*Hakusana "Labour" ohjaa tänne. Myös Irlannin Työnväenpuolue tunnetaan samalla nimellä.*

|  |
| --- |
| Osa artikkelisarjaa |
| Sosiaaliliberalismi |
|  |
| Käsitteet
* Ammattiliitto
* Egalitarismi
* Fair Deal
* Internationalismi
* Hyvinvointivaltio
* Kansalaisoikeudet
* Keynesiläinen taloustiede
* Kolmas tie
* Klassinen taloustiede
* Kulttuuriliberalismi
* New Deal
* Osuuspankki
* Oikeudenmukaisuusteoria
* Progressivismi
* Progressiivinen vero
* Tasa-arvo
	+ Samaa sukupuolta olevien avioliitto
* Sekatalous
* Solidaarisuus
* Sosiaalidemokratia
* Sosiaalinen markkinatalous
* Suhdannevaihtelu
* Talousliberalismi
* Työväenliike
* Utilitarismi
* Valtiososialismi
* Vapaakauppa

 |
| Filosofit
* Arnold
* Brentano
* Bentham
* Beveridge
* Bobbio
* Bosanquet
* Carlyle
* Clark
* Dewey
* Dickens
* Durkheim
* Dworkin
* Fouillée
* Hayek
* Hill Green
* Hobhouse
* Hobson
* James
* Kant
* Kelsen
* Keynes
* Krugman
* Mill
* Mises
* Nussbaum
* Popper
* Rawls
* Sen
* Spencer
* Wendell Holmes
 |
| Poliitikot
* Abzug
* Addams
* Atatürk
* Biden
* Blackmun
* Brandeis
* Bourgeois
* Buttigieg
* Carter
* B. Clinton
* H. Clinton
* Conyers
* Douglas
* Du Bois
* Dukakis
* Feinstein
* Ford
* Franken
* Friedan
* Galbraith
* Gillibrand
* Ginsburg
* Gore
* Harris
* J. Jackson
* R. H. Jackson
* Johnson
* Kagan
* King Jr.
* J. F. Kennedy
* R. Kennedy
* T. Kennedy
* Kerry
* La Follette
* Leahy
* Lewis
* Lloyd George
* Long
* Marshall
* McGovern
* Menendez
* Milk
* Moore
* Mossadeq
* Nader
* B. Obama
* M. Obama
* Ossoff
* Pelosi
* Reich
* Reid
* Reuther
* Roh
* E. Roosevelt
* F. D. Roosevelt
* T. Roosevelt)
* Schlesinger
* Schumer
* Sontag
* Steinem
* Stevens
* Trudeau
* Truman
* Vidal
* Wallace
* Warnock
* E. Warren
* El. Warren
* Wilson

 |
| Organisaatiot
* AFL-CIO
* ACLU
* AHA
* DDP
* FPO
* NAACP
* SDP (Saksa)
* STCC
* Työväenpuolue
* Uudet demokraatit
* Yhdysvaltain demokraattinen puolue

 |
| Katso myös
* Poliittinen keskusta
* Progressiivisuuden kausi
* Keskusta-vasemmisto
* Kristillisdemokratia
* Sosiaalidemokratia

 |
| * n
* k
* m
 |

**Työväenpuolue** eli **Labour-puolue** (*The Labour Party*) on toinen Britannian kahdesta pääpuolueesta konservatiivipuolueen ohella. Aatteeltaan se on keskusta-vasemmistolainen ja sosiaalidemokraattinen. Työväenpuolue on ollut Britannian hallituksen johdossa vuosina 1924, 1929–1931, 1945–1951, 1964–1970, 1974–1979 ja 1997–2010. Puoluetta ovat edustaneet pääministerit Ramsay MacDonald, Clement Attlee, Harold Wilson, James Callaghan, Tony Blair ja Gordon Brown. Tällä hetkellä se on oppositiossa. Puolueen puheenjohtaja on vuodesta 2020 alkaen ollut Keir Starmer.

Labour kuuluu Sosialistiseen internationaaliin ja Euroopan sosiaalidemokraattiseen puolueeseen.

Historia
--------

### Varhaiset vaiheet

Britannian työväenpuolue on perustettu 27. helmikuuta 1900 Lontoossa. Sen alkuperäinen nimi oli *Labour Representation Committee*, ja sen toiminta oli työväenliikkeen tukemien parlamenttiehdokkaiden kannattamista. Saatuaan 29 paikkaa ryhmän parlamentin jäsenet päättivät ottaa nimen *The Labour Party* vuonna 1906. Vuonna 1908 Labour liittyi Toiseen internationaaliin.

Labour muodosti ensimmäisen vähemmistöhallituksensa liberaalipuolueen tuella tammikuussa 1924 pääministerinään Ramsay MacDonald. Konservatiivit kuitenkin palasivat valtaan kuusi kuukautta myöhemmin *Daily Mailin* julkaistua väärennetyn muka Neuvostoliiton johdolta työväenpuolueelle osoitetun kirjeen (Zinovjev-kirje) neljä päivää ennen vaaleja.

Toukokuun 1929 vaaleissa Labour sai jälleen enemmistön alahuoneessa ja MacDonald muodosti toisen hallituksensa liberaalien tuella. Vuoden 1931 talouskriisin jälkeen MacDonald ja osan ministereistä meni hallitukseen konservatiivien ja liberaalien kanssa ja puolue hajosi kahtia. Suurin osa puolueesta jäi oppositioon. MacDonaldin "National Labour" menetti nopeasti kannatustaan, ja opposition työväenpuolue keräsi entisen tukensa muodostaen Winston Churchillin konservatiivien kanssa toukokuussa 1940 sota-ajan koalitio­hallituksen.

### Toisen maailmansodan jälkeinen kausi

Sodan päätyttyä Euroopassa toukokuussa 1945 työväenpuolue vetäytyi hallituksesta ja sai heinäkuun 1945 vaaleissa murskavoiton, 46 prosenttia äänistä ja 146 paikan enemmistön.

Clement Attleen muodostama hallitus aloitti kansallistamistoimet ottaen keskuspankki Bank of Englandin, hiilen, sähkön, kaasun, rautatie- ja terästeollisuuden valtion haltuun, ja pyrki kehittämään hyvinvointivaltiota. Vuonna 1948 luotu kansallinen terveydenhuolto National Health Service on pysyvimpiä saavutuksia tuolta ajalta. Hallitus jakaantui puolustusmenojen vuoksi, joihin meni Korean sodan aikana jopa kymmenen prosenttia bruttokansantuotteesta. Työväenpuolue sai vuoden 1951 parlamenttivaaleissa enemmän ääniä kuin konservatiivit, mutta hävisi paikkamäärissä.

1950- ja 1960-luvut puolue oli jakaantuneina perinteisempiin sosialisteihin ja maltillisempaan haaraan. Tämä hajaannus piti työväenpuolueen pois vallasta 13 vuotta. Vuoden 1966 parlamenttivaaleissa työväenpuolue sai vaalivoiton ja 97 paikan enemmistön parlamenttiin. Työväenpuolueen saama äänimäärä oli ensimmäistä kertaa sitten vuoden 1951 vaalien yli 13 miljoonaa.

### Kriisejä ja kohua 1970-luvulla

Työväenpuolueen pitkäaikainen puheenjohtaja Harold Wilson oli Yhdistyneen kuningaskunnan pääministeri 1964–1970 ja uudelleen 1974–1976. Kuva vuodelta 1967.
Konservatiivihallituksen ajauduttua kannatustaan vahingoittaviin skandaaleihin työväenpuolue palasi hallitukseen Harold Wilsonin johdolla 1964 ja pysyi vallassa vuoteen 1970 asti. Tällä hallituskaudellaan se muun muassa laillisti homoseksuaalisuuden ja lakkautti kuolemanrangaistuksen. Wilsonin hallitus hävisi niukasti 1970 vaalit Edward Heathin konservatiiveille, mutta palasi valtaan 1974.

1970-luku talouskriiseineen osoittautui katastrofaaliseksi. Britannia joutui turvautumaan Kansainvälisen valuuttarahaston apuun talousvaikeuksissaan, ja lainan ehtojen mukaan omaksumaan työväenpuolueen suunnitelmaa vapaamman talousohjelman. 1970-lukua riivasivat myös laajat lakot ja ammattijärjestöjen taisteluhaluisuus. Puolueen kannatus laski tasaisesti koko vuosikymmenen ajan.

Vuonna 1976 Harold Wilson jäi eläkkeelle, ja hänet korvasi James Callaghan. Skotlannin edustajat osoittivat tyytymättömyytensä luvatun Skotlannin parlamentti -hankkeen hitaaseen edistymiseen, ja kaksi edustajaa erosi puolueesta. Vuonna 1977 puolue joutui menemään liberaalien kanssa Lib-Lab-liittoon hallituspaikkansa turvaamiseksi, mutta kärsi jo vuonna 1979 vaalitappion Margaret Thatcherin konservatiivipuolueelle.

### Paitsiossa Thatcherin konservatiivien kautena

Vaalitappio aiheutti tyytymättömyyttä ja työväenpuolue jakautui kahteen siipeen. Vuonna 1981 puolueesta irtosi oikeistolaisempi ryhmä, joka muodosti uuden sosiaalidemokraattisen puolueen. Se liittoutui vanhan liberaalipuolueen jäänteiden kanssa 1988 ja ne muodostivat Liberaalidemokraattisen puolueen.

Vasemmistosiiven jäätyä jäljelle työväenpuolue ehdotti 1983 vaaliohjelmassaan laajaa teollisuuden kansallistamista, eroamista Euroopan yhteisöstä ja Britannian ydinaseista luopumista. Puolueen veteraanipoliitikko Gerald Kaufman kuvasi ohjelmaa "historian pisimmäksi itsemurhaviestiksi". Samaan aikaan Thatcherin hallitus oli kansansuosionsa huipulla Falklandin sodan voiton jälkeen.

Puolueen kärsittyä massiivisen tappion se joutui uudistumaan ja siirtyi politiikassaan keskustaa kohti. Puolueelle koitti pitkä oppositiokausi sen hävittyä vaalit vuosina 1987 ja 1992. Vuoden 1992 häviön jälkeen puolueen johtoon nousi John Smith. Hän muutti sääntöjä siten, että ammattiyhdistysliikkeen valta ehdokkaiden valintaan väheni. Smith kuoli yllättäen sydänkohtaukseen toukokuussa 1994.

### Valtaanpaluu Tony Blairin aikana

Toisen kauden pääministeri Tony Blair (vas.) Naton ja Venäjän välisessä kokouksessa Yhdysvaltain presidentti George W. Bushin kanssa vuonna 2002.
Smithin jälkeen puolueen johtoon nousi Tony Blair. Hänen johdollaan puolueen ohjelmasta poistettiin sinne 1918 lisätty tavoite tuotannon tekijöiden yhteisestä omistuksesta. Blair kuvasi ideologiaansa keskitieksi (*Third Way*; kolmas tie) Thatcherin ajan uusliberalismin ja sosialismin välillä. Yksi suosituimmista ajettavista asioista oli uusi vähimmäispalkkalaki. Puolue itse brändättiin nimellä *New Labour* vaalikampanjassa. Labour sai lisää kannattajia keskiluokasta sitoutuessaan pitämään menot edellisen hallituksen tasolla ja olemaan koventamatta verotusta.

Toukokuussa 1997 työväenpuolue voitti vaalit ja nousi valtaan. Yksi ensimmäisistä toimista oli antaa keskuspankille vapaus asettaa korkotaso. Menot pidettiin edellisen hallituksen tasolla huolimatta puolueen radikaalimman siiven vaatimuksista.

Puolue voitti selvästi myös vuoden 2001 parlamenttivaalit, ja ensimmäistä kertaa historiassaan työväenpuolue pystyi pysymään vallassa kaksi kokonaista perättäistä hallituskautta. Toisella kaudella menoja lisättiin etenkin terveydenhuoltoon ja koulutukseen.

Työväenpuolueen politiikka piti Yhdistyneen kuningaskunnan Yhdysvaltain läheisenä liittolaisena. Blair suostutteli Bill Clintonin ottamaan aktiivisemman roolin Bosniassa 1999. Maa oli myös Yhdysvaltain ainoa merkittävä liittolainen vuoden 2003 Irakin sodassa. Kysymys sodan oikeutuksesta vaikutti merkittävästi Blairin kannatukseen seuraavissa vaaleissa.

Vuoden 2005 vaalissa työväenpuolue menetti merkittävästi kannatustaan, mutta saavutti 356 paikkaa, kun konservatiivit saivat 197 ja liberaalidemokraatit 62 paikkaa.

### Gordon Brownin johdolla oppositioon, Ed Miliband ja Jeremy Corbyn

Parlamenttivaaleissa 2017 valitut edustajat. Punaisella kuvattuna työväenpuolue, joka sai vaaleissa 232 paikkaa. Joka vaalipiiristä valitaan yksi edustaja.
Puolueen tulevasta johtajasta ehdittiin keskustella jo vuosia, kunnes Blairia seurasi valtiovarainministeri Gordon Brown kesäkuussa 2007. Brown tuli samalla myös pääministeriksi, mutta hävisi vuoden 2010 hajotusvaaleissa konservatiiveille ja Työväenpuolue joutui oppositioon. Tämän jälkeen Brown erosi puheenjohtajan paikalta ja hänen seuraajakseen valittiin vasenta laitaa edustanut Ed Miliband. Miliband erosi kevään 2015 vaalitappion jälkeen, ja kansanedustajien täyte-ehdokkaaksi valitsema laitavasemmistolainen Jeremy Corbyn valittiin yllättäen puheenjohtajaksi syksyllä 2015. Työväenpuolue sai myös lisää paikkoja vuoden 2017 vaaleissa, vaikkei yltänytkään enemmistöön.

Swansean yliopiston ja *Sunday Times* -lehden selvityksen mukaan lähes 6 500 venäläistä Twitter-tiliä, ainakin osa botteja, ylisti Corbyniä ja arvosteli konservatiiveja tavoitteena vaikuttaa vuoden 2017 parlamenttivaaleihin. Ne tavoittivat miljoonia äänestäjiä yrityksessään kääntää vaalien voitto työväenpuolueelle. Vaaleissa konservatiivit menettivät 12 paikkaa ja joutuivat ottamaan tuekseen Pohjois-Irlannin demokraattisen unionistipuolueen (DUP) jatkaakseen vallassa.

Helmikuussa 2019 työväenpuolueen parlamentin edustajien määrä aleni 249 edustajaan, kun siitä erosi omaksi ryhmäkseen seitsemän edustajaa, jotka ottivat nimekseen *Itsenäinen parlamenttiryhmä*. Ryhmä syyttää työväenpuoluetta fanaattisuudesta, äärivasemmistolaisuudesta, juutalaisvastaisuudesta ja brexitiin liittyvästä petoksesta. Kyseessä on suurin edustajien ero työväenpuolueesta vuoden 1981 jälkeen.

Vuoden 2019 joulukuussa käytiin aikaistetut parlamenttivaalit Brexitin vuoksi. Ne olivat Corbynin kannalta elämän ja kuoleman vaalit. Konservatiivipuolue voitti selvällä enemmistöllä, ja työväenpuolue koki murskatappion. Tulos oli työväenpuolueen huonoin sitten vuoden 1935. Syynä heikkoon tulokseen pidettiin Corbynin liian vasemmistolaista linjaa ja epäselvää EU-kantaa. Corbyn ilmoittikin eroavansa tehtävästään.

### Paluu maltilliseen vasemmistolaisuuteen

Laitavasemmistolaisena pidetyn Corbynin jälkeen puolueen puheenjohtajaksi nousi huhtikuussa 2020 maltillinen sosiaalidemokraatti Keir Starmer. Tämä voitti puheenjohtajavaalissa ylivoimaisesti "corbynilaisen" Rebecca Long-Baileyn ja oikeistodemari Lisa Nandyn. Starmer on toisen kauden kansanedustaja, joka on tullut tunnetuksi myös ihmisoikeusjuristina.

Irlannin-politiikka
-------------------

Labour on tukenut Irlannin yhtenäisyyttä jo vuosia. Aiemmin puolue ei hyväksynyt Pohjois-Irlannin asukkaiden jäsenhakemuksia, vaan ohjasi heidät Pohjois-Irlannin sosiaalidemokraattisen ja työväenpuolueen (SDLP) riveihin. Vuonna 2003 puolueessa päädyttiin kuitenkin muuttamaan sääntöjä, sillä lakiteknisesti jäsenhakemusten hylkääminen asuinpaikan perusteella oli heikosti perusteltavissa. Puolue ei edelleenkään osallistu vaaleihin Pohjois-Irlannissa.

Puheenjohtajat
--------------

* Keir Hardie, 1906–1908
* Arthur Henderson, 1908–1910
* George Nicoll Barnes, 1910–1911
* Ramsay MacDonald, 1911–1914
* Arthur Henderson, 1914–1917
* William Adamson, 1917–1921
* John Robert Clynes, 1921–1922
* Ramsay MacDonald, 1922–1931
* Arthur Henderson, 1931–1932
* George Lansbury, 1932–1935
* Clement Attlee, 1935–1955
* Hugh Gaitskell, 1955–1963
	+ George Brown, 1963 (vt.)
* Harold Wilson, 1963–1976
* James Callaghan, 1976–1980
* Michael Foot, 1980–1983
* Neil Kinnock, 1983–1992
* John Smith, 1992–1994
	+ Margaret Beckett, 1994 (vt.)
* Tony Blair, 1994–2007
* Gordon Brown, 2007–2010
	+ Harriet Harman, 2010 (vt.)
* Ed Miliband, 2010–2015
	+ Harriet Harman, 2015 (vt.)
* Jeremy Corbyn, 2015−2020
* Keir Starmer, 2020–

Vaalimenestys parlamenttivaaleissa
----------------------------------

| Vuosi | Edustajanpaikat | Äänimäärä | Ääniosuus |
| --- | --- | --- | --- |
| 1900 | 2 | 62 698 | 1,8 % |
| 1906 | 29 | 321 663 | 4,8 % |
| Tammikuu1910 | 40 | 505 657 | 7,6 % |
| Joulukuu1910 | 42 | 371 802 | 7,1 % |
| 1918 | 57 | 2 245 777 | 21,5 % |
| 1922 | 142 | 4 076 665 | 29,7 % |
| 1923 | 191 | 4 267 831 | 30,7 % |
| 1924 | 151 | 5 281 626 | 33,3 % |
| 1929 | 287 | 8 048 968 | 37,1 % |
| 1931 | 52 | 6 339 306 | 30,6 % |
| 1935 | 154 | 7 984 988 | 38,0 % |
| 1945 | 393 | 11 967 746 | 47,7 % |
| 1950 | 315 | 13 226 176 | 46,1 % |
| 1951 | 295 | 13 948 385 | 48,8 % |
| 1955 | 277 | 12 405 254 | 46,4 % |
| 1959 | 258 | 12 216 172 | 43,8 % |
| 1964 | 317 | 12 205 808 | 44,1 % |
| 1966 | 364 | 13 096 951 | 48,0 % |
| 1970 | 288 | 12 208 758 | 43,1 % |
| Helmikuu1974 | 301 | 11 645 616 | 37,2 % |
| Lokakuu1974 | 319 | 11 457 079 | 39,2 % |
| 1979 | 269 | 11 532 218 | 36,9 % |
| 1983 | 209 | 8 456 934 | 27,6 % |
| 1987 | 229 | 10 029 270 | 30,8 % |
| 1992 | 271 | 11 560 484 | 34,4 % |
| 1997 | 418 | 13 518 167 | 43,2 % |
| 2001 | 413 | 10 724 953 | 40,7 % |
| 2005 | 355 | 9 552 436 | 35,2 % |
| 2010 | 258 | 8 606 527 | 29,0 % |
| 2015 | 232 | 9 347 304 | 30,4 % |
| 2017 | 262 | 12 877 869 | 40,0 % |
| 2019 | *tulevat vaalit* | *tulevat vaalit* | *tulevat vaalit* |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:List of United Kingdom general elections

Lähteet
-------

1. ↑  United Kingdom *Parties and Elections in Europe*.  2015. Viitattu 5.5.2015. (englanniksi)
2. ↑  State of the parties Britannian parlamentti. Viitattu 26.6.2023. (englanniksi)
3. ↑  Lords membership Britannian parlamentti. Viitattu 31.12.2019. (englanniksi)
4. 1 2 3  Työväenpuolue sai uuden johtajan: Näyttävän juristinuran tehnyt Keir Starmer korvaa Corbynin – Boris Johnson kutsui opposition heti koronayhteistyöhön *hs.fi*.  4.4.2020. Viitattu 5.4.2020.
5. ↑
6. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
7. ↑  Vahteri, Antti: *Työväen kansainvälinen sosialistinen järjestö. Lyhyt katsaus sen vaiheisiin*, s. 47. Kustannusosakeyhtiö Kansanvalta, 1927.
8. ↑  Käki, Matti & Kojo, Pauli & Räty, Ritva: *Mitä Missä Milloin 1967. Kansalaisen vuosikirja*, s. 118. Otava, 1966.
9. ↑  Brown nousi Labourin johtoon *yle.fi*.  24.6.2007.
10. ↑  Selvitys: Venäjään yhdistetyt Twitter-tilit ilmaisivat tukeaan työväen­puolueelle vaikuttaakseen Britannian vaaleihin *Helsingin Sanomat*.  29.4.2018.
11. ↑  Exposed: Russian Twitter bots tried to swing general election for Jeremy Corbyn *The Sunday Times*.  29.4.2018.  (englanniksi)
12. ↑  Britanniassa May jatkaa pääministerinä, muodostaa hallituksen Pohjois-Irlannin DUP:n kanssa *Kaleva*.  9.6.2017.
13. ↑  Kokkonen, Yrjö: Britannian työväenpuolue rakoilee – seitsemän kansanedustajaa lähti ovet paukkuen *yle.fi*.  18.2.2019. Viitattu 22.8.2019.
14. ↑  Labour NI ban overturned *BBC News*.  1.10.2003. Viitattu 1.9.2009. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Työväenpuolue** Wikimedia Commonsissa

* Työväenpuolueen verkkosivusto (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Yhdistynyt kuningaskunta Yhdistyneen kuningaskunnan puolueet |
| --- |
|  |
| Alahuone | 
* Konservatiivipuolue (352)
* Työväenpuolue (195)
* SNP (45)
* Liberaalidemokraatit (14)
* Demokraattinen unionistipuolue (8)
* Sinn Féin (7)
* Plaid Cymru (3)
* SDLP (2)
* Alba Party (2)
* Alliance Party (1)
* Vihreä puolue (1)
* Reclaim (1)

 |
|  |
| Ylähuone | 
* Konservatiivipuolue (259)
* Työväenpuolue (175)
* Liberaalidemokraatit (86)
* Demokraattinen unionistipuolue (5)
* Ulsterin unionistipuolue (2)
* Vihreä puolue (2)
* Plaid Cymru (1)

 |
|  |
| Skotlanti | 
* SNP (64)
* Konservatiivipuolue (31)
* Työväenpuolue (22)
* Vihreät (8)
* Liberaalidemokraatit (4)

 |
|  |
| Pohjois-Irlanti | 
* Demokraattinen unionistipuolue (27)
* Sinn Féin (26)
* SDLP (12)
* Ulsterin unionistipuolue (10)
* Alliance Party (7)
* Vihreä puolue (2)
* Traditional Unionist Voice (1)
* People Before Profit (1)

 |
|  |
| Wales | 
* Työväenpuolue (30)
* Konservatiivipuolue (16)
* Plaid Cymru (13)
* Liberaalidemokraatit (1)

 |
|  |
| Parlamenttien ulkopuolella | 
* Brexit Party
* Britain First
* Britannian kansallispuolue
* British National Front
* Mebyon Kernow
* Official Monster Raving Loony Party
* Yhdistyneen kuningaskunnan itsenäisyyspuolue
* Yorkshire Party

 |

 |

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Euroopan sosiaalidemokraattinen puolue (PES) |
| --- |
|  |
| Parlamenttiryhmä: Euroopan parlamentin sosialistien ja demokraattien ryhmä |
|  |
| Puolueet | 

|  |  |
| --- | --- |
| Jäsenpuolueet | 
* Alankomaat PvdA
* Belgia PS, Vooruit
* Bulgaria BSP
* Espanja PSOE
* Irlanti LP
* Italia PD, PSI
* Itävalta ÖSP
* Kreikka PASOK
* Kroatia SDP
* Kypros EDEK
* Latvia SDPS
* Liettua LSDP
* Luxemburg LSAP
* Malta PL
* Norja AP
* Portugali PS
* Puola SLD, UP
* Ranska PS
* Romania PSD
* Ruotsi S
* Saksa SPD
* Slovakia SMER
* Slovenia SD
* Suomi SDP
* Tanska A
* Tšekki ČSSD
* Unkari MSZP
* Viro SDE
* Yhdistynyt kuningaskunta LP, SDLP

 |
|  |
| Liitännäisjäsenet | 
* Albania PS
* Bosnia ja Hertsegovina SDP
* Bulgaria PBSD
* Islanti S
* Moldova PDM
* Montenegro DPS, SDP
* Pohjois-Makedonia SDSM
* Serbia DS
* Sveitsi SP
* Turkki CHP, HDP

 |
|  |
| Tarkkailijajäsenet | 
* Andorra PS
* Armenia ARF
* Egypti ESDP
* Georgia GD
* Israel HaAvoda, Meretz, Fatah
* Kypros CTP
* Latvia LSDSP
* Marokko USFP
* San Marino PSD
* Tunisia FDTL

 |

 |
|  |
| Puolueen puheenjohtajat | 
* Wilhelm Dröscher
* Robert Pontillon
* Joop den Uyl
* Vítor Constâncio
* Guy Spitaels
* Willy Claes
* Rudolf Scharping
* Robin Cook
* Poul Nyrup Rasmussen
* Sergei Stanišev

 |
|  |
| Europarlamentinryhmäpuheenjohtajat | 
* Guy Mollet
* Hendrik Fayat
* Pierre Lapie
* Willi Birkelbach
* Käte Strobel
* Francis Vals
* Georges Spénale
* Ludwig Spénale
* Ernest Glinne
* Rudi Arndt
* Jean-Pierre Cot
* Pauline Green
* Enrique Barón Crespo
* Martin Schulz
* Hannes Swoboda
* Gianni Pittella
* Udo Bullmann
* Iratxe García
* **katso Euroopan parlamentti**

 |
|  |
| Komissaarit | 
* Frans Timmermans
* Josep Borrell
* Maroš Šefčovič
* Nicolas Schmit
* Paolo Gentiloni
* Elisa Ferreira
* Helena Dalli
* Ylva Johansson
* Jutta Urpilainen
* **katso Von der Leyenin komissio**

 |
|  |
| Hallitusten päämiehetEurooppa-neuvostossa | 
* Pedro Sánchez (Espanja)
* Robert Abela (Malta)
* António Costa (Portugali)
* Olaf Scholz (Saksa)
* Sanna Marin (Suomi)
* Mette Frederiksen (Tanska)

 |

 |

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Toinen internationaali (1889–1916) |
| --- |
|  |
| Kansainväliset järjestöt | 
* International Socialist Bureau
* International Federation of Socialist Young People's Organizations
* Women's International Council of Socialist and Labour Organizations

 |
|  |
| Jäsenet | 
* Saksan sosiaalidemokraattinen puolue
* Työväenpuolue (Yhdistynyt kuningaskunta)
* Työväeninternationaalin ranskalainen osasto
* Italian sosialistinen puolue
* Italian työväenpuolue
* Espanjan sosialistinen työväenpuolue
* Venäjän sosiaalidemokraattinen työväenpuolue
* Sosialistivallankumouksellinen puolue
* Bolševikit
* Menševikit
* Liettuan, Puolan ja Venäjän juutalaisten Yleinen Työväenliitto
* Sionistinen työväenpuolue
* Sveitsin sosiaalidemokraattinen puolue
* Belgian työväenpuolue
* Puolan sosialistipuolue
* Bulgarian sosiaalidemokraattinen puolue
* Luxemburgin sosialistinen työväenpuolue
* Amerikan sosialistinen työväenpuolue
* Ruotsin sosiaalidemokraattinen työväenpuolue
* Norjan työväen puolue
* Sosiaalidemokraatit (Tanska)
* Suomen sosialidemokraattinen puolue
* Itävallan sosiaalidemokraattinen puolue

 |

 |