recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Ainoa nainen** (engl. *The Only Woman*) on Sidney Olcottin ohjaama yhdysvaltalainen mykkä melodraamaelokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 1924. Elokuvan pääosia näyttelevät Norma Talmadge ja Eugene O’Brien.

*Ainoan naisen* käsikirjoituksen laati C. Gardner Sullivan, ja sen tuottajina olivat Norma Talmadge ja Joseph M. Schenck. Elokuva kuvattiin työnimellä *Fight*, ja sen tuotantoyhtiönä oli Norma Talmadge Film Corporation. *Ainoa nainen* sai Yhdysvaltain ensi-iltansa 26. lokakuuta vuonna 1924. Suomessa elokuva sai ensi-illan 10. lokakuuta vuonna 1925. First National Pictures oli elokuvan levittäjänä. *Ainoan naisen* kopiota säilytetään Yhdysvaltain kongressin kirjaston elokuva-arkistossa.

Juoni
-----

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
"Fighting Jerry" Herrington (Edwards Davis) taivuttelee Helen Brinsleyn (Norma Talmadge) avioitumaan hänen tyhjäntoimittajapoikansa, Rexin (Eugene O’Brien), kanssa. Jos Helen ei avioidu Rexin kanssa, "Fighting Jerry" uhkaa tuottaa Helenin William-isälle (Winter Hall) sosiaalista ja taloudellista häpeää. Helenin avioelämä on onnetonta, mutta hän pitäytyy sopimuksessaan. Herra Herrington antaa Helenille luvan hakea avioeroa, jos tämä pystyy tekemään Rexistä kunnon kansalaisen. Helen vie Rexin risteilylle – kauas pois alkoholin luota. Risteilyalus joutuu haaksirikkoon, jonka aikana Rexistä tulee uusi ihminen. Helen kieltäytyy avioeron hankkimisesta, kun tajuaa olevansa rakastunut Rexiin.

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**

Näyttelijät
-----------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Norma Talmadge  | … |  Helen Brinsley
  |
|  Eugene O’Brien  | … |  Rex Herrington
  |
|  Edwards Davis  | … |  "Fighting Jerry" Herrington
  |
|  Winter Hall  | … |  William Brinsley
  |
|  Matthew Betz  | … |  Ole Hannson
  |
|  E. H. Calvert  | … |  Blake
  |
|  Stella De Lanti  | … |  Bingo
  |
|  Murdock MacQuarrie  | … |  jahdin kapteeni
  |
|  Neal Dodd  | … |  pappi
  |
|  Brooks Benedict  | … |  ensimmäinen perämies
  |
|  Charles O’Malley  | … |  edustaja
  |
|  Virginia Marshall  | … |  pieni tyttö
  |

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  The Only Woman *Silentera.com*. Viitattu 19.7.2014. (englanniksi)
2. 1 2 3  The Only Woman (1924). *Turner Classic Movies – TCM*.  Arkistoitu 9.8.2014. Viitattu 19.7.2014. (englanniksi)
3. ↑  Only Woman, The (1924) *Elonet*. Viitattu 19.7.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* *Ainoa nainen* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* *Ainoa nainen* Elonetissä.
* *Ainoa nainen* AllMoviessa. (englanniksi)
* *Ainoa nainen* Silent eran sivustolla (englanniksi)
**Ainārs Kovals** (s. 21. marraskuuta 1981 Riika) on latvialainen keihäänheittäjä, lajin olympiamitalisti.

Kovals sijoittui seitsemänneksi Helsingin MM-kilpailuissa 2005 tuloksella 77,61. Viikkoa myöhemmin hän voitti kultaa Izmirin universiadeissa heitettyään 80,67. Vuonna 2006 hän sijoittui viidenneksi sekä Göteborgin EM-kilpailuissa että IAAF:n yleisurheilufinaalissa.

Kovals putosi karsinnassa Osakan MM-kilpailuissa 2007. Bangkokin universiadeissa hän sai samana vuonna pronssia tuloksella 82,23. Pekingin olympialaisissa 2008 Kovals saavutti Andreas Thorkildsenin jälkeen hopeaa heitettyään viimeisellä kierroksella ennätyksensä 86,64. Ennen viimeistä heittoa hän oli kuudennella sijalla. Kovals paransi loppukilpailussa kauden parasta tulostaan yli kuusi metriä.

Kovals sijoittui IAAF:n yleisurheilufinaalissa 2008 kuudenneksi. Seuraavana vuonna hän oli seitsemäs sekä Berliinin MM-kilpailuissa että IAAF:n yleisurheilufinaalissa. Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 hän sijoittui kuudenneksi. Hän karsiutui 2012 loppukilpailusta sekä Helsingin EM-kilpailuissa että Lontoon olympialaisissa.

Kausien parhaat heitot
----------------------

* 2002 75,05 Riika 31.5.
* 2003 80,75 Kaunas 10.8.
* 2004 82,13 Marsa 13.3.
* 2005 82,22 Riika 9.7.
* 2006 85,95 Göteborg 7.8.
* 2007 82,23 Bangkok 11.8.
* **2008 86,64 Peking 23.8.**
* 2009 82,47 Villeneuve-d'Ascq 30.6.
* 2010 82,33 Halle 15.5.
* 2011 78,39 Riika 2.6.
* 2012 83,89 Bauska 14.6.
* 2013 80,38 Riika 30.5.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Ainārs Kovals Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi) Viitattu 14.9.2009.
2. ↑  UNIVERSIADIT, 3. PÄIVÄ IZMIR (TUR) 17.8.2005 *dnainternet.net*. Viitattu 9.9.2009. [vanhentunut linkki]
3. ↑  Athletics Universiade 2007 at Bangkok (tha) Men: Javelin Throw *sports123.com*.  Arkistoitu 21.10.2011. Viitattu 23.8.2008. (englanniksi)
4. ↑  Thorkildsen voitti hirmuheitolla, Pitkämäki jätettiin pronssille *mtv3.fi*.  23.8.2008. Viitattu 23.8.2008.
5. ↑  Javelin Men Final *European Athletics*.  31.7.2010. Viitattu 1.8.2010. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Silmarillion** 

* Ainulindalë
* Valaquenta
* Quenta Silmarillion
* Akallabêth
* Valtasormuksista ja Kolmannesta Ajasta

**Ainulindalë** (quenyaa, suom. *Ainujen musiikki*, kirjaimellisesti *Pyhien laulu*) on ensimmäinen J. R. R. Tolkienin Silmarillion-teoksen osista, mutta samalla myös itsenäinen tarina. Se on luomiskertomus. Tarinan konna on (kuten useimmissa Silmarillionin tarinoissa) Melkor, jolle ei vielä ole annettu nimeä Morgoth.

Tarina
------

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Alussa Ilúvatar teki *ainurin*, pyhät, jotka syntyivät hänen ajatuksistaan. Ilúvatar antoi heille sävelaiheet ja pyysi kutakin laulamaan. Kuunneltuaan heitä yksitellen ja pienissä ryhmissä Ilúvatar kutsui kaikki *ainurin* kokoon ja antoi heille väkevän sävelaiheen, josta ainurin oli määrä tehdä yhdessä "Suuri Soitto". *Ainur* alkavat laulaa, mutta pian mahtavin ainu Melkor kutoo soittoon omia ajatuksiaan, poikkeaa Ilúvatarin sävelistä ja alkaa soittaa omaa soittoaan. Hänen ympärilleen syntyy epäsointu, joka leviää. Ilúvatar nostaa uuden sävelaiheen, jota vastaan Melkorin riitasointu kamppailee ärjyen. Silloin Ilúvatar nostattaa kolmannen aiheen, joka on aluksi heikko, mutta kasvaa. Kaksi ristiriitaista aihetta soi lopulta yhtä aikaa, ja sitten Ilúvatar katkaisee soiton.

Ilúvatar puhuu *ainurille* ja saa Melkorin häpeämään ja häpeästä kasvaa salainen viha. Sitten Ilúvatar vie ainurin tyhjyyteen ja näyttää heille näyn: maailma alkaa muodostua heidän eteensä. Ja ainur näkevät, että maailmassa on jotain, mitä he eivät ajatelleet, Ilúvatarin lapset, haltiat ja ihmiset, jotka yksin Ilúvatar oli ajatellut; ja he tulivat kolmannen sävelaiheen myötä. Sen jälkeen näky otettiin pois, mutta sitten Ilúvatar lausui "Eä" ja maailma tuli olevaksi. Monet suurimmat ainurista laskeutuivat silloin maailmaan eli Ardaan, ja heistä tuli *valar*, ja sinne tuli myös muita ainuja – heistä tuli *maiar*. Maailmaan tultuaan *valar* ja *maiar* alkavat muovata sitä soitossa syntyneen näyn mukaiseksi. Myös Melkor tulee Ardaan, mutta vieraantuu muista *valarista* ja asettuu itse Keski-Maahan turmelemaan kaiken kauniin, mitä *valar* luovat.

Lähteet
-------

Tolkien, J.R.R.: Silmarillion. WSOY 1980. ISBN 951-0-09103-0

### Viitteet

1. 1 2  Tolkien 1980, s. 13-22


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Ainur |
| --- |
|  |
| Ainulindalë |
|  |
| Valar | 
* Aulë (Mahal)
* Estë
* Irmo (Lórien)
* Manwë (Súlimo)
* Námo (Mandos)
* Nessa
* Nienna
* Oromë (Aldaron)
* Tulkas
* Ulmo
* Vairë
* Vána
* Varda (Elbereth)
* Yavanna (Kementári)

 |
|  |
| Musta Vihollinen | **Melkor** (Morgoth) |
|  |
| Maiar | 
* Eönwë
* Ilmarë
* Ossë
* Uinen
* Salmar
* **Sauron**
* Melian
* Arien
* Tilion
* Gothmog
* **Curumo (Saruman)**
* **Olórin (Gandalf)**
* **Aiwendil (Radagast)**
* Alatar ja Pallando
* **Durinin turma**

 |

 |
Abdulla Aliş.
**Abdulla Aliş** (koko nimi tataariksi: *Ğabdullacan Ğabdelbari ulı Alişev;* 15. syyskuuta 1908 – 25. elokuuta 1944) oli tataarilainen runoilija, proosa- ja näytelmäkirjailija ja vastarintataistelija. Hän kirjoitti pääasiassa lastenkirjoja, joista tunnetuimmat teokset ovat *Dulqınnar* (1934), *Ant* (1935) ja *Minem abí* (1940). Alişin teoksiin kuuluu myös satuja, joita koottiin julkaisuun *Ana äkiätläre* (1941). Aliş kirjoitti monia nukketeatterinäytelmiä, joista tunnetuin on *Sertotmas ürdäk.* Vuonna 1941, Aliş liittyi puna-armeijaan, ja samana vuonna hän jäi Wehrmachtin vangiksi Brjanskin lähettyvillä. Tuona aikana hän tapasi runoilija Musa Cälilin. Ollessaan vangittuina Aliş ja Cälil muodostivat maanalaisen vastarintaryhmän *İdel-Ural Legionı*. Heidän suunnitelmansa kuitenkin paljastuivat, minkä seurauksena molemmat teloitettiin Plötzenseen vankilassa vuonna 1944.

Lähteet
-------

1. ↑  "Абдулла Алиш". *Tatar Encyclopaedia*. Kazan: The Republic of Tatarstan Academy of Sciences. Institution of the Tatar Encyclopaedia. 2002 (tataariksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Татар шагыйренең иреге һәм әсирлеге / Абдулла Алиш / Татар шагыйре / Свобода и плен татарского поэта (youtube - tataarin kielellä)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
Kaisa Vatanen vuonna 2013.
**Kaisa Emilia Vatanen** (ent. **Penny**, s. 1981 Tampere) on suomalainen poliitikko ja entinen sirkustaiteilija, joka toimii SDP:n poliittisen valmistelun päällikkönä, toimittuaan tätä ennen Kalevi Sorsa -säätiön toiminnanjohtajana. Hän on toiminut myös tamperelaisen Sorin Sirkuskoulun apulaisrehtorina ja Euroopan sosiaalidemokraattisen nuorisojärjestön YES:n puheenjohtajana.

Vatanen lopetti trapetsitaiteilijan uransa jo parikymmenvuotiaana erilaisten vammojen takia, minkä jälkeen hän opiskeli valtio-oppia Helsingin yliopistossa ja kansainvälistä politiikkaa Southamptonin yliopistossa. Hän on toiminut muun muassa Sosialidemokraattisten Opiskelijoiden pääsihteerinä sekä oikeusministeri Leena Luhtasen avustajana vuosina 2006–2007 ja SDP:n puheenjohtajan Jutta Urpilaisen eduskunta-avustajana 2009–2010. Euroopan nuorten sosialistien YES:n puheenjohtajaksi hänet valittiin ensimmäistä kertaa huhtikuussa 2011, sekä uudelleen toiselle kaksivuotiskaudelle maaliskuussa 2013. Sorin Sirkuksen apulaisrehtorina Vatanen on työskennellyt vuodesta 2013 lähtien. Hän oli SDP:n ehdokkaana vuosien 2014 ja 2019 europarlamenttivaaleissa.  Vatanen kuului SDP:n puoluehallitukseen ennen valintaansa SDP:n poliittisen valmistelun päälliköksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Kaisa Penny valmis europarlamenttiin  30.10.2013. Pirkanmaan Päivä.  Arkistoitu 5.5.2014. Viitattu 5.5.2014.
2. ↑  SDP:n poliittisen valmistelun päälliköksi Kaisa Vatanen  8.10.2020. STT. Viitattu 1.4.2021.
3. 1 2  Taponen, Aki: "Sirkusnaisesta tuli Euroopan demarinuorten puheenjohtaja", Aamulehti 21.3.2013, s. B17. Viitattu 5.5.2014.
4. ↑  Euroopan demarinuoria johtaa Kaisa Penny  2/2011. Lippu, s. 19. Viitattu 5.5.2014.
5. ↑  Kaisa Penny jatkaa Euroopan Demarinuorten johdossa  10.3.2013. Demari. Viitattu 5.5.2014.
6. ↑  Eurovaaliehdokkaat 2014 (Arkistoitu – Internet Archive) Suomen Sosialidemokraattinen Puolue. Viitattu 5.5.2014.
7. ↑  Eurovaaliehdokkaat 2019 Suomen Sosialidemokraattinen Puolue. Viitattu 1.4.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Kaisa Vatasen kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive).
| "Siivet"Paula Koivuniemi |
| --- |
|  |
| Singlen tiedot |
|  Albumilta | *Sen siksi tein* |
|  A-puoli | "Siivet" |
|  Julkaistu | 1988 |
|  Tyylilaji | iskelmä |
|  Kesto | 03.35 |
|  Levy-yhtiö | Sonet |
| muut singlet |
|  | "Siivet" |  |

**Siivet** on suomalaisen iskelmätaiteilija Paula Koivuniemen single vuodelta 1988. Sen sävelsi ja sovitti Esa Nieminen, sanoituksen teki Juha Vainio. Singlen b-puolena on "Kysy mua", joka on Jorma Toiviaisen sanoittama käännös Toto Cutugnon alkuperäiskappaleesta "Come mai...?". "Siivet" on myös studioalbumin *Sen siksi tein* (1989) päätösraita. "Kysy mua" julkaistiin jo 1987 studioalbumilla *Hei Buonanotte*.

"Siivet" alkaa 26-sekuntisella introlla ja etenee pop-sävellykselle tavanomaisesti säkeistöstä sillan kautta kertosäkeistöön. Toisen säkeistön jälkeen kertosäkeistöä toistetaan kappaleen loppuun saakka. Sanoituksessa laulun kertoja näkee kurkiauran lentävän länteen, mikä aktivoi hänen haavemaailmansa.

Koivuniemi esitti sävellyksiä "Siivet" ja "Kysy mua" laajalla konserttikiertueella ja "Siivet" osallistui *Syksyn sävel* -kilpailuun 1988.

Lähteet
-------

1. ↑  Paula Koivuniemi – Siivet *Discogs.com*. Viitattu 1.4.2023. (englanniksi)
2. ↑  Paula Koivuniemi – Hei Buona Notte *Discogs.com*. Viitattu 1.4.2023. (englanniksi)
3. ↑  Paula Koivuniemi – Sen Siksi Tein *Discogs.com*. Viitattu 1.4.2023. (englanniksi)
4. ↑  Paula Koivuniemi Siivet *Chordify.net*. Viitattu 1.4.2023. (englanniksi)
5. ↑  Paula Koivuniemi – Siivet : image *Discogs.com*. Viitattu 1.4.2023. (englanniksi)
6. ↑  Tuunainen, Petri & Kuisma , Kristian: Vinyylin rahinaa : Syksyn sävel 1988 *Vinyylin rahinaa*. Viitattu 1.4.2023. (suomeksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Music.metason.net: Paula Koivuniem: Siivet
Belgradin rauhaa allekirjoitetaan. Yksityiskohta Itävallan–Turkin sodasta kertovasta aikalaispiirroksesta.
**Belgradin rauha** oli Osmanien valtakunnan ja Habsburgien Itävallan välinen rauhansopimus, joka allekirjoitettiin 21. elokuuta 1739. Rauhansopimus päätti Itävallan–Turkin sodan 1737–1739 ja Itävalta irtautui yksipuolisesti liittolaisuudesta Venäjän kanssa Venäjän–Turkin sodassa 1735–1739.

Venäjän–Turkin sota alkoi Venäjän sodanjulistuksella 1735 ja varsinaiset sotatoimet alkoivat seuraavana vuonna. Venäjä saavutti voittoja, jotka innostivat Itävaltaa liittymään mukaan sotaan. Maat allekirjoittivat salaisen liittolaissopimuksen tammikuussa 1737, vaikka Itävalta esiintyi välittäjänä osmanien ja venäläisten välisissä rauhanneuvotteluissa aina saman vuoden loppukesään asti. Elokuussa 1737 käydyssä Nemyrivin kongressissa liittolaisuus paljastui osmaneille ja Itävalta liittyi mukaan sotaan. Itävalta, jonka armeijan kehitys oli jäljessä venäläisistä, ei kuitenkaan menestynyt, vaan kärsi useita tappioita. Kesällä 1739 turkkilaiset kokosivat Tonavan alueelle suuren armeijan ja löivät Itävallan joukot Grockan taistelussa 22. heinäkuuta. Vaikka sota jatkui Belgradin piirityksellä, Itävalta oli käytännössä hävinnyt. Kenraali Wilhelm Reinhard von Neipperg toimi Itävallan edustajana rauhanneuvotteluissa ja osmaneja edusti Ranskan Istanbulin suurlähettiläs Louis Sauveur de Villeneuve. Kerrotaan, että osmanien suurvisiiri Hacı İvaz Mehmed pašša piti Neippergiä panttivankinaan, jotta tämä ei saisi päivitettyjä tietoja rintamatapahtumista. Itävallan irtautuminen esti Prutjoelle marssinutta Venäjää hyödyntämästä samana vuonna saavuttamia merkittäviä voittojaan, sillä rauhansopimuksen jälkeen kaksi Itävaltaa vastaan taistellutta osmaniarmeijaa vapautui käytettäväksi Venäjää vastaan.

Jotkut tutkijat ovat esittäneet, että osa osmanien menestyksestä neuvotteluissa oli nimenomaan neuvokkaan Villeneuven ansiota. Palkkiokseen Villeneuve sai järjestettyä joukon myönnytyksiä, joita sulttaani myönsi Ranskalle 1740.

Rauhansopimus oli erillisrauha, jonka seurauksena Itävalta erosi sodasta ja luovutti 1718 solmitussa Passarowitzin rauhassa osmaneilta voittamansa alueet takaisin. Alueisiin kuuluivat Bosnia, Valakia ja Serbia mukaan lukien Belgrad.

Erillisrauhan vuoksi myös Venäjä joutui solmimaan rauhan Osmanien valtakunnan kanssa. Maat allekirjoittivat Nissan rauhan saman vuoden lokakuussa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  L. S. Stavrianos, Traian Stoianovich: *The Balkans since 1453*, s. 183–187. C. Hurst & Co. Publishers, 2000 2.p.. ISBN 1850655510.
2. ↑  Aksan, Virginia H.: *Ottoman Wars 1700–1870*. Pearson Education, 2007. ISBN 0582308070.
3. ↑  Suraiya N. Faroqhi (toim.) Aksan, Virginia H. (Luku 5: War and Peace): *The Cambridge History of Turkey (vol. 3)*, s. 109–111. Cambridge University Press, 2006. ISBN 0-521-62095-3.
Abdul Harris Nasution
**Abdul Haris Nasution** (3. joulukuuta 1918 – 6. syyskuuta 2000) oli indonesialainen kenraali, joka oli kahteen otteeseen maan armeijan esikuntapäällikkönä ja jonka onnistui paeta vuoden 1965 vallankaappausyritystä.

Nasution opiskeli Alankomaiden sotilasakatemiassa Indonesian Bandungissa. Toisen maailmansodan aikana Japanin miehittäessä Indonesiaa Nasution kokosi nuorista pojista koostuvan taistelujoukon ja johti sitä. Indonesian itsenäisyyssodassa 1945–1949 Nasution toimi sissijoukkojen komentajana. Vuonna 1952 hän oli yksi upseereista, joka pyysi tuloksetta presidentti Sukarnoa hajottamaan parlamentin ja saattamaan voimaan diktatuurin. Nasution oli syrjässä vuoteen 1955 saakka, jolloin palasi upseeriksi ja torjui seuraavina vuosina useita vallankumousyrityksiä maassa.

Nasutionin johtama armeija toimi 1950-luvulta lähtien tiiviissä yhteistyössä Sukarnon kanssa ja osallistui muun muassa taloudellisiin ratkaisuihin. Vuoteen 1962 mennessä Sukarno kuitenkin otti etäisyyttä upseereihin ja lähentyi maan kommunistipuoluetta PKI:ta. Nasutionin valta väheni. Lokakuussa 1965 Nasutionin onnistui välttää useita muita upseereja kohdannut kidnappaus ja hänen olisi ollut mahdollista helposti kaapata valta hänen tuekseen kääntyneiden sotilaiden avulla, mutta Nasution epäröi ja valtaan nousi kenraali Suharto, joka erotti Nasutionin armeijasta 1971 ja parlamentista seuraavana vuonna. Nasution toimi vielä Suharton hallinnon kriitikkona 1970-luvulla, mutta vetäytyi poliittisesta toiminnasta 1980-luvulla.

Suharton ja Nasutionin välit lämpenivät 1997, jolloin Suharto myönsi Nasutionille seremoniallisen *Jenderal Besar* -sotilasarvon, jonka olivat aiemmin saaneet vain kenraali Sudirman sekä Suharto itse. Nasution kuoli kolme vuotta myöhemmin.

Lähteet
-------

1. ↑  Ilvessalo, Jaakko: "Nasution, Abdul (1918)", teoksessa Huovinen, Pentti ja Siikala, Kalervo (toim.): *Maailmanpolitiikan kasvot*, s. 139–140. Helsinki: Weilin & Göös, 1963.
2. 1 2  Personality Profile: General Abdul Haris Nasution, Pointer, Journal of the Singapore Armed Forces, Singapore Ministry of Defence 24.4.2010. Viitattu 4.11.2014.

Kirjallisuutta
--------------

* Penders, C. L. M. ja Sundhaussen, Ulf: *Abdul Haris Nasution: A Political Biography.* University of Queensland Press, 1985.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Sijaishallitus** eli **väliaikainen hallitus** (joskus myös **valtionhoitajakunta**) on säännöllisen hallituksen asemasta toimiva hallitus. Erityisesti nimitystä käytetään monarkiassa ylintä hallitusvaltaa käyttävästä toimielimestä silloin, kun perustuslain mukaista valtionpäämiestä ei väliaikaisesti ole tai hän on estynyt ulkomaanmatkan tai sairauden vuoksi.[1] Sijaishallitusta voi johtaa perustuslain tai parlamentin määräämä sijaishallitsija. Tällaisena hallituksena voi toimia myös istuva valtioneuvosto. Joskus sijaishallitukseksi on nimitetty siirtomaassa toimivaa hallitusvallan edustustoa.[2] Sijaishallitsijaa eli hallituksen hoitajaa nimitetään myös regentiksi.[3]

Esimerkkejä
-----------

* Karjalan väliaikainen hallitus vuonna 1920
* Venäjän väliaikainen hallitus vuonna 1917

Katso myös
----------

* Holhoojahallitus
* Valtionhoitaja

Lähteet
-------

1. ↑  *Otavan iso tietosanakirja,* Otava 1960–1965, hakusana väliaikainen hallitus.
2. ↑  *Uusi tietosanakirja,* Tietosanakirja oy 1960–1966, hakusana sijaishallitus.
3. ↑  *Otavan iso tietosanakirja,* hakusana regentti.
**Belgradin aave** (serb. Београдски фантом, *Beogradski fantom*) on serbialainen dramatisoitu televisiodokumentti vuodelta 2009. Se kertoo Vlada Vasiljevićistä, joka kesällä 1979 uhmasi Jugoslavian viranomaisia hurjastelemalla iltaisin varastamallaan valkoisella Porsche 911:lla poliiseja pakoon Belgradin keskustassa. Elokuva yhdistää sen ajan arkistomateriaalia, asianomaisten tuoreita haastatteluja ja dramatisoituja osuuksia, joissa "Belgradin aavetta" näyttelee Milutin Milošević.

Porsche-hurjastelijan onnistui jatkaa toimintaansa kymmenen päivän ajan, ennen kuin ajoi bussin kylkeen viranomaisia väistäessään. Tapahtumat veivät jugoslavialaisten huomiota pois paraikaa Kuubassa olleen yksinvaltias Josip Broz Titon valtiovierailun uutisoinnista. Jopa tärkeä jalkapallo-ottelu Argentiinaa vastaan keräsi stadionille epätavallisen vähän katsojia, kun kymmenet tuhannet ihmiset kokoontuivat Belgradin kaduille nähdäkseen "aaveen".

Lähteet
-------

1. ↑  Ahonen, Marko: Aave ajaa saksalaisella urheiluautolla. *Savon Sanomat*.  6.8.2014.  Arkistoitu 14.8.2014. Viitattu 10.1.2015.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:The Belgrade Phantom
**Muthuvel Karunanidhi** (tamiliksi முத்துவேல் கருணாநிதி, *Muttuvēl Karuṇāniti*; 3. kesäkuuta 1924 – 7. elokuuta 2018) oli intialainen elokuvakäsikirjoittaja ja poliitikko, joka toimi Tamil Nadun pääministerinä viisi kautta vuosina 1969–1971, 1971–1976, 1989–1991, 1996–2001 ja 2006–2011.

Karunanidhi syntyi vuonna 1924 Thirukkuvalain kylässä nykyisessä Tamil Nadun osavaltiossa. Hän lopetti koulunkäynnin 14-vuotiaana ajaakseen Etelä-Intian tamiliväestön asiaa. Häntä innoitti itsekunnioitusliike, joka ajoi alhaiskastisten oikeuksia. Hän otti myös kantaa alueensa kielipolitiikkaan vastustaen hindin leviämistä. Koulunsa keskeyttäessään hän siirtyi elokuvakäsikirjoittajaksi Kollywoodiin.

Tamilinationalistista politiikkaa edistäessään hän perusti nuoriso- ja opiskelijajärjestöjä sekä Murasoli-lehden. Murasolista tuli myöhemmin Dravida Munnetra Kazhagam (DMK) -puolueen äänenkannattaja. Yhdessä C. N. Annadurain kanssa hän osallistui DMK:n perustamiseen vuonna 1949. Puolueen voitettua Tamil Nadun osavaltiovaalit vuonna 1967 Annaduraista tuli osavaltion pääministeri. Annadurain kuoltua kahden vuoden kuluttua voitostaan, Karunanidhi peri hänen paikkansa puolueen puheenjohtajana ja Tamil Nadun pääministerinä. Pääministeriksi päästyään Karunanidhi perusti komission selvittämään osavaltion alhaiskastisten asemaa ja nosti niiden kiintiöpaikkojen määrää. Viimeisellä pääministerikaudellaan vuonna 2009 hän muutti koulutuksen ilmaiseksi alhaiskastisille.

Karunanidhi aiheutti kohua vuonna 2007 väittämällä, että Rama on fiktiivinen hahmo ja alkoholisti. Aikaisemmin vuonna 2002 hän oli väittänyt, että hindu tarkoittaa varasta. Hän sai osakseen myös kritiikkiä nepotismista, jonka katsottiin edistäneen hänen poikansa M. K. Stalinin ja tyttärensä Kanimozhin poliittista uraa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  D'Souza, Shanthie Mariet: Muthuvel Karunanidhi *Encyclopædia Britannica*. Viitattu 22.12.2019.
2. 1 2  M Karunanidhi: The radical wordsmith who shook up Indian politics *BBC*.  7.8.2018. Viitattu 22.12.2019.
3. ↑  Karunanidhi lists steps taken by him to safeguard social justice *The Hindu*.  25.7.2010. Viitattu 22.12.2019.
4. ↑  Free education for backward class students *DNA India*.  8.7.2009. Viitattu 22.12.2019.
5. ↑  Ram a lie, Ramayana says he was a drunkard: Karunanidhi *The Indian Express*.  21.9.2007. Viitattu 22.12.2019.
6. ↑  Kaushik, Karan: M Karunanidhi: A crusader for social justice whose life was marred by controversies *International Business Times*.  8.8.2018. Viitattu 22.12.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **M. Karunanidhi** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Adama** (entinen **Nazret**, joskus myös **Hadama**) on kaupunki Etiopian Oromian osavaltiossa. Sen asukasluku oli vuoden 2007 väestönlaskennan mukaan 220 212.

Maantiede
---------

Kaupunkikuvaa.
Adama sijaitsee Etiopian Oromian osavaltiossa Etiopian pääkaupunki Addis Abebata noin 100 kilometriä kaakkoon. Alue on ylätasankoa noin 1 622 metrin korkeudella. Alue erottaa Isoa hautavajoamaa Etiopian ylängöstä.

Historia
--------

Pyhän Marian kirkko.
Adama ei ole erityisen tunnettu historiastaan. Italialaiset alkoivat viljellä alueella puuvillaa miehityskaudellaan 1930-luvun lopulla. Italialaiset voitettiin toisen maailmansodan aikana ja Etiopian vapautuksen jälkeen Adamaan perustettiin postitoimisto vuonna 1943. Sodan jälkeen paikkakunta sai myös uuden nimen *Nazret* Nasaretin mukaan. Nimenvaihdos oli osa laajempaa kampanjaa kristillistää vanhempia oromonimiä. 1950-luvulla kaupunkia ympäröivä alue oli Etiopian huomattavinta puuvillan kasvatusaluetta. Itse kaupunkiin perustettiin 1950- ja 1960-luvuilla useita tehtaita, sairaala ja kouluja. Tehtaita kansallistettiin Etiopian Derg-sotilashallinnon aikana.

Vuonna 1994 silloinen Nazret oli kasvanut Etiopian 2. suurimmaksi maakuntakaupungiksi. Kaupungista tehtiin Oromian osavaltion pääkaupunki vuonna 2000. Samalla sille palautettiin sen vanha oromonkielinen nimi Adama. Vuonna 2005 Oromian pääkaupunki päätettiin kuitenkin siirtää Addis Abebaan.

Talous ja liikenne
------------------

Adama sijaitsee tärkeällä rautatie- ja maantieliikenteen solmukohdalla. Kaupunki on yksi Addis Abeba–Djibouti-radan asemista ja sen kautta kulkee tärkein tie Addis Abebasta Dire Dawaan.

Adama on yksi Etiopian tärkeimmistä nautakarjan kokoamispaikoista. Kaupungin lähellä sijaitsee suuri sokeritehdas. Kaupunkiin suuntautuu matkailua etenkin Etiopian pääkaupunki Addis Abebasta. Kaupungissa onkin useita hotelleja ja myös lähellä sijaitsevan Soderen kuumat lähteet ovat suosittu matkailukohde.

Väestö
------

Katukuvaa.
Adaman asukasluku oli Etiopian vuoden 2007 väestönlaskennan mukaan 220 212. Vuonna 2001 asukasluku oli noin 157 200, vuonna 1994 127 842, vuonna 1987 82 725, vuonna 1975 59 176 ja vuonna 1967 27 812.

Suurin osa Adaman asukkaista kuuluu Etiopian ortodoksiseen kirkkoon.

Lähteet
-------

1. 1 2  Population and Housing Census 2007 – Oromiya Statistical (pdf) (s. 20) Central Statistics Agency. Viitattu 4.9.2021. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5 6  David H. Shinn ja Thomas P. Ofcansky: *Historical dictionary of Ethiopia*, s. 305-306. Scarecrow Press, 2013. ISBN 978-0-8108-7457-2. (englanniksi)
3. 1 2 3 4 5  Bernhard Lindahl: Naader - Neguz (s. 6-13) *Local History of Ethiopia*. The Nordic Africa Institute. Viitattu 4.9.2021. (englanniksi)
4. ↑  Chief Administrator of Oromia says decision to move capital city based on study (arkistoitu sivu) Walta Information Center.  Arkistoitu 13.6.2005. Viitattu 4.9.2021. (englanniksi)
5. 1 2 3  Nazret Encyclopaedia Britannica. Viitattu 4.9.2021. (englanniksi)
Linjakartta
**Belgradin raitioliikenne** on yksi Belgradin julkisen liikenteen muodoista.

Historia
--------

Raitiotieliikennöinti aloitettiin Belgradissa vuonna 1892, jolloin hevosraitiotie aloitti toimintansa. Kaksi vuotta myöhemmin ensimmäinen sähköinen raitiotielinja avattiin ja vuoteen 1905 mennessä koko linjasto oli sähköistetty. Kaupungin raitiotielinjastoa laajennettiin ahkerasti ja vuonna 1912 Belgradin rataverkko oli laajennettu käsittämään kahdeksan linjaa, joilla tehtiin vuoden aikana 7,5 miljoonaa matkaa.

Ensimmäinen maailmansota vaurioitti pahoin kaupungin sähkölaitosta ja raitiotieverkkoa. Kaupungin vapauttamisen jälkeen vuonna 1919 Belgradin kaupunki otti raitiotien haltuunsa ja vuoteen 1932 mennessä verkosto oli jälleenrakennettu. Tuolloin linjasto oli pituudeltaan 65,5 kilometriä ja koostui kolmestatoista linjasta.

Linjasto sekä kalusto vaurioituivat myös toisessa maailmansodassa. Esimerkiksi vuoden 1941 pommituksessa tuhoutui 38 vaunua. Lisäksi maailmansodan aikana linjojen määrä väheni.

1980-luvulla linjastoa laajennettiin Novi Belgradiin asti. Vuodesta 1990 lähtien raitiovaunuja liikennöi kaupungin perustama GSP Beograd. Matkustajamääriltään aika oli myös kaupungin julkisessa liikenteessä historian suosituinta aikaa. Jugoslavian hajoamisen ja maahan kohdistuneiden sanktioiden myötä raitiotieinfastruktuuria ei kuitenkaan pystyttyä kehittämään ennen 1990-luvun loppupuoliskoa. Taloudelliset ongelmat näkyivät vielä 2000-luvun alussakin, jolloin kalusto oli pahoin vanhentunutta.

Euroopan investointipankilta saamilla avustuksilla rataverkkoa pystyttiin uusimaan kattavasti vuosien 2005–2010 aikana. Lisäksi raitiovaunukantaa uusittiin solmimalla toimitusopimus kolmestakymmenestä CAF Urbos-mallisesta raitiovaunusta vuonna 2009.

Kalusto
-------

Alla olevassa taulukossa on Belgradin raitioliikenteessä (linjaliikenteessä) tällä hetkellä käytettävät raitiovaunutyypit.

| Vaunutyyppi | Käytössä | Olemassa |
| --- | --- | --- |
| Tatra KT4YU | 79 | 85 |
| Düwag GT6 | 38 | 46 |
| B4 FFA/SWP | 33 | 40 |
| Tatra KT4YU-M | 28 | 29 |
| CAF Urbos 3 | 21 | 30 |
| Tatra KT4M-YUB | 18 | 19 |
| Be 4/6 SWS/BBC | 12 | 13 |
| B3 BVB/SLM | 1 | 1 |

Lähteet
-------

1. ↑  POČETAK gsp.rs. Viitattu 7.2.2017. (serbiaksi)
2. ↑  IZMEĐU DVA RATA gsp.rs. Viitattu 7.2.2017. (serbiaksi)
3. ↑  OD 1940 DO 1950 gsp.rs. Viitattu 7.2.2017. (serbiaksi)
4. ↑  OD 1980 DO 1990 gsp.rs. Viitattu 7.2.2017. (serbiaksi)
5. ↑  OD 1990 DO 2000 gsp.rs. Viitattu 7.2.2017. (serbiaksi)
6. ↑  OD 2000 DO 2010 gsp.rs. Viitattu 7.2.2017. (serbiaksi)
7. ↑  Beograd to buy 30 CAF trams  6.11.2009. railwaygazette.com.  Arkistoitu 9.2.2018. Viitattu 7.2.2017. (englanniksi)
8. ↑  Белград, Трамвай, Tatra KT4YU-M — Список подвижного состава *transphoto.org*. Viitattu 31.10.2020.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Belgradin raitiotieliikenne**.
* Virallinen kotisivu (serbiaksi)
**Abdul Ghani Baradar** (s. 1968) on afganistanilainen uskonoppinut ja poliitikko, joka toimii talibanin hallinnon virkaatekevänä varapääministerinä 7. syyskuuta 2021 alkaen.
Baradar on ollut Talibanin näkyvin edustaja vuodesta 2019, kun korkein johtaja Hibatullah Akhundzadan on pysytellyt poissa julkisuudesta.

Baradar kuuluu talibanin perustajajäseniin, ja taisteli Mohammed Omarin rinnalla jo 1980-luvulla. Hän on naimisissa Omarin sisaren kanssa. Talibanin valtakaudella 1996–2001 hän oli monissa valta-asemissa.Yhdysvaltalaisten hyökättyä maahan vuonna 2001 Baradar pakeni Pakistaniin, missä hän jäi vangiksi 2010, vapautettiin 2018 ja osallistui rauhanneuvotteluihin Yhdysvaltojen kanssa. Tammikuusta 2019 alkaen Baradar johti Talibanin poliittista toimistoa Dohassa Qatarissa, ja allekirjoitti Talibanin puolesta sopimuksen Yhdysvaltojen vetäytymisestä.

Baradaria pidetään kohtuullisen rauhallisena toimijana Talibanin sotilaallisen siiven joukossa.

Baradar syntyi vuonna 1968 Uruzganin maakunnassa ja varttui Kandaharissa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Taliban ilmoitti hallitusnimityksistä: Pääministeriksi nousee mullah Mohammad Hassan Akhund *Yle*. Viitattu 7.9.2021.
2. 1 2 3 4  Profile: Mullah Baradar, new deputy leader in Afghan gov’t *Al Jazeera*. Viitattu 8.9.2021.
**Madhurai Shanmukhavadivu Subbulakshmi** (tamiliksi மதுரை சண்முகவடிவு சுப்புலட்சுமி, *Maturai Caṇmukavaṭivu Cuppulaṭcumi*; 16. syyskuuta 1916 Madurai, Intia – 11. joulukuuta 2004 Chennai, Intia) oli intialaisen karnaattisen klassisen musiikin laulaja. 

Subbulakshmin ensimmäinen levy ilmestyi hänen ollessaan vasta 10-vuotias.
Hän sai kotimaassaan jopa Mohandas Gandhin taholta erittäin suurta suosiota, ja oli myös muun muassa UNESCOn Kansainvälisen musiikkineuvoston kunniajäsen. 

Subbulakshmi on näytellyt muutamissa tamilielokuvissa nuoruudessaan. Hänen ensimmäinen elokuvansa *Sevasadanam* ilmestyi vuonna 1938 Subbulakshmin ollessa 21-vuotias. Elokuvassa hän esitti Sumathia.

Lähteet
-------

1. ↑  BIOGRAPHY of M. S. Subbulakshmi (Arkistoitu – Internet Archive) *rmaf.org.ph* Viitattu 17.3.2012
2. ↑  M.S.S. Tribute *msstribute.org* Viitattu 17.3.2012
3. ↑  Sevasadanam *imdb.com* Viitattu 17.3.2012


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Julius Placidianus** (lat. *Iulius Placidianus*, 200-luku) oli roomalainen kenraali ja kahden Rooman keisarin, Claudius Gothicuksen ja Aurelianuksen pretoriaaniprefekti (*praefectus praetorio*). Claudius nimitti hänet Rooman palokunnan ja turvallisuusjoukkojen päälliköksi (*prafectus vigilum*). Hänen tehtävänään oli vartioida Rhône-joen laaksoa Gallian keisarikunnan joukkojen hyökkäyksiltä. Placidianuksen johdolla roomalaiset valtasivat joen itäpuoliset osat. Vuoden 270 alussa Placidianus ylennettiin pretoriaaniprefektiksi. Hän sai myös senaattorin aseman ja konsulinviran vuodelle 273. Placidianus saattoi kukistaa usurpaattori Domitianuksen kapinan Etelä-Galliassa, mikä luultavasti on syynä näin nopealle nousulle korkeisiin virkoihin.

Lähteet
-------

* Alaric Watson: *Aurelian and the third century*. Routledge, 1999. ISBN 0-415-07248-4. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Pat Southern: *The Roman Empire from Severus to Constantine*, s. 109. Routledge, 2001. ISBN 0-415-23943-5. (englanniksi)
2. ↑  Watson s. 167


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Edeltäjä:**T. Flavius Postumius Quietus ja Junius Veldumnianus** | **Rooman konsuli**(Aulus Caecina?) Tacituksen kanssavuonna 273 | Seuraaja:**Imp. Caesar L. Domitius Aurelianus Augustus ja Capitolinus** |
Julius Schreck, toinen vasemmalta, Adolf Hitlerin seurassa.
**Julius Schreck** (13. heinäkuuta 1898 München – 16. toukokuuta 1936) oli varhainen Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen jäsen, SS:n ensimmäinen komentaja, Adolf Hitlerin ystävä ja autonkuljettaja. Hänen korkein SS-arvonsa oli Oberführer.

Ensimmäisessä maailmansodassa ja Freikorps-joukoissa palvellut Schreck liittyi kansallissosialistiseen puolueeseen vuonna 1920. Hän oli aktiivijäsen ja teki tiiviisti yhteistyötä Hitlerin kanssa. Epäonnistuneen oluttupavallankaappauksen jälkeen Schreck joutui muiden pidätettyjen natsijohtajien lailla vankilaan.

Hitler perusti puolueen uudelleen vuonna 1925. Schreck ja Emil Maurice loivat tuolloin *Stosstrupp Adolf Hitler* -nimisen henkivartiokaartin johtajansa turvaksi. Myöhemmin samana vuonna kaarti nimettiin uudelleen "Suojajoukoksi" (*Schutzstaffel*, lyhyemmin SS) ja Schreckistä tuli tällöin SS-mies numero 5. Hitler pyynnöstä Schreckistä tuli SS:n ensimmäinen Reichsführer, vaikka hän ei koskaan käyttänyt itsestään tätä titteliä. Seuraavana vuonna SS:n johtajaksi astui Joseph Berchtold. Schreck pysyi SS:n listoilla aluksi SS-Führerin ja vuodesta 1930 SS-Standartenführerin arvoisena, vaikka käytännössä hän oli vain Hitlerin autonkuljettaja.

Vuoden 1936 keväällä Schreck sairastui aivokalvontulehdukseen. Hän kuoli lyhyen sairastamisen jälkeen 16. toukokuuta. Hänet ylennettiin postuumisti SS-Brigadeführeriksi ja 1. SS-Standarten "Münchenin" kunniakomentajaksi.

Aiheesta muualla
----------------

* Diktaattorien kaksoisolennoilla on hengenvaara ammattina, Kuva, 02.08.1939, nro 16, s. 30, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
Adam von Trott zu Solz
 **Adam von Trott zu Solz** (9. elokuuta 1909 Potsdam – 26. elokuuta 1944 Berliini) oli saksalainen lakimies ja diplomaatti. Trott zu Solz osallistui heinäkuun 20. päivän salaliittoon, jossa yritettiin salamurhata Adolf Hitler.

Elämä
-----

Adam von Trott zu Solz syntyi Potsdamissa Saksassa elokuussa 1909. Hänen isänsä oli August Trott zu Solz ja äitinsä Emilie Eleonore, omaa sukua Schweinitz. Vuonna 1931 Adam von Trott zu Solz muutti Yhdistyneeseen kuningaskuntaan opiskelemaan. Hän opiskeli ensin Oxfordissa, josta siirtyi jatko-opintoihin Yhdysvaltoihin. Vuonna 1937 Trott zu Solz työskenteli Kiinassa.

Operaatio Valkyyria
-------------------

*Pääartikkeli: Heinäkuun 20. päivän salaliitto*
Adam von Trott zu Solz oli yksi Hitlerin salamurhaan tähdänneessä heinäkuun 20. päivän salaliitossa mukana olleista.

Kuolema
-------

Heinäkuun 20. päivän salamurhayrityksen jälkeen Trott zu Solz pidätettiin ja todettiin syylliseksi operaatioon. Trott zu Solz teloitettiin hirttämällä elokuussa 1944, runsas kuukausi salamurhayrityksen jälkeen, Plötzenseen vankilassa.

Muuta
-----

Trott zu Solzin vaimo ja kaksi lasta selvisivät eikä heitä tuomittu, vaikka vaimo oli ollut muutaman kuukauden vangittuna aikaisemmin. Lasten isovanhemmat ottivat lapset huostaansa joksikin aikaa, kunnes lasten äiti sai heidät takaisin sodan jälkeen vuonna 1945. Yhdestä lapsesta tuli aikuisiällä opettaja.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Alankomaat
* Portugali

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Aldan** (jak. ja ven. Алдан) on Lenan toiseksi pisin sivujoki Sahan tasavallassa Venäjällä. Joki on 2 273 kilometriä pitkä, josta 1 753 kilometriä soveltuu laivaliikenteelle. Tämän sivujoen valuma-alue on 729 000 neliökilometrin laajuinen.

Aldanjokea Tommotessa.
Aldan saa alkunsa Stanovoivuoriston länsiosasta, josta se virtaa Nerjungrin, Aldanin, Tommotin, Ust-Majan, Eldikanin ja Handygan kaupunkien ja asutusten läheisyydestä ja laskee Lenaan lähellä Batamaita.

Aldain merkittävimmät sivujoet ovat Amga, Utšur ja Maja. Aldanin valuma-alue tunnetaan kultaesiintymistään ja kambrikauden fossiileista.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Reka Aldan (Venäjän vesistörekisterin tietoja kohteesta.) *textual.ru*. Viitattu 29.7.2013. (venäjäksi)
2. 1 2  Aldan (Maantieteellisen kokoelmatietosanakirjan verkkoartikkelit kohteesta) *Geografitšeskaja entsiklopedija*.  2001 ja 2006 (viittauksen osalta). Viitattu 29.7.2013. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Aldan (joki)** Wikimedia Commonsissa

* Virtaaman mittauspiste (151 km laskukohdasta yläjuoksulle) / R-Arctic Net (englanniksi)
Julius Malema
**Julius Sello Malema** (3. maaliskuuta 1981) on eteläafrikkalainen poliitikko, joka perusti 2013 Economic Freedom Fighters -nimisen puolueen. Hän toimi aiemmin Afrikan kansalliskongressin nuorisoliiton (ANCYL) puheenjohtajana. Hänet erotettiin 2012 Afrikan kansalliskongressista kiistanalaisten lausuntojensa takia.

Malema on kotoisin Seshegon townshipista Limpopon provinssista. Hän liittyi ANC:hen yhdeksänvuotiaana. 1990-luvulla hän osallistui *Mashupatsela*-ohjelmaan, jossa hän sai koulutusta mahdollista aseellista vastarintaa varten. 14-vuotiaana hän liittyi ANC:n nuorisoliiton Limpopon osastoon. Hänet valittiin liiton puheenjohtajaksi vuonna 2008 Bloemfonteinissa pidetyssä kokouksessa.

Malema on tunnettu kiistanalaisista lausunnoistaan ja marraskuussa 2011 ANC erotti hänet puolueesta viideksi vuodeksi. Puolueen mukaan Malema oli syyllistynyt eripuran lietsomiseen puolueen sisällä ja puolueen maineen turmelemiseen. Helmikuussa 2012 ANC päätti erottaa Maleman lopullisesti puolueesta. ANC:n mukaan Malema ei ollut osoittanut katumusta.

Malema perusti 2013 toisen ANC:stä erotetun poliitikon Floyd Shivambun kanssa Economic Freedom Fighters -nimisen puolueen. Puolue sai vuoden 2014 vaaleissa 25 paikkaa parlamentin alahuoneeseen. Malema nousi parlamenttiin urallaan ensimmäisen kerran.

Maleman mukaan hän ymmärtää Etelä-Afrikan köyhiä ja on ilmoittanut taistelevansa "imperialisteja" vastaan ja vaatinut "vasta-vallankumouksellisten voimien" eliminointia.

Lähteet
-------

1. 1 2  Julius Malema: The calculated controversy  18.12.2009. BBC. Viitattu 15.4.2010. (englanniksi)
2. ↑  Julius Malema, President of the ANC Youth League Who's Who of Southern Africa. Viitattu 15.4.2010. (englanniksi)
3. ↑  Etelä-Afrikan ANC erotti kiistellyn nuorisojohtajansa *HS.fi*.  10.11.2011. Helsingin Sanomat. Viitattu 10.11.2011.
4. ↑  Katriina Töyrylä: ANC:stä erotetun nuorisojohtajan tukijat ja vastustajat kahakoivat *Yle.fi*.  1.3.2012. Yleisradio. Viitattu 1.3.2012.
5. ↑  Julius Sello Malema  9.2.2017. South African History Online. Viitattu 7.5.2017. (englanniksi)
6. ↑  Malema stands to attention as he's sworn in *News24*.  21.5.2014. Viitattu 7.5.2017. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee kuvanveistäjää. Kirjailija Louis Bourgeois'sta on eri artikkeli.*
Louise Bourgeois vuonna 1994
*Maman*.
**Louise Bourgeois** (25. joulukuuta 1911 Pariisi, Ranska – 31. toukokuuta 2010 New York, Yhdysvallat) oli ranskalaissyntyinen kuvanveistäjä. Hän muutti vuonna 1938 New Yorkiin avioiduttuaan taidehistorioitsija Robert Goldwaterin kanssa. 

Bourgeoisin piirustukset ja veistokset ovat orgaanisia ja niillä on vahva psykologinen sekä seksuaalinen lataus. Nuoren polven ja naistaiteilijoiden esikuvaksi noussut taiteilija teki läpimurtonsa vasta 1980-luvun alussa, jolloin MoMA järjesti hänen retrospektiivinsa.

Bourgeois opiskeli matematiikkaa Sorbonnessa ja taidetta École des Beaux-Artsissa ja École de Louvressa. Hänen tunnusomainen työnsä aihe on hämähäkki. Hänen taiteensa ammensi lapsuudesta. Bourgeois’n äidin kuolema 1932 sai hänet yrittämään itsemurhaa.

Vuonna 1951 Arfred Barr osti Bourgeois’lta teoksen Museum of Modern Artiin. Hänet valittiin Yhdysvaltain taide- ja kirjallisuusakatemiaan vuonna 1983. Hän oli vuonna 1993 edustettuna Venetsian biennaalissa. Hänelle myönnettiin vuonna 1997 National Medal of Arts ja vuonna 2002 Wolfin palkinto. Hänen töitään on ollut esillä myös Suomessa.

Bourgeois oli Yhdysvaltain kansalainen 1950-luvun alusta.*lähde?* Hänen puolisonsa oli yhdysvaltalainen taidehistorioitsija Robert Goldwater (1907–1973). Heillä oli kolme poikaa, joista vanhin adoptoitiin Ranskasta.

Lähteet
-------

1. ↑  Artist Louise Bourgeois dies in New York  1.6.2010. France24.com. Viitattu 1.6.2010. (englanniksi)
2. ↑  Valjakka, Timo: Amerikkalainen kuvanveistäjä Louise Bourgeois on kuollut (Arkistoitu – Internet Archive). *Helsingin Sanomat* 1.6.2010. Viitattu 1.6.2010.
3. 1 2 3  Kivirinta, Marja-Terttu: Chère Louise, teistä on tullut toteemi.  *Helsingin Sanomat*, 25.5.2008, s. C3. Artikkelin verkkoversio.

Aiheesta muualla
----------------

* Louise Bourgeois’n muistokirjoitus Helsingin Sanomissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
	+ 2
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Korea
* Alankomaat
* Puola
* Portugali
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* South Australia
* Australian Artists
* MusicBrainz
* Museum of Modern Art
* National Gallery of Canada
* Victoria
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Abalak** on kaupunki, kunta ja Abalakin departementin hallinnollinen keskus Nigerin Tahouan alueella. Se sijaitsee Sahelin vyöhykkeen kuivassa pohjoisosassa 135 kilometriä Tahouasta koilliseen. Kunnassa on 32 800 (vuonna 2010, arvio) ja kaupunkialueella 12 800 asukasta (vuonna 2001, väestönlaskenta).

Kaupunkikunnan pinta-ala on noin 6 500 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Agadezin alueen Ingallin kuntaan, idässä Abalakin departementin Tamayan, etelässä Azèyen ja lounaassa Akoubounoun kuntiin sekä lännessä  Tchintabaredenin departementin Kaon ja luoteessa Tchintabaredenin kuntiin. Abalakin kuntaan kuuluu kuusi kaupunginosaa, 40 kylää, kaksi pikkukylää, 24 leiriä ja 7 vedenottopaikkaa. Asukkaista 80 % on tuaregeja, 15 fulbeja, 3 % hausoja ja 2 % arabeja. Vallitseva uskonto on islam.

Abalakin kautta kulkee Tahouan ja Agadezin välinen maantie. Paikallisia elinkeinoja ovat laiduntamiseen ja paimentolaisuuteen perustuva karjanhoito sekä vähäisessä määrin maanviljely. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, kamelit, aasit, vuohet ja siipikarja. Karjan myynti suuntautuu Nigeriaan, Beniniin, Algeriaan ja Libyaan. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja.

Kaupungin statuksesta huolimatta Abalakin asukkaat harjoittavat etupäässä perinteistä elämäntapaa. Terveys- ja koulutuspalvelut kattavat noin puolet väestöstä, ja puhdasta vettä on saatavissa vain kaupunkialueella. Kaupungissa on Nigerian turvallisuusjoukkojen ja santarmin tukikohdat sekä muutamia julkisia ja yksityisiä palveluita. Matkailukohteena Abalak on täysin kehittymätön.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Commune urbaine d’Abalak: Plan de développement communal 2007–2010 *amici-azawak.eu*.  Arkistoitu 4.3.2016. Viitattu 9.5.2012. (ranskaksi)
2. ↑  Annuaire statistique des cinquante ans d’independance du Niger *stat-niger.org*. Viitattu 9.5.2012. (ranskaksi)
3. 1 2  Répertoire National des Communes (RENACOM) *stat-niger.org*. Viitattu 9.5.2012. (ranskaksi)
4. ↑  Limites départementales et communales du Niger *cic.ne*. Viitattu 9.5.2012. (ranskaksi)[vanhentunut linkki]
Abadanin öljynjalostamoa kuvaava postikortti vuodelta 1960
**Abadan** (pers. ‏آبادان‎, *Ābādān*, [ɔːbɔːˈdɔːn], arab. عبدان‎, *Abbadān*, [ʕabːaːˈdaːn]) on kaupunki Iranin lounaisosassa Khūzestānin provinssissa lähellä Irakin rajaa ja Persianlahden rannikkoa. Kaupunki sijaitsee samannimisellä saarella, joka rajautuu lännessä Shatt al-Arab -jokeen ja idässä Karunjoen haaraan Bahmanširiin. Vuonna 2006 kaupungissa oli 219 772 asukasta.

Historia
--------

Tarinan mukaan kaupunki sai alkunsa 700-luvulla, kun ʿAbbād b. Hosayn Kabetī perusti sinne varuskunnan. Ensimmäinen maininta kaupungin nimestä on 800-luvulta. Keskiajalla se sijaitsi meren rannalla, ja sillä oli jonkin verran merkitystä matkaajille ja merenkulkijoille. Abbasidien kaudella se olikin suhteellisen vauras kaupunki, joka tunnettiin suolasta ja kudotuista olkimatoista. Abadanissa sijaitsi myös ensimmäinen sufilainen luostari, joka oli perustettu 700-luvulla. Rantaviivan siirtyessä etelään joen tuoman maa-aineksen vaikutuksesta Abadan kuitenkin taantui vähitellen pieneksi kyläksi.

Abadan joutui Persian haltuun vuonna 1847. 1900-luvun alussa Khūzestānista löydettiin suuria öljykenttiä, ja Abadanista kasvoi nopeasti tärkeä teollisuuskaupunki. Anglo-Iranian Oil Companyn öljynjalostamo aloitti toimintansa vuonna 1912, ja siitä tuli vähitellen ehkäpä maailman suurin jalostamo, joka vuonna 1960 tuotti yhteensä 21 miljoonaa tonnia öljyä. Nopeimmin kaupunki kasvoi 1950-luvun puoliväliin saakka ja saavutti vuonna 1966 yhteensä 276 000 asukasta, joista 12 000 oli töissä öljynjalostamossa. Kuitenkin vuoden 1980 syyskuussa Irakin–Iranin sodan aloittanut Irakin yllätyshyökkäys Khūzestāniin lähes tuhosi kaupungin: vaikka irakilaiset eivät onnistuneet miehittämään kaupunkia, pommitukset aiheuttivat pahoja vaurioita. Öljyntuotanto alkoi jälleen sodan päätyttyä vuonna 1988 ja Abadanin satama avattiin vuonna 1993.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Ābādān Encyclopædia Britannica. Viitattu 4.5.2012.
2. 1 2  Ābādān Encyclopædia Iranica. Viitattu 4.5.2012.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Abadan** Wikimedia Commonsissa

* ĀBĀDĀN – City and island in the Ḵūzestān province at the head of the Persian Gulf Encyclopædia Iranica