recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Bodil Kjerin hautakivi
**Bodil Valborg Karen Ellen Kjer** (2. syyskuuta 1917, Kööpenhamina – 1. helmikuuta 2003, Kööpenhamina) oli tanskalainen näyttelijätär. Hän tuli tunnetuksi varsinkin uudemman dramatiikan monivivahteisten naishahmojen tulkitsijana. Hän työskenteli muun muassa Det kongelige Teaterissa ja Det ny Teaterissa. Tanskan merkittävin elokuva-alan palkinto, Bodilprisen, on nimetty hänen ja Bodil Ipsenin mukaan.

Lähteet
-------

1. ↑  *Facta*. Tietosanakirja Oy, 1969.

Aiheesta muualla
----------------

* Bodil Kjer Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Korea
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* KulturNav
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Esko Piipponen** (20. elokuuta 1923 Joensuu – 27. kesäkuuta 1995 Helsinki) oli suomalainen urheilutoimittaja ja -vaikuttaja sekä jalkapalloilija.

Piipponen toimi vajaan kolmenkymmenen vuoden ajan, vuodesta 1958 vuoteen 1986, urheiluseura Helsingin Ponnistuksen puheenjohtajana. Hän oli myös seuran pallojaoston puheenjohtaja vuonna 1953 ja uudelleen vuosina 1957–1960. Ennen siirtymistään Ponnistuksen puheenjohtajaksi Piipponen pelasi 1940- ja 1950-luvuilla pitkään jalkapalloa seuran edustusjoukkueessa. Hän kuului joukkueeseen muun muassa mestaruussarjan kaudella 1948, jolla hän pelasi 11 ottelua.

Piipponen työskenteli urheilutoimittajana Yleisradion, TUL-lehden ja Suomen Sosialidemokraatin palveluksessa ennen siirtymistään Veikkauksen palvelukseen vuonna 1969. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1984, jolloin hän toimi Veikkaajan levikkipäällikkönä.

Ponnistuksen puheenjohtajuuden lisäksi Piipponen toimi vuosina 1971–1984 Suomen Palloliiton varapuheenjohtajana. Hänellä oli luottamustoimia myös Urheilutoimittajain liitossa. Piipposelle myönnettiin vuonna 1975 Suomen liikuntakulttuurin ja urheilun kultainen ansioristi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Ponnistuksen puheenjohtaja Esko Piipponen.  *Helsingin Sanomat*, 5.7.1995.
2. 1 2  Roos, Mika: Piippokratian kausi Helsingin Ponnistus.  Arkistoitu 11.5.2012. Viitattu 31.12.2010.
3. ↑  Ponnistus mestaruussarjassa 1948 Helsingin Ponnistus.  Arkistoitu 11.5.2012. Viitattu 31.12.2010.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset Muokkaa Wikidatassa | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**David Harold Yost** (s. 7. tammikuuta 1969 Council Bluffs, Iowa) on yhdysvaltalainen näyttelijä, tuottaja ja entinen telinevoimistelija, joka tunnetaan parhaiten roolistaan Billy Cranstonina televisiosarjassa *Mighty Morphin Power Rangers*.

Elämäkerta
----------

Yost syntyi Council Bluffsissa, Iowassa, mutta asui useimmiten ympäri Yhdysvaltoja. Hän kilpaili myös useissa telinevoimistelun kansallisissa kisoissa ja saavutti muun muassa Iowan ja Montanan osavaltion mestaruudet. Yost valmistui vuonna 1991 Gracelandin collegesta Lamonissa opiskeltuaan viestintää ja näyttelemistä. Sittemmin Yost muutti Kaliforniaan pyrkiäkseen näyttelijäksi. Elokuussa 2010 David Yost kyllästyttyään asiaa koskeviin vihjailuihin myönsi olevansa homoseksuaali.

### Näyttelijänä

Yostin koe-esiinnyttyä vuonna 1993 uutteen sarjaan Mighty Morphin Power Rangers hän sai roolikseen olla ensimmäinen sininen Ranger, Billy Cranston, joka piti hallussaan Triceratopsin ja myöhemmin suden voimaa. Yost oli ensimmäisessä sarjassa ainut näyttelijä, joka esiintyi jokaisessa jaksossa, kun osa näyttelijöistä jätti sarjan ensimmäisen tuotantokauden jälkeen. Hän näytteli myös vuonna 1995 sarjasta tehdyssä elokuvassa Power Rangers, joka tuotti maailmanlaajuisesti yli 66 miljoonaa dollaria. Mighty Morphin Power Rangersin päätyttyä vuonna 1996 Yost jatkoi Billy Cranstonin roolissa uudessa Power Rangers Zeossa, mutta hänen hahmonsa ei enää toiminut Power Rangerina vaan teknisenä neuvonantajana. Zeon ollessa loppusuoralla Yost jätti sarjan oltuaan tyytymätön työympäristöönsä. Hänen oli tarkoitus esiintyä elokuvassa Power Rangers turbovaihteella ja saada sen myötä merkittäväkin rooli seuraavassa televisiosarjassa Power Rangers Turbo, mutta Yostin jättäessä sarjan suunnitelma ei koskaan toteutunut.

Power Rangersin jälkeen Yost esiintyi vielä elokuvassa *After Diff'rent Strokes: When the Laughter Stopped* ja toimi televisiotuottajana 2000-luvun alussa. Yost palasi noin kymmenen vuoden tauon jälkeen takaisin näyttelemisen pariin jännityselokuvan Degeneraten myötä.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑  Mighty Morphin Power Rangers: The Movie Box Office Mojo. Viitattu 2.1.2009. (englanniksi)
3. ↑  David Yostin haastattelu Anime Festivalissa, Orlandossa 2010


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
	+ 2
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |

 |
Art Linkletter
**Gordon Arthur Kelly** eli **Art Linkletter** (17. heinäkuuta 1912 – 26. toukokuuta 2010) oli yhdysvaltalainen viihdetaiteilija. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella, ja puhutulla äänitteellään *We Love You Call Collect* hän on voittanut Grammy-palkinnon. Hänelle myönnettiin vuonna 2003 Daytime Emmyn *Lifetime Achievement Award*. 

Linkletter syntyi Moose Jawissa, Saskatchewanissa, Kanadassa. Hän tuli tunnetuksi *House Party*- ja *People Are Funny* -ohjelmien juontajana. Hän oli niinkin myöhään kuin vuosina 1998–2000 mukana juontamassa ohjelmaa *Kids Say the Darndest Things*.

Omaelämäkertateoksessaan *Confessions of a Happy Man* (1960) Linkletter tunnusti, että hänet oli lapsena adoptoitu luonnollisten vanhempien hylättyä hänet jo muutamassa viikossa. Hän on valmistunut San Diego State Universitysta. Hän on ollut vuodesta 1935 naimisissa Lois Foersterin kanssa, ja hän oli Walt Disneyn läheinen ystävä. 

Linkletter menetti viidestä lapsestaan kaksi jo varhain. 20-vuotias tytär Diane teki itsemurhan 4. lokakuuta 1969, ja poika Robert kuoli liikenneonnettomuudessa.

Linkletter avasi vuonna 2005 *Happiest Homecoming on Earth* -juhlan Disneylandin 50-vuotisen historian kunniaksi. Hänet on nimetty Disney-legendaksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Art Linkletter, TV Host, Dies at 97 NY Times 26.5.2010


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Japani
* Korea
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Grammy Awards
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* NARA
* SNAC

 |

 |
**Carl Stefan Ridderwall** (s. 5. maaliskuuta 1988 Brännkyrka, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkomaalivahti, joka siirtyi tammikuussa 2013 Allsvenskan-joukkue IK Oskarshamniin.

Ura
---

### Seuraura

Ridderwall on Huddinge IK:n kasvatti. Hän siirtyi sieltä vuonna 2004 DjurgårdeniinF. Ridderwall torjui kauden 2004–2005 pääosin sen J20 SuperElit-joukkueessa, mutta hän vahvisti myös Djurgårdenin J18-joukkuetta, jolle Ridderwall torjui J18 Allsvenskanin hopeaa keväällä 2005. Kaudella 2005–2006 hän teki Elitserien-debyyttinsä torjuessaan vain 17-vuotiaana yhdessä ottelussa. New York Islanders varasi Ridderwallin kuudennella kierroksella 173. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2006.

Kauden 2006–2007 Ridderwall pelasi kokonaan Djurgårdenin J20-joukkueessa, jolle hän torjui J20 SuperElitin hopeaa keväällä 2007. Kaudella 2007–2008 Ridderwall aloitti Djurgårdenin Elitserien-joukkueen kakkosmaalivahtina Daniel Larssonille. Hän pelasi siellä 11 runkosarjaottelua, mutta Ridderwall pelasi myös yhteensä neljän HockeyAllsvenskan-ottelun verran lainalla Nyköpings Hockeyssa ja Almtunassa. Hän vahvisti myös Djurgårdenin J20-joukkuetta kevään 2008 pudotuspeleissä.

Ridderwall jakoi kausina 2008–2009ja 2009–2010 Djurgårdenin torjuntavastuun Gustaf Wesslaun kanssa. Jälkimmäinen kausi 2009–2010 päättyi Elitserien-hopeaan. Ridderwall teki toukokuussa 2010 vuoden mittaisen jatkosopimuksen Djurgårdenin kanssa. Hän aloitti kaudella 2010–2011 joukkueen ykkösmaalivahtina. Ridderwall tippui kuitenkin kauden aikana kakkosmaalivahdiksi, kun Mark Owuya otti ykkösmaalivahdin paikan. Kauden jälkeen Djurgårdenin johto ilmoitti, että Ridderwall ei mahdu enää joukkueen tulevaisuuden suunnitelmiin. 

Kaudeksi 2011–2012 Ridderwall siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Timrå IK:hon. Timråssa Ridderwall jakoi torjuntavastuun Joakim Lundströmin kanssa ja pelasi runkosarjassa 25 ottelua. Seuraavaksi kaudeksi hän teki sopimuksen Allsvenskanin Örebro HK:n kanssa. Örebrosta Ridderwall vapautettiin kuitenkin joulukuun 2012 lopussa, ja hän siirtyi tammikuussa Allsvenskanin IK Oskarshamniin.

### Maajoukkueura

Ridderwall voitti alle 20-vuotiaiden MM-hopeaa vuonna 2008. Hän toimi turnauksessa Ruotsin kakkosmaalivahtina Jhonas Enrothille ja pelasi yhden ottelun. Ridderwall toimi hänelle kakkosmaalivahtina myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2006.

Muuta
-----

Ridderwallin isä Rolf oli maajoukkuetason maalivahti, joka torjui mm. Ruotsille olympiapronssia Sarajevon olympiakisoista 1984 sekä MM-kultaa 1991.

Lähteet
-------

* Stefan Ridderwall The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
* Stefan Ridderwall Eurohockey-sivustolla (englanniksi)
* Stefan Ridderwall *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5 6  EliteProspects
2. ↑  Pettersson, Robert: Timrås ena målvakt på plats *Hockeysverige.se*.  13.4.2011. Viitattu 24.6.2011. (ruotsiksi)
3. ↑  Pettersson, Robert: Målvaktsförändring i Örebro *Hockeysverige.se*.  24.4.2012. NewsMe. Viitattu 29.4.2012. (ruotsiksi)
4. ↑  Karlsson, Emil: Ridderwall klar för Oskarshamn *Sportbladet*.  7.1.2013. Aftonbladet Hierta AB. Viitattu 11.1.2013. (ruotsiksi)
**Estadio José Rico Pérez** on jalkapallostadion Alicantessa Valencian alueella Espanjassa. Stadionin yleisökapasiteetti on 29 500, ja se toimii kaupungin seurojen Hérculesin ja Alicanten kotistadionina.

Stadion on nimetty sen rakennuttaneen Hérculesin puheenjohtajan José Rico Pérezin mukaan. Stadionin peruskivi muurattiin 26. toukokuuta 1973, ja se valmistui samoihin aikoihin, kun Hérculesin nousi Espanjan korkeimmalle sarjatasolle Primera Divisióniin kaudeksi 1974–1975. Stadion avattiin 4. elokuuta 1974 Hérculesin ja Barcelonan välisellä ystävyysottelulla, jonka vierailijat voittivat 4–0. Stadionin ensimmäinen vuosikymmen oli myös Hérculesin kulta-aikaa, kun se pelasi vuosina 1974–1982 kahdeksan kautta peräkkäin korkeimmalla sarjatasolla. Stadion oli alun perin Hérculesin omistama, mutta seura joutui myymään sen Alicanten kunnalle vuonna 1994 talousvaikeuksien vuoksi. Vuonna 2007 seura osti stadionin jälleen itselleen.

Alicante siirtyi stadionille vuonna 2001 noustuaan Segunda División B:hen. Seura pyysi Alicanten kunnalta rahoitusta kunnallisen Carretera de Villafranquezan kentän kunnostamiseen, mistä kunta kieltäytyi ja ehdotti seuralle José Rico Pérezillä pelaamista. Hércules ja Alicante pelasivat paikalliskamppailuja stadionilla kausina 2001–2005 Segunda B:ssä ja kaudella 2008–2009 Segunda Divisiónissa.

José Rico Pérez oli yksi ottelupaikoista vuoden 1982 MM-kilpailuissa. Sillä pelattiin alkulohkon 3 otteluita Argentiinan, Unkarin ja El Salvadorin välillä sekä pronssiottelu Puolan ja Ranskan välillä. Espanjan maajoukkue on pelannut stadionilla kuusi ottelua.

Lähteet
-------

1. ↑  Sede Alicante CF.  Arkistoitu 16.4.2009. Viitattu 22.6.2009. (espanjaksi)
2. ↑  Estadio Hércules CF.  Arkistoitu 28.3.2009. Viitattu 22.6.2009. (espanjaksi)
3. ↑  Rico Pérez recupera su estadio y abre el proceso para la reforma  12.5.2007. Las Provincias. Viitattu 22.6.2009. (espanjaksi)
4. ↑  Historia Alicante CF.  Arkistoitu 6.1.2010. Viitattu 22.6.2009. (espanjaksi)
5. ↑  Results FIFA.  Arkistoitu 13.12.2013. Viitattu 22.6.2009. (englanniksi)
6. ↑  Partidos de la selección española Fútbol en la Red. Viitattu 22.6.2009. (espanjaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* José Rico Pérezin esittely Hérculesin sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (espanjaksi)
* José Rico Pérezin esittely Alicanten sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (espanjaksi)

Segunda Divisiónin stadionit kaudella 2013–2014

* Alfredo Di Stéfano
* Anduva
* Anxo Carro
* Gran Canaria
* Heliodoro Rodríguez López
* Iberostar
* Ipurua
* José Rico Pérez
* Mendizorroza
* Miniestadi
* El Molinón
* Montilivi
* Nova Creu Alta
* Nueva Condomina
* Nuevo Arcángel
* Nuevo Colombino
* Los Pajaritos
* Riazor
* La Romareda
* Santo Domingo
* El Toralín
* La Victoria
**Samuell Alexander Benta** (s. 29. elokuuta 1986 Lontoo) on englantilainen näyttelijä, joka tunnetaan roolistaan Will Astonina televisiosarjassa *Power Rangers: Operation Overdrive*.

Elämäkerta
----------

Benta syntyi Lontoossa Leroy ja Jasmin Bentalle. Hänen isänsä on kotoisin Antiguasta ja äiti Jamaikalta. Perheeseen kuuluu hänen lisäksi kolme poikaa vanhempi veli Leroy ja nuoremmat veljet Eric ja Leyton. Perhe muutti Lontoosta Nottingham kahdeksi vuodeksi ja palasivat takaisin Lontooseen. Benta opiskeli Surrey Square, Arkwright ja Vicars Green Primary kouluissa, joissa hän oli mukana koulun kuorossa. High school vuodet Benta vietti Coplandin yhteisön koulussa Wembleyssa. Valmistumisensa jälkeen hän opiskeli kaksi vuotta West Thames Collegessa Hounslow:ssa musiikin teknologiaa. Benta kävi samaan aikaan opiskelemassa draamaa.

Benta on harrastanut aktiivisesti nyrkkeilyä, kamppailulajeja, tennistä ja uintia.

Hänen serkkunsa Sheldon Turnipseed näytteli pääosassa 1990-luvulla televisiosarjassa Ghostwriter.

### Näyttelijänä

Näyttelemisen Benta aloitti vuonna 1994 elokuvan Cookie Jar Familyn myötä. Sittemmin hän jatkoi näyttelemistä 1990-luvulla teatterin parissa. Myöhemmin television pariin Benta tuli takaisin vuonna 1999 elokuvassa Young Rascals. Vuonna 2006 hän teki vierasesiintymisen *The Bill* -sarjassa, jonka jälkeen Benta sai roolin Hiljainen todistaja -sarjan kaksiosaisessa jaksossa "Terminus". Hän esiintyi vielä muutamassa lyhytelokuvassa ja teatterinäytelmissä, kunnes päätyi uransa ensimmäiseen merkittävimpään rooliin Will Astonina televisiosarjassa Power Rangers: Operation Overdrive. Benta näytteli sarjassa Mustaa Rangeria. Sarjan aikana hän vieraili Hotel Babylonissa.

Lähteet
-------

1. ↑  imdb *finnish.imdb.com*. Viitattu 5.1.2009. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Samuell Benta TV.comissa (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
**Francis Joseph Ross, Jr.** (12. elokuuta 1904 Boston, Massachusetts – 18. helmikuuta 1990 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen elokuvatuottaja. Hän valmistui Princetonin yliopistosta ja aloitti elokuvauransa näyttelijänä 1929. Myöhemmin hän siirtyi Hal Roachin palvelukseen tuottajaksi ja toimi muun muassa apulaistuottajana elokuvassa *Hiiriä ja ihmisiä* (1939). Ross sai yhdessä Mervyn LeRoyn kanssa Oscar-kunniapalkinnon lyhytelokuvasta *The House I Live In* vuonna 1945. Muihin Rossin tuottamiin elokuviin kuuluvat muun muassa *Liekki ja nuoli* (*Flame and the Arrow* (1950), *Näin hänen kuolevan* (*The Robe*, 1953) ja *Gladiaattorit* (*Demetrius and the Gladiators*, 1954). Rossin ensimmäinen avioliitto oli näyttelijä Jean Arthurin kanssa. Toinen aviopuoliso oli näyttelijä Joan Caulfield.

Lähteet
-------

1. ↑  Frank Ross allmovie. Viitattu 3.1.2011. (englanniksi)
2. ↑  Frank Ross, 85; Producer of Films Made 'The Robe'  23.2.1990. The New York Times. Viitattu 3.1.2011. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |

 |
**Scott Allen Hain** (2. kesäkuuta 1970 – 3. huhtikuuta 2003) oli viimeinen rikollinen, joka teloitettiin Yhdysvalloissa alle 18-vuotiaana tehdyistä rikoksista. Hän pakotti 6. lokakuuta 1987 rikostoverinsa Robert Wayne Lambertin (21) kanssa Laura Lee Sandersin (22) ja Michael William Houghtonin (27) ottamaan heidät autoon, jossa pojat tekivät aseellisen ryöstön. He telkesivät uhrinsa auton tavaratilaan ja sytyttivät auton palamaan. He poistuivat paikalta, mutta palasivat vielä katselemaan paloa.

Sekä Hain että Lambert saivat kuolemantuomiot. 6. kesäkuuta 1988 tuomittu Hain teloitettiin Oklahomassa myrkkyruiskeella huhtikuussa 2003. Hänen kuolemantuomionsa oli pysynyt uusintaoikeudenkäynnissä 1994. Vuonna 2005 Lambertin kuolemantuomio sen sijaan kumottiin hänen henkisen jälkeenjääneisyytensä takia.

Hainin vanhemmat kärsivät vakavista alkoholiongelmista. Hain oli joutunut seksuaalisen hyväksikäytön uhriksi ja ryhtyi jo lapsena säännölliseksi marihuanan käyttäjäksi. Hän menestyi koulussa erittäin heikosti ja keskeytti sen lopulta. Hän oli syyllistynyt useisiin rikoksiin jo ennen kuolemantuomioon johtanutta kaksoismurhaa.

Vuonna 2005 korkein oikeus lakkautti Yhdysvalloissa alaikäisten rikoksentekijöiden kuolemanrangaistuksen.

Lähteet
-------

1. ↑  Scott Hain Clemency Letter
2. ↑  Scott Allen Hain
3. ↑  April 2003 Executions
4. ↑  Lambert death sentence commuted
5. ↑  Juvenile Death Penalty – Scott Hain (Arkistoitu – Internet Archive)
6. ↑  Executions barred for juvenile killers
**Zbigniew Jaremski** (19. kesäkuuta 1949 – 4. tammikuuta 2011) oli puolalainen yleisurheilija. Hän kilpaili 400 metrin juoksussa ja 4 × 400 metrin viestijuoksussa sekä vuoden 1972 (München) että 1976 (Montreal) kesäolympialaisissa. Jälkimmäisissä hän sai hopeamitalin jäsenenä viestijoukkueessa, johon hänen lisäkseen kuuluivat Ryszard Podlas, Jan Werner ja Jerzy Pietrzyk.

Jaremski sai hopeamitalin 4 × 400 metrin viestijuoksussa myös vuoden 1978 Euroopan-mestaruuskilpailuissa. Lisäksi hän oli kuusinkertainen Puolan-mestari (kolmesti molemmissa lajeissaan). Hänen seuransa oli Górnik Zabrze.

Lähteet
-------

1. 1 2  Zbigniew Jaremski Biography and Olympic Results | Olympics at Sports-Reference.com (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Zmarł Zbigniew Jaremski, srebrny medalista IO w Montrealu[vanhentunut linkki]
3. ↑  Poland Athletics at the 1976 Montréal Summer Games | Olympics at Sports-Reference.com (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑  Zmarł 6-krotny mistrz Polski i olimpijczyk


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Per-Olof Sjögren** (1919 – 22. toukokuuta 2005) oli Ruotsin kirkon pappi.

Sjögren toimi Göteborgin tuomiorovastina 1970–1986. Lisäksi hän toimi korkeakirkollisen arbetsgemenskapen Kyrklig Förnyelsenin (aKF) puheenjohtajana. Kuten Gustaf Adolf Danell, hän oli useita kertoja hiippakunnan valitsemana ehdokkaana eri piispanvaaleissa, mutta ei tullut Ruotsin hallituksen valitsemaksi johtuen perinteisestä virkakannastaan Ruotsin parlamentin ja Ruotsin kirkon kirkolliskokouksen vuonna 1958 toteuttamaa naispappeuspäätöstä vastaan. Göteborgin hiippakunnassa toimiva, tertiaarisääntökunnan kaltainen ja aKF:n pyrkimyksiin yhtyvä superiorin johtama sisaryhteisö, S:ta Catharina Systraskap valitsi Sjögrenin konfessorikseen. Hän kirjoitti useita kirjoja kristillisistä aiheista kuten rukouksesta. Suomen Luther-säätiö on julkaissut suomeksi hänen kirjansa "Rukouskoulu".

Lähteet
-------

1. ↑  
	* Bengt Ingmar Kilström: *Högkyrkligheten i Sverige och Finland under 1900-talet*. Helsingborg 1990, ISBN 91-7830-052-5 s. 231

Aiheesta muualla
----------------

* Sjögrenin kirja "Rukouskoulu" netissä (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Alankomaat

 |

 |
**William Griffith Wilson** eli **Bill W.** (26. marraskuuta 1895 East Dorset, Vermont – 24. tammikuuta 1971 Miami) oli 12 askeleen ohjelman kehittäjä ja AA:n perustaja. Hän oli itse alkoholisti, joka oli aloittanut alkoholinkäytön ollessaan 22-vuotias sotilas. Hän koki hengellisen herätyksen ja raitistui vuonna 1934.

Bill W. varttui Vermontissa. Hän oli 10-vuotias, kun hänen runsaasti juonut isänsä lähti Kanadaan ja äitinsä Bostoniin. Lasta kasvattivat tämän jälkeen äidin vanhemmat. Bill W. meni vuonna 1918 naimisiin Lois Burnhamin kanssa. Hän toimi liikemiehenä, mutta alkoholi vaikutti tuhoisasti sekä hänen terveyteensä että uraansa. Hän päätyi neljästi sairaalaan alkoholiongelmaansa liittyvistä syistä. Raitistuneen ystävänsä innoittamana hän meni Oxford Groupin kokouksiin. Hän onnistui saamaan myös erään tri Robert Smithin pysymään raittiina kanssaan, ja AA syntyi virallisesti 10. kesäkuuta 1935. AA perustettiin siihen ajatukseen, jonka mukaan vain alkoholisti voisi auttaa toista.

Bill W:n vaimo perusti Al-Anonin alkoholistien perheitä varten.

Tupakointia Bill W. jatkoi, ja hän kuoli Miamissa keuhkokuumeen ja emfyseeman seurauksena. Hänen kehittämänsä 12 askeleen ohjelma on auttanut miljoonia raittiuteen. Ohjelmaa on sovellettu myös muihin riippuvuuksiin.

Katso myös
----------

* *Nimeni on Bill W.*

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Time Magazine Article about Bill Wilson

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat
* Puola
* Portugali

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz
	+ 2

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
**Thomas Hora** (25. tammikuuta 1914 Unkari – 30. lokakuuta 1995) oli unkarilaissyntyinen yhdysvaltalainen psykiatri, jota pidetään metafysiikkaa, psykologiaa ja hengellisyyttä yhdistelevän *metapsykiatrian* perustajana.

Hora valmistui lääketieteestä Budapestin yliopistosta vuonna 1942 ja Kaarlen yliopistosta vuonna 1945. Myöhemmin hän muutti Yhdysvaltoihin ja piti yksityisvastaanottoa New Yorkissa ja Bedfordissa. Vuonna 1958 hän sai Karen Horney -palkinnon psykoanalyysin edistämisestä.

Hora oli kuitenkin tyytymätön perinteiseen mielisairauksien hoitoon, ja etsi vaihtoehtoisia ratkaisuja psykologisille ja muille elämän ongelmille. Tämä johti hänet hengellisen kirjallisuuden pariin. Hän luki muun muassa zen-buddhalaisuuden, kristinuskon, taolaisuuden ja juutalaisuuden pyhiä kirjoja ja muuta kirjallisuutta, sekä filosofista kirjallisuutta, yhtä lailla eksistentialistista kuin klassista filosofiaa. Hän tapasi Carl Jungin, Alan Wattsin ja zen-mestareita. Jeesuksen opetuksista tuli keskeinen osa hänen metapsykiatriaansa. Horan ajattelun levittämistä ja hänen teostensa julkaisua on jatkanut PAGL (Peace, Assurance, Gratitude, and Love) Foundation.

Teoksia
-------

* *Existential Metapsychiatry* (1977)
* *Dialogues in Metapsychiatry* (1977)
* *Beyond the Dream: Discourses on Metapsychiatry and Spiritual Guidance* (1986)

Aiheesta muualla
----------------

* PAGL Foundation (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Thomas Hora
**Astika** (sanskritiksi आस्तिक, *āstika*, "ortodoksinen" eli "oikeaoppinen") ja **nastika** (sanskritiksi नास्तिक, *nāstika*, "heterodoksinen") viittaavat hindulaisessa filosofiassa koulukuntien ja filosofien luokitteluun sen mukaan, hyväksyvätkö ne Veda-kirjojen auktoriteetin korkeimpana ilmoituksena vai eivät. Tämän määritelmän mukaisesti Nyaya, Vaisheshika, Samkhya, Jooga, Purva Mimamsa ja Vedanta ovat *astika*-koulukuntia, kun taas Cārvāka, jainalaisuus ja buddhalaisuus ovat *nastika*-koulukuntia.

Termien etymologia ja merkitys
------------------------------

*Astika* on sanskriitinkielinen adjektiivi ja substantiivi, joka on johdettu sanasta *asti* ("se on [olemassa]"), ja se merkitsee "uskovaa", "hurskasta" tai "jotakuta joka uskoo [Jumalan, toisen todellisuuden tms.] olemassaoloon". *Nastika* (*na*, "ei" + *āstika*) on edellisen negatiivi, joka tarkoittaa kirjaimellisesti "epäuskoista" tai "epähurskasta".

Joskus termi *astika* tulkitaan tai käännetään löyhästi "teismiksi" ja *nastika* "ateismiksi". Varsinainen merkitys liittyy kuitenkin Veda-kirjojen pitämiseen auktoritatiivisina tai ei: esimerkiksi Samkhya ja Purva Mimamsa -koulukunnat eivät hyväksy jumalia, mutta ne pitävät Veda-kirjoja auktoriteetteinaan, joten ne luetaan ateistisiksi *astika*-koulukunniksi.

Koulukuntien luokittelu
-----------------------

Intian monet filosofiset perinteet luokiteltiin keskiajalla kuuden oikeaoppisen hindulaisen koulukunnan järjestelmäksi, *shaddarshana* (*şaddarśana*), jotka kaikki pitävät Veda-kirjoja uskonnollisena auktoriteettinaan:

* Nyaya, logiikan koulukunta
* Vaisheshika, atomistinen koulukunta
* Samkhya, numeroiva koulukunta
* Jooga, Patanjalin koulukunta (Samkhyan metafysiikka)
* Purva Mimamsa (tai lyhyesti Mimamsa), Veda-eksegeesin perinne, vedalaisten rituaalien painotus
* Vedanta (eli Uttara Mimamsa), Upanishadien perinne, vedalaisen filosofian painotus

Koulukunnista kolme luokiteltiin heterodoksisiksi, eivätkä ne perusta uskomuksiaan Veda-kirjoihin:

* Cārvāka
* buddhalaisuus
* jainalaisuus

Tantra-perinteillä on sekä *astikan* että *nastikan* ominaisuuksia, ja siksi ne jaetaan myös kahtia *astikaan* eli vedalaiseen ja *nastikaan* eli ei-vedalaiseen osaan, ja *astikalaiset* teokset edelleen viiteen osaan, *Śākta*, *Śaiva*, *Saura*, *Gāṇapatya* ja *Vaiṣṇava*. Tantran seuraajat pitävät Veda-kirjoja auktoriteettinaan, joten sikäli heidät voidaan lukea *astikaan*.

Lähteet
-------

1. 1 2  Flood, Gavin: *An Introduction to Hinduism*, s. 82, 224-249. Cambridge: Cambridge University Press, 1996. ISBN 8175960280.
2. ↑  Radhakrishnan, Sarvepalli & Moore, Charles A.: *A Source Book in Indian Philosophy*. Princeton paperback 12th. Princeton University Press, 1989. ISBN 0-691-01958-4.
3. ↑  Monier-Williams, Monier: *Monier-Williams Sanskrit Dictionary*. Nataraj Books, 2006. ISBN 18-81338-58-4.
4. ↑  Banerji, S. C.: *Tantra in Bengal*, s. 2. Second Revised and Enlarged edition. Delhi: Manohar, 1992. ISBN 81-85425-63-9.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Āstika and nāstika
**Olga Levenkova** (s. 11. tammikuuta 1984 Kemerovo, Neuvostoliitto) on venäläinen seitsenottelija.

Levenkova voitti 2002 Kingstonin nuorten MM-kisoissa pronssia seitsenottelussa pistein 5712. Seuraavana vuonna hän voitti nuorten EM-kultaa tuloksella 5748. Saman vuoden Universiadeissa hän sijoittui yhdeksänneksi. Vuonna 2005 hän oli Universiadeissa kahdeksas. Levenkova voitti 2006 Venäjän sisäratojen mestaruuden viisiottelussa. Hän voitti samana vuonna MM-pronssia Moskovan sisäratojen MM-kisoissa viisiottelussa tuloksella 4579. Myöhemmin samana vuonna hän sijoittui Göteborgin EM-kisoissa seitsenottelussa kymmenenneksi tuloksella 6118. Seuraavana vuonna hän oli Birminghamin sisäratojen EM-kisoissa kahdestoista viisiottelussa.

Ennätykset
----------

* 200 metrin juoksu: 23,59 (2001)
* 800 metrin juoksu: 2.11,79 (2007)
* 100 metrin aitajuoksu: 13,65 (2006)
* Korkeushyppy: 179 (2006)
* Pituushyppy: 635 (2005)
* Kuulantyöntö: 14,10 (2006)
* Keihäänheitto: 48,90 (2008)
* Seitsenottelu: 6231 (2006)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Olga Levenkova Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive), s. 99


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
**Johan Ferdinand Kröger** (23. toukokuuta 1877 Pihtipudas – 25. tammikuuta 1921) oli suomalainen jääkärikapteeni.

Perhetausta
-----------

Hänen vanhempansa olivat asioitsija Juho Abraham Kröger ja Hilda Maria Tikkanen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1904 Lydia Juhlenskyn kanssa, josta hän erosi vuonna 1909.

Opinnot
-------

Kröger kävi viisi luokkaa reaalilyseota. Hän suoritti asevelvollisuutensa 6. Suomalaisesta tarkk'ampujapataljoonassa Mikkelissä vuosina 1899–1901.

Jääkärikausi
------------

Jääkäripataljoona 27:n tiedonanto-osasto, kuvaan merkitty osaston johtajat Birger Homén ja Eric Heimbürger.
Kröger työskenteli lennätinreviisorina Lennätinlaitoksessa ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 7. joulukuuta 1915, josta hänet siirrettiin 53 muun miehen kera 2. lokakuuta 1917 perustettuun pataljoonan tiedonanto-osastoon. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Schmardenissa sekä Aa-joella.

Suomen sisällissota
-------------------

Kröger saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana luutnantiksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan Päämajan radioasemalle.

Sisällissodan jälkeinen aika
----------------------------

Sisällissodan jälkeen Kröger määrättiin Valamon radioaseman päälliköksi. Armeijasta hän erosi 5. marraskuuta 1919 ja siirtyi Suojeluskuntajärjestön palvelukseen ja hänet sijoitettiin paikallispäälliköksi Pyhäjärven suojeluskuntaan, missä hän palveli 1. elokuuta 1920 saakka. Kröger menehtyi 25. tammikuuta. 1921 tapaturmeisesti.

    Ylennykset ja kunniamerkit    



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Ylennykset** |  | **Kunniamerkit** |
| * Jefreitteri (Venäjän armeijassa)
* Hilfsgruppenführer 10. marraskuuta 1916
* Gruppenführer 28. lokakuuta 1917
* Luutnantti 11. helmikuuta 1918
* Kapteeni 5. marraskuuta 1919
 | Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera kunniamerkkinauhaVapaussodan muistomitalin kunniamerkkinauhaJääkärimerkki | * Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera
* Vapaussodan muistomitali soljen kera
* Jääkärimerkki
 |

Lähteet
-------

* Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938.
* Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 ISBN 951-99046-8-9.
* Suomalainen, Jaakko, Sundvall, Johannes, Olsoni, Emerik ja Jaatinen, Arno (toim.): *Suomen jääkärit: toiminta sanoin ja kuvin II, 2. painos*. Kuopio: Osakeyhtiö Sotakuvia, 1933.

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5 6  Suomen jääkärien elämäkerrasto 1938
2. 1 2 3 4 5 6  Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975
3. ↑  Suomen jääkärit II 1933: 1161.
**Constantine Walter Benson** (2. helmikuuta 1909 Trull, Englanti - 21. syyskuuta 1982 Cambridge, Englanti) oli brittiläinen lintutieteilijä. Häntä pidetään viimeisenä Britannian siirtomaahallinnon virkamiehenä, jolla oli merkittävä osuus ornitologisen tutkimuksen edistämisessä.

Benson opiskeli Cambridgen yliopistossa, jossa hän oli yleisurheilutähti. Hänestä tuli siirtomaahallinnon virkamies ja hän vietti 20 vuotta Malawissa 1932–1952. Benson tutki etenkin Itä-Afrikan ja Komorien linnustoa. Hän nimesi useita uusia lintulajeja, muun muassa mayottenpöllösen (*Otus mayottensis*) ja karthalanpöllösen (*Otus pauliani*).

Bensonille myönnettiin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan Brittiläisen imperiumin upseerin arvo vuonna 1965.

Benson kirjoitti useita kirjoja ja artikkeleita, yhteismäärältään lähes 400.

Teoksia
-------

* *A Check List of the Birds of Nyasaland*. (1953)
* *Check List of the Birds of Northern Rhodesia*. (1957)
* *Birds of the Comoro Islands. (1960)*
* *A Contribution to the Ornithology OF Zambia*. (1967)
* *Birds of Zambia*. (1971)
* *The Birds of Malawi*. (1977).

Lähteet
-------

* Muistokirjoitus (*The Auk*) (Arkistoitu – Internet Archive)

1. ↑  ITIS


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Ladislav Klíma
**Ladislav Klíma** (8. elokuuta 1878 Domažlice, Böömi – 19. huhtikuuta 1928) oli tšekkiläinen filosofi ja kirjailija. Hänen ajatteluaan on kuvattu sekä eksistentialismiksi että subjektiiviseksi idealismiksi.

Klíma erotettiin koulusta vuonna 1895 syytettynä valtion, kirkon ja Hapsburgien loukkaamisesta. Tämän jälkeen hän asui Tirolissa, Zürichissä ja Prahassa tehden lyhytaikaisia töitä. Vain osa Klíman teoksista julkaistiin tämän elämän aikana, mutta monia käsikirjoituksia on toimitettu postuumisti. Osan käsikirjoituksista hän tuhosi itse. Klíma kuoli tuberkuloosiin ja on haudattu Prahaan.

Klíma hylkäsi tšekkiläisen yhteiskunnan perinteiset arvot ja normit sekä kirjoituksissaan että elämäntavallaan. Hän omaksui ajatuksia filosofisilta edeltäjiltään ja pyrki ottamaan ne käyttöön käytännön elämässä. Klíma sai vaikutteita ennen kaikkea George Berkeleyltä, Arthur Schopenhauerilta ja Friedrich Nietzscheltä. Hän katsoi, että todellisuus oli alisteinen yksilön tahdolle.

Teoksia
-------

* *Svět jako vědomí a nic* (1904)
* *Traktáty a diktáty* (1922)
* *Matěj Poctivý* (draama, kirjoitettu yhdessä Arnošt Dvořákin kanssa) (1922)
* *Vteřina a věčnost* (1927)
* *Utrpení knížete Sternenhocha* (1928)
* *Slavná Nemesis* (kokoelma kertomuksia) (1932)
* *Vlastní životopis filosofa L.K.* (1937)
* *Lidská tragikomedie* (filosofinen näytelmä) (1991)
* *Sebrané spisy IV. - Velký roman* (1996)
* *Putování slepého hada za pravdou* (kirjoitettu alun perin saksaksi yhdessä Franz Böhlerin kanssa) (2003)
* *Sebrané spisy I. - Mea* (kootut teokset, osa I) (2005)
* *Sebrané spisy II. - Hominibus* (kootut teokset, osa II) (2006)

Aiheesta muualla
----------------

* Ladislav Klíma (tšekiksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
* Portugali

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Ladislav Klíma
**Holger Geschwindner** (s. 9. joulukuuta 1945 Bad Nauheim) on saksalainen entinen koripalloilija, joka on toiminut koripallouransa jälkeen Dirk Nowitzkin henkilökohtaisena valmentajana.

Geschwindner pelasi koripalloa MTV Gießenin paidassa voittaen kolme Saksan mestaruutta. Lisäksi hän edusti USC Müncheniä, FC Bambergia, SSC Göttingeniä ja Saturn Kölniä. Urallaan Geschwindner edusti myös Saksan koripallomaajoukkuetta, jonka mukana hän oli vuoden 1972 olympialaisissa. Kisoissa hän toimi joukkueensa kapteenina. 42-vuotiaana Geschwindner lopetti koripallouransa.

Vuonna 2006 Geschwindner oli syytettynä veronkierrosta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Ewers, Christian: Angewandte Theorie  12.1.2004. Zeit. Viitattu 5.3.2010. (saksaksi)
2. 1 2  Kröner, Andreas: Philosoph im Holzfällerhemd  24.12.2004. Spiegel. Viitattu 5.3.2010. (saksaksi)
3. ↑  Holger Geschwindner Sport-Reference.  Arkistoitu 16.6.2011. Viitattu 5.3.2010. (englanniksi)
4. ↑  Nowitzki zahlt 15 Millionen Euro Kaution  3.12.2006. Main Post.  Arkistoitu 5.5.2010. Viitattu 5.3.2010. (saksaksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |

 |
**Veronika Šarec** (s. 8. toukokuuta 1968 Ljubljana) on slovenialainen alppihiihtäjä, joka aktiiviurallaan edusti myös Jugoslaviaa.

Šarec sai junioreiden MM-kilpailuissa pronssia pujottelussa ja suurpujottelussa 1984. Hän sijoittui Sarajevon olympialaisissa 1984 suurpujottelussa 20:nneksi. Calgaryn olympialaisissa 1988 hän oli supersuurpujottelussa 27:s, mutta keskeytti pujottelun ja suurpujottelun. Saalbachin MM-kilpailuissa 1991 hän sijoittui suurpujottelussa neljänneksi. Slovenian edustajana hän keskeytti pujottelun Albertvillen olympialaisissa 1992.

Šarec voitti maailmancupin pujottelukilpailun Haus im Ennstalissa tammikuussa 1990. Hän oli samassa lajissa lisäksi kolmas Piancavallossa joulukuussa 1987, toinen Furanossa ja kolmas Shigakogenissa maaliskuussa 1989, toinen Steamboat Springsissa joulukuussa 1989 sekä kolmas peräkkäisinä päivinä Kranjska Gorassa tammikuussa 1991. Pujottelucupin kokonaispisteissä hän oli neljäs kaudella 1988–1989 ja seitsemäs kaudella 1990–1991.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Veronika Šarec *sports-reference.com*.  Arkistoitu 17.12.2012. Viitattu 10.1.2011. (englanniksi)
2. ↑  Veronika Sarec SLO *ski-db.com*. Viitattu 10.1.2011. (englanniksi)
3. 1 2  Veronika Šarec Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
**Kari Suoraniemi** (29. syyskuuta 1960 Oulu) on entinen suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on Oulun Kärppien kasvatti. Suoraniemi päätti uransa Ruotsissa Röglessä kaudella 1994–1995. Suoraniemellä on kaksi poikaa, Niko (s. 1984) ja Joel (s. 1987). Niko pelaa jääkiekkoa Alankomaiden pääsarjassa Eredivisiessä, ja on Suomen kansalainen. Joel pelasi vain Röglen junioreissa, ja hän on Ruotsin kansalainen.

Suoraniemi aloitti uransa kasvattajaseurassaan Kärpissä, voittaen kolmannella kaudellaan SM-liigan mestaruuden kaudella 1980–1981. Mestaruuden jälkeen Suoraniemi lähti Pohjois-Amerikkaan ja pelasi kolme kautta NHL:n farmiliigassa, AHL:n Rochester Americansissa. AHL:ssä Suoraniemi pelasi 141 ottelua, muttei koskaan päässyt NHL:ään. Kaudella 1982–1983 Suoraniemistä tuli AHL:n mesrari, eli Calder Cupin voittaja.

Suoraniemi vaihtoi jälleen mestaruuden jälkeen seuraa. Rochesterista hän palasi takaisin Kärppiin. Kauden 1984–1985 päätteeksi Suoraniemi valittiin edustamaan Suomea vuoden 1985 maailmanmestaruuskilpailuihin, jotka järjestettiin Tšekkoslovakiassa. Suomi oli lopulta kisojen viides. Maajoukkue voitti kuitenkin Neuvostoliiton ja Tšekkoslovakian jälkeen Euroopan-mestaruuskisojen pronssimitalin. 

MM-kisojen jälkeen Suoraniemi siirtyi Kärpistä Jyväskylän JyP HT:hen. Kauden 1985–1986 jälkeen Suoraniemi oli jälleen mukana MM-kisoissa, jotka järjestettiin nyt Neuvostoliitossa. Suomi oli nyt neljäs, mutta voitti taas EM-kisoista pronssia. Suoraniemi edusti JyP HT:ta vielä kauden 1986–1987, kunnes siirtyi Ruotsiin Skellefteåån. Skellefteå putosi kuitenkin Elitserienistä kauden 1989–1990 päätteeksi, ja Suoraniemi palasi Suomeen, nyt Jokereihin. 

Pelattuaan kauden 1990–1991 Jokereissa Suoraniemi palasi Ruotsiin, nyt I divisioonan Rögle BK:n. Suoraniemi oli mukana nostamassa Rögleä Elitserieniin heti ensimmäisellä kaudellaan. Suoraniemi päätti uransa kauteen 1994–1995, jolloin Rögle putosi takaisin I divisioonaan.

Kari Suoraniemi pelasi maajoukkueessa 65 A-maaottelua, 13 B-maaottelua sekä 6 nuorten maaottelua. Hän voitti myös nuorten maailmanmestaruuskilpailuista hopeaa vuonna 1980. Poika Niko on pelannut 32 poikien maaottelua.

Lähteet
-------

* Kari Suoraniemi – player profile and career stats *eurohockey.net*. European Hockey.Net. Viitattu 8.3.2010.

### Viitteet

1. ↑  Niko Suoraniemi *eliteprospects.com*. www.eliteprospects.com. Viitattu 8.3.2010.
2. ↑  Joel Suoraniemi *eliteprospects.com*. www.eliteprospects.com. Viitattu 8.3.2010.
3. ↑  Torvinen, Jukka etc.: "Maaottelupelaajat", *Jääkiekkokirja 2009–2010*, s. 223. Gummerus Kirjapaino Oy, 2009. ISBN 978-952-233-182-3.

Suomen joukkue – Jääkiekon MM-kilpailut 1986
 Kamppuri |
 Tammi |
 Eloranta |
 Grönstrand |
 Laksola |
 Narvanmaa |
 Nikander |
 Ruotanen |
 Suoraniemi |
 Virtanen |
 Arbelius |
 Jalonen |
 Järvenpää |
 Lehtonen |
 Makkonen (**C**) |
 Oksanen |
 Pohja |
 Ruuttu |
 Suikkanen |
 Susi |
 Vilander |
 Vuori |
Valmentaja Rauno Korpi
**Oscar Wirkkala** (lokakuussa 1880 Kaustinen – 25. tammikuuta 1959 Naselle, Washington, Yhdysvallat) oli amerikansuomalainen metsuri ja keksijä. 

Hänen isänsä Abraham ja veljensä Andrew saapuivat Amerikkaan ensin ja työskentelivät sahalaitoksella Cosmopoliksessa, Washingtonissa säästääkseen rahaa muun perheen maahanmuuttoon. Oscar saapui seuraavana, vuonna 1898, ja häntä seurasivat nopeasti äiti, sisko ja kolme nuorempaa veljeä. Perhe asui Nasellessa ja Deep River-alueella Washingtonissa vuodesta 1899 vuoteen 1905, jonka aikana Oscar keksi ja kehitti High Lead -metodin tukiuitossa. Tämä parrumetodi, joka oli suunniteltu jyrkkiin maastoihin, mullisti alan. Hän keksi myös tärkeitä osia alan koneistosta, joita käytettiin 1900-luvun ensimmäisellä puoliskolla.

Hän sai ensimmäisen patenttinsa 1917. Se oli nelitelaiselle apukoneelle, jota käytettiin hänen High Lead -metodissaan. Seuraavina vuosina useita hänen patentoiduista laitteistaan tuotettiin Wirkkala-brändin alla South Bendissä. Muutamia hänen laitteistaan oli vielä tuotannossa 1900-luvun toisella puoliskolla. Wirkkala haastoi oman patenttiasianajajansa oikeuteen patenttirikkomuksesta erästä laitettaan kohtaan ja monien vuosien käräjöinnin jälkeen juttu päätettiin Wirkkalan hyväksi.

Uransa aikana hän patentoi ainakin 18 keksintöä. Wirkkala ei koskaan oppinut puhumaan tai kirjoittamaan englantia ja tarvitsikin useissa tilaisuuksissa tulkin.

Oscar Wirkkala meni naimisiin kahdesti. Hänen nuorin tyttärensä, Elizabeth, on yhä elossa (vuonna 2006). Wirkkala oli yksi alkuperäisestä viidestäkymmenestä henkilöstä, jotka pääsivät Washingtonin osavaltion Hall of Fameen.

Aiheesta muualla
----------------

* The Washington State Centennial Hall of Honor[vanhentunut linkki] (englanniksi)
* Sou'wester 1999 Winter (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
**Frans Fritiof Linnavuori** (13. lokakuuta 1880 Ylöjärvi – 12. heinäkuuta 1926 Ylöjärvi) oli suomalainen säveltäjä ja kirkkomuusikko.

Frans Linnavuori suoritti musiikkiopintonsa Helsingin musiikkiopistossa ja Turun lukkari- ja urkurikoulussa. Toimittuaan kanttoriurkurina aluksi Ylöjärvellä ja Leppävirralla hän tuli vuonna 1908 Tampereen tuomiokirkon urkuriksi. Urkurina hän järjesti lukuisia omia konsertteja. Lisäksi hän omisti pianoliikkeen Tampereella (*"Fr. Linnavuoren Pianomakasiini"*).

Frans Linnavuori teki itsemurhan kotitalossaan Ylöjärvellä heinäkuussa 1926. Teon syyksi arveltiin sitä että hän oli äskettäin joutunut jättämään urkurin toimensa.

Frans Linnavuoren sävellykset ovat suureksi osaksi jääneet unohduksiin. Tunnetuin niistä on V. A. Koskenniemen runoon sävelletty laulu *Minä laulan sun iltasi tähtihin*.

Lähteet
-------

* Musiikin tietokirja (toim. Toivo Haapanen ym.). Otava 1948, Helsinki.

### Viitteet

1. ↑  Frans Linnavuori, Tampereen Sanomat, 13.07.1926, nro 156, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
2. 1 2  Kuolleita, Uusi Suomi, 14.07.1926, nro 157, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
3. ↑  Kanninen, Helinä: Tuomiokirkko mykistää urkurin kauneudellaan  6.9.2013. Tamperelainen.  Arkistoitu 10.11.2018. Viitattu 10.11.2018.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
Joshua Nkomo vuonna 1975.
**Joshua Mqabuko Nyongolo Nkomo** (19. kesäkuuta 1917 – 1. heinäkuuta 1999 Harare) oli zimbabwelainen poliitikko ja yksi ZAPU-puolueen perustajista, joka taisteli Rhodesian valkoista vähemmistövaltaa vastaan.

Nkomo opiskeli 1940-luvulla sosiaalitieteitä muun muassa Etelä-Afrikassa ja toimi vuodesta 1951 Rhodesian afrikkalaisten rautatietyöntekijöiden ammattiliiton pääsihteerinä. Hän oli vielä 1950-luvun alussa maltillinen moraalisen varustautumisen kannattaja, mutta radikalisoitui vähitellen itsenäisyystaistelijaksi. Vuonna 1957 hänestä tuli Afrikan kansalliskongressin (ANC) jäsen, kunnes puolue kiellettiin 1959. Tammikuussa 1960 perustettiin Etelä-Rhodesian kansallinen demokraattinen puolue (NDP), joka ryhtyi vastustamaan valkoisten johtamaa Rhodesian ja Njassamaan liittovaltiota. Puolueen johtajaksi valittiin Nkomo.

Joshua Nkomo on julkisesti myöntänyt käskeneensä ampua alas 3. syyskuuta 1978 Karibasta Salisburyyn lentäneen matkustajakoneen, lennon RH 825, mutta hän kiistää käskeneensä surmata ja kiduttaa eloonjääneitä. Tämän jälkeen Nkomolla oli suuria vaikeuksia lentomatkustamisessa, sillä useimmat lentäjät useimmissa lentoyhtiöissä eivät yksinkertaisesti ottaneet häntä koneeseen.*lähde?*

Ian Smithin ja Abel Muzorewan hallitus kaatui 1979, ja 1980 pidettiin vapaat enemmistövaalit, joissa Nkomon ZAPU hävisi Robert Mugaben ZANUlle. Nkomo toimi Mugaben varapresidenttinä, mutta häntä syytettiin vallankaappaushankkeista ja hänen oli suostuttava Mugaben vaatimuksiin ZANUn ja ZAPUn yhdistymisestä nimellä ZANU-PF.*lähde?*

Nkomo kuoli hararelaisessa sairaalassa eturauhassyöpään 1. heinäkuuta 1999. Hänet julistettiin kansallissankariksi heti kuolemansa jälkeen.

Lähteet
-------

1. ↑  Huovinen, Pentti ja Siikala, Kalervo (toim.): *Maailmanpolitiikan kasvot*, s. 145. Helsinki: Weilin & Göös, 1963.
2. ↑  Zimbabwe Mourns Joshua Nkomo, Our Old Man *News*.  2.7.1999. The Irish Times. Viitattu 27.12.2020. (englanniksi)

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Australia
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* NARA
* SNAC
	+ 2
* IdRef

 |

 |
**Rúben Micael Freitas da Ressureição** (s. 19. elokuuta 1986 Câmara de Lobos, Madeira, Portugali) on portugalilainen jalkapalloilija. Hän edustaa Portugalin Primeira Ligassa pelaavaa Sporting Bragaa ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.

Seurajoukkueura
---------------

Micael aloitti uransa paikallisseura União Madeirasta, jossa hän teki ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa 17-vuotiaana. Kaudeksi 2008–2009 hän siirtyi pääsarjaseura Nacionaliin. 

Ensimmäisellä kaudellaan hän ei kuulunut vakituisesti joukkueen avauskokoonpanoon, kuitenkin tehtyään maalin 2. toukokuuta 2009 pelatussa ottelussa Benficaa vastaan, hän aloitti huhut siirtymisestään Portugalin suurimpiin seuroihin. Benfica oli innokkaimmin madereiralaispelaajan perässä.

Seuraavalla kaudella 2009–2010 Micael nousi joukkueen avauskokoonpanopelaajaksi. Hän teki Eurooppa-liigan karsintaotteluissa venäläistä Zenitiä vastaan kaksi maalia, ensimmäinen osa päättyi Nacionalin voittoon 4–3 ja toinen osa 1–1-tasanumeroihin. Lohkovaiheessa hän teki kuudessa ottelussa viisi maalia.

Tammikuussa 2010 Micael siirtyi Portoon 3 miljoonan euron siirtokorvauksella. Sopimus oli pituudeltaan 4½-vuotinen. Ensimmäisen ottelunsa hän pelasi joukkueessa vanhaa seuraansa vastaan, joka päättyi lopulta Porton 4–0-voittoon.

18. elokuuta 2011 hän siirtyi yhteissiirolla joukkuetoverinsa Radamel Falcaon kanssa Atlético Madridiin. Madridilaisseura maksoi heistä yhteensä 45 miljoonaa euroa. Micael pelaa kauden 2011–2012 lainasopimuksella Zaragozassa.

Maajoukkueura
-------------

Micael teki ensiesiintymisensä Portugalin maajoukkueessa 29. maaliskuuta 2011 pelatussa ystävyysottelussa Suomea vastaan. Portugali voitti ottelun numeroin 2–0, Micaelin tehdessä joukkueensa molemmat osumat.

Lähteet
-------

1. ↑  Comunicado da FC Porto - Futebol, SAD FC Porto. Viitattu 9.3.2010.
2. ↑  El Atlético ficha a Falcao y Micael por 45 millones Marca. Viitattu 19.8.2011. (espanjaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Rúben Micaelin esittely ja tilastot Zerozero-sivustolla

Portugalin joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2012
1 Eduardo |
2 Alves |
3 Pepe |
4 Veloso |
5 Coentrão |
6 Custódio |
7 Ronaldo |
8 Moutinho |
9 Almeida |
10 Quaresma |
11 Oliveira |
12 Patrício |
13 Costa |
14 Rolando |
15 Rúben Micael |
16 Meireles |
17 Nani |
18 Varela |
19 Lopes |
20 Viana |
21 Pereira |
22 Beto |
23 Postiga |
Valmentaja Bento