recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Maijasen hautausmaata.
**Maijasen hautausmaa** on Rovaniemen seurakunnan hautausmaa Ounasjokivarressa, joen itäpuolella. Sieltä on Kittiläntietä pitkin matkaa Rovaniemen keskustaan 82 kilometriä. Hautausmaa on vihitty käyttöön vuonna 1948, ja se on Rovaniemen hautausmaista pohjoisin.

Ounasjokivarren kylissä alettiin 1940-luvulla kaivata hautausmaita pääasiassa pitkien matkojen takia, lisäksi tuolloiset hautausmaat alkoivat täyttyä. Maijasen kylän Hepokankaalle saatiin ensimmäisenä perustettua kaivattu hautausmaa. Seurakunta osti elokuussa 1947 kahden hehtaarin alueen Vieno Marjomaalta. Hautausmaan vihki 7. syyskuuta 1948 käyttöön Oulun piispa Väinö Malmivaara. Hautausmaalla on noin 1 300 hautapaikkaa. Hautauksia kertyy vuosittain alle kymmenen.

Kyläläisten lahjoittamat hirret odottivat jo hautausmaalla, kun rukoushuonetoimikunta esitti siunaustilaksi sopivan rakennuksen tekoa. Multaushuone ja kellotorni valmistuivat vuonna 1950. Sinunauskappelin rakentamiseksi tehtiin aloite 1968, mutta kesti vuoteen 1977 saakka, ennen kuin rakennusmestari Toivo Lukkariniemen suunnittelema siunauskappeli valmistui hautausmaan viereen. Kappeli vihittiin käyttöön 9. huhtikuuta 1977. Sitä on laajennettu vuonna 1990.

Hautausmaalla on muualle haudattujen vainajien muistamiseen tarkoitettu kynttiläkivi.

Lähteet
-------

* Pulkamo, Seija: *Rovaniemen seurakunnan hautausmaat*. Rovaniemi: Rovaniemen seurakunta, 1994.

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Maijasen hautausmaa Rovaniemen seurakunta. Viitattu 11.12.2022.
2. ↑  Rovaniemen hautausmaat Rovaniemen seurakunta. Viitattu 11.12.2022.
3. 1 2  Pulkamo, 1994, s. 76
4. ↑  Pulkamo, 1994, s. 78

Rovaniemen hautausmaat

* I hautausmaa
* II hautausmaa
* III hautausmaa
* IV hautausmaa
* Autti
* Jouttikero
* Leive
* Maijanen
* Meltaus
* Misi
* Paloniemi
* Saksalaisten sotilaiden hautausmaa
* Sinettä
* Tavivaara
* Viiri
**Hypomania** on mielenterveyden häiriö, joka liitetään usein kaksisuuntaisen mielialahäiriöön. Se tarkoittaa oireiltaan maniankaltaista mutta lievempää jaksoa.

Hypomanian erottaminen persoonallisuuteen liittyvistä mielialan vaihteluista voi olla vaikeaa. Innostumisen lisäksi siihen liittyy kuitenkin usein myös ärtyisyyttä, lyhytjännitteisyyttä, keskittymisvaikeuksia, unettomuutta ja lisääntynyttä alkoholin käyttöä. Monet hypomanian oireista saattavat muistuttaa persoonallisuushäiriön oireistoa. Hypomania saattaa ilmetä tavallisuudesta poikkeavana energisyytenä eli "voimallisuutena". Mieliala saattaa olla korkealla muttei maanisella (suuruusharhaisella) tasolla. Tämä tarkoittaa realisuudentunteen säilymistä: ei suuria ostoksia, lomamatkasuunnitelmia, hinnakkaita hankintoja tms. Toisaalta mieliala saattaa aaltoilla (dystymia) ja puhe olla nopeatempoista sekä "syrjähtelevää". Ts. ajatuksenjuoksu rientää ripeästi aiheesta toiselle. Selvää patologista psykoottisuutta tai harha-aistimuksia ei yleensä esiinny. Maanis-tyyppisiä jaksoja saattaa olla mahdollisesti vain yksi ainoa koko elämän aikana.

Hoitomuotona voidaan käyttää lamotrigiinia (Lamictal (R) ) tai antiepileptisiä ja neuroleptisia lääkeaineita. Hyvä ja riittäväntasoinen psykiatrinen hoito (esim. keskusteluterapia) saattaa lieventää oireilua.

Diagnostiikkaa saattaa vaikeuttaa myös esimerkiksi neurologisperäinen poikkeavuus, kuten tarkkaavaisuus- ja ylivilkkaushäiriö (ADHD) tai Aspergerin oireyhtymä. Myös autisteilla saattaa hypomania olla mahdollista.

Lähteet
-------

1. 1 2  Huttunen, Matti: Kaksisuuntainen mielialahäiriö *Terveyskirjasto*.  14.11.2015. Duodecim. Viitattu 11.9.2016.
Polyisobuteenin rakenne
Polyisobuteenikappaleita. Polymeerin moolimassa on noin 1 000 000 g/mol
**Polyisobuteeni** eli **polyisobutyleeni** tai **PIB** on polyolefiinien luokkaan kuuluva polymeeri. Polyisobuteenin valmistuksessa käytettävä monomeeri on isobuteeni. Polymeerillä on useita käyttökohteita. Polyisobuteenin CAS-numero on 9003-27-4.

Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
---------------------------------

Polyisobuteenin ominaisuudet vaihtelevat polymeerin moolimassasta riippuen. Moolimassan ollessa 300–1 600 g/mol ne ovat nesteitä ja noin 40 000 g/mol asti tahmeita liimamaisia aineita. Tätä suuremmat polymeerit ovat kiinteitä mutta elastisia. Kaupallisten kiinteiden polyisobuteenien moolimassa on tavanomaisesti 100 000–4 000 000 g/mol. Polyisobuteenin kiteisyysaste on alhainen, korkeimmillaan noin 20 %. Ne ovatkin amorfisia ja kumimaisia. Polyisobuteeni ei liukene veteen eikä laimeisiin happoihin tai emäksiin. Hiilivetyihin se kuitenkin liukenee. Se myös kestää suhteellisen hyvin hapettimia. Polyisobuteenin lasisiirtymälämpötila on noin -70 °C. Aine on lämmön- ja sähköneriste.

Polyisobuteenia valmistetaan radikaalipolymeroinnilla isobuteenista noin -80 – -70 °C:n lämpötilassa. Reaktion katalyytteinä käytetään alumiinikloridia tai booritrifluoridia. Liuottimena käytetään hiilivetyjä, esimerkiksi propaania tai heksaania.

Polyisobuteenia käytetään liimoissa ja voiteluaineissa. Polymeeriä käytetään myös paperin, tekstiilien ja sähköjohtojen pinnoittamiseen. Kun moolimassaltaan suureen polyisobuteeniin lisätään talkkia tai nokea, voidaan siitä tehdä vedeneristyslevyjä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Jukka Seppälä: *Polymeeriteknologian perusteet*, s. 182–183. 6. painos. Otatieto, 2005. ISBN 978-951-672-348-1.
2. 1 2  Michael F. McDonald Jr. Timothy D. Shaffer & Andy H. Tsou: "Commercial Isobutylene Polymers", teoksessa *Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2016.
3. 1 2 3  Hartmut Koch, Ralph L. Mawer & Wolfgang Immel: "Polybutenes", teoksessa *Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2011.
4. 1 2 3  Thomas Scott, Mary Eagleson: *Concise encyclopedia chemistry*, s. 866–867. Walter de Gruyter, 1994. ISBN 978-3-11-011451-5. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Polyisobutylene (CAS 9003-27-4) (englanniksi)
* Polymer Science Learning Center (PSLC): Polyisobutylene (englanniksi)
**Makaronivelli** on suomalainen perinneruoka. Perinteisesti ruokalajin ainesosat ovat sarvimakaroni, maito, vehnäjauhot, sokeri, suola ja tarvittaessa voi. Ruokalajista kuitenkin on liikkeellä myös eri variaatioita, joissa esimerkiksi sarvimakaronin sijasta käytetään vermisellia.

Historia
--------

Ennen kuin makaronilaatikko yleistyi Suomessa 1900-luvulla suosikkiruoaksi kehitettiin makaronivelli, jolloin se oli käytännössä lämpimässä maidossa keitettyä makaronia, suolaa tai mahdollisesti voita. Makaronivellistä julkaistiin reseptejä jo 1930-luvulla julkaistuihin keittokirjoihin, mutta koska siihen aikaan teollisesti tuotettuja makaroneja ei ollut Suomessa tavattomasti saatavilla, se yleisesti vasta 1950-luvulla koko kansan tietoisuuteen. Makaronivelli oli myös tunnettu kouluruoka 1940–1960-luvuilla, joka tosin jakoi mielipiteitä oppilaiden kesken.

Lähteet
-------

1. ↑  Vanhanajan makaronivelli *Mylln Paras*. Viitattu 4.7.2023.
2. ↑  Rask, Regina: Ilmari Saarelaisen makaronivelli *Yleisradio*.  18.3.2015. Viitattu 4.7.2023.
3. ↑  Söitkö sinäkin? Koko kansan ruoka herättää huikeita makumuistoja: "Voi, miten se olikin hyvää" *MTV Uutiset*.  6.10.2017. Viitattu 4.7.2023.
4. ↑  Kouluruokailu Suomessa 60 vuotta Tarinoita ja muistoja kouluruokailusta vuonna 2008 (pdf) *Opetushallitus*.  2008. Viitattu 4.7.2023.
**Bob Fleming** on BBC:n tuottamassa sketsisarjassa *Ruuvit löysällä* esiintyvä kuvitteellinen henkilö, jota esittää Charlie Higson. Hahmo esiintyi sarjassa vuosina 1994–2000, ja se on saanut inspiraationsa Jack Hargreavesista.

Fleming on ikääntyvä ja pitkäaikainen television päiväohjelma *Country Mattersin* juontaja, jolla on paha ja ärsyttävä yskä. Juontamisen mahdottomaksi tekevä yskänkohtaus iskee aina kesken ohjelman tai sen nauhoitusten, mutta ei vaivaa ollenkaan harjoituksissa.

Toisella tuotantokaudella hahmo sai *Country Mattersin* tuottajalta käskyn hankkiutua eroon yskästä tai hän saisi potkut. Siitä huolimatta että Fleming yski yskänlääkkeen pitkin pukuhuoneen peiliä (onnistumatta saamaan sitä suuhunsa viimeistä lusikallista lukuun ottamatta), Fleming jatkoi uraansa *Badger Watchissa* (mäyrävahdissa), jossa hän säikytti mäyriä pois asutuksesta pelkän yskän voimin.

Vuonna 1996 lähetetyssä jouluspesiaalissa Fleming esiintyi sketsissä, jossa hän mainosti ystäviensä kanssa tuottamaansa kansanmusiikkialbumia. Albumilla kerrottiin esiintyvän *Country Mattersistä* tuttuja hahmoja, kuten "Hiccuping" Murtagh Blethyn (Simon Day), "Sneezing" Clive Tucker (Mark Williams) sekä Jed Thomas (Paul Whitehouse). Kaikilla levyllä esiintyjillä oli jokin ärsyttävä ominaisuus, joka käytännössä esti laulamisen: Murtagh Blethynillä se oli hikka, Clive Tuckerilla aivastelu, ja Jed Thomasilla pakkomielle huutaa kirosanaa *ARSE!* satunnaisin väliajoin. Jed Thomasin hahmo esiintyi myös viimeisessä *Ruuvit löysällä* -sarjan jaksossa, jossa esitettiin sketsi viimeisen *Country Matters* -jakson kuvauksista.

Bob Flemingin lisäksi *Country Matters* -sketseissä esiintyvät Clive Tucker ja Jed Thomas. Ensimmäisen tuotantokauden jälkeen hahmojen nimet kuitenkin vaihtuvat. Vuonna 1998 kuvatussa *Fast Show Live Videossa* hahmojen nimet ovat Clive Thomas ja Jed Tucker.
**Richard Bucket** on kuvitteellinen televisiohahmo brittiläisessä komediasarjassa *Pokka pitää*. Hahmoa näytteli Clive Swift.

Richard Bucket on Hyacinth Bucketin aviomies, joka toisin kuin vaimonsa haluaisi elää rauhallista normaalia elämää. Richard on kunnan virkamies, joka eläköityy sarjan aikana. Hän on myös toiminut paikallisessa kunnanvaltuustossa. Richard ei häpeä sukunimeään Bucket (’ämpäri’), mutta Hyacinth inttää, että nimi lausutaan ranskalaisittain *Bouquet*-sanan tapaan (kukkakimppu). Richard on jopa kerran sanonut vaimolleen Hyacinthille "Se ei ole mikään Bouquet, se on Bucket! Se oli aina Bucket kunnes tapasin sinut!"

Richardilla ja Hyacinthilla on yksi aikuinen poika, Sheridan, joka on esiintynyt yhdessä jaksossa. Hän soittelee usein kotiin rahanpuutteessa ja Hyacinth on aina valmis antamaan rahaa välittämättä siitä, että asia ei Richardia miellytä lainkaan.

Richard on hyvissä väleissä vaimonsa sisaren Daisyn miehen Onslow’n kanssa. Hyacinth puolestaan kammoaa ja häpeää Onslow'ta ja sisariaan Daisya ja Rosea. Onslow säälii Richardia Hyacinthin takia ja tästä syystä hänellä on tapana "pelastaa" Richard läheiseen pubiin oluelle ja biljardia pelaamaan. Avioliiton aikana Richardille on kehittynyt teräshermot ja hän kylmän viileästi kestää vaimonsa tekemiset eikä jaksa välittää, vaikka yleensä Hyacinthin päähänpistot tarkoittavat katastrofia. Richardilla on Rover-merkkinen henkilöauto, jota Hyacinth pitää kauniina ja kiiltävänä.

*Pokka pitää* -sarjan hahmot
Hyacinth Bucket (Patricia Routledge) · Richard Bucket (Clive Swift) · Daisy (Judy Cornwell) · Onslow (Geoffrey Hughes) · Rose (Shirley Stelfox, Mary Millar) · Elizabeth Warden (Josephine Tewson) · Emmet Hawksworth (David Griffin) · Isä (George Webb) · Violet (Anna Dawson) · Bruce (John Evitts) · Pastori (Jeremy Gittins)
**Josephine "Jo" Madonna Stiles** on fiktiivinen hahmo saippuasarja Emmerdalessa. Häntä esittää Roxanne Pallett.

Yleistä
-------

Jo Stiles saapui kylään Eläinlääkäriaseman vastaanottoapulaiseksi sekoittaen miesten päät. Erityisesti Max King ja Danny Daggert olivat kiinnostuneita Josta. Danny ja Jo kävivät muutamilla treffeillä, mutta Jo oli liian raisu Dannyn kaltaiselle kiltille pojalle. Koska muita varteenotettavia poikaystäväkokelaita ei ollut, Jo keskittyi vastaanottoapulaisen työhönsä. Hän tarvitsi asuinpaikan ja muutti vuokralle Dawn Woodsin ja tämän pojan TJ:n kanssa Conneltonintupaan.

Juonikuviot
-----------

Jon huomatessa tietynlaista kemiaa Dawnin ja entisen kiinnostuksenkohteensa Dannyn välillä, hän järjesti heille treffit. Jon huoleton sinkkuelämä kuitenkin houkutteli Dawnia enemmän ja hän päätyikin eroamaan Dannysta. Jon huomattua että hänen pomonsa Paddy etsi seuraa Internetin chat-sivustoilta, hän ja Danny keksivät esittää Paddystä kiinnostunutta naista, lempinimeltään Fireblade. Kaikki vaikutti harmittomalta hauskanpidolta kunnes Paddy varasi lennon Portugaliin tapaamaan Firebladea. Jo ei saanut ajoissa kerrotuksi Paddylle, ettei Firebladea ole oikeasti olemassa. Paddyn palattua Portugalista eloisan "Firebladen" Toni Daggertin kanssa (joka olikin Dannyn serkku), Jo huolestui luullessaan Tonin olevan vain joku nainen Paddyn rahojen perässä. Tällä kertaa olikin Jo, joka oli pilan kohde. Paddy oli arvannut Jon olevan Fireblade, ja hän ja Toni antoivat samalla mitalla takaisin.

Jo oli tyytyväinen asuessaan Dawnin ja TJ:n kanssa Conneltonintuvassa, mutta kun Scott Windsor palasi vankilasta asumaan heidän kanssaan, ongelmat alkoivat. Scott yritti vietellä Jon, mutta nainen ei lämmennyt ajatukselle. Dawn kuitenkin luuli että heidän välillään oli jotain. Asia selvitettiin, mutta Dawnin äiti Jean Hope heitti Jon ulos koska hänellä oli vuokramaksuja rästissä. Dawn poti syyllisyyttä siitä että hänen äitinsä ei ollut antanut Jolle edes aikaa etsiä uutta asuntoa, hän järjesti Jon asumaan alivuokralaiseksi Andy ja Katie Sugdenin luo Butlerin tilalle. Dawn tiesi että heillä olisi käyttöä lisäansioille, joten ajatus tuntui täydelliseltä. Jo kiinnostui heti Andystä ja Katie huomasi jo varhaisessa vaiheessa Jon flirttailevan avoimesti Andylle, mutta Andy ei aluksi ottanut asiaa tosissaan. Jo kuitenkin kieroili ja sai Andyn luulemaan, että Katiella on suhde Jamie Hopen kanssa ja saikin Andyn aloittamaan salasuhteen kanssaan, kuin kostoksi.
**Eric Weiss** on kuvitteellinen hahmo yhdysvaltalaisessa televisiosarjassa *Alias*. Häntä esittää näyttelijä Greg Grunberg.

Hahmon tarina
-------------

Eric Weiss syntyi 17. huhtikuuta 1968 Los Angelesissa, Yhdysvalloissa. Myöhemmällä iällä hän liittyi CIA:han, jossa hänen työparinsa ja ystävänsä on Michael Vaughn. Vaughn ja Weiss tapaavat Sydney Bristow'n ensimmäistä kertaa tämän tullessa CIA:han liittyäkseen kaksoisagentiksi, jotta voisi auttaa CIA:na esiintyvän terroristiorganisaatio Allianssin kaatamisessa.

Toisella kaudella Weiss saa ampumahaavan kaulaan, mikä pakottaa hänet muutamaksi kuukaudeksi lepoon. Kolmannella kaudella hän yllättyy kuullessaan Sydneyn kuoleman olleen lavastus. Hän auttaa masentunutta Sydneytä muuttamaan hänen naapuriinsa ja hankkii hänelle Liisa Ihmemaassa -kirjan kolmannen painoksen Sydneyn menetettyä kaiken omaisuutensa. Neljännellä kaudella Weiss värvätään CIA:n salaiseen osastoon, APO:on. Hän alkaa myös seurustella Sydneyn siskopuolen Nadia Santosin kanssa.

Viidennellä kaudella Weiss saa työtarjouksen Washington D.C.:stä "läheltä presidenttiä", minkä hän ottaa vastaan jättäen sarjan. Hän palaa myöhemmin viimeistä kertaa APO:a avustamaan.

Lähteet
-------

* 
* Alias-sarja
**Lauren Reed** on kuvitteellinen hahmo yhdysvaltalaisessa televisiosarjassa *Alias*. Häntä esittää näyttelijä Melissa George.

Hahmon tarina
-------------

Lauren Reed tulee sarjaan kolmannella tuotantokaudella. Hänen vanhempansa ovat senaattori George ja Olivia Reed. Lauren työskentelee NSC:lle ja tekee yhteistyötä CIA:n kanssa. Hän halusi kenttäagentiksi, mutta ei omannut tarpeeksi pätevyyttä siihen. Sydney Bristow'n lavastetun kuoleman jälkeen hänen poikaystävänsä Michael Vaughn jatkoi elämäänsä eteenpäin ja meni naimisiin töiden kautta tapaamansa Laurenin kanssa.

Kun Sydney kaksi vuotta "kuolemansa" jälkeen palaa takaisin kuvioihin, naiset eivät tule toimeen. Lauren epäilee entisellä pariskunnalla olevan vielä tunteita toisiaan kohtaan. Myöhemmin paljastuu, että Sydney oli kahden vuoden poissaolonsa aikana tappanut diplomaatti Andrian Lazareyn, mikä oli todellisuudessa lavastus. Lauren antaa Sydneyn ilmi ja Sydneyltä kidutetaan tietoja NSC:n vankilassa. Myöhemmin Lauren päättää kuitenkin auttaa pelastamaan Sydneyn. Naiset alkavat vähitellen hyväksyä toisensa ja tekevät tiivistä yhteistyötä jahdatessaan terroristijärjestö Liittoa.

Myöhemmin Lauren paljastuu Liiton vakoojaksi. Hän murhaa Lazareyn ja myöhemmin häntä käsketään murhaamaan isänsä, joka sai tietää totuuden tyttärensä toimista. Lauren ei itse kyennyt suorittamaan tehtävää, joten hänen äitinsä Olivia surmasi miehensä, paljastaen itse olevansa myös Liiton leivissä. Lauren myös rakastuu kollegaansa Julian Sarkiin. Hänen pelinsä paljastuu CIA:ssa, minkä jälkeen hän pakenee. Petetty Vaughn janoaa kostoa ja alkaa pakkomielteisesti etsiä vaimoaan. Sydney jäljittää Laurenin ja joutuu alakynteen taisteltuaan hänen kanssaan, mutta Vaughn ehtii väliin ja ampuu Laurenin.

Lähteet
-------

* Alias-sarja
**NOSS-satelliitit** ovat maata kiertäviä amerikkalaisia tiedustelusatelliitteja. NOSS eli *the Naval Ocean Surveillance System* on järjestelmä, johon kuuluu useita satelliittiryhmiä.
Niiden tehtävänä on paikallistaa strategisesti mielenkiintoisten laivojen liikkeitä maailman merillä niiden välittämien radiosignaalien perusteella. Useimpiin NOSS-satelliittiryhmiin kuuluu kolme satelliittia.
Ne paikantavat kohteen kolmiomittausmenetelmällä, jolloin saadaan selville myös laivan liikesuunta.

Koska moniin ryhmiin kuuluu kolme satelliittia, ne näyttävät Maasta katsoen liikkuvan kolmiomuodostelmana tähtitaivaalla. Tämän vuoksi NOSS-satelliitteja kutsutaan myös satelliittikolmioiksi tai lentäviksi
satelliittikolmioiksi. Taivaalla näkyessään ne kiinnittävät varsin usein huomiota ja kummastusta. Vuoden 2010 aikana kolmiomuodostelmat alkoivat hiljalleen hajoamaan, ilmakehän muokatessa satelliittien ratoja.

NOSS-järjestelmä syntyi kylmän sodan aikaan 1970-luvun alkupuoliskolla. Ne tunnetaan myös nimillä White Cloud tai PARCAE.

NOSS-satelliittiryhmä Kuuta ohittamassa

Lähteet
-------

* NOSS Double and Triple Satellite Formations *satobs.org*.
* White Cloud ELINT System *globalsecurity.org*.
Entiseltä nimeltään IsoCee, Viihdekeskus Minna on kauppa- ja viihdekeskus Kuopion keskustassa osoitessa Ajurinkatu 16.
IsoCee Savonkadulta nähtynä. Rakennuksen tällä sivulla on ajoramppi yhteen tavaratalo Carlsonin pysäköintilaitoksista.
**Viihdekeskus Minna** on kauppa- ja viihdekeskus Kuopion torin läheisyydessä. Carlson-konsernin rakennuttaman viihdekeskuksen katuosoite on Ajurinkatu 16. Keskuksessa on muun muassa Finnkinon Scala-elokuvateatteri, K-Market, Burger5-ravintola sekä Liikuntakeskus Kunnonsali. Keskuksen pinta-ala on noin 9 000 neliömetriä. Keskuksen design on moderni ja avoin. Viihdekeskus Minna avattiin alun perin nimellä IsoCee perjantaina 17.5.2013.

Vuonna 2014 Carlson myi silloisen IsoCeen julkisen alan eläkerahoituslaitos Kevalle. Kauppahinnaksi uutisoitiin 18,8 miljoonaa euroa. Ostajalla oli ennestään omistuksessaan jo viereinen Kauppakeskus Minna.

Alue
----

Viihdekeskus Minna sijaitsee Kuopion ydinkeskustassa aivan torin ja keskustan muiden kauppakeskusten ja tavaratalojen lähellä. Matkaa keskuksesta Kuopion torille on noin 150 metriä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kuopion karttapalvelu (Aluejaot-kohdasta tehdään valinta *Kaupunginosat*) Kuopion kaupunki, kuopio.fi. Viitattu 12.8.2016.
2. 1 2  Jukka Eskanen: Kauppakeskus IsoCee etsii viimeisiä vuokralaisia  2.11.2012. Yleisradio, yle.fi. Viitattu 12.8.2016.
3. ↑  Sini Ojanperä ja Riikka Nurmi: Carlson luopuu viihdekeskus IsoCeestä  28.5.2014. Yleisradio, yle.fi. Viitattu 12.8.2016.
4. ↑  Jouko Juutilainen: Carlson sai IsoCeestä 18,8 miljoonaa euroa  5.7.2014. Savon Sanomat, savonsanomat.fi. Viitattu 12.8.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Finnkinon Scala-elokuvateatteri IsoCeessä (Arkistoitu – Internet Archive) (finnkino.fi)
S/S Lauri Karvalakkiregatassa 2016 lähdössä Savonlinnasta Laukansaareen.
**S/S Lauri** on Saimaalla yksityiskäytössä oleva höyryhinaaja. Se on viimeisiä A. Ahlströmin 
Varkauden konepajalla rakennettuja höyrylaivoja. Rautatiehallitus tilasi aluksen VR:n puutavaratoimiston esityksestä parantamaan VR:n Saimaan hinauskapasiteettia. Laivan hinta oli 750 000 mk ja se luovutettiin tilaajalleen lokakuussa 1931. Laivasta tehtiin kaunis ja tehokas, mutta kansirakenteiltaan se on hyvin pieni. Laurissa on ns. skottilainen laivakattila, jonka tilavuus on n. 8 m³ ja tulipinta 59 m² ja sen käyttöpaine on nykyisin vajaa 10 bar. Laivan yksi erikoisuuksista on keulassa kannen alla oleva salonki, jollaisia ei hinaajissa yleensä ollut. Tässä salongissa oli VR:n työntekijöillä oikeus matkustaa ja yöpyä.

Laiva toimi vuosina 1931–1968 VR/Vapon lotjahinaajana Saimaalla, hinaten lähinnä halkolotjia Lappeenrantaan Oriveden reitiltä. Lauri hinasi yleensä perässään 4–5 täyttä halkolotjaa, joskus jopa seitsemää. Lotjat purettiin useimmiten Lappeenrannan Rapasaaressa, jossa ne siirrettiin rautatievaunuihin. Laurin viimeiset työajot olivat marraskuussa 1968, jonka jälkeen laiva nostettiin seisomaan Vapon Luukkaan telakalle. Vuonna 1971 Vapo päätti myydä laivan tarjouskilpailun perusteella, "tarpeettomana".

Vuodesta 1971 lähtien S/S Lauri on höyrynnyt yksityiskäytössä Saimaalla, käyden kaksi kertaa Viipurissakin. Lauri on osallistunut yksityiskäyttöön siirryttyään kaikkiin Suomen höyrypursiseuran regatoihin. Laivan kotisatamana on Luukkaan telakan jälkeen ollut Savonlinnan Laitaatsilta. Lauri on telakoitu viimeksi keväällä 2008, jolloin sen pohja hiekkapuhallettiin ja lauhduttimen jääkaivo uusittiin. Yhtään pohjalevyä ei ole tarvinnut vieläkään vaihtaa, joka kertoo vahvasta rakenteesta sekä hyvästä ylläpidosta.

S/S Laurin miehistö on tullut höyrylaivapiireissä tunnetuksi positiivisesta asenteestaan ja musiikkiesityksistään. Monet esiintymiset Höyrypursiseuran Carwalacciregatan tanssiorkesterina on uutisoitu usein myös Korsteenin sivuilla.

Alus kuuluu Museoviraston perinnelaivarekisteriin ja se on Suomen Höyrypursiseuran alusrekisterissä.

Lähteet
-------

* Korsteeni 2007, Suomen höyrypursiseura ry
* Pakkanen, Esko: Hinaajahöyrylaiva Lauri sekä eräitä havaintoja VR-Vapon halkojen proomukuljetuksista lähinnä Saimaalla. Höyrylaivavarustamo Lauri, 1987.
* Riimala, Erkki (toim.): Höyrylaivamme. Suomen Höyrypursiseura ry, 1977. ISBN 951-991 40-4-8

Aiheesta muualla
----------------

* S/S Lauri Suomen höyrypursiseuran sivuilla
**M/S Princess I** (IMO 6400824) on Ruotsissa nimellä **M/S Carola** vuonna 1964 valmistunut autolautta. Sen rakensi Öresundsvarvet Ab Landskronassa. Sen sisaralus on samana vuonna valmistunut M/S Dana Scarlett (nyk. M/S Sinu-I-Wasa Tolu)

M/S Carola luovutettiin 28. huhtikuuta 1964 Linjebuss Internationalille (Stockholms Rederi Ab Svea). Se asetettiin liikenteeseen Juutinraumaan välille Helsingborg–Helsingør. Myöhemmin alus siirtyi Scandinavian Ferry Linesille. Vuosina 1965–1985 se toimi myös varalaivana reitillä Landskrona–Tuborg havn (Kööpenhamina). Peruskorjauksessa se kävi Falkenbergin telakalla 1985. M/S Carola siirrettiin SweFerry AB:lle syksyllä 1991, jonka jälkeen se myytiin Argentinaan Empresa De Nav El Faro S.A:lle. Marraskuussa se sai uuden nimen M/S Princess I. Tammikuussa 1992 se aloitti liikenteen välillä Buenos Aires–Juan Lacaze. Samana vuonna se jäi pois käytöstä kunnes myytiin edelleen 2004. Vuonna 2006 se toimi kasinolaivana, ja sen ulkonäköön on tehty huomattavia muutoksia.

Aiheesta muualla
----------------

* Fakta om fartyg – tietoa ja kuvia M/S Carolasta
**Kauppakeskus Kumpare** on Rukalla sijaitseva kauppakeskus. Se avattiin vuonna 2004 ja siellä on tällä hetkellä 12 erilaista liikettä. Kumpareen muihin palveluihin kuuluu *Happy Family*-lapsiparkki, touhutalo, kuntosali sekä keilahalli. Kauppakeskuksella ei ole täysin omaa paikoitusta, mutta se on yhteydessä Rukakylän yhteiseen pysäköintihalliin. Kauppakeskus Kumpare sijaitsee *RukaSuitesin* ja *Hotelli Kumpareen* kanssa saman katon alla. Ostoskeskuksessa oli myös RukaStore lokakuuhun 2010 asti, jolloin se siirtyi täysin omiin tiloihin.

Liikkeet
--------

* K-Market
* Pentik
* Alko
* Riipisen riista- ja matkamuistomyymälä
* Kotipizza
* Subway
* LKV
* SKV
* Bene
* Sanitar

Kulkuyhteydet
-------------

Kauppakeskukseen on hyvät kulkuyhteydet, sillä se sijaitsee Rukakylän tuntumassa ja sieltä on suora yhteys myös Rukakylän yhteiseen pysäköintihalliin.

Lähteet
-------

1. ↑  Ruka - Yli 50 vuotta iloisia ilmeitä *ruka.fi*.  Arkistoitu 25.11.2012. Viitattu 1.12.2012.
2. ↑  Kaleva.fi: Rukan parkkihalli saa kiitosta *kaleva.fi*.
3. ↑  Ruka.fi - RukaStore *ruka.fi*.  Arkistoitu 25.11.2012. Viitattu 1.12.2012.
**Lempolan kauppapuisto** on Lohjalla, Lempolan kaupunginosassa sijaitseva ostoskeskus. Se koostuu useammasta eri rakennuksesta. Kauppapuisto perustettiin vuonna 2009, ja sitä on laajennettu tähän päivään saakka. Paikka sijaitsee Valtatie 25:n ja Lohjanharjuntien risteyksessä.

Liikkeet
--------

Kauppapuistossa toimivia liikkeitä ovat:

* Kodin Tavaratalo
* R-kioski
* Musti ja Mirri
* Rusta
* S-Market
* Motonet
* Tokmanni
* Stark
* Autotalo Lohja
* A-Katsastus
* K-Supermarket
* Hesburger
* Apteekki Lohjanharju

Historia
--------

Kauppakeskus on rakennettu vaiheittain niin, että ensimmäinen vaihe valmistui maaliskuussa 2009, jolloin siinä aloitti rautakauppa Starkki, joka vaihtui vuonna 2014 Stark-ketjuun. Toinen vaihe valmistui toukokuussa 2009, ja siihen sijoittuivat S-market, Motonet, Musti ja Mirri, Kodintavaratalo sekä R-kioski. Kolmas vaihe valmistui keväällä 2011, ja siihen sijoittui Tarjoustalo, joka brändimuutoksen vuoksi muuttui Tokmanniksi vuonna 2014. Neljäs vaihe valmistui marraskuussa 2012, ja siinä toimivat K-Supermarket, apteekki ja Hesburger. 2019 Motonet aloitti tyhjälle tontille uuden liiketilan rakentamisen, jonka avajaisia vietettiin toukokuussa 2020. Vanhan liiketilan tiloihin avautui Rusta syksyllä 2020.

Kuva alueelta, keskellä näkyy A-Katsastus, taustalla linkkitorni.Kauppapuiston on rakentanut NCC ja nykyisin kiinteistöt omistaa Serena Properties.

Ostoskeskuksen alue on saanut omat nettisivunsa vuonna 2021 ja ne löytyvät nimettynä alueen omalla nimellä eli lempola.fi

Kauppapuiston viereen tulee uusi McDonald's- ravintola. Lohjan edellinen ravintola lopetettiin vuonna 2015.

Aluetta vastapäätä tulee myös aukeamaan toinen Lidlin myymälä Lohjalla.

Lähteet
-------

1. ↑  Päätoimittaja: Lempolan kauppapuiston historian ensimmäinen kesärieha tulossa *Kaupunkilehti Ykkös-Lohja*.  5.6.2019. Viitattu 8.9.2022.
2. ↑  Someron ja Lohjan Lempolan Tarjoustaloista Tokmanneja *News Powered by Cision*. Viitattu 8.9.2022.
3. ↑  Motonet aloitti rakentamisen Lempolassa: uuden myymälän yhteyteen myös esimerkiksi korjaamo ja autopesula *Länsi-Uusimaa*.  17.7.2019. Viitattu 8.9.2022.
4. ↑  Päätoimittaja: Rusta avaa Lohjalle ketjun 28. Suomen tavaratalon *Kaupunkilehti Ykkös-Lohja*.  17.9.2020. Viitattu 8.9.2022.
5. ↑  Lempola *Lempolan kauppapuisto*. Viitattu 8.9.2022.
6. ↑  Uusi McDonald’s-ravintola suunnitteilla Lohjalle | McDonald's *www.sttinfo.fi*. Viitattu 8.9.2022.
7. ↑  Kai Jauhiainen: Lidl aikoo rakennuttaa uuden myymälän Mäntynummelle: "Kyllä siinä useista miljoonista euroista puhutaan – uskomme Lohjan kehittymiseen ja vetovoimaan" *Länsi-Uusimaa*.  7.3.2022. Viitattu 8.9.2022.
**Mylly** on Raisiossa sijaitseva kauppakeskus ja Varsinais-Suomen suurin kauppakeskus. Myllyssä sijaitsee Prisma-hypermarket, Emotion Mylly ja noin 150 erikoisliikettä. Mylly aloitti toimintansa lokakuussa 2001. Kauppakeskusta laajennettiin vuonna 2015 lähes sadalla liikkeellä ja uudella pysäköintialueella. 

Myllyn julkisivu vuonna 2017.
Finnkino avasi Myllyyn kuusisalisen elokuvateatterin Finnkino LUXE Myllyn toukokuussa 2022.

Kauppakeskuksen vanha logo.

Kulkuyhteydet
-------------

Myllyntorni kauppakeskuksen edustalla vuonna 2007. Syksyllä 2021 Myllyntorni sai kokonaan uuden ilmeen.
Turusta Myllyyn pääsee bussilinjoilla 220, 221 ja 300. Linja 220 lähtee Hotelli Caribialta ja 221 Kaarinasta. Molemmat linjat ajavat Turun keskustan, Ihalan ja Raision keskustan kautta. Linja 300 lähtee Turun Kauppatorilta ja ajaa Kuninkojan ja Raision Ikean kautta Myllyyn ja edelleen Raision keskustan kautta Petäsmäkeen.

Kauppakeskuksen pysäköintitiloissa on tilaa noin 3 000 autolle. Pysäköintitilat on jaettu kolmeen kerrokseen, joista kaksi alinta on katettu. Syksyllä 2009 pysäköintitilojen 1 ja 2 väliin valmistui liukuportaat, joista pääsee suoraan alaovelle. Myös suuri osa ostoskärryistä siirtyi liukuporrastilaan. Lisäksi kauppakeskuksen edessä on ulkopaikoitusalue. Myllyyn pääsee autolla Turun ohikulkutieltä (kt 40). Ohikulkutielle pääsee valtateiltä 1 (Turku–Helsinki), 8 (Turku–Pori–Vaasa–Kokkola–Oulu), 9 (Turku–Tampere–Jyväskylä–Kuopio–Joensuu-Niirala) ja 10 (Turku–Forssa–Hämeenlinna-Tuulos).

Kauppakeskuksen tunnistaa kauaksi näkyvästä maamerkistä, Myllyntornista, jonka päässä pyörii kaksi suomalaisvalmisteista tuuliturbiinia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Kauppakeskukset 2023 (pdf) (s. 123) Suomen Kauppakeskusyhdistys ry. Viitattu 23.4.2023.
2. ↑  Mylly - Finnkino avaa Pohjoismaiden ensimmäisen Luxe-elokuvateatterin Kauppakeskus Myllyyn *www.kauppakeskusmylly.fi*.  Arkistoitu 19.5.2022. Viitattu 8.5.2022.
3. ↑  Raisio | Finnkino avaa Luxe-elokuvateatterinsa Myllyssä – "Me haluamme tehdä elokuvan katsomisesta ihan toista kuin mitä se on kotona läppäriltä katsottaessa" *Rannikkoseutu*.  5.5.2022. Viitattu 8.5.2022.
4. ↑  Ympäristöohjelma. Kauppakeskus Mylly.  Arkistoitu 9.10.2007. Viitattu 27.10.2007.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Mylly (kauppakeskus)** Wikimedia Commonsissa

* Myllyn kotisivut
* Teräsrakenneyhdistys: Kauppakeskus Mylly, Raisio (Arkistoitu – Internet Archive)
**S/S Storfursten** nimeä on käyttänyt kaksi suomalaista matkustaja- ja rahtihöyrylaivaa.

S/S Storfursten (1837)
----------------------

Vanhempi S/S Storfursten oli suomalainen 1837 rakennettu matkustajia ja rahtia kuljettanut siipiratashöyrylaiva jonka omisti turkulainen *Åbo Ångfartygs Bolag*.

Stofursten liikennöi 1837–1849 Turku – Helsinki – Tallinna – Kronstadt -reitillä. Varustamoyhtiön tehtyä konkurssin kesäkuussa 1849 laiva myytiin pakkohuutokaupalla uudelle *Åbo Nya Ångfartygsbolag*-nimiselle yhtiölle. Storfursten oli viimeksi Turku – Degerby – Tukholma linjalla vuosina 1850–1854. Krimin sodan aikana laiva oli seisotettuna ja sodan jälkeen se oli niin huonossa kunnossa että se romutettiin 1856. Storfurstenin höyrykoneet, -kattilat ja siipirattaat kuljetettiin maitse talvella 1856 Päijänteelle jossa ne asennettiin rakenteilla olleeseen *Suomi*-laivaan. Kesäkuussa 1856 valmistunut Suomi-laiva oli Päijänteen ensimmäinen höyrylaiva.

Storfursten oli rakennettu 1837 *Fletcher, Son & Fearallin* telakalla Lontoon Limehousessa. Sen pituus oli 139 jalkaa, leveys 19,4 jalkaa ja syväys 9 jalkaa. Laivan vetoisuus oli 210 bruttorekisteritonnia ja se saattoi ottaa 42 matkustajaa. Laivan siipirataskoneistojen voimanlähteenä oli kaksi 40 hevosvoiman höyrykonetta.

### Lähteet

* Turun Matkustajahöyrylaivat-sivusto: S/S Storfursten

S/S Storfursten (1875)
----------------------

Uudempi S/S storfursten valmistui 1875 ja sen omisti *Helsingfors Ångfartygs Aktiebolag*. Tämä laiva liikennöi 1875-1913 pääasiassa Helsinki – Hanko – Tallinna – Lyypekki-linjalla. Vuonna 1883 se törmäsi Öölannin pohjoiskärjen luona itävaltalaisen parkkilaiva *Ninan* kanssa ja sai pahoja vaurioita. Vuonna 1902 laiva ajoi karille Viron Saarenmaan länsipuolella Vilsandin majakan lähistöllä ja upposi. Se saatiin nostettua ylös ja se korjattiin Hietalahden telakalla Helsingissä. Laivan höyrykattiloita ja matkustajatilojen sisustusta uudistettiin 1884–1885 ja 1896–1897.

Storfursten myytiin 1913 Bremeniin Saksaan jossa se sai uuden nimen *Grossfürst*. Vuonna 1918 se siirtyi uudelle omistajalle ensin Hampuriin ja sitten Stettiniin. Tämän jälkeen laiva vaihtoi vielä muutaman kerran omistajaa ja sen nimeksi muuttui 1922 *Casus* sekä 1923 *Henry Wilhelms* ja *Odertal*. Laiva romutettiin 1924.

Uudempi S/S Storfursten oli rakennettu 1875 *Sir Raylton Dickson & Co*:n telakalla Middlesbroughissa Englannissa. Sen pituus oli 51,85 metriä, leveys 7,69 metriä ja syväys 4,0 metriä. Laivan vetoisuus oli 556,2 bruttorekisteritonnia ja se saattoi ottaa 38 matkustajaa. Laivan höyrykoneen teho oli 450 hevosvoimaa.

Lähteet
-------

* Turun Matkustajahöyrylaivat-sivusto: S/S Storfursten
Bore III 1960-luvun lopulla.
**S/S Bore III** oli suomalainen matkustajahöyrylaiva joka oli turkulaisen Bore-varustamon käytössä 1952–1976.

Bore III rakennettiin 1952 Oskarshamnin telakalla Ruotsissa. Laivan pituus oli 90,77 metriä, leveys 14,26 metriä ja syväys 5,0 metriä. Laivan vetoisuus oli 3 007 bruttorekisteritonnia ja suurin nopeus 15 solmua. Höyrykoneen teho oli 3 300 hevosvoimaa. Laivalla oli 220 hyttipaikkaa ja se saattoi ottaa 700 matkustajaa.

Bore III oli kesät Helsinki–Tukholma-linjalla ja talvet Turku–Tukholma-linjalla. Kesällä 1971 se ajoi poikkeuksellisesti Leningradin risteilyjä ja kesällä 1972 se oli pietarsaarelaiselle Oy Jakob Lines Ab:lle vuokrattuna Pietarsaari–Uumaja/Skellefteå linjalla. Vuonna 1973 laivan laivan keulimmainen savupiippu poistettiin ja tilalle rakennettiin lisää matkustajahyttejä niin että niitä oli muutoksen jälkeen 317. Poistettu keulimmainen savupiippu oli ollut ns. valesavupiippu ja siinä oli ollut varustamon johtajan Hans von Rettigin yksityishytti. Muutostyön jälkeen Bore III oli Itämeren risteilyliikenteessä.

Bore III myytiin 1976 Panamaan ja sen uudeksi nimeksi tuli *Lowell Thomas Explorer*. Vuonna 1977 laiva siirrettiin Montrealiin Kanadaan, jossa se varustamon talousvaikeuksien vuoksi pakkohuutokaupattiin marraskuussa 1977 Monroviaan Liberiaan. Uudeksi nimeksi tuli *Royal Clipper*. Laiva kuitenkin paloi ja upposi 6. joulukuuta 1977 konehuoneessa tapahtuneen räjähdyksen jälkeen. Hylky nostettiin romutettavaksi 1982.

Lähteet
-------

* S/S Bore III. Turun matkustajahöyrylaivat.
* S/S Bore III. Fakta om fartyg.

Aiheesta muualla
----------------

* Boren 115-vuotinen hisotria alkaen vuodesta 1897 tähän päivään asti. (Arkistoitu – Internet Archive) *Ulkomatala* 2/2012, Bore-teemanumero.
**Kauppakeskus Karisma** on Lahden Järvenpäässä sijaitseva kauppakeskus, joka avattiin marraskuussa 2011. Kauppakeskuksessa on yhteensä 60 erilaista liikettä, ravintoloita ja asiointitiloja. Pysäköintipaikkoja on yhteensä 1 600. Kaksikerroksisen kauppakeskuksen kerrospinta-ala on 44 000 neliömetriä.

Liikkeet
--------

Kauppakeskuksessa toimivia liikkeitä on yhteensä 60, joita ovat muun muassa K-Citymarket, Tokmanni, Alko ja Apteekki.

Kulkuyhteydet
-------------

Kauppakeskus Karismaan on erilaisia kulkuyhteyksiä, sillä sen vierestä menee eurooppatien 75 ja valtatien 4 moottoritie ja kauppakeskuksen lähistöllä sijaitsee myös valtatien 24 liittymä. Kauppakeskukseen on bussiyhteys Lahden torilta.

Aukioloajat
-----------

Kauppakeskus Karisma on avoinna joka päivä kello 7–22 lukuun ottamatta jouluaattoa ja joulupäivää jolloin aukiolojat vaihtelee vuosittain.*lähde?*

Palvelut
--------

Karisman 2. kerroksessa on kaikille avoin ja maksuton työtila, Paja. Eri kokoisilla pöytäryhmillä ja yksilötyöpistellä varustettu etätyötila on avoinna aina Karisman aukiollessa eli joka päivä kello 7-22.*lähde?*

Lähteet
-------

1. 1 2  Kauppakeskus Karisma avautui Lahdessa *Rakennuslehti*.  3.11.2011. Viitattu 19.10.2022.
2. 1 2 3  Kauppakeskukset (pdf) *Suomen Kauppakeskusyhdistys ry*.  2021. Viitattu 22.7.2021.
3. 1 2  Kauppakeskus Karisma: Info *kauppakeskuskarisma.fi*.
4. ↑  Lahden karttapalvelu *kartta.lahti.fi*. Viitattu 23.4.2022.
5. 1 2  Kauppakeskus Karisma *kauppakeskuskarisma.fi*.
6. ↑  Projektiuutiset: Kauppakeskus Karisma *Projektiuutiset*.  4.12.2011. Viitattu 19.10.2022.
7. ↑  Kauppakeskus Karisma: Liikkeet *kauppakeskuskarisma.fi*.

Aiheesta muualla
----------------

* kauppakeskuskarisma.fi
**Kouvolan museokortteli** on matkailukohde Kouvolan kaupungin Kaunisnurmen kaupunginosassa. Alueella sijaitsee 1900-luvun alussa rakennettuja puutaloja, jotka aikanaan asuttivat rautatieläisiä perheineen. Nykyisin alueen taloissa toimii erilaisten käsityöläisten ja taiteilijoiden pajoja, sekä pieniä puoteja ja museo.

Puodit ja pajat
---------------

* Kahvila ja lahjapuoti Onnenkukko
* Valokuvaamo Studio Ullakko
* Luontopuoti

Nähtävyydet
-----------

### Kouvolan miljöö- ja radiomuseo

Puotien ja pajojen lisäksi museokorttelissa on myös Kouvolan miljöö- ja radiomuseo, jossa pääsee tutustumaan 1920-1960- lukujen miljööseen, sekä lukuisiin radiolaitteisiin, joita tuolloin käytettiin kodeissa. Lisäksi Kouvolan miljöö- ja radiomuseolla on sotilasradiomuseo, jossa on esillä talvi- ja jatkosodassa, sekä sotien jälkeen käytössä olleita radiolaitteita.

Lähteet
-------

1. ↑  VisitKouvola - Kouvolan museokortteli *visitkouvola.fi*.  Arkistoitu 28.1.2015.
2. ↑  Kouvolan miljöö- ja radiomuseo *putkiradiomuseo.fi*.
3. ↑  Sotilasradiomuseo *putkiradiomuseo.fi*.
Abdul Fatah Younis vuonna 2011.
**Abdul Fatah Younis** (1944 Jebel Akhdar, Libya – 28. heinäkuuta 2011 Benghazi, Libya) oli libyalainen kenraali, maan sisäministeri ja helmikuusta 2011 Libyan hallitusta vastaan taistelevien kapinallisten Siirtymäajan kansallisen neuvoston joukkojen pääesikunnan päällikkö.

Jotkut kapinallisista pitivät Younisia vastuullisena vuoden 2006 verilöylystä Bengasissa Italian lähetystön edustan Muhammed-pilakuvien vastaisia mielenosoittajia vastaan.

Torstaina 28. heinäkuuta 2011 Younis kutsuttiin kuultavaksi kapinallisten pääkaupunkiin Bengasiin etulinjasta Bregasta. Hänet vangittiin tuntemattomaan paikkaan Bengasissa ja hänet ja hänen avustajiinsa kuuluneet eversti ja majuri teloitettiin samana iltana epäselvissä oloissa. Väitteiden mukaan Younisia syytettiin yhteyksistä Gaddafin hallintoon.

Kapinallisneuvoston johtaja Mustafa Abdul Jalil sanoi torstain lehdistötilaisuudessa tappajien kuuluneen Gaddafia kannattavaan ryhmään ja varoitti kapinallisten keskuudessa toimivia "aseellisia ryhmiä". Hän sanoi surmat tehneen kapinallisryhmän johtajan pidätetyn.

Myöhemmin kapinallisministeri Ali Tarhouni sanoi Younesin surmaajien kuuluneen kapinallisiin kuuluvaan islamistiseen Obaida Ibn Jarrah -prikaatiin, ja tekijöiden olevan vapaana. Libyan hallituksen tiedottaja Moussa Ibrahim sanoi tappajien kuuluneen al-Qaidaan ja sen olevan vahvin kapinallisryhmä.

Jo 24. päivä heinäkuuta Al Bawaba Media oli julkaissut uutisen, jonka mukaan Younis oli saanut surmansa 10 päivää aiemmin Bregasta käydyssä taistelussa, "epäselvissä olosuhteissa".

Lähteet
-------

1. 1 2
2. ↑  Libya opposition arrests senior leader  28.7.2011. Al Jazeera. Viitattu 29.7.2011. (englanniksi)
3. ↑  Libyan kapinallisjohtaja Younes surmattu epäselvissä olosuhteissa *Yle Uutiset*.  28.7.2011. Viitattu 29.7.2011.
4. ↑
5. ↑
Teresa Heinz Kerry vuonna 2013.
**Maria Teresa Thierstein Simões-Ferreira Heinz Kerry** (s. 5. lokakuuta 1938) on yhdysvaltalainen hyväntekeväisyyden harrastaja. Hän on Yhdysvaltain ilmastoerityislähettilään John Kerryn puoliso. 

Teresa on alun perin portugalilainen. Hän syntyi Maputossa Mosambikissa, silloisessa Portugalin siirtomaassa. Hänen isänsä oli lääkäri José Simões-Ferreira. Hänen äitinsä Irene Thierstein oli sveitsin saksalaista syntyperää.

Teresa suoritti opintonsa Witwatersrandin yliopistossa Johannesburgissa ja Geneven yliopistossa ennen kuin muutti Yhdysvaltoihin, jossa hän oli töissä YK:ssa tulkkina. Hän puhuu viittä eri kieltä: englantia, espanjaa, ranskaa, italiaa ja portugalia.

Teresa Simões-Ferreira meni naimisiin Heinzin ketsuppisukuun kuuluneen liikemies ja senaattori Henry John Heinz III:n kanssa 5. helmikuuta vuonna 1966 Pittsburghissa Pennsylvaniassa. Vuonna 1971 Teresa Heinzista tuli Yhdysvaltain kansalainen. Avioparille syntyi kolme lasta. 

Teresa Heinzin elämäkerran mukaan hän tapasi John Kerryn vuonna 1990. Senaattori Heinz kuoli 4. huhtikuuta 1991 lento-onnettomuudessa Pennsylvaniassa, ja Teresa peri omaisuuden ja yhtiön.

Seuraavan kerran hän tapasi Kerryn Rio de Janeiron ilmastokokouksessa vuonna 1993. Teresa Heinz oli mukana presidentti George H. W. Bushin valtuuskunnassa. Heinz ja Kerry muuttivat yhteen vuonna 1993 ja menivät naimisiin 26. toukokuuta 1993 Nantucketissa Massachusettsissa.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
Englantilainen Kolmossivun tyttö Lucy Pinder.
**Kolmossivun tytöksi** kutsutaan sanomalehdessä vakiopalstalla olevaa valokuvaa, joka esittää vähäpukeista naista.*lähde?* Usein nainen esiintyy yläosattomissa. Kolmossivun tyttö on ilmiönä sukua aiempien vuosikymmenien pin-up -tytölle. 

Ilmiön kehitti englantilainen sanomalehti *The Sun* vuonna 1969. Alkujaan kolmossivun tyttö esiintyi palstalla rinnat peitettyinä. Nimitys palstalle tuli siitä, että sen vakiopaikka *The Sunissa* on sivulla 3. Miespuolisen henkilön kuvaakin kokeiltiin, huonolla menestyksellä. Palstaa on vastustettu, ja *The Sun* lopetti palstan muutamaksi päiväksi tammikuussa 2015.

Ensimmäinen paljasrintainen kolmossivun tyttö oli 20-vuotias saksalainen Stephanie Rahn marraskuussa 1970. Tämän jälkeen palstalla on poseerannut kohta 10 000 naista. Ensimmäisen yläosattoman vuoden aikana *The Sunin* levikki kohosi 40 prosenttia.

Suomessa kolmossivun tyttöä vastaavaa valokuvapalstaa ovat pitäneet *Iltalehti* ja *Kauppalehti*. Iltalehdessä palstan nimenä on *Iltatyttö* ja se aloitettiin vuonna 1986 tamperelaisen Tanja Taipaleen kuvien buumin jälkeen. *Kauppalehti* on korvannut valokuvan piirroksella, jota – kuten valokuvaa ennen – seuraa lyhyt kommentti ajankohtaisesta asiasta. *Iltalehdessä* iltatytön rinnat saattoivat takavuosina olla kuvassa täysin esillä, mutta myöhemmin ne on peitetty siten, että mallin nännit peittyvät. Lisäksi mallit olivat myöhemmin suomalaisia, kun ennen käytettiin kuvatoimistojen kuvia. *Iltalehti* päätti lopettaa Iltatyttö-palstansa vuonna 2015.

Lähteet
-------

1. ↑  Nurminen, Jussi: Kolmossivun tyttö pelästyi partiotyttöjä ja peitti kaikessa hiljaisuudessa rintansa *Ylen uutiset*.  20.1.2015. Viitattu 21.1.2015.
2. ↑  Nurminen, Jussi: Kolmossivun tytön vastustajien ilo loppui lyhyeen – The Sun julkaisi paljasrintaisen oikaisun  22.1.2015. Yle uutiset. Viitattu 22.1.2015.
3. 1 2  Vuorimäki, Tiina: Iltatyttöpalstan kuvaaja: Tampereella poliisi puuttui kuvaukseen *Aamulehti*.  24.4.2015.  Arkistoitu 30.5.2015. Viitattu 24.4.2015.
**Ritojärvi** on saareton metsäjärvi Lieksan kaakkoisosassa Pohjois-Karjalan maakunnassa. Sen pinta-ala on 1,2 neliökilometriä. Etäisyys Joensuusta on 80 kilometriä pohjoiskoilliseen.

Maantiede
---------

Ritojärven pituus etelärannalta järven koillisosan Riutanlahden rantaan on noin 1,9 kilometriä. Pituus kaakkoisrannalta järven luoteisosan Riihilahden pohjukassa sijaitsevaan luusuaan on myös noin 1,9 kilometriä. Järvi levenee kohti pohjoista, jossa noin 30 hehtaarin laajuinen Ritoniemi jakaa sen edellämainittuihin lahtiin. Järven itärannalta suuntaa luoteeseen Pihaniemi. Ritojärven pohja kumpuilee. Noin puolet järvestä on vähintään kolme metriä ja enintään kuusi metriä syvä. Järven itäosassa on noin kymmenmetrinen syvänne

Ritojärven ympärillä on runsaasti suoalueita, metsäjärviä ja -lampia. Itäpuolella kohoaa Ritovaara (noin 200 metriä merenpinnan yläpuolella) ja Pieni Ritovaara. Ritovaaran alueella on hieman asutusta.

Ritojärveen virtaa Heinäpuro pohjoisesta suon halki. Järven laskujoki on mutkitteleva Ritojoki, joka laskee Riuttajärveen (164,0 metriä mpy), joka sijaitsee noin kilometrin luoteeseen. Riuttajärvi laskee Hanhijokea luoteeseen Pankajärveen.

Ritojärven vesitilavuus on 4 604 000 kuutiometriä.

Ritojärvi (04.427.1.014) kuuluu Hanhijoen valuma-alueeseen (04.427), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Lieksanjoen alue (04.42) ja ensimmäinen jakovaihe on Pielisen reitin valuma-alue (04.4). Ritojärvi on laajin Hanhijoen valuma-alueen 28:sta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Seuraavaksi laajimmat ovat Pentujärvi ja Riuttajärvi. Neljänneksi laajin on Koiteroinen.

Myös Joensuussa on Ritojärvi-niminen vakavesi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Ritojärvi (sijainti maastokartalla) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 12.10.2023.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 12.10.2023.
3. ↑  Ritojärvi (04.427.1.014) *Järvi-meriwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 12.10.2023.
4. ↑  Hanhijoen valuma-alue (04.427) *Järvi-meriwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 12.10.2023.
5. ↑  Ritojärvi (01.041.1.006) *Järvi-meriwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 12.10.2023.
**Waenerbergin talo** on vuonna 1829 Oulun Torikadun varrelle rakennettu puurakenteinen talo. Rakennus sijaitsee toisen 1800-luvulta peräisin olevan puurakenteisen talon eli Liljeblomin talon naapurina.

Waenerbergin talon vanhimman osan rakennutti kauppias Olof Lundström vuonna 1829. Rakennuksessa tehtiin 1900-luvun alussa muutostöitä, jotka suunnitteli lääninarkkitehti Viktor J. Sucksdorff. Vuonna 1917 rakennus siirtyi lyhyeksi ajaksi lääninarkkitehti Harald Andersinin omistukseen. Hänen omistuksessaan kiinteistöä muutettiin enemmän jugend-henkiseksi. Kaikkia suunnitelmia ei kuitenkaan toteutettu eli kiinteistö muistuttaa osaksi alkuperäistä klassista ja muutoksen pohjalta tehtyjä jugend-henkisiä ratkaisuja.

Lääninarkkitehti Andersinin lyhyen omistajuuden jälkeen kiinteistöstä muodostettiin asunto-osakeyhtiö, jonka yhtenä omistajana oli lehtori Georg Waenerberg.

Vuodesta 1964 Oulun kaupungin omistuksessa ollut rakennus suojeltiin asemakaavalla 1994. Saman vuoden joulukuussa kaupunki myi kiinteistön Nuorten Ystävät ry:lle. Yhdistys puratti sortumisvaarassa olleen vuonna 1851 valmistuneen pihasiiven elokuussa 1995. Päärakennus kunnostettiin ja uusi siipirakennus rakennettiin vuosina 1996-1997 arkkitehtien Jukka Laurilan sekä Ulla ja Lasse Vahteran suunnitelmien mukaan.

Lähteet
-------

  

### Viitteet

1. 1 2  Kovalainen, Pasi; Passoja, Brita ja Turpeinen, Juhani: *Viisikanta - hyvää rakennussuojelua*, s. 65-67. Oulun läänin rakennussuojelupalkinnot 1990-2005. Helsinki: Rakennustieto Oy, 2008. ISBN 978-951-682-899-5.
2. ↑  Laurila, Jukka; Vahtera, Ulla; Vahtera, Lasse: Waenerbergin talo Oulu *Puu 1/1999*.  30.11.2011.  Arkistoitu 24.4.2016. Viitattu 22.3.2016.
**Felipa Alicia Palacios Hinestroza** (s. 1. joulukuuta 1975 Bojayá) on kolumbialainen pikajuoksija. Hän pitää hallussaan Kolumbian naisten 100 metrin ennätystä 11,18 sekä 200 metrin ennätystä 22,85.

Palacios edusti Kolumbiaa kolmissa kesäolympialaisissa. Atlantassa 1996 hän karsiutui 200 metrillä ja 4 × 100 metrin viestissä ensimmäisellä kierroksella. Sydneyssä 2000 hän eteni samoissa lajeissa välieriin, muttei päässyt finaaliin. Ateenassa 2004 Palacios karsiutui pikaviestissä ensimmäisellä kierroksella. MM-kilpailuissa Palaciosin edustama Kolumbian pikaviestijoukkue sijoittui kuudenneksi Helsingissä 2005 sekä seitsemänneksi Göteborgissa 1995 ja Berliinissä 2009.

Palacios saavutti Mar del Platan Pan-Amerikan kisoissa 1995 pronssia sekä 4 × 100 metrin että 4 × 400 metrin viestissä. Winnipegissä 1999 hän ylsi pronssille 200 metrillä. Keski-Amerikan ja Karibian kisoissa hän sai Maracaibossa 1998 hopeaa pikaviestissä ja pronssia 200 metrillä sekä Cartagenassa 2006 hopeaa pikaviestissä.

Palacios voitti 200 metrillä Etelä-Amerikan-mestaruuden Mar del Platassa 1997 ajalla 23,20 ja Manausissa 2001 ajalla 23,36. Hän saavutti Etelä-Amerikan-mestaruuskisoissa myös kymmenen hopeamitalia, joista kolme 100 metrillä ja kolme 200 metrillä. Palacios voitti Kolumbian 100 metrin mestaruuden vuosina 2006 ja 2007 sekä 200 metrin mestaruuden vuosina 1999 ja 2007.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

### Ulkoradat

Lähde: 

| Matka | Aika | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 100 m | 11,18 NR | Armenia | 19. elokuuta 2005 |
| 200 m | 22,85 NR | Armenia | 20. elokuuta 2005 |
| 400 m | 52,95 | Paipa | 4. joulukuuta 2000 |
|

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Felipa Palacios *Olympedia*. Viitattu 14.8.2022. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Felipa Alicia Palacios Kansainvälinen yleisurheiluliitto. Viitattu 14.8.2022. (englanniksi)
3. ↑  Records Nacionales Atletismo Colombiano A 31 Diciembre 2020. (pdf)  31.12.2020. Federación Colombiana de Atletismo.  Arkistoitu 23.12.2021. Viitattu 14.8.2022. (espanjaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Felipa Palacios Kansainvälinen olympiakomitea.  (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |