recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Fiskarsin sakset
**Olof Bäckström** (4. marraskuuta 1922 Kirkkonummi – 6. maaliskuuta 1998 Tammisaari) oli suomalainen teollinen muotoilija, keksijä ja koulutukseltaan sähköinsinööri.

Elämä
-----

Valmistuttuaan koulusta Bäckström työskenteli ensimmäiset yksitoista vuotta sähköinsinöörinä. Tämän jälkeen hän siirtyi teolliseksi muotoilijaksi puualalle. Hän on voittanut kahdesti hopeamitalin Milanon triennaalissa. Vuonna 1957 hän sai mitalin suunnittelemistaan astioista ja vuonna 1960 puisista ruoanlaittovälineistään sekä leirintäaluepalveluista. Vuodesta 1958 hän toimi teollisena muotoilijana Fiskarsin palveluksessa Helsingissä. Täällä hän ensin tuotti aluksi melamiinisia astioita. Vuosina 1961 ja 1967 hän suunnitteli vallankumouksellinen sakset, O-sarjan ensimmäinen prototyyppi oli valmistettu puusta. Myyntiin sakset tulivat vuonna 1967 (vasenkätisille tarkoitetut sakset 1971). Bäckströmin suunnittelemat sakset ovat ergonomiset ja niiden kahva on valmistettu kirkkaan oranssista ABS-muovista. Muovin väri tuli sattumalta, sillä protosarjaa valmistettaessa oli koneenkäyttäjällä valmiiksi linjallaan oranssinväristä materiaalia edellisestä tuotteesta. Fiskars valmistaa edelleen näitä saksia.

Lähteet
-------

1. ↑  Kuolleet: Muotoilija Olof Bäckström *Helsingin Sanomat*.  4.4.1998. Viitattu 31.7.2017.
2. ↑  Nyman, Hannele & Poutasuo, Tuula: *Muovikirja, Arkitavaraa ja designesineitä*, s. 107. WSOY, 2004. ISBN 951-0-29132-3.

Aiheesta muualla
----------------

* FISKARS

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Taiteenala | 
* KulturNav
* Museum of Modern Art
* ULAN

 |

 |
**Kulkemus** on vähähumuksinen järvi Sulkavan eteläosassa Etelä-Savossa Pihlajaveden saaressa. Sen eteläiset lahdet sijaitsevat Puumalan alueella. Kulkemuksen pinta-ala on 5,8 neliökilometriä ja rantaviivan pituus yli 46 kilometriä. Etäisyys Mikkelistä on 57 kilometriä itään ja Savonlinnasta 30 kilometriä lounaaseen.

Maantiede
---------

Kulkemuksen keskiosasta lähtee lahtia joka ilmansuuntaan. Etäisyys järven etelärannalta pohjoisrannalle on seitsemän kilometriä. Rokanniemi ja Jouhiniemi jakavat järven pohjoisosan pitkiin ja kapeisiin lahtiin (Koskenlahti, Rokanlahti, Jouhilahti). Rokanniemi kohoaa noin 60 metriä järven pintaa korkeammalle. Kulkemuksen länsiosan Tonnaanlahden ranta on osin jyrkkä. Itäosan Puimoinlahtea ja Kotilahtea erottava Saariniemi kohoaa noin 40 metriä järven pintaa korkeammalle. Eteläosan Pitkäpohjan rannalla Jylhänmäki kohoaa noin 20 metriä järven pintaa korkeammalle.

Kulkemuksen keskiosassa sijaitsee useita saaria, joista Ukonsaari, Halmesaaret ja Mäntysaari ovat laajimmat. Ukonsaaren korkein kohta on 100 metriä merenpinnan yläpuolella.

Kulkemuksen eteläpuolinen Ruokojärvi (81,8 metriä mpy) laskee Pienen Ruokojärven (81,8 metriä mpy) kautta Kulkemuksen eteläkolkkaan. Kulkemuksen luusua sijaitsee Koskenlahden pohjukassa, josta lähtee Kaartilankoski Kaartilanlahteen, joka on osa Suur-Saimaata.

Kulkemuksen rannoilla on jonkin verran peltomaata ja haja-asutusta. Pääosin rannat ovat metsämaata.

Kulkemuksen vedenlaatu luokiteltiin vuonna 2016 erinomaiseksi.

Kulkemus (04.121.1.144) kuuluu Pihlajaveden alueeseen (04.121), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen päävesistössä (04). Toinen jakovaihe on Pihlajaveden-Kokonselän alue (04.12) ja ensimmäinen Suur-Saimaan alue (04.1). Pihlajaveden alue on järvien ja saarten mosaiikki, joka kattaa suuren osan Etelä-Savoa. Kulkemus on alueen toiseksi laajin järvi. Pihlajavesi  on selkeästi laajin, yli 700 neliökilometriä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Kulkemus, vakavesi, Sulkava
2. 1 2 3  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 27.8.2021.
3. ↑  Kulkemus Järviwikissä. Viitattu 27.8.2021.
4. 1 2  Kostiainen, Ulla-Maija: Kulkemus *JÄRVIKALOJEN VIERASAINEPITOISUUDET ETELÄ-SAVOSSA – TARVITAANKO ALUEELLISIA SYÖNTISUOSITUKSIA*. Viitattu 27.8.2021.
5. ↑  Pihlajaveden alue Järviwikissä. Viitattu 27.8.2021.
**60 Seconds!** on Robot Gentlemanin kehittämä vuonna 2015 julkaistu peli. Pelissä kaupunkiin iskee ydinpommi ja pelaajan tehtävä on etsiä tavaroita talosta ja kerätä ne selvitäkseen.

Peli
----

Kun tavarat on kerätty, peli seuraa perhettä heidän pommisuojassaan. Pelaaja joutuu päättämään mitä tekee tietyissä tilanteissa. Esimerkiksi jos pommisuoja syttyy tuleen, kasvattaisiko kasvin? Pelin kulku on tehty päiväkirja muodossa, hahmot kirjoittavat tapahtumia kirjaan. Kirjan avulla voi myös lähettää jonkun perheenjäsenistä ulos etsimään ruokaa ja tavaroita. Peli voi loppua kuudella eri tavalla.

Loput
-----

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Jos armeija löytää perheen, perhe pääsee turvalliseen suojaan sodalta

Jos perhe auttaa kaksosia uudelleenrakentamisessa, kaksoset kutsuvat perheen heidän uuteen kotiin.

Jos perhe auttaa agentteja, agentit vievät perheen VIP-suojaan.

Jos perhe auttaa keksijää, keksijä lähettää perheen avaruuteen.

Jos perhe avaa oven, siellä saattaa olla ryöstäjiä.

Jos perhe pitää kissaa liian kauan, kissat valtaavat pommisuojan.

Jos perheen viimeinen jäsen lähtee etsimään tavaroita, toinen perhe ottaa suojan ja ajaa jäljelle jääneen jäsenen pois.

Perhe voi tietenkin kuolla nälkään, janoon, ryöstäjille ja jos perhe muuttuu hulluksi tai suojaan jää vain lapsia, peli on ohi.

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**

Lähteet
-------

*
**Kakodyyli** eli **tetrametyylidiarsiini** tai **tetrametyylidiarsaani** (C4H12As2) on arseenin organometalliyhdiste.

Ominaisuudet ja historia
------------------------

Kakodyyli on huoneenlämpötilassa väritöntä tai kellertävää nestettä. Yhdiste reagoi hyvin kiivaasti hapen kanssa syttyen palamaan. Kakodyyli liukenee pienissä määrin veteen ja hyvin muun muassa etanoliin ja dietyylieetteriin. Kakodyyli on myrkyllistä ja sillä on hyvin voimakas ja ärsyttävä valkosipulinkaltainen haju. Kakodyyli muodostaa organometalliyhdisteitä eräiden siirtymämetallien kompleksien kanssa.

Ensimmäisen kerran kakodyyliä, kakodyylioksidia ja muita metyyliarseeniyhdisteitä sisältävän seoksen valmisti ranskalainen kemisti Louis Claude Cadet de Gassicourt vuonna 1760 kuumentamalla arseenitrioksidia ja kaliumasetaattia. Ensimmäiset kattavat tutkimukset kakodyylin rakenteesta ja reaktioista suoritti Robert Bunsen 1840-luvulla. Bunsen esitti kakodyylin olevan alkoholien arseenianalogi ja nimitti sekä alkarsiiniksi. Jöns Jacob Berzelius kiinnostui Bunsenin tutkimuksista ja katsoi kakodyylin olevan radikaaliyhdiste ja antoi nimen kakodyyli kreikan kielen pahaa hajua tarkoittavan sanan *kakodes* mukaan. Bunsen siirtyi kannattamaan Berzeliuksen radikaaliteoriaa. Adolf von Baeyer todisti 1860-luvulla kakodyylin rakenteen olevan tetrametyylidiarsiini.

Kakodyyliä voidaan valmistaa kuumentamalla kaliumasetaattia ja arseenitrioksidia. mutta nykyisin sitä valmistetaan lähtemällä dimetyyliarsiinikloridista.

Lähteet
-------

1. ↑  Cacodyl – Substance summary *PubChem*. NCBI. Viitattu 6.1.2017.
2. 1 2 3 4 5  Alén, Raimo: *Kokoelma orgaanisia yhdisteitä: Ominaisuudet ja käyttökohteet*, s. 778. Helsinki: Consalen Consulting, 2009. ISBN 978-952-92-5627-3.
3. ↑  G. O. Doak, G. Gilbert Long & Leon D. Freedman: *Arsenic Compounds, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2014. Viitattu 6.1.2017
4. 1 2 3  Dietmar Seyferth: Cadet's Fuming Arsenical Liquid and the Cacodyl Compounds of Bunsen.  *Organometallics*, 2001, 20. vsk, nro 8, s. 1488–1498. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 6.1.2017.  (englanniksi)
5. ↑  Helmut Werner: *Landmarks in Organo-Transition Metal Chemistry*, s. 69–70. Springer, 2009. ISBN 978-0-387-09847-0. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 6.1.2017). (englanniksi)
**Kansainvälinen avaruusyliopisto** (engl. *International Space University*, lyhennys **ISU**) on muutaman yhdysvaltalaisen insinöörin vuonna 1987 perustama yksityinen, voittoa tuottamaton yliopisto, joka on saavuttanut avaruutekniikassa ja muilla avaruustoiminnan aloilla tunnetun aseman.

Yliopistolla on pysyvä kampus Strasbourgissa Ranskassa, ja opinnot kuuluvat Ranskan korkeakouluopetuksen piiriin. ISU:ssa voi alemman korkeakoulututkinnon suorittanut opiskelija suorittaa yksi- tai kaksivuotisen maisteriopintovaiheen avaruustieteiden alalta. Ensimmäinen maisteriopintovuosi on laajuudeltaan 75 ECTS:n laajuinen ja toteutetaan pääsääntöisesti Strasbourgissa. Toisena vuonna opiskelijat keskittyvät maisterityöhön (45 ECTS). Tämän ohella ISU järjestää vuosittain kahden kuukauden kestoisen avaruusopintojen kesäkoulun vaihtuvassa sijaintimaassa, ja viiden viikon kestoisen eteläisen pallonpuoliskon avaruusopintojen ohjelman.

Valmistuneita oli vuoteen 2005 mennessä, 20 ensimmäisen vuoden aikana 2 400. Sittemmin valmistuneiden määrä on ylittänyt jo 5 000 (2020). Opiskelijat ovat tulleet yli 110 maasta. Opettajakunta koostuu eri avaruusalojen ammattilaisista ja johtajista eri puolilta maailmaa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Roger Elaerts & Walter Peeters: The International Space University (pdf) *ESA Bulletin, 126 (May 2006):34-40*.  2006. Viitattu 22.1.2021. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5  Yhat is ISU? The International Space University, isunet.edu. Viitattu 22.1.2021. (englanniksi)
3. ↑  Admissions (FAQ) The International Space University, isunet.edu. Viitattu 23.1.2021. (englanniksi)
4. ↑  Master of Space Studies The International Space University, isunet.edu. Viitattu 22.1.2021. (englanniksi)
5. ↑  International Space University eduopinions.com. Viitattu 22.1.2021. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* International Space University
* SSP Application Information
* Admissions

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
**Leonard Hjalmar Wasenius** (28. helmikuuta 1866 Helsinki – 12. maaliskuuta 1938 Helsinki) oli suomalainen konsuli ja Tervakoski Oy:n toimitusjohtaja.

Leonard Wasenius kävi ruotsalaisen lyseon Helsingissä ja valmistui Mustialasta agronomiksi vuonna 1891. Hän päätti siirtyä kuitenkin liikealalle ja teki tätä varten opintomatkoja ulkomaille ensin Saksaan ja Ruotsiin sekä myöhemmin Venäjälle, Balkanin maihin, Turkkiin ja Etelä-Amerikkaan tutustuakseen sikäläisiin paperimarkkinoihin. Suomeen palattuaan hän kävi puolitoista vuotta kestäneen käytännön kurssin Tervakosken paperitehtaalla. Wasenius tuli Tervakoski Oy:n Helsingin konttorin palvelukseen vuonna 1893 ja hän oli yhtiön toimitusjohtajana 1903–1928. Wasenius oli myös Haapakosken Tehdas Oy:n toimitusjohtajana 1903–1923 ja toimi sen jälkeen yhtiön johtokunnan puheenjohtajana. 

Wasenius oli Tanskan varakonsulina vuodesta 1896 ja vt. pääkonsulina 1903–1908. Hänelle myönnettiin Dannebrogin ritarimerkki 1908.

Wasenius omisti Annebergin huvilan Helsingin Vanhassakaupungissa. Huvilan rakennukset lahjoitettiin sittemmin Helsingin kaupungille mutta Wasenius asui edelleen huvilassa kunnes hänet pari viikkoa ennen kuolemaansa siirrettiin sairaalaaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Kuolinilmoitus, Hufvudstadsbladet, 13.03.1938, nro 70, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
2. 1 2 3  Kuolleita, Kauppalehti, 16.03.1938, nro 62, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
3. 1 2 3 4  Konsuli Leonard Wasenius kuollut, Helsingin Sanomat, 15.03.1938, nro 72, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

Aiheesta muualla
----------------

* Leonard Wasenius, K. E. Ståhlbergin valokuva vuodelta 1894, Museovirasto, Historian kuvakokoelma (Finna)
* Leonard Wasenius papukaija kädellään, valokuva noin vuodelta 1910. Museovirasto, Historian kuvakokoelma (Finna)
Caduceus.
**Caduceus** (lat.) tai **kerykeion** (m.kreik. κηρύκειον, *kērykeion*) on sanansaattajan sauva, jonka ympärille on symmetrisesti kietoutuneena kaksi käärmettä, jotka katsovat toisiaan. Toisinaan sauvaan on myös sijoitettu siipipari. Kreikkalaisessa mytologiassa Hermes kuvattiin usein kantamassa kerykeionia kädessään; myös Hermeen vastine roomalaisessa mytologiassa, Mercurius, kuvattiin vastaavasti. Näistä juontavat juurensa nimitykset **Hermes-sauva** ja **Merkurius-sauva**. Myös aamuruskon jumalatar Iris, kreikkalaisen mytologian jumalten viestinviejä, esiintyi kantaen kerykeionia, koska hänen katsottiin olevan auringon sanansaattaja.

Modernissa kuvasymboliikassa caduceus on kaupan ja talouselämän tunnus, vaikka etenkin Yhdysvalloissa se ajoittain sekoittuu myös lääketieteen tunnuksen, Asklepioksen sauvan, kanssa. Kyseessä on kuitenkin kaksi erilaista ja eri yhteyksissä käytettävää symbolia.

Sauva esiintyy antiikin kuvataiteessa myös yksinkertaisemmassa muodossaan, jossa käärmeitä ei ole kuvattu lainkaan.

Suomessa caduceusta käytetään kauppateknikon, merkantin ja merkonomin ammattisormuksissa, ja se esiintyy myös Jyväskylän, Kotkan ja Tampereen vaakunassa sekä Tullin logossa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Biederman, Hans (toim. Pentti Lempiäinen): *Suuri symbolikirja*, s. 221. Helsinki: WSOY, 1993. ISBN 951-0-18537-X.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Caduceus** Wikimedia Commonsissa
**Anja Niskanen** (s. 13. kesäkuuta 1968) on suomalainen iskelmälaulaja, säveltäjä, sanoittaja ja sovittaja joka voitti 16-vuotiaana vuonna 1984 Syksyn Sävel -kilpailun kappaleella "*Ollaan hiljaa vain*". Hän sai myös kultalevyn vuonna 1984 ilmestyneestä ensimmäisestä albumistaan *Anja Niskanen*.

Anja Niskanen oli mukana 1983 Lahden taidetapahtumassa järjestetyssä laulukilpailussa, jossa hän voitti nuorten pop-rock-laulelma-sarjan. Hän oli itse sovittanut kilpailukappaleensa "You’re the sunshine of my life". Tämän jälkeen hän voitti MTV:n Kyky-84 -nimisen laulukilpailun, jossa hän tulkitsi Carola Häggkvistin balladin "Liv". Hänen muita laulujaan ovat muun muassa *Lauantaina bailataan vaan*, *Syy on rakkauden* ja *Sydämessä soi*.

Vuonna 1991 Niskanen teki toisen albuminsa *Ikkuna*, joka sisälsi edeltäjäänsä nähden aikuismaisempaa ja vakavampaa iskelmämusiikkia.

Tammikuussa 2012 Anja Niskaselta ilmestyi promosingle *Sydämessä soi*, joka on uusintaversio Kevään Sävel -kilpailussa vuonna 1985 kuullusta kappaleesta. Keväällä 2012 Anjalta ilmestyi promosingle Euroviisu-karsinnoissa mukana olleesta kappaleesta *Love me do*. Kappaleen on säveltänyt Anja Niskanen. 

Kesällä 2012 Anja Niskanen solmi levytyssopimuksen Rocket Recordsin kanssa. Vuoden 2012 syksyllä häneltä ilmestyi ruotsinkielinen albumi *Personligt* ja vuonna 2013 suomenkielinen albumi *Valoisat tunteet*.

Anja Niskasen uusimmat kappaleet ilmestyivät vuonna 2023. Ensin ruotsinkieliset *Vänd dig om* ja *Dansa Tango*. Hieman myöhemmin Anja sävelsi ja nauhoitti kappaleet *Tanssi Kanssain* ja *Milloin*.

Yksityiselämä
-------------

Niskanen on kouluttautunut liikunnan, nuoriso- ja vapaa-ajan ohjaajaksi. Hän on työskennellyt kehitysvammaisten ohjaajana monta vuotta. Hänellä on kaksi lasta. Nykyään hän työkentelee täyspäiväisenä muusikkona. Säveltäen, sovittaen ja sanoittaen omaa musiikkiaan.

Diskografia
-----------

  

Albumit:

* Anja Niskanen (CBS 1984)
* Ikkuna *(Base Beat 1991)*
* Personligt *(Rocket Records 2012)*
* Valoisat tunteet (Rocket Records 2013)

Singlet:

* Ollaan hiljaa vain / Syy on rakkauden / [Lauantaina bailataan vaan] / Tää tunti vain (CBS 1984)
* Sydämessä soi / Tunteet sydämen jaa (CBS 1985)
* Ikkuna / Saan nuori olla taas (Oodi 1991)
* Sydämeesi pesän rakennan / Sydämeesi pesän rakennan klubimix (Columbia 1993)
* Ollaan hiljaa vain 94 (Columbia / Sony Music Entertainment 1994)
* Yksinäisyys (City Iskelmä 2008)
* Sydämessä soi (MuchMore Entertainment 2012)
* Salamana rakkaus (2018)
* Loistaa Kuu (2021)
* Vänd dig om (2023)
* Dansa Tango (2023)
* Tanssi kanssain kuin tangoa (2023)
* Milloin (2023)

Lähteet
-------

1. ↑  Anja Niskanen voitti Syksyn Sävelen 16-vuotiaana – hylkäsi supertähtiuran: "Naamani oli liikaa esillä" *Ilta-Sanomat*.  5.11.2016. Viitattu 5.11.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Anja Niskasen www.sivut
* Anja Niskasen YouTube-kanava
* Anja Niskanen Instagram
* Anja Niskanen Facebook

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz

 |

 |
Vuorineuvos Martti Mustonen (1989)
**Martti Veikko Pekka Mustonen** (29. elokuuta 1909 Kalvola – 29. toukokuuta 1998 Helsinki) oli suomalainen agronomi ja SOK:n pääjohtaja 1968-1975. Hän sai vuorineuvoksen arvonimen 1972. Mustoselle myönnettiin myös maanviljelysneuvoksen arvonimi.

Mustonen tuli ylioppilaaksi vuonna 1929 ja valmistui agronomiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1934. Hän oli tilanhoitajana Tuorlan kartanossa 1934-1936, järjestökonsulenttina Pellervo-seurassa 1936-1939 ja SOK:n palveluksessa hän oli 1939-1975, pääjohtajana 1968-1975. Osuustoimintaopin opettajana Mustonen toimi Helsingin yliopistossa 1953-1959.

Mustonen kirjoitti nimimerkillä Martti Kataja viisi teosta: *Kaniini* (1941, Helsinki, Pellervo), *Taloussika* (1945, Helsinki, Pellervo), *Tuotekauppa* (1946, Helsinki, Pellervo), *Mainiemen pehtori* (1947, Helsinki, Pellervo), *Konsulentin kommelluksia* (1948, Helsinki, Pellervo).

Mustosen vanhemmat olivat ylivahtimestari Johan Petter Mustonen ja Ida Maria (o.s. Suominen). Puoliso oli pöytyäläisen tilanomistajan tytär Anna-Liisa (o.s. Simola). Mustoset on haudattu Pöytyän kirkonkylän hautausmaalle Simoloiden sukuhautaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Mustonen Martti, hautakuva albumissa: Pöytyän kirkonkylän hautausmaa Ma-Pö (vaatii kirjautumisen) *suomenkirkkojajahautausmaita.fi*. Viitattu 28.12.2023.
2. ↑  Pörssitieto
3. 1 2 3 4  Kataja Martti, sivu 244, Suomen Kirjailijat 1945-1980, Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 402, toimittaneet Maija Hirvonen, Hannu Launonen, Anna Nybondas, Inger Bäcksbacka, Helsinki 1985
4. ↑  Facta 2001, WSOY 1981, 11. osa, palsta 584
5. ↑  Martti Mustonen *Biografiasampo*. Viitattu 15.8.2022.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Elsa Kyllikki Aaltonen** (o.s. **Louhiaho**, 28. syyskuuta 1923 Ylihärmä – 23. toukokuuta 2023 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja ammattiyhdistysjohtaja.

Elämä
-----

Aaltonen syntyi seitsenlapsiseen nahkurin perheeseen ja työskenteli jo lapsena piikana sekä meijerissä. Kansakoulun jälkeen hän opiskeli Sirola-opistossa 1940-luvulla ja myöhemmin 1960-luvulla Moskovassa. 1950-luvulla Aaltonen toimi Suomen Elintarviketyöläisten Liiton valistussihteerinä ja liiton julkaiseman *Elintae*-lehden päätoimittajana. Hän oli toimittajana myös Suomen Naisten Demokraattisen Liiton aikakauslehdessä *Uusi Nainen*, Suomen Kansan Demokraattisen Liiton pää-äänenkannattajassa *Kansan Uutisissa* ammattiyhdistys- ja eduskuntatoimittajana ja Demokraattisessa lehtipalvelussa sekä SAK:n *Palkkatyöläinen*-lehdessä toimittajana. Vuonna 1974 Aaltosesta tuli Tekstiilityöväen Liiton toinen puheenjohtaja, mikä oli naispuoliselle henkilölle tuohon aikaan vielä tavatonta. SKDL:n varapuheenjohtajana hän toimi vuosina 1976–1979. Aaltonen jäi eläkkeelle vuonna 1983. Hänellä oli yksi poika.

Lähteet
-------

1. ↑  Kuolinilmoitus. *Helsingin Sanomat* 5.7.2023, s. B 10.
2. ↑  Leppänen, Veli-Pekka: Muistokirjoitus | Elsa Aaltonen 1923–2023 *Helsingin Sanomat*.  6.7.2023. Viitattu 6.7.2023.
3. ↑  Kolehmainen, Helvi: Elsa Aaltonen 1923–2023  31.5.2023. Kansan Uutiset. Viitattu 1.6.2023.

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Eleonoora Aragonialainen** (1402–1445) oli espanjalainen Aragonian prinsessa, josta tuli Edvard I:n puolisona Portugalin kuningatar. He saivat seitsemän lasta.

Vanhin tytär oli Eleonoora Portugalilainen (1434–1467), joka avioitui vuonna 1451 Saksan kuningas Fredrik III:n kanssa. Hän oli keisari Maksimilian I:n äiti.

Edvard I hallitsi vain viisi vuotta ja kuoli ruttoon vuonna 1438. Häntä seurasi hänen kuusivuotias poikansa Alfonso V. Eleonoorasta tuli sijaishallitsija, mutta naisen valtaannousua vastustettiin. Sekä Edvardin veli ja velipuoli tavoittelivat sijaishallitsijan asemaa, ja pyrkivät saamaan sen kihlaamalla tyttärensä nuorelle prinssille.

Parlamentti valitsi sijaishallitsijaksi lopulta Edvardin veljen. Eleanoora muutti maasta ja asettui vuonna 1440 Kastiliaan, missä hän kuoli vuonna 1445.

Lähteet
-------

1. ↑  Leonora Of Aragon (1405–1445) *Women in World History: A Biographical Encyclopedia*. Viitattu 24.4.2018.
2. ↑  Eric Solsten, toim.: Intradynastic Struggle *Portugal: A Country Study.*.  1993. Library of Congress. Viitattu 4.12.2014.
3. ↑  Queens Regent: Eleanor of Aragon *History of Royal Women*.  27.3.2017. Viitattu 24.4.2018.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Åstan junaturma** tapahtui Rørosbanen-radalla 4. tammikuuta 2000 kello 13:12:35 lähellä Åstan kylää Åmotin kunnassa Norjassa. Onnettomuudessa menehtyi 19 ihmistä ja 67 loukkaantui, kun Trondheimistä lähtenyt henkilöjuna törmäsi yhteen Hamarista tulossa olevan paikallisjunan kanssa. Yhteentörmäystä seurasi lähes räjähdysmäinen tulipalo. Onnettomuus on edelleen pahin Norjassa tapahtunut junaonnettomuus.

Tapahtumien kulku
-----------------

Dieselveturivetoinen juna 2302 lähti Trondheimin rautatieasemalta aikataulun mukaisesti kello 07.45 kohti Hamaria. Junassa oli 75 matkustajaa. Junan jatkaessa matkaansa Rørosin asemalta se oli junakohtausten vuoksi 21 minuuttia myöhässä, mutta sen lähtiessä Renan asemalta se oli kuitenkin myöhässä enää vain seitsemän minuuttia. Asemalla junan lähtösuunnan pääopastin näytti junalle ajon sallivaa opastetta.

Juna 2369 oli myös dieselvetoinen. Se lähti Hamarista kohti Renaa kello 12.30 mukanaan kymmenen matkustajaa. Renassa junan oli tarkoitus palata takaisin Hamariin. Kello 13.06 juna pysähtyi Rustadin asemalle ottamaan matkustajia, ja aikataulun mukaan matkan piti jatkua kello 13.10. Kello 13.07 turvalaitteen rekisteriin tallentui punaisen opastimen ohitus sekä vaihteen aukiajo: juna oli sivuuttanut seis-opastetta näyttäneen opastimen etuajassa ja siirtynyt yksiraiteiselle rataosuudelle.

Rørosbanenin liikenteenohjaus Hamarin ja Rørosin välillä hoidetaan kaukokäytöllä Hamarin liikenteenohjauskeskuksesta. Liikenteenohjaajan työpisteessä ei ollut tuolloin mitään äänimerkkiä, joka olisi varoittanut junien yhteentörmäysvaarasta.

Rørosbanen ei myöskään ollut varustettu junien automaattisella kulunvalvonnalla, joka olisi estänyt punaisen opastimen ohittamisen ja siten estänyt yhteentörmäyksen. Rataosalla ei kuuluvuusongelmien ja katvealueiden vuoksi ollut myöskään rautateiden linjaradiojärjestelmää, vaan yhteydet junien henkilökunnan ja liikenteenohjauksen välillä hoidettiin matkapuhelimin. Niiden puhelinnumerot oli kirjattu väärin tai ne puuttuivat kokonaan liikenteenohjauskeskuksen listalta, joten liikenteenohjaaja ei voinut varoittaa veturinkuljettajia. Kello 13:12:35 junat törmäsivät toisiinsa kohtalokkain seurauksin.

Aiheesta muualla
----------------

* Tutkimuskomission raportti (norjaksi)
**Mikko Erkki Arvo Einari Majanlahti** (vuoteen 1948 **Mansikka**, 29. elokuuta 1933 Jääski – 14. toukokuuta 2023 Tampere) oli suomalainen teatterinjohtaja, -ohjaaja ja näyttelijä.

Evakkomatkallaan sotien aikana Mikko Majanlahti päätyi Kokemäen ja Pirkkalan kautta Tampereelle. Majanlahti sai ensimmäiset näyttämökokemuksensa Tampereen työväenopiston näytelmäpiirissä ja raittiusseuran näytelmäkerhossa 1950-luvun alkuvuosina. Teatterikoulun jälkeen hänen ensimmäinen kiinnityksensä oli Lappeenrannan kaupunginteatterissa, jossa hän toimi vähän aikaa myös virkaatekevänä johtajana. Vuonna 1961 hän siirtyi näyttelijäksi Tampereen teatteriin ja sieltä vuonna 1965 Tampereen Työväen Teatteriin. Samalla Teatterikoulun kurssilla Majanlahden kanssa opiskelivat muiden muassa Jarno Hiilloskorpi, Liisa Roine, Seppo Mäki ja Esko Salminen.

Majanlahti johti Tampereen Työväen Teatteria vuosina 1981–1986 ja Turun kaupunginteatteria vuosina 1986–1990. Tämän lisäksi hän toimi näyttelijänä useissa näytelmissä, elokuvissa ja televisiosarjoissa. Hänet muistetaan muun muassa rooleista Mika Kaurismäen elokuvasta *Klaani* (1984) sekä Erkko Kivikosken elokuvasta *Kesyttömät veljekset* (1969). Hän teki päärooleja muun muassa televisionäytelmässä *Taide pitkä, elämä lyhyt* (1967) ja Seppo Huunosen elokuvassa *Karvat* (1974).

Majanlahti muisteli, että 1970-luvun taistolaisuus näkyi selvästi Tampereen teattereissa. Teatterikorkeakoulun opettajana ja rehtorina 1980-luvulla toimineen Jouko Turkan opetusmenetelmät herättivät runsaasti huomiota julkisuudessa, mutta Majanlahden mukaan ne eivät näkyneet teatterien näyttämöillä.

Majanlahden puoliso oli näyttelijä Maija-Liisa Majanlahti (1939–2017) ja poika näyttelijä Antti Majanlahti (1966–2017). Myös tytär Sanna Majanlahti (s. 1962) on näyttelijä.

Majanlahti menehtyi 89-vuotiaana äkilliseen sairauskohtauksen Kuuselan palvelutalossa Tampereella. Hänet on haudattu vaimonsa Maija-Liisan ja pojansa Antin viereen Vatialan hautausmaalle Kangasalle.

Lähteet
-------

* Tampereen Työväen Teatteri (Arkistoitu – Internet Archive)
* Mikko Majanlahti Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* Mikko Majanlahti Elonetissä.

### Viitteet

1. ↑  *Kuka kukin on 1994*. Otava, 1994.
2. 1 2  Härkönen, Susanna: Teatterinjohtaja, ohjaaja Mikko Majanlahti on kuollut.  *Aamulehti*, 16.5.2023. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 16.5.2023.
3. ↑  Toivanen, Olli-Pekka: Teatterinjohtaja, ohjaaja Mikko Majanlahti on kuollut *Yle Uutiset*.  15.5.2023. Viitattu 16.5.2023.
4. 1 2  Rakastetut teatterisuvut, osa 5: Majanlahdet  17.2.2016. Apu.
5. 1 2  Mikko Juuti: *"Teatterin lumo on säilynyt". Ilta-Sanomat 3. helmikuuta 2018, s. 26–27. Sanoma Mwdia.*
6. ↑  Seppälä, Riitta & Tainio, Ilona (toim.): *Suomen teatterit ja teatterintekijät 1993*, s. 283. Helsinki: Tammi, 1993. ISBN 951-31-0236-X.
7. ↑  Tampereen seurakuntayhtymän hautahaku *Hautahaku*. Viitattu 4.1.2024.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Ritva
* Elonet

 |

 |
Kansallismuseon päärakennus.
**Lvivin kansallismuseo**, virallisesti **Andrei Šeptytskyin kansallismuseo**, ukr. Національний музей on Ukrainassa Lvivissä sijaitseva museo. Museon perusti vuonna 1905 konsistoriinsa kirkkomuseoksi metropoliitta Andrei Šeptytskyi. Museota laajennettiin 1909, ja se nimettiin kansallismuseoksi. Museo sai vuonna 1911 tilat Šeptytskyin ostamasta rakennuksesta, jossa se edelleen sijaitsee. Museon nimi oli neuvostovallan aikana 1939–1990 Lvivin ukrainalaisen taiteen museo.

Museon perustaja Andrei Šeptytskyi.
Ennen toista maailmasotaa museossa oli eri alojen osastoja: arkeologiaa, kansantaidetta, vanhaa kirkollista esineistöä, ukrainalaista nykytaidetta, kulttuurihistoriallista esineistöä, numismatiikkaa ja sfragistiikkaa, laaja kokoelma vanhoja käsikirjoituksia, kokoelma kirjapainotaidon alkuvaiheen kirjoja ja Galitsian kirkko- ja kulttuurihistoriaa koskevia arkistoasiakirjoja.

Neuvostoaikana museo jakaantui seitsemään osastoon, joista yksi oli 1947 muodostettu sosialistista realismia esittelevä osasto. Museon kokoelmia hajotettiin 1940-luvulla muihin lviviläisiin museoihin. Osan kokoelmista puoluevirkailijat takavarikoivat 1950-luvulla "ideologisesti vahingollisena" erikoiskokoelmaan (*Spetsfond*). Esineitä myös tuhottiin, myytiin ulkomaille ja varastettiin.

Itsenäisessä Ukrainassa Kansallismuseon kokoelmissa on yli satatuhatta esinettä. Museo nimettiin vuonna 1991 virallisesti metropoliitta Andrei Šeptytskyin mukaan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Sofiia Yaniv: National Museum *Internet Encyclopedia of Ukraine*.  päivitetty 1996. Viitattu 8.4.2023. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Lvivin kansallismuseo** Wikimedia Commonsissa
Maria Charlotta Hydén
**Maria Charlotta "Mamselli" Hydén** (17. joulukuuta 1805 Isokyrö – 20. joulukuuta 1868 Tampere) oli suomalainen Tampereella vaikuttanut opettaja. Hän oli opettajana Finlaysonin tehtaankoulussa, joka oli yksi Suomen ensimmäisistä pientenlastenkouluista.

Isonkyrön Tuuralan kylässä kapteeni Axel Freidenfeldtin omistamassa Beatelundin talossa syntyneen Hydénin vanhemmat olivat vänrikki, myöhemmin kapteeni Johan Hydén (1767–1813) ja Ulrika Charlotta Freidenfeldt (1768–1829). Suomen sodan jälkeen perhe muutti Kälviälle, jossa Maria Charlotta Hydén asui syksyyn 1829 saakka, jolloin hän muutti ensin Lohtajalle ja sieltä loppukesällä 1830 Ruotsiin. Ruotsissa hän sai opettajakoulutuksensa. 

Tampereella toiminut Finlaysonin puuvillatehtaan pientenlastenkoulu perustettiin vuonna 1839 ja Finlaysonin johtaja Ferdinand Uhde valitsi Hydénin koulun opettajaksi ruotsalaisen tohtori P. Fjellstedtin suosituksen perusteella. Hydén aloitti koulun opettajana vuonna 1840. Koulurakennus sijaitsi Finlaysonin tehtaan pääportin vieressä Kuninkaankadun ja Puuvillatehtaankadun kulmassa ja maksuttomaan kouluun pääsivät oppilaiksi tehtaalaisten lasten lisäksi muidenkin kaupunkilaisten lapset. Mamsellin kouluna tunnetun koulun opetuskielenä oli aluksi ruotsi mutta suomen kieli tuli opetuskieleksi 1860-luvulla. Opetusohjelmaan kuului luku- ja kirjoitustaidon oppimisen lisäksi jonkin verran matematiikkaa, piirustusta ja tytöillä käsityötä. Koulu oli laatuaan ainoa Tampereella ja sen oppilaina olivat muun muassa tuleva kirjailija Minna Canth ja suurlahjoittajana tunnetuksi tullut kauppias Gustaf Fredrik Ahlgren. Hydén oli koulun ainoana opettajana 28 vuoden ajan. Hänen kuoltuaan koulun toiminta keskeytyi joksikin aikaa, mutta koulu jatkoi toimintaansa vuodesta 1870 alkaen kansakoulun kaltaisena tehtaankouluna, jossa oli useita opettajia. Koulu liitettiin vuonna 1903 Tampereen kaupungin kansakouluihin.

Maria Hydén oli mukana myös lähetystyössä yhdessä Ferdinand Uhden ja Sortavalassa asuneen Henrik Renqvistin kanssa. Hän keräsi Tampereella varoja Ruotsin Lähetysseuralle ja teki näissä asioissa matkoja kesäisin Ruotsiin ja talvisin Keski- ja Itä-Suomeen. Ruotsissa Maria Hydénin ystäväpiiriin kuului muun muassa ruotsalaisen metodismin perustaja George Scott.

Maria Charlotta Hydén kuoli joulukuussa 1868. Hänet on haudattu Pyynikin kirkkopuistoon Tampereella.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Pyynikin kirkkopuisto : Maria Charlotta Hyden, 17.12.1805 - 20.12.1868
2. 1 2 3  Jussi Hietala : Maria Charlotta Hydén Finlaysonin pikkulastenkoulun opettaja ja lähetyksen suuri persoona, Historian pro gradu –tutkielma, Tampereen yliopisto, Yhteiskunta- ja kulttuuritieteiden yksikkö Tampere 2015
3. ↑  Geni.com : Maria Charlotta Opettaja (Johansdotter/Hyden)
**Etninen konflikti** on tilanne, jossa kahden etnisen ryhmän, esimerkiksi vähemmistön ja enemmistön, suhde on vihamielinen. Useat etniset konfliktit on kuvattu taistelun, selkkauksen tai yhteentörmäysten elementteinä. Kaikilla etnisillä konflikteilla ei tarvitse olla tarkoitusta tai suunniteltua loppua, mutta monesti konflikti on taistelu, jolla ryhmät pyrkivät saavuttamaan omat tavoitteensa ja samalla kumota, loukata tai jopa tuhota kilpakumppanin pyrkimykset. Ryhmä saattaa päätyä myös tuhoamaan vastakkaisen ryhmän. Erityisesti nyky-yhteiskunnissa etnisissä konflikteissa on kyse kilpailusta niukoista resursseista, ja taisteluilla pyritään säilyttämään tai saavuttamaan hegemonia tai yhdenvertaisuus.

Useat teoriat etnisistä konflikteista ovat peräisin eri tieteenaloilta ja saaneet alkunsa muun muassa modernisaation aikana.

Lähteet
-------

1. ↑  Horowitz, Donald L: *Ethnic Groups in Conflict*. University of California Press, 1985. (englanniksi)
2. 1 2  Etninen konflikti *saamelaisensyklopedia.fi*. Viitattu 7.1.2021.
**Maailman psykiatriyhdistys** (**WPA**) on vuonna 1950 perustettu kansallisten psykiatristen yhteisöjen yhdistys, jonka tavoitteena on lisätä mielenterveyden ja mielenterveyden alalla tehtävän työn edellyttämää osaamista ja taitoja. Sen jäsenyhteisöjä on noin 140, 118 eri maasta ja ne edustavat yli 200 000 psykiatria. Tehtävänä on edistää psykiatrian ja mielenterveyden edistämistä globaalisti.

WPA järjestää psykiatrian maailmankongressin joka kolmas vuosi. Se järjestää myös kansainvälisiä ja alueellisia kongresseja ja kokouksia sekä aihekohtaisia ​​konferensseja. WPA:lla on 72 tieteellistä osajärjestöä, joiden tarkoituksena on levittää tietoa ja edistää yhteistyötä psykiatrian eri aloilla. Se on tuottanut useita koulutusohjelmia ja kirjasarjoja. Se on kehittänyt psykiatrisen käytännön eettiset ohjeet.

WPA:n keskeisiin tehtäviin kuuluu:

* Edistää korkeimpien eettisten standardien kehittämistä ja noudattamista psykiatrisessa hoidossa, opetuksessa ja tutkimuksessa.
* Lisätä mielenterveyden häiriöiden tuntemusta ja taitoja ja tietoa siitä, miten niitä voidaan ehkäistä ja hoitaa.
* Edistää mielenterveyttä.
* Edistää mahdollisimman korkeita eettisiä normeja psykiatrisessa työssä.
* Levittää tietoa näyttöön perustuvasta hoidosta ja arvoperusteisista käytännöistä.
* Edistää viestintää ja apua erityisesti eristäytyneille yhteiskunnille tai jäsenille, jotka työskentelevät köyhissä olosuhteissa.
* Psykiatrien oikeuksien suojaaminen.

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
**Oksyrhynkhoksen evankeliumit** ovat kaksi Oksyrhynkhoksesta Egyptistä löydettyä tekstinkappaletta, jotka ovat British Libraryn kokoelmissa numeroilla 840 ja 1224. Ne kuuluvat Oksyrhynkhoksen papyruksiin. Kummankin teksti on kreikankielinen.

**Oksyrhynkhos 840** (P.Oxy. 840), joka löydettiin vuonna 1905, on 45 tekstiriviä sisältävä molemmin puolin kirjoitettu pergamentinpala, eli nimestään huolimatta se ei siis ole papyrus. Pergamentin koko on noin 8,8 × 7,4 cm. Pergamentti on ajoitettu 300-luvulle, mutta itse teksti saattaa olla noin vuosilta 110–160. Teksti eroaa *Uuden testamentin* evankelimeista eli kanonisista evankeliumeista, mutta siinä on joitakin yhtäläisyyksiä tiettyjen *Matteuksen* ja *Markuksen evankeliumien* kohtien kanssa.

**Oksyrhynkhos 1224** (P.Oxy. 1224) koostuu kahdesta papyruksenpalasta, joiden tarkkaa kirjoitusajankohtaa ei tiedetä. Papyruksenpalojen ajoitukseksi on arvioitu 200-luvun loppua tai 300-luvun alkua. Tekstin ajoitukseksi on esitetty noin vuosia 50–140. Paloissa on kuusi noin lauseen mittaista katkelmaa. Teksti vaikuttaa olevan itsenäinen kanonisiin evankeliumeihin nähden.

Lähteet
-------

1. 1 2  The Oxyrhynchus 840 Gospel *Early Christian Writings*. Viitattu 10.5.2021.
2. 1 2  The Oxyrhynchus 1224 Gospel *Early Christian Writings*. Viitattu 10.5.2021.
**Joni Lehikoinen** (s. 7. helmikuuta 1999 Tohmajärvi) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Joensuun Mailaa. Hän pelaa ulkokentällä ykkösvahdin tai siepparin paikalla ja sisäpelissä pääosin vaihtajan roolissa.

Lehikoinen pelasi kasvattajaseurassaan Tohmajärven Pompussa juniorisarjoja C-ikäiseksi saakka ennen siirtymistään Kiteen Palloon. Debyytti Superpesiksessä tapahtui kaudella 2018 Haminan Palloilijoiden joukkueessa. Tätä ennen Lehikoinen oli pelannut kaksi kautta Ykköspesiksessä: kaudella 2016 Joensuun Mailan kakkosjoukkueessa ja kaudella 2017 Jyväskylän Lohessa.

Kaudeksi 2019 Lehikoinen siirtyi Joensuuhun, jossa hän saavutti ensimmäisen aikuisten SM-mitalinsa Joensuun Mailan voittaessa seurahistoriansa toisen Suomen mestaruuden. Mestaruuskauden jälkeen Lehikoinen siirtyi Kiteen Palloon kaksivuotisella sopimuksella, jota jatkettiin kahdella lisävuodella kesällä 2021.

Lehikoinen palasi Joensuun Mailaan syksyllä 2023 kaksivuotisella sopimuksella.

Kauden 2023 päätteeksi Lehikoinen on pelannut 164 Superpesiksen runkosarjaottelua. Hän on lyönyt 3+39 juoksua, tuonut 41 juoksua ja kerännyt 321 kärkilyöntipistettä.

Lähteet
-------

1. ↑  Pesäpallokirja 2022
2. ↑  Pesäpalloliitto Mitalistit
3. 1 2  Pesiksen Maailma Lehikoinen Joni
4. ↑  Täpötäysi Kerubi Stadion villiintyi – Joensuun Maila on jälleen Suomen mestari!
5. ↑  Joni Lehikoiselle kahden vuoden jatkosopimus
6. ↑  JONI LEHIKOINEN JOENSUUN MAILAAN KAKSIVUOTISELLA SOPIMUKSELLA – "OLEN TODELLA ONNELLINEN JA TÄYNNÄ INTOA"
**Mikael Sebastian Virkkala** (s. 24. lokakuuta 2006 Joensuu) on suomalainen pesäpalloilija. Virkkala pelaa ulkokentällä ykkösvahtina ja sisäpelissä vaihtajan tai etenijän roolissa.

Virkkala edustaa kasvattajaseuraansa Joensuun Mailaa talent-sopimuksella. Hän debytoi B-poikien Superpesisjoukkueessa kaudella 2022 pelaten yhteensä kuusi ottelua ja vakiinnutti paikkansa kokoonpanossa seuraavalla kaudella. Kaudella 2023 Virkkala pelasi B-poikien Superpesiksessä yhteensä 17 ottelua tehoin 0+4 lyötyä juoksua, 13 tuotua juoksua ja 51 kärkilyöntipistettä.

Kaudella 2022 Virkkala saavutti joukkueensa kanssa C-poikien Suomen mestaruuden Seinäjoen Nuorisoleirillä. Sarjan loppuottelussa Sotkamon Jymyä vastaan Virkkala toi kaksi juoksua ja löi kolme kärkilyöntiä pelatessaan numerolla kaksi. Aiemmin Virkkala oli saavuttanut saman joukkueen kanssa myös E-poikien SM-hopeamitalin vuoden 2018 Kouvolan Tenavaleirillä.

Virkkala opiskelee Joensuun yhteiskoulun lukion urheilulukiossa.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑
Koskettelukirjoja näytteillä Montreuil’n lastenkirjamessuilla Ranskassa vuonna 2001.
**Koskettelukirja** on värikkäitä, tunnusteltavia kuvia sisältävä kuvakirja, joka on tarkoitettu näkövammaiselle lapselle, mutta myös esimerkiksi kehitysvammaiset hieman vanhemmatkin lukijat voivat saada niistä iloa ja virikkeitä. Kirjat ovat yleensä kangas- tai pahvikirjoja, ja kuvissa voidaan käyttää hyvin monipuolisia materiaaleja erilaisista kankaista muoviin, nahkaan, puuhun, kiveen ja turkiksiin. Kuvituksessa voi käyttää mielikuvitustaan ja hyödyntää lapsen hienomotoriikkaa harjoittavia ja erilaisia ääniä tuottavia elementtejä, kuten vetoketjuja, nauhoja, rahisevia ja kahisevia materiaaleja, nappeja ja muita esineitä.

Kirjan teksti voi olla pistekirjoituksella, isokirjoituksella tai tavallisin kirjaimin. Kirjassa voi olla mukana myös äänite. Tarinat ovat tekijöiden sepittämiä tai sovituksia tutuista saduista, loruista tai runoista.

Koskettelukirjan tehtävä on sama kuin muunkin lastenkirjallisuuden, satujen ja kuvakirjojen: ne ovat myös näkövammaisille lapsille tärkeitä mielikuvituksen, luovuuden ja kielen kehityksen kannalta. Lisäksi ne auttavat lasta hahmottamaan ympäristön ja esineiden toimintaa ja mittasuhteita.

Celia-kirjaston lainakokoelmassa on noin 650 koskettelukirjaa. Kirjasto on myös tehnyt oppaan koskettelukirjojen tekemisestä kiinnostuneille.

Lähteet
-------

* Koskettelukirja - näkövammaisen lapsen kuvakirja -näyttely avautuu 6.11.2007
* Campus, CIMOn verkkolehti (Arkistoitu – Internet Archive)
* Celia-kirjaston kotisivut
Värityskirjan väritystä.
**Värityskirja** on värittämistä varten tehty kirja, joka sisältää viivakuvia esimerkiksi esineistä, eläimistä tai abstrakteista asioista; tehtävänä on täydentää kuvat värittämällä ne värikynin, -liiduin tai vesi- tai öljyvärien avulla.

Todennäköisesti ensimmäinen varsinainen värityskirja oli vuonna 1879 julkaistu *The Little Folks' Paint Book*. Värityskirjojen kulta-aikana voidaan pitää 1960-lukua.*kenen mukaan?*

Värityskirjat on tavallisimmin suunnattu lapsille, mutta myös aikuisille tarkoitettuja värityskirjoja on olemassa.

Aikuisten värityskirjat
-----------------------

2010-luvulla aikuisille suunnatut värityskirjat ovat nousseet muotiin. Niiden aiheita ovat muun muassa itämaiset mandalat, puutarhat ja kukat sekä 1900-luvun alun vintagemuoti.

Keväällä 2015 Amazon-verkkokaupan myydyimpien kirjojen listalla oli kaksi Johanna Basfordin piirtämää värityskirjaa, joista vuonna 2013 ilmestynyttä *Secret Gardenia* on myyty 1,4 miljoonaa kappaletta. Suomessa aikuisten värityskirjat tulivat myyntiin kesällä 2015. Värityskirjojen suuri myynti maailmalla on aiheuttanut paikoin jopa pulaa puuvärikynistä.

Aivotutkija Minna Huotilaisen mukaan värityskirjan värittäminen voi auttaa stressin lievittämisessä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Essi Lehto: Aikuisten värityskirjoista tuli hitti – Tutkija: Päämäärättömyys ja hitaus lievittävät stressiä *Helsingin Sanomat*.  30.3.2015. Sanoma.  Arkistoitu 31.3.2015. Viitattu 30.3.2015.
2. ↑  Paavilainen, Ulla & Syrjänen, Päivi (toim.): "Vuoden trendejä ja ilmiöitä", *Mitä, Missä, Milloin 2016*, s. 7. Keuruu: Kustannusosakeyhtiö Otava, 2015. ISBN 978-951-129-133-6.
3. ↑  Rantanen, Miska: Puuvärikyniä tehdään nyt monessa vuorossa – syynä aikuisten värityskirjojen suosio *HS.fi*.  22.3.2016.  Arkistoitu 23.3.2016. Viitattu 22.3.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Värityskirja** Wikimedia Commonsissa
**Puola-Solidaarisuus ry** oli suomalainen yhdistys, jonka päämääränä oli tukea Puolan Solidaarisuus-ammattiyhdistysliikettä sen taistelussa vapaan ammattiyhdistystoiminnan ja demokratian puolesta Puolan kansantasavallassa 1980-luvulla. Yhdistyksen aktiiveina oli mukana suomalaisia hyvin erilaisista poliittisista suuntauksista, kuten vihreästä liikkeestä, uudesta rauhanliikkeestä, Perustuslaillisesta oikeistopuolueesta ja maolaisista. Yhdistyksen ensimmäinen puheenjohtaja oli maolaisliikkeessä aiemmin vaikuttanut Raimo Laakia.

Puola-Solidaarisuus oli osa toimintaa suomettumispolitiikkaa vastaan. Kuvaavaa Suomen tuon ajan henkiselle ilmapiirille oli että ulkoministeriö muodosti niin sanotun mustan listan yhdistyksen jäsenistä. Ulkoministeri Pär Stenbäck tunnusti listojen keräämisen tammikuussa 1983.

Lähteet
-------

1. ↑  Laakia, Raimo: Solidarnośćin nousu tuhosi imperiumin - suomalaisen tukiliikkeen pieni historia. Gummerus Kirjapaino, 2005, sivu 65-83
2. ↑  Puola-Solidaarisuus ry:n perustajia listattiin, Helsingin Sanomat, artikkeli, 28.1.1983

Kirjallisuutta
--------------

* Raimo Laakia (toim.): *Solidarnoscin nousu tuhosi imperiumin – suomalaisen tukiliikkeen pieni historia*. Raimo Laakia, Sipoo 2005. ISBN 952-91-9279-7

Aiheesta muualla
----------------

* Jussi Jalonen: Solidarity and Finlandization *historyandfutility.wordpress.com*.  December 16, 2010.
**Kaltevan pinnan argumentti** on argumentoinnin muoto, jossa jotain ehdotusta vastustetaan keksimällä sille huonosti perusteltu seuraus tai seurausten ketju, joka päättyy johonkin epätoivottavaan asiaan.

Kaavamaisesti kaltevan pinnan argumentti voidaan esittää seuraavasti:

1. A sinänsä voidaan hyväksyä.
2. A:sta seuraa B.
3. B:tä ei voida hyväksyä.
4. A:ta ei voida hyväksyä.

Riittää, että väitetyssä seurausten ketjussa on vain yksi linkki, jossa vastustettavasta ehdotuksesta hypätään suoraan väitettyyn epätoivottavaan seuraukseen, ilman välivaiheiden erittelyä. Seuraukseen voidaan myös mennä useankin välivaiheen kautta, jolloin A:sta seuraa B, josta seuraa C ja niin edelleen. Tavallisesti käytetyssä muodossaan kaltevan pinnan argumenttiin sisältyy lausumaton oletus, että huonot, äärimmäiset seuraukset todella toteutuvat välttämättä tai todennäköisesti.

Suomen kielessä kaltevan pinnan argumentin idea tiivistyy sanonnassa "Jos antaa pirulle pikkusormen, se vie koko käden".

Esimerkki kaltevan pinnan argumentoinnista on, jos henkilö vastustaa autoilijoiden turvavyöpakkoa sillä perusteella, että seuraavaksi ihmisille varmasti määrätään turvavyöt makuuhuoneisiinkin, jotta he eivät putoaisi sängystä ja loukkaisi itseään, ja sitten ollaankin jo orwellilaisessa valvontayhteiskunnassa.

Tällainen argumentti on argumentointivirhe silloin, kun väitetyssä seurausten ketjussa on yksikin kiistanalainen syy- ja seurausyhteys, jota ei perustella, tai kun tällaisen yhteyden perusteet ovat asiaankuulumattomia tai riittämättömiä.

Hyvin perusteltuina pitkätkin syy- ja seurausketjut sen sijaan ovat täysin päteviä, ja niistä vedettävä johtopäätös oikeutettu eikä kaltevan pinnan argumentti. Perustellummaksi tällaisen argumentoinnin voi tehdä myös kutsumalla väitettyjä seurauksia vain mahdollisiksi tai todennäköisiksi, mutta ei varmoiksi. Myöskään jonkin ehdotuksen vastustaminen sillä perusteella, että se loisi ennakkotapauksen, johon myöhemmin tultaisiin epätoivotusti vetoamaan, ei ole kaltevan pinnan argumentti, ellei siihen sisälly virheellinen vastaavuuden oletus.

Katso myös
----------

* Dominoteoria
* Porttiteoria

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Johnson, Ralph H. & Blair, J. Anthony: "Slippery Slope", *Logical Self-Defense*, s. 180–187. International Debate Education Association, 2006. ISBN 978-1-932716-18-4.
2. ↑  Hurley, Patrick J.: *A Concise Introduction to Logic*, s. 151–152. 12. painos. Cengage Learning, 2015. ISBN 978-1-285-19654-1. (englanniksi)
3. ↑  Hannamari Hoikkala: Vesitätkö keskustelun surkeilla väitteillä? – Näin tunnistat laiskan argumentoinnin ja keskustelet paremmin *Yle*.  1.3.2017. Viitattu 4.2.2023.
**Aaron Alexandre** (1766–1850) oli saksalais-englantilais-ranskalainen kirjailija, opettaja ja shakinpelaaja. Alexandre syntyi Hohenfeldissä ja oli vanhin perheen kolmesta veljestä. Hänestä tuli rabbi ja hän antoi luentoja hepreaksi ja ranskaksi. Hän muutti Pariisiin vuonna 1793, jossa hän opetti saksaa useissa yliopistoissa. Lopulta Alexandre päätyi shakin pariin ja shakista tuli hänen päätyönsä.

Alexandre kirjoitti kaksi merkittävää shakkikirjaa: *Encyclopédie des Échecs* (1837) ja *The Beauties of Chess*. Näistä aiemmassa hän ensimmäisenä käytti kuningatarpuolen tornituksesta merkintää 0-0-0. Johann Allgaier oli jo 1811 käyttänyt tornituksesta notaatiota 0-0, mutta erottanut eri puolten tornitukset kirjainsymbolilla.

Lähteet
-------

1. 1 2  Hooper, David & Whyld, Kenneth: *The Oxford Companion to Chess*, s. 8–9. Oxford University Press, 1984. ISBN 0-19-217540-8. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Irlantilaisessa sianlihassa** havaittiin syöpävaarallista dioksiinia 80–200-kertainen pitoisuus sallittuun verrattuna 6. joulukuuta 2008. Dioksiini oli peräisin saastuneesta rehusta. Sitä havaittiin ainakin kymmenellä maatilalla. Sianliha vedettiin väliaikaisesti pois markkinoilta. Käyttökielto koski syyskuun alun jälkeen teurastettuja sikoja.

Ala
---

Ala työllistää 7 000 ihmistä 500 tilalla Irlannissa. Irlannissa kasvatetaan 3,6 milj. sikaa/vuosi. Arvo on 450 milj. €. Vienti on 60 % (250 milj. €) lähinnä Isoon-Britanniaan, ja myös Saksaan, Italiaan ja Ranskaan ja Itä-Eurooppaan. Venäjälle sianlihaa viedään 6 600 tonnia ja Kiinaan yli tuhat tonnia vuodessa.

Sianliha
--------

Irlantilaisesta sianlihasta löydettiin dioksiinia joulukuussa 2008. Sianlihan dioksiini-pitoisuus oli 200-kertainen sallittuun määrään verrattuna. Evira veti Suomen markkinoilta 30 000 kg erän irlantilaista sianlihaa 8.12.2008.

Naudanliha
----------

Naudanlihaa on tuotu Irlannista Suomeen 200 000 kiloa syyskuun 2008 alusta. Irlannin elintarvikeviranomaiset paljastivat 9.12.2008, että irlantilaisesta naudanlihasta on löydetty dioksiinia. Naudanlihan dioksiinipitoisuus oli 2-3-kertainen sallittuun määrään verrattuna. Eviran pääjohtaja Jaana Husu-Kallion mukaan Itämeren vanhojen ja isojen silakoiden dioksiinipitoisuus nahkoineen ylittää irlantilaisen naudanlihan dioksiinipitoisuuden. Suomalaiset altistuvat dioksiinille eniten Itämeren silakoista.

Katso myös
----------

* Italian juustopetos

Lähteet
-------

1. 1 2  Irlannissa teurastetusta sianlihasta löydetty myrkkyä YLE 7.12. 2008
2. 1 2  Evira: Myrkkynautaa tuskin tuotu Suomeen, Irlantilaisesta naudanlihastakin löytyi vaarallista dioksiinia, Helsingin Sanomat 10.12.2008 A4