recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Berijan tarhat** on Unto Parvilahden (ent. Boman) 1957 Otavan kustantamana julkaistu muistelmateos vankeudestaan Neuvostoliitossa. Nimi viittaa sisäasiainkansankomissariaatti NKVD:n johtajaan Lavrenti Berijaan.

Kirjan tausta
-------------

Unto Parvilahti pidätettiin 2. syyskuuta 1944 hänen mukaansa ilmiantojen perusteella, jotka liittyivät
hänen toimintaansa suomalaisessa Waffen-SS-vapaaehtoispataljoonassa.

Liittoutuneiden valvontakomission määräyksestä ja sisäministeri Yrjö Leinon myötävaikutuksella hänet 
kuljetettiin 21. huhtikuuta 1945 Helsingissä Valtiollisen poliisin tiloihin ja edelleen Valvontakomission hallussa olleelle Malmin lentokentälle. Sieltä hänet muiden samalla kertaa kaapattujen henkilöiden (Leinon vangit) kanssa lennätettiin kahdella DC-3-lentokoneella Leningradin kautta Moskovaan ja kuljetettiin edelleen useiden vankiloiden kautta vankileireille ns. Gulagiin.

Parvilahti sai 7. joulukuuta 1945 tiedon viiden vuoden vankeusrangaistuksestaan, joka päättyi 23. huhtikuuta 1950. Rangaistusajan päätyttyä hänet vapauttamisen sijasta vietiin vankijunaan. Junamatkan jälkeen Gorkin kaupungissa hänelle ilmoitettiin karkotuksesta Siperiaan. Josif Stalinin kuoleman jälkeisessä ilmapiirissä hän vapautui kesäkuussa 1954 ja pääsi palaamaan Suomeen 12. joulukuuta samana vuonna.

Kirjan vastaanotto
------------------

*Berijan tarhoja* on luonnehdittu samalla kertaa sekä muistelmateokseksi että Stalinin ajan Neuvostoliittoon kohdistetuksi syytekirjelmäksi. Sitä on verrattu myöhemmin julkaistuun Aleksandr Solženitsynin *Vankileirien saaristoon* ja Arvo Tuomisen *Kremlin kelloihin*. Kirjan julkaisun jälkeen Parvilahti kutsuttiin esitelmöimään lukuisia kertoja muun muassa Kokoomuksen ja sotaveteraanien järjestämiin tilaisuuksiin.

Suomen valtiollinen johto presidentti Urho Kekkosen johdolla suhtautui teokseen kielteisesti, koska näki sen uhkana Suomen suhteille Neuvostoliittoon. Teoksesta otettiin 11 painosta vuoteen 1959 mennessä. Tuolloin Kekkonen esitti kustantaja Otavalle, ettei uusia painoksia otettaisi ja näin tapahtui.

Vuonna 2004 ilmestyneeseen laitokseen sisältyy Erkki Vettenniemen kirjoittama kriittinen kommenttiosa "Unto Bomanin salattu elämä".

Lähteet
-------

* Parvilahti, Unto: *Berijan tarhat: havaintoja ja muistikuvia Neuvostoliitosta vuosilta 1945-1954*. (1. painos 1957) Vettenniemi, Erkki: Unto Bomanin salattu elämä (s. 345-381. Helsinki: Otava, 2004. ISBN 951-1-19768-1. (suomeksi)

### Viitteet

1. ↑  Parvilahti 2004, 15
2. ↑  Parvilahti 2004, 23, 25-31
3. ↑  Parvilahti 2004, 104
4. ↑  Parvilahti 2004, 184
5. ↑  Parvilahti 2004, 304
6. ↑  Vettenniemi 2004, 374
7. 1 2  Vettenniemi 2004, 375-376
Ritarikunnan tunnuksia
**Luxemburgin ansioritarikunta**, virallisesti **Luxemburgin suurherttuakunnan ansioritarikunta** (ransk. *Ordre de Mérite du Grand-Duché de Luxembourg*), on luxemburgilainen ritarikunta, joka perustettiin 23. tammikuuta 1961 suurruhtinatar Charlotten käskystä. Tarkoituksena oli luoda uusi ritarikunta, koska Nassaun perheen kultaisen leijonan ja Aadolf Nassaulaisen ritarikunnat olivat liian korkea-arvoisia, ja tämä puolestaan lisäsi painetta käyttää Tammikruunun ritarikuntaa.

Nykyään ritarikunta on Luxemburgin alhaisin. Sitä myönnetään tunnustuksena poliittisissa luottamustehtävissä toimiville tai kunnallishallinnossa työskenteleville henkilöille sekä ansioituneille henkilöille talouden, kulttuurin, yhteiskuntatieteiden, urheilun ja vapaaehtoistyön saralla. Lisäksi ritarikuntaan kuuluvaa mitalia myönnetään satavuotiaille ja hengenpelastuksesta. Kunniamerkkejä luovutetaan lähtökohtaisesti Luxemburgin kansallispäivänä.

Ritarikunnassa on viisi luokkaa, joiden alapuolella on yksi mitali:

* suurristi
* suurupseeri
* komentaja
* upseeri
* ritari
* mitali

Lähteet
-------

1. ↑  Order of Merit of the Grand Duchy of Luxembourg *wawards.org*.  2023. Viitattu 10.8.2023. (englanniksi)
2. ↑  Order of Merit of the Grand Duchy of Luxembourg, Grand Officer *Medalbook*. Viitattu 10.8.2023. (englanniksi)
3. ↑  Honorary distinctions of the Grand Duchy of Luxembourg (pdf) (s. 12) *gouvernement.lu*.  2023. Viitattu 10.8.2023. (englanniksi)
4. ↑  ODM of Luxembourg: Order of Merit of the Grand Duchy of Luxembourg *medals.org.uk*.  2023. Viitattu 10.8.2023. (englanniksi)
*Hakusana "GER" ohjaa tänne. GER on myös Saksan maatunnus urheilukilpailuissa. Ger on Espanjan Kataloniassa sijaitseva kunta.*

Närästyksen hoitoon ja ehkäisyyn käytettäviä valmisteita.
**Närästys** on polttava tunne rintalastan takana. Närästyksen aiheuttaa yleensä refluksi eli mahalaukun happaman sisällön pääsy väärään suuntaan eli ruokatorveen. Närästykselle altistavat muun muassa rasvainen ruoka, tulinen ruoka, runsas syöminen, suklaa, kahvi, väkevät alkoholit ja happamat mehut, tupakointi, yövalvominen, tai elimellinen vika, kuten esimerkiksi palleatyrä. Jos refluksi on kroonista, tilaa kutsutaan refluksitaudiksi.

Närästys on useimmiten lievä sairaus ilman vakavia komplikaatioita. Närästystä esiintyy kaiken ikäisillä ja se on hyvin yleinen oire. Arvioidaan, että enemmän kuin joka kymmenes kokee sitä viikoittain ja että suomalaisista jopa 30 prosentilla sitä esiintyy ajoittain.

Jo pienillä vauvoilla voi esiintyä närästyksen aiheuttamaa yskää tai kipuilua, kun ruokatorvi on tulehtunut. Lapsella tila ei välttämättä johdu ravinnosta vaan siitä, että mahansuu eli kardia on rakenteellisesti löysä. Lasten närästystä osataan epäillä harvoin, mutta se voi pitkittyessä johtaa jopa Sandifferin oireyhtymään (kipukrampit), syönnin vaikeutumiseen ja kehityksen viivästymiin. Usein lasten närästys diagnosoidaan poissulkemalla, lääkekokeiluiden avulla. Myös pH-mittaus on osin käytössä, lääkäristä ja sairaalasta riippuen.*lähde?*

Epätyypillisiä oireita närästykselle ovat muun muassa astmatyyppinen yskä ja liki sydänkohtausta muistuttava rintakipu. Pitkittynyt yskäkin voi olla oire närästyksestä. Hoitamaton närästys voi myös laukaista astmakohtauksen, vaurioittaa hampaan kiillettä ja lisätä syöpäriskiä. Pitkään jatkunut hoitamaton närästys voi altistaa ruokatorven syövälle tai ruokatorven repeytymiseen.*lähde?*

Närästyksen voi poistaa nopeasti nauttimalla vatsan happamuuden neutraloivaa ainetta (esimerkiksi kalsiumin ja magnesiumin karbonaattisuoloja sisältävää lääkettä eli antasidia). Pidempiaikaisia vaikutuksia saa mahan protonimoottorin suolahapon muodostusta hillitsevillä lääkkeillä eli PPI-lääkkeillä (esimerkiksi dekslansopratsolia, esomepratsolia, lansopratsolia, omepratsolia, pantopratsolia, rabepratsolia tai tenatopratsolia sisältävä lääke). Yölliseen närästykseen saattaa auttaa sängyn pääpuolen korottaminen, ei kuitenkaan lisäämällä tyynyjä, vaan laittamalla sängyn jalkojen alle 10–15 cm korotuksen. Mikäli lääkehoito ei auta tai oireet ovat epätyypillisiä, voidaan tehdä ruokatorven ja mahalaukun tähystys eli gastroskopia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Mustajoki, Pertti: Närästys *Lääkärikirja Duodecim*.  27.4.2009. Viitattu 24.5.2009.
2. ↑  Närästys ja refluksisairaus *Helsingin ja Uudenmaan sairaanhoitopiirin verkkosivut*.  14.08.2006. Helsingin ja Uudenmaan sairaanhoitopiiri.  Arkistoitu 17.3.2008. Viitattu 24.5.2009.
**Bergön-Ramsön luonnonsuojelualue** on luonnonsuojelualue Espoossa Suvisaariston kaupunginosassa. Alue perustettiin 31. heinäkuuta 2009 ja sen pinta-ala on 53 hehtaaria.

Bergön-Ramsön suojelualue on kaksiosainen, sen eteläinen osa sijaitsee Bergön saarella välittömästi Ramsösundin maaduntalahtikorven kaakkoispuolella, pohjoinen osa sijaitsee Ramsön saaren pohjoisosassa. Bergön alueella sijaitseva osa on selvästi laajempi kuin Ramsössä sijaitseva osa.

Ramsön ja Bergön korkeimmat kohdat ovat jääkauden sileäksi hiomaa kalliota. Kallioiden väliin on kertynyt irtonaista maa-ainesta. Metsät ovat monimuotoisia, vanhoja ja luonnontilaisia, alueella on lahopuustoa ja soita. Ramsössä on muun muassa puronvarrensaniaiskorpi, rämelaikku ja tervaleppäluhta. Bergö on kuusivaltaista kangasmetsää. Alueen linnusto on monipuolinen, siellä pesii muun muassa idänuunilintu, lehtopöllö, sirittäjä ja varpushaukka.

Lähteet
-------

1. 1 2  Taulukko 1: Uusimaa-kaavan suojelualueiden kohdetiedot. (pdf) (pdf-sivu 2/25) *UUSIMAA-KAAVA 2050: EHDOTUS : Liiteaineisto 2 : Suojelualueiden kohdetiedot*. Uudenmaanliitto.fi.  Arkistoitu 6.6.2019. Viitattu 24.7.2021.
2. 1 2  6 TIETOA ALUEEN LUONNOSTA (html) *Bergö-Ramsö luonnonsuojelualueiden hoito- ja käyttösuunnitelma*. Espoon kaupunki. Viitattu 24.7.2021.
3. 1 2  Bergön–Ramsön metsäalueen luonnonsuojelualue (html) *Espoon luontopolut ja metsäkohteet*. Stadissa.fi. Viitattu 24.7.2021.
**Polyidos** (m.kreik. Πολύϊδος) oli kreikkalaisessa mytologiassa korinttilainen tietäjä. Bellerofon kysyi häneltä neuvoa lähtiessään tappamaan Khimairaa, ja tämä neuvoi, kuinka hän löytäisi Pegasoksen.

Polyidos oli kuuluisan tietäjän Melampuksen sukukunnasta, Koiranoksen poika. Hänen kerrottiin rakentaneen puhdistaneen Megarassa Alkathooksen poikansa surmaamisesta, ja rakennuttaneen sinne pyhäkön Dionysokselle. Sen sisäänkäynnin luona olivat hänen tyttäriensä Manton ja Astykrateian haudat.

Minoksen ja Pasifaen pojan Glaukoksen hävittyä nämä kysyivät neuvoa kureeteilta. Nämä neuvoivat, että mies, joka löytäisi samankaltaisuuden Minokselle syntyneen väriä vaihtavan vasikan kanssa, löytäisi myös pojan.
Polyidos vertasi kolme kertaa päivässä väriään valkoisesta punaiseen ja siitä edelleen mustaksi vaihtavaa vasikkaa mulperipuun hedelmään tai karhunvatukkaan, ja Minos lähetti hänet etsimään lasta.

Etsiessään poikaa Polyidos näki pöllöin ajavan mehiläisiä ulos viinikellarista Minoksen palatsissa. Viinikellarissa oli tynnyrillinen hunajaa, ja Glaukos kuolleena sen sisällä. Minos vaati Polyidosta herättämään poikansa takaisin henkiin, ja vaikka Polyidos vastusteli, Minoksella oli hyvät perusteet pitäytyä vaatimuksessaan; oraakkeli oli kertonut näkijän palauttavan lapsen eloon. Niin Minos telkesi Polyidoksen pojan ruumiin kanssa samaan tilaan. Kun paikalle ilmestyi käärme, Polyidos tappoi sen kivellä. Pian kuitenkin sitä etsimään saapui toinen käärme, ja nähtyään kumppaninsa kuolleena, se lähti ja palasi mukanaan yrtti, jolla se herätti ensimmäisen käärmeen takaisin eloon. Seuraten tätä esimerkkiä, Polyidos käytti samaa yrttiä herättääkseen myös Glaukoksen kuolleista.

Minos kieltäytyi päästämästä Polyidosta lähtemään Kreetalta, ennen kuin hän olisi opettanut Glaukokselle selvinnäkemisen taidon. Polyidos teki näin, mutta viime hetkellä ennen lähtöään hän pyysi Glaukosta sylkäisemään suuhunsa. Tämän teki ja samalla unohti kaiken oppimansa.

Lähteet
-------

1. ↑  Pindaros: *Olympia 13* (engl. käännös)
2. ↑  Homeros: *Ilias* 13.660–672 (engl. käännös)
3. ↑  Pausanias: *Periegesis tes Hellados* ('Kreikan kuvaus') 1.43.5 (engl. käännös)
4. 1 2  Hyginus: *Fabulae* cxxxvi (engl. käännös)
5. 1 2  Apollodoros: *Bibliotheke* ('Kirjasto') 3.3.1 (engl. käännös)
6. ↑  Apollodoros: *Bibliotheke* ('Kirjasto') 3.3.2 (engl. käännös)
Näkymä Sandarnesta.
**Sandarne** on noin 1 900 asukkaan taajama Söderhamnin kunnassa Ruotsin Helsingborgin maakunnassa ja Gävleborgin läänissä. Se sijaitsee kymmenisen kilometriä keskustaajama Söderhamnista etelään.

Sandarne oli tunnettu Bergvik och Ala Kemi -yhtiön 1920-luvun alussa käynnistämästä sulfaattisellutehtaasta ja sen yhteyteen kymmenen vuotta myöhemmin rakennetusta, yhä toimivasta mäntyöljytehtaasta, jonka omistaja on nykyään Kraton Chemical. Sellutehtaan viimeinen omistaja Stora sulki sen kannattamattomana vuonna 1992.

Heinäkuussa 1932, runsas vuosi samankaltaisesta vakavammasta tapauksesta Ådalenissa, Sandarnen sellutehtaan työntekijät protestoivat jopa 50 prosentin palkanalennuksiaan vastaan. Poliisi iski mellakoijia vastaan miekoin ja tuliasein ja ampui kolmea mielenosoittajaa selkään, mutta ketään vastaan ei nostettu syytteitä. Myös yksi poliisi loukkaantui vakavasti.

Lähteet
-------

1. ↑  Kraton Chemical (Arizona Chemical) Sandarne *ssgsolutions.com*. Viitattu 10.8.2023.
2. ↑  Ruotsin Stora sulkee sellutehtaan.  *Helsingin Sanomat*, 5.10.1991, s. 27. Näköislehti (maksullinen).
3. ↑  Uusia kommunistimeteleitä Ruotsissa. Söderhamnissa poliisin pakko käyttää miekkoja, revolvereja ja itkukaasupommeja.  *Helsingin Sanomat*, 10.7.1932, s. 5. Näköislehti (maksullinen).

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: sv:Sandarne
**Berijev Be-4** (alun perin **KOR-2**) oli neuvostoliittolainen yksimoottorinen tiedustelukäyttöön suunniteltu lentovene, joka jatkokehitettiin yhtiön aiemmin epäonnistuneen KOR-1-mallin pohjalta. Ensimmäinen KOR-2 valmistui vuonna 1939 ja tyyppi vapautettiin laivastokäyttöön, tosin ilman aseistusta ja katapulttilähdöt kiellettynä. Konetyypin tuotanto jäi pieneksi, sillä saksalaiset valtasivat Berijevin tehtaan syksyllä 1941.

Historia
--------

Be-4:n kehitys käynnistyi mallinimellä KOR-2 yhtiön vuosina 1934–1935 suunnitellun KOR-1:n pohjalta, joka oli suunniteltu korvaamaan neuvostoalusten katapulttilaukaistavat Heinkel HD 55 -vesitasot. Huhtikuussa 1936 ensilentonsa lentäneen tyypin palveluskäyttö oli jäänyt varsin rajoittuneeksi sen kehnon merikelpoisuuden ja rakenteellisten ongelmien seurauksena. Kaikki alkutuotannon KOR-1-koneet oli määrättiin toimimaan alusten sijaan rannalta käsin Berijevin pyrkiessä korjaamaan niiden ongelmia. Ongelmistaan huolimatta tyyppiä valmistettiin noin 300 kappaletta vuoteen 1940 mennessä.

Ensimmäinen paranneltu KOR-2-mallin kone valmistui vuonna 1939. Tyyppi vapautettiin aseistamattomana laivastokäyttöön, mutta lentoonlähdöt täytyi edelleen suorittaa vedestä, sillä katapulttilähdöt kiellettiin. Paranneltua tyyppiä ehdittiin valmistaa vain pieni määrä ennen kuin saksalaiset valtasivat Berijevin tehtaan Taganrogissa syksyllä 1941.

Tekniset tiedot
---------------

*Lähde:* 

**Yleiset ominaisuudet**

* **Miehistö:** 2
* **Pituus:** &&&&&&&&&&&&&010.050000010,50 m
* **Kärkiväli:** &&&&&&&&&&&&&012.&&&&0012,00 m
* **Korkeus:** &&&&&&&&&&&&&&04.0500004,05 m
* **Tyhjäpaino:** &&&&&&&&&&&02055.&&&&002 055 kg
* **Lentopaino:** &&&&&&&&&&&02486.&&&&002 486 kg
* **Suurin lentoonlähtöpaino:** &&&&&&&&&&&02760.&&&&002 760 kg
* **Voimalaite:** &&&&&&&&&&&&&&01.&&&&001 × Švetsov M-25A -yhdeksänsylinterinen tähtimoottori; &&&&&&&&&&&&0671.&&&&00671 kW (&&&&&&&&&&&&0900.&&&&00900 hv)

**Suoritusarvot**

* **Suurin nopeus:** &&&&&&&&&&&&0360.&&&&00360 km/h
* **Lentomatka:** &&&&&&&&&&&&0950.&&&&00950 km
* **Lakikorkeus:** &&&&&&&&&&&08100.&&&&008 100 m
* **Nousuaika:** 3 min 12 sec 1 000 metriin

**Aseistus**  

* 1 × vapaasti suunnattava 7,62 mm:n konekivääri ohjaamon peräosassa
* 300 kg pommeja ulkoisesti

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Chant, Chris: *II maailmansodan lentokoneet*, s. 41. Suomentanut Kortesuo, Petri. Hämeenlinna: Karisto, 2008. ISBN 978-951-23-5025-4.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Berijev Be-4** Wikimedia Commonsissa
|  |
| --- |
|  |
| Osa artikkelisarjaa |
| Kristinusko maittain |
|  |
| Afrikka
* Algeria
* Angola
* Benin
* Botswana
* Burkina Faso
* Burundi
* Egypti
* Eritrea
* Etelä-Afrikka
* Etiopia
* Gabon
* Gambia
* Ghana
* Guinea
* Kamerun
* Kenia
* Kongon demokraattinen tasavalta
* Kongon tasavalta
* Lesotho
* Liberia
* Madagaskar
* Malawi
* Marokko
* Mosambik
* Namibia
* Nigeria
* Norsunluurannikko
* Päiväntasaajan Guinea
* Ruanda
* Sambia
* Sierra Leone
* Swazimaa
* Tansania
* Togo
* Uganda
* Zimbabwe
 |
| Aasia
* Intia
 |
| Etelä-Amerikka
* Argentiina
* Bolivia
* Brasilia
* Chile
* Kolumbia
* Paraguay
* Peru
* Uruguay
 |
| Eurooppa
* Alankomaat
* Albania
* Armenia
* Belgia
* Espanja
* Irlanti
* Italia
* Itävalta
* Kreikka
* Kroatia
* Latvia
* Liettua
* Malta
* Pohjoismaat
	+ Islanti
	+ Norja
	+ Ruotsi
	+ Suomi
	+ Tanska
* Portugali
* Puola
* Ranska
* Romania
* Saksa
* Serbia
* Slovakia
* Slovenia
* Sveitsi
* Tšekki
* Ukraina
* Unkari
* Venäjä
* Viro
* Yhdistynyt kuningaskunta
 |
| Lähi-Itä
* Iran
* Israel
* Jordania
* Kypros
* Libanon
* Syyria
* Turkki
 |
| Pohjois-Amerikka
* Kanada
* Yhdysvallat
 |
| Oseania
* Australia
 |
| * n
* k
* m
 |

Tämä artikkeli kertoo **kristinuskosta Ghanassa**. Kristinusko on Ghanan suurin uskonto johon kuuluu 71,3 prosenttia väestöstä. Suurin kirkkokunta on helluntailaiset ja karismaattiset kirkot, joihin kuuluu 31,6 prosenttia väestöstä. Protestanttisiin kirkkoihin kuuluu 17,4 prosenttia väestöstä, roomalaiskatoliseen kirkkoon 10 % väestöstä ja muihin kristillisiin kirkkoihin 12,3 prosenttia väestöstä.

Historia
--------

Nykyinen Ghanan alue tunnettiin aikaisemmin kultarannikkona ja se on historian saatossa ollut myös orjakaupan keskus. Alueesta tuli brittien siirtomaa vuonna 1873 ja vuonna 1957 siitä tuli ensimmäinen valtio, joka itsenäistyi. Ghanassa on ollut vahvoja sekä suuria anglikaanisia, protestanttisia ja katolisia kirkkoja, jotka ovat kasvaneet 1800-luvun lähetystyön kautta. Ghana on myös Afrikan alkuperäiskansojen kirkkojen sekä karismaattisten kirkkojen keskus. Kristinuskon kannatus on Ghanassa kasvussa.

Kirkkojenväliset järjestöt
--------------------------

Ghanan päälinjan protestanttiset kirkot ovat järjestäytyneet Ghanan kristilliseen neuvostoon. Helluntailais-karismaattiset kirkot ovat taas järjestäytyneet helluntaineuvostoon. Ghanassa toimii myös evankelinen liitto, joka on sidoksissa evankeliseen allianssiin. Kirkkojenväliset järjestöt tekevät yhteistyötä koko kansakuntaa koskevissa asioissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Countries: Ghana *Central Intelligence Agency: World Factbook*. Viitattu 10.8.2023. (englanniksi)
2. 1 2  Maat: Ghana *World Council of Churches*. Viitattu 10.8.2023. (englanniksi)
**Kontokki** on entinen kunta ja kylä Vienan Karjalan lounaiskulmassa Kostamuksen kaupunkialueella Karjalan tasavallassa Venäjällä.

Kontokin kunta
--------------

Kontokin kunta käsitti Kostamus- ja Kiitehenjärven ympärillä olevat kylät (Kontokki, Kostamus ja Akonlahti) sekä Suomen rajan tuntumassa sijaitsevat kylät (Vuokinsalmi, Saarijärvi ja Niskajärvi). Idässä kunnan raja ulottui Kenttijärven taakse. Kontokin kunnan naapurikuntia olivat pohjoisessa Vuokkiniemi ja Uhtua, idässä Jyskyjärvi, etelässä Kiimasjärvi ja lännessä Suomen puolella Suomussalmi. Aikaisemmin osia Kiimasjärven kunnasta oli kuulunut Kontokkiin. Kontokin kunnassa oli 1 872 asukasta vuonna 1907, kaikki karjalaisia. 

Kontokin kunta lakkautettiin 1920-luvulla ja liitettiin Uhtuan piiriin. Jatkosodan aikana Kontokin kunnan alue oli Suomen miehittämä 1941–1944. Kostamuksen kylän läheltä löydettiin suuri rautamalmiesiintymä vuonna 1946 ja paikalle rakennettiin Kostamuksen kaupunki ja vuoriteollisuuskombinaatti suomalaisvoimin 1977–1985.

Kontokin kylä
-------------

Kontokin kylä sijaitsi Kontokkijärveen pistävällä niemellä. Kylä tuhoutui jatkosodan aikana. Kontokin kunnan suurimmat kylät Kostamus, Kontokki ja Akonlahti kuuluivat Vienan tärkeimpiin runokyliin, joissa muun muassa Elias Lönnrot vieraili runonkeruumatkoillaan 1832 ja 1833. Nyt kaikki nämä kylät ovat hävinneet.

Aiheesta muualla
----------------

* Pertti Virtaranta: *Vienan kyliä kiertämässä. Karjalaiskylien elämää Venehjärvestä Kostamukseen*, s. 256–2643. Helsinki: Kirjayhtymä, 1978. ISBN 951-26-1543-6.

  

Itä-Karjalan entiset kunnat ja kaupungit

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| Vienan Karjala | 

|  |  |
| --- | --- |
| Kemin kihlakunta | Jyskyjärvi • Kantalahti • Kemi (kaupunki) • Kieretti • Kiestinki • Kontokki • Kouta • Kuolisma • Laapina • Njuhtša • Oulanka • Paanajärvi • Pistojärvi • Ponkama • Solokka • Sorokka • Suiku • Suikujärvi • Suma • Tunkua • Uhtua • Usmana • Vitsataipale • Voijärvi • Vojatšu • Vuokkiniemi |

 |
| Aunuksen Karjala | 

|  |  |
| --- | --- |
| Poventsan kihlakunta | Danilova • Kiimasjärvi • Lindjärvi • Mäntyselkä • Paatene • Petrovski Jam • Porajärvi • Poventsa (kaupunki) • Repola • Rimoila • Rukajärvi • Sunku |
| Petroskoin kihlakunta | Ahnus • Jallahti • Latva • Munjärvi • Kentjärvi • Kontupohja • Petroskoi (kaupunki) • Pyhäjärvi • Soutjärvi • Suoju • Suurlahti • Säämäjärvi • Tipinitsa • Tiudia • Tolvoja |
| Aunuksen kihlakunta | Aunus (kaupunki) • Kotkatjärvi • Mätässyvä • Nekkula • Riipuskala • Tulemajärvi • Vaaseni • Vieljärvi • Vitele |

 |
**Travis Kuualiialoha Browne** (s. 17. heinäkuuta 1982 Oahu, Havaiji) on yhdysvaltalainen vapaaottelija. Hän otteli UFC:ssä vuosina 2010–2017. Browne voitti urallaan pienemmän organisaation mestaruuksia Gladiator Challengessa ja Victory Fighting Championshipissa.

Vapaaottelu
-----------

Browne kiinnostui kamppailulajeista 2008 ollessaan 26-vuotias, kun hän päätyi harrastamaan brasilialaista jujutsua ja myöhemmin nyrkkeilyä. Vuotta myöhemmin Browne otteli ensimmäisen vapaaottelunsa Meksikossa helmikuussa 2009 Cage of Fire 15 -tapahtumassa. Browne voitti ottelunsa Evan Langfordia vastaan teknisellä tyrmäyksellä 43 sekunnissa. Ottelun jälkeen Browne otteli vielä kahdeksan ottelua vuoden 2009 aikana. Hän muun muassa voitti Mychal Clarkin Bellator 10 -tapahtumassa tuomariäänin, sekä tyrmäsi potkulla kymmenessä sekunnissa Brian Campbellin Gladiator Challenge 107 -tapahtumassa.

Helmikuussa 2010 Browne otteli VFC järjestön raskaansarjan mestaruudesta. VFC 30 – Night of Champions -tapahtumassa käyty kamppailu päättyi Brownen voittoon Abe Wagneria vastaan. Hän voitti ottelun teknisellä tyrmäyksellä toistamiseen kymmenessä sekunnissa. Mestaruuden jälkeen Brownelle tarjoutui tilaisuus otella Gladiator Challengen raskaansarjan mestaruudesta vain 16 päivää edellisestä ottelusta. Gladiator Challenge 111 -tapahtumassa käyty kamppailu päättyi Brownen tyrmäysvoittoon Aaron Brinkistä 35 sekunnissa.

### UFC (2010–2017)

Browne allekirjoitti monivuotisen sopimuksen UFC:n kanssa maaliskuussa 2010. Kesäkuussa 2010 Browne otteli ensimmäisen UFC-ottelunsa The Ultimate Fighter: Team Liddell vs. Team Ortiz Finale -tapahtumassa. Hän kohtasi James McSweeneyn, jonka Browne voitti teknisellä tyrmäyksellä ensimmäisessä erässä. Lokakuussa 2010 Browne otteli toisen ottelunsa UFC:ssä Cheick Kongoa vastaan UFC 120 -tapahtumassa. Ottelu päättyi tasapeliin, kun Kongo sai miinus pisteen tartuttuaan toistuvasti Brownen shortseista.

Browne sai vastaansa Stefan Stuven toukokuussa 2011 UFC 130 -tapahtumassa. Hän voitti ottelun tyrmäyksellä ensimmäisessä erässä. Brownen "teräsmieslyönnillä" tullut tyrmäys palkittiin Illan tyrmäys bonuksella. Syyskuussa Browne otteli vuoden toisen ottelunsa Rob Broughtonia vastaan. UFC 135 -tapahtumassa käyty ottelu päättyi Brownen voittoon tuomariäänin.

Saavutukset
-----------

* **UFC**
	+ Illan ottelu (kerran)
	+ Illan tyrmäys (neljä kertaa)
	+ Illan luovutus (kerran)

* **Gladiator Challenge**
	+ Raskaansarjan mestaruus (kerran)

* **Victory Fighting Championship**
	+ Raskaansarjan mestaruus (kerran)

Lähteet
-------

1. ↑  Travis "Hapa" Browne *mma-core* Viitattu 13.3.2016 (englanniksi)
2. ↑  Travis Browne - UFC 168 Fighter Profile (Arkistoitu – Internet Archive) *fighters.com* Viitattu 13.3.2016 (englanniksi)
3. ↑  The UFC has signed heavyweight prospect Travis Browne (9-0, 0-0 UFC), who will make his debut... (Arkistoitu – Internet Archive) *bloodyelbow.com* 5.3.2010 Viitattu 13.3.2016 (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* Europeana

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee Helsingin patsasta. Muita on lueteltu artikkelissa J. V. Snellmanin patsaat ja muistomerkit.*
J. V. Snellmanin patsas Suomen Pankin edustalla. Jalustassa näkyy vaurioita sota-ajan pommituksista.
**J. V. Snellmanin patsas** sijaitsee Suomen Pankin edustalla Helsingin Kruununhaassa. Keräysvaroin rahoitettu muistomerkki paljastettiin Snellmanin päivänä 12. toukokuuta 1923. Muistomerkkikilpailu järjestettiin vuonna 1913 ja patsas valmistui jo vuonna 1916, mutta ensimmäinen maailmansota sekä Suomen sisällissota viivästyttivät sen paljastusta. Patsas on valettu Kööpenhaminassa Tanskassa ja sen on veistänyt Emil Wikström. Patsaan jalustan ja muistomerkin ympäristön on suunnitellut arkkitehti Eliel Saarinen. Patsas vaurioitui jatkosodan aikana Helsingin suurpommituksissa helmikuussa 1944. Sirpaleiden jalustaan jättämät vauriot on jätetty muistuttamaan pommituksista.

Galleria
--------

* Paljastustilaisuus 12.5.1923Paljastustilaisuus 12.5.1923
* Väinö Hämäläisen maalaus paljastustilaisuudestaVäinö Hämäläisen maalaus paljastustilaisuudesta

Lähteet
-------

1. ↑  Snellmanin patsas paljastetaan *yle.fi*. Viitattu 29.11.2019.
2. ↑  Johan Vilhelm Snellman (Arkistoitu – Internet Archive) Helsingin taidemuseon julkiset veistokset -tietokanta. Viitattu 30.11.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* J. V. Snellmanin patsaan paljastustilaisuus toukok. 12 päivänä 1923, Suomen Kuvalehti, 19.05.1923, nro 20, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Pikakuvia paljastustilaisuudesta, Suomen Kuvalehti, 19.05.1923, nro 20, s. 14, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **J. V. Snellmanin patsas** Wikimedia Commonsissa
**Jacob Johanson (Jaakko Juhonpoika) Hoikka** (8. heinäkuuta 1854 Rovaniemen pitäjä − 14. heinäkuuta 1917 Crystal Falls, Michigan) oli amerikansuomalainen pappi, joka oli yksi Amerikan suomalaisen evankelis-luterilaisen kirkon eli Suomi Synodin perustajista.

Rovaniemen Muurolassa syntynyt Hoikka muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1873. Hän asui aluksi Minnesotan Duluthissa ja opiskeli myöhemmin papiksi Illinoisin Paxtonissa toimineessa pohjoismaisten siirtolaisten perustamassa Augustana Collegessa. Pappisvihkimyksensä Hoikka sai vuonna 1883. Toimittuaan kymmenen vuotta pappina Oregonissa ja Michiganissa hän oli kolme vuotta pappina Haaparannalla, kunnes palasi jälleen Yhdysvaltoihin. Vuodesta 1895 lähtien Hoikka työskenteli pappina Michiganissa, joista viimeiset 17 vuotta Crystal Fallsissa. Vuonna 1915 Hoikka sai ansioistaan jumaluusopin kunniatohtorin arvon.

Jacob J. Hoikan veljiä olivat valtiopäivämies Iisakki Hoikka ja kansanedustaja Matti Hoikka.

Kirjallisuutta
--------------

* Wargelin, Raymond W.: *The Life of Jacob J. Hoikka and His Share in Democratizing the Suomi Synod*. Rio Rancho, NM: tekijä, 1990.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Sukuseuran kantaisät  2020. Hoikan sukuseura.  Arkistoitu 20.9.2022. Viitattu 19.9.2022.
2. ↑  Rev Jacob Johanson Hoikka  18.11.2011. Find a Grave. Viitattu 19.9.2022.
Šaripov Kiovassa .
**Žusupbek Šaripovitš (Šarip uulu) Šaripov** (kirg. *Жусупбек Шарипович (Шарип уулу) Шарипов*) (s. 27. huhtikuuta 1955, Kara-Kulža, Neuvostoliitto) on kirgisialainen poliitikko.

Tällä hetkellä Šaripov toimii Kirgisian suurlähettiläänä Ukrainassa; hän aloitti tehtävässä heinäkuussa 2018. Ennen palvelustaan Kiovassa hän on toiminut diplomaattitehtävissä Kuwaitissa, Marokossa, Jordaniassa ja Bahrainissa suurlähettiläänä. Ennen Kirgisian tulppaanivallankumousta, Šaripov toimi myös maan itäosassa sijaitsevan Žalal-Abadin alueen kuvernöörinä.

Šaripov puhuu äidinkielensä kirgiisin lisäksi sujuvasti venäjää ja uzbekkia.

Šaripov on Kirgisian entisen presidentin Sooronbai Žeenbekovin vanhempi veli. Šaripovin toinen veli, Asylbek on Kirgisian korkeimman neuvoston jäsen.*lähde?*

Lähteet
-------

1. ↑  Жусупбек Шарипов назначен послом КР в Украине » Политика » Gezitter.org - Чтобы понимали... *m.gezitter.org*. Viitattu 20 November 2018.
2. ↑  Brother of Kyrgyzstan's president-elect becomes ambassador to Ukraine - KyivPost *kyivpost.com*.  16 November 2017. Viitattu 20 November 2018.
3. ↑  Kyrgyzstan: Presidential Loyalist Named New PM - Eurasianet *eurasianet.org*. Viitattu 20 November 2018.
4. ↑  Шарипов Жусупбек Шарипович *who.ca-news.org*. Viitattu 20 November 2018. ky

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Zhusupbek Sharipov
**Catharina Juliana Lefrén**(synt. **Ekenman,** isän aateloimisen jälkeen **af Ekenstam**; 8. tammikuuta 1782 Linköping, Ruotsi – 18. lokakuuta 1854, Linköping, Ruotsi) oli ruotsalaissyntyinen Pirkanmaalla vaikuttanut herrnhutilaisen liikkeen johtohahmo.

Elämäkerta
----------

Catharina Ekenman koki heräämisen kotitilallaan Sjögestadin kylässä Linköpingissä. Heräämiskuvauksessaan hän kertoo vaikuttuneensa 11-vuotiaana Sions Sånger -kokoelman uskonnollisista lauluista ja varsinaisen heräämisensä tapahtuneen 17-vuotiaana. 

Ekenman avioitui turkulaissyntyisen Lars Gustaf Lefrénin kanssa 1805. Hänen vanhempansa olivat tunnettuja herrnhutilaisia, ja he pitivät aktiivisesti yhteyttä Tukholman veljesseurakuntaan. Lefrénit asettuivat asumaan Hatanpään kartanoon Messukylässä, ja perheeseen syntyi yhteensä neljä lasta. Perhe oli varakas. Lars Gustaf Lefrén omisti Tampereen paperitehtaan, jonka tuotanto vastasi kaikkien Suomen paperitehtaiden tuotantoa yhteensä. 

Kartanossa järjestettiin hengellisiä tilaisuuksia, joista ei ole jäänyt kirjallisia merkintöjä. Siellä vierailivat Pirkanmaan teollisuuden merkkihenkilöt myös uskonnollisissa yhteyksissä. Lisäksi Catharina Lefrén harrasti aktiivista uskonnollisen kirjallisuuden julkaisu- ja levitystoimintaa. Itä-Suomen rukoilevaisuuden johtaja Henrik Renqvist julkaisi Lefrénin kustannuksella kirjoituksen *Lyhy Neuwo, kuinga Autuaxi tuldaman pitä* ja levitti saamiaan vapaakappaleita Liperin ensimmäisten heränneiden keskuuteen. 

Kun Lars Gustaf Lefrén kuoli 1825, paperitehtaan ja kartanon hoito jäi Catharina Lefrénin vastuulle. Samana vuonna Catharina Lefrén tutustui saksalaiseen kauppamatkustajaan, evankelisen herätyksen kokeneeseen Samuel Hebichiin hänen Suomeen suuntautuneella kauppamatkallaan. Kolme vuotta myöhemmin Catharina Lefrén pyysi miestä paperitehtaan ja kartanon hoitajaksi. 

Catharina Lefrén muutti takaisin Ruotsiin 1834. Hän myi paperitehtaan Johan Christopher Frenckellille ja kartanon Nils Johan Idmanille. Hänelle ei näiden kauppojen ja velkojen jälkeen jäänyt paljoakaan omaisuutta.  

Catharina Lefrén kuoli 18.10.1854 vierailullaan Linköpingiin ja on haudattuna Sjögestadin kirkkomaalle.

Perhesuhteet
------------

Vanhemmat eversti Nils Adolf Ekenman, myöhemmin af Ekenstam ja Catharina Margareta Götherhielm. Puoliso vuonna 1805 paperitehtailija Lars Gustaf Lefrén (1778–1825). Lapset: Johanna (1806–), Augusta Helena (1810–), Laura (1819–1820) ja Lars Adolf Matts (1823–).

Lähteet
-------

* Tuominen, Heli: Lefrén, Catharina (1782 - 1854) *Kansallisbiografia*. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 1.3.2017.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |
Jon Gruden**Jon David Gruden** (s. 17. elokuuta 1963 Sandusky, Ohio) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon valmentaja. Hän valmensi NFL:ssä Oakland Raidersia vuosina 1998–2001 ja 2018-2021 sekä Tampa Bay Buccaneersia vuosina 2002–2008. Saatuaan potkut Buccaneersista Gruden toimi kommentaattorina ESPN-kanavalla yhdeksän vuotta. Tammikuussa 2018 Raiders palkkasi Grudenin toisen kerran päävalmentajakseen ennätysmäisellä kymmenen vuoden mittaisella sadan miljoonan dollarin sopimuksella. Hän joutui eroamaan tehtävästään kesken kauden 2021, kun julkisuuteen vuosi Grudenin lähettämiä sähköposteja, jotka sisälsivät rasistisia, naisia loukkaavia ​​ja homofobisia solvauksia.

Gruden johdatti Buccaneersin Super Bowlin voittoon kaudella 2002.

Lähteet
-------

1. ↑  Jon Gruden names Oakland Raiders head coach. ESPN.com Viitattu 7.1.2018.
2. ↑  Raiders Coach Resigns After Homophobic and Misogynistic Emails nytimes.com. Viitattu 8.12.2021.
3. ↑  Pro Football Reference. Viitattu 7.1.2018.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Joe Bugel** | **Oakland Raidersin päävalmentaja**1998–2001 | Seuraaja:**Bill Callahan** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Tony Dungy** | **Tampa Bay Buccaneersin päävalmentaja**2002–2008 | Seuraaja:**Raheem Morris** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Jack Del Rio** | **Oakland/Las Vegas Raidersin päävalmentaja**2018–2021 | Seuraaja:**Rich Bisaccia** |

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
**Emo** on 1980-luvulla kehittynyt punkmusiikin tyylilaji. Emo-musiikkia luonnehtii syvä tunteellisuus ja melankolisuus.

Historia
--------

### Varhaisvaiheet

Emo-musiikki on kehittynyt hardcore punkin pohjalta, ja sen katsotaan yleisesti syntyneen 1980-luvulla sellaisten washingtonilaisten punkyhtyeiden kuin Rites Of Spring ja Embrace myötä. Nämä yhtyeet erosivat useimmista tuon ajan muista hardcore-yhtyeistä kokeellisemmalla tyylillään ja sanoituksillaan, jotka käsittelivät henkilökohtaisia aiheita kuitenkin säilyttäen punkmusiikkiin yleensä yhdistetyn energian ja vimman.

Emo-termin alkuperä on epävarma, mutta Rites of Springin jäsenet ovat kertoneet, että yhtyeen ihailijat käyttivät sitä kuvaamaan yhtyeen musiikkia. Termistä käytetään myös muunnelmaa "emo-core", kirjaimellisesti "emotive hardcore". Versio "emotional hardcore" yhdistetään virheellisesti suoraan sanaan emo.

Varhaisen emo-musiikin vaikutus kuului myöhemmin esimerkiksi Moss Iconin ja Heroinin musiikissa. 1990-luvun puolella oli jo tyypillistä, että termi "emo" yhdistettiin useisiin toisistaan suurestikin eroaviin yhtyeisiin. 1990-luvun puolessavälissä yleistynyt niin sanottu toisen aallon emo esimerkiksi käsittää indie rock-vaikutteisia yhtyeitä, kuten Sunny Day Real Estate, Jawbreaker, Texas Is The Reason ja The Get Up Kids. Tämä niin sanottu toisen aallon emo ei kuitenkaan mitenkään liity emoon. Screamo on emon alalaji, ja on yleisesti nopeampaa, kaoottisempaa ja rajumpaa.

Screamoyhtyeitä ovat esimerkiksi Orchid, Pg.99, Funeral Diner, Saetia, Neil Perry, Jerome's Dream ja Raein.

### 2000-luvulla

2000-luvulla emo-termin käyttö kasvoi räjähdysmäisesti, ja voidaankin puhua suoranaisesta emo-trendistä. Samalla emo-termin määritelmä on hämärtynyt vielä entisestäänkin, ja sitä käytettiin valtamediassa usein yhtyeistä, jotka edustivat enemmänkin poppia kuin emon alkuperäistä määritelmää. Uudelle emo-musiikin tyylisuunnalle muodostui alakulttuuri.

2000-luvun emoyhteitä ovat esimerkiksi Yage, Life At These Speeds ja Lumber Lung.

### 2010-luvulla

Pop-vaikutteisen emo-musiikin suosio alkoi hiipua 2000-luvun lopulla, mutta vuosikymmenen vaihtuessa alkoi "emo revival" -tyylisuunta, joka otti vaikutteita math rockista, indie rockista ja toisen aallon emo-musiikista. Tätä tyylisuuntaa edustaa mm. Algernon Cadwallader, The Front Bottoms, Tiger's Jaw, The Hotelier tai Tiny Moving Parts.

Katso myös
----------

* Nuorisokulttuuri
* Metalcore

Lähteet
-------

1. ↑  Phillips, Dom: Emo kids are under attack. Are they scapegoats or sinners? *Times Online*.  30.5.2008.  (englanniksi)
2. ↑  Jesse Richman: *What is emo, anyway? We look at history to define a genre* Alternative Press (24.1.1998)
3. ↑  Collin Brennan: *Sad As Fuck: How Early 2000s Emo Became a Subject of Scorn and Salvation* Consequence of Sound (16.2.2007)
4. ↑  Ultimatequitar.com: *Is Emo Revival Really a Thing?* (13.7.2018)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Emo (musiikki)** Wikimedia Commonsissa
**Jon Echaide Sola** (s. 5. tammikuuta 1988 Barañáin, Navarra, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Espanjan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa pelaavaa Osasunaa.

Echaide on Osasunan kasvatti. Hän debytoi seuran edustusjoukkueessa 28. helmikuuta 2007 Copa del Reyn ottelussa Getafea vastaan ja Primera Divisiónissa 11. marraskuuta 2007 ottelussa Recreativoa vastaan, mutta pelasi vuoteen 2009 asti pääasiassa seuran B-joukkueessa kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda División B:ssä. Kauden 2009–2010 alkupuoliskon ja kauden 2010–2011 kokonaisuudessaan hän pelasi lainalla Segunda Divisiónin Huescassa.

Echaide on pelannut myös Espanjan nuorisomaajoukkueissa. Hän kuului alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden vuonna 2007 voittaneeseen joukkueeseen.

Lähteet
-------

1. ↑  Osasuna gana pero no le alcanza para la remontada  28.2.2007. CA Osasuna.  Arkistoitu 12.6.2009. Viitattu 5.8.2011. (espanjaksi)
2. ↑  Plantilla CA Osasuna.  Arkistoitu 28.9.2011. Viitattu 5.8.2011. (espanjaksi)
3. 1 2  Player profile BDFutbol. Viitattu 5.8.2011. (englanniksi)
4. ↑  Echaide jugará cedido en el Huesca  31.8.2010. Marca. Viitattu 5.8.2011. (espanjaksi)
5. ↑  Players UEFA. Viitattu 5.8.2011. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Jon Echaide Osasunan sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (espanjaksi)
* Jon Echaide BDFutbol-sivustolla (englanniksi)

Osasuna – Primera División
1 Riesgo |
2 Bertrán |
3 Rubén |
4 M. Flaño |
5 Lolo |
6 Echaide |
7 Sola |
8 Masoud |
9 Armenteros |
10 Puñal |
11 Sisi |
12 Llorente |
13 Andrés |
14 Arribas |
15 Oier |
16 Cejudo |
17 Nino |
18 Onwu |
19 Nano |
20 Lamah |
21 Torres |
22 Timor |
23 Loe |
24 Damià |
25 Annan |
26 Elías |
Valmentaja Mendilibar
Karim Adeyemi, 2022
**Karim-David Adeyemi** (s. 18. tammikuuta 2002 München) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.

Adeyemi aloitti pääsarjauransa Itävallan Bundesliigassa Red Bull Salzburgin joukkueessa kesäkuussa 2020 ja pelasi kolmena kautena yhteensä 67 liigaottelua, joissa hän teki 27 maalia. Hän teki liigamaaleistaan 19 kaudella 2021–2022 ja oli liigan paras maalintekijä. Hän pelasi Mestarien liigassa kahden kauden aikana 11 ottelua ja teki niissä neljä maalia, joista kaksi syyskuussa 2021 ranskalaista Lilleä vastaan Salzburgin voittaessa kotikentällään 2–1.

Adeyemi siirtyi kesällä 2022 saksalaisseura Borussia Dortmundiin. Avauskaudellaan hän pelasi 24 bundesliigaottelua ja teki kuusi maalia. Mestarien liigassa pelaamissaan kuudessa ottelussa hän teki kaksi maalia.

Adeyemi on pelannut Saksan nuorisomaajoukkueissa muun muassa alle 17-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2019 ja Saksan mestaruuteen päättyneissä alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2021. Hän pelasi Saksan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran syyskuussa 2021 MM-karsintaottelussa Armeniaa vastaan. Hän on pelannut heinäkuun 2023 loppuun mennessä neljä A-maaottelua, joissa kaikissa hän on tullut vaihdosta kentälle. Hän kuului Saksan joukkueeseen MM-kilpailuissa 2022, muttei päässyt pelaamaan turnauksessa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Karim Adeyemi Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)

Borussia Dortmund – Bundesliiga
1 Kobel |
2 Morey |
4 Schlotterbeck |
6 Özcan |
7 Reyna |
8 Dahoud |
9 Haller |
10 Hazard |
11 Reus |
13 Guerreiro |
14 Schulz |
15 Hummels |
16 Akanji |
17 Wolf |
18 Moukoko |
19 Brandt |
20 Modeste |
21 Malen |
22 Bellingham |
23 Can |
24 Meunier |
25 Süle |
27 Adeyemi |
30 Passlack |
32 Kamara |
33 Meyer |
35 Lotka |
36 Rothe |
38 Unbehaun |
42 Gürpüz |
43 Bynoe-Gittens |
44 Coulibaly |
Valmentaja Terzić

Saksan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2022
1 Neuer |
2 Rüdiger |
3 Raum |
4 Ginter |
5 Kehrer |
6 Kimmich |
7 Havertz |
8 Goretzka |
9 Füllkrug |
10 Gnabry |
11 Götze |
12 Trapp |
13 Müller |
14 Musiala |
15 Süle |
16 Klostermann |
17 Brandt |
18 Hofmann |
19 Sané |
20 Günter |
21 Gündoğan |
22 ter Stegen |
23 Schlotterbeck |
24 Adeyemi |
25 Bella-Kotchap |
26 Moukoko |
Valmentaja Flick
**Pireuksen Apollon** on Apollon-jumalaa esittävä antiikin kreikkalainen pronssiveistos, joka on löydetty Pireuksesta. Se on veistetty arkaaisella kaudella noin vuonna 530–520 eaa. Nykyisin veistos on sijoitettu Pireuksen arkeologiseen museoon.

Pireuksen Apollon, yksityiskohta kasvoista.
Veistos esittää Apollonin kuros-tyyppisenä alastomana nuorena miehenä, joka seisoo kädet ojennettuna eteenpäin. Veistoksen korkeus on noin 1,92 metriä. Se on säilynyt kokonaisena lukuun ottamatta käsissä olleita esineitä. Hahmo on tunnistettu Apolloniksi, koska käsissä olleet esineet voidaan jäänteistä tunnistaa jouseksi sekä maljaksi, joka oli mahdollisesti kultainen. Muista kuroksista ja arkaaisista veistoksista Pireuksen Apollon eroaa muun muassa niin, että siinä eteen on ojennettu oikea jalka normaalin vasemman sijasta, sen pää on hiukan käännetty sivuun ja sen hiukset on esitetty luonnollisemmin.

Pireuksen Apollon on mahdollisesti peräisin Deloksesta. Sen arvellaan olevan veistetty koillisella Peloponnesoksella. Veistos löydettiin Pireuksesta vuonna 1959 yhdessä niin kutsutun Pireuksen Athenen sekä kahden niin kutsutun Pireuksen Artemiin kanssa. Veistokset oli kätketty vuonna 86 eaa. Sullan johtaman roomalaisten hyökkäyksen yhteydessä. Pireuksen Apollon on yksi harvoja säilyneitä suurikokoisia arkaaisen ajan veistoksia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Piraeus Apollo (Sculpture) *Perseus*. Viitattu 22.8.2016.
2. 1 2 3 4  Bronze Statue of Apollo Ministry of Culture and Sports.  Arkistoitu 20.9.2016. Viitattu 22.8.2016.
3. ↑  Piraeus Athena (Sculpture) *Perseus*. Viitattu 22.8.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Pireuksen Apollon** Wikimedia Commonsissa
Professori Bruno Lesch
**Bruno Lorenz Nicolaus Lesch** (2. elokuuta 1888 Turku – 18. joulukuuta 1945 Helsinki) oli suomalainen historian professori, joka toimi Ruotsalaisen kauppakorkeakoulun rehtorina.

Leschin vanhemmat olivat konttoristi Johan Fredrik Lesch ja Amanda Wilhelmina Andersson. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1910, toimi ylioppilaskunnan varapuheenjohtajana 1917-1919 ja Helsingin ruotsalaisen kauppaopiston johtajana 1919-1927. Filosofian tohtoriksi (lisensiaatiksi) Lesch valmistui 1924, väitöskirjan aiheenaan *Carl Erik Mannerheim, ämbetsmannen och statsmannen I*. Suomen ja Skandinavian historian dosentti Helsingin yliopistoon hänestä tuli 1926. Ruotsalaisessa kauppakorkeakoulussa hän toimi historian ja valtiotieteen vanhempana opettajana ja vuodesta 1927 rehtorina. Kauppakorkeakoulun mainitun alan professori hän oli 1934-1945. Väitöskirjansa lisäksi Lesch julkaisi varsinkin kustavilaista aikaa koskevia historiallisia ja taloustieteellisiä tutkimuksia, kuten *Carl Erik Mannerheim, ämbetsmannen och statsmannen* (1924), *Palmstrushcka bankens Åbokontor* (1925) ja *Jan Anders Jägerhorn* (1941). Hän myös kirjoitti ahkerasti sanoma- ja aikakauslehtiin. Lesch toimi *Historiska förening* -yhdistyksen puheenjohtajana 1929-1937, oli Paneurooppalaisen yhdistyksen varapuheenjohtaja vuodesta 1930 ja kuului Ruotsalaisen Kirjallisuusseuran johtokuntaan sekä ruotsalaisen kansanpuolueen johtoelimiin.

Leschin puoliso vuodesta 1915 oli Gunnel Harriet Dagmar Karsten (k. 1942).

Lähteet
-------

1. 1 2  Kaisu-Maija Nenonen & Ilkka Teerijoki: *Historian suursanakirja*, s. 292–293. WSOY, 1998. ISBN 951-0-22044-2.
2. ↑  Ilmari Heikinheimo: *Suomen elämäkerrasto*. Helsinki: Werner Söderström Osakeyhtiö, 1955.  Sivu 453.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Hanken |
| --- |
|  |
| Rehtorit | 
* Rosenqvist (1909–1918)
* Brock (1918–1919)
* Lesch (1919–1945)
* Palmgren (1945–1949)
* Stadius (1949–1958)
* Olsson (1958–1966)
* Hustich (1966–1971)
* Mickwitz (1971–1975)
* Wahlbeck (1975–1984)
* Lerviks (1985–1993)
* Stenius (1993–2010)
* Liljeblom (2010–2015)
* Spens (2015–2022)
* Björkman (2022–)

 | Hankenin logo |
|  |
| Opiskelijaelämä | 
* Svenska Handelshögskolans Studentkår

 |

 |

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Uppslagsverket Finland

 |

 |
1500- tai 1600-luvulla valmistettu kangaspakan plombi. Plombi koostuu kahdesta osasta, joista toisen tappi kulkee läpi vastakappaleesta niin, että kangas jää väliin.
**Plombi** eli kaksipuolinen **lyijysinetti** oli keskiajalla ja uuden ajan alussa käytetty valvontamerkki, jota käytettiin etenkin tekstiileissä. Kangaskaupassa plombeja käytettiin kangaspakkojen merkitsemiseen 1200-luvulta aina 1600-luvulle saakka.

Plombit koostuvat kahdesta puolesta, joista toinen on reiällinen ja joista toisessa on tappi, jotka taivutetaan yhteen niin että kangas jää väliin. Plombi niitattiin yhteen alasimella tai erityisillä pihdeillä, jolloin sen pintaan jäi haluttu kuvio. Tekstiilipakkojen plombeissa kaupunkien ja kiltojen vaakunat ovat yleisiä kuva-aiheita. Joissakin plombeissa puolestaan on kankaan laadusta ja koosta kertovia tekstejä ja numeroita, valmistajan tai omistajan nimi tai muita tietoja. Plombin koko on myös voinut suoraan kertoa kankaan laadusta: pienet sinetit ovat voineet kuulua hienompaan kankaaseen, kuten silkkiin, kun taas isompia plombeja on voitu käyttää raskaammissa kangaslaaduissa. Isomman pääsinetin lisäksi kankaassa on voinut olla myös pienempiä, lisäinformaatiota antavia plombeja.

Katso myös
----------

* Sinetti

Lähteet
-------

* Rodenburg, Nora: Seal and Deal. Cloth Production and Trade between the Netherlands and Scania during the Late Middle Ages and Early Modern Times. Lund University, 2011.
* Taavitsainen, Jussi-Pekka: Vanhoista ja nuorista plombeista sekä uusista ja vanhoista lyijysinettilöydöistä.  *Muinaistutkija*, 2018, nro 3, s. 37–47.

  

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Kankaita maan kätköistä – Suomen myöhäisrautakautiset ja keskiaikaiset tekstiilit -projekti[vanhentunut linkki]
2. ↑  Taavitsainen 2018.
3. ↑  Rodenburg 2011, s. 52
4. 1 2  Rodenburg 2011, s. 56
Jon Henrik Fjällgren vuonna 2019.
**Jon Henrik Mario Fjällgren** (alk. **Montoya**, s. 26. huhtikuuta 1987 Cali, Kolumbia) on ruotsinsaamelainen laulaja ja joikaaja.

Fjällgren syntyi Kolumbiassa ja asui elämänsä ensimmäiset kuukaudet intiaanikylässä, ennen kuin hän joutui lastenkotiin. Puolen vuoden ikäisenä hänet adoptoitiin saamelaiseen poronkasvattajaperheeseen Härjedalenin Mittådalenissa. Päiväkoti-ikäisenä hän aloitti pianonsoiton ja laulamisen, sekä myöhemmin joikaamisen. 16-vuotiaana hän nauhoitti myös levyn *Onne vielle*.

Vuonna 2014 Fjällgren voitti Talang Sverige -kilpailun ja julkaisi debyyttialbuminsa *Goekseghin*. Vuonna 2015 hän sijoittui toiseksi Melodifestivalenissa kappaleella "Jag är fri (Manne leam frijje)". Vuoden 2017 Melodifestivalenissa hän sijoittui kolmanneksi kappaleella "En värld full av strider (Eatneme gusnie jeenh dåaroeh)".

Lähteet
-------

1. 1 2  Jon Henrik Fjällgren – Jag är fri (Manne Leam Frijje)  21.11.2014. SVT.  Arkistoitu 14.2.2015. Viitattu 20.2.2015. (ruotsiksi)
2. ↑  Om mig *jonhenrik.se*. Viitattu 20.2.2015. (ruotsiksi)
3. ↑  Jon Henrik Fjällgren vann "Talang"-finalen  18.5.2014. Aftonbladet. Viitattu 20.2.2015. (ruotsiksi)
4. ↑  Måns Zelmerlöw är vinnaren i Melodifestivalen 2015  14.3.2015. SVT. Viitattu 14.3.2015. (ruotsiksi)
5. ↑  Robin Bengtsson med "I Can't Go On" är vinnaren av Melodifestivalen 2017  11.3.2017. SVT. Viitattu 11.3.2017. (ruotsiksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Jon Henrik Fjällgren**.
* Kotisivut (ruotsiksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Ruotsi

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Yle

 |

 |
Ensimmäisen sukupolven Honda City vuodelta 1985.
**Honda City** (mm. Suomessa **Honda Jazz**) on japanilaisen Hondan vuonna 1981 esittelemä kaupunkiauto. Se on vain 3,38 m pitkä ja 1,57 m leveä henkilöauto, joka painaa 655–675 kilogrammaa. Sen moottorina on tässä kokoluokassa iso 1,2-litrainen, nelisylinterinen bensiinimoottori. Tokion autonäyttelyssä marraskuussa 1981 sen erikoisuutena esiteltiin niin ikään Hondan valmistama pieni moottoripyörä, jonka saattoi pakata matkalaukun muotoiseksi Honda Cityn tavaratilaan silloin, kun takaistuin oli käännettynä eteen.

Suomeen auto tuotiin elokuussa 1984 nimellä Honda Jazz, samoihin aikoihin yhtä kulmikkaasti muotoillun isomman tila-auton Honda Shuttlen kanssa. Mallien yhteismainonnassa Jazzia kehuttiin muun muassa vain 9,2 metrin kääntöympyrästä, alle 50 tuhannen markan hinnasta ja pienestä bensiininkulutuksesta.

Vuonna 1996 Honda Cityn korvasi Honda Logo.

Lähteet
-------

1. ↑  Jansson, Matti: Turbo ja etuveto ovat muotia Tokion autonäyttelyssä.  *Helsingin Sanomat*, 7.11.1981, s. 19. Näköislehti (maksullinen).
2. ↑  Jansson, Matti: Tilaratkaisut kasvattavat pienempääkin autoa. (Honda Shuttlen esittely.) *Helsingin Sanomat*, 7.7.1984, s. 16. Näköislehti (maksullinen).
3. ↑  Tiedotus Sinulle, jolle pienet autot ovat liian pieniä. (Vehon mainos.) *Helsingin Sanomat*, 26.8.1984, s. 10. Näköislehti (maksullinen).