recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Ulkoasiainministeriön kansainvälisten asiain valmennuskurssi** (ruots. *Kursen i internationella ärenden*) eli **Kavaku** on väylä Suomen ulkoministeriön niin kutsutulle yleisuralle, virkamiehiksi ja diplomaateiksi pyrkiville, ylemmän korkeakoulututkinnon suorittaneille. Kurssia on järjestetty vuodesta 1970.

Yleisurasta tekee "yleisen" ja sen erottaa muista ulkoasiainhallinnon – ja yleensä valtionhallinnon – tehtävistä sen säännöllinen tehtäväkierto, joka koostuu keskimäärin 3–4 vuoden työjaksoista sekä kotimaassa että ulkomaanedustuksissa. Yleisuralle rekrytoidaan monipuolisia yleisosaajia, ei ainoastaan esimerkiksi kansainvälistä politiikkaa opiskelleita.

Valintaprosessi on monivaiheinen ja sisältää eri hakuvaiheisiin päässeiden kohdalla muun muassa yleistietokokeen sekä psykologiset testit. Hakijan tulee olla Suomen kansalainen ja puhua kotimaisten kielten lisäksi vähintään kahta muuta kieltä.

Alemman korkeakoulututkinnon suorittaneille on Hallintouran kurssi eli Halku, joka on myös yleisura. Hallintouran tehtäviin kuuluvat kansalaispalvelutehtävät, talous- ja tietohallintotehtävät, assistentin tehtävät sekä muut avustavat tehtävät eri osa-alueisiin liittyen.

Diplomaatiksi on mahdollista päästä myös poliittisen virkanimityksen kautta esimerkiksi erityisasiantuntijoiksi tai avustaviin tehtäviin niin kutsutun yleisen väylän ulkopuolelta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Ura ulkoasiainhallinnossa *Ulkoministeriö*. Viitattu 17.12.2020.
2. ↑  Viisikymppinen Kavaku-diplomaattikurssi oli aikansa radikaali *Ulkoministeriö*.  11.12.2020. Viitattu 17.12.2020.
3. ↑  Töihin ulkoasiainhallintoon -opas (PDF-tiedosto) [vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Henrikki Timgren: Diplomaattiautomaatti. *Ylioppilaslehti*, 26.3.2004.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
 Suomen ulkoministeriö |
| --- |
|  |
| Ministerit | 
* Suomen ulkoministeri
* Suomen ulkomaankauppa- ja kehitysministeri
* Pohjoismaisen yhteistyön ja tasa-arvon ministeri

 |  |
|  |
| Virkamiehet | 
* Valtiosihteeri
* Alivaltiosihteeri
* Osastopäällikkö
* Lähetystöneuvos

 |
|  |
| Osastot | 
* Poliittinen osasto
* Kansainvälisen kaupan osasto
* Kehityspoliittinen osasto
* Eurooppa-osasto
* Itäosasto
* Amerikan ja Aasian osasto
* Afrikan ja Lähi-idän osasto
* Viestintäosasto
* Konsulipalvelut

 |
|  |
| Toiminta | 
* Finnpartnership
* Eurooppatiedotus
* Ulkoministeriön arkisto
* Ulkoministeriön kansainvälisten asiain valmennuskurssi

 |
|  |
| Muuta | 
* Merikasarmi
* Merikasarmin kirjasto

 |
|  |
| Historia | 
* Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön Suomen puheenjohtajuuskausi

 |

 |
Nevanlahti kartalla
**Nevanlahti** (ven. Не́вская губа́, *Nevskaja guba*) on Pietarin edustalla sijaitseva lahti. Se on Suomenlahden itäisin osa ja kattaa Retusaaresta itään sijaitsevan vesialueen. Pietarin tulvapato erottaa lahden muusta Suomenlahdesta tulvien ehkäisemiseksi. Lahden pinta-ala on noin 329 km².

Nevanlahden keskisyvyys on noin kolme metriä. Laivaliikennettä varten on ruopattu väyliä, joista syvin (11 m) johtaa Retusaarelta Ison Nevan suulle. Morskoi vokzal -matkustajalaivaterminaali sijaitsee Nevanlahden rannalla Vasilinsaarella.

Galleria
--------

* Näkymä Nevanlahdelle.Näkymä Nevanlahdelle.
* Pietarin padon rakennus.Pietarin padon rakennus.

Lähteet
-------

1. ↑  EKI kohanimeandmebaasi *eki.ee*. Viitattu 3.12.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Nevanlahti** Wikimedia Commonsissa

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**Operaatio Oboe Six** oli liittoutuneiden koodinimi operaatio Oboeen kuuluvalle operaatiolle, jonka tavoitteena oli vallata Japanin Kaakkois-Aasiassa valloittamat alueet takaisin. Oboe Six oli operaation toinen vaihe, jossa liittoutuneiden tavoitteena oli vallata Borneon saaren pohjoiset osat takaisin japanilaisilta.

Taustaa
-------

Borneon taistelujen jälkeen vuonna 1942 Japani sai haltuunsa saaren pohjoisosat. Japanin pääkohteina olivat öljykentät Sarawakin Mirissä ja Brunein Seriassa, sekä Kuchingin lentokenttä.

Vuonna 1945 liittoutuneiden aloittaman operaatio Oboen yhtenä tavoitteena oli vallata Borneon saaren pohjoisosat takaisin japanilaisilta.

Australialaisjoukkoja Labuanilla.

Tapahtumat
----------

Australialaisjoukkoja Borneolla
10. kesäkuuta 1945 Australian armeijan 9. divisioonan sotilaat vahvistettuna yhdysvaltalaisilla laskeutuivat Labuanille, Bruneinlahden suulle. Meri- ja ilmavoimat tekivät pommituksin tietä maavoimille ennen liittoutuneiden maihinnousua Labuanille, missä japanilaiset puolustivat valloittamiaan alueita. Samalla liittoutuneet tekivät kaksi muuta rinnakkaista maihinnousua lähellä Muaran kaupunkia Bruneissa, mitkä yllättivät japanilaiset. Taistelut päättyivät saaren pohjoisosissa 15. elokuuta, jolloin Japani antautui lopullisesti Hiroshiman ja Nagasakin pommitusten jälkeen.

Taisteluiden lopputuloksena Sarawak, Brunei ja Pohjois-Borneo vapautuivat japanilaismiehityksestä.

Liittoutuneille operaatio oli voittoisa, ja pääosan liittoutuneiden armeijasta muodostaneet australialaisjoukot selvisivät suhteellisen pienillä miestappioilla. Liittoutuneiden voittoisaa operaatiota on kuitenkin myös arvosteltu, sillä Pohjois-Borneon Sandakanilla oli japanilaisten vankileiri, jossa oli yli 2 000 brittiläistä ja australialaista sotavankia, jotka oli tuotu Singaporesta ja Jaavalta. Japanilaiset lähettivät yli 1000 sotavankia Sandakanin kuolemanmarssille kesäkuussa 1945 Oboe 6:n aikana. Vain kuusi sotavankia selvisi hengissä.

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Operaatio Oboe |
| --- |
|  |
| 
* Oboe 1
* Oboe 6
* Oboe 2

 |

 |

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Chen, Peter C.: Borneo Campaign World War II Database. Viitattu 19.10.2014. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5  The landings ww2australia.gov.au.  Arkistoitu 6.3.2017. Viitattu 19.10.2014. (englanniksi)
3. ↑  Chen, Peter C.: Dutch East Indies Campaign, Borneo World War II Database. Viitattu 19.10.2014. (englanniksi)
4. ↑  Kessler, Franz L.: The Battle for Miri and Sarawak, Borneo, WW II authorsden.com. Viitattu 18.10.2014. (englanniksi)
5. ↑  Borneo Australian war memorial. Viitattu 19.10.2014. (englanniksi)
6. 1 2  Barwise, J.M; White, N.J.: *Matkaopas historiaan, Kaakkois-Aasia*. Suomentanut Toppi, Anne. Suomi: Oy UNIpress Ab, 2002. ISBN 951-579-212-6.
7. ↑  Australia’s OBOE operations Australian war memorial.  Arkistoitu 6.1.2015. Viitattu 18.10.2014. (englanniksi)
**Al Ayaatin junaturma** tapahtui 20. helmikuuta 2002, kun Egyptin Kairosta Luxoriin matkalla olleessa junassa syttyi tulipalo noin yhdeltä aamuyöllä. Junan kuljettaja ei huomannut tulipaloa heti vaan jatkoi matkaa seitsemän kilometriä pysähtyen lopulta lähellä Al Ayaatin kaupunkia.

Palo syttyi, kun erään matkustajan käyttämän kaasupolttimen kaasusäiliö räjähti. Junan 11 vaunusta seitsemän tuhoutui tulipalossa täysin. Onnettomuudessa kuoli viranomaisten mukaan 383 ihmistä, joista osa kuoli tulipalossa ja osa hypätessään pois palavasta junasta. Todellisen uhriluvun on kuitenkin arvioitu olevan suurempi, sillä 150 hengelle tarkoitetuissa vaunuissa kerrottiin olleen jopa 300 matkustajaa. Junassa oli paikkoja 1 650 hengelle, mutta todellisen matkustajamäärän on arvioitu olleen jopa 3 000.

Lähteet
-------

1. 1 2  MacFarquhar, Neil: Hundreds Killed in Train Fire in Egypt  20.2.2002. Al Ayyat:  The New York Times. Viitattu 31.10.2015. (englanniksi)
2. 1 2 3  Dawoud, Khaled ja Whitaker, Brian: 370 die in Egypt's speeding inferno  21.2.2002. Kairo:  The Guardian. Viitattu 31.10.2015. (englanniksi)
3. 1 2 3  Stove blaimed for Egypt train inferno *BBC News*.  20.2.2002. BBC. Viitattu 31.10.2015. (englanniksi)
**Nevada-tan** (jap. NEVADAたん *Nebada-tan*, myös ネバダたん) on kutsumanimi 11-vuotiaalle japanilaiselle koulutytölle, joka murhasi luokkakaverinsa Satomi Mitarain (jap. 御手洗 怜美 *Mitarai Satomi*). Murha tapahtui 1. kesäkuuta 2004 peruskoulussa Sasebossa, Nagasakissa, kun Nevada-tan viilsi Mitarain kurkun mattoveitsellä. Nimettömänä pidetystä tappajasta tuli tämän jälkeen Internet-ilmiö.

Pian tapahtuman jälkeen löydettiin hänen luokkakuvansa, jossa hänellä oli päällään Nevadan yliopiston fanineulepusero, jossa luki "NEVADA". Siitä hän sai lempinimensä Nevada-tan, "-tanin" ollessa pienten lasten tapa lausua sana "-chan", joka on lapsista käytetty kohteliaisuussana japanin kielessä. Murhaajan oikeaa nimeä on yritetty pitää salassa Japanin mediassa, ja hänestä käytetäänkin nimitystä "Tyttö A" (engl. *Girl A*).

Tapaus
------

11-vuotias koulutyttö murhasi 12-vuotiaan luokkakaverinsa, Satomi Mitarain, tyhjässä luokkahuoneessa ruokatunnin aikana Okubon peruskoulussa Sasebossa. Nevada-tan jätti Mitarain ruumiin luokkaan ja palasi omaan luokkaansa vaatteet veressä. Tytön opettaja löysi ruumiin ja kutsui poliisin. Kun Nevada-tan oli saatu kiinni, hän tunnusti tekonsa ja kertoi, että hän ja Mitarai olivat riitaantuneet Internetissä.

Seurauksia
----------

Tapaus herätti keskustelua siitä, pitäisikö rikosoikeudellista vastuuikärajaa Japanissa jälleen laskea, kun sitä laskettiin viimeksi 16:sta 14:ään vuonna 2000, kun 14-vuotias poika tappoi 11-vuotiaan pojan vuonna 1997 Kobessa.

*Battle Royale* -elokuvan fanisivusto ilmoitti, että elokuvan jatko-osan DVD-julkaisua, joka oli suunniteltu julkaistavaksi 9. kesäkuuta 2004, lykättäisiin "tämänhetkisten tapahtumien" vuoksi.

Nevada-tanin Internet-julkisuus
-------------------------------

Nevada-tanista on piirretty satoja kuvia, joissa hänet kuvataan yleensä lyhyt-, ruskeatukkaisena, NEVADA-pusero päällään ja mattoveitsi tai muu terävä ase kädessään.

Saksalaisen nu metal -yhtyeen Panik nimi oli ennen Nevada Tan, kunnes sen nimi muutettiin tammikuussa 2008. Australialaisella Love Outside Andromeda -yhtyeellä on murhatapauksesta kertova "Boxcutter, Baby" -niminen kappale.

Lähteet
-------

### Viitteet

1. ↑  Watson, Nicholas: Violent crime prompts debate over age of legal responsibility in Japan  21.6.2004. COAV. Viitattu 6.12.2007. (englanniksi)
2. ↑  BRII: Revenge DVD release postponed *battleroyalefilm.net*.  9.6.2004.  Arkistoitu 14.12.2007. Viitattu 6.12.2007. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Japan schoolgirl killer 'sorry' (englanniksi)
* All About Nevada-tan (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Toinen sfinkseistä.
**Nevan rannan sfinksit** ovat kaksi egyptiläistä sfinksiä, jotka on tuotu Pietariin Yliopistonrantakadulle 1800-luvulla. Ne sijaitsevat Neva-joen rannalla Vasilinsaarella Repin-instituutin sisäänkäynnin kohdalla.

Sfinksit on tehty aikoinaan faarao Amenhotep III:lle. Kreikkalainen arkeologi löysi ne vuonna 1820. Hän päätti myydä toisen rahoittaakseen kaivauksiaan. Venäläinen matkailija näki sen ja päätti ostaa molemmat. Varainhankinta kesti niin kauan, että sfinksit ehdittiin myydä Ranskaan. Ranskalainen ostaja kuitenkin perui kaupan, ja Venäjä sai sfinksit. Niiden kuljetus oli pulmallista, jo pelkkä laivamatka kesti yli vuoden. Toinen graniittinen sfinksi on vaurioitunut toisen maailmansodan aikana.

Lähteet
-------

1. ↑  Egyptian Sphinxes (Yegipetskiye Sfinksy) Fodor
2. ↑  Сфинксы на Университетской набережной (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
3. ↑  The Egyptian sphinxes at Academy of arts Go to Saint Petersburg.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Nevan rannan sfinksit** Wikimedia Commonsissa
Lauri Vahteran taide-ja taidetarvikekauppa Turussa 1950-luvulla
**Lauri Vahtera** (30. lokakuuta 1902 Turku – 9. elokuuta 1957 Turku) oli turkulainen taidemaalari ja taidekauppias. 

Vahteran lapsuudenkoti oli Turussa Itäisellä Pitkäkadulla. Kansakoulun jälkeen hän meni rakennuksille ja hänestä tuli ammattimuurari.
Ensimmäisen taideliikkeensä Vahtera Oy:n hän perusti vuonna 1937 osoitteessa Humalistonkatu 12 puutaloon, joka purettiin 1950-luvun alussa. Paikalle rakennettuun uuteen taloon Vahtera avasi uudistetun liikkeen jossa toimi kehystämö ja taidetarvikekauppa. 

Vahtera kuvasi suomalaista maisemaa.
Hänen aiheitaan olivat näkymät Kotkan seudulla, Turun saaristossa ja Kaarinan Torppalassa. Vahtera liittyi Turun taideyhdistykseen 1944 ja Turun taiteilijaseuraan 1947. Hän lahjoitti myös töitään Turun taiteilijayhdistyksen arpajaisiin ja osallistui yhdistyksen näyttelyihin vuosina 1949, 1950 ja 1953. Lauri Vahteran 80-vuotismuistonäyttely pidettiin taidesalonki Art Idéssä 1982. Hänen maalaustensa määrä ei ole tiedossa, niitä uskotaan olevan satoja.
Lauri Vahteran maalaus "Kultaranta" on Presidentinlinnassa kansliapäällikön työhuoneessa.

Paavo Sainio ja Markku Kosonen ovat tehneet Lauri Vahterasta muotokuvia.

  

* Torppalan uimakoppi 1947Torppalan uimakoppi 1947
* Torppalan laituri ja Pitkäsalmi 1951Torppalan laituri ja Pitkäsalmi 1951
* Syysmaisema, Papinsaari taustalla 1951Syysmaisema, Papinsaari taustalla 1951
* Langinkoski 1952Langinkoski 1952
* Talo Marnella Ranskassa 1953Talo Marnella Ranskassa 1953
* Rantalaituri 1957Rantalaituri 1957

Lähteet
-------

1. ↑  Lauri Vahtera.  *Avotakka*, 1999. vsk, nro 12.  A-lehdet.
Juho Mäkelä, omakuva vuodelta 1910.
**Johan (Juho) Isak Mäkelä** (23. syyskuuta 1885 Oulu – 2. syyskuuta 1943 Oulu) oli suomalainen taidemaalari.

Mäkelän vanhemmat olivat vahtimestari Isak Mäkelä ja Anna Rauha Johanna Manner. Mäkelä opiskeli aluksi koristemaalausta Helsingissä Taideteollisuuskeskuskoulussa vuosina 1902–1904. Koristemaalarin tutkinnon suorittamisen jälkeen hän aloitti opinnot Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa syksyllä 1904. Tunnollisena oppilaana hän sai päästötodistuksen piirustuskoulusta keväällä 1907. Valmistumisensa jälkeen Mäkelä teki ulkomaanmatkoja lähinnä Keski-Eurooppaan, muun muassa Lontooseen ja Roomaan. 

Suomessa Mäkelä työskenteli aluksi Helsingissä, kunnes muutti loppuvuodesta 1913 takaisin kotikaupunkiinsa Ouluun. Hän toimi Oulun lyseon piirustuksenopettajana maalaamisen ohella. 

Mäkelä oli Tyko Sallisen ja Jalmari Ruokokosken tavoin ekspressionisti, kuten esimerkiksi teokset *Viinapullo* ja sinivihreä omakuva vuodelta 1911 hyvin osoittavat. Ouluun palattuaan Mäkelä paneutui muun muassa akvarelleihin, jotka kuvasivat Pohjois-Pohjanmaan lakeuksia. Hänet tunnetaan myös muotokuvista, joista vuonna 1907 valmistunut esittää hänen äitiään. Oulun keskuskansakoulun (nykyisen keskustan terveysaseman) seinämaalauksen *Koivu ja tähti* Mäkelä laati vuonna 1936.

Alfred Kordelinin säätiön apurahan Mäkelä sai kahtena vuonna, 1921 ja 1934. Useita hänen töitään on säätiön kokoelmissa, kuten myös Ateneumissa.

Mäkelä meni naimisiin taidemaalari Alex Rappin veljentyttären Signe Rappin kanssa tammikuussa 1918.

Lähteet
-------

* Heikinheimo, Ilmari: *Suomen elämäkerrasto*, s. 525. Helsinki: Werner Söderström Osakeyhtiö, 1955.
* Kallio, Rakel: "Mäkelä, Juho (1885–1943)", *Suomen kansallisbiografia, osa 6*, s. 792–794. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2005. ISBN 951-746-447-9. / Teoksen verkkoversio.

### Viitteet

1. ↑  MÄKELÄ, Johan (JUHO) Isak *Kuvataiteilijamatrikkeli*. Helsinki:  Suomen Taiteilijaseura. Viitattu 4.10.2012.
2. ↑  Auli Jämsänen: *Ars Nordica 9: Juho Mäkelä (1885–1945)*. Pohjoinen, 1997. ISBN 951-749-301-0.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Juho Mäkelä (taidemaalari)** Wikimedia Commonsissa

* Mäkelä, Juho hakuteoksessa *Uppslagsverket Finland* (2012). (ruotsiksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Uppslagsverket Finland
* Biografiasampo

 |

 |
Kaksi viidestä RapidEye-satelliitista Maan kiertoradalla. Taiteilijan näkemys.

**RapidEye** on saksalainen kaukokartoitussatelliittikonstellaation*selvennä* ja sen toteuttaneen startup-yrityksen, joka toimii Brandenburgin Havelin alueella, nimi.

Yhtiön pääjohtaja oli vuonna 2010 Wolfgang Biedermann. Vuonna*selvennä* sen liikevaihto oli 10 miljoonaa euroa. Vuonna 2010 tavoite oli 25 miljoonaa euroa. Saksalainen Roland Berger Strategy Consultants-yhtiö etsii RapidEye-yhtiölle sopivaa sijoittajaa.

RapidEye-yrityksen perusti Kayser-Threde GmbH Saksan valtiollisen avaruustutkimuslaitoksen DLR:n avustuksella vuonna 1996. Syyskuussa 2010 yhtiö etsi 20 miljoonaa euroa liiketoimintansa laajentamiseen.

Kesäkuussa 2011 yhtiö haki konkurssisuojausta. Alkuperäisten sijoittajien, Saksan KfW ja Commerzbank sekä Kanadan vientitukiorganisaatio "Export Development Corp" (jonka tuen avulla kanadalainen MDA pääsi johtamaan yhtiön 5 satelliitin valmistusta Englannissa), 160 miljoonan euron panoksen lisäksi Brandenburgin osavaltion työllisyystukeen panema 137 miljoonaa euroa on tähän mennessä kulutettu ja yhtiön liikevaihto oli vuonna 2010 11 miljoonaa euroa: tulos oli tappiollinen. Syyskuun alussa kanadalainen yritys Iunctus Geomatics Corporation, joka on ranskalaisen SPOT-satelliitin kuvien myyjä Kanadassa, osti RapidEye-yhtiön 13 miljoonalla eurolla. Yhtiön satelliitteja operoi tästedes RapidEye Canada. RapidEyen liikevaihto oli suunnilleen ostohinnan kokoluokkaa, yrityksessä toimii Saksassa 140 ihmistä. Pian tämän jälkeen yhtiö sai 4,6 miljoonan dollarin arvoisen urakan Yhdysvaltain NGAn, tiedustelujärjestöjen kuvaorganisaation, kanssa. Tämä voi merkitä sitä, että saksalainen yritys ei pystynyt saamaan vastaavaa urakkaa, mutta tuntuaan kanadalaisomisteiseksi, se sai urakan.

Satelliitit
-----------

RapidEyen kameran malli
Yhtiö kehitti omarahoituksella 150 miljoonan euron piensatelliitin. Satelliitit rakensi englantilainen Surrey Satellite Technology Ltd (SSTL).

RapidEye-konstellaatio koostuu viidestä satelliitista, jotka kiertävät aurinkosynkronisella kiertoradalla 600 km:n korkeudessa. Kunkin satelliitin massa on noin 175 kg. Ne laukaistiin 29. elokuuta 2008 venäläisellä Dnepr-kantoraketilla Baikonurista.

Satelliitit tekevät optista (440–850 nm) kaukokartoitusta ottaen multispektraalisia digitaalikuvia. Data lähetetään X-taajuuskaistalla tiedonsiirtonopeudella 80 Mbps. Kuvat ovat stereoskooppisia, joten niistä voi koota digitaalisia korkeusmalleja. Kuva-alueen leveys on 78 km. Kuvan tarkkuus on 6,5 metriä.

Kanavat

* 440–510 nm (sininen)
* 520–590 nm (vihreä)
* 630–685 nm (punainen)
* 690–730 nm (punainen)
* 760–850 nm (lähi-infrapuna)

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑   RapidEye Seeking Bankruptcy Protection, SpaceNews, 3.6.2011, luettu 6.6.2011
3. ↑   Canadian Firm Buys Bankrupt, RapidEye, Spacenews, 2.9.2011
4. ↑   RapidEye Lands Its First NGA Contract, SpaceNews, 6.9.2011

Aiheesta muualla
----------------

* RapidEye AG (Arkistoitu – Internet Archive)
**Konstantin Ferdinand Boldt** (8. lokakuuta 1829 Hamina – 1. toukokuuta 1885) oli suomalainen Venäjän keisarikunnan armeijassa palvellut kenraalimajuri.

Boldtin vanhemmat olivat lääketieteen tohtori, kollegineuvos Georg Fabian Boldt ja vapaaherratar Eleonora Sofia Lybecker. Myös hänen kahdesta veljestään, Johan Dietrich Boldtista ja Theodor Hugo Fredrik Boldtista, tuli kenraaleita. Konstantin Ferdinand Boldt tuli Haminan kadettikoulun oppilaaksi 1840. Valmistuttuaan hänet ylennettiin vänrikiksi ja määrättiin krenatöörirykmentin palvelukseen 1849. Aliluutnantiksi Boldt ylennettiin 1852 ja luutnantiksi 1854. Palveltuaan komppaniaupseerina Pietarissa Boldt tuli keisarin paašikoulun poliisimestariksi 1865. Hänet ylennettiin everstiksi seuraavana vuonna. Boldt määrättiin jalkaväkirykmentin komentajaksi Pohjois-Kaukasiaan 1875, mutta siirrettiin vielä samana vuonna jalkaväkirykmentin komentajaksi Itä-Siperiaan. Vuoden 1876 alusta hänestä tuli prikaatinkomentaja. Boldt osallistui prikaateineen Turkin sotaan 1877–1878. Sodan jälkeen Boldt määrättiin toiseen joukko-osastoon prikaatinkomentajaksi, missä tehtävässä hän palveli kuolemaansa asti.

Boldt tunnettiin myös sotilasoppikirjojen laatijana. Hänen aseteoksensa olivat 1800-luvun lopulla laajalti käytössä Euroopan eri maiden sotilasopetuslaitoksissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Konstantin Ferdinand Boldt *Suomalaiset kenraalit ja amiraalit Venäjän sotavoimissa 1809–1917*. Biografiakeskus, Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. (Viitattu 5.1.2020)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kenraalit ja amiraalit

 |

 |
**Valdemar Edmund Sandelin** (17. helmikuuta 1917 Tampere – 28. elokuuta 1990 Tampere) oli suomalainen ammattientarkastaja ja sosialidemokraattien kansanedustaja. Hän toimi Hämeen läänin maaherrana 1970-luvulla.

Sandelinin vanhemmat olivat puuseppä Väinö Edmund Kristoffer Sandelin ja Hilda Josefina Tamminen. Hän kävi kansakoulun ja ammattikoulun ja työskenteli sitten Tampereella Valmet Oy:n palveluksessa levyseppänä vuosina 1939–1950. Hän oli myös yrityksen pääluottamusmiehenä. Sandelin toimi Tampereen ammattientarkastuspiirin ammattientarkastajana 1950–1962 ja kansanedustajakautensa jälkeen hän oli Hämeen läänin maaherrana vuosina 1973–1979.

Sandelin oli sosialidemokraattien kansanedustaja vuosina 1962–1973 edustaen Hämeen läänin pohjoista vaalipiiriä. Hän oli presidentin valitsijamiehenä vuoden 1968 presidentinvaaleissa. Sandelin oli myös mukana kunnallispolitiikassa Tampereen kaupunginvaltuuston puheenjohtaja ja Tampereen kaupunginhallituksen jäsen. Sandelinilla oli lukuisia muitakin luottamustehtäviä muun muassa Suomen Punaisen Ristin keskushallituksessa ja valtuuskunnassa, OTK:n hallintoneuvostossa ja Suomen kaupunkiliiton hallituksessa.

Sandelin oli naimisissa vuodesta 1943 Anna Mirjam Lahtisen kanssa.

Lähteet
-------

* .aspx Valdemar Sandelin *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta.

Aiheesta muualla
----------------

* Valdemar Sandelinin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa[vanhentunut linkki]

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Hämeen läänin maaherrat ja kuvernöörit |
| --- |
|  |
| Venäjän keisarikunta (1831–1917) | 
* Klick
* Stichaeus
* Snellman
* Rehbinder
* von Troil
* Molander
* Nordenstreng
* von Ammondt
* Costiander
* von Boehm
* von Kothen
* Svertškov
* Papkov
* Gordie
* Brofeldt
* Spåre

 |
|  |
| Suomi (1917–1997) | 
* Saarinen
* Tulenheimo
* von Hellens
* Mattsson
* Tuominen
* Sandelin
* Tainio
* Suonio

 |

 |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Eduskunta

 |

 |
**Valdinei Abílio da Silva** (s. 29. maaliskuuta 1972) on brasilialainen pika- ja keskimatkojen juoksija.

Da Silva edusti Brasiliaa Atlantan kesäolympialaisissa 1996 karsiutuen 400 metrillä ensimmäisellä kierroksella ja 4 × 400 metrin viestissä välierissä. Edmontonin MM-kilpailuissa 2001 da Silvan edustama Brasilian 4 × 400 metrin viestijoukkue sijoittui neljänneksi.

Da Silva voitti 800 metrillä Etelä-Amerikan-mestaruuden Mar del Platassa 1997 ajalla 1.46,89. Manausissa 2001 hän sai hopeaa 400 metrillä ja 4 × 400 metrin viestissä. Da Silva voitti Brasilian 400 metrin mestaruuden vuonna 2000 ajalla 46,02 ja 800 metrin mestaruuden vuonna 2001 ajalla 1.46,81.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

Lähde: 

### Ulkoradat

| Matka | Aika | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 200 m | 21,69 | Londrina | 1. toukokuuta 2004 |
| 400 m | 45,74 | São Paulo | 15. kesäkuuta 1996 |
| 800 m | 1.45,88 | Rio de Janeiro | 3. toukokuuta 1998 |
|

### Sisäradat

| Matka | Aika | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 400 m | 48,19 | Pariisi | 7. maaliskuuta 1997 |
|

Lähteet
-------

1. 1 2  Valdinei da Silva *Olympedia*. Viitattu 13.8.2022. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Valdinei Abilio da Silva Kansainvälinen yleisurheiluliitto. Viitattu 13.8.2022. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
**Johan Alfred (Jussi) Tenhunen** (13. marraskuuta 1881 Astoria, Oregon, Yhdysvallat – 12. joulukuuta 1967 Helsinki) oli suomalainen kauppias, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Tenhusen vanhemmat olivat kauppias Fredrik Tenhunen ja Johanna Pöksyläinen ja puoliso vuodesta 1922 Helmi Maria (Maija) Pehkonen. Tenhunen kävi kansanopiston 1901 ja Kuopiossa kauppakoulun 1902–1904 ja teki useita opintomatkoja Keski-Euooppaan ja Skandinaviaan. Hän oli liikeapulainen Joh. Puustisen tukku- ja vähittäisliikkeissä Kiuruvedellä ja Iisalmessa 1895–1902, konttoriapulainen Ville Wessmanin liikkeessä Jyväskylässä 1904–1905, Joh. Parviainen Oy:n ja Tourulan nahkatehtaan konttoristi ja kauppaedustaja 1906–1909, koti- ja ulkomaisten nahka- ja kenkätehtaiden matkaedustaja Jyväskylässä 1910–1914, Lahden Kenkä- ja Nahkakaupan omistaja vuodesta 1914 ja sittemmin Lahden Kenkäkauppa Oy:n toimitusjohtaja 1929–1940, Toiminimi J. A. Tenhusen omistaja Helsingissä vuodesta 1919 ja J. A. Tenhunen Ky:n pääosakas ja toimitusjohtaja 1945–1966. Tenhunen oli myös Suomen Harjatehdas Oy:n perustaja ja toimitusjohtaja 1916–1923 ja hänellä oli useita luottamustehtäviä. Suomen Kulttuurirahasto perusti lahjoittajana laajasti tunnetun Tenhusen mukaan nimetyn rahaston 1942 hänen tekemänsä lahjoituksen turvin. Kauppaneuvoksen arvon Tenhunen sai 1949.

Lähteet
-------

1. 1 2  Johan Alfred Tenhunen *Biografiasampo*. Viitattu 4.9.2022.
2. ↑  Kuolleita.  *Uusi Suomi*, 22.12.1967, nro 326, s. 14. Kansalliskirjasto. Viitattu 4.9.2022.
**Konstantin Ivanovitš Kazanski** (ven. Константин Иванович Казанский, suomalaisissa lähteissä usein **Kasanski**; 20. helmikuuta 1867 – ?) oli venäläinen juristi ja virkamies, joka toimi toisen sortokauden aikana Suomen senaatin jäsenenä 1913–1914 ja Suomen prokuraattorina 1914–1917.

Kazanski oli aatelissukua ja lähtöisin Minskin kuvernementistä. Hän suoritti oikeustieteen opinnot Moskovan yliopistossa ja työskenteli vuosina 1892–1903 piirioikeuksissa eri puolilla Venäjää. Vuonna 1903 Kazanski tuli sihteeriksi Suomen kenraalikuvernöörin kansliaan ja oli vuonna 1905 lyhyen aikaa Viipurin läänin lääninsihteerinä. Vuoden 1905 suurlakon jälkeen hän siirtyi pois Suomesta ja jatkoi uraansa Venäjän oikeuslaitoksessa, kunnes hänet tammikuussa 1913 nimitettiin Suomen senaattiin. Kazanski oli elokuusta 1913 alkaen senaatin oikeustoimituskunnan vt. päällikkö ja 26. (13.) kesäkuuta 1914 alkaen prokuraattori. Hän joutui eroamaan helmikuun vallankumouksen seurauksena huhtikuussa 1917. Hän sai 1913 valtioneuvoksen arvonimen. Kazanskin prokuraattorikaudesta muistetaan parhaiten P. E. Svinhufvudin karkotus Siperiaan.

Kazanski oli naimisissa Hämeen läänin kuvernöörinä toimineen kenraali Isidor Swertskovin tyttären kanssa. Kazanskin vaiheita Venäjällä lokakuun vallankumouksen jälkeen ei tunneta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Håkon Holmberg: *(Keisarillisen) Suomen senaatin talousosaston puheenjohtajat, jäsenet ja virkamiehet 1909–1918: Elämäkerrallinen luettelo*, s. 148. Suomen Sukututkimusseuran julkaisuja XXVI, Helsinki 1964.
2. ↑  Высочайшия грамоты Finljandskaja Gazeta 2.7.1914, s. 1. Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 12.12.2019.
3. 1 2  Osmo Jussila: *Nationalismi ja vallankumous venäläis-suomalaisissa suhteissa 1899–1914*, s. 306. Historiallisia tutkimuksia 110. Suomen Historiallinen Seura, Helsinki 1979.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Viipurin läänin maaherrat ja kuvernöörit |
| --- |
|  |
| Venäjän keisarikunta (1812–1917) | 
* Stjernvall
* Walleen
* Klinckowström
* Ramsay
* C. G. Mannerheim
* Stewen
* von Kothen
* Thesleff
* Indrenius
* Oker-Blom
* von Daehn
* Tudeer
* Gripenberg
* von Rechenberg
* Mjasojedov
* Kazanski
* von Medem
* von Rechenberg
* von Troil
* von Pfaler
* Sarkanen
* Suhonen

 |
|  |
| Suomi (1917–1945) | 
* Hackzell
* Relander
* Manner

 |

 |
|  |
| --- |
| **VfL Gummersbach** |
|  |
| **Päävalmentaja** | Kroatia Sead Hasanefendić |
| **Perustettu** | 1861 |
| **Paikkakunta** | Gummersbach, Saksa |
| **Värit** | sininen ja valkoinen |
| **Mestaruudet** | 12 |

Lanxess Arena
**VfL Gummersbach von 1861 e.V.** on saksalainen urheiluseura, joka sijaitsee Gummersbachissa. Parhaiten seura on tunnettu käsipallojoukkueestaan, mutta toimintaa on myös yleisurheilussa, hiihdossa, pöytätenniksessa ja voimistelussa. Joukkueen kotiareenana toimii Lanxess Arena.

Historia
--------

### Seura

Seura perustettiin 3. maaliskuuta 1861 nimellä *Gummersbacher Turnverein*. Vuoden 1937 aikoihin monet lähialueen seurat fuusioituivat Gummersbacherin kanssa, jonka takia nimeksi vaihdettiin *VfL Gummersbach von 1861*. Toisen maailmansodan jälkeen seura perustettiin uudelleen.

### Käsipallojaosto

Käsipallo joukkue perustettiin vuonna 1923. Ensimmäinen Saksan mestaruus tuli vuonna 1966. Seuran kulta-aikaa olivat vuodet 1966-1991, jolloin se voitti 12 Saksan mestaruutta. Ensimmäisen Euroopan mestaruuden joukkue voitti vuonna 1967, kun se kaatoi finaalissa Dukla Prahan. Vuosina 1970 ja 1971 joukkue voitti Euroopan mestaruuden uudestaan, ensin se kaatoi finaalissa SC Dynamo Berlinin ja vuotta myöhemmin Steaua Bucureşti Handballin. Viimeisimmän Euroopan mestaruuden seura voitti vuonna 1983, jolloin se voitti TsSKA Moskovan. Viimeisen Saksan mestaruuden joukkue voitti 1991, tällöin finaalivastuksena oli SC Magdeburg Gladiators

Vuonna 1997 seuralla oli taloudellisia vaikeuksia. Pelaajat joutuivat osittain luopumaan palkoistaan, jotta joukkue olisi säilynyt. Tämän johdosta perutettiin VfL Handball Gummersbach, joka huolehtisi seuran taloudellisesta tasapainosta.

Saavutukset
-----------

Vierasottelu BM Valladolidia vastaan
* **Saksan mestaruus:** 12
	+ 1966, 1967, 1969, 1973, 1974, 1975, 1976, 1982, 1983, 1985, 1988, 1991

* **Saksan Cup:** 5
	+ 1978, 1979, 1982, 1983, 1985

* **Euroopan mestaruus:** 5
	+ 1967, 1970, 1971, 1974, 1983

* **Cup voittajien Cup:** 4
	+ 1978, 1979, 2010, 2011

* **EHF Cup:** 2
	+ 1982, 2009

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **VfL Gummersbach**.
* Käsipalloseuran virallinen kotisivu
* Pääseuran virallinen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
AN-11 oli Ranskan kaikkein ensimmäisin ydinase.
**AN-11** oli ensimmäinen Ranskan joukkotuhoase. Tämä taktisen luokan ydinase otettiin käyttöön vuonna 1963. Se hyväksyttiin virallisesti 1964 Ranskan sotilasarsenaaliin. Ranska teki ensimmäisen ydinkokeensa Algerian Regganessa 1960. Tämä tapahtui samaan aikaan, kun Ranska kävi samalla alueella siirtomaasotaa. AN-11:ta varten, kehiteltiin oma erityisen tyyppinen nopea suihkupommittaja, Mirage IV joka oli 2.2 Machiin kykenevä. Mirage IV A:n koelennot ja niitä seurannut käyttöönotto, ne tapahtuivat jokseenkin samanaikaisesti (käyttöön 1964) AN-11:n palvelukseen astumisen kanssa.

Mirage IV oli ainut eurooppalainen supersooninen suihkupommittaja, joka oli tähän nimen omaiseen tehtävään suunniteltu. Toissijainen pommituskone tämän ydinaseen kuljetukseen oli Sud-Ouest SO.4050 Vautour II. Tuohon aikaan, alkoi Ranska kehitellä myös ydinohjuksia. Force de Frappen kolmikantaisuuden mukaan, kiinteät maatukikohdat laukaisualustoineen ja sukellusveneohjukset sisältyivät siihen. Ainakin Pierrelattessa sijaitsevassa Tricastinin ydinvoimalaitoksessa tuotettiin soveltuvaa materiaalia näihin aseisiin.

Suhteellisesta edistyksellisyydestä huolimatta, AN-11 palveli vain suhteellisen lyhyen ajan, 5 vuotta eli vuodet 1963–1968. Pommeja valmistui arviolta 40 kappaletta. Nopeassa tahdissa sen korvasi AN-22.

Pommi oli varsin aerodynaaminen eli virtaviivainen. Pommin omamassa, 1 500 kg, kertoi ranskalaisten olleen hyvinkin edistyneitä: kun esimerkiksi, pommin tuhovoima oli 2,5 -kertainen Fat Maniin (n. 22 kT) nähden, jonka omamassa ylitti 4 500 kg. AN-11:n räjäytysvoima oli 60 kilotonnia. Vuonna 1966 tehtiin ensimmäinen pomminpudotukset käsittävä koe. Pommi piti pudottaa korkealta, sillä siinä ei ollut mitään matalalla räjäytyksen mekanismeja, kuten laskuvarjoa taikka niin sanottua *lay-down* -mekanismia eli viivästettyä sytytystä. AN-22 oli jo jarruvarjolla varustettu ydinpommi.

Lähteet
-------

* 
* 

### Viitteet

1. ↑   Viitattu 15.5.2020.
2. ↑   Viitattu 15.5.2020.
3. ↑    Viitattu 15.5.2020.
4. ↑   Viitattu 14.5.2020.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en: AN-11 bomb
**Perijättäret** (unk. *Örökség*; ransk. *Les Héritières*) on vuonna 1980 ensi-iltansa saanut Márta Mészárosin ohjaama unkarilais-ranskalainen draamaelokuva, jonka pääosissa ovat Isabelle Huppert, Lili Monori ja Jan Nowicki. Elokuva kilpaili vuoden 1980 Cannesin elokuvajuhlilla, missä Mészáros oli ehdokkaana pääkilpailussa parhaan elokuvan Kultaisen palmun saajaksi.

Juoni
-----

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
*Perijättäret* sijoittuu Budapestiin ja tapahtuu vuosina 1936–1944. Szilvia (Lili Monori) on rikas upseerin (Jan Nowicki) vaimo, joka ei voi saada lasta. Hän ystävystyy juutalaisen, naimisissa olevan Irène-nimisen ompelijattaren (Isabelle Huppert) kanssa. Szilvia pyytää Irèneltä, että voisiko tämä saada lapsen, jonka hän antaisi hänelle adoptiolapseksi. Irène suostuu auttamaan ystäväänsä, mutta heidän toimiva suunnitelmansa saa takaiskuja; adoptiotapa aiheuttaa kitkaa Szilvian ja hänen aviomiehensä Ákosin välillä ja kaiken lisäksi Ákos rakastuu Irèneen. Kriisi tekee tuloaan, kun Ákos pyytää mustasukkaiselta vaimoltaan antamaan henkilötodistuksensa Irènelle, sillä juutalaiset aiotaan karkottaa maasta ja Irène kuolisi ilman heidän apuaan.

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**

Näyttelijät
-----------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Isabelle Huppert  | … |  Irène
  |
|  Lili Monori  | … |  Szilvia
  |
|  Jan Nowicki  | … |  Ákos
  |
|  Zita Perczel  | … |  Teréz
  |
|  Sándor Szabó  | … |  Komáromi
  |
|  Piotr Skrzynecki  | … |  Fülöp
  |
|  Károly Mécs  | … |  Frigyes Szorondy
  |
|  Zsolt Körtvélyessy  | … |  Ákosin ystävä
  |

Julkaisu
--------

*Perijättäret* sai ensi-iltansa Cannesin elokuvajuhlilla Ranskassa 10. toukokuuta 1980. Elokuva sai teatteriensi-iltansa Ranskassa 11. kesäkuuta 1980 ja Unkarissa 13. marraskuuta 1980. Elokuva oli Ranskassa Gaumontin teatterilevittämä ja keräsi teatterikierroksensa aikana 244 532 katsojaa. Elokuva esitettiin myös muun muassa vuoden 1981 Toronton elokuvajuhlilla Kanadassa. Suomessa elokuva ei saanut teatteriensi-iltaa, mutta televisioensi-iltansa se sai Yle TV1 -kanavalla 16. toukokuuta 1993.

*Perijättäret* julkaistiin Ranskassa DVD:lle 11. heinäkuuta 2012.

Lähteet
-------

1. 1 2  Örökség (1980) *elonet.fi*. Elonet. Viitattu 14.3.2017. (suomeksi)
2. 1 2  LES HÉRITIÈRES *allocine.fr*. AlloCiné. Viitattu 14.3.2017. (ranskaksi)
3. ↑  Official Selection 1980 : In Competition *festival-cannes.fr*. Festival de Cannes. Viitattu 14.3.2017. (englanniksi)
4. ↑  OROKSEG (1980) *tcm.com*. TCM. Viitattu 14.3.2017. (englanniksi)
5. 1 2  LES HÉRITIÈRES *jpbox-office.com*. JP’s Box-Office. Viitattu 14.3.2017. (ranskaksi)
6. ↑  Örökség (1980) *imdb.com*. IMDb. Viitattu 14.3.2017. (englanniksi)
7. ↑  Les Héritières *unifrance.org*. UniFrance. Viitattu 14.3.2017. (ranskaksi)
8. ↑  THE INHERITANCE *mubi.com*. MUBI. Viitattu 14.3.2017. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* *Perijättäret* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* *Perijättäret* Elonetissä.
* *Perijättäret* AllMoviessa. (englanniksi)
**VfB Friedrichshafen** on saksalainen lentopallojoukkue, joka pelaa Saksan Bundesliigassa sekä Mestareiden liigassa. Friedrichshafen voitti vuonna 2007 Mestareiden liigan, ja lisäksi se on voittanut peräti yhdeksän kertaa Bundesliigan mestaruuden joista viimeisin on vuodelta 2008.

Historia
--------

VfB Friedrichshafen perustettiin vuonna 1904 Friedrichshafenin kaupunkiin. Seuran menestys on ollut viimeiset kymmenen vuotta loistavaa, kun joukkue on voittanut peräti yhdeksän kertaa Bundesliigan mestaruuden vuosina 1998, 1999, 2000, 2001, 2002, 2005, 2006, 2007 ja 2008. Lisäksi joukkueen toistaiseksi kovin saavutus on ollut Mestareiden liigan voitto kaudella 2007. Lisäksi VfB Friedrichshafen on kymmenen kertaa voittanut Saksan Cupin mestaruuden vuosina 1998, 1999, 2001, 2002, 2005, 2006, 2007, 2008. 

Suomalaispelaajista passarilegenda Sami Juvonen pelasi Friedrichshafen kausilla 1998-2000. Tuolloin hän voitti joukkueen mukana Saksan mestaruuden sekä cupin sekä Mestareiden liigan hopeaa ja pronssia. Muita suomalaisia seurassa on ollut Olli Aakula sekä Jussi Heino. Aakula pelasi seurassa kaudella 2003 voittaen Saksan liigan pronssia sekä cupin. Heino pelasi kauden 1999 joukkueen riveissä voittaen Saksan mestaruuden sekä cup-kullan. Lisäksi hän voitti lentopallon arvostetuimmassa seurajoukkuekilpailussa pronssia, kun VfB Friedrichshafen juhli Mestareiden liigan pronssia.

Saavutukset
-----------

* Mestareiden liigan voitto 2007
* Saksan mestari 1998, 1999, 2000, 2001, 2002, 2005, 2006, 2007 ja 2008.
* Saksan Cup-mestari 1998, 1999, 2001, 2002, 2005, 2006, 2007, 2008.
* Mestareiden liigan hopeaa 2000
* Mestareiden liigan pronssia 1999
* Saksan liigan kolmonen 2003

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset kotisivut
**Lauri Toivonen** (s. 21. helmikuuta 1991 Riihimäki) on suomalainen koripalloilija.

Ura
---

Toivosen kasvattajaseura on Riihimäen Kolmoskori, josta hän siirtyi Espoon Honkaan kaudeksi 2007−2008. Kahtena ensimmäisenä kautena hän pelasi vain 17 ottelua kautta kohden, mutta kaudella 2009−2010 hän pelasi jo 40 ottelua. Seuraavan kauden Toivonen pelasi Kouvoissa, jossa hän teki 3,6 pistettä ottelua kohden. Toukokuussa 2011 hän teki KTP-Basketin kanssa pelaajasopimuksen.

Vuoden 2011 syksyllä hän muutti Yhdysvaltoihin opiskelemaan, eikä täten pelannut KTP:n riveissä otteluakaan. Samalla hän pelasi koripalloa junior college -sarjassa, jossa hän edusti Ohlone Collegea. Vuonna 2012 Toivonen aloitti opiskelut University of Texas–Pan Americanissa. Texasissa hän edusti yliopiston omaa UTPA Broncs joukkuetta NCAA -sarjan I-divisioonassa  Kahden yliopistokauden jälkeen Toivonen palasi kotimaahansa, jossa hän siirtyi Helsinki Seagullsin joukkueeseen.

Heinäkuussa 2015 Toivonen teki Seagullsin kanssa 1+1-vuotisen jatkosopimuksen.

Elokuussa 2016 Toivonen siirtyi miesten I-divisioona A:han Espoo Unitedin joukkueeseen.

Lähteet
-------

1. ↑  Salmi, Pentti: *Koripallokirja kaudella 2010/11*, s. 279. Helsinki: Suomen koripalloliitto, 2010.
2. ↑  Toivonen kaksivuotisella sopimuksella Kotkaan  25.5.2011. Suomen Koripalloliitto. Viitattu 10.7.2011.
3. ↑  Toivonen Lauri Toivonen USA:n junior college -kentille  2.9.2011. Suomen Koripalloliitto. Viitattu 22.12.2011.
4. ↑  Lauri Toivonen at UTPA Broncs  12.12.2011. UTPA Broncs. Viitattu 22.12.2011.
5. ↑  Lauri Toivonen sarjanousija Seagullsin riveihin  18.6.2014. Suomen Koripalloliitto. Viitattu 18.6.2014.
6. ↑
7. ↑
Peter Hansen
**Peter Franklin Hansen** (5. joulukuuta 1921 Oakland, Kalifornia – 9. huhtikuuta 2017 Santa Clarita, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten roolistaan lakimies Lee Baldwinina saippuaoopperassa *General Hospital*. Hän esiintyi osassa vuosina 1965–1986 sekä uudelleen 1992–2004, ja hänellä oli sama rooli myös *Port Charles* -sarjassa.

Hansen esiintyi lisäksi muun muassa sarjoissa *The Public Defender*, *The Goldbergs* ja *Tyttökullat* sekä tieteiselokuvassa *Maailman sortuessa* (1951).

Hansen oli merijalkaväen lentäjänä toisessa maailmansodassa ja osallistui Peleliun taisteluun syksyllä 1944.

Lähteet
-------

1. ↑  Peter Hansen Obituary *Los Angeles Times*.  11.4.2017. Viitattu 12.4.2017. (englanniksi)
2. ↑  Nyren, Erin: ‘General Hospital’ Actor Peter Hansen Dies at 95 *Variety*.  11.4.2017. Viitattu 12.4.2017. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Peter Hansen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Peter Hansen (actor) 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Voulkaría** (kreik. Βουλκαρία, myös *Voulkariá*, Βουλκαριά), antiikin **Myrtuntion** (m.kreik. Μυρτούντιον, *Myrtūntion* tai *Myrtountion*), on järvi läntisessä Keski-Kreikassa. Sen pinta-ala on 9,2 neliökilometriä. Järvi on suurimmillaan noin 4 kilometriä pitkä ja noin 3,5 kilometriä leveä, ja sen suurin syvyys on 2,5 metriä.

Järvi sijaitsee Áktion niemen juuressa Aitolia-Akarnanian alueyksikössä Länsi-Kreikan alueella noin 10 metrin korkeudella merenpinnasta, noin 12 kilometriä kaakkoon Prévezan kaupungista. Järven uskotaan olevan jäänne paikalla muinoin olleesta suuremmasta laguunista.

Antiikin aikana järven lähellä sijaitsi Palairoksen kaupunki. Järvi yhdistyy Joonianmereen "Kleopatran kanavaksi" kutsutun kanavan välityksellä. Se on saanut nimensä siitä, että kuningatar Kleopatran kerrotaan paenneen sen sekä järven kautta Aktionin taistelun jälkeen vuonna 31 eaa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Voulkaria, Lake, Vonitsa *Greek Travel Pages*. Viitattu 22.2.2017.
2. ↑  Vött, A. et al.: The Lake Voulkaria (Akarnania, NW Greece) palaeoenrivonmental archive - a sediment trap for multiple tsunami impact since the mid-Holocene.  *Z. Geomoprh. N. F.*, 2009, 53 Suppl. 1. vsk, s. 1–37. Artikkelin verkkoversio.
*Tämä artikkeli kertoo oluttyypistä. Kölnissä puhuttua murretta käsittelee artikkeli kölschin kieli.*
Kölschiä Stange-lasissa
**Kölsch** on saksalainen kölniläinen oluttyyppi. Se on kirkkaan keltainen pintahiivaolut. Se on hyvin humaloitu mutta ei kuitenkaan ole yhtä "katkeroinen" kuin normaali saksalainen pilsner.

Toisin kuin pilsner, kölsch valmistetaan pintahiivamenetelmällä. Se tarkoittaa, että sen käyminen tapahtuu varsin nopeasti 15–20 asteen lämpötilassa; hiivan nouseminen pintaan prosessissa antaa nimen käymistavalle. Pohjahiivaoluet, kuten pilsner, valmistetaan hitaasti kylmemmissä lämpötiloissa.

Kölsch tarjoillaan tyypillisesti pitkästä sylinterinmuotoisesta 0,2 litran lasista, jota kutsutaan nimellä *Stange* (joskus myös leikkisästi nimellä *Reagenzglas*, koeputki). 

Olutta sanotaan pannun Kölnissä vuodesta 874, mutta nimeä kölsch käytettiin ensimmäisen kerran vuonna 1918 kuvaamaan oluttyyppiä, jota Sünnerin panimo oli pannut vuodesta 1906. Tämä olut oli kehitetty samankaltaisesta, sameammasta suodattomasta *wiess*-oluttyypistä (termiä ei saa sekoittaa vehnäolueen eli weissbieriin). 

Kölsch löi itsensä läpi Kölnissä varsinaisesti 1960-luvulla, jolloin se alkoi nousta kaupungissa suosioon. Vuonna 1960 kölschin vuosituotanto oli 500 000 hehtolitraa saavuttaen huippunsa 3,7 miljoonaa hehtolitraa vuonna 1980. Nykyisin kölschiä tuotetaan noin kolme miljoonaa hehtolitraa vuodessa.

Vuonna 1986 määriteltiin, ettei kölschiä saa valmistaa Kölnin alueen ulkopuolella (lukuun ottamatta muutamia vanhoja panimoita, jotka olivat jo aiemmin panneet kölschiä). Yhdysvalloissa ja Japanissa jotkut pienpanimot kuitenkin markkinoivat oluitaan kölschinä. Jos samantyyppistä olutta pannaan muualla, lähimmin sopiva nimitys oluttyypille on "pale ale", joka on yleisnimi vaaleille pintahiivaoluille.

Tunnettuja kölsch-merkkejä ovat muun muassa Reissdorf, Gaffel, Früh ja Dom Kölsch.

Katso myös
----------

* Altbier
**Kölnin keskusmoskeija** on Saksan Kölnissä toimiva, Saksan turkkilaisen islamilaisen yhteisön (Diyanet İşleri Türk İslam Birliği, DITIB) keskusmoskeija.

Vuodesta 2008 lähtien rakenteilla ollut rakennus edustaa modernia pyhäkköarkkitehtuuria vaikka muotokielessä on mukana ottomaanimoskeijoiden perinteitä. Moskeijassa on toiminut rukoussali vuodesta 2011 lähtien; moskeijan on arvioitu valmistuvan vuoden 2017 aikana.*päivitettävä* Moskeija-rakennuksen päämateriaaleina on käytetty betonia, lasia ja puuta. Rakennuksen kupoli kohoaa 36,5 metrin korkeuteen ja kaksi minareettia 55 metrin korkeudelle maanpinnasta. Hankkeen kustannusarvio on yli 30 miljoonaa euroa, josta huhtikuuhun 2016 mennessä oli kerätty runsas 19,4 miljoonaa euroa.

Moskeijan pääsalissa on tilaa 1 200 rukoilijalle. Tämän ja rituaaliseen puhdistautumiseen tarvittavien saniteettitilojen ohella keskusmoskeijan kokonaisuuteen sijoittuu islam-instituutti ja islaminuskon koulutuskeskus, uskontojen ja kulttuurien välisen työskentelyn toimitilat, islamilainen kirjasto lukusaleineen, islamilaisen taiteen museo ja muita näyttelytiloja, Saksan turkkilaisen islamilaisen yhteisön (DITIB) hallinto, nuorisokeskus, lehdistötyön ja tiedotuksen tilat, kokoustiloja, myymälä ja maanalainen pysäköintihalli.

* 
* 
* 
*

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Cologne Central Mosque structurae.net.  (englanniksi)
2. 1 2 3  Zentralmoschee Köln Kölnin keskusmoskeija, zentralmoschee-koeln.de. Viitattu 13.4.2017. (saksaksi)
3. ↑  Der Moscheebau im Köln-Ehrenfeld (pdf) Kölnin keskusmoskeija, zentralmoschee-koeln.de. Viitattu 13.4.2017. (saksaksi)
4. ↑  FAQ Kölnin keskusmoskeija, zentralmoschee-koeln.de. Viitattu 13.4.2017. (saksaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kölnin keskusmoskeija** Wikimedia Commonsissa

* Der Spiegel Online: Zentralmoschee Köln (saksaksi) (spiegel.de)
* Tim Röhn (25.4.2016) Wie Ankara in Köln Weltpolitik betreibt (saksaksi) (welt.de)
* Baustelle in Köln-Ehrenfeld Die Moschee wird zur traurigen Sehenswürdigkeit (Helmut Frangenberg, 8.2.2015) (saksaksi) (ksta.de)
**Lauri Torsteninpoika Ram** (k. 1596 tai 1597 alussa Loppi) oli suomalainen sotilas, joka toimi Käkisalmen linnan päällikönä.

Ramin syntymäaika ja -paikka eivät ole tiedossa. Hänen vanhempansa olivat Torsten Salomoninpoika ja Brita Fleming. Ram mainitaan sotilaana jo Kustaa Vaasan loppuvuosina. 1536 hän osallistui Eerik XIV:n johtamaan sotaan Tanskaa vastaa ja toimi 1568-1573 suomalaisen lippueen ratsumestarina. 1572-1573 Ram otti lippueineen osaa Herman Flemingin rajan taakse tekemiin hävitysretkiin ja taisteli vuodesta 1574 alkaen Viron puolella. Pontus De la Gardien johdolla hän osallistui Käskisalmen linnan piiritykseen 1580 ja tuli valloitetun linnan päälliköksi vuoteen 1586 saakka. Hän varusti linnaa ja torjui sitä vastaan tehtyjä hyökkäyksiä. Hänet määrättiin uudelleen linnan päälliköksi 1590, mutta rauhansopimuksen mukaisesti joutui luovuttamaan linnan venäläisille ja ehti toimi tämän jälkeen muutaman viikon rajankäyntikomission jäsenenä. Ramin puoliso oli Elina Stålalarm.

Lähteet
-------

1. 1 2  Heikinheimo, Ilmari (toim.): *Suomen elämäkerrasto*, s. 605. Helsinki: WSOY, 1955.
**Vox Aurea** (suom. *kultainen ääni*) on Jyväskylän perusopetuksen edustuskuoro (Aiemmin Jyväskylän musiikkiluokkien edustuskuoro). Kuorossa laulaa 56 11–19-vuotiasta laulajaa. Vox Aurea on palkittu niin kotimaisissa kuin ulkomaisis­sa kilpailuissa ja on tunnettu kansainvälisesti. 

Vox Aurea -kuoron perusti Torsten Lindfors Jyväskylän koulujen musiikkiluokkien oppilaista vuonna 1968. Hänen jälkeensä kuoroa johti Kari Ala-Pöllänen, joka vuonna 1994 siirtyi Tapiolan kuoron johtajaksi. Vuodesta 1994 vuoteen 2008 kuoroa johti myös säveltäjä, kuoronjohtaja Pekka Kostiainen. Vox Aurea on esittänyt monia Kostiaisen kuoroteoksia. Vuoden 2009 alusta kuoroa ryhtyi johtamaan Sanna Salminen. Hän on tehnyt kuoron kanssa yhteistyötä aiemmin kuoron pitkäaikaise­na ää­nenmuodostajana.

Vox Aurea -kuoro on konsertoinut eri puolilla Suomea sekä Yhdysvallois­sa, Kanadassa, Saksassa, Italiassa, Etelä-Afrikassa, Japanissa, Kreikassa ja Espanjassa. Kuoro on levyttä­nyt sekä klas­sista että modernia kuoromusiikkia.
Vox Aurea oli kauden 2016-2017 Ylen nuorisokuoro.

Lähteet
-------

* Kuoron esittely Jyväskylän koulusivustolla.