recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Ivan Andrejevitš Aramilev** (ven. Ива́н Андре́евич Ара́милев, oikealta sukunimeltään *Zyrjanov*, Зыря́нов; 1896 – 11. huhtikuuta 1954 Moskova) oli neuvostovenäläinen kirjailija.

Ivan Aramilev syntyi talonpojan perheeseen luoteis-Uralilla. Hän osallistui ensimmäiseen maailmansotaan ja Venäjän kansalaissotaan. Aramilev valmistui Moskovan yliopiston filologisesta tiedekunnasta ja alkoi julkaista teoksiaan 1920-luvun puolivälissä. Romaani *Junost Matveja* ("Matvein nuoruus", 1941) kuvaa vallankumousta edeltävää Uralia. Aramilevin kertomusten aiheita ovat metsästys ja luonto.

Suomennettuja teoksia
---------------------

* *Metsästäjän poluilla*. Suom. Alli Airola. Petroskoi: Karjalan ASNT:n valtion kustannusliike, 1958.
* *Metsästystä taigalla*. Saksankielisestä laitoksesta suom. Asko Kaikusalo. Helsinki: Aalto, 1965.

Lähteet
-------

1. ↑  Kratkaja literaturnaja entsiklopedija *feb-web.ru*. Viitattu 7.1.2016.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola
* Ruotsi

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Tsivilskin piiri Tšuvassian kartalla.
**Tsivilskin piiri** (ven. Циви́льский райо́н, *Tsivilski raion*, tšuvassiksi Ҫӗрпӳ районӗ, *Çĕrpü raionĕ*) on paikallinen itsehallintoalue Tšuvassian tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1927 perustetun piirin pinta-ala on 791 neliökilometriä ja asukkaita on 38 200 henkeä (vuonna 2009).

Piiri sijaitsee Tšuvassian koillisosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Tšeboksaryn, koillisessa Mariinski Posadin, idässä Kozlovkan, kaakossa Urmaryn, etelässä Kanašin ja lännessä Krasnoarmeiskojen piireihin. Hallinnollinen keskus on Tsivilskin kaupunki. Sen lisäksi piiriin kuuluu 16 maalaiskuntaa.

Seutu kuuluu Tšuvassian tasankoon. Suurimmat joet ovat Bolšoi ja Malyi Tsivil, Unga ja Aniš. Pinta-alasta valtaosa on maatalousmaata. Peltojen keskellä on tammi- ja koivumetsiä, jotka muodostavat 9,7 % pinta-alasta. Paikoitellen on säilynyt alkuperäistä arokasvillisuutta. 

Tsivilskin kautta kulkee Tšeboksaryn ja Uljanovskin välinen A151-maantie. Piirikeskuksesta on tasavallan pääkaupunkiin matkaa 37 kilometriä.

Väestöstä 90 % on tšuvasseja.

Tärkein elinkeino on maatalous, joka on erikoistunut maidon ja lihan tuotantoon, humalan ja perunan kasvatukseen sekä siipikarjanhoitoon. Teollisuuslaitoksista suurin osa sijaitsee Tsivilskin kaupungissa. Ne tuottavat teräsbetonirakenteita, tiiltä, kankaita, vihannes- ja hedelmäsäilykkeitä, mehuja, leipomotuotteita, olutta, tärkkelystä ym.

Tsivilskissä toimii kotiseutumuseo. Piirilehtenä ilmestyy tšuvassin- ja venäjänkielinen *Çĕrpü hyparçi – Tsivilski vestnik*.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Tsivilskin piiri**.
* Tsivilskin piiri Tšuvassian tasavallan sivustolla (venäjäksi)

Tšuvassian piirit ja *kaupunkipiirit*
*Alatyr* •
Alatyr •
Alikovo •
Batyrevo •
Ibresi •
Jadrin •
Jaltšiki •
Jantikovo •
*Kanaš* •
Kanaš •
Komsomolskoje •
Kozlovka •
Krasnoarmeiskoje •
Krasnyje Tšetai •
Mariinski Posad •
Morgauši •
*Novotšeboksarsk* •
Poretskoje •
Šemurša •
*Šumerlja* •
Šumerlja •
*Tšeboksary* •
Tšeboksary •
Tsivilsk •
Urmary •
Vurnary
Lampaan peräaukko ulostamisen aikana
**Ulostaminen** eli **defekaatio** (lat. *defaecatio*) on ruoansulatuksen viimeinen vaihe. Siinä suolesta poistuu peräaukon kautta ravinnon imeytymätön osa, uloste.

Ihmisen ulostamisen tiheys vaihtelee välillä kolme kertaa päivässä – kolme kertaa viikossa. Harvempi ulostamistiheys voi olla merkki ummetuksesta ja tiheämpi ripulista.

Fysiologia
----------

Peristaltiikka tuo peräsuoleen ulostemassaa. Peräsuolen seinämän venytys toimii ulostamisheijasteen eli defekaatiorefleksin (*ks. refleksi*) ärsykkeenä. Selkäytimen ristiosassa sijaitseva ulostamiskeskus saa tiedon tästä venytyksestä. Keskushermoston ylemmät osat valvovat ulostamiskeskuksen toimintaa.

Ulostamisen aikana koolonin loppuosa supistuu. Sitä tärkeämpää on kuitenkin vatsalihasten supistus, joka nostaa painetta vatsaontelossa. Kurkunpää sulkeutuu, jottei paine pääse karkaamaan.

Ulosteen mukana suolesta poistuu ravinnon imeytymätön osan lisäksi paljon suolistobakteereja ja joko suolen seinämästä irronneita tai maksan sappeen erittämiä kuona-aineita.

Ulostustarvetta on usein aamiaisen jälkeen, sillä sekä herääminen että syöminen stimuloivat koolonin massaperistaltiikkaa. Siistiksi opettelevalle lapselle voikin olla eduksi, jos hänet istutetaan potalle aina aamiaisen jälkeen.

Katso myös
----------

* Ulosteinkontinenssi
* Tuhriminen
* Virtsaaminen
* WC

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Hiltunen, Erkki et al: "14.11 Ulostaminen", *Galenos – johdanto lääketieteen opintoihin*, s. 404. Helsinki: WSOYpro Oy, 2010. ISBN 978-951-0-33085-2.
2. ↑  Tresca, Amber J.: Normal Bowel Movements *About Health*.  23.3.2015. About.com.  Arkistoitu 13.7.2015. Viitattu 13.7.2015. (englanniksi)
Blan piiri Malin kartalla.
**Blan piiri** (ransk. *Cercle de Bla*) on paikallishallintoalue Malin Ségoun alueella. Sen pinta-ala on 6 200 neliökilometriä. Asukkaita on 283 700 henkeä.

Blan piiri rajoittuu pohjoisessa Ségoun alueen Ségoun ja idässä Sanin piireihin, etelässä Sikasson alueeseen sekä lännessä Barouélin piiriin. Pohjoisrajalla virtaa Banijoki. Seutu kuuluu Sudanin alueeseen.

Piiriin kuuluu 17 maalaiskuntaa: Beguené, Bla, Diaramana, Diena, Dougouolo, Falo, Fani, Kazangasso, Kemeni, Korodougou, Koulandougou, Niala, Samabogo, Somasso, Tiemena, Touna ja Yangasso. Hallinnollinen keskus on Bla. Asukkaat ovat bambaroita, miniankoja, fulbeja, boboja (bwa) ja dogoneja.

Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi, riisi ja fonio sekä myyntiin menevät maapähkinä, vesimeloni ja lehmänpapu. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan kalastusta ja käsityöammatteja. Monet joutuvat muuttamaan työn perässä kaupunkeihin ja ulkomaille.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Synthèse des Plans de Sécurité Alimentaire des Communes de Cercle de Bla 2008–2012 *csa-mali.org*.  2008. Viitattu 16.6.2012. (ranskaksi)
2. ↑  Resultats provisoires RGPH 2009 (Région de Ségou) *instat.gov.ml*.  Arkistoitu 22.7.2011. Viitattu 16.6.2012. (ranskaksi)
3. ↑  Loi N°99-035 du 10 Aout 1999 Portant Création des Collectivités Territoriales de Cercles et de Régions *matcl.gov.ml*.  Arkistoitu 9.3.2012. Viitattu 16.6.2012. (ranskaksi)
**Suhdannetalletus** on Suomessa talouspoliittisen valtuuslain nojalla yrityksiltä talouden noususuhdanteessa kerättävä rahamäärä, jolla koetetaan estää talouselämän ylikuumenemista ja hintojen nousua. Suhdannetalletus tehdään valtioneuvoston päätöksen perusteella ja se maksetaan takaisin yrityksille myöhemmin, kun valtioneuvosto niin päättää. Suhdannetalletuslain (53/1977) nojalla on pyritty tasaamaan suhdannevaihteluita. Ensimmäisen kerran suhdannetalletuksia kerättiin vuosina 1980–1981 ja palautettiin 1982 sekä toisen ja viimeisen kerran 1988–1989, jolloin kerätyt varat maksettiin takaisin 1991.

Suhdannetalletuslain nimikkeenä oli 1977–1983 laki liiketoiminnan perusteella suoritettavista suhdannetalletuksista. Laki on edelleen voimassa, vaikka sitä ei olekaan käytetty. Sitä on muutettu useaan kertaan, viimeksi lailla 257/2008. Lain mukaan suhdannetalletuksen on velvollinen tekemään jokainen veroamaksava liiketoiminnan harjoittaja. Talletuksia ei kuitenkaan kerätä vähän veroa maksavilta yrityksiltä. Talletettava rahamäärä kannetaan neljänä eränä valtioneuvoston määräävänä kantojaksona, jonka pituus on 12–18 kuukautta. Suhdannetalletuksen kantaa ja palauttaa lääninverovirasto. Kerätyt varat talletetaan Suomen Pankkiin ja valtio maksaa niille korkoa, joka on 2,5 prosenttiyksikköä pienempi kuin peruskorko.

Lähteet
-------

1. ↑  *Encyclopædia iuridica fennica,* Suomalainen lakimiesyhdistys 1994–1999, ISBN 951-855-135-9, osa I palsta 788.
2. ↑  Suhdannetalletuslaki.
**Bland-Allison Act** (tai **Grand Bland Plan of 1878**) oli Yhdysvalloissa vuonna 1878 hyväksytty laki, jonka myötä Yhdysvallat siirtyi kultakannasta kaksimetallikantaan. Bland-Allison Actin nimi tulee sitä ajaneiden kongressiedustajien Richard P. Blandin ja William B. Allisonin nimistä.

Bland-Allison Act salli hopeakolikoiden lyömisen kultakolikoiden rinnalla niin, että hopeakolikoihin arvo suhteessa kultakolikoihin olisi 16:1. Koska kulta oli tuolloin kuitenkin yli 16 kertaa hopeaa arvokkaampaa, uskoivat kultakannan vastustajat hopeakolikoiden syrjäyttävän kultakantaan sidotun rahan. Yhdysvaltain silloinen presidentti ja kultakannan kannattaja Rutherford B. Hayes käytti veto-oikeuttaan lakiehdotuksen hylkäämiseksi, mutta kongressi kumosi veton niin kutsutulla veto-oikeuden ohituksella ja lakiehdotus hyväksyttiin.

Bland-Allison Act ei sen kannattajien odotuksista huolimatta saanut yhdysvaltalaisia luopumaan kultaan sidotusta rahasta. Hopean hinta laski lakimuutoksen jälkeen merkittävästi, minkä seurauksena kultakolikoiden arvoon sidottujen hopeakolikoiden todellinen arvo laski niiden nimellisarvon alapuolelle, kun taas kultakolikoiden arvo pysyi ennallaan. Lisäksi valtiovarainministeriö, jonka piti lain mukaan ostaa hopeaa vähintään kahdella miljoonalla dollarilla kuukaudessa, rajoitti hopeakolikoiden kysyntää ostamalla hopeaa vain minimimäärän.

Bland-Allison Act kumottiin Sherman Silver Purchase Act -lailla vuonna 1890.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Rutherford B. Hayes *History*. Viitattu 17.1.2016. (englanniksi)
2. 1 2  "Hayes, Rutherford B.: Presidency and later life" Encyclopædia Britannica. Encyclopædia Britannica Ultimate Reference Suite. Chicago: Encyclopædia Britannica, 2015.
3. 1 2  Bland-Allison Act (1878) *Encyclopedia*. Viitattu 17.1.2016. (englanniksi)
4. 1 2  Rutherford B. Hayes: Domestic Affairs *Millercenter*.  Arkistoitu 2.1.2016. Viitattu 17.1.2016. (englanniksi)
***Panda oleosa*** on Pandaceae-heimoon kuuluva kasvilaji. Se on ainavihanta ja hitaasti kasvava puulaji, jolla on tiivis latvus. *Panda oleosa* kasvaa yleensä noin 10–20 metriä korkeaksi, mutta joskus jopa 35 metriä korkeaksi. Rungon halkaisija on yleensä 40–100 cm.

*Panda oleosa* kasvaa erilaisissa metsissä suurempien puiden varjossa. Joskus lajia tavataan myös jokivarsilla tai ajoittain tulvivilla kasvupaikoilla. Laji kasvaa merenpinnan tasosta aina 400 metrin korkeuteen asti. Luonnossa lajia tavataan trooppisen Afrikan länsiosissa. Lajin luontainen levinneisyysalue ulottuu Liberiasta Keski-Afrikan tasavaltaan, Gaboniin ja Kongoon.

*Panda oleosa* -lajin siemeniä Kyoton yliopiston museossa Japanissa
Lajin siemenistä uutettua öljyä on käytetty ruoanlaitossa. Siemenistä eristetyn öljy sisältämiä rasvahappoja ovat oleiinihappo (33,5 %), linoleenihappo (32,5 %), palmitiinihappo (26 %), steariinihappo (6 %), myristiinihappo (1 %) ja arakidihappo (0,5 %). Keitettyjä siemeniä voi myös syödä. Gabonissa murskattuja siemeniä on käytetty muun muassa kastikkeissa ja keitoissa. *Panda oleosa* -lajia on myös käytetty perinteisessä lääkinnässä. Lajin kaarnalla on esitetty olevan HIV:ta inhiboivia vaikutuksia.

Lajin puuaineksen väri vaihtelee ruskeankeltaisesta vaaleanpunertavaan ja se on melko kovaa. Niinpä puuainesta onkin käytetty puusepäntöissä sekä kanoottien valmistukseen.

Lähteet
-------

* Useful Tropical Plants: *Panda oleosa* (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Botanic Gardens Conservation International (BGCI) & IUCN SSC Global Tree Specialist Group: *Panda oleosa* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2021-2*.  2019. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 27.9.2021. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q7130430
* Wikispecies: Panda oleosa
* APDB: 11972
* CoL: 75M25
* EoL: 1153386
* EPPO: PDBOL
* GBIF: 5380987
* GRIN: 26397
* iNaturalist: 467383
* IPNI: 670661-1
* IRMNG: 11087873
* IUCN: 143722018
* NCBI: 212258
* Open Tree of Life: 676642
* Plant List: kew-146837
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:670339-1
* Tropicos: 23800003
* WFO: wfo-0000263757

 |

 |
Alkuperäinen Pantheon James Wyattin piirtämänä.
Naamiaiset Pantheonissa 1809.
Pantheonin Oxford Streetin puoleinen julkisivu oli vuoteen 1937 asti ainoa lähes alkuperäisessä asussaan säilynyt osa.
**Pantheon** oli Lontoon Oxford Streetillä sijainnut kuuluisa rakennus, joka toimi ylempien yhteiskuntaluokkien kokoontumistilana (ns. *assembly room*) ja myöhemmin myös teatterina ja kauppapaikkana. Rakennuksen suunnitteli nuori lontoolainen arkkitehti James Wyatt ja se avattiin yleisölle vuonna 1772 kolmen vuoden rakennusurakan jälkeen. Rakennuksen ulkoasu sai merkittävimmät vaikutteensa roomalaisesta arkkitehtuurista ja Wyattin on arveltu käyttäneen sen rotundan esikuvana Rooman Pantheonia ja Konstantinopolin Hagia Sofiaa.

Aluksi Pantheon oli suosittu yläluokan kokoontumispaikka, jossa järjestettiin muun muassa naamiaisia ja konsertteja. Sen suosio alkoi kuitenkin hiipua 1780-luvulla. Haymarketissa sijainneen King’s Theatren tuhouduttua tulipalossa 1789 Pantheonin omistajat onnistuivat vuokraamaan sen väliaikaiseksi oopperataloksi. Rakennus ehti toimia tässä tarkoituksessa kuitenkin vain yhden kauden, sillä se vaurioitui pahoin tammikuussa 1792 sattuneessa tulipalossa.

Crispus Claggett -niminen mies vuokrasi raunioituneen Pantheonin ja kunnosti siitä vuoteen 1795 mennessä uuden konsertti- ja naamiaissalin. Claggettin hanke ei kuitenkaan menestynyt ja hän joutui pakenemaan maan alle velkojiaan 1797 tai 1798. Tämän jälkeen rakennus toimi vielä joitakin vuosia julkisten tilaisuuksien tapahtumapaikkana ja teatterina, kunnes se joutui vuonna 1814 pitkällisten oikeuskiistojen kohteeksi ja autioitui lähes 20 vuoden ajaksi.

Vuosina 1833–34 Pantheonista remontoitiin arkkitehti Sydney Smirken johdolla basaari, jossa oli pylväskäytävien reunustama ja paperimassaveistoksin koristeltu keskushalli. Basaari myytiin 1867 W. ja A. Gilbeylle, jotka käyttivät sitä omistamansa viinakaupan toimistona ja näyttelytilana, kunnes kauppaketju Marks & Spencer osti sen heiltä vuonna 1937. Pian tämän jälkeen rakennus purettiin kokonaan ja sen paikalle rakennettiin tavaratalo, joka on yhä toiminnassa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  F. H. W. Sheppard (General Editor): Survey of London: volumes 31 and 32: St James Westminster, Part 2  1963. English Heritage. Viitattu 19.5.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Survey of London – Arkkitehtuurihistoriaa
**Quo vadis: Kertomus Neron ajoilta** (puol. *Quo vadis: Powieść z czasów Nerona*) on puolalaisen kirjailijan Henryk Sienkiewiczin historiallinen romaani. Tarina julkaistiin alun perin vuosina 1895–1896 moniosaisena jatkokertomuksena puolalaisessa *Gazeta Polska* -sanomalehdessä, kunnes kertomus koottiin vuonna 1896 julkaistuksi kirjaksi. Kirjan tarina sijoittuu Rooman keisarikunnan aikaan keisari Neron valtakaudelle ja kertoo rakkaustarinan kristityn Lygia-neidon ja patriisi Marcus Vinitiuksen välillä. Teoksen nimi viittaa latinankieliseen lauseeseen Quo vadis, Domine? (suom. *Minne menet, Herrani?*), jonka legendan mukaan apostoli Pietari sanoi Jeesukselle paetessaan kristittyihin kohdistuneita vainoja.

Maila Talvio suomensi teoksen suoraan puolan kielestä. Suomennos ilmestyi WSOY:n kustantamana kolmessa osassa vuosina 1901–1902 .

Vastaanotto
-----------

*Quo vadis* saavutti heti ilmestymisensä jälkeen erittäin suuren suosion ja se käännettiin pikapuoliin useille kielille. Nykyisin teos on käännetty yli neljällekymmenelle kielelle. Kirjan menestystä on pidetty hyvin merkityksellisenä tekijänä Henryk Sienkiewiczille vuonna 1905 myönnetyn Nobelin kirjallisuuspalkinnon taustalla.

Kirjasta on tehty lukuisia televisio- ja elokuvasovituksia. Vuonna 1951 ilmestynyt Mervyn LeRoyn ohjaama ja Robert Taylorin ja Deborah Kerrin tähdittämä Hollywood-tuotanto *Quo Vadis* oli seuraavan vuoden Oscar-gaalassa ehdolla kahdeksassa palkintosarjassa voittamatta kuitenkaan yhtään palkintoa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Quo Vadis – Henryk Sienkiewicz | Language & Literature w Culture.pl *Culture.pl*. Viitattu 29.3.2016. (englanniksi)
2. ↑  Quo Vadis 1–3 *Kirjasampo*. Viitattu 29.3.2016.
3. ↑  Quo Vadis (1951) *IMDb*. Viitattu 29.3.2016. (englanniksi)
4. ↑  1952 Oscars *Oscars.org*. Viitattu 29.3.2016. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Quo Vadis Project Gutenberg-sivustolla
* Quo Vadis -äänikirja LibriVox-sivustolla
* Quo Vadis Kirjasampo-sivustolla

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
György Cziffra
**György Cziffra** (5. marraskuuta 1921 Budapest, Unkari – 5. tammikuuta 1994 Morsang-sur-Orge, Ranska) oli unkarilainen pianisti.

Hän tuli tunnetuksi kaikkialla Euroopassa muutettuaan Pariisiin vuonna 1956. Cziffra oli erikoistunut romanttiseen musiikkiin, jota hän soitti hyvin persoonallisesti.

Cziffra perusti vuonna 1966 klassisen musiikin festivaalin *Festival de musique de La Chaise-Dieu*. Festivaali järjestetään vuosittain La Chaise-Dieussa olevassa Saint-Robertin luostarikirkossa.

Lähteet
-------

1. ↑  *Media Musiikki*. Helsinki: Tammi, 1983. ISBN 951-30-5436-5.
2. ↑  Tour de France 2019


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Korea
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
Strippi Crosbyn luomasta sarjakuvasta *Clancyn pojat* vuodelta 1919.
**Percy Lee Crosby** (8. joulukuuta 1891 Brooklyn New York – 8. joulukuuta 1964 Kings Park New York) oli yhdysvaltalainen kuvataiteilija, sarjakuvapiirtäjä ja olympiamitalisti. Hänen tunnetuimpia sarjakuvatöitään ovat muun muassa *Skippy* ja *Between Shots*. Vuonna 1931 Paramount Pictures teki Skippysta oikeilla näyttelijöillä varustetun elokuvan *Papan poika seikkailemassa*, jonka ohjasi Norman Taurog ja pääosaa näytteli Jackie Cooper.. Taurog voitti elokuvallaan Oscar-palkinnon.

Crosbyn piirtämä kansikuva *Judgeen* joulukuulta 1924.
Crosby osallistui vuoden 1932 Los Angelesin olympialaisiin, joissa hänet palkittiin hopeamitalilla vesiväritöissä ja piirroksissa teoksellaan "Jackknife".

Crosby lopetti Skippyn piirtämisen vuonna 1945, minkä jälkeen hän ajautui riitoihin tekijänoikeuksista elintarvikeyrityksen kanssa (yritys käytti Skippya tuotemerkissään) ja verottajan kanssa maksamattomista veroista. Uransa aikana Crosby oli toiminut piirtäjän työssään myös propagandan välittäjänä, minkä seurauksena hän oli kritisoinut Yhdysvaltain presidentti Franklin D. Rooseveltia, ammattiliittoja sekä kommunismia. Crosbyn mielentila järkkyi ja hän joutui psykiatriseen hoitoon, missä hän vietti viimeiset elinvuotensa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Gardner, Jared: Becoming Percy Crosby *Features*.  3.10.2012. The Comics Journal. Viitattu 21.8.2021. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  PERCY L. CROSBY, CARTOONIST, DIES; Creator of ‘Skippy,’ Also a Painter and Writer, Was 73 *Obituaries*.  14.12.1964. The New York Times. Viitattu 21.8.2021. (englanniksi)
3. ↑  Crosby, Percy: Between Shots  1919. Harper & Brothers Publishers. Viitattu 21.8.2021. (englanniksi)
4. ↑  Skippy *Entertainment*. Times of India/India Times. Viitattu 21.8.2021. (englanniksi)
5. ↑  Norman Taurog *Oscars*. The Academy of Motion Picture Arts and Sciences. Viitattu 21.8.2021. (englanniksi)
6. ↑  OLYMPIC GAMES ART COMPETITION MEDALLISTS (Sivu 17) *Art competitions at the Olympic Games*.  2.5.2019. The Olympic Studies Centre/ Olympic Foundation for Culture and Heritage. Viitattu 21.8.2021. (englanniksi)
7. 1 2  Turley, Hugh: A Tale of Two Cartoonists *DCDave*.  10.4.2009. Hyattsville Life and Times. Viitattu 21.8.2021. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Percy Crosby**.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Italia
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* RKD Artists

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee Tanskan saarta. Saaren muodostamaa kuntaa käsittelee artikkeli Morsøn kunta.*
MorsøSaaren sijainti kartalla.

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Morsøn kuntaPohjois-Jyllannin alue Tanska |
| Pinta-ala | 
363 km² |

Väestö| Asukasluku | 
20 068 (2022) |
| Suurin kaupunki | 
Nykøbing Mors |
| Kieli | 
tanska |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

Hanklit Morsøn pohjoisosassa
**Morsø**, myös **Mors**, on Tanskassa Limvuonossa, Jyllannin niemimaan ja Vendsyssel-Thyn saaren välissä sijaitseva saari. Se on Tanskan saarista seitsemänneksi suurin, ja ylivoimaisesti suurin Limvuonon saarista.

Saaren pinta-ala on 363 km2 ja väkiluku v. 2022 noin 20 068. Saaren ainoa isompi asutuskeskus on Nykøbing Mors, jossa on n. 9000 asukasta. Muita asutuskeskuksia ovat Erslev, Frøslev, Karby, Lødderup, Øster Jølby, Redsted, Sejerslev, Sundby, Tødsø, Vils ja Vodstrup.

Morsøn pohjois- ja eteläosissa on kukkuloita, mutta saaren keskiosa on alavaa. Maaperä on runsasmultaista ja viljavaa, ja siellä on huomattavia piimaa-esiintymiä. Morsøstä on siltayhteys sekä Thyhyn pohjoisessa (*Vilsundbroen*) että Jyllantiin etelässä (*Sallingsundbroen*).

Saarella aiemmin olleet kunnat yhdistettiin Tanskan kuntauudistuksessa 1970 Morsøn kunnaksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Mors *Den Stora Danske Leksikon*. Viitattu 17.11.2022. (tanskaksi)
2. 1 2  Morsø *Citypopulation.de*. Viitattu 17.11.2022. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Morsø** Wikimedia Commonsissa
**Perry Rhodan - miehemme maailmankaikkeudessa** (*Perry Rhodan*) on saksalainen tieteislukemistosarja. Ensimmäinen Perry Rhodan -seikkailu *Unternehmen Stardust* (suomeksi *Kauhun hetkiä kuussa*) ilmestyi 8. syyskuuta 1961 Saksassa ja on sen jälkeen ilmestynyt viikoittain. 3100. vihkoromaani *Sternenruf* ilmestyi 14.01.2021.

Lehti on Saksassa ilmestynyt parhaimmillaan viitenä eri painoksena, mutta nykyään ilmestyy vain 1. painos. Lisäksi sarjaa julkaistaan useissa eri maissa ja eri kielillä (tällä hetkellä: Brasiliassa, Hollannissa, Tšetšeniassa ja Japanissa).

Suomessa Perry Rhodan ilmestyi vuonna 1975. Sarjan julkaisu lopetettiin vain 16 numeron jälkeen.

Perryn perusidea on yksinkertainen. (Hyvä) amerikkalainen astronautti löytää kuusta haaksirikkoutuneen avaruusaluksen, ystävystyy heidän kanssaan ja perustaa galaktisen imperiumin. Välissä seikkaillaan sekä vieraissa galakseissa, että toisissa ulottuvuuksissa ja menneisyydessä. Lisäksi kuolemattomuuden takaava laite auttaa päähenkilön säilyttämisessä. Sarja alkaa vuodesta 1971 ja parhaillaan on menossa vuosi 5659 (14.04.2022/lehti 3165) tai kuten sarjassa lasketaan aikaa (Neue Galaktische Zeitrechnung (NGZ) - uusi galaktinen ajanlasku) vuosi 2072 NGZ.

Perry Rhodanin oheistuotteina on ilmestynyt muun muassa tiivistetty kirjasarja (*Silberbände* - hopeakannet. 157. kirja Stalker gegen Stalker ilmestyi 07.03.2022), kuunnelmia, eri päähenkilöiden omia alasarjoja (*Atlan*), taskukirjasarja Perryversumista, musiikkia, sarjakuvia, oheisrihkamaa (hahmoja, julisteita, palapeli, kassi, solmio, muki yms.) ja jopa elokuva *S.O.S. im Weltall* (1967).

Aiheesta muualla
----------------

* Perrypedia
* Perry Rhodan.net
* S.O.S. im Weltall
**Kentin osavaltionyliopisto** (engl. *Kent State University*) on Ohion kolmanneksi suurin yliopisto. Se perustettiin vuonna 1910 nimellä Kent State Normal School, ja vuonna 1935 siitä tuli yliopisto.

Historia
--------

Vuonna 1910 Kent State Normal School perustettiin opettajakoulutusta varten, kuten myös nykyinen Bowling Greenin osavaltionyliopisto Bowling Greeniin. Sen nimi muutettiin muotoon Kent State Normal College vuonna 1915. Vuonna 1935 kuvernööri Martin L. Davey myönsi sille yliopistostatuksen. Kentin osavaltionyliopisto nousi otsikoihin toukokuussa 1970 Ohion kansalliskaartin sotilaiden ammuttua Vietnamin sotaa vastustaneita mielenosoittajia.

Tiedekunnat
-----------

* Arkkitehtuuri ja ympäristösuunnittelu
* Humanistiset tieteet
* Kauppatieteet
* Taiteet
* Terveystieteet
* Viestintä

Kampusalueet
------------

Kentin osavaltionyliopistolla on kahdeksan kampusaluetta Koillis-Ohiossa. Pääkampus ja hallintokeskus on Kentissä, ja se palvelee vuosittain noin 10 000 opiskelijaa. Siellä opetetaan viestintää, yrityksen hallintoa, englantia, matematiikkaa, kasvatustieteitä ja psykologiaa.

East Liverpoolin kampus sijaitsee Ohiojoen varrella. Muita kampusalueita ovat Geaugan kampus Burtonissa, Trumbull Warrenissa, Tuscarawas New Philadelphiassa ja Salem.

Lähteet
-------

1. ↑  Kent State Shootings *Ohio History Central*. Ohio Historical Society. Viitattu 30.6.2012. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kentin osavaltionyliopisto**.
* Yliopiston verkkosivusto
**Rauma-luokan ohjusveneet** Rauma (70), Raahe (71), Porvoo (72) ja Naantali (73) ovat kolmannen sukupolven suomalaisia ohjusveneitä. Veneet rakennettiin Hollmingin/Finnyards Rauman telakalla vuosina 1990–1992.

Rakenne ja koneisto
-------------------

Alukset ovat alumiinirakenteisia. Aluksien voimansiirto on toteutettu vesisuihkupropulsiolla, jonka ansiosta alusten ohjailukyky on hyvä ja ne pystyvät toimimaan hyvinkin matalissa vesissä. Aluksia suunniteltaessa pyrittiin pienentämään niiden magneettista-, lämpö-, ja tutkaherätettä sekä melutasoa.

Meritorjuntaohjukset, omasuoja- ja sukellusveneentorjunta-aseet
---------------------------------------------------------------

Aluksen pääaseena on kuusi ruotsalaisvalmisteista meritorjuntaohjusta. Omasuoja-aseina aluksella on 40 mm ilmatorjuntatykki ja kaksi ilmatorjuntakonekivääriä. Sukellusveneiden etsintää varten alus on varustettu syvyytettävällä kaikumittaimella ja sukellusveneentorjunta-aseina käytetään syvyyspommeja sekä ruotsalaista ASW-600 Elma -syvyysammusheitintä (2 kpl). Lisäksi aluksia voidaan käyttää miinoitukseen. Ennen Rauma-luokan modernisointia alukset oli varustettu ranskalaisilla Matra Mistral -ilmatorjuntaohjuksilla. Modernisoinnin jälkeen aluksissa ei ole lainkaan ilmatorjuntaohjuksia. Omasuojaa tarjoaa Rheinmetallin MASS -harhamaaliheitin.

Upinniemestä Pansioon
---------------------

Alukset sijoitettiin Suomenlahden laivaston vartiolaivueeseen (myöhemmin Suomenlahden Meripuolustusalueen 7. ohjuslaivue). Laivueen saatua 2000-luvulla käyttöönsä uudet Hamina-luokan ohjusveneet, siirrettiin Rauma-luokan ohjusveneet Saaristomeren Meripuolustusalueen 6. ohjuslaivueeseen. Viimeisenä Rauma-luokan aluksena uuteen laivueeseen siirtyi Porvoo keväällä 2006.

Modernisointi
-------------

Rauma-luokan ohjusveneet modernisoitiin vuosina 2010-2013. Heti korjausten valmistuttua kolmesta aluksesta löytyi väsymismurtumia. Ne telakoitiin ja kahden veneen propulsiojärjestelmässä löytyi värähtelyä, jonka syytä ei tiedetä. Se saattoi vaikuttaa murtumien syntymiseen. Komentaja Veli-Pekka Heinosen arvion mukaan murtumat eivät vaikuta aluksen kokonaislujuuteen, mutta ne asetettiin käyttökieltoon. Lisäksi hän sanoo, että alusten alumiini on tullut elinkaarensa päähän ja väsymismurtumia voi tulla. Alukset palaavat käyttöön vuoden 2015 aikana.

Lähteet
-------

1. ↑  Lapintie, Pyry: Uusi potkuriton ohjusvene luovutettiin merivoimille *HS.fi*.  26.5.1990. Viitattu 5.12.2021.
2. ↑  Rauma-luokka uuteen iskuun *puolustusvoimat.fi*.  6.3.2013.  Arkistoitu 4.9.2014. Viitattu 3.9.2014.
3. ↑  Rauma-luokan ohjusveneet peruskorjataan - hankkeen rakentamisvaihe ajoittuu vuosille 2010- 2013  7.7.2010. Puolustusvoimat. Viitattu 6.12.2010. [vanhentunut linkki]
4. ↑  Jarmo Huhtanen: Syy murtumille saattoi löytyä.  *Helsingin Sanomat*, 27.4.2015, s. A 14. Helsinki:  Sanoma Company.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Helsinki-luokan ohjusvene** | **Ohjusveneluokan kehitys**Rauma-luokka | Seuraaja:**Hamina-luokka** |
**Academy of Ancient Music** (**AAM**) on orkesteri, joka on pyrkii tutkimaan ja esittämään menneiden vuosisatojen taidemusiikkia periodisoittimin ja mahdollisimman suureen autenttisuuteen pyrkien. Alun perin *Academy of Ancient Music* perustettiin Lontoossa vuonna 1726 tarkoituksena esittää "vanhaa" musiikkia, eli mitä tahansa yli sata vuotta vanhaa musiikkia. Orkesterin ohjelmistoon tuli kuitenkin pian myös uudempaa musiikkia erityisesti Georg Friedrich Händeliltä. Orkesterin perusti uudelleen vuonna 1973 brittiläinen kapellimestari ja cembalisti Christopher Hogwood tarkoituksena esittää 1700-luvun ja varhaisen 1800-luvun musiikkia periodisoittimilla. 

*Academy of Ancient Music* oli ensimmäinen orkesteri, joka levytti kaikki Wolfgang Amadeus Mozartin sinfoniat aikalaissoittimilla. Orkesteri on levyttänyt myös kaikki Ludwig van Beethovenin sinfoniat ja sen tarkoituksena on levyttää myös Joseph Haydnin koko sinfoniatuotanto. Orkesteriteosten lisäksi AAM on levyttänyt lukuisia oopperoita ja muita vokaaliteoksia *Academy of Ancient Music* -kuoron ja eri collegeien poikakuorojen kanssa.

Aiheesta muualla
----------------

* Academy of Ancient Musicin verkkosivut
**Perri Shakes-Drayton** (s. 21. joulukuuta 1988 Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) on englantilainen 400 metrin aitajuoksija.

Shakes-Drayton sijoittui kahdeksanneksi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Pekingissä 2006. Saman ikäluokan EM-kilpailuissa Hengelossa 2007 hän sai hopeaa 400 metrin aitajuoksussa Britannian junioriennätyksellä 56,46. 4 × 400 metrin viestissä hän ankkuroi Britannian niin ikään toiseksi.

Shakes-Drayton voitti alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 400 metrin aitajuoksussa Kaunasissa 2009 ajalla 55,26. Saman vuoden Berliinin MM-kilpailuissa hän karsiutui välierissä. Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa 2010 hän kuului viidenneksi sijoittuneeseen brittien 4 × 400 metrin viestijoukkueeseen. Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 hän oli 400 metrin aitajuoksussa kolmas ennätyksellään 54,18 ja juoksi 4 × 400 metrin viestissä ankkuriosuuden Britannian pronssijoukkueessa. Seuraavan vuoden Daegun MM-kilpailuissa hän karsiutui 400 metrin aitojen välierissä ja kuului neljänneksi sijoittuneeseen Britannian pitkän viestin joukkueeseen.

Shakes-Drayton voitti Istanbulin sisäratojen MM-kilpailuissa 2012 kultaa 4 × 400 metrin viestissä. Lontoon olympialaisissa hän karsiutui 400 metrin aitajuoksun välierissä ja sijoittui Britannian joukkueessa viidenneksi 4 × 400 metrin viestissä. Göteborgin EM-hallikilpailuissa 2013 hän voitti kultaa sekä 400 metrillä ajalla 50,85 että 4 × 400 metrin viestissä. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui 400 metrin aitajuoksussa seitsemänneksi.

Shakes-Drayton juoksi Lontoon MM-kilpailuissa 2017 alkuerissä 4 × 400 metrin viestissä. Loppukilpailussa Britannia sai toisella kokoonpanolla hopeaa.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

### Ulkoradat

| *Laji* | *Aika* | *Paikka* | *Päivä* |
| --- | --- | --- | --- |
| 400 metrin juoksu | 50,50 | Gateshead | 22. kesäkuuta 2013 |
| 400 m aitajuoksu | 53,67 | Lontoo | 26. heinäkuuta 2013 |

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Perri Shakes-Drayton Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5 6  Perri Shakes-Drayton Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).  (englanniksi)
3. 1 2  Hengelo NED 19 - 22 July *European Athletics*. Viitattu 5.8.2010. (englanniksi)
4. ↑  Kaunas LTU 16 - 19 July *European Athletics*. Viitattu 5.8.2010. (englanniksi)
5. ↑  4x400 Metres Relay - W Final *iaaf.org*. Viitattu 5.8.2010. (englanniksi)
6. ↑  400m Hurdles Women Final *European Athletics*. Viitattu 5.8.2010. (englanniksi)
7. ↑  4x400m Relay Women Final *European Athletics*. Viitattu 5.8.2010. (englanniksi)
8. ↑  Istanbul 2012 – Naisten 4×400 metrin viestin tulokset, IAAF (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Rauma-sali** on Rauman keskustan tuntumassa sijaitseva 433-paikkainen, nousevakatsomoinen konserttisali. Se on samoissa tiloissa kuin Satakunnan ammattikorkeakoulun liiketalousalan yksikkö osoitteessa Satamakatu 26. Salin yhteydessä on 132-paikkainen kahvio ja 60-paikkainen lämpiö.

Rauma-saliin saatiin helmikuussa 2017 testamenttilahjoituksen avulla uusi, pianotaiteilija Ralf Gothónin valitsema Steinway & Sons -konserttiflyygeli..

Rauma-sali on yksi Rauma Festivo -kamarimusiikkifestivaalin konserttipaikoista. Musiikkitilaisuuksien ohella Rauma-salia käyttää myös muun muassa Rauman Kaupunginteatteri.

Katso myös
----------

* Poselli

Lähteet
-------

1. ↑  Rauma-sali Rauman kaupunki. Viitattu 12.1.2018.
2. ↑  Jukkapekka Varjonen: Rauma ostaa perintörahoilla Steinwayn, myy vanhan flyygelinsä Porille *Satakunnan Kansa*.  23.4.2016.  Arkistoitu 13.1.2018. Viitattu 12.1.2018.
3. ↑  Ilona Koskimäki: Uusi flyygeli soi lauantaina ensi kertaa Raumalla – Lue, miten se valittiin *Satakunnan Kansa*.  23.2.2017.  Arkistoitu 13.1.2018. Viitattu 12.1.2018.
4. ↑  Konserttipaikat Rauma Festivo.  Arkistoitu 14.1.2018. Viitattu 13.1.2018.
5. ↑  Yhteystiedot | Rauman teatteri *raumanteatteri.fi*.  10.6.2016. Viitattu 13.3.2023.
Kentin osavaltionyliopistolla tapahtui 4. toukokuuta 1970 **verilöyly**, jossa kuoli 4 ja haavoittui 9 opiskelijaa.

Tausta
------

Vastustus Vietnamin sotaa kohtaan johti useisiin mielenosoituksiin. Yksi tunnetuimmista protesteista tapahtui toukokuussa 1970 Ohiossa Kentin osavaltionyliopistolla, missä poliiseja heiteltiin kivillä ja pulloilla. Kentin pormestari Leroy Satrom julisti hätätilan 2. toukokuuta ja pyysi kuvernööri Jim Rhodesia lähettämään kansalliskaartin joukkoja pitämään järjestystä yllä.

4. toukokuuta
-------------

Kampusalueella järjestettiin mielenosoitus, jonka yliopisto yritti kieltää siinä onnistumatta. Sotilaat käyttivät kyynelkaasua, joka ei toiminut tuulen vuoksi odotetulla tavalla. Sotilaat avasivat tulen mielenosoittajia kohti, jolloin neljä kuoli ja yhdeksän haavoittui. Kuolleista kahdella ei ollut mitään tekemistä mielenosoituksen kanssa. Tämän seurauksena protestit alkoivat levitä ja monet yliopistot joutuivat peruuttamaan luennot ja sulkemaan ovensa.

Merkitys
--------

Tunnettu esimerkki Kentin tapahtumien vaikutuksesta amerikkalaiseen kulttuuriin on Neil Youngin sanoittama kappale *Ohio.*

Tapahtumapaikka on lisätty National Register of Historic Places -kohteeksi 23. helmikuuta 2010.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Kent State Shootings *Ohio History Central*. Ohio Historical Society. Viitattu 21.12.2013. (englanniksi)
2. ↑  National Register of Historic Places Registration: Kent State Shootings Site (PDF)  2010. National Park Service. Viitattu 22.12.2013. (englanniksi)
Aron Ralston coloradolaisen vuoren huipulla helmikuussa 2003, kolmisen kuukautta ennen onnettomuuttaan.
**Aron Lee Ralston** (s. 27. lokakuuta 1975) on yhdysvaltalainen vuorikiipeilijä. Hän sai kuuluisuutta onnettomuudesta, joka tapahtui huhtikuussa 2003 hänen ollessaan vuorikiipeilemässä Utahissa lähellä Canyonlandsin kansallispuistoa.

Onnettomuus tapahtui Ralstonin kulkiessa kapeassa kanjonissa. Hän astui siirtolohkareen päälle, mutta se liikahti ja hänen oikea kätensä jäi loukkuun lohkareen ja seinämän väliin. Ralston yritti saada kättään vapaaksi monin tavoin, muun muassa lohkomalla lohkaretta linkkuveitsellä. Oltuaan loukussa yli viisi päivää hän päätti amputoida kätensä omatoimisesti päästäkseen vapaaksi.

Viiden päivän "vankeuden" aikana Ralston kävi läpi elämäänsä ja tajusi, että hänen koko elämänsä on johdattanut hänet kyseiseen loukkuun, ja juuri tämä siirtolohkare on odottanut häntä koko elämänsä ajan. Ruoan ja veden puutteen takia hänellä oli hallusinaatioita ja hän joutui juomaan omaa virtsaansa.

Käden irtileikkaamisen jälkeen hänen piti kävellä monta kilometriä ennen kuin hän tapasi ihmisiä. He soittivat apua, ja Ralston vietiin sairaalaan.

Ralston kirjoitti onnettomuudesta omaelämäkerran nimeltä *Between a Rock and a Hard Place*. Hänen onnettomuutensa on myös aiheena vuonna 2010 ensi-iltansa saaneessa elokuvassa *127 tuntia*, jossa Ralstonia näyttelee James Franco.

Lähteet
-------

1. ↑  Aron Ralston - Biography - IMDb *imdb.com*.
2. ↑  Campbell, Duncan: Mountaineer trapped by boulder amputated arm with pocketknife *The Guardian*.  3.5.2003.  (englanniksi)
3. ↑  Aron Ralston interview: 127 Hours, Danny Boyle, Simon Beaufoy and more *denofgeek.com*.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Japani
* Tšekki
* Korea
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Gávrio** (kreik. Γαύριο, kath.kreik. Γαύριον, *Gávrion*) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Ándroksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Ándroksen kuntaan, Ándroksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Aiemmin kylä kuului Ydroúsan kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Ándroksen kunnan Ydroúsan kunnallisyksikköön. Kylän väkiluku on 810 (vuonna 2011).

Gávrion kylä sijaitsee Ándroksen länsirannikolla. Se on saaren pääsatama, sillä saaren pääkaupunki Ándroksen kaupunki sijaitsee Ateenan suunnasta tulevien laivojen kannalta saaren päinvastaisella puolella eli itärannikolla. Gávrion paikka oli asuttu jo antiikin aikana, jolloin se tunnettiin nimimuodossa *Gaurion*/*Gaureion* tai *Gaureleon*. Se toimi jo tuolloin antiikin Androksen poliksen satamana. Nykyinen kylä oli aiemmin pääasiassa kalastajakylä. Se on kehittynyt turismin keskukseksi 1900-luvun loppupuolelta. Kylä toimi lakkautetun Ydroúsan kunnan kuntakeskuksena. Gávriosta on laivayhteydet Rafínaan mantereelle sekä lähisaarille.

Gávrio muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Γαυρίου, *Dimotikí Koinótita Gavríou*), johon kuuluvat varsinaisen Gávrion kylän lisäksi kylät Ágios Pétros, Gídes, Káto Ágios Pétros ja Kyprí sekä saaret Akamátis, Gáidaros, Megálo, Platý, Prásso ja Tourlítis. Koko yhdyskunnan väkiluku on 957.

Gávrion kylä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. ↑  Stillwell, Richard & MacDonald, William L. & McAllister, Marian Holland (toim.): "Andros, One of the Cyclades, Greece", *The Princeton Encyclopedia of Classical Sites*. Princeton, N. J.: Princeton University Press, 1976. Teoksen verkkoversio.
3. ↑  Smith, William: "Andros", *Dictionary of Greek and Roman Geography*. Boston: Little, Brown and Company, 1854. Teoksen verkkoversio.
4. ↑  Gavrio *Greeka.com*. Viitattu 3.9.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Gávrio** Wikimedia Commonsissa
**Aron Gurwitsch** (17. tammikuuta 1901 Vilna, Liettua – 25. kesäkuuta 1973 Zürich, Sveitsi) oli liettualaissyntyinen juutalainen filosofi, joka kasvoi Saksassa, muutti Ranskaan vuonna 1933 ja Yhdysvaltoihin vuonna 1940.

Filosofina Gurwitsch lukeutui transsendentaaleihin fenomenologeihin. Saksassa hän opiskeli mm. Carl Stumpfin oppilaana. Ranskassa asuessaan Gurwitsch opetti Sorbonnen yliopistossa ja tutustui Maurice Merleau-Pontyyn. Yhdysvalloissa hän opetti Johns Hopkinsin yliopistossa, Harvardin yliopistossa, Wheaton Collegessa, Brandeisin yliopistossa sekä New School for Social Researchissa.

Teoksia
-------

* *Phänomenologie der Thematik und des reinen Ich* (1928)
* *Die mitmenschlichen Begegnungen in der Milieuwelt* (1931, habilitaatioväitös)
* *Théorie du champ de la conscience* (1957)
* *Der Begriff des Bewußtseins bei Kant und Husserl* (1964)
* *Studies in phenomenology and psychology* (1966)
* *Leibniz* (1974)
* *Phenomenology and the Theory of Science*. Toimittanut Lester Embree (1974)

Aiheesta muualla
----------------

* The Aron Gurwitsch Page (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Japani
* Tšekki
* Korea
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Aron Gurwitsch
**Rauno Ojanen** (s. 19. maaliskuuta 1965, Helsinki) on suomalainen entinen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja, joka toimii päävalmentajana Ykkösen AC Oulussa. 

Ojasen pelaajaura aikuisten tasolla alkoi kaudella 1985 OPS:in riveissä II divisioonassa. Ojanen pelasi OPS:in riveissä II divisioonaa kaudet 1985–1987. Kausina 1988–1990 Ojanen pelasi RoLa:ssa II divisioonaa ja III divisioonaa. Pelaajaura päättyi kuitenkin ennenaikaisesti kauden 1991 jälkeen loukkaantumisten vuoksi.

Valmennusuran Ojanen aloitti vuonna 1999 juniorivalmentajana Tervareissa. Ojanen toimi juniorivalmentajana vuoteen 2010 saakka, ja hänet palkittiin Palloliiton Vuoden kaikki pelaa -valmentajana 2007 ja Poikajoukkueiden vuoden valmentajana 2010.

Ojasen valmennusura aikuisten tasolla alkoi kaudella 2011, kun hän liittyi Ykkösessä pelanneen AC Oulun valmennusryhmään. Ojanen nousi apuvalmentajan paikalta AC Oulun päävalmentajaksi kaudella 2012, kun Juha Malinen siirtyi loppukaudeksi FC Hakan päävalmentajaksi. Ojanen teki lokakuussa 2012 AC Oulun kanssa 1+1 -vuotisen päävalmentajasopimuksen kausista 2013–2014. Ojanen irtisanoutui siviilityöstään OYS:ssa 2014, ja AC Oulu jäi kaudella 2014 vain kolmen pisteen päähän liiganoususta. AC Oulu ja Ojanen tekivät kolmevuotisen jatkosopimuksen lokakuussa 2014. AC Oulu oli Ojasen johdolla lähellä liiganousua myös kaudella 2016, kun joukkue johti sarjaa kauden aikana. AC Oulu ilmoitti syyskuussa 2017, että Ojasen sopimusta seuran päävalmentajana ei enää jatketa. Ojanen toimi AC Oulun päävalmentajana Ykkösessä kuudella kaudella 2012–2017.

Ojanen siirtyi marraskuussa 2017 Veikkausliigassa pelanneen SJK:n organisaatioon juniorivalmentajaksi. Ojanen valmensi kaudella 2018 SJK:n U20-joukkuetta. Ojanen palasi takaisin AC Oulun valmennusryhmään kaudella 2019. Hänestä tuli kesäkuussa 2019 jälleen AC Oulun päävalmentaja, kun seura irtisanoi päävalmentaja Mika Lähderinteen sopimuksen odotuksia heikommin sujuneen alkukauden jälkeen.

Lähteet
-------

1. ↑  Kaleva 19.3.2015
2. ↑  *Jalkapallokirja 2019*, s. 22 ja 24. Suomen Palloliitto, 2019.
3. ↑  Juha Malinen loppukaudeksi FC Hakan peräsimeen – Rauno Ojaselle vetovastuu AC Oulu 10.9.2012.
4. ↑  AC Oulu ja Rauno Ojanen allekirjoittivat päävalmentajasopimuksen AC Oulu 3.10.2012.
5. ↑  Rauno Ojanen jatkaa AC Oulun päävalmentajana seuraavat kolme vuotta AC Oulu 28.10.2014.
6. ↑  Rauno Ojasen aika AC Oulun päävalmentajana päättyy kuluvaan kauteen AC Oulu 2.9.2017.
7. ↑  SJK Akatemia uudistuu merkittävästi SJK 29.11.2017.
8. ↑  Akatemia tarjosi mahdollisuuksia nuorille SJK 12.10.2018.
9. ↑  AC Oulun valmennus vahvistuu – Rauno Ojanen liittyy ryhmään AC Oulu 12.6.2019.
10. ↑  AC Oulu vapauttaa Mika Lähderinteen päävalmentajan tehtävistä – Rauno Ojaselle vetovastuu AC Oulu 23.6.2019.
*Tämä artikkeli käsittelee ekotehokkuuden mittayksikköä. Sanan muista merkityksistä katso täsmennyssivua.*
**MIPS** on ekotehokkuuden mittayksikkö, joka kertoo kuinka paljon luonnonvaroja (materiaalia) tarvitaan yhden palveluyksikön tuottamiseen. Kirjainyhdistelmä tulee englannin kielen sanoista ***M**aterial **i**nput **p**er unit of **s**ervice*, eli materiaalipanos tuotettua palvelua kohden. MIPS on saksalaisen ympäristötutkimukseen keskittyneen Wuppertal-instituutin keksimä materiaalitehokkuuden mittari. 

Normaalisti materiaalitehokkuudessa tarkastellaan sitä, kuinka paljon luonnonvaroja kuluu yhden tavaran tuottamiseen. MIPS -näkökulma vie tarkastelun astetta syvällisemmäksi. Siinä tuotannon tavoite ei ole tavara, vaan tavaratuotannon mahdollistama palvelu. Ottamalla materiaalitehokkuuden lähtökohdaksi tuotettu palvelu voidaan vertailla hyvin eri tavoin tuotettujen toimintojen materiaalitehokkuutta.

Olennainen osa MIPS-luvun laskemista on materiaalikertoimien käyttö, joilla lasketaan erilaisten kuluneiden materiaalien vaatimat luonnonvarat. Periaatteessa kaikki luonnonvarojen kulutus voitaisiin ynnätä yhdeksi niiden massaa kuvaavaksi luvuksi. MIPS-laskuissa kuitenkin erotellaan näiden erojen vuoksi erilaiset luonnonvarat: muun muassa bioottiset eli uusiutuvat raaka-aineet, abioottiset eli uusiutumattomat raaka-aineet, maa-aines, vesi ja ilma. 

Kun MIPS-arvosta otetaan käänteisarvo, saadaan luonnonvaratuottavuus. Se kertoo kuinka paljon hyötyä tietty määrä luonnonvaroja tarjoaa.

Näkökulman heikkoutena voi pitää sitä, ettei se erottele lopputuotteena syntyvien aineiden haitallisuutta.

Esimerkki
---------

Autojen tuotanto tapahtuu niiden tarjoaman kuljetuspalvelun vuoksi. Elinkaarensa aikana auto kuljettaa (ihmisiä ja tavaroita) tietyn kilometrimäärän. Palveluyksiköksi voidaan valita vaikka yksi kilometri kuljetusta. Lasketaan siis auton kaikki luonnonvarojen kulutus tuotannossa, tankkauksessa, ylläpidossa ja jätehuollossa ja jaetaan se auton elinkaaren aikana tuotetulla kilometrimäärällä. Saatua MIPS-lukua voidaan verrata muilla tavoin tuotettujen kuljetuspalveluiden MIPS-lukuun.

Katso myös
----------

* Ekologinen selkäreppu

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Michael Ritthoff, Holger Rohn, Christa Liedtke ja Thomas Merten: MIPS-laskenta (Suomalainen julkaisija: Suomen luonnonsuojeluliitto)  2004. Wuppertal Institut für Kilma, Umwelt, Energie.  Arkistoitu 27.9.2007. Viitattu 7.8.2008.

Kirjallisuutta
--------------

* Schmidt-Bleek, Friedrich: *Luonnon uusi laskuoppi: Ekotehokkuuden mittari MIPS*. Pohjautuu julkaisuihin Wieviel Umwelt brauhcht der Mensch? ja Das MIPS-Konzept. Toimittanut, valikoiden suomentanut sekä esipuheella varustanut Michael Lettenmeier. Helsinki: Gaudeamus, 2000. ISBN 951-662-814-1.