recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Mauri Jarmo Sainio** (19. maaliskuuta 1927 Helsinki – 15. lokakuuta 1994 Espoo) oli suomalainen toimittaja ja rikoskirjailija.

Sainion vanhemmat olivat kansakoulunopettaja, lehtori Arvo Johannes Sainio ja kansakoulunopettaja Terttu Heimola. Hän pääsi ylioppilaaksi 1946 ja opiskeli sitten oikeustiedettä Helsingin yliopistossa. Sainio oli toimittajana 1950-luvun puolivälistä lähtien ja hän oli toimittajana Seura-lehdessä 1959–1964 ja Apu-lehdessä 1965–1971. Hän toimi freelance-toimittajana vuodesta 1971 alkaen ja oli myös Alibi-lehden erikoistoimittajana vuodesta 1979 alkaen. Kahden kirjan lisäksi Sainio on kirjoittanut lukuisia lehtinovelleja ja kertomuksia.

Mauri Sainio oli naimisissa 1951–1967 Anja Annikki Niirasen kanssa ja vuodesta 1980 toimittaja Leena Terttu Orvokki Kalsteen kanssa.

Teoksia
-------

* *Turistimatkalta tappolistalle* : seikkailuromaani. Otava 1988

Toimitustöitä
-------------

* *Rikos ei kannata : kuuluisia suomalaisia rikoksia*. Tammi 1966 (suomalaisia tosielämän rikostapauksia vuosilta 1912–1958)

Lähteet
-------

1. ↑  Kuolinilmoitus. *Helsingin Sanomat* 29.10.1994, s. A 6 (Lehti HS Aikakoneessa (tilaajille))
2. ↑  Kirkko Helsingissä: Sainio Mauri Jarmo, Hietaniemen hautausmaa, alue 02, kortteli 020, rivi 14, paikkanumero 00322 *hautahaku.fi*. Viitattu 24.3.2022.
3. 1 2 3  Helsingin Norssin matrikkeli 1867–1992, numero 4229

Aiheesta muualla
----------------

* Sininen kirjahylly-blogi 1.4.2015 : Himomurhia ja pulituurijuoppoja
**Mauri Olavi Pietikäinen** (16. helmikuuta 1944 Riihimäki – 9. maaliskuuta 2014 Sipoo) oli suomalainen alttoviulisti ja Helsingin kaupunginorkesterin äänenjohtaja. 

Pietikäinen opiskeli Sibelius-Akatemiassa 1953–1966 ensin viulua Leena Siukosen ja sitten alttoviulua Aarno Salmelan johdolla. Hän kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1962 Helsingin Tehtaanpuiston yhteiskoulusta. Vuosina 1962–64 hän opiskeli musiikkitiedettä Helsingin yliopistossa. Jatko-opintoja hän teki muun muassa Ruotsissa 1960-luvulla.

Pietikäinen soitti vastaperustetussa Suomen Kansallisoopperan orkesterissa 1963–1965 ja Radion sinfoniaorkesterissa 1966–1973. Pisimmän uran hän teki Helsingin kaupunginorkesterissa vuosina 1973–2007, 1970-luvun puolestavälistä 1990-luvun puoleenväliin alttoviulun äänenjohtajana. Hän oli mukana myös Savonlinnan oopperajuhlaorkesterissa, World Philharmonic Orchestrassa sekä Vantaan viihdeorkesterissa sen perustamisesta alkaen.

Pietikäinen oli myös ahkera kamarimuusikko. Hän oli mukana Tulindberg-kvartetissa, Espoo-kvartetissa, Voces Intimaessa, Finlandia-kvartetissa, Segerstam-kvartetissa ja Sputnik-kvartetissa. Pietikäisen isompia kamarikokoonpanoja olivat Sibelius-Akatemian kamariorkesteri, Helsingin kamariorkesteri, Radion kamariorkesteri, Radion nykymusiikkiorkesteri ja Finlandia Sinfonietta.

Klassisen musiikin ohella Pietikäinen oli mukana soittamassa jousitaustoja yli 2 000 kevyen musiikin äänitteellä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Poijärvi, Petteri: Mauri Pietikäinen in memoriam, SAVS, Suomen alttoviuluseuran tiedotuslehti, toukokuu 2014, s. 25–27. Viitattu 12.12.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Mauri Pietikäinen Elonetissä.
* Muistokirjoitus Helsingin Sanomissa (maksumuuri)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |

 |
**Valter Ojakäär** (10. maaliskuuta 1923 Pärnu – 27. lokakuuta 2016 Pärnu) oli virolainen säveltäjä, jazzmuusikko ja tietokirjailija. Hänen pääteoksensa on ooppera *Kuningal on külm*, joka perustuu A. H. Tammsaaren suomeksikin esitettyyn satiiriseen komedianäytelmään *Kuninkaalla on kylmä*. Sekä Virossa että Suomessa Ojakäär tunnetaan parhaiten Georg Otsin tunnetuksi tekemän "Kalastajan laulun" säveltäjänä.

Valter Ojakäär innostui jazzista opiskellessaan Pärnun poikalyseossa 1930-luvulla ja opetteli soittamaan saksofonia ja klarinettia. Hän oli 1950-luvulla mukana perustamassa Neuvosto-Virossa karsaasti katsottua Tallinnan jazzfestivaalia ja osallistui sen järjestelyihin aktiivisesti myöhemminkin. Ojakäär on toimittanut jazzohjelmia Viron radioon ja eläkevuosinaan hän laati Viron populaarimusiikista kolmiosaisen historiikkiteoksen.

Vuonna 2000 Ojakäär palkittiin Eesti Muusikaauhinnad -gaalassa vaikutuksestaan Viron musiikkielämään.

Lähteet
-------

1. ↑  "Kalastajan laulu", *Suuri toivelaulukirja 2*, s. 142. Toim. Aapeli Vuoristo, 18. painos. F-kustannus, 2005. ISBN 952-461-082-5.
2. ↑  Rytsä, Paavo: Georg Ots: Saarenmaan valssi *Yle Elävä arkisto*.  15.10.2007. Yleisradio. Viitattu 2.6.2018.
3. ↑  Kuninkaalla on kylmä *Ilona-esitystietokanta*. Teatterin tiedotuskeskus. Viitattu 2.6.2018.
4. ↑  Gronow, Pekka: Sirppi ja saksofoni: Valter Ojakäär 85 vuotta *Yle Vintti*.  9.3.2008. Yleisradio. Viitattu 2.6.2018.
5. ↑  2008 Eesti Muusikaauhinnad.  Arkistoitu 2.6.2018. Viitattu 2.6.2018. (viroksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Latvia
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Mauri Gunnar Perälä** (13. toukokuuta 1915 Teuva – 22. toukokuuta 2008 Kauhajoki) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai talousneuvoksen ja kauppaneuvoksen arvonimet.

Perälän vanhemmat olivat maanviljelijä Uuno Vieno Perälä ja Hulda Ulrika Salo ja puoliso vuoteen 1999 Sirkka Sofia Vuorinen. Perälä kävi kansakoulun ja Jurvan kotiteollisuuskoulun 1932–1934. Hän oli M. Perälän Huonekalu-, Väriliike ja Verhoomon omistaja ja johtaja Kauhajoella vuodesta 1945, K. Perälän Huonekaluliikkeen johtaja Seinäjoella vuodesta 1958, Perälä-Yhtymä M. Perälä ja kumpp. Huonekalutehtaan, vuodesta 1977 Perälä-Yhtymä Oy, toimitusjohtaja vuodesta 1960, V. Perälän Huonekalu- ja Väriliikkeen johtaja Kurikassa vuodesta 1963 ja Möbeljattan Huonekaluverhoomon hallituksen puheenjohtaja vuodesta 1970. Kauhajoen kunnanvaltuuston jäsen Perälä oli 1961–1972 ja kunnanhallituksen jäsen 1961–1968. Hänellä oli myös lukuisia muita luottamustehtäviä. Sotilasarvoltaan Perälä oli reservin vääpeli (1968). Hän sai talousneuvoksen arvonimen 1967 ja kauppaneuvoksen arvonimen 1977.

Lähteet
-------

1. 1 2  Wester, Holger: Kauppaneuvos Mauri Perälä (1915–2008). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 5.9.2011. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 21.11.2022.
2. 1 2  Mauri Perälä *Biografiasampo*. Viitattu 21.11.2022.
3. ↑  Arvonimet.  *Uusi Suomi*, 10.12.1977, nro 332, s. 9. Kansalliskirjasto. Viitattu 21.11.2022.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Talousvaikuttajat
* Biografiasampo

 |

 |
**Cheryl Tiegs** (27. syyskuuta 1947 Breckenridge, Minnesota) on yhdysvaltalainen malli. Hän tuli tunnetuksi muun muassa useista kansikuvista *Vogue-, Elle-, Sports Illustrated-* ja *Time*-aikakauslehdissä. Häntä on kutsuttu maailman ensimmäiseksi "supermalliksi".

Maatilalla läntisessä Minnesotassa syntynyt mutta viisivuotiaasta Los Angelesin esikaupungissa varttunut Cheryl Tiegs pääsi teini-iässä esiintymään monissa televisiomainoksissa, minkä ansiosta hänet löydettiin *Glamour*-lehden kansikuvatytöksi vuonna 1964. Malliura huipentui vuoden 1978 *Sports Illustrated* -lehden uimapukunumeroon ja sitä seuranneeseen sopimukseen Cover Girl -kosmetiikkamerkin kanssa.

Yksityiselämä
-------------

Tiegsin ensimmäinen aviomies oli mainosmies Stan Dragoti (1970–1979), toinen valokuvaaja Peter Beard (1981–1983), kolmas näyttelijä Gregory Peckin poika Anthony Peck (1990–1994) ja neljäs joogaohjaaja Ted Stryker (1998–2001). Hänellä on poika kolmannesta ja kaksospojat neljännestä avioliitostaan.

Cheryl Tiegs on ollut mukana monissa hyväntekeväisyyskampanjoissa muun muassa ympäristö- ja sisäilmakysymyksissä. Vuonna 2012 hän kilpaili Donald Trumpin tuomaroimassa *The Apprentice* -tosi-tv-show’ssa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Cheryl Tiegs biography *Biography.com (Internet Archive)*.  Arkistoitu 3.11.2013. Viitattu 20.9.2021.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Australia

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Mauri Repo** (31. tammikuuta 1945 – 19. toukokuuta 2002) oli Suomen Työväen Urheiluliitto TUL:n hiihdon päävalmentaja 1981–1987 ja tätä ennen TUL:n oto-valmentaja. Hän oli koulutukseltaan liikunnanopettaja ja toimi aikanaan myös Jyväskylän kaupungin liikuntatoimenjohtajana.

Revolla oli merkittävä rooli paitsi TUL:n valmentajana myös valmentajien kouluttajana ja materiaalien tekijänä. Hän kirjoitti useita hiihtoon liittyviä valmennus- ja koulutusmateriaaleja. Revon kirjoittamissa valmennusoppaissa *Hiihdon lajiosa* (1974), *Hiihdon lajiosa* (1979), *Nuorten hiihdon valmennusopas* (1983) ja *Hiihdon 2-tason koulutusmateriaali* (1989) hän tuo esille ensimmäisenä kirjoittajana sauvakävelyharjoitukset ja sauvakävelyn merkityksen hiihtäjille. Sauvakävely ei omana kuntoliikuntamuotona ollut vielä tuolloin ollut yleisesti tiedossa. Repo kirjoitti lähes kymmenen valmennuskirjaa.

Aiheesta muualla
----------------

* Hiihdon päävalmentaja Mauri Repo (Arkistoitu – Internet Archive) Suomen Työväen Urheiluliitto

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Tauno Johannes Sarantola** (15. elokuuta 1930 Noormarkku – 3. syyskuuta 2006 Helsinki) oli rovasti, joka työskenteli useissa Helsingin seurakunnissa.

Hän kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin koelyseosta 1950 ja vihittiin papiksi 1956.

Hän työskenteli ylioppilaspappina 1968–1961 ja Kulosaaren seurakunnan vt. kirkkoherrana 1961–1962. Oltuaan muutaman vuoden Meilahden seurakunnassa hänet valittiin 1967 Kulosaaren kirkkoherraksi, jota tehtävää hän hoiti vuoteen 1985. Tämän jälkeen hän toimi Töölön seurakunnan kappalaisena eläkkeelle siirtymiseensä 1992 saakka.

Sarantola muistetaan sanavalmiina ja avarakatseisena. Hänen saarnansa käsittelivät sekä maailman isoja ongelmia että pienen ihmisen vaikeuksia. Kulosaaressa hän sai camillomaisen olemuksensa mukaan lempinimen "Isä Tauno".

Hänen pitkäaikainen harrastuksensa oli työskentely kristillisen taiteen parissa. Hän toimi Kristillisen kulttuurin liitossa eri johtotehtävissä 1957–1987. Hänen hallinnollisia kykyjään hyödynnettiin myös muissa kirkon tehtävissä. Hän sai kirkon kulttuuripalkinnon 1999.

Lähteet
-------

* (Arkistoitu – Internet Archive) Muistokirjoitus Helsingin sanomissa.
* Veli-Matti Hynninen: Ei mikä tahansa saari
* (Arkistoitu – Internet Archive) Kirkon kulttuuripalkinto rovasti Tauno Sarantolalle

### Viitteet

1. ↑  Anja Pankasalo (toim): 1919-1994 Helsingin Koelyseo – Töölön Yhteislyseo- Etu-Töölön yläaste ja lukio 75 vuotta, sivu 127, Helsinki 1994 ISBN 952-90-5512-9


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Zac Brown Band** on yhdysvaltalainen, Atlantassa perustettu yhtye. Sen johtaja, laulusolisti, kitaristi ja lauluntekijä on Zac Brown (s. 1978). Yhtyeen musiikki on countrya, jossa on vaikutteita myös bluegrassista, rockista, folkista, reggaesta ja karibialaisesta musiikista.

Ura
---

Zac Brown syntyi Atlantassa 1978. Lapsena hän otti kitaratunteja, ja lukioikäisenä hän ryhtyi esiintymään pop- ja countryesiintyjänä. Collegessa hän opiskeli laulamista, biologiaa, liiketaloutta ja psykologiaa. Hänellä oli soolouransa ohella oma yhtye Far from Einstyne, ja hän rahoitti opiskelunsa esiintymistuloillaan. Yhtye teki yhden levyn vuonna 1998, minkä jälkeen se hajosi ja Brown jatkoi rumpalinsa kanssa duona. Vuonna 2001 Brown jätti opintonsa ja ryhtyi kokopäivätoimiseksi muusikoksi. Vuonna 2002 hän perusti Zac Brown Bandin. Seuraavana vuonna hän perusti oman Home Grown -levy-yhtiön, joka sai myöhemmin nimekseen Southern Ground. Vuonna 2006 yhtyeen kokoonpano oli vakiintunut, ja se äänitti läpimurtolevynsä *The Foundation*. Levy koostui yhtyeen jo pitkään esittämistä lauluista. Levy julkaistiin maanlaajuisesti 2008, ja sen single "Chicken Fried" myi platinaa. Vuonna 2010 Zac Brown Band voitti vuoden parhaan uuden artistin Grammy-palkinnon. Yhtyeen seuraava studioalbumi *You Get What You Give* (2010) nousi Yhdysvalloissa listakärkeen samoin kuin *Uncaged* (2012).

Jäsenet
-------

Yhtyeen jäsenet vuonna 2014:

* Chris Fryar (rummut)
* Clay Cook (kitara, kosketinsoittimet ym.)
* Coy Bowles (kitara, kosketinsoittimet)
* Daniel de los Reyes (rytmisoittimet)
* Jimmy De Martini (viulu, laulu)
* John Driskell Hopkins (basso, kitara ym.)
* Matt Mangano (basso)
* Zac Brown (laulusolisti, kitara)

Albumit
-------

* *Home Grown* (2005)
* *Live from the Rock Bus Tour* (live, 2007)
* *The Foundation* (2008)
* *You Get What You Give* (2010)
* *Pass the Jar* (live, 2010)
* *Uncaged* (2012)
* *Jekyll + Hyde* (2015)
* *Welcome Home* (2017)
* *The Owl* (2019)

Lähteet
-------

1. 1 2  Zac Brown Band biography Billboard.com. Viitattu 25.9.2014.
2. ↑  Markus Hilden: Zac Brown Band ja Frank Ocean USA:n albumilistan kärkipaikoilla  1.10.2010. Rumba.fi. Viitattu 25.9.2014.
3. ↑  About the Band Zacbrownband.com.  Arkistoitu 3.7.2014. Viitattu 25.9.2014.
4. ↑  j. poet: Zac Brown Band: Artist Biography Allmusic.com. Viitattu 25.9.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Yhtyeen virallinen sivusto
Mauri Pohto.
**Mauri Rafael Pohto** (18. syyskuuta 1905 Tampere – 29. joulukuuta 1989 Helsinki) oli Helsingin yliopiston ensimmäinen hammaslääketieteen professori.

Pohdon vanhemmat olivat kirjanpitäjä Samuel Adiel Pohto ja Anna Sofia Pirilä. Vaikka hammaslääketieteen opetus oli alkanut Helsingin yliopistossa jo 1892, sen ensimmäinen varsinainen professuuri perustettiin vasta 1957. Pohdosta tuli hampaantäyttöopin, vuodesta 1966 kariesopin, professori. Hän oli perehtynyt alaan jo 1930-luvulta tutkijana ja opettajana. Opetusta Pohto kehitti muun muassa opetuselokuvien avulla, mistä hän sai professorin uransa alkuvuosina kansainvälisiä palkintoja. Tutkijana häntä kiinnostivat esimerkiksi vitamiinien vaikutus karieksen ennaltaehkäisyssä, penisilliinin ja muidenkin antibioottien käyttö hammashoidossa sekä hammasytimen mikroskooppiset löydökset. Viimeksi mainitusta varsinkin hänen hammasytimen verenkiertoa koskevat tutkimuksensa saivat huomiota. Yliopiston hammaslääketieteen laitoksen johtaja hän oli 1963–1972, alan koulutusta pohtineen komitean puheenjohtajana hän toimi 1963–1965. Merkittävää oli myös Pohdon osallistuminen hammaslääketieteen laitoksen uusien tilojen rakentamiseen, hän oli rakennustoimikunnan puheenjohtaja. Ruskeasuon klinikka valmistui kuitenkin vasta 1979, kun Pohto oli jo siirtynyt eläkkeelle.

Pohdon puoliso vuodesta 1937 oli Pulmu Annikki Alanko (s. 1908). Molemmista perheen lapsista tuli hammaslääkäreitä ja pojasta Pentti Pohdosta (s. 1938) myös pitkäaikainen yliopisto-opettaja.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Korppi-Tommola, Aura: "Pohto, Mauri (1905–1989)", *Suomen kansallisbiografia, osa 7*, s. 760–761. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2006. ISBN 951-746-448-7. / Teoksen verkkoversio.

Aiheesta muualla
----------------

* Nimen takana: Pohto, Mauri Rafael. *Suomen Hammaslääkärilehti* 7/2012, s. 47. (Viitattu 11.1.2015.)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |
**Tauno Relander** (16. huhtikuuta 1892 Sortavalan maalaiskunta – 10. heinäkuuta 1977 Mikkeli) oli suomalainen lääkäri, lääkintöneuvos ja sukututkija.

Henkilöhistoria ja lääkärinura
------------------------------

Relanderin vanhemmat olivat filosofian tohtori, seminaarin johtaja Oskar Relander ja Bertha Relander ja puoliso vuodesta 1924 Bodil Elisabeth Moltesen. Relander tuli ylioppilaaksi Sortavalan reaalilyseosta 1910 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1922. Lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi hän väitteli 1943. Relander toimi monissa tehtävissä muun muassa Helsingissä, Viipurissa ja Joroisissa, ennen siirtymistään Mikkelin lääninsairaalan ylilääkäriksi 1945–1960. Hänelle myönnettiin lääkintöneuvoksen arvonimi vuonna 1961.

Sukututkija
-----------

Eläkkeelle jäätyään Relander keskittyi harrastuksiinsa, kuten sukututkimukseen, luonnontieteisiin ja puutarhanhoitoon. Hän julkaisi vuonna 1976 yhdessä Pentti J. Voipion kanssa mittavan sukuselvityksen Relander-suvun mieslinjasta Suomen Sukututkimusseuran julkaisuna numero 31 *Hirvensalmen Relander-suku*. Selvitys käsittää kaikki suvun nimeä kantaneet perheelliset miehet noin vuonna 1690 Hirvensalmelle muuttaneesta suvun kantaisästä Anders Relanderista alkaen aina vuoteen 1975 saakka.

Lähteet
-------

1. 1 2  Juhani Kirpilä, Sisko Motti, Anna-Marja Oksa (toim.): *Suomen lääkärit 1962*, s. 528-529. Helsinki: Suomen Lääkäriliitto, 1963.
2. ↑  Kuolleita (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 14.7.1977, HS Aikakone. Viitattu 16.3.2018.
3. ↑  Tauno Relander: *Hirvensalmen Relander-suku*, s. 62,63. Savonlinnan Kirjapaino Osakeyhtiö, 1976. ISBN 951-95151-5-1.
4. ↑  Jani Laasonen: *Yhteenveto Relander-suvun historiasta, sen neljästä päähaarasta ja niiden merkkihenkilöistä*, s. 9-10, 13-14. Books on Demand, 2017. ISBN 978-952-339-021-8.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)
* Alankomaat

 |

 |
**Zachary Michael "Zac" MacMath** (s. 7. elokuuta 1991 St. Petersburg, Florida, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa Major League Soccerin Philadelphia Unionia.

Seurajoukkueura
---------------

Ennen ammattilaisuraansa MacMath pelasi yliopistojalkapalloa Marylandin yliopiston joukkueessa Terrapinsissä vuosina 2008–2010. Maryland voitti NCAA:n mestaruuden vuonna 2008 ja ylsi MacMathin aikana lisäksi kahdesti puolivälieriin. Joukkueen ykkösmaalivahtina toiminut MacMath valittiin muun muassa Atlantic Coast Conferencen tähdistöjoukkueeseen vuosina 2009–2010 ja kansallisen jalkapallovalmentajaliiton NSCAA:n tähdistöjoukkueeseen vuonna 2010. Kesällä 2010 hän kävi harjoittelemassa englantilaisseura Evertonissa maanmiehensä Tim Howardin opastuksessa.

MacMath siirtyi ammattilaiseksi kolmannen yliopistovuotensa jälkeen ja osallistui Major League Soccerin vuoden 2011 MLS SuperDraft -varaustilaisuuteen, jossa Philadelphia Union varasi hänet ensimmäisellä kierroksella numerolla viisi. Hän teki MLS-debyyttinsä 3. syyskuuta 2011 vierasottelussa Real Salt Lakea vastaan, missä hän korvasi loukkaantuneen Faryd Mondragónin puoliajalla.

Maajoukkueura
-------------

MacMath kuului Yhdysvaltain jalkapalloliiton IMG Soccer Academy -koulutusohjelmaan vuosina 2006–2008. Hän osallistui alle 17-vuotiaiden MM-kilpailuihin vuonna 2007, missä hän pelasi kahdessa alkulohko-ottelussa.

Sittemmin MacMath on pelannut Yhdysvaltain alle 20-vuotiaiden joukkueessa muun muassa Milk Cup -harjoitusturnauksessa vuonna 2010, missä Yhdysvallat voitti mestaruuden, ja CONCACAFin alle 20-vuotiaiden mestaruuskilpailuissa vuonna 2011.

Lähteet
-------

1. ↑  Player Bio: Zac MacMath Maryland Athletics.  Arkistoitu 21.8.2012. Viitattu 4.9.2011. (englanniksi)
2. ↑  Year-By-Year Records Maryland Athletics.  Arkistoitu 27.10.2011. Viitattu 4.9.2011. (englanniksi)
3. 1 2  Dohrmann, George: Maryland’s MacMath preps for U-20 World Cup with summer abroad  25.8.2010. Sports Illustrated. Viitattu 4.9.2011. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
4. ↑  Zeitlin, Dave: Union go to Maryland well again for MacMath  13.1.2011. Major League Soccer.  Arkistoitu 19.8.2011. Viitattu 4.9.2011. (englanniksi)
5. ↑  Jasner, Andy: Union fight back at RSL, fall short in quest for equalizer  4.9.2011. Philadelphia Union.  Arkistoitu 11.9.2011. Viitattu 4.9.2011. (englanniksi)
6. ↑  Residency Program U.S. Soccer. Viitattu 4.9.2011. (englanniksi)
7. ↑  FIFA Player Statistics FIFA.  Arkistoitu 25.5.2012. Viitattu 4.9.2011. (englanniksi)
8. ↑  U.S. U-20 MNT Falls to Guatemala in CONCACAF U-20 Championship Quarterfinals  6.4.2011. U.S. Soccer. Viitattu 4.9.2011. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Zac MacMath** Wikimedia Commonsissa

* Zac MacMathin esittely Philadelphia Unionin sivustolla (englanniksi)
* Zac MacMathin esittely Major League Soccerin sivustolla (englanniksi)
**Zabrodskoje** tai **Homutovskoje** (ven. Забродское, Хомутовское) on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Pihkovan piirissä.

Maantietoa
----------

Järvi on 1,9 kilometriä pitkä, alle 200 metriä leveä ja sen pinta-ala on 12,8 hehtaaria. Sen keskisyvyys on 2 metriä ja sen syvänteessä on 5,3 metriä vettä. Järvi on saareton. Järvi on ollut peltomaiden ja kosteikkojen ympäröimä, mutta nykyään osa peltomaista on vajaassa viljelyssä ja loput ovat pusikoitumassa. Eteläpuolisella peltoaukealla sijaitsee enää muutaman talon kylä Zabrodje (ven. Забродье) ja saman tien varrella idässä virkeämpi kylä Gverzdon (ven. Гверздонь). Täällä tie yhtyy Serjodkan (ven. Серёдка) kirkonkylälle johtavaan tiehen.

Luontoarvoja
------------

Järvessä elää ainakin hauki, särki, ahven, ruutana, sorva ja kiiski, sekä jokirapua, jota tavataan niukasti. Järvi on mutapohjainen, mutta rantavedessä voi olla muta-, savi- tai hiekkapohja. Rannat ovat soistuneilla rannoilla loivat, mutta toisaalla esiintyy jyrkkiäkin rantoja.

Vesistösuhteita
---------------

Zabrodskoje sijaitsee Tolban sivujoen Šumilkan (ven. Шумилка) valuma-alueella ja järven laskuoja yhtyy Šumilkaan aivan sen alajuoksulla. Tolba laskee Peipsijärveen, jonka Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen. Järvi sijaitsee Tolban sivujokien Šumilkan ja Drozdihan (ven. Дроздиха) vedenjakajavyöhykkeellä, mikä selittää sen pienen valuma-alueen pinta-alan 0,28 neliökilometriä. Ilmakuvissa siihen tulee pieniä ojia lähialueelta ja sen pohjoispäässtä alkaa laskuoja, joka virtaa pohjoiseen päin. Se yhtyy Šumilkaan tämän alajuoksulla.

Huomautuksia
------------

1. 1 2 3 4 5  Kohteen pituus, leveys ja ympäristön kasvillisuus, asutus ja nimistöä on tarkistettu Internetin Google-, Bing-, ACME- tai Yandex-karttapalvelusta käyttäen järven koordinaatteja.
2. ↑  Järven tilavuus on laskettu kertomalla järven pinta-ala sen keskisyvyydellä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Pihkovan alueen järviä (Excel) (arkistoitu, 22.5.2014)  luotu 7.9.2013. pskov.ru:  Pihkovan alueen valtion lupa- ja ympäristöhallintokomitea.  Arkistoitu 30.6.2019. Viitattu 6.6.2020. (venäjäksi)
2. 1 2 3  Neuvostoajan kartta: Лист O-35-Б, Луга (Luga), 1:200 000, viitattu 6.6.2020 (venäjäksi)
3. 1 2 3  Pihkovan alueen kartta: sivu 9 (Arkistoitu – Internet Archive) viitattu 6.6.2020 (venäjäksi)
**Zabbaleen** on egyptiläinen, lähinnä kopteista koostuva yhteisö, jonka jäsenet toimivat jätteenkerääjinä Kairossa. Egyptin arabian sana "Zabbaleen" tarkoittaa suomeksi "roskaihmisiä". He kierrättävät keräämästä jätteestään noin 85 %. Suurin Zabbaleen-asuinalue on noin 30 000 asukkaan Moqattam.

Vuonna 2003 Kairo teki sopimukset jätteiden keräämisestä ulkomaisten yritysten kanssa. Jätehuollon yksityistäminen uhkaa Zabbaleen-yhteisön elinkeinoa. Keväällä 2009 Egyptin hallitus määräsi kaikki Egyptin yli 300 000 sikaa teurastettavaksi, koska niiden pelättiin mahdollisesti levittävän H1N1-influenssaa. Suuri osa sioista oli Zabbaleen-yhteisön omistuksessa. Sioille oli syötetty ruokajätettä ja niiden lihasta oli saatu myyntituloja. Sikojen teurastuksen seurauksena jätekasat kasvoivat ja orgaanisen jätteen määrä lisääntyi Kairon kaduilla.

Lähteet
-------

1. ↑  Fraser, Christian: Struggling after Egypt's pig cull *BBC*.  6.8.2009. Viitattu 30.6.2011. (englanniksi)
2. ↑  Smith, Sylvia: Cairo's devoted refuse collectors *BBC*.  2.6.2005. Viitattu 30.6.2011. (englanniksi)
3. ↑  Garbage Dreams *Independent Television Service*.  Arkistoitu 14.1.2012. Viitattu 30.6.2011. (englanniksi)
4. ↑  Knell, Yolande: Egypt pigs meet cruel fate in swine flu cull *BBC*.  29.5.2009. Viitattu 30.6.2011. (englanniksi)
5. ↑  Slackman, Michael: Belatedly, Egypt Spots Flaws in Wiping Out Pigs *The New York Times*.  19.9.2009. Viitattu 30.6.2011. (englanniksi)
**Kiinantammisilkkikehrääjä** (*Antheraea pernyi*) on riikinkukkokehrääjiin kuuluva, kookas itäaasialainen perhoslaji.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Kiinantammisilkkikehrääjä on kookas perhonen, jonka siipien pohjaväri on kellanruskea, eikä väri vaihtele kovin paljon eri yksilöiden välillä. Etusiiven kärki kaartuu etenkin koiraalla voimakkaan sirppimäisesti. Jokaisen siiven keskellä on värikäs, keskeltä läpikuultava silmätäplä ja takasiivissä silmätäplän ulkopuolen tummassa reunuksessa on keltaista väriä. Siipiväli 110–152 mm.

Levinneisyys ja lentoaika
-------------------------

Kiinantammisilkkikehrääjää tavataan Itä-Aasiasta Intiaan ulottuvalla vyöhykkeellä. Euroopassa laji on levinnyt luontoon osassa Espanjaa ja Baleaareilla. Aikuiset perhoset lentävät kahtena sukupolvena toukokuussa ja elokuussa.

Elinympäristö ja elintavat
--------------------------

Tammimetsissä viihtyvä laji, jonka molemmat sukupuolet lentävät yöllä ja tulevat valolle. Aikuiset perhoset kuoriutuvat koteloista aamupäivällä. Naaras houkuttelee koiraita luokseen tuottamiensa feromonien avulla. Se munii ensimmäiset noin 30 munaa lepopaikkansa ympäristössä sijaitseville lehdille ja loput lennosta ravintokasveille.

Toukan tuottamaa silkkiä kutsutaan tussah-silkiksi.

Ravintokasvi
------------

Toukka käyttää ravinnokseen pääasiassa eri tammilajeja (*Quercus*), mutta voi elää myös mm. pyökillä (*Fagus sylvatica*), koivuilla (*Betula*) sekä jalokastanjalla (*Castanea sativa*).

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Moths and Butterflies of Europe and North Africa (englanniksi)
* WildSilkbase (englanniksi)
* Wormspit.com (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q1074174
* Wikispecies: Antheraea pernyi
* BioLib: 51148
* BOLD: 28904
* EPPO: ANTAPE
* EUNIS: 306786
* Fauna Europaea: 443602
* Fauna Europaea (new): 23ce440c-f511-40aa-b17d-b10d2acda5fc
* GBIF: 1866556
* iNaturalist: 124121
* IRMNG: 11098031
* LepIndex: 67545
* NCBI: 7119
* NZOR: 9c9d7fb3-e0cf-42cf-bc7d-44bbe0a0255d

 |

 |
**Kiinanselkova** (*Zelkova sinica*) on jalavakasvien (Ulmaceae) heimoon, selkovien (*Zelkova*) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on korkeimmillaan noin 30 metriä korkeaksi kasvava puu, jonka rinnankorkeusläpimitta voi olla suurimmillaan noin 60 cm. Kaarna on harmahtavanvaaleaa ja sileää tai hilseilevää.

Lehtien korvakkeet ovat ruskeita, 5–10 mm pitkiä ja muodoltaan tasasoukkia tai suikeita. Lehtiruodit ovat 0,2–1 cm pitkiä ja lehtilavat ovat yleensä 3–6 cm pitkiä ja 1,5–3 cm leveitä. Toisinaan lehtilavat ovat hieman pienempiä tai hieman suurempia. Lehtilavat ovat muodoltaan pyöreitä tai soikeita, paperimaisia sekä lähes täysin kaljuja; lehtien pääsuonissa on muutamia karvoja. Lehdet ovat sulkasuonisia ja kussakin lehdessä on kuudesta kymmeneen sivusuonta keskisuonen molemmin puolin.

Hedekukat sijaitsevat yksittäin tai enintään kolmen kukan ryhminä. Hedekukat ovat halkaisijaltaan 2–3 mm ja niissä on kuusi terälehteä, joskus viisi tai seitsemän. Emikukat sijaitsevat yksittäin ja niissä on viisi tai kuusi terälehteä. Kiinanselkova kukkii huhtikuussa ja tuottaa hedelmiä elo–syyskuussa. Hedelminä olevat luumarjat ovat halkaisijaltaan 5–7 mm.

Kiinanselkova kasvaa laaksoissa sekä jokien varsilla 800–2500 metrin korkeudella merenpinnasta. Lajia tavataan Kiinassa Gansun, Hebein, Henanin, Hubein, Shaanxin, Shanxin ja Sichuanin maakunnissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Bétrisey, S. Song, Y. Liu, Z. & Kozlowski, G.: *Zelkova sinica* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2022-1*.  2018. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 23.9.2022. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Flora of China: *Zelkova sinica* *Flora of China*. Viitattu 23.8.2022. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q10935845
* Wikispecies: Zelkova sinica
* CoL: 7GD4B
* EoL: 2872462
* EPPO: ZELSI
* FoC: 200006334
* GBIF: 4159421
* GRIN: 42216
* iNaturalist: 450606
* IPNI: 837190-1
* IUCN: 131155483
* NCBI: 1214907
* Open Tree of Life: 577386
* Plant List: tro-33300290
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:837190-1
* Tropicos: 33300290
* WFO: wfo-0001143240

 |

 |
**Maku** (pers. ‏ماكو‎, *Mākū*; käytetään myös kirjoitusasuja **Mahku** tai **Máhkú**) on kaupunki Iranin luoteiskolkassa, Länsi-Azerbaidžanin provinssissa. Se sijaitsee 22 kilometrin päässä Turkin rajalta vuoristosolassa 1 634 metrin korkeudessa. Kaupungin läpi virtaa Zangmar-joki. Makun väestö on pääosassa azereita ja kurdeja.

Näkymä Makun vuoristokaupunkiin
Kaupungin väkiluku on kehittynyt seuraavasti 29 754 (1996), 33 406 (2001), 42 560 (2006) ja 42 751 (2011). Vuoden 2016 väestönlaskennan mukaan siellä asui 46 581 asukasta.

Antiikin aikana Maku kuului Meediaan ja myöhemmin Persian valtakuntaan. Safavididynastian hajoamisen jälkeen Maku oli itsenäinen kaanikunta. Maku on Bahá'ín historiassa merkittävä kaupunki, sillä baabilaisuuden perustaja Báb oli vangittuna kaupungissa yhdeksän kuukautta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Brinkhoff, Thomas: Mākū *citypopulation.de*. Viitattu 22.5.2019. (englanniksi)
2. ↑  Destination Tehran Rick Misterly, iranian.com, (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Maku** Wikimedia Commonsissa
**Juuso Ilmari Säntti** (8. kesäkuuta 1901 Mouhijärvi – 28. marraskuuta 1973 Jämsä) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Säntin vanhemmat olivat kirkkoherra, lääninrovasti Josef (Juuso) Säntti ja Olga Emilia (Milli) Fredriksson ja puoliso vuodesta 1930 Hjördis Linnea Grönholm. Professori Auvo Säntti oli hänen veljensä. Ilmari Säntti kävi Turun suomalaista lyseota ja tuli ylioppilaaksi Porin lyseosta 1922, maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi hän valmistui 1929 ja agronomiksi 1930. Säntti oli Suomen Maanviljelijäin Kauppa Oy:n siemen- ja viljaosaston hoitaja vuodesta 1930, apulaisjohtaja vuodesta 1934 ja toimitusjohtaja 1953–1964. Hän oli myös Ulvilan kirkkoherranvirkatalon tilanhoitaja 1926–1928, Auvilan kartanon tilanhoitaja Jämsässä 1929–1930 ja viljelijä vuodesta 1936. *Pelto ja sato* -lehden päätoimittaja Säntti oli 1938–1953. Hän oli Tampereen kaupunginvaltuuston jäsen 1946–1951 ja kaupunginhallituksen jäsen 1946–1949 ja hänellä oli myös useita muita luottamus- ja asiantuntijatehtäviä. Sotilasarvoltaan Säntti oli reservin kapteeni (1940). Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1961.

Lähteet
-------

1. 1 2  Ilmari Säntti *Biografiasampo*. Viitattu 27.9.2022.
2. 1 2  Kuolleita.  *Uusi Suomi*, 0.12.1973, nro 316, s. 7. Kansalliskirjasto. Viitattu 27.9.2022.
**Kiinaviinin uhri** (ransk. *Victime du quinquina*) on vuonna 1911 valmistunut ranskalainen mykkäelokuva. Sitä on pidetty yhtenä Max Linderin parhaista komedioista.

Juoni
-----

Lääkäri määrää sairauden heikentämälle Maxille lasillisen kiinaviiniä joka ilta. Sisäkkö ostaa tavattoman suuren viinilasin, johon mahtuu kokonainen pullollinen. Max tyhjentää lasin ja lähtee ulos. Kaupungilla humalainen Max törmäilee poliisipäällikköön, ministeriin ja kenraaliin, jotka haastavat hänet kaksintaisteluun ja ojentavat käyntikorttinsa. Kadulla poliisit pysäyttävät Maxin ja kantavat hänet vuorotellen käyntikorteissa mainittuihin osoitteisiin. Lopulta Max heitetään jälleen ulos ja kaikki kolme poliisia yhyttävät hänet samaan aikaan.

Näyttelijät
-----------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Max Linder  | … |  
  |
|  Gabrielle Lange  | … |  
  |
|  Jacques Vandenne  | … |  
  |
|  Georges Gorby  | … |  
  |

Tuotanto ja vastaanotto
-----------------------

*Kiinaviinin uhri* liittyy teemaltaan Linderin sairauteen ja syksyllä 1911 julkaistuun "toipilaskuvaan" *Max paranemaan päin*. Tauon jälkeen näyttelijän työtahti oli hidastunut, mutta hänen komiikkansa oli saanut lisää varmuutta. *Kiinaviinin uhria* pidetäänkin yhtenä Linderin parhaista teoksista. Se perustuu näyttelijän ja hänen avustajiensa tarkoin harkittuun mimiikkaan, josta on suora yhteys myöhempään Charlie Chaplinin tuotantoon. Teknisesti elokuva on vielä kovin alkeellinen, ja se sisältää vain muutamia päähenkilöä korostavia lähikuvia.

Elokuva oli suuri yleisömenestys ja se sai kiittäviä arvioita lehdistössä. Vuoden 1911 päättyessä Linderin palkkion kerrottiin nousseen 150 000 frangiin. Hän palasi pian entiseen kiivaaseen työtahtiinsa ja ryhtyi muutamia poikkeuksia lukuun ottamatta myös itse ohjaamaan elokuvansa.

*Kiinaviinin uhria* esitettiin helsinkiläisessä Lyyra-teatterissa helmikuussa 1912. Lehtimainoksen mukaan "tämän arvoista huvinäytelmää ei ole pääkaupungissa nähty eikä tulla näkemään".

Lähteet
-------

1. 1 2  Victime du quinquina *Filmographie Pathé*.  Arkistoitu 9.2.2019. Viitattu 8.2.2019.
2. 1 2  Mathiesen, Snorre Smári: *Max Linder: Father of Film Comedy*, s. 50–52. Albany: BearManor Media, 2018. 978-1-62933-208-6.
3. ↑  Sadoul, Georges: *Vseobštšaja istorija kino, tom 1*, s. 149–152. Moskva: Iskusstvo, 1958.
4. ↑  Victime du quinquina *Max Linder*.  Arkistoitu 6.2.2019. Viitattu 9.2.2019.
5. ↑  Teatteri Lyyran ilmoitus.  *Helsingin Sanomat*, 18.2.1912, s. 4. Artikkelin verkkoversio.

Aiheesta muualla
----------------

* *Kiinaviinin uhri* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
**Tamariskivarpunen** (*Passer moabiticus*) on pieni Kuolleenmeren seudulla esiintyvä varpunen.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Linnun pituus on 12-13 cm, siipien kärkiväli 19-20 cm ja paino noin 15-17 g. Pieni varpunen, jonka naaras muistuttaa varpusnaarasta mutta värit ovat kirkkaammat. Koiraalla on kirkas punaruskea laikku siiven yläpeitinhöyhenissä.

Esiintyminen
------------

Tamariskivarpunen esiintyy Kuolleenmeren seudulla, Jordanjoen laaksossa, Kaakkois-Turkissa, Irakissa, Iranissa ja Afganistanissa. Laji on pesinyt Kyproksella 1980-luvulla mutta tämä populaatio lienee hävinnyt. Eurooppalainen populaatio on kooltaan 1 800–6 000 yksilöä. Lajin kanta on elinvoimainen. Laji on vaelluslintu, itäiset populaatiot muuttavat talveksi Pakistaniin.

Elinympäristö
-------------

Esiintyy tamariskipensaikoissa aukeilla karuilla mailla. Suosii vesistön läheisyyttä. Ei välitä ihmisen seurasta*selvennä*.

Lisääntyminen
-------------

 *Passer italiae* 
Pesä on puun oksalla 1-10 m maanpinnan yläpuolella. Pesäpuu on yleensä rannassa, harvoin 100 m rantaa kauempana. Pesä muistuttaa pientä harakan pesää: se on ohuista risuista taitavasti oksiin kiinnitetty ja katettu, sisältä höyhenillä, kuiduilla ja siementen höydyillä. Naaras munii tavallisesti 4 tai 5 munaa. Muna painaa 1,64 g. Haudonta-aika on keskimäärin 12-14 päivää. On havaittu, että haudonta-aika on sitä lyhyempi mitä kuumempi on ilma. Naaras hautoo ja hoitaa poikaset lähes yksin. Poikaset lähtevät pesästä 11-13 päivän ikäisinä. Jos sää on pitkään kuiva ja kuuma ja pesän vieressä oleva vesistö kuivuu, saattavat emot keskeyttää pesinnän jopa poikasvaiheessa.

Ravinto
-------

Pääravintona ovat ruohonsiemenet. Syö myös hyönteisiä puun lehvästöstä ja kovakuoriaisia kaarnanrakosista.

Lähteet
-------

1. 1 2  BirdLife International: *Passer moabiticus* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.2*.  2012. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 9.3.2014. (englanniksi)
2. 1 2 3  Perrins, Christopher M. (toim.) 1994: Handbook of the Birds of Europe, the Middle East and North Africa. – Oxford University Press. Hong Kong. ISBN 0-19-854679-3


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q1318437
* Wikispecies: Passer moabiticus
* ADW: Passer\_moabiticus
* Avibase: 7D19D9ED74569128
* BirdLife: 22718197
* BOLD: 119793
* CoL: 4DXY3
* BOW: desspa1
* eBird: desspa1
* EUNIS: 15611
* Euring: 15950
* Fauna Europaea: 97440
* Fauna Europaea (new): 7e346cd3-31d4-4a67-a86c-316e5a403bcd
* GBIF: 5231203
* iNaturalist: 13868
* IRMNG: 10601514
* ITIS: 561885
* IUCN: 22718197
* NCBI: 498210
* Xeno-canto: Passer-moabiticus

 |

 |
Panamalainen makuuhuone.
**Makuuhuone** on asuinhuone, joka on ensisijaisesti tarkoitettu nukkumiseen ja lepoon. Tämän lisäksi sitä voidaan käyttää huoneessa nukkuvien yksityisenä tilana, jota he käyttävät oleskeluun, työskentelyyn ja harrastuksiin. Piirustusmerkintänä käytetään lyhennettä MH tai AH (asuinhuone).

Pienissä asunnoissa, niin sanotuissa yksiöissä, ei ole erillistä makuuhuonetta. Tällaisen asunnon yhteydessä voi olla alkovi eli makuusyvennys, vuoteelle tarkoitettu pieni tila, joka aukeaa asuinhuoneeseen. Makuukomeron edessä voi olla verho, liuku- tai paljeovi. Piirustusmerkintänä käytetään tekstiä ALKOVI, vakiintunutta lyhennemerkintää ei ole.

Historia
--------

Makuuhuone on varsin uusi keksintö niin Suomessa kuin koko Euroopassakin. Historiallisella ajalla*selvennä* makuuhuoneita ei tunnettu, vaan nukkumiseen käytettiin samaa tilaa kuin muuhunkin toimintaan. Maaseudulla rakennusten tärkein tila oli tupa, jossa valmistettiin ruoka, tehtiin puhdetöitä, ruokailtiin ja nukuttiin. Rakennusten kehittyessä rakennettiin tuvan yhteyteen yksi tai useampi kamari, mutta yleensä osa asukkaista joutui nukkumaan vielä tuvassa. Vasta 1900-luvulla erilliset makuuhuoneet alkoivat yleistyä tavallisissa kodeissa.

Ennen vuoteen keksimistä ihmiset nukkuivat pehmeitten luonnonmateriaalien, esimerkiksi olkien tai eläinten taljojen, päällä. Vuoteiden käyttö yleistyi vasta keskiajalla ja levisi aateliston ja muiden varakkaiden ihmisten kautta koko kansan käyttöön.

Kalustus
--------

Makuuhuoneen kalustukseen kuuluvat yleensä vuoteet, kaapit tai kaapistot ja yöpöydät, usein myös jonkinlainen työskentelypiste eli pöytä ja kirjahylly tarpeen mukaan myös tuoli. Lapsiperheen vanhempien makuuhuoneessa voi olla vauvan sänky ja hoitopöytä. Makuuhuoneessa voi olla myös asukkaiden vaatteiden ja vuodevaatteiden säilytystiloja joko kiinteinä tai irrallisina vaatekaappeina tai huoneeseen liittyvänä vaatehuoneena, elleivät nämä tilat sijaitse esimerkiksi asunnon eteisen yhteydessä.

Tekniikka
---------

Makuuhuoneen lämpötilaksi suositellaan pari astetta normaalia huonelämpötilaa viileämpää lämpötilaa. Makuuhuoneen ilmanvaihtoon tulee kiinnittää huomiota: öisin korkea hiilidioksiditaso voi heikentää makuuhuoneiden ilmanlaatua.

Valaistuksessa on hyvä ottaa huomioon yleisvalaistuksen lisäksi kohdevalon tarve vuoteessa lukemista ja työpöydän ääressä työskentelyä varten.*lähde?*

Lähteet
-------

1. ↑  "RT SA-40095 Asuntorakentamissanasto", *Asuintilojen suunnittelu*, s. 209. Rakennustieto, 2010. ISBN 978-951-682-951-0.
2. 1 2 3  "RT 93-10925 Asuntosuunnittelu. Lepo ja työskentely", *Asuintilojen suunnittelu*, s. 23–30. Rakennustieto, 2010. ISBN 978-951-682-951-0.

Kirjallisuutta
--------------

* Juntikka, Ilse – Toppila, Ulla (1993): *Pirtinpenkistä makuuhuoneeseen.* 23-sivuinen kirjanen, Pohjois-Pohjanmaan museo.
* Lynch, Sarah – Leino, Pirkko (suom.) – Ruscoe, Prue: *Hyvän olon makuuhuoneet.* WSOY, 2007. ISBN 978-951-0-32752-4.
**Skorpioni I** oli ensimmäinen kahdesta Ylä-Egyptin hallitsijasta Naqada III -kulttuurin aikana, Egyptin protodynastisella kaudella. Hänen nimensä saattaa viitata skorpionijumalatar Serketiin – tosin Serketin kultti yleistyi vasta Egyptin vanhan valtakunnan aikana, minkä vuoksi Skorpioni I:n nimen on uskottu tulevan muualta.

Skorpioni I oli yksi muinaisen Egyptin ensimmäisistä hallitsijoista ja mahdollisesti Ylä-Egyptin ensimmäinen todellinen kuningas. Hänen uskotaan eläneen Thinisin kaupungissa 100–200 vuotta ennen tunnetumpaa Skorpioni II:ta, joka hallitsi Hierakonpoliin eli Nekhenin kaupungista käsin.

Hauta
-----

Skorpioni I:lle kuuluva hauta on löytynyt kuninkaan hautausmaalta Abydoksesta, jonne thiniittikauden kuninkaat haudattiin. Hauta tunnetaan arkeologisissa piireissä, koska sieltä on löytynyt mahdollisia todisteita muinaisesta viinin käytöstä. Tutkiessaan hautaa arkeologit löysivät kymmeniä muualta tuotuja keraamisia ruukkuja, joiden sisältämä keltainen aines vastaa koostumukseltaan viiniä ja on peräisin noin vuodelta 3150 eaa. Ruukuissa oli myös jäämiä yrteistä, pihkasta ja muista luontaisista aineksista. Haudasta löydettiin myös viinirypäleiden siemeniä, kuoria ja hedelmälihaa.

Lähteet
-------

1. ↑  Secrets of Egypt, Channel 5 TV program 2/8, "Scorpion King," 20 November 2008.
2. ↑  Kaufman, Marc. "Ancient winemaking operation unearthed", January 11, 2011.
3. ↑  Scorpion King's Wines--Egypt's Oldest--Spiked With Meds *news.nationalgeographic.com*.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Scorpion I
**Meta** on kunta Etelä-Italiassa Napolin metropolikaupungissa Campanian alueella.

Sijainti
--------

Meta sijaitsee Napolinlahden rannalla Sorrenton niemimaalla. Se on yksi neljästä Sorrenton tasangon kunnasta, joista muut ovat Piano di Sorrento, Sant'Agnello ja Sorrento. Käytännössä kunnat ovat kasvaneet yhteen yhdeksi kaupungiksi.

Nähtävyyksiä
------------

Meta on suosittu matkailukaupunki ja rantalomakohde. Sen nähtävyyksiä on 1700-luvulla valmistunut uusklassinen Santa Maria del Lauron basilika.

Santa Maria del Lauron basilika

Lähteet
-------

1. 1 2 3  www.tuttitalia.it
2. ↑  Kunnan kotisivut
3. ↑  Sorrenton matkailusivut (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Meta (Italia)** Wikimedia Commonsissa

Napolin maakunnan vaakunaNapolin metropolikaupungin kunnat
Acerra | Afragola | Agerola | Anacapri | Arzano | Bacoli | Barano d’Ischia | Boscoreale | Boscotrecase | Brusciano | Caivano | Calvizzano | Camposano | Capri | Carbonara di Nola | Cardito | Casalnuovo di Napoli | Casamarciano | Casamicciola Terme | Casandrino | Casavatore | Casola di Napoli | Casoria | Castellammare di Stabia | Castello di Cisterna | Cercola | Cicciano | Cimitile | Comiziano | Crispano | Ercolano | Forio | Frattamaggiore | Frattaminore | Giugliano in Campania | Gragnano | Grumo Nevano | Ischia | Lacco Ameno | Lettere | Liveri | Marano di Napoli | Mariglianella | Marigliano | Massa Lubrense | Massa di Somma | Melito di Napoli | Meta | Monte di Procida | Mugnano di Napoli | Napoli | Nola | Ottaviano | Palma Campania | Piano di Sorrento | Pimonte | Poggiomarino | Pollena Trocchia | Pomigliano d’Arco | Pompei | Portici | Pozzuoli | Procida | Qualiano | Quarto | Roccarainola | San Gennaro Vesuviano | San Giorgio a Cremano | San Giuseppe Vesuviano | San Paolo Bel Sito | San Sebastiano al Vesuvio | San Vitaliano | Sant’Agnello | Sant’Anastasia | Sant’Antimo | Sant’Antonio Abate | Santa Maria la Carità | Saviano | Scisciano | Serrara Fontana | Somma Vesuviana | Sorrento | Striano | Terzigno | Torre Annunziata | Torre del Greco | Trecase | Tufino | Vico Equense | Villaricca | Visciano | Volla
Mesylaattianionin rakenne
Mesylaattianionin pallo-tikkumalli
**Mesylaatti** (CH3SO3-) on metaanisulfonihapon (CH3SO3H) suola tai esteri. Mesylaatit ovat orgaanisia yhdisteitä, joilla on toiminnallinen ryhmä: CH3SO2O-R ja lyhenne MsO-R, jossa R on orgaaninen substituentti. Mesylaatti on erinomainen nukleofiilisten substituutioreaktioiden lähtevä ryhmä. 

**Mesyyli** on metaanisulfonyyliryhmä, CH3SO2- ( Ms- ). Esimerkiksi metaanisulfonyylikloridia kutsutaan usein mesyylikloridiksi.

Valmistelu
----------

Mesylaatteja voidaan valmistaa alkoholeista ja metaanisulfonyylikloridista emäksen, esimerkiksi trietyyliamiinin läsnä ollessa. Mesylaatteja voidaan myös valmistaa alkoholeista metaanisulfonianhydridin avulla.

Katso myös
----------

* Tosylaatti

Lähteet
-------

1. ↑  Jonathan Clayden, Nick Greeves, Stuart Warren, Peter Wothers: *Organic Chemistry*. Oxford University Press, 2008. ISBN 978-0-19-850346-0. (englanniksi)
2. ↑  Rick L. Danheiser, Yeun-Min Tsai, and David M. Fink. A General Method for the Synthesis of Allenylsilanes: 1-Methyl-1-(trimethylsilyl)allene. Organic Syntheses, Coll. Vol. 8, p.471 (1993)
**Theofrastoksen agora** on antiikin aikainen agora eli tori Deloksen saarella Kreikassa. Sen rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde.

Theofrastoksen agoran ympäristön raunioita.
Agora rakennettiin hellenistisellä kaudella noin vuonna 126–125 eaa. Se on saanut nimensä rakennuttajastaan Theofrastoksesta, joka toimi tuohon aikaan Deloksen epimeleettinä (*epimelētēs*) eli eräänlaisena käskynhaltijana. Agora sijaitsi Deloksen Pyhän sataman pohjoispuolella ja Apollonin ja Artemiin pyhäkköalueen luoteispuolella. Sen rakennuttaminen on eräs merkki siitä, että tuohon aikaan Deloksen kaupallinen merkitys kasvoi ja myös Pyhä satama otettiin kaupalliseen käyttöön.

Agoran pohjoislaidalla sijaitsi jo aiemmin rakennettu niin kutsuttu Hypostyylihalli, joka tunnetaan myös Poseidonin stoana.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Stillwell, Richard & MacDonald, William L. & McAllister, Marian Holland (toim.): "Delos, Greece", *The Princeton Encyclopedia of Classical Sites*. Princeton, N. J.: Princeton University Press, 1976. Teoksen verkkoversio.
2. 1 2 3  "Delos", *Greek Island Hopping 2008*, s. 216–225. Thomas Cook Publishing, 2008. ISBN 978-1-84157-839-2.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Theofrastoksen agora** Wikimedia Commonsissa
**Mesógeio** (kreik. Μεσόγειο, myös *Mesógeios*, Μεσόγειος; myös transl. *Mesógio(s)*) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Sámoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Anatolikí Sámoksen kuntaan, Sámoksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Mesógeio muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Μεσογείου, *Topikí Koinótita Mesogeíou*). Kylän väkiluku on 109 (vuonna 2011).

Mesógeion kylä sijaitsee Sámoksen keskellä Karvoúnis-vuoren lounaisrinteessä noin 19 kilometriä länsiluoteeseen Pythagóreiosta ja noin 32 kilometriä länsilounaaseen Sámoksen kaupungista. Se on rakennettu noin 570 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna, mikä tekee siitä yhden saaren korkeimmalla sijaitsevista kylistä. Kylän vanha nimi on *Káto Arvanítes* (Κάτω Αρβανίτες). Se liittyy historiassa läheiseen Pándroson kylään (myös *Áno Arvanítes*, Άνω Αρβανίτες). Nimien perusteella kylien alkuperäisiä asukkaita on joskus arveltu arvaniiteiksi, mutta tälle teorialle ei ole muuta tukea.

Ennen vuotta 2011 kylä kuului Pythagóreion kuntaan ja vuosina 2011–2019 Sámoksen kuntaan ja sen Pythagóreion kunnallisyksikköön.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. ↑  Mesogios village *SamosIn*. Viitattu 1.9.2020.
Scott Martin Ruotsin rallissa vuonna 2018.
**Scott Martin** (s. 6. marraskuuta 1981) on brittiläinen kartanlukija. Hän on toiminut Elfyn Evansin kartanlukijana sijoittuen toiseksi rallin MM-sarjassa vuosina 2020 ja 2021.

Ura
---

Martin aloitti ralliuran osallistumalla brittiläisiin rallikilpailuihin vuodesta 2001 alkaen. Vuonna 2004 hän aloitti Matthew Wilsonin kartanlukijana. Vuonna 2005 he olivat onnettomuudessa, joka lähes lopetti uran. Vuonna 2013 hän oli kartanlukijana Khalid Al-Qassimille. Vuonna 2014 hän aloitti kartanlukijana Craig Breenille, jolloin he tulivat rallin EM-sarjassa kolmanneksi ja toiseksi seuraavana vuonna. Martin aloitti Elfyn Evansin kartanlukijana vuonna 2019.

Lähteet
-------

1. ↑  Scott Martin *ewrc-results.com*. Viitattu 20.4.2023. (englanniksi)
2. ↑  Scott Martin *wrc.com*. Viitattu 20.4.2023. (englanniksi)
3. ↑  David Evans: Matthew Wilson returns to scene of huge 2005 crash that left him badly hurt *autosport.com*.  9.11.2011. Viitattu 9.4.2023. (englanniksi)