recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Lina Larissa Strahl** (s. 15. joulukuuta 1997 Seelze, Ala-Saksi, Saksa) on saksalainen näyttelijä, laulaja ja lauluntekijä. Hänet tunnetaan rooleistaan ​​Bibi Blocksbergina Bibi ja Tina -elokuvasarjassa ja Frankien roolissa Disney Channelin musiikkidraamassa The Lodge.

Nuoruus
-------

Strahl syntyi vuonna 1997. Hän syntyi Seelzessä ja kasvoi Hannoverissa. Tällä hetkellä Strahl asuu Hampurissa. Hän on suhteessa saksalaisen näyttelijän Tilman Pörzgenin kanssa.

Ura
---

Vuonna 2013 Strahl voitti KiKa-kanavan musiikkikilpailun Dein Songin esitettyään finaalissa Freakin’ Outin, kappaleen, joka säveltiin yhdessä [✓MIA]]:n kanssa. Hän julkaisi singlen Wie ich bin maaliskuussa 2016. Hänen ensimmäinen albuminsa, Official, julkaistiin myöhemmin samana vuonna.

Strahl tunnetaan myös Bibi Blocksbergin roolista neljässä Bibi ja Tina -elokuva sarjassa, Lisa Marie Korollin kanssa. Vuonna 2017 hän esiintyi The Lodge -elokuvassa esittäen musiikkiopiskelijaa nimeltä Frankie. Myöhemmin samana vuonna Strahl julkaisi toisen studioalbuminsa, Ego. Tästä tuli hänen ensimmäinen top 5 -albuminsa Saksassa. 9. marraskuuta 2018 Strahl julkaisi kolmannen albuminsa nimeltä R3bellin. Albumi saavutti sijan 1 Saksan listoilla.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
Osa artikkelisarjaa
 **Muinainen Egypti** 

Esidynastinen Egypti 

Protodynastinen kausi

Dynastinen Egypti 

* Thiniittikausi
* Vanha valtakunta
* Ensimmäinen välikausi
* Keskivaltakunta
* Toinen välikausi
* Uusi valtakunta
* Kolmas välikausi
* Nubialaisdynastia
* Egyptin myöhäiskausi


Persian kausi 

Ptolemaiosten hallitsijasuku 

Egyptin dynastiat 

Egyptin faaraot 

 

malline: näytä • keskustele • muokkaa

**Thiniittikausi** (tunnetaan myös nimillä **varhaisdynastinen kausi** ja **haukkakuninkaitten aika**) oli muinaisen Egyptin historiassa kausi, jolloin maan pääkaupunkina toimivat Ylä-Egyptissä sijainneet Thinis ja Memfis. Kausi alkoi Narmerin tai hänen seuraajansa Horus Ahan yhdistettyä Egyptin noin 3050 eaa. Eräissä paljon myöhäisemmissä lähteissä Egyptin yhdistäjinä mainitaan Menes, joka todennäköisesti kuitenkin oli sama henkilö kuin jompikumpi edellisistä. Faaraon vallan alle vasta-alistetut alueet kapinoivat. Valtataistelut loppuivat viimeistään kauden viimeisen faaraon, voimakkaan Khasekhemuin hallitessa maata.

Thiniittikausi
--------------

Luultavasti Narmer yhdisti Egyptin, ja häntä seurasi Horus Aha. 
Valtakunnan kaksijakoisuus näkyi kaikessa. Ensimmäisen dynastian kuninkaat kruunattiin Memfisissä Ala-Egyptin punaisella kruunulla, ja Hierakonpoliksessa (Thinisissä) Ylä-Egyptin valkoisella kruunulla.
Kuninkaalla oli sekä Ylä- ja Ala-Egyptin visiirit ja näiden alaiset Valkoinen ja Punainen talo. Kuninkaan hautoja oli kaksi, Ala-Egyptin Memfisin ja Ylä-Egyptin Abydoksen haudat. Faaraoiden kuollessa palvelusväkeä uhrattiin mukana, mistä tavasta luovuttiin 1. dynastian viimeisen kuninkaan Horus Kan hallitessa maata. Horus Ka ympäröi ensimmäistä kertaa hautansa savitiilillä.
2. dynastia oli hajanainen, koska pohjoinen ja etelä, "Horus ja Seth", taistelivat vallasta. Tältä ajalta on löydetty vain kaksi kuningashautaa, muut on ehkä tuhottu tarkoituksella sisällissodassa. 2. dynastian viimeinen kuningas Horus Seteh Khasekhemui rakennutti suuren haudan Abydokseen.
Jordanov vuonna 2018
**Valentin Jordanov Dimitrov** (bulg. Валентин Йорданов Димитров, s. 26. tammikuuta 1960) on bulgarialainen vapaapainija ja eräs lajinsa kautta aikain menestyksekkäimmistä urheilijoista.

52 kilogramman painoluokassa painineen ja 156 senttimetrin mittaisen Jordanovin uran huippuhetket ajoittuivat 1980- ja 1990-luvuille, jolloin hän saavutti olympiakultaa sekä -pronssia ja voitti seitsemän kultamitalia sekä EM- että MM-kilpailuista. 685 uransa aikana käymästään ottelusta hän voitti 673. Hän aloitti harjoittelun Armeijan keskusurheiluseurassa Jantso Patrikovin valmennuksessa. 1990-luvulla hän muutti Yhdysvaltoihin, mutta jatkoi kilpailemistaan kotimaassaan Slavia-Litex-seurassa. Hänen valmentajanaan toimi Jordan Hristov.

Jordanov lopetti uransa 36-vuotiaana vuonna 1996 Atlantan olympialaisiin (kultaa), minkä jälkeen hän toimi valmentajana ja vuodesta 1998 lähtien Bulgarian painiliiton puheenjohtajana. Vuodesta 2000 lähtien hän on ollut maansa olympiakomitean jäsen. Jordanovilla on vaimo ja kaksi lasta.

Kansainvälisen olympiakomitean uhattua pudottaa paini olympiaohjelmasta vuonna 2013 Jordanov palautti vastalauseena KOK:lle olympiakultamitalinsa.

Arvokisamitali
--------------

Olympialaiset

* kultaa 1996
* pronssia 1992

MM-kisat

* kultaa 1983, 1985, 1987, 1989, 1993, 1994, 1995
* hopeaa 1990, 1991
* pronssia 1986

EM-kisat

* kultaa 1982, 1983, 1985, 1986, 1987, 1988, 1989
* hopeaa 1984
* pronssia 1981

Lähteet
-------

* 
* Valentin Jordanof FILA:n tietokannassa

### Viitteet

1. ↑
2. ↑  Valentin Yordanov sports-reference.com.  Arkistoitu 18.4.2020. Viitattu 20.8.2019. (englanniksi)
Kirjan ensimmäinen painos
**Rebekka** (engl. *Rebecca*) on Daphne du Maurierin kirjoittama romaani. Kun se julkaistiin vuonna 1938, du Maurier nousi – suureksi yllätyksekseen – yhdeksi tuon ajan suosituimmista kirjailijoista. *Rebekkaa* on luonnehdittu yhdeksi hänen parhaista töistään. Kirjassa on huomattu yhtäläisyyksiä Charlotte Brontën *Kotiopettajattaren romaaniin*. Du Maurier kirjoitti suuren osan romaanista Egyptin Aleksandriassa, jonne hänen miehensä oli tuolloin lähetetty.

Perintö
-------

Kun Rebekka julkaistiin ensimmäisen kerran, sitä painettiin 20 000 kappaletta ja se oli huikea menestys. Se ei kuitenkaan ollut kriitikoiden suosiossa. *The Times* -lehti luonnehti romaania seuraavasti: "aineisto on vähäpätöistä... mikään tässä ei yllä pienoisromaanin tasolle...". Muutama näki romaanissa sen, mitä kirjailija halusi heidän näkevän: voimakkaan miehen ja heikon naisen suhteen tarkastelun.

Sovitukset
----------

### Elokuvat

Alfred Hitchcock ohjasi romaanin pohjalta ensimmäisen yhdysvaltalaisen elokuvansa *Rebekka* vuonna 1940. Hitchcockin elokuvista se oli ainoa, joka voitti parhaan elokuvan Oscar-palkinnon. *Rebekka* oli Hitchcockin toinen ohjaus du Maurierin teoksen pohjalta. Hänen edellinen ohjaustyönsä *Jamaica Innin rannikkorosvot* perustui niin ikään du Maurierin romaaniin.  Hitchcockin kolmas du Maurier -filmatisointi oli *Linnut* vuonna 1960.  Daphne Du Maurierin isä, näyttelijä, tuottaja ja kirjailija Gerald du Maurier, oli Hitchcockin ystävä. Siksi Daphne du Maurier lienee ollut yksi Hitchcockin suosikkikirjailijoista. Hitchcock ei näet ole tehnyt kenenkään muun kirjailijan teoksista näin monta elokuvasovitusta.

### Romaanit

Romaani on innoittanut kolmea uutta kirjaa ja kirjailijaa:

* *Rebekan varjo* (*Mrs de Winter*) (1993), kirjailijalta Susan Hill
* *The Other Rebecca* (1996), kirjailijalta Maureen Freely
* *Rebecca's Tale* (2001), kirjailijalta Sally Beauman

Katso myös
----------

* Kaikkien aikojen 100 parasta rikosromaania

Lähteet
-------

* Chandler, Charlotte: *Se on vain elokuvaa - Alfred Hitchcokin elämäkerta*. Jyväskylä: Ajatus Kirjat, 2007. ISBN 978-951-20-7347-4. (suomeksi)

### Viitteet

1. ↑  Yeardley, Jonathan: Du Maurier's 'Rebecca,' A Worthy 'Eyre' Apparent *Washington Post*.  16.3.2004. Viitattu 7.4.2011. (englanniksi)
2. ↑   Brittiläisen elokuvan toivo. Charlotte Chandler, sivut 105, 112 ja 144
3. 1 2   Universal Internationalin vuodet. Charlotte Chandler, sivut 307

Kirjallisuutta
--------------

* Ferreira, Teresa: "Reframing Absence: Masquerade as Turning Point in Du Maurier’s and Hitchcock’s *Rebecca*", *Turning Points: Concepts and Narratives of Change in Literature and Other Media*, s. 229–244. Toim. Ansgar Nünning & Kai Marcel Sicks. Berlin: Walter de Gruyter, 2012. ISBN 978-3-11-029694-5.
**Henriette Nanette "Jetty" Paerl** (27. toukokuuta 1921 Amsterdam, Alankomaat – 22. elokuuta 2013 Amstelveen, Alankomaat) oli alankomaalainen juutalaissyntyinen laulaja. Paerl syntyi Amsterdamissa ja pakeni Lontooseen Saksan miehitettyä Alankomaat toukokuussa 1940. Lontoossa Paerl osallistui BBC:n Alankomaihin tuottamaan radio-ohjelmaan *Radio Oranje* ja tuli näin tunnetuksi Alankomaissa nimellä *Jetje van Radio Oranje*. Alankomaiden saksalismiehityksen päätyttyä Paerl muutti Rotterdamiin maaliskuussa 1945.

24. huhtikuuta 1956 Paerl osallistui Alankomaiden karsintana kaikkien aikojen ensimmäiseen Eurovision laulukilpailuun toimineeseen *Nationaal Songfestival 1956* -kilpailuun kappaleella *De vogels van Holland* ja sijoittui toiseksi, mutta koska tuona vuonna jokainen maa sai lähettää kilpailuun kaksi laulua, kappale valittiin Alankomaiden edustuskappaleeksi. 24. toukokuuta pidetyssä kansainvälisessä kilpailussa Paerl esiintyi ensimmäisenä ja oli näin kaikkien aikojen ensimmäinen Eurovision laulukilpailussa kilpaillut laulaja. Tuona vuonna vain voittaja julkaistiin, eikä kappaleen sijoitusta tiedetä.

Paerl kuoli 92-vuotiaana 22. elokuuta 2013 Amstelveenissa.

Diskografia
-----------

### EP:t

* *Jetty Paerl* – 1957
* *Jetty Paerl 2* – 1957

### Albumit

* *Jetje van Radio Oranje* – 1970 (LP), 1995 (CD)

Lähteet
-------

1. ↑  Netherlands: Nationaal Songfestival 1956 *eurovisionworld.com*. Viitattu 14.3.2022.
2. ↑  Lugano 1956 *eurovision.tv*. Viitattu 14.3.2022.
3. ↑  Jetty Pearl died at the age of 92 *esctoday.com*. Viitattu 14.3.2022.
4. 1 2 3


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Niilo Ilmari Jokinen** (21. toukokuuta 1885 Längelmäki – 19. lokakuuta 1966 Tampere) oli suomalainen, Kuopiossa vaikuttanut valtion karjatalousopiston johtaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen.

Jokinenn vanhemmat olivat maanviljelijä Johan Elias Jokinen ja Gustava Könkkölä ja puoliso vuodesta 1913 sairaanhoitaja Hilja Martikainen. Väinö Jokinen opiskeli kansakoulun jälkeen Tampereen reaalilyseossa viisi luokkaa. Hän muutti 1903 Kurkijoelle, missä hän suoritti ylemmän maanviljelyskoulun. Toimittuaan pari vuotta maatalousneuvojana Muuruvedellä Jokinen jatkoi opintojaan Norjan maanviljelyskorkeakoulussa Åsissa. Jokinen toimi sitten opettajana Muuruvedellä, Iisalmessa, Jokioisissa ja lopulta Kuopion karjatalousopistossa lehtorina ja opiston johtajana 1926–1956.

Kuopiossa Jokinen oli kuului yli kahdenkymmenen vuoden ajan muun muassa Pellervo-Seuran valtuuskuntaan ja Osuuskassojen Keskuslainarahaston ja Osuuskassojen Keskusliiton hallintoneuvostoihin. Hän oli myös Pohjois-Savon metsänhoitolautakunnan puheenjohtajana 1935–1958 ja Kuopion maanviljelysseuran varaesimiehenä. Jokinen kuului Savon Sanomain Kirjapaino Oy:n hallitukseen ja hallintoneuvostoon 1920-luvulta 1950-luvulle.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Niilo I. Jokinen *Biografiasampo*. Viitattu 10.8.2022.
Wikibooks 
Wikikirjastossa on aihe: **Parhamin hyökkäys**. 

*Tässä artikkelissa käytetään algebrallista merkintätapaa kuvailemaan shakkisiirtoja.*

**Parhamin hyökkäys** on shakkiavaus, jota kuvaavat siirrot

1.e4 e5
2.Dh5
Avaus on nimetty yhdysvaltalaisen Bernard Parhamin mukaan, joka käytti sitä usein. Parham suosi muutenkin kuningattaren tuomista peliin varhain. Hänen suosikkimuunnelmansa sisilialaista puolustusta vastaan oli 1.e4 c5 2.Dh5.

Napoleonin avauksen tapaan valkea toivoo usein varhaista koulumattia, ja heikkoja pelaajia vastaan se usein onnistuukin. Musta useimmiten suojelee e-sotilaansa siirtämällä 2...Rc6, minkä jälkeen valkea voi jatkaa 3.Lc4 uhaten mattia ruudusta f7. Tämän jälkeen mustan pitää estää matti pelaamalla 3...g6, De7 tai Df6. Musta voittaa avauksessa usein monta tempoa, minkä takia avaus ei ole suosittu.

Parhamin hyökkäystä on käyttänyt sen huonosta maineesta huolimatta suurmestari Hikaru Nakamura.

Katso myös
----------

* Luettelo shakkiavauksista
* Luettelo gambiiteista
*Tämä artikkeli kertoo Mälarenin Ridönistä Södermanlandissa. Mälarenissä on toinenkin Ridön Västmanlandissa.*
RidönNäkymä Ridönin suuntaan

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
SödertäljeTukholman läänissäRuotsi |
| Vesialue | 
Södra Björkfjärden,Prästfjärden, Mälaren  |
| Korkein kohta | 
39 m mpy.  |
| Pinta-ala | 
3,9 km² |

Karttamuokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Ridön** on Mälarenin saari Ruotsissa Södertäljen kunnassa, joka sijaitsee Tukholman läänissä.

Maantietoa
----------

Ridön sijaitsee Mälarenin itäosassa Prästfjärdenin ja Södra Björkfjärdenin välissä, mutta Gripsholmsvikenin lahdensuun vieressä. Saaren länsipään lähelle työntyy etelästä Södertäljestä alkava niemimaa *Enhörnalandet*, jonka ranta tulee puolen kilometrin päähän saaresta. Niemen ja saaren väliin jää Ridösundetin salmi. Saaren ympäristössä on monia saaria. Sen itäpuolelle jää Kurön, jonka Kurönsundetin salmessa kulkee Ekerön puoleinen kuntaraja. Ridönin ja mantereen välissä sijaitsee kolme suurempaa saarta Jurstaholm, Karlholmen ja Hamnskär, jotka ovat lähempänä mantereen rannikkoa. Saarten edessä sijaitsee Ridösundet. Ridönin pohjoispuolella on paljon luotoja kahden pitkän niemen Långörenin ja Bergskärin ympärillä. Bergskärin edustalla sijaitsee näitä suurempi Köttholmen. Puolentoista kilometrin päässä pohjoisessa sijaitsee Götönin saari, jonka ympärille on perustettu luonnonsuojelualue. Kolmen ja puolen kilometrin päässä ovat Tofta holmer ja tätä idempänä suursaari Adelsön.

Ridönin pituus on 5,9 kilometriä ja leveys on 1,8 kilometriä. Sen pinta-ala on 390 hehtaaria eli 3,9 neliökilometriä. Saari on lähes kokonaan metsien peittämä. Saaren keskiosissa sijaitsee pieniä peltopalstoja, joita ilmavalokuvien perusteella ilmeisesti vielä viljellään tai niitetään. Saaren toiminnoista huolehtii Ruotsin ympäristöhallinto (ruots. *Naturvårdsverket*). Mantereelta tulee saarelle yhteysalus ja Ridösundetin pienellä luodolla sijaitsee vaihtovalomajakka .

Historiaa
---------

Vuonna 1604 perusti Kaarle IX saarelle erään Ruotsin ensimmäisistä lasiruukeista. Saarella sijaitsee vielä vanha ruutivarasto.

Katso myös
----------

* Luettelo Mälarenin saarista

Lähteet
-------

### Huomioita

1. 1 2  Asia on katsottu ruotsinkielisestä wikipedian artikkelista sv:Ridön, Södermanland.

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5  Ridön *Lantmäteriet*. Gävle:  Lantmäteriet. Viitattu 5.3.2021. (ruotsiksi)
2. 1 2 3  Mälaren-Prästfjärden (SE657160-160170) *Vatteninformationssystem*. Tukholma, Ruotsi:  Länsstyrelsen. Viitattu 5.3.2021. (ruotsiksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: sv:Ridön, Södermanland
**Rok Petrovič** (5. helmikuuta 1966 Ljubljana, Slovenian ST – 16. syyskuuta 1993 Vela Luka, Kroatia) oli Jugoslaviaa urallaan edustanut slovenialainen alppihiihtäjä. Hän voitti pujottelun maailmancupin kaudella 1985–1986.

Petrovič voitti nuorten MM-kilpailuissa Sestrieressä 1983 kultaa pujottelussa ja pronssia suurpujottelussa. Aikuisten MM-kilpailuissa hän oli Bormiossa 1985 suurpujottelussa seitsemäs sekä Crans Montanassa 1987 suurpujottelussa kahdestoista ja pujottelussa viidestoista. Calgaryn olympialaisissa 1988 hän oli suurpujottelussa yhdeksäs ja pujottelussa yhdestoista.

Petrovič sijoittui maailmancupissa ensimmäisen kerran kärkikolmikkoon maaliskuussa 1985 oltuaan Park Cityn pujottelukilpailussa toinen. Kaudella 1985–1986 hän voitti pujottelun maailmancupin kokonaiskilpailun voitettuaan Sestrieren, Kranjska Goran, Wengenin, Lillehammerin sekä Heavenly Valleyn osakilpailut. Lisäksi hän oli toinen St. Antonissa ja kolmas Geilossa. Viimeisen kerran hän sijoittui maailmancupissa kolmen parhaan joukkoon oltuaan pujottelussa toinen Kranjska Gorassa joulukuussa 1986.

Petrovič lopetti uransa keväällä 1989. Hän hukkui sukellusonnettomuudessa Korčulassa, Kroatiassa syyskuussa 1993, vain 27-vuotiaana.

Lähteet
-------

* Rok Petrovič Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* VIAF
* WorldCat

 |

 |
**Joonas Eirola** (s. 21. marraskuuta 1986) on suomalainen pesäpalloilija.

Eirola edustaa Superpesiksessä pelaavaa Manse PP:tä jonka kanssa hänellä on sopimus kauden 2020 loppuun saakka. Eirola on edustanut Superpesiksessä myös kasvattajaseuraansa Pattijoen Urheilijoita ja JymyJusseja. Pattijoen Urheilijoissa pelatessaan Eirola saavutti yhden SM-kullan vuonna 2008, yhden SM-hopean vuonna 2006 ja kaksi SM-pronssia vuosina 2011 ja 2012. Eirola pelaa ulkopelissä etukentällä. Eirola on 7. elokuuta 2020 mennessä pelannut 185 Superpesiksen runkosarjaottelua. Näissä hän on lyönyt kuusi kunnaria ja 39 tavallista juoksua, tuonut 59 juoksua ja kerännyt 503 kärkilyöntiä. Eirola on pelannut Superpesiksen ylempää pudotuspeliottelua. Näissä hän on lyönyt kolme kunnaria ja 14 tavallista juoksua, tuonut 23 juoksua ja kerännyt 164 kärkilyöntiä. Eirola on pelannut urallaan kuusi Superpesiksen karsintasarjan ottelua. Näissä hän on tuonut kolme juoksua ja kerännyt 20 kärkilyöntiä.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
**Valenssi** eli **atomiarvo** on alkuaineen atomin muodostamien kemiallisten sidosten lukumäärä. Termiä ei enää juuri käytetä, vaan sen tilalle on tullut samantapainen mutta monipuolisempi hapetusluvun käsite. Valenssi on tavallisesti yhtä suuri kuin hapetusluvun itseisarvo. Valenssi ja hapetusluku voivat joissakin yhteyksissä tarkoittaa samaa, jolloin valenssi voi olla myös negatiivinen.

Esimerkkejä
-----------

Vetyatomi muodostaa yhdisteissään yhden sidoksen, joten sen valenssi on 1 (tai roomalaisin numeroin I). Tällaista alkuainetta sanotaan *yhdenarvoiseksi*. Happi on useimmiten kahdenarvoinen alkuaine kuten vesimolekyylissä (H2O). Typen tyypillinen valenssi on 3. Typpi voi muodostaa esimerkiksi kolme yksinkertaista kovalenttista sidosta kuten ammoniakissa (NH3) tai yhden kolmoissidoksen kuten typpimolekyylissä (N2). Hiilen valenssi on yleensä 4. Nämä valenssit ovat yhtä suuria kuin atomin *valenssikuoren* eli uloimman elektronikuoren täyttämiseen tarvittavien elektronien lukumäärä. Jaksollisen järjestelmän ensimmäisen ryhmän alkuaineiden eli alkalimetallien valenssi on 1. Toisessa ryhmässä eli maa-alkalimetalleissa valenssi on 2. Halogeenien valenssi on orgaanisissa yhdisteissä yleensä 1, mutta epäorgaanisissa yhdisteissä valenssit vaihtelevat.

Historia
--------

Valenssin käsite otettiin käyttöön 1860-luvulla. Tarkoituksena oli yleistää yhdisteiden kaavoista sääntöjä, joiden mukaan alkuaineet sitoutuvat. Monet kemistit ajattelivat aluksi, että valenssi on alkuaineen pysyvä ominaisuus, kuten atomipaino. Ajatus sopi orgaaniseen kemiaan, mutta epäorgaanisessa kemiassa se tuotti ongelmia.

Yksikäsitteisen valenssin aikaansaamiseksi yhdisteille keksittiin monenlaisia rakenteita: Friedrich August Kekulé (1829–1896) kirjoitti rikkihapolle rakennekaavan H–O–O–S–O–O–H, joka antoi rikille halutun valenssin 2. Todellisuudessa kaikki happiatomit ovat sitoutuneet rikin kanssa. T. E. Thorpe ehdotti, että VOCl2 esiintyisi kaksoismolekyylinä muodossa (VOCl2)2, jotta sille voitaisiin piirtää valenssia 3 vastaava rakenne. Kun fosforin havaittiin olevan klooriyhdisteissä kolmenarvoinen (PCl3) tai viidenarvoinen (PCl5), Kekulé esitti, että fosforipentakloridi olisi fosforitrikloridin ja kloorimolekyylin heikko yhdiste (PCl3·Cl2). Ajatus sai tukea siitä, että höyrystynyt fosforipentakloridi hajosi näiksi yhdisteiksi. Toisaalta Thorpe valmisti fosforipentafluoridia (PF5) vuonna 1876, mutta se ei hajonnutkaan fosforitrifluoridiksi ja fluorimolekyyliksi. Kekulé jäi lopulta lähes yksinään kannattamaan muuttumatonta valenssia. Valenssin moniarvoisuus oli yleisesti hyväksytty kemiassa 1800-luvun loppuun mennessä.

*Lähde*: Hudson, John: *Suurin tiede – kemian historia*. Art House, 2002. ISBN 951-884-346-5.

IUPAC:n määritelmä
------------------

Kemian järjestö IUPAC:n vuonna 1994 julkaisemassa määritelmässä valenssi on atomin muodostamien sidosten suurin mahdollinen määrä. Alkuaineella on tällöin yksikäsitteinen valenssi, mutta tämä luku ei läheskään aina kuvaa kattavasti alkuaineelle ominaista sitoutumista.

Aiheesta muualla
----------------

* IUPAC:n määritelmä valenssista[vanhentunut linkki] (englanniksi)
**Sipoonranta** on kerrostaloista, erillistaloista ja omakotitaloista sekä liiketiloista koostuva asuinalue Suomenlahden rannalla, Etelä-Sipoossa, aivan Helsingin ja Sipoon rajalla. Etäisyys Helsingin keskustaan on noin 21 km. Alueella on myös satamatoimintaa.

Projektin johtohahmo oli Harry Harkimo. Hän oli myös aiemmin sen suurin osakas, kunnes myi osake-enemmistönsä Skanskalle. Syksyllä 2009 MTV3-kanavalla esitetyllä Suomen Diili-ohjelman kolmannella kaudella etsittiin Harkimon johdolla myyntijohtajaa Sipoonranta-projektiin.

Asuinalueelle oli tarkoitus rakentaa 250 asuntoa. Sipoonrantaan piti suunnitelmien mukaan tulla myös ravintoloita, baari ja ruokakauppa. Venepaikkoja piti tulla 250. Ensimmäiset talot valmistuivat kesäkuussa 2011. Koko projektin oli tarkoitus valmistua vuonna 2021, mutta suunnitelluista asunnoista jäi noin puolet rakentamatta. Sipoonranta Oy neuvotteli syksyllä 2018 maankäyttösopimuksen purkamisesta Sipoon kunnan kanssa ja Sipoonrannan rakentamattoman alueen maisemoinnista. Sopimus allekirjoitettiin 15. tammikuuta 2019 ja Sipoon kunta sai takaisin suuren osan Sipoonrannan maa-alueista.

Sipoonrannassa rakennetaan aktiivisesti uusia omakotitaloja. Satama- ja tiealueet viimeisteltiin ja maisemoitiin kesällä 2019.

Lähteet
-------

1. ↑  Sipoonrannasta vetäytynyt Hjallis: Vastuu painaa *iltalehti.fi*.  16.6.2010. Viitattu 29.3.2012.
2. ↑  Harkimon firma hävisi jättiriidan luksusalueesta *iltalehti.fi*.  13.12.2015. Viitattu 13.12.2015.
3. ↑  Hjallis Harkimon Sipoonrannan kohtalolle sinetti? Puolet suunnitelluista rakennuksista jäämässä rakentamatta *iltalehti.fi*. Viitattu 20.11.2018.
4. ↑  Loppu Harkimon luksusasuinaluehankkeelle: Sipoonrannan maat takaisin kunnan omistukseen *www.iltalehti.fi*. Viitattu 15.1.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Sipoonranta-projektin kotisivut
**Ruotsinpoimulehti** (*Alchemilla subglobosa*) on ruusukasvien (Rosaceae) heimoon, poimulehtien (*Alchemilla*) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen sekä yleisesti ottaen keskikokoinen ruohovartinen kasvi, jolla on vankka juurakko. Ruotsinpoimulehti muistuttaa eniten vastakarvapoimulehteä (*Alchemilla sarmatica*), mutta eroaa siitä lehtiensä sekä kukkapohjustensa ulkonäön perusteella.

Ruotsinpoimulehti voi kasvaa noin 30 senttimetriä korkeaksi, ja sen varret ovat lähes kokonaan alaspäin suuntautuneiden karvojen peittämät. Myös lehtiruodit ovat varsien tapaan alaspäin suuntautuneiden karvojen peittämät. Lehdet ovat paksuja, tummanvihreitä, voimakkaasti aaltoilevia sekä muodoltaan pyöreitä ja liuskoittuneita. Lehdissä on seitsemästä yhdeksään pyöreäkärkistä ja hammaslaitaista liuskaa, joista jokaisen laidoissa on 15–17 hammasta. Ruotsinpoimulehden kukat ovat harvoissa, monihaaraisissa kukkarykelmissä, joissa yksittäiset kukat ovat pieniä ja kellanvihreitä. Kukkapohjukset ja kukkaperät ovat kaljuja. Ruotsinpoimulehti kukkii touko–kesäkuussa.

Ruotsinpoimulehti kasvaa niityillä, valleilla, tienpientareilla sekä muilla vastaavanlaisilla kasvupaikoilla. Ruotsinpoimulehteä ei kasva Suomessa. Ruotsissa se on melko yleinen Ruotsin keskiosissa, mutta esiintyy harvinaisena myös etelämpänä sekä pohjoisempana.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Arne A. Anderberg: Den virtuella floran: Valldaggkåpa (*Alchemilla subglobosa*) *Den virtuella floran*.  2000. Naturhistoriska riksmuseet. Viitattu 17.11.2017. (ruotsiksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Laji.fi: Ruotsinpoimulehti (*Alchemilla subglobosa*)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q15289168
* Wikispecies: Alchemilla subglobosa
* BioLib: 39805
* CoL: BJ84
* EoL: 411978
* EPPO: ALCSG
* EUNIS: 179864
* GBIF: 3028001
* iNaturalist: 987231
* IPNI: 721002-1
* IRMNG: 10796864
* Open Tree of Life: 3904216
* PFI: 2162
* Plant List: rjp-9898
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:721002-1
* Tropicos: 27804071
* WFO: wfo-0001019051

 |

 |
**Tulenjohto** on tykistön ammunnan organisoimiseksi tapahtuvaa käskytystoimintaa, jolla määrätään tykkiyksiköiden ammunnan kohteet ja se kuinka paljon tulivoimaa kukin tykki käyttää.

Tyypillisesti jalkaväkiyksiköllä on alistettuna tai orgaanisesti osanaan tulenjohtovoimaa. Suurvalta-armeijoissa tulenjohto on melko korkealla organisaatiotasolla.

Tykistön tulta voidaan johtaa suoraan käskemällä kohde, ampuvat tuliyksiköt ja haluttu määrä tulta. On kuitenkin tehokkaampaa, mikäli ammunta on etukäteen valmisteltua. Ylemmät johtoportaat antavat kullekin jalkaväkijoukolle tietyn määrän tulenkäyttöoikeutta, jonka ne saavat käyttää harkintansa mukaan. Yleensä näiden oikeuksien perusteella määritellään omalta puolustusalueelta joukko erityyppisiä maaleja, joiden koordinaatit tiedotetaan tuliyksiköille.

Suomalainen tulenjohtojärjestely
--------------------------------

Suomessa tulenjohto on tyypillisesti alistettu joukkuetasolle. Tulenjohtaja on joukkueenjohtajan taistelijapari ja lähin yhteistyökumppani. Apunaan tulenjohtajalla on tulenjohtoryhmä tai -partio. Korkeammilla organisaatiotasoilla on myös omat tulenjohto-osansa: komppaniassa on tulenjohtopäällikkö ja pataljoonassa tulenjohtokomentaja. Nämä vastaavat epäsuoran tulen käytöstä omassa joukossaan.
Tulevaisuuden Venäjä -puolueen tunnus.
**Tulevaisuuden Venäjä** (ven. Россия будущего, *Rossija buduštšego*) on 19. toukokuuta 2018 perustettu rekisteröimätön venäläinen puolue. Sen perusti oppositiojohtaja Aleksei Navalnyi. Puolue jatkaa Navalnyin Edistyspuolueen (ven. Партия прогресса, *Partija progressa*) ja Kansallisen Allianssin (ven. Народный альянс, *Narodnyi aljans*) perinteitä.

Venäjän federaation oikeusministeriö kieltäytyi 22. elokuuta 2018 rekisteröimästä Tulevaisuuden Venäjä -puoluetta puoluerekisteriin, koska hakemuksessa oli ministeriön mukaan puutteita. Venäjän oikeusministeriö kieltäytyi vuonna 2013 rekisteröimästä myös Kansallinen Allianssi -puoluetta vedoten virheisiin rekisteröinnissä.

Lähteet
-------

1. ↑  Kremlin Foe Navalny Launches New Political Party *Radio Free Europe/Radio Liberty*. Viitattu 7.9.2020. (englanniksi)
2. ↑  Минюст окончательно отказал в регистрации партии «Россия будущего» Алексея Навального *zona.media*. Viitattu 7.9.2020. (venäjäksi)
3. ↑  Регистрацию партии сторонников Навального приостановили Лента.Ру. Viitattu 7.9.2020. (venäjäksi)
**Stemonaceae** on pieni koppisiemenisten Pandanales-lahkoon kuuluva kasviheimo.

Tuntomerkit
-----------

Kasvit kasvavat varsijatkoisesti, ovat joskus mukulallisia, ja niiden maansisäisissä osissa on surkastuneita ja yhteyttämättömiä lehtiä (katafyllejä). Varsi on pysty tai joskus tuen ympärille kietoutuva. Aineenvaihduntatuotteina syntyy eräitä luonteenomaisia alkaloideja. Kasvit ovat kaljuja. Lehdet sijaitsevat kahdessa rivissä tai vastakkaisina pareina, ja niissä on ruoti, lapa, vahva keskisuoni ja verkkomainen suonitus.

Kukinto sijaitsee lehtihangassa ja on viuhkomainen, tai kukat sijaitsevat yksittäin. Kukissa on nivelikäs perä, neljä tai viisi kehälehteä yhtyneinä lyhyeksi torveksi. Hetiö on enemmän tai vähemmän yhteen kasvanut ja kiinnittyy teriöön. Ponnen lokeroside on laajentunut. Siitepöly on piikkipintaista. Sikiäin koostuu yhdestä tai kolmesta yhtyneestä emilehdestä ja on tavallisesti kehänpäällinen, joskus -alainen. Vartalo on haaroittunut. Kärki- tai pohjaistukassa on kaksi tai useampia siemenaiheita kussakin emilehdessä. Hedelmä on kota, siemenet pitkittäissärmäisiä ja vaipallisia; siemenessä on runsas ja tärkkelyspitoinen endospermi. Yleensä muurahaiset toimivat siementen levittäjinä (myrmekokoria). Taimen sirkkalehti ei ole yhteyttävä, ja sirkkajuuri on hyvin kehittynyt.

Levinneisyys
------------

Stemonaceae-kasvit ovat kotoisin Kiinasta ja Japanista Australiaan ulottuvalta alueelta sekä Kaakkois-Yhdysvalloista, missä kasvaa *Croomia*-suku.

Luokittelu
----------

Stemonaceae-kasvien lähimmät sukulaiset ovat kairapalmu- (Pandanaceae) ja panamapalmukasvit (Cyclanthaceae). Ne muodostavat kehityshaaran, jonka ominaisuuksiin kuuluvat muun muassa putkiloiden esiintyminen myös varressa, putkiloiden tikapuumaiset perforaatiot, oksalaattikiteet ja yksisirkkaisille epätyypilliset kukat, joiden perusluku on jokin muu kuin kolme. Viimeisimmän ikäarvion mukaan kehityshaara olisi noin 53,7 miljoonaa vuotta vanha.

Heimossa on neljä sukua ja 27 lajia. Suvut ovat *Croomia* Torr. *Pentastemona* Steenis, *Stemona* Lour. ja *Stichoneuron* Hook.f.

Kuvia
-----

* Croomia heterosepala -lajin kukka*Croomia heterosepala* -lajin kukka
* Stichoneuron membranaceum*Stichoneuron membranaceum*

Lähteet
-------

* Stevens, P. F. (2001 onwards). Angiosperm Phylogeny Website. Version 12, July 2012 [and more or less continuously updated since]. .

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Stevens (2001–), viitattu 24.2.2015.
2. ↑  Vascular Plant Families and Genera, List of genera in family Stemonaceae.

Aiheesta muualla
----------------

* Levinneisyyskartta

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q132225
* Wikispecies: Stemonaceae
* APNI: 54437
* ATRF: Stemonaceae
* CoL: GMN
* EoL: 8172
* EPPO: 1STMF
* FloraBase: 22765
* FNA: 10849
* FoAO2: Stemonaceae
* FoC: 10849
* Fossilworks: 55828
* GBIF: 7704
* GRIN: 1066
* iNaturalist: 71629
* IPNI: 77126728-1
* IRMNG: 113556
* ITIS: 43336
* NCBI: 49662
* Open Tree of Life: 597423
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:77126728-1
* Tropicos: 42000382
* Watson & Dallwitz: stemonac
* WFO: wfo-7000000584

 |

 |
Inner Templen vaakunaeläin on Pegasos.
**The Honourable Society of the Inner Temple** on Lontoon Cityssä sijaitseva oikeudenkäyntiasianajajien ammatillinen yhteisö eli Inn of Court. Se on yksi neljästä Inn of Courtista, joiden tehtävänä on kouluttaa oikeudenkäyntiasianajajia. Kolme muuta ovat Middle Temple, Gray’s Inn ja Lincoln’s Inn. Asianajajana (*barrister*) toimiminen Englannissa ja Walesissa edellyttää Inn of Courtin hyväksyntää (*call to the bar*).

Inner Temple on toiminut 1300-luvulta lähtien Fleet Streetin eteläpuolisella Templen alueella, jossa on Temppeliritareiden entinen Englannin-päämaja Temple Church. Jokainen Inn of Court on riippumaton Lontoon lordipormestarin ja piispan määräysvallasta, ja niillä on omat hallintoelimet, joita sanotaan parlamenteiksi.

Tunnettuja Inner Templessä opiskelleita henkilöitä ovat muun muassa Clement Attlee, Francis Drake, Mahatma Gandhi, John Maynard Keynes, Jawaharlal Nehru ja Bram Stoker. Ensimmäinen Inner Templessä asianajajaksi valmistunut nainen oli Ivy Williams vuonna 1922.

Lähteet
-------

1. ↑  The Pegasus Emblem *innertemple.org.uk*. Viitattu 21.3.2022. (englanniksi)
2. 1 2  The Inns Of Court And Inns Of Chancery And Their Records (Parlamentti-nimitys on käytössä Inner Templessä ja Middle Templessä mutta ei Gray’s Innissä eikä Lincoln’s Innissä.) *innertemple.org.uk*. Viitattu 21.3.2022. (englanniksi)
3. ↑  Notable Members *innertemple.org.uk*. Viitattu 21.3.2022. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Inner Temple** Wikimedia Commonsissa

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**Erik Ruben Rafael (Erkki) Katas**, aiemmin **Blomqvist** (29. huhtikuuta 1909 Viipuri – 28. heinäkuuta 1980 Helsinki) oli suomalainen kone- ja laitealan kauppias, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Kataksen vanhemmat olivat everstiluutnantti, maanmittausinsinööri Berndt Hjalmar Blomqvist ja Signe Elise Hyrkstedt ja puoliso 1934–1974 Rakel Cecilia Malinen. Katas kävi seitsemän luokkaa Viipurin reaalikoulua. Hän oli Oy Chester Ab:n ja Radiotukku Oy:n myyntitehtävissä, Autosähkö Oy:n radio-osaston osastopäällikkö Helsingissä 1932–1937, Tekno-Tukku Oy:n perustajaosakas 1936 ja toimitusjohtaja ja johtokunnan puheenjohtaja 1937–1944, Kone-Tukku Oy:n perustajaosakas, toimitusjohtaja ja johtokunnan puheenjohtaja vuodesta 1942 sekä Tiehöylätehdas Oy:n perustaja, toimitusjohtaja ja johtokunnan puheenjohtaja 1944–1945. Kone-Tukku toi maahan tie-, kaivin-, maansiirto- ja työstökoneita sekä venttiileitä, pumppuja ja valaisimia. Katas osallistui itsekin tiehöylien ja kaivinkoneiden suunnitteluun ja markkinointiin. Kataksella oli myös useita liike-elämän ja muita luottamustehtäviä. Sotilasarvoltaan hän oli reservin majuri. Katas sai kauppaneuvoksen arvonimen 1970.

Lähteet
-------

1. 1 2  Erik Katas *Biografiasampo*. Viitattu 27.10.2022.
2. ↑  50-vuotiaita.  *Helsingin Sanomat*, 29.4.1959, nro 115, s. 10. Kansalliskirjasto. Viitattu 27.10.2022.
**Macarena Simari Birkner** (s. 22. marraskuuta 1984 San Carlos de Bariloche) on argentiinalainen alppihiihtäjä, joka edustaa Club Andino Bariloche -seuraa.

Arvokisat
---------

Simari Birkner on osallistunut MM-kilpailuihin kahdeksan kertaa; St. Antonissa 2001 hän oli pujottelussa 32:s ja suurpujottelussa 43:s, St. Moritzissa 2003 hän oli alppiyhdistetyssä 21:s ja pujottelussa 37:s, Santa Caterinassa 2005 hän oli pujottelussa 26:s ja suurpujottelussa 43:s, Val d’Isèressa 2009 hän oli superalppiyhdistetyssä 23:s, syöksylaskussa 30:s, pujottelussa 30:s ja suurpujottelussa 37:s, Garmisch-Partenkirchenissa 2011 hän oli superalppiyhdistetyssä 21:s, syöksylaskussa 31:s, pujottelussa 34:s ja suurpujottelussa 56:s, Schladmingissa 2013 hän oli superalppiyhdistetyssä 26:s ja pujottelussa 50:s, Vailissa / Beaver Creekissä 2015 alppiyhdistetyssä 21:s, pujottelussa 34:s, syöksylaskussa 34:s ja supersuurpujottelussa 37:s sekä Sankt Moritzissa 2017 alppiyhdistetyssä 26:s, supersuurpujottelussa 35:s, syöksylaskussa 37:s ja pujottelussa 41:s.

Simari Birkner on osallistunut olympialaisiin neljä kertaa; Salt Lake Cityssä 2002 hän oli alppiyhdistetyssä 17:s, supersuurpujottelussa 31:s, syöksylaskussa 34:s ja suurpujottelussa 39:s, Torinossa 2006 hän oli alppiyhdistetyssä 26:s, suurpujottelussa 31:s ja pujottelussa 36:s, Vancouverissa 2010 hän oli superalppiyhdistetyssä 26:s, syöksylaskussa 31:s, supersuurpujottelussa 32:s, pujottelussa 36:s ja suurpujottelussa 45:s sekä Sotšissa 2014 superalppiyhdistetyssä 20:s, supersuurpujottelussa 26:s, pujottelussa 27:s, syöksylaskussa 32:s ja suurpujottelussa 39:s.

Maailmancup
-----------

Alppihiihdon maailmancupissa Simari Birkner kilpaili ensimmäisen kerran Sestrieren pujottelussa joulukuussa 1999. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti San Sicarion alppiyhdistetyssä helmikuussa 2005 oltuaan 20:s. Toisen kerran hän ylsi maailmancupin pisteille oltuaan 25:s Lenzerheiden alppiyhdistetyssä maaliskuussa 2016. Hän oli alppiyhdistetyn kilpailuissa pisteillä myös Lenzerheidessä tammikuussa 2018 (30:s), Crans-Montanassa helmikuussa 2019 (25:s) ja Altenmarktissa tammikuussa 2020 (28:s).

Yksityiselämä
-------------

Alppihiihtäjät Cristian Javier Simari Birkner ja María Belén Simari Birkner ovat hänen sisaruksiaan. Simari Birknerillä on lapsi alppihiihtäjä Noel Baxterin kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Macarena Simari Birkner Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
2. ↑  Multiple Siblings at the Winter Olympics olympstats.com. Viitattu 9.3.2015. (englanniksi)
3. ↑  Baxters end season on downhill note strathspey-herald.co.uk.  Arkistoitu 22.2.2014. Viitattu 9.3.2015. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Macarena Simari Birkner**.
* Simari Birkner Ski Team
**Sergel**  on ruotsalainen perintätoimisto. Yritys on kuulunut TeliaSonera-konserniin. Telia myi Sergelin vuonna 2016. Sergelillä on toimistot Ruotsin lisäksi Norjassa, Suomessa, Liettuassa ja Latviassa.

Suomessa Sergel Oy aloitti toimintansa vuonna 2006.

Historia
--------

Vuonna 1988 Ruotsin valtion telelaitoksen (Televerket) ydintoiminta muokattiin uudelleen, muun muassa perustamalla perintäosastosta itsenäinen yritys. Muutto toimistotaloon keskelle Tukholmaa Sergelin torin varrelle ratkaisi yrityksen nimikysymyksen. Yhtiön nimeksi tuli Sergel Inkasso AB.

Vuonna 1996 Sergel laajensi toimintaansa tarjoamalla myös luottokelpoisuuden ja maksukykyisyyden arviointipalveluja. Samalla yrityksen nimeksi tuli Sergel Kredittjänster AB. Pari vuotta myöhemmin palveluihin liitettiin maksupalvelut, reskontrapalvelut, lakipalvelut ja Aktiv-perintäpalvelut. Vuonna 2000 Sergel alkoi tarjota laskutuspalvelukokonaisuutta, johon kuuluivat koonti-, hinnoittelu-, laskutus- ja CRM-palvelut.

Lähteet
-------

1. ↑  Telia myy perintäyrityksen 221 miljoonalla *Ilta-Sanomat*.  21.6.2016. Viitattu 16.10.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Yrityksen kansainväliset sivut
* Yrityksen omat sivut Suomessa
**Sergei Wlasoff** (21. syyskuuta 1859 Pietari – 23. syyskuuta 1924 Venetsia) oli venäläissyntyinen Suomeen asettunut tykistön kapteeni ja taidemaalari.

Wlasoff palveli vuoteen 1917 saakka tykistöupseerina Viaporissa. Hän erosi Venäjän armeijan palveluksesta samana vuonna ja sai 1918 Suomen kansalaisuuden. Wlasoff asui Helsingissä Engelinaukio 13:ssa sijainneessa vuonna 1912 valmistuneessa jugendtalossa, jonka hän osti itselleen. Viimeisinä vuosinaan hän keskittyi maalaamiseen.

Wlasoff suoritti taideopintoja Kristianiassa Norjassa ja osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosien 1893 ja 1924 välillä.

Teoksia
-------

* *Kuutamomaisema Suomenlinnasta* : öljymaalaus. 1895
* *Suomenlinnaa helmikuussa* : öljymaalaus.
* *Näkymä Kustaanmiekalle (Suomenlinna)* : öljymaalaus.
* *Fontankan silta Pietarissa* : öljymaalaus.
* *Teehetki* : vesivärityö.

Lähteet
-------

1. 1 2  Suomen Kuvataiteilijamatrikkeli : Sergei Wlasoff
2. 1 2  Sergei Wlasoffin elämäkerta Kansallisbiografiassa
3. ↑  As. Oy Engelinaukio 13; Engelinaukio 13; Helsinki (Finna)[vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Sergei Wlasoff

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Taiteenala | 
* Musée d'Orsay

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |
**Sergei Jurjevitš Širjajev** (ven. Сергей Юрьевич Ширяев; s. 8. helmikuuta 1983 Nižni Novgorod) on venäläinen maastohiihtäjä, joka edusti Nižegorodetsiä.

Širjajev debytoi maastohiihdon maailmancupissa joulukuussa 2006 ollen Münchenissä Tour de Skin osakilpailussa 66. Ensimmäistä kertaa hän sijoittui kymmenen parhaan joukkoon kahta päivää myöhemmin Oberstdorfissa niin ikään Tour de Skin osakilpailussa ollen kahdeksas. Hän oli nopein sen vuoden Tour de Skin loppunousussa ollen yhteistuloksissa 12. Ensimmäisen maailmancupvoittonsa Širjajev saavutti maaliskuussa 2009 Falunissa ollen Falunin minitourin ykkönen voitettuaan 15 kilometrin vapaan kilpailun. Hänen toinen palkintosijansa maailmancupissa on kolmas sija Rybinskin yhdistelmäkilpailusta tammikuulta 2010.

Širjajevin paras sijoitus MM-kilpailuissa on Sapporon 2007 kisojen 11. sija 15 kilometriltä, mutta hän menetti tuon sijoituksensa kärähdettyään dopingista kisojen viimeisenä päivänä. Talviolympialaisiin Širjajev on osallistunut kerran ollen parhaimmillaan 31. Vancouverin vuoden 2010 kisojen 15 kilometrillä.

Širjajev lopetti uransa maastohiihtäjänä vuonna 2015.

Lähteet
-------

* 

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**Miika Lammi** (s.14. toukokuuta 2003 Kemi) on suomalainen snowcross- ja motocross-kuljettaja, joka edustaa torniolaista Polar Cross Moottorikerhoa. Hän ajaa snowcrossia pro tasolla ja motocrossia sm MX2 luokassa.

Motocross
---------

Lammi aloitti motocrossin 3-vuotiaana, ja aktiivisen kilpailun 6-vuotiaana. Vuonna 2017 Lammi edusti Suomea junior MM kisoissa luokassa 85cc. Samana vuonna Lammi sijoittui Sm mx C/A luokassa sijalle 4. 
Lammi ajoi 2018 125cc puörällä mx J luokassa sijalle 5. 2018 Lammi ajoi myös Sm mx2 luokassa parhaan eräsijoituksen, kun hän sijoittui kotikisoissa sijalle 9. 
2021 Lammi ajoi parasta vauhtiansa luokassa sm mx2 luokassa kaksitahtisella 250cc pyörällä ja parhaan eräsijoitukset olivat top 5. Kauteen sattui kuitenkin paljon kaatumisia ja teknisiä ongelmia.

Snowcross
---------

Lammi aloitti snowcross kilpauransa 2016 jolloin sijottui luokassa 11-14 sijalle 4. ( LYNX 550 rave)
2017 Lammi oli luokassa 11-14 sijalla 3. (LYNX 550 rave)
2018 Lammi voitti Suomenmestaruus kultaa luokassa 14-16 (POLARIS 600R)
2019 Lammi otti pronssi mitalin luokassa Sm 14-16 (POLARIS 600R)
2020 Lammi keskittyi täysin snowcroissiin ja voitti suomenmestaruuden luokassa PRO LITE (LYNX 600RS)
2021 Lammi kirjoitti sopimuksen MARINE.fi kanssa ja keskittyy snowcrossiin ammattitasolla ja oli PRO luokan debyytti kaudella SM sarjan 4. sijalla. ja Bothniacup pronssia PRO luokassa.

Lähteet
-------

1. ↑  Motocrossin MX-liiga kurvaa Tornioon - Isäntien Lammi hakee voittoa *Xracing*.  5.8.2021. Viitattu 4.12.2021.
2. ↑  Risto Koskinen: Kemiläinen Miika Lammi suuntaa motocrossin nuorten MM-kisoihin Viroon *Yle*.  2017. Viitattu 4.12.2021.
**Miia Toivio** (s. 1974 Ilmajoki) on suomalainen runoilija.

Toivio on opiskellut kirjallisuutta Helsingin yliopistossa. Hänen esikoisrunokokoelmansa *Loistaen olet* ilmestyi vuonna 2007. Se oli ehdolla Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinnon ja Tiiliskivi-palkinnon saajaksi. Toivion runoja on julkaistu myös muun muassa Elävien runoilijoiden Klubin vuosikirjassa (MotMot 2004), Nokturnossa ja Nuoressa Voimassa. Runoja on julkaistu myös ruotsalaisessa runouslehdessä OEI:ssa.

Toivio on työskennellyt runoklubien järjestäjänä, kirjallisuusarvostelijana ja runouslehti Tuli & Savun päätoimittajana vuosina 2003–2006. Hän on toiminut myös runoyhdistys Nihil Interitin hallituksen puheenjohtajana. Toivio on Poesian perustajajäseniä. Hän on myös opettanut kirjoittamista Kriittisessä korkeakoulussa ja Työväen Akatemiassa.

Vuonna 2021 Toiviolle myönnettiin Eino Leinon palkinto.

Teokset
-------

* *Loistaen olet* (Teos, 2007)
* *Suut*, yhdessä Marko Niemen kanssa (Poesia, 2012)
* *Pysty hiljaisuus* (Teos, 2013)
* *Sukupuutot* (Teos, 2019)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Toivio, Miia *Kirjasampo.fi*. Viitattu 6.2.2022.
2. ↑  Miia Toivio Teos. Viitattu 6.2.2022.
3. ↑  Runoilija Miia Toivio sai Leinon palkinnon.  *Helsingin Sanomat*, 7.7.2021, s. B 3. Helsinki:  Sanoma Media Finland Oy. ISSN 0355-2047. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 7.7.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Miia Toivio Poesian sivuilla

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat

 |

 |
**Milan Janša** (s. 26. syyskuuta 1965 Jesenice) on slovenialainen soudun olympia- ja MM-mitalisti, joka aktiiviurallaan edusti myös Jugoslaviaa. Hän on pituudeltaan 190 cm. Hän edusti Bled VK -seuraa.

Janša saavutti Jugoslavian edustajana nuorten MM-hopeaa perämiehettömässä kaksikossa 1983. Aikuisten MM-kilpailuissa hän sijoittui perämiehettömässä nelosessa kahdeksanneksi 1985, kymmenenneksi 1986 ja yhdeksänneksi 1987. Soulin olympialaisissa 1988 hän oli perämiehellisessä kaksikossa kahdeksas. Hän saavutti Robert Krašovecin kanssa MM-pronssia perämiehellisessä kaksikossa Bledissä 1989 ja Tasmaniassa 1990. Hän oli samassa veneluokassa kuudes MM-kilpailuissa 1991.

Janša kuului Janez Klemenčičin, Sašo Mirjaničin ja Sadik Mujkičin kanssa Slovenian perämiehettömään neloseen, joka saavutti olympiapronssia Barcelonassa 1992. MM-kilpailuissa hän sijoittui perämiehellisessä kaksikossa seitsemänneksi 1993 sekä perämiehettömässä nelosessa neljänneksi 1994 ja kahdeksanneksi 1995.

Janša sijoittui perämiehettömässä nelosessa neljänneksi Atlantan olympialaisissa 1996, MM-kilpailuissa 1997 ja Sydneyn olympialaisissa 2000. Hän voitti samassa veneluokassa 2001 maailmancupin kilpailun Sevillassa ja sai pronssia Luzernin MM-kilpailuissa sekä oli neljäs MM-kilpailuissa 2002.

Lähteet ja huomautukset
-----------------------

1. 1 2  Kaksikko = perämiehellinen kaksikko
2. 1 2  nelonen ip= perämiehetön nelonen
3. 1 2 3  Milan Janša *sports-reference.com*.  Arkistoitu 1.2.2010. Viitattu 15.10.2015. (englanniksi)
4. 1 2 3 4 5 6  Milan Jansa *worldrowing.com*.  Arkistoitu 11.1.2021. Viitattu 15.10.2015. (englanniksi)
**Novo mesto** on kaupunki Slovenian kaakkoisosassa Krka-joen rannalla. Sitä pidetään Dolenjskan alueen taloudellisena ja kulttuurillisena keskuksena. Novo meston pinta-ala on 298,5 neliökilometriä ja asukasluku 35 570 (2008).

Kaupungin perusti Itävallan herttua Rudolf IV 7. huhtikuuta 1365 nimellä *Rudolfswert*. Paikalla on tosin ollut asutusta esihistorialliselta ajalta lähtien. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen, Itävalta-Unkarin hajottua, kaupunki nimettiin virallisesti Novo mestoksi, jolla nimellä se oli tunnettu epävirallisesti perustamisestaan lähtien. Toisen maailmansodan aikana kaupunki oli vuoroin saksalaisten, vuoroin italialaisten valvonnassa.

Vuonna 1958 valmistui Novo meston kautta kulkeva Ljubljanan ja Zagrebin välinen valtatie, joka on nyt osa E70-tietä. Matkailun suosio alueella on lisääntynyt, ja muun muassa viiniharrastajat käyvät maistelemassa paikallista Cviček-viiniä Krkan laaksossa.

Lähteet
-------

1. ↑  Basic facts about Novo mesto Novo meston kaupunki. Viitattu 2. toukokuuta 2009.
2. ↑  Basic population groups by sex and municipalities, Slovenia, half-yearly Slovenian tilastokeskus. Viitattu 2. toukokuuta 2009.
3. ↑  History Novo meston kaupunki. Viitattu 2. toukokuuta 2009.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Novo mesto** Wikimedia Commonsissa

* Kaupungin kotisivu (sloveeniksi)