recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Ylen entinen Kesäkadun toimitalo (1968) on nykyisin Suomen ympäristökeskuksen käytössä, osoitteena Mechelininkatu 34a.
**Rakennustoimisto Arvonen Oy** oli vuosina 1934–1969 toiminut, Veli Arvosen Turkuun perustama rakennusyritys, joka toimi valtakunnallisesti. Vuonna 1969 konkurssiin mennyt yritys urakoi muun muassa Helsingin Kaupunginteatterin (Timo Penttilä, 1967), Helsingin yliopiston Viikin alueen rakennuksia, HYKSin Meilahden klinikan, Kotkan keskussairaalan, Yleisradion Kesäkadun toimitalon (1968), Rovaniemen Polar-hotellin (Aarne Ehojoki, 1960) ja Turun Pansion telakan. Arvosen eteläisin rakennuskohde oli Hangon kaupungintalo (1951) ja pohjoisin Kemijärven kirkko (1950), molemmat Bertel Liljequistin suunnittelemia.

Arvonen Oy:n mukana menivät konkurssiin myös sen tytäryhtiöt Turun Sähköloiste Oy ja Paraisilla toiminut tiilitehdas Keramia Oy. Konkurssi aiheutui viime kädessä vuoden 1968 devalvaation myötä kohonneista kustannuksista yrityksen valuuttalainoissa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Arvonen Oy:n velat kahdeksan miljoonaa.  *Helsingin Sanomat*, 28.1.1969, s. 19. Näköislehden aukeama (tilaajille).
**Markianí** (kreik. Μαρκιανή) on kykladisen kulttuurin aikaisen asutuksen arkeologinen kohde Amorgóksen saarella Kreikassa. Se sijaitsee Notinán eli saaren eteläosan alueella olevalla kukkulalla lähellä saaren lounaisrannikkoa. Paikan nimi on nykyaikainen, eikä sen muinaista nimeä tunneta.

Markianín asutus on ajoitettu varhaiselle kykladiselle kaudelle noin vuosiin 3200–2000 eaa. Se oli yksi Amorgóksen 12 tunnetusta linnoitetusta asutuksesta tuolla aikakaudella, ja niistä merkittävin. Asutuksen historia kykladisen kulttuurin kaudella voidaan jakaa neljään vaiheeseen: Vaihe I käsitti noin vuodet 3200–3000 ja oli samanaikainen Grótta-Pilós-kulttuurin kanssa. Tuolloin kukkulalle rakennettiin linnoitusmuuri. Vaihe II käsitti noin vuodet 3000–2800 eaa. ja siinä oli yhtymäkohtia saman ajan Kámpoksen kulttuurin kanssa. Asutus keskittyi edelleen kukkulan huipulle. Vaihe III käsitti noin vuodet 2800–2450 eaa. Tuona aikana asutus laajeni kukkulan ympärille. Vaihe IV käsitti noin vuodet 2450–2200 eaa. ja oli samanaikainen Kastrín kulttuurin kanssa. Asutuksen kooksi on arvioitu suurimmillaankin vain noin 15 taloutta eli noin 70–80 henkeä.

Markianín linnoitetun kukkulan korkeus on 265 metriä merenpinnasta. Muuria on löydetty noin 70 metrin matkalta kukkulan pohjoisosassa. Muurissa on eräänlaisia bastioneita. Lisäksi kukkulalla on talojen ja viemäröinnin jäänteitä. Paikalta on löydetty eri kausien keramiikkaa sekä pronssiesineitä ja muun muassa obsidiaanista tehtyjä työkaluja. Karja on jäänteistä päätellen ollut pääasiassa lampaita ja vuohia sekä sikoja. Maanviljelyksessä on tunnettu ainakin oliivi, viiniköynnös, ohra ja pavut.

Paikalla on ollut jonkinlaista asutusta myös antiikin aikana hellenistisellä ja roomalaisella kaudella. Asutus löydettiin vuonna 1985 saaren muinaiskohteita kartoitettaessa. Löydön teki arkeologi Evangelía "Líla" Maragkoú (usein Marangoú). Paikan kaivaukset ja tutkimukset suoritettiin vuosina 1987–1991.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Marangou, Lila I. & Doumas, Christos & Gavalas, Giorgos: *Markiani, Amorgos: An Early Bronze Age Fortified Settlement*. British School at Athens Supplementary volume 40. British School at Athens, 2006. ISBN 0904887529. Teoksen verkkoversio.
2. 1 2  Whitelaw, Todd: Investigating site diversity in the Early Bronze Age Aegean.  *Archeology International*, 2002/3, nro 6, s. 29–32. Artikkelin verkkoversio.  (Arkistoitu – Internet Archive)
3. 1 2 3 4  Μαρκιανή Αμοργού *Gistor*. Viitattu 21.8.2017.
4. ↑  Amorgos history: Prehistory and Antiquity Amorgos 2800 – 2300 BC *Amorgos*. Viitattu 21.8.2017.
**Rakennuskustannusindeksi** kuvaa rakennustöiden, rakennusmateriaalien ja muiden rakennuskustannusten hintakehityksen suhteellista muutosta. Indeksi julkaistaan kuukausittain, ja se on rakennusalalla yleisimmin käytetty rakennuskustannusten muutosta kuvaava lähde.

Indeksityypit
-------------

Indeksejä lasketaan useita, viidelle eri talotyypille. Lisäksi lasketaan peruskorjausindeksit, ja erilaisia osaindeksejä. Asuinkerrostalon indeksi eli **kokonaisindeksi** on vakiintunut yleisimmin käytetyksi ja yleensä puhuttaessa rakennuskustannusindeksistä tarkoitetaan juuri sitä. Kaikki indeksisarjat jaotellaan joko ammattimaiseen tai omatoimiseen rakentamisen.

Indeksilaskennan pohjana ovat tietyt mallitalot. Asuinkerrostalon mallitaloina on kaksi rakennusta, kolmikerroksinen lamellitalo ja seitsemänkerroksinen tornitalo. Pientalon indeksi perustuu paikallarakennettuun pientaloon.

Painoarvotettu indeksi
----------------------

Rakennuskustannusindeksi on ns. *kiinteäpainoinen Laspreyres-indeksi*. Työ-, aine, palvelu- ja kalustokustannuksille määritetään painoarvo, missä suhteessa niiden kustannusmuutokset huomioidaan. Lisäksi on määritetty painoarvot eri tuotantovaiheittain. Painoarvot tarkistetaan aika-ajoin vastaamaan muuttuneita olosuhteita.

Indeksin aikasarja
------------------

Indeksi on määritelty lähes 1900-luvun alusta asti. Vuonna 1955 indeksinpito siirtyi Kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeriöltä ja Suomen Pankilta *Tilastolliselle päätoimistolle*, nykyisen julkaisijan Tilastokeskuksen edeltäjälle. 

Indeksisarjoja on useita, sillä indeksi on tasattu useita kertoja. Indeksiluvun kanssa on aina ilmoitettava **indeksisarja**, muuten on mahdotonta tietää, mihin sarjaan luku perustuu. Uusimmat sarjat ovat: 

* 1951 = 100
* 1964 = 100
* 1973 = 100
* 1980 = 100
* 1990 = 100
* 1995 = 100
* 2000 = 100

Vanhoja sarjoja ketjutetaan uudempien sarjojen muutoksilla.

Tietojen keruu ja julkaiseminen
-------------------------------

Indeksit julkaistaan joka kuukauden 12. päivä, tai sitä edeltävänä arkipäivänä. 

Rakennustarvikkeiden hintojen pohjatiedot kerätään kyselyillä suoraan rakennusmateriaaleja myyviltä tukku- ja vähittäiskaupoilta, valmistajilta ja palvelujen tarjoajilta. Rakennustarvikkeisiin on pyritty ottamaan mukaan tärkeimmät tuotteet. Niiden hinnoissa huomioidaan keskitettyjen ostojen yhteydessä yleisesti annettavat alennukset.

Palkkatiedot saadaan palkkatilastoista. Indeksissä seurataan työehtosopimusten mukaisia aika- ja urakkapalkkoja. Myös palkkojen sosiaalikustannukset huomioidaan.

Esimerkki: Rakennuskustannusindeksi maaliskuulta 2012
-----------------------------------------------------

**Rakennuskustannusindeksi (2010 = 100)**

**Kokonaisindeksi 105,7**

* Työpanokset 104,4
* Tarvikepanokset 105,4
* Muut panokset 111,4

Lähteet
-------

* Tilastokeskus: Rakennuskustannusindeksi Tilastokeskus. Viitattu 8. toukokuuta 2012.
* Tilastokeskus: Rakennuskustannusindeksi 2005=100, helmikuu 2007 Tilastokeskus. Viitattu 17. maaliskuuta 2007.
* Rakennustietosäätiö: *RAKENNUSALAN TILASTOT JA INDEKSIT*. Rakennustietosäätiö, 1989. RT 05-10411.
Kasvainsolulinjan karyotyyppi. 46 kromosomin lisäksi löytyy monien muiden kromosomipoikkeavuuksien ohella merkkikromosomi voidaan nähdä ylhäällä kuvassa.
**Marker-kromosomi** on pieni ylimääräinen kromosominpala, joka ei ole kiinnittynyt mihinkään muuhun kromosomiin, eikä vielä tiedetä, minkä kromosomin materiaalia se on. Osa markereista on viattomia, osa aiheuttaa kehityshäiriöitä.

Marker-kromosomi on pääpiirteissään osittainen trisomia. Joskus markeria hillitsee epäaktiivi perintöaines, jolloin sillä on hyvin vähän tai ei lainkaan vaikutusta. On olemassa joitain markereita, jotka kulkeutuvat perheessä vähäisellä vaikutuksella; ja joitain, jotka syntyvät ilman, että vanhemmat ovat sairastavia tai kantajia. Toisinaan markerit eivät periydy, sillä ne voivat kadota solujakautumisen aikana pienen kokonsa vuoksi. On olemassa henkilöitä, joilla on multippeleita markereita.

Erityisiä tutkimuksia aineksen tunnistamiseksi tehtäessä voidaan luoda johtopäätöksiä markerin vaikutuksesta. On olemassa tavallisempi marker, jota kutsutaan kromosomi 15:n käänteiseksi kahdentumiseksi. Tässä erityisessä syndroomassa esiintyy kehityksellisiä vajavaisuuksia ja fyysisiä muunnelmia. Vaikea tilanne syntyy, kun marker-kromosomi löytyy sikiökauden tutkimuksessa, lapsivesipunktiossa. Jos marker ei kuulu tavallisempiin markereihin eikä kummallakaan vanhemmista sitä ole, voi olla hyvin vaikeaa ennustaa markerin vaikutuksia. Tavallisesti, kun vanhempi kantaa samaa markeria, vaikutus on paljon pienempi.

Lähteet
-------

* Wallerstein, Robert: Marker chromosomes *Chromosome Deletion Outreach*.  Arkistoitu 25.12.2003. Viitattu 15.8.2018 (englanniksi) .  **Web archive 2003**

### Viitteet

1. ↑  Somer, Mirja: Ylimääräinen kromosomiaines *Verneri.net*.  3.4.2014. Viitattu 15.8.2018.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Marker\_chromosome
Rakennusmestarien talo
**Rakennusmestarien talo** on Helsingissä Eerikinkadun ja Fredrikinkadun kulmatalo. Sen omistaa Rakennusmestarien säätiö. Talo on alun perin valmistunut 1932, ja sen on suunnitellut rakennusmestari Heikki Kaartinen. Vuonna 1966 valmistui Eerikinkadun puolelle laajennusosa Risto-Veikko Luukkosen ja Helmer Stenrosin suunnittelemana. Samalla vanha osa uudistettiin.

Rakennusmestarien talossa aloitettiin keväällä 2019 muutostyöt hotelliksi, ja kaikki toimijat joutuvat etsimään uudet tilat. Suomalaisen Primehotels-yhtiön operoima 240 huoneen Hotel Mestari avataan toukokuussa 2022.

Rakennusmestarien talossa toimi 1960-luvulta 2000-luvulle tanssiravintola Vanha Maestro sekä vuosina 1992–2019 biljardisalistaan tunnettu Corona-baari, joka muutti kiinteistöremontin tieltä The Train Factoryyn Vallilan konepaja-alueelle. Muita Rakennusmestarien talossa toimineita ravintoloita ovat olleet Sedu Koskisen 2000-luvun alun yökerhot Studio 51, Freda 51 ja Burleski Club sekä Corona-baarin kyljessä toimineet Kafe Moskova ja Dubrovnik Lobby & Lounge. Talon pohjakerroksessa on toiminut Andorra-elokuvateatteri.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kimmo Oksanen: Iso pala kaupunkikulttuuria katoaa.  *Helsingin Sanomat*, 24.10.2018, s. A 16.
2. 1 2  Rakennusmestarien talosta hotelli *Rakennuslehti*.  12.3.2019. Viitattu 16.2.2021.
3. ↑  Hotel Mestari *Primehotels*. Viitattu 28.3.2022.
4. ↑  Toivanen, Pauliina: Kaurismäkien legendaariset ravintolat siirtyvät Vallilan Konepajalle – myös kirpputoriperinne jatkuu *Yle Uutiset*.  18.6.2019. Viitattu 16.2.2021.
5. ↑  Malminen, Ulla: Helsingin legendaarisen Corona Baarin tilalle tulee uusi hotelli – kilpailu kovenee koronakurimuksen keskellä *Yle Uutiset*.  20.4.2021. Viitattu 20.4.2021.
NASAn animaatio yhdistymisestä.
Kuvassa on Maan yötaivas 3,75 miljardin vuoden kuluttua kun Andromeda (vas.) lähestyy Linnunrataa.
**Andromedan ja Linnunradan yhdistyminen** tapahtuu luultavasti noin 2,5–5 miljardin vuoden päästä ja siinä nämä Paikallisen ryhmän kaksi suurinta galaksia törmäävät ja yhdistyvät toisiinsa. Tällöin Aurinkokunnan sisältävä Linnunrata ja Andromedan galaksi sulautuvat yhdeksi galaksiksi.

Galaksien arvioidaan olevan noin 2,5 miljoonan valovuoden etäisyydellä toisistaan. Törmäyksen arvioidaan alkavan noin 4 miljardin vuoden kuluttua.

Andromedalla on havaittu olevan noin 1 miljoonan valovuoden etäisyydelle yltävä halo. Mikäli Linnunradalla on vastaava halo, niin galaksien törmäys saattaa alkaa huomattavasti aikaisemmin. Se saattaa jopa olla jo meneillään. Linnunradan haloa ei pystytä havaitsemaan sen sisältä käsin.

Hubblen lain mukaan kaukaiset galaksiryhmät loittonevat toisistaan, mutta Andromeda ja Linnunrata kuuluvat samaan ryhmään, eikä niillä arvella olevan loittonemiseen tarvittavaa keskinäistä alkunopeutta. Andromeda lähestyy Linnunrataa suurin piirtein 140 km/s. eli 500 000 km/h, mutta samalla sillä voi olla poikittaista nopeutta, jonka suuruutta ei varmasti tiedetä. Jos poikittaisnopeutta ei ole paljon, galaksit kohtaavat ja kaasupilvien törmätessä ne menettävät lisää keskinäistä nopeuttaan sulautuen lopulta yhteen.

Lähteet
-------

1. ↑  Linnunradasta tulee Lintumeda *Tiede -lehti*.  18.05.2007.  Arkistoitu 23.5.2007. Viitattu 8.2.2010.
2. 1 2 3 4  Lehner, N. & Howk, J.C. & Wakker, B.: News Release Number: STScI-2015-15 Hubble Finds Giant Halo Around the Andromeda Galaxy *Hubblesite*.  7.5.2015. Viitattu 9.11.2018 (englanniksi).
3. ↑  Hazel Muir: Galactic merger to ‘evict’ Sun and Earth *New Scientist*.  14.5.2007. Viitattu 9.11.2018 (englanniksi).

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Andromedan ja Linnunradan yhdistyminen** Wikimedia Commonsissa

* Andromeda and Milky Way Might Collide Sooner Than We Think
* King, Bob: Andromeda and Milky Way Might Collide Sooner Than We Think *Universe Today*.  15.5.2015. Viitattu 9.11.2018 (englanniksi).
* Drake, Nadia: Milky Way Has 4 Billion Years to Live - But Our Sun Will Survive *National Geographic*.  24.3.2014. Viitattu 9.11.2018 (englanniksi).
* Burne, Cristy: Milky Way vs Andromeda (because now we're in with a chance) *PHYS.org*.  6.3.2018. Viitattu 9.11.2018 (englanniksi).
* Jones, Joycelyn Thomson & Malanoski, Mark: Crash of the Titans: Milky Way & Andromeda Collision *NASA - Hyperwall*.  23.5.2018. Viitattu 9.11.2018 (englanniksi).
* Mathewson, Samantha: The Andromeda Galaxy Is Not Bigger Than the Milky Way After All *Space.com*.  20.2.2018. Viitattu 9.11.2018 (englanniksi).
**Andronikos IV Palaiologos** (1348–1385) oli Bysantin keisari vuosina 1376–1379.

Andronikos IV oli keisari Johannes V:n poika. Hän kapinoi isäänsä vastaan osmannien sulttaani Murad I pakotettua Johannes V:n vasallikseen vuonna 1373. Andronikos IV oli liitossa Murad I:n pojan kanssa, joka hänkin kapinoi omaa isäänsä vastaan. Kummankin kapina epäonnistui. Murad I antoi sokaista oman poikansa ja vaati alaistaan Johannes V:tä menettelemään samoin. Johannes V ei kuitenkaan sokaissut kun toisen Andronikos IV:n silmistä.

Vuonna 1376 genovalaiset auttoivat Andronikos IV:tä kaappaamaan vallan. Mutta Genovan suurin vihollinen Venetsia hyökkäsi heti häntä vastaan. Vuonna 1379 venetsialaisten onnistui syrjäyttää Andronikos IV ja asettaa hänen isänsä Johannes V takaisin valtaistuimelle. Andronikos IV kapinoi vielä kertaalleen vuonna 1385, mutta kuoli pian tämän jälkeen.

Kirjallisuutta
--------------

* Georg Ostrogorsky: *History of the Byzantine State*. Rutgers University Press, 1969. ISBN 0-8135-1198-4.
* John Julius Norwich: *Byzantium: The Decline and Fall*. Viking, 1991. ISBN 0-679-41650-1.

Lähteet
-------

1. ↑  Andronicus IV Palaeologus Encyclopedia Britannica. Viitattu 26.3.2014.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Johannes V Palaiologos** | **Bysantin keisari** | Seuraaja:**Johannes V Palaiologos** |

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Kreikka
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
**Vautour** oli Ranskan laivaston 1930 vesille laskettu Aigle-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa, kunnes miehistö upotti aluksensa Toulonin satamassa 27. marraskuuta 1942.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Aigle-luokka (hävittäjä)*
Alus tilattiin Le Havresta Forges et Chantiers de la Méditerranéelta, missä köli laskettiin 30. tammikuuta 1929. Alus laskettiin vesille 26. elokuuta 1930 ja otettiin palvelukseen 2. toukokuuta 1932.

Palvelus
--------

*Vautour* liitettiin Välimeren laivaston 7. viirikköön, jonka mukana se osallistui Genovan pommitukseen kesäkuussa 1940. Ranskan ja akselivaltojen välisen aselevon astuttua voimaan alus pysyi Toulonissa tai Pohjois-Afrikan tukikohdissa.

Saksalaisten tunkeuduttua Vichyn Ranskan hallitsemalle alueelle alus upottautui 27. marraskuuta 1942 muiden ranskalaisalusten kanssa Toulonin satamaan. Italialaiset nostivat aluksen hylyn, mutta sitä ei koskaan kunnostettu. Se upposi uudelleen liittoutuneiden ilmapommituksessa 4. helmikuuta 1944.

Lähteet
-------

* Whitley, M. J.: *Destroyers of World War Two - an international encyclopedia*. Lontoo: Arms and Armour, 1988. ISBN 0-85368-910-5. (englanniksi)
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1922–1946*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1987. ISBN 0-85177-146-7. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  Whitley, M. J. s. 40
**Ingemo Engström** (s. 15. lokakuuta 1941 Pietarsaari) on suomenruotsalainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. 

Engström valmistui 1960-luvulla Helsingin yliopistosta pääaineena kirjallisuudentutkimus. Vuonna 1967 hän aloitti opiskelut vasta perustetussa Münchenin elokuvakoulussa, Hochschule für Fernsehen und Film Münchenissä. Engströmin ensimmäinen pitkä elokuva, *Dark Spring* (1970), oli samalla hänen lopputyönsä Münchenin elokuvakoulusta. 

Engströmin tuotantoon kuuluu 5 pitkää elokuvaa, sekä 4 näytelmäelokuvaa. Engströmin elokuvista *Pako Pohjoiseen* on nähty Ylellä.

Engström työskenteli myös yhdessä saksalaisen elokuvaohjaaja Harun Farockin kanssa. Engström käsikirjoitti ja ohjasi yhdessä Farockin kanssa elokuvan *Erzählen* (1975) ja näytteli Farockin elokuvassa *Zwischen Zwei Kriegen* (1978).

Lähteet
-------

1. ↑  Dark Spring *Svenska Filminstitutet*. Viitattu 19.4.2023. (ruotsiksi)
2. ↑  Pako pohjoiseen näyttää natseja pakenevan saksattaren ja suomalaismiehen kiihkeän romanssin *yle.fi*. Viitattu 19.4.2023.
3. ↑  Retrospective Ingemo Engström, June 2 – 19, 2022, Cinema Arsenal, Berlin / Event / Projects / Harun Farocki Institut *harun-farocki-institut.org*. Viitattu 19.4.2023. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Ingemo Engström Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* Pako Pohjoiseen

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Elonet

 |

 |
**Surcouf** (runkonumero D621) oli Ranskan laivaston 1955 palvelukseen otettu Surcouf-luokan hävittäjä.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Surcouf-luokka*
Alus tilattiin Lorientin laivastontelakalta, missä köli laskettiin heinäkuussa 1951. Alus laskettiin vesille 3. lokakuuta 1953 ja otettiin palvelukseen 1. marraskuuta 1955.

Palvelus
--------

Palvelukseen oton jälkeen alus sijoitettiin Brestiin, mistä se siirrettiin 1961 Touloniin. Alus osallistui 1956 Suezin kriisin aikana operaatio Musketeeriin. Alukseen törmäsi 26. maaliskuuta 1960 Groizin edustalla rahtialus *Léognan*. Algerian sodassa maaliskuussa 1962 alus määrättiin tulittamaan Bab el-Ouedia, mutta aluksen päällikkö capitaine de frégate Picard-Destelan kieltäytyi annetusta käskystä.

Alus muutettiin 1960-luvun alussa komentotehtäviin, jolloin etummainen 57 millimetrin tykki poistettiin sillan laajennuksen tieltä.

Neuvostoliittolainen tankkeri *General Busharov* törmäsi alukseen 6. kesäkuuta 1971 Välimerellä hieman alle 100 kilometriä Cartagenasta etelään. Alukselta lensi yhdeksän miestä mereen ja yksi paloi pahoin kuollen saamiinsa vammoihin myöhemmin. *Tartun* yrittäessä ottaa pahoin vaurioitunut alus hinaukseen *Surcouf* katkesi kahtia, jolloin keula upposi nopeasti. Perä hinattiin Cartagenan kautta Touloniin. Perä upotettiin Exocet-ohjuksella palveluksesta poiston jälkeen 5. toukokuuta 1972.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:French destroyer Surcouf (D621)

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1947–1995*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1995. ISBN 0-85177-605-1. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Gardiner, Robert s. 110

*Surcouf*-luokan hävittäjät (T47)

|  |
| --- |
| *Surcouf* – *Kersaint* – *Cassard* – *Bouvet* – *Dupetit-Thouars* – *Chevalier Paul* – *Maillé-Brézé* – *Vauquelin* – *D'Estrées* – *Du Chayla* – *Casabianca* – *Guépratte* |
| Edeltäjä: Hardi-luokka – Seuraaja: Duperré-luokka (T53) |
**Sidney Clare** (15. elokuuta 1892 New York – 29. elokuuta 1972 Los Angeles) oli yhdysvaltalainen sanoittaja. Hän aloitti uransa vaudeville-tanssijana ja koomikkona ja tuli tunnetuksi erityisesti elokuvamusiikin sanoituksistaan.

Eddie Cantor nauhoitti vuonna 1921 Claren ja Con Conradin laulun "Ma, He’s Makin’ Eyes at Me", ja kappaleen ovat myöhemmin tehneet menestyksekkäät versionsa myös Dick Robertson (1940) ja Lena Zavaroni (1974). Vuoden 1926 kappaleesta "I’d Climb the Highest Mountain" (säv. Lew Brown) tuli hitti sekä Al Jolsonille että Sophie Tuckerille. Myöhemmin sen ovat nauhoittaneet useat jazzartistit. Myös Sam Steptin säveltämä "Please Don’t Talk About Me When I’m Gone" (1931) muodostui suosituksi jazznumeroksi, kun Louis Armstrong nauhoitti siitä oman versionsa.

Elokuvamusiikin sanoittamisen Clare aloitti vuonna 1929. Hän muutti työtä varten pysyvästi Los Angelesiin. Hänen menestyneimpiin sanoituksiinsa kuuluvat lapsitähti Shirley Templelle kirjoitetut "On the Good Ship Lollipop" ja "Polly Wolly Doodle", Vincent Youmansin säveltämä "Keeping Myself for You" sekä Jay Gorneyn kanssa kirjoitettu "You’re My Thrill" vuoden 1933 elokuvasta *Jimmy and Sally*. 1930-luvun jälkeen Clare kirjoitti musiikkia enää harvakseltaan.

Sidney Clare valittiin Songwriters Hall of Fameen vuonna 1970. Hän kuoli Los Angelesissa elokuussa 1972.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Sidney Clare *Songwriters Hall of Fame*.  Arkistoitu 4.3.2016. Viitattu 9.4.2012. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Huey, Steve: Sidney Clare *Allmusic*. Viitattu 9.4.2012. (englanniksi)

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* RISM
* SNAC

 |

 |
*Tämä artikkeli kertoo tähtitieteen ilmiöstä. Taivaanpallo on myös kirjailija Olli Jalosen romaani.*
Maapallo pyörimässä taivaanpallon sisällä. Punaisella katkoviivalla Auringon rata eli ekliptika.
**Taivaanpallo** on kuviteltu pallopinta, jonka keskipisteessä katsoja on ja jolla taivaankappaleet näyttävät sijaitsevan.

Taivaanpallo on viimeistään 2 500 vuotta sitten kehitetty ajatus pallosta, joka ympäröi maapalloa. Ihmiset ymmärsivät jo antiikin aikoina, että maapallo on pallomainen, ja he hahmottivat tähdet taivaanpallon reikinä tai jollain muulla tavalla taivaanpalloon liittyvinä valoina. Taivaanpalloa ei ole todellisuudessa olemassa, sillä tähdet ovat kaukaisuudessa eri etäisyyksillä sijaitsevia kaasupalloja. Taivaanpallon näennäinen pyörimisliike Maan ympäri taas johtuu Maan omasta pyörimisestä. Taivaanpallo on kuitenkin edelleen käyttökelpoinen käsite, ja ajatus pyörivästä taivaanpallosta helpottaa tähtitaivaan tarkkailua.

Taivaanpallo pyörähtää kerran akselinsa ympäri vajaassa vuorokaudessa, tarkemmin noin 23 tunnissa 56 minuutissa ja 4 sekunnissa eli yhdessä tähtivuorokaudessa. Taivaanpallon pyöriminen tuo esiin eri tähtikuvioita, sekä esimerkiksi Auringon ja Kuun. Maan kierto Auringon ympäri muuttaa meidän näkökulmaamme taivaanpalloon, sillä Maan akseli on 23,5 astetta kallellaan. Tällöin eri tähtikuviot näkyvät samaan vuorokaudenaikaan. Tähdet kulkevat kaarimaisia tai ympyrämäisiä ratoja näkyvällä taivaanpallolla.

Taivaanpallon kohteet ilmoitetaan leveysastetta vastaavana deklinaationa δ ja pituusastetta vastaavana rektaskensiona α. Taivaanpallon kohteen suunta määritellään tuntikulmana. Jokin taivaankappale, esimerkiksi Aurinko, Kuu, planeetta tai tähti on tietyllä korkeudella ja tietyssä suunnassa, eli kappaleella on kulmakorkeus ja atsimuutti.

Maan pyörimisakseli osoittaa taivaanpallon pohjoiseen ja eteläiseen taivaannapaan, joiden näennäiseen suuntaan Maan pyöriminen ei vaikuta. Navoilta katsottuna taivaannavat ovat suoraan yläpuolella ja päiväntasaajalla aivan horisontissa. Taivaannavan korkeus riippuu leveysasteesta. Jos ollaan leveysasteella 60, pohjoinen taivaannapa on samoin 60 asteen korkeudella. Tällä korkeudella on suunnilleen Pohjantähti.

Pohjoisnavalla nähdään vain taivaanpallon pohjoispuoliskon tähdet ja etelänavalla eteläpuoliskon tähdet. Päiväntasaajalla vuoden aikana voidaan nähdä koko taivaanpallo.

Taivaanrannan yläpuolella näkyvää osaa taivaanpallosta kutsutaan taivaankanneksi. Taivaanpallon havaitsijan pään päällä oleva kohta on taivaanlaki eli zeniitti ja jalkojen alla oleva, "maan sisässä" oleva suunta nadiiri.

Lähteet
-------

1. ↑  *taivaanpallo.* *Kielitoimiston sanakirja*. Helsinki: Kotimaisten kielten keskus, 2022.
2. 1 2 3 4  Karttunen, Hannu & Manner, Olli & Perhoniemi, Tuukka: *Tähdistöt*, s. 7–9. Ursa, 2012. ISBN 978-952-5329-98-8.
3. ↑  Tähtiaika Ursa. Viitattu 12.5.2009.
4. ↑  *taivaankansi.* *Kielitoimiston sanakirja*. Helsinki: Kotimaisten kielten keskus, 2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Taivaanpallo** Wikimedia Commonsissa
**Ingenuus** (k. 258 tai 260) oli roomalainen usurpaattori, joka nousi kapinaan keisari Gallienusta vastaan Pannoniassa vuonna 258 tai todennäköisemmin 260. Hän oli kapinan aikana Pannonian maaherra.

Erään teorian mukaan Ingenuus julistautui keisariksi heti sen jälkeen kun Gallienuksen vanhin poika Valerianus II oli kuollut Pannoniassa vuonna 258. Luultavammin hän kuitenkin kapinoi vasta kun Gallienuksen isä ja kanssahallitsija Valerianus joutui persialaisten vangitsemaksi 260. Kun Gallienus kuuli Ingenuuksen kapinasta, hän kokosi armeijansa nopeasti ja lähti kenraali Aureoluksen kanssa Pannoniaan ja kukistivat Ingenuuksen joukot Mursan lähellä. Ingenuus luultavasti kuoli taistelussa tai itsemurhan tekemänä.

Lähteet
-------

* A. H. M. Jones et al.: *The Prosopography of the Later Roman Empire. Vol. 1, A. D. 260-395*. Cambridge University Press, 1971. ISBN 0521072336. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Aurelius Victorin mukaan **Ingebus**.
2. 1 2  William Leadbetter: Ingenuus (260 A.D.)  24.9.1998. De Imperatoribus Romanis: An Online Encyclopedia of Roman Emperors. Viitattu 3.3.2009. (englanniksi)
3. 1 2  The Prosopography of the Later Roman Empire s. 457
Flavanonien yleinen rakenne
**Flavanonit** ovat flavonoideihin kuuluvia aromaattisia heterosyklisiä orgaanisia yhdisteitä. Flavanoneja esiintyy useissa eri kasveissa erityisesti sitruksissa, asterikasveissa ja hernekasveissa. Erilaisia flavanoneja tunnetaan yli 300.

Flavanonien rakenne koostuu bentseenirenkaasta, johon on fuusioitunut pyranonirengas. Pyranonirenkaan niin kutsuttuun 2-asemassa sijaitsevaan hiiliatomiin on sitoutunut bentseenirengas. Bentseenirenkaan konfiguraatio on tyypillisesti S. Kasvit muodostavat flavanoneja kalkoneista kalkoni-isomeraasientsyymin katalysoimana. Flavanonin perusrakenne esiintyy kasveissa usein glykosideissa. Kasvit muodostavat flavanoneista edelleen muita flavonoideja kuten flavoneja ja isoflavoideja. Flavanoneihin kuuluvia yhdisteitä ovat muun muassa naringeniini, hesperetiini, pruniini ja eriodiktyoli

Lähteet
-------

1. 1 2  Thomas Scott, Eric Ian Mercer: *Concise encyclopedia biochemistry and molecular biology*, s. 226. Walter de Gruyter, 1997. ISBN 978-3110145359. (englanniksi)
2. 1 2  David S. Seigler: *Plant secondary metabolism*, s. 158. Springer, 1998. ISBN 978-0-412-01981-4. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 14.10.2018). (englanniksi)
3. ↑  Oyvind M. Andersen, Kenneth R. Markham: *Flavonoids*, s. 918. CRC Press, 2005. ISBN 9781420039443. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 14.10.2018). (englanniksi)
4. ↑  Florence Gleason,Raymond Chollet: *Plant Biochemistry*, s. 139. Jones & Bartlett, 2011. ISBN 978-0763764012. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 14.10.2018). (englanniksi)
Isotaivaansiiven siipien alapinnat
**Taivaansiivet** (*Morpho*) on täpläperhosiin kuuluva perhossuku. Sen noin 70 lajia ovat neotrooppisia ja niitä tavataan Meksikosta Etelä-Amerikkaan.

Suvun perhoset ovat suurikokoisia siipivälin vaihdellessa vuoritaivaansiiven (*Morpho rhodopteron*) noin 75mm:sta jättitaivaansiiven (*Morpho hecuba*) yli 150 mm:iin. Lajeilla esiintyy sukupuolidimorfismia ja naaraat ovat väritykseltään koiraita vaatimattomampia, usein ruskeankirjavia. Useimpien lajien koirasyksilöiden siivet ovat sinisen tai vihreän metallinkiiltoisia. Väri ei synny väriaineiden vaikutuksesta vaan heijastusten ja interferenssin vaikutuksesta siipisuomujen valoa taittavissa kerroksissa. On arvioitu, että siipien yläpinnasta heijastuu jopa 75 % siihen osuvasta sinisestä valosta. Muutamat lajit ovat valkoisia, harmaita tai punertavia. Siipien alapinnat ovat ruskeankirjavia ja niissä on tavallisesti laajoja, saalistajaa harhauttavia silmätäpliä.

Kirkkaan värityksen ja suuren kokonsa vuoksi taivaansiivet ovat suosittuja keräilykohteita ja kuuluvat monien perhospuutarhojen valikoimaan. Aikuiset perhoset ruokailevat kukkien medellä ja käyneillä hedelmillä.

Toukat ovat yleensä punaruskeita ja poltinkarvojen peittämiä.

Koirasperhoset lentävät metsien latvustoissa tai joskus aukkopaikoilla lähempänä maan pintaa ja vartioivat reviiriään tunkeilevia lajikumppaneitaan vastaan.

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑
3. ↑
4. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* funet.fi (englanniksi)
* Vukusic et al. (1999) Quantified Interference and Diffraction in Single Morpho Butterfly Scales. Proc. Biol. Sci. 266, 1403
* goliathus.cz (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
* flickr - Morpho
* kuvia lajeista (Arkistoitu – Internet Archive) (japaniksi)
* kuvia

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q645804
* Wikispecies: Morpho
* BioLib: 116553
* BOLD: 7105
* BugGuide: 62011
* ButMoth: 18659.0
* CoL: 92G2R
* EoL: 17446
* GBIF: 1909888
* iNaturalist: 68755
* ITIS: 777619
* LepIndex: 146132
* NCBI: 64446
* Plazi: 2C05347E-1A70-6EC8-C83C-925B7C463700
* ZooBank: 3AFED229-D4DA-437A-9E7F-93012E8769CC

 |

 |
**Flatus** oli 1980-luvun alussa vaikuttanut, Helsingin Maunulaan voimakkaasti identifioitunut suomenkielistä rock-painotteista musiikkia esittänyt yhtye. Flatuksen single *Daisy Love* nousi Suomen virallisen singlelistan neljänneksi vuonna 1981, mutta yhtyeen lopullinen läpimurto jäi toteutumatta.

Flatuksen tunnetuimpaan kokoonpanoon kuuluivat Ilkka "Ile" Nieminen (laulu), Markku Mutru (kitara ja laulu), Tote Hatakka (koskettimet), Anssi Salminen (basso) ja tuolloin vielä teini-ikäinen Kinde Leskinen (rummut).

Radio Helsingin haastattelussa maaliskuussa 2016 Kärtsy Hatakka kertoi veljensä Toten alun perin perustaneen yhtyeen uuden aallon hengessä, mutta aluksi kysymys oli vain "jamimeiningistä". Sellaiseksi kaikki olisi Hatakan mukaan jäänytkin, kunnes Maunulasta löytynyt Nieminen toi Flatukseen singer-songwriter -tyyppisen lauluntekokulttuurin. Karismaattisena esiintyjänä ja lahjakkaana lauluntekijänä Niemisestä tulikin nopeasti yhtyeen keulakuva.

*Daisy Loven* menestyksen jälkeen Finnlevy julkaisi kaksi Jaakko Salon tuottamaa singleä, jotka sisälsivät Flatuksen kappaleita Niemisen esittäminä. Flatus yhtyeenä ei kuitenkaan ollut näillä julkaisuilla mukana, vaan taustalla soittivat studiomuusikot. Etenkin fanien parissa levisi myös Studio 303:ssa äänitetty ja Jarno "Jabba" Patalan miksaama 13 raidan demo, joka sisälsi keikoilla suosittuja kappaleita. Näitä olivat muun muassa koskettava *Valkoinen kuolema* sekä ajan henkeä hyvin kuvaava *Liikaa Progee*, jonka lauloi kitaristi Markku Mutru.

Yhtyeen toiminta hiipui pian tämän jälkeen. Ile Nieminen menehtyi syöpään vuonna 2006 ja Markku Mutru vuonna 2012.

Singlet
-------

* Flatus: *Daisy Love* / *Zäppinen* (1981)
* Nieminen: *Kova kundi Stadista* / *Sininen unelma* (1983)
* Nieminen: *Mä meen minne miellyttää* / *Laitapuolen tyttö* (1984)

Valkoinen kuolema (demo)
------------------------

* *Valkoinen kuolema*
* *Gigoloa koppaan*
* *Espanjaan*
* *Liikaa progee*
* *Kyttä*
* *Lady Moon*
* *Lällerö*
* *Landella*
* *Sininen unelma*
* *Kyllä tietä riittää*
* *En lähde Ruotsiin*
* *Daisy Love*
* *Antakaa nuorison olla*

Maunula-levy 2016
-----------------

Maaliskuussa 2016 Stupido Records julkaisi *Maunula*-levyn, joka sisältää Kärtsy Hatakan kokoaman yhtyeen versioita Flatuksen tuotannosta sekä Tote Hatakan ennen julkaisemattomia kappaleita. Levyn on tuottanut Pave Maijanen ja se on toteutettu osin Maunula-seuran rahoittamana ja osin yhteisörahoituksella.

Lähteet
-------

1. 1 2  Maunula-seura ry: Maunula-levyn tekeminen Flatus-yhtyeen musiikista.  (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Radio Helsinki: Pave Maijanen tuottaa Kärtsyn uuden albumin.
3. ↑  Ilkka Niemisen tuotanto Kansalliskirjastossa.
4. ↑  Maunula-seura ry: Maunula-levy.
5. ↑  Mesenaatti.me: Maunulan musiikkiaarre.

Aiheesta muualla
----------------

* Ilkka Niemisen tuotanto Kansalliskirjastossa
**Yhdystie 6650** on tie, joka kulkee Kristiinankaupungin Tiukasta Karijoen Myrkyn kautta Teuvan Perälään. Tien pituus on 21 kilometriä.

Tie alkaa Pohjanmaalla Tiukan entisestä kunnasta, missä tie erkanee valtatiestä 8 ja eurooppatiestä E8. Myrkkyyn saavuttaessa tie ohittaa Etelä-Pohjanmaan ja Pohjanmaan maakuntarajan. Myrkystä Perälään päin kulkiessa tie on osittain täysin identtisesti linjassa Pohjanmaan maakunnanrajan kanssa. Tie päättyy Etelä-Pohjanmaalla Teuvan Perälässä, missä tie yhtyy kantatiehen 67 liittymässä. Tien osoitenimi on Tiukasta maakunnanrajalle asti Myrkyntie, yhdystien 6633 liittymään asti Tiukantie, liittymästä noin 6 kilometriä pohjoiseen Peräläntie ja lopun matkaa Myrkyntie.

Vuonna 2021 tieosuudesta riippuen tiellä ajoi noin 180-500 ajoneuvoa vuorokautta kohden.

Lähteet
-------

1. 1 2  Yhdystie 6650 - Google Maps *www.google.com*.  2023. Google. Viitattu 13.1.2023.
2. ↑  Tieliikenteen liikennemäärät 2012-2021 *paikkatieto.vaylapilvi.fi*.  2021. Väylävirasto. Viitattu 13.1.2023.
**Torrey Canyon** oli suuri säiliöalus, joka haaksirikkoutui Britannian aluevesillä Cornwallin rannikolla maaliskuussa 1967. Alus purjehti mukavuuslipulla Liberian rekisterissä, mutta aluksen omisti yhdysvaltalainen Unocal Corporation ja lastin omisti British Petroleum. 

*Torrey Canyon* ajoi kivikkoon Land's Endin ja Scillysaarten välillä. Onnettomuutta seuranneina viikkoina öljy levisi sekä Britannian että Ranskan Normandian rannikoille. Yli 20 000 merilintua tahriutui öljyyn.

*Torrey Canyonin* suuronnettomuuden jälkeen vuonna 1967 paljastui todellinen ympäristöuhka, jonka säiliöalusliikenteen nopea lisääntyminen ja alusten koon kasvu aiheuttivat. *Torrey Canyonin* suuronnettomuuden jälkeen Euroopan kansalaisten asenne muuttui aiemmasta vastahakoisesta hyväksynnästä, jonka mukaan saastuminen on se hinta, joka taloudellisesta kehityksestä on maksettava, sellaiseksi, ettei öljyvuotoja enää suvaita ja että ne aiheuttavat syvää paheksuntaa.

Liberian lipun alla purjehtineen säiliöalus *Torrey Canyonin* kantavuus oli 120 000 dwt. Alus teki pohjakosketuksen Seven Stones -riutalla Land’s Endin ja Scillysaarten välillä 18. maaliskuuta 1967.
*Torrey Canyonin* onnettomuuden jälkeen IMO:ssa laadittu toimintasuunnitelma konkretisoitui useina yleissopimuksina, jotka kattoivat onnettomuuden myötä ilmi tulleet oikeudelliset ja toiminnalliset ongelmat.

Lähteet
-------

1. ↑  1967: Supertanker Torrey Canyon hits rocks BBC. Viitattu 9.3.2015.
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Torrey Canyon *verkkosivu*. linguee (ranska).

Aiheesta muualla
----------------

*
*Tämä artikkeli kertoo järvestä Someron Mäyrämäessä. Myös Someron Salkolassa on Mustalammi.*
**Mustalammi** (myös *Muslammi*) on järvi Somerniemellä Somerolla. Järvi kuuluu Uskelanjoen vesistöön ja sen sisällä Terttilänjoen valuma-alueeseen. Järven korkeus merenpinnasta on 95,9 metriä, pinta-ala 4,89 hehtaaria ja rantaviivan pituus 1,04 kilometriä.

Sijainti ja vesistösuhteet
--------------------------

Järvi sijaitsee Somerniemen Mäyrämäen ja Kaskiston kylien rajalla pääosin Mäyrämäen kylän puolella. Se laskee alajuoksultaan osittain putkitettua puroa myöten läheiseen Murrosjokeen, joka on Somerniemen Kaskiston Halkjärveen pohjoisesta laskeva pieni joki. Järven laskupurossa on kaksi kaivettua, vapaa-ajan asuntoihin liittyvää allasta.

Luonnonarvot
------------

Järvi kuuluu Hyyppärän harjualueen Natura 2000 -alueeseen. Sen länsirannan eteläosa on luonnonsuojelualuetta. Myös järven laskupuron varressa on luonnonsuojelualue.

Historiaa
---------

Aiemmin järven laskupurossa on ollut Thorbyn eli Tuorpyyn mylly. Järveen on ennen 1800-luvulla tehtyjä vesistörakennustöitä laskenut suo- ja korpijuotteja myöten läheinen Iso-Valkee, jolle kuitenkin 1800-luvulla kaivettiin uusi keinotekoinen lasku-uoma läheiseen Isoon-Herakkaaseen tämän lasku-uomassa Myllyojassa olleen sahan vedensaannin lisäämiseksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Mustalammi *Kansalaisen karttapaikka*. Maanmitauslaitos. Viitattu 17.11.2016.
2. 1 2 3 4  Kärki, Manu: *Somerniemen vesimyllyt ja -sahat*, s. 24-26. Somerniemi-Seuran julkaisuja 4. Somero: Amanita, 1994. ISBN 9519597379.
3. 1 2  Mustalammi (25.007.1.006) (Järviwikin viranomaistieto) *Järviwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 17.11.2016.
4. ↑  *Peruskartta* 1:20 000. 2024 07 Somerrniemi.  Helsinki: Maanmittaushallitus, 1959.  Kartta Maanmittauslaitoksen Vanhat painetut kartat -palvelussa (jpg) (viitattu 31.8.2015)
5. ↑  Hyyppärän harjualue *Ymparisto.fi*. Uudenmaan ELY-keskus, Varsinais-Suomen ELY-keskus. Viitattu 30.8.2015.
Hériot 1931.
**Virginie Hériot** (1890–1932) oli ranskalainen kilpapurjehtija.

Hän voitti kultamitalin Amsterdamin olympialaisissa vuonna 1928 8-metristen 8mR-veneiden luokassa.

Virginie Hériot tutustui purjehdukseen alkujaan perhetuttujen veneillä. Hän meni naimisiin, sai lapsen, koki avioeroja ja vakavan sairauden, ja vuodesta 1912 alkaen hän omistautui kilpapurjehdukselleen. Hän vaihtoi veneitä yhä nopeampiin, voitti olympiakultaa ja kansainvälisiä kilpailuja kuten "Coupe d'Italie" (1928) ja "Coupe du Roi d'Espagne" (1929).

Lähteet
-------

1. ↑  Virginie Hériot a tire d'Aile *Le chasse-marée*. Viitattu 7.3.2022. (ranskaksi)
2. ↑  Virginie Hériot *Olympic*. Viitattu 7.3.2022.
3. ↑  Virginie Hériot prima *Madame de la Mer* *Nautica Report*. Viitattu 7.3.2022. (italiaksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Yhdysvallat
* Portugali

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Lehden ensimmäisen numeron etusivu.
**Svenska Finland** oli Helsingissä vuosina 1914–1915 ilmestynyt ruotsinkielinen sanomalehti.

Axel Lillen ja *Hufvudstadsbladetin* omistajan A. R. Frenckellin perustama *Svenska Finland* oli koko maan ruotsinkieliselle väestölle tarkoitettu "kansanlehti", josta yritettiin tehdä myös ruotsalaisen kansanpuolueen äänenkannattajaa. Kahdesti viikossa ilmestyneen lehden vastaavana toimittajana ja julkaisijana toimi Axel Lille. Lehti lopetettiin ensimmäisen maailmansodan aiheuttaman taloustilanteen heikkenemisen takia keväällä 1915.

1930- ja 1940-luvuilla *Svenska Finland* -nimellä ilmestyi katkonaisesti ruotsalaisen kansanpuolueen vaalilehti, josta myös yritettiin puolueen keskushallituksen pysyvää äänitorvea.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Suomen lehdistön historia 7: Hakuteos Savonlinna – Övermarks Tidning*, s. 83–84. Kuopio: Kustannuskiila, 1988. ISBN 951-657-241-3.

Aiheesta muualla
----------------

* *Svenska Finland* digitoituna kansalliskirjastossa
**Virgo** on suomalainen, vuonna 1997 Tampereen Rollikkahallissa kantaesitetty musikaali. Sen on käsikirjoittanut Heikki Salo ja säveltänyt Costello Hautamäki. Vuonna 1997 musikaalin ohjasi Heikki Paavilainen ja työryhmä koostui 120 työttömästä nuoresta.

Musikaalin kappaleet julkaistiin myös cd-levyllä.

Tarina
------

Virgo on kertomus nuorista ja kahdesta jengistä, joissa nuoret viettävät aikaansa. Nimensä musikaali on saanut toisen jengin, Larppaajien, liveroolipelissä käytettävän Virgo-patsaan mukaan. Toisena jenginä on Rullarit, joiden toiminta pyörii juuri perustetun pikalähettiyrityksen ympärillä. Pikalähettiyrityksen lähetit alkavat tietämättään toimia huumekuriireina, kun rullareiden päällikkö sotkeutuu huumebisnekseen.

Virgo käsittelee nuorille tärkeitä asioita: rakastumista, itsenäistymistä, seksuaalisuutta ja päihteitä. Näytelmän nuorilla on kova tarve löytää paikkansa tästä maailmasta.

Albumi
------

1. Rakkautta vaan – 4.00 (Esittäjä: Heidi Fast & Sami Hintsanen)
2. Larppaajat – 2.30 (Esittäjä: Jani Koskinen)
3. Rullarit – 2.25 (Esittäjä: Sami Hintsanen)
4. Virgo – 3.48 (Esittäjä: Heidi Fast)
5. Tahtovoimaa – 4.02 (Esittäjä: Joni Leponiemi)
6. Boikottiin – 2.13 (Esittäjä: Elina Järn)
7. Muukalainen – 4.01 (Esittäjä: Sami Hintsanen)
8. Täydellinen sankari – 4.08 (Esittäjä: Minttu Järvelä & Jani Koskinen)
9. Sotalaulu – 3.17 (Esittäjä: Juha Junttu)
10. Diileri – 3.24 (Esittäjä: Pate Mustajärvi + muut)
11. Medley: Ave Maria, Patsas-teema, Suuri taistelu – 6.10 (Esittäjä: Saara Sepp)
12. Uinu vaan – 2.54 (Esittäjä: Jenni Kovanen & Jani Koskinen)
13. Tähdet – 3.14 (Esittäjä: Jani Koskinen & Sami Hintsanen)

Esityksiä Tampereen jälkeen
---------------------------

Virgoa on esitetty 2000-luvulla koululaisproduktioina ainakin Hauholla ja Kouvolassa. 18. lokakuuta 2008 se toteutettiin Riihimäen Nuorisoteatterissa Suomen Kulttuurirahaston Hämeen rahaston 15 000 euron apurahan turvin. Riihimäen produktion näyttelijät ovat paikallisia harrastajia ja muu työryhmä on teatterialan ammattilaisia.

Juvan lukioteatteri esitti Virgo-musikaalia vuoden 2014 tammikuussa. Näyttelijät, tanssijat ja bändi koostuivat Juvan lukion opiskelijoista. Lisäksi lukiolaisia toimi lavastajan, puvustajien, kampaajan ja maskeeraajan avustajina.

Tampere-talossa järjestettiin *Virgon* 20-vuotissyntymäpäiväjuhlat 19. marraskuuta 2017 eli tasan 20 vuotta ensi-illan jälkeen. Juhlissa esitettiin katkelmia musikaalista ja muisteltiin projektia.

Lähteet
-------

1. ↑  Virgo juhlii syntymäpäiviään  12.10.2017. Tampere:  Radio Moreeni. Viitattu 23.1.2020. [vanhentunut linkki]
2. ↑  Nuorisomusikaali Virgo 20 vuotta Tampere:  Tampere-talo.  Arkistoitu 18.10.2017. Viitattu 18.10.2017.
Carnaby Street noin vuonna 1966.
**Svengaava Lontoo** (engl. *Swinging London*) on nimitys, jota käytetään kuvaamaan 1960-luvun lontoolaisnuorison värikästä, trenditietoista ja huvittelunhaluista vapaa-ajankulttuuria. Ilmiö on saanut seuraajia ja jäljittelijöitä muuallakin maailmassa. 

Muoti-ilmiöt yhdistettiin nimenomaan Lontooseen viimeistään 1966, kun *Time*-lehti nimesi Lontoo-erikoisnumeronsa *London: the Swinging City*.

Kulttuuri-ilmiön määrittivät muodikkaat rock-klubit, joista The Rolling Stonesin, The Whon ja The Kinksin kaltaiset yhtyeet ponnistivat maailmanmaineeseen. Svengaava Lontoo ilmeni myös vaatemuodissa, elokuvissa, pop art -tyylisessä kuvataiteessa ja monissa muissakin kulttuuriin liittyvissä trendeissä. Sellaiset 1960-luvun populaarikulttuurin ikonit kuin minihame, huippumalli Twiggy ja James Bond liitetään usein svengaavaan Lontooseen.

Sittemmin svengaava Lontoo on ollut nostalgian, muistelun ja samaistumisen kohde brittipop-ilmiössä. 1990-luvulla muotoutunut ilmaisu *Cool Britannia* viittaa paljolti juuri 1960-luvun lontoolaisen populaarikulttuurin muistoon. Arvostelijat ovat muistelleet svengaavaa Lontoota pinnallisuuden ja itsekeskeisyyden tyyssijana.

Lähteet
-------

1. ↑  Swinging 60s - capial of cool *history.co.uk*. Viitattu 15.7.2014.
Filmhuset, Svenska Filminstitutetin rakennus Gärdetissä Tukholmassa.
**Svenska Filminstitutet** on säätiö, joka on perustettu vuonna 1963 tukemaan ja kehittämään Ruotsin elokuva-alaa.

Filminstitutetin hallituksen valitsee Ruotsin hallitus, ja toimintaa säätelee sopimus, jonka ovat solmineet valtio, SVT, TV4 ja elokuva-ala. Filminstitutetin varoja käytetään ruotsalaisen elokuvan tuotannon, levityksen ja esitysten tukemiseen sekä elokuvakulttuurin tukemiseen.

Filminstitutetin toimitalo eli Filmhuset sijaitsee Tukholman Gärdetin kaupunginosassa draamakorkeakoulun kampusalueen takana. Vuosina 1967–1970 rakennetun talon on suunnitellut arkkitehti Peter Celsing. Filmhuset otettiin käyttöön tammikuussa 1971. Kuusikerroksinen betoniseinäinen rakennus on 155 metriä pitkä ja sisältää toimistotiloja sekä neljä studiota. Rakennuksen on tarkoitus muistuttaa kameraa, joka suuntautuu pohjoiseen.

Filminstitutetin rakennuksessa Filmhusetissa on kaksi elokuvateatteria, Bio Victor Victor Sjöströmin mukaan ja Bio Mauritz Mauritz Stillerin mukaan.

Toimitusjohtaja
---------------

* 1963–1970 Harry Schein (1924–2006)
* 1970–1972 Bo Jonsson (1938–2018)
* 1972–1978 Harry Schein (1924–2006)
* 1978–1982 Jörn Donner (1933–2020)
* 1982–1989 Klas Olofsson (s. 1943)
* 1989–1994 Ingrid Edström (s. 1931)
* 1994–1998 Lars Engqvist (s. 1945)
* 1998–1999 Hans Ottosson (s. 1949)
* 1999–2006 Åse Kleveland (s. 1949)
* 2006–2010 Cissi Elwin (s. 1965)
* 2010–2011 Bengt Toll (s. 1948)
* 2011– Anna Serner (s. 1964)

Lähteet
-------

1. ↑  Svenska Filminstitutet, What we do *sfi.se*.  (englanniksi)
2. ↑  Fredric Bedoire: *Stockholms byggnader: Arkitektur och stadsbild*, s. 199. Norstedts, Tukholma 2012.
3. ↑  Filmhuset (englanniksi) Svenska Filminstitutet. Viitattu 1.10.2014.
4. ↑  Anna Serner ny vd på Filminstitutet Svenska Dagbladet 23.3.2011. (ruotsiksi) Viitattu 2.4.2013.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Svenska Filminstitutet**.
* Svenska Filminstitutet
**Virhe** tarkoittaa sopimusoikeudessa tilannetta, jossa sopimukseen perustuva suoritus ei vastaa sitä, mihin suorittaja on sitoutunut. Useimmiten virhe liittyy luovutettavan esineen laatuun tai muihin ominaisuuksiin. Virhe havaitaan vertaamalla suoritusta sopimuksen luomiin velvollisuuksiin. Tavallisimmin sopimuksessa on kuvaus luovutuksen kohteesta, jolloin verrataan esinettä tai palvelua kuvaukseen. On kuitenkin olemassa laatuvaatimuksia, jotka tulee täyttää, vaikka laadusta ei ole sovittu mitään. Tällainen määräys on esimerkiksi kauppalaissa (355/1987, 17–19 §) ja kuluttajansuojalaissa (38/1978, 5 luku). Määräys koskee myös *tel quel* -ehtoa eli myymistä 'sellaisena kuin se on'.

Oikeustieteessä erotetaan laatuvirheet, oikeudelliset virheet ja vallintavirheet toisistaan. Oikeudellinen virhe tarkoittaa, että luovutettuun esineeseen tai palveluun kohdistuu sivullisen tahon omistusoikeus tai jokin rajoitettu esineoikeus. Vallintavirhe on kyseessä silloin, kun ostaja ei voi käyttää esinettä haluamallaan tavalla viranomaisen päätöksen tai lain säännöksen vuoksi. Tuotevastuun yhteydessä käytetään käsitteitä rakennevirhe ja suunnitteluvirhe, jos virhe koskee koko tuotesarjaa, ja valmistusvirhe, jos virhe liittyy tuotesarjan johonkin tai joihinkin yksittäisiin kappaleisiin.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Encyclopædia iuridica fennica,* Suomalainen lakimiesyhdistys 1994–1999, ISBN 951-855-135-9, osa I palstat 1021–1022.
2. ↑  *Encyclopædia iuridica fennica,* osa I palsta 957.

Kirjallisuutta
--------------

* Ämmälä, Tuula: *Virhe – erityisesti kuluttajankaupassa ja asuntokaupassa*. Helsinki: WSOY Lakitieto, 2002. ISBN 951-670-064-0.