recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Andre Clennon** (s. 15. elokuuta 1989 Portmore) on jamaikalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Vaasan Palloseuraa lainalla kotimaansa pääsarjan Arnett Gardens FC:stä. Pelipaikaltaan Clennon on hyökkääjä. Hän kuuluu myös Jamaikan jalkapallomaajoukkueeseen.

Ura
---

### Seurajoukkueura

Clennon aloitti uransa Waterhouse FC:ssä, jota hän edusti vuodet 2009-2012. Vuonna 2012 hän siirtyi Vietnamin toiseksi korkeimman sarjatason Lam Dong FC:hen, jossa hän viihtyi vain muutaman kuukauden, ennen kuin palasi takaisin Waterhouseen. Clennonin toinen visiitti seurassa kesti vuodet 2012-2013 ja tuotti viisi maalia 27 ottelussa sekä Jamaikan cupin voiton. Vuonna 2013 Clennon siirtyi toiseen jamaikalaisseuraan, Arnett Gardens FC:hen. Hän voitti seuran paidassa kaudella 2014-2015 Jamaikan mestaruuden.

Syyskuussa 2015 Clennon siirtyi Suomen Veikkausliigan Vaasan Palloseuraan loppukauden kattavalla lainasopimuksella.

### Maajoukkueura

Clennon debytoi Jamaikan jalkapallomaajoukkueessa maaliskuussa 2011 ystävyysottelussa El Salvadoria vastaan. Hän kuului joukkueeseen Gold Cupissa 2015, jossa hän pelasi yhdessä ottelussa Jamaikan saavuttaessa hopeaa.

Saavutukset
-----------

### Seuratasolla

**Waterhouse FC**

* Jamaikan cup: 2012-2013

**Arnett Gardens FC**

* Jamaikan mestaruus: 2014-2015

### Maajoukkuetasolla

**Jamaika**

* CONCACAF Gold Cup: hopeaa (2015)

Lähteet
-------

1. 1 2
2. 1 2 3 4  Andre Clennon National Football Teams -sivustolla (englanniksi)
3. ↑

VPS – Ykkönen
1 Pöyhönen |
2 Lo Giudice |
3 Ceesay |
4 Nuorela |
5 Pitkänen |
6 Nuutinen |
7 Pahkasalo |
8 Strandvall |
9 Jääskä |
10 Morrissey |
11 Sillah |
12 Moses |
13 Suokko |
14 Kassim |
15 Lehtimäki |
16 Laatikainen |
17 Multanen |
18 Abdi |
21 Gatambiye |
22 Marttinen |
23 Niemi |
25 Lindeman |
26 Almén |
27 Sillanpää |
28 Hudd |
29 Ketola |
30 Vahtera |
Valmentaja Nuorela
**Víctor Moya** (s. 24. lokakuuta 1982 Santiago de Cuba) on kuubalainen korkeushyppääjä.

Moya voitti 2005 Keski-Amerikan ja Karibian mestaruuden tuloksella 226. Samana vuonna hän voitti Helsingin MM-kisoissa MM-hopeaa tuloksella 229. Kauden lopussa hän voitti IAAF:n yleisurheilufinaalin ennätyksellään 235. Vuonna 2006 hän sijoittui neljänneksi Moskovan sisäratojen MM-kisoissa tuloksella 230. Hän voitti kultaa Pan-Amerikan kisoissa 2007 tuloksella 232. Osakan MM-kilpailuissa 2007 Moya sijoittui viidenneksi hypättyään 230. Hän oli viides myös Valencian halli-MM-kisoissa 2008 tuloksella 227. Myöhemmin samana vuonna hän voitti Keski-Amerikan ja Karibian mestaruuden Calissa tuloksella 225. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän karsiutui. Saman vuoden Guadalajaran Pan-Amerikan kisoissa hän sai pronssia tuloksella 226. Lontoon olympialaisissa 2012 hän karsiutui loppukilpailusta.

Ennätykset
----------

* Korkeushyppy: 235 (2005)

Lähteet
-------

1. 1 2  Focus on Athletes - Víctor Moya *iaaf.org*.  28.2.2008. Viitattu 8.12.2009. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Víctor Moya Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
3. ↑  Athletics Pan American Games 2007 at Rio de Janeiro (bra) Men: High Jump *sports123.com*. Viitattu 87.12.2009. (englanniksi)
4. 1 2  Victor Moya *tilastopaja.org*. Viitattu 26.9.2012. (englanniksi)[vanhentunut linkki]


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
François Viète
**François Viète** (lat. *Franciscus Vieta*, 1540 Fontenay-le-Comte – 23. helmikuuta 1603 Pariisi)[1] oli ranskalainen juristi ja matemaatikko. Viète oli modernin matematiikan edelläkävijä.

Vièten työ oli erityisen merkittävää algebran kehityksen kannalta. Viète ryhtyi uudistamaan algebraa unohdetun kreikkalaisen aksiomaattisen analyysin keinoin. Hän kehitti myös symbolien käyttöön perustuvan kirjainalgebran. Vièten työ antoi algebralle uudenlaisen teoreettisen perustan. Algebran ohella Viète sovelsi uusia analyysimenetelmiään trigonometriaan. Vièten vuonna 1579 julkaisema teos *Canon mathematicus seu ad triangula* (suom. *Kolmioihin sovelletut matematiikan lait*) toi uuden aikakauden trigonometriaan, kun Viète sovelsi algebrallista analyysimenetelmäänsä myös tähän matematiikan alueeseen ja pohti trigonometristen funktioiden välisiä yhteyksiä. Viète muun muassa johti monia trigonometrian kaavoja ja laati taulukot kaikkien trigonometristen funktioiden arvoista.

Lähteet
-------

* Luoma-Aho, E. *Matematiikan peruskäsitteiden historia: Algebra ja aritmetiikka*
* Luoma-Aho, E. *Matematiikan peruskäsitteiden historia: Trigonometria*

### Viitteet

1. ↑  François Viète
**Víctor Pérez Alonso** (s. 12. tammikuuta 1988 Albacete, Kastilia- La Mancha, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän on edustanut Espanjan pääsarjassa Real Valladolidia ja Levantea ja on pelannut myös ulkomailla.

Seurajoukkueura
---------------

Pérez pelasi kaudella 2006–2007 kasvattajaseuransa Getafen reservijoukkueessa. Kaudeksi 2007–2008 hän siirtyi Alcorcónin reservijoukkueeseen, josta pääsi seuraavaksi kaudeksi edustusjoukkueeseen ja pelasi nousukarsinta mukaan lukien 37 Segunda División B:n ottelua tehden viisi maalia. Vuodet 2009–2011 Pérez edusti Huescaa, jossa hänelle kirjattiin kahden kauden aikana 44 Segunda Divisiónin ottelua ja kaksi maalia. Kaudeksi 2011–2012 hän siirtyi niin ikään Segunda Divisiónissa pelanneeseen Valladolidiin, jossa pelasi sarjanousuun päättyneellä kaudella 43 ottelua tehden kuusi maalia.

Pérez debytoi Primera Divisiónissa 20. elokuuta 2012 Zaragozaa vastaan. Ensimmäisen maalinsa hän teki 27. elokuuta 2012 Levanten verkkoon ja onnistui samassa ottelussa vielä toisenkin kerran Valladolidin voittaessa 2–0.

Lähteet
-------

* Víctor Pérez Alonso BDFutbol-sivustolla (englanniksi)
* Víctor Pérez Alonso Futbolme-sivustolla (espanjaksi)
* Víctor Pérez Alonso Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
**Andray Blatche** (s. 22. elokuuta 1986 Syracuse, Yhdysvallat) on yhdysvaltalais-filippiiniläinen koripalloilija, joka on pelannut vuodesta 2012 lähtien Brooklyn Netsissä. Hänelle myönnettiin Filippiinien kansalaisuus vuonna 2014.

Ura
---

Blatche aloitti järjestelmällisen koripallon vasta high school -iässä, jolloin hän opiskeli neljä lukuvuotta Henninger High Schoolissa. Hän jatkoi opiskelua vielä viidennen vuotensa South Kent Schoolissa. Blatche ei pelannut lainkaan yliopistokoripalloa, vaan hänet valittiin vuoden 2005 NBA:n varaustilaisuudessa 49:ntenä pelaajana. Ennen tulokaskautta hänen autoaan yritettiin varastaa, ja ammuskelun yhteydessä häneen osui luoti. Siksi hän joutui olemaan sivussa kautta edeltävältä harjoitusleiriltä.

Ensimmäisellä NBA-kaudellaan hän ei pelannut paljon ja viettikin osan kaudesta D-liigassa Roanoke Dazzlen joukkueessa. Elokuussa 2007 Wizards jatkoi Blatchen sopimusta, vaikkakin hän oli saman kuukauden aikana jäänyt kiinni ajokortitta ajosta ja seksin ostosta. Hän pelasi tilastollisesti uransa parhaan kauden kaudella 2010–2011, jolloin hän teki keskimäärin 16,8 pistettä ja otti 8,2 levypalloa ottelua kohden. Kuitenkin seuraavalla kaudella Blatchen pistekeskiarvo lähes puolittui, ja maaliskuussa 2012 seurajohto päätti penkittää hänet*selvennä* vedoten Blatchen huonoon fyysiseen kuntoon.

Heinäkuun 2012 aikana Wizards luopui Blatchen pelaajaoikeuksista, ja syyskuussa 2012 hän siirtyi lopulta Brooklyn Netsiin.

Lähteet
-------

1. ↑  Dy, Richard: Andray Blatche now eligible to play for Gilas as President Aquino signs naturalization papers *spin.pf*.  11.6.2014. Viitattu 13.6.2014. (englanniksi)
2. ↑  Andray Blatche Bio *National Basketball Association*. Viitattu 13.6.2014. (englanniksi)
3. 1 2 3  Andray Blatche *Basketball-Reference*. Viitattu 13.6.2014. (englanniksi)
4. ↑  Blatche to miss training camp after being shot *ESPN*.  28.9.2005. Viitattu 13.6.2014. (englanniksi)
5. ↑  Wizards re-sign forward Blatche to multiyear deal *ESPN*.  20.8.2007. Viitattu 13.6.2014. (englanniksi)
6. ↑  Lee, Michael: Wizards plan to sit Andray Blatche until he gets in better shape *The Washington Post*.  20.3.2012. Viitattu 13.6.2014. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Andray Blatche**.
* NBA:n pelaajaprofiili (englanniksi)
* Basketball-Reference (englanniksi)
Françoise Aubut noin vuonna 1947.
**Françoise Aubut-Pratte** (o.s. *Aubut*; 5. syyskuuta 1922 St-Jérôme, Québec – 8. lokakuuta 1984 Montreal, Québec) oli kanadalainen urkuri. Hän oli yksi ensimmäisistä Marcel Duprén ja Olivier Messiaenin teoksia laajassa mittakaavassa Kanadassa tulkinneista esiintyjistä. Hän opiskeli Eugène Lapierrandin ja Antonio Létourneaun johdolla Montrealin kansallisessa konservatoriossa sekä Duprén ja Messiaenin johdolla Pariisin konservatoriossa. Pariisin konservatoriossa hän oli ensimmäinen pohjoisamerikkalainen, joka voitti *Grand Premier Prix'n*.

Aubut työskenteli pedagogisissa tehtävissä eri opinahjoissa ja piti lukuisia resitaaleja. Hänen ohjelmistoonsa kuului muun ohella kanadalaisten säveltäjien, kuten Jean Papineau-Couturen ja Roger Mattonin teoksia. Hän voitti Prix de musique Calixa-Lavalléen vuonna 1961.

Lähteet
-------

1. 1 2  The Canadian Encyclopedia: Françoise Aubut


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
Hala Stulecian edustalla järjestetään valoshow viikoittain perjantai- ja lauantai-iltaisin.
**Hala Stulecia** (Satavuotishalli, aik. **Hala Ludowa** eli Kansanhalli, alun perin saksaksi **Jahrhunderthalle**), on ympyränmuotoinen messu- ja näyttelyrakennus Wrocławissa (vuoteen 1945 Breslau, osa Saksaa), Sleesiassa, Puolan lounaisosassa. Halli on ollut Unescon maailmanperintökohde vuodesta 2006.

Max Bergin suunnittelema halli rakennettiin 1911–1913 Saksan Napoleonia vastaan käytymien vapaussotien muistoksi ja erityisesti Breslaun lähellä käydyn voittoisan taistelun kunniaksi. Halli ympäristöineen rakennettiin messu- ja näyttelyalueeksi, jolla oli määrä esitellä Sleesian historiaa ja taloudellisia saavutuksia. Hallin avajaisten yhteydessä 1913 järjestettiin iso Satavuotisnäyttely.

Valmistuessaan Satavuotishalli oli maailman suurin teräsbetonirakennelma. Sen kupolin sisähalkaisija on 69 metriä ja korkeus 42 metriä. Hallin pinta-ala on 14 000 m². Itse hallin lisäksi alue koostuu 56 muusta näyttelytilasta sekä isosta vesialtaasta, jota kiertää puoliympyrän muotoinen pergola.

Vuonna 1930 Adolf Hitler esiintyi Satavuotishallissa 25 000 ihmiselle.

Toisen maailmansodan jälkeen, kun kaupunki oli siirtynyt Puolan hallintaan, Satavuotishalli nimettiin Kansanhalliksi (Hala ludowa). Siinä järjestettiin vuonna 1948 suuri Takaisinsaatujen alueiden näyttely /(Wystawa Ziem Odzyskanych), joka esitteli Saksasta Puolaan liitettyjen alueiden historiaa, arkkitehtuuria ja taloutta kommunistisessa propagandahengessä. Samassa yhteydessä Wrocławissa pidettiin iso Älymystö rauhan puolesta -kongressi, johon osallistuivat mm. Pablo Picasso, Irène Joliot-Curie, Julian Huxley, Salvatore Quasimodo, Martin Andersen Nexø, Ilja Ehrenburg ja Mihail Šolohov. 

Vuonna 1952 hallin vieressä olevaan näyttelyrakennukseen perustettiin yksi Puolan merkittävimmistä elokuvastudioista, Wytwórnia Filmów Fabularnych (WFF). Sen tiloissa valmistuivat sellaiset kuuluisat puolalaiselokuvat kuten Andrzej Wajdan Sukupolvi (Pokolenie, 1954) ja Tuhkaa ja timanttia (Popioł i diament, 1958) sekä Roman Polanskin Veitsi vedessä (Nóż w wodzie, 1961).

Halli on osa isoa Szczytnicki-puistoa (saks. Scheitniger Park).

Lähteet
-------

1. ↑  Centennial Hall in Wrocław Unesco

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hala Ludowa** Wikimedia Commonsissa
**Saulieu** on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 46 kilometriä Montbardin kaupungista etelään.

Saulieu oli tärkeä kaupunki Rooman vallan aikaan, ja jonka kautta kulki roomalainen tie Via Agrippa. Vuonna 177 kaupungissa kolme miestä koki marttyyrikuoleman uskonsa vuoksi, ja heidät julistettiin pyhiksi. Tämän jälkeen Saint Andochen, Saint Thyrsen ja Saint Felixin pyhäinjäännökset houkuttelivat pyhiinvaeltajia kaupunkiin tuoden samalla vaurautta. Pyhäinjäännökset ovat Carraran marmorista 200-luvulla valmistetussa sarkofagissa Saint-Andochen basilikassa, joka on rakennettu 1100-luvulla. Kaupungissa on jäljellä osia sen keskiaikaisesta linnoituksesta.

Kaupungin nähtävyysiin kuuluu museo *Musée François Pompon*, jossa on näytteillä kaupungissa syntyneen kuvanveistäjä François Pomponin eläinaiheisia veistoksia. Saulieu on tunnettu gastronomiastaan. Kaupungin ravintoloissa tarjoillaan laadukasta burgundilaista ruokaa, ja ravintoloista kuuluisin on aikanaan jopa kolme Michelin-tähteä saanut *La Côte d'Or*.

Kunta on osa Morvanin luonnonpuistoa (*Parc naturel régional du Morvan*).

Tunnettuja kuntalaisia
----------------------

* Claude Courtépée (1721-1781), historioitsija
* François Pompon (1855-1933), kuvanveistäjä
* Alexandre Dumaine (1895-1974), kokki
* Bernard Loiseau (1951-2003), kokki

  

* Musée François PomponMusée François Pompon
* François Pomponin veistosFrançois Pomponin veistos
* Ravintola La Côte d'OrRavintola La Côte d'Or

Lähteet
-------

1. ↑  Comparateur de territoire Institut National de la Statistique et des Études Économiques. Viitattu 4.11.2021. (ranskaksi)
2. 1 2  Tourism Mairie de Saulieu. Viitattu 4.11.2021. (englanniksi)
3. ↑  Les communes Parc naturel régional du Morvan. Viitattu 3.11.2021. (ranskaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Saulieu** Wikimedia Commonsissa
**Víctor Elías Villagrasa Álvarez** (s. 3. maaliskuuta 1991 Madrid, Espanja) on espanjalainen näyttelijä ja laulaja.

Víctor Elíasin ensimmäinen pysyvä rooli oli Neus Asensin lapsi sarjassa *Ellas son así*. Sen jälkeen hän esitti pieniä osia erilaisissa sarjoissa, kunnes hän sai pääosan Telecincon *Serranon perheestä*, jonka myötä hän nousi kuuluisuuteen. Hän esittää perheen keskimmäistä poikaa Guillea, joka joutuu vaikeuksiin tämän tästä. *Serranon perheen* lisäksi Víctor Elías on näytellyt sivuosia elokuvissa ja televisiosarjoissa. Victor Elías ja Natalia Sanchez seurustelivat vielä sarjan jälkeen, mutta ovat sittemmin eronneet. 

Víctor Elías on ollut myös osa yhtyettä Santa Justa Klan, joka sai alkunsa *Serranon perheestä* ja julkaisi kaksi albumia. Hän oli ryhmän nuorin jäsen. Yhtye lopetettiin kuitenkin kahden suositun albumin jälkeen.

Filmografia
-----------

### Elokuvat

* *Devil's Backbone* (2001)
* *El florido pensil* (2002)

### Lyhytelokuvat

* *Héroes de verdad* (2004)
* *Nuestro pequeño secreto* (2004)

### Televisio

* *Hermanas* (1998)
* *Ellas son así* (1999)
* *Antivicio* (2000)
* *Hospital Central* (2000)
* *Esencia de poder* (2001–2002)
* *Javier ya no vive solo* (2003)
* *Serranon perhe* (2003–2008)
* Sivurooleja eri sarjoissa ja elokuvissa (2009-)

Diskografia
-----------

* Santa Justa Klan: *SJK* (2005)
* Santa Justa Klan: *DPM* (2006)

Aiheesta muualla
----------------

* Víctor Elías Internet Movie Databasessa. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Yhdysvallat

 |

 |
**Vaihto** tarkoittaa oikeustieteessä sopimusta, jolla irtaimen tai kiinteän esineen omistusoikeus luovutetaan toiselle siten, että vastikkeena on jotakin muuta kuin rahaa. Kun vastikkeena on sekä rahaa että tavaraa, pidetään oikeustointa vaihtona, jos tavaran arvo on vähintään puolet vaihdetun esineen arvosta. Jos tavaran arvo on vähemmän kuin puolet koko arvosta, on kyseessä kauppa.[1][2]

Vaihtoon sovelletaan samoja oikeussääntöjä kuin kauppaankin. Kiinteistön vaihdossa on noudatettava kiinteistön kauppaa koskevia määräyksiä.[2] Tilusvaihdoksi nimitetyssä maanmittaustoimituksessa maatilan tiluksia vaihdetaan toisen tilan tiluksiin. Se voidaan tietyin edellytyksin toimittaa, vaikka tilojen omistajat eivät kykene sopimaan vaihdosta.[1] Vaihto on menettänyt merkitystään sopimusmuotona, mutta se on melko tavallinen esimerkiksi auto- ja maatalouskonekaupassa.[3]

Vaihtoon sovelletaan kauppalakia (355/1987). Myyjän rahavaatimukseen sovelletaan samoja määräyksiä kuin kaupassakin. Myyjän vastaanottaman tavaran osalta hän on samassa asemassa kuin tavaran ostaja. Jos tavara osoittautuu virheelliseksi, voi myyjä vaatia sopimuksen purkamista, virheen korjaamista, hinnanalennusta tai vahingonkorvausta.[3]

Lähteet
-------

1. 1 2  *Otavan iso tietosanakirja,* Otava 1960–1965.
2. 1 2  *Uusi tietosanakirja,* Tietosanakirja oy 1960–1966.
3. 1 2  *Encyclopædia iuridica fennica,* Suomalainen lakimiesyhdistys 1994–1999, ISBN 951-855-135-9, osa I palsta 936.
**Willi Frommelt** (s. 18. marraskuuta 1952 Schaan, Liechtenstein) on liechtensteinilainen alppihiihtäjä.

Frommelt sai pronssia St. Moritzin 1974 MM-kilpailujen syöksylaskussa. Innsbruckin olympialaisissa 1976 hän saavutti pronssia pujottelussa. Olympiakisojen yhteydessä käydyssä alppiyhdistetyn MM-kilpailussa hän sai hopeaa. Garmisch-Partenkirchenin MM-kisoissa 1978 hän oli suurpujottelussa kolmas.

Frommelt sijoittui maailmancupissa parhaimmillaan kolmanneksi Garmisch-Partenkirchenin suurpujottelukilpailussa tammikuussa 1977. Myös hänen veljensä Paul Frommelt on entinen alppihiihtäjä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Willy Frommelt *sports-reference.com*.  Arkistoitu 25.8.2009. Viitattu 5.2.2010. (englanniksi)
2. 1 2  Willi Frommelt Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
**Šabakit** ovat etninen ja kulttuurillinen väestönryhmä Irakissa ja he asuttavat pääasiassa kyliä Mosulin kaupungista itään. Noin 70 % šabakeista on šiialaisia ja loput sunnalaisia. Heidän uskonnolliset tapansa muistuttavat Turkin aleviitteja.

Historia
--------

Joidenkin lähteiden mukaan nimityksenä šabak on johdettu arabian termistä *shabaka*, joka tarkoittaa vapaasti käännettynä kietoutuvaa viittauksena sille, että šabakit ryhmänä koostuvat useista eri heimoista. Tähän liittyen šabakien on eri aikoina väitetty olevan niin arabeja, kurdeja, kuin turkmeenejakin Saddam Husseinin Irakissa hallitus yritti arabilaistaa šabakeja ja Irakin–Iranin sodan aikana vuonna 1988 noin 20 šabakikylää tuhottiin maan turvallisuusjoukkojen operaatioissa. Viime vuosina šabakit ovat joutuneet Irakia koetelleiden väkivaltaisuuksien ytimeen. He asuttavat raja-aleutta kurdien ja arabien välillä ja ovat lisäksi ympäröivästä sunnalaisesta väestöstä poiketen šiialaisia. Vuodesta 2003 lähtien arviolta 1 300 šabakia on saanut surmansa väkivaltaisuuksissa. Isis miehitti noin 60 šabakikylää ja noin 3 000 šabakiperhettä on paennut Irakin muihin osiin. Šabakit ovat muodostaneet myös omia asejoukkojaan, joista osa taistelee Irakin Kurdistanin Peshmergan alaisuudessa ja osa Irakin hallituksen tukemissa šiialaisissa asejoukoissa.

Kulttuuri
---------

Yksi šabakien uskonnon perusperiaatteista on se, että Allah, Muhammad ja Ali muodostavat kolminaisuuden ja näistä Ali on hallitseva. Šabakien pyhä kirja on nimeltään *Kitab al-Manakib* tai *Buyuruk* ja se koostuu kahdesta osasta. Toinen näistä osista muistuttaa aleviittien kirjoituksia. Aikuisilla šabakeilla on oma *pir*, eli hengellinen johtaja, joka järjestää säännöllisesti uskonnollisia tilaisuuksia kotonaan. Tilaisuudet pidetään tavallisesti turkiksi. Varhaisessa kirjallisuudessa näihin tilaisuuksiin viitattiin nimellä *laylat al-kafsha* ja ulkopuoliset syyttivät niitä usein rivoilusta. Tärkeisiin rituaaleihin kuuluvat myös pyhiinvaellusmatkat paikallisille pyhätöille. Suurin osa šabakeista saa elantonsa maataloudesta ja maan omistavat tavallisesti sayyidit, jotka ovat myös yhteisöjensä johtohahmoja.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Michael M. Gunter: *Historical Dictionary of the Kurds*, s. 269-270. Toinen painos. The Scarecrow Press, 2011. (englanniksi)
2. 1 2  Iraq - Shabak *World Directory of Minorities and Indigenous Peoples*. Minority Rights Group International. Viitattu 9.4.2017. (englanniksi)
3. ↑  Saad Salloum: Division among Iraq's Shabak minority reveals Kurdish-Arab land rivalry *Al-Monitor*. Viitattu 9.4.2017. (englanniksi)
**Sauli Vuoti** (s. 1979 Oulu) on suomalainen muusikko, kemisti sekä tutkija. Hän sekä soittaa kitaraa, että laulaa vuosituhannen vaihteessa perustamassaan Kinetik Control-yhtyeessä sekä Auringon Lapset-yhtyeessä. Hän on säveltänyt ja sanoittanut lähes kaikki Kinetik Controllin kappaleet. Hänen kirjoittamat sanoituksensa kertovat useimmiten ihmisten pinnallisuudesta ja lähipiirissä nähdyistä tapahtumista.  

Vuodesta 1998 lähtien Vuoti opiskeli lääkeainekemiaa Oulun yliopistossa, josta hän valmistui filosofian tohtoriksi vuonna 2007. Hänen väitöskirjansa on nimeltään *Syntheses and Catalytic Properties of Palladium (II) Complexes of Various New Aryl and Aryl Alkyl Phosphane ligands*.

Vuoti perusti Inferno-lehden vuonna 2001 ja toimi sen päätoimittajana ja kustantajana vuoteen 2005 saakka, jolloin lehti myytiin Rumbapressille.  Sittemmin hän on toiminut avustajana mm. Soundi-lehdessä. Hänet tunnetaan myös kovana kamppailulajien harrastajana ja vapaaottelun ystävänä.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑  Vuoti, Sauli (2007). Syntheses and Catalytic Properties of Palladium (II) Complexes of Various New Aryl and Aryl Alkyl Phosphane ligands. Acta Universitas Ouluensis. ISBN 978-951-42-8647-6.
5. ↑
6. ↑
7. ↑


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* Europeana

 |

 |
Willi Boskovskyn hauta Wienin keskushautausmaalla.**Willi Boskovsky** (16. kesäkuuta 1909 Wien – 21. huhtikuuta 1991 Visp, Sveitsi) oli itävaltalainen kapellimestari ja viulisti. Hän toimi 1939–1971 Wienin filharmonikkojen yhtenä konserttimestarina ja tuli ympäri maailmaa tunnetuksi orkesterin uudenvuodenpäivän radio- ja televisiokonserttien kapellimestarina vuosina 1954–1979. Hän perusti myös nimeään kantavan Boskovsky-kvartetin ja toimi vuodesta 1969 Wienin Strauss-orkesterin ylikapellimestarina. Hän johti usein myös Wienin Mozart Ensemblea.

Boskovsky aloitti viuluopinnot Wienin musiikkiakatemiassa yhdeksänvuotiaana ja valmistuessaan sieltä 17 vuoden iässä sai Fritz Kreisler -palkinnon. Hän toimi viulusolistina vuoteen 1939, mutta soitti myös Wienin filharmonikoissa jo vuodesta 1933 lähtien.

Lähteet
-------

1. 1 2  Boskovsky, Willi (Arkistoitu – Internet Archive), Baker’s Biographical Dictionary of Musicians, The Gale Group 2001. Vaatii HighBeam-tilauksen. Viitattu 9.12.2015.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Hyvästi, Mr. Chips** (*Goodbye, Mr. Chips*) on Sam Woodin ohjaama brittiläinen draamaelokuva vuodelta 1939. Sen pääosissa näyttelevät Robert Donat, Greer Garson ja Terry Kilburn.

Koulumaailmaan sijoittuva elokuva pohjautuu James Hiltonin vuonna 1934 ilmestyneeseen samannimiseen romaaniin (suom. *Hyvästi, Mr. Chips*, Karisto, 1935). Sen pohjalta elokuvan käsikirjoituksen laativat R. C. Sherriff, Claudine West ja Eric Maschwitz.

Elokuvan tuotti Metro-Goldwyn-Mayerin brittiläinen osasto, ja elokuva kuvattiin Reptonin poikakoulussa ja osittain Denhamin studioilla.

Juoni
-----

Pidättyväinen, ikääntynyt poikien sisäoppilaitoksen latinankielen opettaja Charles Chipping (Donat), muistelee takaumina kymmenien vuosien opettajanuraansa ja avioliittoaan Katherinen (Garson) kanssa, jonka hän kuitenkin on menettänyt traagisesti ja jäänyt leskeksi. Puolison kuoleman jälkeen mies on uppoutunut täysin opettajan työhönsä ja noussut koulussa legendaariseen asemaan.

Vastaanotto ja jälkimaine
-------------------------

Robert Donat sai roolistaan parhaan miespääosan Oscarin, jonka muina ehdokkaina olivat Laurence Olivier, Clark Gable ja James Stewart. *Hyvästi, Mr. Chips* oli Greer Garsonin ensimmäinen elokuvarooli, ja hän sai siitä naispääosan Oscar-palkintoehdokkuuden. Elokuva tuotti useita muitakin ehdokkuuksia, mutta valtaosan Oscareista vei samana vuonna ensi-iltansa saanut *Tuulen viemää*.

British Film Instituten valitsemat asiantuntijat äänestivät *Hyvästi, Mr. Chipsin* vuonna 1999 yhdeksi kaikkien aikojen sadasta parhaasta brittielokuvasta. *The New York Timesin* kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.

Uusintaversiot
--------------

*Hyvästi, Mr. Chips* on filmattu vuonna 1969 alkuperäiselokuvaa vähemmän arvostettuna musikaaliversiona, jossa pääosaa näyttelee Peter O’Toole. Vuonna 2002 tarinasta tehtiin televisioversio, pääosassa Martin Clunes.

Lähteet
-------

1. ↑  *Hyvästi, Mr. Chips* Elonetissä.
2. 1 2  "Goodbye, Mr. Chips 1939." VideoHound's Golden Movie Retriever. Gale. 2008. Haettu 23.7.2016 palvelusta HighBeam Research (vaatii tilauksen):  (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Best 100 British films – full list, BBC 23.12.1999. Viitattu 27.7.2016.
4. ↑  The Best 1,000 Movies Ever Made, *The New York Times*. Perustuu teokseen *The New York Times Guide to the Best 1,000 Movies Ever Made*, St. Martin's Griffin 2004. Viitattu 13.7.2016.
5. ↑  *Goodbye Mr. Chips (2002) (TV)* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* *Hyvästi, Mr. Chips* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* *Hyvästi, Mr. Chips* Elonetissä.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Goodbye, Mr. Chips (1939 film)
**Vertaistuotanto** (engl. *peer production*) on tuotantoa, jonka perustana on toimijoiden epähierarkkisesti organisoituva yhteistyö. Vertaistuotannon edellytyksenä toimivat yhteisresurssit eli commonsit, jollaisia voivat olla esimerkiksi vapaat tietovarannot tai yhteiset luonnonvarat. Konkreettisimmillaan vertaistuotantoa on toteuttu avoimen lähdekoodin ohjelmissa ja Wikipediassa.

Teoriaa
-------

Christian Siefkes määrittelee artikkelissaan The Commons of the Future vertaistuotannolle viisi keskeistä elementtiä, jotka ovat:

1. jäsenten motivaatio tehdä palveluksia yhteisönsä eteen
2. tuotannon määrittyminen tarpeiden mukaan ja vertaistuotteiden jaettu luonne
3. tuotteiden riittävyyden varmistaminen
4. työnjaollisten ongelmien ja ristiriitojen ylittäminen, kuten vähemmän haluttujen tehtävien kiinnostavuus
5. globaalit ja paikalliset intressit sekä verkostojen yhteistyön muotoutuminen

Slovenialainen filosofi Slavoj Žižek on jakanut commonsit kolmeen resurssiulottuvuuteen, jotka ovat ekologinen, sosiaalinen ja verkostollinen. Žižek kannustaa puolustamaan yhteisresursseja, koska hän arvioi näistä resursseista jokaisen olevan uhattuna ympäristökriisin, sosiaali- ja terveyspalveluiden heikon saatavuuden ja tiedon rajaamisen vuoksi.

Selvityksiä
-----------

Suomessa vertaistuotantoa ovat tutkineet ja selvittäneet mm. Sitra ja Ajatuspaja e2 valtioneuvoston kanslian tilaamana. Molemmissa raporteissa vertaistuotanto nähtiin mahdollisuutena kehittää erityisesti palvelutuotantoa käyttäjälähtöisempään suuntaan ja parantaa yhteisöllisyyttä.

Lähteet
-------

1. ↑  (englanniksi) Siefkes, Christian (2009). The Commons of the Future. The Commoner. Luettu 19.6.2012
2. ↑  (englanniksi) Zizek, Slavoj 2009. How to Begin from the Beginning. New Left Review 72. 2009. Luettu 18.6.2012
3. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive) Sitra 2010. Suomen elinvoiman lähteet. Luettu 18.6.2012
4. ↑  [vanhentunut linkki] E2 2010. Perusselvitys vertaistuotannosta. Luettu 18.6.2012
**Áris Christoféllis** (kreik. Άρης Χριστοφέλλης, s. 5. helmikuuta 1960) on kreikkalainen sopranista ja musiikkitieteilijä.

Elämä ja ura
------------

Christoféllis syntyi Ateenassa vuonna 1960. Opiskeltuaan pianonsoittoa Ateenassa ja Pariisissa muun muassa Francis Clidat’n johdolla hän päätti keskittyä kehittämään harvinaislaatuista lauluääntään miessopraanoksi Fófi Sarantopoúloun johdolla. Christoféllis teki debyyttinsä Bordeaux’ssa vuonna 1984. Seuraavana vuonna hän lauloi Wolfgang Amadeus Mozartin "Exultate, jubilate" Cannesin Midem Classique -festivaalin avajaiskonsertissa ja tuli tunnetuksi kansainvälisesti.

Christoféllisin ohjelmisto ulottuu renessanssista nykymusiikkiin, mutta hän keskittyy vahvimmin Italian 1700-luvun ja 1800-luvun alun barokkioopperaan ja alun perin kastraattilaulajille sävellettyihin rooleihin. Hänen äänenkäyttötekniikkansa sekä hyvä tyylitajunsa ja historiatietoisuutensa erilaisten koristelujen käytössä laulussaan ovat nousseet suureen arvoon. Musiikkitieteilijänä hän on tuonut esiin monia barokin ajan unohdettuja vokaaliteoksia ja tutkinut erityisesti tuon ajan laulun ornamentiikkaa. 1990-luvun puolivälistä alkaen hän on tehnyt paljon levytyksiä EMI Classics -levymerkille.

Lähteet
-------

1. ↑  Aris Christofellis *tp4.rub.de*. Viitattu 21 December 2011.
2. ↑  Newham, Paul: *Therapeutic Voicework: Principles and Practice for the Use of Singing as a Therapy*, Art Therapies Series, Jessica Kingsley Publishers 1998, s. 243.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Aris Christofellis
**Ostrovnoi** (ven. Островно́й) on suljettu kaupunki ja kaupunkipiirikunta Kuolan niemimaan koillisosassa Barentsinmeren rannalla 360 km Murmanskista itään. Kaupunki palvelee Venäjän pohjoisen laivaston **Gremiha**-nimistä tukikohtaa (ven. Греми́ха), joka on myös tärkeä käytetyn ydinpolttoaineen varastointipaikka. Paikkakunnan entinen koodinimi oli **Murmansk-140**.

Ostrovnoin asukasluku vuonna 2010 oli 2177 asukasta. Paikkakunnalle ei ole maaliikenneyhteyttä.

Kaupunkipiirikuntaan kuuluvat itse Ostrovnoin kaupungin ohella asutuskeskukset Drozdovka, Lumbovka, Svjatoi Nos, Mys-Tšornyi, Majak-Gorodetski ja Tersko-Orlovski Majak.

Historiaa
---------

Kaupunki on syntynyt lähelle paikkaa, jossa aiemmin sijaitsi Jokanga-niminen kylä (saameksi *Jovkkoš*). Ensimmäiset maininnat Jokangajoen suulla olevasta asutuksesta ovat 1500-luvulta. 

Paikalle perustettiin ensimmäinen laivastotukikohta ensimmäisen maailmansodan aikaan 1915. Sen tarkoitus oli suojata Vienanmeren suuta. Kylä sai uuden nimen Gremiha vuonna 1938, ja sinne perustettiin neuvostolaivaston tukikohta 1941.

Vuonna 1951 Gremihaan alettiin rakentaa rautatietä niemimaan poikki Apatityn kaupungista, mutta työt keskeytettiin Stalinin kuoltua 1953.

1960-luvulla muutaman kilometrin päähän asutuksesta organisoitiin ydinsukellusvenetukikohta ja sen yhteyteen uusi salainen kaupunki, joka tunnettiin koodinimellä Murmansk-140. Vuonna 1981 asutukset yhdistettiin. Vuonna 1992 paikkakunta sai nykyiset kaupunkioikeudet nimellä Ostrovnoi, vuonna 2006 siitä tuli kaupunkipiirikunta.

Vuonna 1996 Ostrovnoissa oli vielä noin 14 000 asukasta, mutta sen jälkeen väkiluku romahti. Vielä 2006 asukasluku oli noin 4600. Ostrovnoin tulevaisuus on 2000-vuosikymmenen lopulla ollut vaakalaudalla puolustusministeriön toimintojen vähetessä paikkakunnalla, väestön poistuessa ja elinkustannusten ollessa moninkertaiset muihin kaupunkeihin nähden.

Lähteet
-------

1. 1 2  Городской округ ЗАТО г. Островной (Arkistoitu – Internet Archive) Ostrovnoi Murmanskin aluehallinnon sivuilla (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Ostrovnoi. mojgorod.ru (venäjäksi)
* Topografinen kartta (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Murmanskin alue |
| --- |
|  |
| Hallinnollinen keskus: Murmansk |
|  |
| Piirit | 
* Kantalahti
* Koutero
* Kuola
* Lovozero
* Petsamo
* Turja

 | Murmanskin alueen vaakuna |
|  |
| Suljetut alueet | 
* Aleksandrovsk
* Ostrovnoi
* Severomorsk
* Vidjajevo
* Zaozjorsk

 |
|  |
| Kaupungit | 
* Apatiitti
* Gadžijevo
* Kantalahti
* Kirovsk
* Koutero
* Kuola
* Montšegorsk
* Murmansk
* Olenegorsk
* Ostrovnoi
* Poljarnyi
* Poljarnyje Zori
* Severomorsk
* Snežnogorsk
* Zaozjorsk
* Zapoljarnyi

 |
|  |
| Kaupunkityyppiset taajamat | 
* Kildinstroi
* Molotšnyi
* Murmaši
* Nikkeli
* Parkkina
* Revda
* Safonovo
* Tumannyi
* Umba
* Ylä-Tuuloma
* Zelenoborski

 |

 |
**Ária** (kreik. Άρια) eli *Áreia* (Άρεια) on Kreikan kaupunki, joka sijaitsee noin kolme kilometriä Náfplion kaupungista itään ja on nykyisin käytännössä Náfplion esikaupunki. Se kuuluu hallinnollisesti Náfplion kuntaan, Argoliksen alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen. Kaupunki muodostaa oman kaupunkiyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Αρίας, *Topikí Koinótita Arías*). Kaupungin väkiluku on 3 376 (vuonna 2011).

Árian alueelta on löydetty mykeneläisaikaisia hautoja. Antiikin aikana paikalla oli muun muassa temppeli sekä akvedukti, joka johti alueen lähteistä vettä Nauplionin kaupunkiin eli nykyiseen Náfplioon. Varhaisin maininta paikannimestä Ária on vuodelta 1149 liittyen alueella toimivaan Áreian luostariin eli Elävöittävän lähteen (*Zoodóchos Pigí*) luostariin, joka on edelleen alueen merkittävimpiä nähtävyyksiä. Se on rakennettu Árian antiikin aikaisen temppelin paikalle. Kaupungin kirkko vuodelta 1866 on omistettu Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumiselle.

Lähteet
-------

1. 1 2  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. 1 2  Άρια *Δήμος Ναυπλιέων*. Viitattu 9.12.2015.
**Ostrovno** (ven. Островно, Олисово) on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Sebežin piirissä.

Maantietoa
----------

Järvi on 2,8 kilometriä pitkä, 1,0 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 1,85 neliökilometriä eli 185 hehtaaria. Järvi on pohjois-etelä-suuntainen ja se on keskeltä 50 metriä kapea. Kapeikon aiheuttavat kaksi vastaista niemeä, jotka ovat osa ilmakuvissa näkyvästä harjujaksosta. Järven pohjoisosassa on saari, jonka pinta-ala on 0,2 hehtaaria. Asutusta on vain yhden talon verran. Kumpaankin niemeen kulkee tiet.

Luontoarvoja
------------

Järvessä elää kalalajeina ainakin hauki, lahna, ahven, pasuri, pasuri, karppi, ruutana, suutari, säyne, mutakala, törö, rantanuoliainen ja made, sekä joitakin *Rutilus*-suvun kalalajeja. Myös rapua tavataan järvestä.

Järvi on metsäsaari, jonka metsäistä rantaviivaa katkovat yksittäiset niityt.

Vesistösuhteita
---------------

Ostrovno sijaitsee Nevedrjankan valuma-alueella. Nevedrjanka on Velikajan sivujoki ja kuuluu Velikajan valuma-alueeseen, joka on Narvanjoen vesistöalueen eteläisin osa. Velikaja laskee Peipsijärveen, mistä Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Itämerellä Suomenlahteen. Järven valuma-alueen koko on 15,91 neliökilometriä. Siihen laskee pari ojaa kahdesta lammesta. Järvi laskee oja Pnovnon kautta Svibloon, josta on laskuoja Nevedrjankaan.

Huomautuksia
------------

1. 1 2 3 4 5 6  Kohteen pituus, leveys ja ympäristön kasvillisuus sekä asutus on tarkistettu Internetin karttapalvelusta käyttäen järven koordinaatteja.
2. ↑  Järven tilavuus on laskettu kertomalla järven pinta-ala sen keskisyvyydellä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Pihkovan alueen kartta: sivu 40 (Arkistoitu – Internet Archive), viitattu 29.4.20209
2. 1 2 3 4 5 6 7  Pihkovan alueen järviä (Excel) (arkistoitu, 22.5.2014)  luotu 7.9.2013. pskov.ru:  Pihkovan alueen valtion lupa- ja ympäristöhallintokomitea.  Arkistoitu 30.6.2019. Viitattu 6.12.2019. (venäjäksi)
3. 1 2 3  Ostrovno (*textual.ru*) *Venäjän valtion vesistötietokanta*. Viitattu 28.4.2020. (venäjäksi)
4. 1 2  Neuvostoajan kartta: O-35-Д, Псков (Pihkova), 1:200 000
Meri-Pori tunnetaan Yyterin hiekkarannastaan.
Reposaaren maantie (seututie 269) Kirrinsannan kohdalla.
Porin saaristoa.
**Meri-Pori** (ruots. *Havs-Björneborg*) on alue Porin kaupungin länsiosassa Selkämeren rannikolla. Alueen väestöltään suurimmat kaupunginosat ovat Pihlava, Kyläsaari, Enäjärvi, Kaanaa, Mäntyluoto, Uniluoto ja Reposaari. Meri-Porissa sijaitsee tunnettu Yyterin hiekkaranta, tuulipuistoja sekä Suomen suurin hiilivoimalaitos. Meri-Pori oli pääasiassa pitkään osana entistä Porin maalaiskuntaa. Alue liitettiin Porin kaupunkiin vuonna 1967 (Mäntyluoto ja Reposaari kuuluivat jo sitä ennen kaupunkiin). Meri-Porissa ilmestyy neljä kertaa vuodessa paikallislehti Meriporilainen.

Meri-Porin kaupunginosat
------------------------

* Enäjärvi
* Herrainpäivät
* Isokatava (ruots. *Storkatava*)
* Kaanaa (ruots. *Kanan*)
* Kaanaankorpi
* Karhuluoto (ruots. *Björnholmen*)
* Kirrinsanta (ruots. *Kirrisanden*)
* Kyläsaari (ruots. *Inderö*)
* Metsämaa
* Mäntyluoto (ruots. *Tallholmen*)
* Pihlava (ruots. *Svinhamn*)
* Raatimiehenluoto (ruots. *Rådmansholmen*)
* Reposaari (ruots. *Räfsö*)
* Rieskala (ruots. *Mjösund*)
* Tahkoluoto (ruots. *Vetenskär*)
* Uusiniitty (ruots. *Udden*)
* Uniluoto
* Vähäkatava (ruots. *Lillkatava*)
* Yyteri

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13  Waldenström, Stellan: *Björneborgs svenska ortnamn*. Svenska kulturfonden i Björneborg, 2007. ISBN 978-952-92-2742-6. (ruotsiksi)
2. 1 2  Svenska ortnamn i Finland Kotus. Viitattu 26.11.2012.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Meri-Pori** Wikimedia Commonsissa
**Verta, hikeä ja filminauhaa** (*American Movie: The Making of Northwestern*) on Chris Smithin ohjaama yhdysvaltalainen pitkä dokumenttielokuva vuodelta 1999. Tragikoominen, kulttisuosiota saanut tarina kertoo päihdeongelmaisesta nuoresta elokuvaharrastajasta Mark Borchardtista, joka yrittää epätoivoisesti kuvata pitkään suunnittelemaansa omaelämäkerrallista "Northwestern"-elokuvaa, mutta päättääkin sitä rahoittaakseen kuvata ensin käsikirjoittamansa lyhyen kauhuelokuvan *Coven* (1997), senkin nollabudjetilla yhdessä ystäviensä ja sukulaistensa kanssa Wisconsinin pikkukaupungissa.

Elokuva palkittiin Sundance-festivaaleilla vuonna 1999. *The New York Timesin* kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa.

Lähteet
-------

1. ↑  Ebert, Roger: American Movie *Roger Ebertin sivusto*.  21.1.2000. Viitattu 19.6.2018. (englanniksi)
2. ↑  The Best 1,000 Movies Ever Made. (Perustuu teokseen *The New York Times Guide to the Best 1,000 Movies Ever Made*, St. Martin's Griffin 2004.) *The New York Times*.  Arkistoitu 11.7.2016. Viitattu 7.12.2021. (englanniksi)
**August Hjalmar Aarnio** (8. toukokuuta 1880 Kaarina – 22. huhtikuuta 1943 Turku) oli suomalainen tukkukauppias ja Aarnio Osakeyhtiön perustaja ja toimitusjohtaja.

Aarnio joutui isänsä rakennustarkastaja August Mattsonin varhaisen kuoleman takia elättämään itseään sekalaisilla töillä jo kymmenvuotiaasta lähtien. 15-vuotiaana hän lähti merille, jossa oli viisi vuotta. Sen jälkeen hän sai liikeapulaisen paikan K. E. Merilä Oy:ssä. Vuonna 1901 Aarnio avioitui Edla Säterin kanssa. Seuraavana vuonna hän perusti Turkuun toiminimen, jolla harjoitettiin elintarvikkeiden vähittäiskauppaa ja leipomotoimintaa. Liiketoiminta laajeni nopeasti ja Aarnio hankki omistukseensa myös kahvipaahtimon, joka tunnettiin Koti-tuotemerkistään.

Vuonna 1904 Aarnio laajensi toimintaansa siirtomaatavaroiden tukkumyyntiin. Vuonna 1922 yritys muuttui toiminimestä Hjalmar Aarnio Oy:ksi. Vuonna 1925 apulaisjohtajaksi tuli poika Aarno Aarnio. Jatkosodan aikana 1942 yrityksen nimi muuttui Aarnio Osakeyhtiöksi, joka keskittyi pelkästään tukkukauppaan pääartikkeleinaan elintarvikkeet sekä kankaat ja lyhyttavarat. Seuraavana vuonna Aarnio kuoli ja yhtiön johtaksi tuli Artturi A. Akkola. Kaupankäynnin ohella Aarnio harjoitti maanviljelystä Naantalin maalaiskunnassa Miekkulan tilalla.

Aarnion toinen puoliso oli vuodesta 1938 kauppaneuvos Rakel Justiina Wihuri (omaa sukua Hellberg, 1905–1987). Pariskunnalla oli kaksi poikaa: tukkukauppias Antti Aarnio-Wihuri (s. 1940) ja toimitusjohtaja Risto Aarnio-Wihuri (1942–1961).

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Määttä, Vesa: Aarnio, Hjalmar (1880 - 1943) *Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen)*.  4.5.2001. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 23.12.2015.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |
**Alfred Edman** (12. maaliskuuta 1833 Turku – 9. syyskuuta 1859 Tukholma, Ruotsi) oli suomalainen filosofian tohtori ja kirjallisuudentutkija.

Edmanin vanhemmat olivat Turun tuomiorovasti Johan Adam Edman ja Klara Gustava Höckert. Hän kävi Turun yläalkeiskoulua ja lukiota ja pääsi ylioppilaaksi 1850. Edman valmistui filosofian kandidaatiksi 1853 ja väitteli tohtoriksi 1857.

Edman analysoi nykyaikaisen romaanin asemaa ja tehtäviä Litteraturbladissa 1854 ilmestyneessä kirjoituksessaan *Romanen i våra dagar*. Hänen mukaansa romaani oli uuden teollisen ja demokraattisia pyrkimyksiä korostavan yhteiskunnan omin kirjallisuudenlaji joka vastasi parhaiten lukijoiden odotuksiin.

Edman hukkui tapaturmaisesti 26-vuotiaana syyskuussa 1859 Tukholmassa.

Teoksia
-------

* *Om det tragiska : estetiska undersökningar*, utgifna af Alfred Edman. A. Cedergren, Stockholm 1859

Lähteet
-------

* Alfred Edman SKS:n kirjailijamatrikkelissa (toimimaton linkki)
* Kotivuori, Yrjö: Alfred Edman. *Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu 2005. Luettu 27.1.2010.
* Markku Ihonen : Mitä lajilla tehdään – mitä laji tekee? Julkaistu teoksessa Helmi, simpukka, joki. Kirjallisuushistoria tänään. Toimittajat Markku Ihonen ja Yrjö Varpio. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, Helsinki 1995, s. 64–80.

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Hj. Nortamon peruskoulu** on Raumalla sijaitseva peruskoulu, jossa on luokat 7–9. Sen rehtorina toimii Kaisa Eskola. Vuonna 2021 koulussa oli noin 480 oppilasta. Koulu on nimetty raumalaisen Hj. Nortamon mukaan.

Koulu tunnettiin aikaisemmin nimellä Uotilanrinteen peruskoulu, ja se sijaitsi Uotilassa osoitteessa Uotilan Vanhatie 68. Samassa rakennuksessa sijaitsi kirjasto, Nummen koulu ja Heikkilän päiväkodin esikouluryhmä. Vuoteen 2007 asti rakennuksessa toimi Uotilanrinteen lukio ja vuoden 2008 loppuun asti tiloissa myös Unajan koulu. Vuonna 2015 Uotilanrinteen peruskoulu siirtyi Otan koulun tiloihin, mutta oppilaat käyttivät valinnaisaineissa Lyseon koulun tiloja. Puolestaan vuonna 2016 (eli seuraavana lukuvuonna) Uotilanrinteen peruskoulu siirtyi Aronahteen koulun tiloihin ja nimi muuttui samalla Hj. Nortamon peruskouluksi.

Lähteet
-------

1. 1 2  Perusopetuksen oppilaitokset (Valitse opetuksen järjestäjäksi Rauman kaupunki) Opetushallinnon tilastopalvelu Vipunen. Viitattu 13.3.2023.
2. ↑  Peruskoulut Rauman kaupunki. Viitattu 13.3.2023.
3. ↑  Yhteystiedot *peda.net*. Viitattu 13.3.2023.
4. 1 2 3  Valovirta, Irene: Arvaatko, millä nimellä tämä Rauman koulu jatkossa tunnetaan? *Länsi-Suomi*.  25.5.2016. Viitattu 13.3.2023.
5. ↑  Koulun historiaa *peda.net*. Viitattu 13.3.2023.
**Alfred Eder** (s. 28. joulukuuta 1953 Piesendorf, Salzburg, Itävalta) on itävaltalainen ampumahiihdon MM-mitalisti. Hän edusti aktiivivuosinaan Heeressportverein Saalfelden -seuraa, ja on pituudeltaan 200 cm.

Eder saavutti MM-pronssia pikakilpailussa (10 km) Antholz-Anterselvassa 1983 ja normaalimatkalla (20 km) Oslossa 1986. Lisäksi hän sijoittui pikakilpailussa neljänneksi Ruhpoldingissa 1985, kymmenenneksi Oslossa 1986, 12:nneksi Oslossa 1990 ja 14:nneksi Lahdessa 1981. Normaalimatkalla hän oli yhdeksäs Feistritz an der Draussa 1989 ja kahdestoista Antholz-Anterselvassa 1983. 4 ×7,5 kilometrin viestissä hän sijoittui Itävallan joukkueessa parhaimmillaan kuudenneksi Lake Placidissa 1987 ja joukkuekilpailussa neljänneksi Borovetsissa 1993.

Eder osallistui kuusiin olympialaisiin vuosina 1976–1994, Hän sijoittui parhaimmillaan 20 kilometrillä kymmenenneksi Lillehammerissa 1994 sekä viestissä neljänneksi Calgaryssa 1988 ja kuudenneksi Lake Placidissa 1980.

Eder sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa neljänneksi kaudella 1984–1985, viidenneksi 1985–1986 ja kymmenenneksi kaudella 1988–1989. Hän voitti maailmancupin osakilpailun pikakilpailussa Antholz-Anterselvassa kaudella 1984–1985. Lisäksi hän sijoittui maailmancupin osakilpailuissa kaksi kertaa toiseksi ja kahdeksan kertaa kolmanneksi.

Myös Alfred Ederin poika Simon Eder on ampumahiihdon arvokisamitalisti.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Alfred Eder *olympedia.org*. Viitattu 20.11.2020. (englanniksi)
2. 1 2 3  Alfred Eder *biathlonresults.com*. Viitattu 20.11.2020. (englanniksi)
Hjalmar Georg Palin
**Hjalmar Georg Palin** (12. heinäkuuta 1848 Heinola – 21. marraskuuta 1907 Helsinki) oli suomalainen kenraalimajuri, salaneuvos ja Uudenmaan läänin kuvernööri.

Elämäkerta
----------

Palinin vanhemmat olivat apulaispiirilääkäri, lääketieteen tohtori Carl Henrik Palin (1808–1851) ja Sofia Lovisa Elisabet von Essen (1826–1893). Hän kävi Haminan kadettikoulun 1860–1867 ja palveli sitten vänrikkinä Henkivartioväen suomenmaalaisessa rykmentissä vuodesta 1867 alkaen. Palin opiskeli Nikolain yleisesikunta-akatemiassa 1871–1874 ja yleni siellä alikapteeniksi. Hän palveli sitten Harkovan sotilaspiirin esikunnassa ja sitten marraskuusta 1874 alkaen kapteeniksi ylennettynä 31. jalkaväkidivisioonan esikunnan vanhempana adjutanttina. Vuonna 1877 Palin ylennettiin everstiluutnantiksi ja hän sai siirron erikoistehtäviin 4. armeijakunnan esikuntaan.

Palin osallistui Venäjän-Turkin sotaan 1877–1878 ja kunnostautui Plevnan kaupungin piirityksen aikana kesällä ja syksyllä 1877. Sodan päätyttyä Palin ylennettiin everstiksi 1878 ja hän toimi sitten 16. jalkaväkidivisioonan esikuntapäällikkönä 1878–1880. Tämän jälkeen Palin oli Suomen sotilaspiirin (Suomen kenraalikuvernöörin) viraston Suomen sotaväen esikunnan esikuntapäällikkönä vuodesta 1880 alkaen ja Suomen Ylisotaoikeuden puheenjohtajana vuodesta 1883 alkaen aina vuoteen 1889 saakka. Palinista tuli kenraalimajuri 1888 ja hän oli Turun ja Porin läänin va. kuvernöörinä kolmen kuukauden ajan kesällä 1888 ja sen jälkeen Uudenmaan läänin kuvernöörinä 1888–1896. Erottuaan kuvernöörin virasta 1896 Palin sai todellisen valtioneuvoksen arvon ja hän oli sitten Keisarillisen Suomen Senaatin talousosaston jäsenenä ja siviilitoimituskunnan päällikkönä 1897–1899. Palinista tuli salaneuvos 1899.

Palin oli naimisissa 1875–1884 Julia Lukashevitšin (1855–1884) kanssa ja vuodesta 1889 vapaaherratar Eugenia Linnea Hisingerin (1867–1947) kanssa. Suurlähettiläs Eduard Palin oli Palinin poika hänen toisesta avioliitostaan.

Lähteet
-------

1. ↑  SKS Biografiakeskus : Kenraalit ja amiraalit : Palin, Hjalmar Georg



|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä:**Victor Napoleon Procopé** | **Uudenmaan läänin kuvernööri**1888 - 1897 | Seuraaja:**Kasten De Pont** |