recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Otto Oinonen** (ven. Отто Андреевич Ойнонен, *Otto Andrejevitš Oinonen*; 27. marraskuuta 1898 Pielisjärvi – 11. syyskuuta 1937 Petroskoi) oli suomalainen Neuvostoliittoon muuttanut toimittaja ja kirjailija.

Oinonen syntyi maanviljelijäperheeseen. Hän työskenteli maa- ja metsätöissä sekä uittomiehenä. Talvella 1918 hän siirtyi Venäjälle rakentamaan Muurmannin rataa. Vuosina 1920–1922 hän opiskeli Pietarin punaupseerikoulussa.

Vuonna 1923 Oinonen palasi Suomeen, jossa hänet tuomittiin vuodeksi vankeuteen syytettynä vallankaappauksen valmistelusta. Vapauduttuaan hän asui vuosina 1924–1925 Neuvosto-Karjalassa. Vuonna 1925 Oinonen muutti jälleen Suomeen, jossa hän toimi Työväenjärjestöjen tiedonantajan toimittajana ja työläiskirjailijaliiton sihteerinä. Näinä vuosina hän käänsi suomeksi Lidija Seifullinan, Fjodor Gladkovin ja Veniamin Kaverinin teoksia. Vuonna 1929 ilmestyi Oinosen romaani *Tienhaarassa*.

Vuonna 1930 Oinonen pidätettiin uudelleen ja hänet tuomittiin viideksi vuodeksi Sukevan vankilaan. Vuonna 1934 hän pakeni ja muutti Neuvostoliittoon. Vuonna 1935 Oinonen toimi Rintama-kirjallisuuslehden toimittajana. Hän julkaisi teatteriarvosteluja sekä katkelmia romaanista *Professori Popovin juttu* ja vankilaelämää käsittelevästä muistelmateoksesta *Kahleissa ja karkurina*.

Oinonen pidätettiin heinäkuussa 1937, tuomittiin kuolemaan syytettynä vakoilusta ja vastavallankumouksellisesta toiminnasta ja ammuttiin Petroskoin lähellä. Hänen maineensa palautettiin vuonna 1963.

Teoksia
-------

* *Tienhaarassa*, romaani. Helsinki: Työväen kirjallisuuden edistämisyhdistys, 1929

Lähteet
-------

* Otto Oinonen SKS:n kirjailijamatrikkelissa (toimimaton linkki)

### Viitteet

1. 1 2  *Natsionalnyje pisateli Karelii: finskaja emigratsija i polititšeskije repressii 1930-h godov: biobibliografitšeski ukazatel = Karjalan kansalliset kirjailijat: suomalaisten maastamuutto ja 1930-luvun poliittiset rangaistustoimet: biobibliografiahakemisto*, s. 59. Petrozavodsk: , 2005. ISBN 5-7378-0074-1.
2. ↑  *Natsionalnyje pisateli Karelii: finskaja emigratsija i polititšeskije repressii 1930-h godov: biobibliografitšeski ukazatel = Karjalan kansalliset kirjailijat: suomalaisten maastamuutto ja 1930-luvun poliittiset rangaistustoimet: biobibliografiahakemisto*, s. 59–60. Petrozavodsk: , 2005. ISBN 5-7378-0074-1.
3. ↑  Vozvraštšonnyje imena *visz.nlr.ru*. Viitattu 16.9.2009. (venäjäksi)[vanhentunut linkki]


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee päivää. Etunimestä on oma artikkeli.*
**Aatto** on juhla- tai merkkipäivää edeltävä päivä, varsinkin sen ilta.

Esimerkiksi vappua edeltää vapunaatto, juhannuspäivää juhannusaatto, joulupäivää jouluaatto ja uudenvuodenpäivää uudenvuodenaatto.

Monien vuotuisten juhlien vietto alkaa jo aattona, ja monissa tapauksissa juhlan perinteet keskittyvät enemmänkin aattoiltaan kuin sitä seuraavaan varsinaiseen juhlapäivään. Tätä ilmentävät myös 
sananlaskut: "Aatto juhlaa jalompi" sekä "aatosta juhla korkehin." Almanakkoihin aattopäiviä ei kuitenkaan yleensä merkitä.

Nykyisin muun muassa Suomessa joulu- ja juhannusaatto ovat useimmilla työpaikoilla vakiintuneen 
käytännön ja monilla aloilla myös työehtosopimusten mukaan vapaapäiviä, vaikka ne eivät olekaan almanakkaan merkittyjä pyhäpäiviä (paitsi jouluaatto sunnuntaiksi sattuessaan). Valtion virastojen osalta asiasta on säädetty asetuksella. Varhaisempi käytäntö 1960-luvulle saakka oli, että pyhäpäivien aattoina työpäivä oli tavallista lyhempi, usein neli- tai viisituntinen mutta viisipäiväiseen työviikkoon siirryttäessä joulu- ja juhannusaatto muutettiin vapaapäiviksi, kun taas muiden pyhäpäivien aattoina työpäivä pidennettiin normaalin pituiseksi. Joulu- ja juhannusaatto rinnastetaan pyhäpäiviin myös esimerkiksi säädettyjen määräaikojen laskemisesta. Vähittäiskaupat oli ennen lain mukaan suljettava aattopäivinä tavallista aikaisemmin, viimeksi vuosina 2009–2015 voimassa olleen lain mukaan joulu- ja juhannusaattona kello 12:een, uudenvuoden- ja vapunaattona klo 18.

Sanan *aatto* etymologia on muinaisruotsin iltaa tarkoittavassa sanassa *apton* tai *afton*.

Lähteet
-------

1. ↑  "aatto", *Nykysuomen sanakirja, 1. osa (A-I), 11, painos*, s. 8. Suomalaisen kirjallisuuden seura, WSOY, 1989. ISBN 951-0-09105-7.
2. ↑  Asetus valtion virastojen aukiolosta (332/1994) Finlex. Viitattu 19.6.2015.
3. ↑  Jorma Ahvenainen, Erkki Pihkala, Viljo Rasila: Suomen taloushistoria 2, Teollistuva Suomi, kaavio sivulla 510 selityksineen, Tammi 1982, ISBN 951-30-5088-2
4. ↑  Laki säädettyjen määräaikain laskemisesta annetun lain muuttamisesta (358/1966) Finlex. Viitattu 19.6.2015.
5. ↑  Laki vähittäiskaupan sekä parturi- ja kampaamoliikkeen aukioloajoista (945/2009), 2 § Finlex. Viitattu 19.6.2015.
6. ↑  Aatto *kotus.fi*. Viitattu 23.12.2020.
**Otto Adolf Daniel Meurman** (28. tammikuuta 1817 Padasjoki – 5. syyskuuta 1850 Tukholma) oli suomalainen virkamies ja venäläisen kirjallisuuden ruotsintaja. 

Otto Meurmanin vanhemmat olivat tykistökapteeni Karl Otto Meurman ja Amalia Loviisa Arwidsson. Hän oli Agathon Meurmanin vanhempi veli. Otto Meurman sai isältään kotiopetusta ja pääsi kolmetoistavuotiaana Turun kimnaasiin, mutta siirtyi sitten Haminan kadettikouluun ja palveli henkikaartin Semjonovin rykmentissä. Myöhemmin hän työskenteli Suomen asiain komiteassa Pietarissa ja sai ylennyksen protokollasihteeriksi. Meurman viimeisteli virkatyönä Johan Georg Hornborgin aloittaman ruotsalais-venäläisen sanakirjan ja toimitti vuonna 1850 *Finlands Allmänna Tidningiä*. Hän kuoli 33-vuotiaana Tukholman-matkalla juotuaan pilaantunutta vettä.

Meurman käänsi 1840-luvun alussa ruotsiksi useita Aleksandr Bestuževin (Marlinski) romaaneja sekä Aleksandr Puškinin *Kapteenin tyttären*. Ne ilmestyivät Tukholmassa Niklas Hans Thomsonin kustannusliikkeessä, jonka toimittajana työskenteli hänen enonsa Adolf Ivar Arwidsson. Helsingissä julkaistiin Meurmanin ruotsintama Mihail Lermontovin *Aikamme sankari*. Sen kääntämisessä häntä auttoivat Helsingin yliopiston venäjän kielen ja kirjallisuuden professori Jakov Grot sekä pietarilainen kirjailija Pjotr Pletnjov. Meurmanin välityksellä ruotsalaiset lukijat saivat harvinaisen tilaisuuden tutustua tuoreeltaan venäläiseen romantiikan ajan kirjallisuuteen.

Meurman avioitui salaneuvos Samuel von Troilin vanhimman tyttären, Johanna Eleonora Lovisa Mathildan kanssa. Parin toinen tytär syntyi kuukausi Meurmanin kuoleman jälkeen. Mathilda-vaimo ja vanhempi tytär kuolivat von Troilin asuintalon tulipalossa Vähäheikkilän kartanolla Turussa maaliskuussa 1853.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Nils Håkanson: Otto Adolf Meurman *Svenskt översättarlexikon*. Viitattu 3.5.2021.
2. ↑  Åke Liedberg: Otto Adolf Daniel Meurman (1817-1850) ja hänen jälkeläisensä *Agathon Meurmanin sukuseura*. Viitattu 3.5.2021.
3. ↑  Menneiltä vuosikymmeniltä: Agathon Meurmanin ainoan veljen kohtalo.  *Aamulehti*, 30.7.1926, s. 4. Artikkelin verkkoversio.
4. ↑  Håkanson, Nils: Rysk romantik på svenska: hur den ryska romantiken introducerades på svenska och varför.  *Slovo*, 50/2010, s. 107–123. Artikkelin verkkoversio.
5. ↑  Kalpa, Harri & Koivikko, Pentti: *Muuttuva kaupunki – Turku eilen ja tänään III*, s. 77–78. 3. painos. Oy Turun Sanomat, 1976. ISBN 951-99091-2-5.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* VIAF
* WorldCat

 |

 |
Yleinen esimerkki Friedländer-synteesistä
**Friedländer-synteesi** eli **Friedländerin kinoliinisynteesi** on kemiallinen reaktio, jossa o-aminobentsaldehydi tai o-aminobentsofenoni reagoi ketonin kanssa muodostaen tuotteena kinoliinijohdannaisen. Reaktion raportoi ensimmäisen kerran saksalainen kemisti Paul Friedländer vuonna 1882.

Reagenssit ja mekanismi
-----------------------

Friedländer-synteesissä typpeä sisältävänä lähtöaineena käytetään o-aminobentsaldehydiä, o-aminobentsofenonia tai niiden johdannaisia, esimerkiksi aminonikotinaldehydiä. Toinen reagoiva lähtöaine on ketonia. Reaktio voi tapahtua joko happamissa tai emäksisissä olosuhteissa ja katalyyttinä voidaan käyttää muun muassa natriumtetrakloroauraattia.

Friedländer-synteesille on esitetty kaksi vaihtoehtoista reaktiomekanismia. Niistä toisessa ketonista muodostuu enolaatti, joka reagoi aldolikondensaatiolla o-aminobentsaldehydin karbonyyliryhmän kanssa. Tämä tyydyttymätön ketoni reagoi aminoryhmän kanssa molekyylinsisäisesti muodostaen kinoliinirakenteen. Vaihtoehtoisessa mekanismissa o-aminobentsaldehydin aminoryhmä reagoi ketonin karbonyyliryhmän kanssa muodostaen imiinin. Tämä imiini reagoi aldehydiryhmän kanssa aldolikondensaation kaltaisesti muodostaen kinoliinirenkaan. On mahdollista, että happamat olosuhteet suosivat ensimmäistä reaktiomekanismia ja emäksiset toista.

Lähteet
-------

1. 1 2  Budavari, Susan (päätoim.): *Merck Index*, s. ONR-33. 12th Edition. Merck & Co. 1996. ISBN 0911910-12-3. (englanniksi)
2. ↑  K. Thomas Finley :*Quinolines and Isoquinolines, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2015. Viitattu 11.12.2017.
3. ↑  Thomas Scott, Mary Eagleson: *Concise encyclopedia chemistry*, s. 430. Walter de Gruyter, 1994. ISBN 978-3110114515. (englanniksi)
4. 1 2  Jie Jack Li: *Name Reactions*, s. 264. Springer, 2014. ISBN 978-3-319-03979-4. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 11.12.2017). (englanniksi)
5. 1 2  José Marco-Contelles, Elena Pérez-Mayoral, Abdelouahid Samadi, María do Carmo Carreiras & Elena Soriano: Recent Advances in the Friedländer Reaction.  *Chemical Reviews*, 2009, 109. vsk, nro 6, s. 2652–2671. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 11.12.2017.  (englanniksi)
Beatrice Elvery: Aengus. Kuvitusta kirjaan *Heroes of the Dawn*.
**Aengus** tai **Oengus** on Irlannin kelttiläisen mytologian rakkauden jumala. Hänet tunnetaan myös nimellä Angus nuori. Aengus kuvataan komeaksi nuorukaiseksi, jonka pään ympärillä lentää neljä lintua. Aengus on Dagdan ja Boannin poika.

Aengus sai oveluudella haltuunsa isänsä Dagdan palatsin. Hän pyysi isältään saada sen itselleen yhdeksi päiväksi ja yhdeksi yöksi. Kelttien näkemyksen mukaan tämä on eräs tapa sanoa "ikuisiksi ajoiksi", ja niin Dagda joutui lähtemään kodistaan. Aenguksen koko nimi on Oengus ma ind Oc, "hän joka yksin on voimakas".

Kerran Aengus näki unta nuoresta neidosta ja rakastui tähän. Aengus pyysi äitiään Boannia etsimään neitoa, mutta vuoden etsinnän jälkeen tätä ei ollut löytynyt. Sitten Dagdakin etsi neitoa vuoden koko Irlannista, mutta ei löytänyt. Lopulta Munsterin kuningas Bov Punainen hälytettiin apuun, ja hän löysi neidon vuoden kuluttua.

Aengus vietiin Dragon's Mouth -järvelle, josta hän löysi 150 neitoa kytkettyinä toisiinsa kultaketjuin. Aengus sai selville, että neidon nimi oli Caer. Marraskuun ensimmäisenä päivänä Caer ja kaikki muut neidot muuttuisivat joutseniksi vuoden ajaksi. Jos Aengus tunnistaisi tytön tämän joutsenhahmossa, hän voisi mennä naimisiin neidon kanssa. Marraskuun ensimmäisenä Aengus meni järvelle, tunnisti neidon ja muuttui itse joutseneksi. Sitten he lensivät yhdessä pois laulaen kaunista laulua, joka nukutti kaikki sen kuulleet uneen kolmeksi päiväksi ja yöksi.

Katso myös
----------

* Maponos

Lähteet
-------

* Manfred Lurker: A Dictionary of Gods and Goddesses, Devils and Demons. Routledge & Kegan Paul, 1987. ISBN 0-203-67189-9

### Viitteet

1. 1 2 3  Deedra Jackson: Aengus *Encyclopedia Mythica from Encyclopedia Mythica Online*.  Arkistoitu 20.10.2005. Viitattu 4.7.2017. (englanniksi)
2. ↑  Lurker 1987, s. 141
**Karl Otto Palander** (28. syyskuuta 1825 Turku – 9. joulukuuta 1902 Lempäälä) oli suomalainen kirjakauppias, päätoimittaja ja kirjapainon omistaja.

Palanderin vanhemmat olivat kihlakunnantuomari Fredrik Vilhelm Palander (1787–1852) ja hänen ensimmäinen puolisonsa Ottiliana Elisabet Uhlstedt. Hän pääsi ylioppilaaksi 1844 yksityistodistuksella ja opiskeli sitten oikeustiedettä Helsingin yliopistossa. Hän toimi käräjäkirjurina 1849–1850 ja oli Ulvilan Tuorsniemen lasitehtaan palveluksessa 1855–1858. Tämän jälkeen Palander oli kirjakauppiaana Porissa 1859–1888. Hän omisti Porissa myös kirjapainon, kustansi *Satakunta*-lehteä (Satakunnan Kansa-lehden edeltäjä) 1873–1888 ja oli Porissa ilmestyneen Björneborgs Tidning–lehden päätoimittajana 1865–1872. Palander muutti sitten Porista Helsinkiin jossa hän oli kirjakauppiaana vuodesta 1891 alkaen mutta hän teki konkurssin jo 1893. Viimeksi Palander asui Lempäälän Kuljussa.

Palander oli naimisissa 1862–1889 Katarina Johanna Nyroosin (k. 1889) kanssa. Heidän pojistaan Elis Palander (1878–1930) oli oppikoulunopettaja ja säveltäjä ja Olli (Otto) Isidor Palander, käytti nimeä Olli Suolahti (1885–1952) oli kantelemestari, trubaduuri ja kirjailija.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kotivuori, Yrjö: Karl Otto Palander. *Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu 2005. Luettu 1.8.2016.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852

 |

 |
**Duje Čop** (s. 1. helmikuuta 1990 Vinkovci, Kroatia) on kroatialainen jalkapalloilija. Hän edustaa belgialaisseura Standard Liègea ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.

Seurajoukkueura
---------------

Kesäkuussa 2012 Čop siirtyi Kroatian hallitsevan mestarijoukkueen Dinamo Zagrebin riveihin. Hän aloitti kautensa joukkueessa maalilla Mestarien liigan karsintaottelussa Sheriff Tiraspolia vastaan. 18. helmikuuta 2013 hän teki ensimmäisen hattutemppunsa joukkueessa ottelussa HNK Rijekaa vastaan. Čop päätti ensimmäisen kautensa kansallisen sarjan maalikuninkuuteen 22 osumallaan.

Tammikuussa 2015 Čop siirtyi loppukauden kestävällä lainasopimuksella italialaisseura Cagliariin, jonka omistukseen hän päätyi samana kesänä. Čop suuntasi 16. heinäkuuta 2015 Málagaan kauden kestävällä lainasopimuksella. Hän pelasi seuraavan kauden lainalla Sporting Gijónissa ja siirtyi elokuussa 2017 Standard Liègen pelaajaksi.

Maajoukkueura
-------------

Čop pelasi Kroatian A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran syyskuussa 2014 ystävyysottelussa Kyprosta vastaan. Hän kuului Kroatian joukkueeseen EM-kilpailuissa 2016 mutta pääsi kentälle vain vaihtopelaajana yhden alkulohko-ottelun viime hetkiksi. Hän on tehnyt maalin marraskuussa 2016 Pohjois-Irlantia ja toukokuussa 2017 Meksikoa vastaan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Duje Čop Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
2. ↑  Cop llega cedido al Málaga Marca. Viitattu 27.7.2015. (espanjaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Duje Čopin tilastot Soccerway-sivustolla (englanniksi)

  

Kroatian joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2016
1 Vargić |
2 Vrsaljko |
3 Strinić |
4 Perišić |
5 Ćorluka |
6 Jedvaj |
7 Rakitić |
8 Kovačić |
9 Kramarić |
10 Modrić |
11 Srna |
12 L. Kalinić |
13 Schildenfeld |
14 Brozović |
15 Rog |
16 N. Kalinić |
17 Mandžukić |
18 Ćorić |
19 Badelj |
20 Pjaca |
21 Vida |
22 Čop |
23 Subašić |
Valmentaja Čačić
**Aegukga** (kor. 애국가, hanja 愛國歌, McCune–Reischauer *Aegukka*) on Korean demokraattisen kansantasavallan eli Pohjois-Korean kansallislaulu. Se tunnetaan ensimmäisten säkeidensä mukaan myös nimellä *Achimeun pinnara*. Laulun nimi merkitsee ’isänmaallista laulua’.

Virallisen kertomuksen mukaan laulun sävelsi Kim Il-sungin käskystä Kim Won-gyun vuonna 1946. Sanoituksen kirjoitti Pak Se-yong. Laulu hyväksyttiin kansallislauluksi seuraavana vuonna.

Myös Korean tasavallan kansallislaulu *Aegukga* on samanniminen, ja muistuttaa melodialtaan pohjoiskorealaista laulua. Sanoitus on kuitenkin erilainen.

Lähteet
-------

1. ↑  KOREA (North) : Korea (North) National Anthem Aeguk-ka *Anthems*. National Anthems of the World Organisation (NAW). Viitattu 9.6.2019. (englanniksi)
2. ↑  North Korea National Anthems.info. Viitattu 9.6.2019. (englanniksi)
3. 1 2  Korea (North) *The World Factbook*. Central Intelligence Agency (CIA). Viitattu 9.6.2019. (englanniksi)
4. 1 2 3  Hoare, James E.: *Historical Dictionary of Democratic People's Republic of Korea*, s. 273. Scarecrow Press, 2012. ISBN 9780810879874. Teoksen verkkoversio.
5. 1 2  CIA: *The World Factbook*. Masterlab, 2015. ISBN 9788379912131. Teoksen verkkoversio.
Attikalainen tripodi-eksaleiptron, n. 580–570 eaa.
**Eksaleiptron** (m.kreik. ἐξάλειπτρον) on antiikin aikainen keraaminen hajuvoideastia. Se tunnetaan vaasien muotona erityisesti kreikkalaisesta keramiikasta.

Eksaleiptronin suhde plemokhoeen ja kothoniin on epäselvä. Usein eksaleiptron käsiteään kothonin synonyymiksi, mutta termi kothon voi viitata myös muihin astioihin. Toisaalta eksaleiptron on käsitetty myös plemokhoen synonyymiksi.

Historia ja käyttö
------------------

Eksaleiptroneita käytettiin astiana hajuvoiteille ja hajustetuille vesille, joita käytettiin sekä yksityisessä käytössä, uskonnollisissa toimituksissa että haudoilla. Niitä valmistettiin arkaaiselta kaudelta 500-luvun eaa. alkupuolelta klassiselle kaudelle 400-luvun eaa. lopulle saakka. Vaasin nimi perustuu sanaan *eksaleifō* (ἐξαλείφω), ’pestä’, ’voidella’.

Muoto ja tyypit
---------------

Eksaleiptron on muodoltaan yleensä pieni, kannellinen ja korvaton astia, jossa on pyöreäseinäinen matala vartalo. Vaasien leveys on yleensä noin 15 cm ja korkeus noin 15–18,5 cm.

**Tyyppi A**

Tyypissä A on lyhyt ja leveä jalka.

**Tyyppi B**

Tyypissä B on pidemmällä varrella varustettu jalka, joka päättyy jalkalevyyn. Erityisesti tämä tyyppi yhdistetään plemokhoeen.

* Eksaleiptron-plemokhoen muoto ulkoa ja sisältä.Eksaleiptron-plemokhoen muoto ulkoa ja sisältä.
* Eksaleiptron-plemokhoe, 550–535 eaa.Eksaleiptron-plemokhoe, 550–535 eaa.
* Eksaleiptron-plemokhoe, 550–525 eaa.Eksaleiptron-plemokhoe, 550–525 eaa.

**Tripodi-eksaleiptron**

Tripodi-eksaleiptronissa eli kolmijalka-eksaleiptronissa on sen nimen mukaisesti kolme jalkaa.

* Tripodi-eksaleiptronin muoto ulkoa ja sisältä.Tripodi-eksaleiptronin muoto ulkoa ja sisältä.
* Attikalainen tripodi-eksaleiptron, n. 580–570 eaa.Attikalainen tripodi-eksaleiptron, n. 580–570 eaa.
* Attikalainen tripodi-eksaleiptron, n. 570–560 eaa.Attikalainen tripodi-eksaleiptron, n. 570–560 eaa.

Lähteet
-------

1. ↑  Liddell, Henry George & Scott, Robert: ἐξάλειπτρον, τό *A Greek-English Lexicon*.  1940. Oxford:  Clarendon Press / Perseus Digital Library, Tufts University.  (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Castrén, Paavo & Pietilä-Castrén, Leena: "Eksaleiptron, kothon", *Antiikin käsikirja*, s. 145, 277. Otava, 2000. ISBN 951-1-12387-4.
3. 1 2 3 4  Pyxis and Exaleiptron Classical Art Research Center, University of Oxford.  Arkistoitu 16.1.2020. Viitattu 20.1.2020.
4. ↑  Cartwright, Mark: A Visual Glossary of Greek Pottery *Ancient History Encyclopedia*. Viitattu 20.1.2020.
5. 1 2 3 4 5  Schreiber, Toby: *Athenian Vase Construction: A Potter's Analysis*, s. 107–. Athenian Vase Construction: A Potter's Analysis, J. Paul Getty Museum. Getty Publications virtual library. Getty Publications, 1999. ISBN 0892364653. Teoksen verkkoversio.
6. ↑  Liddell, Henry George & Scott, Robert: ἐξαλείφω *A Greek-English Lexicon*.  1940. Oxford:  Clarendon Press / Perseus Digital Library, Tufts University.  (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **eksaleiptronit ja plemokhoet** Wikimedia Commonsissa
**Indonesian asevoimat** (Tentara Nasional Indonesia, TNI) on Indonesian maanpuolustuksesta huolehtiva yksikkö. Se koostuu maavoimista (TNI-Angkatan Darat, TNI-AD), merivoimista (TNI-Angkatan Laut, TNI-AL), johon sisältyy merijalkaväki (Korps Marinir, KorMar), ilmavoimista (TNI-Angkatan Udara, TNI-AU) sekä kansallisesta ilmatorjuntayksiköstä (Kommando Pertahanan Udara Nasional, Kohanudnas). Kahdeksantoistavuotiaat ovat asevelvollisia, mutta vain osa ikäluokasta suorittaa vapaaehtoisen varusmiespalveluksen. Maa käyttää sotilasmenoihin kolme prosenttia bruttokansantuotteestaan.

Indonesialla on Kaakkois-Aasian suurin laivasto. Se hallinnoi maailman laajinta saaristoa, joka sijaitsee strategisesti tärkeiden kulkureittien varrella. Saariston suojassa piilee edelleen merirosvoja: vuonna 2010 raportoitiin 40 alusten ryöstöä tai ryöstö-yritystä Indonesian vesillä. Suurvallat pitävät alueella laivastojaan turvaamassa kauppamerenkulkua. Kiina toimii aktiivisesti Etelä-Kiinan merellä.

Vuonna 2012 ilmavoimat hankki neljä uutta Brasiliassa valmistettua A-29 Super Tucano konetta. Koneita on tulossa kaikkiaan 16, ja ne korvaavat vanhentuneet OV-10 Broncos -koneet.

Lähteet
-------

1. ↑  
Indonesia *The World Factbook*. Washington, DC:  Central Intelligence Agency.  (englanniksi)
2. ↑  Indonesia’s Naval Development and Maritime Cooperation (PDF) Rajatnam School.  Arkistoitu 4.10.2012. Viitattu 5.10.2012.
3. ↑  Indonesian Air Force Welcomes Delivery of 4 ‘Anti-Guerrilla’ Fighter Plane Jakarta Globe. Viitattu 5.10.2012.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Indonesian asevoimat** Wikimedia Commonsissa
Franklin D. Rooseveltin 1938 allekirjoittama eksekvatuuri Ranskan pääkonsulille.
**Eksekvatuuri** (lat. *ex(s)equatur*, tehtäköön < *ex(s)equor,* seuraa) tarkoittaa oikeustieteessä kolmea asiaa. Ensiksi se on kotimaisen tuomioistuimen tai muun viranomaisen päätös, jolla ulkomaisen tuomioistuimen tai viranomaisen tekemä päätös sen sisältöä muuttamatta tehdään päteväksi kotimaassa. Tavallisia ovat esimerkiksi avioeroa tai adoptiota koskevat päätökset. Eksekvatuuri on siis lupa ulkomailla annetun tuomion pakkotäytäntöönpanoa varten.

Toiseksi eksekvatuuri merkitsee diplomatiassa konsulaatin päällikön (konsulin) toimilupaa. Päällikkö saa nimittämisensä yhteydessä tulevan asemamaansa hallitukselle osoitetun valtakirjan. Jos asemamaan hallitus hyväksyy sen, hallitus myöntää konsulille eksekvatuurin, minkä jälkeen konsuli voi aloittaa toimensa hoitamisen.

Kolmanneksi eksekvatuuriksi nimitetään sitä asemamaan hallituksen antamaa asiakirjaa eli konsulintoimen vahvistuskirjaa, jolla toimilupa myönnetään.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Suomalainen tietosanakirja,* Weilin+Göös 1989–1993, ISBN 951-35-4644-6.
2. 1 2  *Otavan iso tietosanakirja,* Otava 1960–1965.
3. ↑  *Spectrum,* WSOY 1976–1983, ISBN 951-0-07239-7, hakusana diplomatia, osa 2, s. 404.
**Otto Reinhold Yxkull** (11. elokuuta 1670 Tallinna – 10. joulukuuta 1746 Turku) oli Ruotsissa aateloituun baltiansaksalaiseen Uexküllin sukuun kuulunut kenraalimajuri ja vapaaherra. Hän vaikutti Suomessa Suuren Pohjan sodan aikana karoliiniarmeijassa ja toimi myöhemmin myös Turun ja Porin läänin maaherrana.

Elämä
-----

### Sotilasura

Yxkull suuntautui isänsä tavoin jo nuorena sotilasuralle. Vuonna 1687 hänet ylennettiin kornetiksi Tiesenhausenin liivinmaalaisessa ratsuväkirykmentissä. Vuosina 1689–1692 Yxkull taisteli yhdeksänvuotisessa sodassa ranskalaisia vastaan. Suuren Pohjan sodan aikana hänet ylennettiin ensin kenraaliadjutantiksi ja myöhemmin vuonna 1711 Ykskull toimi yliluutnanttina Turun läänin jalkaväkirykmentissä ja vuodesta 1713 lähtien Turun ja Porin läänin ratsuväkirykmentissä. Joulukuussa 1717 hänet ylennettiin ratsuväen kenraalimajuriksi.

Yxkull osallistui muun muassa Suuren Pohjan sodan Suomessa päättäneeseen Napuen taisteluun Isossakyrössä vuonna 1714. Hän oli mukana myös Carl Gustaf Armfeltin johtamalla Trondheimin sotaretkellä, joka suuntautui vuonna 1718 Norjaan tarkoituksenaan valloittaa Trondheim. 

### Viimeiset vuodet

Sotilasuransa jälkeen Yxkull toimi Turun ja Porin läänin maaherrana vuodesta 1722 lähtien aina kuolemaansa 1746 saakka. Hän osoitti tehtävässä taitavuutta etenkin elinkeinojen kehittäjänä. Hänet aateloitiin vapaaherraksi 1730. Yxkull oli naimisissa kahdesti saaden yhdeksän lasta, joista kahdeksan oli tyttöjä. Hänet on haudattu Turun tuomiokirkkoon.

Katso myös
----------

* Uexküll-suku

Lähteet
-------

1. 1 2  Nenonen, Kaisu-Maija ; Teerijoki, Ilkka: *Historian suursanakirja*, s. 603. WSOY, 1998. ISBN 951-0-22044-2.

* Friherrliga ätten YXKULL nr 203 Adelsvapen.

Aiheesta muualla
----------------

* Otto Reinhold Yxkullin elämäkerta SKS:n Kansallisbiografiassa (maksullinen)

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä:**Johan Stiernstedt** | **Turun ja Porin läänin maaherra**1722–1746 | Seuraaja:**Lars Johan Ehrenmalm** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |
**Ekpyrosis** (m.kreik. ἐκπύροσις, "tulesta") on erityisesti stoalaisen filosofian termi, joka tarkoittaa maailmanpaloa, jossa ikuisesti sykleissä toistuva kaikkeus tuhoutuu jokaisen syklin lopussa ja josta kaikkeus syntyy aina uudelleen.

Ajatus on hyvin vanha, ja esiintyy jo zarathustralaisuudessa. Herakleitoksen mukaan maailman perusaines on tuli, ja *ekpyrosis* on kaikkeuden alku ja loppu. Lucretiukselle *ekpyrosis* oli "luonnon sisällissota", ja samanlainen ajatus voidaan löytää myös Senecalta.

Nykyaikaisessa fysikaalisessa kosmologiassa tunnetaan ekpyroottinen malli (ekpyroottinen universumi)
, joka on malli kaikkeuden alkuperästä ja muodosta. Se on saanut nimensä stoalaisen ajatuksen mukaan. Malli pyrkii selittämään ennen alkuräjähdystä vallinnutta tilaa. Ekpyroottinen malli perustuu säieteoriassa esiintyviin kolmiulotteisiin braaneihin, jotka liikkuvat viisiulotteisessa avaruudessa. Braanien törmäyksestä voi syntyä kolmiulotteinen universumi, ja universumin sisälle tämä tapahtuma näyttäytyy alkuräjähdyksenä. Malli on vaihtoehto muun muassa pre-Big Bang -mallille, sykliselle mallille ja kosmiselle inflaatiolle.

Lähteet
-------

1. ↑  Lucretius: *De rer. nat.* V, 380 FF.
2. ↑  Seneca: *Rec.* 524-525.
3. ↑  Steinhardt, Paul J.: A Brief Introduction to the Ekpyrotic Universe Department of Physics, Princeton University.  Arkistoitu 20.9.2021. Viitattu 28.1.2009.
4. ↑  Simplified Overview Comparing Standard and Ekpyrotic Models of the Universe *History in Context*.  Arkistoitu 18.3.2008. Viitattu 28.1.2009.
5. ↑  Nygren, Tuomo & Mursula, Kalevi: Avaruusfysiikan perusteet Oulun yliopisto, fysikaalisten tieteiden laitos.  Arkistoitu 30.3.2007. Viitattu 28.1.2009.
6. ↑  Enqvist, Kari: Mitä oli ennen alkuräjähdystä? Helsingin yliopisto, fysikaalisten tieteiden laitos / fysiikan tutkimuslaitos. Viitattu 28.1.2009.
***Indohyus*** on noin ketun kokoinen sorkkaeläin, joka tunnetaan fossiileina Pohjois-Intiasta, Kashmirin alueelta. Se on elänyt Etelä-Aasiassa eoseenikaudella, noin 48 miljoonaa vuotta sitten.

*Indohyus* on mielenkiintoinen fossiili, sillä vaikka se ulkoisesti muistuttaa pieniä maalla elävia sorkkaeläimiä (lähinnä pientä kaurista), sillä on useita anatomisia rakenteita, jotka tunnetaan kaikilta sekä nykyisin eläviltä että fossiloituneilta valailta, muttei miltään muilta eläimiltä, sorkkaeläimet mukaan lukien. Näistä tärkein on korvassa sijaitseva luinen rakenne, *involucrum*.

*Indohyuksen* hampaiden 18O-isotooppianalyysi osoittaa eläimen eläneen hyvin intensiivisesti vesistöjen äärellä. Vesieläimillä kyseistä hapen isotooppia esiintyy ravinnon takia noin 2–3 ‰ vähemmän kuin maaeläimillä ja hammasluussa isotooppipitoisuus säilyy lähes muuttumattomana. Mittausten mukaan *Indohyuksen* δ18O-arvo on vain noin 22 ‰ kun maaeläimillä se on 24–28 ‰ ja osittain vedessä elävillä lajeilla se on tyypillisesti korkeintaan 23 ‰. Eri näytteissä isotooppiarvo lisäksi vaihtelee hyvin vähän. Toinen mitattu isotooppi on 13C, mikä kertoo eläimen ravinnonlähteistä. Hapen tapaan myös tämän isotoopin suhteellinen osuus muuttuu, mikäli eläin hankkii ravintonsa vedestä. Isotooppianalyysin tulos ei kuitenkaan eroa eoseenikautisista maaeläimistä ja tämän perusteella *Indohyus* onkin hankkinut ravintonsa kuivalta maalta. Näin ollen *Indohyus* on sopeutunut vesielämään luultavasti petojen välttämiseksi. Se lieneekin vaaran uhatessa ilmeisesti paennut sukelluksiin samaan tapaan kuin nykyään elävä kääpiövesikauris (*Hyemoschus aquaticus*). Isotooppianalyysin perusteella sen on kuitenkin täytynyt viettää vedessä huomattavan suuri osa elinajastaan.

Aiheesta muualla
----------------

* Whale 'missing link' discovered - BBC News
* Thewissen et al. (2007) *Whales originated from aquatic artiodactyls in the Eocene epoch of India*. Nature **450**, 1190

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q133094
* EoL: 4527218
* Fossilworks: 42349
* GBIF: 4835428
* IRMNG: 1272220

 |

 |
**Barbara Pentland** (2. tammikuuta 1912 Winnipeg – 5. helmikuuta 2000 Vancouver) oli kanadalainen säveltäjä, pianisti ja musiikkipedagogi. Hän aloitti musiikin tekemisen yhdeksän vuoden iässä. Hän kävi koulunsa Montrealissa ja opiskeli säveltämistä sitten Pariisissa. Vuonna 1936 hän pääsi stipendillä jatkamaan opintojaan Juilliard Graduate Schooliin New Yorkiin, jossa häntä opettivat Frederick Jacobi ja Bernard Wagenaar, sekä Berkshire Music Centreen, jossa hän työskenteli Aaron Coplandin kanssa.

Toisen maailmansodan aikana Pentland pääsi opettamaan The Royal Conservatory of Musiciin Torontoon. Vuonna 1949 Harry Adaskin kutsui hänet liittymään juuri perustetun Brittiläisen Kolumbian yliopiston musiikkiosaston henkilökuntaan, johon hän kuului, kunnes erosi vuonna 1963.

Pentlandin varhainen musiikkituotanto on saanut vaikutteita César Franckin ja Vincent d'Indyn ranskalaisesta myöhäisromanttisesta kromaattisesta perinteestä. Pentland innostui 1930-luvulla vanhasta musiikista ja etenkin gregoriaanisesta laulusta. Hän sai vaikutteita Aaron Coplandin, Igor Stravinskin ja Béla Bartókin uusklassistisesta sävelkielestä, mutta ryhtyi sittemmin hyödyntämään sarjallisia tekniikoita.

Pentland sai kunniatohtorin arvot Simon Fraser -yliopistosta ja Manitoban yliopistosta. Hänestä myös tehtiin Kanadan ritarikunnan jäsen. Viimeisinä vuosinaan Pentland kärsi heikosta terveydentilasta, jonka johdosta hän ei kuolemaansa edeltäneen vajaan vuosikymmenen aikana enää kyennyt säveltämään.

Lähteet
-------

1. ↑  The Canadian Encyclopedia: Barbara Pentland
2. 1 2 3 4  Canadian Music Centre: Barbara Pentland: Biography (Arkistoitu – Internet Archive)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* BRAHMS
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Tyypillinen ekseema kädessä
Lisää ekseemaa käsissä
Ekseema jota on raavittu
**Ekseema** on yhteisnimi ryhmälle tulehduksellisia ihosairauksia, joilla on samankaltainen ulkonäkö. Keskeinen oire on kutina.

Ekseemat
--------

Ekseemat jaetaan karkeasti kahteen muotoon: *akuuttiin* ja *krooniseen*. Ekseema voi kuitenkin käydä läpi sekä akuutteja että kroonisia vaiheita säännöllisesti toistuen.

### Akuutti ekseema

* Punoittava iho
* Pieniä, kirkkaita vesikelloja tai vetistystä
* Haavaisen, verestävän näköinen
* Koepalassa orvaskeden tulehdussolujen kertymää ja marraskeden solujen välitilan nestekertymiä

### Krooninen ekseema

* Kuiva, hilseilevä, halkeileva, paksuuntunut iho
* Joskus myös punoittava
* Mikroskoopissa hilse näkyy epäkypsinä pintasoluina

Ekseemataudit
-------------

Ekseemataudeilla on useita eri nimiä. Nimi on yleensä vain ekseemaa kuvaava, eikä kerro sen syystä tai synnystä mitään. Ekseemataudin syy on harvoin edes tiedossa. Vielä ei ole selvitetty taudin lähtökohtia, mutta ekseemat voidaan jakaa karkeasti kahteen pääryhmään: *sisäsyntyisiin* ja *ulkosyntyisiin* ekseemoihin.

### Sisäsyntyiset ekseemat

* Atooppinen ekseema
* Seborrooinen ekseema eli taliköhnä
* Lanttiekseema eli nummulaariekseema
* Staasiekseema

### Ulkosyntyiset ekseemat

* Kosketusekseema, allerginen
* Kosketusekseema, toksinen
* Aurinkoekseema
* Infektioekseema

Lähteet
-------

1. ↑  *ekseema.* *Kielitoimiston sanakirja*. Helsinki: Kotimaisten kielten keskus, 2022.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ekseema**.
* Ihottuma, Terveyskirjasto.fi
**Duje Draganja** (s. 27. helmikuuta 1983 Split) on kroatialainen uimari. Hän edusti kotimaassaan PK Primorje Rijeka -seuraa ja Yhdysvalloissa Kalifornian yliopiston joukkuetta.

Draganja saavutti Ateenan olympialaisissa 2004 hopeaa 50 m vapaauinnissa ajalla 21,94. Hän hävisi kilpailun voittaneelle Gary Hallille yhden sadasosasekunnin. Hän sijoittui samoissa kilpailuissa 100 metrin vapaauinnissa kuudenneksi ja 100 metrin perhosuinnissa seitsemänneksi. Sydneyssä 2000 hän oli 100 metrin vapaauinnissa yhdestoista ja Pekingissä 2008 50 metrin vapaauinnissa kymmenes.

Draganja sai Montrealin MM-kilpailuissa 2005 hopeaa 50 metrin vapaauinnissa ajalla 21,89. Hän sijoittui lisäksi 100 metrin vapaauinnissa viidenneksi ja 50 metrin perhosuinnissa seitsemänneksi. Rooman MM-kilpailuissa 2009 hän oli 50 metrin vapaauinnissa neljäs ja 50 metrin perhosuinnissa kahdeksas.

Draganja voitti lyhyen radan maailmanmestaruuden 50 metrin vapaauinnissa Shanghaissa 2006 ajalla 21,38 ja Manchesterissa 2008 silloisella maailmanennätysajalla 20,81. Hän sai pronssia 50 metrin perhosuinnissa Indianapolisissa 2004 ajalla 23,36 ja 100 metrin vapaauinnissa Manchesterissa 2008 ajalla 46,83. Lisäksi hän oli kuudes 50 metrin vapaauinnissa Indianapolisissa 2004 sekä 50 metrin perhosuinnissa ja 4 × 100 metrin sekauintiviestissä Shanghaissa 2006.

Draganja saavutti pitkän radan EM-kilpailuissa hopeaa 50 metrin perhosuinnissa Budapestissa 2006 sekä 50 metrin vapaauinnissa ja 4 × 100 metrin sekauintiviestissä Eindhovenissa 2008. Pronssia hän sai 100 metrin vapaauinnissa Berliinissä 2002 ja 50 metrin vapaauinnissa Budapestissa 2006.

Draganja voitti lyhyen radan Euroopan-mestaruuden 100 metrin sekauinnissa Istanbulissa 2009 ajalla 51,20. Hopeaa hän sai 50 metrin vapaauinnissa Debrecenissä 2007 sekä 50 metrin vapaauinnissa ja 4 × 50 metrin vapaauintiviestissä Istanbulissa 2009. Pronssia hän sai 4 × 50 metrin sekauintiviestissä Valenciassa 2000, 100 metrin vapaauinnissa Antwerpenissa 2001 sekä 50 metrin vapaauinnissa ja 4 × 50 metrin vapaauintiviestissä Rijekassa 2008.

Lähteet
-------

1. ↑  DUJE DRAGANJA The International Olympics Committee (IOC). Viitattu 11.11.2019. (englanniksi)
2. 1 2  Duje Draganja *sports-reference.com*.  Arkistoitu 28.12.2008. Viitattu 28.7.2015. (englanniksi)
3. ↑  Swimming at the 2004 Athina Summer Games: Men's 50 metres Freestyle Final *sports-reference.com*.  Arkistoitu 8.11.2012. Viitattu 28.7.2015. (englanniksi)
4. 1 2 3 4 5  DRAGANJA, Duje *swimrankings.net*. Viitattu 28.7.2015. (englanniksi)
5. ↑  Seppälän MM-ilta: hopeaa ja pronssia *Yle.fi*.  11.4.2008. Viitattu 28.7.2015.
**Varpaisjärven työväentalo** oli Varpaisjärven kunnan (nykyään osa Lapinlahtea) kirkonkylässä sijainnut työväentalo.

Historiaa
---------

Varpaisjärvelle yritettiin perustaa työväenyhdistystä useaan otteeseen 1900-luvun alussa. Vuonna 1906 yhdistykseen liittyi agitaattorin pitämän esitelmän jälkeen 23 ihmistä, mutta toiminta tyrehtyi heti perustamiskokouksen jälkeen. Vuoden 1907 tammikuussa yritettiin uudelleen, ja jäseniä liittyi tällä kertaa mukaan 58. Toiminta lakkasi kesään mennessä. Yhdistystä yritettiin herätellä vielä vuosina 1909 ja 1912, ja yksi lähde mainitsee perustamisvuodeksi vuoden 1910.

Talo valmistui kirkonkylän keskustaan vuonna 1915, toisen lähteen mukaan 1916. Tuolloin yhdistyksessä oli noin 50 jäsentä. Yhden lähteen mukaan yhdistys rakensi toisen talon jo 1920-luvulla, ilmeisesti aiemman tilalle. Vuonna 1930 yhdistys lakkautettiin kommunistilakien nojalla, ja vuonna 1932 talo pakkohuutokaupattiin Ylä-Savon Osuusliikkeelle, joka myi sen edelleen Varpaisjärven Säästöpankille. Säästöpankki puolestaan myi puolet tontista kunnalle.

Lakkautetun yhdistyksen tilalle perustettiin Varpaisjärven Sosialidemokraattinen Työväenyhdistys vuonna 1930. Se rakennutti vuokratontille vuonna 1935 tanssilavan, joka purettiin vuonna 1952.

Vuonna 1947 sosialidemokraattinen yhdistys sai aiemmin pakkohuutokaupatun talon takaisin. Yhdistys päätti kuitenkin vuonna 1950 antaa talon kunnantoimistoksi, ja otti vaihdossa tontin, jälleen kirkonkylän keskustasta. Kunnantoimistoksi päätynyt entinen työväentalo purettiin vuonna 1983. Uusi talo valmistui vuonna 1952, samana vuonna, kun yhdistyksen omistama tanssilava purettiin. Yhdistyksen toiminta oli kuitenkin tappiollista, ja talo täytyi myydä vuoden 1970 alussa Kuopion Osuusliikkeelle. Kyseisen talon myöhemmistä vaiheista ei ole tietoa.

Varpaisjärven sosialidemokraattinen työväenyhdistys lakkasi toimimasta vuonna 2012 ja sulautui Lapinlahden sosialidemokraatteihin.

Rakennus
--------

Ensimmäinen talo oli hirsirakenteinen, mansardikattoinen ja joko 1,5- tai 2-kerroksinen. Vuonna 1952 valmistunut talo oli runkorakenteinen, ja siinä oli lautavuoraus raakaponttilaudasta. Sen alapohja oli teräsbetonia ja välipohjat puuta. Talon pinta-ala oli 397 neliömetriä, tilavuus 2606 kuutiometriä ja korkeus 6 metriä. Kerrosluvuksi on mainittu 1,5. Talossa oli 50 neliömetriä ullakko- ja 40 neliömetriä kellaritilaa. Talo koostui juhlasalista, jossa istumapaikkoja oli 400, näyttämöstä ja ravintolasta. Vuonna 1966 taloon asennettiin sisävessa. Tontilla oli myös 5 x 9 metrin kokoinen ulkorakennus, jossa oli sauna.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Hyvönen, Onni: *Pohjois-Savon Työväentalot*. Kuopio: Pohjois-Savon Sos.dem. Kulttuurityöntekijät ry. 1988. ISBN 951-99956-5-X.
2. 1 2 3 4 5 6  Kulttuurihenkinen lenkkipolku – Varpaisjärvi lapinlahti.fi. Viitattu 13.9.2022.
3. ↑  Ruuskanen, Esa: *Viholliskuviin ja viranomaisiin vetoamalla vaiennetut työväentalot*. Jyväskylä: Jyväskylän yliopisto, 2006. ISBN 951-39-2609-5.
4. ↑  Sosialisti 28.8.1930, no 198 *digi.kansalliskirjasto.fi*. Viitattu 13.9.2022.
5. ↑  Lapinlahden Sosialidemokraatit ry: Historiikki *lapinlahdendemarit.fi*. Viitattu 13.9.2022.
**Yandere** (jap. ヤンデレ) on japanilainen termi henkilölle, joka on ensi alkuun luonteeltaan hyvin hellä ja rakastava, mutta jossain vaiheessa rakkautensa vuoksi muuttuu häiriintyneeksi ja psykoottiseksi, usein brutaalilla tavalla. *Yandere* on yhdistelmä kahdesta japaninkielisestä sanasta; *yanderu*, mikä tarkoittaa "olla sairas" ja *derere*, jonka voi kääntää "uupunut" tai "rakkaudenkipeä".

Termiä käytetään usein anime- ja mangasarjojen ja muiden japanilaisten populaarikulttuurin hahmoista.

Lähteet
-------

1. ↑  Eisenbeis, Richard: How to Identify Popular Japanese Character Types *Kotaku*.  20.8.2013. Viitattu 15.10.2016. (englanniksi)

Anime ja manga

|  |  |
| --- | --- |
| Lajityyppejä | 
* Mecha
* Taikatyttögenre
* Haaremi
* Yaoi
* Yuri
* Hentai

 |
| Kohderyhmiä | 
* Lasten anime ja manga
* Shōnen (pojat)
* Seinen (miehet)
* Shōjo (tytöt)
* Josei (naiset)

 |
| Käsitteitä | 
* Cosplay
* Etchi
* Otaku
* Dōjinshi
* Fanipalvelu
* Visual novel
* Tsundere
* Yandere
* Moe

 |
Muotokuva van Beckistä
**Barbara van Beck** oli vuosina 1629–1669 elänyt nainen, jonka keho oli pitkien karvojen peitossa luultavasti hypertrikoosin tai Ambrasin oireyhtymän seurauksena. Van Beck oli kuuluisa aikanaan, ja hän ansaitsi rahaa esiintymällä.

Elämä
-----

Van Beck syntyi Saksassa 16. helmikuuta 1629 nimellä Barbara Ursler. Hänellä oli useita sisaruksia, mutta hän oli ainut jolla sairaus esiintyi. Hänen vanhempansa olivat Anne ja Balthazar Ursler, jotka tienasivat rahaa esittelemällä tytärtään. Siitä huolimatta he pitivät myös huolen siitä, että van Beck sai koulutusta. Barbara van Beckiä onkin kuvailtu sairaudestaan huolimatta älykkääksi ja kultturelliksi John Evelynin pitämän päiväkirjan mukaan. Van Beck puhui myös useita eri kieliä ja hän oli itsevarma ja ylpeä huolimatta sen ajan ihmisten ennakkoluuloista.

Barbara van Beck nai myöhemmin Johan Michael van Beckin, jonka sukunimeä alkoi käyttää. Johan Michael van Beckin kerrotaan naineen Barbara vain sen takia, että voisi tienata rahaa vaimonsa ulkonäöllä. Johan Michael van Beckistä tulikin vaimonsa manageri. Van Beck sai miehensä kanssa lapsen, joka ei perinyt hypertrikoosia äidiltänsä.

Ura
---

Barbara van Beck nousi kuuluisuuteen Euroopassa, ja matkustikin ympäri maailmanosaa esiintymässä. Kun van Beck matkasi ensimmäistä kertaa Lontooseen, hän tapasi siellä John Evelynin, joka kuvaili van Beckiä päiväkirjoissaan. Barbara van Beckiä pyydettiin usein eri kaupunkeihin esiintymään. Hän matkasi taas Lontooseen vuonna 1668, ja sen jälkeen hänestä ei ole enää merkintöjä, joten van Beckin uskotaan kuolleen pian sen jälkeen.

Galleria
--------

* 
* 
* 

Barbara van Beckistä on tehty useita kaiverruksia ja piirroksia, sekä yksi öljyvärimuotokuva. Useissa kuvissa van Beckillä on soitin tykönään, ja hän olikin musikaalinen. Van Beckin asut kuvissa ovat muodikkaita ja ylhäisiä, joka oli 1600 luvulla outoa ihmisille joiden ulkonäössä oli jotain normalista poikkeavaa.

Lähteet
-------

1. ↑  Barbara van Beck, a hirsute woman. Mezzotint *Wellcome Library*. Viitattu 29.03.2018.
2. 1 2 3 4 5  Kennedy, Maev: 'High-status' portrait of bearded woman bought by Wellcome Collection *The Guardian*.  14.12.2017. Viitattu 29.03.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Barbara Urslerin - The Hairy Maid
* Atlas Obscura: A 17th-Century Portrait of a Glamorous Bearded Woman
* Agnews Gallery: Painter active in Central Italy, 17th C.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
**Aino Kivenmäki** (s. 18. huhtikuuta 1996) on suomalainen kestävyysjuoksija. Hän edustaa Kuortaneen Kuntoa.

Kivenmäki voitti 5 000 metrin juoksun alle 23-vuotiaiden Suomen- ja Pohjoismaiden-mestaruuden 2016 sekä maastojuoksun alle 23-vuotiaiden Suomen-mestaruuden 2017. Hän on saavuttanut 17–22-vuotiaiden sarjoissa SM-mitaleja myös 1 500 ja 3 000 metrin juoksuissa ja 1 500 metrin estejuoksussa sekä voittanut 3 × 800 metrin viestin 17-vuotiaiden Suomen-mestaruuden Kuortaneen Kunnon joukkueessa 2012.

Kivenmäki on sijoittunut Kalevan kisoissa parhaimmillaan neljänneksi 5 000 metrillä 2016. Ensimmäisessä aikuisten Suomi–Ruotsi-maaottelussaan 2016 hän sijoittui 5 000 metrillä viidenneksi ennätysajallaan 17.04,02. Sisäratojen SM-kilpailuissa Jyväskylässä 2017 hän sai pronssia 3 000 metrillä ennätyksellään 9.48,00.

Aino Kivenmäki on kestävyysjuoksija Johanna Peiposen serkku.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

### Ulkoradat

| *Matka* | *Aika* | *Paikka* | *Päivä* |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 500 m | 4.31,48 | Kuortane | 17. kesäkuuta 2017 |
| 3 000 m | 9.47,08 | Saarijärvi | 21. kesäkuuta 2017 |
| 5 000 m | 16.53,19 | Seinäjoki | 23. heinäkuuta 2017 |

### Sisäradat

| *Matka* | *Aika* | *Paikka* | *Päivä* |
| --- | --- | --- | --- |
| 3 000 m | 9.48,00 | Jyväskylä | 19. helmikuuta 2017 |

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Aino Kivenmäki Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
2. ↑  Suomen joukkueessa 30 Ruotsi-ottelun ensikertalaista – kokeneimmat urheilijat moukaripaikalla *etusuora.com*.  2.9.2016. Viitattu 4.9.2016.
3. ↑  Kuortaneen Kunnon Kivenmäellä yhteys huippujuoksijaan *ilkka.fi*.  16.8.2016. Viitattu 4.9.2016.
Yanfolilan piiri Malin kartalla.
**Yanfolilan piiri** (ransk. *Cercle de Yanfolila*) on paikallishallintoalue Malin Sikasson alueella. Sen pinta-ala on 9 240 neliökilometriä. Asukkaita on 211 800 henkeä.

Yanfolilan piiri rajoittuu idässä Sikasson alueen Bougounin piiriin, etelässä Norsunluurannikkoon, lännessä Guineaan sekä pohjoisessa Koulikoron alueen Katin ja Kangaban piireihin.

Piiriin kuuluu 12 maalaiskuntaa: Baya, Bolo-Fouta, Djallon-Foula, Djiguiya De Koloni, Gouandiaka, Gouanan, Koussan, Sankarani, Séré Moussa Ani Samou De Siékorolé, Tagandougou, Wassoulou-Ballé ja Yallankoro-Soloba. Hallinnollinen keskus on Wassoulou-Ballén kunnan Yanfolila. Asukkaat ovat etupäässä fulbeja, mandinkoja, dogoneja ja bozoja.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Synthèse des Plans Communaux de Sécurité Alimentaire du Cercle de Yanfolila 2007–2011 *csa-mali.org*.  2007. Viitattu 17.6.2012. (ranskaksi)
2. ↑  Resultats provisoires RGPH 2009 (Région de Sikasso) *instat.gov.ml*.  Arkistoitu 22.7.2011. Viitattu 17.6.2012. (ranskaksi)
3. ↑  Loi N°99-035 du 10 Aout 1999 Portant Création des Collectivités Territoriales de Cercles et de Régions *matcl.gov.ml*.  Arkistoitu 9.3.2012. Viitattu 17.6.2012. (ranskaksi)
Ekran neuvostoliittolaisessa postimerkissä vuodelta 1981.
**Ekran** (ven. Экран, suom. *valkokangas*) oli neuvostoliittolaisten geostationaaristen tietoliikennesatelliittien perhe. Ekran välitti ns. direct-to-home-TV-lähetyksiä.

Ensimmäinen Ekran laukaistiin vuonna 1976. Kukin satelliitti välitti yhden TV-kanavan ja kahden radiokanavan lähetykset eri alueiden kaapeli-TV-verkkoihin ja suoraan kotitalouksiin etenkin Siperiassa. Lähetykset tehtiin UHF-taajuudella. Alkupään Ekraneilla oli asemana 48-95 astetta itäistä pituutta. Myöhemmin asemiksi vakiintuivat noin 99 astetta itäistä pituutta. Satelliitit olivat kolmiakselistabiloituja, lähetysteho oli 200 W. Vastaanottoon riitti jagiantenni.

Ekran kehittyi Ekran-M-satelliitiksi. Ekranit on korvattu Gorizont-, Hals- ja Ekspress-tietoliikennesatelliiteilla.

Aiheesta muualla
----------------

* Ekran satellite
* Ekran satellite : a short history of development
* Ekran-M
* Communicaion satellites : Voices from Space (Arkistoitu – Internet Archive)
* Russian Geostationary Satellites
* Experiments of amateur Direct-To-Home reception of TV signal from Ekran satellite (Arkistoitu – Internet Archive)
* Development of direct satellite broadcasting[vanhentunut linkki]
* Abstract
* Pacific Telecommunications Review (Arkistoitu – Internet Archive)
Babəkin piiri Azerbaidžanin kartalla.
**Babəkin piirikunta** (azer. *Babək rayonu*, ven. Бабе́кский райо́н, *Babekski raion*) on paikallishallintoalue Azerbaidžaniin kuuluvassa Nahitševanin autonomisessa tasavallassa. Vuonna 1978 perustetun piirin pinta-ala on 902 neliökilometriä. Asukkaita on 63 700 henkeä (vuonna 2010).

Babəkin piiri sijaitsee Nahitševanin keskiosassa. Se rajoittuu pohjoisessa Armeniaan, koillisessa Şahbuzin ja idässä Culfan piireihin, etelässä Iraniin ja lännessä Kəngərlin piiriin. Babəkin piirin keskellä sijaitsee erillinen Nahitševanin kaupunkialue. Etelärajalla virtaa Araksjoki.

Piirin keskus on Babəkin taajama. Kuntia on yhteensä 40 ja kyliä 39.

Piirin kautta kulkevat Nahitševanista länteen, pohjoiseen ja itään johtavat maantiet sekä Ordubadin ja Şərurin välinen rautatie. Seudun talous perustuu suolan, kivennäisvesien ja rakennustarvikkeiden tuotantoon sekä maatalouteen, joka on erikoistunut viljan, viinirypäleiden, hedelmien ja sokerijuurikkaan viljelyyn sekä karjanhoitoon.

Historiallisia nähtävyyksiä ovat Kültəpən muinaiset asuinpaikat, Çalxanqalan pronssikautinen linnoitus sekä maalaiskylien moskeijat. Paikallislehtenä ilmestyy *Şərqin səhəri* ("Idän aamu").

Lähteet
-------

1. ↑  Azərbaycan Respublikası Dövlət Statistika Komitəsi: Azərbaycanın regionları *azstat.org*. Viitattu 18.3.2011. (azeriksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Azerbaidjan: Territorial and administrative units (azeriksi), (englanniksi), (venäjäksi)

Azerbaidžanin piirikunnat ja kaupungit

|  |  |
| --- | --- |
| Piirikunnat | Ağcabədi • Ağdam • Ağdaş • Ağstafa • Ağsu • Apšeron • Astara • Babək\* • Balakən • Bərdə • Beyləqan • Biləsuvar • Cəbrayıl • Cəlilabad • Culfa\* • Daşkəsən • Füzuli • Gədəbəy • Goranboy • Göyçay • Göygöl • Hacıqabul • İmişli • İsmayıllı • Kəlbəcər • Kəngərli\* • Kürdəmir • Laçın • Lənkəran • Lerik • Masallı • Neftçala • Oğuz • Ordubad\* • Qax • Qazax • Qəbələ • Qobustan • Qubadlı • Quba • Qusar • Saatlı • Sabirabad • Şabran • Şahbuz\* • Salyan • Şamaxı • Samux • Sədərək\* • Şəki • Şəmkir • Şərur\* • Siyəzən • Şuşa • Tərtər • Tovuz • Ucar • Xaçmaz • Xızı • Xocalı • Xocavənd • Yardımlı • Yevlax • Zaqatala • Zəngilan • Zərdab |
| Kaupungit | Baku • Gəncə • Lənkəran • Mingəçevir • Naftalan • Nahitševan\* • Şəki • Şirvan • Sumqayıt • Xankəndi • Yevlax |

Tähdellä \* merkityt piirikunnat ja kaupungit kuuluvat Nahitševanin autonomiseen tasavaltaan.