recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Pia Kalsta** (s. 11. huhtikuuta 1970) on suomalainen yritysjohtaja. Hän on toiminut Sanoma Media Finlandin toimitusjohtajana maaliskuusta 2015 lähtien. Sitä ennen hän toimi Sanoman omistamassa Nelonen Mediassa liiketoimintajohtajana (2013−2015), markkinointijohtajana (2012–2013), myyntijohtajana (2006–2012) ja markkinointipäällikkönä (2001–2006).

Kalsta kirjoitti ylioppilaaksi tuusulalaisesta Jokelan lukiosta. Hän valmistui kauppatieteiden maisteriksi Helsingin kauppakorkeakoulusta vuonna 1995 opiskeltuaan ensin kansainvälistä liiketoimintaa ja sitten markkinointia. Hän sai McKinsey-palkinnon vuoden parhaasta tutkinnosta. Opiskeluaikana ja valmistumisen jälkeen hän työskenteli konsulttiyrityksessä. Vuosina 1996–2001 Kalsta toimi SCA Hygiene Products -yhtiössä muun muassa avainasiakaspäällikkönä, tuotepäällikkönä ja markkinointipäällikkönä. Hän on suorittanut myös Sanoman liikkeenjohdon koulutusohjelmia.

Kalsta on Orionin hallituksen jäsen vuodesta 2019. Hän on Medialiiton varapuheenjohtaja vuodesta 2015 ja EVA:n valtuuskunnan jäsen vuodesta 2017. Kalsta on myös Ilmarisen (2018–), WWF Suomen (2018–) ja Suomen Messut Osuuskunnan (2017–) hallintoneuvoston jäsen.

Lähteet
-------

1. ↑  Jokelainen, Jarkko: Mediayritys pärjää vain asiakkaidensa avulla, sanoo Sanoma Media Finlandin toimitusjohtaja Pia Kalsta *HS.fi*.  11.4.2020. Viitattu 24.11.2021.
2. ↑  Sanoma Finlandin uusi toimitusjohtaja: Sanoma tuottaa vielä sellaista, mitä Suomessa ei ole ennen nähty *Helsingin Sanomat*.  11.2.2015. Viitattu 30.11.2016.
3. ↑  Koivuranta, Esa: Sanoma Media Finlandin toimitusjohtaja: Emme ole tehneet riittävästi *Yle Uutiset*.  25.8.2015. Yleisradio Oy. Viitattu 4.12.2019.
4. ↑  Hallman, Kristiina: Sanoma Media Finlandin toimitusjohtajaksi Pia Kalsta *Kauppalehti*.  11.02.2015. Alma Talent Oy. Viitattu 4.12.2019.
5. 1 2  Tietoa meistä Sanoma. Viitattu 30.7.2020.
6. 1 2  Pia Kalsta - CEO at Sanoma Media Finland Oy *LinkedIn*.  [vanhentunut linkki]
7. ↑  Pia Kalsta – johtaja median myllerryksessä - Ekonomi *Ekonomi*.  16.9.2015. Viitattu 30.11.2016.
8. ↑  Hallituksen jäsenet:Pia Kalsta Orion.  Arkistoitu 25.11.2021. Viitattu 24.11.2021.
Jeff Foxworthy
**Jeffrey Marshall "Jeff" Foxworthy** (s. 6. syyskuuta 1958 Atlanta) on yhdysvaltalainen stand up -koomikko, televisioesiintyjä ja kirjailija. Foxworthy tunnetaan erityisesti maalaisjunteille naureskelevasta huumoristaan, ja hänen tavaramerkkilauseensa on *"Saatat olla punaniska, jos..."* (*"You might be a redneck, if..."*).

Ura
---

Foxworty juonsi omaa *The Jeff Foxworthy Show* -ohjelmaansa vuosina 1995–1996 ABC-kanavalla ja 1996–1997 NBC-kanavalla. Hänen ensimmäinen komedialevynsä *You Might Be a Redneck If...* oli ilmestyessään kaikkien aikojen myydyin komedialevy, ja hänen huumorikirjansa ovat myyneet miljoonittain. Foxworthy kuuluu kansanomaista huumoria viljelevään *Blue Collar Comedy* -koomikkoryhmään, johon kuuluvat myös Bill Engvall, Larry the Cable Guy ja Ron White.

2000-luvulla Foxworthy on juontanut televisio-ohjelmaa *Are You Smarter Than a 5th Grader?* ja vuodesta 2012 alkaen GSN-kanavan raamattuaiheista ohjelmaa *The American Bible Challenge*.

Yksityiselämä
-------------

Foxworthy on naimisissa ja hänellä on kaksi tytärtä. Hän tuki Mitt Romneyn presidenttikampanjaa vuonna 2012.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Ray Hamel: Biography for Jeff Foxworthy IMDb. Viitattu 29.6.2012.
2. ↑  Gary Goettling: Redneck Repartee gtalumni.org. Viitattu 29.6.2012.
3. ↑  Jeff Foxworthy Biography Film Reference. Viitattu 29.6.2012.
4. ↑  Jeff Foxworthy biography Biography.com. Viitattu 29.6.2012.
5. 1 2  Lisa De Moraes: Jeff Foxworthy to host ‘The American Bible Challenge’  21.3.2012. The Washington Post. Viitattu 29.6.2012.

Aiheesta muualla
----------------

* Jeff Foxworthy Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta ***Jeff Foxworthy***. (englanniksi)

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Jeff Foxworthy** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Grammy Awards
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
Viggo Larsen.
**Jens Viggo Larsen** (14. elokuuta 1880 Kööpenhamina – 6. tammikuuta 1957 Kööpenhamina) oli tanskalainen elokuvanäyttelijä ja -ohjaaja.

Työläisperheeseen syntynyt Viggo Larsen tavoitteli sotilasuraa, mutta päätyi vuonna 1905 töihin Ole Olsenin elokuvateatteriin. Olsenin aloitettua elokuvatuotannon Larsenista tuli Nordisk Films Kompagnin ohjaaja ja näyttelijä. Hän vastasi yhtiön elokuvatuotannosta vuosina 1906–1909 ja oli mukana avaamassa tanskalaisen mykkäelokuvan tietä maailmanmarkkinoille. Larsenin suurimpia menestyksiä olivat *Leijonanmetsästys* (*Løvejagten*, 1907/1908), Sherlock Holmes -elokuvien sarja ja joukko Napoleon-elokuvia, joissa hän esitti itse pääosaa.

Riitaannuttuaan Olsenin kanssa Larsen siirtyi vuonna 1910 Berliiniin, jossa hän työskenteli menestyksekkäästi Vitascopella ja Ufalla. Vuosina 1912–1916 hänellä oli myös oma tuotantoyhtiö. Larsen teki muun muassa komedioita ja lännenelokuvia sekä yhteiskunnallisia draamoja kuten *Die Sumpfblume* vuonna 1913.

Larsenin ensimmäinen vaimo oli näyttelijä Wanda Treumann. Hän palasi Tanskaan toisen vaimonsa Karin Nielsenin kanssa vuonna 1945.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Dansk film database *danskefilm.dk*. Viitattu 7.10.2017.
2. 1 2  Abel, Richard (ed.): *Encyclopedia of Early Cinema*, s. 536. Abingdon: Routledge, 2005. ISBN 0-415-23440-9.

Aiheesta muualla
----------------

* Internet Movie Database: Viggo Larsen (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Elonet

 |

 |
Alfred Hatnerin piirretty muotokuva.
**Alfred Hettner** (6. elokuuta 1859 Dresden, Saksin kuningaskunta — 31. elokuuta 1941 Heidelberg, Saksa) oli saksalainen maantieteilijä. Hän vakiinnutti yleismaantieteen ja aluemaantieteen käsitteet.

Hettner pyrki perustamaan maantieteen tieteenalana vankalle filosofiselle ja tieteelliselle perustalle. Hänellä oli merkittävä vaikutus saksalaisen maantieteen moderniin kehittymiseen. Hettner suoritti tohtoritutkinnon Strasbourgin yliopistossa ja perehtyi opiskelujensa aikana syvällisesti filosofiaan saaden vaikutteita Immanuel Kantilta. Hänet nimitettiin titularprofessoriksi Leipzigin yliopistoon, ylimääräiseksi professoriksi Tübingenin yliopistoon 1897 ja lopulta professoriksi Heidelbergin yliopistoon vuonna 1899, missä hän toimi vuoteen 1928 saakka.

Lähteet
-------

1. 1 2  Ernst Plewe: Hettner, Alfred *Neue Deutsche Biographie 8*.  1969. Viitattu 6.12.2014. (saksaksi)
2. 1 2  *Weilin + Göösin tietosanakirja 2*, s. 609. Espoo: Weilin + Göös, 1992.
3. ↑  Alfred Hettner *Encyclopædia Britannica*.  2014. Viitattu 6.12.2014. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
	+ 2
* BnF data
	+ 2
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Japani
* Tšekki
* Kreikka
* Korea
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Alfred Hayes** (18. huhtikuuta 1911 Lontoo, Britannia – 14. elokuuta 1985) oli brittiläinen käsikirjoittaja, runoilija ja kirjailija, joka työskenteli Italiassa ja Yhdysvalloissa. Hänen tunnetuimpia teoksiaan on runo "Joe Hill" ("I dreamed I saw Joe Hill last night…"), jonka Earl Robinson on myöhemmin säveltänyt.

Hayes valmistui New York City Collegesta, joka nykyisin kuuluu City University of New Yorkiin. Hän työskenteli hetken toimittajana sanomalehdessä, mutta alkoi 1930-luvulla kirjoittaa romaaneja ja runoja. Toisessa maailmansodassa hän palveli Yhdysvaltain erikoisjoukoissa Euroopassa. Sodan päätyttyä hän jäi Roomaan ja käsikirjoitti elokuvia Italian neurealismiin kaudella. Hän oli käsikirjoittamassa Roberto Rossellinin elokuvaa *Paisa – vapauden tuli* (1946), josta sai Oscar-ehdokkuuden. Toistamiseen hän oli ehdokkaana elokuvasta *Teresa* (1951). Hän muokkasi näytelmän omasta romaanistaan *The Girl on the Via Flaminia*, ja vuonna 1953 sen pohjalta tehtiin elokuva *Kohtalokas rakkaus*.

Kreditoimattomana käsikirjoittajana hän oli Vittorio De Sica neorealistisessa elokuvassa *Polkupyörävaras* (1948), johon hän kirjoitti englanninkielisen tekstityksen.

Hänen yhdysvaltalaisia käsikirjoituksiaan ovat *Rodeon miehet* (1952, ohjaus Nicholas Ray) elokuvasovitus Maxwell Andersonin ja Kurt Weillin musikaalista *Lost in the Stars* (1974). Televisiolle hän on tehnyt työtä sarjoissa *Alfred Hitchcock esittää*, *Hämärän rajamailla*, *Nero Wolfe* ja *Mannix*.

Teokset
-------

### Runokokoelmat

* *The Big Time* (1944)
* *Welcome to the Castle* (1950)
* *Just Before the Divorce* (1968)

### Romaanit

* *All Thy Conquests* (1946)
* *The Girl on the Via Flaminia* (1949)
* *Shadow of Heaven* (1947)
* *In Love* (1953) suom. *Rakastunut* suom. Juhani Jaskari ja Eila Pennanen. Tammi 1958 Keltainen kirjasto 15
* *My Face for the World to See* (1958)
* *The End of Me* (1968)
* *The Stockbroker, the Bitter Young Man, and the Beautiful Girl* (1973)

### Novellikokoelmat

* *The Temptations of Don Volpi* (1960)

Lähteet
-------

* Sandra Brennan, Alfred Hayes The New York Times, Allmovie

Aiheesta muualla
----------------

* Alfred Hayes Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat
* Puola
* Portugali
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Staritsan piiri Tverin alueen kartalla.
**Staritsan piiri** (ven. Ста́рицкий райо́н, *Staritski raion*) on paikallinen itsehallintoalue Tverin alueen eteläosassa Venäjällä. Vuonna 1929 perustetun piirin pinta-ala on 3 005 neliökilometriä. Asukkaita on 25 300 henkeä (vuonna 2009).

Piirin hallinnollinen keskus on Staritsan kaupunki. Lisäksi siihen kuuluu 12 maalaiskuntaa:

* Arhangelskoje (ven. Архангельское)
* Bernovo (ven. Берново)
* Jemeljanovo (ven. Емельяново)
* Korenitšeno (ven. Кореничено)
* Krasnoje (ven. Красное)
* Lukovnikovo (ven. Луковниково)
* Novo-Jamskaja (ven. Ново-Ямская)
* Oreški (ven. Орешки)
* Pankovo (ven. Паньково)
* Staritsan maalaiskunta
* Stepurino (ven. Степурино)
* Vasiljevskoje (ven. Васильевское)

Piirin kautta kulkee Rževin ja Toržokin välinen rautatie sekä Tverin ja Rževin välinen maantie. Suurin joki on Volga. Seudulla on tekstiili-, metalli-, sähköteknistä ja elintarviketeollisuutta. Maatalous on keskittynyt maidon ja lihan tuotantoon sekä pellavan viljelyyn.

Lähteet
-------

1. ↑  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki: Tšislennost naselenija Rossijskoi Federatsii po gorodam, posjolkam gorodskogo tipa i raionam na 1 janvarja 2009 g. *gks.ru*.  Arkistoitu 21.10.2011. Viitattu 24.12.2009. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Staritsan piiri**.
* Staritsan piirin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
* Staritsan piiri Tverin alue -tietosanakirjassa (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)

Tverin alueen piirit ja *kaupunkipiirit*
Andreapol • Bežetsk • Belyi • Bologoje • Firovo • Kalinin • Kaljazin • Kašin • Kesova Gora • *Kimry* • Kimry • Konakovo • Krasnyi Holm • Kuvšinovo • Lesnoje • Lihoslavl • Maksatiha • Molokovo • Nelidovo • Olenino • Seližarovo • Ostaškov • Peno • Rameški • *Ržev* • Ržev • Sandovo • Sonkovo • Spirovo • Staritsa • Toropets • Udomlja • *Toržok* • Toržok • *Tver* • Vesjegonsk • *Vyšni Volotšok* • Vyšni Volotšok • Zapadnaja Dvina • Žarkovski • Zubtsov
**Claes–Jensenin oireyhtymä** eli **KDM5C-kytkeytynyt kehitysvammaoireyhtymä** on X-kytkeytynyt kehitysvammaoireisto, joka johtuu KDM5C-geenin mutaatiosta. X-kromosomaalisen periytymistavan johdosta oireyhtymä aiheuttaa kehitysvammaisuutta lähinnä miespuolisilla. Oirekuva on myös heillä tyypillisesti vaikeampi kuin naispuolisilla. Naispuolisilla geenivirheen kantajilla saattaa olla normaalit kognitiiviset kyvyt tai jonkinasteisia oppimisvaikeuksia.

Vastasyntyneillä esiintyy Claes–Jensenin oireyhtymässä hypotoniaa. He myös ovat kooltaan tavallista pienempiä, ja pituuskasvu pysyy heikentyneenä. Hypotonia heikentää motorista kehitystä ja syömistä, mutta syömisvaikeudet usein helpottuvat lapsen varttuessa. Hypotonia alkaa vähitellen muuttua spastisuudeksi; vaikka lihasjänteyden kasvu aluksi voi helpottaa motoristen taitojen omaksumista, sen kohoaminen voi sittemmin alkaa estää kävelemistä. Spastisuus on selkeintä juuri jaloissa. Claes–Jensenin oireyhtymästä kärsivillä esiintyy myös hienomotoriikan heikkoutta ja puheen kehitysviiveitä. Osa potilaista omaksuu vain joitain sanoja. Puheen ymmärrys kehittyy monissa tapauksissa paremmaksi kuin puheentuotto. Lähes kaikilla miespuolisilla potilailla on todettu oppimisvaikeuksia tai kehitysvammaisuus, jonka vaikeusaste vaihtelee. Claes–Jensenin oireyhtymälle tyypillisiin ulkonäköpiirteisiin ovat kuuluneet kapea otsa, lyhyet kulmakarvat, suuret korvat ja ohut ylähuuli. Yläleukaluussa esiintyy vajaakehittyneisyyttä. Ylä- ja alaleuka voivatkin olla pienet. Lisäksi ovat esiintyneet pälvikalju ja korkea suulaki. Purentavirheitä saattaa liittyä oireyhtymään usein. Oireyhtymän yhteydessä on kuvattu myös kampurajalkaisuutta.

Claes–Jensenin oireyhtymään on joskus liittynyt epilepsiaa. Keskushermoston toimintahäiriö saattaa heikentää näköaistia. Silmät saattavat sijaita poikkeuksellisen syvällä päässä ja karsastaa. Pojilla sukupuolielimet voivat olla tavallista pienemmät ja kivekset laskeutumattomat. Käytöksen erityispiirteistä on kuvattu autismin kirjon häiriölle tyypillistä oireilua, tunnesäätelyn ongelmia, aggressiivisuustaipumusta, levottomuutta, ahdistuneisuutta ja ADHD. Erilaisia univaikeuksia voi myös kuulua oirekuvaan. Muihin Claes–Jensenin oireyhtymän piirteisiin ovat kuuluneet ummetus ja infektioalttius.

Claes–Jensenin oireyhtymän on arvioitu kattavan 2,8–3,3 % kaikista X-kytkeytyneistä kehitysvammaoireyhtymistä. Osalla potilaista oireyhtymä johtuu sporadisesta uudesta mutaatiosta. Diagnoosi voidaan asettaa kliinisen kuvan ja geenitestin pohjalta. Parannuskeinoa ei ole vaan hoito on oireenmukainen. Elinajanodote on monilla normaali, mutta jos epilepsia on vaikeahoitoinen, elinajanodote voi lyhentyä. Ensimmäisinä Claes–Jensenin oireyhtymän kuvasivat Stephan Claes vuonna 2000 ja Lars Riff Jensen 2005.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Johanna Rintahaka, KDM5C-kytkeytynyt kehitysvamma Tukiliitto 31.10.2022, viitattu 25.7.2023
**Raimo Hudd** (s. 17. kesäkuuta 1940) on vaasalainen jalkapalloilija, jonka ura kesti 1950-luvun lopulta aina 1970-luvun alkuun asti. Hänen kasvattajaseuransa oli Vaasan Palloseura. Jalkapallouransa jälkeen hän oli myös jalkapallovalmentajana.

Ura
---

Hudd aloitti uransa Vaasan Palloseuran mestaruussarjajoukkueessa kaudella 1958, jolloin hän teki 10 SM-sarjapelissä neljä maalia VPS:n pudotessa kuitenkin Suomisarjaan. Se jälkeen Hudd pelasi VPS:n edustusjoukkueessa aina vuoteen 1970 asti. Mestaruussarjapelejä kertyi kaikkiaan 119 ja maaleja 14. VPS-kausia kertyi kaikkiaan 13, joista SM-sarjassa kuusi kautta. Kaudella 1971 Hudd pelasi vielä Suomensarjassa Närpes Kraftin joukkueessa.

Pelaajauransa jälkeen Hudd aloitti VPS:n valmentajana yhdessä Pekka Mäkelän kanssa kaudella 1973 joukkueen pelatessa uudessa I divisioonassa. Työesteiden vuoksi Hudd joutui luopumaan valmennustehtävistä yhden kauden jälkeen. Uudelleen Hudd palasi VPS:n valmentajaksi seuran pelatessa kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla eli II divisioonassa.

Pitkäaikaisena VPS:n toimijana niin pelaajana kuin valmentajana Hudd nimettiin vuonna 2013 seuran kunniajäseneksi.

Hudd on myöhemmin toiminut kuvataiteilijana.

Perhe
-----

Myös Huddin poika Jari Hudd on jalkapalloilija. Hänen pelasi urallaan 1980- ja 1990-luvuilla niin Ruotsin kuin Suomen pääsarjoissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Vuorinen, Juha & Kasila, Markku: *Pelimiehet. Suomen jalkapallon pelaajatilastot 1930–2006*, s. 85. Suomen urheilumuseosäätiö, 2007. ISBN 978-952-99075-9-5.
2. 1 2  Jukka Joutsi: Vaasan jalkapallohistoriikkia *jukkajoutsi.com*.  2018. Viitattu 9.8.2018.
3. ↑  Vaasan Palloseura sai neljä uutta kunniajäsentä *veikkausliiga.com*.  8.8.2014. Viitattu 9.8.2018.
4. ↑  Akvarellisti – Raimo Hudd *raimohudd.com*.  2018.  Arkistoitu 9.8.2018. Viitattu 9.8.2018.
5. ↑  Anders Johrén: Jari Hudd - Snabbast genom tiderna i Andra Halvlek *aik.se*.  2004. Viitattu 10.8.2018. (ruotsiksi)
Vaneritehdas syksyllä 2021.
**Pelloksen vaneritehdas** on UPM-Kymmene Wood Oy:n Ristiinan Pellosniemessä sijaitseva havuvaneritehdas.

Pelloksen tehtaan historia alkaa vuodesta 1963 jolloin Aarne J. Aarnion johtama *Pellos Oy* rakennutti Pellosniemeen lastulevytehtaan, voimalaitoksen ja asuinalueen työntekijöille. Vaneritehdas Pellosniemelle rakennettiin 1967–1968.

Oy Wilhelm Schauman Ab osti 1983 Pellosniemen tehtaat Aarne J. Aarniolta ja Pellos Oy:stä tuli Schaumanin tytäryhtiö jonka nimeksi muuttui 1988 Pellos-Puhos Oy. Schauman ja Kymmene fuusioituivat 1988 ja vuonna 1996 muodostettiin sitten UPM-Kymmene Oy Kymmene Oy:n ja Repola Oy:n fuusiossa. Vuonna 1994 Pellosniemellä suljettiin lastulevytehdas mutta samana vuonna aloitti toimintansa toinen havuvaneritehdas Pellos 2. Vuonna 2002 aloitti vielä kolmas havuvaneritehdas Pellos 3. Tehtailla on oma syväsatama Pellosniemellä ja Savon radalta valmistui 1979 teollisuusraide Pelloksen tehtaille.

Pelloksen tehtaan kapasiteetti on nykyisin 480 000 kuutiota havuvaneria vuodessa, ja tehtaalla on henkilöstöä 650. Tuotanto menee parkettiteollisuuteen, rakentamiseen betonimuoteiksi, kuljetusvälineteollisuuteen ja jakeluliiketoimintaan.

Lähteet
-------

1. ↑  UPM Pelloksen vaneritehdas : yhteystiedot ja historiaa
*Tämä artikkeli käsittelee Saksin herttuaa. Sleesian ja Puolan herttua Henrik II Hurskas oli eri henkilö.*
Henrik Hurskas, Lucas Cranach vanhemman maalaama muotokuva vuodelta 1528.
**Henrik Hurskas** (saks. *Heinrich der Fromme*; 16. maaliskuuta 1473 Dresden – 18. elokuuta 1541 Dresden) oli Saksin herttua (joskus käytetty hallitsijanimeä **Henrik IV**) ja Meissenin rajakreivi (nimellä **Henrik V**) vuosina 1539–1541. Hän levitti lyhyenä hallitsijakautenaan luterilaisen uskonpuhdistuksen Saksi-Meisseniin.

Henrik Hurskas oli Saksin herttua Albrekt Rohkean poika ja herttua Yrjö Parrakkaan nuorempi veli. Henrik peri isältään Friisinmaan käskynhaltijuuden, jonka hän kuitenkin vaihtoi vuonna 1505 veljensä kanssa Freibergiin ja Wolkensteiniin. Hän perusti vuonna 1521 mailleen Marienbergin kaupungin. Henrik kääntyi 1530-luvulla luterilaiseksi siitä huolimatta, että hänen veljensä Yrjö oli yksi Martti Lutherin johtavia vastustajia Pohjois-Saksassa. Yrjö ei kuitenkaan voinut estää Henrikiä tulemasta seuraajakseen vuonna 1539. Valtaan tultuaan Henrik pani välittömästi toimeen uskonpuhdistuksen, minkä seurauksena hän ajautui kiistoihin katolisten piispojen kanssa.

Henrikin puoliso oli Mecklenburgin Katariina. Heidän poikansa Morits seurasi Henrikiä herttuana tämän kuoltua. Sekä Morits että Henrikin nuorempi poika August kohosivat myöhemmin Saksin vaaliruhtinaiksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Elisabeth Werl: Heinrich der Fromme (saksaksi) *Neue Deutsche Biographie* (1969), Deutsche Biographie. Viitattu 264.9.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Henrik Hurskas** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
	+ 2
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Alankomaat
* Deutsche Biographie

 |

 |
**STARLUX Airlines** (kiin.: 星宇航空; pinyin: *Xīngyǔ Hángkōng*) on taiwanilainen lentoyhtiö, joka aloitti lennot tammikuussa 2020. Yhtiön solmukohta on Taoyuanin kansainvälinen lentoasema Taipeissa.

Historia
--------

Yhtiön puheenjohtaja Chang Kuo-wei on ollut aiemmin EVA Airin puheenjohtajana, ja on EVA Airin perustajan Chang Young-Fan poika. Maaliskuussa 2019 Chang Kuo-wei teki tilauksen 17 Airbus A350 -lentokoneesta.

Syyskuussa 2019 yhtiö kertoi aloittavansa lennot muutamiin Aasian kohteisiin 23. tammikuuta 2020. Yhtiön ensimmäinen lentokone, Airbus A321neo, toimitettiin Hampurista lokakuussa 2019.

Koronaviruspandemia puhkesi juuri yhtiön aloitettua, joten yhtiö pystyi lentämään vain muutamia lentoja viikossa keväällä 2020.

Huhtikuussa 2023 Starlux aloitti lennot ensimmäiseen Pohjois-Amerikan kohteeseensa, Los Angelesiin.

Laivasto
--------

Laivasto heinäkuussa 2023:

* 13 Airbus A321neo (liisattu)
* 4 Airbus A330-900 + neljä tilauksessa (liisattu)
* 3 Airbus A350-900 + 15 tilauksessa

Lähteet
-------

1. ↑  Startup Airline Starlux Is About To Commit To Buying 17 New Airbus A350’s *Simple Flying*.  1.3.2019. Viitattu 11.7.2023. (englanniksi)
2. ↑  Starlux to resume limited operations next month - Taipei Times *www.taipeitimes.com*.  16.5.2020. Viitattu 11.7.2023.
3. ↑  StarLux to launch direct flights to Los Angeles on April 26 - Focus Taiwan *Focus Taiwan - CNA English News*. Viitattu 11.7.2023. (englanniksi)
4. ↑  STARLUX Airlines Fleet Details and History *www.planespotters.net*. Viitattu 11.7.2023.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Starlux Airlines
**Claes Jakob Gripenberg** (17. toukokuuta 1768 Ulvila – 3. huhtikuuta 1856 Helsinki) oli suomalainen upseeri ja valtioneuvos. Hän oli päätullijohtokunnan ylijohtaja 1816–1822 ja Suomen Pankin johtokunnassa 1822–1837.

Gripenberg-aatelissukuun kuulunut Claes syntyi Ulvilan Haistilassa everstiluutnantti Odert Johan Gripenbergin (1722–1803) poikana. C. J. Gripenberg palveli upseerina Porin läänin jalkaväkirykmentissä ja osallistui Kustaa III:n sotaan (1788–1790), Ruotsin Pommerin puolustukseen (1807) ja Suomen sotaan (1808–1809). Sotilasarvoltaan hän yleni majuriksi. Suomen sodan jälkeen hän toimi Viipurin läänin lääninrahastonhoitajana 1812–1822 ja päätullijohtokunnan ylijohtajana 1816–1822. Suomen pankin johtokunnassa hän toimi 1822–1837. Gripenberg kuoli Helsingissä 3. huhtikuuta 1856.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kuolon sanomia.  *Suometar*, 18.04.1856, nro 16, s. 3. Kansalliskirjasto. Viitattu 29.11.2020.
2. 1 2  Gripenberg nr 931 - Adelsvapen-Wiki *www.adelsvapen.com*. Viitattu 29.11.2020. (ruotsiksi)
**Claes Ernst Silfversvan** (25. helmikuuta 1792 Uppsala, Ruotsi – 1856 Oranienbaum, Pietarin kuvernementti, Venäjä) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri.

Silfversvanin vanhemmat olivat majuri Claes Robert Silfversvan ja Maria Gustava Brandt ja puolisot vuodesta 1821 Albertina Gustava Ammondt (k. 1831) ja vuodesta 1834 Catarina Sofia von Voigt. Myös Silfversvanin pojasta Otto Johan Niklaksesta (1823–1879) tuli kenraalimajuri, kahdesta muusta pojasta Alexander Juliuksesta (1831–1908 ja Teodor Ernstistä (1843–1913) puolestaan kontra-amiraaleja ja Woldemar Gustafista (1846–1908) everstiluutnantti.

Claes Ernst Silfversvan tuli aliupseeriksi H.M. leskikuningatar Sofia Magdalenan Henkivartiorykmenttiin 1805, mistä hänet siirrettiin aliupseeriksi tykistöön seuraavana vuonna ja junkkariksi Henkivartioväen tykistöpatteriin 1808. Hän palveli Suomen sodassa Viaporin linnoitustykistössä ja joutui sotavangiksi toukokuussa 1808. Vankeudessa ollessaan Silfversvan siirtyi keisarillisen Venäjän armeijan palvelukseen. Hänet ylennettiin vänrikiksi 25. tykistöprikaatiin vuonna 1811 ja siirrettiin vuonna 1814 21. tykistöprikaatiin sekä ylennettiin aliluutnantiksi. 23. tykistöprikaatiin Silfversvan siirrettiin 1820, luutnantiksi hän yleni 1821, alikapteeniksi 1826 ja kapteeniksi 1829. Vuonna 1831 hänet määrättiin 2. krenatööritykistöprikaatin reservikomppanian päälliköksi ja siirrettiin vuonna 1834 19. tykistöprikaatin 3. komppanian päälliköksi. Vuonna 1836 Silfversvanista tuli Kronstadtin linnoituksen Konstantinin merikastellin päällikkö. Hänet ylennettiin everstiluutnantiksi 1837 ja everstiksi 1846. Vuonna 1846 hänet määrättiin ruhtinas Menšikovin patterin päälliköksi Kronstadtissa ja vuonna 1853 H.M. Keisari Paavali I:n kastellin päälliköksi. Hänet ylennettiin kenraalimajuriksi 1854. Silfversvan kuoli tässä tehtävässä ollessaan.

Silfversvan-suku merkittiin Suomen ritarihuoneeseen aatelissukuna numero 183 maaliskuussa 1822.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Claes Ernst Silfversvan *Suomalaiset kenraalit ja amiraalit Venäjän sotavoimissa 1809–1917*. Biografiakeskus, Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. (Viitattu 25.4.2020)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kenraalit ja amiraalit

 |

 |
**Claes Erik Göransson Wahlberg** (21. marraskuuta 1917 Helsinki – 26. kesäkuuta 1999 Helsinki) oli suomalainen yritysjohtaja ja vuorineuvos.

Wahlbergin vanhemmat olivat mainospäällikkö Göran Bertil Johansson Wahlberg ja Emma Renata Huber ja puolisot Birgit Baltzar ja vuodesta 1972 Seija Marjatta Rinne. Wahlberg tuli ylioppilaaksi Helsingissä 1938 ja valmistui insinööriksi 1946. Hän oli AGA:n palveluksessa ensin Suomessa ja sitten Ruotsissa ja Argentiinassa, palaten Suomeen 1955. Pääosan työurastaan Wahlberg teki kuitenkin Huberissa, jonka perustajien sukuun hänen äitinsä kuului. Yrityksen toimitusjohtaja hänestä tuli 1961 vanhemman veljensä jälkeen. Wahlberg kehitti ja laajensi yhtiön toimintaa merkittävästi, ansioistaan hän sai vuorineuvoksen arvon 1969. Claes "Kasse" Wahlberg johti Huber-yhtiötä aina vuoden 1979 alkuun asti.

Lähteet
-------

1. 1 2  Biografia-sampo: Claes Wahlberg Viitattu 23.8.2021.
2. ↑  Vuorineuvos Claes Wahlberg. Insinööri kehitti Huberista monialayhtiön.*Helsingin Sanomat*, 10.7.1999. (Tilaajille) Viitattu 23.8.2021.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Talousvaikuttajat

 |

 |
**Silas Kiplagat** (s. 20. elokuuta 1989 Sibohin kylä, Marakwet, Rift Valley) on kenialainen keskimatkojen juoksija.

Kiplagat valmistui Chebaran high schoolista 2007. Hän ei high schoolin aikana harrastanut lainkaan juoksua, vaan jalkapalloa, ja aloitti totisen juoksuharjoittelun ystävänsä ja naapurinsa Sammy Kitwaran vaikutuksesta 2008. Kiplagat muutti Kitwaran luo Eldoretiin. Hän aikoi Kitwaran tavoin keskittyä 10 000 metrille ja puolimaratonille, mutta heidän valmentajansa Moses Kiptanui ehdotti Kiplagatille, että tämä siirtyisi 1 500 metrille, jossa voisi hyödyntää nopeuttaan. Kaksi kuukautta myöhemmin, huhtikuussa 2009, hän juoksi ensimmäisessä 1 500 metrin kilpailussaan Kakamegassa ajan 3.39,1.

Kiplagat voitti ensimmäisen ulkomailla juoksemansa 1 500 metrin kilpailun, Monacon Timanttiliigan kilpailun heinäkuussa 2010, maailman kaikkien aikojen kymmenenneksi parhaalla ajalla 3.29,27. Runsas viikko myöhemmin hän sijoittui Afrikan-mestaruuskilpailuissa neljänneksi. New Delhin Kansainyhteisön kisoissa Kiplagat voitti kultaa ajalla 3.41,78. Hän voitti myös 1 500 metrin Kenian-mestaruuden 2011. Daegun MM-kilpailuissa Kiplagat sai hopeaa ajalla 3.35,92. Istanbulin sisäratojen MM-kilpailuissa 2012 hän sijoittui kuudenneksi ajalla 3.47,42. Hän voitti seuraavana kesänä Kenian olympiakarsinnan ja sijoittui Lontoon olympialaisissa seitsemänneksi.

Kiplagat sijoittui Moskovan MM-kilpailuissa 2013 1 500 metrillä kuudenneksi. Sopotin MM-hallikilpailuissa 2014 hän karsiutui saman matkan alkuerissä.
Pekingin maailmanmestaruuskilpailuissa 2015 hän sijoittui viidenneksi.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

### Ulkoradat

| *Matka* | *Aika* | *Paikka* | *Vuosi* |
| --- | --- | --- | --- |
| 800 m | 1.44,8 | Nairobi | 4. toukokuuta 2012 |
| 1 500 m | 3.27,64 | Monaco | 18. heinäkuuta 2014 |
| Maili | 3.47,88 | Eugene | 31. toukokuuta 2014 |
| 3 000 m | 7.39,94 | Milano | 9. syyskuuta 2010 |
| 10 km | 28.00 | Tilburg | 6. syyskuuta 2009 |

### Sisäradat

| *Matka* | *Aika* | *Paikka* | *Vuosi* |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 500 m | 3.35,26 | Liévin | 14. helmikuuta 2012 |
| Maili | 3.52,63 | Fayetteville | 11. helmikuuta 2012 |
| 3 000 m | 7.41,02 | Boston | 4. helmikuuta 2012 |
|

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Focus on Athletes - Silas Kiplagat *iaaf.org*.  30.7.2011. Viitattu 22.8.2011. (englanniksi)
2. 1 2 3  Silas Kiplagat *tilastopaja.org*.  Arkistoitu 26.2.2014. Viitattu 10.4.2014. (englanniksi)
3. ↑  Tilastopaja OY - athlete database Tilastopaja Oy.  Arkistoitu 17.10.2014. Viitattu 08.09.2015. (englanniksi)
4. 1 2  Silas Kiplagat Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee sortokauden lehteä,* Fria Ord *on myös Sveriges Nationella Förbundin äänenkannattaja*
**Vapaita Lehtisiä** oli ensimmäisen sortokauden aikana 1901–1905 ilmestynyt maanalainen helsinkiläinen perustuslaillisten lehti. Samaan aikaan ilmestyi Tukholmassa samassa tarkoituksessa ruotsinkielinen *Fria Ord*, jota salakuljetettiin Suomeen. Lehden päätoimittaja oli filosofian tohtori Arvid Neovius. Lehdessä arvosteltiin voimakkaasti kenraalikuvernööri Nikolai Bobrikovia.

Vuonna 1903 Neovius karkotettiin Suomesta muiden perustuslaillisten johtajien mukana. Perustuslaillisten enemmistö pysyi Leo Mechelinin rauhanomaisen vastarinnan tiellä "Tukholman valtiopäivillä" maanpaossa 1903. Tuolloin vähemmistöön jääneet aktiivista vastarintaa kannattaneet aktivistit, joiden johtohahmoja Neovius oli, osittain erkanivat muista perustuslaillisista, mutta lehden levitys Suomessa jatkui.*lähde?*

Lehti piti Bobrikovin murhaa oikeutettuna tekona ja kirjoitti: "Ja me, jotka uskomme Eugen Schaumanin olleen välikappale oikeuden ja kaitselmuksen kädessä, kiitämme häntä siitä, mitä hän on tehnyt. Hän on antanut meille takaisin uskon, etteivät väkivalta ja vääryys saa ijankaikkisesti vallita."

Katso myös
----------

* Vapaa Sana

Lähteet
-------

1. ↑  Vapaita lehtisiä. Tietosanakirja osa 10. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1917
2. ↑  Yo-tehtäviä, Etälukio. Opetushallitus. (Archive.org)
**Silas Pereira** (s. 27. elokuuta 1965 Campinas) on brasilialainen entinen jalkapalloilija.

Jalkapallomaajoukkue
--------------------

Silas debytoi Brasilian maajoukkueessa 1986. Hän kuului Brasilian joukkueeseen myös MM-kilpailuissa 1986 ja 1990. Hän on pelannut 34 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin.

Lähteet
-------

1. ↑  National Football Teams

Brasilian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1986
1 Carlos |
2 Edson |
3 Oscar |
4 Edinho |
5 Falcão |
6 Júnior |
7 Müller |
8 Casagrande |
9 Careca |
10 Zico |
11 Edivaldo |
12 Paulo Vitor |
13 Josimar |
14 Júlio César |
15 Alemão |
16 Mauro Galvão |
17 Branco |
18 Sócrates |
19 Elzo |
20 Silas |
21 Valdo |
22 Leão
Valmentaja: Telê Santana

Brasilian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1990
1 Taffarel |
2 Jorginho |
3 Ricardo Gomes |
4 Dunga |
5 Alemão |
6 Branco |
7 Bismarck |
8 Valdo |
9 Careca |
10 Silas |
11 Romário |
12 Acácio |
13 Mozer |
14 Aldair |
15 Müller |
16 Bebeto |
17 Renato |
18 Mazinho |
19 Ricardo Rocha |
20 Tita |
21 Mauro Galvão |
22 Zé Carlos |
Valmentaja Lazaroni
Haltioletto

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
KittiläSuomi |
| Vesialue | 
JerisjärviView and modify data on Wikidata  |
| Ikä | 
Historiallinen aikaView and modify data on Wikidata  |

Väestö| Luokitus | 
Rekisteröity arkeologinen kohde SuomessaView and modify data on Wikidata  |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Haltioletto** on pieni hautasaari Kittilässä, Jerisjärven koilliosassa. Saari on halkaisijaltaan noin 20 metriä. Haltioletto on perimätiedon mukaan ollut lappalaisten uhripaikka ja kalmisto. Siellä on havaittu kaksi selvää kesähaudan kuoppaa ja muutamia muita painaumia.

Saari on kokonaisuudessaan muinaismuistolain perusteella rauhoitettu kiinteä arkeologinen muinaisjäännös. Maihinnousu saarelle ja siellä liikkuminen on kielletty ympäri vuoden kulumisherkän luonnon ja muinaishistoriallisten arvojen suojelemisen takia. Saari on mainittu rauhoitusalueena läheisen Pallas-Yllästunturin kansallispuiston järjestyssäännössä ja rajoitusvyöhykkeenä puiston ohjeissa

Lähteet
-------

1. ↑  MuinaisjäännösrekisteriView and modify data on Wikidata. Tieto on haettu Wikidatasta.
2. 1 2  Muinaisjäännösrekisteri: Haltioletto *Kulttuuriympäristön palveluikkuna kyppi.fi*.  14.11.2007. Museovirasto. Viitattu 30.11.2019.
3. ↑  Pallas-Yllästunturin kansallispuiston järjestyssääntö (PDF)  5.5.2008. Metsähallitus. Viitattu 30.11.2019.
4. ↑  Pallas-Yllästunturin ohjeet ja säännöt Metsähallitus. Viitattu 30.11.2019.
**Sikyonilaisten aarrekammio** (m.kreik. Θησαυρὸς τῶν Σικυωνίων, *Thēsauros tōn Sikyōniōn*), tutkimuksessa myös *Aarrekammio I*, oli antiikin aikainen aarrekammio Olympiassa Kreikassa. Sen rakennutti Sikyonin kaupunki. Aarrekammion rauniot sijaitsevat Archaía Olympían kunnassa Olympian arkeologisella alueella, joka on Unescon maailmanperintökohde.

Sikyonilaisten aarrekammion kunnostettuja raunioita.
Sikyonilaisten aarrekammio rakennettiin arkaaisella kaudella noin vuonna 550 eaa. Sen tarkoitus oli säilyttää sikyonilaisten Zeukselle ja Olympian pyhäkköalueelle antamia votiivilahjoja. Aarrekammion rakennuttajaksi mainitaan Myron Sikyonilainen. Rakennus oli Olympian lukuisista aarrekammioista varhaisin. Sikyonilaiset pystyttivät myös toisen Sikyonilaisten aarrekammiona tunnetun rakennuksen Delfoihin.

Aarrekammio sijaitsi Olympian temenos-alueen eli *Altiksen* pohjoislaidalla Kroniosvuoren etelärinteessä muiden aarrekammioiden yhteydessä, aarrekammioiden rivistön ensimmäisenä niitä varten tehdyn keinotekoisen tasanteen länsipäässä. Roomalaisena aikana aivan sen viereen rakennettiin Nymfaion. Aarrekammio muistutti pientä kreikkalaista temppeliä. Se edusti doorilaista tyyliä ja siinä oli naos eli cella, joka avautui etelään, ja pronaos, jonka julkisivussa oli kaksi pylvästä (*distylos in antis*). Rakennuksen leveys oli noin 6,4 metriä ja pituus noin 11,8 metriä.

Toinen aarrekammion pronaoksen pylväistä sekä osa sen itäseinästä on kunnostettu.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Olympia, Treasury of the Sikyonians (1) (Building) *Perseus*. Viitattu 23.2.2016.
2. 1 2 3  Olympia's Treasuries Ministry of Culture and Sports.  Arkistoitu 11.5.2022. Viitattu 23.2.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Sikyonilaisten aarrekammio** Wikimedia Commonsissa
**Rengastustoimisto** vastaa lintujen rengastustoiminnasta Suomessa. Se toimii Helsingissä ja on osa Luonnontieteellisen keskusmuseon organisaatiota.

Vuonna 1926 Suomen rengastustoiminta siirrettiin Helsingin yliopiston eläintieteen museon vastuulle. Myöhemmin perustettiin erityinen Rengastustoimisto. Eläinmuseon remontin tieltä toimisto muutti väliaikaisesti Teollisuuskadulle Helsinkiin, mutta on palannut jälleen Eläinmuseolle.

Rengastustoimistosta vastaa Luonnontieteellisen keskusmuseon Eläintieteen yksikön seurantatiimi, jonka vetäjänä toimii intendentti Jari Valkama. Tiimiin kuuluu myös tutkijoita ja museomestareita.

Eurooppalaisten rengastustoimistojen yhteistyöelin ja toiminnan koordinoija on EURING, Euroopan rengastuskeskusten unioni.

Lähteet
-------

1. ↑  Eläintieteen yksikkö *Luomus.fi*. Viitattu 30.7.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Lintujen rengastus Luonnontieteellisen keskusmuseon sivuilla
* EURING (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Perustiedot Wikidatassa: Rengastustoimisto (Q11890556)ohje |
| --- |
|  |
| esiintymä kohteesta | organisaatio, rengastuskeskus |
|  |
| valtio | Suomi |
|  |
|  |

 |
**1. taktinen lentolaivue** (puol. *1 Eskadra Lotnictwa Taktycznego* 1.ELT) on Puolan ilmavoimien hävittäjälentolaivue, joka muodostettiin vuonna 2001 Minsk Mazowieckissa Puolassa vuonna 1944 perustettusta 1. hävittäjärykmentistä (puol. *1. Pułk Lotnictwa Myśliwskiego*). Laivue on sijoitettu 23. taktiseen lentotukikohtaan ja sen kalustona on Mikojan MiG-29 ja MiG29UB -koneet.

Palvelus
--------

Laivueesta on neljä konetta huhtikuusta 2010 alkaen kolme kuukautta Baltian ilmavalvonnassa. Laivueenkomentaja everstiluutnantti everstiluutnantti Robert Kozak johti sadan hengen osastoa, johon kuului kahdeksan lentäjää. Laivue oli ollut ensimmäisen kerran Baltian ilmavalvonnassa tammikuusta maaliskuuhun 2006.

Laivue lakkautettiin 1. heinakuuta 2010, kun 23. lentotukikohta ja laivue organisoitiin 23. taktiseksi lentotukikohdaksi.

Komentajat
----------

* Krzysztof Rosa (2001 – 2003)
* Stefan Rutkowski (2003 – 2005)
* Robert Cierniak (2005 – 2007)
* Robert Kozak (2007 – 2010)

Lähteet
-------

1. ↑  Nato

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:1st Tactical Squadron 

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: pl:1 Eskadra Lotnictwa Taktycznego 

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: pl:23 Baza Lotnictwa Taktycznego
Rengaslukko Melbournessa
Rengaslukko Los Angelesissa
**Rengaslukko** on mekaaninen ajonestolaite, joka on suunniteltu estämään ajoneuvon liikuttaminen. Rengaslukko koostuu kiinnikkeestä, joka ympäröi rengasta. Kiinnike estää sekä itse laitteen että renkaan irrottamisen. Väärin pysäköity auto voidaan lukita pyörälukolla paikoilleen ja lukko avata, kun pysäköintivirhemaksu on maksettu.

Rengaslukko tuli mahdolliseksi Suomessa, kun julkisen pysäköinninvalvonnan lainsäädäntö uudistui vuoden 2012 alussa. Rengaslukko voidaan asentaa, jos ajoneuvolla on ennestään viisi maksamatonta pysäköintivirhemaksua.

Vuoden 2012 alussa uutisoitiin, että saatujen kokemusten mukaan rengaslukon käyttäminen on vähentänyt väärinpysäköintiä. Rengaslukko on käytössä esimerkiksi Iisalmessa, Kuopiossa, Hämeenlinnassa ja Helsingissä.

Rengaslukoksi kutsutaan myös lastauslaitureiden yhteydessä maahan kiinteästi asennettua kuorma-auton rengaslukkoa, joka estää kuorma-auton tai perävaunun ennakoimattoman liikkeellelähdön. Suomessa kuorma-autojen rengaslukkoja valmistaa Aslemetals Oy.

Lähteet
-------

1. ↑  Rengaslukot tulevat vuoden vaihteessa *Yle Uutiset*.  8.11.2011. Viitattu 16.12.2011.  [vanhentunut linkki]
2. ↑  Kaipainen, Minna: Rengaslukon hinnaksi 200 euroa *Yle*.  31.8.2012. Viitattu 20.3.2023.
3. ↑  Rengaslukko kerää kehuja Kuopiossa (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑  Jokinen, Kalle: Rengaslukko napsahti - Kuskilta kekseliäs vastaus *Iltalehti*.  03.7.2013. Viitattu 10.7.2013.
5. ↑  Typpö, Juho: Helsinki ottaa rengaslukot käyttöön *Metrolehti*.  27.09.2012. Viitattu 10.7.2013.  [vanhentunut linkki]
6. ↑  Markku Malinen, Seppo Tikkanen: Kuopiolainen rengaslukko kelpasi Helsingille *Yle Uutiset*.  11.01.2013. Viitattu 10.07.2013.
7. ↑  aslelocker *aslelocker.fi*.

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Rengaslukko**.
Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Wheel clamp
**Aino Kyllikki Hatakka** (8. tammikuuta 1920 Kirvu – 22. marraskuuta 2005 Lappeenranta) oli suomalainen lähetystyöntekijä ja kirjailija.

Hatakan vanhemmat olivat kunnansihteeri Juho Hatakka ja Aino Elli Räihä. Hän kävi keskikoulun ja valmistui opettajaksi 1946 Heinolan opettajaseminaarista. Hatakka toimi opettajana kaksi viiden vuoden jaksoa Ambomaalla Ongwedivan lähetysasemalla aloittaen 1949. Kansakoulunopettajana Hatakka oli 1946–1947 Joutsenossa ja luokanopettajana Kaavilla 1962–1980. Kyllikki Hatakan veli oli rovasti Eero Hatakka. Eläköidyttyään Hatakka asui vielä muutaman vuoden Kaavilla ja siirtyi sitten asumaan Lappeenrantaan.

Teoksia
-------

* *Elämän janoa* : kertomus. Suomen Lähetysseura, Helsinki 1963
* *Mustan sydämen rakkaus* : kertomus. Suomen Lähetysseura, Helsinki 1964, 2. painos 1965
* *Oletko viettänyt päivää? : lähetystyöntekijän kokemuksia*. Kirjaneliö, Helsinki 1981
* *Afrikka on minun peltoni: kuva lähetystyöntekijä Kalle Koivusta*. Kirjaneliö, Helsinki 1982

Lähteet
-------

* Kyllikki Hatakka SKS:n kirjailijamatrikkelissa (toimimaton linkki)
* Pohjoissavolaisen kaunokirjallisuuden bibliografia : Kyllikki Hatakka (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. 1 2  Helena Vartiainen, Kyllikki Hatakan syntymästä 100 vuotta, Koillis-Savo No 2, sivu 15, julkaistu 9.1.2020
**Rengaspallokala** (*Tetraodon biocellatus*) on värikäs kaakkoisaasialainen pallokalalaji. Akvaarioharrastajat kutsuvat sitä "kasipalloksi", englanniksi "Figure8 Pufferfish" koska sen kuvio muodostaa kahdeksaisen numeroita. Nimellä "Figure eight" on aiemmin kutsuttu myös tieteellisillä nimillä *Tetraodon palembangensis* ja *Tetraodon steindachneri* tunnettuja lajeja, jotka mitä luultavimmin ovat kaikki sama laji.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Rengaspallokala voi kasvaa 6–8 cm pitkäksi. Sen vatsapuoli on valkea, selkäpuolella harmaalla pohjalla mustia palloja ja keltaisia koukeroita.

Alkuperä
--------

Rengaspallokaloja on tavattu luonnossa Indokiinassa, Malesiassa ja Indonesiassa, missä se elää jokien suualueilla.

Käyttäytyminen
--------------

Rengaspallokala on aggressiivinen laji joka usein näykkii muiden lajien eviä. Samanlajin yksilöt muodostavat tiukan arvojärjestyksen, jossa heikoimpia kiusataan. Akvaarion ahtaissa oloissa voimakkaammat kiusaavat heikompia niin että nämä eivät pääse syömään vaan nälkiintyvät.

Vesiolot ja ravinto
-------------------

Rengaspallokala on murtovesikala, jonka akvaarioveteen lisätään meriakvaariokäyttöön sekoitettua erikoissuolaa. Sitä voidaan pitää myös kovassa, suolattomassa vedessä. Sopiva lämpötila on 24–26 astetta. Toisten lähteiden mukaan rengaspallokala pysy makean veden puolella. Neale Monks kirjoittaa, että vaikka laji luonnossa elää lähes suolattomassa jokivedessä, akvaariossa suositellaan emäksistä, kevyesti suolapitoista vettä (ominaispaino 1,005, pH 8). Rengaspallokalat syövät lihapitoista ravintoa, johon pitää kuulua tarpeeksi kovia osia (esimerkiksi kotilon ja äyriäisten kuoria), sillä muuten kalan hampaat kasvavat liikaa.

Lähteet
-------

1. ↑  Vidthayanon, C.: *Tetraodon biocellatus* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.1*.  2012. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 17.8.2013. (englanniksi)
2. ↑  ITIS
3. 1 2 3  Monks, N.: Green, spotted pufferfish — and how to tell them apart Tropical fish finder.  Arkistoitu 2.5.2008. Viitattu 26.5.2008.
4. 1 2  *Tetraodon biocellatus* (peilipalvelin) *FishBase*. Froese, R. & Pauly, D. (toim.). (englanniksi)
5. ↑  Helsingin akvaariokeskus

Aiheesta muualla
----------------

* Aquahobby (Arkistoitu – Internet Archive) harrastajien kokemuksia (englanniksi)
* Damien Wagaman kolumni (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q1971863
* Wikispecies: Dichotomyctere ocellatus
* BOLD: 140452
* CoL: 55QSM
* EoL: 340393
* GBIF: 5213571
* iNaturalist: 188554
* IRMNG: 10449392
* ITIS: 646350
* IUCN: 166997
* NCBI: 99884
* WoRMS: 994328

 |

 |
**Kyllikki Immonen**, o. s. *Pellinen* (19. joulukuuta 1912 Tuusula – 20. maaliskuuta 1998 Outokumpu) oli suomalainen opettaja ja kirjailija.

Henkilöhistoria
---------------

Immosen vanhemmat olivat Aleksi Pellinen ja Ida Tallgren. Hän pääsi ylioppilaaksi Riihimäen yhteislyseosta 1932 ja valmistui filosofian maisteriksi. Kyllikki Immonen oli naimisissa opettaja, kirjailija Lauri Immosen kanssa. Myös heidän poikansa Tapani Immonen oli opettaja ja kirjailija.

Teoksia
-------

Nimellä *Kyllikki Pellinen*:

* *Fuksi on ja ihmettelee : sattumia koulunpenkiltä yliopistoon*. Gummerus 1936
* *Kapinanpoikanen : nuoren tytön päiväkirjasta*. Gummerus 1938
* *Ja mies oli minun makuuni* : iloinen romaani. Gummerus 1939

Nimellä *Kyllikki Immonen*:

* *Pystykorvan muistelmat* : romaani, WSOY 1944

Lähteet
-------

* Kyllikki Pellinen SKS:n kirjailijamatrikkelissa (toimimaton linkki)
* Riihimäkeläiskirjailijoita : Kyllikki Immonen
* Pellinen, Kyllikki Kirjasampo.fi

### Viitteet

1. ↑  Geni: Lauri (Lavrenti) Immonen Viitattu 28.4.2023.
**Artūrs Irbe** (s. 2. helmikuuta 1967 Riika, Latvian SNT) on latvialainen entinen jääkiekkomaalivahti, joka aloitti uransa Neuvostoliiton pääsarjajoukkue Dinamo Riiassa. Dinamon ykkösmaalivahdiksi hän nousi kaudella 1987–1988. Uransa jälkeen hän on toiminut valmentajana.

Neuvostoliiton maajoukkueessa Irbe pelasi MM-kisoissa 1989 ja 1990 saavuttaen kultaa. Vuonna 1990 Irbe valittiin turnauksen parhaaksi maalivahdiksi. Irbe kieltäytyi pelaamasta Neuvostoliiton joukkueessa 1991, koska Latvia oli julistautunut itsenäiseksi 4. toukokuuta 1990 ja Neuvostoliitto yritti pysäyttää itsenäistymisprosessin asevoimin tammikuussa 1991. Irbe oli myös barrikaadeilla Riiassa mahdollisen neuvostohyökkäyksen varalta. Latvian itsenäistymisen jälkeen Irbe pelasi Latvian maajoukkueessa monissa MM-kisoissa ja vuosien 2002 sekä 2006 talviolympialaisissa.

Minnesota North Stars varasi Irben NHL:ään vuonna 1989 numerolla 196. Hänen ensimmäinen NHL-seuransa oli San Jose Sharks vuosina 1991–1996. Sharks-vuosiensa aikana Irbe nousi kulttihahmoksi San Josessa. Pitkälti Irben torjuntojen ansiosta joukkue pääsi ensi kertaa pudotuspeleihin kaudella 1993–1994 ja voitti Detroit Red Wingsin.

Loukkaannuttuaan ja pelattuaan huonon kauden 1995–1996 Irbe siirtyi ensin Dallas Starsin ja sitten Vancouver Canucksin kakkosmaalivahdiksi, kunnes aloitti Carolina Hurricanesissa kaudella 1998–1999. Hurricanesissa Irbe saavutti NHL-uransa huippuhetket päästyään 2001–2002 aina finaalisarjaan asti, jossa joukkue hävisi Detroit Red Wingsille. Kesäkuussa 2004 hänet myytiin Columbus Blue Jacketsiin, jossa hän ei kuitenkaan pelannut otteluita. 

Kaudella 2005–2006 Irbe edusti itävaltalaista EC Salzburgia. Torinon olympialaisissa 2006 Irbe toimi Latvian joukkueen lipunkantajana avajaisissa.

Pelaajauransa jälkeen Irbe on toiminut valmentajatehtävissä. Vuodesta 2014 lähtien hän toimi Buffalo Sabresin maalivahtivalmentajana. Marraskuussa 2014 Irbe kuului yhden ottelun ajan myös Buffalon kokoonpanoon, kun Michal Neuvirth loukkaantui ja joukkue tarvitsi nopeasti varamaalivahtia. Hän on toiminut myös Washington Capitalsin maalivahtivalmentajana.

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Artūrs Irbe Eurohockey-sivustolla (englanniksi)
* Irbe fanisivusto

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* VIAF

 |

 |