recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Faarao Ahmose I voittaa hyksot.
Hyksojen hyökkäys, Hermann Vogelin metalligrafiikka 1800-luvulta.
**Hyksot** olivat Lähi-idästä saapuneita pohjoisen Egyptin hallitsijoita 15. dynastian aikana.

Palestiinasta oli alkanut muuttaa siirtolaisia Niilin suiston itäosiin 1700-luvulta eaa. alkaen. He toivat mukanaan uutta teknologiaa kuten hevosen, sotavaunut ja kehittyneet metalliaseet. Heidän tärkein asutuksensa oli Avaris, ja heidän pääjumalansa oli Seth, egyptiläinen myrskyn ja aavikon jumala.

Kun Ala-Egyptin 13. ja 14. dynastiat heikkenivät ja katosivat 1600-luvun eaa. puolivälissä, nimistään päätellen seemiläiset hyksokuninkaat ottivat vallan. Kuusi peräkkäistä hyksofaaraota hallitsi Avaris pääkaupunkinaan 15. dynastiana noin vuosina 1630–1523 eaa. Pohjoisessa heidän valtansa ulottui aina Cusaeen (Asyutiin) asti. Ylä-Egyptissä samanaikaisesti hallinneet 16. dynastian hyksokuninkaat olivat mahdollisesti 15. dynastian hyksokuninkaiden vasalleja.

Hyksokuninkaat eivät sekaantuneet egyptiläiseen kulttuuriin politiikan ulkopuolella. "Hyksoiksi" heitä kutsui ainakin 300-luvulla eaa. elänyt historioitsija Manetho. Nimi tulee ilmeisesti egyptinkielisestä termistä *heqa-khase*, 'vieraiden maiden hallitsijat'.

Kun Theba alkoi kapinoida, hyksot yrittivät tuloksetta liittoutua Kušin hallitsijoiden kanssa. Ahmose teki lopun hyksoista ja alisti heidät sekä nubialaiset heimot ja yhdisti hajanaisen Egyptin valtansa alle.

Lähteet
-------

* Regine Schulz ja Matthias Seidel ; Wafaa el Saddik: "9.–17. dynastian poliittinen historia", *Egypti : faaraoiden maa*, s. 473. Köln: Könemann, 2004. ISBN 3-8331-1109-7.

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Hyksos *Encyclopædia Britannica*. Viitattu 4.3.2020 (englanniksi).
2. ↑  *Egypti: faaraoiden maa*, s. 107.
3. ↑  Iversen, Mette: Top 10: Egyptin mahtavimmat faraot - 3: Ahmose I (Hallintokausi 1539–1514 eaa.) *Historianet*.  20.4.2016. Viitattu 01.08.2018.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hyksot**.
* Frangén, Paavo: *Avattu historiamme: Keitä olemme, mistä tulemme, missä on alkukotimme*, s. 69–. Books on Demand. ISBN 978-951-568-701-2. Teoksen verkkoversio.
* Bohstrom, Philippe: Were Hebrews Ever Slaves in Ancient Egypt? *mpc-journal.org*.  18.4.2017.  Arkistoitu 2.8.2018. Viitattu 1.8.2018 (englanniksi) .
*Tämä artikkeli kertoo jääpalloilijasta. Muusikko Jari Hyttisestä kerrotaan artikkelissa Jari "Cyde" Hyttinen.*

**Jari Hyttinen** (s. 23. marraskuuta 1976) on uransa päättänyt suomalainen jääpalloilija ja nykyinen Ruotsin Allsvenskanissa pelaavan Katrineholmin päävalmentaja.

Pelaajaura
----------

Suomen jääpallomaajoukkueessa Hyttinen on pelannut 30 A-maaottelua. Hänen parhaimmat saavutuksensa ovat jääpallon MM-pronssi vuodelta 2010 sekä kaksi Suomen mestaruutta HIFK:n pelaajana vuosina 2011 ja 2013.

Valmentajaura
-------------

Hyttinen on toiminut jääpallourallaan pelaamisen lisäksi myös valmennustehtävissä. Jääpallon lisäksi hän valmentanut jalkapalloilijoita. Hän on suorittanut UEFA:n A-lisenssin ja toiminut valmennustehtävissä FC Hongassa ja HJK:ssa. HIFK:iin siirryttyään kaudella 2010 hän on toiminut HIFK Bandyn valmennusryhmässä pelaamisen lisäksi. Jari Hyttinen aloitti keväällä 2013 HJK:n kehityspäällikkönä. Hyttinen on koulutukseltaan kasvatustieteiden maisteri Helsingin yliopistosta ja hänellä on valmentajan ammattitutkinto. Hyttinen on kotoisin Porvoosta jossa hän on toiminut opettajana. Hyttisellä on vaimo ja kaksi lasta.

Keväällä 2022 Hyttinen siirtyi Porvoon Akilleksen päävalmentajan tehtävästä Ruotsin Allsvenskaniin Katrineholmin päävalmentajaksi.

Saavutukset
-----------

**Maajoukkueessa**

* MM-pronssi: 2010

**Seurajoukkueissa**

* 2 Suomen mestaruutta: 2011, 2013.

**Valmentajana**

* SM-kulta: 2020, 2021 (Akilles)
* SM-hopea: 2015 (HIFK), 2022 (Akilles)
* Suomen Cup: 2020, 2021 (Akilles)
* Vuoden valmentaja: 2020, 2021

Lähteet
-------

* International Database – Jari Hyttinen

### Viitteet

1. 1 2 3  Jari Hyttinen *HIFK-Bandy*.  Arkistoitu 3.4.2015. Viitattu 12.3.2020.
2. 1 2  Jari Hyttinen aloittaa HJK:n kehityspäällikkönä *hjk.fi*.  28.05.2013.  Arkistoitu 2.7.2015. Viitattu 2.7.2015.
3. ↑  Jari Hyttinen aloittaa HJK:n kehityspäällikkönä  28.5.2013. HJK:n verkkosivut.  Arkistoitu 22.12.2014. Viitattu 22.12.2014.
4. ↑
**Perry Main** oli brittiläinen meriupseeri 1700-luvulla.

Joulun alla 1735 kapteeni Main sai komentoonsa 60-tykkisen linjalaivan *HMS Worcester*. Laiva oli vasta valmistunut Portsmouthin telakalta. Syksyllä 1739 Main johti *Worcesteria* osana Edward Vernonin laivasto-osastoa, jonka tehtävä oli häiritä Espanjan siirtokuntia ja meriliikennöintiä Karibianmerellä, vaikka varsinaista sotaa ei ollut vielä julistettu. Hän osallistui sodan Jenkinsin korvasta ensimmäiseen taisteluun 1. joulukuuta 1739. Portobellon taistelu päättyi brittien voittoon.

Ranskan liityttyä sotaan Main sai vuonna 1741 komentoonsa kolmannen luokan linjalaivan *HMS Orfordin*. Hän kaappasi ranskalaisen laivan, josta tuli mukavasti palkintorahoja. 14. helmikuuta 1745 hänen laivansa haaksirikkoutui myrskyssä Kuuban ja Hispaniolan välisessä Windward Passagessa. Main ja hänen miehistönsä pelastuivat ja palasivat Englantiin *HMS Ripponin* kyydissä saman vuoden kesäkuussa.

Lähteet
-------

1. ↑  Michael Phillips: Ships of the Old Navy, Worcester Viitattu 8.8.2009
2. ↑  Lavery, Brian: *The Ship of the Line - Volume 1: The development of the battlefleet 1650-1850*, s. 171. Conway Maritime Press, 2003. ISBN 0851772528.
3. ↑  Michael Phillips: Ships of the Old Navy, Orford Viitattu 8.8.2009
**Jari Saarman** on suomalainen bassobaritoni, joka aloitti musiikin maisterin opinnot Sibelius-Akatemiassa solistisella osastolla alkaen 1989 Anssi Hirvosen ja Pentti Kotirannan oppilaana. Diplomin hän sai valmiiksi 1995. Lisäoppia hän on hankkinut mm. Jorma Hynnisen ja Herbert Brauerin kursseilta.*lähde?*

Saarman oli kiinnitettynä Suomen Kansallisoopperaan vuosina 1991–2011. Sieltä hän oli virkavapaalla vuosina 1995–1997, jolloin hän lauloi Münsterin oopperan solistikunnassa Saksassa.

Hän on esiintynyt Suomessa, Ruotsissa, Italiassa, Unkarissa, Venäjällä, Yhdysvalloissa ja Saksassa. Jari Saarman on kuulunut Suomen oopperaliiton solistipankkiin 1999–2000 sekä esiintynyt oratorio- ja passiokonserttien solistina Suomessa, Saksassa, Unkarissa ja Italiassa.

Saarman oli Metsolan musiikki Oy:n toiminnanjohtaja vuosina 2002-2014 tuottaen konsertti- ja ohjelmakokonaisuuksia ja välitti esiintyjiä erilaisiin tilaisuuksiin. 

Hän on levyttänyt *Muistojeni Georg Ots* -levyn vuonna 2002.*lähde?* Hänen veljensä Risto Saarman ja Jukka Saarman ovat myös oopperalaulajia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Kristiina Helminen: Oopperalavoilta opettajaksi  6.5.2013. Sydän-Hämeen Lehti. Viitattu 12.12.2014.
2. ↑  Laulajaveljekset Jari ja Risto Saarman: "Olemme pateettisia romantikkoja"  2016. Aamuposti. Viitattu 24.8.2017.
**Papinnimen leirintäalue** on leirintäalue Etelä-Karjalan pohjoiskärjessä Pyhäjärven rannalla Parikkalan Papinniemessä, entisen Uukuniemen kunnan alueella. Alue on pieni ja lähellä luontoa. Papinniemi tunnetaan erityisesti sen kauniista hiekkarannastaan, joka on pitkä ja hienosta hiekasta muotoutunut.

Historia
Papinniemessä on ollut leirintäalue toimintaa jo 1960-luvulta saakka. Se on yksi Suomen vanhimmista leirintäalueista. Alueella on ollut toimintaa tunnetusti jo 1600- luvulta lähtien.

Uukuniemen Papinniemessä on autioitunut ortodoksikylä, joka on monipuolinen ja laaja historiallisen ajan muinaisjäännösalue. Aluetta pidetään Suomen historian kannalta yhtenä merkittävimpänä arkeologisena alueena. Alueella on sijainnut Uukuniemen ortodoksinen pääkirkko, kalmisto ja asuinpaikka. Asutus on muodostanut kokonaisen ortodoksikylän, joka on autioitunut kokonaan 1600-luvulla.

Papinniemi sijaitsee alueella, joka oli kahden kulttuurialueen ja kahden uskontokunnan rajamailla. Paikka on merkittävä moninaisten löytöjensä ansiosta. Ensimmäiset tiedot Papinniemen muinaisjäännöksestä saatiin talteen jo vuonna 1882. Tämän jälkeen paikka jäi unohduksiin tutkijoilta yli sadaksi vuodeksi kunnes Papinniemen autiokylää ryhdyttiin tutkimaan jälleen 1990-luvulla.

Alueen muinaisjäännökset sijaitsevat noin puolen kilometrin pituisella ja noin 150 metrin levyisellä harjanteella. Ylhäällä kallioiden eteläpään tasalla on kirkon paikka ja sen luona kalmisto. Kirkon paikan läheisyyteen on pystytetty ortodoksinen matkamiehen risti.

Papinniemen leirintäalueella sijaitsee Suomen parhaiten säilynyt verkkokivi. Verkkokivi toimi kalastajien uhrikivenä.

Alueelta löytyy myös muinainen kouraisukivi, josta mm. kauppamiehet kouraisivat onnea mukaansa vaaralliselle kaupparetkelle.

Aiheesta muualla
----------------

* Leirintäalueen kotisivu Viitattu 5.5.2011.
**Katri Laatikainen** (ven. Екатерина Петровна Лаатикайнен, *Jekaterina Petrovna Laatikainen*; 25. joulukuuta 1907 Ikattilan kylä nykyisessä Taaitsan kunnassa – 27. marraskuuta 1943 Leningrad) oli inkeriläissyntyinen suomen kielen oppikirjojen ja sanakirjojen laatija.

Laatikainen syntyi talonpoikaisperheeseen. Hän valmistui Hatsinan suomalaisesta opettajaopistosta vuonna 1924 ja työskenteli matematiikan ja venäjän kielen opettajana. Laatikainen opiskeli Herzenin pedagogisen instituutin suomalaisessa osastossa vuosina 1926–1930 ja työskenteli valmistuttuaan instituutin suomen kielen opettajana ja didaktikkona. Vuosina 1934–1937 hän suoritti jatko-opinnot Leningradin yliopistossa.

Laatikainen työskenteli Karjalan pedagogisessa instituutissa vuosina 1936–1937 ja sen jälkeen opettajien täydennyskoulutusinstituutissa ja opettajana Leningradissa. Vuosina 1940–1942 hän oli Neuvostoliiton tiedeakatemian Kielen ja ajattelun instituutin tutkija. Laatikainen julkaisi suomen kielen oppikirjan vuonna 1940, toimitti vuonna 1942 ilmestyneen suomalais-venäläisen sanakirjan ja johti venäläis-suomalaisen sanakirjan valmistelua.

Toisen maailmansodan aikana Laatikainen teki suomalais-venäläisen keskusteluoppaan puna-armeijaa varten ja aloitti venäläis-suomalaisen sotilassanaston laatimisen. Hän työskenteli myös Saltykov-Štšedrinin kirjastossa ja puolusti kandidaatinväitöskirjaansa vuonna 1942. Laatikainen toimi Leningradin radiokomitean suomalaisen osaston vastaavana toimittajana vuonna 1943.

Laatikainen kuoli aivoverenvuotoon sen jälkeen kun hänen miehensä oli saanut surmansa Leningradin pommituksessa. Saltykov-Štšedrinin kirjaston työntekijät kasvattivat heidän kaksi lastaan.

Teoksia
-------

* *Kielenkäytön metodiikkaa I asteen kouluissa*. Petroskoi: Kirja, 1933.
* Katri Laatikainen ja Urho Tuurala. *Suomen kielen oppikirja. Toinen osa, lauseoppi: keskikoulujen oppikirja*. Petroskoi: 1934. Toinen painos 1934. Kolmas painos 1936.
* *Utšebnik finskogo jazyka*. Petroskoi: Karjalais-suomalaisen SNT:n valtion kustannusliike, 1940.
* *Finsko-russki slovar*. Pod red. Je. P. Laatikainen. Moskva: Gosudarstvennoje izdatelstvo inostrannyh i natsionalnyh slovarei, 1942.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Laatikainen (Latikainen) Jekaterina Petrovna *Rossijskaja natsionalnaja biblioteka*. Viitattu 1.7.2021.
**Agnes Müller von Brockhusen** (11. toukokuuta 1893 Kirchjesar, Mecklenburg, Saksan keisarikunta – 4. syyskuuta 1968 Wiesbaden, Saksan liittotasavalta) oli saksalainen Suomessa asunut opettaja ja kääntäjä.

Agnes Müller von Brockhusen toimi opettajan työn ohella myös toimittajana, arkistonhoitajana ja kääntäjänä. Hän kirjoitti runoja, joita julkaitiin antologioissa ja osallistui kansainvälisiin runoilijatapaamisiin. Von Brockhusen ystävystyi suomalaisen kirjailija Elsa Heporaudan kanssa ja käänsi tämän romaanin saksan kielelle. Palattuaan Saksaan toisen maailmansodan jälkeen hän piti Suomi-aiheisia esitelmiä Saksan liittotasavallan eri kaupungeissa.

Müller von Brockhusen oli Helsingin saksalaisen koulun uskonnon ja saksan kielen opettajana 1930-1939. Hän oli NSDAP:n jäsen ja hän johti vuoteen 1938 saakka Helsingin saksalaisen siirtokunnan naisryhmää. Müller von Brockhusen kirjoitti lehtiartikkeleita ja käänsi suomalaisten kirjailijoiden teoksia saksan kielelle.

Agnes Müller von Brockhusen omisti vuonna 1924 perustetun *Ab Libra*-yhtiön (myöhemmin *Ab Arbil*), jolla oli markan kolikoilla toimineita mekaanisia ja sähköisiä henkilövaakoja kaikkiaan 36 kappaletta suomalaisilla rautatieasemilla. Jokaista vaakaa hoiti oman toimensa ohella valtion rautateiden henkilökuntaan kuulunut, joka sai palkkiona 10 prosenttia vaa'an bruttotuloista. Valtion rautatiet sai vuokrana 7 prosenttia vaakojen bruttotuloista. Lokakuussa 1944 yhtiö siirtyi Suomen valtion hallintaan kun von Brockhusen oli muuttanut Saksaan. Yhtiö siirtyi Neuvostoliitolle saksalaissaatavana vuonna 1947. Yhtiö purettiin vuonna 1966.

Käännöksiä
----------

* Elsa Heporauta : *Auf der Handfläche Gottes : roman*. Paul List Verlag, Leipzig 1943, 1944 (alkuteos *Saaren Juhannus; Jumalan kämmenellä*)
* Martti Merenmaa : *Jakob ringt mit dem Engel*. Drei Eulen Verlag, Düsseldorf 1946 (alkuteos *Jaakob painii enkelin kanssa*)

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Pörssitieto G. Kock 2011 : Neuvostoliitolle pakkoluovutetut saksalaisomisteiset yhtiöt Suomessa, liite 1, Ab Libra
2. 1 2  Pörssitieto G. Kock : Lisätietoja Ergo-varustamosta ym, Ab Libra
3. ↑  Itsetehostuksesta nöyryyteen: suomensaksalaiset 1933-46, toim. Lars Westerlund. Kansallisarkisto, Helsinki 2011, sivu 49, 154 (Arkistoitu – Internet Archive)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
**Sotkamon terveysasema** on Kainuun Sotkamossa toimiva julkisen palvelun terveysasema. Sen palvelut tuottaa Kainuun hyvinvointialue. Sotkamon terveysasemalla on myös hyvinvointiyhtymä NordLabin näytteenottopiste.

Sotkamon terveysasema oli arkkitehti Veijo Martikaisen suunnittelema, Suomen ensimmäinen varsinaisesti terveyskeskusta varten suunniteltu ja maakuntien rakentama rakennuskokonaisuus. Sotkamon terveydenhuoltokeskus valmistui vuonna 1968 eli ennen vuonna 1972 voimaantullutta kansanterveyslakia. Tämä laki oli varsinainen lähtölaukaus suomalaisen terveyskeskusverkoston rakentamiselle. Sotkamon terveysaseman viereen rakennettiin paloasema ja henkilökunnan asuintalo, sekä tien toiselle puolelle Sotkamon kunnantalo (1975, Matikaisen 1973 voittaneen ehdotuksen pohjalta). Vuonna 1979 valmistui Veijo Martikaisen ja hänen poikansa Ari-Jukka Martikaisen suunnittelema Sotkamon terveysaseman vuodeosasto. Vuonna 2021 siellä oli 22 sairaansijaa.

Sotkamon terveysasema kuvattuna Niemeläntieltä päin. Oikealla vuonna 1979 valmistunut vuodeosastosiipi. 
Sotkamon terveysasema palvelee normaalisti maanantaista torstaihin kello 8-16 ja perjantaisin (ja pyhien aattona) kello 8-15. Muulloin kiireellisestä hoitoa tarvittaessa otetaan yhteys Päivystysapuun (116 117; hätätilanteessa luonnollisesti Yleiseen hätänumeroon 112). Ensiapu- ja päivystyspalvelut tarjoaa ympärivuorokautisesti aukioleva Kainuun keskussairaalan yhteispäivystys (Päivystyksen ovi F2, Sotkamontie 13, Kajaani).

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Sotkamon terveysaseman vastaanotto Kainuun sote, sote.kainuu.fi. Viitattu 26.3.2021.
2. 1 2 3 4 5 6  Sanna Ihatsu: Terveyttä kaikille - terveyskeskukset 1970-luvulta 1990-luvulle (pdf) (s. 4, 25, 64, 72)  2014. museovirasto.fi. Viitattu 26.3.2021.
3. ↑  Tiina Merikanto, Joel Kanerva ja Stina Tuominen: Sotkamon terveysasemalla puhelin soi tauotta, jono lääkäriin on pitkä – vertaa Ylen Jonokoneesta, miten oma terveysasemasi hoitaa potilaat  1.3.2020. Yleisradio, yle.fi. Viitattu 26.3.2021.
4. 1 2  Sotkamon terveysasema suomi.fi. Viitattu 26.3.2021.
5. ↑  Sotkamon terveysasema | Kainuun hyvinvointialue *hyvinvointialue.kainuu.fi*. Viitattu 2.3.2023.
6. ↑  Näytteenottopisteet Pohjois-Suomen laboratoriokeskuksen liikelaitoskuntayhtymä (NordLab), nordlab.fi. Viitattu 26.3.2021.
7. ↑  Terveyskeskussairaalat Kainuun sote, sote.kainuu.fi. Viitattu 26.3.2021.
8. ↑  Yhteispäivystys Kainuun sote, sote.kainuu.fi. Viitattu 26.3.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Sotkamon terveysaseman sijaintikartta (sotkamo.karttatiimi.fi)
**Nathalie Frédérique Lahdenmäki** (s. 1974) on suomalais-ranskalainen keramiikkataiteilija, tutkija ja opettaja.

Opiskelu
--------

Lahdenmäki valmistui keraamikoksi Taideteollisen korkeakoulun keramiikka- ja lasisuunnittelun osastolta vuonna 1999. Opintojensa yhteydessä hän toimi freesuunnittelijana Designor Oy:n Iittalan lasitehtaalla vuonna 1997 ja Designor Oy:n Arabian keramiikkatehtaalla harjoittelijana vuonna 1998.

Toiminta taiteilijana
---------------------

Opintojensa jälkeen Lahdenmäki toimi suunnittelijana Arabian keramiikkatehtaalla ja Iittalan lasitehtaalla. Tunnetuimpia teollisesti valmistettuja esineitä ovat keramiikasta valmistetut Piste -koriste-esinesarja (Arabia, 1999) ja lasista valmistetut Natal-maljakot (Iittala, 1997). Vuodesta 2004 Lahdenmäellä on ollut oma työpaja Studio Nathalie Lahdenmäki. Hänen uniikkitöilleen on ominaista hienostunut ja herkkä ote. Lahdenmäellä on ollut vuodesta 1997 tasaisesti sekä yksityis- että ryhmänäyttelyitä Suomessa ja ulkomailla. Hän on ollut kutsuttuna vierailevana taiteilijana vuonna 2005 The Shigaraki Ceramic Cultural Park, Shigaraki, Japaniin. Lahdenmäki kuuluu myös jäsenenä arvostettuun IAC:hen (International Academy of Ceramics, Geneva). Lahdenmäki on lehtori Aalto-yliopiston taiteen, muotoilun ja arkkitehtuurin korkeakoulussa.

Palkinnot
---------

* 2005 Minon kansainvälinen keramiikkakilpailu, Japani (pronssia)
* 2008 Vuoden nuori muotoilija (yhdessä Naoto Niidomen kanssa)
* 2014 Minon kansainvälinen keramiikkakilpailu, Japani (pronssia)
**gzip** eli GNU zip on GNU-projektin pakkausohjelma, jonka loivat Jean-loup Gailly ja Mark Adler. Versio 0.1 julkaistiin 31. lokakuuta 1992 ja versio 1.0 seurasi helmikuussa 1993.

gzip käyttää DEFLATE-algoritmia, joka kehitettiin patentoidun LZW-algoritmin korvaajaksi. Algoritmi on dokumentoitu RFC 1950, RFC 1951 ja RFC 1952 -standardeissa. Sama pakkaus on toteutettu zlib-kirjastossa.

gzip pakkaa vain yhden tiedoston kerrallaan. Tästä syystä sitä käytetään usein yhdessä tar-ohjelman kanssa; tar-ohjelmalla paketoidaan useita tiedostoja yhdeksi tiivistämättömäksi paketiksi, joka pakataan gzipillä. gzip toimii monien Unix-ohjelmien tavoin myös suodattimena, jolloin se lukee syötteenään pakkaamatonta dataa, jota esim. tar osaa tulostaa, ja tulostaa sen pakattuna.

gzipiä käytetään myös tiedon siirtämiseen HTTP-protokollalla; useimmat WWW-selaimet osaavat tukea gzip-pakkausta automaattisesti, jolloin sitä tukeva palvelin voi pakata gzipillä tai zlib-kirjaston avulla lähettämänsä datan siten, että selain purkaa sen automaattisesti eikä käyttäjä välttämättä edes tiedä tiedon tulleen pakattuna. Etuna tästä on tiedonsiirron nopeutuminen.

Gzipin tiedostopääte on `.gz`; gzipin ja tarin yhdistelmän tiedostopäätteitä ovat `.tgz` ja `.tar.gz`.

gzip kehitettiin Unixiin kuuluvan compress-ohjelman tehokkaammaksi seuraajaksi. Sitä myöhemmin on kehitetty mm. bzip2 ja lzma -ohjelmat, jotka eivät ole onnistuneet korvaamaan gzipiä.
gzipistä on vaihtoehtoinen toteutus pigz (parallel gzip), joka rinnnakkaistuu useille prosessoreille ja sisältää uuden tehdokkaamman ja paljon hitaamman pakkausmenetelman (zopfli, -11).

Viitteet
--------

1. ↑
Axel Cedercreutz vuonna 1922
**Axel Carl Magnus Cedercreutz** (31. maaliskuuta 1873 Turku – 2. lokakuuta 1946 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja Helsingin yliopiston professori.

Elämä
-----

Cedercreutzin vanhemmat olivat tilanomistaja, vapaaherra Axel Fredrik Nikolaus Cedercreutz ja Johanna Lovisa Mariana Björkenheim. Hän pääsi ylioppilaaksi 1891 ja opiskeli Helsingin yliopistossa, valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi vuonna 1894 sekä lääketieteen kandidaatiksi vuonna 1896, lääketieteen lisensiaatiksi vuonna 1900 ja lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi vuonna 1902.

Cedercreutz toimi Helsingin yliopiston ihotautiopin dosenttina vuosina 1908–1919 sekä syfilidologian ja ihotautien ylimääräisenä professorina vuosina 1919–1940. Cedercreutz julkaisi 1910-luvulla ensimmäisiä suomalaisia allergisia sairauksia käsitelleitä kirjoituksia. 

Hänet tunnettiin nimellä "Kuppaparoni" hänen syfiliksen hoidossa tekemänsä työn ansiosta. Hänen kaudellaan ihotautipotilaitten määrä oli ensimmäistä kertaa suurempi kuin sukupuolitautien potilasmäärä.

Axel Cedercreutz oli naimisissa vuodesta 1904 Ingrid Bergrothin kanssa.

Galleria
--------

* Köyliönkartanolla vaimonsa Ingridin ja lapsenlapsen Isabellan kanssa 1930-luvullaKöyliönkartanolla vaimonsa Ingridin ja lapsenlapsen Isabellan kanssa 1930-luvulla

Lähteet
-------

* CEDERCREUTZ Axel Carl Magnus. *Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu.
* Helsingin yliopiston opettaja- ja virkamiesluettelo 1918–2000 : Lääketieteellinen tiedekunta

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Ruotsi

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Uppslagsverket Finland
* Biografiasampo
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
**Eero Sakari Knuuttila** (5. huhtikuuta 1930 Hamina – 4. joulukuuta 2023) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1966–1991.

Elämä
-----

Knuuttila valmistui insinööriksi Tampereen teknillisestä opistosta 1953 ja työskenteli sen jälkeen tiesuunnitteluinsinöörinä. Knuuttila oli kansanedustajana Keski-Suomen vaalipiiristä. Hän istui myös Jyväskylän kaupunginvaltuustossa vuosina 1965–2004 ja sai valtiopäiväneuvoksen arvon vuonna 1990.

Kansanedustajana Knuuttila oli erityisen kiinnostunut täystyöllisyydestä, liikennekysymyksistä ja verotuksesta. Hän ajoi vuonna 1969–1972 läpi perustuslain muutoksen, jonka mukaan Suomen kansalaisella on oikeus työhön, perusoikeudeksi (valtiovallan asiana on tarvittaessa järjestää Suomen kansalaiselle mahdollisuus tehdä työtä, mikäli laissa ei ole toisin säädetty). Urho Kekkosen valitsemista poikkeuslailla vuonna 1973 Knuuttila ei hyväksynyt sellaisenaan, vaan ehdotti että poikkeusaikaa olisi vain kolme vuotta. Tämä herätti paheksuntaa Kekkosen laajan kannattajajoukon keskuudessa, ja Knuuttila joutui selittämään esitystään myös kahden kesken Kekkoselle..

Knuuttila oli 1980-luvulla eduskunnan pankkivaliokunnan puheenjohtaja. Muistelmissaan hän kritisoi 1980-luvun rahapolitiikkaa siitä, että Suomi vapautti rahamarkkinat ilman, että asiaa olisi käsitelty eduskunnassa. Esimerkiksi valuuttasäännöstelyn lopettaminen oli päätetty 1986 vain virkamiesten kesken, ja lopulta ajauduttiin pankkikriisiin. Valittaessa SDP:n ehdokasta vuoden 1994 presidentinvaaliin Knuuttila oli yhtenä ehdokkaana. Pääehdokkaat olivat Martti Ahtisaari ja Kalevi Sorsa.

Knuuttilalle myönnettiin Pohjois-Korean Kansojen ystävyyden ritarikunnan ensimmäisen luokan kunniamerkki vuonna 1986.

Teokset
-------

* *Talvi-illan tarinoita : neljännesvuosisata eduskunnassa 1966–1991*. Jyväskylä: tekijä, 2012. ISBN 978-952-93097-7-1.

Lähteet
-------

1. ↑  Tarkkala, Katri: Sdp:n entinen kansanedustaja Sakari Knuuttila on kuollut  4.12.2023. Ilta-Sanomat. Viitattu 4.12.2023.
2. 1 2  .aspx Sakari Knuuttila *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta. Viitattu 16.4.2007.
3. ↑  Knuuttila, Sakari: *Talvi-illan tarinoita : neljännesvuosisata eduskunnassa 1966–1991*, s. 86–92. Jyväskylä: tekijä, 2012. ISBN 978-952-93097-7-1.
4. ↑  Knuuttila 2012, s. 95–96.
5. ↑  Knuuttila 2012, s. 117–121.
6. ↑  Knuuttila 2012, s. 145–148.
7. ↑  Kunniamerkit.  *Helsingin Sanomat*, 11.4.1986, s. 22. HS Aikakone (vain tilaajille). Viitattu 11.10.2021.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Eduskunta

 |

 |
**Never Alone** eli **Kisima Inŋitchuŋa** on Upper One Gamesin ja E-Line Median yhteistyössä kehittämä ja julkaisema sivulta kuvattu tasohyppelypeli, joka julkaistiin vuonna 2014. Peli on yksi ensimmäisiä iñupiatien kanssa yhteistyössä tehdyistä videopeleistä. Pelin kehitettiin yhteistyössä Alaskan Cook Inletin alueen alkuperäisasukkaiden heimoneuvoston kanssa, ja kehittäjän mukaan työhön osallistui yli 40 alkuperäisasukasta.

Never Alone seuraa iñuapit-pikkutytön Nunan ja hänelle seuraa pitävän napaketun tarinaa. Pelin aikana Nuna selvittää hänen kylänsä tuhonneen myrskyn lähdettä. Matkan aikana häntä auttavat henkiolennot, joihin napaketulla on yhteys. Nunalla ja napaketulla on pelissä eri vahvuudet, ja pelaaja pelaa pelin aikana molempien hahmojen roolissa. Pelaaja kerää pisteiden sijaan lyhyitä dokumenttivideoita, joilla iñupiatit kertovat kulttuuristaan, historiastaan ja elämäntavastaan. Peli pyrkii viestimään myös ilmastonmuutoksesta ja ympäristönsuojelusta.

Palkinnot
---------

Peli voitti vuoden 2015 BAFTA Games Awardin parhaan debyyttipelin palkinnon. Lisäksi vuonna 2015 Games for Change Awardsin palkitsi pelin vuoden parhaana pelinä ja vuoden vaikutuksellisimpana pelinä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Never Alone - Game *Never Alone*. Viitattu 7.8.2022. (englanniksi)
2. 1 2  Hämäläinen, Tuukka & Manzos, Aleksandr: *Pelien äärettömät maailmat : elämän suuret kysymykset digitaalisissa peleissä*, s. 164–173. Viljandi: Gaudeamus, 2020. ISBN 978-952-345-053-0.
3. ↑  Never Alone (Kisima Ingitchuna) Steamissä *store.steampowered.com*. Viitattu 7.8.2022. (englanniksi)
**Hätilä** on Hämeenlinnan 15. kaupunginosa, joka sijaitsee keskustan ja Vanajaveden itäpuolella. Se sijaitsee aivan rautatieaseman tuntumassa. Hätilässä on Ortelan ja Tuomelan alakoulut ja Hämeenlinnan yhteiskoulu, jonka yhteyteen kuuluu yläkoulun lisäksi nykyään myös Tuomelan koulu. Arkkitehti Mika Ernon suunnittelema Hätilän kirkko valmistui vuonna 1956. Hätilässä sijaitsevat myös Hämeenlinnan keilahalli sekä Hämeenlinnan keskuspaloasema.

Nimestään huolimatta Puolustusvoimien Hätilän ampuma-alue, jota pääasiassa käyttää Parolannummella majaileva Panssariprikaati, ei sijaitse Hätilässä vaan Taka-Hätilän kaupunginosassa.

Historia
--------

Hätilä on muinainen hämäläiskylä, joka kuului keskiajalla Vanajan pitäjään. 1500-luvulla kylän alueet joutuivat läheisen Hämeen linnan alaisuuteen, ja sinne perustettiin yksi linnan kolmesta latokartanosta. *Hätilän kartano* säilyi sotilasvirkatalon muodossa 1900-luvulle asti. 1900-luvun alkupuolella Hämeenlinnan kaupungin rajan välittömässä läheisyydessä sijainneesta kylästä muodostui Hämeenlinnan maalaiskunnan suurin ja tärkein taajama, jossa oli mm. kauppaliikkeitä sekä sahateollisuutta. Hätilä liitettiin osaksi kaupunkia vuoden 1948 kuntaliitoksessa, minkä jälkeen lähes kaikki merkit vanhasta kyläasutuksesta ja kartanosta ovat hävinneet uuden rakennuskannan tieltä.

Lähteet
-------

* Vilkuna, Anna-Maria: *Vanajan historia III. Vanajan kunnan ja Hämeenlinnan maalaiskunnan historia 1860-luvulta kuntien lakkauttamisen vuosiin 1948 ja 1967*. Wanaja-seura ry, Hämeenlinna, 2004. ISBN 951-95296-6-7.

### Viitteet

1. ↑  Hämeenlinnan kaupungin karttapalvelu Hämeenlinnan kaupunki. Viitattu 12.7.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Hätilä Hämeenlinnan kaupungin sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
**Helsingin aikuislukio** on Helsingissä toimiva lukio- ja peruskoulukoulutusta tarjoava oppilaitos. Koulu perustettiin syksyllä 2009 yhdistämällä silloinen Helsingin aikuislukio, Itäkeskuksen aikuislukio ja Mäkelänrinteen aikuislukio. Koulu toimii kolmessa toimipisteessä Helsingissä: Itä-Helsingin, Keskustan ja Mäkelänrinteen toimipisteissä. Keskustan ja Mäkelänrinteen toimipisteissä voi opiskella pääasiassa lukiokursseja, Itä-Helsingin toimipisteessä puolestaan sekä lukion että perusasteen kursseja. Opiskelija voi suorittaa koko peruskoulun tai lukion tai opiskella yksittäisiä aineita / kursseja. Ylioppilaskokeisiin voi osallistua myös ammattitutkinnon perusteella. Itä-Helsingin toimipisteessä toimii myös maahanmuuttajataustaisten nuorten perusopetukseen valmistavan opetuksen ryhmä. Mäkelänrinteen toimipisteessä järjestetään puolestaan aikuisten lukiokoulutukseen valmistavaa koulutusta. Koulu antaa lisäksi lukio-opetuksen Helsingin sosiaali- ja terveysalan oppilaitoksessa sekä Helsingin tekniikan alan oppilaitoksen kaksoistutkintoa suorittaville. Helsingin aikuislukio vastaa myös Helsingin vankilan opetuksesta.

Helsingin aikuislukiossa noudatetaan kuusijaksojärjestelmää, jossa lukuvuosi jakautuu n. kuuden viikon pituisiin jaksoihin. 

Kuten kaikissa lukioissa, mahdolliset aiemmat opinnot pyritään hyväksilukemaan, jolloin osa kursseista hyväksytään opintosuorituksina. Opiskelu on ilmaista lukion tai perusasteen päättötodistusta tai kaksoistutkintoa varten opiskeleville. Aineopiskelijoilta peritään pieni kurssimaksu. Oppilaitokseen ei ole erityistä hakua, vaan halukkaat oppilaat hyväksytään ilmoittautumisen perusteella.

Aiheesta muualla
----------------

* Koulun viralliset sivut
**Roope Henrikki Uusitalo** (s. 17. huhtikuuta 1968 Laitila) on suomalainen taloustieteilijä. Hän työskentelee koulutuksen taloustieteen professorina Jyväskylän yliopiston kauppakorkeakoulussa ja on toiminut Suomen talouspolitiikan arviointineuvoston puheenjohtajana vuodesta 2014 alkaen. Uusitalo on Helsingin yliopiston taloustieteen dosentti. Hän on yksi Akateemisen talousblogin vakiokirjoittajista. Valtioneuvosto nimitti 24.3.2022 Uusitalon Metsähallituksen hallituksen jäseneksi kolmivuotiselle kaudelle 1.4.2022 - 31.3.2025

Ura
---

Uusitalo on koulutukseltaan valtiotieteiden tohtori. Hän väitteli tohtoriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1999 otsikolla "Essays in Economics of Education" ja on työskennellyt yliopistoissa, Palkansaajien tutkimuslaitoksen tutkimuskoordinaattorina, työmarkkinatutkimuslaitoksissa ja VATT:n tutkimusjohtajana.

Uusitalo laati opetus- ja kulttuuriministeri Sanni Grahn-Laasoselle raportin opintotukijärjestelmän muuttamisesta, eli opintotuen leikkaamisesta ja opintojen muuttamiseksi opintolainaan perustuvaksi. Raportin julkaisupäivän haastattelussa Roope Uusitalo kiisti, että muutos ohjaa vähemmän varakkaita pois korkeamman asteen opinnoista. Uusitalolta tilattuun raporttiin perustuvia muutoksia suomalaiseen koulutusjärjestelmään on vastustettu kiivaasti etenkin yliopisto-opiskelijoiden toimesta, perusteena muun muassa juuri taloudellisen eriarvoisuuden vaikutus nuorten koulutusvalintoihin.

Julkaisuja
----------

* Uusitalo, Roope: *Essays in Economics of Education*. Helsinki: Helsingin yliopisto, Kansantaloustieteen laitos, 1999. ISBN 951-45-8424-4.
* Uusitalon julkaisut IDEASissa

Palkinnot ja tunnustukset
-------------------------

* Alfred Kordelinin säätiön 50 000 euron tunnustuspalkinto yhteiskunnallisista ansioista

Lähteet
-------

1. 1 2  Curriculum Vitae, Roope Uusitalo (.pdf) VTT. Viitattu 16.11.2020.
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive) Viitattu 10.10.2015
3. ↑  Helsingin yliopiston taloustieteen oppiaineen dosentit Viitattu 15.7.2016
4. ↑  Akateeminen talousblogi Viitattu 31.10.2015
5. ↑  Metsähallitukselle uusi hallitus Viitattu 27.3.2022
6. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive) Viitattu 10.10.2015
7. ↑  Uusitalo, Roope: Esseitä koulutuksen taloustieteestä.  *Kansantaloudellinen aikakauskirja*, 1999, 95(2). vsk, s. 392-394. Artikkelin verkkoversio.  Viitattu 8.7.2016
8. ↑  OPM *minedu.fi*.  Arkistoitu 8.4.2016.
9. ↑  YLE 1.3.2016 TV 1 klo 21:00 *A-studio*
10. ↑  Ahola, Suvi: Kordelin palkitsee Kaari Utrion, Roope Uusitalon ja Livadyn.  *Helsingin Sanomat*, 6.11.2021, s. C 6. Helsinki:  Sanoma Media Finland Oy. ISSN 0355-2047. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 7.11.2021.



|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* Google Scholar
* Mathematics Genealogy Project
* ORCID
* Scopus

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Armi Ratia oli suomalainen tekstiiliyrittäjä ja Marimekon perustaja.
**Yrittäjä** on henkilö, joka yksin tai yhdessä muiden henkilöiden kanssa organisoi liiketoimintaa hänen itsensä tai jonkun muun havaitseman liiketoimintamahdollisuuden hyödyntämiseksi. Yrittäjä kantaa liiketoimintamahdollisuuteen liittyvän riskin ja pyrkii tekemään liiketoiminnallaan voittoa. Toisinaan myös liiketoimintamahdollisuuden havaitsijaa voidaan pitää yrittäjänä vaikka hän ei liiketoimintaa aloittaisikaan.*lähde?* Tavallisin tapa organisoida liiketoiminta on perustaa yritys. Liiketoimintaan tarvitaan yleensä pääomaa.

Yksilön haluun toimia yrittäjänä vaikuttavat monet tekijät kuten nykyinen työ, palkka, työllisyysnäkymät, omat tavoitteet työelämässä ja vapaa-ajalla, kodista opitut mallit ja yheiskunnan vaatimukset.

Yrittäjän rooli voidaan nähdä monella tavoin. Yhdysvaltalainen ekonomisti Frank Knight näki yrittäjän henkilönä, joka sietää epävarmuutta.  Ilman epävarmuutta ei olisi tappiollista liiketoimintaa. Hänen mukaansa riskille voidaan laskea arvo, mutta epävarmuudelle ei. Yrittäjä on valmis kestämään epävarmuutta saadakseen liiketoimintansa menestymään.

Yrittäjät Suomessa
------------------

*Pääartikkeli: Yrittäjät Suomessa*
Suomen Yrittäjien mukaan yrittäjyys on Suomessa kasvussa. Yrittäjiä on yhteensä noin 260 000. Heistä noin 170 000 on yksinyrittäjiä.

Erilaisia yrittäjiä
-------------------

* Päätoiminen yrittäjä
* Yksinyrittäjä (itsensätyöllistäjä)
* Kevytyrittäjyys
* Pakkoyrittäjä

Katso myös
----------

* Yrittäjyys

Lähteet
-------

1. ↑  Knight, Frank H. (1921) Risk, Uncertainty, and Profit. Teoksen referaatti. Viitattu 19.12.2022.
2. ↑  Okko, Sari: Milloin olen pakkoyrittäjä? Ilmarinen-lehti 3/2014, ISSN 1239-050X

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Yrittäjä** Wikimedia Commonsissa
**Alastonsuomi.com** on suomalainen Toyb Oy:n ylläpitämä internet-kuvagalleria, johon internetin käyttäjät voivat lisätä valokuvia ja tietoja itsestään. Sivusto tunnetaan erityisesti siitä, että käyttäjät voivat lisätä itsestään seksuaalisuuteen liittyviä valokuvia, jotka ovat monissa muissa gallerioissa kiellettyjä. Alle 18-vuotiaat eivät saa rekisteröityä sivun käyttäjiksi eivätkä käyttää sivuston palveluja.

Rekisteröityneitä käyttäjiä on yli 100 000 ja lisättyjä kuvia sivustolla yli miljoona kappaletta. Sivusto ilmoittaa, että sivuilla vieraillaan yli 2 302 000 kertaa kuukaudessa ja sivulatauksia kertyy yli 118 000 000 kappaletta.

Lähteet
-------

1. ↑  alastonsuomi.com - kaikki mitä olet aina odottanut internetiltä... Similarweb.com. Viitattu 25.6.2022. (englanniksi)
2. 1 2  Tietoa *Alastonsuomi.com*. Viitattu 29.1.2012.
3. ↑  Mediatiedot *Alastonsuomi.com*. Viitattu 11.1.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* Alastonsuomi.com.
* Suomalaiset hurahtivat esittelemään seksikuviaan! Hymy 13.4.2010.
* Näe naapurit alasti netissä Nyt.fi 11.9.2011. (Archive.org)
**Anthony David Junior Elanga** (s. 27. huhtikuuta 2002 Hyllie, Malmön kunta) on ruotsalainen jalkapalloilija, joka pelaa laitahyökkääjänä Valioliigassa Nottingham Forestissa ja Ruotsin maajoukkueessa.

Elanga liittyi Manchester Unitedin nuorisojärjestelmään 12-vuotiaana ja voitti Jimmy Murphyn Vuoden nuori pelaaja -palkinnon vuonna 2020. Hän debytoi seuran edustusjoukkueessa Valioliigan ottelussa Leicester Cityä vastaan toukokuussa 2021. Ensimmäisen maalinsa hän teki toisessa liigaottelussaan kauden päätöskierroksella Wolverhamptonia vastaan. Kaudella 2021–2022 hän pelasi 21 valioliigaottelua, joissa sekä teki että syötti kaksi maalia. Mestarien liigan kolmessa ottelussa hän teki yhden maalin. Seuraavalla kaudella hän pelasi 16 ottelua Valioliigassa ja viisi Eurooppa-liigassa. Unitedin voittamassa Englannin liigacupissa hän pelasi neljässä ottelussa.

Elanga siirtyi Valioliigan Nottinghamiin 17,5 miljoonan euron siirtosummalla kesällä 2023.

Elanga edusti Ruotsia alle 17-vuotiaiden, alle 19-vuotiaden ja alle 21-vuotiaiden tasolla, ennen kuin debytoi miesten maajoukkueessa MM-jatkokarsintaottelussa Tšekkiä maaliskuussa 2022. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki Kansojen liigan ottelussa Norjaa vastaan saman vuoden kesäkuussa. Kaikkiaan hän on juhannuksee 2023 mennessä pelannut 12 A-maaottelua ja tehnyt kolme maalia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Anthony Elanga Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)

Nottingham Forest – Englannin Valioliiga
1 Turner |
3 Tavares |
4 Worrall |
5 Mangala |
6 Sangaré |
7 Williams |
8 Kouyaté |
9 Awoniyi |
10 Gibbs-White |
11 Wood |
12 Santos |
13 Hennessey |
14 Hudson-Odoi |
15 Toffolo |
16 Domínguez |
18 Felipe |
19 Niakhaté |
21 Elanga |
22 Yates |
23 Vlachodimos |
24 Aurier |
26 McKenna |
27 Origi |
28 Danilo |
29 Montiel |
30 Boly |
32 Omobamidele |
40 Murillo |
41 Aguilera |
43 Aina |
Manageri Cooper
| "Message in a Bottle"The Police |
| --- |
| Singlen "Message in a Bottle" kansikuva |
| Singlen tiedot |
|  Albumilta | *Reggatta de Blanc* |
|  B-puoli | "Landlord" |
|  Julkaistu | 1979 |
|  Tekijä(t) | Sting |
|  Tyylilaji | reggae rock, uusi aalto, post-punk |
|  Kesto | 04.50 |
|  Levy-yhtiö | A&M |
| Listasijoitukset |
| Yhdistynyt kuningaskunta Britannian singlelista: 1.Ruotsi Topplistan: 20. |
| The Policen muut singlet |
| "So Lonely"1978 | "Message in a Bottle"1979 | "Walking on the Moon"1979 |

**Message in a Bottle** on brittiläisen rockyhtye The Policen kappale. Se julkaistiin yhtyeen toisella studioalbumilla *Reggatta de Blanc* (1979). Kappaleen teki The Policen päälaulaja ja basisti Sting. Se sijoittui Britannian singlelistan ensimmäiselle sijalle ja Ruotsin Topplistanin 20. sijalle.

Kappale kertoo miehestä, joka on jäänyt yksin autiolle saarelle. Eräänä päivänä hän löytää pullon, laittaa siihen viestin ja heittää sen mereen toivoen, että joku löytää pullon ja pelastaa hänet. Mies on innoissaan, kun eräänä aamuna hän herää ja näkee 100 miljardia pulloa rannalla, viitaten siihen, että maailmassa on monia muitakin haaksirikkoisia kuin hänkin.

Kappale oli A&M Records -levy-yhtiön ensimmäinen single, joka päätyi listaykköseksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Message in a Bottle by The Police *Songfacts*. Viitattu 28.11.2019. (englanniksi)
2. ↑  The Police *Official Charts Company*. Viitattu 28.11.2019. (englanniksi)
3. ↑  The Police - Message in a Bottle *swedishcharts.com*. Viitattu 28.11.2019. (englanniksi)
**George Miller** (s. 18. syyskuuta 1992 Osaka, Japani) on japanilais-australialainen muusikko, laulaja, lauluntekijä, kirjailija ja entinen YouTubettaja joka tunnetaan paremmin nimillä **Joji** tai **Filthy Frank**. Joji aloitti YouTube-videoiden tekemisen kanavalla DizastaMusic, mutta hän vaihtoi kanavansa nykyiseen TVFilthyFrank -kanavaan, jolla on tällä hetkellä 7,2 miljoonaa tilaajaa. Hänellä oli myös toinen aktiivinen kanava *TooDamnFilthy*, jonne hän julkaisi videopätkiä pääkanavalta ja muita sekalaisia videoita.

George ei kerro paljon julkisesti omasta elämästään, mutta poistetussa videossa "Filthy Frank Exposes Himself??" hän mainitsi olevansa opiskelija Brooklynissä ja kärsivän sairauskohtauksista.

George julkaisi YouTube-kanavillaan mustaa huumoria sisältäviä musiikkivideoita ja sketsipätkiä, joissa esiintyy erilaisia hahmoja, kuten Pink Guy tai Salamander Man. Hän julkaisi Pink Guy -nimellä mixtapen, *Pink Guy* vuonna 2013 ja kaksi albumia: *Pink Season*, *Pink Season: The Prophecy*.

Vuonna 2013 George loi DizastaMusic-kanavallaan videon *Do the Harlem Shake (Original)*, josta syntyi Harlem Shake -trendi.

Hän aloitti vuonna 2014 sivuprojektin, jossa hän julkaisi totisempia kappaleita nimellä Joji. Hän piti sivuprojektin salassa vuoteen 2016, jolloin hän paljasti tiedotteen Soundcloud-käyttäjästään ja *Chloe Burbank: Volume 1* -albumista. Vuonna 2017 Joji liittyi aasialaiseen 88rising -levy-yhtiöön, jonka kautta hän julkaisi kappaleita. Joji julkaisi *In Tongues* ep:n 3. marraskuuta 2017, joka on tyyliltään paljon melankolisempi kuin Pink Guy -nimellä julkaistut kappaleet.

Hän lopetti YouTube-kanavansa vuonna 2017 ja julkaisi tiedotteen 29. joulukuuta 2017, koska hän halusi keskittyä pelkästään musiikkiuraansa.

Diskografia
-----------

|  |  |
| --- | --- |
| Pink Guy
**Albumit**
* *Pink Season* (2017)
* *Pink Season: The Prophecy* (2017)

**Mixtapet**
* *Pink Guy* (2014)

 | Joji
**Albumit**
* *Ballads 1* (2018)
* *Nectar* (2020)
* *Smithereens* (2022)

**EP:t**
* *In Tongues* (2017)

**Singlet**
* *Will He* (2017)
* *18* (2018)
* *Run* (2020)

 |

Lähteet
-------

1. ↑  Socialblade: FilthyFrankTV-kanavan tilaajalaskuri
2. ↑  YouTube: Zombo3000 - "FILTHY FRANK EXPOSES HIMSELF" -videon uudelleenjulkaisu
3. ↑  YouTube: DizastaMusic - "DO THE HARLEM SHAKE (ORIGINAL)" (2.2.2013)
4. ↑  Twitter: Filthy Frankin twiitti (29.12.2017)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
	+ 2
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz
	+ 2
	+ 3
	+ 4

 |

 |
**Pentti Aarne Ilmari Unho** (3. heinäkuuta 1928 Helsinki – 15. toukokuuta 1970 Helsinki) oli suomalainen tunnustettu elokuvaaja.

Unhon isä oli ohjaaja-näyttelijä Ilmari Unho ja äiti näyttelijä Kaisu Leppänen. Unho siirtyi elokuva-alalle vuonna 1946 toimien alun perin kuvaajana muun muassa lyhytelokuvissa, etenkin Finlandia-katsausten parissa.

Ensimmäinen Unhon kuvaama pitkä elokuva oli *Lakeuksien lukko* (1951). Vuosina 1951–1958 Unho toimi kymmenien elokuvien kuvaajana. Hänen tunnetuin kuvaustyönsä lienee *Tuntematon sotilas* (1955), missä hän työskenteli elokuvan pääkuvaajana Osmo Harkimon rinnalla. Kuvausuransa jälkeen Unho työskenteli toimittajana. Hän oli kuvaajana omaa laatuaan.*selvennä* Hän toimi myös muutamien elokuvien käsikirjoittajana.

Unho kuoli äkillisesti 41-vuotiaana 15. toukokuuta 1970.

Kuvauksia
---------

* Lakeuksien lukko (1951)
* Rovaniemen markkinoilla (1951)
* Yhden yön hinta (1952)
* Niskavuoren Heta (1952)
* Jälkeen syntiinlankeemuksen (1953)
* Opri (1954)
* Niskavuoren Aarne (1954)
* Pekka ja Pätkä lumimiehen jäljillä (1954) (sisäkuvat)
* Rakas lurjus (1955)
* Tuntematon sotilas (1955)
* Rakas varkaani (1957)
* Vihdoinkin hääyö... (1957)
* Miriam (1957)
* Herra sotaministeri (1957)
* Kahden ladun poikki (1958)
* Lumisten metsien tyttö (1958)

Aiheesta muualla
----------------

* Pentti Unho Elonetissä.

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |
**Anders Andersen** (22. lokakuuta 1846 Hønefoss – 8. tammikuuta 1931 Røyken) oli norjalainen sahatyöläinen ja työväenliikkeen aktiivi, josta tuli vuonna 1887 perustetun työväenpuolueen ensimmäinen puheenjohtaja. Hän asui tuolloin Arendalissa, jossa paikallinen pankki oli mennyt konkurssiin, mikä oli vuorostaan johtanut monien muiden yritysten konkursseihin ja työttömyyden kasvuun. Andersenista tuli arendalilaisten työläisten solidaarisuusliikkeen Samholdin johtohenkilöitä, ja juuri Samhold kutsui koolle paikallisia työväenyhdistyksiä ympäri maata Arendaliin, jossa työväenpuolue perustettiin. Andersenin puheenjohtajakausi kesti vain seuraavan vuoden puoluekokoukseen. Hän muutti vuonna 1889 Røykeniin, missä hän toimi kunnallispolitiikassa ja ammattiyhdistysliikkeessä.

Lähteet
-------

1. ↑  Molden, Gunnar: Anders Andersen *Store norske leksikon*.  27.1.2023. Viitattu 13.12.2023. (norjaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Anders Andersen (norjalainen poliitikko)** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä:***ensimmäinen*** | **Norjan työväenpuolueen puheenjohtaja**1887–1888 | Seuraaja:**Hans G. Jensen** |
Stanisław Morawski
Stanisław Morawskin muistolaatta Birštonasissa.
**Stanisław Morawski** (1802−1853) oli liettualainen lääkäri ja kirjoittaja, joka tunnetaan jälkipolville säästyneistä päiväkirjoistaan ja muistiinpanoistaan. Hän opiskeli Vilnan yliopistossa.

Tuotanto
--------

Morawskin nuoruudesta Vilnassa vuosina 1818−1825 on julkaistu omaelämäkerrallinen teos. Sen lisäksi hän jätti mittavan muistiinpanokokoelman, joka koostui kymmenistä muistiinpanokirjoista ja -vihkoista. Hänen kokoelmansa joutui ensin Adam Honory Kirkorin haltuun, myöhemmin Włodzimierz Spasowiczille ja lopulta se päätyi Krasińscyn kirjastoon Varsovaan. Kirkor alkoi aikanaan julkaista Morawskin käsikirjoituksia. Henryk Mościcki ja Adam Czartkowski julkaisivat vuosina 1924−1929 tärkeimmät käsikirjoitukset. Krasińscyn kirjaston tuhouduttua Varsovan kansannousun yhteydessä 1944 luultiin julkaisemattomien käsikirjoitusten tuhoutuneen pysyvästi. Morawski oli kuitenkin kopioinut kirjoituksiaan 1800-luvulla ahkerasti, ja kopioita joistakin menetetyistä käsikirjoituksista on löytynyt Liettuasta.

Teokset
-------

* *Kilka lat młodości mojej w Wilnie (1818-1825)*. Instytut Wydawniczy "Bibljoteka polska", 1924. (puolaksi)
* *Keleri mano jaunystės metai Vilniuje: atsiskyrėlio atsiminimai (1818–1825)* 1994
* *Seimelių posėdžiai Lietuvoje. Kvailystės drama.* 2005
* *Nuo Merkinės iki Kauno. Atsiskyrėlio gavenda. I t.* 2009
* *Moterų fizionomika* 2010

Lähteet
-------

1. ↑  "Od Merecza do Kowna. Gawęda pustelnika," przez St. Morawskiego //Teka Wilenska, 6 nr, Wilno, 1858, s. 96
2. 1 2  Reda Griškaité: Legacy of manuscripts of Stanisłav Morawski stored in Vinius libraries  2001 / 22. huhtikuuta 2003. Lithuanian Institute of History.  (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Puola

 |

 |
**Matti Seppänen** (s. 1944) on suomalainen muotitaiteilija ja pukusuunnittelija. Hänet tunnetaan erityisesti miestenvaatteiden suunnittelijana ja niiden suunnittelun opettajana.

Seppänen opiskeli Taideteollisessa oppilaitoksessa ja valmistui muotitaiteilijaksi 1969. Hän työskenteli Tiklaksessa vuoteen 1973 ja sitten Kestilän Pukimossa vuoteen 1989 asti. Kestilässä hän suunnitteli ensin naisten takkeja ja vapaa-ajan mallistoja, sitten miesten mallistoja ja naisten nahkavaatteita. Lisäksi hän toimi yrityksen trendikoordinaattorina, kuvausten valvojana ja suhdetoimintahenkilönä. 1980-luvulla hän suunnitteli miesten pukuja Oratopille ja naisten takkeja Femitexille.

Myöhemmin Seppänen tuli tunnetuksi Marimekolle vuosina 1999–2008 suunnittelemistaan miesten Matti-mallistoista. Hän on tehnyt lisäksi naisten takkeja Raisa-Tuotteelle siirtyneelle Femitex-merkille.

Seppänen on vuodesta 1989 asti opettanut miestenvaatteiden suunnittelua Taideteollisessa korkeakoulussa ja tehnyt monia teatteripuvustuksia Turun kaupunginteatterille ja Åbo Svenska Teaterille. Vuonna 2001 hänet nimitettiin taiteilijaprofessoriksi.

Matti Seppäselle myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 2015. Maaliskuussa 2019 Avain-kustannusyhtiö julkaisi Pirkko Vekkelin toimittaman elämäkerran *Matti Seppänen – Elämäntyönä muotitaide*.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Inga Grönlund: *Kestilä – Turkulaista vaatetusteollisuuden historiaa ja tuotesuunnittelijoita*, s. 67. Turku: Turun ammattikorkeakoulu, 2005. ISBN 952-5596-32-X.
2. ↑  Piippa Lappalainen ja Mirja Almay: *Kansakunnan vaatettajat*, s. 30. WSOY, 1996. ISBN 978-9510208649.
3. 1 2  Haapanen, Irmeli: Matti Seppäsen ensimmäinen luomus olivat Nokian kumitossuista viillellyt Jeesus-sandaalit – 50-vuotiseen muotitaiteilijan uraan mahtui kaikkea alaan kuuluvaa *Turun Sanomat*.  9.3.2019. Viitattu 9.3.2019.  (Tilaajille.)
4. ↑  Tuija Verkkola: Puku tekee miehen myös bisnesmatkalla, Helsingin Sanomat 16.2.2002. Viitattu 1.6.2014.
5. ↑  Vihdoin helpotusta arkeen – Muskalle myönnettiin taiteilijaeläke  3.7.2015. MTV.fi.  Arkistoitu 13.7.2015. Viitattu 11.7.2015.