recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Rumkowski maistamassa keittoa Łódźin ghetossa.
**Mordechai Chaim Rumkowski** (27. helmikuuta 1877 Iljino, Venäjän keisarikunta – 28. elokuuta 1944 Auschwitz, Puola) oli puolanjuutalainen sionisti, joka toimi Łódźin gheton juutalaisneuvoston johtajana toisen maailmansodan aikana. 

Ennen toisen maailmansodan syttymistä Rumkowski oli toiminut liikemiehenä ja orpokodin johtajana. Saksan armeijan vallattua Puolan saksalaiset viranomaiset nimittivät hänet 13. lokakuuta 1939 Łódźin kaupunkiin perustettuun suureen ghettoon juutalaisneuvoston eli *Judenratin* johtajaksi. Tässä asemassa Rumkowski oli suoraan vastuussa saksalaiselle miehityshallinnolle ja sen johtajalle Hans Biebowille. Rumkowski vastasi gheton asukkaiden ruoasta, terveydestä, asuinoloista, työstä ja lämmityksestä. Hän johti ghettoa itsevaltaisen hallitsijan tavoin: hänen kuvansa oli gheton postimerkissä, ja ghettoraha sai nimen hänen mukaansa.

Gheton tyhjennyksissä Rumkowski perheineen lähti vapaaehtoisesti viimeisten kuljetusten joukossa. Hänet vietiin perheineen Auschwitzin keskitysleiriin, jossa hänet murhattiin, murhaajina mahdollisesti juutalaisvangit.

Rumkowskin kiistelty asema
--------------------------

Rumkowski on ollut holokaustin historiassa kiistelty hahmo. Hänen aktiivinen roolinsa kuljetusten järjestelyssä ja voimakastahtoinen hallintonsa aiheuttivat gheton asukkaissa kapinamieltä. Jotkut historioitsijat näkevät hänet natsien yhteistyötoverina, koska hän myöntyi saksalaisten vaatimuksiin. Rumkowski osoitti kuitenkin järjestelykykyä ja voimakastahtoisuutta vaikeassa ja ristiriitaisessa johtoasemassa. Kuuluisassa puheessaan Rumkowski suostutteli gheton vanhempia luovuttamaan alle kymmenvuotiaat lapset natseille sanoen: "Minun on amputoitava raajoja voidakseni pelastaa ruumiin." Hänen mielestään oli noudatettava myöntyväistä linjaa, jotta edes osa gheton asukkaista pelastuisi. Łódźin ghetto tyhjennettiinkin Puolan ghetoista viimeisenä.

Chełmnon leirin perustamisen jälkeen natsit pakottivat Rumkowskin järjestämään gheton asukkaiden kuljetukset tuhoamisleireille. Rumkowski itse väitti yrittäneensä neuvotella kuljetettavien lukumäärää alhaisemmaksi. Siksi onkin epäselvää, olisiko Rumkowski saanut sodan päätyttyä kiitosta ihmishenkien pelastamisesta vai vankilatuomion niin monen juutalaisen lähettämisestä kuolemaan.

Aiheesta muualla
----------------

* "Give me your children" – Rumkowskin puhe (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
* Chaim Rumkowski (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Nihang Abchal Nagar (Hazur Sahibin Nihangit), *Sikhejä chakrameineen*, 1844
**Chakrami** on sikhien käyttämä heittoase. Se on litteä metallirengas, jonka reuna on 3–5 cm paksu ja jossa on terävä ulkoreuna. Chakrami on halkaisijaltaan 13–30 cm. Sana chakrami tulee sanskritin kielen sanasta chakra, ja se tarkoittaa ympyrää tai rengasta. Chakrami lentää suoraan kovassakin tuulessa ja se voi muuttaa lentokorkeuttaan. Tämä on Chakramin aerodynaamisen muodon ansiota.

Chakrami populaarikulttuurissa
------------------------------

Chakrami on ollut monen kuvitteellisen peli- ja tv-sarjan hahmon asevalinta. Parhaiten Chakrami on tullut tunnetuksi tv-sarjasta Xena. Sarjan päähenkilö Xena pystyy heittämään Chakramin pitkänkin matkan päähän ja katkoo tällä tavoin vihollisten aseet tai estää muuten näiden pahat aikeet. Yleensä Xena heittää Chakramin ja se kimpoilee aikansa paikasta paikkaan, kunnes palaa takaisin Xenan käteen. Todellisuudessa Chakrami lentää vain suoraan, eikä palaa takaisin kuten bumerangi.
**Enterovirukset** ovat helposti tarttuva, pikornaviruksiin kuuluvia pieniä, pyöreitä vaipattomia RNA-viruksia. Enterovirukset ovat saaneet nimensä siitä, että ne lisääntyvät pääasiassa suolistossa (kreikan enteron = suoli) ja tartunnan saanut ihminen erittää viruksia yleensä viikkokausia ulosteeseen. Enteroviruksia esiintyy maailmanlaajuisesti ja ne ovat yleisimpiä ihmisille infektioita aiheuttavista viruksista.

Enterovirusten aiheuttama oirekirjo määräytyy virusten toissijaisen lisääntymispaikan mukaan. Osa enteroviruksista aiheuttaa keskushermoston tulehtumista. Esimerkiksi poliota aiheuttava enterovirus hakeutuu selkäytimeen tuhoten siellä keskushermoston hermosoluja. Ykköstyypin diabetesta aiheuttavat enterovirukset tunkeutuvat haimaan tuhoten insuliinia tuottavat solut. Enetrovirukset voivat aiheuttaa myös aivokalvontulehdusta, sydänlihastulehdusta, enterorokkoa ja muita ihottumatauteja sekä yleistyneen infektion vastasyntyneille. Valtaosa enterovirusten aiheuttamista infektioista on kuitenkin oireettomia tai hyvin vähäoireisia. Huolellinen käsihygienia on tärkeää enterovirustartunnan leviämisen estämiseksi.

Enteroviruksiin kuuluvat myös coxsackievirukset ja ECHO-virukset.

Suomessa viime vuosikymmenellä yleisimmin esiintynyt muoto silloin tunnetuista enteroviruksista oli coxsackievirus A16 (CAV-16). Vuonna 2007 siitä todettiin uusi muoto enterovirus 71 (EV-71), joka on ollut yleinen Aasiassa. Virus 71 eristettiin ensimmäisen kerran Kaliforniassa vuonna 1969. Juuri tämä 71-muoto voi joskus aiheuttaa vakavampia oireita. Sitä ei kuitenkaan ole todettu Suomessa vuoden 2007 jälkeen. Esimerkiksi syksyn 2008 enterovirusepidemia ei ollut EV-71 -muodon aiheuttama.

Myös ykköstyypin diabeteksen arvellaan saattavan lähteä kehittymään enterovirustartunnan jälkeen.

Katso myös
----------

* Enterorokko

Lähteet
-------

1. 1 2  Mikä on enterovirus? *Terveyden ja hyvinvoinnin laitos*.  29.11.2019. Viitattu 1.3.2020.
2. ↑  Vehmanen, Mari: Enteroviruksen yhteys diabetekseen selviämässä *Lääkärilehti*.  24.2.2011. Viitattu 1.3.2020.
3. 1 2  Merikanto, Tiina: Ykköstyypin diabetekseen löytymässä rokote *Yle Uutiset*.  21.10.2013. Viitattu 21.10.2013.
4. ↑  Blomqvist, Soile & Roivainen, Merja: Enterorokkoa ja keskushermosto-infektiota aiheuttava enterovirus 71 on saapunut Suomeen.  *Kansanterveys*, 2008, nro 2, s. 17.  Kansanterveyslaitos. ISSN 1236-973X. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 1.3.2020.
5. ↑  Raju enterorokko leviää ärhäkästi kaikkialla Suomessa *Helsingin Sanomat*.  19.12.2008.  Arkistoitu 20.12.2008. Viitattu 1.3.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Laji.fi: Enterovirus
* Ville Peltola: Enterovirusinfektiot Suomessa ja muualla maailmassa – Suomessa ei vakavia epidemioita, mutta enterovirus 71:tä on seurattava.  *Duodecim*, 2008, 124. vsk, s. 1691–1692.
* ViralZone: Enterovirus (englanniksi)
* National Center for Biotechnology Information (NCBI): Enterovirus, taxonomy (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q519796
* Wikispecies: Enterovirus
* CoL: 4C4Q
* EoL: 67584
* GBIF: 10269571
* iNaturalist: 511470
* IRMNG: 1046202
* NCBI: 12059
* WoRMS: 600326

 |

 |
**Maahanmuutto Kanadaan** tarkoittaa prosessia, jossa henkilö asettuu pysyvästi asumaan Kanadassa. Useat, mutta eivät kaikki, hankkivat Kanadan kansalaisuuden. Vuoden 1947 jälkeen sisäistä maahanmuuttoa koskenut laki on muuttunut huomattavasti vuoden 1976 maahanmuuttolain ja vuonna 2002 voimaan tulleen maahanmuuttoa ja pakolaisuutta koskevan lain myötä.

Kanadassa maahanmuuttajat jaetaan neljään luokkaan: perheluokkaan (Kanadan kansalaisten lähisukulaiset), taloudelliset maahanmuuttajat (korkeasti koulutetut työntekijät ja liikemiehet), muut (henkilöt jotka on hyväksytty maahanmuuttajiksi humanitaarisista syistä) ja pakolaiset (henkilöt jotka pakenevat vainoa, kidutusta tai julmuuksia).

Kanada on tunnettu varsin vapaasta maahanmuuttopolitiikasta. Vuoden 2001 väestönlaskennan mukaan Kanadassa on 34 etnistä ryhmää, joihin kuuluu vähintään 100 000 henkilöä. Näistä kymmeneen kuuluu yli miljoona henkilöä. 16,2% väestöstä kuuluu näkyviin vähemmistöihin. Suurimmat ryhmät ovat etelä-aasialaiset (4,0%), kiinalaiset (3,9%) tummaihoiset (2,5%) filippiinit (1,1%). Suurimmat maahanmuuttajaryhmät ovat kuitenkin saksalaiset (10,18%) ja italialaiset (4,63%).

Maahanmuutto ja syntyvyys Kanadassa vuosina 1850–2000
Kanadassa on tapahtunut neljä suurta maahanmuuttoaaltoa. Viides aalto on meneillään.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Immigration to Canada
Marta Topferova**Marta Topferova** on tšekkiläissyntyinen maailmanmusiikin laulaja. 

Topferova liittyi 8-vuotiaana kuoroon Prahassa ja oli jo varhaisella iällä kiinnostunut latinalaisamerikkalaisesta musiikista. Hän osallistui vuosina 1985, 1986 ja 1990 kuorofestivaaleille Saksassa ja Suomessa. Hän esitti musiikkinsa mm. latinaksi, saksaksi, espanjaksi, ranskaksi, venäjäksi, suomeksi ja tšekiksi. Esitettyjen säveltäjien joukkoon lukeutuivat Johannes Brahms, Joseph Haydn, Francis Poulenc ja Giovanni Battista Pergolesi.

Topferova muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1987. Opiskeltuaan Bard Collegessa 1992–1993 hän siirtyi Moron de la Fronteraan, Espanjaan, ja oppi soittamaan kitaraa, käsiperkussiota sekä suosikkisäestyssoitintaan cuatroa. Espanjassa ja synnyinmaassa Tšekissä vietettyjen vuosien jälkeen hän palasi Yhdysvaltoihin ja asettui vuonna 1996 New Yorkiin. Hänen ensimmäinen studioalbuminsa *Homage to Homeland* (2002) koostuu tšekkiläisistä, määriläisistä ja slovakialaisista kansanlauluista. Hän laulaa pääasiassa espanjan kielellä.

Diskografia
-----------

* *Homage to Homeland* (2002)
* *Sueño Verde* (2003)
* *La Marea* (2005)
* *Flor Nocturna* (12. syyskuuta 2006)
* *Trova* (2009)
* *The Other Shore* (2011)

  

Lisäksi hänen tuotantoaan on julkaistu Putumayon kokoelmalla *Putumayo Presents: Women of the World, Acoustic* sekä BBC-radion DJ Charlie Gillettin kokoamalla *World 2006* -kokoelmalla.

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
**Grabbskog Storträsket** on metsäjärvi Raaseporissa lounaisella Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 1,3 neliökilometriä. Etäisyys Tammisaaresta on kuusi kilometriä luoteeseen.

Maantiede
---------

Grabbskog Storträsketin mutkittelevan rantaviivan pituus on 19 239 metriä. Etäisyys järven etelärannalta pohjoisrannalle on 3,7 kilometriä. Järveen kuuluu pitkä ja kapea etelälounaaseen työntyvä lahti, josta lähtee laskuoja 250 metrin päässä sijaitsevaan Långträsketiin. Grabbskog Storträsketissä on 21 saarta, joista kaksi on yli hehtaarin laajuisia ja viisi alle aarin laajuisia. Suurimmat saaret ovat Tallholmen järven länsiosassa ja Råholmen itäosassa. Järven rannat ovat suurimmaksi osaksi metsämaata, pientaloja on useita. Grabbskog Storsträsketin länsipuolella sijaitsee tekojärvi Gennarbyviken, järvien välissä on luonnonsuojelualue.

Grabbskog Storträsketin ekologinen tila on hyvä, vesitilavuus on 5 270 000 kuutiometriä.

Grabbskog Storträsket (82.008.1.005) kuuluu Storträsketin valuma-alueeseen (82.008), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Saaristomeren rannikkoalueen ja Ahvenanmaan päävesistöalueella (82). Grabbskog Storträsket on Storträsketin alueen laajin vakavesi, seuraavaksi laajimmat ovat Västerby Storträsket ja Långträsket.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Grabbskog Storträsket, vakavesi, Raasepori
2. 1 2 3 4 5 6 7 8  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 15.5.2021.
3. 1 2 3  Grabbskog Storträsket *Vesientila.fi*. Länsi-Uudenmaan vesi ja ympäristö ry. Viitattu 15.5.2021.
4. ↑  Grabbskog Storträsket. Järviwiki. Viitattu 17.5.2021.
5. ↑  Storträsketin valuma-alue (82.008). Järviwiki. Viitattu 17.5.2021.
**Chairóneian arkeologinen museo** (kreik. Αρχαιολογικό Μουσείο Χαιρώνειας, *Archaiologikó Mouseío Chairóneias*; myös *Khaironeian arkeologinen museo*) on arkeologinen museo Chairóneian kylässä Livadeián kunnassa Kreikassa. Se esittelee löydöksiä ennen kaikkea antiikin Khaironeian kaupungin alueelta ja lähiympäristöstä.

Museo perustettiin vuonna 1903 ja aloitti toimintansa vuonna 1907. Museorakennus sijaitsee Chairóneian kylän itälaidalla lähellä Theban pyhän joukon joukkohaudalle Khaironeian taistelun jälkeen vuonna 338 eaa. pystytettyä leijonapatsasta. Museorakennus on yksikerroksinen ja sen päänäyttelytila koostuu kahdesta suuresta huoneesta. Museo on Boiotian toiseksi merkittävin Thívan arkeologisen museon jälkeen.

Kokoelmat
---------

Museon kokoelmiin kuuluu esineitä antiikin Khaironeiasta sekä sen lähialueilta, kuten Dístomosta, Elateiasta, Lebadeiasta ja Orkhomenoksesta. Esineitä on esihistorialliselta ajalta antiikin ajalle saakka. Esineisiin kuuluu muun muassa mykeneläisiä seinämaalauksia Orkhomenoksesta; veistoksia, kuten Athenen, Demeterin ja Kybelen patsaat sekä keisari Hadrianuksen muotokuva; hautalöytöjä sekä hautakiviä; lattiamosaiikkeja; piirtokirjoituksia; sekä rakennusten osia. Osa museoesineistä on esillä museon pihalla.

Lähteet
-------

1. 1 2  Αρχαιολογικό Μουσείο Χαιρώνειας: Ιστορικό Υπουργείο Πολιτισμού και Αθλητισμού. Viitattu 7.3.2016.
2. 1 2  Αρχαιολογικό Μουσείο Χαιρώνειας: Περιγραφή Υπουργείο Πολιτισμού και Αθλητισμού. Viitattu 7.3.2016.
3. ↑  Αρχαιολογικό Μουσείο Χαιρώνειας *Continuita*. Viitattu 7.3.2016.
**Williams FW20** oli Patrick Headin, Gavin Fisherin ja Geoff Willisin suunnittelema auto, jolla Williams-talli kilpaili Formula 1 -kaudella 1998. Autoa ajoivat hallitseva maailmanmestari Jacques Villeneuve ja toista vuottaan tallissa ollut Heinz-Harald Frentzen.

Kausi oli tallille pettymys verrattuna edelliseen kauteen, jolloin voitettiin molemmat mestaruudet. Tallin työtä rajoitti pääsuunnittelija Adrian Neweyn siirtyminen McLarenille ja Renault'n vetäytyminen F1:stä moottoritoimittajana. Autossa oli sen sijaan Mecachrome-moottorit, jotka olivat käytännössä vanhoja Renault-moottoreita.

Villeneuve oli tyytymätön kauteen, eikä hänellä ollut mitään mahdollisuutta puolustaa mestaruuttaan. Hän allekirjoitti ensi kaudeksi sopimuksen BAR-tallin kanssa. Frentzen siirtyi Jordan-talliin vietettyään kaksi vuottaan Williamsilla tallikavereidensa varjossa.

Talli sijoittui valmistajien MM-sarjassa kolmanneksi kauas McLarenista ja Ferrarista.

Teknisiä tietoja
----------------

* Moottori: Mecachrome (Renault) GC37/01, 71° V10
* Vaihdelaatikko: Williams 6-vaihteinen, puoliautomaattivaihdelaatikko
* Polttoaine: Petrobras
* Renkaat: Goodyear
* Polttoainetankin tilavuus: 125 l

Formula 1 -tulokset
-------------------

| Vuosi | Talli | Moottori | Renkaat | Kuljettajat | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1998 | Williams | Mecachrome V10 | **G** |  | AUS | BRA | ARG | SMR | ESP | MON | CAN | FRA | GBR | AUT | DEU | HUN | BEL | ITA | LUX | JPN | **38** | **3.** |
| Jacques Villeneuve | 5 | 7 | Kesk. | 4 | 6 | 5 | 10 | 4 | 7 | 6 | 3 | 3 | Kesk. | Kesk. | 8 | 6 |
| Heinz-Harald Frentzen | 3 | 5 | 9 | 5 | 8 | Kesk. | Kesk. | 15 | Kesk. | Kesk. | 9 | 5 | 4 | 7 | 5 | 5 |

Lähteet
-------

* *AUTOCOURSE 1998-99*, Henry, Alan (ed.), Hazleton Publishing Ltd. (1998) ISBN 1-874557-43-8

Yhdistynyt kuningaskunta Williams Racing
**Perustajat:**  
Yhdistynyt kuningaskunta Frank Williams ·  Yhdistynyt kuningaskunta Patrick Head  
  

**Tallipäällikkö:**  
Yhdistynyt kuningaskunta James Vowles  
  

**Kilpakuljettajat:**  
2. Yhdysvallat Logan Sargeant ·  23. Thaimaa Alexander Albon  
  

**Testikuljettajat:**  
45. Israel Roy Nissany ·  Yhdistynyt kuningaskunta Jamie Chadwick  
  

**Formula 1 -autot:**  

FW06 · 
FW07 · 
FW07B · 
FW07C · 
FW08 · 
FW08C · 
FW09 · 
FW09B · 
FW10 · 
FW11 · 
FW11B · 
FW12 · 
FW12C · 
FW13 · 
FW13B · 
FW14 · 
FW14B · 
FW15C · 
FW16 · 
FW16B · 
FW17 · 
FW17B · 
FW18 · 
FW19 · 
FW20 · 
FW21 · 
FW22 · 
FW23 · 
FW24 · 
FW25 · 
FW26 · 
FW27 · 
FW28 · 
FW29 · 
FW30 · 
FW31 · 
FW32 · 
FW33 · 
FW34 · 
FW35 · 
FW36 · 
FW37 · 
FW38 · 
FW40 · 
FW41 · 
FW42 · 
FW43 · 
FW43B · 
FW44 · 
FW45  
  

**Frank Williams Racing Cars:**  

FW · 
FW04 · 
FW05  
  

**Muut autot:**  

BMW V12 LM

Autot, jotka kilpailivat Formula 1 -kaudella 1998

* McLaren MP4/13
* Ferrari F300
* Williams FW20
* Jordan 198
* Benetton B198
* Sauber C17
* Arrows A19
* Stewart SF02
* Prost AP01
* Minardi M198
* Tyrrell 026
**Raimo Aulis Issakainen** (16. kesäkuuta 1933 Kouvola – 27. heinäkuuta 2004) oli suomalainen kenraaliluutnantti. 

Issakaisen vanhemmat olivat vääpeli Vilho Issakainen ja Olga Kutvonen, hän oli vuodesta 1962 naimisissa hammaslääkäri Kirsti Taava Sinikka Mikkolan (1934–2022) kanssa. Issakainen tuli ylioppilaaksi 1953, suoritti Kadettikoulun 1956, Sotakorkeakoulun teknillisen linjan 1964 ja maasotalinjan 1967. Diplomi-insinööriksi hän valmistui Teknillisestä korkeakoulusta 1972, kenttätykistöupseerikurssin hän suoritti Neuvostoliitossa 1976 ja maanpuolustuskurssin 1981. Issakainen toimi jääkäripatteriston jaosjohtajana ja patterinpäällikkönä 1956–1962, Keskussääaseman opetusupseerina 1964–1965, Pääesikunnan toimistopäällikkönä 1965–1966 ja 1972–1979, Kadettikoulun opetusupseerina 1967–1972, puolustusvoimien ATK-laitoksen johtajana 1970–1986, puolustusvoimien pääinsinöörinä 1987–1991, sotatalouspäällikkönä 1991–1992 ja puolustusvoimien teollisuuspoliittisena koordinaattorina 1993. Issakainen ylennettiin majuriksi 1968, everstiluutnantiksi 1973, everstiksi 1979, insinöörikenraalimajuriksi 1987 ja kenraaliluutnantiksi 1991.

Issakainen hoiti myös useita luottamustehtäviä, hän oli esimerkiksi puolustusvoimien aloitetoimikunnan puheenjohtaja ja Sotatieteellisen seuran puheenjohtaja 1992–1998. Jäätyään eläkkeelle puolustusvoimien palveluksesta vuonna 1993 Issakainen viljeli perintötilaansa Hattulassa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Irja Hämäläinen, Risto Rantala, Hannakatri Hollmén (toim.): *Kuka kukin on. Who's who in Finland. Henkilötietoja nykypolven suomalaisista 1994*, s. 286. Issakainen, Raimo. Helsinki: Otava, 1994. ISBN 951-1-12833-7.
2. 1 2  Erkki Rannikko: Muistot: Raimo Issakainen *HS.fi*. Viitattu 2.10.2016.
3. ↑  Kirsti Issakaisen kuolinilmoitus. *Helsingin Sanomat* 4.9.2022, s. B 29
**Raimo Juhani Inkinen** (s. 12. tammikuuta 1944 Siikainen) on suomalainen iskelmälaulaja, säveltäjä ja sanoittaja jonka ensimmäinen single *Päivän vain* / *Saapuvan sun tiedän* ilmestyi vuonna 1967 Decca-levymerkillä.
Inkinen teki toisenkin singlen Decca levymerkille jonka jälkeen vaihtoi PSO-levymerkille.
1968 alkaen Inkinen työsti lastenohjelmaa *Pienten piiri* TV1:lle.
1980-luvulla Inkinen oli risteilyisäntänä eri laivoilla

Diskografia
-----------

* Taikamatto Raimo Inkinen, (1972)
* Laulu meitä liittää, (1973)
* Tahdon laulaa, (1980)

Lähteet
-------

* Latva - Tuunainen: Iskelmän tähtitaivas. 500 suomalaista viihdetaiteilijaa. WSOY, 2004

Aiheesta muualla
----------------

* Raimo Inkisen esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
* Raimo Inkisen sävellystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
* Raimo Inkisen sanoitustuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Giovanni Borsotti** (s. 18. joulukuuta 1990) on italialainen alppihiihtäjä, joka edustaa Centro Sportivo Carabinieriä.

Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla vuonna 2007 Borsotti voitti kultaa suurpujottelussa. Nuorten MM-kilpailuissa 2009 hän saavutti pronssia alppiyhdistetyssä. MM-kilpailujen suurpujottelussa Borsotti sijoittui 28:nneksi Garmisch-Partenkirchenissä 2011 ja 24:nneksi Beaver Creekissä 2015. Courchevelin / Méribelin MM-kilpailuissa 2023 hän oli suurpujottelussa yhdestoista.

Borsotti kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Kranjska Goran suurpujottelussa helmikuussa 2009. Maailmancupin pisteille hän pääsi ensimmäisen kerran Alta Badian suurpujottelussa joulukuussa 2010 oltuaan 22:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kuudes Val d’Isèren suurpujottelussa joulukuussa 2015. Se on edelleen hänen ainoa henkilökohtainen top 10 -sijansa maailmancupissa (tilanne 17.2.2023).

Italian-mestaruuskilpailuissa Borsotti voitti kultaa supersuurpujottelussa maaliskuussa 2011 ja alppiyhdistetyssä maaliskuussa 2022. Alppihiihdon Eurooppa-cupissa Borsotti on voittanut kolme kilpailua. Hän sijoittui kaudella 2010–2011 Eurooppa-cupin kokonaiskilpailussa kolmanneksi sekä suurpujottelun ja alppiyhdistetyn cupeissa toiseksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Giovanni Borsotti Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
**Raimo Ilmari Honkanen** (10. elokuuta 1938 Turku – 17. kesäkuuta 2020 Turku) oli suomalainen kilpapyöräilijä.

Honkanen edusti Suomea kaksissa olympialaisissa. Roomassa 1960 hän sijoittui 100 kilometrin joukkueajossa 20:nneksi yhdessä Paul Nymanin, Unto Hautalahden ja Matti Herrosen kanssa sekä henkilökohtaisessa 175,3 kilometrin maantieajossa 55:nneksi. Méxicossa 1968 hän sijoittui joukkueajossa 19:nneksi yhdessä Raimo Suikkasen, Mauno Uusivirran ja Ole Wackströmin kanssa sekä henkilökohtaisessa 196,2 kilometrin maantieajossa parhaana suomalaisena 37:nneksi.

Honkanen edusti Suomea vuosien 1956, 1959 ja 1961 MM-kilpailuissa ratapyöräilyssä. Pohjoismaiden mestaruuden hän saavutti ainoastaan nuorten sarjassa.

Seuratasolla "Rapa" Honkanen edusti Turun Pyöräilijöitä ja Turun Urheiluliittoa. Hän voitti vuosina 1961–1967 yhteensä 17 Suomen-mestaruutta, joista kuusi tuli henkilökohtaisista lajeista. Hän teki Suomen ennätyksiä yhden kilometrin aika-ajossa (1.12,5), neljällä kilometrillä (5.03,8) ja viidellä kilometrillä (6.43,8 ja 6.41,4). Hän voitti Porvoon ajon vuosina 1964 ja 1966 sekä Tunturi–Haka-ajon vuonna 1966.

Lähteet
-------

* Siukonen, Markku: *Urheilukunniamme puolustajat – Suomen olympiaedustajat 1906–2000*, s. 70. Graface, 2001. ISBN 951-98673-1-7.

### Viitteet

1. ↑  Kuolinilmoitus, *Turun Sanomat* 18.7.2020, s. 16
2. 1 2 3 4 5  Siukonen 2001, s. 70
3. ↑  Uusivirta, Minna: Kuollut: Raimo Honkanen 1938–2020.  *Turun Sanomat*, 9.7.2020, s. 15.
**The Ship** (julkaistu myös nimellä **The Ship: Murder Party**) on 11. heinäkuuta 2006 julkaistu toimintapeli. Pelin on kehittänyt Outerlight ja julkaissut Blazing Griffin. Pelissä on sekä yksin- että moninpelimahdollisuus.

Pelin juoni rakentuu laivalle, jonka omistaa hämäräperäinen herra X. Herra X on jakanut ihmisille – pelaaja mukaan lukien – ilmaisia lippuja risteilylle, joka kuitenkin paljastuu herra X:n juoneksi. Herra X pakottaa risteilylle osallistujat osaksi murhapeliä, jossa risteilymatkustajien täytyy murhata toisia matkustajia ja vältellä itse murhatuksi tulemista.

Pelin PC-versio on saanut kriitikoilta Metacritic-sivuston mukaan keskimääräisen arvosanan 76/100.

Pelistä julkaistiin vuonna 2016 uusi versio nimellä *The Ship: Remasted*.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  The Ship Details and Credits *Metacritic*. Viitattu 22.3.2020. (englanniksi)
2. ↑  The Ship: Murder Party *Steam*. Viitattu 22.3.2020. (englanniksi)
3. ↑  Morrison, A.: The Ship: Remasted sails February 15 *PC Gamer*.  18.1.2016. Viitattu 22.3.2020. (englanniksi)
**Marta Jeschke** (s. 2. kesäkuuta 1986 Wejherowo) on puolalainen pikajuoksija ja EM-mitalisti.

Jeschke kuului Puolan 4 × 100 metrin viestijoukkueeseen, joka voitti alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden Kaunasissa 2005. Alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa Debrecenissä 2007 hän sai pronssia 200 metrin juoksussa ja pikaviestissä. Osakan MM-kilpailuissa 2007 Puola oli pikaviestissä kahdeksas.

Jeschke osallistui Pekingin kesäolympialaisiin 2008, missä hän juoksi 200 metrillä ja Puolan pikaviestijoukkueessa. 200 metrillä hän karsiutui alkuerissä, ja pikaviestissä Puola selviytyi loppukilpailuun, jossa se kuitenkin hylättiin. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 Puola karsiutui 4 × 100 metrin alkuerissä. Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 Jeschke juoksi Puolan pronssia ajalla 42,68 sekuntia voittaneessa pikaviestijoukkueessa. Kilpailun voitti Ukraina, ja hopealle sijoittui Ranska. 200 metrillä hän karsiutui välierissä. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän karsiutui sekä 100 metrin että 4 × 100 metrin alkuerissä. Helsingin EM-kilpailuissa 2012 hän juoksi kolmannen osuuden Puolan pronssijoukkueessa pikaviestissä.

Jeschken henkilökohtainen ennätys 100 metrillä on Krakovassa 12. kesäkuuta 2011 juostu 11,33 sekuntia, 200 metrillä Rostockissa 28. kesäkuuta 2008 juostu 23,19 sekuntia ja sisäradoilla 60 metrillä Sopotissa 22. helmikuuta 2014 juostu 7,31 sekuntia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Marta Jeschke Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).  (englanniksi)
2. ↑  Marta Jeschke Biography and Olympic Results Sports Refrence LLC.  Arkistoitu 18.3.2009. Viitattu 16.7.2011. (englanniksi)
3. ↑  European Championships 2010 at Barcelona (spa) Women: 4 x 100 m Relay sports123.com. Viitattu 16.7.2011. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Marta Jeschke Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Giovanni Battista Ciampoli** (1590 Firenze – 8. syyskuuta 1643 Jesi) oli italialainen pappismies ja Galileo Galilein läheinen ystävä.

Ciampoli syntyi Firenzessä vuonna 1590 aatelissukuun; hänen vanhemmistaan Lodovicosta ja Francesca Cervonista ei tiedetä juuri mitään. 14-vuotiaana Ciampoli lähetettiin tutkija G. B. Strozzin oppilaaksi; vuonna 1610 hän pääsi opiskelemaan Padovan yliopistoon. Galileihin Ciampoli tutustui ensimmäistä kertaa kesällä 1608 tavattuaan hänet suurherttua Ferdinandon huvilassa. Ciampoli teki nopeasti uransa harjoittelun jälkeen ja siirtyi Vatikaanin palvelukseen*lähde?*; paavi Gregorius XV nimitti hänet segretario dei breviksi*selvennä*. Hän tuli myös kuuluisan Accademia dei Lincein jäseneksi. Hänellä oli myös luottamustehtävä paavi Urbanus VIII:n alaisuudessa ja häntä pidettiin toisinaan kardinaaliehdokkaana, mutta hän epäonnistui vuonna 1632, koska paavi epäili häntä petturiksi. Ciampoli lähetettiin Montalto delle Marcheen, jossa hän toimi kuvernöörinä kuolemaansa asti. Hän kuoli 54-vuotiaana Jesin kaupungissa 8. syyskuuta 1643, vain kaksi vuotta Galilein jälkeen.

Ciampoli on tullut tunnetuksi Galileon pitkäaikaisena ja uskollisena ystävänä, jota hän ehdoitta palvoi. Hän toimi välittäjänä ensimmäisessä oikeudenkäynnissä (1615/16) Galileota vastaan. Ciampoli, jesuiittojen tunnustettu vastustaja, oli todennäköisesti käyttänyt vaikutusvaltaansa myös silloin, kun vuoropuhelun alkukanta oli tarkoitus antaa. Ehkä hänen väärä arviointinsa tilanteesta kärjisti Kirkkovaltion ja Galileon välisen vastakkainasettelun vuonna 1632.*lähde?*

Lähteet
-------

1. ↑  (it) Dizionario Biografico degli Italiani, 1960View and modify data on Wikidata. Tieto on haettu Wikidatasta.
2. ↑  (de) Saksan kansalliskirjasto, GND-tunnisteView and modify data on Wikidata. Tieto on haettu Wikidatasta.
3. 1 2  CIAMPOLI, Giovanni battista *treccani.it*. Viitattu 29.4.2021. (italiaksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Kreikka
* Kroatia
* Puola
* Portugali
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Italian People
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: de:Giovanni Battista Ciampoli
**Antoine Laurent de Jussieu** (12. huhtikuuta 1748 Lyon – 17. syyskuuta 1836 Venteuil, Marne) oli ranskalainen lääkäri ja kasvitieteilijä. Hän toimi 1770-luvulta alkaen Jardin du Roin ja Muséum national d’Histoire naturellen kasvitieteen professorina. Antoine Laurent de Jussieu kehitti kasvien luokittelujärjestelmää ja määritteli ensimmäisenä heimokäsitteen kasvitieteessä. Jussieu myös laati tieteelliset kuvaukset aikakautenaan tunnetuille kasviheimoille. Hänen pääteoksensa olivat *Genera plantarum secundum ordines naturales disposita* (1789–1805) ja *Principes de la méthode naturelle des végétaux* (1824). 

Jussieun nimeämien kasvien tieteellisen nimen perässä käytetään nimen jälkeen liitettävää auktorilyhennettä **Juss.** Hänen kuvaamistaan heimoista monet ovat nykyäänkin käytössä, ja Jussieu on kymmenien kukkakasviheimojen tieteellisten nimien auktori, esimerkiksi kaktus-, kanerva-, kello-, kohokki-, kurjenmiekka-, kurkku-, kuusama-, kämmekkä-, leinikki-, lemmikki-, lilja-, matara-, sara-, tatar-, tyräkki- ja vehkakasvien.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Antoine-Laurent de Jussieu (1748-1836) *(Bnf Data*. Viitattu 4.10.2020. (englanniksi)
2. ↑  Porkka, O. H.: *Iso tietosanakirja, osa V*, s. 817. Helsinki: Otava, 1933.
3. ↑  Jussieu, Antoine Laurent de (1748-1836) *International Plant Names Index – IPNI*. Viitattu 7.10.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Antoine Laurent de Jussieu** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Australia
* Kreikka
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* International Plant Names Index

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Raimo Lahti** (4. toukokuuta 1959 Jokioinen – 19. marraskuuta 2014 Hyvinkää) oli Hyvinkään kaupunginjohtaja vuodesta 2007 kuolemaansa asti. Hän toimi jo aiemmin Hyvinkään väliaikaisena kaupunginjohtajana.

Lahti työskenteli Tampereen yliopiston tutkijana vuosina 1986–1988, Porin kaupungin erityisaluesuunnittelijana 1988–1990, Parkanon kaupunginkamreerina 1990, Kokemäen elinkeinoasiamiehenä 1990–1999, Kuusankosken talousjohtajana 1999–2003 ja Hyvinkään talousjohtajana 2003–2006 ja Hyvinkään apulaiskaupunginjohtajana 2006–2007. Hän toimi jonkin aikaa myös Hyvinkään Palloseuran puheenjohtajana. Hän oli koulutukseltaan hallintotieteiden maisteri Tampereen yliopistosta.

Ennen uraansa kunnallispolitiikassa Lahti kouluttautui lihakauppamestariksi ja työskenteli elintarvikeliikkeissä.

Vuoden 2012 lopulla Lahdella diagnosoitiin pahanlaatuinen aivokasvain. Se leikattiin tammikuussa 2013, ja Lahti palasi sairauslomalta töihin kesäkuussa 2013. Syöpä aiheutti kuitenkin lopulta Lahden kuoleman marraskuun 19. päivän vastaisena yönä 2014. Lahden perheeseen kuuluu vaimo ja poika.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Hyvinkään kaupunginjohtaja Raimo Lahti on kuollut  19.11.2014. Hyvinkää.fi.  Arkistoitu 29.11.2014. Viitattu 19.11.2014.
2. ↑  Hyvinkään kaupunginjohtajan valinta käynnistyi *Hämeen Sanomat*.  14.9.2007.  Arkistoitu 29.11.2014. Viitattu 18.11.2014.
3. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑
5. ↑  Wallenius, Miki: Hyvinkään kaupunginjohtaja sairastui vakavasti jouluna *Yle Uutiset*.  27.12.2012. Viitattu 18.11.2014.
6. ↑  Kaupunginjohtaja Raimo Lahti aloittaa täydet työviikot *Aamuposti.fi*.  22.8.2013.  Arkistoitu 29.11.2014. Viitattu 18.11.2014.
**Champlainjärvi** (engl. *Lake Champlain*, ransk. *lac Champlain*) on laaja järvi itäisessä Pohjois-Amerikassa, Yhdysvaltain ja Kanadan rajalla.

Champlainjärvi on pitkänomainen ja se sijaitsee pohjois-etelä-suuntaisesti New Yorkin ja Vermontin osavaltioiden rajalla. Järven pohjoisin osa ulottuu jonkin jonkin matkaa Kanadan Québecin provinssiin.

Champlainjärvi on Yhdysvaltojen kuudenneksi suurin luonnonjärvi. Se on noin 180 km:n pituinen ja enimmillään 19 km leveä. Järven itäpuolella nousevat Green Mountains -vuoret Vermontissa ja länsipuolella Adirondackin vuoristo New Yorkissa. Järveen laskee useita jokia Yhdysvalloista, ja järvi itse laskee pohjoiseen Richelieujoen kautta Saint Lawrencen jokeen Montrealin alapuolella. Järvi on noin 30 metriä merenpinnan tason yläpuolella.

Champlainjärven tärkeimmät satamat ovat Burlington, Port Henry ja Plattsburgh. Niillä on nykyään vain pienimuotoista liikennettä. Aiemmin satamilla kuitenkin oli huomattava kaupallinen ja sotilaallinenkin merkitys. 1800-luvulla järvi yhdistettiin kanavalla etelään virtaavaan Hudsonjoen vesistöön. Yhdysvaltain vapaussodan yhteydessä vuonna 1776 järvellä käytiin Yhdysvaltain laivaston ensimmäinen taistelu, joka päättyi amerikkalaisten tappioon.

Järvi tunnetaan myös oletetusta vesihirviö Champista, jota alueen matkailuelinkeino hyödyntää.

Järvi on saanut nimensä ranskalaisen tutkimusmatkailijan Samuel de Champlainin mukaan, joka löysi järven 1609.

Lähteet
-------

1. ↑  NYTraveler:Lake Champlain (Arkistoitu – Internet Archive)

Champlainjärvi

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Champlainjärvi**.
**Antoine Roussel** (s. 21. marraskuuta 1989 Roubaix, Ranska) on ranskalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Arizona Coyotesissa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta osaa pelata myös laidassa. Rousselilla on myös Kanadan kansalaisuus.

Ura
---

### Seuraura

Roussel on Deuil-la-Barren kasvatti, mutta pelasi tämän jälkeen seitsemän vuotta Nantesissa aina vuoteen 2004. Hän pelasi Ranskassa junioriurallaan Dragons de Rouenissa vuosina 2002–2004. Vuonna 2004 Rousselin vanhemmat päättivät lähteä Ranskasta töihin Kanadaan Quebecin Mont-Tremblantiin. Hän pelasi kauden 2005–2006 Midget AA-sarjassa ennen siirtymistä QMAAA-sarjan Collège Charles-Lemoy Riverainsiin seuraavaksi kaudeksi.

QMJHL-joukkue Chicoutimi Saguenéensiin päävalmentaja ja GM Richard Martel päätti antaa Rousselin koittaa onneaan joukkueessa kaudella 2006–2007 ja hän sai lopulta sopimuksen. Hän pelasi joukkueessa vuoteen 2010. Roussel oli joukkueen varakapteeni kaudella 2008–2009 ja kapteeni seuraavalla kaudella. Jälkimmäisellä kaudella hän oli joukkueen kolmanneksi paras pistemies runkosarjassa ja pudotuspeleissä tehoilla 28+28=56.

Syyskuussa 2010 NHL-varaamaton Roussel teki try-out-sopimuksen Boston Bruinsin kanssa. Hän osallistui joukkueen harjoitusleirille, mutta ei saanut lopulta sopimusta. Roussel lähetettiin joukkueen farmiin Providence Bruinsiin AHL:ään, ja hän pelasi kaudella myös sarjatasoa alempana ECHL:n Reading Royalsissa. Syyskuussa 2011 Roussel liittyi Vancouver Canucksin harjoitusleirille, mutta ei saanut try-outin jälkeen sopimusta joukkueeseen ja liittyi farmijoukkue Chicago Wolvesiin, jossa hän pelasi koko kauden 2011–2012.

Heinäkuussa 2012 Roussel teki kaksivuotisen kahdensuunnan sopimuksen NHL-joukkue Dallas Starsin kanssa. Hänet lähetettiin harjoitusleirin päätteeksi farmijoukkue Texas Starsiin. NHL-kausi 2012–2013 viivästyi työsulun vuoksi, ja sen päätyttyä tammikuussa 2013 Roussel sai kutsun Dallas Starsiin. Hän teki NHL-debyyttinsä 2. helmikuuta 2013 kotona Phoenix Coyotesia vastaan ja teki samassa ottelussa ensimmäisen NHL-maalinsa. Hänet valittiin ottelun kolmanneksi tähdeksi.

### Maajoukkueura

Roussel edusti Ranskaa MM-kilpailuissa vuonna 2012. Hän on pelannut myös alle 20-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailut vuonna 2009 (A-lohkon hopeaa) ja alle 18-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailut vuonna 2006. Roussel edusti Ranskaa myös jääkiekon MM-kilpailuissa vuonna 2017.

Lähteet
-------

* Antoine Roussel *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5  EliteProspects
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑
8. ↑
**Antoine Wiertz** (22. helmikuuta 1806 Dinant, Alankomaiden yhdistynyt kuningaskunta – 18. kesäkuuta 1865 Bryssel, Belgia) oli belgialainen romantiikan ajan taidemaalari ja kuvanveistäjä.

Elämä
-----

Wiertz oli räätälin poika. Hänen isänsä laittoi hänet opiskelemaan nuorena musiikkia, piirustusta ja kielioppia. Wiertzin taidot tunnustettiin jo nuorena, ja hänet lähetettiin Antwerpeniin taideakatemiaan, jossa hän opiskeli Willem Herreynsin ja Mathieu van Breen alaisuudessa. Wiertz asui Ranskassa 1829–1832. Hän voitti Prix de Romen 1832 ja pääsi sen turvin opiskelemaan Roomaan, Ranskan akatemiaan. Wiertz opiskeli Italiassa 1834–1836, ja häntä opetti Horace Vernet.

*Deux jeunes filles—La Belle Rosine*
Italiassa Wiertz siirtyi pois maisemien ja roomalaisten elämän maalaamisesta. Hän jatkoi huomattavasti haastavimmilla projekteilla. Wiertzin maalaus *Les Grecs et les Troyens se disputant le corps de Patrocle* ("Kreikkalaiset ja troijalaiset taistelevat Patrokloksen ruumiista") sai hyvän vastaanoton Italiassa ja Belgiassa, ja Wiertz tarjosi maalausta myös Pariisin salonkiin. Pariisissa maalaus sai kuitenkin huonoa palautetta, ja Wiertz päätti pettymyksen jälkeen olla hakematta Ranskan kansalaisuutta.

Vuonna 1839 Wiertz muutti Liègeen äitinsä kanssa. Hän maalasi elääkseen muotokuvia, mutta samalla hän teki myös maalauksia mytologisista ja historiallisista aiheista. Wiertzin äiti kuoli 1844, mikä oli kova isku hänelle. Hän muutti tämän jälkeen Liègestä Brysseliin. Vuonna 1847 Wiertz maalasi ehkä kuuluisimman taulunsa *Deux jeunes filles—La Belle Rosine* ("Kaksi nuorta naista — Kaunis Rosine"). Vuonna 1850 Belgian hallitus rakensi Wiertzille studion vastineeksi muutaman työstä. Studio rakennettiin Paestumissa sijaitsevien kreikkalaisrakennusten mallin mukaan. Wiertz kuoli studiossaan 1865. Hänen ruumiinsa palsamoitiin muinaisegyptiläiseen tapaan, ja hänet haudattiin Ixellesin kunnalliselle hautausmaalle.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Antoine Wiertz ArtMagick.  Arkistoitu 17.4.2010. Viitattu 20.4.2010. (englanniksi)
2. 1 2 3  Life of Antoine Wiertz *Lib-Art.com*. Viitattu 20.4.2010. (englanniksi)
3. 1 2  Antoine Wiertz Dark Romance Media.  Arkistoitu 26.12.2010. Viitattu 20.4.2010. (englanniksi)
4. ↑  Howe, Jeffry: Antoine Wiertz - an introduction *bc.edu*.  Arkistoitu 12.5.2012. Viitattu 20.4.2010. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Antoine Wiertz** Wikimedia Commonsissa

* Antoine Wiertz Artcyclopediassa (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
	+ 2
* BnF data
	+ 2
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat
* Puola
* Portugali
* Vatikaani

 |
|  |
| Taiteenala | 
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Alankomaat
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Marta Amanda Renvall** (7. heinäkuuta 1873 Muurla – 13. syyskuuta 1937 Salo) oli suomalainen johtaja, opettaja ja toimittaja.

Renvallin vanhemmat olivat arkkipiispa Torsten Thure Renvall ja Amanda Sofia Limnell. Renvall kävi Turussa Heurlinin koulun 1890 ja opiskeli sitten 1890–1891 kieliä Sveitsissä, myöhemmin myös Pariisissa ja Lontoossa.

Renvall oli Turun NNKY:n sihteeri (toiminnanjohtaja) 1896–1899, Suomen NNKY:n pääsihteeri 1900–1915, Renvallin kotiopiston perustaja ja johtaja vuodesta 1916. Hän toimi myös uskonnon- ja pyhäkoulunopettajana. Hän oli vuosina 1900-1915 NNKY:n lehtien ja muiden julkaisujen päätoimittaja.

Julkaisemassaan kirjassa *Työntekijättärien hyväksi* (1912) Renvall kuvasi työläisnaisten huonoja oloja ja keräsi kirjan myyntituloilla ja sen mukana olleella keräyslomakkeella varoja oman talon hankkimiseksi NNKY:lle. NNKY:stä lähdettyään hän osti entisen kotitilansa Isontalon Muurlasta ja perusti sinne kristillisen kotitalousopiston nuoria naisia varten sanoen leikillisesti: "Minä olen tähän asti vetänyt nuoria tyttöjä yhdistyksiin, nyt minä käännän kelkkani ja vedän heitä kotiin. Renvall on haudattu Muurlan hautausmaalle.

Julkaisut
---------

* Vår uppgift: föredrag hållet vid K. F. U. K:s årsfäst i Helsingfors den 25 mars 1900. Tammerfors : kustantaja tuntematon, 1900.
* Kristliga Föreningen av Unga Kvinnor, dess uppkomst och utveckling samt dess 15-åriga verksamhet i Finland 1896-1910. Helsingfors K.F.U.K. 1911.
* För industriarbeterskans väl!: en kort framställning av hennes nuvarande förhållanden i huvudstaden och av det som kunde och borde göras för hennes skydd och höjande i fysiskt, socialt, sedligt och andligt avseende. Helsingfors: K.F.U.K. 1912.
	+ Työntekijättärien hyväksi, Suomalaisen Kansan Kirjapaino, 1912

### Suomennokset

* Alb. Savola, Martin Rautanen, käännös Marta A. Renvall, Missionssällskapet i Finland 1927.

Lähteet
-------

1. 1 2  Muistokirjoitus, Marta Renvall, Kotia Kohti: Suomen N.N.K.Y:n äänenkannattaja, 1937, No 10, sivu 139, julkaistu 1.10.1937
2. 1 2 3  Aikalaiskirja 1920 s. 379. Helsinki: Otava 1920.
3. ↑  1916–1935 Elämää Suomen itsenäisyyden ensihetkien keskellä. (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑  Dödsfall, Marta Renvall död, Åbo Underrättelser, 1937, No 255, sivu 3, julkaistu 22.9.1937
**Antoine Gombaud** eli **Chevalier de Méré** (1607, Poitou, Ranska – 29. joulukuuta 1684) oli ranskalainen kirjailija ja amatöörimatemaatikko.

Vaikka hän ei ollut aatelismies, hän otti käyttöön tittelin Chevalier (ritari). Tämä tuli hänen dialogi-muotoisista kirjoituksistaan, joissa ko. kuvitteellinen henkilö edusti hänen omia näkemyksiään. Méré tulee taas paikkakunnasta, jossa hän sai koulutuksensa. Myöhemmin hänen ystävänsä alkoivat kutsua häntä tuolla nimellä.

Méré oli tärkeä salonkiteoreetikko. Kuten monet 1600-luvun liberaalit ajattelijat, hän ei luottanut sen enempää perittyyn valtaan kuin demokratiaankaan. Hän uskoi, että ongelmat ratkeavat parhaiten avoimissa keskusteluissa henkevien, hienostuneiden ja älykkäiden ihmisten kesken.

Mérén kuuluisimmat esseet ovat *L'honnête homme* (Rehellinen ihminen) ja *Discours de la vraie honnêteté* (Keskustelu rehellisyydestä).

Hänet tunnetaan kuitenkin paremmin panoksestaan todennäköisyysteoriaan. Hän oli amatöörimatemaatikko ja aikalaistensa tavoin kiinnostunut vedonlyönnistä ja rahapeleistä. Hän myös kehitteli uusia pelejä ja tutki muun muassa nopanheittoon liittyviä ongelmia kuutosen esiintymisestä heitettäessä yhtä arpakuutiota ja kuutosparin esiintymisestä heitettäessä kahta arpakuutiota.

Hän myös kiinnostui pulmasta, joka on peräisin keskiajalta, ellei aikaisemmaltakin. Oletetaan että kaksi pelaajaa aikovat pelata tietyn määrän pelejä, esim. seitsemän, ja heidät keskeytetään ennenaikaisesti. Kuinka pelipanos tulisi jakaa pelaajien kesken, jos vaikkapa toinen on voittanut kolme peliä ja toinen yhden?

Méré pestasi Marin Mersennen salongin ratkaisemaan ongelmiaan. Kaksi kuuluisaa matemaatikkoa, Blaise Pascal ja Pierre de Fermat, ottivat haasteen vastaan. Kirjeenvaihdossaan he muodostivat perustan nykyaikaiselle teorialle todennäköisyydestä.

Lähteet
-------

* Englanninkielinen Wikipedia Viitattu 29.4.2012.

### Viitteet

1. 1 2  E. Feuillâtre (toim.), *Les Épistoliers Du XVIIe Siècle. Avec des Notices biographiques, des Notices littéraires, des Notes explicatives, des Jugements, un Questionnaire sur les Lettres et des Sujets de devoirs*. Librairie Larousse, 1952.
2. ↑  Aaron Brown, *The Poker Face of Wall Street*, John Wiley & Sons, 2006.
3. ↑  Yrjö Juve, *Todennäköisyyslaskennan alkeita*, 5. painos, Kirjayhtymä, 1971, s. 11-12.
4. ↑  Tom M. Apostol, *Calculus, Volume II*, John Wiley & Sons, 1969.
5. ↑  Keith Devlin, *The Unfinished Game: Pascal, Fermat, and the Seventeenth-Century Letter That Made the World Modern*, Basic Books, 2008.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Alankomaat
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Champagnen Adèle** (1145–1206) oli Champagnen kreivin tytär, josta tuli Ranskan kuningatar, Ludvig VII:n kolmas puoliso ja Filip II:n äiti.

Adèle kihlattiin viisitoistavuotiaana Ludvigille, jonka kaksi ensimmäistä vaimoa olivat synnyttäneet vain tyttäriä. Viisi vuotta myöhemmin, vuonna 1165, Adèle synnytti poikalapsen, mikä turvasi Kapetingien hallitsijasuvun mieslinjan jatkumisen. Lapsen nimeksi tuli Filip Augustus, ja hän sai heti syntymänsä jälkeen lisänimen Dieudonné (Jumalan antama). Adèle ei puuttunut hallintoon puolisonsa eläessä, mutta Ludvigin kuoltua vuonna 1180 Adèle piti kuningattaren tittelin ja toimi alaikäisen poikansa sijaishallitsijana. Filipin tultua täysi-ikäiseksi Adèlen valta väheni, mutta kun Filip oli Kolmannella ristiretkellä 1190–1191 Rikhard Leijonamielen kanssa, hän nimitti Adèlen jälleen sijaishallitsijaksi. Filipin palattua Ranskaan Adèle vetäytyi politiikasta.

Lähteet
-------

1. ↑  Adele Of Champagne (1145–1206) *Women in World History: A Biographical Encyclopedia*. Viitattu 12.4.2023.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
	+ 2
* BnF data
	+ 2
* Saksa

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
Martakertin piiri (oranssilla) Vuoristo-Karabahin kartalla.
**Martakertin piiri** (arm. Մարտակերտի շրջան, ven. Мартакертский район, *Martakertski raion*) on paikallishallintoalue virallisesti Azerbaidžaniin kuuluvassa, mutta de facto itsenäisessä Vuoristo-Karabahin tasavallassa. Sen pinta-ala on 1795,1 neliökilometriä. Asukkaita on 19 000 henkeä (vuonna 2005).

Vuoristo-Karabahin autonomiseen alueeseen kuulunut piiri on perustettu vuonna 1930. Vuoteen 1939 saakka sen nimenä oli Džerabertin ja myöhemmin Mardakertin piiri. Neuvostoaikana piirin pinta-ala oli 1700 neliökilometriä. Armenialaisten osuus väestöstä laski 89,3 prosentista vuonna 1939 83,1 prosenttiin vuonna 1979. Samaan aikaan azerien osuus nousi 6,9 prosentista 15,8 prosenttiin.

Azerbaidžanin viranomaiset nimesivät Mardakertin piirin Ağdərən piiriksi marraskuussa 1991 ja liittivät sen Tərtərin piiriin lokakuussa 1992. Vuoristo-Karabahin sodassa azerit miehittivät osan Martakertin piiristä ja toisaalta armenialaiset liittivät siihen valtaamiaan alueita. Nykyisellään piiri rajoittuu pohjoisessa ja idässä Azerbaidžanin hallussaan pitämiin alueisiin, etelässä Vuoristo-Karabahin tasavallan Askeranin ja Qašataghin piireihin sekä lännessä Šahumjanin piiriin. Hallinnollinen keskus on Martakertin kaupunki, josta on 60 kilometriä tasavallan pääkaupunkiin Stepanakertiin. Asukkaista 99,8 % on armenialaisia.

Lähteet
-------

1. ↑  The Results of 2005 Census of the Nagorno-Karabakh Republic: Table 1.4: De Jure Population by Administrative Territorial Distribution and Density *census.stat-nkr.am*.  Arkistoitu 6.3.2009. Viitattu 31.5.2011. (englanniksi)
2. ↑  Melnikov S.A. Ibragimov Tš.G.: *Azerbaidžanskaja SSR. Administrativno-territorialnoje delenije na 1 janvarja 1977 goda*, s. 7, 117. Baku: Azernešr, 1979. Teoksen verkkoversio (viitattu 31.5.2011). (venäjäksi)
3. 1 2  Etno-Kavkaz: Naselenije Nagornogo Karabaha *ethno-kavkaz.narod.ru*. Viitattu 31.5.2011. (venäjäksi)
4. ↑  Strana ognei Azerbaidžan: Administrativno-territorialnoje delenije *files.preslib.az*. Viitattu 31.5.2011. (venäjäksi)
5. ↑  Republic of Mountainous Karabakh official tourist portal: Regions: Askeran Region *karabakh.travel*.  Arkistoitu 1.3.2012. Viitattu 31.5.2011. (englanniksi)