recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Kolme Swedish Fishiä: keltainen, vihreä ja punainen. Jokaisessa lukee kyljessä kohovoituna "Swedish".
**Swedish Fish** on sitkeä kalanmuotoinen makeinen. Sitä kehitti alun perin ruotsalainen makeisyritys Malaco eri makuisina ja erityisesti Pohjois-Amerikan markkinoille, mutta nykyään sitä kehittää Pohjois-Amerikassa sijaitseva Cadbury.

Historia
--------

Vuonna 1968 Malaco, ruotsalainen makeisvalmistaja, laajensi toimintaansa viemällä muutamia tuotteitaan Pohjois-Amerikkaan. Erilaiset lakritsinauhat ja lakritsikarkit olivat ensimmäisiä vietyjä tuotteita. Malacon toimitusjohtaja Thor Fjørgerson kutsui tätä liikettä "Ruotsin/Yhdysvaltojen suhteiden maamerkkipäiväksi". Kansainväliset kauppa-asiantuntijat ylistivät liikettä, koska se antoi Malacolle mahdollisuuden laajentaa brändiään Skandinavian niemimaan ulkopuolelle.

Malacon vientikauppa kasvoi, ja 1960- ja 1970-luvun vaihteessa Swedish Fishiä ja Swedish Berriesiä kehitettiin erityisesti Pohjois-Amerikan markkinoille. Leaf International osti kuitenkin lopulta Malacon.

1960-luvun aikana kehitettiin Swedish Shells -makeisia. Nämä olivat identtisiä Swedish Fishin kanssa koostumukseltaan, maultaan ja väriltään mutta olivat muodoiltaan pyällettyjä simpukankuoria, ja niitä valmistettiin punaisina (kirsikka), keltaisina (sitruuna), oransseina (appelsiini) ja vihreänä (lime). Swedish Shellsit olivat ensimmäinen väri-/muotolaajennus Swedish Fishin tuotelinjalle. Niitä myytiin Broadway Department Store -ketjun myymälöissä 1960-luvulta pitkälle 1970-luvulle. 1970-luvun lopulta aina 1990-luvun alussa tapahtuneeseen valmistuksen lopettamiseen asti niitä valmistettiin ja myytiin irtokarkkeina karkkikaupoissa ja karkkien erikoisliikkeissä.

Nykyään Swedish Fishiä valmistaa Pohjois-Amerikassa, Kanadan Hamiltonissa Cadbury Adamsin yritys, joka osti tuotemerkin Leafiltä vuonna 2006, ja nykyään Swedish Fishiä viedään myös moniin muihin maihin.

Ainekset
--------

* sokeri
* inverttisokeri
* isoglukoosi
* muunneltu maissitärkkelys
* sitruunahappo
* mineraaliöljy
* keinotekoinen makeutusaine
* väriaineet (FD&C Red 40 punaiselle värille)
* karnaubavaha

Lähteet
-------

1. ↑  Swedish Fish - Candy you ate as a kid *oldtimecandy.com*.  Arkistoitu 12.3.2013. Viitattu 24.3.2013.
2. ↑  Cadbury - The Original Swedish Fish *originalswedishfish.com*.
Taiteilijan näkemys Menandroksen ja Nagasenan dialogista.
**Milinda Panha** (devanagarilla मिलिन्दपन्ह, kirjaimellisesti "Milindan kysymykset") on buddhalainen teksti, joka käsittelee kreikkalais-baktrialaisen kuningas Menandros I:n (paaliksi Milinda) ja buddhalaisen opettajan Nagasenan välistä keskustelua. Tekstin alkuperästä tai sen koonneesta henkilöstä ei ole tarkkaa tietoa, mutta kirjan oletetaan olevan peräisin 100-luvulta eaa. ja sen todennäköinen alkuperäiskieli oli sanskrit.

Milinda Panha on tärkeässä asemassa etenkin theravada-buddhalaisuudessa, vaikkakin tekstillä ei ole kovinkaan suurta auktoriteettia.

Ensimmäinen käännös englanniksi julkaistiin 1890. Toinen merkittävä käännös on vuodelta 1969. Näitä käännöksiä käytetään myös akateemisissa piireissä..

Tausta
------

Menandros I hallitsi kreikkalais-baktrialaista kuningaskuntaa, joka oli syntynyt Aleksanteri Suuren valtakunnan raunioille 250-luvulla eaa. Menandroksen valtakausi ajoittuu vuosille 150–135 eaa.

Taustaltaan Menandros oli kreikkalainen, mutta hän sai intialaiselle hallitsijalle suunnatun koulutuksen. Milinda Panhan mukaan Menandros oli tyytyväinen Nagasenan vastauksiin ja luopui valtaistuimesta poikansa hyväksi käännyttyään buddhalaisuuteen. Tämän jälkeen hänen uskotaan saavuttaneen myöhemmin nirvanan.

Menandroksen kanssa keskusteleva Nagasena oli Dharmaraksitan oppilas, joka puolestaan oli itse kreikkalaistaustainen ja kääntynyt buddhalaisuuteen.

Sisältö
-------

| Luku | Aihe | Muuta |
| --- | --- | --- |
| 1 | Sielu |  |
| 2 | Uudelleensyntymä |  |
| 3 | Ajan alku |  |
| 4 | Aistimukset |  |
| 5 | Buddha |  |
| 6 | Kiintymys |  |
| 7 | Muisti |  |
| 8 | Dilemmoiden ratkaisuja I | Käsittelee mm. Buddhan luonnetta |
| 9 | Dilemmoiden ratkaisuja II | Käsittelee mm. kuolemanpelkoa |
| 10 | Dilemmoiden ratkaisuja III | Käsittelee mm. pyhäinjäännöksiä 
ja rangaistuksia |
| 11 | Dilemmoiden ratkaisuja IV | Käsittelee mm. vinayaa ja naisia |
| 12 | Dilemmoiden ratkaisuja V | Käsittelee mm. asumista sekä
kuninkaan ja opettajan rooleja |
| 13 | Dilemmoiden ratkaisuja VI | Käsittelee mm. vakavia rikoksia 
ja maallikkoja |
| 14 | Dilemmoiden ratkaisuja VII | Käsittelee mm. maallikkojen valaistumista 
ja munkkeja koskevia sääntöjä |
| 15 | Dilemmoiden ratkaisuja VIII | Käsittelee mm. ennenaikaista kuolemaa 
ja nirvanaa |
| 16 | Ratkaistuja päätelmiä |  |
| 17 | Askeettinen elämä |  |
| 18 | Vertaukset |  |

Lähde:

Lähteet
-------

1. 1 2  Milinda-panha | Buddhist literature *Encyclopedia Britannica*. Viitattu 14.2.2021. (englanniksi)
2. 1 2  Bhikkhu Pesala (toim.): The Debate of King Milinda (pdf)  2001. Buddha Dharma Education Association Inc..  (englanniksi)
3. 1 2  Ancient Greek Kingdom in India  1.3.2019. Kings and Generals. Viitattu 15.2.2021. (englanniksi)
**Przodkowo** (kašubiksi *gmina Przedkòwò*) on maalaiskunta (puol. *gmina wiejska*) Kartuzyn piirikunnassa Puolassa. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 9 663. Kartuzyn piirikunnan asukkaista 7,4 prosenttia asuu Przodkowon kunnassa ja sen pinta-alasta 7,6 prosenttia kuuluu Przodkowon kuntaan.

Kylät Przodkowon kunnassa ovat Bagniewo, Czeczewo, Hopy, Kczewo, Kłosowo, Kłosówko, Kobysewo, Kosowo, Pomieczyno, Przodkowo, Rąb, Smołdzino, Szarłata, Tokary, Warzenko sekä Załęże. Przodkowon kunnan alueen läpi kulkevat valtatiet 7 ja 20 sekä voivodikunnan tiet 211 ja 224. Se rajautuu Kartuzyn, Szemudin ja Żukowon kuntiin. Przodkowon kunnan pinta-alasta noin 77 prosenttia on maatalouskäytössä ja noin 11 prosenttia metsää.

Kunnan väestöpyramidi 2014.
Vuoden 2019 lopussa 49,9 prosenttia Przodkowon asukkaista oli naispuolisia ja 50,1 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 27 prosenttia kunnan väestöstä, työikäiset 60,3 prosenttia ja eläkeikäiset 12,7 prosenttia väestön keski-iän ollessa 34,7 vuotta. Vuonna 2019 Przodkowon kunnassa syntyi 171 lasta. Puolan vuoden 2011 väestönlaskennassa kunnan väestöstä 47,6 prosenttia puhui kašubin kieltä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Gmina Przodkowo w liczbach *Polska w Liczbach*. Viitattu 11.1.2021. (puolaksi)
2. ↑  Uchwała nr 6 2010 – Nazwy miast, wsi gminnych i sołeckich *Skarbnica Kaszubska*. Viitattu 11.1.2021. (puolaksi)
3. ↑  Gmina Przodkowo *Portal Regionalny i Samorządowy REGIOset*. Viitattu 11.1.2021. (puolaksi)
4. ↑  Gminy, w których udział mniejszości narodowych, etnicznych lub społeczności posługującej się językiem kaszubskim wsród ogółu mieszkańców stanowił w 2011 roku co najmniej 10% Puolan sisäministeriö. Viitattu 11.1.2021. (puolaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Przodkowo** Wikimedia Commonsissa

* Gmina Wiejska Przodkowo Gdańskin tilastokeskus. (puolaksi)
LST-luokan alukset purkavat Sherman-tankkeja Noemfoorin invaasion aikana kesäkuussa 1944.
**Maihinnousualus** on sota-alus, jonka päätehtävä on kuljettaa taistelujoukkoja rannikolle. Niitä on useiden maiden laivastoilla. Kokoluokka vaihtelee alle 10 000 tonnin aluksista lentotukialusta muistuttaviin noin 40 000 tonnin "helikopteritukialuksiin". Aluksilla voi olla myös vesille laskettavaa maihinnousukalustoa, kuten ilmatyynyaluksia tai amfibiajoneuvoja.

Ensimmäiset varsinaiset maihinnousualukset otettiin käyttöön toisessa maailmansodassa. Näiden alusten syväys oli kuormattunakin vain parisen metriä, eli ne pääsivät niin lähelle rantaa, että ajoneuvokalustolla pystyttiin ajamaan aluksesta maihin. Toteuttamansa Dunkerquen evakuoinnin jälkeen liittoutuneiden ainoa mahdollisuus ryhtyä taisteluun Manner-Euroopassa oli rannikolle suoritettu maihinnousu. Kun Winston Churchill oli tehnyt esityksen maihinnousualuksesta, joka kykenisi kuljettamaan yhden tai useamman panssarivaunun, kokoontui brittiläinen varusteluteollisuus kesällä 1940 käsittelemään asiaa. Kokoukseen osallistunyt yhtiö Hawthorn Leslie and Company esitti suunnitelman, jonka perusteella valmistui marraskuussa 1940 ensimmäinen **LCT**-tyyppinen (engl. *Landing Craft Tank*) maihinnousualus LCT Mk I eli LCT(1).
Aleksandr Bednov
**Aleksandr Bednov** (ven. Александр Александрович Беднов, ukr. Олександр Олександрович Бєднов, *Oleksandr Oleksandrovytš Bednov*; 29. elokuuta 1969 Luhansk – 1. tammikuuta 2015) oli ukrainalainen Venäjän tukemiin separatisteihin liittynyt militantti.

Bednov työskenteli aikoinaan Ukrainassa poliisina. Hän perusti huhtikuussa 2014 Luhanskin kansantasavallan neljännen pataljoonan eli Batman-ryhmän. Hänen käyttämänsä taistelijanimi oli "Batman". Bednov sai elokuussa 2014 nimityksen Luhanskin kansantasavallan puolustusministeriksi ja oli ehdolla Luhanskin kansantasavallan johtajaksi.

Bednov lisättiin Myrotvoretsin ylläpitämään Ukrainan vihollisten listaan. Hän oli naimisissa ja hänellä oli kaksi lasta.

Kuolema
-------

Bednov joutui Luhanskin kansantasavallan separatistien oman turvallisuuspalvelun ampumaksi vastustaessaan pidätystä. Häntä epäiltiin muiden pataljoonansa jäsenten tavoin muun muassa murhista ja sieppauksista. Bednovin väitettiin johtaneen salaista vankilaa, jossa harjoitettiin kidutusta. Hänen pataljoonansa syytti kuolemasta Luhanskin kansantasavallan johtajana toiminutta Igor Plotnitskia. Pataljoona väitti myöhemmin Bednovin kanssa tapetuiksi tulleen kuuden muunkin ihmisen. Sen jäsenten mukaan myös Bednovin auto poltettiin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Беднов Александр Александрович / Бєднов Олександр Олександрович / Bednov Aleksandr Aleksandrovich Myrotvorets, viitattu 2.1.2024 (venäjäksi)
2. 1 2  Ukrainian Separatist Commander Reportedly Killed By Fellow Separatists Radio Free Europe/Radio Liberty 3.1.2015, viitattu 2.1.2024 (englanniksi)
3. 1 2 3 4  One by one, fall of rebel chiefs in east Ukraine France 24 31.8.2018, viitattu 2.1.2024 (englanniksi)
4. ↑  Ülevaade: mis on saanud kuulsatest Ida-Ukraina väepealikest? Postimees 18.2.2017, viitattu 2.1.2024 (viroksi)
5. ↑  Ukraine rebel ‘Batman’ battalion commander killed AP News 4.1.2015, viitattu 2.1.2024 (englanniksi)
F.S.S.P.:n vaakuna
Pyhän Pietarin veljeskunnan pappeja Roomassa, Santissima Trinità dei Pellegrini kirkon edustalla
**Pyhän Pietarin veljeskunta** tai Pyhän Pietarin pappisveljistö (lat. *Fraternitas Sacerdotalis Sancti Petri*; lyhenne: *F.S.S.P.*) on katolinen papillinen veljeskunta joka elää pienissä yhteisöissä ja levittävät evankeliumia saarnaamalla, opettamalla, nuorisotyöllä ja järjestämällä pyhiinvaelluksia ja retrettejä. Pietarin veljeskunta perustettiin Hauteriven luostarissa, Sveitsissä 18. lokakuuta vuonna 1988 ja erityisen tunnusomaista veljeskunnalle on ollut vanhan roomalaisen liturgian vietto 1962 messukirjan mukaan, eli tridentiininen messu. Tähän on liittynyt myös gregoriaanisen kirkkolaulun ja sakraali polyfonian vaaliminen.

Veljeskunnan pappeja vaikuttaa pysyvästi Ranskassa, Italiassa, Iso-Britanniassa, Saksassa, Sveitsissä, Itävallassa, Yhdysvalloissa, Kanadassa, Nigeriassa, Beninissä ja Australiassa. Suomessa ja Ruotsissa veljeskunnalla ei ole vielä säännöllistä toimintaa. 24. lokakuuta 2016 sääntökunnalla oli 270 pappia, 23 diakonia ja 132 ei-diakonia seminaristia, joiden keski-ikä oli 37 vuotta. Suurin osa jäsenistä on yhdysvaltalaisia (140), ranskalaisia (114) ja saksalaisia (51). Järjestön ensimmäinen seminaari on Wigratzbadissa, Saksassa ja toinen 1993 perustettu Nebraskan Dentonissa, Yhdysvalloissa,

Veljistön aikaisempia johtajia ovat isä Josef Bisig ja isä Arnaud Devillers nykyisen ollessa isä John Berg.

Muita tridentiinistä messua viettäviä järjestöjä ovat vuonna 1988 muodostettu *Filii Sanctissimi Redemptoris* (F.S.S.R.)*,* vuonna 1990 muodostettu *Institutum Christi Regis Summi Sacerdotis* (I.C.R.S.S.) ja vuonna 2002 muodostettu *Administratio Apostolica Personalis Sancti Ioannis Mariae Vianney*.

Lähteet
-------

1. ↑  Priestly Fraternity of Saint Peter The Hierarchy of the Catholic Church. Viitattu 24. huhtikuuta 2017.
2. ↑  The Liturgy of 1962 PRIESTLY FRATERNITY OF SAINT PETER. Viitattu 24. huhtikuuta 2017.
3. ↑  A few figures... PRIESTLY FRATERNITY OF SAINT PETER. Viitattu 24. huhtikuuta 2017.
4. ↑  The Seminary of Wigratzbad (Germany) PRIESTLY FRATERNITY OF SAINT PETER. Viitattu 24. huhtikuuta 2017.
5. ↑  Our Lady of Guadalupe Seminary *fsspolgs.org*. Viitattu 24. huhtikuuta 2017.
6. ↑  Trent Beattie: Priestly Fraternity of St. Peter Turns 25  18. heinäkuuta 2013. National Catholic Register. Viitattu 24. huhtikuuta 2017.
7. ↑  Arnaud Devillers: A Response to Christopher Ferrara  2002. The Latin Mass Magazine. Viitattu 24. huhtikuuta 2017.
8. ↑  Organization chart PRIESTLY FRATERNITY OF SAINT PETER. Viitattu 24. huhtikuuta 2017.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Pyhän Pietarin veljeskunta**.
* Our Lady of Guadalupe Seminary – Seminaari Yhdysvaltojen Nebraskassa
* Pyhän Pietarin veljeskunta – Kansainvälinen internet sivusto
* Pyhän Pietarin pappisveljeskunnan Suomen apostolaatti – Veljeskunnan toimintaa Suomessa
Vatikaanin passi, jota maan kansalaiset voivat hakea, Paavali VI:n ajalta
**Vatikaanin kansalaisuus** on laillinen suhde yksittäisen henkilön ja Vatikaanivaltion välillä. Maassa on poikkeuksellisesti käytössä ius officii -periaate.

Kansalaisuuden saaminen
-----------------------

Kansalaisuus perustuu yksinomaan siihen, että sen saa paavilta (tai tämän edustajalta) ja kansalaisuus liittyy Vatikaanin palveluksessa olevan viran hoitamiseen.

Vuonna 2011 voimaan tulleen lain mukaan Vatikaanin kansalaisuuden voivat saada henkilöt, jotka kuuluvat johonkin seuraavista ryhmistä:

* Kardinaalit, jotka asuvat Vatikaanin alueella tai muualla Roomassa
* Pyhän istuimen diplomaatit
* Henkilöt, joiden tulee virkansa puolesta asua Vatikaanin alueella (käytännössä vain Sveitsiläiskaartin sotilaat)
* Henkilöt, joilla on paavin lupa oleskella Vatikaanin alueella
* Kaikkien yllä mainittujen henkilöiden puolisot ja lapset, mikäli nämä asuvat Vatikaanin alueella

Kansalaisuuden menettäminen
---------------------------

Lateraalisopimuksen mukaan kaikki sellaiset Vatikaanin kansalaiset, joilla ei ole muun maan kansalaisuutta, saavat automaattisesti Italian kansalaisuuden, kun nämä menettävät Vatikaanin kansalaisuuden esimerkiksi virkansa hoidettuaan.

Lähteet
-------

1. ↑  How many people live in Vatican City? *Vatican Tours*. Viitattu 16.2.2023. (englanniksi)
2. ↑  The Current Legislation on Citizenship in the Vatican City State *Law Librarians of Congress*.  18.7.2012. Viitattu 16.2.2023. (englanniksi)
3. ↑  Patti lateranensi *vatican.va*.  1929. Viitattu 16.2.2023. (italiaksi)
**1,4-dioksaani** tai usein pelkästään **dioksaani** (C4H8O2) on heterosyklinen orgaaninen yhdiste. 1,4-dioksaania käytetään pääasiassa liuottimena valmistettaessa selluloosaestereitä, öljyjä ja vahoja sekä kloorattujen liuottimien stabilisaattorina.

Ominaisuudet
------------

Huoneenlämpötilassa 1,4-dioksaani on väritön neste, joka sekoittuu veteen ja useimpiin orgaanisiin liuottimiin. Aine voi reagoida hyvin voimakkaasti erittäin vahvojen happojen kanssa ja kykenee myös syövyttämään joitakin muovilaatuja. Yhdiste voi myös muodostaa erittäin helposti räjähtäviä orgaanisia peroksideja. 1,4-dioksaani muodostaa räjähtäviä komplekseja joidenkin metallien, kuten elohopean, hopean ja nikkelin, kanssa.

Synteesi
--------

1,4-dioksaania voidaan valmistaa dimerisoimalla etyleenioksidia. Reaktiossa käytetään happokatalyyttiä, joka on useimmiten rikkihappo. Yhdistettä voidaan syntetisoida myös hieman halvemmasta dietyleeniglykolista zeoliittipinnalla.

Turvallisuus
------------

Eläinkokeissa 1,4-dioksaani on todettu koe-eläimille vain hieman myrkylliseksi. Sen sijaan ihmisille aine voi olla hyvinkin myrkyllinen.. Aineen hengittäminen tai sen nieleminen aiheuttaa huonoa oloa, uneliaisuutta sekä oksentelua ja jopa tajuttomuuden. Lisäksi yhdiste voi imeytyä ihon läpi ihmisen elimistöön. 1,4-dioksaani on myös todettu olevan mahdollisesti karsinogeeninen eli syöpää aiheuttava.

Luonnossa 1,4-dioksaani on hyvin huonosti hajoava. Paikoitellen yhdiste on saastuttanut pohjavesiä, kun sitä on päässyt luontoon. UV-valo kykenee hajottamaan yhdisteen, mutta se on hyvin hidasta.

Lähteet
-------

1. ↑  1,4-dioxane – Substance summary NCBI. Viitattu 24. toukokuuta 2009.
2. 1 2  Physical properties: 1,4-Dioxane NLM Viitattu 24.5.2009
3. 1 2 3 4  Dioksaanin kansainvälinen kemikaalikortti Viitattu 24.5.2009
4. 1 2 3 4  Pradyot Patnaik: *A Comprehensive Guide to the Hazardous Properties of Chemical Substances*, s. 492. Wiley-Intersciences, 2007. ISBN 978-0-471-71458-3. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 24.5.2009). (englanniksi)
5. ↑  Production of anhydrous 1,4-dioxane FreePatents Online. Viitattu 24.5.2009. (englanniksi)
6. ↑  Synthesis of dioxane FreePatents Online. Viitattu 24.5.2009. (englanniksi)
7. ↑  Takashi Asano, Metcalf & Eddy, Harold L. Leverenz, Ryujiro Tsuchihashi, George Tchobanoglous: *Water reuse*, s. 119. McGraw-Hill Professional, 2007. ISBN 9780071459273. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 24.5.2009). (englanniksi)
Les McCann (vas.) trionsa mukana vuonna 1962. Keskellä basisti Herbie Lewis, oikealla rumpali Ron Jefferson.
**Les McCann** (s. 23. syyskuuta 1935 Lexington, Kentucky) on yhdysvaltalainen jazzpianisti ja -laulaja, joka esitti muun muassa soul jazziksi luonnehdittavaa musiikkia. Hänen uransa huipentuma oli vuoden 1969 Montreux’n jazzfestivaali, jolla hän teki Eddie Harrisin ja Benny Baileyn kanssa levytyksen *Swiss Movement* Atlantic Recordsille.

Ensimmäistä kertaa McCann sai julkisuutta vuonna 1956, kun hän voitti laivastossa laulajana lahjakkuuskilpailun, joka johti esiintymiseen *The Ed Sullivan Show’ssa*. Laivaston jälkeen hän perusti trion Los Angelesissa. Hän kieltäytyi liittymästä Cannonball Adderleyn yhtyeeseen, koska halusi keskittyä omaan musiikkiinsa. Hän sai sopimuksen Pacific Jazzin kanssa ja sai vuonna 1960 huomiota albumeillaan *Les McCann Plays the Truth* ja *The Shout*. McCannin kanssa tekivät yhteistyötä Ben Webster, Groove Holmes, Blue Mitchell, Stanley Turrentine, Joe Pass, Jazz Crusaders ja Gerald Wilson Orchestra.

Vuosina 1965–1967 McCannin levy-yhtiönä oli Limelight Records. Vuonna 1968 hän teki levytyssopimuksen Atlanticin kanssa, ja *Swiss Movementin* jälkeisiin albumeihin kuului *Layers* (1972). Sopimus Atlanticin kanssa umpeutui vuonna 1976, ja tämän jälkeen McCann esiintyi levytyksillä paljon aiempaa harvemmin. Hän kuitenkin palasi kiertuetta varten Eddie Harrisin kanssa vuonna 1994. 1990-luvun puolessavälissä McCann kärsi aivoverenkiertohäiriöstä, joka haittasi hänen uraansa muusikkona. Hän on kuitenkin jatkanut työskentelyä tämän jälkeen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Les McCann AllMusic.com. Viitattu 6.8.2015.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Korea
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Grammy Awards
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Isidoros Aleksandrialainen** oli kreikkalainen uusplatonilainen filosofi. Hän eli Ateenassa ja Aleksandriassa 400-luvun loppupuolella.

Isidoros oli yksi viimeisiä uusplatonikkoja. Hänestä tuli Ateenan koulun johtaja Proklosta seuranneen Marinoksen jälkeen. Hänen näkemyksensä olivat sellaisia, että suurin osa koulun jäsenistä halusi ottaa niihin etäisyyttä, ja niin hän joutui lopulta luopumaan virastaan ja antamaan sen Hegiaalle. 

Isidoros tunnetaan ennen kaikkea Damaskioksen opettajana. Tämä kirjoitti teoksen *Isidoroksen elämä*, jossa esittää opettajansa hyvässä valossa ihmisenä ja ajattelijana. On kuitenkin yleisesti myönnetty, että hän oli enemmänkin innokas filosofian harrastaja kuin huomattava ajattelija. Hänelle järkeily oli alisteista inspiraatiolle, ja hän suosi Pythagoraan ja Platonin teorioita stoalaisten ja Aristoteleen mielikuvituksettoman logiikan ja käytännöllisen etiikan sijaan. Hän harrasti myös varsin vapaata teosofista spekulointia ja piti unia ja valveilla nähtyjä näkyjä tärkeinä. Hän puhui näistä laveasti pitämissään julkisissa esityksissä.

Damaskioksen *Isidoroksen elämä* on säilynyt Fotioksen *Bibliothecassa*.
Katso: Agathias, *Hist.* II 30; Fotios, *Bibliotheca*, 181.

Antiikin filosofia – Platonismi

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Akatemia | 

|  |  |
| --- | --- |
|  Vanha: | Platon · Speusippos · Ksenokrates · Menedemos · Eudoksos · Filippos · Polemon · Krantor · Krates |
|  Keskimmäinen: | Arkesilaos · Lakydes · Euandros · Telekles · Hegesinos |
|  Uusi: | Karneades · Kleitomakhos · Kharmadas · Metrodoros Stratonikeialainen · Filon Larissalainen |

 |
| Keskiplatonismi | Antiokhos Askalonlainen · Aristos Askalonlainen · Eudoros Aleksandrialainen · Theomnestos · Filon Aleksandrialainen · Plutarkhos Khaironeialainen · Onasandros · Albinos · Alkinoos · Maksimos Tyroslainen · Apuleius · Attikos · Numenios · Kassios Longinos · Origenes Pakana |
| Uusplatonismi | Ammonios Sakkas · Plotinos · Amelios · Porfyrios · Iamblikhos · Marius Victorinus · Sopatros · Sosipatra · Aidesios · Deksippos · Khrysanthios · Salustios · Maksimos · Eusebios · Plutarkhos Ateenalainen · Hypatia · Macrobius · Hierokles · Syrianos · Hermias · Aidesia · Proklos · Marinos · Asklepigenia · Asklepiodotos · Isidoros · Ammonios Hermias · Kalkidios · Damaskios · Simplikios · Priskianos · Eulalios · Olympiodoros |
Tioamidien yleinen rakenne
**Tioamidit** ovat orgaanisia yhdisteitä, joiden tunnusomainen funktionaalinen ryhmä on RC=SNH2-ryhmä. Ne ovat siis amidien analogeja ja tioamidit eroavat rakenteellisesti amideista siten, että happiatomin tilalla on rikkiatomi. Monet tioamidit ovat tärkeitä orgaanisen kemian välituotteita heterosyklisten yhdisteiden synteeseissä ja monia käytetään myös lääkeaineina, koska tioamidit ovat peptidien isosteerejä.

Valmistus ja reaktioita
-----------------------

Tioamideja voidaan valmistaa usealla tavalla. Käytettyjä tapoja ovat muun muassa nitriilien reaktio vetysulfidin kanssa, amidien käsittely fosforipentasulfidilla tai Lawessonin reagenssilla, sekä isotiosyanaattien reaktio eräiden nukleofiilien kanssa.

Tioamidit reagoivat muun muassa tyydyttymättömien estereiden ja dikarbonyyliyhdisteiden kanssa muodostaen tiatsoleja. vahvat hapot ja hapettimet reagoivat tioamidien kanssa muodostaen amideja. Kuumennus alkyllivien reagenssien kuten alkyylihalogenidien kanssa johtaa tioestereihin. Telluuritetrakloridin tai seleenitetrakloridin vaikutuskesta amiinien läsnä ollessa tioamidit reagoivat nitriileiksi. Nitriilejä muodostuu myös karboksylaattisuolojen reagoidessa primääristen tiosmidien kanssa. Sekundääriset tioamidit reagoivat vastaavissa olosuhteissa imideiksi ja tertiääriset amideiksi.

Lähteet
-------

1. 1 2  Alén, Raimo: *Kokoelma orgaanisia yhdisteitä: Ominaisuudet ja käyttökohteet*, s. 754. Helsinki: Consalen Consulting, 2009. ISBN 978-952-92-5627-3.
2. 1 2 3  Thomas Scott, Mary Eagleson: *Concise encyclopedia chemistry*, s. 1097. Walter de Gruyter, 1994. ISBN 978-3110114515. (englanniksi)
3. 1 2 3  Francesco A. Devillanova: *Handbook of Chalcogen Chemistry*, s. 145-160. RSCPublishing, 2006. ISBN 978-0854043668. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 18.3.2016). (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Tioamidit** Wikimedia Commonsissa
Skywalker Ranchin päärakennus
**Skywalker Ranch** on elokuvaohjaaja ja -tuottaja George Lucasin työskentelytila Marinin piirikunnassa Kaliforniassa. Yleisöltä suljettu tila sijaitsee Lucas Valley Road'in varrella, joskaan tien nimellä ei ole mitään tekemistä George Lucasin kanssa. Tila on tullut maksamaan *Wall Street Journal* -lehden mukaan Lucasille yli 100 miljoonaa dollaria. Sillä on kokoa 19 km², josta ainoastaan 60 000 m² kokoinen alue on hyödynnetty rakentamalla.

Tilalla on viini- ja hedelmätarhat, kasvimaa, eläintalli, ravintola, ulkouima-allas, kuntoilukeskus, Lake Ewok -tekojärvi ja vuorenrinteeltä havaintoasema, jossa on myös 300-paikkainen elokuvateatteri "The Stag" ja muita katseluhuoneita. Tilalle on sijoitettu myös Skywalker Sound -äänistudiot ja oma paloasema sekä päärakennukset.

Lähteet
-------

* Smith, Daniel: *Pääsy kielletty!: 100 maailman salaisinta kohdetta*, s. 21. Tammi, 2013. ISBN 978-951-31-7343-2.

### Viitteet

1. ↑  Smith 2013, 21

Aiheesta muualla
----------------

* Tilalla vierailleen toimittajan kuvaus kierroksesta (eng) (Arkistoitu – Internet Archive)
* Skywalker Ranchin kartta (Arkistoitu – Internet Archive) (CLUI (Arkistoitu – Internet Archive))
*Ei tule sekoittaa Hakaniemen siltaan tai Näkinsiltaan, jotka myös johtavat Merihakaan.*

**Merihaansilta** on Helsingin Sörnäisiin rakenteilla oleva raitio- ja kevyen liikenteen silta, jonka on tarkoitus yhdistää Merihaka Nihtiin. Se on osa Kruunusillat-hanketta yhdessä Finkensillan ja Kruunuvuorensillan kanssa. Merihaansillan rakentaminen aloitettiin syksyllä 2022, ja sen suunnitellaan avautuvan raitioliikenteelle vuonna 2027. Rakentaminen aloitettiin noin vuotta Finkensiltaa ja Kruunuvuorensiltaa myöhemmin, koska Merihaansillan valmistumisaikataulu on sidoksissa Hanasaaren voimalaitoksen toiminnan päättymiseen. Maatukien ja työsillan rakentaminen aloitettiin samaan aikaan Merihaassa ja Nihdissä.

Sillan pituudeksi tulee 422 metriä. Suunniteltu alikulkukorkeus 2,5 metriä tekee sillasta varsin matalan. Nihdin päätyyn rakennetaan nosturien avulla avattava osuus, jota voidaan käyttää poikkeustapauksissa. Merihaansilta on tyypiltään teräsbetoninen jatkuva laattasilta, jota on kuvailtu laiturimaiseksi. Sillalle tulee kaksi raitiovaunuraidetta, kaksi jalkakäytävää ja kaksisuuntainen pyörätie. Sillalla ei sallita moottoriliikennettä, mutta hälytysajoneuvot voivat käyttää sitä pelastustehtävissä.

Hiilisatamansilta
-----------------

Merihaansillan suunnittelussa ja rakentamisessa on varauduttu ylimääräiseen haaraan, Hanasaareen ulottuvaan Hiilisatamansiltaan, joka lähtisi Merihaansillan kupeesta läheltä Hakaniemenrantaa. Liitoskohdassa on varaus liikennevaloille ja suojatielle. Hiilisatamansilta ei kuitenkaan kuulu Kruunusillat-hankkeeseen eikä sen rakentamisesta ole tehty päätöstä. Silta olisi tarkoitettu vain pyöräliikenteelle ja jalankulkijoille.

Kuvia
-----

* Rakennustöitä helmikuussa 2023.Rakennustöitä helmikuussa 2023.
* Työsilta kuvattu Nihdistä päin tammikuisena iltana 2024.Työsilta kuvattu Nihdistä päin tammikuisena iltana 2024.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kruunusillat rakentaa tulevaisuuden Helsinkiä – tutustu uusiin siltoihin *YIT*.  24.10.2022. Viitattu 8.11.2022.
2. 1 2 3 4  Merihaansilta *Kruunusillat*. Viitattu 14.7.2022.
3. 1 2 3  Kruunusillat-raitiotieyhteyden kolmannen sillan rakentaminen aloitetaan *kruunusillat.fi*.  20.9.2022. Viitattu 23.9.2022.
4. ↑  Rita, Mikko: Kruunusillat-hanke etenee kolmannen sillan rakentamiseen *Yle Uutiset*.  20.9.2022. Viitattu 23.9.2022.
5. ↑  Alustavat ideat Merihaansillasta ja uudesta Hakaniemensillasta  20.3.2017. Helsingin kaupunki. Viitattu 15.7.2022.
6. ↑  Karttasarja *Helsingin karttapalvelu*. Viitattu 23.9.2022.
7. ↑  YIT:n siltarakentajat kehittävät pääkaupungin tulevaisuutta ja infraa *YIT*.  21.10.2022. Viitattu 8.11.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Merihaansilta** Wikimedia Commonsissa
Mežotnen kartanon rakennuksia ja Lielupejoki 1800-luvun piirroksessa.
Kartanon julkisivu.
Kartanon pääsali pylväineen.
**Mežotnen kartano** (latv. *Mežotnes pils*, saks. *Schloss Mesothen*) on uusklassista tyyliä edustava kartano Länsi-Latviassa Bauskan kaupungin lähellä.

Kartanon synty ja von Lievenin suku
-----------------------------------

Venäjän keisarinna Katariina Suuri lahjoitti Mežotnen alueen vuonna 1795 Charlotte von Lievenille. Tämän jälkeenkin kartanoa hallitsi von Lievenin suku, viimeisenä 1900-luvulla Anatoli Lieven, jonka jälkeen Latvian maatalousreformi vei kartanon maat. Kartanorakennus on valmistunut 1802.

Rakennuksen suunnittelu alkoi vuonna 1797 arkkitehti Johann Georg Adam Berlitzin johtamana. Hän käytti italialaisen arrkkitehdin Giacomo Quarenghin laatimaa kartanopiirustusta ja lisäsi tarvittavan lisäsiiven. Lisäksi alueelle nousi runsaasti lisärakennuksia, joiden avulla pyrittiin kartanon omavaraisuuteen.

Nykytila
--------

Rakennus vaurioitui toisessa maailmansodassa, ja sen kunnostaminen saatiin valmiiksi vuonna 2001. Samalla kunnostettiin myös kartanon puisto. Nykyisin talo tarjoaa mahdollisuuden yöpymiselle (kartanohotelli Mežotne Palace) ja ruokailuun.

Barokkilinna Rundāles pils sijaitsee kahden kilometrin päässä Mežotnen kartanosta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Tero H. Savolainen: *Sankarimatkailija Latvian maakunnissa*, s. 207–208. Helsinki: Like, 2013. ISBN 978-952-01-0882-3.
2. ↑  Mezotne manor manager's house. Viitattu 6.12.2015.
3. ↑  Mezotne manor dairy. Viitattu 6.12.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Mežotnen kartano** Wikimedia Commonsissa

* Kartanohotelli Mežotne Palace. The Mežotne Palace - The Pearl of The Latvian Classicism.
* Latvia Tourism | Mežotne Palace (Arkistoitu – Internet Archive)
**Ristisaaren lajittelulaitos** oli Pielisjoessa Joensuun pohjoispuolella sijainnut aikoinaan Suomen suurin puutavaran lajittelutyömaa. Erottelupaikka toimi lähes sata vuotta aina syksyyn 1970 saakka. 

Erottelupaikan sulkemisen jälkeen joessa sijainneet uiton tarvitsemat laitteet sekä erottelu- ja niputuslaitos purettiin. Erottelupaikalla oli myös rannalla sijainneita rakennuksia, joista nykyisin on jäljellä suojeltu piiriesimiehen asunto- ja konttorirakennus sekä apurakennuksia. 1980-luvun alussa purettiin suuri ruokalarakennus ja joen rannalla ollut varastorakennus.

Esimerkiksi vuoden 1937 uittokaudella Ristisaaressa lajiteltiin noin 25 miljoonaa tukkia 700 työntekijän voimin ja lajittelua tehtiin 20 tuntia vuorokaudessa kahtena 10 tunnin vuorona. Lajittelutyömaalla oli myös sähkövalaistus. Puutavaraa Ristisaareen uitettiin sekä Pohjois-Karjalasta että Vienan Karjalasta Neuvostoliiton rajan takaa. Neuvostoliitosta tullut puutavara lastattiin lajittelun jälkeen Joensuussa tukkijuniin ja kuljetettiin Rajajoen kautta takaisin Neuvostoliittoon. Suomalaisiin puun uittajiin kuuluivat tuolloin Enso-Gutzeit Oy, Kaukaan tehtaat, A. Ahlström Oy, Repola Wood, Hackman & Co, Kymintehtaat, Wahl & Co, Itä-Suomen Faneeritehdas Oy, Sulka Oy ja Löydön Saha.

Kirjallisuutta
--------------

* Matti Ronkainen : *Ristisaaren savotta*. Kansan sivistystyön liiton Kontiolahden opintojärjestö r.y. Kontiolahti 1983 (Teos digitoituna, Työväenhistoriallinen Muisti, Helda)
* Erkki Matikainen ym. : *Elämän ja leivän Ristisaari*. Lehmon työväenyhdistys - Kontiolahti-seura, Kontiolahti 2000 ISBN 952-91-1540-7

Lähteet
-------

1. 1 2  Hannu J. Asikainen : Ristisaari (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  "Vihreän kullan huuhtomo", Kuva, 22.09.1937, nro 1, s. 30, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
**Ateriankorvike** on elintarvike, jossa on vain vähän (200-400 kCal) energiaa, ja joka on tarkoitettu korvaamaan kokonainen ateria. Ateriankorvikkeita käytetään laihduttamiseen.

Ne voidaan jalaa LCD ja VLCD-valmisteisiin*lähde?*. (engl. *LCD = Low Calorie Diet*) tarkoittaa niukkaenergiaista ruokavaliota. LCD-valmisteet ovat ateriankorvikkeita, jotka sisältävät enemmän kilokaloreita per ateria kuin VLCD/ENE-tuotteet. Tuotteita voi käyttää pidemmän aikaa painonhallinnassa korvaten niillä 1–3 päivän aterioista, joten ne soveltuvat saavutetun painon ylläpitoon, muutamien kilojen pudotukseen tai muuten vain terveelliseksi aterian tai välipalan korvikkeeksi*lähde?*. 

Yksi patukka tai juoma on yksi ateria, joten niitä ei pidä syödä aterian lisäksi jälkiruoaksi.*lähde?*

LCD-tuotteita käytetään painonhallintaan ja ne ovat vähäenergiaisia (200–400 kcal / ateria), mutta sisältävät kuitenkin hyvälaatuista proteiinia ja elimistölle välttämättömiä rasvahappoja sekä kolmasosan päivittäisestä vitamiini- ja kivennäisainetarpeesta per ateria.*lähde?*

Lähteet
-------

1. ↑  Laihdutussanasto Tohtori.fi

Aiheesta muualla
----------------

* Terveyskirjasto[vanhentunut linkki]
**Dukan-dieetti**, tai **Dukanin dieetti**, on etenkin Ranskassa tunnettu, proteiinipitoinen ruokavalio. Dieetin suunnitteli Pierre Dukan, ranskalainen lääkäri ja ravintofysiologi.

Historia
--------

Kun Pierre Dukan oli yleislääkärinä Pariisissa vuonna 1975, hän kohtasi liikalihavuuden ongelman. Siihen aikaan liikalihavuuden hoitona käytettiin pieniä ruoka-annoksia ja vähäkalorista ruokaa.
Dukan mietti vaihtoehtoista tapaa, jolla voitaisiin estää laihtuneiden potilaiden uusi painonnousu.
Hän kehitteli uuden nelivaiheisen lähestymistavan, joka piti sisällään pysyvän muutoksen painonpudotuksessa. Kahdenkymmenen tutkimusvuoden jälkeen Pierre Dukan julkaisi löydöksensä vuonna 2000 kirjassaan *Je ne sais pas maigrir (En tiedä kuinka laihtua)*, josta tuli menestysteos.

Dukanin dieetistä tuli menestys sen jälkeen, kun Carole Middleton kertoi tyttärensä Catherinen laihduttaneen sen avulla kaksi kokoa ennen häitään Prinssi Williamin kanssa.

Ohjelma
-------

Dukanin dieetti on neliportainen ohjelma, jossa kahdessa ensimmäisessä vaiheessa pudotetaan ylimääräinen paino, ja kahdessa seuraavassa vaiheessa keskitytään tavoitepainon säilymiseen.

*1-vaiheessa*, niin sanotussa hyökkäysvaiheessa, syödään pelkkiä proteiinipitoisia ruokia. Dukanilla on niistä tarkka soveltuvien ruoka-aineiden luettelo. 

Painonpudotus tapahtuu *2-vaiheessa*, jossa jatketaan proteiinipitoisten ruokien syömistä, ja lisätään ruokavalioon 28 erilaista kasvista. Proteiinipäiviä kuitenkin vuorotellaan proteiini-kasvispäivien kanssa. Päivittäin suositellaan liikunnaksi vähintään 30 minuuttia kävelyä.

*3-vaiheessa* eli tasauksessa keho opetetaan sopeutumaan uuteen vaiheeseen. Tässä vaiheessa voidaan ruokavalioon lisätä hedelmiä, leipää ja juustoja. Hiilihydraattipitoinen ruoka sallitaan 1-2 kertaa viikossa. Lisäksi laihduttaja saa palkita itsensä kerran tai kahdesti viikossa juhla-aterialla, jossa myös jälkiruoka tai lasillinen viiniä on sallittu. Liikuntasuositus on edelleen 30 minuuttia kävelyä päivässä.

*4-vaihe* eli ylläpitovaihe kestää loppuelämän. Viikossa on yksi proteiinipäivä, joka Dukanin mukaan varmistaa, että syödyt hiilihydraatit eivät enää kerry vyötärölle.

Lähteet
-------

* Pierre Dukanin viralliset sivut
* Pierre Dukan: *The Dukan Diet*

### Viitteet

1. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Elaine Sciolino: Warmed-Over Atkins? Don’t Tell the French  16.3.2011. The New York Times. Viitattu 12.6.2012.
**Pekingin ampumarata** (eng. *Beijing Shooting Range Hall*) on vuoden 2008 kesäolympialaisissa ja paralympialaisissa käytettävä ampumarata Pekingissä. Areenalla kilpaillaan 10-, 25- ja 50-metrin matkoilla, sekä siellä jaetaan ensimmäiset Pekingin olympialaisten mitalit. Mitalit menevät naisten 10 metrin ilmakiväärin mitalisteille.

Rakennustyöt aloitettiin 13. heinäkuuta 2004 ja areena oli valmis 28. heinäkuuta 2007. Areenalla käytiin "kenraaliharjoituksena" ISSF:n maailmancupin osakilpailu 12.–20. huhtikuuta 2008. Kilpailua käytiin kaikissa luokissa, kiväärissä, pistoolissa ja haulikossa. Se oli lisäksi ensimmäinen kerta, kun kisojat järjestettiin Pekingissä (muut Kiinalaiset paikat Shanghai 2002 ja Guangzhou 2006)

Ampumaradalla on yhteensä paikkoja 8 600, jotka koostuvat 2 170 vakituisesta ja 6 430 lisättävästä paikasta, joista voi olla enintään peruskilpailuradalla 6 100 paikkaa ja finaaliradalla 2 500 paikkaa.

Lähteet
-------

* Beijing Shooting Range Hall *en.beijing2008.cn*.  Arkistoitu 10.8.2008. Viitattu 8.6.2010. (englanniksi)
**Vastuullinen sijoittaminen** tarkoittaa tyypillisesti ilmastoon ja sosiaaliseen vastuuseen liittyvien tekijöiden sekä hallintotavan eli niin sanottujen ESG-tekijöiden (*environment, social and governance*) huomiomista sijoitustoiminnassa. Yhtenäistä ESG-luokittelua ei ole, vaan riippuu luokittelijasta, täyttääkö yritys vastuullisuuskriteerit. Kannattajien mukaan vastuullinen sijoittaminen voi parantaa sijoittajien saamaa tuottoa sekä kannustaa yrityksiä vastuullisuuteen.

Arvostelu
---------

ESG-sijoittamista on myös kritisoitu. Stanfordin yliopiston vuonna 2021 julkaiseman tutkimuksen mukaan ESG-sijoittaminen ei ole nostanut eikä todennäköisesti kykene tulevaisuudessakaan nostamaan saastuttavien pörssiyritysten pääomakustannuksia, minkä perusteella ilmiö ei ainakaan tällä tavoin ole onnistunut tavoitteessaan vähentää päästöjä. Ilmiötä onkin kritisoinut esimerkkinä "viherpesusta" muun muassa maailman suurimpia ESG-varoja hallinnoivan Blackrockin entinen ESG-sijoitustoiminnan päällikkö Tariq Fancy. Fancyn teettämän kyselytutkimuksen mukaan myönteisellä uutisoinnilla ESG-sijoittamisesta saattaa olla kielteisiä vaikutuksia, sillä se voi vähentää sellaisten ilmastopoliittisiin toimenpiteiden kannatusta, joiden uskotaan tutkimustiedon valossa vähentävän päästöjä.

Lähteet
-------

1. ↑  Vastuullinen sijoittaminen – mitä se on? – Finsif *www.finsif.fi*. Viitattu 15.1.2022.
2. ↑  Tatu Puttonen, Vesa Puttonen: *VASTUULLINEN SIJOITTAMINEN TEORIASSA JA KÄYTÄNNÖSSÄ*. Aalto University, 2021. ISBN 978-952-64-0528-5. Teoksen verkkoversio (viitattu 15.1.2022). fi
3. ↑  Vastuullinen sijoittaminen - miten löydän sijoituskohteet? *Sijoittaja.fi*.  26.7.2021. Viitattu 15.1.2022.
4. ↑  Jonathan Berk, Jules H. van Binsbergen: The Impact of Impact Investing.  *Stanford University Graduate School of Business Research Paper*, 21.8.2021, nro ID 3909166. Rochester, NY:  Social Science Research Network. doi:10.2139/ssrn.3909166. Artikkelin verkkoversio.  en
5. ↑  Robert Armstrong: The ESG investing industry is dangerous *Financial Times*.  24.8.2021. Viitattu 15.1.2022.
6. ↑  Tariq Fancy: The Secret Diary of a ‘Sustainable Investor’ — Part 3 *Medium*.  8.11.2021. Viitattu 15.1.2022. (englanniksi)
Artur Rubinstein Carl Van Vechtenin kuvaamana 1937.
**Artur (Arthur) Rubinstein** (28. tammikuuta 1887 Łódź – 20. joulukuuta 1982 Genève) oli puolalaissyntyinen yhdysvaltalainen pianisti. Häntä pidetään yhtenä 1900-luvun merkittävimmistä pianisteista.

Rubinstein syntyi Łódźissa juutalaiseen perheeseen. Hän opiskeli pianonsoittoa Varsovassa ja piti ensikonserttinsa Berliinissä vuonna 1900. Hän jatkoi opintojaan Karl Heinrich Barthin johdolla. Vuonna 1904 hän siirtyi Pariisiin, jossa hän tutustui mm. säveltäjiin Maurice Ravel ja Paul Dukas sekä viulisti Jacques Thibaud'hon. Hän esitti Camille Saint-Saënsin toisen pianokonserton säveltäjän läsnä ollessa. Ensikonserttinsa New Yorkissa Rubinstein piti vuonna 1906 ja Lontoossa vuonna 1912.

Ensimmäisen maailmansodan aikana Rubinstein asui Lontoossa ja esiintyi yhdessä viulisti Eugène Ysaÿen kanssa. Vuosina 1916–1917 hän teki kiertueen Espanjaan ja Etelä-Amerikkaan; hänen kiinnostuksensa espanjalaisen kielialueen säveltäjiin, kuten Enrique Granadosiin, Isaac Albéniziin, Manuel de Fallaan ja Heitor Villa-Lobosiin, juontuu tältä ajalta. Toisen maailmansodan ajan Rubinstein asui Yhdysvalloissa, ja hän sai kansalaisuuden vuonna 1946. Rubinsteinin ura jatkui vuoteen 1976 asti, jolloin heikentynyt näkö ja kuulo lopulta pakottivat hänet vetäytymään estradeilta. 

Vaikka Rubinstein muistetaankin konserttisolistina, hän oli myös erinomainen kamarimuusikko, jonka esiintymiskumppaneihin kuuluivat mm. Henryk Szeryng, Jascha Heifetz, Gregor Piatigorsky ja Guarneri-kvartetti. 

Rubinstein tunnetaan valtavasta ohjelmistostaan, johon kuului Frédéric Chopinin tuotanto lähes kokonaan, melkein kaikki romanttinen pianokirjallisuus sekä myös hänen oman aikansa "moderni" pianomusiikki.

Kirjallisuutta
--------------

* Rubinstein, Arthur: *Huima nuoruuteni.* (Alkuteos: *My young years.*) Lyhentäen suomentanut Aila Gothóni. Kirjayhtymä, Helsinki. 1975. ISBN 951-26-1054-X
* Rubinstein, Arthur: *Vuosia, elämää.* (Alkuteos: *My many years.*) Suomentanut Aila Gothóni. Kirjayhtymä, Helsinki. 1980. ISBN 951-26-1928-8
* Rubinstein, Arthur: *Ihmisiä, elämää.* (Alkuteos: *My many years.*) Suomentanut Aila Gothóni. Kirjayhtymä, Helsinki. 1981. ISBN 951-26-1975-X

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
	+ 2
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Korea
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
* Portugali

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Grammy Awards
* LexM
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* RISM
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Koepallo** on epäsuorasti esitetty idea tai ehdotus, jolla testataan yleisön reaktiota. Tarkoituksena on selvittää, onko ajatukselle mahdollista saada kannatusta, leimautumatta kuitenkaan sen kannattajaksi. Malli on tunnettu yleisemmin politiikassa ja liikemaailmassa, joissa halutaan selvittää, onko maaperä jollekin ratkaisulle tai idealle suotuisa ennen varsinaista toimintaa ja sitoutumista.

Koepallon käyttö antaa mahdollisuuden luoda hieman etäisyyttä ehdotuksen ja sen tehneen ihmisen välille. Tämä auttaa perääntymisessä, mikäli muiden reaktio on kielteinen. Keskustelussa koepallon voi "heittää" esimerkiksi aloittamalla puheenvuoron "Minulla on idea..." -sanojen sijasta sanomalla "ksi ajatus on se, että..." Ensimmäinen toteamus linkittää puhujan ideaan, kun taas jälkimmäisessä puhuja tuo esille idean, mutta ei välttämättä tue sitä. Muita mahdollisia toteamuksia: "Yksi juttu, jonka voisimme tehdä on...", "Mitä jos...", "Olen kuullut, että jotkut ovat kokeilleet samanlaisessa tilanteessa tätä...".

Politiikassa koepallo voi olla poliitikon esimerkiksi avustajansa välityksellä julkisuuteen vuotama ajatus, jonka poliitikko voi sitten esittää virallisesti omanaan, jos äänestäjien suhtautuminen siihen on myönteinen. Koepallotekniikkaa voi käyttää myös ostaja hintaneuvotteluissa esittämällä myyjälle pyyntihintaa huomattavasti alemman ehdotuksen ja seuraamalla, kuinka tämä reagoi.

Alun perin koepallo tarkoitti miehittämätöntä kuumailmapalloa, jollaisia lähetettiin kokeeksi ilmaan ennen ensimmäisiä miehitettyjä kuumailmapallolentoja 1780-luvulla.

Lähteet
-------

1. ↑  Lois P. Frankel, Carol Frohlinger: *Kiltti tyttö jää ilman*. Talenum Helsinki 2012.
2. ↑  Steve Berges, *The Complete Guide to Investing in Rental Properties*, s. 222–223
**Mbaqanga** on eteläafrikkalainen 1930-luvulla syntynyt tanssimusiikin laji. Musiikille tunnusomaisia piirteitä on voimakas rytmi ja bassolinja. Mbaqangan keskeisiä kasvualueita oli 1950-luvulla Johannesburgin Sophiatownin township.

Mbaqanga sai vaikutteita useista varhaisemmista musiikin tyylilajiesta kuten jazzista, kwelasta ja marabista. Nykyiset mbaqanga-yhtyeet koostuvat tavanomaisesti rummuista, bassosta, laulajasta, kitaroista ja mahdollisesti vaskipuhaltimista. Niille tunnusomaista on rumpujen, basson, laulun ja kitaroiden eriaikainen sisääntulo. Marabimusiikin syklinen luonne yhdistyi perinteisiin afrikkalaisiin tansseihin kuten zulujen *indlamuun*.

Mbaqanga ympärille syntynyt uusi urbaani musta eteläafrikkalainen kulttuuri innoitti myös muita taidelajeja, erityisesti kirjallisuutta *Drum Generation*-nimisen ryhmän muodossa. Sophiatownin vilkas yöelämä veti puoleensa myös uskaliaita ja vapaamielisiä valkoisia eteläafrikkalaisia ja alueella tapahtui ensimmäistä todellista kulttuurillista ja sosiaalista vuorovaikutusta maan etnisten ryhmien välillä. Apartheid-hallinto päätti Sophiatownin kulttuurisen kultakauden kun se ryhmäaluelain nojalla julisti sen valkoiseksi alueeksi. 12. helmikuuta 1955 noin 65 000 asukasta siirrettiin kolmentoista mailin päässä sijaitsevalle uudelle alueelle.

1980-luvulla syntyi mbaqangan ja punkin fuusioita kuten *Soul Brothers*-yhtye ja Hugh Masakelan levy *Technobush*.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Donald Clarke: MBAQANGA  1989, 2005. MusicWeb Encyclopaedia of Popular Music. Viitattu 24.8. 2007. (englanniksi)
2. 1 2 3  SAinfo reporter: South African music: mbaqanga jazz *Brand South Africa*. Big Media Publishers. Viitattu 7.7.2010. (englanniksi)
3. ↑  Triomf to be officially renamed Sophiatown  April 21, 2005, 18:15. SABC. Viitattu 21.3. 2007. (englanniksi),   

Alistair Boddy-Evans: Sophiatown Exists Again  Sunday February 12, 2006. about.com. Viitattu 21.3. 2007. (englanniksi)
Sotilas lukemassa Karjalan Viestiä.
**Karjalan Viesti** oli Karjalassa ilmestyvä suomenkielinen rintamalehti. Lehden julkaiseminen alkoi vuonna 1941 nimellä *Karjalan miekka: rintamalehti*, josta se muuttui pian Karjalan Viestiksi. Lehti oli tarkoitettu enimmäkseen suomalaisille Aunuksen ja Maaselän joukoille. Lehden päätoimittajina toimivat Tauno I. Vartia, Väinö Peltonen, Lauri Nurmi. Toimittajina lehdessä toimivat esimerkiksi, Armas J. Pulla sekä Jouko Autero. 

Sanomalehteä julkaistiin 6–7 päivänä viikossa. Levikki lehdellä oli parhaimmillaan noin 30 000 kappaletta. Tällä levikillä se oli johtava kenttälehti jatkosodan aikana. Karjalan Viesti sisälsi yleensä sodan yleistä tilannetta luotaavia pääkirjoituksia, paikallisia ja maailmanlaajuisia uutisia sekä viihdeaineistoa. Lehden painaminen tehtiin sitä varten rakennetuissa junavaunuissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Salminen , Esko: *Propaganda rintamajoukoissa 1941-44*. Helsinki: Otava, 1976.

* Kansalliskirjaston kokoelmat[vanhentunut linkki]
**Gigolo** on maksullinen miesseuralainen, kuten ammattimainen tanssipartneri tai miesprostituoitu. Gigolo elää naisten kustannuksella, ja joidenkin gigolojen tavoitteena on päästä naimisiin rikkaiden naisten kanssa. Gigolot ovat tyypillisesti olleet hyvinpukeutuneita ja hienostuneita miehiä. Nykyaikaina gigolo-nimitystä ei enää paljonkaan käytetä.

Jo ennen kuin sana *gigolo* oli keksitty, eurooppalaismiehillä oli toisinaan tapana palkata vaimoilleen miesseuralaisia siksi aikaa, kun isäntä oli matkoilla. Gigolon edeltäjiä olivat myös 1800-luvun *dandyt* eli keikarit, jotka pyrkivät usein rikkaisiin naimisiin. Sana *gigolo* on ranskaa ja tarkoitti alun perin 1800-luvun puolivälissä tanssitytön (*gigolette*) poikaystävää. Kun tanssisalit yleistyivät Ranskassa, ne palkkasivat ammattitanssijoita tanssittamaan naisia. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen gigoloita tarvittiin jazz- ja tanssiklubeilla.

Gigolot hakeutuvat rikkaiden naisten (tai miesten) seuraan. He pukeutuvat tyylikkäästi, käyttäytyvät hienostuneesti ja osaavat keskustella nokkelasti ja naista imarrellen. Usein gigololla on ystäväpiiri, joka auttaa häntä osoittamaan viehätysvoimaansa. Jotkut gigolot väittävät olevansa aatelissukuisia.

Nainen hoitaa maksun yleensä hienotunteisesti ja epäsuorasti maksamalla gigolon ruoat ja juomat sekä ostamalla hänelle erilaisia kalliita lahjoja. Joskus nainen avaa gigololleen oman pankkitilin. Gigolo seurustelee yhden naisen kanssa vain niin kauan kuin tämä käyttää häneen rahaa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Roof, Judith (päätoim. Malti-Douglas, Fedwa): "Gigolo", *Encyclopedia of Sex and Gender, osa 1*, s. 648–649. Thomson Gale, 2007. ISBN 0-02-865960-0.