Kilpikaarnaa kehittänyt mänty Lammenrahkan Mäntysaaressa.

*Tämä artikkeli käsittelee Pöytyällä sijaitsevaa suota. Nousiaisissa sijaitsevasta suosta katso Lammenrahka (Nousiainen)*
**Lammenrahka** on Kurjenrahkan kansallispuistossa, Varsinais-Suomessa sijaitseva noin 500 hehtaarin suoalue. Se sijaitsee Pöytyän Yläneellä, Savojärven pohjoispuolella.

Historia
--------

Ennen kansallispuistoa Lammenrahka oli puolustusvoimien ampuma-alueena, mutta puiston perustamisen yhteydessä puolustusministeriö luovutti suon käsittäneen 600 hehtaarin alueen kansallispuistoon liitettäväksi.

Yleiskuva ja suotyypit
----------------------

Lammenrahkan suo on muiden puiston suurten soiden tavoin keidassuo, jossa kuivat kermit ja kosteat kuljut kiertävät kehämäisesti suon keskustaa. Se on useilta osiltaan nevamainen. Suon keski- ja pohjoisosassa on laajalla alueella runsaasti allikoita, etelässä Savojärven rannassa puolestaan on saravaltainen vyöhyke. Suon kasvilajisto on tyypillistä keidassoiden lajistoa ja siihen kuuluvat muun muassa lakka, karpalo, suokukka, pitkä- ja pyöreälehtikihokki, mutasara sekä juurtosara.

Lammenrahkan itäosa on ojitettu, mutta suon muut alueet ovat luonnontilaisia. Ojia on kansallispuiston perustamisen jälkeen myös tukittu ennallistamistöiden yhteydessä. Lammenrahkan vedet valuvat suon länsiosista länteen Mynäjärveen ja siitä edelleen Mynäjoen kautta mereen. Suon eteläosan vedet päätyvät Savojärveen ja sitä kautta Järvijokeen. Luonnontilaisten osien runsain suotyyppi Geologian tutkimuskeskuksen 1980-luvun kartoitusten mukaan on räme, erityisesti keidasrämeet ja rahkarämeet ovat yleisiä. Nevatyypeistä yleisin on silmäkeneva, jota sijaitsee varsinkin allikkovaltaisilla alueilla. Suon reunoilla on isovarpurämettä. Suon turvekerroksen keskipaksuus on neljä metriä. Suo on turvevarojen kartoituksesta huolimatta kuulunut jo ehdotettuun soidensuojelun perusohjelmaan vuonna 1977.

Eläimistö ja kulkurajoitukset
-----------------------------

Suon lintukanta on erittäin monipuolinen ja todennäköisesti koko kansallispuiston runsain. Alueella pesivät muun muassa kurki, kalalokki, liro, kapustarinta, töyhtöhyyppä, pensastasku, niittykirvinen, keltavästäräkki ja harmaalokki. Linnuston pesimärauhan takaamiseksi Lammenrahkan alueella liikkuminen on kiellettyä tammikuun puolivälin ja heinäkuun puolivälin välisenä aikana.

Savojärven ympäri johtava kansallispuiston viitoitettu rengasreitti kulkee Lammenrahkan eteläreunaa.

Lähteet
-------

* Jouko Högmander: *Kurjenrahkan kansallispuiston hoito- ja käyttösuunnitelma*. Metsähallituksen luonnonsuojelujulkaisuja. Sarja C 1. Metsähallitus, 2006. ISBN 952-446-471-3. Teoksen verkkoversio. [vanhentunut linkki]
* Helmer Tuittila: *Yläneen turvevarat - Osaraportti Varsinais-Suomen turvevaroista*. Raportti P 13.4/83/139. Espoo: Geologinen tutkimuslaitos, maaperäosasto, 1983. Teoksen verkkoversio. [vanhentunut linkki]

### Viitteet

1. ↑  Puolustusministeriö luovutti maata kansallispuistoon.  *Turun Sanomat*, 18.9.1997. Artikkelin verkkoversio. [vanhentunut linkki]
2. 1 2 3  Kurjenrahka  23.10.2007. ymparisto.fi:  Lounais-Suomen ympäristökeskus. Viitattu 13.8.2010.
3. 1 2  Kurjenrahkan suot  24.11.2004. Luontoon.fi:  Metsähallitus.  Arkistoitu 10.1.2005. Viitattu 4.8.2010.
4. 1 2  Tuittila: *Yläneen turvevarat*, s. 64–66
5. ↑  Högmander: *Kurjenrahkan kansallispuiston hoito- ja käyttösuunnitelma*, s. 12
6. ↑  Tuittila: *Yläneen turvevarat*, s. 141
7. ↑  Jukka Uotila: Kurjenrahkalle uusi järjestyssääntö - Kansallispuistossa voimassa rajoitetut jokamiehenoikeudet.  *Vakka-Suomen Sanomat*, 23.7.2010, s. 3.
8. ↑  Kurjenrahkan reitit: Retkeilyreitit ja polut  2015. Metsähallitus. Viitattu 7.3.2015.