recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Jura Levy** (s. 4. marraskuuta 1990) on jamaikalainen pikajuoksija.

Maailmanmestaruuskilpailuissa Levy on ollut kahdesti voittamassa Jamaikan pikaviestijuokkueessa mitalia; vuonna 2011 Daegussa hopeaa ja vuonna 2017 Lontoossa pronssia. Daegussa Levy juoksi ainoastaan alkuerissä. Hän osallistui alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuihin Bydgoszczissa vuonna 2008 saavuttaen pikaviestin hopeaa ja sijoittuen 200 metrin juoksussa kahdeksanneksi. Levy oli mukana Ostravassa järjestetyissä alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2007 ja juoksi hopeaa voittaneessa Jamaikan pikaviestijuokkueessa.

Ennätyksikseen Levy juoksi 100 metrillä ajan 11,06 vuonna 2017, 200 metrillä ajan 22,76 vuonna 2011 ja 400 metrillä ajan 53,58 vuonna 2011.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Jura Levy Kansainvälinen yleisurheiluliitto. Viitattu 24.7.2022. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Wayne Thiebaud** (15. marraskuuta 1920 Mesa, Arizona – 25. joulukuuta 2021 Sacramento, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen taiteilija, jonka teokset yhdistetään usein (virheellisesti) pop-taideliikkeseen. Hän kuului pitkään yhdysvaltalaisen nykytaiteen kärkinimiin.

Thiebaud varttui mormoniperheessä Kaliforniassa. Hän opiskeli Long Beachissa ja Los Angelesissa ja työskenteli kesäharjoittelijana Walt Disneyn animaatio-osastolla. Vuosina 1939–1949 Thiebaud teki sekalaisia töitä, kuten piirsi sarjakuvia, maalasi kylttejä ja toimi kuvittajana. 1940-luvun lopulla hän luopui mainosalan töistä. Vuosina 1949–1950 hän opiskeli San Jose State Collegessa ja valmistui kandidaatiksi 1951 Caligornia State Collegesta Sacramentosta sekä maisteriksi 1953. Vuosina 1951–1960 Thiebaud opetti taidetta Sacramento Junior Collegessa ja 1960–1976 Kalifornian yliopistossa Davisin kampuksella.

Thiebaud sai ensimmäisen kerran kansallista huomiota vuonna 1962, jolloin hänellä oli näyttely Allan Stonen galleriassa New Yorkissa ja jolloin hän osallistui "uuden realismin" näyttelyyn Sidney Janisin taidegalleriassa.

Thiebaudin taiteeseen vaikuttivat abstrakti ekspressionismi ja figuratiivinen taide. Hänen maalaustyyliään on verrattu esimerkiksi Willem de Kooningiin. Thiebaud maalasi arkipäivän asioita, kuten ruokia ja kosmetiikkaa. Myöhemmin hän maalasi myös maisemia.

Thiebaud oli Taiteiden ja kirjallisuuden akatemian jäsen vuodesta 1986, ja hänelle myönnettiin National Medal of Arts vuonna 1994.

Teoksia
-------

* *Pies, Pies, Pies* (1961)
* *Around the Cake* (1962)
* *Bakery Counter* (1962)
* *Cakes* (1963)
* *Girl with Ice Cream Cone* (1963)
* *Three Machines* (1963)
* *Man Sitting – Back View* (1964)
* *Coloma Ridge* (1967–1968)
* *24th Street Intersection* (1977)
* *Hill Street (Day City)* (1981)
* *Sunset Streets* (1985)
* *Apartment View* (1993)
* *Farm Channel* (1996)
* *Flatland River* (1997)
* *Reservoir* (1999)

Lähteet
-------

1. ↑  Wayne Thiebaud American Proto-Pop Painter Dies Age 101 *ArtLyst*.  26.12.2021. Artlyst Ltd. Viitattu 26.12.2021. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Wainwright, Lisa S.: Wayne Thiebaud *Britannica.com*. Viitattu 10.3.2016. (englanniksi)
3. ↑  Wayne Thiebaud : Memories and Delights Archives of American Art. Viitattu 26.12.2021. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Latvia
* Tšekki
* Australia
* Korea
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Museum of Modern Art
* National Gallery of Canada
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Eero Sahlberg** (s. 6. marraskuuta 1990) on suomalainen koripalloilija. Takamiehenä pelaava Sahlberg on Torpan Poikien kasvatti.

Pelaajaura
----------

Sahlberg aloitti koripallon menemällä Torpan Poikien koripallokouluun 3–4-vuotiaana. ToPosta tuli Sahlbergin kasvattajaseura, jota tämä edusti B-juniori-ikäiseen asti. A-nuorissa hän pelasi Sykin joukkueessa. Nuorisoikäluokkien jälkeen Sahlberg pelasi aikuisten alasarjoissa. Hän suoritti varusmiespalveluksensa ja haki jatko-opintoihin. Sahlberg ei pitänyt itseään erityisen lahjakkaana pelaajana, mutta koripallo pysyi mukana hänen elämässään. Kaudella 2012–2013 Sahlberg nousi toiseksi korkeimmalla sarjatasolla pelanneen Keravan Energia Teamin edustusjoukkueeseen, ja seuraavalla kaudella hän pelasi I-divisioona B:ssä Pussihukissa. Kesällä 2014 Sahlberg harjoitteli onnistuneesti, ja hän teki sopimuksen Korisliigaan nousseen Helsinki Seagullsin kanssa. Sahlberg ei vielä vuotta aikaisemmin osannut kuvitella pelaavansa Korisliigassa, ja lähes täysipäiväinen koripalloilu oli hänelle uusi kokemus.

Sahlbergin tulokaskauden rooli Seagullsissa oli pieni, ja takamiesten kesken käytiin kovaa kilpailua peliajasta. Sahlberg ei taustaansa vedoten ollut erityisen pettynyt peliaikaansa, jota hänelle kertyi runkosarjassa noin neljä minuuttia ottelua kohden. Hänen ottelukohtaiset keskiarvonsa olivat runkosarjassa 1,2 pistettä ja 0,3 levypalloa. Seagullsin harjoituksissa Sahlberg oli energinen, ja hän halusi luoda joukkueen tekemiseen omalta osaltaan hyvän ilmapiirin. Seagulls sijoittui runkosarjassa kahdeksanneksi ja selviytyi viimeisenä joukkueena pudotuspeleihin, joissa se kuitenkin putosi jo puolivälierissä. Sahlberg ei pudotuspeleissä kentälle päässyt.

Heinäkuussa 2015 Sahlberg teki Seagullsin kanssa 1+1-vuotisen jatkosopimuksen.

Yksityiselämä
-------------

Sahlberg opiskelee taloustiedettä Helsingin yliopiston Valtiotieteellisessä tiedekunnassa koripallon pelaamisen ohella. Lisäksi hän on valmentanut Sykin junioreita ja tehnyt töitä. Sahlberg on asunut Töölössä. Sahlbergin myöhemmän ajan esikuva on ollut Antti Niskanen, jonka pelaajaura on ollut samantyyppinen Sahlbergin kanssa.

Lähteet
-------

* Eero Sahlberg[vanhentunut linkki] baskethotel.com
* Eero Sahlberg basketball profile eurobasket.com (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3  baskethotel.com
2. 1 2 3
3. ↑
**Eero Emil Kössi Salo** (4. heinäkuuta 1921 Hämeenlinna – 13. lokakuuta 1975 Hämeenlinna) oli suomalainen työsuojelutarkastaja ja sosialidemokraattien kansanedustaja.

Salon vanhemmat olivat varastomies Kalle Emil Salo ja Bertta Aliina Karisto. Hän kävi kansakoulun ja ammattikoulun valmistuen hopeasepäksi. Salo toimi Kultakeskus oy:n hopeapainajana Hämeenlinnassa 1937–1960. Hän oli sitten Hämeenlinnan kaupungin työsuojelutarkastajana 1960–1975, Tilastollisen päätoimiston tilastoasiamiehenä 1960–1968 ja Hämeenlinnan ammattioppilaslautakunnan koulutustarkastajana 1967–1969. Salon poliittinen ura alkoi vuoden 1956 yleislakon aikana kun hän toimi Hämeenlinnassa "lakkokenraalina".

Salo oli kansanedustajana 1968–1975 edustaen Hämeen läänin eteläistä vaalipiiriä. Hän tuli eduskuntaan 20. syyskuuta 1968 sosialidemokraattien Uuno Takin tilalle. Salo kuoli kesken edustajakautensa ja hänen tilalleen eduskuntaan tuli sosialidemokraattien Eino Grönholm. Salo oli presidentin valitsijamiehenä vuoden 1968 presidentinvaaleissa. Hän oli Hämeenlinnan kaupunginvaltuuston jäsenenä 1957–1975 ja kaupunginhallituksen jäsenenä 1955–1962. Salo johti käytännössä Hämeenlinnan kunnallispolitiikkaa aseveliakselissa kokoomuksen Timo Mäen kanssa. Hän oli Hämeenlinnaan sosiaalilautakunnan puheenjohtaja ja hän oli keskeisesti mukana perustamassa Kanta-Hämeen keskussairaalaa.

Salo oli sosialidemokraattisen puolueen Etelä-Hämeen piirijärjestön piiritoimikunnan varapuheenjohtaja, Hämeenlinnan keskussairaalan kuntainliiton hallituksen puheenjohtaja, Jalometallityöntekijöiden liiton liittovaltuuston puheenjohtaja ja Vajaamielishuollon neuvottelukunnan puheenjohtaja.

Hämeenlinnan työväenyhdistys perusti satavuotisjohlakokouksessaan vuonna 1988 Hämeenlinnaan vanhus- ja lähimmäispalvelusäätiön, Kössi-säätiön joka sai nimensä Eero Salon lempinimen mukaan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  .aspx Eero Salo *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta.
2. 1 2 3  Ahveniston hautausmaan virtuaalipolku : Salo, Eero
3. ↑  Hämeenlinnan työväenyhdistyksen historiaa


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Eduskunta

 |

 |
**Wayne State University** (**WSU**) on Yhdysvaltojen Michiganissa toimiva julkinen osavaltionyliopisto, jonka pääkampus sijaitsee Detroitissa ja viisi pienempää kampusta eri puolilla Detroitin metropolialuetta. Wayne Statessa opiskelee noin 27 000 opiskelijaa, mikä tekee siitä osavaltion kolmanneksi suurimman Michiganin yliopiston ja Michiganin osavaltionyliopiston jälkeen.

Yliopiston opinto- ja tutkimusaloista arvostetuimpia ovat oikeustiede, sairaanhoito, lääketiede, farmasia, terveystieteet, fysiikka, tähtitiede ja matematiikka.

Vuonna 2016 *Times Higher Education* sijoitti Wayne Staten maailman yliopistoista sijalle 351–400.

Lähteet
-------

1. ↑  National Universities Rankings (Arkistoitu – Internet Archive), *U.S. News & World Report* 2016. Viitattu 12.10.2016.
2. ↑  Wayne State University, The World University Rankings, *Times Higher Education* 2016. Viitattu 13.10.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Wayne State University** Wikimedia Commonsissa

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Wayne State University
Pohjois-Ossetia-Alanian lippu
**Pohjois-Ossetia-Alanian lippu** on Pohjois-Ossetia-Alanian tasavallan virallinen lippu. Lippu otettiin käyttöön 2. lokakuuta 1991. Lippu koostuu kolmesta vaakasuorasta kentästä, jotka ovat ylhäältä alas lueteltuina valkoinen, punainen ja keltainen.

Värien merkitys
---------------

Lipun väreillä on omat merkityksensä. Valkoinen kuvaa puhtautta, punainen sotilaallista rohkeutta ja keltainen puolestaan terveyttä ja hyvinvointia.

Raitojen merkitys
-----------------

Lipun kolme raitaa edustavat myös vanhaa osseettiyhteisön sosiaalista rakennetta. Se oli jakaantunut kolmeen sosiaaliseen ryhmään, jotka muodostivat erottomattoman kokonaisuuden. Ryhmät olivat sotilaallinen yläluokka, papisto ja tavallinen kansa.

Neuvostoajan lippu
------------------

Pohjois-Ossetian kuuluessa Neuvostoliittoon oli sillä lippuna hyvin samantapainen lippu kuin muillakin autonomisilla neuvostotasavalloilla. Lipun pohjaväri oli punainen ja sen vasemmassa reunassa oli sininen raita. Lipun oikeassa yläkulmassa oli sirppi ja vasara sekä teksti *Pohjois-Ossetian ASNT* sekä osseetiksi että venäjäksi. Tämä lippu korvattiin nykyisellä lipulla juuri vähän ennen Neuvostoliiton romahdusta.

Muuta
-----

Pohjois-Ossetia-Alanian eteläisen naapurin, de-facto itsenäisen Etelä-Ossetian, lippu on samanlainen kuin pohjoisella naapurillaan, ainoana erona on se että Etelä-Ossetian lippu on jonkin verran kapeampi pystysuunnassa.
**Y Canum Venaticiorum** (Y CVn) eli *La Superba* on Ajokoirien tähdistössä oleva punainen puolisäännöllinen muuttuva tähti, jonka kirkkaus vaihtelee suunnilleen välillä 4,8–6,3 puolisäännöllisesti tyypin SRB mukaan noin 158 päivän jaksoissa. On epäilty jopa 2 000 päivän jaksoja. La Superba on syvänpunainen B-V 2.5. Punaisempia ovat mm V Aquilae, R Leporis ja T Lyrae.

Tähti luokitellaan spektriluokan C7 tai CN5 ylijättiläiseksi. Tähtien kehitysteorian mukaan tähti ei ole varsinainen ylijättiläinen vaan jättiläinen, jolla on hiilestä ja hapesta koostuva ydin. Tähti on hiilirikas toisin kuin useimmat jättiläistähdet. Tähti on 710 valovuoden päässä ja yksi viileimmistä paljain silmin havaittavista tähdistä, pintalämpötila 2 100 K tai 2 800 K. Kun lämpösäteily otetaan huomioon, tähti paistaa 4 400 auringon voimalla. Tähden säde on 2 AU. La Superba on kehittymässä kirkkaaksi jättiläiseksi, ja sen massa on 3 auringon massaa tai yli. Tähti menettää kymmenesmiljoonasosan massastaan vuodessa nopeudella 10 km/s tähtituulena. Tähtituuli on synnyttänyt 2.5 valovuoden eli 0,2 asteen läpimittaisen kaasuvaipan. Menneisyydessä tähti menetti massaa 50 kertaa nopeammin kuin nyt, mikä viittaa siihen, että tähti on alkanut singota ulkokerroksiaan ja kehittyä valkoiseksi kääpiöksi. La Superba on taivaan kirkkaimpia J-tähtiä, joissa on hiilen harvinaista isotooppia 13.

  

Ajokoirien tähdistö (Canes venatici) » luettelo tähdistä, luokka

|  |  |
| --- | --- |
| Tähdet | Cor Caroli, β CVn, 24 CVn, 20 CVn, 5 CVn, 25 CVn, 6 CVn, 21 CVn, 14 CVn, 3 CVn, La Superba, 23 CVn, α1 CVn, 2 CVn, TU CVn, 19 CVn, 17 CVn, 10 CVn, 4 CVn, 7 CVn, 11 CVn, 15 CVn, 9 CVn, R CVn, RS CVn |
| Eksoplaneetat |  |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:La Superba
**Langaton Tampere** on tai oli Tampereen sekä ympäristökuntien langaton laajakaistayhteisö. WLAN-verkko on ilmaiseksi käytettävissä Funet-verkkovierailuun kuuluvien organisaatioiden, kuten Tampereen korkeakoulujen, opiskelijoille ja henkilökunnalle, sekä kaupungin ja ympäristökuntien työntekijöille. Verkon käyttö onnistuu myös tilaamalla tunnuksen tekstiviestillä, liittämällä oman tukiaseman verkkoon tai jäsenyrityksiltä saatavilla vierastunnuksilla.

Palvelun verkkosivuja päivitettiin viimeisen kerran 2013, vaikka ne olivatkin olemassa ainakin vuoteen 2015. Tämän jälkeen sivusto ohjasi roam.fi-palveluun.

Kuuluvuusalue
-------------

Tukiasemia löytyy erityisesti Tampereen julkisista tiloista eli virastoista, kirjastoista, korkeakouluista ja rautatieasemalta. Keskustan kahviloissa ja ravintoloissa sekä joissakin yrityksissä löytyy tukiasemia. Myös kotikäyttäjien tukiasemat ovat kaikkien käytettävissä. Funet wlan-roaming mukaan lukien Langaton Tampere-tunnuksilla pääsee nettiin noin 2000:n tukiaseman alueelta.

Tekniikka
---------

Verkon tunnus eli SSID on "LANGATON-WPA" (WPA-suojattuna) tai "WirelessTampere" (www-pohjainen tunnistus, heikompi suojaus). Yhteisöön liittymiseksi ei tarvita tiettyä tukiasemamallia kuten esimerkiksi FONilla ja Wippiesillä, vaan mikä tahansa RADIUS-tunnistautumista tukeva tukiasema voidaan liittää yhteisöön asetuksia muuttamalla.

Katso myös
----------

* WLAN-verkot Suomessa
* Langattomat verkot Suomessa

Lähteet
-------

1. ↑  Langaton Tampere laajenee koko Suomeen Funet-verkkovierailun avulla Langaton Tampere. Viitattu 1.10.2009. [vanhentunut linkki]
2. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Langaton Tampere (Arkistoitu – Internet Archive)
* Kartta tukiasemista (Arkistoitu – Internet Archive)

Suomen avoimet langattomat verkot
OpenEspa (Helsinki) ●
Hollola WLAN (Hollola) ●
HSverkko (Helsinki) ●
Kuitumaa (Kouvola) ●
Langaton Tampere (Tampere) ●
Mastonet (Lahti) ●
panOULU (Kokkola, Oulu) ●
Pori Wlan (Pori) ●
Sainet (Lappeenranta) ●
SparkNet (Turku ja lähikunnat)
2008
**Bulletboys** tai **Bullet Boys** on glam metal -yhtye, jonka perustivat King Kobrasta lähteneet laulaja Marq Torien, kitaristi Mick Sweda ja basisti Lonny Vencent.

Yhtyeen kaksi ensimmäistä albumia *BulletBoys* ja *Freakshow* saivat hyvän vastaanoton. Bulletboysin (ja etenkin laulaja Torienin) tyyliä verrattiin David Lee Rothin aikaiseen Van Haleniin. Asiaan liittyen, Van Halenia Rothin aikakaudella tuottanut Ted Templeman tuotti myös Bulletboysin albumit. Neljännen albumin, aikaisemmasta sleaze-rockista huomattavan kummarruksen alternative rockin suuntaan tehneen *Acid Monkeyn* jälkeen yhtye hajosi vuonna 1995.

Bulletboys kokosi rivinsä uudelleen vuonna 2000 ja julkaisi viidennen levynsä *Sophie* 2004. Entinen Skid Row'n keulakuva Sebastian Bach vieraili albumin ensimmäisellä singlellä *Neighbourhood*.

Muuta
-----

* Rumpali Jimmy D'Anda on soittanut John Corabin kanssa yhtyeessä Zen Lunatic.

Kokoonpano
----------

### Nykyinen kokoonpano

* Marq Torien - laulu
* Nick Rozz
* Chad MacDonald
* Johnny G

Diskografia
-----------

### Studioalbumit

* *BulletBoys*  (1988)
* *Freakshow*  (1991)
* *Za-za*  (1993)
* *Acid Monkey* (1995)
* *Sophie*  (2003)
* *10¢ Billionaire*  (2009)
* *Rocked and Ripped*  (2011)
* *Elefante’*  (2015)
* *From Out of the Skies*  (2018)

### Livealbumit

* *Behind the Orange Curtain*  (2007)

### Kokoelmat

* *Burning Cats and Amputees*  (2000)
* *Smooth Up in Ya: The Best of the Bulletboys*  (2006)

### Singlet

* Smooth Up in Ya (1989)
* For the Love of Money (1989)
* Hang on St. Christopher (1990)
* THC Groove (1990)
* Talk to Your Daghter (1991)
* Mine (1993)
* Laughing With the Dead (1993)
* Balls to the Wall (2009)
* Road to Nowhere (2009)
* Symphony (2014)
* D-Evil (2018)

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
* fanisivusto
* MusicMight.com[vanhentunut linkki]
**Pohjois-Norlannin hovioikeus** (ruots. *Hovrätten för Övre Norrland*) on hovioikeus, jonka piiri käsittää Västerbottenin läänin ja Norrbottenin läänin. Hovioikeuden kotipaikka sijaitsee Uumajassa, rakennuksessa, joka on yksi vanhimmista taloista kaupungissa. Se on myös yksi harvoista kivitaloista, jotka pystytettiin ennen kaupungissa riehunutta suurta tulipaloa, joka vuonna 1888 tuhosi suurimman osan kaupungista.

Rakennus
--------

Arkkitehti Johan Nordquist on suunnitellut uusrenessanssityylisen suuren valkoisen rakennuksen, joka rakennettiin vuosina 1886–1887. Alkuvuosinaan taloa käytettiin kouluna kansakoulun opettajien kouluttamiseen. Rakennuksessa oli rehtorin asunto, luokkahuoneet, auditorio ja kuntosali. Rakennusta ympäröi pieni puisto.

1920-luvulla rakennus ei ollut enää koulukäytössä ja joinakin seuraavina vuosina se toimi kultturitalona, jossa oli kirjasto sekä museo. Suurta auditoriota käytettiin teatterina ja konserttisalina. 1950-luvulla taloa laajennettiin kohti itää ja länttä. Talon sisäpuoli remontoitiin myöhemmin useaan otteeseen, viimeksi vuonna 1999.

Hovioikeus
----------

Hovioikeuden avajaiset Uumajassa. Kunniakomppania odottaa saapuvaksi kuningas Kustaa V:tä.
16. joulukuuta 1936 kuningas Kustaa V vihki Pohjois-Norlannin hovioikeuden käyttöön. Hovioikeus erotettiin Svean hovioikeudesta Svean työtaakan vähentämiseksi.

### Organisaatio

Hovioikeuden presidenttinä on toiminut Margareta Bergström vuodesta 2012 lähtien, jolloin hän tuli Anders Iacobaeusin tilalle. Presidentti hallitsee hallinnollista yksikköä ja oikeudellista yksikköä, jotka puolestaan koostuvat jäsenistä ja käsittely-yksiköstä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Hovrättens tillkomst och historia *hovrattenovrenorrland.domstol.se*.  10.3.2011. Hovrätten för Övre Norrland.  Arkistoitu 24.12.2013. Viitattu 7.5.2014. (ruotsiksi)
2. ↑  Bernbo, Linda: Margareta Bergström ny hovrättspresident *infotorgjuridik.se*.  17.2.2012. Bisnode Information AB. Viitattu 7.5.2014. (ruotsiksi)
3. ↑  Organisationsplan för Hovrätten för Övre Norrland *hovrattenovrenorrland.domstol.se*.  2.12.2013. Hovrätten för Övre Norrland.  Arkistoitu 24.12.2013. Viitattu 7.5.2014. (ruotsiksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Hovrätten för Övre Norrland (ruotsiksi)
**Allah Peliharakan Sultan** ("Jumala siunatkoon sulttaania") on Brunein malaijinkielinen kansallislaulu. Sen on sanoittanut Pengiran Haji Mohamed Yusuf bin Abdul Rahim ja säveltänyt Awang Haji Besar bin Sagap vuonna 1947. Se otettiin virallisesti käyttöön 1951. Vuonna 1984 laulun sanoihin tehtiin muutos Brunein sulttaanin arvonimen muutoksen myötä.

Tekstin translitteraatio
------------------------

Ya Allah lanjutkanlah Usia   

Kebawah Duli Yang Maha Mulia  

Adil berdaulat menaungi nusa  

Memimpin rakyat kekal bahagia  

Hidup sentosa Negara dan Sultan  

Ilahi selamatkan Brunei Darussalam

Käännös
-------

Jumala siunatkoon Hänen Majesteettiaan
pitkällä elämällä
Oikeudenmukaisesti ja jalosti hallitkoon hän kuningaskuntaa,
ja johtakoon kansaamme iäti
Ole rauhassa, kuningaskunta ja sulttaani
Herra, suojele Bruneita, rauhan tyyssijaa

Lähteet
-------

1. ↑  BRUNEI DARUSSALAM: National Anthem of Brunei Darussalam Allah Peliharakan Sultan *Anthems*. National Anthems of the World Organisation (NAW). Viitattu 31.8.2020. (englanniksi)
2. 1 2  Brunei National Anthems.info. Viitattu 31.8.2020. (englanniksi)
3. 1 2  Brunei *The World Factbook*. Central Intelligence Agency (CIA). Viitattu 31.8.2020. (englanniksi)
Koiviston saaret

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Leningradin alueVenäjä |
| Pinta-ala | 
83,9 km2View and modify data on Wikidata  |

Hallinto| Tyyppi | 
Saaristo, Venäjän federaation valtiolliset luonnonsuojelualueetView and modify data on Wikidata  |

Karttamuokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Koiviston saaret** (ven. *Берёзовые острова*, ruots. *Björkö*) sijaitsevat Koiviston (Primorsk) etelä-, länsi- ja luoteispuolella Leningradin alueella, ja ne on sisällytetty Ramsarin sopimuksen mukaisiin kansainvälisesti tärkeisiin suojeltaviin kosteikkoalueisiin.

Suuret kolme saarta ovat etelästä pohjoiseen Koivistonsaari (Bolšoi berezovyi ostrov), Tiurinsaari (Zapadnoi berezovyi ostrov) ja Piisaari (Severnoi berezovyi ostrov). Pieni Ravitsa (Ostrov Ravitsa) sijaitsee Koivistonsaaren ja mantereen välissä.

Kylät
-----

Koivistonsaarella on ollut myötäpäivään pohjoisesta kaakkoon lueteltuina Eistilän, Inkerttilän, Jaakkolan, Patalan, Hyttilän, Saarenpään ja Pitkäniemen kylät. Tiurinsaarella kyliä ovat olleet etelästä myötäpäivään pohjoiseen lueteltuina Partialan, Vanhakylän ja Tiurinsaaren kylät. Piisaarella kyliä ovat olleet etelästä myötäpäivään pohjoiseen lueteltuina Soukansaaren, Klurlahden ja Keskisaaren sekä Alvattilan kylät. Ravitsalla ei ilmeisesti ole ollut merkittävää asutusta.

Nykyään Eistila, Inkerttilä ja Vanhakylä muodostavat Tiurinsaarelle ja Koivistonsaarelle Petrovskojen kylän sekä Koivistonsaarella Hyttilä ja Saarenpää Krasnyi ostrov -kylän.
**Panssariarmeija Afrika** oli Saksan maavoimien kesällä 1941 muodostettu panssariarmeija toisessa maailmansodassa. Armeija taisteli koko olemassaolonsa ajan Pohjois-Afrikassa, kunnes sen joukot antautuivat liittoutuneille Tunisiassa 1943.

Panssariryhmä Afrika
--------------------

Kesällä 1941 OKW määräsi muodostettavaksi Afrikkaan uuden yhtymän panssariryhmä Afrikan (saks. *Panzergruppe Afrikan*), joka perustettiin 1. syyskuuta. Ryhmä muodostettiin Saksan Afrikan armeijakunnasta ja saksalaisista upseereista, jotka olivat palveluksessa Italian Afrikan joukkojen esikunnassa. Erwin Rommel määrättiin 15. elokuuta panssariryhmän komentajaksi ja armeijakunnan komentajaksi tuli Ludwig Crüwell.

Ryhmästä armeijaksi
-------------------

Ryhmään kuuluivat 21. tammikuuta 1942 Saksan Afrikan armeijakunnan lisäksi Saksan 90. kevyt divisioona ja Italian XX motorisoitu armeijakunta sekä XXI ja X jalkaväkiarmeijakunnat. Motorisoituun divisioonaan kuuluivat panssaridivisioona Ariete ja motorisoitudivisioona Trieste. Jalkaväkidivisiooniin kuuluivat jalkaväkidivisioonat Pavia, Trento, Sabratha sekä Bologna ja Brescia.

Ryhmä muutettiin panssariarmeija Afrikaksi (saks. *Panzer-Armee Afrika*) 22. tammikuuta 1942 Hitlerin antamalla käskyllä. Lokakuussa 1942 armeijan nimeksi tuli saksalais-italialainen panssariarmeija (saks. *Deutsch-Italienische Panzerarmee*) helmikuuhun 1943 saakka.

El Alameinin tappion jälkeen ja liittoutuneiden vallatessa läntisen Pohjois-Afrikan OKW vielä kerran vahvisti asemaansa Afrikassa muodostamalla XC armeijakunnan Tunisiassa 19. marraskuuta 1942 ja muodostamalla 8. joulukuuta 5. panssariarmeijan. Panssariarmeija Afrikasta muodostettiin samassa yhteydessä Italian 1. armeija, joka oli italialaisen kenraalin alaisuudessa.

Lähteet
-------

* Mitcham, Samuel W. Jr: *The Panzer Legions: A Guide to the German Army Tank Divisions of World War II and Their Commanders*. Stackpole Books, 2001. ISBN 978-0-8117-3353-3. (englanniksi)
* Mitcham, Samuel W. Jr: *Rommel's Desert War - The Life and Death of the Afrika Korps*. Stackpole Books, 2007. ISBN 978-0-8117-3413-4. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Mitcham 2001 s. 260
2. 1 2  Mitcham 2007 s. 24
Sabot irtoaa nuoliammuksesta heti putkesta ulostulon jälkeen ja pyrstövakautettu ammus jatkaa maaliin
**Panssariammus** on tykinammus, joka pyrkii läpäisemään panssarointia liike-energian avulla. 

Panssariammuksia on useita eri tyyppejä. Yksinkertaisin on täyskaliiperinen räjähtämätön panssariammus, eli iskuammus, joita erityisesti liittoutuneet käyttivät toisen maailmansodan aikana.
Panssariammukset ottivat panssarintorjunnassa käyttöön britit, jotka havaitsivat tutkimustensa perusteella että panssarikranaattien räjähdysvaikutus oli tuhovoiman kannalta mitätön verrattuna panssarin läpäisevän ammuksen aiheuttamaan sirpaloitumiseen.
Ammuksen perustyyppi on englanniksi Armor-Piercing shot, eli AP.

Uudemman tyyppisissä panssariammuksissa on painavasta ja tiheästä metallista tehty penetraattori eli tunkeutuja, joka pyrkii keskittämään paljon kineettistä energiaa mahdollisimman pienelle pinta-alalle itseään pehmeämpään panssarointiin tunkeutuakseen. Osumassa kevytmetallinen vaippa jää osumassa panssarin ulkopuolelle, penetraattorin läpäistessä panssarin. Ammustyyppiä kutsutaan alikaliiperiammukseksi, tai tarkemmin sanottuna kiinteällä ohjausosalla varustetuksi alikaliiperiammukseksi. Englanniksi näitä ammuksia nimitetään nimillä HVAP (*High Velocity Armor Piercing*) tai APCR (*Armor Piercing, Composite, Rigid*). Toisen maailmansodan aikana käytetyistä alikaliiperiammuksista tunnetuimpia on saksalainen Panzergranate 40 (Pzgr. 40), jossa oli volframikarbidipenetraattori. Pzgr. 40-ammuksia valmistettiin monille eri tykeille ja kaliipereille.

Kolmas vaihtoehto ovat irtoavilla ohjausosilla varustetut alikaliiperiammukset, joiden ensimmäinen kehitysvaihe oli brittien toisen maailmansodan aikana kehittämä vakauttamaton, ns. APDS-ammus (Armor-Piercing Discarding Sabot), jossa ammuksen kuori eli ohjausosa (*sabot*) irtautuu lennon alkuvaiheessa. APDS-ammusten penetraattorit ovat tyypillisesti kaliiperiltaan noin 1/3 putken kaliiperista. Uudempi kehitysvaihe on nuolimainen pyrstövakavoitu alikaliiperiammus, eli nuoliammus, englanniksi APFSDS (Armor-Piercing Fin-Stabilized Discarding Sabot). Toimintaperiaate on sama kuin APDS-ammuksillakin, mutta APFSDS-ammukset ovat suhteellisesti pidempiä. Sileäputkisista eli rihlaamattomista tykeistä ammuttua nuoliammusta ei voida vakauttaa tavallisen tykistön ammusten tapaan pyörimisliikkeellä, vaan vakauttamiseen tarvitaan siivekkeet. Nuoliammukset ovat APDS-ammuksia pienikaliiperisempia, esimerkiksi 1/5 tai 1/6 putken kaliiperista. APFSDS-ammus on tällä hetkellä tehokkain käytössä oleva panssariammustyyppi.

Penetraattorin valmistusmateriaalina on yleensä käytetty volframiyhdisteitä tai köyhdytettyä uraania. Köyhdytettyä uraania syntyy jätetuotteena uraanin rikastamisessa, ja sitä on hyödynnetty ammuksissa halpuutensa vuoksi maissa, joissa sitä on käytettävissä runsaasti. Osumassa syntyy uraanioksidipölyä, joka aiheuttaa terveyshaittoja. Useissa maissa köyhdytettyä uraania ei ole tämän vuoksi hyödynnetty.

Lähteet
-------

1. ↑  Köyhdytetty uraani. *Säteilyturvakeskus (STUK)*.  25.3.2009.  Arkistoitu. Viitattu 16.6.2009.
**Pohjois-Pohjanmaan tuomiokunta** eli Pohjoisen läänin tuomiokunta oli Turun hovioikeuspiiriin kuulunut kihlakunnantuomarin virka-alue. Ennen vuotta 1680 oli Pohjanmaalla ajoittain kolmekin tuomaria (lainlukijaa). Vuosina 1676–1680 Bengt Rosenhane ja Kristoffer Gyllenstierna jakoivat tuomarinveron tasan keskenään. Vaikka Pohjanmaalla oli tänä aikana kaksi tuomaria, ei Pohjanmaan tuomiokuntaa silti ollut alueellisesti jaettu. (Pohjanmaan tuomiokunta oli 1648–1653 jaettuna kahteen tuomiokuntaan, Oulun läänin tuomiokuntaan ja Vaasan läänin tuomiokuntaan.)

Vuonna 1680 tapahtuneessa tuomioistuinlaitoksen uudistustyössä Pohjanmaan tuomiokunta jaettiin kahtia Pohjois-Pohjanmaan tuomiokunnaksi ja Etelä-Pohjanmaan tuomiokunnaksi. Vuonna 1685 Pohjanmaan keskiosaan nimitettiin kolmas tuomari, Henrik Kluwensick, mutta tämä ei koskaan ryhtynyt hoitamaan virkaansa, joten tuomiokuntajakokin säilyi ennallaan. Vuoden 1680 tuomiokirjan mukaan Pohjois-Pohjanmaan tuomiokuntaan kuuluivat seuraavat pitäjät:

* Hailuoto
* Ii
* Kalajoki
* Kemi
* Kokkola
* Kruunupyy
* Kälviä
* Liminka
* Lohtaja
* Oulu
* Paltamo
* Pyhäjoki
* Salo
* Sotkamo

Isonvihan (1713–1721) aikana tuomiokunnassa pidettiin viimeiset käräjät ennen keskeytystä talvella 1714 ja oikeudenkäyntitoiminta aloitettiin uudelleen keväällä 1721. Pikkuvihan (1742–1743) aikana käräjiä pidettiin häiriintymättä.

Pohjois-Pohjanmaan tuomiokunta jaettiin kahteen voutikuntaan, Oulun pohjoiseen voutikuntaan ja Oulun eteläiseen voutikuntaan. Ruotsin valtakunnan säädyt suostuivat jakoon 21. kesäkuuta 1762. Jaon perusteella Pohjois-Pohjanmaan tuomiokunnasta muodostettiin Oulun pohjoisen voutikunnan tuomiokunta ja Oulun eteläisen voutikunnan tuomiokunta.

Lähteet
-------

1. ↑  *Otavan iso tietosanakirja,* Otava 1965, osa 9, palsta 141, hakusana tuomiokunta.
2. 1 2 3 4  Holmberg, Håkon et al.: *Suomen tuomiokunnat ja kihlakunnantuomarit,* Suomen kihlakunnantuomarien yhdistys 1959, sivut 38–39.
3. ↑  Holmberg sivu 16.
4. ↑  Holmberg sivu 9.
**Pohjois-Makedonian koripallomaajoukkue** edustaa Pohjois-Makedoniaa koripallon miesten maajoukkuekilpailuissa. Sitä hallinnoi Pohjois-Makedonian koripalloliitto. 

Pohjois-Makedonian maajoukkue on pelannut neljä kertaa EM-kilpailujen lopputurnauksessa. Ranskan kisoissa 1999 se hävisi alkulohkonsa otteluissa Ranskalle, Jugoslavialle ja Israelille sijoittuen lopullisessa rankingissa kolmanneksitoista. Puolan EM-kilpailuissa 2009 Pohjois-Makedonia voitti alkulohkossa Israelin sekä hävisi Kreikalle ja Kroatialle. Jatkolohkossa se voitti Saksan 86–75, mutta hävisi Ranskalle ja Venäjälle. Joukkueen lopullinen sijoitus oli yhdeksäs. Liettuan EM-kilpailuissa 2011 Pohjois-Makedonia sijoittui neljänneksi. Se voitti alkulohkonsa kukistettuaan Kroatian, Kreikan, Suomen ja Bosnia ja Hertsegovinan sekä hävittyään Montenegrolle. Jatkolohkossa se voitti Georgian ja Slovenian sekä hävisi Venäjälle sijoittuen toiseksi. Puolivälieräottelussa Pohjois-Makedonia voitti isäntämaa Liettuan pistein 67–65. Välieräottelussa se hävisi Espanjalle 80–92 ja pronssiottelussa Venäjälle 68–72. Slovenian EM-kisoissa 2013 Pohjois-Makedonia voitti alkulohkossa Serbian mutta hävisi Liettualle, Latvialle, Bosnia ja Hertsegovinalle sekä Montenegrolle ja sijoittui lohkossaan viimeiseksi sekä koko kisojen lopputaulukossa 21:nneksi.

Olympialaisiin ja MM-kilpailujen lopputurnaukseen Pohjois-Makedonia ei ole toistaiseksi selviytynyt.

Lähteet
-------

1. ↑  Ranking men after FIBA Basketball World Cup 2019 Qualifiers Window 6 *fiba.basketball*.  26.2.2019. Viitattu 31.8.2019. (englanniksi)
2. ↑  European Championship for Men 1999 FIBA Europe (englanniksi)
3. ↑  Schedule *eurobasket2009.org*.  Arkistoitu 31.8.2009. Viitattu 21.10.2009. (englanniksi)
4. ↑  Final standings *eurobasket2009.org*.  Arkistoitu 30.8.2009. Viitattu 21.10.2009. (englanniksi)
5. ↑  Eurobasket Lithuania 2011 *eurobasket2011.com*. Viitattu 20.10.2011. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Pohjois-Makedonian maajoukkueen sivusto Euroopan koripalloliiton sivustolla (englanniksi)
* Pohjois-Makedonian koripalloliiton virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (makedoniaksi)

FIBA Europen maajoukkueet
Alankomaat | Albania | Andorra | Armenia | Azerbaidžan | Belgia | Bosnia ja Hertsegovina | Bulgaria | Englanti | Espanja | Georgia | Irlanti | Islanti | Israel | Italia | Itävalta | Kreikka | Kroatia | Kypros | Latvia | Liettua | Luxemburg | Malta | Moldova | Montenegro | Norja | Pohjois-Irlanti | Pohjois-Makedonia | Portugali | Puola | Ranska | Romania | Ruotsi | Saksa | San Marino | Skotlanti | Serbia | Slovakia | Slovenia | Suomi | Sveitsi | Tanska | Tšekki | Turkki | Ukraina | Unkari | Wales | Valko-Venäjä | Venäjä | Viro | Yhdistynyt kuningaskunta

**Entisiä joukkueita:** DDR | Jugoslavia | Neuvostoliitto | Tšekkoslovakia
Kanadalainen sotilas sotasaalis-panssarikauhun kanssa.
**Panssarikauhu** (alun perin **panssarinkauhu**) (saks. *Panzerschreck*, viralliselta nimeltään *Raketenpanzerbüchse*, lyhennettynä *RPzB*), on saksalaisten toisessa maailmansodassa kehittämä 88 millimetrin uudelleenladattava sinko. Olalta laukaistavaa asetta kutsuttiin joukkojen keskuudessa myös nimellä *Ofenrohr* (savupiippu). 

Saksalaiset alkoivat kehitellä uudentyyppistä asetta panssarintorjuntakiväärin korvaajaksi alkuvuodesta 1943 Tunisiassa sotasaaliiksi saamiensa yhdysvaltalaisten kuudenkymmenen millimetrin M1A1-sinkojen pohjalta. 

Toisin kuin lyhytkantoinen ja kertakäyttöinen panssarinyrkki, raskaampi panssarikauhu oli uudelleenladattava, ja ammuksen huomattavasti suurempi lähtönopeus teki aseen tehokkaaksi jopa sadan metrin päästä. Ensimmäinen malli **RPzB 43** oli 164 cm pitkä ja painoi tyhjänä noin 9,25 kiloa. Sitä seurasi lokakuussa 1943 **RPzB 54**, joka oli varustettu käyttäjää raketin peräsuihkulta suojaavalla levyllä; ase painoi tyhjänä 11 kiloa. Seuraavassa mallissa, **PzB-54/1**, oli paranneltu raketti, lyhyempi putki ja sen käyttöetäisyys oli pidentynyt noin 180 metriin.

Käyttö Suomessa
---------------

Tornion maihinnousun suomalaisjoukkoja, panssarintorjuntapartion aseena panssarikauhu.
Myös suomalaisilla oli jatkosodan loppuvaiheessa käytössä Saksasta toimitettuja panssarikauhuja. Panssarikauhut ja panssarinyrkit olivat tärkeässä asemassa jatkosodan aikana kesän 1944 torjuntataisteluissa. Esimerkiksi sotamies Eero Seppänen tuhosi Siiranmäen taistelussa yhden vuorokauden aikana kuusi vihollispanssaria. Lapin sodan aikana aseita käytettiin myös saksalaisia joukkoja vastaan.

Kesän 1944 taisteluissa oli panssarikauhujen ammusten kulutus 3 200 kpl, joten
sodan päättyessä oli varastossa 14 748 laukausta. Varasto jäi melko suureksi, noin
4,6-kertaiseksi, kesän 1944 kulutukseen verrattuna.

Katso myös
----------

* Raketen-Panzerbüchse 43

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Panssarikauhu** Wikimedia Commonsissa

* pkymasehist.fi
* (Arkistoitu – Internet Archive)
* Englanninkielinen, sivulla on aseen suomenkielinen ohjekuva
Pansori-esitys Soulissa vuonna 2006
**Pansori** (kor. 판소리) on perinteistä korealaista musiikkiteatteria. Sitä esittävät laulaja ja rumpali, joka soittaa *buk*-rumpua.

Pansorin alkuperä lienee Jeollan alueen šamanistisissa *muga*-lauluissa, mutta siihen ovat vaikuttaneet myös lukuisat muut paikalliset kansanperinteet ja kirjallisuuden muodot. Siitä tuli oma taidemuotonsa 1600- tai 1700-luvuilla, mutta se nousi erityiseen suosioon ja saavutti huippukautensa 1800-luvulla. Silloin alun perin vulgaarina viihteenä pidetty pansori nautti myös yläluokan suojelusta. Myöhemmin 1900-luvulla perinne taantui ja muuntui huomattavasti Japanin miehityskauden ja länsimaistumisen myötä, mutta on 1970-luvulta lähtien herättänyt jälleen kiinnostusta. Nykyään esitettäviksi on 12 kappaleen (*madang*) vakiintuneesta repertoaarista säilynyt vain viisi vanhaa pansori-kappaletta: *Chunhyangga*, *Simcheongga*, *Heungbuga*, *Sugungga* ja *Jeokbyeokga*.

Pansoria esitettiin alun perin julkisilla paikoilla; *pan* tarkoittaakin avointa tilaa ja *sori* laulua tai ääntä. Pansori-esityksessä viuhkaa käyttävä laulaja kertoo rummun tarjoaman rytmin säestyksellä tarinan yhdistäen laulua, kertovaa puhetta ja dramaattisia eleitä. Yleisö osallistuu esitykseen aktiivisesti kannustushuudoin tai kommentein. Kokonaisen kappaleen esitys voi kestää 3–8 tuntia, mutta kappaleista voidaan esittää myös yksittäisiä osia tai lauluja.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Gorlinski, Virginia: P’ansori Encyclopædia Britannica. Viitattu 11.8.2017.
2. 1 2 3  Um, Hae-Kyung. ym.: *The Concise Garland Encyclopedia of World Music, Volume 2*, s. 1213–1218. Routledge, 2013. ISBN 9781136096020. Teoksen verkkoversio.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Pansori** Wikimedia Commonsissa

* Pansori epic chant Unesco
**Duesme** on kunta Ranskassa Côte-d’Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee Seinen varrella, noin 34 kilometriä Montbardin kaupungista itään.

Saint-Philippen ja Saint-Jacquesin kirkko
Kunnan keskustassa oleva Saint-Philippen ja Saint-Jacquesin kirkko on rakennettu vuosina 1686–1705. Se korvasi aiemman kirkon, joka oli rakennettu linnan muurien sisäpuolella, ja joka oli tuhoutunut Ranskan uskonsodissa vuonna 1595. Lähistöllä on vanhan linnoitetun linnan rauniot. Se on alkujaan 1100-luvulla rakennettu linna, josta Burgundin herttuat tekivät yhden linnoituksistaan. Écorcheursit valloittivat linnan vuonna 1363. Ranskan kuningas Henrik IV purki linnan 1600-luvulla, ja lopullisesti se tuhottiin 1700-luvulla.

Lähteet
-------

1. ↑  Comparateur de territoire Institut National de la Statistique et des Études Économiques. Viitattu 2.2.2022. (ranskaksi)
2. ↑  Duesme Echo des communes. Viitattu 2.2.2022. (ranskaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Duesme** Wikimedia Commonsissa
**MacPherlin Dudu Omagbemi** (pelaajanimeltään **Dudu**, s. 18. heinäkuuta 1985 Lagos, Lagos, Nigeria) on nigerialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hänen viimeisin seuransa oli East Bengal.

Dudu pelasi juniorivuotensa kotimaassaan Okobaba FC:ssa. Sittemmin 179 senttimetriä pitkä ja 75 kilogramman painoinen hyökkääjä pelasi pitkän aikaa Intian kahdella ylimmällä sarjatasolla Dempossa, Salgaocarissa ja Sporting Clube de Goassa sekä malesialaisessa Penangissa. Kaudella 2004–2005 hän voitti Intian liigan maalikuninkuuden Sporting Clube de Goan riveissä.

Kauden 2007–2008 Dudu pelasi puolalaisessa Wisla Krakovassa, jossa hän voitti maan liigamestaruuden. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi Unkariin Debrecenin joukkueeseen, jossa hän voitti sekä Unkarin liiga- että cupmestaruuden. Kevätkauden 2010 hän pelasi Kecskemétissa. KuPSiin Dudu siirtyi elokuussa 2010 kauden loppuun ulottuvalla sopimuksella.

Siirryttyään KuPSiin Dudu teki heti vaikutuksen taidoillaan. Dudu iski maaleja lähes jokaisessa pelissä ja nousi yhdeksi Veikkausliigan tehokkaimmista hyökkääjistä kaudella 2010. Kruununa oli Tampere Unitedia vastaan tehty hattutemppu Tampereella.

Kaudeksi 2011 Dudu siirtyi FC Honkaan ja kaudeksi 2012 takaisin KuPSiin. Toisen Kuopion reissun jälkeen Dudu lähti kiertämään Intian Superliigaa, kun hän pelasi kausien 2013-2015 aikana peräti viidessä eri seurassa. Kaudeksi 2016 Dudu palasi Suomen kentille ja Ykköseen, kun hän teki sopimuksen Hakan kanssa. Ykkösessä maaleja syntyi 13 ottelussa 6 kappaletta. Kaudeksi 2016-2017 Dudu siirtyi jälleen Intiaan ja taas uuteen seuraan, Chennaiyiniin. Vuodesta 2018 eteenpäin Dudu pelaa jälleen eri seurassa, tällä kertaa vanhassa tutussa East Bengalissa, jossa hän pelasi kaudella 2014-2015.

Veikkausliigan tilastot
-----------------------

* Liigadebyytti: 8. elokuuta 2010 Inter - KuPS (1–3)
* Ensimmäinen liigamaali: 8. elokuuta 2010 Inter - KuPS (1–3)

| Kausi | Seura | Ottelut | Maalit | Aloituksessa | Vaihdosta  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2010 | KuPS | 10 | 8 | 10 | 0 |
| **Yhteensä** |  | 10 | 8 | 10 | 0 |

Lähteet
-------

* Dudu Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  Tilastot 90minut.pl-sivustolla (puolaksi)
2. ↑  KuPS: KuPS ja hyökkääjä Dudu pelaajasopimukseen 02.08.2010
**Sankarin seisaus – kertauksia ja vertauksia** on Veronica Pimenoffin kirjoittama romaani, joka on ilmestynyt 2010 Tammen kustantamana. 

Pimenoffin yhdeksäs romaani on aateromaaneista tunnetun kirjailijan tulkinta syyskuun 11. päivän tragediasta. Mukana on hiven jännitystä. Päähenkilö, minäkertoja, on seisonut moottoritiellä katsomassa kuinka hänen työpaikkansa Pentagon joutuu iskun kohteeksi. Hän asettuu hotelliin seuraamaan tapahtumia reaaliaikaisesti televisiosta. Samalla hänen mielensä pohtii oman elämän tekemisiä ja tekemättä jättämisiä. Romaanin näyttämönä ovat Eurooppa, Aasia ja Pohjois-Amerikka. Minäkertoja on alkujaan laosilainen palkkasoturi, mutta on päässyt Yhdysvaltain tiedustelupalvelun palkkalistoille ja työskentelee Pentagonissa, kuvaannollisesti Olympos-vuorella.

Suomi liittyy tarinaan, kun minäkertoja saapuu Saksaan antamaan raportin Suomeen suuntautuneista asekuljetuksista. Tarinan juonen rinnalla kirjoittaja kuljettaa kulttuurihistoriallista aineksia antiikin Kreikasta lähtien.

Kriitikko Hannu Niklander pitää romaania syksyn 2010 merkittävimpiin kuuluvana teoksena. Miikka Laihinen luonnehtii tarinaa paikoin puisevaksi mutta hänen arvionsa mukaan "teos ansaitsee tulla luetuksi". Hän vertaa teosta yhdysvaltalaiseen tylsänpulskeaan kritiikkiin, jonka rinnalla Pimenoffin romaani on terävää, harkittua ja ehdotonta aikalaisproosaa.

Pia Ingström luonnehtii Pimenoffia apokalyptikoksi, ja siksi juuri tämä aihe on hänelle itsestään selvä, mutta onneksi saanyt kypsyä lähes kymmenen vuotta. Vaikka Pimenoff on psykiatri, hän ei luo lukijalle samastumiskohteita, ei selitä päähenkilön tekoja. Ingström ihailee tapaa, jolla Pimenoff murskaa monia suomalaisen proosan tärkeitä pidettyjä puolia, kuten soljuvaa kieltä, suurisieluista pientä ihmistä.

Kun Helena Ruuska kritisoi teosta sanoin: "Itse henkilö kaikkine naisineen ja erilaisine tunnustuksineen jää ulkokohtaiseksi", vastaa Kristina Carlson siihen poleemisesti: "No eihän tätä yhden persoonan tilitys- tai kasvuromaaniksi ole kirjoitettukaan, vaan kyse on muista asioista: sodasta, sodan politiikasta ja taloudesta ja tekniikasta - - eivätkä yhteydet antiikin mytologiaankaan ole pelkkää koristetta, kuten Ruuska antaa ymmärtää". Carlsson pitää Pimenoffin kaksoisvalotusta loistavana ja pahoittelee teoksen saamaa vähäistä huomiota.

Lähteet
-------

1. ↑  Helena Ruuska, Syyskuun 11. päivä ei jätä rauhaan, viitattu 18.2.2011, viitattu 18.2.2011
2. 1 2  Miikka Laihinen, Sankarin rappiolla, Turun ylioppilaslehti (Arkistoitu – Internet Archive), viitattu 18.2.2011
3. 1 2  Pia Ingström, Den gyllene kedjan brister – och sedan? (Arkistoitu – Internet Archive), Hufvudstadsbladet 29.11.2010, viitattu 18.2.2011
4. 1 2  Hannu Niklander, Veronica Pimenoff - Sankarin seisaus[vanhentunut linkki], Keskisuomalainen 14.12.2010, viitattu 18.2.2011
5. ↑  Suomalaisesta proosasta, Kristina Carlson, Antiaikalainen 29.12.2010, viitattu 18.2.2011

Aiheesta muualla
----------------

* *Sankarin seisaus* Tammen sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
**Société Nationale de Radiodiffusion et de Télévision** eli SNRT on Marokon julkisen palvelun yleisradioyhtiö.

Yleisradiolähetykset alkoivat Marokossa vuonna 1928 posti- ja lennätinlaitoksen alaisuudessa. Televisiolähetykset aloitettiin vuonna 1962, jolloin Radio Maroc sai nimen Radio Télévision Marocaine. Lähetysten sisältö oli maan hallituksen tiukassa valvonnassa. Ensimmäinen kaupallinen radioasema Médi 1 perustettiin 1980-luvun alussa ja kilpaileva televisiokanava 2M vuonna 1989. Valtion yleisradiomonopoli purettiin Marokossa ensimmäisenä arabimaana 2000-luvun alussa.

Valtion omistama SNRT perustettiin uuden yleisradiolain myötä vuonna 2005. Se saa tulonsa valtiolta, mainoksista ja erityisestä yleisradioverosta.

Yhtiöllä on neljä kansallista radiokanavaa ja kymmenen alueradiota. Al Idaa Al Watania toimii arabiaksi, Chaine Inter ranskaksi ja Al Idaa Al Amazighia kolmella berberikielellä. Radio Mohammed VI du Saint Coran välittää koraanin luentaa ja uskonnollisia ohjelmia. Alueradiot sijaitsevat Agadirissa, Casablancassa, Dakhlassa, El Aaiúnissa, Fèsissä, Marrakechissa, Meknesissä, Oujdassa, Tangerissa ja Tétouanissa. Radiolähetykset tapahtuvat etupäässä ULA-alueella, mutta yhtiöllä on käytössä myös useita keskiaaltolähettimiä (MW). Lyhytaaltolähetykset (SW) loppuivat vuonna 2012.

Kahdeksan televisiokanavan lähetyksiä välitetään maanpäällisessä antenniverkossa analogisesti ja digitaalisesti sekä kaapeliverkon ja satelliittien kautta. Al Aoula on yleiskanava, Athaqafia kulttuurikanava, Arryadia urheilukanava, Aflam TV digitaalinen elokuvakanava, Tamazight berberikanava ja Assadissa islamilainen kanava. Laayoune TV on ensimmäinen alueellinen televisiokanava ja Al Maghribia ulkomailla asuville marokkolaisille pelkästään satelliitin välityksellä suunnattu kanava.

Lähteet
-------

1. ↑  Issiali, Aârab: "Libralization of the Moroccan Broadcasting Sector: Breakthroughs and Limitations", *National Broadcasting and State Policy in Arab Countries*. Houndmills: Palgrave Macmillan, 2013.
2. ↑  La SNRT: Presentation *SNRT*.  Arkistoitu 30.7.2019. Viitattu 30.7.2019.
3. 1 2  La Nos chaînes: Presentation *SNRT*. Viitattu 30.7.2019.
4. ↑  Africa on Mediumwave and Shortwave *British DX Club*. Viitattu 30.7.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Société Nationale de Radiodiffusion et de Télévision (ranskaksi), (arabiaksi)
Socotán kunnan lippu
Socotán kunnan vaakuna
Colombia - Boyaca - Socota
**Socotá** on Kolumbian kunta, joka sijaitsee Boyacán departementissa. Se sijaitsee Andien itäpuolella. Tunjaan on matkaa 134 kilometriä. Lähellä sijaitsevia kuntia ovat Jericó, Sativanorte, Pisba, Mongua, Chita, Támara, Sativasur, Tasco, Socha ja Gameza. Socotá perustettiin 19.1.1602. Socotán nimi viittaa muiscojen kieleen ja se tarkoittaa "auringon ja kyntämisen maata". Socotásta tuli kunta vuonna 1822. Vuonna 2009 muisteltiin venezuelalaisen vapaustaistelijan Simón Bolívarin käyntiä Socotássa. Socotán asukasluku on 10 039 asukasta. Enemmistö asukkaista on alle 40-vuotiaita. Enemmistö asukkaista on miehiä.

Talous
------

Kaivosteollisuus on yksi Socotán pääelinkeinoista. Alueella on paljon hiiliteollisuutta. Muita elinkeinoja ovat esimerkiksi maatalous. Socotássa viljellään muun muassa vehnää, ohraa, perunaa, hernepapuja ja erilaisia vihanneksia. Myös karjaa kasvatetaan.

Ilmasto
-------

Socotá kuuluu lämpimään ja lauhkeaan vyöhykkeeseen. Keskilämpötila on 16,4 astetta. Vuosittainen sademäärä on keskimäärin 1 116 millimetriä.

Nähtävyydet
-----------

Pisban kansallispuisto sijaitsee Socotássa. Socotán keskustassa sijaitsee Jorge Eliécer Gaitánin puisto.

Lähteet
-------

1. ↑  Nuestro Municipio *gov.co*. Viitattu 17.9.2016. [vanhentunut linkki]
2. ↑  Censo General 2005-Perfil Socotá – Boyacá *dane.gov.co*. Viitattu 17.9.2016.
3. ↑  SOCOTÁ CONMEMORA LOS 190 AÑOS DE LA RUTA LIBERTADORA *gov.co*. Viitattu 17.9.2016. [vanhentunut linkki]
4. ↑  Socotá (Boyacá) *tierra.tutiempo.net*. Viitattu 17.9.2016.
5. ↑  Nuestro municipio *gov.co*. Viitattu 17.9.2016. [vanhentunut linkki]
6. ↑  SOCOTÁ: EL PUEBLO DE LA ESPERANZA *El Tiempo*.  13.1.1995. Viitattu 17.9.2016.
7. ↑  Clima:Socotá *climate-data.org*. Viitattu 17.9.2016.
8. ↑  naturales Nuestro municipio - turismo *gov.co*. Viitattu 17.9.2016. [vanhentunut linkki]
9. ↑  RESCATANDO LAS COSTUMBRES DE NUESTROS ANCESTROS *gov.co*. Viitattu 17.9.2016. [vanhentunut linkki]