recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**William David "Dave" Sanders** (22. lokakuuta 1951 – 20. huhtikuuta 1999) oli yhdysvaltalainen tietotekniikan opettaja Columbinen lukiossa, Coloradossa. Hän toimi myös tyttöjen koripallo -ja softballjoukkueen valmentajana. Sanders tuli tunnetuksi evakuoidessaan yli 100 oppilasta koulussa sattuneessa verilöylyssä. Hän kuitenkin kuoli samana päivänä ehtimättä pelastaa itseään. Hän oli 47-vuotias.

Kun ampujat saapuivat, kahvila oli melkein tyhjä. Sanders kiiruhti yläkertaan pelastamaan oppilaita piilottamalla heitä luokkahuoneisiin, kunnes Dylan Klebold ampui häntä takaaltapäin. Hän osui Sandersiä rintaan, olkapäihin, päähän ja kaulaan. Kaksi opettajaa raahasi hänet kemianluokkaan, missä hän kuoli verenhukaan ehtimättä saada apua. 

Sandersistä tuli kuolemansa jälkeen koulun sankari ja koulun koripallojoukkue nimettiin hänen mukaansa.

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
Mutschmann Adolf Hitlerin seurassa.
**Martin Mutschmann** (9. maaliskuuta 1879 – 14. helmikuuta 1947?) oli natsi ja Saksin valtion aluejohtaja (Gauleiter) toisen maailmansodan aikana Saksassa. 

Hän oli syntynyt Hirschbergissä Saalen alueella Thüringenissä. Mutschmann muutti lapsena perheensä kanssa Plaueniin Saksiin. Hän opiskeli taloustiedettä ja avasi oman nauhatehtaan Plaueniin. Ensimmäisessä maailmansodassa hän palveli länsirintamalla vuoteen 1916, jolloin hänet vapautettiin palveluksesta lääketieteellisin perustein. Sodan jälkeen hän oli varhainen osallistuja anti-semiittiseen järjestöön nimeltään Schutz und Trutz Bund. Hän oli paikallisen kansallissosialistisen liikkeen perustajia Plauenissa ja teki henkilökohtaisesti lahjoituksia pääkaupungin natsipuolueelle. Mutschmann joutui pois nauhatehtailijan uraltaan suuren laman seurauksena, mutta hän lahjoitti rahaa muihin bisneksiin, ja sai nopeasti suosiota natsien keskuudessa.

Mutschmannista tuli Saksin Gauleiter 1925. Hän oli tässä virassaan toisen maailmansodan loppuun. Hänen poliittinen aktivisminsa keskittyi enemmän Saksin kuin koko Natsi-Saksan asioihin. Mutschmann oli intohimoisesti kiinnostunut saksilaisten taide-esineiden ja maalausten säilyttämisestä 30. tammikuuta 1933, natsien valtaannousun jälkeen, Mutschmann nimitettiin natsikuvernööriksi (Reichsstatthalter) Saksiin. Intohimoisena metsästäjänä hänen väitettiin olevan kiinnostuneempi harrastuksistaan kuin Saksin alueen hyvinvoinnista. Mutschmannia on syytetty siitä, ettei hän valmistanut Dresdenin kaupunkia sen hirveisiin pommituksiin 13.-15. helmikuuta 1945.

1. toukokuuta 1945, Mutschmann oli Dresdenissä. Saksin Gauleiterina hän julisti kaupunkiin suruajan Adolf Hitlerin tehtyä itsemurhan 30. huhtikuuta 1945. 5. toukokuuta Mutschmann antoi ymmärtää että suurimittainen Saksan hyökkäys itärintamalla oli käynnistymässä. Kaksi päivää myöhemmin puna-armeija vangitsi hänet kun hän yritti paeta. 

Mutschmannin uskotaan kuolleen vankilassa Moskovassa 1947. Kuitenkin Albert Speerin mukaan, Mutschmann ". .. ajettiin melko kylmässä säässä alasti vaunuissa Dresdenin halki, ja sitten hakattiin kuoliaaksi."
**Alain Sarteur** (s. 17. kesäkuuta 1946 Plailly, Oise, Ranska) on entinen ranskalainen pikajuoksija.

Sarteur voitti Ateenan EM-kilpailuissa 1969 kultaa 4 × 100 metrin viestijuoksussa ajalla 38,8 s ja saavutti hopeaa 100 metrin juoksussa ajalla 10,4 s. Wienin EM-hallikilpailuissa 1970 hän sijoittui 60 metrin juoksussa neljänneksi ajalla 6,7 s. Münchenin 1972 olympialaisissa hän karsiutui 100 metrin juoksun välierissä ajalla 10,51 s; puolivälierissä hän oli juossut ajan 10,40 s.

Sarteur kuului vuonna 1969 joukkueeseen, joka juoksi 4 × 200 metrin viestijuoksussa Euroopan ennätyksen 1.23,6. Hän voitti Ranskan mestaruuden sisäradoilla 60 metrillä vuosina 1970, 1971, 1973 ja 1975 sekä ulkoradoilla 100 metrillä vuosina 1970 ja 1972. Hän on pituudeltaan 178-senttinen ja painoi kilpavuosinaan 74 kiloa.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

* 60 metriä (hallissa): 6,79 s (1974)
* 100 metriä: 10,2 s (1970), sähköajanotolla 10,33 s (1972)
* 200 metriä: 20,7 s (1969), sähköajanotolla 21,23 s (1976)

Lähteet
-------

* *Docathlé 2003*, s. 130, 186, 221, 524. Fédération Française d'Athlétisme, 2003. ISBN (mahdollisesti virheellinen) 2-951243-4-3. (ranskaksi)
**Nathalie Teppe**  (s. 22. toukokuuta 1972 Bourg-en-Bresse, Ain, Ranska) on entinen ranskalainen yleisurheilija. Hänen päälajinsa oli seitsenottelu, jonka yksittäisissä lajeissa hän oli vahvimmillaan keihäänheitossa.

Teppe sijoittui Splitin EM-kilpailuissa 1990 seitsenottelussa 15:nneksi 5 456 pisteellä. Barcelonan 1992 olympialaisissa hän oli 23:s 5 947 pisteellä ja Stuttgartin MM-kilpailuissa 1993 neljästoista 6 037 pisteellä. Helsingin EM-kilpailuissa 1994 hän sijoittui yhdeksänneksi sekä seitsenottelussa että keihäänheitossa. Hän heitti keihäänheiton loppukilpailussa tuloksen 57,52 metriä. Ottelussa hän kokosi 6 171 pistettä ja heitti ottelun yhteydessä keihästä 55,64 metriä. Göteborgin MM-kilpailuissa 1995 hän sijoittui seitsenottelussa 11:nneksi 6 213 pisteellä ja heitti ottelun yhteydessä keihästä 56,04 metriä. Ateenan MM-kilpailuissa 1997 hän sijoittui ottelussa 11:nneksi 6 242 pisteellä ja Sydneyn 2000 olympialaisissa 19:nneksi 5 851 pisteellä.

Teppe sijoittui viisiottelussa Pariisin EM-hallikilpailuissa 1994 yhdeksänneksi 4 416 pisteellä, Tukholman EM-hallikilpailuissa 1996 seitsemänneksi 4 379 pisteellä sekä Maebashin MM-hallikilpailuissa 1999 kuudenneksi Ranskan ennätyksellä 4 472 pistettä.

Nathalie Teppe voitti Ranskan mestaruuden ulkoradoilla seitsenottelussa vuosina 1992, 1996 ja 2000 sekä sisäradoilla viisiottelussa vuonna 2002. Hän on pituudeltaan 183-senttinen ja painoi aktiivivuosinaan 61 kiloa.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

* 200 metrin juoksu: 25,29 (1990; myötätuulta +2,4 m/s).
* 100 metrin aitajuoksu: 13,72 (2000)
* Korkeushyppy: 185 (1993)
* Pituushyppy: 623 (2000), hallissa 627 (1999)
* Kolmiloikka: 12,05 (1994)
* Kuulantyöntö: 14,21 (2000)
* Keihäänheitto: 61,60 (1994)

Lähteet
-------

* *Docathlé 2003*, s. 120, 149, 178, 196, 216, 433. Fédération Française d'Athlétisme, 2003. ISBN (mahdollisesti virheellinen) 2-951243-4-3. (ranskaksi)
* Butler, Mark (toim.): *IAAF Statistics Handbook: Helsinki 2005*, s. 197–198. IAAF, 2005. (englanniksi)
* Siukonen, Markku & Ahola, Matti: *Suuri EM-kirja*, s. 174, 175, 209. Sporttikustannus Oy, 1990. ISBN 951-8920-11-7.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
**S Voice** oli Samsungin älykäs henkilökohtainen avustaja ja tietonavigaattori, joka oli sisäänrakennettuna yli kahteenkymmeneen Samsungin elektroniikkalaitteeseen 2013–2017.

S Voice pohjautuu Vlingo-järjestelmään. Sovelluksen toiminta perustuu siihen, että laitteen käyttäjä sanoo S Voiceen mitä haluaa tämän tekevän. S Voicessa käyttäjän kanssa keskustelee ääni. Äänen saa aktivoitua sanomalla *Hi Galaxy*. S Voicen saa muun muassa soittamaan tiettyyn numeroon, etsimään tiettyä hakusanaa internetistä, laittamaan herätyksen, ottamaan kuvan tai vastaamaan tulevaan puheluun. S Voice julkaistiin 30. toukokuuta 2012. Se toimii vain Android 4.0 - 4.4 -käyttöjärjestelmän omaavissa laitteissa. S Voice on hieman samanlainen kuin Applen Siri.

Samsungin Galaxy S8 ja S8+ -puhelinten mukana tuli Bixby, joka on S Voicen seuraaja. S Voice suljettiin 1. kesäkuuta 2020.

Lähteet
-------

* 
* 

### Viitteet

1. ↑

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**Klaus Olavi Hytönen** (1909–20. kesäkuuta 1979) oli suomalainen lintutieteilijä.

Hytönen tarkkaili lintuja jo koulupoikana Helsingin ympäristössä. Hän tutki Helsingin Vanhankaupunginlahden naurulokkiyhdyskuntaa ja laati aiheesta progradu-tutkielman. Hän työskenteli Helsingin yliopiston eläintieteen laitoksella ylimääräisenä amanuenssina 1929–1940 hoitaen rengastusasioita, ja julkaisi yhdessä Ilmari Välikankaan kanssa vuosittaiset rengastusraportit (*Die Vogeberingung in Finnland*) 1929–1937.

Hytönen rengasti suuren määrän lintuja. 1920- ja 1930-luvuilla hän rengasti Suomessa eniten lintuja. Hän löysi Suomelle 2 uutta lintulajia, rastaskerttusen 1930 ja pikkukiurun 1962.

Hytönen toimi Suomen Lintutieteellisen Yhdistyksen sihteerinä 1930–1936.

Lähteet
-------

* Lehtonen, Leo 1980: Olavi Hytönen ja T. A. Putkonen in memoriam. Ornis Fennica 57:139–140. Suomen Lintutieteellinen Yhdistys.

Aiheesta muualla
----------------

* Helsingin ympäristöhistoria (Arkistoitu – Internet Archive)
* Kuusiluoto (Arkistoitu – Internet Archive)
**Samsung Galaxy A10e** on Samsungin 12. heinäkuuta 2019 julkaisema älypuhelin.

Tekniset tiedot
---------------

### Muotoilu

#### Näyttö

Samsung Galaxy A10e -älypuhelimessa on 5,8 -tuumainen teräväpiirtonäyttö 19,5:9 -kuvasuhteella.

#### Paino ja mitat

Laite painaa 141 grammaa ja sen mitat ovat 147,3 x 69,6 x 8,4 millimetriä.

### Fyysiset osat

#### Järjestelmäpiiri

Laitteesta löytyy Samsungin Exynos 7 Octa 7884 -järjestelmäpiiri, jossa grafiikkapiirinä toimii Mali-G71 MP2.

#### Muisti

Laitteessa on 2 gigatavua RAM-muistia ja 32 gigatavua sisäistä muistia. Lisäksi tallennustilaa voidaan laajentaa enintään 512 gigatavun microSD-kortilla.

#### Akku

Akun kapasiteetti on 3 000 milliampeerituntia tässä laitteessa.

#### Kamerat

Takakameran tarkkuus on 8 megapikseliä. Etukameran tarkkuus on 5 megapikseliä.

Videokuvaus voidaan tehdä 1080p (täysteräväpiirto) -resoluutiolla 30 fps.

### Ohjelmisto

Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android 9.0 "Pie" Samsungin One UI -käyttöliittymällä.

Lähteet
-------

* Phonearena: Samsung Galaxy A10e
**José María Quintana Cabanas** (s. 1930) on espanjalainen sosiaalipedagogi. Hän syntyi pienessä Bagan kylässä Kataloniassa Pyreneiden vuoristossa. Quintana pääsi sisällissodasta johtuen säännöllisen koulunkäynnin piiriin vasta 11-vuotiaana, mutta hän sai opetusta vain vaikeimmissa aineissa, muutoin hän joutui opiskelemaan itse. Nämä kokemukset vaikuttivat hänen pedagogisiin näkemyksiinsä siitä, että menestyksekäs opetus ei riipu hyvistä välineistä vaan ennen kaikkea opettajan ja oppilaan ponnisteluista ja tahdosta oppia ja opettaa.

Quintana valmistui alun perin opettajaksi ja on hänestä tehtyjen tutkimusten mukaan*lähde?* kirjoittanut pedagogiikan, filosofian, psykologian ja sosiologian alalta yli 30 kirjaa yksin ja tusinan verran yhdessä muiden kanssa.

Quintana on modernin espanjalaisen sosiaalipedagogiikan pioneeri, ajattelijapedagogi ja kirjoittaja. Sosiaalipedagogisesti Quintana tuntee erityisesti Johann Heinrich Pestalozzin itselleen läheiseksi. Quintana puolustaa kolmea klassista arvoa: totuutta, hyvyyttä ja kauneutta. Lisäksi hän puolustaa oikeuksien ja velvollisuuksien sekä vapauden ja vastuun liittoa, klassisen kulttuurin ja teknologisen innovaation kädenlyöntiä*selvennä* ja rationaalista käyttäytymistä yhdistyneenä persoonalliseen luovuuteen. Quintana puolustaa siis humanistista pedagogiikkaa, ja on pitkälti hänen ansiotaan, että nykyajan espanjalainen sosiaalipedagogiikka rakentuu vahvalle monitieteelliselle humanistiselle perustalle*kenen mukaan?*.

Quintanan mukaan kirjallisuudesta on löydettävissä viisi erilaista sosiaalipedagogiikan määritelmää:

* Sosiaalipedagogiikka on yksilön sosiaalisen muotoutumisen oppi.
* Sosiaalipedagogiikka on yksilön poliittisen ja kansallisen kasvatuksen oppi.
* Sosiaalipedagogiikka on yhteiskunnan kasvattavan toiminnan teoria.
* Sosiaalipedagogiikka on erityisesti lapsuuden ja nuoruuden ajan hyvinvoinnin ja sen tukemisen oppi
* Sosiaalipedagogiikka on pedagogista sosiologismia.

Näiden näkemysten juuret*selvennä* löytyvät Paul Natorpilta. Quintana hyväksyy määritelmistä vain ensimmäisen ja neljännen. Ensimmäinen kohta on ajankohtainen ja välttämätön, neljäs määritelmistä on aitoa ja puhdasta sosiaalipedagogiikkaa. Quintanan näkemyksen mukaan sosiaalipedagogiikka on sosiaalityön pedagoginen tiede.*lähde?*

Lähteet
-------

* Hämäläinen, J & Kurki, L: *Sosiaalipedagogiikka*. Porvoo: WSOY, 1997.
**Oleg Semjonovitš Šenin** (ven. Оле́г Семёнович Ше́нин, s. 2. heinäkuuta 1937 – 28. toukokuuta 2009) oli venäläinen kommunisti, entinen Neuvostoliiton kommunistisen puolueen politbyroon ja sihteeristön jäsen.

Šenin opiskeli rakennusinsinööriksi. Hän kohosi kommunistipuolueen johtotehtäviin Hakassian aluekomiteassa 1970-luvulla. Hän palveli Afganistanin kansandemokraattisen puolueen neuvonantajana ja toimi Krasnojarskin aluekomitean ensimmäisenä sihteerinä. Hänet valittiin 1989 Neuvostoliiton kansanedustajain kongressiin. Vuonna 1990 hänestä tuli politbyroon ja keskuskomitean sihteeristön jäsen.

Šenin oli valtion hätätilakomitean jäsen elokuun 1991 kaappauksessa Gorbatšovia vastaan ja joutui vuodeksi vangituksi. Hänet armahdettiin 1994.

Šenin oli Sergei Skvortsovin uudelleen perustaman Neuvostoliiton kommunistisen puolueen keskuskomitean jäsenenä. Vuonna 1993 hän oli perustamassa Kommunististen puolueiden liitto – Neuvostoliiton kommunistinen puolue -puoluetta (SKP-KPSS, СКП-КПСС). Šenin johti Neuvostoliitosta irtautuneissa maissa toimivien kommunististen puolueiden liittoa.

Šenin kuului Venäjän federaation kommunistisen puolueen (KPRF) keskuskomiteaan ja hän edusti puoluetta keskusvaalilautakunnassa. SKP-KPSS hajosi 2000 kun KPRF:n johtaja Gennadi Zjuganov ei suostunut luomaan yhdistettyä Venäjän ja Valko-Venäjän kommunistista puoluetta. Zjuganov jäi SKP-KPSS:n puheenjohtajaksi, jolloin Šenin kannattajineen perusti uuden Neuvostoliiton kommunistisen puolueen.

Šenin pyrki ehdolle Venäjän presidentinvaaliin 2008, mutta rekisteröinti kaatui virheisiin dokumenteissa. Šenin piti hylkäämistä poliittisena.

Lähteitä
--------

*

Aiheesta muualla
----------------

* 
* 

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |

 |
**Paul van Buitenen** (s. 28. toukokuuta 1957 Breda) on hollantilainen Euroopan unionin virkamies ja europarlamentaarikko vuosina 2004–2009.

Van Buitenen arvosteli EU:n toiminnassa havaitsemiaan väärinkäytöksiä. Hänen paljastamansa asiat johtivat EU:n Santerin komission eroon 1990-luvun lopulla. Van Buitenen valittiin europarlamenttiin perustamansa Europa Transparant -puolueen listoilta vuonna 2004. Vuonna 2006 hän moitti Clearstream-pankkitoimintaa ja EU:n toimintaa ja julkaisi vuonna 2008 verkkosivuillaan luottamuksellista, EU:n sisäisen raportin tietoa EU:n varojen väärinkäytöstä. Vuonna 2008 van Buitenen ilmoitti Europa Transparant -puolueensa lopettamisesta ja ilmoitti liittyvänsä Kristilliseen liittoon (ChristenUnie), joka on hollantilainen kristillis-demokraattinen puolue.

*Reader's Digest* -lehti ja Australian Broadcasting Commission ovat valinneet van Buitenenin Vuoden eurooppalaiseksi.

Katso myös
----------

* Marta Andreasen

Lähteet
-------

* Van Buitenen: Why I'm Leaving the European Commission European voice (vaatii kirjautumisen)

### Viitteet

1. ↑  "MEP makes 'fraud' report public". BBC News. 5 March 2008 Persbericht, paulvanbuitenen.nl,Paulvanbuitenen.nl
2. ↑  Nd.nl
3. ↑  Guardian
4. ↑  Schuman Centre


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Salvatore Valestra** on DC-animaatiouniversumissa esiintyvä kuvitteellinen mafiapomo. Hahmo teki ainoan esiintymisensä elokuvassa *Batman: Mask of the Phantasm* vuonna 1993. Hänen äänenään toimi elokuvasta *Kummisetä* tuttu Abe Vigoda.

Historia
--------

Salvatore Valestra oli vanhanajan mafiapomo Gothamissa ja johti omaa ryhmäänsä, johon kuuluivat muun muassa Buzz Bronski, Chuckie Sol, Carl Beaumont ja tuntematon palkkamurhaaja, joka tulevaisuudessa tunnetaan nimellä Jokeri. Hän hallitsi suurin osin Gothamin alamaailman liiketoimintoja ja monesti lahjoi Gothamin Pormestariakin. Carl Beaumont ollessa velkaantuneena Valestralle hän päätti paeta tyttäresä kanssa toiseen maahan. Valestra kuitenkin tiesi missä heidän uusi paikka sijaitsi ja lähetti palkaamurhaajansa (Jokerin) tappamaan Beaumontin.

Noin 10 vuotta tapahtuman jälkeen Beaumontin tytär Andrea matkasi kohti Gotham Cityä, naamioituneena Phantasm hahmoksi hakemaan kostoa. Yksitellen hän onnistui tappamaan kaksi ensimmäistä. Valestran ollessa jo yli 60-vuotias hän säihkähti tapahtunutta lukiessaan lehdestä, kuinka Buzz Bronski ja Chuckie Sol oli murhattu ja lehden mukaan Batmaniä pidettiin syyllisenä tähän. Valestra yritti kaikin keinoin saada itsensä turvaan uhalta, mutta kun mikään ei auttanut Valestra matkasi Jokerin luokse pyytäen häntä tappamaan Batmanin. Jokeri uskotteli Valestralle suostuvansa tekemään mitä hän pyysi, mutta tappoikin entisen mafiapomon jokerimyrkyllään ja vei tämän rahat jättäen Valestran ruumiin syötiksi Phantasmille.

Muussa mediassa
---------------

* Salvatore Valestra mainitaan lyhyesti Elseworld-tarinassa *Batman: White Knight*, jossa hänen jenginsä on yksi monista Jack Napierin valtaamista tämän poliittisessa suunnitelmassaan ​​tehdäkseen Gotham Citystä paremman paikan.
**Günther Anhalt** (23. tammikuuta 1906 - 27. huhtikuuta 1945) oli saksalainen SS-mies toisen maailmansodan aikana. Hänen on epäilty osallistuneen Wormhoudtin joukkomurhaan vuonna 1940.*lähde?*

Nuoruus
-------

Hän oli syntynyt Breslaussa Preussin Sleesiassa. Hän liittyi natsipuolueeseen 1. kesäkuuta 1932 ja seuraavana vuonna SS Stabswache "Berliniin", tarkkaan valittuun 240-miehiseen SS:n henkivartioyksikköön.
17. lokakuuta 1934 hänet ylennettiin SS-Hauptscharführeriksi Leibstandarte SS "Adolf Hitler"-divisioonan 7. komppaniaan.
Anhalt ylennettiin SS-Untersturmführer on 10. huhtikuuta 1935 ja SS-Obersturmführeriksi 9. marraskuuta 1936, jolloin hän otti 7. komppanian komennon. Hänen komppaniansa toimi kunniavartijona Ribbentropin ja Cianon allekirjoittaessa Saksan ja Italian välisen ystävyyssopimuksen.

II maailmansota
---------------

II maailmansodan alussa hän otti osaa Puolan sotaretkeen Wilhelm Mohnken alaisuudessa. Hän haavoittui Puolassa ja sai ylennyksen SS-Hauptsturmführeriksi. Hän saattoi ottaa osaa 90 brittisotavangin joukkomurhaan kostona Sepp Dietrichin väitetystä kuolemasta. 6. huhtikuuta 1941 Anhalt sai komentoonsa divisioonansa 1. insinöörikomppanian, ja Venäjän sotaretken alettua IV pataljoonan. 1. syyskuuta 1941 hänet ylennettiin SS-Sturmbannführeriksi. Hän toimi Leibstandarte-divisioonan III ja IV pataljoonien komentajana. Seuraavaksi hänet siirrettiin SS:n sotilaspoliisiin ja ylennettiin SS-Obersturmbannführeriksi 22. marraskuuta 1943.

Viimeiset päivät
----------------

1. heinäkuuta 1944 Anhalt siirrettiin ja ylennettiin SS-Standartenführeriksi, ja hänestä tuli SS-poliisiprikaati "Anhaltin" komentaja. Taistelustaan itärintamalla hän sai Ritariristin 12. elokuuta 1944. 26. tammikuuta 1945 hänet ylennettiin SS:n vapaaehtoisen jalkaväkirykmentti 87. komentajaksi. Saman vuoden maaliskuussa hänestä tuli SS:n poliisirykmentti 98:n komentaja. Rykmentti otti osaa Berliinin taisteluun, jossa Anhalt kaatui 27. huhtikuuta 1945.
**Pentti Johannes Lehto** (15. helmikuuta 1924 – 20. huhtikuuta 2007) oli suomalainen Tampereella asunut kirjankuvittaja, pilapiirtäjä, sarjakuvantekijä ja nuortenkirjailija. Lehto oli varsinaiselta ammatiltaan taittaja. Hän käytti pilapiirtäjänä salanimeä *Penalehto*.

Lehto toimi *Tamperelainen*-lehden pilapiirtäjänä 1980- ja 1990-luvuilla. Hän piirsi sarjakuvia muun muassa *Aamulehteen* ja *Apuun*.

Lehto sai jaetun kolmannen palkinnon vuonna 1985 Kemin sarjakuvakilpailussa Heta-siivoojasta kertovalla sarjakuvallaan.

Teoksia
-------

* *Salaperäiset kirjaimet*. Karisto 1952
* *Herjat & narrit*. WSOY 1979

Kuvituksia
----------

* *Ilo pintaa vaiki syvän märkänis*. Weilin & Göös 1964
* *Sampo* ; piirrokset Pentti Olavi Lehto (s. 1946 Turussa ) Kirja tehtiin Tukholmassa 1979; tekstit Veli Lehto ; ruotsinkieliset tekstit Lena Höijer. Finn-kirja, Libris, Spånga 1979

Lähteet
-------

* Pentti Lehto SKS:n kirjailijamatrikkelissa (toimimaton linkki)
* Kirjasampo.fi : Pentti Lehto
* Suomen kuvittajat Aarne Nopsasesta Alvar Aaltoon, Martta Wendelinistä Urpo Huhtaseen 17.10.2006 : Pentti Lehto
**Odile Singa** (s. 29. joulukuuta 1969 Saint-Denis, Réunion) on entinen ranskalainen pikajuoksija.

Singa sijoittui Splitin EM-kilpailuissa 1990 neljänneksi 4 × 100 metrin viestijuoksussa ajalla 43,43 s ja karsiutui 200 metrin juoksun välierissä uransa parhaalla ajalla 23,23 s. Vuoden 1992 maailmancupissa hän sijoittui 4 × 100 metrin viestijuoksussa toiseksi. Helsingin EM-kilpailuissa 1994 hän karsiutui 100 metrin juoksun alkuerissä ajalla 11,74 s ja kuului Ranskan pikaviestijoukkueeseen, joka hylättiin alkuerissä. Göteborgin MM-kilpailuissa 1995 hän sijoittui viestissä viidenneksi ajalla 43,35 s (alkuerissä joukkue juoksi Ranskan ennätyksen 42,56 s) ja karsiutui 100 metrin alkuerissä ajalla 11,70 s.

Sisäratojen arvokilpailuissa Singa karsiutui 200 metrin juoksun alkuerissä Liévinin EM-kilpailuissa 1987 ajalla 24,42 s sekä 60 metrin juoksun alkuerissä Barcelonan MM-kilpailuissa 1995 ajalla 7,38 s.

Odile Singa voitti ulkoradoilla Ranskan mestaruuden 100 metrillä vuonna 1995 sekä 200 metrillä vuosina 1989 ja 1994. Sisäradoilla hän voitti Ranskan mestaruuden 60 metrillä vuonna 1991. Hän on pituudeltaan 162-senttinen ja painoi kilpavuosinaan 52 kiloa.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

* 100 metrin juoksu: 11,36 s (1995)
* 200 metrin juoksu: 23,23 s (1990)

Lähteet
-------

* *Docathlé 2003*, s. 149, 178, 196, 216, 214, 432. Fédération Française d'Athlétisme, 2003. ISBN (mahdollisesti virheellinen) 2-951243-4-3. (ranskaksi)
* Siukonen, Markku & Ahola, Matti: *Suuri EM-kirja*, s. 209. Sporttikustannus Oy, 1990. ISBN 951-8920-11-7.

Aiheesta muualla
----------------

* Odile Singa Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
Taiteilija Nils Wikberg
Nils Wikberg (edessä oikealla), Akseli Gallen-Kallela, Jorma Gallen-Kallela, vahtimestari Kivistö ja assistentti vuonna 1928.
**Nils Gustaf Waldemar Wikberg** (5. lokakuuta 1907 Viipuri – 20. toukokuuta 1971) oli suomalainen taidemaalari.

Wikberg opiskeli Akseli Gallen-Kallelan johdolla 1927–1931 sekä Pariisissa Académie Colarossissa 1928–1929. Hän avusti Gallen-Kallelaa 1927–1928 Kansallismuseon freskojen esitöissä. Wikberg toimi Viipurin taiteenystäväin piirustuskoulun opettajana 1931.

Wikberg jäi talvisodan aikana helmikuussa 1940 venäläisten sotavangiksi ja pääsi palaamaan Suomeen saman vuoden huhtikuussa. Hän kirjoitti kokemuksistaan kirjan nimeltä *Jag var krigsfånge* (*Olin sotavankina*). Wikberg kertoi kirjassaan venäläisten pahoinpidelleen häntä kuulusteluissa niin että hän menetti hampaitaan. Venäläiset yrittivät lopulta värvätä häntä vakoilijaksikin.

Wikbergin vanhemmat olivat hovioikeudenneuvos Einar Gustaf Wikberg ja Eva Lydia Sofia o.s. Walldén.

Maalauksia
----------

* *Koli*, öljy, 1941
* *Maaliskuun aurinkoa*, guassi 1959
* *Talvipäivä*, guassi 1959
* *Talvimaisema*, vesiväri 1966

Kirjallista tuotantoa
---------------------

* *Jag var krigsfånge*, med teckningar av författaren. Söderström 1971 (suomeksi nimellä *Olin sotavankina*, Otava 1941)

Lähteet
-------

* Suomen kuvataiteilijat-verkkomatrikkeli
* Heinrich Pesch: A Dog Trained to Bite: Finnish War Culture and its Image of the Enemy (Wikbergin kirjasta) (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Uppslagsverket Finland

 |

 |
**Kansallis-Osake-Pankin talo** sijaitsee Lohjan keskustassa Laurinkadun varrella. Rakennus on valmistunut vuonna 1925 Kansallis-Osake-Pankille ja sen on suunnitellut arkkitehti Annikki Paasikivi. Lohjan Kansallis-Osake-Pankin talo edustaa tyyliltään 1920-luvun klassismia.

Rakennuksessa on toiminut Kansallis-Osake-Pankin lisäksi muun muassa vakuutusyhtiöitä ja ravintola.

Arkkitehtuuri ja historia
-------------------------

Lohjan Kansallis-Osake-Pankin talo on sileäksi rapattu tiilitalo, jossa on tiilillä katettu aumakatto. Rakennuksen ikkunat ovat alakerrassa pyöristetyt yläosastaan ja yläkerrassa kaksiosaisia. 1970-luvun vaihteessa rakennus muuttui vakuutusyhtiön konttoriksi, jolloin tehdyn peruskorjauksen yhteydessä talon sisätilat muutettiin täysin. Ikkunoita suurennettiin ja puitejakoa muutettiin. Myös talon pääovea on muutettu portaaleineen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Katariina Ockenström: Lohjan rakennetun ympäristön inventointiluettelo  2007. Lohjan kaupunkisuunnittelukeskus ja Lohjan Museo. Viitattu 30.12.2021.
**The Maple Leaf Forever** on kanadalainen laulu, jonka on kirjoittanut Alexander Muir (1830–1906) vuonna 1867. Hänen on sanottu saaneen innoituksensa lauluun talonsa, Maple Cottagen (Memory Lanella ja Laing Streetilla Torontossa), päällä kasvaneesta suuresta vaahterasta. Laulusta tuli suosittu englanninkielisessä Kanadassa ja se toimi epävirallisena kansallislauluna usean vuoden ajan. Ranskankielisten keskuudessa se ei kuitenkaan saavuttanut suosiota brittiläissävyisyytensä takia.

Sanat
-----

In days of yore, from Britain's shore,   

Wolfe, the dauntless hero came,   

And planted firm Britannia's flag,   

On Canada's fair domain.   

Here may it wave, our boast, our pride,   

And joined in love together,   

The thistle, shamrock, rose entwined,   

The Maple Leaf forever!   

Kertosäe

The Maple Leaf, our emblem dear,   

The Maple Leaf forever!   

God save our Queen, and Heaven bless,   

The Maple Leaf forever!   

At Queenston Heights and Lundy's Lane,   

Our brave fathers, side by side,   

For freedom, homes, and loved ones dear,   

Firmly stood and nobly died;   

And those dear rights which they maintained,   

We swear to yield them never!   

Our watchword evermore shall be,   

The Maple Leaf forever!   

Our fair Dominion now extends.   

From Cape Race to Nootka Sound;   

May peace forever be our lot,   

And plenteous store abound:   

And may those ties of love be ours   

Which discord cannot sever,   

And flourish green o'er freedom's home   

The Maple Leaf forever!   

Kertosäe

On merry England's far famed land   

May kind heaven sweetly smile,   

God bless old Scotland evermore   

and Ireland's Emr'ld Isle!   

And swell the song both loud and long   

Till rocks and forest quiver!   

God save our Queen and Heaven bless   

The Maple Leaf forever!

Aiheesta muualla
----------------

* The Maple Leaf Forever MP3
**Álvaro Daniel Pereira Barragán** (s. 28. tammikuuta 1985 Montevideo, Uruguay) on uruguaylainen jalkapalloilija. Hän edustaa espanjalaista Getafea ja on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja.

Ura
---

Pereira aloitti ammattilaisuransa vuonna 2003 Miramar Misionesista. Kahden pelatun vuoden jälkeen hän siirtyi Quilmesiin. Quilmesin pudottua kauden 2006–2007 päätteeksi Argentiinan pääsarjasta, hän siirtyi Argentinos Juniorsiin. Kauden 2008–2009 hän pelasi romanialaisessa CFR Clujissa, jonne hän siirtyi 2,5 miljoonan euron siirtosummalla.

4. kesäkuuta 2009 Pereira siirtyi Portoon 4,5 miljoonan euron siirtosummalla.

Aiheesta muualla
----------------

* Pereiran tilastot Argentiinan pääsarjasta (espanjaksi)

Uruguayn joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2010
1 Muslera |
2 Lugano |
3 Godín |
4 Fucile |
5 Gargano |
6 Victorino |
7 Cavani |
8 Eguren |
9 Suárez |
10 Forlán |
11 Á. Pereira |
12 Castillo |
13 Abreu |
14 Lodeiro |
15 Pérez |
16 M. Pereira |
17 Arévalo |
18 González |
19 Scotti |
20 Á. Fernández |
21 S. Fernández |
22 Cáceres |
23 Silva |
valmentaja Tabárez

Uruguayn joukkue – Maanosaliittojen cup 2013
1 Muslera |
2 Lugano |
3 Godín |
4 Coates |
5 Gargano |
6 Hernández |
7 Rodríguez |
8 Eguren |
9 Suárez |
10 Forlán |
11 Á. Pereira |
12 Castillo |
13 Aguirregaray |
14 Lodeiro |
15 Pérez |
16 M. Pereira |
17 Arévalo |
18 Ramírez |
19 Scotti |
20 González |
21 Cavani |
22 Cáceres |
23 Silva |
valmentaja Tabárez

Uruguayn joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2014
1 Muslera |
2 Lugano |
3 Godín |
4 Fucile |
5 Gargano |
6 Á. Pereira |
7 Rodríguez |
8 Hernández |
9 Suárez |
10 Forlán |
11 Stuani |
12 Muñoz |
13 Giménez |
14 Lodeiro |
15 Pérez |
16 M. Pereira |
17 Arévalo |
18 Ramírez |
19 Coates |
20 González |
21 Cavani |
22 Cáceres |
23 Silva |
valmentaja Tabárez
Mihail Kornijenko ISS-avaruusasemalla.
**Mihail Kornijenko** (s. 15. huhtikuuta 1960 Syzran) on venäläinen kosmonautti.

Kornijenko on vuonna 1965 lento-onnettomuudessa kuolleen sotilaslentäjän poika. Kornijenko on naimisissa lääkäri Irina Kornijenkon kanssa. Perheessä on aikuinen tytär. 

Hän valmistui ylioppilaaksi vuonna 1977. Kornijenko oli vuosina 1978–1980 asevelvollisena laskuvarjojääkärinä (alikersantti) Neuvostoliiton asevoimissa.

Vuodet 1981–1987 Kornijenko opiskeli koneinsinööriksi Moskovan ilmailuinstituutissa samaan aikaan, kun työskenteli Moskovan miliisissä. Vuonna 1986 hän siirtyi rakettimoottorien suunnittelutoimistoon, jolloin hän toimi Baikonurin kosmodromilla vuoteen 1991 asti. Vuodet 1991–1995 hän toimi eri osakeyhtiöiden palveluksessa. Lokakuussa 1995 hän siirtyi Energija-yhtiöön, jossa hän toimi kosmonauttien koulutuksen teknisenä tukena. 

Hänet valittiin kosmonauttikoulutukseen vuonna 1998. Vuonna 1999 alkoi hänen ISS-avaruusasemakoulutuksensa. Hän oli ISS miehistön 8 ja 15 varamiehistössä.

2. huhtikuuta 2010 hänet laukaistiin lennolla Sojuz TMA-18 kansainväliselle ISS-avaruusasemalle liittymään sen miehistön jäseneksi. Hän palasi Maahan Sojuz TMA-18:lla 25. syyskuuta 2010.

Vuosina 2015 ja 2016 Kornijenko vietti ISS:llä vuoden yhtä mittaa osana ISS year long missionia.

Lähteet
-------

* NASA JCC

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Mihail Kornijenko** Wikimedia Commonsissa
*Tämä artikkeli kertoo bulgarialaisesta kosmonautista. Häntä ei tule sekoittaa neuvostoliittolaiseen kosmonauttiin Aleksandr Pavlovitš Aleksandroviin.*
Aleksandăr Aleksandrov - 2013
Aleksandrovin Sokol-avaruuspuku.
**Aleksandăr Panaiotov Aleksandrov** (bulg. Александър Панайотов Александров, s. 1. joulukuuta 1951 Omurtag, Tărgovišten alue, Bulgaria) on bulgarialainen kosmonautti.

Aleksandrov valmistui ilmavoimien akatemiasta ja saavutti everstiluutnantin arvon. Hän toimi Bulgarian avaruustutkimusinstituutin varajohtajana.

Aleksandrov valittiin Interkosmosin tutkijakosmonautiksi 1. maaliskuuta 1978. Hän kuului Sojuz 33:n varamiehistöön ja lensi Sojuz TM-5:llä Mir-avaruusasemalle. Lento laukaistiin 7. kesäkuuta 1988, ja Aleksandrov palasi Maahan 17. kesäkuuta 1988 Sojuz TM-4:llä. Hän päätti kosmonauttiuransa pian tämän jälkeen ja on sittemmin työskennellyt tutkijana.

Lähteet
-------

* Biographies of International Astronauts  7.7.2009. Spacefacts. Viitattu 7.11.2009. (englanniksi)
**Grigorijs Panteļejevs** (s. 13. marraskuuta 1972 Gastello, Neuvostoliitto) on latvialainen entinen jääkiekkoilija. Hän pelasi vuosina 1990–2008 useissa eri maissa: Latvia, Pohjois-Amerikka, Saksa, Venäjä, Ruotsi, Sveitsi, Suomi, Italia ja Itävalta. Kiertolainen on edustanut Latviaa yhdeksissä MM-kilpailuissa (yhdet B-sarjassa) sekä Torinon olympialaisissa 2006.

Panteļejevs aloitti uransa kaudella 1990–91 Neuvostoliiton liigassa pelanneessa latvialaisessa Dynamo Riiassa. Boston Bruins varasi hänet kuudennella kierroksella vuonna 1992. Panteļejevs siirtyi heti seuraavaksi kaudeksi Bruinsin organisaatioon ja pelasi 39 NHL-ottelua tehoin 8+6=14. Kausi oli hänen pisin NHL:ssä. Kaudeksi 1995–96 Panteļejevs siirtyi New York Islandersiin, mutta hän pelasi kauden aikana neljä NHL-ottelua ja pelasi IHL:ssä kevääseen 1999 saakka, kunnes palasi Eurooppaan. Yhteensä Panteļejevs teki NHL:ssä 54 ottelussa tehot 8+6=14, joista kaikki oli tulokaskaudella 1992–93.

Panteļejevs siirtyi saksalaiseen Hannover Scorpionsiin kaudeksi 1999–00. Kausi 2000–01 kului Venäjällä Lokomotiv Jaroslavlissa. Kaudella 2001–02 hän palasi kotimaahansa edustamaan HK Riika 2000:aa Eastern European Hockey Leaguessa, jossa pelasi syksyyn 2005 saakka. Kauden 2002–03 hän pelasi Lahden Pelicansissa, jääkiekon SM-liigassa.

Lukuisia eurooppalaisseuroja edustanut Panteļejevs lopetti uransa Saksan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla pelaavassa EV Landsbergissa keväällä 2008.

Lähteet
-------

* Grigorijs Panteļejevs *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)
**Kari Bertil Puisto** (s. 25. elokuuta 1945 Karvia) on entinen suomalainen kilpapyöräilijä.

Puisto sijoittui Moskovan 1980 olympialaisissa 100 kilometrin joukkueajossa seitsemänneksi yhdessä Harry Hannuksen, Patrick Wackströmin ja Sixten Wackströmin kanssa sekä 24:nneksi henkilökohtaisessa 189 kilometrin maantieajossa. Hän osallistui MM-kilpailuihin kaikkiaan 11 kertaa. Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa hän saavutti pronssia 100 kilometrin joukkueajossa ja sijoittui kuudenneksi henkilökohtaisessa maantieajossa vuonna 1980. Hän sijoittui Länsi-Berliinin neljän päivän ajossa kuudenneksi vuonna 1980 ja Rauhanajossa 24:nneksi vuonna 1979.

Seuratasolla "Kallu" Puisto edusti Tampereen Sisua. Hän voitti Suomen-mestaruuden pariajossa ja joukkuemaantieajossa vuonna 1973, henkilökohtaisessa maantieajossa vuosina 1975 ja 1976 sekä 4 000 metrin joukkuetakaa-ajossa vuonna 1979. Hän siirtyi 1980-luvulla ajamaan cyclocrossia ja voitti siinä viisi Suomen-mestaruutta. Hän voitti useita TUL:n mestaruuksia vuosina 1965–1989.

Kari Puisto toimi Suomen naisten pyöräilymaajoukkueen vastuuvalmentajana vuosina 1994–2000.

Lähteet
-------

* Siukonen, Markku: *Urheilukunniamme puolustajat – Suomen olympiaedustajat 1906–2000*, s. 256. Graface Jyväskylä, 2001. ISBN 951-98673-1-7.
**Jean-Claude Suaudeau** (s. 24. toukokuuta 1938) on entinen ranskalainen jalkapallovalmentaja ja puolustava keskikenttäpelaaja. Hän menestyi sekä pelaajana että valmentajana FC Nantes Atlantiquessa.

Ura pelaajana
-------------

Suaudeau aloittoi peliuransa pienessä SO Cholet'n joukkueessa, josta siirtyi 1960 FC Nantes Atlantiqueen. Nantes'ssa hän teki läpimurtonsa keskikentän pohjalla ja oli omalla panoksellaan johdattamassa Nantes'ta kahteen Ranskan mestaruuteen 1965 ja 1966. Hän nousi myös Ranskan maajoukkueeseen, jossa pelasi vuosina 1966–67 neljä maaottelua. Hän lopetti pelaajauransa 31-vuotiaana 1969.

### Meriitit pelaajana

* Ranskan mestaruus (2): 1965, 1966
* Coupe de Francen hopea: 1966

Ura valmentajana
----------------

Valmennusuransa Suaudeau aloitti FC Nantes Atlantiquen juniorijoukkueen valmentajana ja Centre de Formation'n johtajana. Edustusjoukkueen päävalmentajaksi hän nousi kesällä 1982 ja johdatti joukkueen heti debyyttikaudellaan silloisen tähtihyökkääjä Vahid Halilhodžićin johdolla Ranskan mestariksi. Hän jatkoi seuran peräsimessä menestyskauden jälkeen ja luotsasi suojattinsa liigahopealle 1985 ja 1986. Kaudella 1987/88 tulokset kuitenkin heikkenivät ja Nantes putosi sijalle 10. Suaudeau jätti tehtävänsä, mutta palasi päävalmentajaksi parin vuoden tauon jälkeen 1991.

Toisella yrittämällä tuli jälleen menestystä ja keväällä 1995 seura juhli mestaruutta hävittyään kauden aikana vain yhden ainoan ottelun. Suaudeau marssitti kentälle tukun nuoria lupauksia, kuten Christian Karembeun, Japhet N'Doramin, Patrice Lokon ja Claude Makélélén. Kaudella 1995/96 seura eteni Mestarien liigassa aina välieriin saakka. Hän jätti seuran kauden 1996/97 jälkeen. 

### Meriitit valmentajana

* Ranskan mestaruus (2): 1983, 1995
	+ Hopeaa (2): 1985, 1986
* Coupe de France
	+ Hopeaa (2): 1983, 1993
* Coupe des Alpes: 1982
* Vuoden valmentaja Ranskassa (3): 1985, 1992, 1994

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Jean VincentMiroslav Blažević** | **FC Nantes Atlantiquen päävalmentaja**1982–19881991–1997 | Seuraaja:**Miroslav BlaževićRaynald Denoueix** |

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Aimé JacquetDaniel JeandupeuxLuis Fernández** | **France Footballin vuoden valmentaja**198619921994 | Seuraaja:**Guy RouxLuis FernándezFrancis Smerecki** |
**Andon Nikolov** (bulg. Андон Николов, s. 15. kesäkuuta 1951) on entinen bulgarialainen painonnostaja ja olympiavoittaja.

Nikolov voitti kultaa Münchenin 1972 olympialaisissa alle 90-kiloisten sarjassa tuloksella 525 kg. Hän nosti punnerruksessa 180 kg, jolla hän oli siinä vaiheessa jaetulla kolmannella sijalla. Tempauksessa Nikolov oli paras tuloksella 155 kg ja kilpailua johtanut ennakkosuosikki David Rigert jäi ilman tulosta. Työnnössä Nikolov oli jaetulla neljännellä sijalla tuloksella 190 kg, mutta hänen yhteistuloksensa riitti voittoon 7,5 kilon erolla maanmies Atanas Šopoviin.

Nikolov saavutti alle 90-kiloisten sarjassa EM-hopeaa vuosina 1973 ja 1974 sekä EM-pronssia vuosina 1972 ja 1978. Kaikkina noina vuosina mestaruuden voitti David Rigert.

Nikolov teki urallaan kolme maailmanennätystä tempauksessa ja kaksi yhteistuloksessa.

Lähteet
-------

* Andon Nikolovin olympiasijoitukset Sports-Reference.com.  Arkistoitu 14.12.2012. Viitattu 31.12.2009. (englanniksi)
* Painonnoston arvokisamitalistit Sports123.com. Viitattu 31.12.2009. (englanniksi)
**Janne Porvari** on suomalainen moottoriurheilija. Porvari on ainoa suomalainen erikoisrakennetuilla moottoripyörillä ajettavan hill climbin harrastaja.

Porvari aloitti moottoriurheilun motocrossin parissa 6-vuotiaana. Hän kiersi pitkään lajin juniorikilpailuita ja osallistui myöhemmin kolmesti arvostettuun Päijänteen ympäriajoon. Nykyiseen lajiinsa, hill climbiin, hän tutustui vuonna 2004 Otepäässä, yhdessä hyvän ystävänsä Jerry Wathenin kanssa. Vuonna 2009 Porvari siirtyi lopullisesti "ylämäkiajon" puolelle, harjoiteltuaan lajia ensin perusteellisesti. Kilpailut ajetaan sorapintaisilla ylämäkiosuuksilla, jotka kilpailijoiden pitää selvittää mahdollisimman nopeasti. Voittajaksi selviytyy se kuljettaja joka joko pääsee korkeimmalle tai vaihtoehtoisesti nopeiten huipulle. Kun Suomesta ei muita harrastajia löytynyt, siirtyi Porvari Viron mestaruussarjaan kilpailemaan.

Pyöräksi Porvari valitsi yhdessä mekaanikkonsa Martti Auvisen kanssa vuoden 1987 Honda CR 500:n, joka rakennettiin vastaamaan sarjan sääntöjä. Akseliväli pidennettiin ylämäkeen ajon helpottamiseksi peräti 185 cm:iin. Pyörän moottori oli yksisylinterinen, nestejäähdytteinen, 5-vaihteinen, 2-tahtimoottori ja sen ketjuveto tuotti parhaimmillaan 51 kW:n (70 hv:n) tehon. Painoa pyörällä oli 108 kilogrammaa.

Kausi 2009 meni pitkälti opetellessa vaarallisen lajin hienouksia, mutta Porvari sijoittui kuitenkin oman luokkansa (0–700-kuutioiset) mestaruussarjan viidenneksi, kun 26 kuljettajaa ajoi pisteille. Mestaruuden voitti Billy Toomla. Porvari on ilmoittanut aikovansa jatkaa lajin parissa myös tulevina vuosina ja on kertonut aikovansa todennäköisesti tulevina vuosina myös tutkia mahdollisuuksia päästä ajamaan pohjoismaisessa mestaruussarjassa, tai jopa Keski-Euroopan todella suosituissa ja kovavauhtisissa kilpailuissa.
**Gabriel Fernández Arenas** eli **Gabi** (s. 10. heinäkuuta 1983 Madrid, Espanja) on espanjalainen entinen jalkapalloilija.

Seurajoukkueura
---------------

Gabi on Atlético Madridin kasvatti. Hän teki ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa kaudella 2003–2004, mutta peliaika jäi lopulta kuitenkin hyvin vähäiseksi. Seuraavan kauden 2004–2005 Gabi pelasi lainalla madridilaisseura Getafessa. Palattuaan Atléticoon lainakauden jälkeen hän pelasi vuosina 2005–2007 52 ottelua, joissa syntyi yksi maali.

Toukokuussa 2007 Gabi siirtyi Real Zaragozaan 9 miljoonan euron siirtokorvauksella. Sopimus oli pituudeltaan nelivuotinen. Hän kuului ensimmäisellä kaudellaan joukkueen avauskokoonpanoon, joka päättyi kuitenkin pettymykseen Zaragozan pudottua Segunda Divisióniin.

Kaudella 2008–2009 hän pelasi 35 ottelua ja teki niissä neljä maalia. Joukkue nousi vuoden tauon jälkeen takaisin maan pääsarjaan kaudeksi 2009–2010.

Aiheesta muualla
----------------

* Gabin tilastot BDFutbol-sivustolla (englanniksi)
**Iván Bolado Palacios** (s. 3. heinäkuuta 1989 Santander, Espanja) on päiväntasaajanguinealainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Segunda Divisiónissa pelaavaa Cartagenaa ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.

Seurajoukkueura
---------------

Bolado on kotikaupunkinsa Racing Santanderin kasvatti. Hän teki ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa kaudella 2007–2008. Bolado onnistui kauden aikana maalinteossa kolmesti, joista yksi tuli viimeisellä sarjakierroksella tärkeässä ottelussa Osasunaa vastaan. Ottelu päättyi lopulta Osasunan 1–0-voittoon, joka takasi joukkueelle ensimmäistä kertaa historiassaan paikan europeleihin.

Elokuussa 2008 hänet lainattiin kauden kestävällä lainasopimuksella Elcheen, joka sisälsi option mahdollisesta paluusta tammikuun 2009 siirtoikkunassa mikäli Racing Santander näin haluaisi. Kesäkuussa 2009 Bolado palasi takaisin kasvattajaseuraansa, mutta vietti alkukauden sivussa polvivamman takia.

29. maaliskuuta 2010 pelatussa vierasottelussa Athletic Bilbaota vastaan hän teki kaksi maalia.

Aiheesta muualla
----------------

* Esittely BDFutbol -sivustolla

Päiväntasaajan Guinean joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2015
1 Ovono |
2 Evuy |
3 Igor |
4 Rui |
5 Mbele |
6 Juvenal |
7 Rubén Belima |
8 Randy |
9 Raúl Fabiani |
10 Emilio Nsue |
11 Javier Balboa |
12 Bolado |
13 Embela |
14 Kike |
15 Ibán |
16 Sipo |
17 Rubén Darío |
18 Viera Ellong |
19 Charly |
20 Miguel Ángel |
21 Zarandona |
22 Ganet |
23 Mosibe |
Valmentaja Becker
**Meinhard Hemp** (s. 10. joulukuuta 1942) on saksalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. Hän pelasi lähes koko uransa Dynamo Dresdenin joukkueessa.

Ura pelaajana
-------------

Hemp aloitti jalkapalloilijan uransa koulupoikana Motor Niedersedlitzin joukkueessa. 15-vuotiaana nuorukaisena hän siirtyi Dynamo Dresdenin organisaatioon 1957 ja edustikin sitten seuraa koko uransa ajan. Uransa alkuvuosina Hemp suoritti kolmivuotisen palveluksen DDR:n *Volkspolizeissa*. Hempin ura oli vaakalaudalla myös terveydellisten seikkojen vuoksi, sillä 1962 hän sairastui keltatautiin ja lääkärin lausunnon mukaan hän ei voinut enää pelata jalkapalloa.

Hemp kuitenkin toipui sairaudestaan ja tammikuussa 1963 hän debytoi Dynamo Dresdenin joukkueessa DDR-Oberligassa. Hemp edusti Dynamoa aina vuoteen 1974 saakka ja oli voittamassa seuran historian toista DDR:n mestaruutta 1970/71. Hän pelasi viimeisen ottelunsa Dynamon edustusjoukkueessa tammikuussa 1972 Berliner FC Dynamoa vastaan. Tämän jälkeen hän edusti seuraa vielä kaksi vuotta pelaten reservijoukkueessa. Hän lopetti uransa vuonna 1977 FSV Lokomotive Dresdenissä 34-vuotiaana.

### Meriitit pelaajana

* DDR:n mestaruus: 1971
* FDGB-Pokal: 1971

Ura valmentajana
----------------

Peliuransa lopussa Hemp oli kouluttautunut insinööriksi, mutta jalkapallo ei päästänyt häntä otteestaan ja suoritettuaan valmentajatutkinnon hän aloitti 1987 FSV Lokomotive Dresdenin juniorivalmentajana. Myöhemmin hän siirtyi Dynamo Dresdenin organisaatioon juniorivalmentajaksi ja myöhemmin 1990-luvulla reservijoukkueen peräsimeen.

Dynamon annettua maaliskuussa 2001 potkut päävalmentaja Cor Potille, nousi Hemp seuran edustusjoukkueen päävalmentajaksi. Hän toimi tehtävässä kauden loppuun johdattaen seuran Oberliga Nordostissa viidenneksi. Kauden jälkeen Hemp jatkoi uraansa seuran apuvalmentajana luotsaten seuran aina 2. Bundesliigaan yhdessä Christoph Franken kanssa. Kaksikko sai lopulta potkut joulukuussa 2005.

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Cor Pot** | **Dynamo Dresdenin päävalmentaja**3–6/2001 | Seuraaja:**Christoph Franke** |
**Tatjana Feliksovna Lysenko** (ven. Татьяна Феликсовна Лисенко, s. 23. kesäkuuta 1975 H’erson, Ukrainan SNT) on entinen ukrainalainen telinevoimistelija ja olympiavoittaja. Hän saavutti arvokisamitaleja vuosina 1991–1993.

Lysenko voitti Barcelonan 1992 olympialaisissa kultaa puomilla ja joukkuekilpailussa. Lisäksi hän saavutti pronssia hypyssä ja sijoittui seitsemänneksi henkilökohtaisessa neliottelussa.

Vuonna 1991 Indianapolisin MM-kilpailuissa Lysenko voitti kultaa joukkuekilpailussa. Huhtikuussa 1992 hän saavutti Pariisissa MM-pronssia permannolla ja kuukautta myöhemmin Nantesissa EM-hopeaa eritasonojapuilla. Vuonna 1993 hän saavutti Birminghamin MM-kilpailuissa pronssia moniottelussa.

Lähteet
-------

* Tatjana Lysenkon olympiasijoitukset Sports Reference LLC.  Arkistoitu 12.11.2012. Viitattu 18.4.2010. (englanniksi)
* Tatjana Lysenkon saavutukset Gymn-Forum. Viitattu 18.4.2010. (englanniksi)
* Voimistelun arvokisatilastot Sports123.com. Viitattu 18.4.2010. (englanniksi)
* Siukonen, Markku & Ahola, Matti: *Urheilun vuosikirja 14*, s. 297–298. Sporttikustannus Oy, 1993. ISBN 951-8920-18-4.
**Arsène Copa** (s. 7. kesäkuuta 1988 Moanda) on gabonilainen jalkapalloilija. Keskikentällä pelaava Copa edustaa Unkarin pääsarjassa Győria.

Ura
---

Copa pelasi kotimaassaan Mangasportissa vuosina 2003–2007, jonka aikana hän juhli muun muassa Gabonin pääsarjan mestaruutta kolmesti. Copa siirtyi vuonna 2007 Unkariin Győriaan.

### Maajoukkueura

Copa on pelannut Gabonin maajoukkueessa vuodesta 2007 lähtien. Hän oli mukana vuoden 2010 Afrikan kisoissa, jossa Gabon jäi alkulohkoon.

Saavutukset
-----------

* Gabonin mestaruus: 2004, 2005, 2006
* Gabonin cup: 2005, 2007
* Gabonin Super Cup: 2006

Aiheesta muualla
----------------

* National Football Teams (englanniksi)

Gabonin joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2010
1 Ovono |
2 Ambourouet |
3 Copa |
4 Nguéma Obame |
5 Ecuele Manga |
6 Akouassaga |
7 N'Guéma |
8 Cousin |
9 P-E. Aubameyang |
10 Djissikadie |
11 Mouloungui |
12 Aubameyang |
13 Mbanangoyé |
14 Kessany |
15 A. Do Marcolino |
16 Nguéma Békalé |
17 Apanga |
18 Moubamba |
19 Moundounga |
20 F. Do Marcolino |
21 Issiémou |
22 Moto |
23 Méyé |
Valmentaja Giresse
Kolumbia-lokomobiili vuodelta 1913, valmistaja Porin Konepaja.
**Lokomobiili** (myös höyrylokomobiilina tunnettu) on pääasiassa maatalouden voimakoneena käytetty yhdeksi kokonaisuudeksi rakennettu höyrykattila ja mäntähöyrykone teholtaan yleensä 5–10 kW, joka oli tavallisesti varustettu pyörillä niin, että sitä voitiin kuljettaa käyttöpaikalta toiselle hevosten vetämänä. Lokomobiiliksi on nimitetty myös suurempitehoisia, kiinteästi asennettavia höyrykoneen ja -kattilan yhdistelmiä, joita valmistettiin teollisuuden voimakoneiksi.

Lokomobiilin polttoaineena maataloudessa käytettiin Suomessa lähes poikkeuksetta puuta. Lokomobiili kehittyi käyttökelpoiseksi Englannissa ja Yhdysvalloissa 1800-luvun puolivälissä. Suomessa ne alkoivat yleistyä 1890-luvulla, ensin ulkomailta tuotuina ja sitten kotimaassa valmistettuina. Tärkein käyttötarkoitus oli puimakoneen pyörittäminen. Polttomoottori syrjäytti lokomobiilin uusien koneiden markkinoilta 1920-luvulla. Sodan aiheuttaman moottoripolttoainepulan vuoksi lokomobiileja oli käytössä aina 1950-luvun alkuun saakka kunnes maaseudun sähköistys ja yleistyvät traktorit (joissa oli hihnapyörä paikallaan olevien kuormakoneiden pyörittämiseen) tekivät ne lopullisesti tarpeettomiksi. Enimmillään Suomessa oli käytössä noin 6000 lokomobiilia.

Oman höyrykoneensa voimalla itsenäisesti liikkumaan kykeneviä lokomobiileja nimitetään vetokoneiksi.

Aiheesta muualla
----------------

Commons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Lokomobiili**.