recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Vaaskivi-plaketti** on vuonna 1962 ensimmäisen kerran jaettu kriitikkopalkinto. Se on nimetty Tatu Vaaskiven mukaan.

Palkinnon myöntämisestä päättää lautakunta, johon kuuluvat Tampereen yliopiston kirjallisuusaineiden professorit ja opiskelijat, Suomen arvostelijain liitto, Suomen Kirjailijaliitto, Suomen Näytelmäkirjailijaliitto ja Pirkkalaiskirjailijat.

Historiaa
---------

Aloitteen palkinnon jakamisesta teki Yhteiskunnallisen korkeakoulun kirjallisuushistorian professori ja runoilija Unto Kupiainen, joka toimi ajoittain myös kriitikkona. Hän kuitenkin kuoli ennen kuin palkinto ensimmäisen kerran jaettiin, ja palkintolautakuntaa johti ensimmäisillä kerroilla hänen tilalleen kirjallisuushistorian professoriksi tullut Kauko Kyyrö. 1970-luvulta lähtien lautakuntaa ovat johtaneet kotimaisen/Suomen kirjallisuuden professorit, kuten Eino Kauppinen, Maunu Niinistö, Yrjö Varpio ja Juhani Niemi.

Alkuperäisten sääntöjen mukaan palkinto myönnettiin kirjallisuus- tai teatterikriitikolle. Palkinto oli alun perin tarkoitus jakaa kahden vuoden välein, mutta 1960-luvun puolivälistä 1970-luvun puoliväliin sitä ei jaettu lainkaan. Vuodesta 1990 palkinto on jaettu säännöllisesti neljän vuoden välein.

Palkintoa rahoitti alun perin WSOY, joka kustansi sekä Vaaskiven että Kupiaisen teoksia. WSOY lahjoitti huhtikuussa 1960 miljoonaa markkaa (noin 20 000 euroa), josta ensimmäinen palkinnonsaaja sai 100 000 markkaa (noin 2 000 euroa). Palkintosummat ovat vaihdelleet resurssien mukaan eikä aina ole jaettu rahapalkintoa. Sittemmin palkintoa ovat rahoittaneet sanomalehtiyhtiöt *Aamulehti* ja *Kaleva*, Tampereen kaupungin kulttuuritoimi ja Tampereen yliopiston taideaineiden laitos. Vuonna 2010 palkintosumma oli 3 000 euroa. Kaikki palkitut saavat kuitenkin Essi Renvallin suunnitteleman palkintoplaketin.

Palkinnon saajat
----------------

* Timo Tiusanen 1962
* Sole Uexküll 1965
* Kalevi Kalemaa 1974
* Pekka Tarkka 1978
* Arto Virtanen 1984
* Jukka Kajava 1990
* Putte Wilhelmsson 1994
* Jukka Koskelainen 1998
* Marja-Riitta Vainikkala-Kejonen 2002
* Markku Soikkeli 2006
* Kiiltomato-verkkolehti 2010
* Päivi Heikkilä-Halttunen 2014

Lähde

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Niemi, Juhani: Miten Vaaskivi-plakettia on jaettu *Kritiikin Uutiset*.  2.1.2013. Viitattu 17.9.2015.
2. ↑  Ansiokkaan kriitikon palkinto Päivi Heikkilä-Halttuselle *Helsingin Sanomat*.  15.2.2014. Viitattu 16.3.2014.
Vaatehuoneen logo.
**Vaatehuone** oli vuosina 1980-2008 toiminut suomalainen vaatteita myynyt kauppaketju. Vaatehuoneen omia tuotemerkkejä olivat Ragazzi, Ann Miller sekä Jan Stuart.

Historia
--------

Yrityksen historia ulottuu vuoteen 1978, jolloin syntyi idea Vaatehuone-nimisestä yrityksestä. Ensimmäinen myymälä avattiin vuonna 1980.

Vaatehuoneen televisiomainokset aloittivat 1990-luvun alussa uuden "uusrahvaanomaisen" tyylin, jota muun muassa Sotka on jatkanut mainonnassaan. Vaatehuoneen mainoksissa esiintyi lahtelainen kauppias Simo Leporanta (oik. Timo Leporanta), joka aloitti mainokset aina "Tässä Simo Vaatehuoneelta, hei!" sekä kertoi, mikä oli edullista, ja tuotteen hinnan. Vaatehuone oli osaltaan tuomassa "uusia kansallispukuja", joista tuli jokamiesmuotia: tuulipuvut ja salihousut muussakin kuin urheilukäytössä, kansitakit, kivipestyt silkkipaidat myös miehille sekä kohtuuhintaiset nahkatakit arkiasuina.

Syksyllä 14. syyskuuta 1999 Kesko Oyj täsmensi vaatekaupan strategiaansa ja päätti luopua vaate-erikoisliikeketjuistaan. Tämän johdosta Kesko Oyj vetäytyi Vaatehuone-kauppiasketjutoiminnasta vuoden 2000 aikana. Vaatehuone-ketjuun kuului parhaimmillaan 57 kauppaa. Ketjun vähittäismyynti vuonna 1998 oli 372 miljoonaa markkaa.

Vuonna 2000 Vaatehuoneen liikemerkki myytiin L-Fashion Groupille, joka alkoi vetää ketjua. Lopulta sen toiminta ajettiin alas keväällä 2008*lähde?*.

Musiikkikappale
---------------

Suomalaisen elektroninen musiikin yhtye KCD levytti vuonna 1992 elektromusiikkipohjaisen kappaleen *Simo Goes Poing*, jossa kuuluu Vaatehuoneen televisiomainoksista tuttuja spiikkauksia.

Lähteet
-------

1. ↑  Talouselämä 26.11.2004
2. ↑  Vain muutaman tuuman tähden: KCD – Simo Goes Poing!/Hugo/Bananas to the Beat! (City Records 1992-1994) (K) *vinyylinrahinaa.wordpress.com*. Viitattu 8.1.2023.
3. ↑  Simo Goes Poing! *Fono.fi - Äänitetietokanta*. Viitattu 8.1.2023.
**Vladimir Osipovitš Bogomolov** (ven. Влади́мир О́сипович Богомо́лов, 3. heinäkuuta 1926 Moskovan alueen Kirillovon kylä – 30. joulukuuta 2003 Moskova) oli venäläinen neuvostokirjailija.

Vladimir Bogomolov syntyi talonpoikaisperheeseen. Hän osallistui toiseen maailmansotaan, palveli armeijassa vuoteen 1952 saakka ja valmistui journalistiksi vuonna 1958. Samana vuonna ilmestynyt pienoisromaani *Ivan* teki Bogomolovin tunnetuksi todenmukaisena sodankuvaajana. Myöhemmin Andrei Tarkovski ohjasi sen pohjalta elokuvan *Ei paluuta* (1962). Kirjailijan pääteos on Neuvostoliiton vastavakoilusta kertova romaani *Elokuu 1944* (*V avguste sorok tšetvjortogo*, myös *Moment istiny*, 1974), joka piirtää kaunistelemattoman kuvan Stalinista, mutta vääristelee Puolan vastarintaliikkeen historiaa.

Suomennettu teos
----------------

* *Elokuu 1944*. Suom. Marja Koskinen. Jyväskylä: Gummerus, 1978 ISBN 951-20-1603-6

Lähteet
-------

1. ↑  Kasack, Wolfgang: *Entsiklopeditšeski slovar russkoi literatury s 1917 goda*, s. 110–111. London: Overseas Publications Interchange, 1988. ISBN 0-903868-73-3.
2. ↑  Entsiklopedija Krugosvet *krugosvet.ru*. Viitattu 1.9.2013. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Vladimir Bogomolovin teoksia Lib.ru-sivustolla (venäjäksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Korea
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Anzeiger Hochhaus
**Anzeiger-Hochhaus** on arkkitehti Fritz Högerin suunnittelema tiiliekspressionismia edustava rakennus Hannoverissa. Rakennus on 51 metriä korkea, ja se on yksi ensimmäisistä Saksaan rakennetuista pilvenpiirtäjistä.

Anzeiger-Hochhaus rakennettiin vuosina 1927–1928. Rakennuksen tilaaja oli kustantaja Madsack, Hannover Allgemeine Zeitung -lehden julkaisija. Rakennuksessa ovat alusta lähtien työskennellet lehden toimitus ja paino. Myöhemmin talossa ovat toimineet myös mediayhtiö RTL sekä muutamat radioasemat. Rakennuksen ala-aulassa esitellään nykyisin Madsack-mediayhtiön tuotteita. Rakennuksen kupolissa sijaitsi alun perin planetaario, mutta toisen maailmansodan jälkeen sinne rakennettiin elokuvateatteri.

Anzeiger-Hochhausin runko on teräsbetonia, ja julkisivut ovat tummanpunaista tiiltä. Osa tiilistä on kullattu, ja tiilet muodostavat tiiliekspressionismille tyypillisiä koristeellisia geometrisia kuvioita. Anzeiger-Hochhausin pääjulkisivussa on rakennuksen vertikaalisuutta korostavat pystysuorat ulkonemat. Vaikutelmaa voimistavat yöaikaan ulkonemissa syttyvät loisteputket. Rakennus huipentuu 12 metriä korkeaan vihreään kupoliin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Anzeiger-Hochhaus *Architectuul*. Viitattu 3.4.2021. (englanniksi)
**Caught in a Life** on norjalais-yhtye Donkeyboyn lokakuussa 2009 julkaistu debyyttialbumi. Sen tuottivat Simen M Eriksund ja Espen Berg Livingroom Studiosissa, Oslossa. Albumi sijoittui Norjan albumilistan ensimmäiselle sijalle seuraavan talven aikana.

Albumi julkaistiin 19. lokakuuta 2009. Siltä on tuotettu yhtyeen kaksi VG-listan kärkisijan saavuttanutta singleä, "Ambitions", joka pysyi listan kärkisijalla yhteensä 13 viikkoa, ja sen jälkeen julkaistu "Sometimes" pysyi seuraavat 8 viikkoa listan kärkisijalla, molemmat tilanteet tapahtuivat vuoden 2009 aikana. "Ambitions" sijoittui myös Sverigetopplistanin kärkeen helmikuussa 2010.

Näiden lisäksi albumilta julkaistiin kolme muuta singleä, jotka pääsivät kymmenen parhaan joukkoon, "Broke My Eyes" sijoittui 6. sijalle, "Awake" 8. sijalle, ja "Blade Running" 8. sijalle. Myös "Stereolife" julkaistiin singlenä alkuvuodesta 2010.

Kappaleet
---------

1. Stereolife – 3.06
2. Ambitions – 3.08
3. Awake – 2.57
4. Broke My Eyes – 5.03
5. Sleep in Silence – 4.17
6. Blade Running – 3.34
7. Sometimes – 3.11
8. Promise Kept – 3.20
9. We Can't Hide – 3.57
10. Caught in a Life – 4.04

Arvostelut
----------

* Dome.fi: 2/5 tähteä
* Soundi: 1/5 tähteä

Lähteet
-------

1. ↑  ITunes - Caught in a Life *itunes.apple.com*.
2. 1 2  VG-Lista: Donkeyboy – Caught in a Life (norjaksi)
3. ↑  Swedishcharts: Donkeyboy – Caught in a Life (englanniksi)
4. ↑  ITunes - Stereolife *itunes.apple.com*.
5. ↑  Dome.fi: Levyarvio[vanhentunut linkki]
6. ↑  Soundi: Levyarvio

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Caught in a Life
**Vladimir Matvejevitš Bahmetjev** (ven. Влади́мир Матве́евич Бахме́тьев, 14. elokuuta 1885 Zemljansk, Voronežin kuvernementti – 16. lokakuuta 1963 Moskova) oli venäläinen neuvostokirjailija.

Bahmetjev syntyi virkailijaperheeseen. Hän työskenteli koulun jälkeen semstvossa, ja hänet karkotettiin vallankumouksellisen toiminnan takia Siperiaan. Bahmetjev liittyi vuonna 1909 Venäjän sosiaalidemokraattiseen puolueeseen Novonikolajevskissa. Hän työskenteli toimittajana ja Venäjän vallankumouksen jälkeen puoluevirkailijana. Vuonna 1921 Bahmetjev muutti Moskovaan, jossa hän toimitti kirjallisuuslehtiä ja kuului proletaarikirjailijoiden Kuznitsa-ryhmään.

Bahmetjevin Venäjän vallankumouksesta ja sisällissodasta kertova romaani *Prestuplenije Martyna* ("Martynin rikos", 1928) herätti suurta huomiota. Vallankumoustaistelusta kertoo myös kesken jääneen trilogian ensimmäinen osa *Nastuplenije* ("Hyökkäys", 1934). Toisen maailmansodan aikana Bahmetjev kirjoitti sotakuvauksia.

Suomennettu teos
----------------

* *Mihei Kusjmitsh kylpylässä: leikillinen jutelma* (*Mihei Kuzmitš na kurorte*). Leningrad: Kirja, 1931.
* *Mihei Kusmitsh kylpylässä: koomillinen kertomus kuudessa kuvaelmassa*. V. Bahmetjevin jutelman mukaan kirjoittanut Lea Helo. Leningrad: Kirja, 1934.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kasack, Wolfgang: *Entsiklopeditšeski slovar russkoi literatury s 1917 goda*, s. 84–85. London: Overseas Publications Interchange, 1988. ISBN 0-903868-73-3.
2. 1 2  *Russkije sovetskije pisateli-prozaiki: Biobibliografitšeski ukazatel, tom 1*, s. 152–153. Leningrad: Publitšnaja biblioteka imeni M. Je. Saltykova-Štšedrina, 1959. (venäjäksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
	+ 2
* VIAF
	+ 2
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Leineschloss, jossa Ala-Saksin maapäivät kokoontuu.
Maapäivien nykyinen koostumus puolueittain.
**Ala-Saksin maapäivät** (saks. *Niedersächsischer Landtag*) on Saksan Ala-Saksin osavaltion yksikamarinen kansanedustuslaitos. Se kokoontuu Hannoverissa, ja siihen kuuluu vuoden 2017 vaaleista alkaen 137 edustajaa viidestä puolueesta. 

Maapäivät kokoontuu *Leineschlossissa*, entisessä Hannoverin kuninkaiden asunnossa. Linna tuhoitui toisessa maailmansodassa ja se rakennettiin uudelleen vuosina 1957–1962. Vuosina 1947–1962 Ala-Saksin maapäivät kokoontui Hannoverin vanhassa kaupungintalossa (*Stadthalle Hanover*).

Ala-Saksin maapäivien edustajat valitaan joka viides vuosi järjestettävissä vaaleissa, joissa käytetään sekavaalitapaa ja 5 % äänikynnystä, jonka ylittäminen vaaditaan jotta puolue voisi saada edustajia maapäiville. Maapäivien vähimmäiskoko on 135 paikkaa. Edustajista 87 valitaan yhden edustajan vaalipiireissä, ja loput määräytyvät puoluelistojen perusteella. Äänestäjillä on kaksi ääntä: "ensimmäinen ääni" ehdokkaille kussakin yksittäisessä vaalipiirissä ja "toinen ääni" puoluelistalle.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ala-Saksin maapäivät**.
* Maapäivien viralliset sivut (saksaksi)

Saksa Saksan osavaltioparlamentit

* Ala-Saksin maapäivät
* Baden-Württembergin maapäivät
* Baijerin maapäivät
* Berliinin edustajainhuone
* Brandenburgin maapäivät
* Bremische Bürgerschaft
* Hamburgische Bürgerschaft
* Hessenin maapäivät
* Mecklenburg-Etu-Pommerin maapäivät
* Nordrhein-Westfalenin maapäivät
* Rheinland-Pfalzin maapäivät
* Saarlandin maapäivät
* Saksin maapäivät
* Saksi-Anhaltin maapäivät
* Schleswig-Holsteinin maapäivät
* Thüringenin maapäivät


Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Landtag of Lower Saxony
Karusellihevonen Philadelphia Toboggan Companyn vuonna 1918 valmistamassa karusellissa
**Philadelphia Toboggan Company** (nyk. **Philadelphia Toboggan Coasters**) on maailman vanhin yhä toiminnassa oleva vuoristoratoja valmistava yritys. Yrityksen perustivat vuonna 1904 Henry Auchy ja Chester Albright, ja sen päämaja on Hatfieldissä Pennsylvaniassa.

Yritys valmisti useita huvipuistolaitteita, kuten karuselleja ja puisia vuoristoratoja. Sen karusellit olivat arvostettuja yksityiskohtaisten kaiverrustensa ja tyylikkään koristelunsa ansiosta. Tunnetuimpia yhtiön palveluksessa olleita kaivertajia olivat Daniel Müller, John Zalar ja Frank Carretta. Yhtiön karuselleja, joita valmistettiin kaikkiaan 87 kappaletta vuosina 1904–1934, on yhä toiminnassa Yhdysvalloissa.

Vuonna 1991 yhtiö vaihtoi nimekseen *Philadelphia Toboggan Coasters*. Nykyään sitä johtaa Tom Rebbie, ja yritys valmistaa ja entisöi pääasiassa vuoristoratoja.

Lähteet
-------

* Philadelphia Toboggan Coasters: Our History[vanhentunut linkki] (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Yhtiön kotisivut (englanniksi)
* European Coaster Club PTC Database (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
| "Ei asfaltti liiku"Se |
| --- |
|  |
| Kappaleen tiedot |
|  Albumilta | *Pohjalla* |
|  Julkaistu | 1978 |
|  Tyylilaji | rock |
|  Kesto | 02.45 |
|  Levy-yhtiö | Love Records |

**Ei asfaltti liiku** on Yarin säveltämä ja sanoittama kappale, jonka Se-yhtye levytti 1978 suomalaista uutta aaltoa esitelleelle *Pohjalla*-kokoelmalevylle. Vuonna 1994 Pojat-yhtye levytti kappaleen levylleen *Punk it*. Laulajana toimi tällöinkin Yari. 

Yarin mukaan "Ei asfaltti liiku" on "kuva tai hetki, kohtaus", jonka hän on "maalannut" lauluksi, ei selkeä tarina. Musiikillisena tehokeinona kappaleen kertosäe ja kitarasoolo ovat eri sävellajissa kuin kappaleen muut säkeistöt.

Se-yhtyeen levytys
------------------

Levytys tehtiin Microvox-studiossa. Musiikki sovituksineen oli jo ennen yhtyeen mukaantuloa selkeänä Yarin päässä. Yhtyeelle jäi tehtäväksi vain toteuttaa Yarin näkemys. Yarin mukaan kappaleen paras versio tuhoutui, kun nauha katkesi yhtyeen sitä kuunnellessa. Kappale oli alkujaan nimeltään "Eikä asfaltti liiku", mutta levyn kanteen nimi kirjoitettiin väärin, ja niin kappale sai uuden nimen.

### Tekijät

* Yari (laulu)
* Jukka Peurasaari (kitara)
* Erkki Okkonen (basso)
* P. A. Ulmanen (kosketinsoittimet)
* Ari Puolanen (rummut)

* Atte Blom (tuottaja)

### Muilla kokoelmilla

* *Punkrokki* (1995)
* *Punk ja yäk! – Suomipunk 1977–1987* (2009)

### Arvioita

Vuonna 1998 Rumba-lehdessä oli toimittajien äänestys kaikkien aikojen parhaimmista suomalaisista kappaleista, ja "Ei asfaltti liiku" sijoittui sijalle 58. Nuorgam-nettijulkaisun Hannu Linkolan mukaan kappale "kuuluu kiistatta suomalaisen uuden aallon ikonostaasiin". Linkolan mukaan "laulun sanat ovat kuin tuo välähdys, nopea ja unohtuva hetki, johon liittyy jotakin hahmottoman katkeraa. Lyriikat tuntuvat kiteyttävän koko jälkipuberteettisen ulkopuolisuuden tunteen. Omakohtainen laajenee yleiseksi, yleinen supistuu omakohtaiseksi".

Pojat-yhtyeen levytys
---------------------

Vuonna 1994 Pojat teki albumillisen vanhoja suomalaisia punk-kappaleita, nimeltään albumi on *Punk it*. Kappaleissa laulajina on alkuperäiset laulajat. "Ei asfaltti liiku" on yksi levyn kappaleista. Tämän version kesto on 3:11.

### Tekijät

* Miika Söderholm (kitara, taustalaulu),
* Mikko Holmström (kitara, taustalaulu)
* Pasi Pakarinen (bassokitara, taustalaulu),
* Manu Ojanen (rummut, taustalaulu)
* Yari (laulu)

* Jani Viitanen (tuotanto)

Lähteet
-------

* Hannu Linkola: Suomipopin valkeat helmet: #13 SE – Ei asfaltti liiku (1978) *Nuorgam*.  28.10.2011. Viitattu 17.11.2011.
* Se: Ei asfaltti liiku *Finnmusic.net*. Viitattu 17.11.2011. (englanniksi)
* Pojat Featuring Yari: Ei asfaltti liiku *Finnmusic.net*. Viitattu 17.11.2011. (englanniksi)

Kirjallisuutta
--------------

* Aarniala, Timo & Yari: *Mä haluan elää*. Helsinki: Johanna Kustannus, 1981. ISBN 9789519484105. Sanoitus
* Yari: *Valojen ja varjojen lauluja*. Love Kustannus, 2000. Nuotinnos ja sanoitus
Alexander von Zemlinsky
**Alexander von Zemlinsky** (14. lokakuuta 1871 Wien – 15. maaliskuuta 1942 Larchmont, New York) oli itävaltalainen säveltäjä, kapellimestari ja musiikkipedagogi. Zemlinsky aloitti piano-opinnot nuorena ja soitti kouluaikoinaan urkuja synagogassaan. Vuonna 1884 hän aloitti opintonsa Wienin konservatoriossa. Hän opiskeli pianon soittoa ja säveltämistä ja voitti koulun pianokilpailun vuonna 1890. Zemlinsky tutustui Arnold Schönbergiin tämän liityttyä *Polyhymnia*-orkesteriin, johon Zemlinsky kuului. Heistä tuli pian läheiset ystävät. Schoenberg meni myöhemmin naimisiin Zemlinskyn Mathilde-siskon kanssa. Zemlinsky opetti Schönbergille myös kontrapunktia. Zemlinsky toimi lukuisten ooppera- ja konserttitalojen kapellimestarina Saksassa ja Itävallassa. Vuonna 1938 hän muutti Yhdysvaltoihin.

Säveltäjän varhaisissa teoksissa on huomattavissa vaikutteita Johannes Brahmsin musiikista ja myöhäisemmissä teoksissaan hän käytti wagnerimaisia harmonioita. Toisin kuin Schönberg Zemlinsky ei kirjoittanut atonaalista tai dodekafonista musiikkia. Zemlinskyn teoksista tunnetuimpia on hänen *Lyyrinen sinfoniansa* (1923): seitsenosainen teos orkesterille, sopraanolle ja baritonille.

Lähteet
-------

* Alexander von Zemlinsky Timeline (Arkistoitu – Internet Archive)
* Naxos:Alexander von Zemlinsky (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
* Portugali

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* BMLO
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* RISM
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Lakamané** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Diéman piirissä Malissa. Se sijaitsee 80 kilometriä Diémasta länteen. Kunnassa on 16 000 ja kylässä 2 400 asukasta (vuonna 2009).

Lakamanén kunnan pinta-ala on 1 000 neliökilometriä. Se rajoittuu idässä Diéman piirin Diangounté Camaran, etelässä Diéouran ja Sansankidén, lännessä Bafoulabén piirin Diakonin ja pohjoisessa Nioron piirin Sandarén ja Simbin kuntiin.

Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Maisemaa leimaa tasanko, joka rajoittuu etelässä ja lännessä kukkuloihin. Kasvillisuus on ihmisen toiminnan muuttamaa savannia. Tärkein vesistö on sadekauden jälkeen virtaava Koumbou.

Kuntaan kuuluu 16 kylää. Asukkaat ovat etupäässä khasonkoja ja soninkeja. Lisäksi on maureja ja diawandoja.

Lakamanén kautta kulkee Bamakon ja Kayesin välinen maantie RN1. Väestön pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, maissi, riisi, hirssi, maapähkinä, lehmänpapu ja vihannekset. Tuotantoeläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja hevoset. Lisäksi harjoitetaan kaupankäyntiä ja käsityöammatteja. Nuoriso hakeutuu ansiotöihin kaupunkeihin ja ulkomaille. Palveluihin kuuluvat viisi alakoulua, yläkoulu ja kunnallinen terveyskeskus.

Lähteet
-------

1. ↑  4ème recensement général de la population et de l’habitat. Résultats définitifs, tome 0: Répertoire des villages *instat-mali.org*.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 5.12.2020.
2. 1 2 3 4  Plan de sécurité alimentaire. Commune rurale de Lakamané 2007–2011 *Reliefweb*.  2006. Viitattu 5.12.2020.
3. ↑  Région de Kayes: Carte de référence Reliefweb. Viitattu 5.12.2020.
**Sirkka Liisa Hellevi Kauppinen** (o.s. **Talvensaari**, s. 23. elokuuta 1937 Pelkosenniemi) on suomalainen yleisurheilija, joka saavutti 1950- ja 1960-luvuilla kiekonheitossa kymmenen SM-mitalia. Hän edusti Suomea useissa maaotteluissa. Kotimaassa hän edusti vuoteen 1957 saakka Kairalan Kajastusta ja vuodesta 1958 alkaen Kajaanin Kipinää.

Kauppinen voitti kiekonheitossa Suomen-mestaruuden vuonna 1958. Hän saavutti kaikkiaan yhdeksän SM-hopeaa: vuosina 1957, 1959, 1960, 1961, 1965, 1966, 1967, 1968 ja 1969. Hän sijoittui SM-kilpailuissa neljänneksi kiekonheitossa vuonna 1956 ja keihäänheitossa vuonna 1960 sekä kuudenneksi kuulantyönnössä vuonna 1957. Hän edusti Suomea Pohjoismaiden-mestaruuskilpailuissa 1965 ja 14 maaottelussa vuosina 1958–1969. Ainoan lajivoittonsa maaotteluissa hän saavutti Norjaa vastaan Helsingissä elokuussa 1969, kun hän heitti uransa parhaaksi jääneen tuloksen 47,86 m ja voitti Marjatta Kuuluvaisen kahden senttimetrin erolla.

Sirkka Kauppisen pikkusisko Raija Mustonen on keihäänheiton moninkertainen Suomen-mestari.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Sirkka Kauppinen Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
2. 1 2  Martiskainen, Seppo et al.: *Suomi voittoon - kansa liikkumaan*, s. 497. Yleisurheilun Tukisäätiö, 2006. ISBN 951-98952-2-1.
3. ↑  Hannus, Matti; Laitinen, Esa & Martiskainen, Seppo: *Kalevan kisat - Kalevan malja*, s. 281, 283–284, 286. Suomen Urheiluliitto, 2002. ISBN 951-96491-5-8.
4. ↑  Laitinen, Esa: *Suomen yleisurheilun tilasto-osa*, s. 73–74. , 1987.
5. ↑  Laitinen, Esa: *Suomen yleisurheilun tilasto-osa*, s. 240–241. , 1987.
6. ↑  Hannus, Matti: *Yleisurheilu - Tuhat tähteä*, s. 423, 481. 2. painos. WSOY, 1984. ISBN 951-0-11900-8.
**John Taylor** (1703–1772) oli englantilainen silmälääkäri. Hän kierteli vankkureilla Eurooppaa ja teki rahasta erilaisia silmäoperaatioita kuten kaihileikkauksia. Hän käytti itsestään nimityksiä *chevalier* eli ritari, ja *Opthalmiater Royal* eli kuninkaallinen silmälääkäri. Lisäksi hän väitti leikanneensa kaihin paavilta ja kuningas Yrjö II:lta. Useat hänen potilaistaan sokeutuivat. Hän leikkasi muun muassa Johann Sebastian Bachin ja Georg Friedrich Händelin silmät. He molemmat sokeutuivat ja kuolivat muutama kuukausi operaation jälkeen.

Lähteet
-------

1. ↑  Virkkula, Simopekka: Säveltäjän kauhea kuolema.  *Sunnuntai Aamulehti*, 24.3.2013, s. 17.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee sairaalaa. Muita merkityksiä on täsmennyssivulla.*
William Hogarthin Bedlamia kuvaava kahdeksas maalaus sarjasta *A Rake’s Progress* 1730-luvulta.
**Bethlem Royal Hospital** eli **Bedlam** on Lontoossa sijaitseva maailman vanhin psykiatrinen sairaala. Sanasta *bedlam* on tullut englannin kielessä synonyymi hälinälle ja epäjärjestykselle.

Historia
--------

Bedlam perustettiin vuonna 1247 lahjaksi Betlehemin tähti -nimiselle palestiinalaiselle munkkiveljeskunnalle. Laitos toimi aluksi luostarina, mutta henkisistä sairauksista kärsivien hoito aloitettiin jo 1300-lukuun mennessä.

Lontoon kaupunki otti Bedlamin hallintaansa 1547, jolloin laitoksesta tuli yksi viidestä uskonpuhdistuksen jälkeen uudelleenperustetusta "kuninkaallisesta sairaalasta". Vaikka noihin aikoihin jotkin potilaat paranivatkin, toiminta oli hyvin tehotonta. Väkivaltaiset potilaat kahlehdittiin ja pantiin käsirautoihin. Sairaalaan järjestettiin myös maksullisia kiertokäyntejä, joilla vierailijat pääsivät katselemaan sairaalan potilaita ja heidän epäinhimillisiä elinolosuhteitaan.

Vuonna 1676 laitos siirtyi uusiin tiloihin Moorfieldsiin barokkityyliä edustavaan rakennukseen, jonka oli suunnitellut Robert Hooke. Vuonna 1815 sairaala sijoitettiin St. George’s Fieldsiin Southwarkiin. Osa sairaalasta toimii nykyään sotamuseona. 1800-luvun puolivälin tienoilla potilaita alettiin hoitaa yhä enemmän erilaisten työmuotojen ja vapaa-ajan aktiviteettien avulla. Potilaiden kahlehdinnasta luovuttiin myös vähitellen.

Vuonna 1930 sairaala uudistettiin jälleen, ja se siirrettiin nykyiselle sijaintipaikalleen. Samalla osastot hajautettiin omiin rakennuksiinsa. Kaikissa rakennuksissa oli keittiö, ruokala ja puutarha.

Suurimman osan historiastaan Bedlam on toiminut akuuttien tapausten hoitolaitoksena. Ne, jotka eivät ole parantuneet 12 kuukauden sisällä, on yleensä lähetetty pois. Kuitenkin 1730-luvun ja vuoden 1919 välillä niin sanottuun parantumattomien siipeen otettiin sellaisia potilaita, joille muuta sijoitusvaihtoehtoa ei ollut.

Vuonna 2013 arkeologit löysivät vuonna 1560 perustetun hautausmaan, jolle on haudattu tuhansia Bedlamin sairaalassa kuolleita potilaita. Lisätutkimusten toivotaan tuovan valoa Bedlamin sairaalan tuolloisiin elinoloihin.

Lähteet
-------

1. ↑  Bedlam: Custody Care and Cure 1247–1997 Museum of London.  Arkistoitu 5.4.2007. Viitattu 31.3.2007. (englanniksi)
2. 1 2  Tiainen, Jorma O.: *Tietojätti*, s. 106. Gummerus, 1993. ISBN 951-20-4210-X.
3. 1 2 3 4  Tieteen kuvalehti Historia 3/2014, s.6
4. 1 2 3 4 5  General Historical Information Bethlem Royal Hospital Archives and Museum.  Arkistoitu 4.2.2007. Viitattu 31.3.2007. (englanniksi)
*Tämä artikkeli kuvaa Britannian kuninkaallisen laivaston Hercules-luokan kolmannen luokan linjalaivaa. Sanan muita merkityksiä on täsmennyssivulla.*

**HMS Hercules** oli Britannian kuninkaallisen laivaston 1759 vesillelaskettu Hercules-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Hercules-luokka (linjalaiva)*
Alus tilattiin 15. heinäkuuta 1756 Deptfordin telakalta, missä vastaavana rakennusmestarina oli Adam Hayes. Köli laskettiin 30. maaliskuuta 1757. Alus laskettiin vesille 15. maaliskuuta 1759 ja valmistui 10. huhtikuuta 1759, jolloin valmistuskustannukset varustettuna olivat 41 897 puntaa viisi shillinkiä ja viisi pennyä.

Palvelus
--------

Alus otettiin palvelukseen maaliskuussa 1759 Hawken laivastoon päällikkönään Jervis Porter, joka kuoli 31. maaliskuuta 1763. Alus taisteli 10. lokakuuta Ranskan laivaston 74-tykkistä *Le Souverainia* vastaan Rochefortin edustalla, jolloin Porter haavoittui. Aluksen päällikkyyden vastaanotti William Fortescue, jonka alaisuudessa alus osallistui 20. marraskuuta Quiberonin taisteluun. Vuoden 1759 lopun alus valvoi Basque Roadsin saartoa. Alus lähti 6. heinäkuuta 1760 Välimerelle, mistä se palasi maaliskuussa 1763 Britteinsaarille palveluksesta poistettavaksi.

Aluksella suoritettiin 19. huhtikuuta tarkastus, missä havaitut viat korjattiin lokakuusta 1764 syyskuuhun 1765 Plymouthissa. Alus oli uudelleen kunnostettavana Plymouthissa toukokuusta kesäkuuhun 1773. Alus varustettiin huhtikuusta syyskuuhun 1781 Barn Poolissa Plymouthinlahden suulla 60-tykkisen linjalaivan mastoin ja pohja kuparoitiin. Se otettiin palvelukseen kesäkuussa 1781 päällikkönään John Brisbane. Alus kuului syksyn 1781 Darbyn laivastoon.

Vuonna 1782 aluksen päällikkyyden vastaanotti Henry Savage, jonka alaisuudessa se lähti 15. tammikuuta Leewardsaarille. Alus osallistui 9. huhtikuuta Dominicankanaalin taisteluun, 12. huhtikuuta 1782 Saintesin taisteluun, missä sen miehistöstä sai surmansa kuusi ja haavoittui kahdeksantoista. Saintesin taistelussa aluksen päällikkönä oli Savagen haavoituttua luutnantti William Nowell. Se lähti Amerikkaan Pigotin osaston mukana 21. heinäkuuta ja oli 5. syyskuuta - 24. lokakuuta New Yorkissa. Alus oli 1783 Leewardsaarilla, mistä se palasi Britteinsaarille.

Alus poistettiin palveluksesta heinäkuussa 1783 ja myytiin 17. elokuuta 1784 Plymouthissa 1 300 punnalla.

Lähteet
-------

* Winfield, Rif: *British Warships in the Age of Sail 1714-1792 - Design, Construction and Fates*. Minnesota: Seaforth Publishing, 2007. ISBN 978-1-84415-700-6. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5  Winfield, Rif s. 60

*Hercules*-luokan linjalaivat

|  |
| --- |
| *HMS Hercules* – *HMS Thunderer* |
| Edeltäjä: *HMS Hero* – Seuraaja: Temple-luokka |
**John Houston Stockton** (s. 26. maaliskuuta 1962 Spokane, Washington) on yhdysvaltalainen entinen koripalloilija.

Stocktonia pidetään yhtenä kaikkien aikojen parhaista takamiehistä. Hänellä on eniten syöttöjä ja pallonriistoja NBA:n historiassa. Stockton edusti koko uransa ajan Utah Jazzia. Häntä pidetään yhtenä parhaista ilman mestaruutta jääneistä pelaajista.

Ura
---

Utah Jazz varasi Stocktonin vuoden 1984 varaustilaisuudessa kuudentenatoista pelaajana. Tätä ennen hän pelasi Gonzagan yliopistossa.

Stockton edusti Utah Jazzia vuodet 1984–2003. Hän tuli tunnetuksi erityisesti yhteispelistään Karl Malonen kanssa. Utah selviytyi finaaleihin vuosina 1997 ja 1998. Jazz hävisi kuitenkin molemmilla kerroilla Chicago Bullsille.

Stockton voitti NBA:n syöttökuninkuuden yhdeksän kertaa. Hänellä on hallussaan myös yhden kauden syöttöennätys.

Yhdysvaltain maajoukkueessa Stockton voitti kaksi olympiakultaa. Ensimmäisen kerran hän voitti kultaa 1992 kesäolympialaisissa Barcelonassa. Stockton oli tuolloin alkuperäisen Dream Teamin jäsen yhdessä muun muassa Larry Birdin, Magic Johnsonin ja Michael Jordanin kanssa. Toisen kerran hän voitti kultaa 1996 kesäolympialaisissa Atlantassa.

Vuonna 2009 Stockton valittiin Basketball Hall of Fameen. Samaan aikaan Hall of Fameen valittiin hänen Dream Team -joukkuetoverinsa Michael Jordan ja David Robinson, hänen Utahin aikainen valmentajansa Jerry Sloan sekä valmentaja C. Vivian Stringer.

Tärkeimmät saavutukset
----------------------

* Valinta 50 kaikkien aikojen parhaan NBA-pelaajan joukkoon (1996)
* Kaksi valintaa NBA:n ykköstähdistöön (1994, 1995)
* Yhdeksän NBA:n syöttökuninkuutta (1988, 1989, 1990, 1991, 1992, 1993, 1994, 1995, 1996)
* Kaksi NBA:n pallonriistokuninkuutta (1988, 1992)
* Kolmanneksi eniten otteluita NBA:n runkosarjan historiassa (1 504)
* Eniten syöttöjä NBA:n runkosarjan historiassa (15 806)
* Eniten pallonriistoja NBA:n runkosarjan historiassa (3 265)
* Eniten syöttöjä NBA:n runkosarjassa yhdellä kaudella (1 164)

Lähteet
-------

1. ↑  Associated Press: Jordan, Robinson lead Hall's 2009 class *ESPN.com*.  7.4.2009. Viitattu 21.8.2009. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Stocktonin tilastot NBA:n sivustolla (englanniksi)
* Stocktonin esittely NBA:n sivustolla (englanniksi)

  

Yhdysvaltain joukkue – Kesäolympialaiset 1992
"Dream Team"  

4 Laettner |
5 Robinson |
6 Ewing |
7 Bird |
8 Pippen |
9 Jordan |
10 Drexler |
11 Malone |
12 Stockton |
13 Mullin |
14 Barkley |
15 Johnson |
Valmentaja Daly

Yhdysvaltain joukkue – Kesäolympialaiset 1996
4 Barkley |
5 Hill |
6 Hardaway |
7 Robinson |
8 Pippen |
9 Richmond |
10 Miller |
11 Malone |
12 Stockton |
13 O’Neal |
14 Payton |
15 Olajuwon |
Valmentaja Wilkens



|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Puola

 |

 |
**Saamana** on intialainen marathinkielinen sanomalehti, joka toimii Shiv Sena -puolueen äänenkannattajana. Se sai alkunsa vuonna 1989, jolloin Bal Thackeray perusti sen tuodakseen julkisuutta puolueellensa. Hän suhtautui kielteisesti muihin Maharashtrassa vaikuttaneisiin mediajulkaisuihin, koska uskoi niiden ainoastaan hyökkäävän häntä vastaan. Thackerayn näkemyksistä sai sen vuoksi tietoa enimmäkseen Saamanan kautta. Hän oli myös huolissaan kannattajakunnastansa, joka hankki tietonsa ajankohtaisista tapahtumista lukemalla liberaaleja sanomalehtiä. Shiv Sena julkaisee Saamanasta myös hindinkielistä versiota, jonka Thackeray perusti vuonna 1993 halutessaan levittää sanomaansa Maharashtraan asettuneiden ei-marathinkielisten intialaisten keskuuteen.

Sanomalehti sai nimekseen Saamana eli selkkaus, koska se oli Thackerayn mukaan yksinkertainen nimi. Asiaan vaikutti myös se, että elokuvaohjaaja Jabbar Patel oli tehnyt nimen tunnetuksi vuonna 1974 julkaisemallaan samannimisellä elokuvalla. Saamanaa ja Thackerayta syytettiin Bombayssa vuosina 1992–1993 tapahtuneiden mellakoiden lietsomisesta. Mellakat olivat seurausta Baburin moskeijan tuhoamisesta, joka herätti muslimeissa halun kostaa hinduille. Kritiikin mukaan Thackeray julkaisi sanomalehdessään valheita ja liioitteli tapahtumien kulkua saadakseen puolueensa jäsenet mukaan väkivaltaisuuksiin. Thackerayn kuoltua vuonna 2012 Saamana osoitti kunnioitusta perustajalleen julkaisemalla lehden etusivun mustana kahtena päivänä. Hänen poikansa Uddhav Thackeray oli lehden seuraava päätoimittaja.

Lähteet
-------

1. ↑  Vijapurkar, Mahesh: The importance of Bal Thackeray’s Dainik Saamana *Firstpost*.  22.11.2012. Viitattu 6.12.2019.
2. 1 2  Anandan, Sujata: The Saamna has come of age *Hindustan Times*.  24.5.2016. Viitattu 6.12.2019.
3. ↑  Rashid, Omar: Wounding with ink *The Hindu*.  17.10.2015. Viitattu 6.12.2019.
4. ↑  Malekar, Anosh: How Bal Thackeray’s newspaper got its name *Caravan Magazine*.  1.12.2013. Viitattu 6.12.2019.
5. ↑  Bombay riots 1992: Scars remain, victims still plead for justice *The Indian Express*.  8.12.2017. Viitattu 6.12.2019.
6. ↑  For second day, Bal Thackeray papers have black front page *NDTV*.  19.11.2012. Viitattu 6.12.2019.
7. ↑  Uddhav Thackeray now made the editor of Shiv Sena newspapers *Firstpost*.  4.12.2012. Viitattu 6.12.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Saamanan verkkosivut (Arkistoitu – Internet Archive)
* Saamanan marathinkielinen verkkolehti
* Saamanan hindinkielinen verkkolehti
**Symplocaceae** on runsaat 300 lajia käsittävä kasviheimo koppisiemenisten Ericales-lahkossa, johon kuuluvat muun muassa kanervakasvit (Ericaceae).

Tuntomerkit
-----------

Heimon kasvit ovat pensaita tai puita, joihin kerääntyy alumiinia. Sekundaarisen aineenvaihdunnan tuotteita ovat muun muassa eräät flavonolit ja iridoidit. Soluissa on oksalaattihiekkaa. Lehdet ovat sahalaitaisia ja korvakkeettomia, joskus kahteen riviin järjestyneitä. Kukinto on terttumainen ja tavallisesti haaraton. Kukat ovat melko pieniä ja niiden perät ovat tavallisesti nivelikkäitä. Verhiö ja teriö ovat tyvestään yhdislehtisiä. Heteitä on usein paljon kimpuiksi järjestyneinä ja sikiäin on ainakin puoleksi kehänalainen, kahdesta viiteen yhteen kasvaneen emilehden muodostama. Vartalo on ontto ja luotti pallomainen. Sikiäimen päällä on mesiäinen. Riippuvia siemenaiheita on kahdesta neljään kussakin emilehdessä. Hedelmä on verhiön suojaama, luumarjamainen, ja kivessä on itämishuokosia. Siemeniä on tavallisesti yksi, ja siinä on kookas alkio.

Levinneisyys
------------

Heimo kasvaa tropiikissa ja subtropiikissa Afrikkaa lukuun ottamatta. Fossiileja tunnetaan myös Euroopan eoseenikauden kerrostumista.

Luokittelu
----------

Heimon 320 lajia kuuluu kahteen sukuun: korumarjat (*Symplocos*) ja *Cordyloblaste*. Heimo muodostaa yhdessä storaksikasvien (Styracaceae) ja uuvanakasvien (Diapensiaceae) kanssa kladin Ericales-lahkon evoluutiopuussa. Kladin kasveille ovat ominaisia puuvartisuus, terttumainen kukinto, ontto emiön vartalo ja runsas endospermi eli siemenen ravintovarasto.

Käyttö
------

Useiden korumarjalajien kuoresta, lehdistä tai hedelmistä saadaan keltaista, punaista tai ruskeaa väriä, jota käytetään muun muassa kankaiden värjäykseen. Valkoisten kukkien ja sinisten marjojen vuoksi safiirikorumarjaa (*Symplocos paniculata*) viljellään koristekasvina. *Symplocos racemosa* -lajin marjat ovat syötäviä.

Lähteet
-------

* Kasvien maailma. Otavan iso kasvitietosanakirja. Osa 5. - Otava, Helsinki, 1981. ISBN 951-1-06363-4
* Stevens, P. F. (2001 onwards). Angiosperm Phylogeny Website. Version 12, July 2012 [and more or less continuously updated since]. .

### Viitteet

1. 1 2 3  Stevens 2001, viittaus 28.12.2014
2. ↑
3. ↑  Kasvien maailma, osa 5, s. 1890


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q588797
* Wikispecies: Symplocaceae
* APNI: 156143
* ATRF: Symplocaceae
* CoL: 626LY
* EoL: 4264
* EPPO: 1SYMF
* FNA: 10863
* FoAO2: Symplocaceae
* FoC: 10863
* Fossilworks: 55694
* GBIF: 6708
* GRIN: 1088
* iNaturalist: 71637
* IPNI: 30001015-2
* IRMNG: 114047
* ITIS: 23876
* NCBI: 20019
* Open Tree of Life: 729324
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:30001015-2
* Tropicos: 42000154
* VicFlora: 96b55949-3736-4a4d-bc3e-eae132fe9656
* Watson & Dallwitz: symploca
* WFO: wfo-7000000593

 |

 |
*How Sir Bedivere Cast the Sword Excalibur into the Water*. Aubrey Beardsley (1894).
**Bedivere** (kymriksi *Bedwyr*, ransk. *Bédoier*, myös **Bedevere**) on yksi kuningas Arthurin pyöreän pöydän ritareista. Hän on se, joka palautti Excaliburin Järven neidolle. Hän toimi Arthurin marsalkkana. Sir Lucan oli hänen veljensä ja Griflet hänen serkkunsa.

Walesilaisessa perinteessä
--------------------------

Bedivere esiintyy useissa varhaisissa walesilaisissa teksteissä, joissa häntä kutsutaan nimellä Bedwyr Bedrydant ("Täydellisten jänteiden Bedwyr"). Hänen sanotaan olevan komea, yksikätinen ritari Arthurin palveluksessa. Hänen isänsä nimi on Pedrawd tai Bedrawd, ja hänen lapsensa ovat Amhren ja Eneuawg, jotka molemmat kuuluvat Arthurin hoviin.

Yksi varhaisimmista maininnoista Bediverestä on 900-luvulta peräisin olevassa runossa *Pa Gur*, jossa kuvaillaan useita Arthurin ritareita. Bediveren sanotaan kaataneen satoja vihollisia ja olleen hurjaluonteinen miekan ja kilven kanssa taistellessaan Garwlwydia vastaan Tryfrwydin rannoilla.

### Culhwch ja Olwen

Culhwch tulee Arthurin hoviin walesilaisessa tarinassa *Culhwch ja Olwen* (1881).
Bedivere on keskeinen hahmo tarinassa Culhwchista ja Olwenista, jossa hän on korkeassa asemassa Arthurin hovissa ystävänsä Sir Kayn kanssa. Bedivereä kuvaillaan maailman komeimmaksi mieheksi Arthuria ja Drych fab Cibddaria lukuun ottamatta, ja hänen sanotaan kantavan taikapeistä. Häntä pyydetään Culhwchin mukaan tämän retkelle voittaa Olwenin käsi, ja hän on ensimmäinen, joka iskee Ysbaddaden-jättiläistä Culhwchille tarkoitetulla myrkkykeihäällä. Bedivere auttaa Culhwchia suorittamaan Ysbaddadenin antamat mahdottomat tehtävät, ja tarina päättyy Ysbaddadenin häpäisyyn ja kuolemaan ja lopulta Culhwchin ja Olwenin avioliittoon.

Myöhempi traditio
-----------------

Geoffrey Monmouthilaisen teoksessa *Historia regum Britanniae* Bedivere on yksi Arthurin uskollisista liittolaisista, mikä on paljolti hänen roolinsa myös myöhemmässä Arthuriin liittyvässä kirjallisuudessa. Useissa versioissa Arthurin kuolemasta Bedivere ja Arthur kuuluvat niihin muutamiin Camlannin taistelusta selvinneisiin. Taistelun jälkeen kuolettavasti haavoittunut Arthur pyytää Bedivereä heittämään Excaliburin takaisin Järven neidolle. Bedivere kuitenkin ajattelee miekan olevan liian arvokas Britannialle, jotta sen voisi vain heittää veteen. Kun hän kertoo Arthurille ettei mitään tapahtunut, Arthur moittii häntä, tietäen että taikamiekka aiheuttaisi jotain yliluonnollista. Lopulta Bedivere heittää miekan veteen, jolloin sieltä nousee käsi, joka tarttuu miekkaan ilmassa ja vajoaa sitten takaisin laineisiin. Tämän kuullessaan Arthur vakuuttuu, että miekka on todella palautettu Järven neidolle.

Arthurin kuoleman jälkeen Bedivere vetäytyy erakkoluostariin, jossa hän elää lopun elämäänsä.

Lähteet
-------

1. ↑  *Pa Gur* Web Archive
**Robinettin automobiili** (ital. *L’auto di Robinet*, myös *L’automobile di Robinet*) on vuonna 1911 valmistunut italialainen mykkäelokuva. Lyhyen komedian päähenkilöä Robinettia esittää Marcel Fabre.

Juoni
-----

Polkupyöräpoliisit lähtevät jahtaamaan Robinettia, koska hänen autossaan ei ole rekisterinumeroa. Kun poliisit saavat Robinettin lopulta kiinni, tämä osoittaa että numero on ollut koko ajan hänen "peräpuolessaan", kuten laki vaatii.

Näyttelijät
-----------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Marcel Fabre  | … |  Robinett
  |
|  Ercole Vaser  | … |  
  |

Tuotanto
--------

Ambrosio Filmin tuottama *Robinettin automobiili* on tekijälleen tyypillinen anarkistinen törmäilyfarssi, tosin tällä kertaa kommellukset eivät johdu Robinettista tai hänen käsissään olevasta uudesta keksinnöstä. 

Elokuvaa esitettiin Suomessa jo kuukauden kuluttua sen valmistumisesta. Lehti-ilmoituksissa "pyydeltiin anteeksi" sen huonoa makua.

Restaurointi
------------

*Robinettin automobiilin* mustavalkoinen kopio on säilynyt Alankomaiden elokuvamuseossa. Alkuperäisestä 96 metrin pituudesta on jäljellä 74 metriä. Elokuva on nähtävissä Torinon elokuvamuseon Vimeo-sivustolla.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Bernardini, Aldo & Martinelli, Vittorio: *Il cinema muto italiano. I film degli anni d’oro. 1911, prima parte*, s. 42–43. Biblioteca di Bianco e Nero. Roma: Nuova ERI, Centro Sperimentale di Cinematografia, 1995. ISBN 88-397-0915-0. Teoksen verkkoversio.
2. ↑  Antti Alanen: Film Diary *anttialanenfilmdiary.blogspot.fi*. Viitattu 12.8.2017.
3. ↑  Olympia Teatterin mainos.  *Helsingin Sanomat*, 26.11.1911, s. 4. Artikkelin verkkoversio.
4. ↑  Puistoteatterin mainos.  *Sosialidemokraatti*, 4.1.1912, s. 1. Artikkelin verkkoversio.
5. ↑  Cineteca MNC *vimeo.com*. Viitattu 12.8.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* *Robinettin automobiili* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
**Bedhead** oli yhdysvaltalainen indie rock-yhtye, joka perustettiin Dallasissa vuonna 1991. Yhtyeen musiikki oli yleensä vaimeaa moniäänistä musiikkia, jossa oli yksilinjaisia melodioita soittettuna kolmella sähkökitaralla ja sähköbassolla, ja siksi heitä verratiinkin The Velvet Undergroundiin. Yhtyeen kappaleita oli yleensä vaikea tulkita, ja kriitikot luonnehtivat genreä nimellä "slow-core". Bedhead erosi muista rockyhtyeistä soittamalla 7/8 tai 5/4 tahtilajiin yleisen 4/4 sijasta.

Hajoamiseen jälkeen vuonna 1999 Matt ja Bubba Kadane perustivat uuden yhtyeen nimeltä New Year, jonka tyyli oli samanlaista kuin Bedheadin.

Jäsenet
-------

* Matt Kadane - kitara, laulu
* Bubba Kadane - kitara, laulu
* Tench Coxe - kitara
* Kris Wheat - basso
* Trini Martinez - rummut

Diskografia
-----------

### Albumit

* 1994 - *WhatFunLifeWas*
* 1996 - *Beheaded*
* 1998 - *Transaction de Novo*

### EP:t

* 1994 - *4songCDEP19:10*
* 1996 - *The Dark Ages*
* 1998 - *Lepidoptera*
* 2000 - *Macha Loved Bedhead*

### Singlet

* 1992 - *Bedside Table/Living Well*
* 1993 - *The Rest of the Day/I'm Not Here*
* 1998 - *Lepidoptera/Leper*

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**Bladié-Tièmala** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Bougounin piirissä Malissa. Se sijaitsee Banin yläjuoksulla 65 kilometriä Bougounista kaakkoon. Kunnassa on 4 600 ja keskuskylässä 2 900 asukasta (vuonna 2009, väestönlaskenta).

Bladié-Tièmalan kunta rajoittuu pohjoisessa Bougounin piirin Zantiébougoun, koillisessa Définan, kaakossa Yiridougoun sekä lounaassa ja luoteessa Garalon kuntiin. Seutu kuuluu Sudanin vyöhykkeeseen. Kasvillisuus on puu- ja pensassavannia.

Kuntaan kuuluu kolme kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita ja fulbeja.

Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkein viljelykasvi on puuvilla. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan pienimuotoista kaupankäyntiä ja käsityöammatteja. Palveluihin kuuluvat kolme alakoulua, yläkoulu ja terveysasema. Vesihuolto kattaa 94 % tarpeesta.

Lähteet
-------

1. ↑  4ème recensement général de la population et de l’habitat. Résultats définitifs, tome 0: Répertoire des villages *instat-mali.org*.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 10.5.2017.
2. ↑  Mali - Région de Sikasso: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 10.5.2017.
3. 1 2 3  Plan de securite alimentaire: Commune rurale de Bladie Tiemela 2006-2010 *fsg.afre.msu.edu*.  2007. Viitattu 10.5.2017. [vanhentunut linkki]
Sami Hyypiä Areena sijaitsee Tähteessä
**Tähtee** on tilastoalue ja asuinalue Kouvolan Kuusankoskella. Tähtee rajoittuu pohjoisessa Mattilaan ja Kymijokeen, lännessä Naukioon, idässä Kuusaanniemeen ja etelässä Sairaalanmäkeen, Puistomaahan ja Kuusaahan. Tähtee on suurimmaksi osaksi omakotitaloaluetta. Alueella sijaitsee muun muassa Majatalo Hetekka, Tähteenkadun alakoulu sekä Kuusankosken Perhetukikeskus.
Myös Väkkärän asuinalue kuuluu Tähteen tilastoalueeseen. 

Tähteen katuradalla järjestettiin vuosina 1955 ja 1956 TT-ajot.
Ajoista on säilynyt mm. 8 mm:n kaitafilmimateriaalia.

Sudeetti on omakotialue Tähteessä. Talot on rakennettu vuoden 1945 molemmin puolin. Rakennuttajana oli Kymi-yhtiö (nyk. UPM). Omakotitalot ovat kaikki olleet alkujaan samanlaisia, ja ne olivat tehtaiden työläisten työsuhdeasuntoja. Myöhemmin asukkaille annettiin mahdollisuus ostaa asuntonsa.

Osa-alueet
----------

### Asuinalueet

* Tähtee
* Väkkärä
* Lautaro

Palvelut ja teollisuus
----------------------

* Tähteenkadun koulu (luokat 1–6)
* Kuusankosken paloasema (ent. Kuusankosken kaupungin varikko)
* Sami Hyypiä areena
* Lassilanpellon pallokenttä
* Tähteen seurakuntakoti

Lähteet
-------

1. ↑  Kouvolan sanomat 9.1.2017, s. 2.
**Robinson Crusoe: Adventure on the Cursed Island** on vuonna 2012 julkaistu Robinson Crusoe -romaanin innoittama selviytymisteemainen lautapeli. Pelin on suunnitellut Ignacy Trzewiczek ja julkaissut Portal Games ja Z-Man Games.

Pelin kulku
-----------

Pelin aluksi pelaajat valitsevat itselleen roolin ja sen jälkeen kuudesta eri skenaariosta yhden. Kussakin skenaariossa on eri tehtäviä, jotka pelaajien on täytettävä annetussa ajassa voittaakseen pelin. Eri rooleilla puolestaan on eri erikoiskyvyt.

Peli jakautuu kierroksiin, joiden aluksi pelaajat nostavat tapahtumakortin. Suurin osa korteista aiheuttaa peliin jonkin lisähaasteen. Kierroksen aikana pelaajien on valittava, mitä töitä roolihahmot tekevät. Voittaakseen skenaariot pelaajien on tehtävä resurssinhallintaa ja pidettävä huolta siitä, että roolihahmojen taisteluhenki pysyy korkealla. Heidän on myös pidettävä roolihahmot ruokittuina. Pelaajat voittavat, kun he ovat täyttäneet skenaarion vaatimat tehtävät tarpeeksi nopeasti eikä kukaan roolihahmoista ole kuollut.

Arvostelut
----------

Lautapelioppaan peliarvostelun mukaan yksi pelin suurimmista vahvuuksista on sen tarinankerronnallisuus. Pelikertojen välillä on myös vaihtelua, koska on paljon tapahtumakortteja ja asioita, joita pelaajat voivat tutkia ja kokeilla. Toisaalta sääntökirjan selkeys ja aikaa vievä "näpertely" saivat kritiikkiä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Robinson Crusoe -lautapelin arvostelu *Lautapeliopas*.  12.1.2014. Viitattu 3.5.2023.