recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Sivu Evliya Çelebin matkakirjasta noin vuodelta 1670.
**Evliya Çelebi** (oikealta nimeltään **Mehmed Zilli**, 1611 – n. 1684) (osmaniksi اوليا چلبي‎) oli osmanimatkailija, joka matkaili Osmanien valtakunnan ja ympäröivien maiden alueella yli neljänkymmenen vuoden ajan.

Evliya teki ensimmäiset matkansa Istanbulin ympäristössä 1630-luvulla, ja vuonna 1634 hän oli mukana Murat IV:n sotaretkellä Persiaa vastaan. Evliya vieraili Bursan ja İzmitin kaupungeissa 1640, kunnes matkusti Trabzoniin uuden paikallishallitsijan kanssa. Trabozonista Evliya pystyi jatkamaan matkaansa Kaukasukselle Azovin kaupunkiin. Tämän jälkeen hän lähti tataariarmeijan mukana Krimille. Paluumatkalla Istanbuliin Evliya haaksirikkoutuneena päätyi Bulgariaan.

Vuonna 1645 Evliya oli Osmanien armeijan mukana hyökkäyksessä Venetsian hallitsemalle Kreetalle. Hän oli paikalla Hanian piirityksessä. Seuraavana vuonna Evliya matkusti pohjoisessa Anatoliassa Erzurumin kuvernöörin seurueessa, minkä jälkeen hän päätyi erikoistehtävän takia Tabriziin, josta hän pystyi tekemään toisen matkansa Kaukasukselle. Evliya nimitettiin vuonna 1648 Mekkaan lähtevän pyhiinvaelluskaravaanin muezziniksi ja imaamiksi. Hadžin jälkeen hän oli mukana sotaretkellä druuseja vastaan ja matkusti Syyriassa ja Libanonissa.

Evliya sai vuonna 1651 mahdollisuuden sedältään ja suojelijaltaan laajempaan matkaan Bulgariaan ja eteläiseen Anatoliaan, kun setä nimitettiin Vanin kuvernööriksi. Vuosina 1655–1656 Evliya matkusti Persian valtakunnan länsiosissa ja vieraili Bagdadissa ja Basrassa. Evliya taisteli vuosina 1659–1665 osmanien armeijassa Transylvaniassa ja matkusti Moldaviassa, Serbiassa, Montenegro, Bosniassa, Hertsegovinassa ja Kroatiassa. Vuonna 1665 Evliya pääsi mukaan osmanien diplomaattiselle matkalle Wieniin, jossa hän saattoi viettää pari vuotta.

Kreetalle Evliya oli 1667–1670, kun venetsialainen Herakleion antautui osmaneille. 1670-luku vei Evliyan edelleen läntiseen ja lounaiseen Anataloiaan sekä Syyriaan. Hän suoritti hadžin myös toistamiseen. Sen jälkeen hän eli Egyptissä useita vuosia ja matkusti Ylä-Egyptissä, Sudanissa ja Etiopiassa. Lopulta Evliya asettui ja keskittyi matkakirjansa *Seyahatnamen* kirjoittamiseen.

*Seyahatname* on kymmenosainen teos, jossa Evliya kirjoittaa matkoistaan kronologisesti. *Seyahatname* tieteellinen arvo on osittain pantu kyseenalaiseksi, sillä Evliya kirjoittaa myös alueista, joilla hän ei ole ikinä käynyt, ja häneen ovat vaikuttaneet myös monet tarinat, sillä Evliya kertoo kritiikittömästi kansantarinoita ja suullisia kertomuksia. *Seyahatnamessa* on kuitenkin esimerkiksi virallisia dokumentteja ja tarkkoja oman käden havainnointeja.

Lähteet
-------

* Speake, Jennifer: *Literature of Travel and Exploration: A to F*. Taylor & Francis, 2003. ISBN 9781579584252. Google-kirjat (viitattu 8.2.2010). (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Evliya Çelebi | Turkish traveler and writer *Encyclopedia Britannica*. Viitattu 17.8.2018. (englanniksi)
2. ↑  Speake, s. 414
3. 1 2 3 4 5  Speake, s. 415
**Wladimir Kuwschinoff** (26. tammikuuta 1858 Turku – 18. heinäkuuta 1915 Turku) oli venäläistaustainen Turussa vaikuttanut kauppias ja kauppaneuvos.

Kuwschinoffin vanhemmat olivat kauppias Ivan (Volja) Kuwschinoff nuorempi (k. 1868) ja Alexandra Perhinski. Kuwschinoffin maaorjataustainen suku oli kotoisin Jaroslavlin kuvernementista ja suvun jäseniä tuli Suomeen alun perin muonittamaan Lappeenrannan linnoituksen venäläistä varusväkeä. Osa Lappeenrannan ja Savonlinnan venäläisistä kauppiaista, heidän joukossaan Kuwschinoffin isoisä Ivan Kuwschinoff vanhempi, siirtyi muonittajiksi Ahvenanmaalle Skarpansin taajamaan kun Bomarsundin linnoitusta alettiin rakentaa. Kuwschinoffin isä Ivan Kuwschinoff nuorempi muutti kauppiaaksi Turkuun, mutta hänen liikkeensä kaatui talousvaikeuksiin suurten nälkävuosien aikana ja hän kuoli Wladimirin ollessa vasta kymmenvuotias.

Wladimir Kuwschinoff meni 12-vuotiaana oppiin turkulaisen kauppiaan John. Lindqvistin luo ja vuonna 1875 hän meni työhön kauppias C. A. Doepelin liikkeeseen. Tämä liike erikoistui siemen- ja lannoitekauppaan ja Kuwschinoff toimi liikkeessä myöhemmin konttoristina. Vuonna 1894 hän perusti Turkuun oman tukkuliikkeen, joka erikoistui viljan, siementen ja lannoitteiden kauppaan. Liike vei Suomesta kauraa ulkomaille ja toi maahan Saksasta ja Yhdysvalloista vehnä- ja ruisjauhoa. Kuwschinoff oli vuonna 1897 perustetun turkulaisen Höyrylaiva Oy Bore -varustamon osakkaana ja tilintarkastajana ja hän toimi Kansallis-Osake-Pankin Turun konttorin valvojana. Kuwschinoff sai kauppaneuvoksen arvon 1908.

Vuonna 1909 Kuwschinoff rakennutti Turkuun Maariankadun varrelle arkkitehti Stefan Michailowin suunnitteleman jugendtyylisen liiketalon. Talon pihalla sijainneessa varastorakennuksissa sijaitsi tiettävästi Turun ensimmäinen tavarahissi, jolla siirrettiin jauhosäkkejä. Hän lahjoitti Turun ortodoksiselle seurakunnalle varoja vuonna 1905 valmistuneen pappilan rakentamiseen ja hän tuki myös Turun venäläistä kansakoulua sekä kansakoulukeittiöitä Turussa, Kaarinassa ja Maariassa. Kuwschinoff oli jonkin aikaa Turun kaupunginvaltuuston jäsenenä. Kuwschinoffin kuoltua hänen liiketalonsa siirtyi 1919 perustetun, turkulaiskauppiaiden omistaman Vähittäiskauppiaiden Oy:n omistukseen. Talossa toimi myöhemmin Heikki Tirkkosen kahvipaahtimo, jossa paahdettiin VeeKoo-merkkistä kahvia.

Wladimir Kuwschinoff oli naimisissa vuodesta 1901 Hammarlandissa toimineen kauppiaan Petter Sittkoffin lesken Adèle Josefina Sittkoffin (entinen Winter) kanssa. Heidän poikansa agrologi Valdemar Kuwschinoff (1907–1957) oli maanviljelijänä Karunan kunnassa sijainneella Leiskun tilalla.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  BiografiaSampo : Wladimir Kuwschinoff
**Blodeuwedd** on Mabinogion-tarusikermän tarussa *Math, Mathonwyn poika* esiintyvä tammen, väriherneen ja mesiangervon kukista luotu nainen. Velho Gwydion ja ruhtinas Math luovat Blodeuweddin vaimoksi Lleu Llaw Gyffesille, Arianrhodin pojalle. Arianrhod on nimittäin määrännyt, ettei Lleu saa koskaan ottaa ihmisnaista vaimokseen. Blodeuwedd on hyvin kaunis, mutta petollinen. Hän ottaa rakastajakseen Gronw Pebyrin, ja yhdessä he punovat juonen murhatakseen Lleun. Taioin suojeltu Lleu on lähes kuolematon, mutta Blodeuwedd saa miehensä paljastamaan, kuinka surma voisi onnistua. Lleun voisi surmata ainoastaan jos hänen toinen jalkansa on vuohen selässä ja toinen vesivadin reunalla. Blodeuwedd houkuttelee Lleun tähän asentoon ja Gronw keihästää tämän. Juoni ei kuitenkaan onnistu, sillä Lleu ehtii keihään iskiessä muuttua kotkaksi ja lentää lumottuun tammeen. Rangaistuksena murhayrityksestä Gronw surmataan ja Blodeuwedd muutetaan pöllöksi.[1]

Lähteet
-------

* Green, Miranda J. : Dictionary of Celtic Myth and Legend. Thames & Hudson 1997. ISBN 0-500-27975-6

### Viitteet

1. ↑  Green 1997, s. 44 ja 134
**Yrjö Johan Manner** (25. marraskuuta 1893 Helsinki – 24. joulukuuta 1975) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.

Mannerin vanhemmat olivat liikemies, tehtaanjohtaja Johan (Juho) Manner, aiemmin Ello ja Filla, ja Amanda Vilhelmina Mansner. Hänen puolisonsa olivat 1918–1936 Jenny Amanda Lundström ja 1943–1959 Ella Alise Lehtonen. Teollisuusneuvos Aarne Manner oli Yrjö Mannerin poika ensimmäisestä avioliitosta. Yrjö Manner työskenteli jo nuorena isänsä omistamalla konepajalla. Hangon ylemmästä käsityöläiskoulusta hän valmistui keväällä 1913 ja toimi 1915 viilaajana Helsingissä, mutta jatkoi opintojaan ja valmistui Helsingin teollisuuskoulusta 1916. Perheyritys Mannerin Konepajan johtajana hän aloitti vain 23-vuotiaana syksyllä 1917.

Suomen sisällissodan jälkeen Manner palveli vapaaehtoisena laivastossa, missä hän pääsi osallistumaan Saksalla järjestetyille moottorimieskursseille. Saksan sotatappion myötä Manner palasi takaisin Suomeen konepajaansa johtamaan. Konepaja kasvoi ja kehittyi 1920-luvulla, 1930-luvulta se valmisti myös koneita ja laitteita sekä muun muassa radiomastoja ja rautasiltoja. Sota-aikana yritys oli sotateollisuuden palveluksessa. Vaikka sen toiminta piti siirtää välillä pois Hangosta, se pääsi aloittamaan siellä uudelleen kesällä 1943. Lahdessa sillä oli sisaryritys Man-Ko ja Hangosta hankittiin 1945 Hangon Väri -yhtiö, jonka toimitusjohtajaksi Manner myös tuli. Manner luovutti konepajansa toimitusjohtajan tehtävät pojalleen Aarne Mannerille vuonna 1956, mutta oli vielä Man-Kon toimitusjohtaja aina vuoteen 1970 asti. Yrjö Manner oli myös Hangon kaupunginvaltuuston ja kaupunginhallituksen jäsen. Teollisuusneuvoksen arvonimen hän sai vuonna 
1954.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Yrjö Manner *Biografiasampo*. Viitattu 11.2.2022.
2. ↑  O.Y. Mannerin konepaja Hangossa 60-vuotias. *Helsingin Sanomat*, 1.9.1950, s. 10.

Aiheesta muualla
----------------

* Manner-yhtiö
**Alexandre Havard** (7. helmikuuta 1962 Pariisi, Ranska) on teoksen *Virtuous Leadership – An Agenda for Personal Excellence* kirjoittaja ja johtajuuskoulutusverkoston Havard Virtuous Leadership Institute (HVLI) perustaja. HVLI:n johtajuusseminaarit perustuvat Hyvejohtajuus-malliin, joka esitetään Havardin samannimisessä kirjassa.*lähde?*

Alexandre Havardin isän Cyril Havardin (s. 1929) vanhemmat olivat Pietarista bolševikkien vallankumouksen seurauksena Pariisiin 1920-luvulla muuttaneita emigranttivenäläisiä. Havardin äidin Irene Gedevanishvilin (s. 1938) georgialainen isä muutti puolestaan  Neuvostoliitosta 1926, asettui Pariisiin ja avioitui ranskalaiskenraalin tyttären kanssa.

Alexandre Havard suoritti oikeustieteelliset opinnot Pariisin Descartesin yliopistossa (1981–1986) ja työskenteli asianajajana Strasbourgissa (1987–1989). Vuonna 1989 hän muutti Helsinkiin, jossa hän työskenteli lakimiehenä ja luennoi muun muassa Eurooppa-oikeudesta ja EU:n integraatiosta.*lähde?*

Syyskuussa 2004 Havard perusti yrityksen European Center for Leadership Development (ECLD). Koulutusyritys sijaitsi Helsingissä ja tarjosi klassiseen hyveoppiin perustuvia johtajuus- ja luonnekasvatusseminaareja. Vuonna 2007 ECLD muutettiin kansainväliseksi johtajuuskouluttajien verkostoksi nimellä Havard Virtuous Leadership Institute. Havard muutti Moskovaan kesäkuussa ja lokakuussa 2007 hänen kirjansa *Virtuous Leadership – An Agenda for Personal Excellence* julkaistiin New Yorkissa. Teoksesta on otettu useita painoksia. Se on käännetty muun muassa venäjäksi, espanjaksi, ranskaksi, kiinaksi, viroksi ja suomeksi. Suomennos Hyvejohtajuus ilmestyi vuonna 2009.*lähde?*

Hyvejohtajuus-seminaareja ja johtajuuskoulutusohjelmia järjestetään paitsi Moskovassa, koulutusverkoston kautta myös maailmanlaajuisesti.

Aiheesta muualla
----------------

* Havard Virtuous Leadership Institute
* First Things: Briefly Noted
* Zenit: Leadership for Anyone at (Interview With Author Alexandre Havard)
* Alexandre Havard, Hyvejohtajuus (kirja) (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Portugali

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Yrjö Ilmari Lehtinen** (11. kesäkuuta 1891 Turku – 22. helmikuuta 1945 Helsinki) oli suomalainen työnjohtaja ja Sosialistisen työväen ja pienviljelijöiden eduskuntaryhmän kansanedustaja.

Lehtisen vanhemmat olivat puuseppä Johan Lehtinen ja Maria Amanda Palmqvist. Hän työskenteli metallityömiehenä ja oli myös Metallityöväen liiton sihteerinä ja taloudenhoitajana. Lehtinen oli vankilassa poliittisista syistä 1930-luvun alussa. Vapauduttuaan hän oli osakkaana metallialan korjaamossa Helsingissä 1935–1936 ja sitten Helvarin radioliikkeen työnjohtajana Helsingissä 1937–1945.

Lehtinen oli kansanedustajana 1927–1929 edustaen Uudenmaan läänin vaalipiiriä. Hän tuli eduskuntaan Kanadaan muuttaneen Martta Kurkilahden tilalle. Lehtinen oli myös Helsingin kaupunginvaltuuston jäsenenä.

Lehtinen oli naimisissa 1916–1927 Selma Karoliina Torniaisen kanssa ja vuodesta 1937 Aina Kirvesniemen kanssa.

Lähteet
-------

1. ↑  .aspx Yrjö Lehtinen *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta.


|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Työväen ja pienviljelijäin eduskuntaryhmän kansanedustajat 1927–1929 |
| --- |
|  |
| Eduskuntaryhmä(20) | 
* Asikainen
* Enne (1927–1928)
* Hämäläinen
* Isaksson
* Kulmala
* Latva (1927–1928)
* Lehtonen (1927)
* Lehtinen (1927–1929)
* Liedes
* Myllymäki
* Pekkala
* Perälä (1928–1929)
* Ramstedt
* Riihimäki
* Rosenberg
* Savenius
* Savolainen
* Strengell (1928–1929)
* Tabell
* Tanner
* Turunen
* Urpilainen
* Virta

 |

 |


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Eduskunta

 |

 |
Wladimir Schohin, *Asetelma ikkunalaudalla*, 1907. Suomen valokuvataiteen museo / AFK:n kokoelma.
**Wladimir Schohin** (1862–1934) oli suomalainen kauppias ja autochrome-värivalokuvistaan tunnettu valokuvaaja.

Schohin toimi kauppiaana Helsingissä ja hänellä oli kauppatalo Unioninkadun ja Pohjoisen Makasiinikadun kulmassa. Valokuvausta harrastanut Schohin oli jäsenenä helsinkiläisessä ruotsinkielisessä Amatörfotografklubben (AFK) -valokuvausyhdistyksessä, joka oli perustettu 1889. Hänen valokuviaan palkittiin valokuvakilpailuissa ja näyttelyissä. Hänet palkittiin ensimmäisen kerran vuonna 1900 Fotografiamatörklubbenin vuosikilpailussa ja vuonna 1903 hän sai ensimmäisen palkinnon Ateneumissa pidetyssä yleisessä valokuvanäyttelyssä. Schohin pyrki kuvissaan harmoniaan ja käytti muun muassa kuvien vedostuksessa jalopainomenetelmiä. Hän kykeni myös hankkimaan kalliista autochrome-levyjä ja otti jo 1900-luvun alussa värikuvia. AFK osti Schohinin kuoltua 1934 106 Schohinin väripositiivia omiin kokoelmiinsa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Lahti, Sofia: Värikuvan varhainen mestari: Wladimir Schohinin autochrome-kuvat Suomen valokuvataiteen museo.
2. ↑  Waronen, Aune: Värikuva vuodelta 1906! – Näin sen arvoitus ratkesi  25.10.2015. Suomen Kuvalehti.
3. ↑  Amatörfotografklubben i Helsingfors : Ensimmäiset sata vuotta (Arkistoitu – Internet Archive)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Photographers' Identities
* RKD Artists
* ULAN

 |

 |
**Alexandre Geniez** (s. 16. huhtikuuta 1988 Rodez, Midi-Pyrénées) on ranskalainen maantiepyöräilijä.

Geniez aloitti ammattilaisuransa alankomaalaisessa Skil-Shimano/Argos-Shimano-tallissa vuosina 2010–2012. Kausilla 2013–2016 hän edusti FDJ-joukkuetta, 2017–2020 Ag2r-La Mondialea ja viimeisinä ammattilaisvuosinaan 2021–2022 Total Direct Énergie / Team TotalEnergies -joukkuetta.

Geniez voitti Espanjan ympäriajossa 2013 Peyragudesiin päättyneen 15. etapin yli kolmen minuutin erolla Michele Scarponiin. Espanjan ympäriajossa 2016 hän voitti Dumbríaan päättyneen neljännen etapin 21 sekuntia ennen Rubén Fernándezia. Hän voitti Tre Valli Varesine -kilpailun 2017. Espanjan ympäriajossa 2018 hän voitti 12. etapin tasa-ajalla ennen Dylan van Baarlea

Saavutuksia
-----------

Lähteet: Pro Cycling Stats, Cycling Archives

2009
Ronde de l'Isard d'Ariège (alle 23-v. kilpailu), kokonaiskilpailun voitto
Giro della Valle d'Aosta, 4. etapin voitto
2010
Route du Sud, kokonaiskilpailussa toinen
2011
Luxemburgin ympäriajo, kokonaiskilpailussa toinen
Itävallan ympäriajo, 4. etapin voitto
Espanjan ympäriajo, 18. etapilla kolmas
2013
Espanjan ympäriajo, 15. etapin voitto
2014
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa 13:s
2015
Tro-Bro Léon, voitto
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa yhdeksäs
Tour de l'Ain, kokonaiskilpailun ja 3. etapin voitto
2016
Tour de l'Ain, 4. etapin voitto
Espanjan ympäriajo, 3. etapin voitto
2017
Tour Cycliste International La Provence, 2. etapin voitto
Tour de l'Ain, pistekilpailun ja 4. etapin voitto
Tre Valli Varesine, voitto
2018
Grand Prix d’Ouverture La Marseillaise, voitto
Tour Cycliste International La Provence, kokonaiskilpailun ja prologin voitto
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa 11:s
Espanjan ympäriajo, 12. etapin voitto
2019
Tour de l'Ain, 2. etapin voitto
2022
Tour du Rwanda, prologin ja 4. etapin voitto

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Alexandre Geniez *procyclingstats.com*. Viitattu 2.1.2023. (englanniksi)
2. 1 2 3  Alexandre Geniez *cyclingarchives.com*. Viitattu 28.2.2022. (englanniksi)
3. ↑  2013 » 68th Vuelta a España (WT) Stage 15 » Andorra › Peyragudes (224.9k) *procyclingstats.com*. Viitattu 7.9.2016. (englanniksi)
4. ↑  2016 » 71st Vuelta a España (2.UWT) Stage 3 » Marín › Dumbría. Mirador de Ízaro (176.4k) *procyclingstats.com*. Viitattu 7.9.2016. (englanniksi)
5. ↑  73rd La Vuelta ciclista a España (2.UWT) Stage 12 » Mondoñedo › Faro de Estaca de Bares. Mañón (181.1k) *procyclingstats.com*. Viitattu 8.9.2018. (englanniksi)
M/S SNAV Toscana entinen Wasa Star kuvattuna vuonna 2011 Italiassa
**M/S Wasa Star** oli Vaasanlaivojen (Oy Vasa-Umeå Ab) aikarahtaama matkustaja-autolautta, joka liikennöi Vaasa-Sundsvall ja Vaasa-Uumaja linjaa vuosina 1981-1982.

Käyttöhistoria
--------------

Rederi Ab Gotland tilasi lokakuussa 1978 aluksen Landskronalta Öresundsvarvet Ab telakalta, alus olisi sijoitettu Nynäshamn-Visby-Oskarshamn linjalle. Laivan ollessa vielä keskeneräinen sai Vaasanlaivat aikarahtaussopimuksen tehtyä aluksen tilaajan kanssa. Ennen valmistumista laiva maalattiin Vaasanlaivojen väreihin ja alus valmistui 24. kesäkuuta 1981. Alus nimettiin muodollisesti *Gotland* nimiseksi. (Gotland ei ole koskaan ollut laivan virallinen nimi) Laiva kastettiin ja rekisteröitiin *Wasa Star* nimiseksi 25. kesäkuuta 1981. 
Alus lähti rakentajatelakalta kohti Vaasaa ja teki neitsytmatkansa 1. heinäkuuta 1981 Vaasa-Sundsvall välillä. Laiva ajoi karille helmikuussa 1982 Holmsundissa. Laiva sai vuodon kolmeen pohjatankkiin ja joutui käymään Kielin telakalla Saksassa korjattavana. Toukokuussa 1982 laiva saapui Naantaliin takuutelakoinnille. 31. elokuuta 1982 laiva teki viimeisen matkansa Vaasasta-Sundsvalliin ja otettiin pois liikennekäytöstä. 

Toukokuussa 1983 laiva vuokrattiin Kreikkaan (Karageorgis Line) yritykselle. Heinäkuussa 1983 laivan vuokrannut yritys ei maksanut aluksesta vuokrarahoja, joten aluksen omistaja takavarikoi sen Kreikassa ja alus palautettiin takaisin omistajalleen myöhemmin Landskronassa heinäkuussa 1983. 

Alus myytiin Norjaan A/S Larvik-Frederikshavnferjen, Larvik varustamolle 29. elokuuta 1983. Alus sai uuden nimen *Peter Wessel* maaliskuussa 1984. Alus aloitti liikennöinnin Larvik-Frederikshavn linjalla maaliskuussa 1984.

Syyskuussa 1988 alus saapui Blohm & Voss telakalle Hampuriin pidennettäväksi 22.5 metrillä. 

Lokakuussa 1996 alus aikarahdattiin Color Line varustamolle jatkoi liikennöimistä samalla linjalla. Alus liikennöi myös Larvik-Hirtshals linjalla.

Lokakuussa 2007 alus myytiin Italiaan Mediterranean Shipping Company (Aliscafi Snav) varustamolle. Alus sai uuden nimen *Snav Toscana* ja aloitti liikennöinnin Civitavecchia - Palermo linjalla kesäkuussa 2008. Alus liikennöi myös muita varustamon reittejä vuosina 2008-2012. 

Helmikuussa 2014 alus vuokrattiin hotellilaivaksi Sochiin olympialaisten ajaksi. Alus palasi liikennöimään Välimerelle olympialaisten jälkeen.

Helmikuussa 2017 aluksen konehuoneessa syttyi tulipalo ja laiva jouduttiin hinaamaan Palermoon korjauksia varten.

Huhtikuussa 2017 korjaukset valmistuivat ja laiva sai uuden nimen *GNV AZZURA*, asetettiin liikennöimään Bari-Durres välille.

Tekniset tiedot
---------------

* Pituus: 142.32 m (Pidennyksen jälkeen 168,50 m)
* Leveys: 24.52 m
* Syväys: 5.51 m
* BRT/NRT/DWT: 14932/8342/2410 (Pidennyksen jälkeen: 29706/16558/3630)
* Pääkoneet: 4x Burmeister & Wain 8K45 GUC DIESEL Suurin mahdollinen teho: 21470 kW/29200 Hv
* Huippunopeus: 21 solmua (38,892 Km/h)
* Matkustajamäärä: 2000
* Hyttipaikkoja: 1140
* Henkilöautoja: 515
* Jääluokka: 1A

Lähteet
-------

* 
* 
* (Arkistoitu – Internet Archive)
**Beritta Zulieth Ingeborg Markkula** (1950–2017) oli suomalainen toimittaja, joka työskenteli MTV3-kanavalla ulkomaisen ohjelmamateriaalin parissa. Hänet tunnetaan *Kauniit ja rohkeat* -televisiosarjaan liittyvästä pitkäjänteisestä toimitustyöstä.

Kun yhdysvaltalainen saippuaooppera *Kauniit ja rohkeat* rantautui Suomeen 1990-luvun alussa, Markkula sai tehtäväksi katsoa sen jaksot etukäteen ja varmistaa, että ne olivat lähetyskunnossa. Alkuperämaassa sarjan jaksoilla ei ollut nimiä, mutta Markkula päätti keksiä niille sisältöä vastaavat suomenkieliset nimet. Hänen tavaramerkikseen muodostuivat kielellisesti erikoiset, humoristiset ja toisinaan pikkutuhmat jakso-otsikot.

Markkula jäi eläkkeelle vuonna 2015. Siihen mennessä hän oli ehtinyt katsoa tuhansia *Kauniiden ja rohkeiden* jaksoja ja otsikoida ne kaikki. MTV-uransa aikana Markkula toimi myös kuvaussihteerinä.

Markkula oli näyttelijä Hannele Laurin sisarpuoli.

Lähteet
-------

1. ↑  Hautahaku (hakusana "Markkula Beritta") *hautahaku.fi*. Viitattu 22.9.2022.
2. ↑  Tule, Taylor – meitä ei tumputeta! – näin Kauniiden ja rohkeiden hervottomat jaksojen nimet syntyvät *voice.fi*.  10.9.2010. Viitattu 22.9.2022.
3. 1 2  Heikura, Pasi: Aristoteleen kantapää ja puutarhaletkun kosto *yle.fi*.  23.9.2014, päivitetty 5.11.2014. Viitattu 22.9.2022.
4. 1 2  Lehtikanto, Katariina: Tämä nainen keksi legendaariset Kauniiden ja rohkeiden jaksojen nimet – Forresterit ja vaapperat pallit, Tule orjakseni sinä sulohummeri! *Iltalehti*.  18.3.2017. Viitattu 22.9.2022.
5. ↑  Rajala, Panu: *Hannele, näyttelijä*, s. 243. Helsinki: Otava, 2021. ISBN 978-951-1-38863-0.
6. ↑  Rajala 2021, s. 243–244.

Aiheesta muualla
----------------

* Beritta Markkula Elonetissä.
* Beritta Markkula Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Elonet

 |

 |
Seilandin kansallispuisto

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Norja Norja |
| Pinta-ala | 
316,3 |

Hallinto| Tyyppi | 
KansallispuistoView and modify data on Wikidata  |
| Perustettu | 
2006 |

Karttamuokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Seilandin kansallispuisto** (norj. *Seiland nasjonalpark*, pohjoissaameksi *Sievjju álbmotmeahcci*) on Seilandin saarella Finnmarkin läänissä sijaitseva kansallispuisto. Se on perustettu 8.12.2006. Pinta-alaltaan puisto on 316,3 neliökilometriä, josta maa-alueita on 306,7 ja merialueita 9,6 neliökilometriä.

Tunturikoivikkoa Bårdfjorddalenissa

Luonto
------

Seilandissa on ravinteikas kallioperä ja varsinkin eteläosissa kasvisto on monimuotoista ja rehevää. Poroille on tarjolla hyviä laidunmaita ja paikoin kasvaa myös koivumetsää. Alueella esiintyviä harvinaisia kasveja ovat muun muassa tunturihilpi, altantunturiunikko ja rentoarho.

Linnusto on lajirikasta ja jyrkillä tunturinrinteillä ja merellepäin olevilla kallioilla viihtyvät merikotka, maakotka, tunturihaukka, ampuhaukka, tuulihaukka ja piekana. Loivemmilla rannikkoalueilla on tiirojen ja lokkien yhdyskuntia, sekä merihanhia, haahkoja ja riskilöitä. Saaren sisäosien vesistöissä viihtyvät muun muassa kuikka ja kaakkuri. Nisäkkäistä yleisesti esiintyviä ovat kärppä, metsäjänis ja saukko.

Matkailu
--------

Seilandissa on hyvät mahdollisuudet patikointiin, hiihtämiseen ja kalastukseen, mutta maasto on usein vaikeakulkuista ja sää voi vaihdella nopeasti. Puistossa ei ole merkittyjä polkuja tai avoimia tupia.

Lähteet
-------

1. ↑  Sievju (pdf) Direktoratet for naturforvaltningen. Viitattu 4.4.2013. (pohjoissaameksi)[vanhentunut linkki]
2. 1 2 3  Direktoratet for naturforhandlingen - Seiland *dirnat.no*.  Arkistoitu 11.5.2012. Viitattu 4.4.2013. (norjaksi)
3. ↑  Om nasjonalparken *nasjonalparkstyre.no*.  Arkistoitu 16.2.2019. Viitattu 4.4.2013. (norjaksi)

NorjaNorjan kansallispuistot

* Blåfjella–Skjækerfjella
* Breheimen
* Børgefjell
* Dovre
* Dovrefjell–Sunndalsfjella
* Femundsmarka
* Folgefonna
* Forlandet
* Forollhogna
* Fulufjellet
* Færder
* Gutulia
* Hallingskarvet
* Hardangervidda
* Indre Wijdefjorden
* Jomfruland
* Jostedalsbreen
* Jotunheimen
* Junkerdal
* Làhku
* Langsua
* Lierne
* Lofotodden
* Lomsdal–Visten
* Møysalen
* Nordenskiöld Land
* Nordre Isfjorden
* Nordvest-Spitsbergen
* Raet
* Rago
* Reinheimen
* Reisa
* Rohkunborri
* Rondane
* Saltfjellet–Svartisen
* Sassen–Bünsow Land
* Seiland
* Sjunkhatten
* Skarvan og Roltdalen
* Stabbursdalen
* Sør-Spitsbergen
* Varangerhalvøya
* Ytre Hvaler
* Øvre Anárjohka
* Øvre Dividal
* Øvre Pasvik
* Ånderdalen
**Karel Pešek-Káďa** (20. syyskuuta 1895, Olomouc, Itävalta-Unkari – 30. syyskuuta 1970, Praha, Tšekkoslovakia) oli tšekkoslovakialainen jääkiekkoilija ja jalkapalloilija sekä olympiamitalisti. Hän pelasi keskikenttäpelaajana AC Sparta Prahassa ja Tšekkoslovakian jalkapallomaajoukkueessa. Hän teki vuosien 1913–1933 ajan kestäneen seurajoukkueuransa aikana yhteensä 149 maalia. 

Pešek pelasi maajoukkueessa 44 ottelua ja teki niissä yhden maalin. Hän osallistui olympialaisiin vuosina 1920 ja 1924. 

Vuoden 1920 olympialaisissa Pešek edusti maataan myös jääkiekossa. Tšekkoslovakia sijoittui turnauksessa kolmanneksi.

Lähteet
-------

* dataOlympics -profiili

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Tšekki

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Karel Pešek
**Berjozovka** (ven. Берёзовка) on kylä, maalaiskunta ja Berjozovkan piirin hallinnollinen keskus Permin aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Sylvan vesistöön kuuluvan Berjozovka-joen varrella 136 kilometriä Permistä kaakkoon. Kylän ohi kulkee Kungurin ja Tšusovoin välinen maantie. Asukkaita on 7 100 henkeä (vuonna 2002).

Paikkakunta on syntynyt 1600-luvun lopussa. Aluksi siellä oli Voznesenskin linnoitus. Vuonna 1924 kylästä tuli Berjozovkan piirin keskus. Vuonna 1982 alettiin rakentaa kaasukompressoriasemaa, jonka ympärille kehittyi suuri kaasuputkiyritys. Sen lisäksi kylässä on elintarviketeollisuutta.

Berjozovkassa toimii kaksi keskikoulua, ammattikoulu, lasten taidekoulu, lasten luomistyön keskus, kulttuuri- ja vapaa-ajankeskus, kaksi kirjastoa, kotiseutumuseo ja piirisairaala. Paikallislehtenä ilmestyy *Selskaja nov* ("Maaseudun uutisia"). Nähtävyyksiin kuuluu vuosina 1805–1811 rakennettu Kristuksen taivaaseen astumisen kirkko. Kylän lähistöllä sijaitsee Berjozovski borin metsäpuisto.

Lähteet
-------

1. ↑  Vserossijskaja perepis naselenija 2002 goda: Tom 1 - Tšislennost i razmeštšenije naselenija: 4. Tšislennost naselenija Rossii, federalnyh okrugov, subjektov Rossijskoi Federatsii, raionov, gorodskih poseleni, selskih naseljonnyh punktov - raitsentrov i selskih naseljonnyh punktov s naselenijem 3 tysjatši i bolee tšelovek *perepis2002.ru*.  Arkistoitu 7.2.2012. Viitattu 26.5.2010. (venäjäksi)
2. 1 2  Entsiklopedija "Permski krai" *enc.permkultura.ru*. Viitattu 26.5.2010. (venäjäksi)[vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Berjozovkan piirin sivusto (venäjäksi)
**Seiman kalmisto** (ven. Сейминский могильник, *Seiminski Mogilnik*, engl. *Seima cemetery, Sejma cemetery*) on Venäjällä Nižni Novgorodin alueella aikoinaan sijainnut kalmisto, joka tutkittiin kokonaan vuosina 1912–1914. Se on tunnettu pronssiesineistään, jotka nykyään liitetään laajalti Euraasiaan levinneeseen Seima-Turbino-ilmiöön. Okajoen Seima-Turbino-ilmiön esineille on esitetty ajoitusta 1950–1620 eaa..

Kalmisto sijaitsi Okajoen vasemmalla rannalla kohoavalla hiekkaharjanteella lähellä Volgajoen yhtymäkohtaa. Okajokeen yhtyy täällä Seiman sivujoki, jonka lähellä sijaitsee Seiman rautatieasema. Kalmisto sijaitsi muutama kilometrin asemalta kaakkoon päin noin 18 metriä ympäristön yläpuolelle kohoavalta hiekkadyyniltä. Kohteen tutki Jekaterinburgin jalkaväkirykmentin osasto, jonka työn jälki oli suurpiireinen. Harjanteelta löydettiin kaivajien muistiinpanoista päätellen 50 hautaa ja haudoista otettiin talteen 112 pronssiesinettä, joista jäljellä on vain 70. Esineistöön kuului pronssisia putkikirveitä, keihäänkärkiä, koristeellisiä taisteluveitsiä, talttoja, nastoja ja rannerenkaita. Kalmiston läheltä ei tunneta asuinpaikkaa, joten kalmistoa ei pystytä kytkemään paikallisiin pronssikauden kulttuureihin. Samana vuonna oli Moldaviasta löydetty Borodinon kätkö, jossa oli joitakin samankaltaisia pronssiesineitä. Kalmiston ja kätkön esineistöjen yhtäläisyydet havaitsivat A. M. Tallgren ja V. A. Gorodtsov jo ennen ensimmäistä maailmansotaa. Pronssiesineille löytyy lähimmät vastineet Turbinon kalmistoista ja Rešnojen kalmistosta.

Löytöaineistoon sisältyy myös valkoista tai vihreää jadea olevat käsirenkaat. Sellaisia on löydetty muuallakin Seima-Turbino -ilmiön levinneisyysalueella. Niiden alkuperä saattaa olla Baikaljärvellä asti.

Lähteet
-------

1. ↑  Lavento, Mika:   *Transactions – Of The Institute For The History Of Material Culture*, 2019, nro 20, s. 35–52. ISSN 2310-6557. Artikkelin verkkoversio (PDF). Viitattu 2.10.2022.  (englanniksi)
2. 1 2  Shaw, Ian & Jameson, Robert (toimittajat): *A Dictionary of Archaeology*, s. 517. Oxford, Britannia: Blackwell Publishers Ltd, 1999. ISBN 0–631–17423–0. Teoksen verkkoversio (PDF) (viitattu 1.10.2022). (englanniksi)
3. ↑  Korjakova, Ludmila & Epimakhov, Andrei: *The Urals and Western Siberia in the Bronze and Iron Ages*, s. 106–110. Cambrodge, Englanti: Cambridge University Press, 2007. ISBN 9781139461658. Teoksen verkkoversio (viitattu 5.6.2018). (englanniksi)
4. ↑  История (Volodarskin kaupungin verkkosivut - arkistoitu)  2013. Volodarskin kaupunki.  Arkistoitu 12.12.2013. Viitattu 2.10.2022. (venäjäksi)
5. ↑  Meicun Lin: Seima-Turbino Culture and the Proto-Silk Road.  *Chinese Cultural Relics*, 2016, 3. vsk, nro 1–2, s. 241–262. Minneapolis, USA:  East View Press. doi:10.21557/CCR.48032340. Artikkelin verkkoversio (PDF). Viitattu 2.10.2022.  (englanniksi)
**Hondurasin–Nicaraguan sota** käytiin vuonna 1907 Hondurasin ja Nicaraguan välillä. 

Liberaali José Santos Zelaya nousi Nicaraguan presidentiksi vuonna 1893 vallankaappauksella. Hänen tavoitteenaan oli luoda omalla johdollaan uusi Keski-Amerikan liittovaltio, ja tämän vuoksi hän sekaantui naapurimaiden politiikkaan.

Vuonna 1903 konservatiivi Manuel Bonilla kaatoi Zelayan tukeman Hondurasin liberaalin hallinnon ja nousi maan uudeksi presidentiksi. Vuonna 1906 Zelayan tukemat Hondurasin kapinalliset yrittivät kaataa Bonillan hallituksen. Kun hallituksen joukot ajoivat takaa kapinallisia Nicaraguan puolelle, vaati Zelaya korvauksia niiden aiheuttamista vahingoista. Honduras kieltäytyi maksamasta. Tämän jälkeen Nicaraguan joukot hyökkäsivät Hondurasiin ja voittivat hondurasilaiset 18. maaliskuuta 1907 Namasiguen taistelussa. Tämä oli ensimmäinen kerta, kun konekivääreitä käytettiin Keski-Amerikassa. Hondurasin pääkaupunki Tegucigalpa miehitettiin, Bonilla pakeni Yhdysvaltoihin ja Zelaya nimitti maan uudeksi johtajaksi Miguel R. Dávilan. 

Bonilla aloitti uuden sisällissodan liberaaleja vastaan vuonna 1909. Sota päättyi tulitaukoon 1911, jonka jälkeen pidettiin vaalit. Bonilla voitti vaalit, kun hänet valittiin presidentiksi 29. lokakuuta 1911.

Lähteet
-------

* Kohn, George C.: *Dictionary of Wars*. Facts on File Publications, New York, 1986. ISBN 0 948894 091.
*Cumulus fractus*, repaleinen kumpupilvi
**Repaleinen kumpupilvi** (lat. *Cumulus fractus*, Cu fra) on eräs kumpupilven muoto. Se on tyypillinen Suomessa kesäisenä vuodenaikana, kun auringon lämmittämä, maanpinnan läheinen ilma konvektion johdosta nousee tiivistymiskorkeuteensa ja ilmankosteus alkaa tiivistyä näkyvään muotoon pilveksi. Konvektion jatkuessa repaleinen kumpupilvi jatkaa kasvuaan ja kehittyy tyypillisesti alaosaltaan tasaisemmaksi kauniin sään kumpupilveksi (lat. *Cumulus humilis*).

Repaleista kumpupilveä voivat ulkoasultaan muistuttaa *huonon sään sadepilven* riekaleet (lat.  *Nimbostratus pannus*) ja etenkin *repaleinen sumupilvi* (lat. *Stratus fractus*). Repaleisia huonon sään pilviä (pannus) esiintyy myös satavan verhopilven (As), kuuropilven (Cb) tai kumpupilven (Cu) yhteydessä. Repaleisen sumupilven syntytapa on erilainen kuin repaleisen kumpupilven, sillä repaleinen kumpupilvi voi esimerkiksi tiivistyä yllä olevasta satavasta pilvestä tulleesta sateesta. Repaleisia sumupilviä syntyy myös sumun hälvetessä.

Katso myös
----------

* Cumulus humilis
* Stratus (fractus)
* Nimbostratus

Lähteet
-------

1. 1 2  Ilmatieteellinen keskuslaitos: *Kansainvälinen pilvikuvasto*. Ilmatieteellinen keskuslaitos (Ilmatieteen laitoksen aiempi nimi), 1958.
2. 1 2 3  Airaksinen, P. J.: "9. Pilvet", *Johdatus pintasäähavaintoihin*, s. 9.2-9.4 (pilvien syntytapoja), 9.16-9.18 (sumupilvi ja kumpupilvi), 9.21 (pilvilajit: fractus), 9.29 (alapilvien koodiluvun CL pilvikaavio), 9.35 (Liite 9.1b: Pilvien luokittelutaulukko) ja 9.39 (Liite 9.3: Pilvien latinankielisten nimien alkuperä). Opetusmoniste. Helsingin yliopisto, Fysikaalisten tieteiden laitos, Helsinki: Congestus Tmi, 2001.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Repaleinen kumpupilvi** Wikimedia Commonsissa
**Heredia** on kaupunki Costa Ricassa. Kaupunki on Heredian maakunnan hallinnollinen keskus, minkä lisäksi se on tunnettu tuottoisan kahvintuotantoalueen keskuksena. Heredian asukasluku oli vuonna 2011 18 697 ja suuremman metropolialueen 279 984.

Maantiede
---------

Heredian keskuspuistoa.
Katukuvaa.
Heredia sijaitsee Costa Rican keskiosassa niin sanotun Valle Centralin alueella hieman pääkaupunki San Josésta koilliseen. Kaupunki on osa Heredian maakuntaa ja Heredian kantonia. Sen korkeus merenpinnasta on 1 137 metriä.

Historia
--------

Nykyisen Heredian alueelle alkoi saapua siirtolaisasutusta Cartagosta 1600-luvulla. Väestön pääosa siirrettiin vuonna 1714 Cubujuquíhin, joka oli kaupungin alkuperäinen nimi. Paikasta tehtiin pikkukaupunkia vastaava *villa* vuonna 1763 ja samalla se sai uuden nimen Villa de la Inmaculada Concepción de Cubujuquí. Nykyisen nimensä Heredia se sai myöhemmin Alonso Fernández de Heredian mukaan. Siirtomaakaudella paikkakunta oli vain pienehkö kylä, mutta silti Costa Ricassa toiseksi tärkein paikkakunta Cartagon jälkeen. Siellä on esimerkiksi yksi harvoista Costa Ricassa säilyneistä siirtomaa-aikaisista kirkoista. Espanjan siirtomaakausi päättyi vuoteen 1821. Vuonna 1824 paikkakunnasta tehtiin varsinainen kaupunki.

Etenkin kahvin tuotannon kasvu vauhditti myöhemmin Heredian kehitystä. Kaasulla toimivat katuvalot saatiin vuonna 1888 ja sähköiset valot vuonna 1897.

Talous ja liikenne
------------------

Fortín de Heredia.
Perinteisen elinkeinon alueella muodosti kahvin viljely, ja kahvilla on edelleen merkitystä kaupungin taloudelle. Heredian maakunta kuuluu Costa Rican suurimpiin kahvintuotantoalueisiin. Silti suuri osa kaupungin asukkaista käy töissä pääkaupunki San Joséssa.

Kaupungin kautta pääkaupunkiin kulkee Pan-Amerikan valtatie.

Väestö
------

Heredian asukasluku oli vuonna 2011 yhteensä 18 697, mutta kaupunkia suuremmalla metropolialueella asui samaan aikaan 279 984 henkilöä. Vuonna 2000 vastaavat lukemat olivat 20 191 ja 213 644.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Heredia Encyclopaedia Britannica. Viitattu 24.1.2022. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5  David Díaz-Arias, Ronny Viales Hurtado ja Juan José Marín Hernández: *Historical dictionary of Costa Rica*, s. 139. Rowman & Littlefield, 2019. ISBN 9781538102428. (englanniksi)
RepRapin versio 1.0
**RepRap** on projekti, jonka tavoitteena on luoda 3D-tulostin, joka kykenee tulostamaan suurimman osan omista osistaan. Kaikki projektin tuottama sisältö julkaistaan avoimen lähdekoodin lisenssin alaisuudessa.

Reprap-projekti on julkaissut kaksi 3D-tulostinta. Ensimmäinen tulostin "Darwin" julkaistiin maaliskuussa 2007 ja toinen tulostin "Mendel" vuoden 2009 lokakuussa. Reprap-laitteet nimetään kuuluisien biologien mukaan, koska "projektin ydin on kopioituminen ja evoluutio".

Laitteen kopioitumiskyvyn johdosta projektin alkuunpanijat visioivat mahdollisuudesta levittää Reprap-laitteita ihmisille ja yhteisöille pienin kustannuksin ja näin tehdä mahdolliseksi monimutkaisten tuotteiden luominen ja valmistus ilman kallista teollisuusinfrastruktuuria.

Katso myös
----------

* Avoin laitteisto

Lähteet
-------

1. ↑  Future Plans, RepRap Wiki *reprap.org*. Viitattu 17.6.2010.
2. ↑  Philosophy Page, Reprap Wiki *reprap.org*. Viitattu 17.6.2010.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **RepRap**.
* RepRap-projektin virallinen kotisivu
* Reprapin kehittäjien virallinen blogi
* Reprap Sourceforge.netissä
Ermonela Jaho
**Ermonela Jaho** (s. 1974) on albanialainen oopperalaulaja, joka on äänialaltaan sopraano.

Jaho varttui Albaniassa ja muutti vuonna 1993 Italiaan, jossa oli kymmenen vuoden ajan. Hän tuli teini-ikäisenä sopraano Katia Ricciarellin valitsemaksi tämän akatemian opiskelijaksi Mantuaan. Sittemmin hän opiskeli Valerio Paperin johdolla Rooman Accademia Nazionale di Santa Ceciliassa ja sai valmennusta myös basso Paolo Montarsololta. Jaho sai ensimmäisen kokemuksensa elävästä oopperasta nähdessään Giuseppe Verdin *La traviatan* esityksen Tiranassa 14-vuotiaana. Sittemmin hän on usein esiintynyt Violettan roolissa *La traviatassa*. Jaho on saavuttanut suosiota Atlantin valtameren molemmilla puolilla esiintymisistään etenkin Verdin oopperoissa ja verismin säveltäjien, kuten Giacomo Puccinin, Ruggero Leoncavallon, Pietro Mascagnin ja Francesco Cilean teoksissa. Hän on esiintynyt myös ranskankielisissä oopperoissa, kuten Jules Massenet'n *Thaïsissa*.

Jaho asettui New Yorkiin Yhdysvaltoihin vuonna 2003. Hän teki ensimmäisen esiintymisensä Metropolitan-oopperassa Violettan roolissa *La traviatassa* vuonna 2008. Vuonna 2011 Jaho saavutti huomattavan menestyksen esiintymällä Puccinin *Suor Angelican* nimiroolissa Lontoon Royal Opera Housessa. Hän on esiintynyt myös muun muassa Wienin valtionoopperassa, Baijerin osavaltionoopperassa, Pariisin oopperassa, Berliinin Staatsoper Unter den Lindenissä, Madridin Teatro Realissa, Lyonin kansallisoopperassa ja Marseillen oopperassa. Jaho on pitänyt vuodesta 2012 mestarikursseja Albaniassa ja lisäksi esimerkiksi Lontoossa, Pariisissa sekä Sydneyssa. Hänen levytystensä joukossa on Antonio Pappanon johtama Puccinin *Turandotin* äänitys Warner Classics -levymerkille. Jaho on ollut myös mukana äänittämässä Opera Raralle harvemmin kuultuja oopperoita *Zazà* vuonna 2016 ja *Le Villi* vuonna 2019.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Marcus Tanner, Albania’s Jaho Wins International Opera Prize Balkan Insight 16.5.2016, viitattu 6.2.2023
2. 1 2 3 4  Rebecca Schmid, Ermonela Jaho ‘Can Sing Your Music’ The New York Times 2.7.2022, viitattu 6.2.2023
3. ↑  Ermonela Jaho Metropolitan Opera, viitattu 6.2.2023
4. ↑  Ermonela Jaho AllMusic, viitattu 6.2.2023


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
Chesapeakenlahti satelliittikuvassa
Chesapeakenlahden valuma-alue
**Chesapeakenlahti** on suuri estuaari eli jokisuulahti Pohjois-Amerikan itärannikolla, Virginian ja Marylandin osavaltioiden välissä. Se on Yhdysvaltain estuaareista suurin ja sen pituus on noin 300 km ja vesialue 11 600 km². Chesapeakenlahteen laskee noin 150 jokea, joista tärkeimmät (pohjoisesta lukien) ovat Susquehanna, Patapsco, Chester, Choptank, Patuxent, Potomac,
Rappahannock,
Nanticoke,
York,
Back sekä James.

Chesapeakenlahden törmäyskraatteri
----------------------------------

Lahden alla maan sisässä on todettu painovoimamittauksissa ja koeporauksissa olevan suuri meteoriittikraatteri. Meteoriittikraatteri syntyi 35,5 miljoonaa vuotta sitten eoseenikauden lopussa. Tällöin sattui Maan pinnalla suuri joukkosukupuutto. Kraatteri syntyi eräiden arvioiden mukaan muutamaa miljoonaa vuotta ennen kauden loppua. Syvän kraatterin läpimitta on 38 kilometriä ja ulomman alueen, missä maa on vyörynyt kraatteriin, läpimitta on 85 kilometriä. Kivi on murtunut 8 kilometrin syvyyteen asti. Kraatteri on 1,3 kilometriä syvä. Kraatteri on 300–500 metrin syvyisten kerrostumien alla.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Chesapeakenlahti** Wikimedia Commonsissa

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Chesapeaken lahden törmäyskraatteri** Wikimedia Commonsissa

* USGS, 'Investigating the Chesapeake Bay Impact Crater.'
* USGS, 'The Chesapeake meteorite: message from the past.' (Arkistoitu – Internet Archive)
* 'The Chesapeake Bay bolide: modern consequences of an ancient cataclysm.'
* Earth Impact Database - yli 160 törmäyskraatterin tietokanta (englanniksi)
* Satellite image of the region (from Google Maps)

Kraatterin profiili.
Kraatterin sijainti.
**Renée Richards** (s. 19. elokuuta 1934) on yhdysvaltalainen silmälääkäri ja entinen tennispelaaja, joka menestyi ammattilaistasolla 1970-luvulla. Hänet tunnetaan yhtenä ensimmäisistä transsukupuolisista urheilijoista. Richards oli alun perin Richard Raskind -niminen mies, jonka sukupuoli korjattiin kirurgisesti naiseksi vuonna 1975. 

Raskind oli jo nuoruudessaan taitava baseballin ja tenniksen pelaaja. Hän valmistui lääkäriksi vuonna 1959 ja erikoistui silmäkirurgiksi. Raskind liittyi vuonna 1963 Yhdysvaltojen laivastoon, jossa hän täydensi opintojaan.

Raskind menestyi ennen sukupuolenkorjaustaan tenniksen miesten amatöörisarjoissa Yhdysvalloissa. Renée Richardsiksi nimensä muuttaneena hän osallistui vuosi leikkauksensa jälkeen La Jollan isoon amatööriturnaukseen, jossa hän pelasi voitokkaasti muita naisia vastaan ja aiheutti valtavan kohun mediassa. Richards alkoi tämän jälkeen tähdätä myös ammattilaiskisoihin. Siirtymistä hidasti kiivaana käynyt keskustelu siitä, kuuluuko Richards naisten kilpailuihin. Richards ei suostunut Yhdysvaltojen tennisliiton vaatimaan kromosomitestiin, mutta vuonna 1977 hän voitti valituksensa oikeudessa ja sai pelioikeuden Yhdysvaltain avoimeen tennisturnaukseen US Openiin.

Richards lopetti ammattilaisuransa pelaajana 47-vuotiaana vuonna 1981. Tämän jälkeen hän valmensi tšekkoslovakialaislähtöistä yhdysvaltalaista naistenniksen kärkipelaajaa Martina Navratilovaa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Karvonen, Ossi: Sukupuoltaan korjannut pallotaituri halusi menestyä huipulla naisena – totuus paljastui nopeasti pelikentällä: "Se on kuin sormenjälki" *mtvuutiset.fi*.  20.3.2020. Viitattu 22.5.2020.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
Yksityiskohta hautamuistomerkistä.
**Ermesinde** (noin 975−1058) oli aatelinen ranskalainen, josta tuli Barcelonan kreivi Ramon Borrellin puoliso noin vuonna 993. Ermesinde oli syntyjään Carcassonnen kreivin Roger I:n ja Adelaïden tytär. Hän oli miehensä tukena valtiollisissa asioissa ja oli mukana tämän käymissä sodissa Ebressä ja Segressä.

Ermesinde sai kolme lasta, joista Berenguer Ramon peri isänsä arvonimet, toinen poika Borrell kuoli nuorena ja tyttärestä Estefania Ramonista tuli Navarran kuningatar hänen mentyään naimisiin Garcia III:n kanssa.

Ermesindellä oli läheiset suhteet Katalonian kirkkoon, ja hän lahjoitti sata unssia kultaa Gironan katedraalin kunnostustöihin.

Jäätyään leskeksi vuonna 1017 Ermesinde oli alaikäisen poikansa Berenguer Ramon I:n holhooja vuoteen 1023 asti. Berenguer kuoli vuonna 1035 ja Ermesindestä tuli jälleen hallitsijan holhooja, tällä kertaa pojanpojalleen Ramon Berenguerille. Vuonna 1041 pojanpoika kapinoi isoäitiään vastaan ja halusi eroon holhouksesta. Ermesinde vetäytyi Gironaan veljensä, piispa Peren kanssa. Välit huononivat uudelleen vuonna 1052, kun kreivi solmi avioliiton joka oli isoäidin mielestä sopimaton. Hän sai paavi Victor II:n erottamaan kreivin kirkosta. Sovinto solmittiin vuonna 1057.

Ermesinde on haudattu Kataloniaan, Gironan katedraaliin. Hautakammion päällä on patsas 1300-luvulta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Ermessenda de Carcassona Gran Enciclopèdia Catalana. Viitattu 31.3.2014. (katalaaniksi)
2. ↑  Mireia Comas Via: Fitxa biogràfica: Ermessenda, de Carcassona *dbd.cat*.  28.9.2010.  Arkistoitu 8.8.2016.
3. 1 2  Ermessenda de Carcassona Tv3.  Arkistoitu 26.3.2011. Viitattu 31.3.2014. (katalaaniksi)
4. ↑  Ermessenda, de Carcassona *Diccionari Biografic de dones*.  Arkistoitu 7.4.2014. Viitattu 31.3.2014.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Katalonia
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Seinabo Sey
**Seinabo Sey** (s. 7. lokakuuta 1990 Södermalm, Tukholma) on ruotsalainen laulaja-lauluntekijä. Hänen tyyliään on kuvattu soulia ja modernia popmusiikkia yhdisteleväksi.

Seyn isä oli Gambiassa ja Senegalissa mainetta niittänyt muusikko Maudo Sey (k. 2013), jonka kautta Sey sai varhaisimman kosketuksensa musiikkiin. Muutettuaan perheineen Halmstadin kuntaan Sey kävi Östergårdsskolania. 16-vuotiaana hän oli jo palannut Tukholmaan ja osallistui musiikkikoulutukseen Fryshusetin keskuksessa. Häneen vaikuttivat muiden muassa Lauryn Hill, Beyoncé ja Alicia Keys. Koulutuksen jälkeen Sey aloitti yhteistyön muiden muassa Oskar Linnrosin, Linda Piran ja Storin kanssa.

Sey teki läpimurtonsa vuonna 2014, jolloin ilmestyivät hänen hittisinglensä "Younger" ja ensimmäinen EP:nsä *For Madeleine*. Viimeksi mainittu on omistettu laulajan äidille. Isälleen Sey omisti EP:n *For Maudo* (2016). Seyn ensimmäinen täysimittainen albumi oli *Pretend* (2016), jota seurasi *I'm a Dream*. Hänen kappaleitaan, kuten esikoissinglen "Younger", on tuottanut Magnus Lidehäll.

Sey on päässyt levytyksillään listoille lukuisissa maissa, kuten Yhdysvalloissa. Hän on kansainvälisellä urallaan tehnyt kiertueita Euroopassa ja Yhdysvalloissa. Seylle myönnettiin 25. helmikuuta 2015 parhaan uuden artistin Grammis-palkinto. Hän on saanut myös muita palkintoja ja ollut vuonna 2017 ehdolla Pohjoismaiden neuvoston musiikkipalkinnon saajaksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Seinabo Sey AllMusic
2. 1 2 3  SEINABO SEY WINS THREE AWARDS IN THREE DAYS Scandinavian soul
3. 1 2 3 4 5  Seinabo Sey Pohjoismainen yhteistyö


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Yle

 |

 |