recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Roman Skhuravý** (s. 6. tammikuuta 1975) on tšekkiläinen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja. Kesäkuusta 2015 lähtien hän on toiminut FK Varnsdorfin päävalmentajana.

Ura
---

Skuhravý edusti lähes koko pelaajauransa ajan FK Jablonecia. Hän debytoi seuran paidassa vuonna 1993 ja oli mukana juhlimassa ensimmäisellä kaudellaan nousua Gambrinus ligaan. Jablonecissa Skuhravý voitti Tšekin cupin mestaruuden kaudella 1997/98. Vuonna 2000 hän pelasi lainalla FK Baník Ostravassa. Skuhravý jätti Jablonecin kesällä 2003 ja pelasi uransa viimeisen kauden 2003/04 FK Viktoria Plzeňissä. 

Valmennusuransa Skuhravý aloitti kesällä 2012 FK Baumit Jablonecin juniorivalmentajana. Toukokuussa 2013 hän nousi seuran edustusjoukkueen päävalmentajaksi.  Hän johdatti Jablonecin Tšekin cupin mestariksi viikko valmentajaksi tulonsa jälkeen, kun joukkue voitti FK Mladá Boleslavin rangaistuspotkukilpailun jälkeen. Kaudella 2013/14 Jablonec romahti liigassa sijalle 11, mikä oli joukkueen huonoin sijoitus 12 vuoteen. Kauden jälkeen Skuhravý lähti seurasta. 

Kesäkuussa 2015 Skuhravýsta tuli Tšekin 1. divisioonassa pelaavan FK Varnsdorfin päävalmentaja.

Meriitit
--------

### Pelaajana

* Tšekin cup: 1998
* Tšekin 1. divisioona: 1994

### Valmentajana

* Tšekin cup: 2013

Lähteet
-------

* Roman Skuhravy

### Viitteet

1. ↑  Po Kotalově odvolání povede Jablonec Roman Skuhravý
2. ↑  Trenér Roman Skuhravý opustí Jablonec, o dalším angažmá jasno nemá
3. ↑  Varnsdorf má nového trenéra, na lavičku usedne Roman Skuhravý


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Václav Kotal** | **FK Baumit Jablonecin päävalmentaja**5/2013–2014 | Seuraaja:**Jaroslav Šilhavý** |
**Bryan Calvin Hartnell** on toinen kahdesta eloonjääneestä, jotka selvisivät sarjamurhaaja Zodiac Killerin suorittamista veritöistä.. 

Hartnell (20) oli tyttöystävänsä **Cecelia Shepard** (22) kanssa piknikillä syyskuussa 1969 syrjäisellä Berryessajärvellä Kaliforniassa, kun tuntematon mies ilmestyi heidän luokseen. Mies oli peittänyt kasvonsa hupulla, ja kertoi karanneensa vankilasta Montanassa tai Coloradossa. Hän halusi rahaa ja auton paetakseen Meksikoon. Hartnell tarjosi lompakkoaan ja autonsa avaimia. Vieras ei ottanut kumpaakaan, vaan sitoi nuoret muovisella pyykkinarulla, ja alkoi puukottaa heitä silmittömästi. Tämän tehtyään vieras käveli pois. Lähellä olleet kalastajat kuulivat kirkumista ja hälyttivät puistoa valvovat vartijat paikalle. Ambulanssi vei uhrit sairaalaan kriittisessä tilassa. Kaksi vuorokautta myöhemmin Shepard menehtyi. 

Poliisin tutkiessa tapahtumapaikalla mistä murhaaja oli tullut he löysivät renkaanjäljet uhrien auton takaa. Tarkempi tutkimus paljasti auton oveen kirjoitetun päivämäärän ja pyöreän symbolin, jonka yli kulki risti. Merkki oli sarjamurhaaja Zodiacin omaksuma tunnus, ja ovipellissä oleva päivämäärä sama, jolloin hän oli käynyt edellisten uhriensa Darlene Ferrinin ja Michael Renault Mageaun kimppuun.

Hartnell toipui vammoistaan. Teon tekijää ei saatu kiinni poliisien vuosikausia kestäneestä uurastuksesta huolimatta.

Lähteet
-------

1. ↑  Costume *Zodiackiller.com*. Viitattu 26.1.2011. (englanniksi)
2. 1 2  Definite Zodiac Victims *Zodiackiller.com*. Viitattu 26.1.2011. (englanniksi)
3. ↑  California Codiac Killer *sanfrancisco. lovetoknow.com*. Viitattu 26.1.2011. (englanniksi)
**Mika Jyrki Kähkönen** (s. 5. kesäkuuta 1967 Rovaniemi) on entinen suomalainen aitajuoksija. Hän edusti Yleisurheilu-Team Sahalahtea ja häntä valmensivat Juha Sainio, Heikki Nieminen, Esko Olkkonen ja Harri M. Hakkarainen.

Hän edusti Suomea 110 metrin aitajuoksussa Helsingin EM-kisoissa 1994 ja Göteborgin MM-kisoissa 1995. Hän juoksi ennätyksensä 13,65 Helsingin EM-kisoissa 11. elokuuta 1994. Hallissa hän osallistui Barcelonan MM-kisoihin 1995 60 metrin aitajuoksussa. Hänen ennätyksensä tällä matkalla on Tampereella 26. helmikuuta 1995 juostu 7,68.

Suomi–Ruotsi-maaottelussa hän kilpaili viisi kertaa, vuosina 1992 ja 1994–1997. Hän saavutti Kalevan kisoissa kolme hopeaa ja kaksi pronssia. SM-halleissa hän oli kolmesti hopealla.

Aikuisten SM-mitalit
--------------------

**Ulkoradoilla**

* Hopeaa 1992 (13,78), 1995 (14,09) ja 1996 (14,19)
* Pronssia 1994 (13,97) ja 1997 (14,18)

**Sisäradoilla**

* Hopeaa 1988 (8,00), 1995 (7,68) ja 1996 (7,86)

Ennätykset
----------

**Ulkoradoilla**

* 110 m aidat 13,65 (1994)
* Korkeus 191 (1997)
* Pituus 702 (1997)
* Keihäs 50,28 (1997)
* 10-ottelu 6792 (1997)

**Sisäradoilla**

* 60 m 7,01 (1995)
* 60 m aidat 7,68 (1995)

Lähteet
-------

* Jyrki Kähkönen Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
**Darren Campbell** (s. 12. syyskuuta 1973 Manchester, Englanti) on englantilainen yleisurheilija.

Darren aloitti uransa voittamalla nuorten Euroopan-mestaruuden 100 sekä 200 metrillä vuonna 1991 Thessalonikissa, Kreikassa. Seuraavana vuonna nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa hän voitti molemmilla matkoilla hopeaa Ato Boldonin takana.

Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1998 Campbell voitti kultaa sadalla metrillä ja pikaviestissä Ison-Britannian joukkueessa.

Sydneyn olympialaisissa 2000 hän voitti hopeaa 200 metrillä. Vuonna 2004 Ateenassa hän voitti olympiakultaa 4 x 100 metrin viestijuoksussa. He voittivat toiseksi tulleen Yhdysvaltain joukkueen 1 sadasosasekunnilla kauden parhaalla tuloksella 38,07.

Göteborgin EM-kilpailuissa 2006 Campbell voitti kultaa pikaviestissä. Pian kisojen jälkeen elokuussa 2006 hän ilmoitti lopettavansa uransa.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

* 50 m: 5,77 (1999)
* 60 m: 6,59 (2003)
* 100 m: 10,04 (1998)
* 150 m: 15,47 (1997)
* 200 m: 20,13 (2000)

Lähteet
-------

* Darren Campbell Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)

Miesten 100 metrin juoksun euroopanmestarit

|  |
| --- |
| 1934: Christiaan Berger |
1938: Martinus Osendarp |
1946: John Archer |
1950: Étienne Bally |
1954: Heinz Fütterer |
1958: Armin Hary |
1962: Claude Piquemal |
1966: Wiesław Maniak |
1969: Valeri Borzov |
1971: Valeri Borzov |
1974: Valeri Borzov |
1978: Pietro Mennea |
1982: Frank Emmelmann |
1986: Linford Christie |
1990: Linford Christie |
1994: Linford Christie |
1998: Darren Campbell |
2002: Francis Obikwelu |
2006: Francis Obikwelu |
2010: Christophe Lemaitre |
2012: Christophe Lemaitre |
2014: James Dasaolu |
2016: Churandy Martina |
2018: Zharnel Hughes |
2022: Marcell Jacobs |


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
Lappeenrannan Teekkarilaulajien logo.
**Lappeenrannan Teekkarilaulajat ry** (**TL**) on vuonna 1983 perustettu akateeminen mieskuoro.

Historia
--------

Lappeenrannan Teekkarilaulajat on perustettu vuonna 1983. Keskeisenä hahmona kuoron perustamisvaiheessa toimi dir.mus, kunniateekkari, TL:n kunniajohtaja Oiva Käkelä haalimalla koulun käytäviltä kuorolaulusta kiinnostuneita teekkareita tulevan Teekkarilaulajat-nimisen kuoron laulajiksi. Vuoden 1988 keväällä Oiva Käkelä siirtyi sivuun, ja paikan täytti kunniateekkari Jukka Lind. Vuonna 2023 kuoron taiteellisena johtajana aloitti Seppo Äikäs.

Toiminta
--------

Lappeenrannan Teekkarilaulajat ylläpitää mieskuorotoimintaa Lappeenrannan-Lahden teknillisessä yliopistossa (LUT-yliopistossa) sekä toimii mieskuorolaulusta kiinnostuneiden Lappeenrannan teknillisen yliopiston opiskelijoiden sekä sieltä valmistuneiden diplomi-insinöörien ja kauppatieteiden maistereiden yhdyssiteenä. Kuoron toiminnassa on mukana noin 20 laulajaa.

Esiintyminen ja ohjelmisto
--------------------------

Lappeenrannan Teekkarilaulajat esiintyy lukuisissa ja mitä erilaisimmissa tilaisuuksissa ympäri vuoden kokoonpanon vaihdellessa kvartetista koko kuoroon. Ohjelmisto koostuu serenadeista, juomalauluista, isänmaallisia lauluista sekä suomalaisen pop- ja rockmusiikin helmistä. Teekkarilaulajat on levyttänyt Junnu Vainion, Juice Leskisen sekä Eppu Normaalin tuotantoa.

Levyjulkaisut
-------------

* Junnusta pitäen (1997)
* Pienestä pitäen (2002)
* Lakillinen Hittejä (2008)
* Joulun Tunnelmaa (2015)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuoron kotisivu
**Aldo Canti** (s. 9. maaliskuuta 1961 Montmorency, Val-d'Oise) on entinen ranskalainen yleisurheilija. Hänen päälajinsa oli 400 metrin juoksu.

Canti kilpaili ensimmäisen kerran arvokilpailuissa Ateenan EM-kilpailuissa 1982 ja sijoittui 4 × 400 metrin viestijuoksussa seitsemänneksi ajalla 3.04,73. Helsingin MM-kilpailuissa 1983 hän karsiutui 400 metrin juoksun alkuerissä ajalla 47,50 ja viestijuoksun välierissä ajalla 3.05,09. Los Angelesin 1984 olympialaisissa hän karsiutui 400 metrin välierissä ajalla 45,49 ja viestijuoksun alkuerissä ajalla 3.08,33. Stuttgartin EM-kilpailuissa 1986 hän sijoittui 400 metrillä seitsemänneksi ajalla 45,93 (välierissä aika 45,62) ja viestissä kahdeksanneksi ajalla 3.10,17. Rooman MM-kilpailuissa 1987 hän osallistui vain 4 × 400 metrin viestijuoksuun, jossa Ranskan joukkue karsiutui välierissä ajalla 3.03,41.

Sisäratojen EM-kilpailuissa Canti karsiutui 200 metrin juoksun välierissä Budapestissa 1983 sekä 400 metrin juoksun välierissä Liévinissä 1987 ja alkuerissä Haagissa 1989. 

Canti juoksi 400 metrillä kolmasti Ranskan ennätyksen. Elokuussa 1983 hän juoksi Zürichissä ajan 45,35 s ja alitti laskennallisesti Jean-Claude Nalletin 13 vuotta vanhan käsiajanoton Ranskan ennätyksen 45,1 s. Kolmisen viikkoa myöhemmin Canti paransi Casablancassa ennätyksen aikaan 45,29 s. Elokuussa 1984 hän juoksi Zürichissä ajan 45,09 s, joka säilyi Ranskan ennätyksenä vuoteen 1991.

Canti voitti Ranskan mestaruuden ulkoradoilla 400 metrillä vuosina 1983 ja 1985 sekä sisäradoilla 200 metrillä vuonna 1983 ja 400 metrillä vuonna 1989.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

* 100 metriä: 10,42 s (1987)
* 200 metriä: 20,69 s (1984)
* 300 metriä: 32,38 s (1985)
* 400 metriä: 45,09 s (1984)
* 400 metrin aidat: 51,79 s (1987)

Lähteet
-------

* *Docathlé 2003*, s. 47, 122, 150, 180, 217, 452. Fédération Française d'Athlétisme, 2003. ISBN (mahdollisesti virheellinen) 2-951243-4-3. (ranskaksi)

Miesten 400 metrin juoksun Välimeren kilpailujen voittajat

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

1951: Ranska Jacques Degats 
1955: Ranska Jacques Degats 
1959: Jugoslavia Viktor Šnajder 
1963: Ranska Michel Hiblot

 | 
 
1967: Italia Sergio Bello
1971: Kreikka Kyriakos Onisiforou
1975: Jugoslavia Josip Alebic 
1979: Ranska Francis Demarthon

 | 

1983: Ranska Aldo Canti 
1987: Espanja Antonio Sánchez
1991: Ranska Olivier Noirot 
1993: Kreikka Konstantinos Kenteris

 | 

1997: Ranska Jean-Louis Rapnouil 
2001: Algeria Malik Louahla 
2005: Tunisia Sofiène Labidi 
2009: Libya Mohamed Khouaja

 | 

2013: Italia Matteo Galvan

 |


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
Werner Jaeger
**Werner Wilhelm Jaeger** (30. heinäkuuta 1888 – 19. lokakuuta 1961) oli saksalainen antiikintutkija.

Elämä ja ura
------------

Jaeger syntyi Lobberichissa, Saksassa. Hän opiskeli Lobberichissa sekä Kempenin Gymnasium Thomaeum, ja myöhemmin Marburgin yliopistossa. Hän väitteli filosofian tohtoriksi Berliinin yliopistosta vuonna 1911 Aristoteleen *Metafysiikkaa* käsitelleellä väitöskirjalla. 26-vuotiaana Jaeger kutsuttiin Baselin yliopiston professoriksi ilman habilitaatiota. Vuotta myöhemmin hän siirtyi professoriksi Kielin yliopistoon, ja vuonna 1921 hän palasi Berliiniin. Hän pysyi siellä vuoteen 1936, jolloin hän muutti Yhdysvaltoihin, koska oli tyytymätön Adolf Hitlerin hallintoon; hänen vaimonsa oli juutalainen, ja siksi natsihallinto esti häntä opettamasta yliopistossa.

Yhdysvalloissa Jaeger toimi Chicagon yliopiston professorina vuosina 1936–1939, jonka jälkeen hän siirtyi Harvardin yliopistoon. Hän pysyi Cambridgessa kuolemaansa saakka.

Jaeger tunnetaan kenties parhaiten moniosaisesta teoksestaan *Paideia: die Formung des griechischen Menschen*, joka käsitteli laajasti sekä varhaista kreikkalaista kasvatuskulttuuria (paideia) että sen myöhempiä filosofisia heijastusvaikutuksia. Hän toivoi sen palauttavan dekadentin 1900-luvun alkupuolen Euroopan arvoiltaan helleenisille juurilleen. Jaeger oli myös toimittamassa Gregorios Nyssalaisen koottuja teoksia (*Gregorii Nysseni Opera*).

Teoksia
-------

* *Aristoteles: Grundlegung einer Geschichte seiner Entwicklung* (1923)
* *Platons Stellung im Aufbau der griechischen Bildung* (1928)
* *Paideia: die Formung des griechischen Menschen*, 3 osaa (vuodesta 1934, pääteos kreikkalaisesta ajattelusta ja kasvatuksesta)
* *Humanistische Reden und Vorträge* (1937)
* *Humanism and Theology* (1943)
* *The Theology of the Early Greek Philosophers* (käännös saksasta Edward S. Robinson, 1947)

Katso myös
----------

* Paideia

Aiheesta muualla
----------------

* Werner Jaeger (Arkistoitu – Internet Archive), Gifford Lectures (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
	+ 2

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Korea
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
* Portugali
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Werner Jaeger
Alexandr Barannikov
**Aleksandr Ivanovitš Barannikov** (ven. Александр Иванович Баранников; 1858 – 18. elokuuta 1883) oli venäläinen vallankumouksellinen ja terroristi, joka oli yksi tsaari Aleksanteri II:n salamurhan tehneen Narodnaja Voljan (Kansan tahto) sotilasosaston johtajista.

Elämäkerta
----------

Barannikov syntyi venäläiseen aatelisperheeseen ja sai sotilaallisen koulutuksen Orlovissa ja Pietarissa ensimmäisessä Pavlovskin sotilaskoulussa. Vuonna 1876 hän kuitenkin teeskenteli olevansa kuollut ja jätti viestin rehtorilleen ilmaistakseen halunsa liittyä propagandistina vallankumousliikkeeseen. Hän liittyi vuonna 1877 Zemlja i volja -puolueeseen. Barannikov asettui asumaan Nižni Novgorodin alueelle ja yritti värvätä paikallisia maanviljelijöitä liittymään vallankumoukselliseen liikkeeseen. Myöhemmin Barannikov palasi Pietariin ja oli yksi ensimmäisistä, jotka kannattivat ajatusta siitä, että vallankumouksellisten tulisi käyttää terroristisia taktiikoita saavuttaakseen tavoitteensa. Hän oli myös yksi Sergei Stepnjakin toteuttaman santarmipäällikön, kenraali Nikolai Mezentsovin, salamurhan järjestäjistä.

Barannikov oli yksi Narodnaja Voljan perustamiskonferenssin osallistujista, ja tämä konferenssi pidettiin Lipetskin kaupungissa kesäkuussa 1879. Hänelle myönnettiin paikka toimeenpanevassa komiteassa. Vuonna 1880 hän oli mukana tsaarin murhayrityksissä asettamalla miinan Moskova-Kurskin rautatien alle ja räjäyttämällä Kamennyn sillan Pietarissa. Tammikuussa 1881 hänet pidätettiin, ja hän joutui oikeudenkäyntiin maaliskuussa 1882. Lopulta hänet tuomittiin elinkautiseen pakkotyöhön. Barannikov menehtyi tuberkuloosiin Pietari-Paavalin linnoituksessa.

Henkilökuvaus
-------------

Narodnaja Voljan salaista kirjapainoa johtaneen Praskovja Ivanovskajan mukaan: "Radikaalipiireissä hänet tunnettiin oikeutetusti 'ritarina ilman pelkoa tai moitteita', vallankumouksen uskollisimpana sotilaana, joka oli aina tahdikas kaikissa asioissa ja erityisesti osoitti pettämätöntä herrasmiesmäistä asennetta naisia kohtaan."

Lähteet
-------

1. 1 2  Баранников, Александр Иванович *www.hrono.ru*. Viitattu 7.10.2023.
2. ↑  Процесс 20-ти *www.narovol.narod.ru*. Viitattu 7.10.2023.
3. ↑  Engel, Barbara Alpern ja Rosnethal, Clifford N.: *Five Sisters, Women Against the Tsar: The Memoirs of Five Revolutionaries of the 1870s*, s. 122. Weidenfeld & Nicolson, 1975. ISBN 0-297-77065-9. Teoksen verkkoversio (viitattu 7.10.2023).
Nepalin vaakuna
**Nepalin vaakuna** vaihdettiin Nepalin sisällissodan jälkeisessä sovinnon yhteydessä ja uusi vaakuna otettiin käyttöön 28. toukokuuta 2008. Siinä on Nepalin lippu, Mount Everest, vihreät vuoret symboloimassa Nepalin kumpuilevia alueita, keltainen väri hedelmällistä *terai* aluetta ja köynnös Nepalin kansalliskukkia, alppiruusuja. Keskellä on Nepalin valtion muotoinen valkoinen siluetti. Vaakunan pohjassa on punainen käärö johon on kirjoitettu Nepalin motto sanskritiksi जननी जन्मभूमिश्च स्वर्गादपी गरीयसी, *jananī janmabhūmiśca svargādapi garīyasī*, eli "Äiti ja äidinmaa ovat rakkaampia kuin taivas".

Vuonna 2020 vaakunassa olevaa Nepalin siluettia muutettiin siten, että se vastaa Nepalin hallituksen käsitystä maan nykyisistä rajoista. Tähän kuuluu mm. kiistanalainen Kalapanin alue.

Lähteet
-------

1. ↑  Nepal National Symbols - Checklist & Meaning *Go Nepal Tours*.  14.12.2018. Viitattu 1.1.2023. (englanniksi)
2. ↑  Nepal gets a new political map, Coat of Arms *The Himalayan Times*.  13.6.2020. Viitattu 1.1.2023. (englanniksi)

  

Aasian vaakunat

* Afganistan
* Arabiemiirikunnat
* Armenia
* Azerbaidžan
* Bahrain
* Bangladesh
* Bhutan
* Brunei
* Etelä-Korea
* Filippiinit
* Georgia
* Indonesia
* Intia
* Irak
* Iran
* Israel
* Itä-Timor
* Japani
* Jemen
* Jordania
* Kambodža
* Kazakstan
* Kiina
* *Hongkong*
* Kirgisia
* Kuwait
* Kypros
* Laos
* Libanon
* *Macao*
* Malediivit
* Malesia
* Mongolia
* Myanmar
* Nepal
* Oman
* Pakistan
* Pohjois-Korea
* Qatar
* Saudi-Arabia
* Singapore
* Sri Lanka
* Syyria
* Tadžikistan
* Taiwan
* Thaimaa
* Turkki
* Turkmenistan
* Uzbekistan
* Venäjä
* Vietnam
**Eino Ilmari Ihalainen** (27. lokakuuta 1923 Kuopio – 2012) oli suomalainen rakennusmestari ja kirjailija. Hän on käyttänyt myös nimimerkkiä *Veteraani*.

Ihalaisen vanhemmat olivat kirvesmies Jafet Ihalainen ja Rosa Maria Toivanen. Hän kävi kansakoulun ja suoritti kauppakoulun iltakoulun 1938. Rakennusmestariksi Ihalainen valmistui Kuopion teknillisestä oppilaitoksesta 1952.

Ihalainen työskenteli varastomiehenä, kirvesmiehenä ja myllärinä sekä rakennusmestariksi valmistuttuaan mestarina eri työmailla. Hän jäi eläkkeelle 1986 toimittuaan lähes 20 vuotta Uudenmaan tie- ja vesirakennuspiirin rakennusmestarina. Hän asui Hyvinkäällä vuodesta 1972.

Ihalainen esiintyi sotavuosien jälkeen iltamatilaisuuksissa kuplettilaulajana. Hän kirjoitti myös pakinoita lehtiin. Ensimmäisen kirjansa Ihalainen julkaisi vuonna 2002.

Teoksia
-------

* *Sana sanasta* ; kuvitus Sirpa Lappalainen. Omakustanne 2002
* *Sitä sattui* : novellikokoelma. Pilot-kustannus, Tampere 2004
* *Korpitaistelut* : sotaromaani. Pilot-kustannus, Tampere 2005
* *Sodan myrskyt* : sotaromaani. Pilot-kustannus, Tampere 2007

Lähteet
-------

* Pohjoissavolaisen kaunokirjallisuuden bibliografia : Eino Ihalainen (Arkistoitu – Internet Archive)
* Hyvinkääläisiä kirjailijoita : Eino Ihalainen (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. ↑  Hyvinkään seurakuntayhtymä: Ihalainen Eino Ilmari, Rauhanummen hautausmaa, Hyvinkää, alue 00, kortteli 015, rivi 13, paikkanumero 00004 *hautahaku.fi*. Viitattu 7.5.2022.
**Daniel "Dani" Aranzubia Aguado** (s. 18. syyskuuta 1979 Logroño, Logroñon maakunta, Espanja) on espanjalainen entinen jalkapallomaalivahti.

Ura
---

Aranzubian kasvattajaseura on bilbaolainen Athletic, jota hän on myös edustanut suurimman osan ammattilaisurastaan. Kaudella 1996–1997 hän pelasi ensimmäiset ottelunsa seuran B-joukkueessa Espanjan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda Divisiónissa. Kauden 1997–1998 hän pelasi kokonaisuudessaan C-joukkue Basconiassa neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla Tercera Divisiónissa ennen paluutaan B-joukkueeseen.

Athleticin edustusjoukkueeseen Aranzubia nousi kaudella 2000–2001, ja ensiesiintymisensä korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa hän teki 10. kesäkuuta 2001 ottelussa Real Sociedadia vastaan. Kahdeksan kauden aikana Aranzubia pelasi Athleticin edustusjoukkueessa 162 Espanjan pääsarjan ottelua, 23 Espanjan cupin Copa del Reyn ottelua ja 4 UEFA Cupin ottelua. Useana kautena hän jakoi torjuntatehtävät samoihin aikoihin seuran junioreista nousseen Iñaki Lafuenten kanssa. Kesällä 2008 Aranzubia siirtyi vapaana pelaajana acoruñalaisen Deportivon riveihin, ja teki seuran kanssa kolmevuotisen sopimuksen.

20. helmikuuta 2011 Aranzubiasta tuli ensimmäinen maalivahti Primera Divisiónin historiassa, joka on onnistunut tekemään maalin pelitilanteessa. Hän tasoitti Almeríaa vastaan pelatun vierasottelun lisäajalla, puskien pallon maaliin kulmapotkusta.

Aranzubia oli voittamassa nuorten maailmanmestaruutta vuonna 1999 ja olympiahopeaa vuonna 2000. Hän pelasi molemmissa turnauksissa joukkueensa ykkösmaalivahtina. Toistaiseksi ainoan esiintymisensä Espanjan A-maajoukkueessa Aranzubia teki harjoitusottelussa Andorraa vastaan 5. kesäkuuta 2004. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon vuoden 2004 EM-kilpailuissa, jossa hän toimi Iker Casillasin ja Santiago Cañizaresin varamiehenä.

Lähteet
-------

1. 1 2  All the players Athletic Club. Viitattu 25.9.2008.
2. ↑  Ficha del jugador LFP. Viitattu 25.9.2008.
3. ↑  Aranzubia, al Deportivo Canal Deportivo. Viitattu 25.9.2008.
4. ↑  Aranzubia to the rescue (Arkistoitu – Internet Archive) ESPN. Viitattu 22.2.2011. (englanniksi)
5. ↑  FIFA Player Statistics (Arkistoitu – Internet Archive) FIFA. Viitattu 25.9.2008.
6. ↑  Jugadores de la selección (Arkistoitu – Internet Archive) Fútbol en la Red. Viitattu 25.9.2008.

Aiheesta muualla
----------------

* Aranzubian esittely Deportivon sivustolla (espanjaksi)

Espanjan joukkue – Jalkapallo kesäolympialaisissa 2000
1 Aranzubia |
2 Lacruz |
3 Capdevila |
4 Marchena |
5 Unai |
6 Albelda |
7 Angulo |
8 Xavi |
9 José Mari |
10 Gabri |
11 Ferrón |
12 Puyol |
13 Luque |
14 Amaya |
15 Ismael |
16 Velamazán |
17 Tamudo |
18 Felip |
Valmentaja Sáez

Espanjan joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2004
1 Cañizares |
2 Capdevila |
3 Marchena |
4 Albelda |
5 Puyol |
6 Helguera |
7 Raúl |
8 Baraja |
9 Torres |
10 Morientes |
11 Luque |
12 Gabri |
13 Aranzubia |
14 Vicente |
15 Bravo |
16 Alonso |
17 Etxeberria |
18 César |
19 Joaquín |
20 Xavi |
21 Valerón |
22 Juanito |
23 Casillas |
Valmentaja Sáez
**Jenny Ivalo** (vuoteen 1908 **Ingman**) (s. 13. kesäkuuta 1854 Revonlahti – 3. kesäkuuta 1921 Sortavala) oli diakonissa, joka toimi Sortavalan diakonissalaitoksen johtajattarena.

Ivalon vanhemmat olivat rovasti Herman Ingman ja Emma Maria Qvickström. Ivalo syntyi pappisperheeseen Pohjanmaalla, mutta vietti lapsuutensa ja nuoruutensa paljolti Sodankylässä ja Kuusamossa. Hänen veljensä oli professori, toimittaja ja kirjailija Santeri Ivalo. Ruotsinkielistä tyttökoulua Ivalo kävi Oulussa, mutta opiskeli myös Tukholmassa ja Jyväskylän seminaarissa, jossa hänestä tuli fennomaani siinä määrin, että hän vaihtoi kielensä suomeksi. Jyväskylän aikoina Ivalo aloitti myös pyhäkoulun pitämisen, josta tuli hänelle pitkäaikainen harrastus. 1883 hän siirtyi suomen kielen opettajaksi Sortavalaan ja oli mukana siellä perustetussa Sortavalan Evankelisessa Seurassa, samoin kuin paikallisessa raittiusseurassa. Ivalo alkoi myös toimia Raamatun selittäjänä ja seurapuhujana, mikä oli harvinaista naiselle.

Ivalo teki opintomatkoja Skandinaviaan, Keski-Eurooppaan ja Englantiin ja sai vaikutteita diakonia- ja sisälähetystyöhön muun muassa Sveitsistä. Diakonissakasvatus otettiin hänen aloitteestaan Sortavalan Evankelisen Seuran toimintaan. Sortavalan diakonitarlaitos aloitti Ivalon johtamana toimintansa Suomen kolmantena vastaavana laitoksena syksyllä 1894 yhdeksän oppilaan voimin. Oma sairaala laitokselle valmistui 1902. Sortavalan laitoksen ohjelma poikkesi Helsingin ja Viipurin laitoksista, sen tavoitteena oli valmistaa diakonissoja etenkin maaseudun seurakuntia varten. Oulussa 1896 aloitettu vastaava koulutus sai vaikutteita Sortavalasta. Diakonissalaitos siirtyi 1906 Otto Aarnisalon johtamalle Suomen Kirkon Sisälähetysseuralle, uudet tilat laitokselle ja sairaalalle valmistuivat 1908. Jo 1910-luvun lopulla laitoksesta valmistuneita sisaria oli 199, joista 139 toimi maaseutuseurakunnissa. Opiskelijoita oli tuolloin 44.

Kirjallinen tuotanto
--------------------

Ivalo julkaisi diakoniaan liittyviä kirjasia ja oppikirjana paljon käytetyn teoksen *Diakonian lukukirja* (1920):

* Ivalo, Jenny 1915. Katsahdus Sortavalan diakonitarlaitoksen 20-vuotiseen toimintaan: johtajattaren esitelmä laitoksen alkamisen muistopäivänä Syyskuun 4 päivänä 1914. 2 s.
* Ivalo, Jenny 1916. Rakkautta taivaassa ja maan päällä. Sortavalan diakonitarlaitos. 8 s.
* Ivalo, Jenny 1920. Diakonian lukukirja. Suomen kirkon sisälähetysseura. 113 s.
* Ivalo, Jenny 1922. Diakonia seurakunnan velvollisuutena. Suomen kirkon sisälähetysseura. 16 s.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Hannu Mustakallio: *Ivalo, Jenny (1854–1921). Suomen Kansallisbiografia. Osa 4*. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2004. ISBN 951-746-445-2.  Sivut 355–356.

Aiheesta muualla
----------------

* Rosa Ingman, Naemi Ingman 1928. Jenny Ivalo päiväkirjansa valossa. Oy Raamattutalon Kirjapaino.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |
**Klaes Jenderjan** (18. maaliskuuta 1650 Oulu – 18. helmikuuta 1704 Oulu) oli pohjoissuomalainen suurkauppias ja Oulun raatimies 1600-luvun lopussa.

Jenderjanin vanhemmat olivat laivanvarustaja ja kauppias Klaus Jenderjan (k. noin 1663), joka tuli Ouluun 1642, ja Margaretha Ficke. Jenderjan vannoi porvarivalan 1673. Hänestä tuli koko Pohjois-Pohjanmaan varakkain henkilö elinaikanaan. Muun muassa suurten kuolonvuosien ajalta säilyneiden asiakirjojen perusteella hän oli määrätietoinen, jopa häikäilemätön liikemies. Jenderjan hankki omistukseensa myös maaomaisuutta, kaupungin ympäristössä hänellä oli lopulta hallussaan noin 40 tynnyrinalaa pelto- ja niittymaata. Veljensä Zachriksen kanssa hän lisäksi rakennutti Oulun ensimmäisen vesisahan Merikoskeen, Oulujoen suulle. Sen yhteydessä olivat myös mylly, jauhomylly ja nippuvasarapaja. Raastuvanoikeuden apujäsenenä Jenderjan toimi vuodesta 1676.

Jenderjanilla oli Oulussa kaksikerroksinen kaupunkitalo ja kauppahuone sekä yhteensä 21 kauppa-aittaa Oulussa, Kajaanissa ja Kemin satamassa. Tukholmaan hän vei muun muassa tervaa, mutta myös voita ja kalaa, ja toi sieltä suolaa, tupakkaa ja kulutustavaroita. Jenderjanin kuoltua 1704 hänen omaisuutensa arvon laskettiin olleen 70 788 kuparitaalaria, josta kolmannes oli saatavia talonpojilta. Hänellä oli monipuolinen noin 200 niteen kirjasto, mahdollisesti osin Turun akatemiasta maisteriksi 1700 valmistuneen poikansa Claudiuksen ansiosta. Claudius kuoli vuoden 1702 loppupuolella, molemmat haudattiin Oulun tuomiokirkkoon. Claudiuksen muistoksi julkaistiin henkilöruno 1704 ja hänen isälleen samana vuonna kaksi henkilörunoa.

Jenderjanin puoliso oli Katarina Heikintytär (k. 1737). Hänen pojanpoikansa edellisestä avioliitosta Claus Hoffrén otti Jenderjan -nimen ja ryhtyi jatkamaan isoäitinsä kanssa liiketoimintaa, mutta kuoli 1724 venäläismiehityksen jälkeen. Lesken kuoltua Jenderjanin omaisuus pirstoutui monelle taholle. Jenderjanin veli Zachris hukkui haaksirikossa jo 1678 ja hänen kaksi sisartaan kuolivat 1697 (Maria, kauppias Gabriel Lithoviuksen puoliso) ja 1698 (Elsa, Oulun linnan päällikön Henrik Gråån puoliso).

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Matti Enbuske: *Jenderjan, Klaes (1650-1704). Suomen Kansallisbiografia. Osa 4*. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2004. ISBN 951-746-445-2.  Sivut 424-425.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia

 |

 |
Xızın piiri Azerbaidžanin kartalla.
**Xızın piirikunta** (azer. *Xızı rayonu*, ven. Хызинский район, *Hyzinski raion*) on paikallishallintoalue Azerbaidžanissa. Vuonna 1990 perustetun piirin pinta-ala on 1711 neliökilometriä. Asukkaita on 14 800 henkeä (vuonna 2010).

Xızın piiri sijaitsee Azerbaidžanin itäosassa Kaspianmeren rannalla. Se rajoittuu pohjoisessa Siyəzənin ja Şabranin piireihin, lännessä Quban ja Şamaxın piireihin sekä etelässä Qobustanin ja Abşeronin piireihin ja Sumqayıtin kaupunkiin. Pinta-alasta suurin osa on Kaukasuksen itäisimpään osaan kuuluvaa vuoristoa.

Piirin keskus on Xızın kaupunki, josta on 104 kilometriä maan pääkaupunkiin Bakuun. Kuntia on yhteensä 13, taajamia 4 ja kyliä 24. Kaupunkiväestön osuus on 50,7 % (vuonna 2010). Vuoden 1999 väestönlaskennan mukaan 96,6 % asukkaista on azereja ja 2,7 % turkkilaisia.

Piirin kautta kulkee Venäjältä Bakuun johtava rautatie ja M2-valtatie. Talous perustuu karjanhoitoon ja viljan viljelyyn.

Nähtävyyksiin kuuluvat Altıağacin kansallispuisto ja Xızıssä syntyneen kirjailija Cəfər Cabbarlın kotimuseo.

Paikallislehtenä ilmestyy *Dağlar Yurdu* ("Vuorten maa").

Lähteet
-------

1. 1 2  Azərbaycan Respublikası Dövlət Statistika Komitəsi: Azərbaycanın regionları *azstat.org*. Viitattu 12.2.2011. (azeriksi)
2. ↑  Ethnic composition of Azerbaijan 1999 *pop-stat.mashke.org*. Viitattu 12.2.2011. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Xızın piirin sivusto (azeriksi)
* Azerbaidjan: Territorial and administrative units (azeriksi), (englanniksi), (venäjäksi)

Azerbaidžanin piirikunnat ja kaupungit

|  |  |
| --- | --- |
| Piirikunnat | Ağcabədi • Ağdam • Ağdaş • Ağstafa • Ağsu • Apšeron • Astara • Babək\* • Balakən • Bərdə • Beyləqan • Biləsuvar • Cəbrayıl • Cəlilabad • Culfa\* • Daşkəsən • Füzuli • Gədəbəy • Goranboy • Göyçay • Göygöl • Hacıqabul • İmişli • İsmayıllı • Kəlbəcər • Kəngərli\* • Kürdəmir • Laçın • Lənkəran • Lerik • Masallı • Neftçala • Oğuz • Ordubad\* • Qax • Qazax • Qəbələ • Qobustan • Qubadlı • Quba • Qusar • Saatlı • Sabirabad • Şabran • Şahbuz\* • Salyan • Şamaxı • Samux • Sədərək\* • Şəki • Şəmkir • Şərur\* • Siyəzən • Şuşa • Tərtər • Tovuz • Ucar • Xaçmaz • Xızı • Xocalı • Xocavənd • Yardımlı • Yevlax • Zaqatala • Zəngilan • Zərdab |
| Kaupungit | Baku • Gəncə • Lənkəran • Mingəçevir • Naftalan • Nahitševan\* • Şəki • Şirvan • Sumqayıt • Xankəndi • Yevlax |

Tähdellä \* merkityt piirikunnat ja kaupungit kuuluvat Nahitševanin autonomiseen tasavaltaan.
**Samsung Galaxy J5 (2016)** on Samsung Electronicsin huhtikuussa 2016 julkaisema älypuhelin, jossa on esiasennettuna Android 6.0 "Marshmallow" -käyttöjärjestelmä, joka on päivitettävissä Android 7.1 "Nougat" -versioon.

Tekniset tiedot
---------------

### Muotoilu

Samsung Galaxy J5 (2016) -älypuhelimessa on 5,2-tuumainen näyttö HD-resoluutiolla.

### Fyysiset osat

Laitteessa on Qualcomm Snapdragon 410 8916 neliydinprosessori. Laitteessa on 2 gigatavua keskusmuistia ja 16 gigatavua sisäistä muistia. Puhelimen muisti on laajennettavissa enintään 128 gigatavun microSD-kortilla.

#### Kamerat ja multimedia

Laitteessa on 13 megapikselin takakamera. Etukameran tarkkuus on 5 megapikseliä, jonka lisäksi siinä on myös LED-salama.

Videokuvaus voidaan tehdä 1080p (Full HD) -resoluutioilla 30 fps.

### Ohjelmisto

Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android 6.0 Marshmallow. Myöhemmin laitteeseen on tullut päivitys Android 7.1 Nougat -versioon.

Lähteet
-------

* PhoneArena: Samsung Galaxy J5 (2016)

### Viitteet

1. ↑  Samsung Galaxy J5 (2016) *GSMArena*. Viitattu 24.7.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Samsung Galaxy J5 (2016)** Wikimedia Commonsissa
**Juha Kalevi Lahdenranta** (s. 12. kesäkuuta 1976 Pori) on suomalainen kiekonheittäjä. Hän edustaa Porin Yleisurheilua ja häntä valmentaa Erkki Helanoja. Hän edusti vuoteen 2002 asti Nivalan Urheilijoita.

Lahdenranta sijoittui Euroopan talviheittocupissa 12:nneksi 2009. Suomi−Ruotsi-maaottelussa hän kilpaili ensimmäisen kerran 2019.

Hänen ennätyksensä on 60,90 metriä, jonka hän heitti 16. heinäkuuta 2009 Porissa. Hän saavutti SM-hopeaa Lappeenrannassa 2019 sekä SM-pronssia Tampereella 2008 ja 2021. Kiekon SM-hallikilpailuissa hän on saavuttanut hopeaa 2015, 2018 ja 2019 sekä pronssia 2009 ja 2013.

Saavutukset
-----------

Nuorten SM-kisat:

* 1992 P16 2. (53,70)
* 1994 P18 2. (53,74)
* 1995 M19 1. (51,80)
* 1998 M22 1. (51,11)

Kalevan kisat:

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| * 1996 18. (46,70)
* 1998 17. (47,28)
* 1999 13. (50,41)
* 2001 9. (54,13)
* 2002 10. (51,34)
* 2003 8. (55,99)
 | * 2004 7. (55,81)
* 2005 6. (57,54)
* 2006 4. (55,91)
* 2007 4. (57,68)
* **2008 3. (59,45)**
* 2009 5. (56,61)
 | * 2010 5. (54,16)
* 2012 10. (52,41)
* 2013 4. (54,38)
* 2014 8. (51,17)
* 2015 5. (52,41)
* 2016 5. (54,53)
 | * 2017 5. (53,62)
* 2018 4. (54,10)
* **2019 2. (53,02)**
* 2020 10. (49,20)
* **2021 3. (52,46)**
 |

Lähteet
-------

* Juha Lahdenranta Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
**Lalaine Ann Vergara-Paras** (s. 3. kesäkuuta 1987) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja.

Yksityiselämä
-------------

Lalaine syntyi Yhdysvaltain Burbankissa, mutta kasvoi Los Angelesissa. Hänen vanhempansa olivat alun perin kotoisin Filippiineiltä. Lalainella on kolme sisarusta, Marian, Francisco ja Cristina, ja hän on perheen nuorin lapsi.

Ura
---

### Näyttelijänä

Lalaine tunnetaan parhaiten roolistaan televisiosarjassa *Lizzie McGuire*, jossa hän oli mukana vuosina 2001–2004. Hän esitti sarjassa nimihahmo Lizzien (Hilary Duff) parasta ystävää Miranda Sanchezia. Lalaine on myös esiintynyt joissakin elokuvissa ja vieraillut esimerkiksi televisiosarjassa *Buffy, vampyyrintappaja* sen seitsemännellä tuotantokaudella.

### Musiikkiura

Vuonna 2003 Lalaine julkaisi ensimmäisen studioalbuminsa *Inside Story*. Levyn kappaleista kuusi hän on kirjoittanut itse. Vuonna 2005 Lalaine julkaisi EP-levyn nimeltä *Haunted*.

Elokuvia/TV-sarjoja
-------------------

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| **Vuosi** | **Suomenkielinen nimi** | **Alkuperäinen nimi** | **Rooli** |
| 1999 | *Annie* | *Annie* | Kate |
| *Border Line* | *Border Line* | Theresa |
| 2001–2004 | *Lizzie McGuire* | *Lizzie McGuire* | Miranda Sanchez |
| 2003 | *You Wish!* | *You Wish!* | Abby |
| *Buffy, vampyyrintappaja* | *Buffy the Vampire Slayer* | Chloe |
| 2004 | *Promised Land* | *Promised Land* | Norma |
| 2005 | *Lagot ka... isusumbong kita* | *Lagot ka... isusumbong kita* | Lalaine |
| 2007 | *What's Stevie Thinking?* | *What's Stevie Thinking?* | Miranda Sanchez |
| *Her Best Move* | *Her Best Move* | Tutti Arkov |
| 2008 | *Royal Kill* | *Royal Kill* | Jan |

Diskografia
-----------

* *Inside Story* (2003)
* *Haunted* (2004)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**The Scene** on suosittu jännityssarja, joka kertoo niin kutsutun warez scenen ryhmästä CPX. Sarjan on luonut Jun Group pelkästä tekemisen ilosta, ja se on ensimmäinen sarja, joka on suunnattu P2P-käyttäjille. The Scene on lisensoitu Creative Commons -lisenssin alle ja sitä teemalleen uskollisesti jaetaankin vapaasti (tekijöiden suostumuksella) HTTP-mirroreilla ja vertaisverkoissa.

The Scene on kuvitteellinen tarina Drosanista (Brian Sandro), joka on sekä opiskelija että yhden internetin suurimman warez-ryhmän johtaja. Brian ajautuu ongelmiin, kun hän joutuu taloudellisen tilanteensa takia myymään ryhmänsä elokuvia aasialaisille piraateille. The Scenen juoni rakentuu ryhmän kiemuraisten ongelmien ja vainoharhaisten henkilösuhteiden päälle. Juonta rakennetaan näyttämällä eri jaksoissa eri henkilöiden näyttöpäätteitä, tosin kuvakulmanvaihdoksia on turha odottaa. Erikoisen kuvaustekniikan takaa kuitenkin paljastuu nerokkaasti tehty perinteinen jännityssarja. The Scene on kerännyt yli vuoden olemassaolonsa aikana satojatuhansia katsojia yli 70 valtiosta

Sarja on kuvattu webkameralla ja työpöytää nauhoittavalla ohjelmalla (Camtasia Studio). Jakso nauhoitetaan kuvaamalla ensin IRC- ja pikaviestintäkeskustelut. Sitten näyttelijää kuvataan webcameralla tarpeeksi pitkä aika ja lopuksi kuvat yhdistetään ja elokuva pakataan XviD-videokoodekilla.

Sarjaa on tehty 21 jaksoa. Ensimmäisellä tuotantokaudella pääosaa esitti Joe Testa (Brian Sandro). Ensimmäistä kautta tuli 20 jaksoa.  

Sarjan toisella kaudella pääosissa on ilmeisesti Lukai-niminen tyttö, joka joutuu kiristyksen uhriksi lähdettyään Warez sceneltä. Sarjan luoja Mitchell Reichgut on luvannut, että The Scene:stä tulee uusi jakso joka tiistai.

Sarjassa soiva taustamusiikki otetaan yleensä CNetin musiikkipalvelusta. Musiikki on joka jaksossa eri artistilta, lukuun ottamatta tunnuskappaletta (theme song), jonka esittää Maylenne. The Scenessä esiintyneitä artisteja ovat mm. Sal Boca, The Silk Demise, David Cooper, Kmotiv ja Magi.

The Scenestä on myös ehditty tekemään parodia Teh Scene.

Aiheesta muualla
----------------

* The Scenen sivu
**Paavo Stenius** (s. 1969 Jyväskylä) on suomalainen taidemaalari. Steniuksen ekspressionstiset teokset kuvaavat ihmishahmoja ja eläimiä luonnossa. Taiteilijauransa alkupuolella Stenius on kuvannut paljon realistisesti luontoa ja eläimiä. Viimeaikaiset teoksissa hänen ilmaisulleen on ollut leimallista entistä abstraktimpi tyyli ja huomattavan runsas kirkkaiden värien  käyttö.

Stenius käyttää töissään pääsääntöisesti kierrätysmateriaaleja. Kehykset vaihtelevat kierrätyskehyksistä roskapuuhun, metalliin ja mosaiikkiin. Stenius kehystää teoksensa itse.

Taiteilijanura
--------------

Aiemmin sairaanhoitajana työskennellyt Stenius on itseoppinut taiteilija. Stenius maalaili työväenopiston akvarellikurssilla vuosina 1994 - 1995. Työskennellessään sairaanhoitajana Stenius alkoi maalaamaan säännöllisesti, täyspäiväisesti hän on maalannut vuodesta 2001. Maalauksia syntyy vuodessä noin 50 kappaletta. Kevääseen 2004 hän maalasi akvarelleja. Tämän jälkeen hän siirtyi öljyväreihin ilman aiempaa kokemusta.

Näyttelyt
---------

2002 Jyväskylän pääkirjasto, Jyväskylä, ensimmäinen oma näyttely, lintuakvarelleja  

2008 Jyväskylä Galleria UTU, öljymaalauksia  

2009 Varkaus, Ravintola Kaks Ruusua, öljymaalauksia  

2010 Vaajakoski, Vaajakosken Wanha Voimala 2010, öljymaalauksia  

2011 Vaajakoski, Vaajakosken kirjasto, öljymaalauksia  

2012 Jyväskylä, Galleria Gummerus, öljymaalauksia  

2013 Jyväskylä, Vakiopaine, öljymaalauksia 2013  

2014 Oulu, Kulttuuribingo, "Minä tanssin linnunradalla", öljymaalauksia 2014  

2014 Jyväskylä, Mehiläinen Oy, öljymaalauksia
2014 Äänekoski, Hoikkassali, "Hyvä tuoli istua", öljymaalauksia 2014   
 
2014 Helsinkiin, "Naurua avaruudessa", L3 Makasiini, öljymaalauksia

Lähteet
-------

1. ↑  "Paavo Stenius voitti Oktoberfest-taidekilpailun" Viitattu 15.10.2014.
2. ↑  "Täälläkö se Vitut-veistos on?" – Taidetta risteilyturistien seassa (Arkistoitu – Internet Archive) Viitattu 1.11.2014.
3. ↑  *Paavo Stenius. Taidesivut.net* Taidesivut.net (Arkistoitu – Internet Archive) Viitattu 15.10.2014.
4. ↑  ""Tuoli on tärkeä kapistus" – Paavo Steniuksen taidenäyttely Hoikkassalissa" Viitattu 15.10.2014.
5. ↑  "Täälläkö se Vitut-veistos on?" – Taidetta risteilyturistien seassa Taidesivut.net (Arkistoitu – Internet Archive) Viitattu 1.11.2014.

Aiheesta muualla
----------------

*Paavo Stenius. Taidesivut.net* (Arkistoitu – Internet Archive)
**Karri Kuuttila** (synt. 29. joulukuuta 1987) on suomalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hän on yksi harvoista suomalaisista, joka on päässyt NFL-joukkueen harjoitusleirille. Kuuttila pelaa Vaahteraliiga-seura Helsinki Wolverinesissa. Pelipaikaltaan hän on hyökkäyksen linjamies.

Pelaajaura
----------

Kuuttila pelasi nuoruudessa koripalloa. Hänen perheensä muutti Yhdysvaltoihin kun hän oli 17-vuotias. High schoolissa Kuuttila pelasi koripalloa ja harrasti yleisurheilua, ja hänen kaverinsa houkuttelivat hänet kokeilemaan amerikkalaista jalkapalloa. Kuuttila kävi Lock Havenin yliopiston avoimessa harjoitustilaisuudessa, jossa hänet huomattiin ja hänelle tarjottiin stipendi yliopistoon.

Kuuttilasta tuli hyökkäyksen linjamies. Hän harjoitteli pelipaikkaa yhden kesän ennen opintojen alkua, mutta onnistui saamaan pelipaikan Lock Havenin kokoonpanosta. Kuuttila pelasi neljä kautta yliopistojoukkueen vasempana tacklena ja NFL:n kykyjenetsijät arvioivat hänet maan 50 parhaimman uloimman linjamiehen joukkoon. Kuuttilaa ei kuitenkaan varattu NFL:n varaustilaisuudessa, mutta hän teki kesällä 2011 sopimuksen St. Louis Ramsin kanssa. Kuuttila osallistui Ramsin harjoitusleirille, mutta hänet leikattiin kokoonpanosta kolmen viikon jälkeen.

Kuuttila pelasi syksyn 2011 puoliammattilaisena Maryland Blizzard -joukkueessa. Hän palasi loppuvuodesta Suomeen ja teki sopimuksen Helsinki Wolverinesin kanssa. Wolverines pelasi Vaahteraliigan finaalissa 2012 häviten sen Helsinki Roostersille. Kaudella 2013 Wolverines hävisi finaalin toistamiseen Roostersille. Kuuttila siirtyi kaudeksi 2014 Turku Trojansiin, ja hänen kolmas kautensa Vaahteraliigassa päättyi jälleen finaalitappioon Roostersia vastaan.

Kauden 2016 jälkeen Kuuttila lopetti pelaajauransa ja marraskuussa hänet nimitettiin Turku Trojansin päävalmentajaksi kaudelle 2017. Peliuran lopetus jäi vain yhden kauden mittaiseksi. Vuonna 2018 Kuuttila teki sopimuksen Helsinki Wolverinesin kanssa.

Lähteet
-------

1. ↑  Karri Kuuttila, T NFL. Viitattu 4.11.2014.
2. 1 2  Iso kala Trojansin haaviin. Karri Kuuttila Turkuun. Turku Trojans.  Arkistoitu 4.11.2014. Viitattu 4.11.2014.
3. 1 2  Karri Kuuttila (pdf) Urheilijan Polku, Huippu-urheilun muutostyö:  Kilpa- ja huippu-urheilun tutkimuskeskus.  Arkistoitu 5.11.2014. Viitattu 4.11.2014.
4. ↑  Karri Kuuttila on Trojansin uusi päävalmentaja Turku Trojans.  Arkistoitu 7.11.2016. Viitattu 7.11.2016.
5. ↑  Karri Kuuttila palaa pelikentille Wolverinesissa - myös Cedric Johnson jatkaa SAJL. Viitattu 13.5.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Karri Kuuttila: NFL-leiri vastaa Broadway castingia (Arkistoitu – Internet Archive) Ruutu.fi

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Karri Kuuttila** Wikimedia Commonsissa
**Joseph Knebel Savage** (21. toukokuuta 1879 New York, New York – 10. maaliskuuta 1956 Asbury Park, New Jersey) oli yhdysvaltalainen taitoluistelija, rullaluistelija ja urheilujärjestötoimija. Ammatiltaan Savage oli juristi.

Savage on vanhin taitoluistelussa olympiatasolla kisannut urheilija: hän osallistui 52-vuotiaana Lake Placidin vuoden 1932 talviolympialaisten pariluisteluun, jossa hän sijoittui parinsa kanssa seitsemänneksi eli viimeiseksi. Vuoden 1930 MM-kilpailuissa Savage oli tuolloisen parinsa kanssa kahdeksas. Yhdysvaltain-mestaruuskilpailuista Savage voitti useita mitaleja, muun muassa maan ensimmäisen virallisen jäätanssimestaruuden vuonna 1936. Viimeisen mitalin maansa mestaruuskilpailuista Savage voitti 63-vuotiaana.

Savage toimi Amateur Skating Union of the US:n, Yhdysvaltain taitoluisteluliiton edeltäjän, puheenjohtajana vuosina 1929–1930. Hän oli myös innokas rullaluistelija, ja hän oli kyseisen lajin ja pikaluistelun puolestapuhuja.

Vuodesta 2008 Savage on ollut Yhdysvaltain taitoluistelun hall of famen jäsen.

Lähteet
-------

* Joseph Savage – Sports Reference LLC. (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Five To Be Inducted into U.S. Figure Skating Hall of Fame (Arkistoitu – Internet Archive) usfigureskating.org
**Pavel Grigorevitš Tšesnokov** (ven. Павел Григорьевич Чесноков, 12. lokakuuta 1877 - 14. maaliskuuta 1944) oli venäläinen säveltäjä, jonka yli 500 kuoroteoksen tuotanto on pääasiassa ortodoksista kirkkomusiikkia. Tšesnokov opiskeli Moskovan synodaalikoulussa ja myöhemmin säveltämistä Sergei Tanejevin johdolla vuosina 1895 - 1899. Hän opetti kuorolaulua synodaalikoulussa 25 vuotta ja toimi myös Moskovan konservatorion kuoronjohdon professorina.

Tšesnokov kirjoitti myös teoksen kuoronjohtamisesta, joka on edelleen yleisessä käytössä. Kirjassa Tšesnokov kehottaa kuoronjohtajia käyttämään sulavia liikkeitä yhtenäisen soinnin aikaansaamiseksi ja johtamaan vähäeleisesti, jotta eleiden teho ei katoaisi.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Kəlbəcərin piiri Azerbaidžanin kartalla.
**Kəlbəcərin piirikunta** (azer. *Kəlbəcər rayonu*, ven. Кельбаджарский район, *Kelbadžarski raion*) on Azerbaidžaniin de jure kuuluva hallintoalue. Vuonna 1930 perustetun piirin pinta-ala on 3050 neliökilometriä.

Kəlbəcərin piiri sijaitsee Azerbaidžanin lounaisosan vuoristoseudulla Vuoristo-Karabahin ja Armenian välissä. Maan virallisen hallinnollisen jaon mukaan se rajoittuu pohjoisessa Daşkəsənin, Göygölin ja Goranboyn, koillisessa Tərtərin, idässä Ağdamin, kaakossa Xocalın sekä etelässä Laçınin piireihin.

Vuoden 1989 väestönlaskennan mukaan Kəlbəcərin piirissä oli 43 700 asukasta. Sen hallinnollinen keskus oli Kəlbəcərin kaupunki. Toinen huomattavampi paikkakunta oli İstisun kylpylätaajama. Marraskuussa 1991 piiriin liitettiin Vuoristo-Karabahin Mardakertin piirin länsiosa. Armenialaiset joukot miehittivät alueen Vuoristo-Karabahin sodan aikana huhtikuussa 1993.

Osana Vuoristo-Karabahin tasavaltaa alue kuului Šahumjanin ja Askeranin piireihin.

Kəlbəcər luovutettiin takaisin Azerbaidžanille vuoden 2020 sodan jälkeen 25. marraskuuta. Paikalliset armenialaiset siirtyivät Armeniaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Azərbaycan Respublikası Dövlət Statistika Komitəsi: Azərbaycanın regionları *azstat.org*. Viitattu 16.2.2011. (azeriksi)
2. ↑  Demoskop Weekly *demoscope.ru*. Viitattu 16.2.2011. (venäjäksi)
3. ↑  Azerbaidžan otti haltuunsa Armenian luovuttaman Kalbajarin alueen *Yle uutiset*. Yleisradio. Viitattu 25.11.2020.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kəlbəcərin piirikunta**.
* Kəlbəcərin piirin sivusto (azeriksi)
* Azerbaidjan: Territorial and administrative units (azeriksi), (englanniksi), (venäjäksi)

Azerbaidžanin piirikunnat ja kaupungit

|  |  |
| --- | --- |
| Piirikunnat | Ağcabədi • Ağdam • Ağdaş • Ağstafa • Ağsu • Apšeron • Astara • Babək\* • Balakən • Bərdə • Beyləqan • Biləsuvar • Cəbrayıl • Cəlilabad • Culfa\* • Daşkəsən • Füzuli • Gədəbəy • Goranboy • Göyçay • Göygöl • Hacıqabul • İmişli • İsmayıllı • Kəlbəcər • Kəngərli\* • Kürdəmir • Laçın • Lənkəran • Lerik • Masallı • Neftçala • Oğuz • Ordubad\* • Qax • Qazax • Qəbələ • Qobustan • Qubadlı • Quba • Qusar • Saatlı • Sabirabad • Şabran • Şahbuz\* • Salyan • Şamaxı • Samux • Sədərək\* • Şəki • Şəmkir • Şərur\* • Siyəzən • Şuşa • Tərtər • Tovuz • Ucar • Xaçmaz • Xızı • Xocalı • Xocavənd • Yardımlı • Yevlax • Zaqatala • Zəngilan • Zərdab |
| Kaupungit | Baku • Gəncə • Lənkəran • Mingəçevir • Naftalan • Nahitševan\* • Şəki • Şirvan • Sumqayıt • Xankəndi • Yevlax |

Tähdellä \* merkityt piirikunnat ja kaupungit kuuluvat Nahitševanin autonomiseen tasavaltaan.