recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
"Banana" Nokia 8110 4GNokia 8110 4G
**KaiOS** on Linux-pohjainen mobiilikäyttöjärjestelmä, jota kehittää KaiOS Technologies.

KaiOS on lähtöisin Firefox OS -käyttöjärjestelmästä, jonka kehityksen Mozilla aloitti 2011. Mozilla lopetti kehitystyön virallisesti 2016, mutta vapaaehtoiset jatkoivat sitä nimellä *Boot to Gecko*, B2G OS.
KaiOSin sovellukset ovat kuratoituja. KaiStore-sovelluskaupassa levitetään vain hyväksyttyjä sovelluksia.
Sovellukset perustuvat HTML5-tekniikkaan.

Gecko on Mozillan selainmoottori, joka toimii myös sovellusalustana. Alimpana kerroksena on Gonk, joka perustuu Android Open Source Projectin (AOSP) Linux-kerneliin ja matalan tason kirjastoihin joilla laitteisto abstrahoidaan sovellusten näkyville. HTML5, CSS ja JavaScript -tekniikoilla toteutettu käyttöliittymä ja siihen kuuluvat korkean tason sovellukset muodostavat Gaia-sovelluskerroksen.

Huhtikuussa 2019 HMD Global julkaisi päivityksen KaiOS-mobiilikäyttöjärjestelmää käyttävälle Nokia 8110 4G -puhelimelle. Päivityksen myötä WhatsApp ja Facebook tulivat saataville KaiOS:lle.

Lähteet
-------

1. 1 2  KaiOS FAQ
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Salminen, Eero: Nokia 8110 4G -puhelimelle päivitys – mukana tuki WhatsApp- ja Facebook -sovelluksille *suomimobiili.fi*.  25.4.2019. Viitattu 8.5.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* KaiOS:n verkkosivut
**Bopa** on kylä Beninin lounaisosassa, Monon departementin ja piirikunnan samanniminen prefektuuri.

Maantiede
---------

Piirikunta rajautuu pohjoisessa Dogbon ja Lalon piirikuntiin, etelässä Comèen ja Houéyogbéen, idässä Couffo-jokeen ja Ahémé-järveen sekäAlladan ja Kpomassèn piirikuntiin, ja lännessäLokossan ja Houéyogbén piirikuntiin. 

Bopan piirikunnan pinta-ala on 365 km2, joka on 22,74 prosenttia Monon departementin alueesta. Siinä on seitsemän (7) arrondissementtia, joissa on 60 paikkakuntaa: Agbodji (7 kylää) - Badazouin (9 kylää) - Bopa (13 kaupunkialuetta) - Gbakpodji (6 kylää) - Lobogo (11 kylää) - Possotomè (7 kylää) ja Yègodoé (7 kylää). Piirikunnan pääkaupunki on Bopa.

Väestö
------

Vuoden 2013 väestönlaskennassa piirikunnassa oli 96 281 asukasta.

Historia
--------

Bopan nimi juontuu vanhasta naisesta, joka oli muinoin seudun ainoa myyjä "Agbo" (Bouc).

Talous
------

Bopan piirikunnan talous on jakautunut viralliseen ja epäviralliseen. Virallinen talous koostuu SONACOP-tuotteiden varastoista, sementtivarastoista, kivennäisveden pullotusyksiköstä, sahasta, leipomosta, kylmähuoneesta, lääkevarastoista, Ahémén kylähotellista ja hostelleista. Epävirallinen talous vaikuttaa suurimmassa osassa väestöä, se kattaa valmistettujen tuotteiden, kuten bensiinin, moottorien varaosien, ateriapalveluiden ja virvokkeiden, käsityön, moottoripyörätaksen ja autojen kuljetukset, myllyt ja pienet kaupat. Epävirallisella sektorilla on enemmän toimijoita kuin virallisella, mikä vaikuttaa kunnan talousarvioon, koska epävirallisen talouden toimijat eivät maksa veroja ja niitä on vaikea valvoa. Virallisella taloussktorilla vallitsee epäreilu kilpailu, joka ei edistä kannattavuutta. Maaseutuväestön tuotanto on tavallisesti taloudellisti vähäistä. Maatalousvälineet ovat alkeellisia tai vanhentuneita. Niiden tehottomuutta lisäävät vanhentuneet maataloustuotannon menetelmät. Maatalouden, karjan, kalastuksen, polttopuun ja hiilen tuotanto kaipaa jalostamista. 

* Katu Bopassa, 1999.Katu Bopassa, 1999.
* Näkymä Ahémé-järvelle.Näkymä Ahémé-järvelle.
* Kalastajat Gbakpodjissa.Kalastajat Gbakpodjissa.
* Maantie Bopassa.Maantie Bopassa.
* Näkymä Aheme-järvelle etelästä.Näkymä Aheme-järvelle etelästä.

Lähteet
-------

1. ↑  Bopa *City Population*. Thomas Brinkhoff. Viitattu 16.2.2019. (englanniksi)
2. ↑  I. Présentation du département *CAHIER DES VILLAGES ET QUARTIERS DE VILLE DU DEPARTEMENT DU MONO (RGPH-4, 2013)*.  2016. REPUBLIQUE DU BENIN.  (ranskaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Cave-Lewis, Brett L. "Exploring girls' education and Vodoun in Bopa, Benin" (2006). Capstone Collection. 646.(englanniksi)
* *PLAN DE DEVELOPPEMENT COMMUNAL 2018 - 2022*. REPUBLIQUE DU BENIN, 2017. Teoksen verkkoversio (viitattu 17.2.2019). (ranskaksi) (Arkistoitu – Internet Archive)

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Bopa** Wikimedia Commonsissa

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: fr:Bopa
**Kyösti Laihi** (s. 1959) on suomalainen muusikko, joka tunnetaan 1970–1980-luvuilta varsinaissuomalaisten yhtyeiden kosketinsoittajana sekä Suomen vuoden 1988 euroviisuedustajan, Boulevard-yhtyeen esittämän "Nauravat silmät muistetaan" laulusolistina. Boulevardin lisäksi Laihi on ollut jäsenenä yhtyeissä Kaamos ja Pasi & Mysiini.

Laitilassa varttuneen Laihin ensimmäinen yhtye oli 1970-luvun alun Hermannin Nuorisoseura eli HNS, jossa hän soitti alle 15-vuotiaana aluksi sähköurkuja ja sitten bassoa. Vuonna 1974 HNS hajosi, ja Laihi alkoi tehdä omia progetyylisiä kappaleita kitaristi Jyrki Lemmetin kanssa. Tästä muodostui yhtye nimeltä Naavan lämmin nipistys, jonka muut jäsenet olivat Jari Nordman ja Juha Jokiranta. Se voitti Nuorison taidetapahtuman Turun-aluekilpailun 1975.

Pian Laihi liittyi kosketinsoittajaksi turkulaiseen progeyhtye Kaamokseen. Vuonna 1982 Laihi perusti Erkki Korhosen kanssa Boulevardin, jonka kanssa keikkaili vuosituhannen vaihteeseen asti. Tuolloin Laihi joutui jäämään työkyvyttömyyseläkkeelle vuonna 1989 todetun MS-tautinsa takia. 2000-luvulla Laihi on työskennellyt Anna Hanskin kanssa. Hän asuu Helsingissä.

Laihi on toiminut lauluntekijänä Boulevard-yhtyeelle sekä muutamille artisteille. Vuonna 2002 hän lisäksi levytti Seitsemän seinähullua veljestä-yhtyeen kanssa kappaleen Eteenpäin.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kyösti Laihin Music & MS -blogi 11.1.2015, viitattu 1.5.2015.
2. ↑  Laihinen, Marko: Laitilan bändikulttuurin historiikki, 2.7.2012, julkaistu alun perin Laitilan Sanomissa. Viitattu 1.5.2015.
3. ↑  Suomi 1988: Boulevard – Nauravat silmät muistetaan, Viisukuppila 16.5.2012, viitattu 1.5.2015.
4. ↑  Anna Hanski[vanhentunut linkki], Auraviihde. Viitattu 1.5.2015.
5. ↑  Kyösti Laihi lauluntekijänä Kansalliskirjasto. Viitattu 28.4.2017.
6. ↑  OY FLAMINGO MUSIC AB: BOULEVARD/ NAURAVAT SILMÄT (1987) *levytuottajatflamingomusic.wordpress.com*. Viitattu 29.4.2017.
**M/S Atalaya** oli suomalainen rahtilaiva, joka kuului Oy Suomen Etelä-Amerikan Linjan omistukseen vuosina 1954–1971. Se myytiin Kreikkaan ja purjehti nimellä *M/S Apollonia* vuoteen 1980 asti, jolloin se myytiin romutettavaksi Taiwaniin.

*Atalaya* oli yksi *M/S Atlantan* (1952) neljästä sisarlaivasta, jotka tilattiin Suomen Etelä-Amerikan linjalle hollantilaiselta telakalta vuosina 1954–1957. Kolme muuta olivat *Arica, Aymara ja Asynja*. Vuosina 1957–1961 rakennettiin vielä Turussa niiden pohjalta kehitetyt laivat *Andra, Actinia, Araguaya* ja *Aconcagua*, joiden valmistuttua Suomen Etelä-Amerikan linjalla toimi kymmenen uuden aluksen laivasto.

*Atalaya* vei Etelä-Amerikkaan etenkin metsäteollisuuden tuotteita ja toi Suomeen muun muassa raakakahvia, eläinten vuotia ja eläinrehua. Sen miehistö tuli 1950-luvun puolivälissä tunnetuksi suurista alkoholin ja savukkeiden salakuljetusyrityksistä.

*Atalaya* myytiin pois vuonna 1971, samoin kuin *Arica*. Myös muut AL:n vanhemmat alukset *Aymara, Asynja* ja *Angra* saivat uudet omistajat seuraavana vuonna.

Lähteet
-------

1. ↑  M/S Atalaya, Äänimeri-sivusto. Viitattu 18.9.2016.
2. ↑  Atalaya (1954–1971), Laivakortti #916, Suomen kauppalaivastotietokanta. Viitattu 18.9.2016.
3. 1 2  Pietikäinen, Matti: "Valtamerilinjaliikenteen uusi nousu, kukoistus ja loppu", *Navis Fennica. Suomen merenkulun historia, osa 2: Höyryveneistä uiviin loistohotelleihin*, s. 216. WSOY, 1994.
4. ↑  4.000 litran spriisaalis tullille Jätkäsaaressa. "Atalayalla" jälleen mustaa lastia.  *Helsingin Sanomat*, 4.10.1955, s. 5. Näköislehti (maksullinen).
**Kyösti Karjalainen** (s. 19. kesäkuuta 1967 Gävle) on ruotsalainen entinen jääkiekkoilija. Hän pelasi kotimaansa Ruotsin Elitserienissä vuosina 1986–1990 ennen lähtöään Pohjois-Amerikkaan. Los Angeles Kings oli varannut hänet 7. kierroksella vuonna 1987. 

Kaudelle 1990–1991 Karjalainen siirtyi pelaamaan IHL-liigan Phoenx Roadrunnersin joukkueeseen. Seura oii Kingsin farmiseura. 70 pelissä syntyi 14 maalia ja 49 pistettä. Kauden päätteeksi Karjalainen pelasi vielä IHL:n pudotuspeleissä kuusi ottelua joissa teki viisi tehopistettä.

Kaudella 1991–1992 Karjalainen pelasi Roadrunnersin lisäksi Kingsin NHL-joukkueessa 28 runkosarjaottelua, joissa hän teki yhden maalin ja antoi kahdeksan maalisyöttöä, ja kolme pudotuspeliä, joissa hän sai yhden syöttöpisteen. IHL:ssa Karjalainen teki 14 maalia ja antoi 22 syöttöä pelaamissaan 43 ottelussa.

Seuraavalle kaudelle Karjalainen palasi takaisin Elitserieniin Luulajan joukkueeseen. Siellä hän pelasi kaksi kautta varsin heikoilla tehoilla ja siirtyi sitten etelämmäs MoDo:n joukkueeseen, jossa pelasi kaksi keskimäärin viidentoista pisteen kautta. Kaudelle 1996–1997 Karjalainen siirtyi alemmalle sarjatasolle Timrån joukkueeseen. Siellä hän pelasi 32 ottelua tehden tehot 17+26. Hyvä kausi Timråssa auttoi saamaan pelipaikan seuraavaksi kaudeksi Södertäljestä. Södertäljen kauden jälkeen Karjalainen suuntasi Saksaan Augsburger Panthersin riveihin. Ensimmäinen kausi oli loistava ja Karjalainen oli liki piste per peli -vauhdissa. Toisella kaudella tehot olivat kateissa ja 43 otteluun syntyi vain 9 maalia ja 16 pistettä. Kahdessa pelaamassaan pudotuspeliottelussa Karjalainen jäi pisteittä.

Uuden vuosituhannen aluksi Karjalainen palasi takaisin Elitserieniin, tukholmalaisen Djurgårdenin joukkueeseen, jossa pelasi kahden kauden ajan. Kaudelle 2002–2003 Karjalainen palasi takaisin Brynäsiin paketoimaan uransa pääsarjatasolla.

Brynäsin vuoden jälkeen Karjalainen jatkoi vielä uraansa alasarjoissa Ruotsissa ja Itävallassa kunnes päätti uransa kevääseen 2008.

Lähteet
-------

* Kyösti Karjalainen The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
* Kyösti Karjalainen *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)
Kyösti Iitti: *Auranmaan kurkiaurat*, 2012, Pöytyä.
Kyösti Iitti: *Tulitaistelija*, 2013, Pöytyä.
**Kyösti Iitti** (s. 8. kesäkuuta 1948) on pöytyäläinen kuvanveistäjä ja kansantaiteilija.

Kyösti Iitti aloitti työuransa metsätyöntekijänä. Parikymppisenä hän meni Wärtsilän Turun telakan levyseppäkouluun. Hän teki metallimiehen töitä, kunnes sairastuminen astmaan pakotti vaihtamaan ammattia. Hän kouluttautui hierojaksi ja toimii edelleen hierojan ammatissa. Iitin sukujuuret ovat Karjalassa. 

Iitti tekee taidetta kierrätysmetallista. Hänen teoksensa ovat pääasiassa ihmis- tai eläinhahmoja. Kotona Pöytyän Kaitoonmäellä hänen taidettaan on runsaasti esillä pihalla ja muualla viiden hehtaarin metsätontilla. Hän on tehnyt ITE-taidetta vuodesta 1985 lähtien. Hänen työnsä "Uudisraivaajat" on ollut esillä Loimaalla Suomen maatalousmuseo Sarassa. Vuonna 2005 "Kettinkikarhu" oli esillä Helsingin Töölönlahden ITE-veistospuistossa.

Lähteet
-------

* Virallinen kylähullu *Turun Sanomat*.  25.5.2008. Viitattu 16.7.2020.
* Etusivu *Suomen maatalousmuseo Sarka*.  Arkistoitu 21.10.2007. Viitattu 16.7.2020.

### Viitteet

1. ↑  Virtanen, Asko: Iitti takoi auroista auranmaan.  *Auranmaan Viikkolehti*, 24.8.2012, s. 11. Pöytyä:  Priimus Media Oy.

Kirjallisuutta
--------------

* Levo, Tuula: *Suon syrjästä enkelipuistoon. Kyösti Iitin tie taiteilijaksi*. [Aura]: Tuula Levo, 2013.

Aiheesta muualla
----------------

* Enkelipuisto-blogi
* Enkelipuisto (Ari Salo haastattelee Kyösti Iittiä) *Youtube*.  2018. coyotefilm.fi. Viitattu 17.9.2018.
**M/S AIDAbella** on saksalais-amerikkalaisen AIDA Cruises -varustamon Sphinx-luokan risteilyalus. Se valmistui Saksan Papenburgissa Meyer Werftin telakalta vuonna 2008. Aluksen pituus on 251,89 metriä, leveys 32,2 metriä ja suurin syväys 7,5 metriä. Laivan koneet tuottavat 36 000 kilowatin tehon ja 21,8 solmun enimmäisnopeuden. Kansia aluksella on 14 ja hyttejä 1 025.

*AIDAbellan* sisaralukset ovat *AIDAblu*, *AIDAdiva*, *AIDAluna*, *AIDAmar*, *AIDAsol* ja *AIDAstella*.

Käyttöhistoria
--------------

### Valmistus

Alus tilattiin 1. elokuuta 2005 Meyer Werftiltä Papenburgista Saksasta. Sen köli laskettiin 10. maaliskuuta 2007 telakkanumerolla S.666, ja alus laskettiin vesille vielä samana vuonna 19. lokakuuta. Alus kastettiin 23. huhtikuuta 2008 ja se luovutettiin tilaajalle, joka maksoi siitä 377 388 900 Yhdysvaltain dollaria. *AIDAstella* on viides seitsemästä rakennetusta Sphinx-luokan risteilijästä.

Aluksen voimanlähteenä on neljä saksalaisen Caterpillar Motoren GmbH & Co KG -yhtiön toimittamaa 9M43C-dieselmoottoria, jotka pyörittävät neljää 9 000 kilowatin generaattoria. Nämä on kytketty kahteen 12 500 kilowatin sähkömoottoriin, jotka pyörittävät kahta potkureihin kytkettyä akselia 130 kierrosta minuutissa. Voimanlähteen kokonaisteho on 36 776 kilowattia, millä alus kykenee saavuttamaan 21,8 solmun nopeuden.

### Palvelus

Alus oli vuodenvaihteen 2013–2014 Karibialla.

Lähteet
-------

1. 1 2  AIDAbella – tekniset tiedot AIDA.de. Viitattu 4.8.2015. (saksaksi)
2. ↑  AIDAbella App.gl-group.com. Viitattu 4.8.2013. (englanniksi)
3. 1 2  AIDAbella 7seasvessels.com. Viitattu 4.8.2015. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **M/S AIDAbella** Wikimedia Commonsissa

* AIDAbella AIDA Cruisesin verkkosivuilla (saksaksi)
**Khedrolioi** (m.kreik. Χεδρόλιοι) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Traakiassa, nykyisellä Chalkidikín niemimaalla Kreikassa. Sen tarkkaa sijaintia ei tunneta, ei edes sitä sijaitsiko se antiikin aikana Khalkidikeksi kutsutulla alueella vai muulla alueella Khalkidikesta nimensä saaneella nykyisellä Chalkidikín niemimaalla.

Myöskään Khedrolioin historiasta ei tiedetä käytännössä mitään. Kaupungin tiedetään olleen olemassa poliksena suuren osan klassista kautta ja oletettavasti vielä hellenistisen kauden alussa vuonna 323 eaa. Klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Khedrolioi kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja se esiintyy liiton verotusluetteloissa vuosina 448/447–433/432 eaa. Se saattoi kapinoida Ateenaa vastaan vuonna 432 eaa.

Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä *Khedrolios* (Χεδρόλιος) tai *Hedrolios* (Ἑδρόλιος).

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Hansen, Mogens Herman & Nielsen, Thomas Heine: "566 Chedrolioi", *An Inventory of Archaic and Classical Poleis*. An Investigation Conducted by The Copenhagen Polis Centre for the Danish National Research Foundation. Oxford: Oxford University Press, 2004. ISBN 0-19-814099-1.
2. ↑  Chedrolioi *Pleiades*. Viitattu 1.6.2020.
**M/S Aallotar** oli suomalainen moottorirahtilaiva joka upposi 30. elokuuta 1939 Juutinraumassa Trelleborgin lähellä törmättyään yhteen toisen laivan kanssa. Onnettomuudessa hukkui kolme laivan miehistön jäsentä. Laivan omisti taivassalolainen Iisakki Lindström ja sen kotisatama oli Uusikaupunki. [1][2]

300 tonnin kantoinen M/S Aallotar oli kipsilastissa matkalla Tanskasta Stevensenin satamasta Suomeen Kotkaan kun se törmäsi keskiviikkoiltana 30. elokuuta yhteen suomalaisen, puutavaralastissa Kemistä Plymouthiin Englantiin matkalla olleen höyrylaivan S/S Dagnyn kanssa. Laiva sai niin pahoja vaurioita että se upposi heti. Laivan 11 hengen miehistöstä hukkuivat perämies, konemestari ja rasvari.[1][2]

M/S Aallottaren oli rakentanut 1916 S. Groth Ruotsin Sjötorpissa muuttamalla 1884 rakennettu rautarunkoinen höyrylaiva Bjälbo moottorialukseksi. Laivan pituus oli 31,7 metriä, leveys 7,3 metriä ja syväys 3 metriä. Laivassa oli 80 hevosvoiman dieselmoottori. Laiva oli ruotsalaisessa ja tanskalaisessa omistuksessa Hans-nimisenä ennen kuin se myytiin 1924 Suomeen. [2]

Lähteet
-------

1. 1 2  Suomalainen laiva upposi Juutinraumassa, Käkisalmen Sanomat 31.08.1939, nro 98, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
2. 1 2 3  Wrecksite.eu : M/S Aallotar (+1939)
Linnanpuisto ja Hämeen linna.
**Linnanpuisto** on puisto Hämeenlinnassa Linnanniemen kaupunginosassa. Puisto on saanut nimensä sen pohjoispuolella sijaitsevasta Hämeen linnasta ja tunnetaan suosittuna vapaa-ajanviettopaikkana.

Idässä Linnanpuisto rajoittuu Vanajaveteen, lännessä Tampereentiehen ja etelässä Koilliskulman puutalokortteleihin. Linnanpuiston halkaisee Lyseon yläkoululta linnalle kulkeva mukulakivinen Kustaa III:n katu. Puiston itälaidalla sijaitsee samaan puistoalueeseen kuuluva Eino Leinon puisto.

Linnanpuisto on vanhimmalta osaltaan peräisin kaupungin ensimmäisestä asemakaavasta, jonka laati Axel Magnus Arbin vuonna 1777. Vielä 1600-luvulla alue oli ollut alavaa vesijättömaata. Nykyiset puuistutuksensa puisto sai 1940-luvulla. Linnanpuistossa järjestetään kesäisin monenlaisia tapahtumia, kuten Wanaja Festival ja Hämeen keskiaikafestivaali.

Lähteet
-------

1. 1 2  Hämeenlinnan kaupungin karttapalvelu Hämeenlinnan kaupunki. Viitattu 17.12.2018.
2. ↑  Linnanpuisto Hämeenlinnan kaupunki. Viitattu 17.12.2018.
**Predator: Concrete Jungle** on Eurocomin kehittämä peli PlayStation 2- ja Xbox konsoleille. Pelissä ohjataan Predatoria kenen pitää ansaita kunniaa tappamalla ihmisiä jotka ovat varastaneet hänen teknologiaansa. Peli sijoittuu 1930- ja 2030-luvuille.

Peli on nimetty Dark Horse Comicsin ensimmäisen Predator-numeron mukaan, peli ja sarjakuva eivät kuitenkaan jaa samaa juonta

Juoni
-----

Peli alkaa vuodesta 1930 New Way Cityssä. Predator väijyy ja tappaa roistojengin johtajan Bruno Borgian ja hänen jengiläisiään jotka ovat sodassa Irlantilaisjengiä vastaan. Borgian vaimo Isabella ampuu Predatoria silmään veren lentäen Isabellan ja hänen poikansa päälle. Predator pakenee hätäisesti jättäen jälkeensä varusteitaan. Kun Predator on melkein jo aluksensa luona, lasikatto jonka päälle hän hyppää, romahtaa. Pudotus vaurioittaa Predatoria vakavasti. Predator käynnistää aluksensa itsetuhon muttei kuitenkaan itse kuole räjähdyksessä. Koska Predator paljasti lajinsa olemassaolon ihmisille, hänen klaaninsa karkottaa hänet sadaksi vuodeksi vähillä varusteilla planeetalle joka kuhisee Alieneita. Sata vuotta myöhemmin nyt Scarfaceksi itseään kutsuvalle Predatorille tarjotaan mahdollisuutta ansaita kunniansa takaisin.
**Klalid Yafai** (s. 11. kesäkuuta 1989) on englantilainen kärpässarjan nyrkkeilijä ja hallitseva WBA-liiton maailmanmestari.

Amatööriura
-----------

Amatöörinä Yafai edusti Englantia kesäolympialaisissa 2008 häviten puolivälierissä Kuubaa edustaneelle Andry Laffitalle.

Ammattiura
----------

Yafai aloitti ammattilaisuransa vuonna 2012. Ensimmäisen merkittävän ottelun Yafal otteli vuonna 2014. Ottelussa Yafai tyrmäsi Yaqub Kareemin vartaloiskulla kolmannessa erässä. Toinen vuonna 2014 käyty merkittävä ottelu oli Everth Bricenoa vastaan. Yafai kaatoi ottelun aikana Bricenon kolmesti maahan, mutta irlantilainen nousi joka kerta ylös ja ottelu päättyi Yafain selkeään pistevoittoon. Vuonna 2016 Yafai otteli pienen WBA Intercontinental -liiton mestaruudesta Dixon Floresia vastaan tyrmäten tämän ottelun ensimmäisesä erässä. WBA-liiton mestariksi Yafai nousi voittamalla painoluokkaan liian painavan Luis Concepcionin kaikin tuomariäänin.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* boxrec.com

|  |  |
| --- | --- |
| Edeltäjä:**Luis Concepcion** | **WBA liiton kärpässarjan maailmanmestari**10. joulukuuta 2016 -

 |
Type 74
**Type 74** (jap. 74式戦車 *nana-yon-shiki-sensha*) oli Mitsubishi Heavy Industries valmistama Japanin itsepuolustusvoimien taistelupanssarivaunu, jonka tuotanto alkoi 1974 pienimuotoisesti. Tuotantosarjat muodostuivat pieniksi, mikä kasvatti vaunuyksilön kappalehintaa. Vaunualusta toimi myöhempänä myös Type 87:n runkona.

Type 74:n panssarivaunuissa oli suojaus kemiallisia, biologisia ja ydinaseita vastaan. Varustukseen sisältyivät myös laser-etäisyysmittari ja tietokoneohjattu tulenosoitus. Vaunu suunniteltiin Japanin vuoristoisiin olosuhteisiin, joten siinä oli hydropneumaattinen jousitusjärjestelmä, jolla voitiin vakauttaa vaunua ammuntatilanteessa ja laajentaa korotuskulmia.

Vaunussa oli kolmen hengen miehistö, johtaja, ajaja sekä ampuja. Pääaseena oli 105 mm kanuuna, jota täydensivät 7,62 mm vaunukonekivääri, 12,7 mm ilmatorjuntakonekivääri ja 2x3 suojasavunheitintä. V-10 dieselmoottori antoi 720 hv tehon (536 kW).

Lähteet
-------

* Trewhitt, Philip: *Panssarivaunut ja panssaroidut ajoneuvot*, Karisto Oy, Hämeenlinna, 2009, suom. Petri Kortesuo ISBN 978-951-23-5145-9 (s. 92)

### Viitteet

1. 1 2 3  Trewhitt: s. 92

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Type 74 (panssarivaunu)**.
* (Luettu 5.10.2013)
* (Luettu 5.10.2013)
* (Luettu 5.10.2013)
**Inopoksen talo** on nimitys, jota käytetään eräästä antiikin aikaisesta yksityistalosta Deloksen saarella Kreikassa. Sen rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde.

Inopoksen talon raunioita.
Inopoksen talo rakennettiin hellenistisellä kaudella noin 100-luvulla eaa. Se sijaitsee Kýnthos-vuoren länsirinteessä Deloksen teatterin koillispuolella. Talo on saanut nimensä siitä, että se sijaitsi Kýnthoksen länsipuolella virranneen Inopos-joen varrella. Talon lähellä oli suuri Inopoksen vesisäiliö, johon joen vettä kerättiin. Alueella olleita rakennuksia kutsutaan yhdessä Inopoksen kortteliksi. Talon länsipuolella sijaitsi niin kutsuttu Hermeen talo ja itäpuolella Syyrialaisten jumalten pyhäkkö.

Lähteet
-------

1. 1 2  Stillwell, Richard & MacDonald, William L. & McAllister, Marian Holland (toim.): "Delos, Greece", *The Princeton Encyclopedia of Classical Sites*. Princeton, N. J.: Princeton University Press, 1976. Teoksen verkkoversio.
2. 1 2  District of Inopos Delos Tours. Viitattu 24.10.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Inopoksen talo** Wikimedia Commonsissa
Aulus Persius Flaccus.
**Aulus Persius Flaccus** (34–62) oli roomalainen runoilija ja satiirikko. Hänen elinaikaansa kutsutaan roomalaisen kirjallisuuden hopea-ajaksi ja samaan aikaan elivät myös Martialis ja Juvenalis.

Elämä
-----

Persius oli kotoisin etruskilaisesta Volaterraesta, mutta jäi nuorena orvoksi ja muutti Roomaan. Roomassa hän asui tätinsä ja sisarensa kodissa. Hän sai hyvän kasvatuksen johon kuului tutustuminen stoalaisuuteen, joka teki häneen suuren vaikutuksen. Heikko terveys vaivasi Persiusta läpi elämän ja se esti häntä heittäytymästä villiin ja vapaaseen taiteilijaelämään. 

Persiuksen opettajat Cornutus ja Caesius Bassus julkaisivat hänen varhaisen kuolemansa jälkeen Persiuksen ainoan teoksen, *Saturae*. Teos koostuu kuudesta satiirista, joissa Persius arvostelee aikansa kirjallista muotia ja yleistä rappiota. Persius käyttää runoissaan taitavasti sarkasmia ja kekseliäitä kielikuvia, ja roomalaisen satiirin perinteitä noudattaen runojen lopussa on aina moraalinen opetus. Teos oli suuressa suosiossa keskiajalla.

Persiusta on kritisoitu siitä, että hänen runonsa ovat pelkkiä siveellisyyssaarnoja ja että niistä puuttuu sovittelevuus ja humoristisuus. Häntä on pidetty pikkuvanhana kirjatoukkana joka ei ole oikein saanut omakohtaista kokemusta aiheestaan josta tekee satiiria. Toisaalta hänen ideoitaan ja aihevalintojaan on kehuttu.

Lähteet
-------

1. ↑  Grimberg, C.: Kansojen historia, osa 6, Rooma, s. 185-186
2. ↑  Grimberg, C.: Kansojen historia, osa 6, Rooma, s. 186
3. ↑  Grimberg, C.: Kansojen historia, osa 6, Rooma, s.186
**Länsi-Suomen Huoltorykmentti** (lyhenne LSHR) oli Puolustusvoimiin kuuluvan Maavoimien materiaalilaitokseen toimialueensa huollon järjestelyistä vastaava joukko-osasto. Se perustettiin vuoden 2008 alussa. Samassa yhteydessä lakkautettiin itsenäisinä joukko-osastoina toimineet kolme varikkoa: Ajoneuvovarikko (AjonV, aikaisemmin Kuljetusvarikko ja Kuljetusvälinevarikko) Nokialla sekä Talousvarikko (TalV) Hämeenlinnassa. Rykmentti lakkautettiin 31. joulukuuta 2014 osana puolustusvoimien logistiikkajärjestelmän uudelleenjärjestämistä.

Joukko-osaston palveluksessa eri puolella Suomea oli noin 440 henkilöä ja se oli samalla neljästä huoltorykmentistä suurin.

Organisaatio ja tehtävät
------------------------

Rykmentin esikunta sijaitsi Hämeenlinnassa Myllymäessä. Esikunnan lisäksi joukko-osastoon kuuluivat Järjestelmäkeskus (JärjKesk/LSHR), Varasto-osasto (Vsto-os/LSHR) sekä joukkoyksikkönä aikaisemmin itsenäisenä joukko-osastona toiminut Talousvarikko.

Esikunta jakautui hallinto- ja huolto-osastoihin. Joukko-osaston viimeisenä komentajana toimi eversti Topi Paloharju, jonka edeltäjä vuoden 2011 loppuun oli eversti Timo Kakkola. Esikuntapäällikkönä (2012–) oli komentaja Ismo Rairama, jota edelsi everstiluutnantti Teemu Ruuskanen.

Järjestelmäkeskus oli rykmentin joukkoyksikkö, jonka tehtäviä olivat ajoneuvo- ja elektroniikka-alan järjestelmien valtakunnallinen tekninen elinjakson hallinta ja elektronisen sodankäynnin järjestelmien 2-tason kunnossapito.

Varasto-osastoon kuului useita varastoja muun muassa Tammelan Letkulla (entinen Tammelan Aluevarasto), Turussa, Orimattilan Uudessakylässä Kuivannossa (entinen Uudenkylän Aluevarasto), Lahdessa ja Ilmajoen Tuomikylässä.

Varasto-osaston varastoissa varastoitiin keskeisin osa maavoimien materiaalista. Aluevarastot kuuluivat ennen huoltorykmenttien perustamista sotilasläänien tai sotilaspiirien alaisuuteen, kuten Tammelan Aluevarasto Hämeen Sotilasläänin esikunnalle.

Talousvarikko vastasi koko puolustusvoimien kenttämajoitus- ja muonitusmateriaalista, vesihuollon järjestelmistä sekä vaatetuksesta. Viimeksi mainittuja tehtäviä hoitavat Säkylän ja Mikkelin tuotantolaitokset (entiset vaatetuskorjaamot) kyseisissä varuskunnissa. Sodankylän tuotantolaitos on lakkautettu ja sen korjaus- ja pesulatoiminta on ulkoistettu Comforta Oy:lle.

Lähteet
-------

* Länsi-Suomen Huoltorykmentti Puolustusvoimien sivuilla[vanhentunut linkki]

### Viitteet

1. ↑  Puolustusvoimien logistiikkajärjestelmän uudelleenjärjestäminen (.pdf) (Kohta 3.1) *defmin.fi*.  4.7.2013. Puolustusministeriö. Viitattu 20.3.2015.
Khalid Yasin
**Khalid Yasin** eli šeikki Khalid Yasin (s. 1946 Harlem, New York, Yhdysvallat*lähde?*) on syntyjään yhdysvaltalainen kristitty ja nykyisin muslimi ja islamin opettaja. Hän kääntyi islamin uskoon 1960-luvulla.*lähde?*

Yasin on tullut tunnetuksi ympäri maailman erityisesti ei-muslimeille suunnatuista islamia koskevista luennoista. Hän on lisäksi suosittu nuorempien muslimien joukossa.

Yasin on viettänyt pitkähköjä aikoja ainakin Britanniassa, Australiassa ja Hollannissa. Yasin on naimisissa, ja hänellä on 12 lasta.*lähde?*

Yasin ja media
--------------

Yasin esiintyy aktiivisesti julkisuudessa ja on herättänyt myös paljon arvostelua ja korkean profiilin debattia, jopa maitten korkeinta johtoa myöten. Häntä näkyvästi arvosteleviin poliitikkoihin kuuluvat esimerkiksi Australian aiempi pääministeri John Howard ja Alankomaiden oikeistopuolueen johtaja Geert Wilders.

Yasinia on pidetty radikaalin islamin edustajana, ja erityisesti Australiassa hänen on väitetty lausuneen paljon länsimaisten arvojen kanssa ristiriidassa olevia opetuksia.

Lähteet
-------

1. 1 2  De vreemdeling: Khalid Yasin  20.10.2010. VPRO. Viitattu 11.12.2011. (hollanniksi)
2. 1 2  Sheik calls Prime Minister's comments inflammatory  24.7.2005. SMF. Viitattu 11.12.2011. (englanniksi)
3. 1 2  UK to shift anti-terror strategy *BBC News*.  16.2.2009. Viitattu 11.12.2011. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Khalid Yasinin kotisivut
**Mitchell Duke** (s. 18. tammikuuta 1991 Liverpool, Uusi Etelä-Wales) on australialainen jalkapalloilija. Hän on pelannut kotimaansa lisäksi Saudi-Arabian ja Japanin sarjoissa. Hän pelasi Australian maajoukkueessa ensimmäisen kerran vuonna 2013.

Seurajoukkueura
---------------

Duke on edustanut Australian A-Leaguessa Central Coast Marinersia ja Western Sydney Wanderersia. Ensin mainitussa hän voitti liigamestaruuden vuonna 2013. Hän edusti Japanissa Shimizu S-Pulsea vuosina 2015–2018 ja Saudi-Arabiassa Al-Taawounia vuosina 2020–2021. Hän on pelannut jälleen Japanissa Fagiano Okayaman joukkueessa elokuusta 2021 alkaen.

Maajoukkueura
-------------

Duke debytoi Australian maajoukkueessa heinäkuussa 2013. Neljän ensimmäisen maaottelunsa jälkeen hän oli poissa maajoukkueesta lähes kuusi vuotta ja teki paluun kesäkuussa 2019. Hän on pelannut ennen vuoden 2022 MM-kilpailuja 21 maaottelua ja tehnyt niissä kahdeksan maalia. Hän teki ensimmäiset kaksi maaliaan Itä-Aasian mestaruuskilpailuissa 2013, ensimmäisen Japania ja toisen Kiinaa vastaan. Vuonna 2021 hän teki MM-karsintaotteluissa viisi maalia, joista kaksi Taiwania vastaan sekä yhden Kiinaa, yhden Omania ja yhden toisessa ottelussa Kiinaa vastaan. Kahdeksannen maaottelumaalinsa Duke teki syyskuussa 2022 ystävyysottelussa Uutta-Seelantia vastaan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Mitchell Duke Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
2. ↑  National Football Teams

Australian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2022
1 Ryan |
2 Degenek |
3 Atkinson |
4 Rowles |
5 Karačić |
6 Tilio |
7 Leckie |
8 Wright |
9 Maclaren |
10 Hrustic |
11 Mabil |
12 Redmayne |
13 Mooy |
14 McGree |
15 Duke |
16 Behich |
17 Devlin |
18 Vukovic |
19 Souttar |
20 Deng |
21 Kuol |
22 Irvine |
23 Goodwin |
24 King |
25 Cummings |
26 Baccus |
Valmentaja Arnold
**Manhunt** (*Cane arrabbiato*) on Fabrizio De Angelisin ohjaama italialainen lännenelokuva vuodelta 1984. Sen pääosissa näyttelevät Ethan Wayne, Henry Silva, Bo Svenson ja Ernest Borgnine.

Juoni
-----

Ethan Wayne esittää nimetöntä cowboyta nykypäivän Arizonassa. Hän ostaa kaksi hevosta markkinoilta, mutta hänet pidätetään varkaudesta, koska hänellä ei ole hevosista ostotodistusta. Hänet tuomitaan vankeuteen, josta hän pakenee ja alkaa epätoivoisesti etsiä miestä, joka myi hänelle hevoset.

Vastaanotto
-----------

*Video-oppaassa* vuodelta 1994 Bello Romano piti *Manhuntia* lähes katsomisen arvoisena muutaman veteraaninäyttelijän roolin takia. Hän antoi elokuvalle kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota "keskinkertainen".

Lähteet
-------

1. ↑  Romano, Bello (toim.): *Video-opas 95, Yli 8500 elokuvaa, 2000 uutuutta*. WSOY, 1994. ISBN 951-0-19839-0.

Aiheesta muualla
----------------

* *Manhunt (elokuva)* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* *Manhunt (elokuva)* Elonetissä.
**Urs Zimmermann** (s. 29. marraskuuta 1959 Mühledorf, Solothurnin kantoni, Sveitsi) on sveitsiläinen maantiepyöräilijä.

Zimmermann kuului Sveitsin joukkueeseen, joka saavutti Goodwoodin MM-kilpailuissa 1982 hopeaa amatöörien 100 kilometrin joukkueaika-ajossa. Hän aloitti ammattilaisuransa Cilo-Aufina-tallissa 1983–1984, edusti Carreraa 1985–1989, 7 Eleven-Hoonvedia 1990, Motorolaa 1991 ja 1992 sekä Ziegler-Elviaa 1992.

Zimmermann sijoittui Greg LeMondin ja Bernard Hinault'n jälkeen kolmanneksi Ranskan ympäriajossa 1986. Hän oli Andrew Hampstenin ja Erik Breukinkin jälkeen kolmas Italian ympäriajossa 1988. Hän voitti vuonna 1984 Sveitsin ympäriajon kahden minuutin ja 18 sekunnin erolla Acácio da Silvaan ja vuonna 1986 Dauphine Liberen kolmen minuutin 15 sekunnin erolla ennen Ronan Penseciä. Hän voitti maantieajon Sveitsin-mestaruuden 1986.

Saavutuksia
-----------

Lähteet: Pro Cycling Stats, Cycling Archives

1982
MM-kilpailut, amatöörien 100 km joukkueaika-ajo, hopeaa
1984
GP Lugano, toinen
Sveitsin ympäriajo, kokonaiskilpailun voitto
1985
Italian ympäriajo, 7. etapilla toinen
Coppa Agostoni, kolmas
Giro del Piemonte, toinen
1986
Pariisi–Nizza, kokonaiskilpailussa toinen
Critérium International, kokonaiskilpailun ja 2. etapin voitto
Dauphine Libere, kokonaiskilpailun voitto
Sveitsin ympäriajo, kokonaiskilpailussa neljäs
Maantieajon Sveitsin-mestaruus
Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa kolmas, 17. etapilla toinen, 13. ja 18. etapilla kolmas
Giro del Lazio, voitto
1988
Giro del Trentino, kokonaiskilpailun ja 1. etapin voitto
Tour de Romandie, kokonaiskilpailussa kolmas, 4b. etapin voitto
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa kolmas, 15. ja 19. etapilla toinen, 6. etapilla kolmas
1989
Tour de Romandie, kokonaiskilpailussa viides
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa kuudes
1990
Giro del Friuli, toinen

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Urs Zimmermann *procyclingstats.com*. Viitattu 14.12.2021. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Urs Zimmermann *cyclingarchives.com*. Viitattu 14.12.2021. (englanniksi)
3. ↑  1986 » 73rd Tour de France(SPP) *procyclingstats.com*. Viitattu 14.12.2021. (englanniksi)
4. ↑  1988 » 71st Giro d'Italia *procyclingstats.com*. Viitattu 14.12.2021. (englanniksi)
5. ↑  1984 » 48th Tour de Suisse (SPP) *procyclingstats.com*. Viitattu 14.12.2021. (englanniksi)
6. ↑  1986 » 38th Critérium du Dauphiné Libéré (SPP) *procyclingstats.com*. Viitattu 14.12.2021. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
| "Manic Monday"The Bangles |
| --- |
|  |
| Singlen tiedot |
|  B-puoli | "In a Different Light" |
|  Julkaistu | 1985 |
|  Tyylilaji | pop |
|  Kesto | 03.03 |
|  Levy-yhtiö | Columbia Records |

**Manic Monday** on yhdysvaltalaisen pop-yhtye The Banglesin single vuodelta 1985. Kappaleen sävelsi ja sanoitti Prince nimimerkillä Christopher. Singlen b-puolena on Susanna Hoffsin ja Vicki Peterson kirjoittama "In a Different Light". Seitsentuumaisen singlen ohella "Manic Monday" julkaistiin 12-tuumaisena maxisinglenä, jonka b-puolena ovat teokset "Going Down to Liverpool" ja "Dover Beach". "Manic Monday" julkaistiin myös The Banglesin toisen studioalbumin *Different Light* avausraitana.

Prince kirjoitti "Manic Mondayn" alkuaan yhtyeelle Apollonia 6, joka oli koottu elokuvaa *Purple Rain* varten. Lyhytikäiseksi jääneen yhtyeen jäsenet olivat Apollonia Kotero, Brenda Bennett ja Susan Moonsie. The Banglesin uudelleen tulkitsemana kappaleesta tuli menestys ja yhtyeen läpimurtosingle. Se nousi Yhdysvalloissa, Britanniassa ja Saksassa listakakkoseksi. Teosta on verrattu The Mamas & the Papas -yhtyeen kappaleeseen "Monday, Monday".

"Manic Mondayn" sävellaji on D-duuri ja sointukulku on D–A7–G–D–A7–G. Laulun kertojaminä herää maanantaihin kesken unen, jossa hän suuteli Valentinoa kristallinsinisen virran varrella. Töissä on oltava kello yhdeksältä ja kertoja toivoo, että olisi sunnuntai, joka on hänen kiireetön viikonpäivänsä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Bangles – Manic Monday *Discogs.com*. Viitattu 2.7.2023. (englanniksi)
2. ↑  Bangles – Different Light *Discogs.com*. Viitattu 2.7.2023. (englanniksi)
3. ↑  Manic Monday by Bangles *Songfacts.com*. Viitattu 2.7.2023. (englanniksi)
4. ↑  Bangles : Manic Monday *Offiziellecharts.de*. Viitattu 2.7.2023. (saksaksi)
5. ↑  Greenwald, Matthew: Manic Monday : Bangles *Allmusic.com*. Viitattu 2.7.2023. (englanniksi)
6. ↑  Manic Monday Chords by The Bangles *Tabs.ultimate-guitar.com*. Viitattu 2.7.2023. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Chordify.net: Manic Monday
* Far Out: Why did Prince give away 'Manic Monday'?

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Manic Monday 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz release group

 |

 |
**Urs Räber** (s. 28. marraskuuta 1958 Grindelwald, Sveitsi) on sveitsiläinen uransa lopettanut alppihiihtäjä, joka kilpaili pääasiassa syöksylaskussa. Hän edusti aktiiviurallaan Skiclub Wilderswil/Grindelwald -seuraa

Räber kilpaili maailmancup-tasolla vuosina 1979–1984. Hän voitti syöksylaskun maailmancupin kokonaiskilpailun kaudella 1983–1984 ja sijoittui viidenneksi 1982–1983. Maailmancupin yhteiskilpailussa hän oli seitsemäs kaudella 1983–1984. Hän voitti syöksylaskussa kaksi maailmancupin osakilpailua, oli kaksi kertaa toinen ja kaksi kertaa kolmas.

Räber sijoittui olympialaisten syöksylaskussa 18:nneksi Lake Placidissa 1980 ja jaetulle viidennelle sijalle Sarajevossa 1984.

Palkintosijat maailmancupin osakilpailuissa
-------------------------------------------

|
|  |
| Päivä | Kilpailupaikka | Laji | Sijoitus |
| 20. joulukuuta 1982 | Italia Val Gardena | syöksylasku | 3. |
| 21. tammikuuta 1983 | Itävalta Kitzbühel | syöksylasku | 2. |
| 22. tammikuuta 1983 | Itävalta Kitzbühel | syöksylasku | 2. |
| 18. joulukuuta 1983 | Italia Val Gardena | syöksylasku | 1. |
| 7. tammikuuta 1984 | Sveitsi Laax | syöksylasku | 1. |
| 2. helmikuuta 1984 | Italia Cortina d'Ampezzo | syöksylasku | 2. |

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Urs Räber *sports-reference.com*.  Arkistoitu 7.10.2012. Viitattu 28.10.2012. (englanniksi)
2. 1 2  Urs Räber Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
Mani Prasad
**Mani Prasad** (s. 1930) on intialainen klassinen laulaja. Hän edustaa Kirana gharanaa eli Kiranan koulukuntaa.

Prasadin isä oli laulaja Sukhdev Prasad, joka oli saanut oppinsa Abdul Karim Khanilta ja Abdul Wahid Khanilta. Prasad tutustui musiikkiin käymällä isänsä mukana tämän esiintymisissä. Hän sai opetusta isoisältään Shakti Lalilta ja myöhemmin sukulaismiehiltään Shankar Lalilta sekä Gopal Prasadilta. Prasad on tehnyt yhteistyötä muiden muassa Lata Mangeshkarin kanssa.

Prasad on työskennellyt opettajana oppilaitoksissa Mumbaissa ja Karnatakassa. Hänen oppilaidensa joukossa oli Savita Devi. Hän on kouluttanut myös osallistujia lahjakkuuksienetsintäohjelmiin, kuten *Star Voice of Indiaan*.

Lähteet
-------

1. ↑  Search Films, Videos Library of Congress
2. 1 2 3  In tune with the times The Hindu
3. ↑  Biography: Savita Devi Kamat Research Database


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Vetopuhallin** on höyryveturin nokikaapissa oleva metallinen, ylöspäin kapeneva putki jonka alapäähän on sijoitettu sylinterien poistohöyryputkien päät.

Putken yläpuolella on suoraan savupiippuun johtava, hiukan väljempi metalliputkesta tehty niin ikään ylöspäin kapeneva vetosuppilo. Näiden putkien välillä on tarkkaan mitattu aukko. Poistohöyry kohoaa paineen johdosta pitkin putkea ja edelleen vetosuppiloon ja savupiipusta ulos eli pienimmän vastuksen tietä, mutta koska kavennus lisää vastusta niin virtausnopeus nousee ja täten ns. ejektori-ilmiön johdosta syntyvä veto pyrkii muodostamaan nokikaappiin tyhjiötä joka puolestaan säätelee tuliputkien vetoa suurin piirtein itsetoimivasti poistuvan höyryn määrän eli käyttötarpeen mukaan. 

LWR6 -veturin nokikaappi avattuna huoltoa varten; alhaalla sylintereistä tulevat poistohöyryputket, niiden yhdyspisteessä vetopuhallin jonka yläpuolella piippuun johtava vetosuppilo. Väliin jäävä ohut putki on apulietsoin.
Tussahtelevat äänet, jotka kuuluvat höyryveturin lähtiessä liikkeelle ovat juuri vetopuhaltimen poistohöyrypurkauksia. Ne saavat vaihtelevan kaikupohjan nokikaapista ja savupiipusta, mikä piippujen eri tavoin kulumalla muotoutuneista sisuksista johtuen aiheuttaa osaltaan sen, että jokaisen höyryveturin ääni on yksilöllinen.

Koska järjestelmä toimii vain valtaventtiilin auki ollessa, on olemassa myös höyryllä toimiva käsiohjauksinen apulietsoin eli sutari jolla vetoa voidaan lisätä myös veturin seistessä, mikä on tarpeen mm. rakennettaessa tulipesällistä liikkeelle lähtöä varten.

Lähteet
-------

* Mikko Ivalo: Höyryveturit ja niiden hoito
**Vetoraha** (ruots. *vadepenning*) oli 1734–1965 Suomessa käytössä ollut rahasumma, joka maksettiin alioikeuden tuomarille haluttaessa hakea muutosta alioikeuden riita-asiassa antamaan lopulliseen päätökseen hovioikeudesta. Veto oli määrämuotoinen tyytymättömyyden ilmoittamistapa ja muutoksenhakukeino. 

Vetorahan suuruus oli aluksi 3 taaleria, vuodesta 1926 lähtien 50 markkaa ja vuodesta 1963 lähtien 50 penniä vuoteen 1965 saakka, jolloin vetoraha kokonaan poistettiin.

Vetorahasta säädettiin oikeudenkäymiskaaren 25 luvussa. Vetorahan maksamisesta saattoi saada vapautuksen varattomuuden perusteella ja vuodesta 1956 lähtien silloin, kun asianosaiselle myönnettiin maksuton oikeudenkäynti.

Katso myös
----------

* Veto
* Nostoraha

Lähteet
-------

1. ↑  Otavan iso tietosanakirja, Otava 1960–1965
2. ↑  Uusi tietosanakirja, Tietosanakirja oy 1960–1966
3. ↑  Pentti Ahmas: Oikeudenkäynnin yhdenmukaistaminen 1800-luvulla (PDF) *Väitöskirja*.  10.6.2005. Helsinki:  Helsingin yliopisto. Viitattu 14.8.2013. [vanhentunut linkki]
4. ↑  Asetus 21/1868
5. ↑  Laki 212/1955
Egyptin hallitsijan Ptolemaios X:n muotokuva.
**Ptolemaios X Aleksandros I** (m.kreik. Πτολεμαῖος Ἀλέξανδρος) oli Egyptin kuningas vuodesta 110 eaa. vuoteen 109 eaa. sekä vuodesta 108 eaa. vuoteen 88 eaa.

Hänen isänsä oli Ptolemaios VIII ja äitinsä Kleopatra III. Vuonna 110 eaa. hänestä tuli kuningas mutta hänen äitinä oli kanssahallitsija, kun kanssahallitsija äiti oli syrjäyttänyt hänen veljensä Ptolemaios IV:n. Kuitenkin Ptolemaios IX syrjäytti Ptolemaios X:n vuonna 100 eaa. 

Vuonna 107 eaa. hän tuli uudelleen kuninkaaksi äitinsä ollessa uudelleen kanssahallitsijan. Vuonna 101 eaa. hänen äitinsä kuoli ja tämän jälkeen hän hallitsi yksi tai serkkunsa/vaimonsa Berenike III:n kanssa.

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Edeltäjä:**Ptolemaios IX** | **Egyptin faarao**Ptolemaiosten hallitsijasuku | Seuraaja:**Ptolemaios XI** |

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
**Manicouagan** on noin 560 kilometriä pitkä Saint Lawrencen sivujoki Québecin provinssissa Kanadassa. Sen nimi on peräisin montagnais’n kielestä ja tarkoittaa luultavasti ’missä on kaarnaa’ (intiaanikanoottien valmistukseen). Joen valuma-alue on lähes 46 000 neliökilometriä laaja ja maisemaltaan kallioinen ja metsäinen.

Manicouagan saa alkunsa Keski-Québecistä läheltä Labradorin rajaa, josta se virtaa etelään ja laskee meteoriitin synnyttämään rengasmaiseen Manicouaganjärveen. Sieltä se jatkaa matkaansa etelään ja yhtyy lopulta Saint Lawrencen estuaariin lähellä Baie-Comeaun pikkukaupunkia.

Jokea pitkin on jo pitkään kuljetettu puutavaraa sen suulla sijaitseville sellu- ja paperitehtaille. Sen varrelle on rakennettu useita suuria vesivoimaloita, joiden tuottamaa sähköä siirretään myös Gaspén niemimaalle Saint Lawrencen pohjaan laskettua kaapelia pitkin.

Vesivoimala Manic-5.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Rivers (Rivers Flowing into the Atlantic Ocean) *The Atlas of Canada*. Natural Resources Canada.  Arkistoitu 29.3.2012. Viitattu 24.11.2010. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Francis, Daniel: Manicouagan, Rivière *The Canadian Encyclopedia*. Historica-Dominion.  Arkistoitu 29.8.2007. Viitattu 24.11.2010. (englanniksi)
3. ↑  Evans, David: Manicouagan, Réservoir *The Canadian Encyclopedia*. Historica-Dominion.  Arkistoitu 3.5.2006. Viitattu 24.11.2010. (englanniksi)
Vetlugan vaakuna vuodelta 1779.
**Vetluga** (ven. Ветлу́га) on kaupunki Nižni Novgorodin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Volgan sivujoen Vetlugan rannalla 230 kilometriä Nižni Novgorodista koilliseen. Kaupunki on Vetlugan piirin keskus. Asukkaita on 9 400 henkeä (vuonna 2005).

1600-luvun alussa paikalla oli Šulepnikovon kylä, joka kirkon rakentamisen jälkeen sai nimen Verhneje Voskresenje. Vuonna 1778 siitä tuli Vetlugan kaupunki. Nykyään kaupungissa on lähinnä elintarviketeollisuutta.

Lähteet
-------

* *Goroda Rossii: entsiklopedija*, s. 70. Moskva: Bolšaja Rossijskaja Entsiklopedija, 1994. ISBN 5-85270-026-6.

Aiheesta muualla
----------------

* Vetlugan kaupungista kertova sivusto (venäjäksi)
* Zemlja vetlužskaja -paikallislehden sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)

**Nižni Novgorodin alueen kaupungit**
Nižni Novgorodin alueNižni Novgorodin alue
**Hallinnollinen keskus: Nižni Novgorod**  

Arzamas | Balahna | Bogorodsk | Bor | Gorbatov | Gorodets | Dzeržinsk | Knjaginino | Kstovo | Kulebaki | Lukojanov | Lyskovo | Navašino | Pavlovo | Pervomaisk | Perevoz | Šahunja | Sarov | Semjonov | Sergatš | Tškalovsk | Uren | Vetluga | Volodarsk | Vorsma | Vyksa | Zavolžje
**Salomiehikkälän työväentalo** sijaitsee Miehikkälän Salomiehikkälän kylässä.

Historia
--------

Työväentalo on rakennettu 1919, ja siihen on tehty laajennuksia vuonna 1929. Rakennus on ollut alun perin vanha maalaistalo, joka on ostettu ja siirretty paikalle vuosina 1918–1919. Työväentalo takavarikoitiin sisällissodan aikana vuonna 1918. Tällöin talo oli vielä Vehkalahden Onkamaalla mutta työväenyhdistyksen omistuksessa. Talon vapauduttua se siirrettiin nykyiselle paikalle. Talo rakennettiin talkoilla. Lainaa saatiin kulkukauppias Jussi Sokalta, ja se maksettiin vähitellen takaisin.

Talvisodan ja jatkosodan aikana taloon majoitettiin sotaväkeä.

Rakennus
--------

Talo on hirsirunkoinen ja vuorattu laudoilla. Talo on maalattu punaiseksi vuonna 1929. Alkuperäinen kate on ollut päre, joka mikä on vaihdettu huopaan. Sisäkatto on ollut laudoitettu vuonna 1929 rakennetussa osassa, vuonna 1963 kattoon on laitettu paneeli ja kovalevy. Talon ikkunat ja ovet on uusittu vuonna 1929. Talo on uunilämmitteinen. Ulkorakennuksessa on halkoliiteri ja käymälät.

Talossa on juhlasali näyttämöineen, ravintola, keittiö ja eteinen sekä yhden huoneen asunto.

Toimintaa työväentalolla
------------------------

Talossa on järjestetty kokouksia, nuorisotoimintaa, elokuvanäytöksiä ja urheiluharjoituksia.(1982)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Båsk-Ekholm, Katia & Häyry, Kaj: *Suomen työväentaloja koskeva selvitys*. Helsinki: Opetusministeriö, 1982.
2. ↑  Salomiehikkälän Työväentalo *seurantalot.fi*. Viitattu 16.02.2023.
*Tämä artikkeli käsittelee etunimeä. Ruotsin laivaston tykkiveneestä kerrotaan artikkelissa HMS Disa (1877).*

**Disa** on Ruotsissa ja Suomessa esiintyvä naisen etunimi. Nimi johtuu skandinaavisten kielten *utua* tai *usvaa* tarkoittavasta sanasta.

Piispa Olaus Magnus kertoo Pohjoisten kansojen historiassa Disan olleen kuningattaren, joka piti käräjiä Uppsalassa. Skandinaavisessa mytologiassa Disa oli taistelun jumalatar ja tarunomainen kuningatar. Saagojen Disa oli myös päähenkilönä Johannes Messeniuksen vuonna 1611 kirjoittamassa näytelmässä Disa.

Suomessa nimi Disa on vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 417 henkilölle, jotka kaikki ovat naisia.

Disan nimipäivä on suomenruotsalaisen kalenterin mukaan 2. helmikuuta. Ruotsissa nimipäivä on 3. helmikuuta. Aiheena nimipäivän sijoittamiseen juuri tähän ajankohtaan on ollut Uppsalassa entisaikaan helmikuun alussa pidetyt talvikäräjät, joista käytettiin nimeä *Disting*.

Tunnettuja Disa-nimisiä
-----------------------

* Disa Aspegren, o.s. Lindberg (1910–1974), suomalainen kilpauimari
* Disa Lindholm (1916–1967), suomenruotsalainen runoilija

Nimen muita merkityksiä
-----------------------

* HMS Disa (1877), Ruotsin laivaston tykkivene

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Pentti Lempiäinen: *Suuri etunimikirja*, s. 72. WSOY, 1999. ISBN 951-0-23323-4.
2. ↑  Nimipalvelu Digi- ja väestötietovirasto. Viitattu 2.2.2021.