recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Castrenin siirtolapuutarha syksyllä 1961.
**Castrenin perhepuutarhayhdistys** oli Oulun ensimmäinen siirtolapuutarha. Se sijaitsi Raksilan ja Karjasillan välissä kaupunginojan molemmin puolin.

Siirtolapuutarha perustettiin Oulun pormestarin Arthur Castrénin lahjoittamalle alueelle vuonna 1918. Castrénin puutarha oli poikkeus Suomen siirtolapuutarhojen joukossa, koska yhdistys omisti viljelypalstojensa maa-alueen, eikä sitä ollut vuokrattu kaupungilta. Alueen pinta-ala oli noin 6 hehtaaria ja palstoja mökkeineen alueelle sijoittui noin 90.

Pian puutarhan perustamisen jälkeen Arthur Castrén muutti Helsinkiin, ja kun puutarhahankkeen alulle panija oli poissa, puutarha lähti kehittymään poispäin siirtolapuutarha-aatteesta. Castrén itse jatkoi toimintaa siirtolapuutarhojen puolesta osallistumalla Helsingissä Kumpulan siirtolapuutarhan perustamiseen. Castrenin perhepuutarha kuitenkin muuttui eräänlaiseksi pienistä puutaloista rakennetuksi puutarhakaupunginosaksi, kun viljelijät alkoivat asua mökeissään ympäri vuoden. Talviasuminenhan oli vastoin siirtolapuutarhojen sääntöjä ja periaatteita. Muutoksen syynä oli paitsi Castrénin muutto niin myös alueen sijainti lähellä kaupunkia ja nopeasti kasvavan kaupungin asuntopula.

Castrenin perhepuutarhayhdistyksen palstat ja mökit saivat väistyä 1970-luvulle tultaessa Kainuuntien uuden linjauksen tieltä. Perhepuutarhayhdistys hankki uutta siirtolapuutarhaa varten alueen Juurusojan kaupunginosasta vuonna 1980. Uudella Artturilan perhepuutarha-alueella on 60 palstaa ja noin 30 mökkiä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Ukkola, Tommy: *Oulun siirtolapuutarhat (Näyttelyesitteessä: Suvelasta Onnelaan. Huvilaelämää Oulussa)*, s. 54-56. Oulu: Pohjois-Pohjanmaan museo, 1993.
Rocinha Rio de Janeirossa.
Cantagolon favelan taloja Rio de Janeirossa.
**Favela** on Brasiliassa elintasoltaan alhainen kaupunkimainen asuinalue, joka ei täytä rakentamisen turvallisuusvaatimuksia. Virallisesti favelalla tarkoitetaan mitä tahansa laittomasti rakennettua asuinaluetta, mutta puhekielessä se on usein slummin synonyymi.

Nimityksen alkuperä juontaa juurensa Brasilian Bahiassa käydystä poliittis-uskonnollisesta Canudosin sodasta. Canudosin linnoitus rakennettiin sodan aikana turvapaikaksi vuorille, joista yksi oli koko vuoren peittävän tyräkkikasveihin kuuluvan favela-kasvin (*Cnidoscolus quercifolius*) mukaan nimensä saanut "Morro de Favela". Sodan jälkeen Rio de Janeiroon palanneilla 20 000 veteraanilla ei ollut rahaa eikä asuinpaikkaa, joten he ja muut Rion kodittomat rakensivat vuonna 1897 uudet asumuksensa rakennuskieltoon asetetuille kaupungin kukkuloille. Siitä lähtien etenkin vuorille ja kukkuloille muodostuneita laittomia asumuksia on kutsuttu faveloiksi.

Rio de Janeiron Rocinhan favela on Etelä-Amerikan suurimpia slummeja. Myös São Paulossa ja muissa Brasilian suurkaupungeissa on useita faveloita. 

Onnettomuudet, etenkin maanvyörymät ovat yleisiä rakennuskieltoon asetetuilla vuorilla. Faveloissa on myös rikollisuutta, huumeongelmia ja jengisotia.

Faveloilla sanotaan olevan omia sosiaalisia säännöstöjä, jotka kieltävät rikosten tekemisen alueillaan. Paikalliset katujengit toimivat alueen omana poliisijoukkona, sillä usein kaupungin poliisit eivät uskalla mennä faveloihin. Väitteistä huolimatta väkivaltaisuudet ja etenkin murhat ovat yleisiä suurimmassa osassa faveloita.

Elokuva *Jumalan kaupunki* vuodelta 2002 kertoo Rio de Janeiron favelan köyhyyden, epätoivon ja väkivallan täyttämästä elämästä, joskaan Cidade de Deus ei sanan varsinaisessa merkityksessä ole favela. Elokuva *Favela Rising* kuvaa elämää Rion Vigário Geralissa.

Katso myös
----------

* Complexo do Alemão

Lähteet
-------

1. ↑  United States Department of Agriculture: Cnidoscolus quercifolius *ars-grin.gov*.
2. ↑  Darcy Ribeiro: O povo brasileiro *portalsaofrancisco.com.br*.
3. ↑  Favela Rising Internet Movie Databasessa *imdb.com*.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Favela**.
* Ylen Elävä arkisto: Favela on koti ja sotatanner
FREJA Transport & Logistics oy logo

FREJAn maantiekuljetusFREJA tarjoaa kansainvälisiä maantiekuljetuksia. Palveluvalikoimaan kuuluvat myös meri- ja lentorahdit.
**FREJA Transport & Logistics Oy** on Matti Urmaksen ja Jørgen Hansenin perustama kuljetus-, huolinta ja logistiikka-alan palvelutarjoaja. Freja tarjoaa kansainvälisiä maantie-, meri-, lento- ja projektikuljetuksia. FREJAn palvelutarjoamaan kuuluvat täyskuorma-, osakuorma-, kappaletavara- sekä lämpösäädellyt kuljetukset. Yritys on osa SDK FREJA-konsernia. 

Yhtiön kalustossa on tuhatkunta traileria.

FREJAn Suomen konttorit sijaitsevat Turussa (pääkonttori), Vaasassa, Vantaalla ja Kruunupyyssä.

Yhtiön Freja Transport & Logistics Oy liikevaihto oli 162,06 miljoonaa ja tilikauden tulos 7,98 miljoonaa. Liikevaihto nousi 36,3%. Liikevoittoprosentti oli 6,3%. Tiedot perustuvat yhtiön viimeisimpään tilinpäätökseen vuodelta 2023. Yritys työllistää Suomessa n. 80 kansainvälisten kuljetusten ammattilaista.

Historia
--------

Kun Matti Urmas ja FREJA konsernin perustaja Jørgen Hansen ostivat vuonna 2003 Maa ja Meri Oy:n, heillä oli iso visio. Tavoitteena oli kehittää yhtiöstä kansainvälinen toimija, jonka kilpailuvaltteina ovat ainutlaatuinen asiakaspalvelu sekä joustavuus. Maa ja Meri Oy oli perustettu Helsingissä vuonna 1942 hoitamaan puolustusvoimien sotakalustoa. Vuonna 2003 yrityksessä oli neljä työntekijää ja sen liikevaihto oli kaksi miljoonaa euroa. Vuoden 2009 alussa logistiikkayhtiö sai nykyisen nimensä Freja Transport & Logistics Oy. Konserniin kuuluvien yritysten nimet yhtenäistettiin, ja konserni alkoi rakentaa pohjoismaista brändiä.

Vuonna 2021. FREJA Transport & Logistics Oy osti kruunupyyläisen TL Transin. Yrityskaupan myötä FREJAn kuljetuspalveluvalikoima kasvoi lämpötilasäädellyillä maantiekuljetuksilla ja noin 80 thermo-trailerilla. Yrityskauppa on ollut FREJAn ainoa Suomessa. 

FREJA hyväksyttiin jäseneksi arvostettuun World Wine Cargo Alliance -kuljetusverkostoon 2023. Verkosto kokoaa yhteen luotettavia kuljetusalan toimijoita, jotka haluavat erikoistua viinin ja muiden väkevien alkoholijuomien kuljetuksiin. 

FREJA Suomi on yrityksenä useana vuonna palkittu mm. Kauppalehden Menestyjä-yrityksenä.  FREJA on tutkitusti myös saavuttanut kahtena peräkkäisenä vuonna kansainvälisten kuljetusten parhaan palveluntarjoajan aseman ja 74% FREJAn asiakkaista suosittelisi yritystä kansainväliseksi kuljetuskumppaniksi. 

Freja-konserni on perustettu Tanskassa vuonna 1985. Kansainvälisellä FREJA-konsernilla on toimipisteitä Suomen lisäksi Tanskassa, Norjassa, Ruotsissa, Puolassa ja Kiinassa.

Lähteet
-------

1. ↑  Freja.fi: Palvelut *freja.com*. Viitattu 29.1.2019.
2. ↑  Freja.fi: maantiekuljetukset *freja.com*.
3. ↑  Matti Välimäki: Turun Sataman Verkkolehti *Turun Sataman Verkkolehti*.  5.11.2018. Port Of Turku Finland. Viitattu 29.1.2019.
4. ↑  Freja.fi: yhteystiedot *freja.com*.
5. ↑  Freja Suomi täyttää 15 vuotta
6. ↑  Y-lehti  16.12.2008. Varsinais-Suomen Yrittäjä.  Arkistoitu 30.1.2019. Viitattu 29.1.2019.
7. ↑  Freja.fi: Historia *freja.com*.
**Luterilainen seurakunta Tukholmassa ja Uumajan alueella** (ruotsiksi: **Lutherska församlingen i Stockholm och Umeåområdet**) on luterilainen yhdyskunta Ruotsissa. Kirkko koostuu kahdesta itsenäisesta seurakunnasta Tukholmassa ja Uumajan alueella. Kirkko perustettiin vuonna 1988. Kirkko painottaa, että Raamattu on Jumalan erehtymätön sana, ja että vuonna 1580 koottuun *Yksimielisyyden kirjaan* kootut luterilaiset tunnustuskirjat opettavat Raamattua oikein. Kirkkokunta julkaisee vuodesta 1988 lehteä *Lutherskt församlingsblad*.

Seurakuntien tausta on Bibeltrogna Vänner -järjestössä 1980-luvulla käydyssä kirkollisessa keskustelussa. 1970-luvulla monet järjestön jäsenet olivat eronneet Ruotsin kirkosta ja liittyneet Luterilaiseen tunnustuskirkkoon. 1980-luvun keskusteluissa olivat erityisen aktiivisia saarnaajat Ingemar Andersson Tukholmasta ja Henning Lindmark Uumajasta. He kannattivat uusien seurakuntien perustamista, mutta yhteisymmärrystä liikkeessä ei asiasta löytynyt. Lisäksi nousi esille ristiriita Jumalan valinnasta. Liikkeen enemmistö kannatti Roseniuksen opetusta, jonka mukaan koko maailma on valittu Kristuksessa, kun taas mainitut saarnaajat korostivat Tunnustuskirjojen artiklaa, jonka mukaan valinta koski vain Jumalan lapsia. Bibeltrogna Vänner:in johto oli avoin mahdollisuudelle uusien seurakuntien perustamisesta, mutta opillisten erojen vuoksi mainitut saarnaajat erkanivat siitä perustaen vuonna 1988 omat seurakuntansa. Pian nämä seurakunnat solmivat kirkollisen yhteyden Evankelis-luterilaisen tunnustuskirkon kanssa, mutta tämä yhteys katkesi, kun jälkimmäinen alkoi toimia yhteistyössä Missionsprovinsenin kanssa. Vuonna 2023 seurakunnat solmivat kirkollisen yhteyden Luterilaisen tunnustuskirkon kanssa.

Seurakuntia palvelee yhteensä kaksi pastoria, Ingemar Andersson ja Lars Borgström. Aiemmin pastoreita oli neljä, mutta Henning Lindmark ja Tore Karlsson ovat jo kuolleet.

Lähteet
-------

1. ↑  Lutherska församlingen i Stockholm och Umeåområdet. Viitattu 9.6.2015.
2. ↑  Lutherska församlingen i Stockholm och Umeåområdet. (Arkistoitu – Internet Archive) Viitattu 9.6.2015.
3. 1 2  Ola Österbacka: Två församlingar i vår gemenskap *Bibel och Bekännelse 2/2023*. Lutherska bekännelsekyrkan. Viitattu 19.10.2023. (ruotsiksi)

Ulkoinen linkki
---------------

* Kirkon kotisivut
**Siltalampi** on saareton metsäjärvi Lieksan luoteisosassa Pohjois-Karjalan maakunnassa. Sen pinta-ala on 23,9 hehtaaria. Etäisyys Joensuusta on 109 kilometriä pohjoiseen.

Maantiede
---------

Siltalammen pituusakseli on lounais–koillissuuntainen ja sen mitta on 1,15 kilometriä. Suurin osa järvestä on noin neljänneskilometrin levyinen. Mainittavia niemiä ei ole. Siltalampi syvenee suhteellisen tasaisesti rannoilta kohti järven keskikohtaa. Vähintään kymmenen metriä syvä vyöhyke on yhtenäinen ja se kattaa yli kolmanneksen altaan pinta-alasta. Vyöhykkeen eteläosassa on järven syvin kohta, noin 21 metriä.

Siltalammen länsipuolella on soita (Suurisuo, Remessuo) ja itäpuolella vaaroja. Itärannalta kohoavan Siltalamminrinteen laki on noin 210 metriä merenpinnan yläpuolella eli runsaat 50 metriä järvenpintaa korkeammalla. Siltalammen etelärantaa viistää maantie. Järven kaakkoispuolella sijaitsee Siltavaaran kylä. Siltalammen luoteispuolella Nurmeksen alueella sijaitsee Kuohattijärvi, joka kuuluu toisessa jakovaiheessa alueeseen 04.47.

Siltalammen vesitilavuus on 1 900 000 kuutiometriä.

Siltalampi (04.486.1.002) kuuluu Syväjoen valuma-alueeseen (04.486), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Viekijoen valuma-alue (04.48) ja ensimmäinen jakovaihe on Pielisen reitin valuma-alue (04.4). Siltalampi on laajin Syväjoen valuma-alueen kolmesta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Valkeislampi on alaltaan jonkin verran ja tilavuudeltaan huomattavasti pienempi. Remeslampi on runsaan hehtaarin laajuinen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Siltalampi (sijainti maastokartalla) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 13.10.2023.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 13.10.2023.
3. ↑  Siltalampi (04.486.1.002) *Järvi-meriwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 13.10.2023.
4. ↑  Saramojoen valuma-alue (04.47) *Järvi-meriwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 13.10.2023.
5. ↑  Syväjoen valuma-alue (04.486) *Järvi-meriwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 13.10.2023.
**David Edward "Crazy-Dave" Maust** (5. huhtikuuta 1954 – 20. tammikuuta 2006) oli yhdysvaltalainen sarjamurhaaja ja pedofiili, jonka kaikki uhrit olivat nuoria poikia. Maustia on uhriensa ja tekotapojensa perusteella verrattu John Wayne Gacyyn.

Nuoruus
-------

Maust joutui äitinsä hylkäämänä Chicagon valtion mielisairaalaan 9-vuotiaana, jossa hän vietti neljä vuotta ja joutui seksuaalisen hyväksikäytön uhriksi. Myöhemmin istuessaan vankilassa Maust raiskattiin uudelleen.

David Maust syntyi Connellsvillessä, Pennsylvaniassa vuonna 1954. Hänen vanhempansa olivat George ja Eva Maust. Isä otti avioeron äidistä Davidin ollessa 7-vuotias, ja hän jäi äitinsä hoitoon. George Maust kasvoi sijaiskodissa, koska hänen vanhempansa olivat kuolleet ennen kuin hän täytti 12 vuotta.

David Maust joutui äitinsä pakottamana mielisairaalaan 9-vuotiaana. Äiti väitti, että David oli sytyttänyt tuleen veljensä sängyn, ja myöhemmin myös yrittänyt hukuttaa tämän. Davidin äiti kertoi hoitohenkilökunnalle tämän olevan häiriintynyt, psykoottinen, marginaalisesti käyttäytyvä, paljon huomiota kaipaava ja narsistinen. Äiti oli itse viettänyt kuukauden mielisairaalassa Pennsylvaniassa. David Maust itse kertoi myöhemmin, että mielisairaala oli täynnä lapsia, joiden vanhemmat olivat itse sairaita, eivätkä joko pystyneet tai halunneet huolehtia lapsistaan. David itse tunsi, että äitinsä vain jätti hänet sinne.

Äidin mukaan hoitohenkilökunta ei ottanut huomioon sitä, mitä hän oli kertonut pojastaan: tämä varasteli, valehteli ja oli muutenkin käytökseltään täysin kontrolloimaton. Äidiltä kysyttiin tarkemmin Davidin huonosta käytöksestä kotilomilla, mutta tämä ei kertonut – sanoi vaan ettei halua poikaansa kotiinsa.

Tosiasiassa Davidilla oli menneisyydessään väkivaltaista käytöstä, hän oli esimerkiksi kuristanut (muttei tappanut) kahta ystäväänsä ilman syytä, ja veljensä muistaa tämän hakanneen oravan pesäpallomailalla kuoliaaksi "huvin vuoksi".

Murhat
------

Maustin epäillään syyllistyneen vähintään yhdeksään murhaan (joista viisi on voitu varmistaa), mukaan lukien yksi Saksassa hänen suorittaessaan asepalvelusta; kaksi Texasissa 1980-luvun alkupuolella; kolme Illinoisissa vapauduttuaan vankilasta vuonna 1999; ja kolme Hammondissa, Indianassa missä uhrien ruumiit löydettiin betonilattian alta Maustin asunnosta.

Maust todettiin kyvyttömäksi vastaamaan teoistaan oikeudessa vedoten useisiin mielenterveydellisiin syihin.

Kuolema
-------

Maust kuoli 51-vuotiaan St. Anthony Medical Center –sairaalassa Crown Pointissa, Indianassa 20. tammikuuta 2006. Maust oli yrittänyt sellissään itsemurhaa hirttäytymällä lakanaan. Hän kuoli 27 tuntia myöhemmin.

Aiheesta muualla
----------------

* Serial Killer: David Maust (engl.) - Aikajana David Maustin elämästä.
* David Maust: Interview with a serial killer (Arkistoitu – Internet Archive) (engl.) - David Maustin haastattelu.
* David Maustin kuva

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**Himalajantuhkapensas** (*Cotoneaster microphyllus*) on ruusukasvien (Rosaceae) heimoon, tuhkapensaiden (*Cotoneaster*) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on matala, vajaan metrin korkuiseksi kasvava pensas, mutta voi kuitenkin kasvaa noin kahdesta kolmeen metriä leveäksi. Lehdet ovat kirkkaantummanvihreitä ja pieniä, enintään noin 1,5 cm pitkiä, sekä alapinnoiltaan villakarvaisia. Kukat ovat myös pieniä, halkaisijaltaan alle senttimetrin, ja sijaitsevat yleensä yksittäin. Kukat ovat väriltään valkoisia ja niissä on viisi terälehteä. Himalajantuhkapensas kukkii huhtikuun lopulta kesäkuulle. Kukista kehittyvät hedelmät ovat punaisia, pyöreitä ja halkaisijaltaan noin 0,6 cm. Hedelmiä voi syödä kypsennettyinä, mutta niiden syöminen sellaisenaan ei ole suositeltavaa.

Himalajantuhkapensas kasvaa luonnossa kallioilla, rinteillä, tiheiköissä sekä korkealla vuoristossa Himalajan alueella.

Himalajantuhkapensasta voi kasvattaa koristekasvina paikoilla, joilla lajin runsaasti leveyttä kasvavasta kasvutavasta ei ole haittaa. Laji soveltuu puuvartisia kasveja sisältävään puutarhaan, kivikkopuutarhaan tai aidanteeksi. Laji sopii kasvatettavaksi parhaiten pieninä ryhminä. Himalajantuhkapensas kasvaa parhaiten kosteassa, mutta hyvin vettä läpäisevässä savipitoisessa maassa täydessä auringon valossa tai puolivarjossa. Maaperän läpäisevyys on lajille tärkeää, eikä se viihdy märillä kasvupaikoilla, joilla vesi jää maaperään. Paikalleen juurtuneena laji kestää kuivuutta. Lajia voi lisätä siemenistä tai varsipistokkaista.
**João Derly de Oliveira Nunes Júnior** (s. 2. kesäkuuta 1981 Porto Alegre, Rio Grande do Sul, Brasilia) on brasilialainen judoka, kaksinkertainen maailmanmestari.

Derly voitti vuonna 1997 alle 56 kg:n sarjan Etelä-Amerikan mestaruuden Medellinissä ja sijoittui kolmanneksi Pan-Amerikan mestaruuskilpailuissa Guadalajarassa. Seuraavana vuonna hän sijoittui kolmanneksi World Youth Games -kilpailujen alle 60 kg:n sarjassa Moskovassa ja voitti 2000 saman sarjan alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden Nabeulissa. 

Derly sijoittui vuonna 2001 kolmanneksi Pekingin universiadeissa ja Cordoban Pan-Amerikan mestaruuskilpailuissa sekä seitsemänneksi Münchenin MM-kilpailuissa, kaikki alle 60 kg:n sarjassa. Hän voitti saman sarjan mestaruuden Etelä-Amerikan kisoissa Rio de Janeirossa 2002. Pan-Amerikan mestaruuskilpailuissa Salvodorissa 2003 hän oli 60-kiloisissa toinen. 

Derly voitti alle 66 kg:n sarjan Pan-Amerikan mestaruuskilpailuissa Caguasissa 2005. Myöhemmin samana vuonna hän voitti saman sarjan mestaruuden Kairon MM-kilpailuissa kukistettuaan loppuottelussa Japanin Masato Uchishiban. Vuonna 2007 hän uusi 66-kiloisten mestaruuden Rio de Janeiron MM-kilpailuissa voitettuaan loppuottelussa kuubalaisen Yordanis Arencibian. Aiemmin samana vuonna Derly oli voittanut samassa kaupungissa kultaa Pan Amerikan kisojen 66 kg:n sarjassa. Vuonna 2009 hän voitti Pan-Amerikan mestaruuskilpailuissa Buenos Airesissa kultaa 66 kg:n sarjassa.

Derly on voittanut viisi maailmancupin kilpailua, ollut kaksi kertaa toinen ja kerran kolmas.

Lähteet
-------

* Profiili JudoInside.com (englanniksi)
**Jere Koistinen** on suomalainen indie-elokuvantekijä ja av-alan yrittäjä.

Jere Koistinen tekee av-tuotantoja omistamassaan varkautelaisessa av-alan yrityksessä *Rainy Day Entertainment*.

Koistisen ensimmäinen pitkä elokuva *Ensitreffit* sai ensi-illan elokuvateattereissa 3.3.2017. Koistisen toisessa pitkässä elokuvassa *Insite* näyttelee muun muassa Eric Roberts. Elokuvan kuvaukset aloitettiin 2019 ja se tuli ensi-iltaan marraskuussa 2022.

Filmografia
-----------

* *Ensitreffit*, 2017
* *Insite*, 2022

Lähteet
-------

1. ↑  Rainy Day Entertainment Oy *Rainy Day Entertainment Oy*. Viitattu 30.7.2022.
2. ↑  Ensitreffit *Finnkino.fi*. Finnkino.  Arkistoitu 30.7.2022. Viitattu 30.7.2022.
3. ↑  Kari Tegelberg: Eric Roberts tähdittää Insite-elokuvaa *savonmaa.fi*.  21.8.2019. Viitattu 30.7.2022.
4. ↑  Insite | NytLeffaan.fi *nytleffaan.fi*. Viitattu 24.4.2023.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Elonet

 |

 |
**Likelike** (oikealta nimeltään *Miriam Kapili Kekāuluohi Likelike*, 13. tammikuuta 1851 – 2. helmikuuta 1887) oli havaijilainen prinsessa ja tunnettu perinteisten taiteiden tukija. Yhdessä kolmen muun Havaijin kuninkaallisen kanssa hänen katsotaan kuuluvan ns. neljään taivaalliseen. Kaikki neljä ovat sisaruksia keskenään.

Tausta ja perhe
---------------

Likelike syntyi vuonna 1851. Hänen vanhempansa olivat Caesar Kapaʻakea ja Analea Keohokālole. Toisin kuin muut sisaruksistaan, Likelike sai kasvatuksensa Hilossa, kun hänet adoptoitiin perinteiseen havaijilaiseen tapaan. Syynä tähän oli se, että saaren ilmaston uskottiin olevan hyväksi prinsessan heikolle terveydelle.

Vuonna 1870 Likelike meni naimisiin Skotlannista lähtöisin olevan liikemiehen Archibald Cleghornin kanssa. Hääjuhla pidettiin Likeliken siskon, Lili‘uokalanin kotona Washington Placessa. Parille syntyi yksi tytär, Ka‘iulani, joka oli ainoa Kalākaua-suvun suora perillinen.

Julkinen toiminta
-----------------

Kun Kalākaua nousi valtaan vuonna 1874, Likelike oli kruununperimysjärjestyksessä kolmantena Leleiohoku II:n ja Lili‘uokalanin jälkeen.

Maaliskuussa 1879 Likelike nimitettiin Havaijin saaren kuvernööriksi. Hänen kautensa päättyi jo 2. syyskuuta 1880, kun hänen tilalleen nimitettiin prinsessa Kekaulike.

Pian avioiduttuaan Likelike lähti miehensä kanssa vierailemaan Uudessa-Seelannissa ja Australiassa. Lisäksi hän vieraili kahdesti San Franciscossa. Näillä matkoillaan Likelike oivalsi, miten koulutus voisi hyödyttää Havaijin alkuperäisväestöä. Hän omistautui tälle loppuelämänsä ajaksi.

Likelike oli lahjakas muusikko ja tuki taiteita avokätisesti. Hänen omasta tuotannostaan tunnetuin lienee *‘Ainahau*.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Likelike *Images of Old Hawaiʻi*.  2.2.2016. Viitattu 11.9.2022. (englanniksi)
2. 1 2  Miriam Likelike *Hawaiian Music Hall of Fame*.  2022. Viitattu 11.9.2022. (englanniksi)
3. 1 2  Miriam Likelike of Hawaii - Mother of the Crown Princess *History of Royal Women*.  9.3.2020. Viitattu 11.9.2022. (englanniksi)
4. ↑  Princess Kaiulani *electricscotland.com*.  2022. Viitattu 11.9.2022. (englanniksi)
5. ↑  The Hawaiian Gazette 02 Apr 1879, page Page 2 *Newspapers.com*. Viitattu 11.9.2022. (englanniksi)
6. ↑  Clipped From The Pacific Commercial Advertiser (3) *The Pacific Commercial Advertiser*.  4.9.1880. Viitattu 11.9.2022.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* KulturNav
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Manlia Scantilla** (aktiivinen 193) oli Rooman lyhytaikaisen keisarin Didius Julianuksen vaimo. Hän synnytti keisarille tyttären, Didia Claran.

Manlia Scantilla sai augustan arvonimen samaan aikaan, kun hänen miehestään Didius Julianuksesta tuli Rooman keisari vuonna 193. Heidän onnensa oli kuitenkin lyhytaikainen, sillä keisari surmattiin Septimius Severuksen sotilaiden toimesta vain muutaman kuukauden kuluttua ja keisarilliset arvonimet otettiin pois sekä Manlia Scantillalta että tämän tyttäreltä.

Manlia Scantillan kuoleman olosuhteet ja aika ovat epäselvät. Myöskään hänen tyttärensä Didia Claran kohtalosta ei ole tietoa.

Manlia Scantillan kolikot ovat erittäin harvinaisia  ja yhden kolikon arvo voi olla jopa yli 1200 euroa .

Lähteet
-------

1. 1 2  Manlia Scantilla - Livius *www.livius.org*. Viitattu 21.4.2023.
2. 1 2 3 4  Manlia Scantilla *Forum Ancient Coins*. Viitattu 21.4.2023. (englanniksi)
3. ↑  Manlia Scantilla, 193 jKr. Sestertius. *Holmasto*. Viitattu 21.4.2023.

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
Luis Garavito vuonna 1999.
**Luis Alfredo Garavito Cubillos** (25. tammikuuta 1957 Génova, Kolumbia – 12. lokakuuta 2023), tunnettu myös nimityksillä "La Bestia" ("Peto") tai "Tribilín", on kolumbialainen sarjamurhaaja, pederasti,sadisti,raiskaaja, lasten seksuaalinen hyväksikäyttäjä ja nekrofiili. Vuonna 1999 hän myönsi raiskanneensa, kiduttaneensa, paloitelleensa sekä murhanneensa 147 nuorta miestä sekä poikaa Kolumbian läntisillä alueilla, ja hänen todistettiin murhanneen 138, mutta uhreja epäillään olevan peräti 300 tai enemmän. Hänet tuomittiin oikeudessa 1854 vuodeksi vankilaan. Tuomion pituus oli kuitenkin 22 vuotta, koska Kolumbian laki mahdollisti korkeintaan 30 vuoden tuomion ja koska Garavito tunnusti rikokset ja auttoi poliisia ruumiiden löytämisessä.

Paikallinen media on kuvannut häntä "maailman pahimmaksi sarjamurhaajaksi".

Lähteet
-------

* CNN
* BBC
* Pirry entrevista a Luis Alfredo Garavito
* Fiscalia Report (Espanja)
* Murderpedia

### Viitteet

1. ↑  Salminen, Anne: "Genovan hirviö" on kuollut *iltalehti.fi*.  1310.2023. Viitattu 13.10.2023.
2. ↑  M. Benecke, M. Rodriquez, A. Zabeck, A. Mätzler:   *Minerva Medicolegale*, 2005. Two Homosexual Pedophile Sadistic Serial Killers:Jürgen Bartsch (Germany, 1946-1976) and Luis Alfredo Garavito Cubillos (Colombia, 1957).
3. ↑  "World: Americas: Colombian child killer confesses".
*Tämä artikkeli käsittelee lentokoneensuunnittelijaa. Vuorineuvos Juhani Heinosesta on eri artikkeli.*
**Juhani Kaarlo Henrik Heinonen** (28. syyskuuta 1923 Sääminki – 18. marraskuuta 2007 Helsinki) oli suomalainen diplomi-insinööri ja lentokoneensuunnittelija. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Porin suomalaisessa yhteislyseossa 1942 ja valmistui diplomi-insinööriksi teknillisen korkeakoulun koneenrakennusosaston lentokoneenrakennuksen opintosuunnalta 1948. Lisäksi Heinonen teki opintomatkoja Tšekkoslovakiaan 1947, Ruotsiin 1948, Englantiin 1953, Ranskaan 1953 ja Yhdysvaltoihin.

Työuransa aikana Heinonen toimi 1948 Suomen Ilmailuliiton lentokoneensuunnittelijana, 1948–1949 Tampereen teknillisen oppilaitoksen tuntiopettajana, 1949–1954 Valmet Oy:n lentokonetehtaan lentokonesuunnittelijana ja 1954–1986 Aero Oy:n, sittemmin Finnairin moottori-insinöörinä ja teknisen toimiston päällikkönä. Hänet tunnettiin pätevänä suihkumoottorien asiantuntijana.

Opiskeluaikanaan Heinonen osallistui aktiivisesti Polyteknikkojen ilmailukerhon toimintaan. Hän suunnitteli 1948 diplomityönään purjelentokoneiden hinaukseen sopivan kaksipaikkaisen urheilukoneen ja purjelentopiireissä suuren suosion saavuttaneen alkeisliitokone Harakka II:n. Heinonen harrasti myös lentämistä. Hän lensi kilpaa purjelentokoneilla sekä Suomessa että ulkomailla.

Vuonna 1954 lensi ensilentonsa Heinosen suunnittelema pieni urheilukone Keltiäinen, jota nykyisin säilytetään Suomen ilmailumuseossa Vantaalla. Vuonna 1957 Heinonen lensi Keltiäisellä välilaskuttoman lennon Madridista Turkuun. Lentomatka oli 2 844 kilometriä ja lento kesti 17 tuntia. Kansainvälinen ilmailuliitto FAI hyväksyi lennon alle 500-kiloisten koneiden luokan maailmanennätykseksi. Saavutuksestaan Heinonen sai ensimmäisenä ja ainoana suomalaisena FAI:n Louis Blériot -mitalin. Heinonen harrasti myös purjehdusta ja hän purjehti maapallon ympäri kahteen kertaan.

Lähteet
-------

* Diplomi-insinöörit ja arkkitehdit 1965, Insinöörijärjestöjen Kustannus 1965
* Helsingin Sanomat 16.12.2007
**Mentai rock** (jap. 明太ロック) on nimitys joukolle japanilaisia muusikkoja, jotka saivat suurta huomiota kotimaassaan 1970-luvulla. Suosio jatkui myös 1980-luvun puolelle, eikä artisteilla ollut oikeastaan muuta yhteistä kuin heidän syntymäpaikkansa, Fukuokan Hakata-ku. Nimitys mentai rock on muunnelma paikallisesta herkusta, mentaikosta, joka on tehty turskan mädistä. Monet myös uskoivat heidän musiikissaan olevan yhtäläisyyksiä eri musiikkityylien laajasta määrästä huolimatta.

Mentai rock -artistit
---------------------

Johtavia mentai rockin edustajia olivat muun muassa Sheena & the Rokkets, Sunhouse, Accidents ja The Mods.

Neo mentai rock
---------------

Vaikka alkuperäinen mentai rock kuoli 1980-luvun alussa, Fukuokan musiikkiskene on jatkanut uusien, lupaavien muusikkojen kasvattamista. Ayumi Hamasaki, kotoisin juuri Fukuokasta, on Japanin rikkain nainen*milloin?* ja parhaiten palkittu J-pop-artisti kautta aikojen. Muita suosittuja artisteja nykyisin ovat esimerkiksi Shiina Ringo ja Spitz.

Fukuokalaisia tunnettuja artisteja ovat myös:

* Roi Schaider
* Smooth Line
* Sano Masaru (Arkistoitu – Internet Archive)
* Aqua Bomb (Arkistoitu – Internet Archive)
* The Cigavettes
* UFO Beam (Arkistoitu – Internet Archive)
* Nanbanjin (Arkistoitu – Internet Archive)
* The Routes
* Cut Flowers (Arkistoitu – Internet Archive)
* Limit Break (Arkistoitu – Internet Archive)
* Baobab
* Dr. Funkinstein (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Waster's Lamentin artikkeli (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
**Tarika** (malagassiksi 'ryhmä') on vuonna 1983 perustettu madagaskarilainen yhtye. Laulaja-lyömäsoittaja Hanitra Rasoanaivon johtama yhtye on viimeisen 15 vuoden*milloin?* aikana tehnyt itselleen nimeä kiertämällä maailmaa ja sitä on kutsuttu maansa suurimmaksi musiikilliseksi vientituotteeksi.

Historia
--------

Ryhmän alku voidaan jäljittää vuoteen 1983 jolloin Rasoanaivo toimi kääntäjänä Madagaskariin paikallisia muusikoita äänittämään saapuneille brittimuusikoille. Hän esitteli vieraille Sammy Andraimanahiranan ja tämän jälkeen perusti hänen sekä siskonsa Norosoan kanssa *Tarika Sammy* -nimisen yhtyeen, joka sai muutamia kappaleita eri kokoelma-albumeille (*Current Modern Music of Madagascar* sekä *A World Out Of Time*). Ryhmä äänitti yhden albumin *Fanafodyn*, jonka jälkeen se hajosi. Andraimanahirana jatkoi Tarika Sammy -nimellä, siskokset taas päättivät kutsua itseään *Tarikaksi*. Kitaran, basson ja lyömäsoitinten lisäksi he käyttivät perinteisiä madagaskarilaisia soittimia valihaa (harppu), marovanya (erääntyyppinen sitra) ja kabosyä (pieni kitara).

Huolimatta siitä, että kotimaassaan harvat muusikot ansaitsevat elantonsa musiikilla, Tarika näki mahdollisuutensa ja muutti Lontooseen luomaan uraa. Debyyttialbumi *Bibiango* ilmestyi 1994 ja se sai hyvän vastaanoton. Ryhmä kiersi Eurooppaa ahkerasti ja loi uskollisen yleisön. Toiselle albumille, *Son Egalille*, Tarika toi vaikutteita senegalilaisesta musiikista Baaba Maalin yhtyeen jäsenten vierailulla. Se käsitteli vuoden 1947 kapinaa Madagascarilla, jossa paikallinen väestö nousi ranskalaisia siirtomaaherroja vastaan. Nämä lähettivät saarelle senegalilaisia joukkoja, josta juontuu paha veri näiden kahden afrikkalaisvaltion välillä. Levy sai ylistäviä arvosteluja ja voitti mm. AFIMin palkinnon luokassa *Contemporary World Music Album*.

Seuraavan vuoden *D* oli tunnelmaltaan iloisempi. Sillä yhtye esitteli eri tanssimusiikkityylejä kotisaareltaan ja lämmitteli 60- ja 70-luvun hittejä. Vuonna 1999 yhtye kiinnitettiin Wicklow-levymerkille ja alkoi *Soul Makassar* -albumin työstö. Lontoossa ja Indonesiassa äänitetty levy tutki madagascarilaisten Kaakkois-Aasiasta peräisin olevaa kulttuurista perintöä. Wicklow'n romahdettua levyn kesälle 2000 aiottu julkaisu viivästyi, levy ilmestyi lopulta tammikuussa 2001.

Diskografia
-----------

* *Bibiango*  (1994)
* *Son Egal*  (1997)
* *D*  (1999)
* *Soul Makassar*  (2000)
* *Tarika: 10 - Beasts, Ghosts & Dancing With History*  (kokoelma, 2004)

Lähteet
-------

* All Music Guide

### Viitteet

1. ↑  
	* All Music Guide

Aiheesta muualla
----------------

* tarika.nu (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (ranskaksi)
* All Music Guide
**Around the Sun** on yhdysvaltalaisen rock-yhtyeen R.E.M:n syksyllä 2004 ilmestynyt yhtyeen kolmastoista studioalbumi.

Menestys
--------

*Around the Sun* sai kriitikoilta varsin keskikertaisia arvioita (Rolling Stone 3/5, All Music Guide 2/5, NME 6/10) ja vaikka se nousi Britannian listaykköseksi niin *Around the Sun* oli yhtyeen ensimmäinen studioalbumi sitten vuoden 1988 *Greenin*, joka ei noussut Yhdysvaltain listalla Top10:iin (parhaimmillaan Billboardin listalla sijalla 13). Ensimmäinen single "Leaving New York" oli Britannian single top5:ssä ja sen seuraajat "Aftermath", "Electron Blue" ja "Wanderlust" olivat Britanniassa pikkuhittejä.

Suomen virallisella albumilistalla *Around the Sun* nousi parhaimmillaan kolmanneksi ollen Top40:ssa kaikkiaan kuusi viikkoa.

Kappaleet
---------

1. "Leaving New York" – 4.49
2. "Electron Blue" – 4.12
3. "The Outsiders" (mukana Q-Tip) – 4.14
4. "Make It All Okay" – 3.43
5. "Final Straw" – 4.06
6. "I Wanted to Be Wrong" – 4.34
7. "Wanderlust" – 3.04
8. "Boy in the Well" – 5.22
9. "Aftermath" – 3.52
10. "High Speed Train" – 5.03
11. "The Worst Joke Ever" – 3.37
12. "The Ascent of Man" – 4.07
13. "Around the Sun" – 4.29

Kaikki kappaleet: Peter Buck, Mike Mills ja Michael Stipe.

Arvostelut
----------

* Desibeli.net: 4.5/5 tähteä
* Soundi: 4/5 tähteä

Lähteet
-------

1. ↑  R.E.M.: Around The Sun Musiikkituottajat ry.
2. ↑  R.E.M.: Around The Sun Viitattu 5.10.2022.
3. ↑  R.E.M.: Around The Sun Viitattu 5.10.2022.
Uccellon maalaus palkkasoturikomentaja Sir John Hawkwoodista
**John Hawkwood** (1320, Essex–1394, Firenze) oli englantilainen palkkasoturi Italiassa. Italialaiset, Macchiavelli mukaan lukien, käyttivät hänestä nimeä "Giovanni Acuto" (Innokas tai intomielinen). "Acuto" on sanan "Hawkwood" italiankielinen ääntämys.

Hawkwood palveli aluksi paavia ja sittemmin erinäisiä Italian kaupunkivaltioita. 
Hawkwoodista liikkuvien tarinoiden mukaan hän oli aluksi räätäli, josta sittemmin tuli sotilas. 

Sotilasuransa aluksi Hawkwood palveli Englannin armeijassa satavuotisessa sodassa ja Edvard III:n alaisuudessa. Perimätietojen mukaan "Mustana Prinssinä" tunnettu Woodstockin Edward, Walesin prinssi, nimitti hänet ritariksi. Toiset väittävät Hawkwoodin yksinkertaisesti ottaneen itselleen aatelisarvon joukkojensa suostumuksella. Hänen palveluksensa Englannin hyväksi päättyi vuoden 1360 rauhaan. 

Palkkasoturin uransa Hawkwood aloitti Ranskassa. Vuoteen 1363 mennessä hän oli noussut "Valkoisen komppanian" päälliköksi, ja hän osallistui Milanoa vastaan käytyyn sotaan. Sittemmin Hawkwood jäi Italiaan. 

Erinäisten Italiassa käytyjen sotien päätteeksi Hawkwood oli noussut Firenzen armeijan ylipäälliköksi vuonna 1390 Milanoa vastaan käydyssä sodassa. 

Hawkwoodin armeija valloitti Lombardian ja päätyi kymmenen mailin päähän Milanosta ennen vetäytymistään. Myöhemmin hänen komennossaan olevat joukot puolustivat Firenzeä ja löivät Milanon joukot Jacopo dal Vermessä. Tämän jälkeen Milano pyysi rauhaa. Aikalaisten käsityksen mukaan Hawkwood oli Firenzen pelastaja. 

Hawkwoodille tarjottiin Firenzen puolesta eläke, ja hän vietti viimeiset vuotensa Firenzen lähistöllä olevassa *villassa*. Hän kuoli Firenzessä vuonna 1394, ja hänelle järjestettiin valtiolliset hautajaiset Firenzen tuomiokirkossa. Hawkwoodin kuoleman jälkeen Englannin kuningas Rikhard II pyysi Hawkwoodin jäännöksiä palautettavaksi Englantiin. Hawkwoodin poika palasi samalla Englantiin ja muutti Essexin kreivikuntaan. 

Hawkwoodin kunniaksi Firenzeen oli tarkoitus pystyttää pronssipatsas. Hanke arvioitiin kuitenkin liian kalliiksi ja perspektiiviä intohimoisesti kehitellyt Paolo Uccello kutsuttiin maalaamaan Hawkwoodia esittävä maalaus, jossa Hawkwood on kuvattu pronssipatsaan tavoin.

Katso myös
----------

* Paolo Uccello
Wäinö Mikkonen
**Wäinö Mikkonen** (22. joulukuuta 1888 Petäjävesi – 12. lokakuuta 1944) oli suomalainen jääkärikapteeni. Hänen äitinsä oli Matilda Mikkonen.

Opinnot
-------

Mikkonen kävi kansakoulun ja kaksivuotisen kauppakoulun Jyväskylässä vuosina 1910 – 1912 ja suoritti yksityisesti viidennen luokan Helsingin suomalaisessa lyseossa vuonna 1924. Hän suoritti 15. marraskuuta - 23. joulukuuta 1918 Vaasassa konekivääriaseseppäkurssin.

Jääkärikausi
------------

Jääkäripataljoona 27:n 3. komppania
Mikkonen työskenteli konttoristina Jyväskylässä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 3. helmikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Pataljoonan rintamalta paluun jälkeen hänet siirrettiin 2. konekiväärikomppaniaan 9. heinäkuuta 1917.

Suomen sisällissota
-------------------

Mikkonen saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana vääpeliksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan vääpeliksi 3. Jääkärirykmentin 5. jääkäripataljoonan konekiväärikomppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin Tampereella ja Viipurissa.

Sisällissodan jälkeinen aika
----------------------------

Sisällissodan jälkeen Mikkonen palveli edelleen 3. jääkärirykmentin 1. konekiväärikomppaniassa nyt nuorempana upseerina. Hänen rykmentistään muodostettiin myöhemmin ensin Savon jääkärirykmentti 3 ja myöhemmin Uudenmaan rykmentti. Hänet siirrettiin 16. toukokuuta 1924 rahastonhoitajaksi Suomen valkoiseen kaartiin, missä hän hoiti myös useasti rykmentin talouspäällikön tehtäviä. Valkoisesta kaartista hänet siirrettiin 27. kesäkuuta 1928 Peräpohjolan kutsuntapiirin päälliköksi. Hän erosi armeijasta 25. syyskuuta 1930 terveydellisten syiden takia. Armeijasta eronsa jälkeen hän toimi liikemiehenä Helsingissä. Hänet haudattiin Multialle.

    Ylennykset ja kunniamerkit    



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Ylennykset** |  | **Kunniamerkit** |
| * Vääpeli 11. helmikuuta 1918
* Vänrikki 28. toukokuuta 1918
* Luutnantti 6. joulukuuta 1920
* Kapteeni 16. toukokuuta 1924
 | Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera kunniamerkkinauhaVapaussodan muistomitalin kunniamerkkinauhaJääkärimerkki | * Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera
* Vapaussodan muistomitali soljen kera
* Jääkärimerkki
 |

Lähteet
-------

* Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938.
* Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 ISBN 951-99046-8-9.
* Mikko Uola, Maa ponteva Pohjolan äärillä on, Lapin suojeluskunta-, lotta- ja sotilaspiirit, Gummerus Jyväskylä 2005, ISBN 952-91-8449-2.
**Charles Albright** (s. 10. elokuuta 1933) on epäilty sarjamurhaaja, joka vaikutti Dallasissa, Teksasissa 1990-luvun alussa.

Delle ja Fred Albright adoptoivat Charlesin orpokodista tämän ollessa lapsi. Adoptioäiti, opettaja, oli ankara ja ylisuojeleva, mutta antoi tälle huomattavaa tukea opinnoissa. Jo 13-vuotiaana Albright kuitenkin teki lieviä omaisuusrikoksia. Hän joutui lopulta pidätetyksi törkeästä pahoinpitelystä.

Nuorisorikollisuudestaan huolimatta Albright valmistui high schoolista 15-vuotiaana ja pääsi Pohjois-Teksasin yliopistoon. 16-vuotiaana hänen hallustaan löydettiin kassakoneesta varastettua käteistä sekä aseita, ja hän joutui vuodeksi vankeuteen. Vapauduttuaan hän aloitti opinnot Arkansas State Teacher's Collegessa ja jatkoi niitä, kunnes joutui erotetuksi.

Vaikka Albright ei valmistunut opettajaksi, hän alkoi toimia virassa asiakirjaväärennösten avulla. Hänellä oli myös tytär vaimonsa kanssa, joka kuitenkin muutti hänestä erilleen 1965 ja otti virallisen avioeron vuonna 1974. Albright jatkoi omaisuusrikoksia ja sai lisäksi syytteen 9-vuotiaan tytön seksuaalisesta hyväksikäytöstä. 

Vuonna 1985 Albright tapasi Arkansas'ssa Dixie-nimisen naisen, jonka tämä kutsui luokseen asumaan. Albright otti joka aamu papereita mukaansa ollakseen herättämättä vaimonsa epäilyjä. Albrightin uskotaan tapailleen prostituoituja jo tällöin.

Sarjamurha
----------

* 13. joulukuuta 1990: Prostituoitu Mary Lou Prott (35) löydettiin kuolleena Dallasin Oak Cliffissä. Uhrilla oli löytöhetkellä yllään pelkkä T-paita, ja kuoleman oli aiheuttanut ampuminen niskaan. Prottin molemmat silmät oli poistettu, ja tappajan oletettiin vieneen ne mukanaan.
* 10. helmikuuta 1991: Prostituoidun Susan Petersonin lähes alaston ruumis löydettiin kolmesti ammuttuna. Myös häneltä oli poistettu silmät.
* 18. maaliskuuta 1991: Osa-aikaisen prostituoitu Shirley Williamsin alaston ruumis löydettiin läheltä koulua, ja hänetkin havaittiin silmättömäksi. Häntä oli pahoinpidelty, ja hänet oli surmattu ampumalla.

Myöhemmät vaiheet
-----------------

Poliisi pidätti Albrightin tämän kotoa 22. maaliskuuta 1991. Oikeudenkäynti alkoi 13. joulukuuta. Tekninen todistusaineisto oli varsin vähäinen, eikä syyllisyyttä muihin kuin Shirley Williamsin murhaan kyetty vahvistamaan. Hänet tuomittiin elinkautiseen vankeusrangaistukseen.
**Jeronimo Fernando Gil Montero** (s. 8. joulukuuta 1971 Caracas, Venezuela) on venezuelalainen näyttelijä. Parhaiten Gil tunnetaan roolistaan huippusuositussa venezuelalaisessa telenovelassa *Tuhkimotarina*, jossa hän esitti Franklin Carreñoa. Gilillä on myös muita vähemmän tunnettuja tv-rooleja.

Ura
---

Gilin ura näyttelijänä alkoi vuonna 1989, jolloin hänet bongattiin venezuelalaiseen tv-sarjaan. Näyttelemisen Gil aloitti jo 13-vuotiaana harrastajateatterissa.

Yksityiselämä
-------------

Jeronimo Gil syntyi 8.joulukuuta vuonna 1971 brasilialaiselle Gloria Monterolle ja venezuelalaiselle Fernando Gilille. Jeronimolla on kaksi nuorempaa siskoa, Secilia Gil ja Flavia-Gloria Gil. 

Gil oli kihloissa kolumbialaisen sisustusarkkitehdin Violeta Rojasin kanssa, mutta pari erosi. Myöhemmin Gil meni naimisiin kuubalaisen naisen, Diana Dagerin kanssa. Parilla on kaksi tytärtä, Lorena Gil (s. 1998) ja Rosa-lia Gil (s.2004). 

Gil ja Dager ovat edelleen naimisissa.

Filmografia
-----------

* Tuhkimotarina - Franklin Carreño (2002-2003)
* Por todo lo alto - Alcides Urquiaga (2006)

Aiheesta muualla
----------------

* Jeronimo Gil Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
**TARGET-järjestelmä** (*Trans-European Automated Real-time Gross Settlement Express Transfer*) on Euroopan keskuspankin maksumekanismista ja euroalueen maiden kansallisten keskuspankkien omista maksujärjestelmistä muodostettu kansainvälinen maksujärjestelmä. 

TARGET-järjestelmää käytetään euro-määräisten rahansiirtojen suorittamiseen sekä euromaasta toiseen että euromaiden sisällä. Järjestelmä otettiin käyttöön vuonna 1999 euron syntyessä. Järjestelmää käyttää noin 10 500 pankkia (sivukonttorit ja tytäryhtiöt mukaan lukien) ja vuonna 2005 siinä käsiteltiin päivittäin keskimäärin 296 306 kansainvälistä ja kotimaista maksutapahtumaa, joiden arvo oli noin 1,9 biljoonaa euroa.

Järjestelmän käyttäjät liittyvät siihen kansallisten maksujärjestelmien kautta. Suomen osalta TARGET-järjestelmään on liitetty Suomen Pankin ylläpitämä shekkitilijärjestelmä (*BOF-RTGS*). Shekkitilijärjestelmään pääsevät käyttäjiksi eli *tilinhaltijoiksi* julkisen valvonnan alaisena olevat Euroopan talousalueella (ETA) toimivat luottolaitokset sekä erityisistä syistä myös 

* ETA-alueen sijoituspalveluyritykset
* selvitystoimintaa harjoittavat yhteisöt, joiden pääoma on vähintään 2,5 miljoonaa euroa
* sellaiset EU-valtioiden keskuspankit, joiden maksujärjestelmää ei ole liitetty TARGET-järjestelmään sekä
* Valtiokonttori.

Euroopan keskuspankki on käynnistänyt hankkeen järjestelmän jatkokehittämiseksi. Suunnitelmien mukaan uudella järjestelmällä, TARGET2:lla, voitaisiin korvata kokonaan kansallisten keskuspankkien maksujärjestelmät, joiden varaan nykyinen järjestelmä on rakennettu. TARGET2-järjestelmän käyttöön on tarkoitus siirtyä asteittain siten, että ensimmäiset maat ottaisivat sen käyttöön 17. marraskuuta 2007 ja viimeiset 19. toukokuuta 2008.

Lähteet
-------

1. ↑  European Central Bank: "Target Annual Report 2005", sivu 5. European Central Bank, 2006
2. ↑  Suomen Pankin säännöt vastapuolille ja tilinhaltijoille, kohta 2.2.2[vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Euroopan keskuspankin sivuston TARGET-sivu (englanniksi)
* Suomen Pankki (Arkistoitu – Internet Archive)
* TARGET2 Information Portal
Päiväkirjan sivut.
**Tanja Savitševa** (ven. Та́ня Са́вичева, koko nimeltään *Tatjana Nikolajevna*, Татья́на Никола́евна; 23. tammikuuta 1930 Pihkovan alueen Outovan piirin Dvorištši – 1. heinäkuuta 1944 Gorkin alueen Šatki) oli Leningradin Vasilinsaaren toisella linjalla asunut koulutyttö. Hänen Leningradin piirityksen aikana tekemänsä päiväkirjamerkinnät ovat järkyttävä dokumentti sodan kauhuista.

Leningradin syyskuussa 1941 alkanut piiritys aiheutti nopeasti inhimillisen katastrofin. Julkinen liikenne ja sähkönjakelu asuintaloihin keskeytyi joulukuussa 1941. Keskuslämmitys, vedenjakelu ja viemärit lakkasivat toimimasta tammikuun 1942 kovissa pakkasissa. Ruokapulan takia joulukuussa kuoli nälkään 53 000 ja tammi-helmikuussa noin 200 000 kaupunkilaista. Tammikuuhun 1943 asti jatkuneessä piirityksessä kuoli nälkään virallisten tietojen mukaan kaikkiaan 641 000 henkeä, historioitsijoiden mukaan vähintään 800 000. Pommituksissa kuoli noin 17 000 ja haavoittui 34 000 siviiliä.

Tanja Savitševan muistivihkoon tekemät lyhyet merkinnät kertovat hänen perheenjäsentensä kohtalosta:

> »Ženja kuoli 28. joulukuuta klo 12.30 aamulla 1941  
> Mummo kuoli 25. tammikuuta klo 3 päivällä 1942  
> Lera kuoli 17. maaliskuuta klo 5 aamulla 1942  
> Vasja-setä kuoli 13. huhtikuuta klo 2 yöllä 1942  
> Ljoša-setä kuoli 10. toukokuuta klo 4 päivällä 1942  
> Äiti 13. toukokuuta klo 7.30 aamulla 1942  
> Savitševit ovat kuolleet  
> Kaikki ovat kuolleet  
> Vain Tanja on jäljellä»
> 
> 

Äidin kuoltua Tanja joutui lastenkotiin. Elokuussa 1942 hänet evakuoitiin Gorkin alueelle, jossa hän kuoli elimistön surkastumisen jälkiseurauksiin. Muistivihkon kopio on näytteillä Pietarissa Piskarjovkan hautausmaan paviljongissa.

Vuonna 1971 löydetty asteroidi 2127 Tanya on nimetty hänen mukaansa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  *Sankt-Peterburg. Petrograd. Leningrad: Entsiklopeditšeski spravotšnik*, s. 189. Moskva: Bolšaja Rossijskaja Entsiklopedija, 1992. ISBN 5-85270-037-1.
2. ↑  *Sankt-Peterburg. Petrograd. Leningrad: Entsiklopeditšeski spravotšnik*, s. 90. Moskva: Bolšaja Rossijskaja Entsiklopedija, 1992. ISBN 5-85270-037-1.
3. ↑  *Sankt-Peterburg. Petrograd. Leningrad: Entsiklopeditšeski spravotšnik*, s. 91. Moskva: Bolšaja Rossijskaja Entsiklopedija, 1992. ISBN 5-85270-037-1.
4. ↑  *Sankt-Peterburg. Petrograd. Leningrad: Entsiklopeditšeski spravotšnik*, s. 188. Moskva: Bolšaja Rossijskaja Entsiklopedija, 1992. ISBN 5-85270-037-1.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* NARA
* IdRef

 |

 |
Viannan kanavan eteläosa maantieltä nähtynä. Etualalla on purettu sulkukammio.
Viannan kanavaa maantieltä pohjoiseen.
**Viannan kanava** on Kuopion Maaningalla sijaitseva historiallinen sulkukanava, joka oli virallisesti käytössä vuosina 1852–1873. Venekulun mahdollistanut kanava yhdisti Maaninkajärven ja Onkiveden ohittaen Viannankosken.

Viannankosken vieritse nykyisen Viannan venekanavan paikalle rakennettiin jonkinlainen kaivanto tai avokanava jo 1750-luvulla. Venäläiset laajensivat sitä vuosina 1811–1813. Avokanavasta huolimatta suurimmat veneet oli vedettävä maata pitkin tai lasti oli purettava ja lastattava uudelleen maakannaksen toisella puolen.

Tie- ja vesikulkulaitosten johtokunta tutki 1840-luvulla Vuoksen vesistön kanavointia ja päätyi esittämään sulkukanavan rakentamista. Keisari Nikolai I antoi käskyn Viannan venekanavan rakentamisesta 18. toukokuuta 1844. Kanavaa rakennettiin 4 000 ruplan vuosibudjetilla ja se saatiin valmiiksi kaksi vuotta etuajassa 1852. Kanavaan tehtiin yksi kivirakenteinen sulku, jonka pituus oli 29,6 metriä, leveys 3,9 metriä ja syvyys 1,2 metriä. Liikenteelle kanava avattiin 8. lokakuuta. Kanavan valmistuttua voitiin 1,2 metriä syvä laivaväylä Kuopiosta Iisalmeen ottaa käyttöön. Tätä väylää varten oli rakennettu Viannan kanavan lisäksi vuosina 1845–1846 avokanavat Ruokovirran, Nerkkoonvirran ja Tomperinvirran ohi sekä perattu Lammasvirta. Väylä osoittautui kuitenkin ajan myötä liian matalaksi alusten koon kasvaessa. 

Viannan kanavan kanavataksa määrättiin vuonna 1854. Sen mukaan isoista veneistä perittiin kymmenen ja pienistä viisi kopeekkaa hopeassa. Suolasta ja lihasta perittiin kolme kopeekkaa leiviskältä. Päävientiartikkelista voista kannettiin maksua neljäsosa kopeekkaa leiviskältä. Viannan kanavan kautta kulki sen käyttöaikana keskimäärin noin 200 venettä vuosittain.

Vuonna 1874 valmistunut Ahkiolahden kanava korvasi Viannan kanavan. Siitä huolimatta veneilijät käyttivät kanavaa edelleen, koska siten saattoi välttää kanavamaksut. Viranomaiset yrittivät estää kanavan käytön sulkemalla sen tammisella padolla. Kanavaa käytettiin kuitenkin ainakin 1800-luvun ajan.

Lähteet
-------

* Suomen kanavat: Viannan kanava

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Viannan kanava** Wikimedia Commonsissa

* Reijo Valta: *Viannankoski: koski Pohjois-Savossa*. Jyväs-Ainola, 2001. ISBN 952-5353-07-9.

Vuoksen vesistön kanavat

|  |  |
| --- | --- |
| Heinäveden reitti | Karvion kanava | Kerman kanava | Pilpan kanava | Vihovuonteen kanava |
| Iisalmen reitti | Ahkiolahden kanava | Nerkoon kanava |
| Juojärven reitti | Kaavinkosken kanava | Taivallahden kanava | Varistaipaleen kanava |
| Leppävirran reitti | Konnuksen kanava | Naapuskosken kanava | Taipaleen kanava |
| Nilsiän reitti | Lastukosken kanava | Juankosken kanava | Karjalankosken kanava |
| Pielisen reitti | Joensuun kanava | Kaltimon kanava | Kuurnan kanava |
| Muita kanavia | Ketveleen kanava | Kuivataipaleen kanava | Saarikosken kanava | Raikuun kanava | Saimaan kanava |