recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Flora Alejandra Pizarnik** (29. huhtikuuta 1936 Avellaneda – 25. syyskuuta 1972 Buenos Aires) oli argentiinalainen runoilija ja kääntäjä. Teoksissaan hän kuvaili juurettomuuden ja maanpaossa elämisen tunnelmia. Hän syntyi Buenos Airesissa Itä-Euroopasta muuttaneille juutalaisvanhemmille, ja opiskeli Buenos Airesin yliopistossa filosofiaa ja kirjallisuutta. Vuonna 1960 Pizarnik muutti Pariisiin, työskenteli sikäläisissä lehdissä, julkaisi joitakin runoja ja käänsi romaaneita espanjaksi. Vuonna 1965 hän palasi Buenos Airesiin ja julkaisi kahdeksan runokokoelmaa. Monissa runoissa puhutaan epätoivosta ja itsetuhoisista ajatuksista. Hän teki itsemurhan vuonna 1972.

Lähteet
-------

1. ↑  Alejandra Pizarnik *Encyclopaedia Britannica*. Viitattu 29.4.2019.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Argentiina
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
* Portugali

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Kopais** (m.kreik. Κωπαΐς, lat. *Copais*) oli järvi Boiotiassa Kreikassa. Sen koko oli noin 200 neliökilometriä. Järvi kuivattiin 1800-luvulla ja sen alue on nykyisin tasankoa, joka tunnetaan nykykreikkalaisessa nimimuodossa **Kopaḯda** (kreik. Κωπαΐδα, kath.kreik. Κωπαΐς, *Kopaḯs*).

Antiikin aikaisen Boiotian kartta, Kopaisjärvi keskellä.
Nykyistä Boiotian tasankoa ilmasta, Kopaisjärven alue kuvan oikeassa yläkulmassa.
Orkhomenoksen minyalaiset kuivattivat Kopaisjärven osittain jo mykeneläisenä aikana 1300-luvulla eaa. Tuolloin järven koillislaidalla sijaitsi Glan linnoitus. Kuivatushanke oli Euroopan varhaisin. Se toteutettiin suurilla vallituksilla, kanavilla sekä maanalaisella putkituksella, joka johti veden itään Pohjoiselle Euboianlahdelle. Työ oli ennätysmäisen suuri jopa nykyajan mittapuulla, ja sen aikana arvioidaan siirretyn noin 2 miljoonaa kuutiometriä maata ja 250 000 kuutiometriä kiveä. Muinaisia kuivatusputkia on löydetty noin 25 kappaletta.

Myöhemmin järvi kehittyi uudelleen. Se sai nimensä sen rannalla sijainneesta Kopain kaupungista. Homeros tunsi seudun nimellä *Arne*, ja viittasi siihen vielä "rypäleilt' ani-runsaana" eli hedelmällisenä viljelymaana. Muinainen Orkhomenos (samoin kuin nykyinen Orchomenóksen kaupunki) sijaitsi järven pohjoispuolella ja Theba (samoin kuin nykyinen Thívan kaupunki) järven kaakkoispuolella. Antiikin aikana järven länsipäässä sijaitsi Khaironeian kaupunki ja etelälaidalla Haliartos. 

Boiotian Kifisós- eli Kefissosjoki laski alun perin Kopaisjärveen. Nykyisin se laskee idempänä sijaitsevaan Ylíki- eli Hylikejärveen. Antiikin aikana Kopaisjärvi tunnettiin muun muassa kaloistaan ja erityisesti sen ankeriaat olivat arvostettua herkkua antiikin kreikkalaisessa keittiössä.

Järven ympäristö oli soista. Sitä voitiin käyttää jonkin verran maanviljelykseen, mutta alue tulvi usein. Kokonaisuudessaan järvi kuivattiin vuosina 1886–1887. Tuolloin järven syvyys oli muinaisen Glan ympärillä noin kolme metriä, ja linnoituksen paikka muodosti saaren. Nykyisin tasanko on maanviljelyskäytössä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Glas *Glas Excavations*. Viitattu 19.9.2016.
2. 1 2  Kopais drainage ITIA. Viitattu 19.9.2016.
3. 1 2  Kopais Lake: Abstract *The Encyclopedia of Ancient History*. Viitattu 19.9.2016.
4. ↑  Homeros: *Ilias* II.507.
5. ↑  Schweid, Richard: *Consider the Eel*, s. 69. University of North Carolina Press, 2010. ISBN 0807899267. Teoksen verkkoversio.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kopais** Wikimedia Commonsissa
**Alejandro Alfaro Ligero** (s. 23. marraskuuta 1986 La Palma del Condado, Huelva, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan laitalinkki tai hyökkääjä. Hän edusti vuonna 2020 päättyneellä pelaajaurallaan Espanjan Primera Divisiónissa Sevillaa, Tenerifea ja Mallorcaa sekä alemmilla sarjatasoilla muitakin seuroja.

Seurajoukkueura
---------------

Alfaro on Sevillan kasvatti. Hän kuului joukkueensa tärkeimpiin pelaajiin, kun Sevilla Atlético nousi kaudeksi 2007–2008 maan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle Segunda Divisióniin. Ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa hän teki 30. huhtikuuta 2006 ottelussa Real Sociedadia vastaan.

28. tammikuuta 2007 hän teki ensimmäisen maalinsa maan pääsarjassa Primera Divisiónissa ottelussa Levantea vastaan. Hän pelasi kauden aikana myös otteluita UEFA Cupissa, joka päättyi lopulta Sevillan voittoon.

Alfaron peliaika oli kuitenkin kortilla kolmen pelaamansa kauden aikana edustusjoukkueessa, ja jäi lähinnä samalla paikalla operoinneen Jesús Navasin varjoon. Lopulta hän siirtyi kaudeksi 2008–2009 lainasopimuksella Tenerifeen. Hän kuului kauden aikana joukkueen luottopelaajiin, kun se palasi seitsemän vuoden tauon jälkeen Primera Divisióniin. Hän pelasi 42 ottelua ja teki niissä 20 maalia.

Hän palasi kesällä 2009 kasvattajaseuraansa ja harjoitteli joukkueen mukana ennen kauden alkua. Hän ei kuitenkaan jäänyt joukkueeseen, vaan siirtyi jälleen lainalle Tenerifeen. Edelliskauden tapaan Alfaro oli yhdessä hyökkääjänä pelanneen Ninon kanssa joukkueensa tärkeimpiä hyökkäyspään pelaajia. Kausi päättyi kuitenkin joukkueen osalta pettymykseen, kun se jäi sarjassa sijalle 19 ja putosi takaisin Segunda Divisióniin. Otteluita kauden aikana hänelle kertyi 36 ja niissä syntyi seitsemän maalia.

Saavutukset
-----------

* **Sevilla**:
	+ UEFA Cup: 2006–2007
	+ Copa del Rey: 2006–2007

Aiheesta muualla
----------------

* Alejandro Alfaron tilastot BDFutbol-sivustolla (englanniksi)
Selma Sundelius-Lagerström 
**Selma Angelika Ophelia Sundelius-Lagerström** (26. marraskuuta 1859, Nysund, Värmlanti - 5. lokakuuta 1927, Hjo, Länsi-Göötanmaa, Ruotsi) oli ruotsalainen virsirunoilija.

Sundelius-Lagerström oli papintytär, mutta joutui elämään osan lapsuuttaan ja nuoruuttaan poissa kotoa isänsä alkoholiongelmien takia. Hän oleskeli Torsbyn pappilassa ja lopulta erään avioparin kartanossa Gillnergassa. Hän tutustui jo varhain herätyksiin ja 1886 hän solmi avioliiton Johannes Lagerströmin kanssa, joka oli Ruotsin lähetysliiton (Svenska Missonsförbundet) lähetyskoulun opettaja Kristinehamnissa. He muuttivat Tukholmaan 1890-luvulla.

1890-luvulla molemmat puolisot kokivat mielenterveysongelmia. Lundelius-Lageström joutui jo ennen puolisonsa kuolemaa 1905 mielisairaalaan Vadstenaan, jossa hän joutui olemaan 25 vuotta. Hän toipui kuitenkin niin, että saattoi viettää elämänsä kolme viimeistä vuotta ystävättärensä luona Hjossa.

1880-luvulla Sundelius-Lagerstöm kirjoitti hengellisiä lauluja, joista joitakin on edelleen käytössä ja julkaisi runokokoelman *Blommor i törnehäcken* (1896). Yksi hänen kirjoittamansa virsi "Kristus lever - underbara ord" vuodelta 1884 on Ruotsin kirkon vuoden 1986 virsikirjan ekumeenisessa osassa. Se on ollut suosittu virsi vapaakirkkojen piirissä. Suomenkielisessä virsikirjassa sen teksti "Sana ihmeellinen täällä soi" on Anna-Maija Raittilan 1999 tekemä käännös.

Lähteet
-------

1. 1 2  Oscar Lövgren: *Psalm- och sånglexikon*, s. 671. Gummesons bokförlag, Stockholm, 1964. (ruotsiksi)
2. ↑  Per Olof Nisser, Inger Selander, Hans Bernskiöld: *Psalmernas väg Kommentaren till text och musik i Den svenska psalmboken*
Band 1 Psalmerna 1- 204 av den ekumeniska psalmboksdelen.*, s. 406. Wessmans musikförlag AB Visby, 2014. ISBN 978-91-8771-034-6. (ruotsiksi)*


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ruotsi

 |

 |
Peitsarilähtö Scioto Downsissa.
**Scioto Downs** on yhdistetty hevosajorata ja kasino Columbusissa Yhdysvaltain Ohiossa. Sen omistaa MTR Gaming Group. Scioto Downsin hevosrata avattiin vuonna 1959 ja kasino-osuus vuonna 2012.

Scioto Downsin 1006 metriä pitkällä radalla ajetaan kilpaa toukokuun alusta syyskuun alkuun neljänä päivänä viikossa. Ratakatsomossa on 3 500 istumapaikkaa. Radalla on ravintola ja baari. Omien kilpailujen lisäksi Scioto Downsissa järjestetään vedonlyöntiä laukka- ja kilpa-ajokilpailuiden suoralähetyksistä ympäri vuoden.

Kasino
------

Scioto Downs oli Ohion osavaltion ensimmäinen yhdistetty hevosrata ja kasino eli "racino". Kasinotoiminta aloitettiin radalla 1. kesäkuuta 2012. Kasino on auki ympäri vuorokauden ja siinä on yli 2 000 rahapeliautomaattia. Kasino ei tarjoa muita pelejä. Radan markkinointijohtaja kehui uuden kasinon tunnelmaa Las Vegasin isoja kasinoita muistuttavaksi.

Kasinon rakentaminen Scioto Downsiin maksoi 152 miljoonaa dollaria ja sen yhteydessä radan tiloja remontoitiin miljoonalla dollarilla.

Muu toiminta
------------

Ohio High School Athletic Association järjesti vuotuisen nuorten maastojuoksun osavaltionmestaruustapahtuman Scioto Downsissa vuosina 1985-2010. Sen jälkeen kun radalle lisättiin rahapeliautomaatteja vedonlyöntiä vastustava OHSSA siirsi mestaruuskisan National Trail Racewaylle vuodesta 2011 alkaen. Johtokunnan päätös tapahtuman siirtämiseen oli yksimielinen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Armon, Rick: First racino in Ohio opens Friday *Akron Beacon Journal*.  31.5.2012. Viitattu 20.12.2013. (englanniksi)
2. 1 2  Scioto Downs HorseRacing.com.  Arkistoitu 21.12.2013. Viitattu 20.12.2013. (englanniksi)
3. ↑  Racing MTR Gaming Group. Viitattu 20.12.2013. (englanniksi)
4. ↑  2013 OSS Fact Book (PDF) (sivu 30) *racing.ohio.gov*. Viitattu 21.12.2013. (englanniksi)
5. ↑  OHSAA ponders status of state cross country meet at Scioto Downs *The Plain Dealer*.  13.7.2009. Viitattu 20.12.2013. (englanniksi)
6. ↑  Vargo, John: State meet moves *Tribune Chronicle*.  17.8.2011.  Arkistoitu 20.12.2013. Viitattu 20.12.2013. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Radan viralliset verkkosivut (englanniksi)
TorcelloNäkymä Torcelloon. Taustalla näkyy Santa Maria Assuntan kirkon kellotorni.

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
VenetsiaVenetsian metropolikaupunkiVenetoItalia |
| Vesialue | 
Venetsian laguuni |
| Merialue | 
Adrianmeri |
| Korkein kohta | 
2 mView and modify data on Wikidata  |
| Pinta-ala | 
0,4 km² |

Väestö| Asukasluku | 
18 |

Karttamuokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Torcello** on Venetsian laguunin pohjoisessa osassa sijaitseva saari. Torcello oli varhaiskeskiaikaan saakka laguunin tärkein asutuskeskus, mutta kanavien soistumisen aiheuttaman malariavaaran ja Venetsian kukoistuksen myötä kaupungin väkiluku kääntyi laskuun ja nykyään saarella elääkin ainoastaan satakunta ihmistä.

Saaren päänähtävyys on vuonna 639 perustettu Santa Maria Assuntan kirkko. Legendan mukaan apostoli Markuksen pyhäinjäännös nostettiin siellä ensimmäisen kerran Venetsian maaperälle. Torcellossa on myös säilynyt yksi kaiteeton pirunsilta, jotka ajan mittaan katosivat Venetsian katukuvasta.

Galleria
--------

* Kuvassa Santa Maria Assuntan kirkko vasemmalla ja Santa Foscan kirkko oikealla.Kuvassa Santa Maria Assuntan kirkko vasemmalla ja Santa Foscan kirkko oikealla.
* Pirunsilta.Pirunsilta.
* Torcellon vesibussiasema.Torcellon vesibussiasema.

Lähteet
-------

1. ↑  Ullian, Rob: *Venetsia*, s. 82-83. Helsinki: Tammi, 2005. ISBN 951-31-3342-7.
2. ↑  Kaminski, Marion: *Taide ja arkkitehtuuri: Venetsia*, s. 510-513. Könemann, 2005. ISBN 3-8331-1581-5.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Torcello** Wikimedia Commonsissa
Paasikiven perhe vuonna 1906. Vasemmalta: Anna, Juhani, Annikki, Vellamo, Varma ja Juho.
**Anna Matilda Paasikivi** (o.s. Forsman, 1869–1931) oli pankinjohtaja ja poliitikko Juho Kusti Paasikiven ensimmäinen vaimo vuosina 1897–1931.

Elämäkerta
----------

Anna Forsmanin isä oli kansakoulunopettaja Israel Forsman ja perhe oli ruotsinkielinen. Luonnontieteitä Keisarillisen Aleksanterin yliopistossa opiskeleva Anna Forsman tapasi Juho Kusti Paasikiven hämäläisten ja savokarjalaisten hiihtoretkellä maaliskuussa 1893. Forsman ei puhunut juurikaan suomen kieltä, joten keskustelut ja kirjeenvaihto käytiin ruotsiksi. Keväällä 1893 hän pyysi Paasikiveä kirjallisesti suomenopettajakseen kesäksi Kangasalle. Pian pari meni salakihloihin.

Syksyllä 1894 Paasikivi järjesti Anna Forsmanin Lahden kansanopiston opettajaksi. Hän ei kuitenkaan viihtynyt työpaikassaan vaan erosi kesällä 1896. Anna ei viihtynyt Lahden pikkukaupungin ilmapiirissä ja haikaili takaisin Helsinkiin. Juho Kusti oli kuitenkin asettunut kaupunkiin ja järjesti seuraavana syksynä Annalle työpaikan Lahden yksityisestä yhteiskoulusta seuraavaksi kahdeksi vuodeksi. Nuori pari vihittiin avioon 1. kesäkuuta 1897 Helsingin maalaiskunnan Tikkurilan Stenkullassa.

Myöhemmin Anna-vaimo seurasi miestään tämän pankinjohtajan ja poliitikon uran mukana Saksaan, Ruotsiin ja Helsinkiin. Hän kärsi ajoittain hermoromahduksista, joita hän hoidatti kylpylöissä. Anna Paasikiveä jo pitkään vaivannut, aluksi vaarattomana katarrina hoidettu sairaus osoittautui vuonna 1926 pitkälle kehittyneeksi tuberkuloosiksi, johon hän kuoli vuonna 1931.

### Lapset

Anna ja Juho Kusti Paasikiven lapset olivat arkkitehti Annikki Paasikivi (1898–1950), hammaslääkäri Wellamo Paasikivi-Ant-Wuorinen (1900–1966), everstiluutnantti Juhani Paasikivi (1901–1942) ja lääketieteen kandidaatti Varma Paasikivi (1903–1941). Wellamo Paasikiven puoliso vuodesta 1926 oli Patentti- ja rekisterihallituksen pääjohtaja, lakitieteen tohtori Paavo Ant-Wuorinen.

Lähteet
-------

* Polvinen, Tuomo; Heikkilä, Hannu; Immonen, Hannu: *J. K. Paasikivi. 1 : 1870-1918: valtiomiehen elämäntyö*. Helsinki: WSOY, 1989. ISBN 951-0-16014-8.

### Viitteet

1. ↑  .aspx J.K. Paasikivi *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta. Viitattu 29.11.2010.
2. 1 2   Yrjö Blomstedt ja Matti Klinge (toim.): *Paasikiven päiväkirjat*, osa 2, s. 536. Porvoo–Helsinki: WSOY, 1986. ISBN 951-0-13349-3.
3. ↑  Polvinen, Heikkilä & Immonen (1989), s. 27
4. ↑  Polvinen, Heikkilä & Immonen (1989), s. 37
5. ↑  Polvinen, Heikkilä & Immonen (1989), s. 38
6. ↑  Häikiö, Martti: Hirmuisten vuosien valtuomies J. K. Paasikivi: Politiikkaa ja perheongelmia 1920–1936  2020. Paasikivi-Seura.

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Ellen Svinhufvud** | **Suomen pääministerin puoliso**1918 | Seuraaja:**Mathilda Halme** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
SOS NOAAn tutkimuslaboratoriossa.
**Science on a Sphere** (SOS, suom. *tiedettä pallolla*) on pallonmuotoinen projektiosysteemi, jonka on kehittänyt Yhdysvaltain liittovaltion sää- ja valtamerentutkimusorganisaatio. Sillä voidaan näyttää korkeatasoista videota pallolla litteän näytön sijasta. Tarkoituksena on esittää paremmin maailmanlaajuisia ilmiöitä. Animoiduilla kuvilla voidaan esittää erilaisia ympäristön prosesseja, esimerkiksi myrskyjä, ilmastonmuutosta ja meren lämpötiloja. SOS-systeemi on tällä hetkellä 50 paikassa ympäri maailman.

Sijainnit
---------

Science on a Sphere on asennettu useisiin tiedekeskuksiin, yliopistoihin, eläintarhoihin, akvaarioihin ja NASAn vierailukeskuksiin eri puolilla Yhdysvaltoja. Se on asennettu myös tiedekeskuksiin Taiwanissa, Etelä-Koreassa, Ranskassa ja Suomessa. Uusia paikkoja lisätään koko ajan.

Joitakin paikkoja, joista Science on a Sphere löytyy:

* James Madisonin yliopisto, Harrisonburg, Virginia (marraskuu 2006)
* John C. Stennis Space Center, Mississippi (maaliskuu 2009)
* Cité des sciences et de l’industrie, Pariisi (kesäkuu 2009)
* Tiedekeskus Heureka, Vantaa (elokuu 2009)

Historiaa
---------

SOSin keksi Alexander E. MacDonald, joka on NOAAn tutkimuslaboratorion johtaja. Hän sai idean vuonna 1995, jolloin tehtiin toisia tiedon visualisoinnin projekteja NOAAn sääennustelaboratoriossa. Ensimmäinen Science on a Spheren prototyyppi rakennettiin samana vuonna. SOS sai patentin vuonna 2005.

Toiminta
--------

Pallo on halkaisijaltaan 68 tuumaa, eli noin 1,7 metriä. Se kiinnitetään siten, ettei se pääse liikkumaan. Muuten kuva olisi epätarkka. Varsinaisena tekniikkana käytetään sitä, mitä on saatavilla markkinoilla. Uusimmassa järjestelmässä on käytössä Ubuntu-Linux ja Wiin kaukosäädin.

SOSille tarkoitetut ohjelmat on jaettu seuraaviin pääluokkiin: maa, meri, ilmakehä, tähtitiede, mallit ja simulaatiot. Lisäksi on tarjolla extroja, joissa on mukana kertojan ääni. On olemassa yli 250 ohjelmaa, joita voi näyttää pallolla. Niihin sisältyy mm. satelliittikuvia, Mars, reaaliaikaiset maanjäristykset, merten happanemisen malli ja monia muita. Tiedot tulevat eri organisaatioilta, joihin lukeutuvat esim. NOAA, NASA, NREL sekä eri yliopistot ja tiedekeskukset.

Lähteet
-------

1. 1 2  SOS Locations (Arkistoitu – Internet Archive) Viitattu 28.6.2010.
2. 1 2  What is Science On a Sphere? Viitattu 28.6.2010.
3. ↑  Science On a Sphere Dataset Catalog (Arkistoitu – Internet Archive) Viitattu 28.6.2010.
4. ↑  YLE: Tiedekeskus Heureka on saanut taikapallon (2.9.2009) (Arkistoitu – Internet Archive) Viitattu 28.6.2010

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Science on a Sphere**.
* Virallinen sivu (englanniksi)
* GCN: NOAA’s Science on a Sphere adds a new dimension to data displays (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
**Anna Odine Strøm** (s. 17. huhtikuuta 1998) on norjalainen mäkihyppääjä.

Strøm kilpaili ensimmäisen kerran arvokilpailuissa Falunin MM-kilpailuissa 2015 ja sijoittui normaalimäen 25:nneksi. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 Strøm saavutti pronssia sekä sekajoukkue- että joukkuemäessä ja sijoittui normaalimäessä yhdeksänneksi. Oberstdoefin MM-kilpailuissa 2021 hän saavutti joukkuemäessä pronssia, sijoittui normaalimäen henkilökohtaisessa kilpailussa 19:nneksi ja suurmäen vastaavassa kilpailussa 27:nneksi. Pekingin talviolympialaisissa 2022 hän sijoittui normaalimäessä 15:nneksi. Planican MM-kilpailuissa 2023 Strøm saavutti hopeaa sekajoukkuemäessä, pronssia normaalimäessä ja joukkuemäessä sekä oli suurmäessä viides.

Strøm kilpaili Mäkihypyn maailmancupissa ensimmäisen kerran Lillehammerissa joulukuussa 2013 sijoittuen 34:nneksi. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Râșnovissa maaliskuussa 2014 oltuaan 25:s. Ensimmäistä kertaa kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui Oslossa maaliskuussa 2018 oltuaan seitsemäs. Ensimmäisen palkintokorokesijoituksensa hän saavutti oltuaan toinen Zaōn toisessa kilpailussa tammikuussa 2019. Samalla kaudella hän sijoittui kolmanneksi Nižni Tagiln ensimmäisessä kilpailussa. Maailmancupin kaudella 2022–2023 Strøm sijoittui toiseksi Lillehammerin toisessa sekä Villachin ensimmäisessä kilpailussa. Hän saavutti uransa ensimmäisen maailmancupin osakilpailuvoiton Ljubnon ensimmäisessä kilpailussa. Jälkimmäisessä kilpailussa hän oli toinen. Zaõn jälkimmäisessä kilpailussa hän sijoittui kolmanneksi. Hän voitti toisen kilpailun Hinterzartenissa ja Râșnovissa. Hän sijoittui Oslon molemmissa kilpailuissa kolmanneksi ja Lahdessa toiseksi. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli neljäs.

Strøm saavutti sekajoukkuemäen kultaa ja normaalimäen pronssia Kanderstegin nuorten MM-kilpailuissa 2018.

Lähteet
-------

Anna Odine Strøm Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
**Sammatin kirkon kirja** on Liisa Laurilan kirjoittama kirja Sammatin kirkosta ja sen historiasta. Kirjan on julkaissut vuonna 2015 Sammatin alueseurakunta.

Teos on ensimmäinen Sammatin kirkkoa käsittelevä kirja, ja se syntyi tarpeesta saada kirkko-oppaiden käyttöön esitteitä laajempi tietopaketti. Kirjoittaja Liisa Laurila on toiminut pitkään kirkon oppaana.

Kirjassa kerrotaan myös Sammatin aiempien kirkkojen vaiheet noin vuodesta 1590 sikäli kuin ne ovat tiedossa. Nykyinen kirkko sai alkunsa vuonna 1754 ja valmistui 1755.

Kirjassa on esitelty seurakunnan itsenäisyyden ajan kirkkoherrat, joita on viisi, ja lisäksi myös virkaatekevät ja sijaiset, yhteensä neljä. Sammatin seurakunta kuului vuoteen 1951 kappeliseurakuntana Karjalohjan seurakuntaan ja 62 vuoden itsenäisyyden jälkeen vuodesta 2013 alueseurakuntana Lohjan seurakuntaan. 

Kirjassa on mustavalkoinen kuvitus. Lopussa on lähdeluettelo.

Lähteet
-------

1. ↑  Heikki Marjasen alkusanat, Laurila, s. 8
2. ↑  Laurila s. 148-153

Aiheesta muualla
----------------

* Kirjan esittely seurakunnan sivulla (Arkistoitu – Internet Archive)
**Eugène Bigot** (28. helmikuuta 1888 Rennes – 17. heinäkuuta 1965 Pariisi) oli ranskalainen kapellimestari ja säveltäjä.

Bigot opiskeli Pariisin konservatoriossa Xavier Leroux'n, André Gedalgen ja Paul Vidalin johdolla. Hän aloitti uransa kuoromestarina Théâtre des Champs-Élyséesissä Désiré-Émile Inghelbrechtin alaisuudessa avajaiskaudella 1913–1914. Ensimmäisessä maailmansodassa Bigot taisteli Ranskan armeijassa ja sai Croix de Guerren. Vuonna 1919 Bigot pääsi Concerts Pasdeloupin avustavaksi kapellimestariksi, ja vuosina 1920–1923 hän johti Ballets suédoisia. Vuonna 1923 hänestä tuli Orchestre de la Société des concerts du Conservatoiren kapellimestari. Bigot palasi Théâtre des Champs-Élyséesiin tällä kertaa sen musiikillisena johtajana vuosina 1925–1928.

Bigot oli mukana perustamassa vuodesta 1947 kuolemaansa johtamiaan Radio Francen filharmonikkoja toisen maailmansodan jälkeen toimittuaan jo ennen sodan syttymistä Ranskan radion pääkapellimestarina. Vietettyään kauden 1934–1935 Monte-Carlossa Bigot seurasi Albert Wolffia Lamoureux-orkesterin kapellimestarina, jona toimi vuoteen 1951. Vuosina 1936–1947 hän oli myös Opéra-Comiquen pääkapellimestari. Bigot vieraili johtamassa useissa Euroopan johtavissa oopperataloissa. Bigot teki monia levytyksiä sekä ooppera- että konserttimusiikista. Laulajia, joiden kanssa hän levytti, olivat muiden muassa Ninon Vallin, Georges Thill, Pierre Bernac, Paul Franz, José Luccioni, Germaine Martinelli ja Janine Micheau. Hänen johdollaan levyttäneisiin soitinsolisteihin kuuluivat Lola Bobesco, Alexander Borovsky, Gaby Casadesus, Robert Casadesus, Andor Földes, Pierre Fournier, Wanda Landowska, Henri Merckel, Marcel Moyse, Yves Nat, André Navarra, Ruggiero Ricci ja Jacques Thibaud.

Bigot'n sävellystuotantoon kuuluu balettia, kamarimusiikkia, lauluja ja orkesterisarjoja. Hän oli Pariisin konservatorion orkesterinjohdon professori. Hänen oppilaitaan olivat muiden muassa Karel Husa, Jean-Bernard Pommier, Mikis Theodorakis ja Lim Kek-tjiang.

Lähteet
-------

1. 1 2  Eugène Bigot (1888-1965) BnF Data
2. 1 2 3 4  Eugène Bigot Naxos


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Terhi Ekebom ja Jenni Rope, *Pienet maailmat*, 2012 on Helsingin yliopiston kirjaston Kaisa-talon kolmannessa kerroksessa. Teos on valmistunut Valtion taideteostoimikunnan tilaustyönä ja kuuluu valtion taidekokoelmaan.
**Valtion taideteostoimikunnan** tehtävänä on hankkia taidetta valtion kiinteistöihin ja valtion käytössä oleviin rakennuksiin sekä huolehtia valtion taidekokoelman hoidosta.

Toiminta ja kokoelma
--------------------

Taideteostoimikunnan toiminta alkoi vuonna 1956. Vuoden 2011 alusta toimikunta siirtyi Taiteen keskustoimikunnan yhteydestä Valtion taidemuseon (vuodesta 2014 Suomen Kansallisgalleria) yhteyteen. Vuonna 2017 valtion julkisten rakennusten taidehankintoihin ja valtion taidekokoelman hoitoon oli käytettävissä 1 044 000 euroa.

Valtion taidekokoelma on Suomen suurimpia taidekokoelmia, johon kuuluu noin 13 600 teosta taiteen eri alueilta. Kokoelma on Suomen valtion omaisuutta ja Suomen kansallisomaisuutta.

Valtion taideteostoimikunnan periaatteena on ollut hankkia taiteilijoiden ajankohtaisinta tuotantoa, "aikalaistaidetta". Teokset hankitaan tilaamalla joko suoraan taiteilijoilta, järjestämällä kilpailuja tai ostamalla.

Kokoonpano
----------

### 2017–2019

Valtio taideteostoimikunnan puheenjohtaja 2017–2019 oli arkkitehti Jari Auer ja jäseninä kuvanveistäjä ja lasitaiteilija Riikka Latva-Somppi, konservaattori Siukku Nurminen, taidemaalari Paavo Paunu, kuvataiteilija Tuomo Rainio, kuvanveistäjä Nora Tapper, erityisasiantuntija Henri Terho sekä kuvataiteilija, professori Annu Vertanen.

### 2020–2022

Vuosina 2020–2022 puheenjohtajana toimii Taiteen edistämiskeskuksen erityisasiantuntija Henri Terho. Arkkitehti Jari Auer, kuvanveistäjä Nora Tapper ja taidemaalari Paavo Paunu jatkuvat toimikunnan jäsenenä. Uusina jäseninä ovat paperikonservaattori Liisa Kantanen, valokuvataiteilija, videotaiteilija ja elokuvaohjaaja Marja Helander, muotoilujohtaja Kirsti Saarikorpi ja taidegraafikko Ari Pelkonen.

Lähteet
-------

1. ↑  Eeva-Liisa Viitala: Pienet maailmat kytkeytyvät toisiinsa uudessa pääkirjastossa *HULib News*.  6.9.2012. Helsingin yliopiston kirjasto. Viitattu 12.7.2014.
2. 1 2 3 4  Valtion taideteostoimikunta, taidekokoelma *Valtion taideteostoimikunta*.  14.7.2017. Valtion taideteostoimikunta. Viitattu 14.7.2017.
3. ↑  Valtion taideteostoimikunta siirtyy Valtion taidemuseon yhteyteen (tiedote) *Taiteen edistämiskeskuksen verkkosivu*.  23.11.2011. Taiteen edistämiskeskus.  Arkistoitu 8.12.2015. Viitattu 12.7.2014.
4. ↑  Valtion taideteostoimikunta kaudelle 2017-2019 nimetty  20.12.2016. Valtioneuvosto. Viitattu 20.6.2020.
5. ↑  Valtion taideteostoimikunta: Valtion taideteostoimikunta asetettu toimikaudeksi 2020-2022 *Valtion taideteostoimikunta*.  9.1.2020. Viitattu 20.6.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Valtion taideteostoimikunnan taidekokoelmat verkossa (Arkistoitu – Internet Archive)
* Valtion taideteostoimikunnan hankinnat 2010-luvulla (Arkistoitu – Internet Archive)
Durupinarin muodostuma
**Durupınarin löytö** on Itä-Turkissa vuorenrinteestä oleva muodostuma. Muodostuma sijaitsee noin 27 kilometriä Araratista etelään. Löytö on saanut nimensä Turkin armeijan kapteeni İlhan Durupınarin mukaan. Tämä huomasi muodostelman valokuvista ja osallistui vuonna 1960 sitä tutkimaan lähetettyyn retkikuntaan.

Masherin rinteessä 1960 käynyt Turkin armeijan ja amerikkalaisten adventistitiedemiesten ryhmä totesi, että muodostuma on kiveä ja maata. 1977 paikalle saapui asiasta innostunut anestesialääkäri Ronald Wyatt, joka löysi lähialueilta ajoankkureiden näköisiä suuria litteitä kiviä, joiden yläpäässä on reikä.

Turkki on perustanut seudulle luonnonpuiston, johon järjestetään vaellusretkiä.

Katso myös
----------

* Araratin anomalia

Lähteet
-------

1. 1 2  David Merling: Has Noah's Ark Been Found? *Adventist Review (May 20 and 27, 1993)*. Andrews University (adventistien yliopisto). Viitattu 12.3.2013.
2. ↑  Noah's Ark National Park(Durupinar) Mount Ararat Trek. Viitattu 29.3.2013.
**Samuel Oluwaseyi J. "Sammy" Ameobi** (s. 1. toukokuuta 1992 Newcastle upon Tyne, Englanti) on englantilais-nigerialainen jalkapalloilija, joka edustaa Notingham Forestia. Vasenjalkainen Ameobi on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.

Seurajoukkueura
---------------

Ameobin kasvattajaseura on hänen kotikaupunkinsa Newcastle United, johon hän liittyi koulun jälkeen vuonna 2008. Seuran ykkösjoukkueessa Valioliigassa hän debytoi toukokuussa 2011 Chelsea FC:tä vastaan. Kaudella 2012–2013 Ameobi debytoi Eurooppa-liigassa pelaten viisi lohkovaiheen ottelua. Helmikuussa 2013 hän siirtyi lainalle Englannin mestaruussarjan Middlesbrough FC:hen, jota hän edusti kevätkauden pelaten yhdeksän ottelua, joissa syntyi yksi maali. Avausmaalinsa Valioliigassa Newcastlen paidassa Ameobi iski kaudella 2014–2015 Tottenham Hotspuria vastaan lokakuussa 2014. Kaudella 2014–2015 Ameobi on saanut hyvin peliaikaa.

7. heinäkuuta 2015 Ameobi teki kauden 2015–2016 kestävän lainasopimuksen, tällä kertaa Cardiff Cityyn, joka pelasi tuolloin Englannin Mestaruussarjassa. 31. elokuuta 2016 Ameobi teki 6 kuukauden lainasopimuksen Boltonin kanssa.

14. heinäkuuta 2017 Ameobi siirtyi pysyvällä siirolla Boltoniin. Hän teki seuran kanssa yhden kauden mittaisen sopimuksen. Kesäkuussa 2018 hän solmi Boltonin kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.

Kesäkuussa 2019 Ameobi siirtyi yksivuotisella sopimuksella Nottinghamin riveihin. Kesällä 2020 hän solmi kautta 2020–2021 koskevan jatkosopimuksen seuran kanssa.

Maajoukkueura
-------------

Ameobi voi edustaa maajoukkuetasolla synnyinmaatansa Englantia tai Nigeriaa, johon hänellä on sukujuuria. Vuonna 2011 Ameobi pelasikin kaksi ottelua Nigerian alle 20-vuotiaiden maajoukkuessa. Vuodet 2011–2013 hän kuitenkin edusti Englannin alle 21-vuotiaita pelaten viisi peliä ilman osumia.

Muuta
-----

Ameobin isoveljet Shola ja Tomi Ameobi ovat myös ammattilaisjalkapalloilijoita. Stokessa pelaavaa Shola kuuluu Nigerian jalkapallomaajoukkueeseen ja Tomi on pelannut muun muassa Veikkausliigassa.

Lähteet
-------

* Sammy Ameobi Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑  Bolton claim to have fended off competition in Ameobi deal
5. ↑  Ameobi joins The Reds
6. ↑  The contract situation at Nottingham Forest as Championship rivals release retained lists

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
"Spitfire" Duron
"Applebred" Duron, "A"-model
**AMD Duron** on x86-yhteensopiva suoritin, jota valmisti AMD. Se julkaistiin kesällä 2000 edulliseksi vaihtoehdoksi yhtiön omalle Athlon-suorittimelle. Se kilpaili myös Intelin Pentium III- ja Celeron-suorittimien kanssa.

Duronin kanta on yhteensopiva Athlonin kanssa, joten ne toimivat samoilla emolevyillä. Ero näiden suorittimien välillä on sisäinen. Duronissa ja Athlonissa on sama 128 kilotavun L1-välimuisti, mutta Duronissa on vain 64 kilotavua L2-välimuistia, kun Athlonissa on 256 kilotavua. Tämän takia Duron on Athlonia hitaampi toimisto-ohjelmissa, mutta yhtä nopea liukulukuoperaatioissa. Alkuperäinen Duron toimi 100 MHz:n väylänopeudella, kun Athlon pystyi toimimaan 133 MHz:n nopeudella. Myöhemmin myös Duron tuki 133 MHz:n väylää.

Alkuperäistä Duronia valmistettiin *Spitfire*-ytimellä vuosina 2000 ja 2001 nopeuksilla 600–950 MHz. Se pohjautui Athlonin *Thunderbird*-ytimeen. Seuraavaa Duronia *Morgan*-ytimellä valmistettiin nopeuksilla 1 000–1 300 MHz ja se perustui Athlon XP:n *Palomino*-ytimeen, jossa oli lisänä muun muassa tuki SSE-käskyille sekä muutamia pikkuparannuksia. Erona näissä Duroneissa Athlon-isoveljiinsä oli L2-välimuistin koon lisäksi myös valmistusprosessi; Duronit oli valmistettu 180 nm:n alumiinijohdinprosessilla, Athlonit 180  nm:n kuparijohdinprosessilla, minkä takia Duronit eivät kellottuneet yhtä suuriin kellotaajuuksiin kuin Athlonit.

Vuonna 2003 AMD julkaisi seuraavan Duron-ytimen, joka perustui Athlon XP:n *Thoroughbred*-ytimeen, eli se oli valmistettu 130 nm:n valmistustekniikalla. Ytimen nimi oli *Applebred*. Sitä oli saatavilla 1 400, 1 600 ja 1 800 MHz:n kellotaajuuksilla, jotka kaikki käyttivät 133 MHz:n väylää.

Duron-mallisto lopetettiin vuonna 2004. Sen korvasi Sempron.

Lähteet
-------

1. ↑  
AMD Duron microprocessor family *cpu-world.com*. Viitattu 20.7.2015. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Duron**.
* Duron-tietoa AMD:ltä

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
AMD:n valmistamat suorittimet |
| --- |
|  |
| Varhaiset | 
* *Am286*
* *Am386*
* *Am486*
* Am5x86
* *K5*
* *K6*
* *K6-2*
* *K6-III*

 |
|  |
| Athlon | 
* *Athlon*
* *Duron*
* *Sempron*

 |
|  |
| Athlon 64 | 
* Athlon 64
* Sempron
* Turion 64
* Turion 64 X2

 |
|  |
| Phenom | 
* Phenom
* Phenom II

 |
|  |
| Bulldozer | 
* Bulldozer
* Piledriver
* Steamroller
* Excavator

 |
|  |
| Zen | 
* Ryzen
* Threadripper

 |
|  |
| Palvelin | 
* Opteron
* Epyc

 |
|  |
| Muita | 
* Geode
* *Alchemy*
* *AMD Am29000*

 |
|  |
| *kursivointi: tuotanto lopetettu* |

 |
**Henri Kemppainen** (s. 2. joulukuuta 1982 Hyrynsalmi) on kainuulaislähtöinen illusionisti ja viihdyttäjä. Henri sai kipinän taikuuteen jo 5-vuotiaana nähtyään televisiossa taikuri Paul Danielsin ohjelman. 

Määrätietoisen harjoittelun kohti ammattilaisuraa Henri aloitti lukioaikana. Lukion jälkeen Henri kävi Turussa Juontaja-tuottaja -kurssin Paasikivi-opistossa (2002 – 2003) ja opiskeli medianomiksi Oulun seudun ammattikorkeakoulussa (2004 - 2008). Henrin ammattilaisura alkoi vuonna 2006 hänen vielä asuessaan Oulussa. Nykyään Henri asuu Nummelassa. 

Henri on kouluttanut taikurina ja esiintyjänä itseään Suomen lisäksi Las Vegasissa (2008 ja 2010) yksityisopissa. Las Vegasin reissuilla Henri syventyi lähitaikuuden saloihin. 

Toukokuussa 2013 Henri pääsi toteuttamaan unelmansa isosta Illuusioshowsta Hartwall Areenalla Lastenklinikoiden Kummit ry:n järjestämässä Elämän Kevät -konsertissa. Henri toteutti shown yhdessä StepUp Dancersien kanssa. 

Tänä päivänä Henri on suosittu esiintyjä humoristisen tyylinsä ja energisyytensä ansiosta erityisesti yritysten asiakas- ja henkilöstötilaisuuksissa. Henri on erityisen lahjakas Lähitaikuudessa ja tämä on vienyt häntä esiintymään julkkisten juhliin aina ulkomaille asti.

Tunnustukset
------------

Kemppainen voitti Suomen Taikuri 2019 -palkinnon, jota perusteltiin Magic in Lapland -televisiosarjalla..

Luottamustoimet
---------------

* Suomen Taikapiiri ry:n hallituksen jäsen ja rahastonhoitaja 2014.

Lähteet
-------

* 

### Viitteet

1. ↑  Antti Karvonen: Ou­lu­lais­taus­tai­sel­le taikuri Henri Kemp­pai­sel­le Suomen Taikuri 2019 -pal­kin­to *Kaleva*.  9.9.2019. Viitattu 29.9.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Henri Kemppaisen kotisivu
* Henri Kemppaisen facebook fanisivu
* Taikabaari ohjelmasarja
**Henri Litmanen** (s. 22. huhtikuuta 1991 Siilinjärvi) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Joensuun Mailaa. Sisäpelissä Litmanen pelaa kotiuttajan roolissa ja ulkokentällä pelitilanteesta riippuen polttolinjassa tai siepparina.

Litmanen esiintyi ensimmäistä kertaa Superpesiksessä ollessaan 17-vuotias, kun hän pelasi Puijon Pesiksessä yhteensä 11 ottelua kausien 2008 ja 2009 aikana. Litmanen kuitenkin siirtyi alemmalle sarjatasolle vielä kolmeksi vuodeksi, kun hän pelasi Ykköspesistä Kempeleen Kirissä kaudella 2010 ja Puijon Pesiksessä kaksi seuraavaa kautta. Kaudeksi 2013 Litmanen siirtyi Joensuun Mailaan, jossa vastuuta oli runsaasti tarjolla.

Litmasen aika Joensuussa on ollut menestyksekäs, sillä hän on seurassa ollessaan voittanut kaksi SM-kultaa (2018, 2019) ja kuusi SM-pronssia (2013, 2014, 2015, 2016, 2017, 2022). Hän on osoittautunut hyvinkin kestäväksi pelaajaksi, sillähän on pelannut lähes jokaisen mahdollisen ottelun kymmenen vuoden aikana. Itä–Länsi-otteluun Litmanen valittiin kaudella 2021.

Uransa aikana Litmanen on pelannut 296 Superpesiksen runkosarjaottelua, joissa hän on lyönyt 32+166 juoksua, tuonut 213 juoksua ja kerännyt 1 142 kärkilyöntipistettä.

Siviiliammatiltaan Litmanen on luokanopettaja. Hän käsitteli pro gradu -tutkielmassaan pesäpallon asemaa koululiikunnassa.

Henri Litmanen on pesäpallosukua, johon kuuluvat myös SiiPeä valmentanut isänsä Ilmo Litmanen sekä Superpesiksessä pelanneet setänsä Hannu Litmanen ja Heikki Litmanen ja nyt Kiteen Pallossa pelaava serkkunsa Matias Litmanen.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑  Litmaen pro gradu 2019. PDF.
5. ↑  Kari Viljakainen: Litillä ensimmäinen aikuisten Itä-Länsi-otttelu.  *Karjalainen*, 5.8.2021, s. A16.
6. ↑  Petri Siitonen: Kiteen Rantakentällä nähdään Litmasten kohtaaminen.  *Karjalainen*, 24.6.2023, s. 24.
**Abrittuksen taistelu** tai **Abrituksen taistelu** oli kesäkuussa 251 käyty goottisodan taistelu, jossa kuningas Knivan johtamat gootit voittivat keisari Deciuksen komentaman Rooman armeijan. Decius kuoli taistelussa, mikä oli ensimmäinen kerta, kun Rooman keisari kaatui sodassa ulkoista vihollista vastaan. Taistelupaikka oli Moesia Inferiorin provinssissa lähellä Abrittuksen eli Abrituksen linnoituskaupunkia, nykyistä Bulgarian Razgradia.

Gootit olivat vuonna 250 tulleet Knivan johdolla Tonavan pohjoispuolelta Rooman valtakunnan alueelle. Keisari Decius oli jo ensimmäisenä sotavuonna hävinnyt yhden taistelun Knivalle, mutta sai seuraavaan vuoteen mennessä armeijansa koottua uudelleen. Deciuksen ja hänen poikansa Herennius Etruscuksen komentama armeija asettui Abrittukseen kohdatakseen gootit näiden ollessa paluumatkalla ryöstöretkeltään etelästä. Taistelu oli aluksi roomalaisille menestyksekäs, mutta sitten Kniva onnistui houkuttelemaan roomalaiset suoalueelle, jossa nämä jäivät saarroksiin. Herennius kuoli jo taistelun alkuvaiheessa ja lopulta myös Decius sai surmansa. Hänen armeijansa tuhoutui lähes kokonaan. Deciuksen ja Herenniuksen ruumiit upposivat suohon eikä niitä löydetty.

Deciuksen kuoltua uudeksi keisariksi huudettiin paikallinen käskynhaltija Trebonianus Gallus, jonka armeija oli Abrittuksen taistelun aikaan vartiossa toisessa paikassa Tonavan alajuoksulla. Aikalaiset levittivät huhuja, joiden mukaan Gallus olisi juonitellut Deciuksen tuhon päästäkseen itse keisariksi, mutta mitään todisteita tästä ei ole. Gallus joutui solmimaan Knivan kanssa rauhan, sallimaan goottien poistumisen Rooman alueelta ryöstösaalineen ja vankeineen sekä lupaamaan gooteille vuosittaisen maksun vastineeksi rauhan säilymisestä. Gallus myös järjesti Deciuksen ja Herenniuksen julistamisen jumaliksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Arto Kivimäki & Pekka Tuomisto: *Rooman keisarit*, s. 216–219. Karisto, Hämeenlinna 2001.
2. ↑  "Ancient Traces" Permanent Archaeological Exhibition (englanniksi) Regional History Museum – Razgrad. Viitattu 24.12.2021.
**Asu** on mineralogiassa käytetty termi, joka kuvaa mineraalin kiteiden ulottuvuuksia suhteessa toisiinsa. Mineraalin asu riippuu sen kiderakenteesta. Asu voi olla esimerkiksi rakeinen, kuituinen, sälöinen, suomuinen tai massamainen. Asu on rakeinen, mikäli mineraalin ulottuvuudet ovat suunnilleen samat joka suuntaan. Jos mineraalin jokin ulottuvuus on selvästi muita pidempi, asu on sälöinen, neulamainen tai kuituinen. Suomuinen asu on niillä mineraaleilla, joilla kaksi ulottuvuutta on selvästi kolmatta pidempiä. Massamainen asu tarkoittaa sitä, että mineraalin rakeet ovat niin pieniä, että niitä ei voi erottaa toisistaan paljain silmin.

Esimerkkejä erilaisista asuista
-------------------------------

* Rakeinen (rikkikiisu)Rakeinen (rikkikiisu)
* Kuituinen (asbesti)Kuituinen (asbesti)
* Neulamainen (mesoliitti)Neulamainen (mesoliitti)
* Suomuinen (muskoviitti)Suomuinen (muskoviitti)
* Sälöinen (savukvartsi)Sälöinen (savukvartsi)
* Massamainen (kvartsi)Massamainen (kvartsi)

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Kiviopas (Arkistoitu – Internet Archive)
**Asuinhuone** on ensisijaisesti jatkuvaan asumiskäyttöön tarkoitettu tila.

Asuinhuoneen pinta-alan tulee olla vähintään seitsemän neliömetriä. Alan muodostavat huonetta ympäröivien seinien pinnat, tai niiden ajateltu jatke. Pinta-alaan ei lasketa huoneen sitä osuutta, jonka osalta huonekorkeus alittaa 1,6 metriä. 

Asuinhuoneen huonekorkeuden tulee olla vähintään 2,5 metriä (pientaloissa 2,4 m) ja se mitataan kohtisuoraan lattiapinnasta kattopintaan. Huonekorkeus voi pienessä osassa huonetta olla alle 2,5 m (2,4 m), muttei kuitenkaan alle 2,2 m. Muun kuin vaakasuoran katon tapauksessa käytetään keskikorkeutta. Asuinhuoneen lattiapinnan tulee pääosin sijaita maanpinnan yläpuolella.

Asuinhuoneesta tulee olla ikkuna ulos. Ikkunan valoaukon pinta-alan on oltava vähintään 1/10 asuinhuoneen pinta-alasta. Lisäksi ikkunan tai sen osan tulee olla avattavissa ja sen tulee sijaita valoisuuden ja viihtyisyyden kannalta tarkoituksenmukaisella paikalla. 

Asuinhuoneiksi luetaan muun muassa olohuone, keittiö ja makuuhuone. Asuinhuoneiksi ei lueta eteistä, käytävää, kylpyhuonetta tai muuta vastaavaa tilaa.

Katso myös
----------

* Rakennuksen pinta-ala

Lähteet
-------

* G1 Suomen rakentamismääräyskokoelma – Asuntosuunnittelu
Sumajärvi.
**Sumajärvi** (ven. Су́мозеро, *Sumozero*) on järvi Karjalan tasavallan Belomorskin piirin Suman kunnassa Venäjällä. Sen pinta-ala on 72,7 neliökilometriä ja valuma-alueen laajuus 1660 neliökilometriä. Järven keskisyvyys on 7,4 ja suurin syvyys 18,5 metriä.

Sumajärven kautta virtaa Vienanmereen laskeva Sumajoki. Järveen laskevia jokia ovat Jenga, Jalmas ja Lebjažja. Kalalajeja ovat muikku, siika, kuore, hauki ja lahna, toisinaan tavataan lohia, taimenia ja nahkiaisia.

Sumajärven rannalla sijaitsee samanniminen taajama (ven. *Sumozero*). Entiset Ontolahden (*Jendoguba*) ja Sumansaaren (*Sumostrov*) kylät ovat nykyään autioina. Pohjoispuolella on Hvoinyin taajama ja eteläpuolella Vorensin kylä.

Lähteet
-------

1. ↑  *Venäjän federaation paikannimiä*, s. 227. Helsinki: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus, 2006. ISBN 952-5446-18-2. Teoksen verkkoversio (viitattu 6.4.2013).
2. 1 2  *Karelija: entsiklopedija, tom 3*, s. 149. Petrozavodsk: Petropress, 2011. ISBN 978-5-8430-0127-8.

Aiheesta muualla
----------------

* Sumajärvi Venäjän vesistörekisterissä (venäjäksi)
Yksi Abramtsevon puurakennuksista.
**Abramtsevo** (ven. Абра́мцево) on kartanoalue Moskovan alueen Sergijev Posadin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Vorja-joen rannalla neljän kilometrin päässä Hotkovosta.

1800-luvun loppupuolella Abramtsevon taiteilijasiirtokunta oli yksi Venäjän kulttuurielämän keskuksista. Vuodesta 1843 lähtien se kuului kirjailija Sergei Aksakoville, jonka luona kävivät usein mm. Nikolai Gogol, Ivan Turgenev, Fjodor Tjuttšev ja Aleksei Homjakov. Vuonna 1870 kartanon osti teollisuusmies ja mesenaatti Savva Mamontov, jonka aikana siellä kokoontuivat Venäjän historiasta, kulttuurista ja kansanperinteestä kiinnostuneet arkkitehdit Viktor Gartman ja Ivan Ropet, taiteilijat Ilja Repin, Mark Antokolski, Viktor Vasnetsov, Valentin Serov ja Mihail Vrubel, oopperalaulaja Fjodor Šaljapin, teatteriohjaaja Konstantin Stanislavski ym. Vuonna 1882 perustettiin perinteisiä puuleikkaus- ja majolikakäsitöitä kehittänyt työpaja. Kartanossa järjestetyistä harrastelijanäytöksistä sai alkunsa Mamontovin perustama Moskovan venäläinen oopperateatteri.

Kartanon rakennuskokonaisuuteen kuuluu klassistinen puinen päärakennus (rakennettu uudelleen vuosina 1870–1878), venäläistyyliset työpaja (Gartman, 1872) ja "Teremok" (Ropet, 1877), Vasnetsovin suunnittelema uusvenäläinen kirkko (1881–1882) ja tšasouna (1892), mielikuvituksellinen puusta rakennettu "Kananjaloilla seisova mökki" (1883) sekä maisemapuisto. Vuodesta 1920 lähtien Abramtsevossa toimii taide- ja kirjallisuusmuseo.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Goroda Rossii: entsiklopedija*, s. 507. Moskva: Bolšaja Rossijskaja Entsiklopedija, 1994. ISBN 5-85270-026-6.
2. ↑  *Bolšaja Sovetskaja Entsiklopedija, tom 1*, s. 29. Moskva: Sovetskaja Entsiklopedija, 1970.

Aiheesta muualla
----------------

* Abramtsevon museon sivu (venäjäksi)

Venäjän taideliikkeet

* Abramtsevo
* Agitaatioposliini
* Akmeismi
* Futurismi
* Konstruktivismi
* Mir Iskusstva
* Parsuna
* Sosialistinen realismi
* Suprematismi
* Vaeltajat
* Venäjän ja Neuvostoliiton avantgarde
* Venäläinen formalismi
* Venäläinen symbolismi
* Zaum
**Therapy?** on vuonna 1989 perustettu pohjoisirlantilainen grunge-/vaihtoehtometalliyhtye.

Historia
--------

Therapy? julkaisi ensimmäisen singlensä *Meat Abstractin* omalla levy-yhtiöllään vuonna 1990. Saman vuoden kesällä yhtye teki konserttikiertueen Britanniassa, ja vuonna 1991 se herätti indie-yhtiö Wiiija Recordsin huomion. 

Ryhmän ensimmäinen albumi oli vuonna 1991 julkaistu *Babyteeth*. Sillä ja sitä seuranneella *Pleasure Deathilla* (1992) yhtyeen onnistui saada levytyssopimus A&M Recordsilta. Molemmat albumit nousivat Britannian indie-listojen ensimmäiselle sijalle. Yhdysvaltalaisille markkinoille suunnattiin maaliskuussa 1992 julkaistu kokoelma *Caucasian Psychosis*. 

Yhtyeen A&M-debyytti *Nurse* pääsi Britannian top-40-albumilistalle. Yhdeksännelle sijalle nousseen *Shortsharpshock*-EP:n jälkeen yhtye pääsi ensimmäistä kertaa *Top of the Popsiin*.

Therapy? ehti julkaista vielä *Troublegumin* (1994) ja *Infernal Loven* (1995) ennen kuin rumpali Fyfe Ewing ilmoitti vuonna 1996 jättävänsä yhtyeen. Ewing ei jaksanut suosituksi nousseen yhtyeen kiertuerytmiä, ja eroaminen tapahtui jäsenten yhteisymmärryksessä. Ewingin seuraajaksi löydettiin Graham Hopkins. Samalla *Troublegumilla* ja *Infernal Lovella* vieraillut sellisti Martin McCarrick liittyi yhtyeen täysivaltaiseksi jäseneksi.

Yhtye julkaisi Hopkinsin kanssa kolme albumia (*Semi-Detached*, *Suicide Pact – You First* ja *Shameless*), joiden jälkeen Hopkins jätti yhtyeen joulukuussa 2001. Vuonna 2002 Therapy? keikkaili ex-3 Colours Red rumpali Keith Baxterin kanssa, kunnes Neil Cooper liittyi yhtyeen rumpaliksi. Tällä kokoonpanolla Therapy? ehti julkaista albumin *High Anxiety*, jonka jälkeen kymmenen vuotta yhtyeen kanssa työskennellyt Martin McCarrick jätti yhtyeen maaliskuussa 2004. Palattuaan kolmijäseniseksi Therapy? on julkaissut kuusi albumia: *Never Apologise Never Explain*, *One Cure Fits All*, *Crooked Timber*, *A Brief Crack of Light*, *Disquiet* ja *Cleave*. Yhtyeen nykyinen levy-yhtiö on Amazing Record Co.

Kokoonpano
----------

### Nykyiset jäsenet

* Andy Cairns (kitara, laulu)
* Michael McKeegan (basso)
* Neil Cooper (rummut, 2002–)

### Entiset jäsenet

* Fyfe Ewing (rummut, 1989–1996)
* Martin McCarrick (kitara, 1996–2004)
* Graham Hopkins (rummut, 1996–2001)

### Aikajana

Diskografia
-----------

*Pääartikkeli: Therapy?:n diskografia*
### Albumit

* *Babyteeth* (1991)
* *Pleasure Death* (1992)
* *Nurse* (1992)
* *Troublegum* (1994)
* *Infernal Love* (1995)
* *Semi-Detached* (1998)
* *Suicide Pact – You First* (1999)
* *Shameless* (2001)
* *High Anxiety* (2003)
* *Never Apologise Never Explain* (2004)
* *One Cure Fits All* (2006)
* *Crooked Timber* (2009)
* *A Brief Crack of Light* (2012)
* *Disquiet* (2015)
* *Cleave* (2018)
* *Hard Cold Fire* (2023)

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset sivut (englanniksi)
**Asumisoikeusasunto** eli ruotsiksi **bostadsrätt** (suomennetaan joskus myös **omistusoikeusasunto**) on ruotsalainen asumismuoto. Se on luonteeltaan varsin lähellä Suomen asunto-osakeyhtiötä, kun taas Suomen asumisoikeusjärjestelmä on lähempänä vuokra-asumista.

Taloyhtiötä hallitsee asumisoikeusyhdistys (*bostadsrättsförening*). Taloa rakennettaessa otettu laina on yhdistyksen nimissä, ja asukkaat lyhentävät sitä vastikkeissaan. Lainan lyhentyessä vastike pienentyy, talossa tehdyt remontit taas nostavat vastiketta, koska niiden rahoittamiseen otetaan uutta lainaa. Yksittäinen yhdistyksen jäsen ei voi maksaa omaa velkaosuutta pois, vaan yhdistys päättää maksusuunnitelmasta.

Uuden asumisoikeusasunnon hankkimishinta on pieni verrattuna esimerkiksi Suomen omistusasuntojen velattomaan hintaan, vastike taas yleensä korkeampi, koska vastike sisältää sekä hoito- että rahoituselementin (vrt. hoitovastike ja rahoitusvastike). Vanhoissa asunnoissa yhdistyksen nimissä oleva velkamäärä vaihtelee, ja kaikkein vanhimmat asumisoikeusyhtiöt voivat olla myös täysin yhdistysvelattomia. 

Bostadsrätt-asumisoikeuden voi myydä vapailla markkinoilla ja hinta on ostajan ja myyjän keskenään sopima, eikä mitenkään säädelty. Hinnat ilmoitetaan myyntihintoina, joten asuntojen hinnat vaihtelevat voimakkaasti yhdistyslainan määrän mukaan. Asumisoikeusasunnon antamista vuokralle on rajoitettu, ja se vaatii esimerkiksi asumisoikeusyhdistyksen lupaa ja tulee olla luonteeltaan määräaikaista.