recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Annsi Bergh-Pfefer** (1900 – 18. syyskuuta 1932) oli suomalainen tanssija ja tanssinopettaja.

Annsi Bergh opiskeli rytmillistä voimistelua ja plastillista taidetanssia Maggie Gripenbergin oppilaana. Annettuaan ensimmäisen julkisen tanssinäytäntönsä 1920 yhdessä Mary Hougbergin ja Taina Helveen kanssa hän lähti 1921 Saksaan jatkamaan opintojaan Dresdenin lähelle sijainneessa Hellerau-opistossa. Hänestä tuli pian myös opiston opettaja ja tätä tehtävää hän hoiti vuoteen 1928 saakka. Vuosina 1928–1932 hän oli opettajana Hellerau–Laxenburg-koulussa. Bergh esiintyi myös tanssijana Tanztrio Hellerau-Laxenburg-ryhmässä sekä Suomessa että Saksassa ja hän teki lisäksi kiertueita muihin Euroopan maihin.

Annsi Bergh kuoli 32-vuotiaana syyskuussa 1932 sairastettuaan pitkään keuhkotautia.

Lähteet
-------

1. 1 2  Anne Makkonen : Suomen taidetanssin historiaa, luku 4.4 Tanssitaiteilijoita ja tanssinäkemyksiä, Teatterikorkeakoulun julkaisusarja 57
2. 1 2 3  Annsi Bergh, Uusi Suomi, 23.09.1932, nro 258, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
3. ↑  Annsi Bergh, Naamio : aikakauslehti näyttämötaiteita varten, 01.09.1932, nro 6-7, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
4. ↑  Tanssisommitelma, Suomen Kuvalehti, 09.10.1920, nro 40, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset Muokkaa Wikidatassa | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Annoboninrilli** (*Zosterops griseovirescens*, vanh. nimi *annobonsaarenrilli*) on vaarantunut varpuslintulaji. Laji on Afrikan länsirannikon edustalla päiväntasaajan eteläpuolella sijaitsevan Annobónin saaren kotoperäinen laji.

Ulkonäkö ja koko
----------------

Annoboninrilli on pieni kerttuja muistuttava lintu, joka kasvaa 12 cm pitkäksi. Väriltään sen selkäpuoli on oliivinvihreä, pyrstö ja siivet ovat selkäpuolta tummemmat. Silmien ympärillä on kapea valkoinen rengas. Sen vatsapuoli on haaleanruskeankeltainen ja kyljet puolestaan tummanoliivinvihreät.

Esiintyminen ja elinympäristö
-----------------------------

Annoboninrilli on kotoperäinen laji Atlantin valtameressä sijaitsevalla pienellä Päiväntasaajan Guinealle kuuluvalla Annobónin saarella. Annoboninrilli on luokiteltu vaarantuneeksi siksi, että sitä tavataan niin pienellä alueella. Pienen levinneisyysalueensa vuoksi lajin populaatio voi pienentyä tai kuolla sukupuuttoon satunnaisistakin tapahtumista. Annobónilla, etenkin saaren pohjoisosassa, tapahtuu jonkin verran ympäristön raivaamista ja muuttamista esimerkiksi öljypalmun, sokeriruo'on ja hedelmien tuotantoa varten. Toisaalta useita viljelyksiä on myös hylätty. Populaation kokoa ei ole arvioitu.

Annoboninrillin elinympäristöä ovat puuta ja pensasta kasvavat alueet, kuten viljelyskäytössä olevat maat, aarniometsät ja "uudistuneet metsät" (engl. *secondary forest*). Laji etsii ravintoa 2–10 yksilön ryhmissä. Ravintona ovat kasvillisuuden pinnalta kerättävät selkärangattomat eläimet.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  BirdLife International: *Zosterops griseovirescens* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2022-1*.  2022. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 21.7.2022. (englanniksi)
2. ↑  Maailman lintulajien suomenkieliset nimet: Muuttuneet suomenkieliset nimet (468 lajia) BirdLife Suomi ry.  Arkistoitu 4.3.2016. Viitattu 23.11.2012.
3. 1 2 3  Annobon White-eye BirdLife International.  Arkistoitu 4.3.2016. Viitattu 23.11.2012. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q94294
* Wikispecies: Zosterops griseovirescens
* BirdLife: 22713989
* CoL: 5D8MM
* BOW: anweye1
* eBird: anweye1
* GBIF: 2489352
* iNaturalist: 17474
* IRMNG: 10215986
* ITIS: 563839
* IUCN: 22713989
* NCBI: 989651
* Xeno-canto: Zosterops-griseovirescens

 |

 |
**Kelvinhall** (vuoteen 1977 asti **Partick Cross**) on Glasgow'n metron asema West Endissä Glasgow'n kaupungin länsiosassa. Asema on avattu muun metrojärjestelmän tavoin vuonna 1896.

Kelvinhallin asema on saanut nimensä läheisestä Kelvin Hall -monitoimihallista, jossa on muun muassa urheilutiloja ja Glasgow Museum of Transport. Lähistöllä sijaitsee myös muita kaupungin merkittäviä nähtävyyksiä, kuten Kelvingrove Art Gallery and Museum ja Kelvingrove Parkin puisto. Myös Glasgow'n yliopistolle on asemalta lyhyt matka.

Sisäänkäynti Kelvinhallin asemalle sijaitsee Dumbarton Roadilla. Asemaa ei uudistettu 1970-luvun lopulla yhtä voimakkaasti kuin suurinta osaa järjestelmän muista asemista. Cessnockin aseman lisäksi se onkin ainoa, jonka alkuperäinen sisäänkäynti on säilytetty. Asemalle ei ole myöskään asennettu laiturialueelle johtavia liukuportaita.

Aseman sisäänkäynti Dumbarton Roadilla

Lähteet
-------

1. ↑  Stations (in alphabetical order) Strathclyde Partnership for Transport. Viitattu 15.7.2016. (englanniksi)
**Kemankeş Kara Mustafa pašša** (1592 − 31. tammikuuta 1644) oli Osmanien valtakunnan suurvisiiri ja suuramiraali. Hänen suurvisiirikautensa kesti yli viisi vuotta, 19. joulukuuta 1638 − 31. tammikuuta 1644.

Taustaa
-------

Mustafa pašša oli taustaltaan albaani, ja hänet värvättiin janitsaareihin devshirme-järjestelmän kautta. Hänet ylennettiin janitsaarien kenraaliksi ja apulaiskomentajaksi 1633 ja janitsaarien aghaksi 1635. Samana vuonna hänet nimitettiin myös laivaston suuramiraaliksi (*Kapudan pašša*). Silti hän osallistui kaukana rannikosta sijaitsevan Bagdadin valtaukseen 1638. Sulttaani Murat IV nimitti hänet suurvisiiriksi edellisen suurvisiirin Tayyar Mehmed paššan kaaduttua taistelussa 19. joulukuuta 1638.

Suurvisiirinä
-------------

Hyökkäys, jota Tayyar Mehmed pašša oli johtanut, oli kuitenkin menestyksekäs, ja Bagdad antautui 25. joulukuuta. Mustafa pašša johti rauhanneuvotteluja, jotka päättyivät 17. toukokuuta 1639 allekirjoitettuun Zuhabin rauhaan. Voimakkaana hallitsijana pidetty Murat IV kuoli 9. helmikuuta 1640, ja hänen jälkeensä valtaistuimelle nousi hänen veljensä Ibrahim. Uusi sulttaani oli mielenterveydeltään epävakaa ja hallitsijana heikko, mutta Mustafa pašša pystyi säilyttämään virkansa suurvisiirinä sekä vakiinnuttamaan poliittista ja taloudellista tilannetta. Hän oli tehokas ja neuvokas vaikeina aikoina, jolloin kapinat olivat valtakunnan provinsseissa tavallisia. Hän tukahdutti kapinat yleensä kovalla kädellä. Valtionkassan vajeen tasaamiseksi hän muun muassa vähensi sotaväkeä. Hänen voimakkaimmat vihollisensa löytyivät kuitenkin läheltä, sillä tuon ajan osmanihovissa oli kilpailevia ja juonittelevia valtakeskittymiä. Mustafa pašša keräsi kautensa aikana useita vihamiehiä, ja hänen voimakkaimmaksi vastustajakseen nousi sulttaaniäiti Kösem Sultanin, henkiparantaja Cinci Hocan ja visiiri Sultanzade Semiz Mehmed paššan muodostama triumviraatti, joka pyrki kääntämään Mustafa paššaa suosineen sulttaanin häntä vastaan. Viimein Ibrahim myöntyi äitinsä johtaman blokin vetoomuksiin, ja Mustafa pašša erotettiin 31. tammikuuta 1644. Hänet myös teloitettiin jo muutaman tunnin kuluttua. Sultanzade Semiz Mehmed pašša nousi seuraavaksi suurvisiiriksi.

  


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä:**Tayyar Mehmed pašša** | **Osmanien valtakunnan suurvisiiri**1638−1644 | Seuraaja:**Sultanzade Semiz Mehmed pašša** |

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* İslâm Ansiklopedisi

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Kemankeş Mustafa Pasha
**René Reynaldo Harris** (11. marraskuuta 1947 – 5. heinäkuuta 2008) oli naurulainen poliitikko ja liikemies, joka toimi Naurun presidenttinä useaan otteeseen 2000-luvun alussa. Hän edusti Aiwoa Naurun parlamentissa vuodesta 1977 ja toimi myös Nauru Phosphate Corporationin sekä Nauru Pacific Linen johtokunnissa.

Harris toimi Naurun presidenttinä vuosina 1999-2000, 2001-2003 ja uudestaan vuonna 2003-2004. Harrisin hallintokausien aikana Nauru neuvotteli Australian kanssa sopimuksen, jonka ehdoin Naurulle perustettiin keskus käsittelemään Australiaan pyrkiviä pakolaisia.

Harrisin hallintoa syytettiin tuhlaavaisuudesta ja väärinkäytöksistä, sekä sekaantumisesta Venäjän mafian rahanpesuun.

Kuten monet naurulaiset, Harris kärsi diabeteksestä ja sai dialyysihoitoa Australian Melbournessa. Hän oli kuollessaan 60-vuotias.

Lähteet
-------

1. ↑  Former Nauru president Rene Harris dead at 61 (english)
2. 1 2 3  Rene Harris: Controversial president of Nauru *The Independent*.  2008. Viitattu 9.4.2016.
3. ↑  Q&A: Australia's 'Pacific Solution' *BBC*.  2002. Viitattu 9.4.2016.

Naurun lippuNaurun presidentit
Hammer DeRoburt (4 kertaa) | Bernard Dowiyogo (7) | Lagumot Harris (2) | Kennan Adeang (3) | Kenos Aroi | Ruben Kun | Kinza Clodumar | René Harris (4) | Derog Gioura | Ludwig Scotty (2) | Marcus Stephen | Freddie Pitcher | Sprent Dabwido | Baron Waqa
Klinckowströmin sukuvaakuna *Schlesisches Wappenbuch* -kirjassa.
**Klinckowström** (myös **Klinkowström**) on sammunut ruotsalainen vapaaherrallinen aatelissuku, joka on kuulunut myös Suomen aateliin.

Suvun juuret ovat Stralsundissa Saksassa ja sen arvellaan saaneen nimensä Prenzlaun lähellä sijaitsevasta Klinkowin kylästä. Varhaisin nimeltä tunnettu suvun edustaja on 1400-luvun lopulla elänyt stralsundilainen raatimies Heinrich Klinkow. Hänen pojanpoikansa oli Stralsundin pormestari Joachim Klinkow (1518–1601). Suvun jäsenistä ensimmäisenä aateloitiin asessori Friedrich Klinckow vuonna 1682 nimellä *Klinckow von Friedenschildt*, mutta hänen sukuhaaransa ei tiettävästi jatkunut hänen poikiaan pitemmälle. Myöhempi aatelissuku polveutui hänen serkunpojastaan, Ruotsin palveluksessa olleesta Pommerin lääninrahastonhoitaja Martin Klinkowista (1650–1717), joka aateloittiin vuonna 1684 nimellä *Clinkouenström* (*Klinckowström*). Hänen sukunsa introdusoitiin Ruotsin ritarihuoneelle vuonna 1719 aatelisena sukuna nro 1415. Martin Klinckowströmin kaksi poikaa, Ruotsiin suuren Pohjan sodan jälkeen asettunut ylipostitirehtööri Leonhard Klinckowström ja Pommeriin jäänyt kansleri Gustaf Thure Klinckowström korotettiin vuonna 1759 vapaaherroiksi. Heidän sukuhaaransa esiteltiin vuonna 1776 vapaaherrallisena sukuna nro 262. Suvun pelkästään aatelinen haara sammui jo vuonna 1768.

Gustaf Thure Klinckowströmin pojanpoika Otto Wilhelm Klinckowström muutti vuonna 1816 asumaan Suomen suuriruhtinaskuntaan. Klinckowströmin suku merkittiin Suomen ritarihuoneelle sen järjestäytyessä vuonna 1818 vapaaherrallisena sukuna nro 17. Suomalainen sukuhaara sammui mieslinjalta vuonna 1883 ja kokonaan vuonna 1925. Vapaaherrallinen suku sammui myös Ruotsissa mieslinjalta taidemaalari Harald Klinckowströmin kuollessa vuonna 1973 ja kokonaan vuonna 2000.

Tunnettuja jäseniä
------------------

* Karl Bernhard Klinckowström (1682–1704)
* Leonhard Klinckowström (1685–1759), Ruotsin ylipostitirehtööri
* Ture Gustaf Klinckowström (1693–1765)
* Thure Leonard Klinckowström (1735–1821)
* Axel Leonhard Klinckowström (1775–1837)
* Otto Wilhelm Klinckowström (1778–1850), ruotsalaissyntyinen Suomessa vaikuttanut hovi- ja virkamies
* Artur Vilhelm Klinckowström (1807–1860), suomalainen kenraalimajuri, Otto Wilhelm Klinckowströmin poika
* Rudolf Klinckowström (1816–1902)
* Marie Klinckowström (1832–1907)
* Artur Emil Vilhelm Klinckowström (1835–1883), suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies, Artur Vilhelm Klinckowströmin poika
* Axel Klinckowström (1867–1936)
* Linde Klinckowström–von Rosen (1902–2000)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Klinkowström. Suvut ja vaakunat, Suomen Ritarihuone. (Sivu ruotsiksi.)
2. 1 2 3 4 5 6 7  Klinckowström, släkter (ruotsiksi) *Svenskt biografiskt lexikon* (1975–1977). Viitattu 28.3.2021.
3. ↑  Bildgalleri: Klinckowström (ruotsiksi) Ruotsin ritarihuone. Viitattu 28.3.2021.
|  |
| --- |
| Klindamysiini |
| Klindamysiini |
| **Systemaattinen (IUPAC) nimi** |
| (2*S*,4*R*)-*N*-((1*R*)-2-kloori-1-((3*R*,4*R*,5*S*,6*R*)-3,4,5-trihydroksi-6-(metyylitio)-tetrahydro-2*H*-pyran-2-yyli)propyyli)-1-metyyli-4-propyylipyrrolidiini-2-karboksamidi |
| **Tunnisteet** |
| CAS-numero | 18323-44-9 |
| ATC-koodi | J01FF01 |
| PubChem | 29029 |
| DrugBank | APRD00566 |
| **Kemialliset tiedot** |
| Kaava | C18H33N2ClO5S |
| Moolimassa | 424.98 |
| **Farmakokineettiset tiedot** |
| Hyötyosuus | 90 % (oraalinen)4–5 % (topikaalinen) |
| Metabolia | hepaattinen |
| Puoliintumisaika | 1,5–5 tuntia |
| Ekskreetio | renaalinen |
| **Terapeuttiset näkökohdat** |
| Raskauskategoria | A (Aus)B (USA) |
| Reseptiluokitus | Schedule 4 (Aust)POM (UK)Prescription only (USA) |
| Antotapa | peroraalinen, topikaalinen, intravenoosinen, intravaginaalinen |

**Klindamysiini** on linkosamidiryhmään kuuluva antibiootti. Sitä valmistetaan puolisynteettisesti sen esiasteesta linkomysiinistä, jota eristetään *Streptomyces lincolnensis* -sädesienestä.

Klindamysiinin kemiallinen nimi on 7-deoksi-7-kloorilinkomysiini, kemiallinen kaava C18H33ClN2O5S, moolimassa 424,98 g/mol ja CAS-numero 18323-44-9.

Toiminta
--------

Klindamysiinin toimintamekanismina on bakteerien proteiinisynteesin esto, joka aiheutuu lääkkeen sitoutumisesta bakteerin ribosomin 50S-alayksikköön erytromysiinin tapaan. Klindamysiini tehoaa hyvin anaerobisiin bakteereihin, kuten *Bacteroides*- ja *Fusobacterium*-sukujen jäseniin. Lääke on tehokas myös monia grampositiivisia kokkibakteereja vastaan. Klindamysiini imeytyy hyvin suun kautta otettaessa, ja sen puoliintumisaika seerumissa on noin 2–3 tuntia.

Käyttö
------

Klindamysiiniä, Suomessa nimellä *Dalacin* käytetään anaerobisten bakteerien aiheuttamiin infektioihin, kuten hengitystieinfektioihin, sepsikseen ja peritoniittiin. Toinen käyttöaihe on *Staphylococcus aureus* -bakteerin aiheuttamien luuinfektioiden hoito. Klindamysiinivoiteella voidaan hoitaa paikallisesti vaikeaa aknea.

Haittavaikutukset
-----------------

Yleinen haittavaikutus on ripuli, jota esiintyy noin 10 prosentilla klindamysiinillä hoidetuista henkilöistä. Muita mahdollisia sivuvaikutuksia ovat pahoinvointi, vatsakipu, ihottumat ja pseudomembranoottinen koliitti.

Katso myös
----------

* Aikajana antibiooteista

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Koulu, Tuomisto (toim.): *Farmakologia ja toksikologia.* Medicina, 6. painos (2001), s. 837–838. ISBN 951-97316-1-X

Aiheesta muualla
----------------

* KEGG: Clindamycin (englanniksi)
* ChemBlink: Clindamycin (englanniksi)
**Flight of the Amazon Queen** on Interactive Binary Illusionsin kehittämä ja Renegade Softwaren julkaisema seikkailupeli. Peli on julkaistu vuonna 1995 Amigalle ja DOSlle.

Peli julkaistu myöhemmin freewarena.
Peli on julkaistu uudelleen *25th Anniversary Edition* -versiona. Vuonna 2022 ilmoitettiin, että pelille tulee seuraaja *Return of the Amazon Queen*.

Pelaaminen
----------

Pelaaja on Joe King, Amazon Queen -lentokoneen ohjaaja, joka tekee pakkolaskun Amazonin viidakkoon. Pelaajan on pelastettava elokuvatähti Faye Russel sekä viidakossa asuva heimo.

Kehitys
-------

Pelin kehitys alkoi vuonna 1991 ja kesti lähes neljä vuotta. Pelin kehitti kolme henkilöä pienellä budjetilla: John Passfield, Steve Stamatiadis ja Tony Ball. Tony Ball teki pelin käännöksen Amigalta DOS:lle siirtäen AMOS-koodin C-kielelle.

Inspiraatio peliin on peräisin elokuvasta *Kadonneen aarteen metsästäjät*, mutta eroavasti pelin tapahtumat päätettiin sijoittaa 1950-luvulle ja siinä on mukana tieteisfiktiota. Pelin juonesta päätettiin myös tehdä koomisempi.

Passfield käytti Amiga 500 -tietokonetta ja ohjelmoi pelin käyttäen AMOS:ta. Stamatiadis käytti myös Amigaa ja teki pelin taiteen Deluxe Paintilla. Passfield oli lukenut Lucasfilmin SCUMM-järjestelmästä ja kehitti itse erilaisen lähestymistavan. Pelimoottorin nimeksi annettiin JASPAR.

Vastaanotto
-----------

Peli on saanut *CU Amiga* -lehden arvostelussa arvosanaksi 90 %. Peli on saanut *Amiga Format* -lehden arvostelussa arvosanaksi 88 %. Peli on saanut *The One* -lehden arvostelussa arvosanaksi 91 %.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Jack Allin: Amazon Queen readying to make its return *adventuregamers.com*.  4.1.2022. Viitattu 2.6.2022. (englanniksi)
2. 1 2 3  Flight Of The Amazon Queen - Another all time classic Adventure game (PC Playable) *indieretronews.com*. Viitattu 2.6.2022. (englanniksi)
3. ↑  Flight of the Amazon Queen: 25th Anniversary Edition *store.steampowered.com*. Viitattu 2.6.2022. (englanniksi)
4. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  John Passfield: Making of Flight of the Amazon Queen - A 20th Anniversary Retrospective *gamedeveloper.com*.  1.6.2015. Viitattu 2.6.2022. (englanniksi)
5. ↑  Flight of the Amazon Queen review *amr.abime.net*. Viitattu 2.6.2022. (englanniksi)
6. ↑  Flight of the Amazon Queen review *amr.abime.net*. Viitattu 2.6.2022. (englanniksi)
7. ↑  Flight of the Amazon Queen review *amr.abime.net*. Viitattu 2.6.2022. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* *Flight of the Amazon Queen* MobyGamesissa (englanniksi)
* *Flight of the Amazon Queen* Hall of Light -sivustolla (englanniksi)
**Celestial Season** on vuonna 1992 perustettu alankomaalainen death/doom metal -yhtye. Yhtye on kotimaansa johtavia doom metal -yhtyeitä ja se tunnetaan jousisoittimien käyttämisestä musiikissaan. Uransa keskivaiheilla yhtye vaihtoi tyyliään groove metalin ja stoner metalin välimaastoon ja hajosi, mutta vuonna 2011 Celestial Season perustettiin uudelleen doom/death metal -yhtyeenä.

Historia
--------

Celestial Season perustettiin vuonna 1992. Siitä tuli nopeasti kotimaansa johtavia metalliyhtyeitä, kun seuraavana vuonna julkaistiin debyyttialbumi *Forever Scarlet Passion*. Sillä yhtye soitti death/doom metalia, johon kaksi viulistia toi lisäväriä. Seuraava levy *Solar Lovers* sisälsi joitakin groove metal -vaikutteita. Kokoonpanomuutosten ja *Sonic Orb* EP:n myötä yhtye lähti kiertueelle The Gatheringin lämmittelijänä. Yhtyeen tyyli oli muuttunut suuresti: laulaja Stefan Ruiters oli luopunut murinalaulusta, ja stoner ja groove metal -vaikutteet olivat pinnalla muutamien space rock -elementtien kanssa.

Yhtye levytti säännöllisesti, kunnes vuonna 2001 Celestial Season päätti lopettaa. Muusikon urasta ei saanut riittävää elantoa kustannuksiin nähden ja yhtyeen jäsenet päättivät keskittyä leipätöihinsä. Vuosikymmen myöhemmin yhtyeen kitaristi Pim van Zanen kirjoitti uusia kappaleita ja sai idean Celestial Seasonin uudelleenperustamisesta. Näin tapahtui ja osittain uusilla jäsenillä miehitetty kokoonpano alkoi harjoitella uutta kiertuetta varten vuodelle 2012, jolla on tarkoitus esittää *Solar Lovers* -albumi kokonaisuudessaan livenä.

Jäsenet
-------

* George Oosthoek - laulu
* Pim van Zanen - kitara
* Olly Smit - kitara
* Jacques de Haard - bassokitara
* Rob Snijders - rummut
* Jiska Ter Bals - viulu
* Elianne Anemaat - sello

### Entiset jäsenet

* Stefan Ruiters - laulu
* Robert Ruiters - kitara
* Jason Hohnen - rummut
* Maaike Aarts - viulu

Julkaisu
--------

* *Forever Scarlet Passion*, albumi (1993)
* *Solar Lovers*, albumi (1995)
* *Sonic Orb*, EP (1995)
* *Orange*, albumi (1997)
* *Chrome*, albumi (1999)
* *Lunchbox Dialogues*, albumi (2000)
* *Songs from the Second Floor*, EP (2001)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  McIver, Joel: *Extreme Metal*, s. 54–55. Omnibus Press, 2000. ISBN 0-7119-8040-3. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Benitez, Carlos: Interview with Celestial Season *The Void and the Noise*.  17.12.2011. Viitattu 11.2.2012. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

Yhtyeen kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
**Tsukasa Hosaka** (jap. 保坂 司; 3. maaliskuuta 1937 Kofu – 21. tammikuuta 2018 Kofu) oli japanilainen jalkapalloilija.

Jalkapallomaajoukkue
--------------------

Tsukasa Hosaka edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 1960–1964. Hän osallistui muun muassa kesäolympialaisiin 1964.

Tilastot
--------

| Japanin maajoukkueessa |
| --- |
| Vuodet | ottelut | maalit |
| 1960 | 1 | 0 |
| 1961 | 6 | 0 |
| 1962 | 6 | 0 |
| 1963 | 5 | 0 |
| 1964 | 1 | 0 |
| Yhteensä | 19 | 0 |

Lähteet
-------

1. ↑  元サッカー日本代表の保坂司氏が死去　８０歳　東京五輪メンバー *Sponichi Annex*.  23.1.2018. Viitattu 25.1.2018. (japaniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* National Football Teams
* Japan National Football Team Database

  

Japanin joukkue – Jalkapallo kesäolympialaisissa 1964
1 Hosaka |
2 Katayama |
3 M. Miyamoto |
4 Hiraki |
5 Yamaguchi |
6 Suzuki |
7 Kami |
8 Kamata |
9 Tomizawa |
10 Ogi |
11 Mori |
12 Kawabuchi |
13 Yaegashi |
14 Watanabe |
15 Kamamoto |
16 T. Miyamoto |
17 Tsugitani |
18 Sugiyama |
21 Yokoyama |
Valmentaja Naganuma
**Eric Lu** (s. 15. joulukuuta 1997 Bedford, Massachusetts) on yhdysvaltalainen pianisti.

Lu syntyi Shanghaista ja Taiwanin Kaohsiungista lähtöisin olleille vanhemmille. Hän on opiskellut muiden muassa Robert McDonaldin, Jonathan Bissin ja Dang Thai Sonin johdolla. Hän on saanut monia palkintoja kansainvälisissä kilpailuissa, esimerkiksi Leedsin kansainvälisen pianokilpailun ensipalkinnon vuonna 2018. Vuonna 2015 hän sai neljännen palkinnon kansainvälisessä Frédéric Chopin -pianokilpailussa Varsovassa yhtenä nuorimmista kilpailussa koskaan palkituista.

Lu on pitänyt resitaaleja eri puolilla maailmaa. Hän on tehnyt yhteistyötä lukuisten orkesterien, kuten Minnesotan orkesterin, New Jerseyn sinfoniaorkesterin, Liverpoolin kuninkaallisten filharmonikkojen, Shanghain sinfoniaorkesterin, Varsovan filharmonisen orkesterin, Singaporen sinfoniaorkesterin, Ruotsalaisen kamariorkesterin, Hallé-orkesterin ja Lillen kansallisorkesterin kanssa. Lu on levyttänyt esimerkiksi Warner Classicsille. Proms-debyyttinsä Lu teki kesällä 2019. Samana vuonna hän tuurasi Martha Argerichia Singaporessa ja Nelson Freireä São Paulossa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Eric Lu AllMusic
2. 1 2 3  Eric Lu (Arkistoitu – Internet Archive) The Fryderyk Chopin Institute
3. 1 2 3  Eric Lu (Arkistoitu – Internet Archive) Askonas Holt

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset sivut (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
Segestan temppelin kolmiportainen krepidoma, ylimpänä stylobaatti.
**Stylobaatti** (m.kreik. στυλοβάτης, *stylobatēs*, door.kreik. στυλοβάτας, *stylobatās*) on antiikin kreikkalaisessa arkkitehtuurissa temppelin krepidoman eli perustuksen maanpäällisen, yleensä kolmiportaisen osan ylin porras. Se oli temppelin lattiataso, ja sen päällä seisoivat temppelin pylväät. Stylobaatin ja pylväänjalan eli baasin välissä sijaitsivat plintit.

Kreikkalaisten temppelien pituus ja leveys ilmoitetaan usein stylobaatin mittojen mukaan. Joskus termiä stylobaatti käytetään virheellisesti koko krepidomasta.

Lähteet
-------

1. ↑  Liddell, Henry George & Scott, Robert: στυλοβάτης, ὁ *A Greek-English Lexicon*.  1940. Oxford:  Clarendon Press / Perseus Digital Library, Tufts University.  (englanniksi)
2. ↑  Castrén, Paavo & Pietilä-Castrén, Leena: "Krepis, krepidoma, stylobaatti", *Antiikin käsikirja*, s. 280, 545–555. Helsinki: Otava, 2000. ISBN 951-1-12387-4.
3. ↑  Dinsmoor, William Bell: *The Architecture of Ancient Greece*, s. 396. W. W. Norton & Company, Inc. 1975. ISBN 0-393-04412-2.
**Zhao Tuo** oli Qin-dynastian han kiinalainen kenraali ja Nanyuen ensimmäinen kuningas. Hän osallistui Guangdongin, Guangxin ja Pohjois-Vietnamin Baiyue-kansojen valloitukseen. Qinin kaatumisen jälkeen hän perusti itsenäisen Nanyue-valtakunnan, jonka pääkaupungiksi tuli Panyu (nykyinen Kanton) vuonna 204 eaa. 

Jotkut perinteiset vietnamilaiset historiantutkijat pitivät häntä Vietnamin keisarina ja Triệu-dynastian perustajana, toiset historioitsijat kiistivät hänen olevan ulkomaalainen hyökkääjä.

Lähteet
-------

1. ↑  Anthony Chalcraft: Southeast Asia: A Historical Encyclopedia from Angkor Wat to East Timor2005278Edited by Ooi Keat Gin. Southeast Asia: A Historical Encyclopedia from Angkor Wat to East Timor. Santa Barbara, CA and Oxford: ABC‐Clio 2004. , ISBN: 1 57607 770 3 £193/$285 3 vols Also available as an e‐book (ISBN 1 57607 771 3) Distributed in the UK and Europe by Eurospan.  *Reference Reviews*, 2005-07, nro 5, s. 57–58. doi:10.1108/09504120510604481. ISSN 0950-4125. Artikkelin verkkoversio.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Zhao Tuo
**Celle** [ˈtsɛlə] on kaupunki Ala-Saksin osavaltiossa Saksassa. Se sijaitsee Weserin sivujoen Allerin varrella, koilliseen Hannoverista. Kaupungin pinta-ala 176,01 km2 ja se on jaettu 17 kaupunginosaan. Vuoden 2011 väestönlaskennassa siellä oli 69 001 asukasta.

Varhaisin maininta Cellestä kirjallisessa tuotoksessa voidaan sijoittaa vuodelle 986. Tuolloin se tunnettiin nimellä *Kellu*. Cellen vanhakaupunki *Altencelle* perustettiin vuoden 1248 tienoilla. Itse Celle sai kaupunginoikeudet vuonna 1292 herttua Otto II:lta. Vuosina 1371–1705 Celle toimi Braunschweig-Lüneburgin herttuoiden residenssikaupunkina.

Nykyisin Celle tunnetaan kauniista ristikkorakenteisista taloista, joita vanhassa kaupungissa on 480.

Ystävyyskaupungit
-----------------

* Celle Ligure, Italia
* Hämeenlinna, Suomi
* Holbæk, Tanska
* Kwidzyn, Puola
* Meudon, Ranska
* Quedlinburg, Saksa
* Sumy, Ukraina
* Tavistock, Englanti
* Tjumen, Venäjä
* Tulsa, Yhdysvallat

Lähteet
-------

1. ↑  Germany: Census population citypopulation.de. Viitattu 4.10.2013.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Celle**.
* Cellen viralliset internetsivut

Cellen vanhaakaupunkia.
**Pornaisten kotiseutumuseo** on vuonna 1936 Pornaisten kirkonkylään avattu kotiseutumuseo, jota ylläpitää Pornainen-seura. Museo on auki kesäsunnuntaisin ja sinne on vapaa pääsy.

Historia
--------

Pornaisten kotiseutumuseon syntysanat lausuttiin Kivistön nuorisoseurantalolla pidetyssä esitelmätilaisuudessa lokakuussa 1917. Esitelmän piti Suomen Kansallismuseon amanuenssi, FL A. M. Tallgren, joka ehdotti museotilaksi kellotapulia. Kesällä 1936 pitäjäläiset keräsivät vanhoja esineitä museota varten. Keruutyön organisoi Helsingin yliopiston Eteläsuomalainen osakunta yhdessä Pornaisten nuorisoseurojen kanssa. Pornaisten Museoyhdistys perustettiin 2.8.1936 Laukkosken seuratalossa pidetyssä kokouksessa, jossa katsottiin tyhjilleen jäänyt vanha kellotapuli sopivaksi tilaksi museolle. Kerätyt esineet järjestettiin sinne näyttelyksi ja avajaiset vietettiin 11.10.1936.

Museo sijaitsi kellotapulissa vuoteen 1993 saakka, jolloin kellotapuli tuhoutui tulipalossa. Museoesineitä oli siirretty vuodesta 1988 lähtien kirkon vieressä sijaitsevan huoltorakennuksen yläkertaan, mutta suurin osa talonpoikaisesineistöstä tuhoutui kellotapulin palossa. Esineitä alettiin kerätä uudelleen ja varastotilaksi alun perin ajatellusta tilasta tuli varsinainen museotila.

Näyttelyt
---------

Museolla on vaihtuvan näyttelyn tila, johon vuosittain kootaan uusi paikallishistoriaan liittyvä näyttely. Vuonna 2017 esillä oli Pornaisten vuosiin 1917 ja 1918 liittynyt näyttely ja vuonna 2018 Pornaisten postitoiminnasta kertonut näyttely.

Kesällä 2018 kotiseutumuseolla oli esillä Postia Pornaisiin! -näyttely.Kesällä 2018 kotiseutumuseolla oli esillä Postia Pornaisiin! -näyttely.
Pornaisten kotiseutumuseo sijaitsee seurakunnan huoltorakennuksen yläkerrassa.Pornaisten kotiseutumuseo sijaitsee seurakunnan huoltorakennuksen yläkerrassa.

Lähteet
-------

1. ↑  Uudenmaan museo-opasView and modify data on Wikidata. Tieto on haettu Wikidatasta.
2. 1 2  Pornainen-Seura *pornainen-seura.fi*. Viitattu 17.11.2018.
3. 1 2  *Muisteluita ja tarinoita Pornaisista 7*. Pornainen-seura ry, 2018.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Perustiedot Wikidatassa: Pornaisten kotiseutumuseo (Q58786770)ohje |
| --- |
|  |
| esiintymä kohteesta | kotiseutumuseo, paikallismuseo |
|  |
| valtio | Suomi |
|  |
| sijaitsee hallinnollisessa yksikössä | Pornainen |
|  |
| katuosoite | Kirkkotie 138, 07170 Pornainen |
|  |
| koordinaatit | 60°28′25″N 25°22′35″E﻿ / ﻿60.47369°N 25.37633°E﻿ / 60.47369; 25.37633 |
|  |
|  |

 |
**Celio Film** oli vuosina 1912–1920 toiminut italialainen elokuvien tuotantoyhtiö.

Asianajaja Gioacchino Mecheri, markiisi Alberto Del Gallo di Roccagiovane ja ohjaaja Baldassarre Negroni perustivat osakeyhtiömuotoisen Celio Filmin Roomassa vuonna 1912. Sen nimi juontuu roomalaisesta Celion kukkulasta, jossa yhtiön konttori ja studiot sijaitsivat. Negroni toimi Celion taiteellisena johtajana ja Maurizio Ravan ohella pääohjaajana vuoteen 1914 saakka, jolloin hän siirtyi Milano Filmsille. Ensimmäisiä näyttelijöitä olivat Francesca Bertini, Emilio Ghione ja Alberto Collo. Käsikirjoittajana työskenteli Augusto Genina ja kuvaajina Giorgino Ricci ja Renato Bini.

Celio Filmistä tuli Cinesin tytäryhtiö vuonna 1913. Samana vuonna se tuotti Bertinin, Ghionen, Collon ja Leda Gysin tähdittämän elokuvan *L’histoire d’un Pierrot*, joka oli huomattava kansainvälinen menestys. Seuraavina vuosina Celiolla työskentelivät muun muassa ohjaajat Ivo Illuminati, Mario Bonnard ja Carmine Gallone sekä näyttelijät André Habay, Carlo Benetti, Ettore Petrolini, Mario Ferrari, Maria Jacobini, Mary Cleo Tarlarini ja Nini Dinelli. Yhtiö liittyi Unione Cinematografica Italiana -konsortioon vuonna 1919 ja seuraavana vuonna se lopetti toimintansa.

Elokuvia
--------

* *Musta ympyrä*, 1913
* *Sangue bleu*, 1914

Aiheesta muualla
----------------

* Internet Movie Database: Celio Film (englanniksi)
**Stávros Niárchos** (kreik. Σταύρος Νιάρχος, 3. heinäkuuta 1909 Ateena, Kreikka – 15. huhtikuuta 1996 Zürich, Sveitsi) oli kreikkalainen laivanvarustaja. Hän rakensi ensimmäisen niin sanotun supertankkerin ja kokosi öljynkuljetuksella valtavan omaisuuden. Hän myös perusti Hellenic Shipyards -telakan. Niárchoksen maine perustui omaisuuteen, lukuisiin avioliittoihin ja kilpailuasetelmaan Aristotélis Onásiksen kanssa.

Niárchoksen mukaan on nimetty Stávros Niárchoksen kulttuurikeskus Ateenan metropolialueella.

Perhe
-----

Niárchos oli naimisissa useita kertoja. Ensimmäinen puoliso oli Eléni Sporídi (1946–1960), toinen Melpoméni Káppari (Melpomene Capparis, 1939–1947), kolmas Efgenía Livanoú (1947–1965), neljäs Charlotte Ford (1965–1967) ja viides Athiná "Tína" Livanoú (1971–1974).

Niárchoksella oli viisi lasta, María Niárchou, Fílippos Niárchos, Spýros Niárchos, Konstantínos Niarchos ja Élena Niárchou (myöh. Elena Ford).

Lähteet
-------

1. ↑  Stavros Spyros Niarchos *Encyclopedia Britannica*.  29.6.2022. Viitattu 2.7.2022. (englanniksi)
2. ↑  Time 14.4.2008, Archive org viitattu 26.2.2012

Aiheesta muualla
----------------

* The Stavros Niarchos Foundation
* Niarchos Group
* Celebrities in Switzerland
* Mentioned in Time's People section (Monday, Sep. 28, 1970) (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Kreikka
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
Osa artikkelisarjaa
 **Šiialaisuus** 

Suuntaukset 

* 12-šiialaisuus
* Ismailiitit
* Zaidilaisuus


Talonväki 

* Muhammad
* Ali ibn Abi Talib
* Fatima Zahra
* Hasan
* Husain


Uskomukset ja tavat 

* Šiialaiset imaamit
* Taqiyya
* Ghulat
* Ghadir Khumm
* Karbalan taistelu


Katso myös 

* Šiialaisuuden historia


 

 malline: näytä • keskustele • muokkaa 

**Kaksitoistašiialaisuus** tai **12-šiialaisuus** (arab. اثنا عشرية‎) on šiialaisuuden suurin suuntaus. Kaksitoistašiialaisuus painottaa kahtatoista imaamia, joista kolme ensimmäistä olivat Ali ja hänen poikansa Hasan ja Husain. Suuntauksen mukaan kahdestoista imaami, joka katosi salaperäisesti 800-luvulla, elää kätkettynä ja palaa viimeisinä päivinä takaisin Mahdina.

Kaksitoistašiialaisuus on valtionuskonto Iranissa sekä suurin suuntaus Irakissa. Lisäksi sillä on kannatusta Libanonissa, Syyriassa, Pakistanissa, itäisessä Arabiassa ja joissakin Persianlahden maissa. Arviolta 10 prosenttia muslimeista on kaksitoistašiialaisia. Se on kehittänyt islamin valtasuuntauksesta, sunnalaisuudesta, eroavat lait ja uskonopit. Kaksitoistašiialaisuus ei tunnusta sunnalaisuuden neljää kalifia eikä neljää koulukuntaa.

Lähteet
-------

* *Dictionary of Beliefs and Religions*. Originally published 1992 as Chambers Dictionary of Beliefs and Religions. Great Britain: The Wordsworth, 1995. ISBN 1-85326-354-0. (englanniksi)
* Hämeen-Anttila, Jaakko: *Islamin monimuotoisuus*. Helsinki: Gaudeamus, 1999. ISBN 951-662-749-8.

### Viitteet

1. ↑  Imams in Twelver Shiʿa Islam  2015. Encyclopædia Iranica, iranicaonline.org. Viitattu 19.12.2015. (englanniksi)
2. 1 2  Dictionary of Beliefs and Religions 1992, s. 539–540
3. ↑  Hämeen-Anttila 1999, s. 89

* 
* 
* 
* 
* 
*
Wanrong kesällä 1925.
**Wanrong** (kiin. 婉容, 13. marraskuuta 1906 Peking, Suuren Qingin keisarikunta – 20. kesäkuuta 1946 Yanji, Jilin, Kiinan kansantasavalta) oli Kiinan viimeinen keisarinna ja keisari Pu Yin puoliso. Hänen isänsä oli Qing-dynastian sisäministeri. Wanrong sai nuorena lähes vastaavanlaisen koulutuksen kuin pojatkin, mikä oli siihen aikaan Kiinassa harvinaista. Hän sai opetusta yhdysvaltalaiselta naisopettajalta Kielletyssä kaupungissa ja Tianjinissa.

Tarkasti ottaen Wanrong ei ollut keisarinna, koska Qing-dynastia oli syösty vallasta jo vuonna 1912. Pu Yi kuitenkin säilytti keisarin arvonimensä tämän jälkeenkin, ja Wanrong on mukana Qing-dynastian virallisessa hallitsijaluettelossa vuodelta 1928.

Keisari valitsi Wanrongin puolisokseen valokuvien perusteella, samoin kuin toisenkin vaimonsa. Häät pidettiin marraskuussa 1922 Wanrongin täytettyä 16 vuotta. Myös keisari itse oli silloin 16-vuotias. Avioliitosta ei tullut onnellista, eikä keisaripari saanut lapsia. Wanrong alkoi polttaa oopiumia ja addiktoitui.*lähde?*

Vuonna 1934 japanilaiset nimittivät Pu Yin Mantšukuon keisariksi, ja Wanrongista tuli Mantšukuon keisarinna. Hän synnytti tyttären palvelijalleen, mutta lapsi surmattiin.

Elokuussa 1945 Neuvostoliitto miehitti Mantšurian. Wanrong yritti paeta japanilaisen kälynsä Hiro Sagan kanssa Koreaan, mutta kiinalaiset kommunistit pidättivät heidät. Vankeudessa Hiro Saga hoiti oopiumin vieroitusoireista kärsivää Wanrongia, joka uskoi edelleen elävänsä hovin ja palvelijoiden keskellä.

Kesäkuussa 1946 Wanrong kuoli vankilassa aliravitsemukseen ja oopiumin vieroitusoireisiin. Hänen hautapaikkaansa ei tiedetä. Wanrongin nuorempi veli järjesti sisarelleen hautajaisseremonian Läntisillä Qing-haudoilla vuonna 2006.

Joan Chen näyttelee Wanrongia Bernardo Bertoluccin elokuvassa *Viimeinen keisari* (1987), jossa roolihahmon nimenä on Wan Jung. Keisarinna käytti joskus myös länsimaista nimeä Elizabeth.*lähde?*

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Empress Wan Rong - The Last Empress Consort of the Qing Dynasty in China (Arkistoitu – Internet Archive) *Cultural China*.
2. 1 2 3  Lee, Lily Xiao Hong & Stefanowska, A. D.: *Biographical Dictionary of Chinese Women – The Qing Period*, s. 373–375. Routledge, 2015. ISBN 0-7656-0043-9.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Wanrong** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Japani
* Australia
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |

 |
Wilanówin palatsi kuninkaallisen puutarhan suunnalta
Palatsin ruokasali
**Wilanówin palatsi** on kuninkaallinen palatsi Varsovassa. Puolan kuningas Juhana III Sobieski rakennutti palatsin itselleen 1600-luvun lopulla Puolan saavutettua merkittäviä voittoja turkkilaisten armeijasta.

Kuningas rahoitti palatsin rakentamisen itse, ja se oli hänen yksityistä omaisuuttaan. Hän osti paikalle jo aiemmin rakennetut perustukset 1677 ja aloitti palatsin suunnittelut välittömästi. Palatsin suunnittelijaksi hän valitsi italialaisen Agostino Loccin. Palatsin ensimmäinen versio oli vaatimaton, joten 1681 aloitettiin toinen rakennusvaihe, suunnittelijana jälleen Locci. Palatsia laajennettiin aina Sobieskin kuolemaan 1696 asti.

Palatsi on barokkityylinen. Sen läheisin esikuva rakenteen kannalta on Rooman Villa Pamphili. Sobieski keräsi palatsiin runsaasti taidetta, etenkin alankomaalaista, mutta myös ranskalaista, italialaista, kiinalaista ja islamilaista. Sobieskin kuoltua palatsin myöhemmätkin omistajat kartuttivat sen taidekokoelmaa, joka on nykyisin hyvin laaja.

Juhanan poika Konstantin myi palatsin vuonna 1720, minkä jälkeen sen omistivat ja sitä laajensivat vuorollaan useat Puolan tärkeimmistä magnaattisuvuista. Palatsista tuli julkinen museo 1805. Puolan valtio kansallisti palatsin 1945 ja teki siitä Varsovan kansallismuseon osan. Vuonna 1954 palatsi restauroitiin ja sen yhteyteen rakennettiin puisto.

Lähteet
-------

* Morelli, Marcello (toim.): *The World's Greatest Royal Palaces*. Grange Books, 2000. ISBN 1-84013-373-2.

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Giraudo, Gianfranco (The World's Greatest Royal Palaces), s. 196–205.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Wilanówin palatsi** Wikimedia Commonsissa

* Palatsimuseon kotisivu
**Violet Constance Jessop** (1. lokakuuta 1887 Argentiina – 5. toukokuuta 1971) oli argentiinalaissyntyinen brittiläinen työntekijä, joka työskenteli White Star Line -varustamon kaikilla kolmella *Olympic*-luokan valtameriristeilijällä. Jessop työskenteli RMS Olympicillä, josta hän siirtyi RMS Titanicille sen haaksirikkoon päättyneen neitsytmatkan ajaksi, sekä näiden alusten sisaraluksella HMHS Britannicilla, kun se upposi onnettomuuden seurauksena.

Työskennellessään White Star Linella hyttiemäntänä Jessop oli mukana vuonna 1911, kun RMS Olympic törmäsi HMS Hawkeen. Samaten hän työskenteli RMS Titanicilla tämän neitsytmatkalla. Titanicilla yli 1 500 matkustajaa kuoli mutta Jessop selvisi hengissä. Ensimmäisen maailmansodan aikana Jessop työskenteli HMHS Britannicilla sairaanhoitajana, kun laiva osui luultavasti merimiinaan. Hän selvisi tästäkin onnettomuudesta. Britannicilla oli noin 1300 henkeä. Heistä 30 kuoli.

Sodan jälkeen Jessop työskenteli jälleen White Star Linella ja myöhemmin Red Star Linella sekä Royal Mail Linella, jonka palveluksessa hän oli aloittanut työuransa vuonna 1908.

Jessop kuoli 83-vuotiaana vuonna 1971 sydämen vajaatoimintaan.

Lähteet
-------

1. ↑  
Violet Constance Jessop *Encyclopedia Titanica*. Viitattu 31.7.2013. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Titanic Crew Member Profile: Violet Constance Jessop, Ship Stewardess (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
| Jakso | Alijakso | Epookki | Milloin oli, miljoonaa vuotta sitten |
| --- | --- | --- | --- |
| *Neogeeni* | *Pleistoseeni* | Bavel-kausi | 0,85 - 1,07 |
| *Menap-jääkausi* | ***1,07 - 1,20*** |
| Waal-kausi | 1,20 - 1,45 |

**Menap-jääkausi** oli varhais-pleistoseenin lopulla ollut keskimäärin kylmä kausi 1,20–1,07 miljoonaa vuotta sitten. Siihen sisältyi kylmiä ja lämpimämpiä jaksoja. Kauden alussa ja lopussa oli kylmää, keskivaiheilla viileää tai melko kylmää.

Menap-kautta edelsi Waal-lämpökausi ja sen jälkeen tuli Bavel-kausi. Menap-kaudella oli usein viileämpää kuin aiemmin. Se ei kuitenkaan ollut niin kylmä kuin myöhemmät jääkaudet eikä luultavasti synnyttänyt polaariaavikoita pohjoiseen Keski-Eurooppaan niin kuin myöhemmät suuret jääkaudet. Menap-kausi on monesti aiemmin liitetty Alppien Günz-jääkauteen, mutta varmojen ajoitusten puutteessa tämä on vain arvailua.

Menap-jääkausi
--------------

Tämä kausi enteili suuria jäätiköitymisiä, jotka alkoivat seuraavalla Bavel-kaudella. Kauteen osuvat happi-isotooppivaiheet MIS36-MIS34.  Kautta vastaa Pre-Illinois jäätikkö G Amerikassa 1,2 miljoonaa vuotta sitten. Jäätikkö ulottui joidenkin tietojen mukaan Itä-Puolaan asti.

Kaudella oli kaksi kylmää vaihetta, joiden välissä männyn ja koivun luonnehtima periglasiaalinen ympäristö, ja Tegelenissä Alankomaissa oli jääpiikkejä ja muuta kryoturbaatiota. Alankomaihin syntyi Hattemin kerrostuma, jossa oli ensi kertaa suuri määrä Skandinaviasta tulleita siirtolohkareita, Itä-Fennoskandiasta ja Ruotsista. Alankomaissa oli tuulipölytteistä kylmälle ilmanalalle ominaista ruohoa ja matalaa varpukasvillisuutta; nämä yleistyivät kahtena kylmyyshuippuna, joiden välissä lauhkean vyöhykkeen puut, muun muassa mänty (*Pinus*) olivat yleisiä. Kaudella esiintyi myös marunaa (*Artemisia*), mutta se ei ollut yleinen.

Menap-kauden jäätiköitymisissä oli Alankomaissa heinäkuussa lämpimimmän kuukauden keskilämpötila 8–9 °C, mutta jäätiköitymisten välissä 15 °C. Lämpötilan vaihteluväli on samantapainen kuin aikaisemman Eburon-jääkauden aikana. Kausi saattaa olla Cobb- ja Jaramillo-nimisten magneettisten tapahtumien välissä.

Lähteet
-------

1. ↑  Tage Nilsson, The Pleistocene, s. 137
2. ↑  Ber, A. 2005 Polish Pleistocene stratigraphy – A review of interglacial stratotypes
3. ↑  Zagwijn, Aspects of pliocene and pleistcene vegegation plate VIII
**Kaksisuuntainen sopimus** on yleisesti ammattilaisjääkiekkoilussa käytettävä pelaajasopimus yksisuuntaisen sopimuksen ohella. Esimerkiksi NHL-sarjassa jokaiselle tulokaspelaajalle solmitaan kaksisuuntainen sopimus. NHL:ssä kaksisuuntainen sopimus merkitsee käytännössä, että palaaja voidaan nostaa alemman sarjatason yhteistyöjoukkueesta, eli farmijoukkueesta NHL-joukkueen kokoonpanoon. Toisaalta hänet voidaan lähettää myös takaisin niin sanottuun farmiin ilman sopimuksellisia seuraamuksia.

Pelaajan palkka määräytyy sen mukaan, pelaako hän korkealla sarjatasolla vai farmijoukkueessa. Näin ollen sopimuksen kaksisuuntaisuus myös vaikuttaa pelaajan mielenkiintoon solmia sopimus, sillä se voi vaikuttaa merkittävästi pelaajan taloudelliseen tilanteeseen. NHL-sarjaa alemmalle sarjatasolle lähetettäessä ei pelaajan alenevalle palkalle ole laskennollista kaavaa. Se sovitaankin jokaisen sopimuksen osalta erikseen pelaajan ja joukkueen välillä. Pelaaja voidaan lähettää NHL:stä seuraavalle alemmalle tasolle, eli AHL-sarjaan, mutta hänet voidaan lähettää myös sitä alemmaksi ECHL-sarjan joukkueeseen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Wallenius, Jesse: *NHL:n Organisationaalinen ja taloudellinen kehitys 70-luvulta tähän päiivään*. Haaga-Helia ammattikorkeakoulu Oy, 2019.
2. 1 2  Hallitseva Stanley Cup -mestari solmi jatkosopimuksen suomalaishyökkääjänsä kanssa *www.iltalehti.fi*. Viitattu 17.12.2021.
3. ↑  Maisa Soininen, STT: Maalivahti Ville Hussolle sopimus NHL:n mestarijoukkueen kanssa *Ilta-Sanomat*.  21.7.2019. Viitattu 17.12.2021.
**Hedvig Sofia Amalia Indebetou** (1. huhtikuuta 1844 – 25. huhtikuuta 1933) oli ruotsalainen kääntäjä ja lastenkirjojen kirjoittaja.

Hedvig Indebetou oli tehtaanomistajan Carl Gustaf Indebetoun ja hänen vaimonsa Dorothea Almgrenin tytär. Indebetoun juuret olivat Hollannin Flanderissa, mistä esivanhemmat olivat muuttaneet Ruotsiin 1600-luvun puolivälissä. Hänen perheensä hankki Katrineholmin lähellä olevan Beckershofsin kartanon Östra Vingåkersin pitäjässä. Hedvig Indebetou oli nuorin viidestä sisaruksesta. Vuonna 1859, 15-vuotiaana, hän muutti setänsä luokse Södermalmiin Tukholmaan, joka huolehti hänen kasvatuksestaan.

Vuosina 1867–1877 hän toimi yksityisopettajana ja alkoi samalla kirjoitella tarinoita lastenlehtiin. Vuonna 1884 hän kirjoitti kuvitetun satukokoelman *Ängsblommor*, sekä vuonna 1896 kuvitetun tarinakokoelman *Fåglalåt*. Samalla Hedvig Indebetou aloitti pääasiassa englanninkielisten lasten- ja nuortenkirjojen kääntämisen. Ensimmäinen käännös *När pappa kommer hem* on vuodelta 1883. Hän teki useita käännöksiä moniin nuorten kirjasarjoihin. Käännettyjä kirjailijoita olivat muiden muassa Susan ja Anna Bartlett Warner, Frederick Marryat, Lucy Peacock, Kate Douglas Wiggin, Louisa May Alcott sekä Bret Harte.

Lähteet
-------

1. 1 2  Furuland, Gunnel: Hedvig Indebetou, 1844–1933 *Svenskt översättarlexikon*. Viitattu 30.12.2022. (ruotsiksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hedvig Indebetou** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ruotsi

 |

 |
**Svenska Freds- och Skiljedomsföreningen** (lyh. *SFSF*; suom. Ruotsin rauhan ja sovittelun yhdistys), puhekielessä **Svenska Freds**, on ruotsalainen vuonna 1883 perustettu ja sitä myöten maailman vanhin toiminnassa oleva rauhanyhdistys. Se perustettiin 42 valtiopäiväedustajan aloitteesta, ja perustajaksi nimetään yleisesti Klas Pontus Arnoldson, joka ensimmäisenä ruotsalaisena sai Nobelin rauhanpalkinnon vuonna 1908.

Järjestön jäsenlehti PAX ilmestyy neljästi vuodessa.

Tavoitteet
----------

Svenska Freds on uskonnollisesti ja poliittisesti sitoutumaton. Se haluaa lopettaa sodat, sotilaallisen varustautumisen kierteen sekä lisätä tietoisuutta sotien ja konfliktien syistä. Se korostaa demokratian, ihmisoikeuksien ja tasa-arvon merkitystä turvallisen yhteiskunnan luomisessa.

Lähteet
-------

1. ↑  Vår historia *Svenska Freds*. Viitattu 1.11.2021. (ruotsiksi)
2. ↑  Fredstidningen PAX *Svenska Freds*. Viitattu 1.11.2021. (ruotsiksi)
3. ↑  Svenska Freds idéprogram *Svenska Freds*. Viitattu 1.11.2021. (ruotsiksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Järjestön kotisivu (ruotsiksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Israel
* Yhdysvallat

 |

 |
**Lewontinin virhepäätelmä** on A.W.F. Edwardsin artikkelissaan *Human Genetic Diversity: Lewontin's Fallacy* vuonna 2003 esittämä ajatus. Hän kritisoi Richard Lewontinin 1972 esittämää johtopäätöstä, jonka mukaan rotu on epävalidi taksonominen konstruktio, koska todennäköisyys satunnaisen yksilön luokittelemiseksi väärään rotuun yhden geneettisen lokuksen perusteella on noin 30 %. 

Edwards perustelee näkemystään sillä, että kun otetaan huomioon enemmän kuin yksi lokus, virheellisen luokittelun todennäköisyys lähestyy nopeasti 0 %:ia. Edwards katsookin, että rodut erotteleva informaatio kätkeytyy geneettisen datan korrelaatiorakenteeseen. 

Lewontinin argumentin kärjistyksenä voitaisiin esittää, että koska ihmisillä ja porkkanoilla on 50 % yhteistä DNA:ta, lajeilla täytyy olla 50 % yhteistä.

Edwardsin argumentin kärjistyksenä voitaisiin esittää, että koska ruotsalaiset ja norjalaiset voitaisiin todennäköisesti erottaa ottamalla erottimiksi riittävän monta lokusta, ruotsalaiset ja norjalaiset kuuluvat eri rotuihin.

Onko Lewontinin virhepäätelmä todella virhepäätelmä vai ei, riippuu siitä mitä eroja pidetään "todellisina". Jos eroja populaatioiden välillä pidetään todellisina silloin, kun kaksi populaatiota pystytään erottelemaan toisistaan käyttämällä kriteereinä suurta määrää piirteitä, on Lewontin tehnyt virhepäätelmän. Mikäli taas erot populaatioiden välillä katsotaan "todellisiksi" sen mukaan, miten hyvin populaatiot voi erottaa toisistaan yhden satunnaisesti valitun piirteen perusteella, Lewontinin argumentti on pätevä.

Aiheesta muualla
----------------

* (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Lewontin's Fallacy