recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Samuel de Champlain** (noin 1580 – 25. joulukuuta 1635) oli ranskalainen maantieteilijä, tutkimusmatkailija ja Québecin kaupungin perustaja. Hän oli myös merkittävästi mukana Pohjois-Amerikan avaamisessa ranskalaiselle kaupalle, erityisesti turkiskaupalle. Hän teki suurimman osan tutkimusmatkoistaan Québeciin, jonka kanadanranskalaisessa väestössä hänen vaikutuksensa yhä näkyy. Hänen toimintamallinsa oli tutkia Pohjois-Amerikkaa useita kuukausia tai vuosia ja palata sitten Ranskaan hakemaan rahoitusta tuleville tutkimusmatkoille.

De Champlain tuli Kanadaan tutkimusmatkalle ensimmäisen kerran vuonna 1603. Vuonna 1608 hän perusti Québecin siirtokunnan, josta tuli silloisen Uuden-Ranskan pääkaupunki. Vuonna 1609 hän löysi järven, joka on myöhemmin nimetty hänen mukaansa, ja teki muita tutkimsusmatkoja nykyisen New Yorkin osavaltion alueella ottaessaan osaa taisteluun mohawkeja vastaan intiaaniliittolaistensa montagnaisien, huronien ja algonkinien kanssa. Vuonna 1610 Champlain soti jälleen mohawkeja vastaa liittolaistensa kanssa mutta oli tällä kertaa vähällä hävitä taistelun. Vuonna 1611 hän perusti Place Royal -nimisen kauppapaikan, josta kehittyi myöhemmin Montréalin suurkaupunki. Vuonna 1615 hän löysi Huronjärven ja otti osaa onondagoja vastaan suunnattuun sotaretkeen, joka kuitenkin epäonnistui susquehannockliittolaisten myöhästyttyä taistelusta. 

Toimiessaan Uuden-Ranskan kenraalikuvernöörinä (käskynhaltijana) vuodesta 1612 hän hankki paljon alueita brittiläisen siirtokunnan Uuden-Englannin pohjoisosista. Champlain kuoli 1635.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kaisu-Maija Nenonen & Ilkka Teerijoki: *Historian suursanakirja*, s. 713. WSOY, 1998. ISBN 951-0-22044-2.
2. 1 2  Samuel de Champlain Encyclopedia Britannica. Viitattu 3.12.2014.
3. ↑  Samuel de Champlain 1604-1616 Canadian Museum of History. Viitattu 3.12.2014.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Samuel de Champlain**.
* 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Chile
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
* Portugali

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Scientific illustrators

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Hughes Helicopters** oli merkittävä sotilashelikopterien valmistaja ja on nykyään osa Boeing-yhtiötä.

TH-55 Osage
Yhtiön taival alkoi Hughes Aircraft-yhtiön yksikkönä 1947 kun helikopterivalmistaja Kellett myi viimeisimmän mallinsa, H-17 Sky Crane-kopterin, Hughesille tuotantoon. Vuonna 1955 tästä yksiköstä tuli Toolco Aircraft Division.

Toukokuussa 1965 yhtiö voitti sopimuksen uudesta valvontahelikopterista Yhdysvaltain maavoimille ja se alkoi valmistaa OH-6 Cayuse -helikopteria, joka on säilynyt tuotannossa tähän päivään asti eri nimillä.

Vuonna 1972 Yhdysvaltain maavoimat teki tarjouspyynnön uudesta taisteluhelikopterista (Advanced Attack Helicopter, AAH). Viiden valmistajan joukosta Hughes Aircraftin Toolco Aircraft Division ja Bell valittiin loppukilpailuun, jossa Hughesin Model 77/YAH-64 voitti Bellin YAH-63:n. Ensimmäinen prototyyppi ilmestyi 1977, mutta tuotantosopimus allekirjoitettiin vasta 1982. Ensimmäinen tuotantolinjalta valmistunut AH-64 Apache -helikopteri näki päivänvalon vuonna 1983 Hughesin tehtaalla Mesassa, Arizonassa.

Samana vuonna yksikkö erotettiin omaksi Hughes Helicopters-yhtiöksi ja 1984 McDonnell Douglas osti yhtiön 470 miljoonalla Yhdysvaltain dollarilla. Yhtiö nimettiin kaupan jälkeen uudelleen McDonnell Douglas Helicopters'iksi ja myöhemmin 1996 yhtiö sai nimekseen Boeing Helicopters kun McDonnell Douglas ja Boeing yhdistyivät ja on nyt osa Boeing Integrated Defense Systems'iä.

Lähteet
-------

1. ↑  MCDONNEL TO PURCHASE HUGHES HELICOPTER UNIT New York Times. Viitattu 2.8.2017.
**Samuli Valee Koski** (etunimi aik. *Samuel Valentin*, sukunimi aik. *Lindgren*; 22. huhtikuuta 1867 Peräseinäjoki – 19. lokakuuta 1934 Helsinki) oli suomalainen juristi ja senaattori.

Kosken vanhemmat olivat torppari, seppä Juho Jaakko Myllyniemi eli Perkiö (ent. Lindgren) ja Ulrika Toppari. Hän pääsi ylioppilaaksi yksityisoppilaana Helsingin suomalaisesta normaalilyseosta vuonna 1888 ja opiskeli sitten Helsingin yliopistossa. Koski valmistui filosofian kandidaatiksi 1891, filosofian maisteriksi 1894 ja lakitieteen kandidaatiksi 1901.

Koski toimi koulutoimen ylihallituksen apulaissihteerinä ja sihteerinä 1902–1910 ja Suomen senaatin prokuraattorin apulaisena 1911–1915. Hän oli senaatin oikeusosaston senaattorina 1915–1917. Viimeksi hän toimi asianajajana Helsingissä.

Koski oli naimisissa vuodesta 1894 Haidi Alfhild Sundin kanssa.

Lähteet
-------

* KOSKI Samuli Valee. *Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu.
* Oikeuskanslerin viraston historiaa (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
**Hugo** on ITE Median kehittämä ja julkaisema pelikokoelma, joka julkaistiin PlayStationille vuonna 1998. Se on kokoelma uudelleentehtyjä *Hugo*-minipelejä paremmilla grafiikoilla ja äänillä. Peli käyttää samoja repliikkejä kuin *Hugo Classic* -tietokonepelit. Pelistä julkaistiin myös Microsoft Windows-versio nimeltä **Hugo XL**.

Pelaaminen
----------

Pelissä on kaksi pelitilaa: TV-versio ja pelihalliversio. TV-versiossa voi pelata joko yhden tai kahden pelaajan pelinä jotakin seuraavista peleistä: Metsä, Tukkijoki, Sukellus, Juna, Rullalauta, Vuori ja Lentokone. Pelihalliversiossa on toteutettu vaikeammat versiot TV-version tasoista ja Hugon ohjaaminenkin on vähemmän rajoitettua. Pelaajan päätehtävä on kuljettava samoilla lisäelämillä ja pisteillä kartan läpi, niin että pääsee lopulta Skylla-noidan luolassa tapahtuvaan Köysi-loppukohtaukseen. Pelaaja voi aloittaa pelaamalla ensin joko Metsän tai Tukkijoen. Sitten aloitustasosta riippuen voi valita minkä tason pelaa seuraavaksi. Mentyään pelihalliversiossa läpi yhden tason pelaaja voi halutessaan tallentaa tilanteensa ja jatkaa myöhemmin. Jos pelaaja menee yhden läpipeluun pelihalliversiossa läpi niin, että suorittaa onnistuneesti vähintään kerran läpi jokaisen seitsemästä tasosta ja saa loppukohtauksessa vielä pistebonuksen, saa pelin päävalikkoon avattua minipelin nimeltä Taikakädet.

Aiheesta muualla
----------------

* *Hugo XL* MobyGamesissa (englanniksi)

Hugo

|  |  |
| --- | --- |
| **Klassikkopelit** | **PC**: *Hugo Classic • Hugo Viidakkoseikkailu • Hugo Talvipelit***PlayStation**: *Hugo • Hugo 2* |
| **Opetuspelit** | *Hugo Taikatammi • Hugo Taikamatka • Hugo Taikajuoma • Hugo Taikavuoristorata • Hugo ja meren eläimet • Hugo ja savannin sankarit • Hugo ja luonnonvoimat • Hugo avaruudessa* |
| **2000–2005** | *Hugo ja kadonneet jalokivet • Hugo: Musta timanttikuume • Hugo sammakkojahdissa • Hugo: Ilkeä peili • Hugo Bukkazoom! • Hugo Palloralli • Hugo Runamukka • Hugo: CannonCruise • Hugo Penguin Battle* |
| ***Agent Hugo*** | *Agent Hugo • Agent Hugo: RoboRumble • Agent Hugo: Lemoon Twist • Agent Hugo: Hula Holiday* |
| ***2009-2010*** | *Hugo: Peikkometsän taika • Hugo: Tornin arvoitus • Hugo: Ensimmäiset merkit* |
| **Mobiilipelit** | *Hugo Retro Mania • Hugo Troll Race • Hugo Troll Wars • Hugo World • Ronaldo & Hugo: Superstar Skaters • Hugo Troll Race 2* |
Kenraali **Hugo Banzer Suárez** (10. toukokuuta 1926 – 5. toukokuuta 2002) oli Bolivian johtaja kahteen otteeseen. Hän kaappasi vallan 22. elokuuta 1971 kukistettuaan presidentti Torresin, johti maata 21. heinäkuuta 1978 asti ja valittiin uudelleen vaaleilla presidentinvirkaan, jota hän hoiti 6. elokuuta 1997 – 7. elokuuta 2001.

Banzer kävi sotakouluja Boliviassa, Argentiinassa, Brasiliassa ja Yhdysvalloissa Fort Hoodissa ja School of the Americasissa Panamassa. Hänet ylennettiin everstiksi 1961 ja nimitettiin kolme vuotta myöhemmin ystävänsä, kenraali René Barrientos Ortuñoin hallitukseen opetusministeriksi. Lokakuussa 1970 hän osallistui oikeistolaiseen kaappaukseen, joka syrjäytti kenraali Alfredo Ovando Candían, mutta Banzerin troikan syrjäytti heti kenraali Juan José Torres Gonzálezin vasemmistolainen vastavallankaappaus. Banzer pakeni ulkomaille.

18. elokuuta 1971 hän järjesti kapinan Santa Cruz de la Sierrassa, jossa hänellä oli paljon tukijoita, ja sai La Pazin haltuunsa. Banzer sai täyden vallan 22. elokuuta kolmen miehen sotilasjuntan johdossa. Hän hallitsi maata seuraavat seitsemän vuotta armeijan kenraalina ja presidenttinä.

Kyllästyneenä protesteihin Banzer kielsi 1974 vasemmistopuolueet, ammattiliiton Central Obrera Boliviana ja sulki yliopistot. Banzerin hallinnon, *banzeraton* aikana tuhansia bolivialaisia pakeni ulkomaille, 3000 pidätettiin ja 200 tapettiin, mm. osana Operación Cóndoria. Banzer syrjäytettiin 1978.

Banzer valittiin monen yrittämän jälkeen uudelleen demokraattisesti presidentiksi 1997, vuonna 1978 perustamansa oikeistolaisen ADN-puolueen (*Acción Democrática Nacionalista*) ehdokkaana. Vuonna 1985 hän hävisi vaalit toisella kierroksella. Hän yritti presidentiksi myös 1979, 1989 ja 1993.

Banzerin hallintoa arvosteltiin korruptiosta ja nepotismista. Hän sai kansainvälistä arvostusta kokaiinin vastaisesta työstä. Virkakaudellaan hän aloitti yhteistyössä Yhdysvaltain kanssa ohjelman (*Dignity Plan*) kokapensaiden hävittämiseksi osana huumeiden vastaista taistelua. Vuonna 2001 hänellä havaittiin keuhkosyöpä. Hän erosi virallisesti 7. elokuuta 2001, ja hänen varapresidenttinsä Jorge Quiroga ryhtyi hoitamaan presidentinvirkaa. Banzer kuoli 5. toukokuuta 2002.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Hugo Bánzer Suárez *Encyclopedia Britannica*. Viitattu 21.2.2022.
2. ↑  Former Bolivian president dies *BBC News*.  5.5.2002. Viitattu 21.2.2022. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* biografia (Arkistoitu – Internet Archive) (CIDOB) (espanjaksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* NARA
* IdRef

 |

 |
**Kotajärvi** on Kemijärven kanssa samantasoinen vakavesi Kemijärven keskustan itäpuolella Lapin maakunnassa. Sen pinta-ala on 2,4 neliökilometriä. Etäisyys Rovaniemeltä on 84 kilometriä itäkoilliseen. Järvi on toiseksi laajin Suomen 63 Kotajärvestä.

Maantiede
---------

Kotajärven ulottuvuus etelästä pohjoiseen on 4,3 kilometriä. Järven keskiosan leveys on noin kilometrin. Järven pohjoisin osa jakautuu kahteen lahteen. Rautatie Kemijärveltä itään kulkee Kotajärven halki ja syvyyskäyrät on merkitty karttaan vain rautatien eteläpuoleiselle järvenosalle.

Kotajärven länsi- ja etelärannoilla on asutusta (Kallaanvaara, Isokylä). Pohjoinen ranta-alue on suota ja metsää. Järven itäpuolella kohoaa Kotavaara, jonka laki on lähes 250 metriä merenpinnan yläpuolella. Kotavaaran koillispuolella kohoaa lähes yhtä korkea Puikonvaara. Kotavaaran eteläpuolella sijaitsee Tarvaslampi (147,0 metriä mpy). Kotajärven eteläpuolitse kulkee valtatie 5.

Kotajärveen laskee Myllyoja luoteesta Myllylammelta (158,1 metriä mpy) ja Kyröjoki koillisesta Kyröjärveltä (152,7 metriä mpy). Kyröjärven ja Puikonvaaran välissä sijaitsee Puikonjärvi (151,6 metriä mpy), joka laskee Kotijokea pitkin Kyröjokeen. Kotajärveä yhdistää Kemijärveen Kotajoki

Kotajärvi (65.314.1.001) kuuluu Kotajärven valuma-alueeseen (65.314), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kemijoen vesistössä (65). Toinen jakovaihe on Kemijärven alue (65.31) ja ensimmäinen jakovaihe on Kemijärven–Pelkosenniemen alue (65.3). Kotajärvi on toiseksi laajin Kotajärven valuma-alueen 32:sta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Laajin on Kyröjärvi ja kolmanneksi laajin on Kummunjärvi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Kotajärvi (sijainti maastokartalla) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 20.6.2023.
2. 1 2 3  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 20.6.2023.
3. ↑  Kotajärvi (65.314.1.001) *Järviwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 20.6.2023.
4. ↑  Kotajärven valuma-alue (65.314) *Järviwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 20.6.2023.
Abolhasan Saba
**Abolhasan Saba** (pers. ‏ابوالحسن صبا‎; 1902 Teheran – 1957) oli iranilainen säveltäjä ja muusikko. Hän soitti lukuisia eri soittimia, mutta tuli tunnetuimmaksi osaamisestaan viulun- ja setarinsoitossa.

Saba oppi setarinsoiton perusteet Mirza Abdollahilta. Hän jatkoi opintojaan ja täydensi ne Darvish Khanin johdolla. Vuonna 1927 Saba lähetettiin johtamaan Rashtin konservatoriota. Ollessaan alueella hän keräsi paikallisia melodioita, joista muodostuneet kokoelmat vaikuttivat myöhemmin myös hänen omiin sävellyksiinsä. Muiden toimiensa ohella Saba rakensi soittimia itse.

Saban johdolla opiskelivat monet merkittävimpiin kuuluneet iranilaisen musiikin toimijat, kuten Hossein Tehrani, Ali Tajvidi, Faramarz Payvar ja Hossein Dehlavi. Saba opetti sekä musiikin teoriaa että esittävää taidetta. Hän kuoli vuonna 1957 ja tuli haudatuksi Teheranin Zahiroddolen hautausmaalle.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Abolhasan Saba Iran Chamber Society

Aiheesta muualla
----------------

* IMSLP: nuotteja

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Supertiistai** (engl. *Super Tuesday*) on Yhdysvaltojen presidentinvaaleihin liittyvä päivä, jolloin suuri osa maan osavaltioista osallistuu esivaaleihin, joissa äänestetään demokraattisen ja republikaanisen puolueen presidentinvaaliehdokasta.

Vaalivuoden helmi- tai maaliskuulle ajoittuva supertiistai on tärkeä osa esivaalikampanjaa, sillä silloin valitaan enemmän edustajia puoluekokoukseen kuin minään muuna päivänä. Merkittävä voitto supertiistaina antaa ehdokkaalle usein vauhtia koko esivaalin voittamiseen. Supertiistaina esivaalin järjestävät valtiot vaihtelevat vuosittain, samoin niiden määrä. 

Demokraattien esivaali on aina suhteellinen, eli ehdokkaat saavat edustajia suhteessa äänimääräänsä. Republikaaneilla taas oli ennen vuotta 2012 käytössä enemmistövaalitapa monissa runsasväkisimmissä osavaltioissa, mikä tarkoitti, että voittaja sai kaikki edustajat.

Sana *supertiistai* yleistyi vuonna 1988, jolloin demokraatit useissa etelän osavaltioissa päättivät pitää esivaalit samana päivänä 8. maaliskuuta. Sillä toivottiin olevan vaikutusta, että saataisiin esiin konservatiivisempi presidenttiehdokas. Suunnitelma kuitenkin epäonnistui, kun osavaltiot jakautuivat Al Goren, Jesse Jacksonin ja Michael Dukakisin kesken ja loppujen lopuksi liberaalista Dukakisista tuli demokraattien presidenttiehdokas. Supertiistai on sittemmin ollut 10. maaliskuuta 1992, 12. maaliskuuta 1996, 7. maaliskuuta 2000, 2. maaliskuuta 2004, 5. helmikuuta 2008, 6. maaliskuuta 2012, 1. maaliskuuta 2016 ja 3. maaliskuuta 2020.

Lähteet
-------

1. ↑  Spänningen stiger bland demokraterna  5.2.2008. Sveriges Radio.  (ruotsiksi)
2. ↑  *It's Super Tuesday. How Did We Get Here?*. Npr.org. 5.2.2008.
3. ↑  MacAskill, Ewen: Super Tuesday: Romney wins Ohio but Santorum keeps race alive *The Guardian*.  7.3.2012. Viitattu 6.5.2012. (englanniksi)
4. ↑  Lindroos, Reijo: Iowan jälkeen seuraava tulikoe on New Hampshire – tässä esivaalien tuloslista *Yle Uutiset*.  2.2.2016 (päivitetty 4.2.2016). Viitattu 10.2.2016.
5. ↑  Super Tuesday 2020 Election Central. Viitattu 13.11.2020. (englanniksi)
**Marc Stendera** (s. 10. joulukuuta 1995 Kassel) on saksalainen jalkapalloilija, joka edustaa Bundesliigassa pelaavaa Eintracht Frankfurtia. Oikeajalkainen Stendera on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja.

Ura
---

### Seurajoukkueura

Stendera siirtyi vuonna 2010 Eintracht Frankfurtin juniorijoukkueeseen. Seuran edustusjoukkueessa Bundesliigassa hän debytoi huhtikuussa 2013 Bayern Müncheniä vastaan. Ensimmäisellä kaudellaan Bundesliigassa Stendera pelasi viidessä ottelussa, samoin kuin kaudella 2013–2014. Avausmaalinsa hän teki marraskuussa 2014 Borussia Mönchengladbachin verkkoon. Kaudella 2014–2015 Stendera teki 26 pelaamassaan ottelussa kolme maalia.

### Maajoukkueura

Stendera on edustanut Saksaa käytännössä kaikissa nuorten maajoukkueissa. Vuonna 2012 hän oli mukana saavuttamassa hopeaa alle 17-vuotiaiden EM-kilpailuista. Vuoden 2014 alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuista Stendera ja Saksa saavuttivat kultaa. Vuoden 2015 alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Stendera teki neljä maalia ja neljä syöttöä, joiden ansiosta hänet palkittiin kolmanneksi parhaan maalintekijän Bronze Shoe -palkinnolla.

Saavutukset
-----------

**Maajoukkuetasolla**

* Alle 19-vuotiaiden EM-kilpailut: kultaa (2014)
* Alle 17-vuotiaiden EM-kilpailut: hopeaa (2012)

**Henkilökohtainen**

* Alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuiden kolmanneksi parhaan maalintekijän Bronze Shoe -palkinto: 2015

Lähteet
-------

1. ↑
2. 1 2 3  Marc Stendera Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
3. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
Toivolan Vanha Piha, logo
Toivolan Venetsialaiset 2020. Kuva: Aki Kolehmainen
**Toivolan vanha piha (Toivola)** on 1800-luvun lopun käsityöläispiha Jyväskylän keskustassa, Cygnaeuksenkatu 2:ssa. Sen herättivät toimintaan Jyväskylän kaupunki ja pihan yrittäjät syksyllä 2012. Pihapiirin toiminta muodostuu ympärivuotisista palveluista ja erilaisista tapahtumista. Pihan palveluja ovat ravintola-, kahvila-, ja myymälätoiminta, Keski-Suomen museon Käsityöläismuseo ja Museokauppa Sparvin sekä erilaiset tapahtumat. Toivolan pihapiiriin on pääsääntöisesti vapaa pääsy sen aukioloaikoina ja Toivolan omien tapahtumien yhteydessä. Jyväskylän kaupungin omistamalla tontilla sijaitsevista rakennuksista Kuparisepän talo, Puusepän talo ja Sparvinin talo sekä puolet makasiinirakennuksesta kuuluvat kaupungille. Vanha synnytyslaitos, Toivolan talo, kellari, Paja ja toinen puolisko makasiinirakennuksesta ovat vuorostaan pihan yrittäjien omistuksessa.

Pihan nimi viittaa sen entiseen omistajaan, Jyväskylän seminaarin verkmestari eli työmestari Herman Toivolaan, joka muutti pihapiiriin vuonna 1880 ja perusti siihen sepänliikkeen. Toivolan sepänpaja valmisti koneita, koneen osia, kaivopumppuja ja muun muassa paloruiskuja. Paja työllisti sepänsällejä, vaskiseppiä ja metallisorvaajia. Useat heistä asettuivat asumaan samaan pihapiiriin ja toivat näin itsekin elämää Jyväskylään. Tontin omaksi lunastanutta Toivolaa alettiin kutsua tehtailijaksi.

Vuonna 2010 tontille siirretyt Keski-Suomen museon käsityöläistalot sekä alkuperäisellä paikallaan sijaitseva Sparvinin talo ovat yksiä vanhimpia edelleen pystyssä olevia jyväskyläläistaloja. Kuparisepän talo ja Puusepän talo ovat toimineet museona 1950-luvun puolivälistä saakka. Ne ovat harvinaisia esimerkkejä pienen puutalokaupungin vanhimmasta rakennustavasta ja 1800-luvun asumisesta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Toivolan vanha piha *toivolanpiha.fi*. Viitattu 13.4.2013.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Toivolan Vanha Piha**.
* Toivolan vanha piha, omat sivut
Courtney Stodden Santa Anassa, Kaliforniassa huhtikuussa 2013.
**Courtney Alexis Stodden** (s. 29. elokuuta 1994 Tacoma, Washington) on yhdysvaltalainen malli ja televisiopersoona. Vuonna 2011 16-vuotias Stodden aiheutti maailmanlaajuisen kohun mentyään naimisiin itseään 34 vuotta vanhemman näyttelijä Doug Hutchisonin kanssa.

Courtney Stodden syntyi Tacomassa, Washingtonissa Alex John Stoddenille ja Krista Kay Keller Stoddenille. Hän on nuorin kolmesta tyttärestä. Stodden on kuvaillut lapsuuttaan "kauniiksi ja hauskaksi" ja sanonut olleensa "erittäin pilalle hemmoteltu, hyvällä tavalla". Hän on myös vegetaristi.

Stodden jätti omien sanojensa mukaan high schoolin kesken, koska häntä kiusattiin ulkonäkönsä takia. Hän suoritti opintonsa loppuun kotiopetuksessa ja aloitti sen jälkeen työt viihdealalla. Stodden osallistui Miss Teen Washington USA -kauneuskilpailuun ja teki ohessa mallintöitä. Stoddenin manageri on hänen äitinsä Krista Stodden.

Courtney Stodden ja Doug Hutchison puhuivat avioliitostaan avoimesti tositelevisiosarjassa *Couples Therapy*. Heitä haastateltiin myös useilla Yhdysvaltain uutiskanavilla. Stodden on esiintynyt Britannian *Julkkis Big Brother*-ohjelmassa sekä 50 Centin musiikkivideolla "Don’t Worry About It".

Avioliitto Doug Hutchisonin kanssa
----------------------------------

Courtney Stodden tapasi Hutchisonin alun perin Internetissä hakiessaan elokuvakerhoon, jossa Hutchison toimi opettajana. Stoddenin tädin ystävä työskenteli Hollywoodissa, ja Stodden sai kontaktin Hutchisoniin hänen kauttaan. Hutchison ei tiennyt Stoddenin oikeaa ikää, ja he rakastuivat toisiinsa aloittaessaan nettisuhteen, joka kesti 4–6 kuukautta. Stoddenin äiti oli tietoinen tyttärensä suhteesta ja ikäerosta mieheen. Kun Hutchisonille selvisi Stoddenin oikea ikä, hän kertoi tämän äidille lopettavansa suhteen, jos Stoddenin vanhemmat paheksuvat sitä. He kuitenkin antoivat kristinuskoon kasvatetun tyttärensä tehdä oman päätöksensä.

Stodden meni naimisiin Doug Hutchisonin kanssa 20. toukokuuta 2011 Las Vegasissa. Hän oli Hutchisonin kolmas vaimo. Hutchison sai paljon negatiivista julkisuutta vihkiäisten jälkeen ja Stodden jotakuinkin pysyvän "teinivaimon" tittelin. Marraskuussa 2013 parin ilmoitettiin eroavan kahden ja puolen vuoden avioliiton jälkeen, ja eropaperit allekirjoitettiin kuukauden sisällä. He kuitenkin jatkoivat asumista samassa asunnossa. Elokuussa 2014 Stodden ja Hutchison kihlautuivat uudelleen, oltuaan erossa vajaan vuoden.

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  ABC News Viitattu 23.11.2014
4. ↑  Daily Mail Viitattu 23.11.2014


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Courtney Stodden
**Gustaf Adolf Manninen** (26. tammikuuta 1888 Pori – 27. toukokuuta 1963 Pori) oli suomalainen talouspäällikkö ja keskimatkojen juoksija. Manninen edusti urallaan Porin Tarmoa ja Viipurin Reipasta.

Suomen-mestaruuskilpailuissa Manninen saavutti vuonna 1910 kultaa sekä 1 500 metrin että 800 metrin juoksussa. Vuonna 1911 hän voitti 1 500 metrillä ja sai hopeaa 800 metrillä Lauri Pihkalan voittaessa. Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailuissa hän sai Porin Tarmon joukkueessa kultaa 4 × 100 metrin, 1 600 metrin ja 5 × 2 000 metrin viestissä vuonna 1910. 5 × 2 000 metrin viestissä hän sai lisäksi Viipurin Reippaan joukkueessa hopeaa vuonna 1911 ja pronssia vuonna 1912

Manninen teki yhteensä neljä Suomen ennätystä. 1 500 metrillä hän juoksi 18. kesäkuuta 1909 ajan 4.19,0. 800 metrillä hän teki ensimmäisen ennätyksen 7. elokuuta 1909 ajalla 2.03,6. Manninen paransi ennätystä 2. heinäkuuta 1910 aikaan 2.02,9. Viimeisen kerran Suomen ennätys parantui 29. heinäkuuta 1911, jolloin Manninen juoksi 2.01,8.

Manninen oli ammatiltaan talouspäällikkö ja asianajaja. Hän tuli Länsi-Savon taloudenhoitajaksi Mikkelissä vuonna 1923 ja työskenteli tällä paikalla 11 vuotta aina vuoteen 1934 saakka. Mikkelistä Manninen siirtyi Poriin, missä hän toimi kiinteistövälittäjänä ja oikeusasiamiehenä. Manninen oli Porin Tarmon perustajajäsen ja aikoinaan sihteeri, valmentaja, puheenjohtaja ja kunniapuheenjohtaja. Mikkelissä ollessaan Manninen toimi mm. Mikkelin Kilpa-Veikkojen puheenjohtajana 1924 ja 1933. Hän kuului Mestariurheilijain Kerhoon.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

### Ulkoradat

| *Laji* | *Tulos* | *Paikka* | *Päivä* |
| --- | --- | --- | --- |
| 800 m | 2.01,8 | Viipuri | 29. heinäkuuta 1911 |
| 1 500 m | 4.16,5 | Viipuri | 3. heinäkuuta 1910 |

Lähde

Lähteet
-------

1. 1 2  Muistokirjoitus: Johtaja Adolf Manninen, Länsi-Savo, 1963, No 127, sivu 2, julkaistu 2.6.1963
2. ↑  Urheilumme Kasvot Osa 2, Manninen, Gustaf Aadolf, sivu 764, vastaavat toimittajat Risto Rantala, Markku Siukonen, Seppo Tukiainen, Oy Scandia Kirjat Ab, Keuruu 1974
3. 1 2 3 4  Adolf Manninen Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
Ormuskuja johtaa Ormusmäentieltä ylös Ormusmäelle.
**Ormusmäki** on kalliokukkula ja sitä ympäröivä asuinalue Helsingin Ala-Malmilla, nykyisen kauppakeskus Malmin Novan ja uuden Ormuspellon asuinalueen välissä, pääradan ja Malminkaaren itäpuolella.

Ormusmäen alueella on ollut joitakin puurakenteisia huvilamaisia pientaloja jo 1900-luvun alusta lukien. 1980-luvun mittaan aluetta tiivistettiin kerrostalorakentamisella 70 asukkaan pientaloalueesta yli 600 asukkaan asuinalueeksi.

Alueella toimivat muun muassa kiinteistöalan suunnittelutoimistot Granlund ja Hepacon sekä muita insinööritoimistoja.

Historiaa
---------

Nimi Ormusmäki, eräissä 1900-luvun alun kartoissa Ormosmäki, tulee ruotsinkielisestä nimestä *Ormusbacken*, joka on alun perin ollut *Orrmossebacken* eli "Teerisuonmäki". Lähistöllä on muitakin Ormus- ja Teeri-alkuisia paikan- ja kadunnimiä.

Ormusmäen kalliolla oli ensimmäisen maailmansodan aikana puolustusasema, josta on yhä näkyvissä neljä kallioon louhittua luolatilaa. Kallion reunoille ja päälle oli sijoitettu tuliasemat, ja eri kohteita yhdisti noin 30 metriä betonilla tuettua yhdyshautaa. Ormusmäen keskitetty luolarakentaminen on ainutlaatuista koko pääkaupunkiseudun linnoitusalueella. Linnoitukset on suojeltu muinaismuistolain mukaisina kiinteinä muinaisjäännöksinä ja luokiteltu valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin yhdessä muiden Krepost Sveaborgin maalinnoitteiden kanssa.

Lähteet
-------

1. ↑  Malmin Ormusmäkeen kerrostaloja.  *Helsingin Sanomat*, 2.10.1981, s. 16. HS Aikakone (digitilaajille).
2. ↑  38. kaupunginosa Malmi – Malm (Lähteenä kirja *Helsingin kadunnimet*, Helsinki 1981.) *Matapupu-sivusto, Helsingin kaupungin Kansalaismuisti-verkkopalvelu*. Viitattu 30.11.2019.
3. ↑  Salla Mustonen: "2 Arkkitehtoniset arvot", *Pekanraitin ja Ala-Malmin torin yleissuunnitelma*, s. 13. Helsingin rakennusvalvontavirasto, Helsingin kaupunkisuunnitteluvirasto, 2013. Teoksen verkkoversio (PDF) (viitattu 8.12.2019).
4. ↑  John Lagerstedt ja Vesa Laulumaa: "XI:2 Malmi: Ala‐Malmi", *Ensimmäisen maailmansodan linnoitusvyöhyke Liite 1: Kohdekuvaukset*, s. 118. Helsingin kaupunkisuunnitteluviraston yleissuunnitteluosaston selvityksiä 2014:33. Helsinki: Helsingin kaupunkisuunnitteluvirasto, 2014. Teoksen verkkoversio (PDF) (viitattu 8.12.2019).
5. ↑  Pääkaupunkiseudun I maailmansodan linnoitteet *rky.fi*. Viitattu 8.12.2019.
Adolf Noreen 1917
**Adolf Gotthard Noreen** (13. maaliskuuta 1854 Östra Ämtervik, Värmlanti, Ruotsi – 13. kesäkuuta 1925 Uppsala, Ruotsi) oli ruotsalainen kielitieteilijä, Uppsalan yliopiston professori 1887–1919 sekä Ruotsin akatemian jäsen vuodesta 1919 alkaen ja kuninkaallisen tiedeakatemian jäsen vuodesta 1917.

Noreen opiskeli Leipzigissa vuonna 1879. Hän tutustui siellä liettuan kieleen tunnetun slaavilaisuuden tutkijan August Leskienin johdolla, ja sai kielitieteellisen innostuksen, joka johti hänet huomattavaan tiedeuraansa.

Noreen tutki enimmäkseen ruotsia ja sen sukulaiskieliä. Hänen pääteoksenaan pidetään laajaa nykyruotsin kielioppia *Vårt Språk* alkaen 1903, johon hän ehti laatia useita niteitä, mutta joka jäi keskeneräiseksi. Teoksessa hän pyrki eroon kaavamaisista klassisista kieliopillisista kaavoista. Hänen kielioppinsa jakoperusteena olivat äänneoppi eli fonologia, muoto-oppi eli morfologia ja merkitysoppi eli semologia, jossa hän tutki "semeemejä" kuten esimerkiksi sanojen etu- ja jälkiliitteitä, päätteitä ja sanayhtymätyyppejä. Hän julkaisi myös saksaksi useita teoksia, muun muassa *Altswedische Grammatik* ilmestyi vuonna 1904.

Lähteet
-------

1. 1 2  Elmevik, Lennart: Adolf G. Noreen *Svenskt biografiskt lexikon*. Riksarkivet. Viitattu 23.6.2022. (ruotsiksi)
2. ↑  Nieminen, Eino: "Noreen, Adolf", *Iso Tietosanakirja osa IX*, s. 392. Helsinki: Otava, 1935.
3. ↑  Tunkelo, E. A. (Setälä, E. N.): "Kielioppi", *Iso Tietosanakirja osa VI*, s. 677–678. Helsinki: Otava, 1934.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Adolf Noreen** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* KulturNav

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Hevosilla Cushingin oireyhtymä aiheuttaa muun muassa lihaskatoa ja epänormaalin pitkää ja tiheää karvankasvua myös talvikauden ulkopuolella.
**Cushingin oireyhtymä** eli **Cushingin syndrooma** on umpierityssairaus, jossa kortisolin määrä veressä on normaalia korkeampi. Tauti johtuu tavallisimmin aivolisäkkeessä, lisämunuaisissa tai joskus myös muualla sijaitsevasta kasvaimesta ja on silloin sisäsyntyinen. Sen voi aiheuttaa myös pitkäaikainen kortisonivalmisteiden käyttö, jolloin sitä sanotaan ulkosyntyiseksi. Oireyhtymä on harvinainen, Suomessa tapauksia on vuosittain parikymmentä. Sisäsyntyisen Cushingin oireyhtymän hoitona on oireyhtymän aiheuttavan kasvaimen poisto. Ellei kasvaimen poistoa jostakin syystä voida tehdä, käytetään kortisolin muodostusta estäviä lääkkeitä tai kasvaimeen kohdistettavaa sädehoitoa.

Etiologia
---------

### Sisäsyntyiset syyt

Cushingin oireyhtymän voi saada elimistössä aikaan ulkopuolisista syistä riippumaton prosessi, kuten aivolisäkkeen tai hypotalamuksen kasvain. Tällöin lisämunuaiskuoren liikatoiminta aiheutuu adrenokortikotrooppisen hormonin (ACTH) liikaerityksestä, jolloin puhutaan *Cushingin taudista*.

#### Aivolisäkkeen kasvain

Aivolisäkkeen kasvain aiheuttaa adrenokortikotrooppisen hormonin (ACTH) liikaerityksen kautta lisämunuaiskuoren zona fasciculatan liikatoiminnan, jolloin kortisolin eritys lisääntyy. Sairaus on naisilla noin viisi kertaa yleisempi kuin miehillä. Useimmissa tapauksissa aivolisäkkeen kasvain on ACTH:ta erittävä mikroadenooma.

#### Aivolisäkkeen liikakasvu

Adrenokortikotrooppisen hormonin (ACTH) liikaerityksen voi aiheuttaa aivolisäkkeen ACTH:ta erittävien solujen liikakasvu eli hyperplasia. Tämä voi olla primaarista tai syynä voi olla myös hypotalamuksen kortikotropiinia vapauttavien (CRH) solujen adenooma.

#### Primaarinen lisämunuaiskuoren kasvain

Sisäsyntyisen Cushingin oireyhtymän voi aiheuttaa lisä­munuais­kuoren kasvain. Kasvain voi olla hyvänlaatuinen (adenooma) tai pahanlaatuinen (karsinooma). Usein kasvain sijaitsee vain toisessa lisämunuaisessa. Myös primaarinen lisämunuaiskuoren liikakasvu eli hyperplasia on mahdollinen Cushingin oireyhtymän syy. Tällöin puhutaan adrenokortikotrooppisesta hormonista riippumattomasta Cushingin oireyhtymästä (engl. *ACTH-independent Cushing syndrome*).

#### Ektooppinen adrenokortikotrooppisen hormonin (ACTH) eritys

Ektooppisessa erityksessä jokin muu kudos kuin aivolisäkkeen adrenokortikotrooppista hormonia erittävät solut (kortikotrofit) erittävät adrenokortikotrooppista hormonia (ACTH) verenkiertoon. Usein keuhkojen pienisoluinen karsinooma pystyy erittämään ACTH:ta. On myös mahdollista, että kasvainsolukko erittää kortikotropiinia vapauttavaa hormonia (CRH), joka puolestaan aktivoi aivolisäkkeen kortikotrofeja erittämään adrenokortikotrooppista hormonia ylenmäärin saaden aikaan Cushingin oireyhtymän.

### Ulkosyntyiset syyt

#### Kortikosteroidihoito

Useimmiten Cushingin oireyhtymän aiheuttaa kortikosteroidihoito, jolloin puhutaan iatrogeenisesta Cushingin oireyhtymästä.

Katso myös
----------

* Addisonin tauti
* Pseudo-Cushingin oireyhtymä

Lisätietoa muualta
------------------

* Cushingin oireyhtymä – Terveyskirjasto.fi
**Curtiss O-52 Owl** on yhdysvaltalaisen Curtissin valmistama yksimoottorinen kaksipaikkainen tiedustelukone, jota Yhdysvaltain ilmavoimat käytti ennen toista maailmansotaa ja sen aikana.

Historia
--------

Vuonna 1939 kehitetty O-52 Owl oli viimeinen O-sarjaan kuuluva, eli kaksipaikkainen raskas tiedustelulentokone. Tämäntyyppisen koneen historia ulottuu ensimmäiseen maailmansotaan. Yhdysvaltojen liityttyä toiseen maailmansotaan vuonna 1941, O-52 Owlin katsottiin olevan jo vanhentunut, joten sitä käytettiin sodan aikana lähinnä yhteyskoneena sekä sukellusvenepartioinnissa Meksikonlahdella, Atlantilla ja Tyynellämerellä.

Marraskuussa 1941 Neuvostoliitto tilasi 30 konetta Lend-Lease-ohjelman kautta. Yhdysvallat toimitti 26, joista 19 toimitettiin lopulta perille, sillä useita koneita menetettiin kuljetuksessa arktisella meriväylällä joko saksalaisten sukellusveneiden ja torpedokoneiden hyökkäysten tai vaikeiden sääolosuhteiden vuoksi. Näistä koneista 10 otettiin Neuvostoliiton ilmavoimien palvelukseen. Konetyyppiä käytettiin tykistön tulenjohtamiseen ja valokuvaukseen itärintaman pohjoisilla ja keskisillä alueilla. Konetyypistä ei tullut Neuvostoliitossa pidetty, mutta se pysyi käytössä aina 1950-luvulle saakka.

Neuvostoliiton ilmavoimien käytössä maaliskuussa 1942 O-52 Owl saavutti yhden ennalta-arvaamattoman ilmavoiton Luftwaffen Messerschmitt Bf 109 -hävittäjää vastaan. Saksalaiset hävittäjät olivat hyökkäämässä aliluutnantti P. K. Zhilinskyn komentaman 12. tulenjohtolaivueen kimppuun. Zhilinsky päätti ohjaamallaan O-52 Owl -koneella törmätä yhteen hävittäjistä pudottaakseen sen. Molemmat koneet tuhoutuivat, ja Zhilinsky kuoli törmäyksessä. Saksalainen hävittäjälentäjä ja Zhilinskyn koneen toinen miehistön jäsen selvisivät laskuvarjoilla maahan, missä saksalaislentäjä jäi vangiksi.

Tekniset tiedot
---------------

*Lähde:* *lähde?*

**Yleiset ominaisuudet**

* **Miehistö:** 2
* **Pituus:** &&&&&&&&&&&&&&08.0300008,03 m
* **Kärkiväli:** &&&&&&&&&&&&&012.042000012,42 m
* **Korkeus:** &&&&&&&&&&&&&&03.0400003,04 m
* **Siipipinta-ala:** &&&&&&&&&&&&&020.&&&&0020 m²
* **Tyhjäpaino:** &&&&&&&&&&&01919.&&&&001 919 kg
* **Lentopaino:** &&&&&&&&&&&02433.&&&&002 433 kg
* **Voimalaite:** &&&&&&&&&&&&&&01.&&&&001 × Pratt & Whitney R-1340-51 Wasp yhdeksänsylinterinen tähtimoottori; &&&&&&&&&&&&0450.&&&&00450 kW (&&&&&&&&&&&&0600.&&&&00600 hv)

**Suoritusarvot**

* **Suurin nopeus:** &&&&&&&&&&&&0350.&&&&00350 km/h

**Aseistus**  

* 1 × kiinteä eteenpäin ampuva 7,62 mm konekivääri
* 1 × liikuteltavissa oleva 7,62 mm konekivääri takana

Lähteet
-------

1. 1 2  Curtiss O-52 Owl: "Messerschmitt Killer" *Historynet*. Viitattu 6.5.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Curtiss O-52 Owl** Wikimedia Commonsissa
**Formaggella del Luinese** on italialainen Varesen maakunnasta peräisin oleva vuohenmaitojuusto.

Formaggella del Luinese -juustoa valmistetaan Italian Lombardiassa Varesen maakunnan Luinesen laaksossa. Juuston valmistamiseen käytetään maitoa *Camosciata delle Alpi*-, *Nera di Verzasca*- ja *Saanen*-rotuisista vuohista. Historiallisten lähteiden perusteella juustoa on valmistettu alueella jo vähintään 1600-luvulta lähtien. Vuodesta 2011 juustolla on ollut Euroopan unionin nimisuojajärjestelmän mukainen suojattu alkuperänimitys.

Juustoa valmistettaessa maito lämmitetään 32–34°C lämpötilaan ja sen sekaan lisätään juoksute. Juoksutteen ohella maitoon lisätään hapate. Syntyvä juustomassa pilkotaan, kuivataan ja suolataan kuivasuolauksella tai suolaliuoksella. Näiden työvaiheiden jälkeen juusto kypsyy vähintään 20 päivää.

Valmiilla juustolla on hieman makea maku ja tuoksu, joka voimistuu kypsymisajan mukaan. Rakenteeltaan juusto on keskikovaa. Juustoa käytetään tavallisena pöytäjuustona tai esimerkiksi aineosana risotossa tai antipastoa valmistettaessa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Catherine Donnelly: *The Oxford companion to cheese*, s. 283-284. Oxford University Press, 2016. ISBN 9780199330881. (englanniksi)
**Japanintilhi** (*Bombycilla japonica*) on tilhen vastinlaji Kaukoidässä.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Japanintilhi muistuttaa kooltaan ja ulkomuodoltaan tilheä. Sen pyrstönkärki on kuitenkin punainen, kun se tilhellä ja amerikantilhellä on keltainen. Pyrstön alapeitinhöyhenet ja siiven yläpuolen keskimmäiset peitinhöyhenet ovat punaiset. Sukupuolet ovat samanvärisiä.

Esiintyminen
------------

Japanintilhi elää lisääntymisaikana vain Venäjän Kaukoidässä ja mahdollisesti Kiinassa Heilongjiangin maakunnassa. Syksyllä se vaeltaa Japaniin, Koreaan, Taiwaniin ja Kiinan itäosiin. Laji on otettu uhanalaisten lajien listalle pesimäalueilla tapahtuneiden muutosten, lähinnä ylimitoittujen hakkuiden ja pääasiassa Kiinassa tapahtuvan häkkilintupyynnin takia. Eurooppaan tuotiin vuonna 1998 noin 5 390 japanintilheä.

Elinympäristö
-------------

Lisääntymisaikana japanintilhet elävät havumetsissä. Syksyllä ne vaeltavat erilaisille marjamaille ja tulevat myös kaupunkeihin.

Lisääntyminen
-------------

Pesintä tunnetaan puutteellisesti.

Ravinto
-------

Japanintilhet syövät marjoja ja hedelmiä, pesimäaikana myös hyönteisiä.

Lähteet
-------

1. 1 2  BirdLife International: *Bombycilla japonica* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.2*.  2012. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 22.2.2014. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q697413
* Wikispecies: Bombycilla japonica
* ADW: Bombycilla\_japonica
* Avibase: F13AA87F365F7687
* BirdLife: 22708150
* BOLD: 116948
* CoL: MFZB
* BOW: japwax1
* eBird: japwax1
* EoL: 45518794
* EUNIS: 17241
* Euring: 10470
* GBIF: 2484608
* iNaturalist: 7432
* IRMNG: 10591663
* ITIS: 558908
* IUCN: 22708150
* NBN: NHMSYS0001689424
* NCBI: 127872
* Species+: 10976
* Xeno-canto: Bombycilla-japonica

 |

 |
**Ormonde de l'Épée Winter** (15. tammikuuta 1875 – 13. helmikuuta 1962) oli brittiläinen upseeri ja poliisipäällikkö. Hän osallistui Gallipolin maihinnousuun ensimmäisessä maailmansodassa ja oli tärkeässä roolissa Irlannin itsenäisyyssodan tiedustelupäällikkönä. Myöhemmin hän osallistui myös talvisotaan vapaaehtoisena taistelijana Suomen puolella.

Elämäkerta
----------

Winter syntyi Chiswickin kaupunginosassa länsi-Lontoossa 15. tammikuuta 1875. Hänen vanhempansa olivat W. H. Winter ja Fanny Winter. Perheeseen kuului lisäksi neljä vanhempaa lasta. Winter opiskeli Cheltenham College -sisäoppilaitoksessa ja aloitti vuonna 1892 opintonsa Royal Military Academy -upseerikoulussa Woolwichissä.

### Sotilasura

Winter nimitettiin Britannian armeijan luutnantiksi vuonna 1895. Perheen sisäisen riidan vuoksi Winter ei saanut perintöä, vaan joutui elämään Ahmedabadiin Intiaan sijoitettuna tykistöupseerin palkallaan. Vuoteen 1899 mennessä hänestä oli tullut 55. patterin komentaja, ja 1901 hänet ylennettiin kapteeniksi. 55. patteri lakkautettiin vuonna 1903, jolloin Winter siirrettiin 131. patteriin, joka oli sijoitettuna Kildaren kreivikuntaan Irlantiin. Koska Winter ei tullut toimeen Irlannissa, hän pyysi, että saisi toistaiseksi siirron tehtäviin takaisin Intiaan, mikä tehtiin. Vuonna 1911 hän sai ylennyksen majuriksi. Hän pysyi Intiassa ensimmäisen maailmansodan alkuun asti.

Ensimmäisessä maailmansodassa Winter osallistui 10. patterin päällikkönä Gallipolin maihinnousuun Turkissa. Patteri nousi maihin W-rannalla 29. huhtikuuta 1915. Winteristä tuli Gallipolissa ennen pitkää esiupseeri. Hän poistui kyseiseltä rintamalta 19. joulukuuta 1915 Egyptiin.

### Myöhemmät vaiheet

1920-luvulla Winter oli äärioikeistolaisen British Fascists -puolueen jäsen ja toimi sen Lontoon alueen päällikkönä. Hän harkitsi myös liittymistä Ranskan muukalaislegioonaan, mutta ei lopulta tehnyt niin.

Vuonna 1940 Winter lähti Suomeen vapaaehtoiseksi taistelemaan talvisodassa Neuvostoliittoa vastaan. Hän saapui Tornioon Suomessa matkustettuaan pohjoisen Norjan ja Ruotsin läpi ja jatkoi sieltä Helsinkiin, missä esiintyi olympiakisoista kiinnostuneena matkailijana.

Ennen pitkää Winter vetäytyi Worthingiin Sussexissa. Hän kuoli siellä 13. helmikuuta 1962.

Lähteet
-------

* Winter, Ormonde: *Winter's Tale: An Autobiography*. Richards Press, 1955. Teoksen verkkoversio. (englanniksi)
* Griffiths, Richard: *Fellow Travellers of the Right: British Enthusiasts for Nazi Germany, 1933-1939*. Faber & Faber, 2015. Teoksen verkkoversio. (englanniksi)
* Linehan, Thomas: *British Fascism, 1918-39: Parties, Ideology and Culture*. Manchester University Press, 2000. Teoksen verkkoversio. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5 6  Griffiths 2015, s. ?
2. 1 2 3 4 5 6  Long, Patrick: Winter, Sir Ormonde de l'Épée *Dictionary of Irish Biography*. Viitattu 31.12.2020. (englanniksi)
3. ↑  Linehan 2000, s. 62, 155
4. ↑  Winter 1955, s. 355-358


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Irlanti

 |

 |
IgG-molekyyli
**IgG**-molekyyli on ihmisen yleisin vasta-aine, ja sitä on 2/3 kaikesta immunoglobuliinista.

Rakenne ja toiminta
-------------------

IgG-vasta-aine on aina monomeerimuodossa. IgG suojelee elimistöä viruksilta, bakteereilta ja sieniltä neutraloimalla bakteerien toksiineja, opsonoimalla bakteereja ja käynnistämällä komplementin.

IgG-molekyylit voidaan jakaa neljään luokkaan, joista suurin on IgG1-alaluokka, johon kuuluu valta-osa proteiiniantigeenien vasta-aineista. IgG2-vasta-aineita muodostuu erityisesti hiilihydraattiantigeenejä vastaan. IgG3- ja IgG4-luokan vasta-aineita on vain hyvin vähän.

Esiintyminen
------------

Makrofageilla on IgG-reseptoreita, joilla ne tunnistavat mikrobin antigeeniin tarttuneen IgG-molekyylin ja fagosytoivat sen.

Eväs-IgG
--------

Vastasyntyneellä lapsella on äidiltä istukan läpi saatuja IgG-vasta-aineita, joita kutsutaan eväsimmunoglobuliineiksi. Nämä äidiltä saadut IgG-molekyylit suojaavat vauvaa vastasyntyneenä, jolloin vauvan oma immunoglobuliinituotanto on vähäistä. Eväs-IgG:stä voi olla myös haittaa. Jos Rh-positiiviselle sikiölle siirtyy Rh-negatiiviselta äidiltä anti-Rh-vasta-aine, voi se olla sikiölle kuolemaksi.

IgG:tä erittyy myös äidinmaitoon, jolloin vasta-aineet imeytyvät vauvaan suoliston kautta.

Lähteet
-------

1. ↑  Turunen, Seppo: *Biologia: Ihminen*, s. 179. 5.–7. painos. WSOY, 2007. ISBN 978-951-0-29701-8.
Alue Perun kartalla
**Cuscon alue** (myös nimellä **Cuzcon alue**) on yksi Perun hallinnollisista alueista. Se sijaitsee maan keski-eteläosassa, Andien vuoristossa. Manun kansallispuisto ja Perun tunnetuin matkailukohde Machu Picchu sijaitsevat tällä alueella. 90% Perun matkailutuloista tulee Cuscon alueelta.

Machu Picchu, inkojen kadonnut kaupunki on Perun tunnetuin matkailukohde.
Alueen pinta-ala on 71 892 neliökilometriä ja vuoden 2017 väestönlaskennassa sen asukasluku oli 1 205 527. Alueen pääkaupunki on samanniminen Cusco.

Historia
--------

Cuscon alue tunnetaan inkoista, jotka hallitsivat Urubamba-joen laaksoa noin sadan vuoden ajan, mutta jo ennen inkojen valtakuntaa siellä oli muita kulttuureita. Näihin kuuluvat Chanapata (800–300 eaa.), Qotacalla (500–900 eaa.) ja Killken kulttuuri (900–1420 jaa.) ja Lucren kulttuuri noin vuonna tuhat.

Lähteet
-------

1. ↑  Peru's Machu Picchu reopens to tourists BBC 2.4.2010
2. ↑  Peru: Regions & Cities citypopulation.de:  Citypopulation. Viitattu 2.1.2019. (englanniksi) (saksaksi)
3. ↑  Cusco *About Peru*. Perol Chico.  Arkistoitu 17.10.2012. Viitattu 6.11.2012.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Cuscon alue** Wikimedia Commonsissa

Perun lippuPerun alueet ja niiden pääkaupungit
**Amazonas:** Chachapoyas
**Ancash:** Huaraz
**Apurímac:** Abancay
**Arequipa:** Arequipa
**Ayacucho:** Ayacucho
**Cajamarca:** Cajamarca
**Callao:** Callao
**Cusco:** Cusco
**Huancavelica:** Huancavelica
**Huánuco:** Huánuco
**Ica:** Ica
**Junín:** Huancayo
**La Libertad:** Trujillo
**Lambayeque:** Chiclayo
**Lima:** Huacho
**Liman metropolialue:** Lima
**Loreto:** Iquitos
**Madre de Dios:** Puerto Maldonado
**Moquegua:** Moquegua
**Pasco:** Cerro de Pasco
**Piura:** Piura
**Puno:** Puno
**San Martín:** Moyobamba
**Tacna:** Tacna
**Tumbes:** Tumbes
**Ucayali:** Pucallpa
**August Sang** (27. heinäkuuta 1914 Pärnu, Viro – 14. lokakuuta 1969 Tallinna, Viro) oli virolainen runoilija, joka julkaisi ilmaisukeinoiltaan yksinkertaista, humaaniin ihmisymmärtämykseen kutsuvaa, mietiskelevää runoutta ja käänsi maailmankirjallisuutta viroksi. Hänen runojensa suomennoksia on julkaistu antologiassa *20 nykyvirolaista runoilijaa*. Sang kuului 1930-luvun keskivaiheilla esiin marssineeseen uuteen virolaiseen runoilijapolveen. Häntä on kutsuttu alakuloisen optimistiseksi.

Suomennettu tuotanto
--------------------

Martti Rauhalan suomentamia Sangin runoja on antologiassa *20 nykyvirolaista runoilijaa*, toim. Raili Kilpi-Hynynen & Arvo Turtiainen, Helsinki: Tammi 1969.

* Kehtolaulu
* Laulu kuolleesta linnusta
* Laulu liiallisesta varovaisuudesta epävakaisten säiden aikaan
* Uni

Lähteet
-------

1. 1 2  Otavan suuri ensyklopedia, s. 7901
2. ↑  Risto Rantala ja Kaarina Turtia (toim.): "Sang, August", *Otavan kirjallisuustieto*, s. 679. Helsinki: Otava, 1990. ISBN 951-1-09209-X.
3. ↑  Otavan Iso Fokus, osa 6, s. 3700
4. ↑  August Sang, (Arkistoitu – Internet Archive) Päivittyvä luettelo suomennetuista runoista. Lahden kaupunginkirjaston runotietokanta. Päivitetty 3.9.2021, viitattu 4.9.2021


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Latvia
* Tšekki

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**August Leopold Soldan** (8. joulukuuta 1870 Helsinki – 5. tammikuuta 1942 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari, joka teki pääasiassa maisemamaalauksia.

Soldanin vanhemmat olivat rahapajan johtaja August Fredrik Soldan ja Marie Soldan omaa sukua Müller. August Soldanin puoliso oli Lydia Soldan omaa sukua Leikas ja heidän poikansa oli taidemaalari Selim Soldan.Taidemaalari Venny Soldan-Brofeldt (1863–1945) oli August Soldanin vanhempi sisar. August Soldan kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin ruotsalaisesta normaalilyseosta 1894 ja opiskeli taidealaa Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa Helsingissä 1901–1902. Hän teki opintomatkan Tukholmaan ja Kööpenhaminaan 1895.

Soldanin teoksia hyväksyttiin taidenäyttelyyn ensi kerran 1913. Hän työskenteli piirustuksen ja kaunokirjoituksen opettajana Helsingin teollisuuskoulussa 1903–1904 ja Porvoon kansanopistossa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Lönn, Rauha (toim.): *Kuvataiteilijat 2004*, s. 804. Helsinki: Suomen Taiteilijaseura / Kustannus Oy Taide, 2004. ISBN 951-608-063-4.
2. 1 2 3  Paischeff, A.: *Suomen kuvaamataiteilijat*, s. 145. Helsinki: Suomen Taiteilijaseura / Kustannusosakeyhtiö Kirjamies, 1943.

Aiheesta muualla
----------------

* Suomalaisen kuvataiteen bibliografia

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |