recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Enoch Konrad Westergren** (15. lokakuuta 1877 Turku – 2. maaliskuuta 1949 Helsinki) oli suomalainen lyseon lehtori ja sanakirjan tekijä.

Westergrenin vanhemmat olivat merimies, kauppias, kenkätehtailija Enoch Westergren (s. 1853) ja Ida Lovisa Lindgren (s. 1853). Hän pääsi ylioppilaaksi 1898 Helsingin suomalaisesta normaalilyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1905 ja maisteriksi 1907.

Westergren oli aluksi opettajana Hämeenlinnassa, Turussa ja Jyväskylässä. Hän oli Suomalaisessa normaalilyseossa vuodesta 1907 lähtien ensin tuntiopettajana ja ylimääräisenä lehtorina ja sittemmin suomen ja latinan kielen nuorempana lehtorina 1918–1947. Hän toimi myös koulun kirjaston hoitajana vuodesta 1921 alkaen. Lisäksi Westergren oli mukana äidinkielen opettajien yhdistystoiminnassa ja vuonna 1921 hän perusti Helsinkiin kouluasiaintoimiston, jota opettajat käyttivät.

Westergren oli naimisissa 1912–1947 Sigrid Tujulinin (k. 1947) kanssa.

Teoksia
-------

* *Sanakirja Cornelius Nepoksen elämäkertoihin*. Yrjö Weilin, Helsinki 1908, 2. painos WSOY 1931, 3. painos 1947
* *Vox Romana : Pars prima : Cornelius Nepos, Caesar : sanasto ja selitykset* ; toimittanut ja selitykset laatinut Päivö Oksala ja Veikko Väänänen ; sanasto Caesar: Konrad Westergren ; Nepos: Tauno Kilpiäinen. Gummerus 1948, 8. painos 1967

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  WESTERGREN Enoch Konrad. *Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu.
2. 1 2 3  50 vuotta. Konrad Westergren, Helsingin Sanomat, 15.10.1927, nro 279, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
3. 1 2 3  Lehtori Konrad Westergren 60-vuotias, Helsingin Sanomat, 15.10.1937, nro 278, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
4. ↑  Geni.com : Enok Westergren
5. ↑  Norssin historia : Westergrenin valtakunta


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
**Emil Einar Böök** (10. marraskuuta 1874 Helsinki – 2. tammikuuta 1957 Helsinki) oli suomalainen sosiaalipoliitikan kehittäjä.

Böök oli suomalaisen sosiaalipolitiikan kehittäjä, ja toimi mm. Helsingin kaupungin työasiain ja sosiaalilautakunnan sihteerinä 1907–1917, Kunnallisen keskustoimiston johtajana 1917, sosiaalihallituksen ylitirehtöörinä 1918–1922 ja sosiaalihallituksen lakkauttamisen jälkeen sosiaaliministeriön osastopäällikkönä ja esittelijäneuvoksena 1923–1942. Lisäksi Einar Böök toimi Yhteiskunnallisen korkeakoulun eli nykyisen Tampereen yliopiston opettajana vuosina 1942–1946.

Böök oli sosiaaliministerinä Cajanderin II hallituksessa 1924. Virkamieshallituksessa hän ei edustanut mitään puoluetta vaan oli muodollisesti ammattiministeri, vaikka olikin Kansallisen edistyspuolueen jäsen. 

Keskeisiltä osiltaan Böökin ansiona pidetään Suomessa 1930-luvulla toteutettua laajaa sosiaalilainsäädäntöä, joka saattoi Suomen sosiaalihuollon muuhun Eurooppaan verrattuna ajanmukaiselle tasolle.

Böökin isä Emil Böök oli tunnettu kasvatustieteilijä ja Helsingfors Lyceumin eli "Böökin lyseon" pitkäaikainen rehtori. Böökin ja tämän puolison Hilja Maria Ahomäen poika Eero Böök oli yksi Suomen menestyksekkäimmistä shakinpelaajista ja shakin ensimmäinen suomalainen kansainvälinen mestari. Toinen poika, vänrikki Tauno Pyökki (1914-1939) kaatui talvisodassa Summassa.

Teoksia
-------

* Böök, Einar: *Arbetslösheten i Helsingfors och kommunens åtgärder för dess bekämpande 1903–1909*. , 1910.
* Böök, Einar: *Työväenopetus Suomessa, sen ohjelma ja järjestäminen*. , 1911.
* Böök, Einar: *Asuntokysymys Suomessa*. , 1912.
* Böök, Einar: *Työsopimus ja työehtosopimus*. , 1912.
* Böök, Einar: *Edistyksen uralta : kirjoitelmia ja esitelmiä*. , 1919.
* Böök, Einar: *Suomen huolto-oikeus*. , 1948.

Lähteet
-------

* Mikko Uola: / Böök, Einar (1874–1957) *Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen)*.  20.10.2002. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
* Einar Böök *Suomen ministerit*. Valtioneuvosto.

### Viitteet

1. ↑  *Isänmaan puolesta. Talvisodassa 1939-1940 kaatuneiden upseereiden elämäkerrasto*, s. 424-425. WSOY, 1949.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Oskari Mantere** | **Suomen sosiaaliministeri**1924 | Seuraaja:**Niilo Liakka** |

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Valtioneuvosto
* Uppslagsverket Finland
* Biografiasampo
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee sääilmiötä, muista merkityksistä katso täsmennyssivu.*
Utua varhain talviaamuna.
**Utu** on kosteaa sameutta ilmassa, kun näkyvyys on yli 1 km mutta alle 10 km.

Se muodostuu pienenpienistä pisaroista tai jääkiteistä, samanlaisista kuin sumu tai pilvet. Pisaroiden halkaisija on 0,01 mm tai vähemmän. Sen voi sekoittaa autereeseen, joka on kuivaa sameutta. Kaukaa katsottuna utu on sinertävämpää kuin ruskehtava auer. Udussa ilman suhteellinen kosteus on suurempi kuin autereessa. Käytännössä raja on epämääräinen, sillä autereen pienet partikkelit toimivat oivallisina tiivistymisytiminä udulle, joka muodostuu, kun kosteus lisääntyy.

**Ume** on aiemmin säätilastoissa käytössä ollut nimitys, jolla tarkoitettiin utua, jossa näkyvyys on 1–2 km.

Lähteet
-------

1. ↑  Ilmakehä ABC (hakusana sumu). Ilmatieteen laitos
2. ↑  Fog and Mist Weather Online
3. ↑  WSOY Iso tietosanakirja 10, s. 51, WSOY 1997 ISBN 951-0-20163-4

Commons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Utu**.
**Alakylän koulu** oli vuosina 1964–2013 toiminut kansakoulu ja peruskoulu Lappeenrannassa Alakylän kaupunginosassa. Koulu oli alaluokkien 1–6 koulu, jossa toimi myös kaupungin musiikkiluokat 3–6 -vuosiluokilla. Lukuvuonna 2010–2011 koulussa oli 268 oppilasta. Koulussa työskenteli n. 20 henkilöä opetus- ja kasvatustehtävissä. Alakylän koulu toimi viimeiset vuodet 2009–2013 koulun kentällä olevissa parakeissa sisäilmaongelmien vuoksi. Uutta koulua suunniteltiin rakennettavaksi, mutta suunnitelmat eivät toteutuneet. Koulurakennus purettiin kesällä 2012 ja koulun toiminta loppui parakeissa keväällä 2013. Alakylän koulun oppilaat siirtyivät pääasiassa Kimpisen koulun oppilaiksi.

Vuoden 2009 alusta koulun yhteydessä toimi vuorohoitoa tarjoava Alakylän päiväkoti. Vuonna 2014 paikalle valmistui laajennettu uusi Keltun päiväkoti, joka korvasi myös Pallon päiväkodin. Keltun päiväkodissa tarjotaan vuorohoitoa sekä ympärivuorokautista hoitoa.

Lähteet
-------

1. ↑  Alakylään ehdotetaan uutta koulua *yle.fi*.  30.9.2009. Viitattu 10.9.2022.
2. ↑  Alakylän koulun kohtalo taas esille *yle.fi*.  27.8.2010. Viitattu 10.9.2022.
3. ↑  
Alakylä, deletoitu koulu (Päivitetty 15.8.2016) *maurikin.blogspot.com*.  14.8.2016. Makkerin blogi. Viitattu 10.9.2022.
4. ↑  
Lähes 50 vuotta vanha koulu jättää jäähyväisensä *yle.fi*.  23.5.2013. Viitattu 10.9.2022.
5. ↑  Neljän koulun yhdistäminen kuohutti – "kyllä se hyvin menikin" *yle.fi*.  17.3.2016. Viitattu 10.9.2022.
6. ↑  Keltun päiväkoti valmistuu myöhässä *yle.fi*.  11.12.2013. Viitattu 10.9.2022.
7. ↑  Keltun päiväkoti *beta.lappeenranta.fi*.  Arkistoitu 10.9.2022. Viitattu 10.9.2022.
**Kari "Väikkä" Vaalto** (s. 24. joulukuuta 1956 Tornio) on jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija, joka on vaikuttanut pitkään Suomessa Kemi–Tornion alueella. Erityisesti hän on valmentanut pitkään Tornion Pallo-47:ää - sen ykkösjoukkuetta yhteensä 16 kauden ajan.

Vaallon jalkapalloura sijoittui 1970- ja 80-luvuille Kemi-Tornio-alueelle. Juniorivuosien seura Tornion Palloveikot vaihtui vuonna 1977 Tornion Pallo -47:ksi, jossa hän pelasi vuoteen 1983 ja sen jälkeen ToPV:n ja TP-47:n yhdistäessä torniolaisen jalkapallon Tornion Palloseurassa vuoteen 1986 asti. Sen jälkeen hän siirtyi kemiläiseen Visan Palloon kahdeksi kaudeksi.

Vaallon valmentajaura alkoi vuonna 1989 Tornion Tarmossa, mutta vaihtui kahden vuoden jälkeen TP-47:ksi, jota hän valmensi lähes yhtäjaksoisesti vuoteen 2009. Syksyllä 1998 alkoi Oleg Jeprintsevin ja Kari Vaallon pitkä ja menestyksekäs yhteinen jakso Tornion TP-47:n nostamisessa aina Veikkausliigaan. Valmentajakaksikko nosti TP-47:n Kolmosesta aina Veikkausliigaan kausiksi 2004 ja 2005. Veikkausliigasta putoamisen jälkeen TP-47:n menestys hiipui niin, että kaudella 2009 seurasi putoaminen Ykkösestä. Kauden 2009 huono alkukauden menestys johti valmentajakaksikon vapauttamiseen tehtävistään toukokuussa 2009.

Kaudella 2012 Vaalto siirtyi Miika Juntusen vetämään Oulun Palloseuraan myynti- ja urheilutoimenjohtajaksi, mutta ura tässä tehtävässä jäi kauden mittaiseksi. Kaudeksi 2013 Vaalto palasi TP-47:n valmentajaksi. Hän valmensi TP-47:ää kevääseen 2014 saakka.

Lähteet
-------

1. ↑  Veikkausliigan verkkonäyttely: TORNION PALLO-47 (TP-47) urheilumuseo.fi.  Arkistoitu 5.3.2016. Viitattu 25.10.2015.
2. ↑  TP-47 pani koko toimiston uusiksi iltasanomat.fi.  Arkistoitu 19.2.2015. Viitattu 29.5.2009. (suomeksi)
3. ↑  Kari Vaalto OPS:n johtotroikkaan yle.fi. Viitattu 9.11.2011.
4. ↑  "Väikkä" lähtee Ouluun,haalarihommat saavat jäädä tp47.com.  Arkistoitu 12.4.2014. Viitattu 20.2.2014.
**Pihlajavesi** on Vuoksen vesistöön kuuluva ja Suur-Saimaaseen luettava järvi Savonlinnan, Sulkavan ja Puumalan alueella Etelä-Savossa. Sen pinta-ala on 712 km², ja pinnankorkeus 75,7 metriä merenpinnan yläpuolella. Pihlajavesi on osa Saimaata, ja se saa vetensä pohjoisesta Haukivedestä mm. Kyrönsalmen kautta sekä Puruvedestä Punkasalmen ja Tuunaansalmen kautta. Pihlajaveden vedet virtaavat lounaassa Puumalansalmen sekä Käyhkään kanavan kautta Etelä-Saimaaseen.

Mitinhiekka, Pihlajavesi
Pihlajavesi on tuhansien saarien, niemien ja lahtien pirstoma, jopa labyrinttimainen vesialue. Saaria on järvialtaan alueella 4 159 kappaletta, joiden yhteenlaskettu pinta-ala on yli 600 km². Saarista suurimmat ovat läntiset, hyvin rikkonaiset Partalansaari ja Viljakansaari sekä idempänä sijaitsevat Ahvionsaari, Kesamonsaari, Kokonsaari, Kongonsaari, Laukansaari, Pellossalo, Pesinki, Saukonsaari ja Tuohisaari. Suuria järvenselkiä on lukuisia: niistä mainittakoon pohjoiset Pihlajavedenselkä, Kotaselkä ja Moinselkä sekä itäiset Utrasselkä, Väistönselkä, Porkalanselkä ja Särkilahdenselkä. Läntisiä vesialueita ovat Haapaselkä, Enonvesi, Kukkeistenselkä, Ummistonvesi, Pyysaarenselkä, Muikunselkä, Katosselkä, Tolvanselkä, Lepistönselkä ja Siikavesi. Pihlajaveden rannalla sijaitsevia asutuskeskuksia ovat Savonlinnan kaupunki sekä Sulkavan, Puumalan ja Punkaharjun kirkonkylät. Pihlajavesi on suomalaiseksi järveksi varsin syvä: keskisyvyys on 11,3 metriä ja suurin mitattu syvyys 72 metriä. Sokkeloisella järvialueella on rantaviivaa yli 3 600 kilometriä, ja se on tärkeimpiä elinympäristöjä uhanalaiselle saimaannorpalle. Lappeenrannasta ja eteläiseltä Saimaalta Kuopioon ja Joensuuhun suuntautuvat syväväylät kulkevat Pihlajaveden kautta.

Pihlajaveden vedenlaatu on yleisen käyttökelpoisuusluokituksen mukaan erinomainen. Sen vesi on sekoitus Puruveden kirkasta vähäravinteista vettä ja Haukiveden tummempaa ja ravinteikkaampaa vettä.

Lähteet
-------

1. ↑  Pihlajavesi, Savonlinna (sijainti maastokartalla) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 9.10.2019.
2. 1 2 3 4 5  Ympäristö- ja paikkatietopalvelu Syke (edellyttää rekisteröitymisen) Helsinki:  Suomen Ympäristökeskus. Viitattu 23.5.2017.
3. ↑  Pihlajavesi (04.121.1.001) *Järviwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 23.3.2021.
4. ↑  Etelä-Savon ELY: Pihlajavesi – ymparisto.fi  10.5.2011. Etelä-Savon ELY. Viitattu 24.4.2013.
5. ↑  Suomen ympäristökeskus: Pintavesien laatu 2000–2003 -esite  18.1.2005. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 24.4.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Pihlajavesi** Wikimedia Commonsissa

* Pajunen, Hannu: Järvisedimentit kuiva-aineen ja hiilen varastona, GTK, 2004
* www.luontoon.fi/pihlajavesi
**Långsjö** on metsäjärvi Raaseporin pohjoisosassa lounaisella Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 41,2 hehtaaria. Etäisyys Tammisaaresta on 18 kilometriä pohjoiseen.

Maantiede
---------

Långsjön pituus lännestä itään on noin kaksi kilometriä. Leveys etelästä pohjoiseen on 150–300 metriä. Järven länsiosassa sijaitsee noin 75 aarin laajuinen Långsjöholmen. Järven ympärillä on useita pienehköjä vakavesiä, kuten Kivijärvi eteläkaakossa, Flacksjö etelässä ja Horsmajärvi luoteessa. Långsjön ja Flacksjön välissä sijaitsee noin puolen hehtaarin laajuinen Potterhålet (50,9 metriä mpy). Långsjön itärannalta lähtee laskuoja Myllyjärveen, joka sijaitsee noin kilometrin koilliseen.

Långsjö (82.002.1.022) kuuluu Fiskarsinjoen valuma-alueeseen (82.002), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Saaristomeren rannikkoalueen ja Ahvenanmaan päävesistössä (82). Långsjö on yhdeksänneksi laajin Fiskarsinjoen alueen 76:sta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Alueen laajimmat vakavedet ovat Määrjärvi, Degersjön ja Seljänalanen. Degersjönin itäpuolella sijaitsee niin ikään Långsjö-niminen järvi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Långsjö, vakavesi, Raasepori
2. 1 2 3 4  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 26.7.2021.
3. ↑  Långsjö. Järviwiki. Viitattu 26.7.2021.
4. ↑  Fiskars ån valuma-alue (82.002). Järviwiki. Viitattu 26.7.2021.
**Kari Vuola** (s. 10. joulukuuta 1963 Pori) on suomalainen kanttori ja urkutaiteilija. Uudenkaupungin seurakunnan kanttorin virkaan Kari Vuola valittiin 1.4.2017 lähtien. Aiemmin hän on työskennellyt Naantalin seurakunnassa kanttorina. Vuola on valmistunut Sibelius-akatemiasta vuonna 1990 ja väitellyt 2001 musiikin tohtoriksi Max Regerin urkumusiikista. Hän toimii myös Paraisten urkupäivien taiteellisena johtajana.

Vuola on konsertoinut Suomen lisäksi eri puolilla Eurooppaa sekä Yhdysvalloissa. Hän on julkaissut kuusi albumia ja tehnyt nauhoituksia Yleisradiolle. Vuolan viimeisin levytys on alkuvuonna 2014 ilmestynyt *Hymns of Joy and Sorrow*, jolla hän soittaa Keski-Porin kirkon urkuja.

Vuola valittiin vuoden 2014 Unikeoksi Naantalissa.

Diskografia
-----------

* *Toccata & Choral* (1996)
* *Max Reger: Organ Works – Drei Phantasien Für Orgel Op.52* (2004)
* *Johan Sebastian Bach: Organ Works* (2006)
* *Johannes Brahms: Complete Organ Works* (2011)
* *Contrasts: Works For Organ* (2012)
* *Hymns of Joy and Sorrow* (2014)

Lähteet
-------

1. ↑  Kari Vuola kanttorin virkaan *UkiNyt*.  7.4.2017. Viitattu 16.11.2019.
2. 1 2  Urkuri juhlii kirkossa  2.12.2013. Rannikkoseutu.  Arkistoitu 14.7.2014. Viitattu 9.6.2014.
3. ↑  Keski-Porin kirkon uljaat urut  5.2.2014. Yle Radio 1.  Arkistoitu 15.7.2014. Viitattu 9.6.2014.
4. ↑  Hjelt, Yrjö: Unikeko 2014 Kari Vuola: Valinta tuli puun takaa  27.7.2014. Yle. Viitattu 27.7.2014.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Kari Matti Johannes Wilenius** (s. 3. tammikuuta 1940) on suomalainen oopperalaulaja ja -ohjaaja, joka on äänialaltaan baritoni. Hän on tehnyt roolisuorituksia myös opereteissa ja musikaaleissa.

Wilenius opiskeli Antti Koskisen, Pekka Salomaan, Gerald Mooren, Erik Werban ja Clemens Kaiser-Bremen johdolla. Hän työskenteli alun perin kansakoulunopettajana ja suoritti ylioppilasmerkonomin tutkinnon. Vuonna 1966 Wilenius sai toisen palkinnon Klemetti-Opiston kilpailussa. Hän työskenteli laulajana ja laulun opettajana Kotkan kaupunginteatterissa vuodesta 1972 sekä toiminnanjohtajana Kotkan Oopperassa vuodesta 1969. Wileniuksen oopperaohjelmistoon kuului baritonirooleja muun muassa Wolfgang Amadeus Mozartin *Taikahuilussa* (Papageno), Mozartin *Figaron häissä* (Figaro), Gioacchino Rossinin *Sevillan parturissa*, Gaetano Donizettin *Lemmenjuomassa* (myös Turussa 1989), Giuseppe Verdin *Naamiohuveissa*, Verdin *La traviatassa* ja Pjotr Tšaikovskin *Jevgeni Oneginissa*. Suomen kansallisoopperassa Wilenius esiintyi yksitoista kertaa Zsupánin roolissa Johann Strauss II:n operetissa *Mustalaisparoni* vuosina 1972–1973.

Wilenius on myös ohjannut lukuisten oopperoiden esityksiä Kotkassa. Gian Carlo Menottin radio-oopperan *Vanhapiika ja varas* (*The Old Maid and Thief*) Suomen-ensiesityksen hän ohjasi vuonna 1980. Hän vieraili sen ohjaajana myös Gdyniassa. Wilenius teki muitakin ohjaustöitä Puolassa ja vieraili oopperaohjaajana Saksassa sekä Tanskassa. Vuonna 1974 Wilenius aloitti työskentelyn lehtorina Kotkan seudun musiikkiopistossa. Hänen pianisti Pentti Koskimiehen säestyksellä tulkitsemistaan lauluista on julkaistu Tero Halvorsenin pienellä historiallisten äänitysten levymerkki Finlandia Classicsilla kokoelma *Lieder Recital* (2021).

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Otavan Musiikkitieto A–Ö, uudistetun laitoksen 1. painos (1997), toim. Keijo Virtamo
2. ↑  Kari Wilenius Suomen kansallisoopperan ja -baletin esitystietokanta
3. ↑  The story of Finlandia Classics – How an archivist single-handedly rescued Finnish historical treasures of song Finnish Music Quarterly
4. ↑  Kari Wilenius / Lieder Recital Fuga
**Långträsk** on tummavetinen metsäjärvi Siuntion kaakkoisosassa läntisellä Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 17,1 hehtaaria. Etäisyys Helsingin keskustasta on 34 kilometriä länteen.

Maantiede
---------

Långträskin etelä–pohjoissuuntainen pituus on noin kilometrin. Järven pohjoisosan leveys on 400 metriä, järvi kapenee etelää kohden. Långträsk sijaitsee metsän keskellä Lappträskin ja Meikon välissä, samalla alueella Långträskin lounaispuolella sijaitsee Stora Bladträsk ja vajaan hehtaarin laajuinen Lilla Bladträsk (45,3 metriä mpy). Siuntion ja Kirkkonummen raja kulkee Långträskin ja Meikon välistä. Långträskin pohjoispuolella sijaitsee Trehörningen.

Långträsk (22.001.1.004) kuuluu Vikträskin alueeseen (22.001), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Siuntionjoen vesistössä (22). Vikträskin alueeseen kuuluu viisi vähintään hehtaarin laajuista vakavettä: Vikträsk, Lappträsk, Långträsk, Stora Bladträsk ja Rudträsk.

Siuntiossa on toinenkin Långträsk, se sijaitsee noin 2,5 kilometriä Vikträskin alueen Långträskistä luoteeseen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Långträsk, vakavesi, Siuntio
2. 1 2 3 4  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 18.5.2021.
3. 1 2  Långträsk *Vesientila.fi*. Länsi-Uudenmaan vesi ja ympäristö ry. Viitattu 18.5.2021.
4. ↑  Långträsk. Järviwiki. Viitattu 18.5.2021.
5. ↑  Vikträskin alue (22.001). Järviwiki. Viitattu 18.5.2021.
**Warp Records** on Steve Beckettin ja Rob Mitchellin vuonna 1989 perustama brittiläinen levy-yhtiö, joka on tunnettu julkaisemastaan kokeellisesta elektronisesta musiikista.

Monet yhtiön julkaisemat levyt luokitellaan lajityyppiin IDM (Intelligent Dance Music), jonka nimen arvellaan juurtuvan juuri Warpin vuonna 1992 julkaisemiin *Artificial Intelligence*-kokoelmiin.

Muun muassa Aphex Twin, Autechre, Boards of Canada, LFO, Richie Hawtin, Squarepusher, Maxïmo Park sekä suomalaiset Jimi Tenor ja Brothomstates ovat julkaisseet levyjään Warpilla.

Merkittäviä artisteja
---------------------

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| * !!!
* Alexander's Annexe
* Anti-Pop Consortium
* Aphex Twin
* Autechre
* B12
* Battles
* Beans
* Black Dog Productions
* Boards of Canada
 | * Broadcast
* Brothomstates
* Chris Clark
* F.U.S.E.
* Flying Lotus
* Gravenhurst
* Grizzly Bear
* Home Video
* Jamie Lidell
* Jackson and his computer band
 | * Jimi Tenor
* Jimmy Edgar
* LFO
* Lorenzo Senni
* Luke Vibert
* Maxïmo Park
* Mira Calix
* Nightmares on Wax
* Plaid
* Plone
 | * Prefuse 73
* Red Snapper
* Req
* Richard Devine
* Russell Haswell
* Seefeel
* Squarepusher
* Two Lone Swordsmen
* Tyondai Braxton
* Vincent Gallo
 |

Alamerkit
---------

### Gift Records

Gift Records perustettiin 1990-luvun alkupuolelle julkaisemaan indie rock -musiikkia erotuksena Warp Recordsin elektronisemmalle materiaalille. Merkille levytti esimerkiksi Pulp ennen läpimurtoaan Island Recordsilla. Alamerkki ei ole enää nykyään toiminnassa.

### Lex Records

Lex Recordsin perusti Tom Brown Warpin avustuksella vuonna 2001 julkaisemaan hip-hop -tyylistä materiaalia. Aluksi Lex profiloitui julkaisemaan ainoastaan 12-tuumaisia vinyyli-EP:itä, mutta siirtyi myöhemmin tavanomaisempiinkin levyjulkaisuihin. Merkille levytti muun muassa Danger Mouse, joka on tunnettu esimerkiksi Gorillazin Demon Days -levyn tuottajana.

Vuonna 2005 Lex irrottautui Warp Recordsista erilliseksi yhtiökseen.

### Arcola

Arcola perustettiin vuonna 2003 ja profiloituu tanssittavampaan techno-tyyliseen materiaaliin. Kaikki Arcola-julkaisut ovat 12-tuumaisia vinyylilevyjä.

Aiheesta muualla
----------------

* Warp Records (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
**Leonardo Carrilho Baptistão** (s. 26. elokuuta 1992 Santos, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Espanyolia. Baptistão on pelipaikaltaan hyökkääjä.

Seurajoukkueura
---------------

Léo Baptistão pelasi kaudella 2011–2012 espanjalaisseura Rayo Vallecanon reservijoukkueessa Rayo Vallecano B:ssä. Pelaamissaan 17:ssä Segunda División B:n ottelussa hän teki neljä maalia.

Léo Baptistão pelasi ensimmäisen ottelunsa Primera Divisiónissa 25. elokuuta 2012 Real Betisiä vastaan. Samassa ottelussa hän teki myös ensimmäisen maalinsa, joka vei Rayo Vallecanon 2–1-johtoon ja jäi ottelun voittomaaliksi. Léo Baptistão teki 21. lokakuuta 2012 kaksi maalia Espanyolin verkkoon. Léo solmi kesäkuussa 2013 viisivuotisen sopimuksen Atléticon kanssa.

Lähteet
-------

1. ↑  Baptistao, nuevo jugador rojiblanco clubatleticodemadrid.com. Viitattu 3.6.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* Léo Baptistão BDFutbol-sivustolla (englanniksi)
* Léo Baptistão Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
**Långträsket** on järvi Persbölen kylässä Raaseporin keskiosassa lounaisella Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 52 hehtaaria. Etäisyys Tammisaaresta on yksitoista kilometriä pohjoiseen.

Maantiede
---------

Långträsket on länsi–itäsuuntaisesti pitkänomainen, etäisyys järven länsikolkasta itäkolkkaan on 2,8 kilometriä. Rantaviivan pituus on 9 196 metriä. Järveen kuuluu pohjoiseen työntyvä Vikaudden-niminen lahti, jonka kohdalla järven leveys on 350 metriä. Lounaassa on muusta järvestä jossain määrin erillinen vesialue, jonka nimi on Lillsjö. Långträsketin itäosassa sijaitsee muutaman aarin laajuinen saari nimeltään Plitun.

Långträsketin itäosassa on 10–12-metrinen syvänne. Järven keskiosan syvin kohta on 7,6 metriä, länsiosan syvin kohta on 8,7 metriä. Vesitilavuus on 1 988 000 kuutiometriä.

Långträsketin ympärillä on sekä kulttuurimaisemaa että metsää. Läheisyydessä sijaitsee useita muinaishautoja. Långträsketin eteläpuolella sijaitsee Sidsbackaträsket ja lännessä Bonäsbåset. Järveen virtaa laskuoja pohjoisesta Kvarnträsketistä, jonka korkeustaso on yli 16 metriä Långträsketiä ylempi. Långträsketin itärannalta lähtee noin 150 metriä pitkä Risån kaakkoon; laskuoja virtaa Sumpenin (5,6 metriä mpy) kautta Hemträsketiin (2,5 metriä mpy), josta on noin kilometri Pohjanpitäjänlahteen.

Långträsket (82.006.1.005) kuuluu Kullaanjärven valuma-alueeseen (82.006), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Saaristomeren rannikkoalueen ja Ahvenanmaan päävesistöalueella (82). Kullaanjärvi on Kullaanjärven alueen laajin vakavesi, seuraavaksi laajimmat ovat Långträsket ja Kvarnträsket. Pohjanpitäjänlahden luoteispuolelle levittäytyvään Kullaanjärven alueeseen kuuluu 21 vähintään hehtaarin laajuista järveä.

Raaseporissa on Persbölen Långträsketin lisäksi Hyltan Långträsket, Gullön Långträsket ja Bromarvin Långträsket. Raaseporissa on myös kaksi Långträsk-nimistä pientä järveä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Långträsket, vakavesi, Raasepori
2. 1 2 3 4 5 6 7  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 10.6.2021.
3. ↑  Långträsket. Järviwiki. Viitattu 10.6.2021.
4. ↑  Kullaanjärven valuma-alue (82.006). Järviwiki. Viitattu 10.6.2021.
5. ↑  Långträsket. Järviwiki. Viitattu 10.6.2021.
**Léntas** (kreik. Λέντας; transl. myös *Léndas*) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Górtynan kuntaan, Iraklionin alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Léntas on osa Miamoún kyläyhdyskuntaa. Kylän väkiluku on 80 (vuonna 2011).

Varhaiskristillisen basilikakirkon paikalla sijaitseva Pyhän Johanneksen (*Ágios Ioánnis Theológos*) kirkko 1400-luvulta.
Léntaksen kylä sijaitsee Kreetan etelärannikolla noin 73 kilometriä etelälounaaseen Iraklionista. Kylän nimen kerrotaan tulevan leijonaa tarkoittavasta sanasta *lióntas* (λιόντας), sillä sen länsipuolinen niemi näyttää merelle päin katsovalta leijonalta.

Kylän ympäristöstä on tehty joitakin löytöjä minolaiselta kaudelta. Antiikin aikana kylän paikalla sijaitsi Lebenin poliksen eli kaupunkivaltion kaupunkikeskus. Roomalaisella kaudella se toimi yhtenä Gortynin kaupungin satamista. Antiikin Lebenin rauniot ovat kylän tärkein nähtävyys vanhojen kirkkojen ohella.

Lähteet
-------

1. 1 2  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 25.12.2013. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. 1 2  The village of Lendas and the beaches of Lendas on Crete *Crete Home*. Viitattu 20.5.2019.
3. 1 2  Lentas – The perfect hideaway on Crete's south coast *Meet Crete*. Viitattu 20.5.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Léntas** Wikimedia Commonsissa
**Erkki Ilmari Puranen** (21. elokuuta 1921 Hanko – 8. toukokuuta 1979 Helsinki) oli suomalainen psykologi ja suomentaja.

Puranen opiskeli psykologiaa Helsingin yliopistossa ja valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1947. Hän työskenteli psykologina kauppa- ja teollisuusministeriössä 1947–1954, Työterveyslaitoksessa 1954–1955 ja Valtion rautateiden palveluksessa psykoteknillisen laboratorion hoitajana 1955–1960 ja 1963–1974 sekä kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeriössä tarkastajana 1960–1962. Hän kuului suomalaisen työpsykologian pioneereihin ja ammatinvalinnanohjauksen kehittäjiin.

Puranen luennoi Helsingin ja Turun yliopistossa sekä julkaisi artikkeleita, arvosteluja ja suomennoksia. Hänelle myönnettiin valtion kääntäjäpalkinto vuonna 1969 Sigmund Freudin teoksen *Unien tulkinta* suomentamisesta.

Lähteet
-------

* Erkki Purasen muistokirjoitus *Helsingin Sanomissa* 28.5.1979. (Maksullinen artikkeli.)
* Erkki Purasen kuolinilmoitus *Helsingin Sanomissa* 27.5.1979. (Maksullinen artikkeli.)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset Muokkaa Wikidatassa | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Léchaio** (kreik. Λέχαιο, kath.kreik. Λέχαιον, *Léchaion*) on Kreikan kaupunki, joka sijaitsee Peloponnesoksen niemimaan pohjoisrannikolla. Se kuuluu hallinnollisesti Kórinthoksen kuntaan, Korinthian alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen. Kaupungin väkiluku on 2 643 (vuonna 2011).

Aiemmin Léchaio kuului Ássos-Léchaion kuntaan ja vuoden 2011 alusta lähtien Kórinthoksen kunnan Ássos-Léchaion kunnallisyksikköön. Léchaio muodostaa oman kaupunkiyhdyskuntansa (Δημοτική Κοινότητα Λεχαίου, *Dimotikí Koinótita Lechaíou*).

Léchaio sijaitsee Korintinlahden rannalla noin kahdeksan kilometriä länteen Kórinthoksen kaupungista ja noin 12 kilometriä kaakkoon Kiáton kaupungista. Se on saanut nimensä antiikin Korintin kaupungin satamasta Lekhaionista, joka sijaitsi kuitenkin noin neljä kilometriä idempänä nykyisen Archaío Limánin kylän paikalla. Paikkakunnan aiempi nimi oli *Kolompótsi* (Κολομπότσι), mutta se nimettiin uudelleen vuonna 1925 antiikin aikaisen sataman löydyttyä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 25.12.2013. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. ↑  Korinthos *Visit Greece*. Viitattu 12.9.2016.
3. ↑  Kolompotsi - Lechaion *Name Changes of Settlements in Greece*. Institute for Neohellenic Research. Viitattu 12.9.2016.
**Erkki Juhani Pullinen** (27. huhtikuuta 1939 Viipuri – 25. maaliskuuta 2020 Helsinki) oli suomalainen kapellimestari ja kuoronjohtaja, joka työskenteli pitkään Sibelius-Akatemiassa. Pullinen opiskeli orkesterinjohtoa Jorma Panulan johdolla, pianonsoittoa Liisa Pohjolan johdolla ja kuoronjohtoa Harald Andersénin johdolla. Hän työskenteli Sibelius-Akatemiassa sihteerinä 1970-luvulla sekä vuodesta 1973 kuoronjohdon ja vuodesta 1979 soitinopin ja partituurisoiton opettajana, kunnes jäi eläkkeelle vuonna 2004. Hän johti Wiipurilaisen Osakunnan Laulajia vuosina 1968–2001, samoin kuin muita kuoroja. Erkki Pullisen isän Pentin isä oli maanviljelysneuvos, ministeri Erkki Pullinen.*lähde?*

Pullinen käänsi yli kahdentuhannen laulun tekstit suomeksi sekä suomensi oopperalibrettoja. Hän toimi *Uuden Suomen* musiikkiarvostelijana ja julkaisi musiikkiaiheisia tietokirjoja.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Musikprofilen Erkki Pullinen död.  *Hufvudstadsbladet*, 27.3.2020, s. 26. Artikkelin verkkoversio.
2. ↑  Kuolinilmoitus. *Helsingin Sanomat* 18.4.2020, s. C 16.
3. ↑  Virtamo, Keijo (toim.): *Otavan musiikkitieto: A–Ö*, s. 331. Helsinki: Otava, 1997. ISBN 951-1-14518-5.
4. ↑  *Otavan Iso Musiikkitietosanakirja 4*, s. 648. Helsinki 1978. ISBN 951-1-04763-9

Aiheesta muualla
----------------

* Erkki Pullisen muistokirjoitus *Helsingin Sanomissa*.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Cinder Road** on yhdysvaltalainen rockyhtye, joka on kotoisin Marylandin Luthervillestä. Yhtyeen perustivat Mike Ruocco ja Chris Shucosky vuonna 1998 nimellä **Plunge**, mutta nimi vaihdettiin vuonna 2007 Cinder Roadiksi sen kadun mukaan, jonka varrella yhtyeen jäsenet varttuivat.

Esimerkiksi kanadalaista Nickelbackia manageroinut Union Entertainment Group huomasi Cinder Roadin, minkä jälkeen yhtye solmi levytyssopimuksen EMI:n kanssa. *Superhuman*-ensilevyllä yhtye työskenteli tuottaja Marti Fredriksenin kanssa, joka on aikaisemmin tuottanut muun muassa Aerosmithia, Def Leppardia ja Ozzy Osbournen musiikkia. Levy julkaistiin kesäkuussa 2007. Levyltä löytyy vanhan ajan melodista rockia, kuten "Get in Get Out" ja balladeja kuten "Back Home to You".

*Superhumanin* ensimmäinen single "Get in Get Out" ylsi Yhdysvaltain Mainstream Rock -listalla sijalle 31. Kappale oli myös 14 viikkoa ykkösenä Sirius Octane -satelliittiradiokanavan listalla.

Vuoden 2007 alussa Cinder Road aloitti neljä kuukautta kestäneen kiertueen entisen American Idol -finalistin Chris Daughtryn kanssa. Kiertue toi yhtyeelle maineen ja menestyksen rinnalla myös paljon uusia faneja.

Cinder Road on ollut kiertueella myös Candleboxin, australialaisen Sick Puppiesin ja Hurt-nimisen yhtyeen kanssa. Vuonna 2007 yhtye oli lämmittelijänä sekä Puddle of Muddille sen Yhdysvaltain länsirannikon kiertueella että pääesiintyjänä Los Nagelisin kuuluisassa Viper Room -rockbaarissa. Ennen vuotta 2008 yhtye oli kiertueella vielä Teslan kanssa.

Kevät 2008 toi Cinder Roadin Eurooppaan legendaarisen Kiss-yhtyeen Alive35-kiertueen avausyhtyeenä. Lisäksi Cinder Road soitti heinäkuussa 2008 Vans Warped -kiertueella. Elokuussa 2008 yhtye oli kiertueella Alice Cooperin kanssa.

Jäsenet
-------

### Nykyiset

* Mike Ruocco – laulu, kitara
* Chris Shucosky – kitara
* Eric Jung – basso
* Chris Jankiewicz – rummut

### Entisiä jäseniä

* Mac Calvaresi
* Pat Patrick
* Nat Doegen
**Pelet Erkki Juhani Palojärvi** (6. huhtikuuta 1922 Vihti – 25. joulukuuta 1989 Vihti) oli suomalainen tilanomistaja, osuustoimintaliikkeen vaikuttaja ja kunnallispoliitikko, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen vuonna 1982.

Palojärven vanhemmat olivat agronomi, filosofian maisteri, maanviljelysneuvos Lauri Johannes Palojärvi (aiemmin Hildén) ja filosofian maisteri Aili Siviä Sykäri. Hänen puolisonsa vuodesta 1946 oli Helvi Kyllikki Hämäläinen. Palojärvi kirjoitti ylioppilaaksi 1939 Suomalaisesta yhteiskoulusta ja valmistui Helsingin yliopistosta agronomiksi 1949. Jatkosodan jälkeen hän seurasi edesmennyttä isäänsä Pohjatalon tilan isäntänä. Hän oli yli 25 vuotta Vihdin kunnanvaltuuston kokoomuslainen jäsen ja muun muassa sen varapuheenjohtaja. Palojärvi vaikutti pitkään muun muassa Valion, Osuuskunta Metsäliiton ja Metsäliiton Teollisuus Oy:n hallintoneuvostoissa, Maataloustuottajain Keskusliiton maito- ja metsävaliokunnissa, Uudenmaan-Hämeen metsänhoitoyhdistysten liiton puheenjohtajana ja Kulutusmaidontuottajain liiton puheenjohtajana 1956–1977. Hän toimi myös Oy Uuden Suomen hallintoneuvostossa, Maaseudun Työnantajaliiton puheenjohtajana ja Maanomistajien liiton valtuuskunnassa, Vihdin-Karkkilan osuuspankin hallintoneuvoston puheenjohtajana ja Valtion maatalouskemian laitoksen johtokunnassa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Tuomas Möttönen: Erkki Palojärvi *Biografiasampo*. Viitattu 14.7.2023.
2. ↑  Suomalaiset talouden alan arvonimellä palkitut *Kansallisbiografia*. Viitattu 11.7.2023.
3. 1 2  Leila Välkevirta: Maanviljelysneuvos Erkki Palojärvi  2.1.1990. Helsingin Sanomat. Viitattu 14.7.2023.
**Ulla Soinne** (s. 1958) on suomalainen altto­viulisti ja musiikkipedagogi Paavo Sointeen tytär.

Ura
---

Soinne opiskeli altto­viulun­soittoa ja kamari­musiikkia Sibelius-Akatemiassa, jossa hänen opettajiaan olivat Anja Ignatius ja Erkki Rautio. Lisäksi hän opiskeli Detmoldissa ja Kölnissä Rainer Moogin ja Amadeus-kvartetin johdolla. Soinne on esiintynyt solistina Queens­landin filharmonikkojen kanssa ja soittanut lisäksi Kölnin oopperaorkesterissa. Hän toimi vuodesta 1992 Tapiola Sinfoniettan altto­viulun vara­äänen­johtajana, ja vuonna 2007 hänestä tuli äänen­johtaja. Soinne sai valtion puoli­vuotisen apu­rahan vuonna 2005.

Kamari­muusikkona Soinne on muun muassa levyttänyt pianisti Ursula von Lerberin kanssa Robert Schumannin, Tōru Takemitsun ja Ludwig van Beethovenin teoksista koostuvan levytyksen.

Lähteet
-------

1. 1 2  Ulla Soinne *Tapiola Sinfonietta*. Espoon Kaupunki.  Arkistoitu 3.12.2013. Viitattu 4.7.2021.
2. ↑  Virtamo, Keijo (toim.): *Otavan musiikkitieto: A–Ö*, s. 397. Helsinki: Otava, 1997. ISBN 951-1-14518-5.
3. ↑  Isopuro, Jukka: Alttoviulu laulaa kuin viulu (maksullinen artikkeli) *Helsingin Sanomat*.  1.2.2012. Helsinki:  Sanoma Media Finland. Viitattu 27.11.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* Ulla Soinne Discogsissa.  (englanniksi)
* Ulla Soinne AllMusicissa. (englanniksi)
**Sammon koulu** on peruskoulun 1.–9. vuosiluokkien yhtenäiskoulu Tampereen Kalevassa. Sammon koulussa on oppilaita 1.–6. vuosiluokilla noin 120 ja 7.–9. vuosiluokilla noin 490 sekä opettajia ja muuta henkilökuntaa noin 60. Koulun rehtorina toimii Maaret Tervonen.

Koulun tiloissa toimii myös päiväkoti ja esikoulu.

Sammon koulun opetussuunnitelmaan sisältyy liikuntapainotteisuutta. Sammon koulussa toimii myös kolme erityisluokkaa, jotka painottuvat asperger-opetukseen.

Historiaa
---------

Sammon koulurakennus on otettu käyttöön vuonna 1957. Kiinteistön peruskorjaus toteutettiin vuosien 2005–2008 välisenä aikana. Koulurakennukseen valmistui elokuussa 2008 lisäsiipi, jonne entinen Pellervon koulu siirtyi.

Sammon koulun pihaan valmistui vuonna 2009 Matti Kalkamon veistämä *Jumppahuiti*-patsas.

23. tammikuuta 2020 Sammon koulussa tapahtui välikohtaus, jossa eräs koulun oppilaista hyökkäsi toisen oppilaan kimppuun teräaseella. Teon motiivia ei ole kerrottu julkisuuteen. Paikalla oli useita poliisiautoja, ambulansseja sekä armeijan kalustoa.

26. elokuuta 2021 Sammon koulun ja päiväkodin työmaalla sattui vakava onnettomuus, jossa menehtyi yksi ihminen.

Lähteet
-------

1. ↑  Jumppahuiti *Tampereen taidemuseo*.  Arkistoitu 24.6.2021. Viitattu 22.6.2021.
2. ↑  Uutta tietoa Tampereen koulupuukotuksesta: Taustalla riita, uhri ja epäilty alle 15-vuotiaita – "Ei tapahtunut ihan hetken mielijohteesta" *Yle Uutiset*. Viitattu 17.2.2020.
3. ↑  Yksi ihminen kuoli Sammon koulun rakennustyömaalla Tampereella – Kaksi elementtiä irtosi hitsauksista ja kaatui *Yle Uutiset*. Viitattu 6.6.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Sammon koulun sivusto
Sammonkadun raitiotiekiskoja syksyllä 2019.

**Sammonkatu** on Tampereen Kalevassa kulkeva leveä puistokatu. Se alkaa Itsenäisyydenkadun (ent. Puolimatkankatu) ja Teiskontien (ent. Teiskonkatu) risteyksestä. Katu on osa Kalevan valtakunnallisesti merkittävää rakennettua kulttuuriympäristöä. Sen varrella sijaitsee muun muassa Sampola.

Nimi *Sammonkatu* perustuu *Kalevalaan*, kuten moni muukin alueen kadunnimistä. *Kalevalan* muinaisrunoissa sampo on varallisuutta tuottava ihmeellinen esine.

Historiaa
---------

Kalevanrinteen kaupunginosaa Sammonkadun varrella. Kuva vuodelta 2017.
Kalevan alueen suunnittelusta järjestettiin vuonna 1922 kilpailu, jossa jaetulle toiselle sijalle ylti Helsingin asemakaava-arkkitehti Birger Brunila. Brunilan ehdotuksessa oli jo näkyvissä Sammonkadun ja Teiskontien nykyinen linjaus. Brunila teki Kalevaan yleiskaavan vuonna 1924, ja myöhemmin alueen suunnittelua jatkoi Tampereen ensimmäinen asemakaava-arkkitehti Elis Kaalamo. Sammonkatu merkittiin asemakaavaan vuonna 1940, mutta vuoteen 1948 mennessä siitä oli tehty vain pieni alkuosa. Kadun rakentaminen alkoi varsinaisesti vasta 1950-luvun puolivälissä. Vielä 1940-luvulla kadun paikalla oli kaupunkilaisten kasvimaita.

Tampereen viimeinen johdinautolinja liikennöi Sammonkatua pitkin. Se oli toiminnassa vuoteen 1976 asti.

Raitiotie
---------

Tampereen keskustasta Hervantaan vievä raitiotie kulkee nurmiradalla keskellä Sammonkatua. Raitioliikenne alkoi vuonna 2021.

Lähteet
-------

1. ↑  Kalevan kirkko ja kaupunginosa *Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt RKY*.  22.12.2009. Helsinki:  Museovirasto. Viitattu 2.8.2018.
2. ↑  Kalevan RKY-alue: Selvitys rakennetusta kulttuuriympäristöstä ja rakentamistapaohje (PDF)  diat 10, 19. Tampere:  Arkkitehtitoimisto Hanna Lyytinen & Arkkitehdit MY, 14.1.2015. Viitattu 2.8.2018.
3. ↑  Louhivaara, Maija: *Tampereen kadunnimet*, s. 92–98. Tampere: Tampereen museot, 1999. ISBN 951-609-105-9.
4. ↑  Helen, Olli & Seppänen, Jouko: *Tampere kartalla*, s. 119. Tampere: Tampere-Seura, 2015. ISBN 978-952-5558-23-4.
5. ↑  Louhivaara 1999, s. 98.
6. ↑  Kalevan RKY-alue: Selvitys rakennetusta kulttuuriympäristöstä ja rakentamistapaohje dia 28. Viitattu 2.8.2018.
7. ↑  Aaltonen, Salla: Kalevan alueen rajojen määrittely *Koskesta voimaa*.  2002. Viitattu 31.3.2020.
8. ↑  Kalevan RKY-alue: Selvitys rakennetusta kulttuuriympäristöstä ja rakentamistapaohje dia 29. Viitattu 2.8.2018.
9. ↑  Mäkinen, Petteri: Tästä kadusta tulee ratikkakylän muotikatu! *Tamperelainen*.  12.4.2012.  Arkistoitu 2.8.2018. Viitattu 2.8.2018.
10. ↑  Rämö, Marjo: Näin ratikkaa rakennetaan ensi vuonna – Tässä suunnitelma lohkoittain *Tamperelainen*.  1.12.2016. Viitattu 2.8.2018.
**Sealed Air Corporation** on yhdysvaltalainen pörssiyhtiö, jonka toimialana on pakkausteollisuus. Sen päätuotteita ovat Cryovac-elintarvike­pakkaukset ja Bubble Wrap -kuplamuovi­tuotteet. Aiemmin yritykseen kuuluivat myös Diversey-puhdistus­tuotteet (ent. Johnson Diversey), kunnes syyskuussa 2017 Bain Capital -pääomasijoitusyhtiö osti Diverseyn ja teki siitä itsenäisen yrityksen.

Historiaa
---------

Sealed Air -yhtiön perustajia olivat yhdysvaltalainen insinööri Alfred W. Fielding ja sveitsiläinen keksijä Marc A. Chavannes, jotka keksivät kuplamuovin 1957. Keksintö syntyi puolivahingossa, kun tarkoitus oli kehittää uudenlainen, paperitapettia helpommin irtoava muovitapetti. Kuplamuovia myytiin aluksi kasvihuoneiden valoa läpäiseväksi lämmöneristemateriaaliksi, kunnes sille löydettiin käyttöä pakkausten pehmusteena. Saadakseen pääomaa tuotekehitykseen he listasivat vuonna 1960 perustamansa Sealed Air -yhtiön pörssiin. Aluksi AirCap-nimellä myyty kuplamuovi kärsi tyhjenevistä kuplista, kunnes valmistustekniikka saatiin kuntoon. Kuplamuovi lisäsi suosiotaan pakkausalalla 1960-luvun lopulta alkaen. Kuplamuoville löydettiin sovelluskohde myös ulkouima-altaiden peitteenä, joka päästää lämmittävät auringonsäteet altaan veteen mutta estää veden ja sen hoitokemikaalien haihtumista.

1970-luvun alussa yhtiö keksi laminoida kuplamuovia voimapaperisten postituskuorien sisäpintaan ja alkoi markkinoida pehmustettuja postituskuoria nimellä Mail Lite ja Bubble-Lite. Vuonna 1973 lanseerattu Poly-Mask, paineelle herkkä polyetyleenikalvo herkkien pintojen suojaukseen, oli yhtiön ensimmäinen kuplamuovitekniikan ulkopuolinen tuote.

Vuonna 1973 Sealed Air eteni Euroopan markkinoille ostamalla ranskalaisen Sibco Universal -yhtiön. Vuonna 1977 yritys laajensi pakkauspehmustetoimintaansa ostamalla Instapak-yhtiön, joka valmisti keksimäänsä pakkauksen tyhjän tilan muotoon laajenevaa täytevaahtoa.

1980-luvulta alkaen Sealed Air eteni yritysostoin myös elintarvikepakkausalalle, ja suuri askel tähän suuntaan oli Cryovac-pakkaustoimialan osto W.R. Grace & Companyltä vuonna 1998.

Lähteet
-------

1. ↑  Investors, Sealed Air Corp, viitattu 28.8.2015.
2. ↑  Our History (Arkistoitu – Internet Archive), Sealed Air Corp, viitattu 28.8.2015.
3. ↑  Diversey Becomes Standalone Company upon Completion of Its Acquisition by Bain Capital *FT Markets Data*.  6.9.2017. The Financial Times. Viitattu 18.10.2017.
4. 1 2 3 4  Sealed Air Corporation, International Directory of Company Histories 2004. Viitattu 28.8.2015.
5. ↑  Pakkaustäyte Instapak Quick, Hexaplan Oy, viitattu 28.8.2015.
**Sea Shadow** oli Yhdysvaltain laivaston tutkassa näkymätön koealus, joka laskettiin vesille 1985.

Vaiheet
-------

Yhdysvaltain ilmavoimien saatua F-117 Nighthawk-lentokoneen valmiiksi, Yhdysvaltain laivasto halusi testata häiveteknologia soveltuvuutta merelle. Se aloitti 1982 koealuksen rakentamisen nimellä *Sea Shadow*. Myös koodilla IX-529 tunnettu alus valmistui 1984 Lockheed Martinin valmistamana. 40 miljoonaa euroa maksanut alus laskettiin vesille 1. maaliskuuta 1985.

Alus ei näkynyt tutkassa ja toimi hyvin kovassakin merenkäynnissä. Sille ei kuitenkaan löydetty käyttöä. Alus poistettiin käytöstä 2006 ja laivasto yritti tuloksetta tarjota alusta museoille. Lopulta alus huutokaupattiin 2012 kahden miljoonan euron hintaan kalifornialaiselle yritykselle. Kauppaehtona oli, että alus romutettaisiin. Nykyään alus sijaitsee Grizzly-lahden eteläosassa noin kymmenen kilometrin päässä Buchanan lentokentältä.

Galleria
--------

* Alus telakallaAlus telakalla
* Laiva edestäLaiva edestä
* Aluksen ohjaamoAluksen ohjaamo

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Nurmi, Eero: Supersalainen sota-alus huutokaupattiin romutettavaksi  15.7.2012. Yle Uutiset. Viitattu 16.7.2012.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Sea Shadow (IX-529)** Wikimedia Commonsissa

* Laivan nykyinen sijainti kartalla
Ravintola Sea Horse Ullanlinnassa.
**Sea Horse** on 1934 perustettu helsinkiläisravintola, joka on perustamisestaan lähtien vaalinut perinteikästä ravintolakulttuuria sekä sisustuksellaan että ruokalistallaan. Sea Horse tunnetaan myös nimellä **Sikala**. Ravintolan osoite on Kapteeninkatu 11.

Ravintolan asiakkaina on ollut merimiehiä, kulttuurihenkilöitä ja kaikkea siltä väliltä. Nimimerkki "Origon" (toimittaja Jouni Lompolo) mukaan väkeä voi tavata nobelisteista kulman kundeihin. 

Henkilökuntaan on kuulunut monenlaisia persoonallisuuksia. Vahtimestarina toimi 1930-luvulla kalterijääkäri Gunnar Salenius. Uuden takaseinän , katon ja seinien sävyt teki Kimmo Kaivanto. Takaosan, seinan ja katon maalasivat Matti ja Juha Rahikka. Katto ja seinä lamput suunnitteli Janne Rahikka. Omistajina Janne Rahikka ja Juha Leppänen.Viihdetaiteilija Spede Pasasen tytär Pirre Pasanen oli Sea Horsen ravintoloitsijana muutaman vuoden isänsä kuoleman jälkeen.

Vuonna 2003 avattiin laajennusosa, kabinetti *Musta hevonen* (Helsingissä oli myös Musta Hevonen -niminen ravintola, joka lopetti toimintansa 31.12.2013). Kabinetissa on Kimmo Kaivannon teos *Punaista ja mustaa*. Pääsalin takaseinällä on kahta merihevosta esittävä maalaus, jonka synnystä perimätieto kertoo kaksi versiota. Toisen mukaan 1940-luvulla ravintolaan murtautuneet taideopiskelijat ovat maalanneet sen. Toisen version mukaan rahaton taideopiskelija maksoi ravintolalaskunsa maalaamalla teoksen. Ravintolan historiikin kirjoittaneen Lamppu Laamasen mukaan merihevoset maalasivat parin yön aikana maaliskuussa 1970 Espoon taidekoulussa opiskelleet Oili Syvälahti ja Kaj Brandt.

Ruokalistan suosikeista mainittakoon paistetut silakat, kaalikääryleet, pyttipannu, lihapyörykät ja wieninleike talon tapaan. Sipulipihvi on kirjallisuudessakin Sea Horsen yhteydessä mainittu, yli 40 vuotta listalla ollut klassikko.

"Sikalan" tunnettuja kanta-asiakkaita ovat olleet edellä mainittujen Jouni Lompolon ja Kimmo Kaivannon lisäksi visailumies Jyrki Otila, runoilija Pentti Saaritsa, liikennetoimittaja Esko Riihelä sekä muusikko Andy McCoy. Asiakkaina ovat olleet myös runoilija Pablo Neruda, filosofi Jean-Paul Sartre ja jazzmuusikko Dizzy Gillespie.

Kirjallisuutta
--------------

* Lamppu Laamanen : *Ravintola Sea Horse : lyhyt oppimäärä*. LampLite, Helsinki 2010 ISBN 978-952-67283-1-5

Lähteet
-------

1. ↑  Ravintola Sea Horse: Historiikki (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Turpeinen, Tapio: *Tapaus Into Auer: jääkäriliikkeen viimeinen näytös*, s. 138. Helsinki: Tammi, 1995. ISBN 951-31-0488-5.
3. ↑  Sea Horsen historiikki pitää legendat elossa, Yle Uutiset 13.8.2010
4. ↑  Nykänen, Harri & Sjöberg, Tom: *Rööperi: rikoksen vuodet 1955-2005*, s. 10. Helsinki: Johnny Kniga, 2005. ISBN 951-0-29300-8. (suomeksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Ravintola Sea Horsen kotisivut
**Kaizen** (改善) on alun perin japaninkielinen termi ja tarkoittaa jatkuvaa parantamista pienissä askeleissa. Kaizen on Lean-ajatteluun pohjautuva menetelmä ja sitä käytetään erilaisten prosessien parantamiseen yhdessä organisaation johdon ja työntekijöiden kanssa. Kaizenin perusajatuksena on parantaa prosesseja jatkuvasti pienissä askeleissa vähentämällä hukkaa. Merkittäviä parannuksia saadaan aikaan lyhyessä ajassa ilman suuria investointeja tai riskejä. Yksi tunnetuimpia ja pitkäaikaisempia Kaizen-vaikuttajia on Masaaki Imai. Hän on kirjoittanut useita Kaizen-kirjoja, esim. *Gemba Kaizen* , joka vapaasti käännettynä tarkoittaa jatkuvaa parantamista työpisteessä.

Kaizenilla saavutettavia tuloksia
---------------------------------

Kaizen-menetelmää on jo kauan sovellettu teollisuudessa ja viime aikoina yhä useammin menestyksellisesti myös muilla aloilla. Kaizenilla aikaansaatuja tuloksia ovat esim.:

* läpimenoaikojen lyheneminen 90 %,
* prosessin tehostuminen 30-50 % ja
* työtyytyväisyyden paraneminen 30 %.

Kaizenin muita etuja ovat mm. tulosten nopeus, vähäinen aikainvestointi, johdon ja työntekijöiden sitoutuminen, vastarinnan nopea hallinta sekä työntekijöiden valmiuksien parantaminen.

Kaizen-työpaja
--------------

Kaizen-menetelmää voidaan käyttää esim. 3-5 päivän kestävissä työpajoissa. Tyypillinen Kaizen-työpaja koostuu kolmesta vaiheesta:

1. Valmistelu (1-2 viikkoa ennen Kaizen-työpajaa), jolloin mm. määritetään Kaizenin tavoite, varmistetaan johdon tuki sekä huolehditaan riittävistä resursseista Kaizen-työpajan aikana ja sen jälkeen.
2. Kaizen-työpaja (2-5 päivää), jossa parannettava prosessi analysoidaan, prosessin ongelmat määritetään ja mietitään ratkaisut ongelmien poistamiseksi erilaisia Lean-työkaluja käyttäen.
3. Parannustoimenpiteiden jalkauttaminen ja jatkuva parantaminen (15-20 päivää). Työpajan jälkeen ratkaisut toteutetaan välittömästi ja tuloksia seurataan ja niitä pyritään parantamaan edelleen esim. uudella Kaizen-työpajalla.

Kaizen-työpajan suunnittelusta ja toteuttamisesta on kirjoitettu laajasti esim. kirjassa "*The Kaizen Event Planner: Achieving Rapid Improvement in Office, Service, and Technical Environments"* .

Kaizen on olennainen tekijä luomaan yrityksille Lean-kulttuuria, jossa tavoitellaan jatkuvan parantamisen ajattelumallia kaikilla organisaatiotasoilla.

Läheiset käsitteet
------------------

Kaizen osa Lean käsitteitä, kuten myös 5S, JIT (JOT) sekä Toyotan tuotantojärjestelmä (TPS).

Lähteet
-------

1. ↑  Imai, Masaaki: *Gemba Kaizen*. The McGraw-Hill Companies, 2012. ISBN 9780071790352.
2. ↑  Jaatinen, Marja: Kaizen: Mitä se tarkoittaa? *leansixsigmakoulutus.fi*.  www.leansixsigmakoulutus.fi. Viitattu 27.6.2019.
3. ↑  Martin, Karen; Osterling, Mike: *The Kaizen Event Planner: Achieving Rapid Improvement in Office, Service, and Technical Environments*. Taylor & Francis Group, LLC, 2007. ISBN 978-1563273513.