recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Liuotinainesairaus** eli toksinen enkefalopatia on keskushermoston degeneratiivinen tila, joka voi johtua pitkäaikaisesta altistumisesta liuottimille. Sairaus on tunnettu työperäisen altistumisen seurauksena. Työperäinen altistuminen on kuitenkin vähentynyt teknisten parannusten, työhygieenisten ja työsuojelullisten toimenpiteiden seurauksena. Silti tapauksia diagnosoidaan yhä viidestä kymmeneen joka vuosi.
Altistumisen kannalta keskeisiä orgaanisia liuottimia ovat bentseeni ja sen johdokset tolueeni, ksyleeni, styreeni (vinyyli-bentseeni) ja etyylibentseeni. Useat ketonit ja aldehydit sekä klooratut hiilivedyt, kuten tri- ja tetrakloorietaani ja -eteeni, lamaavat suurina pitoisuuksina keskushermostoa ja aiheuttavat anestesian kaltaisen keskushermoston lamaantumisen ja lopulta hengityksen pysähdyksen ja kuoleman. Vähäisemmät pitoisuudet heikentävät valppautta ja henkistä suorituskykyä ja aiheuttavat muutoksia aivosähkökäyrässä.

Pitkään ajateltiin liuottimien lamaavan keskushermostoa lisäämällä hermosolukalvon juoksevuutta. Nykykäsityksen mukaan liuottimet vaikuttavat hermosolukalvon integraalisiin proteiineihin ja niiden vuorovaikutukseen solukalvon lipidien kanssa. Tämän ajatellaan selittävän liuottimien vaikutukset aivojen neurotransmitterivälitteisiin toimintoihin, joiden on todettu liittyvän liuotteiden yleisiin lamaaviin vaikutuksiin.

Ajatus ympäristömyrkkyjen vaikutuksesta hermoston degeneratiivisiin sairauksiin on saanut lisäpontta huumeiden sivuvaikutuksista. Kun heroiinin kaltaista petidiinijohdosta syntetisoitiin Kaliforniassa, syntyi virheellisen synteesin seurauksena epäpuhtautta, tetrahydropyridiinijohdos MPTP:tä. Tällöin useille kymmenille huumeiden käyttäjille ilmaantui muutamassa päivissä Parkinsonin tautia muistuttavia pysyviä oireita.

Lähteet
-------

1. ↑  Petra Keski-Säntti: Liuotinaineista tutkitaan aivosairauksien syitä *Liuotinaineaivosairauden esiintyvyys ja diagnostiset tutkimusmenetelmät -väitöskirja*.  1.6.2009. Työsuojelurahasto. Viitattu 14.4.2016.
2. ↑  Andrews L S, Snyder R, Toim. M O Amdur et al.: *Casarett and Doull's toxicology. The Basic science of poisons: Toxic effects of solvents and vapors*, s. 681–722. New York: McGraw-Hill, 1991.
3. ↑  Jouko Tuomisto ja Kai Savolainen: Toksiset tekijät ja aivot *Duodecim*.  2007. Viitattu 14.4.2016. suomi
4. ↑  Calne D.B: Neurotoxins and degeneration in the central nervous system.  *Neurotoxicology*, 1991, nro 12, s. 335–340.
| "Högt över havet"Arja Saijonmaa |
| --- |
| Singlen "Högt över havet" kansikuva |
| Singlen tiedot |
|  Albumilta | *Högt över havet* |
|  B-puoli | "Millioner rosor" |
|  Julkaistu | 1987 |
|  Formaatti | 7" vinyyli |
|  Tekijä(t) | Lasse Holm |
|  Tuottaja(t) | Lasse Holm |
|  Tyylilaji | iskelmä |
|  Kesto | 02.49 |
|  Levy-yhtiö | Mariann Records |
| Listasijoitukset |
| Ruotsi Sverigetopplistan: 14. |

**Högt över havet** on ruotsalainen iskelmä vuodelta 1987. Sen on säveltänyt ja sanoittanut Lasse Holm. Suomalainen Arja Saijonmaa esitti sävelteoksen Melodifestivalen-kilpailussa 1987 ja se sijoittui toiseksi. Teos voitti samana vuonna OGAE Second Chance Contest -kilpailun.*lähde?*

"Högt över havet" -single julkaistiin seitsentuumaisena ja sen b-puolella on kappale "Millioner rosor", joka on ruotsinkielinen versio latvialaisesta iskelmästä "Dāvāja Māriņa"*lähde?*. "Högt över havet" on saman nimisen, niin ikään 1987 julkaistun musiikkialbumin avausraita.

Listasijoitukset
----------------

"Högt över havet" oli Svensktoppen-musiikkilistan kärjessä useita viikkoja keväällä 1987. Sverigetopplistanille kappale nousi 11. maaliskuuta 1987 sijalle 14, joka oli sen korkein sijoitus kyseisellä listalla.

Sanoitus ja rakenne
-------------------

Nopeatempoinen "Högt över havet" on rakenteeltaan tyypillinen iskelmä ensimmäisen kertosäkeen jälkeisellä välisoitolla maustettuna: intro → säkeistö → silta → kertosäe → välisoitto → säkeistö → silta → kertosäe (ei loppuhäivytystä). Sanoituksessa minä-kertoja pyrkii yhteyteen henkilön kanssa, josta hän on romanttisesti kiinnostunut. Sähköteknisiä ja maantieteellisiä metaforia on runsaasti: "kan vi få kontakt nu, genom hjärtats telegrafi", "plus når minus och lyckan är (g)jord" ja "våra zoner är laddade fält".*lähde?*

Lähteet
-------

1. 1 2  Hitparad.se  2017. Hung Medien. Viitattu 10.3.2017. (ruotsiksi)
2. ↑  Allmusic  2017. AllMusic, member of the RhythmOne group. Viitattu 10.3.2017. (englanniksi)
3. ↑  Svensktoppen (.txt) *sverigesradio.se*. Viitattu 10.3.2017. (ruotsiksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Svensk mediedatabas
**Liukoselluloosa** (engl. *dissolving pulp*) on valkaistua kemiallista massaa, jonka selluloosapitoisuus on 95 prosenttia tai korkeampi.

Valmistus
---------

Liukoselluloosaa valmistetaan samanlaisella prosessilla kuin tavallista selluloosaa sillä erotuksella, että hemiselluloosa liuotetaan pois ennen keittoa. Nimitys "liukosellu" juontaa tästä liuotusprosessista.

1980-luvun alussa liukosellua valmistivat Suomessa Rauma-Repola, Ahlström, Serlachius ja Keski-Suomen Selluloosa. Vuonna 1991 valmistus Suomessa loppui kokonaan, kunnes vuonna 2012 Stora Enson Uimaharjun tehdas aloitti liukosellun valmistuksen. Maaliskuussa 2021 Stora Enso ilmoitti lopettavansa liukoselluloosan valmistuksen.

Käyttökohteet
-------------

Sellofaania käytetään elintarvikkeiden pakkaamiseen kuten tässä, kirkas sellofaanipakkaus ja painettu sellofaanipussi kekseille.
Liukosellusta voidaan valmistaa selluloosajohdannaisia, kuten viskoosia, selluloosa-asetaattia ja sellofaania. Suomessa valmistettu liukosellu myytiin lähes kokonaan Kiinaan kankaiden raaka-aineeksi.

Katso myös
----------

* Selluloosa

Lähteet
-------

1. 1 2  Biermann, Christopher (1996). *Handbook of pulping and papermaking*. Academic Press. ISBN 978-0-12-097362-0.
2. ↑  Liukosellu, kangas *Biotalous*. Viitattu 14.4.2018.
3. 1 2  Viitala, Esa-Jussi: Liukosellun lupaus (PDF) *Metsätieteen aikakauskirja*.  3-4/2016.  Arkistoitu 14.4.2018. Viitattu 14.4.2018.
4. ↑  Kaihlainen, Juha: Stora Enso on valmistanut liukosellua tekstiilikuituihin Uimaharjussa vuodesta 2012 lähtien – nyt tuotanto vaihtuu takaisin tavalliseksi selluksi *Maaseudun Tulevaisuus*.  30.3.2021. Viitattu 11.4.2021.
5. ↑  Sellofaanipussit *Paketit.com*. Viitattu 30.8.2020.
6. ↑  Kämppi, Marja-Liisa: Kiinalaiset ostavat Suomessa keitetyn liukosellun kankaisiin – raaka-ainetta kokeillaan jopa makkarankuoriin *Yle*.  12.5.2016. Viitattu 14.4.2018.
Kuolettavasti haavoittunutta Pietersonia kannetaan pois ampumapaikalta. Vierellä juoksee Pietersonin sisar Antoinette. *The World* -sanomalehden valokuvaajan Sam Nziman kuuluisa otos Soweton mellakoista.
Hector Pietersonin muistomerkki.
**Hector Pieterson** (myös **Peterson** tai **Pietersen**, 1965 Soweto – 16. kesäkuuta 1976 Soweto) oli eteläafrikkalainen koululainen, joka kuoli poliisin avattua tulen mieltään osoittaneita koululaisia vastaan Sowetossa 16. kesäkuuta 1976. Uutinen Pietersonin kuolemasta johti laajoihin mellakoihin.

Vuonna 1974 bantuopetuksen ministeri Michael C. Botha ja varaministeri Andries Treurnicht päättivät aloittaa aikaisemmin huomiotta jätetyn bantuopetuksen lain pykälän toimeenpanon, jonka mukaan opetuksessa tuli käyttää englantia ja afrikaansia tasaveroisesti. Mustien eteläafrikkalaisten mielessä afrikaans liittyi maan sortojärjestelmään ja monet koulujen johtokunnat kieltäytyivät toteuttamasta päätöstä ja oppilaat alkoivat boikotoida oppitunteja. 16. kesäkuuta 1976 sadat lukiolaiset Sowetossa lähtivät mielenosoitusmarssille koulultaan kohti alueen jalkapallostadionia vastalauseena afrikaansinkielistä opetusta vastaan. Orlando Westin alueella poliisit pysäyttivät mielenosoituksen ja vaativat osallistujia poistumaan paikalta. Yhteenotto muuttui väkivaltaiseksi ja noin kaksikymmentä oppilasta, mukaan lukien Hector Pieterson, kuoli poliisien luoteihin.

Pieterson nousi kansainväliseen kuuluisuuteen, kun johannesburgilaisen *The World* -sanomalehden valokuvaajan Sam Nziman kuva kuolettavasti haavoittunutta Pietersonia kantaneesta oppilaasta, jonka vierellä juoksi tämän sisar Antoinette, julkaistiin ympäri maailmaa. Muutama kuukausi valokuvan julkaisemisen jälkeen *The World* -lehti lakkautettiin. Nykyisin Orlando Westissä on Hector Pietersonille omistettu museo.

Hector Pietersonin sukunimestä on lehdissä esiintynyt erilaisia kirjoitusasuja, mutta perheen mukaan oikea kirjoitusmuoto on Pieterson. Perheen alkuperäinen sukunimi oli Pitso, mutta he muuttivat sen pyrkiessään tulemaan luokitelluiksi värillisiksi apartheid-järjestelmän rotuluokittelussa.

Lähteet
-------

1. ↑  Matt McAulay: The Soweto Riots Charlotte Country Day School.  Arkistoitu 13.8.2007. Viitattu 9.8.2007. (englanniksi)
2. ↑  Charlayne Hunter-Gault, CNN Johannesburg Bureau Chief: Inside Africa: Soweto Uprising Remembered  15.6.2001. CNN.  Arkistoitu 2.9.2007. Viitattu 9.8.2007. (englanniksi)
3. ↑  Hector Pieterson soweto.co.za. Viitattu 2.5.2008. (englanniksi)
4. 1 2  The day Hector Pieterson died southafrica.info.  Arkistoitu 20.10.2011. Viitattu 2.5.2008. (englanniksi)
5. ↑  Hector Pieterson Memorial Site South Africa Accommodation & Travel Network. Viitattu 2.5.2008. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
Suleiman Stalskin piiri Dagestanin kartalla.
**Suleiman Stalskin piiri** (ven. Сулейман-Стальский район, *Suleiman-Stalski raion*) on kunnallinen itsehallintoalue Dagestanissa Venäjällä. Piiri on perustettu vuonna 1929 nimellä *Kasumkentin piiri*. Nykyisen nimensä se sai vuonna 1969 runoilija Suleiman Stalskin mukaan. Piirin pinta-ala on 667 neliökilometriä. Asukkaita on 54 600 henkeä (vuonna 2009).

Suleiman Stalskin piiri sijaitsee Dagestanin eteläosan vuoriston reuna-alueella. Pohjoisessa ja koillisessa se rajoittuu Tabasaranin ja Derbentin piireihin, koillisessa ja etelässä Magaramkentin ja Dokuzparan piireihin, lounaassa Kurahin ja lännessä Hivin piireihin.

Piiriin kuuluu 16 maalaiskuntaa: Alkadar, Ašaga-Stal, Darkuš-Kazmaljar, Eminhjur, Gereihanovskoje, Hpjuk, Ispik, Juhari-Stal, Kartšag, Kasumkent, Kurkent, Novaja Maka, Orta-Stal, Šihikent, Tsmur ja Ullugatag. Hallinnollinen keskus on Kasumkentin kylä. Kaikkiaan piirissä on 37 asutuskeskusta. Vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 99,6 % asukkaista on lezgejä.

Kasumkentistä on maantieyhteys Donin Rostovin ja Bakun väliselle M29-valtatielle. Piirikeskuksesta on matkaa tasavallan pääkaupunkiin Mahatškalaan 187 kilometriä.

Seudun pääelinkeino on maatalous. Alangolla kasvatetaan viljaa, hedelmiä, vihanneksia ja viinirypäleitä, vuoristossa harjoitetaan karjataloutta ja puutarhanhoitoa. Teollisuuslaitoksista merkittävin on *Rytšal-su* -kivennäisvettä valmistava tehdas.

Historiallisia nähtävyyksiä ovat Ašaga-Stalin, Juhari-Stalin, Kasumkentin, Njutugin ja Orta-Stalin moskeijat, šeikki Ibrahimin mausoleumi Orta-Stalissa, Njutugin keskiaikainen linnoitustorni, Juhari-Stalin kotiseutumuseo, Suleiman Stalskin kotimuseo Ašaga-Stalissa ja Gasanefendi Alkadarin museo Alkadarissa.

Paikallislehtenä ilmestyy lezginkielinen *Kuredin habarar*.

Lähteet
-------

1. ↑  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki: Tšislennost naselenija Rossijskoi Federatsii po gorodam, posjolkam gorodskogo tipa i raionam na 1 janvarja 2009 g. *gks.ru*.  Arkistoitu 21.10.2011. Viitattu 24.12.2009. (venäjäksi)
2. ↑  Etno-Kavkaz: Naselenije Dagestana *ethno-kavkaz.narod.ru*. Viitattu 30.11.2011. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Suleiman Stalskin piiri (venäjäksi), (englanniksi)

Dagestanin piirit ja *kaupunkipiirit*
Agul | 
Ahty | 
Ahvah | 
Akuša | 
Babajurt | 
Bežtan osa-alue | 
Bolith | 
Buinaksk | 
*Buinaksk* | 
*Dagestanskije Ogni* | 
Dahadajev | 
Derbent | 
*Derbent* | 
Dokuzpara | 
Gergebil | 
Gumbet | 
Gunib | 
Hasavjurt | 
*Hasavjurt* |
Hiv | 
Hunzah | 
*Izberbaš* | 
*Južno-Suhokumsk* | 
Kaitag | 
Kajakent | 
Karabudahkent | 
*Kaspijsk* | 
Kazbek | 
Kiziljurt | 
*Kiziljurt* | 
Kizljar | 
*Kizljar* | 
Kul | 
Kumtorkala | 
Kurah | 
Lak | 
Levaši | 
Magaramkent | 
*Mahatškala* | 
Nogai | 
Novolak | 
Rutul | 
Šamil | 
Sergokala | 
Suleiman Stalski | 
Tabasaran | 
Tarumovka | 
Tljarata | 
Tšaroda | 
Tsumada | 
Tsunta | 
Untsukul
**Joseph Thomas Hector Gratton** (13. elokuuta 1900 – 16. heinäkuuta 1970) oli kanadalainen säveltäjä, kapellimestari, sovittaja, pianisti ja pedagogi. Hän opiskeli pianonsoittoa Montrealissa Alphonse Martinin ja Alfred La Libertén johdolla. Jälkimmäinen tutustutti hänet Aleksandr Skrjabinin ja Nikolai Medtnerin tyyleihin.

Sittemmin Gratton suoritti musiikin teorian opintoja Oscar O'Brienin, Alfred Whiteheadin ja Albertine Morin-Labrecquen johdolla. Noin vuonna 1920 hän harmonisoi kansanlauluja Charles Marchandille, jota hän myös säesti esiintymisissä. Marchand tarjosi Grattonille töitä myöhemminkin. Gratton oli yksi kansallisen radion pineereista ja työskenteli muun muassa yhdessä ensimmäisistä merkittävistä radiosarjoista (*Je me souviens*). Vuonna 1937 hän voitti Jean Lallemand -palkinnon sinfonisella runollaan *Légende*. Hän julkaisi teoksen salanimellä *Ben Marcato*. Tuomaristo ja yleisö kuulivat teoksen 19. maaliskuuta, ja Wilfrid Pelletierin johtamana teos esitettiin toistamiseen 23. huhtikuuta. Seuraavana vuonna teoksen esitti Sir Ernest MacMillanin johtama Toronton sinfoniaorkesteri.

Grattonin muihin merkittäviin teoksiin kuuluu näyttämömusiikki Cécile Chabotin joulutarinaan *L'Imagerie*; teos kuultiin CBC:n radiossa vuonna 1945.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  The Canadian Encyclopedia: Hector Gratton


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC

 |

 |
**Intian presidentinvaali 2002** oli valitsijamiesvaali, jossa Intian parlamentin jäsenet sekä osavaltioiden lainsäätäjät äänestivät maalle uuden presidentin. Vastakkain olivat A. P. J. Abdul Kalam, joka sai tukea tuolloin hallinneelta kansalliselta demokraattiselta allianssilta (NDA) sekä kongressipuolueelta, ja vasemmiston tukema Lakshmi Sahgal. Vaalien ylivoimainen voittaja oli Kalam, josta tuli Intian 11. presidentti sekä kolmas muslimi, joka on toiminut Intian presidenttinä.

Kalam oli kirjailija ja tiedemies, joka oli osallisena Intian ydinohjelman toteuttamisessa. Hänen vastaehdokkaansa Lakshmi Sahgal oli Intian kansallisarmeijan riveissä komentajana toiminut itsenäisyystaistelija.

Äänioikeutettuja olivat 776 parlamentaarikkoa sekä 4120 osavaltion lainsäätäjää. Intian poliittisessa järjestelmässä eri osavaltioiden äänillä on erilainen painoarvo, joka määräytyy osavaltion asukasluvun mukaan. A. P. J. Kalam sai 4150 ääntä, joiden painoarvo oli 922 844, Sahgalille ääniä kertyi 459 painoarvolla 107 366. 174 ääntä hylättiin, näistä 42 kuului parlamentaarikoille, loput lainsäätäjille. Tribunen lähteiden mukaan hylätyt äänet oletettavasti kuuluivat eri äärihindulaisten järjestöjen kuten RSS:n ja Vishva Hindu Parishadin jäsenille, jotka eivät halunneet äänestää muslimia.

Lähteet
-------

1. 1 2  'Missile man' elected India's president *BBC*.  18.7.2002. Viitattu 16.6.2019.
2. 1 2 3  Abdul Kalam elected President *The Hindu*.  19.7.2002. Viitattu 16.6.2019.
3. ↑  APJ Abdul Kalam: How I became President of India *Scroll.in*.  27.7.2015. Viitattu 16.6.2019.
4. 1 2  Rohde, David: Nuclear Scientist, 70, a Folk Hero, Is Elected India's President *New York Times*.  19.7.2002. Viitattu 16.6.2019.
5. ↑  Capt Lakshmi Sehgal, chief of INA women's regiment, passes away at 97 *The Telegraph*.  23.7.2012. Viitattu 16.6.2019.
6. 1 2  Kalam elected President *The Tribune*.  19.7.2002. Viitattu 16.6.2019.
7. ↑  A P J Abdul Kalam elected 11th President of India *Rediff*.  18.7.2002. Viitattu 16.6.2019.
**Kaarlo Otto Sulevi Manninen** (24. marraskuuta 1909 Helsinki – 10. helmikuuta 1936 Hämeenlinna) oli suomalainen runoilija ja kääntäjä.

Mannisen vanhemmat olivat runoilija, suomentaja Otto Manninen ja kirjailija Anni Swan. Mannisen veljiä olivat Antero Manninen ja Mauno Manninen. Manninen valmistui ylioppilaaksi Helsingin normaalilyseosta vuonna 1927 ja filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1933. Hän opiskeli ranskan kieltä Ranskan Pariisissa sekä Sveitsin Genevessä syksyllä 1927. Manninen kuoli keuhkotautiin vuonna 1936.

Manninen suomensi Molièren näytelmät *Sievistelevät hupsut* ja *Luulosairas*  sekä Ferdinand Brucknerin näytelmän *Elisabeth*. Hänen ainoa oma runokokoelmansa *Levoton päivä* (WSOY, 1936) julkaistiin postuumisti.

Lähteet
-------

1. ↑  Suomen kirjailijat: Sulevi Manninen (Arkistoitu sivu) *SKS Kirjailijatietokanta*.  Arkistoitu 5.3.2014. Viitattu 30.11.2021.
2. 1 2  Toivo Pekkanen, Reino Rauanheimo (toim.): *Uuno Kailaasta Aila Meriluotoon. Suomalaisten kirjailijain elämäkertoja: Sulevi Manninen*, s. 422–428. Porvoo: WSOY, 1947.

Aiheesta muualla
----------------

WikiaineistoWikiaineisto
Wikiaineistoon on tallennettu tekstiä aiheesta: 
***Sulevi Manninen*** 

* Manninen, Tuomas: Mökki vai museo? Otto Manninen alkoi rakennuttaa Kotavuorta erakkomajaksi, kun sai rukkaset Anni Swanilta – nyt yli satavuotiaassa huvilassa asuu tavisperhe *IS.fi*.  26.7.2020.

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**TeamDrive** on suomalainen tiedonjakopalvelu, mikä toteutetaan saksalaisen *TeamDrive Systems GmbH* -yhtiön kehittämällä teknologialla. Monipuolisten ratkaisuvaihtoehtojen ansiosta TeamDrive-palvelu soveltuu niin projektiryhmien, pienten yritysten sekä yhdistysten kuin suurten organisaatioidenkin käyttöön. Palvelun avulla yritys voi tallentaa, jakaa sekä synkronoida yrityksen tärkeät tiedot ja dokumentit turvallisesti kaikkien työntekijöiden ja sidosryhmien välillä. Muita samankaltaisia sovelluksia ovat esim. Dropbox, Windows Live SkyDrive ja Ubuntu One. TeamDrive on saatavissa yleisimmille käyttöjärjestelmille, kuten Microsoft Windows, Mac OS X ja Linux sekä mobiililaitteille iOS ja Android. TeamDrive-palvelua käyttävät mm. lentokonevalmistaja Airbus ja Saksan Punainen Risti.

TeamDrive on toiminnoiltaan ja käyttötarkoitukseltaan hyvin samankaltainen kuin Dropbox. Teknisesti merkittävin ero TeamDriven ja Dropboxin välillä on tietoturva. Kaikki tiedot (myös käyttäjätiedot) ja dokumentit sekä tietoliikenne ovat tietoturvallisesti salattuja (AES-256 salaus). TeamDrive-palvelussa tiedostojen omistus ja käyttöoikeus säilyy kokonaisuudessaan asiakkaalla. Protacon Solutions Oy:lla tai muulla ulkopuolisella toimijalla ei ole juridista oikeutta tai teknistä mahdollisuutta päästä lukemaan tiedostojen sisältöä. TeamDrive muuttaa kaikki tiedostot salattuun muotoon jo ennen niiden siirtämistä TeamDrive-palvelimelle.

Liiketoimintamallit
-------------------

TeamDrive tarjoaa yrityksille kaksi erilaista ratkaisumallia, TeamDrive Pilvipalveluna ja TeamDrive Paikallisesti.

TeamDrive Pilvipalveluna tarjoaa valmiiksi ylläpidettävän tiedonjakoratkaisun yrityksille, missä käyttäjämäärä sekä tilan käyttö on rajaton. Kaikki tallennetut tiedostot ovat salattu (AES-256) ja ne tallentuvat **Protacon Solutions Oy**:n suomalaiselle palvelimelle, eivätkä ne kulje Suomen rajojen ulkopuolelle. Salauksen tuloksena vain yritys itse pääsee käsiksi tallennettuihin tiedostoihin.

TeamDrive Paikallisesti -ratkaisu tarjoaa räätälöidyn palvelinratkaisun. Palvelinratkaisu asennetaan yrityksen laitetiloihin, mihin kaikki tiedot tallennetaan ja missä ne pysyvät yrityksen oman palomuurin takana.

TeamDrive-palvelua on mahdollista kokeilla ilmaiseksi TeamDrive Free -version avulla. TeamDrive Free -versioon sisältyy 2 Gt levytilaa ja sen voi ottaa käyttöön lataamalla ohjelman TeamDriven-verkkosivuilta.

Aiheesta muualla
----------------

* TeamDriven suomenkieliset sivut
* TeamDrive-palvelun tarjoaja Suomessa
* TeamDrive Systems GmbH:n sivut
**Sulfataasit** ovat hydrolaaseihin kuuluvia entsyymejä. Ne katalysoivat sulfaattiesterien, sulfonaattiesterien ja sulfamaattien hydrolyysiä alkoholeiksi tai amiineiksi ja sulfaatti-ioneiksi. Ryhmän entsyymien EC-numero on muotoa EC 3.1.6.x. Sulfataaseja esiintyy niin esi- kuin aitotumaisissakin eliöissä ja ne säätelevät useiden biologisesti tärkeiden prosessien toimintaa.

Sulfataasien substraattikirjo on laaja ja substraatteja ovat niin aromaattiset kuin alifaattisetkin sulfaatit, sulfonaatit tai sulfamaatit. Tärkeän ryhmän muodostavat hiilihydraattisulfaatteja esimerkiksi glykosaminoglykaaneja hydrolysoivat entsyymit. Eri substraatteja katalysoivien ja eri eliöluokissa esiintyvien entsyymien rakenteessa ja toiminnassa on huomattavia yhtenäisyyksiä. Niitä on jopa niin paljon, että kaikkien sulfataasien alkuperän katsotaan olevan yhteinen. Tärkeä yhteneväisyys on muun muassa aktiivisen kohden formyyliglysiiniaminohappo, joka osallistuu hydrolyysimekanismiin. Tämä formyyliglysiiniaminohappo muodostuu sulfataaseihin translaation jälkeen kysteiiniaminohaposta.

Lähteet
-------

1. ↑  G.P.Moss: EC 3.1.6 Sulfuric Ester Hydrolases Queen Mary, University of London. Viitattu 7.3.2017. (englanniksi)
2. 1 2  Sarah R. Hanson, Michael D. Best & Chi-Huey Wong: Sulfatases: Structure, Mechanism, Biological Activity, Inhibition, and Synthetic Utility.  *Andgewandte Chemie*, 2004, 43. vsk, nro 43, s. 5736–5763. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 7.3.2017.  (englanniksi)
3. 1 2  Larry Barton: *Structural and Functional Relationships in Prokaryotes*, s. 716. Springer, 2005. ISBN 978-0-387-20708-7. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 7.3.2017). (englanniksi)
4. ↑  Christopher Walsh: *Posttranslational Modification of Proteins*, s. 88. Roberts and Company Publishers, 2006. ISBN 978-0974707730. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 7.3.2017). (englanniksi)
**Team America – maailman poliisi** on Trey Parkerin ja Matt Stonen käsikirjoittama ja Trey Parkerin ohjaama supermarionaatioelokuva, joka jäljittelee toteutustavaltaan 1960-luvun televisiosarjaa *Myrskylinnut*. 

Elokuva on muodoltaan satiiri, jossa pilkataan terrorisminvastaisesta sodasta käytyä keskustelua Yhdysvalloissa. Muun muassa elokuvaohjaaja Michael Moore esitetään kommunistisena itsemurhaterroristina, näyttelijä Sean Penn typeränä valehtelijana, IAEA:n tarkastaja Hans Blix hampaattomana ydinasetarkastajana ja Pohjois-Korean diktaattori Kim Jong-Il yksinäisenä raakalaisena. Sean Penn lähetti valituskirjeen Stonelle ja Parkerille elokuvan hänestä antaman kuvan vuoksi. Ainoat julkkisvieraat, jotka olivat tyytyväisiä omaan rooliinsa, olivat Matt Damon ja George Clooney. Matt Damon esitetään elokuvassa vammaisena, joka osaa sanoa vain oman nimensä. Syy tähän oli nuken valussa sattunut vahinko, jonka seurauksena Damonin pää jäi vähän vinoksi. Damonin hahmo on selvästi saanut vaikutteita South Park -sarjan Timmystä. George Clooney on julkisesti pitänyt hyvänä sitä, että amerikkalaisia julkkiksia kritisoidaan.*lähde?* George Clooney on ollut jo aikaisemmin mukana Trey Parkerin ja Matt Stonen South Park -sarjassa, jossa hän on näytellyt homokoira Sparkyn ääntä.

Vuonna 2017 BBC:n äänestyksessä 253 eri puolilta maailmaa olevaa elokuvakriitikkoa valitsi *Team American* kaikkien aikojen sadan parhaan komedian listalle.

Lähteet
-------

1. ↑  Blauvelt, Christian: The 100 greatest comedies of all time  22.8.2017. BBC. Viitattu 22.8.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Elokuvan viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
**Elefthérios Venizéloksen kotimuseo** (kreik. Οικία-Μουσείο Ελευθερίου Βενιζέλου, *Oikía-Mouseío Eleftheríou Venizélou*) on museo Chanián kaupungissa Kreetan saarella Kreikassa. Se toimii Elefthérios Venizéloksen entisessä kotitalossa ja esittelee hänen elämäänsä.

Talon rakennutti Elefthérios Venizéloksen isä Kyriakós Venizélos vuonna 1880. Elefthérios asui siinä tämän jälkeen vuoteen 1910 saakka sekä jälleen ajoittain vuosien 1927–1935 välillä. Talo sai nykyisen muotonsa hänen aikanaan vuonna 1927 tehdyissä muutostöissä. Vuodesta 2000 rakennuksessa toimii Kansallinen Elefthérios K. Venizélos -säätiö. Kreikan valtio osti talon vuonna 2002 ja lahjoitti sen säätiölle. Säätiön aikana rakennus on muutettu museoksi. Sen kunnostustyöt alkoivat vuonna 2012 ja museo avautui uudelleen vuonna 2015.

Rakennuksen huoneista viisi esittelevät Venizéloksen elämää aiheittain vallankumouksellisena, poliitikkona, diplomaattina, ihmisenä ja myyttinä. Osa näyttelystä on omistettu hänen vaimolleen Élenalle. Mourniésissa sijaitsee toinen kotimuseo, Venizéloksen synnyintalo. Lisäksi Venizélokseen liittyy kolmantena museo, joka toimii Thérisossa hänen entisessä päämajassaan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Οικία-Μουσείο Ελευθερίου Βενιζέλου *Venizelos Foundation*.  Arkistoitu 27.11.2019. Viitattu 8.6.2020.
2. 1 2 3  Οικία-Μουσείο Ελευθερίου Βενιζέλου *Cretan Beaches*. Viitattu 8.6.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Elefthérios Venizéloksen kotimuseo** Wikimedia Commonsissa
Kivimerkintä Qustulista
**Elefantti** (ehkä muodossa **Pen-abw**) on väliaikainen nimi Egyptin esidynastiselle hallitsijalle, jonka on arvioitu olleen vallassa noin vuosina 3240–3220 eKr. Koko "Elefantti"-faaraon olemassaolo on kiistanalainen.

Identiteetti
------------

Hypoteesi "Elefantin" olemassaolosta perustuu saksalaisten egyptologien Günter Dreyerin ja Ludwig David Morenzin lausuntoihin. He ovat vakuuttuneita siitä, että Elefantti oli paikallinen kuningas, joka hallitsi Qustulin alueella. Dreyerin mukaan Elefantin nimi näkyy viillettynä kivikirjoituksessa Qustulissa ja Gebel Sheikh-Suleimanissa, jossa hieroglyfit laitetaan osaksi kuninkaan *serekh*-nimeä. Morenz käyttää faaraosta neutraalia väliaikaista nimeä "Kuningas Elefantti". Vaihtoehtoisesti hän ehdottaa sarvikuonoa kuninkaalliseksi eläimeksi.

Hallitusaika
------------

Elefantti on saattanut hallita Naqada III -aikakauden alkupuolella. Hänen hautapaikkansa on tuntematon.

Lähteet
-------

1. ↑  Günter Dreyer: Umm El-Qaab. Band I: Das prädynastische Königsgrab U-j und seine frühen Schriftzeugnisse. In: Archäologische Veröffentlichungen des Deutschen Archäologischen Instituts Kairo (AV), vol. 86, von Zabern, Mainz 1998, p. 177
2. ↑  Günter Dreyer: Umm El-Qaab. Band I: Das prädynastische Königsgrab U-j und seine frühen Schriftzeugnisse. In: Archäologische Veröffentlichungen des Deutschen Archäologischen Instituts Kairo (AV), vol. 86, von Zabern, Mainz 1998, p. 179.

Yhteenveto
----------

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Elephant (pharaoh) 

* Alkuperäisen englanninkielisen sivun on luonut käyttäjä Nephiliskos 13. marraskuuta 2015.
* Tähän sivuun lainatut lähdeviitteet kohdistuvat egyptologi Günter Dreyerin saksankieliseen kirjaan. Niitä ei ole mahdollisuutta tarkistaa, mutta lähdettä pidetään luotettavana.
**Kuuntele vain muistojasi** on yhdysvaltalaisen kirjailijan Nicholas Sparksin esikoisteos, joka julkaistiin vuonna 1996. Kirjaan perustuva elokuva The Notebook – Rakkauden sivut, julkaistiin vuonna 2004.

*Kuuntele vain muistojasi* on Sparksin ensimmäinen julkaistu ja kaiken kaikkiaan kolmas teos. Kahta sitä edeltänyttä romaania, *The Passing* ja *The Royal Murders*, ei ole koskaan julkaistu. Sparks kirjoitti *Kuuntele vain muistojasi* -romaania kuuden kuukauden ajan ennen kuin lähetti sen eteenpäin. Kirjallisuusagentti Theresa Park löysi käsikirjoituksen toimistonsa roskapinosta. Hän piti siitä ja tarjoutui edustamaan Sparksia. Lokakuussa 1995 Park sai käsikirjoituksesta $1 000 000 suuruisen ennakon Time Warner Book Groupilta ja romaani julkaistiin lokakuussa 1996. *Kuuntele vain muistojasi* oli *New York Times:n* bestseller-listalla heti ensimmäisellä julkaisuviikollaan ja vietti listalla kokonaisuudessaan yli vuoden.

Sparks sai idean *Kuuntele vain muistojasi* -kirjaan vaimonsa isovanhempien tarinasta. He olivat olleet naimisissa kuusikymmentä vuotta, kun Sparks tapasi heidät. Sparks ihmetteli, kuinka paljon pari välitti toisistaan ja kirjoitti romaanin kuvaillakseen sellaista rakkautta.

Tarinaa jatkaa *Hääjuhla*.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Arcadi Gaydamak
**Arcadi Gaydamak** (hepr. ‏ארקדי אלכסנדרוביץ' גאידמק‎, ven. Аркадий Александрович Гайдамак, *Arkadi Aleksandrovitš Gaidamak*; s. 1952, Moskova) on venäjänjuutalainen israelilainen miljonääriliikemies ja poliitikko. Gaydamakilla on lisäksi Ranskan, Kanadan ja Angolan passit.

Gaydamak syntyi Moskovassa, mutta emigroitui juutalaisena kahdenkymmenen vuoden iässä Israeliin. Hän asui kibbutzilla ja työskenteli myöhemmin laivausyhtiö ZIM:issä ja jäi 1973 Ranskaan. Ranskassa Gaydamak työskenteli aluksi puutarhurina, mutta perusti 1976 yhtiön tarjoamaan käännöspalveluja ja kehittämään Ranskan ja Neuvostoliiton kauppasuhteita. Menestyksen myötä yhtiö laajeni 1980-luvulla Kanadaan. Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen Gaydamak rakensi suhteita Venäjälle ja Kazakstaniin.

Ranskan hallitus palkitsi hänet Kunnialegioonan jäsenyydellä hänen pelastettuaan kaksi ranskalaista lentäjää Bosnian sodan aikana Bosnian serbihallituksen joukoilta.
Gaydamak palveli myös Angolan hallitusta ja häntä syytetään 570 miljoonan euron asekaupoista sisällissotaa käyvään maahan ja veronkierrosta.
Vastineeksi hän sai oikeuden kaivaa timantteja Angolasta.
Gaydamak siirtyi vuoden 2000 tienoilla Israeliin, josta Ranska on yrittänyt saada häntä luovutettua.
Lokakuussa 2009 hänet tuomittiin Ranskassa kuuden vuoden vankeuteen.

Israelista käsin Gaydamak on siirtynyt urheilun pariin ja media-alalle. Vuonna 2005 hän ryhtyi Hapoel Jerusalem B.C. -koripallojoukkueen sponsoriksi ja lahjoitti 400 000 dollaria Bnei Sakhnin F.C. -jalkapallojoukkueella. Hän hankki omistukseensa Beitar Jerusalem F.C. -joukkueen. Hänen poikansa Alexandre Gaydamak omistaa valioliigan jalkapallojoukkueen Portsmouth FC:n

Gaydamak on myös ostanut taantuvan France Soir -lehden, joka muuttui oston jälkeen populistiseksi tabloidiksi. Aiemmin hän oli ostanut venäläisen Moskovskije Novosti -lehden.
Gaydamak on vaikuttanut Venäjän Juutalaisten uskonnollisten yhteisöjen kongressissa (KEROOR) sekä lahjoittanut israelilaisille uskonnollisille sekä avustusjärjestöille, kuten Magen David Adom ja Hatzalah.

Helmikuussa 2007 hän perusti Tzedek Hevrati (sosiaalinen oikeudenmukaisuus) -järjestön, joka muutettiin pian puolueeksi. Gaydamak ei ole itse ilmoittanut pyrkivänsä knessetiin, vaan Jerusalemin pormestariksi lokakuun 2008 vaaleissa.

Lähteet
-------

* Profile: Arcadi Gaydamak, BBC

1. ↑  Asekaupasta ja lahjonnasta mittava oikeudenkäynti Ranskassa YLE. Viitattu 6.10.2008. [vanhentunut linkki]
2. ↑  Forbes: Israel's Richest Forbes. Viitattu 6.10.2008.
3. ↑


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Suomen luistelumestaruudesta kilpailtiin Helsingissä 28.-29. tammikuuta 1905. Vain miehet kilpailivat. Mestaruuteen vaadittiin kaksi matkavoittoa kolmesta mahdollisesta. Johan Wikander onnistui tässä ja pudotti kuusi vuotta mestaruutta pitäneen Wathénin mestaruuspallilta. Ensimmäisenä päivänä luisteltiin 1 500 metrin matka ja seuraavana päivänä ensiksi 500 ja sitten 5 000 metriä.

Miesten yleiskilpailu
---------------------

Parhaat tulokset.


| Sija | Kilpailija | 1 500 m | # | 500 m | # | 5 000 m | # | Sijapisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Johan Wikander | 2.39,0 | 1 | 48,0 | 1 | 9.29,0 | 3 | **5** |
|  | Franz Fredrik Wathén | 2.50,2 | 2 | 48,2 | 2 | 9.27,2 | 2 | **6** |
|  | Walter Ylander | 2.50,4 | 3 | 50,0 | 6 | 9.24,0 | 1 | **10** |
|  | Gunnar Strömstén | 2.50,4 | 3 | 49,2 | 4 | 9.32,4 | 6 | **13** |
|  | Arvo Nordlund | 2.54,0 | 7 | 49,8 | 5 | 9.49,0 | 8 | **20** |
|  | Lauri Koskinen | 2.52,6 | 5 | 52,0 | 9 | 9.40,4 | 7 | **21** |
|

Lähteet
-------

* 31.01.1905 Aamulehti no 25
**Kuunari Rickhard** oli suomalainen kuunari, joka katosi syysmyrskyssä Itämerellä loka-marraskuussa 1921 ollessaan matkalla Lyypekistä Mäntyluotoon. Laivan miehistöön kuului yhdeksän henkilöä, ja lisäksi mukana oli yksi matkustaja. 

*Rickhard* lähti lokakuun puolivälissä 1921 suolalastissa Lyypekistä kohti Mäntyluotoa. Laiva oli jo menomatkalla Lyypekkiin vuotanut pahasti, mutta vuoto oli saatu hallintaan pumpuilla. Kun laivasta ei ollut kuulunut mitään yli kolme viikkoa sen lähdön jälkeen, aloitettiin etsinnät. 

Erään saksalaisen Raumalle saapuneen laivan kapteeni oli nähnyt Nurmesluodon edustalla, Relandersgrundin ja Bergskärin majakan välillä merenpinnasta kohonneen katkenneen laivanmaston. Myöhemmissä tutkimuksissa päädyttiin siihen tulokseen, että tämä hylky ei ollut kuunari *Rickhard* vaan todennäköisesti samalla seudulla uponnut turkulainen kaljaasi *Oskar,* jonka miehistö oli päässyt pelastautumaan Kaunissaareen. Kuunari *Rickhardin* kohtalo jäi lopulta epäselväksi.

Kuunari *Rickhard* oli rakennettu Rönnessä Bornholmissa vuonna 1886. Sen pituus oli 40 metriä, leveys 8.34 metriä ja syväys 3,38 metriä sekä vetoisuus 270 nettorekisteritonnia. Kuunari *Rickhard* rekisteröitiin Raumalle vuonna 1914, ja sen omisti kauppias J. W. Valtonen.

Lähteet
-------

* Raumanmeren Hylky-Teamin sivut : Kuunari Rickhard[vanhentunut linkki]
**Johnson Aziga** (s. 1956) on kanadalaismies, jonka syntyi Ugandassa. Hänen kotikaupunkinsa on Hamiltonissa, Ontarion provinssissa Kanadassa.

Johnson on ensimmäinen kanadalainen henkilö, joka sai syytteen ensimmäisen asteen murhasta levittäessään tahallaan HI-virusta. Hän harrasti suojaamatonta seksiä ainakin 12 naisen kanssa kertomatta heille HIV-tartunnastaan. Seitsemän naisista todettiin myöhemmin HIV-positiiviseksi. Kaksi tartunnan saaneista naisista on jo kuollut AIDSiin joulukuussa 2003 ja maaliskuussa 2004.*lähde?*

4. huhtikuuta 2009 valamiehistö teki päätöksensä 2,5 päivän miettimisen jälkeen ja totesi Azigan syylliseksi kahteen murhaan, kymmeneen törkeään seksuaaliseen pahoinpitelyyn ja yhteen törkeän seksuaalisen pahoinpitelyn yritykseen. Aziga tuomittiin elinkautiseen vankeuteen ilman armahduksen mahdollisuutta ensimmäisen 25 vuoden aikana.

Lähteet
-------

1. ↑  Guilty verdict in Hamilton HIV murder case  4.4.2009. Toronto Star. Viitattu 23.10.2009. (englanniksi)
2. ↑  Jordana Huber: Ontario man to appeal sentence in AIDS deaths *Canwest News Service*.  6.4.2009. www.canada.com. Viitattu 23.10.2009. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
Hannu Paloviita Helsingin kirjamessuilla 2013.
**Hannu Paloviita** (s. 11. marraskuuta 1957 Ylöjärvi) on suomalainen kustantaja.

Paloviita opiskeli matematiikkaa, fysiikkaa ja tähtitiedettä. Hän oli vuonna 1987 perustamassa Like-kustannusyhtiötä (silloin nimellä Lieke) yhdessä muun muassa Mika Siltalan ja Timo Ernamon kanssa ja oli sen toimitusjohtaja. Hän myi Liken Otavalle 2005 neuvoteltuaan ensin muun muassa Bonnierin kanssa. Vuonna 1999 Paloviita oli perustamassa Voima-lehteä muun muassa Tuomas Rantasen kanssa.

Paloviita on Rosebud Booksin toimitusjohtaja. Rosebud on vähemmistöosakkaana Into-kustantamossa, Voima-lehdessä ja Le Monde Diplomatiquen suomenkielisessä julkaisussa.

Paloviita avasi syyskuussa 2021 uuden Rosebud-ketjun kirjakaupan nimellä Sivullinen Helsingissä Kaisa-talossa Kaisaniemenkadulla. 1 300-neliöinen kirjakauppa on 40 000 nimikkeellään avautuessaan Suomen suurin. Kauppa toimii vähintään kolme vuotta, pitempäänkin, jos asiakkaita riittää.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Römpötti, Harri: Kosmologi kirjojen maailmassa.  *Helsingin Sanomat*, 10.11.2017, s. B19. Artikkelin verkkoversio.
2. ↑  Like Kustannuksen tarina *like.fi*. Viitattu 14.8.2014.
3. ↑  Jussi Karjalainen, Joka yö on luettava. Suomen Kuvalehti nro 37, 17.9.2021 s. 52–53
**John Henry Davis** (12. tammikuuta 1921 Smithtown, New York – 13. heinäkuuta 1984) oli yhdysvaltalainen painonnostaja, joka kilpaili raskaassa sarjassa, ja kaksinkertainen olympiavoittaja.

Davis hallitsi painnonostosarjaansa vuodet 1938–1953, jolloin hän voitti kaikki kilpailut, joihin osallistui. Lontoossa 1948 Davis voitti olympiakultaa yhteistuloksella 452,5 kg tehden maailmanennätykset tempauksessa ja työnnössä. Lisäksi hänen tuloksensa punnerruksessa ja kokonaistuloksessa rikkoivat olympiaennätykset. Helsingissä neljä vuotta myöhemmin Davis oli jälleen ylivoimainen voittaja ja rikkoi nostoillaan punnerruksen, tempauksen ja yhteistuloksen olympiaennätyksen. Punnerruksessa argentiinalainen Humberto Selvetti jakoi Davisin ennätyksen.

Kahden olympiakullan lisäksi Davis voitti urallaan useita muita mitaleita. Maailmanmestaruuden hän voitti viidesti (1946, 1947, 1949, 1950, 1951), Pan-Amerikan kisojen painonnoston vuonna 1951. Yhdysvaltain-mestari Davis oli kymmenen kertaa. Jalkavamman takia Davis joutui lopettamaan uransa ennen Melbournen olympialaisia.

Davis kuoli vuonna 1984. Hänet aateloitiin United States Olympic Hall of Fameen vuonna 1989.

Lähteet
-------

1. ↑  Arponen, Antti O.: *Olympiakisat Ateenasta Atlantaan*, s. 162. Porvoo: WSOY, 1996. ISBN 951-0-21072-2.
2. ↑  Mannerla, Einari & Pirhonen, Pentti: *Mitä Missä Milloin 1952*, s. 358. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Otava, 1951.
3. 1 2 3  John Davis (weightlifter) *Microsoft Encarta Online Encyclopedia 2008*. Microsoft Corporation.  Arkistoitu 24.5.2008. Viitattu 2. kesäkuuta 2008. (englanniksi)
4. ↑  Kolkka, Sulo: *The Official Report of the Organizing Committee for the Games of the XV Olympiad*, s. 383. Porvoo: WSOY, 1955. Official Olympic Reports (pdf). (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
**Yukio Yamaji** (jap. 山地 悠紀夫; 21. elokuuta 1983 – 28. heinäkuuta 2009) oli japanilainen rikollinen. Hän tappoi äitinsä 29. heinäkuuta 2000 Yamaguchissa baseballmailalla. Hän oli vasta 16-vuotias ja joutui suunnittelemattoman tekonsa takia nuorten laitokseen. Sieltä hän pääsi vuonna 2003.

Yamaji kuitenkin jatkoi väkivaltauraansa. 17. marraskuuta 2005 hän tappoi 19- ja 27-vuotiaat siskokset teräaseella Osakassa. Yamaji kertoi, ettei voinut unohtaa äitinsä tappamisen aiheuttamaa tunnetta ja että halusi nähdä ihmisveren. Murhien jälkeen hän sytytti huoneistossa palon ja vei mukanaan rahaa. Hänet pidätettiin 5. joulukuuta 2005 ja tuomittiin kuolemaan 13. joulukuuta 2006.

Yamajin lakimiehet valittivat tuomiosta, mutta Yamaji itse ei tätä halunnut, joten valitus vedettiin pois.

Yamaji hirtettiin 28. heinäkuuta 2009. Samana päivänä teloitettiin myös Chen Detong ja Hiroshi Maeue.

Lähteet
-------

1. ↑  Man admits to slaying Osaka sisters *The Japan Times Online*.  20.12.2005. Viitattu 22.9.2009. (englanniksi)
2. ↑  Man to hang for sisters' murders *The Japan Times Online*.  14.12.2006. Viitattu 22.9.2009. (englanniksi)
3. ↑  Double-killer lets death sentence stand *The Japan Times Online*.  2.6.2007. Viitattu 22.9.2009. (englanniksi)
4. ↑  Japanissa teloitettiin tiistaina kolme vankia *Helsingin Sanomat*.  28.7.2009.  Arkistoitu 31.7.2009. Viitattu 22.9.2009.
5. ↑  Belhassen, Souhayr & Tagusari, Maiko: International Federation for Human Rights (PDF) *fidh.org*.  29.7.2009. Viitattu 22.9.2009. (englanniksi)
**John Paul Densmore** (s. 1. joulukuuta 1944 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen rumpali, lauluntekijä ja näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten The Doors -yhtyeestä, jonka rumpali hän oli vuosina 1965–1973. Densmoren vankka jazztausta oli yksi tärkeimmistä The Doorsin omintakeiseen soundiin vaikuttaneista tekijöistä.

Elämäkerta
----------

Kalifornialainen Densmore kävi Santa Monica City Collegea ja Kalifornian osavaltionyliopistoa Northridgessä. Hän liittyi The Doorsiin rumpaliksi 1965 ja soitti yhtyeessä sen hajoamiseen 1973 saakka. Sen jälkeen hän soitti The Doors -kitaristi Robby Kriegerin kanssa yhtyeessä nimeltä The Butts Band, joka julkaisi kaksi albumia ennen kuin lopetti vuonna 1975.

Densmore jätti rockmusiikin 1980-luvulla. Hän esiintyi Bess Snyderin tanssiryhmän kanssa Yhdysvalloissa kahden vuoden ajan. Hän kirjoitti näytelmän nimeltä *Skins* ja esiintyi 1980-luvulla näyttämöllä. Densmore sai vuonna 1985 LA Weekly Theater Award -palkinnon teatterimusiikistaan. Hän on näytellyt myös televisiosarjoissa ja elokuvissa. Hän toimi Oliver Stonen *The Doors* -elokuvan (1991) teknisenä neuvonantajana.

Densmoren yhtye Tribaljazz julkaisi albumin vuonna 2006. Densmore kävi 2000-luvulla oikeusriitoja muiden The Doorsien jäsenten, Ray Manzarekin ja Robby Kriegerin kanssa The Doorsin nimen käyttämisestä näiden kiertueella ja esti myös The Doorsin musiikin käyttämisen Cadillacin mainoksissa.

Densmore on nimetty The Doorsin jäsenenä Rock and Roll Hall of Fameen.

Bibliografia
------------

* *Riders on the Storm. Elämäni Jim Morrisonin ja the Doorsin kanssa.* (Tammi, 1992; alkuteos 1990)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  John Densmore *Drummerworld.com*. Viitattu 4.3.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* John Densmoren viralliset kotisivut (englanniksi)

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **John Densmore** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Elaiussa** (m.kreik. Ἐλαιοῦσσα, *Elaiūssa* tai *Elaioussa*) tai **Elaiusioi** (Ἐλαιούσιοι, *Elaiūsioi* tai *Elaiousioi*) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Jooniassa nykyisen Turkin alueella. Sen tarkkaa sijaintia ei tunneta.

Myöskään Elaiussan historiasta ei tiedetä paljoakaan. Klassisella kaudella 400-luvun eaa. jälkimmäisellä puoliskolla Elaiussa kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja se esiintyy liiton verotusluetteloissa noin vuosina 448/447–426/455 eaa. Kaupunki on luetteloitu polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi tämän perusteella, vaikka sitä ei suoraan kutsutakaan polikseksi missään antiikin aikaisessa lähteessä. Se oli kuitenkin ilmeisesti ainakin osan historiaansa Erythrain alaisuudessa.

Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä *Elaiosios* (Ἐλαιόσιος). Kaupungin nimimuoto ei esiinny sellaisenaan antiikin lähteissä, vaan on päätelty etnonyymistä. Kumpikin viittaa oliivipuihin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Hansen, Mogens Herman & Nielsen, Thomas Heine: "843 (Elaiousioi)", *An Inventory of Archaic and Classical Poleis*. An Investigation Conducted by The Copenhagen Polis Centre for the Danish National Research Foundation. Oxford: Oxford University Press, 2004. ISBN 0-19-814099-1.
**Jussi Vasama** (s. 6. syyskuuta 1974 Helsinki) on aktiiviuransa lopettanut suomalainen aitajuoksija. Hän edusti uransa alun Vihdin Viestiä ja siirtyi aikuisurheilijana edustamaan Porvoon Urheilijoita. Hänen valmentajinaan toimivat Teijo Nieminen ja Mikael Ylöstalo. Kalevan kisoista Vasama saavutti hopeaa 400 metrin aitajuoksussa vuonna 1997. Lisäksi sisäratojen SM-kisoista hän saavutti kolme perättäistä pronssimitalia 60 metrin aitajuoksussa; vuosina 1996, 1997 ja 1998.

Jussi Vasamalla on useita nuorten Suomen Mestaruuksia ja mitaleja aitajuoksuissa eri matkoilta, sekä lisäksi mitaleita joukkuemoniotteluissa. Hän oli usean vuoden ajan maajoukkuevalmennuksessa ja osallistui sekä nuorten että aikuisten maaotteluihin. Virallisissa kilpailuissa hän ei ole esiintynyt vuoden 1999 jälkeen.

Ennätykset päälajeissa:

* 60m aj - 7.92
* 110m aj - 14.05
* 400m aj - 51.52
* 100m - 11.02
* 200m - 22.35

Urheilu-uransa jälkeen Jussi Vasama on siirtynyt liike-elämän palvelukseen.*lähde?*

Lähteet
-------

1. 1 2  Jussi Vasama Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
**Elana Meyer** (s. 10. lokakuuta 1966) on eteläafrikkalainen entinen kestävyys-, maasto- ja keskimatkojen juoksija.

Meyer juoksi nuorempana 1 500–5 000 metrin juoksuja, mutta siirtyi pidemmille matkoille vanhempana. 18. toukokuuta 1991 hän teki maailmanennätyksen puolimaratonilla juosten Itä-Lontoossa ajan 1.07.59. Samana vuonna hän juoksi 2. marraskuuta Kapkaupungissa 15 kilometrin maantiejuoksussa ajan 46.57, joka säilyi maailmanennätyksenä 12 vuotta.  Barcelonan olympialaisissa 1992 Meyer kävi 10 000 metrin juoksussa kovaa kamppailua Etiopian Derartu Tulun kanssa, mutta joutui antautumaan viimeisellä kierroksella ja sijoittui näin toiseksi.

Vuosina 1993 ja 1994 Meyer sijoittui maastojuoksun MM-kilpailuissa kuudenneksi. 1994 Kansainyhteisön kisoissa hän voitti hopeaa 10 000 metrillä Yvonne Murrayn jälkeen. Samana vuonna hän voitti puolimaratonin maailmanmestaruuden. Hän teki 1994 maratondebyyttinsä Bostonin maratonilla, jolla sijoittui kolmanneksi. Hän voitti samana vuonna myös yleisurheilun maailmancupin. Vuonna 1995 Meyer sijoittui toiseksi Bostonin maratonilla ja viidenneksi Göteborgin MM-kilpailuiden 10 000 metrillä. 1996 hän oli kuudes maastojuoksun MM-kisoissa.

1997 Meyer juoksi jälleen Bostonin maratonin toiseksi. Hän juoksi samana vuonna myös Tokion maratonin, jolla sijoittui viidenneksi. 9. maaliskuuta 1997 hän paransi Kiotossa puolimaratonin maailmanennätystä lukemiin 1.07.36. Seuraavana vuonna Meyer päätti osallistua Chicagon maratonille. Hän saavutti juoksussa kolmannen tilan. Saman vuoden maaliskuussa hän teki jälleen maailmanennätyksen puolimaratonilla, tällä kertaa loppuaika oli 1.07.29. Vuonna 1999 Meyer juoksi 15. tammikuuta Tokiossa puolimaratonin maailmanennätyksen 1.06.44, joka säilyi maailmanennätyksenä vuoteen 2007 jolloin Lornah Kiplagat rikkoi sen. Hän oli saman vuoden Chicagon maratonin kolmas ja Lontoon maratonin viides.

Vuonna 2000 Meyer oli Bostonin maratonin kymmenes ja Chicagon maratonin neljäs. Hän oli Sydneyn olympialaisten 10 000 metrin juoksussa kahdeksas. 2001 Meyer sijoittui puolimaratonin MM-kilpailuissa kuudenneksi. Hän on voittanut uransa aikana yli 20 Etelä-Afrikan mestaruutta.

Lähteet
-------

* 

### Viitteet

1. ↑
2. ↑


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
**Yukiya Arashiro** (s. 22. syyskuuta 1984 Ishigaki) on japanilainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa japanilaisjoukkueissa Cycle Racing Team Vang 2006, Nippo Corporation - Meitan Honpo co. LTD - Asada 2007 ja Meitan Hompo - GDR 2008. Kausilla 2009–2015 hän kilpaili ranskalaistallissa, aiemmalta nimeltään Bbox Bouygues Télécom, sittemmin Team Europcar. Vuonna 2016 hän edusti Lampre-Meridaa ja vuodesta 2017 alkaen Bahrain-Merida / Bahrain-McLaren / Team Bahrain Victoriousta. Ranskan ympäriajossa 2009 hänestä ja Fumiyuki Beppusta tulivat ensimmäiset japanilaiset, jotka ovat ajaneet Ranskan ympäriajon maaliin.

Saavutuksia
-----------

Lähde: Cycling Archives

2005
Aika-ajon Japanin-mestaruus
Alle 23-vuotiaiden maantieajon Japanin-mestaruus
2006
Tour du Limousin, kokonaiskilpailussa kolmas
2007
Japanin ympäriajo, 7. etapin voitto
Maantieajon Japanin-mestaruus
Tour de Hokkaido, 4. etapin voitto
2008
Aasian-mestaruuskilpailut, aika-ajossa pronssia
Tour de Kumano, 2. etapin voitto
Tour du Limousin, kokonaiskilpailussa kolmas, 2. etapin voitto
Tour de Okinawa, kokonaiskilpailun sekä 1. ja 2. etapin voitto
2010
Italian ympäriajo, 5. etapilla kolmas
MM-kilpailut, maantieajossa yhdeksäs
Pariisi–Tours, viides
2011
Aasian-mestaruuskilpailut, maantieajossa kultaa
2012
Tour du Limousin, kokonaiskilpailun voitto
2013
Maantieajon Japanin-mestaruus
Tour du Limousin, kokonaiskilpailussa toinen
2015
Japan Cup, kolmas
2016
Aasian-mestaruuskilpailut, maantieajossa hopeaa
Japanin ympäriajo, 7. etapin voitto
2018
Aasian-mestaruuskilpailut, joukkueaika-ajossa kultaa
Tour de Taiwan, kokonaiskilpailun voitto
2022
Maantieajon Japanin-mestaruus

Lähteet
-------

1. 1 2  Yukiya Arashiro *cyclingarchives.com*. Viitattu 25.1.2021. (englanniksi)
2. ↑  Arashiro and Beppu complete their maiden Tours *cyclingnews.com*.  26.7.2009. Viitattu 8.5.2011. (englanniksi)
3. ↑  Yukiya Arashiro *procyclingstats.com*. Viitattu 4.6.2016. (englanniksi)