recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Qairoqqumin tekojärvi** (tadžik. Обанбори Қайроққум, venäjäksi Кайраккумское водохранилище) on suuri tekojärvi luoteisessa Tadžikistanissa, Sugdin maakunnan Ghafurovin piirissä. Vuonna 2016 maan parlamentti uudelleennimesi järven *Tadžikinmereksi* (tadžik. Баҳри Тоҷик). Se sijaitsee Ferganan laakson länsiosassa Syrdarja-joessa. Maakunnan pääkaupunki Hudžand sijaitsee n. 15 km länteen järven sulkevasta padosta. Se on Ramsarin sopimukseen kuuluva vesialue #1083.

Tekojärvi
---------

Järven pinta-ala on 523 km2, pituus 56 km ja suurin leveys 15 km. Suurin syvyys lähellä patoa on 25 m, ja keskisyvyys 8 m.  Tekojärven yläpää on pahoin liettynyt 10-15 km matkalta Narynjokeen rakennetun Toktogulin vesivoimalaitoksen rakentamisen seurauksena. Järven liettyminen on synnyttänyt matalikoita ja pikkujärviä, joiden varrella on tamariskeja, idänhopeapensaita, poppeleita ja kaislikoita. Nämä houkuttelevat alueelle runsaasti talvehtivia vesilintuja, kahlaajia ja petolintuja.

Rakentaminen
------------

Tekojärven rakentaminen alkoi 1951; tavoitteena oli sähkön tuotanto ja kasteluveden saaminen Kayrakkumin arolle. Tekojärven tieltä siirrettiin arviolta 12000 ihmistä 20 kylästä.
Pato valmistui 1956, jolloin tekojärveä alettiin täyttää.

Kansainvälisesti tärkeä lintualue
---------------------------------

Tekojärvi ja sitä ympäröivä, yhteensä 1150 km2 laajuinen alue, on nimetty BirdLife Internationalin kansainvälisesti tärkeäksi lintualueeksi. Siellä asuu, pesii, talvehtii tai sen kautta muuttaa huomattavan suuria määriä lintuja. Alueella tavataan ainakin sinisorsia, pikkumerimetsoja, aavikkohaukkoja, munkkikorppikotkia, isotrappeja, lännenkaulustrappeja, kurkia, aasianuuttukyyhkyjä, persianpöllösiä, aavikkokehrääjiä, sininärhiä, valkosiipitikkoja, talitiaisia, aavikkokiuruja, aavikko- ja kääpiökerttuja, aavikkokultarintoja, keidasvarpusia ja peltotulkkuja.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kayrakum Reservoir Ramsar Sites Information Service.  (englanniksi)
2. 1 2  Kayrakkum Reservoir *Important Bird Areas factsheet*. BirdLife International. Viitattu 27.11.2020. (englanniksi)
3. ↑  "Состояние Кайраккумского водохранилища вызывает тревогу экспертов", 25 June 2009.
4. ↑  Sodiqov, Alexander (2013). "From Resettlement to Conflict: Development-Induced Involuntary Displacement and Violence in Tajikistan", *The Transformation of Tajikistan: The Sources of Statehood*. New York, NY: Routledge, 49–65. ISBN 9781135697600.
5. ↑  "Плотина развития", 15 June 2012. Luettu 27 marraskuu 2020. Archived from the original on 5 kesäkuu 2016.
**Taha Carım** (21. helmikuuta, 1914 – 9. kesäkuuta 1977) oli turkkilainen diplomaatti, joka toimi useissa korkeissa viroissa Turkin ulkoministeriöissä ja jonka Armenialaisten kansanmurhan oikeudenmukaiset kommandot murhasivat Roomassa 1977.

Elämäkerta
----------

Carım syntyi vuonna 1914 Genevessä diplomaattiperheessä. Opintojensa päätyttyä Galatasarayn lukiossa hän jatkoi opiskelua Ranskassa ja valmistui Toulousen yliopistosta. Toisen maailmansodan aikana 29. lokakuuta 1941 Carım liittyi Turkin ulkoministeriöön ja alkoi työskennellä ministeriössä 36 vuotta aina kuolemaansa asti. Hän aloitti palvelunsa pääsihteeristössä ja hänet lähetettiin pian kaupalliselle osastolle, jossa hän nousi kolmanneksi sihteeriksi.

Vuonna 1948 Carım lähetettiin työskentelemään Ateenan Turkin konsulaattiin. Vuonna 1952, kun hän oli saanut ensimmäisen arvon ja hänet lähetettiin johtamaan Turkin Aleksandrian suurlähetystöä, ja samana vuonna hän aloitti Turkin pysyvän edustamisen Natossa. Vuonna 1957 Carım nimitettiin Turkin suurlähettilääksi Caracasiin, joka edusti Turkkia myös Haitissa, Ecuadorissa ja Kolumbiassa.

Vuosina 1960–1961 hän toimi suurlähettiläänä Karachissa ja vuosina 1961–1965 Ottawassa ja vuosina 1965–1976 Beirutissa. Vuonna 1971 ulkopoliittisessa akatemiassa pidetyssä armenialaisten ​​kysymyksiä käsittelevässä konferenssissa hän puhui vuosisatoja vanhasta turkkilaisten ja armenialaisten rinnakkaiselosta.

Tausta
------

Carımin murha tapahtui kaksi vuotta sen jälkeen, kun armenialaisen militanttijärjestön Armenialaisten kansanmurhan oikeudenmukaiset kommandot olivat murhanneet Turkin Itävallan-suurlähettilään Daniş Tunalıgilin ja Turkin Ranskan-suurlähettilään İsmail Erezin.

Taha Carım toimi suurlähettiläänä Pyhässä istuimessa 2. marraskuuta 1973 alkaen. Maaliskuussa 1977 armenialaiset militanttiryhmät uhkasivat tappaa hänet. Aiempien Turkin diplomaattien murhien vuoksi Turkin ulkoministeriö päätti lähettää turvallisuushenkilöstön Turkin diplomaattisiin edustustoihin. Jonkin aikaa myöhemmin suurlähettiläs Carım pyysi Italian poliisia lopettamaan turvallisuuspalvelun. Sen sijaan hän hankki itselleen pistoolin itsepuolustukseksi.

Murha
-----

Carım oli palaamassa asuinpaikkaansa 9. kesäkuuta 1977 Roomassa, kun kaksi tunnistamatonta aseistautunutta asemiestä ampui edestä ja takaa, eikä hänellä ollut mahdollisuutta puolustautua. Armenialaisten kansanmurhan oikeudenmukaisten kommandot ottivat murhasta vastuun.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Taha Carim (1914–1977) *beta.atauni.edu.tr*. Viitattu 1 November 2010. [vanhentunut linkki]
2. ↑  TURKISH DIPLOMATS KILLED BY ARMENIAN TERRORISTS *ermenisorunu.gen.tr*.  Arkistoitu 2 October 2010. Viitattu 1 November 2010.
3. ↑  Sedat Laçiner, *"Ermeni sorunu, diaspora ve Türk dış politikası*, USAK, 2008, p. 184  ISBN 978-605-4030-07-1
4. ↑  TAHA CARIM 9 Haziran 1977
**Tahdon naimisiin** (engl. *Muriel’s Wedding*) on australialainen romanttinen komedia vuodelta 1994. Elokuvan ohjasi P. J. Hogan, ja sen pääosissa olivat Toni Collette ja Rachel Griffiths. Elokuvassa soitetaan runsaasti Abban musiikkia. Elokuva oli suuri menestys, ja se sai lukuisia palkintoja ja oli monien palkintojen ehdokkaana. Se olikin läpimurtoelokuva niin Toni Collettelle, Rachel Griffithsille kuin P. J. Hoganillekin. Vaikka se onkin romanttinen komedia, niin siinä käsitellään useita vakavia aiheita. *Tahdon naimisiin* ilmestyi DVD:nä Suomessa 22. tammikuuta 2009

Juoni lyhyesti
--------------

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Muriel Heslop (Toni Collette) on pienessä australialaisessa Porpoise Spitin kaupungissa asuva ylipainoinen ja "ruma" tyttö. Romanttinen Muriel kuuntelee Abban musiikkia ja haaveilee naimisiin pääsystä. Lopulta hän kyllästyy elämäänsä Purpoise Spitissä ja muuttaa Sydneyyn etsimään onneaan. Hän muuttaa nimensä *Marieliksi*. Hän menee asumaan vanhan ystävänsä Rhondan (Rachel Griffiths) kanssa. Rhonda sairastuu syöpään, jonka vuoksi hän joutuu loppuiäksi pyörätuoliin. Samaan aikaan "Mariel" menee naimisiin eteläafrikkalaisen uimarin kanssa, joka tarvitsee maahanmuuttoluvan Australiaan. Äitinsä tekemän itsemurhan jälkeen Muriel joutuu tutkiskelemaan itseään. Muriel päättää jättää miehensä, koska ei rakasta tätä. Elokuvan lopussa Muriel käy hakemassa äitinsä luona asuvan Rhondan takaisin luokseen Sydneyyn, ja Muriel on viimein oppinut hyväksymään itsensä.

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**

Lähteet
-------

1. ↑   www.dvdplaza.fi

Aiheesta muualla
----------------

* *Tahdon naimisiin* AllMoviessa. (englanniksi)
* Rotten Tomatoes
**Viljo Armas Heinonen** (18. huhtikuuta 1902 Turku – 4. joulukuuta 1982) oli suomalainen rehtori ja kirjailija.

Heinonen pääsi ylioppilaaksi 1924 Turun lyseosta ja valmistui filosofian maisteriksi Turun yliopistosta 1931. Hän oli Porin yhteislyseossa lehtorina 1932–1969 ja rehtorina 1935–1969. Vuodesta 1969 hän toimi *Koulutarvike- ja kirjapainoliike Viljo Heinonen Ky*:n toimitusjohtajana.

Heinonen osallistui valkoisten puolella Suomen sisällissotaan ja vuoden 1919 Aunuksen retkikuntaan. Hän jäi Aunuksessa venäläisten vangiksi ollessaan tiedusteluretkellä ja oli sotavankeudessa 1919–1921. Heinonen pääsi lopulta Suomeen Saksan kautta. Hän kirjoitti näistä kokemuksistaan kaksi kirjaa *Pari vuotta Venäjän punaisten joukossa* ja *Kaksi vuotta kuolleena : elettyjä seikkailuja*.

Myöhemmin Viljo Heinonen taisteli mm. Summassa Mannerheimin-linjalla Miljoonabunkkerin alueella. Heinonen jäi reserviin kapteenina.*selvennä*

Heinosen vanhemmat olivat kirjapainonjohtaja Werner Heinonen ja Sally Sofia (o.s. Sillgren). Puoliso oli Irma Irene (o.s. Hakanen) vuodesta 1931.

Teoksia
-------

* *Pari vuotta Venäjän punaisten joukossa* ; eripainos Uudesta Aurasta. Turku 1921
* *Kaksi vuotta kuolleena : elettyjä seikkailuja*. Kariston nuorisonkirjoja 59. Karisto 1924
* *Lukujen 1-1000 neliöt ja neliöjuuret*. Omakustanne, Turku 1934

Lähteet
-------

* Viljo Heinonen SKS:n kirjailijamatrikkelissa (toimimaton linkki)
* Kirjasampo.fi : Viljo Heinonen

### Viitteet

1. ↑  Heinonen Viljo Armas, hautakuva albumissa: Pori, Käppärän hautausmaa osasto D1 (vaatii kirjautumisen) *suomenkirkkojajahautausmaita.fi*. Viitattu 9.5.2023.
2. 1 2  Suomen Kirjailijat 1917–1944, Heinonen, Viljo Armas, sivu 106, toimittaneet Hannu Launonen, Maija Hirvonen, Anna Nybondas, Inger Bäcksbacka, Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 365, Jyväskylä 1981
**Viljo Issakainen** (15. tammikuuta 1947 Rovaniemen maalaiskunta – 12. huhtikuuta 2021 Rovaniemi) oli suomalainen voimanostaja ja painonnostaja.

Voimanoston MM-kilpailuissa Issakainen saavutti 56 kilogramman sarjassa hopeaa 1975 ja pronssia 1976. Hän voitti kolme Pohjoismaiden mestaruutta ja viisi Suomen mestaruutta. Vuonna 1975 Urheilutoimittajain Liitto valitsi hänen Vuoden voimanostajaksi Suomessa. Voimanosto oli tuolloin ensimmäistä kertaa mukana lajien parhaita valittaessa. Painonnostossa Issakainen saavutti PM-kisoissa yhden hopean ja SM-kisoissa yhden kullan, yhden hopean ja kaksi pronssia.

Issakainen teki useita Pohjoismaiden ja Suomen ennätyksiä sekä voimanostossa että painonnostossa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Pirkkiö, Jaarli: Viljo Issakainen oli voimanoston uranuurtajia.  *Lapin Kansa*, 1.5.2021, s. 28.
2. ↑  Heikki Ikola vuoden paras.  *Helsingin Sanomat*, 13.12.1975, s. 29. Lehti HS Aikakoneessa (tilaajille).

Aiheesta muualla
----------------

* Viljo Issakainen in memoriam *Painonnostoliitto*.  30.4.2021.
**Jouni Samuli Vanttaja** (s. 22. huhtikuuta 1991 Oulu) on suomalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija. Hänen veljensä Jari Vanttaja oli myös koripalloilija.

Ura
---

### Seurajoukkueet

Vanttajan kasvattajaseura oli Oulun NMKY, josta hän siirtyi Espoon Honkaan kaudeksi 2007–2008. Vanttaja pelasi joukkueessa vain vähän vuosina 2007–2010, mutta pelasi nuorisomaajoukkueissa lukuisia otteluita. Kaudella 2010–2011 hänen peliminuuttinsa kasvoivat ja hän teki 4,1 pistettä ja otti 2,5 levypalloa ottelua kohden. Kauden päätyttyä hänen piti siirtyä koripallon Serie A:ssa pelanneeseen Cimberio Vareseen, jossa pelasi jo entuudestaan Teemu Rannikko. Siirto kuitenkin kaatui seuran talousvaikeuksien vuoksi ja Vanttaja siirtyi Kouvoihin. Kouvoissa hän sai paljon vastuuta ja kuului lähes kaikissa otteluissa joukkueensa aloitusviisikkoon. Pelattuaan kaksi kautta Kouvoissa Vanttaja siirtyi kaudeksi 2013–2014 EuroChallengea ja Korisliigaa pelaavaan KTP-Basketiin. Kauden jälkeen hän teki KTP:n kanssa vuoden jatkosopimuksen.

Kesäkuussa 2015 Vanttaja siirtyi Kauhajoen Karhuun. Toukokuussa 2016 hän teki seuran kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Karhun päävalmentaja Sami Toiviaisen mukaan Vanttajan roolia joukkueessa oli tarkoitus kasvattaa, koska joukkueeseen ei aiottu hankkia korinaluspelaajia ulkomailta. Toukokuussa 2017 Vanttaja solmi kautta 2017-2018 koskevan jatkosopimuksen Karhun kanssa. Sopimus sisälsi option myös seuraavasta kaudesta.

Vuonna 2018 Vanttaja siirtyi Joensuun Katajaan.

Kauden 2020–2021 päätyttyä Vanttaja ilmoitti päättävänsä kilpauransa.

### Maajoukkue

Vanttaja ei pelannut miesten A-maaotteluita. Haastajamaajoukkueessa hän pelasi kahdeksassa ottelussa ja kuului Suomen kokoonpanoon vuoden 2011 universiadeissa. Nuorisomaajoukkueissa Vanttaja pelasi 16-, 18- ja 20-vuotiaiden maajoukkueissa yhteensä 85 ottelua.

Saavutukset
-----------

* Suomen mestaruus 2008 ja 2018
	+ SM-pronssia 2015
* Suomen cup-mestaruus 2009

Lähteet
-------

* Samuli Vanttaja Suomen Koripalloliitto
* Maajoukkuetilastot Suomen Koripalloliitto

### Viitteet

1. ↑  eurobasket.com*lähde tarkemmin?*
2. ↑  Salmi, Pentti: *Koripallokirja kaudella 2010/11*, s. 298. Helsinki: Suomen koripalloliitto, 2010.
3. ↑  Honka-lupaus siirtyy Italiaan  27.6.2011. MTV3. Viitattu 1.7.2011.
4. ↑  Samuli Vanttaja ja Antoine Jordan Kouvoihin  27.9.2011. Kouvot.  Arkistoitu 26.8.2014. Viitattu 10.3.2013.
5. ↑  Samuli Vanttaja Kouvoista KTP-Basketiin  18.6.2013. Kouvot.  Arkistoitu 26.8.2014. Viitattu 18.6.2013.
6. ↑
7. ↑
8. ↑
9. ↑
10. ↑
11. ↑
12. ↑  Karhu solmi jatkosopimuksia (Arkistoitu – Internet Archive)
13. ↑  Korisliigan mestaruutta juhlinut Samuli Vanttaja Kataja Basketiin *Susijengi*.  11.7.2018. Viitattu 9.4.2020.
14. ↑
15. ↑  Samuli Vanttaja – Suomen Koripalloliitto

Aiheesta muualla
----------------

* Samuli Vanttaja basketball profile eurobasket.com (englanniksi)
**Viljo Oskari Kilpeläinen** (15. elokuuta 1906 Pudasjärvi – 12. toukokuuta 1937 Kemi) oli suomalainen koneenhoitaja, piirisihteeri ja sosialidemokraattien kansanedustaja.

Kilpeläisen äiti oli itsellinen Matilda Kilpeläinen. Hän kävi kansakoulun ja vuonna 1931 Työväen akatemian. Kilpeläinen työskenteli maa-, metsä- ja uittotöissä, sahatyömiehenä, selluloosatehtaan työmiehenä ja koneenhoitajana. Hän oli Oulun läänin pohjoisen vaalipiirin sosiaalidemokraattien puhujana ja hän toimi piirisihteerinä Kemissä. 

Kilpeläinen oli kansanedustajana syyskuun alusta 1936 toukokuulle 1937 edustaen Oulun läänin pohjoista vaalipiiriä. Hän kuoli kesken edustajakautensa ja hänen tilalleen eduskuntaan tuli sosialidemokraattien Hjalmar Lindqvist. Kilpeläinen oli myös presidentin valitsijamiehenä vuoden 1937 presidentinvaaleissa. 

Viljo Kilpeläinen oli naimisissa vuodesta 1937 Tyyne Elina Ketosen kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  .aspx Viljo Kilpeläinen *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Eduskunta

 |

 |
**Andrejan (Adrian) Dmitrijevitš Zaharov** (ven. Андрея́н (Адриан) Дми́триевич Заха́ров; 19. elokuuta (J: 8. elokuuta) 1761 Pietari – 8. syyskuuta (J: 27. elokuuta) 1811 Pietari) oli venäläinen arkkitehti. Hänen työnsä edustavat empiretyyliä.

Andrejan Zaharov syntyi virkamiehen perheeseen. Hän opiskeli Pietarin taideakatemiassa Aleksandr Kokorinovin ja Ivan Starovin johdolla vuosina 1767–1782 sekä Jean-François Chalgrinin johdolla Pariisissa vuosina 1782–1786. Vuodesta 1787 lähtien Zaharov toimi taideakatemian opettajana. Vuonna 1794 hänet nimitettiin sen akateemikoksi ja vuonna 1797 professoriksi.

Zaharov työskenteli aluksi Hatsinassa, jonne hän suunnitellut muun muassa Leijonasillan sekä eräitä palatsialueen rakennuksia. Vuonna 1805 hänet nimitettiin amiraliteetin pääarkkitehdiksi. Hänen päätyönsä on venäläisen empirearkkitehtuurin huippua edustava amiraliteetin rakennus Pietarissa. Zaharov suunnitteli myös maaseutukaupunkien kirkkoja ja julkisia rakennuksia.

Rakennuksia
-----------

* Amiraliteetti, Pietari.Amiraliteetti, Pietari.
* Vapahtajan katedraali, Dnepropetrovsk.Vapahtajan katedraali, Dnepropetrovsk.
* Aleksanteri Nevskin katedraali, Iževsk.Aleksanteri Nevskin katedraali, Iževsk.
* Apostoli Andreaksen kirkko, Kronstadt.Apostoli Andreaksen kirkko, Kronstadt.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  *Bolšaja sovetskaja entsiklopedija, tom 9*, s. 390. Moskva: Sovetskaja entsiklopedija, 1972.
2. ↑  *Sankt-Peterburg. Petrograd. Leningrad: Entsiklopeditšeski spravotšnik*, s. 216. Moskva: Bolšaja Rossijskaja Entsiklopedija, 1992. ISBN 5-85270-037-1.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi

 |
|  |
| Taiteenala | 
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Normaalijohteen (N) ja suprajohteen (S) rajapintaan saapuva elektroni (punainen) paluuheijastuu takaisin normaalijohteeseen elektroniaukkona (vihreä), mikä tuottaa suprajohteeseen Cooperin parin. Pystynuolet kuvaavat hiukkasten spiniä.
**Andrejevin heijastus** on puhtaassa normaalijohde-suprajohderajapinnassa tapahtuva prosessi, jossa suprajohteen energia-aukkoa pienemmän energian omaava elektroni (fermienergian yläpuolella oleva kvasihiukkaseksitaatio) heijastuu takaisin normaalijohteeseen aukkona (fermienergian alapuolella oleva kvasihiukkaseksitaatio). Tuloksena prosessista suprajohteeseen syntyy Cooperin pari. Andrejevin heijastus on saanut nimensä venäläisen fyysikon Aleksander F. Andrejevin mukaan.

Andrejevin heijastus selittää, miksi suprajohteet, joilla on ääretön sähkönjohtavuus, ovat tavattoman huonoja lämmönjohteita. Prosessissa varaus siirtyy normaalijohteesta suprajohteeseen, mutta kvasihiukkasten kuljettama energia (entropiavirta) heijastuu liitoksesta takaisin normaalijohteeseen.

Andrejevin heijastuksen luoma elektroni-aukkokorrelaatio saa aikaan suprajohtavan läheisyysilmiön, jonka ansiosta normaalijohteessa lähellä normaali-suprajohderajapintaa voidaan havaita suprajohtavia ominaisuuksia.

Lähteet
-------

1. ↑  A. F. Andreev, Zh. Eksp. Teor. Fiz. 46, 1823 (1964); Soviet Physics JETP 19, 1228 (1964).
Samuli Tuomiokoski 1930-luvun alussa.
**Emil Samuel (Samuli) Tuomikoski** (6. heinäkuuta 1875 Liminka – 28. lokakuuta 1960 Liminka) oli suomalainen poliitikko.

Tuomikoski valittiin eduskuntaan kaksissa vaaleissa, 1929 ja 1930, Oulun läänin eteläisestä vaalipiiristä, ja hän toimi kansanedustajana neljän vuoden ajan, elokuusta 1929 elokuuhun 1933. Hän kuului kokoomuspuolueen eduskuntaryhmään. Eduskunnan valiokunnista hän vaikutti lakivaliokunnassa, maatalousvaliokunnassa, puolustusasiainvaliokunnassa ja suuressa valiokunnassa.

Tuomikoski vaikutti myös Limingan kunnallispolitiikassa. Hän toimi sekä kunnan kuntakokouksen että kunnan kunnanvaltuuston puheenjohtajana. Hänen muihin luottamustehtäviinsä kuuluivat muun muassa puolueensa Oulun läänin eteläisen piiriliiton puheenjohtajuus, Pohjois-Pohjanmaan nuorisoseuran esimiehen tehtävä sekä MTK:n ja Pellervo-Seuran valtuuskuntien jäsenyydet. Hänelle myönnettiin vuonna 1937 kunnallisneuvoksen arvonimi.

Kansakoulun ja kansanopiston käynyt Tuomikoski oli ammatiltaan maanviljelijä, jona hän toimi vuodesta 1907 ostettuaan isältään liminkalaisen Alatalon tilan. Hän toimi myös paikallisen säästöpankin kirjurina ja rahastonhoitajana.

Tuomikosken vanhemmat olivat niin ikään kansanedustajana toiminut Antti Tuomikoski ja Vilhelmiina Tuorila. Myös hänen isoveljensä Heikki Tuomikoski oli mukana politiikassa, muun muassa Limingan kunnanvaltuuston ensimmäisenä puheenjohtajana. Samuli Tuomikosken puoliso oli Aina Kaisa Siira, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1902.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  .aspx Samuli Tuomikoski *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta. Viitattu 31.3.2011.
2. ↑  Samuli Tuomikoski *KirjastoVirma*.  Arkistoitu 4.3.2016. Viitattu 31.3.2011.
3. ↑  Heikki Tuomikoski *KirjastoVirma*.  Arkistoitu 21.10.2020. Viitattu 31.3.2011.

Kansallisen kokoomuspuolueen kansanedustajat

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Kansallisen kokoomuspuolueen kansanedustajat 1929–1930 |
| --- |
|  |
| Eduskuntaryhmä(28) | 
* Ahmavaara
* Haataja
* Heikkilä
* Häkkinen
* Ikola
* Junnila
* Järvinen
* Kilpeläinen
* Kivi
* Kuokkanen
* Kuuliala
* Lamminen
* Lehtonen (1930)
* Luoma
* Lähteenoja
* Moilanen
* Nikkanen
* Nukari (1929–1930)
* Oksanen
* Paavolainen
* Pennanen
* Puhakka
* Päivänsalo
* Sahlstein
* Talas
* Tuomikoski
* Turja
* Virkkunen

 |

 |

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Kansallisen kokoomuspuolueen kansanedustajat 1930–1933 |
| --- |
|  |
| Eduskuntaryhmä(42) | 
* Aalto-Setälä
* Ainali
* Anttila
* Forstadius
* Häkkinen
* Junnila
* Jussila
* Kallioniemi
* Kilpeläinen
* Kolkki
* Korpisaari
* Koskelainen (1931–1933)
* Koskenheimo (1930–1933†)
* Kuokkanen
* Kuuliala
* Lehtonen
* Leivo
* Malmivaara
* Moilanen
* Mäkelä
* Nikkanen
* Oksala
* Oksanen
* Paavolainen
* Pennanen
* Perheentupa
* Pesonen
* Pihkala
* Pojanluoma
* Päivänsalo
* Rantanen
* Rautaharju
* Riipinen
* Sahlstein
* Solja
* Sovijärvi
* Svinhufvud (1930–1931)
* Tulenheimo
* Tuomikoski
* Turja
* Virkkunen

 |

 |



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Eduskunta

 |

 |
**Rotterdam-luokka** on Alankomaiden kuninkaallisen laivaston kahden maihinnousualuksen (engl. *Landing Platform Dock, LPD*) muodostama alusluokka.

Suunnittelu
-----------

Luokan alukset suunniteltiin yhteistyössä Espanjan kanssa. Aluksilla on suuri helikopterikansi sekä telakka maihinnousukaluston veteen saamiseksi. Alukset on varustettu sairaalalla, johon kuuluu leikkausosasto sekä tehohoitoyksikkö. Sen varustukseen kuuluu myös vedenpuhdistamo, joka kykenee tuottamaan merivedestä juomavettä.

Alus kykenee kuljettamaan kuusi LCU:ta tai neljä LCVP-maihinnousuvenettä. *Hr. Ms. Johan de Witt* kykenee kuljettamaan kaksi ilmatyynyalusta (LCAC). Aluksilla voidaan kuljettaa myös 170 panssaroitua miehistönkuljetusajoneuvoa tai 33 panssarivaunua. Niillä on majoitustilat 611 merijalkaväen sotilaalle.

Alusten hangaareihin sopii kuusi Agusta Westland Lynx tai NH90-helikopteria.

Alukset
-------

**Rotterdam-luokan maihinnousualukset**| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| *Hr. Ms. Rotterdam* | Schelde Group, Vlissingen | 25. tammikuuta 1996 | helmikuu 1997 | 18. huhtikuuta 1998 |  |
| *Hr. Ms. Johan de Witt* | Schelde Group | 18. kesäkuuta 2003 | 13. toukokuuta 2006 | 30. marraskuuta 2007 |  |
|

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Rotterdam class amphibious transport dock

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1947–1995*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1995. ISBN 0-85177-605-1. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Gardiner, Robert s. 281
**Samurai Jack** on kuvitteellinen päähahmo piirrossarjasta *Samurai Jack*. Hän esiintyi ensimmäisen kerran sarjan ensimmäisessä jaksossa, elokuussa 2001. Hahmon ääninäyttelijänä toimi Phil LaMarr, ja dubattuna suomalaisia ​​Taisto Oksanen.

Hahmo
-----

Samurai Jack syntyi Japanissa muinaisajalla, jolloin hänen isänsä oli Japanissa erään alueen hallitsijana. Samoihin aikoihin riehui paha olento nimeltä Aku, joka vapautui vankilastaan monien vuosien jälkeen ja alkoi pian vallata maailmaa itselleen. Jack sai myös kokea tämän kauhun pienenä ja hänen vanhempansa lähettivät poikansa pois, toivoen hänen oppivan keinon jolla voittaa Aku. Hän harjoittelekin Bujitsu koodin mukaisesti ja lisäksi kävi Kreikan filosofien, tiibetiläisten munkkien ja italialaisten tiedemiesten opeissa, jotta hänen mielensä olisi terävä. Lisäksi Jack opiskeli ratsastusta, miekan käsittelyä ja useita eri kamppailulajeja. Vuosia kestäneen harjoittelun päätteeksi hän palasi takaisin kotimaahansa, jossa kohtasi Akun. Pahuuden velhosta ei ollut vastusta Jackin erityisen arvokkaalle katana-miekalle, jolla hän oli voittaa Akun. Aku ehti kuitenkin siirtää Jackin tulevaisuuteen pois perheensä luota. Tämän jälkeen hän on etsinyt portaalia, jonka avulla hän voisi matkata takaisin kotimaahansa ja onkin kierrellyt useissa paikoissa. Koska hänen oikeaa nimeä ei ole paljastettu, kuitenkin sarjan aikana häntä on nimitetty Samurai Jackiksi.

### Luonne

Jack omaa sankarina erittäin selkeän stoalaisen asenteen. Hän on erittäin kohtelias ja nöyrä vaikka joutuukin elämään futuristisessa maailmassa. Erittäin vahvan moraalinsa myötä Jack usein auttaa köyhiä ja avuttomia olentoja keinolla millä hyvänsä. Hän jopa jättää oman tavoitteensa palata takaisin ajassa taaksepäin, pelastaakseen kylän tai yksittäisen ihmisen pahuuden käsistä.

Harjoittelu
-----------

Lapsena hän matkusti ympäri maailmaa harjoittaakseen kehoaan ja mieltään, kohdatakseen Akun. Jack opiskeli useiden oppineiden kanssa kuten kreikkalaisen filosofien ja pyrki myös oppimaan kaiken mahdollisen taistelulajin, jota eri kulttuureissa harjoitettiin. Jack harjoitteli taistelu tekniikoita muun muassa Viikinkien, Robin Hoodin, Shaolin munkkien ja kreikkalaisten urheilijoiden kanssa. Huolimatta siitä miten taitava hän onkaan aseiden kanssa tai ilman, Jack luottaa aina miekkaansa. Lisäksi harjoittelun myötä hän ymmärtää hyvin eläimiä, joiden avulla Jackin vaistot ovat osittain kehittyneet, sekä refleksit joiden avulla hän kykenee väistelemään jopa luoteja.

Miekka
------

Samurai Jack omistaa taikamiekan, jonka takoivat kolme jumalaa Odin, Ra ja Rama, kolmen kuolevaisen kautta. Miekkaan asetettiin Jackin isän puhdas hyvyyden henki, jonka avulla pahuuden velho Aku voitaisiin tuhota. Miekka on myös rikkoutumaton, sillä mikään maallinen aine ei ole kyennyt katkaisemaan sitä.

Lähteet
-------

1. ↑  Samurai Jackin jakso "The Samurai Called Jack" Viitattu 11.8.2009
Vladimiras Prudnikovas
**Vladimiras Prudnikovas** (s. 10. huhtikuuta 1949) on liettualainen poliitikko ja oopperalaulaja, äänialaltaan basso.

Prudnikovas aloitti musiikkiuransa Ąžuoliukaksen poika- ja nuorisokuorossa sen perustaja, johtaja Hermann Perelsteinin kutsumana. Hän valmistui Liettuan valtionkonservatoriosta vuonna 1979 ja sai sitten kiinnityksen Liettuan kansallisoopperaan. Vuonna 1981 hänet palkittiin Maria Callas -laulukilpailussa Ateenassa. Prudnikovas nousi maineeseen Boriksen roolilla Modest Mussorgskin oopperassa *Boris Godunov*. Tämän roolin hän pääsi tulkitsemaan myös Pariisin Théâtre des Champs-Élyséesiin sekä Pietarin, New Yorkin, Italian ja Japanin suuriin oopperataloihin. Prudnikovas on säännöllisesti vieraillut esiintyjänä Ranskassa, Italiassa, Espanjassa, Isossa-Britanniassa, Saksassa, Suomessa, Norjassa, Alankomaissa, Yhdysvalloissa ja Japanissa. Suomessa hän on vieraillut Savonlinnan oopperajuhlilla.

Prudnikovas on laulanut yli 80 isoa roolia. Lisäksi hän on tulkinnut yhtä suuren määrän osia oratorioissa ja kantaateissa. Hänen tunnettuja oopperaroolejaan Boriksen ohella ovat olleet Mephistopheles (*Faust*), kuningas Filip II (*Don Carlo*) ja Pimen (*Boris Godunov*). Prudnikovas on työskennellyt Liettuan musiikki- ja teatteriakatemian professorina ja vuodesta 1992 sen lauluosaston johtajana. Vuonna 1996 hänelle myönnettiin Liettuan suurherttua Gediminaksen ritarikunnan komentajan risti ja vuonna 1997 Liettuan kansallispalkinto.

Prudnikovas valittiin vuonna 2004 Liettuan parlamenttiin työväenpuolueen listoilta. Hän toimi vuosina 2005–2006 Liettuan kulttuuriministerinä.

Prudnikovaksen ja pianisti Nijolė Ralytėn yhteinen tytär on oopperalaulaja Ieva Prudnikovaitė.

Lähteet
-------

1. ↑  KARTŲ POKALBIAI: Vladimirui Prudnikovui 70 Lietuvos muzikų sąjunga
2. 1 2  Vladimiras Prudnikovas Lietuvos Respublikos Seimas
3. 1 2 3  Vladimiras Prudnikovas' Anniversary Concert Lithuanian State Symphony
4. 1 2  Pärnu hemmottelee kylpylävierasta konserteilla Yle
5. ↑  Ieva Prudnikovaitė 15min


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |

 |
**Lucius Tettius Julianus** (lat. *Lucius Tettius Iulianus*, ensimmäinen vuosisata) oli roomalainen sotapäällikkö, joka palveli Flavius-sukuisia keisareita, Vespasianusta, Titusta ja Domitianusta ensimmäisen vuosisadan jälkipuoliskolla. Hänen alkuvaiheistaan tiedetään vähän, mutta hän oli ilmeisesti erittäin pätevä kenraali ja toimi korkeissa viroissa Rooman armeijassa. Julianus osallistui vuosina 86-88 Domitianuksen Daakian sotiin Tonavan pohjoispuolella, nykyisen Romanian alueella.

Daakialaiset, jotka olivat edellisenä vuonna aiheuttaneet katkeran tappion roomalaisille Tapaessa, olivat traakialainen kansa, joka oli jo vuosia tehnyt ryöstöretkiä Tonavan yli etelään, Rooman Moesian provinsseihin. Kostaakseen roomalaisten kärsimän tappion, Domitianus kokosi suuren armeijan vuoden 88 sotaretkeä varten. Joukkoja irrotettiin muista valtakunnan provinsseista ja yhteensä sotaretkeen osallistui noin kuusi legioonaa. Domitianus joutui kuitenkin palaamaan Roomaan kesken kaiken, huhujen takia, jotka kertoivat vallankaappauksesta. Keisari jätti armeijan komennon Julianuksen käsiin, joka kohtasi daakialaiset lopulta Tapaessa. Roomalaisen historioitsija, Dio Cassiuksen mukaan Julianus käski ennen taistelua sotilaidensa maalata nimensä kilpiin, jotta heidät voitaisiin tunnistaa paremmin. Julianus onnistui kukistaa kuningas Decebaluksen johtamat daakialaiset, mutta roomalaisten tappiot olivat niin suuret ja talvi oli lähellä, joten Julianus ei pystynyt valloittamaan Daakian pääkaupunki Sarmizegethusaa ja varmistaa hyvät rauhanehdot Decebaluksen kanssa.

Roomalaiset valmistelivat uutta sotaretkeä seuraavalla vuodelle, mutta uudet levottomuudet muualla pakottivat Domitianuksen solmimaan roomalaisten kannalta huonon rauhansopimuksen daakialaisten kanssa. Tilanne ei ratkennut, ennen kuin keisari Trajanus valloitti Daakian kokonaan vuonna 106. Julianuksen vaiheista tämän jälkeen ei tiedetä mitään.

Lähteet
-------

* Bennett, Julian: *Trajan: Optimus Princeps*. Routledge, 1997. ISBN 0-415-165245. (englanniksi)
* Bowman et. al.: *The Cambridge Ancient History XI, The High Empire A.D. 70-192*. Cambridge University Press, 2000. ISBN 0-521-26335-2. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Cambridge Ancient History s. 52-53
2. 1 2 3  Bennett s. 29
3. ↑  Bennett s. 85-86
4. ↑  Dio 67.10
Vladimirin kirkko Pietarissa.
**Vladimirin kirkko** (ven. Владими́рская це́рковь, *Vladimirskaja tserkov*; viralliselta nimeltään **Vladimirin Jumalanäidin ikonin katedraali**, Собо́р Влади́мирской ико́ны Бо́жией Ма́тери, *Sobor Vladimirskoi ikony Božijei Materi*) on Pietarin keskustassa Venäjällä sijaitseva kirkkorakennus.

Vuosina 1761–1769 rakennetun barokkityylisen kirkon suunnittelijaksi arvellaan Pietarissa vuosina 1726–1751 työskennellyttä Pietro Trezziniä, jonka käsialaa oli samankaltainen Kolminaisuuden katedraali Sergein luostarissa Pietarhovin tien varrella. Raskaanpuoleista ristinmuotoista kirkkoa keventää viisi sipulikupoleihin päättyvää pyöreää tornia. Vladimirin aukiolle avautuvan klassistiseen pylväikköön päättyvän länsisiiven on rakentanut Avraam Melnikov vuonna 1831. Kirkon vieressä kohoaa Giacomo Quarenghin vuosina 1780–1783 rakentama klassistinen kellotapuli, jota Frantz Rusca korotti yhdellä kerroksella vuonna 1848. Puuleikkauksin koristeltu barokkityylinen ikonostaasi on tuotu Anitškovin palatsista. Vladimirin kirkko toimii Zagorodnyi-prospektin päätepisteenä ja koko ympäröivän alueen arkkitehtonisena keskuksena.

Vuonna 1828 Vladimirin kirkossa siunattiin Aleksandr Puškinia lapsena hoitanut Arina Rodionovna. Fjodor Dostojevski kuului kirkon seurakuntaan viimeisten elinvuosiensa aikana. Kirkko suljettiin vuonna 1932 ja avattiin uudelleen vuonna 1989. Vuonna 2000 se sai katedraalin statuksen.

Vladimirin kirkon osoite on Vladimirski prospekt 20. Lähimmät metroasemat ovat Vladimirskaja ja Dostojevskaja.

Lähteet
-------

1. ↑  Lisovski, V.G.: *Sankt-Peterburg: otšerki arhitekturnoi istorii goroda. T. 1. Klassitšeski gorod*, s. 179–180. Sankt-Peterburg: Kolo, 2009. ISBN 978-5-901841-57-0.
2. ↑  Kirikov, Boris: *Arhitekturnyje pamjatniki Sankt-Peterburga*, s. 98. Sankt-Peterburg: Kolo, 2005. ISBN 5-901841-33-6.
3. ↑  Lisovski, V.G.: *Sankt-Peterburg: otšerki arhitekturnoi istorii goroda. T. 1. Klassitšeski gorod*, s. 180. Sankt-Peterburg: Kolo, 2009. ISBN 978-5-901841-57-0.
4. ↑  Kirikov, Boris: *Arhitekturnyje pamjatniki Sankt-Peterburga*, s. 99. Sankt-Peterburg: Kolo, 2005. ISBN 5-901841-33-6.
5. ↑  *Sankt-Peterburg. Petrograd. Leningrad: Entsiklopeditšeski spravotšnik*, s. 115. Moskva: Bolšaja Rossijskaja Entsiklopedija, 1992. ISBN 5-85270-037-1.
6. ↑  Entsiklopedija Sankt-Peterburga *encspb.ru*. Viitattu 12.4.2010. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Vladimirin kirkko**.
* Vladimirin Jumalanäidin ikonin katedraalin sivusto (venäjäksi)
* Vladimirin kirkko Pietari-tietosanakirjassa (venäjäksi)
**Teurastamo 5 eli Lasten ristiretki** (engl. *Slaughterhouse Five, or the Children’s Crusade*) on vuonna 1969 ilmestynyt Kurt Vonnegutin mustalla huumorilla höystetty sodanvastainen romaani. Kirjan alaotsikko on "Velvollisuustanssi kuoleman kanssa". Suomessa teos ilmestyi Juhani Jaskarin suomentamana vuonna 1970 Tammen Keltaisessa kirjastossa.

Kirjaan pohjautuva George Roy Hillin ohjaama samanniminen elokuva sai ensi-iltansa vuonna 1972.

Juoni
-----

Teoksen keskeisimmät tapahtumat sijoittuvat toisen maailmansodan aikaan. Kirja kertoo yhdysvaltalaisen sotilaan Billy Pilgrimin kokemuksista sodassa ja seikkailuista ajassa. Tarinan keskiössä on Dresdenin pommitus, jota myös Vonnegut itse todisti.

Billy Pilgrim joutuu Vonnegutin tavoin sotavangiksi Ardennien taistelussa. Sotavankeuskuvaus muodostaa eräänlaisen perusrungon tarinalle, jonka aikana kerrataan Pilgrimin erikoislaatuisen elämän tärkeimmät vaiheet syntymästä kuolemaan. Pilgrimin käsitys ajasta on hyvin epämääräinen: hän kokee elämänsä vaiheet sekalaisessa järjestyksessä, ja niinpä hän on jo nähnyt kuolemansakin – sekä monien läheistensä ihmisten kuolemat – monta kertaa. 

Tarinassa viljellään aina kuoleman kuvaamisen yhteydessä toteamusta "niin se käy" ("so it goes").

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Teurastamo 5 eli Lasten ristiretki *Kirjasampo.fi*. Viitattu 8.3.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Sitaatteja aiheesta **Slaughterhouse-Five** Wikisitaateissa
* Photos of the first edition of Slaughterhouse-Five (englanniksi)
* Markku Soikkeli: Teurastamo 5. Kiiltomato.net 22.6.2005
Vladimirin palatsi Pietarin-Paavalin linnoitukselta kuvattuna.
**Vladimirin palatsi** (ven. Влади́мирский дворе́ц, *Vladimirskij dvorets*) on Aleksanteri II:n pojan, Venäjän suuriruhtinas Vladimir Aleksandrovitš Romanovin entinen palatsi, joka sijaitsee Pietarin keskustassa Nevan rannalla Pietari-Paavalin linnoitusta vastapäätä. Arkkitehtuuriltaan se edustaa uusrenesanssia. Se on yksi viimeisistä Pietariin rakennetuista tsaarillisista palatseista. Sen suunnitteli arkkitehtiryhmä, johon kuuluivat Vasili Kenel, Aleksandr Rezanov, Andrei Huhn, Ieronim Kitner, Vladimir Shreter ja Maximilian Messmacher. Rakennustyöt rantakadulla kestivät vuodesta 1867 vuoteen 1872, ja lisärakentaminen ja laajennukset jatkuivat 1880- ja 1890-luvuilla. Suuria kunnostustöitä tehtiin 1980-luvulla sekä vuonna 2010.

Vladimirin palatsissa ja sen siivissä on yhteensä 360 huonetta, jotka edustavat useita eri tyylisuuntia.

Neuvostoaikana talossa toimi valtiollisena Tiedemiesten talona (Дом Учёных). Sen sisusta on kuitenkin saatu suurilta osin palautettua vastaamaan tsaarin ajan ulkoasua.

Lähteet
-------

1. ↑  Дом Учёных (Дворец вел. кн. Владимира Александровича) — Прогулки по Петербургу *walkspb.ru*.
**Direktiivi 95/46/EC** eli tietosuojadirektiivi oli Euroopan unionin laatima direktiivi, joka sääteli henkilötietojen käsittelyä ja liikkuvuutta Euroopan unionin alueella. Sillä suojattiin kansalaisten tietoja ja se takasi oikeuden saada pääsyn itseään koskeviin tietoihin, muokata omia tietojaan, korjata virheelliset tiedot ja poistaa/poistattaa henkilökohtaiset tiedot. 

Tietosuojadirektiivi oli keskeinen osa yksityisyyden suojaa ja ihmisoikeuksia koskevaa EU-tasoisessa lainsäädännössä. Euroopan komissio antoi 25. tammikuuta 2012 ehdotuksen tietosuoja-asetuksesta, jolla kumottaisiin tietosuojadirektiivi.

Tietosuojadirektiivi pohjautui OECD:n vuonna 1980 antamiin seitsemään ohjeistavaan tukipylvääseen koskien ihmisten oikeutta omaan yksityisyyteen ja sen mahdollisiin rajoihin. Nämä seitsemän ohjetta olivat:

* Ilmoitus - asianomaisille on kerrottava, jos heidän tietojaan kerätään
* Tarkoitus - tietoja saa käyttää vain ennalta ilmoitettuun tarkoitukseen
* Suostumus - tietoja ei saa paljastaa ilman asianomaisen suostumusta
* Turvallisuus - kerättyjen tietojen tulee olla turvassa mahdollisilta väärinkäytöksiltä
* Tiedonanto - asianomaisilla oltava tieto, kuka heidän tietojaan kerää
* Pääsy - asianomaisilla oltava oikeus tarkastella omia tietojaan ja tarvittaessa tehdä muutoksia virheellisiksi kokemiinsa tietoihin
* Vastuu - asianomaisilla tulee olla oikeus hakea muutosta, mikäli kokevat heidän tiedoistaan vastuussa olevan tahon jättäneen noudattamatta näitä periaatteita

Kaikki seitsemän periaatetta sisällytettiin EU:n asettamaan direktiiviin, vaikka entuudestaan lainsäädännöt vaihtelivat suuresti Euroopan valtioiden välillä. Direktiivi tuli voimaan vuoden 1995 yleissopimuksen myötä ja allekirjoittaneet maat velvoitettiin tarvittaessa muuttamaan lainsäädäntöään direktiivin mukaisesti.

Yleinen tietosuoja-asetus kumosi direktiivin toukokuussa 2018.

Katso myös
----------

* Yksityisyys

Lähteet
-------

1. ↑  EU:n tietosuojauudistus ja sen kansallinen täytäntöönpano Eduskunta. Viitattu 15.2.2018.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Data Protection Directive
**Serious Samurize** (tai Samurize) on Microsoft Windows -käyttöjärjestelmille kehitetty ilmainen ohjelma, jolla voidaan kehittää erilaisia "mittaristoja", jotka näyttävät tietokoneen tietoja sekä ohjelmisto- että laitteistopuolella. Samurizen pääohjelmalla (client.exe) voidaan reaaliajassa esittää ainakin työpöydällä tietokoneen toimintaan liittyviä tietoja kuten prosessorin ja emolevyn antureiden tuottamia lämpötilatietoja, sähköpostiviestejä, eri massamuistien (kiintolevy, ram...) tietoja, prosessorin ja muistien käyttöastetta ja verkkoympäristön tietoja. Samurize mahdollistaa myös skriptien (vbs, js, pls, py, rb) ja lisäosien (pluginien) hyödyntämisen (dll). 

Samurizen muokkaamistyökalulla (config.exe) suunnitellaan kyseiset "mittaristot". Suunnittelu ei vaadi koodaamista, sillä käyttöliittyma on täysin graafinen. Mittaristot voidaan jakaa käyttäjien kesken erillisen työkalun avulla.

Historia
--------

Samurizen kehittäminen alkoi vuonna 2000, jolloin julkaistiin versio 0.36c. Vuonna 2002 Samurizestä julkaistiin ensimmäinen lopullinen versio (1.0). Tämän jälkeen Samurizeä kehitettiin nopeasti. Lähes joka kuukausi Gustaf Lundh (Cure) ja Oscar Lundh (Sim) julkaisivat parannetun version. Samurizen nykyinen versio (1.64) julkaistiin toukokuussa 2006.
**Zapljusskoje** (ven. Заплюсские озёра) on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueella Pljussan piirissä.

Maantietoa
----------

Järvi on 3,5 kilometriä pitkä, 1,0 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 2,5 neliökilometriä eli 250 hehtaaria. Järvellä on tehty järvenlasku ilmeisesti turvetuonnon mahdollistamiseksi. Järven keskisyvyys on nykyään 1,7 metriä, mutta matalanveden aikana järven pohja paljastuu joissakin paikoissa ja järvi kuroutuu useaksi järvialtaaksi. Järvi on myös säännöstelty luusuaan rakennetulla padolla, joka on tällä hetkellä suljettu pysyvästi. Järven koillispuolella sijaitsee taajama Zapljusje (Заплюсье), jonka asuinalueita ulottuu järvelle asti.

Luontoarvoja
------------

Järvi on järvenlaskun vuoksi matala ja ruovikkoinen ja sitä uhkaa ilmavalokuvien perusteella umpeenkasvu. Sen ympäristössä on merkkejä turvetuotannosta. Rannat ovat matala, mutaiset ja ne kasvavat suoturvetta. Järvessä esiintyy valtalajeina ahven ja karppi, mutta niiden lisäksi esiintyy myös lahna, hauki, särki, carassius ja mutakala.

Vesistösuhteita
---------------

Järvi sijaitsee Narvanjoen vesistöalueessa Pljussan valuma-alueella, jonka pääuoman Pljussan lähdejärvi se on. Pljussan uoma on luusuassa tosin padottu, mutta suon muita kuivatusojia on johdettu jokeen. Järven valuma-alueen koko on 67,4 neliökilometriä.

Huomautuksia
------------

1. 1 2 3 4  Kohteen pituus, leveys ja ympäristön kasvillisuus ja asutus on tarkistettu Google Earth-karttapalvelusta käyttäen löytyneitä järven koordinaatteja.
2. 1 2 3 4 5  Teksti on osittain käännös venäjänkielisestä artikkelista ru:Заплюсское озеро, jonka tiedot on vielä tarkistamatta muista lähteistä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Zapljusskoje (*textual.ru*) *Venäjän valtion vesistötietokanta*. Viitattu 21.11.2019. (venäjäksi)
2. ↑  Neuvostoajan kartta: Лист O-35-Б, Луга (Luga), 1:200 000

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: ru:Заплюсское озеро
Lasse Paju kaudella 2008–2009
**Lasse Paju** (s. 25. maaliskuuta 1989) on suomalainen liigatason salibandypelaaja. Hän pelasi hyökkääjänä Turun Palloseurassa salibandyliigaa. Debyyttin miesten edustusjoukkueessa (ykkösdivisioona) Lasse teki kaudella 2005–2006. Hän on edustanut suomen B-maajoukkuetta sekä poikien alle 19-vuotiaiden maajoukkuetta. Lasse pitää hallussaan poikien maajoukkueen yhden ottelun maaliennätystä, kuuden muun ennätyksen lisäksi. Yhteensä hän on tehtaillut poikien maajoukkueessa pelaamissaan 15 ottelussa 23 tehopistettä (12+11).

|  |  |
| --- | --- |
| Kätisyys | vasen |
| Pituus | 172 cm |
| Paino | 69 kg |
| Seura | TPS Salibandy |
| Kansallisuus | Suomi Suomi |
| Syntymäaika | 25. maaliskuuta 1989 (ikä 33) |
| Syntymäpaikka | Turku |
|

Tilastomerkinnät salibandyliigassa
----------------------------------

|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kausi | Seura | Ottelut | Maalit | Syötöt | Pisteet | Jäähyt |
| 2011–2012 | TPS Salibandy | 26 | 8 | 14 | 22 | 4 min |
| 2010–2011 | TPS Salibandy | 26 | 10 | 29 | 39 | 6 min |
| 2009–2010 | TPS Salibandy | 25 | 10 | 28 | 38 | 4 min |
| 2008–2009 | TPS Salibandy | 20 | 2 | 7 | 9 | 2 min |
| YHTEENSÄ |  | 97 | 30 | 78 | 108 | 16 min |

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑
4. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
5. ↑
6. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
7. 1 2   (Arkistoitu – Internet Archive)
8. 1 2   (Arkistoitu – Internet Archive)
**Zao** (IPA: ˈzeɪoʊ, suom. *elossa*) on yhdysvaltalainen yhtye kotoisin Greensburgista, Pennsylvaniasta ja yksi metalcore-suuntauksen aloittajayhtyeistä. Vuonna 1993 Parkersburgissa, West Virginiassa perustetussa Zaossa on soittanut useita muusikoita, ja yksikään alkuperäisjäsen ei enää soita yhtyeessä.

Yhtye on levyttänyt yhtiöille Solid State Records, Ferret Records ja Tooth & Nail Records. Zao on uransa aikana julkaissut 9 täyspitkää studioalbumia, 3 ep:tä, kahden levyn DVD-dokumenttivideon ja tehnyt useita konserttikiertueita. Yhtye on saavuttanut rajallisen mutta maailmanlaajuisen ihailijajoukon ja on samalla asettanut normit metalcore-suuntaukselle. Yhtye sai valtavirran huomiota vuoden 2004 albumillaan *The Funeral of God*.

Kristinusko on vaikuttanut suuresti Zaon tuotantoon: koska perustajajäsenet väittivät harjoittavansa vahvaa suhdetta Jumalaan, Zaota pidettiin vakaumuksellisena, kristillisenä yhtyeenä. Tämä muuttui yhtyeen uran aikana: keulahahmo Jesse Smith muutti vähitellen näkemystään yhtyeen päämäärän suhteen ja ei pitänyt Zaoa enää täysin kristillisenä. Uuden laulajan Dan Weyandtin liityttyä Zaoon sanoitukset muuttuivat jyrkästi: Weyandt ei pitänyt kristinuskon eteenpäin viemistä tarkoituksena, vaan viestitti mieluummin, että hän eli Jumalan ansiosta, ja että tämä auttoi häntä henkikohtaisissa ongelmissa. Koska vain puolet yhtyeen jäsenistä sanovat olevansa kristittyjä, Zao ei pidä itseään enää kristillisenä yhtyeenä vaan ryhmänä avoinmielisiä artisteja. Kuitenkin yhtyeen MySpace-sivulla olevassa haastattelussa Zaon manageri sanoo, että kaikki jäsenet ovat kristittyjä. Kitaristi Scott Mellinger kuvasti yhtyeen näkemystä uskontoon sanomalla: "Me emme myy Kristusta. Me vain seuraamme Häntä!" Kirjoitti yhtye jatkossa kristillisistä aiheista sanoituksissaan tai ei, Zao sanoo soittavansa mielellään Cornerstone Festivalissa, joka on täysin kristillinen tapahtuma.

Diskografia
-----------

* *The Ties That Bind* (split-cd) - 1995
* Split-cd Through And Through:n kanssa - 1995
* *All Else Failed* - 1995
* *The Splinter Shards The Birth Of Separation* - 1997
* *Where Blood And Fire Bring Rest* - 1998
* Split-ep Training for Utopian kanssa - 1998
* *Liberate Te Ex Inferis* - 1999
* *Zoo* - 2001
* *Parade Of Chaos* - 2002
* *All Else Failed 2003* - 2003
* *Legendary* - 2004
* *The Funeral of God* - 2004
* *The Lesser Lights of Heaven* DVD - 2005
* *The Fear Is What Keeps Us Here* - 2006
* *Awake?* - 2009
* *The Well-Intentioned Virus* - 2016
* *The Crimson Corridor* - 2021

Lähteet
-------

1. ↑  Iwasaki, Scott. "Zao's music abrasive yet spiritual", Deseret Morning News, 28 January 2005.
2. ↑  ""NEW ALBUM THE FEAR IS WHAT KEEPS US HERE (6/13/06)"", MySpace, 2006-05-15.
3. ↑  ""BRAND NEW ZAO INTERVIEW WITH LOTS OF NEWS!!!!!!!!! "", MySpace, 2007-01-23.

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
* Zao (Arkistoitu – Internet Archive) Ferret Stylen sivuilla
* Zao Discogs-sivustolla
* Zao Myspacessa (englanniksi)
**Sähköpostilista** on erityinen tapa käyttää sähköpostia viestien jakeluun monille Internetin käyttäjille. Lista toteutetaan yleensä postituslistapalvelimella, jolla olevaan postituslistan osoitteeseen lähetetty viesti välitetään edelleen listalla olevien osoitteisiin. Postituslistapalvelimia on saatavilla runsaasti, ja postituslistapalvelimen voi myös hankkia palveluna.

Sähköpostilistoja on pääasiassa kahta tyyppiä: tiedotuslistat, joilla vain yksi käyttäjä lähettää listalle liittyneille tiedotuksia, tai keskustelutyyppisiä listoja, joilla voidaan käydä keskustelua osallistujien kesken. Osa listoista on avoimia kaikille aiheesta kiinnostuneille. Listoilla voi olla keskustelua, jolloin jokainen listalla olija voi lähettää viestin jaettavaksi kaikille muille. Lista voi olla moderoitu siten, että vain valikoidut viestit lähetetään eteenpäin koko ryhmälle, tai vain tietyt henkilöt saavat lähettää koko ryhmälle.

Postituslistalla voidaan tarkoittaa myös kirjepostissa, lehtikustantamisessa, tiedottamisessa ja suoramarkkinoinnissa käytettyä termiä.

Sähköpostilistojen hallintaan on useita ohjelmia, kuten jo 1980-luvulta peräisin oleva Listserv ja uudemmat Majordomo ja GNU Mailman.

Katso myös
----------

* Linux Kernel -postituslista
* Keskustelupalsta
* Uutisryhmät
* Uutiskirje

Lähteet
-------

1. ↑  1.2 What is a mailing list? *list.org*. Viitattu 4.4.2022. (englanniksi)