|  |
| --- |
| Mepakriini |
| Mepakriini |
| **Systemaattinen (IUPAC) nimi** |
| 4-N-(6-kloori-2-metoksiakridin-9-yyli)-1-N,1-N-dietyylipentaani-1,4-diamiini |
| **Tunnisteet** |
| CAS-numero | 83-89-6 |
| ATC-koodi | P01AX05 |
| PubChem CID | 237 |
| DrugBank | DB01103 |
| **Kemialliset tiedot** |
| Kaava | C23H30N3ClO |
| Moolimassa | 399,95 |
| SMILES | Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem |
| **Fysikaaliset tiedot** |
| Sulamispiste | 248–250 °C (hydrokloridisuola) |
| **Farmakokineettiset tiedot** |
| Hyötyosuus |  ? |
| Proteiinisitoutuminen | 80–90 % |
| Metabolia |  ? |
| Puoliintumisaika | 5–14 vrk |
| Ekskreetio |  ? |
| **Terapeuttiset näkökohdat** |
| Raskauskategoria | ? |
| Reseptiluokitus | 
 |
| Antotapa |  ? |

**Mepakriini** eli **kinakriini** (C23H30N3ClO) on orgaaninen yhdiste ja akridiinijohdannainen. Ainetta käytetään lääkeaineena hoidettaessa eräitä alkueläin- ja muita loisinfektioita. Aineen myrkyllisyyden ja haittavaikutusten vuoksi sen käyttö on vähentynyt.

Vaikutusmekanismi ja käyttökohteet
----------------------------------

Mepakriinin vaikutusmekanismi ei ole täysin selvillä. Yhdiste kykenee sitoutumaan DNA:han ja RNA:han, mutta fluoresenssitutkimusten perusteella pääasiallinen vaikutusmekanismi on alkueläinten solukalvon kehittymisen häiriintyminen. Mepakriini estää myös sukkinaatti-ionien hapettumista, koliiniesteraasientsyymin toimintaa ja systeemisen lupus erythematosuksen yhteydessä eräitä solutekijöitä. Mepakriini on tehokas muun muassa malarialoisioita, *Giardia*-, *Trichomonas*- ja *Entamoeba*-sukujen alkueläinten punasolukierrossa oleviin asteisiin ja heisimatoihin. Ihmiselle annostus on 100 mg kolme kertaa vuorokaudessa ja eläimille 2 mg kolme kertaa vuorokaudessa. Malarian hoitoon ainetta käytettiin aina toiseen maailmansotaan asti, minkä jälkeen muut lääkkeet ovat syrjäyttäneet sen pääosin malarian hoidossa. Kinakriinin on todettu estävän prioniproteiinien vääränlaista laskostumista, minkä vuoksi sitä on tutkittu Creutzfeldt–Jakobin taudin hoitoon.

Haittavaikutukset
-----------------

Tyypillisimpiä mepakriinin aiheuttamia haittavaikutuksia ovat päänsärky, huonovointisuus, vatsakivut ja oksentelu. Vaaraton kosmeettinen haitta on ihon värin muuttuminen kellertäväksi. Vakavampia haittavaikutuksia ovat keskushermosto-oireet kuten kouristukset ja silmien retinoplatia. Aine kertyy ihmisen sisäelimiin ja hiuksiin. Pahimmassa tapauksessa lääkeaine saattaa jopa aiheuttaa kuolemaan johtavia komplikaatioita. Kinakriinia ei tule käyttää yhdessä aminokinoliinien kanssa.

Synteesi
--------

Mepakriinia voidaan syntetisoida 3,9-dikloori-7-metoksiakridiinin ja 1-(dietyyliamino)-4-aminopentaanin välisellä reaktiolla.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Paul Actor, Alfred W. Chow, Frank J. Dutko & Mark A. McKinlay: *Chemotherapeutics, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 25.6.2014
2. 1 2 3  Quinacrine *DrugBank*. Viitattu 25.6.2014. (englanniksi)
3. 1 2  Pekka T. Männistö & Raimo K. Tuominen: 58. Alkueläimiin vaikuttavat lääkeaineet *Farmakologia ja toksikologia*. Medicina. Viitattu 19.10.2023.
4. ↑  Daniel L. Klayman :*Antiparasitic Agents, Antiprotozoals, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 25.6.2014
5. 1 2  David Greenwood: *Antimicrobial Drugs*, s. 315–316. Oxford University Press, 2008. ISBN 978-0-19-953484-5. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 25.6.2014). (englanniksi)
6. ↑  Pentti Tienari & Perttu Lindsberg: Neurologia.  *Duodecim*, 2001, 117. vsk, nro 21, s. 2135. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 19.10.2023.
7. 1 2  Jeffrey K. Aronson: *Meyler's Side Effects of Antimicrobial Drugs*, s. 2865. Elsevier, 2009. ISBN 9780444532725. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 25.6.2014). (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Human Metabolome Database (HMDB): Quinacrine (englanniksi)
* Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Mepacrine (englanniksi)