recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Scott Crossfield ennätyskone D-558-II:n ohjaamossa nopeusennätyksen teon päivänä.
**Albert Scott Crossfield** (2. lokakuuta 1921 – 19. huhtikuuta 2006) oli yhdysvaltalainen lentäjä. Hän lensi niin kutsuttuja koelentokoneita, myös X-15:tta ja hän rikkoi kahden Machin rajan ensimmäisenä. Scott Crossfield oli Yhdysvaltain laivaston upseeri ja lentäjä sekä myös toisen maailmansodan veteraani. Sodan jälkeen Scottfield työskenteli North American Aviationin ja Hawkerin sekä Eastern Air Linesin palveluksessa. Scott Crossfield osallistui useiden lentokonemallien kehittelyyn, sekä siviili- että sotilasilmailun puitteissa.

20. marraskuuta 1953 tapahtunut ennätyslento tapahtui Kaliforniassa Douglas D-558-2 Skyrocket -koekoneella, jossa sekä suihkumoottori että rakettimoottori. Lentokorkeus oli 18 000 metriä ja koneen nopeus 2 135 km/h. Skyrocket -ennätyskoneen työntövoima oli 40 kN. Edellisen ennätyksen teki 2 000 km/h nopeuden rikkonut William "Bill" Bridgeman. Myöhemmin Crossfield lensi X-15:tta, muttei onnistunut tekemään sillä uusia lentämisien ennätyksiä, vaikka rikkoikin kolmen Machin rajan.

A. Scott Crossfield kuoli lento-onnettomuudessa Cessna 210 -pienkoneella, jota hän ohjasi itse, 84 vuoden iässä vuonna 2006. Hän oli tieteelliseltä koulutustaustaltaan luonnontieteiden maisteri (B.Sc. 1950) ja hänellä oli vaimon ohella neljä lasta sekä kolme lastenlasta. 

X-15 A2 polttoainetankkiensa kera.

Lähteet
-------

* Salonen Erkki (toim.): *Mitä Missä Milloin*. Otava, 1955.

### Viitteet

1. 1 2  MMM 1955: s. 202.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* NARA
* SNAC
* IdRef

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Albert Scott Crossfield
**Erik Albert Stigzelius** (8. maaliskuuta 1853 Korppoo – 3. tammikuuta 1928 Turku) oli suomalainen hovioikeudenneuvos, valtiopäivämies ja kansanedustaja.

Stigzeliuksen vanhemmat olivat kartanonomistaja, apteekkari Lars Evert Stigzelius ja Erika Lovisa Törnström. Hän pääsi ylioppilaaksi 1873, suoritti yleisen oikeustutkinnon 1879 ja sai varatuomarin arvon 1881.

Stigzelius toimi Suomen kirkollisvirkakunnan leski- ja orpokassan sihteerinä ja asiamiehenä 1884–1888, Hän oli Turun hovioikeudessa kirjaajana 1886–1888, ylimääräisenä viskaalina 1888–1889, notaarina 1889–1895, apujäsenenä 1891–1896, varakanneviskaalina 1895–1896 ja asessorina 1896–1901. Tämän jälkeen Stigzelius oli Helsingin tuomiokunnan tuomarina 1901–1918 ja uudelleen Turun hovioikeudessa hovioikeudenneuvoksena 1921–1926 ja apujäsenenä 1921.

Stigzelius oli Turun edustaja porvarissäädyssä valtiopäivillä 1894, 1897, 1899 ja 1900. Hän oli sitten ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajana 1908–1909 edustaen Turun läänin eteläistä vaalipiiriä. Hän toimi myös Turun rahatoimikamarin puheenjohtajana ja Turun kaupunginvaltuutettuna. Stigzelius oli lisäksi Suomen Talousseuran varapuheenjohtajana.

Albert Stigzelius oli naimisissa vuodesta 1892 Selma Karolina Finnen kanssa.

Lähteet
-------

* .aspx Albert Stigzelius *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta.
* STIGZELIUS Erik Albert. *Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu.

### Viitteet

1. ↑  Sigurd Nordenstreng: *Porvarissäädyn historia Suomen valtiopäivillä 1809–1906: Osa V*, s. 323–324. Helsinki: Otava, 1921.


|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajat 1908–1909 |
| --- |
|  |
| Eduskuntaryhmä(25) | 
* Ahlroos
* von Alfthan
* Bäck
* Cederberg
* Ehrnrooth
* Estlander
* Granfelt
* A. R. Hedberg
* J. Hedberg
* Heimbürger
* Hjelt
* A. Neovius
* D. Neovius
* Nix
* G. Rosenqvist
* V. Rosenqvist
* Schybergson
* Sohlberg
* Stenbäck
* Stigzelius
* Storbjörk
* Sundblom
* Söderholm
* von Troil
* Wichmann

 |

 |


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Eduskunta
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
Akaki Tsereteli
**Akaki Tsereteli** (georg. აკაკი წერეთელი; 9. kesäkuuta 1840 Skhvitori – 26. tammikuuta 1915 Satškhere*lähde?*) oli georgialainen kirjailija, hyväntekijä ja yksi Georgian itsenäisyysliikkeen johtajista. 

Tsereteli syntyi Imeretin alueella huomattavaan aatelissukuun ja opiskeli Kutaisin lukiossa sekä Pietarin yliopistossa. Palattuaan Venäjältä Georgiaan hän alkoi julkaista runoja ja proosaa sekä artikkeleita *Tsiskari*-lehdessä. Hän liittyi kansallisliikkeen toisen merkittävän hahmon Ilia Tšavtšavadzen kanssa taisteluun konservatiivista aatelistoa vastaan, ja he nousivat 1900-luvun alkuun mennessä maan kansallisen heräämisen tärkeimmiksi suunnannäyttäjiksi. Lisäksi Tsereteli vaikutti georgialaisen journalismin syntyyn perustamalla ja toimittamalla useita suosittuja lehtiä, kuten *Akakis tviuri krebuli* ja *Khumara*.

Tsereteli kirjoitti lukuisia runoja ja romaaneja 1860-luvulta 1900-luvun alkuun. Monet hänet runoistaan muunnettiin lauluiksi, joista *Suliko* on edelleen yksi Georgian tunnetuimmista. Hänen romaaneihinsa lukeutuvat *Baši-Atšuki* (1895–1896) ja omaelämäkerrallinen *Tšemi tavgadasavali* (1894–1908).

Lähteet
-------

1. 1 2  Akaki Tsereteli Dictionary of the Georgian National Biography.  Arkistoitu 18.3.2009. Viitattu 10.9.2011.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Akaki Tsereteli** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Agía Triádan sarkofagi** (myös *Hagia Triadan sarkofagi*) on pronssikautinen sarkofagi eli *larnaks*, joka on valmistettu LM IIIA2 -kaudella noin vuonna 1370–1320 eaa. ja löydettiin Agía Triádasta Kreetan saarelta Kreikasta vuonna 1903. Se on peräisin ajalta, jolloin Kreeta oli mykeneläisen kulttuurin vallan alla, ja se yhdistelee minolaisia ja mykeneläisiä vaikutteita sekä mahdollisesti myös egyptiläisiä vaikutteita.

Pitkän sivun kuvitusta.
Toisen pitkän sivun kuvitusta.
Sarkofagi löydettiin ylhäisen henkilön haudasta. Se on tehty kalkkikivestä, joka on päällystetty laastilla. Sen pituus on noin 1,38 metriä, korkeus noin 0,9 metriä ja leveys noin 0,45 metriä. Sarkofagi on kauttaaltaan koristeltu värikkäällä kuvituksella, joka esittää mykeneläisen ajan Kreetan hautaustapoja tai muita uskonnollisia seremonioita, ja on merkittävä lähde niiden tuntemisen kannalta. Toisessa pitkistä sivuista kuvitus on jaettu kolmeen osaan, jotka ovat naisten kulkue, härän uhraus musiikin soidessa sekä uhritoimitusta alttarilla suorittava mies. Toinen pitkistä sivuista on jaettu kahteen osaan, ja sen kuvituksessa ovat miesten ja naisten kulkue sekä miesten kulkue, joka uhraa eläimiä ja veneen. Päätyjen kuvituksessa on kummassakin kaksi naista vaunuissa, toisella puolella vaunuja vetää hevonen ja toisella aarnikotka. Materiaaliltaan ja kuvitukseltaan sarkofagi on ainutlaatuinen tunnettujen minolaisten larnaksien joukossa.

Sarkofagin löysi Agía Triádan hautausmaan kaivauksissa Roberto Paribeni 23. kesäkuuta vuonna 1903. Sarkofagi on esillä Iraklionin arkeologisessa museossa (sali XIV).

Lähteet
-------

1. 1 2 3  The Agia Triada sarcophagus Ministry of Culture and Sports.  Arkistoitu 26.3.2023. Viitattu 29.8.2016.
2. 1 2  Nauert, Jean Portet: The Hagia Triada Sarcophagus. An Iconographical Study.  *Antike Kunst*, 1965, 8. vsk, nro 2, s. 91–98. Artikkelin verkkoversio.
3. 1 2 3  Martino, Paula Lynne: The Hagia Triada Sarcophagus. Interconnections between Crete and Egypt in the Late Bronze Age *drum.lib.umd.edu*.  2005. Viitattu 29.8.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Agía Triádan sarkofagi** Wikimedia Commonsissa
Henri Caroine vuoden 2013 Maanosaliittojen cupissa.
**Henri Caroine** (s. 7. syyskuuta 1981 Uusi-Kaledonia) on Uudessa-Kaledoniassa syntynyt tahitilainen jalkapalloilija, joka edustaa maansa pääsarjassa pelaavaa AS Dragonia. 180 senttimetriä pitkän Caroinen pelipaikka on keskikenttä. Hän kuuluu myös Tahitin jalkapallomaajoukkueeseen.

Ura
---

Caroine on edustanut AS Dragonia vuodesta 2011 asti. Sitä ennen hän edusti AS Temanavaa ja AS Taravoa AC:tä. Dragonin kanssa Caroine on pelannut seitsemän ottelua OFC Champions Leaguessa ja voittanut kerran Tahitin pääsarjan mestaruuden.

Tahitin jalkapallomaajoukkueeseen Caroine on kuulunut vuodesta 2012 lähtien. Samana vuonna hän voitti Tahitin kanssa Oseanian mestaruuden, joka toi maalle paikan seuraavan vuoden Maanosaliittojen cupiin. Maanosaliittojen cupissa Caroine pelasi täydet minuutit jokaisessa Tahitin kolmesta murskatappioon päättyneessä ottelussa.

Lähteet
-------

* Henri Caroine Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
* 
* (Arkistoitu – Internet Archive)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Patrick Müller
**Patrick Müller** (s. 17. joulukuuta 1976, Geneve, Sveitsi) on sveitsiläinen jalkapalloilija, joka pelasi ammattilaisena 1995–2010. Pelipaikaltaan hän oli keskuspuolustaja.

Müller aloitti uransa FC Meyrinin juniorijoukkueessa. Aikuisten sarjassa hän debytoi Sveitsin Nationalliga A:n Servette FC:ssä vuonna 1995. Seuraavaksi hän siirtyi 1998 Grasshopper-Club Zürichiin, jonka jälkeen vuonna 2000 Ranskan Ligue 1:n Olympique Lyonnais'hen. Lyonissa Müller toimi joukkueen kapteenina. Hän voitti Ranskan mestaruuden 2002, 2003 ja 2004. Kaudella 2004–2005 hän pelasi Espanjan Primera Divisiónissa RCD Mallorcassa, kunnes siirtyi 7. tammikuuta 2005 FC Baseliin. Samana vuonna Müller juhli Baselin kanssa Sveitsin mestaruutta. Tammikuussa 2006 hän siirtyi takaisin Olympique Lyonnais'hen. Hän kuului kolme peräkkäistä Ranskan mestaruutta voittaneeseen joukkueeseen, mutta pelasi tuona aikana vain 23 pääsarjaottelua. Elokuussa 2008 hän siirtyi Monacoon, jossa päätti uransa kaksi vuotta myöhemmin.

Müller pelasi Sveitsin jalkapallomaajoukkueessa vuosina 1998–2008 yhteensä 81 maaottelua, joissa teki kolme maalia. Hän pelasi Portugalin EM-kisoissa 2004, Saksan MM-kisoissa 2006 ja Sveitsin & Itävallan EM-kilpailuissa 2008 Sveitsin kaikki kymmenen ottelua.

Lähteet
-------

* Müllerin tilastot sivustolla fussballdaten.de

### Viitteet

1. 1 2  Patrick Müller Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
2. 1 2  Müller, Patrick *national-football-teams.com*. Viitattu 28.11.2015. (englanniksi)

  

Sveitsin joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2004
1 Stiel |
2 Haas |
3 Berner |
4 Henchoz |
5 M. Yakın |
6 Vogel |
7 Cabanas |
8 Wicky |
9 Frei |
10 H. Yakın |
11 Chapuisat |
12 Zuberbühler |
13 Zwyssig |
14 Magnin |
15 Gygax |
16 Celestini |
17 Spycher |
18 Huggel |
19 Barnetta |
20 Müller |
21 Rama |
22 Vonlanthen |
23 Roth |
Valmentaja Kuhn

Sveitsin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2006
1 Zuberbühler |
2 Djourou |
3 Magnin |
4 Senderos |
5 Margairaz |
6 Vogel |
7 Cabanas |
8 Wicky |
9 Frei |
10 Gygax |
11 Streller |
12 Benaglio |
13 Grichting |
14 D. Degen |
15 Džemaili |
16 Barnetta |
17 Spycher |
18 Lustrinelli |
19 Behrami |
20 Müller |
21 Coltorti |
22 Yakın |
23 P. Degen |
Valmentaja Kuhn

Sveitsin joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2008
1 Benaglio |
2 Djourou |
3 Magnin |
4 Senderos |
5 Lichtsteiner |
6 Huggel |
7 Cabanas |
8 Inler |
9 Frei |
10 Yakın |
11 Streller |
12 Derdiyok |
13 Grichting |
14 Gygax |
15 Fernandes |
16 Barnetta |
17 Spycher |
18 Zuberbühler |
19 Behrami |
20 Müller |
21 Jakupović |
22 Vonlanthen |
23 Degen |
Valmentaja Kuhn
**Riikka Hakkarainen** (s. 23. toukokuuta 1977) on yksi Suomen menestyneimmistä golfaajista. Hän voitti toisena suomalaisnaisena Euroopan-kiertueen osakilpailun vuonna 2006.

Hakkarainen siirtyi ammattilaiseksi vuonna 1997 ja on voittanut neljä kansainvälistä ammattilaiskilpailua sekä koko Telia Tour -kiertueen rankingin vuonna 2002, jolloin hän voitti myös ensimmäisen ammattilaiskilpailun South African Openin Johannesbourghissa keväällä 2002. Euroopan-kiertueella (Ladies European Tour) hän on voittanut Tenerife Ladies Openin 2006. Erinomaisena vuonna hän nappasi lukuisia Top-10-sijoituksia ja ylsi kiertueen kokonaisrankingissa yhdeksännelle sijalle. Pitkän uran muita kohokohtia ovat toinen sija Italian Ladies Openissa vuonna 1999 ja kolmas sija Biarritz Ladies Classicissa vuonna 2002.

Hakkaraisen suhteellisen lyhyt amatööriura alkoi 11-vuotiaana Jyväskylässä Laajavuoren harjoituskentällä vanhempien kannustamana ja jatkui myöhemmin JyväsGolfissa, Mikkelin Golfissa sekä Golf Porrassalmessa. Amatööriurallaan hän edusti Suomea lukuisissa kansainvälisissä amatöörikilpailuissa. Kohokohtia amatööriuralla olivat hyvät sijoitukset Junior World Championshipissa parhaana eurooppalaisena, MM-joukkuekilpailuissa Ranskassa, Greece Ladies Championissa vuonna 1996 ja Scottish Youths Championissa vuonna 1995 sekä kolmas sija European Amateur Masters sekä British Girls Championship -kilpailuissa vuonna 1995. Urallaan hän on voittanut yhdeksän SM-mitalia, joista ensimmäisen 14-vuotiaana.

Huimauskohtaukset pitivät Hakkaraisen poissa kentiltä kaudella 2008 mutta ura Euroopan Tourilla jatkui edelleen vuonna 2009.

Lähteet
-------

1. 1 2   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Hyyppä, Emma & Saatsi, Samu: Tiia Koivisto ylsi harvinaiseen temppuun! Neljäs suomalaisvoittaja naisten Euroopan kiertueen kilpailussa – "Se oli mielestäni vain ajan kysymys"  21.5.2022. Yle. Viitattu 27.5.2022.
3. ↑  Huimauskohtaukset päättävät Hakkaraisen golfuran  29.8.2007. MTV3. Viitattu 1.9.2007.
4. ↑  Riikka Hakkarainen palaa kilpakentille  28.4.2009. YLE. Viitattu 10.9.2009.

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset kotisivut
* LET Player Profile: Riikka Hakkarainen
| "Badlands"Bruce Springsteen |
| --- |
| Singlen "Badlands" kansikuva |
| Saksan painoksen kansikuva |
| Singlen tiedot |
|  Albumilta | *Darkness on the Edge of Town* |
|  B-puoli | "Streets of Fire (USA)Something in the Night (Saksa)Candy's Room (Ranska)" |
|  Äänitetty  | syksy 1977 |
|  Julkaistu | elokuu 1978 |
|  Formaatti | 7" |
|  Tekijä(t) | Bruce Springsteen |
|  Tuottaja(t) | Bruce SpringsteenJon Landau |
|  Tyylilaji | rock |
|  Kesto | 04.01 |
|  Levy-yhtiö | Columbia |
| Bruce Springsteenin muut singlet |
| "Prove It All Night"1978 | "Badlands"1978 | "The Promised Land"1978 |

**Badlands** on amerikkalaisen laulaja-lauluntekijä Bruce Springsteenin kappale hänen neljänneltä studioalbumiltaan, *Darkness on the Edge of Town*. Kappale on kyseisen albumin avausraita ja toinen single.

Alkuperä
--------

Springsteen on sanonut' että hän keksi ensin kappaleen nimen "Badlands" ennen kuin alkoi kirjoittaa itse kappaletta. Hän tunsi, että se oli "hyvä nimi" mutta olisi helppo möhliä se sillä, ettei kirjoittaisi sille arvoistansa kappaletta.

Riffi perustuu The Animalsin "Dont Let Me Be Misunderstood" -kappaleeseen. *Rolling Stone* -lehden toimittajien mukaan laulu "hyödyntää punk-singlejen raivokkuutta, mitä hän kuunteli tuohon aikaan".

Listasijoitukset ja vastaanotto
-------------------------------

"Badlands" ei ollut kaupallinen top 40 menestys yltäen vain sijalle 42 *Billboard* Hot 100 -listalla. Eli vielä huonommin kuin albumin edellinen single, "Prove It All Night". "Badlands" saavutti huomattavaa progressiivis -ja aikuisrock -radiosoittoa tuohon aikaan ja klassisen rockin radiosoittoa siitä lähtien. Sen lisäksi "Badlands" on pysynyt melko suosittuna Springsteenin fanien, sekä Springsteenin itsensä keskuudessa. Kappale on esiintynyt kahdeksassa Springsteenin julkaisussa: *Darkness on the Edge of Town*, *Live/1975-85*,  *Greatest Hits* (1995), *Live in New York City*, *Live in Barcelona*, *The Essential Bruce Springsteen*, *Greatest Hits* (2009) ja *Collection: 1973-2012*. *Rolling Stone* -lehden toimittajat sijoittivat "Badlandsin" Springsteenin kaikkien aikojen toiseksi parhaaksi kappaleeksi, edellään vain "Born to Run".

Lähteet
-------

1. ↑  100 Greatest Bruce Springsteen Songs of All Time *rollingstone.com*. *Rolling Stone*.  Arkistoitu 31.1.2017. Viitattu 18.1.2017. (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Badlands (Bruce Springsteen song)
Bermudo II
Almanzor teki jatkuvia hyökkäyksiä Leonin alueelle ja myös muihin kristittyihin valtioihin.
**Bermudo II** (myös Vermudo II) oli Leónin kuningas vuosina 984–999 serkkunsa Ramiro III:n jälkeen.

Vuonna 982 Galician ylimykset nousivat kapinaan Ramiro III:ta vastaan ja tämän paettua vuonna 984 Astorgaan Ordoño III:n poika Bermudo II huudettiin kuninkaaksi. vakiinnuttaakseen valtansa Bermudo solmi rauhan visiiri Almanzorin kanssa, joka kuitenkin teki jatkuvia sotaretkiä Leonin alueelle ja myös muihin kristittyihin valtioihin.

Bermudon vaimo oli Kastilian kreivi Garcian tytär Elvira. Heidän poikansa oli Alfonso V.

Lähteet
-------

* O´Callaghan, J.F.: *A history of Medieval Spain*. United Kingdom: Cornell University, 1975. ISBN 0-8014-0880-6. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  O´Callaghan, s. 678
2. ↑  O´Callaghan, s. 128
3. ↑  O´Callaghan, s. 129–130


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
**Malmin sotilaskirkko** oli 1914–1917 toiminut tilapäinen ortodoksinen kirkko silloisessa Helsingin maalaiskunnassa Malmin rautatieaseman lähellä.

Venäjä rakennutti Pietarin suojaksi meririntamaa 1912 ja myös mantereen puolustusta suunniteltiin. Ensimmäisen maailmansodan alettua merilinnoitusten puolustuskelpoisuuteen luotettiin, mutta saksalaisten pelättiin nousevan maihin Suomen länsirannikolta ja suuntaavan sieltä Pietariin. Suomen linnoittamisen yhteydessä nousi esiin myös Helsingin puolustus. Linnoitustyöt mantereella alkoivat 1914 ja ne jatkuivat osittain helmikuulle 1918. Helsinkiä ympäröivää linnoitusketjua rakentamaan tuotiin linnoitussotilaita ja -työmiehiä Venäjältä ja palkattiin suomalaisia työntekijöitä rakennustöihin ja huoltotehtäviin. Tuotiinpa kolme tuhatta tataaria ja aasialaistakin. Tilapäisiin asumuksiin majoitettujen rakentajien suunniteltiin viipyvän seudulla vain rakennustöiden ajan, mutta heidän uskonnollisista tarpeistaan haluttiin silti huolehtia. Malmille majoitettiin 92. smolenskilainen nostoväkipataljoona, jonka uskonnonharjoitustilaksi vuokrattiin rautatieaseman läheltä asuintalo, johon saatiin mahtumaan 217-neliöinen kirkko. Taloa ei tunnistanut pyhätöksi muusta kuin sisäänkäynnin yläpuolelle kiinnitetystä Jumalanäidin ikonista. Sergei Radonežilaisen muistolle pyhitetyn kirkon irtaimisto saatiin Viaporin kirkosta.

Kirkon käytyä tarpeettomaksi sen irtaimisto varastoitiin 1918 Helsingin ortodoksisen seurakunnan pappilan ullakolle, josta se 1926 luovutettiin kirkollishallitukselle. Kirkkona toiminut puutalo purettiin 1979. Malmin sotilaskirkko ei ollut ainoa linnoitusrakentajia ja sotilaita palvellut tilapäinen kirkkotila pääkaupunkiseudulla. Vuosien 1915–1917 tienoilla väliaikainen ortodoksinen kirkko oli Leppävaarassa, Pasilassa ja Pitäjänmäellä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Lehtonen, Timo: *Vaienneet kellot: autonomian ajan sotilaskirkot 1809–1917*, s. 60–61. Helsinki: Timo Lehtonen, 2015. ISBN 978-952-93-6534-0.
2. ↑  Laine, Sirkku: *Ensimmäisen maailmansodan aikainen maalinnoitus Helsingissä*, s. 8–9. Helsingin kaupungin rakennusviraston julkaisuja 1996:3. Helsinki: Helsingin kaupungin rakennusvirasto, 1996. ISBN 951-772-825-5.
**Malmyž** (ven. Малмы́ж) on kaupunki Kirovin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Vjatkan sivujoen Šošman rannalla 294 kilometriä Kirovista kaakkoon. Kaupunki on Malmyžin piirin keskus. Asukkaita on 9 100 henkeä (vuonna 2005).*lähde?*

Ensimmäiset maininnat marien asuttamasta Malmyžin kylästä ovat 1400-luvulta. 1500-luvun alussa se kuului marien ruhtinaalle Boltušille. Vuonna 1584 paikalle rakennettiin venäläinen linnoitus. Vuonna 1780 Malmyžista tuli kaupunki ja Vjatkan lääniin kuuluneen kihlakunnan keskus. 1800-luvun puolivälistä lähtien se oli huomattava kauppakaupunki. 1900-luvun alussa se tunnettiin poliittisesti epäluotettavien henkilöiden karkotuspaikkana. Vuonna 1895 Malmyžin kihlakunnan asukkaista oli 50 % venäläisiä, 24 % udmurtteja, 22 % tataareja ja 4 % mareja. Nykyään*milloin?* kaupungissa toimii konepaja, alkoholitehdas ja meijeri. Asukkaista noin 40 % on venäläisiä ja 40 % tataareja.*lähde?*

Lähteet
-------

1. ↑  *Goroda Rossii: entsiklopedija*, s. 251–251. Moskva: Bolšaja Rossijskaja Entsiklopedija, 1994. ISBN 5-85270-026-6.
2. ↑  Entsiklopeditšeski slovar F.A. Brokgauza i I.A. Efrona (1890–1907). CD-rom, 2002.

Aiheesta muualla
----------------

* Malmyžin kaupungille omistettu sivusto (venäjäksi)
Malmöhusin linna
**Malmöhusin linna** (ruots. Malmöhus slott, tansk. Malmøhus) on Malmön Centrum-alueella sijaitseva linna. Malmöhusin linna on Skandinavian vanhin säilynyt renessanssilinna. Linna toimi Tanskan vallan aikana, vuoteen 1658 asti, Malmöhusin läänin lääninherran asuinpaikkana. Linnan kuuluisiin asukkaisiin kuuluu myös Tanskan Fredrik II, joka kruununprinssiaikanaan asui linnassa ja järjesti siellä ylenpalttisia juhlia.

Malmöhusin linna vuonna 1865
Ensimmäisen puolustusrakennelman rakentamisen aloitti Tanskan ja Ruotsin kuningas Eerik XIII Pommerilainen vuonna 1434. Rakennusta käytettiin keskiajalla Tanskan kolikoiden painopaikkana. 1500-luvulla rakennuksen puolustusta vahvisti ensin Fredrik I ja nykyisen muotonsa linna sai Kristian III:n määräämien suurten uudistustöiden jälkeen, jotka toteutettiin vuosina 1537–1540. Rakentamiseen saatiin kivimateriaalia uskonpuhdistuksen yhteydessä puretuista kirkoista ja luostareista. Linna suunniteltiin lääninherran pysyväksi asuinpaikaksi ja lisäksi samalla Tanskan kuninkaan väliaikaiseksi asunnoksi. Molemmille rakennettiin erilliset asuintilat. Puolustuskäyttöön linnaan rakennettiin muun muassa vallihauta ja kanuunatornit lisättiin rakennuksen jokaiseen neljään kulmaan. Vuonna 1658 alue siirtyi Roskilden rauhassa Ruotsin vallan alle ja ruotsalaiset rakennuttivat linnan ympärille vielä ajanmukaisen bastionijärjestelmän. Skånen sodassa (1675–1679) ruotsalaiset onnistuivatkin pitämään Malmön hallinnassaan, vaikka Tanska valtasi lähes koko ympäröivän Skånen alueen. Linnan menetettyä merkityksensä sotilaallisissa tarkoituksissa 1700-luvulla, se toimi vankilana aina 1900-luvun alkuun saakka. Museona linna on toiminut vuodesta 1937.

Panoramakuva vuodelta 2005

Lähteet
-------

1. 1 2  Malmöhus (pdf) Statens Fastighetsverk. Viitattu 14.5.2017.
2. ↑  Malmö stadt: Malmöhus slott *malmö.se*.  Arkistoitu 27.11.2016. Viitattu 14.5.2017.
**Leif Hamre** (9. elokuuta 1914 Molde, Møre ja Romsdal – 20. elokuuta 2007 Lier, Buskerud) oli norjalainen upseeri ja kirjailija.

Hamre opiskeli valtion taideakatemiassa Oslossa, mutta pakeni toisen maailmansodan natsimiehitystä ja liittyi ulkomailla toimineisiin norjalaisjoukkoihin. Hän sai lentäjänkoulutuksen Kanadan Little Norwayssa ja menestyi sotatehtävissä niin, että sodan jälkeen hankki lisäkoulutusta Yhdysvalloissa ja jatkoi upseerin uraa Norjan kuninkaallisten ilmavoimien helikopterijoukoissa. Hän pääsi eläkkeelle everstiluutnanttina vuonna 1974.

Vuosien 1957 ja 1978 välillä Leif Hamre kirjoitti kuusi nuortenkirjaa, jotka kaikki sijoittuvat lentäjien maailmaan. Hänen kirjojaan on käännetty 19 kielelle, myös suomeksi, ja lähes kaikki niistä saivat myös Norjan valtion lasten- ja nuortenkirjallisuuspalkinnon. Vuonna 1983 hän julkaisi vielä aikuisille tarkoitetun romaanin *Til borgen! Til borgen!*.

Teokset
-------

* *Otter tre to kaller* (1957, *Lentokone kadoksissa*, suom. Pentti Huovinen, Nuorten toivekirjasto, WSOY, 1958)
* *Blå 2 – hopp ut* (1958, *Hyppää, Petter!*, suom. Pentti Huovinen, Nuorten toivekirjasto, WSOY, 1960)
* *Klart fly* (1959, *Valmis lentoon*, suom. Pentti Huovinen, Nuorten toivekirjasto, WSOY, 1961)
* *Brutt kontakt* (1965, *Pakkolasku länsijäätikölle*, suom. Karl von Schoultz, Nuorten toivekirjasto, WSOY, 1969)
* *Operasjon Arktis* (1971, *Operaatio Arktis*, suom. Erkki Hämäläinen, Nuorten toivekirjasto, WSOY, 1973)
* *Fly uten fører* (1978)
* *Pilot saknas* (1980)
* *Til borgen! Til borgen!* (romaani, 1983)

Lähteet
-------

1. ↑  Vold, Karin Beate: Leif Hamre *Norsk biografisk lexikon*.  13.2.2009. Viitattu 5.6.2017.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Japani
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: sv:Leif Hamre
**Amybeth McNulty** (s. 7. marraskuuta 2001 Letterkenny, Donegal, Irlanti) on irlantilaiskanadalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan Anna Shirleyn roolista CBC:n ja Netflixin draamasarjassa *Anna, a lopussa* (2017–2019), joka perustui Lucy Maud Montgomeryn vuoden 1908 romaaniin *Annan nuoruusvuodet*.

Yksityiselämä
-------------

Amybeth McNulty syntyi 7. marraskuuta 2001 irlantilaiselle isälle ja kanadalaiselle äidille. Hän on kotoisin Letterkennystä, Donegalista, Irlannista. Hän on ainoa lapsi ja hän kävi kotikoulua. Hänet valittiin yli 1 800 tytön joukosta pääosaan *Anna, a lopussa* -sarjaan.

Ura
---

McNultyn esiintymiskokemukset alkoivat varhain baletti- ja amatööriesityksillä *An Grianán Theatressa* Letterkennyssä ja myöhemmin hän esiintyi kirjailija-säveltäjä Paul Boydin musikaaleissa. Hän esiintyi ensimmäisessä televisiotyössään sarjassa *Agatha Raisin*, jota seurasi RTÉ One -kanavan sarja *Clean Break*. Vuodesta 2017 vuoteen 2019 hän näytteli Anna Shirleyn roolin CBC:n/Netflixin draamasarjassa *Anna, a lopussa*, joka perustui Lucy Maud Montgomeryn romaaniin *Annan nuoruusvuodet*. 

Vuonna 2020 hän sai pääroolin elokuvassa *Maternal*, jonka ohjaa esikoistyönään vuonna 1985 Anna ystävämme -sarjassa Annaa näytellyt Megan Follows.

Filmografia
-----------

### Elokuva

| Vuosi | Nimi | Rooli | Muuta |
| --- | --- | --- | --- |
| 2014 | *A Risky Undertaking* | Ariadne Pleasant |  |
| 2016 | *Morgan* | Morgan (10-vuotias) |  |
| 2020 | *Maternal* | Claire McLeod |  |

### Televisio

| Vuosi | Nimi | Rooli | Muuta |
| --- | --- | --- | --- |
| 2014 | *Agatha Raisin* | Nuori Agatha | 1 jakso |
| 2015 | *Clean Break* | Jenny Rane | 4 jaksoa |
|
| *The Sparticle Mystery* | Sputnik | 2 jaksoa |
| 2017–2019 | *Anna, a lopussa* | Anna Shirley | 27 jaksoa |

Palkinnot ja nimitykset
-----------------------

McNulty voitti vuonna 2019 parhaan naispääosan Canadian Screen Awards -palkinnon ja ACTRA Toronto Awards -palkinnon Anna Shirleyn roolista sarjassa *Anna, a lopussa*.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Falvey: Amybeth McNulty: the Donegal teenager who stars in 'Anne with an E' *The Irish Times*.
2. ↑  RTE drama Clean Break concludes with dramatic and unsettling scenes tonight  18.10.2015. Independent. Viitattu 28.2.2016.
3. ↑  Victoria Ahearn, "2 Anne Shirleys come together for psychedelic thriller". CBC News, February 5, 2020.
4. ↑  Canadian Screen Awards, CA (2018) *IMDb*. Viitattu 25.7.2020.
5. ↑  Winners: The 17th Annual ACTRA Awards in Toronto | ACTRA Toronto *actratoronto.com*.  Arkistoitu 28.5.2019. Viitattu 25.7.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Amybeth McNulty Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |

 |
**Mýrinan linna** (kreik. Κάστρο Μύρινας, *Kástro Mýrinas*) on linna Mýrinan kaupungissa Límnoksen saarella Kreikassa.

Historia
--------

Mýrinan linnan kukkula oli alun perin antiikin ajan Myrinan kaupungin akropolis eli linnavuori. Varhaisimmat tunnetut rakennelmat paikalla ovat olleet kyklooppimuuria mykeneläiseltä kaudelta noin 1200-luvulta eaa. Nykyinen linna on rakennettu ensimmäisen kerran bysanttilaisella kaudella 1100-luvulla. Sen linnoitteita vahvistettiin vuonna 1185 keisari Andronikos I Komnenoksen aikana. Tuohon aikaan se tunnettiin vain nimellä *Kástro*, "Linna".

Mýrinan linnaa ja Mýrinan kaupunkia.
Vuonna 1207 Mýrinan linnan saivat haltuunsa venetsialaiset. Sen hallitsijaksi tuli Filocalo Navigajoso, joka kunnostutti linnan. Se toimi koko saaren hallinnon keskuksena. Hänen jälkeensä sieltä hallitsivat hänen poikansa Leonardo Navigajoso ja tämän poika Paolo Navigajoso. Venetsialaisella kaudella linna tunnettiin nimellä *Palaiókastro(n)* (*Paleocastro*), "Vanha linna", erotuksena saaren muista, uudemmista linnoista. Bysanttilaiset valtasivat linnan vuonna 1278 Likarioksen (myös Ikarios) johdolla. Vuonna 1361 linna kunnostettiin keisari Johannes V Palaiologoksen käskystä.

Genovalaiset valtasivat Mýrinan linnan vuonna 1453, ja se tuli Gattilusion suvun haltuun. Osmaniturkkilaiset valtasivat linnan vuonna 1462. Se palasi venetsialaisille vuonna 1464. Turkkilaiset yrittivät vallata linnan takaisin vuonna 1476. Venetsialaiset luovuttivat sen heille vuonna 1479. Mýrinan linna oli venetsialaisilla lyhyesti myös vuosina 1656–1657, ja he piirittivät sitä vielä vuonna 1770. Turkkilaiset kunnostivat linnoitteita ainakin vielä vuonna 1780.

Rakennelma
----------

Mýrinan linnaa.
Linna sijaitsee kukkulalla Mýrinan kaupungin länsipuolella olevassa niemessä, ja se on rakennettu noin 120 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Linnan pinta-ala on 14,4 hehtaaria, ja se on kooltaan Egeanmeren saarten suurin linna. Linnassa on kolminkertainen muuri, jonka korkeus on noin kahdeksan metriä ja paksuus noin 1,5 metriä, ja 14 tornia. Linnan itäpuolella linnoituskukkulan erotti muusta Límnoksen saaresta suuri vallihauta, joka ei ole säilynyt. Pääportti oli idän puolelta ja toinen portti pohjoispuolella. Turkkilaisajalla linnassa kerrotaan olleen 150 tykkiä.

Linnan sisäosissa on muun muassa turkkilaisaikaisen moskeijan rauniot, maanalaista holvattua tilaa sekä sadevesisäiliöitä. Kukkulan keskiaikaa edeltäneistä rakennusvaiheista ei ole säilynyt mitään, sillä niiden kivet on käytetty myöhempiin rakennelmiin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Κάστρο Μύρινας *Καστρολόγος*. Viitattu 1.9.2022.
2. 1 2  Κάστρο Μύρινας *Terrabook*. Viitattu 1.9.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Mýrinan linna** Wikimedia Commonsissa
**Tetjana Myh’ailivna Tkalitš** (ukr. Тетяна Михайлівна Ткаліч, s. 30. toukokuuta 1975 Hrebinka) on ukrainalainen pikajuoksija.

Tkalitš saavutti alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 1994 pronssia 200 metrillä ajalla 23,35. Ateenan kesäolympialaisissa 2004 hän karsiutui 100 metrillä ensimmäisellä kierroksella. 4 × 100 metrin viestissä Tkalitš sijoittui EM-kilpailuissa 2002 viidenneksi ja MM-kilpailuissa 2003 neljänneksi. Olympialaisissa 2004 Tkalitšin edustama viestijoukkue karsiutui ensimmäisellä kierroksella.

Tkalitš voitti 200 metrillä Ukrainan mestaruuden sekä ulkoradoilla että sisäradoilla vuosina 1999 ja 2001.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

Lähde: 

### Ulkoradat

| Matka | Aika | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 100 m | 11,25 | Harkova | 17. toukokuuta 2003 |
| 200 m | 23,07 | Kiova | 22. syyskuuta 1999 |

### Sisäradat

| Matka | Aika | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 60 m | 7,15 | Zaporižžja | 29. tammikuuta 2004 |
| 200 m | 23,39 | Lviv | 7. helmikuuta 1999 |

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Tetjana Tkalitš *Olympedia*. Viitattu 11.3.2022. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Tetjana Tkalitš Kansainvälinen yleisurheiluliitto. Viitattu 11.3.2022. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
**Badou Jack** (s. 31. lokakuuta 1983 Tukholma) on ruotsalais-gambialainen ammattilaisnyrkkeilijä ja WBC-liiton ylemmän keskisarjan hallitseva maailmanmestari. Lempinimellä The Ripper tunnettava oikeakätinen Jack on 185 senttimetriä pitkä.

Ura
---

Amatööriurallaan Jack edusti Gambiaa vuoden 2008 kesäolympialaisissa Pekingissä ollen 17:s keskisarjassa. Hän toimi myös Gambian lipunkantajana avajaisissa. Ennen olympialaisia Jack oli edustanut Ruotsia.

Jack aloitti ammattilaisuransa vuonna 2009. Hän voitti avausottelussaan Maksim Nikonorovin. Suomessa Jack on otellut ammattilaisurallaan kahdesti, elokuussa 2009 Ulvilan pesäpallostadionilla ja saman vuoden lokakuussa Vaasan Maapohjahallissa. Huhtikuussa 2015 Jack saavutti WBC-liiton maailmanmestaruuden voitettuaan Anthony Dirrellin. Jack on voittanut ammattilaisuransa 21 ottelusta 19, joista 12 tyrmäyksellä. Nykyisin Jack edustaa Ruotsia.

Floyd Mayweather Jr. toimii Jackin promoottorina.

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
3. 1 2 3   (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

| Luettelo ammattinyrkkeilyotteluista boxrec.comissa
**Mýrtos Pýrgos** (kreik. Μύρτος Πύργος; myös *Mírtos Pírgos*) eli *Pýrgos Mýrtou* (Πύργος Μύρτου; myös *Pírgos Mírtou*) on minolaisaikaisen asutuksen arkeologinen kohde Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Ierápetran kunnassa lähellä Mýrtoksen kylää. Paikan nimi on nykyaikainen ja tulee paikalle myöhemmin rakennetusta tornista (*pýrgos*). Asutuksen minolaisaikaista nimeä ei tunneta.

Mýrtos Pýrgoksen arkeologista aluetta.
Asutuksen huippukautta olivat EM II – LM I -kaudet eli noin vuodet 2200–1450 eaa. Tutkimuksessa asutuksen historia on jaettu neljään vaiheeseen: Pýrgos I tuhoutui tulipalossa EM IIB -kaudella. Pýrgos II asutettiin uudestaan MM IA -kaudella. Pýrgos III oli olemassa vanhalla palatsikaudella (MM IB–MM II) ja Pýrgos IV myöhäisellä minolaisella kaudella (LM IA/B). Alueen arkeologiset kaivaukset suoritettiin vuosina 1969–1970 ja 1981–1982 Gerald Cadoganin johdolla.

Asutuksen merkittävin rakennus on suuri "huvila", joka oli rakennettu Pýrgos IV -vaiheessa. Rakennuksen arkkitehtuuri muistuttaa minolaisia palatseja: siinä on ollut kaksi tai jopa kolme kerrosta, keskuspiha, portaikko ja valokuiluja. Rakennus on todennäköisesti ollut yhteisön hallitsijan asunto. Sen ympärillä on muita taloja, työpajoja ja varastotiloja. Alueelta on löydetty muun muassa lineaari-A-kirjoituksia.

Lähellä Mýrtoksen kylää, noin 1,7 kilometriä itään Pýrgoksesta, sijaitsee myös Foúrnou Koryfín minolaisen asutuksen kohde.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Myrtos-Pyrgos *Minoan Crete*. Viitattu 7.10.2015.
2. 1 2 3 4  Minoan Settlements of Pirgos and Fournou Korifi near Mirtos *Explore Crete*. Viitattu 7.10.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Mýrtos Pýrgos** Wikimedia Commonsissa
Akademie der Bildenden Künste München
Taideakatemian uusi rakennus.
Panoraamakuva
**Münchenin taideakatemia** eli **Akademie der Bildenden Künste München** on Münchenissä sijaitseva 1808 perustettu taideakatemia. Se on yksi tärkeimpiä taideakatemioita Saksassa.

Akatemiassa oli paljon ulkomaisia opiskelijoita, ja sillä oli aikoinaan vaikutusta monien maiden taiteeseen. Koulussa opetettiin tuolloin maalaamaan akateemisen taiteen tyyliin.

Taideakatemian uusi osa otettiin käyttöön vuonna 2005. Vanha Gottfried Neureutherin suunnittelema venetsialaista uusrenessanssia edustava vanha rakennus on rakennettu vuosina 1874–1887.

Merkittäviä opiskelijoita ja opettajia
--------------------------------------

* Alphonse Mucha
* Lawrence Alma-Tadema
* Lovis Corinth (1880–1884)
* Peter von Cornelius
* Nicholaos Gysis (1842–1901)
* Jörg Immendorff
* Wassily Kandinsky
* Paul Klee
* Franz von Lenbach
* Franz Marc
* Vadim Meller
* Otto Mueller
* Edvard Munch
* Eduardo Paolozzi
* Sean Scully
* Franz von Stuck
* Nicolae Tonitza
* Axel Törneman
* Hallgrímur Helgason

Lähteet
-------

1. ↑  Walter Grasskamp: Akademie der Bildenden Künste München Historisches Lexikon Bayerns. Viitattu 11.7.2016. (saksaksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Münchenin taideakatemia**.
* Akademie der Bildenden Künste München - Münchenin taideakatemian verkkosivut
**Tetrabutyyliammoniumfluoridi** eli **TBAF** (C16H36NF) on tetrabutyyliammoniumkationien ja fluoridi-ionien muodostama ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää orgaanisen kemian synteeseissä muun muassa fluorausreagenssina.

Ominaisuudet
------------

Huoneenlämpötilassa tetrabutyyliammoniumfluoridi on väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee veteen ja moniin orgaanisiin liuottimiin kuten tetrahydrofuraaniin, asetonitriiliin ja dimetyylisulfoksidiin. Tetrabutyyliammoniumfluoridi on erittäin voimakkaasti hygroskooppista ja se esiintyy muun muassa kidevedellisenä trihydraattina (C16H36NF·3H2O). Kidevettä ei voi poistaa yhdisteestä tavalliseen tapaan kuumentamalla alhaisessa paineessa. Tämä johtuu siitä, että fluoridi-ioni on niin vahvasti emäksinen, että se vastaanottaa protonin tetrabutyyliammoniumkationilta. Tämä johtaa eliminaatioreaktioon, jossa muodostuu tributyyliamiinia ja 1-buteenia.

Valmistus ja käyttö
-------------------

Tetrabutyyliammoniumfluoridia voidaan valmistaa tetrabutyyliammoniumbromidin ja vetyfluoridin välisellä halogeeninvaihtoreaktiolla tai tetrabutyyliammoniumhydroksidin ja vetyfluoridin vesiliuoksien välisellä reaktiolla. Kidevedetöntä yhdistettä valmistetaan heksafluoribentseeniin ja tetrabutyyliammoniumsyanidin välisellä reaktiolla tetrahydrofuraaniliuoksessa.

Tetrabutyyliammoniumfluoridilla on useita käyttökohteita orgaanisen kemian synteeseissä. Sitä käytetään muun muassa poistamaan molekyyleistä suojaryhminä toimivia silyyliryhmiä, fluoraamaan alkyylihalogenideja ja alkoholeja, emäksenä ja fluoridi-ionin lähteenä.

Lähteet
-------

1. ↑  Tetrabutylammonium fluoride – Substance summary *PubChem*. NCBI. Viitattu 27.6.2017.
2. 1 2 3 4 5  Hui-Yin Li, Haoran Sun & Stephen G. DiMagno: *Tetrabutylammonium Fluoride, e-EROS Encyclopedia of Reagents for Organic Synthesis*, John Wiley & Sons, New York, 2007. Teoksen verkkoversio Viitattu 27.6.2017
3. 1 2 3  Ramesh K. Sharma & James L. Fry: Instability of anhydrous tetra-n-alkylammonium fluorides.  *The Journal of Organic Chemistry*, 1983, 48. vsk, nro 12, s. 2112–2114. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 27.6.2017.  (englanniksi)
4. 1 2 3  Tamejiro Hiyama: *Organofluorine Compounds: Chemistry and Applications*, s. 51–52. Springer, 2000. ISBN 978-3-540-66689-9. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 27.6.2017). (englanniksi)
**Władysław Kędra** (16. syyskuuta 1918 Łódź – 26. syyskuuta 1968 Varsova) oli puolalainen pianisti.

Kędra aloitti pianotunneilla käymisen synnyinkaupungissaan vuonna 1924 ja pääsi vuonna 1933 konservatorioon Teodor Leszetyckin johdolla aikoinaan opiskelleen Antoni Dobkiewiczin pianoluokalle. Toukokuussa 1933 Kędra debytoi Łódźissa orkesterin kanssa, ja vuonna 1938 hän teki ensimmäisen esiintymisensä Puolan radiossa. Valmistuttuaan konservatoriosta kesäkuussa 1937 hän lähti kahdeksi vuodeksi opiskelemaan Pariisiin ja sai ohjausta Ignacy Jan Paderewskilta. Toisen maailmansodan aikana Kędra vietti aikaansa enimmäkseen Lublinissa ja elätti itsensä soittamalla ravintoloissa. Välillä hän matkusti Varsovaan esittämään salaisissa yksityiskonserteissa natsien kieltoon asettamien puolalaissäveltäjien, kuten Frédéric Chopinin, Karol Szymanowskin, Roman Maciejewskin ja Kazimierz Jurdzińskin teoksia. Varsovan kansannousun (1944) jälkeen Kędra oli tarkoitus karkottaa natsien junalla, mutta hän onnistui pakenemaan ja pääsi eteläiseen Puolaan. Vuonna 1945 hän palasi Łódźiin.

Vuonna 1949 Kędra pääsi kansainvälisessä Chopin-pianokilpailussa viidennelle sijalle. Hän loi aktiivisen uran esiintyjänä Puolassa, monissa muissa Euroopan maissa ja Yhdysvalloissa. Vuonna 1957 Kędra muutti Wieniin, jossa aloitti opettamisen Wienin musiikki- ja teatteriyliopistossa. Hän teki äänityksiä muiden muassa Chopinin, Isaac Albénizin, Enrique Granadosin, Claude Debussyn, Franz Lisztin, Stanisław Moniuszkon, Felix Mendelssohnin, Dmitri Šostakovitšin ja George Gershwinin teoksista. Kędra istui myös kansainvälisten pianokilpailujen tuomaristoissa. Hän kuoli 50-vuotiaana syöpäsairauteen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Władysław Kędra (Arkistoitu – Internet Archive) The Fryderyk Chopin Institute


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Eino Aleksanteri Kurkela** (1. marraskuuta 1907 Kemi – 10. kesäkuuta 1981 Kemi) oli suomalainen agronomi, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen vuonna 1967.

Kurkelan vanhemmat olivat talonomistaja Juho Heikki Kurkela ja Greta Sofia Backman ja puoliso vuodesta 1932 Helvi Lemmitty Kulmala. Heidän poikansa oli energianeuvos Tapani Kurkela. Eino Kurkela kirjoitti ylioppilaaksi Kemin yhteislyseosta vuonna 1927 ja valmistui maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi vuonna 1932 ja agronomiksi vuonna 1933. Hän työskenteli Peräpohjolan maanviljelysseurassa ja lopulta sen johtajana vuoteen 1969, jolloin hänet valittiin Lapin läänin maatalouskeskuksen toiminnanjohtajaksi. Sotien jälkeen Kurkela johti jälleenrakentamista Peräpohjolan alueella maanviljelyseuran asutustoimikunnan johtajana.

Kurkela oli vuonna 1953 perustetun Sarka-lehden perustaja ja pitkäaikainen päätoimittaja. Hänellä oli valtion komitea- ja asiantuntijuustehtävien lisäksi luottamustehtäviä Kemin kauppakamarissa, paikallisissa maatalousoppilaitoksissa ja osuustoiminnassa. Kurkela toimi lisäksi Pellervo-Seuran valtuuskunnassa sekä Osuuskassojen Keskus Oy:n ja Osuuskassojen Keskusliiton hallintoneuvostossa. Kurkela osallistui jatkosotaan sotilasvirkamiehenä, ja oli muun muassa 6. divisioonan maatalousupseeri ja divisioonan esikunnan toimistoupseeri.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Eino Kurkela *Biografiasampo*. Viitattu 16.8.2022.
2. 1 2 3  Helsingin Sanomat. 24.06.1981. Kuolleita.
**Tetracarpaeaceae** on tasmanialainen kasviheimo koppisiemenisten Saxifragales-lahkossa, johon muun muassa rikkokasvit kuuluvat sukulaisineen. Heimossa on vain yksi laji: *Tetracarpaea tasmannica*.

Tuntomerkit
-----------

Kasvi on ainavihanta ja kaljuversoinen pensas. Lehdet sijaitsevat kierteisesti ja ovat lyhytruotisia, vahvahampaisia ja nahkeita. Terttumainen kukinto sijaitsee verson latvassa ja siinä on nelilukuisia kukkia. Kukkapohjus on kovera, ja terälehdet ovat lusikkamaisia. Heteitä on 4–8 kappaletta. Emit ovat erillisiä, ja niitä on neljä, harvemmin viisi. Emit sijaitsevat terävastaisesti ja ovat huomiota herättävän valkoisia ja lyhytvartaloisia. Kussakin emissä on paljon siemenaiheita. Emeistä kehittyy tuppiloita, ja vähäpätöisissä siemenissä on pienet alkiot.

Levinneisyys
------------

Laji kasvaa Tasmanian vuorilla subalpiinisessa vyöhykkeessä.

Luokittelu
----------

*Tetracarpaea tasmannica* on aiemmin ollut tapana yhdistää herukkakasvien (Grossulariaceae) heimoon puuvartisena rikkokasvien sukulaisena. Sen on kuitenkin todettu kuuluvan samaan evoluutiopuun haaraan heimon Penthoraceae ja ärviäkasvien (Haloragaceae) kanssa.

Lähteet
-------

* Stevens, P. F. (2001 onwards). Angiosperm Phylogeny Website. Version 12, July 2012 [and more or less continuously updated since]. .

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Stevens 2001–, viittaus 8.3.2015

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia:

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q13658057
* Wikispecies: Tetracarpaeaceae
* APNI: 126680
* CoL: H36
* EPPO: 1TTKF
* Fossilworks: 183001
* GBIF: 4892831
* GRIN: 1104
* iNaturalist: 71641
* IRMNG: 115479
* ITIS: 955085
* NCBI: 91833
* Open Tree of Life: 579009
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:77126824-1
* Tropicos: 100352509
* Watson & Dallwitz: tetracar
* WFO: wfo-7000000670

 |

 |
**Władysław Raginis** (27. kesäkuuta 1908 – 10. syyskuuta 1939) oli puolalainen upseeri, joka johti puolalaisia joukkoja Saksaa vastaan Wiznan taistelussa 1939.

Raginis syntyi Väinänlinnan kaupungissa Liivinmaalla, nykyisen Latvian alueella. Käytyään lukion hän liittyi armeijaan suorittaen jalkaväen aliupseerikoulun sekä jalkaväen upseerikoulun. Valmistuttuaan 15. heinäkuuta 1930 hän palveli joukkueenjohtajana 76. jalkaväkirykmentissä Grodnossa. Siirryttyään rajavartiojoukkoihin konekiväärikomppanian päälliköksi hänet ylennettiin ensin luutnantiksi ja myöhemmin kapteeniksi.

Toisen maailmansodan alettua Raginis yksiköineen siirrettiin Wiznan alueelle, jossa hän otti komentoonsa kaikki alueella olevat puolalaiset joukot 2. syyskuuta.

Syyskuun 7. päivä saksalaiset hyökkäsivät Raginisin joukkoja (720 sotilasta) vastaan yli 42 000 sotilaalla, 350 panssarivaunulla, 657 tykillä ja kranaatinheittimellä sekä ilmavoimien tuella. Pitääkseen yllä taistelutahtoa, Raginis lupasi, ettei jätä asemiaan elävänä.

10. syyskuuta vaikeasti haavoittuneena Raginis johti bunkkeria, joka oli yksi viimeisimmistä tukikohdista, joka edelleen teki vastarintaa. Keskipäivän aikaan saksalaisjoukkojen komentaja Heinz Guderian uhkasi, että kaikki puolalaiset sotavangit ammutaan, mikäli bunkkeri ei antaudu. Raginis päätti lopettaa vastarinnan ja räjäytti itsensä käsikranaatilla.

Hänen bunkkerinsa rauniot ovat nykypäivänä Wiznan taistelun muistomerkkinä. Paikallinen peruskoulu ja useita katuja Puolassa on nimetty hänen mukaansa.

Toukokuun 13. 1970 kapteeni Raginisille myönnettiin postuumisti korkein puolalainen sotilaskunniamerkki, Virtuti Militari.

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Puola

 |

 |
Ali ja Fatima persialaisessa pienoismaalauksessa (1363)
**Umm al-Kitab** (arab. أمّ الکتاب‎, *’umm al-kitāb* eli "alkukirja" tai "kirjojen äiti") on suunnilleen 700-luvun puoliväliin sijoittuva 70-sivuista teksti, joka edustaa esi-islamilaista ja gnostilaista teologiaa. Kirjan katsotaan olevan peräisin Irakin Kufasta. Teos antaa viitteitä imaami Aliin kohdistuvan kultin varhaisesta kehityksestä.

Sisältö
-------

Kirjassa Ali esiintyy osana taivaallista viisikkoa, joka oli olemassa valona jo ennen maailman luomista. Nämä viisi eriväristä valoa olivat Muhammed, Ali, Fatima, Hasan ja Husain. Dequin arvelee, että Ali oli aluksi gnostinen jumaluus, joka vasta myöhemmin muuttui "yleväksi kuninkaaksi" maan pinnalle. Toisessa kirjan kertomuksessa enkeli Gabriel kertoo, että taivaallisella valtaistuimella istuu Fatima kruununaan Muhammed ja korvarenkaina Hasan ja Husain. Hänen miekkanaan on uskovien ruhtinas Ali.

*Umm al-Kitab* esittää Alin ennen muuta "ylevänä kuninkaana". Sanan "Ali" merkitys myös on arabiaksi "korkea" tai "ylevä". Alin yhtäläisyys Jeesukseen tulee Raymond Dequinin mukaan gnostilaisuudesta. Kuten Jeesus on sekä ihminen että Jumala, myös ylevä kuningas on sekä maallinen hallitsija että jumaluus. Molemmilla on Vapahtajan tehtävä. Kuten Jeesuksen ei idässä uskottu kuolleen ristillä, myös Alista kerrotaan, ettei häntä tapettu, vaan Paholainen oli naamioitunut hänen tilalleen. Ali sen sijaan nousi Jeesuksen tavoin taivaaseen, ja hänelle annettiin Jeesuksen tavoin eskatologinen tehtävä maailman lopussa.

Lähteet
-------

* Dequin, Raymond: *Frühe Ali-Verehrung und die Schöpfung des abbasidischen Weltbilds. Teoksessa: Die Entstehung einer Weltreligion II. Von der koranischen Bewegung zum Frühislam. Markus Gross & K-H. Ohlig (toim)*, s. 164–310. Hans Schiler, 2012. ISBN 978-3-89930-345-2.

### Viitteet

1. ↑  Dequin 2012, s. 164–310
2. ↑  Dequin, 2012, s. 177
3. ↑  Dequin, 2012, s. 172
4. ↑  Dequin, 2012, s. 178
5. ↑  Dequin, 2012, s. 179