recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Njuksenitsan piiri Vologdan alueen kartalla.
Kartta piirin kuntarajoista.
**Njuksenitsan piiri** (ven. Ню́ксенский райо́н, *Njuksenski raion*) on paikallinen itsehallintoalue Vologdan alueella Venäjällä. Vuonna 1924 perustetun piirin pinta-ala on 5 200 neliökilometriä ja asukkaita on 12 200 henkeä.

Sijainti ja luonto
------------------

Njuksenitsan piiri sijaitsee Vologdan alueen koillisosassa. Idässä se rajoittuu Veliki Ustjugin ja Kitšmengski Gorodokin piireihin, etelässä Totman ja Babuškinin piireihin, lännessä Tarnogski Gorodokin piiriin ja pohjoisessa Arkangelin alueeseen. Seudun läpi virtaa Suhonajoki. Pinta-alasta on yli 80 % on metsää ja 11 % suota. Piirissä on kolme rauhoitusaluetta ja kaksi suojeltua luonnonmuistomerkkiä.

Historia
--------

Seudulta on löydetty Vologdan alueen vanhin paleoliittinen asuinpaikka sekä 1100-luvun kurgaanihautoja. 1500-luvun loppupuolella rakennettiin Brusenskin linnake, joka valvoi liikennettä tärkeänä kauppaväylänä toimineella Suhonajoella. 1500–1700-luvulla seudun läpi kulki Suhonan ja Vienanjoen vesitie. Vuonna 1866 avattiin säännöllinen höyrylaivaliikenne.

Hallinto
--------

Piirin hallinnollinen keskus on Njuksenitsan kylä. Siihen kuuluu 9 maalaiskuntaa: Bobrovskoje, Brusenskoje (keskuspaikka Pustynja), Brusnovolovski Pogost, Gorodištšna, Igmas, Krasavino, Njuksenskoje (Matvejevskaja), Uftjugskoje (Njuksenitsa) ja Vostroje.

Piirin päämies on Vasili Maltsev.

Liikenne
--------

Piirin kautta kulkee Vologdan ja Veliki Ustjugin välinen maantie.

Talous
------

Piirin talous perustuu metsänhankintaan ja maatalouteen. Maatalousyritykset tuottavat maitoa, joka jalostetaan paikallisessa meijerissä. Seudulla toimii myös sen kautta kulkevan kaasujohdon käyttöön ja kunnossapitoon erikoistuneita yrityksiä.

Kulttuuri
---------

Kulttuurilaitoksia ovat piirin kulttuuritalo ja keskuskirjasto haaraosastoineen, Njuksenitsan musiikkikoulu, kansanperinnekeskus ja kotiseutumuseo. Venäjän ortodoksisen kirkon seurakuntia toimii Berjozovaja Slobodkassa, Bobrovskojessa, Gorodištšnassa ja Njuksenitsassa. Njuksenitsassa ilmestyy piirilehti Novyi den ja yksityinen Ujezdnyje vedomosti.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Njuksenski raion. Pasport MO. *vologda-oblast.ru*. Viitattu 16.10.2008. (venäjäksi)[vanhentunut linkki]
2. 1 2  Njuksenski raion. *vologda-oblast.ru*.  Arkistoitu 22.10.2007. Viitattu 16.10.2008. (venäjäksi)
3. ↑  Njuksenski raion. Turizm. *vologda-oblast.ru*.  Arkistoitu 7.7.2011. Viitattu 16.10.2008. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Njuksenitsan piiri Vologdan alueen sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)

Vologdan alueen piirit ja *kaupunkipiirit*
Babajevo •
Babuškin •
Belozersk •
Grjazovets •
Harovsk •
Kadui •
Kirillov •
Kitšmengski Gorodok •
Mežduretšje •
Nikolsk •
Njuksenitsa •
Šeksna •
Sjamža •
Sokol •
Tarnogski Gorodok •
Totma •
Tšagodoštša •
Tšerepovets •
*Tšerepovets* •
Ustjužna •
Ust-Kubinskoje •
Vašk •
Veliki Ustjug •
Verhovažje •
Vologda •
*Vologda* •
Vožega •
Vytegra
*Tämä artikkeli käsittelee kansanedustajanakin toiminutta maallikkosaarnaajaa. Teatteriohjaaja Erik Pöystistä on eri artikkeli.*
**Erik Pöysti** (17. syyskuuta 1849 Antrea – 8. maaliskuuta 1919 Iisalmi) oli suomalainen maanviljelijä ja maallikkosaarnaaja, joka toimi 1800-luvun lopulla valtiopäivämiehenä ja 1900-luvun alussa Suomalaisen puolueen kansanedustajana.

Pöystin vanhemmat olivat maanviljelijä Johan Pöysti ja Helena Peltonen. Hän oli vuodesta 1879 lähtien naimisissa Maria Elisabet Mohkan kanssa. Pöysti opiskeli vuosina 1868–1872 Lähetyskoulussa ja suoritti saarnalupatutkinnon 1872. Pöysti oli myös kuunteluoppilaana Jyväskylän seminaarissa. Pöysti toimi opettajana Jääskessä 1872–1880 ja oli maanviljelijänä 1878–1898. Myöhemmin hän oli ensin Suomalaisen merimieslähetyksen apulaisena Lontoossa 1897–1898 ja sitten maallikkosaarnaajana Suomessa 1898–1907. Pöysti oli talonpoikaissäädyssä Jääsken tuomiokunnan edustaja 1882, 1885, 1888, 1891 ja 1897. Pöysti kuului vuoden 1899 suureen lähetystöön Jääsken edustajana. Hän oli Suomalaisen puolueen kansanedustajana 1908–1909, edustaen Viipurin läänin itäistä vaalipiiriä. Pöysti oli myös Jääsken kuntakokouksen puheenjohtaja ja kirkolliskokouksen jäsen.

Lähteet
-------

* .aspx Erik Pöysti *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta.

### Viitteet

1. ↑  Viljo Hytönen: *Talonpoikaissäädyn historia. II Osa: Säädyn jäsenet, sihteerit ja tulkit*, s. 242–243. Helsinki: Otava, 1926.
2. ↑  Päiviö Tommila: *Suuri adressi*, s. 304. WSOY, 1999.


|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Suomalaisen puolueen kansanedustajat 1908–1909 |
| --- |
|  |
| Eduskuntaryhmä(54) | 
* Aitamurto
* Ala-Kulju
* Antila
* Arajärvi
* Danielson-Kalmari
* Eronen
* Ha. Gebhard
* He. Gebhard
* Gripenberg
* Hainari
* Hallsten
* Halonen
* Hiltula
* Hjelt
* Ingman
* Junnila
* Kairamo
* Kares
* Kivilinna
* Kivioja
* Koivisto
* Kolkki
* Käkikoski
* Käpy
* Lagerlöf
* Laine
* Listo
* Malmivaara
* Myllylä
* Nevanlinna
* Nykänen
* Paasikivi
* Palmén
* Paloheimo
* Pohjanpalo
* Pullinen
* Pöysti
* Rajala
* Rannikko
* Rapola
* Reima
* Saraste
* Sipponen
* Soininen
* Torppa
* Tulikoura
* Tuomikoski
* Vaarala
* Vahe
* Vemmelpuu
* Virkkunen
* Wuorimaa
* S. Yrjö-Koskinen
* Y. Yrjö-Koskinen

 |

 |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Eduskunta

 |

 |
Erik Pontoppidan
**Erik Ludvigssen Pontoppidan** (24. elokuuta 1698 Århus – 20. joulukuuta 1764 Kööpenhamina) oli tanskalainen uskonoppinut piispa, historioitsija ja ornitologi.

Pontoppidan opiskeli Fredericiassa 1716–1718, josta hän meni opettajaksi Norjaan. Hän jatkoi sittemmin opintojaan Hollannissa sekä Englannissa Lontoossa ja Oxfordissa. 1721 hänelle avautui pappisura, joka lopulta 1747 johti piispuuteen Bergenissä. Pontoppidan oli pietisti.

Vuonna 1736 kruunu määräsi hänet laatimaan Lutherin katekismuksen selitykset ja virsikirjan. Näiden kahden kirjan ansiosta pietismi sai Tanskassa vahvan jalansijan.

Ornitologina Pontoppidan kunnostautui kuvailemalla tieteelle useita lintulajeja, muun muassa kaakkurin, piekanan, kuovisirrin, jänkäsirriäisen, harmaalokin, lapintiiran, etelänkiislan ja suopöllön.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Cranberry Portagen rautatieasema vuonna 1971.
**Cranberry Portage** on asutuskeskus (virallisesti *Local Urban District*) Kelseyn maalaiskunnassa Manitoban provinssissa Kanadassa. Se sijaitsee Athapapuskowjärven etelärannalla noin 90 kilometriä pohjoiseen The Pas'n kaupungista, ja noin 695 kilometriä luoteeseen Winnipegistä. Vuoden 2001 väestönlaskennan mukaan Cranberry Portagen asukasluku oli 615.

Ennen vuotta 1928 kaupunki oli nimensä mukaisesti vain paikka, jossa veneet vedettiin maitse kannaksen ylitse seuraavalle järvelle. Tuolloin alueella liikkuivat ainoastaan alkuperäisasukkaat ja turkiseläinten metsästäjät. Vuonna 1928 kaupunkiin rakennettiin rautatie joka yhdisti sen The Pasiin sekä Flin Floniin, ja paikalle muodostettiin asutuskeskus (tuolloin *unincorporated village district*).

4. kesäkuuta 1929 osa Cranberry Portagen kylästä tuhoutui, kun höyryveturin kipinästä alkunsa saanut metsäpalo pyyhkäisi puurakennusten muodostaman asutuskeskuksen lävitse. Tulipalo tuhosi asemarakennuksen sekä useita koteja ja muita rakennuksia, ja asukkaat joutuivat pakenemaan veneillä järvelle.

Vuonna 1965 avattiin Frontier Collegiate Residential School.

Lähteet
-------

1. 1 2  Cranberry Portage NOR-MAN Regional Health Authority.  Arkistoitu 9.2.2010. Viitattu 26.1.2010. (englanniksi)
2. ↑  Mary-Ann Playford: Cranberry Portage Fire, June 4, 1929 (kuvasarja tulipalosta, 35 sivua) Cranberry Portage Heritage Museum. Viitattu 26.1.2010. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Cranberry Portage Heritage Museum
**Wimbledonin tennisturnaus 2001** alkoi 25. kesäkuuta ja päättyi 9. heinäkuuta 2001.

Loppuottelut
------------

### Miesten kaksinpeli

Kroatia **Goran Ivanišević** – Australia Patrick Rafter 6–3, 3–6, 6–3, 2–6, 9–7

### Naisten kaksinpeli

Yhdysvallat **Venus Williams** – Belgia Justine Henin 6–1, 3–6, 6–0

### Miesten nelinpeli

Yhdysvallat **Donald Johnson** / Yhdysvallat **Jared Palmer** – Tšekki Jiří Novák / Tšekki David Rikl 6–4, 4–6, 6–3, 7–6

### Naisten nelinpeli

Yhdysvallat **Lisa Raymond** / Australia **Rennae Stubbs** – Belgia Kim Clijsters / Japani Ai Sugiyama 6–4, 6–3 

### Sekanelinpeli

Tšekki **Leoš Friedl** / Slovakia **Daniela Hantuchová** – Yhdysvallat Mike Bryan / Etelä-Afrikka Liezel Huber 4–6, 6–3, 6–2

Lähteet
-------

* Siukonen, Markku: *Urheilun vuosikirja 23*, s. 281. Kustannus-Notariaatti Oy, 2002. ISBN 952-5106-16-0.

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Wimbledonin tennisturnaukset |
| --- |
|  |
| Avoimet | * 1968
* 1969
* 1970
* 1971
* 1972
* 1973
* 1974
* 1975
* 1976
* 1977
* 1978
* 1979
* 1980
* 1981
* 1982
* 1983
* 1984
* 1985
* 1986
* 1987
* 1988
* 1989
* 1990
* 1991
* 1992
* 1993
* 1994
* 1995
* 1996
* 1997
* 1998
* 1999
* 2000
* 2001
* 2002
* 2003
* 2004
* 2005
* 2006
* 2007
* 2008
* 2009
* 2010
* 2011
* 2012
* 2013
* 2014
* 2015
* 2016
* 2017
* 2018
* 2019
* 2020
* 2021
* 2022
* 2023
* 2024
 |

 |
**Wiltonin diptyykki** on liikuteltava molemmin puolin maalattu diptyykki, jonka osat on kiinnitetty toisiinsa saranalla. Diptyykki on kooltaan 2 × (53 × 37 cm). Sen on maalannut 1390-luvulla tuntematon englantilainen tai ranskalainen taiteilija. Nimi perustuu siihen, että diptyykkiä säilytettiin pitkään Wilton Housessa Englannissa. Nykyisin se on Lontoossa National Galleryn kokoelmissa.

Diptyykki esittää Englannin kuningasta Rikhard II:ta polvistumassa Neitsyt Marian ja Jeesus-lapsen eteen. Rikhard II:n takana seisovat hahmot vasemmalta oikealle ovat Edmund Marttyyri, Edvard Tunnustaja ja Johannes Kastaja. Teos on täynnä erilaisia symboleita. Kuninkaan kaulariipus koostuu kultaisista osista, jotka muistuttavat väriherneen siemenkotia. Näin taiteilija on viitannut Plantagenetin sukuun, johon Rikhard II kuului (väriherne on latinaksi *planta genista*). Enkeleillä on kaulassaan väriherneriipukset. Heidän rintasolkensa esittävät Rikhard II:n henkilökohtaista tunnusta peuraa, joka tukee kuninkaan asemaa Jumalan edustajana maan päällä.

Wiltonin diptyykin vasen puoli.Wiltonin diptyykin oikea puoli.

Lähteet
-------

* Rosie Dickins ja Mari Griffith: Taideseikkailu. WSOY 2007.*lähde tarkemmin?*

### Viitteet

1. ↑  National Gallery, Lontoo. (Arkistoitu – Internet Archive) Viitattu 19.9.2010 (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Wiltonin diptyykki** Wikimedia Commonsissa
**Lentokoneiden jäänesto- ja -poistokäsittely** tehdään lentokoneille jäätymisen estämiseksi (anti-icing) ja jäänpoistamiseksi (de-icing) hieman ennen lentoonlähtöä. Lentokoneen pintaan ruiskutetaan yleisimmin kuumaa vettä ja propyleeniglykolia. Käsittely varmistaa lento-ominaisuuksien säilymisen ja parantaa lentoturvallisuutta. Irtoava jää voi aiheuttaa merkittävää haittaa moottoriin osuessaan. Nykyaikaisella lentoasemalla suuri osa glykolipitoisesta vedestä kerätään talteen ja kuljetetaan jätevedenpuhdistamoon, osa kerätään lentokoneen ympäriltä harjaimuriajoneuvoilla, glykolia sisältävä lumi siirretään sulamisalueille. Glykolin kierrätys ja uudelleenkäyttö on yleistymässä. Suuren lentokoneen jäänestoon voi kulua jopa 15–20 minuuttia. Helsinki-Vantaan lentoasemalla käytetään glykolia vuosittain 3–4 miljoonaa litraa.

Jäänestoaineet
--------------

* Tyyppi I: 80 % propyleeniglykolia, väriainetta ja korroosioinhibiittejä sekä noin 20 % vettä. Käytetään kuuman veden kanssa jään ja huurteen poistoon.
* Tyypit II ja IV: 50 % propyleeniglykolia, väriainetta, korroosioinhibiittejä ja paksunnosainetta sekä lähes 50 % vettä. Käytetään jäänestoon vaikeammissa sääolosuhteissa, esimerkiksi lumisateella, koska paksunnosaine estää nesteen valumisen pois ruiskutetuilta pinnoilta.

Propyleeniglykolia ei luokitella vaaralliseksi, mutta vesistöön joutuessaan se hajotessaan kuluttaa happea ja aiheuttaa epämiellyttävää hajua. Toistaiseksi tarjolla ei ole haitattomampaa vaihtoehtoa.

Lähteet
-------

* Keskitetty jäänpoistoalue käyttöön Helsinki-Vantaalla.  *Meidän kenttä*, 2007, nro 7, s. 1.
* Finavia - Helsinki-Vantaan lentoasema: Helsinki-Vantaan lentoasema, Ympäristöraportti 2006 *helsinki-vantaa.fi*. Viitattu 30. elokuuta 2007.
* (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Lentokoneiden jäänesto- ja -poistokäsittely**.
* Recommendations for De-Icing/Anti-Icing of Aircraft on the Ground[vanhentunut linkki] - AEA (englanniksi)
* Training Recommendations and Background Information for De-Icing/Anti-icing of Aircraft on the Ground[vanhentunut linkki] - AEA (englanniksi)
**HSC Ceuta Jet** on FRS Iberian Espanjan ja Marokon välillä operoima nopea katamaraani, joka oli alun perin Helsinki-Tallinna reitillä nimellä *Nordic Jet*

Rakentaminen
------------

Alus tilattiin 14. toukokuuta 1997 Kvaerner Fjellstrandilta Bergenistä. Sen köli laskettiin vielä samana vuonna 10. syyskuuta telakkanumerolla 1646 ja alus laskettiin vesille 10. toukokuuta 1998. Alus luovutettiin 6. kesäkuuta 1998 Guernseyn saarelle rekisteröidylle Express Ferries Limitedille. Alus oli kuitenkin Norjan lipun alla kotipaikkanaan Bergen.

Liikennöinti
------------

Alus aloitti 12. kesäkuuta 1998 liikennöinnin Helsingistä Tallinnaan nimellä *Nordic Jet*. 

Alus saapui 1. syyskuuta 2003 Visbyhyn ollessaan matkalla Kielin kanavalle, jonne se saapui seuraavana iltana. Alus läpäisi 2. syyskuuta kanavan. Se aloitti vielä syyskuussa liikennöinnin Tarifasta Tangeriin.

Alus läpäisi Kielin kanavan 16. huhtikuuta 2004 matkatessaan Helsinkiin, jossa se aloitti toukokuussa liikennöinnin Tallinnaan. Alus palasi Tarifan ja Tangerin väliselle reitille 16. marraskuuta. Se lähti huhtikuussa 2005 Välimereltä Helsinkiin, jossa alus aloitti liikennöinnin Tallinnaan 16. huhtikuuta. Aluksen akselissa havaittiin vika 13. heinäkuuta ja se poistettiin liikenteestä Tallinnassa.

Alus palasi liikenteeseen 10. syyskuuta ja se oli viimeistä päivää Helsingin ja Tallinnan välisellä reitillä 20. heinäkuuta 2008. Alus pysähtyi seuraavana päivänä Visbyssä ja se sai vielä heinäkuussa uuden nimen *Ceuta Jet*, jolloin se liputettiin Kyprokselle kotipaikkanaan Limassol.

Alus aloitti elokuussa liikennöinnin Algecirasista Ceutaan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Det Norske Veritas (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **HSC Ceuta Jet** Wikimedia Commonsissa
***Lentokentällä*** (engl. *Airline*) on Lutonin lentoasemalla kuvattu brittiläinen televisiosarja. Vuosina 1998–1999 kuvatuissa ensimmäisen tuotantokauden jaksoissa näytettiin Britannia Airways -lentoyhtiön matkustajien ja lentokenttätyöntekijöiden arkea Lutonin lentoasemalla. Myöhemmin 1999–2006 kuvatuissa jaksoissa yhtiö vaihtui EasyJetiksi. Ohjelmaa kuvattiin vuosina 1998–2006, ja Suomessa sitä näytettiin TV5-kanavalla iltapäivisin, sekä uusintoina illalla ja iltapäivisin. Ohjelman menestys herätti kiinnostusta Yhdysvalloissa, ja niin Southwest Airlines innostui tekemään samantyylistä ohjelmaa Yhdysvalloissa Chicagon, Baltimore-Washingtonin, Los Angelesin ja Seattlen lentokentillä.

Tuotanto
--------

EasyJetiä lähestyttiin vuoden 1998 puolivälissä, kun Britannia Airwaysin arjen kuvaamista oltiin lopettamassa. Ensimmäinen jakso EasyJetin arjesta kuvattiin tammikuussa vuonna 1999. Vuonna 2003 *Lentokentällä* oli ITV:n suosituin tositapahtumiin perustuva sarja, ja sen myötä ohjelman lähetysoikeudet myytiin ympäri maailmaa muun muassa Uuteen-Seelantiin, Australiaan ja Japaniin.

Ohjelmaa kuvattiin ajoittain myös Gatwickin ja Stanstedin lentokentillä.
**Wilton-Fijenoord** oli alankomaalainen Schiedamissa vuosina 1929–1999 toiminut laivanrakennus ja korjausyritys. Sen juuret juontavat aina vuoteen 1825, jolloin perustettiin Maatschappij voor Scheeps- en Werktuigbouw Fijenoord liittämällä siihen Mauritz Roentgenin vuonna 1823 perustama Nederlandsche Stoomboot Maatschappij.

Vuonna 1929 NV Dok en Werf Maatschappij Wilton-Fijenoord perustettiin yhdistämällä NV Maatschappij voor Scheeps- en Werktuigbouw Fijenoord ja rotterdamilainen NV Dok en Werf Maatschappij. 1930-luvun kriisi telakka kärsi merkittäviä tappioita. Alankomaalaisten telakoiden yleinen ongelma ennen toista maailmansotaa oli suunnittelukapasiteetin puute. Siten Wilton-Fijenoord osti alusten piirustuksia yksityisiltä suunnitteluyrityksiltä ja valmisti niistä yksityiskohtaiset valmistussuunnitelmat. Neljän telakan kesken tehtiin kartellisopimus suunnittelutoimiston perustamiseksi vuonna 1935.

Vuonna 1999 Wilton-Fijenoord liitettiin Rotterdam United Shipyardsiin ja vuonna 2003 Damen Shiprepair lunasti yrityksen osakekannan.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Wilton-Fijenoord
**Carter Verhaeghe** (s. 14. elokuuta 1995 Toronto, Ontario) on kanadalainen jääkiekkoilija. Hän edustaa NHL-seura Florida Panthersia. Toronto Maple Leafs varasi Verhaeghen vuoden 2013 varaustilaisuuden kolmannella kierroksella numerolla 82. Syyskuussa 2015 hän siirtyi Maple Leafsista New York Islandersiin ja heinäkuussa 2017 Islandersista Tampa Bay Lightningiin. Lokakuussa 2020 Verhaeghe teki Panthersin kanssa kaksivuotisen ja yhteensä kahden miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen. Verhaeghe on pelipaikaltaan keskushyökkääjä ja kätisyydeltään left.

Kaudella 2019–2020 Verhaeghe pääsi ensimmäisen kerran pelaamaan NHL:ssä. Hän teki 52 NHL-runkosarjaottelussa yhdeksän maalia ja antoi neljä syöttöä eli sai 13 tehopistettä. Kaudella 2020–2021 hän on 12 ensimmäisessä ottelussaan tehnyt seitsemän maalia ja saanut kolme syöttöpistettä.

Heinäkuussa 2021 Verhaeghe solmi kolmen vuoden sopimuksen Panthersin kanssa.

Lähteet
-------

* Carter Verhaeghe The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
* 

### Viitteet

1. ↑
2. ↑
Mötley Crüen tähti Hollywood Walk of Famella.
**Heavy metal -umlaut** (englanniksi myös *röck döts*) tarkoittaa metalliyhtyeiden nimissään visuaalisina tehosteina käyttämiä tarkkeita ilman, että niiden käytön olisi tarkoitettu vaikuttavan nimen lausumiseen millään tavoin. Tunnettuja heavy metal -umlautia käyttäneitä yhtyeitä ovat muun muassa Blue Öyster Cult, Mötley Crüe, Queensrÿche, Motörhead sekä Crashdïet. Asiaa on parodioitu elokuvassa *This Is Spın̈al Tap*, jossa fiktiivinen muusikko David St. Hubbins perusteli umlautin käyttämistä yhtyeen nimessä n-kirjaimen päällä seuraavasti: "Ne ovat kuin silmäpari. Sinä katsot umlautia ja umlaut katsoo sinua."

Ensimmäinen tietoinen heavy metal -umlautin käyttö tapahtui 1970, kun Blue Öyster Cult sijoitti sen O-kirjaimen päälle. On jäänyt epäselväksi, oliko kyseessä yhtyeen kitaristin Allen Lanierin vai manageri Sandy Pearlmanin ajatus, mutta lähtökohtana pidetään joka tapauksessa metallin wagneriaanista ulottuvuutta.

Mötley Crüe pani nimeensä pisteet "näyttääkseen eurooppalaiselta". Idea syntyi Löwenbräu-olutta juodessa. Yhtyeellä ei ollut aavistustakaan, että kirjainten päällä olevilla pisteillä olisi jotain tekemistä ääntämisen kanssa. Kun Saksan vierailulla yleisö huusi Mötley Crüen nimeä umlautien mukaisesti, yhtye ei voinut käsittää miksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Spitznagel, Eric: Motley Crue's Vince Neil is Finally Bored With Boobs *Vanity Fair*.  27.11.2009. Viitattu 1.11.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Lisa Gidley: Hell Holes: Spın̈al Tap's main man explains the importance of the umlaut *spiraling.com*.  2000.  (englanniksi)
* Dave Krinsky: The Döts *web.archive.org*.  (englanniksi) Archive.org
**Lentokone kadoksissa** on norjalainen Leif Hamren kirjoittama lentäjäkirja, joka on julkaistu Suomessa WSOY:n Nuorten toivekirjastossa vuonna 1959. Kirjoittaja on norjalainen lentäjäeverstiluutnantti.

Juoni
-----

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Kirjassa liikutaan Norjan ilmavoimien alueella. Päähenkilöt ovat nuoria kuljetuslentäjiä. Lentäjävänrikki Geir Gran saa keskellä yötä hälytyksen: hänen on lähdettävä Bodøn tukikohdasta mahdollisimman pian kiireelliselle ambulanssilennolle Kirkkoniemeen yksimoottorisella De Havilland Otter -koneella. Lentoparikseen hän saa nuoren kersantti Petter Hovdenin. Lento lähtee normaalisti mutta Finnmarkin ylängön keskimailla koneeseen tulee moottorivika ja miehet joutuvat turvautumaan laskuvarjoihin pilvipeitteen yläpuolella. Ennen hyppyä he saavat radioyhteyden Altan radioasemaan ja hätäviesti siis menee perille. Geir pääsee maahan turvallisesti, mutta Petter katkaisee jalkansa. Geir löytää nopeasti sopivan leiripaikan ja avustaa melko lähelle pudonneen Petterin paikalle käyttäen laskuvarjopakkauksen kumivenettä rekenä. Suksia ei ole mutta pajunoksista, laskuvarjon naruista ja aluksi myös kumivenepakkauksen tukivanerilevystä syntyy nopeasti lumikengät. 

Nyt alkaa kahden nuoren miehen vaativa Robinson-elämä laskuvarjoista tehdyssä teltassa. Elämästä tulee kovaa taistelua nälkää, kylmyyttä ja susia vastaan. Hätämuonat eivät riitä kuin pariin ateriaan, mutta ansametsästys ja kalastus tuottavat alkuvaikeuksien ratkettua riittävästi ruokaa ja talvikoulutuksen saanut Geir kaivaa lumen alta jopa poronjäkälääkin josta keitetään puuroa pahimman nälänhädän voittamiseksi. Kone on odotusten mukaan pudonnut muutaman kilometrin päähän ja Geir käy hakemassa sen hylystä kaikkea tarvittavaa - tosin taskulamppu on tuhoutunut, mutta hän laskee moottorista öljyä tyhjään purkkiin ja tekee siitä eräänlaisen myös keittimeksi kelpaavan öljylampun. Kartatkin on menetetty, koska ne jäivät avoimeen ohjaamoon ja tuuli on vienyt ne. Kaikkea muuta kyllä löytyy: öljyn lisäksi myös valopistooli ammuksineen, ylimääräinen laskuvarjo, istuintyynyjä, kirves sekä jopa eräästä lokerosta sinne hypätessä unohtunut Geirin piipputupakkapussikin. Paluu teltalle on tosin rankka lumisateen alkaessa. Hätämuonaakaan ei varavarjoihin kuulu.

Hätäkutsu oli kuultu ja piiripäällikkö Ruste odottaa synkkänä sään paranemista: niin kauan kuin ylängöllä on huono sää ei ole mieltä lähettää ilmaetsijöitä, ja maapartiot ovat tiukoilla. Lopulta sääpalvelu ilmoittaa että tulisi muutaman päivän ajaksi paras mahdollinen sää, ja jo toisena etsintäpäivänä eräs Thunderjet-lentue, *Pantterit*, havaitsee lentäjien leirin. Nyt paikalle hälytetään ainoa laskeutumaan pystyvä kone, helikopteri joka poimii lentäjät kyytiin ja nämä pääsevät kotiin.

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**
**Pelto ja Koti** oli vuosina 1912–1921 ilmestynyt amerikansuomalainen aikakauslehti.

*Työmies*-lehden julkaisema *Pelto ja Koti* oli taustaltaan sosialistinen, maataloutta ja osuustoimintaa käsitellyt aikakauslehti. Sen edeltäjä oli William Marttilan Washingtonin Winlockissa vuonna 1911 julkaisema samanniminen lehti. Vuonna 1914 *Pelto ja Koti* muutti *Työmiehen* mukana Michiganin Hancockista Wisconsinin Superioriin ja vuonna 1918 se sai nimen *Pelto ja Koti & Osuustoimintalehti*. Lehden lakattua vuonna 1921 *Työmieheen* perustettiin viikoittainen maanviljelijöiden ja osuustoimintaväen osasto.

*Pelto ja Koti* ilmestyi aluksi kerran kuukaudessa, vuonna 1914 kahdesti kuussa, vuodesta 1915 jälleen kuukausittain ja vuodesta 1919 kerran viikossa. 8–32-sivuisen lehden levikki oli 5 700 kappaletta vuonna 1913, 8 400 vuonna 1918 ja lähes 13 000 vuonna 1920. Toimittajina työskentelivät William Marttila vuosina 1912–1914 ja 1916–1919, Matti Laitala vuonna 1915 ja Arvid Nelson joulukuusta 1919 lähtien.

Lähteet
-------

1. 1 2  Hoerder, Dirk (ed.): *The Immigrant Labor Press in North America, 1840s-1970s: An Annotated Bibliography. Volume 1: Migrants from Northern Europe*, s. 224. New York, Westport, London: Greenwood Press, 1987. ISBN 0-313-24638-6.

Aiheesta muualla
----------------

* *Pelto ja Koti* digitoituna kansalliskirjastossa
**Wimbledonin tennisturnaus 1998** alkoi 21. kesäkuuta ja päättyi 5. heinäkuuta 1998.

Loppuottelut
------------

### Miesten kaksinpeli

Yhdysvallat **Pete Sampras** – Kroatia Goran Ivanišević 6–7, 7–6, 6–4, 3–6, 6–2

### Naisten kaksinpeli

Tšekki **Jana Novotná** – Ranska Nathalie Tauziat 6–4, 7–6

### Miesten nelinpeli

Alankomaat **Jacco Eltingh** / Alankomaat **Paul Haarhuis** – Australia Todd Woodbridge / Australia Mark Woodforde 2–6, 6–4, 7–6, 5–7, 10–8

### Naisten nelinpeli

Sveitsi **Martina Hingis** / Tšekki **Jana Novotná** – Yhdysvallat Lindsay Davenport / Valko-Venäjä Nataša Zvereva 6–3, 3–6, 8–6 

### Sekanelinpeli

Valko-Venäjä **Maks Mirny** / Yhdysvallat **Serena Williams** – Intia Mahesh Bhupathi / Kroatia Mirjana Lučić 6–4, 6–4

Lähteet
-------

* Siukonen, Markku: *Urheilun vuosikirja 20*, s. 277. Kustannus-Notariaatti Oy, 1999. ISBN 952-5106-09-8.

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Wimbledonin tennisturnaukset |
| --- |
|  |
| Avoimet | * 1968
* 1969
* 1970
* 1971
* 1972
* 1973
* 1974
* 1975
* 1976
* 1977
* 1978
* 1979
* 1980
* 1981
* 1982
* 1983
* 1984
* 1985
* 1986
* 1987
* 1988
* 1989
* 1990
* 1991
* 1992
* 1993
* 1994
* 1995
* 1996
* 1997
* 1998
* 1999
* 2000
* 2001
* 2002
* 2003
* 2004
* 2005
* 2006
* 2007
* 2008
* 2009
* 2010
* 2011
* 2012
* 2013
* 2014
* 2015
* 2016
* 2017
* 2018
* 2019
* 2020
* 2021
* 2022
* 2023
* 2024
 |

 |
Penon piiri Tverin alueen kartalla.
**Penon piiri** (ven. Пе́новский райо́н, *Penovski raion*) on paikallinen itsehallintoalue Tverin alueen luoteisosassa Venäjällä. Vuonna 1930 perustetun piirin pinta-ala on 2 385 neliökilometriä. Asukkaita on 7 600 henkeä (vuonna 2009).

Piirin hallinnollinen keskus on Penon taajama. Lisäksi siihen kuuluu 6 maalaiskuntaa:

* Ohvat (ven. Охват)
* Runski (ven. Рунский)
* Serjodka (ven. Серёдка)
* Tšaikinskoje (ven. Чайкинское; keskuspaikka Zabelino, ven. Забелино)
* Vorošilovo (ven. Ворошилово)
* Zajovo (ven. Заёво)

Piiri sijaitsee Novgorodin alueen rajalla Valdain ylängön lounaisosassa. Koillisessa se rajoittuu Ostaškovin, kaakossa Seližarovon ja etelässä Andreapolin piireihin. Pinta-alasta 77,4 % on metsää, 7,5 % maatalousmaata ja 4,2 % vesistöjä. Länsiosasta saa alkunsa Väinäjoki ja koillisessa virtaa Volga. Seudulla on yli 130 järveä, joista suurimmat ovat Vselug, Peno ja Volgo. Suurin osa niistä on jääkauden synnyttämiä. 

Piirin kautta kulkee Bologojen ja Velikije Lukin välinen rautatie. Tärkeimpiä elinkeinoja ovat maa- ja metsätalous. Nähtävyyksiä ovat Vselugin rannalla sijaitseva Širkovon pogosta vuonna 1694 rakennettuine Johannes Kastajalle omistettuine puukirkkoineen, 1700-luvulla rakennettu Kolminaisuuden kirkko Otolovon kylässä, Neitsyt Marian syntymän kirkko Vselukissa ja 1800-luvun alussa rakennettu Jumalansynnyttäjän ennusmerkin kirkko Vetožetkan pogostalla. Luonnonmuistomerkkeihin kuuluu Novo-Solovetskin saari Vselug-järvellä, jonne vuonna 1701 perustettiin miesluostari.

Lähteet
-------

1. ↑  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki: Tšislennost naselenija Rossijskoi Federatsii po gorodam, posjolkam gorodskogo tipa i raionam na 1 janvarja 2009 g. *gks.ru*.  Arkistoitu 21.10.2011. Viitattu 24.12.2009. (venäjäksi)

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Penon piiri**.

Aiheesta muualla
----------------

* Penon piirin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
* Penon piiri Tverin alue -tietosanakirjassa (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)

Tverin alueen piirit ja *kaupunkipiirit*
Andreapol • Bežetsk • Belyi • Bologoje • Firovo • Kalinin • Kaljazin • Kašin • Kesova Gora • *Kimry* • Kimry • Konakovo • Krasnyi Holm • Kuvšinovo • Lesnoje • Lihoslavl • Maksatiha • Molokovo • Nelidovo • Olenino • Seližarovo • Ostaškov • Peno • Rameški • *Ržev* • Ržev • Sandovo • Sonkovo • Spirovo • Staritsa • Toropets • Udomlja • *Toržok* • Toržok • *Tver* • Vesjegonsk • *Vyšni Volotšok* • Vyšni Volotšok • Zapadnaja Dvina • Žarkovski • Zubtsov
**Kevin Moran** (s. 29. huhtikuuta 1956 Dublin) on irlantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on pituudeltaan 180-senttimetrinen. Hän pelasi urallaan 14 kautta Englannissa ja kaksi kautta Espanjassa sekä 71 maaottelua Irlannin maajoukkueessa.

Moran siirtyi vuonna 1978 Irlannista englantilaisseura Manchester Unitediin, jossa hän pelasi kymmenen kautta. Hän voitti FA Cupin vuosina 1983 ja 1985. Vuoden 1985 loppuottelussa Evertonia vastaan hänestä tuli ensimmäinen ulosajettu pelaaja cupin loppuotteluiden historiassa. United voitti kuitenkin ottelun vajaalukuisena jatkoajalla tekemällään maalilla. Kaudet 1988–1990 Moran edusti Espanjan pääsarjan Sporting de Gijónia ja kaudet 1990–1994 Englannin pääsarjan Blackburn Roversia.

Moran pelasi Irlannin maajoukkueessa 71 maaottelua ja teki niissä kuusi maalia vuosina 1980–1994. EM-kilpailuissa 1988 hän pelasi avauskokoonpanossa joukkueensa kaikki kolme ottelua, kuten myös MM-kilpailuissa 1990 kaikki viisi ottelua joukkueen yltäessä puolivälieriin. MM-kilpailuissa 1994 hän kuului vielä joukkueeseen mutta ei saanut peliaikaa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Kevin Moran Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
2. 1 2  Mamrud, Roberto: Ireland - Record International Players  20.12.2019. RSSSF. Viitattu 31.8.2020. (englanniksi)
3. ↑  Lloyd, Guy & Holt, Nick: *The F.A. Cup – The Complete Story*, s. 308, 316–318. Aurum Press Ltd, 2005. ISBN 1-84513-054-5. (englanniksi)
4. ↑  Salmenkylä, Riku (toim.): *USA 1994 jalkapallon MM-kisakirja*, s. 167–168, 170. Suomen International Publications, 1994. ISBN 951-96178-5-X.

  

Irlannin tasavallan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1990
1 Bonner
2 Morris
3 Staunton
4 McCarthy
5 Moran
6 Whelan
7 McGrath
8 Houghton
9 Aldridge
10 Cascarino
11 Sheedy
12 O'Leary
13 Townsend
14 Hughton
15 Slaven
16 Sheridan
17 Quinn
18 Stapleton
19 Kelly
20 Byrne
21 McLoughlin
22 Peyton
Valmentaja Charlton

Irlannin tasavallan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1994
1 Bonner
2 Irwin
3 Phelan
4 Moran
5 McGrath
6 Keane
7 Townsend
8 Houghton
9 Aldridge
10 Sheridan
11 Staunton
12 G. Kelly
13 Kernaghan
14 Babb
15 Coyne
16 Cascarino
17 McGoldrick
18 Whelan
19 McLoughlin
20 D. Kelly
21 McAteer
22 A. Kelly
Valmentaja Charlton
**Pauli Herman Ylisaari** (27. elokuuta 1928 Lapua – 20. syyskuuta 1984 Lapua) oli suomalainen rakennusmestari, rakennusalan yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.

Pauli Ylisaaren vanhemmat olivat maanviljelijä Aukusti Ylisaari ja Tyyne Kortesoja ja puoliso vuodesta 1952 Anneli Kaisa Sofia Katajamäki. Ylisaari kävi ammattikoulun ja työskenteli rakennusalalla, mutta suoritti vielä Vaasan teknillisen koulun ja valmistui sieltä rakennusmestariksi vuonna 1957. Työskenneltyään valmistumisen jälkeen rakennusmestarina eri työnantajien palveluksessa Ylisaari perusti liikekumppaninsa kanssa vuonna 1961 maanrakennusalalla toimineen yrityksen Koneyhtymä Ylisaari & Katajamäki. Jo seuraavana vuonna Ylisaari perusti kuitenkin oman Rakennusliike P. Ylisaari -yhtiön. Se toteutti lukuisia teollisuus-, asunto- ja julkisia kohteita Etelä-Pohjanmaalla, kuten esimerkiksi Kauhajärven kirkko Lapualla. Yritys työllisti enimmillään kolmesataa henkilöä.

Vuonna 1968 Ylisaari oli perustamassa Pohjansepot-yhtiötä, joka keskittyi siltaurakointiin, maanrakentamiseen ja vaativiin rakennuskohteisiin kuten Helsingin–Porvoon moottoritie, Pernon telakka ja Porttipahdan tekojärven yhteydessä toimiva vesivoimala. Yhtiössä oli enimmillään noin viisisataa työntekijää. Vuonna 1975 Ylisaari meni osakkaaksi myös EP-Säiliö-yhtiöön, joka valmisti rakennusteollisuuden tarpeisiin teräsrakenteita ja säiliöitä. Pohjansepot-yhtiön Ylisaari myi vuonna 1983 Perusyhtymälle. Teollisuusneuvoksen arvonimen Ylisaari sai vuonna 1978.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Pauli Ylisaari *Biografiasampo*. Viitattu 7.4.2022.
2. 1 2  Kuolleita. Teollisuusneuvos Pauli Ylisaari. *Helsingin Sanomat*, 21.9.1984, s. 20.
Bougounin piiri Malin kartalla.
**Bougounin piiri** (ransk. *Cercle de Bougouni*) on paikallishallintoalue Malin Sikasson alueella. Sen pinta-ala on 20 028 neliökilometriä. Asukkaita on 459 500 henkeä.

Bougounin piiri rajoittuu pohjoisessa Koulikoron alueeseen, idässä Sikasson ja Kolondiéban piireihin, etelässä Norsunluurannikkoon ja lännessä Yanfolilan piiriin.

Piiriin kuuluu Bougounin kaupunki sekä 25 maalaiskuntaa: Bladié-Tièmala, Danou, Débélin, Défina, Dogo, Domba, Faradiélé, Faragouaran, Garalo, Keleya, Kokélé, Kola, Koumantou, Kouroulamini, Méridiéla, Ouroun, Sanso, Sibirila, Sido, Syen Toula, Tiémala-Banimonotié, Wola, Yinindougou, Yiridougou ja Zantiébougou. Kyliä on yhteensä 482. Asukkaat ovat fulbeja, bambaroita, soninkeja, mandinkoja, dogoneja ja bozoja.

Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Maatalous on keskittynyt viljan ja puuvillan viljelyyn. Lisäksi harjoitetaan kaupankäyntiä, kullanhuudontaa ja käsityöammatteja.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Synthèse des Plans Communaux de Sécurité Alimentaire du Cercle de Bougouni 2007–2011 *csa-mali.org*.  2007. Viitattu 17.6.2012. (ranskaksi)
2. ↑  Resultats provisoires RGPH 2009 (Région de Sikasso) *instat.gov.ml*.  Arkistoitu 22.7.2011. Viitattu 17.6.2012. (ranskaksi)
3. ↑  Loi N°99-035 du 10 Aout 1999 Portant Création des Collectivités Territoriales de Cercles et de Régions *matcl.gov.ml*.  Arkistoitu 9.3.2012. Viitattu 17.6.2012. (ranskaksi)
**Pauli Hannes Arvid Ukkonen** (5. kesäkuuta 1938 Kuopio – 24. joulukuuta 2010) oli suomalainen mäkihyppääjä.

Ukkonen aloitti mäenlaskun 12-vuotiaana kilpailtuaan sitä ennen yleisurheilussa ja hiihdossa poikasarjoissa. Hänen huippukautensa osuivat vuosille 1958–1968. Sitä häiritsivät useat loukkaantumiset. Ukkonen voitti Puijon mäkikilpailun vuonna 1961 ja Ounasvaaran vuonna 1965. Hän saavutti SM-hopeaa vuonna 1965 ja SM-pronssia vuonna 1964. Hän sijoittui Kaukolovassa toiseksi ja Sveitsin mäkiviikolla kolmanneksi vuonna 1965 sekä Salpausselällä neljänneksi ja Holmenkollenilla kuudenneksi vuonna 1961. Seuratasolla hän edusti Puijon Hiihtoseuraa. Aikaisempi seura oli Kuopion NMKY. Ukkonen kuului useina vuosina MM- ja olympiavalmennettaviin. Ukkosella oli III luokan mäkituomarikortti.

Ukkosen kotikunta oli Kuopio. Musiikki, liikunta ja eräretkeily olivat hänen harrastuksiaan.

Lähteet
-------

* Arponen, Antti O.; Hannus, Matti; Honkavaara, Aarne; Leinonen, Kimmo; Mäki-Kuutti, Tarmo; Raatikainen, Voitto; & Raevuori, Antero: *Talviurheilun tähdet*, s. 250. WSOY, 1986. ISBN 951-0-13095-8.

### Viitteet

1. ↑  Ukkonen Pauli, hautakuva albumissa: Kuopio, Flodbergin hautausmaa ja siunauskappeli Mie-Ö (vaatii kirjautumisen) *suomenkirkkojajahautausmaita.fi*. Viitattu 9.5.2023.
2. ↑  Kuopion seurakuntayhtymä: Ukkonen Pauli Hannes Arvid, Flodbergin hautausmaa, Kuopio, Alue 00, kortteli 002, rivi 01, paikkanumero 00030 *hautahaku.fi*. Viitattu 29.12.2022.
3. 1 2  Arponen, ym. s. 250
4. 1 2 3 4  Urheilumme kasvot Osa 1, Ukkonen, Pauli Hannes Arvid, sivu 793, Vastaavat toimittajat Risto Rantala, Markku Siukonen, Seppo Tukiainen, Oy Scandia Kirjat Ab, Keuruu 1979
**Bougoula** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Koulikoron alueen Katin piirissä Malissa. Se sijaitsee 60 kilometriä Bamakosta koilliseen. Kunnassa on 10 900 ja kylässä 1 600 asukasta (vuonna 2009).

Bougoulan kunta rajoittuu pohjoisessa Katin piirin Mountougoulan, idässä Tiélén, etelässä Sanankoro Djitoumoun ja Ouélessébougoun ja lännessä Dialakoroban ja Sanankoroban kuntiin. Maisemaa leimaavat tasangot ja kukkulat. Kunnan läpi virtaa Fayajoki. Se kuuluu Sudanin vyöhykkeeseen. Kasvillisuus metsä- ja pensassavannia.

Kuntaan kuuluu 11 kylää. Asukkaista valtaosa on bambaroita. Lisäksi on fulbeja, dogoneja ja miniankoja. Vallitseva uskonto on islam, mutta kunnassa on myös animisteja ja kristittyjä.

Kunnan liikennyhteydet ovat heikot. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi, riisi, puuvilla, kenaf, maapähkinä, seesami, pavut, vihannekset ja hedelmät. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Lisäksi hyödynnetään metsiä sekä harjoitetaan käsityöammatteja ja pienimuotoista kaupankäyntiä. Bougoulassa ja kolmessa muussa kylässä pidetään viikoittaiset markkinat.

Lähteet
-------

1. ↑  4ème recensement général de la population et de l’habitat. Résultats définitifs, tome 0: Répertoire des villages *instat-mali.org*. Viitattu 9.5.2018.
2. ↑  Mali - Région de Koulikoro: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 9.5.2018.
3. 1 2 3  Plan de sécurité alimentaire: Commune rurale de Bougoula 2008-2012 *web.archive.org*.  2008. Viitattu 9.5.2018.
**Carl Friedrich August Meisner** (6. tammikuuta 1765 Ilfeld, Hannover – 12. helmikuuta 1825 Bern) oli saksalainen lintutieteilijä.

Meisnerin isä oli Karl Friedrich Meisner, Ilfeldin keisarillisen pedagogin johtaja. Meisner avioitui ensimmäisen kerran 1799 Rosina Elisabetha von Steigerin kanssa, toistamiseen 1805 Margaritha Fueterin kanssa. Meisner opiskeli luonnonhistoriaa ja filologiaa Göttingenissä 1782–1784. Vuosina 1786–1792 hän toimi kotiopettajana ja opettajana Bremenissä. 1799–1824 hän oli berniläisen yksityiskoulun johtaja. 1805 alkaen hän toimi luonnontutkimuksen ja maantieteen professorina Bernin akatemiassa.

1804 hän julkaisi linnustoselvityksen *Systematisches Verzeichniss der Vögel der Schweiz*. 1815 hän julkaisi yhdessä Heinrich Rudolph Schinzin (1777–1861) kanssa kirjan Sveitsin linnuista *Die Vögel der Schweiz*.

Meisner tutki myös kasveja ja nimesi *Gunnera*-suvun Gunneruksen kunniaksi. Linnuista Meisner nimesi ainakin kivikkopyyn (*Alectoris graeca*).

Teoksia
-------

* *Systematisches Verzeichniss der Vögel der Schweiz* (1804)
* *Die Vögel der Schweiz* (1815, yhdessä Schinzin kanssa)
* *Lehrbuch der Naturgeschichte* (1806)
* *Museum der Naturgeschichte Helvetiens* (1820)
* *Kleine Reisen in der Schweiz* (1820–1825).

Lähteet
-------

* Sveitsin historian tietosanakirja

### Viitteet

1. ↑  Zoonomen


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Historical Dictionary of Switzerland
* RISM
* IdRef

 |

 |
**Physenaceae** on parilajinen, koppisiemenisten Caryophyllales-lahkoon kuuluva madagaskarilainen kasviheimo.

Tuntomerkit
-----------

Kasvit ovat melko vaatimattoman oloisia puita tai pensaita, joiden lehtiasento on kaksirivinen. Lehdet ovat yksinkertaisia, korvakkeettomia ja nahkeita. Kukat ovat yksineuvoisia ja kasvit kaksikotisia. Kukinto sijaitsee lehtihangassa ja on terttumainen. Kukat ovat pitkäperäisiä ja niissä on viidestä yhdeksään kehälehteä. Hedekasvin kukissa on 8–25, tavallisesti 10–14 hedettä, joiden ponnet ovat palhoja selvästi pidempiä ja palhot lankamaisia. Emikukissa on kahden yhteenkasvaneen emilehden muodostama kehänalainen sikiäin, jonka väliseinät ovat epätäydellisiä, ja jossa on neljä luokkimaisesti taipunutta ja pitkävartista siemenaihetta; vartalot ovat pitkiä. Hedelmä on rakkomainen; siinä on kookas ja endospermitön siemen, jonka alkion lehdet ovat erikokoiset.

Levinneisyys
------------

Heimo kasvaa Madagaskarilla.

Luokittelu
----------

Physenaceae-heimossa on vain yksi kaksilajinen suku, *Physena*. Se on läheistä sukua toiselle madagaskarilaiselle ja yhden suvun käsittävälle heimolle Asteropeiaceae. Cronquist (1981) vei Physenaceae-heimon Urticales-lahkoon (mm. nokkoskasvit), jota hän piti norkkokasveina eli alaluokan Hamamelididae edustajana. Takhtajanin (1997) mielestä heimo kuului Dilleniidae-alaluokkaan omana lahkonaan (Physenales).

*Physena*-lajit ovat:

* *Physena madagascariensis* Steud.
* *Physena sessiliflora* Tul.

Lähteet
-------

* Stevens, P. F. (2001 onwards). Angiosperm Phylogeny Website. Version 12, July 2012 [and more or less continuously updated since]. .

### Viitteet

1. ↑
2. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* kuvia: rakkomainen hedelmä , *P. madagascariensis* , *P*. *sessiliflora*

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q1139468
* Wikispecies: Physenaceae
* CoL: 625LQ
* EoL: 6360882
* EPPO: 1PHSF
* Fossilworks: 183056
* GBIF: 4012755
* GRIN: 873
* iNaturalist: 71602
* IPNI: 985460-1
* IRMNG: 115400
* ITIS: 896871
* NCBI: 63765
* Open Tree of Life: 811148
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:985460-1
* Tropicos: 42000055
* Watson & Dallwitz: physenac
* WFO: wfo-7000000465

 |

 |
**CMake** on alustariippumaton käännösautomaation työkaluohjelma tietokoneohjelman konfigurointiin lähdekoodista käännettäväksi. CMake ei itse käännä projektia vaan tuottaa tiedostot käännöksen tekemiseen muilla työkaluilla.

Historia
--------

CMaken kehityksen aikana projekteille oli tavallista sisältää Makefile Unix-tyyppisille alustoille ja Visual Studio -projekti Windowsille. Kahden erilaisen käännösjärjestelmän tukeminen oli työlästä ja yksinkertainen tiedoston lisääminen käännökseen oli kömpelöä.

CMaken kehityksessä haluttiin välttää riippuvaisuuksia lisäkirjastoista ja parsereista.
CMake suunniteltiin riippuvaiseksi ainoastaan C++-kääntäjästä, joka voitiin olettaa olevan tietokoneessa jossa halutaan kääntää C++-koodia. Tuohon aikaan monien skriptikielien kuten TCL kääntäminen ja asentaminen oli hankalaa.

Käyttökohteet
-------------

Työkalua voidaan käyttää useiden projektien käännökseen kuten LLVM ja Qt.
KDE-projekti päätti vuonna 2006 siirtyä vanhenevasta GNU Autotools -järjestelmästä CMakeen.

Lähteet
-------

1. ↑  (en) CMake 3.26.4 available for download, 18. toukokuuta 2023 (viitattu 19. toukokuuta 2023). Tieto on haettu Wikidatasta.
2. ↑
3. 1 2 3  Building LLVM with CMake *llvm.org*. Viitattu 17.9.2020. (englanniksi)
4. 1 2 3 4 5  Bill Hoffman & Kenneth Martin: CMake *aosabook.org*. Viitattu 17.9.2020. (englanniksi)
5. ↑  Build with CMake *doc.qt.io*. Viitattu 17.9.2020. (englanniksi)
6. ↑  Why the KDE project switched to CMake -- and how (continued) *lwn.net*.  21.6.2006. Viitattu 17.9.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* CMake Documentation – viimeisin versio (englanniksi)

Kirjallisuutta
--------------

* Martin, Ken & Hoffman, Bill: *Mastering CMake*. Kitware. ISBN 978-1930934269. (englanniksi)
* Scott, Craig: *Professional CMake: A Practical Guide*. Crascit. (englanniksi)
**Carl Gustav Borg** (23. lokakuuta 1823 Vihanti – 23. helmikuuta 1895 Helsinki) oli suomalainen yliopiston lehtori, kirjailija, kanslianeuvos, kääntäjä ja suomen kielen opettaja.

Henkilöhistoria
---------------

Borgin vanhemmat olivat Ruoveden kirkkoherra Karl Jakob Borg ja hänen 1. vaimonsa Kristina Elisabet Frosterus. Borg kävi Oulun triviaalikoulua 1834–1839 ja Turun lukiota 1839–1842 päästen ylioppilaaksi 1842.*lähde?*

Borg toimi Helsingin yliopiston suomen kielen lehtorina 1854–1861 ja oli yliopiston historiallis-filosofisen tiedekunnan kuraattorina 1854–1858. Hän oli suomenkielen kääntäjänä ja tulkkina Suomen senaatissa 1857 sekä 1861–1875 ja opetti suomen kieltä Helsingin yksityislyseossa 1855–1857 ja Helsingin tyttökoulussa 1857–1865. Borg oli Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran sihteerinä 1861–1862 ja seuran rahastonhoitajana 1865–1875.*lähde?*

Borg oli Suomen Yhdyspankin vt. johtajana 1864–1866 ja 1867, Suomen Pankin pankkivaltuusmiehenä 1867–1875 ja tirehtöörinä Suomen valtiokonttorissa 1875–1880. Hän sai kanslianeuvoksen arvon 1880. Borg oli talonpoikaissäädyn tulkki valtiopäivillä 1863–1864, 1867 ja 1872. Borg kuului ruotsalais-suomalaiseen sanakirjakomiteaan 1852–1853 ja hän oli myös 1862 jäsenenä komiteassa joka antoi lausuntonsa suomen kielen kelpoisuudesta virkakieleksi.*lähde?*

Käännöksiä
----------

* *Sadut*, 10 vihkoa. Helsinki 1848–1850 (Zacharias Topeliuksen ja Grimmin veljesten satujen suomennoksia)
* *Kullervo, en episod ur Kalevala*. Helsinki 1850
* *Öfversättningar ur andra upplagan af Kalevala*. Helsinki 1851
* *Lemminkäinen, en sångcykel ur Kalevala*. Öfversatt af C. G. Borg. Helsinki 1852
* Edmund von Berg: *Kertomus Suomenmaan Metsistä.* 1859

Lähteet
-------

* Kotivuori, Yrjö: Carl Gustaf Borg. *Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu 2005.
* Jean Sibelius – suku ja perhe: Borg-suku

### Viitteet

1. ↑  Viljo Hytönen: *Talonpoikaissäädyn historia. II Osa: Säädyn jäsenet, sihteerit ja tulkit*, s. 316. Helsinki: Otava, 1926.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Ruotsi

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Uppslagsverket Finland
* Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852

 |

 |
**X-COM: Terror from the Deep** on MicroProsen kehittämä ja julkaisema vuoropohjainen taktiikkapeli, joka julkaistiin vuonna 1995. Se on *X-COM*-videopelisarjan toinen peli ja käyttää suurelta osin samoja resursseja kuin edeltäjänsä *UFO: Enemy Unknown*. Pelaajilta saadun palautteen vuoksi *Terror from the Deep* on kuitenkin huomattavasti edeltäjäänsä vaikeampi.

Kehitys
-------

MicroProse halusi mahdollisimman nopeasti hyödyntää *Enemy Unknownin* yllättävän suurta suosiota. Sen suunnitelleet Julian ja Nick Gollop olivat kuitenkin kiireisiä *X-COM: Apocalypse* -peliin johtaneen projektinsa parissa, joten *Terror from the Deepin* kehitystyöstä vastasi MicroProsen oma tiimi. Uuden pelin suunnitteluun ei annettu kuin kuusi kuukautta, minkä vuoksi *Terror from the Deep* muistuttaa suuresti edeltäjäänsä, lukuun ottamatta joitakin pieniä korjauksia ja parannuksia.

Juoni
-----

*Terror from the Deep* sijoittuu vuoteen 2040. Avaruusolentojen ensimmäinen hyökkäys Maahan on voitettu X-COM:in johdolla, mutta merestä nousee uusi uhka, jota vastaan X-COM joutuu taistelemaan.

Pelaaminen
----------

Edeltäjänsä tavoin *Terror from the Deep* asettaa pelaajan avaruusolentojen torjumiseen tarkoitetun *E**x**traterrestrial **Com**bat Unit* (X-COM) -yksikön johtoon. Avaruusolentoja vastaan käytettävät aseet ovat suurelta osin samanlaisia kuin *Enemy Unknownissa*, mutta merellisellä teemalla – esimerkiksi hangaarit ovat sukellusvenesatamia, ohjuspatterit ovat torpedojen laukaisualustoja ja niin edelleen. Mukana on myös ensimmäisestä pelistä poiketen lähitaisteluaseita. Pelin taistelukentät ovat myös aiempaa pitempiä, eivätkä kaikki asetyypit toimi kaikissa kentissä, riippuen siitä, onko tapahtumapaikka meren alla vai maalla.

Useilta pelaajilta saamansa *Enemy Unknownin* helppoutta valittelevan palautteen vuoksi MicroProse teki *Terror from the Deepistä* huomattavasti edeltäjäänsä vaikeamman. Tosiasiassa *Enemy Unknownin* helppouden syynä oli kuitenkin ollut ohjelmointivirhe, joka sai sen vaikeustason vaihtumaan aina tasolle *aloittelija* ensimmäisen kentän jälkeen, minkä vuoksi kukaan pelaajista ei itse asiassa ollut pelannut sitä korkeammilla vaikeusasteilla.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  X-COM: Terror From The Deep - PC Review and Full Download *oldpcgaming.net*.  28.5.2017. Viitattu 7.12.2020. (englanniksi)
2. 1 2 3  In Praise Of: Terror From The Deep *The Scientific Gamer*. Viitattu 7.12.2020. (englanniksi)
3. 1 2 3  X-COM: Terror from the Deep (1995) *MobyGames*. Viitattu 7.12.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* *X-COM: Terror from the Deep* MobyGamesissa (englanniksi)

*X-COM*-pelisarja

|  |  |
| --- | --- |
| MicroProse | 
* UFO: Enemy Unknown
* Terror from the Deep
* Apocalypse
* Interceptor

 |
| Hasbro | 
* First Alien Invasion
* Enforcer

 |
| 2K Games/Firaxis | 
* Enemy Unknown (Enemy Within)
* The Bureau: XCOM Declassified
* XCOM 2
* Chimera Squad

 |