recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Patan** on kaupunki Intian Gujaratin osavaltiossa. Patan perustettiin perimätiedon mukaan 700-luvun vaihteessa ja oli aikanaan Chavda- ja Solanki-dynastian pääkaupunki. Kaudelta peräisin oleva hautamuistomerkki Rani-ki-Vav on Unescon maailmanperintöluettelon kohde. Myöhemmin kaupunki oli jonkin aikaa myös Gujaratin sulttaanikunnan pääkaupunki. Patanin asukasluku oli vuoden 2011 väestönlaskennassa 125 497.

Maantiede
---------

Patan sijaitsee Intian Gujaratin osavaltion pohjoisosassa Patanin piirikunnassa Saraswatijoen varrella. Kaupunki on Aravallivuorten ja Khambatinlahden välissä.

Historia
--------

Rani-ki-Vav.
Hindulaisessa ja jainalaisessa perinteessä Patanin perustajana pidetään Chavda-dynastian hallitsija Vanarajaa ja perustamisvuotena joko vuotta 746, tai vuotta 765. Kaupunki toimi Chavda- ja myöhemmän Solanki-dynastian pääkaupunkina aina vuoteen 1242 saakka. Tältä kaudelta on peräisin esimerkiksi Rani-ki-Vav, jonka rakennutti kuningatar Udayamati kuolleen miehensä muistoksi suurin piirtein vuoden 1060 paikkeilla. Rani-ki-Vav on nykyisin Unescon maailmanperintöluettelon kohde. Mahmud Ghaznilainen valtasi kaupungin vuonna 1025, mutta jäi vain lyhyeksi aikaa edeten edelleen kohti Sonmathia.

Islamilaiset hallitsijat olivat uhka myös myöhemmin. Delhin sulttaani Qutb al-Din Aibak ryösti kaupungin vuonna 1196 tai 1197. Kaupunkia ei kuitenkaan vielä tuolloin liitetty valtakuntaan. Sen sijaan vuonna 1299 tuolloin Solanki-dynastia haara Vaghela-dynastian hallitsemaan kaupunkiin iskivät Delhin sulttaani Ala al-Din Khaljin joukot ja kaupunki liitettiin Delhin sulttaanikuntaan. Delhin valtaa kesti vuoteen 1407, jolloin Muzaffar Khan perusti itsenäisen Gujaratin sulttaanikunnan pääkaupunkinaan Patan. Hänen pojanpoikansa Ahmad Šah siirsi pääkaupungin Ahmadabadiin vuonna 1413 tai 1414. Kun Akbar liitti Gujaratin Suurmogulien valtakuntaan vuonna 1572 Patanista tuli Gujaratin *suban* alainen *sarkar*-alue.

Talous
------

Patanilaisen sarin koristeluja.
Patanin perinteisiin tuotteisiin ovat lukeutuneet esimerkiksi puuvilla ja silkki. Patan on ollut erityisen tunnettu silkistään, johon on joskus viitattu Intian parhaana. Patanin silkkiä käytetään erityisesti kirkkaanväristen sarien valmistukseen. Muita paikallisia perinteisiä käsitöitä ovat olleet esimerkiksi kaiverretut puu- ja norsunluutuotteet.

Väestö
------

Patanin asukasluku oli Intian vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 125 497. Heistä hinduja oli 87,11 %, muslimeja 11,35 % ja jainalaisia 1,27 %. Lukutaitoisuus oli 85,99 %.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Victoria Lautman: Patan Encyclopaedia Britannica. Viitattu 23.7.2022.
2. 1 2  Patan City Population 2011 - 2022 *Census 2011*. Census Organization of India. Viitattu 23.7.2022. (englanniksi)
3. 1 2 3  B. Lewis, Ch. Pellat ja J. Schacht: *Encyclopaedia of Islam, Volume I (A–B)*, s. 506-507. Brill, 1998. ISBN 978-90-04-08114-7. (englanniksi)
4. ↑  Rani-ki-Vav (the Queen’s Stepwell) at Patan, Gujarat *World Heritage Centre*. Unesco. Viitattu 23.7.2022. (englanniksi)
Kiintolenkkiavaimia, joissa toisessa päässä kiinto- ja toisessa päässä lenkkiavain.
**Lenkkiavain** (myös **silmukka-avain**) on lähinnä pulttien ja muttereiden kiertämiseen tarkoitettu käsityökalu. Lenkkiavaimessa ei kiintoavaimesta poiketen ole leukoja, vaan 6- tai 12-kulmainen silmukka pultinkantaa varten. Silmukan 6-kulmion vastakkaisten sivujen välistä etäisyyttä kutsutaan *avainväliksi*.

Lenkkiavaimia on eri kokoisia, sillä jokainen pultinkanta tarvitsee juuri oikean kokoisen avaimen. Yleensä avainväli on noin 8–32 millimetriä, joskin tätä pienempiä ja suurempiakin valmistetaan. Melko tavallista on, että lenkkiavaimen toisessa päässä on erikokoinen avainväli kuin toisessa päässä.

Lenkkiavaimia valmistetaan myös muilla kuin metrisellä mitoituksella. Tällöinkin koko ilmoitetaan joko avainvälinä, esim. 7/16", tai Whitworth-standardin (BSW) tapauksessa sellaisen pultin halkaisijan mukaan, jolle avain on tarkoitettu, esim. 3/8W.

**Lyöntilenkissä** on samanlainen lenkki kuin lenkkiavaimessa, mutta varren toisessa päässä on kohta johon voidaan lyödä vasaralla tms. avaamiseen tai kiristämiseen tarvittavan vääntömomentin aikaansaamiseksi.

Katso myös
----------

* Kiintoavain
* Kiintolenkki
* Vääntötyökalu
Lenkoranin tasanko sijaitsee Azerbaidžanin kaakkoiskulmassa
**Lenkoranin alanko** (azeriksi *Lənkəran ovalığı*) on kapea alankoalue kaakkoisessa Azerbaidžanissa Kaspianmeren rannikolla. Se on Kura-Arasin alangon eteläinen jatke. Alue on saanut nimensä Lənkəranin kaupungin mukaan, ja se on Azerbaidžanin tärkeimpiä maatalousalueita.

Maantiede
---------

Alanko on noin 100 km pohjois-etelä-suunnassa. Pohjoisosassa se on 20-30 km leveä, etelässä vain 5-6 km. Alankoa rajaavat etelässä Talyšvuoret. Se ulottuu Iranin puolelle Astaran luona. 

Osa Hirkanin kansallispuistosta, nk. "Moskovan metsä", kuuluu alankoon. Tämä metsä on ainoa säästynyt osa muinaisista Hyrkanian sekametsistä, jotka peittivät alankoa ennen kuin ne raivattiin maanviljelyn tieltä. Nykyään osia alangosta ollaan uudelleenmetsittämässä metsäluonnon palauttamiseksi, ja tarkoituksena on aikanaan liittää ne kansallispuiston osaksi. Näiden sekametsien puustoon kuuluu mm. kastanjatammia, tervaleppiä, nukkavaahteroita, vuorijalavia, valkopyökkejä, persianparrotiaa ja silkkialbitsioita.

Ilmasto
-------

Lenkoranin alangon ilmasto on humidi ja lähes subtrooppinen. Alueella kasvatetaan teetä, riisiä ja sitrushedelmiä. Vuotuinen sademäärä on 1600-1800 mm, mikä on Azerbaidžanin suurimpia.

Eläimistö
---------

Sukupuuttoon kuollut kaspiantiikeri
Alueella elää monia lintulajeja, kuten pronssi-iibiksiä, flamingoja, mustafrankoliineja, joutsenia, harmaahanhia ja nokikanoja. Ennen sukupuuttoon kuolemista Lenkoranin alanko oli kaspiantiikerien asuinaluetta.

* Pronssi-iibisPronssi-iibis
* FlamingoFlamingo
* MustafrankoliiniMustafrankoliini
* KyhmyjoutsenKyhmyjoutsen
* HarmaahanhiHarmaahanhi
* NokikanaNokikana

Lähteet
-------

1. ↑  Hirkan National Park *eco.gov.az*.  Arkistoitu 26.7.2011. Viitattu 3.3.2021. (englanniksi)
**Trevor Gordon Stuart Harris** (s. 9. helmikuuta 1949 Cambridge, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläis-suomalainen arkkitehti, kaupunkisuunnittelija ja professori. Hän opiskeli arkkitehdiksi Britanniassa, mutta hän on asunut vuodesta 1980 Suomessa. Hän perusti vuonna 1985 Hennu Kjisikin kanssa Arkkitehtitoimisto Harris-Kjisikin. Harris valittiin vuonna 1999 Teknillisen korkeakoulun kaupunkisuunnittelun professoriksi.

Elämä
-----

Trevor Harris syntyi Cambridgessä vuonna 1949. Hän opiskeli arkkitehdiksi Hull School of Architecturessa, mistä hän valmistui vuonna 1974. Harris oli työskennellyt vuosina 1972–1973 Pekka Pitkäsen toimistossa Suomessa.

Harris työskenteli vuosina 1974–1980 Ralph Erskinen toimistossa Newcastlessa ja Tukholmassa. Hän oli mukana muun muassa Bykerin alueen uudelleensuunnitteluprojektissa.

Harris muutti vuonna 1980 Suomeen ja työskenteli 1980-luvun alussa muutamissa arkkitehtitoimistoissa. Hän perusti vuonna 1985 Hennu Kjisikin kanssa Arkkitehtitoimisto Harris-Kjisikin. Toimisto on suunnittelut muun muassa Helsingin Kalasataman ja Viikinmäen sekä Vantaan Aviapoliksen ja Marja-Vantaan yleissuunnitelmat. Toimiston töitä on ollut esillä myös muun muassa Venetsian biennaalissa vuosina 2004 ja 2006.

Harris aloitti opetustehtävät jo 1970-luvulla Englannissa ja toimi 1990-luvulla vierailevana luennoitsijana useissa yliopistoissa. Teknillisen korkeakoulun kaupunkisuunnittelun professoriksi Harris valittiin vuonna 1999.

Tunnustukset
------------

Harris ja Kjisik saivat vuonna 2016 Suomen arkkitehtiliiton jakaman Otto-Iivari Meurman -palkinnon. Palkintoperusteluissa heidän kerrottiin tehneen pitkäjänteistä työtä kaupunkisuunnittelun hyväksi. Vuonna 2018 Harrisille ja Kjisikille myönnettiin Arkkitehtuurin valtionpalkinto.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Curriculum vitae (pdf) Arkkitehtitoimisto Harris-Kjisik.  Arkistoitu 29.11.2018. Viitattu 28.11.2018.
2. 1 2  Arkkitehdit Trevor Harris ja Hennu Kjisik saivat Otto-Iivari Meurman -palkinnon *Archinfo*.  22.4.2016. Arkkitehtuurin tiedotuskeskus. Viitattu 28.11.2018.
3. ↑  Otto-Iivari Meurman -palkinto 2016 arkkitehdeille Trevor Harris ja Hennu Kjisik  22.4.2016. SAFA. Viitattu 28.11.2018.
4. ↑  Valtionpalkinto 16 taiteilijalle  27.11.2018. Taiteen edistämiskeskus.  Arkistoitu 27.11.2018. Viitattu 28.11.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Arkkitehtitoimisto Harris-Kjisik

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* VIAF

 |

 |
**Pekka Juha Tapio Korpinen** (s. 8. lokakuuta 1944 Helsinki) on suomalainen valtiotieteilijä ja kaupunkisuunnittelija. Hän toimi Helsingin kaupunkisuunnittelu- ja kiinteistötoimen apulaiskaupunginjohtajana 1991–2007.

Korpinen valmistui ylioppilaaksi 1963, valtiotieteiden kandidaatiksi 1967 ja lisensiaatiksi 1973. Hän väitteli tohtoriksi Helsingin yliopistossa 1981. Korpinen oli vierailevana tutkijana Tukholman yliopistossa 1971 ja Cambridgen yliopistossa 1978.

Korpinen oli Suomen Pankin tutkija 1967–1971 ja toimistopäällikkö 1971–1972 sekä pääministerin sihteeri 1972. Hän oli Työväen taloudellisen tutkimuslaitoksen esimies 1973–1982 ja 1985–1991. Vuodet 1982–1985 Korpinen oli Maailmanpankin johtokunnan jäsen. Vuonna 1990 Korpinen johti UNDP:n tiimiä, jonka tehtävänä oli valmistella tuolloin itsenäistymässä olevalle Namibialle ensimmäinen investointi- ja talousohjelma.

Korpinen on tutkinut kriisejä ja taloudellisia syklejä. Hänen kirjoituksensa ovat jättäneet jälkensä muun muassa suomalaiseen keskusteluun devalvaatiosykleistä. Myös hänen asuntojen hintavaihteluita kuvaava sikasyklinsä*selvennä* tuli kuuluisaksi ennustaessaan 1990-luvun alkuvuosien romahduksen.*lähde?*

Korpinen on puoluekannaltaan sosiaalidemokraatti. Hän oli SDP:n puolueneuvoston jäsen 1975–1978 ja puoluetoimikunnan jäsen 1990–1993.

Korpinen viettää osan vuodesta Roomassa. Hän on arkkitehtuurin harrastaja ja ahkera kaupunkikulttuurikeskustelija.

Teokset
-------

* *Kriisit ja pitkät syklit*, 1981 (Väitöskirja)
* *Talouspoliittisia avauksia*, 1987
* *Valtio ja vapauden kasvu*, 1989
* *Asuntojen hinnanmuodostuksesta Suomessa*, 1989
* *Helsinki - tulevaisuuden kaupunki*, 2007
* *Taiteesta ja taloudesta, kohti kauneuden taloustiedettä*, 2010
* *Berlusconin Italia*, 2011
* *Mein Kamppi, uusi urbaani Helsinki*, 2012
* *Suomi kääntyy länteen. Talouden tarina sisäpiiriläisen kertomana*, 2017

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  *Kuka kukin on 2015*, s. 385. Helsinki: Otava. ISBN 978-951-1-28228-0.
2. 1 2  Oksanen, Kimmo: "Puoli Helsinkiä suunnittelut" Pekka Korpinen palaa vanhaan ideaansa: Mustikkamaalle kylpylä *HS.fi*.  8.10.2014. Viitattu 12.1.2016.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
**Pekka Kettunen** (11. syyskuuta 1890 Rääkkylä – 28. elokuuta 1960 Joensuu) oli suomalainen piirisihteeri, sosialidemokraattien kansanedustaja ja näytelmäkirjailija.

Kettusen vanhemmat olivat räätäli Nikodemus Kettunen ja Liisa Makkonen. Hän kävi kansakoulun ja työskenteli sitten räätälinä, konemiehenä, torpparina ja vakuutusasiamiehenä kotipitäjässään Rääkkylässä aina vuoteen 1923 saakka. Kettunen toimi Pielisjärven yleisen osuusliikkeen myymälänhoitajana Pielisjärvellä 1923–1930 ja Osuusliike Oma-Avun myymälänhoitajana Pielisensuussa 1930–1933. Kansanedustajakausiensa välissä hän oli sosialidemokraattien puhujana ja Kuopion läänin itäisen vaalipiirin piirisihteerinä 1936–1939.

Kettunen oli sosialidemokraattien kansanedustajana vuosina 1933–1936 ja 1939–1945 edustaen Kuopion läänin itäistä vaalipiiriä. Hän oli presidentin valitsijamiehenä vuosien 1931, 1937, 1940 ja 1943 presidentinvaaleissa. Kettunen toimi myös Rääkkylän ja Pielisensuun kunnanvaltuustojen puheenjohtajana.

Teoksia
-------

* *Voi maailmaa*, kaksinäytöksinen huvinäytelmä. Seuranäytelmiä 307. Karisto 1929
* *Lehti kääntyy*. 3-näytöksinen kansannäytelmä. Kansanvallan näytelmistö n:o 13 Kansanvalta, Helsinki 1930 (Teoksen digitoitu versio Internet Archivessa)

Lähteet
-------

* .aspx Pekka Kettunen *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta.
* Pohjoiskarjalaisten nykykirjailijoiden matrikkeli (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Eduskunta

 |

 |
**Radeon R200** on ATI Technologiesin toisen sukupolven Radeon-näytönohjainpiiri.

R200 oli suunniteltu tukemaan Microsoftin DirectX 8.0 ja OpenGL 1.3 -rajapintoja.

Ensimmäinen piiriin perustuva näytönohjain oli **Radeon 8500**, ja se tuotiin markkinoille lokakuussa 2001. Alkuvuonna 2002 tuli markkinoille **Radeon 8500 LE** (jonka nimi muutettiin myöhemmin **Radeon 9100** -malliksi). Kun 8500 oli "täysi näytönohjain", sen LE-version coren ja muistin kellotaajuudet olivat alhaisemmat.

Arkkitehtuuria
--------------

Radeon 8500:ssa on 4 pikseliliukuhihnaa, jotka sisälsivät pikselivarjostinsuodattimen sekä kaksi tekstuuriyksikköä. 

Pikselivarjostin kykeni ajamaan Microsoftin pikselivarjosinmäärittely versio 1.4n mukaista koodia, eli se oli kehittyneempi kuin kilpailevien Nvidian piirin vain versioon 1.3 kykenevä suodatin. Oleellinen ero näiden välillä oli se, että R200n kehittyneempi pikselivarjostin kykeni kierrättämään saman datan kolme kertaa piirin läpi, mikä mahdollisti esimerkiksi tekstuurihaut siten että toisen tekstuurin osoite saatiin ensimmäisen tekstuurin sisältämästä datasta.

Lisäksi piirillä oli kaksi verteksivarjostinsuoritinta, sekä yksikkö joka kykeni pilkkomaan kolmioita pienemmiksi kolmioiksi ja täten pyöristämään liian vähäisen kolmiomäärän takia liian kulmikkaita muotoja. Tätä ominaisuutta ei kuitenkaan kovin moni peli käyttänyt.

Piiri ei tukenut monisamplaus-reunanpehmennystä minkä takia sen suorituskyky reunanpehmennys päällä oli selvästi huonompi kuin kilpailevilla Nvidian piireillä.

Halpamallit
-----------

Samalla kun seuraavan sukupolven Radeon R300-piiriin perustuva Radeon 9700 tuli markkinoille, ATI julkaisi R200:sta kehitettyyn RV250:een perustuvan Radeon 9000 -näytönohjaimen, joka korvasi halpamallina edellisen sukupolven Radeon 7500:n (R100). Tästä versiosta puuttuu toinen tekstuuriyksikkö sekä toinen verteksivarjostin. Myöhemmin 9000 päivitettiin Radeon 9200 -malliksi (piirisarja rv280), jonka ainoa ero on AGP 8× tuki. Tästä on vielä olemassa halvempi Radeon 9200SE -malli, jossa on vain 64-bittinen muistiväylä ja 200 MHz:n kellotaajuus (vs. 250 MHz)
**Strisbåt 90 H** (Strb 90 H) on ruotsalaisen Dockstavarvetin kehittämä syöksyvene, joka on käytössä Ruotsin merivoimissa ja nimellä Combat Boat 90 (CB90) useissa muissa laivastoissa kuten Norjan (S90N), Kreikan, Meksikon (CB90 HMN), Malesian ja Brasilian laivastoissa. Alusta on valmistettu yhteensä 250-300 kappaletta, joista 200 Ruotsin laivastolle.

Suunnittelu
-----------

Alus on nopea ja ketterä, joka kykenee erittäin tiukkoihin käännöksiin suuressa nopeudessa. Se kykenee pysähtymään täydestä vauhdista 2,5 veneenpituuden matkalla ja vähentämään pituus ja poikittaissuuntaista keinuntaa ajon aikana. Aluksen uppouma on pieni ja syväys pieni. Aluksen kaksi vesisuihkuvetolaitetta mahdollistavat jopa 40 solmun nopeuden matalassakin vedessä.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:CB90-class fast assault craft

Lähteet
-------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Stridsbåt 90 H**.
1. ↑  naval-technology.com
**Simijärvi** (myös **Iso-Simi**, ruots. *Stora Simi*) on järvi Raaseporin pohjoisosassa lounaisella Uudellamaalla. Se sijaitsee Kiskon-Pohjan järviylängöllä viitisen kilometriä Fiskarista pohjoiseen ja kuuluu Fiskarsinjoen valuma-alueeseen. Simijärven pinta-ala on 2,1 neliökilometriä ja keskisyvyys 20 metriä. Se on keskimääräiseltä syvyydeltään Suomen syvin järvi Suuren Jukajärven ja Artjärven Pyhäjärven jälkeen.

Lähes luonnontilaista järveä ympäröi Simijärven luonnonsuojelualue.

Maantiede
---------

Simijärven pituus kaakosta luoteeseen on noin 3,2 kilometriä. Saaria ja luotoja on muutama, suurin niistä noin 25 aarin laajuinen Iso-Lensmanni. Simijärven rantaviiva on melko rikkonainen, ja etenkin altaan pohjoisrannalla on useita nimettyjä lahtia. Rannat ovat osin jyrkkiä, kuten järven lounaisrannan Mustahoron kohdalla. Sekä Simijärven kaakkois- että luoteisosassa on laaja vähintään 30 metriä syvä alue. Kaakkoisimmassa osassa altaan syvyys on 40–43 metriä. Järven kapea keskiosa on matalampaa.

Simijärveen virtaa laskuojia ympäristön pienistä järvistä (Lilla Tregren, Foudinlammi, Mannilammi, Pikku-Simi). Simijärven ekologinen tila on erinomainen ja kemiallinen tila on hyvä, vesitilavuus on 41 241 000 kuutiometriä.

Simijärvi (82.002.1.031) kuuluu Fiskarsinjoen valuma-alueeseen (82.002), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Saaristomeren rannikkoalueen ja Suomenlahden päävesistössä (82). Simijärvi sijaitsee Fiskarsinjoen alueen keskiosassa ja se on neljänneksi laajin alueen 76:sta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä.

Lajisto
-------

Suomen sisävesien ammattikalastajien merkittävin saaliskala muikku kuuluu Simijärven luontaiseen kalakantaan. Järvessä esiintyy myös kirjoeväsimppua, jota Suomessa tavataan lähinnä idässä ja pohjoisessa. Simijärven pesimälinnustoa edustavat muun muassa selkälokki ja kuikka. Vesikasveista yleisimpiä ovat pohjalehtiset nuottaruoho, tummalahnaruoho, rantaleinikki ja Suomessa harvinainen raani. Uposlehtisiä vesikasveja edustaa Suomessa sangen harvinainen rentovihvilä.

Muuta
-----

Simijärvestä on löydetty 19 metriä pitkä ja viisi metriä leveä hylky, jolle tehtiin dendrokronologinen tutkimus vuonna 2003.

Syvyytensä ja kirkasvetisyytensä ansiosta Simijärvi soveltuu erinomaisesti vedenalaiseen kuvaukseen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Simijärvi, vakavesi, Raasepori
2. 1 2 3 4 5 6 7 8  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 14.7.2021.
3. ↑  Simijärvi. Järviwiki. Viitattu 14.7.2021.
4. ↑  Kartoitetut järvet, joiden keskisyvyys on vähintään 15 metriä *Suomen järvien syvyyssuhteet*. Länsi-Uudenmaan vesi ja ympäristö ry. Viitattu 14.7.2021.
5. 1 2  Simijärvi eli Iso-Simi *Vesientila.fi*. Viitattu 14.7.2021.
6. ↑  Raseborgs ån valuma-alue (82.002). Järviwiki. Viitattu 14.7.2021.
7. ↑
8. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
9. ↑
10. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
**Simo Huvi Akrenius** (s. 22. heinäkuuta 1949 Helsinki) on suomalainen judoka. Hän edusti seuratasolla Meido-Kania.

Akrenius sijoittui seitsemänneksi MM-kilpailuissa 1971. Münchenin olympialaisissa 1972 hänestä tuli ensimmäinen olympialaisissa esiintynyt suomalaisjudoka. Hän hävisi keskisarjan ensimmäisellä kierroksella englantilaiselle Brian Jacksille ja keräilyottelussa Saksan liittotasavallan Gert Eggerille sijoittuen jaetulle yhdeksännelle sijalle. Vuonna 1975 hän sijoittui viidenneksi sekä EM-kilpailuissa että Montrealin esiolympialaisissa. Hän voitti Kanadan avoimet mestaruuskilpailut 1974 ja 1975.

Akrenius voitti Suomen-mestaruuden 80 kg:n sarjassa 1971 sekä 93-kiloisissa 1973 ja 1975. SM-hopeaa hän sai 80-kiloisissa 1968. Hänet valittiin viisi kertaa Suomen vuoden judokaksi ja hän sai opetusministeriön kultaisen ansioristin 2008.

Lähteet
-------

* Marttila, Jouko: *Joustavan tien kulkijat – Puoli vuosisataa suomalaista judoa*. Suomen Judoliitto ry, 2008. ISBN 978-952-92-4641-0.

### Viitteet

1. 1 2  Simo Akrenius *sports-reference.com*.  Arkistoitu 11.8.2011. Viitattu 24.9.2010. (englanniksi)
2. 1 2  Marttila 2008, s. 122–125
3. 1 2 3  Marttila 2008, s. 55
**Veteraanipäivä** (engl. *Veterans Day*) on Yhdysvalloissa sotaveteraanien muistoksi vuosittain 11. marraskuuta vietettävä kansallinen juhlapäivä. Päivän ajankohta tulee ensimmäisen maailmansodan päättymispäivästä 11. marraskuuta 1918. Samana päivänä vietetään vastaavia juhla- tai muistopäiviä lukuisissa muissakin maissa, esimerkiksi Brittiläisen kansainyhteisön maissa nimellä Remembrance Day. Veteraanipäivän ohella Yhdysvalloissa vietetään kaatuneitten muistopäivää eli Memorial Dayta toukokuun viimeisenä maanantaina. Veteraanipäivä on tarkoitettu erityisesti elossa olevien veteraanien kunnioittamiseksi.

Veteraanipäivää on vietetty Yhdysvalloissa vuodesta 1919. Vuoden 1921 veteraanipäivänä Arlingtonin sotilashautausmaalle Washingtoniin haudattiin tuntemattoman sotilaan jäännökset. Virallisesti 11. marraskuuta julistettiin Yhdysvalloissa kansalliseksi juhlapyhäksi vuonna 1938. Päivä tunnettiin nimellä *Armistice Day* (Aselevon päivä) vuoteen 1954, jolloin nimi muutettiin veteraanipäiväksi, jotta se viittaisi kaikkiin Yhdysvaltojen käymiin sotiin osallistuneisiin eikä pelkästään ensimmäisen maailmansodan veteraaneihin. Virallinen veteraanipäivän seremonia järjestetään joka vuosi Arlingtonissa tuntemattomien haudalla.

Päivän nimi kirjoitetaan usein muodossa *Veteran’s Day* ("Veteraanin päivä") tai *Veterans’ Day* ("Veteraanien päivä"), mutta Yhdysvaltain viranomaisten mukaan *Veterans Day* ("Veteraanit-päivä") on virallinen kirjoitusasu.

Lähteet
-------

1. 1 2  Veterans Day (englanniksi) *Encyclopædia Britannica Online Academic Edition*. Viitattu 6.1.2015.
2. 1 2  Veterans Day Frequently Asked Questions (englanniksi) Yhdysvaltain veteraaniministeriö. Viitattu 6.1.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Veteraanipäivä (Yhdysvallat)** Wikimedia Commonsissa

* Yhdysvaltain veteraaniministeriön virallinen sivu Veteraanipäivästä (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
**Geneviève Alison Jane Moyet** (s. 18 kesäkuuta 1961) on englantilainen poplaulaja ja lauluntekijä, joka tunnetaan voimakkaasta kontra-alttoäänestään. Hän tuli ensin tunnetuksi Yazoo-yhtyeen toisena jäsenenä, mutta on sittemmin toiminut sooloartistina.

Moyet syntyi Billericayssä Essexissä. Vuonna 1982, 21-vuotiaana, hän perusti popduo Yazoon yhdessä entisen Depeche Moden jäsenen, Vince Clarken, kanssa. Yazoo levytti kaksi albumia ja sen suurimmat hitit olivat "Only You", "Don't Go", "Situation" ja "Nobody's Diary".

Vuonna 1983 Moyet päätti siirtyä soolouralle. Seuraavana vuonna hän julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa *Alf*, jonka isoimmat hitit olivat "Love Resurrection", "Invisible" ja "All Cried Out". Levy nousi Britannian albumilistan kärkeen.

Moyet esiintyi Live Aidissa 1985 ja julkaisi samana vuonna singlehittinsä "That Ole Devil Called Love". Se nousi sijalle 2 Britannian singlelistalla. Vuonna 1987 ilmestyi toinen albumi *Raindancing*.

Lähteet
-------

1. ↑  [Alison Moyet AllMusicissa (englanniksi) allmusic Alison Moyet - Overview]

Aiheesta muualla
----------------

* Alison Moyetin virallinen websivu (Arkistoitu – Internet Archive)
**Ricky Burns** (s. 13. huhtikuuta 1983 Bellshill, Skotlanti) on englantilainen ylemmän kevytsarjan nyrkkeilijä. Ylemmässä kevytsarjassa Burns on pitänyt hallussaan WBA liiton mestaruusvyötä vuosina 2016 ja 2017 ennen häviöään Julius Indongolle. Aiemmin urallaan Burns on ollut ylemmässä höyhensarjassa WBO liiton mestari mutta menetti mestaruusvyön siirryttyään nyrkkeilemään kevytsarjaan. Kevytsarjassa Burns on voittanut WBO liiton mestaruuden. Kevytsarjasta Burns siirtyi vuonna 2016 ylempään kevytsarjaan jossa voitti WBA liiton mestaruuden.

Ammattiura
----------

Burns aloitti ammattinyrkkeilyn vuonna 2001. Vuonna 2006 Burns kärsi uransa ensimmäisen tappion otellessaan ylemmän höyhensarjan euroopan mestaruusottelussa jossa Alex Arthur löi hänet kaikin tuomariäänin kaksitoistaeräisen ottelun päätteeksi. Uransa toisen tappion Burns kärsi vuonna 2007 Carl Johannesonille. Vuonna 2010 Burnsista tuli ylemmän höyhensarjan WBO liiton metari hänen lyötyään Roman Martinezin kaikin tuomariäänin kaksitoistaeräisessä ottelussa. Burns puolusti mestaruutta kolmesti ennen siirtymistään kevytsarjaan jossa hän pääsi suoraan WBO liiton mestaruusotteluun Michael Katsidista vastaan. Kamppailussa Burns voitti Katsidisin kaikin tuomariäänin kaksitoistaeräisen ottelun päätteeksi. Burns puolusti mestaruutta menestyksekkäästi viisi kertaa voittaen muut ottelut selkeästi mutta kamppailu Raymundo Beltrania vastaan päättyi tasatulokseen. Seuraavan ottelunsa Burns hävisi kaikin tuomariäänin Terence Crawfordille. Tämän jälkeen Burns pääsi suoraan kevytsarjan WBC liiton mestaruusotteluun Dejan Zlaticaninia vastaan mutta hävisi kamppailun hajaäänituomiolla täysien erien jälkeen. Vuonna 2015 Burns otteli kolmesti kahden ottelun päättyessä voittoon ja ylempään kevytsarjaan tapahtuneen siirtymisen myötä Omar Figueroa junioria vastaan käyty ottelu päättyi selkeään pistetappioon. Vuonna 2016 Burns nosti painonsa ylempään kevytsarjaan ja pääsi suoraan WBA liiton mestaruusotteluun jossa voitti Michele Di Roccon teknisellä tyrmäyksellä kahdeksannessa erässä. Burns on puolustanut mestaruuttaan kahdesti. Ensimmäisessä puolustusottelussa Burns kohtasi Kiryl Relikhin voittaen ottelun yksimielisellä tuomaripäätöksellä. Toisessa puolustusottelussa Burns hävisi Julius Indongolle kaksitoistaeräisessä ottelussa kaikin tuomariäänin.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Roman Martinez** | **IBF liiton ylemmän höyhensarjan maailmanmestari**4. syyskuuta 2010 - syyskuu 2011 | Seuraaja:**Adrien Broner** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Juan Manuel Marquez** | **WBO liiton kevytsarjan maailmanmestari**10. maaliskuuta 2012 - 1. maaliskuuta 2014 | Seuraaja:**Terence Crawford** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Adrien Broner** | **WBA liiton ylemmän kevytsarjan maailmanmestari**28. toukokuuta 2016 - 15. huhtikuuta 2017 | Seuraaja:**Julius Indongo** |

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑
8. ↑
9. ↑
Monte HachoMonte Hacho taustalla, jonka huipulla sijaitsee linnoitus. Etualalla Ceutan satamaa.

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Ceuta, Espanja |
| Vuoristo | 
RifView and modify data on Wikidata  |
| Korkeus merenpinnasta | 
204 m |

Kartta

|  |  |
| --- | --- |
| Koordinaatit | 
35° 53′ 49″ P, 5° 17′ 12″ LView and modify data on Wikidata  |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Monte Hacho** on Espanjan erityishallintoalue Ceutassa Pohjois-Afrikan rannikolla sijaitseva 204 metriä korkea mäki. Monte Hacho on Ceutan korkein kohta.

Monte Hacho sijaitsee Gibraltarinsalmeen työntyvän Península de Almina -niemen kärjessä Gibraltaria vastapäätä. Monte Hacho tai Marokon puolella sijaitseva Jebel Musa on toinen kreikkalaisessa ja roomalaisessa mytologiassa mainituista Herakleen pylväistä. Toinen pylväs on Gibraltar. Kreikkalaiset ja roomalaiset tunsivat Monte Hachon nimellä "Abyla".

Monte Hachon huipulla on bysanttilaisten rakentama linnoitus (esp. *Fortaleza de Hacho*). Bysanttilaisten jälkeen marokkolaiset ja portugalilaiset ovat pitäneet valtaa linnoituksessa. Nykyisin se on Espanjan armeijan käytössä eikä sinne päästetä vierailijoita. Monte Hacholla sijaitsee myös alun perin 1600-luvulla rakennettu Ermita de San Antonio -konventti, joka kunnostettiin 1960-luvulla. Lisäksi Espanjan diktaattori, generalísimo Francisco Francon muistomerkki on mäellä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Monte Hacho, Spain Peakbagger.com. Viitattu 7.4.2009. (englanniksi)
2. ↑  Stamps 2007 – Panoramic Views of Gibraltar (Set) Gibraltar Philatelic Bureau Ltd.  Arkistoitu 7.2.2009. Viitattu 7.4.2009. (englanniksi)
3. 1 2  Ceuta – Monte Hacho PlanetWare Inc. Viitattu 7.4.2009. (englanniksi)
4. 1 2  Clammer, Paul; Bing, Alison; Sattin, Anthony: *Morocco*, s. 192. Lonely Planet, 2009. ISBN 1741049717. Teoksen verkkoversio (viitattu 7.4.2009). (englanniksi)
5. 1 2  Ham, Anthony; Bing, Alison; Hardy, Paula: *Morocco*, s. 180. Lonely Planet, 2007. ISBN 1740599748. Teoksen verkkoversio (viitattu 7.4.2009). (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia linnoituksesta (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
**Mercury Messenger** on java-pohjainen pikaviestintäohjelma, joka tukee Windows Live Messenger ja Jabber -protokollia.

Mercury Messenger on saatavilla Windowsille, Linuxille ja Macintoshille.

Ominaisuudet
------------

Mercury Messenger tarjoaa tuen suurimpaan osaan Windows Live Messengerin ominaisuuksista. Näiden lisäksi Mercury Messengerissä on useita lisäominaisuuksia. Huomattavimmat ominaisuudet:

Välilehditetty keskustelutTämä ominaisuus on lähellä välilehditettyä selausta. Se tarjoaa mahdollisuuden pitää kaikki keskustelut yhdessä ikkunassa.
Useamman käyttäjätunnuksen yhtäaikainen käyttöMercury tarjoaa mahdollisuuden olla kirjautuneena sisään usealla eri tunnuksella.
Henkilökohtaiset nimetMercury antaa sinulle mahdollisuuden käyttää eri nimeä jokaisessa keskustelussa.
Nimimerkki- ja henkilökohtainen viestirullainNimimerkki ja henkilökohtainen viestirullain antaa sinulle mahdollisuuden vaihtaa automaattiesti 30 sekunnin välein nimimerkki ja/tai henkilöhtainen viesti seuraavaan listassa.
IRC -tyyliset komennotMercury tukee  IRC:n slash-komentoja (esimerkiksi /away)
TapahtumailmoituksetMercury tarjoaa mahdollisuuden erilaisiin tapahtumailmoituksiin. Esimerkiksi saapunut viesti, tilan vaihtuminen jne. Ilmoitustapojakin on useita. Jokaiselle yhteydelle pystyy erikseen määrittämään tapahtumailmoitukset.
Muokattavat näkymätMercury Messenger 1710 Betassa ja myöhemmissä versiossa on Yhteysnäkymä, Ryhmänäkymä, Yleinen näkymä, Yhteystietokortti, Viestinäkymä ja Keskustelunäkymä voidaan tehdä juuri sellaisiksi kuin käyttäjä haluaa käyttäen HTML-kieltä.
KäyttöjärjestelmäyhteensopivuusKoska Mercury Messenger on kirjoitettu javalla voidaan Mercurya käyttää jokaisella käyttöjärjestelmällä, jossa on Java Runtime Environment. (JRE 1.4.2 tai uudempi).
KieletMercury Messenger on saatavana usealle eri kielelle, joiden joukkoon kuuluu myös suomi.

Aiheesta muualla
----------------

* Mercury Messenger (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Pikaviestintäpalvelut ja -ohjelmat |
| --- |
|  |
| Tekstipainotteiset | 
* Element
* IRC (mIRC, Irssi, ircII, Trillian)
* ICQ
* Kik Messenger
* Meetro
* Mercury Messenger
* Miranda IM
* Pidgin
* Psi
* Slack
* Talk
* Xfire

 |
|  |
| Teksti ja puhelut | 
* Telegram
* WhatsApp
* iChat
* Signal
* KakaoTalk
* Wickr Me

 |
|  |
| Multimediapainotteiset | 
* Snapchat

 |
|  |
| Palvelut, joissa on pikaviestin | 
* Facebook Messenger
* Google Hangouts (Google Talk)
* Skype (Skype for Business)
* Zoom
* Microsoft Teams
* Discord

 |
|  |
| Lakkautetut palvelut | 
* Windows Live / MSN Messenger
* TextSecure
* Meebo
* AOL Instant Messenger (AIM)

 |
|  |
| 
* Katso myös:
* Videoneuvottelu

 |

 |
**Columbus** on amerikankorealaisen, videoesseistään tunnetun Kogonadan ensimmäinen pitkä näytelmäelokuva, joka sijoittuu Yhdysvaltojen Indianan osavaltion pieneen Columbusin kaupunkiin. Vuoden 2017 Sundance-festivaaleilla ensi-iltansa saanut independent-elokuva kertoo amerikankorealaisesta keski-ikäisestä miehestä (John Cho), jonka arkkitehti-isä saa työmatkalla kaupungissa sairauskohtauksen ja vaipuu koomaan. Mies tulee kaupunkiin hoitamaan isänsä asioita, juuttuu modernistisista rakennuksistaan tunnettuun kaupunkiin, tutustuu kaupunkioppaana työskentelevään nuoreen naiseen (Haley Lu Richardson) ja oppii tämän avulla itsekin arvostamaan arkkitehtuuria, isänsä elämäntyötä jota on oppinut vieroksumaan. Rinnakkaisteemana on nuoren naisen vaikea päätös päihderiippuvaiseen äitinsä hoitamisen ja opiskelemaan lähdön välillä.

Columbusin kaupungin arkkitehtuurikohteet, muun muassa Eliel ja Eero Saarisen suunnittelemat rakennukset, ovat keskeisessä osassa hiljaisen taide-elokuvan tapahtumapaikkoina ja päähenkilöiden kiinnostuksen kohteina.

Lähteet
-------

1. 1 2  Peltonen, Timo: Columbus-elokuva hyödyntää arkkitehtuuria oivalla, lämpimällä tavalla *Helsingin Sanomat*.  16.5.2020. Viitattu 18.11.2020.
2. ↑  Pajukallio, Arto: Elokuva-arvio: Korealaistaiteilija Kogonadan ohjaama Columbus on mietteliäs taide-elokuva *Seura*.  16.5.2020. Viitattu 18.11.2020.
**Mikael Nygård** (s. 1966 Oravainen ) on suomalainen valtiotieteilijä ja sosiaalipolitiikan professori. 

Kirjoitettuaan ylioppilaaksi Nygård aloitti valtiotieteiden opinnot Åbo Akademissa vuonna 1985. Hän suoritti maisterin tutkinnon vuonna 1990, yhteiskuntatieteiden lisensiaattitutkinnon vuonna 1996 ja yhteiskuntatieteiden tohtorintutkinnon 2003. Väitöskirjan otsikko on *Välfärdsstaten, partierna och marknaden. Den välfärdsideologiska förändringen inom fyra finländska partier under 1990-talet*. (suom. *Hyvinvointi-ideologian muuttuminen neljässä suomalaisessa puolueessa 1990-luvulla*.) Nygård sai vuonna 2012 sosiaalipolitiikan dosentuurin Helsingin yliopiston Svenska social- och kommunalhögskolanista ja toimii nykyään sosiaalipolitiikan professorina Åbo Akademissa Vaasassa. Tutkimustyössään hän on ennen kaikkea tehnyt vertailevia hyvinvointianalyysejä, sekä tutkimuksia liittyen terveyteen ja hyvinvointiin sekä erilaisten väestöryhmien yhteiskunnalliseen osallisuuteen. Nygård on myös amatöörimuusikko, ja hän on opiskellut pianonsoittoa muun muassa Pietarsaaren konservatoriossa.

Teoksia
-------

* Politikens villkor i den globaliserade världen (2012, Axel Rappen kanssa)
* Socialpolitik i Norden. En introduktion (2013)
* Hyvinvointivaltion kulttuurintutkimus (2015, Janne Autton kanssa)

Lähteet
-------

1. ↑


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |

 |
**The Beatles: Get Back** on Peter Jacksonin yhdysvaltalaiselle Disney+-maksukanavalle ohjaama dokumenttisarja The Beatles -yhtyeen studiosessioista tammikuussa 1969. Vuonna 2021 valmistunut kolmiosainen, yhteiskestoltaan miltei kahdeksan tuntia kestävä tv-dokumentti on koottu Michael Lindsay-Hoggin ohjauksessa kuvatusta materiaalista, josta leikattiin myös vuoden 1970 dokumenttielokuva *Let It Be*. Peter Jacksonin mukaan se onkin oikeastaan "dokumentti dokumentinteosta". Sarjassa yhtye ideoi, kirjoittaa, harjoittelee ja nauhoittaa sittemmin yhtyeen viimeisiksi jääneillä *Let It Be*- ja *Abbey Road* -albumeilla julkaistuja kappaleita. Osa kappaleista julkaistiin yhtyeen jäsenten sooloalbumeilla yhtyeen hajottua; näitä ovat John Lennonin "Gimme Some Truth" ja "Jealous Guy", Paul McCartneyn "Another Day" ja George Harrisonin "All Things Must Pass".

Kun vuoden 1970 elokuva esitteli yhtyeen kovin riitaisena, nyt tehty kooste samasta materiaalista näyttää muusikoiden työskentelyä valtaosin hyvässä hengessä. Rennoissa sessioissa yhtye improvisoi monien muidenkin tekijöiden pop- ja rockkappaleiden pohjalta. Dokumentissa on myös monia vakavia keskusteluja ja paljon leikinlaskua. Elokuvassa ei ole kertojanääntä, mutta eräitä yksityiskohtia ja tapahtumakulkuja selvennetään tekstiplanssein. Myös epäselvää dialogia on paikoin tekstitetty englanniksi.

Ensimmäiset pari viikkoa kuvauksia tehdään Twickenhamin elokuvastudioilla tarkoituksena harjoitella myös tulevaa televisiokonserttia varten, mutta George Harrisonin kyllästyttyä Paul McCartneyn päsmäröintiin ja uhattua yhtyeen jättämisellä tiukan aikataulun konserttisuunnitelmasta luovutaan ja yhtye siirtyy oman Apple Corps -yhtiönsä vastavalmistuneeseen äänitysstudioon Lontoon Savile Row -kadulla. Pian sessioiden tunnelma ja työteho paranevat, kun yhtye saa vierailevaksi kosketinsoittajaksi George Harrisonin vanhan ystävän, yhdysvaltalaisen Billy Prestonin, joka tulee alun perin vain tervehdyskäynnille studioon. Dokumentin lopussa esitetään kokonaisuudessaan *Let It Be* -elokuvassa osittain nähty yllätyskonsertti studiorakennuksen katolla.

Esiintyjät
----------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  John Lennon  | … |  kitarat, kosketinsoittimet, laulu
  |
|  Paul McCartney  | … |  bassokitara, kitara, kosketinsoittimet, laulu
  |
|  George Harrison  | … |  kitarat, laulu
  |
|  Ringo Starr  | … |  rummut
  |
|  Billy Preston  | … |  kosketinsoittimet
  |
|  George Martin  | … |  tuottaja
  |
|  Yoko Ono  | … |  Lennonin naisystävä
  |
|  Linda Eastman  | … |  McCartneyn naisystävä
  |
|  Michael Lindsay-Hogg  | … |  kuvausryhmän ohjaaja
  |

Lähteet
-------

1. 1 2  Sirén, Vesa: Lähes kahdeksan tunnin runsaudensarvi.  *Helsingin Sanomat*, 27.11.2021. Artikkelin verkkoversio (maksullinen). Viitattu 9.12.2021.
2. ↑  Bianculli, David: The long and winding Beatles docuseries will enchant die-hard and casual fans, NPR 29.11.2021. Viitattu 9.12.2021.
3. ↑  Zubrow, Keith: New Beatles documentary "Get Back" recasts band's breakup, CBS 14.11.2021. Viitattu 9.12.2021.
**Un muro de silencio** (kansainvälisiltä nimiltään *A Wall of Silence* tai *Black Flowers*) on vuonna 1993 ensi-iltansa saanut Lita Stanticin ohjaama argentiinalais-meksikolais-brittiläinen poliittinen draamaelokuva, jonka pääosassa on Vanessa Redgrave. *Un muro de silencio* on ohjaaja Stanticin ensimmäinen ohjaama pitkä elokuva.

Juoni
-----

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
*Un muro de silencio* kertoo brittiläisestä elokuvantekijästä Kate Bensonista (Vanessa Redgrave), joka on tullut Argentiinaan elokuva-aiheen perässä. Hän haluaisi elokuvata Silvia Cassinin (Ofelia Medina) kokemuksia, kun tämän aviomiehestä, poliittisesta aktivistista, tuli "yksi kadonneista" sotilasdiktatuurin aikana.

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**

Näyttelijät
-----------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Vanessa Redgrave  | … |  Kate Benson
  |
|  Ofelia Medina  | … |  Silvia Cassini
  |
|  Lautaro Murúa  | … |  Bruno Tealdi
  |
|  Soledad Villamil  | … |  Ana-Laura
  |
|  Julio Chávez  | … |  Julio-Patricio
  |

Tuotanto
--------

Ohjaaja Lita Stantic sai idean *Un muro de silencio* -elokuvasta vuonna 1986. Elokuva kuvattiin Argentiinan Buenos Airesissa vuonna 1992. *Un muro de silencion* tuotantoyhtiöinä olivat Aleph Producciones S.A. Channel 4 Television Corporation ja Instituto Mexicano de Cinematografía.

Julkaisu ja vastaanotto
-----------------------

*Un muro de silencio* sai ensi-iltansa Argentiinassa 10. kesäkuuta 1993. Elokuva esitettiin Toronton elokuvajuhlilla 10. syyskuuta 1993. Lokakuussa 1993 elokuva esitettiin myös Chicagon elokuvajuhlilla. Meksikon ensi-ilta oli 31. toukokuuta 1994. Ilmestyessään *Un muro de silencio* sai yleisesti hyvän vastaanoton elokuvakriitikoilta; se oli menestys etenkin argentiinalaisten elokuvakriitikoiden keskuudessa. Lisäksi Redgraven roolisuoritus sai ylistävät arvostelut. *Un muro de silencio* julkaistiin DVD:nä 15. tammikuuta 2007.

Palkinnot ja ehdokkuudet
------------------------

| Palkinnot ja ehdokkuudet |
| --- |
| Palkinto | Kategoria | Ehdokas | Tulos |
| Argentinean Film Critics Association -palkinto | Paras alkuperäinen käsikirjoitus | Lita StanticGraciela MaglieGabriela Massuh | Voitto |
| Paras naispääosa | Vanessa Redgrave | Ehdokkuus |
| Paras ensimmäinen elokuva | Lita Stantic | Ehdokkuus |
|

Lähteet
-------

1. 1 2  Un Muro de Silencio (1993) *allmovie.com*. Allmovie.com. Viitattu 10.5.2015. (englanniksi)
2. 1 2 3  WALL OF SILENCE, A (1993) *tcm.com*. TCM.com. Viitattu 10.5.2015. (englanniksi)
3. ↑  UN MURO DE SILENCIO (A WALL OF SILENCE) (1993) *rottentomatoes.com*. Rottentomatoes.com. Viitattu 10.5.2015. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* *Un muro de silencio* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* *Un muro de silencio* AllMoviessa. (englanniksi)
**Una-Sanan kantoni** (bosn. *Unsko-sanski kanton*) on yksi Bosnia ja Hertsegovinan valtioon kuuluvan Bosnia-Hertsegovinan federaation kymmenestä kantonista. Se sijaitsee Bosnia ja Hertsegovinan luoteiskulmassa Kroatian rajalla. Idässä se rajautuu Bosnian serbitasavaltaan ja etelässä Kantoni 10:een. Una-Sanan kantonin pinta-ala on 4 125 neliökilometriä ja siellä on 299 343 asukasta (vuonna 2013). Kantoni jakautuu kahdeksaan kuntaan: Bihać, Bosanska Krupa, Bosanski Petrovac, Bužim, Cazin, Ključ, Sanski Most ja Velika Kladuša. Pääkaupunkina toimii Bihać.

Kantoni on saanut nimensä Una- ja Sanajoilta. Kantoni on bosniakkienemmistöinen. Pääosa serbivähemmistöstä elää Bosanski Petrovacin kunnassa.*lähde?*

Una-Sana on Kroatian ympäröimä ja koska molemmat maat ovat kuuluneet Jugoslaviaan, tärkeät liikennereitit Zagrebista Adrianmeren rannikolle kulkevat kantonin kautta, kuten Bosanska Novi–Bihać–Knin-rautatie.

Lähteet
-------

1. ↑  Bosnia and Hercegovina Citypopulation.de. Viitattu 22.8.2015.
2. ↑  Una-Sana Canton Citypopulation.de. Viitattu 22.8.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Una-Sanan kantoni** Wikimedia Commonsissa

Bosnia ja HertsegovinaBosnia ja Hertsegovinan federaation kantonit

* Una-Sana
* Posavina
* Tuzla
* Zenica-Doboj
* Bosnian Podrinje
* Keski-Bosnia
* Hertsegovina-Neretva
* Länsi-Hertsegovina
* Sarajevo
* Kantoni 10
**Una cosa rara, ossia Bellezza ed onestà** on Vicente Martín y Solerin säveltämä ooppera, kaksinäytöksinen *dramma giocoso*. Lorenzo da Ponten kirjoittama libretto perustuu Luis Vélez de Guevaran näytelmään *La luna de la sierra*. Oopperan menestyksekäs kantaesitys tapahtui Wienin Burgtheaterissa 17. marraskuuta 1786. Solisteina esiintyivät muiden muassa Luisa Laschi-Mombelli, Nancy Storace, Vincenzo Calvesi ja Michael Kelly.*lähde?*

Mozart lainaa *Una cosa raraa* *Don Giovannissa*.*lähde?*

Oopperassa tanssittiin vuonna 1787 ensi kerran valssia. Neljä oopperan henkilöä mustiin ja ruusunpunaisiin pukeutuneina tanssivat ensimmäisen valssin näyttämöllä. Ooppera oli suuri menestys, ja valssi siirtyi rampin yli yleisön puolelle. Alkuun sitä nimitettiin *cosa raraksi*, mutta myöhemmin nimi muutettiin valssiksi eli wienervalssiksi.

Lähteet
-------

1. 1 2    *Helsingin Kaiku*, 29.5.1915, nro 21, s. 4. Kansalliskirjasto. Viitattu 17.7.2018.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Una cosa rara 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Ruotsi

 |
|  |
| Muut | 
* MusicBrainz work

 |

 |
*Weisut ia Ennustoxet*
**Weisut ia Ennustoxet Mosesen Laista ia Prophetista Wloshaetut** ("Veisut ja ennustukset, Mooseksen laista ja profeetoista uloshaetut") oli Mikael Agricolan suomennos eräistä Raamatun Vanhan testamentin osista. Teos ilmestyi vuonna 1551. Se oli osa Agricolan raamatunsuomennostyötä, josta oli kolme vuotta aiemmin ilmestynyt Uuden testamentin suomennos *Se Wsi Testamenti* ja samana vuonna psalmien suomennos *Dauidin Psalttari*. 

Teoksen nimen mukaisesti suomennetut osat olivat peräisin Mooseksen kirjoista ja profeetallisista kirjoista. Teoksen alussa oli kuusi Vanhan testamentin historiallisista kirjoista valittua virttä eli *weisua*. Varsinaisista kirjoista teos sisälsi osan Jesajan, Jeremian, Hesekielin ja Danielin kirjoista, sekä Valitusvirret ja yhdeksän ensimmäistä ns. pientä profeettaa, eli Hoosean kirjasta Sefanjan kirjaan, kokonaisuudessaan.

Malliltaan teos noudattaa jossain määrin Johannes Bugenhagenin julkaisemaa latinankielistä psalttaria.
Agricola liitti teokseen erilaisia alkupuheita ja selityksiä, jotka selittivät muun muassa profetioiden sisältöä sekä kirjojen historiallista ja maantieteellistä taustaa. Nämä oli lainattu saksan- ja ruotsinkielisistä lähteistä, eli Lutherin ja Kustaa Vaasan Raamatuista, sekä Vulgatasta.

Seuraavana vuonna Agricola täydensi profeettakirjojen suomennostyötä julkaisemalla teoksen *Ne Prophetat*. Siinä julkaistut kirjat, loput kolme pientä profeettaa, jäivät pois *Weisut ja Ennustoxet* -teoksen painoksesta, koska suomennokset eivät ehtineet Tukholmaan ajoissa painettaviksi kelirikon takia. Nämä kaksi teosta päättivät Agricolan raamatunsuomennosurakan, joka loppui rahoituksen puutteeseen. Keskeneräisenkin Vanhan testamentin suomennokset tarjosivat kuitenkin pohjan vuosien 1642 ja 1758 raamatunsuomennoksille, *Biblialle*.

Aiheesta muualla / Lähteitä
---------------------------

* Weisut ia Ennustoxet (Arkistoitu – Internet Archive)
* *Biblia 350 v: suomalainen Raamattu ja Suomen kulttuuri*. Toim. J. Nuorteva. Helsinki: Suomalainen kirjallisuuden seura 1992
* Finbible
* Suomalaiset Raamatunkäännökset 1933/38, 1776 1642 ja Se Wsi Testamentti 1548 ja Vanha Testamentti 1552 (Niiltä osin kuin käännös on tehty)

Lähteet
-------

1. 1 2  Kuinka paljon on Agricola Vanhaa Testamenttia suomentanut tai suomeksi toimittanut.  *Lännetär*, 01.01.1908, nro 1, s. 183-190. Kansalliskirjasto. Viitattu 06.07.2014.
**Weirdsville – kummajaisten kaupunki** on vuonna 2007 ensi-iltansa saanut kanadalainen komediarikoselokuva, jonka ohjasi Allan Moyle. Käsikirjoituksesta vastasi Willem Wennekers ja pääosissa näyttelivät Scott Speedman, Wes Bentley ja Taryn Manning.

Juoni
-----

Kaksi narkomaania Royce ja Dexter asuvat oudossa Weedsville kylässä, jossa he ovat velkaantuneet gangsteri Omarille. Roisto päättää, että velat voi maksaa myös myymällä huumeita. Kaksikko kuitenkin käyttää itse huumet, jonka seurauksena Roycen tyttöystävä Matilda kuolee yliannostukseen ja kuolee. Royce ja Dexter päättävät haudata naisen hylättyyn drive-in-teatteriin. Tilanne kuitenkin muuttuu kun Dexter huomaa paikalliset saatananpalvojat suorittamassa rituaalia. Kaksi yrittää paeta saatananpalvojia, mutta jäävät kiinni. Sen sijaan he yrittävät uhrata Matildan, joka herääkin henkiin viiltelyn seurauksena. Kolmikko päättää paeta paikalta ja yrittävät varastaa vanhan miehen kassakaapin, jolla he saisivat maksettua Omarille velkarahansa.

Näyttelijät
-----------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Scott Speedman  | … |  Dexter
  |
|  Wes Bentley  | … |  Royce
  |
|  Taryn Manning  | … |  Matilda
  |
|  Matt Frewer  | … |  Jason Taylor
  |
|  Greg Bryk  | … |  Abel
  |
|  Maggie Castle  | … |  Treena
  |
|  Raoul Bhaneja  | … |  Omar
  |
|  Joe Dinicol  | … |  Jeremy Taylor
  |
|  Jordan Prentice  | … |  Martin
  |
|  Dax Ravina  | … |  Seamus
  |
|  Elizabeth Lennie  | … |  Irene Taylor
  |
|  James McQuade  | … |  Garry
  |
|  Shayne Wyler  | … |  Todd
  |
|  Joey Beck  | … |  Sheldon
  |
|  Allan Redford  | … |  Theo
  |

Palkinnot
---------

### Ehdokkuudet

* DGC Craft
	+ 2007: Elokuvan leikkaaminen
	+ 2007: Tuotannon suunnittelu

* Golden Reel
	+ 2009: Paras äänieditointi

Lähteet
-------

1. ↑  imdb Viitattu 4.1.2010 (englanniksi)
**Un homme et une femme** (suom. *Mies ja nainen*) on Francis Lain säveltämä tunnuskappale Claude Lelouchin elokuvasta *Mies ja nainen* (1966). Alkuperäiset ranskankieliset sanat lauluun teki Pierre Barouh.. Sävelmä oli ehdolla Parhaan kappaleen Golden Globe -palkinnon saajaksi.

Suomeksi laulun levytti tuoreeltaan Eija Merilä Pertti Reposen sanoittamana nimellä "Rakkautemme muisto". Suomessa sävelmän erilaiset instrumentaaliversiot ovat tulleet tutuksi Silja Linen televisio- ja radiomainoksista 1970-luvulta saakka, joskin 2010-luvun lopulla se pantiin joksikin aikaa tauolle. Mainosten lisäksi teemasävelmä soi Silja Linen terminaaleissa, hyteissä laivan lähtiessä ja saapuessa sekä monessa muussakin yhteydessä. Laivayhtiö otti sävelmän käyttöönsä 1970-luvulla silloisen mainostoimistonsa Turkama & Kumppanit ehdotuksesta. Tarinan mukaan sen käyttöoikeudet olivat esillä olleista hittivaihtoehdoista halvimmalla saatavissa.

Lähteet
-------

1. 1 2  "Rakkautemme muisto", *Suuri toivelaulukirja 8*, s. 94–96. Toim. Aapeli Vuoristo, 2. painos. Musiikki-Fazer, Suuri suomalainen kirjakerho, 1990.
2. ↑  Francis Lai Golden Globes. Viitattu 4.6.2018. (englanniksi)
3. ↑  Vedenpää, Ville: Silja Line laittoi legendaarisen tunnuskappaleensa vaihtoon – kyse "ei varsinaisesti" rahasta *Yle Uutiset*.  30.5.2018. Viitattu 4.6.2018.
4. ↑  Koski, Sami: Un homme et une femme (Lähde: Merellä, lehti Silja Linen kanta-asiakkaille 3/2000.) *Valkeat laivat -blogi*.  8.8.2016.  Arkistoitu 2.7.2017. Viitattu 4.6.2018.
5. ↑  Pepe Teirikari: Mainoselokuvamiehen muistelmia, osa 4  25.4.2013. Liikesivistysrahasto (Internet Archive).  Arkistoitu 16.9.2013. Viitattu 4.6.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Silja Linen historiikkivideo, YouTube, tunnusmusiikista kohdasta 5:00 alkaen