recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Pillikemittari** (*Perizoma alchemillatum*) on keskikesän erittäin yleinen yöperhoslaji.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Pillikemittari on pienikokoinen, melko tumma mittariperhoslaji. Etusiivet ovat pohjaväriltään lähes tasaisen tummanruskeat. Etusiiven poikki mutkittelevana kulkeva ulompi poikkiviiru erottuu selvästi valkoisena, ja sen keskellä kulkeva ohut tumma juova jakaa poikkiviirun kahteen, lähes yhtä leveään osaan. Myös sisempi poikkiviiru on kaksinkertainen ja pohjaväriä vaaleampi. Aivan etusiiven kärkiosassa aaltoviirun etureuna muodostaa valkoisen, voimakkaasti mutkittelevan laikun. Siiven ulkoreunassa on lyhyitä, mustia pitkittäisiä juovia. Takasiivet ovat tasaisen harmaanruskeat ja poikkiviiru erottuu niissä heikosti. Siipiväli on 14–21 mm.

Levinneisyys ja lentoaika
-------------------------

Varsin laajalti levinnyt laji, jota tavataan koko Euroopassa ja levinneisyysalue jatkuu Siperian poikki Pohjois-Amerikkaan. Laji on tavattu jopa Islannista. Perhonen lentää kesäkuun loppupuolelta elokuun alkuun, mutta varhain alkaneina kesinä elokuussa voi lentää harvinaisen toisen sukupolven yksilöitä.

Elinympäristö ja elintavat
--------------------------

Erittäin yleinen kulttuuriympäristöjen yöperhonen, joka viihtyy niityillä, puistoissa ja pihapiireissä, mutta myös vähemmän kulttuurivaikutteilla paikoilla kuten rannoilla ja metsissä. Aikuiset perhoset lentävät erityisesti iltahämärän aikaan, käyvät ahkerasti kukilla ja tulevat kirkkaiden valojen luokse. Pohjoisessa laji lentänee myös päivällä. Kotelo on talvehtiva vaihe.

Ravintokasvi
------------

Toukka syö monien huulikukkaisten, etenkin pillikkeiden (*Galeopsis*) kukintoja ja hedelmystöjä.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. 1 2 3  Mikkola K, Jalas I, Peltonen O. 1985. Suomen perhoset. Mittarit 1. Suomen Perhostutkijain Seura. Tampereen kirjapaino Oy Tamprint. ISBN 951-99620-7-7
4. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* toukka (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q1310453
* BAMONA: Perizoma-alchemillata
* BioLib: 52787
* BOLD: 15707
* BugGuide: 25131
* CoL: 4F5VZ
* EoL: 295004
* EUNIS: 287
* Fauna Europaea: 445113
* Fauna Europaea (new): b3b0c492-3c5f-4101-a97a-9b999f5068e9
* GBIF: 1972250
* iNaturalist: 201403
* IRMNG: 10298381
* ITIS: 189236
* LepIndex: 225784
* LoB: 4423
* MONA: 7320
* NatureServe: 2.866174
* NBN: NBNSYS0000005883

 |

 |
Syklopentadienyyliallyylipalladium on esimerkki organopalladiumyhdisteestä
**Organopalladiumyhdisteet** ovat organometalliyhdisteitä, joissa on kovalenttinen sidos palladiumin ja hiilen välillä. Organopalladiumyhdisteet ovat tärkeitä katalyytteinä ja niitä esiintyy välivaiheina useissa orgaanisen kemian reaktioissa.

Ominaisuudet ja valmistus
-------------------------

Palladium esiintyy organometalliyhdisteissään hapetusluvuilla 0, +II tai +IV. Näistä tyypillisin on +II. Yksinkertaiset alkyyli- tai aryylipalladiumyhdisteet ovat suhteellisen epästabiileja ja reaktiivisia. Erityisesti palladiumin ollessa hapetusluvulla +IV on sen organometalliyhdisteille tyypillinen reaktio pelkistävä eliminaatio. Nämä yhdisteet ovat hieman stabiilimpia silloin kuin niiden lisäksi ligandina yhdisteessä on myös jokin kelatoiva ligandi esimerkiksi 2,2′-bipyridiini. Alkyyli- tai aryylipalladiumyhdisteitä voidaan valmistaa transmetallaatioreaktioilla esimerkiksi Grignard-reagensseista, palladiumkompleksien ja organohalogeenien välisillä reaktioilla ja nukleofiilien reagoidessa alkeenien ja palladiumin muodostamiin yhdisteisiin.

Organometalliyhdisteet, joissa palladium on sitoutuneena alkeeneihin tai dieeneihin ovat alkyylipalladiumyhdisteitä stabiilimpia ja niitä tunnetaan useita. Näissä yhdisteissä palladium on hapetusluvulla +II. Palladiumin ja alkeenien muodostamat organometalliyhdisteet ovat hyvin yleisiä katalyyttejä ja välituotteita orgaanisen kemian synteeseissä. Alkeenin koordinoituminen palladiumiin tekee siitä poikkeuksellisen elektrofiilisen ja nämä yhdisteet reagoivat nukleofiilien kanssa ja ne voidaan esimerkiksi alkyloida. Näitä yhdisteitä esiintyy muun muassa välituotteina Heck-reaktioissa. Ne voidaan myös hapettaa suhteellisen helposti. Esimerkiksi Wacker-prosessissa alkenyylipalladiumyhdisteet hapetetaan aldehydeiksi.

Lähteet
-------

1. 1 2  Christen M. Giandomenico: *Platinum-Group Metals, Compounds, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 19.7.2017.
2. 1 2  N. N. Greenwood & A. Earnshaw: *Chemistry of the Elements*, s. 1167–1172. 2nd Edition. Butterworth Heinemann, 1997. ISBN 0-7506-3365-4. (englanniksi)
3. 1 2  Manfred Schlosser: *Organometallics in Synthesis*, s. 1125–1208. John Wiley & Sons, 2002. ISBN 0-471-98416-7. (englanniksi)
4. 1 2  Jiro Tsuji: *Palladium Reagents and Catalysts*, s. 1–24. John Wiley & Sons, 2004. ISBN 978-0-470-02119-4. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 19.7.2017). (englanniksi)
Marie Müller, Leopold Carl Müllerin maalaus vuodelta 1866.
**Marie Müller**  (10. heinäkuuta 1847, Wien - 21. maaliskuuta 1935, Wien) oli itävaltalainen taidemaalari.Hän maalasi sekä muotokuvia, että miniatyyrejä.  

Marie Müllerin perhe oli taiteellinen. Sekä hänen sisarensa, Bertha, että veljensä Leopold olivat taiteilijoita. 

Vanhempien kuoltua jäi Müllerien sisarusparvi taloudelliseen ahdinkoon. He pääsivät taideteolliseen oppilaitokseen vuonna 1872. Taideakatemian ovet avautuivat Marie Müllerille vuonna 1880. Seuraavina vuosina Marie ja hänen sisarensa Bertha työskentelivät veljensä ateljeessa muotokuvamaalareina. 

Veli Leopold Carl tunnettiin orientalistina ja itämaisten aiheiden maalarina. Marie teki yhdessä veljensä kanssa maalausmatkan Egyptiin vuosina 1883- 1884. Hänen siellä maalaamansa työnsä pääsivät englantilaisen taidevälittäjän Henry Wallisin luetteloihin. Myös keisarillinen hovi osti hänen täitään. 

Vuonna 1890 sisarukset asuivat Wienissä. Marie oli aktiviinen myös järjestötoiminnassa ja oli perustamassa järjestöä "Acht Künstlerinnen"- "Kahdeksan taiteilijatarta". Hän oli tuohon aikaan erittäin suosittu muotokuvamaalari ja häneltä tilasivat töitään aateliset, tieteilijät ja julkkikset. 

Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Itävalta oli suurissa talousvaikeuksissa. Maata vaivasi inflaatio ja sisarukset menettivät säästönsä. Marie Müller myi veljensä työt välittäjille. Hän myi myös oman kirjeenvaihtonsa saadakseen rahaa.

Teoksia
-------

* Orientale mit weißem Kaftan und gelbem Turban*Orientale mit weißem Kaftan und gelbem Turban*
* Muotokuvatutkielma*Muotokuvatutkielma*
* Landsknecht*Landsknecht*

Viitteet
--------

1. ↑
2. 1 2 3 4 5
3. ↑
4. ↑


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Kreikka
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Emmanuel Jal
**Emmanuel Jal** (s. n. 1980) on eteläsudanilainen rap-artisti ja rauhanaktivisti. Hän on entinen lapsisotilas, joka taisteli Sudanin sisällissodassa 9-vuotiaasta alkaen. Vuonna 2000 Jal aloitti musiikin esittämisen kirkkokuorossa Nairobissa. Emma McCune oli auttanut hänet Keniaan. Jal on tehnyt rap-musiikkia kristillisistä aiheista ja perustanut useita kokoonpanoja, kuten Reborn Warriorsin.

Jal nousi "Gua"-kappaleella kenialaisen hittilistan kärkeen. Albumilla *Ceasefire* (2005) hän teki yhteistyötä pohjoisesta Sudanista kotoisin olevan muslimin, Abdel Gadir Salimin kanssa. Vuonna 2008 ilmestyi Jalin albumi *WARchild*. Syyskuussa 2012 Jal joutui poliisien ryöstämäksi ja pahoinpitelemäksi Jubassa.

Jal näyttelee vuonna 2014 ilmestyneessä elokuvassa *The Good Lie*.

Lähteet
-------

1. 1 2  TIME: 10 Questions: Emmanuel Jal (Arkistoitu – Internet Archive)
2. 1 2  Rolling Stone: Emmanuel Jal Beaten, Robbed by South Sudanese Police[vanhentunut linkki]
3. 1 2  AllMusic.com: Emmanuel Jal
4. ↑  Metsätähti, Heli: The Good Lie *Episodi.fi*.  23.12.2014. Viitattu 7.1.2015.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
Emmanuel Dennis vuonna 2019.
**Emmanuel Bonaventure Dennis** (s. 15. marraskuuta 1997) on nigerialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Nottingham Forestia.

Dennis siirtyi kotimaastaan ukrainalaisseura Zorja Luhanskiin kesällä 2016 ja pelasi kaudella 2016–2017 Ukrainan liigassa 22 ottelua, joissa hän teki kuusi maalia. Kesällä 2017 hän siirtyi Belgian liigassa pelaavaan Club Bruggeen. Kaudella 2017–2018 hän pelasi liigassa 30 ottelua ja teki seitsemän maalia. Kaudella 2018–2019 hän onnistui maalinteossa seitsemän kertaa 26 liigaottelussa. Kaudella 2019–2020 hän pelasi 20 liigaottelua, joissa hän teki viisi maalia, ja neljännellä kaudellaan yhdeksän liigaottelua ilman maaleja. Hän pelasi Bruggen-vuosinaan Mestarien liigassa 13 ottelua ja teki niissä kolme maalia, joista kaksi lokakuussa 2019 tasapeliin päättyneessä vierasottelussa Real Madridia vastaan. Kevätkauden 2021 hän oli lainalla saksalaisseura Kölnissä ja pelasi yhdeksän Bundesliigan ottelua.

Dennis siirtyi heinäkuussa 2021 Club Bruggesta 3,6 miljoonan punnan siirrolla Englannin Valioliigassa pelaavaan Watfordiin. Hän teki elokuussa 2021 maalin ensimmäisessä valioliigaottelussaan Aston Villaa vastaan kymmenennellä peliminuutilla. Hän teki maalin syyskuussa viidennessä valioliigaottelussaan Norwichia vastaan ja lokakuussa yhdeksännessä valioliigaottelussaan Evertonia vastaan. Marras-joulukuussa hän teki maalin kolmessa peräkkäisessä ottelussa Manchester Unitedia, Leicester Cityä ja Chelseaa vastaan, ja jäätyään yhdessä ottelussa ilman maaleja hän teki joulukuun lopulla maalin peräkkäisissä otteluissa Brentfordia ja West Ham Unitedia vastaan. Helmikuussa hän teki maalin jälleen Aston Villaa ja huhtikuussa Brentfordia vastaan. Näin hän teki kauden 33 valioliigaottelussaan kymmenen maalia, millä hän oli joukkueensa paras maalintekijä. Kaudeksi 2022–2023 Watford putosi mestaruussarjaan, jossa Dennis ehti pelata kaksi ottelua ennen siirtymistään valioliigaseura Nottingham Forestiin elokuussa 2022. Hän pelasi kaudella 2022–2023 Valioliigassa 19 ottelua, joista vain kuusi ottelua avauskokoonpanossa. Hän teki maalin lokakuussa Aston Villaa ja maaliskuussa Newcastle Unitedia vastaan.

Dennis pelasi ensimmäisen kerran Nigerian maajoukkueessa syyskuussa 2019, kun hän pääsi kentälle Ukrainaa vastaan pelatun vierasmaaottelun lopussa. Ensimmäisen maajoukkuemaalinsa hän teki seitsemännessä maaottelussaan kesäkuussa 2022 Afrikan-mestaruuskilpailujen karsinnoissa São Tomé ja Príncipeä vastaan. Hän on pelannut toukokuun 2023 loppuun mennessä kahdeksan maaottelua.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Emmanuel Dennis Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)

  

Nottingham Forest – Englannin Valioliiga
1 Henderson |
2 Biancone |
3 Cook |
4 Worrall |
5 Mangala |
6 Shelvey |
7 Williams |
8 Colback |
9 Awoniyi |
10 Gibbs-White |
11 Lingard |
12 Navas |
13 Hennessey |
14 O’Brien |
15 Toffolo |
16 Surridge |
17 Mighten |
18 Cafú |
19 Niakhaté |
20 Johnson |
21 Kouyaté |
22 Yates |
23 Freuler |
24 Aurier |
25 Dennis |
26 McKenna |
27 Richards |
28 Danilo |
30 Boly |
31 Scarpa |
32 Lodi |
33 Taylor |
34 Ayew |
38 Felipe |
39 Wood |
Manageri Cooper
Acklins

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
22°21′N, 74°1′WAcklinsBahama |
| Merialue | 
Atlantti |
| Korkein kohta | 
6 mView and modify data on Wikidata  |
| Pinta-ala | 
389 km² |

Väestö| Asukasluku | 
428 |
| Suurin kaupunki | 
Snug Cove |

Karttamuokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Acklins** on saari ja hallintoalue Bahamalla. Saari kuuluu Acklinsinlahtea ympäröivään saariryhmään. Koko saariryhmä on hieman syrjässä Bahaman turistialueilta, minkä vuoksi Acklins on vähemmän tunnettu.

Acklins oli asumaton Amerikan vapaussotaan asti, jolloin sotaa paenneet lojalistit saapuivat saarille orjineen ja perustivat saarelle puuvillaplantaaseja. Enimmillään saarella oli 1 200 orjaa. Orjuuden kieltäminen ja eroosio ajoivat plantaasit alas ja saaren talous alkoi perustua pesusienen kalastukseen. Sienitaudit hävittivät pesusienet, minkä jälkeen saaren asukkaat ovat saaneet elantonsa kalastuksesta ja pienmaanviljelystä.

Acklinsin hallintoalueeseen kuuluvat myös asumattomat saaret Castle Island ja Plana Cays.

Lähteet
-------

1. ↑  (en) GeoNames, 2005View and modify data on Wikidata. Tieto on haettu Wikidatasta.
2. ↑  Acklins & Crooked Island the Bahamas. Viitattu 23.9.2013. (englanniksi)
3. ↑  Acklins & Crooked Island www.geographia.com:  Geographia. Viitattu 23.9.2013. (englanniksi)

Bahaman alueet

* Acklins
* Berrysaaret
* Bimini
* Black Point
* Cat Island
* Crooked Island
* Etelä-Abaco
* Etelä-Andros
* Etelä-Eleuthera
* Exuma
* Freeport
* Grand Cay
* Green Turtle Cay
* Harbour Island
* Hope Town
* Itä- Grand Bahama
* Inagua
* Keski-Abaco
* Keski-Andros
* Keski-Eleuthera
* Long Island
* Länsi- Grand Bahama
* Mangrove Cay
* Mayaguana
* Moorensaari
* New Providence
* Pohjois-Abaco
* Pohjois-Andros
* Pohjois-Eleuthera
* Ragged Island
* Rum Cay
* San Salvador
* Spanish Wells
*Tämä artikkeli käsittelee jokea. Nuolijoki oli myös joen varrella sijainneen inkeriläisen Raikkosin kylän toinen nimi. Strelka oli myös Sputnik 5:llä avaruuteen lentänyt koira.*

**Nuolijoki** (ven. Стре́лка, *Strelka*) on Suomenlahteen laskeva joki Leningradin alueella ja Pietarin kaupungissa Venäjällä. Sen pituus on 34 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 155 neliökilometriä.

Joki saa alkunsa Inkerin ylängöltä Hatsinan piirin Tervolan (ven. *Tervolovo*) taajaman luota sekä Lomonosovin piirin Kuippinan lähellä sijaitsevista lähteistä. Se virtaa mutkitellen kohti pohjoista ja laskee Suomenlahteen Pietariin kuuluvan Strelnan taajaman alueella. Joen leveys on 8–10 metriä ja syvyys 1,0–1,2 metriä. Keskijuoksulta lähtien se virtaa 150–250 metriä leveässä laaksossa.

Nuolijoen valuma-alue sijaitsee Leningradin alueen Hatsinan ja Lomonosovin piireissä sekä Pietarin Pietarhovin piirissä. Se rajoittuu idässä Kikenkajokeen ja lännessä Pietarhovin suihkulähteitä ruokkivaan vesijohtoon. Tärkeimmät sivujoet ovat Mustajoki (ven. *Tšornaja*) ja Karhulanpuro (*Karginski*). Yläjuoksulle on rakennettu kalanviljelyaltaita. Joen vesi on hyvin mineraalipitoista ja melko saastunutta.

Lähteet
-------

1. ↑  Eesti Keele Instituudi kohanimeandmebaas *eki.ee*. Viitattu 16.2.2014.
2. 1 2 3  MO Kipinskoje selskoje poselenije: Projekt generalnogo plana. Tom 3: Materialy po obosnovaniju, s. 24–25 *fgis.minregion.ru*.  2013. Kipen. Viitattu 16.2.2014. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Nuolijoki**.
* Nuolijoki Venäjän vesistörekisterissä (venäjäksi)
Émile Friantin piirros vuodelta 1914, jossa Marie Marvingt hoitaa haavoittunutta.
**Marie Marvingt** (20. helmikuuta 1875 Aurillac – 14. joulukuuta 1963 Laxou) oli ranskalainen urheilija, vuorikiipeilijä ja lentäjä. Hän on Ranskan historiassa eniten kunniamerkkejä saanut nainen.

Marvingt oli maailmanluokan urheilija, joka menestyi pyörilyssä, uinnissa, miekkailussa, ammunnassa, mäkihypyssä, luistelussa ja kelkkailussa menestyen erityisesti vuosina 1908–1910 Chamonix'ssa Ranskassa. Vuonna 1910 Ranskan urheiluakatemia myönsi hänelle "kaikkien urheilulajien mitalin", kun akatemia normaalisti myönsi niitä lajeittain. Marvingt kiipesi myös ensimmäisenä naisena useille Ranskan ja Sveitsin Alppien huipuille.

26. lokakuuta 1909 Marvingt lensi ensimmäisenä naisena kuumailmapallolla Pohjanmeren ja Englannin kanaalin yli Manner-Euroopasta Englantiin. Samana syksynä hän aloitti myös lentämisen lentokoneella. 8. marraskuuta 1910 hänestä tuli kolmas lisensoitu naislentäjä. Ensimmäisessä maailmansodassa Marvingt palveli muun muassa vapaaehtoisena pommikonelentäjänä. Hän oli myös perustamassa ranskalaista lääkärilentojärjestöä Les Amies De L'Aviation Sanitairea. Sotien välissä hän toimi sotakirjeenvaihtajana Pohjois-Afrikassa. Hän oli mukana myös kahdessa dokumentissa. 

Marvingtille myönnettiin kaikkiaan 34 kunniamerkkiä.

Lähteet
-------

1. ↑  Laxou Laxou Avenir.  Arkistoitu 9.10.2013. Viitattu 10.6.2010.
2. 1 2 3  David Lam: Marie Marvingt "La Fiancée du Danger" (1875-1963) *CTIE*. Viitattu 10.6.2010.
3. 1 2  Eileen F. Lebow: *Before Amelia: Women Pilots in the Early Days of Aviation*, s. 34-45.. Teoksen verkkoversio (viitattu 10.6.2010).

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Marie Marvingt** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Eemsmond** on kunta Groningenin provinssissa Alankomaissa. Kunnassa on arviolta 15 815 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 189,81 neliökilometriä.

Asutuskeskukset
---------------

Eemshaven, Eppenhuizen, Kantens, Oldenzijl, Oosteinde, Oosternieland, Oudeschip, Roodeschool, Rottum, Startenhuizen, Stitswerd, Uithuizen, Uithuizermeeden, Usquert, Warffum, Zandeweer.

Kuntaan kuuluu myös asumattomat saaret Rottumeroog ja Rottumerplaat.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Netherlands: Administrative Division Citypopulation.de. Viitattu 12.11.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Eemsmond** Wikimedia Commonsissa

Kartta Eemsmondin kunnasta. Rajat esittävät osoitteiden ja rakennusten perusrekisterin mukaisia asuinpaikkoja (*Basisregistratie Adressen en Gebouwen (BAG) woonplatsen*).

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Groningenin provinssin kunnat |
| --- |
|  |
| 
* Eemsdelta
* Groningen
* Het Hogeland
* Midden-Groningen
* Oldambt
* Pekela
* Stadskanaal
* Veendam
* Westerkwartier
* Westerwolde

 |  |

 |
Marie Fel  
Quentin de La Tourin maalaama muotokuva, vuodelta 1757.
**Marie Fel** (24. lokakuuta 1713 – 2. helmikuuta 1794) oli ranskalainen oopperalaulaja. Felin perhe oli musikaalinen: isä Henri Fel oli urkuri ja veli Antoine Fel oli säveltäjä sekä baritonilaulaja.

Fel pääsi laulajaksi Pariisiin oopperaan 20-vuotiaana ja ura kesti 35 vuotta. Tämä tarkoittaa että hän lauloi kaikissa Rameaun oopperoissa ja monissa Lullyn ja Campran tuotannoissa .Rameau kirjoitti monia oopperoitaan ajatellen juuri Felin laulavan niissä. Oopperauran jälkeen hän lauloi vielä kymmenen vuotta Concert Spirituelissa.

Ensimmäinen suhde Felillä oli oopperalaulaja Louis de Cahusacin kanssa. Pariskunta asui eri osoitteissa eikä pitänyt suhdettaan mitenkään esillä. Vuonna 1750 Le Fel tapasi taidemaalari Quentin La Tourin. Suhde kesti yli 30 vuotta ja sen tunnustivat kaikki paitsi kirkko. Kun La Tour sairastui ja joutui perheensä hoidettavaksi, kirjoitti Fel hänelle useita pitkiä kirjeitä. Casanova mainitsee Felin muistelmissaan. Oopperalaulaja Sophie Arnould oli Felin oppilas.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Buja, Maureen: Musicians and Artists: Marie Fel and Maurice Quentin La Tour *interlude.hk*. Viitattu 7.4.2021. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* RISM
* SNAC
* IdRef

 |

 |
The Manor House
**Celtic Manor Resort** on golf-keskus Newportissa, Walesissa. Siellä pelattiin vuoden 2010 Ryder Cup.

Historia
--------

Vuonna 1860 alueelle rakennettiin kartano, *The Manor House*. Sen rakennutti Thomas Powell, joka oli aikansa suurimpia hiilentuottajia. Powell loi omaisuutensa pienestä. Hän aloitti kolmen muun kanssa työskentelemällä hakulla ja lapiolla.

The Resort Hotel
Vuonna 1915 Manor House siirtyi neljännelle omistajalleen, Sir John Wyndham Baynonelle, joka rakennutti Manoriin lisäsiiven. Vuonna 1930 Manor lahjoitettiin terveysviranomaisille ja 1940 siitä tehtiin synnytyssairaala. Ennen sulkemistaan 1970-luvulla, sairaalassa syntyi yli 60 000 lasta.

Manorin synnytyssairaalassa syntynyt Sir Terence Matthews osti tilan ja sitä ympäröivän tontin vuonna 1980, ja rakennutti sairaalasta viiden tähden pienoishotellin kongressitiloineen. Tämän jälkeen alueella on rakennettu paljon. Sinne on valmistunut muun muassa 330 hotellihuonetta, 32 sviittiä, kongressikeskus, kolme golfkenttää, kaksi kuntoklubia, kaksi kylpylää ja viisi ravintolaa. Investoinnin kokonaiskustannusarvio nousee 140 miljoonaan puntaan.

Golfkentät
----------

The Twenty Ten klubitalo
* **The Twenty Ten Course** (6 852 m par 71) on ensimmäinen golfkenttä, joka on rakennettu Ryder Cup –kilpailua silmällä pitäen. The Twenty Ten klubitalon seinällä on maailman suuri Rolex.

* **The Montgomerie** (5 826 m par 69)

Lähteet
-------

* FORE 2/10 s. 60–61

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Celtic Manor Resort** Wikimedia Commonsissa
**Andrew Alexander "Andy" Cole** (s. 15. lokakuuta 1971 Nottingham, Englanti) on englantilainen entinen jalkapalloilija. Colen vanhemmat ovat lähtöisin Jamaikalta.

Ura
---

Andy Cole pelasi urallaan Arsenalissa, Fulhamissa, Bristol Cityssä, Newcastle Unitedissa, Manchester Unitedissa, Blackburn Roversissa, Manchester Cityssä, Portsmouthissa, Birmingham Cityssä, Sunderlandissa, Burnleyssä ja Nottingham Forestissa. Vuonna 1995 hän siirtyi Newcastle Unitedista Manchester Unitediin 7 miljoonalla punnalla, mikä tuohon aikaan oli suurin koskaan englantilaispelaajasta maksettu summa.

Valioliigan ensimmäisellä kaudella 1992–1993 Cole oli yksi Newcastlen avainpelaajista nostamassa seuraa Englannin terävimpään kärkeen. Seuraavalla kaudella hän voitti Valioliigan maalikuninkuuden 34 osumallaan. Siirryttyään Manchester Unitediin hän voitti Valioliigan mestaruuden viisi kertaa, FA Cupin kahdesti ja Mestarien liigan kerran. Kaudella 2001–2002 hän voitti Liigacupin uuden seuransa Blackburnin paidassa. Heinäkuussa 2004 hän siirtyi Fulhamiin. Siirron taustalla olivat erimielisyydet Blackburn-manageri Graeme Sounessin kanssa. Kauden 2005–2006 hän aloitti Manchester Cityssä kahden vuoden sopimuksella. Kaudelle 2006–2007 Cole siirtyi Portsmouthiin. Kauden aikana hän kävi myös lainalla Birmingham Cityssä. Kesällä 2007 Cole vapautettiin Portsmouth-sopimuksestaan. Kaudeksi 2007–2008 Cole siirtyi Sunderlandiin entisen Manchester United -aikaisen pelikaverinsa Roy Keanen valmentamaan joukkueeseen. Joukkueen pelaajistossa oli myös toinen Colen entinen pelikaveri Dwight Yorke. Kevääksi 2008 Cole siirtyi lainalle Mestaruussarjaan Burnleyyn.

Heinäkuussa 2008 Cole teki sopimuksen Mestaruussarjassa pelanneen Nottingham Forestin kanssa, mutta sopimus purettiin yhteisymmärryksessä jo saman vuoden lokakuussa ja 11. marraskuuta 2008 Cole ilmoitti pelaajauransa päättämisestä. Hän teki Valioliigassa yhteensä 187 maalia, mikä on Alan Shearerin 260 maalin jälkeen toiseksi eniten.

### Maajoukkue

Cole teki ensiesiintymisensä Englannin maajoukkueessa vuonna 1995, ja yhteensä hän pelasi 15 maaottelua. Jäätyään ulkopuolelle 2002 MM-kisoista hän ilmoitti lopettavansa maajoukkueuransa. Maajoukkueessa Cole teki vain yhden maalin, MM-karsinnassa Albaniaa vastaan maaliskuussa 2001.

Saavutukset
-----------

* Valioliigan mestaruus: 1996, 1997, 1999, 2000, 2001
* FA Cup: 1996, 1999
* Mestarien liigan voitto: 1999
* Intercontinental Cup: 1999
* Charity Shield: 1996, 1997
* Liigacup: 2002
* 1. divisioonan mestaruus: 1993
* PFA:n vuoden nuori pelaaja: 1994

Lähteet
-------

1. ↑  Cole makes Burnley switch Sky Sports. Viitattu 30.1.2008.
2. ↑  Striker Cole ends playing career BBC Sport. Viitattu 11.11.2008.
3. ↑


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
**Vuorilahden työväentalo** sijaitsee Viitasaaren Vuorilahdella ja se edustaa työväentalorakentamiselle ominaista rakentamistyyppiä ja on rakennushistoriallisesti arvokas.

Historia
--------

Vuorilahden työväenyhdistys on perustettu vuonna 1906 Puruniemen talossa. Työväentalon tontti on ostettu Haapalan ja Vitimäen maalta. Työväentaloa alettiin rakentaa vuonna 1923 keräämällä ensin hirsiä rakentamista varten. Rakennustarpeita saatiin ainakin Sepänäeltä Pasasten maalta. Pasanen oli työväenyhdistyksen aktiiveja. Rakentaminen on tehty talkoilla ja talo on valmistunut vuonna 1927. Ensimmäiset tanssit pidettiin jo ennen talon lopullista valmistumista näyttämön puolella. Sisältä työväentalon maalasi kiertävä reissumaalari Arvi Koskinen todennäköisesti vuonna 1930. Hän maalasi myös kulisseja. Ulkoa talo on maalattu ja vuoritettu vuonna 1939. Vuonna 1950 talo on katettu ja yläkertaan on kunnostettu asuinhuone.

Rakennus
--------

Talo on hirsirunkoinen ja sen ulkovuoraus on lautaa. Katteena on ollut päre, joka on vaihdettu huopaan vuonna 1965. Talo on maalattu punaiseksi. Sisäseinät ovat halltex-levyä yläosiltaan ja kovalevyä alaosiltaan. Talossa on uunilämmitys. 

Talossa on juhlasali näyttämöineen, ravintola, keittiö ja yhden huoneen ja keittiön asunto. Lisärakennuksessa on halkoliiteri ja käymälät.

Kuisti on ollut avonainen, mutta yläkerran kunnostamisen jälkeen, jolloin portaat yläkertaan on rakennettu, on myös kuisti tehty toiselta puolen kiinteäksi. Yläkertaan on kunnostettu vahtimestarin kamari.

Toimintaa työväentalolla
------------------------

Talossa on järjestetty kokouksia ja nuorisotoimintaa.

Talo oli vuokrattuna urheiluseura Vuorilahden Visalle jonkin aikaa. Talo oli vuonna 1979 autiona.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Andersson, Päivi: *Työväentalot Keski-Suomessa, inventointi*. Museoviraston raportti. julkaisematon/ Museovirasto, 1979. Teoksen verkkoversio.
2. 1 2 3  Båsk-Ekholm, Katia & Häyry, Kaj: *Suomen työväentaloja koskeva selvitys*. Helsinki: Opetusministeriö, 1982.
**Lahja Koivunen** (18. marraskuuta 1898 Kaarina – 26. joulukuuta 1989 Kuusamo) oli suomalainen Kuusamossa asunut taidegraafikko ja taidemaalari.

Lahja Koivusen vanhemmat olivat maatalousneuvoja Kaarlo Koivunen ja Ida Alexandra Pennanen. Perhe muutti 1907 Kuusamoon kun Kaarlo Koivunen sai maatalousneuvojan työtä sieltä. Lahja Koivunen opiskeli Turun Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1919–1924 ja grafiikkaa Harry Henrikssonin johdolla Turussa 1936–1939 sekä suoritti grafiikan jatko-opintoja Aukusti Tuhkain johdolla Helsingissä 1952. Koivunen osallistui Turun Taideyhdistyksen yhteisnäyttelyihin 1923 ja 1936–1939 sekä useisiin Oulun läänissä pidettyihin taidenäyttelyihin. Hänellä oli Kuusamossa useita yksityisnäyttelyitä vuosina 1950–1980. Monien hänen töidensä aiheet löytyivät Kuusamon luonnosta. Koivunen sai valtion taiteilijaeläkkeen 1973.

"Niin kuin vaaran rinteellä kasvava puu - Kuusamon taiteilija Lahja Koivusen elämä ja taide" -kirja julkistettiin taiteilijan syntymän 120-vuotissyntymäpäivänä 18. marraskuuta 2018. Kirjan on kirjoittanut Ulla Ingalsuo-Laaksonen ja sen on kustantanut Wazama Media Oy.

Lähteet
-------

1. 1 2  Lahja Koivunen – Kuusamon oma taiteilija. *KirjastoVirma – Pohjoispohjalaista kulttuuriperintöä*.  Arkistoitu 1.6.2016. Viitattu 30.7.2016.
2. 1 2  Lahja Koivunen *Kuvataiteilijamatrikkeli*. Suomen Taiteilijaseura. Viitattu 30.7.2016.
3. ↑  Julkaisumme – Kuusamon taiteilija Lahja Koivunen *Wazama Media Oy*. Viitattu 10.4.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuusamossa Lahja Koivunen on ollut vain kukkataiteilija, mutta nyt rosoisen elämän eläneen maalarin taiteen arvo on ymmärretty *Koillissanomat*.  19.11.2018. Viitattu 16.4.2022.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset Muokkaa Wikidatassa | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Andrew James "Andy" Cairns** (s. 22. syyskuuta 1965 Ballyclare , Pohjois-Irlanti, Yhdistynyt kuningaskunta) on pohjoisirlantilaisen Therapy?-yhtyeen laulajakitaristi ja pääasiallinen lauluntekijä. 

Cairns perusti yhtyeen vuonna 1989 alkuperäisen rumpalin Fyfe Ewingin kanssa, koska heidän musiikkimakunsa sopivat yhteen. Fyfen koulutoveri Michael McKeegan liittyi samana vuonna basistiksi yhtyeeseen, joka nousi maailmanmaineeseen yli miljoona kappaletta myyneellä Troublegum-albumillaan. Hän on julkaissut kaksi akustista soololevyä, jotka ovat olleet myynnissä ainoastaan yhtyeen keikoilla.

Cairns asuu Cambridgessä perheensä kanssa.*lähde?*

Lähteet
-------

1. ↑  Kerrang: Kerrangin esittely uudesta levystä (2018) *kerrang.com*.  18.9.2018. Viitattu 8.8.2019.
2. ↑  Therapy? kotisivu, historia -osio *therapyquestionmark.co.uk*. Viitattu 8.8.2019.
3. ↑  Kerrang: Troublegum 25v -juttu *kerrang.com*.  7.2.2019. Viitattu 8.8.2019.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Tšekki

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Lahdensillan taistelun muistomerkki** eli **Lahdenvaaran taistelun muistomerkki** on Venäjän ja Ruotsin välisessä Suomen sodassa Tohmajärvellä 26. elokuuta 1808 käydyn taistelun muistoksi pystytetty monumentti. Sen luonnosteli helsinkiläinen arkkitehti Yrjö Laine-Juva (vuoteen 1955 Laine) ja toteutti tohmajärveläinen muurarimestari Oskari Mölsä. Neljä metriä korkea ja 2,5 metriä leveä teos on koottu betonilla muuratuista luonnonkivistä. Muistomerkki paljastettiin 2. syyskuuta 1928.

Aloite muistomerkin tekemiseen tuli Esi-isäin muisto Pohjois-Karjalassa -rahastolta, mutta tarvittavat varat kerättiin kokonaan Tohmajärveltä. Kuntalaiset lahjoittivat rahaa ja osallistuivat talkoisiin. Suurimmat keräystä tukeneet ja työtä avustaneet yritykset olivat Tohmajärven Tehdasosuuskunta ja osuusliike Yhteishyvä. Muistomerkin hinnaksi tuli 4 000 markkaa. Rakennustoimikuntaan kuuluivat johtaja Antti Zimmermann, tohtori J. Rauma ja työnjohtaja Arvi Määttä.

Muistomerkki on rakennettu sille paikalle, johon suomalaiset vuonna 1808 rakensivat maavalleja estääkseen venäläisten joukkojen etenemisen Joensuuhun. Venäläisten kierrettyä puolustuslinjan suomalaiset joutuivat perääntymään. Muistomerkkiin kiinnitettyihin graniittilaattoihin on kirjoitettu "Lahdensilta. Tässä kaatui 10 Pohjois-Karjalan talonpoikaa puolustaessaan kotimaataan 26 päivänä elokuuta 1808."

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kolmas Pohjois-Karjalan taistelutanner saanut muistomerkkinsä.  *Pohjois-Karjalan suojeluskuntalainen*, 25.9.1928, nro 9, s. 3. Joensuu:  Pohjois-Karjalan Sk- ja Lotta-Svärd-piiri. Artikkeli Kansalliskirjaston digitaalisissa aineistoissa. Viitattu 26.7.2021.
2. ↑  *Uusi tietosanakirja*. Osa 11, palsta 1030–1031, hakusana Laine-Juva, Yrjö. Helsinki: Tietosanakirja oy, 1962.
**Luynes** on kunta Ranskassa Indre-et-Loiren departementissa Centre-Val de Loiren alueella. Se sijaitsee Loirejoen varrella, noin 11 kilometriä Toursin kaupungista länteen.

Kunnan nähtävyys on 1100-luvulta peräisin oleva linna *Château de Luynes*. Se rakennettiin paikalla olleen 1000-luvulla rakennetun linnan paikalle, joka tuhoutui Anjoun ja Tourainen välisissä taisteluissa. Linna oli tuolloin Maillén suvun omistukseen. Nykyinen linna on kokenut useita muutostöitä 1400-luvulta lähtien, joista viimeisimmät on tehty 1800-luvulla. Linna on ollut Luynesin herttuoiden omistuksessa 1600-luvulta lähtien.

Kaupungissa on myös nähtävissä gallo-roomalaisen aikakauden akvedukti. Tuolloin kaupunkia kutsuttiin nimellä Malliacum. Aquaduktia on jäljellä noin 300 metriä. Aikanaan sen tarkoituksena oli johtaa vettä Loiren rinteellä sijainneeseen huvilaan.

  

* Château de LuynesChâteau de Luynes
* AquaduktiAquadukti

Lähteet
-------

1. ↑  Comparateur de territoire Institut National de la Statistique et des Études Économiques. Viitattu 10.5.2021. (ranskaksi)
2. ↑  Château de Luynes Mairie de Luynes. Viitattu 10.5.2021. (ranskaksi)
3. ↑  Vestiges de l’aqueduc romain Mairie de Luynes. Viitattu 10.5.2021. (ranskaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Luynes** Wikimedia Commonsissa
Laila Pullisen *Ikaros*-taideteos Aurakadulla Turun kaupungintalon edustalla.
**Ikaros** on Laila Pullisen ensimmäinen julkiseen tilaan sijoitettu veistos Turussa. Teos valmistui jo vuonna 2003 ja oli esillä ensin Wäinö Aaltosen museossa. Nykyiseen sijoituspaikkaansa Turun kaupungintalon edustalle se siirrettiin 2012 kaupungintalon 200-vuotisjuhlan kunniaksi.

Pulliaisen innoittajana toimi Ikaros-myytti. Daidalos oli kreikkalainen keksijä, joka suunnitteli kuuluisan labyrintin, josta kukaan elävä ei pääsisi pois. Kuningas Midas piti labyrintissa vankinaan Minotaurusta, hirviötä, joka oli puoliksi ihminen ja puoliksi härkä. Midas vangitsi myös Daidaloksen ja hänen poikansa Ikaroksen labyrintin yläpuolella olevaan torniin, ettei Minotauruksen salaisuus tulisi yleiseen tietoon. Daidalos onnistui rakentamaan itselleen ja pojalleen siivet, joiden avulla he pääsivät pakenemaan. Isänsä neuvojen vastaisesti Ikaros lensi kuitenkin korkealle liian lähelle aurinkoa, siivet sulivat, Ikaros syöksyi mereen ja hukkui. 

Pullisen taideteoksessa vuorottelevat siloitettu pinta, sulkien uurteet ja rosoisuus. Teoksen siipiosa on veistetty punamustasta graniitista kuten jalustakin. Siipi muistuttaa inhimillisten unelmien ja taivaiden tavoittelun tärkeydestä sekä lankeemuksen mahdollisuudesta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Ikaros kääntää katseet Aurakadulla *Turkulainen*.  18.9.2012.  Arkistoitu 8.3.2018. Viitattu 8.3.2012.
2. ↑  Icarus GreekMythology.com. Viitattu 8.3.2018.
**Sofia** (m.kreik. Σοφία 'viisaus') viittaa gnostilaisessa perinteessä Jumalan viimeiseen ja alimpaan emanaatioon. Useimmissa ellei kaikissa gnostilaisissa myyteissä, kuten klassisessa setiläisen gnostilaisuuden myytissä, Sofia sai aikaan epävakauden jumalallisessa Pleromassa eli Täyteydessä, mikä sai vuorostaan aikaan materiaalisen maailman luomisen. Myönteinen tai kielteinen asenne aineelliseen maailmaan riippuu näin ollen siitä, kuinka Sofian tekoihin suhtaudutaan.

Sofian lankeaminen
------------------

Lähes kaikki gnostilaiset järjestelmät opettivat, että maailmankaikkeus sai alkunsa alkuperäisen, käsittämättömissä olevan Jumalan luona. Tähän Jumalaan viitataan muun muassa Bythoksena tai vanhempana, uusplatonilaisuuden Monadina ja muiden perinteiden ensimmäisenä aionina. Tästä alkuperäisestä ykseydestä emanoitui spontaanisti muita aioneita, mies- ja naispuolisia pareja alempia olentoja. Näistä alin pari olivat Sofia ja Kristus. Aionit muodostivat yhdessä Pleroman eli Jumalan Täyteyden, eikä niitä siksi voi nähdä erillisinä jumaluudesta vaan jumalallisen luonteen eri ominaisuuksien symbolisina abstraktioina.

Sofian pelko ja ahdistus elämän menettämisestä, aivan samoin kuin hän menetti Jumalan valon, aiheutti hämmennystä ja kaipausta palata sen puoleen. Tämän kaipauksen seurauksena materia (*hyle*) ja sielu (*psykhe*) tulivat vahingossa oleviksi neljän klassisen alkuaineen eli tulen, veden, maan ja ilman kautta. Tämän seurauksena syntyi vahingossa myös leijonapäinen käärme, demiurgi, joidenkin gnostilaisten lähteiden mukaan seurauksena siitä, että Sofia yritti emanoida yksinään ilman miehistä vastapuoltaan. Demiurgi oli tietämätön Sofiasta ja jatkoi luomalla fyysisen maailman jossa elämme. Sofia onnistui kuitenkin sekoittamaan osan henkisestä voimastaan (*pneuma*) demiurgin luomaan maailmaan.

Tämän jälkeen pelastaja, Kristus, palaa ja antaa Sofian nähdä valon uudestaan, tuoden hänelle hengellisen tiedon. Tämän jälkeen Kristus lähetettiin maahan ihmisen, Jeesuksen, muodossa antamaan ihmisille *gnosis* eli pelastava tieto, jonka avulla he kykenisivät pelastamaan itsensä fyysisestä maailmasta ja palaamaan hengelliseen maailmaan.

Valentinolaisessa myytissä Sofian kokemat kolme aistimusta ovat alkuna niitä vastaaville kolmelle ihmistyypille:

* *hyle*-ihmiset tai somaatikot — sidotut materiaan, kaiken pahan alkuun ja juureen
* *psykhe*-ihmiset eli psyykikot — sidotut sieluun ja osaksi pelastettu pahalta
* *pneuma*-ihmiset eli pneumaatikot — jotka voivat palata Pleromaan, jos he saavuttavat *gnosiksen* ja kykenevät näkemään valon maailman. Gnostilaiset katsoivat kuuluvansa tähän ryhmään.

Katso myös
----------

* *Pistis Sofia*
**Kauhun tasapaino** on teoria, jonka mukaan toisilleen vihamieliset valtiot eivät uskalla aloittaa keskinäistä sotaa, koska sen pelätään olevan molemmille tuhoisa ydinsota. Käsite otettiin käyttöön 1950-luvun puolivälissä viittaamaan Yhdysvaltojen ja Neuvostoliiton välisessä kylmässä sodassa syntyneeseen tilanteeseen, jossa kummallakin supervallalla oli käytössään ydinaseita.

Kauhun tasapainon edellytys on se, että kummallakin osapuolella on kyky aiheuttaa vastapuolelle kauhistuttavaa tuhoa. Vastapuolen täytyy myös olla tietoinen tästä kyvystä. Kummankin osapuolen täytyy lisäksi osoittaa kykyä pystyä iskemään voimalla takaisin senkin jälkeen, kun se on itse joutunut hyökkäyksen kohteeksi. Näiden ehtojen täyttyessä kummankin osapuolen täytyy tulla siihen tulokseen, että vihamielisyyksien aloittamisen tai provosoimisen hinta olisi liian korkea, joten konflikti täytyy välttää. Säilyttääkseen pelotteen, kauhun tasapainon ja rauhan, kummankin osapuolen täytyy kuluttaa paljon varojaan asevarusteluun.

On väitetty, että juuri kauhun tasapaino on estänyt kolmannen maailmansodan alkamisen. Kun kummallakin osapuolella on kyky tuhota suuri osa vihollisen väestöstä ja teollisuudesta muutamassa minuutissa kaukaa laukaistujen ydinohjusten avulla, sodasta tulisi historian tuhoisin ja täysin mahdoton hyväksyä, eikä siinä olisi lainkaan voittajia.

Kauhun tasapainon teoriaa kehittivät 1950-luvun lopulla useat yhdysvaltalaiset teoreetikot, kuten Bernard Brodie, Herman Kahn, Oskar Morgenstern, Thomas Schelling ja Albert Wohlstetter.

Molemminpuolisen varman tuhon teoria sai Yhdysvallat omaksumaan 1960-luvulla uuden strategisen doktriinin, joka ei enää perustunut massiiviseen vastahyökkäykseen vaan "taattuun tuhoon". Sen mukaan Yhdysvallat tarvitsi kyvyn tuottaa ensi-iskun tehneelle hyökkääjälle liian vakavaa tuhoa, jotta hyökkäys kannattaisi. Tällainen vastahyökkäys olisi suunnattu kaupunkeihin eikä sotilaallisiin kohteisiin. Pentagonin kerrotaan 1960-luvun puolivälissä määritelleen riittävän tuhon rajaksi 25 prosenttia Neuvostoliiton väestöstä ja 45 prosenttia sen teollisuudesta. Presidentti Johnsonin puolustusministeri Robert McNamara piti rauhan kannalta vain hyvänä asiana sitä, että myös Neuvostoliitto oli saamassa kehitettyä itselleen riittävän pelottavan ydinasearsenaalin.

Molemminpuolisen tuhon teoriaan liittyy muun muassa se paradoksi, että teorian mukaan ei ole suotavaa puolustaa omia kaupunkeja ydintuholta, sillä se poistaisi pelotevaikutteen.

Pohjois-Atlantin puolustusliitto Nato otti vuonna 1967 viralliseksi strategiakseen "joustavan vastauksen" strategian. Sen mukaan Neuvostoliiton hyökkäykseen vastataan "tarvittavalla tavalla", jopa täysimittaisella ydinvastaiskulla, eikä pieneenkään sotilaalliseen voimankäyttöön jätetä vastaamatta.

Katso myös
----------

* Kuuban ohjuskriisi
* Liennytys

Lähteet
-------

* Edwards, A. J. C.: *Nuclear Weapons, the Balance of Terror, the Quest for Peace*. MacMillan Press, 1986. ISBN 978-1-349-08133-2.

### Viitteet

1. 1 2  Edwards 1986, s. 1–2.
2. 1 2  Edwards 1986, s. 3.
3. 1 2 3  Edwards 1986, s. 7–10.
Koottu IKEA:n kirjahylly
**Koottavat huonekalut**ovat tietynlaisia huonekaluja, jotka vaativat asiakkaan kokoonpanoa. Useat huonekalun palat pakataan pahvilaatikkoon, joka sisältää myös ohjeet ja tarvittavat työkalut huonekalun rakentamiseen.

Koottavat huonekalut ovat suosittuja hintatietoisten asiakkaiden keskuudessa. Halvan hintansa lisäksi koottavat huonekalut ovat yleensä helppoja rakentaa ja vaativat vain yksinkertaisten työkalujen käyttöä.

Kauppiaat hyötyvät koottavien huonekalujen myynnistä säästämällä rakentamis- ja säilytyskustannuksissa. Koska huonekaluja ei tarvitse koota tehtaalla, koottavat huonekalut maksavat myös kauppiaalle vähemmän. Näistä syistä koottavien huonekalujen myynti on yksi tehokkaimmista tavoista suorittaa kauppaa.

Koottavat huonekalut on yleensä paketoitu yhteen tai useampaan laatikkoon rakennussarjan muodossa. Rakennussarja voi sisältää levymäisiä osia, metallisia ja muovisia heloja osien kiinnitykseen sekä muita kokoamiseen tarvittavia paloja.

Historia
--------

Koottavilla huonekaluilla on pitkä historia. *The New American Cyclopaedia* vuodelta 1859 listasi koottavat huonekalut "amerikkalaiseksi keksinnöksi" vedoten helppoon kuljettamiseen. Vuoden 1878 Yhdysvaltain patentti määrittelee koottavat huonekalut näin: "Keksintö liittyy niiden huonekalujen luokkaan, jotka on rakennettu niin, että sen voi pakata ja kuljettaa osissa ja laittaa yhteen sekä taitavien että taitamattomien ihmisten toimesta."

Käyttö
------

Koottavia huonekaluja voi käyttää useaan eri käyttötarkoitukseen:

* olohuoneen kalusteet
* kirjahyllyt
* pöydät
* sängyt
* ulkokalusteet
* keinut
* keittiökalusteet
* vaatekaapit

Lähteet
-------

1. ↑  Detailed guide for any DIY Ikea assembly: DO's and DON'Ts for none professional assemblers Flatpackmates.
2. ↑  Ripley, George; Anderson, Charles Anderson (1859). The New American Cyclopaedia: A Popular Dictionary of General Knowledge, Volume 8. New York: Appleton. p. 30. Retrieved 31 August 2016.
3. ↑  Improvement in chairs *google.com*.
**Samuli Henrik Hussa** (s. 10. syyskuuta 1997 Haapavesi) on suomalainen juoksija. Hänen päämatkansa on 1 500 metrin juoksu.

Haapavedeltä lähtöisin oleva Hussa asuu ja opiskelee Oulussa. Hän edusti vuosina 2016–2021 Limingan Niittomiehiä ja vuodesta 2022 lähtien Pudasjärven Urheilijoita. Hussan valmentajana toimii Jorma Jokela.

Ura
---

Hussa pelasi aiemmin jalkapalloa, mutta on sittemmin keskittynyt keskimatkan juoksuun. Hussa voitti vuonna 2018 sisäratojen SM-pronssia 1 500 metrillä. Maastojuoksun SM-kilpailuissa hän saavutti lyhyen matkan joukkuekilpailussa pronssia 2021. Kalevan kisoissa hän on sijoittunut parhaimmillaan 1 500 metrillä kuudenneksi 2017.

Vuonna 2015 Hussa juoksi Kuopiossa toistaiseksi uransa ainoan maratonin, jonka hän voitti ajalla 2.46.07.

Ennätykset
----------

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 800 m | 1.53,97 | 24. heinäkuuta 2019 | Joensuu |
| 1 500 m | 3.47,38 | 17. heinäkuuta 2021 | Lapinlahti |
| 3 000 m | 8.36,07 | 17. kesäkuuta 2017 | Kuortane |
| 5 000 m | 15.06,58 | 15. elokuuta 2020 | Turku |
| puolimaraton | 1.12.33 | 10. lokakuuta 2020 | Vantaa |
| maraton | 2.46.07 | 5. syyskuuta 2015 | Kuopio |

Lähteet
-------

1. ↑  Samuli HUSSA Athlete Profile IAAF. Viitattu 4.9.2018. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5  Samuli Hussa Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
3. 1 2 3  Kai Nevala: Mailerin ei passaa pelätä – Oulussa asuvan nuoren juoksijan kauden päätavoite on Kalevan kisoissa  15.4.2018. Kaleva. Viitattu 4.9.2018.
4. ↑  Markus Karjalainen: 17-vuotias yllättäjä voitti Kuopion maratonilla  5.9.2015. Savon Sanomat. Viitattu 4.9.2018.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
Hecatensalmen rajat.
**Hecatensalmi** (engl. *Hecate Strait*) sijaitsee Kanadassa Brittiläisen Kolumbian provinssissa. Salmi rajautuu idässä mannermaahan, etelässä Kuningatar Charlotten salmeen, lännessä Kuningatar Charlotten saariin ja pohjoisessa Dixon Entrance -salmeen. Leveimmillään salmi on 140 kilometriä etelässä ja kapeimmillaan pohjoisessa 48 kilometriä. Salmen pituus on noin 260 kilometriä.

Historia
--------

Salmen nimesi vuosien 1861–1862 välillä brittiläinen merikapteeni ja tutkimusmatkailija George Henry Richards käyttämänsä siipiratas-sluupin HMS *Hecaten* mukaan.

Viimeisen jääkauden aikana (noin 10 000 – 13 000 vuotta sitten) veden korkeus oli nykyistä huomattavasti alempana, ja suurin osa Hecatensalmea oli kuivaa maata. Alue jäi veden alle noin 10 000 vuotta sitten jäätiköiden sulaessa ja nostaessa meren pintaa.

Lasisienet
----------

Hecaten ja Kuningatar Charlotten salmien merenpohjassa elää erittäin harvinaisia sienieläimiin kuuluvia lasisieniä. Sieniriutat on rauhoitettu ja pohjatroolaus on kielletty suuressa osaa salmea. Osa riutoista on yli 9 000 vuotta vanhoja. Ennen kuin lasisieniä löydettiin Hecatensalmesta vuonna 1987, niiden luultiin kuolleen sukupuuttoon 100 miljoonaa vuotta sitten.

Lähteet
-------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hecatensalmi**.
1. 1 2  Hecate Strait BC Integrated Land Management Bureau. Viitattu 13.10.2010. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
2. ↑  Prehistory of Haida Gwaii  30. marraskuuta 1998. Canadian Museum of Civilization. Viitattu 13.10.2010. (englanniksi)
3. ↑  Glass Sponge Reefs Living Oceans Society.  Arkistoitu 15.8.2010. Viitattu 13.10.2010. (englanniksi)
4. ↑  Hecate Strait/Queen Charlotte Sound Glass Sponge Reefs Area of Interest Fisheries and Oceans Canada. Viitattu 13.10.2010. (englanniksi), (ranskaksi)
5. ↑  Glass Sponge Reefs CPAWS - British Columbia Chapter. Viitattu 13.10.2010. (englanniksi)
6. ↑   Andrea Thompson: Rare glass sponge found on Pacific seafloor *Science*.  31. heinäkuuta 2007. Viitattu 24.12.2011. (englanniksi)
Prinssi Edwardin saaretCrozetsaaretVälähdyksen arvioitu sijainti
**Etelä-Atlantin välähdys** oli amerikkalaisen Vela-satelliitin havaitsema kaksoisvälähdys Etelä-Afrikasta etelään Intian valtameren ja Etelä-Atlantin välisellä merialueella 22. syyskuuta 1979 kello 00:53 UTC. Välähdyksen on arveltu liittyneen Etelä-Afrikan tai Israelin ydinaseohjelmiin. Kyse saattoi olla myös suuren meteoriitin kaasuuntumisesta ja räjähdyksestä Maan ilmakehässä. Vela 6911 havaitsi ensin lyhyen, terävän, kirkkaan välähdyksen ja sitten pitempikestoisen ja himmeämmän välähdyksen. Velat olivat tunnistaneet oikein aiemmin 41 ydinkoetta. Räjähdyspaikka oli Crozetsaarten ja Prinssi Edwardin saarten välissä paikassa 47°S, 40°E hydroakustisten tietojen perusteella. Räjähdyksen voima oli vain kolmen kilotonnin luokkaa.

Katso myös
----------

* Israelin joukkotuhoaseet
* Etelä-Afrikan joukkotuhoaseet

Lähteet
-------

1. 1 2  Weiss, Leonard: Israel’s 1979 Nuclear Test and the U.S. Cover-Up (PDF) *Middle East Policy*.  2011. Viitattu 19.5.2012. (englanniksi)
2. 1 2  Sublette, Carey: Report on the 1979 Vela Incident The Nuclear Weapon Archive. Viitattu 8.6.2012. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* South Africa and the affordable bomb (David Albright)
* Proliferation: A flash from the past (David Albright)
* Report on the 1979 Vela Incident
* 1979 South Atlantic "Flash" is Consistent with a Nuclear Explosion, According to Newly Declassified Energy Department Documents
* Israeli Nuclear Weapons Testing
* The Vela Incident Nuclear, Test or Meteoroid?, National Security Archive Electronic Briefing Book No. 190, May 5, 2006