recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Al-Qaryatayn** (arab. القريتين‎) on kaupunki Syyrian Homsin maakunnassa. Kaupunki sijaitsee aavikolla ja ennen Syyrian sisällissotaa sen väestön valtaosa oli muslimeja noin viidenneksen ollessa kristittyjä. Isis valtasi sittemmin kaupungin tuhoten sen vanhan Mar Elianin luostarin ja ajaen kristittyjen pääosan pakolaisiksi. Kaupungissa oli ennen Isisin tuloa noin 40 000 asukasta ja tuhansia pakolaisia muualta Syyriasta.

Historia
--------

Aluetta asuttaa Qurwanien arabiheimo. Legendan mukaan noin 1 500 vanha ja hurskas mies nimeltä Julian oli matkalla pyhiinvaellukselle Jerusalemiin, mutta kuoli matkan aikana. Hänen matkakumppaneilleen antaman ohjeen mukaisesti hänen ruumiinsa asetettiin härkäkärryihin, jotka päästettiin vapaaksi. Julian oli määrä haudata paikkaan, jonne kärryt ensimmäisenä pysähtyisivät. Kärryt pysähtyivät nykyisen al-Qaryatayn kohdalle, ja Julianin eli arabiaksi Mar Elianin haudalle muodostui ajan myötä luostari. Samoin paikallisen perimätiedon mukaan alueella oli aikanaan kaksi heimoa, joista toinen kääntyi islamiin muslimivalloitusten jälkeen. Tarinan mukaan lopulta johtavaksi uskonnoksi päätyvä ryhmä pitäisi myös huolta toisesta. Nykyisin kaupungin kristityt pitävät Juliania pyhimyksenä ja muslimit suufilaisena mestarina, joka tunnetaan nimellä Ahmed Ghouri. Vuosittain 9. syyskuuta kaupungissa oli tapana järjestää Mar Elianille omistettu juhla, jonne kerääntyi väkeä myös muista alueen kaupungeista.

Syyrian sisällissota syttyi vuonna 2011, mutta kaupungin eristäytyneen maantieteen takia se säilyi pitkään rauhallisena. Kaupunkiin tuli kuitenkin pakolaisia esimerkiksi Homsista, Damaskoksesta ja Tadmurista. Terroristijärjestö Isis valtasi kuitenkin kaupungin toukokuussa 2015 ja tuhosi vanhan luostarin. Paikalliset kristityt päätyivät pakolaisiksi. Hallituksen joukot ilmoittivat vallanneensa kaupungin takaisin 4. huhtikuuta 2016, mutta Isis valtasi kaupungin vastahyökkäyksessä lokakuussa 2017. Järjestö menetti jälleen sen hallinnan 21. lokakuuta, mutta 116 kaupungin asukasta oli surmattu kostoiskuissa ennen hallituksen joukkojen saapumista takaisin.

Lähteet
-------

1. ↑  Islamic State 'seizes Syria town of al-Qaryatain' in Homs province *BBC News*. BBC. Viitattu 7.3.2016. (englanniksi)
2. 1 2  Kanishk Tharoor ja Maryam Maruf: Museum of Lost Objects: Mar Elian Monastery BBC News:  BBC. Viitattu 7.3.2016. (englanniksi)
3. ↑  Syria war: 'Islamic State' loses al-Qaryatain to government forces *BBC News*. BBC. Viitattu 5.4.2016. (englanniksi)
4. ↑  Syria war: 'Dozens killed' in IS reprisals in Qaryatain *BBC News*. BBC. Viitattu 23.10.2017. (englanniksi)
**Athíkia** (kreik. Αθίκια) on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Kórinthoksen kuntaan, Korinthian alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen. Kylän väkiluku on 1 834 (vuonna 2011).

Athíkian Neitsyt Marian ilmestyksen (*Evangelismós tis Theotókou*) kirkko.
Athíkian kylä sijaitsee Peloponnesoksen niemimaan koillisosassa noin 15 kilometriä etelään Kórinthoksen kaupungista. Se on rakennettu Skaroúmpalo-vuoren juurelle noin 250 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Athíkia muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Αθικίων, *Dimotikí Koinótita Athikíon*), johon kuuluvat varsinaisen Athíkian kylän lisäksi kylä Alamánnos sekä Taksiarkkien eli Arkkienkelten luostari (*Moní Taxiarchón*). Koko yhdyskunnan väkiluku on 2 038. Se kuului vuodesta 1997 lähtien Saronikóksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Kórinthoksen kunnan Saronikóksen kunnallisyksikköön.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. ↑  Athikia *Peloponnisos Search*. Viitattu 3.10.2022.
3. ↑  Αθίκια *Διοικητικές μεταβολές οικισμών*. ΕΕΤΑΑ. Viitattu 3.10.2022.
Lääne-Saaren sijainti
**Lääne-Saare vald** (suom. "Länsi-Saarenmaan kunta") on entinen kunta Saarenmaalla, Virossa. Kunta muodostettiin vuonna 2014, kun Kaarma, Kärla ja Lümanda yhdistyivät.

Yhdistyneen Lääne-Saaren kunnan ensimmäinen valtuuston puheenjohtaja on Urmas Lehtsalu ja kunnanjohtaja Andres Tinno, joka virolaisessa kunnallisjärjestelmässä toimii myös kunnanhallituksen puheenjohtajana.

Lääne-Saare liitettiin osaksi uutta Saarenmaan kuntaa vuoden 2017 lokakuussa.

Kylät
-----

Kunnassa oli neljä pienkauppalaa (*alevik*) ja 111 kylää.

Pienkauppalat
Aste, Kudjape, Kärla, Nasva
Kylät
Abruka, Anepesa, Anijala, Ansi, Arandi, Aste, Asuküla, Atla, Aula-Vintri, Austla, Eeriksaare, Eikla, Endla, Haamse, Hakjala, Himmiste, Hirmuste, Hübja, Irase, Jootme, Jõe, Jõempa, Jõgela, Kaarma, Kaarma-Kirikuküla, Kaarmise, Kaisvere, Kandla, Karala, Karida, Kasti, Kaubi, Kellamäe, Keskranna, Keskvere, Kipi, Kiratsi, Kogula, Koidu, Koidula, Koimla, Koki, Koovi, Kotlandi, Kuke, Kungla, Kuuse, Kuusnõmme, Kõrkküla, Käesla, Käku, Kärdu, Kärla-Kirikuküla, Kärla-Kulli, Laadjala, Laheküla, Laoküla, Leedri, Lilbi, Lümanda, Lümanda-Kulli, Maleva, Meedla, Metsaküla, Metsapere, Mullutu, Muratsi, Mõisaküla, Mõnnuste, Mändjala, Mätasselja, Nõmme, Nõmpa, Paevere, Paiküla, Paimala, Parila, Piila, Praakli, Põlluküla, Pähkla, Pärni, Randvere, Riksu, Saia, Sauvere, Sepa, Sikassaare, Sõmera, Tahula, Tamsalu, Taritu, Tõlli, Tõrise, Tõru, Uduvere, Ulje, Unimäe, Upa, Vahva, Vaivere, Vana-Lahetaguse, Vantri, Varpe, Vatsküla, Vendise, Vennati, Vestla, Viidu, Viira, Õha

Väestö
------

Viron väestörekisterin mukaan Lääne-Saaren kunnassa asui 7061 asukasta 1. tammikuuta 2017.

Vuoden 2011 alussa asukkaita nykyisen kunnan alueella oli 7241. Heistä 3538 miehiä ja 3703 naisia. Lääne-Saaren asukastiheys oli 8,97 in/km2. Asukasmäärältään suurimmat taajamat olivat 1. tammikuuta 2015 Kärlan (841 asukasta), Kudjapen (601), Asten (450) ja Nasvan (395) pienkauppalat, joissa yhteensä asuu 31,6 % koko kunnan väestöstä.

Kunnan väestö on 99 prosenttisesti virolaista. Esimerkiksi entisen Kaarman kunnan alueella oli vuonna 2011 vironkielisiä 4329, venäjänkielisiä 15, muunkielisiä 18 ja äidinkieli määrittelemättä 8.

Lähteet
-------

1. ↑  Asustusüksuste nimistu (Luettelo Viron kunnista, kaupungeista, kauppaloista, pienkauppaloista ja kylistä vuoden 2017 kuntauudistuksen jälkeen) *riigiteataja.ee*.  11.10.2017. Viitattu 5.4.2018. (viroksi)
2. ↑


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Saarenmaan lippu Saarenmaan maakunta |
| --- |
|  |
| Kunnat (vald) (3) | 
* Muhun kunta
* Ruhnun kunta
* Saarenmaan kunta

 | Saarenmaan vaakuna |
|  |
| Epäitsenäiset kaupungit (linn, asustusüksus) (1) | 
* Kuressaare

 |
|  |
| Pienkauppalat (alevik) (9) | 
* Aste
* Kihelkonna
* Kudjape
* Kärla
* Leisi
* Nasva
* Orissaare
* Salme
* Valjala

 |
|  |
| Entiset kaupungit ja kunnat (12) | 
* Kihelkonna
* Kuressaare
* Laimjala
* Leisi
* Lääne-Saare
* Mustjala
* Orissaare
* Pihtla
* Pöide
* Salme
* Torgu
* Valjala

 |

 |
**Hurmion tyttäret** on Satu Koskimiehen vuonna 2009 ilmestynyt kaunokirjallinen teos.

Koskimies kirjoittaa kuplivan 1920-luvun nuorten Tulenkantaja-runoilijoiden Elina Vaaran ja Katri Valan elämästä. Heidän näkökulmansa kautta mukana ovat myös Tulenkantajien merkkimiehet Lauri Viljanen, Yrjö Jylhä ja Olavi Paavolainen. Romaanin pohjana on käytetty alkuperäislähteitä, kuten kirjeitä ja muita dokumentteja, ja teosta elävöittävät runonäytteet.

Kirjan kieli jäljittelee 1920-luvun nuorten runoilijattarien tyyliä.

> »Yrjö, sinun valtasi minuun, sinun raskas hellyytesi, sinun katseesi voima – miten minä ikävöin sinua!»   
> (Rakastetun hylkäämän Katrin "ajatuspuhetta")
> 
> 

Teoksen lopussa on heti alkuun luettavaksi sopiva kirjoittajan teksti, joka avaa henkilöhahmoja lukijalle.

Koskimies on työskennellyt runouden parissa vuosikymmenet, ja radiossa kuultiin yli kolmenkymmenen vuoden ajan ohjelma *Tämän runon haluaisin kuulla*, jota hän toimitti yhdessä Juha Virkkusen kanssa ja joista syntyi kolme samannimistä runoantologiaa, Tämän runon haluaisin kuulla 1-3.

Lähteet
-------

1. ↑  Hurmion tyttäret, Tammi.fi[vanhentunut linkki]
2. 1 2 3  Raija Hakala, Runoja ja suuria tunteita, Pohjolan Sanomat 22.11.2009
3. ↑  Johanna Vihanto, 1920-luvun tytöt, Demari.fi 12.10.2009
4. ↑  Koskimies, s. 243
5. ↑  Satu Koskimies, Tammi.fi

Aiheesta muualla
----------------

* *Hurmion tyttäret* Tammen sivustolla[vanhentunut linkki]
**Aino & Hajonneet** on 2020 Keravalla perustettu voimapop/punkrockia soittava yhtye. Yhtyeen musiikissa on vaikutteita niin punkrockista, power-popista, suomirockista kuin indierockistakin.

Bändi perustettiin pandemian iskiessä, kun aikaisempien bändien keikat ja muut kiireet loppuivat kuin seinään. Aino Laakso ja Petri Sinkkonen alkoivat tehdä musiikkia tietämättä onko tulossa levy vai biisejä, joita kukaan ei koskaan kuulisi. Maailman sulkeutuessa oli aikaa.

Sinkkonen ja Laakso saivat biisejä kasaan, ja bändiin pyydettiin soittajia. Yhtye äänitti itse viisi kappaletta ja julkaisi Youtubessa kappaleen "Hullui unelmii". Soundi arvioi kappaleen vuoden parhaaksi biisiksi

Yhtye solmi levytyssopimuksen ja valmisteli debyyttialbumin.
Debyyttialbumilta julkaistiin kolme singleä, *"Tervetuloa mun vuoristorataan"*, *"Yhdentekevää"* sekä *"Hullui unelmii"*.
Jo ennen albumin julkaisua bändi keikkaili ahkerasti ympäri Suomea, ja vauhti vain kiihtyi albumin julkaisun myötä.

Yhtyeen debyyttialbumi *"Hullui unelmii"* julkaistiin lokakuussa 2021 ja bändi soitti yli 40 keikkaa vuoden aikana covidtauosta huolimatta.
Lokakuussa 2022 yhtyeeltä ilmestyi musiikkivideo ja single *"Tänään täällä"* helmikuussa 2023 julkaistavalta toiselta albumilta.

Jäsenet
-------

* Aino Laakso - laulu
* Petri Sinkkonen - kitara
* Harri Petjakko - kitara
* Henna Vaarala - basso
* Aki Räty - urut, piano
* Markus Vainio - rummut

Diskografia
-----------

### Studioalbumit

* *"Hullui unelmii"* (2021 - Svart Records)
* *"Kuluneita kaikuja "* (2023 - Svart Records)

### Singlet

* "Tervetuloa mun vuoristorataan" (2021 - Svart Records)
* *"Yhdentekevää"* (2021 - Svart Records)
* *"Hullui unelmii"* (2021 - Svart Records)
* *"Tänään täällä"* (2022 - Svart Records)
* *"Rakkaus on murhaa"* (2022 - Svart Records)
* *"Pinnan alle"* (2023 - Svart Records)

### Musiikkivideot

* "Hullui unelmii" (2021)
* "Yhdentekevää" (2021)
* "Tänään täällä" (2021)
* "Kesä" (2023)

Lähteet
-------

* 

### Viitteet

1. ↑  Aino & Hajonneet, Svartrecords Viitattu 27.10.1022
2. ↑  Soundi-lehti
3. ↑  Levyarvio "Hullui unelmii" Soundi-lehti. Viitattu 27.10.1022
4. ↑  Aino & Hajonneet -> Discography -> Single Spotify. Viitattu 20.2.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Aino & Hajonneet Facebook
* Levyarvio "Hullui unelmii" desibeli.net
* Rumba-lehden haastattelu
13 tuuman näytöllä varustettu Sony VAIO Duo.
**2-in-1** on läppärin ja tabletin ominaisuuksia yhdistelevä hybridilaite, jossa on kosketusnäyttö ja näppäimistö. 2-in-1-laitteissa on joko 360 astetta käännettävissä oleva tai kokonaan irrotettavissa oleva näyttö. Ne ovat yleensä keskivertoa läppäriä heikompitehoisia, eivätkä ne ohuutensa vuoksi sisällä kaikkia normaaleja läppärin liitäntöjä tai optista asemaa.

Historia
--------

Ensimmäinen 2-in-1-laitteena pidettävä hybridi oli vuonna 2002 Compaq TC1000, jossa on esiasennettuna Windows XP Tablet PC Edition. Laitetyyppi yleistyi vuonna 2011 Asus Transformer -sarjan myötä, jonka ensimmäiset laitteet käyttivät Androidia. Vuonna 2013 Microsoft julkaisi oman Surface Pro -laitteensa, jossa oli esiasennettuna Windows 8.1. Sittemmin muutkin suuret PC-valmistajat ovat julkaisseet omia 2-in-1-laitteetaan, joiden käyttöjärjestelmä on yleensä Windows 10.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:2-in-1 PC
**Galantiinikastike** (engl. *cameline sauce, galandine sauce, galantine sauce*) oli keskiajan tunnetuimpia kastikkeita. Kastikkeen nimen arvellaan tulleen kanelista (*cannelier de Ceylan*), joka yleensä on yksi kastikkeen ainesosista. Muita aineksia ovat viinietikka, korppujauho sekä mausteet. Yleensä italialaisissa galantiinikastikkeissa on hieman sokeria ja ranskalaisista se taas puuttuu.

Resepti
-------

Ainekset

```
 3 viipaletta limppua
 2 dl punaviiniä
 0,7 dl punaviinietikkaa
 1 tl kanelia
 1 tl inkivääriä
 ½ tl mausteneilikkaa
 1 rl sokeria
 hyppysellinen sahramia
 1 tl suolaa
```

### Valmistus

Leikkaa leipä paloiksi kulhoon ja kastele viinillä sekä etikalla. Anna liota välillä sekoittaen, kunnes leipä on mössöä.

Painele siivilän läpi kastikekattilaan kaikki neste. Lisää mausteet ja kuumenna matalassa lämpötilassa, kunnes seos paksuuntuu.

Tarjoile lämpimänä.

Lähteet
-------

1. ↑  Cameline Sauce Survey *home.earthlink.net*.  Arkistoitu 2.1.2019. Viitattu 02.10.2018.
2. ↑  Medieval Cookery - Cameline Sauce *medievalcookery.com*. Viitattu 02.10.2018. englanti

Aiheesta muualla
----------------

* Dar Anahita: Cameline Sauce & Variations *home.earthlink.net*.  Arkistoitu 2.1.2019. Viitattu 1.1.2017.
**2-metyyli-1-butanoli** voidaan esittää rakennekaavan muodossa CH3CH2CH(CH3)CH2OH. 2-metyyli-1-butanolista käytetään myös nimityksiä *2-metyylibutanoli-1* ja *sek-butyylikarbinoli*.
Se kuuluu alkoholien aineryhmään.

2-metyyli-1-butanoli on normaaliolosuhteissa väritön neste, jolla tunnusomainen haju. 2-metyyli-1-butanolin moolimassa on 88,2 g/mol, sulamispiste –70 °C, kiehumispiste 128 °C, suhteellinen tiheys 0,8 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), liukoisuus veteen 25 °C:ssa 3,0 g/100 ml, leimahduspiste 50 °C c.c. itsesyttymislämpötila 385 °C ja CAS-numero 137-32-6.

Yhdistettä esiintyy kukkien tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.

2-metyyli-1-butanoli on pentanolin (C5H11OH) isomeerinen muoto.

Valmistus
---------

2-metyyli-1-butanolia valmistettiin aikanaan tislaamalla käymisen yhteydessä syntyvästä sikunaöljystä, mutta nykyään sitä valmistetaan synteettisesti. 1-buteenin tai 2-buteenin hydroformylaatiossa muodostuu katalyytistä ja olosuhteista riippuen vaihtelevia määriä pentanaalia ja 2-metyylibutanaalia. Näistä 2-metyylibutanaali voidaan katalyyttisesti vedyttää 2-metyyli-1-butanoliksi. 2-metyyli-1-butanolia käytetään liuottimena yhdessä pentanolin kanssa ja polttoaineiden lisäaineena. Lisäksi siitä valmistetaan vaahdotuksessa käytettäviä apuaineita, hajusteita, korroosionestoaineita, nestekiteiden valmistuksessa ja se toimii kaprolaktaamin polymeroinnissa käytettävänä katalyyttinä.

Katso myös
----------

* 1-pentanoli eli amyylialkoholi
* 2-pentanoli
* 3-pentanoli
* 3-metyyli-1-butanoli
* 2-metyyli-2-butanoli
* 3-metyyli-2-butanoli
* 2,2-dimetyyli-1-propanoli

Lähteet
-------

1. ↑  Anthony J. Papa: *Amyl Alcohols, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2003. Viitattu 15.04.2013
2. ↑  Peter Lappe & Thomas Hofmann: *Pentanols, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2011. Viitattu 15.04.2013

Aiheesta muualla
----------------

* 2-metyyli-1-butanolin kansainvälinen kemikaalikortti
* PubChem: 2-methylbutanol (englanniksi)
* ChemBlink: 2-Methyl-1-butanol (englanniksi)
* Pherobase: Floral Compound – 2me-4OH (englanniksi)
* Pherobase: Semiochemical – 2me-4OH (englanniksi)
**Ivar (Iivari) Mikael Malmikoski** (2. toukokuuta 1927 Turku – 25. tammikuuta 2010) oli suomalainen nyrkkeilijä.

Malmikoski edusti Suomea Helsingin olympialaisissa 1952. Hän hävisi 67-kiloisten sarjan ensimmäisellä kierroksella Tanskan Victor Jørgensenille tuomariäänin 1–2. Vuonna 1955 hän saavutti Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa hopeaa 75 kilogramman sarjassa.

Seuratasolla Malmikoski edusti Turun Urheiluliittoa ja Turun Jyryä. Hän voitti Suomen mestaruuden 67 kilogramman sarjassa vuosina 1951 ja 1952. Hän voitti Nyrkkeilyliiton mestaruuden vuonna 1954 sekä TUL:n mestaruuden vuosina 1952–1954.

Lähteet
-------

* Siukonen, Markku: *Urheilukunniamme puolustajat – Suomen olympiaedustajat 1906–2000*, s. 194. Graface Jyväskylä, 2001. ISBN 951-98673-1-7.
* Lounasheimo, Ilmo: *Kehän sankarit*, s. 746. WSOY, 1987. ISBN 951-0-13981-5.

### Viitteet

1. ↑  Vesa-Matti Peltola: Yhtä ja toista Urheilukunniamme puolustajista, osa 22.  *Urheilutietäjän kesä*, 2013, s. 61.
2. 1 2 3  Siukonen, s. 194
3. ↑  Lounasheimo, s. 746
**Galatáki** (kreik. Γαλατάκι) on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Kórinthoksen kuntaan, Korinthian alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen. Kylän väkiluku on 438 (vuonna 2011).

Näkymä Galatákin läheiseltä antiikin Solygeian kukkulalta Saroninlahdelle.
Galatákin kylä sijaitsee noin 16 kilometriä eteläkaakkoon Kórinthoksen kaupungista ja noin kaksi kilometriä sisämaahan Saroninlahden rannasta. Se on rakennettu noin 59 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Antiikin aikana Galatákin läheisellä kukkulalla sijaitsi Solygeian kaupunki tai kylä.

Galatáki muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Γαλατακίου, *Dimotikí Koinótita Galatakíou*), johon kuuluvat varsinaisen Galatákin kylän lisäksi kylät Áno Almyrí, Káto Almyrí, Loutrá Oraías Elénis, Néa Almyrí, Ntrássa, Rytó ja Thyméli. Koko yhdyskunnan väkiluku on 2 505. Aiemmin Galatáki kuului Saronikóksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Kórinthoksen kunnan Saronikóksen kunnallisyksikköön.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 25.12.2013. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. ↑  Γαλατάκι *Buk.gr*. Viitattu 4.10.2021.
3. ↑  Σολυγεία, το «μαργαριτάρι» του Σαρωνικού *Πρώτο Θέμα*. Viitattu 4.10.2021.
Yleinen esimerkki Beckmann-toisiintumisesta.
**Beckmann-toisiintuminen** on kemiallinen reaktio, jossa oksiimi toisiintuu muodostaen amidin. Beckmann-toisiintuminen on yksi tärkeimmistä tavoista valmistaa synteettisesti amideja. Erityisesti reaktiota käytetään syklisten amidien eli laktaamien synteeseissä. Erityisesti nylonin valmistuksessa tarvittavaa kaprolaktaamia valmistetaan suuria määriä Beckmann-toisiintumisella. Reaktio on nimetty löytäjänsä saksalaisen kemistin Ernst Otto Beckmannin mukaan.

Olosuhteet ja mekanismi
-----------------------

Beckmann-toisiintuminen tapahtuu sekä suoraketjuisille että syklisille oksiimeille. Suoraketjuisten oksiimien tapauksessa tuote on suoraketjuinen amidi ja syklisistä oksiimeista muodostuu syklinen amidi eli laktaami ja samalla renkaan atomien lukumäärä kasvaa yhdellä. Beckmann-toisiintumisessa tarvitaan happokatalyytti. Happo voi olla proottinen, kuten rikkihappo, fosforihappo tai etikkahappo. Myös Lewis-happoja, kuten fosforipentakloridia, sulfuryylikloridia, alumiinikloridia tai rauta(III)kloridia, voidaan käyttää. Myös useat happokloridit ja anhydridit katalysoivat reaktiota.

Beckmann-toisiintumisen ensimmäisessä vaiheessa happokatalyytti protonoi oksiimin hydroksyyliryhmän tehden siitä paremman lähtevän ryhmän. Tämän jälkeen hydroksyyliryhmä poistuu vetenä ja alkyyliryhmä siirtyy, jolloin avoketjuisista oksiimeista muodostuu nitriliumioni ja syklisistä oksiimeista syklinen karbokationi. Tyypillisesti siirtyvä ryhmä sijaitsee trans-asemassa alkuperäisen oksiimin hydroksyyliryhmään nähden. Muodostuva karbokationi tai nitriliumioni hydrolysoituu, jolloin muodostuu amidi.

Beckmann-toisiintumisen mekanismi
### Beckmann-fragmentaatio

Jos oksiimin hydroksyyliryhmään nähden trans-asemassa oleva hiiliatomi on kvaternäärinen, eli siihen on liittynyt kovalenttisella sidoksella vain hiiliatomeja, voi tapahtua yhdisteen fragmentoituminen nitriiliksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Jonathan Clayden, Nick Greeves, Stuart Warren: *Organic Chemistry*, s. 958–960. Oxford University Press, 2012. ISBN 978-0-19-927029-3. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Francis A. Carey & Richard J. Sundberg: *Organic Chemistry B: Reactions and synthesis*, s. 951–952. Springer, 2007. ISBN 978-0-387-68350-8. (englanniksi)
3. 1 2 3 4  Michael B. Smith & Jerry March: *March's Advanced Organic Chemistry*, s. 1613–1616. John Wiley & Sons, 2007. ISBN 978-0-471-72091-1. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Beckmann-toisiintuminen** Wikimedia Commonsissa
**Ivar Ulrik Wallenius** (30. tammikuuta 1793 Akaa – 23. toukokuuta 1874 Helsinki) oli suomalainen orientalisti.

Walleniuksen vanhemmat olivat Rymättylän kappalainen Johan Wallenius (1758–1829) ja hänen ensimmäinen puolisonsa Anna Lovisa Favorin. Hän kävi Turun katedraalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi Turussa 1811. Wallenius valmistui Turun akatemiasta filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1815. Hänestä tuli riemumaisteri 1869.

Wallenius toimi Turun akatemian kirjaston ylimääräisenä amanuenssina 1815–1824, arabian kielen dosenttina vuodesta 1817 sekä Turun katedraalikoulun lehtorin luokan venäjänopettajana 1817–1819. Hän oli sitten Turun akatemian ja myöhemmin Aleksanterin yliopiston itämaisen kirjallisuuden apulainen vuodesta 1824 alkaen ja hän toimi ajoittain myös vt. professorina. Wallenius sai virastaan eron täysinpalvelleena 1853. Hän oli myös Painotarkastuskomitean jäsen 1848.

Wallenius aloitti indologian tutkimuksen Suomessa ja hän opetti ensimmäisenä sanskritin kieltä Aleksanterin yliopistossa. Hän opetti myös armenian kieltä yliopistossa. Wallenius lahjoitti vuonna 1869 8 000 markkaa itämaisten kielten opiskelijoiden apurahoja varten. Wallenius oli vuonna 1850 Georg August Wallinin väitöstilaisuudessa vastaväittäjänä. Walleniuksen oma väitöskirja oli vuosina 1816 ja 1819 julkaistu Koraanin 58. suuran ruotsinkielinen käännös.

Lähteet
-------

1. ↑  Kotivuori, Yrjö: Ivar Ulrik Wallenius. *Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu 2005. Luettu 26.5.2015.
2. ↑  Uppslagsverket Finland : Wallenius, Ivar Ulrik (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Klaus Karttunen : From the Early Days of Finnish Indology III : Ivar Ulrik Wallenius, Studia Orientalia vol. 82 (1997)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Ruotsi

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Uppslagsverket Finland
* Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852

 |

 |
**Galanthis** oli kreikkalaisessa mytologiassa Alkmenen palvelijatar, alhaissukuinen ja kultahiuksinen neito, joka oli aina altis palvelemaan emäntäänsä ja siksi tämän suosikki.

Alkemenen ollessa synnyttämässä Heraklesta Galanthis toimitti askareita, ja kulkiessaan edestakaisin hän huomasi synnytyksen jumalattaren Eileithyian istuvan alttarin ääressä kädet ja jalat ristissä. Nopeaälyisenä hän yhdisti hitaasti etenevän synnytyksen Heran juonitteluun, ja niin hän huudahti tälle ilosanoman, että Alkemen rukouksiin on vastattu ja tämä on synnyttänyt terveen pojan. Yllättyneenä jumalatar oikaisi raajansa, ja samalla synnytys lähti etenemään. Herakles syntyi nopeasti.

Galanthis nauroi ja pilkkasi jumalatarta, jolloin tämä hiuksista kiinni tarttuen kaatoi hänet maahan. Rimpuilevan Galanthiin muoto muuttui näätäeläimeksi jumalattaren pitäessä tätä aloillaan, mutta jotain myös säilyikin — hänen hiustensa kultainen väri —, ja hän kulkee yhä sisään ja ulos emäntänsä talosta; lumikot ja hillerit täyttivät kotikissan paikkaa antiikin Kreikassa. Koska lisäksi Alkmenen synnytys oli autettu suusta tulevilla valheilla, määrättiin näätäeläimet synnyttämään jälkeläisensä suun kautta.

Lähteet
-------

1. ↑  Ovidius: *Muodonmuutoksia* ix, 304-323 (engl. käännös).
**Embeth Jean Davidtz** (s. 11. elokuuta 1965 Lafayette, Yhdysvallat) on yhdysvaltalaissyntyinen eteläafrikkalainen näyttelijä.

Davidtz syntyi Indianan osavaltion Lafayettessa, kun hänen eteläafrikkalainen isänsä oli opiskelemassa kemiantekniikkaa Purduen yliopistossa. Hänen vanhempansa, John ja Jean Davidtz, muuttivat myöhemmin Trentoniin New Jerseyhin ja lopulta takaisin Etelä-Afrikkaan, jolloin Davidtz oli yhdeksänvuotias. Davidtz valmistui Pretorian Glen High Schoolista vuonna 1983.

Davidtz näytteli Etelä-Afrikassa afrikaansin- ja englanninkielisissä elokuvissa sekä teatterissa ennen kuin muutti Hollywood-uran perässä Los Angelesiin vuonna 1992.

Lähteet
-------

1. 1 2  Embeth Davidtz Biography, Photos, History. Celebrity Biography. Web Archive 2016. Viitattu 11.7.2017.
2. ↑  Biography of Embeth Davidtz. Rotten Tomatoes. Web Archive 2009. Viitattu 11.7.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Embeth Davidtz Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* Embeth Davidtz Elonetissä.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Synchronkartei
* Trove
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Jan Kubiš
Jozef Gabčík
**Operaatio Anthropoid** oli koodinimi Tšekkoslovakian pakolaishallituksen suunnittelemalle saksalaisen SS-kenraali Reinhard Heydrichin murhalle, joka toteutettiin Prahassa vuonna 1942. Böömin ja Määrin protektorina toiminut Heydrich oli julmien otteidensa takia tšekkoslovakialaisten vihaama.

Operaatio käynnistettiin Britanniassa Tšekkoslovakian pakolaishallituksen presidentin Edvard Benešin ja pääministeri Jan Šrámekin aloitteesta. 

Vaikka Beneš vastusti salamurhia, hän myöntyi tähän hankkeeseen. Tšekkoslovakialaiset Jan Kubiš ja Jozef Gabčík saivat brittiläisen agenttikoulutuksen operaation toteuttamiseksi.

Agentit pudotettiin laskuvarjoilla Pilseniin puoli vuotta ennen iskua. Heydrich oli Prahassa Libeňin esikaupungissa 27. toukokuuta 1942 matkalla Mercedes 320 -avoautolla toimistolleen, joka sijaitsi Prahan linnassa, kun agentit iskivät auton kimppuun. Gabčíkin aseeseen tuli kuitenkin toimintahäiriö juuri ratkaisevalla hetkellä. Autoa kuljettanut SS-mies luuli Gabčíkin olevan yksin ja pysäytti auton surmatakseen hänet. Silloin Kubiš heitti voimakkaan käsikranaatin autoon. Räjähdyksessä Heydrich haavoittui kuolettavasti. Hän kuoli 38-vuotiaana prahalaisessa sairaalassa 4. kesäkuuta 1942. 

Kostoksi saksalaiset turvallisuusjoukot surmasivat viikkoa myöhemmin Lidicen pikkukaupungin kaikki miehet, lähettivät muut asukkaat Chełmnon keskitysleireille ja polttivat alueen talot.

Lähteet
-------

1. 1 2  Drakenlordh, Rikard, Toisen maailmansodan avainhenkilöt. Suomentanut Petri Kortesuo. ISBN 951-23-4674-5 Karisto Oy, Hämeenlinna 2005. s. 18, 70–71.

Aiheesta muualla
----------------

Commons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Operaatio Anthropoid**.
* Maxwell Hawkins: Reinhard Heydrich: Assassination Youtube. History Day 2007 finalist film.
**Ukrainan kansallisooppera** (ukr. Національна опера України імені Тараса Шевченка, *Natsionalna opera Ukrajiny imeni Tarasa Ševtšenka*) on Ukrainan suurin musiikkiteatteri Kiovassa.*lähde?*

Kiovan ooppera on perustettu 1867. Tulipalo tuhosi alkuperäisen teatteritalon, ja nykyinen rakennus valmistui vuonna 1901. Julkisivunsa osalta uusrenessanssia edustavaksi luonnehditun uuden oopperatalon on suunnitellut saksalaistaustainen, Pietarissa syntynyt arkkitehti Viktor Schröter.

Vallankumouksellinen Dmitri Bogrov ampui syyskuussa 1911 oopperatalossa Venäjän pääministerin Pjotr Stolypinin, joka oli keisarin seurueessa seuraamassa Nikolai Rimski-Korsakovin oopperaa *Tsaari Saltanin tarina*.*lähde?*

Lähteet
-------

1. ↑  Kontakty Ukrainan kansallisooppera, opera.com.ua.  Arkistoitu 15.7.2014. Viitattu 28.7.2014. (ukrainaksi)
2. ↑  About Ukrainan kansallisooppera, opera.com.ua.  Arkistoitu 9.8.2014. Viitattu 28.7.2014. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ukrainan kansallisooppera** Wikimedia Commonsissa
**Operaatio Badr** oli Iranin tekemä suurhyökkäys Irakin–Iranin sodassa vuonna 1985. Iranilaiset onnistuivat valtaamaan Basran valtatien, mutta Irakin vastahyökkäys löi heidät takaisin. Irak käytti kemiallisia aseita.

Iranin Etelä-Irakissa tekemä operaatio Badr oli yritys vallata Bagdadista Basraan vievä valtatie niin kuin operaatio Aamunkoitossa vuonna 1983. Lisäksi pyrittiin saavuttamaan Tigris, jolloin Irak olisi katkaistu kahtia ja Bagdad eristetty merestä ja öljynviennistä sitä kautta. Operaatio nimettiin Muhammedin vuosisatoja sitten Mekassa saavuttaman ensimmäisen sotavoiton kunniaksi. Iran oli yhä alakynnessä joukkojensa koulutuksen ja aseistuksen nähden Irakiin nähden, vaikka Iran oli organisoinut Pasdaranin ja Basijin joukkoja muistuttamaan enemmän tavallista armeijaa.

Hyökkäys
--------

Operaatio Badr alkoi 11. maaliskuuta 1985 Al Qumrahista koilliseen soisen maaston läpi lähellä Majnoonin saarta. Hyökkäyksen kärjessä iranilaiset etenivät pienin ryhmin muun muassa öisin, partiovenein ja käyttäen kaislikkoa suojana. Etenevä jalkaväki rakensi ponttoonisiltoja panssariajoneuvoille. Näin toinen aalto saapui kärkijoukkojen raivattua tien, ja joukot etenivät onnistuneesti 6 km syvyyteen saavuttaen valtatien.
100 000 iranilaista saapui Bagdadin-Basran valtatielle kahteen kohtaan. Iranin joukot saapuivat al Qurnahiin jossa valtatie ja Eufrat risteävät kyeten katkaisemaan valtatien. Mutta Irakin vastahyökkäyksessä käytettiin tykistöä, ilmahyökkäyksiä, Tasavaltalaiskaarti-nimistä armeijan valiojoukkoaja ja taistelukaasuja. Irak kykeni ajamaan Iranin joukot pois, koska sen armeija käytti Saddam Husseinin määräyksestä kemiallisia aseita, ja laajemmin kuin koskaan aiemmin kuin tässä sodassa. Yhdeksässä päivässä iranilaiset olivat vetäytyneet pois valtaamaltaan alueelta. Taistelu tuotti molemmille suuret tappiot. 

Iranilaisia kuoli 15 000 ja irakilaisia 8 000–12 000. Toisen tiedon mukaan iranilaisia olisi kuollut 20 000 ja irakilaisia 14 000.

Seurauksia
----------

Tämän jälkeen Irak aloitti uudestaan kaupunkien sodan siviilejä vastaan maaliskuussa. Kohteina olivat Isfahan, Tabriz, Shiraz ja jopa Teheran. Tähän Iran vastasi samalla mitalla.

Iran sai operaatiossa haltuunsa neuvostovalmisteisia Scud-ohjuksia. Se käytti niitä mallinaan ja valmisti myöhemmin omia Scud-ohjuskia. Se osti niitä myös Syyriasta ja Pohjois-Koreasta.

Lähteet
-------

* Johnson, Robert: *The Iran-Iraq War: Twentieth-century wars*. Palgrave Macmillan, 2010. ISBN 9780230577749.
* Willett, Edvard: *The Iran-Iraq War - War and conflict in the Middle East*. The Rosen Publishing Group, 2004. ISBN 951-1-10387-3.

### Viitteet

1. 1 2  Johnson 2011, s. 110.
2. 1 2 3 4  Johnson 2011, s. 111.
3. 1 2  Willett 2004, s 44
4. ↑  Kaveh Farrokh: *Iran at War: 1500-1988*. , 2011. Teoksen verkkoversio (viitattu 23.3.2013).
**KLM:n lento 607E** oli KLM:n reittilento Amsterdamista Shannonin ja Ganderin kautta New Yorkiin. Lennolla 14. elokuuta 1958 käytetty Lockheed L-1049H Super Constellation syöksyi Atlantin valtamereen 180 kilometriä Shannonista länteen. Lennolla oli 91 matkustajaa ja kahdeksan miehistön jäsentä, jotka kaikki menehtyivät onnettomuudessa. Ruumiista vain 34 löydettiin merestä. Kuolleiden joukossa oli kuusi Egyptin miekkailumaajoukkueen jäsentä. Onnettomuuden syytä ei saatu selvitettyä varmuudella.

Lento lähti tankkausvälilaskulta Shannonista kello 3.05 (GMT). Viimeisen kerran siihen saatiin radioyhteys kello 3.40. Tutkijat päättelivät hylyn kappaleista, että kone ei ollut jyrkässä syöksyssä osuessaan mereen. Myöskään jälkiä pommista ei löytynyt. Tutkijat pitivät todennäköisimpänä, että onnettomuuden aiheuttivat moottorin ahtimen hammasrattaasta irronneet metallinsirut, jotka kulkeutuivat öljyn mukana potkurin säätöventtiileihin ja tukkivat ne. Tämä sai potkurin pyörimään ylikierroksilla ja potkurin lapakulman muuttumaan niin, että se jarrutti konetta. Tällainen vika kehittyy nopeasti, on miehistölle vaikea löytää ja johtaa usein hallinnan menetykseen, mikäli miehistö ei korjaa tilannetta ajoissa voimakkailla ohjausliikkeillä. Todisteita siitä, että vika olisi johtunut huollossa tehdystä virheestä tai miehistön väärästä toiminnasta, ei löytynyt.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Accident description Aviation Safety Network. Viitattu 24.9.2018. (englanniksi)
2. ↑  Ceremony marks KLM air disaster  12.8.2008. RTÉ. Viitattu 24.9.2018. (englanniksi)
3. ↑  Sports tragedies  12.10.2006. The San Diego Union-Tribune.  Arkistoitu 19.10.2006. Viitattu 24.9.2018. (englanniksi)
**Ilja Grigorjevitš Tšernousov** (ven. Илья Григорьевич Черноу́сов, s. 7. elokuuta 1986 Novosibirsk) on venäläinen maastohiihtäjä.

Tšernousov voitti junioreiden maailmanmestaruuden 4 × 10 kilometrin viestissä Rovaniemellä 2005. Saman ikäluokan MM-kilpailuissa Kranjissa 2006 hän sai hopeaa 20 kilometrin yhdistelmäkilpailussa ja 4 × 5 kilometrin viestissä. Alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa hän oli toinen 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa Tarvisiossa 2007 ja 30 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa Mallesissa 2008. Aikuisten arvokilpailuihin hän osallistui ensimmäisen kerran Sapporon MM-kisoissa 2007 ollen yhdistelmäkilpailussa 31:s. Oslon MM-kisoissa 2011 hän saavutti pronssia yhdistelmäkilpailussa ja oli kahdestoista 50 kilometrillä. Sotšin olympialaisissa 2014 hän saavutti pronssia vapaan hiihtotavan 50 kilometrillä ja oli viides 30 kilometrin yhdistelmäkilpailussa. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän oli 30 kilometrin yhdistelmäkilpailussa viidestoista.

Maailmancupdebyytissään Jällivaarassa marraskuussa 2006 Tšernousov oli 15 kilometrin kilpailussa 26:s. Ensimmäiset henkilökohtaiset palkintokorokepaikkansa hän sai kaudella 2009−2010 oltuaan 30 kilometrin yhdistelmäkilpailuissa toinen Rybinskissä ja kolmas Lahdessa. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti Rybinskin yhdistelmäkilpailussa helmikuussa 2011. Kaudella 2011–2012 hän oli toinen Rybinskin 15 kilometrin yhteislähtökilpailussa ja 30 kilometrin yhdistelmäkilpailussa. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli yhdeksäs. Kaudella 2012–2013 hän sijoittui toiseksi Sotšin yhdistelmäkilpailussa ja kolmanneksi Oslon 50 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui kuudenneksi. Venäjän voitokkaaseen 4 × 10 kilometrin viestijoukkueeseen hän kuului Davosissa kaudella 2006−2007.

Tšernousov on kilpaillut pitkien matkojen Ski Classics -kilpailuissa. Vuoden 2020 jälkeen hän on edustanut Sveitsiä.

Tšernousov on naimisissa sveitsiläisen ampumahiihtäjän Selina Gasparinin kanssa.

Vladimir Putin palkitsee Ilja Tšernousovin kunniamerkillä Sotšin olympiakisojen jälkeen 2014.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Ilja Tšernousov Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
2. ↑  Cross-Country Junior & U23 World Championships Men: Junior 4 x 10 km Relay *sports123.com*. Viitattu 31.12.2010. (englanniksi)
3. ↑  Cross-Country Junior & U23 World Championships Men: Junior 2 x 10 km *sports123.com*. Viitattu 31.12.2010. (englanniksi)
4. ↑  Cross-Country Junior & U23 World Championships Men: Junior 4 x 5 km Relay *sports123.com*. Viitattu 31.12.2010. (englanniksi)
5. ↑  Cross-Country Junior & U23 World Championships Men: U23 15 km *sports123.com*. Viitattu 31.12.2010. (englanniksi)
6. ↑  Cross-Country Junior & U23 World Championships Men: U23 30 km *sports123.com*. Viitattu 31.12.2010. (englanniksi)
7. ↑  Skier *Visma Ski Classics*. Viitattu 13.3.2022. (englanniksi)
8. ↑  Gillen, Nancy: Cross-country Olympic medallist Chernousov to represent Switzerland *www.insidethegames.biz*.  1590599100. Viitattu 13.3.2022.
9. ↑  Selina Gasparin and Ilya Chernousov got married *FIS-SKI*.  10.6.2014.  Arkistoitu 27.8.2015. Viitattu 23.6.2014.
**Vultee A-35 Vengeance** on yhdysvaltalainen toisen maailmansodan syöksypommittaja. Sitä käytettiin myös paljon maalinhinaustehtäviin.

Kaksipaikkainen ja yksimoottorinen konetyyppi oli eräs suhteellisen harvoja Liittoutuneiden vastineita Natsi-Saksan Stuka-pommituskoneelle, tässä yhteydessä laivaston pommikoneet pois luettuina. Valmistajayhtiö Vultee Aircraft yhtyi vuonna 1943 Consolidated Aircraftiin, jolloin syntyi Convair. Konetyypin edeltäjä, A-31 ei ollut yhtä lailla laajassa käytössä.

Yhdysvaltain ohella tätä konetyyppiä käyttivät ainakin Vapaan Ranskan, Australian sekä Intian ilmavoimat. Lend-Lease -sopimuksen pohjalta, sitä toimitettiin myös Isolle Britannialle.

Konetyypin nimeämiskäytäntö vaihteli: Kansainyhteisön maat käyttivät niin kutsuttuja suoria versio-nimiä: Mk I-IV. Amerikkalaiset käyttivät eriävää nimeämiskäytännettä. Siinä päätyypit olivat: A-31, A-35A sekä A-35B.

Moottori oli Wright R-2600-13 -tyypin tähtimoottori, ja se oli teholtaan 1 700 hevosvoimainen (1 268 kW). Se antoi 449 km/h huippunopeuden.

Aseistuksena oli kuusi 0.50 kaliiperin eli 12,7 mm konekivääriä edessä kiinteästi, sekä yksi takana liikuteltavasti. Pommikuorma oli enimmillään 907 kg, joka kuljetettiin koneen ulkoisesti.

Lähteet
-------

* Humble, Richard: Toisen Maailmansodan lentokoneet, WSOY, 1976, Porvoo (suom. Helge Seppälä) Alkuteos: Salamander Books, 1975, Lontoo ISBN 951-0-07838-7 (s. 56–57)
* Chant, Chris: II Maailmansodan lentokoneet, Karisto, 2008, Hämeenlinna (suom. Petri Kortesuo) Alkuteos: Amber Books, 1999 ISBN 978-951-23-5025-4 (s. 308)

### Viitteet

1. ↑
2. ↑  Humble: s. 56–57
3. 1 2  Chant: s. 308

Aiheesta muualla
----------------

* 
* 
* 
* 
*
**Ilja Igorevitš Lagutenko** (ven. Илья́ И́горевич Лагуте́нко; s. 16. lokakuuta 1968 Moskova, Neuvostoliitto) on venäläinen muusikko ja Mumi Troll -yhtyeen johtaja.

Lagutenko syntyi Moskovassa. Pian hänen syntymänsä jälkeen hänen isänsä kuoli ja perhe muutti Vladivostokiin. Koulussa hän syventyi opiskelemaan kiinaa. Lagutenko myös lauloi lapsikuorossa, joka matkusti ympäri Venäjää.
Hän perusti Mumi Troll -yhtyeen vuonna 1983. Yhtye keräsi mainetta Vladivostokissa, mutta hajosi välillä Lagutenkon jouduttua suorittamaan asevelvollisuuttaan.

Vuonna 1992 hän valmistui Kaukoidän yliopistosta Vladivostokista ja työskenteli Kiinassa ja Britanniassa konsulttina.

Lagutenkolla on asunto Moskovassa, Lontoossa ja Riiassa. Hän on eronnut ja hänellä on yksi lapsi, Igor-niminen poika. Lagutenko on kiinnostunut siperiantiikerin suojelusta.

*Glamour*-aikakauslehti valitsi Lagutenkon vuoden mieheksi marraskuussa 2005.

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ilja Lagutenko**.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat
* Korea

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
*Tämä artikkeli kertoo Norjan laivaston Draug-luokan hävittäjästä. River-luokan fregatista kertoo artikkeli KNM Garm (F315)*

**KNM Garm** oli Norjan laivaston Draug-luokan hävittäjä. Alus osallistui huhtikuussa 1940 puolustukseen toisessa maailmansodassa Saksan hyökättyä Norjaan.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Draug-luokka (hävittäjä)*
Alus tilattiin Hortenin laivastontelakalta, missä köli laskettiin telakkanumerolla 107. Alus laskettiin vesille 27. toukokuuta 1913 ja otettiin palvelukseen 6. heinäkuuta 1914.

Palvelus
--------

*Garm* oli poistettu vanhentuneena palveluksesta, mutta se palautettiin palvelukseen 28. elokuuta 1939 sodan uhan kasvaessa. Alus liitettiin 2. meripuolustusalueen 1. hävittäjäviirikköön ja sen puolustusalueena oli Vestlandetin ja Trøndelagin rannikkoalue.

Alus etsi 15. helmikuuta 1940 Saksan laivaston tankkeria *Altmarkia*, joka oli piiloutunut Norjan rannikolle. *Garm* kuljetti 2. meripuolustusalueen komentavan amiraalin Carsten Tank-Nielsenin saksalaisalukselle ja takaisin Hjeltefjordiin. *Altmarkin* annettiin tarkastuksen jälkeen jatkaa matkaansa etelään.

*Garm* oli 9. huhtikuuta Bergenissä ja se siirtyi saksalaisten vallattua kaupungin Sognevuonoon. Se kohtasi saksalaisosaston viimeisen aluksen risteilijä *Königsbergin*, jonka se yritti tuloksetta torpedoida päällikkönsä S. Skjoldenin johdolla. *Königsbergin* avattua tulen *Garm* vetäytyi pohjoiseen Saksan ilmavoimien ahdistelemana.

*Garm* oli 26. huhtikuuta ankkuroituna sisaraluksensa *Trollin* viereen Bjordalin edustalla Sognevuonossa, kun alukset joutuivat viiden Saksan ilmavoimien pommikoneen hyökkäyksen kohteeksi. Alukseen osui pommi, joka räjäytti kaksi torpedoa sekä muita ampumatarvikkeita. Räjähdykset lähes katkaisivat aluksen ja sytyttivät sen tuleen. Alus upposi tunteja myöhemmin. Aluksen miehistö oli hylännyt aluksensa hyökkäyksen alettua ilmatorjunta-aseistuksen puutteen vuoksi, joten henkilötappioita aluksen tuhossa ei tullut.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1922–1946*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1987. ISBN 0-85177-146-7. (englanniksi)
* Whitley, M. J.: *Destroyers of World War Two – an international encyclopedia*. Lontoo: Arms and Armour, 1988. ISBN 0-85368-910-5. (englanniksi)
* Abelsen, Frank: *Marinens Fartøyer 1939-1945 og Deres Skjebne - Norwegian Naval Ships 1939–1945*. Oslo: Sten Stenersen og Bjørn Olsen, 1986. ISBN 82-7046-050-8. (norjaksi)/(englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Abelsen, Frank s. 27

*Draug*-luokan hävittäjät

|  |
| --- |
| *KNM Draug* - *KNM Troll* - *KNM Garm* |
| Edeltäjä: *KNM Valkyrjen* – Seuraaja: *Sleipner*-luokka |
**KNM Balder** oli Norjan laivaston Sleipner-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa. Norjan valtauksen jälkeen alus oli Saksan laivastossa saattajana ja koululaivana. Sodan jälkeen se palautettiin Norjalle.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Sleipner-luokka (hävittäjä)*
Alus tilattiin Hortenin laivastontelakalta, missä köli laskettiin telakkanumerolla 127. Alus laskettiin vesille 1938 ja se oli huhtikuussa 1940 edelleen varusteltavana ja koulutuksessa Saksan hyökätessä Norjaan. Saksalaiset valtasivat 9. huhtikuuta aluksen Karljohansvernissä. *Balderin* kunnostus valmistui kesällä 1940 Karljohansvernin laivastontelakalla Hortenissa. Alus otettiin Saksan laivaston palvelukseen 26. heinäkuuta *Leopardiksi* nimettynä ja torpedoveneeksi luokiteltuna.

Palvelus
--------

Palvelukseen otettaessa alus liitettiin sisaralustensa kanssa 7. torpedovenelaivueeseen, jossa se oli saattajana Skagerrakissa ja Kattegatissa. Se oli heinäkuusta 1940 alkaen koululaivana ja joulukuussa se siirrettiin 27. sukellusvenelaivueeseen Götenhafeniin torpedoiden kerääjäksi. Alus löytyi sodan päätyttyä toukokuussa 1945, minkä jälkeen se palautettiin Norjan laivastolle.

### Sodan jälkeen

Alus liitettiin 10. syyskuuta 1946 Norjan laivastoon viirinumerolla L05. Norjan parlamentille 1946 esitetyssä laivastoluettelossa aluksen tyypiksi oli merkitty saattuehävittäjä. Alus muutettiin 1948 fregatiksi, jolloin sen nimi palautettiin *KNM Balderiksi*. Sen viirinumero vaihtui Natoon liittymisen jälkeen F304:ksi.

Alus poistettiin palveluksesta 1959 ja sijoitettiin poistolistalle. Alus myytiin 1962 romutettavaksi Stavangeriin.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1922–1946*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1987. ISBN 0-85177-146-7. (englanniksi)
* Whitley, M. J.: *Destroyers of World War Two – an international encyclopedia*. Lontoo: Arms and Armour, 1988. ISBN 0-85368-910-5. (englanniksi)
* Abelsen, Frank: *Marinens Fartøyer 1939-1945 og Deres Skjebne - Norwegian Naval Ships 1939–1945*. Oslo: Sten Stenersen og Bjørn Olsen, 1986. ISBN 82-7046-050-8. (norjaksi)/(englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Uboat.net - KNM Balder

*Sleipner*-luokan hävittäjät

|  |
| --- |
| *KNM Sleipner* - *KNM Gyller* - *KNM Æger* - *KNM Odin* - *KNM Balder* - *KNM Tor* |
| Edeltäjä: *Draug*-luokka– Seuraaja: *Town*-luokka |
**Daniel Albrecht** (s. 25. toukokuuta 1983 Fiesch, Sveitsi) on sveitsiläinen uransa lopettanut alppihiihtäjä ja maailmanmestari.

Albrecht voitti alppiyhdistetyn maailmanmestaruuden Åressa 2007 vain 0,08 sekunnin erolla Benjamin Raichiin. Kilpailu laskettiin superyhdistetyn nimellä, eli pujottelulaskuja oli vain yksi. Samoissa kilpailuissa Albrecht saavutti hopeaa suurpujottelussa Aksel Lund Svindalin jälkeen sekä pronssia joukkuekilpailussa. Bormion MM-kilpailuissa 2005 Albrecht sijoittui yhdistetyssä seitsemänneksi ja Torinon olympialaisissa 2006 neljänneksi. 

Albrecht saavutti junioreiden MM-kilpailuissa 2004 maailmanmestaruuden syöksylaskussa, suurpujottelussa ja alppiyhdistetyssä; lisäksi hän oli toinen pujottelussa.

Maailmancupissa Albrecht oli toinen syöksylaskussa Lenzerheidessa maaliskuussa 2007. Kaudella 2007–2008 hän voitti superyhdistetyn ja suurpujottelun Beaver Creekissä sekä oli toinen suurpujottelussa Adelbodenissa, yhdistetyssä Wengenissä ja pujottelussa Bormiossa. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli seitsemäs, yhdistetyn cupissa kolmas ja suurpujottelucupissa viides.

Albrecht voitti maailmancupkaudella 2008–2009 suurpujottelun Söldenissä ja Alta Badiassa. Hän kaatui pahasti Kitzbühelin syöksylaskun harjoituksissa 22. tammikuuta 2009. Albrechtia pidettiin onnettomuuden jälkeen kolme viikkoa koomassa. Hän toipui onnettomuudesta ja kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran onnettomuutensa jälkeen joulukuussa 2010.

Albrecht lopetti uransa lokakuussa 2013.

Lähteet
-------

* Daniel Albrecht Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Lääkärit: Albrecht toipuu täysin hurjasta kaatumisestaan *hs.fi*.  13.2.2009. Helsingin Sanomat. Viitattu 14.2.2009. [vanhentunut linkki]
2. ↑  Daniel Albrecht retires *fisalpine.com*.  7.10.2013. FIS. Viitattu 9.10.2013. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen sivusto (saksaksi)
Iván Cervantes
**Iván Cervantes** (s. 2. toukokuuta 1982) on espanjalainen endurokuljettaja ja lajin nelinkertainen maailmanmestari. Enduro 1 -luokan maailmanmestaruuden hän voitti vuosina 2005 ja 2006 sekä Enduro 3 -luokan mestaruuden vuosina 2007 ja 2009.

Vuosina 1998 ja 1999 Cervantes voitti motocrossin junioreiden Espanjan mestaruuden. Hän siirtyi kuitenkin jo seuraavaksi kaudeksi isompaan sarjaan ja voitti 2000, 2002 ja 2003 kotimaansa 500-kuutioisten enduroiden mestaruuden. Kaudella 2003 hän sijoittui toiseksi nimenomaan 500-kuutioisten MM-sarjan loppupisteissä voitettuaan kaksi osakilpailua. Seuraavalla kaudella hän ajoi edelleen MM-sarjassa ja sijoittui pronssille loppupisteissä Enduro 3 -luokassa.

Kaudeksi 2005 Cervantes siirtyi Enduro 1 -luokkaan ja oli siellä täysin ylivoimainen voitettuaan 18 kilpailusta 14. Toiseksi tullut ranskalainen Marc Germain keräsi 88 pistettä vähemmän kuin mestaruuden voittanut Cervantes, joka voitti samana vuonna myös Espanjan E2-luokan mestaruuden. Seuraavalla kaudella Cervantesin tie mestariksi ei ollut yhtä helppo, mutta hän onnistui kuitenkin nousemaan mestaruuteen 54 pisteen erolla toiseksi MM-sarjassa tulleeseen Simone Albergoniin nähden, voitettuaan yhdeksän osakilpailua. Kauden lopussa Cervantes oli ehtinyt voittaa kaikkiaan 28 osakilpailua koko MM-sarjan ura mukaan lukien.

Lähteet
-------

1. ↑  Ivan Cervantes *Offroadchampions.com*.  Arkistoitu 16.7.2021. Viitattu 3.7.2019. (englanniksi)
**Ilja Vladimirovitš Tsymbalar** (ukr. Ілля́ Володи́мирович Ци́мбалар, ven. Илья́ Влади́мирович Цымбала́рь, 17. kesäkuuta 1969 Odessa, Neuvostoliitto – 28. joulukuuta 2013 Odessa, Ukraina) oli venäläinen jalkapalloilija. Hän oli keskikenttäpelaaja, joka osasi tehdä myös maaleja. Hän oli FK Tšornomorets Odessan kasvatti. Hän edusti Ukrainan maajoukkuetta kolmesti ja Venäjän joukkuetta 28 kertaa. Vuonna 2010 hän oli FK Šinnik Jaroslavlin valmentajana. Hän menehtyi sydänsairauteen.

Ilja Tsymbalar edusti Odessan joukkueita (Tšornomorets, Dynamo, SKA) vuodesta 1986 vuoteen 1993. Näissä hän pelasi 194 ottelua ja teki 27 maalia. (Alemman sarjan Dynamon tilastot eivät ole luvussa mukana.) Vuosina 1993–1999 hän pelasi Moskovan Spartakissa 146 ottelua tehden 42 maalia. Vuonna 2000 hän pelasi Moskovan Lokomotivissa kymmenen ottelua ilman maalia. Kahtena seuraavana vuonna hän menestyi nousevan dagestanilaisen FK Anži Mahatškalan joukkueessa 16 ottelun verran tehden maalin. Tämän jälkeen hän siirtyi valmennustehtäviin.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  Illya Tsymbalar National Football Teams. Viitattu 18.1.2014.