**Seawolf** on Yhdysvaltain laivaston kolmen ydinsukellusveneen muodostama alusluokka. Luokka oli tarkoitettu Los Angeles -luokan sukellusveneiden seuraajaksi. Alukset tilattiin 1989 kylmän sodan loppuvaiheessa ja ensimmäinen alus saatiin palvelukseen 1997.

Suunnittelu
-----------

Luokan alukset suunniteltiin Neuvostoliiton laivaston strategisten ballistisin ohjuksin varustettujen sukellusveneiden torjuntaan, ennen kuin ne ehtisivät iskeä kohteisiinsa Yhdysvalloissa. Ne ovat edeltäneitä aluksia hiljaisempia, suurempia, nopeampia ja paremmin aseistettuja. Torpedoputkien määrä on kaksinkertaistettu Los Angeles -luokasta. Luokan alukset olivat näistä syistä johtuen myös paljon kalliimpia. 

*USS Seawolfin* ohjaamo.
Alusluokka käyttää kehittyneempää ARCI Modified AN/BSY-2 -taistelujärjestelmää, joka sisältää uuden pallomaisen kaikuluotaimen, Wide Aperture Array (WAA) -antenniston ja uuden perässä vedettävän kaikuluotausjärjestelmän. Jokaisen aluksen voimanlähteenä on yksi S6W-painevesireaktori, joka tuottaa 39 MW tehon potkuriakselille.

*USS Seawolfin* asejärjestelmäkonsoli.
Luokan sukellusveneissä on kahdeksanputkinen kaksikerroksinen torpedohuone, jossa ne pystyvät kuljettamaan 50 Mark 48 48 ADCAP torpedoa tai Tomahawk-risteilyohjusta tai Harpoon-merimaaliohjusta tai yli 100 merimiinaa. Lisäksi veneissä on ilmalukot taistelusukeltajille ja erikoisjoukoille. Aluksissa on myös monipuolinen varustus matalanveden operaatioita varten, kuten esimerkiksi vedellä täytettävä siilo taistelusukeltajien ja näiden varusteiden veteenlaskemiseksi.

Alukset
-------

*USS Seawolf* (SSN-21) rakenteilla Grotonissa Connecticutissa.
Alkuperäisen tilauksen mukaan laivaston koko olisi ollut 29 alusta ja laivasto olisi rakennettu seuraavan 10 vuoden aikana. Myöhemmin tilausta pienennettiin 12 alukseen. Kylmän sodan päättymisen ja budjettirajoitusten vuoksi tilaus supistettiin vuonna 1995 kolmeen alukseen ja pienempikokoisen Virginia-luokan sukellusveneen suunnittelu aloitettiin.

Kolmesta valmistuneesta aluksesta *USS Jimmy Carter* on karkeasti arvioiden 30 m pidempi, kuin luokan kaksi muuta alusta. Pidennys johtuu Multi-Mission Platformista (MMP), joka mahdollistaa kauko-ohjattavien alusten ja erikoisjoukkojen laskemisen veteen. MMP toimii myös vedenalaisena työpisteenä veden alla kulkevien optisten kaapeleiden kuuntelua varten. Tämä tehtävä oli aiemmin käytöstä poistetulla *USS Parchella*. 

**Seawolf-luokan sukellusveneet**| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesillelasku | Käyttöönotto | Huom |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| *USS Seawolf* | General Dynamics Electric Boat, Groton | 25. lokakuuta 1989 | 24. kesäkuuta 1995 | 19. heinäkuuta 1997 |  |
| *USS Connecticut* | Electric Boat | 14. syyskuuta 1992 | 1. syyskuuta 1997 | 11. joulukuuta 1998 |  |
| *USS Jimmy Carter* | Electric Boat | 5. joulukuuta 1998 | 13. toukokuuta 2004 | 19. helmikuuta 2005 |  |
|

Lähteet
-------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Seawolf-luokka**.
* Truver, Scott C.: The United States Navy.  *Seaforth World Naval Review 2010*, 2009, I. vsk, s. 27-37. Barnsley:  Seaforth Publishing. ISBN 978-1-84832-051-2.   (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Truver, Scott C. s. 47