**Iroha** (jap. いろは歌, *Iroha-uta*, myös 伊呂波 tai 色葉) on japaninkielinen runo, jota on käytetty kana-tavuaakkosten järjestämiseen. Kaikki 47 tavuaakkosta esiintyvät siinä kerran, joten se on täydellinen pangrammi. *Iroha* on peräisin Heian-kauden alkupuolelta ja se on kirjoitettu viimeistään vuonna 1079, vaikka se lienee todellisuudessa vanhempi. Samalta aikakaudelta tunnetaan myös kaksi muuta muistiapua: *Ametsuchi no uta* ja *Taini-uta*, mutta *Ametsuchi no uta* on käytännössä vain sanaluettelo eikä koherentti runo, toisin kuin *Iroha* ja *Taini-uta*. Tutkijat eivät ole yksimielisiä runojen alkuperäisestä tarkoituksesta, mutta niitä käytettiin laajalti muistiapuna kana-aakkoston opettelussa. *Irohan* korvasi lopulta nykyisin käytössä oleva gojūon-järjestelmä Meiji-kauden keskivaiheilla.

Runo
----

Varhaisin tunnettu versio *Iroha*-runosta oli kirjoitettu *man’yōgana*-tavustolla, joissa käytetään vain kanji-merkkejä. Seuraavassa taulukossa on viisi muotoa runosta: alkuperäinen, arkaainen muoto hiragana-tavuaakkosilla, sen romanisaatio, runo nykymuotoisella japanin kielellä ja sen romanisaatio sekä suurpiirteinen käännös.

| Arkaainen | Moderni | Käännös |
| --- | --- | --- |
| hiragana | romanisaatio | kanji ja hiragana | romanisaatio |  |
| いろはにほへと | i ro ha ni ho he to | 色は匂へど | Iro wa nioedo | *Kukkivat kukatkin* |
| ちりぬるを | chi ri nu ru wo | 散りぬるを | Chirinuru o | *Lopulta kuihtuvat* |
| わかよたれそ | wa ka yo ta re so | 我が世誰ぞ | Wa ga yo tare zo | *Maailmassamme mikään* |
| つねならむ | tsu ne na ra mu | 常ならむ | Tsune naramu | *Ei ole ikuista* |
| うゐのおくやま | u wi no o ku ya ma | 有為の奥山 | Ui no okuyama | *Turhamaisuuden syvät vuoret* |
| けふこえて | ke fu ko e te | 今日越えて | Kyō koete | *Ylitä tänään* |
| あさきゆめみし | a sa ki yu me mi shi | 浅き夢見じ | Asaki yume miji | *Eivätkä pinnalliset unet* |
| ゑひもせす | we hi mo se su | 酔ひもせず | Ei mo sezu | *Enää petä sinua* |

Historia ja merkitys
--------------------

*Irohan* laatijaa ei tunneta. Perinteisesti sen kirjoittajana on pidetty munkki Kūkaita (k. 835), jonka nimiin on laitettu myös hiragana-aakkoston kehittäminen, mutta *Irohan* edustama fonologinen järjestelmä on paljon myöhemmältä ajalta, noin 150 vuotta Kūkain kuoleman jälkeen: koska runossa ei ole erillisiä merkkejä tavuille "e" ja "ye", se lienee laadittu noin vuoden 950 jälkeen; myös imayō-runomuodon käyttö on osoitus myöhemmästä alkuperästä. *Irohan* on myös sanottu olevan mukaelma buddhalaisen *Daihatsu nehangyō* -sūtran jakeesta. Ensimmäinen tunnettu maininta *Irohasta* on teoksessa *Konkōmyō saishōō kyō ongi* vuodelta 1079. *Iroha* korvasi nopeasti muut muistirunot ja sitä käytettiin yleisesti kana-aakkosten opetteluun Heian-kauden loppupuolelta lähtien. Koska saman tavun kirjoittamiseen saatettiin useinkin käyttää monia erityyppisiä kanamerkkejä, *Irohan* kaltaisille aakkostoille oli tarvetta. Samalla *Iroha* edisti japanin kielen ortografian selkiytymistä.

*Irohan* ja sen käytön yleistymisen merkitys japanin kielen ja kirjoituksen kehitykselle oli ratkaiseva. Sillä oli huomattava rooli lukutaidon leviämisessä, sillä se oli muuttumattomana ja pienenä kirjainluettelona suurien ihmisjoukkojen opittavissa. Se määritteli vielä nykyäänkin käytössä olevat 47 kirjaintyyppiä, lukuun ottamatta myöhemmin lisättyä kirjainta "n", ja se myös varmisti periaatteen, jonka mukaan *seion*- ja *dakuon*-äänteille ei ole erillisiä kirjaimia (esimerkiksi "ka" vs. "ga"). Sillä oli joitakin huonoja puolia: koska *Iroha*-äännejärjestelmä säilyi muuttumattomana, se ei pysynyt puhutun kielen äännemuutosten tahdissa ja ajan kuluessa kirjoitettu ja puhuttu kieli loittonivat toisistaan.

*Irohaa* käytettiin myös länsimaisten aakkosten tavoin. Sitä hyödynnettiin esimerkiksi luetteloissa ja sanakirjoissa sisällön järjestämiseksi. Varhaisimmat *Irohaa* käyttävät sanakirjat laadittiin jo Heian-kauden loppuvaiheilla: niistä ensimmäinen on *Iroha jiruishō*, joka kirjoitettiin vuosien 1144–1181 välillä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Frellesvig, Bjarke: *A History of the Japanese Language*, s. 165–168. Cambridge University Press, 2010. ISBN 9780521653206. Teoksen verkkoversio.
2. 1 2 3  Seeley, Christopher: *A History of Writing in Japan*, s. 106–107. BRILL, 1991. ISBN 9789004090811. Teoksen verkkoversio.

Aiheesta muualla
----------------

* How does the i-ro-ha ordering go? (englanniksi)