recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Oortin pilven (sininen vyöhyke) sijainti muun Aurinkokunnan suhteen.
**Oortin pilvi** eli **Öpikin-Oortin pilvi** on aurinkokunnan ulko-osissa sijaitseva komeettapilvi. Se on nimetty alankomaalaisen tähtitieteilijän Jan Oortin mukaan. Oortin pilven olemassaolosta ei ole toistaiseksi tehty suoria havaintoja, vaan pilven olemassaolo on päätelty tarkkailemalla komeettojen ratoja. Oortin pilven ulkoraja on noin 100 000 AU:n kohdalla, eli yli 2 000 kertaa Pluton etäisyyttä kauempana ja noin kolmasosassa lähimmän tähden etäisyydestä. 100 000 AU:ta vastaa 15 biljoonan kilometrin eli yli 1,5 valovuoden etäisyyttä. Tässä pallomaisessa "pilvessä" voi olla jopa miljoonia komeetan aihioita. Komeettoja on kaikkiaan ehkä noin 10 Maan massan verran. Teorian mukaan useimmat näistä ovat vakaita, koska tällä etäisyydellä Auringon säteily on erittäin heikkoa. Vain pieni osa käy aurinkokunnan sisimmillä alueilla.

Oortin pilvi on pitkäjaksoisten komeettojen lähde. Nämä komeetat saapuvat aurinkokuntaan satunnaisista suunnista, mikä viittaa Oortin pilven pallomaiseen luonteeseen. Auringon kiertäessä Linnunradan keskustaa sitä seuraisi siis joukko komeettojen ytimiä. Koska nämä ytimet ovat kuitenkin niin kaukana Auringosta, kaukaisenkin tähden ohitus riittää syöksemään komeettojen ytimiä hyvin soikeille radoille. Oortin pilven kappaleet ovat ilmeisesti muodostuneet lähempänä Aurinkoa kuin Kuiperin vyöhykkeen kappaleet.

Arvellaan, että Jupiter, Saturnus, Uranus ja Neptunus sinkosivat komeetat Oortin pilveen painovoimallaan. Jos jokin kappale ohittaa massiivisen kappaleen hyvin läheltä, se voi saada valtavan nopeuden. Komeetat ovat jääneet Oortin pilveen, koska sen lähellä ja läpi kulkevien tähtien radat ovat muuttaneet komeettojen ratoja niin, että komeetat kiertävät Oortin pilvessä.

Maaliskuussa 2004 löytyneen Sednan on epäilty kuuluvan Oortin pilveen. Se kiertää kuitenkin kauimmillaankin alle 1 000 AU:n päässä Auringosta, joten tällöin Oortin pilven sisäraja jouduttaisiin määrittämään uudelleen. Sednan tapauksessa kyse olisi niin sanotusta Hillsin pilvestä eli sisemmästä Oortin pilvestä.

Lähteet
-------

* Kuiper Belt & Oort Cloud
* Types of Trans-Neptunian Objects
* Bailey, M. E. et al.: *The Origin of Comets*, Pergamon Press: Oxford ; New York 1990, ISBN 0080348599.

### Viitteet

1. ↑  Bailey 1990, s. 233, 243

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Oortin pilvi** Wikimedia Commonsissa

Aurinkokunta

|  |
| --- |
| Aurinko ·  Merkurius ·  Venus ·  Maa ·  Mars ·  *Ceres* ·  Jupiter ·  Saturnus ·  Uranus ·  Neptunus ·  *Pluto* ·  *Haumea* ·  *Makemake* ·  *Eris* |

|  |  |
| --- | --- |
| Kuut | Maan ·  Marsin ·  Jupiterin ·  Saturnuksen ·  Uranuksen ·  Neptunuksen ·  Pluton ·  Haumean ·  Makemaken ·  Eriksen ·  Pikkuplaneettojen |
| Renkaat | Jupiterin ·  Saturnuksen (Rhean)  ·  Chariklon ·  Uranuksen ·  Neptunuksen |
| Pienkappaleet | Meteoroidit ·  Pikkuplaneetat ·  Asteroidit ·  NEA:t ·  Asteroidivyöhyke ·  Troijalaiset ·  Kentaurit ·  Damocloidit ·  Transneptuniset kohteet ·  Kuiperin vyöhyke ·  Hajanainen kiekko ·  Hillsin pilvi ·  Oortin pilvi ·  Komeetat |
**Doubabougou** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Koulikoron alueen Katin piirissä Malissa. Se sijaitsee 15 kilometriä Katista lounaaseen. Kunnassa on 9 900 ja kylässä 3 500 asukasta (vuonna 2009).

Doubabougoun kunnan pinta-ala on 151,88 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Katin piirin Diagon, idässä Kambilan, etelässä Mandén ja lännessä Dombilan kuntiin. Maisemaa leimaavat Mandinguevuoret. Pysyviä vesistöjä ei ole. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Kasvillisuus on pensassavannia ja metsää.

Kuntaan kuuluu seitsemän kylää. Valtaosa asukkaista on bambaroita. Lisäksi on jonkin verran fulbeja. Vallitseva uskonto on islam.

Doubabougousta on ymärivuotinen tieyhteys Katiin. Seudun pääelinkeino on maatalous. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, maissi, maapähkinä, pavut, bataatti, durra ja puuvilla. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan kaupankäyntiä ja käsityöammatteja.

Lähteet
-------

1. ↑  4ème recensement général de la population et de l’habitat. Résultats définitifs, tome 0: Répertoire des villages *instat-mali.org*.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 9.5.2018.
2. 1 2 3 4  Plan de sécurité alimentaire: Commune rurale de Doubabougou 2008-2012 *fsg.afre.msu.edu*.  2008.  Arkistoitu 23.11.2015. Viitattu 9.5.2018.
3. ↑  Mali - Région de Koulikoro: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 9.5.2018.
**Rake** on pokeritermi, joka tarkoittaa kasinon ottamaa osuutta jokaisesta pelatusta kädestä. Jokainen pokerihuone ottaa pienen osan potista (yleisimmin 5%) joka muodostaa varsinkin nettipokerihuoneiden tuloista lähes kaiken. Yhden käden rake on useimmiten rajoitettu maksimissaan valuutasta ja pelin arvosta riippuen 3-5 dollariin. Pienellä summalla pelattavat pöydät pitävät rakeja joiden maksimi on jopa alle dollarin.   

Aktiiviset ja kovatasoiset pokerin pelaajat maksavat raken muodossa jopa satoja tuhansia euroja vuodessa. Esimerkkinä George "Jorj95" Lind III, joka on lähes 15,000,000 VPP-pisteen keräämisellä maksanut rakea kaiken kaikkiaan (vuoden 2014 maaliskuuhun mennessä) noin 2,700,000 dollaria PokerStarsille.[1][2][3]

Moni pokeripalvelu on keventänyt omia raken sääntöjään. Usein yhteiskorteilla pelatuissa korttipeleissä, kuten Texas hold'em, ei rakea oteta ellei peli pääse floppiin asti, eli ensimmäisiin yhteiskortteihin.

Raken laillisuus vaihtelee maittain. Monet maat kieltävät raken ottamisen, ellei pelin järjestäjällä ole erillistä uhkapelilupaa. Suomessa valtion uhkapelimonopoli kattaa myös raken käytön. Rahallisia pokeriturnauksia saa järjestää vain Casino Helsinki.

Mekanismit
----------

Pokerihuoneilla on monta keinoa kerätä rakea. Seuraavassa on lueteltu yleisimmät keinot.

 **Pot Rake** 

Pot Rake on prosentuaalinen osuus jaetun käden arvosta. Pot Rake on yleisin käytetty raken muoto.

 **Dead Drop** 

Jakajan kohdalla oleva pelaaja maksaa jokaisella alkavan käden raken. Summa otetaan ennen kuin kortit jaetaan.

 **Turnausmaksut** 

Turnausmaksut ovat nimensä mukaisesti käytössä vain turnauksissa ja kattavat turnaukset kulut ja palkintopotit. Pelaajien määrä ratkaisee kokonaissumman ja näin myös yleensä turnauksen palkinnotkin.

 **Jäsenmaksu** 

Jotkut kasinot käyttävät raken keräämiseksi vain erillistä kuukausittaista jäsenmaksua. Tämä menetelmä suosii erittäin aktiivisia pelaajia, sillä maksettu summa ei riipu pelien määrästä.

 **Rake-vapaa** 

Jotkut nettikasinot käyttävät pelipöytiä joissa ei ole rakea ollenkaan. Niiden rahoitusajatus on vain tuottaa sivustolle liikennettä ja mainostajia. Näin kulut saadaan katettua muita keinoja käyttäen.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
**Friedrich Ferdinand Flemming** (28. helmikuuta 1778 Neuhausen, Erzgebirge, Saksa – 27. toukokuuta 1813 Berliini) oli saksalainen silmälääkäri, säveltäjä ja laulaja.

Flemming - pokaali
Flemming opiskeli lääketiedettä Wittenbergissä 1796−1800 sekä Jenassa, Wienissä ja Triestessä. Hän toimi lääkärinä Berliinissä vuodesta 1803. Siellä hän otti laulutunteja Berliinin Sing-Akademien (Sing-Akademie zu Berlin) johtajalta Carl Freidrich Zelteriltä. Tämä oli vuorostaan perustanut Liedertafel nimisen seuran, mieskuoroyhdistyksen, joka kokoontui kuukausittain aterialle ja laulamaan seuran jäsenten kirjoittamia ja säveltämiä lauluja. Flemming oli mukana seurassa, mutta hän lähti Napoleonin sotiin, ja sairastui siellä lavantautiin ja kuoli. Seura vaali Flemmingin muistoa ja hänen kirjoittamansa sävelmä Integer vitae-oodiin oli seuran suosituimpia lauluja. Sen lisäksi seura hankki pokaalin, joka nimettiin Flemmingin mukaan ja josta seuran kokouksissa erityistilanteissa juotiin hänen muistolleen. Pokaali valmistettiin pronssista, ja sitä lyödessä se soi a-sävelellä.

Vuosina 1809−1832, Zelterin kuolemaan saakka seuran jäsenet kirjoittivat 254 laulua. Eniten laulettu oli Flemmingin sävellys Horatiuksen XXII oodiin "Integer vitae scelerisque purus". Laulu on sävelletty 5.10.1811 ja julkaistiin *Tafelgesänge* -kokoelmassa 1825 neliäänisenä mieskuorolauluna. Siitä tuli nopeasti tunnettu, etenkin hautajaisissa käytettynä laulu.

Flemmingin sävelmä on käytössä myös hengellisten laulujen sävelmänä, myös suomenkielisten tekstien yhteydessäː

* Hengellisiä lauluja ja virsiä -kirjassa laulut 118 (118 "Autuaat on ne, jotka kuollessansa", Sakari Topelius 1860, suom. L. Pohjanpää 1923) ja 120 ("Lankesi arpa ajanlapsen vaivaan", Kustaa Adolf Lamminheimo,1921)
* Ruotsin kirkon virsikirjan virsi 306 "Autuas joukko, jolla kuollessansa" (Zacharias Topelius 1869, suom. Lauri Pohjanpää 1923, uud. suom. Pekka Kivekäs 1998)
* Hengellinen laulukirja -kirjassa laulu 503 "Taivainen Isä, Sua rukoilemme" (Joël Blomqvist)
* Seurakunta laulaa -kirjassa laulu 274 "Laupias Isä, käännä kasvos meihin" (Joël Blomqvist, suom. Saimi Moberg).

Integer vitae, Flemmingin kuorosovitus

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Per Olof Nisser, Inger Selander, Hans Bernskiöld
Psalmernas väg. Kommentaren till text och musik i Den svenska psalmboken
Band 2 Psalmerna 205-429: *Psalmernas väg. Kommentaren till text och musik i Den svenska psalmboken*
Band 2 Psalmerna 205-429*, s. 265. Wessmans musikförlag AB Visby, 2017. ISBN 978-91-877-052-0. (ruotsiksi)*
2. ↑  *Seurakunta laulaa*. Kirjatoimi, 2001. ISBN 952-629-430-8.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* RISM

 |

 |
**Double Eclipse** on yhdysvaltalaisen hardrockyhtye Hardlinen esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 1992.

Ensimmäinen julkaistu kappale albumilta oli *Takin' Me Down*, joka nousi Billboardin *Hot Mainstream Rock Tracks* listalle viideksi viikoksi ja sen paras sijoitus oli 37.

Seuraava julkaistu kappale *Hot Cherie* menestyi paremmin ja se sijoittui sijalle 25. *Hot Mainstream Rock Tracks* listalla, pysyen siellä 14 viikkoa. Kappale on coveri vuodelta 1983 ja alun perin kappaleen esitti Danny Spanos ja sen on tehnyt Streetheart.

Journeyn ja Bad Englishin kitaristi Neal Schonin piti ensin tuottaa levy, mutta hän piti yhtyeestä niin paljon että liittyi siihen ja teki kiertueen, jonka jälkeen kuitenkin jätti yhtyeen jo seuraavan vuonna 1993. Uudeksi kitaristiksi tuli Josh Ramos.

Kappaleet *Can't Find My Way* ja *I'll Be There* soivat Brandon Leen näyttelemässä Rapid Fire elokuvassa vuodelta 1992.

Albumin nimi
------------

Albumi sai nimensä ilmiöstä joka tapahtuu vain 20 000 vuoden välein, jolloin kuu peittää auringon kahdesti saman päivän aikana. Neal Schon sanoi albumin nimestä *"That is very, very rare...it's exceptionally rare. That's how we saw the album."*

Kappaleet
---------

1. Life's a Bitch – 4.22 (säv. Neal Schon/Johnny Gioeli/Joey Gioeli)
2. Dr. Love – 5.31 (säv. Mike Slamer/Mark Baker)
3. Rhythm from a Red Car – 3.40 (säv. Schon/Gioelit)
4. Change of Heart – 4.42 (säv. Schon/Gioelit)
5. Everything – 3.55 (säv. Schon/Gioelit/Eddie Money/Jonathan Cain/Tony Marty/Mark Tanner)
6. Takin' Me Down – 3.34 (säv. Schon/Gioelit)
7. Hot Cherie – 4.47 (säv. Randy Bishop/Daryl Gutheil/Jeffrey Neill/Kenneth Shields/Ken Sinnaeve)
8. Bad Taste – 4.23 (säv. Schon/Gioelit)
9. Can't Find My Way – 5.28 (säv. Schon/Gioelit)
10. I'll Be There – 4.36 (säv. Schon/Gioelit/Cain)
11. 31-91 – 1.33 (säv. Schon)
12. In the Hands of Time – 6.18 (säv. Schon/Gioelit)
13. Love Leads the Way – 4.04 (säv. Schon/Gioeli) (Bonus-raita Japanin julkaisussa)

Kokoonpano
----------

* Johnny Gioeli – laulu
* Neal Schon – kitara
* Joey Gioeli – kitara
* Todd Jensen – basso
* Deen Castronovo – rummut
**MG ZR** on MG:n vuosina 2001–2005 valmistama pieni henkilöautomalli. Sen lähes identtinen sisarmalli on Rover 25, mutta ZR oli suunnattu urheilullisemmaksi versioksi. Tavallisten kolmi- ja viisiovisten hatchbackien lisäksi valmistettiin **MG Express** -nimistä pakettiautoversiota, josta takaistuimet oli poistettu tavaratilan suurentamiseksi. Myös Roverilla oli mallistossaan vastaava Commerce-malli. Toinen perusmallin rinnalla myytävä versio oli maastokelpoisemmaksi tehty MG 3 SW, jota Roverin mallistossa vastasi Rover Streetwise.

Vuonna 2001 testattu Rover 25 ansaitsi Euro NCAP -kolaritestistä kolme tähteä viidestä.

MG 3 SW
Moottorivalikoimassa olivat 1,4- (102 hv) ja 1,8-litraiset (115/159 hv) bensiinimoottorit sekä 2,0-litrainen (100/115 hv) dieselmoottori.

Facelift-mallin MG ZR.
Vuoden 2004 alussa malli koki kasvojenkohotuksen, jossa se sai uudet ajovalot, puskurit ja takaluukun kannen. Myös kojelautaa uudistettiin.

Lähteet
-------

1. ↑  Rover 25 2001 Euro NCAP. Viitattu 17.3.2019. (englanniksi)
2. ↑  MG ZR (2001–2005) *Honest John Classics*. Viitattu 11.11.2018. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **MG ZR** Wikimedia Commonsissa
**"Aavetykki"** tai **"pitkä ryssä"** oli suomalaisten antama kutsumanimi rautatietykille, jolla Neuvostoliiton puna-armeija ampui Viipuriin talvisodassa (1939–1940). 

Jouluaaton aattona 23. joulukuuta 1939, väestönsuojelun sotapäiväkirjan mukaan kello 0.07 Viipurissa alkoi tapahtua yllättäen rajuja räjähdyksiä, joiden alkuperää ei heti pystytty tunnistamaan. Aluksi arveltiin, että kyseessä olisi vakoojien ujuttamia aikapommeja, mutta ajatus hylättiin saman tien, koska räjähdykset olivat niin rajuja. 

Pelottavimpana mahdollisuutena todettiin olevan kauaskantoinen tykki, joka ampuisi niin kaukaa, ettei laukauksia kuulisi. Tämä havaittiinkin todeksi, kun tutkittiin räjähdyksen jälkiä: kranaattisirpaleiden havaittiin kuuluvan neuvostoliittolaisiin 150 millimetrin miinakranaatteihin. 

Mittauspatteristo yritti mittaustiedustelulla paikantaa tykin asemaa, mutta tämä oli hankalaa, sillä aavetykin laukauksia ei juuri kyetty erottelemaan jatkuvasta puna-armeijan kenttätykistön tulituksesta. Tiedustelun avulla selvisi, että neuvostoliittolaiset olivat asentaneet Perkjärven asemakylän raiteilla varustettuun hiekanlastauspaikkaan useita 150 millimetrin rautatietykkejä, joilla Viipuria tulitettiin. Osumatarkkuus oli pitkästä matkasta johtuen epämääräinen, mutta tulituksen tarkoitus olikin taistelutahdon luhistaminen. Tässä ei kuitenkaan onnistuttu. Pahin tulituspäivä oli 12. helmikuuta 1940, joka tunnetaankin rumputulisunnuntaina. 

Neuvostotykistön edettyä Viipurin laidoille helmikuun lopulla "aavetykin" käyttö loppui.

Lähteet
-------

* Koponen, Emil & Viitanen, Eero: *Viipurin viimeiset päivät : asiakirjojen ja omien kokemusten perusteella kuvattuna*. Porvoo: WSOY, 1940.
* Paulaharju, Ahti & Paulaharju, Jyri: *Perkjärveltä Niinisaloon : mittauspatteriston historia 1924–1974*. Hämeenlinna: Karisto, 1973.
* Pohjamo, Eino: Aavetykki ampui Viipuria.  *Kansa taisteli: miehet kertovat*, 1984, nro 2. *lähde tarkemmin?*
* Viipurin kaupunginkanslian asiakirjat, Suomen kansallisarkisto. *lähde tarkemmin?*
* Viipurin kaupunginkamreerin päiväkirjamerkinnät, Suomen kansallisarkisto. *lähde tarkemmin?*

### Viitteet

1. ↑  Paulaharju 1973, s. 83.
2. ↑   Koponen & Viitanen 1940, luku *Rumputulisunnuntai* *lähde tarkemmin?*
Ella Kitunen vuonna 1965.
**Ella Augusta Vilhelmina Kitunen** (o.s. **Europaeus**; 3. elokuuta 1890 Utajärvi – 8. lokakuuta 1988 Helsinki) oli suomalainen opettaja ja ravitsemustieteilijä.

Kitusen vanhemmat olivat lääninagronomi Anders Theodor Europaeus ja Kristina Sofia Riikonen ja puoliso vuodesta 1917 professori Eemeli Kitunen. Ella Kitunen tuli ylioppilaaksi 1913 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1916, filosofian maisterin arvon hän sai 1916. Kitunen teki 1930- ja 1940-luvuilla useita opintomatkoja Pohjoismaihin ja Keski-Eurooppaan. Valtion siementarkastuskeskuksen assistenttina hän toimi 1918–1922 ja eri oppilaitoksissa luonnontieteiden ja ruokatalouden opettajana 1928–1938. Kitunen oli Helsingin yliopiston maatalouspoliittisen laitoksen ylimääräinen assistentti 1939–1947. Hänellä oli useita ruoka- ja kotitalouteen liittyvä luottamustehtäviä, hän oli muun muassa Työtehoseuran ja kansanhuoltoministeriön elintarviketoimikunnan johtokunnan jäsen 1943–1948.

Kitunen vaikutti merkittävästi ravintokemian tuomiseen kotitalousopintoihin, mitä varten hän myös suunnitteli koelaboratorion ja -keittiön. Hän oli mukana työryhmässä, jonka 1940 tekemän ehdotuksen pohjalta Helsingin yliopistoon perustettiin 1940-luvulla kodin taloustieteen ja ravintokemian oppituolit. Yliopiston maatalous-metsätieteellisen tiedekunnan ensimmäinen naispuolinen kunniatohtori hänestä tuli 1958. Kitunen sekä julkaisi alaltaan oppikirjoja että laati useita muita julkaisuja.

Lähteet
-------

1. 1 2  Poijärvi, L. Arvi P. – Havu, Ilmari – Jääskeläinen, Mauno (toim.): *Kuka kukin on (Aikalaiskirja): Henkilötietoja nykypolven suomalaisista 1950*, s. 322. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Otava, 1949.
2. 1 2  Kuolleita: Tohtori Ella Kitunen. *Helsingin Sanomat*, 13.10.1988, s. 22. (Maksullinen artikkeli.)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Aavikkokaniini** (*Sylvilagus audubonii*) on amerikankaniineihin kuuluva jänislaji.

Aavikkokaniinin selkä on ruskeanharmaa ja vatsapuoli vaaleampi. Sillä on suuret silmät ja pöyheä, pyöreä häntä sekä pitkät, leveät korvat joissa on vain vähän karvaa. Naaraskaniinit ovat uroksia kookkaampia. Sen paino täysikokoisena pysyttelee puolentoista kilon alapuolella. Pituus vaihtelee 33 senttimetristä 43 senttimetriin.

Aavikkokaniini viihtyy metsäalueilla, niityillä, aavikoilla sekä samoilla alueilla joilla kreosoottipensas kasvaa.

Aavikkokaniinin ruokavalioon kuuluu ruoho, kaktuskasvit, kaarna ja meskitet. Parittelukausi kestää tammikuusta loppukesään saakka. Naaras tekee pesän matalaan koloon ja vuoraa sen karvoilla ja ruoholla. Se on tiineenä noin kuukauden ajan ennen kuin synnyttää yhdestä kuuteen poikasta. Poikaset syntyvät karvattomina ja sokeina. Ne jättävät pesän kaksiviikkoisina mutta viipyvät emonsa seurassa vielä muutaman viikon ajan. Aavikkokaniini saavuttaa sukukypsyyden noin kolmen kuukauden iässä. Yleisesti se saa kahdesta neljään poikuetta vuodessa, mutta epätavallista ei ole kuusikaan poikuetta vuoden aikana. Aavikkokaniinin aktiivinen hereilläoloaika sijoittuu aikaiseen aamuun ja iltahetkiin. Päivän kuumimmaksi ajaksi se vetäytyy varjopaikkoihin suojaan polttavalta auringolta. Aavikkokaniini saattaa kiivetä kalteviin puihin ja kantojen päälle havainnoimaan ympäristöään ja mahdollisia uhkia. Yleensä aavikkokaniini ei rakenna asuinpaikkaansa itse, joskin se saattaa kuopsuttaa sellaisen pensaan tai muun kasvillisuuden alle. Joskus se saattaa myös käydä lepäämään toisen eläimen pesään. Aavikkokaniini myös osaa uida ja kykenee juoksemaan 24 kilometrin tuntivauhdilla.

* Kreosoottipensaan juurella.Kreosoottipensaan juurella.
* Istuva aavikkokaniini.Istuva aavikkokaniini.
* Punailveksen saaliina.Punailveksen saaliina.
* Poikanen syömässä.Poikanen syömässä.
* Kaltevaoksaisen puun juurella.Kaltevaoksaisen puun juurella.

Lähteet
-------

1. ↑  Smith, A.T. & Brown, D.E.: *Sylvilagus audubonii* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2019-3*.  2019. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 1.1.2020. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Desert Cottontail - Sylvilagus audubonii *NatureWorks*. New Hampshire PBS. Viitattu 1.1.2020. (englanniksi)
3. ↑  Desert Cottontail - Sylvilagus audubonii *The Animal Files*. Viitattu 1.1.2020. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Taksonitunnisteet |
| --- |
|  |
| Sylvilagus audubonii | 
* Wikidata: Q608572
* Wikispecies: Sylvilagus audubonii
* ADW: Sylvilagus\_audubonii
* BOLD: 246347
* CoL: 53N8P
* EoL: 970831
* Fossilworks: 51908
* GBIF: 2436910
* iNaturalist: 43115
* IRMNG: 10457857
* ISC: 62478
* ITIS: 180122
* IUCN: 41297
* MSW: 13500288
* NatureServe: 2.103423
* NCBI: 30581

 |
|  |
| Lepus audubonii | 
* Wikidata: Q109647339
* CoL: 6PPZC
* GBIF: 9360891
* ITIS: 1089934

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee sanomalehteä. Everstistä katso Yrjö Opas ja uskontotieteilijästä Minna Opas.*
**Opas** oli Michiganin Calumetissa vuosina 1930–1957 ilmestynyt amerikansuomalainen sanomalehti. Taustaltaan se oli lestadiolainen.

Vanhoillislestadiolaiset perustivat *Oppaan* samassa kaupungissa ilmestyneen *Valvojan* kilpailijaksi, koska jälkimmäistä oli syytetty tiettyjen lestadiolaisryhmien suosimisesta. Kolmesti tai kahdesti viikossa ilmestyneen, puoluekannaltaan republikaanisen lehden levikki oli yli 6 500 kappaletta vuonna 1935. *Valvojan* tapaan *Oppaan* lukijoina oli lestadiolaisten lisäksi myös Suomi-synodin ja Kansalliskirkon kannattajia. Toimittajina työskentelivät Victor Burman, Reino W. Suojanen, Kalle Ruuttila ja Walter Törölä .

Vuonna 1954 *Oppaan* levikki oli laskenut 2 000 kappaleeseen eikä kahden lehden ylläpitäminen ollut enää järkevää. *Opas* ja *Valvoja* yhdistettiin kesällä 1957 *Pohjolan Sanomat* -nimiseksi lehdeksi, jonka toimittajaksi tuli pian Niilo Mikael Lapinoja. Vuonna 1959 *Pohjolan Sanomat* muutettiin *Amerikan Sanomat* -nimiseksi viikkolehdeksi, joka lakkasi kesäkuussa 1960. Samalla päättyi myös Calumetin suomalaisten sanomalehtien historia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Holmio, Armas K. E.: *Michiganin suomalaisten historia*, s. 511–512. Hancock: Michiganin suomalaisten historia-seura, 1967.
2. 1 2  Halkola, David T.: "Finnish-Language Newspapers in the United States", *The Finns in North America: A Social Symposium*, s. 85. Jalkanen, Ralph J. (ed.). Hancock: Michigan State University Press for Suomi College, 1969.
3. ↑  Kolehmainen, John Ilmari: Finnish Newspapers and Periodicals in Michigan *genealogia.fi*.  Arkistoitu 21.1.2012. Viitattu 12.12.2015.
4. 1 2  Kolehmainen, John I.: *Sow the Golden Seed*, s. 123. Fitchburg: Raivaaja Publishing Company, 1955. Teoksen verkkoversio.
*Tämä artikkeli käsittelee mineraalia. Opaali on myös suomalainen rap-artisti.*

Palo-opaali
**Opaali** on amorfinen piimineraali, joka sisältää paljon kidevettä. Opaali koostuu mikroskooppisen pienistä piioksidipalloista, jotka ovat järjestäytyneet säännöllisesti. Tämä järjestäytyminen saa aikaan valon diffraktiota, mikä aiheuttaa opaalille tyypillisen kirjavan värileikin. Rusehtavat, vihertävät ja mustat opaalit sisältävät epäpuhtauksina erilaisia luonnollisia pigmenttejä. Tällaisia pigmenttejä ovat esimerkiksi garnieriitti (vihreä), rautahydroksidit (ruskea), ja mangaaninodulit (musta). Meniliitti on opaalin harmaa tai ruskea muunnos, ja se on saanut nimensä Ménilmontantin mukaan.

Opaalia esiintyy kompakteina, läpikuultavina, lasimaisina massoina. Se voi esiintyä juonina ja lasimaisina aggregaatteina. Opaalia muodostuu kuumissa lähteissä ja geysireissä sekä merivedestä tiivistymällä. Opaali on ensimmäinen merivedestä tiivistyvä SiO2-faasi, mutta se on hyvin epävakaa, ja muuttuu helposti kristobaliitiksi ja tridymiitiksi. Opaali on myös tärkeä komponentti esimerkiksi erilaisten piilevien ja sienieläinten kuorissa.

Erilaisia opaaliperäisiä sedimenttejä, kuten opokaa (piisavi) ja diatomiittia käytetään esimerkiksi keramiikan valmistuksessa, sekä erilaisina suodattimina, hionta-aineina ja korkeita lämpötiloja kestävinä materiaaleina kemianteollisuudessa ja öljyteollisuudessa. Jalokiviopaaleja käytetään korukivinä. Eräs tärkeä jalokiviopaalien esiintymä on Keski-Australiassa sijaitseva Coober Pedy. Maapallon lisäksi opaaleja on löydetty myös Marsista.

Sana opaali on peräisin sanskriitin kielen sanasta upálá, joka tarkoittaa jaloa tai arvokasta kiveä.

Katso myös
----------

* Olympic Australis

Lähteet
-------

1. ↑  Marttila, E.; Liimatainen, J. & Yli-Kyyny, K.: *Yleisimpien mineraalien tunnistaminen*, s. 69. Turku: Turun yliopiston geologian ja mineralogian osasto.
2. 1 2  Bulakh, A. & Wenk, H. R.: *Minerals – Their constitution and origin*, s. 327. New York, United States of America: Cambridge university press, 2008. ISBN 951-0-31579-6. (englanniksi)
3. ↑  Facta 2001, WSOY 1981, 11. osa, palsta 207
4. ↑  Bulakh, A. & Wenk, H.R.: *Minerals – Their constitution and origin*, s. 327–328. New York, United States of America: Cambridge university press, 2008. ISBN 951-0-31579-6. (englanniksi)
5. ↑  Bulakh, A. & Wenk, H.R.: *Minerals – Their constitution and origin*, s. 328. New York, United States of America: Cambridge university press, 2008. ISBN 951-0-31579-6. (englanniksi)
6. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive) NASA Orbiter Reveals Details of a Wetter Mars

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Opaali** Wikimedia Commonsissa
**Thomas Daniel "Tim" Conway** (15. joulukuuta 1933 Willoughby, Ohio – 14. toukokuuta 2019 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja koomikko.

Ura
---

Conway opiskeli Bowling Greenin osavaltionyliopistossa, jossa hän erikoistui puheeseen ja radioon. Hän aloitti uransa viihdeteollisuudessa radiossa. Hän otti tuolloin käyttöönsä etunimen "Tim", koska asemalla oli jo ennestään töissä Tom Conway -niminen näyttelijä. Palveltuaan armeijassa Conway palasi Clevelandiin, missä hän työskenteli Ernie Andersonin kanssa vuosina 1958–1962.

Conway nousi tunnetuksi toiseen maailmansotaan sijoittuneesta tilannekomediasta *McHale’s Navy*, jossa hän näytteli vuosina 1962–1966. Siitä hän sai myös vuonna 1963 uransa ensimmäisen Emmy-ehdokkuutensa. Komediasarjassa *The Carol Burnett Show* Conway näytteli vuosina 1967–1978. Hän oli vuodesta 1975 lähtien Carol Burnettin komediaryhmän keskeisimpiä jäseniä. Ohjelmasta hän voitti näyttelijänä kolme Emmyä ja käsikirjoittajana yhden.

Conway näytteli 1970-luvulla useissa Walt Disney Picturesin perhe-elokuvissa. Hänen ensimmäinen Disney-elokuvansa oli vuonna 1973 ensi-iltansa saanut *Nanu – villimies viidakosta*. Sitä seurasivat *Omenapiiras-jengi*, *Gus – kaikkien aikojen aasinpotku* ja *Takkuturkki*. Conwayn myös käsikirjoitti komediat *They Went That-A-Way & That-A-Way* ja *The Prize Fighter*. Hänellä oli 13-osainen sarja *The Tim Conway Show* vuosina 1980–1981 ja lyhytkestoinen *Ace Crawford, Private Eye* vuonna 1983.

Conway oli 1990-luvulla muun muassa säännöllinen vieras komediasarjassa *Pulmuset*. Vierailustaan sarjassa *Coach* Conway palkittiin Emmyllä. Hän vieraili myös televisiosarjoissa *The Larry Sanders Show*, *Hei, olen Susan*, *The Drew Carey Show* ja *Hulluna sinuun*. *Samon katon sarjassa* hän esiintyi säännöllisesti vuosina 2001–2005. Conway voitti uransa kuudennen Emmyn vierailustaan televisiosarjassa *30 Rock* (2008). Tämän jälkeen hän näytteli vielä muun muassa sarjoissa *C.S.I.*, *Hot in Cleveland*, *Miehen puolikkaat* ja *Glee*.

Kuolema
-------

Conway kuoli 14. toukokuuta 2019 kotonaan Los Angelesissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Dagan, Carmel: Tim Conway, Comedian and ‘Carol Burnett Show’ Star, Dies at 85 *Variety*.  14.5.2019. Variety Media LLC. Viitattu 15.5.2019. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Tim Conway** Wikimedia Commonsissa

* Tim Conwayin virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
* Tim Conway Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* Voice Chasers (Arkistoitu – Internet Archive)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Syyllistäminen assosiaatiolla** on argumentaatiovirhe, jolla yritetään osoittaa argumentti epätodeksi vetoamalla sen esittäjän habituksen asianhaaroihin. Tämä argumentaatiovirhe on sukua kaivon myrkyttämiselle sekä argumentum ad hitlerumille, mutta selkeän loukkaamisen sijaan pyritään mustamaalaamaan argumentti sen asianhaaroihin vedoten. Sen yleinen kaava on:

1. Henkilö X esittää argumentin A
2. Henkilö Y assosioi argumentin A johonkin yleisesti vastenmielisenä pidettyyn
3. A on siksi epätosi

*Hyväntekeväisyyskeräyksien tukeminen tukee huijausta. Taaskin yksi keräysjärjestäjä tuomittiin petoksesta vankilaan.*
*Natsit kannattivat eutanasiaa. Eutanasian täytyy olla suoraan Paholaisesta.*

  

Vastaavasti assosiaatiolla voidaan tehdä **ansioton arvonnousu** yhdistämällä jokin asia toisen asian assosiaatioon.

*Aarosta tulee vielä hyvä rallikuski, kun hän on vielä vuoden Bertilin kartturina*
*Yamahan moottoripyörät ovat hyviä. Yamahan pianot ovat varmasti yhtä hyviä.*
Lyhyesti: *argumentin totuusarvo ei riipu sen assosiatiivisesta miellyttävyydestä*.
**Ploče** (lausuminen: [plɔ̂tʃɛ]; ital. *Porto Tolero*) on satamakaupunki Dubrovnik-Neretvan piirikunnassa Kroatiassa.

Maantiede
---------

Ploče sijaitsee Adrianmeren rannikolla Dalmatiassa aivan Neretvan suiston pohjoispuolella ja on useimpien pohjois-eteläsuuntaisten Dinaaristen Alppien keskiosan vesistöreittien päätepiste. 

Tästä syystä se on myös Bosnia ja Hertsegovinan vesistöliikenteen ensisijainen satama ja Yleiseurooppalaisen käytävän 5C päätepiste.

### Ilmasto

Pločessa on mitattu Kroatian lämpötilaennätys, 42,8 celsiusastetta, 4. ja 5. elokuuta 1981.

Historia
--------

Pločen kaupunkia kutsuttiin *Kardeljevoksi* jugoslavialaisen poliitikon Edvard Kardeljin mukaan vuosina 1950–1954 ja uudelleen vuosina 1980–1990. Jotkut paikalliset kutsuvat kaupunkia myös **Pločaksi** (suom. *laatta, kivi, taulu*).

Väestö
------

Pločen kokonaisväestö oli 10 135 vuonna 2011, ja se kattaa seuraavat asutuskeskukset: Baćina (572 as.), Banja (173), Komin (1243), Peračko Blato (288), Plina Jezero (44), Ploče (6013), Rogotin (665), Staševica (902) sekä Šarić Struga (235). Vuoden 2011 väestönlaskennassa suurin osa Pločen asukkaista oli kroaatteja (95,93 prosenttia).

Satama
------

 *Altair-*hinaaja Pločen satamassa
Pločen satama mainittiin ensimmäisen kerran 6. marraskuuta 1387, mutta sataman varsinainen rakennustyö tehtiin vasta myöhemmällä ajalla. Nykyinen satama aloitti ensimmäisen kerran toimintansa vuonna 1939 , mutta se tuhoutui Toisessa maailmansodassa. Satama rakennettiin uudelleen vuonna 1945, minkä seurauksena Pločen väkiluku kasvoi 480 asukkaaseen vuoteen 1948 mennessä. Adrianmerta reunustavan valtatien ja Neretvan rautatien rakentamisen jälkeen kaupunki alkoi kasvaa tasaisesti.*lähde?*

Bosnia ja Kroatia neuvottelevat parhaillaan*milloin?* "etuoikeutetun talousvyöhykkeen" perustamisesta bosnialaisille yrityksille Pločen satamaan. Kehitystä haittaa kuitenkin paikallishallinnon ja kroatialaisten vastustus. Bosnian hallitus puolestaan haluaisi toimiluvan ja itsemääräämisoikeuden vähintään 99 vuodeksi, kun taas Kroatian hallitus tarjoaa ainoastaan läpikulkuluvan bosnialaisille vientituotteille. Aiheesta on käyty pitkiä neuvotteluja, ja Kroatian kansalaisille luvattiin helpompi kulku Neumin kapean kaistaleen läpi vastineeksi Bosnia-Hertsegovinan etuoikeuksista Pločessa. Neumin ja Bosnian alueen kiertävä Pelješacin silta avattiin kokonaan vuonna 2022, vaikka Bosnian hallitus vastusti hanketta aluksi voimakkaasti.*lähde?*

Ystävyyskaupungit
-----------------

Pločen ystävyyskaupungit ovat:

* Slovenia Ljubljana, Slovenia
* Italia Rodi Garganico, Italia

Lähteet
-------

1. ↑  Najviša izmjerena temperatura zraka u Hrvatskoj za razdoblje od kada postoje meteorološka motrenja *Klima.hr*.  21 July 2017. Croatian Meteorological and Hydrological Service. Viitattu 1 August 2017. hr
2. ↑  Croatia Sixth National Communication *unfccc.int*.  Arkistoitu 21 September 2016. Viitattu 19 July 2016.
3. ↑  Port Authority Ploce-History *port-authority-ploce.hr*.  Arkistoitu 4.9.2009. Viitattu 26.1.2010.
4. ↑  Medmestno in mednarodno sodelovanje *Mestna občina Ljubljana (Ljubljana City)*.  Arkistoitu 26.6.2013. Viitattu 27.7.2013. sl
**Viljam Puttonen** (1870 Laukaa – 30. lokakuuta 1926 Leningrad, Neuvostoliitto) oli suomalainen ammattiyhdistysvaikuttaja, joka toimi sisällissodan aikana Suomen kansanvaltuuskunnan merenkulkulaitoksen johtajana.

Elämä
-----

Puttonen lähti jo 13-vuotiaana töihin Helsinkiin ja työskenteli myöhemmin metsätyömiehenä Perä-Pohjolassa. 1890-luvun alussa Puttonen pakeni asevelvollisuutta Norjaan, jossa hän oli kalastajana. Vuonna 1900 Puttonen palasi Suomeen ja työskenteli satamatyöläisenä Tornion Röytässä. Ensimmäisen sortokauden aikana Puttonen oli mukana työläisaktivistien liikkeessä ja osallistui vuonna 1906 Viaporin kapinaan. Perä-Pohjolaan palattuaan Puttonen oli sosialidemokraattisen puolueen kiertävänä puhujana ja organisaattorina. Vuosina 1906–1909 Puttonen oli yksi Kemi-yhtiön tukkityöläisten lakon johtajista. Vuosina 1907–1918 Puttonen työskenteli Suomen Kuljetustyöntekijäin Liiton luottamusmiehenä.

Sisällissodan käynnistyessä Puttonen nimitettiin kansanvaltuuskunnan Työasiain osaston meriasiain valvojaksi eli käytännössä merenkulkulaitoksen johtajaksi. Puttonen ja Edvard Gylling neuvottelivat Tsentrobaltin kanssa sopimuksen, jonka mukaan kaikki ensimmäisen maailmansodan aikana Itämeren laivaston käyttöön pakko-otetut suomalaisalukset palautetaan. Sisällissodan loppuvaiheessa Puttonen pakeni Neuvosto-Venäjälle, jossa hän toimi muun muassa valistustehtävissä Leningradin seudulla.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kaksi taistelijaa kaatunut.  *Kuljetustyöläinen*, 1926, nro 5, s. 101–102. Kansalliskirjasto. Viitattu 20.10.2022.
2. ↑  Rinta-Tassi, Osmo: *Kansanvaltuuskunta punaisen Suomen hallituksena*, s. 237. Punaisen Suomen historia 1918. Helsinki: Valtion painatuskeskus ; Opetusministeriö, 1986. ISBN 951-86007-9-1.
**Syyrian armenialaiset** ovat Syyriassa asuvia armenialaisia. Suurin osa heistä polveutuu armenialaisista, jotka pakkosiirrettiin alueelle Armenialaisten kansanmurhan aikana Osmanien valtakunnassa vuonna 1915. Ennen Syyrian sisällissotaa Syyriassa oli arviolta 100 000 ja sittemmin monet heistä ovat päätyneet pakolaisiksi.

Historia
--------

Armenialainen kirkko Aleppossa.
Suurin osa Syyrian armenialaisista polveutuu Syyriaan Osmanien valtakunnan aikana tapahtuneen Armenialaisten kansanmurhan aikana Syyriaan pakkosiirretyistä ja sinne paenneista armenialaisista. Deir ez Zorin alue Syyriassa oli merkittävä pakkosiirtojen päätepiste. Sittemmin Syyrian armenialaisten keskukseksi muodostui Aleppon kaupunki, jossa asui ennen sisällissotaa noin 60 000 armenialaista. Pienempiä armenialaisyhteisöjä on ollut Kessabissa, Kamishlissa, Yacubiyahissa, Kobanessa ja Damaskoksessa. Arabinationalismin myötä monet Syyrian armenialaiset kokivat olonsa uhatuiksi ja suuret määrät heitä muutti maasta 1960- ja 1970-luvuilla. Ennen Syyrian sisällissodan alkua heitä oli kuitenkin vielä arviolta 100 000.

Sisällissodan puhjettua armenialaisia alkoi muuttaa pakolaisiksi vuodesta 2012 lähtien. Tuona vuonna yhteensä noin 6 500 armenialaista pakeni maasta, ja seuraavana vuonna luku kasvoi 11 000:een. Pakolaisten suosima kohdemaa on Armenia, jossa oli vuonna 2015 arviolta noin 15 000 syyrialaista turvapaikanhakijaa, ja suurin osa heistä oli Syyrian armenialaisia. Osa Syyriasta tulleista armenialaisista on asettunut kiistellylle Vuoristo-Karabahin alueelle. Sisällissodan aikana armenialaiset ovat tukeneet enimmäkseen Syyrian presidentti Bashar al-Assadin hallintoa. Armenialaisten historiallisena vihollisenaan pitämä Turkki kannattaa puolestaan Assadin hallinnon kaatamista. Syyrian armenialaiset ovat syyttäneet Turkkia esimerkiksi jihadistien päästämisestä maan Syyrian vastaisen rajan yli pääasiassa armenialaiseen Kessabin kaupunkiin vuonna 2013. Sisällissodan aikana armenialaiset ovat joutuneet sieppausten, kiristysten ja murhien uhreiksi. Aleppossa asuu vielä noin 40 000 armenialaista, ja suurin osa heistä hallituksen hallitsemissa osissa kaupunkia.

Kulttuuri
---------

Suurin osa armenialaisista kuuluu Armenian ortodoksiseen kirkkoon, jonka lisäksi Armenian katolilaisella kirkolla on noin 20 000 jäsentä. Armenialaiset ovat säilyttäneet omat tapansa, kielensä, koulunsa ja lehtensä. Monille ajatus sulautumisesta ympäröivään yhteiskuntaan on vastenmielinen. Monet armenialaisista ovat perinteisesti olleet kauppiaita, ja heidän taloudellinen tilanteensa on tyypillisesti hyvä. Suurin osa Syyrian armenialaisista puhuu armeniaa ja arabiaa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Syria's Armenians look to ancient homeland for safety *BBC News*. BBC. Viitattu 22.9.2015. (englanniksi)
2. 1 2  Syria - Armenians *Country Studies*. U.S. Library of Congress. Viitattu 22.9.2015. (englanniksi)
3. ↑  Rebecca Collard: Armenians Are Still on the Run 100 Years Later *TIME*. Viitattu 22.9.2015. (englanniksi)
4. ↑  Glen Johnson: For Syrian Armenians, exodus evokes flight from genocide a century ago *Los Angeles Times*. Viitattu 22.9.2015. (englanniksi)
*Hakusana "Lapin Helvetti" ohjaa tänne. Lapin helvetti on myös musiikkialbumi.*

Pakasaivon pitkää osaa.
**Pakasaivo** eli *Lapin Helvetti* on noin kilometrin pituinen rotkojärvi Muonion kunnassa noin 15 kilometriä Äkäslompolosta länteen. Järvi sijaitsee hyvin jyrkkäreunaisessa, kapeassa rotkolaaksossa, jonka reunat ovat järven pohjoispäässä jopa 50 metriä vedenpinnan yläpuolella. Järven pohjoispäässä jyrkkä rinne jatkuu veden alla. Eteläpäässä rannat ovat matalat ja loivapiirteiset. Järveä ympäröivä kallioperä on montsoniittia. Pakasaivon syvyydestä on aiemmin esitetty ristiriitaisia tietoja, mutta Geologian tutkimuskeskuksen tekemät kaikuluotaukset ja kairaukset ovat sittemmin osoittaneet järven veden syvyydeksi 60 metriä. Järveen ei laske jokia, vaan sen vesi on peräisin pohjan lähteistä. Järveen laskee myös pieni puro rinteen reunalla olevien näköalapuuportaiden alta.

Pakasaivo on meromiktinen järvi, jossa ei tapahdu lainkaan pinta- ja pohjaveden vuoden kuluessa sekoittavaa kiertoliikettä. Järven vesi on normaalia järvivettä noin 12,5 metrin syvyyteen asti. Tämän jälkeen vesi muuttuu hyvin nopeasti hapettomaksi, ja sen rikkivetypitoisuus kasvaa huomattavaksi. Korkea rikkivetypitoisuus estää lahoamista, minkä vuoksi järveen vuosituhansien kuluessa uponneet veneet, puut yms. säilyvät maatumattomina ja muodostavat järven pohjan peittävän kerroksen.

Pakasaivo on yksi Lapin saivojärvistä, joiden alla on uskottu olevan Saivo, saamelaisen uskomuksen vainajala, kuolleiden asuinpaikka. Saivossa asuvat vainajat olivat saivo-kansa. Saivo sijaitsi yleensä järven pohjassa olevan reiän toisella puolella. Pohjan alla, reiän toisella puolella oli toinen järvi, mutta ylösalaisin. Sen rannoilla asui ja eli saivo-kansa onnellista elämää, eläviin nähden päät alaspäin.

Pakasaivolla on metsähallituksen ylläpitämä taukopaikka, ja sinne pääsee helposti autolla.

Lähteet
-------

1. ↑  Maanmittauslaitoksen paikannimirekisteri, MaanmittauslaitosView and modify data on Wikidata. Tieto on haettu Wikidatasta.
2. ↑  Pakasaivo, geologinen nähtävyys ja haltioiden koti (Arkistoitu – Internet Archive) Peter Johansson, Geologian tutkimuskeskus. *www.luontoon.fi*. Viitattu 21.1.2013.
3. ↑  Pakasaivo eli Lapin Helvetti *www.yllas.fi*. Viitattu 17.5.2010.

Muonio

|  |  |
| --- | --- |
| Kylät ja alueet | Kangosjärvi · Kerässieppi · Kihlanki · Kirkonkylä · Kotimaa · Kätkäsuvanto · Liepimä · Särkijärvi · Ylimuonio · *Muonion järvialue* |
| Nähtävyydet | Keimiöniemen kalapirtit · Kirkko · Pakasaivo · Pallas-Yllästunturin kansallispuisto · Äkäsmylly · Äkäsaivo |
| Tunturit ja vesistöt | Jerisjärvi · Muonionjoki · Olostunturi · Pallastunturi |
**Elke König** (s. 28. tammikuuta 1954 Köln, Saksa) on saksalainen kauppatieteilijä ja Euroopan unionin erillisviraston johtaja. Hän on johtanut Euroopan unionissa toimivia pankkeja valvovaa Yhteistä kriisinratkaisuneuvostoa (Single Resolution Board, SRB) viraston perustamisvuodesta 2015 lähtien. Königille hyväksyttiin viiden vuoden jatkokausi joulukuussa 2017.

Ylioppilaaksi valmistumisen jälkeen König opiskeli vuodesta 1972 Kölnin yliopistossa (silloiselta nimeltään Universität Betriebswirtschaftslehre) kauppatieteilijäksi (Diplom-Kaufmann, 1976) ja vuosina 1976–1980 edelleen tohtoriksi (Dr. rer. pol.).

König työskenteli vuosina 1980–1990 KPMG Deutsche Treuhandgesellschaftissa Kölnissä, jossa toimessa vuodesta 1986 lähtien tilintarkastajana (saks. *Prokuristin*) sekä vuodesta 1988 johtajana ja osakkaana. Vuosina 1990–2002 hän oli vakuutuskonserni Münchener Rückissä (München) johtoryhmän jäsen vastaten tuloslaskennan ja tarkistuksen toimialueesta. Vuosina 2002–2009 hän oli Hannover Rückversicherung AG:n ja E+S Rückversicherung AG:n (Hannover) talousjohtaja. Vuosina 2002–2010 hän toimi Hannover Finanz GmbH:n hallintoneuvoston jäsenenä (Mitglied des Beirats), jona aikana vuodesta 2006 hallintoneuvoston puheenjohtajana.

Ennen EU-viraston johtotehtäväänsä König johti Saksan talouden tarkastusvirastoa (saks. *Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht*) vuosina 2012–2015.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Elke König Munzinger Archiv GmbH, munzinger.de. Viitattu 4.3.2019. (saksaksi)
2. 1 2  The Board. Elke König, Chair Yhteinen kriisinratkaisuneuvosto, srb.europa.eu. Viitattu 4.3.2019. (englanniksi)
3. ↑  Yhteinen kriisinratkaisuneuvosto (SRB) Euroopan unioni, europa.eu. Viitattu 4.3.2019.
4. ↑  EU Commission proposes renewal of mandate for chair of bank watchdog SRB  29.11.2017. Reuters, reuters.com. Viitattu 4.3.2019. (englanniksi)
5. ↑  Alexander Weber: EU Banks Told to Get Crisis-Ready, Remove Wind-Down Hurdles  18.12.2017. Bloomberg, bloomberg.com. Viitattu 4.3.2019. (englanniksi)
6. 1 2 3  Dr. Elke König. Präsidentin, Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht CDU, cducsu.de. Viitattu 4.3.2019. (saksaksi)
7. ↑  Stefan Kaiser: Finanzaufseherin König "Wir müssen große Banken abwickeln können"  5.4.2013. Spiegel Online, spiegel.de. Viitattu 4.3.2019. (saksaksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: de:Elke König (Ökonomin) 

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |

 |
*Tämä artikkeli kertoo kylästä Kuhmalahdella. Järvestä Kuhmalahdella katso Vehkajärvi.*
**Vehkajärvi** on Kangasalaan kuuluva entisen Kuhmalahden kunnan kylä sekä Kangasalan 23. kaupunginosa itäisellä Pirkanmaalla, samannimisen järven pohjoisrannalla. Vehkajärvi on noin 65 kilometriä Tampereelta itään seututie 325:ttä pitkin. Kylä sijaitsee Kymijoen ja Kokemäenjoen vesistöjen välisellä vedenjakajalla, jonka korkeimmat kohdat, Kivelänkangas ja Karinvuori, ovat noin 160 metriä merenpinnasta. 

Vehkajärvellä asuu vakinaisesti noin 120 henkeä, mutta kesäisin kylän väkimäärä kaksinkertaistuu vapaa-ajan asuntojen ansiosta. Vehkajärven nuorisoseura on perustettu 1917 ja sen juhlatalo Touhula on valmistunut 1927. Touhula toimii kesäisin kesäkuun alusta elokuun alkuun nuorisoseuran kesäkahviona.

Vuosina 2005–2008 kylässä ilmestyi ilmaisjakelulehti Vehkajärven Sanomat, jonka päätoimittajana toimi Ritva Tähkä ja kustantajana Esa Kylänlahti. Kylän verkkosivusto jatkaa lehden vanhalla nimellä.

Suomen sisällissodan aikana 26. helmikuuta 1918 kylässä käytiin Vehkajärven taistelu.

Katso myös
----------

* Vehkajärven kirkko

Lähteet
-------

1. 1 2  Vehkajärvi eilen, tänään, huomenna, Vehkajärven ja Pajulan kylien kyläsuunnitelma, kolmas korjattu painos, Vehkajärven kylätoimikunta 5.6.2000. Viitattu 16.11.2015.
2. ↑  Vehkajärven nuorisoseura ry, vehkajarvi.info. Viitattu 16.11.2015.
3. ↑  Touhula Vehkajärven Sanomat. Viitattu 13.6.2023.
4. ↑  Vehkajärven Sanomat 2005–2008, vehkajarvi.info. Viitattu 16.11.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Vehkajärven Sanomat -kyläsivusto
Olbernhaun ratsastaja
**Olbernhaun ratsastaja** (*Olbernhauer Reiterlein*) on puusta valmistettu koriste-esine. 

Olbernhaun kauppiaat esittelivät keinuratsastajan yleisölle ensi kerran Leipzigin messuilla vuonna 1782. 

Maailmantalouden kriisi ja suuri lama 1930-luvulla toi mukanaan köyhyyttä ja ahdinkoa myös Erzgebirgen vuoristoseudulle, ja leikkikaluteollisuuden tuotanto lakkasi lähes kokonaan. Talvella 1933-1934 perustettiin Talviapujärjestö auttamaan tilannetta. Erzgebirgen lelutehtailijat saivat tehtäväksi valmistaa "talviapumerkkejä". Niitä myytiin valtakunnan erilaisissa tapahtumissa ja rahankeräysten yhteydessä 20 pennin hinnalla. Merkeistä saatu tuotto käytettiin hädänalaisten auttamiseen. 

Talviapumerkit olivat puisia, värikkäästi koristeltuja noin 3 cm läpimitaltaan olevia rintamerkkejä. Niissä kuvattiin enkeleitä, joulukuusia, joulupukkeja ja toisinaan myös satumaailman hahmoja. Vuoden 1935 merkkiin haluttiin aivan erityinen kuva-aihe. Olbernhaunilainen lelutehtailija Max Korb valitsi sellaiseksi keinuhevosen ratsastajineen. Menestys oli valtava ja Olbernhaun pienestä ratsastajasta tuli Saksassa maankuulu hahmo. 

Vuonna 1968 ratsastajaa alettiin ensi kerran valmistaa sarjatuotantona pienenä koriste-esineenä. Olbernhaun ratsastaja on nykyisin Erzgebirgen alueen puuleluvalmistajien liiton virallinen tuotemerkki. Sitä on jäljitelty moneen tarkoitukseen, mutta alkuperäisiä ratsastajia valmistetaan edelleen ainoastaan Olbernhaun puutaidepajoissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Ystävyyskaupunki Chemnitz ja Saksin Erzgebirge-vuoriston jouluperinteet.  *Stadt Chemnitz, Die Oberbürgermeisterin/Bürgermeisteramt*, 2010, s. 2.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Olbernhaun ratsastaja** Wikimedia Commonsissa
**Vehicle Assembly Building** (**VAB**), alun perin **Vertical Assembly Building**, on NASA:n rakennus Kennedy Space Centerissä Floridassa. Se on osa Laukaisukompleksi 39:ää.

Historia
--------

VAB rakennettiin Apollo-ohjelmassa käytettyjen Saturn V -rakettien kokoomispaikaksi. Syksyyn 2010 asti siellä koottiin avaruussukkulat lähtökuntoon. Rakennuksen (ja laukaisualustojen) muutostyöt Ares-raketteja varten on jo käynnissä. Kokoamisen jälkeen alus kuljetetaan Mobile Launcher Platformilla ja Crawler-Transporterilla toiselle kahdesta laukaisualustasta (39A ja 39B)

Koko
----

Rakennus vuonna 1977.
Rakennus teräsrakenteiden asennuksen aikaan 1965.
VAB on 160,02 metriä korkea, 218,24 metriä pitkä ja 157,89 metriä leveä. Sen pinta-ala on 32 374,85 neliömetriä ja tilavuus 3 664 992,82 kuutiometriä.

Rakennuksen kokoa kuvaa sen kylkeen maalattu Yhdysvaltain lippu. Lipun tähdet ovat 1,8-metrisiä, sen sininen osa on koripallokentän kokoinen ja juovat ovat ajokaistan levyiset. Rakennuksen tilavuus on niin iso, että NASAn työntekijät ovat kertoneet, että sillä on oma sää. Hyvin kosteina päivinä katon rajaan on tiivistynyt sadepilviä.

Rakenne
-------

Koska rakennus sijaitsee Floridassa, missä hurrikaanit ja troppiset myrskyt ovat tavallisia, se rakennettiin kestämään niitä. Suurin myrskytuho tapahtui 2004, kun hurrikaani Frances irrotti rakennuksen seinistä 850 alumiinista paneelia, jotka olivat kooltaan 3 x 12 metriä. Tämän tuloksena seiniin syntyi noin 3 716,12 neliömetrin edestä reikää. Hurrikaani Jeanne irrotti vielä 25 paneelia lisää kolme viikkoa myöhemmin. Aiemmin samana vuonna hurrikaani Charley aiheutti noin 700 000 dollarin vahingot. Osa irronneista paneeleista oli tarkoitettu irtoamaan suuren paine-eron muodostuessa rakennuksen ulko- ja sisäpuolen välille, millä pyritään takaamaan rakenteiden säilyminen ehjänä nopeiden paineenvaihteluiden aikana.

Rakennuksessa on neljä 138,99 metriä korkeaa pääovea. Sukkulajärjestelmän eri osien nostamiseksi VAB:ssä on kaikkiaan 71 nosturia ja kaksi siltanosturia.

Tulevaisuus
-----------

Avaruussukkula *Endeavour* matkalla rakennukseen.
Odotettavasti 2008–2009 alkaen Vehicle Assembly Buildingia aletaan muuttaa siten, että siellä voidaan koota sekä sukkuloita, että uusia Ares I -raketteja. Avaruussukkuloiden käytöstä poistamisen jälkeen 2010 VAB muokataan Ares I:n ja miehittämättömän Ares V:n kokoomispaikaksi. Lopulta siellä tullaan kokoamaan yhteen Orion/Ares I ja Altair/Ares V -kokoonpanot.

Lähteet
-------

1. 1 2  NASA: Vehicle Assembly Building  1999. NASA.  Arkistoitu 29.12.2017. Viitattu 23.9.2007. (englanniksi)
2. ↑  NASA: Glossary.  2006. NASA.  Arkistoitu 6.7.2007. Viitattu 11.7.2007. (englanniksi)
3. ↑  CNN: Frances tears panels from NASA shuttle hangar  2004. CNN. Viitattu 23.9.2007. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Vehicle Assembly Building** Wikimedia Commonsissa

* Vehicle Assembly Building in Structurae database
* 3D model of the building for use in Google Earth (Arkistoitu – Internet Archive)