recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Pertti Ensio Jokinen** (s. 14. tammikuuta 1936 Vainikkala) toimi Suomen ilmavoimien komentajana 1. helmikuuta 1987 – 31. tammikuuta 1991.

Jokinen on syntynyt edeltäjänsä Rauno Meriön tavoin 1930-luvulla. Jokinen suoritti varusmiespalveluksen silloisessa Ilmasotakoulussa vuonna 1955. Vuonna 1957 hän valmistui Kadettikoulusta. Hän aloitti uransa hävittäjälentäjänä Satakunnan Lennostossa, jossa toimi vuodet 1957-1959. Tuolloin hän osallistui Fouga Magister -hankintaan siirtolentämällä niitä Ranskasta Suomeen.

Ilmataktiikan opettajana -vaihe
-------------------------------

Vuosina 1963-1965 Jokinen opiskeli Sotakorkeakoulussa ja yleni kapteeniksi. Hän toimi Sotakorkeakoulussa opettajana viisi vuotta ilmataktiikan opettajana.

Vuonna 1968 hänet ylennettiin majuriksi ja everstiluutnantiksi vuonna 1972. Vuonna 1971 hän suoritti valtiotieteen maisterin tutkinnon. Hänet ylennettiin everstiksi vuonna 1975. 

Jokinen toimi Suomen YK-edustuston sotilasedustajana ja Suomen sotilas-, laivasto- ja ilmailuasiamiehen apulaisena Washingtonissa vuosina 1971-1974. 

Vuosina 1974-1975 hän toimi Ilmavoimien esikunnassa ye-osaston päällkkönä, jonka jälkeen vuoteen 1983 hän palveli Lapin Lennoston komentajana. Tuolloin hän edisti mm. Kittilän lentoaseman rakentamista.

Kenraalimajuriksi ylennetty Jokinen toimi 1983-84 Puolustusministeriön sotilastoimistopäällikkönä ja sotilasosastopäällikkönä. Hän oli tuolloin myös Eduskunnan puolustusasiainvaliokunnan sihteerinä. Tuohon aikaan hän kuului Suomen neuvottelijoihin, kun Etelä-Libanonin kristittyjen SLA-organisaation ottamaa 22 suomalaista panttivankia neuvoteltiin vapaiksi.

Ilmavoimien komentajana Jokinen päätti osaltaan Hawk-harjoitushävittäjien lisähankinnoista. Hänen kaudellaan tehtiin esityötä uuden MiG-21- ja Saab 35 Draken -hävittäjät korvaavan hävittäjän valinnassa. Tällöin määriteltiin tavoitteeksi hankkia huokea mutta suorituskykyinen yksimoottorinen hävittäjä.

Ura komentajuuden jälkeen
-------------------------

Hänet ylennettiin uransa loppuvaiheessa vuonna 1990 kenraaliluutnantiksi ja hän siirtyi eläkkeelle Ilmavoimista. Hän toimi Valmet Oy:n lentokoneteollisuuden vastakauppajohtajana vuosina 1991-1992 ja tämän jälkeen projektijohtajana sekä markkinointijohtajana useita vuosia.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑

Suomen ilmavoimien komentajat

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  | *Ilmailuvoimien päälliköt* (1918–1937)John-Allan Hügerth  | Carl Seber  | Torsten Aminoff | Sixtus Hjelmman | Arne Somersalo | Väinö Vuori | Jarl Lundqvist*Ilmavoimien komentajat* (1937–)Jarl Lundqvist | Frans Helminen | Reino Artola | Olavi Seeve | Reino Turkki | Eero Salmela | Rauno Meriö | Pertti Jokinen | Heikki Nikunen | Matti Ahola | Jouni Pystynen | Heikki Lyytinen | Jarmo Lindberg | Lauri Puranen | Kim Jäämeri | Sampo Eskelinen | Pasi Jokinen | Juha-Pekka Keränen  |  |
**Europaeum** on kymmenen eurooppalaisen huippuyliopiston yhteenliittymä, joka sai alkunsa vuonna 1992. Sen tehtävänä on tukea yliopistojen välistä yhteistyotä ja Eurooppa-aiheista tutkimusta sekä vahvistaa yleiseurooppalaista ajatustenvaihtoa.

Suomalaisista yliopistoista järjestöön kuuluu Helsingin yliopisto.

Järjestöön kuuluvat yliopistot
------------------------------

### Alankomaat

* Leidenin yliopisto

### Espanja

* Complutense-yliopisto, Madrid

### Italia

* Bolognan yliopisto

### Puola

* Jagiellonian yliopisto, Krakova

### Ranska

* Panthéon-Sorbonnen yliopisto, Pariisi

### Saksa

* Bonnin yliopisto

### Suomi

* Helsingin yliopisto

### Sveitsi

* Kansainvälisten opintojen instituutti (HEI), Geneve

### Tšekki

* Kaarlen yliopisto, Praha

### Yhdistynyt kuningaskunta

* Oxfordin yliopisto

Katso myös
----------

* Coimbra-ryhmä
* Euroopan tutkimusyliopistojen liitto

Lähteet
-------

1. ↑  Helsingin yliopisto - Eurooppa-tutkimuksen verkosto *helsinki.fi*.
2. ↑  Members *europaeum.org*.

Aiheesta muualla
----------------

* Järjestön virallinen kotisivu
Tereus makaa Filomelan väkisin, Virgil Solis, 1500-luku
**Filomela** (m.kreik. Φιλομήλα) oli kreikkalaisessa mytologiassa Ateenan kuninkaan Pandion I:n ja Zeuksippen tytär sekä Proknen sisar.

Tereus, Traakian kuningas ja Proknen puoliso, oli lupautunut matkustamaan Ateenaan ja ottamaan mukaansa Filomelan vierailemaan Traakiassa. Hän kuitenkin alkoi himoita vaimonsa sisarta, mutta tämä ei suostunut hänen ehdotuksiinsa lahjoista ja huomionosoituksista huolimatta. Viimein he nostivat purjeet ja palasivat takaisin Traakiaan, mutta alusten rantauduttua Tereus veikin Filomelan metsässä olleeseen mökkiin ja pahoinpiteli ja makasi tämän väkisin. Pelätessään Filomelan kertovan tapahtuneesta hän vielä leikkasi Filomelan kielen poikki ja piti tätä vankinaan. Vaimolleen hän kertoi Filomelan kuolleen. Vuoden kuluttua Filomela kuitenkin kutoi kankaan, jossa hän kertoi tapahtuneen ja sai sen toimitettua sisarelleen. Kostoksi sisarensa kohtelusta Prokne tappoi oman ja Tereuksen pojan Ityksen ja syötti tämän ruumiin miehelleen. Kun Tereus sai tietää, mitä oli tapahtunut, hän alkoi jahdata sisaruksia kirves aseenaan, mutta tällöin jumalat muuttivat kaikki kolme linnuiksi: Tereuksesta tuli harjalintu, Proknesta satakieli, joka laulaa suruisasti poikansa kuolemaa, ja Filomelasta pääskynen, joka kielensä menettäneenä ei pysty laulamaan vaan ainoastaan sirkuttamaan.[1] Roomalaisten runoilijoiden aikana sisarusten lajit vaihtuivat, ja Proknen kerrottiin muuttuneen pääskyseksi ja Filomelan satakieleksi. Samoin Tereuksen ase muuttui miekaksi, jota verrattiin satakielen nokkaan.[2]

Lähteet
-------

1. ↑  Apollodoros, *Bibliotheke* ('Kirjasto') 3.14.8 (engl. käännös)
2. ↑  Ovidius, *Muodonmuutoksia* vi.412–674 (engl. käännös)
*Tämä artikkeli kertoo pesäpalloilijasta. Jalkapalloilija Pertti Jantusesta kertoo artikkeli Pertti Jantunen*
**Pertti Jantunen** (27. maaliskuuta 1930 Viipuri – 25. marraskuuta 1951 Lahti) oli suomalainen pesä- ja jääpalloilija. 

Jääpalloharjoituksissa hukkunut Pertti Jantunen kuului Lahden Mailaveikkojen pesäpalloyhdistelmään, joka saavutti Suomen-mestaruuden 1949–1951; kolmesti hänet valittiin Itä–Länsi-otteluun. Hän oli erittäin lahjakas, kovalyöntinen pelaaja, joka ulkona esiintyi siepparina. Vuonna 1951 hän voitti SM-sarjan lyöjäkuninkuuden. Jääpalloa Jantunen pelasi Viipurin Reippaassa.

Jantunen hukkui Pikku-Vesijärveen marraskuussa 1951, kun hän oli yhdessä kahden muun pelaajan kanssa lähtenyt kokeilemaan jään kestävyyttä. Jantunen luisteli muista kauemmaksi ja takaisin palatessaan vajosi jäihin noin 15 metrin päässä rannasta. Hänet saatiin ylös 15 minuutin kuluttua ja lähdettiin kuljettamaan henkilöautolla sairaalaan. Auto kuitenkin joutui kolariin taksin kanssa Lahden keskustassa ja Jantunen jouduttiin viemään perille toisella ajoneuvolla. Sairaalassa tehty elvytys ei tuottanut tulosta vaan Jantunen julistettiin kuolleeksi kaksi tuntia myöhemmin.

Saavutukset
-----------

### Pelaajana

* 3 SM-kultaa: 1949, 1950, 1951
* 1 SM-hopea: 1948
* 3 Itä-Länsi-ottelua: 1949-1951
* Pesäpallon lyöjäkuningas 1951

Lähteet
-------

* Rantala, Risto; Siukonen, Markku; & Tukiainen, Seppo (toim.): *Urheilumme kasvot 3*, s. 1143. Oy Scandia Kirjat Ab.

### Viitteet

1. ↑  Pertti Jantunen (XLSX) Pesäpalloliitto.  Arkistoitu 8.3.2018. Viitattu 7.3.2018.
2. ↑  Lyöjäkuningas hukkunut.  *Helsingin Sanomat*, 25.11.1951, s. 5. HS Aikakone (vain tilaajille). Viitattu 7.3.2018.
3. 1 2  Pesäpallon SM-mitalistit Pesäpalloliitto.  Arkistoitu 2.7.2018. Viitattu 14.4.2018.
4. ↑  Itä-Länsi-pelaajat joukkueittain, miehet Rasilainen, Matti. Viitattu 22.4.2018.
5. ↑  Parhaat lyöjät kausittain Pesäpalloliitto.  Arkistoitu 31.12.2017. Viitattu 7.10.2017.
**Pape Habib Sow** (s. 2. joulukuuta 1985 Dakar) on senegalilainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa FC Inter Turkua. Oikeajalkainen Sow on pelipaikaltaan keskuspuolustaja tai puolustava keskikenttäpelaaja.

Sow aloitti ammattilaisuransa Ranskan Ligue 1:n FC Sochaux'ssa, jota hän edusti vuodet 2005–2006 pelaten pääsarjatasolla yhden ottelun. Vuodet 2006–2008 Sow edusti Entente SSG:tä pelaten 38 ottelua, joissa syntyi viisi maalia. Kauden 2008–2009 Sow pelasi Ranskan Ligue 2:n LB Châteauroux'ssa pelaten 12 ottelua. Kaudeksi 2009–2010 hän siirtyi Portugalin Primeira Ligan UD Leiriaan, jossa hän ei kuitenkaan pelannut otteluakaan.

Vuodet 2010–2012 Sow edusti saman sarjan Académica de Coimbraa. Hän pelasi seuran paidassa 34 ottelua voittaen Portugalin cupin kaudella 2011–2012. Heinäkuussa 2012 Sow siirtyi Kreikan Superliigan suurseuraan Panathinaikosiin, jossa hän pelasi kauden 2012–2013 aikana 16 ottelua onnistuen maalinteossa kahdesti. Kauden 2013–2014 Sow pelasi Turkin Superliigassa, Elaziğsporin riveissä, päästen kentälle 14 ottelussa, joissa syntyi yksi maali. Tammikuussa 2015 Sow palasi takaisin Portugalin Primeira Ligaan, nyt Rio Aven riveihin, joka purki Sowin sopimuksen heinäkuussa 2015 vain kuuden pelatun ottelun jälkeen.

Oltuaan puoli vuotta vapaana pelaajana Sow siirtyi tammikuussa 2016 Veikkausliigan Turun Interiin yksivuotisella pelaajasopimuksella.

Saavutukset
-----------

**Seurajoukkuetasolla**

* Portugalin cup: 2011–2012

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Pape Habib Sow Soccerway-sivustolla (englanniksi)
2. 1 2  Pape Habib Sow Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
3. ↑  Pape Habib Sow siirtyy FC Interiin (Arkistoitu – Internet Archive)
**Pohjalaisten Osakuntien Laulajat** (**POL**) on Helsingin yliopiston pohjalaisosakuntien (Etelä-Pohjalainen Osakunta, Pohjois-Pohjalainen Osakunta ja Vasa Nation) piirissä toimiva opiskelijoiden sekakuoro. Siihen kuuluu nykyään noin 40 harrastajalaulajaa, ja sen johtajana toimii kuoronjohdon Julia Lainema.

POL:n edeltäjä oli 1920-luvulla alkunsa saanut mieskuoro Pohjalaiset Mieslaulajat. Nykymallin muotoiseksi kuoro muutettiin vuonna 1963. Sen johtajina ovat toimineet mm. laulaja-säveltäjä Hannu Sinnemäki, säveltäjä Pekka Jalkanen, pianisti Matti Perttula, kuoronjohtaja, kansanmusiikin opiskelija Anneli Kont-Rahtola, kapellimestariopiskelija Andrus Kallastu ja Sibelius-Akatemian musiikinteorian lehtori, dir. mus. Aarre Joutsenvirta. Syksystä 2007 kevääseen 2016 POL:n laulunjohtajana on toimineen Satu Simolan työtä jatkamaan ryhtyi MuM Julia Lainema syksystä 2016 alkaen. 

POL esiintyy erilaisissa tapahtumissa kuten opiskelijariennoissa, kirkkokonserteissa sekä kiertueilla niin Suomessa kuin ulkomailla, ja se on tehnyt myös äänityksiä ja levytyksiä. Kuoron ohjelmisto ulottuu renessanssimusiikista kevyeen musiikkiin ja nykysäveltäjien teoksiin; erityisesti siihen sisältyy pohjalaissäveltäjien, kuten Toivo Kuulan ja Leevi Madetojan, sekakuorosävellyksiä.

Katso myös
----------

* Etelä-Pohjalainen Osakunta
* Pohjois-Pohjalainen Osakunta
* Vasa nation

Aiheesta muualla
----------------

* Pohjalaisten Osakuntien Laulajien kotisivut
* Ylen Elävä arkisto: POL Ilmajoen Musiikkijuhlilla 1977
Lehden ensimmäisen varsinaisen numeron etusivu.
**Pohjan Poika** oli Vaasassa vuosina 1904–1909 ilmestynyt sanomalehti.

Lehden perustaja ja julkaisija oli nuorsuomalaisten oikeistoa edustanut Ossian Ansas, jonka edellinen lehti *Pohjalainen* oli lakkautettu vuonna 1901. Linjaltaan perustuslaillisen *Pohjan Pojan* lyhyt suuruuden aika oli syksyn 1905 suurlakko Ansaan toimiessa yhtenä kaupungin lakkojohtajista. Myöhemmin se sortui Vaasan muiden lehtien kilpailuun ja kaupungin nuorsuomalaisten keskinäisiin riitoihin. Tilalle nuorsuomalaiset perustivat *Pohjanmaan* ja Ansas uuden *Pohjalainen*-lehden.

Kolmesti viikossa ilmestyneen *Pohjan Pojan* päätoimittajana työskenteli Ossiaan Ansaan lisäksi Eino Salli vuosina 1908–1909.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  *Suomen lehdistön historia 6: Hakuteos Kotokulma – Savon Lehti*, s. 242. Kuopio: Kustannuskiila Oy, 1988. ISBN 951-657-240-5.
2. ↑  *Suomen lehdistön historia 6: Hakuteos Kotokulma – Savon Lehti*, s. 228, 236. Kuopio: Kustannuskiila Oy, 1988. ISBN 951-657-240-5.

Aiheesta muualla
----------------

* *Pohjan Poika* digitoituna kansalliskirjastossa
Lehden ensimmäisen numeron etusivu.
**Pohjalainen** oli Vaasassa vuosina 1889–1901 ilmestynyt sanomalehti.

Vaasan ensimmäisen *Pohjalaisen* omistaja ja päätoimittaja oli nuorsuomalaisten oikeistoa edustanut Ossian Ansas, joka aikaisemmin oli työskennellyt *Wasa Tidningin* päätoimittajana. Journalistisesti taitava ja poliittisesti aktiivinen lehti menestyi hyvin aiheuttaen kilpailevan *Vaasan Lehden* kuoleman. Sortovuosina *Pohjalainen* oli jyrkän perustuslaillinen ja sai puolen vuoden lakkautustuomioon keväällä 1899. Kesäkuussa 1901 kenraalikuvernööri Bobrikov lakkautti sen pysyvästi. Vuonna 1905 Ansas perusti sen tilalle uuden lehden *Pohjan Pojan*.

*Pohjalainen* ilmestyi vuodesta 1890 lähtien kahdesti, vuodesta 1894 kolmesti ja vuodesta 1899 neljästi viikossa. Sen levikki oli 6000 kappaletta vuonna 1899.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  *Suomen lehdistön historia 6: Hakuteos Kotokulma – Savon Lehti*, s. 226–228. Kuopio: Kustannuskiila Oy, 1988. ISBN 951-657-240-5.

Aiheesta muualla
----------------

* *Pohjalainen* digitoituna kansalliskirjastossa
Isaac Ware, patsas vuodelta 1741.
**Isaac Ware** (1704-1766) oli brittiläinen arkkitehti ja arkkitehtuurikriitikko. Hän tutki ja ihaili erityisesti italialaista renessanssiarkkitehtia Andrea Palladiota. Ware oli syntyisin vaatimattomista oloista ja hankki lapsena toimeentulonsa nokipoikana. Hänen lahjakkuutensa huomattiin sattumalta vuonna 1712 hänen tehdessään taitavia piirroksia katuun. Vuonna 1721 Thomas Ripley otti hänet kasvatikseen ja alkoi kouluttaa hänestä arkkitehtia. Waren teos *The Complete Body of Architechture* (1756-57) oli aikakatensa arkkitehtuurin hyvän maun opas.

Lähteet
-------

1. ↑  Bill Bryson: *Sisään! Lyhyt historia lähes kaikesta kotona*, s. 452. Suomentaneet Laura Beck ja Tarja Kontro (alkuteos *At Home: A Short History of Private Life*, Transworld Publishers/Doubleday 2010). WSOY, 2011. ISBN 978-951-0-36967-8.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Isaac Ware** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat
* Vatikaani

 |
|  |
| Taiteenala | 
* ULAN

 |

 |
**Isaac Sopoaga** (s. 4. syyskuuta 1981 Pago Pago, Amerikan Samoa) on amerikansamoalainen entinen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan puolustuksen linjamies. Sopoaga pelasi yhdeksän kautta NFL-liigassa edustaen suurimman osan urastaan San Francisco 49ersia. 

Yliopistojalkapalloa Sopoaga pelasi Havaijin yliopiston joukkueessa. San Francisco 49ers varasi hänet vuoden 2004 varaustilaisuudessa neljännellä kierroksella, kaikkiaan 104. varauksena. Sopoaga pelasi kahdeksan kautta 49ersissa. Varsinaisen pelipaikkansa lisäksi hän pelasi ajoittain hyökkäyksessä blokkaavana keskushyökkääjänä.

Sopoaga teki vuonna 2013 kolmivuotisen sopimuksen Philadelphia Eaglesin kanssa. Sopoaga pelasi Eaglesissä vain kuusi ottelua, sillä Eagles kauppasi hänet kesken kauden 2013 New England Patriotsiin. Kauden päätteeksi Patriots purki Sopoagan sopimuksen.

Kaudeksi 2014 Sopoaga teki sopimuksen Arizona Cardinalsiin, muttei mahtunut joukkueen kokoonpanoon runkosarjan alkaessa ja hänet vapautettiin sopimuksesta.

Lähteet
-------

1. ↑  Isaac Sopoaga Stats *pro-football-reference.com*. Viitattu 18.4.2019. (englanniksi)
2. ↑  Isaac Sopoaga traded to New England Patriots *nfl.com*. Viitattu 18.4.2019. (englanniksi)
3. ↑  Patriots release Isaac Sopoaga ESPN. Viitattu 18.4.2019. (englanniksi)
4. ↑  Cardinals Cut To 53 Arizona Cardinals. Viitattu 18.4.2019. (englanniksi)
**Ragenfrid** (k. 731) oli Neustrian ja Burgundin major domus eli käskynhaltija vuosina 715–717. Hänet tunnettiin myös nimillä **Ragamfred**, **Raginfred** ja **Ramfrid**. Alun perin frankkien kuningas Dagobert III nimitti Ragenfridin virkaansa Pipin Heristalilaisen pojanpojan, major domus Teudoaldin kilpailijaksi.

Vuonna 716 Ragenfrid ja Dagobertin seuraaja Kilperik II hyökkäsivät Arnulfingien käskynhaltijasuvun sydänmaille ja onnistuivat lyömään uhkaajansa Kaarle Martelin Kölnin lähellä. Martel oli saartanut kaupunkiin Pipin Heristalilaisen vaikutusvaltaisen lesken, Plektrudiksen. Kilperik pakotti Plektrudiksen luovuttamaan suuren osan Austrasian rahavaroista ja tunnustamaan Kilperikin aseman kuninkaana.

Kaarle Martel vastasi kuitenkin tähän nimittämällä Austrasian kuninkaaksi Klotar IV:n. Ragenfrid ja Kilperik liittoutuivat Akvitanian herttuan Odon kanssa Kaarlea vastaan, mutta hävisivät vuonna 717 Vincyssä ja 718 Soissonsissa Kaarlelle. Ragenfrid joutui pakenemaan ja yritti jonkin aikaa vastustaa Kaarlea, mutta luopui taistelusta, kun Kaarle ja Kilperik pääsivät vuonna 719 sopimukseen. Ragenfrid antautui ja menetti asemansa, mutta sai pitää joitain maa-alueita Anjoussa. Vuonna 724 Ragenfrid johti kapinaa Neustriassa, joka kuitenkin tukahdutettiin helposti. Ragenfrid joutui antamaan poikansa panttivangeiksi pitääkseen maansa.

Lähteet
-------

1. 1 2  .Franks, merovingian nobility *Merovingian nobility Foundation for Medieval Genealogy*. Viitattu 25.10.2012. englanti
**Ragdoll** on 1960-luvulla Kaliforniassa kehitetty sinisilmäinen, naamiokuvioinen kissarotu. Se on Suomen suosituin rekisteröity kissarotu.

Rodun historia
--------------

Rodun kantaemo on valkoinen angoratyyppinen kissa nimeltään Josephine. Josephinen omistaja Ann Baker kehitti rodun tästä kantaemosta ja sen sekarotuisista pennuista. Varhaisissa pentueissa esiintyivät kaikki nykyiset ragdollien värimuodot.

Värit ja rakenne
----------------

Ragdolleilla on kolme kuviointia: colourpoint, mitted ja bicolour. Perinteiset värit ovat ruskea, sininen, suklaa ja lila. Uusina väreinä on tuotu punainen ja creme - niiden myötä myös kilpikonna. Kaikki värit voivat esiintyä myös tabbyvariaatioina. Colourpoint-kissoilla on tummaa väriä kaikissa vartalon ääripäissä: maskissa, korvissa, hännässä ja käpälissä. Mitted-kissoilla tassut ovat erotuksensa colourpointeista valkoiset. Mitted-kuvioiduilla kissoilla on hansikkaat etukäpälissä, mutta takajaloissa valkoisten "saappaiden" tulee ulottua kantapäähän saakka. Bicolour-kissoilla naamiokuviointi on korvissa, maskissa ja hännässä. Maskissa on suuri, käänteinen V-muotoinen laukki. 

Ragdoll on päässyt Guinnessin ennätysten kirjaan suurimpana kesykissarotuna. Suuri ja lihaksikas ragdoll kehittyy hitaasti ja voi kulua 3–4 vuotta ennen kuin kissa on täysikasvuinen ja sen kuviointi ja väritys täysin kehittynyt. Uros painaa noin 6–10 kg ja naaras noin 4–7 kg..

Pää on kiilamainen: Korvat ovat tyvestä leveät ja vähän eteenpäin kallistuneet ja sijaitsevat kaukana toisistaan. Silmien ainoa hyväksytty väri on sininen: mitä tummempi, sen parempi. Etukumara asento on etujalkoja pitempien takajalkojen vuoksi ragdolleille tyypillinen.

Rodun nimen alkuperä
--------------------

Ragdoll (suom. *räsynukke*) -nimitys juontuu rodulle tyypillisestä taipumuksesta valahtaa täysin veltoksi syliin nostettaessa. Ominaisuus havaittiin rodun kantaemon, Josephinen loukkaannuttua auto-onnettomuudessa ja tarun mukaan se periytyi myös sen pennuille. Saman onnettomuuden seurauksena ragdollien kipukynnyksenkin on väitetty olevan muita kissoja korkeampi. Väitteissä ei ole perää, sillä tällaiset hankitut ominaisuudet eivät voi olla perinnöllisiä. Tämä kertomus on kuitenkin osa rodun syntytarinaa. 

On myös todettu, että Ragdoll on hyvin koiramainen kissarotu. Se oppii helposti samoja temppuja kuin koira ja on myös yhtä seurallinen.

Lähteet
-------

1. ↑  Tiedote, julkaisuvapaa 9.1.2012  9.1.2012. Suomen Kissaliitto.  Arkistoitu 5.3.2016. Viitattu 20.11.2012.
2. ↑   Ragdoll Breed Guide - IAMS
3. ↑  Ragdoll rotustandardi (Arkistoitu – Internet Archive) - Finragdolls
4. ↑  SUROK - Suomen rotukissayhdistys

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **ragdoll** Wikimedia Commonsissa

* Suomen Ragdoll -kissayhdistys ry – Yleistä tietoa rodusta ja hinnoista.
* Suomen Ragdollystävät-seura ry (Arkistoitu – Internet Archive) – Tietoa rodusta, pentulista, näyttelytuloksia ynnä muuta
**Esko Johannes Oikarinen** (s. 13. kesäkuuta 1949 Kajaani) on suomalainen lakimies, joka toimi Rovaniemen hovioikeuden presidenttinä.

Esko Oikarinen syntyi kirvesmies Lauri Oikarisen ja Linnea Kemppaisen perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1970 on toimialajohtaja Kerttu Pyykkönen. Oikarinen tuli ylioppilaaksi 1968 ja valmistui oikeustieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1971, varatuomarin arvon hän sai 1974. Oikarinen oli Kajaanin tuomiokunnan notaari 1973, käräjätuomari 1976–1981, kihlakuntatuomari 1990–1993 ja käräjäoikeuden laamanni 1993–1997. Itä-Suomen hovioikeuden esittelijänä Oikarinen toimi 1973–1975, Pieksämäen tuomiokunnan käräjätuomarina 1975–1976 ja Rovaniemen hovioikeuden hovioikeusneuvoksena 1981–1989. Hovioikeuden presidentiksi hänet nimitettiin 1997. Oikarinen jäi eläkkeelle vuonna 2013, hänen seuraajakseen valittiin 1.1.2014 alkaen Marianne Wagner-Prenner.

Lähteet
-------

1. 1 2  Lasse Pajala, John Lagerbohm, Ulla Strengell-Silainen (toim.): *Kuka kukin on 2011*, s. 693-694. Helsinki: Otava, 2011. ISBN 978-951-1-24712-8.
2. ↑  Rovaniemen hovioikeudelle uusi presidentti. Kaleva, 13.12.2013.
**Ritz Tower** on Yhdysvaltojen New Yorkin Manhattanilla sijaitseva huoneistohotelli, joka tarjoaa luksusasuntoja. Tornitalo oli valmistuessaan vuonna 1926 maailman korkein asuntokäytössä ollut rakennus.

Rakennus
--------

Ritz Tower sijaitsee New Yorkin Manhattanilla Park Avenuen varrella 57th Streetin nurkassa. Rakennuksessa on 41 kerrosta ja sen korkeus on noin 165 metriä. Rakennusta suunniteltaessa tarkoitus oli yhdistellä klassista suunnittelua nykyiaikaiseen arkkitehtuuriin. Rakennuksen runko on teräksinen. Ulkoasuun on käytetty kalkkikiveä, tiiltä ja Italian renessanssin innoittamia koristeluja.

Historia
--------

Ritz Tower avattiin vuonna 1926. Sen rakennuttaja Arthur Brisbane oli *Evening Journal* -lehden kolumnisti. Rakennuksen suunnitteli arkkitehti Emery Roth apunaan arkkitehti Thomas Hastings. Rakennuksesta tuli huoneistohotelli. Huoneistohotellien korkeutta ei ollut erikseen rajoitettu, toisin kuin tavallisten asuintalojen. Valmsituessaan Ritz Tower olikin maailman korkein asuntokäytössä ollut rakennus. Brisbane osti rakennuksen ylläpitoon liittyvät palvelut tunnetulta Ritz-Carlton Company-yhtiöltä, jolta rakennus sai nimensä.

Brisbane oli velkaantunut pahasti rakennustöiden kustannusten takia. Hän oli ottanut 4 miljoonan dollarin lainan, jota hän ei pystynyt maksamaan takaisin. Brisbane päätyi myymään rakennuksen tuttavalleen William Randolph Hearstille. Vuonna 1955 rakennus myytiin edelleen Sonnabend-hotelliketjulle, joka uusi rakennuksen sisätilat Dorothy Draperin suunnitelmien mukaisesti. Asuntokäyttöä lisättiin ja väliaikaisista yöpymispalveluista luovuttiin kokonaan vuonna 1987.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kenneth T. Jackson: *The encyclopedia of New York City*, s. 1107. 2. painos. Yale University Press. ISBN 978-0-300-11465-2. (englanniksi)
**Suzuki-Solifer S** on Soliferin valmistama enduro-mopo. Siinä on Suzuki PV:n nelivaihteinen moottori. Mopoa valmistettiin vuosina 1984–1989.

Suzuki Solifer S on seuraaja vuonna 1983 esitellylle Solifer TS 50 S -mopolle, ja eroa vuoden 1984–1985 malleihin ei ole kuin moottorissa (edeltäjässä Tomos), hieman erilaisessa rungossa ja keltaisissa muoviosissa. Ässän runko perustuu vuonna 1981 esiteltyyn Solifer TS-50-runkoon.

Jousitus on Paiolin valmistama, ja 1984–1985 vuosimallin mopoissa oli stereoperä, eli takana kaksi iskunvaimenninta. Etuteleskoopit pysyivät samoina koko mopon valmistuksen ajan. Mopon muoviosat on valmistanut Acerbis. 

Vuonna 1986 "Ässä" uudistui: Polttoainetankki muuttui korkeammaksi (tilavuus ei kuitenkaan kasvanut), istuin muuttui korkeammaksi takaosasta ja meni osittain tankin päälle, takalokasuoja ja takavalo vaihtuivat, etulokasuojaan lisättiin keltainen kehys ja taakse tuli monojousitus. Vuodesta 1986 Suzuki Solifer S pysyi muuttumattomana mopon valmistuksen lopettamiseen saakka.
**Suzuki GSX 1250 FA** on perusmotoristin pyörä, josta lisävarusteilla saa matkapyörän, jollaista Suzukin valikoimissa ei ole. Pyörän vakio istuinkorkeus on 81 cm. Polvikulma on jyrkkä, mikä aiheuttaa pitkillä matkoilla ongelmia tietyn pituisilla henkilöillä[1]

Kaupunkiajossa pyörä lähtee hyvin liikkeelle kakkosella. Etukate on matala ja ohjaa ilmavirran rintaan ja voi olla hankala viileällä, alakate vie ilmavirran jalkojen ohi.[1]

Nopeus- ja vaihdenäytöt ovat digitaalisia.[1]

Tekniikka
---------

Moottori
* nelitahtinen nelisylinterinen rivimoottori, nestejäähdytys
* iskutilavuus 1 255 cm3
* teho 72 kW (98 hv)/ 7 500 r/min.
* vääntö 108 Nm/3 700 r/min
* vaihteisto kuusi vaihdetta
* toisioveto ketjulla
* paino ajokunnossa 257 kg
* istuinkorkeus 81 cm
* akseliväli 145 cm
* polttoainesäiliö 19 l
* jarrut
	+ edessä 2 levyjarrua
	+ takana 1 levyjarru
* runko teräsputki
* jouset
	+ edessä teleskooppihaarukka
	+ takana keinuhaarukka

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Tekniikan Maailma 13/2010 s.40

Aiheesta muualla
----------------

* Iltalehti
**Samantha Gwendoline Cameron** (o.s. *Sheffield*; s. 18. huhtikuuta 1971 Paddington, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläinen liikenainen ja Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin Yhdistyneen kuningaskunnan entisen pääministerin David Cameronin vaimo.

Samantha Cameron on Sir Reginald Sheffieldin ja Annabel Lucy Veronica Jonesin tytär. Samantha Cameron on sukua kuningas Kaarle II:lle.  Samanthalla ja David Cameronilla on neljä lasta: Ivan (syntynyt 2002), Nancy (syntynyt 2004), Arthur (syntynyt 2006) ja Florence (syntynyt 2010). Ivan syntyi vaikeasti sairaana ja kuoli kuusivuotiaana vuonna 2009.

Samantha Cameron luopui kokopäivätyöstä, jotta voisi keskittyä paremmin puolisonsa tukemiseen ja tämän rinnalla näyttäytymiseen julkisissa tilanteissa, kun David Cameronista tuli Britannian pääministeri.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  Cameron is father for third time BBC News.
4. ↑  Cameron's eldest son Ivan dies BBC News.
5. ↑  Births England and Wales 1837–2006 *findmypast.co.uk*.
6. ↑  Samantha Cameron to step down from full time job BBC News.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
**Kolumbialainen solmio** on kuvitteellinen teloitusmenetelmä, jossa uhrin kaula viilletään veitsellä ja hänen kielensä vedetään avoimesta haavasta ulos. Kieli on kuitenkin kokonaan suuontelossa ja siten kaulan yläpuolella, joten menetelmä on anatomisesti mahdoton. Alkuperä on La Violenciassa, Kolumbian sisällissodassa, joka alkoi vuonna 1948 Jorge Gaitánin murhasta.

Kolumbialainen solmio on joskus virheellisesti nimetty huumepomo Pablo Escobarille, mutta tämä salamurhamenetelmä oli dokumentoitu jo vuonna 1950. Myöhemmin huomattiin, että Cosa Nostra käytti sitä sata vuotta aikaisemmin sotivissa kaupunkivaltioissa Italiassa. Se oli tarkoitettu psykologisen sodankäynnin menetelmäksi, tarkoitukseksi pelottaa ja uhkailla.

Lähteet
-------

1. ↑  Contested Country: An Examination of Current Propaganda Techniques in the Colombian Civil War *Colombia Journal*.  Arkistoitu 12.3.2008. Viitattu 15.7.2009.
2. ↑  Bowden, Mark (2001). "Chapter 1", *Killing Pablo*. Atlantic Monthly Press. ISBN 0-87113-783-6. Viitattu 2009-07-15.
**Sappisuolat** ovat aminohappoihin sitoutuneita maksan muodostamia sappihappoja. Elimistössä on yhteensä 3-4 g sappisuoloja. Samat sappisuolat kiertävät enterohepaattista kiertokulkua useita kertoja vuorokaudessa, joten aterian jälkeen niitä voi erittyä ohutsuoleen jopa 15 g. Noin 5 prosenttia sappisuoloista kulkeutuu paksusuoleen ja poistuu elimistöstä ulosteen mukana. Maksasolujen käytettävissä oleva sappisuolamäärä vaikuttaa eritettävän sapen määrään. Mitä enemmän veressä on sappisuoloja, sitä enemmän niitä erittyy maksasoluista ja sitä suurempi on myös sapen määrä.

Sappisuolojen kierto
--------------------

Sappisuolat eivät ole rasvaliukoisia sappihapoista poiketen, joten niiden imeytyminen ohutsuolesta on vähäistä ja tapahtuu diffundoitumalla. Sappisuolat vaikuttavat koko ohutsuolen alueella ennen kuin ne imeytyvät aktiivisten prosessien kautta vereen aivan ohutsuolen loppuosassa ja kulkeutuvat porttilaskimon kautta maksaan ja sieltä edelleen takaisin sappeen.

Lähteet
-------

1. 1 2  Haug, Sand, Sjaastad: *Ihmisen fysiologia*, s. 391-393. Porvoo: WSOY, 1999. ISBN 951-0-19882-x.
**Matkavakuutus** on vakuutus, joka korvaa esim. jos matkalla matkustaja sairastuu tai loukkaantuu taikka matkatavarat katoavat tai rikkoutuu. Matkavakuutus kattaa aina kotimaan matkailun ja ulkomaan matkailun. Matkavakuutuksia on kahdenlaisia, matkatavaravakuutus ja matkustajavakuutus, kuitenkin yleisesti matkavakuutus kattaa molemmat. Ajallisesti matkavakuutuksia on kaksi, jatkuva matkavakuutus ja määräaikainen matkavakuutus. Suomen ulkoministeriö suosittelee aina ottamaan matkavakuutuksen, sillä EU:n alueella käytettävä eurooppalainen sairaanhoitokortti ei kata erityishoidon tai kuolemantapauksien kuluja.

Matkavakuutuksen korvaukset
---------------------------

Matkavakuutus korvaa etukäteen maksetut lennot, hotellit ja aktiviteetin peruuntumiset, matkavakuutus korvaa jos matkatavarat katoavat/varastetaan tai rikkoutuvat.

Matkavakuutus ei korvaa silloin matkan peruuntumista jos, matka peruuntuu päihteiden käytön takia. Matkavakuutus ei myöskään korvaa jos, matkalta myöhästyy oman huolimattomuuden takia tai peruuntumisen syynä on lakko tai konkurssi.

Määräaikainen ja jatkuva matkavakuutus
--------------------------------------

Määräaikainen matkavakuutus ostetaan yleensä kun, matkustetaan kerran vuodessa ulkomaille ja vakuutus ostetaan jokaiselle matkalle erikseen. Määräaikainen matkavakuutus on edullisin vaihtoehto jos, matkustaa ulkomaille harvoin.

Jatkuva matkavakuutus on matkavakuutus joka, antaa matkustajalle pitkäaikaisen matkavakuuden. Jatkuvaa matkavakuutusta ei tarvitse uusia joka matka vaan se on voimassa ympäri vuoden.

Lähteet
-------

1. ↑ um.fi
2. ↑ if.fi
**Ulrich von Jungingen** (n. 1360 – 15. heinäkuuta 1410) oli Saksalaisen ritarikunnan suurmestari vuosina 1407–1410. Hän sai surmansa Puolan ja Liettuan joukkoja vastaan käydyssä Tannenbergin taistelussa.

Elämäkerta
----------

Ulrich von Jungingen, yksityiskohta Jan Matejkon maalauksesta.
Ulrich von Jungingen syntyi vuoden 1360 paikkeilla Svaabiassa ritarilliseen sukuun liittyen Saksalaiseen ritarikuntaan yhdessä veljensä Konradin kanssa. Ulrich toimi eri tehtävissä Preussissa vuodesta 1383 lähtien, kunnes hänestä tuli ritarikunnan marsalkka vuonna 1404. Ulrichin veljestä Konradista tuli ritarikunnan suurmestari ja hänen kuoltuaan Ulrichista tuli hänen seuraajansa 26. kesäkuuta 1407. Uuden suurmestarin suurin haaste oli ritarikunnan aseman vakiinnuttaminen Samogitiassa, jonka ritarikunta oli saanut Liettualta Sallinwenderin sopimuksella vuonna 1398. Ennen tämän tavoitteen toteutumista Samogitiassa syttyi vuonna 1409 kapina Liettuan suuriruhtinas Vytautas tukemana. Samaan aikaan Puolan kuningaskunta ei suostunut takaamaan rauhaa ritarikunnan kanssa ja Ulrich päätti vastata uhkaan hyökkäämällä Puolaan.

Ritarikunta aloitti sotaretkensä Puolaan kesän 1409 lopulla ja hyökkäys näytti aluksi sujuvan vaikeuksitta. Sotaretki johti yhdeksän kuukauden aselepoon, jonka päätyttyä sotatoimet jatkuivat jälleen. Puolan kuningas Vladislav II Jagello oli tällä välin liittoutunut Liettuan Vytautasin kanssa ritarikunta vastaan. Ulrich ei puolestaan saanut toivomaansa apua Unkarin ja Böömin kuninkailta Sigismundilta ja Wenzeliltä. 15. heinäkuuta 1410 ritarikunnan joukot ottivat yhteen puolalaisten ja liettualaisten joukkojen kanssa Tannenbergin taistelussa. Taistelu päättyi ritarikunnan historian raskaimpaan tappioon. Surmansa sai 200 ritarin lisäksi Ulrich, jonka ruumis siirrettiin myöhemmin taistelukentältä Pyhän Annan kappeliin Marienburgiin, eli nykyiseen Malborkiin.

Lähteet
-------

1. 1 2  Alan V. Murray: *The Crusades: an encyclopedia*, s. 1213-1214. ABC-CLIO, 2006. ISBN 1-57607-863-9. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Ulrich Grauert** (6. maaliskuuta 1889 Berliini, Saksa – 15. toukokuuta 1941 Saint-Omer, Ranska) oli natsi-Saksan ilmavoimien Luftwaffen kenraalieversti toisen maailmansodan aikana.

Kadettikoulua käynyt Grauert liittyi vänrikiksi Saksan keisarilliseen armeijan tykistöön vuonna 1909. Ensimmäisen maailmansodan alun hän palveli tykistössä, kunnes siirtyi ilmavoimiin maaliskuussa 1915. Hän lensi aluksi tarkkailijana, kunnes siirtyi taistelulentäjäksi joulukuussa 1915. Hän yleni kapteeniksi 1917 ja ehti toimia sodan viimeisenä vuonna myös tykistönupseerina. 

Saksan ilmavoimat lakkautettiin itsenäisenä haarana Versailles’n rauhansopimuksen nojalla 1920. Weimarin tasavallan aikana Grauert siirtyi jälleen tykistöön toimien muun muassa komentajana eri yksiköissä sekä esikuntaupseerina.

Adolf Hitlerin johtaman kansallissosialistisen puolueen noustessa valtaan vuonna 1933 everstiluutnantin arvoinen Grauert työskenteli sotaministeriössä ilmapuolustustehtävissä. Hänet siirrettiin pian uuteen ilmailuministeriöön osastopäälliköksi.

Toisen maailmansodan syttyessä Grauert johti 1. ilmadivisioonan Puolan offensiivin kääntyessä nopeasti voittoisaksi Grauert ylennettiin kenraaliksi (*General der Flieger*) lokakuussa 1939. Hän osallistui Ranskan taisteluun ja sitä seuranneeseen taisteluun Britanniasta I lentoarmeijakunnan komentajana. Ranskan antauduttua heinäkuussa 1940 hyvin ammattitaitoinen Grauert palkittiin kenraalieverstin arvolla ja rautaristin ritariristillä. 

Luftwaffe menetti yhden pätevimmistä komentajistaan, kun Kuninkaallisten ilmavoimien hävittäjäkone ampui alas Grauertia kuljettaneen Junker Ju 52 -koneen Englannin kanaalin rannikolla lähellä Saint-Omeria. 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
**Takakuristus** (engl. *Rear naked choke*) on kuristusote itsepuolustuksessa. Ote kohdistuu vastustajan niskaan. Termi "rear naked choke" on todennäköisesti peräisin jujutsun ja judon kuristusotteesta, joka tunnetaan nimellä *Hadaka Jime* tai "Naked Strangle". Sana "naked" tässä asiayhteydessä tarkoittaa, että toisin kuin muissa jujutsun tai judon kuristusotteissa, tässä otteessa ei hyödynnetä keikogia tai harjoitusasua.

Kuristuksella on kaksi muunnelmaa:[1] Ensimmäisessä muunnelmassa hyökkääjän käsi kierretään vastustajan niskan ympäri ja tartutaan omaan toisen käden hauikseen. Toisessa muunnelmassa hyökkääjä puristaa käsiään yhteen sen jälkeen, kun käsi on kierretty vastustajan kaulan ympäri.

Numero neljä -muunnelma
-----------------------

Tämän muunnelman ajatellaan olevan *verisuonikuristus* koska se rajoittaa verenkietoa kaulavaltimossa. Kun ote tehdään oikein, se voi aiheuttaa välittömän tajuttomuuden muutamassa sekunnissa. Seuraavassa kappaleessa neuvotaan, kuinka tämä ote tehdään käyttäen vasenta kättä. 

1. Hyökkääjän vasen käsi kierretään vastustajan kaulan ympäri siten, että kyynärtaive on hänen kurkkutorveaan vasten.
2. Sitten samalla kädellä tartutaan toisen käden hauikseen
3. Täten oikea käsi on vastustajan pään takana, tai joskus pään päällä. Kuristuksesta saadaan tehokkaampi laittamalla oikean käden kämmen vastustajan olkapäälle pään taakse laittamisen sijaan. Tämä vähentää huomattavasti pakenemismahdollisuutta.
4. Sitten kyynärpäät tuodaan yhteen siten, että hauiksen ja värttinäluun tuottama sivuttaispaine kohdistuu niskan molempiin puoliin.

Kun tämä tehdään oikein, vastustaja menee tajuttomaksi alle 10 sekunnissa ja toipuminen tapahtuu yhtä nopeasti.

Lähteet
-------

1. ↑  Judosport.net – two RNC versions

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Takakuristus** Wikimedia Commonsissa
Pirkkalan Takamaa. Näkymä kylän pellolta Takamaan rivitaloihin.
**Takamaa** on Pirkkalan 11. kunnanosa ja kylä. Takamaalla on jäähalli, tankkausasema ja kauppa. Uimaranta on Vähäjärvellä, jonne on noin kilometri. Takamaalta lähtee polkuja luontoon, esimerkiksi kohti järviä. Seutu on rauhallista.

Alueen kautta kulkee Vaitin teollisuusalueelta lähtevä bussiyhteys 1B Tampereelle.

Asutus on omakotitalo- ja rivitalopainotteista, ja eniten on rivitaloja. Pirkkalan kuntakeskukseen Takamaalta on sijainnista ja reitistä riippuen 1-3 kilometriä. Takamaan rakentaminen alkoi 1980-luvulla ja jatkui 1990-luvulle. Kylässä asuu noin 400 asukasta.

Takamaalla on Keisarinviitan läheisyydessä leikkipuisto.

Etäisyyksiä autolla
-------------------

* Pirkkalan lentokentälle noin 5 kilometriä.
* Pirkkalan kuntakeskukseen noin 2 kilometriä.
* Tampereen keskustaan matkaa noin 15 kilometriä.
* Nokian keskustaan noin 10 kilometriä.
* Lempäälän kuntakeskukseen noin 20 kilometriä.

Lähteet
-------

1. ↑  Reittiopas, Tampere (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Takamaan historiikki (Arkistoitu – Internet Archive)
Tampereen Ulkotyöväenyhdistyksen talo.
**Tampereen Ulkotyöväenyhdistyksen talo** on Tampereella Satakunnankatu 10:ssä sijaitseva kolmikerroksinen jugendtyylinen talo, jonka suunnittelivat Toivo Paatola ja Kaarlo Lindroos. Nykyisin talon omistaa Tampereen seudun opiskelija-asuntosäätiö TOAS.

Tampereen Ulkotyöväenyhdistys perustettiin 1893. Sen jäsenet olivat vailla vakituista työnantajaa olleita ulkotyömiehiä, esimerkiksi rakennusmiehiä, kun taas Tampereen työväenyhdistykseen kuului vakinaisessa työsuhteessa olleita tehdastyöläisiä. Ulkotyöväenyhdistys olikin tästä syystä radikaalimpi otteissaan. Se keskittyi politiikan asemesta ammattiyhdistystoimintaan, perusti jäsenilleen sairaus- ja hautausapukassan sekä harjoitti työnvälitystä. Yhdistys toimi Tampereen työväentalon tiloissa mutta se rakensi 1907-1908 oman talonsa Satakunnankadulle.

Yhdistyksen jäsenmäärä oli kuitenkin alkanut vähentyä huippuvuosista ja yhdistyksen toiminta hiipui vähitellen niin että se jouduttiin lakkauttamaan 1914. Toiminnan päättymiseen saattoi vaikuttaa myös yhdistyksen voimahahmon J. V. Hellbergin väistyminen yhdistyksen johdosta 1907. 

Entisen ulkotyöväenyhdistyksen talon ostivat 1917 virolaiset veljekset Jaan ja John Taug, jotka avasivat siellä joulukuun lopulla 1917 elokuvateatteri Olympian. Elokuvateatteri toimi talossa vuoteen 1986 saakka. Sittemmin talossa toimi Cumulus-ketjun hotelli Pinja, jossa oli 60 huonetta. Talon viereen rakennettiin lisärakennus hotellia varten.  Hotellin toiminta loppui vuoden 2015 lopussa ja Tampereen seudun opiskelija-asuntosäätiö TOAS osti talon vuoden 2016 alussa. Katutason liiketilat ja suojeltu Olympia-elokuvateatterin entinen sali vuokrataan ulkopuolisille ja hotelliosaan tullaan remontoimaan opiskelija-asuntoja.

Lähteet
-------

1. ↑  Heikki Kokko: Tampereen Ulkotyöväenyhdistys 1893–1914 (Koskesta voimaa -sivusto)
2. ↑  Elokuvateattereita-blogi 9.4.2015 : Olympia – entinen elokuvateatteri
3. ↑  moro: Toas osti hotellin opiskelija-asunnoiksi ja sai samalla upean Olympian talon *moro.aamulehti.fi*. Viitattu 30.5.2016.
*Tämä artikkeli kertoo Britannian kuninkaallisen laivaston Caroline-luokan kevyestä risteilijästä. Muita samannimisiä aluksia on täsmennyssivulla.*

**HMS Comus** oli Britannian kuninkaallisen laivaston Caroline-luokan (osa C-luokkaa) kevyt risteilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Caroline-luokka (risteilijä)*
Alus tilattiin Wallsendistä Swan Hunterin telakalta, missä köli laskettiin 13. marraskuuta 1913. Alus laskettiin vesille 16. joulukuuta 1914 ja otettiin palvelukseen 15. toukokuuta 1915.

Palvelus
--------

Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Suuren laivaston (engl. *Grand Fleet*) 4. kevyt risteilijäviirikköön. Alus otti osaa 29. helmikuuta 1916 saksalaisen saarronmurtajan *Greifin* upotukseen. Skagerrakin taistelussa alus kuului 4. kevyt risteilijäviirikköön yhdessä sisaralustensa *HMS Carolinen* ja *HMS Cordelian* kanssa.

Maaliskuusta huhtikuuhun 1919 alus oli 1. kevyt risteilijäviirikössä ennen siirtoa telakalle Rosythissä. Alus palasi palvelukseen lokakuussa ja liitettiin 4. kevyt risteilijäviirikköön Itä-Intian asemalle. Alus oli viirikön tilapäisenä lippulaivana 1921.

Alus oli telakalla Portsmouthissa marraskuusta 1922 heinäkuuhun 1923 ja sen jälkeen tilapäisesti sijoitettiin 3. kevyt risteilijäviirikköön Välimerelle, missä se oli joulukuuhun 1924, jolloin se siirrettiin Noren reserviin.

Syyskuussa 1925 alus palautettiin palvelukseen Atlantin laivaston 2. kevyt risteilijäviirikköön ja huollon jälkeen uudelleen samaan yksikköön elokuussa 1927, josta risteilijä *HMS Norfolk* vapautti sen toukokuussa 1930.

Alus siirrettiin reserviin Devonportiin ollen vanhemman lippu-upseerin sijoituspaikkana huhtikuusta 1931, kunnes alus joulukuussa 1933 sijoitettiin poistolistalle. Alus myytiin romutettavaksi heinäkuussa 1934.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1906–1921*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1985. ISBN 0-85177-245-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5  Conway's s. 57

*C*-luokan risteilijät

|  |
| --- |
| **Caroline-luokka** *HMS Caroline* - *HMS Carysfort* - *HMS Cleopatra* - *HMS Comus* - *HMS Conquest* - *HMS Cordelia* |
| **Calliope-luokka** *HMS Calliope* - *HMS Champion* |
| **Cambrian-luokka** *HMS Cambrian* - *HMS Canterbury* - *HMS Castor* - *HMS Constance* |
| **Centaur-luokka** *HMS Centaur* - *HMS Concord* |
| **Caledon-luokka** *HMS Caledon* - *HMS Calypso* - *HMS Cassandra* - *HMS Caradoc* |
| **Ceres-luokka** *HMS Cardiff* – *HMS Ceres* – *HMS Coventry* – *HMS Curacoa* – *HMS Curlew* |
| **Carlisle-luokka** *HMS Cairo* - *HMS Calcutta* - *HMS Capetown* - *HMS Carlisle* - *HMS Colombo* |
| Edeltäjä: *Arethusa*-luokka – Seuraaja: *Danae*-luokka |
**Soini Johannes Nevanlinna**, sukunimi vuoteen 1906 *Neovius* (15. syyskuuta 1882 Helsinki − 12. kesäkuuta 1951 Helsinki) oli suomalainen juristi ja korkeimman oikeuden oikeusneuvos.

Nevanlinnan vanhemmat olivat filosofian tohtori Lauri Theodor Neovius ja Anna Lovisa Christina von Törne. Hän pääsi ylioppilaaksi 1900 Helsingin suomalaisesta normaalilyseosta ja suoritti Helsingin yliopistossa oikeustutkinnon 1908. Nevanlinna sai varatuomarin arvon 1910.

Nevanlinna oli Viipurin hovioikeudessa ylimääräisenä virkamiehenä 1911−1913, kanslistina 1913, kanneviskaalina 1913−1914, asessorina 1914−1917, ylimääräisenä virkamiehenä 1917−1918, notaarina 1918−1919, viskaalina 1919−1920, kanneviskaalina 1920 ja asessorina 1920−1928. Hän toimi sotatuomarina 1921−1926 ja Kiteen tuomiokunnan tuomarina 1928−1939 ja oli korkeimman oikeuden apujäsenenä 1926−1928 sekä oikeusneuvoksena 1939−1951. 

Soini Nevanlinna oli naimisissa vuodesta 1922 Lempi Nikkisen kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Ylioppilasmatrikkeli 1900 : matrikkelinumero 26643
2. 1 2  Wikiaineisto : Kuka kukin oli 1961
**Tampereen kalamarkkinat** on kaksi kertaa vuodessa järjestettävä kala-alan markkinatapahtuma Tampereen Laukontorilla. Tapahtuman järjestää Pirkanmaan kalatalouskeskus ry.

Suomen ensimmäiset kalamarkkinat pidettiin Tampereella vuonna 1991 Laukontorilla. Tämän jälkeen kalamarkkinoita on järjestetty runsaasti eri puolilla Suomea. Kalamarkkinoilla tuodaan esille kaikenlaista kalaa. 

Ensimmäisenä vuonna markkinat pidettiin syksyllä, mutta yleisön pyynnöstä tapahtuma järjestettiin kaksi kertaa vuodessa; keväisin ja syksyisin. Keväällä tapahtuma on viikkoa ennen vappua, kesäkauden avaus. Syksyllä tapahtuma on Tampereen päivän yhteydessä. Markkinat sai heti jakamattoman suosion. Kalamarkkinat on Tampere-päivän suosituin tapahtuma. Keväällä ja syksyllä tapahtumassa käy noin 40 000–50 000 asiakasta eli vuodessa noin 80 000–100 000. 

Keskeisimmät myytävät kalalajit markkinoilla ovat silakka, kirjolohi ja muikku. Tuoretiskeillä on tarjolla lisäksi haukea, kuhaa, lahnaa, madetta, ankeriasta, nahkiaista. Vuosien varrella markkinoilla on ollut useita muotituotteita, jotka ovat tulleet jäädäkseen. Loimukirjolohi, kalapaella, upporasvassa tiristetyt muikut ym. ovat pysyneet yleisön suosikkeina. Perinteiset puolisäilykkeet silakasta, täyssäilykkeet muikusta, kuoreesta, särjestä ovat pysyneet suosittuina.

Monille kalastajille kalamarkkinoista on tullut tärkeä lisätulon lähde sen jälkeen kun kalan hintataso laski 1990-luvulla. Markkinat ovat kalastajalle tärkeä suoramyyntitapahtuma, jossa kohdataan asiakas henkilökohtaisesti.

Aiheesta muualla
----------------

* Lisätietoa tapahtumasta
**Ari Tapani Lohenoja** (s. 13. toukokuuta 1958) on suomalainen entinen levy-yhtiöjohtaja, televisiotuottaja ja Puolustusvoimien markkinointiasiantuntija.

Helsinkiläinen Lohenoja pääsi jo teinipoikana tekemään Yleisradiolle ohjelmasarjaa *Huippuhittejä* ja juontamaan *Nuorten Radiota.* Radio- ja tiskijukan työt jatkuivat opiskeluvuosina Turun kauppakorkeakoulussa.

Lohenoja teki 15-vuotisen uran levy-yhtiöissä, ensin CBS:llä, josta siirtyi Warner Musicin markkinointipäälliköksi edistämään muun muassa Kaija Koon ja Taikapeilin levymyyntiä. Warnerilta Lohenoja siirtyi Sony Musiclle suomalaisen musiikin, kuten Aki Sirkesalon, markkinoijaksi.

Vuonna 1998 Lohenoja kutsuttiin mainoselokuvista televisio-ohjelmien tuottajaksi laajentuneen Storyfilmin yhdistetyksi markkinointi- ja varatoimitusjohtajaksi, myöhemmin toimitusjohtajaksi. Storyfilmin menestysohjelmiksi tuolloin nousivat tv-sarja *Aaken ja Sakun kesäkeittiö* sekä 1960-luvulle sijoittuva musiikkisarja *Iskelmäprinssi*.

2000-luvun alussa Ari Lohenoja työskenteli Fremantle Mediassa ja Filmiteollisuus Finen omistaman Mediastationin varatoimitusjohtajana. Vuosikymmenen puolessavälissä hän siirtyi Puolustusvoimien viestintäosastolle vastaamaan markkinoinnin suunnittelusta.

Lähteet
-------

1. ↑  Ollikainen, Hannu (toim.): *Turun KY 30 vuotta*. Turku: Turun kauppakorkeakoulun ylioppilaskunta, 1980.
2. 1 2 3  Mirva Saukkola: Storyfilmin Ari Lohenojan ura urkeni c-kasetista  5.6.1999. Taloussanomat. Viitattu 16.9.2013.
3. ↑  Lohenoja Filmiteollisuuteen  3.5.2002. Markkinointi & Mainonta. Viitattu 19.9.2013.
4. ↑  Ilkka Jauhiainen: Puolustusvoimat uusii mainontaansa  29.8.2006. Markkinointi & Mainonta. Viitattu 19.9.2013.
5. ↑  Petri Ruohio: Varusmiessoittokunta valtaa jälleen Provinssirockin  16.6.2011. Ruotuväki-lehti. Viitattu 19.9.2013. [vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Ari Lohenoja Elonetissä.
* Ari Lohenoja Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Elonet

 |

 |
Oulun kaupungintalo (1885).
**Johan Erik Stenberg** (3. elokuuta 1845 Bollnäs – 12. tammikuuta 1923 Nacka) oli ruotsalainen arkkitehti. Hän suunnitteli useita rakennuksia Ruotsin lisäksi myös Suomeen Oulun ja Porin kaupunkeihin. 

Merkittävimpiä Stenbergin töitä Suomessa ovat 1880- ja 1890-luvuilla valmistuneet Porin Teatteri, Oulun kaupungintalo sekä Porin kaupunginsairaala. Hänen suunnittelemiaan olivat myös muun muassa vuonna 1929 palanut Ainolan huvila Oulussa, jossa toimi aikoinaan Oulun kaupunginkirjasto sekä Porin Reposaaressa sijainnut Junnilan leirikeskuksen päärakennus, joka tuhoutui tuhopoltossa vuonna 1991.

Tunnettuja töitä
----------------

* Flickläroverket, Söderhamn (1879)
* Söderhamnin kaupunginhotelli (1879)
* Söderhamnin teatteri (1880)
* Porin Teatteri (1884)
* Junneliuksen huvila, Pori (1884)
* Oulun kaupungintalo (1885)
* Ainolan huvila, Oulu (1888)
* Porin raatihuoneen torni (1891)
* Porin kaupunginsairaala (1893)
* Sundsvallin teatteri, Sundsvall (1894)

Lähteet
-------

1. ↑  Vanhan Päärnäisten sairaala, Kivirivi tai Hourula, on taipunut moneen vuosien varrella  23.3.2012. Porin kaupungin tekninen palvelukeskus.  Arkistoitu 31.3.2012. Viitattu 6.9.2013.
2. ↑  Oulun kaupunginkirjaston historiaa Viitattu 6.9.2013.
3. ↑  Porin ev.lut. seurakuntayhtymä – Junnilan leirikeskus (Arkistoitu – Internet Archive) Viitattu 6.9.2013.

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Johan Erik Stenberg**.