recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Benjamin Ian (Ben) Swift** (s. 5. marraskuuta 1987 Rotherham) on englantilainen rata- ja maantiepyöräilijä, ajajatyypiltään kirimies. Hän aloitti maantiepyöräilyn ammattilaisuransa harjoittelijana Barloworld-joukkueessa 2007. Kaudella 2009 hän edusti Katjušaa, 2010–2016 Team Skyta, 2017−2018 UAE Team Emiratesia ja vuodesta 2019 alkaen Team Ineosia. 

Swift sai ratapyöräilyn MM-kilpailuissa joukkuetakaa-ajon hopeaa Ballerupissa 2010. Melbournessa 2012 hän voitti linja-ajon maailmanmestaruuden sekä sai hopeaa pariajossa ja pisteajossa. Hän voitti maantieajon Britannian-mestaruuden 2019 ja 2021.

Saavutuksia
-----------

Lähteet: Cycling Archives, Pro Cycling Stats

### Ratapyöräily

2004
Kansainyhteisön juniorimestaruuskilpailut, pisteajossa pronssia
2007
Ratapyöräilyn EM-kilpailut, alle 23-v. joukkuetakaa-ajossa kultaa
Maailmancup, Manchester, joukkuetakaa-ajossa kolmas
2010
MM-kilpailut, joukkuetakaa-ajossa hopeaa
2012
MM-kilpailut, linja-ajossa kultaa, pariajossa hopeaa, pisteajossa hopeaa
### Maantiepyöräily

2007
Britannian ympäriajo, mäkikirikilpailun voitto
2008
Coppa della Pace, voitto
Giro della Valle d'Aosta, 5. etapin voitto
MM-kilpailut, alle 23-v. maantieajossa neljäs
2009
Italian ympäriajo, 2. etapilla kolmas
Britannian ympäriajo, 7. etapin voitto
2010
Tour de Picardie, kokonaiskilpailun ja 2. etapin voitto
2011
Tour Down Under, kokonaiskilpailussa kolmas, 2. ja 6. etapin voitto
Vuelta a Castilla y León, 5. etapin voitto
Tour de Romandie, 5. etapin voitto
Kalifornian ympäriajo, 2. etapin voitto
2012
Puolan ympäriajo, pistekilpailun sekä 2. ja 5. etapin voitto
Espanjan ympäriajo, 18. etapilla toinen, 2. etapilla kolmas
2014
Milano – San Remo, kolmas
Settimana Internazionale di Coppi e Bartali, pistekilpailun ja 1(a). etapin voitto
Baskimaan ympäriajo, 5. etapin voitto
Italian ympäriajo, 3. etapilla toinen
Prudential RideLondon Classic, toinen
MM-kilpailut, maantieajossa 12:s
2015
Settimana Internazionale di Coppi e Bartali, pistekilpailun ja etapin 2 voitto
2016
Vuelta a Andalucía, pistekilpailun voitto
Milano – San Remo, toinen
2017
MM-kilpailut, maantieajossa viides
2019
Maantieajon Britannian-mestaruus
2020
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa 18:s
2021
Grand Prix de Denain, kolmas
Maantieajon Britannian-mestaruus

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Benjamin Swift *the-sports.org*. Viitattu 20.1.2011. (englanniksi)
2. ↑  Ben Swift *sports-reference.com*.  Arkistoitu 9.1.2017. Viitattu 20.1.2011. (englanniksi)
3. 1 2 3 4 5 6 7  Ben Swift *cyclingarchives.com*. Viitattu 6.2.2020. (englanniksi)
4. 1 2  Ben Swift *Pro Cycling Stats*. Viitattu 15.11.2021. (englanniksi)
5. ↑  Tour of Britain - 2.1 *cyclingnews.com*.  15.9.2007. Viitattu 20.1.2011. (englanniksi)
**Hou Yifan** (kiin.: 侯逸凡; pinyin: *Hóu Yìfán*; s. 27. helmikuuta 1994 Xinghua, Jiangsu, Kiinan kansantasavalta) on kiinalainen shakin suurmestari ja nelinkertainen  naisten maailmanmestari. 

Hou osallistui ennätyksellisen nuorena, vain 12-vuotiaana sekä naisten MM-turnaukseen, että shakkiolympialaisiin Kiinan joukkueessa. Vuonna 2008 MM-turnauksessa Naltšikissa hän eteni ensimmäisen kerran finaaliin, mutta hävisi sen Aleksandra Kostenjukille.
 Samana vuonna hän nousi historian nuorimpana naisena shakin suurmestariksi. Tällä hän rikkoi molemmat aiemmat ennätykset, jotka olivat tehneet juuri ne kaksi naispelaajaa, jotka olivat marraskuussa 2010 hänen yläpuolellaan FIDE:n rating-listalla, Judit Polgar ja Humpy Koneru.
.

Naisten maailmanmestaruus
-------------------------

Joulukuussa 2010 Housta tuli 13. shakin naisten maailmanmestari hänen kukistettuaan cupfinaalissa maannaisensa Ruan Lufein.

Marraskuussa 2011 Houn puolusti menestyksellä arvoaan MM-ottelussa Intian Humpy Konerua vastaan Albanian Tiranassa.

Yifan menetti maailmanmestaruustittelinsä 2012 karsiuduttuaan knockout-turnauksesta, jonka voitti Hanna Ušenina. Yifan sai mestaruuden takaisin kukistamalla Ušeninan ottelussa syyskuussa 2013.

Neljännen mestaruutensa Hou voitti 2016 pelatussa ottelussa puolustavaa mestaria, ukrainalaista Marija Muzytšukia vastaan.

Lähteet
-------

* Chessbase.com: Hou Yifan – the youngest female grandmaster in history
* FIDE:n pelaajakortti. Viitattu 29.10.2009
* Maailman naisten Top 100, syyskuu 2009 Viitattu 29.10.2009

### Viitteet

1. ↑  FIDE Chess Profile FIDE. Viitattu 28.1.2014.
2. ↑  PEOPLE/POINTS NO.40, 2008  28.9.2009. Beijing Review. Viitattu 29.10.2009.
3. ↑
4. ↑  Doggers, Peter: Hou Yifan 13th Women’s World Champion  24.12.2010. ChessVibes.  Arkistoitu 27.12.2010. Viitattu 24.12.2010. (englanniksi)
5. ↑
6. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
7. ↑  Taizhou 07: Hou Yifan is World Champion  20.9.2013. ChessBase. Viitattu 27.11.2013.
8. ↑  
Hou Yifan wins the Women's World Chess Championship Match Fide 14.3.2016

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hou Yifan** Wikimedia Commonsissa

* FIDE-kortti: Hou Yifan (englanniksi)
* Hou Yifan ChessGames.com-sivustolla (englanniksi)
**Sergio Fernández González**, yleensä vain **Sergio** (s. 23. toukokuuta 1977 Avilés, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Segunda Divisiónissa pelaavaa Sporting Gijónia ja on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.

Ura
---

Sergio on Sporting Gijónin kasvatti. Hän teki ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa 7. tammikuuta 1996 kotiottelussa Salamancaa vastaan. Hän pelasi seuraavat kolme kautta Sportingissa, ja oli joukkueen luottopuolustaja. Sporting putosi pääsarjasta kauden 1997–1998 jälkeen.

Kesällä 1999 Sergio siirtyi Celta Vigoon. Hän nousi nopeasti myös galicilaisseuran luottopelaajaksi. Celta Vigon jäätyä pääsarjassa toiseksi viimeiseksi kaudella 2003–2004, tarkoitti se putoamista sarjaporrasta alemmaksi. Joukkue kuitenkin nousi välittömästi seuraavalla kaudella takaisin pääsarjaan, jossa menestys jatkui ja se eteni UEFA Cupiin.

Kaudeksi 2006–2007 Sergio siirtyi Zaragozaan, jota valmensi jo aikaisemmin myös Celta Vigon päävalmentajana toiminut Víctor Fernández. Ensimmäinen kausi sujui Sergion osalta hyvin, hän pelasi 28 ottelua perätysten ja joukkue sijoittui pääsarjassa sijalle 6. joka oikeutti pääsyn jälleen UEFA Cupiin. Seuraava kausi ei sujunut Zaragozan kannalta erityisen hyvin, kesän suurista satsauksista huolimatta, ja niin joukkue putosi pääsarjasta kauden päätteeksi.

Marraskuussa 2008 Sergio allekirjoitti kauden loppuun asti ulottuvan sopimuksen Osasunan kanssa.

Lähteet
-------

1. ↑  Fernández lands former charges UEFA. Viitattu 30.10.2009.

Aiheesta muualla
----------------

* Sergion tilastot BDFutbol-sivustolla
**Fabienne Ficher** (s. 25. huhtikuuta 1966 Pariisi, Ranska) on entinen ranskalainen pikajuoksija.

Ficher sijoittui Stuttgartin EM-kilpailuissa 1986 seitsemänneksi 400 metrin juoksussa ajalla 51,91 s. Rooman MM-kilpailuissa 1987 hän karsiutui 400 metrin juoksun välierissä ajalla 52,58 s ja sijoittui 4 × 400 metrin viestijuoksussa seitsemänneksi ajalla 3.27,60. Soulin 1988 olympialaisissa hän karsiutui 400 metrin juoksun puolivälierissä ajalla 52,95 s ja sijoittui viestissä seitsemänneksi ajalla 3.29,37.

Splitin EM-kilpailuissa 1990 Ficher karsiutui 200 metrin juoksun välierissä ja sijoittui viestissä viidenneksi Ranskan ennätyksellä 3.25,16. Budapestin EM-kilpailuissa 1998 hän karsiutui 400 metrin välierissä sekä juoksi 4 × 400 metrin viestin alkuerässä mutta ei enää loppukilpailussa, jossa Ranska sijoittui kuudenneksi.

Sisäratojen MM-kilpailuissa Ficher sijoittui Pariisissa 1985 neljänneksi 200 metrin juoksussa ajalla 23,75 s. Hän karsiutui saman matkan välierissä vuosina 1991 ja 1999 sekä alkuerissä vuosina 1995 ja 1997. Sisäratojen EM-kilpailuissa hänen paras saavutuksensa oli kuudes sija 400 metrin juoksussa ajalla 54,67 s Haagissa 1989. Hän karsiutui 200 metrin välierissä vuosina 1986, 1994 ja 1998, 400 metrin välierissä vuonna 1988 sekä 400 metrin alkuerissä vuonna 1987.

Fabienne Ficher voitti ulkoradoilla Ranskan mestaruuden 200 metrillä vuonna 1990 sekä 400 metrillä vuosina 1985, 1987, 1989 ja 1998. Sisäradoilla hän voitti Ranskan mestaruuden 200 metrillä vuosina 1986, 1991, 1994, 1997 ja 1998 sekä 400 metrillä vuosina 1987, 1988 ja 1989. Hän juoksi 400 metrillä Ranskan sisäratojen ennätyksen 53,17 s vuonna 1988. Hän on pituudeltaan 175-senttinen ja painoi kilpavuosinaan 59 kiloa.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

* 50 metrin juoksu (hallissa): 6,38 s (1983)
* 60 metrin juoksu (hallissa): 7,27 s (1999)
* 100 metrin juoksu: 11,56 s (1982)
* 200 metrin juoksu: 23,19 s (1990)
* 400 metrin juoksu: 51,81 s (1988)
* 400 metrin aitajuoksu: 62,0 s (1985)
* Kolmiloikka: 12,85 m (1990)

Lähteet
-------

* *Docathlé 2003*, s. 117, 147, 175, 195, 208, 214, 403. Fédération Française d'Athlétisme, 2003. ISBN (mahdollisesti virheellinen) 2-951243-4-3. (ranskaksi)
* Siukonen, Markku & Ahola, Matti: *Suuri EM-kirja*, s. 160, 209. Sporttikustannus Oy, 1990. ISBN 951-8920-11-7.

Aiheesta muualla
----------------

* Fabienne Ficher Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
**Viggo Jensen** (s. 15. syyskuuta 1947) on tanskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja.

Ura pelaajana
-------------

Jensen aloitti pelaajauransa 1965 Esbjerg fB:ssä, mutta pelasi menestyneimmät vuotensa Boldklubben 1909:ssa, jossa voitti Tanskan cup-mestaruuden 1971. B 1909:stä hän siirtyi FC Bayern Müncheniin kesällä 1973, muttei onnistunut vakiinnuttamaan paikkaansa suurseuran kokoonpanossa. Vähäisen peliajan vuoksi Jensen siirtyi jo 1974 SpVgg Greuther Fürthiin, jota edusti neljän vuoden ajan. Vuonna 1978 Jensen palasi kotimaahansa ja pelasi uransa viimeiset vuodet Odense BK:ssa ja B 1909:ssä, kunnes lopetti uransa vuonna 1980.

### Meriitit pelaajana

* Tanskan cup: 1971
* Saksan mestaruus: 1974

Ura valmentajana
----------------

Valmennusuransa Jensen aloitti Ullerslevissä 1981 ja siirtyi seuraavana vuonna Svendborg fB:n päävalmentajaksi. Hän luotsasi Tanskan 2. divisioonassa pelannutta seuraa viisi vuotta, kunnes siirtyi Silkeborg IF:n peräsimeen. Seuran valmentajana hänet valittiin Tanskan vuoden valmentajaksi 1988. Seuraavana vuonna hänestä tuli myös Tanskan alle 21-vuotiaiden maajoukkueen päävalmentaja. Hän johdatti nuorten maajoukkueen EM-välieriin 1992. Hän jätti tehtävänsä olympiakisojen 1992 jälkeen.

Nuorten maajoukkuepestinsä jälkeen Jensen toimi vaihtelevalla menestyksellä tanskalaisseurojen päävalmentajana. Heinäkuussa 2007 hänestä tuli Viron maajoukkueen päävalmentaja.  Pesti päättyi tammikuussa 2008, kun Viron jalkapalloliitto ei jatkanut Jensenin puolivuotista sopimusta. 

Vuodesta 2008 lähtien hän on toiminut Odense BK:n apulaisvalmentajana.  Hän lopetti tehtävässään kauden 2009/10 jälkeen. Huhtikuussa 2011 Jensenistä tuli Vejle BK:n uusi päävalmentaja.  Hän kuitenkin erosi tehtävistään jo toukokuussa. 

Marraskuussa 2011 Jensenista tuli Tanskan liigan putoamiskamppailuun juuttuneen Silkeborgin päävalmentaja.  Jensen ei onnistunut nostamaan seuraa pois liigan hänniltä ja kauden jälkeen Silkeborg putosi 1. divisioonaan. Putoamisen jälkeen Jensen ilmoitti jättävänsä seuran ja lopettavansa 32 vuotta kestäneen valmennusuransa. 

### Meriitit valmentajana

* U21 EM-välierät: 1992

Lähteet
-------

1. ↑  Soccer-Estonia names Dane Viggo Jensen as new coach
2. ↑  Ruutli new Estonia coach
3. ↑  Navn: Viggo Jensen
4. ↑  Viggo Jensen ny træner i Vejle[vanhentunut linkki]
5. ↑  VIGGO JENSEN STOPPER - WAEL BLIVER VEJLE-TRÆNER (Arkistoitu – Internet Archive)
6. ↑  Keld fyret - Viggo Jensen ny træner
7. ↑  Viggo Jensen: Slut med fodbold

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Svend HuggerMorten BruunKeld Bordinggaard** | **Silkeborg IF:n päävalmentaja**1987–19922002–200611/2012–2013 | Seuraaja:**Bo JohanssonPreben LundbyeJesper Sørensen** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Richard Møller Nielsen** | **Tanskan U21-maajoukkueen päävalmentaja**1989–1992 | Seuraaja:**Jan Børge Poulsen** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Jørn Bach** | **Esbjerg fB:n päävalmentaja**1997–2002 | Seuraaja:**Ove Pedersen** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Jelle Goes** | **Viron maajoukkueen päävalmentaja**7–12/2007 | Seuraaja:**Tarmo Rüütli** |
Louis Diémer
**Louis Diémer** (14. helmikuuta 1843 Pariisi – 21. joulukuuta 1919 Pariisi) oli ranskalainen pianisti ja säveltäjä. Diémer sai Pariisin konservatorion ensimmäisen palkinnon 1856. Hän opetti myöhemmin, vuodesta 1887, itse samassa oppilaitoksessa. Muuten hän saattoi urallaan keskittyä konsertointiin, koska hänen vaimonsa oli varakas. Diémerin oppilaita olivat muiden muassa Édouard Risler, Alfred Cortot, Marcel Dupré ja Robert Casadesus. Hän kantaesitti monta ranskalaista pianoteosta, kuten César Franckin *Variations symphoniquesin*. Diémerin soitosta on säilynyt muutama äänitys vuosilta 1904–1906.

Diémer tunnettiin "asteikon ja trillin kuninkaana". Hänen teknisesti vaivatonta, hienostunutta ja huolellisesti viimeisteltyä soittoaan ihailtiin, mutta toisaalta Mark Hambourgin mielestä Diémerin sointi oli kova ja tämä oli soittajana kuiva.

Lähteet
-------

1. ↑  Harold C. Schonberg: *The Great Pianists*, s. 508. Simon & Schuster, 1987. ISBN 0-671-63837-8. (englanniksi)
2. 1 2  Harold C. Schonberg: *The Great Pianists*, s. 287. Simon & Schuster, 1987. ISBN 0-671-63837-8. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Louis Diémer**.
* Louis Diémer International Music Score Library Project (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Kreikka
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* BMLO
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Francis Charles Robert Jourdain
**Francis Charles Robert Jourdain** (1865 Ashbourne, Derbyshire – 1940) oli brittiläinen lintutieteilijä ja linnunmunien keräilijä.

Jourdain opiskeli Magdalen Collegessa Oxfordin yliopistossa, josta hän valmistui 1890. Hän toimi ensimmäisen Oxfordin yliopiston Huippuvuorille suuntautuneen tutkimusretken johtajana ja matkusti paljon Euroopassa ja Pohjois-Afrikassa. Hän toimi Oxfordin lintutieteellisen seuran (Oxford Ornithological Society) puheenjohtajana ja useissa muissa lintutieteellisissä järjestöissä.

Jourdain perusti British Oological Associationin, jonka nimi muutettiin Jourdain Societyksi hänen kuoltuaan.

Teoksia
-------

* Hartert, Ernst; Jourdain, F.C.R.; Ticehurst, N.F.; & Witherby, H.F. (1912): A Hand-List of British Birds. H.F. & G. Witherby Ltd: Lontoo.
* Jourdain, F.C.R. (1906-1909). The Eggs of European Birds.
* Kirkman, F.B.; & Jourdain, F.C.R. (1930): British Birds. Nelson & Jack.
* Witherby, H.F.; Jourdain, F.C.R.; Ticehurst, Norman F.; & Tucker, Bernard W. (1938-1941): The Handbook of British Birds. Vols.1-5. H.F. & G. Witherby Ltd: Lontoo.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
**Ann-Gerd Katarina Steinby** (s. 8. maaliskuuta 1941 Helsinki) on suomalainen toimittaja ja kirjailija.

Steinby työskenteli pitkään sanomalehti Hufvudstadsbladetin palveluksessa. Hän työskenteli vuosina 1971–1980 lehden toimittajana Helsingissä ja vuosina 1984–2004 Ahvenanmaalla. Hän muutti Ahvenanmaalle vuonna 1980 ja työskenteli vuosina 1981–1984 Ålandstidningenin toimituspäällikkönä ja virkaa tekevänä päätoimittajana. Hän on työskennellyt myös Ålands radion toimittajana. Steinby on jatkanut lehtikirjoittajana 2000-vuosikymmenen puolivälin jälkeenkin, muun muassa kolumnistina.

Steinbyn esikoiskirja on vuonna 1988 ilmestynyt tietokirja *Badort på modet : badliv i sekelskiftets Mariehamn*. Häneltä on myöhemminkin julkaistu enimmäkseen tietokirjoja, kuten Kastelholman linnasta kertova *Kastelholm, kungligt slot* (1990), Ahvenanmaan sairaanhoidon historiikki *Åländsk sjukvård i 350 år : Ålands centralsjukhus 50 år* sekä kirjailija Anni Blomqvistista kertovat *Anni Blomqvist : Stormskärs-Majas skapare* (1993, Ann Christin Wallerin kanssa) ja *Stormskärets Anni* (2009). Hän asui 18 vuoden ajan Anni Blomqvistin kirjailija-asunnossa Simskälassa Ahvenanmaan saaristossa yhdessä miehensä Gösta Berglundin kanssa, joka kuoli vuonna 2008. Steinby on kirjoittanut myös kaunokirjallisuutta, historialliset romaanit *Himlens vrede* (1992) ja *Korpens land* (1994). Kaikkiaan häneltä on julkaistu yli 20 teosta.

Steinbyn vanhemmat olivat Gunnel ja Torsten Steinby, jotka hekin olivat kirjailijoita. Ann-Gerd Steinby sai kolme lasta, kaikki poikia. Yksi pojista kuoli vuonna 2008.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Steinby, Ann-Gerd *Uppslagsverket Finland*. Schildts.  Arkistoitu 26.10.2011. Viitattu 2.11.2012. (ruotsiksi)
2. ↑  Pressmeddelande: 15 oktober 2009 *Åland Official Tourist Gateway*.  15.10.2009. Viitattu 30.1.2011. (ruotsiksi)[vanhentunut linkki]
3. 1 2  Ann-Gerd Steinby *sets.fi*. Schildts & Söderströms. Viitattu 2.11.2012. (ruotsiksi)[vanhentunut linkki]
4. ↑  Ann-Gerd Steinby *bibliotek.ax*. Mariehamns stadsbibliotek.  Arkistoitu 24.2.2016. Viitattu 2.11.2012. (ruotsiksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Gellberg, Kjell E.: Ruskiga mord och dubbelt hor i 1600-talets Kimito på Åland.  *DAST Magazine*, 2003, nro 1. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 30.1.2011.  (ruotsiksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Uppslagsverket Finland

 |

 |
**NAD+** eli **nikotiiniamidiadeniinidinukleotidi** (C21H27N7O14P2) on kaikissa elävissä soluissa esiintyvä tärkeä koentsyymi. Rakenteeltaan se on dinukleotidi, jossa nikotiiniamidiemäksen sisältävä nukleotidi ja adeniininukleotidi ovat liittyneet toisiinsa fosfaattiryhmiensä välityksellä. NAD+ ja sen pelkistynyt muoto NADH toimivat koentsyymeinä monissa tärkeissä biologisissa hapetus-pelkistysreaktioissa.. NAD+ muistuttaa rakenteeltaan toista tärkeää koentsyymiä NADP+:a eli nikotiiniamidiadeniinidinukleotidifosfaattia, jossa lisäksi on adenosiiniin liittynyt fosfaattiryhmä. NAD+ osallistuu lähinnä katabolisiin reaktioihin, kun taas NADP+:lla on tärkeä rooli anabolisissa reaktioissa.

Biosynteesi
-----------

Eliöt tuottavat NAD+:a kahdella eri tavalla. Niin sanotussa *de novo* -synteesissä, jota säätelevät BNA-geenit, eliöt valmistavat aminohappo tryptofaanista kinoliinihappoa. Kinoliinihappo muutetaan nikotiinihappomononukleotidiksi, joka muutetaan nikotinaattinukleotidiadenylyylitransferaasientsyymin avulla desamino-NAD+:ksi. NAD+-syntaasientsyymi muuttaa desamino-NAD+:n NAD+:ksi.

Eliöt biosyntetisoivat NAD+:a myös sen hajoamisessa syntyvästä nikotiiniamidista. Nikotiiniamidi muutetaan nikotiiniamidaasientsyymin avulla nikotiinihapoksi. Nikotiinihaposta muodostetaan nikotiinihappomononukleotidia, joka muokataan NAD+:ksi kuten *de novo* -synteesissä.

Rooli bioreaktioissa
--------------------

NAD+ on bioreaktioissa hapetin ja NADH pelkistin. NAD+ kiinnittyy entsyymeihin, jotka katalysoivat dehydrausreaktioita. Tällaisia ovat esimerkiksi glykolyysin yhteydessä tapahtuva glyseraldehydi-3-fosfaatin muuttaminen 1,3-bisfosfoglyseraatiksi, alkoholien hapettaminen aldehydeiksi, jota katalysoi alkoholidehydrogenaasi sekä glutamaatin hajotus.

Muita entsyymejä, joille NAD+ toimii koentsyyminä, ovat muun muassa UDP-galaktoosiepimeraasi, adenosyylihomokysteinaasi, 3-dehydrokinaattisyntaasi, ornitiinisyklodeaminaasi ja urokanaasi.

Lähteet
-------

1. ↑  NAD – Substance summary NCBI. Viitattu 7. marraskuuta 2009.
2. 1 2 3  Jonathan Clayden, Nick Greevs, Stuart Warren, Peter Wothers: *Organic Chemistry*, s. 1381–1384. Oxford University Press, 2008. ISBN 978-0-19-850346-0. (englanniksi)
3. 1 2 3  Perry A. Frey,Adrian D. Hegeman: *Enzymatic reaction mechanisms*, s. 129–. Oxford University Press, 2007. ISBN 9780195122589. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 7.11.2009). (englanniksi)
4. 1 2  Thomas von Zglinicki: *Aging at the molecular level*, s. 202. Springer, 2003. ISBN 978-1402017384. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 7.11.2009). (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Nikotiiniamidiadeniinidinukleotidi**.
* KEGG: NAD+ (englanniksi)
* ChemBlink (englanniksi)
* DrugBank: Nicotinamide-Adenine-Dinucleotide (englanniksi)
Jürgen Creutzmann 2014
Jürgen Creutzmann (2010)
**Jürgen Creutzmann** (s. 4. lokakuuta 1945 Speyer) on saksalainen poliitikko (FDP) ja Euroopan parlamentin jäsen vuosina 2009–2014.

Elämänvaiheita
--------------

Creutzmann valmistui Heidelbergin lyseosta vuonna 1966, jonka jälkeen hän opiskeli kauppa- ja hallintotieteitä Mannheimin yliopistossa. Vuosina 1971–1973 hän työskenteli tilintarkastajana. Tämän jälkeen hän siirtyi BASF SE:lle, missä hän oli johtava toimihenkilö (Director Subsidiaries Accounting Services). Creutzmann jätti tehtävänsä BASF:ssa vuonna 2006.

Creutzmann on naimisissa ja hänelle on kaksi lasta.

Poliittinen ura
---------------

Vuonna 1966 Jürgen Creutzmann liittyi Saksan liberaalipuolueen (FDP) jäseneksi. Hänet valittiin puolueen Rheinland-Pfalzin osavaltion taloudenhoitajaksi vuonna 1983, Rhein-Pfalzin piirivaltuuston jäseneksi vuonna 1989 ja Pfalzin aluevaltuuston jäseneksi vuonna 2004. 
Vuosina 1998–2009 Creutzmann oli Rheinland-Pfalzin osavaltioparlamentin jäsen ja vuosina 2001–2006 sen varapuhemies. Vuosina 2004–2009 hän kuului Euroopan parlamentin liberaalidemokraattiseen ryhmään

Lähteet
-------

1. ↑  Jürgen Creutzmann. Parlamentin jäsenet. Viitattu 19.7.2017.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
**Martin Wiesend** (28. huhtikuuta 1910 – 7. maaliskuuta 2003) oli saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 31. tammikuuta 1937 ja nimitettiin Bambergin arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Migirpan titulaaripiispaksi 19. tammikuuta 1967. Piispaksi vihkiminen seurasi 27. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Josef Schneider, jota avustivat Alfons Karl Kempf ja Josef Hiltl.

Wiesend toimi vihkipiispana, kunnes jäi eläkkeelle 31. elokuuta 1985.

Wiesendille myönnettiin muun muassa Bundesverdienstkreuz vuonna 1987.

Lähteet
-------

1. 1 2  Catholic-Hierarchy.org: Bishop Martin Wiesend


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: de:Martin Wiesend
Akušan piiri Dagestanin kartalla.
**Akušan piiri** (ven. Акушинский район, *Akušinski raion*, dargiksi Ахъушала район, *Ahušala raion*) on kunnallinen itsehallintoalue Dagestanissa Venäjällä. Vuonna 1934 perustetun piirin pinta-ala on 640 neliökilometriä. Asukkaita on 52 400 henkeä (vuonna 2009).

Akušan piiri sijaitsee Dagestanin keskiosan vuoristoseudulla. Pohjoisessa se rajoittuu Levašin, idässä Sergokalan, etelässä Dahadajevin ja Kulin sekä lännessä Lakin piireihin.

Piiriin kuuluu 25 maalaiskuntaa: Akuša, Alihanmahi, Ameterkmahi, Balhar, Burgimakmahi, Butri, Dubrimahi, Gapšima, Geba, Gerhmahi, Ginta, Kavkamahi, Kassagumahi, Kurikmahi, Mugi, Nahki, Natsy, Šukty, Tanty, Tebekmahi, Tsugni, Ullutšara, Urhutšimahi, Usiša ja Verhni Mulebki. Hallinnollinen keskus on Akušan kylä, josta on 132 kilometriä tasavallan pääkaupunkiin Mahatškalaan.

Asukkaista valtaosa on dargeja. Balharin kylässä asuu lakeja.

Seudun pääelinkeino on karjanhoitoon keskittynyt maatalous. Lisäksi viljellään viljaa, vihanneksia ja hedelmiä. Piirin alueella louhitaan kalkkikiveä. 

Koulujärjestelmään kuuluu mm. 30 keskikoulua, kaksi lyseota, lukio ja lasten luomistyön keskus. Kulttuurilaitoksia ovat kirjastot ja kerhotalot. Paikallislehtenä ilmestyy darginkielinen *Barhdešla guni* ("Totuuden tie").

Nähtävyyksiä ovat Gapšiman, Mugin, Nahkin, Natsyn, Tsugnin, Ullutšaran ja Usišan kylien vanhat moskeijat, Gapšiman, Mugin ja Natsyn linnoitusrakennelmat ja vartiotornit, Gapšiman vanha sauna, Nahkin ja Usišan kyläkaivot, Daud Usišinskin talo ja mausoleumi Usišassa, šeikki Ali-Gadži Akušinskin talo ja hauta Akušassa, Akušan vanhat hallintorakennukset sekä lakien kansallissankari Davdi Balharskin talo Balharissa. Piirissä toimii Tšindirtširon laskettelukeskus.

Lähteet
-------

1. ↑  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki: Tšislennost naselenija Rossijskoi Federatsii po gorodam, posjolkam gorodskogo tipa i raionam na 1 janvarja 2009 g.  2009. Moskva:  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki (Rosstat).  Arkistoitu 21.10.2011. Viitattu 21.5.2010. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Akušan piirin sivusto (venäjäksi)
* Akušan piiri Dagestanin presidentin sivustolla[vanhentunut linkki] (venäjäksi)

Dagestanin piirit ja *kaupunkipiirit*
Agul | 
Ahty | 
Ahvah | 
Akuša | 
Babajurt | 
Bežtan osa-alue | 
Bolith | 
Buinaksk | 
*Buinaksk* | 
*Dagestanskije Ogni* | 
Dahadajev | 
Derbent | 
*Derbent* | 
Dokuzpara | 
Gergebil | 
Gumbet | 
Gunib | 
Hasavjurt | 
*Hasavjurt* |
Hiv | 
Hunzah | 
*Izberbaš* | 
*Južno-Suhokumsk* | 
Kaitag | 
Kajakent | 
Karabudahkent | 
*Kaspijsk* | 
Kazbek | 
Kiziljurt | 
*Kiziljurt* | 
Kizljar | 
*Kizljar* | 
Kul | 
Kumtorkala | 
Kurah | 
Lak | 
Levaši | 
Magaramkent | 
*Mahatškala* | 
Nogai | 
Novolak | 
Rutul | 
Šamil | 
Sergokala | 
Suleiman Stalski | 
Tabasaran | 
Tarumovka | 
Tljarata | 
Tšaroda | 
Tsumada | 
Tsunta | 
Untsukul
**Igor Antón Hernández** (s. 2. maaliskuuta 1983 Galdakao, Baskimaa) on espanjalainen maantiepyöräilijä. Hän kilpaili ammattilaisena vuosina 2005−2018. Hän edusti Euskaltel-Euskadi-tallia vuoteen 2013, minkä jälkeen siirtyi kahdeksi vuodeksi Team Movistariin ja 2016 edelleen Dimension Data -talliin. Hän oli parhaimmillaan mäkiajossa.

Antón voitti vuonna 2006 Espanjan ympäriajon 16. etapin 23 sekunnin erolla Alejandro Valverdeen. Kokonaiskilpailussa hän sijoittui viidenneksitoista. Samana vuonna Antón voitti lisäksi Escalada ciclista a Montjuïc -kilpailun ja sijoittui kolmanneksi Subida a Urkiolassa.

Vuonna 2007 Antón voitti Tour de Romandien neljännen osuuden ja sijoittui kahdeksanneksi Espanjan ympäriajon kokonaiskilpailussa. Kaudella 2008 hän voitti toisen etapin Sveitsin ympäriajossa ja sijoittui kokonaiskilpailussa kolmanneksi. Lisäksi hän oli toinen Euskal Bizikleta -kilpailussa. Vuonna 2009 hän voitti Subida a Urkiola -kilpailun.

Antón voitti vuonna 2010 kolmannen etapin Vuelta a Castilla y León -kilpailussa ja sijoittui kokonaiskilpailussa toiseksi. Saman vuoden La Flèche Wallonne -klassikossa hän oli neljäs ja Liège–Bastogne–Liège'ssä kuudes. Tour de Romandiessa hän sijoittui viidennellä etapilla alun perin toiseksi, mutta nousi voittajaksi Alejandro Valverden tultua hylätyksi. Espanjan ympäriajossa hän voitti neljännen ja 11:nnen etapin ja oli kolmannella etapilla toinen. Hän joutui keskeyttämään kilpailun kaatumisen seurauksena 14. etapilla johtaessaan kokonaiskilpailua.

Antón sijoittui viidenneksi La Flèche Wallonnessa 2011. Saman vuoden Italian ympäriajossa hän voitti 14. etapin ja oli kokonaiskilpailussa seitsemästoista. Espanjan ympäriajossa hän voitti 19. etapin ja Tour of Beijingissä mäkikirikilpailun. Espanjan ympäriajossa 2012 hän sijoittui yhdeksänneksi. Seuraavana vuonna hän oli GP Miguel Indurainissa toinen ja Espanjan ympäriajossa 20:s. Hän voitti 2015 Vuelta Asturias -ajon ensimmäisen etapin ja kokonaiskilpailun.

Lähteet
-------

* Igor Antón Trap-Friis-tietokannassa (englanniksi)
* Esittely Cycling Archives -tietokannassa (englanniksi)
* Igor Antón Pro Cycling Stats -sivustolla (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Tour de Romandie 2010 *cyclingarchives.com*. Viitattu 3.6.2010. (englanniksi)
2. ↑  Revision of the 2010 UCI World Ranking *uci.ch*.  1.6.2010. Viitattu 3.6.2010. (englanniksi)
3. ↑  Vueltan johto vaihtui dramaattisesti *yle.fi*.  11.9.2010. Viitattu 12.9.2010.
4. ↑  Contador kahden vuoden pannaan, menetti Tourin ja Giron voitot *procycling.fi*.  6.2.2012.  Arkistoitu 9.2.2012. Viitattu 16.3.2012.
**Gustaf Anton Brakel** (17. joulukuuta 1782 Pirkkala – 10. tammikuuta 1853 Tukholma, Ruotsi) oli suomalaissyntyinen mutta suurimman osan elämästään Ruotsissa asunut pankkikomissaari ja näytelmäkirjailija. 

Brakelin vanhemmat olivat kapteeni Otto Mauritz Brakel ja Ulrika Renata Boije aj Gennäs. Otto Brakel omisti Viikin kartanon Nokialla. 11-lapsisen perheen nuorin poika Gustaf Anton Brakel muutti jo 15-vuotiaana Tukholmaan sisarensa luokse. Hän loi sittemmin Ruotsissa merkittävän uran pankki- ja valtiomiehenä. Brakel nimitettiin pankkikomissaariksi 1813.

Brakelin kirjoittamista näytelmistä tunnetuimmat olivat viikinkijumalista kertonut *Odin i Svithoid* (1826) ja vuonna 1829 valmistunut kolminäytöksinen *Wäinämöinen*-näytelmä. Jälkimmäisen näytelmän tapahtumapaikkoina olivat Viikin kartanon mailla sijainnut ikivanha pakanuuden aikainen *Junkkarin mätäs*-niminen palvontapaikka jossa palvottiin Junkkari-nimistä jumalaa sekä Siuron Linnavuori.

Hänen veljensä oli Karl Adolf Brakel.

Teoksia
-------

* *Oden i Svithiod : tragedi i fem akter : sed longe sequere ... Statius*. Stockholm 1826 (ensiesitys Tukholman Kongliga Stora Teaternissa 1. joulukuuta 1826)
* *Wäinämöinen : lyriskt försök i tre akter*. Stockholm 1829

Aiheesta muualla
----------------

* Vapaasti ladattavia Gustaf Anton Brakelin e-kirjoja Projekti Lönnrotilta

Lähteet
-------

* Gustaf Anton Brakel SKS:n kirjailijamatrikkelissa (toimimaton linkki)
* Martti Strangin sukututkimussivut : Fleming-suku : Taulu 432 – Brakelin vanhemmat ja sisarukset
* Vuokko Suuniitty: Viikin kartanon historiaa[vanhentunut linkki]

### Viitteet

1. ↑  Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1967, osa 1 p. 1432


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Ruotsi

 |

 |
Nikolai Išutin vankilassa.
**Nikolai Andrejevitš Išutin** (ven. Никола́й Андре́евич Ишу́тин, 15. huhtikuuta (J: 3. huhtikuuta) 1840 Serdobsk – 17. tammikuuta (J: 5. tammikuuta) 1879 Karan pakkotyövankila) oli venäläinen vallankumouksellinen ja yksi Venäjän ensimmäisiä utopistisosialisteja.

Nikolai Išutin kasvoi Serdobskissa serkkunsa Dmitri Karakozovin perheessä. Vuonna 1863 hän alkoi käydä luennoilla Moskovan yliopistossa, jonka opiskelijoiden keskuuteen hän levitti vallankumouksellista propagandaa. Hän perusti Moskovassa vuosina 1863–1866 toimineen vallankumouksellisen salaseuran, joka tunnetaan nimellä Išutinin kerho (ven. *Išutinski kružok*). Išutin pidätettiin huhtikuussa 1866 Karakozovin tekemän Aleksanteri II:n murhayrityksen johdosta. Hänet tuomittiin kuolemaan, mutta hirttolavalla rangaistus muutettiin ikuiseksi pakkotyöksi. Išutinia pidettiin vangittuna Pähkinälinnassa, josta hänet toukokuussa 1868 lähetettiin mielisairaana Nertšinskin pakkotyövankilaan Algatšiin. Vuonna 1871 Išutin siirrettiin Nertšan kaivoksille ja vuonna 1875 Nižnjaja Karan pakkotyövankilaan.

Lähteet
-------

1. ↑  *Bolšaja Sovetskaja Entsiklopedija, tom 11*, s. 62. Moskva: Sovetskaja Entsiklopedija, 1973.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
**Robert Kišerlovski** (s. 9. elokuuta 1986 Čačak, Serbia) on kroatialainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena 2005−2018.

Kišerlovski aloitti ammattilaisuransa slovenialaisessa Adria Mobil -joukkueessa 2005, ja edusti tallia vuoteen 2008 saakka. Kauden 2009 alkupuolella hän kilpaili Amica Chips - Knauff -joukkueessa ja kesäkuusta lähtien Fuji - Servettossa. Vuonna 2010 hän edusti Liquigas-Doimoa, kausilla 2011–2012 Astanaa, 2013–2014 RadioShack-Leopard-Trek / Trek Factory Racingia, vuosina 2015–2016 Tinkoffia ja 2017−2018 Katjuša–Alpecinia.

Saavutuksia
-----------

Lähde: Cycling Archives

2007
GP Palio del Recioto, voitto
2008
Slovenian ympäriajo, kokonaiskilpailussa kolmas
2010
Giro dell'Appennino, voitto
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa kymmenes, nuorten kilpailussa toinen
2011
Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 18:s
2012
La Flèche Wallonne, viides
2013
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa 15:s
Maantieajon Kroatian-mestaruus
Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 17:s
2014
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa kymmenes, 8. etapilla toinen

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Robert Kiserlovski *cyclingarchives.com*. Viitattu 19.1.2019. (englanniksi)
2. ↑  Robert Kišerlovski *procyclingstats.com*. Viitattu 19.1.2019. (englanniksi)


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Katjuša–Alpecinin pyöräilijät |
| --- |
|  |
| Battaglin • Biermans • Boswell • Cras • Debusschere • Dowsett • Fabbro • Gonçalves • Guerreiro • Haas • Haller • Hollenstein • Kittel • Kotsjetkov • Kuznetsov • Navarro • Politt • Smit • Špilak • Strakhov • Tanfield • Würtz Schmidt • Zabel • Zakarin |

 |
**Klaus-Peter Nabein** (10. toukokuuta 1960 – 12. lokakuuta 2009) oli saksalainen keskimatkojen juoksija.

Nabein aloitti uransa estejuoksijana, mutta vaihtoi pian lajikseen 800 metrin juoksun, ja voitti tällä matkalla alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden vuonna 1979. Sisäratojen EM-kilpailuissa hän voitti hopeaa 800 metrillä Milanossa 1982 ja pronssia 1 500 metrillä Liévinissä 1987.

Myöhemmin urallaan Nabein siirtyi pidemmille juoksumatkoille, juosten muun muassa maratonia.

Hän kuoli lokakuussa 2009 syöpään 49-vuotiaana.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

* 400 metriä: 48,15
* 800 metriä: 1.46,03
* 1 500 metriä: 3.35,98
* 5 000 metriä: 13.42,80
* Maraton: 2.14.16

Lähteet
-------

* Former European indoor medallist Klaus-Peter Nabein dies *european-athletics.org*.  15.10.2009. www.european-athletics.org. Viitattu 20.10.2009. (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
Ensimmäinen yhdysvaltalainen IFF-laitteisto Model XAE vuodelta 1937
**Omatunnuslaite** eli **IFF** (engl. *identification friend or foe* tai *interrogator friend or foe*) on toisiotutka, jota alettiin ensimmäisenä käyttää sotilaslentokoneissa omien koneiden erottamiseen vieraista, jotta ilmatorjunta ja hävittäjät eivät ampuisi omia koneita. Se koostuu kahdesta pääosasta: interrogaattori (kyselijä) ja transponderi (vastaaja). Aivan aluksi kyselijä oli maa-aseman tai lentokoneen tutka ja kohdelentokoneessa vastaajalaite yksinkertaisesti vastasi samalla taajuudella kuin sitä havainnoinut tutka lisäten vain pulssimuotoisen koodin, jonka takia havainnoinut tutka erotti sen selvästi muista maaleista. Pian se menetelmä osoittautui epäkäytännölliseksi monien tutkajärjestelmien erilaisuuksien vuoksi. Oli myös helppoa tekeytyä vihollisen koneeksi matkimalla vastaussignaalia.

Tutka+tutkavastaaja, "yhden taajuuden" menetelmä, jäi kuitenkin käyttöön rauhanomaisemmissa laitteissa kuten SART-hätäjämajakka meripelastukseen, RACON-tutkamajakka merimerkkeihin sekä aktiivinen tutkaheijastin.

Nykyään IFF on osa lentokoneen elektronisen sodankäynnin laitteistoa. Se on huolellisesti koodattujen salaisten kysymysten ja vastausten vaihtoon perustuva ja muistuttaa tavallista toisiotutkalaitteistoa, jollaisia lentokoneissa on yleisesti siviilikäytössäkin. Myös normaalissa toisiotutkalaitteistossa on sotilaallinen toimintatapa. Normaali toiminta on avointa ja standardisoitua, mutta sotilaallinen toiminta koodeiltaan tarkoin salattua.

Lähteet
-------

1. ↑  Skolnik, Merrill, I: "Introduction to Radar Systems", Sivut: 12 ja 13, ISBN 0-07-057909-1
2. ↑
3. ↑

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **IFF (omatunnuslaite)**.
**Domenico Crusco** (19. elokuuta 1934 Grisolia – 25. elokuuta 2013 Grisolia) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi San Marco e Bisignanon hiippakuntaan (sittemmin San Marco Argentano-Scalea) 16. heinäkuuta 1961 ja nimitettiin Oppido Mamertina-Palmin piispaksi 7. helmikuuta 1991. Piispaksi vihkiminen seurasi 20. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Luigi Poggi, jota avustivat Augusto Lauro ja Giuseppe Agostino.

Crusco sai 6. maaliskuuta 1999 nimityksen San Marco Argentano-Scalean piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 7. tammikuuta 2011.

Lähteet
-------

1. ↑  Lutto nella chiesa morto mons. Crusco *Gazzetta del Sud*.  25.8.2013.  Arkistoitu 5.3.2014. Viitattu 28.8.2013. (italiaksi)
2. 1 2  Catholic-Hierarchy.org: Bishop Domenico Crusco


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Italia

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Tony Barton** (8. huhtikuuta 1937 – 20. elokuuta 1993) oli englantilainen jalkapallovalmentaja ja pelaaja. Hänen uransa suurin saavutus oli Aston Villan johdattaminen Euroopan Cupin mestariksi 1982.

Ura pelaajana
-------------

Barton aloitti pelaajauransa jo koulupoikana edustaen Englannin nuorten maajoukkueita kuudessa ottelussa. Seuratasolla hän aloitti uransa Fulhamissa, jossa hän debytoi edustusmiehistössä toukokuussa 1954. Hän edusti lontoolaisseuraa viiden kauden ajan kunnes siirtyi Nottingham Forestiin 1959. Pesti Forestissa ei ollut järin menestyksekäs ja Barton pelasi kahden kauden aikana vain 22 ottelua. Joulukuussa 1961 Barton siirtyi Portsmouthiin, jossa hän pelasi kuuden kauden aikana 130 ottelua.

Ura valmentajana
----------------

Lopetettuaan pelaajauransa Barton toimi valmentajana Portsmouthin organisaatiossa. Hän siirtyi 1980 Aston Villaan Ron Saundersin apuvalmentajaksi ja kaksikko luotsasi seuran Englannin liigamestariksi 1981 ensikertaa 71 vuoteen. Helmikuussa 1982 Saunders erosi tehtävistään ja Barton nousi päävalmentajaksi.  Bartonin johdolla Villa voitti sensaatiomaisesti Euroopan Cupin mestaruuden kaatamalla finaalissa FC Bayern Münchenin 1–0. Barton johdatti Villan voittoon myös UEFA Super Cupissa. Liigassa Villa jäi kuitenkin kuudenneksi ja kymmenenneksi, mikä johti lopulta Bartonin potkuihin toukokuussa 1984.

Kesällä 1984 Barton jatkoi uraansa Northampton Townin päävalmentajana, mutta joutui jättämään tehtävänsä huhtikuussa 1984 sydänkohtauksen vuoksi. Hän palasi kuitenkin valmennustehtäviin vielä saman vuoden syyskuussa Southamptonin apuvalmentajana. Barton jatkoi Sotonissa toukokuuhun 1988. Tämän jälkeen hän toimi vielä Portsmouthin apulaisvalmentajana ja päävalmentajana helmikuussa 1991.

Barton kuoli 20. elokuuta 1993 sydänkohtaukseen 56-vuotiaana.

Meriitit valmentajana
---------------------

* Euroopan Cup: 1982
* UEFA Super Cup: 1982

Lähteet
-------

1. 1 2  Tony Barton February 1982 - May 1984

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Bob Paisley** | **Euroopan cupin voittanut valmentaja**1982 | Seuraaja:**Ernst Happel** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Ron Saunders** | **Aston Villan päävalmentaja**2/1982–5/1984 | Seuraaja:**Graham Turner** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Frank Burrows** | **Portsmouthin päävalmentaja**2/1991 | Seuraaja:**Jim Smith** |
**Quincy Jones III** (s. 23. joulukuuta 1968) (tunnataan myös nimillä **QD3**, **QDIII** ja **Snoopy**) on Ruotsin yhdysvaltalainen hip hop tuottaja, elokuvatuottaja, säveltäjä ja kirjailija.

Biografia
---------

Quincy Jones III syntyi 23. joulukuuta 1968 Yhdysvalloissa. Hänen isänsä on yhdysvaltalainen elokuva -ja musiikkituottaja Quincy Jones ja hänen äitinsä ruotsalainen malli Ulla Andersson. Jones muutti neljävuotiaana äitinsä ja vanhemman siskonsa Martina Jonesin kanssa Ruotsiin.

Jones kasvoi etelä-Tukholmassa. Hänen vanhempansa erosivat myöhemmin. Jones näki harvoin isäänsä.

Ura
---

Jones aloitti nuorena break dancen. Hän on myös tuottanut kappaleita seuraaville artisteille: LL Cool J, Too Short, Ice Cube, Mack 10, Westside Connection, K-Dee, Lench Mob, Tech N9ne, Yo-Yo, Justin Warfield ja Tupac Shakur.

Yksityiselämä
-------------

Nykyään Jones asuu Los Angelesissa. Hän on eronnut vaimostaan Koa Jonesista, jonka kanssa hänellä on kaksi lasta, poika ja tytär.

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive)

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Quincy Jones III** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Christopher Henry Toohey** (s. 19. huhtikuuta 1952) on australialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Sydneyn arkkihiippakuntaan James Darcy Freeman 21. elokuuta 1982. Hänet nimitettiin Wilcannia-Forbesin hiippakunnan piispaksi 9. heinäkuuta 2001, ja piispaksi konsekroinnin suoritti 30. elokuuta George Pell, jota avustivat Edward Bede Clancy ja Douglas Joseph Warren.

Toohey erosi tehtävistään hiippakunnan johdossa 9. kesäkuuta 2009.

Toohey nimesi eronsa syiksi "henkilökohtaiset syyt ja huonon terveydentilan". Hän esitti vuonna 2011 pahoittelun käytöksestään, joka oli ilmennyt suhteissa nuoriin aikuisiin hänen toimiessaan pappina uransa alkutaipaleella. *The Australianin* saaman tiedon mukaan asia liittyi suhteisiin useiden nuorten naisten kanssa, ja sille kerrottiin kirkon sisältä myös, että sopimukseen julkisesta anteeksipyynnöstä olivat johtaneet äskettäiset keskustelut naisten kanssa.

Toohey tuli piispana tunnetuksi työstään ympäristöasioiden puolesta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Catholic-Hierarchy.org: Bishop Christopher Henry Toohey
2. ↑  Bishop's apology to women he 'hurt'
3. ↑  Australia's "Eco-bishop" Resigns
Walter Camp (1919).
**Walter Chauncey Camp** (s. 7. huhtikuuta 1859 New Britain, Connecticut − k. 14. maaliskuuta 1925 New York) oli amerikkalaisen jalkapallon valmentaja, joka jo elinaikanaan sai liikanimen *"amerikkalaisen jalkapallon isä"*. Camp oli merkittävä tekijä lajin kehittämisessä, ja hänen työnsä tuloksena amerikkalainen jalkapallo kehittyi omaksi lajikseen rugbysta.

Camp opiskeli vuosina 1876–1881 lääketiedettä Yalen huippuyliopistossa ja toimi koulunsa joukkueen kapteenina, jolle tuohon aikaan kuului pitkälti myös päävalmentajan tehtävät. Camp toimi koulunsa edustajana *Intercollegiate Football Association* -yhteistyöelimessä, ja hänen aloitteestaan silloiseen rugbya muistuttavaan lajiin tehtiin monia merkittäviä muutoksia kuten 11-miehiset joukkueet, pelinrakentajan pelipaikka, aloitusryhmitys sekä rajoitettu määrä yrityksiä kuljettaa palloa aloituksen jälkeen tietty matka. Siviliiammatissaan Camp työskenteli toimihenkilönä kelloja valmistavassa yrityksessä, minkä ohella hän valmensi vuosina 1888–1892 Yalen amerikkalaisen jalkapallon joukkuetta. Campin valmentajakaudella joukkue voitti 67 ottelua ja kärsi vain kaksi tappiota. Vuosina 1892 ja 1894-95 hän valmensi Stanfordin joukkuetta. 

Camp kirjoitti myös lukuisia amerikkalaista jalkapalloa ja sen valmennusta käsitteleviä teoksia. Vuosina 1889–1897 hän toimi yhdessä Caspar Whitneyn kanssa vuosittaisen *All-America*-joukkueen valitsijana, ja vuodesta 1898 vuoteen 1924 Camp nimesi joukkueen yksinään. Vuonna 1951 Camp nimettiin ensimmäisten joukossa *College Football Hall of Fameen*.

Lähteet
-------

* Encyclopædia Britannica: Camp, Walter *Encyclopædia Britannica Online*.  2009. Encyclopædia Britannica. Viitattu 29.11.2009. englanti
* College Football Hall of Fame: Walter "The Father of Football" Camp (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Japani
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee LHC:n koeasemaa. Sanan muita merkityksiä on lueteltu sivulla Totem.*

|  |
| --- |
| 

**LHC**
**PS**
**SPS**
p
Pb
**CMS**
**LHCb**
**ALICE**
**ATLAS**

Large Hadron Colliderin kiihdyttimet |
| Koeasemat |
| ATLAS | A Toroidal LHC ApparatuS |
| CMS | Compact Muon Solenoid |
| LHCb | LHC-beauty |
| ALICE | A Large Ion Collider Experiment |
| TOTEM | Total Cross Section, ElasticScattering and Diffraction Dissociation |
| LHCf | LHC-forward |
| Kiihdyttimet |
| p ja Pb | Lineaarikiihdyttimet protoneille ja lyijylle |
| (ei kuvassa) | Proton Synchrotron Booster |
| PS | Proton Synchrotron |
| SPS | Super Proton Synchrotron |

**TOTEM** on yksi LHC:n kuudesta koeasemasta. Se sijaitsee LHC:n IP5-mittauspisteessä lähellä CMS-mittausasemaa, jonka kanssa TOTEM tekee osittain yhteistyötä. TOTEM-projektiin osallistuu 50 tutkijaa 10 eri instituutista 8 eri maasta. Koelaitteistoa käytetään protoni-protoni -törmäytyksien tutkimiseen ja sen tarkoituksena on selvittää protonin rakennetta. LHC:n muut projektit käyttävät TOTEM:illa tehtyjä mittauksia kalibroidakseen kirkkausmonitorejaan.

Rakenne
-------

TOTEM-koelaitteisto on 440 m pitkä, 5 m korkea ja 5 m leveä ja sen massa on 20 tonnia.

### Ilmaisimet

Koelaitteiston ilmaisimet sijaitsevat lähellä hiukkastunnelia. Siihen kuuluu kolme Roman Pot (RP) -etuilmaisinta ja T1- sekä T2-teleskoopit.

Roman Pot -ilmaisin on saanut nimensä siitä, että laitetta käyttivät ensimmäistä kertaa roomalaiset italialaisfyysikot. Roman Potit havaitsevat hiukkasia, joiden siroamiskulma on pieni. LHC:ssä ne on sijoitettu suoraan hiukkasputkeen 147 m ja 220 m etäisyydellä hiukkasten törmäyspisteestä. Ne kykenevät havaitsemaan jäljittämään protonien liikeradan. Roman Pot -ilmaisimet koostuvat kahdesta yksiköstä, jotka on sijoitettu 4 metrin välimatkan päähän toisistaan. Yksittäinen yksikkö koostuu vaaka- ja pystysuuntaisesta *potista*.

T1- ja T2-teleskoopit sijaitsevat CMS:n luolassa 10,5 m ja 13,5 m päässä hiukkasten törmäyspisteestä. Ne havaitsevat protoni-protoni -törmäyksessä syntyneiden varattujen hiukkasten radat. T1-ilmaisimet koostuvat viidestä hiukkassuihkun radan suhteen pystysuuntaisesta tasomaisesta etuilmaisimesta. Sen sijaan T2-ilmaisin koostuu 20 puoliympyrämäisestä limittäisestä tasosta muodostaen 10 kokonaista ilmaisintasoa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Masahiro Kuze, Kunihiro Nagano & Katsuo Tokushuku: *Deep Inelastic Scattering*, s. 291. World Scientific, 2007. ISBN 9789812568717. Google book (limited preview) (viitattu 26.11.09). (englanniksi)
2. 1 2  Physics at TOTEM *The TOTEM experiment*. CERN. Viitattu 26.11.09. (englanniksi)
3. 1 2  TOTal Elastic and diffractive cross section Measurement CERN. Viitattu 26.11.09. (englanniksi)
4. ↑  The Science of TOTEM The US at the Large Hadron Collider.  Arkistoitu 30.12.2009. Viitattu 26.11.09. (englanniksi)
5. ↑  The TOTEM detectors *The TOTEM experiment*. CERN. Viitattu 26.11.09. (englanniksi)
6. ↑  The TOTEM detectors: Roman pots *The TOTEM experiment*. CERN. Viitattu 26.11.09. (englanniksi)
7. ↑  The TOTEM detectors: Telescopes *The TOTEM experiment*. CERN. Viitattu 26.11.09. (englanniksi)