recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Pohjois-Pohjanmaan liitto** on yksi Suomen kahdeksantoista maakunnan liitosta.

Pohjois-Pohjanmaan kunnat 2016 alkaen

Historia
--------

Pohjois-Pohjanmaan liittoa edeltänyt Pohjois-Pohjanmaan Maakuntaliitto perustettiin tammikuun 6. päivänä 1931 Oulun Seurahuoneella. Kokouskutsussa todettiin seuraavaa: "Luokaamme yhteisen maakuntahenkemme pohjalta elinvoimainen, koko maakuntaa käsittävä, kaikki pohjois-pohjalaiset yhdistävä maakuntaliitto". Tämä maakuntahenki kannatteli Maakuntaliittoa aina 62 vuotta, kunnes se ja Pohjois-Pohjanmaan seutukaavaliitto yhdistettiin huhtikuun 1. päivänä 1993 Pohjois-Pohjanmaan liitoksi.

Toiminta
--------

Pohjois-Pohjanmaan liitto on yhteensä kolmenkymmenen Pohjois-Pohjanmaan kunnan muodostama kuntayhtymä, Vaalan kunta Kainuusta liittyi vuoden 2016 alusta sen varsinaiseksi jäsenkunnaksi. Liiton tehtävinä ovat alueellinen kehittäminen, muun muassa aluekehittämisohjelmien sekä EU-ohjelmien valmistelu ja laadinta yhteistyössä muiden toimijoiden kanssa, maakuntakaavoitus, edunvalvonta ja maakunnan tunnetuksi tekeminen. Toimimme yhdessä eri yhteistyötahojen kanssa maakunnan parhaaksi. Pohjois-Pohjanmaan liitolta voi hakea rahoitusta maakuntaohjelman ja EU-ohjelmien tavoitteiden mukaisten hankkeiden toteuttamiseen.

Pohjois-Pohjanmaan liiton organisaatio
Pohjois-Pohjanmaan liiton luottamushenkilöorganisaatio

Organisaatio
------------

Liiton päätöksenteko perustuu kunnalliseen demokratiaan, päätösvaltaa liitossa käyttävät maakuntavaltuusto ja -hallitus. Maakuntajohtajana toimii Jussi Rämet. Aluekehityksen tulosalueen johtaja on kehitysjohtaja Tiina Rajala ja aluesuunnittelun tulosaluetta johtaa suunnittelujohtaja Markus Erkkilä. Hallintojohtaja Riitta Pitkänen johtaa hallinnon ja talouden tulosaluetta.

Lähteet
-------

1. ↑  Arkistoitu kopioPohjois-Pohjanmaan liiton toimisto muutti uusiin toimitiloihin Poratielle  1.8.2021. pohjois-pohjanmaa.fi.  Arkistoitu 10.10.2021. Viitattu 13.10.2021.
2. 1 2  Arkistoitu kopioHenkilökunta Pohjois-Pohjanmaan liitto, pohjois-pohjanmaa.fi.  Arkistoitu 10.10.2021. Viitattu 13.10.2021.
3. ↑  Maakuntien liitot (Vuonna 2020 voimassa olleen maakuntajaon mukaan Suomessa oli 18 maakuntien liittoa, jonka lisäksi on erityisasemassa oleva Ahvenanmaa omine maakuntahallintoineen) Kuntaliitto, kuntaliitto.fi. Viitattu 11.2.2020.
4. 1 2  Organisaatio Pohjois-Pohjanmaan liitto, pohjois-pohjanmaa.fi. Viitattu 13.10.2021.
5. ↑  Ritva Kylli, Mirja Vehkaperä 2009. *Maakunta on matkassamme. Pohjois-Pohjanmaan maakuntaliitto 1931-1993 ja Pohjois-Pohjanmaan seutukaavaliitto 1969-1993.* Oulu, Pohjois-Pohjanmaan liitto. ISBN 978-952-5731-08-8


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Maakuntaliitot |
| --- |
|  |
| 
* Etelä-Karjala
* Etelä-Pohjanmaa
* Etelä-Savo
* Häme
* Kainuu
* Keski-Pohjanmaa
* Keski-Suomi
* Kymenlaakso
* Lappi
* Pirkanmaa
* Pohjanmaa
* Pohjois-Karjala
* Pohjois-Pohjanmaa
* Pohjois-Savo
* Päijät-Häme
* Satakunta
* Uusimaa
* Varsinais-Suomi

 |

 |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* ISNI

 |

 |
**Digitaalinen kaksonen** on koneiden kunnossapitoa ja tuotekehitystä koskeva tarkka virtuaalinen malli, joka raportoi toiminnastaan kerätyn datan perusteella. Esineiden internetissä digitaalisella kaksosella tarkoitetaan palvelimella tai pilvessä olevaa anturin tai sensorin digitaalista vastinetta. Kiinteistö- ja rakennustoimialalla digitaalinen kaksonen tarkoittaa rakennuksen digitaalista vastinetta, jonka tietosisältö määräytyy käytettävän tietomallin, Building Information Modelin (BIM) mukaan.

Digitaalisen kaksosen avulla voi hallita, muuttaa ja jakaa sen fyysiseen vastineeseen liittyvää tietoa. Esimerkiksi esineiden Internetissä kaksosen avulla voi hallita itse fyysistä anturia, vastaavasti taloautomaatiossa voi tarkkailla venttiilien tai moottorien tilaa. Näin digitaalisen kaksosen avulla voi alentaa käyttökustannuksia ja ylläpitokustannuksia. AR-lasien avulla kiinteistön huoltomies voi nähdä digitaalisen kaksosen avulla, minkä lämpöistä nestettä missäkin putkessa kulkee.

Digitaalisten kaksosten ohjelmistoja myyvät muun muassa GE Digital, Siemens PLM ja IBM Watson IoT. Yhdysvaltalainen Ansys valmistaa simulointiohjelmistoa digitaalisille kaksosille. Ansys ja ohjelmistotalo PTC ovat tuoneet markkinoille oman digitaalisten kaksosten ohjelmistonsa. Digitaalisia kaksosia käytetään datan keräämiseen ja käsittelyyn, jotta voidaan kehittää tuotetta.

Historia
--------

Nasa teki jo 1960-luvulla avaruusaluksista maanpäälliset kaksoiskappaleet. Asiantuntijat Maassa pystyivät kaksosen avulla ratkomaan ongelmat, jotka Apollo 13:a kohtasivat kesken avaruuslennon.

Termi "digital twin" on esitelty ensimmäistä kertaa Nasan teknologia-roadmapissa vuonna 2010.

Katso myös
----------

* Esineiden internet
* Big data

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kari Ahokas: Nasa lanseerasi digitrendin - "opimme, miten seuraavan sukupolven laitteet kannattaisi suunnitella" *TiVi*.  15.1.2023. Helsinki:  Alma Media. Viitattu 16.1.2023. (suomeksi)
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑  Maatalous astuu digiaikaan. Nordea Funds Magazine. Web Archive 6.3.2019.
**Siniotsamomotti** eli **sinipäämomotti** (*Momotus momota*) on momottien heimoon kuuluva, sademetsissä esiintyvä lintulaji, jonka levinneisyysalue ulottuu Meksikosta Etelä-Amerikan keskiosiin.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Vaikeasti havaittava siniotsamomotti on 40–48 senttimetrin mittainen ja 145-grammainen lintu, jonka höyhenpuvun väri vaihtelee vihreästä ja kellanruskeasta vihreänkeltaiseen; pää on loistavan sininen. Pitkä ja kaareva nokka on musta, pyrstö vihreä ja sinikärkinen. Kahden keskimmäisen ja pisimmän pyrstösulan osin paljaat kärjet päättyvät soikeisiin "silmiin".

Siniotsamomotin ääni on kaksitavuinen huhuilu *ouu-ouud*, joka muistuttaa hieman pöllön tai kyyhkyn huhuilua. Lintu on enimmäkseen hämäräaktiivinen.

Levinneisyys ja elinympäristö
-----------------------------

Siniotsamomotin elinympäristöä ovat sademetsien lisäksi rannikko- ja vuoristometsät, puistot, puutarhat ja viljelysmaat. Levinneisyysalue ulottuu Meksikosta Etelä-Amerikan keskiosiin sekä Trinidadiin ja Tobagoon.

Lisääntyminen
-------------

Siniotsamomotin pesä on maahan kaivettu 1,5–4 metrin syvyinen onkalo, johon naaras munii maalis-huhtikuussa 3–4 munaa. Haudonta kestää 21 vuorokautta, ja siihen osallistuvat sekä koiras että naaras. Poikaset lähtevät pesästä vasta lentokykyisinä.

Ravinto
-------

Siniotsamomotin ravintoa ovat hyönteiset, tuhatjalkaiset, etanat, kotilot, madot, pienet matelijat ja sammakkoeläimet sekä sammalet ja hedelmät.

Lähteet
-------

1. ↑  *Momotus momota* *IUCN Red List of Threatened Species*. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 1.5.2022. (englanniksi)
2. 1 2  Laji.fi: Siniotsamomotti – Momotus momota *laji.fi*. Viitattu 1.5.2022.
3. 1 2 3 4 5  Jan Pedersen: *Maailman eläimet äänessä*, s. 197. Suomentanut Iiris Kalliola. Helsinki: Tammi, 2011. ISBN 978-951-31-6233-7.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q904932
* Wikispecies: Momotus momota
* ARKive: momotus-momota
* BioLib: 23559
* BirdLife: 61634607
* BOLD: 88900
* CoL: 43Z6Q
* BOW: bucmot4
* eBird: bucmot4
* EoL: 1050064
* EURING: 27210
* Fossilworks: 373611
* GBIF: 2475290
* iNaturalist: 204447
* IRMNG: 11192152
* ITIS: 554543
* IUCN: 61634607
* NCBI: 57426
* Neotropical: bucmot4
* Observation.org: 71060
* Open Tree of Life: 989081
* TSA: 10859
* Xeno-canto: Momotus-momota

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee venäläistä kaupunkia. Myös Bulgariassa on Ivanovo.*


  

  

  

  

  

  

  

  

**Ivanovo** (ven. Ива́ново) on Ivanovon alueen pääkaupunki Venäjällä. Sen asukasluku on 408 330 (2010).

Historia
--------

Ivanovon kylä tunnetaan kirjallisissa lähteissä vuodesta 1561. Kaupunki perustettiin 1871 liittämällä Ivanovon kylä Voznesenskin posadiin. Vuoteen 1932 kaupungin nimi oli Ivanovo-Voznesensk. Ivanovo kuuluu kultaisen renkaan historiallisiin kaupunkeihin Moskovan koillispuolella.

Ivanovon väkiluvun kehitys 1890-luvulta lähtien nykyiseen noin 400 000 asukkaan tasoon.
1800-luvun alussa Ivanovo kilpaili myös Venäjän keisarikuntaan kuuluneen Puolan Łódźin kanssa Euroopan tekstiiliteollisuuden keskuksen asemasta. Työväen olojen vuoksi lakot olivat yleisiä ja yksi johtikin vuoden 1905 vallankumoukseen. Samana vuonna Ivanovossa perustettiin ensimmäinen työläisten neuvosto.*lähde?*

Ivanovossa on vuonna 1918 perustettu Ivanovon kemianteknologian valtionyliopisto (ИГХТУ; ISUCT). 

Neuvostoliiton kaaduttua tekstiiliteollisuus väheni huomattavasti sen jouduttuaan kilpailemaan ulkomaisten yritysten kanssa joka johti vakaviin taloudellisiin ongelmiin alueella.

Kuvagalleria
------------

* Ivanovon kemianteknologian valtionyliopistoIvanovon kemianteknologian valtionyliopisto
* Pankki IvanovossaPankki Ivanovossa
* Mihail Frunze patsasMihail Frunze patsas
* Lodz-elokuvateaatteri IvanovossaLodz-elokuvateaatteri Ivanovossa

Lähteet
-------

1. 1 2  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki (Venäjän federaation tilastovirasto), www.gks.ru: Vserossijskaja perepis naselenija 2010. Tom 1. Tšislennost i razmeštšenije naselenija. (Koko Venäjän kattava väestönlaskenta 2010. Osa 1. Väestön lukumäärä ja jakauma. Taulukko 11 (MS Excel-taulukko))  2012. Moskova:  ИИЦ «Статистика России».  Arkistoitu 15.3.2013. Viitattu 10.7.2013. (venäjäksi)
2. ↑  Nikolaus von Twickel: Ivanovo *The Moscow Times*.  2012.  Arkistoitu 21.7.2015. Viitattu 17.7.2015.

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ivanovo**.
Ivanovon alueen vaakunaIvanovon alueen kaupungit
**Hallinnollinen keskus: Ivanovo**  

Furmanov | Gavrilov Posad | Jurjevets | Juža | Kinešma | Kohma | Komsomolsk | Navoloki | Pljos | Privolžsk | Putšež | Rodniki | Šuja | Teikovo | Vitšuga | Zavolžsk
**Teuri Heikki Ismaro Haarla** (s. 9. helmikuuta 1955 Turku) on suomalainen ympäristötaiteilija.

Ite-taiteilijoita kartoittavan Erkki Pirtolan mukaan Haarlan pääteoksiin kuuluu Ateneumin puistikkoon 1990-luvulla noussut "eroottis-ekologinen maateos" *Maatuma*, jossa "ihmispuun seksuaalikierto yhtyi Tuonelan paskaan kastemadon kautta". Soinisen koulun pihalle Helsingin Pukinmäkeen syntyi vuonna 1998 Haarlan teos *Maa-isä / Jättiläisen jalanjälki, suu ja nenä*. Toukokuussa 2010 Haarla piti galleria Jangvassa Helsingissä näyttelyn *Egokatastrofi*. Siihen kuului performanssi, jossa taiteilija ratsasti puisella "Ihmisulosteen ideaalin prototyypillä" ja tunkeutui Äiti maan kohtuun. Ulosteprototyyppi oli jo 2004 esillä Kiasman lähellä. Uloste, komposti ja multa ovat muutenkin olleet keskeisiä teemoja taiteilijan työssä.

Haarla aloitti taiteellisen työskentelynsä 1980-luvulla. Espoon Kilon kaatopaikkanäyttelyssä 1986 hän teki ensimmäisen tilateoksensa *Komposti-äiti*. Haarla luonnehtii 1980–1990-luvun teoksiaan Pirtolan haastattelussa "karvanaamoiksi ja vittupäiksi".

Teuri Haarlan isä oli näyttelijä ja teatterinjohtaja Saulo Haarla ja äiti näyttelijä ja oopperalaulaja Helena Salonius. Hänen sisarensa on muusikko Iro Haarla. Hänen tyttäriään ovat teatteritaiteilijat Ruusu ja Seidi Haarla sekä kuvataiteilija Siiri Haarla*lähde?*.

Lähteet
-------

1. 1 2  Verneri Veistäjä (toim.): *Teatterin maailma 1965, Suomen teatterilaitos ja teatteriväki*, s. 152. Helsinki: Tammi, 1965.
2. ↑  Haarla, Teuri (Arkistoitu – Internet Archive), Suomen kansallisgalleria.
3. 1 2 3 4 5  Erkki Pirtola: Teuri Haarla: Egokatastrofi/Biokänni. "Paska on realistinen allegoria ajallemme", ympäristötaiteilija Teuri Haarla linjaa Erkki Pirtolan haastattelussa. Voima 5/2010 s. 38–39. Viitattu 23.7.2014.
4. ↑  Julkiset veistokset (Arkistoitu – Internet Archive), Taidemuseo.fi. Viitattu 23.7.2014.
5. ↑  Näyttelykuvia 79: Mieshän on kännissä koko ajan! Alaston kriitikko -blogi, Otso Kantokorpi 21.5.2010. Viitattu 23.7.2014.
6. ↑  Säkö, Maria: Siskosten äidinmurha puhdistaa ilmaa.  *Helsingin Sanomat*, 20.9.2014. Digilehti (maksullinen). Viitattu 30.10.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Teuri Haarlan videohaastattelu ja näyte performanssista vuodelta 2010
* Teuri Haarlan kotisivut

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Suomi (KANTO)

 |

 |
Suomenlinnan vankilan portti.
**Suomenlinnan vankila** on vuonna 1971 Helsingin Suomenlinnassa toimintansa aloittanut avovankila. Se tunnettiin aiemmin Suomenlinnan työsiirtolana. Vankila sijaitsee kirkkosaaren eli Ison-Mustasaaren eteläpäässä. Vankila on perustettu Suomenlinnan peruskorjaus- ja entisöintitöitä varten; yhteistyötä tehdään opetus- ja kulttuuriministeriöön kuuluvan Suomenlinnan hoitokunnan kanssa. Paikallisesti *Konnala*na tunnetun avovankilan vangit työskentelevät arkipäivisin ohjatusti erilaisissa tehtävissä ympäri saarta. Erityisesti he korjaavat Suomenlinnan rakennuksia ja kivetyksiä tai hoitavat saaren maisemaa. 

Keskivankiluku vuonna 2017 oli 137. Vuonna 2020 vankipaikkoja oli 90 vangille. Suomenlinnaan sijoitetaan lähinnä tuomionsa loppuvaihettaan suorittavia vankeja. Osa vangeista myös opiskelee vankeusaikanaan.

Vankilan henkilöstöön kuuluu noin 30 ihmistä. Vankilaa johtaa Sinikka Saarela.

Lähteet
-------

1. 1 2  Suomenlinnan vankila Rikosseuraamuslaitos, rikosseuraamus.fi. Viitattu 20.5.2019.
2. ↑  Riikka Rahi ja Elina Yli-Ojanperä: Avovankilassa Jorma harjoittelee vapautta varten (verkkosivuun liittyvän radio-ohjelman kesto on 29 minuuttia 26 sekuntia)  5.4.2012. Yle, yle.fi. Viitattu 20.5.2019.
3. 1 2  Sanna Jompero: Puutarhuriksi valmistuvan Veli-Matin koti on Suomenlinnan vankilassa – "Kadun vaimoni surmaamista elämäni loppuun asti"  5.7.2017. Länsiväylä, lansivayla.fi. Viitattu 20.5.2019.
4. ↑  Suomenlinnan vankila *Rikosseuraamuslaitos*. Viitattu 12.3.2024.

Aiheesta muualla
----------------

* Miika Viljakainen (16.4.2015) Yhdysvalloissa hämmästellään suomalaista avovankilaa: Puputerapiaa ja puuhastelua kasvihuoneessa (is.fi)
* Suomenlinnan vankilan majoitusrakennukset - Kari Järvinen and Merja Nieminen Arkkitehdit SAFA (Arkistoitu – Internet Archive) (woodarchitecture.fi)
**Sidi Bel Abbèsin maakunta** (arab. ولاية سيدي بلعباس‎) eli wilaya on hallintoalue Algerian luoteisosassa. Sen keskus on Sidi Bel Abbèsin kaupunki. Maakunnan pinta-ala on 9 150,63 neliökilometriä. Asukkaita on 724 600 henkeä (vuonna 2020, arvio).

Sidi Bel Abbèsin maakunta rajoittuu pohjoisessa Aïn Témouchentin ja Oranin, idässä Mascaran, Saïdan ja El Bayadhin, etelässä Naâman ja lännessä Tlemcenin maakuntiin. Maisemaa leimaavat vuoret, tasangot ja etelän arot. Vuotuinen sademäärä on 427 millimetriä. Talvet ovat kosteita ja viileitä ja kesät kuivia ja kuumia. Tärkeimmät vesistöt ovat Mekerra ja El Hammam.

Vuonna 1974 perustettu maakunta jakautuu hallinnollisesti 15 piirikuntaan eli daïraan, joihin kuuluu 52 kuntaa. Piirikuntien keskukset ovat Aïn el Berd, Ben Badis, Marhoum, Merine, Mostefa Ben Brahim, Moulay Slissen, Ras El Ma, Sfisef, Sidi Ali Benyoub, Sidi Ali Boussidi, Sidi Bel Abbès, Sidi Lahcene, Telagh, Tenira ja Tessala.

Sidi Bel Abbèsin kautta kulkevat Algerista länteen johtava valtatie A3 sekä Tlemceniin johtava rautatie, josta haarautuu rata etelään.

Maakunnan pääelinkeinot ovat pohjoisessa maanviljely ja etelässä karjanhoito. Lisäksi on muun muassa elektroniikka-, konepaja- ja elintarviketeollisuuutta. Sidi Bel Abbèsissa toimii Djillali Liabèsin yliopisto. Nähtävyyksiä ovat Tessalan vuori, Louzan, Taouzizinen ja Teniran metsät sekä Sidi Mohamed Ben Alin tekojärvi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Monographie Wilaya de Sidi Bel Abbès *Aniref*. Viitattu 11.3.2024.

Aiheesta muualla
----------------

* Sidi Bel Abbèsin matkailusivusto (arabiaksi), (ranskaksi), (englanniksi)

AlgeriaAlgerian maakunnat

* Adrar
* Aïn Defla
* Aïn Témouchent
* Alger
* Annaba
* Batna
* Béchar
* Béjaïa
* Béni Abbès
* Biskra
* Blida
* Bordj Badji Mokhtar
* Bordj Bou Arreridj
* Bouira
* Boumerdès
* Chlef
* Constantine
* Djanet
* Djelfa
* El Bayadh
* El Meghaïer
* El Meniaa
* El Oued
* El Tarf
* Ghardaïa
* Guelma
* Illizi
* In Guezzam
* In Salah
* Jijel
* Khenchela
* Laghouat
* Mascara
* Médéa
* Mila
* Mostaganem
* M’Sila
* Naâma
* Oran
* Ouargla
* Ouled Djellal
* Oum El Bouaghi
* Relizane
* Saïda
* Sétif
* Sidi Bel Abbès
* Skikda
* Souk Ahras
* Tamanrasset
* Tébessa
* Tiaret
* Timimoun
* Tindouf
* Tipaza
* Tissemsilt
* Tizi Ouzou
* Tlemcen
* Touggourt
Jan Weenix, Robbert Duval ja Johannes Vollevens.
**Jan Weenix** (1640–1719) oli hollantilainen taidemaalari. Hän työskenteli 1664–1668 Utrechtissa, 1702–1712 Düsseldorfissa Pfalzin vaaliruhtinaan Johann Wilhelmin palveluksessa sekä pääasiallisesti Amsterdamissa.

*Metsästyksen päätyttyä* (1665), Alte Pinakothek.
Maalattuaan aluksi maisemakuvia henkilöineen samaan tapaan kuin isänsä Jan Baptist Weenix hän siirtyi myöhemmin yksinomaan asetelmamaalauksen (*stilleben*) alalle. Hän kuvaa malauksissaan tavalllisesti kaadettua metsänriistaa: jäniksiä ja lintuja mutta myös hedelmiä ja kukkia maisemataustaa vasten. Yksityiskohtien käsittely on hienoa, miniatyyrien tapaista, mutta samalla on silti pidetty silmällä kokonaisuuden koristeellisuutta ja yhtenäistä vaikutusta. Muutamia hänen parhaita maalauksiaan on Münchenin Vanhassa pinakoteekissa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Weenix, Jan, Tietosanakirja. Osa 10, palsta 787. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1919

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Jan Weenix** Wikimedia Commonsissa
Hippodrom vuonna 1949.
**Hippodrom** oli Helsingissä nykyisen Töölön kisahallin pohjoisosan paikalla sijainnut ratsastusmaneesi, joka rakennettiin vuonna 1910. Rakennuksen suunnittelija oli K. A. Andersson. Maneesirakennuksen korkeamman keskiosan molemmin puolin oli matalammat sivurakennukset ja päädyn kaarioven yläpuolella oli teksti *Hippodrom*. Maneesin katsomossa oli tilaa 1 000 henkilölle, ja tallitilaa oli 40 hevoselle. Ratsastuksenopetusta ja vierailevia sirkusesityksiä johti vuosina 1910–1926 Carl Ducander.

Hippodromin vieressä olleiden puutalojen paikalle Mannerheimintie 17:ään valmistui vuonna 1935 Messuhalli, jonka suunnittelivat arkkitehdit Aarne Hytönen ja Risto-Veikko Luukkonen. Hippodrom purettiin 1940-luvun lopulla ja sen paikalle valmistui vuonna 1950 B-Messuhalliksi tai Pikku-Messuhalliksi kutsuttu Messuhallin lisärakennus.

Lähteet
-------

1. 1 2  Hippodrom sai väistyä Kisahallin tieltä. Puretut talot. *Helsingin Sanomat* 5.10.2015.
2. ↑  Hirn, Sven: / Ducander, Carl (1858–1943). *Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen)*.  9.9.2010. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hippodrom (Töölö)**.
* Sun juttu: Sirkusmiehet kertovat Töölön kadotetusta ajasta – ensin painittiin, sitten ihasteltiin jääkarhuja, Yle Uutiset 12.7.2016
* Sirkusteltta-blogi 7.11.2017 : Hippodromi Suomessa - Hippodrom in Finland
* Stadionin tornista kesällä 1939 otettu valokuva Messuhallista ja Hippodromista, Suomen Kuvalehti, 24.06.1939, nro 25, s. 19, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
9M133 Kornet
Panssarintorjuntaa varten Kornet-EM -järjestelmällä varustettu GAZ-2975 Tigr jeeppi
**9M133** *"Kornet"* (suom. *kornetti*), NATO-koodinimeltä: **AT-14 Kornet** on Tulan KBP-suunnittelutoimiston lokakuussa 1994 esittelemä venäläinen panssarintorjuntaohjus, joka tuli samana vuonna käyttöön Venäjän asevoimissa. KBP kuuluu nykyään osana valtionkonserni Rostehin tytäryritykseen, aseteollisuuden holdingyhtiöön Vysokototšnyje kompleksy.

Kornet on raskas 152 mm ohjus, jonka on tarkoitus korvata 9M111 Fagot ja 9M113 Konkurs ajoneuvoasennuksissa ja kolmijalkalaukaisimissa. Ohjus on suunniteltu myös helikoptereita vastaan ja sille on termobaarinen taistelukärki. Ohjus on SACLOS-ohjattu (engl. *Semi-Automatic Command to Line of Sight*) lasersäteenseuraaja. Valmistaja lupaa 1000–1200 mm panssarinläpäisyä.

Irakin sota
-----------

Käyttäjiin kuuluvat Venäjän lisäksi Kreikka, Etelä-Korea, Marokko ja Syyria (1998–). Kahden Yhdysvaltain M1 Abramsin ja yhden M2 Bradleyn väitetään tuleen ohjuksen lamauttamaksi Irakissa, mutta Irakista ei ole löydetty ohjuksia tai niiden laukaisulaitteita.

Libanonin sota 2006
-------------------

Lontoolaisen Daily Telegraphin toimittaja väittää nähneensä kahdeksan ohjusta Libanonissa 2006.

Syyriassa
---------

Kornet osoittautui tehokkaaksi Turkin käyttämiä saksalaisia Leopard 2A4 -vaunuja vastaa ja kuusi kymmenestä Turkin menettämästä vaunusta tuhottiin 9M133 Kornet -ohjuksilla.

Lähteet
-------

1. ↑  BBC
2. ↑  Telegraph
3. ↑  Syrien: Leopard-2-Verluste kratzen am deutschen Panzer-Mythos - WELT *DIE WELT*.  12.1.2017. Viitattu 26.3.2024. (saksaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **9M133 Kornet** Wikimedia Commonsissa

* Kornet (AT-14)
* Kornet EM järjestelmä sotilasjeepin varusteena (youtube.com)
* Russian Kornet Anti-Tank Missile (youtube.com)
Jevgeni Haldein valokuvan tunnettu versio.
**Voitonlippu Berliinin valtiopäivätalon katolla** on neuvostoliittolaisen valokuvaajan Jevgeni Haldein vuonna 1945 ottama valokuva. Se esittää puna-armeijan sotilasta nostamassa Neuvostoliiton lippua Berliinin valtiopäivätalon katolle. Stalin oli saanut ajatuksen valokuvasta aikaisemmin saman vuoden helmikuussa otetusta kuvasta Iwo Jiman lipunnosto, jossa amerikkalaiset sotilaat pystyttävät Yhdysvaltain lippua Iwo Jiman saarella.

Taustaa
-------

Kuvan väitettiin otetun vapunaattona 30. huhtikuuta 1945, jolloin Berliinin taistelu oli aivan loppuvaiheessaan. Propagandasyistä Neuvostoliitolle oli tärkeää, että valtiopäivätalo olisi saatu vallattua ennen vappua. Saksalaisten sitkeästä vastarinnasta johtuen se kuitenkin onnistui vasta 2. toukokuuta, jolloin myös kaupunkia puolustaneet Saksan joukot antautuivat.

Huhtikuun 30. päivänä neuvostoliittolaiset lentokoneet pudottivat valtiopäivätalon katolle erilaisia lippuja. Taistelujen aikana onnistui 23-vuotias puna-armeijan sotilas Mihail Minin nostamaan yhden Neuvostoliiton lipun katolla olevan veistoksen päälle noin kello 22.40. Pimeyden vuoksi tilanteesta ei kuitenkaan saatu otettua valokuvaa ja saksalaiset puolestaan poistivat sen aamun valjettua. Haldei otti oman kuvansa saksalaisvalmisteisella Leica III rangefinder -kameralla taisteluiden tauottua 2. toukokuuta. Se julkaistiin ensimmäistä kertaa 13. toukokuuta Ogonjok-lehdessä. Tilanteesta on myöhemmin julkaistu myös useita muita Haldein ottamia kuvia, mutta tunnetuin on käsitelty kuva, jossa lipunnostajan lisäksi näkyvät häntä tukevan sotilaan kädet.

Kuvan henkilöt
--------------

Virallisen selityksen mukaan lipun pystyttivät georgialainen kersantti Meliton Kantaria, venäläinen sotamies Mihail Jegorov sekä ukrainalainen poliittinen upseeri Aleksei Berest. Heistä tehtiin lipun pystyttäjiä ilmeisesti poliittisista syistä, kahden suurimman neuvostotasavallan sekä Stalinin kotiseudun Georgian edustajina. Jevgeni Haldei paljasti kuitenkin myöhemmin, että lipun todellinen nostaja oli 18-vuotias ukrainalainen sotamies Aleksei Kovaljov ja kaksi muuta paikalla ollutta olivat kersantti Abdulhakim Ismailov Dagestanista sekä sotamies Leonid Goritšev Valko-Venäjältä.

Muokkaus
--------

Valokuvaa muokattiin ennen julkaisua kahdella tapaa. *Ogonjok*-lehden päätoimittaja huomasi, että kuvassa näkyvällä Ismailovilla oli kello molemmissa ranteissaan. Koska kaksi saattoi viitata siihen, että hän olisi varastanut toisen, poistettiin se kuvasta. Joidenkin väitteiden mukaan kyseessä olisi kuitenkin ollut ranteessa pidettävä kompassi, jollaisen käyttö oli yleistä puna-armeijan sotilailla. Haldei myös yhdisti toisesta valokuvasta sen taustalle savua, jotta lipunnostoa esittävä kuva näyttäisi dramaattisemmalta.

Katso myös
----------

* Lipunnosto kolmen valtakunnan rajapyykille

Lähteet
-------

1. 1 2  The Red Flag over the Reichstag Iconic Photos. Viitattu 3.10.2013.
2. 1 2  Remembering a Red Flag Day *Time World*.  23.5.2008. Viitattu 3.10.2013.
**Bo Johan Renck** (s. 5. joulukuuta 1966 Uppsala) on ruotsalainen ohjaaja ja entinen laulaja-lauluntekijä, joka käytti 1990-luvulla taiteilijanimeä **Stakka Bo**. Hän on ohjannut musiikkivideoita muun muassa Robbie Williamsille, Madonnalle sekä David Bowielle. Lisäksi hän on ohjannut kolme jaksoa yhdysvaltalaiseen televisiosarjaan *Breaking Bad* ja yhden jakson *The Walking Deadiin* sekä pilottijakson *Viikinkeihin*.

Renckin ensimmäinen pitkä elokuvaohjaus on nimeltään *Downloading Nancy* (2008). Elokuva sai huonot arvostelut. Esimerkiksi *Salon*-verkkojulkaisun kriitikko kertoi löytäneensä vastauksen kysymykseen: "Voiko elokuva olla loukkaavaa roskaa?" Yleisöä poistui ensi-illasta kesken esityksen, mutta näyttelijä Rufus Sewell sanoi silti olevansa ylpeä elokuvasta riippumatta siitä, onko se muiden mielestä hyvä vai huono.

Renckin ohjaama viisiosainen minisarja *Chernobyl* sai ensiesityksensä touko–kesäkuussa 2019. Sarjan pääosissa esiintyvät Stellan Skarsgård, Jared Harris ja Emily Watson. Sarja sai erinomaisen vastaanoton, ja se nousi parhaiten arvostelluksi televisiosarjaksi Internet Movie Database -tietokannassa. *Chernobylin* jälkeen Renck kertoi olonsa "ammatillisesti tyydytetyksi" ja sanoi siirtyvänsä määrittelemättömän pituiselle tauolle elokuvien ja sarjojen tekemisestä.

Stakka Bo
---------

Vuonna 1993 Renck julkaisi taiteilijanimellä Stakka Bo tanssihitin "Here We Go", jossa kertosäkeen laulaa Nana Hedin. Kappale nousi Britannian singlelistalla sijalle 13 ja Eurochart-listalla sijalle 17.

Lähteet
-------

1. ↑  Johan Renck on His Swedish TV Debut: ‘The Old Country Was Serenading Me’ *variety.com*.  31.1.2014. Viitattu 29.5.2019. (englanniksi)
2. ↑  Blood on the streets *salon.com*.  24.1.2008. Viitattu 30.5.2019. (englanniksi)
3. ↑  Rufus Sewell: Downloading Nancy *suicidegirls.com*.  3.6.2009. Viitattu 30.5.2019. (englanniksi)
4. ↑  Chernobyl *Metacritic*. Viitattu 7.6.2019. (englanniksi)
5. ↑  Ruohisto, Wilma: Maailman suosituimmaksi sarjaksi hetkessä noussut Chernobyl mykistää katsojansa – näin todenmukainen se oikeasti on *Ilta-Sanomat*.  6.6.2019. Viitattu 7.6.2019. (suomeksi)
6. ↑  Ylistetyn Chernobyl-sarjan ohjaajalla ei ole mitään hajua siitä, mitä hän tekisi seuraavaksi *Muropaketti*.  4.6.2019. Viitattu 7.6.2019. (suomeksi)
7. ↑  Stakka Bo *officialcharts.com*. Viitattu 29.5.2019. (englanniksi)
8. ↑  Eurochart Top 20 Singlet *hs.fi*.  15.10.1993. Viitattu 29.5.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Johan Renck Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
	+ 2
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz
	+ 2

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Tila** oli alkuaan kokonaisen talon osa. Nykyisin tilalla tarkoitetaan asemakaava-alueen ulkopuolella sijaitsevaa, tilana kiinteistörekisteriin merkittyä maa-aluetta, jonka rajat on määrätty kiinteistötoimituksessa. Tiloja on pääasiassa maaseudulla, mutta niitä voi olla myös kaupungissa. Asemakaava-alueella on tontteja. Maanomistaja ei voi itse muuttaa tilaansa tontiksi, vaan tontteja muodostuu, kun alueella kunnan aloitteesta suoritetaan tonttijako. Vuoden 1951 jakolaki tarkoitti tilalla taloa, verollepantua torppaa tai niittyä tai saarta, ulkopalstaa, siirtotaloa, omaperäismyllyä, kaupungissa ja kauppalassa olevia maa- ja vesikiinteistöjä sekä osittamalla muodostettuja tiloja. Jakolaki kumottiin kiinteistönmuodostamislailla, joka tuli voimaan vuoden 1997 alussa.

Tila Suomen kiinteistörekisterissä
----------------------------------

Tila on Suomessa yleisin kiinteistötyyppi ja kiinteistörekisterin keskeisin maanomistusyksikkö. Uusia tiloja muodostuu kiinteistötoimituksissa muun muassa lohkomis- ja halkomistoimituksissa. Kullakin kiinteistöllä tulee olla toisistaan poikkeava kiinteistötunnus, joka muodostuu kunta-, sijaintialue-, ryhmä- ja yksikkönumerosta. Sijaintialue tarkoittaa kylää tai kaupunginosaa taikka muuta niihin verrattavaa aluetta. Ryhmä tarkoittaa taloa tai asemakaavaan mukaista korttelia. Tilan kiinteistötunnus muodostuu kunnan, kylän ja talon numeroista sekä tilan yksikkönumerosta.

Tila merkitään kiinteistönä kiinteistörekisteriin. Kiinteistörekisterissä oleva kiinteistötunnus yksilöi kiinteistön ja muun rekisteriyksikön.

Katso myös
----------

* Tilus

Lähteet
-------

1. ↑  *Otavan iso tietosanakirja*. Osa 8, palsta 1421, hakusana tila. Helsinki: Otava, 1964.
2. ↑  *Kielitoimiston sanakirja,* Kotimaisten kielten tutkimuskeskus 2006, ISBN 952-5446-20-4.
3. ↑  Kiinteistörekisterilaki, 2 §.
4. 1 2  Laki24.fi. (Arkistoitu – Internet Archive)
5. ↑  Jakolaki, 604/1951, 284 §.
6. ↑  Kiinteistönmuodostamislaki, 554/1995, 292 §. (Arkistoitu – Internet Archive)
7. 1 2   Majamaa, Markkula: "Kiinteistönmuodostamislaki" Edita, 2001
D'Nealian-kaunokirjoituskirjaimet, numerot ja välimerkit englannin kielelle
**Kaunokirjoitus** on kirjoitustyyli, joka on suunniteltu kirjoitettavaksi käsin.

Eri maissa ja eri aikoina on suosittu jonkin verran toisistaan poikkeavia kaunokirjoitusohjeistoja.

Kaunokirjoitus Suomessa
-----------------------

1800-luvulla suomalaista kaunokirjoitusjärjestelmää kehitti senaatin puhtaaksikirjoittaja Mimmi Bähr, jonka julkaisemia malleja käytettiin kansa- ja oppikouluissa. Hän järjesti kaunokirjoituskursseja.

1930-luvulla Suomessa otettiin käyttöön arkkitehti Toivo Salervon suunnittelema koukeroinen mallikirjoitus, jossa tavoitteena oli kirjoittaa jokainen sana nostamatta kynää paperista kertaakaan. Kirjaimisto perustui 1700-luvun englantilaiselle kuparikaiverruskirjaimistolle (*copperplate*), joka heijasti aikansa myöhäisbarokin ja rokokoon koukeroista tyyliä.

Graafikko ja kalligrafi Toivo Heiskasen suunnittelema uusi kaunokirjoitusmallisto otettiin Suomessa käyttöön valtakunnallisesti 1980-luvun loppupuolella. Uusi mallisto perustui renessanssin kursiivikirjaimistoon. Siinä ei ole yhtä paljon sidontaa ja silmukoita kuin edeltäjässään, ja se on helpommin kirjoitettavaa. Se soveltuu myös sekä vasenkätisille että tasaterällä kirjoittajille Salervon mallia paremmin. Seuraava tyyppikirjainuudistus tuli 2004. Opetushallitus hyväksyi joulukuussa 2014 uudet opetussuunnitelman perusteet, joiden mukainen perusopetus alkoi elokuussa 2016. Uusissa opetussuunnitelman perusteissa vaaditaan opetettavan vain tekstauskirjaimilla kirjoittamista sekä näppäintaitoja. Kaunokirjoituksen pakollinen opetus siis loppui peruskouluissa vuonna 2016.

Katso myös
----------

* Käsiala
* Vanhat käsialat

Lähteet
-------

1. ↑  Kuka kukin oli, Wikisource
2. ↑  Tietosanakirja 1909 osa 1 s. 1389
3. 1 2  Airas, Annukka; Heiskanen, Topi; Uusitalo, Liisa: *Kalligrafia: Tekstausopas*, s. 58–62. WSOY, 1998. ISBN 951-0-23395-1.
4. ↑  Rintala, Mirja: Kaunokirjoitus vaihtuu tyyppikirjaimiin. *Pohjolan Sanomat*.  Arkistoitu 29.4.2007. Viitattu 11.2.2007.
5. ↑  Määräys perusopetuksen järjestämisestä.  22.12.2014. Opetushallitus.  Arkistoitu 12.4.2015. Viitattu 3.3.2015.
6. ↑  Perusopetuksen opetussuunnitelman perusteet.  2014. Opetushallitus.  Arkistoitu 2.4.2015. Viitattu 3.3.2015.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kaunokirjoitus**.
* Opetushallitus: Miksi taas uudet kirjaimet (Arkistoitu – Internet Archive)
* Opetushallitus: Uudet kirjaimet ja numerot (Arkistoitu – Internet Archive)
**Anu Torikka** (s. 1948 Joensuu) on suomalainen taidegraafikko ja kuvaamataidon opettaja. Torikka on opiskellut kuvataiteita Suomen Taideakatemian koulussa 1967–1968 ja valmistunut kuvaamataidonopettajaksi Taideteollisesta oppilaitoksesta. Taideterapeutiksi hän valmistui Inartes Instituutista vuonna 2006. Hän on opiskellut myös Unkarin Kuvataidekorkeakoulussa Budapestissa vuosina 1976–1977.

Näyttelyt ja julkinen työ
-------------------------

Anu Torikka on pitänyt yli 30 yksityisnäyttelyä vuodesta 1973 alkaen ja osallistunut noin 140 yhteis- ja ryhmänäyttelyyn. Hän on tehnyt myös yli kymmenen tilateosta ja koostetta. Torikka on toiminut opettajana Lasten ja nuorten kuvataidekoulussa Joensuussa vuosina 1979–1992 ja 1996–2010.

Torikka on tehnyt Joensuun Penttilänrantaan kahden asunto-osakeyhtiön kadunvastaiseen aitaan julkisen taideteoksen. Teos on toteutettu graafisen betonin menetelmällä betonielementteihin. Taideteoksen aihe on vuonna 1988 toimintansa lopettaneen Penttilän sahan alue, toiminta ja ihmiset. Teos *Sahalle* valmistui vuonna 2016.

### Valokuvia teoksesta *Sahalle*

* Sahalle, lyhyempi muuri, Joensuu, 2016. *Sahalle*, lyhyempi muuri, Joensuu, 2016.
* Sahalle, pitkän muurin vasen pää, Joensuu, 2016.*Sahalle*, pitkän muurin vasen pää, Joensuu, 2016.
* Sahalle,  pitkän muurin keskiosa, Joensuu, 2016.*Sahalle*, pitkän muurin keskiosa, Joensuu, 2016.
* Sahalle,  pitkän muurin oikea pää, Joensuu, 2016.*Sahalle*, pitkän muurin oikea pää, Joensuu, 2016.

Lähteet
-------

1. ↑  Anu Torikka *Kuvataiteilijamatrikkeli*. Viitattu 5.4.2021.
2. ↑  Torikka, Anu: CV *Anu Torikan kotisivut*. Viitattu 5.4.2021.
3. 1 2  Torikka, Anu: CV *Kuvataiteilijamatrikkeli*.  8.7.2019. Viitattu 5.4.2021.
4. ↑  Sahalle Joensuun taidemuseo. Viitattu 5.4.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Anu Torikan kotisivut
**Perkele** on ruotsalainen punk/Oi!-yhtye, joka perustettiin kellaribändinä Göteborgissa 1993.
Kaksi alkuperäisjäsentä lähtivät yhtyeestä myöhemmin ja vuodesta 1996 Perkeleessä on kolme jäsentä, Ron (laulu ja kitara), Chris (basso) ja Jonsson (rummut).

Perkeleen ensimmäinen albumi oli nimeltään *Från flykt till kamp*, jossa kaikki kappaleet olivat ruotsinkielisiä. Albumilla *Voice of anger* he vaihtoivat kielen englanniksi, mutta tekevät myös silloin tällöin ruotsinkielisiä kappaleita levyilleen. Levyllä Längtan (2008) on myös muutama suomenkielinen kappale: "Irwin", "Muistot" ja Irwin Goodmanin "Rentun Ruusu".
Perkele kuuluu *Bandworm Records* -nimiseen levy-yhtiöön.

Musiikilliset vaikuttajat
-------------------------

Perkeleen musiikillisia vaikuttajia ovat muun muassa The Who, Rolling Stones, Iron Maiden, Motörhead, Danzig, Klamydia, Reijo Taipale ja Irwin Goodman

Diskografia
-----------

### Studioalbumit

* 1998 *Från flykt till kamp*
* 2000 *Voice of anger*
* 2002 *No shame*
* 2003 *Stories from the past*
* 2005 *Confront*
* 2008 *Längtan* ("minialbumi")
* 2010 *Forever*
* 2013 *A Way Out*
* 2019 *Leaders Of Tomorrow*

### EP:t

* 2003 *Göteborg*
* 2010 *Punk Rock Army*

Lähteet
-------

* Perkele Myspacessa (englanniksi)
**Varieteeteatteri Pariisissa** on suomalaisen taiteilijan Magnus Enckellin öljyvärityö kankaalle vuodelta 1912. Kooltaan tämä työ on 100,5 cm × 66,5 cm, ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon kokoelmiin, jonne se hankittiin vuonna 1967.

*Varieteeteatteri Pariisissa* henkii nostalgista ja estetisoitua Pariisin ikävää. Enckell kosmopoliittina liikkui siellä sujuvasti, kuten Pietarissa ja Helsingissäkin. *Varieteeteatteri Pariisissa* toistaa teatterien lämmintä keinovaloa, mutta maalauksen pastellivärit viittaavat myös impressionistisiin auringonlaskuihin. Joku näkee siinä yksinäisen katselijan näkymän.

Enckell oli paljon tekemisissä pariisilaisen impressaarin Sergei Djagilevin kanssa vuosina 1911–1912. Djagilev johti balettiesityksiä ja toi tanssitaidetta uudistavaa venäläistä balettia esiin näyttämölle (Ballets russes). Enckellin Pariisissa maalaamat teokset *Pont Royal* ja *Bal Tabarin* ovat hyvin samankaltaisia hengeltään kuin *Varieteeteatteri Pariisissa*.

Lähteet
-------

1. 1 2  Ojanperä, Riitta: *Pinta ja syvyys: Varhainen modernismi Suomessa 1890–1920*. Helsinki: Ateneumin taidemuseo, 2001. ISBN 951-53-2263-4.

Aiheesta muualla
----------------

* Maalaus Suomen Kansallisgallerian sivuilla. (Arkistoitu – Internet Archive)
Varsinais-Suomen Kansanopiston päärakennus Vistantien suunnasta nähtynä. Arkkitehti A. Vikström, 1906.
**Varsinais-Suomen Kansanopisto** (**VSKO**) on Paimion keskustassa sijaitseva kansanopisto. Vuonna 1899 perustettu opisto on "grundtvigilainen" eli uskonnollisesti ja poliittisesti sitoutumaton ja painottunut nykyisin taideaineiden opetukseen. Opintolinjat sisältävät valmentavaa ja jatko-opintoihin tähtäävää koulusta taiteen eri aloilta. Lukuvuoden pituisten linjojen lisäksi opistolla järjestetään eri aiheisia lyhytkursseja. Opisto on aiemmin tarjonnut myös taidealan koulutusta kehitysvammaisille.

Kansanopiston taustayhteisönä on maakunnallisista järjestöistä koostuva Varsinais-Suomen Aikuiskoulutussäätiö. Opiston vanha tunnuslause on "Elämän totuutta etsi".

Opistossa toimii myös Kuninkaantien Kestikartano erilaisten yksityisten tilaisuuksien pitopaikkana. Se järjestää kokous-, majoitus- ja ruokapalveluita erityisesti kesäaikaan.

Koulutus
--------

Varsinais-Suomen Kansanopiston yleiset linjat olivat lukuvuonna 2018-2019 teatteri/maskeeraus, pop & rock, musiikkiteknologia ja elektroninen musiikki.

Lyhytkursseina opistolla on järjestetty treeniteatteria lapsille ja aikuisille, taideleiri kehitysvammaisille sekä sokraattisen dialogin, shiatsun ja taideterapian opintoja.

Aforismipäivät
--------------

Vuosina 2004-2014 Varsinais-Suomen Kansanopistolla järjestettiin kesäisin valtakunnallisia Aforismipäiviä paimiolaisen, suomalaisen sananlaskun isänä pidetyn Henrik Florinuksen (1633–1705) hengessä. Tapahtuman luojana oli tuolloinen läänintaiteilija, runoilija Tommi Parkko. Ensimmäisen tapahtuman jälkeen perustettiin Suomen aforismiyhdistys. Vuosina 2005 ja 2008 pidettiin aforismikilpailu uusien kirjoittajien löytämiseksi. Tapahtumaan liittyvät myös aforismityöpajat ja -seminaarit. Suurelle yleisölle on tarjottu aforismien lausuntaa, kirjailijavierailuja ja paneelikeskusteluja.

Lähteet
-------

1. ↑  Mikko Laaksonen & Juri Nummelin: *Turun seudun arkkitehtuuriopas*, s. 332. Helsinki: Kustantaja Laaksonen, 2013. ISBN 978-952-5805-35-2.
2. ↑  VSKO - Varsinais-Suomen Kansanopisto - Tervetuloa opiskelemaan! *Varsinais-Suomen Kansanopisto*. Viitattu 13.6.2019.
3. ↑  Suomen ensimmäiset aforismipäivät Paimiossa  29.4.2004. Turun Sanomat. Viitattu 14.9.2013. [vanhentunut linkki]
4. ↑  Aforismipäivien historiaa Paimion kirjasto.  Arkistoitu 13.8.2013. Viitattu 9.9.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* VSKO Kansanopistot.fi-sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
* VSKO:n omat sivut
**Maiki** (M89, oikealta nimeltään Mikke Neuvonen) on suomalainen säveltäjä, sanoittaja sekä artisti. Hänen säveltämissään kappaleissa kuullaan mm. Uniikki, Diandra, Meissi, Jontte Valosaari, Spekti, Nikke Ankara, Aste, Petri Nygård, Raappana, Vesku Jokinen, sekä Brädi.

Maiki on sanoittanut sekä säveltänyt omia kappaleitaan vuodesta 2000 asti.*lähde?* Kappaleita joita hän on ollut mukana säveltämässä tai sanoittamassa on striimattu suoratoistopalveluissa yli 80 miljoonaa kertaa. Vuonna 2015 hän sävelsi Uniikin "Tikis" kappaleen sekä yhdessä Sami Tammisen kanssa Uniikin "Rauhaa", jolla on mukana Diandra. Myöhemmin hän sävelsi Seren *Ei oo helppoo olla keskiluokkaa* -albumin nimikkosinglen yhdessä Seren kanssa.

Ensimmäinen virallinen kappale, jossa Maiki toimii säveltäjä-roolin lisäksi artistina julkaistiin 18. elokuuta 2016 Warner Music Finlandin kautta. "Miljoona Taalaa" on Maikin sekä PistePisteen muodostaman DEM-yhtyeen ensimmäinen kultaa striimannut single. Samana vuonna julkaistiin myös toinen kulta-single "Murhaaja".

7. marraskuuta 2017 julkaistiin Petri Nygårdin kappale "Nössö", jota Maiki oli niin kirjoittamassa kuin tuottamassa. "Nössö" nousi Suomen Spotifyn sijalle yksi. Kappale on ylittänyt viisinkertaisen platinan rajan 2020. 

26. huhtikuuta 2018 Maiki julkaisi kappaleen "Mielipuolii", jolla vierailee Eveliina Määttä. 11. helmikuuta 2019 Maiki toimi päävokalistina kansainvälistä huomiota saavuttaneessa The Verkkarsin "Ez4ence"-kappaleessa. Kappale oli samanaikaisesti Tšekin, Ruotsin, Puolan, Norjan, Suomen sekä Tanskan viraalisimmat-listan top 3. "Ez4ence"-kappale on myös ensimmäinen suomenkielinen kappale "Counter Strike:Global Offensive" -pelissä. Vuonna 2020 Maiki julkaisi singlen "Eilisii", jolla vierailee Uniikki, Tuomas Kauhanen sekä PistePiste.

Diskografia
-----------

### Singlet

| Vuosi | Single | Yhtye |
| --- | --- | --- |
| 2016 | "Miljoona taalaa" | DEM |
| 2016 | "Murhaaja" | DEM |
| 2017 | "Säästä kyyneleet" | DEM |
| 2017 | "Kangastuksii" | DEM |
| 2017 | "Yläfemma" | Maiki |
| 2017 | "Halipula" | DEM |
| 2018 | "Mielipuolii" | Maiki |
| 2018 | "Sylkee" | Maiki |
| 2019 | "Ihminen" | Maiki |
| 2019 | "Mä en pelkää pimeet" | Maiki |
| 2020 | "Eilisii" | Maiki |
| 2021 | "Naama sulaa" | Maiki |
| 2023 | "Tenttupäivä" | Juhani&Joonatan |
| 2023 | "Rakkauden tiikeri" | Juhani&Joonatan |

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Warner Musicin tuore kiinnitys DEM julkaisi tänään debyyttisinglensä  18.8.2016. Warner Music.  Arkistoitu 3.10.2016. Viitattu 29.9.2016.
2. ↑  Lähde, Antti: Voiko räppitähti olla keskiluokkainen perheenisä? *Aamulehti*.  1.4.2016. Alma Media.  Arkistoitu 29.9.2016. Viitattu 29.9.2016.
3. ↑  Maiki ei nössöile omassa soolotuotannossaan – uutuuskappale on artistin tähänastisista julkaisuista henkilökohtaisin *FUM.fi*. Viitattu 26.4.2018. [vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Maiki Facebookissa
* Maiki Instagramissa
*
*Tämä artikkeli käsittelee sukellusveneluokkaa. Muita A26 merkityksiä luetellaan täsmennyssivulla.*

**Blekinge-luokka** (**tyyppi A26**) on Ruotsin merivoimien tuleva sukellusveneluokka, jonka valmistuksesta vastaa Saab Kockums AB. Ruotsin puolustusmateriaalilaitoksen (ruots. *Försvarets materielverk, FMV*) ja Ruotsin puolustusvoimien keskuudessa se tunnetaan myös nimellä *Nästa generations ubåt (NGU)*.

Taustaa
-------

Gotland-luokan korvaava alkuperäinen sukellusvenehanke käynnistettiin jo 1990-luvun alussa nimellä *U-båt 2000*, mutta alkuperäisen hankkeen rahoitus katkesi 1990-luvulla. Projekti käynnistettiin uudelleen, kun Ruotsin hallitus tilasi 2015 kaksi A26-sukellusvenettä, jotka piti toimittaa vuonna 2022, mutta valmistumista lykättiin myöhemmin kahteen kertaan.

Alukset
-------

Uudet sukellusveneet ovat valmisteilla ja tarkoitus laskea vesille vuosina 2027 ja 2028. Alukset ovat kooltaan suunnilleen Ruotsin laivaston 1990-luvulla käyttöönotettujen Gotland-luokan sukellusveneiden kokoisia.

**Blekinge-luokan sukellusveneet**| Nimi | Valmistaja | Kölinlasku | Vesille | Palvelukseen | Muuta |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| *HMS Blekinge* | Saab Kockums | 30. kesäkuuta 2022 | Arvio 2027 |  |  |
| *HMS Skåne* | Saab Kockums |  | *Arvio 2028* |  |  |

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Keel Laying Ceremony for the first Blekinge-class Submarine *Start*. Viitattu 29.1.2024. (englanniksi)
2. ↑  Ruotsi ostaa Saabilta kaksi sukellusvenettä *ts.fi*.  17.3.2015. Viitattu 31.1.2024.
3. 1 2  Jarmo Sinkkonen: Ruotsi uusii sulkellusvenelaivastoaan *Suomen Sotilas*.  27.1.2024. Viitattu 29.1.2024.
4. ↑
5. ↑  Saab Lays Keel of First A26 Blekinge-class Submarine *navalnews.com*.  July 2022.
6. ↑  FMV - Nya ubåtar får namn *web.archive.org*.  21.1.2019.  Arkistoitu 21.1.2019. Viitattu 29.1.2024.
Nils Ericson
**Nils Ericson**, synt. *Ericsson* (31. tammikuuta 1802 Långbanshyttan, Värmlanti – 8. syyskuuta 1870 Tukholma) oli ruotsalainen vapaaherra ja insinööri. 

Nils Ericson oli John Ericssonin veli. Veljekset opiskelivat Baltzar von Platenin luona Götan kanavan rakentamisen aikana. Ericson itse oli sittemmin johtamassa suuria kanavarakennustöitä Ruotsissa, kuten Säfflen kanava, Karlstadin satama- ja kanavarakennukset, Albrektssundin kanava, Dalslandin kanava ja akvedukt Håverudissa. Hänen suurin työnsä oli kuitenkin *Trollhätte kanal*, Trollhättanin kanava vuosina 1830–1844. Vuosina 1845–1856 Ericson johti Saimaan kanavan rakentamista Suomessa.

Kanava-ajan jälkeen Nils Ericson oli johtamassa Ruotsin ensimmäistä rautateiden rakentamista vuoteen 1862. 

Nils Ericson aateloitiin 1854, ja hän otti yhden s:n pois sukunimestään. Vuonna 1860 hänestä tehtiin vapaaherra.

Lähteet
-------

* Svenskt biografiskt handlexikon (1906)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Ruotsi

 |
|  |
| Taiteenala | 
* KulturNav

 |

 |
**Avi Heikkinen** (s. 1984) on suomalainen sarjakuvantekijä. Hänen tieteislajityypin esikoissarjakuvakirjansa *Valotusaika* (2019) kuvaa lähitulevaisuutta valokuvakerronnalla.

Heikkinen ei ole "lentävät autot" -scifin ystävä, vaan hän pitää stephenkingmäisestä lähestymistavasta, jossa maailma on tavallinen, mutta siihen kuuluu outoja aineksia. Valokuvan hän otti käyttöön, koska ei pidä piirtämisestä: "piirtäminen on – – nihkein vaihe sarjakuvanteossa. Osaan kyllä piirtää, mutten kauheasti nauti siitä". *Valotusajan* jokainen ruutu on ensin valokuvattu ja käsitelty sitten digitekniikalla piirrosmaiseksi. Hän käytti tätä tekniikkaa ensimmäisenä Suomessa ja arvelee itse, että ehkä koko maailmassa. Tarinan tapahtumapaikka on Jyväskylä. *Valotusaika* oli ilmestymisvuonnaan tapaus ja sai huomiota ulkomaillakin. Se julkaistaan ranskankielisenä käännöksenä.

Heikkisen yhdessä Aapo Kukon kanssa tekemä *Ethän kuole ennen minua* (2023) sisältää neljä sarjakuvanovellia, jotka tarkastelevat lapsenodotusaikaa miehen näkökulmasta. Visuaaliselta ilmeeltään se on minimalistinen. Teoksen kahdesta ensimmäisestä tarinasta on tehty lyhytelokuvat. "Ero" on Pete Riskin elokuvana *Uni* ja "Odotusaika"-elokuvan on ohjannut Juho Fossi)

Teokset
-------

* *Valotusaika* Pokuto 2019 ISBN 978-952-68644-9-5
* *Ethän kuole ennen minua*, Pokuto 2023 ISBN 978-952-69759-4-8 (Yhdessä Aapo Kukon kanssa)

Lähteet
-------

1. 1 2  Sarjakuva. Parnasso 5/2019, s. 15
2. ↑  Niklas Pelkonen, Sarjakuvataiteilija, joka ei pidä piirtämisestä, Jylkkari 23.4.2019. Viitattu 28.2.2024
3. 1 2  Matti Komulainen, Kauhea ­vanhemmuus Suomen Kuvalehti 8.2.2024, viitattu 28.2.2024
**Bogotol** (ven. Богото́л) on kaupunki Krasnojarskin aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Siperian radan sekä Novosibirskin ja Irkutskin välisen M53-valtatien varrella 252 kilometriä Krasnojarskista länteen. Kaupunki on Bogotolin piirin keskus, mutta ei itse kuulu sen yhteyteen, vaan muodostaa erillisen kaupunkipiirikunnan. Asukkaita on 21 700 henkeä (vuonna 2009).

Paikkakunta on syntynyt vuonna 1893 rakennetun rautatieaseman yhteyteen. Kaupunginoikeudet se sai vuonna 1911. Nykyään Bogotolissa on rautatievaunujen korjauskonepaja ja elintarviketeollisuutta.

Lähteet
-------

1. ↑  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki: Tšislennost naselenija Rossijskoi Federatsii po gorodam, posjolkam gorodskogo tipa i raionam na 1 janvarja 2009 g.  2009. Moskva:  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki (Rosstat).  Arkistoitu 21.10.2011. Viitattu 5.2.2010. (venäjäksi)
2. ↑  *Goroda Rossii: entsiklopedija*, s. 31. Moskva: Bolšaja Rossijskaja Entsiklopedija, 1994. ISBN 5-85270-026-6.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Bogotol** Wikimedia Commonsissa

* Bogotolin kaupungin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)

Krasnojarskin alueen vaakuna**Krasnojarskin aluepiirin kaupungit**
**Hallinnollinen keskus: Krasnojarsk**  

Artjomovsk |
Atšinsk |
Bogotol |
Borodino |
Divnogorsk |
Dudinka |
Igarka |
Ilanski |
Jeniseisk |
Kansk |
Kodinsk |
Lesosibirsk |
Minusinsk |
Nazarovo |
Norilsk |
Šarypovo |
Sosnovoborsk |
Ujar |
Užur |
Zaozjornyi |
Zelenogorsk |
Železnogorsk

Krasnojarskin aluepiirin piirijako
**Kaupunkipiirit:**
  

Atšinsk •
Bogotol
Borodino •
Divnogorsk •
Jeniseisk •
Kansk •
Kedrovyi •
Krasnojarsk •
Lesosibirsk •
Minusinsk •
Nazarovo •
Norilsk •
Šarypovo •
Solnetšnyi •
Sosnovoborsk •
Zelenogorsk •
Železnogorsk

**Piirit:**
  

Aban •
Atšinsk •
Balahta •
Berjozovka •
Biriljussy •
Bogotol •
Bogutšany •
Bolšaja Murta •
Bolšoi Upui •
Dzeržinskoje •
Evenkia •
Idrinskoje •
Ilanski •
Irbeiskojen •
Jemeljanovo •
Jeniseisk •
Jermakovskoje •
Kansk •
Kazatšinskojen piiri •
Karatuzkoje •
Kežma •
Kozulka •
Krasnoturansk •
Kuragino •
Mana •
Minusinsk •
Motygino •
Nazarovo •
Nižni Ingaš •
Novosjolovo •
Partizanskoje •
Pirovskoje •
Rybnoje •
Sajan •
Šarypovo •
Severo-Jeniseiski •
Suhobuzimskoje •
Šušenskoje •
Taimyr •
Tasejevo •
Turuhansk •
Tjuhtet •
Ujar •
Užur