recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Nosto** on Suomessa käytössä oleva käteisautomaattien verkosto. Nosto-käteisautomaatteja ylläpitää ja operoi Nokas CMS Oy, jonka omistaa norjalainen Nokas-konserni. Nokas ylläpitää automaatteja kaikissa Pohjoismaissa.

Käteisnostot ovat mahdollisia kaikilla Visa- ja MasterCard-korteilla. Nosto-käteisautomaateista voi nostaa 10, 20 ja 50 euron seteleitä. Tilin saldon voi tarkistaa kaikilla MasterCard-, Visa Debit- ja Electron-korteilla (tilanne marraskuu 2018). Nosto-käteisautomaattien käytöstä ei peritä asiakkaalta maksua, mutta asiakkaan pankki saattaa veloittaa käteisnostosta palvelumaksun. Mahdollinen palvelumaksu on Nosto-automaateilla sama kuin muillakin käteisautomaateilla.

Nosto automaattien laitteistoina käytetään NCR:n ja Diebold-Nixdorfin valmistamia automaatteja. Ohjelmistotoimittajana on Evry ja laitteiden huollosta vastaa Fujitsu Finland Oy. Vuoden 2018 lopulla Nosto-automaatteja oli noin 250 ja vuoden 2020 alussa lähes 500 eri puolilla Suomea.

Katso myös
----------

* Ottopiste, kilpaileva automaattiverkosto

Lähteet
-------

1. ↑  Aki Laurokari: S-ryhmän Annala: "Uskoisin, että tarpeellinen määrä nostoja säilyy maksuttomana" *Kaleva*.  22.8.2017. Viitattu 22.9.2017.
2. ↑  S-ryhmä vaihtaa Otto-automaatit Nosto-automaatteihin – valikoimassa myös 10 euron setelit *Taloussanomat*.  18.8.2017. Viitattu 22.9.2017.
3. 1 2  Usein kysyttyä - Nostoautomaatit *Nostoautomaatit*. Viitattu 27.11.2018.
4. ↑  Käteistä turvallisesti ja ilman ylimääräisiä kuluja *nostoautomaatti.fi*. Viitattu 14.1.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Nokas käteisautomaattipalvelut (Arkistoitu – Internet Archive).
**Paatova** (ven. Ба́тово, *Batovo*) on kylä Leningradin alueen Hatsinan piirin Possatan kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Ortesjoen rannalla 31 kilometriä Hatsinasta etelään ja 2,5 kilometriä Possatasta lounaaseen. Kylän ohi kulkee Pietarin ja Pihkovan välinen M20-valtatie. Asukkaita on 1500 henkeä (vuonna 2010). Paatova on kunnan toiseksi suurin asutuskeskus.

Kylä mainitaan ensimmäisen kerran Novgorodin Vatjan viidenneksen verokirjassa vuonna 1499/1500. 1800-luvun alussa se kuului dekabristi Kondrati Rylejevin äidille ja myöhemmin Nabokovin suvulle. Kylän asukkaat olivat venäläisiä.

Nykyään Paatova koostuu toisen maailmansodan jälkeen rakennetuista omakotitaloista sekä viisikerroksisista kerrostaloista. Kylässä toimii Oredež-maatalousyrityksen suurkanala. Palveluja ovat lastentarha, kulttuuri- ja vapaa-ajankeskus, kirjasto, lääkärin vastaanotto, posti ja kauppa. Lähistöllä sijaitsee suuri puutarhapalsta-alue. Nähtävyyksiin kuuluvat Rylejevin syntymäkartanon jäännökset muistomerkkeineen.

Lähteet
-------

1. ↑  *Venäjän federaation paikannimiä*, s. 30. Helsinki: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus, 2006. ISBN 952-5446-18-2. Teoksen verkkoversio (viitattu 9.10.2015).
2. 1 2 3  Munitsipalnoje obrazovanije Roždestvenskoje selskoje poselenije Gattšinskogo munitsipalnogo raiona Leningradskoi oblasti. Projekt Generalnogo plana. Tom 2. Materialy po obosnovaniju projekta  2011. Sankt-Peterburg–Roždestveno:  Nautšno-projektnyi institut prostranstvennogo planirovanija "Enko". Viitattu 14.2.2012. (venäjäksi)[vanhentunut linkki]
**Magomed Mustafajevitš Ozdojev** (ven. Магомед Мустафаевич Оздоев, s. 5. marraskuuta 1992 Groznyi, Venäjä) on venäläinen (ingušialainen) jalkapalloilija. Hän edustaa Venäjän Valioliigassa pelaavaa Zenit Pietaria. Aiemmin hän on edustanut Lokomotiv Moskovaa, Rubin Kazania ja Ahmat Groznyia. Hän on kauden 2020–2021 loppuun mennessä pelannut 223 valioliigaottelua ja tehnyt niissä 15 maalia. Hän on voittanut Zenitissä kolme kertaa Venäjän-mestaruuden ja kerran Venäjän cupin. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.

Ozdojev on pelannut Venäjän nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi Venäjän A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran syyskuussa 2014 ystävyysottelussa Azerbaidžania vastaan. Hän on kesäkuun 8. päivään 2021 mennessä pelannut 32 A-maaottelua, joista 21 ottelua avauskokoonpanossa. Hän on tehnyt maaotteluissaan neljä maalia: marraskuussa 2016 ystävyysottelussa Romaniaa, lokakuussa 2019 EM-karsintaotteluissa Skotlantia ja Kyprosta sekä syyskuussa 2020 Kansojen liigan ottelussa Unkaria vastaan.

Lähteet
-------

1. ↑  **Mustafajevitš** (ven. Мустафаевич) on ingušialainen patronyymi, jonka isän etunimi oli **Mustafa** (ven. Мустафа).
2. ↑  **Ozdojev** (ven. Оздоев) on sukunimi, jolla on ingušialainen alkuperä.
3. 1 2 3  Magomed Ozdojev Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
4. ↑  Magomed Ozdoyev - national football team player (englanniksi), (venäjäksi), (tšekiksi)
5. ↑  FIFA Tournaments - Players & Coaches - Magomed Ozdoev (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi), (ranskaksi)
6. ↑  Football : Magomed Ozdoev (ranskaksi), (englanniksi), (espanjaksi)
7. ↑  Talent Scout: Magomed Ozdoev | The Russian Premier League site (englanniksi)
8. ↑  Оздоев Магомед Мустафаевич. Сборная России по футболу (venäjäksi)
9. ↑  Russia - M. Ozdoev - Profile with news, career statistics and history - Soccerway (englanniksi)
10. ↑  Россия - M. Ozdoev - Профиль с новостями, карьерной статистикой и историей - Soccerway (venäjäksi)
11. ↑  Magomed Ozdoev – UEFA.com (englanniksi), (ranskaksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Magomed Ozdojev**.
* Magomed Ozdojev National Football Teams-sivustolla (englanniksi)
* Magomed Ozdojev Soccerway-sivustolla (englanniksi)
* Magomed Ozdojev Soccerway-sivustolla (venäjäksi)
* Magomed Ozdojev Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)

  

Venäjän joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2020
1 Šunin |
2 Fernandes |
3 Divejev |
4 Karavajev |
5 Semjonov |
6 Tšeryšev |
7 Ozdojev |
8 Barinov |
9 Sobolev |
10 Zabolotnyi |
11 Zobnin |
12 Djupin |
13 Kudrjašov |
14 Džikija |
15 Mirantšuk |
16 Safonov |
17 Golovin |
18 Žirkov |
19 Žemaletdinov |
20 Ionov |
21 Fomin |
22 Dzjuba |
23 Kuzjajev |
24 Jevgenjev |
25 Makarov |
26 Muhin |
Valmentaja Tšertšesov
**Fenyylihydratsiini** on väritön tai vaaleankeltainen aromaattinen yhdiste, joka liukenee veteen. Fenyylihydratsiinin moolimassa on 108,14 g/mol, sulamispiste 19,5 °C, kiehumispiste (hajoaa) 243,5 °C, tiheys 1,1 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), leimahduspiste 88 °C, itsesyttymislämpötila 174 °C ja CAS-numero 100-63-0. Se on syövyttävä, karsinogeeninen ja myrkyllinen aine. Fenyylihydratsiinista käytetään myös nimiä *hydratsiinobentseeni* ja *monofenyylihydratsiini*.

Valmistus ja käyttö
-------------------

Fenyylihydratsiinia valmistetaan bentsiinidiatsoniumkloridia natriumsulfiitin avulla. Laboratorioissa käytetään usein tina(II)kloridia. Myös aniliini ja klooriamiini reagoivat emäksisissä olosuhteissa muodostaen fenyylihydratsiinia. Yhdistettä käytetään värien ja lääkeaineiden valmistuksessa ja analyyttisenä reagenssina aldehydien ja ketonien toteamiseen.

Hermann Emil Fischer käytti fenyylihydratsiinia sokerien tutkimuksessa, josta hän sai Nobelin kemianpalkinnon.

Johdannaisia
------------

* Asetoksifenyylihydratsiini, CAS: 114-83-0

Lähteet
-------

1. ↑  Alén, Raimo: *Kokoelma orgaanisia yhdisteitä: Ominaisuudet ja käyttökohteet*, s. 697. Helsinki: Consalen Consulting, 2009. ISBN 978-952-92-5627-3.
2. ↑  Eugene F. Rothgery: *Hydrazine and Its Derivatives, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2004. Viitattu 19.04.2013

Aiheesta muualla
----------------

* Fenyylihydratsiinin kansainvälinen kemikaalikortti
**Johan Erik Engström** (1846–1893) oli suomalainen soittimien rakentaja ja piano- ja flyygelitehtailija. 

Engström harjoitteli neljän vuoden ajan Pietarissa hankkien siellä kisällinkirjansa. Hän hankki sitten lisäoppia ensin Tukholmassa, sitten Düsseldorfissa ja viimeksi Pariisissa jossa hän oli Erard-tehtaan palveluksessa. Engström joutui olemaan mukana Pariisin piirityksessä Saksan ja Ranskan välisen sodan aikana ja sen jälkeen todistamaan Pariisin kommunardikapinaa 1871 ja sen kukistamista.

Engström palasi Suomeen 1871 ja perusti Helsinkiin pianoja ja flyygeleitä valmistaneen tehtaan. Tehtaan valmistmat pianot ja flyygelit tulivat hyvän laatunsa vuoksi hyvin suosituiksi. Tehtaassa oli työssä keskimäärin 14–16 työntekijää ja se ehti valmistaa 500–600 pianoa ja flyygeliä toiminta-aikanaan. Engströmin tehtaassa aloitettiin myös pianonvirittäjien koulutus erikoisen Axel Christenssonin rakentaman harjoittelukoneen avulla. Engströmin tehtaassa valmistettiin myös kanteleita. 

Engströmin tehtaan tuotteet saivat ensimmäisen palkinnon Helsingin ensimmäisessä taide- ja teollisuusnäyttelyssä vuonna 1876 ja vuonna 1885 tehtaalta tilattiin pianino lahjaksi keisarinna Maria Fjodorovnalle Aleksanteri III:n Suomen vierailun edellä. Tämä pianino sijoitettiin myöhemmin keisariperheelle lahjoitettuun Langinkosken huvilaan ja siirrettiin sieltä presidentinlinnaan. Nykyisin pianino on Sibelius-museossa.

Engströmin tehdas joutui talousvaikeuksiin 1880-luvun lopulla ja se lopetti toimintansa 1889. Viimeiset vuotensa hän toimi pianojen korjaajana ja virittäjänä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Kay, Viktor: Kotimainen pianoteollisuus ja sen harjoittajat (nro 37, s. 10) *Uusi Aura*.  08.02.1925. Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 5.5.2019.
2. 1 2  Etsintäkuulutuksessa Engströmin ja Granholmin kanteleet *Temps-blogi*.  10.10.2018. Viitattu 5.5.2019.
Aberdaren kansallispuistoNäkymä puistosta Mount Kenyalle

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Kenia |
| Lähin kaupunki | 
Nyeri |
| Pinta-ala | 
766,19 km2 |

Hallinto| Nimi alkuperäiskielellä | 
Aberdare National Park |
| Tyyppi | 
KansallispuistoView and modify data on Wikidata  |
| Perustettu | 
1950 |

Karttamuokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Aberdare** on kansallispuisto Keniassa, noin 180 kilometriä Nairobista pohjoiseen. Puisto on perustettu 1950. Sen pinta-ala on 766,19 neliökilometriä, joka kattaa Aberdarevuoriston ylemmät osat. Puiston alimmatkin osat ovat yli 2 000 metriä merenpinnan yläpuolella, korkein huippu ulottuu 3 999 metriin. Niinpä puistoon kuuluu erilaisia metsätyyppejä sademetsistä vuoristonummiin ja bambutiheikköihin. Maisemina on korkeita huippuja, niiden välissä jyrkkäreunaisia V-laaksoja, vuoristopuroja ja vesiputouksia. 

Aberdaressa voi nähdä afrikannorsuja, virtahepoja, leijonia, leopardeja, täplähyeenoita, paviaaneja ja gueretsa-apinoita. Lintuja tavataan yli 250 lajia.

Aberdarevuoristoa.

* Kyltti kansallispuiston portin luona.Kyltti kansallispuiston portin luona.
* Kansallispuiston aarniometsää.Kansallispuiston aarniometsää.
* Afrikannorsu Aberdaren kansallispuistossa.Afrikannorsu Aberdaren kansallispuistossa.
* Vuorten huippujaVuorten huippuja
* Guernitsa-häntäapinoita.Guernitsa-häntäapinoita.

Aberdaren kansallispuisto suojelee Kenian Aberdarevuoriston yläosia  
Aberdaren kansallispuisto suojelee Kenian Aberdarevuoriston yläosia  **Aberdaren     k.p.**Aberdaren kansallispuisto suojelee Kenian Aberdarevuoriston yläosia.

Lähteet
-------

1. ↑  Official Record for Aberdare protectedplanet.net. Viitattu 15.8.2015. (englanniksi)
2. ↑  Aberdare Range. Mountain range, Kenya Encyclopedia Britannica. Viitattu 15.8.2015. (englanniksi)
3. 1 2  Aberdare National Park Kenya Wildlife Service, kws.go.ke, viite päivitetty 15.8.2015, (englanniksi)
4. ↑  Go2Africa.com - Aberdare National Park (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Aberdaren kansallispuisto** Wikimedia Commonsissa
**Makrísia** (kreik. Μακρίσια) on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Andrítsaina-Kréstenan kuntaan, Eliin alueyksikköön ja Länsi-Kreikan alueeseen. Kylän väkiluku on 1 718 (vuonna 2011).

Makrísian kylä sijaitsee Peloponnesoksen niemimaan läntisissä sisäosissa noin 20 kilometriä itäkaakkoon Pýrgoksen kaupungista. Antiikin aikana nykyisen kylän lähellä sijaitsi Skilluksen kaupunki.

Makrísia muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Μακρισίων, *Topikí Koinótita Makrisíon*), johon kuuluu varsinaisen Makrísian kylän lisäksi Bámpesin kylä. Koko yhdyskunnan väkiluku on 1 720. Aiemmin Makrísia kuului Skilloúntan kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Andrítsaina-Kréstenan kunnan Skilloúntan kunnallisyksikköön.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. ↑  Skillous *Pleiades*. Viitattu 1.11.2023.
**Yue Yuen** (täydelliseltä nimeltään *Yue Yuen Industrial Holdings Limited*) (SEHK: 551) on suuri taiwanilaisomisteinen urheiluvälinevalmistaja. Se valmistaa joka kuudennen maailmassa tehtävän lenkkitossun. Sen asiakkaita ovat 30 kansainvälistä merkkituoteyhtiötä, mukaan luettuna Nike, Adidas, Puma ja Asics. Yue Yuen on näiden tärkein sopimusvalmistaja.

Yue Yuenilla on tehtaita Indonesiassa, Vietnamissa ja erityisesti Kiinassa. Se on kannattava yhtiö: sen liikevaihto ylitti neljä miljardia dollaria vuonna 2007 ja samana vuonna liikevoitto oli lähes 400 miljoonaa dollaria. Yhtiön pääkonttori on Hongkongissa ja sen osake on listattu Hongkongin pörssiin.

Play Fair -kampanjan raportin mukaan Yue Yuen maksaa työntekijöillen palkkaa, joka alittaa toimeentulorajan. Play Fair vaatii Yue Yuenia ja sen kaltaisia yhtiöitä sallimaan työntekijöidensä järjestäytymisen; tarjoamaan heille pitkäaikaisia ja turvattuja työsuhteita pätkätöiden sijaan; välttämään tehtaiden, tuotannon ja tuhansien työpaikkojen äkillisiä siirtoja maasta toiseen; sekä maksamaan työntekijöille ihmisarvoisia palkkoja.

Työvoiman osuus valmiista lenkkitossuparista on pieni, noin 10 %. Play Fair -kampanjan mukaan merkkituoteyhtiöillä olisikin varaa maksaa alihankkijoilleen enemmän ja vielä niin, että raha varmasti päätyisi työntekijöille. 

Yue Yuen kuuluu taiwanilaiseen Pou Chen -konserniin.

Lähteet
-------

* Raivio, Jyri: *Lenkkitossutehtaiden kurjuudelle ei loppua näy*. Helsingin Sanomat 22.4.2008 s. B7

Viitteet
--------

1. ↑  Wu, Kane: China's Pou Sheng gets $1.4 billion offer to go private, shares soar *Articles: Deals*.  22.1.2018. Reuters. Viitattu 16.12.2019. (englanniksi)
2. ↑  Operations restored at Pou Chen plants in Vietnam *Business*.  15.6.2018. Focus Taiwan.  Arkistoitu 16.12.2019. Viitattu 16.12.2019. (englanniksi)
3. ↑  Hartford, James: Yuen Yuen Sells Off Pou Chen Interest *SGB Updates*.  5.1.2004. SGB Media. Viitattu 16.12.2019. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Yrityksen kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
**Turanismi** eli **panturanismi**, on ajatus kaikkien turaanisiksi kutsuttujen kansojen liittoumasta ja lähemmästä yhteydestä. Pyrkimyksenä on myös herättää ihmiset tiedostamaan oma turaanilaisuutensa ja vaalimaan kulttuuriaan. Turanismia ei pidä sekoittaa panturkkilaisuuteen, sillä se käsittää turkinsukuisten kansojen lisäksi myös mm. unkarilaiset, suomalaiset ja muut itämerensuomalaiset, mongolit, tunguusit, Japanin kansoja ja korealaiset. Täten se on laajemmin kaikki altailaiset ja uralilaiset suureksi perheeksi yhdistävä aate. 

Turanismi on myös poliittinen liike ja tärkeä tekijä turkkilaisen kansallismielisen MHP-puolueen ideologiassa. Sen jäsenistä käytetään epävirallisesti nimitystä Harmaasudet, turkiksi *Bozkurtlar*, mikä johtaa muinaisten altailaisten kansojen tärkeimmästä symbolista, äitisusi Asenasta.

Jotkut yhdistävät turanismiin myös ajatuksen muinaisista sumerilaisista turaanilaisten esi-isinä, joiden jälkeläiset Sumerin tuhouduttua pirstoutuivat pitkin Euraasiaa. Ajatus pohjautuu muiden muassa niihin yhteyksiin, joita on väitetty löytyvän sumerin kielen ja altailaisten ja uralilaisten kielten väliltä. Tieteellisen käsityksen mukaan sumeri on kuitenkin isolaattikieli eivätkä altailaisetkaan kielet kielitieteilijöiden enemmistön nykyisen käsityksen mukaan polveudu yhteisestä alkukielestä.

Katso myös
----------

* Turaanit

Aiheesta muualla
----------------

* hunmagyar.org eräs turaanilaista ideologiaa edustava sivusto

Pan-nationalismi

|  |
| --- |
| Panafrikkalaisuus‎  · Eurasianismi · Heimoaate  · Jugoslavismi  ·  Megáli idéa ·  Panarabialaisuus · Paneurooppa-liike · Pangermanismi · Panhellenismi · Panislamilaisuus · Panslavismi  · Panturkkilaisuus · Skandinavismi  · Turanismi |
**Kaarle Juhani Hämeri** (s. 18. heinäkuuta 1964 Espoo) on suomalainen fyysikko ja aerosolifysiikan professori, joka on toiminut Helsingin yliopiston kanslerina lokakuusta 2017 alkaen.

Hämeri kirjoitti ylioppilaaksi Leppävaaran lukiosta vuonna 1983. Hän valmistui Helsingin yliopistosta filosofian maisteriksi vuonna 1991 ja filosofian tohtoriksi vuonna 1995. Aerosolifysiikan alaan kuuluvan fysiikan väitöskirjan otsikkona oli *Homogeneous nucleation in a laminar flow diffusion chamber*. Hän oli tohtoriksi valmistumisen jälkeen tutkijana Tukholmassa vuosina 1995–1996. Helsingin yliopiston dosentiksi Hämeri nimitettiin vuonna 1999.

Hän toimi assistenttina Helsingin yliopistossa useita jaksoja vuosina 1991–1996 ja myös Suomen Akatemian projektitutkijana ajanjaksolla 1991–1993. Vuosina 1996–1998 Hämeri oli Suomen Akatemian nuorempi tutkija ja vuosina 1998–2000 Helsingin yliopiston ympäristötutkimuksen koordinaattorina. Hän oli Työterveyslaitoksen vanhempi tutkija vuosina 2000–2002. Helsingin yliopiston fysiikan alan professorina vuodesta 2002 ja fysiikan laitoksen varajohtaja vuodesta 2010.

Professori Hämeri on toiminut Professoriliiton puheenjohtajana. Hän on toiminut myös useissa kansainvälisissä aerosolifysiikan tieteenalan järjestö- ja opetustehtävissä. Vuonna 2016 hänelle myönnettiin kerran kahdessa vuodessa jaettava International Aerosol Fellow -tunnustus. Hän oli tämän palkinnon kolmas suomalainen vastaanottaja.

Tieteellisen julkaisutoiminnan ohella Hämeri on kirjoittaja muun muassa Otavan vuosina 2010–2013 julkaisemassa lukion fysiikan *Empiria*-oppikirjasarjassa (1–8).

Lähteet
-------

1. 1 2  Arkistoitu kopioInternational Aerosol Fellow Award International Aerosol Research Assembly (IARA).  Arkistoitu 30.6.2017. Viitattu 17.6.2017. (englanniksi)
2. 1 2 3  Ellonen, Leena (toim.): *Suomen professorit 1640–2007*, s. 210. Helsinki: Professoriliitto, 2008. ISBN 978-952-99281-1-8.
3. ↑  Hel­sin­gin yli­opis­ton kans­le­rik­si Kaar­le Hä­me­ri  2.6.2017. Helsingin yliopisto.
4. ↑  Hämeri, Kaarle: *Homogeneous nucleation in a laminar flow diffusion chamber*. Diss. Finnish Academy of Technology, 1995. ISBN 951-666-458-X.
5. 1 2 3  Kaarle Hämeri: Curriculum Vitae (PDF) Helsingin yliopisto. Viitattu 17.6.2017. (englanniksi)
6. ↑  Professoriliitto: Hallinto.
7. ↑  Meriläinen-Tenhu, Minna: Pro­fessor Kaarle Hämeri re­ceived the In­ter­na­tional Aer­o­sol Fel­low Award  7.9.2016. Helsingin yliopisto. Viitattu 17.6.2017. (englanniksi)
8. ↑  Arkistoitu kopioEmpiria: Lukion fysiikka Otava.  Arkistoitu 1.7.2017. Viitattu 17.6.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kaarle Hämeri Tuhat-tutkimustietokannassa.[vanhentunut linkki] (englanniksi)
* Kansleri Kaarle Hämeri

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Tieteilijät Muokkaa Wikidatassa | 
* ORCID

 |

 |
Carlingsin logo.
**Carlings** on norjalainen vähittäiskaupan ketju, joka keskittyy nuorisomuotiin. Carlings on osa Varner-Gruppen AS:ää ja se on ensisijaisesti suunnattu 18–35-vuotiaille miehille sekä naisille. Ensimmäinen myymälä avattiin vuonna 1998 Norjassa. Vuonna 1997 avattiin Ruotsissa ensimmäiset myymälät. Nykyään myymälöitä on yhteensä yli 160 Norjassa, Ruotsissa, Tanskassa ja Suomessa.

Carlings myy pääasiassa merkkejä, kuten Lee, Diesel, Levi’s, Neuw, Replay, Vans ja Karve.

Historia
--------

Carlingsin myymälä Porissa.
Vuonna 1908 norjalainen Fridolf Carling avasi miesten vaatteiden myymälän Storgatanille Oslossa. Tästä myymälästä tuli myöhemmin yksi Oslon suosituimmista miestenvaateliikkeistä. 1960-luvulla Frank Varner avasi ensimmäisen myymälän Thorvald Meyersgatella Grünerløkassa Oslossa. Kauppa, joka nimettiin omistajansa mukaan Frank Varneriksi, oli valtava menestys, ja muutaman vuoden sisällä oli useita Frank Varner -myymälöitä, ja tämä Varner-konserniin kuuluva tekstiilifirma aloitti toimintansa. Vuonna 1980 Frank Varner otti haltuunsa Fridolf Carlingsin liikkeen Storgatanilla ja loi siitä farkkuliikkeen. Vuonna 1986 Norjassa avattiin vielä neljä kauppaa nimeltään Carlings ja ketju syntyi. Vuonna 1997 Ruotsin ensimmäinen Carlings-myymälä avattiin Kungsgatanilla Tukholmassa, ja neljä vuotta myöhemmin, vuonna 2001, avattiin Suomen ensimmäinen Turussa. Vuonna 2003 avattiin myös Tanskan ensimmäinen Carlings-myymälä.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: sv:Carlings
Stroúmpoulas  
ΣτρούμπουλαςStroúmpoulas-vuori kaakosta nähtynä.

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Iraklion, Kreeta, Kreikka |
| Korkeus merenpinnasta | 
798 m |

Kartta

|  |  |
| --- | --- |
| Koordinaatit | 
35° 20′ P, 25° 00′ IView and modify data on Wikidata  |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Stroúmpoulas** (kreik. Στρούμπουλας) on vuori Kreetan saaren pohjoisosassa Kreikassa. Sen korkeus on 798 metriä.

Stroúmpoulas-vuori Iraklionista nähtynä, etualalla Iraklionin linnoitus ja satama.
Stroúmpoulas-vuori sijaitsee Iraklionin alueyksikössä noin 11 kilometriä länteen Iraklionin kaupungista. Se on Ída- eli Psiloreítis-vuoren pohjoinen jatke. Vuori näkyy hyvin Iraklioniin, ja erottuu sieltä katsottuna muista vuorista pyramidimaisen ja tulivuorimaisen muotonsa vuoksi. Vuoren nimi on peräisin venetsialaisvallan ajalta, jolloin venetsialaiset antoivat vuorelle nimen Italian Strombolin tulivuorisaaren mukaan.

Stroúmpoulaksen huipulla on Pyhälle Ristille (*Tímios Stavrós*) ja profeetta Elialle (*Profítis Ilías*) omistettu kappeli. Sen paikalla on mahdollisesti ollut antiikin aikainen pyhäkkö. Vuori on suosittu vaelluskohde, ja sen huipulta on hyvä näköala lähes kahteen kolmasosaan saarta. Vuoren juurella sijaitsee karstivajoama nimeltä Voulisméno Alóni.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Όρος Στρούμπουλας *Cretan Beaches*. Viitattu 10.9.2018.
2. ↑  Πώς η γέννηση του Στρούμπουλα «δημιούργησε» το… Ηράκλειο *Νέα Κρήτη*. Viitattu 10.9.2018.
3. ↑  Βουλισμένο Αλώνι: Εικόνες που κόβουν την ανάσα *Νέα Κρήτη*.  18.4.2016. Viitattu 6.9.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Stroúmpoulas** Wikimedia Commonsissa
**SerenityOS** on Andreas Klingin kehittämä vapaa ja avoimen lähdekoodin käyttöjärjestelmä. Se on suunniteltu Unixin kaltaiseksi käyttöjärjestelmäksi, jonka graafinen käyttöliittymä on 1990-luvun käyttöjärjestelmien inspiroima. Käyttöjärjestelmän kirjastoihin kuuluvat mm. JavaScript-moottori, käyttöliittymäkirjasto, äänikirjasto, ja pääte-emulaattori. Sen ohjelmistoon kuuluu mm. ohjelmointiympäristö, visuaalinen virheenjäljitin, selain ja graafinen kuoriohjelma

Historia
--------

Andreas Kling aloitti SerenityOS:n kehittämisen vuoden 2018 puolivälissä päästyään vieroitushoidosta. Kling kehitti käyttöjärjestelmää vapaa-ajallaan ja kuvasi videoita käyttöjärjestelmän kehittämisestä näytönkuvausohjelmalla. Hän alkoi myöhemmin lataamaan kuvaamiansa videoita YouTubeen. Vuoden 2019 puolivälissä hän loi julkisen GitHub tietovaraston, jotta muut ihmiset voisivat auttaa käyttöjärjestelmän kehittämisessä.

Ominaisuudet
------------

SerenityOS on suunniteltu yksinkertaiseksi Unixin kaltaiseksi käyttöjärjestelmäksi, jonka graafinen käyttöliittymä on 1990-luvun käyttöjärjestelmien inspiroima. Käyttöjärjestelmässä on muun muassa 32-bittinen ydin ennakoivalla moniajolla, IPv4-protokollapino, ext2-tiedostojärjestelmä, käyttöliittymäkirjasto ja ikkunointi- ja koosto-ohjelma. Klingin tavoitteena on, että hän voisi tulevaisuudessa käyttää SerenityOS:ää ensisijaisena käyttöjärjestelmänään.

Kling on saanut SerenityOS:n käynnistymään oikealla tietokoneella ilman virtuaalikonetta.

Lähteet
-------

* TIVI: Yhden miehen terapiaprojekti: kehitti 90-lukua henkivän käyttöjärjestelmän *Mikrobitti*. Viitattu 13.7.2020.

Viitteet
--------

1. ↑  A programmer developed a new operating system that mimics the 1990s Tivi Magazine. Viitattu 1 May 2020.
2. 1 2  Gregori: Reaching Serenity: Porting Git To A Homebrew Operating System *Hackday*.  24 February 2020. Viitattu 1 May 2020.
3. ↑  Jamsek: SerenityOS: A Graphical Unix-like Operating System *jamsek.dev*.  18 October 2019.
4. ↑  SerenityOS/serenity *GitHub*. Viitattu 26.12.2020. (englanniksi)
5. 1 2  Serenity OS – Graphical Unix-like Operating System *Hackers Online Club*.  21 October 2019.
6. ↑  Commute talk: Drugs, addiction and the name "Serenity" - YouTube *www.youtube.com*. Viitattu 26.12.2020.
7. ↑  Initial commit of SerenityOS git repo *github.com*.
8. ↑  TIVI: Ohjelmoija kehitti c++:lla uuden käyttöjärjestelmän, joka jäljittelee 1990-lukua *Tivi*. Viitattu 25.12.2020.
9. ↑  Kling: Demo: Serenity booting on my PC *youtube.com*.  22 September 2019.

Aiheesta muualla
----------------

* GitHub
* Youtube-kanava
**Salibandyn naisten maailmanmestaruuskilpailut 2023** olivat järjestyksessään 14. naisten maailmanmestaruuskilpailut. Ne järjestettiin joulukuussa 2023 Singaporessa.

Turnaukseen osallistui 16 joukkuetta. Rankingissa paremmin sijoittuneet joukkueet pelasivat lohkoissa A ja B, joiden kaksi parasta pääsivät suoraan puolivälieriin kahden heikoimman joutuessa karsimaan puolivälieräpaikastaan lohkojen C ja D kahden parhaan joukkueen kanssa. A-lohkossa pelasivat Suomi, Sveitsi, Norja ja Latvia sekä B-lohkossa Ruotsi, Tšekki, Puola ja Slovakia. C-lohkon joukkueet olivat Saksa, Australia, Singapore ja Ranska, ja D-lohkossa pelasivat Tanska, Japani, Viro ja Yhdysvallat.

Maailmanmestaruuden voitti Ruotsi. Se voitti loppuottelussa Suomen maalein 6–4. Pronssiottelussa Tšekki voitti Sveitsin maalein 5–4. Slovakia sijoittui viidenneksi, Puola kuudenneksi, Latvia seitsemänneksi ja Tanska kahdeksanneksi.

Lähteet
-------

1. 1 2  MM-kisat Singaporessa 2.-10.12. – tässä kisainfo *Salibandy.fi*.  27.11.2023. Suomen Salibandyliitto. Viitattu 4.12.2023.
2. ↑  IFF Women’s WFC 2023 IFF. Viitattu 10.12.2023. (englanniksi)

Salibandyn maailmanmestaruuskilpailut

|  |  |
| --- | --- |
| **Miehet** | 1996 • 1998 • 2000 • 2002 • 2004 • 2006 • 2008 • 2010 • 2012 • 2014 • 2016 • 2018 • 2020 • 2022 • 2024 |
| **Naiset** | 1997 • 1999 • 2001 • 2003 • 2005 • 2007 • 2009 • 2011 • 2013 • 2015 • 2017 • 2019 • 2021 • 2023 |
| **Pojat U-19** | 2001 • 2003 • 2005 • 2007 • 2009 • 2011 • 2013 • 2015 • 2017 • 2019 • 2021 • 2023 |
| **Tytöt U-19** | 2004 • 2006 • 2008 • 2010 • 2012 • 2014 • 2016 • 2018 • 2020 • 2022 • 2024 |
**Malesian kansanliike** (malaijiksi *Parti Gerakan Rakyat Malaysia*, kiin.: 馬來西亞民政運動黨; pinyin: *Mǎláixīyà mínzhèng yùndòng dǎng*, tamiliksi மலேசிய மக்கள் இயக்கக் கட்சி, *Malēciya makkaḷ iyakkak kaṭci*, lyh. **GERAKAN**) on malesialainen keskustalainen puolue.

Puolueella on 2 senaattorin paikkaa Malesian ylähuoneessa.

Historia
--------

Puolue perustettiin vuonna 1968 ja sen tarkoitus oli alusta asti kerätä yhteen Malesian eri etniset ryhmät, kuten malaijit, kiinalaiset ja intialaiset, saman ideologian alle. Tähän ideologiaan kuuluivat puolueen mukaan sosiaalinen oikeus, demokratia, liberalismi ja harmonia eri ryhmien välillä.

Malesian kansanliike muodosti hallituksen ensimmäisen kerran vuonna 1969. Vuosina 1969–2008 puolue oli käytännössä katkeamattomasti Penangin osavaltion valtapuolue.

Vuonna 2006 arvioitiin, että puolueen jäsenistä 80 % oli etniseltä taustaltaan kiinalaisia, 15 % intialaisia ja loput malaijeita sekä muiden ryhmien edustajia.

Ideologia ja kannanottoja
-------------------------

Puolue on CALD:n täysmääräinen jäsen. Lisäksi se on Liberal Internationalin tarkkailijajäsen.

Puolueohjelmansa mukaan GERAKAN kannattaa mm.:

* Kaikkien malesialaisten asioiden ajamista etniseen taustaan katsomatta
* Yksityisen ja julkisen sektorin parempaa yhteistyötä talouskasvun luomiseksi
* Kovempia panostuksia ympäristönsuojeluun
* Naisten aseman vahvistamista politiikassa
* Rahavallan syntymisen estämistä

Lähteet
-------

1. ↑  Senators  2022. Portal Rasmi Parlimen Malaysia. Viitattu 19.4.2022. (englanniksi)
2. ↑  History  2022. Gerakan MY. Viitattu 19.4.2022. (englanniksi)
3. ↑  Parti Gerakan Rakyat Malaysia  2022. Council of Asian Liberals and Democrats. Viitattu 19.4.2022. (englanniksi)
4. ↑  Parti Gerakan Rakyat Malaysia (PGRM)  2022. Library of Congress. Viitattu 19.4.2022. (englanniksi)
5. ↑  Member Parties  2022. Council of Asian Liberals and Democrats. Viitattu 19.4.2022. (englanniksi)
6. ↑  Our Members: Asia  2022. Liberal International. Viitattu 19.4.2022. (englanniksi)
7. ↑  Ideology *Gerakan MY*. Viitattu 19.4.2022. (englanniksi)
**Kuna de Wargandí** on *comarca* Panamassa. 

Kuna de Wargandí sijaitsee Panaman Dariénin maakunnassa Río Chucunaquen joen alueella. Sen pinta-ala on 956 km². Alue on *comarca*. Panamassa *comarca* on alue, jolla maan alkuperäiskansoilla on erityisiä oikeuksia koskien esimerkiksi maan käyttöä ja hallintoa. Hallinnollisesti alue vastaa suurpiirteisesti kuntaa (*corregimiento*). Kuna de Wargandí käsittää kolme kylää, Wala, Nurra ja Mortí.

Kuna de Wargandí perustettiin vuonna 2000 ja sen asukkaat ovat kunia. Kunat ovat toiseksi suurin Panaman alkuperäiskansoista ja heillä on myös kaksi muuta *comarca*-aluetta, Kuna Yala ja Kuna de Madugandí. Kuna de Wargandín asukasluku oli vuonna 2010 1 914 ja heistä alkuperäiskansoihin kuului 1 808. Vuonna 2000 asukasluku oli 1 107. Asukastiheys oli vuonna 2010 2,0 as./km².

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Thomas M. Leonard: *Historical dictionary of Panama*, s. 88, 169–170. Rowman & Littlefield, 2015. ISBN 978-0-8108-7835-8. (englanniksi)
2. 1 2  Diagnóstico de la Población Indígena de Panamá con base en los Censos de Población y Vivienda de 2010 (pdf) Instituto Nacional de Estadística y Censo.  Arkistoitu 20.1.2022. Viitattu 5.2.2022. (espanjaksi)
**Stamford Bridgen taistelu** tai **Stamfordin sillan taistelu** käytiin Stamford Bridgessä Yorkshiressa 25. syyskuuta 1066 Englannin kuninkaan Harald Godwininpojan ja Norjan kuninkaan Harald Ankaran välillä. Englantilaiset voittivat taistelun, ja Harald Ankara sai surmansa.

Harald Ankara oli liittoutunut Harald Godwininpojan veljen, Northumbrian jaarli Tostigin kanssa. Kovaotteisesti hallinnut Tostig oli karkotettu Northumbriasta Flanderiin. Katkeroitunut Tostig halusi syöstä veljensä vallasta, joten hän liittoutui Harald Ankaran kanssa, joka myös tavoitteli Englannin kruunua.

Harald Ankaran kokoamassa viikinkilaivastossa oli arviolta noin 300 laivaa ja tuhansia miehiä. Harald nousi maihin Tynen suun lähellä 8. syyskuuta 1066, ja laivastoon liittyi noin 12 Tostigin laivaa. Hyökkääjät purjehtivat etelään, ryöstivät Clevelandin ja rantautuivat Ricalliin Ousejoelle lähelle Yorkia. Muutama päivä ennen Stamford Bridgen taistelua 20. syyskuuta Harald Ankara ja Tostig löivät kaksi englantilaista jaarlia Fulfordin taistelussa.

Harald Godwininpoika sai Lontooseen tiedon viikinkien ja Tostigin hyökkäyksestä. Hän kokosi armeijan ja marssi pikaisesti pohjoiseen. Sillä välin Harald Ankara oli valloittanut Yorkin.

Harald Godwininpojan armeija saapui Tadcasteriin Yorkin lähelle 24. syyskuuta maahantunkeutujien yllätykseksi. Taistelupaikaksi Harald Godwininpoika valitsi Derwentjoen itäpuolella olleen niityn, jolle johti puinen silta nimeltään Stamford Bridge.

Seuraavana päivänä englantilaiset löivät valmistautumattomat maahantunkeutujat perinpohjaisesti, ja Harald Ankara ja Tostig saivat surmansa. Joki oli taistelun jälkeen ruumiita täynnä, ja Harald Ankaran veljen Olafin johtamat pakenemaan päässeet viikinkijoukkojen rippeet mahtuivat vain 24 laivaan.

Stamford Bridgen taistelua pidetään viikinkiajan loppuna, mutta se heikensi myös Englantia hallinneita anglosakseja. Vain kolme päivää myöhemmin 28. syyskuuta Normandian herttua Vilhelm nousi maihin eteläisessä Englannissa, ja Harald Godwininpojan oli marssittava takaisin väsyneen armeijansa kanssa kohdatakseen hänet. Harald kukistui 14. lokakuuta käydyssä Hastingsin taistelussa, minkä seurauksena normannit valloittivat Englannin.

Lähteet
-------

1. ↑  Thomas J. Craughwell: "Viikinkiajan loppu: Stamfordin sillan taistelu", *Barbaarien valloitusretket*, s. 218–233. Karisto, 2008. ISBN 978-951-23-5120-6.
2. 1 2 3 4 5 6  Mark Cartwright: Battle of Stamford Bridge *World History Encyclopedia*.  7.1.2019. Viitattu 28.9.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Stamford Bridgen taistelu** Wikimedia Commonsissa
**Kíssamoksen arkeologinen museo** (kreik. Αρχαιολογικό Μουσείο Κισάμου, *Archaiologikó Mouseío Kisámou*) on arkeologinen museo Kíssamoksen kaupungissa Kreetan saarella Kreikassa. Se esittelee saaren länsiosista löydettyä esihistoriallista ja antiikin aikaista esineistöä.

Museo on perustettu vuonna 1936. Se toimii vanhassa nimellä *Dioikitírio* tunnetussa venetsialais-osmaniaikaisessa hallintorakennuksessa kaupungin venetsialaisaikaisen linnoituksen (*Kastélli*) alueella. Aiemmin sama rakennus oli myös muiden julkisten toimintojen käytössä. Sen muutostyöt pelkäksi museoksi alkoivat vuonna 2000, ja uusittu museo avattiin vuonna 2006. Museorakennus on kaksikerroksinen.

Kokoelmat
---------

Museon kokoelmiin kuuluu löytöjä esihistorialliselta kaudelta myöhäisantiikkiin. Varhaisimmat merkittävämmät löydöt ovat minolaisia ja peräisin Nopígeian kaivauksista. Antiikin ajalta löytöjä on Länsi-Kreetan tärkeimmistä poliksista eli kaupunkivaltioista Polyrrheniasta ja Falasarnasta, jotka kukoistivat hellenistisellä kaudella 300-luvulta eaa. ensimmäiselle vuosisadalle eaa. Tämän jälkeen pääosa löydöistä on peräisin nykyisen Kíssamoksen paikalla sijainneesta antiikin Kisamoksen kaupungista roomalaiselta kaudelta. Löytöihin lukeutuu muun muassa lattiamosaiikkeja sekä kaupunkäynnistä kertovia amforia ja rahoja. Museo esittelee myös kaupungin vuonna 365 tuhonnutta maanjäristystä.

* Pelike.Pelike.
* Lattiamosaiikki.Lattiamosaiikki.
* Faunia esittävä veistos.Faunia esittävä veistos.
* Antiikin Kisamoksen raunioita museon alla.Antiikin Kisamoksen raunioita museon alla.

Lähteet
-------

1. 1 2  Αρχαιολογικό Μουσείο Κισάμου: Ιστορικό Υπουργείο Πολιτισμού και Αθλητισμού.  Arkistoitu 8.12.2021. Viitattu 8.6.2020.
2. 1 2 3  Αρχαιολογικό Μουσείο Κισάμου: Περιγραφή Υπουργείο Πολιτισμού και Αθλητισμού.  Arkistoitu 24.5.2014. Viitattu 8.6.2020.
3. 1 2 3  Αρχαιολογικό Μουσείο Κισάμου *Cretan Beaches*. Viitattu 8.6.2020.
4. ↑  Αρχαιολογικό Μουσείο Κισσάμου *Discover Kissamos*. Viitattu 8.6.2020. [vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kíssamoksen arkeologinen museo** Wikimedia Commonsissa
**Tero Palomäki** on entinen ammattiyhdistysjohtaja, joka on toiminut vuosina 2018 - 2023 Rautatiealan Unioni RAU ry:n puheenjohtajana. Aikaisemmin hän toimi Veturimiesten liitto VML ry:n puheenjohtajana. Hän on ollut Veturimiesten liiton varapuheenjohtaja ja toimitsijana sekä veturimiesten pääluottamusmiehenä VR-yhtymässä. Hänellä on järjestöjohtajan ja veturinkuljettajan ammattitutkinnot.

Palomäki ei ollut ehdolla uudelle toimikaudelle ja hänen tilalleen valittiin Markku Lehtinen.

Palomäki kuului Suomen Ammattiliittojen Keskusjärjestö SAK:n, Kuljetusliitot KL:n Teollisuuden Palkansaajien TP:n ja Kuljetusalan Federationi KAF ry:n hallituksiin ja ulkomaisissa yhteisöissä hän oli Nordic Transport Workers’ Federation NTF:n  hallituksen jäsen vuosina 2018 - 2023 ja sen pohjoismaisen rautatiejaoston puheenjohtaja 2019 - 2021.

Lähteet
-------

1. ↑  Palomäki puheenjohtajaksi *raury.fi*. Viitattu 18.10.2019.
2. ↑  Veturimiehet saivat uuden puheenjohtajan *demokraatti.fi*.  20.12.2017. Viitattu 18.10.2019.
3. ↑  Linked profiili *fi.linkedin.com*.  [vanhentunut linkki]
4. ↑  RAUn hallituksen puheenjohtajaksi valittiin Markku Lehtinen ja edustajiston puheenjohtajaksi Samuli Juntto *www.raury.fi*. Viitattu 27.6.2023.
5. ↑  NTF *nordictransport.org*.  Arkistoitu 18.10.2019. Viitattu 18.10.2019.
6. ↑  Tero Palomäki pohjoismaisen kuljetusalantyöntekijäliiton puheenjohtajaksi *raury.fi*.
Mercedes-Benzin *Sprintshift*-vaihteiston vaihteenvalitsin.
**Puoliautomaattinen vaihteisto** tai **robottivaihteisto** on automatisoitu manuaalivaihteisto, joka käyttää elektronisia antureita, prosessoreita ja vauhdittajia vaihteiden vaihtamiseen. Kytkin toimii elektronisesti ja synkronisoi ajoitusta ja vääntömomenttia, jotta vaihteen vaihto tapahtuisi mahdollisimman nopeasti ja rauhallisesti. Näin kuljettajan ei tarvitse ohjata kytkimen toimintaa polkimella.

Useimmissa puoliautomaattisissa vaihteistoissa kuljettaja voi vaihtaa vaihdetta joko käsin tai antaa automaattisen vaihtotoiminnon hoitaa sen hänen puolestaan. Autonvalmistajat suunnittelivat puoliautomaattisen vaihteiston erityisesti kaupunkiajoa varten. Se onkin perinteistä momentinmuuntimeen perustuvaa automaattivaihteistoa huomattavasti polttoainetaloudellisempi, ja lisäksi myös valmistuskustannuksiltaan edullisempi. Henkilöautojen lisäksi puoliautomaattinen vaihteisto on yleinen nykyaikaisissa kuorma-autoissa.

Esimerkiksi Opelin kehittämä *Easytronic* on puoliautomaattinen vaihteisto. Automaattisen vaihtotoiminnon voi kytkeä ajon aikana pois päältä, jolloin vaihteisto muuttuu käsin käytettäväksi. Lisäksi joissain malleissa käytettävissä on niin sanottu talviasento ja Sport-tila. Talviasennon ollessa kytkettynä liikkeellelähtö tapahtuu kakkosvaihteelta. Sport-tilassa moottori kiertää korkeammille kierroksille ennen vaihtamista.

Muun muassa Volkswagen ja Saab tarjosivat 1990-luvulla joissain malleissaan puoliautomaattista vaihteistoa, jossa vaihteet on sijoitettu perinteisen manuaalivaihteiston tavoin H-kaavion mukaisesti, mutta kytkinpoljinta ei ole lainkaan. Vaihteistoratkaisun suosio jäi vähäiseksi ja se poistui markkinoilta pitkäksi aikaa, kunnes vuonna 2020 Hyundai esitteli samalla periaatteella toimivan oman iMT (*intelligent manual transmission*, ’älykäs manuaalivaihteisto’) -vaihteistonsa.

Katso myös
----------

* Kaksoiskytkinvaihteisto

Lähteet
-------

1. ↑  Nyholm, Timo: Opel Astra 1,6 Easytronic: Mukavaa ja helppoa ajamista *Ilta-Sanomat*.  20.9.2004. Viitattu 29.12.2021.
2. ↑  VW Golf Ecomatic: Und immer wieder springt der Motor an *Süddeutsche Zeitung*.  26.2.1994. Viitattu 21.9.2020. (saksaksi)
3. ↑  History today: driving the 1994 Golf Ecomatic *GreenMotor*.  15.1.2013. Viitattu 21.9.2020. (englanniksi)
4. ↑  How Stuff Works: Saab Sensonic (Clutchless Technology in Practice)  28.1.2019. Saabplanet.com. Viitattu 21.9.2020. (englanniksi)
5. ↑  Uudessa Hyundaissa on manuaalivaihteisto, mutta polkimina on vain kaasu ja jarru – Mutta vastoin kuin Hyundai väittää, se ei ole "alan ensimmäinen" *Tekniikan Maailma*.  16.7.2020. Viitattu 21.9.2020.
**Puuilo-cup** on Suomen Ampumahiihtoliiton vuodesta 2018 alkaen järjestämä ampumahiihdon kansallinen kilpailusarja. Puuilo-cup on nimetty ampumahiihtoliiton sponsorin Puuilon mukaan, mutta se on yleisen sarjan ainoa kansallisen tason cup-kilpailu Suomessa, joten se vastaa hiihtoliiton järjestämää Maastohiihdon Suomen Cupia. Yleisen sarjan lisäksi Puuilo-cupissa järjestetään sarjat alle 19-vuotiaille ja alle 22-vuotiaille. Kaikissa sarjoissa on seitsemän osakilpailua ja sama pisteytysjärjestelmä. Joihinkin osakilpailuihin, kuten Kontiolahden kansainvälisiin GP-kilpailuihin, saa osallistua myös ulkomaalaisia osanottajia, mutta Puuilo-cupin pisteitä jaetaan ainoastaan suomalaisen kilpailulisenssin omaaville. Viestikilpailuita ei Puuilo-cupissa käydä.

Nuorille on järjestetty vuodesta 2009 alkaen Lapua Junior Cup -niminen vastaava kilpailusarja.

Pisteytys
---------

Puuilo-cupissa jaetaan pisteitä kahdeksalle parhaalle, siten että kilpailun voittaja saa 12, toiseksi sijoittunut yhdeksän, kolmanneksi sijoittunut seitsemän ja neljänneksi sijoittunut viisi pistettä. Tämän jälkeen jaetut pisteet vähenevät yhdellä ja kahdeksanneksi sijoittunut saa yhden pisteen. Kauden lopussa jokaiselta kilpailijalta vähennetään kaksi heikointa tulosta pois. Jos tämän jälkeen kilpailijoilla on sama pistemäärä, ratkaistaan tasatilanne vertailemalla yksittäisiä sijoituksia. Jos sijoitukset ovat identtiset, tasatilanne ratkeaa sillä, kumpi kilpailijoista on onnistunut useammin ampumaan nolla-ammunnan, eli sakottoman kilpailun. Tuloksen ollessa edelleen tasan sijoitus arvotaan.

Pisteitä jaetaan viidestä osakilpailusta sekä SM-kilpailujen kahdesta henkilökohtaisesta kilpailusta. alle 19- ja alle 22-vuotiaiden sarjoissa pisteitä saa nuorten SM-lähdöistä.

Palkinnot
---------

Kokonaiskilpailun kolme parasta palkitaan kauden päätteeksi Puuilon lahjakortein. Yleisessä sarjassa palkintosummat ovat 1000, 750 ja 500 euroa. Nuorten sarjoissa sen sijaan palkintojen arvot ovat 600, 400 ja 200 euroa.

Lähteet
-------

* Puuilon tiedote Puuilo-cupista 31.10.2018 (Arkistoitu – Internet Archive)
* Puuilo-cup Suomen Ampumahiihtoliiton sivuilla

### Viitteet

1. 1 2 3  PUUILOCUP säännöt 2018-2019 (pdf) Suomen Ampumahiihtoliitto. Viitattu 15.1.2019. (suomeksi)
2. ↑  Mäkäräinen ja Seppälä takaa-ajon voittoihin Kontiolahden GP-kilpailuissa  18.11.2018. Kestävyysurheilu.  Arkistoitu 15.1.2019. Viitattu 15.1.2019. (suomeksi)
3. ↑  Lapua Junior Cup Suomen Ampumahiihtoliitto. Viitattu 15.1.2019. (suomeksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Suomen ampumahiihto |
| --- |
|  |
| Lajiliitto: Suomen Ampumahiihtoliitto |
|  |
| Kilpailut | 
* Ampumahiihdon Suomen-mestaruuskilpailut
* Puuilo-cup

 |
|  |
| Paikat | 
* Kontiolahden ampumahiihtokeskus

 |
|  |
| Muuta | 
* Ampumahiihdon maailmancup 2007–2008

 |

 |
Maailmankartta, johon on merkitty perinteinen pohjois–etelä-jako. Sinisellä globaali pohjoinen ja punaisella globaali etelä.
 Maailmankartta, jossa on inhimillisen kehityksen indeksiluokkia (perustuu vuoden 2017 tietoihin, julkaistu vuonna 2018). 

  Teollisuusmaa  (IMF)
  Kehitysmaa (IMF)
  Vähiten kehittyneet maat (YK)
  Data unavailable  
World map showing country classifications per the IMF and the UN (last updated April 2023).
**Globaali pohjoinen ja globaali etelä** ovat maita ryhmiteltynä sosioekonomisten ja poliittisten piirteiden mukaan. Globaali etelä -käsitettä käytetään kuvaamaan alhaisemman tulotason maita, ja globaalin pohjoisen käsite taas rinnastetaan usein kehittyneisiin maihin. Globaali etelä viittaa Maailmanpankin määritelmän mukaan matalan ja keskitulotason maihin, jotka sijaitsevat Aasiassa, Afrikassa, latinalaisessa Amerikassa ja Karibiassa, toisin kuin maailman pohjoisen korkean tulotason maat.

Termi ei luonnostaan ​​viittaa maantieteelliseen etelään tai pohjoiseen – esimerkiksi suurin osa globaalista etelästä sijaitsee maantieteellisesti pohjoisella pallonpuoliskolla, kun taas eteläisellä pallonpuoliskolla olevat Australia ja Uusi-Seelanti kuuluvat globaaliin pohjoiseen.

Hallitus- ja kehitysjärjestöjen käyttämä termi otettiin ensin käyttöön avoimempana ja arvovapaampana vaihtoehtona kolmannelle maailmalle ja samalla tavoin mahdollisesti arvolatauksia sisältäville termeille, kuten kehitysmaille. Globaalin etelän maita on kuvattu vasta teollistuneiksi tai teollistumassa oleviksi, ja niillä on usein ollut kolonialismin historiaa.

Lähteet
-------

1. ↑  World Economic and Financial Surveys World Economic Outlook Database—WEO Groups and Aggregates Information International Monetary Fund.
2. ↑  Least Developed Countries (Malline:Webarchive) (2018 list; Malline:Webarchive)
3. 1 2  Hollington, Andrea & Tappe, Oliver & Salverda, Tijo & Schwarz, Tobias: Introduction: Concepts of the Global South  Arkistoitu 4.9.2016. Viitattu 18.10.2016.
4. ↑  INTRODUCTION: CONCEPTS OF THE GLOBAL SOUTH
5. ↑  Urban Poverty in the Global South: Scale and Nature
6. ↑  Mitlin, Diana & Satterthwaite, David: *Urban poverty in the global South : scale and nature*. New York: Routledge, 2013. ISBN 9780415624664.
Títaros  
ΤίταροςTítaros-vuori.

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Pieria, Keski-Makedonia jaLárisa, Thessalia,Kreikka |
| Korkeus merenpinnasta | 
1 839 m |

Kartta

|  |  |
| --- | --- |
| Koordinaatit | 
40° 09′ 45″ P, 22° 07′ 22″ IView and modify data on Wikidata  |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Títaros** (kreik. Τίταρος) on vuori Makedonian ja Thessalian rajalla Kreikassa. Sen korkeus on 1 839 metriä.

Títaros-vuoren huippua.
Títaros-vuori sijaitsee Ólympos-vuoren länsipuolella Pierian ja Lárisan alueyksiköiden alueilla, suurimmaksi osaksi jälkimmäisen puolella. Lounaispuolella sijaitsee Kamvoúnia-vuori. Títaroksen korkeimman huipun nimi on Sápka (Σάπκα).

Títaros-vuori muodostaa Natura 2000 -alueen, jonka koko on 5 325 hehtaaria.

Lähteet
-------

1. 1 2  Τίταρος *Hellaspath*. Viitattu 10.9.2018.
2. ↑  Mountainous Areas of the Perfecture of Larissa *Welcome to Larissa Prefecture*. Viitattu 10.9.2018.
3. ↑  GR1250003 Oros Titaros *Natura 2000*. Viitattu 10.9.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Títaros** Wikimedia Commonsissa
Ensimmäinen Zarillo Western & Tex Mex-ravintola avattiin vuonna 1998 osoitteeseen Otavalankatu 9, Tampere.Ensimmäinen Zarillo Western & Tex Mex-ravintola avattiin vuonna 1998 osoitteeseen Otavalankatu 9, Tampere.
Toinen Zarillo Western & Tex Mex-ravintola avasi ovensa vuonna 2017 Tampereella Kauppakeskus Duoon, Tampereen Hervannan keskustaan.Toinen Zarillo Western & Tex Mex-ravintola avasi ovensa vuonna 2017 Tampereella Kauppakeskus Duoon, Tampereen Hervannan keskustaan.
**Zarillo Western & Tex Mex** on suomalainen ravintolaketju.

Ravintola Zarillo on tunnettu westernhenkisestä sisustuksesta ja Tex Mex -painotteisesta ruokatarjonnasta, kuten hampurilaisista, pihveistä ja siivistä. Tiistaisin Zarillossa on suosittu Burgertiistai, jolloin Zarillon klassikkoburgereita myydään 6,5 euron hintaan. Ravintolat ovat suosittuja varsinkin opiskelijoiden, nuorten aikuisten, lounastajien ja perheiden keskuudessa.

Ensimmäinen Zarillo-ravintola avattiin 1998 Tampereen Kyttälän kaupunginosaan osoitteeseen Otavalankatu 9. Ravintolasta löytyy edelleen ennen Zarilloa paikalla sijainneen alkuperäiset Casa Latinan baaritiskisatulat, joka luotiin tuolloin Otavalankadulla sijainneen Bodega Saludin baariksi. Vuonna 2014 Zarillossa tehtiin omistajavaihdos, ja yritys on ollut siitä asti tamperelaisessa yksityisomistuksessa. 

Vuonna 2017 avattiin toinen Zarillo-ravintola Tampereen Hervantaan, Kauppakeskus Duoon. Hervannan Zarillossa on 85 asiakaspaikkaa, esteettömät tilat ja lasten leikkipaikka.

Vuonna 2019 Tampereen keskustaan avattiin kolmas Zarillo-ravintola osoitteeseen Puutarhakatu 8. Kivijalkaravintolassa on 70 asiakaspaikkaa, lasten leikkinurkkaus, erillinen kabinettitila alakerrassa 20:lle hengelle, esteetön sisäänkäynti, inva-wc ja kesäisin terassi.

Zarillo äänestettiin vuonna 2016 Aamulehden Moro-julkaisun Tampereen paras hampurilainen -äänestyksessä sijalle 3. Vuonna 2020 Zarillo sijoittui Tamperelaisen Paras Tamperelainen Ravintola 2020 -äänestyksessä viidenneksi. Zarillo sijoittui Tamperelaisen Paras Tamperelainen Lounaspaikka -äänestyksessä neljänneksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Burgertiistai | Tampere | Burger | Zarillo Western & Tex Mex *www.zarillo.fi*. Viitattu 19.9.2020.
2. 1 2  Toni Honko: 20-vuotias Zarillo juhlii – Burgereita ja tex mex -makuja satulassa haukkaillen *Kohokohdat.fi (Tampere)*.  6.11.2018. Viitattu 19.9.2020.
3. ↑  Zarillo Western & Tex Mex | Hervanta Kauppakeskus DUO *www.zarillo.fi*. Viitattu 19.9.2020.
4. ↑  Zarillo Western & Tex Mex | Puutarhakatu *www.zarillo.fi*. Viitattu 19.9.2020.
5. ↑  Kauppahallista löytyi Tampereen paras hampurilainen *www.aamulehti.fi*. Viitattu 19.9.2020. [vanhentunut linkki]
6. ↑  Petteri Mäkinen: Napoli vei ykköspaikan – Tässä on Paras Tamperelainen Ravintola 2020 -äänestyksen 50 parasta *Tamperelainen*.  2.6.2020. Viitattu 19.9.2020.
7. ↑  Pekka Ruissalo: 4 Vuodenaikaa piti jälleen pintansa – Tässä on Paras Tamperelainen Lounaspaikka TOP20! *Tamperelainen*.  16.6.2020. Viitattu 19.9.2020.

Tampereen keskustaan, osoitteeseen Puutarhakatu 8, avattiin vuonna 2019 kolmas Zarillo-ravintola lähelle Keskustoria ja Hämeenkatua.