recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Emma Kanerva** (s. 13. heinäkuuta 1985 Mikkeli) on suomalainen kouluratsastaja.  Hän edusti Suomea Lontoon 2012 kesäolympialaisissa.

Kanerva aloitti ratsastuksen 8-vuotiaana. Vuonna 2006 hän valmistui hevosvalmentajaksi Ypäjän Hevosopistolta.

Kanerva saavutti junioreiden EM-pronssia vuonna 2004. Senioreiden MM-kilpailuissa 2010 hän sijoittui *Sini Spirit* -ratsullaan Grand Prix Freestylessa 22:nneksi ja Grand Prix Specialissa 24:nneksi. Vuonna 2011 hän oli EM-kilpailujen Grand Prix Specialissa 30:s ja joukkuekilpailussa seitsemäs.

Kanerva asuu nykyisin Saksassa ja on työskennellyt muun muassa olympiavoittaja Hubertus Schmidtin tallilla. Hän kilpaili tuolloin *Sini Spiritin* ohella myös Schmidtin entisellä kilparatsulla *Donnellylla*. Schmidtin tallilla Kanerva suoritti myös saksalaisen ratsuttajatutkinnon. Vuonna 2019 Kanerva alkoi työskennellä Reitstall Haddorfissa kilparatsastajana, valmentajana ja ratsuttajana. 

Suomessa Kanerva edustaa Hyvinkään Urheiluratsastajia.

Arvokilpailut
-------------

* 2004 Nuorten EM Aarhus, Tanska, 3. joukkue 8. Atoftens Volanti
* 2010 MM Lexington, USA, 22. GP ja 24. GP Special, Sini Spirit
* 2011 EM Rotterdam, Alankomaat, 20. GP, joukkue 7. Sini Spirit
* 2012 Olympialaiset, Lontoo, Iso-Britannia, 22. Spirit
* 2013 EM Herning, Tanska, 50. Sini Spirit, joukkue 10.
* 2015 EM Aachen, Saksa 65. joukkue 13. Sini Solina
* 2018 MM Tryon, USA, 48. sija, Heartbreaker
* 2018 Nuorten hevosten MM, Ermelo, Alankomaat, 15. sija, Greek Air
* 2021 EM Hagen, Saksa, 26. sija, joukkue 6. sija, Greek Air
* 2022 MM Herning, Tanska, 22. (GP) ja 26. (GPS), joukkue 11. sija, Greek Air

Lähteet
-------

* Suomen ratsastusjoukkue Lontoon 2012 olympialaisissa Suomen Olympiakomitea.  Arkistoitu 26.7.2012. Viitattu 24.7.2012.

### Viitteet

1. ↑  Ratsastus - Suomen Olympiakomitea *web.archive.org*.  26.7.2012.  Arkistoitu 26.7.2012. Viitattu 5.4.2023.
2. ↑  Emma Kanerva *www.ratsastus.fi*. Viitattu 5.4.2023.
Hengelon sijainti Alankomaiden kartalla.
Kartta Hengelon kunnasta. Rajat esittävät osoitteiden ja rakennusten perusrekisterin mukaisia asuinpaikkoja (*Basisregistratie Adressen en Gebouwen (BAG) woonplatsen*).
**Hengelo** on kaupunki Alankomaissa Overijsselin provinssissa. Se sijaitsee seitsemän kilometriä luoteeseen Enschedestä ja kymmenen kilometriä lounaaseen Oldenzaalista. Kaupungin pinta-ala on 61,78 neliökilometriä (vesialueita 0,72 neliökilometriä) ja asukasluku 81 074 (tilanne 1. tammikuuta 2016).

Historia
--------

Hengelon kunta perustettiin vuonna 1802, jolloin alueella oli maatiloja ja maataloustyöläisten taloja. Se kasvoi kaupungiksi 1800-luvun lopussa, kun siitä tuli merkittävä rautatien risteyskohta. Rautatien ansiosta alueelle tuli raskasta teollisuutta. Toisen maailmansodan aikana liittoutuneet pommittivat Hengeloa rautatien sekä tehtaissa tuotettujen sotatarvikkeiden takia. 6. ja 7. kesäkuuta 1944 pommitukset tuhosivat kaupungin keskustan ja tappoivat satoja ihmisiä.

Liikenne
--------

Hengelo sijaitsee Zutphenista Oldenzaaliin kulkevan rautatien varrella. Amsterdam–Hannover–Berliini-reittiä kulkeva InterCity-juna pysähtyy kaupungin rautatieasemalla. Valtatie A1/E8 Amsterdamista Moskovaan kulkee kaupungin läpi ja tie A35 Enschedestä Almeloon menee kaupungin länsipuolelta. Kaupungissa on lisäksi suuri satama Twente-kanaalin varrella.

Hengelossa voi liikkua sekä junalla että linja-autolla.

Lähteet
-------

1. ↑  Thomas Brinkhoff: Netherlands: Administrative Division (Source: Statistics Netherlands (web). 2016 figures are preliminary.) *Citypopulation.de*. Viitattu 31.5.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hengelo** Wikimedia Commonsissa

* 

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Overijsselin provinssin kunnat |
| --- |
|  |
| 
* Almelo
* Borne
* Dalfsen
* Deventer
* Dinkelland
* Enschede
* Haaksbergen
* Hardenberg
* Hellendoorn
* Hengelo
* Hof van Twente
* Kampen
* Losser
* Oldenzaal
* Olst-Wijhe
* Ommen
* Raalte
* Rijssen-Holten
* Staphorst
* Steenwijkerland
* Tubbergen
* Twenterand
* Wierden
* Zwartewaterland
* Zwolle

 |  |

 |
**Brendan Hughes** (kesäkuu 1948 Belfast, Pohjois-Irlanti – 16. helmikuuta 2008 Belfast) oli irlantilainen tasavaltalainen ja yksi Väliaikaisen IRA:n suurimman osaston, Belfastin prikaatin, komentajista. Hän toteutti 1970-luvun alkuvuosina lukuisia iskuja Britannian armeijaa ja Pohjois-Irlannin poliisia vastaan. Toimintaa rahoitettiin muun muassa pankkiryöstöillä.

21. heinäkuuta 1972 IRA räjäytti 22 pommia Belfastissa. Yhdeksän ihmistä kuoli ja noin 130 haavoittui. Hughes kertoi myöhemmin katuneensa näitä iskuja. Seuraavana vuonna hänet saatiin kiinni ja pidätettiin samana päivänä kuin Gerry Adams, mutta hän pakeni vankilasta jäteauton kyydissä patjaan kääriytyneenä ja palasi Belfastiin uuden henkilöllisyyden turvin. Vuonna 1974 hänet pidätettiin uudestaan ja tuomittiin 15 vuodeksi vankeuteen. Hän sai viiden vuoden lisärangaistuksen pahoinpideltyään vanginvartijan, ja häneltä poistettiin etuoikeudet, joita Britannian viranomaiset olivat myöntäneet IRA:han kuuluville vangeille samaan tapaan kuin sotavangeille. Hän ystävystyi vankilassa Ulsterin vapaaehtoisjoukoissa toimineen Robert Batesin kanssa.

Vuonna 1980 Hughes johti vankien nälkälakkoa Belfastin lähellä sijainneessa Mazen vankilassa. Seuraavana vuonna Bobby Sands aloitti toisen nälkälakon, jonka aikana kymmenen vankia kuoli nälkään.

Hughes vapautui vankilasta vuonna 1986 ja asui jonkin aikaa Gerry Adamsin asunnossa. Vuonna 2013 julkaistulla nauhoitteella Hughes sanoo Adamsin määränneen Jean McConvillen murhan vuonna 1972. Adams on kiistänyt Hughesin väitteen. Hughes ei viimeisinä vuosinaan ollut hyvissä väleissä Sinn Féinin johdon kanssa vaan nimitti heitä "Armaniin pukeutuvaksi prikaatiksi". Adams osallistui kuitenkin Hughesin hautajaisiin vuonna 2008 ja oli yksi arkunkantajista.

Lähteet
-------

1. ↑  A Chronology of the Conflict - 1972 *cain.ulster.ac.uk*. Viitattu 23.8.2020. (englanniksi)
2. ↑  Former hunger striker Hughes dies *BBC*.  17.2.2008. Viitattu 23.8.2020. (englanniksi)
3. ↑  Funeral of former hunger striker *BBC*.  19.2.2008. Viitattu 23.8.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* *Voices from the Grave* -dokumenttielokuvan 1. osa Vimeo.com

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Brendan Hughes 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Israel
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Irlanti

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Hawaii, Oslo** on vuonna 2004 ensi-iltansa saanut Erik Poppen ohjaama norjalainen draamaelokuva.

Juoni
-----

Elokuva tapahtuu yhden helteisen vuorokauden aikana Oslossa, jossa tarinan kymmenisen päähenkilöä ajautuu tietyllä hetkellä törmäyskurssiin. Heitä ovat psyykkiseen hoitolaitokseen joutunut nuorukainen, hänen vankilasta päässyt isoveljensä, sydänvikaisen vauvan saanut aviopari, ambulanssinkuljettaja, itsemurhaa yrittänyt äiti ja kaksi kadulle hyljättyä pikkupoikaa. Harhailijoiden tärkeänä risteysasemana toimii Hawaii-niminen ravintola.

Vastaanotto
-----------

*Turun Sanomien* Tapani Maskula sanoi elokuvan kuuluvan Altmanin *Short Cutsin* (1993) aloittamaan monista limittyvistä tarinoista koostuvien elokuvien aaltoon. *Hawaii, Osloon* on kuitenkin hänestä koottu liikaa samanarvoisia henkilöhahmoja, että ohjaaja selviytyisi niistä kunnialla. Elokuvaan on myös laitettu liikaa viittauksia muihin elokuviin, kuten *Berliinin taivaan alla* (1987) ja *Magnolia* (1999), ja turhaa sälää kuten kikkailevia kaleidoskooppikuvia.

Lähteet
-------

1. ↑  Markku Varjola (toim.): Elokuvien ensi-illat Suomessa 2000-2007 (PDF) Suomen elokuvakerhojen liitto SEKL ry..  Arkistoitu 16.10.2013. Viitattu 18.11.2012.
2. 1 2  Maskula, Tapani: Toisiaan koskettavat kohtalot *Turun Sanomat*.  21.5.2005.  Arkistoitu 16.4.2019. Viitattu 16.4.2019.
1. A antaa rahan (punainen) X:lle ja kertoo tälle tunnussanan (sininen).  

 2.a A kertoo B:lle tunnussanan.   

2.b X kertoo tahollaan tunnussanan M:lle.   

3.a B ilmoittaa tunnussanan M:lle ja ...   

3.b ... osoittaa olevansa oikeutettu saamaan suorituksen M:ltä. M luovuttaa rahan B:lle.
**Hawala** on epävirallinen pankkien kaltainen rahansiirtojärjestelmä Lähi-idässä, Pohjois- ja Koillis-Afrikassa sekä Etelä-Aasiassa. Hawala-järjestelmällä on taustansa islamilaisessa perinteessä ja oikeudessa.

Hawala-järjestelmässä rahaa siirretään maasta toiseen kun käytettävissä ei ole virallista ja toimivaa pankkijärjestelmää.

Järjestelmässä asiakas antaa maassa A käteisrahaa hawala-"pankkiiri" X:lle ja saa vastineeksi velkatunnisteen. Asiakas matkustaa maahan B, johon haluaa varansa siirtää (tai lähettää velkatunnisteen maassa B olevalle perheelleen) ja esittää velkatunnisteen paikalliselle hawala-"pankkiirille" M, joka antaa asiakkaalle varat kyseessä olevan maan valuutassa vähennettynä kuluilla. X ja M hoitavat saamis-velkasuhteensa muun liiketoimintansa yhteydessä, esimerkiksi X maksaa M:lle olemattomasta tavaratoimituksesta asiakkaan käteissuorituksen määrän vähennettynä kuluilla.

Lähteet
-------

1. ↑  Ritva Sahavirta, Rahanpesu rangaistavana tekona, s. 30. Suomalainen lakimiesyhdistys, Helsinki 2008.
**Janne Korpi** (s. 5. helmikuuta 1986 Vihti) on suomalainen uransa jo lopettanut lumilautailija. Hän on myös raviohjastaja.

Korpi voitti lumikourun nuorten maailmanmestaruuden vuonna 2005 Sveitsissä. Aikuisten kisoissa Korpi on voittanut kahdesti MM-pronssia: vuonna 2007 big airissa ja vuonna 2013 slopestylessä. Kaudella 2011–2012 Korpi voitti lumilautailun maailmancupin kokonaiskilpailun freestyle-lajeissa (lumikouru, big air ja slopestyle), lumikourussa ja big airissa. Sarjatasolla Korpi edustaa Vihdin lumilautailijoita.

Korpi on osallistunut talviolympialaisiin vuosina 2006, 2010, 2014 ja 2018. Torinon olympialaisissa (2006) Korpi oli lumikourun 20:s ja Vancouverin olympialaisissa (2010) 24:s. Sotšin olympialaisissa (2014) hän kilpaili slopestylessa ja lumikourussa. Slopestylessä hän sijoittui 18:nneksi.

Urheilutoimittajien valitsema vuoden suomalainen lumilautailija Korpi oli vuonna 2012. Hän lopetti lumilautailu-uransa vuonna 2018.

Jannen isä Pekka Korpi on eräs menestyneimmistä suomalaisista raviohjastajista. Myös Janne Korpi on ohjastanut hevosia lumilautailu-uransa ohella. Janne Korpi on ohjastanut isänsä valmentamilla hevosilla useita voittoja ravikilpailuissa. Ensimmäinen suurkilpailuvoitto tuli kesällä 2009 Joensuun V75-raveissa. Hän voitti isopalkintoisen Suur-Hollola -ajon heinäkuussa 2022 isänsä valmentamalla Run for Royaltyllä.

Lähteet
-------

1. ↑  Janne Korpi Suomen lumilautaliitto. Viitattu 6.2.2014.
2. 1 2  Lumilautailu Suomen olympiakomitea. Viitattu 6.2.2014.
3. ↑  Korpi voitti pronssia Kanadan MM-kisoissa *Vihdin Uutiset*.  23.1.2013. Viitattu 6.2.2014.
4. ↑  Korpi putsasi pöydän lumilautailussa *Yle Urheilu*.  26.2.2012. Viitattu 6.2.2014.
5. ↑  Janne Korpi, Snowboard Vancouver 2010
6. ↑  Men's Slopestyle Finals *sochi2014.com*. Viitattu 8.2.2014.
7. ↑  Lajien parhaat valittu - hurja putki katkesi *yle.fi*. Viitattu 7.5.2017.
8. ↑  Janne Korpi lopettaa uransa: "Mieli on haikea ja tyhjä" *iltalehti.fi*. Viitattu 5.3.2018.
9. ↑  Janne Korpi ajoi suurkilpailuvoiton, V75:ssä jättiyllätys *Yle Urheilu*.  11.07.2009. Viitattu 6.2.2014.
10. ↑  Joni Reinikka: Run For Royalty piti muut takanaan jännittävässä Suur-Hollolassa – Janne Korvelle ohjastajauran suurin voitto *IS.fi*. Viitattu 3.7.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Janne Korpi Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
**Ihmisen ja robotin vuorovaikutus** on tieteenala, joka tutkii näitä vuorovaikutuksia (engl. *human-robot interaction* eli HRI). HRI on poikkitieteellistä, ja tutkii robotiikan vuorovaikutusta mm. ihmisen ja tietokoneen vuorovaikutuksen (human-computer interaction eli HCI), tekoälytieteiden, lingvistiikan, muotoilun, psykologian ja antropologian kanssa.

Ihmisen ja robotin vuorovaikutuksen tieteellinen tutkimus
---------------------------------------------------------

Ihmisen ja robotin vuorovaikutusta käsittelevaa tutkimusta julkaistaan monessa tieteellisessä konferenssissa. Esimerkkejä ovat:

* International Conference on Human-Robot Interaction (HRI), järjestäjä ACM/IEEE, tutkii ihmisen ja robottien vuorovaikutusta
* International Symposium on Robot and Human Interactive Communcation (RO-MAN), järjestäjä IEEE, tutkii vuorovaikutteista kommunikaatiota ihmisten ja robottien välillä

Lähteet
-------

1. ↑  Human–robot interaction.  *Wikipedia*, 29.1.2023. Artikkelin verkkoversio.  en
2. 1 2  HRI Conference - Home *ACM Digital Library*. Viitattu 9.2.2023. (englanniksi)
3. ↑  RO-MAN - IEEE Robotics and Automation Society *www.ieee-ras.org*. Viitattu 9.2.2023. (englanniksi)
*Tämä artikkeli käsittelee Ihmisen Poikaa kristinuskon käsitteenä. Mike Pohjolan samannimisestä romaanista ja Yön samannimisestä kappaleesta on oma artikkelinsa.*
**Ihmisen Poika** on Raamatussa esiintyvä ilmaus, jota Jeesus käytti puhuessaan itsestään. Hänen juutalaisille kuulijoilleen ilmaus liittyi messiaan tulemiseen aikojen lopulla.

Traditio ennen Jeesusta
-----------------------

Vanhassa testamentissa esiintyvät heprean kielen sanaparit בן–אדם [ben-'adam] ja בן–אנוש [ben-'enosh], jotka molemmat tarkoittavat sananmukaisesti "ihmisen poika". Perusmerkityksessään ilmaus tarkoittaa yleisesti ihmistä, ja suomennetaan "ihmislapsi" esimerkiksi Psalmin 8 jakeessa 4 ותחסרהו מעט מאלהים וכבוד והדר תעטרהו׃ *Mikä on ihminen että sinä häntä muistat, tai ihmislapsi, että pidät hänestä huolen?* Jo ennen Jeesuksen aikaa oli juutalaisten apokalyptisessä kirjallisuudessa muodostunut näkemys "Ihmisen Pojasta" (määrätyssä muodossa), eskatologisena hahmona, jonka oli määrä toimia välittäjänä Jumalan ja ihmisen välillä lopun aikoina. Näkemyksen raamatullisena perustana pidetään yleisimmin Danielin kirjan kuvausta siitä, kuinka Ihmisen Poika asetetaan valtaistuimelle ja kuinka hänelle annetaan ikuinen kuninkuus.

Uusi testamentti
----------------

Uudessa testamentissa Jeesus puhui itsestään usein kolmannessa persoonassa käyttäen ilmausta "Ihmisen Poika" (kreikankielisessä alkutekstissä *ho hyios tū antrōpū*). Näin Jeesus julisti olevansa juutalaisten odottama Pelastaja, Messias. Jeesus sanoi muun muassa että Ihmisen Pojalla on valta antaa syntejä anteeksi (Mark 2:10), Ihmisen Poika on sapatinkin herra (Mark 2:28) ja että Ihmisen Poika on tullut etsimään ja pelastamaan kadonneita (Luuk 19:10), sekä ettei Ihmisen Pojalla ole mihin päänsä kallistaisi. (Luuk 9:58). Jeesus sanoo myös Ihmisen Pojasta lopun aikoihin viitaten, että "silloin taivaalle ilmestyy Ihmisen Pojan merkki. Kaikki maan sukukunnat puhkeavat valituksiin, kun näkevät Ihmisen Pojan tulevan taivaan pilvien päällä suuressa voimassaan ja kirkkaudessaan. Suuren torven soidessa hän lähettää enkelinsä neljälle ilmansuunnalle kokoamaan kaikkialta, maan kaikista ääristä ne, jotka hän on valinnut (Matteus 24:30–34).

Heprealaiskirjeessä psalmin 8 kuvaus ihmisen pojasta tulkitaan ennustukseksi Jeesuksen kuolemasta ja ylösnousemuksesta (Hepr 2:6-9):

" -- Mikä on ihminen!
Kuitenkin sinä häntä muistat.
Mikä on *ihmislapsi* [ihmisen poika] !
Kuitenkin pidät hänestä huolen.
Lyhyeksi aikaa sinä asetit hänet enkeleitä alemmaksi,
mutta sitten seppelöit hänet kirkkaudella ja kunnialla,
panit kaiken hänen valtansa alle.
...tuo 'lyhyeksi aikaa enkeleitä alemmaksi asetettu', Jeesus, on kuoleman tuskat kärsittyään 'seppelöity kirkkaudella ja kunnialla'."

Katso myös
----------

* Jumalan Poika
* kristologia

Aiheesta muualla
----------------

* Ihmisen Poika suomenkielisessä Raamatussa (1933/1938)
**Daniel Mullings** (s. 26. heinäkuuta 1991 Toronto, Ontario) on kanadalainen koripalloilija, pelipaikaltaan heittävä takamies tai pelintekijä.

Mullings on pelannut ammattilaisena Suomen ja Saksan pääsarjoissa. Hän on edustanut myös Kanadan maajoukkuetta ja saavutti Pan-Amerikan kisojen hopeaa vuonna 2015.

Ura
---

### Seurajoukkueet

Hyvän yliopistouran New Mexico Statessa pelannutta Mullingsia ei varattu kesän 2015 varaustilaisuudessa. Hän siirtyi ammattilaiseksi Eurooppaan, Saksan pääsarjajoukkue BBC Bayreuthiin. Kauden päätyttyä Saksassa Mullings kävi pelaamassa kesällä 2016 kiinalaisessa Jianghuai Lightningissa. Elokuussa 2016 hän siirtyi Suomen pääsarjajoukkue Joensuun Katajaan.

### Maajoukkue

Vuonna 2015 Mullings saavutti Kanadan miesten maajoukkueessa Pan-Amerikan kisojen hopeaa Toronton kotikisoissa.

Pelityyli ja ominaisuudet
-------------------------

Katajaa valmentanut Greg Gibson kuvaili Mullingsia hyvin liikkuvaksi ja urheilulliseksi pelaajaksi, joka on myös hyvä puolustaja.

Lähteet
-------

* Daniel Mullings – Suomen Koripalloliitto
* Profiili (Arkistoitu – Internet Archive) Bundesliga (saksaksi)
* Profiili New Mexico State Athletics (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑
2. 1 2 3
3. ↑  Daniel Mullings – Suomen Koripalloliitto

Aiheesta muualla
----------------

* Profiili FIBA Archive (englanniksi)
**Daniel Lundgren** (s. 4. heinäkuuta 1985) on ruotsalainen este- ja kestävyysjuoksija. Hänen seuransa on Turebergs FK.

Saavutukset
-----------

Lundgren on menestynyt Ruotsin-mestaruuskilpailuissa 3 000 metrin estejuoksussa ja kestävyysmatkoilla. Hänellä on 3 000 metrin esteissä kaksi Ruotsin-mestaruutta vuosilta 2014 ja 2015 ja viisi hopeaa vuosilta 2009-2011, 2013 ja 2017. Lundgrenilla on mitaleita myös maastojuoksun Ruotsin mestaruuskilpailuista. Hän oli mukana EM-kisoissa 3 000 metrin estejuoksussa vuonna 2014, jolloin hän jäi alkueriin.

Ennätykset
----------

* 1 500 metriä: 3.43,60 (29. elokuuta 2015)
* 3 000 metriä: 7.58,58 (5. syyskuuta 2015)
* 5 000 metriä: 13.47,38 (25. heinäkuuta 2020)
* 10 000 metriä: 28.58,49 (17. toukokuuta 2022)
* puolimaraton: 1.03,53 (3. huhtikuuta 2022)
* maraton: 2.21,14 (4. kesäkuuta 2022)

Lundgren juoksi 12. maaliskuuta 2022 hallissa 5 000 metriä aikaan 14.18,97, joka on 35-vuotiaiden Ruotsin ennätys. Hänellä on saman ikäluokan Ruotsin ennätykset myös 5 km (14.20 vuonna 2020) ja 10 km maantiejuoksuista (29.28 vuonna 2020).

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Daniel Lundgren *friidrottsstatistik.se*. Viitattu 8.8.2022.
2. 1 2  Daniel Lundgren *Tilastopaja*. Viitattu 8.8.2022.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
**Kannaksen ammattikoulukoti** oli aiemmin Suomessa Kannaksella toiminut sisäoppilaitos.

Säännökset
----------

Kannaksen ammattikoulukodista annettiin laki vuonna 1935.

### Yleistä koulusta

Kannaksen ammattikoulukoti toimi sosiaaliministeriön hallinnon ja valvonnan alaisena. Sen tarkoituksena oli sisäoppilaitoksena antaa sekä tietopuolista että käytännöllistä ammattiopetusta etupäässä Viipurin läänistä kotoisin oleville, yläkansakoulun suorittaneille, neljätoista vuotta täyttäneille mutta kahtakymmentä vuotta nuoremmille vähävaraisille henkilöille. Ammattikoulukotiin voitiin ottaa sekä miespuolisia että naispuolisia oppilaita.

### Ammattikoulukodin luokat

Ammattikoulussa oli kaksi osastoa, poikaosasto ja tyttöosasto. Molemmille osastoille yhteisiä oppiaineita olivat kansakoulujen jatko-opetusta vastaavat oppiaineet.

Ammattikoulukodissa oli kaksi vuosiluokkaa. Oppilas, joka hyvin arvosanoin oli päästetty toiselta luokalta, voitiin siirtää kolmanneksi vuodeksi jatkoluokalle, jotta hän pystyi edelleen kehittymään erityisellä ammattialalla. Ensimmäisellä lukukaudella oppilas oli koeoppilaana, ja hänet voitiin lukukauden aikana tai sen päättyessä poistaa laitoksesta, jos havaittiin, että häneltä käytöksensä tai kehityksensä puolesta puuttuivat edellytykset menestykselliseen opiskeluun ammattikoulukodissa.

Poikaosasto toimi kolmella oppijaksolla, jotka olivat maatalouden, puutöiden ja metallitöiden oppijaksot. Tyttöosasto toimi kahdella oppijaksolla, jotka olivat kotitalouden ja käsitöiden oppijaksot. Kotitalouteen luettiin myös kotieläinten ja kotipuutarhan hoito.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Hakkila, Esko (toim.): "Kannaksen ammattikoulukoti", *Lakiasiain käsikirja*, s. 262. Porvoo: Werner Söderström Oy, 1938.

### Lakiviitteet

1. ↑  Laki Kannaksen ammattikoulusta (25.1.1935).
**Siro Marjatta Hanhijoki** (oik. **Hanhijoki-Keränen**, s. 15. elokuuta 1948 Porvoo) on suomalainen taidegraafikko ja taidemaalari. Hän on tehnyt pääasiassa akvarellimaalauksia, grafiikkaa viivasyövytysmenetelmällä eli etsauksia sekä polymeerigravyyri-menetelmällä. Hän on myös opiskellut käsintehdyn paperin tekemistä Japanissa. 

Hanhijoki opiskeli Taideteollisessa oppilaitoksessa 1967–1971 ja ollut täydennyskoulutuksessa Kuvataideakatemiassa. Hän kuuluu graafikkona Pentti Kaskipuron oppilaisiin, ja hänen grafiikantöissään on samantapaista arjen tunnelmien naturalistista kuvausta. Hän on opettanut Taideteollisessa korkeakoulussa ja Kuvataideakatemiassa.

Marjatta Hanhijoelle myönnettiin Pro Finlandia -palkinto 1997, mutta hän palautti sen yhdessä samaan aikaan palkitun Leena Krohnin kanssa vastalauseena sille, että presidentti Martti Ahtisaari oli myöntänyt Suomen Leijonan ritarikunnan komentajamerkin Indonesian hallituksen metsäministerille.

Marjatta Hanhijoen teos *Nähty - Sett - Seen* valittiin vuoden 2008 parhaaksi taidekirjaksi Iittalan Taidekirjapäivillä. Iittalan Valtakunnalliset Taidekirjapäivät palkitsi vuoden 2008 parhaan taidekirjan Eliel Aspelin -palkinnolla. Palkittavan on valinnut raati, johon kuuluivat Helsingin yliopiston taidehistorian professori Riitta Konttinen, Espoon modernin taiteen museon (EMMA) museonjohtaja Markku Valkonen sekä Hämeenlinnan taidemuseon amanuenssi Päivi Viherluoto.

Raati perusteli valintaa mm. - Kirjan tekstit tarjoavat monitasoisen lukukokemuksen ja valottavat Marjatta Hanhijoen taidetta useista eri näkökulmista; taiteilijan oma persoonallinen ääni tulee kuuluviin ja muut tekstit tukevat sitä hyvin.

- Kaiken kaikkiaan kirja on elämyksellinen, kaunis ja korostaa Marjatta Hanhijoen taiteesta löytyvää ajatonta ja tavallaan jopa eeppistä linjaa. Kuten Erkki Anttonen artikkelinsa lopuksi toteaa, "hänen kuvansa toimivat hienovaraisina dokumentteina naiseudesta ja suomalaisen naisen asuinympäristöstä".

Marjatta Hanhijoen entinen puoliso on kuvataiteilija Markku Keränen ja heillä on yksi lapsi. Hanhijoki ja Keränen tutustuivat opiskellessaan samalla Taideteollisen oppilaitoksen kurssilla, ja he asuivat ja työskentelivät useiden vuosien ajan Hailuodossa.

Lähteet
-------

* Marjatta Hanhijoki taiteilijamatrikkelissa

### Viitteet

1. 1 2  Kaisa Heinänen, Taiteilijan onni on asenteessa, Helsingin Sanomat 15.8.2008 s. C9
2. ↑  *Kuvataiteen uusia nimiä.* Mitä Missä Milloin, Kansalaisen vuosikirja 1977, s. 392–393. Helsinki: Otava, 1976. ISBN 951-1-04061-8.
3. ↑  Taulavuori, Riitta: Taiteilija palaa luodolle kuin muuttolintu  29.7.2017. Kaleva.

Aiheesta muualla
----------------

* Taiteilija löytää sairaalasta potilaan herkkyyden. (Orton Invalidisäätiön tiedotuslehti 2/2003) *Orton Invalidisäätiö*.  Arkistoitu 15.1.2005. Viitattu 15.4.2022.  Haastattelu Invalidisäätiön tilaustyön johdosta

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Taiteenala | 
* KulturNav
* RKD Artists

 |

 |
Näsin kivi
Vanhaa Porvoota kiveltä kuvattuna.
**Näsin kivi** on iso siirtolohkare ja tunnettu näköalapaikka Porvoon Näsinmäellä. Siirtolohkare on haljennut, mutta se ei ole juurikaan madaltanut kiveä. Näsinmäki on Porvoonjoen länsirannalla ja sieltä avautuu näköala kaupunkiin. Näsin kivi oli turistinähtävyys jo 1800-luvun loppupuolella ja sen päälle oli tehty puinen lava. Nykyään kiven päällä on ilmeisesti 1930-luvulla tehty betoninen näköalatasanne, jonne johtavat betoniset portaat.

Näsin kivi on tarinan mukaan jättiläisen sinne heittämä. Lähistöllä asunut rauhaa ja hiljaisuutta rakastanut aamu-uninen jättiläinen häiriintyi ja ärtyi Porvoon tuomiokirkon rakentamisen äänistä ja viimeinen pisara oli, kun kirkon uudet kellot alkoivat soida varhain sunnuntaiaamulla. Jättiläinen otti suuren siirtolohkareen käteensä ja heitti sen kohti Porvoota tarkoituksenaan hiljentää kirkonkellot. Heitto jäi lyhyeksi ja kivi putosi Näsinmäelle aivan Näsin kartanon viereen. Jättiläinen muutti hiljaisemmille seuduille Sipoon metsiin.

Lähteet
-------

1. 1 2  Näsin kivi (Internet Archivessa)  31.1.2012. Porvoon kaupunki.  Arkistoitu 20.3.2016. Viitattu 4.6.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Näsin kivi** Wikimedia Commonsissa
**Charles Francis Richter** (/ˈɹɪktəɹ/, 26. huhtikuuta 1900 – 30. syyskuuta 1985) oli yhdysvaltalainen seismologi, joka on kuuluisa maanjäristyksen voimakkuuden määrittelevän Richterin asteikon luomisesta.

Richter syntyi ohiolaisella maatilalla, mutta muutti äitinsä kanssa Los Angelesiin vuonna 1916. Hän opiskeli Etelä-Kalifornian ja Stanfordin yliopistoissa sekä Kalifornian teknillisessä instituutissa, josta hän valmistui tohtoriksi 1928. Richter käytti maanjäristysasteikkoaan ensimmäisen kerran vuonna 1935. Hän loi asteikon yhteistyössä Beno Gutenbergin kanssa, joka myös työskenteli Kalifornian teknillisessä instituutissa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Charles F. Richter Encyclopedia Britannica. Viitattu 16.1.2017.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
	+ 2
* BnF data
	+ 2
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Latvia
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii
* MathSciNet
* zbMATH

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Haapajärvi** (myös **Kirkkojärvi**) on kulttuurimaiseman reunustama järvi Pyhäjoen reitillä Haapavedellä Pohjois-Pohjanmaalla. Sen pinta-ala on 3,5 neliökilometriä. Etäisyys Oulusta on 97 kilometriä etelään. Haapaveden kuntakeskus sijaitsee järven pohjoisrannalla.

Maantiede
---------

Haapajärven ulottuvuus lännestä itään on 4,5 kilometriä. Järvi on kaakosta luoteeseen virtaavan Pyhäjoen laajentuma, jonka leveimmät kohdat etelästä pohjoiseen ovat puolisentoista kilometriä. Järven pohjoisimmat osat ovat Askonlahti ja Mustikkalahti, joita erottaa Erkkisenniemi. Järvi kapenee pohjoisrannan Huikarinniemestä luoteeseen. Noin 20 hehtaaria Haapajärvestä on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvä alue sijaitsee yhtenäisenä vyöhykkeenä Askonlahden kaakkoispuolella. Syvyyskäyrien perusteella suurin osa järvestä on enintään kuusi metriä syvä.

Haapajärven eteläisimmässä osassa sijaitsee noin kymmenen hehtaarin laajuinen Tulkunsaari, jonka eteläpuolitse Pyhäjoki virtaa järveen. Idässä Tulkunsaarta erottaa mantereesta Jokitulkku. Haapaveden keskustan katuverkkoon yhtyvä seututie 793 ylittää Haapajärven länsiosan Kylpyläsaaren kohdalla.

Pyhäjoki on Haapajärven merkittävin tulo- ja lasku-uoma. Sen lisäksi järveen laskee Myllyoja etelästä Vatjusjärviltä, joiden korkeustaso on 109,3 metriä merenpinnan yläpuolella.

Haapajärvi (54.031.1.001) kuuluu Haapajärven lähialueeseen (54.031), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Pyhäjoen vesistössä (54). Toinen jakovaihe on Haapajärven alue (54.03). Haapajärven lähialueeseen kuuluu Haapajärven ohella Haapolampi (54.031.1.002), joka on osa luonnonsuojelualuetta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Haapajärvi (sijainti maastokartalla) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 16.1.2023.
2. 1 2 3 4 5 6  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 16.1.2023.
3. ↑  Haapajärvi (54.031.1.001) *Järviwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 16.1.2023.
4. ↑  Haapajärven lähialue (54.031) *Järviwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 16.1.2023.
**Haapajärvi** on osin kulttuurimaiseman reunustama järvi Joensuussa Pohjois-Karjalan maakunnassa. Sen pinta-ala on 1,3 neliökilometriä. Etäisyys Joensuun keskustasta on 13 kilometriä kaakkoon.

Maantiede
---------

Haapajärven pituus etelästä pohjoiseen on 4,1 kilometriä. Järvi levenee kohti pohjoista, ja kapenee aivan pohjoisimmasta osastaan Kontkasenlahdeksi. Haapajärven ainoa saari on noin kymmenen aarin laajuinen nimetön saari luoteessa. Lähes kolmasosa Haapajärvestä on korkeintaan kaksi metriä syvä, noin neljäsosa on vähintään kymmenen metriä syvä. Järven luoteiset ja pohjoiset osat ovat matalia, syvä vyöhyke puolestaan sijaitsee järven itäisellä puoliskolla.

Haapajärven rannoilla on melko runsaasti pientaloja, pohjoisella ranta-alueella on myös peltomaata. Maasto kohoaa paikka paikoin yli sata metriä merenpinnan yläpuolelle. Järven länsipuolitse kulkee rautatie ja itäpuolitse valtatie 6.

Haapajärvi laskee järven pohjoiskolkasta alkavaa Haapajokea luoteeseen Pyhäselkään (75,9 metriä mpy), joka sijaitsee kolmisen kilometriä Haapajärvestä länteen.

Haapajärven vesitilavuus on 9 410 000 kuutiometriä.

Haapajärvi (04.326.1.001) kuuluu Haapajoen valuma-alueeseen (04.326), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Pyhäselän alue (04.32) ja ensimmäinen on Oriveden–Pyhäselän alue (04.3). Haapajärvi on Haapajoen valuma-alueen ainoa vakavesi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Haapajärvi, vakavesi, Joensuu
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 12.6.2022.
3. ↑  Haapajärvi. Järviwiki. Viitattu 12.6.2022.
4. ↑  Ravanjoen valuma-alue (04.374). Järviwiki. Viitattu 12.6.2022.
**Haapajärvi** on iso järvi Valtimolla, Pohjois-Karjalassa. Se kuuluu Vuoksen päävesistöön. Se on Pieliseen laskevan Valtimojoen vesistön keskusjärvi ja suurin reitin järvistä. Pinta-ala on 6,0 km². Järvi on moniulokkeinen ja sen suurin pituus sekä leveys on noin viisi kilometriä. Järven korkeus merenpinnasta on 103,8 metriä. Valtimon kirkonkylä sijaitsee sen pohjoisen Kylänlahden rannalla. Ennen oli Valtimon nimi myös Haapajärvi ja kirkonkylän nimi Haapakylä. 

Järvi jakaantuu neljään isompaan osaan: Varsinaiseen Haapajärveen, Kylänlahteen sekä kahteen salmien erottamaan järveen: Mustajärveen ja Pieneen Haapajärveen. Järveen laskevat Valtimon reitin kolme päähaaraa: Itäinen haara Pieneen Haapajärveen, pohjoinen haara Matkusjokea pitkin varsinaiseen Haapajärveen ja läntinen Hiirenjoen haara Mustajärveen. Keskusjärven vedet laskevat Pienestä Haapajärvestä etelään, Karhujokeen. Suurin saari on Ruotinsaari, jossa on useita lomamökkejä. 

Järvi on rehevöitynyt ja sen veden laatu on selvityksien mukaan vain välttävä. Ennen laskettiin kirkonkylän jätevedet lammikkopuhdistamon kautta Kylänlahteen. 1990-luvulla valmistui kirkonkylän jätevesien siirtoviemäri Nurmekseen, jolloin järven kuormitus väheni.

Lähteet
-------

* Lions Club Valtimo ry.: *Valtimo: Kotiseututeos Karjalan ja Kainuun kauniista rajakunnasta*. Lions Club Valtimo ry, 1994. ISBN 952-90-6060-2.

### Viitteet

1. ↑  Haapajärvi (04.462.1.001) *Järviwiki*.  26.5.2014. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 14.10.2020.
**Haapajärvi** on erittäin matala järvi Lappeenrannassa Etelä-Karjalassa. Sen pinta-ala on 2,1 neliökilometriä ja keskisyvyys 143 senttimetriä. Etäisyys Lappeenrannan keskustasta on 15 kilometriä eteläkaakkoon.

Maantiede
---------

Haapajärven ulottuvuus kaakosta luoteeseen on 3,3 kilometriä. Järvi on leveimmillään luoteessa, josta se kaventuu kohti kaakkoa. Järven kaakkoisimman osan muodostaa Jussilanlahti. Suuri osa Haapajärvestä on enintään puolitoista metriä syvä. Noin kymmenesosa on vähintään kolme metriä syvä. Syvin kohta, neljä metriä, sijaitsee järven länsiosan Haukkavuorensalmessa.

Haapajärven laajin saari on noin 12-hehtaarinen Suurisaari. Sen kaakkoispuolella sijaitsee Pienisaari ja Lintsaari. Suurisaaren pohjoispuolella sijaitsee Ristisaari. Haapajärven saarien yhteispinta-ala on noin 15 hehtaaria. Haapajärvi rajautuu peltoalueisiin pohjoisessa, idässä ja etelässä. Länsiranta on metsämaata. Haukkavuorensalmen kohdalla on jyrkänne ja Haukkavuori, jonka korkeimmat kohdat ovat noin 75 metriä merenpinnan yläpuolella.

Haapajärven pohjoiskolkkaan laskee Rakkolanjoki pohjoisesta. Rakkolanjoki jatkuu Haapajärven kaakkoiskolkasta kohti kaakkoa.

Haapajärven vesitilavuus on 3 067 000 kuutiometriä.

Haapajärvi (06.022.1.001) kuuluu Rakkolanjoen yläosan valuma-alueeseen (06.022), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Hounijoen vesistössä (06). Toinen jakovaihe on Rakkolanjoen valuma-alue (06.02). Haapajärvi on laajin Rakkolanjoen yläosan valuma-alueen seitsemästä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Toiseksi laajin on noin 14-hehtaarinen Mahalaisenjärvi ja kolmantena tulee Koiralampi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Haapajärvi (sijainti maastokartalla) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 4.3.2023.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Edellyttää rekisteröitymisen. Viitattu 4.3.2023.
3. ↑  Haapajärvi (06.022.1.001) *Järviwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 4.3.2023.
4. ↑  Rakkolanjoen yläosan valuma-alue (06.022) *Järviwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 4.3.2023.
*Tämä artikkeli kertoo kelttiläisestä jumalasta. Ci’an oli Kiinan keisarinna.*
**Cian** on Irlannin kelttiläisessä mytologiassa lääkintätaidon jumalan Dian-Cechtin poika ja Lughin isä.

Oli ennustettu, että yksisilmäisen kuoleman jumalan ja fomorien kuninkaan Balorin surmaisi hänen oma tyttärenpoikansa. Balor lukitsi ainoan tyttärensä Ethlinnin kristallitorniin estääkseen ennustusta käymästä toteen. Cian pääsi kuitenkin Ethlinnin luo naiseksi pukeutuneena. Ethlinn tuli raskaaksi, ja sittemmin heidän poikansa Lugh surmasi Balorin Magh Tuireadhin toisessa taistelussa.

Cianin puolestaan tappoivat jumalatar Brigitin puolison Tuirennin kolme poikaa. Kun Cian näki vihollistensa lähestyvän, hän muutti itsensä villisiaksi. Tuirennin pojat kuitenkin huomasivat lumotun eläimen, muuttivat itsensä koiriksi ja aloittivat takaa-ajon. He eivät kuitenkaan saaneet villisikaa kiinni ja palasivat takaisin ihmishahmoonsa ja kivittivät Cianin kuoliaaksi. Rangaistukseksi Lugh määräsi Tuirennin pojille joukon vaarallisia tehtäviä.

Lähteet
-------

* Cotterell, Arthur: Maailman myytit ja tarut. WSOY 1996. ISBN 951-0-17102-6

### Viitteet

1. 1 2 3  Cotterell 1996, s. 191
**ARA Guerrico** (runkonumerot P-2 ja P-32) on Argentiinan laivaston Drummond-luokan korvetti.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Drummond-luokka*
Etelä-Afrikan hallitus tilasi helmikuussa 1976 aluksen Ranskasta Lorientin laivastontelakalta, missä köli laskettiin 1. lokakuuta 1976. Se laskettiin vesille 13. syyskuuta 1977 nimettynä *SAS Transvaaliksi*. Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselma UNSCR 418 Etelä-Afrikan asekauppakiellosta esti aluksen luovutuksen tilaajalle. Alus poistettiin Etelä-Afrikan alusluettelosta 17. marraskuuta 1977 ja myytiin Argentiinalle, joka liitti sen laivastoonsa 9. marraskuuta 1978 nimellä *ARA Guerrico*. Aluksen runkonumerona oli P-1.

Palvelus
--------

Vain kuukausi palvelukseen oton jälkeen alus osallistui Chilen vastaisiin toimiin operaatio Soberaníassa. Alus osallistui Falklandin sotaan ja se oli mukana Etelä-Georgian valtauksessa. Alus vaurioitui valtauksessa Britannian merijalkaväen aseiden tulessa. Se joutui kolmeksi vuorokaudeksi telakalle kunnostettavaksi ennen kuin se pystyi liittymään sisaraluksiinsa, jotka operoivat Falklandin pohjoispuolella Task Group 79.4:ssä. Espora-luokan korvettien astuttua palvelukseen 1985 aluksen viirinumeroksi vaihdettiin P-32.

Aluksen tukikohtana oli 1994 Roosevelt Roadsin laivastoasema, kun se osallistui Haitissa operaatio Uphold Democracyyn. Se oli myös Buenos Airesissa ja Rio de Janeirossa Tall Ship Race -purjehduksen avustajana. Aluksen kotisatamana on Mar del Plata, ja sen normaalipalvelukseen kuuluu Argentiinan laajennetun talousalueen kalastuksenvalvonta. Alus on pidättänyt vuosien aikana alueelta useita luvattomasti kalastaneita troolareita.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1947-1995*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1995. ISBN 0-85177-605-1. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Gardiner, Robert s. 9
*Tämä artikkeli käsittelee Kolumbian laivaston Antioquia-luokan hävittäjää. Muista samannimisistä aluksista katso täsmennyssivua ARC Antioquia.*

**ARC Antioquia** oli Kolumbian laivaston vuonna 1933 vesillelaskettu Antioquia-luokan hävittäjä, joka palveli toisessa maailmansodassa.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Antioquia-luokka*
Alus oli alun perin Portugalin 12. kesäkuuta 1931 Yarrow Shipbuildersilta tilaama *Tejo*. Perun ja Kolumbian välinen rajakiista pakotti Kolumbian hallituksen pyytämään apua Portugalilta, joka myi keskeneräiset aluksensa. Alus laskettiin vesille 10. toukokuuta 1933 ja otettiin palvelukseen 23. helmikuuta 1934.

Palvelus
--------

Kolumbia pitäytyi puolueettomana toisessa maailmansodassa, ja sen vuoksi laivasto valvoi puolueettomuutta maan aluevesillä. *Antioquia* partioi Karibianmerellä valvooen meriliikennettä. Alus poistettiin palveluksesta vuonna 1960 ja määrättiin poistolistalle 25. lokakuuta. Alus myytiin romutettavaksi International Technical Servicelle Barranquillaan, jonne se saapui marraskuussa.

Lähteet
-------

* Whitley, M, J: *Destroyers of World War Two – An International Encyclopedia*. Lontoo: Arms and Armour, 1988. ISBN 0-85368-910-5. (englanniksi)
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway’s All the World’s Fighting Ships 1922–1946*. Lontoo: Conway Maritime Press, 1987. ISBN 0-85177-146-7. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Whitley 1988, s. 32.
**ARKive** oli uhanalaisten lajien suojelun edistämiseen pyrkivä hanke, joka pyrki tuomaan esiin uhanalaisia lajeja kuvien kautta. Luontokuvien kautta pyrittiin herättämään ihmisten ympäristötietoisuutta ja tuntemusta uhanalaisista lajeista. ARKiven mukana oli jopa 3 500 kuvaajaa, jotka olivat maailman suosituimpia valokuvaajia ja elokuvan tekijöitä. Näistä kuvaajista monet olivat aikaisemmin olleet mukana tekemassä muun muassa luonto-ohjelmia ja olleet osallisina esimerkiksi kansainvälisissä luonnonsuojelujärjestöissä. ARKivella oli tukenaan muun muassa BirdLife International, Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto, UNEP-WCMC ja WWF. ARKive oli tekemisissä myös Wildscreen-ohjelman tekijöiden kanssa. ARKive toimi vuodesta 2003 vuoteen 2019, jolloin se joutui talousongelmien takia lopettamaan toimintansa.

Lähteet
-------

1. ↑  About ARKive *ARKIVE*.  2011. Viitattu 19.11.2022. (englanniksi)
2. ↑  A sad announcement from ARKive *ARKive Blog*.  25.1.2019. Viitattu 19.11.2022. (englanniksi)
**ARA Santa Cruz** (runkonumerot E12, T12 ja D12) oli Argentiinan laivaston Buenos Aires -luokan hävittäjä.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Buenos Aires -luokka*
Alus tilattiin Cammell Lairdilta ja se laskettiin vesille 3. marraskuuta 1937. Alus valmistui 26. syyskuuta 1938.

Palvelus
--------

Alus palveli toisessa maailmansodassa, jonka jälkeen sen puolen tuuman konekiväärit korvattiin kahdella yksiputkisella 40 millimetrin ilmatorjuntatykillä. Se luokiteltiin 1952 torpedoveneeksi (esp. *torpederos*), jolloin sen runkonumeroksi tuli T12 ja edelleen 1957 hävittäjäksi (esp. *destructores*) runkonumerolla D12. Aluksen takimmaiset torpedoputket poistettiin 1956 ja etummainen etsintävalotasanne suurennettiin ja sille asennettiin kaksi kaksiputkista 40 millimetrin ilmatorjuntatykkiä. Samassa yhteydessä alus varustettiin tutkalla. Se poistettiin alusluettelosta 1973.

Lähteet
-------

* Whitley, M. J.: *Destroyers of World War Two - an international encyclopedia*. Lontoo: Arms and Armour, 1988. ISBN 0-85368-910-5. (englanniksi)
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1922-1946*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1987. ISBN 0-85177-146-7. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  Whitley, M. J. s. 16
9K111-1 Konkurs
**9K111-1** "*Konkurs*" (ven. 9К111-1 «Конкурс», suom. *kilpailu*, Nato-raportointinimi *AT-5 Spandrel*) on Neuvostoliitossa 1960-luvulla kehitetty panssarintorjuntaohjusjärjestelmä. Se tuli käyttöön 1974, ja sitä käytetään ainakin 25 maassa. 9K111-1-järjestelmään kuuluvan ohjuksen taisteluvälineindeksinumero on 9M113.

9K111-1 Konkurs kehitettiin Tulan koneensuunnittelulaitoksella (Tula KBP) rinnan 9K111 Fagotin kanssa. Kehitystyö alkoi 1962.

Konkurs on suunniteltu laukaistavaksi ajoneuvoista, mutta sen voi ampua myös 9P135M-mallisilla ja sitä uudemmilla maa-ampumalaitteilla. Samalla ampumalaitteella voi ampua myös 9M111 "Fagot"-ohjuksia. Ohjus on oleellinen osa BMP-2:n, BMD-2:n ja BRDM-2:n aseistusta. 9M113-ohjus on sijoitettu lasikuituputkeen, josta se laukaistaan rekyylittömästi 80 m/s, ja rakettimoottori kiihdyttää sen matkanopeuteen 200 m/s. Ampumalaite seuraa ohjuksen infrapunajälkeä ja välittää ampujan antamat ohjauskomennot ohjukselle sen perästä purkautuvaa lankaa pitkin. Ampuja pitää tähtäimen maalissa. Ohjuksessa on häirinnänilmaisin, ja tarvittaessa ampuja voi siirtyä komento-ohjaukseen, jolloin tähtäimen pitäminen maalipisteessä ei enää riitä, vaan ohjus tulee ohjata lennokkimaisesti maaliin. Ohjuksen kantama on noin 4 000 metriä, kaksi kertaa Fagotin.

9M111-1 Konkurs-järjestelmä on ollut Suomen puolustusvoimien käytössä nimellä **Panssarintorjuntaohjus 82M** (PSTOHJ 82M).

Iran alkoi valmistaa ohjuksesta kopiota vuoden 2000 tienoilla nimellä Towsan-1/M113.

Lähteet
-------

* etexport.net (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Veikko Luomi: Santahamina, sinivalkoinen saari (Kirjaesittely, issuu .com) *Helsingin Reservin Sanomat 6/2012*.  14.8.2012. Viitattu 23.7.2017. [vanhentunut linkki]
2. ↑  Foss, Christopher F.: Another ATGW for Iran *janes.com*.  26.5.2000. Janes Information Group.  Arkistoitu 5.12.2004. Viitattu 29.7.2015. (englanniksi) (archive.org)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **9K111-1 Konkurs** Wikimedia Commonsissa

*
Osa-AKM ohjuksen malliversio M3.
**9K33 Osa** (Nato-raportointinimi *SA-8 Gecko*) on neuvostoliittolais-valmisteinen ilmatorjuntaohjusjärjestelmä. Asetyyppi otettiin käyttöön vuonna 1971 sekä esiteltiin julkisuudessa 1976. Ohjausmenetelmä on tutkaseuranta (*beam-riding*) sekä komento-ohjaus (*command control*). Ensimmäisissä versioissa ohjuksia on 4 kpl, mutta sittemmin 3 kpl. Ohjusjärjestelmä on *TELAR*-tyyppinen eli ajoneuvo-alustaan asennettava ja tutkan sisältävä, omamassaltaan 130 kg. 19 kg:n taistelulataus perustuu tuhoamisvaikutukseltaan, sirpaloituvaan räjähdepanokseen *(HE-fragmentation*) sekä isku- ja herätesytyttimeen. Ohjuksen toimintamatka on 12 km. Järjestelmä tarvitsee erillisen huoltoajoneuvon uusien ohjuksien lataamista varten. Merivoimien käyttöön on ilmeisesti toimitettu niin kutsuttua laivastotyyppiä eli *M-versio*ta tästä ilmatorjunnan ohjusasetyypistä.

 Koko *9K33 Osa*-asejärjestelmä 6x6-tyyppisen panssariajoneuvon päälle asennettuna. *Telar*-ajoneuvoon kuuluu myös maalinosoitustutka. Armeijan päivän sotilasparaati Bakussa.

Lähteet
-------

* Hogg, Ian: *Tykistö- ja ohjusaseet*. Karisto, Hämeenlinna, 2011. Suom. Petri Kortesuo. Alkuteos englanniksi, 2000: Amber Books Ltd. ISBN 978-951-23-5456-6.

9K33 Osan käyttäjämaat.
### Viitteet

1. ↑  Hogg, I. 2000: s. 227
2. ↑   Viitattu 3.5.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* SA-8 GECKO / 9K33 Osa *GlobalSecurity.org*. Viitattu 4.3.2022. (englanniksi)
* SA-8 (Gecko) / 9K33 OSA *MilitaryFactory.com*.  27.2.2022. Viitattu 4.3.2022. (englanniksi)
* 9K33 Osa *Weaponsystems.net*. Viitattu 4.3.2022. (englanniksi)
* Osa – Short-range air defense missile system *Military-Today.com*. Viitattu 4.3.2022. (englanniksi)
* NIEMI 9K33 Osa/Romb – Self Propelled Air Defence System / SA-8 Gecko – НИЭМИ Cамоходный Зенитный Ракетный Комплекс 9К33 Оса/Ромб *Air Power Australia*.  27.1.2014. Viitattu 4.3.2022. (englanniksi)
* SA-8 Gecko 9K33 OSA Ground-to-air missile system *Army Recognition*.  6.8.2020. Viitattu 4.3.2022. (englanniksi)
* The Russian 9K33 Osa SAM aka SA-8 Gecko *TankNutDave.com*. Viitattu 4.3.2022. (englanniksi)
* 
* Hide and Seek, the Story of Jaish al-Islam's 9K33 Osa SAMs *Bell¿ingcat*.  2.11.2016. Viitattu 4.3.2022. (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:9K33 Osa
César Guerra-Peixe
**César Guerra-Peixe** (18. maaliskuuta 1914 Petrópolis – 26. marraskuuta 1993 Rio de Janeiro) oli brasilialainen säveltäjä, viulisti, kapellimestari ja musiikintutkija.

Guerra-Peixe syntyi nuorimpana perheensä kymmenestä lapsesta. Hänen vanhempansa olivat romanisyntyperää olleita portugalilaisia maahanmuuttajia. Hänen isänsä teki hevosenkenkiä ja toimi lisäksi amatöörimuusikkona. Guerra-Peixe aloitti kitaransoiton 6-vuotiaana ja omaksui pian myös mandoliinin, viulun sekä pianon. Hän opiskeli musiikin teoriaa ja solmisaatiota 9-vuotiaasta. 11-vuotiaana hän pääsi oppilaaksi Petrópolisin Escola de Música Santa Cecíliaan. Guerra-Peixe saattoi teoriaopintonsa päätökseen vuonna 1929 ja alkoi laatia sovituksia soitinkokoonpanoille. Vuonna 1930 hän aloitti työskentelyn viulunsoiton opettajana. Guerra-Peixe asettui Rio de Janeiroon vuonna 1934. Vuonna 1939 hän perusti muiden säveltäjien kanssa Música Viva -kokoonpanon, joka omistautui aikansa eurooppalaisten teosten esittämiseen ja edistämiseen. Vuonna 1944 Guerra-Peixe aloitti opiskelun Paul Hindemithin oppilaan, säveltäjä Hans-Joachim Koellreutterin johdolla. Näiden opintojen jälkeen Guerra-Peixe hylkäsi kansalliset tyylivaikutteet ja aloitti sarjallisen säveltämisen. Myöhemmin hän kuitenkin hakeutui jälleen brasilialaisen kansanmusiikin pariin inspiraation lähteitä varten.

Guerra-Peixe sävelsi muun muassa orkesteriteoksia, kamarimusiikkia, kosketinsoitinmusiikkia, yksinlauluja ja kuoroteoksia. Hän sävelsi myös musiikin moniin elokuviin. Lisäksi hän tuotti radiolähetyksiä ja dokumentteja, joihin hän myös itse sävelsi musiikkia. Guerra-Peixe kantaesitti usein omia teoksiaan viulistina tai kapellimestarina. Hänen kirjansa *Os Maracatus do Recife* on merkittävä etnomusikologinen julkaisu. Guerra-Peixe pysyi aktiivisena elämänsä loppuun saakka ja oli huomattava nuorempien säveltäjien mentori.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  César Guerra-Peixe AllMusic, viitattu 25.2.2023


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Portugali

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC

 |

 |