatsaus *www.jyu.fi*.  Arkistoitu 29.11.2021. Viitattu 4.12.2021.
3. ↑  Selviä norjalaisvaikutuksia vielä näkyvissä Shetlannin saarilla *Pohjoiskalotin neuvosto*. Viitattu 4.12.2021.
Kantatie 62
**Kantatie 62** on Kaakkois-Suomessa Mikkelistä Imatran rajanylityspaikalle kulkeva kantatie. Tien pituus on 141 kilometriä. Tie on paikoin kapea ja mutkainen, mutta toisaalta siltä on kauniita näkymiä Saimaalle. Tiellä on myös valtatien 6 kanssa yhteinen kahdeksan kilometrin moottoritieosuus Imatran Vuoksenniskan kohdalla. Kantatie 62 on itsessään leveimmillään Imatran Teppanalan kohdalla, jossa tie on myös osittain 2+1 kaistainen. Imatran Teppanalan kohdalla liikenne on vilkasta. Kantatie 62 palvelee Teppanalassa alueen asukkaita ja työntekijöitä, rajanylityspaikan liikennettä, alueen kaupallisia palveluja sekä myös alueella sijaitsevan Ovako Imatran liikennöintiä.

Reitti
------

Kirkonvarkauden silta Mikkelissä vuonna 1989
* Mikkeli (vt 13, vt 15)
	+ Kirkonvarkaus
	+ Anttola
* Puumala
	+ Lietvesi
	+ Luukkosenkylä (st 434)
	+ Puumala
* Ruokolahti
	+ Virmutjoki (st 438)
	+ Ruokolahti
* Imatra (st 160, vt 6, st 397)
	+ Imatran rajanylityspaikka (Venäjän tie A124)

Historiaa
---------

Puumalan keskusta sijaitsee kantatie 62 varrella.
Vuoden 1938 tienumerointijärjestelmässä kantatie 62 kulki Viipurista Rautuun. Jatkosodan jälkeisten alueluovutusten jälkeen tie jäi kokonaan luovutetulle alueelle. 1970-luvun puolivälissä Mikkelin ja Imatran Kaukopään välisestä tiestä tehtiin kantatie 62. Tätä ennen tieosuus muodostui maanteistä 432 ja 434. Tuolloin tiellä oli vielä kaksi lossiyhteyttä: Anttolan ja Puumalan välillä Lietvedellä sekä Puumalan kirkonkylän eteläpuolella Puumalansalmella. Lietvedelle valmistui pengertie ja silta vuonna 1985. Kantatieverkon viimeinen lossiyhteys siirtyi historiaan, kun Puumalansalmen ylittävä Saimaan silta valmistui 1995. Saimaan silta on Suomen maantieverkon neljänneksi pisin silta.

Vuonna 2004 tietä jatkettiin Kaukopäästä rajanylityspaikalle Pelkolaan saakka.

Joukkoliikenne
--------------

Kantatiellä 62 kulkee kaksi bussivuoroa päivässä suuntaansa. Linja Imatralta Puumalan kautta Mikkeliin ajetaan arkipäivisin. Kouluvuoden aikana ajetaan arkisin vuoro Imatralta Puumalan kautta Pieksämäelle ja koulupäivinä edelleen Varkauteen.

Lähteet
-------

* Kartta ilmakuvilla Fonecta.  Arkistoitu 10.4.2007. Viitattu 24.6.2009.
* Google Maps *maps.google.com*.   2009
* Grönroos, Matti: Kantatie 62 Mikkeli–Imatra, 141 km *mattigronroos.fi*.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kantatie 62**.
* Matti Grönroosin sivu kantatiestä 62
* Saimaan silta (Arkistoitu – Internet Archive)

Välimatkataulukko

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Anttola | 25 | Anttola |
| Puumala | 72 | 47 | Puumala |
| Ruokolahti | 119 | 94 | 47 | Ruokolahti |
| Imatra (Kaukopää) | 124 | 99 | 52 | 5 | Imatra (Kaukopää) |
| Imatra (raja) | 141 | 116 | 69 | 22 | 17 | Imatra (raja) |

Kantatiet 40–98
  |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |     
   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
**Ammatillinen yhdistymisvapaus** tai **ammatillinen järjestäytymisvapaus** on yksilön ja oikeushenkilön vapaus valita, mihin järjestöihin kuuluu, missä toimii ja mitä perustaa ja järjestön sääntöjen mukaan lakkauttaa. Järjestäytymisvapaus on yhdistymisvapauden erikoistapaus, joka koskee järjestöjä, etenkin ammattiyhdistyksiä ja työnantajaliittoja. Järjestäytymisvapauteen kuuluu myös negatiivinen vapaus olla järjestäytymättä. Negatiivisen vapauden vallitessa ketään ei siis pakoteta kuulumaan järjestöön.

Fasismiin ja autoritaariseen kommunismiin ja sosialismiin kuuluu usein pakollinen korporativismi eli pakko kuulua korporaatioihin kuten ammattiliittoihin ja työnantajaliittoihin, mikä on ristiriidassa järjestäytymisvapauden kanssa.

On myös esitetty, että Suomen yliopisto-opiskelijoiden pakollinen ylioppilaskunnan jäsenyys olisi ristiriidassa järjestäytymisvapauden kanssa. Vastakkaisen näkökannan mukaan kenenkään ei ole pakko opiskella suomalaisessa valtionyliopistossa. Kuitenkin valtionyliopisto saa valtiolta rahoitusta ja etuoikeuksia, jolloin joidenkuiden mielestä ei pitäisi vaatia jäsenyyttä.

Kansainvälinen työjärjestö ILO on hyväksynyt järjestäytymisvapauden takaavia sopimuksia. Suomen valtio on mukana sopimuksessa. Myös Suomen perustuslaki, virkamieslaki ja työsopimuslaki sisältävät säädöksiä järjestäytymisvapauden takaamisesta.

Ammattiyhdistyksillä ja työnantajaliitoilla on järjestäytymisvapauden vallitessa oikeus neuvotella työehtosopimuksista. Negatiivisena vapautena järjestäytymisvapauteen ei kuitenkaan kuulu työehtosopimusten yleissitovuus, joka kaventaa sopimusvapautta. Usein järjestäytymisvapauteen katsotaan kuuluvan myös työntekijän tai työnhakijan oikeus järjestäytyä ilman irtisanomisuhkaa tai muuta syrjintää. Kuitenkaan libertaarit eivät pidä sitä järjestäytymisvapautena, kun työnantaja ei estä järjestäytymistä vaan käyttää sopimusvapauteen kuuluvaa oikeuttaan irtisanoa tai olla palkkaamatta. Työntekijän oikeus järjestäytyä ilman irtisanomista tai syrjintää onkin taloudellinen oikeus, joka ei ole vapausoikeus eli ei ole negatiivinen vapaus.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  Opiskelijoille järjestäytymisvapaus (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑  ILO:n yleissopimukset
5. ↑  Workers' Rights Are Human Rights
**Kantatie 72** on Mikkelistä Pieksämäen kautta Suonenjoelle kulkeva kantatie. Tien pituus on 116 kilometriä. Tie erkanee Mikkelin pohjoispuolella valtatieltä 5 ja kulkee Haukivuoren ja Pieksämäen kautta Suonenjoelle. Tie on kokonaisuudessaan kaksikaistainen.

Kantatietä 72 ja valtatietä 9 kulkeva reitti Mikkelistä Kuopioon on 7,2 kilometriä pitempi kuin valtatietä 5 kulkeva. Sitä käytetään kuitenkin vaihtoehtoisena reittinä, sillä sen liikennemäärät ovat huomattavasti viitostietä pienemmät. Savon rata kulkee Mikkelistä Suonenjoelle asti kantatie 72:n lähettyvillä.

Reitti ja tieyhteydet
---------------------

Tie kulkee seuraavien kuntien ja taajamien/kylien kautta: 

* Mikkeli (vt 5)
	+ Hiirola
	+ Kalvitsa
	+ Haukivuori
* Pieksämäki (st 459)
	+ Pieksämäki (vt 23)
* Suonenjoki
	+ Levä (vt 9 E63)

Historiaa
---------

Vuoden 1938 tienumerointijärjestelmässä kantatie 72 kulki Laatokan Karjalassa Laatokan pohjoisrantaa Sortavalasta Impilahden ja Pitkärannan kautta Salmiin. Tie jäi kokonaan luovutetulle alueelle ja tienumero 72 poistui käytöstä.

1960-luvulla Mikkelin ja Pieksämäen välille alettiin rakentaa kunnollista maantietä. Pieksämäki oli vielä tällöin vailla päätieyhteyttä muualle Suomeen. Vuonna 1971 numeroitiin kantatieksi 72 Mikkelistä Pieksämäelle kulkeva tieosuus. 1980-luvulla Pieksämäen ja Suonenjoen välistä tieosuutta levennettiin ja oikaistiin, ja vuonna 1989 kantatietä 72 jatkettiin Suonenjoelle. Aiemmin tämä tieosuus oli ollut maantie 450.

Vangasjärven liittymä Naarajärvellä parannettiin eritasoliittymäksi kesällä 2009.

Tiehankkeet
-----------

Tällä hetkellä kantatien 72 ainut suunnitteilla oleva tiehanke on valtatien 23 liittymän muuttaminen kiertoliittymäksi Pieksämäellä. Hankkeen aikataulusta ei ole vielä tietoa, mutta se valmistunee 2010-luvun aikana.

Aiheesta muualla
----------------

* Matti Grönroosin sivu kantatiestä 72

Välimatkataulukko

| (km) | Mikkeli |
| --- | --- |
| Oravinmäki | 4 | Oravinmäki |
| Haukivuori | 43 | 39 | Haukivuori |
| Pieksämäki | 74 | 70 | 31 | Pieksämäki |
| Suonenjoki (Levä) | 120 | 116 | 77 | 46 | Suonenjoki (Levä) |
| Suonenjoki | 125 | 121 | 82 | 51 | 5 | Suonenjoki |
| Kuopio | 175 | 171 | 132 | 101 | 55 | 50 | Kuopio |

Kantatiet 40–98
  |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |     
   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
**Mikael Ericsson** (s. 28. helmikuuta 1960) on ruotsalainen entinen ralliautoilija. Hän ajoi urallaan 40 MM-osakilpailua vuosina 1981 - 1993, joista kahdessa hän tuli maaliin voittajana. Kausi 1989 oli Ericssonin uran paras hänen sijoituttuaan kauden kokonaispisteissä neljänneksi.

Ura
---

Ericsson ajoi alkuun puoliammattilaisena Volkswagenin ja Audin Ruotsin maahantuojan laskuun. Vuoden 1986 kotikisaansa hän sai alleen Audin tehdastiimin 80 Quattron ja myöhemmin samana vuonna hän liittyi Lancian tehdastiimiin ajaen heille neljä kilpailua: Akropolis-rallin, Uuden-Seelannin rallin, Suurajot sekä RAC-rallin. Ennen Lancialle siirtymistä Ericsonilla oli eri kartanlukija lähes joka kilpailussa, mutta sen jälkeen hänen kartanlukijakseen vakiintui Claes Billstam. Ericsson pysyi Lancialla vuoteen 1989 asti, vaikkakaan ei yhtenäkään vuonna päässyt ajamaan täyttä sarjaa vaan vain 4-5 kilpailua per kausi. Sen ohella hän ajoi keikkaluontoisesti vuoden 1987 Olympus-rallin Nissanille sekä vuoden 1989 Suurajot Mitsubishille.

Kaudelle 1990 Ericsson siirtyi sitten Toyotan tehdaskuljettajaksi mutta Toyotallakaan hän ei päässyt tosissaan ajamaan maailmanmestaruudeta. Kaudella 1990 Ericson ajoi kuusi MM-osakilpailua ja oli kokonaispisteissä kuudes. Toyotan ykköskuski oli luonnollisesti Carlos Sainz ja toisen tehdasauton jakoivat Ericsson ja saksalainen Armin Schwarz. Kaudella 1991 Ericsson ajoi Toyotalle vain kolme rallia ja samalla päättyi myös yhteistyö kartanlukija Billstamin kanssa tämän lopetellessa uraansa. Myös Ericssonin oma MM-ura oli kahta vaille valmis. Seuraavana vuonna hän ajoi vielä Nicky Gristin kanssa Toyotan Kenian maahantuojan ilmoittamana Safari-rallin ja jäähyväiskilpailunaan 1993 Ruotsin rallin Fordin tehdasautolla yhdessä kartanlukija Tina Thörnerin kanssa.

MM-uran jälkeen Ericsson on ajanut harrastusmielessä keskimäärin kerran vuodessa jonkin Ruotsin kansallisen sarjan kilpailun VW Golf Kit Carilla.

WRC voitot
----------

|   #   | Kausi | Osakilpailu | Kartanlukija | Auto |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1989 | Argentiina 9. Argentiinan ralli | Claes Billstam | Lancia Delta Integrale |
| 2 | 1989 | Suomi 39. 1000 Lakes Rally | Claes Billstam | Mitsubishi Galant VR-4 |

Lähteet
-------

1. ↑  Mikael Ericsson *ewrc.cz*. Viitattu 6.7.2015. (englanniksi)
**Futbolnyi klub Elista** (ven. Футбольный Клуб Элиста) on jalkapalloseura Elistan kaupungissa, Kalmukiassa. Seura on perustettu vuonna 2005 edeltäjänsä *Uralanin* raunioille.

Historia
--------

Elistan edeltäjä *Uralan* (kalmukin kielellä *eteenpäin*) perustettiin vuonna 1958. Se voitti kaikki Kalmukian sarja- ja cup-mestaruudet ennen vuotta 1965; vuonna 1966 se pääsi Neuvostoliiton B-liigaan. Neuvostoliiton toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Uralan pelasi aina vuoteen 1991 saakka. Sen paras sijoitus oli viimeisen kauden kakkossija. Tämän jälkeen joukkue jatkoi Venäjän 1. divisioonassa, jonka se voitti vuonna 1997, ja pääsi näin korkeimmalla sarjatasolle. Vuonna 2000 se putosi takaisin ykköseen, nousi seuraavana vuonna takaisin pääsarjaan, mutta putosi taas kahden vuoden kuluttua.

Vuonna 2004 joukkue ajautui taloudellisiin vaikeuksiin. Pelaajien palkat olivat jääneet maksamatta puolen vuoden ajalta, ja monet lähtivät seurasta. Toisinaan joukkue ei saanut otteluihin kokoon edes täyttä miehistöä. Joukkueelle ei enää myönnetty ammattilaislisenssiä. Uralanin puheenjohtajana toimi Kalmukian tasavallan presidentti ja kansainvälisen shakkiliiton puheenjohtaja Kirsan Iljumžinov; tasavallan hallinnon panostus joukkueeseen oli hyvin voimakasta.

Uusi seura FK Elista perustettiin Uralanin raunioille vuonna 2005. 80 prosenttia joukkueen pelaajista oli paikallisesta jalkapallokoulusta. Se sijoittui esikoiskaudellaan amatöörisarjassa toiseksi. Seuraavaksi kaudeksi Venäjän ammattilaisliiga, joka hallinnoi 1. ja 2. divisioonaa, päätti antaa sille paikan 2. divisioonan etelälohkosta. Kaudella 2006 joukkue vetäytyi sarjasta talousongelmien vuoksi.

Uralanin saavutuksia
--------------------

* *Neuvostoliiton sarjat*: alueellisen kakkossarjan **2. sija** vuonna 1991
* *Neuvostoliiton cup*: **16** parhaan joukossa vuonna 1987
* *Venäjän sarjat*: **7. sija** pääsarjassa vuonna 1998
* *Venäjän cup*: **2. sija** vuonna 2000
* *Suurinumeroisin voitto*: **6–2** Žemtšužina Sotšia vastaan vuonna 1998
* *Suurinumeroisin tappio*: **0–9** Lokomotiv Moskovaa vastaan vuonna 2000

Lähteet
-------

1. ↑  Stadion Uralan soccerway.com. Viitattu 3.7.2017. (englanniksi)
**Mikael Granlund** (s. 27. helmikuuta 1971 Helsinki) on entinen suomalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelasi SM-liigassa vuosina 1991–1994. Hän voitti HIFK:n riveissä pronssimitalin kaudella 1991–1992.

Ura
---

Mikael Granlund aloitti jääkiekon Espoossa, EJK:ssa, mutta siirtyi HIFK:hon jo 9-vuotiaana. B-juniori-ikäisenä hän vaihtoi Grankulla IFK:hon. Kausi 1990–1991 sujui I-divisioonassa GrIFK Hockeyssä ja kauden päätteeksi Granlund oli myös mukana nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa Kanadassa. 
Kaudeksi 1991–1992 Granlund siirtyi SM-liigan Turun Palloseuraan (TPS). Kesken kauden hän siirtyi HIFK:hon. HIFK oli runkosarjan päätteeksi kuudes ja kohtasi puolivälierissä TPS:än. HIFK päätti kauden ottamalla pronssimitalit.

Granlund jatkoi HIFK:ssa myös kausilla 1992-1993 ja 1993-1994. 
Hän edusti Suomen A-maajoukkuetta 3 ottelussa kaudella 1993 (Deutschland-Cup). 

Kaudet 1994–1995 ja 1995–1996 Granlund pelasi Ranskassa Gap HC:ssa. Ranskasta Granlund siirtyi Saksan Heilbronner Falkeniin, jossa pelasi kauteen 1999-2000 asti. 

Granlund siirtyi kaudeksi 2000–2001 Väsby IK:hon, Ruotsin jääkiekon I-divisioonaan. Kyseisen kauden jälkeen Granlund päätti uransa.

Lähteet
-------

* Suikki, Reijo (vt. päätoimittaja): *Jääkiekkokirja 2002–2003*. Jyväskylä: Gummerus, 2002. ISBN 952-469-002-0.
* Mikael Granlund *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)
**Souba** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Ségoun alueen Ségoun piirissä Malissa. Se sijaitsee Nigerjoen rannalla 35 kilometriä (135 kilometriä maanteitse) Ségousta länteen. Kunnassa on 20 100 asukasta (vuonna 2009).

Souban kunta rajoittuu pohjoisessa Ségoun piirin Bellenin ja N’Koumandougoun, idässä Diganidougoun, Farakon ja Sama Foulalan, etelässä Barouélin piirin Dougoufién, Somon ja Tamanin sekä lännessä Koulikoron alueen Koulikoron piirin Nyaminan kuntiin. Kuntaan kuuluu 26 kylää.

Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito ja kalastus. Tärkein viljelykasvi on hirssi. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat ja vuohet. Soubassa ja Mogolassa pidetään viikoittaiset markkinat. Palveluihin kuuluvat koulut, terveysasema ja sairastupa.
Souban kylässä on kuuluisa vanha moskeija.

Lähteet
-------

1. ↑  4ème recensement général de la population et de l’habitat. Résultats définitifs, tome 0: Répertoire des villages *instat-mali.org*.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 23.6.2015. (ranskaksi)
2. ↑  Mali - Region de Segou - Cercle de Ségou: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 23.6.2015. (ranskaksi)
3. 1 2  Plan de Securite Alimentaire: Commune Rurale de Souba 2007–2011 *fsg.afre.msu.edu*.  Arkistoitu 6.3.2016. Viitattu 23.6.2015. (ranskaksi)
**Mikael Damberg** (s. 13. lokakuuta 1971 Solna) on ruotsalainen sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen poliitikko. Hän oli Ruotsin valtiovarainministeri 2021–2022. Sitä ennen hän on toiminut sisäministerinä 2019–2021 ja elinkeinoministerinä 2014–2019.

Damberg on ollut kansanedustajana Ruotsin valtiopäivillä vuodesta 2002.

Elämä ja ura
------------

Mikael Damberg syntyi vuonna 1971. Hänen isänsä Nils-Gösta oli varainhoitaja Ruotsin sosiaalidemokraattisessa työväenpuolueessa ja äitinsä Riitta-Liisa ensimmäinen naispuolinen Demarinuorten piiripuheenjohtaja. Suomalaisesta äidistään huolimatta Damberg ei omien sanojensa mukaan puhu suomea kovin hyvin, vaikka onkin opiskellut sitä koulussa.

Vuosina 1999–2003 Damberg oli Ruotsin sosiaalidemokraattisen nuorisoliiton (SSU) puheenjohtaja. Valtiopäiville hänet valittiin ensimmäistä kertaa vuonna 2002. Vuosina 2012–14 hän oli sosiaalidemokraattien ryhmänjohtaja valtiopäivillä. Vuodesta 2014 vuoteen 2019 hän oli Ruotsin elinkeino- ja innovaatioministeri, ja vuonna 2019 hänestä tuli sisäministeri. Vuonna 2021 hän siirtyi valtiovarainministeriksi.

Damberg on opiskellut hallinto-oppia Tukholman yliopistossa, josta hän valmistui vuonna 2000. Hän on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Anette Holmqvist: En rappare tar över SSU *Aftonbladet*.  5.8.1999. Viitattu 13.5.2021. (ruotsiksi)
2. ↑  Kaarina Wallin: Suomalaistaustainen Damberg (S) ei tyrmää hallintoaluetta *Sveriges Radio*.  28.3.2021.  Arkistoitu. Viitattu 13.5.2021. (ruotsiksi)
3. 1 2  CV Mikael Damberg *Regeringen*.  13.2.2019.  Arkistoitu. Viitattu 13.5.2021. (ruotsiksi)
4. ↑  Mikael Damberg *Regeringskansliet*. Viitattu 2.12.2021. (ruotsiksi)
5. ↑  Stefan Nordberg: Här är ministrarnas utbildning *NyTeknik*.  20.11.2014.  Arkistoitu. Viitattu 13.5.2021. (ruotsiksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Mikael Damberg Ruotsin valtiopäivien verkkosivuilla

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Mikael Damberg**.
**Mikael Gustaf Konstantin von Wulffert** (30. syyskuuta 1840 Helsinki – 19. syyskuuta 1894 Pariisi) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri.

Von Wulffertin vanhemmat olivat Suomen postijohtokunnan postitirehtööri, todellinen valtioneuvos Alexander von Wulffert ja Antoinette Gustafva Lovisa von Schantz. Hän tuli oppilaaksi Haminan kadettikouluun 1856, mistä hänet siirrettiin joulukuussa 1858 H.M. Keisarin paašikouluun Pietariin ja ylennettiin 1859 kamaripaašiksi. Valmistuttuaan paašikoulusta von Wulffert ylennettiin vänrikiksi ja määrättiin palvelukseen Henkivartioväen Tsarskoje Selon tarkk’ampujapataljoonaan kesäkuussa 1860. Hänet ylennettiin huhtikuussa 1862 aliluutnantiksi ja siirrettiin toukokuussa alikapteenina Orenburgin alueen joukkojen komentajan adjutantiksi Valko-Venäjän, H.K.K. Suuriruhtinas Mihail Nikolajevitšin husaarirykmenttiin. Ratsumestariksi von Wulffert yleni 1864.

Von Wulffert osallistui 1864–1866 sotatoimiin kaukasialaisia vuoristoheimoja vastaan, sodan aikana kesäkuussa 1856 hänet ylennettiin majuriksi. Hänet määrättiin Kaukasian armeijan ylipäällikön erikoistehtäviin tammikuussa 1867 ja siirrettiin syksyllä 1870 ratsumestarina Henkivartioväen husaarirykmenttiin. Everstiluutnantiksi von Wulffert yleni vuoden 1870 lopulla ja everstiksi 1874. Vuonna 1876 hänet määrättiin Zakatalyn alueen päälliköksi. Hän erosi tästä tehtävästään maaliskuussa 1877, mutta taisteli silti Turkin sodassa 1877–1878 Henkivartioväen husaarirykmentissä, haavoittuen Plevnan taistelussa.

Toivuttuaan von Wulffert nimitettiin 1882 nuoremmaksi virkamieheksi erikoistehtäviä varten keisarillisten hevossiittoloiden päähallintoon. Hänet määrättiin kesällä 1883 Helsingin kaupungin komendantiksi ja ylennettiin kenraalimajuriksi maaliskuussa 1884. Hän palveli Suomen kenraalikuvernöörin, kreivi, jalkaväenkenraali Fjodor Heidenin erikoistehtävissä ja toimi samalla Varsovan sotilaspiirin joukkojen komentajana. Von Wulffert kuoli virkamatkalla Pariisissa syyskuussa 1894.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Mikael Gustaf Konstantin von Wulffert *Suomalaiset kenraalit ja amiraalit Venäjän sotavoimissa 1809–1917*. Biografiakeskus, Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. (Viitattu 4.5.2020)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kenraalit ja amiraalit
* Biografiasampo

 |

 |