recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Ove Henrik Sjöström** (27. toukokuuta 1890 Viipuri – 23. maaliskuuta 1918) oli suomalainen jääkärivänrikki. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri. Tulikasteensa hän sai Saksan itärintamalla Misse-joella vuonna 1916. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajana Valkoisen armeijan jääkärijoukoissa.

Perhe ja opinnot
----------------

Sjöströmin vanhemmat olivat hovioikeuden asessori Gustaf Werner Sjöström ja Anna Charlotta Söderhjelm. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Hangon ruotsalaisesta yhteiskoulusta vuonna 1909 ja liittyi Uusmaalaiseen osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi vuosina 1909–1911 Helsingin yliopiston filosofisen tiedekunnan historiallis-kielitieteellisellä osastolla.

Jääkärikausi
------------

Jääkäripataljoona 27:n 3. komppania kuvattuna Libaussa.
Sjöström työskenteli sanomalehtimiehenä vuonna 1911 Hufvudstadsbladetissa ja vuosina 1912–1914 Viborgs Nyheterissä sekä vuonna 1915 Dagens Pressissä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 12. joulukuuta 1915. Hän osallistui taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella, josta hänet siirrettiin 22. marraskuuta 1916 pataljoonan täydennysjoukkoon ja laskettiin edelleen siviilitöihin Saksaan 27. maaliskuuta 1917 alkaen. Hän palasi takaisin pataljoonan täydennysjoukkoon 14. elokuuta 1917 ja määrättiin 4. komppaniaan 19. elokuuta 1917, josta hänet palautettiin 17. marraskuuta 1917 takaisin pataljoonan täydennysjoukkoon hänellä ilmenneen sairauden takia.

Suomen sisällissota
-------------------

Sjöström saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana vänrikiksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajaksi 3. Jääkärirykmentin 5. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan. Hän kuoli 23. maaliskuuta 1918.

  


    Ylennykset ja kunniamerkit    



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Ylennykset** |  | **Kunniamerkit** |
| * Hilfsgruppenführer 4. huhtikuuta 1916
* Vänrikki 11. helmikuuta 1918
 | Jääkärimerkki | * Jääkärimerkki
 |

Lähteet
-------

* Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, *Suomen jääkärien elämäkerrasto*, WSOY Porvoo 1938.
* Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, *Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975*, Vaasa 1975 ISBN 951-99046-8-9.

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Suomen jääkärien elämäkerrasto 1938.
2. 1 2 3 4  Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975.
3. ↑  Suomen sotasurmat 1914–1922 (Arkistoitu – Internet Archive) Ove Henrik Sjöström.
**Max Petrelius** (5. toukokuuta 1940 Joensuu – 16. marraskuuta 2008) oli suomalainen muoti- ja mainosvalokuvaaja, jota on sanottu "Suomen David Baileyksi". Hän aloitti muotokuvaajana, mutta varsin pian muoti ja mainonta olivat hänen päätyötään.

Petrelius opiskeli Tukholmassa 1958–1960 Rolf Winquistin oppilaana ja teki opintomatkoja Ranskaan. Hänellä oli Helsingissä studio 1960–1987, ja hän koulutti työnsä ohessa tulevia valokuvaajia. 1960-luvulla hän nousi muotikuvillaan tähdeksi, jonka studioajasta lehdet, muotialan yritykset ja mainostoimistot kilpailivat.

Petrelius teki yhteistyötä Vuokko Nurmesniemen kanssa vuodesta 1964, Petreliuksen kuvat Nurmesniemen tuotannosta levisivät ulkomaisiin muoti- ja taidejulkaisuihin. Myös Artek käytti Petreliuksen palveluksia.*lähde?*

Petrelius sai 1969 taiteen valtionpalkinnon ensimmäisenä valokuvaajana. Vuonna 2000 hänelle myönnettiin taiteilijaeläke.

Petreliuksen oppilaita olivat muun muassa Henrik Schütt, Seppo Konstig, Antti Pullinen, Ulla Finnilä ja Sebastian Nurmi, jotka ovat pitäneet yhteisnäyttelynkin.

Petrelius oli myös menestyvä avomerikilpapurjehtija, joka suunnitteli useita omia ja muiden veneitä. Hän oli HSS:n jäsen kuolemaansa saakka.*lähde?*

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Valokuvataiteen museo
2. ↑  Sartti, Seija: Muotikuvauksen uudistaja oli aikansa supertähti, HS Muistot 2008. Viitattu 6.5.2015
3. ↑  Taitelijaeläkkeitä ansioituneille taiteilijoille ([vanhentunut linkki]) *OKM Tiedote*.  28.4.2000. Opetus- ja kulttuuriministeriö.  Arkistoitu. Viitattu 26.3.2012.
4. ↑  Mainosten kuvat esillä Karjaalla Ts.fi 8.9.2002 viitattu 13.6.2009

Aiheesta muualla
----------------

* Max Petreliuksen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
**Paul Sirmeikkö** (14. marraskuuta 1914 Vaasa – 3. kesäkuuta 1993 Helsinki) oli suomalainen toimittaja.

Sirmeikkö aloitti toimittajanuransa vuonna 1942 Suomen Tietotoimistossa (STT). Vuonna 1948 hän aloitti Suomen Voimistelu- ja Urheiluliiton (SVUL) julkaiseman Urheilu-nimisen lehden päätoimittajana ja vuonna 1951 Suomen Urheilulehden päätoimittajana, kun Urheilu ja SVUL:n ostama Suomen Urheilulehti oli yhdistetty. Hän työskenteli Suomen Urheilulehden päätoimittajana vuoteen 1967, minkä jälkeen hän toimi lehden erikoistoimittajana ja kolumnistina sekä eläkkeelle jäämisensä jälkeen avustajana. Paitsi omalla nimellään, Sirmeikkö kirjoitti lehteen myös nimimerkillä Turnari. Vuosina 1967–1972 hän työskenteli Suomen Valtakunnan Urheiluliitoksi nimensä muuttaneen SVUL:n tiedotuspäällikkönä.

Urheilulajeista erityisen läheinen Sirmeikölle oli voimistelu. Hän toimi useissa kansainvälisissä kilpailuissa voimistelun arvostelutuomarina, muun muassa vuoden 1956 Melbournen olympialaisissa, ja vuosina 1949–1950 hän oli Suomen Voimisteluliiton (SVL) hallituksen jäsen. Hän oli myös yleisurheilun asiantuntija.

Sirmeikkö oli tekemässä muutamia kirjoja. Hän toimitti muun muassa Suomen Urheiluliiton historiikit *Yleisurheilumme maineen tieltä : Suomen Urheiluliitto 1906–1956* (yhdessä Sulo Kolkan kanssa) ja *Yleisurheilumme maineen tieltä 2 : Suomen Urheiluliitto 1956–1966* sekä teki SVUL:n historiikin *Suomen Voimistelu- ja Urheiluliitto (SVUL) 1900–1960* yhdessä Aimo Halilan ja Kallio Kotkaksen kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Toimittaja Paul Sirmeikkö.  *Helsingin Sanomat*, 30.6.1993. Hakutulos HS:n arkistosta. Viitattu 26.11.2010.
2. 1 2  Huotinen, Timo: Urheilulehti 4.10.1956: Melbournen olympialaisiin vasta valmistauduttiin.  *Liikunnan ja Urheilun Maailma*, 2006, nro 13. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 26.11.2010.
3. ↑  1939-1952: Urheilun äänenkannattaja *Urheilulehti.fi*.  26.1.2005. Viitattu 26.11.2010.
4. ↑  FENNICA - Suomen kansallisbibliografia Kansalliskirjasto. Viitattu 26.11.2010. [vanhentunut linkki]


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**I Medici** on Ruggero Leoncavallon säveltämä ooppera. Vahvoja vaikutteita Richard Wagnerilta saanut säveltäjä suunnitteli oopperasta Italian historiaan pohjautuvan *Crepusculum*-trilogian ensimmäistä osaa. Renessanssiajan Italiaan sijoittuva *I Medici* sai innoituksensa Pazzi-salaliitosta ja Giuliano de’ Medicin salamurhasta (1478). Teokseen on kätketty useita viittauksia *Nibelungin sormukseen*, ja Wagnerin tavoin Leoncavallo myös oli oma libretistinsä.

Kustantaja Ricordi ei hyväksynyt teosta, vaan kehotti Leoncavalloa keskittymään työhön libretistinä. *Pajatson* (1892) saavuttaman valtaisan menestyksen jälkeen *I Medici* kuitenkin esitettiin vuonna 1893 Milanossa ja sittemmin Berliinissä, jossa se sai keisari Vilhelm II:n tilaamaan säveltäjältä historiallisen oopperan Hohenzollerneista.

Vuonna 2010 *I Medicistä* julkaistiin Deutsche Grammophon -levymerkillä Alberto Veronesin johtama levytys, jossa rooleissa ovat mm. Plácido Domingo, Daniela Dessì, Renata Lamanda ja Carlos Álvarez. Koko levytys toteutettiin Firenzessä.

Lähteet
-------

1. ↑  I Medici, opera | Allmusic
2. ↑  COMMANDOpera: I Medici Leoncavallo Review
3. ↑  Arkivmusic: Leoncavallo: I Medici / Veronesi, Domingo, Alvarez, Owens | ArkivMusic (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑  Leoncavallo: I Medici | CD review | Music | The Guardian
5. ↑  Plácido Domingo Adds Leoncavallo’s "I Medici" To His Repertory

Aiheesta muualla
----------------

* Nuotteja International Music Score Library Projectissa
Maria Cebotari
**Maria Cebotari** (10. helmikuuta 1910 Chișinău – 9. kesäkuuta 1949 Wien) oli romanialaissyntyinen sopraano. Hän opiskeli laulua Chișinăussa ja työskenteli vuodesta 1929 lyhyesti näyttelijänä Moskovassa. Jo vuonna 1931 hän oli laulamassa Mimin roolia Dresdenissä. Hän loi Amintan roolin Richard Straussin oopperan *Die schweigsame Frau* kantaesityksessä vuonna 1935. Hänellä oli laajalti erilaisiin rooleihin soveltunut ääni. Puccinin ja Straussin lisäksi hän tulkitsi muiden muassa Bizet'n, Verdin ja Mozartin rooleja.

Cebotari loi uransa pääasiassa Natsi-Saksassa, eikä hän koskaan esiintynyt Yhdysvalloissa. Hän oli vuosina 1936–1944 Berliner Staatsoperin jäsen. Hän teki lukuisia levytyksiä. Hän kuoli haimasyöpään 39 vuoden iässä.

Cebotari sai uransa aikana myös pääosia elokuvissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  AllMusic.com: Maria Cebotari
2. 1 2 3  Neil Kurtzman: Maria Cebotari Sings…


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Latvia
* Tšekki
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* BMLO
* Deutsche Biographie
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* RISM
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Charles Victor Grahmann** (15. heinäkuuta 1931 Hallettsville – 14. elokuuta 2018) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi San Antonion arkkihiippakuntaan 17. maaliskuuta 1956 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Equiliumin titulaaripiispaksi 30. kesäkuuta 1981. Piispaksi vihkiminen seurasi 20. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Patrick Fernández Flores, jota avustivat Sidney Matthew Metzger ja John Louis Morkovsky.

Grahmann sai 13. huhtikuuta 1982 nimityksen Victoria in Texasin piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 29. toukokuuta. Hänet nimitettiin 9. joulukuuta 1989 nimityksen Dallasin koadjuuttoripiispaksi, ja tähän virkaan hänet asetettiin 18. joulukuuta. Hänestä tuli 14. heinäkuuta 1990 Dallasin piispa. Hän jäi eläkkeelle 6. maaliskuuta 2007.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Catholic-Hierarchy.org: Bishop Charles Victor Grahmann


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data

 |

 |
**David Emanuel Kriander** (10. marraskuuta 1791 Merikarvia – 10. lokakuuta 1822 Porvoo) oli suomalainen pappi ja lintutieteilijä.

Elämäkerta
----------

Krianderin vanhemmat olivat Merikarvian kirkkoherra Thomas Kriander ja Rebecka Wolfstedt. Kriander kävi Porin triviaalikoulun ja tuli opiskelemaan Turun Akatemiaan 1809. Hän väitteli naurulokin pesimäaikaisesta käyttäytymisestä Lars Johan Prytzin ohjauksessa 1811. Hänet vihittiin papiksi 1813, ja hän sai viran Someron kirkkoherran apulaisena. Vuosina 1815–1822 Kriander toimi ylimääräisenä pataljoonansaarnaajana Suomen jääkärirykmentissä, hoitaen samalla myös tehtaansaarnaajan toimea Kellokoskella (1816–1819), virkaa tekevän kirkkoherran tointa Hauholla (1819–1821), ja virkaa tekevän kappalaisen tointa Sipoossa (1821–1822).

Kriander avioitui Someron kirkkoherran Karl Enckellin tyttären Christina Sofia Enckellin kanssa Porvoossa 5. joulukuuta 1815.

Kriander kuoli Porvoossa halvaukseen 10.10.1822 ja haudattiin 13.10.1822.

Lähteet
-------

* Lehikoinen, Esa; Lemmetyinen, Risto; Vuorisalo, Timo & Kivistö, Sari 2009: Suomen lintutieteen synty – Turun Akatemian aika. Faros, Turku. Gummerus Kirjapaino Oy, Jyväskylä. ISBN 978-952-5710-04-5

### Viitteet

1. ↑  Suomen Sukututkimussaeuran Porvoon seurakunnan vihittyjen luettelo
2. ↑  Suomen Sukututkimussaeuran Porvoon seurakunnan haudattujen luettelo


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Biografiasampo

 |

 |
**Henk Norel** (s. 17. syyskuuta 1987, Gorinchem) on alankomaalainen koripalloilija. Hänen seurajoukkueenaan toimii tällä hetkellä DKV Joventut.

Ura
---

Norel aloitti pelaamisen Demon Astronauts Amsterdamin juniorijoukkueissa, joista hän siirtyi Joventut Badalonaan vuonna 2005. Häntä ei pidetty kuitenkaan vielä tarpeeksi kehittyneenä ACB:hen, joten hänet pistettiin pelaamaan CB Pratiin, joka pelasi Liga EBA:ssa. Kaudella 2006–2007 Norel pelasi yhden ruonkosarjapelin Joventutissa ennen kuin hänet myytiin takaisin lainalle Pratiin LEB Silveriin. Seuraavaksi kaudeksi Norel pääsi pelaamaan LEB Oroon CB Lucentum Alicanten paitaan.

Yhden kauden jälkeen Alicantessa Joventut päätti nostaa hänet edustusjoukkueeseen. Ensimmäisellä kokonaisella Joventut-kaudellaan Norel teki Euroliigassa 3,1 pistettä ja otti 2,2 levypalloa ottelua kohden. Hänen aggressiivinen pelitapansa takia hän muun muassa mursi nenänsä debyyttikautensa aikana, mutta nousi kotiyleisön suosikiksi.

Vuoden 2009 NBA:n varaustilaisuudessa Minnesota Timberwolves varasi hänet toisella kierroksella numerolla 47.

Lähteet
-------

1. 1 2  Henk Norel NBA. Viitattu 18. kesäkuuta 2009. (englanniksi)
2. 1 2  NOREL, HENK Euroliiga. Viitattu 18. kesäkuuta 2009. (englanniksi)
3. ↑  Team Focus: DKV Joventut  3.10.2008. Euroliiga. Viitattu 18. kesäkuuta 2009. (englanniksi)
4. ↑  Blogging Through Europe 2008 (Part Five: Spain) DraftExpress. Viitattu 18. kesäkuuta 2009. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Euroliigan pelaajaprofiili
* NBA Prospect profile
* NBA:n pelaajaprofiili (Arkistoitu – Internet Archive)
* DraftExpress
Martinin kuvailema myrskylintu
**Anton Rolandsson Martin** (3. elokuuta 1729 Mijntenhoff, Viro – 30. tammikuuta 1785 Turku) oli suomalainen lintutieteilijä ja lääkäri.

Elämäkerta
----------

Anton Martin syntyi Viron Mijntenhoffin tilalla lähellä Tallinnaa hänen vanhempiensa ollessa matkustamassa. Isä Roland Martin oli hovioikeudenneuvos Turusta ja äiti Ulrika Charlotta Rotkirch.

Martin aloitti opiskelun Turun Akatemiassa 1743. Vuonna 1756 hän päätyi Uppsalan yliopistoon, jossa hän opiskeli muun muassa Carl von Linnén oppilaana. Vuonna 1757 Martin väitteli Linnén johdolla *Buxbaumia*-suvun sammalen biologiasta. Samana vuonna hän suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon. 1761 hän valmistui Uppsalassa lääketieteen kandidaatiksi.

Martinista tuli "Linnén apostoli" 1758, kun göteborgilainen kauppias Peter S. Bagge värväsi hänet luonnontutkijaksi valaanpyyntialukselleen, jonka määränpäänä oli Huippuvuoret. Martin oli ensimmäinen pohjoismaalainen arktikan tutkija. Matkalla hän perehtyi muun muassa sillin vaellustapoihin. 1759 Martin tutki Norjassa maanviljelyn ja kalastuksen tehostamista.

Vuonna 1761 Martinin toinen jalka joutui kuolioon ja se amputoitiin. Hän palasi Turkuun ja omistautui lääketieteelle. Hän sai Tiedeakatemialta vaatimattoman elinikäisen eläkkeen, joka ei kuitenkaan ollut riittävä elämiseen. Hän kuoli 1785 naimattomana ja lapsettomana, ja haudattiin 4.2.1785.

Martinin matkapäiväkirjat Huippuvuorilta julkaistiin 1881 YMER-aikakauslehdessä. Martin kuvaili ensimmäisenä myrskylinnun (Beskrifning på en *Procellaria*, som finnes vid Norr-Polen. *Kungliga Vetenskaps-Academiens Handlingar* 22, 94-99), ja Linné käytti sitä vuonna 1761.

Lähteet
-------

* Lehikoinen, Esa; Lemmetyinen, Risto; Vuorisalo, Timo & Kivistö, Sari 2009: Suomen lintutieteen synty – Turun Akatemian aika. Faros, Turku. Gummerus Kirjapaino Oy, Jyväskylä. ISBN 978-952-5710-04-5

### Viitteet

1. ↑  Suomen Sukututkimusseuran Turun ruotsalaisen seurakunnan haudattujen luettelo


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo
* Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Miquel Soler Sarasols** (s. 16. maaliskuuta 1965 Girona, Espanja) on espanjalainen entinen jalkapalloilija ja nykyinen valmentaja.

Soler oli pelipaikaltaan puolustaja, välillä hän pelasi myös keskikenttäpelaajana. Soler edusti pelaajauransa aikana useaa Espanjan pääsarjajoukkuetta, joista nimekkäimmät olivat Barcelona ja Real Madrid.

Ura
---

### Seurajoukkue

Soler on Espanyolin junioriakatemian kasvatteja. Edustusjoukkueessa hän teki ensiesiintymisensä kaudella 1983–1984. Neljännellä kaudellaan Katalonialaisten riveissä joukkue sijoittui sarjakauden loppuvaiheen päätteeksi kolmanneksi. Soler pelasi kaudella 41 ottelua ja teki niissä kaksi maalia. Hän oli mukana myös kun Espanyol eteni vuoden 1988 UEFA Cupin loppuotteluun. Espanyol kuitenkin hävisi loppuottelun rangaistuspotkukilpailussa saksalaiselle Bayer Leverkusenille.

Espanyolista Soler siirtyi paikallisvastustaja Barcelonan riveihin. Hän oli mukana voittamassa Cup-voittajien cupia heti ensimmäisellä kaudellaan. Vuonna 1991 hän siirtyi Atlético Madridiin. Joukkueessa hän voitti uransa toisen Copa del Reyn. Kauden jälkeen Soler palasi Barcelonaan.

Kahden hyvin sujuneen Sevilla-kauden jälkeen hän siirtyi Real Madridin riveihin. Solerilla oli kuitenkin vaikeuksia vakuuttaa paikkansa joukkueen avauskokoonpanossa. Ennen pelaajauransa päätöstä Soler pelasi viimeiset viisi kautta Mallorcan riveissä. Soler pelasi urallaan yhteensä 504 pääsarjaottelua ja teki niissä 12 maalia.

### Maajoukkue

Hän pelasi yhteensä 9 maaottelua ja oli mukana vuoden 1988 jalkapallon EM-kilpailuissa.

Saavutukset
-----------

* Cup-voittajien cup: 1989
* UEFA Super Cup: 1992
* Primera División: 1991, 1993
* Copa del Rey: 1992, 2003
* Supercopa de España: 1990

Aiheesta muualla
----------------

* Miquel Solerin esittely ja tilastot BDFutbol-sivustolla (englanniksi)
* Miquel Solerin maajoukkuetilastot (Arkistoitu – Internet Archive) (espanjaksi)

Espanjan joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 1988
1 Zubizarreta |
2 Tomás |
3 Camacho |
4 Andrinua |
5 Víctor |
6 Calderé |
7 Salinas |
8 Sanchís |
9 Butragueño |
10 Eloy |
11 Gordillo |
12 Diego |
13 Buyo |
14 Gallego |
15 Eusebio |
16 Bakero |
17 Begiristain |
18 Soler |
19 Martín Vázquez |
20 Míchel |
Valmentaja Muñoz
**Georges Abi-Saber** OLM (12. toukokuuta 1923 Wadi Sette – 26. elokuuta 2015) oli libanonilainen maroniitteihin kuulunut katolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 16. heinäkuuta 1952 ja nimitettiin Lattaquién (Laodikean) eparkian johtoon 4. elokuuta 1977. Piispaksi konsekroinnin suoritti 12. marraskuuta Antoine Pierre Khoraiche, jota avustivat Joseph Salamé ja Ibrahim Hélou.

Abi-Saber sai 2. toukokuuta 1986 nimityksen Antiokian patriarkaatin vihkipiispaksi ja Araduksen titulaaripiispaksi. 23. marraskuuta 1990 hänet nimitettiin Saint-Maron de Montréalin eparkian johtoon Kanadaan, ja hän toimi siellä piispana, kunnes erosi tehtävistään 7. helmikuuta 1996.

Lähteet
-------

1. 1 2  Catholic-Hierarchy.org: Bishop Georges Abi-Saber, O.L.M.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Paul Kletzki vuonna 1965.
**Paul Kletzki** (synt. **Paweł Klecki**, 21. maaliskuuta 1900 Łódź – 5. maaliskuuta 1973 Liverpool) oli puolalais-sveitsiläinen kapellimestari ja säveltäjä. Opiskeltuaan Varsovan konservatoriossa ja Berliinin akatemiassa Kletzki johti Berliinin filharmonikkoja ensimmäistä kertaa vuonna 1923. Hän asettui Berliiniin, josta muutti Italiaan, Venetsiaan ja Milanoon vuonna 1933. Vuosina 1937–1938 Kletzki oli Kharkovin filharmoonikkojen musiikillinen johtaja. Sen jälkeen Kletzki muutti Sveitsiin, jonka kansalaisuuden hän sai 1947. Toisen maailmansodan jälkeen hän ei enää säveltänyt, mutta nousi tunnetuksi kapellimestariksi. Kletzki johti Dallasin sinfoniaorkesteria 1958−1962, Bernin sinfoniaorkesteria 1964−1966 ja Romaanisen Sveitsin orkesteria 1968−1970.

Lähteet
-------

1. ↑  Paul Kletzki Biography Allmusic. Viitattu 21.6.2009. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Paul Kletzki AllMusicissa (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Belgia
* Yhdysvallat
* Latvia
* Tšekki
* Korea
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* LexM
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* RISM
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Johan Grysselius**, myös Gryzelius tai Grusselius, (22. marraskuuta 1738 Gällersta, Ruotsi – 8. huhtikuuta 1788 Tornio) oli ruotsalainen lääkäri ja lintutieteilijä.

Grysseliuksen vanhemmat olivat talonpoika Olof Gustafsson ja Kerstin Jönsdotter. Hänen opintiensä alkoi Örebrosta ja ylioppilaaksi hän tuli Strängnäsin lukiosta 1751–1752. Hän opiskeli Uppsalan yliopistossa lääketiedettä, mutta jo parin vuoden kuluttua rupesi piirilääkäriksi Pohjois-Ruotsiin, muun muassa Piitimeen, jonne hän perusti terveyslähteen 1761. Skellefteåssa Grysselius aloitti rokotukset samana vuonna.

Vuonna 1762 Grysselius siirtyi opiskelemaan Turun Akatemiaan. Hän väitteli professori Johan Lechen ohjauksessa helmikuussa 1764. Väitöksen aiheena oli kiistanalainen teoria pääskyjen talvehtimisesta vesistöjen pohjaliejussa (*De commoratione hybernali et peregrinationibus hirundinum*). Grysselius ja Leche osoittivat tarkoin mittauksin ja havainnoin teorian mahdottomuuden, mutta kesti silti vielä lähes sata vuotta, ennen kuin tiedeyhteisö lopullisesti vakuuttui.

Grysselius valmistui filosofian kandidaatiksi 1765. Hän palasi Uppsalaan ja jatkoi lääketieteen opiskelua Carl von Linnén ohjauksessa. Grysselius väitteli tohtoriksi 1768 ja Linné toimi praeseksena. Grysselius nimitettiin Västerbottenin piirilääkäriksi ja 1781 Tornion piirilääkäriksi. Tornioon hän perusti apteekin 1787 ja Piitimeen terveyskylpylän 1769.

Grysselius avioitui Torniossa 6. elokuuta 1773 neiti Fredrika Pippingin kanssa. Torniossa heille syntyi ainakin neljä lasta.

Lähteet
-------

* Lehikoinen, Esa; Lemmetyinen, Risto; Vuorisalo, Timo & Kivistö, Sari 2009: Suomen lintutieteen synty – Turun Akatemian aika. Faros, Turku. Gummerus Kirjapaino Oy, Jyväskylä. ISBN 978-952-5710-04-5
* Kotivuori, Yrjö: Johan Grysselius. *Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu 2005.

### Viitteet

1. ↑  Suomen Sukututkimusseuran Tornion seurakunnan kastettujen ja vihittyjen luettelot


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |

 |
**Mathias Weckelman** (kuoli 1704 Asa, Ruotsi) oli ruotsalainen pappi ja lintutieteilijä.

Mathias Weckelmanin vanhemmat olivat talollinen Johan Mattsson ja Susanna Väckelsångista. Mathias kävi Växjön lukion 1686–1690 ja muutti opiskelemaan Turun Akatemiaan heinäkuussa 1690. Professori Petrus Hahnin ohjauksessa hän väitteli ensin 1694 (*pro exercitio*), ja sitten joutsenaiheisen *pro gradu*nsa 1697 (*Disputatio philosophica. De Cygno ejusque cantione*). Hänen pappisvihkimyksensä tapahtui Växjössä 1698 ja seuraavana vuonna hänet nimitettiin Asan pitäjän, nykyisin osa Växjötä, kappalaiseksi.

Weckelmanin puoliso oli Stenbergan kirkkoherran Nils Lacanderin tytär Kristina Nilsdotter Lacander.

Lähteet
-------

* Lehikoinen, Esa; Lemmetyinen, Risto; Vuorisalo, Timo & Kivistö, Sari 2009: Suomen lintutieteen synty – Turun Akatemian aika. Faros, Turku. Gummerus Kirjapaino Oy, Jyväskylä. ISBN 978-952-5710-04-5

### Viitteet

1. ↑  Kotivuori, Yrjö: Matias Weckelman. *Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu 2005.
**Charles Bradford "Brad" Henry** (s. 10. heinäkuuta 1963) on yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän toimi Oklahoman osavaltion kuvernöörinä vuodesta 2003 vuoteen 2011. Hänet valittiin ensimmäiselle kaudelleen marraskuun 2002 vaaleissa ja toiselle kaudelleen vuonna 2006. 

Henryä edelsi kuvernöörinä Frank Keating ja seurasi Mary Fallin. Hänen aikanaan Oklahoman varakuvernööreinä toimivat Mary Fallin (2003–2007) ja Jari Askins (2007–2011). 

Henry syntyi Shawneessä, Oklahomassa. Hän opiskeli taloustiedettä ja lakia. Ennen valintaansa kuvernööriksi hän istui jäsenenä Oklahoman osavaltiollisessa senaatissa. Hänen vaimonsa Kim on opettaja. Parilla on tyttäret Leah, Laynie ja Baylee. 

Henry on baptisti.

Kuolemanrangaistus
------------------

Henryä vaadittiin armahtamaan alaikäisenä tehdystä murhasta kuolemaan tuomittu Scott Hain. Armahdusta ei myönnetty, sillä Hain teloitettiin 3. huhtikuuta 2003. Brad Henry myös laajensi kuolemanrangaistuksen käyttöä; hän hyväksyi lain, joka mahdollisti kuolemanrangaistuksen toistuviin tai törkeisiin lapsiin kohdistuneisiin seksuaalirikoksiin syyllistyneiden kohdalla.

Lähteet
-------

1. ↑  National Governors Association
2. ↑  European Union – Delegation of the European Commission to the USA
3. ↑  Facts about capital punishment (Arkistoitu – Internet Archive)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |

 |
**Christian Poltéra** (s. 1977 Zürich) on sveitsiläinen sellisti. Hän on ollut solistina johtavien orkesterien kanssa ja tehnyt yhteistyötä muiden muassa Riccardo Chaillyn, Christoph von Dohnányin, Bernard Haitinkin sekä John Eliot Gardinerin kanssa. Hän on tulkinnut myös kamarimusiikkia; hän on muun muassa muodostanut Frank Peter Zimmermannin ja Antoine Tamestit'n kanssa jousitrion.

Poltéra voitti vuonna 2004 Borletti–Buitoni-palkinnon ja tuli valituksi BBC:n "New Generation Artistiksi". Hän on saanut monia tunnustuksia levytyksistään, esimerkiksi "BBC Music Choicen", "Editor's Choicen" (Gramophone Magazine) ja "Diapason d'Orin". Hänen diskografiaansa kuuluvat muun muassa tulkinnat Dvorákin, Dutilleux'n, Lutosławskin, Tochin, Schoeckin, Honeggerin ja Martinin konsertoista. Poltéra on myös levyttänyt Prokofjevin, Faurén, Saint-Saënsin, Mozartin ja Schubertin kamariteoksia.

Lähteet
-------

1. 1 2  Christian Poltéra: Biografie

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset sivut (saksaksi), (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Patrick Michael Cummings** (11. heinäkuuta 1956 Johnstown, Pennsylvania – 26. kesäkuuta 2012) oli yhdysvaltalainen koripalloilija, joka pelasi laitahyökkääjänä ja sentterinä.

Cummings opiskeli high schoolissa Johnstownissa ja sitten Cincinnatin yliopistossa. Hänet varattiin NBA:n varaustilaisuudessa 1978, ja hän teki NBA-debyyttinsä 13. lokakuuta 1979 seuranaan Milwaukee Bucks. Myöhemmin hän pelasi myös Dallas Mavericksissa (1982–1984), New York Knicksissä (1984–1988), Miami Heatissa (1988–1990) ja Utah Jazzissa (1990–1991). Lisäksi hän pelasi Italiassa Ranger Varesessa (1990) sekä CBA-seuroissa Rapid City Thrillers (1991–1992), Fort Wayne Fury (1992–1993) ja Wichita Falls Texans (1993). 

Cummings valittiin vuonna 1979 Metro Conference Men's Basketball Player of the Year -voittajaksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Former Knicks player Pat Cummings found dead (Arkistoitu – Internet Archive)
2. 1 2  Pat Cummings NBA & ABA Statistics | Basketball-Reference.com

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Pat Cummings
**Jostein Grindhaug** (s. 20. helmikuuta 1973) on norjalainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja.

Ura pelaajana
-------------

Grindhaug aloitti pelaajauransa kotikaupunkinsa Åkran paikallisjoukkue Åkra IL:ssä, josta siirtyi 1990 SK Djerviin. Joukkue pelasi tuolloin Norjan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla, mutta putosi kauden 1993 päätteeksi. Grindhaug missasi kauden päätösottelussa rangaistuspotkun. Seuraavana vuonna Djerv yhdisti toimintansa FK Haugarin kanssa ja Grindhaug jatkoi uraansa uudessa FK Haugesundin joukkueessa. Hän teki seuran ensimmäisen maalin ja oli mukana seuran noustessa Tippeligaeniin kaudeksi 1997. 

Grindhaug kuului Haugesundin vakiopelaajistoon, kunnes polvivammat pudottivat hänet 1998 pelaavan kokoonpanon ulkopuolelle. Hänelle tehtiin viisi operaatiota ja paluu kentille oli mahdollista vasta loppuvuodesta 1999. Grindhaug sai tarjouksia mm. Kiinasta, mutta ennen sopimuksen allekirjoittamista hän loukkaantui harjoitusottelussa. Kauden 2000 Grindhaug pelasi kolmannen sarjatason SK Nordissa. Hän palasi vielä Haugesundiin, mutta joutui lopettamaan uransa kauden 2007 jälkeen. Kaikkiaan Grindhaug pelasi Haugesundissa ottelua, mikä on toiseksi eniten seuran historiassa.

Ura valmentajana
----------------

Valmennusuransa Grindhaug aloitti kasvattajaseurassaan Åkra IL:ssä 2008.  Kaudeksi 2009 hän siirtyi FK Haugesundin päävalmentajaksi Rune Skarsfjordin lähdettyä SK Branniin.  Grindhaugin debyyttikausi oli menestyksekäs ja Haugesund nousi Adecco-liigan voittajana pääsarjaan. Ensimmäisellä päävalmentajakaudellaan pääsarjatasolla Grindhaug jatkoi hienoa työtään luotsaamalla Haugesundin kuudenneksi. Marraskuussa Grindhaug sai vuoden valmentajan palkinnon.  Kaudella 2013 Haugesund sijoittui Tippeligaenissa sensaatiomaisesti kolmanneksi ja eteni cupissakin välieriin saakka. Grindhaug jätti Haugesundin lopulta kauden 2015 jälkeen valmennettuaan seuraa seitsemän vuotta. 

Päävalmentajapestinsä päättymisen jälkeen Grindhaug toimi Haugesundin urheilutoimenjohtajana vuodet 2015–2019. Tammikuussa 2019 hän palasi seuran päävalmentajaksi. Hän luotsasi seuran kaudella 2019 Norjan cupin loppuotteluun, jossa Viking oli parempi maalein 1–0. Liigassa Haugesund taisteli Grinhaugin alaisuudessa häntäpään sijoituksista. Hän jätti tehtävänsä syyskuussa 2023, kun Haugesund oli juuttunut liigan putoamiskamppailuun.

### Meriitit valmentajana

* Adecco-liiga: 2009
* Norjan vuoden valmentaja: 2010

Lähteet
-------

1. 1 2  Dette er Jostein Grindhaug
2. ↑  Nye trenere klare for Åkra
3. ↑  Ansatte Grindhaug i går kveld
4. ↑  Vant Kniksen-prisen
5. ↑  Grindhaug gir seg i Haugesund
6. ↑  Eirik Opedal ny leder av sportslig avdeling
7. ↑  FKHs nye hovedtrener
8. ↑  Cupfinalen 2019: FKH – Viking
9. ↑  Manoharan overtar som midlertidig hovedtrener


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Erik Hamrén** | **Norjan vuoden valmentaja**2010 | Seuraaja:**Ole Gunnar Solskjær** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Rune SkarsfjordEirik Horneland** | **FK Haugesundin päävalmentaja**2009–20152019–9/2023 | Seuraaja:**Mark DempseySancheev Manoharan** |
**Lukas Ridgeston** (s. 5. huhtikuuta 1974 Bratislava) on slovakialainen homopornonäyttelijä ja eroottinen malli. Hän esiintyi lähes pelkästään top-rooleissa, mutta teki bottomin ominaisuudessa elokuvat *Lukas' Story 2: When Boy Meets Boy* ja *Lucky Lukas*. Hän on Grabby- ja GayVN-palkittu; hänet on otettu GayVN-palkintojen Hall of Fameen. 

Ridgeston lopetti elokuvissa esiintymisen vuonna 2005, mutta on jatkanut työtään Bel Amin palveluksessa muun muassa ohjaten. Hänen pituutensa on 175 cm.

Palkinnot
---------

* AVN Awards 2006: voitto luokissa *Paras ulkomainen julkaisu* ja *Paras ulkomaisen julkaisun näyttelijä* (molemmat elokuvasta *Lukas in Love*)

Lähteet
-------

1. ↑  Lukas Ridgeston *Actors*. Adult Film Database. Viitattu 28.6.2012. (englanniksi)
2. ↑  Gayvn Nominees Hall of Fame AVN.  Arkistoitu 14.6.2012. Viitattu 28.6.2012. (englanniksi)
3. ↑  Johnson, Peter: Bel Ami Stars to Make Rare Appearance *Business*.  22.2.2005. AVN. Viitattu 17.10.2020. (englanniksi)
4. ↑  2006 GAYVN Awards Winners List *Business*.  9.3.2006. AVN. Viitattu 17.10.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Lukas Ridgeston Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Lukas Ridgeston
**Percy Carlyle Gilchrist** (27. joulukuuta 1851 – 16. joulukuuta 1935) oli brittiläinen kemisti, joka kehitti teräksen valmistusprosesseja.

Percy Gilchrist syntyi Lyme Regisissä, Dorsetissa kirjailijaperheeseen. Hän opiskeli Felstedissä Essexissa ja kuninkaallisessa kaivoskoulussa. Gilchrist on parhaiten tunnettu teräksen perusprosessien kehittämisestä, jonka hän teki yhteistyössä serkkunsa Sidney Gilchrist Thomasin kanssa vuosina 1875–1877.

Uuden prosessin tuloksena brittiläisestä korkean fosforipitoisuuden malmista voitiin tuottaa vähäfosforista terästä. Prosessissa takkirautaa laitetaan Bessemer-tyyppiseen konvertteriin ja altistetaan pidennetylle puhallukselle. Puhallettaessa ilmaa sulaan happi polttaa hiilen hiilidioksidiksi ja muiksi epäpuhtauksiksi. Tämän jälkeen seokseen lisätään kalkkikiveä, mikä aiheuttaa epäpuhtauksien muodostumisen helposti erotettavaksi kuonaksi sulan pinnalle. Kun seosta puhallutetaan uudelleen, alkaa fosfori hapettua pois. Tämän menetelmän ansiosta Englannin terästeollisuuden ei enää tarvinnut tuoda vähäfosforista malmia ulkomailta ja teräksen kilohinta putosi.

Lähteet
-------

1. ↑  Percy Gilchrist *Encyclopædia Britannica*.  2012. Viitattu 4.3.2017.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**The $64,000 Question** oli yhdysvaltalainen televisiotietokilpailu, jota CBS esitti 1955–1958. Vuonna 1956 sille luotiin spin-off *The $64,000 Challenge*, jota esitettiin myös vuoteen 1958 saakka. *The $64,000 Question* pohjautui 1940-luvulla radiossa esitettyyn *Take It or Leave It* -visailuun. Ohjelmaa sponsoroi kosmetiikkayritys Revlon. *The $64,000 Questionin* luomisen mahdollisti Yhdysvaltain korkeimman oikeuden vuonna 1954 antama päätös, joka rajasi suurivoittoiset tietokilpailut laittoman uhkapelin ulkopuolelle. *The $64,000 Questionin* juontajana toimi koko sarjan ajan Hal March. *The $64,000 Challengen* juontajana aloitti Sonny Fox, jonka tilalle myöhemmin samana vuonna tuli Ralph Story.

Kilpailun kulku
---------------

Kilpailijat saivat aluksi vastattavaksi 64 dollarin arvoisen kysymyksen omasta erikoisalastaan. Palkintosumma kaksinkertaistui jokaisen oikean vastauksen myötä, kunnes päädyttiin 4 000 dollariin, jonka jälkeen kilpailija pystyi etenemään vain yhden tason viikoittaisessa lähetyksessä. Kilpailija pystyi lopettamaan missä vaiheessa tahansa, mutta mikäli kilpailija vastasi kysymykseen vääriin hän jäi ilman palkintoa. 4 000 palkinto oli kuitenkin taattu kaikille sen saavuttaneille, ja mikäli kilpailija vastasi väärin saavutettuaan 8 000 dollarin tason, hän sai lisäksi lohdutuspalkinnoksi Cadillacin.

Vuonna 1956 ohjelma rinnalle luotiin *The $64,000 Challenge*, johon voivat osallistua *The $64,000 Questionissa* vähintään 8 000 dollaria voittaneet kilpailijat. Heidän lisäkseen kilpailuun osallistui myös julkisuuden henkilöitä kuten Vincent Price, joka kilpaili taidetietämyksestä Edward G. Robinsonia vastaan. *Challengessa* osallistujat kilpailivat toisiaan vastaan ja palkintona oli summa, jolla he pystyivät voittamaan vastustajansa. *Questionissa* ollutta 64 000 dollarin voittokattoa ei ollut. Suurimman voiton, 252 000 dollaria, sai Teddy Nadler.

Tietokilpailuskandaali
----------------------

*The $64,000 Questionin* kohtaloksi koitui vuonna 1958 paljastunut televisiotietokilpailuskandaali. Ohjelman kilpailijana ollut Charles E. Jackson kertoi valamiehistölle, että hänelle oli annettu oikeita vastauksia etukäteen. Erik Barnouw kertoo kirjassaan *The Image Empire*, että ohjelman tuotantohenkilöstön mukaan ohjelmaa sponsoroiva Revlon pyrki toistuvasti vaikuttamaan kilpailun lopputulokseen. Syytöksiä ei kuitenkaan pystytty näyttämään toteen. Ohjelman pudonneet katsojaluvut johtivat kuitenkin sen lopettamiseen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  The $64,000 Question PBS. Viitattu 4.12.2010. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5 6  Hoerschelmann, Olaf: $64,000 Question, The/ The $64,000 Challenge The Museum of Broadcast Communications.  Arkistoitu 25.6.2008. Viitattu 4.12.2010. (englanniksi)
3. ↑  The Quiz Show Scandal: Program Transcript PBS. Viitattu 4.12.2010. (englanniksi)
**Rudolf Graber** (13. syyskuuta 1903 Bayreuth – 31. tammikuuta 1992) oli saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Eichstättin hiippakuntaan 1. elokuuta 1926 ja nimitettiin Regensburgin hiippakunnan johtoon 28. maaliskuuta 1962. Piispaksi vihkiminen seurasi 2. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Julius August Döpfner, jota avustivat Joseph Schröffer ja Josef Hiltl.

Graber osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän jäi eläkkeelle 14. syyskuuta 1981. Samalla hän sai nimityksen Regensburgin apostoliseksi hallitsijaksi, jona hän toimi, kunnes erosi 17. syyskuuta 1982.

Lähteet
-------

1. 1 2  Catholic-Hierarchy.org: Bishop Rudolf Graber


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Eugene Earl Bostic** (25. huhtikuuta 1913 Tulsa, Oklahoma – 28. lokakuuta 1965 Rochester, New York) oli yhdysvaltalainen alttosaksofonisti, joka soitti R&B:ia, jazzia ja bluesia. Hän opiskeli Xavier-yliopistossa ja muutti New Yorkiin vuonna 1938. Siellä hän soitti Don Redmanin, Edgar Hayesin ja Lionel Hamptonin kanssa tehden ensilevytyksensä vuonna 1939. 1940-luvun alussa Bostic toimi sovittajana ja sessiomuusikkona. Vuonna 1945 hän alkoi johtaa omaa suurta yhtyettään, josta vuonna 1946 tuli septetti. Bosticin ensimmäinen suuri hitti oli "Temptation" (1948). Hän levytti useimmat jukebox-hittinsä King Recordsille.

Bosticin R&B-hitti "Flamingo" oli vuonna 1951 listaykkönen. Lisäksi "Sleep" pääsi kymmenen kärkeen. Myöhempiin hittiin lukeutuivat "You Go to My Head" ja "Cherokee". Bosticin suosionsa huipulla 1950-luvulla levyttämät R&B-/jump blues -hitit ovat tehneet hänestä jokseenkin aliarvostetun jazzfanien keskuudessa.

Monet nousevat tähdet, kuten John Coltrane, Blue Mitchell, Stanley Turrentine, Benny Golson ja Jaki Byard toimivat Bosticin yhtyeissä. Bostic kärsi sydänkohtauksen 1950-luvun lopussa ja joutui pitämään kahden vuoden tauon ennen kuin jatkoi esiintymistä vuonna 1959. Hän ei enää levyttänyt yhtä laajasti kuin ennen; kun hän levytti, sessiot koostuivat tyylillisesti lähinnä soul jazzista. Lokakuussa 1965 Bostic sai kuolemaan johtaneen sydänkohtauksen soittaessaan hotellissa Rochesterissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  AllMusic: Earl Bostic


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Patrick Bell** (12. toukokuu 1799 – 22. Huhtikuu 1869) oli Skotlannin kirkon kappalainen ja keksijä.

Elämäkerta
----------

Bell syntyi Auchterhousen maaseutupitäjässä Skotlannin Angusissa maanviljelijäperheeseen. Myöhemmin Bell valitsi uskonnon opiskelun St Andrewsin yliopistossa. Hän toimi Carmyllien seurakunnan kappalaisena vuodesta 1843 kuolemaansa saakka.

Niittokone
----------

Bell keksi niittokoneen työskennellessään isänsä tilalla. Hänen kiinnostuksensa koneisiin sai hänet kehittämään hevoskäyttöistä niittokonetta sadonkorjuun nopeuttamiseksi. Vuonna 1828 hänen niittokonetta käytettiin menestyksellä niin isän tilalla kuin naapuritiloilla.

Mies ohjastaa kahta Bellin niittokonetta työntävää hevosta, piirros vuodelta 1831.
Tässä niittokoneessa oli pyörivä 12 siiven rulla, joka työnsi korret leikkuuterään, joka oli tehty kolmion muotoisista kiinteitä teriä vasten edestakaisin liikkuvista teristä. Hihnakuljetin siirsi katkaistut varret koneen viereen aumaksi. Kaksipyöräistä konetta työnsi kaksi vetojuhtaa.

Bell ei koskaan hakenut patenttia niittokoneelleen. Jumalalle omistautuneena hän katsoi, että hänen keksintönsä tulisi hyödyttää koko ihmiskuntaa. Tämän vuoksi hän ei yrittänyt tavoitella taloudellista etua koneensa menestyksestä maailmalla.

Toukokuun 3. 1831, Yhdysvalloissa myönnettiin patentti William Manningille oleellisesti samaa rakennetta käyttävästä niittokoneesta. Joulukuun 31, 1883 samankaltainen leikkuukonepatentin sai Obed Hussey. Ravistavan leikkuukoneen patentoi Cyrus McCormick kesäkuun 21 vuonna 1834. MCCormick veljineen rakensivat koneita suuria määriä konetta ja kehittivät International Harvester Company kutsutun yrityksen.

Lähteet
-------

1. ↑  William H. Doolittle (1903). *Inventions in the century*. London: W. & R. Chambers.
2. ↑  George Iles (1912). "Cyrus H. McCormick", *Leading American Inventors*, 2nd, Henry Holt and Company, 276–314.

Aiheesta muualla
----------------

* (Arkistoitu – Internet Archive)
* (Arkistoitu – Internet Archive)
* 
*
**Maurice Christopher Jones-Drew** (s. 23. maaliskuuta 1985, Oakland, Kalifornia) on yhdysvaltalainen entinen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hän pelasi yhdeksän kautta NFL-liigassa edustaen lähinnä Jacksonville Jaguarsia. Pelipaikaltaan Jones-Drew oli keskushyökkääjä. 

170-senttinen Jones-Drew oli yksi NFL:n lyhyimmistä pelaajista, mutta on onnistunu kuitenkin luomaan maineen yhtenä parhaista keskushyökkääjistä. Keväällä 2015 päättyneen pelaajauran jälkeen Jones-Drew on työskennellyt urheilutoimittajana.

NFL-ura
-------

Jaguars varasi UCLA:n yliopistojoukkueessa pelanneen Jones-Drewin vuoden 2006 NFL:n varaustilaisuudessa toisella kierroksella yhteensä 60. pelaajana. Yleisesti tämän oletettiin johtuneen Jones-Drewin pienestä koosta, jonka monet olettivat estävän hänen menestyksensä ammattilaiskentillä, vaikka hänen taitonsa olivatkin yleisesti tiedossa. 

Tulokaskaudellaan hän tuli toiseksi parhaan hyökkäävän tulokkaan äänestyksessä Tennessee Titansin pelinrakentajan Vince Youngin jälkeen. Jones-Drew pelasi kahdeksan kautta Jacksonville Jaguarsissa. Tuona aikana hän rikkoi useita seuran ennätyksiä ja hänet valittiin kolmesti liigan tähdistöotteluun Pro Bowliin.

Keväällä 2014 Jones-Drew siirtyi kolmivuotisella sopimuksella Oakland Raidersiin. Kausi 2014 oli Jones-Drew'n uran huonoin. Keväällä 2015 hän ilmoitti lopettavansa ammattilaisuransa.

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
* Profiili Jaguars.com -sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)

Lähteet
-------

1. ↑  Maurice Jones-Drew NFL Network. Viitattu 26.2.2019. (englanniksi)
2. ↑  Maurice Jones-Drew Stats *pro-football-reference.com*. Viitattu 25.2.2019. (englanniksi)
3. ↑  John Buhler: Jacksonville Jaguars: 30 greatest players in franchise history Black & Teal. Viitattu 25.2.2019. (englanniksi)
4. ↑  Raiders sign RB Maurice Jones-Drew Yahoo.  Arkistoitu 31.3.2014. Viitattu 26.2.2019. (englanniksi)
5. ↑  Raiders RB Maurice Jones-Drew announces retirement from NFL Sports Illustrated. Viitattu 26.2.2019. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz

 |

 |
Alexei Sayle vuonna 2016
**Alexei Sayle** (s. 7. elokuuta 1952 Anfieldissä, Liverpoolissa, Englannissa) on brittiläinen näyttelijä ja kirjailija. Hän on kirjoittanut lukuisia romaaneita ja käsikirjoituksia ja esiintynyt useissa televisio-ohjelmissa ja elokuvissa.

Elämäkerta
----------

Saylen molemmat vanhemmat olivat työväenluokkaisia juutalaisia jotka kuuluivat Britannian kommunistipuolueeseen. Myös Sayle itse liittyi kommunistipuolueeseen Ranskan vuoden 1968 toukokuun tapahtumien jälkimainingeissa. Päästyään koulusta hän kävi taiteen peruskurssin ennen pääsyä Lontoon Chelsea College of Art and Designiin.

Saylen koomikonura sai alkunsa vuonna 1979 kun Lontooseen avattiin *Comedy Store* -klubi. Seuraavana vuonna Edinburghin komediafestivaaleilla tuottaja Martin Lewis huomasi hänen kykynsä ja ryhtyi hänen managerikseen. Saylesta tuli uuden *The Comic Strip* -ryhmän, jonka pohjalta kehittyi myös televisiosarja *Pilakuvat esittää*, pääesiintyjä. Vuonna 1981 hän sai oman radio-ohjelmansa *Alexei Sayle And The Fish People* Lontoon Capital Radio -kanavalle. Ohjelma voitti *Sony Radio Award* -palkinnon. Hän myös julkaisi radio-ohjelman pohjalta albumin ja esiintyi myös levyllä *The Comic Strip Album* (1981) ja äänitti oman albuminsa *Cak!* vuonna 1982. Hän esiintyi myös *The Secret Policeman's Other Ball* -sarjan lava- ja televisioesityksissä, joissa esiintyi myös brittiläisen komedian suurnimiä. Kaiken tämän seurauksena hän alkoi saavuttaa yhä enemmän tunnettuutta.

Varhaisajan suosion huippuhetki oli *The Fish People Tapes* -albumilta julkaistu single "Ullo John! Gotta New Motor?", jonka tuottivat Clive Langer ja Alan Winstanley. Single saavutti suosiota suuren kirosanamääränsä vuoksi. Aikaisemmin Sayle oli saavuttanut lähinnä kulttisuosiota underground-piireissä, mutta hänest alkoi tulla myös valtavirran suosikki, mistä jotkut hänen pitkäaikaisemmista faneistaan eivät pitäneet. Hänestä tuli eräs Britannian parhaiten palkatuista radio- ja televisiomainosten äänistä. Toinen hänen menestyneistä musiikkikappaleistaan oli "Didn't You Kill My Brother?", johon tehtiin myös suosiota saavuttanut musiikkivideo.

1980-luvun mittaan Sayle esiintyi monissa televisiosarjoissa ja elokuvissa, kuten *Pilakuvat esittää* ja *Älypäät*, kuten myös monissa stand-up-komediaohjelmissa. Hän myös käsikirjoitti monia ohjelmia, joukossa hänen omat sketsiohjelmansa *Alexei Sayle's Stuff* (1988–91), josta hänet palkittiin Emmyllä, *The All New Alexei Sayle Show* (1994–95) ja vain yhden jakson mittainen *Alexei Sayle's Merry-Go-Round* (1998).

Aiheesta muualla
----------------

* Alexei Sayle Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* 
* 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Synchronkartei
* Deutsche Biographie
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |