recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
*Tämä artikkeli kertoo kirjasta. Täsmennyssivulla Orjattaresi luetellaan muita samannimisiä.*

**Orjattaresi** (engl. *The Handmaid’s Tale*) on kanadalaisen kirjailija Margaret Atwoodin romaani. Englanninkielinen alkuteos ilmestyi 1985 ja suomennos 1986. Kirja sai Kanadan kenraalikuvernöörin kirjallisuuspalkinnon 1985 ja ensimmäistä kertaa jaetun Arthur C. Clarke -palkinnon 1987. Se oli ehdolla myös useiden muiden palkintojen saajaksi. Teoksen jatko-osa *Testamentit* ilmestyi vuonna 2019.

*Orjattaresi* kuvaa dystooppista yhteiskuntaa, Gilead-nimistä teokratiaa, jonka johdossa ovat fundamentalistiset kristityt. Kirjassa tulee voimakkaasti esiin naisten äärimmäisen heikko asema.

Volker Schlöndorff on ohjannut romaanista elokuvan *Orjattaresi* (1990). Teokseen pohjautuu myös vuonna 2017 alkanut televisiosarja *The Handmaid’s Tale – Orjattaresi*.

Jatko-osa *Testamentit* sijoittuu kirjan tapahtumista 15 vuoden päähän, kun Gileadin tasavalta on romahtamassa.

Kirjan tapahtumapaikka Gileadin tasavalta sijaitsee nykyisen Yhdysvaltojen kohdalla, ja tämä on sen lippu.

Lähteet
-------

1. ↑  Testamentit Otava. Viitattu 11.1.2020.
2. ↑  Romano, Bello (toim.): *Video-opas 95, Yli 8500 elokuvaa, 2000 uutuutta*. WSOY, 1994. ISBN 951-0-19839-0.
3. ↑  Tervonen, Kaisu: Kun sinun kohtusi ei ole sinun *HS.fi*.  27.4.2017. Viitattu 30.4.2017.
4. ↑

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Orjattaresi**.
* Orjattaresi Kirjasampo.fi:ssä
* Ahola, Suvi: Klassikkokirja naisten ruumiit hyötykäyttöön alistavasta diktatuurista nousi Trumpin Yhdysvalloissa myyntilistoille – Tällainen on Orjattaresi-romaani. *Helsingin Sanomat* 10.2.2017.
Hilderik kuvattuna 50 denaarin hopeakolikkoon.
**Hilderik** (k. 533) oli vandaalien kuningas vuosina 523–530. Hän oli vandaalikuningas Hunerikin (Honorikin) ja roomalaisen prinsessan Eudocian poika.

Kuninkaana Hilderik omaksui Bysantille ystävällisen asenteen ja rikkoi liiton ostrogoottien Teoderik Suuren kanssa. Hän murhautti vuonna 525 Bysantille epämieluisan leskikuningattaren Amalafridan, Teoderik Suuren sisaren. Teoderik valmistautui kostamaan murhan, mutta ehti kuolla ennen aikeen toteuttamista. Lisäksi Hilderik oli katolisia kohtaan suvaitsevainen huolimatta siitä, että oli itse areiolainen. Hilderikin politiikka ei kuitenkaan miellyttänyt ylimyksiä, jotka kukistivat Hilderikin vuonna 530 ja asettivat valtaistuimelle Hilderikiä edeltäneen kuningas Trasamundin veljenpojan Gelimerin.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kings of the Vandals in Spain 409-429 and Africa 429-533 Foundation for Medieval Genealogy. Viitattu 15.10.2019. (englanniksi)


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Edeltäjä:**Trasamund** | **Vandaalien kuningas**523–530 | Seuraaja:**Gelimer** |

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
**Bancoumana** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Koulikoron alueen Katin piirissä Malissa. Se sijaitsee Nigerjoen varrella 80 kilometriä Katista etelään. Kunnassa on 23 600 ja keskuskylässä 7 700 asukasta (vuonna 2009, väestönlaskenta).

Bancoumanan kunta rajoittuu pohjoisessa Katin piirin Sibyn, idässä Mandén, Dialakoroban, Niagadinan ja Kourouban, etelässä Kangaban piirin Minidianin ja lännessä Karanin ja Narénan kuntiin. Kunnan alueella virtaa Nigerjoki. Seutu kuuluu Guinean ilmastovyöhykkeeseen.

Kuntaan kuuluu 14 kylää. Asukkaista 90 % on mandinkoja. Lisäksi on fulbeja, bambaroita, soninkeja ja bozoja.

Bancoumanan kautta kulkee Bamakosta Kangabaan johtava maantie RN26. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, keräily, käsityöammatit ja kaupankäynti. Nigerjoen tulvatasanko on tärkeä riisinviljelyalue. Office de la Haute Vallée du Nigerin organisoimat viljelijät kasvattavat puuvillaa ja tupakkaa.

Kunnassa toimii yhdeksän alakoulua, neljä yläkoulua, seitsemän koraanikoulua ja 18 lukutaitokeskusta. Terveyspalveluihin kuuluvat Bancoumanan terveyskeskus, neljä sairastupaa, viisi synnytyslaitosta ja kahdeksan lääkevarastoa. Vesihuolto käsittää kaivoja ja porakaivoja.

Lähteet
-------

1. 1 2  4ème recensement général de la population et de l’habitat. Résultats définitifs, tome 0: Répertoire des villages *instat-mali.org*.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 2.5.2017.
2. ↑  Mali - Région de Koulikoro: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 2.5.2017.
3. 1 2 3 4  Plan de Securite Alimentaire: Commune Rurale de Bancoumana 2008–2012 *fsg.afre.msu.edu*.  2008. Viitattu 2.5.2017. [vanhentunut linkki]
**Koodaus ja modulointi** 

 

audio, video, puhe, tieto

koodausmenetelmät 

kanavanvaraus eli kanavointi 

* FDMA, TDMA, CDMA
* CSMA/CD (Ethernet)
* CSMA/CA (802.11)


modulointi 

* kantoaalto (mm. sähkötys)
* AM (DSB-SC, SSB)
* FM (FSK, GMSK)
* PM (mm. PSK, QAM)
* FHSS, DSSS (eivät tarvitse kanavointia)


siirtotie 

* radio
* kaapeli (koaksiaali, Cat5, valokuitu)


n • k • m

**QAM** (lyhenne sanoista *Quadrature Amplitude Modulation*) on modulointitekniikka, joka yhdistää vaihemodulaation ja amplitudimodulaation. QAM:ssä moduloidaan samanaikaisesti ja toisistaan riippumatta signaalin amplitudia ja vaihekulmaa. Käytännössä QAM signaali usein koostetaan moduloimalla erikseen kahta keskenään 90 asteen vaihesiirrossa olevaa kantoaaltoa ja summaamalla tulokset QAM-signaaliksi.

Konstellaatiot
--------------

 Esimerkki suorakulmaisen 16-QAM modulaation konstellaatiosta.
Kuvaa, jossa molempien signaalikomponenttien arvot kuvataan karteesisessa koordinaatistossa sanotaan modulaation **konstellaatioksi** (tähtikuvioksi). Kuvan vaaka-akselia kutsutaan usein signaalin *in-phase* tai reaaliosaksi ja pystyakselia *kvadratuuri-* tai imaginaariosaksi. Siksi QAM signaalia voidaan käsitellä kompleksilukuna ja tulkita QAM kompleksisena modulaationa.

Konstellaation pisteiden ja niiden esittämän bittikuvion vastaavuus järjestetään usein kuvan mukaisella tavalla Gray-koodin mukaan siten, että vierekkäisten pisteiden edustamat binääriluvut eroavat vain yhdellä bitillä toisistaan. Tällöin kohinan tai häiriöiden aiheuttama pieni virhe signaalissa muuttaa vain yhtä bittiä, mikä on helposti korjattavissa virheenkorjauksella. 

Konstellaation ei muodoltaan tarvitse olla neliömäinen tai edes suorakulmainen vaan se voi olla myös esimerkiksi heksagonaalinen.

Kapasiteetti
------------

Symmetriasyistä modulaatiosymbolien lukumäärä on usein jokin neljän potenssi – vaikka tämä ei ole mitenkään välttämätöntä – ja se ilmaistaan usein lyhenteen QAM edessä olevalla numerolla, esimerkiksi:

* 4-QAM (kaksi tasoa kummassakin haarassa, identtinen QPSK signaalin kanssa), symboli välittää 2 bittiä
* 16-QAM (neljä tasoa molemmissa haaroissa, kaikkiaan 16 yhdistelmää konstellaatiossa), symboli = 4 bittiä
* 64-QAM (8 tasoa molemmissa haaroissa), symboli = 6 bittiä
* 256-QAM (16 tasoa molemmissa haaroissa ), symboli = 8 bittiä

Esimerkiksi 256-QAM koodauksen konstellaatiossa on 256 erilaista symbolia, joten yksi 256-QAM symboli voi välittää 256 erilaista arvoa eli 8 bittiä tietoa.

Katso myös
----------

* PSK
* kaapelimodeemi
Bananal  
*Ilha do Bananal*  
Ilha do BananalView and modify data on Wikidata Satelliittikuva Bananalin pohjoisosasta ja Araguaia-joen haaraumakohdasta.

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Tocantinsin osavaltio Brasilia |
| Vesialue | 
AraguaiaView and modify data on Wikidata  |
| Korkein kohta | 
189 mView and modify data on Wikidata  |
| Pinta-ala | 
19 162 km²  |

Väestö| Luokitus | 
Ramsar-alue (4. lokakuuta 1993)View and modify data on Wikidata  |

Karttamuokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Bananal** (port. *Ilha do Bananal*) on Brasiliassa, Tocantinsin osavaltion lounaisosassa sijaitseva saari. Se on muodostunut Araguaia-jokeen juoksevan veden mukanaan tuomasta aineksesta, ja siten haaroittanut joen kulkusuunnan. Bananal on 350 kilometriä pitkä ja 55 kilometriä leveä, ja siten todettu maailman suurimmaksi jokien ympäröimäksi saareksi. Sen pinta-ala on noin 20 000 neliökilometriä, mikä on esimerkiksi lähes kaksi kertaa Jamaikan ala.

Suojelu
-------

Bananalin saari on sekä luonnon- että kulttuurinsuojelualuetta. Sen pohjoinen kolmannes on määritelty Araguaian kansallispuistoksi, joka on suosittu kohde ekoturisteille. Saaren muuta aluetta suojataan sen alkuperäiskansojen säilymisen vuoksi.

Asutus
------

Vaikka aikaisemmin Brasilian ei-syntyperäinen väki kansoitti Bananalia, nykypäivänä ainoastaan maan alkuperäisasukkaat asuvat siellä. Tutkitusti siellä asuu ainakin neljä erotettua heimoa, jotka elävät 16 *aldeia*ssa eli kylässä.

Saarelle ei ole rakennettu siltaa lännenpuoleiselta Tocantinsin alueelta, eikä myöskään idästä, Mato Grosson osavaltiosta. Sen vuoksi melkein koko vuoden ajan sinne on mahdollista kulkea vain veneellä. Kuivakauden aikana (kesä-elokuu) vesi voi kuitenkin olla muutaman viikon ajan niin matalalla, että joen yli pääsee autolla. Saaren asutusalueiden tiet on tehty tarpeeksi leveiksi autoille, vaikka pääosin siellä liikutaan hevosilla, polkupyörillä tai jalkaisin.

* keraaminen pienoisveistos keraaminen pienoisveistos

Lähteet
-------

1. ↑  10 Most Remote Islands to Live on the Planet  13.7.2012. Policy Expert. Viitattu 8.8.2013. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
2. 1 2  Island Superlatives World Island Info. Viitattu 8.8.2013. (englanniksi)
3. ↑  
Jamaica *The World Factbook*. Washington, DC:  Central Intelligence Agency.  (englanniksi) Viitattu 8.8.2013.
4. ↑  Bananal & Cantão Visit Palmas.  Arkistoitu 30.7.2013. Viitattu 8.8.2013. (englanniksi)
Hilding Rosenberg.
**Hilding Constantin Rosenberg** (21. kesäkuuta 1892 Bosjökloster, Skåne – 19. toukokuuta 1985 Bromma, Tukholma) oli ruotsalainen säveltäjä, kapellimestari ja urkuri. 

Rosenberg syntyi Bosjöklosterissa, Skånessa ja opiskeli Tukholmassa sävellystä muun muassa Ernst Ellbergin johdolla. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen hän kierteli Eurooppaa ja sai mainetta kapellimestarina. Vuonna 1932 hänet nimitettiin Ruotsin kuninkaallisen oopperan musiikilliseksi johtajaksi. Rosenberg opetti musiikkia uransa aikana muun muassa Karl-Birger Blomdahlille. Vuonna 1978 julkaistiin ruotsiksi säveltäjän muistelmateos *Toner från min örtagård*.

Rosenberg vietti viimeiset vuotensa sokeana eikä kyennyt enää säveltämään.*tarvitaan parempi lähde* Säveltäjä kuoli 92 vuoden iässä 1985 Tukholmassa. Hänen vaimonsa Vera kuoli 11. maaliskuuta 1986. Pari oli avioitunut 30. elokuuta 1921, ja heillä oli muutamia lapsia.

Rosenbergin tuotantoon kuuluu muun muassa 14 jousikvartettoa (1920–1972) ja kahdeksan sinfoniaa (1917–1974).

Lähteet
-------

1. ↑  The Hilding Rosenberg Pages (Arkistoitu sivu) *web.telia.com*.  Arkistoitu 12.12.2004. Viitattu 18.12.2014. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Tšekki
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
* Portugali

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**August Vilhelm Tawaststjerna** (18. syyskuuta 1807 Kuopion pitäjä – 23. tammikuuta 1875 Voronež, Venäjä) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri.

August Vilhelm Tawaststjernan vanhemmat olivat majuri Henrik Conrad Tawaststjerna ja Maria Juliana Brusin ja puoliso vuodesta 1843 Maria Zamborski. Kenraalit Alexander Tawaststjerna, Jador Tawaststjerna ja Vladimir Tawaststjerna olivat heidän poikiaan.

August Vilhelm Tawaststjerna tuli vuonna 1823 kersantiksi Suomen jääkärirykmentin Kuopion pataljoonan Kuopion komppaniaan, mistä hänet siirrettiin kersantiksi Kuopion pataljoonan Joroisten komppaniaan. Majoittajaksi Kuopion komppaniaan hänet määrättiin 1826, mutta siirrettiin samana vuonna takaisin kersantiksi Joroisten komppaniaan. Seuraavana vuonna Tawaststjerna ylennettiin ensin porte-épée-junkkariksi 3. Suomen tarkk’ampujaprikaatin 5. Kuopion tarkk’ampujapataljoonaan ja sitten vänrikiksi. Vuonna 1828 hänet siirrettiin 45. jääkärirykmenttiin, aliluutnantiksi hän yleni 1829. Vuonna 1831 Tawaststjerna määrättiin palvelukseen 1. merirykmenttiin. Hän osallistui marraskuun kansannousun kukistamiseen Puolassa 1831–1832.

Vuonna 1833 Tawaststjerna siirrettiin H.M. Preussin Prinssi Wilhelmin jalkaväkirykmenttiin. Hänet ylennettiin luutnantiksi 1834, alikapteeniksi 1837, kapteeniksi 1841 ja majuriksi 1845. Tawaststjerna osallistui Unkarin vallankumouksen kukistamiseen 1848–1849. Vuonna 1854 hänet määrättiin ensin H.K.K. Preussin Prinssi Wilhelmin jalkaväkirykmentin 5. reservipataljoonan komentajaksi ja sitten rykmentin 7. reservipataljoonan komentajaksi, mutta vuoden lopulla hänet siirrettiin 4. Kuopion ruotujakoisen tarkk’ampujapataljoonan komentajaksi ja hänet myös ylennettiin everstiluutnantiksi. Everstiksi hän yleni 1855 ja vuonna 1863 hänet määrättiin Donin jalkaväkirykmentin komentajaksi. Lokakuussa 1869 Tawaststjerna ylennettiin kenraalimajuriksi ja siirrettiin joulukuussa 4. jalkaväkidivisioonan komentajan apulaiseksi. Eron sotapalveluksesta hän siirrettynä armeijan jalkaväen reserviin helmikuussa 1872.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  August Vilhelm Tawaststjerna *Suomalaiset kenraalit ja amiraalit Venäjän sotavoimissa 1809–1917*. Biografiakeskus, Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. (Viitattu 1.5.2020)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kenraalit ja amiraalit

 |

 |
Hilde Levi suunnilleen vuonna 1940.
**Hilde Levi** (9. toukokuuta 1909 – 26. heinäkuuta 2003) oli saksalais-tanskalainen fyysikko. Hän oli ensimmäisiä, jotka käyttivät radioaktiivisiin isotooppeihin perustuvia radiohiiliajoitusta ja autoradiografiaa biologian ja lääketieteen aloilla. Myöhemmin hänestä tuli myös historioitsija, joka julkaisi George de Hevesyn elämäkerran.

Levi opiskeli Münchenin yliopistossa ja suoritti tohtorin tutkintonsa Kaiser Wilhelm instituutissa. Hänen valmistuessaan vuonna 1934, Natsit olivat nousseet valtaan. Juutalaisuutensa vuoksi Levi ei voinut saada koulutustaan vastaavaa työtä Saksassa, joten hän siirtyi Tanskaan. Kööpenhaminan yliopistossa hän työskenteli James Franckin ja George de Hevesyn kanssa, julkaisten useita artikkeleita radioaktiivisten aineiden käytöstä biologiassa. 

Vuonna 1943 Natsien miehittäessä Tanskaa, Levi pakeni Ruotsiin, missä hän työskenteli Tukholman Wenner-Gren Instituutissa. Sodan jälkeen hän palasi Tanskaan. Vuosina 1947–48 hän vietti vuoden Yhdysvalloissa opettelemassa hiljattain keksittyjä radiohiiliajoitusta ja autoradiografiaa, ja toi nämä tekniikat Eurooppaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Hilde Levi *www.aip.org*.  9.3.2015. Viitattu 12.4.2021. (englanniksi)
2. 1 2  Hilde Levi *Jewish Women's Archive*. Viitattu 12.4.2021. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
**Store norske leksikon** (**SNL**) on norjalainen ilmainen verkossa julkaistava tietosanakirja, jonka edeltäjä oli paperinen *Aschehoug og Gyldendals Store norske leksikon*, joka ilmestyi neljänä painoksena vuosien 1978 ja 2007 välillä. Verkkoversio avattiin vuonna 2000 ja sen artikkeleita kirjoittavat asiantuntijat. Lukijat voivat ehdottaa muutoksia ja esittää kysymyksiä. Artikkeleita on sekä kirja- että uusnorjaksi.

Viimeinen paperisena julkaistu painos vuodelta 2007.

Organisaatio
------------

*Store norske leksikonin* omistaa samanniminen yhdistys, Foreningen Store norske leksikon. Se saa rahoitusta muun muassa yliopistoilta, järjestöiltä sekä Norjan valtiolta. Yhdistys ylläpitää myös kolmea muuta verkossa julkaistavaa tietosanakirjaa: lääketieteellistä, elämäkerrallista ja taidesanakirjaa.

Katso myös
----------

* Den Store Danske Encyklopædi
* Nationalencyklopedin

Lähteet
-------

1. 1 2  Berg, Siv Frøydis: Store norske leksikon *Store norske leksikon*.  9.8.2021. Viitattu 3.11.2021. (norjaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Store norske leksikon (norjaksi)
Hilde Ephraimin kunniaksi tehty kompastuskivi.
**Hildegard Ephraim** eli kutsumanimeltään **Hilde** (1. huhtikuuta 1905 - 20. syyskuuta 1940) oli saksalainen sosiaalityöntekijä, joka vastusti aktiivisesti kansallissosialistien valtaa Saksassa.

Ephraim oli aktiivinen Sosialistisen työväenpuolueen jäsen. Hän oli sekä Franz Huberin että Herbert Heerklotzin avustajana puolueen maanalaisessa toiminnassa. Puolueen vapaana olleet noin 200 jäsentä järjestäytyivät kolmen tai korkeintaan viiden hengen ryhmiin tuntematta toisiaan. Ryhmät auttoivat vainottuja kansalaisia ja heidän perheitään. Hänellä oli kontakteja myös juutalaisjärjestöihin ja auttoi myös vaarassa olevia juutalaisia.

Keväällä 1936 Gestapo pidätti Ephraimin ja pahoinpiteli häntä kuulusteluissa. 25. kesäkuuta vuonna 1937 kansantuomioistuin langetti hänelle neljä vuotta vankeutta. Hänet murhattiin kaasukammiossa Hartheimissa lähellä Linziä.

Viitteet
--------

1. 1 2 3  HILDE EPHRAIM *Gedenkstätte Deutscher Widerstand*. Viitattu 23.4.2021. (englanniksi)
**August Wilhelm Georg Malm** (ven. Вильгельм Вильгельмович [Василий Васильевич] Мальм, 5. marraskuuta 1857 Staraja Russa Novgorodin kuvernementti – 8. marraskuuta 1926 Karkku) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri.

Malmin vanhemmat olivat kenraaliluutnantti Johan Wilhelm Malm ja Adelaide Gerstfeldt ja puoliso Sophie Erdmann. Hän valmistui Riian polyteknisestä opistosta ja tuli 1879 oppilaaksi H.M. Keisarin paašikouluun Pietariin. Malm määrättiin sieltä 1882 valmistuttuaan aliluutnanttina palvelukseen Henkivartioväen Moskovan rykmenttiin. Hänet ylennettiin luutnantiksi 1885 ja alikapteeniksi 1889. Malm toimi rykmentissään vt. komppanianpäällikkönä vuoteen 1895 ja sitten vakinaisena, kapteeniksi ylennettynä. Everstiksi hän yleni 1901, jolloin hänet määrättiin pataljoonankomentajaksi rykmentissä. 198. Aleksandr Nevskin reservijalkaväkirykmentin komentajaksi Pietariin hän tuli 1907. Malm ylennettiin kenraalimajuriksi 1910 ja siirrettiin 50. jalkaväkidivisioonan 1. prikaatin komentajaksi.

Malm haavoittui ja jäi saksalaisten vangiksi ensimmäisessä maailmansodassa Tilsitin lähellä elokuussa 1914. Hän saapui vuoden 1918 lopussa Pohjois-Venäjälle, jossa hän osallistui valkoisten puolella Venäjän sisällissotaan. Myöhemmin Malm muutti Suomeen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  August Wilhelm Georg Malm *Suomalaiset kenraalit ja amiraalit Venäjän sotavoimissa 1809–1917*. Biografiakeskus, Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. (Viitattu 22.3.2020)
2. 1 2  Guštšin, F. A. & Žebrovski, S. S.: *Plennyje generaly Rossijskoi imperatorskoi armii 1914–1917*, s. 242–244. Moskva: Russki put, 2010. ISBN 978-5-85887-364-8.
**Jug** (ven. Юг) on toinen Vienanjoen alkujoista Vologdan ja Kirovin alueilla Venäjällä. Sen pituus on 574 kilometriä, valuma-alueen laajuus 35 600 neliökilometriä ja keskimääräinen virtaus 35 kilometrin päässä joen suusta 292 kuutiometriä sekunnissa.

Joki saa alkunsa Pohjois-Venäjän selänteeltä, virtaa mutkitellen kohti pohjoista ja yhtyy Suhonaan Veliki Ustjugin lähellä. Jug jäätyy loka-joulukuussa ja vapautuu jäistä huhti-toukokuun vaihteessa. Virtaus vaihtelee voimakkaasti ja on suurimmillaan huhti-kesäkuussa. Korkean veden aikana Jug on liikennöintikelpoinen 361 kilometrin matkalla. Suurimmat sivujoet ovat Šarženga, Kitšmenga, Pušma ja Luza.

Jugin varrella sijaitsevat Nikolskin kaupunki, Kitšmengski Gorodokin ja Podosinovetsin piirikeskukset sekä Demjanovon kaupunkimainen taajama.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  *Bolšaja Sovetskaja Entsiklopedija, tom 30*, s. 334. Moskva: Sovetskaja Entsiklopedija, 1978.
2. ↑  *Entsiklopeditšeski slovar Brokgauza i Jefrona (CD-rom)*. Moskva: Adept, 2002 (alkuperäisjulkaisu 1890–1907).
**The Blues and the Abstract Truth** on saksofonisti ja säveltäjä Oliver Nelsonin johtaman sekstetin jazzalbumi vuodelta 1961. Sitä pidetään yhteinä tärkeimmistä bebop-ajan jälkeisistä eli "post-bop"-tyylin jazzalbumeista. Kaikki sävellykset ovat Nelsonin, ja mukana soittaa kaarti ajan huippumuusikoita kuten Paul Chambers, Eric Dolphy, Bill Evans, Roy Haynes ja Freddie Hubbard. Albumi äänitettiin Rudy Van Gelderin studiossa New Jerseyn Englewood Cliffsissä 23. helmikuuta 1961.

Kuten albumin nimi väljästi viittaa, albumin sävellysten ja improvisointien teemana ovat bluesmusiikin rakenteet, tunnelmat ja sointivärit. Se jatkaa osaltaan Miles Davisin klassikkoalbumin *Kind of Blue* pyrkimystä bebopin vastapainoksi blues-perinteen tarjoamaan suurempaan harmoniseen selkeyteen ja hienovaraisuuteen. Albumista tuli Nelsonin läpimurto suuren yleisön tietoisuuteen.

*Hifimaailman* Mika Kankaisen mukaan Nelsonin sävellysten vahvuudet tulevat ilmi soolojen ja niitä yhdistävien osuuksien saumattomassa vuoropuhelussa ja kerronnan sujuvassa etenemisessä.

Albumin avausraita "Stolen Moments" on muodostunut suosituksi jazzstandardiksi, jonka ovat levyttäneet myös ainakin Phil Woods, J. J. Johnson, Frank Zappa, Ahmad Jamal ja Booker Ervin. 

Nelson jatkoi läpimurtoalbuminsa teemaa vuonna 1964 julkaistulla albumilla *More Blues and the Abstract Truth*. Sillä soittajakokoonpano on kuitenkin tätä albumia suurempi, muusikot muita ja myös tyylilliset erot ovat huomattavia.

Vuonna 2008 Bill Cunliffe levytti albumista oman näkemyksensä *The Blues and the Abstract Truth, Take 2*, jolla kappaleet ovat samassa järjestyksessä kuin Nelsonin sekstetin alkuperäisellä albumilla.

Kappaleet
---------

Kaikki sävellykset ovat Oliver Nelsonin.

1. Stolen Moments – 8.46
2. Hoe-Down – 4.43
3. Cascades – 5.32
4. Yearnin’ – 6.24
5. Butch and Butch – 4.35
6. Teenie’s Blues – 6.33

Tekijät
-------

### Muusikot

* Oliver Nelson – altto- ja tenorisaksofoni
* Eric Dolphy – huilu ja alttosaksofoni
* George Barrow – baritonisaksofoni
* Freddie Hubbard – trumpetti
* Bill Evans – piano
* Paul Chambers – basso
* Roy Haynes – rummut

### Tuotanto

* Creed Taylor – tuottaja
* Rudy Van Gelder – äänittäjä
* Chuck Stewart – valokuvaus
* Pete Turner – kannen valokuva ja suunnittelu

Arvostelut
----------

* AllMusic: 5/5 tähteä

Lähteet
-------

1. 1 2  Kankainen, Mika: Vinyyli: Oliver Nelson Sextet: The Blues And The Abstract Truth *Hifimaailma*.  29.07.2008. Viitattu 15.10.2017.
2. ↑  Conrad, Thomas: Bill Cunliffe: The Blues and the Abstract Truth, Take 2 *Jazz Times*.  1.1.2009. Viitattu 15.10.2017.
3. ↑  Allmusic review (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:The Blues and the Abstract Truth
Nousu Gemmisolaan on etelästä, Leukerbadista, varsin jyrkkä.
**Gemmipass** on alppisola Sveitsissä, Bernin Alpeilla, Wallisin kantonissa, Leukerbadin kunnassa. Solan korkeus on 2 314 metriä. Rhôneen laskeva Dalajoki virtaa solan eteläpuolella. Solan pohjoispuolella on Daubensee-niminen luonnonjärvi.

Solan eteläpuolella on noin 600 metriä korkea jyrkänne, joka pitkään esti solan ylittämisen. 1700-luvulla reittiä raivattiin niin, että kulku tuli mahdolliseksi. Vuonna 1957 jyrkänteelle rakennettiin köysirata etelästä, Leukerbadista. Tämän jälkeen Gemmisolasta on tullut suosittu kesä- ja talviretkeilykohde, jonne kuljetaan Kanderstegistä tai Leukerbadista. Köysiradalla on säännöllinen aikataulun mukainen liikenne läpi vuoden lukuun ottamatta hiljaisia aikoja toukokuulla ja marras-joulukuulla. Vuonna 1998 solaan, sen etelänpuoleiselle jyrkänteelle, avattiin hotelli.

Solaan ei ole tieyhteyttä. Gemmisolan kautta kulkee valtakunnallinen 220 kV voimajohto.

Lähteet
-------

* Das Historische Lexikon der Schweiz (HLS) (Sveitsin historiallinen tietosanakirja, artikkeli nro D8850, Gemmipass) Bern:  Stiftung HLS.  Arkistoitu 17.2.2010. Viitattu 13.2.2011. (saksaksi),(ranskaksi),(italiaksi)
* National map: swisstopo (Sveitsin valtion julkinen karttapalvelu) *map.geo.admin.ch*. Wabern:  Bundesamt für Landestopografie swisstopo. Viitattu 13.2.2011. (saksaksi), (ranskaksi), (italiaksi), (retoromaaniksi), (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Offizielles Kursbuch *Aikataulu nro 2240,*.  Aikataulu 12.12.2010–10.12.2011. Ittigen, Bern, Sveitsi:  Bundesamt für Verkehr (Sveitsin liikenneministeriö).  Arkistoitu 10.1.2011. Viitattu 13.2.2011. (saksaksi), (ranskaksi), (italiaksi), (retoromaaniksi), (englanniksi)
2. ↑  Gemmisolan matkailusivut (saksaksi), (ranskaksi), (englanniksi)
3. ↑  Lehtiartikkeli[vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Gemmipass** Wikimedia Commonsissa
**Maja Sarihodžić** (o.s. **Hodžić**, s. 12. heinäkuuta 1981 Tuzla, Bosnia ja Hertsegovinan ST, Jugoslavia), taiteilijanimeltään **Maya Sar** on bosnialainen laulaja-lauluntekijä. Sar valmistui vuonna 2005 Sarajevon yliopiston musiikkiakatemiasta. Ennen soolouralle siirtymistä Sar toimi monien länsibalkanilaisten muusikkojen, kuten Toni Četinskin ja Dino Merlinin taustalaulajana. Sar toimi Bosnia ja Hertsegovinan taustalaulajana Eurovision laulukilpailussa vuosina 2004 ja 2011. Sarin ensimmäinen single *Nespretno* julkaistiin maaliskuussa 2010.

Ura
---

Sar on ollut mukana perustamassa järjestöä, joka taistelee kohdunkaulan syöpää vastaan. Sar on levyttänyt järjestön tueksi hyväntekeväisyyskappaleen *Moj je život moja pjesma*, jota hänen itsensä lisäksi ovat esittämässä Nina Badrić, Karolina Gočeva ja Aleksandra Radović. Tästä työstä Sar palkittiin *Golden Plaque Of The Great Human Heart* -tunnustuksella.

Sarin debyyttialbumi *Krive riječi* julkaistiin 1. kesäkuuta 2013.

### Eurovision laulukilpailu 2012

Bosnia ja Hertsegovinan yleisradioyhtiö BHRT valitsi Sarin sisäisesti edustamaan maataan vuoden 2012 Eurovision laulukilpailussa. Sarin kilpailukappale *Korake ti znam* valittiin sisäisesti ja esitettiin julkisesti 15. maaliskuuta. Kappale kilpaili Eurovision laulukilpailun toisessa semifinaalissa, josta se pääsi finaaliin, jossa sijoittui 18:nneksi. Sijoitus oli maan huonoin sitten vuoden 1997.

Lähteet
-------

* 

1. ↑  Maya Sar: Želja mi je da se ljudi pronađu u pjesmama *slobodnaevropa.org*. Viitattu 22.1.2022.
2. ↑  Maya Sar Presented Korake ti Znam to the Public – Official Videoclip is Also Out *eurovisionary.com*. Viitattu 22.1.2022.
3. ↑  Bosnia & Herzegovina in Eurovision: Voting & Points *eurovisionworld.com*. Viitattu 22.1.2022.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Tulon derivoimissääntö** on matemaattinen kaava, jonka avulla voidaan laskea derivaatta funktiolle, joka sisältää derivoituvien funktioiden tulon.

Olkoot funktiot f\,\! ja g\,\! derivoituvia pisteessä x\,\!. Tällöin funktio h(x)=f(x)g(x)\,\! on derivoituva ja 

  

h'(x)=f'(x)g(x)+f(x)g'(x)\,\! .

  

Tulon derivoimissääntö voidaan kirjoittaa myös yksinkertaisempaan muotoon:

  

(f\cdot g)'=f'\cdot g+f\cdot g'\,\! .

Todistus
--------

Todistetaan tulon derivoimissääntö derivaatan matemaattisen määritelmän, erotusosamäärän raja-arvon, avulla. Tämän määritelmän mukaan

f'\left(a\right)=\lim \_{{\Delta a\to 0}}{\frac {f\left(a+\Delta a\right)-f\left(a\right)}{\Delta a}} .'

  

Olkoon funktio h(x)=f(x)g(x)\,\! derivoituva, ja todistetaan että

  

h'(x)=\lim \_{{\Delta x\to 0}}{h(x+\Delta x)-h(x) \over \Delta x}.\qquad \qquad (1)

  

Ilmaistaan yhtälö \qquad (1) funktioiden f\,\! ja g\,\! avulla

h'(x)=\lim \_{{\Delta x\to 0}}{f(x+\Delta x)g(x+\Delta x)-f(x)g(x) \over \Delta x}.\qquad \qquad (2)

  

Lisätään ja vähennetään termi f(x)g(x+\Delta x)\,\! yhtälöön \qquad (2) ja järjestetään termit uudelleen:

h'(x)=\lim \_{{\Delta x\to 0}}{f(x+\Delta x)g(x+\Delta x)+f(x)g(x+\Delta x)-f(x)g(x+\Delta x)-f(x)g(x) \over \Delta x}

  

=\left(\lim \_{{\Delta x\to 0}}{f(x+\Delta x)-f(x) \over \Delta x}\right)\left(\lim \_{{\Delta x\to 0}}g(x+\Delta x)\right)+f(x)\left(\lim \_{{\Delta x\to 0}}{g(x+\Delta x)-g(x) \over \Delta x}\right).\qquad \qquad (3)

  

Derivaatan määritelmän perusteella

f'(x)=\lim \_{{\Delta x\to 0}}{f(x+\Delta x)-f(x) \over \Delta x}

  

ja

g'(x)=\lim \_{{\Delta x\to 0}}{g(x+\Delta x)-g(x) \over \Delta x} .

  

Sen lisäksi nyt pätee

\lim \_{{\Delta x\to 0}}g(x+\Delta x)=g(x) ,

  

jolloin yhtälöstä \qquad (3) saadaan

  

h'(x)=f'(x)g(x)+f(x)g'(x)\,\! .

Esimerkkejä
-----------

### Esimerkki 1

Derivoidaan *ƒ*(*x*) = *x*2 sin(*x*). Koska *x*2:n derivaatta on 2*x* ja sin(*x*):n derivaatta on cos(*x*), niin tulon derivoimissääntöä käyttämällä saadaan *ƒ* '(*x*) = 2*x* sin(*x*) + *x*2cos(*x*).

Yleistyksiä
-----------

### Useamman kuin kahden funktion tulo

Tulon derivoimissääntöä voidaan käyttää myös useamman kuin kahden funktion yhtälöille. Esimerkiksi kolmen funktion tulon derivaatta on

(u\cdot v\cdot w)'=u'\cdot v\cdot w+u\cdot v'\cdot w+u\cdot v\cdot w'

  

### Korkeamman asteen derivaatat

Sääntö voidaan myös yleistää Leibnizin yleinen sääntö avulla *n*:n asteen derivaatalle: 

(uv)^{{(n)}}(x)=\sum \_{{k=0}}^{n}{n \choose k}\cdot u^{{(n-k)}}(x)\cdot v^{{(k)}}(x).
Katso myös binomilause and binomikerroin.
Rahanlyönnissä käytetty muotti Puolasta 1390-luvulta.
Rahanlyöntiä kuvaava vanha seinäreliefi Rostockissa, Saksassa.
**Rahanlyönti** on kolikoiden valmistamista metallista.

Muinaisessa Kreikassa jokaisella kaupunkivaltiolla oli oma kolikkopajansa. Rooman valtakunnassa kolikoita käytettiin propagandan ja viestinnän välineenä: uusi keisari tuli tunnetuksi, kun hänen kasvokuvansa lyötiin kolikoihin, jotka levisivät läpi koko valtakunnan.

Ensimmäiset kolikot tehtiin vasaroimalla: lyömällä kovalla iskulla kaksi muottia pehmeähkön metallilevyn molemmille puolille. Tämä oli pääasiallinen kolikoiden valmistusmenetelmä noin vuodesta 1000 eaa. alkaen 1600-luvulle asti. Vasaroitujen kolikoiden koko vaihtelee. Joissakin kulttuureissa, lähinnä Aasiassa, tehtiin kolikoita myös valamalla.

Puhtaat kulta ja hopea ovat liian pehmeitä pysyäkseen kolikon muodossa, siksi kultaan lisättiin hopeaa ja pronssia, hopeaan pronssia ja pronssiin lyijyä ja sinkkiä. Muottien piti olla kovempaa metallia kuin kolikkoaihioiden. Kultakolikot lyötiin pronssimuoteilla, hopea- ja pronssikolikot rautamuoteilla.

Tyypillisiä kolikkometalleja
----------------------------

* kupari
* nikkeli
* hopea
* kulta

Rahanlyönti Suomessa
--------------------

Ensimmäisiä kertoja Suomessa lyötiin kolikkoja jo rautakaudella. Nämä olivat ulkomaisten rahojen kopioita.

Ruotsin vallan aikaan Suomessa tarvittiin rahapaja, kun kuninkaalle piti maksaa veroja rahalla eikä luontaistuotteilla. Ensimmäiset Suomessa järjestelmällisesti valmistetut kolikot ovat 1400-luvulta Turusta. 1500-luvun puolivälissä alettiin käyttää yksinomaan Ruotsissa lyötyjä kruunuja, ja sittemmin myös Venäjän kolikoita Suomen siirryttyä Venäjän osaksi vuonna 1809. Oma rahapaja tehtiin Suomeen uudelleen vasta 1864.

Katso myös
----------

* Rahan historia Suomessa

Lähteet
-------

1. ↑  Raha lyödään leimaamossa (Arkistoitu – Internet Archive) *Kuinka käyttörahaa tehdään* Suomen Rahapaja
2. 1 2  The Production of an Ancient Coin *scf.usc.edu*.  Arkistoitu 24.5.2012. Viitattu 2.6.2012.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Rahanlyönti** Wikimedia Commonsissa
**Ronald "Ron" Harper** (s. 20. tammikuuta 1964 Dayton, Ohio) on yhdysvaltalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija. Hän voitti urallaan viisi NBA-mestaruutta.

Ura
---

Harper pelasi yliopistokoripalloa Miamin yliopistossa, jossa hän teki parhaana kautenaan 24,9 pistettä ottelua kohti. Vuonna 1986 Harper ilmoittautui NBA:n varaustilaisuuteen, jossa Cleveland Cavaliers varasi hänet kahdeksantena pelaajana. Ensimmäisellä NBA-kaudellaan hänet valittiin tulokkaiden ykköstähdistöön. Harper pelasi seurassa marraskuuhun 1989 asti, jolloin hänet myytiin Los Angeles Clippersille. Loppukausi Clippersissä oli tilastollisesti hänen paras NBA-kautensa, sillä hän teki 23,0 pistettä ottelua kohden.

Harper edusti Clippersiä vuoteen 1994 asti, jolloin hän siirtyi vapaana pelaajana Chicago Bullsiin. Seuran paidassa hän voitti kolme NBA-mestaruutta vuosina 1996–1998. Viiden Chicagon-kauden jälkeen Harper vapautettiin ja hän liittyi vielä kahdeksi kaudeksi Los Angeles Lakersin joukkueeseen. Seuran kanssa hän voitti kaksi mestaruutta vuosina 2000–2001.

Peliuransa jälkeen Harper on toiminut muun muassa Detroit Pistonsin apuvalmentajana.

Lähteet
-------

1. 1 2  Ron Harper Basketball-Referemce.  Arkistoitu 12.5.2013. Viitattu 29.11.2011. (englanniksi)
2. ↑  Kucharczyk, Dimitri: Ron Harper Wants To Be A Bulls’ Assistant  23.6.2010. hoopsnotes.com. Viitattu 29.11.2011. (englanniksi)[vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ron Harper** Wikimedia Commonsissa

* Virallinen kotisivu (englanniksi)
* NBA:n pelaajaprofiili (englanniksi)
* Basketball-Referencen pelaajaprofiili (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)

Chicago Bulls – NBA:n mestari 1996
0 Randy Brown ·
7 Toni Kukoč ·
9 Ron Harper ·
13 Luc Longley ·
22 John Salley ·
23 Michael Jordan ·
25 Steve Kerr ·
30 Jud Buechler ·
33 Scottie Pippen ·  

34 Bill Wennington ·
53 James Edwards ·
91 Dennis Rodman   

Päävalmentaja Phil Jackson   

Apuvalmentajat Tex Winter · Jimmy Rodgers · Jim Cleamons · John Paxson

Chicago Bulls – NBA:n mestari 1997
00 Robert Parish ·
1 Randy Brown ·
7 Toni Kukoč ·
9 Ron Harper ·
13 Luc Longley ·
18 Bison Dele ·
23 Michael Jordan ·
25 Steve Kerr ·
30 Jud Buechler ·
33 Scottie Pippen ·  

34 Bill Wennington ·
35 Jason Caffey ·
91 Dennis Rodman   

Päävalmentaja Phil Jackson   

Apuvalmentajat Tex Winter · Bill Cartwright · Jimmy Rodgers · Frank Hamblen

Chicago Bulls – NBA:n mestari 1998
1 Randy Brown ·
7 Toni Kukoč ·
8 Dickey Simpkins ·
9 Ron Harper ·
13 Luc Longley ·
23 Michael Jordan ·
24 Scott Burrell ·
25 Steve Kerr ·
30 Jud Buechler ·  

33 Scottie Pippen ·
34 Bill Wennington ·
91 Dennis Rodman   

Päävalmentaja Phil Jackson   

Apuvalmentajat Tex Winter · Bill Cartwright · Jimmy Rodgers · Frank Hamblen



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* VIAF
* WorldCat

 |

 |
**Per Edvin "Sahara" Andersson** (1941 Helsinki – 17. huhtikuuta 2011 Koh Chang, Thaimaa) oli suomalainen palkkasoturi.

Koulukodissa kasvanut ja nyrkkeilyä harrastanut Per Andersson lähti seikkailunhalusta merille 1960-luvun alussa. Hän myöhästyi 1962 laivastaan Rotterdamissa ja joutui työn, asunnon ja rahan puutteessa liittymään Ranskan muukalaislegioonaan. 

Andersson palveli legioonassa kuusi vuotta 1962–1968 ja oli välillä legioonan rangaistuskomppaniassakin. Legioonasta karattuaan Andersson oli palkkasoturina Kongossa ja Angolassa. Hän oli vielä kolme vuotta Espanjan muukalaislegioonassa 1972–1975 ja joutui tänä aikana istumaan 11 kuukautta sotilasvankilassa taposta syytettynä. Tämän jälkeen Andersson oli vielä amerikkalaisen palkkasoturijärjestön keikkahommissa sotilaskouluttajana vuoteen 1984 saakka muun muassa Nicaraguassa ja Angolassa. 

Sotilasuransa jälkeen Andersson asui Kööpenhaminassa ja oli muun muassa henkivartijana. Palattuaan Suomeen hän sotkeutui mukaan hasiksen salakuljetukseen ja sai siitä pari vankeustuomiota. Vankilasta päästyään Andersson toimi matkailualalla muun muassa ulkomaisten turistien koiravaljakkokuskina sekä hiihto-, pyöräily-, kanootti- ja patikkaretkien vetäjänä.

Eläkkeelle jäätyään Andersson muutti ensin Floridaan ja sitten Thaimaahan. Andersson asui Thaimaassa Koh Changin saarella. Petri Sarjanen on kirjoittanut Anderssonin elämänvaiheista kirjan *Sahara - Palkkasoturi Per Andersson* (Kustannusosakeyhtiö Revontuli, 1999).

Andersson kuoli 17. huhtikuuta 2011 Koh Changin saarella Thaimaassa.

Lähteet
-------

* Sarjanen, Petri: *Sahara: palkkasoturi Per Andersson*. 2. täydennetty painos, nid.. Tampere: Revontuli, 2012. ISBN 978-952-5767-12-4.
* Sahara! Palkkasoturin eläkepäivät Koh Changilla, Thaimaan Suomalainen-verkkolehti
* Jari-Petri Heinon blogi 10.4.2010 : Per "Sahara" Andersson

### Viitteet

1. 1 2  Suomalainen palkkasoturi Per "Sahara" Andersson on kuollut. (web.archive.org) *Thaimaan Suomalainen*. Viitattu 11.5.2015.
2. ↑  Sarjanen, Petri: Sahara: palkkasoturi Per Andersson, s. 100
**Per Erik Jarl Floman** (16. helmikuuta 1920 Viipuri – 30. tammikuuta 2011 Helsinki) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Henkilöhistoria
---------------

Flomanin vanhemmat olivat oikeusneuvos Birger Jarl Floman ja Gunnel Magdalena Gräsbeck ja puoliso vuodesta 1941 diplomiekonomi Eva Johanna Alexandra Brandt. Floman tuli ylioppilaaksi Svenska lyceum i Wiborgista 1937 ja suoritti diplomiekonomin tutkinnon  Svenska handelshögskolanissa 1939. Hän oli Oy Volvo-Auto Ab:n pääkirjanpitäjä ja konepajan ekonomi 1941–1947 ja sitten Oy Ekströmin Koneliikkeen konttori- ja henkilöstöpäällikkö 1947–1957, liikkuvien koneiden osastojen apulaisjohtaja 1957–1959, osastojen päällikkö 1959–1964, toimitusjohtaja 1964–1980 ja hallituksen jäsen 1968–1985 sekä Oy Ekström & Co Ab:n toimitusjohtaja 1964–1984 ja hallituksen jäsen 1968–1985. Floman oli myös Ekonomplatserin toiminnanjohtaja vuodesta 1962 ja hänellä oli useita liike-elämän ja muita luottamustehtäviä. *Affärsekonomisk Revyn* toimittaja Floman oli 1946–1951 ja lehden toimitusneuvoston jäsen 1951–1967 ja *Wiborgs Nyheterin* päätoimittaja 1987–1999. Molempiin sotiin osallistunut Floman oli sotilasarvoltaan reservin kapteeni (1968). Kauppaneuvoksen arvonimen hän sai 1979.

Julkaisuja
----------

* *Ekström 75, 1910–1985: erään yrityksen kehitys ja ympäristö*, 1984
* *Helsingfors' luftförsvar 1942–1944: två uppsatser*, 1994
* *Gymnastikföreningen Pelikanen r.f. 1897–1997: historik: medlemsmatrikel: bildsupplement*, 1997
* *Om sång och spel och gemenskap*, 1999
* *Taidetta vanhasta Viipurista*, 2004 (kääntäjä ruotsiksi)
* *Handelsgillet i Wiborg r.f. 120 år, 1887–2007: en berättelse om levnad och överlevnad*, 2007
* *Mera om musik: dess väsen, aktörer och miljö*, 2009

Lähteet
-------

1. 1 2  Henttinen, Annastiina: Kauppaneuvos Per Erik Floman (1920–2011). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 26.6.2014. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 28.11.2022.
2. 1 2  Per Erik Floman *Biografiasampo*. Viitattu 28.11.2022.
3. ↑  Ihmiset. Kuolleet. Kauppaneuvos Per Erik Floman. (Tilaajille) *Helsingin Sanomat*.  18.2.2011. Viitattu 28.11.2022.
**Vendit** olivat heimo nykyisen Latvian Cēsisin alueella. Tutkijoiden parissa ei ole täyttä varmuutta siitä, olivatko vendit slaaveja vai suomalais-ugrilaisia. Vendi-nimitystä on käytetty monista slaavilaisista kansoista, mutta monet tutkijat uskovat heidän puhuneen suomalaissukuista kieltä. Ensimmäinen maininta heistä on Henrikin Liivinmaan kronikassa, jonka mukaan he olivat alun perin asuttaneet Ventajoen aluetta Kuurinmaalla, mutta kuurit olivat karkottaneet heidät nykyisen Riian alueelle ja edelleen Cēsisin alueelle, jossa asui heidän lisäkseen latgalleja. Vendit käännytettiin kristinuskoon rauhanomaisesti vuonna 1206 ja sen jälkeen he taistelivat Kalparitariston puolella Baltian pakanakansoja sekä venäläisiä vastaan.

Liivinmaan riimikronikassa vendeihin liitetään mahdollisesti Latvian lipun syntytarina. Kronikan mukaan vendien alueelta Cēsisistä tulleet sotajoukot toivat tullessaan valko-punaraitaisen sotalipun.

Lähteet
-------

* Endre Bojtár: *Foreword to the past: a cultural history of the Baltic people*. Central European University Press, 1997. ISBN 964-9116-42-4. Google-kirjat (viitattu 14.6.2010). (englanniksi)
* Henrik Lättiläinen: *Henrikin Liivinmaan kronikka*. (Heinrici chronicon Livoniae) Suom. Maijastina Kahlos & Raija Sarasti-Wilenius. Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 934. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2003. ISBN 951-746-521-1.
**Kadžerom** (ven. Каджеро́м, komiksi Кöджарöм, *Ködžaröm*) on maaseututaajama ja maalaiskunta Komin tasavallan Petšoran piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Isakovka-joen varrella 86 kilometriä Petšorasta lounaaseen. Taajaman kautta kulkee Kotlasin ja Vorkutan välinen rautatie. Taajamassa on 1900 ja kunnassa 2600 asukasta (vuonna 2007).

Paikkakunta on saanut alkunsa 1930-luvulla perustetusta metsätyökeskuksesta, jonka työvoiman muodostivat vangit ja karkotetut. Vuonna 1950 se sai kaupunkimaisen taajaman statuksen. Vuonna 1989 siellä oli yli 3000 asukasta. Vuonna 1997 Kadžerom alennettiin maaseututaajamaksi.

Kadžeromin kuntaan kuuluvat keskustaajaman lisäksi Pritšalin (Причал), Talyin (Талый) ja Trubosedjolin (ven. Трубоседъёль, komiksi Трубосьöдъёл, *Trubośödjoĺ*) taajamat. Seudun talous perustuu puunhankintaan. Palveluja ovat lastentarha, keskikoulu, lasten musiikkikoulu, kulttuuritalo, kirjasto, sairaala, apteekki ja posti.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kadžerom Petšoran piirin sivustolla *pechoraonline.ru*. Viitattu 17.5.2011. (venäjäksi)
2. 1 2  Tšislennost postojannogo naselenija selskih naseljonnyh punktov Respubliki Komi na 1 janvarja 2007 goda *komi.gks.ru*. Viitattu 17.5.2011. (venäjäksi)[vanhentunut linkki]
3. ↑  *Gde ty živjoš: Gipermedia entsiklopedija (CD-rom)*. Syktyvkar: Institut jazyka, literatury i istorii Komi nautšnogo tsentra Uralskogo otdelenija RAN, Ministerstvo kultury i natsionalnoi politiki Respubliki Komi, 2006.

Aiheesta muualla
----------------

* Kadžeromin taajaman sivusto (venäjäksi)
**Corporation Act (1661)** oli vuonna 1661 annettu laki, jolla pyrittiin rajoittamaan julkiset virat Englannissa vain Englannin kirkon jäsenille.

Laki ei ollut kohdistettu suoraan roomalaiskatolilaisia vastaan, vaan lähinnä presbyteerejä. Presbyteerit olivat saavuttaneet vaikutusvaltaisen aseman kaupunkien hallinnossa kaikkialla Englannissa.

Laissa säädettiin, että ketään ei voida laillisesti valita mihinkään hallituksen, kaupungin tai yrityksen hallintoon liittyvään virkaan, ellei hän ole edeltävien 12 kuukauden aikana saanut Herran ehtoollisen sakramenttia Englannin kirkon rituaalien mukaisesti. Hänen oli myös sitouduttava anglikaaniseen oppiin valalla. Näiden vaatimusten puuttuessa vaalit oli mitätöitävä. 

Laki kumottiin lopulta vuonna 1828, vuosi ennen katolisille annettua uskonnonvapautta.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Corporation Act 1661
**Niko Saarinen** (s. 30. syyskuuta 2000) on suomalainen taekwondoin. Hän on menestynyt juniorisarjoissa ja ollut aikuisten sarjassakin pitkään Suomen parhaita. 

Saarinen on voittanut alle 63-kiloisten luokassa Pohjoismaiden-mestaruuden vuosina 2018 ja 2019. Saarinen on myös on voittanut Suomen-mestaruuden alle 54-kiloisten luokassa 14-vuotiaana vuonna 2014, alle 58-kiloisissa vuonna 2015, alle 63-kiloisissa vuonna 2016 sekä niin alle 63-kiloisten kuin alle 68-kiloistenkin luokassa vuosina 2017 ja 2018.

Hän kilpaili Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2018 ja 2021 ja osallistui myös maailmanmestaruuskilpailuihin 2019. Suomessa Saarinen edustaa turkulaisseura Budokwaita.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Niko Saarinen Budokwai Taekwondo. Viitattu 15.5.2019.
2. 1 2  Saarinen, Niko *Taekwondo Data*. Viitattu 16.5.2021. (englanniksi)
3. 1 2 3  Kolme suomalaista taekwondon MM-kisoihin.  *Turun Sanomat*, 15.5.2019, s. 22.
4. ↑  Tikander, Vesa: *Urheilun vuosikirja 40*, s. 300. Urheilumuseo, 2019. ISBN 978-952-6644-14-1.
*Tämä artikkeli käsittelee romaania. Siihen pohjautuvasta elokuvasta on oma artikkelinsa.*

**Silta salaiseen maahan** (engl. *Bridge to Terabithia*) on yhdysvaltalaisen Katherine Patersonin kirjoittama nuortenkirja. Englanninkielinen alkuteos julkaistiin 1977 ja suomennos kaksi vuotta myöhemmin WSOY:n kustantamana. Kirjan suomensi Leila Ojasen johtama Tampereen kieli-instituutin 2. kurssin työryhmä.

*Silta salaiseen maahan* sai vuonna 1978 Amerikan kirjastoseuran jakaman Newbery-mitalin, joka myönnetään vuosittain parhaalle amerikkalaiselle nuortenromaanille.

Kirjan tapahtumat sijoittuvat Yhdysvaltoihin Virginian syrjäseudulle. Päähenkilöt ovat nuoria, ja kirjassa kuvataan heidän suhteitaan perheeseensä ja koulutovereihinsa. Kirjan idea syntyi Patersonin David-pojan parhaan ystävän kuoltua kahdeksanvuotiaana.

Kirjan pohjalta on tehty kaksi elokuvaa. Ensimmäinen, vuonna 1985 ilmestynyt televisioelokuva, ei ollut erityisen uskollinen sovitus eikä Paterson ollut osallisena sen työstämisessä. Vuonna 2007 sen sijaan ilmestyi Walden Median tuottama teatterielokuva, sekin nimeltään *Silta salaiseen maahan*, jossa tuottajana ja toisena käsikirjoittaja toimi kirjailijan poika David L. Paterson – sama jonka lapsuusystävän kuolemasta kirja sai alkunsa.

Tarina
------

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Jess Aarons on kymmenvuotias poika, joka elää pienellä maatilalla vanhempiensa ja neljän siskonsa kanssa. Perhe on melko köyhä, vaikka isä käykin töissä kaupungissa. Kesälomalla Jess harjoittelee kotipihassa juoksua ollakseen seuraavana lukuvuonna koulun nopein juoksija. Syksyllä Jessin naapuriin muuttaa Burken perhe. Heidän tyttärensä Leslie herättää heti huomiota erikoisella pukeutumisellaan ja harrastuksillaan. Jess ei pidä siitä, että uusi naapuri koettaa koulussa lyöttäytyä hänen seuraansa, kun pojat valmistautuvat juoksukilpailuun. Leslie pääsee kuitenkin kilpailuun mukaan ja voittaa sen. Tytölle häviäminen on niin noloa, että juoksukilpailut loppuvat siihen. Myös Jess on harmissaan häviöstään, mutta tutustuttuaan paremmin Leslieen heistä tulee parhaat ystävykset. 

Leslien vanhemmat ovat kirjailijoita, ja heidän kotonaan luetaan paljon. Leslie tuntee monia mielikuvituksellisia tarinoita, ja hän keksii Jessin ja Leslien oman salaisen valtakunnan, Terabithian. Seikkaillessaan Leslien kanssa Terabithiassa Jess oppii paljon asioita, joista hänelle on hyötyä arkielämässä. Hän oppii kohtaamaan vaikeat asiat ja selviytymään niistä. Myöhemmin Leslie kuitenkin kuolee pudottuaan köyden katkettua jokeen.

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**

Lähteet
-------

1. ↑  Newbery Medal Winners, 1922 - Present American Library Association. Viitattu 7.7.2011. (englanniksi)
2. ↑  Rich, Motoko: New Envoy’s Old Advice for Children: Read More *The New York Times*.  4.1.2010. Viitattu 7.7.2011. (englanniksi)
3. ↑  Berry, Robert: Building the Bridge: An Interview with the Writers of the Terabithia Book and Film *Retrocrush.com*.  2007.  Arkistoitu 15.7.2011. Viitattu 7.7.2011. (englanniksi)