recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Ossian Schauman
**Julius Ossian Schauman** (30. maaliskuuta 1862 Pietarsaari – 6. helmikuuta 1922 Helsinki) oli suomenruotsalainen lääkäri ja Florinin komitean puheenjohtaja sekä Folkhälsanin eli (eli 'Samfundet Folkhälsan i Svenska Finland'-järjestön) perustaja.

Schaumanin vanhemmat olivat pietarsaarelainen apteekkari ja teollisuusmies Viktor Leonard Schauman ja Elisabet Wilhelmina Ekelund. Hän pääsi ylioppilaaksi Vaasan lyseosta 1879 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1882, lääketieteen kandidaatiksi 1884, lääketieteen lisensiaatiksi 1888 ja lääketieteen tohtoriksi 1894. Hän toimi Helsingin Diakonissalaitoksen sairaalan sisätautiosaston ylilääkärinä 1893–1908, Helsingin yliopiston sisätautiopin ylimääräisenä professorina vuodesta 1908 ja propedeuttisen klinikan esimiehenä. Hän perusti Samfundet Folkhälsan i Svenska Finland -järjestön, jolle hän testamenttasi omaisuutensa. Schauman osoitti väitöskirjassaan pernisiöösin anemian yhteyden heisimatoon.

Schauman oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1899.

Ossian Schauman rakensi vuonna 1908 Dalby-nimisen huvilan Bodominjärven rannalle Espooseen. Huvilaan kuuluvan tasankopuutarhan rakentaminen aloitettiin vuonna 1914. Puutarhan suunnittelusta vastasivat puutarha-arkkitehdit O. W. Skogström, Paul Olsson ja Bengt Schalin. 

Schauman oli naimisissa vuodesta 1895 Betsy Maria Lerchen kanssa. Hänen veljiään olivat teollisuusmes Wilhelm Schauman ja vaasalainen kauppaneuvos Axel Mortimer Schauman (1855–1903).

Lähteet
-------

WikiaineistoWikiaineisto
Wikiaineistoon on tallennettu tekstiä aiheesta: 
***Kuka kukin oli: S*** 

1. 1 2  Otavan Iso tietosanakirja, osa 7, p 1151. Otava 1966.
2. ↑  Ellonen, Leena (toim.): *Suomen professorit 1640–2007*, s. 910–911. Helsinki: Professoriliitto, 2008. ISBN 978-952-99281-1-8.
3. ↑  Florinin komitea 1911, Agricola-verkko (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑  Ossian Schauman. *Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu.
5. ↑  *Helsingin yliopisto: opettajat ja virkamiehet vuodesta 1828. 2, L - Ö / Tor Carpelan ja L. O. Th. Tudeer.*, s. 358. Julius Ossian Schauman. Tuntematon, 1925. Kansalliskirjasto (viitattu 14.4.2021).
6. ↑  Jenny Elfving : Eräs koti-taidepuutarha, Suomen Kuvalehti, 26.11.1927, nro 48, s. 23, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Biografiskt Lexikon
* Uppslagsverket Finland
* Biografiasampo
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Moog Taurus
**Moog Taurus** myös Moog Taurus I on Moog Musicin vuosina 1975–1981 valmistama bassosyntetisaattori. Instrumenttia soitetaan siihen kiinteästi kuuluvalla jalkiolla, ja näin sitä kutsutaan myös bassojalkioksi tai -pedaaliksi. Soitin on monofoninen ja siinä on neljä sointiväriä, joista kolme on valmiita ja neljäs vapaasti ohjelmoitava.

Bassojalkio oli tarkoitettu Constellation-nimisen kokonaisuuden osaksi. Muut olisivat olleet monofoninen Lyra-syntetisoija soolo- ja melodiainstrumentiksi sekä polyfoninen Apollo-syntetisoija. Suunnitelma ei toteutunut, mutta prototyypeistä kehitettiin Polymoog ja Taurus. Lyraa ei kehitetty tuotantoon.

Ominaisuuksia
-------------

Ääniala on C–C1, ja sitä voi muuttaa oktaavin ylös- tai alaspäin. Tauruksen valmiit sointivärit ovat Tuba, Bass ja Taurus, ja neljäs on ohjelmoitavissa variable-toiminnossa. Soittimessa on kaksi oskillaattoria, joissa on kantti- ja saha-aaltomuodot. Aaltomuotojen muokkaamiseen on 24db-alipäästösuodin, jonka voi myös asettaa resonoivaksi. Sointivärin ohjaukseen on VCA, jossa ovat äänen nousu ja häipyminen. Äänen liukua ylös tai alaspäin eli portamentoa voi säätää. Instrumentissa on kaksi jalkakäyttöistä liukukytkintä alipäästösuodattimen ja VCA:n ohjaukseen.

Taurus II
---------

Moog Taurus II etualalla.
Taurus II poikkeaa huomattavasti ensimmäisestä Taurus-jalkiosta. Soitin perustuu teknisesti normaalilla koskettimistolla soitettavaan Moog Rogue - syntetisaattoriin. Taurus II on edelleen monofoninen mutta sillä voi soittaa kaikkia instrumentin ominaisuuksien mahdollistamia sointivärejä basso-äänialan ulkopuolella. Soittimessa ei ole valmiita sointivärejä. Siinä on ohjausjännitteen liitäntä (CV/gate), joten soitinta voi käyttää vastaavalla liitännällä varustettujen syntetisaattoreiden ohjaamiseen ja päinvastoin. Instrumentin käyttöpaneeli on erillisen jalan varassa, jonka alaosaan soittojalkio on sijoitettu.

Taurus II:ssa on kaksi oskillaattoria. Kummassakin on kantti- ja saha-aaltomuodot. Mahdolliset äänialat ovat kummassakin 32', 16', 8' l. kolme oktaavia.
Suodatin ja äänenvärin ohjaus ovat kuten Taurus I: ssä. Jalkakäyttöisten kytkimien sijaan Taurus II:ssa on nk. pitch bend - ja modulaatio-pyörät käyttöpaneelissa.

Moog Taurus - malleja on käytetty popmusiikissa. Tunnettuja yhtyeitä ovat Genesis, Yes, Marillion, The Police ja Rush. Emerson, Lake & Palmer käytti Constellation - kokonaisuuden Lyra- sekä Apollo prototyyppejä albumilla *Brain Salad Surgery* ja kiertueella 1974.

Lähteet
-------

1. ↑  Taurus *vintagesynth.com*.
2. ↑  Constellation *brain-salad-surgery.de*.
3. ↑  Ominaisuuksia *brain-salad-surgery.de*.
4. ↑  Taurus II *vintagesynth.com*.
5. ↑  käyttäjiä *brain-salad-surgery.de*.
**SLC6A1-enkefalopatia** on epileptisiin enkefalopatioihin kuuluva harvinainen neurologinen sairaus, joka aiheuttaa epilepsiaa ja kehitysvammaisuutta.

SLC6A1-enkefalopatiaan liittyvät epilepsiakohtaukset alkavat keskimäärin alle neljän vuoden iässä. Kohtaustyypit voivat vaihdella. Potilailla on kuvattu myokloonisia ja atoonisia kohtauksia sekä poissaolokohtauksia. Kehitysvammaisuus on yleensä lievää tai keskivaikeaa, mutta myös vaikeita kehitysvammoja on todettu. SLC6A1-enkefalopatiaan voi liittyä käytöshäiriöitä. Noin kymmenessä prosentissa tapauksista esiintyy lisäksi ataksiaa. Oirekuva on moninainen, yksilöllisesti vaihteleva ja mahdollisesti osittain täsmentymätön. Diagnoosi asetetaan oirekuvan ja geenitestin pohjalta. Aivosähkökäyrässä havaitaan usein juuri SLC6A1-enkefalopatialle ominaisia muutoksia. Erotusdiagnostisesti huomionarvoisia ovat muut varhaislapsuudessa puhkeavat epileptiset enkefalopatiat. Hoito on oireenmukainen.

SLC6A1-enkefalopatia johtuu mutaatiosta kromosomissa 3 sijaitsevassa *SLC6A1*-geenissä. SLC6A1-enkefalopatiassa viallisen geenin tuottaman GABA-välittäjäaineen kuljettajaproteiinin määrä on riittämätön. Tästä johtuvat sairauden neurologiset oireet. Lääketieteellisessä kirjallisuudessa kuvattujen tapausten taustalla ovat olleet satunnaiset uudet mutaatiot, mutta SLC6A1-enkefalopatian periytymistapaa pidetään autosomaalisena ja vallitsevana. SLC6A1-enkefalopatian piirteitä kuvasi ensimmäisenä vuonna 2015 Gemma L. Carvillin tutkimusryhmä, joka havaitsi *SLC6A1*-geenin mutaatioon liittyvän myokloonis-atoonisia epilepsiakohtauksia ja kehitysvammoja. Myöhempi tutkimustyö paljasti myös muita epilepsian kohtaustyyppejä esiintyvän ja kehitysvammaisuuden vaikeusasteen vaihtelevan SLC6A1-enkefalopatiassa. Maaliskuuhun 2023 mennessä oli tieteellisissä julkaisuissa raportoitu alle 50 tapausta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Johanna Rintahaka, SLC6A1-enkefalopatia Tukiliitto 13.3.2023, viitattu 31.7.2023
**Gustav Heinrich Adolf Engler** (25. maaliskuuta 1844 Sagan, Sleesia, Preussi – 10. lokakuuta 1930 Berliini) oli saksalainen kasvitieteilijä. Hän on tunnettu vaikutusvaltaisista kasvien taksonomiaa ja kasvimaantiedettä käsittelevistä teoksistaan.

Elämä ja ura
------------

Engler väitteli tohtoriksi Breslaun yliopistossa vuonna 1866. Hänestä tuli vuonna 1871 Münchenin kasvitieteellisten kokoelmien hoitaja, ja vuonna 1878 professori Kielin yliopistossa. Vuonna 1878 Engler valittiin myös Saksan tiedeakatemian jäseneksi. Vuonna 1884 hänet nimitettiin Breslaun yliopiston professoriksi ja kasvitieteellisen puutarhan johtajaksi. Vuosina 1889–1921 hän johti Berliinin kasvitieteellistä puutarhaa. Hän matkusteli paljon laajentaen tietämystä kasvien levinneisyydestä erityisesti Saksan hallitsemassa Itä-Afrikassa.

Engler teki yhteistyötä Carl Friedrich Philipp von Martiuksen kanssa *Flora Brasiliensis* -teoksessa (1861–1906) ja Alphonse Pyramus de Candollen kanssa *Monographiae Phanerogamarum* -teoksessa (1878–1891). Hänen suurin panoksensa taksonomiaan on hänen yhdessä Karl von Prantlin ja muiden kanssa toimittamansa monumentaalinen teos *Die natürlichen Pflanzenfamilien* (1887–1911), sekä teos *Das Pflanzenreich* (1900–1937), jonka oli määrä kattaa kaikki maapallon lajit. Näissä teoksissa Engler esitti kasvien luokittelujärjestelmän, jonka kasvien järjestelyt tulivat laajalti hyväksytyiksi. Englerin *Syllabus der Pflanzennamen* vuodelta 1892 on edelleen keskeinen hakuteos. Hän perusti myös *Botanische Jahrbücher* -lehden, jota hän toimitti vuodesta 1880 kuolemaansa saakka.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Engler, Adolf *Neue Deutsche Biographie*.  1959. Viitattu 07.06.2022.
2. 1 2 3  Engler, Adolf *Encyclopedia Britannica*.  2022. Viitattu 07.06.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Adolf Engler** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* International Plant Names Index
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Scientific illustrators

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* RISM
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Joseph Kriehuberin litografiamuotokuva Carl Czernystä vuodelta 1833.
**Carl Czerny** (21. helmikuuta 1791 – 15. heinäkuuta 1857) oli itävaltalainen pianisti, säveltäjä ja musiikinopettaja.

Elämä
-----

Czerny syntyi Wienissä 21. helmikuuta 1791 tšekkiläistaustaiseen sukuun. Hänen isoisänsä oli viulisti ja isänsä pianisti, urkuri ja oboisti. Aluksi hänen isänsä opetti hänelle pianon soittamista. Hieman myöhemmin Czerny opiskeli Johann Nepomuk Hummelin, Antonio Salierin ja Ludwig van Beethovenin johdolla. Czernyn ensimmäinen julkinen esiintyminen tapahtui jo hänen ollessaan yhdeksänvuotias. Kymmenvuotiaana hänen opettajakseen ryhtyi Ludwig van Beethoven. Czerny itse aloitti opettajan uransa 15-vuotiaana ja opetti myöhemmin muun muassa Beethovenin sisarenpoikaa sekä Franz Lisztiä. Czerny kuoli vailla lähiomaisia 15. heinäkuuta 1857.

Sävellykset
-----------

Czerny sävelsi muun muassa messuja, requiemejä, sinfonioita, konserttoja, sonaatteja ja jousikvartettoja. Hänet tunnetaan silti parhaiten säveltämistään etydeistä pianolle.

Lähteet
-------

*

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Carl Czerny**.
* Carl Czerny International Music Score Library Project (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Korea
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
* Portugali
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* RISM
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Malin sisällissota 2012** on vuonna 2012 tuaregien ja Malin hallituksen välisenä 16. tammikuuta 2012 alkanut konflikti, johon tulivat myöhemmin mukaan ulkomaiset joukot taistelemaan ääri-islamisteja vastaan. Osapuolet solmivat kesäkuussa 2013 tulitaon, joka kesti viisi kuukautta.

Tausta
------

Malin pohjoisosa on aavikkokansojen asuttamaa Saharaa, eteläosa savannia ja vastaavaa. Kansojen rajat kulkevat Pohjois-Afrikassa yleisemminkin osin näiden kasvillisuustyyppien mukaan. Ranskan siirtomaa-aika loi monesta kansasta koostuvat monikansallisen valtion. Saharassa ennen arabeja asuneet tuaregit olivat pitkään vaatineet omaa valtiotaan Malissakin. Tuaregikapinoita nousikin moneen otteeseen 1900-luvulla Malissa. Libyan sisällissota vuonna 2011 lisäsi salafistien vaikutusvaltaa siellä. Niinpä tuaregialueille alkoi virrata Libyasta aseita ja taistelijoita.

Sisällissota
------------

Sisällissota alkoi tuaregien kapinalla 16. tammikuuta 2012. Koska Malin hallitus ei kyennyt torjumaan tuaregikapinallisia, armeija kaappasi maassa vallan 22. maaliskuuta 2012. Tuaregikapinallisten MNLA:ta alussa tukenut ääri-islamilainen Ansar Dine -järjestö alkoi taistella tätä vastaan ja valtasi suurimman osan MNLA:n alueesta. Nyt Ansar Dinen taistelijat etenivät Malin keskiosiin ja uhkasivat kaapata vallan maassa. Malin hallitus pyysi ulkomailta apua. Maassa toimi Ansar Dinen ja MNLA:n lisäksi myös muita islamilaisia ja ei-islamilaisia asejoukkoja.

Muutamat Afrikan maat ja Ranska lähettivät joukkojaan Maliin tammikuussa 2013. Ranska lähetti maahan ilmavoimia ja maataistelijoita 11. tammikuuta 2013, koska halusi suojella maassa olevia kansalaisiaan. Ranskan viranomaisten mukaan edessä oli pitkä ja vaikea taistelu. Vuoden 2013 alussa konfliktin uskottiin leviävän muualle. Eräs merkki tästä oli Algeriassa sattunut In Aménasin panttivankikriisi. Ranskalaiset, malilaiset ja muut afrikkalaiset joukot etenivät nopeasti Malissa tammikuun lopussa 2013 vallaten mm. Gaon ja Timbuktun, joka päätyi ranskalaisen käsiin ilman verenvuodatusta.

Tulitaukosopimus tuaregikapinallisten ja Malin hallituksen välille allekirjoitettiin 18. kesäkuuta 2013. Tulitauko rikkoutui marraskuussa 2013 kun hallituksen joukot avasivat tulen tuaregien mielenosoitusta kohti Kidalissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Svensson, Kristian: Länsi-Afrikan mallioppilas Mali romahti vuodessa *Yle Uutiset*. Viitattu 5.11.2017.
2. ↑  Ranska valtasi Malissa Gaon kaupungin Yle Uutiset Ulkomaat 26.1.2013
3. ↑  Armeija: Timbuktu on vallattu - historiallinen kirjasto tuhottu[vanhentunut linkki] Yle Uutiset Ulkomaat 28.1.2013
4. ↑  Ranskalaiset saivat sankarin vastaanoton Timbuktussa Yle Uutiset Ulkomaat 29.1.2013
5. ↑  "Mali and Tuareg rebels sign peace deal", 19 June 2013.
6. ↑  Tuareg separatist group in Mali 'ends ceasefire' BBC News. Viitattu 16.9.2014. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Malin sisällissota 2012** Wikimedia Commonsissa
**Adolf Burgman** (19. kesäkuuta 1872 Sysmä – 15. lokakuuta 1941) oli suomalainen metsänhoitaja, pankinjohtaja ja metsäneuvos.

Burgmanin vanhemmat olivat sairaalan taloudenhoitaja Anders Victor Burgman ja Maria Fredrika Sevón. Burgman valmistui metsänhoitajaksi Evon metsäopistosta 1894. Hän oli aluksi kirkollisvirkatalojen metsänjakotöissä ja teki metsämaiden mittausta ja arviointia eri puolella Suomea. Burgman oli Kuusankoski Oy:n ja sittemmin Kymin Oy:n metsäosaston johtajana 1899–1910. Tämän jälkeen Burgman oli *Puutavara Oy Kymmene Ab ja Kumpp*:in toimitusjohtajana vuoteen 1920 saakka, jolloin hän siirtyi liikeosaston johtajaksi ja metsäneuvokseksi metsähallitukseen. Tässä tehtävässä hän oli vuoteen 1930 saakka, jolloin hänet valittiin Suomen Pankin johtokunnan jäseneksi ja johtajaksi. Burgman hoiti näitä tehtäviä vuoteen 1938 saakka. Burgman oli Suomen Teollisuus-Hypoteekkipankin johtokunnan jäsenenä 1927–1938 ja hän oli puheenjohtajana tai jäsenenä useissa valtion ja eri yhtymien asettamissa komiteoissa. Burgman oli myös Veitsiluoto Oy:n tilintarkastajana 1930–1938 ja Mikkelin kaupunginvaltuuston jäsenenä 1908–1910.

Adolf Burgman oli naimisissa vuodesta 1900 Saima Mathilda Blomfeltin kanssa.

Julkaisuja
----------

* *Oulun-Kajaanin-Nurmeksen rautatien merkitys metsätaloudelle: lausunto*. Oulun kaupungin satamavaliokunta, Oulu 1925
* *Valtion sahateollisuus*. Yhteiskuntataloudellinen Aikakauskirja N:o 3, 1925 (Digitoituna Heldassa)

Lähteet
-------

1. 1 2  60 vuotta. Pankinjohtaja Adolf Burgman, Helsingin Sanomat, 19.02.1932, nro 49, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
2. ↑  Adolf Burgmanin kuolinilmoitus, Hufvudstadsbladet, 17.10.1941, nro 282, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
3. ↑  Dödsfall, Hufvudstadsbladet, 17.10.1941, nro 282, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
4. 1 2 3  Wikiaineisto : Kuka kukin oli 1961
5. ↑  Billion Graves : Adolf Burgmanin hauta Hietaniemen hautausmaalla
6. ↑  Metsänhoitaja Aarno Liuksialan piirtämä pilakuva, Lusto-Suomen metsämuseo (Finna)
**Miro Kadmiry** (s. 7. heinäkuuta 1991) on suomalainen aktiiviuransa lopettanut amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan pelinrakentaja. Kadmiry oli pitkäaikainen Suomen maajoukkueen pelinrakentaja.

Ura
---

Kadmiry aloitti amerikkalaisen jalkapallon Helsinki Wolverinesin D-junioreissa. Hän siirtyi Vantaan TAFTiin vuonna 2006. Vuonna 2010 Kadmiry sai tunnuksena hyvästä pelistä, tarkoista syötöistä, sähäkästä juoksupelistä sekä monipuolisuudesta 1-divisioonan parhaan pelaajan palkinnon. Samana vuonna Kadmiry murtautui suuren yleisön tietoisuuteen ottamalla paikan Suomen maajoukkueessa vasta 19-vuotiaana.

Vuoden 2010 finaaliottelussa Spagettimaljassa Kadmiry oli ratkaisevassa roolissa ja hänet palkittiin ottelun parhaana pelaajana. Elokuussa 2011 TAFT uutisoi kotisivuillaan Kadmiryn lähtevän Yhdysvaltoihin pelaamaan ja opiskelemaan Louisianan yliopistoon. Harjoitusleirillä oli kahdeksan muuta pelinrakentajaa, eikä Kadmirylle avautunut pelipaikkaa, joten jo syyskuussa uutisoitiin Kadmiryn palaavan takaisin liiganousija TAFTin riveihin.

Kaudeksi 2014 Kadmiry siirtyi Saksan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle. Kadmiryn ura Saksassa jäi yhden kauden mittaiseksi, sillä hän palasi jo seuraavana vuonna takaisin Suomeen Porvoon Butchersin joukkueeseen. Kaudeksi 2016 Kadmiry siirtyi Turku Trojansiin. Kauden aikana Kadmiry loukkasi olkapäänsä, eikä pystynyt enää heittämään. Trojans hankki uuden pelinrakentajan ja Kadmiry siirtyi loppukaudeksi Kuopio Steelersiin pelaamaan laitahyökkääjänä.

Kaudella 2017 Kadmiry siirtyi pelaamaan Helsinki Roostersissa. Hän jatkoi pelaamista laitahyökkääjänä. Pelinrakentajan paikalle hän palasi kaudeksi 2019. Roostersissa Kadmiry on voittanut Suomen mestaruuden vuosina 2017, 2018 ja 2019. Kaudella 2019 hänet valittiin Vaahteraliigan parhaaksi pelaajaksi. Kausi 2020 päättyi Kadmiryn osalta loukkaantumiseen. Seuraavalla kaudella hän johdatti Roostersin Vaahteraliigan finaaliin, joka päättyi tappioon. Kadmiry lopetti pelaajauransa syksyn 2021 EM-kilpailuihin, joissa Suomi saavutti pronssia.

Lähteet
-------

1. ↑  Miro Kadmiry lähti Louisiana Collegeen Vantaan TAFT ry. Viitattu 31.12.2014.
2. ↑  Miro Kadmiry 1-divisioonan MVP!
3. ↑  Miro Kadmiry avasi portin Vaahteraliigaan Vantaan Sanomat
4. ↑  Miro Kadmiry palaa TAFTiin SAJL. Viitattu 31.12.2014.
5. ↑  Miro Kadmiry Saksaan kaudelle 2014 Gridiron.fi. Viitattu 4.1.2014.
6. ↑  Miro Kadmiry Porvoon Butchersin pelinrakentajaksi Porvoon Butchers. Viitattu 31.12.2014.
7. ↑  Turku Anders Trojansille uusia pelaajasopimuksia – Miro Kadmiry ja Gary Walker Turkuun
8. ↑  Miro Kadmiry loppukaudeksi Steelers-paitaan Kuopio Steelers. Viitattu 2.5.2019.
9. ↑  Kauteen kotimaisella pelinrakentajalla Helsinki Roosters. Viitattu 2.5.2019.
10. ↑  Palkitut 2019 - osa 2 SAJL. Viitattu 28.10.2019.
11. ↑  Suomi nappasi jälleen jenkkifutiksen EM-pronssia – pelinrakentaja Miro Kadmiry jätti lajille voitokkaat jäähyväiset Helsingin Sanomat. Viitattu 31.10.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Miro Kadmiry** Wikimedia Commonsissa
**Moon Child** (jap. ムーンチャイルド) on Suomessa julkaisematon japanilainen elokuva vuodelta 2003, jonka pääosissa nähdään muun muassa j-rocktähdet Camui Gackt (ex-Malice Mizer) ja HYDE (L'Arc~en~Ciel). Elokuva sijoittuu synkkäsävyiseen lähitulevaisuuteen, ja sen pääjuonen muodostaa yakuza-tyylinen toiminta höystettynä romantiikalla ja vampyyreillä.

Juonikuvaus
-----------

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Sho on orpo, joka elää Mallepan ankarilla kaduilla isoveljensä Shinjin ja ystävänsä Toshin kanssa. Eräänä päivänä pojat varastavat eräältä mieheltä täynnä rahaa olevan salkun, ja paettuaan takaisin piilopaikkaansa ränsistyneeseen rakennukseen Sho löytää varjossa lojuvan miehen. Hän pelastaa miehen auringonvalolta, joka saa tämän käden savuamaan, vieden hänet syvemmälle rakennuksen uumeniin. Kiinalainen mies, jonka rahat pojat varastivat, löytää kuitenkin heidän piilopaikkansa, ja saapuu paikalle juuri kun Toshi ja Shinji ovat saaneet avattua salkun. Toshi pakenee, ja kiinalaismies ampuu Shinjia jalkaan, aiheuttaen tälle elinikäisen vamman, käskien sen jälkeen Shon hakemaan paenneen ystävänsä. Kun Sho juoksee huhuilemassa kadonneen Toshin perään, kuuluu takaa karmaiseva huuto; orpopojan auringonvalosa pelastama mies onkin vampyyri, Kei.

Sho ja Kei ystävystyvät, ja taistelevat yhdessä Toshin kanssa paremmasta elannosta. Toshi työskentelee Happy Pizza -nimisessä pizzeriassa, ja vie huumaavia pizzoja sovittuun paikkaan, jonka jälkeen Sho ja Kei hoitavat homman loppuun ryöstämällä rahat. Shinjillä on kalakauppa, mutta hän käyttää päivänsä paremmin pilvenpoltteluun.

Eräällä ryöstökeikallaan Sho ja Kei kohtaavat Sonin, taiwanilaisen miehen, joka on tullut kostamaan mykän siskonsa Yi-Chen puolesta tämän raiskanneille miehille. Sho, Kei ja Son liittoutuvat taistelussa, ja niin heistä sekä Toshista ja Yi-Chestä muodostuu viisikko, jonka päivät näyttävät hetken aikaa onnellisilta. Mutta Mallepan kadut ovat liian raa'at, ja etnisten ryhmien muodostamien jengien välisiltä taisteluilta on mahdotonta välttyä, jos tahtoo nousta nokkimisjärjestyksessä ylöspäin.

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**

Rooleissa
---------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Gackt Camui  | … |  Sho
  |
|  Hideto Takarai (HYDE)  | … |  Kei
  |
|  Tarō Yamamoto  | … |  Toshi
  |
|  Lee-Hom Wang  | … |  Son
  |
|  Zeny Kwok  | … |  Yi-Che
  |
|  Anne Suzuki  | … |  Hana
  |
|  Etsushi Toyokawa  | … |  Luka
  |
|  Ryo Ishibashi  | … |  
  |
|  Susumu Terajima  | … |  
  |
|  Li Li-chun  | … |  
  |

Lähde:

Lähteet
-------

1. ↑  *Moon Child* AllMoviessa. (englanniksi) Viitattu 28.5.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Elley, Derek: Moon Child *Variety*.  28.7.2003. Viitattu 28.5.2021. (englanniksi)
* KM: Movie Review – MOON CHILD *The Loosening Thread*. Viitattu 28.5.2021. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
* Paghat the Ratgirl: Moon Child. 2003 *WeirdWildRealm.com*. Viitattu 28.5.2021. (englanniksi)
**850 Naval Air Squadron** (**850 NAS**) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston ilmavoimien lentolaivue vuosina 1943-1944. Laivue perustettiin uudelleen osana Australian asevoimia 1953 ja se lakkautettiin vuotta myöhemmin.

Palvelus
--------

Laivue perustettiin 1. tammikuuta 1943 Quonset Pointissa pitkänmatkan tehtäviin ja se piti varustaa kahdellatoista Seamewsillä. Laivue piti sijoittaa *HMS Pursuerille*, mutta laivue lakkautettiin jo 30. tammikuuta.

Laivue perustettiin uudelleen torpedopommittajatiedustelulaivueena 1. syyskuuta 1943 Squantumissa kalustonaan kaksitoista Avenger I -konetta ja se sijoitettiin koulutuksen jälkeen helmikuussa 1944 *HMS Empressille*, jolta laivue lensi sukellusveneentorjuntalentoja matkalla Britteinsaarille. Huhtikuusta alkaen laivue partioi rannikkolennoston kanssa Kanaalin alueella, jolloin se upotti yhden kauppalaivan ja vaurioitti toista St. Petersin sataman edustalla Guernseyn rannikolla 24. heinäkuuta. Laivue siirrettiin elokuun alussa Pohjois-Irlantiin, jolloin siihen liitettiin neljän Wildcatin muodostama hävittäjälentue. Lennettyään jonkin aikaa sukellusveneentorjuntalentoja rannikkolennoston kanssa laivue lakkautettiin 24. joulukuuta 1944.

Sodan jälkeen laivue oli hetken aikaa palveluksessa, kun Australian laivasto perusti sen 12. tammikuuta 1953 Nowrassa kalustonaan kaksitoista Sea Furyä. *HMAS Sydneyn* siirryttyä Korean vesille laivue lakkautettiin 3. elokuuta 1954.

Päälliköt
---------

Laivueenpäällikköinä olivat:

* Dundas, J. H. 1.-30. tammikuuta 1943
* Boddam-Whetham, A. P. 1. syyskuuta 1943 - 28. toukokuuta 1944
* White, B 28. toukokuuta - 18. joulukuuta 1944
* Martin, F. S. 18. - 24. joulukuuta 1944
* Wilde, R. A. 12. tammikuuta -18. toukokuuta 1953
* Austin, P. M. 18. toukokuuta 1953 - 3. elokuuta 1954

Lähteet
-------

* Finnis, Bill: *The History of the Fleet Air Arm from Kites to Carriers*. Shrewsbury: Airlife Publishing Ltd, 2000. ISBN 1-84037-182-X. (englanniksi)
* Wragg, David: *Fleet Air Arm Handbook 1939-1945*. Gloucestershire: Sutton Publishing Ltd, 2001. ISBN 0-7509-3430-1. (englanniksi)
* Sturtivant, Ray & Ballance, Theo: *The Squadrons of the Fleet Air Arm*. Tornbridge, Kent: An Air-Britain Publication, 1994. ISBN 0-85130-223-8. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Sturtivant, Ray & Ballance, Theo s. 284
Kipinä-talo Vanhankirkonsillalta kuvattuna
**Kipinä-talo** on marraskuussa 2020 Hyvinkään Hangonsiltaan valmistunut monitoimirakennus, jossa toimivat Hyvinkään lukio ja Hyvinkään opisto. Se sijaitsee osoitteessa Kenkätehtaankatu 1. Lukiotoiminta rakennuksessa alkoi helmikuussa 2021. Talon on suunnitellut arkkitehti Arto Peltokangas ja urakoitsijana toimi Lujatalo oy. Rakennuksessa on kolme kerrosta ja sen julkisivussa on hyödynnetty punatiiltä ja corten-terästä. Talon katolla on aurinkopaneeleja, jotka tuottavat sähköä rakennuksen käyttöön.

Kipinä-talon valmistumisen jälkeen Hyvinkään lukiot, Hyvinkään yhteiskoulun lukio ja Hyvinkään Sveitsin lukio, yhdistyivät ja aloittivat toimintansa samoissa toimitiloissa.

Kipinä-taloa ja viereistä Hangonsillan asuinaluetta palvelee vuonna 2020 valmistunut 300 metriä pitkä Vanhankirkonsilta. Se alkaa Kipinä-talon vierestä ja päättyy Hyvinkään vanhan kirkon viereen, eli se ylittää Kipinä-talon vieressä kulkevan Hanko–Hyvinkää-radan. Läheisyydessä sijaitsee myös jo 1950-luvulla valmistunut Siltakadun silta.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
**Rawalpindin sopimus** oli kolmannen afgaanisodan jälkeen 19. elokuuta 1919 solmittu rauhansopimus Afganistanin ja Yhdistyneen kuningaskunnan välillä. Monet sopimuksen kohdat olivat brittien sanelemia, mutta he myöntyivät Afganistanin oikeuteen harjoittaa itsenäistä ulkopolitiikkaa. Sopimus ei ratkaissut kaikkia maiden välisiä ongelmia, mutta Afganistanissa sen allekirjoituspäivää pidetään maan itsenäisyyspäivänä.

Tausta
------

Afganistanin kuningas Aman Allah Khan vaati ensimmäisen maailmansodan lopulla brittejä luopumaan aikaisemmin Afganistanin itsenäiselle ulkopolitiikalle asettamista rajoituksista. Kun britit eivät taipuneet, alkoi toukokuussa 1919 kolmas afgaanisota. Itse sota jäi lyhyeksi. Afganistanin joukot eivät vetäneet vertoja brittijoukoille, jotka olivat kuitenkin maailmansodan jälkeen heikossa asemassa ja haluttomia käymään sotaa. Osapuolet solmivat aselevon jo 2. kesäkuuta 1919.

Sopimus
-------

Kolmannen afgaanisodan rauhansopimus neuvoteltiin Rawalpindissa Brittiläisessä Intiassa. Itse sopimus allekirjoitettiin 19. elokuuta 1919. Allekirjoittajia olivat Afganistanin sisäministeri Ali Ahmad Khan, sekä Brittiläisen Intian ulkoministeri A. H. Grant. Sopimuksen ehdot olivat pitkälti brittien sanelemia. Sopimuksen mukaan maiden väliseen "vanhaan ystävyyteen" palattaisiin tulevissa neuvotteluissa seuraavan kuuden kuukauden aikana. Tällä välin esimerkiksi aseiden vienti Afganistaniin Intian kautta kiellettiin ja maan hallitsijalle aikaisemmin maksetut avustukset lakkautettiin. Afganistanin tuli hyväksyä brittijohtoinen komissio selvittämään maiden rajojen vielä määrittelemättömiä osia Khaibarsolalla koskeva tutkimus, sen tulokset ja maiden välinen lopullinen raja. Toisaalta britit myöntyivät afgaanien perusvaatimukseen Afganistanin itsenäisestä ulkopolitiikasta.

Seuraukset
----------

Afganistanissa kolmatta afgaanisotaa on pidetty Afganistanin itsenäisyyssotana ja Rawalpindin allekirjoituspäivää 19. elokuuta maan itsenäisyyspäivänä. Aman Allah alkoi nimittää sopimuksen mahdollistamana afganistanilaisia lähetystöjä eri Euroopan maihin, Yhdysvaltoihin ja Neuvostoliittoon. 1920-luvulla muodostettiin diplomaattiyhteydet myös Suomeen.

Sopimus ei ollut kuitenkaan täysin yksiselitteinen. Sen tiettyihin yksityiskohtiin vedoten he yrittivät hankaloittaa Afganistanin omaa vapaata ulkopolitiikkaa, vaikka he joutuivat lopulta hyväksymään tilanteen. Normaalit diplomaattisuhteet palautettiin vasta Kabulin sopimuksella vuonna 1921. Afganistan menetti myös sen hallitsijalle myönnetyt brittiläiset avustukset, joilla oli ollut huomattava osuus maan taloudessa. Monet yhteyttä Afganistaniin toivoneet paštuheimot rajan brittiläisellä puolella olivat uskoneet sopimusta vain väliaikaiseksi aselevoksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Andrei Sergejeff: *Afganistanin historia - Silkkitietä kulttuurien risteykseen*, s. 217-218, 222. Gaudeamus Helsinki University Press, 2011. ISBN 978-952-495-219-4.
2. 1 2 3 4 5  Ludwig W. Adamec: "Anglo-Afghan treaty of 1919)", *Historical Dictionary of Afghanistan*. 4. painos. The Scarecrow Press, 2012. ISBN 978-0-8108-7957-7. (englanniksi)
David Kennedy (1968)
**David Anthony Kennedy** (15. kesäkuuta 1955 Washington (DC) – 25. huhtikuuta 1984 Florida) oli neljäs Robert F. Kennedyn ja Ethel Skakelin yhdestätoista lapsesta.

6. kesäkuuta 1968 muutamaa päivää vaille 13-vuotias David Kennedy näki yksin hotellihuoneessa ollessaan suoran lähetyksen isänsä vaalikampanjasta, jossa Robert F. Kennedy murhattiin. David Kennedy järkyttyi isänsä kuolemasta pahoin ja kärsi myöhemmällä iällä alkoholi- ja heroiiniriippuvuudesta.

Kennedy opiskeli Harvardin yliopistossa, mutta jätti opintonsa kesken. Hän työskenteli kuolemaansa edeltäneinä vuosina toimittajana ja oli päihdevieroituksessa.

David Kennedy kuoli 25. huhtikuuta 1984 Palm Beachilla sijaitsevassa hotellihuoneessa yliannostukseen.

Kirje
-----

Saman vuoden jouluna kun hänen isänsä murhattiin hän kirjoitti kirjeen äidilleen. Kirjeessä luki:

> *Enää en voi pelata jalkapalloa isäni kanssa, en uida, en ratsastaa, en telttailla hänen kanssaan. Mutta hän oli paras isä koskaan. Hänestä oli minulle isäksi pitkän aikaa. Ja hän teki kuin kukaan muu tahansa isä miljoonaan vuoteen.*
> 
>

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Reginald Stuart: ROBERT KENNEDY'S SON DAVID FOUND DEAD IN HOTEL *New York Times*. Viitattu 31.7.2023.
2. ↑  Reginald Stuart: 3 DRUGS ARE BLAMED IN DAVID KENNEDY CASE *New York Times*. Viitattu 31.7.2023.

Katso myös
----------

* Kennedyn klaani

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
**St. Louisin aavejuna** tai **St. Louisin valoilmiö** on St. Louisin ja Prince Albertin välillä, 130 kilometrin päässä Saskatoonista Kanadan Saskatchewanissa esiintyvä, kaupunkitarinoiden mukaan yliluonnollinen valoilmiö. Valoilmiötä kutsutaan St. Louisin aavejunaksi, sillä se havaitaan öiseen aikaan Canadian National Railwayn omistamalla, nyt jo puretulla rautatielinjalla. Valoilmiö on havaittu useaan kertaan 1920-luvulta lähtien.

Kuvaus
------

Valoilmiö muodostuu kirkkaasta valosta, joka muistuttaa lähestyvän junan ajovaloja. Toisinaan kirkkaan valon luona havaitaan myös punainen valohehku. Paikallisen version mukaan valoilmiöön liittyy Canadian Nationalin palveluksessa työskennelleen veturinkuljettajan kuolema: rataa tarkastamassa ollut veturinkuljettaja sai surmansa toisen junan osuessa häneen, ja kuljettajan haamun kerrotaan etsivän irronnutta päätään ratapenkereeltä. Canadian Nationalin arkistoista ei kuitenkaan löydy tietoja vastaavasta tapahtumasta.
Erään paikallisen asukkaan mukaan valoilmiöön liittyisi junaryöstö 1900-luvun alkupuolelta. Asukkaan tarinan mukaan ryöstäjät pysäyttivät junan, jolloin junan konduktööri astui ulos punainen lyhty kädessään, ja ryöstäjät ampuivat hänet. Tarinan mukaan kirkas valo on veturin ajovalo, ja pieni punainen hehku on peräisin konduktöörin lyhdystä.

Valoilmiö on nähty toistuvasti useiden vuosien aikana, siitäkin huolimatta että rautatie rakennuksineen on purettu. Silminnäkijät kuvailevat valon näyttävän lähestyvän heitä, mutta se ei koskaan saavuta. Joissakin tapauksissa valon havainneet ovat lähteneet sitä kohti, jolloin valo on kadonnut ja syttynyt uudelleen kirkkaana etsijöiden selän takana siten, että etsijöiden varjot lankeavat ratapenkereelle.

Selitys
-------

Sittemmin paikalliset opiskelijat ovat selittäneet ja toistaneet ilmiön osoittamalla kyseessä olevan kaukaisen auton valot. Selitys kuitenkin on kuitenkin asetettu kiistanalaiseksi koska valoilmiö on havaittu ennen autojen yleistymistä ja läheisen autotien rakentamista.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Ghost Train Spotted in Saskatchewan *Stories*.  31.10.2001. CBC News.  Arkistoitu 24.4.2013. Viitattu 15.8.2007. (englanniksi)
2. 1 2  Yanko, Dave: St. Louis Ghost Train *Issues*. Virtual Saskatchewan. Viitattu 15.8.2007. (englanniksi)
3. ↑  Mystery Solved? *Issues*. Virtual Saskatchewan. Viitattu 12.11.2011. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* (englanniksi) St. Louis Ghost Light, sivulla myös video valoilmiöstä
Georg Stefan Troller (2011)
**Georg Stefan Troller** (s. 10. joulukuuta 1921 Wien) on kirjailija, käsikirjoittaja ja toimittaja. Hän on asunut Itävallassa, Yhdysvalloissa ja Ranskassa.

Juutalaisperheeseen syntynyt Troller joutui poistumaan Wienistä kansallissosialismin nousun takia. Hän pakeni Ranskan ja Pohjois-Afrikan kautta Yhdysvaltoihin. Hän oli työskennellyt jo Itävallassa kirjansitojana ja jatkoi tätä työtä vuodesta 1941, kunnes liittyi asepalvelukseen Yhdysvaltain riveissä vuonna 1943. Toisen maailmansodan viimeisinä vuosina Troller oli sijoitettuna Eurooppaan, ja hän oli Münchenissä vuoteen 1946 saakka. Yhdysvaltoihin palattuaan hän opiskeli englanninkielistä kirjallisuutta Kalifornian yliopistossa. Troller kuitenkin palasi lyhyesti Wieniin ja sitten vuonna 1949 Pariisiin, johon asettui ja jossa aloitti vuonna 1951 työskentelyn journalistina.

Troller teki käsikirjoituksia useisiin Länsi-Saksassa esitettyihin televisio- ja radio-ohjelmiin, joihin kuului *Pariser Journal*, jonka parissa hän työskenteli kymmenen vuoden ajan. Ohjaaja Axel Cortin kanssa Troller teki yhteistyötä *Der junge Freud* -hankkeessa (1976) ennen kuin aloitti tämän kanssa *Wohin und zurück* -trilogian laatimisen. Trilogia koostui Trollerin käsikirjoittamista elokuvista *An uns glaubt Gott nicht mehr*, *Santa Fe* ja *Welcome in Vienna*, jotka perustuvat löyhästi Trollerin kokemuksiin vuosilta 1938–1946. Troller on julkaissut useita kirjoja, joissa käsitellään esimerkiksi Pariisia ja Trollerin kohtaamisia ihmisten kanssa.

Trollerin saamien useiden palkintojen ja tunnustusten joukossa ovat Bundesverdienstkreuz ja Boulevard der Stars -tähti Berliinissä. Troller on Berliinin taiteiden akatemian jäsen.

Lähteet
-------

1. ↑  Writer and journalist Georg Stefan Troller at 100 *dw.com*. Viitattu 24.5.2022.
2. 1 2 3  Georg Stefan Troller The National Center for Jewish Film
3. 1 2  Georg Stefan Troller, Austria, France[vanhentunut linkki] Internationales Literaturfestival Berlin


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Georg Smirnoff** (16. helmikuuta 1840 Vaasa – 9. lokakuuta 1896 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja Helsingin yliopiston professori.

Smirnoffin vanhemmat olivat kauppias Mikael Smirnoff ja Klara Johanna Lindeqvist. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1864, lääketieteen lisensiaatiksi 1870 ja lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1871. Toimittuaan Helsingin yleisen sairaalan ihotautien ja sukupuolitautien osaston vt. johtajana ja samalla Helsingin yliopiston sukupuolitautiopin vt. professorina vuodesta 1881 hänet nimitettiin vakinaiseksi professoriksi 1894. Yliopiston sukupuolitautiopin dosenttina Smirnoff oli toiminut 1885–1894. Professorin virkaa varten hän oli julkaissut kolme väitöskirjaa 1883–1890, mutta ne kaikki hylättiin. Tämä sai hänet hyökkäämään kuuden lentolehtisen voimin lääketieteellistä tiedekuntaa vastaan. Smirnoff kehitti mm. lihakseen ruiskeena annettavan elohopeasuolalääkityksen syfiliksen hoitoon. Hän kuoli naimattomana Helsingissä 1896.

Lähteet
-------

1. ↑  Heikinheimo, Ilmari (toim.): *Suomen elämäkerrasto*, s. 696. Helsinki: WSOY, 1955.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Ruotsi
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
PC/104-pino, jossa suoritinkortti ja verkkokortti.
**PC/104** tai **PC104** on sulautettuihin järjestelmiin tarkoitettujen tietokoneiden standardi. Standardin kehittämistä varten on perustettu PC/104 Consortium helmikuussa 1992. Tavoitteena on ollut sovittaa työpöytätietokoneiden teknologiaa sulautettuihin järjestelmiin.
Ensimmäinen määrittely on julkaistu maaliskuussa 1992 ja se perustui IBM PC -yhteensopivien tekniikalle. Muun muassa ISA-väylä on standardissa vielä tuettu. Helmikuussa 1997 julkaistu PC/104-Plus lisäsi PCI-väylän.

Määritelmä sisältää pinottavan arkkitehtuurin, jossa piirilevyjä kirjaimellisesti pinotaan toimintojen lisäämiseksi. Pinossa on muun muassa suoritinkortti, virtalähdekortti ja yksi tai useampi oheislaitekortti tiettyä tarkoitusta varten.
Alkujaan x86-suoritin oli tavallinen mutta myös ARM-pohjaiset kortit ovat tullut saataville. Aiemmin käyttöjärjestelmänä oli DOS tai Windows mutta nykyään (vuonna 2020) Linux ja reaaliaikaiset käyttöjärjestelmät ovat käytössä.

PC/104-väylä käyttää IBM PC/XT ja IBM PC/AT määrittelyä (IEEE P996), mutta eri muodossa (piirilevyn koko).

Katso myös
----------

* Teollisuustietokone

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  History *pc104.org*. Viitattu 10.11.2020. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  George Hillard: The Past, Present, and Future of PC104 for Small Form Factor Designs *embedded-computing.com*.  30.6.2020. Viitattu 10.11.2020. (englanniksi)
3. ↑  PC-104 Bus *interfacebus.com*. Viitattu 10.11.2020. (englanniksi)
**Georg Thymus (Georg Klee),** (1518 Zwickau, Saksa – 21. joulukuuta 1561 Wittenberg) oli saksalainen opettaja, runoilija, kirjailija ja virsirunoilija.

Thymus oli reformaattori Martin Lutherin ja hänen työtoverinsa Philipp Melachthonin oppilas. Hän toimi opettajana muun muassa Magdeburgissa, jossa hän oli apuopettajana Martin Agricolan johtamassa koulussa, rehtorina Zwickaussa 1547, Goslarissa vuodesta 1549 ja Wernigerodessa kunnes vuonna 1558 hänet nimitettiin joksikin aikaa professoriksi Wittenbergin yliopiston filosofiseen tiedekuntaan. Hän antoi yksityisopetusta, jatkoi opintojaan ja perusti yksityisen koulun. Hän on kirjoittanut kielten oppikirjoja sekä saksan- ja latinankielisiä runoja. Hänen julkaisemiaan teoksia on riimitetty kristinopin käsikirja *Zwölff Heuptartikel des Bekendtnis unseres christlichen Glaubens.*, *Theo Wallmoden* (Magdeburg 1558, Strasbourg 1559, Wolfenbüttel 1563) sekä *Exempla syntaxeos*, johon Filipp Melanchthon on kirjoittanut johdannon.

Thymuksen virsi "Aufer immensam, Deu*s"* on säilynyt käytössä Ruotsissa ja Suomessa. Se on julkaistu katumusvirtenä 1541 ilmestyneessä kokoelmassa *Vermahnung an ganze deutsche Nation widder den Türchischen Tyrannen.*

Virsi oli suomeksi vuonna 1605 ilmestyneessä Hemminki Maskulaisen virsikirjassa. Virteen liittyi merkintä: "Yxi caunis Psalmi, joca pitä veisattaman, coska sota, nälkä eli Rutto saapuvilla ia käsis on". Virsi oli vuonna 1616 ilmestyneessä *Then Swenska Psalm-Boken* -kirjassa vuodelta 1616 (*Upsala Psalmbok*). Se oli latinaksi ja ruotsiksi, otsikolla "En skön hymnus eller Psalm, som skal siungas när krijgh, hynger eller Pestilentia är på färde".

Virsi on uudistettuna Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa virsi 347 "Pois viha käännä, Herra, säästä meitä". Ruotsin kirkon virsikirjassa se on virsi 539 "Pois, Herra, käännä vihan vitsa" Pekka Kivekkään vuonna 2000 tekemänä ruotsinkielisen muokatun tekstin mukaisena käännöksenä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Georg Thym *deutsche-biographie.de*. Viitattu 15.3.2022. (saksaksi)
2. 1 2  Per Olof Nisser, Inger Selander, Hans Bernskiöld: *Psalmernas väg Kommentaren till text och musik i Den svenska psalmboken*
Band 3 Psalmerna 421-651 Liturgiska sånger 652-700*, s. 273. Wessmans musikförlag AB Visby, 2019. ISBN 978-91-877-1068-1. (ruotsiksi)*
3. ↑  Oscar Lövgren: *Psalm- och sånglexikon*, s. 701. Gummesons bokförlag, Stockholm, 1964. {{sv}


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* RISM
* IdRef

 |

 |
Aleksei Šahmatov
**Aleksei Aleksandrovitš Šahmatov** (ven. Алексе́й Алекса́ндрович Ша́хматов, 17. kesäkuuta (J: 5. kesäkuuta) 1864 Narva – 16. elokuuta 1920 Pietari) oli venäläinen kielitieteilijä ja muinaisitäslaavinkielisten kronikoiden tutkija.

Aleksei Šahmatov valmistui Moskovan yliopistosta vuonna 1887, toimi sen dosenttina vuodesta 1890 ja Pietarin yliopiston professorina vuodesta 1910. Hänet nimitettiin Pietarin tiedeakatemian akateemikoksi vuonna 1894. Vuodesta 1906 lähtien hän johti tiedeakatemian venäjän kielen ja kirjallisuuden osastoa.

Šahmatov on venäjän kielihistorian tutkimuksen perustanlaskija. Teoksissaan *Issledovanija v oblasti russkoi fonetiki* (1894), *K istorii zvukov russkogo jazyka* (1903) ym. hän pyki rekonstruoimaan yhteisvenäläisen kantakielen vertailemalla muinaisia murteita venäjän nykymurteisiin ja muihin slaavilaisiin kieliin historiallisen kielitieteen metodeja käyttäen. Šahmatov pani alulle muinaisvenäläisten kronikoiden tekstikriittisen tutkimuksen ja kehitti tekstikritiikkiä tieteenalana. Teoksissan *Kurs istorii russkogo jazyka* (1909), *Otšerk drevneišego perioda istorii russkogo jazyka* (1915), *Drevneišije sudby russkogo plemeni* (1919), *K voprosu ob obrazovanii russkih naretši i russkih narodnostei* (1899) ym. hän yhdistää kielihistorian itäslaavien ja venäläisten varhaishistorian tutkimukseen. Nykyvenäjän morfologiaa ja syntaksia käsittelevät teokset *Otšerk sovremennogo russkogo literaturnogo jazyka* (1925) ja *Sintaksis russkogo jazyka* (osat 1–2, 1925–1927). Šahmatov tutki myös muita slaavilaisia ja indoeurooppalaisia kieliä, itämerensuomalaisia kieliä ja mordvaa sekä kansatiedettä, folkloristiikkaa ja muinaisvenäläisen kirjallisuuden historiaa.

Šahmatov johti akateemisen venäjän kielen sanakirjan toimitustyötä vuosina 1891–1916. Hänen johtamastaan tiedeakatemian venäjän kielen ja kirjallisuuden osastosta muodostui venäläisen filologian keskus. Hänellä oli suuri merkitys myös venäjän kielen oikeinkirjoituksen uudistuksessa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  *Bolšaja sovetskaja entsilopedija, tom 29*, s. 303. Moskva: Sovetskaja entsiklopedija, 1978.
2. ↑  *Russki jazyk: entsiklopedija*, s. 398. Moskva: Sovetskaja entsiklopedija, 1979.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Fabrizio Mobrici** (s. 9. huhtikuuta 1975 Rooma, Italia), tunnettu myös taiteilijanimellään **Fabrizio Moro**, on italialainen laulaja-lauluntekijä ja juontaja. Hän julkaisi debyyttialbuminsa vuonna 2000 ja saavutti kaupallista menestystä vuonna 2007 voittaessaan San Remon musiikkifestivaalien nuorten kategorian kappaleella "Pensa". Kappaleesta tuli hittiykkönen Italiassa, samaan aikaan kun Federazione Industria Musicale Italiana sertifioi kultaa samannimiselle albumille.

Vuoteen 2015 mennessä, Moro on julkaissut kuusi studioalbumia, EP-levyn ja livealbumin. Hän juonsi Rai 2:n lähettämän realitydokumentin nimeltä *Sbarre*. Hän kirjoitti myös kappaleita muille artisteille, kuten poprock-yhtyeelle nimeltä *Stadio* ja poplaulajalle nimeltä Noemi.

Yhdessä Ermal Metan kanssa hän voitti vuoden 2018 San Remon musiikkifestivaalit kappaleella "Non mi avete fatto niente" ja edusti näin Italiaa vuoden 2018 Eurovision laulukilpailussa.

Lähteet
-------

1. ↑  Ermal Meta & Fabrizio Moro win Sanremo 2018 in Italy *eurovision.tv*.  11.2.2018. EBU. Viitattu 11.2.2018. (englanniksi)
2. ↑  Italy: Ermal Meta & Fabrizio Moro Confirmed for Eurovision 2018 *eurovoix.com*.  11.2.2018. Eurovoix. Viitattu 14.2.2018. (englanniksi)
3. ↑  Italy: Ermal Meta & Fabrizio Moro win Sanremo 2018 and will fly to Lisbon! *esctoday.com*.  11.2.2018. Esctoday. Viitattu 14.2.2018. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kotisivut

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Italia
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.