recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Petteri Iivonen
**Petteri Iivonen** (14. elokuuta 1987 Helsinki) on suomalainen viulisti. Hän on kansallisen Kuopion viulukilpailun voittaja vuodelta 2005 ja sijoittui toiseksi 10. Sibelius-viulukilpailussa vuonna 2010. Iivonen on opiskellut Sibelius-Akatemiassa, University of Southern Californiassa ja Tel Avivin yliopistossa opettajinaan Tuomas Haapanen ja Hagai Shaham.

Iivosen ensimmäinen kaupallisen levyn *Art of the Violin* julkaisi vuonna 2009 Linn Records maailmanlaajuisesti. Helmikuussa 2010 hän debytoi Israelissa Mann Auditoriossa Zubin Mehtan johdolla soittaen Tšaikovskin viulukonserton.

Iivosen soitin on Carlo Bergonzi (Villa Gyllenberg) vuodelta 1732. Soittimen aikaisempiin omistajiin kuuluu muun muassa Isaac Stern.

Vuonna 2017 Iivosesta tuli Suomen kansallisoopperan konserttimestari. Vuonna 2019 hän siirtyi Pariisin oopperan konserttimestariksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Pariisin oopperan konserttimestariksi äskettäin valittu viulisti Petteri Iivonen Lappeenrannan kaupunginorkesterin solistina *Finlands Symfoniorkestrar rf*.  2019. Viitattu 7.7.2020.
2. ↑  Biographie, Petteri Iivonen, violon *Louvre*. Viitattu 7.7.2020.
3. ↑  Viulisti Petteri Iivosen poikkeuksellinen vuosi Pariisissa – Taiteilija koronakeväänä 2020 *Yle*.  18.4.2020. Viitattu 7.7.2020.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Yle

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**"People first"** -kieli tarkoittaa muun muassa APA Style -ohjeistukseen sisältynyttä ohjetta kirjoittaa vammaisista henkilöistä tavalla, joka ei absolutisoi heille annettua vammaan liittyvää ominaisuutta vaan suhteellistaa sen yhdeksi ominaisuudeksi muiden joukossa. Ohjeen mukaan voitiin kirjoittaa esimerkiksi "henkilö, jolla on vamma" sen sijaan, että käytti ilmaisua "vammainen". Ohjeen noudattamista voitiin jopa vaatia APA Style-kirjoitusohjeita käyttävissä tieteellisissä aikakauslehdissä ehtona käsikirjoitusten julkaisemiselle.

*Identity first -*kieli
-----------------------

*"People first"* -kieltä suositeltiin APA:n ohjemanuaalin kuudennessa painoksessa vuodelta 2010 etenkin vammaisista henkilöistä puhuttaessa. Samalla todettiin, että tulisi käyttää sellaisia nimityksiä, jotka henkilöt itse hyväksyvät. Kirjan seitsemännessä painoksessa vuodelta 2020 hyväksytään sekä *"people first"* -kieli että aiemmin ei-suositeltavana pidetty *"identity first"* -kieli. Jälkimmäinen tarkoittaa esimerkiksi ilmaisua "vammainen" tai "vammainen henkilö".

Muutoksen syynä oli useiden vammaisjärjestöjen muuttunut kanta kielenkäyttöön. Ne ovat nähneet *people first* -kielen alentavana puheena, jossa ihmisen identiteetti nimenomaan vammaisena on haluttu syrjäyttää. Helen Pluckrose ja James A. Lindsay katsovat kirjassa *Cynical Theories*, että vammaisliikkeen *identity first* -kieli rinnastui vastaavan ilmiöön kriittisen rotuteorian piirissä ja edusti postmodernin sosiaalisen oikeudenmukaisuusteorian kehitystä.

Lähteet
-------

* American Psychological Association: *Publication Manual of the American Psychological Association. Sixth Edition*. American Psychological Association, 2010. ISBN 978-1-4338-0561-5.
* Pluckrose, Helen ja Lindsay, James: *Cynical Theories: How Activist Scholarship Made Everything About Race, Gender, and Identity—and Why This Harms Everybody*. Swift, 2020. ISBN 978-1-80-075004-3. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  American Psychological Association: Guidelines for Nonhandicapping Language in APA Journals. 6th Edition *apastyle.apa.org*.  1992.
2. 1 2  American Psychological Association 2010, s. 72
3. ↑  American Psychological Association: Disability *APA Style*.  2020.
4. ↑  Kenneth Jernigan: The Pitfalls of Political Correctness:Euphemisms Excoriated *Braille Monitor*.  March 2009.
5. ↑  Pluckrose & Lindsay, 2020, s.167-168
Priimaksen palatsi.

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Priimaksen palatsi**.
**Priimaksen palatsi** (slovakiksi *Primaciálny palác*, unk. *prímási palota*) on vaaleanpunainen, uusklassinen rakennus Bratislavan vanhassa kaupungissa. Sen rakennutti vuosina 1778–1781 priimas kardinaali Jozsef Batthyany, koska samalla paikalla 1200-luvulta asti seissyt arkkipiispan linna ei riittänyt hänen tarpeisiinsa. Palatsin peilisalissa on koettu monia historiallisia tapahtumia ja allekirjoitettu rauhansopimuksia. Vuonna 1805 keisarien Napoleon I ja Frans II välinen neljäs Pressburgin rauhansopimus allekirjoitettiin tässä salissa. Vuoden 1848 vallankumousten seurauksena Ferdinand V allekirjoitti siellä niin sanotut maaliskuun lait, joihin kuului maaorjuuden lakkauttaminen.

Bratislavan kaupunki osti palatsin käyttöönsä 1903, ja nykyisin se on pormestarin virka-asuntona. Peilisalissa järjestetään konsertteja. Talosta löytyi korjaustöiden aikana englantilaisia 1600-luvun seinävaatteita, jotka ovat näytteillä yleisölle.

Lähteet
-------

1. ↑  Bratislava – City Sights (Arkistoitu – Internet Archive) Bratislavahotels.co.uk
2. ↑  Bratislava sights Hotels in Bratislava
3. ↑  Visit Bratislava
Selverin myymälä Tallinnan Mustakivessä.
Selverin supermarket
**Selver AS** on Virossa toimiva super- ja hypermarkettien ketju, jossa myydään pääasiallisesti elintarvikkeita ja päivittäistavaroita. Ketjun historia alkoi vuonna 1995, kun ensimmäinen *Punane Selver* avattiin Lasnamäen lähiöön Tallinnassa. Myymäläketjuksi Selver kehitettiin vuosien 1998–2001 aikana. Selverin liikevaihto oli vuonna 2010 noin 300 miljoonaa euroa ja se työllisti noin 2 500 henkilöä. Selver avasi ensimmäiset myymälänsä Latviassa joulukuussa 2008, mutta lopetti kaikkien kuuden myymälänsä toiminnan maan talouskriisin johdosta jo vuoden 2009 lopulla.

Selver on osa Tallinna Kaubamaja Grupp -pörssiyhtiötä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Tallinna Kaubamaja Group. About the Group ja Subsidiaries and Related Companies Tallinna Kaubamaja Grupp AS, tkmgroup.ee. Viitattu 21.2.2016. (englanniksi)
2. ↑  Jaanimüük kasvas heitlikust ilmast hoolimata  29.6.2011. Selver AS. Viitattu 14.9.2011. (viroksi)[vanhentunut linkki]
3. ↑  SELVER INTENSE TO FREEZE ITS ACTIVITIES ON LATVIAN RETAIL MARKET *cns.omxgroup.com*.  8.10.2009. Nasdaq. Viitattu 2.9.2017. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Selver** Wikimedia Commonsissa

* Selver (Arkistoitu – Internet Archive) (viroksi, venäjäksi)
Vanessa Lengies vuonna 2016.
**Vanessa Brittany Lengies** (s. 21. heinäkuuta 1985 Montréal, Quebec) on kanadalainen elokuva- ja televisionäyttelijä, tanssija ja laulaja. Hän on parhaiten tunnettu roolistaan kanadalaisessa nuortensarjassa *Pelottaako?*, Roxanne Bojarskin roolista tv-sarjassa *American Dreams* sekä Sugar Mottan roolista *Glee*-sarjassa. 

Lengiesin ura alkoi ääninäyttelijänä kymmenvuotiaana, kun hän lainasi ääntään *Arttu* -lastensarjan Emily-hahmolle vuosina 1996–2006. Hän on lisäksi esiintynyt muun muassa sarjoissa *Teinitytön kasvatusopas*, *Aavekuiskaaja*, *C.S.I. Miami* ja *Castle*.

Lengies syntyi Kanadan Montréalissa saksalaiselle isälle ja egyptiläiselle äidille. Hän kasvoi Hudsonin pikkukaupungissa Quebecin osavaltiossa.

Aiheesta muualla
----------------

* Vanessa Lengies Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Synchronkartei

 |

 |
Kaleva 1920-luvulla. Oikean laidan julisteessa mainostetaan Harold Lloydin elokuvaa *Ujo poika* (Girl Shy, 1924).
**Kaleva** oli Seinäjoen keskustassa vuodesta 1926 aina 1980-luvun puoleenväliin toiminut elokuvateatteri. Sen iso kaksikerroksinen puutalo Kalevankadun ja Maamiehenkadun kulmassa purettiin vuonna 1990 valmistuneen Epstori-kauppakeskuksen tieltä.

Historiaa
---------

Kaleva-teatteri aloitti toimintansa 17. lokakuuta 1926. Elokuvasalin ensimmäinen vuokraaja oli Kauhajoelta muuttanut Eemeli Raivio, apunaan Ines Heinonen ja tämän poika Valio. Vuonna 1946 koko kiinteistö siirtyi Toivo Rauhalinnan omistukseen ja häneltä vuonna 1969 V. Luhtaselle, joka myi sen jo vuonna 1971 Keijo Aholle. Vuonna 1976 Kaleva siirtyi Keijon veljen Reijo Ahon kommandiittiyhtiölle, joka avasi Maakuntatalon entisen uimahallin paikalle samana vuonna myös Bio Marilynin. Reijo Aho oli suorittanut elokuvakoneenkäyttäjän tutkinnon Helsingissä jo 16-vuotiaana ja tunnetaan sittemmin elokuvateattereita Hämeenlinnassa ja Seinäjoella omistaneena yrittäjänä, jonka Remamian Oy:n omistuksessa on yhä Lapuan Bio Marilyn.

Lähteet
-------

1. ↑  En löydä tarkkaa päättymisvuotta, mutta vuoden 1983 Kari Uusitalon artikkelissa Kaleva vielä toimii, kun taas Seinäjoki 1960–2010 -sivuston kuvassa vuodelta 1987 talo näyttää jo autiolta tyhjine julistekaappeineen.
2. 1 2  Uusitalo, Kari: Seinäjoki on elokuvateatterikaupunkina Suomen Klondyke.  *Kinolehti*, 6/1983, s. 8. Artikkelin skannaukset aukeamittain.
3. ↑  Elokuvateatteri Kaleva vuonna 1987 *Seinäjoki 1960–2010 -sivusto*.  2010. Seinäjoen kaupunki.  Arkistoitu 16.9.2017. Viitattu 28.12.2017.
4. ↑  Innostu Seinäjoesta: "Elämys löytyy salista" (Reijo Ahon haastattelu.) *Seinäjoen Sanomat*.  12.8.2015.  Arkistoitu 29.12.2017. Viitattu 29.12.2017.
5. ↑  Lepistö, Rauno: Lapualaisia elokuvateattereita vuosien varrelta *Helemi – Lapuan historiallinen tietokanta*.  22.1.2014.  Arkistoitu 27.12.2017. Viitattu 27.12.2017.
6. ↑  Niskanen, Anne-Maria: Bio Rex -ketju kasvaa ostamalla elokuvateatterin Hämeenlinnasta ja Seinäjoelta *Yle Uutiset*.  10.3.2016. Viitattu 11.3.2016.
**Simonlinna** on Helsingin Kampissa Simonkadun ja Annankadun kulmassa sijaitseva seitsenkerroksinen liike- ja toimistorakennus, joka valmistui vuonna 1925. Sen on suunnitellut arkkitehti Väinö Vähäkallio. Rakennuksen monumentaalinen muotokieli ja punatiilinen julkisivu edustaa pelkistettyä 1920-luvun klassismia.

Simonlinnassa oli 1920-luvulla kieltolain aikaan Cuba-niminen ravintola, joka toimi salakapakkana ja bordellina. Rakennuksessa sijainneet asunnot muutettiin 1960–1970 -luvuilla toimistotiloiksi. Porrashuoneiden alkuperäinen sisustus on hävitetty, ja rakennuksen ovet ovat uusittu.

Vuonna 2022 Suomen Asianajajaliiton kerrottiin muuttavan pois rakennuksesta, jolloin sinne vapautuu yli 600 metriä huoneistoalaa. Tilaa on suunniteltu muun muassa muutettavan takaisin asuinkäyttöön.

Lähteet
-------

1. 1 2  As Oy Simonlinna; Annankatu 31-33. Simonkatu 12.; Helsinki *Helsingin Kaupunginmuseo*.  Arkistoitu 19.7.2022. Viitattu 19.7.2022.
2. ↑  Katso kartasta - oliko kotisi lähellä salakapakka 1920-luvulla? *Ilta-Sanomat*. Viitattu 19.7.2022.
3. ↑  Vanhasta arvotalosta tyhjenee kerroksittain tilaa Helsingin ydin­keskustassa – Paraati­paikka tulee myyntiin miljoonilla euroilla: "Se vaatii oman ostajakuntansa" *Helsingin Sanomat*. Viitattu 19.7.2022.
**Vandenberg Air Force Base Space Launch Complex 4** (lyh. **SLC-4**) on Kalifornian Vandenbergin lentotukikohdassa sijaitseva kantorakettien laukaisukompleksi. Kompleksi käsittää kaksi laukaisualustaa, itäisen (**SLC-4E**) ja läntisen (**SLC-4W**).

Historia
--------

Yhdysvaltain ilmavoimien polaariratojen laukaisut tehtiin itärannikolla sijainneen Cape Canaveralin laukaisusuuntien rajoituksista johtuen Vandenbergin lentotukikohdasta Yhdysvaltain länsirannikolla. Kaliforniassa Los Angelesin lähellä sijainneen tukikohdan eteläpuolella oli pelkkää valtamerta, mikä mahdollisti turvalliset laukaisut korkean inklinaatiokulman naparadoille.

Titan-perheen laukaisut olivat ennen IV-versiota tapahtuneet länsirannikolla kompleksi 4:ltä, jonka kaksi alustaa oli jaettu raketin varhaisemmalle Titan II -versiolle (SLC-4W) ja myöhemmille III- ja 34D-versiolle (SLC-4E). Idempänä sijainnut SLC-4E päätettiin muuntaa uudelle Titan IV:lle soveltuvaksi.

Rakennustöiden arvioitiin kestävän noin 16 kuukautta niiden alkaessa, mutta projekti venyi tavoiteaikataulusta neljällä kuukaudella, mikä viivästytti jo aiemmin merkittävistä aikatauluongelmista kärsinyttä Titan IV -ohjelmaa entisestään. Vandenbergin rakennustyömaan viivästymisen taustalla oli projektin alkuvaiheessa käytetyissä rakennusmateriaaleissa havaitut laatuongelmat.

Titan IV:n loppukokoonpano tapahtui länsirannikolla kokonaisuudessaan laukaisukompleksilla, mikä poikkesi itärannikon tavasta, missä kantoraketin boosterit ja nesteajoaineiset vaiheet valmisteltiin toisistaan erillisissä kokoonpanorakennuksissa (SMAB). Yksittäisen laukaisun valmistelut olivat länsirannikolla tämän ansiosta hieman nopeammat, mutta ratkaisu ei tuottanut aikataulullisia säästöjä pitkässä juoksussa.

Lähteet
-------

1. ↑  Pike, John: Space Launch Complex 6 [SLC-6] *globalsecurity.org*.  20.7.2011. Viitattu 28.10.2019. (englanniksi)
2. 1 2 3  Pike, John: Titan Facilities *globalsecurity.org*.  20.7.2011. Viitattu 6.10.2019. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Vandenberg AFB SLC-4** Wikimedia Commonsissa
**Epolettikaija** (*Aprosmictus erythropterus*) on Oseaniassa esiintyvä kaija.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Linnun pituus on noin 32 cm ja paino 120–210 g. Sen höyhenpuku on pääosin vihreä, siiven yläpeitinhöyhenet punaiset, yläperä ja alaselkä siniset sekä hartiahöyhenet ja selkä mustat tai tummanvihreät. Nokka on korallinpunainen, koivet harmaat ja iiris oranssinpunainen (koiras) tai vaaleanruskea (naaras). Naaras on väritykseltään huomattavasti himmeämpi, nuori lintu muistuttaa naarasta, hyvin nuorilla nokka on keltainen.

Esiintyminen
------------

Epolettikaijasta tunnetaan kolme alalajia, joista nimialalaji *erythropterus* elää Australian keskiosissa, *coccineopterus* Australian pohjois- ja luoteisosissa sekä *papua* Papua-Uusi-Guinean eteläosassa. Elinympäristön ala on 1 000 000–10 000 000 neliökilometriä ja populaation koko on yli 100 000 yksilöä.

Elinympäristö
-------------

Eukalyptus- ja akasiametsiköt, joenvarsimetsät, savannit, metsänreunat ja viljelysmaat 600 m:n korkeudelle merenpinnasta.

Lisääntyminen
-------------

Pesä on tavallisesti vesistön lähellä kasvavan eukalyptuksen kolossa tai lahossa oksassa. Pesäkolo on yleensä hyvin syvä, jopa kymmenen metriä. Naaras munii kolmesta viiteen munaa, joskus kuusi, joita se hautoo noin kolme viikkoa. Koiras tuo hautovalle naaraalle ruokaa yleensä vain kahdesti päivässä, aamulla ja myöhemmin iltapäivällä. Poikaset jättävät pesän viisi viikkoa vanhoina.

Ravinto
-------

Ruokavalio koostuu hedelmistä, pähkinöistä, siemenistä, marjoista, silmuista, kukista, medestä sekä hyönteisistä ja niiden toukista.

Lähteet
-------

* Forshaw, Joseph M. & Cooper, William T. 1977: Parrots of the World. – T.F.H. Publications, Inc. New Jersey. ISBN 0-87666-959-3
* World Parrot Trust (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  BirdLife International: *Aprosmictus erythropterus* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.2*.  2012. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 22.4.2014. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q934646
* Wikispecies: Aprosmictus erythropterus
* ADW: Aprosmictus\_erythropterus
* AFD: Aprosmictus\_erythropterus
* Avibase: BB1F4BB83322CED8
* BirdLife: 22685069
* BirdLife-Australia: red-winged-parrot
* BOLD: 113989
* CoL: FX6K
* BOW: rewpar1
* eBird: rewpar1
* GBIF: 2479862
* iNaturalist: 19334
* IRMNG: 10193795
* ITIS: 177553
* IUCN: 22685069
* NCBI: 274068
* Species+: 4055
* TSA: 2077
* Xeno-canto: Aprosmictus-erythropterus

 |

 |
**Ida Aalberg -museo** sijaitsee Janakkalassa Leppäkoskella koulun ja radan välissä. Museorakennuksena toimiva entinen ratamestarin talo sisältyy sopimukseen valtakunnallisesti merkittävien asema-alueiden suojelusta.

Leppäkosken ratamestarin talo on täydellinen harvinaisuus rautatierakennusten joukossa. Se on vanhimman radan ensimmäisen vaiheen aikana rakennettu ja siellä asui jo vuonna 1862 silloinen ratamestari Antti Ahlberg. Hän oli tulevan suuren diivan, näyttelijä Ida Aalbergin isä. Talo oli Ahlbergien hallussa 1900-luvun alkuun asti. Rakennuksessa on ollut Ida Aalberg -museo vuodesta 1976 alkaen. Aluksi museorakennus oli vuokralla Valtionrautateiltä ja museo käsitti vain 2 huonetta.

Janakkalan kunta osti rakennuksen vuonna 2002 ja museonrakennus restauroitiin Museoviraston ohjeiden mukaisesti. Myös näyttely uudistettiin ja museo avattiin yleisölle kesällä 2005. Museona on nyt koko rakennus. Uusitun perusnäyttelyn tarkoituksena on korostaa museorakennuksen ainutkertaista historiaa ja rautateiden merkitystä sekä Ida Aalbergin uran että Leppäkosken kylän kannalta. Näyttely kunnioittaa Ida Aalbergin elämäntyötä sekä kansainvälistä uraa luoneena taiteilijana että Janakkalassa syntyneenä yksityishenkilönä.

Lähteet
-------

1. ↑  YM, päätös 9.12.1998 diaarinumero 2/562/96
2. 1 2  Kuulun diivan lapsuudenkotiavataan jälleen Leppäkoskella *Hämeen Sanomat*.  10.06.2005.  Arkistoitu 18.4.2018. Viitattu 18.4.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Ida Aalberg -museo Janakkalan kunnan sivuilla

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Perustiedot Wikidatassa: Ratamestarintalo (Q56402061)ohje |
| --- |
|  |
| esiintymä kohteesta | museo |
|  |
| valtio | Suomi |
|  |
| sijaitsee hallinnollisessa yksikössä | Janakkala |
|  |
| sijainti | Ratamestarin talo Leppäkoskella |
|  |
| katuosoite | Leppäkoskenraitti 20 |
|  |
| koordinaatit | 60°51′43″N 24°42′26″E﻿ / ﻿60.861839°N 24.707269°E﻿ / 60.861839; 24.707269 |
|  |
|  |

 |
**Simonswald** ([ˈziːmonsˌʋalt]; ala-alemanniksi *Simeschwald*) on kunta eteläisessä Saksassa Emmendingenin piirikunnassa Baden-Württembergin osavaltiossa. Kunnassa oli kesäkuun 2022 lopussa 3 091 asukasta. Simonswaldin pinta-ala on 74,3 neliökilometriä, josta 60,9 neliökilometriä on metsää. Kunnan nähtävyyksiin kuuluu muun muassa St. Sebastian-Kirche.

Historia
--------

Paikkakunta mainittiin ensimmäisen kerran 1178. 1600-luvulla alueelle perustettiin ruukki. Kolmikymmenvuotisessa sodassa ruukki tuhoutui, mutta se rakennettiin uudelleen. Vuoden 1950 jälkeen alueen matkailullinen merkitys alkoi kasvaa.

Simonswaldin kunta muodostettiin vuonna 1974, kun Altsimonswald, Haslachsimonswald, Obersimonswald, Untersimonswald ja Wildgutach yhdistyivät.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Daten & Fakten Gemeinde Simonswald. Viitattu 1.6.2023. (saksaksi)
2. 1 2  Bevölkerung der Gemeinden Baden-Württembergs am 30. Juni 2022 (PDF) (s. 12) Statistisches Landesamt Baden-Württemberg. Viitattu 1.6.2023. (saksaksi)
3. 1 2 3  Geschichte Gemeinde Simonswald. Viitattu 1.6.2023. (saksaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Simonswald** Wikimedia Commonsissa

* Kunnan verkkosivut (saksaksi)
**Matias Sassali** on vuoden 1991 Tenavatähti-laulukilpailuun osallistuneen laulajan Matias Sassalin (s. 1980) studioalbumi. Albumin julkaisi Finnlevy vuonna 1991.

Kappaleet
---------

Albumi sisältää muun muassa Sassalin Tenavatähti-kilpailussa esitetyn kappaleen *Elämää juoksuhaudoissa*, jolla hän selviytyi loppukilpailuun, mutta ei päässyt kolmen parhaan joukkoon. Kappalevalintaa pidettiin kilpailun aikana erikoisena, ja hänen äitinsä sekä kilpailun juontaja Seppo Hovi olivat myös kommentoineet asiaa, mutta Sassali itse kieltäytyi esittämästä mitään muuta kappaletta. Sassali on itse kertonut taustansa kappalevalinnalle, että oli kuullut sen radiosta, ja kun melodia oli jäänyt mieleen, hän halusi laulaa sen kilpailussa.

### Kappalelista

1. Elämää juoksuhaudoissa – 2.50
2. Vanha kulkuri – 3.10
3. Kuudenikäinen – 2.26
4. Suopursu – 2.42
5. Kulkurin kaiho – 2.36
6. Kotiseutuni – 3.00
7. Ei ystäväänsä saa pettää – 3.47
8. Saarenmaan valssi – 3.40
9. Moskovan valot – 2.34
10. Viimeinen kevät – 3.18
11. Iltatuulen viesti – 3.12

Lähteet
-------

1. ↑  MTV:n tenavatähti Matias Sassali *Muistikuvaputki - Kysykää Rouva Ruudulta*.  13.10.2008. Yle. Viitattu 22.11.2013.
2. ↑  Matias Sassali Äänitearkisto.  Arkistoitu 3.12.2013. Viitattu 22.11.2013.
3. ↑  Kiiski, Timo: Tenavatähdet kasvoivat isoiksi  20.2.2012. Iltalehti. Viitattu 22.12.2013.
**Epispadialla** (ylähalkio) tarkoitetaan virtsaputken kehityshäiriötä, jossa virtsaputken päässä oleva virtsa-aukko sijaitsee peniksen yläpuolella (dorsaalisti). Tämän tilan vastakohta on hypospadia (alahalkio), jossa virtsa-aukko sijaitsee peniksen alapuolella (distaalisti).

Epispadia on huomattavasti hypospadiaa harvinaisempi tila (1/120000) ja siihen liittyy fysiologisen statuksen kannalta huonompia piirteitä, kuten esimerkiksi halkion ulottuminen lähes aina sulkijalihakseen saakka, joka aiheuttaa inkontinenssia (pidätyskyvyttömyyttä).

Tilaa esiintyy myös tytöillä, vaikka se onkin noin 3-5 kertaa harvinaisempaa kuin pojilla. Inspektiossa (tarkastelussa) tytöillä havaitaan klitoriksen kahtia jakautuminen ja virtsaputken abnormaliteetti (häiriö). Tyttöjen diagnosoinnin suhteen tarvitaan runsaampi määrä kliinisiä tutkimuksia, esimerkiksi kystoskopia (virtsarakon tähystys). Pojista taas saadaan riittävät diagnostiset tiedot pelkän inspektion ja yksinkertaisten kliinisten tutkimusten perusteella.

Hoito
-----

Epispadian hoito koostuu huomattavasti monipuolisemmasta operatiivisesta hoidosta kuin hypospadian. Leikkaushoito koostuu peniksen muovausrekonstruktiosta ja urethran blokkauksesta (virtsaputken sulusta). Myöhemmin voidaan myös suorittaa erilaisia toimenpiteitä rakon kaulaan, jotta kontinenssi (pidätyskyky) paranisi entisestään.

Lähteet
-------

* Urologia (2002) 2. painos (edition 2.) toim/by: Martti Nurmi, Olavi Lukkarinen, Mirja Ruutu, Kimmo Taari, Teuvo Tammela (kust.Oy: Duodecim) ISBN 951-656-067-9

Aiheesta muualla
----------------

*
Bartolomeo Pagano Macistena vuonna 1926.
*Maciste alpino* (1916)
**Maciste** on italialaisten elokuvien voimamieshahmo. Ensimmäisenä häntä esitti genovalainen satamatyöläinen Bartolomeo Pagano Giovanni Pastronen menestyselokuvassa *Cabiria* vuonna 1914.

*Cabiriassa* Maciste oli afrikkalainen orja, joka pelastaa roomalaistytön Moolokin kidasta. Myöhemmin Pagano esitti aina samaa heikkoja puolustavaa hyväntahtoista jättiläistä, jonka asusteet ja roolit vaihtelivat elokuvan mukaan. Vuonna 1915 valmistunut elokuva oli nimeltäänkin Maciste. Noin viidentoista Itala Filmin valmistaman Maciste-filmin jälkeen Pagano teki neljä elokuvaa Saksassa ja palasi sitten Italiaan Stefano Pittalugan tuotettavaksi. Hänen elokuvistaan tunnetuin on *Maciste helvetissä* (*Maciste all’Inferno*) vuodelta 1926.

Macisten nimi otettiin uudelleen käyttöön 1950- ja 1960-lukujen vaihteen italialaisissa peplumelokuvissa. Amerikkalaisten kehonrakentajien esittämänä hahmo ei tuolloin enää poikennut Herkuleen, Atlaksen tai muilla nimillä kulkeneista mytologistaustaisista voimamiessankareista.

Lähteet
-------

1. ↑  Moliterno, Gino: *Historical Dictionary of Italian Cinema*, s. 187. Lanham, Toronto, Plymouth: The Scarecrow Press, 2008. ISBN 978-0-8108-6073-5.
2. ↑  Moliterno, Gino: *Historical Dictionary of Italian Cinema*, s. 187–188, 238. Lanham, Toronto, Plymouth: The Scarecrow Press, 2008. ISBN 978-0-8108-6073-5.
3. ↑  Moliterno, Gino: *Historical Dictionary of Italian Cinema*, s. 188. Lanham, Toronto, Plymouth: The Scarecrow Press, 2008. ISBN 978-0-8108-6073-5.
**Walther Meissner** (1882–1974) oli saksalainen fyysikko. Hän syntyi Berliinissä 1882. Hänen isänsä oli pääinsinööri. Walther Meissner opiskeli ensin insinööriksi Charlottenburgin yliopistossa ja suoritti konetekniikan esitutkinnon. Myöhemmin hän ryhtyi opiskelemaan fysiikkaa. Meissner oli Max Planckin oppilaana, ja hän väitteli tohtoriksi säteilypaineeseen liittyvällä väitöskirjalla. Myöhemmin hän työskenteli laboratoriossa Physikalisch-Tecnische Reichanstaltissa. Samalla hän kirjoitti kirjoja termometriasta ja viskositeetista. Hän meni naimisiin 1911, ja vuoden kuluttua hänen vaimonsa kuoli tyttären synnytykseen. Meissner siirtyi työskentelemään tiedeosaston sähköosastolle.

Meissner tutki suprajohtavuutta. Ilmiön oli havainnut ensimmäisen kerran hollantilainen Heike Kamerlingh Onnes 1911. Tämän jälkeen ilmiötä ei juurikaan tutkittu, ennen kuin Meissner ryhtyi Robert Ochsenfeldin kanssa tutkimaan suprajohtavia materiaaleja ja magnetismia. He havaitsivat, että suprajohteet ovat hyvin diamagneettisia ja ne poistavat sisältään heikkoja magneettikenttiä. Ilmiötä kutsutaan Meissnerin-Ochsenfeldin ilmiöksi. Meissneristä tuli teknisen fysiikan professori 1934. Hän oli seuraavalla vuosikymmenellä Baijerin tiedeakatemian presidentti, ja hän perusti akatemiaan tutkimuskomission, joka käsitteli mataliin lämpötiloihin liittyviä seikkoja. Hän oli 1952 alkaen virallisesti eläkkeellä, mutta hän teki tutkimuksia vielä vuosien ajan. Hän kuoli 1974 Münchenissä, missä sijaitseva lämpötilan tutkimuslaitos nimettiin hänen mukaansa 1982.

Lähteet
-------

1. ↑  Deutsche Biographie: Meißner, Walther - Deutsche Biographie *www.deutsche-biographie.de*. Viitattu 17.7.2023. (saksaksi)
2. ↑  Walther Meissner  2019. Encyclopedia.com. Viitattu 17.7.2023.
3. ↑  Walther Meissner *Magnet academy*.  2023. National Maglab. Viitattu 17.7.2023.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* Mathematics Genealogy Project
* zbMATH

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Tervetuloa, tai ulkopuolisilta pääsy kielletty** (ven. Добро пожаловать, или Посторонним вход воспрещён, *Dobro požalovat, ili Postoronnim vhod vospreščon*) on neuvostoliittolainen komediaelokuva ja tunnetun Elem Klimovin ensimmäinen pitkän elokuvan ohjaustyö. Pioneerilasten kesäleiristä kertova elokuva kritisoi allegorisesti neuvostoyhteiskuntaa, minkä takia se laitettiin esityskieltoon ja tuotiin yleisön nähtäväksi vasta Neuvostoliiton lakkautuksen jälkeen 1990-luvulla. Elokuvan pääosia näyttelevät Jevgeni Jevstignejev, Arina Aleinikova ja Lidija Smirnova.

Juoni
-----

Pioneerileirin johtajamies yrittää suojella leirin lapsia vahingoilta, ettei hän vain joutuisi vastuuseen mistään ikävyyksistä. Muuan poika rikkoo yhtä keskeistä määräystä uimalla läpi uimarantaa rajaavan verkon yksin läheiseen saareen, jossa on yleinen uimaranta. Hänet lähetetään kotiin isoäitinsä luo, mutta poika pelkää tämän kuolevan suruun asian takia ja palaa leiriin. Hän oleskelee siellä salaa muiden lasten avustuksella.

Lähteet
-------

1. 1 2  Кино 'Экран' Elokuvakerho 'Ekran' *Peda.net*.  23.4.2015. Tampereen yhteiskoulun lukio. Viitattu 23.4.2018.
2. ↑  *Tervetuloa, tai ulkopuolisilta pääsy kielletty* Elonetissä.
3. ↑  Royer, Antoine: Soyez les bienvenus *dvdclassik.com*.  6.4.2017. Viitattu 23.4.2018. (ranskaksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Welcome, or No Trespassing
**Sidi Mohammed ben Abdallahin museo** (ransk. *Musée Sidi Mohammed ben Abdallah*) on vuonna 1980 perustettu museo Essaouiran kaupungissa Marokossa. Kahdessa kerroksessa *medinan* Laâlouj-kadun varrella sijaitsevassa 1800-luvun rakennuksessa toimiva museo on nimetty Marokon sulttaanin Muhammad III:n eli Sidi Mohammed ben Abdallahin mukaan, joka on modernin Essaouiran kaupungin perustaja. Museo oli Muhammad III:n virallinen asunto.

Museossa on esillä Essaouiran alueen mattoja, asusteita, aseita, koruja ja musiikkisoittimia. Lisäksi museossa on näytteillä kaupungin edustan Mogadorinlahdesta löydettyjä foinikialaisten ja roomalaisten aikaisia esineitä. Sidi Mohammed ben Abdallahin museo esittelee myös vanhoja kuvia kaupungista, ja siellä on osasto paikallisten käsityöläisten töissään käyttämien symbolien ja merkkien selityksille.

Lähteet
-------

1. 1 2  Henss, Rita; Lehmann, Ingeborg: *Morocco*, s. 241. Baedeker, 2012. ISBN 3829766238. Teoksen verkkoversio (viitattu 29.1.2013). (englanniksi)
2. 1 2  Bainbridge, James et al.: *Morocco*, s. 224. Lonely Planet Publications Pty Ltd, 2011. ISBN 978-1-74179-598-1. (englanniksi)
3. ↑  Humphrys, Darren: *Frommer's Morocco*, s. 370. John Wiley & Sons, 2010. ISBN 0470645822. Teoksen verkkoversio (viitattu 29.1.2013). (englanniksi)
Pullollinen ja lasillinen palmuviiniä
**Palmuviini** on alkoholijuoma, jota tehdään useiden eri palmukasvilajien maitiaisnesteestä, kuten palmyrapalmusta, kookospalmusta ja välimerentaatelista. Palmuviinillä on pitkä historia erityisesti Aasiassa ja Afrikassa. Länsiafrikkalaiset juovat palmuviiniä syntymäpäivillä, hautajaisissa, häissä ja kahvilatyylisissä palmuviinikojuilla. Malesiassa ja Indonesiassa ihmiset tuntevat palmuviinin eri nimillä, mutta he nauttivat sitä samalla lailla.

Lähteet
-------

1. ↑  The microbiology of Bandji, palm wine of Borassus akeassii from Burkina Faso: identification and genotypic diversity of yeasts, lactic acid and acetic acid bacteria.  *Journal of Applied Microbiology*, 12.10.2012, nro 6, s. 1428–1441. PubMed:22979949. doi:10.1111/jam.12014. ISSN 1365-2672. Artikkelin verkkoversio.  (englanniksi)
2. ↑  The Sap That Turns Into Wine (and Then Vinegar) Within Hours *Atlas Obscura*. Viitattu 21.1.2019. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Palmuviini** Wikimedia Commonsissa
**Palmyran taistelu** käytiin toisessa maailmansodassa 1. heinäkuuta 1941 osana operaatio Exporteria liittoutuneiden ja Vichyn Ranskan Syyriassa olleiden joukkojen välillä. Brittiläinen mekanisoitu ratsuväki ja arabilegioonan aavikkojoukot kohtasivat Vichyn Ranskan kolonnan Palmyran koillispuolella, jolloin vangittiin neljä upseeria ja 60 miestä. Nämä saivat lopulta Palmyran varuskunnan antautumaan puhumalla.

Taustaa
-------

Vuonna 1941 Vichyn Ranskalla oli Syyrian alueella merkittävä määrä joukkoja. Lisäksi alueella oli useita lentotukikohtia, joita akselivallat käyttivät siirtäessään lentokoneita ja joukkoja Irakiin taistelemaan brittejä vastaan. Vichyn Ranska myös salli alueen rautateiden käytön aseiden ja ammusten kuljettamiseksi Irakiin. Liittoutuneet aloittivat 8. kesäkuuta kahtena osastona hyökkäyksen Libanoniin ja Syyriaan tarkoituksenaan estää alueen käyttö akselivalloilta. Kesäkuun lopulla Damaskos oli vallattu ja liittoutuneiden komentaja
Henry Maitland Wilson valmistautui lähettämään kaksi uutta hyökkäysosastoa Länsi-Irakista alueelle vallatakseen Syyrian.

Vahvennettu prikaati niin sanottu Habforce sai määräyksen vallata Palmyran sekä varmistaa Hadithasta Tripoliin kulkeva öljyputki.

Taistelu
--------

Habforce jaettiin kolmeen arabioppailla varustettuun osastoon, joista kaksi teki sivustahyökkäyksen. Osastot aloittivat etenemisen 21. kesäkuuta. Kahakka öljyputken suojaksi rakennettujen bunkkerien kanssa Palmyran itäpuolella vei yllätyksen. Habforce saartoi Palmyran lähettäen arabilegioonan joukkoja partioimaan sivustojen sekä selustayhteyksien suojana. Joukot valtasivat 28. kesäkuuta ampumatta laukaustakaan Seba´Biyarin linnakkeen noin 100 kilometriä Palmyrasta luoteeseen. Seuraavana päivänä joukot miehittivät 60 kilometriä Palmyrasta koilliseen olleen miehittämättömän Sukhnan.

Vichyn Ranskan 21. kevyt aavikkokomppania hyökkäsi 1. heinäkuuta Sukhnaan, jota miehitti Arabilegioonan joukot vahvennettuina komppanialla 4th Cavalry's Household Cavalry Regimentistä. Kiihkeän taistelun jälkeen ranskalaiset vetäytyivät, mutta he joutuivat myöhemmin antautumaan jouduttuaan saarroksiin. Ranskalaisten antautuminen vei taistelutahdon Palmyran varuskunnan miehistönä olleelta 3. kevyeltä aavikkokomppanialta, joka antautui taistelutta 2. heinäkuuta.

Seuraukset
----------

Habforce vapautui siirtymään lännemmäs Homsiin pitkin öljyputkea ja siten se kykeni uhkaamaan rantatiellä Australian 7. divisioonan kanssa taistelevien Vichyn Ranskan joukkojen selustayhteyksiä.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Battle of Palmyra

Lähteet
-------

* Playfair, I. S. O.: *The Mediterranean and Middle East Volume II The Germans come to the help of their Ally (1941)*. Uckfield, Sussex: The Naval & Military Press Ltd, 2004. ISBN 1-845740-66-1. (englanniksi)
**Maatalouskoelaitos** oli aiemmin Suomessa toiminut valtion laitos, joka harjoitti maatalouden koe- ja tutkimustoimintaa.

Toiminta 1930-luvun Suomessa
----------------------------

Maatalouskoelaitos perustettiin vuonna 1932 asetuksella. Siihen kuuluivat seuraavat osastot:

 1) maanviljelyskemian ja -fysiikan osasto
 2) maatutkimusosasto
 3) kasvinviljelysosasto
 4) kasvinjalostusosasto
 5) kotieläinhoito-osasto
 6) kotieläinjalostusosasto
 7) kasvitautiosasto
 8) tuhoeläinosasto ja
 9) puutarhaosasto.
Koelaitoksen osastoja voitiin tarvittaessa sijoittaa eri paikkakunnille. Paikallista kasvinviljelystoimintaa varten Suomi oli jaettu piireihin, joiden koe- ja tutkimustoiminnasta huolehti lähinnä kuhunkin piiriin perustettu koeasema. Paikallista kotieläinhoidollista koetoimintaa varten voitiin joko kasvinviljelyskoeasemien yhteyteen tai erilleen niistä tarpeen mukaan perustaa koeasemia.

Lähteet
-------

1. 1 2  Hakkila, Esko (toim.): "Maatalouden koe- ja tutkimustoiminta", *Lakiasiain käsikirja*, s. 613–614. Porvoo: Werner Söderström Oy, 1938.

### Lakiviitteet

1. ↑  Asetus maatalouden koe- ja tutkimustoiminnasta (329/1932).
**Miekka ja magia** on Risto Hiedan suunnittelema roolipeli, jonka hän julkaisi nimimerkillä Nordic vuonna 1987. Se on ensimmäinen kaupallisesti julkaistu suomenkielinen roolipeli. Säännöt perustuvat Nordicin varhaisempaan *Acirema*-roolipeliin.

*Miekka ja magia* on lähtökohdiltaan lähellä *Dungeons & Dragonsia*, vaikka sen säännöt ovatkin selvästi yksinkertaisemmat. Pelin seikkailut sijoittuvat suuren vuoriston loputtomiin luolastoihin. Pelin hahmoihin kuuluvat esimerkiksi ihmiset, metsäiset, velhot ja kerubit.

Peli tehtiin aikanaan, koska roolipelien saatavuus Suomessa oli huono eikä suomenkielisiä pelejä ollut lainkaan. Ajalle tyypillisenä pienkustanteena sitä myytiin useita satoja kappaleita. Ensimmäisten roolipelikäännösten tultua markkinoille *Miekka ja Magia* jäi taka-alalle. Hieta on tehnyt pelistä myös uuden version, joka on julkaistu Myrrysmiesten kokoelmassa Nordic compendium (2015).*lähde?* Pelin pohjalta käytyjä seikkailuja käytettiin tarinoina Nordicin *Mikrobitti*-lehdessä 1980-luvulla pitämässä Peliluola-palstassa.

Pelin kannen toteutti Jari Koivisto, kuvituksena käytettiin sekä Hiedan että Tuomas Pirisen piirustuksia.

Lähteet
-------

1. ↑  Suomalaisen roolipelitallettamisen lähtölaukaus – Suomen Pelimuseo *suomenpelimuseo.fi*.  Arkistoitu 25.8.2016. Viitattu 15.7.2016.
2. 1 2  Suomalaiset pelit silloin ja nyt -näyttely esittelee suomalaista pelihistoriaa liki sadan vuoden ajalta *Dome*.  6.6.2012. Viitattu 10.12.2016.
3. 1 2 3  Kultima, Annakaisa & Peltokangas, Jouni: *Ylistetyt, rakastetut, paheksutut, unohdetut*, s. 53. Mediamuseo Rupriikki, 2017. ISBN 978-951-609-853-4.
4. ↑  Hieta, Risto: Peliluola *www.ricostar.net*.  Arkistoitu 21.9.2017. Viitattu 10.12.2016.
**Waltteri Väyrynen** (s. 5. heinäkuuta 1994) on suomalainen muusikko, joka tunnetaan parhaiten Paradise Lostin rumpalina, johon hän kuului ensin vuodet 2015–2016 sessiojäsenenä ja vuodesta 2016 vuoteen 2022 virallisena jäsenenä. Hän on soittanut myös muun muassa Paradise Lostin kitaristin Gregor Mackintoshin yhtyeessä Vallenfyre sekä Amorphiksen Tomi Koivusaaren yhtyeessä Abhorrence.*lähde?* Vuonna 2020 Väyrynen liittyi Bodom After Midnight -yhtyeeseen, toimien kuitenkin edelleen myös Paradise Lostissa. Vuoden 2022 syyskuussa Väyrynen erosi Paradise Lost -yhtyeestä ja liittyi ruotsalaiseen Opeth-yhtyeeseen.

Diskografia
-----------

### The Hypothesis

* *Origin*  (2016)

### Vallenfyre

* *Fear Those Who Fear Him*  (2017)

### Paradise Lost

* *Medusa*  (2017)
* *Obsidian*  (2020)

Aiheesta muualla
----------------

* Waltteri Väyrynen - drummer @ Facebook
* Waltteri Väyrynen Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Walther P38** -pistooli on Saksan Wehrmachtin palveluspistooliksi vuonna 1938 valittu itselataava, kaksitoimisella laukaisulla varustettu pistoolimalli. Se oli käytössä toisen maailmansodan ajan ja valittiin vuonna 1957 myös uuden sodanjälkeisen Bundeswehrin palveluspistooliksi mallinimellä P1. P38:sta poiketen P1:n runko on teräksisen sijasta alumiininen.

P 38:n vakiokaliiperi on 9 mm Parabellum/Luger, mutta sitä on valmistettu myös 7,65 mm Parabellum/Luger ja .22 lr-kaliiperisina, jälkimmäistä on valmistettu myös luistin, sisäpiipun ja kaksi lipasta sisältävänä vaihtokaliiperisarjana. P38:n HP-merkkisestä (*Heeres-Pistole*) alkumallista on tehty myös pieni määrä .45 ACP kaliiperista mallia. Asetta valmisti Walther.

Suomen YK-joukkojen käytössä on ollut sodan jälkeen valmistettuja P1-mallisia Walthereita. Asetta valmisti Walther.

Tekniset tiedot
---------------

* Kaliiperi: 9x19 mm Parabellum/Luger
* Paino lataamattomana: 800 g
* Pituus: 216 mm
* Piipun pituus: 125 mm
* Lipas: 8 patruunan yksirivinen lipas

Lähteet
-------

1. ↑  Modern Firearms: Walther P38 / P1

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Walther P38**.
* German P.38 pistol
* Walther P38 (Arkistoitu – Internet Archive)
* Modern Firearms: Walther P38 / P1
* Walther P-38
* Walther P-38 kuvia (Arkistoitu – Internet Archive)
* Walther P-38 purkaminen (Arkistoitu – Internet Archive)
**Maatalouspolitiikka** muodostuu maatalouteen vaikuttavista hallituksen toimintalinjoista ja toimenpiteistä*selvennä*. Sen tavoitteisiin voi kuulua maanviljelijöiden tulotason turvaaminen, omavaraisuus, vientiylijäämän tuottaminen tai edulliseen maahantuontiin pyrkiminen*selvennä*. Maatalouspolitiikkaa voidaan toimeenpanna ulkoisen tasapainon*selvennä* osalta tuontikiintiöin, vientituin tai teknisin vaatimuksin tai tullien tai tuontikiintiöiden välityksellä*selvennä*. 

Sisäisen tasapainon*selvennä* osalta maatalouspolitiikkaan voi sisältyä erilaisia maataloustuotantoon liittyviä tukia, kuten ympäristötukea, pinta-alalisää, tuotannon määrään liittyviä tukiaisia*selvennä*. 

Euroopan unionin mailla on yhteinen maatalouspolitiikka CAP (engl. *Common Agricultural Policy*), joka määrittää myös Suomen maatalouspolitiikan*selvennä*.

Katso myös
----------

* Maataloustuki
* Suomen maataloustukijärjestelmä

Lähteet
-------

1. ↑  Kettunen, L. Knuutila, M. & Niemi, J.: Suomen maatalouspolitiikka ja sen asema kansantaloudessa.  *Kansantaloudellinen aikakauskirja*, 2012, 108(4). vsk, s. 416-426. Artikkelin verkkoversio.  Viitattu 29.10.2016
**Torri** on Evangelista Torricellin mukaan nimetty paineen yksikkö, joka ei kuulu SI-järjestelmään.

Eräs tapa määritellä paine on kertoa, kuinka korkean nestepatsaan kyseinen paine pystyy kohottamaan, tai toisin sanoen määrätyn korkuisen nestepatsaan aiheuttama paine nestepatsaan juurella. Paineen mittaamiseen käytetty laite, joka perustuu kyseiseen ilmiöön on U-putkimanometri. Vaikka manometrissä voidaan periaatteessa käyttää mitä tahansa nestettä, on käytännöllistä käyttää elohopeaa. Jos käytettäisiin vettä, pitäisi nestepatsaan olla erittäin korkea. Jotta pystyttäisiin mittaamaan normaali ilmakehän paine, pitäisi vesipatsaan olla kymmenen metrin korkuinen. Normaali ilmanpaine pystyy nostattamaan noin 760 mm:n korkuisen elohopeapilarin. Tästä syystä 1/760 osa ilmakehää tai **1 mm elohopeaa** (elohopeamillimetri, lyhenne mmHg) on jo pitkään ollut kätevä tapa mitata paineita. Tätä yksikköä kutsutaan torriksi ja yksikön tunnus on torr. Vielä nykyäänkin torri yksikkönä on käytössä varsinkin verenpaineen mittauksessa (tosin nimellä *elohopeamillimetri*).

Koska normaali-ilmanpaine on tarkasti määritelty (kymmenes CGPM, 1954), *torri* on sittemmin määritelty tarkalleen 101 325 / 760 (tai 2 533,125 / 19) ≈ 133,3223684 pascaliksi. Vaikka torri on vielä käytössä matalan paineen suunnittelussa, on pascal suositeltu yksikkö käytettäväksi.

Elohopeamillimetrin ja torrin määritelmät
-----------------------------------------

Vaikka elohopeamillimetri ja torri ovat käytännössä lähes samoja yksiköitä, niillä on kuitenkin toisistaan poikkeavat määritelmät. Torri on määritelty kuten yllä kuvataan, mutta elohopeamillimetrin määritys perustuu maailman säätieteilijöiden järjestön määritelmään, joka kuuluu: "paine joka aiheutuu täsmälleen yhden millimetrin korkuisen nestepilarin alapäässä nesteen tiheyden ollessa täsmälleen 13,595 1 g/cm³ paikassa, jossa painovoiman aiheuttama kiihtyvyys on täsmälleen 980,665 cm/s²". Yleensä käytetty elohopean tiheyden arvo aiheuttaa 760 mmHg:n paineen, joka on täsmälleen 101 325,014 435 4 Pa eli noin 0,14 ppm poikkeava tavallisen ilmakehän paineeseen verrattuna. Useimmissa käytännön sovellutuksissa kyseinen ero on kuitenkin täysin merkityksetön.

Lähteet
-------

1. ↑  Suomen Standardoimisliitto: SI-opas (myös painettuna, ISBN 952-5420-93-0) (PDF) (Sivu 27.) *SFS-oppaat*.  04.11.2002. Suomen Standardoimisliitto.  Arkistoitu 31.8.2012. Viitattu 9.12.2013.
2. ↑  Pressure Units; National Physical Laboratory, Lontoo
3. ↑  Glossary of Oceanography, Climatology and the Related Geosciences with References; Steven K. Baum, Texas Center for Climate Studies, Texas A&M University, 1996 (Arkistoitu – Internet Archive)
Hyönteismyrkkyjä yhdysvaltalaisessa tutkimuslaboratoriossa.
**Maatalouskemia** on kemian osa-alue, jossa tutkitaan maataloutta. Se keskittyy erityisesti kasvien ja karjan tuottamiseen liittyviin kemiallisiin tekijöihin. Sen keskeisimpänä päämääränä on hallita ja ymmärtää prosesseja, joiden avulla ihminen tuottaa ravintoa itselleen ja eläimille.

Maatalouskemistit pyrkivät ruoan tuottajien kanssa parantamaan satoa ja sen laatua. He tutkivat myös kasvien ja eläinten kasvuun liittyviä biokemiallisia reaktioita. Maatalouskemiassa pyritään myös kehittämään ruoantuotantoa helpottavia aineita, kuten herbisidejä, fungisidejä, hyönteismyrkkyjä, lannoitteita ja eläinten ruokalisiä.

Katso myös
----------

* Maataloustieteen historia

Lähteet
-------

1. 1 2  Agricultural Chemists (pdf) Americah Chemical Society.  Arkistoitu 27.3.2016. Viitattu 19.1.2016. (englanniksi)
2. ↑  Agrochemistry Internetchemistry.  Arkistoitu 29.1.2016. Viitattu 19.1.2016. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **maatalouskemia** Wikimedia Commonsissa
Edgar Rice Burroughsin miekka ja planeetta -romaani *Marsin prinsessa* ilmestyi vuonna 1917.
**Miekka ja planeetta** (engl. *sword and planet*) on tieteisfantasian lajityyppi, joka kuvaa vauhdikkaita seikkailuja vierailla planeetoilla. Tarinoissa tieteiskirjallisuuden elementit sekoittuvat keskiaikaisen kuvaston kanssa. Ne sisältävät runsaasti toimintaa ja taistelukohtauksia. Vaikka tarinoissa esiintyy mielikuvituksellista edistynyttä tekniikkaa kuten sädeaseita ja avaruusmatkailua, taistelut käydään yleensä lähietäisyydeltä esimerkiksi miekoin, mistä genre on saanut nimensä. Tyylilajin juuret ovat vanhassa pulp-kirjallisuudessa. Genren perusteos on Edgar Rice Burroughsin Barsoom-sarja.

Tyypillisessä miekka ja planeetta -juonikuviossa sankarillinen maapallon asukki päätyy taikuuden avulla vieraalle planeetalle, jota repii alkuasukkaiden välinen konflikti. Sankari valitsee puolensa ja taistelee erilaisia hirviöitä ja outoja eläimiä vastaan. Päähenkilö on yleensä mies, kun taas naishahmot jäävät yleensä ohuiksi. Usein tarinassa esiintyy neito pulassa, jonka sankari pelastaa kaappaajien kynsistä. Miljöö on samaan aikaan maapalloa kehittyneempi ja alkukantaisempi. Kuvitteelliset avaruusoliot voivat esimerkiksi käyttää edistynyttä tekniikkaa avaruudessa matkustamiseen, mutta työeläimiä maalla liikkumiseen. Vaikka miekassa ja planeetassa on vaikutteita tieteiskirjallisuudesta, siinä kuvatut tieteen saavutukset ovat pikemminkin fantasiaa kuin uskottavia tulevaisuusvisioita. Tämä on korostunut vanhempien miekka ja planeetta -kertomusten ikääntyessä, jolloin aikanaan mahdollisilta vaikuttaneet visiot ovat muuttuneet tieteen kehittyessä epäuskottaviksi.

Planeettaromanssi (engl. *planetary romance*, ks. romanssi) on miekkaa ja planeettaa lähellä oleva genre. Termejä käytetään synonyymeinä usein mutta ei aina. Planeettaromanssissa on vaikutteita avaruusoopperasta, se on realistisempaa ja siinä kuvatulla teknologialla saattaa olla aito tieteellinen perusta. Eroista huolimatta planeettaromanssi ammentaa samasta perinteestä kuin miekka ja planeetta. Toinen miekan ja planeetan lähisukulainen on miekka ja magia, josta kuitenkin puuttuvat vieraiden planeettojen ja edistyneen teknologian kaltaiset tieteiskirjallisuudesta tutut elementit.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Sword and Planet SF *Best Science Fiction Books*. Viitattu 18.10.2016. (englanniksi)
2. 1 2  Sword and Planet Fantasy *Best Fantasy Books*.  Arkistoitu 17.10.2016. Viitattu 18.10.2016. (englanniksi)
3. ↑  Sword and Sorcery *Best Fantasy Books*. Viitattu 18.10.2016. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
Torrechiaran linna
**Torrechiara** tai **Torrechiaran linna** (ital. *Castello di Torrechiara*) on Italian Parman laaksossa sijaitseva 1400-luvulla rakennettu linna. Torrechiara on yksi parhaiten säilyneistä keskiaikaisista linnoista Parman maakunnassa.

Linnan rakennutti Pier Maria Rossi vuosina 1448–1460. Torrechiarassa on kolminkertaiset muurit ja sen sisemmässä linnassa on neljä kulmatornia, jotka on yhdistetty toisiinsa suojakäytävillä. Linnan keskimmäiset korkeat muurit on viistottu. Linnan keskellä on upea neliönmuotoinen päärakennus, joka on koristeltu taidokkailla lombardialaistyylisillä terrakottalistoilla. Linnan sisätilat on koristeltu 1500-luvulla freskoin.

Torrechiara on toiminut muun muassa Ladyhawke – Legenda haukasta -elokuvan ja Borgiat-televisiosarjan kuvauspaikkana.

Lähteet
-------

1. 1 2  Castle of Torrechiara medieval castle and village on the hills of Parma *Parma Welcome*. Viitattu 27.9.2021. (englanniksi)
2. ↑  Filming Location Matching Torrechiara, Langhirano, Parma, Emilia-Romagna *IMDb*. Viitattu 27.9.2021. (englanniksi)
Simonkylän entinen koulu.
**Simonkylä** on kylä Simon kunnassa, ja on entisen Lapin läänin eteläisin kylä. Kylä sijaitsee Perämeren ja Simojoen rantamaisemissa noin kolmen kilometrin päässä Simon kunnan keskustaajamasta etelään. Kylän halki kulkeva 1600-luvulla rakennettu Simonkyläntie on nimetty museotieksi noin kolmen kilometrin matkalta. Simonkylällä toimii Simonkylän kyläyhdistys, joka elvyttää vanhaa kyläperinnettä ja ylläpitää kylätoimintaa

Historia
--------

Simonkylään asutus on vakiintunut 1400-luvulla, ja kylä on muodostunut viljelysmaisemaan paikallistietä seurailevaksi nauhamaiseksi kokonaisuudeksi. Tien varrella on yhä nähtävillä useita 1800-luvulta peräisin olevia tilojen päärakennuksia. Muuan muassa Pahnilan tilasta kunnostettu Simon kunnan ylläpitämä Pahnilan museo sijaitsee kylällä. Simonkylässä on ollut sepänpajoja ja sahoja 1800-luvulla. Simonkylästä kulki ennen toista maailmansotaa Simojoen ylittävistä silloista tärkein, joka kulki vastarannalla Onkalonperän kylään. Saksalaiset tuhosivat sillan perääntyessään Lapin sodassa. Simonkylä oli vuonna 1866 perustetun Simon kunnan keskustaajama Oulu–Tornio-radan valmistumiseen asti. Kylällä toimi 1800-luvun lopussa toimintansa aloittanut Simonkylän koulu, joka oli kaksiopettajainen ala-asteen peruskoulu.

Muuta
-----

Simonkylän Vasankarissa sijaitsee suosittu Vasankarin uimaranta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Simonkylä *Rakennettu kulttuuriympäristö. Valtakunnallisesti merkittävät kulttuurihistorialliset ympäristöt 1993 -luettelo*. Museovirasto. Viitattu 24.7.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Kyläyhdistyksen verkkosivut

Simo

|  |  |
| --- | --- |
| Kylät ja alueet | 
* Alaniemi
* Asemakylä, keskustaajama
* Hamari
* Karisuvanto
* Maksniemi
* Matala
* Onkalonperä
* Pömiö
* Simonkylä eli Filpus
* Simoniemi, kirkonkylä
* Soikko
* Tainijoki
* Taininiemi
* Viantie
* Ylikärppä

 |
| Vesistöt | 
* Simojoki
* Viantienjoki

 |
| Muuta Simoon liittyvää | 
* Karsikkoniemi
* Maksniemen seisake
* Kirkko
* Kivalot
* Rautatieasema
* Ykskuusi
* Veljekset Salmela
* Viantien seisake

 |