recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Kansalaisfoorumi** (tšek. *Občanské fórum*, OF) oli tšekkien Tšekkoslovakiassa samettivallankumouksen aikana 1989 perustama järjestö. Slovakiassa samanlainen järjestö oli Yleisö väkivaltaa vastaan (slovakiksi *Verejnosť proti násiliu*, VPN). Järjestön perustaja ja johtaja Václav Havel valittiin presidentiksi joulukuussa 1989.

Maalis–huhtikuun 1990 vaaleissa OF sai 36 % äänistä ja 68 edustajainhuoneen paikkaa. Havelin presidentiksi valinnan jälkeen Jan Urban valittiin puheenjohtajaksi. Hän erosi ja puheenjohtajaksi tuli syksyllä 1990 Václav Klaus. 

Alkuvuodesta 1990 Klaus ilmoitti perustavansa Kansalaisdemokraattinen puolue -puolueen (Občanská demokratická strana), ohjelmanaan selkeämpi vapaan markkinatalouden ajaminen. 

Entinen ulkoministeri Jiří Dienstbier puolestaan perusti sille vastineeksi Kansalaisliike-puolueen (Občanské hnutí, nykyisin *Strana pro otevřenou společnost*). Puolueiden yhteistyö kariutui kesällä 1991. ODS voitti vuoden 1992 vaalit, kun tas OH jäi äänikynnyksen alle.
**Mars 2020** on Nasan Mars-tutkimushanke. Sen pääosa Mars-kulkija Perseverance laskeutui Marsiin vuonna 2021. Kulkijan mukana on myös pieni *Ingenuity*-helikopteri.

Perseverance pohjautuu suurelti aiempaan Curiosity-kulkijaan ja käytti samankaltaista lento- ja laskeutumisjärjestelmää. Tutkimuslaitteet ovat suurelta osin uusia. 

Hanke julkistettiin vuonna 2012. Marraskuussa 2018 Nasa julkaisi aiotun laskeutumispaikan. Jezero-kraaterissa oleva oletettu delta-alue sijaitsee Isidis Planitia -alueen länsirajalla. Luotain laukaistiin Maasta 30. heinäkuuta 2020. Perseverance laskeutui onnistuneesti Marsiin 18. helmikuuta 2021.

Tutkimuslaitteet
----------------

Tutkimuslaitteisiin kuuluu:

* Planetary Instrument for X-Ray Lithochemistry (PIXL)
* Radar Imager for Mars' subsurface experiment (RIMFAX)
* Mars Environmental Dynamics Analyzer (MEDA)
* Mars Oxygen ISRU Experiment (MOXIE)
* SuperCam
* Mastcam-Z
* Scanning Habitable Environments with Raman and Luminescence for Organics and Chemicals (SHERLOC)
* *Ingenuity*-helikopteri (Aiemmin Mars Helicopter Scout eli MHS)

Kulkijan ensimmäinen kuva heti laskeutumisen jälkeen.
### MOXIE

Mars Oxygen ISRU Experiment eli MOXIE on koelaite, jolla Marsin kaasukehästä valmistetaan molekylääristä happea O2:ta.

Lähteet
-------

1. ↑  NASA, ULA Launch Mars 2020 Perseverance Rover Mission to Red Planet *NASA*.  30.7.2020. Viitattu 6.8.2020.
2. ↑  Touchdown! NASA's Mars Perseverance Rover Safely Lands on Red Planet *NASA’s Mars Exploration Program*. Viitattu 18.2.2021. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Mars 2020**.
* Mars 2020 website
*Tämä artikkeli käsittelee kansalaisten ise harjoittamaa journalismia. Kansalaisjournalismilla voidaan tarkoittaa myös kansalaisten kokemuksia huomioivaa journalismia mediassa.*
**Kansalaisjournalismi** tarkoittaa kansalaisten harjoittamaa oma-aloitteista ja omaehtoista julkaisemista, joka tapahtuu usein Internetissä. Siihen voi kuulua itsenäistä tiedonhankintaa, blogikirjoittelua ja omien valokuvien julkaisemista.

Kansalaisjournalisti voi julkaista tuottamaansa sisältöä jollain yhteisöllisesti toimitetulla verkkosivustolla. Myös jotkin perinteiset tiedotusvälineet tarjoavat lukijoilleen mahdollisuuksia osallistua sisällön tuottamiseen verkkosivuillaan esimerkiksi ilmaisen blogialustan tai lukijavideoiden kautta. Kansalaisjournalismiin voidaan lukea myös verkkomedian uutisten kommenttikenttien keskustelut, joissa lukijat täydentävät uutisia tai korjailevat niiden virheitä.

Katso myös
----------

* Vertaismedia
* Kansalaistiede

Lähteet
-------

1. 1 2  Petri Silmälä: Kansalaisjournalismi  19.2.2009. Metropolia.fi. Viitattu 24.10.2020.
2. ↑  Kansalaisjournalismi Jyväskylän yliopisto. Viitattu 24.10.2020.
3. ↑  Juho Salminen: Kansalaisjournalismi: Huhut kuolemastani ovat liioiteltuja *Suomen Kuvalehti*.  24.7.2009. Viitattu 24.10.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kansalaisjournalismi (julkaiseminen)** Wikimedia Commonsissa
Twinkieitä
**Twinkie** on kermatäytteinen kullanruskea leivos. Twinkie on peräisin Yhdysvalloista ja sen alkuperäistä versiota alettiin valmistaa vuonna 1930. Resepti on tosin myöhemmin muuttunut huomattavasti. Twinkiet ovat kooltaan noin 10 x 2,5 senttimetriä, ja niitä myydään usein tuplapakkauksissa.

Yhdysvalloissa twinkiet luokitellaan yleisesti roskaruoaksi. Yksi Twinkie sisältää noin 150 kilokaloria. Twinkieitä valmistetaan vuosittain noin viisisataa miljoonaa kappaletta.

Historia
--------

Twinkien keksi Continental Baking Company-nimiselle yhtiölle Schiller Parkissa lähellä Chicagoa työskennellyt James A. Dewar vuonna 1930. Dewar halusi keksiä yleisempää käyttöä pikkupullapannuille, joita tavallisesti käytettiin vain mansikoiden sesonkikauden aikana. Alkuperäistä twinkien reseptiä ei tunneta kokonaan. Alun perin twinkien täyte oli banaanikermaa. Banaaneista oli kuitenkin puutetta toisen maailmansodan aikana, jolloin täyte vaihdettiin vaniljakermaan.

Twinkien suosio nousi etenkin maailmansodan jälkeen. Suosion kasvuun vaikuttivivat televisiomainonta, sekä ruuan tuotantoon ja säilyttämiseen liittyvät keksinnöt elintarvikealalla. Televisiossa twinkie tuli tunnetuksi hyvin suositun lasten televisio-ohjelman *The Howdy Doody Show'n* kautta. Alkujaan mainoksissa twinkiet esitettiin hyvänä jälkiruokavaihtoehtona. Niitä väitettiin jopa terveellisiksi. Ne yleistyivät lasten eväiden juokossa vanhempien ostamana. Samoihin aikoihin kemianalalla oli edelleen maailmansodan jäljiltä huomattavasti aikaisempaa enemmän tuotantoa, jota alettiin hyödyntää elintarvikkeissa. Tämä vaikutti etenkin tuotteiden säilyvyteen, kun helposti pilaantuvia raaka-aineita, kuten kananmunaa ja maitotuotteita korvattiin keinotekoisilla korvikkeilla. Twinkie kestää jopa 45-päivää kaupan hyllyllä, kun ne aikaisemmin oli poistettava parissa päivässä pilaantumisen takia.

Twinkiestä tuli lopulta olennainen osa yhdysvaltalaista ruokakulttuuria ja yksi tunnetuimmista elintarvikkeiden brändeistä. Vuonna 1999 tuolloinen Yhdysvaltain presidentti Bill Clinton sisällytti twinkien *Millennium Time Capsule*-aikakapseliin. Huolimatta kulttuurisesta asemastaan twinkie ajautui 2010-luvun alussa ongelmiin. Twinkien brändin omistanut Interstate Bakeries ajautui vuonna 2012 vararikkoon. Vararikko ja uhannut twinkien valmistuksen loppuminen oli suuri uutinen. Lopulta kuitenkin kaksi private equity yhtiötä nimeltä Apollo Global Management ja C. Dean Metropoulos and Company ostivat twinkien oikeudet 410 miljoonan dollarin hintaan. Twinkie palasi markkinoille heinäkuussa 2013.

Lähteet
-------

1. ↑  New junk food fad: Deep-fried Twinkies  18. syyskuuta 2002. CNN.com.  Arkistoitu 24.1.2013. Viitattu 16.8.2010. (englanniksi)
2. ↑  Tingling Taste Buds for More Than 80 Years Hostess.  Arkistoitu 14.3.2011. Viitattu 16.8.2010. (englanniksi)
3. 1 2 3  Darra Goldstein: *The Oxford companion to sugar and sweets*, s. 750-752. Oxford University Press, 2015. ISBN 978-0-19-931339-6. (englanniksi)

Kirjallisuutta
--------------

* Steve Ettlinger, *Twinkie, Deconstructed*, Plume, 2008 ISBN 0452289289 – Twinkie Deconstructed -sivusto
**Kaanaan koulu** on Raisiossa Kaanaan kaupunginosassa. Koulun rehtorina toimii Petri Anttila. Katteluksen asuntomessualueella sijaitseva 1.–6. luokkien peruskoulu, jonka yhteydessä toimii Kaanaan kesäkuussa 2015 valmistunut päiväkoti. Koulussa opiskelee noin 170 oppilasta, päiväkodissa käy noin 90 lasta.

Ajatus koulun rakentamisesta Kaanaaseen syntyi jo kirkonkokouksessa 5.2.1893, jolloin asetettiin toimikunta harkitsemaan Kaanaan kouluolojen järjestämistä. Toimikunta esitteli seuraavassa kokouksessa ajatuksiaan ja laskelman koulun rakentamisen kustannuksista, mutta aloite pysähtyi: "jos ehkä joskus semmoinen tilaisuus mahdollisesti tulisi". Lopulta Kaanaan koulu valmistui vuonna 1928, mitä ennen Kaanaasta käytiin Tahvion koulua. Ensimmäiset viisi vuotta Kaanaan koulu toimi Tahvion koulun alaisuudessa. Vuonna 1955 valtuusto hyväksyi koulurakennusohjelman Kaanaan koulun lisärakennusta varten, joka valmistui vuonna 1957. Väkiluvun voimakkaan kasvun myötä valmistui vuonna 1963 entistä suurempi lisärakennus (kahdeksan luokkahuonetta). Lisärakennusta on vielä myöhemmin laajennettu lisäosin. Koulua korjattiin asuntomessujen yhteydessä.

Lähteet
-------

1. ↑  Raision kaupunki: Henkilökunta *raisio.fi*. Viitattu 28.7.2018.
2. ↑  Raision Kaanaan päiväkoti valmistumassa *Turkulainen*.  13.4.2015.  Arkistoitu 30.9.2017. Viitattu 30.9.2017.
3. ↑  Kaanaan koulu *www.raisio.fi*.  Arkistoitu 30.9.2017. Viitattu 30.9.2017.
4. ↑  Kaanaan päiväkoti *www.raisio.fi*.  Arkistoitu 30.9.2017. Viitattu 30.9.2017.
5. ↑  Mäntylä, R.A.: Raision historia 2, s. 229. Turku: Raision historiatoimikunta 1965.
6. 1 2  Yliaho, Timo: *Asutus, rakennukset ja asuminen teoksessa Raision historia III, Ilmar Talve toim.*, s. 275. Raision kaupunki, 1990.
7. 1 2  Laaksonen, Tapio ym.: Raision kulttuuriympäristö ja vanha rakennuskanta, s. 155. Turku: Turun maakuntamuseo - Varsinais-Suomen liitto 1997.
8. ↑  Lehtinen, Esko ym.: Kun opettaja öljylamput osti - eli Kaanaan koulun synty *Kaanaanmaa -lehti nro nro 1/2013*.  2013. Kaanaan Omakotiyhdistys ym.. Viitattu 1.10.2017.
9. ↑  Mäntylä, R.A.: Raision historia 2, s. 340. Turku: Raision historiatoimikunta 1965.
10. ↑  Kujanen, Jaana: Luonto on vuosi vuodelta enemmän läsnä Raision vanhalla asuntomessualueella (ISSN 0356-133X) *ts.fi*.  9.7.2006. Turun Sanomat Oy. Viitattu 4.2.2015.
*Siirtolaisäiti*, 1936.
**Siirtolaisäiti** (*Migrant Mother*) on Dorothea Langen helmi- tai maaliskuussa 1936 Nipomossa Kaliforniassa ottama valokuva Florence Owens Thompsonista ja hänen lapsistaan. Lange oli tuolloin päättämässä kuukauden kestävää kuvausmatkaa, jonka aikana hän kuvasi silloiselle valtion Uudelleenasuttamishallinnolle siirtolaismaatyöläisiä Kalifornian osavaltiossa.

Vuonna Lange kertoi kokemuksestaan *Popular Photography* -lehdelle vuonna 1960:

> »Näin tuon nälkäisen ja epätoivoisen äidin ja lähestyin häntä kuin magneetin vetämänä. En muista miten selitin hänelle läsnäoloni tai kamerani, mutta muistan että hän ei kysynyt mitään. Otin viisi kuvaa ja menin koko ajan samasta suunnasta lähemmäksi. En kysynyt hänen nimeään tai tarinaansa. Hän kertoi minulle ikänsä, hän oli 32-vuotias. Hän sanoi, että he olivat eläneet ympäröivien peltojen jäätyneillä vihanneksilla ja lasten tappamilla linnuilla. Hän oli juuri myynyt autonsa renkaat ostaakseen ruokaa. Siinä hän istui telttakatoksessa lapset painautuneina ympärilleen ja tuntui tietävän, että kuvani saattoivat auttaa häntä, ja siksi hän auttoi minua. Siinä oli jonkinlaista tasaveroisuutta.» 
> 
> 

Lange käytti kuvaamiseen Graflex-kameraa. Alkuperäisnegatiivit ovat 4×5 tuuman filmiä. Kuvien käytölle ei tunneta tekijänoikeusrajoituksia.

Vastaanotto
-----------

Palattuaan kotiinsa Lange kiinnitti sanfranciscolaisen toimittajan huomiota leirillä asuvien työläisten ahdinkoon ja näytti hänelle kahta kuvaansa. Toimittaja kertoi asiasta liittovaltion viranomaisille ja julkaisi artikkelin, jossa oli Langen kuvia. Seurauksena valtio kiirehti kuljettamaan paikalle ruokaa. Valokuva vaikutti myös John Steinbeckiin hänen kirjoittaessaan romaania *Vihan hedelmät* (1939).

Valokuva kuuluu Edward Steichenin kokoaman *The Family of Man* -näyttelyn kokoelmaan.

Kooste Dorothea Langen ottamasta viidestä kuvasta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Dorothea Lange's "Migrant Mother" Photographs in the Farm Security Administration Collection: An Overview *Prints & Photographs Reading Room*. The Library of Congress. Viitattu 10.1.2016. (englanniksi)
2. ↑  Migrant Mother, 1936 *EyeWitness to History*.  2005. bis Communications. Viitattu 10.1.2016. (englanniksi)
3. ↑  Jo Caird: The modern family of man *Europeanceo*.  9.10.2013. Viitattu 10.1.2016. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Siirtolaisäiti** Wikimedia Commonsissa

* Phelan, Ben: The Story of the "Migrant Mother" *Antiques Roadshow*.  14.4.2014. PBS Online. Viitattu 10.1.2016. (englanniksi)
**Lasse Tuure Johansson** (2. lokakuuta 1921 Kuusankoski – 5. toukokuuta 2014 Valkeala) oli suomalainen mäkihyppääjä, mäkihyppyvalmentaja ja liikunnanohjaaja.

Johanssonin vanhemmat olivat veturinlämmittäjä Antti Konsta Johansson ja Siiri Sofia Verho ja puoliso Helinä Tellervo Kellberg. Hän aloitti mäkihypyn Kouvolan 30 metrin mäessä ja edusti Kouvolan Hiihtoseuraa. Hänen menestyksellisin kautensa kilpailijana oli 1940-luvulla, vuonna 1944 hänestä tuli sekä Suomen mestari että Ounasvaaran kisojen mäkihypyn voittaja. Vielä 1946 hän tuli Suomen mestaruuskisoissa hopealle. Kansainvälistä menestystä Johanssonille ei silti juuri kertynyt ja hänen uransa katkesi loukkaantumiseen Moskovan kisoissa 1954. 

Mäkihypyn valmennukseen Johansson paneutui 1950-luvulla, hän suoritti liikunnanohjaajan tutkinnon ja toimi Suomen Hiihtoliiton mäkihyppyvalmentajana. Hän valmensi suomalaishyppääjiä etunojatekniikkaan, vastapainona varsinkin norjalaisten tuolloin suosimalle käsien pyörittämiselle ilmalennon aikana. Hänen ansiostaan etunojatekniikassa kehittyi vallitsevaksi käytännöksi käsien pitäminen lähellä vartaloa eikä sivuille tai eteen ojennettuina. Esko Mömmö ja Hemmo Silvennoinen olivat hänen valmentaminaan tämän tyylin edelläkävijöitä. Hänen valmentamansa hyppääjät ottivat kaksoisvoitot maailmanmestaruuskisoissa Falunissa 1954 ja Lahdessa 1958 sekä talviolympialaisissa Cortinassa 1956. Johansson myös ideoi kesäharjoitteluun vesimäen, jota käytettiin ennen muovimäkien aikakautta. Valmentamisesta Johansson luopui vuonna 1960.

Vuosina 1958–1982 hän toimi Kouvolan Ammattikoulun liikuntakasvatuksen ja terveysopin opettajana. Vanhat sota- ja urheiluvammat lyhensivät työuraa. Hänen valmennusuransa jatkui Kouvolan ammattikoululla ja hänen ohjauksessaan koulun joukkueet voittivat ammattikoulujen Suomen mestaruudet jalkapallossa, lentopallossa ja koripallossa vuosina 1967–1969.

Vuonna 1990 hän sai Suomen Hiihtoliiton jakaman Hannu Koskivuori -mitalin kuudentena henkilönä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Autio, Veli-Matti: "Lasse Johansson", *Suomen kansallisbiografia, osa 4*, s. 451–452. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2004. ISBN 951-746-445-2. / Teoksen verkkoversio.

Aiheesta muualla
----------------

* Lasse Johanssonin muistokirjoitus (Suomen Hiihtoliitto) (Viitattu 18.11.2015)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |
**Siirtolaisuuden muistomerkki** on Turun Koulu- ja Eerikinkadun kulmassa sijaitseva vanha kilometripylväs, jonka on Siirtolaisuusinstituutille lahjoittanut Toholammin kunta vuonna 2011. Siirtolaisuusinstituutin toimitalo on muistomerkin vieressä, ja muistomerkkiä ympäröivä pieni nurmialue on nimeltään Siirtolaisuuspuisto.

Ajatus Siirtolaispuistikosta ja muistomerkistä syntyi vuonna 2010. Merkiksi haluttiin kilometripylväs Toholammilta, josta lähti eniten siirtolaisia Yhdysvaltoihin, noin kolmannes koko väestöstä. Kunnassa oli jäljellä enää yksi kilometripylväs entisen Amerikanraitin, nykyisen yksityistien varressa. Siinä olevat numerot 39 ja 24 merkitsevät etäisyyksiä Kannukseen ja Lestijärvelle.

Muistomerkin viereisessä laatassa lukee suomeksi, ruotsiksi ja englanniksi: "Muistomerkki siirtolaisille, jotka eivät unohtaneet kotimaataan. Muistomerkin on lahjoittanut Toholammin kunta. Siirtolaisuusinstituutti 4.7.2011."

Muistomerkki paljastettiin Yhdysvaltain kansallispäivänä 4. heinäkuuta 2011.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Kauhanen, Riku ym.: *Liikkeellä – Siirtolaisuusinstituutti 1974–2014* (Arkistoitu – Internet Archive), Siirtolaisuusinstituutti 2014, s. 107.
Thorvald Lammers vuonna 1913
**Thorvald Amund Lammers** (15. tammikuuta 1841 Modum – 8. helmikuuta 1922 Aker) oli norjalainen säveltäjä, kuoronjohtaja ja oopperalaulaja, äänialaltaan baritoni.

Lammers opiskeli oikeustiedettä silloisessa Christianiassa ja sai sikäläisestä yliopistosta kandidaatin arvon vuonna 1865. Hän alkoi omistautua kasvavassa määrin musiikille; laulua hänelle opettivat Fritz Arlberg Tukholmassa vuonna 1870 ja Francesco Lamperti Milanossa vuonna 1871. Lammers teki ensiesiintymisensä Christianian teatterissa vuonna 1873 Oroverson roolissa Vincenzo Bellinin oopperassa *Norma*. Hän työskenteli teatterissa vuosina 1874–1877. Vuonna 1879 hän perusti oratoriokuoron Korforeningen (vuodesta 1902 Cæciliaforeningen), jota hän johti vuoteen 1909 saakka. Lammersille myönnettiin vuonna 1899 valtion taiteilijapalkka.

1890-luvulla Lammers alkoi aktiivisesti edistää norjalaisen kansanmusiikin tuntemusta. Sitä hän myös esitti useissa konserteissa, osaksi vaimonsa Mally Lammersin (o.s. Sars) kanssa.

Lammersin sävellyksiin kuuluu muun muassa oratorio *Fred* Bjørnstjerne Bjørnsonin sanoihin (1922) ja useita lauluja. Vuonna 1912 Lammers julkaisi kirjan *Store musikere*. Hänet ja hänen vaimonsa on haudattu Vår Frelsers gravlundiin Osloon.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Thorvald Lammers Store norske leksikon


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* RISM

 |

 |
Luostarin länsikkö.
**Corveyn luostari** on luostari Saksassa Höxterin kaupungissa. Se perustettiin vuonna 815, ja se kukoisti 1200-luvulle saakka. kolmikymmenvuotisen sodan aikana se kärsi pahoin, mutta luostari rakennettiin kuitenkin uudelleen. Luostari lisättiin 2014 Unescon maailmanperintöluetteloon.

Historia
--------

Corveyn luostari perustettiin Kaarle Suuren seuraajan Ludvig Hurskaan aikana. Se perustivat 815 Picardiesta Corbien luostarista lähetetyt munkit. Nykyiseen paikkaansa luostari siirtyi 822, mikä onnistui sen jälkeen, kun Ludvig Hurskas oli siirtänyt alueen omistuksen munkeille. Karolingit antoivat benediktiiniluostarille sille oikeudet valita vapaasti apottinsa sekä markkina- ja rahanlyöntioikeudet. Lisäksi pyhän Vituksen pyhäinjäännökset siirrettiin sinne 836 Saint-Denis’n basilikasta.

Corveyn luostarista tuli nopeasti kulttuurinen ja uskollinen keskus, jossa oli koulu ja kirjasto. Sen länsipuolelle syntyi yksi suurimmista karolingiasutuksista, joka muodostui Höxterin ja Coreyn kaupungeista. Corvey kehittyi kaupungiksi 800–1100-luvuilla. Se linnoitettiin 1100-luvun puolivälissä, ja Weserjokeen rakennettu silta ja itsehallinnollinen lautakunta vahvisti sen taloudellista ja hallinnollista autonomiaa. Apotti Wibaldin aikana 1145–1159 luostarin vuosina 873–885 rakennettua kolmikerroksista rakennelmaa muokattiin nykyiseen kaksitorniseen ulkoasuunsa.

Höxterin kaupunkilaisten ja Paderbornin piispan muodostama liittouma tuhosi Corveyn 1265, eikä kaupunki toipunut siitä. Luostari oli jo tässä vaiheessa menettänyt suurimman merkityksensä, ja pyhän Vituksen pyhäinjäännökset siirrettiin 1355 Prahan katedraalin luostarikirkkoon. Corveyn luostarin merkittävyys kasvoi uudestaan 1500-luvulla, mutta kolmikymmenvuotisen sodan aikana luostari kärsi pahoin: isoja osia kirjastosta ja pyhän Vituksen pyhäkkö tuhoutui. Länsikköä lukuun ottamatta kirkko tuhottiin 1665. Luostarin uusi kirkko rakennettiin 1667–1671. Sen suunnittelivat pääosin kapusiinipappi Polykarp ja arkkitehti Niclas Dentel, ja se vihittiin käyttöön 1683. Luostarin uudelleenrakentainen aloitettiin 1699 apotti Florenz von dem Felden aikana ja saatiin päätökseen 1714 apotti Maximilian von Horrichin aikana. Seuraavat apotit rakennuttivat lisärakennuksia.

Luostari sekularisoitiin 1792 ja muutettiin hiippakunnaksi, jona se pysyi vuoteen 1825. Wienin kongressin jälkeen luostari siirtyi Ratiborin herttuan omistukseen. Se on ollut siitä saakka kuulunut Ratiborin herttuaperheeseen kuuluvalle Corveyn prinssille.

Corveyn luostaria kunnostettiin laajamittaisesti 1947–1966, jolloin sen länsikkö pyrittiin muuttamaan takaisin karolingiaikaiseen ulkoasuunsa.

Lähteet
-------

* Icomos: Evaluations of Nominations of Cultural and Mixed Properties to the World Heritage List (pdf)  2014. Paris:  ICOMOS International Secretariat. Viitattu 8.8.2015. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5  Icomos, s. 231.
2. 1 2  Building History Museum Höxter-Corvey. Viitattu 8.8.2015. (englanniksi)
3. ↑  Historical Corvey Museum Höxter-Corvey. Viitattu 8.8.2015. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Corveyn luostari** Wikimedia Commonsissa
Lion Airin MD-82 Sultan Syarif Qasim II:n kansainvälisellä lentoasemalla.
**PT Lion Mentari Airlines**, toimii nimellä **Lion Air**, on indonesialainen lentoyhtiö. Yhtiö lentää kotikaupungistaan Jakartasta Singaporeen, Vietnamiin, Malesiaan ja Saudi-Arabiaan. Yhtiön kotikenttä on Soekarno-Hattan kansainvälinen lentoasema.

Lion Air tilasi helmikuussa 2012 yhdysvaltalaiselta Boeingilta 230 matkustajalentokonetta. Kyseessä on yksi suurimmista kaupallisessa lentoliikenteessä tehdyistä konekaupoista. Kaupan arvo on lähes 18 miljardia euroa. Sopimukseen sisältyy optio 150 koneen ostamisesta.

Lion Airin thaimaalainen tytäryhtiö Thai Lion Air lensi ensimmäisen lentonsa 4. joulukuuta 2013.

13. huhtikuuta 2013 Lion Airin lento 904 osui veteen ennen kiitotietä Balilla. Kukaan ei kärsinyt henkilövahinkoja.

29. lokakuuta 2018 Lion Airin lento 610 syöksyi mereen pian noustuaan Jakartasta. Onnettomuudessa kuoli koneen kaikki 189 ihmistä.

Lähteet
-------

1. ↑  Indonesialaisyhtiö ostaa 230 Boeingia  14.2.2012. YLE Uutiset. Viitattu 17.2.2012. [vanhentunut linkki]
2. ↑  Thai Lion's Maiden Flight.  *Airliner World*, helmikuu 2014, s. 20.

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Lion Air**.
Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Lion Air
***Cortex Command*** on Data Realms LLC:n kehittämä kaksiulotteinen toimintapeli. Peli on sivusta kuvattu ja siinä on *Worms*-pelien tyylinen täysin tuhoutuva maasto.

Juoni
-----

Tulevaisuudessa ihmiset ovat paenneet planeetaltaan ja fyysisen kehonsa rajoituksilta. Näin he voivat matkustaa kauas avaruuteen samalla, kun aivoja pidetään elossa keinotekoisin menetelmin. He kohtaavat muita lajeja ja pian aloitetaan intergalaktinen vaihtokauppa. Koska kasvavat sivilisaatiot vaativat lisää resursseja niin jatkuvasti kasvava rintama on pakollinen kehityksen turvaamiseksi. Pelaaja on yhdellä viimeisistä teollistumattomista ja luonnonvaraisista planeetoista. Pelaaja johdattaa joukkojaan vihollista vastaan ja toimii heidän aivoinaan.

Tehtävät
--------

Pelissä on suojeltava omia aivoja ja mahdollisesti tuhottava vastustajan aivot. Peliin on myös suunniteltu yli 20 jakson tarinamoodia, mutta se on vielä kehityksessä. Pelissä on mahdollista olla yhdestä neljään pelaajaa. Pelissä kaivetaan kultaa viimeiseltä ihmisen hyväksikäyttämättömältä planeetalta ja sillä ostetaan lisää klooneja, aseita, työkaluja, raketteja, ym. joita sitten käytetään vihollisen eliminoimiseen. Pelaaja itse voi ohjata yhtä hahmoa kerrallaan ja pelata kuin ammuntapeliä, tai sitten komentaa tekoälyä liikuttamaan joukkojansa. Tällä hetkellä tekoäly ei vielä ole täysin toiminnassa, mutta se voi tehdä perustoimintoja.

Modaus
------

Peli on tehty helposti modattavaksi, pääasiassa koska tällä hetkellä varsinaisia joukkoja ja aseita on vähän ja pelin tekijät ovat päättäneet aluksi viimeistellä pelin muut osat ennen kuin alkavat tehdä siihen uusia aseta ja hahmoja. Peliä voi modata graafisesti sekä aseiden ja hahmojen ominaisuuksia voi muuttaa. Peli lukee .ini tekstitiedostoja ja .bmp bittikarttakuvia sekä .wav ja .ogg äänitiedostoja. Itse modaamisesta löytää lisää tietoa pelin foorumeilta ja omalta sivulta CortexWiki.

Aiheesta muualla
----------------

* Pelin kotisivut
* Pelin virallinen Wiki (Arkistoitu – Internet Archive)
* Pelin viralliset foorumit

Lähteet
-------

1. ↑  Pelin kotisivut (englanniksi)
**Merja Kinnunen** (2. heinäkuuta 1955 Kangasniemi – 15. toukokuuta 2021 Rovaniemi) oli suomalainen sosiologi ja professori.

Kinnunen suoritti Tampereen yliopistossa sosiaalihuoltajatutkinnon (1985), yhteiskuntatieteiden kandidaatin tutkinnon (1990) ja lisensiaatin tutkinnon (1995). Yhteiskuntatieteiden tohtoriksi hän väitteli vuonna 2001 ja vuonna 2002 hänet nimitettiin yhteiskuntatieteelliseen tiedekuntaan sosiologian dosentiksi.

Urallaan Kinnunen toimi sosiologian assistenttina ja yliassistenttina Tampereen yliopistossa vuosina 1993–2006 ja Lapin yliopiston sosiologian professorina 1. elokuuta 2006 alkaen. Tutkimuksessaan hän keskittyi eritoten sukupuolittuneisiin valtarakenteisiin ja työelämän muutokseen. Esimerkiksi väitöskirjassaan hän tutki, miten samaa koulutusta ja työn vaativuutta edellyttävissä tehtävissä miespuoliset asemoituivat ylemmiksi toimihenkilöiksi ja naiset alemmiksi.

Kinnunen toimi myös Vastapaino-kustantamon hallituksen jäsenenä vuodesta 1990 alkaen ja puheenjohtajana vuosina 1996–2002, jolloin hän osallistui useiden kirjojen toimittamiseen. Westermarck-seuran johtokunnan jäsenenä hän toimi vuosina 1996–2001 ja Sosiologia-lehden päätoimittajana vuosina 2003–2004. Westermarck-seura palkitsi Kinnusen merkittävästä elämäntyöstä sosiologiassa vuonna 2020. Lisäksi hän toimi Lapin yliopiston hallituksen jäsenenä vuosina 2007–2009 ja 2012–2014.

Kinnunen oli pidetty henkilö, ja esimerkiksi Lapin yliopistossa hänet valittiin vuoden opettajaksi vuonna 2015. Kinnunen menehtyi 65 vuoden ikäisenä Rovaniemellä 15. toukokuuta 2021.

Julkaisuja
----------

* *Luokiteltu sukupuoli*. Väitöskirja. Tampere: Vastapaino, 2001. ISBN 951-768-091-0.

Lähteet
-------

1. 1 2  Muistokirjoitus: Merja Kinnunen 1955–2021 *HS.fi*.  26.5.2021. Viitattu 21.8.2021.
2. 1 2  Merja Kinnunen sosiologian professoriksi Lapin yliopistoon  28.3.2006. Lapin yliopisto. Viitattu 21.8.2021.
3. 1 2  Ihalainen, Sanna: Sosiologian professori emerita Merja Kinnunen on kuollut – entinen kollega Tampereen yliopistosta muistelee työkaveriaan: "Sen rakastettavampaa ihmistä ei voi olla" *Aamulehti*.  21.5.2021. Viitattu 21.8.2021.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat

 |

 |
**Lasse Jortikka** on kuvitteellinen hahmo Yle TV2:n tuottamassa *Maalaiskomedia*-televisiosarjassa. Häntä kutsutaan useimmiten Lateksi. Hahmo tulee sarjaan sen toisella tuotantokaudella *Peräkamaripojat* ja jatkaa seuraavilla kausilla *Mooseksen perintö* ja *Turvetta ja timantteja*.

Late on kauppiaspariskunta Hillevi ja Toivo Jortikan poika ja ainoa jälkeläinen. Hän on yksi neljästä peräkamaripojasta tuotantokaudella *Peräkamaripojat*. Muut ovat Oskari Fräntilä, Valdemar "Valtsu" Åkerlund ja Ilmari Piiparinen.

Naisenpuutteessa elävä Late yrittää itsemurhaa, mutta epäonnistuu, kun palkki johon hän solmii hirttoköyttä ei kestä hänen painoaan. Late luopuu aikeestaan ja päättää perustaa kauppa-autoyrityksen. Kauppa-autosta tulee hänen vanhempiensa kyläkaupan sivuliike. Auto on tosin käytetty ja vaatii perusteellisen korjauksen. Samaan aikaan Late etsii naiskumppania lehti-ilmoituksella, joka on hänen kaverinsa Fräntilän Oskarin mielestä huonosti muotoiltu, sillä siinä haetaan kumppanin ohella työntekijää Laten kauppa-autoon.

Paula eli Paukku vastaa Laten ilmoitukseen, ainoana hakijana. Hän on ollut jo 15-vuotiaasta maankiertäjä eikä Kuusniemi ole hänelle ennestään tuttu. Late on jossain määrin mammanpoika, joka elää äitinsä valvonnan alla. Tämä ei hyväksy myymäläautoa kauppansa sivuliikkeeksi, mutta Late ja Paukku saavat kuin saavatkin auton kannattamaan. Lopulta se osoittautuu niin kannattavaksi, että pääliike menee konkurssiin.

Late ja Paukku ihastuvat toisiinsa ensisilmäyksellä. He tapaavat toisensa ensimmäisen kerran Jortikan myymälän takapihalla, minkä jälkeen heidät esitetään sarjassa enimmäkseen parina, usein samassa kuvassa keskenään. Heidän suhteestaan muodostuu mutkaton ja huoleton. He jakavat saman kaksimielisyyksiin perustuvan huumorintajun ja rennon elämänasenteen. Vaikka pariskunta on seksuaalisesti aktiivinen, Paukku ei tule vuosienkaan vieriessä raskaaksi, mikä varjostaa Laten ja Paukun elämää.

Late on yritteliäs. Kun kauppa-auto simahtaa lopullisesti, hän perustaa Paukun kanssa tanssilava Kesä-Hillevin. Hän toimii myös Kuusniemen seurakunnan suntiona.

Laten ensimmäinen tulkitsija on Panu Vauhkonen. Sittemmin Latea on näytelty kesäteatterien *Maalaiskomedia*-tuotannoissa, muun muassa Pyynikillä ja Jämsässä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Maalaiskomedia - Vain muutaman huijarin tähden *Näytelmät.fi*. Viitattu 10.3.2023.
2. ↑  Jegorow, Sirpa: Maalaiskomedioiden Kuusniemellä eletään ihmisen näköistä elämää *Yle.fi*. Viitattu 10.3.2023.
3. ↑  Jämsän Kesäteatteri *Jämsänkesäteatteri.fi*. Viitattu 10.3.2023.

*Maalaiskomedia*

| Maalaiskomediat |
| --- |

Vain muutaman huijarin tähden | Peräkamaripojat | Mooseksen perintö | Turvetta ja timantteja

| Muuta |
| --- |

Luettelo henkilöistä | Matkalaukkukostaja | Kuusniemi | Luettelo tapahtumapaikoista ja yrityksistä  | Turpeisen baari
**Lion-en-Sullias** on kunta Ranskassa Loiret’n departementissa Centre-Val de Loiren alueella. Se sijaitsee Loirejoen varrella, noin 53 kilometriä Orléansin kaupungista itään.

Pierre Crapaud
Kunnan nähtävyyksiä on sammakon muotoinen kivi *Pierre Crapaud*. Kelttien druidit pitivät tätä paikkaa pyhänä, ja kivi on innoittanut ihmisiä vuosisatojen aikana moniin tarinoihin. Saint-Étiennen kirkko on rakennettu 1000-luvulla vanhan merovingilaisten kryptan paikalle. 1500-luvulla kirkkoon rakennettiin sisäänkäynnin katos. Nykyisen muotonsa se sai 1700-luvulla, jolloin sen lasimaalaukset valmistuivat.

Kunnan alueella on kaksi yksityisomistuksessa olevaa linnaa. *Château de Cuissy* on keskiaikainen Loiren linnoitus. Linna on todistanut monia historiallisia tapahtumia, kuten normannien valloitusta ja sittemmin Jeanne d'Arcin kulkua vuonna 1429. Nykyisen muotonsa linna sai 1600-luvulla. *Château de la Ronce* on asuinlinna. Kirjailija Voltaire vieraili linnassa. Siellä hän tapasi Suzanne de Livryn, josta tuli hänen rakastajattarensa.

Lähteet
-------

1. ↑  Comparateur de territoire Institut National de la Statistique et des Études Économiques. Viitattu 13.3.2023. (ranskaksi)
2. ↑  Lion-en-Sullias Office de Tourisme de Sully sur Loire. Viitattu 13.3.2023. (ranskaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Lion-en-Sullias** Wikimedia Commonsissa
**Kreikan vuoden 1924 kansanäänestys** järjestettiin 13. huhtikuuta 1924 koskien monarkian lakkauttamista ja siirtymistä tasavaltaan. Äänestyksessä monarkian lakkauttamista kannattanut kanta voitti noin 70 % enemmistöllä.

Kreikka julistettiin parlamentaariseksi tasavallaksi 25. maaliskuuta 1924 katastrofiin päättyneen Vähän-Aasian sotaretken jälkeen. Kuningas Yrjö II, joka oli ollut maanpaossa jo 19. marraskuuta 1923 lähtien, syöstiin tuolloin vallasta, ja Kreikan parlamentissa suoritetussa presidentinvaalissa valittiin presidentiksi Pávlos Kountouriótis. Kansanäänestys vahvisti monarkian lakkauttamisen. Monarkian lakkauttamista seurasi niin kutsuttu Kreikan toisen tasavallan kausi. Monarkia palautettiin myöhemmin vuoden 1935 kansanäänestyksessä.

Tulokset
--------

Kansanäänestyksen tulos oli:

| Ääni | Ääniä |  % |
| --- | --- | --- |
| **Kyllä** | 758 742 | 69,99 |
| **Ei** | 325 322 | 30,01 |

Lähteet
-------

1. 1 2  Τα Δημοψηφίσματα στην Ελλάδα *Σαν Σήμερα*. Viitattu 2.9.2019.
2. ↑  Mavrogordatos, George Th.: *Stillborn Republic: Social Coalitions and Party Strategies in Greece, 1922-1936*, s. 32. University of California Press, 1983. ISBN 0520043588. Teoksen verkkoversio.

Kreikan kansanäänestykset
1862 · 1920 · 1924 · 1935 · 1946 · 1968 · 1973 · 1974 · 2015
**Somerniemen työväentalo** eli Oinasjärven työväentalo on Somerolla, entisen Somerniemen kunnan Oinasjärven kylässä sijaitseva entinen työväentalo. Se myytiin yksityisomistukseen vuonna 1984.

Historiaa
---------

Somerniemen työväenyhdistys perustettiin vuonna 1906, ja siihen liittyi 101 henkilöä. Vuonna 1909 yhdistys osti rakennuksen pois siirrettäväksi sekä tontin Oinasjärveltä. Siirtohanke kuitenkin hidastui, sillä yhdistyksen jäsenmäärä oli nopeasti pudonnut vain kuuteen, ja heidänkin välillään oli erimielisyyttä tulevan toimitalon koosta. Talon siirto tapahtui lopulta talkoilla syksyllä 1912. Lautatavaraa ostettiin sahalta velaksi, ja yhdistys otti myös lainaa muilta työväenyhdistyksiltä. Talon suunnitteli kirvesmies Heikki Korteniemi. Ensimmäiset iltamat päästiin pitämään vappuna 1914. Yleisöä oli paikalla yli 300 henkeä.

Sisällissodan aikaan punakaarti otti työväentalon majoituspaikakseen. Yhdistys päätti periä kaartilta vuokraa 400 markkaa kuukaudessa. Ilmeisesti tämän jälkeen talo oli suojeluskunnalla takavarikossa, sillä sen uutta avajaisjuhlaa vietettiin helluntaina 1919.

Sekä 1920- että 1930-lukujen alussa työväentalo joutui ilkivallan kohteeksi. Vuonna 1922 suojeluskuntalaiset ampuivat talon ikkunat rikki, viilsivät puukolla Marxin kuvaa ja uhkasivat myös työväentalon vahtimestaria. Syksyllä 1932 taas talon oviin ja ikkunoihin maalattiin punaisella maalilla sirpin ja vasaran kuvia. Lapuanliikkeen aikaan myös työväenyhdistyksen puheenjohtaja joutui kokemaan väkivaltaa, kun hänet "virutettiin" Oinasjärvessä.

1970-luvulla yhdistyksen toiminta hiljeni, ja vuonna 1984 se lakkasi kokonaan. Työväentalo myytiin yksityisomistukseen. Yhdistys purettiin virallisesti vuonna 1989, ja sen omaisuus lahjoitettiin Someron työväenyhdistykselle.

Rakennus
--------

Talo on hirsirunkoinen, ja se on vuorattu laudoilla vuonna 1928. Siihen kuului alun perin juhlasali, ravintola, keittiö sekä yhden huoneen ja keittiön sisältävä vahtimestarin asunto. Taloon tehtiin peltikatto vuonna 1935, ja talo maalattiin punaiseksi vuonna 1938. Piharakennuksessa sijaitsivat käymälät, puuvarasto ja putka.

Toimintaa työväentalolla
------------------------

Talolla näytettiin elokuvia vuodesta 1954 vuoteen 1967, jolloin elokuvatoiminta päättyi kannattamattomana. Tansseja pidettiin 1960-luvun lopulle saakka säännöllisesti, sen jälkeen satunnaisesti. Talolla on ilmeisesti 2010- ja 2020-luvuilla pidetty kirpputoria.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Tiirakari, Leeni; Salminen, Pekka; Horila, Tapio (toim.): Someron joulu 1999 (pdf)  1999. Somero:  Somero-seura. Viitattu 17.1.2023.
2. ↑  Somerniemen työväentalon kirppis kirppikset.info. Viitattu 17.1.2023.
**Kuobmujåkkå** (luulajansaameksi *Guobmujåhkå*) on Ruotsissa Norrbottenin läänissä Jällivaarassa Rånejoen vesistössä virtaava 9 kilometriä pitkä Rånejoen sivujoki.

Joen kulku ja sen valuma-alue
-----------------------------

Laajan kosteikkoalueen Guosasjáphen ja sen eteläpuolinen järvi Guobmujávrre muodostavat vesistöalueen, jossa virtaa lukuisia rinnakkaisia ja toisiinsa yhtyviä puroja. Purot keräävät kosteikon vesiä yhteen, mutta joukkoon liittyy myös valuma-alueen kaukaisia puroja. Pisin on Gilddejåhkå, joka alkaa kahden vaaran Jågŋåvárren ja Tjáhppisvárren välisestä laaksosta. Latvavesistöön kuuluvat myös Tjudekjávrren laskuoja, joka laskee Guobmujávrreen, ja Pajeltisjärven laskuoja, joka laskee alas suoalueelle. Suoalueen muut purot yhdistyvät järven pohjoispuolella yhdeksi uomaksi, joka alkaa virtaamaan kohti kaakkoa. Karttapalveluiden mukaan ainakin tätä uomaa kutsutaan Guobmujåhkåksi eli ruotsiksi Kuobmujåkkåksi.

Yläjuoksulla puolet joesta virtaa suoalueella ja sen pudotus on siellä noin 10 metriä ja kaltevuus on noin 2 metriä kilometrille (m/km). Alajuoksulla loput joesta putoaa 10 m/km. Alajuoksulla tämä näkyy lähde taukoamattomana koskijaksona. Joen viimeiset kilometrit se virtaa Råneträsketin lähistöllä. Järven länsipuolelta tulee jokeen puro Buolvekjávrresta ja pohjoisempana Buolvekvuomasta. Kuobmujåkkå yhtyy Rånejokeen aivan Råneträsketin alapuolella.

### Valuma-alueen piirteitä

Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (47,0 %), turve (47,6 %) ja kalliomaa (2,2 %). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (55,2 %) sekä soita ja kosteikkoja (41,6 %). Näiden lisäksi on 3,2 % vesistöjä.

Luontoarvoja
------------

Joen alku, latvavesistö ja itse Guobmujávrre kuuluvat Muddukseen (Muddus nationalpark, 511,37 km²) ja sijaitsevat sen itäosassa. Puistossa on vaellusreitistö, joka ei kuitenkaan ulotu joelle asti.

Vesistösuhteita
---------------

Kuobmujåkkå yhtyy Rånejokeen aivan sen yläjuoksulla. Sen valuma-alueen pinta-ala on 65,08 neliökilometriä. Rånejoki laskee Pohjanlahden Perämereen Luulajan kunnassa.

Lähteet
-------

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5 6 7  Kuobmujåkkå (SE743114-170549) *Vatteninformationssystem*. Tukholma, Ruotsi:  Länsstyrelsen. Viitattu 21.1.2021. (ruotsiksi)
2. ↑  Kuobmujåkkåin yläjuoksu *Lantmäteriet*. Gävle:  Lantmäteriet. Viitattu 21.1.2021. (ruotsiksi)
3. 1 2 3 4  Kuobmujåkkåin joensuu *Lantmäteriet*. Gävle:  Lantmäteriet. Viitattu 21.1.2021. (ruotsiksi)
4. 1 2 3 4  Kuobmujåkkå, Vattenwebb, SMHI, viitattu 21.1.2021 (ruotsiksi)
5. 1 2  Thoms-Hjärpe, Christina: Län och huvudavrinningsområden i Sverige (PDF),Faktablad nr 10, 2002, SMHI, viitattu 21.1.2021 (ruotsiksi)
6. ↑  Muddus, suojelualueiden hakupalvelu Länsstyrelsen Norrbotten, viitattu 21.1.2021 (ruotsiksi)
7. ↑  Rånejoki (SE732092-179483) *Vatteninformationssystem*. Tukholma, Ruotsi:  Länsstyrelsen. Viitattu 21.1.2021. (ruotsiksi)
**Ollilan työväentalo** oli Someron kaupungin Ollilan kylässä sijainnut työväentalo.

Historiaa
---------

Ollilan työväenyhdistys perustettiin vuonna 1907. Talo valmistui talkootyönä vuonna 1910 vuokratontille, joka myöhemmin lunastettiin omaksi. Ilmeisesti hieman myöhemmin rakennettiin vielä lisäosa, johon tuli juhlasali. Työväenyhdistyksen toiminta jakaantui torppariosaston (vuodesta 1919 eteenpäin pienviljelijäosasto), nuoriso-osaston ja puolueosaston kesken. Ilmeisesti pienviljelijäosaston perustamisen jälkeen yhdistyksessä alkoi olla sisäisiä ristiriitoja. Sisällissodan jälkeen toiminta oli seitsemän kuukautta pysähdyksissä, ja se aloitettiin uudestaan vuoden 1919 alkupuolella. 24 yhdistyksen jäsenistä oli kuollut sodassa.

Lapuanliikkeen aikaan 1930-luvun alussa talon ikkunat rikottiin ja tervattiin. Lisäksi salin lamput ja kamiina sekä ravintolahuoneen kalustoa oli rikottu.

Sotien jälkeen 1940-luvun lopulla puolue-erimielisyydet repivät yhdistystä kahtia, ja toiminta hiipui. Suunnitelmissa kuitenkin oli myös uuden työväentalon rakentaminen, ja materiaaleja sitä varten oli säilössä noin 10 vuoden ajan. Vuonna 1953 huonokuntoinen talo päätettiin siirtää Someron kirkonkylän työväenyhdistykselle käytettäväksi "sosialidemokraattisen puoluetoiminnan tekemiseen". Vuonna 1999 talosta oli jäljellä enää "maatunut kivijalka".

Toimintaa työväentalolla
------------------------

Talolla harrastettiin näytelmätoimintaa, pidettiin kursseja, iltamia ja kesäjuhlia sekä urheiltiin.

Rakennus
--------

Talo oli kooltaan noin 14 x 7 metriä. Siinä oli ainakin sali näyttämöineen, puffetti ja vahtimestarin asunto.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Tiirakari, Leeni; Salminen, Pekka; Horila, Tapio (toim.): Someron joulu 1999 (pdf)  1999. Somero:  Somero-seura. Viitattu 17.1.2023.
2. ↑  Hämeen Kansa *digi.kansalliskirjasto.fi*.  18.10.1930, no 198. Viitattu 17.1.2023.
**Valide Sultanin moskeija** (kreik. Τζαμί Βαλιδέ Σουλτάνας, *Tzamí Validé Soultánas*) on entinen moskeija Réthymnon kaupungissa Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Réthymnon vanhankaupungin laidalla lähellä Megáli Pórtaa eli kaupungin suurta porttia.

Moskeija on rakennettu viimeistään vuonna 1654, jolta vuodelta on varhaisin maininta siitä. Se on omistettu nimellään Turhan Hatice Sultanille, joka kuului sulttaani Ibrahimin haaremiin ja josta tuli valide sultan eli sulttaanin äiti, kun hänen poikansa Mehmed IV nousi sulttaaniksi vuonna 1648. Vuonna 1671 moskeija mainitaan Konstantinopolin Valide Sultanin moskeijan alaisena. Moskeijan toiminta lakkasi Kreikan ja Turkin väestönvaihdon myötä vuonna 1925.

Moskeijassa on kaksi kupolia ja minareetti. Nykyisin moskeija on niin muiden rakennusten ympäröimä, että vain sen minareetti näkyy kaupunkikuvassa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Τζαμί Βαλιδέ Σουλτάνας *Cretan Beaches*. Viitattu 6.9.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Valide Sultanin moskeija** Wikimedia Commonsissa
**Somero-opisto** (vuoteen 2013 **Someron kansalaisopisto**) on Somerolla vapaasta sivistystyöstä vastaava kansalaisopisto, jonka ylläpitäjänä on Someron kaupunki.

Opiston perustamisesta päätettiin 1956. Toiminta alkoi syksyllä 1963. Opiston toimialueena oli aluksi Someron kunta, vuonna 1968 toimialueeseen liittyivät Kiikalan ja Tl Kosken kunnat. Vuonna 1973 mukaan liittyi myös Somerniemen kunta, joka vuonna 1977 liitettiin Someroon. Kiikalan kunnan tultua liitetyksi Saloon vuonna 2009 opiston toiminta-alueena ovat 2010-luvulla olleet Somero ja Koski.

Opisto täytti 50 vuotta vuonna 2014. Juhlavuoden kuniaksi ilmestyi filosofian tohtori Leeni Tiirakarin kirjoittama opiston historia.

Lähteet
-------

* Horila, Tapio (toim.): *Someron kunnan koululaitos 1882–1982*. Somero: Someron kunta, 1982.
* Kärki, Manu: *Somerniemen kunnan historia*. Somerniemi-seuran julkaisuja 9. Somero: Amanita, 2015. ISBN 978-952-5330-79-3.
* Tiirakari, Leeni: *Tietoa, taitoa ja yhdessä oppimista. Someron kansalais-opisto 1964–2014*. Somero: Somero-opisto, 2014. ISBN 978-951-98214-1-2.

### Viitteet

1. ↑  Tiirakari 2014: 49.
2. 1 2  Somero-opisto Someron kaupunki.  Arkistoitu 7.2.2016. Viitattu 7.2.2016.
3. ↑  Horila 1982: 87-89.
4. ↑  Kärki 2015: 77-78.
5. ↑  Tiirakari 2014: 48.
6. ↑  Tiirakari 2014.
**Kreikan itsenäisyyspäivä** (kreik. Εορτασμός της Ελληνικής Επανάστασης, *Eortasmós tis Ellinikís Epanástasis*, "Kreikan kansannousun juhla"; usein vain 25η Μαρτίου, *25. Martíou*, "25. maaliskuuta") on Kreikassa, Kyproksella ja kreikkalaisissa yhteisöissä ympäri maailman vuosittain 25. maaliskuuta vietetty kansallispäivä, joka juhlistaa Kreikan vapaussotaa ja Kreikan itsenäistymistä Osmanien valtakunnasta. Itsenäisyyspäivä on toinen Kreikan kansallispäivistä Óchi-päivän ohella. Sitä vietetään aina samana päivänä kuin Marian ilmestyspäivää ortodoksisessa kirkossa.

Tausta
------

Turkkilainen Osmanien valtakunta kukisti Bysantin valtakunnan vuonna 1453, ja kreikkalaiset olivat tämän jälkeen turkkilaisvallan alla lähes 400 vuotta. Kreikan kansallisuusaate alkoi nousta 1700-luvun lopulla. Kreikan kansannousun ja seuranneen vapaussodan ainakin symbolisena alkuna pidetään sitä, kun piispa Germanos nosti Kreikan lipun Marian ilmestyspäivän juhlassa Agía Lávran luostarissa Peloponnesoksella 25. maaliskuuta 1821. Vapaussota kesti vuoteen 1829 saakka. Historiansa vuoksi itsenäisyyspäivän vietto kietoutuu Kreikassa tiiviisti yhteen ortodoksisen kirkon suurimpiin juhliin kuuluvan Marian ilmestyspäivän (*Evangelismós tis Theotókou*, Jumalansynnyttäjän Neitseen Marian ilmestys) juhlallisuuksien kanssa.

Juhlallisuudet
--------------

Kreikan itsenäisyyspäivää vietetään erityisesti juhlaparaateilla, liputuksilla ja muilla seremonioilla. Ateenassa järjestetään suuri sotilasparaati ja paikallisesti jokaisessa kaupungissa ja kylässä omia paraateja, joissa marssii sotilassoittokuntia, vapaussodan aikaisiin asuihin ja kansallispukuihin pukeutuneita, merkkihenkilöitä ja koululaisia sekä eri järjestöjä. Lisäksi kirkot täyttyvät Marian ilmestyspäivän juhlaliturgiaan osallistujista. Sen tärkeimpiä juhlapaikkoja on Tínos ja sen Panagía Evangelístrian kirkko. Ihmiset juhlistavat päivää myös kotona sekä kokoontumalla yhteen sukulaisten ja ystävien kanssa. Päivän perinteistä juhlaruokaa on kummeliturska (*bakaliáros*), koska juhla osuu suuren paaston ajalle.

* Juhlaparaatia Náfpliossa.Juhlaparaatia Náfpliossa.
* Juhlaparaatia Náfpliossa.Juhlaparaatia Náfpliossa.
* Koululaisten paraatia Ateenassa.Koululaisten paraatia Ateenassa.
* Koululaisten paraatia Ateenassa.Koululaisten paraatia Ateenassa.
* Juhlaliputusta Santorínilla.Juhlaliputusta Santorínilla.
* Juhlaliturgia Ottawassa Kanadassa.Juhlaliturgia Ottawassa Kanadassa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Greek Independence Day *Encyclopaedia Britannica*. Viitattu 25.3.2019.
2. 1 2 3  March 25, the Independence Day in Greece *Explore Crete*. Viitattu 25.3.2019.
3. 1 2 3  March 25 - Greek Independence Day *Xpat Athens*.  Arkistoitu 15.5.2019. Viitattu 25.3.2019.
4. ↑  The Traditional Dish of Greek Independence Day *Xpat Athens*. Viitattu 25.3.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kreikan itsenäisyyspäivä** Wikimedia Commonsissa
**Someron Esa** on vuonna 1917 perustettu somerolainen urheilun yleisseura. Seuralla on toimintaa seuraavissa lajeissa: hiihto, suunnistus, uinti ja yleisurheilu.

Someron Esan menestynein urheilija on ME-mies ja Euroopan mestari seiväshyppääjä Pentti Nikula, ja tunnetuista suomalaisista seiväshyppääjistä Someron Esaa edustavat tai ovat edustaneet myös Nikulan kanssa samaan aikaan kilpaillut Kauko Nyström sekä nuoremman polven hyppääjistä muun muassa Kauko Nyström junior, Kimmo Kuusela, Juha Rauhaniemi, Jari Holttinen, Minna Nikkanen, Eemeli Salomäki ja Tommi Holttinen. Myös yleisellä tulostilastolla mitaten Someron Esaa voidaan pitää Suomen parhaana seiväshyppyseurana kymmenen parhaan hyppääjän keskiarvon ollessa 531,5 cm.

Someron Esan on järjestänyt vuodesta 1979 alkaen Seiväskarnevaaleja ja seura pystytti Pentti Nikulaa kuvaavan seiväshyppypatsaan Somerolle vuonna 2012. 

Nykyisin Someron Esalla on riveissään myös menestyneitä nuoria moukarinheittäjiä, joista Henri Liipola kohosi vuonna 2017 jo miesten Suomen mestariksi ja Ruotsi-maaottelun voittajaksi. 

Someron Esa vietti vuonna 2017 satavuotisjuhlavuottaan juhlatapahtumin ja julkaisemalla Aulis Tiensuun kirjoittaman historiikin "Sata vuotta hyvässä seurassa". 

Seura ylläpitää Esakallion tanssilavaa Somerolla.

Lähteet
-------

1. ↑  Yhteystiedot *Someron Esa*. Someron Esa.  Arkistoitu 14.9.2009. Viitattu 17.5.2009. (suomeksi)
2. ↑  Tiensuu, Aulis: Maalaispojasta maailmanmaineeseen ja seiväshyppypatsaan malliksi *Yleisurheilu.fi*. Suomen urheiluliitto.  Arkistoitu 23.4.2013. Viitattu 26.1.2013.

Kirjallisuutta
--------------

* Tiensuu, Aulis: *Sata vuotta hyvässä seurassa. Someron Esan 100-vuotishistoriikki 1917-2017*. [Somero]: [Someron Esa ry], [2017]. ISBN 978-952-68816-0-7.

Aiheesta muualla
----------------

* Someron Esa
* Esakallio
**Lahmu** on mesopotamialaisessa mytologiassa jumala, joka syntyi kun makean veden henkilöitymän Apsûn ja suolaisen veden henkilöitymän Tiamatin vedet sekoittuivat ennen maailman syntyä kaaoksen alkuhämärässä. Tarina kerrotaan babylonialaisessa luomiskertomuksessa Enuma elish.

Lahmu sekä hänen sisarensa ja puolisonsa Lahamu olivat ensimmäinen alkumerestä ilmaantunut jumalpari. He edustavat yleensä mutaa tai liejua, mutta joissakin teksteissä heidät on kuvattu käärmeiksi, mahdollisesti siksi, että kiemurtelevan käärmeen liike muistuttaa aaltojen väreilyä. Jotkut tutkijat olettavatkin, että Lahmu ja Lahamu ovat vain Tiamatin toiset nimet. Lahmulla ja Lahamulla ei ole muuta merkittävää roolia babylonialaisessa mytologiassa, kuin että he ovat Ansharin ja Kisharin vanhemmat. Sumerien mytologiassa sana *Lahama* viittasi vesidemoneihin, jotka kuuluivat Enkille.

Lähteet
-------

* Lurker, Manfred: A Dictionary of Gods and Goddesses, Devils and Demons. Routledge & Kegan Paul, 1987. ISBN 0-203-67189-9

### Viitteet

1. 1 2  Lahmu and Lahamu *Encyclopædia Britannica*. Encyclopædia Britannica, inc. Viitattu 20.2.2019. (englanniksi)
2. 1 2  Lurker 1987, s. 108