recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Lockerbien pääkatua
**Lockerbie** (['lɒkərbi], gaeliksi *Locarbaidh*) on pieni kaupunki lounaisessa Skotlannissa, Dumfries and Gallowayn alueella, noin 120 kilometrin päässä Glasgow'sta sekä noin 32 kilometrin päässä Englannin ja Skotlannin rajalta. Kaupungin väkiluku oli 4 009 vuonna 2001.

Lockerbien julkinen liikennejärjestelmä on hyvin kehittynyt kaupungin kokoon nähden. Kaupunki sijaitsee lähellä A74(M) -moottoritietä, ja siellä on myös rautatieasema. Paikallisesta punaisesta hiekkakivestä rakennettu kaupungintalo on keskustan hallitsevin maamerkki. Kaupungintalon läheisyydessä on toisen maailmansodan pronssinen muistomerkki.

Lockerbie on historiansa aikana toiminut sekä lampaiden että karjan kauppapaikkana. Rajan läheisyyden vuoksi karjakauppa oli alueen tärkein elinkeino vuosisatojen ajan. Kaupungissa järjestetään yhä lammashuutokauppoja.

Lockerbien pommi-isku
---------------------

*Pääartikkeli: Lockerbien pommi-isku*
Kansainvälisesti Lockerbie muistetaan paikkana, mihin Pan Amin lento 103 syöksyi terroristien pommi-iskun takia 21. joulukuuta 1988. Suomessa tapaus tunnetaan yleisesti nimellä *Lockerbien pommi-isku*, mutta Yhdistyneessä kuningaskunnassa tapaus tunnetaan parhaiten nimellä *Lockerbie Disaster ("Lockerbien katastrofi")* tai pelkästään *Lockerbie*. Yksitoista Lockerbien asukasta kuoli koneen kappaleiden syöksyessä kaupunkiin Sherwood Crescentin alueelle. Putoamispaikalle muodostui suurehko kraatteri.

Lockerbie Academy
-----------------

Lockerbie Academy on kaupungin julkinen lukio, josta tuli Lockerbien pommi-iskujen pelastustoiminnan päämaja. Akatemia perusti yhdessä newyorkilaisen Syracusen yliopiston kanssa stipendin, joka annetaan kahdelle ansioituneimmalle opiskelijalle. Pommi-iskussa kuoli kaikkiaan 35 Syracusen yliopiston opiskelijaa. Stipendin saajat viettävät Syracusen yliopistossa stipendin turvin yhden vuoden ennen kuin aloittavat varsinaiset yliopisto-opintonsa. Lockerbien akatemian rehtori Graham Herbert palkittiin marraskuussa 2003 Syracusen yliopiston *Chancellor's Medal* -palkinnolla erinomaisen opettajanuransa ansioista.

Akatemiassa Lockerbien pommi-iskun aikana opiskellut Helen Jones kuoli Lontoon pommi-iskuissa 7. heinäkuuta 2005. *lähde?*

Lähteet
-------

1. ↑  Key Statistics for Settlements and Localities Scotland - Usual resident population General Register Office of Scotland
2. ↑  Lockerbie Undiscovered Scotland
3. ↑  Cheviot Sheep (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑  Lockerbie remembers victims of Pan Am tragedy, 20 years on Times Online 2008

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Lockerbie**.
**Raision nuorisovaltuusto** on Raision kaupungin vuonna 2018 perustama lakisääteinen nuorisovaltuusto. Sen toimintaa ohjaa Raision kaupungin asettama virkamies. Nuorisovaltuusto kokoontuu noin kerran kuukaudessa. Vuonna 2023 nuorisovaltuuston puheenjohtajana toimii Leia Kuorilehto. Aikaisemmin nuorisovaltuuston puheenjohtajina ovat toimineet Ville Virtanen (2018), Aleksi Suro (2019–2020) ja Essi Tuokko (2021–2022).

Valtuusto koostuu 15 jäsenestä, mukaan lukien puheenjohtaja, varapuheenjohtajat ja sihteerit. Kouluista edustajia tulee neljätoista, ja lisäksi kaupunginhallitus nimittää yhden edustajan, joka asuu, mutta ei opiskele Raisiossa. Jokaisella jäsenellä on henkilökohtainen varajäsen.

Nuorisovaltuuston tehtävänä on tuoda raisiolaisten nuorten ajatuksia esille ja edustaa lähiseudun nuoria sekä valvoa, että nuorten mielipiteet otettaisiin huomioon kunnallisessa päätöksenteossa. Nuorisovaltuusto on nykyään lakisääteinen toimielin, mutta se ei vaikuta kaupunginvaltuuston tekemiin päätöksiin. Nuorisovaltuustolla on kuitenkin oikeus tehdä aloitteita kaupungin eri toimielimille. Nuorisovaltuustolla on myös lautakuntapaikkoja sekä puhe- ja läsnäolo-oikeus Raision kunnanvaltuustossa.

Lähteet
-------

1. ↑  Nuorisovaltuuston sivu
2. 1 2  Raison nuorisovaltuuston toimintasäännöt
**Helena Dragaš** (n. 1372-1450) oli Bysantin keisari Manuel II Palaiologosin puoliso.

Helena Dragaš syntyi Serbiassa Dejanovićin aatelissukuun. Hänen isänsä Constantine Dragaš hallitsi yhtä pienistä ruhtinaskunnista, jotka syntyivät Serbian keisarikunnan hajottua 1371.

Helena ja Manuel II Palaiologos menivät naimisiin vuonna 1392, pian Manuelin isän kuoleman jälkeen. Patriarkka Antonius IV kruunasi heidät molemmat juhlavassa seremoniassa.

Heille syntyi seitsemän poikaa ja kolme tytärtä.

* Nimeämätön tytär
* Konstantinos Palaiologos
* Johannes VIII Palaiologos
* Andronikos Palaiologos
* Toinen tytär
* Theodoros II Palaiologos
* Mikael Palaiologos
* Konstantinos XI Palaiologos
* Demetrios Palaiologos
* Tuomas Palaiologos

Lähteet
-------

1. ↑  Manuel II Palaiologos An Online Encyclopedia of Roman Emperors. Viitattu 29.3.2014.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Seis maailma – tahdon ulos** (*Stop the World, I Want to Get Off*) on Leslie Bricussen ja Anthony Newleyn kirjoittama musikaali, joka sai ensi-iltansa Lontoossa vuonna 1961.

Sirkusmaailmaan sijoittuva tarina kertoo Pikkumiehestä, eräänlaisesta jokamieshahmosta, joka haluaa menestystä ja suosiota niin työelämässä kuin naistenkin keskuudessa. Valloitettuaan rakastamansa Evien hän kuitenkin huomaa juuttuneensa tylsään perhe-elämään ja alkaa paeta uusiin lemmenseikkailuihin, joissa naisroolia näyttelee aina sama näyttelijä kun Evietäkin. Työelämässäkin Pikkumies etenee johtajaksi ja lopulta poliitikoksi, muttei saavuta onnea siinäkään.

Musikaalia pidettiin 1960-luvun alussa uraauurtavana vapaan muotonsa, kekseliäisyytensä ja allegorisuutensa ansiosta. Sen tuotantoon tarvitaan vain kaksi mies- ja kolme naisnäyttelijää.

Suomessa musikaali sai ensi-iltansa Helsingin Kansanteatterissa syksyllä 1963 Esko Elstelän suomentamana nimellä *Seis maailma – tahdon ulos*. Pääosissa näyttelivät Ismo Kallio ja Tiina Rinne. Musikaalin on suomentanut Esko Elstelä. 1960-luvulla musikaalin tuottivat Suomessa myös Kouvolan Teatteri, Imatran Teatteri, Porin Teatteri, Tampereen Työväen Teatteri, Åbo Svenska Teater (ruotsiksi) ja Mikkelin Teatteri sekä myöhemmin Kuopion Yhteisteatteri, Jyväskylän kaupunginteatteri ja Savonlinnan kaupunginteatteri. Vuonna 2011 Vaasan kaupunginteatteri toi musikaalin ensi-iltaan nimellä *Maailma seis!*.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Seis maailma - tahdon ulos (Stop the World - I Want to Get off) *dramacorner.fi*. Viitattu 4.4.2023.
2. 1 2 3 4  Uexküll, Sole: Pikkumiehen tarina eli "erilainen" musical.  *Helsingin Sanomat*, 17.10.1963, s. 20. Näköislehti (maksullinen).
3. ↑  Esityshaku "Seis maailma" *ilona.tinfo.fi*. Viitattu 4.4.2023.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz release group
* MusicBrainz work

 |

 |
**Helena Laukko** (s. 1957) on suomalainen järjestöjohtaja, joka on toiminut Suomen YK-liiton toiminnanjohtajana vuodesta 2003 lähtien. Ennen nykyistä tehtäväänsä Laukko on toiminut Kansainvälisen solidaarisuussäätiön (Solidaarisuus) toiminnanjohtajana vuosina 1997–2003 sekä Kepa ry:n hallituksen jäsenenä ja Suomalaisten Kehitysyhteistyöjärjestöjen EU-yhdistyksen puheenjohtajana.

Laukko toimii myös Suomen Unesco-toimikunnan jäsenenä sen vuoden 2018 loppuun asti kestävällä kaudella ja on toiminut Suomen sosialidemokraattisen puolueen edustajana kaudella Kehityspoliittisessa toimikunnassa, jonka tehtäviin kuuluu muun muassa Suomen kehityspolitiikan johdonmukaisuuden edistäminen.

Lähteet
-------

1. ↑  Helena Laukko, 41, on valittu Suomen... *Nimitykset*.  23.8.2003. Helsingin Sanomat. Viitattu 5.3.2017.
2. ↑  Suomen Unesco-toimikunta asetettu *Ajankohtaista*.  30.12.2014. Opetus- ja kulttuuriministeriö. Viitattu 5.3.2017.
3. ↑  Uusi kehityspoliittinen toimikunta asetettu *Uutiset*.  14.12.2011. Ulkoasiainministeriö.  Arkistoitu 6.3.2017. Viitattu 5.3.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Helena Laukko Ulkoasiainministeriön Youtube-kanavalla 6.11.2015
**Rainy River** (ransk. *Rivière à la Pluie*) on noin 140 kilometriä pitkä joki Kanadan ja Yhdysvaltojen rajalla. Joki erottaa Ontarion provinssin Minnesotan osavaltiosta.

Joki saa alkunsa Rainy Lake -järven länsipuolelta ja kulkee pääsääntöisesti länsi- ja luoteissuuntaan, Minnesotan International Falls -kaupungin ja Ontarion Fort Frances -kylän läpi, sekä Minnesotan Baudetten kaupungin ja Ontarion Rainy Riverin kylän kautta. Lopulta se laskee Lake of the Woods -järven eteläpäähän. Lake of the Woods -järveltä on edelleen yhteys Winnipegjoen, Winnipegjärven ja Nelsonjoen kautta Hudsoninlahdelle. Joki on padottu International Falls -kaupungin lähettyvillä, jossa on vesivoimalaitos. Joen valuma-alue saa alkunsa noin sata kilometriä Yläjärvestä länteen, joka oli myös vuonna 1670 Hudson's Bay Companylle myönnetyn Rupertinmaan kaakkoisraja.

Joen ylittävät Baudette-Rainy River International Bridge- ja Fort Frances-International Falls International Bridge -sillat, jotka ovat virallisia rajanylityspaikkoja.

Rautatieyhtiö Ontario and Rainy River Railway aloitti toimintansa vuonna 1901. Rautatien omistaa nykyisin Canadian National. Kanadan puolella ratalinjaus seuraa jokea.

Aiheesta muualla
----------------

* State of Minnesota: Rainy River Basin (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
**Gontougon alue** (ransk. *région du Gontougo*) on Zanzanin piirikuntaan kuuluva hallintoalue Norsunluurannikon koillisosassa. Sen hallinnollinen keskus on Bondoukou. Alueen pinta-ala on 16 770 neliökilometriä. Asukkaita on 667 200 henkeä (vuonna 2014, väestönlaskenta).

Gontougon alue rajoittuu pohjoisessa Bounkanin, luoteessa Hambolin, lounaassa Iffoun ja etelässä Indénié-Djuablinin alueisiin sekä idässä Ghanaan. Se on pinnanmuodostukseltaan lähinnä tasankoa, jonka yläpuolella kohoavat Zanzanvuoret. Hyötykaivannaisia ovat mangaani, kulta ja bauksiitti.

Alue kuuluu Sahelin ilmastovyöhykkeeseen. Sadekausi kestää toukokuusta heinäkuuhun. Joulu-tammikuussa puhaltaa harmattan-tuuli. Pysyviä vesistöjä ei ole. Kasvillisuus on puu- ja pensassavannia sekä galleriametsiä.

Vuonna 2011 perustettu alue käsittää Bondoukoun, Koun-Faon, Sandeguén, Tandan ja Transuan departementit. Kuntia on seitsemän: Assuefry, Bondoukou, Kouassi-Datékro, Koun-Fao, Sandégué, Tanda ja Transua.

Asukkaat ovat etupäässä kulangoja ja abroneja sekä pienempiä paikallisia kansoja. Lisäksi on anjeja, lobeja, senufoja, ja mandinkoja.

Alueen pääelinkeino on maanviljely. Tärkeimmät viljelykasvit ovat keittobanaani, jamssit, maissi, riisi, maniokki, vihannekset ja sitrushedelmät. Myytäväksi tuotetaan erityisesti cashew-pähkinöitä sekä etelässä jonkin verran kaakaota ja kahvia. Bondoukou on tärkeä liikenteen ja kaupankäynnin keskus. Teollisuutta ei ole juuri lainkaan.

Nähtävyyksiä ovat Comoén kansallispuisto, Bondoukoun historiallinen kaupunki moskeijoineen, Motiamon savenvalajat, Sokon pyhät apinat ja Sapian monnit. Alueen kansoilla on rikas juhla-, tanssi- ja musiikkiperintö.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Présentation de Gontougo *Côte d’Ivoire politique*. Viitattu 3.2.2022.
2. ↑  Répertoire des localités: Région du Gontougo *Institut national de la statistique*. Viitattu 3.2.2022.
**Rainy River** on kylä Kanadassa, Ontarion provinssissa. Se sijaitsee valtakunnanrajana toimivan Rainy River -joen rannalla. Kylässä sijaitsee raja-asema ja joen ylittävän Baudette-Rainy River International Bridge -sillan kautta yhteys Baudetten kaupunkiin Minnesotaan. Kylän väkiluku oli vuonna 2006 suoritetussa väestönlaskennassa 909 asukasta. 

Rainy Riverin kunnantalo
Vuonna 1895 alueelle saapui ensimmäiset asukkaat, jotka perustivat sahan. Vuonna 1898 Beaver Mills Lumber Company osti perustetun sahan ja asutuskeskus nimettiin yhtiön mukaan "Beaver Mills". Nimi säilyi vuoteen 1904 jolloin kylä virallisti perustettiin ja otti nimensä Rainy River joen mukaan. 

Alueella on runsaasti rautamalmia ja kaivostoiminta on tärkeä teollisuudenala kylässä. Ensimmäiset merkit rautamalmista löydettiin vuonna 1897, kun Steep Rock -järven rannalta löydettiin hematiittilohkareita, jotka ilmaisevat rautamalmin esiintymisen. Muistolaatta malmiesiintymästä on pystytetty alueelle. 

Kylän väkiluku kasvoi nopeasti 1900-luvun alussa voimakkaasta metsätaloudesta johtuen. Vuonna 1901 Ontario and Rainy River Railway -rautatie aloitti toimintansa. Se yhdistettiin vuonna 1915 Canadian Northern Railway -yhtiöön, joka on nykyisin Canadian National Railway -yhtiön omistuksessa. Vuonna 1910 Minnesotan puolelta alkunsa saanut suuri metsäpalo tuhosi suuren osan kaupunkia. Tämän vuoksi sahateollisuus muutti pois kylästä ja väkiluku putosi 4 500 asukkaasta noin 1 000:een asukkaaseen. Nykyisin kalastus- ja metsästysturismista on muodostunut tärkeä tulonlähde kylälle.

Lähteet
-------

1. ↑  Vuoden 2006 väestönlaskenta.[vanhentunut linkki] Kanadan tilastokeskus (englanniksi), (ranskaksi)
2. ↑   Ontario Plaque

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Rainy River (Ontario)** Wikimedia Commonsissa

* Rainy River kylän kotisivut (englanniksi)
**Helena Ksenia Kuusisto** (s. 6. marraskuuta 1992) on suomalainen karateka. Hän edustaa karateseura Porin Shotokania ja hänen valmentajanaan toimii Sade-Maria Pirttinen. Aiemmin häntä valmensi Anssi Kaltevo. Naisten +68kg painoluokassa otteleva Kuusisto on saavuttanut vuonna 2012 Wold Cup hopeaa Ateenassa sekä Premier Liigan pronssimitalit Frankfurtin,Istanbulin ja Salzburgin osakilpailuissa.

Vuonna 2013 Kuusisto saavutti Nuorten EM-pronssia 18-20-vuotiaiden sarjassa Turkin Konyassa järjestetyissä nuorten EM-kilpailuissa. Lisäksi hän oli hopealla Premier Liigan Pariisin osakilpailuissa.

Vuonna 2014 Kuusisto voitti yleisen sarjan EM-pronssia +68kg sarjassa. Kuusisto oli mukana myös EM-hopeaa saavuttaneessa naisten joukkueessa yhdessä Emma Arosen, Melis Abatin ja Henna Kuusiston kanssa.

Hän on voittanut urallaan Finnish Openin (2008, 2009, 2011, 2012,2013), Estonia Openin (2010, 2012), Budapest Openin (2010, 2011), Stockholm Openin (2011),Latvia Openin (2011)ja Tšekin Euro karate GP:n(2013).

Kuusisto voitti ensimmäisen yleisin Pohjoismaiden mestaruutensa keväällä 2012. Hän on voittanut PM-kultaa myös 2013 ja 2014. Urallaan hän on saavuttanut useita yleisin sarjan Suomen mestaruuksia, ensimmäiset vuonna 2009 jolloin hän voitti 16-vuotiaana SM-kultaa sekä naisten +68kg sarjassa että naisten avoimessa painoluokassa. Hänellä on myös useita Nuorten Suomen mestaruuksia.

Vuoden 2011 Nuorten MM-kilpailuissa Malesiassa Kuusisto sijoittui 5. sijalle 18-20-vuotiaiden +60kg sarjassa. Hän on osallistunut nuorten MM-kilpailuihin myös 2009. Nuorten EM-kilpailuihin hän on osallistunut 2010, 2011,2012 ja 2013. Kuusisto on osallistunut yleisen sarjan EM-kilpailuihin vuonna 2011,2012,2013 ja 2014. Yleisen sarjan MM-kilpailuihin hän on osallistunut 2012

Aiheesta muualla
----------------

*
**Sigrid Johanna (Sirkka) Hertzberg** (2. tammikuuta 1877 Joensuu – 29. elokuuta 1955) oli suomalainen näyttelijä, joka teki uransa 1890-luvulla Suomalaisessa Teatterissa. Hän näytteli muun muassa *Anna Liisan* ja *Seitsemän veljeksen* kantaesityksissä.

Ura
---

Hertzbergin vanhemmat olivat merikapteeni Verner Hertzberg ja Brita Parviainen. Käytyään Helsingin tyttökoulun hän liittyi 1894 Suomalaiseen Teatteriin. Hertzbergin näyttämötehtäviä olivat muun muassa Karin Löfborgin rooli Minna Canthin draamassa *Sylvi*, Jessican rooli William Shakespearen komediassa *Venetsian kauppias* ja Biancan rooli Shakespearen komediassa *Kuinka äkäpussi kesytetään*.

Hertzberg näytteli usein pojankloppeja, sillä hänen aikanaan oli tapana, että naiset tekivät kyseisiä rooleja. Hertzbergin poika- ja nuorukaisrooleista teatterihistoriallisesti mainittava on Eeron osa *Seitsemän veljeksen* kantaesityksessä marraskuussa 1898.

Hertzberg näytteli myös muun muassa näytelmissä *Saituri*, *Reviisori*, *Macbeth*, *Nummisuutarit* ja *Anna Liisa*.

Hertzberg jätti näyttämön 1899, jolloin hän avioitui maisteri Samuli Sarion kanssa.

Lähteet
-------

* *Kotimaisia näyttämötaiteilijoita sanoin ja kuvin - Inhemska scenkonstnärer i ord och bild*. Viipuri: Kustannusliike Opas, 1930.

### Viitteet

1. ↑  Vuonna 1955 kuolleiden yli-ikäisten henkilöiden hakemistokortit -1--1 (7) *Digitaaliarkisto*. Kansallisarkisto. Viitattu 31.10.2020.
2. 1 2 3 4  Kotimaisia näyttämötaiteilijoita sanoin ja kuvin, s. 86
3. 1 2  Ilona / Tekijähaku / Hertzberg Sirkka *ILONA-tietokanta*. Teatterin tiedotuskeskus (TINFO) ja Teatterimuseo. Viitattu 31.10.2020.
4. ↑  Kivi kääntyy *Teatterimuseon verkkojulkaisuja 5*. Teatterimuseo. Viitattu 31.10.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Doria.fi: Program-Bladet : Fröken Sirkka Hertzberg
**Mikko Tolvanen** (s. 14. heinäkuuta 1988 Vantaa) on suomalainen entinen jääkiekkomaalivahti sekä maalivahti- ja fysiikkavalmentaja. Pelaajaurallaan Tolvanen edusti SM-liigassa HPK:ta ja Bluesia. Bluesissa hän oli keväällä 2011 voittamassa SM-hopeaa.

Isokokoinen Tolvanen on Hämeenlinnan Pallokerhon kasvatti, joka pelasi seuran A-nuorissa 2005–2009 68 ottelua. Kaudella 2008–2009 HPK antoi Tolvasen lainalle Mestiksessä pelaavaan Lempäälän Kisaan. LeKissä Tolvanen pelasi 22 ottelua.

Kaudeksi 2009–2010 Tolvanen siirtyi HPK:sta Espoo Bluesiin kaksivuotisella sopimuksellaja saikin pelata ensimmäisen SM-liigan ottelunsa Turun Palloseuraa vastaan 10. marraskuuta 2009. Tolvanen pelasi Bluesissa kuitenkin vain kuusi ottelua, LeKissä pelejä kertyi 10. Seuraavalla kaudella Tolvanen pelasi Bluesissa yhdeksän ottelua ja kävi kahden ottelun verran lainalla sekä Hokissa että SaPKossa. Tolvanen teki keväällä 2011 kaksivuotisen sopimuksen HPK:n kanssa. Tolvanen pelasi kahden HPK-kautensa aikana yhteensä 52 SM-liigapeliä. Hän lopetti pelaajauransa kauden 2012–2013 jälkeen.

Pelaajauransa jälkeen Tolvanen opiskeli fysioterapeutiksi ja aloitti kaudella 2016–2017 Jokereiden A-nuorten maalivahtivalmentajana. Tolvanen siirtyi kaudeksi 2017–2018 SM-liigaseura Vaasan Sportin valmennusryhmään. Kaudeksi 2020–2021 Tolvanen palasi HPK:hon fysiikkavalmentajan ja fysioterapeutin tehtäviin.

Tolvanen on valmentaja Jarmo Tolvasen poika.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Mikko Tolvanen *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)
2. 1 2 3  32 Mikko Tolvanen *jatkoaika.com*. Jatkoaika ry. Viitattu 4.7.2010.
3. ↑  Mikko Tolvanen Bluesin maalille *hs.fi*.  28.7.2009. Sanoma News. Viitattu 4.7.2010.
4. ↑  Mikko Tolvasen ottelut kaudella 2009–2010 *sm-liiga.fi*.  26.3.2010. SM-liiga Oy.  Arkistoitu 15.9.2009. Viitattu 4.7.2010.
5. ↑  HPK kaappasi kasvattinsa hopea-Bluesista *MTV3.fi*.  20.4.2011. Helsinki:  MTV3 Internet. Viitattu 3.9.2011.
6. ↑  Sportin valmennukseen uusia kasvoja - entinen liigavahti maalivahtivalmentajaksi  21.3.2017. Jatkoaika. Viitattu 3.7.2017.
**TVR Sagaris** on brittiläisen TVR:n Lancashiressa vuosina 2005–2006 valmistama urheiluauto.

Yleistä
-------

Graham Brownen suunnittelema Sagaris oli täysin uusi malli, joka esiteltiin ensimmäistä kertaa vuonna 2003. Tuotantovalmis malli esiteltiin vuonna 2004 Birminghamin Motorshow - autonäyttelyssä. Auto tuli myyntiin myöhemmin samana vuonna TVR:n jälleenmyyjillä ympäri maailman. Sagaris oli suunniteltu käytettäväksi myös kestävyysajokilpailuissa, monet auton yksityiskohdat paljastavat tämän.

Tekniset tiedot
---------------

**Moottori**

* Moottori: TVR Speed Six -moottori, R6
* Iskutilavuus: 3996 cm3 (4.0L)
* Teho: 405 hv (298 kW) @ 7000 r/min
* Vääntö: 451 Nm @ 5000 r/min
* Venttiilikoneisto: 4 venttiiliä/sylinteri, DOHC

**Vaihteisto**

* Vaihteisto: 5-nopeuksinen manuaalivaihteisto

**Jarrut**

* Edessä: 322 mm tuuletetut levyjarrut
* Takana: 298 mm tuuletetut levyjarrut

**Pyörät**

* Pyörät: 18" alumiinivanteet

**Runko/kori**

* Koripaneelit: lasikuitu
* Massa: 1140 kg

**Suorituskyky**

* Huippunopeus: 310 km/h (arvioitu)
* 0 - 100 km/h: 3,6 sekuntia

 *Tämä artikkeli tai sen osa perustuu Autowikin artikkeliin, ja siitä saattavat puuttua lähdemerkinnät tai lähdemerkinnät tarvitsevat tarkistamista. Voit auttaa Wikipediaa etsimällä sopivat lähteet tai tarkistamalla lähteet.*
**Mikko Suvanto** (s. 24. syyskuuta 1976 Helsinki) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Suvanto on Jokereiden kasvatti ja pelasi Jokereissa koko junioriuransa. Hän siirtyi heti juniori-iän päätyttyä KJT:hen kausiksi 1997–1999 pelaamaan 1. divisioonaa. Seuraava kausi kului Esbjerg IK:ssa, Tanskan pääsarjassa ja kausi 2000–2001 saman sarjan Herning Blue Foxissa. Kaudella 2001–2002 Suvanto pelasi neljä Suomi-sarjan peliä Espoon Palloseurassa, kunnes palasi Herning Blue Foxiin, jossa pelasi myös seuraavan kauden.

Kaudeksi 2003–2004 Suvanto teki sopimuksen Tampereen Ilveksen kanssa. Hän teki 56 ottelussa tehot 10+9=19. Suvanto teki jatkosopimuksen Ilvekseen myös kaudeksi 2004–2005, mutta hänen oli vaikea mahtua kokoonpanoon ja hän pelasikin samana kautena myös SaiPassa ja siirtyi loppukaudeksi Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskanissa pelaavaan AIK IF:ään. Hän pelasi ruotsalaisseurassa vielä seuraavankin kauden. Kausi 2006–2007 kului Tanskassa, Herning Blue Foxissa, jossa hän pelasi myös kaudet 2000–2003.

Suvanto pelasi syyskaudella 2007–2008 LeKissä, mutta pelasi loppukauden Norjan Elitserienissä, IK Cometissa. Hän pelasi kauden 2008–2009 alussa myös Cometissa. Suvanto palasi LeKiin toistaiseksi voimassa olevalla sopimuksella ja sopimus sisälsi option ulkomaille siirtymisestä, mutta hän pelasi Lempäälässä kauden loppuun ja jatkoi seurassa myös seuraavan kauden.

Pienikokoinen Suvanto on vahva karvaaja. Hän osaa pelata sekä keskellä että laidassa.

Lähteet
-------

* Mikko Suvanto *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)
* Mikko Suvanto Eurohockey-sivustolla (englanniksi)
**Farssi** on hullutteleva ja ilveilevä komedian laji. Farssissa esiintyy usein karkeaa ja alatyylistä huumoria, tilanteet ja henkilöhahmot ovat liioiteltuja ja groteskeja, tapahtumat ovat yllättäviä, epätodennäköisiä ja absurdeja, ja juoni on mutkikas ja nopeasti etenevä.

Piirteet
--------

Farssit perustuvat usein inhimillisiin perustarpeisiin ja vaistoihin, kuten syömiseen, juomiseen, leikkimiseen, paritteluun ja auktoriteetin pilkkaamiseen.

Farsseista tehdään yksinkertaisia, oleelliseen keskittyviä, sopivasti liioittelevia ja ajallisesti tiiviitä. Tyypillisesti niissä luodaan ensin odotuksia, jotka sitten jätetään yllättävällä tavalla täyttämättä. Farsseissa hyödynnetään perinteisiä komiikan välineitä, kuten toistoa, liioittelua, käänteisiä rooleja ja erilaisia yhteensopimattomuuksia.

Farssin elementtejä ovat ensinnäkin jokin tapahtumien lähtökohtana toimiva arkipäiväinen tilanne; toisekseen fyysistä toimintaa, kuten takaa-ajoja, piileskelyjä tai kaatumisia; kolmanneksi erilaisia huijauksia, kuten valepukuja ja väärinkäsityksiä; ja neljänneksi esteitä, kuten auktoriteettihenkilöitä.

Farsseissa esiintyy usein typeryyttään tai tilapäisen esteen vuoksi kyvyttömiä uhreja; sattuman, onnettomuuden tai väärinkäsitysten seurauksena muuttuvaa kohtaloa; antagonistisia esineitä ja koneita, jotka menevät väärään aikaan päälle ja pois päältä; sisääntuloja ja ulosmenoja; sekä kolhuistaan huolimatta rikkoutumattomia ihmisiä. Farssien hahmot eivät vammaudu brutaalistakaan väkivallasta, koska farssien väkivalta on piekmminkin symbolista kuin oikeaa väkivaltaa.

Farssit voidaan jakaa neljään alalajiin. Nöyryytys- tai petosfarssissa kaikki huumori kohdistuu yhteen uhriin. Muutosfarssissa tilanne kääntyy toistuvasti päälaelleen. Tasapainofarssissa on kaksi vastakkaista mutta samansuuruista voimaa, jotka eivät saa toisistaan koskaan yliotetta. Lumipallofarssissa virheet tai väärinkäsitykset johtavat nopeasti eteneviin tapahtumiin, jotka vievät kaikki hahmot mukanaan.

Tunnettuja farssin edustajia ja kehittäjiä ovat olleet muun muassa näytelmäkirjailijat Aristofanes, Molière, Georges Feydeau, Ray Cooney, Michael Frayn ja Dario Fo. Varhaisia elokuvafarsseja tekivät muun muassa Charlie Chaplin, Keystone Kops ja Marx-veljekset. Television tilannekomedioista farssimaisia ovat esimerkiksi *Pitkän Jussin majatalo*, *Lucy ja minä* ja *Pesä kolmelle*.

Katso myös
----------

* Commedia dell’arte
* Slapstick
* Screwballkomedia

Lähteet
-------

1. ↑  farssi *Tieteen termipankki*. Viitattu 22.3.2022.
2. 1 2 3 4 5 6  Kilkku, Elina: *Teatterin tyylilajit*, s. 53–56. Nordbooks, 2017. ISBN 978-952-315-275-5.
3. ↑  farce *Encyclopaedia Britannica*. Viitattu 24.3.2022.
4. ↑  Jack Shepherd: Fawlty Towers named best British sitcom of all time, beating Blackadder and Only Fools and Horses *Independent*. Viitattu 24.3.2022.
5. ↑  Farce in America *Medium.com*.  5.6.2018. Viitattu 24.3.2022.
Lehden ensimmäisen numeron etusivu.
**Österbotten** oli Vaasassa vuosina 1864–1878 ilmestynyt ruotsinkielinen sanomalehti.

*Österbottenin* perustaja ja toimittaja oli kansakoulunopettaja Anders Svedberg. Luonteeltaan se oli Pohjanmaan ruotsinkieliselle maaseutuväestölle suunnattu kristillis-siveellinen kansanlehti. Se ajoi kansansivistystä ja oli kielipoliittisesti maltillinen. Aluksi kerran ja myöhemmin kahdesti kuukaudessa ilmestyneen lehden levikki oli suurimmillaan 650 kappaletta vuonna 1865. Vuoden 1878 lopussa se lopetettiin taloudellisesti kannattamattomana. Myöhemmin Svedberg perusti Uuteenkaarlepyyhyn *Österbottniska Postenin*.

Lähteet
-------

1. ↑  *Suomen lehdistön historia 7: Hakuteos Savonlinna – Övermarks Tidning*, s. 320. Kuopio: Kustannuskiila, 1988. ISBN 951-657-241-3.
2. ↑  *Suomen lehdistön historia 7: Hakuteos Savonlinna – Övermarks Tidning*, s. 320–321. Kuopio: Kustannuskiila, 1988. ISBN 951-657-241-3.

Aiheesta muualla
----------------

* Österbotten Historiallisessa sanomalehtikirjastossa
**Mikko Tupamäki** (s. 30. marraskuuta 1977 Jyväskylä) on suomalainen koripallovalmentaja ja uransa lopettanut koripalloilija.

Pelaajaura
----------

Tupamäki pelasi SM-sarjassa koripalloa kausina 2001–2002 sekä 2003–2004 BC Jyväskylän paidassa.

Valmennusura
------------

### Nais- ja I-divisioonajoukkueita

Tupamäki aloitti aikuisjoukkueiden valmentamisen vuonna 2004, jolloin hän toimi Lappeenrannan Catzin apuvalmentajana. Vuosina 2006–2009 Tupamäki valmensi HoNsU:n naisjoukkuetta, jonka hän nosti SM-sarjaan kausiksi 2007–2009. Tämän jälkeen Tupamäki siirtyi valmentamaan miesten I-divisioonassa pelannutta Ura-Basketia. Hän jatkoi kaudella 2010–2011 I-divisioona-tasolla, mutta siirtyi BC Nokian päävalmentajaksi.

### Salon Vilpas

Kaudeksi 2011–2012 Tupamäki siirtyi ensimmäistä kertaa SM-sarjan päävalmentajaksi tehtyään Salon Vilppaan kanssa valmentajasopimuksen. Helmikuussa 2016 Tupamäki ilmoitti siirtyvänsä pois Vilppaan päävalmentajan paikalta kauden päättyessä.

### Jyväskylä

Tupamäellä oli mahdollisuus jatkaa valmentamista kaudella 2016–2017 myös Korisliigassa, mutta hän palasi Keski-Suomeen valmentamaan M1DA:ssa pelannutta yhteenliittymäjoukkue Jyväskylä Basketball Academya.

Lähteet
-------

* Tuuna, Juha: Maisteri teki Vilppaasta isomman ja vahvemman Salon Seudun Sanomat 9.4.2016. Viitattu 9.5.2016.

### Viitteet

1. ↑  Mikko Tupamäki *basket.fi*. Suomen Koripalloliitto. Viitattu 10.3.2013.
2. ↑  Mikko Tupamäki jatkaa Vilppaassa kolme vuotta *vilpasvikings.fi*.  12.10.2011. Salon Vilpas.  Arkistoitu 30.12.2012. Viitattu 10.3.2013.
3. ↑  Ura Basketin joukkue hahmottuu *basket.fi*.  5.6.2009. Suomen Koripalloliitto. Viitattu 10.3.2013.
4. ↑  Mikko Tupamäki Vilpas-laivan peräsimeen *basket.fi*.  30.3.2011. Suomen Koripalloliitto. Viitattu 10.3.2013.
5. ↑
6. ↑
7. ↑
**Mikko Juhani Sokero** on suomalainen kustantaja, kirjailija, toimittaja ja liikemies.

Sokero on kirjoittanut Jorma Aulan kanssa kaksi kirjaa matkustajalaiva Estonian uppoamista. Ensimmäinen kirja Taistelu elämästä  ilmestyi 1994 myös ruotsinkielisenä versiona nimellä En kamp för livet. Toinen Estonia-kirja oli Se uppoaa joka yö.

Vuosina 1999-2000 Sokero työskenteli puolen vuoden ajan Suomi24-nettiportaalin päätoimittajana. Sieltä hän palasi Aller-kustantamoon uusmediasta vastaavaksi päälliköksi. Hän on työskennellyt Allerin kustantaman OHO-viikkolehden päätoimittajana. Hän oli Radio Ravun päätoimittaja vuoteen 2015 ja siirtyi sen jälkeen omaan viestintäalan yritykseen.

Vuodet 2007–2012 hän toimi Ilmailu-lehden vastaavana päätoimittajana ja lisäksi hän on toiminut Suomen Ilmailuliiton viestintäpäällikkönä. Sokerolla on lentolupakirja.

Sokero toimii helsinkiläisen Oy Editore Ab:n kustantaman Kellolehden kustantajana. Kellolehden Suomen, Ruotsin (Klocktidningen), Tanskan (Urmagasinet) ja Saksan (Das Uhrenmagazin Tick Tack) versioiden päätoimittaja on Tom Holmberg.

Sokero pidätettiin vuonna 2011 epäiltynä Hietalahden kauppahallissa toimivan arvokelloliikkeen ryöstön järjestämisestä. Maaliskuussa 2012 Helsingin käräjäoikeus tuomitsi hänet kahdeksi ja puoleksi vuodeksi vankeuteen kahdesta törkeästä petoksesta ja huumausaineeksi luokiteltavan Subutexin käyttörikoksesta.

Sokero tuomittiin vuonna 2018 törkeästä rahanpesusta vuodeksi ehdolliseen vankeuteen ja tuomio sai lainvoiman huhtikuussa 2021.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kova tuomio kelloryöstön lavastamisesta, Iltalehti (Arkistoitu – Internet Archive) 23.3.2012
2. ↑  Finlandiakirja: Taistelu elämästä *Finlandiakirja*. Viitattu 22.1.2022.
3. ↑  Lukuhetki: Se uppoaa joka yö *Lukuhetki.fi*. Viitattu 22.1.2022.
4. ↑
5. 1 2 3  OHO!-lehden ex-päätoimittajalle iso vankeustuomio valeryöstöstä, Iltasanomat 23.3.2012
6. ↑  Atte Pekkola Radio Ravun päätoimittajaksi, Lapin kansa (Arkistoitu – Internet Archive) 25.5.2015
7. ↑  Pekka Virolainen Ilmailu-lehden päätoimittajaksi *marmai.fi*.  23.8.2012. Markkinointi&Mainonta.  Arkistoitu 24.8.2012. Viitattu 16.9.2012.
8. 1 2  Näin päätoimittajan lavastama ryöstö eteni, Iltalehti (Arkistoitu – Internet Archive) 21.12.2011
9. ↑  HS: Tapasimme | Ammattitoimittaja on harrasteilmailija *Helsingin Sanomat*.  13.1.2007. Viitattu 23.1.2022.
10. ↑  Yhteystiedot Kellolehden verkkosivuilla *www.kellolehti.fi*.  20.9.2017. Oy Editore Ab.  Arkistoitu 20.9.2017. Viitattu 20.9.2017.
11. ↑  Tom Holmberg kaikkien Kellolehden kieliversioiden päätoimittajaksi *kellolehti.fi*.  6.6.2018. Kellolehti.  Arkistoitu 5.5.2018. Viitattu 6.6.2018.
12. ↑  Ex-päätoimittajalle 2,5 vuoden tuomio valeryöstöstä marmai 26.3.2012, päivitetty 4.2.2016
13. ↑  OHO! -lehden ex-päätoimittaja tuomittiin törkeästä talousrikoksesta – bisneskumppani "Sergeitä" ei ollut olemassa *www.iltalehti.fi*. Viitattu 26.4.2021.
Farshad Bashir
**Farshad Bashir** (s. 14. tammikuuta 1988 Kabul) on alankomaalainen poliitikko. Hän on sosialistisen puolueen jäsen, ja hän seurasi Rosita van Gijlswijkiä edustajainhuoneen jäsenenä 15. tammikuuta 2008.

Bashir on afganistanilaissyntyinen. Hänen isänsä oli kommunistihallinnon aikana journalistina *Anis*-lehdessä. Talibanin otettua valtaansa suuren osan maata vuonna 1996 Bashir pakeni perheineen Tadžikistaniin ja sitten vuonna 1997 Alankomaihin, josta perhe sai turvapaikan. Bashir asettui Mantgumiin. Hän liittyi 2002 sosialistipuolueeseen ja sen nuorisojärjestöön ROOD:iin. 2006 hänet valittiin Leeuwardenin kunnanvaltuustoon, jossa hän istui tammikuuhun 2008.

Bashir on opiskellut matematiikkaa ja fysiikkaa Groningenin yliopistossa sekä vero-oikeutta Leidenin yliopistossa. Hänestä tuli vuonna 2008 Alankomaiden historian nuorin kansanedustaja.

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Farshad Bashir**.

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Alankomaat

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Farshad Bashir
Isosyanidien rakenteen resonanssimuodot (ylidi vasemmalla ja karbenoidi oikealla)
**Isosyanidit** eli **isonitriilit** tai **karbyyliamiinit** ovat orgaanisia yhdisteitä, joille tunnusomainen funktionaalinen ryhmä on R-N≡C, missä R on orgaaninen ryhmä. Isosyanideja käytetään orgaanisen kemian synteeseissä.

Ominaisuudet
------------

Isosyanidit ovat huoneenlämpötilassa nesteitä tai molekyylimassan kasvaessa kiinteitä aineita. Yhdisteet ovat veteen liukenemattomia mutta liukenevat orgaanisiin liuottimiin. Isosyanidien rakenteessa esiintyy resonanssia ja kaksi tärkeintä muotoa ovat karbenoidimuoto ja ylidimuoto, joista karbenoidi on stabiilein. Ryhmän yhdisteet reagoivat useilla tavoilla ja voivat reagoida niin nukleofiileina kuin elektrofiileinakin sekä sykloadditioilla. Isosyanidit hydrolysoituvat veden vaikutuksesta amiineiksi ja muurahaishapoksi happamissa oloissa, mutta ovat stabiileja emäksisissä olosuhteissa. Aineet reagoivat useilla monikomponenttireaktioilla kuten Passerini- ja Ugi-reaktioilla. Useat metallit muodostavat komplekseja isosyanidien kanssa.

Erityisesti molekyylimassaltaan pienillä isosyanideilla (alle 10 hiiliatomia) on erittäin voimakas epämiellyttävä haju. Suurikokoisemmat yhdisteet ovat hajuttomia ja osalla on hedelmäinen tuoksu.

Valmistus
---------

Isosyanidien valmistamiseen on useita menetelmiä. Niitä ovat esimerkiksi hopeasyanidin ja alkyylihalidin reaktio, formamidien ja fosgeenin tai fosforyylikloridin reaktio.

Lähteet
-------

1. ↑  Isocyanides *IUPAC Gold Book*. IUPAC. Viitattu 23.10.2021. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Thomas Scott, Mary Eagleson: *Concise encyclopedia chemistry*, s. 559. Walter de Gruyter, 1994. ISBN 978-3110114515. (englanniksi)
3. 1 2 3 4  Alén, Raimo: *Kokoelma orgaanisia yhdisteitä: Ominaisuudet ja käyttökohteet*, s. 714-715. Helsinki: Consalen Consulting, 2009. ISBN 978-952-92-5627-3.
4. 1 2 3  I. Ugi, B. Werner & A. Dömling: The Chemistry of Isocyanides, their MultiComponent Reactions and their Libraries.  *Molecules*, 2003, 8. vsk, nro 1, s. 53-66. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 23.10.2021.  (englanniksi)
5. 1 2 3  Alberto Massarotti, Francesca Brunelli, Silvio Aprile, Mariateresa Giustiniano & Gian Cesare Tron: Medicinal Chemistry of Isocyanides.  *Chemical Reviews*, 2021, 121. vsk, nro 17, s. 10742–10788. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 23.10.2021.  (englanniksi)
6. ↑  Tuomas Kangasniemi: "Mieluummin asuisin ulostesangossa kuin kestäisin tätä minuuttiakaan" – maailman hirveimmän hajuinen aine kaataa päiväkausien oksetukseen, mutta nyt löytyi vastamyrkky *Tekniikka & Talous*.  15.6.2020. Viitattu 23.10.2021.
7. ↑  Livius Cotarca,Heiner Eckert: *Phosgenations*, s. 396. John Wiley & Sons, 2006. ISBN 978-3-527-60503-3. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 23.10.2021). (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Isosyanidit** Wikimedia Commonsissa
Halikon lukio sijaitsee entisen HAKTO:n tiloissa.
**Halikon lukio** sijaitsee Salon kaupungissa entisen Halikon kunnan kirkonkylässä. Opiskelijoita on yli 200. He tulevat lähinnä Halikon ja Kuusjoen alueelta, mutta myös muualta Salosta. Lukion nykyinen rehtori on Ari Leino.

Halikon lukio on perustettu 1973, ja se on muuttanut useasti. Ennen lukion vanhimmat luokat saivat opetusta entisessä kunnantalossa, ns. Franssintalossa. Myöhemmin koko lukio muutti Halikon koulukeskukseen, joka on Armfeltin koulu. Syksyllä 2008 lukio sai kokonaan oman rakennuksen, kun se muutti Halikon Käsi- ja taideteollisuusoppilaitoksen vanhoihin tiloihin.

Halikon lukiossa on mahdollista suorittaa muun muassa suullisen kielitaidon valtakunnallinen koe, kirjallisuusdiplomi, taito- ja taideaineiden valtakunnallinen lukiodiplomi, tietojenkäsittelytieteen opintoja Turun yliopistoon ja saada urheilun lajivalmennusta. Halikon lukio sijoittui vuonna 2008 ylioppilaskirjoitusten valtakunnallisessa arvostelussa sijalle 43.

Aiheesta muualla
----------------

* Lukion kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)

Lähteet
-------

1. ↑  Halikon lukio - Yhteystiedot ja esittely *peda.net*.  Arkistoitu 14.9.2014. Viitattu 6.2.2015.
2. ↑  Lukiokeskiarvot 2008 (.rtf) Ilta-Sanomat. Viitattu 11.4.2009. [vanhentunut linkki]
**Tuomas Pyrhönen** (s. 31. toukokuuta 1969 Lappeenranta), on suomalainen urkutaiteilija. 

Nuoruutensa Lappeenrannassa viettänyt Tuomas Pyrhönen opiskeli vuosina 1988–1996 Sibelius-Akatemian kirkkomusiikin osastolla ja suoritti musiikin maisterin tutkinnon vuonna 1994 sekä urkujensoiton A-tutkinnon Kari Jussilan johdolla toukokuussa 1996. 1996–1998 hän opiskeli Stuttgartin valtiollisessa musiikin ja esittävien taiteiden korkeakoulussa professori Ludger Lohmannin oppilaana ja suoritti taiteellisen loppututkinnon (Künstlerische Abschlussprüfung). Tämän lisäksi hän on opiskellut urkuimprovisaatiota Anders Bondemanin johdolla Tukholmassa ja täydentänyt opintojaan myös Alankomaissa, Italiassa ja Isossa–Britanniassa.

Ensikonserttinsa hän soitti Helsingin Kallion kirkossa joulukuussa 1998. Tämän jälkeen hän on konsertoinut laajasti niin kotimaassa kuin ulkomaillakin, esimerkkinä tammikuussa 2008 toteutettu laaja Venäjän-kiertue.

Tuomas Pyrhönen on nykyisin tunnettu erityisesti uudemman suomalaisen urkumusiikin ennakkoluulottomasta esiintuomisesta sekä orkesteri- ja pianoteosten urkusovituksista, mutta ei kuitenkaan ole unohtanut kantarepertuaariaan. Hän on kantaesittänyt useita teoksia sekä nauhoittanut Suomen Yleisradiolle lukuisia kertoja.

Helmikuusta 2002 lähtien Tuomas Pyrhönen on toiminut Joensuun seurakunnan ylimmän asteen kirkkomuusikon virassa. Hän on toiminut myös urkujensoiton opettajana Lappeenrannan musiikkiopistossa sekä sanomalehtien musiikkikriitikkona.

Diskografia
-----------

* *Orbis Terrae Et Veneris – Finnish Organ Music of the 20th and 21st Centuries*  (2005)
* *Crisantemi – A Selection of Organ Transcriptions*  (2007)
* *Te Deum – Peteris Vasks Organ Works*  (2011)

Lähteet
-------

1. ↑  Pyrhönen soittaa Siperiassa asti *Karjalainen*.  15.01.2008. Viitattu 5.2.2008. [vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Tuomas Pyrhösen virallinen sivusto

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
*Tämä artikkeli kertoo vesikulkuneuvosta, Marvel-kustantamon sarjakuvissa esiintyvästä vankilasta katso artikkeli Lautta.*
Maantielautta L/A Prostvik reitillä Korppoo-Nauvo.
**Lautta** on vene tai laiva, joka kuljettaa matkustajia ja mahdollisesti heidän kulkuneuvojaan suhteellisen lyhyillä reiteillä, säännöllisellä aikataululla. Ohjausvaijerilla varustettuja lauttoja kutsutaan losseiksi.

Lautat muodostavat tärkeän osan julkisen liikenteen järjestelmästä monissa rannikkokaupungeissa, koska ne mahdollistavat suorat yhteydet pisteiden välillä paljon halvemmalla kuin sillat tai tunnelit.

Pientä matkustaja-alusta joka pysähtyy usein kutsutaan vesibussiksi.

Pitemmän matkan laivat yhdistävät monia saaria toisiinsa, sisä- tai mannermaahan. Vilkkain näistä on lauttareitti Englannin kanaalissa, joka yhdistää Ison-Britannian muuhun Eurooppaan.

Vesikulkuneuvoja on suunniteltu hyvin erilaisiksi, riippuen reitin pituudesta, vaaditusta matkustaja- tai kulkuneuvokapasiteestista, nopeusvaatimuksista ja laivan kohtaamista sääolosuhteista. Kantosiipialuksia on käytetty suosituilla lyhyehköillä reiteillä kuten Helsinki–Tallinna, koska ne tarjoavat suuria nopeuksia. Katamaraanit liikennöivät myös yllä mainitulla reitillä ja ne kilpailevat perinteisiä autolauttoja vastaan.

Ilmaisia lauttoja kulkee eräissä maailman kolkissa, kuten Lontoossa Thamesjoella, Amsterdamissa IJlahdella ja myös Suomessa yleiseen tieverkkoon kuuluvilla lautta- ja lossiosuuksilla, joista huolehtii Suomen Lauttaliikenne Oy.

Suomalaisia lautta-aluksia
--------------------------

* M/S Antonia, Houtskär, Mossala–Iniö, Dalen
* M/S Aura, Iniö-Kustavi
* M/S Aurora, Kasnäs-Hiitinen
* L/A Ehrensvärd, Helsinki, Katajanokka – Suomenlinna
* M/S Eivor Nauvo, Pärnäinen–Berghamn–Nötö–Aspö–Jurmo–Utö
* L/A Falco, Parainen–Nauvo
* L/A Mergus, Korppoo–Houtskari
* L/A Meriluoto, Oulunsalo–Hailuoto
* L/A Merisilta, Oulunsalo–Hailuoto
* L/A Merituuli, Korppoo–Norrskata (aiemmin Oulunsalo–Hailuoto)
* L/A Nagu 2, Nauvo – Korppoo
* L/A Odil, Parainen–Nauvo
* L/A Prostvik 1, Nauvo–Korppoo
* L/A Replot 2, Korppoo–Norrskata (varalautta)
* L/A Stella, Korppoo–Houtskari
* L/A Sterna, Parainen–Nauvo
* L/A Suokki, Suomenlinnan lautta
* L/A Suomenlinna II, Suomenlinnan lautta
* M/S Tor, Suomenlinnan henkilölautta

Katso myös
----------

* Luettelo maailman suurimmista autolautoista

Lähteet
-------

1. ↑  Minkä vesi erottaa, sen lautta yhdistää, finnferries.fi, 2021, viitattu 9.5.2021
2. ↑  Iniö-Kustavi, Aura *Finferries*.  Arkistoitu 16.5.2022. Viitattu 16.5.2022.
3. ↑  Kasnäs-Hiittinen - Aurora *Finferries*.  Arkistoitu 18.5.2022. Viitattu 16.5.2022.
Halina Czerny-Stefańska
**Halina Czerny-Stefańska** (30. joulukuuta 1922 Krakova – 1. heinäkuuta 2001 Krakova) oli puolalainen pianisti.

Czerny-Stefańska syntyi muusikkoperheeseen ja aloitti pianonsoiton 5-vuotiaana. Hän piti ensikonserttinsa 7-vuotiaana. Hän vietti saksalaismiehityksen ajan Krakovassa ja opiskeli siellä sen jälkeen vuoteen 1949 Zbigniew Drzewieckin johdolla. Vuonna 1949 Czerny-Stefańska sai Bella Davidovichin kanssa jaetun ensimmäisen palkinnon neljännessä kansainvälisessä Frédéric Chopin -pianokilpailussa Varsovassa. Lisäksi hänelle myönnettiin Puolan radion palkinto parhaasta masurkkaesityksestä. Czerny-Stefańska esiintyi eri maanosissa ja teki levytyksiä useille levymerkeille, kuten Polskie Nagrania Muzalle ja Deutsche Grammophonille. Levytettyyn ohjelmistoon kuululi teoksia Wolfgang Amadeus Mozartilta, Ludwig van Beethovenilta, Frédéric Chopinilta, Ignacy Jan Paderewskilta, Edvard Griegiltä ja Juliusz Zarębskilta. Czerny-Stefańska työskenteli opetustehtävissä Puolassa, piti mestarikursseja eri puolilla maailmaa ja oli vierailevana professorina Japanissa. Hän myös osallistui moniin kansainvälisiin pianokilpailuihin tuomariston jäsenenä.

Kapellimestareita, joiden johdolla Czerny-Stefańska soitti, olivat muiden muassa Jan Krenz, Stanisław Skrowaczewski, Henryk Czyż, Stanisław Wisłocki, Witold Rowicki, Václav Smetáček, Kirill Kondrašin, Adrian Boult, Georg Solti ja Zubin Mehta. Hänen kamarimusiikillisia yhteistyökumppaneitaan olivat muiden muassa Bella Davidovich ja Rinko Kobayashi. Hän soitti myös pianistimiehensä Ludwik Stefańskin ja pianisti-cembalistityttärensä Elżbieta Stefańskan kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Halina Czerny-Stefańska[vanhentunut linkki] The Fryderyk Chopin Institute


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
	+ 2
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Latvia
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Singletary vuonna 2009
**Michael "Mike" Singletary** (s. 9. lokakuuta 1958 Houston, Teksas) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon valmentaja, sekä entinen pelaaja.

Pelaajaura
----------

Singletary pelasi koko 12-vuotisen pelaajauransa ajan Chicago Bearsin joukkueessa. Bearsin vuoden 1985 mestaruuden voittanutta joukkuetta pidetään yhtenä NFL:n kaikkien aikojen parhaista ryhmistä. Pelipaikaltaan Singletary oli puolustuksen tukimies, ja hänet tunnettiin äärimmäisen kovana taklaajana sekä pelotteena vastustajan hyökkääjille.

Singletary valittiin amerikkalaisen jalkapallon Hall of Fameen vuonna 1998.

Valmennusura
------------

Singletary aloitti valmennusuransa vuonna 2003 Baltimore Ravensin valmennusjohdossa. Vuotta myöhemmin hän siirtyi Ravensin puolustuksen koordinaattorin Mike Nolanin perässä San Francisco 49ersin riveihin, Nolanin saatua pestin 49ersin päävalmentajana.

Singletary nousi päävalmentajaksi kesken kauden 2008, Nolanin saatua potkut. Singletaryn aikana 49ers ei onnistunut saavuttamaan huomattavaa menestystä, ja Singletary erotettiin tehtävästään ennen kauden 2010 viimeistä ottelua, San Franciscon menetettyä mahdollisuutensa selviytyä pudotuspeleihin.

Kuukausi 49ersista eroamisensa jälkeen Singletary teki valmennussopimuksen Minnesota Vikingsin kanssa.

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Mike Nolan** | **San Francisco 49ersin päävalmentaja**2008–2010 | Seuraaja:**Jim Tomsula** |

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
**Halikon junaonnettomuus** tapahtui jatkosodan aikana 26. lokakuuta 1941 rantaradalla Salon ja Halikon välillä Kihisten mäen kohdalla, kun kaksi tavarajunaa törmäsi yhteen. Onnettomuudesta ei aiheutunut henkilövahinkoja.

Onnettomuudessa Salosta Turkuun kello 20.51 lähtenyt tavarajuna numero 1031 törmäsi Turusta tulossa olleeseen ylimääräiseen tavarajunaan numero 1031 Kihisten kansakoulun kohdalla lähellä Halikon rautatieasemaa. Molemmat veturit vaurioituivat ja toinen niistä suistui kiskoilta ja kaatui. Lisäksi toistakymmentä tavaravaunua rikkoutui.

Helmikuussa 1942 junanlähettäjänä toiminut sähköttäjä Väinö Kuusela tuomittiin juopumuksesta virantoimituksessa sekä yksinteoin tehdystä virkavirheestä ja vaaran tuottamuksesta rautatien käytössä neljäksi kuukaudeksi vankeuteen ja erotettavaksi virastaan. Hän tuomittiin myös vahingonkorvauksiin.

Lähteet
-------

1. 1 2  Junaonnettomuus Halikossa
2. ↑  Salon seudun kunnallislehti 28.10.1941
3. ↑  Vaunut.org keskustelu Halikossa junaonnettomuus 1941 20.10.2018
Lautaslounas, jossa pääruokana kālua-possua (kipossa)
**Lautaslouas** (engl. *plate lunch*, havaijiksi *pā mea ‘ai*) on pääsääntöisesti Havaijilla syötävä ateria, joka nimensä mukaisesti on yleensä lounas. Ruokalaji koostuu yleensä riisistä, vihanneksista ja jostakin lihasta. Vihannekset korvataan toisinaan myös makaronisalaatilla. Nimitys "lautaslounas" siihen, että kaikki ainekset ladotaan samalle lautaselle. Jos pääruokia on kaksi (esimerkiksi liha ja kala), käytetään lautaslounaasta usein nimitystä "sekalautanen" (engl. *mixed plate*).

Lautaslounas sai alkunsa 1800-luvulla, kun amerikkalaisten omistamille plantaaseille tulleet vierastyöläiset halusivat jotain muuta syötävää kuin amerikkalaisten tarjoamia voileipiä. Aluksi lautaslounas koostui yksinomaan edellispäivän tähteistä, ja se muistuttaa jonkin verran japanilaista bentōta.

Suurin osa Havaijilta lähtöisin olevista pikaruokaketjuista (kuten L&L, Zippy’s ja Highway Inn) myy lautaslounaita mukaan otettavana ruokana.

Galleria
--------

* Katkarapuversio lautaslounaastaKatkarapuversio lautaslounaasta
* L&L:n lautaslounas BBQ-tyylisellä naudanlihallaL&L:n lautaslounas BBQ-tyylisellä naudanlihalla
* Lautaslounas nuudeleillaLautaslounas nuudeleilla

Lähteet
-------

1. ↑  What Is A Hawaiian Plate Lunch? *Onolicious Hawaiʻi*.  14.7.2020. Viitattu 2.5.2023. (englanniksi)
2. ↑  Best Places to Get a Mixed Plate in Hawaii *hawaii-guide.com*.  2023. Viitattu 2.5.2023. (englanniksi)
3. ↑  10 Most Popular Hawaiian Dishes *TasteAtlas*.  2023. Viitattu 2.5.2023. (englanniksi)
4. ↑  Best Hawaiian Plate Lunch on Oahu *best-of-oahu.com*.  2023. Viitattu 2.5.2023. (englanniksi)
**Moby Dick -kulttuurikeskus** oli Vantaan Kuninkaalaan 2000-luvun alussa suunniteltu rakennuskokonaisuus, johon oli tarkoitus kuulua lähellä sijainneen Tiedekeskus Heurekan laajennus, viestintä- ja ilmailumuseot, 3D-elokuvateatteri, musiikki- ja tanssitalo, oppimiskeskus ja hotelli. Rakennus olisi ollut kuusi kertaa tiedekeskus Heurekan kokoinen. Alueen kaava valmistui vuonna 2005, mutta hanke ei toteutunut.

Kulttuurikeskittymän arkkitehtuurikilpailu järjestettiin vuonna 2004, ja sen voitti Moby Dick -nimisellä ehdotuksellaan arkkitehtitoimisto JKMM. Keskuksen lattiapinta-ala olisi ollut 64 000 kerrosneliömetriä, ja se olisi koostunut useasta eri rakennuksesta, jotka olisi yhdistetty keskellä kulkevalla katetulla raitilla. Suurin osa keskuksesta olisi ollut yksikerroksista aula- ja näyttelytilaa ja osa 4–6-kerroksista hotelli- ja toimistotilaa.

Lähteet
-------

1. ↑  Vantaan jokimaisemaan piti rakentaa "jättiläisvalas", joka olisi kuusi kertaa Heurekan kokoinen – Mihin utopia unohtui? Helsingin Sanomat 20.3.2021 (Tilaajille)
2. ↑  Tikkurilan Moby Dick -kulttuuritalon kaava valmis, Helsingin Sanomat 9.11.2005 (Tilaajille)
3. ↑  Vantaan kulttuurikeskus Asemakaavamuutoksen selostus, joka koskee 15.11.2006 / II päivättyä asemakaavakarttaa nro 001888. Vantaan kaupunki Maankäyttötoimi Kaupunkisuunnittelu, luku 2 Tiivistelmä[vanhentunut linkki]