recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Guy de Mey** (s. 4. elokuuta 1955 Hamme) on belgialainen tenori.

De Mey opiskeli Brysselin kuninkaallisessa konservatoriossa sekä Erna Spoorenbergin ja Stella Dalbergin johdolla Amsterdamissa. Myöhemmin häntä opettivat myös Peter Pears ja Éric Tappy. Vuonna 1975 de Mey sai palkinnon Belgian kansallisessa Pro Civitate -musiikkikilpailussa. Vuonna 1990 hänelle myönnettiin Hendrik Caspeele -palkinto. De Mey on esiintynyt oopperalaulajana muun muassa Covent Gardenissa, Glyndebournen oopperafestivaalilla ja La Scalassa. Hän on pitänyt myös liedesiintyjänä resitaaleja monissa maissa.

De Mey on laulanut monilla palkituilla levytyksillä. Hän osallistui Erato Recordsin hankkeeseen Johann Sebastian Bachin kaikkien vokaalimusiikin teosten levyttämiseksi Ton Koopmanin johdolla. Vuonna 1992 de Mey aloitti laulun opettamisen Liègen kuninkaallisessa konservatoriossa. Myöhemmin hän on opettanut Antwerpenin taideakatemiassa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Guy De Mey Oxford Reference, viitattu 21.3.2024 (englanniksi)
2. 1 2  Aryeh Oron, Guy de Mey Bach-Cantatas 06/2001, viitattu 21.3.2024 (englanniksi)
3. 1 2 3  Guy De Mey Royal Academy of Fine Arts Antwerp, viitattu 21.3.2024 (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Dragonfly** oli Googlen hakukoneprojekti, joka olisi ollut yhteensopiva Kiinan internet-sensuurin kanssa. Maailma sai tietää Dragonflyn olemassaolosta elokuussa 2018, kun *The Intercept* julkaisi yrityksen sisällä liikkuvan luottamuksellisen muistion, jonka Googlen-työntekijä oli kirjoittanut projektista. Google ilmoitti heinäkuussa 2019, että Dragonfly-projekti on lopetettu.

Kehitys
-------

Dragonfly-hakukoneen on ilmoitettu yhdistävän käyttäjien puhelinnumerot heidän hakulausekkeisiinsa ja puhelimen sovellukset paljastavat kuka olet ja missä olet. Google kerää hyvin paljon enemmän tietoa, ja Kiina voisi pyytää Googlea luovuttamaan tiedot hallitukselle. Hakukone suodattaisi Wikipedian kaltaisia sivustoja ja tietoja aiheista, kuten sananvapaudesta, ihmisoikeuksista, demokratiasta, uskonnosta ja muista asioista, jota Kiinan hallitus pitää arkaluontoisina.

Googlen toimitusjohtaja Sundar Pichai sanoi vuonna 2018, että hakukone olisi parempi kuin muut hakukoneet Kiinassa sillä hetkellä.

Heinäkuussa 2019 Googlen yleisen järjestyksen varapuheenjohtaja ilmoitti, että Dragonfly-projekti on lopetettu. Google ei kuitenkaan luvannut, että kaikki Kiinan sensuuriin liittyvät työt olisivat poissuljettuja.*lähde?*

Lähteet
-------

1. 1 2 3  "Google might return to China. Here's why that's so controversial" CNN business. Viitattu 30.04.2020. (englanniksi)
2. 1 2  "Google's Project Dragonfly 'terminated' in China" *BBC*. Viitattu 30.04.2020. (englanniksi)
3. ↑  Google's prototype Chinese search engine links searches to phone numbers *The Guardian*. Viitattu 30.04.2020. (englanniksi)
4. ↑  Whistleblower reveals Google’s plans for censored search in China *The Verge*. Viitattu 30.04.2020. (englanniksi)
5. ↑  Google had hoped to launch Dragonfly in ‘six to nine months’, according to leaked transcript of internal meeting *South China Morning Post*. Viitattu 30.04.2020. (englanniksi)
6. ↑  Google's CEO says it's still considering a censored search engine in China *CNN Business*. Viitattu 30.04.2020. (englanniksi)
7. ↑  Google finally says it will kill censored Chinese search engine Project Dragonfly *The Independent*. Viitattu 30.04.2020. (englanniksi)
**Guillemette Laurens** (s. 1957 Fontainebleau) on ranskalainen mezzosopraano.

Laurens sai varhaisimman oppinsa isältään. Myöhemmin hän valmistui kunniamaininnoin Toulousen aluekonservatoriosta. Louis Erlo kiinnitti huomionsa Laurensiin tämän ollessa 16-vuotias. Tämän myötä Laurens sai kiinnityksen Opéra-Comiqueen. 20-vuotiaana hän osallistui Opéra-Comiquessa Igor Stravinskyn *Hulttion tien* esitykseen Sylvain Cambrelingin johdolla. Vuonna 1979 Laurens oli mukana perustamassa barokkimusiikkiin erikoistunutta Les Arts Florissants -kokoonpanoa. Hän on esiintynyt myös monien muiden merkittävien barokkikokoonpanojen, kuten La Chapelle Royalen ja Alankomaiden barokkiorkesterin kanssa.

Laurens on tulkinnut ooppera- ja konserttiohjelmistoa keskiajan musiikista oman aikansa ohjelmistoon, kuten János Komives'n ja Roland Auzet'n teoksiin. Hän sai vuonna 2002 Ranskan hallitukselta Ordre des Arts et des Lettres'n *Chevalier*-arvon. Vuonna 2011 Laurens aloitti laulun opettamisen Pariisin Berlioz-konservatoriossa. Hän on opettanut myös Toulousen aluekonservatoriossa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Guillemette Laurens Les Passions, viitattu 21.3.2024 (ranskaksi)
2. 1 2 3 4  Guillemette Laurens Festival du Comminges, viitattu 21.3.2024 (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Antti-Juha Pelttari** (s. 7. toukokuuta 1965 Kurikka) on nykyinen eduskunnan pääsihteeri. Hän on toiminut aiemmin muun muassa Suojelupoliisin päällikkönä vuosina 2011-2024.

Pelttari valmistui ylioppilaaksi 1985 ja oikeustieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1992. Vuonna 2014 hän suoritti Senior Executives in National and International Security -koulutuksen Harvardin yliopistosta.*lähde?*

Pelttari työskenteli 1993–1996 ulkoasiainministeriön lainsäädäntösihteerinä ja 1996–1996 sisäasiainministeriön lainsäädäntöneuvoksena. Vuosina 1998–2005 hän oli valiokuntaneuvos eduskunnan ulkoasiain- ja puolustusvaliokunnissa. Pelttari aloitti sisäasiainministeriön kansainvälisten asioiden yksikön ylijohtajana vuonna 2005 mutta jäi tehtävästä virkavapaalle vuonna 2009. Vuoden 2009 alusta Pelttari toimi sisäministeri Anne Holmlundin valtiosihteerinä.

Pelttari aloitti Supon johdossa vuodesta 2011. Hänen oli määrä toimia Ilkka Salmen sijaisena Supon määräaikaisena päällikkönä vuoden 2016 alkuun saakka, mutta Salmi erosi virasta vuoden 2015 lopussa ja Pelttari jatkoi tehtävässä. Tammikuussa 2021 valtioneuvosto nimitti Pelttarin jatkamaan seuraavan viisivuotiskauden 2021–2026.

Eduskunta valitsi joulukuussa 2023 Pelttarin eduskunnan pääsihteeriksi tammikuusta 2024 alkaen.

Pelttari on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Pajala, Lasse & Lagerbohm, John (toim.): *Kuka kukin on: Henkilötietoja nykypolven suomalaisista 2011*, s. 748. Helsinki: Otava, 2011. ISBN 978-951-1-24712-8.
2. 1 2  Supon uusi pomo on Antti Pelttari  17.3.2011. Uusi Suomi. Viitattu 14.11.2012.
3. ↑  Pietiläinen, Tuomo: Kuka: Antti Pelttari *HS.fi*.  4.5.2011. Viitattu 7.3.2022.
4. ↑  Pietiläinen, Tuomo: Ilkka Salmi palaa suojelupoliisin päälliköksi *HS.fi*.  14.7.2015. Viitattu 7.3.2022.
5. ↑  de Fresnes, Tulikukka: Antti Pelttari jatkamassa Supon päällikkönä *Yle Uutiset*.  9.2.2016. Viitattu 7.3.2022.
6. ↑  Pelttari jatkaa Suojelupoliisin päällikkönä  28.1.2021. SUPO. Viitattu 7.3.2022.
7. ↑  Eduskunta | Supon päällikkö Antti Pelttari eduskunnan pääsihteeriksi *Helsingin Sanomat*.  5.12.2023. Viitattu 5.12.2023.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Suomi Eduskunnan pääsihteerit |
| --- |
|  |
| Sihteerit(1907–1966) | 
* Suuronen
* Ahava
* Ahla
* Kotonen
* Tammio
* Salervo

 |
|  |
| Pääsihteerit(1966–) | 
* Salervo
* Hultin
* Ketola
* Tiitinen
* Paavola
* Pelttari

 |

 |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Yle

 |

 |
**Licht** (suom. *Valo*) on Karlheinz Stockhausenin säveltämä oopperasarja, joka koostuu seitsemästä erillisestä oopperasta. Säveltäjä aloitti teosten säveltämisen vuonna 1977, ja sarja valmistui kaksikymmentäkuusi vuotta myöhemmin. Teokset käsittelevät viikonpäivien välisiä musiikillisia ja mytologisia yhteyksiä. Kaikki oopperat on levytetty ja saatavina CD:nä, vaikka osaa *Mittwoch* ei olekaan vielä esitetty varsinaisesti oopperanäyttämöllä.

Licht on sävelletty kolmen melodian pohjalta, joista jokainen liittyy yhteen oopperan päähenkilöistä. Teoksessa ilmenee monitasoista rakenteen yhtenevyyttä: jokainen melodian nuotti vastaa kokonaisten kohtausten tonaalisia keskiöitä ja pituuksia. Tutkija Henry Baconin mukaan teoksen voidaan ajatella vievän totaalisen sarjallisuuden periaatteen loogiseen päätepisteeseen. Teoksen kokonaispituus on yli 29 tuntia. Sarjan oopperoilla on omat erityiset musiikilliset tyylinsä.

Oopperoiden tunnetuin osa lienee *Helikopterijousikvartetto*,*kenen mukaan?* joka on jousikvartetolle ja neljälle helikopterille sävelletty tilamusiikkiteos. Se muodostaa *Mittwoch aus Lichtin* kolmannen näytöksen, mutta se voidaan esittää myös erillisenä teoksena.

Osat ja niiden ensiesitykset
----------------------------

* Torstai (Donnerstag aus Licht), *La Scala*, Milano 1981
* Lauantai (Samstag aus Licht), *La Scala* -ooppera *La Palazzo Dello Sportissa* , Milano 1984
* Maanantai (Montag aus Licht), *La Scala*, Milano 1988
* Tiistai (Dienstag aus Licht), Leipzigin ooppera 1993
* Perjantai (Freitag aus Licht), Leipzigin ooppera 1996
* Keskiviikko (Mittwoch aus Licht), ei esitetty*päivitettävä*
* Sunnuntai (Sonntag aus Licht), Kölnin ooppera 2011

Dresdenin (2008) ja Essenin (2010) oopperat ovat ilmoittaneet alustavasta suunnitelmasta esittää koko Licht-sarja.*päivitettävä*

Lähteet
-------

* Henry Bacon: *Oopperan historia*. Otava, 1995.

### Viitteet

1. ↑  Karlheinz Stockhausen: Introduction: Helicopter String Quartet (1992/93) (vanhentunut linkki) Stockhausen-Verlag.  Arkistoitu 17.11.2014. Viitattu 17.3. 2007. (englanniksi)
Rainer Kunad
**Rainer Kunad** (24. lokakuuta 1936 Chemnitz – 17. heinäkuuta 1995 Tübingen) oli saksalainen säveltäjä.

Kunad opiskeli Leipzigin konservatoriossa Fidelio F. Finken, Ottmar Gersterin ja Paul Schenkin johdolla. Hän sai opetusta myös Paul Kurzbachilta ja Werner Hübschmannilta. Kunad työskenteli vuosina 1960–1975 Dresdenin valtionteatterissa ja opetti vuosina 1978–1984 sävellystä Dresdenin musiikkiyliopistossa. Tämän jälkeen hän loikkasi Itä-Saksasta Länsi-Saksan puolelle.

Kunad sai vaikutteita erityisesti Witold Lutosławskilta. Hän sävelsi varsinkin oopperoita ja muuta näyttämömusiikkia, mutta hänen tuotantoonsa kuuluu myös suurimuotoisia orkesteriteoksia, kuoromusiikkia, kamarimusiikkia ja pianoteoksia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Nicolas Slonimsky, Laura Kuhn, Dennis McIntire, Kunad, Rainer Baker’s Biographical Dictionary of Musicians, viitattu 21.3.2024 (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Latvia
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* ADK
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* BMLO
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* RISM

 |

 |
**Freedom Rock** on ruotsalaisen rock -yhtye H.E.A.Tin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 21. huhtikuuta 2010 Japanissa, 12. toukokuuta 2010 pohjoisessa Euroopassa (Suomi, Ruotsi, Norja, Tanska, Islanti ja Venäjä) ja 28. toukokuuta 2010 lopussa Euroopassa. Nauhoitukset albumia varten aloitettiin marraskuun 2009 alussa ja albumi viimeisteltiin maaliskuun 2010 alussa. Albumin nimi tulee yhden tuottajan lausahduksesta, kun H.E.A.T oli studiossa nauhoittamassa albumia, niin yhtyeen jäsenille oli aina vaikeaa kuvailla musiikkiaan. Yksi tuottaja sanoi, että tämä on Freedom Rockia (=vapausrockia). Yhtye julkaisi uudet kotisivut albumin kunniaksi.

Albumilta julkaistiin uusi single "Beg, Beg, Beg". Japanin versiolla julkaistiin kaksi bonuskappaletta "Tonight" ja "Living in a Memory". Lisäksi Japanin version kappaleet on eri järjestyksessä. Kappaleessa "Black Night" vierailee Edguy-yhtyeen perustajajäsen, saksalainen Tobias Sammet. Kappale *Stay* julkaistiin jo vuonna 2008 olevalla *H.E.A.T* -debyyttialbumilla, mutta tämä on vuoden 2010 versio. Albumin kansitaiteen on suunnitellut toinen kitaristi Eric Rivers. Yhtye aloitti kahden viikon pituisen *Freedom Rock European Tour* -kiertueen, jolla yhtye esitti uusia kappaleita.

Kappaleet
---------

1. We're Gonna Make It to the End – 4.12
2. Black Night – 4.03 (feat. Tobias Sammet)
3. I Can't Look the Other Way – 4.26
4. Shelter – 3.30
5. Beg, Beg, Beg) – 3.05
6. Danger Road – 3.01
7. Stay – 3.26 (vuoden 2010 versio)
8. Everybody Wants to Be Someone – 3.35
9. Nobody Loves You (Like I Do) – 2.57
10. I Know What It Takes – 3.05
11. Cast Away – 4.02
12. High on Love – 2.29
13. Who Will Stop the Rain – 4.12

Kokoonpano
----------

* Kenny Leckremo – laulu
* Dave Dalone – kitarat, taustalaulu
* Eric Rivers – kitarat, taustalaulu
* Jimmy Jay – basso, taustalaulu
* Jona Tee – kosketinsoittimet, taustalaulu
* Crash – rummut

+

* Tobias Sammet – laulu (kappale 2)

Arvostelut
----------

* Angry Metal Guy: 0.5/5 tähteä
* Dangerdog: 4/5 tähteä
* Metal Temple: 9/10 tähteä

Lähteet
-------

1. ↑  Angry Metal Guy
2. ↑  Dangerdog
3. ↑  Metal Temple (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

Ensimmäinen arvostelu uudesta Freedom Rock -albumista: ().
**Kurt Åge Brunberg** (20. maaliskuuta 1889 Helsinki – 4. lokakuuta 1948 Porvoo) oli suomalainen metsänhoitaja ja Porvoon kaupunginjohtaja.

Brunberg pääsi ylioppilaaksi 1909 (Nya svenska läroverket) ja suoritti metsänhoitotutkinnon 1915. Hän oli Pohjamaan ruotsalaisen maanviljelysseuran metsänhoitajana vuodesta 1917 ja Kristiinankaupungin metsänhoitajana vuodesta 1919. Hänet valittiin vuonna 1920 Kristiinankaupungin rahatoimikamarin sihteeriksi ja kaupunginkamreeriksi ja näitä virkoja hän hoiti vuoteen 1927 saakka. Hän oli lisäksi Kristiinankaupungin kaupunginvaltuuston sihteerinä vuodesta 1922 alkaen. Brunberg suoritti 1920 suojeluskuntaupseeritutkinnon ja hän oli 1921-1927 Kristiinankaupungin suojeluskunnan paikallispäällikkönä. Brunberg osallistui Suomen sisällissotaan Pohjanmaalla ja Satakunnan rintamalla ja hän haavoittui Lavian Susikoskella.

Brunberg oli sitten Helsingin pitäjän kunnallissihteerinä 1927–1930 ja Porvoon kaupunginjohtajana hän oli vuodesta 1930 lähtien aina kuolemaansa saakka. 

Brunberg kuoli 59-vuotiaana lokakuussa 1948.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  50 vuotta täyttää... Helsingin Sanomat, 20.03.1939, nro 77, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
2. 1 2 3 4  Stadsdirektör Brunbergs frånfälle, Borgåbladet, 07.10.1948, nro 112, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
3. ↑  Kuolinilmoitus, Hufvudstadsbladet, 07.10.1948, nro 271, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Galleria Leppävaaranraitin varrella. Oikealla terveyskeskus.
**Galleria** on vuonna 1985 valmistunut kauppakeskus Espoon Leppävaarassa. Se sijaitsee Turuntien pohjoispuolella Pohjois-Leppävaarassa. Alakerroksessa on muun muassa marketti, kahvila ja ravintola, toisessa kerroksessa hyvinvointipalveluja tarjoavia yrityksiä, suurimpina kuntosali ja tanssikeskus.

Kauppakeskuksen avajaiset pidettiin 10.-12.10.1985, jolloin paikalla olivat eri päivinä Vesa-Matti Loiri, Riki Sorsa ja 'Kirka' Babitzin. Tori oli valmistumisensa jälkeen vähitellen menettänyt torimaisen luonteensa, kun kaupanteko väheni. Se muuttui levottomaksi, ja pinta alkoi kupruilla. Kauppakeskus hiljeni huomattavasti vuonna 2005, kun sen läheisyyteen avattiin Suomen suurimpiin kuuluva kauppakeskus Sello. Kauppakeskusta uudistettiin 2011–2012, ja sen edessä oleva Läkkitori uudistettiin 2013–2015.

Arkkitehti Kalevi Ruokosuon suunnittelema koristeellinen rakennus 40-metrisine valaistuine mastoineen kohtasi ensin vastustusta Espoon julkisivulautakunnassa. Alun perin kauppiaiden yhdessä omistamaksi kauppiastavarataloksi suunnitellun rakennuksen sisällä liikkeet sijaitsivat vieri vieressä ilman väliseiniä kuin tavaratalon osastot. Ensimmäisen kerroksen alkuperäisiä käyttäjiä olivat muun muassa tuhannen neliömetrin ruokakauppa, ravintola, konditoria, viherkasvimyymälä ja kaksi pankkikonttoria. Toisessa kerroksessa oli erikoistavaraliikkeitä. Sisustuksessa käytettiin viherkasveja ja suihkulähteitä.

Paikalla oli aikoinaan ensimmäisen maailmansodan linnoitustöiden aikaan 1915–1917 venäläisten hevoshaka, toisen maailmansodan aikana viljelypalstoja ja myöhemmin urheilukenttä. Terveysaseman seinässä on muistolaatta kertomassa paikan historiasta ennen rakentamista.

Lähteet
-------

1. ↑  Kauppakeskukset (pdf) *Suomen Kauppakeskusyhdistys ry*.  2021. Viitattu 22.7.2021.
2. ↑  Leppävaaran Galleria, viitattu 14.7.2018
3. 1 2  Pohjois-Leppävaara, (Arkistoitu – Internet Archive) Espoo.fi, viitattu 14.7.2018
4. ↑  Leppävaaran Galleria valmistuu syksyksi. Erikoinen kauppiastavaratalo hukkuu talomereen.  *Helsingin Sanomat*, 24.7.1985, s. 7. Näköislehden aukeama (tilaajille).

Aiheesta muualla
----------------

* Gallerian kiinteistöyhtiöstä Pörssitiedossa
**Fyre Festival** oli "luksusmusiikkifestivaali", jonka tarkoituksena oli mainostaa Fyre-nimistä musiikkialan varaussovellusta. Tapahtuma oli tarkoitus järjestää Great Exuma -saarella Bahamassa 2017.

Mainonta
--------

Festivaalin mainonnassa käytettiin paljon kuuluisia Instagram-käyttäjiä. Fyre Festivaalin avajaisviikonlopun aikana järjestäjillä oli suuria ongelmia ruuan, majoituksen sekä esiintyjien kanssa ja festivaalin tapahtuma-aikaa lykättiin viime hetkellä, jopa osan vierailijoista ollessa jo saarella. Festivaalin mainonnassa vierailijoille oli luvattu gourmet-ruokaa sekä majoitus huvilassa, mutta paikan päällä vierailijoita odottivat valmiit voileivät sekä FEMA-teltat. Osa vierailijoista oli maksanut jopa tuhansia euroja lipuista.

Tapahtuman suuren epäonnistumisen seurauksena järjestäjät joutuivat vähintään kahdeksan oikeudenkäynnin kohteeksi, joista monet ovat ryhmäkanteita ja yksi näistä pyrkii saamaan yli 100 miljoonaa dollaria vahingonkorvausta. Tapahtuman järjestäjiä syytetään petoksesta lippujen ostajia kohtaan. 30. kesäkuuta 2017 Yhdysvaltain eteläisen piirin syyttäjä syytti Billy McFarlandia, Fyre Media Inc.:n toimitusjohtajaa petoksesta. Maaliskuussa 2018 hän myönsi syyllisyytensä petoksiin. 11. lokakuuta 2018 McFarland sai 6 vuoden vankilatuomion sekä hänet määrättiin luovuttamaan 26 miljoonaa dollaria.

Lähteet
-------

1. ↑  Manhattan U.S. Attorney Announces Charges Against Individual For Defrauding Investors In Digital Media Company *justice.gov*. Viitattu July 1, 2017. (englanniksi)
Alkoholimyrkytys
**Alkoholimyrkytys** on suuren alkoholimäärän nopean nauttimisen aiheuttama myrkytystila. Se aiheuttaa Suomessa vuosittain yli neljäsataa kuolemantapausta. Myös alkoholin nauttiminen yhdessä tiettyjen lääkkeiden kanssa voi johtaa myrkytyskuolemaan. Tällaisia sattuu Suomessa vuosittain joitakin satoja. Alkoholi- tai alkoholi- ja lääkemyrkytyksiä tapahtuukin Suomessa enemmän kuin muissa Pohjoismaissa.

Syyt
----

Alkoholimyrkytyskuolema johtuu yleensä siitä, että alkoholi lamaannuttaa hengityslihasten toiminnan, pysäyttää sydämen tai aiheuttaa oksennukseen tukehtumisen, kun ihminen sammuu juomisen vaikutuksesta. Humalatilassa olevalla on myös suurempi tapaturmariski, mutta tapaturmia ei pidetä alkoholimyrkytyskuolemina. Noin 85 % alkoholimyrkytyksistä aiheutuu etanolista ja 15 prosenttia on korvikealkoholien aiheuttamia.

Yhä yleisempää on, että alkoholimyrkytyksen yhteydessä potilaalla on sekakäytön seurauksena lääkemyrkytys. Jos potilaalla epäillään alkoholimyrkytyksen lisäksi olevan lääkemyrkytys, hänelle tehdään vatsahuuhtelu.

Riskiryhmät
-----------

Vaarallisen suuri annos alkoholia riippuu esimerkiksi juojan iästä ja painosta, mutta jo kolmen promillen humalatila kasvattaa huomattavasti useimpien ihmisten myrkytysriskiä. Yli viisi promillea alkoholia veressä aiheuttaa kuoleman lähes kaikille, ja kokemattomille juojille jo alle kolmen promillen humalatila saattaa olla tappava. Tämän vuoksi varsin alttiita alkoholimyrkytyksille ovat erityisesti alkoholia ensimmäisiä kertoja elämässään kokeilevat lapset ja nuoret. Alkoholin myyminen ja välittäminen alaikäiselle on laitonta, ja lakia noudattamalla voitaisiin ehkäistä vuosittain useita lasten ja nuorten alkoholimyrkytyksiä. Lasten tai nuorten alkoholinkäyttö johtaa kuitenkin harvoin kuolemaan. Vuosina 1969–2003 alkoholimyrkytyksiin kuoli vain kolme alle 16-vuotiasta. Alkoholin osuus lasten ja nuorten myrkytystapauksissa on Suomessa suurempi kuin muualla Euroopassa tai Yhdysvalloissa. Kuitenkin tyypillisin alkoholimyrkytyksen saaja Suomessa on keski-ikäinen mies.

Oireet
------

Tyypillisiä merkkejä alkoholimyrkytyksestä ovat mm. oksentelu, kouristelu, hidastunut hengitys, hypotermia, kalpeus tai jopa kooma. Vaikka vakavan myrkytyksen saanut selviäisi hengissä, hänellä on pysyvän aivovaurion riski.

Lähteet
-------

* Päihdelinkin sivu alkoholimyrkytyksestä (Arkistoitu – Internet Archive)
* Facts about alcohol poisoning (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  Mitä tarkoittaa alkoholimyrkytys ja miten sitä hoidetaan? Kookas
2. ↑  Alkoholiongelmaisen hoito
3. ↑  Nuorten alkoholimyrkytykset tuplaantuneet takavuosista (Arkistoitu – Internet Archive) Savon Sanomat 5.2.2009.
4. ↑  Harva piltti pesuainetta juo (Arkistoitu – Internet Archive) Raitis.fi 1.8.2009.
5. ↑  Nuorten myrkytykset (Arkistoitu – Internet Archive) THL 20.11.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Alkoholihumala ja muita alkoholin välittömiä vaikutuksia Lääkärikirja Duodecim 22.6.2015.
**Allegoria** on Reino Hietasen vuonna 1967 tekemä kollaasi guassilla ja tussilla paperille. Tämä kooltaan 160×120 cm työ on kiinnitetty kovalevylle ja se ostettiin valmistumisvuotenaan 1967 Ateneumin taidemuseon kokoelmiin.

Taiteilija sanoo pyrkineensä kuvaamaan kaupunkielämän kiirettä, elintason perässä juoksemista ja yksilön sulautumista massoihin. Siinä on nähtävissä vanhan kirkkotaiteen vaikutusta. Suurin osa maalauksen ihmisiä kuvaavista päistä on sijoitettu kuin alkeellisen kirkkorakennuksen sisään. Rakennus on kuin yhteyttä ylläpitävä suoja, jonka ulkopuoleltakin kyllä löytyy yksilöitä. Kaikki maalauksen päät tai napit on aseteltu kangasmaisten pohjien päälle. Viivoitukset kulkevat eri alueilla eri suuntiin ja on kuin ompelukoneen saumat liittäisivät ne toisiinsa.

Taiteilija kutsui tämän ajan teoksiaan lokeromaalauksiksi.

Lähteet
-------

* Huusko, Timo: Reino Hietanen: Allegoria. Teoksessa *Ateneum-opas*. Toim. Timo Huusko, 2007, s. 131.

Aiheesta muualla
----------------

* Suomen Kansallisgalleria - Taidekokoelmat: Allegoria[vanhentunut linkki]
Muun muassa Commodore 128 - tietokoneessa käytetty ulkoinen Commodore 1571.
PC-koneen 3,5 tuuman laajennuspaikkaan sopiva 3,5 tuuman levykeasema.
**Levykeasema** on magneettisuutta hyväkseen käyttävä massamuistilaite. Levykeasemat olivat 1970–1990-luvuilla yleisesti käytössä tietokoneissa.

Levykeasema lukee ja kirjoittaa levykkeitä ja siten mahdollistaa tiedon siirtämisen pysyvässä muodossa paikasta toiseen ja eri koneiden välillä sekä tiedon säilyttämisen senkin jälkeen kun kone sammutetaan. Tieto tallennetaan levyn pyöriessä levykkeen urille (engl. *track*) siirtämällä luku-/kirjoituspäätä eri etäisyydelle levykkeen keskustasta. Urien sisältö koostuu sektoreista (engl. *sector*). Levykkeiden yleisimmät koot ovat 8″ (noin 203 mm), 5,25″ (noin 133 mm) ja 3,5″ (noin 89 mm) aikajärjestyksessä vanhimmasta uusimpaan. Koska 5,25″ levykkeitä on kutsuttu lerpuiksi ja 3,5″ levykkeitä korpuiksi, käytössä ovat olleet myös nimitykset lerppuasema ja korppuasema.

Kotitietokoneissa käytettiin usein omaan koteloonsa asennettuja ulkoisia levykeasemia, jotka muun muassa Commodore 64:ssa kytkettiin koneeseen sarjakaapelilla. Uudemmissa 16/32-bittisissä koneissa kuten Amiga ja muissa saman sukupolven koneissa 3,5″ levykeasema oli vakiovaruste ja usein sijoitettu laitteen sivuun. Samaa järjestelyä käytettiin useissa kannettavissa tietokoneissa. Tornimallisissa PC-koneissa levykeasema asennetaan vapaaseen 3,5 tai 5,25 tuuman laajennuspaikkaan koneen kotelon etuosaan. Jollei laajennuspaikkaa voida käyttää, voidaan käyttää ulkoista levykeasemaa.

Optiset asemat, jotka lukevat ja mahdollisesti myös kirjoittavat CD-, DVD- tai Blu-ray-levyjä, sekä USB-muistit ja muistikortit ovat käytännössä syrjäyttäneet levykeasemat. Myös optiset levyasemat asennetaan levykeasemista periytyviin 5,25 tuuman laajennuspaikkoihin.

Lähteet
-------

1. ↑  R.I.P. Floppy Disk *BBC News*.  1.4.2003. Viitattu 4.7.2017. (englanniksi)
**Kimmo Kapanen** (s. 12. syyskuuta 1974 Vantaa) on entinen suomalainen jääkiekkomaalivahti.

Kapanen oli ensimmäisen kerran luukkuvahtina miesten peleissä kaudella 1991–1992, jolloin hän edusti KalPaa. Seuraavien kahden kauden ajan Kapanen toimi KalPan varamaalivahtina. Kaudeksi 1994–1995 hän siirtyi HIFK:hon, jossa pelasi kaksi kautta.

Vasta kaudella 1996–1997 Kapanen nousi ykkösmaalivahdiksi Kiekko-Espoossa. Vuoden Espoon pestin jälkeen hän palasi kahdeksi kaudeksi KalPaan. Jälkimmäinen kausi päättyi pettymykseen, kun kuopiolaisjoukkue putosi SM-liigasta. Kapanen jätti Kuopion ja jatkoi uraansa HPK:ssa, jossa heti ensimmäisellä kaudella Kapanen voitti ensimmäisen mitalinsa, kun HPK ylsi pronssille.

HPK:sta Kapanen lähti ulkomaille. Kausi 2001–2002 meni Saksan DEL-liigan Iserlohn Roostersissa. Kapanen jätti kuitenkin Iserlohnin kesken kauden ja siirtyi Ruotsin Elitserienin Timrå IK:hon, jossa pelasi kaksi ja puoli kautta. Viimeinen Timrå-kausi oli pahasti loukkaantumisten vesittämä ja Kapanen palasi kaudeksi 2005–2006 KalPaan purettuaan sopimuksen Timrån kanssa .

Kapanen oli vajaan parin kauden ajan KalPan avainpelaajia. KalPa kuitenkin kauppasi maalivahtinsa kesken kauden 2006–2007 Elitserienin HV71:een leikatakseen palkkakustannuksiaan .

Maajoukkueessa Kapanen on esiintynyt useissa Euro Hockey Tourin turnauksissa. Ensimmäisen kerran hän esiintyi Suomen väreissä Tšekin turnauksessa syksyllä 1999. Keväällä 2007 Kapanen teki kahden vuoden sopimuksen Ässien kanssa. Kapanen ja Ässät ilmoittivat 7. toukokuuta 2008 purkaneensa sopimuksensa Kapasen pelikyvyttömyyden vuoksi ja Kapanen lopetti pelaajauransa. 

Kimmon isä Hannu Kapanen on tunnettu jääkiekkovalmentaja sekä entinen pelaaja ja hänen veljensä Sami Kapanen (s. 1973) ja veljenpoikansa Kasperi Kapanen (s. 1996) ovat myös jääkiekkoilijoita, jotka ovat pelanneet KalPassa. Kimmon poika Oliver Kapanen pelaa kaudella 2021–2022 KalPassa. 

Sittemmin Kimmo Kapanen on toiminut KalPan urheilutoimenjohtajana. Kapanen on toiminut KalPassa myös toimitusjohtajan tehtävissä kaudella 2012–2013. Kaudeksi 2013–2014 Toni Saksman siirtyi KalPan toimitusjohtajaksi. Kaudesta 2016–2017 alkaen Kapanen toimii urheilutoimenjohtajan työnsä ohella myös KalPan liigajoukkueen maalivahtivalmentajana. Samassa tehtävässä hän toimi myös vuosina 2008–2011.

Lähteet
-------

* Eurohockeyn tilastosivu

### Viitteet

1. ↑  Kimmo Kapanen KalPan maalille  14. huhtikuu 2005. Jatkoaika. Viitattu 18. huhtikuuta 2007.
2. ↑  Kimmo Kapanen KalPasta Ruotsiin  23. tammikuuta 2007. Jatkoaika. Viitattu 18. huhtikuuta 2007.
3. ↑  Leijonissa neljä keltanokkaa  24. elokuuta 1999. YLE Urheilu. Viitattu 18. huhtikuuta 2007.
4. ↑  Kimmo Kapanen Ässien maalinsuulle  16. huhtikuuta 2007. Jatkoaika. Viitattu 18. huhtikuuta 2007.
5. ↑  SK: Ässät purki Kapasen sopimuksen  7. toukokuuta 2008. Satakunnan Kansa. Viitattu 7. toukokuuta 2008. [vanhentunut linkki]
6. ↑  Oliver Kapanen *Elite Prospects*. Viitattu 7.11.2021. (englanniksi)
7. ↑  Sami Kapanen KalPan liigavalmentajaksi (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* SM-liigan sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Merivoimien kasarmin ulkosivu rajähdyksen jälkeen.  
Helsinki, Katajanokka, Sotasatama  
14. syyskuuta 1941.  
SA-kuvaMajakkalaiva Helsingin kannella, merenkulkukollit Yli-Niemi, Nummelin ja laivan kapteeni tarkastelemassa räjähdyksen aiheuttamaa tuhoa.  
Helsinki, Katajanokka, Sotasatama  
14. syyskuuta 1941  
SA-kuva**Katajanokan räjähdys** oli Helsingin Katajanokan sotasatamassa 14. syyskuuta 1941 noin kello 02.30 tapahtunut tuhoisa räjähdys, jossa neljä laituriin kiinnitettyä Saksan laivaston miinanraivaajaa miehistöineen tuhoutui täydellisesti.

Aikalaiskertomusten mukaan räjähdys oli niin voimakas, että ruumiinosia oli vielä sadan metrin päässä räjähdyspaikasta. Saksalaiset epäilivät sabotaasia ja sabotaasiin uskottiin laajasti Suomessakin , mutta mitään todisteita tällaisesta ei löytynyt. Entinen vastavakoilun suomalaistyöntekijä Otto Kumenius mainitsee salanimellä Pekka Salonen kirjoittamassaan kirjassa *Det spioneras i Helsingfors* , että kyseessä oli luultavimmin onnettomuus, sillä yksi löydetyistä ruumiinosista oli saksalaiskapteenin käsi, jossa oli työrukkanen. Mitä ilmeisimmin, kirjoitti Kumenius, yhdessä miinanraivaajassa oli jatkettu miinojen purkua muun miehistön jo mentyä nukkumaan.

Suomalaisten kommunistien keskuudessa on uskottu räjähdyksen olleen Veikko Pöystin johtaman sabotaasiryhmän teko. Ryhmään kuuluneen naisen on kerrottu räjäyttäneen satamassa pommin ja saaneen surmansa 60–80 muun ihmisen mukana.

Lähteet
-------

1. ↑  Räjähdysonnettomuus Katajanokan rannassa toissayönä.  *Helsingin Sanomat*, 15.9.1941, s. 1.
2. ↑
3. ↑  Pekka Salonen, *Det spioneras i Helsingfors*, Bokförlags AB Ocean, Tukholma, 1945.
4. ↑  Hakalehto, Ilkka: *Yrjö Leinon salattu kujanjuoksu*, s. 124. Karprint, 2001.
5. ↑  Rislakki, Jukka: *Erittäin salainen: Vakoilu Suomessa*, s. 79. Love Kirjat, 1982.

Aiheesta muualla
----------------

* Rislakki, Jukka: Sabotaasi Helsingin sydämessä. *Helsingin Sanomat, Kuukausiliite*, helmikuu 1984. (juttua kritisoivia yleisönosastokirjoituksia julkaistu 15.2. ja 24.2. lehdessä)
Elektronien atomi- ja molekyyliorbitaaleja
**Atomiorbitaali** on kvanttimekaanisessa atomimallissa ratkaisu elektronin aaltoyhtälölle. Se selittää atomin ydintä kiertävien elektronien todennäköiset radat, vaikka tarkkaa tietoa niiden sijainnista ei Heisenbergin epätarkkuusperiaatteen johdosta pystytä saamaan. Yhdelle orbitaalille sopii 2 elektronia, joilla on kvanttimekaanisen mallin Paulin kieltosäännön mukaisesti vastakkaiset spinit.

Elektronikuoret
---------------

*Pääartikkeli: Elektronikuori*
Elektronikuoria kvanttimekaanisen atomimallin atomissa on useita ja ne jaetaan edelleen atomiorbitaaleihin. Elektronikuoren atomiorbitaalit jaetaan energiatasoiltaan 4 pääluokkaan, s- p- d- ja f- luokkaan. s-orbitaalille mahtuu 2, p-orbitaaleille (3 kpl) 6, d-orbitaaleille 10, ja f-orbitaaleille 14 elektronia. Alin elektronikuori (jaksollisen järjestelmän 1 jakso) koostuu vain s-orbitaaleista. 2 ja 3 jaksoon kuuluvat myös p-orbitaalit, 4 ja 5 jaksoon myös d-orbitaalit, 6 ja 7 jaksoon myös f-orbitaalit.

Alla olevassa kaaviossa numero kertoo elektronikuoren (vastaa pääkvanttilukua (n) kvanttimekaanisessa atomimallissa) ja kirjain (fysiikassa sivukvanttiluku (l)) atomiorbitaalin tyypin, jolle atomin järjestysluvun kasvaessa jaksollisessa järjestelmässä elektroni pääasiallisesti asettuu. Alkuaineita, joiden kohdalla poikkeuksia tästä säännöstä esiintyy, ovat muun muassa kupari, palladium, hopea, kulta, iridium ja platina. Tämä*selvennä* on Paulin kieltosääntöä noudattava Madelungin sääntö.

- 1s

- 2s 2p

- 3s 3p

- 4s 3d 4p

- 5s 4d 5p

- 6s 4f 5d 6p

- 7s 5f 6d 7p

Poikkeukset tässä orbitaalien täyttymisjärjestyksessä sijoittuvat siirtymämetalleihin, lantanideihin ja aktinideihin; tällöin s- tai d-orbitaalille sijoittuu elektroni tai kaksi. Poikkeukset johtuvat siitä, että puolitäysi (5 d-elektronia tai 7 f-elektronia (spinin vaikutus (spinkvanttiluku (s))) tai täysi alakuori (ns-, (n-1)d- tai \*(n-2)f-orbitaalit) ovat symmetrisempiä atomin keskuksen suhteen, ja siten energeettisesti matalammalla tasolla kuin säännönmukaisella täyttymisjärjestyksellä.

Sidosten muodostuminen
----------------------

Kemialliset yhdisteet, joita alkuaine pystyy muodostamaan toisten alkuaineiden kanssa, saavat ominaisuutensa pitkälti s- ja p- orbitaalien elektronien määrästä. Yhdisteessä orbitaalit asettuvat uudelleen ja muodostavat kemiallisen sidoksen. Tällöin puhutaan molekyyli- tai sidosorbitaalista ja näitä saatetaan joskus merkitä yhdistämällä sidoksen muodostaneiden orbitaalien nimet, esimerkiksi sp-orbitaali. Usein näitä merkitään myös erillisillä nimillä, kuten σ- tai π-orbitaali. Hybridisaatio on eräs selitysmalli sidosten syntymiselle. d- ja f- orbitaalit osallistuvat myös toisinaan sidosten muodostumiseen, vaikka ne ovat yleensä inaktiivisempia sidosten muodostamisessa kuin s- ja p-orbitaalit.

Katso myös
----------

* Hybridisaatio
* Kvanttiluku
* Molekyyliorbitaali

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Atomiorbitaali**.
* The Orbitron, laskennalliset atomiorbitaalit kuvina, 1s-orbitaalista teoreettiseen 7g-orbitaaliin
**Todella upeeta** (engl. *Absolutely Fabulous*) on BBC:n tuottama ja näyttelijä Jennifer Saundersin kirjoittama komediasarja, farssi, jota on esitetty vuodesta 1992 kausittain. Sarjan tunnusmusiikin "*This Wheel’s on Fire*" esittää Julie Driscoll yhdessä Adrian Edmonsonin kanssa. Kappaleen ovat alun perin tehneet Bob Dylan ja The Band.

Ennen sarjaa Saundersilla oli yhdessä Dawn Frenchin kanssa TV-show, jossa toistuneen sketsin pohjalta syntyi sitten Todella upeeta. Suomessa sarjaa ovat esittäneet Yle TV1, TV5 ja AVA.

Sarjasta tehtiin yhdysvaltalainen versio, jota esitettiin Foxilla vuonna 2009. Sarjan tuottajana toimi Saunders.

Vuonna 2000 British Film Instituten kyselyssä ammattilaiset valitsivat sarjan kaikkien aikojen 17. parhaaksi brittiläiseksi TV-ohjelmaksi.

Sarjan puitteet
---------------

Saunders itse esittää pääosaa, henkisesti epäkypsää yksinhuoltajaäitiä nimeltä *Ed(w)ina Monsoon*. Hän on jättänyt elämässään vähemmälle huomiolle kaiken muun paitsi muotibisneksen, ja hän tietää kuinka saada kaiken haluamansa. Edinaa säestää ja kannustaa jos mahdollista vieläkin härskimpi ja häpeämättömämpi ystävätär *Patricia "Patsy" Stone*, jota esittää Joanna Lumley. Tällä on kaikkia kuviteltavissa olevia paheita nymfomaniasta, huumeiden väärinkäytöstä ja alkoholismista lähtien. Vastapainona on Edinan varhaiskypsä, tylsä ja jalat maassa pitävä tytär *Saffron*, joka yrittää kaikin keinoin opiskella ja huolehtia taloudesta, eli tilanteeseen kuuluu käännetty vanhemmuus. Saffya esittää Julia Sawalha.

Sivurooleissa esiintyy kirjavaa sakkia: kelvoton isoäiti, tuottajia, sihteereitä. Lähes jokaisessa jaksossa on vieraillut tunnettuja julkisuuden henkilöitä useimmiten omana itsenään, muun muassa Twiggy, Lulu, Britt Ekland, Helena Bonham Carter, Whoopi Goldberg, Sofie Gråbøl, Elton John, Ruby Wax.

Vuonna 2011 Jennifer Saunders ilmoitti, että sarjan pohjalta tehdään elokuva, ja *Todella upeeta -elokuva* tuli ensi-iltaan elokuussa 2016.

Keskeiset henkilöt
------------------

* Edina Monsoon (Jennifer Saunders) — PR-toimiston omistaja ja johtaja, yksinhuoltajaäiti ja vastuuton, kapinallinen nelikymppinen teini samassa paketissa.
* Saffron "Saffy" Monsoon (Julia Sawalha) — Edinan tytär, vakavamielinen nuori, joka yrittää pitää perheen elämän jonkinlaisessa järjestyksessä eikä ymmärrä äitinsä elämänvalintoja.
* Patsy Stone (Joanna Lumley) — Edinan paras ystävä, entinen malli, ammattibilettäjä, julkkisten siipeilijä, alkoholisti, narkomaani, ja paljon muuta. Patsy ei voi sietää Saffronia.
* isoäiti (June Whitfield) — Edinan äiti, joka on ollut hieman pihalla jo vuosikymmeniä. Kykenee välillä kuitenkin esittämään tyttärelleen myrkyllisiä huomautuksia. Herttainen mummeli, joka kärsii toisinaan kleptomaniasta.
* Bubbles (Jane Horrocks) — Edinan omituisesti käyttäytyvä henkilökohtainen assistentti, jolla on voimakas Lancashiren aksentti.

Lähteet
-------

1. ↑  Just don't tell the Major, Fawlty is our favourite  2000. Birmingham Post & Mail Ltd, Gale, Cengage Learning. Viitattu 29.10.2018. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* *Todella upeeta* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* BBC: Todella upeeta (englanniksi)
**Jasper Stuyven** (s. 17. huhtikuuta 1992 Leuven) on belgialainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa Trek Factory Racing -tallissa 2014, ja edustaa edelleen samaa joukkuetta, nykyiseltä nimeltään Lidl-Trek.

Stuyven voitti junioreiden maantieajon maailmanmestaruuden Moskovassa 2009 ennen Arnaud Démarea. Espanjan ympäriajossa 2015 hän voitti Murciaan päättyneen kahdeksannen etapin. Hän voitti suurklassikko Milano – San Remon 2021 ja gravelpyöräilyn Euroopan-mestaruuden 2023..

Saavutuksia
-----------

Lähteet: Pro Cycling Stats, Cycling Archives

2009
MM-kilpailut, junioreiden maantieajossa kultaa
2010
Junioreiden Pariisi–Roubaix, voitto
Driedaagse van Axel (juniorit), 3. etapin voitto
Tre Giorni Orobica, 4. etapin voitto
MM-kilpailut, junioreiden maantieajossa pronssia
Remouchamps–Ferrières–Remouchamps (juniorit), voitto
2013
Volta ao Alentejo, kokonais- ja pistekilpailun, nuorten kilpailun sekä 2. etapin voitto
Tour de Beauce, 1. etapin voitto
2015
Espanjan ympäriajo, 8. etapin voitto
2016
Kuurne–Bryssel–Kuurne, voitto
E3 Harelbeke, viides
2017
Kuurne–Bryssel–Kuurne, toinen
Pariisi–Roubaix, neljäs
Italian ympäriajo, pistekilpailussa toinen, 6. etapilla toinen, 2. ja 13. etapilla kolmas
BinckBank Tour, kokonaiskilpailussa kolmas, 7. etapin voitto
2018
Omloop Het Nieuwsblad, neljäs
E3 Harelbeke, kuudes
Flanderin ympäriajo, seitsemäs
Pariisi–Roubaix, viides
Ranskan ympäriajo, 14. etapilla kolmas
BinckBank Tour, 3. etapin voitto
Brussels Cycling Classic, toinen
Grand Prix Cycliste de Québec, kolmas
Grand Prix de Wallonie, voitto
Grote Prijs Jef Scherens - Rondom Leuven, voitto
2019
Ranskan ympäriajo, 3. etapilla kolmas
Prudential RideLondon-Surrey Classic, neljäs
Saksan ympäriajo, kokonaiskilpailun voitto
Grand Prix Cycliste de Québec, viides
Grand Prix de Wallonie, toinen
Tour de l'Eurométropole, kolmas
2020
Omloop Het Nieuwsblad, voitto
EM-kilpailut, maantieajossa viides
Ranskan ympäriajo, 19. etapilla kolmas
2021
Milano – San Remo, voitto
Flanderin ympäriajo, neljäs
Ranskan ympäriajo, 7. etapilla toinen
Primus Classic, kolmas
MM-kilpailut, maantieajossa neljäs
Pariisi–Tours, kolmas
2022
Gent–Wevelgem, neljäs
Pariisi–Roubaix, seitsemäs
2023
MM-kilpailut, maantieajossa kuudes
Benelux Tour, kokonaiskilpailussa neljäs
Gravelpyöräilyn EM-kilpailut, kultaa
2024
Milano – San Remo, kahdeksas
E3 Saxo Classic, t0inen

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Jasper Stuyven *procyclingstats.com*. Viitattu 29.8.2023. (englanniksi)
2. 1 2  Jasper Stuyven *cyclingarchives.com*. Viitattu 26.3.2016. (englanniksi)
3. ↑  World Championship, Road, Juniors 2009 *cyclingarchives.com*. Viitattu 2.9.2015. (englanniksi)
4. ↑  Stage 8 » Puebla de Don Fadrique › Murcia (182.5k) *procyclingstats.com*. Viitattu 2.9.2015. (englanniksi)
**Yuri Berchiche Izeta** (s. 10. helmikuuta 1990 Zarautz, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Athletic Bilbaota ja on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja.

Seurajoukkueura
---------------

Kesällä 2010 Berchiche lähti lontoolaisseura Tottenham Hotspurista ja siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Real Unióniin, joka pelasi Espanjan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda División B:ssä. 29. kesäkuuta 2012 kahden kauden jälkeen irunilaisseurassa, Berchiche palasi takaisin Real Sociedadiin, josta hänet lainattiin välittömästi Eibariin.

Vuoden 2014 alkupuolella Berchiche teki kahden vuoden jatkosopimuksen Real Sociedadin kanssa, joka ulottui vuoteen 2016 asti. Kesäkuussa 2014 Eibarin noustua maan pääsarjaan Primera Divisióniin ensimmäistä kertaa historiassaan, Berchiche valittiin Segunda División kauden tähdistöjoukkueeseen.

Myöhemmin elokuussa 2014 Berchiche palasi Real Sociedadiin ja otti paikkansa joukkueen avauskokoonpanosta.

7. heinäkuuta 2017 hän siirtyi Paris Saint-Germainiin ja allekirjoitti seuran kanssa nelivuotisen sopimuksen. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa joukkueessa 8. syyskuuta 2017 FC Metziä vastaan.

12. heinäkuuta 2018 Berchiche siirtyi Athletic Bilbaoon 19 miljoonan euron siirtokorvauksella. Hänen sopimuksensa ulottuu vuoteen 2022 ja se sisältää 100 miljoonan euron purkupykälän.

Lähteet
-------

1. ↑  Yuri Berchiche, que se fue del Athletic con 17 años, ficha por el Real Unión (Arkistoitu – Internet Archive) El Correo. Viitattu 12.8.2020. (espanjaksi)
2. ↑  Yuri Berchiche: "Quiero hacerme un hueco en este equipo" Mundo Deportivo. Viitattu 12.8.2020. (espanjaksi)
3. ↑  Yuri Berchiche joins Paris Saint-Germain on a five-year deal (Arkistoitu – Internet Archive) AS. Viitattu 12.8.2020. (englanniksi)
4. ↑  Mbappe Starts And Scores In PSG Debut beIN Sports. Viitattu 12.8.2020. (englanniksi)
5. ↑  Yuri Berchiche, el lateral de los 100 millones de euros Marca. Viitattu 12.8.2020. (espanjaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Yuri Berchichen tilastot Soccerway-sivustolla (englanniksi)
* Yuri Berchichen tilastot BDFutbol-sivustolla (englanniksi)

Athletic Bilbao – Primera División
1 Simón |
2 Morcillo |
3 Vivian |
4 Martínez |
5 Yeray |
6 Vesga |
7 Berenguer |
8 Sancet |
9 I. Williams |
10 Muniain |
11 N. Williams |
12 Guruzeta |
13 Agirrezabala |
14 D. García |
15 Lekue |
16 Vencedor |
17 Berchiche |
18 de Marcos |
19 Zarraga |
20 Villalibre |
21 Capa |
22 R. García |
23 Herrera |
24 Balenziaga |
27 Padilla |
28 Bilbao |
29 Malcom |
31 Paredes |
35 Iru |
Valmentaja Valverde
**Liikennemaantiede** on osa kulttuurimaantiedettä ja se tarkastelee liikenteen osa-alueiden maantieteellistä sijoittumista. Sitä voidaan käyttää hyväksi yhdyskuntasuunnittelussa. Liikennemaantiede on yhteydessä talousmaantieteeseen. Eri asioiden saavutettavuus ja eri alueiden kehittymiskyky ovat riippuvaisia talousmaantieteestä ja liikennemaantieteestä. Olemassa olevien liikennevirran järjestelmien maantieteellisen sijainnin huomioimista voidaan käyttää hyväksi uusien liikenteen alueiden suunnittelussa. Liikennemaantieteellisin kartoituksin voidaan selvittää liikenteen vaikutuksia ympäristöön, joka on syytä ottaa huomioon maankäytön suunnittelussa.

Lähteet
-------

1. ↑  talouden, liikenteen ja saavutettavuuden maantiede *Metropolialueen innovatiivisen kasvun alustat*.  30.9.2015. Helsingin yliopisto. Viitattu 23.3.2024.
2. ↑  Veikko Hintsanen: Sote vai liikennemaantiede liikennesuunnittelun perustaksi ja taustavaikuttajaksi-ongelma eduskuntaan keväällä 2021 *Uusi Suomi*.  10.12.2020. Alma media Oyj. Viitattu 23.3.2024.
**Peik** on alkuaan norjalainen miehen etunimi.

Nimen alkuperä on epäselvä, mutta ilmeisesti se on peräisin norjalaisista kansansaduista, joissa erään satuhahmon nimi on mahdollisesti syntynyt suomen kielen *poika*-sanan pohjalta. On myös esitetty, että nimeen voisi sisältyä suomen sana *peikko*.

Nimestä tuli suosittu suomenruotsalaisten keskuudessa norjalaisen kirjailijan Barbra Ringin *Peik*-kirjan pohjalta, joka oli käännetty ruotsin kielelle. Kirja oli suosittu 1950- ja 1960-luvuilla, mutta oli kirjoitettu paljon aikaisemmin. Nimi on ollut käytössä harvakseltaan suomenruotsalaisten keskuudessa, ja Peik otettiin Suomen ruotsinkieliseen almanakkaan vuonna 2000.

Vuoden 2019 loppuun mennessä Suomessa on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan noin 280 henkilöä saanut nimekseen Peik.

Tunnettuja Peikejä
------------------

* Peik Andersin, suomalainen esteratsastaja
* Peik Gästrin, suomalainen purjehtija
* Peik Johansson, suomalainen toimittaja
* Peik Salminen, suomalainen salibandynpelaaja

Lähteet
-------

* Lempiäinen, Pentti: *Suuri etunimikirja*. WSOY, 2004. ISBN 951-0-29400-4.
* Vilkuna, Kustaa (toim. Mikkonen, Pirjo): *Etunimet*. Otava, 2005. ISBN 951-1-18892-5.

### Viitteet

1. ↑  Nimipalvelu Digi- ja väestötietovirasto. Viitattu 8.10.2021.
**Arvo Johannes Makkonen** (15. lokakuuta 1894 Helsinki – 26. heinäkuuta 1956 Helsinki) oli suomalainen Marraskuun ryhmään kuulunut taidemaalari.

Makkonen kävi Taideteollisen keskuskoulun iltakursseja 1910–1911 ja Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulua 1911–1913. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin useaan otteeseen vuosien 1912 ja 1943 välillä. Hänen töitään oli näytteillä ulkomailla Kööpenhaminassa 1919, Tukholmassa ja Oslossa 1929, Tallinnassa 1930, Tartossa 1931, Amsterdamissa ja Antwerpenissä 1931, Saksassa 1935, Oslossa 1936, Milanossa ja Roomassa 1937 sekä Oslossa, Göteborgissa ja Tukholmassa 1940.

Teoksia
-------

* *Omakuva* : öljymaalaus. 1917
* *Maisema Askolasta* : öljymaalaus. 1924
* *Ranta, maisema Suursaarelta* : öljymaalaus. 1935
* *Eukon tupa* : öljymaalaus.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kuvataiteiljamatrikkeli
2. ↑  Kansallisgalleria - Taidekokoelmat : Arvo Makkonen (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Arvo Makkonen Kansallisgallerian kokoelmissa
* Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Arvo Makkonen
Peter Starckjohann nuorempi Antti Favénin piirtämänä vuonna 1931
**Starckjohann** on suomalainen, Saksasta lähtöisin ollut ja Viipuriin asettunut kauppiassuku.

Peter Starckjohann (1837-1882) ja hänen veljenpoikansa Julius Starckjohann (1860-1929) olivat kotoisin Horst-nimiseltä paikkakunnalta Kielin läheltä. Peter Starckjohann saapui Viipuriin 1860 ja perusti oman liikkeen 1868. Julius Starckjohann tuli Suomeen Lyypekistä setänsä aloitteesta ja jatkoi tämän liikettä. Tämän jälkeen liike siirtyi hänen poikiensa, Peter Starckjohann nuoremman (1885-1973) ja Herman Starckjohannin (1889-1944) johtoon. Koko uransa suvun yhtiöiden palveluksessa teki myös kauppaneuvoksen arvonimen saanut Bernt Starckjohann (1923–1997), Hermann Starckjohannin poika.

Lähteet
-------

1. ↑  Starckjohann (1800 - ) – *Kansallisbiografia*
2. ↑  Karonen, Petri: Kauppaneuvos Bernt Starckjohann (1923–1997). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 14.3.2017. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 29.11.2022.
**Koreanjindonkoira** (kor. 진돗개, *Jindo-gae*) on eteläkorealainen koirarotu.

Ulkonäkö
--------

Koreanjindonkoira on keskikokoinen pystykorva. Sillä on vinot silmät ja joko sirppimäinen tai kippura häntä. Karvapeite on väriltään valkoinen, kellanruskea (punainen), sudenharmaa, brindle eli juovikas, musta tai musta ruskein merkein. Uroksen ihannesäkäkorkeus on 53–54 cm ja nartun 48–49 cm.

* ValkoinenValkoinen
* PunainenPunainen

Luonne ja käyttäytyminen
------------------------

Koreanjindonkoira on hyvin vahvaluonteinen, omanarvontuntoinen ja valpas. Se on rohkea ja kiivas, mutta myös luontaisen siisti. Vaikka se on omistajaansa kohtaan uskollinen, vieraisiin se suhtautuu pidättyväisesti. Se on aggressiivinen vieraita koiria kohtaan ja puolustaa pelottomasti omaa reviiriään. Vahva suuntavaisto ja metsästysvietti tekevät siitä hyvän riistakoiran, vaikka Suomessa sitä ei olekaan käytetty metsästykseen.

Alkuperä
--------

Koreanjindonkoiran arvellaan eläneen Koreassa Jindon saarella tuhansia vuosia. Koska saarelle on aiemmin ollut vaikea päästä, rotu on pysynyt melko puhtaana ja alkuperäisenä.

On olemassa kaksi legendaa rodun synnystä. Ensimmäisen mukaan se olisi saapunut saarelle mongolialaisen kilpikonnalaivan mukana. Toisen mukaan se polveutuu tiedemiehen mukanaan manner-Koreasta tuoman punaisen nartun ja Jindon vuoristoissa eläneen korealaisen suden välisestä risteymästä - näiden pennuista yksi oli valkoinen, yksi punainen ja yksi musta.

Vuonna 1962 rodulle myönnettiin kansallisaarteen arvo.

Rotu Suomessa
-------------

Ensimmäiset koreanjindonkoirat on rekisteröity Suomessa vuonna 1999 ja näistä koirista on syntynyt yksi pentue vuonna 2001. Seuraavan kerran koreanjindonkoira on rekisteröity Suomessa vuonna 2016 jolloin myös perustettiin rodulle yhdistys nimeltä Suomen Koreankoirat Ry. Yhdistys rekisteröitiin vuonna 2017.

Lähteet
-------

* Suomen kennelliitto Koreanjindonkoira (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. ↑  Suomen Kennelliitto, *korea jindo dog*. Koiranet Jalostustietojärjestelmä Haettu 9.3.2019.
2. ↑  Jindo. American Kennel Club. Haettu 16.8.2021.
3. ↑  Morris, Desmond. *Dogs - The Ultimate Dictionary of Over 1000 Dog Breeds*, s. 333. Trafalgar Square, 2008: North Pomfret, Vermont.
4. ↑  *Republic of Korea*. National Report on the State of Animal Genetic Resources, FAO, helmikuu 2004. (Arkistoitu – Internet Archive) Viitattu 18.11.2018
5. ↑  Suomen Koreankoirat Ry *Suomen Koreankoirat Ry*. Viitattu 25.1.2017.