recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Hiukkalammi** on Hiukkalammensuon ympäröimä pieni latvajärvi Vihdin koillisosassa läntisellä Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 9,7 hehtaaria. Etäisyys Nummelasta on 23 kilometriä pohjoiskoilliseen ja Helsingin keskustasta 46 kilometriä luoteeseen.

Maantiede
---------

Hiukkalammin pituus kaakosta luoteeseen on puoli kilometriä. Järven länsiosa on itäosaa leveämpi. Saaria ei ole. Hiukkalammen pohjoispuolella sijaitsee Ylimmäinen ja itäpuolella Niemenjärvi. Lännessä sijaitsee Rönninlukot, jonka korkeustaso on noin 140 metriä merenpinnan yläpuolella. Hiukkalammen eteläpuolitse kulkee seututie 133.

Hiukkalammia tutkittiin kesällä 2020. Se todettiin lievästi reheväksi, erittäin happamaksi (pH 5,5) ja voimakkaan humuspitoiseksi. Bakteeritulosten pohjalta veden hygieeninen laatu määriteltiin hyväksi.

Hiukkalammi (23.096.1.008) kuuluu Niemenjärven valuma-alueeseen (23.096), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Karjaanjoen vesistössä (23). Toinen jakovaihe on Vihtijoen valuma-alue (23.09). Hiukkalammi on neljänneksi laajin Niemenjärven valuma-alueen yhdestätoista vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä ja Karjaanjoen vesistön koillisia vakavesiä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Hiukkalammi, vakavesi, Vihti
2. 1 2 3  Hiukkalammi. Järviwiki. Viitattu 1.1.2022.
3. ↑  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 1.1.2022.
4. ↑  Hiukkalammin vedenlaatu kesällä 2020 - Vesientila. Vihdin kunta. Pdf-tiedosto 11.12.2020. Viitattu 1.1.2022.
5. ↑  Karjaanjoki (23). Järviwiki. Viitattu 1.1.2022.
**Oğuzhan Özyakup** (s. 23. syyskuuta 1992 Zaandam, Alankomaat) on alankomaalaissyntyinen turkkilainen jalkapalloilija, joka edustaa Turkin Superliigassa pelaavaa Beşiktaş JK:ta. Pelipaikaltaan molempijalkainen Özyakup on hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän kuuluu myös Turkin jalkapallomaajoukkueeseen.

Ura
---

### Seurajoukkueura

Özyakup siirtyi vuonna 2008 alankomaalaisesta AZ Alkmaarista englantilaisen Arsenal FC:n juniorijoukkueeseen. Hän pelasi seuran edustusjoukkueessa vain kahdessa Englannin liigacupin ottelussa kaudella 2011–2012. Heinäkuussa 2012 Özyakup siirtyi Turkin Superliigan Beşiktaş JK:hon. Avauskaudellaan seurassa hän teki 28 ottelussa kaksi maalia. Kaudella 2013–2014 Özyakup debytoi Eurooppa-liigassa seuransa paidassa.

### Maajoukkueura

Özyakup on edustanut synnyinmaataan Alankomaita alle 17- ja alle 19-vuotiaissa. Vuodet 2012–2014 hän pelasi kuitenkin Turkin alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa. Turkin jalkapallomaajoukkueessa Özyakup debytoi toukokuussa 2013 ystävyysottelussa Latviaa vastaan. Avausmaalinsa hän teki yhdennessätoista maaottelussaan, syyskuun 2015 EM-karsintaottelussa synnyinmaataan Alankomaita vastaan.

Özyakup on vuoden 2018 loppuun mennessä pelannut 41 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin.

Lähteet
-------

1. ↑
2. 1 2  Oğuzhan Özyakup Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
3. ↑
4. 1 2  Oğuzhan Özyakup National Football Teams -sivustolla (englanniksi)
5. ↑  Mamrud, Roberto: Turkey - Record International Players  10.1.2019. RSSSF. Viitattu 25.5.2019. (englanniksi)
**Aplicom Oy** on suomalainen yritys, joka kehittää ja valmistaa paikannus- ja telematiikkalaitteita erityisesti ajoneuvoympäristöön. Yrityksen pääkonttori sijaitsee Jyväskylässä, myynti- ja markkinointi Helsingissä
.

Tausta
------

Aplicom syntyi Nokia Mobile Phones-yhtiön "Mobile Data Unit"-yksiköstä vuonna 1990. Osakeyhtiö siitä tuli vuonna 1995, kun sen toimiva johto osti yrityksen itselleen Computec Ltd-yritykseltä. 

1990-luvun alussa yhtiö kehitti radiomodeemeja autojen ajoneuvotietokoneisiin myyden laitteita mm. Ruotsin puolustusvoimille. 1990-luvulla Aplicom pääsi muun muassa DaimlerChryslerin toimittajaksi. 2000-luvun alussa se laajensi toimintaansa myös muuhun machine-to-machine-tietoliikenteeseen. Vuonna 2005 Aplicom otti haltuunsa Nokian machine-to-machine GSM-moduliliiketoiminnan.

Liiketoiminta
-------------

Aplicom valmistaa IoT-laitteita ammattikäyttöön. Aplicom on telematiikkaratkaisujen toimittajien sekä kone- ja laitevalmistajien kumppani. Aplicom on tehnyt telematiikkaa jo yli 30 vuotta. 

Aplicomin tuotteita myydään palveluntarjoaja- ja järjestelmätoimittajaverkoston kautta yli 30 maassa. Aplicomin laitteita on käytössä esimerkiksi eri kuljetusyrityksillä, jätehuolto-, hälytys-, kaivos-, öljynkuljetus- ja kylmäkuljetusajoneuvoissa sekä lentokenttien huoltoajoneuvoissa, ja jopa lentokoneissa. 

Ajoneuvoihin ja muihin liikkuviin laitteisiin asennattavat Aplicom- laitteet välittävät tietoa kohteen sijainnista, nopeudesta ja kiihtyvyyksistä. Laitteet lukevat lisäksi dataa CAN-väylästä ja antureilta sekä esimerkiksi Bluetoothin avulla liitettävistä muista lähteistä. Aplicomin tarjonta pitää sisällään laitteet, laiteohjelmistot, tiedonsiirtoratkaisut. 

Aplicomin ajoneuvotietokoneen pohjana on reaaliaikakäyttöjärjestelmällä varustettu teollisuustietokone. Tyypillisesti tämä varustettu GPS-paikantimilla ja se kommunikoi GPRS-verkon välityksellä. Seurattavista ajoneuvoista voidaan kerätä tietoa esim. ajoneuvon sijainnista, suunnasta, nopeudesta, ajotyylistä ja ajoneuvon käyttäytymisestä. Ratkaisut mahdollistavat esimerkiksi lastin lämpötilan seurannan, automaattisen ajopäiväkirjan tuottamisen sekä kuljettajan ja toimiston välisen kommunikoinnin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6   Vainu.io *search.vainu.io*.
2. 1 2 3  Aplicom Oy:n kotisivut aplicom.com.  Arkistoitu 8.7.2012. Viitattu 1.7.2012.
3. 1 2  Pingviini nousee pyörälle *Tietokone 10/2003*. Tietokone, tietokone.fi. Viitattu 1.7.2012. [vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Isoveli valvomaan autoilua? Satelliittipaikannin helppo vaientaa (mtv3.fi)
Gävlen linna.
**Gävlen linna** (ruots. *Gävle slott*) on linna Gävlessä, Ruotsin Gästriklandissa. Se on maailman pohjoisin niin kutsuttu Vaasalinna, eli linna, jonka on rakennuttanut joko Kustaa Vaasa tai hänen poikansa Eerik XIV, Juhana III ja Kaarle IX.

Historia
--------

Ruotsin kuningas Juhana III käynnisti linnan rakentamistyöt rakennusmestari Mårten Roddhsmanin avustamana vuonna 1583. Syvästi uskonnollinen Juhana rakennutti linnaa, jonka keskeisimmäksi osaksi tulisi kirkkohuone. Linnan piirustuksista vastasi kuninkaan arkkitehti Willem Boy. Linna valmistui vuonna 1597. Kuningas Juhana ei ehtinyt nähdä linnaa koskaan valmiina – hän kuoli jo viisi vuotta aiemmin. 

Vuonna 1726 pääsiäisen jälkeen tulipalo tuhosi linnan. Linnan annettiin seisoa pahoin vaurioituneena muutaman vuoden ennen kuin vuonna 1741 siitä päätettiin tehdä taas maaherranresidenssi, kuten se oli aikaisempina vuosina ollut. Arkkitehti Carl Hårleman sai tehtäväkseen suunnitella uudistustyöt. Hårlemanin kynästä linna sai nykyisen ulkonäönsä. Siinä on jäljellä 1500-luvulla rakennetut seinät, mutta muuten se on uusittu kokonaan ja edustaa 1700-luvun ranskalaisvaikutteista rokokoota. 1760-luvulla linna oli muuttovalmis, ja sinne muutti maaherra Axel Johan Gripenhielm.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Länsstyrelsen Gävleborg (ruotsiksi) Viitattu 13.12.2015.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Gävlen linna**.
* Historiesajten.se – tietoa linnasta (Arkistoitu – Internet Archive) (ruotsiksi)
* Slottsguiden (ruotsiksi)
* Statens fastighetsverk (Arkistoitu – Internet Archive) (ruotsiksi)
"**Jaakko kulta**" (**Frère Jacques**) on alkujaan ranskalainen lastenlaulu, joka tunnetaan hyvin laajalti eri maissa. Kappaleen tarkka alkuperä on tuntematon. Siitä on esitetty lukuisia teorioita, mutta todisteita minkään näkökannan puolesta ei ole löydetty. Kappaletta voidaan laulaa kaanonina, koska se on yksisointuinen.

Sanoitukset
-----------

Ranskalaiset sanoitukset:

> *Frère Jacques, frère Jacques,*
> *Dormez-vous? Dormez-vous?*
> *Sonnez les matines! Sonnez les matines!*
> *Ding, dang, dong. Ding, dang, dong.*  
> 
> 
> 
> 
> Suomeksi kappale lauletaan yleensä näin:
> 
> 
> 
> > Jaakko kulta, Jaakko kulta!  
> > 
> > Herää jo! Herää jo!  
> > 
> > Kellojasi soita! Kellojasi soita!  
> > 
> > Pium paum poum, pium paum poum!  
> > 
> > 
> > 
> > 
> 
> 
> Suora käännös ranskasta:
> 
> 
> 
> > Veli Jacques, Veli Jacques,  
> > 
> > Nukutteko te? Nukutteko te?  
> > 
> > Soittakaa aamukelloja! Soittakaa aamukelloja!  
> > 
> > Ding, dang, dong. Ding, dang, dong.  
> > 
> > 
> > 
> > 
> 
> 
> Laulun esiintyminen eri yhteyksissä
> -----------------------------------
> 
> 
> * Gustav Mahlerin ensimmäisessä sinfoniassa, kolmannessa osassa, käytetään kappaleen melodiaa mollissa.
> * Ranskalainen viihdyttäjä, Le Pétomane, esitti kappaleesta omanlaisensa version 1800-luvulla.
> * Itä-Aasiassa, kuten Kiinassa ja Vietnamissa, käytetään melodiaa laajalti eri sanoituksilla. Lapset tekevät lauluun omia sanoituksiaan. Tiananmenin aukion protestoijat vuonna 1989 esittivät poliittisia iskulauseita laulun melodiaa käyttäen. Melodiaa on käytetty myös Kiinan kommunistien omissa lauluissa.
> * Harrison ja Lennon laulavat kappaletta Beatlesin kappaleen "Paperback Writer" taustalla.
> * Beach Boysin "Surf's Up" viittaa laulun englanninkielisiin sanoihin.
> * Jerusalem-niminen tietokonevirus käyttää laulua joissakin versioissaan soittaen sitä silloin, kun on perjantai 13. päivä.
> 
> 
> 
>
**Généreux** oli Ranskan laivaston vuonna 1785 vesillelaskettu 74-tykkinen Téméraire-luokan linjalaiva.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Téméraire-luokka*
Alus tilattiin Rochefortin telakalta, missä köli laskettiin 24. heinäkuuta 1782. Se laskettiin vesille joko 21. kesäkuuta tai heinäkuussa 1785 ja otettiin palvelukseen vielä saman vuoden lokakuussa.

Palvelus
--------

Elokuussa 1798 alus osallistui päällikkönsä Louis Jean-Nicolas Lejoillen alaisuudessa Abukirin taisteluun, jossa se oli toinen selviytyneistä *Guillaume Tellin* kanssa.

Se kohtasi 18. elokuuta 50-tykkisen Britannian kuninkaallisen laivaston *HMS Leanderin*, jonka se valtasi pitkällisen taistelun päätteeksi. Taistelussa *Généreux'n* miehistöstä sai surmansa noin 100 ja haavoittui 180 miestä.

Maaliskuussa 1799 alus suojasi saattueen Korfulle. Matkalla aluksen päällikkö Lejoille päätti tulittaa Brindisiä. Lejoille sai taistelussa surmansa, jolloin luutnantti Claude Touffet otti aluksen päällikkyyden. Kaupunki antautui 3. maaliskuuta kaksituntisen laukaustenvaihdon jälkeen.

Alus lähti päällikkönsä Renaudinin johdolla 6. helmikuuta 1800 Toulonista johtaen kontra-amiraali Jean-Baptiste Perréen johtamaa laivuetta, johon kuuluivat *Généreux'n* lisäksi fregatti *Badine* ja korvetit *Pareille* ja *Fauvette* sekä flöitti *Ville de Marseille*. Aamulla 18. helmikuuta kuninkaallinen laivasto hyökkäsi laivueen kimppuun Lampedusan saaren edustalla. Seuranneessa taistelussa Perrée sai surmansa, mutta *Généreux'n* tulen suojaamana laivueen muut alukset pääsivät pakoon. *Généreux'n* antautuminen päätti taistelun.

### HMS Généreux

Alus liitettiin kuninkaalliseen laivastoon nimellä *HMS Généreux*. Se oli 1801 Minorcalla, kun alukselle pakko-otettiin *HMS Walmesleyn* miehistöä. Alus kohtasi Espanjan laivaston aluksia ja määrättiin jatkamaan matkaansa Egyptiin. Myrsky esti matkan, joten alus partioi nykyisen Libyan rannikolla. Osallistuttuaan tuloksettomaan hyökkäykseen Elballe alus lähti rauhan solmimisen jälkeen Minorcalta Spitheadiin, jonne se saapui 27. heinäkuuta 1802.

Alus romutettiin 1816.

Lähteet
-------

* Winfield, Rif & Roberts, Stephen S.: *French Warships in the Age of Sail 1786–1861 – Design, Construction, Careers and Fates*. Minnesota, Yhdysvallat: Seaforth Publishing, 2015. ISBN 978-1-84832-204-2. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Winfield, Rif s. 87
**Blangoua** on kunta ja sen keskustaajama Extrême-Nordin alueen Logone-et-Charin departementissa Kamerunissa. Se sijaitsee Charijoen varrella 125 kilometriä departementin keskuksesta Kousserista luoteeseen. Kunnassa on 50 400 ja taajamassa 17 200 asukasta (vuonna 2005, väestönlaskenta)

Maantiede
---------

Blangouan kunnan pinta-ala on 630 neliökilometriä. Se rajoittuu etelässä Goulfeyn ja lännessä Darakin kuntiin, pohjoisessa Tšadjärveen ja idässä Tšadin tasavaltaan. Alue on pinnanmuodostukseltaan tasankoa.

Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Luonnonvarainen kasvillisuus on savannia. Vesistöihin kuuluvat myös Chouahara- ja Taffafjoet.

Asutus
------

Vuonna 1993 perustettuun kuntaan kuuluu 38 kylää, jotka sijaitsevat etupäässä Charin ja Tšadjärven rannalla. Keskustaajaman lisäksi toinen suurempi keskus on Kofia.

Asukkaat ovat kotokoja, baggaroita, kanureja, hausoja, musgumeja, masoja, jukuneja, kanembuja ja bororoja. Yhteisesti käytetty kieli on tšadinarabia. Vallitsevat uskonnot ovat islam ja kristinusko.

Talous ja palvelut
------------------

Seudun pääelinkeinot ovat maatalous, kalastus ja kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat maissi, hirssi, riisi, pavut, peruna, maniokki ja vihannekset. Tärkein vientituote on tuore ja savustettu kala. Palveluihin kuuluvat alakoulut, ammattikoulu ja kaksi terveyskeskusta.

Matkailu
--------

Seudun nähtävyyksiä ovat Tšadjärvi, kotokokalastajat ja Blangouan tori. Käynti Tšadjärvellä onnistuu helpommin N’Djamenan kautta.

Lähteet
-------

1. ↑  Répertoire actualisé des villages du Cameroun *IREDA*. Viitattu 21.7.2022.
2. 1 2 3 4 5  Plan communal de développement de la commune de Blangoua *UCLG Africa*.  2011. Viitattu 21.7.2022.
3. ↑  *Petit Futé Cameroun 2020–2021*, s. 278. Paris: Les Nouvelles éditions de l’université, 2019. ISBN 9782305024714.
4. ↑  West, Ben: *Cameroon, 3rd etition*, s. 233. Chalfont St Peter: Bradt Travel Guides, 2011. ISBN 978-1-84162-353-5.
*Tämä artikkeli käsittelee kulman yksikköä. Sanan muita merkityksiä on lueteltu täsmennyssivulla.*
Kulmamitta
Kulmia
Astelevy, jossa on myös radiaanit merkittynä asteiden rinnalle.
**Aste** (tunnus °) on tasokulman mittayksikkö.

Suora kulma on 90 astetta, oikokulma 180 astetta ja täysi kulma eli täysi kierros 360 astetta. Aste jakaantuu 60 (kulma)minuuttiin (tunnus ′, yläpuolinen indeksointipilkku). Minuutti jakaantuu edelleen 60 (kulma)sekuntiin (tunnus ″, kaksinkertainen yläpuolinen indeksointipilkku). Kulmasekunti alkaa kuitenkin jäädä pois käytöstä, ja sen sijaan on yleistynyt kulmaminuutin desimaaliosien käyttö. Aikoinaan navigaatiossa on ollut käytössä myös *kulmatertia*, joka oli sekunnin 21⁄60-osa*lähde?*.

1° = 60′
1° = 3 600″
SI-järjestelmässä käytetään kulman yksikkönä asteen ohella radiaania.

1° = π/180 rad ≈ 0,01745 rad
1 rad = 180/π° ≈ 57,30°;
Yleensä kulman yksikköä rad ei kirjoiteta näkyviin. Näin voidaan menetellä, koska kyseessä on dimensioton suure; kahden samanlaatuisen suureen suhde.

Tietyissä yhteyksissä, lähinnä maanmittauksessa, käytetään kulman yksikkönä myös goonia, joka on sadasosa suorasta kulmasta:

90° = 100 gon

Astesymboli
-----------

Asteen merkkiä (°, Unicode: U+00B0, HTML: `&deg;`) käytetään myös lämpötilan yksiköissä celsiusaste (°C) ja Fahrenheit-aste (°F), mutta ei kelvinissä (K). Merkkiä käytetään myös eräissä muissa merkinnöissä, kuten veden kovuusasteissa (°dH). Asteen merkkiä ei pidä sekoittaa hiukan samankaltaiseen *maskuliinisen järjestysluvun merkkiin* (º, U+00BA), *yläpuolinen ympyrä* ‑tarkkeeseen (˚, U+02DA tai yhdistyvä versio U+030A) eikä yläindeksinä esiintyvään kirjaimeen o tai numeroon 0.

Tietokonejärjestelmissä, joissa on käytössä laajennettu suomalainen näppäimistö, asteen merkki voidaan kirjoittaa pitämällä alhaalla *alt gr*- ja *shift*-näppäimiä samalla kun painetaan näppäimistön ylärivillä sijaitsevaa numeron 0 näppäintä.

Katso myös
----------

* vaihe ja vaihe-ero

Lähteet
-------

1. 1 2  Suomen Standardoimisliitto: SI-opas (myös painettuna, ISBN 952-5420-93-0) (PDF) (Sivu 8.) *SFS-oppaat*.  4.11.2002. Suomen Standardoimisliitto.  Arkistoitu 5.6.2003. Viitattu 27.5.2010.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Aste**.
* Asteen merkki ° Nykyajan kielenopas, Jukka K. Korpela
**Käräjäkunta** on Suomessa vuoteen 1993 käytössä ollut nimitys, joka tarkoitti kihlakunnanoikeuden tuomiopiiriä. Käräjäkunnan alue käsitti yhden tai useamman kunnan alueen. Kihlakunnantuomarin tuomiokunnaksi kutsuttu virka-alue käsitti yhden tai useamman käräjäkunnan. Kihlakunnanoikeus oli yleinen alioikeus muissa kuin vanhoissa kaupungeissa, joissa toimi raastuvanoikeus. Kihlakunnanoikeudet korvattiin 1993 käräjäoikeuksilla.

Muinaisessa Ruotsissa kihlakunnantuomarin virka-alueena oli kihlakunta, joka muodosti yhden käräjäkunnan. Sen sijaan Suomessa kihlakunta muodostui useasta hallintopitäjästä, joista jokainen muodosti oman käräjäkunnan. Kun Suomessa otettiin käyttöön kihlakunnantuomarin virka-alueena tuomiokunta, käräjäkunnasta tuli tuomiokunnan osa, johon kuului yksi tai useampi kunta.

1930-luvulla Suomi oli jaettu oikeudenkäyttöä varten 65 tuomiokuntaan ja 252 käräjäkuntaan. Jokaisessa tuomiokunnassa oli kaksi tai useampia käräjäkuntia ja jokaisessa käräjäkunnassa oma kihlakunnanoikeus. Vuonna 1962 Suomessa oli 73 tuomiokuntaa ja 166 käräjäkuntaa.

Lähteet
-------

1. ↑  *Uusi tietosanakirja,* Tietosanakirja oy 1962, osa 11, palsta 880, hakusana käräjäkunta.
2. ↑  *Iso tietosanakirja,* WSOY 1995–1997.
3. 1 2  *Otavan iso tietosanakirja,* Otava 1963, osa 5, palsta 99, hakusana käräjäkunta.
4. ↑  Hakkila, Esko (toim.): "Kihlakunnanoikeus", *Lakiasiain käsikirja*, s. 337. Porvoo: Werner Söderström Oy, 1938.

Aiheesta muualla
----------------

* Lisää luettavaa aiheesta **Valtioneuvoston päätös kihlakunnanoikeuksien ja käräjäkuntain nimistä** on Wikiaineistossa (Vuodelta 1957)
Burundin lippu
**Burundin lippu** on Burundin kansallistunnus vaakunan, moton ja kansallislaulun ohella. Se otettiin käyttöön 28. kesäkuuta 1967. Vihreä väri symboloi toivoa, valkoinen puhtautta ja punainen itsenäisyyskamppailua. Lipun valkoinen risti jakaa sen neljäksi alueeksi - kahdeksi vihreäksi ja kahdeksi punaiseksi. Keskellä olevan ympyrän sisällä on kolme tähteä, jotka edustavat Burundin kolmea suurinta etnistä ryhmää: hutuja, tutseja ja twa-kääpiökansaa. Tähdet merkitsevät myös valtion moton kolmea osaa: yhtenäisyyttä, työtä ja edistystä.

Lipun historia
--------------

Burundin lipun värit ja ulkoasu ovat pysyneet maan itsenäistymisestä asti samana, ainoastaan ympyrässä oleva tunnus on vaihtunut. Ensimmäisessä lipussa oli kuvattuna Burundin perinteinen tunnus, karyenda-rumpu, sekä maan pääasiallinen viljelykasvi durra. Lippu vahvistettiin 30. maaliskuuta 1962 ja nostettiin ensi kertaa salkoon Burundin itsenäistyttyä 1. heinäkuuta. Monarkian päätyttyä marraskuussa 1966 karyenda poistettiin lipusta. Nykyinen lippu otettiin virallisesti käyttöön 28. kesäkuuta 1967.

* 1. heinäkuuta 1962 – 28. marraskuuta 19661. heinäkuuta 1962 – 28. marraskuuta 1966
* 28. – 29. marraskuuta 196628. – 29. marraskuuta 1966
* 29. marraskuuta 1966 – 28. maaliskuuta 196729. marraskuuta 1966 – 28. maaliskuuta 1967
* 28. maaliskuuta 1967 – 27. syyskuuta 198228. maaliskuuta 1967 – 27. syyskuuta 1982
* Nykyinen lippu, käytössä 27. syyskuuta 1982 alkaen. Edelliseen lippuun verrattuna mittasuhteita muutettiin hieman.Nykyinen lippu, käytössä 27. syyskuuta 1982 alkaen. Edelliseen lippuun verrattuna mittasuhteita muutettiin hieman.

Lähteet
-------

1. 1 2  Smith, Whitney: Flag of Burundi Encyclopædia Britannica. Viitattu 13.7.2018. (englanniksi)
**Astara** (pers. ‏آستارا‎, *Āstārā*) on kaupunki Gīlānin maakunnassa Iranissa. Se sijaitsee Kaspianmeren rannalla Iranin ja Azerbaidžanin tasavallan rajalla. Astarajoen pohjoispuolella on samanniminen Azerbaidžaniin kuuluva kaupunki. Iranin Astarassa oli 40 664 asukasta vuonna 2006.

Paikkakunta mainitaan ensimmäisen kerran 900-luvulla nimellä *Astārāb*. 1300-luvulla siitä tuli pienen ruhtinaskunnan keskus. Gīlānin ja Ardabīlin maaherrojen alaisuudessa toimineilla puoli-itsenäisillä Astaran tališikaaneilla oli 1500–1700-luvuilla näkyvä rooli Kaspian alueen historiassa. Vuoden 1813 rajanvedossa Astarasta tuli Venäjän ja Iranin rajakaupunki ja tärkeä kauppapaikka. Neuvostoaikana rajan molemmin puolin sijaitsevat kaupungit kehittyivät erillään. Iranin puoleinen satama suljettiin vuoden 1940 tienoilla, minkä jälkeen rajakauppaa jatkettiin maanteitse. Vuonna 1970 rakennettiin Aqa Jarista Neuvostoliittoon johtanut kaasujohto.

Nykyään Iranin Astara on samannimisen piirikunnan keskus ja huomattava kauppakaupunki. Sen asukkaat koostuvat lähinnä turkkia puhuvista šiialaisista. Kaupungissa on sammenkasvattamo, elintarvike- ja rakennustarviketeollisuutta sekä Iranin Itä-Azerbaidžanin asukkaiden suosima merenrantakylpylä.

Astara kuului vuoteen 1963 saakka Ardabīlin piirikuntaan. Se on yksi Iranin Talyšin turkkilaistuneimpia alueita. Vuonna 2006 piirikunnassa oli 79 476 asukasta. Sen toinen merkittävämpi keskus on Lavandvilin taajama. Maaseudulla kasvatetaan riisiä, vehnää, maissia, vihanneksia ja hedelmäpuita sekä harjoitetaan karjanhoitoa. Monet asukkaat työskentelevät siirtotyöläisinä Teheranissa ja Gīlānin kaupungeissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Encyclopaedia Iranica: Astārā, a town and a district in the Ṭāleš region on the Caspian coast *iranicaonline.org*. Viitattu 9.3.2012. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Astara (Iran)**.
* Astaran kaupunkiportaali (Arkistoitu – Internet Archive)
**Locmaria-Grand-Champ** (bretoniksi *Lokmaria-Gregam*) on kunta läntisessä Ranskassa Morbihanin departementissa Bretagnen alueella. Se sijaitsee noin 14 kilometriä Vannesin kaupungista pohjoiseen.

Kunnan nähtävyyksiä on linna *Château de Coët-Candec*. Linna rakennettiin 1200-luvulla, ja siihen tehtiin merkittäviä muutoksia 1400-luvulla. Linna listattiin historialliseksi monumentiksi 8. toukokuuta 1939. Linna kuitenkin hylättiin 1950-luvulla ja se raunioitui vähitellen. Linnassa oli kaksi suojeltua vaakunoilla koristeltua takkaa, jotka siirrettiin Château de Pontivyn linnaan vuonna 1961. Vuonna 2014 perustettiin yhdistys *Amis de Coëtcandec* pelastamaan linnan täydelliseltä tuholta.

Lähteet
-------

1. ↑  Comparateur de territoire Institut National de la Statistique et des Études Économiques. Viitattu 26.8.2021. (ranskaksi)
2. ↑  Présentation du patrimoine Mairie de Locmaria-Grand-Champ. Viitattu 26.8.2021. (ranskaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Locmaria-Grand-Champ** Wikimedia Commonsissa
Astaran piiri Azerbaidžanin kartalla.
**Astaran piirikunta** (azer. *Astara rayonu*, ven. Астаринский район, *Astarinski raion*) on paikallishallintoalue Azerbaidžanissa. Vuonna 1930 perustetun piirin pinta-ala on 616 neliökilometriä. Asukkaita on 97 200 henkeä (vuonna 2010).

Astaran piiri sijaitsee Kaspianmeren rannalla Azerbaidžanin tasavallan kaakkoisosassa. Se rajoittuu pohjoisessa Lerikin ja Lənkəranin piireihin sekä etelässä ja lännessä Iraniin.

Piirin keskus on Astaran kaupunki. Toinen huomattavampi paikkakunta on Kijabən taajama. Kuntia on yhteensä 49 ja kyliä 90. Kaupunkiväestön osuus on 21,3 % (vuonna 2010). Vuoden 2009 väestönlaskennan mukaan piirin asukkaista 60,2 % on azereja ja 39,7 % tališeja.

Seudun pääelinkeino on maatalous, joka on erikoistunut vihannesten, hedelmien, teen, riisin ja perunan viljelyyn sekä karjanhoitoon. Lisäksi on elintarviketeollisuutta sekä kansainvälistä tavaraliikennettä palvelevia yrityksiä. Piirin kautta kulkee Bakun ja Iranin rajan välinen maantie ja rautatie.

Paikallislehtenä ilmestyy *Astara*.

Lähteet
-------

1. 1 2  Azərbaycan Respublikası Dövlət Statistika Komitəsi: Azərbaycanın regionları *azstat.org*. Viitattu 27.12.2010. (azeriksi)
2. ↑  Ethnic composition of Azerbaijan 2009 *pop-stat.mashke.org*. Viitattu 6.4.2012. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Astaran piirin sivusto (azeriksi)
* Azerbaidjan: Territorial and administrative units (azeriksi), (englanniksi), (venäjäksi)

Azerbaidžanin piirikunnat ja kaupungit

|  |  |
| --- | --- |
| Piirikunnat | Ağcabədi • Ağdam • Ağdaş • Ağstafa • Ağsu • Apšeron • Astara • Babək\* • Balakən • Bərdə • Beyləqan • Biləsuvar • Cəbrayıl • Cəlilabad • Culfa\* • Daşkəsən • Füzuli • Gədəbəy • Goranboy • Göyçay • Göygöl • Hacıqabul • İmişli • İsmayıllı • Kəlbəcər • Kəngərli\* • Kürdəmir • Laçın • Lənkəran • Lerik • Masallı • Neftçala • Oğuz • Ordubad\* • Qax • Qazax • Qəbələ • Qobustan • Qubadlı • Quba • Qusar • Saatlı • Sabirabad • Şabran • Şahbuz\* • Salyan • Şamaxı • Samux • Sədərək\* • Şəki • Şəmkir • Şərur\* • Siyəzən • Şuşa • Tərtər • Tovuz • Ucar • Xaçmaz • Xızı • Xocalı • Xocavənd • Yardımlı • Yevlax • Zaqatala • Zəngilan • Zərdab |
| Kaupungit | Baku • Gəncə • Lənkəran • Mingəçevir • Naftalan • Nahitševan\* • Şəki • Şirvan • Sumqayıt • Xankəndi • Yevlax |

Tähdellä \* merkityt piirikunnat ja kaupungit kuuluvat Nahitševanin autonomiseen tasavaltaan.
Blasieholmenin rantaa, keskellä Grand Hôtel ja siihen liitetty Bolinderin talo, vasemmalla Fersenin palatsi, joka on nykyään osa Handelsbankenin pääkonttoria.
**Blasieholmen** on niemi Ruotsin pääkaupungissa Tukholmassa, Norrmalmin kaupunginosassa. Se sijaitsee itään Tukholman vanhastakaupungista. Blasieholmenilla sijaitsevat muun muassa Ruotsin kansallismuseo, Ruotsin kuninkaallinen musiikkiakatemia, Tukholman Grand Hôtel sekä Bååtin palatsi. Alueella on pieni Blasieholmstorg-aukio.

Blasieholmen tunnetaan varakkaiden asuttamista hienoista asuintaloista, ylellisistä hotelleista ja eräistä sen alueella toimivista instituutioista. Suurin osa alueen nykyisistä rakennuksista on 1800-luvun jälkipuoliskolta ja 1900-luvun alusta, mutta myös joitain 1600- ja 1700-lukujen yksityispalatseja on säilynyt. Rannassa on huvivenesatama.

Historia
--------

Blasieholmen on aikoinaan ollut nimensä mukaisesti saari. Vanhin tunnettu saaresta käytetty nimitys on *Käpplingen*. Saarella tapahtui vuonna 1389 tai 1392 Käpplingen murhana tunnettu kuuluisa tapaus, jossa huppuveljiksi (ruots. *hättebröderna*) kutsutut saksalaiset surmasivat suuren joukon tukholmalaisia sulkemalla heidät taloon, joka poltettiin. Tapahtuma liittyi Albrekt Mecklenburgilaisen ja Tanskan kuningatar Margareetan kamppailuun Ruotsin kruunusta, mihin oli sekaantunut myös saksalaisia.

Nimi Blasieholmen on ollut käytössä 1500-luvulta alkaen. Nimen on väitetty tulleen Tukholmassa niihin aikoihin asuneesta skottilaissyntyisestä kauppiaasta Blasius Dundeijsta tai jopa pyhästä Blasiuksesta, mutta kummankaan tiedon puolesta ei ole todisteita. Blasieholmeniin siirrettiin vuonna 1611 Ruotsin laivaston laivatelakka, joka oli aiemmin toiminut Stadsholmenilla kuninkaanlinnan vieressä. Blasieholmenin telakalla rakennettiin myös kuuluisa Vasa-laiva. Telakka siirrettiin 1640 viereiselle Skeppsholmenille. Nykyisen kansallismuseon paikalla sijainneeseen erilliseen pienempään saareen rakennettiin 1630 kirkko, minkä myötä saari sai nimekseen *Kyrkholmen*. Kirkko paloi 1822.

Tukholman kasvaessa monet mahtavat aatelissuvut rakennuttivat 1600-luvulla palatsinsa Blasieholmenille. 1800-luvulla olivat vuorossa rikkaat porvarit.

Lähteet
-------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Blasieholmen**.
1. ↑  Fredric Bedoire: *Stockholms byggnader: Arkitektur och stadsbild*, s. 84. Norstedts, Tukholma 2012.
2. 1 2 3  Blasieholmen (Arkistoitu – Internet Archive) (ruotsiksi) Stockholms Sjögård. Viitattu 4.10.2014.
**Keski-Kuittijärvi** eli **Keski-Kuittinen** (ven. Сре́днее Ку́йто, *Sredneje Kuito*) on keskimmäinen kolmesta järviketjun muodostavasta Kuittijärvestä Karjalan tasavallassa Vienan Kemijoen vesistön yläosassa.

Keski-Kuittijärvi on kolmesta Kuittijärvestä suurin; sen pinta-ala on noin 257 km². Järven pinta on 101 metriä merenpinnan yläpuolella. Suurin pituus idästä länteen on 41 kilometriä ja leveys pohjoisesta etelään 22 kilometriä. Järvi on 34 metriä syvä. Keski-Kuittijärvessä on saaria enemmän kuin muissa Kuittijärvissä. Suurimmat ovat Uhutsaari ja Suurisaari. Keski-Kuittijärven pohjoisrannalla sijaitsee Uhtuan eli Kalevalan kaupunkityyppinen taajama. Muista järven rannoilla olevia kyliä ovat Kuusiniemi ja Luusalmi. 

Keski-Kuittijärveen laskevista joista merkittävimmät ovat lännestä tuleva Yöjoki ja pohjoisesta tuleva Uhutjoki. Keski-Kuittijärvi on kaakkoisosastaan salmiyhteydessä Ala-Kuittijärveen.

Lähteet
-------

1. ↑  Keski-Kuittijärvi *Eksonyymit*. Kotimaisten kielten keskus. Viitattu 10.2.2022.
**Astalo** on mikä tahansa esine, jota ei ole valmistettu aseeksi, mutta jota tilapäisesti käytetään lyömäaseen tavoin. Sanana astalo on harvinainen yleiskielessä, mutta sitä käytetään lakikielessä. Sanan harvinainen rinnakkaismuoto on "astala".

Astaloa käytetään tavallisesti nuijan tavoin lyömäaseena, jolloin tarkoituksena on tainnuttaa toinen tai vahingoittaa häntä. Esimerkiksi ikkuna tai peili taas on teräaseen kaltainen astalo. Tilanteen mukaan astaloksi voidaan valita hyvinkin erilaisia esineitä, kuten työkaluja, urheiluvälineitä, keittiötarvikkeita tai siivousvälineitä. Se on säilynyt myös rikosuutisointikielessä.

Sana lainsäädännössä
--------------------

Nykyisin Suomessa voimassa olevassa rikoslaissa sanaa ei käytetä, mutta se esiintyi lakitekstissä aiemmin merkityksessä lyömäase. Astalon nostamisesta toista vastaan pahoinpitelyn aikomuksessa säädettiin rangaistus vuoden 1889 rikoslain 21. luvun 13 §:ssä. 

Korkein oikeus katsoi päätöksessään vuonna 1959 olutpullon hengenvaaralliseksi astaloksi.

Lähteet
-------

1. ↑  www.sanaristikko.net: Astalo
2. ↑  Hakkila, Esko (toim.): "Astalo", *Lakiasiain käsikirja*, s. 62. Porvoo: Werner Söderström Oy, 1938.

### Lakiviitteet

1. ↑  Rikoslaki (1889), 21. luku 13 §.  
 Jos joku, aikoen toista pahoin pidellä, häntä vastaan on paljastanut veitsen tahi miekan, virittänyt pyssyn, taikka nostanut muun aseen tahi hengenvaarallisen lyömäkalun; pidettäköön se, jos vamma syntyy, raskauttavana asianhaarana, ja saattaa sellaisesta vähäisestä vammasta, josta 12 §:ssä mainitaan, tuomita vankeutta korkeintaan kuusi kuukautta.  
 Jos vamma siitä ei synny, taikka jos joku muuten vihapäissään toista vastaan nostaa aseen tahi hengenvaarallisen **astalon**; tuomittakoon sakkoa enintään kaksisataa markkaa..
2. ↑  KKO 1959 II 107 (Päätöksen tiivistelmä tallennettu Wikiaineistoon.)
Regolini-Galassi-haudan pääkammiota esittävä piirustus.
**Regolini-Galassi-hauta** on löytäjiensä mukaan nimen saanut, noin 650-luvulta eaa. peräisin oleva orientalisoivan kauden etruskihauta. Hauta sijaitsee Sorbon nekropolilla Caeren lounaispuolella. Hauta löydettiin vuonna 1836 suuresta tumuluksesta. Hauta on säilynyt koskemattomana, ja se muodostuu käytävämäisestä eteisestä, siihen aksiaalisesti liittyvästä pitkänomaisesta kammiosta sekä näiden välissä kummallakin puolella olevista ovaalinmuotoisista kammioista. Haudasta löydettiin yhden naisen ja kahden miehen jäännökset. Haudassa oli runsaasti arvoesineitä, muun muassa kultakoruja, norsunluuta, meripihkaa sekä vuode kuljetuskärryineen. Ne ovat nykyisin esillä Vatikaanin etruskimuseossa. Regolini-Galassi-haudan ympärille on sijoitettu samaan tumulukseen myös viisi myöhempää hautaa.[1]

Lähteet
-------

* Castrén, Paavo ja Pietilä-Castrén, Leena: Antiikin käsikirja. Otava, 2000. ISBN 951-1-12387-4.

### Viitteet

1. ↑  Castrén ja Pietilä-Castrén 2000, s. 483
ENS Lyon
**École normale supérieure de Lyon** (ENS Lyon) on ranskalainen *grande école*, joka sijaitsee Lyonin kaupungissa. Se on yksi neljästä arvostetusta *écoles normales supérieures*ista Ranskassa. Koulu koostuu kahdesta akateemisesta yksiköstä - taiteen ja tieteen - kampuksilla Lyonissa, lähellä Rhône- ja Saône-jokien yhtymäkohtaa.

ENSL-opiskelijoilla on yleensä virkamiehen erityisasema useiden kilpailujen jälkeen, mikäli he jatkavat virkamiesuraansa.

Kuuluisia professoreita
-----------------------

* Christiane Marchello-Nizia, ranskalainen kielitieteilijä ja Ranskan

Kuuluisia valmistuneita
-----------------------

* Christine and the Queens, ranskalainen muusikko, lauluntekijä, tuottaja ja tanssija
* Cédric Villani, ranskalainen matemaatikko, jolle myönnettiin Fieldsin mitali vuonna 2010

Lähteet
-------

* ENS Lyon kotisivut

### Viitteet

1. ↑  u cœur de l'ENS Lyon : l'école des cadors
2. ↑  L' ENS de Lyon dans le top 10 des universités françaises

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **École normale supérieure de Lyon**.
**Emil Bertel Mauritz Mohell** (20. toukokuuta 1875 Hankoniemi – 15. syyskuuta 1922 Viipuri) oli suomalainen arkkitehti.

Henkilöhistoria ja ammattiura
-----------------------------

Mohellin vanhemmat olivat esikuntakapteeni, Hangon pormestari Emil Constantin Mohell ja Edith Bergman ja puoliso vuodesta 1902 Laura Helle (ent. Johansson). Mohell kävi Turussa ruotsalaisen reaalilyseon keskikoulun ja teollisuuskoulun ja opiskeli sitten Tukholman teknillisen korkeakoulun arkkitehtiosastolla Isak Gustaf Glasonin johdolla. Suomeen palattuaan hän työskenteli piirtäjänä muun muassa Lars Sonckin ja Gustaf Nyströmin toimistoissa, mutta muutti 1901 Viipuriin. Hän työskenteli siellä ensin kahdeksisen vuotta apulaisena arkkitehti Allan Schulmanin toimistossa ja samalla kaupungin rakennusvirastossa arkkitehti Brynolf Blomqvistin apulaisena, mutta toteutti myös omia suunnittelutöitä. Vuonna 1921 hän toimi lyhyen aikaa Oulun kaupungin rakennustoimistossa.

Töitä
-----

Raudu kirkko (1926).
* Kauppias J. Pesosen asuin- ja liiketalo, Pietarinkatu 10, Viipuri, 1904
* Kerrostalo, Aleksanterinkatu 12, Viipuri, 1912
* Turistihotelli, sittemmin yhteislyseo, Imatra, 1914
* Raudun rautatieasema, 1918−1819
* Valtioneuvos Radloffin huvila, Äyräpää, 1918
* Kaksikerroksinen kivi- ja puurakennus, Erkonkatu, Viipuri, 1922
* Raudun kirkko, valmistui 1926

Lähteet
-------

1. 1 2  Meurman, Otto-Iivari 1976. Viipurin arkkitehdit, s. 157-159. Viipurin Suomalainen Kirjallisuusseura, Lappeenranta. ISBN 951-95402-2-9 (Arkistoitu – Internet Archive)
**Alyson Regina Annan** (s. 12. kesäkuuta 1973 Wentworthville, Uusi Etelä-Wales, Australia) on australialainen maahockeypelaaja ja -valmentaja. Hän voitti Australian maajoukkueen pelaajana olympiakultaa Atlantassa 1996 ja Sydneyssä 2000. Hän teki kaksi maalia Atlantan loppuottelussa Etelä-Koreaa vastaan ja yhden maalin Sydneyn loppuottelussa Argentiinaa vastaan. Molemmat ottelut päättyivät 3–1. Hän voitti maailmanmestaruuden Dublinissa 1994 ja Utrechtissa 1998. Hän pelasi myös Barcelonan olympialaisissa 1992, joissa Australia sijoittui viidenneksi.

Annan valittiin vuonna 2015 Alankomaiden naisten maajoukkueen päävalmentajaksi ja hänen johdollaan joukkue saavutti olympiahopeaa Rio de Janeirossa 2016.

Annan valittiin vuonna 2013 Australian urheilun kunniagalleriaan (Sport Australia Hall of Fame).

Lähteet
-------

1. 1 2  Alyson Annan *Sports Reference*.  Arkistoitu 17.4.2020. Viitattu 15.1.2019. (englanniksi)
2. ↑  Field Hockey / World Cup: Women *AllCompetitions.com*. Viitattu 15.1.2019. (englanniksi)
3. ↑  Alyson Annan *Hockey.nl*.  Arkistoitu 15.1.2019. Viitattu 15.1.2019. (englanniksi)
4. ↑  Alyson Annan enters Sport Australia Hall of Fame  10.10.2013. Hockey Australia. Viitattu 15.1.2019. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Australian Women's Register

 |

 |
**Reginn** ("Neuvonantaja") on skandinaavisessa mytologiassa esiintyvä kääpiö, Hreidmarrin poika sekä Fafnirin ja Otrin veli. Reginn on taitava ja ovela seppä, joka tuntee taiat. Reginnistä kerrotaan Eddan Reginnin ja Fafnirin runoissa.[1]

Reginn kasvatti ja opetti Sigurdia. Hän kertoi Sigurdille kuinka Loki tappoi Otrin ja kuinka jumalat maksoivat Hreidmarrille verirahana Andvarilta anastetulla kullalla ja Andvaranaut-sormuksella. Loki kuitenkin kirosi kulta-aarteen ja ennusti, että se koituisi Hreidmarrin ja hänen poikiensa turmaksi. Tämän jälkeen Fafnir ja Reginn vaativat sukulaissakkoa aarteesta, mutta Hreidmarr ei suostunut siihen. Fafnir surmasi nukkuvan isänsä ja otti kaiken kullan, eikä suostunut jakamaan sitä Reginnin kanssa.[2]

Reginn kysyi sisareltaan Lyngheidrilta, miten saisi isänperintönsä. Sisko neuvoi, ettei Reginn yrittäisi saada osuuttaan väkivalloin, vaan suostuttelisi Fafniria lempein sanoin jakamaan kullan. Mutta kun Sigurd tuli käymään Reginnin kartanolla, antoi Reginn hänelle takomansa Gram-miekan ja yllytti tappamaan lohikäärmeeksi muuttuneen Fafnirin. [3]

Reginn ja Sigurd menivät Gnitaheidrille, jonne Fafnir oli vetäytynyt vartioimaan aarrettaan. Fafnirilla oli suojanaan kauhukypärä, jota kaikki elolliset pelkäsivät. Sigurd kaivoi kuopan Fafnirin kulkureitille ja piiloutui sinne. Fafnirin kulkiessa purolle Sigurd työnsi miekan pedon vatsaan. Sitten Sigurd ja kuoleva Fafnir keskustelivat ja Fafnir varoitti, että kulta ja kimaltelevat aarteet koituvat kerran Sigurdin surmaksi. Fafnir varoitti myös Reginnin petollisuudesta ja kuolee sitten. Piilossa ollut Reginn palasi Sigurdin luokse ja leikkasi Fafnirin sydämen irti ja joi verta haavasta. Sigurd ja Reginn kiistelivät siitä, kummalla on suurempi osa Fafnirin surmassa. Sitten Reginn pyysi Sigurdia paistamaan sydämen. Sigurd paistoi sydäntä ja kokeili onko se kypsää. Liha poltti hänen sormensa ja Sigurd pani sormen suuhunsa. Fafnirin sydänverta maistettuaan Sigurd ymmärsi lintujen puheen. Linnut sanoivat, että Reginn aikoo pettää Sigurdin. Silloin Sigurd katkaisi miekallaan Reginnin kaulan. Sitten Sigurd söi Fafnirin sydäntä ja joi sekä Fafnirin että Reginnin verta. Sen jälkeen Sigurd meni Fafnirin maan alle rakennettuun asumukseen ja otti kulta-aarteen, kauhukypärän, Hrotti-miekan, kullatun panssaripaidan ja muita kalleuksia.[4]

Lähteet
-------

* Eddan sankarirunot. Suomentanut sekä johdannolla ja selityksillä varustanut Aale Tynni. WSOY 1980. ISBN 951-0-10173-7

### Viitteet

1. ↑  Tynni 1980, s. 110 ja 306
2. ↑  Tynni 1980, s. 110-114
3. ↑  Tynni 1980, s. 114-115
4. ↑  Tynni 1980, s. 119-130
Näkymä linnoituksesta kaakkoon ja etelään.
**Järämä** on valtatie 21/E8:n varrella Kaaresuvannosta 16 kilometrin päässä Kilpisjärvelle päin Maunun ja Luspan kylien välillä sijaitseva Lapin sodan museoalue. Sen ympäristössä oli osa Operaatio Birkeen kuuluva Sturmbock Stellungia, saksalaisten sodanaikaista puolustuslinjaa. 

Puolustusketjun tarkoitus oli suojata Norjan puolella kulkeva Saksan Ruijan-joukkojen ainoa mahdollinen vetäytymistie etelään, *Valtakunnantie 50*.

Rakennelmat
-----------

Linnoitusketju rakennettiin vuosina 1942–1944 pääosin kallioon louhimalla. Karesuvannon asemaa rakensi noin 2 000–3 500 miestä, mukana sotilas- ja työorganisaation Organisation Todtin Skandinavian osaston *Einsatzgruppe Wikingin* yksiköitä, muun muassa 750 puolalaista rakennusmiestä. Noin puolet työvoimasta, parituhatta henkeä, oli pakkotyöhön määrättyjä neuvostoliittolaisia sotavankeja.

Paikalla on nykyään entistettyjä juoksuhautoja, Pak 40 -panssarintorjuntatykin asema, useita erilaisia korsuja, joista viisi on entisöity, sekä raskaiden aseiden tuliasemapesäkkeitä. Osa korsuista on varustettu saksalaistyylisellä sisustuksella. Entistetyssä osassa on yhteensä 1,2 kilometriä taistelu-, yhdys- ja juoksuhautoja.

Järämä kuuluu yhdessä Sodankylän Tankavaaran Schutzstellungin kanssa Suomen valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin..

Museo
-----

Alueen etelälaidalla aivan Kilpisjärventien vieressä on vuonna 1997 valmistunut museo, jonka pysyvän näyttelyn teema on sota-aika Tunturi-Lapissa. Näyttelyssä esitellään Lapin sodan aikaisia tapahtumia ja esineistöä, samoin kuin siviiliväestön evakuointia ja jälleenrakennustyötä. Museon yhteydessä on kahvio.

Kuvia linnoitusalueelta
-----------------------

* Opastaulu alueelleOpastaulu alueelle
* Alueen eteläreunaaAlueen eteläreunaa
* Tykki asemassaTykki asemassa
* MiehistökorsuMiehistökorsu
* PuolustusvarustuksiaPuolustusvarustuksia
* Romahtanut korsuRomahtanut korsu
* Korsun sisustustaKorsun sisustusta

Katso myös
----------

* Operaatio Birke

Lähteet
-------

* Enontekiön kunta: Järämän linnoitusalue (viitattu 1.11.2008)

### Viitteet

1. 1 2  Jatkosodan tapahtuma- ja muistopaikat *Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt RKY*. Museovirasto.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Sturmbock-Stellung** Wikimedia Commonsissa

* Järämän kotisivut
* Muita kuvia Järämästä (viitattu 2.11.2008)
* You Tube, Lätäsenon saksalaiset asemat
* Pohjanprikaati Lapin sota, Lätäseno (Arkistoitu – Internet Archive)
**Estádio do Dragão** on jalkapallostadion Porton kaupungissa Portugalissa. Stadionille mahtuu 50 033 katsojaa.

Ominaisuudet
------------

Estádio do Dragão on moderni jalkapallostadion, jossa katsomot alkavat lähes välittömästi kentän reunasta. Stadionin päätykatsomot ovat yksikerroksisia, kun taas pää- ja "aurinkokatsomo" ovat molemmat kaksikerroksisia. Näiden kahden kerroksen välissä sijaitsee aitiorivistö. Vaikka Estádio do Dragão onkin pääasiallisesti jalkapallostadion, käytetään sitä myös muihin tarkoituksiin. Muun muassa brittiläinen rockyhtye Rolling Stones vieraili Dragãolla maailmankiertueellaan vuonna 2006.

Estádio do Dragãon nimi tarkoittaa vapaasti suomennettuna Lohikäärmeen stadionia. Stadionin nimi juontaa juurensa sen isäntäseura FC Portoon. Porton kaupungin vaakunaa on aiemmin koristanut lohikäärme, samoin FC Porton logoa. Myös jalkapalloseuran kannattajien lempinimi on "lohikäärmeet".

Stadion sijaitsee 4 km Porton kaupungin historiallisesta keskustasta. Sinne pääsee Porton metrolla, aseman nimi on Estádio do Dragão.

Historia
--------

Estádio do Dragãon rakentamisesta päätettiin vuonna 2001, kun oli selvää, että vuoden 2004 jalkapallon EM-kilpailut käytäisiin Portugalissa. Lisäksi rakennuspäätökseen vaikutti Porton johtavan jalkapalloseuran FC Porton tarve päästä uudelle stadionille vanhahtaneelta Estadio das Antasilta. Estádio do Dragão valmistui lopulta vuonna 2003, ja Estadio das Antas hävitettiin vuonna 2004.

FC Porto siirtyi uudelle stadionille heti sen valmistuttua ja pelasi siellä kotiotteluitaan voitokkaalla Mestarien liiga -kaudellaan 2003–2004. Ensimmäinen Estádio do Dragãolla pelattu ottelu oli FC Porto – FC Barcelona, joka pelattiin 16. marraskuuta 2003. FC Porto voitti maalein 2–0, mutta ottelua sävytti uuden pelinurmen huonokuntoisuus. Nurmi päätettiinkin neitsytottelun jälkeen uusia ja FC Porto siirtyi pelaamaan takaisin vanhalle stadionilleen, palatakseen Estádio do Dragãolle helmikuussa 2004. Näin joukkue pääsi uudelle stadionille pelaamaan Mestarien liigan pudotuspelivaiheen kotiotteluitaan. 

Laajemmalle yleisölle stadion esittäytyi vuoden 2004 jalkapallon EM-kilpailuiden avausottelussa 12. kesäkuuta 2004, jossa isäntämaa Portugali hävisi tulevalle Euroopan-mestarille Kreikalle maalein 1–2. Estádio do Dragãolla pelattiin edellä mainituissa EM-kisoissa myös muun muassa Kreikan ja Tšekin välinen välieräottelu, joka päättyi Kreikan voittoon ensimmäisen jatkoajan lopussa syntyneellä hopeisella maalilla.

Myös Portugalin ja Suomen välinen EM-karsintaottelu pelattiin Dragão-stadionilla 21.11.2007, joka päättyi tasatulokseen 0-0 varmistaen sen, että Portugali meni taistelemaan Euroopan mestaruudesta jättäen Suomen ulos EM-kilpailuista.

Lähteet
-------

1. ↑  Stadium *FC Porto*. Viitattu 13.6.2021.
2. ↑  How to get to Estadio do Dragao *Stadium Guide*. Viitattu 15.6.2021.
Bertel Arthur Roos
**Bertel Arthur Roos** (9. lokakuuta 1893 Rautalampi – 10. lokakuuta 1954) oli suomalainen Venäjän armeijan luutnantti ja Suomen armeijan luutnantti. Hänen vanhempansa olivat konsulentti Aapeli Roos ja Vilhelmiina Hiltunen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1919 Priska Laineen kanssa.

Opinnot
-------

Hän kirjoitti ylioppilaaksi Kuopion klassillisesta lyseosta vuonna 1912 ja liittyi Savolaiseen osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi Helsingin yliopiston filosofisen tiedekunnan fyysis-matemaattisella osastolla vuosina 1913–1914.

Venäjän armeija
---------------

Hän ryhtyi sotilaaksi vuoden 1915 alussa ja liittyi vapaaehtoisena Venäjän armeijaan ja suoritti Vladimirin sotakoulun kurssin ja palveli Venäjän armeijaa 50. Siperialaisessa tarkka-ampujarykmentissä, jonka mukana hän otti osaa maailmansotaan ja yleni luutnantiksi.

Jääkäriaika
-----------

Venäjän vallankumouksen aikaan hänelle myönnettiin kotiloma armeijasta. Tällä kotilomalla hänelle kerrottiin mahdollisuudesta saada sotilasoppia Saksassa ja näin hän liittyi vapaaehtoisena jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 3. marraskuuta 1917, josta hänet poistettiin 5. tammikuuta 1918.

Sisällissodan jälkeinen aika
----------------------------

Hän palasi Suomeen syyskuun alussa vuonna 1918 ja astui 24. lokakuuta 1918 luutnanttina Suomen armeijan palvelukseen ja määrättiin komppanianpäälliköksi Terijoen rajavartiopataljoonaan, josta hänet siirrettiin 17. tammikuuta 1920 samanlaiseen toimeen Käkisalmen läänin rykmenttiin. Armeijasta hän erosi 31. maaliskuuta 1920 ja matkusti sen jälkeen Pohjois-Amerikan Yhdysvaltoihin, jossa on toiminut postivirkailijana. Hänet on haudattu Brooklyniin New Yorkiin Yhdysvaltoihin.

Lähteet
-------

* Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938.
* Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 ISBN 951-99046-8-9.

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5  Suomen jääkärien elämäkerrasto 1938
2. 1 2 3 4 5  Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975

  


    Ylennykset ja kunniamerkit    



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Ylennykset** |  | **Kunniamerkit** |
| * Luutnantti 1915 (Venäjän armeija)
* Luutnantti 14. marraskuuta 1918 (Suomen armeija)
 |  | * Venäjän Pyhän Annan ritarikunnan 4. lk. kunniamerkki
* Venäjän Pyhän Vladimirin ritarikunnan 4. lk. kunniamerkki
 |
Paul Tisdale
**Paul Robert Tisdale** (s. 14. tammikuuta 1973 Valletta, Malta) on Maltalla syntynyt englantilainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija. Nykyisin Tisdale toimii Kakkosliigassa pelaavan Exeter City FC:n päävalmentajana. Oikeajalkainen Tisdale oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on 175 senttimetriä pitkä.

Tisdalen kasvattajaseura on Southampton FC, jota hän edusti vuodet 1991–1997. Hän pelasi seuran paidassa ainoat Valioliigaottelussa, joita kertyi 16 kappaletta. Hän teki myös yhden Valioliigamaalin. Käytyään lainalla Northampton Townissa ja Huddersfield Townissa Tisdale edusti kauden 1997–1998 Bristol Cityä. Hän pelasi kuitenkin suurimman osan kaudesta Exeter City FC:ssä käyden lainalla myös skotlantilaisessa Dundee Unitedissa. Vuonna 1998 Tisdale siirtyi ensimmäistä kertaa urallaan Britteinsaarten ulkopuolelle, Suomen Veikkausliigan Finnairin Palloilijoihin. Tisdale pelasi FinnPassa kauden aikana kahdeksan liigaottelua, ennen kuin siirtyi kreikkalaiseen Panionios FC:hen, jota hän edusti kauden 1998–1999, kunnes palasi takaisin Britteinsaarille ja Yeovil Towniin, jossa hän joutui lopettamaan uransa. Hän pelasi kuitenkin vielä yhden ottelun yli kymmenen vuoden pelaamattomuuden jälkeen vuonna 2011 manageroimansa Exeter City FC:n pelaajana.

Peliuransa jälkeen eli vuonna 2001 Tisdale siirtyi Team Bathin valmentajaksi. Alasarjoissa pelanneen joukkueen valmentajana Tisdale onnistui hyvin johdattaen joukkueen neljään sarjanousuun sekä FA Cupiin mukaan. Kesäkuussa 2006 Tisdale siirtyi Englannin konferenssissä pelanneen Exeter City FC:n valmentajaksi. Kauden 2007–2008 jälkeen Exeter palasi takaisin Kakkosliigaan ja seuraavan kauden jälkeen se nousi Ykkösliigaan. Vuonna 2012 seura kuitenkin putosi takaisin Kakkosliigaan, mutta se piti Tisdalen valmentajanaan. Nykyisin Tisdale on ollut toiseksi pisimpään saman joukkueen valmentajana Englannin neljällä korkeimmalla sarjatasolla ja häntä pidetään myös yhtenä Englannin lupaavimmista valmentajista.

Lähteet
-------

* Paul Tisdale Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
* Urheilulehti 47/2014

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.