recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Pauliina Hyry** (o.s. *Toivanen*; s. 1964 Mikkeli) on suomalainen urkuri.

Hyry valmistui musiikin maisteriksi Sibelius-Akatemiasta opiskeltuaan pääaineenaan urkujensoittoa Kari Jussilan johdolla. Hän sai myös yksityisopetusta ja osallistui mestarikursseille. Hyry on esiintynyt suomalaisissa musiikkitapahtumissa (kuten Lahden kansainvälisellä urkuviikolla) ja lisäksi Virossa, Unkarissa, Italiassa, Venäjällä sekä Israelissa. Hän on tehnyt yhteistyötä Seeli Toivion kanssa.

Hyry julkaisi vuonna 2014 debyyttialbuminsa *Via Lucis – Valon tie*. Vuonna 2017 häneltä ilmestyi reformaation juhlavuoden kunniaksi levytetty *Vater unser*. Vuonna 2020 ilmestyi Naantalin kirkon uruilla äänitetty Hyryn kolmas levyjulkaisu *Orgelfreude*.

Hyryn ohjelmistossa keskeisellä sijalla ovat Johann Sebastian Bachin ja romantiikan säveltäjien urkuteokset. Hän on myös kantaesittänyt uusia urkuteoksia. Hyry johtaa A-kanttorina Leppävaaran seurakunnan musiikkityötä Espoossa. Hän on säveltänyt ja sanoittanut *Siionin lauluihin* virren "Jeesus, missä olet Jeesus". Hyry on saanut director musices -arvonimen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Pauliina Hyry (Arkistoitu – Internet Archive) Lahden Kansainvälinen Urkuviikko
2. ↑  Pauliina Hyryn levytrilogia on valmis – uusi levy äänitettiin Naantalin kirkossa Länsiväylä
3. ↑  Kappaleen tiedot: Jeesus, missä olet, Jeesus? Fono.fi – Äänitetietokanta
**Kertomus sokeudesta** (alkuteos: *Ensaio sobre a cegueira*) on Nobel-palkitun portugalilaisen kirjailija José Saramagon (1922–2010) kuuluisimpia romaaneja. 

*Kertomus sokeudesta* ilmestyi portugaliksi nimellä *Ensaio sobre a cegueira* ("Essee sokeudesta") vuonna 1995. Suomeksi teos ilmestyi Erkki Kirjalaisen kääntämänä vuonna 1997. Teoksessa esiintyvä sokeus nähdään yleensä allegoriana, minkä myös kirjailija itse on myöntänyt. Fernando Meirelles on ohjannut kirjan pohjalta elokuvan *Blindness* vuonna 2008.

Juoni
-----

Romaani käsittelee nimeämätöntä aluetta, jonka asukkaiden keskuuteen leviää sokeus. Sokeutuneilla ei ole silmissään mitään näkyviä vaurioita, mutta he näkevät vain pelkkää valkoista. Hallitus alkaa nimittää syyltään tuntematonta sairautta "valkotaudiksi" tai "valkosokeudeksi". Omituinen ilmiö saa näkevät paniikkiin, ja he ryhtyvät taistelemaan epidemiaa vastaan. Sokeat ja tartunnankantajiksi epäillyt eristetään epäinhimillisiin oloihin vanhan mielisairaalan tiloihin.

Kirjassa jätetään epäselväksi, koskettaako epidemia vain tiettyä kaupunkia tai valtiota vai onko se koko maailmaan leviävä pandemia.

Kirjan henkilöt ovat nimettömiä. Heihin viitataan lähinnä kuvailevilla ilmaisuilla, kuten "tummalasinen tyttö", "lääkärin vaimo", "ensimmäinen sokea", "kierosilmäinen pikkupoika", "mustalappuinen vanha mies" ja "autovaras". Sokeus ei tuntemattomaksi jätetystä syystä tartu silmälääkärin vaimoon alun alkaenkaan. Hän on ainoa, joka joutuu näkemään maailmassa epidemian seurauksena kehittyneet epämiellyttävät muutokset. Kirjan tapahtumat kuitenkin päättyvät parhain päin: näkökykynsä palaamisen huomaa ensimmäiseksi ensimmäinen sokea, myöhemmin yöllä tummalasinen tyttö, aamun valjetessa silmälääkäri ja lopulta myös muut kansalaiset.

Lähteet
-------

1. ↑  Portugal's Jose Saramago wins Nobel Literature Prize *CNN.com*.  8.10.1998.  Arkistoitu 5.10.2007. Viitattu 14.12.2014. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Vaismaa, Riitta: Tyhjän kulissit: Vallan synkkä anatomia Maailmankirjat.
**William Robert Ogilvie-Grant** (25. maaliskuuta 1863 Easter Elchies, Morayshire, Skotlanti – 26. heinäkuuta 1924 Farley Cottage, Reading, Englanti) oli skotlantilainen lintutieteilijä.

Hänen vanhempansa olivat George H. E. Ogilvie-Grant ja Eleanora Cummings. 1890 hän avioitui Maud Louisa Pechellin kanssa.

Hän opiskeli eläintiedettä ja anatomiaa Cargilfield ja Fettes Collegessa Edinburghissa. 1882 hän sai assistentin viran British Museumista. Hän opiskeli myös kalatiedettä Albert Charles Lewis Güntherin (1830–1914) opissa. 1885 hän toimi museon lintutieteellisen osaston vt. johtajana Richard Bowdler Sharpen Intian matkan aikana. Hän jatkoi lintutieteellisessä osastossa ja päätyi lopulta osaston intendentiksi 1909–1918.

Hän seurasi Bowdler Sharpea *Bulletin of the British Ornithologists' Club*in toimittajana 1904–1914.

Tehdessään linnoitustöitä ensimmäisen maailmansodan aikana 1916, hän sai sairauskohtauksen, jonka seurauksista hän kärsi vuosien ajan.

Ogilvie-Grant matkusti laajalti keräten näytteitä muun muassa Sokotralta, Madeiralta ja Kanariansaarilta. Hän matkusteli myös Uudessaguineassa. Hän nimesi muun muassa filippiinienkotkan.

Kirjoituksia
------------

* *The Expedition to Sokotra. IV Descriptions of three new species of butterflies – Liverpool: Bulletin of the Liverpool Museums, 1899*
* *Arthropoda. Insecta: Lepidoptera - I. Rhopalocera. In: HO Forbes: Natural history of Sokotra and Abd-el-Kuri : Being the report upon the results of the conjoint expedition to these islands in 1898-9, by Mr. W.R. Ogilvie-Grant, of the British Museum, and Dr. H.O. Forbes, of the Liverpool Museums, together with information from other available sources. Forming a monogragh of the islands – Liverpool: Bulletin of the Liverpool Museums, 1903*
* *Exhibition and description of a new subspecies of Grosbeak, Rhynchostruthus percivali yemenensis, from the mountains of S. Yemen – Bulletin of the British Ornithologists' Club, 1913*
* *Report of a new race of Palm Dove – Bulletin of the British Ornithologists' Club, 1914.*

Lähteet
-------

1. 1 2  Zoonomen


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Saksa
* Yhdysvallat
* Australia
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Tremplin au Claret** on hyppyrimäki Autransissa, Ranskassa. Mäessä järjestettiin vuoden 1968 talviolympialaisten normaalimäen kilpailut. Tremplin au Claretin vieressä sijaitsee myös kolme pienempää muovitettua mäkeä.

Historia
--------

Olympialaisissa mäen K-piste oli 70 metrissä, myöhemmin mäkeä remontoitiin ja K-piste siirrettiin 90 metriin ja HS-piste asetettiin 92 metriin. Lisäksi vuonna 1966 rakennettiin muovitettu K40 mäki, myöhemmin mäkeä remontoitiin ja K-piste siirrettiin 56 metriin ja HS-piste asetettiin 60 metriin.

Talviolympialaisissa 1968 normaalimäen kilpailun voitti Jiří Raška.

Kesämäkiennätyksen kehittyminen HS60 mäessä
-------------------------------------------

Kesämäkiennätyksen 63,0 metriä on hypännyt Jonathan Learoyd, naisten kesämäkiennätyksen 60,5 metriä on hypännyt Coline Mattel

| Päivämäärä | Hyppääjä | Pituus | Kilpailu | Kommentti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 22.7.2011 | Ranska Jason Lamy Chappuis | 61,0 m |  |  |
| 21.7.2012 | **Ranska Jonathan Learoyd** | **63,0 m** |  |  |
| Ranska Coline Mattel | 60,5 m |  | Naisten kesämäkiennätys |
|

Lähteet
-------

* (englanniksi) (saksaksi) (puolaksi)
**Tatiana Šebanova** (ven. Татьяна Шебанова; 12. tammikuuta 1953 Moskova – 1. maaliskuuta 2011 Varsova) oli venäläinen pianisti.

Šebanova opiskeli pianonsoittoa Viktor Meržanovin johdolla Moskovan konservatoriossa ja valmistui vuonna 1976. Tämän jälkeen hän toimi kymmenen vuoden ajan Meržanovin assistenttinä. Vuonna 1980 Šebanova sai kansainvälisessä Chopin-pianokilpailussa toisen palkinnon. Hänelle myönnettiin saman kilpailun yhteydessä erikoispalkinto parhaasta poloneesin esityksestä ja Varsovan filharmonisen orkesterin erikoispalkinto parhaasta pianokonserton esityksestä. Šebanova pääsi palkintosijoille useissa muissakin kilpailuissa ja osallistui Tšaikovski-kilpailuun Moskovassa vuonna 1974.

Šebanova esiintyi konserttipianistina useimmissa Euroopan maissa, Etelä-Afrikassa, Filippiineillä sekä Japanissa, jossa kiersi yksitoista kertaa. Hän esiintyi myös miehensä Jarosław Drzewieckin ja poikansa Stanisław Drzewieckin kanssa. Frédéric Chopinin teosten ohella Šebanovan ohjelmistoon kuului esimerkiksi Bachin, Mozartin, Mendelssohnin, Beethovenin, Schubertin, Schumannin, Lisztin, Tšaikovskin, Brahmsin, Skrjabinin, Debussyn, Ravelin, Prokofjevin ja Rahmaninovin musiikkia.

28. helmikuuta 1990 Šebanova esitti Samuil Feinbergin syntymän satavuotisjuhlavuoden kunniaksi Feinbergin toisen pianokonserton Gennadi Roždestvenskin johtaman Moskovan filharmonisen orkesterin kanssa Moskovan konservatorion gaalakonsertissa. Šebanova teki noin kolmekymmentä LP- ja CD-levyä. Hän opetti pianonsoittoa Bydgoszczin Feliks Nowowiejski -musiikkiakatemiassa ja piti toisaalla mestarikursseja. Hän kuoli vuonna 2011 sairastettuaan syöpää.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Tatiana Shebanova (Arkistoitu – Internet Archive) The Fryderyk Chopin Institute
2. ↑  Newsletter The Vancouver Chopin Society


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Latvia
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Thomas Bormolini** (s. 29. elokuuta 1991 Sondalo) on italialainen ampumahiihtäjä, joka edustaa CS Esercito -seuraa. Bormolini debytoi ampumahiihdon maailmancupissa joulukuussa 2014 Östersundissa ollen henkilökohtaisessa debyyttikilpailussaan 19. eli heti maailmancupin pisteillä. Parhaimmillaan hän on sijoittunut 13:nneksi Östersundin pikakilpailussa kaudella 2019–2020. Viestin maailmancupkisoissa hän on sijoittunut kerran toiseksi ja kaksi kertaa kolmanneksi.

Bormolini on osallistunut kaksiin nuorten MM-kisoihin, joissa hänen paras sijoituksensa on 26. vuodelta 2012 Kontiolahdelta. Aikuisten arvokilpailuihin hän on osallistunut vuoden 2015 MM-kilpailuista Kontiolahdelta alkaen. Parhaimmillaan hän on sijoittunut 27:nneksi Östersundin MM-kilpailujen 2019 takaa-ajokilpailussa.

Lähteet
-------

* Thomas Bormolini Kansainvälinen ampumahiihtoliitto (IBU).  (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Trenordin S-reitit Milanon ympäristössä vuonna 2015.
**Trenord S.r.l.** on italialainen junayhtiö, joka toimii Pohjois-Italiassa. Yhtiön kotipaikka on Milano. Trenordin omistavat puoliksi valtiollinen junayhtiö Trenitalia sekä pääosin (58 %) Lombardian aluehallinnon omistama, pörssinoteerattu *Ferrovie Nord Milano Autoservizi S.p.A.* (FNM).

Historia
--------

Trenordin historia alkaa vuodesta 1877, jolloin perustettiin yhtiö nimeltään *Società Anonima Ferrovie Milano-Saronno e Milano-Erba* rakentamaan rautatiet Milanosta Saronnoon ja Erbaan. Vuonna 1975 yhtiö, silloiselta nimeltään *Ferrovie Nord Milano S.p.A.* (FNM), siirtyi Lombardian aluehallinnon omistukseen. Vuonna 2003 FNM jaettiin kolmeen osaan niin, että rautateiden omistus siirtyi *Ferrovie Nord Milano Autotrasporti* -yhtiölle, matkustajaliikennettä alkoi hoitaa *Ferrovie Nord Milano Trasporti* ja tavaraliikennettä *Ferrovie Nord Cargo*. Vuonna 2009 FNM ja Trenitalia perustivat yhteisyrityksen *Trenitalia-LeNord* hoitamaan Lombardian seudun alueellista matkustajajunaliikennettä. Yhtiön nimi muutettiin vuonna 2011 muotoon *Trenord*.

Liikenne
--------

Trenordilla on paikallisjunaliikennettä Lombardian alueella ja sen lähialueilla RFI:n ja FNM:n rautatieverkossa. Pohjoisessa reitistö ulottuu Sveitsin rajalle (Domodossola, Luino, Chiasso, Chiavenna, Tirano), idässä Veneton alueelle (Verona, Mantova), etelässä Emilia-Romagnan alueelle (Parma) ja lännessä Piemonten alueelle (Tortona, Alessandria, Novara). Junareittien yhteispituus on noin 2 000 kilometriä. Trenordin liikenne koostuu kolmen tyyppisistä junista:

* taajamajunat (Linee regionali): 31 reittiä R1–R41
* lähijunat (Linee suburbane): 13 reittiä Milanossa ja lähialueilla S1–S40
* Malpensan lentokentän liikenne (Linea aeroportuale): 3 linjaa Milanoon.

Trenord omistaa puolet sveitsiläisyhtiö Tilosta, jonka reitit ulottuvat Sveitsin Ticinosta Lombardiaan.

Moottorikalusto
---------------

Trenordin junat ovat peräisin usealta vuosikymmeneltä; suuri osa on Trenordin edeltäjien, Trenitalian ja FNM:n kalustoa:

| Tyyppi | Valmistaja | Lukumäärä | Kuva |
| --- | --- | --- | --- |
| Coradia Meridian, CSA (ETR 245) | Alstom | 14 |  |
| Treno ad Alta Frequentazione, TFA | Breda | 35 |  |
| Treni Servizio Regionale, TSR | Breda | 86 |  |
| Coradia Meridian, Jazz (ETR425/526) | Alstom | 28 |  |
| Flirt ETR524/150 | Stadler | 34 |  |
| FNM EA750 | GAI | 6 |  |
| FS ALe582 | Breda | 46 |  |
| FS E464 | Bombardier | 115 |  |
| Flirt ATR125/115 | Stadler | 19 |  |
| FS ALn 668 | Breda | 79 |  |

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Bilancio di sostenibilità 2015 (Trenordin vuosikertomus 2015, s. 8, 12, 34, 40) *trenord.it*.  Arkistoitu 25.12.2016. Viitattu 5.12.2016. (italiaksi)
2. ↑  FNM - FNM Group - History (FNM-yhtiöiden historiaa FNM:n verkkosivuilla) *fnmgroup.it*.  Arkistoitu 7.4.2016. Viitattu 5.12.2016. (englanniksi)
3. ↑  Company profile (Trenordin esittely yhtiön verkkosivuilla) *trenord.it*.  Arkistoitu 30.1.2019. Viitattu 4.12.2016. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Trenord** Wikimedia Commonsissa
Warlockin laulaja Doro Pesch esiintymässä vuonna 2007.
**Warlock** on vuonna 1982 perustettu saksalainen heavy metal -yhtye. Yhtye muutti nimensä vuonna 1987 laulajansa ja viimeisen alkuperäisjäsenensä mukaan Doroksi.

Historia
--------

Warlock perustettiin Düsseldorfissa, Saksassa, vuonna 1982. Tuolloin yhtyeen jäsenet olivat Peter Szigeti (kitara), Frank Rittel (basso), Rudy Graf (kitara) ja rumpali Michael Eurich. Pian yhtyeeseen liittyi laulajaksi Snakebite-yhtyeestä Dorothee Pesch. Yhtye otti runsaasti vaikutteita esimerkiksi Acceptilta ja Scorpionsilta, ja sen musiikki oli punk rock -tyylisesti yksinkertaista ja hyökkäävää. Yhtye julkaisi debyyttinsä *Burning the Witches* levy-yhtiö Mausoleumille ja kenties raskaimman albuminsa *Hellbound* Vertigo Recordsille. Kitaristi Niko Arvanitis korvasi Rudy Grafin kesken Hellbound-kiertueen. 

1980-luvun puolivälin jälkeen yhtye siirtyi Phonogramille ja joutui muuttamaan tyyliään aikakauteen sopivammaksi ja popahtavammaksi. Yhtye itse ei ollut tyytyväinen uuteen, tuohon aikaan suosituilta yhtyeiltä kuten Scorpionsilta ja Dokkenilta kuulostavaan soundiinsa, ja soittikin livenä kappaleensa huomattavasti raskaampina. Albumi *True as Steel* sisälsi hitin "Fight for Rock", mutta albumin jälkeen Frank Rittel ja Peter Szigeti erosivat yhtyeestä ja tilalle liittyivät Tommy Bolan (kitara) sekä Tommy Henriksen (basso). Seuraavasta albumista *Triumph and Agony* tuli yhtyeen suosituin. Albumi sisälsi muun muassa hitit "Für Immer" ja "All We Are", jonka videosta tuli MTV:llä suosittu. Pitkät kiertueet Amerikassa osoittautuivat kuitenkin liian rankoiksi Niko Arvanitikselle ja Michael Eurichille, ja heidän tilalleen yhtyeeseen liittyivät kitaristi Jon Levin sekä rumpali Bobby Rondinelli (ex-Rainbow). Tämän jälkeen Doro Pesch oli ainoa alkuperäisjäsen yhtyeessä.

Warlock ryhtyi uudessa kokoonpanossaan äänittämään viidettä albumiaan, jota ei kuitenkaan koskaan tullut. Yhtye nimittäin hävisi oikeudet nimeensä ex-managerilleen. Yhtye joutui siis vaihtamaan nimensä Doroksi, mutta kokoonpano pysyi kasassa, ja Doron vuoden 1989 albumista *Force Majeure* tulikin yhtyeen menestynein ja ainoa Yhdysvaltojen Billboard Top 200 -listalle päässyt albumi.

Warlock on esiintynyt vuonna 2004 muutaman kerran yhdessä vuoden 1986 kokoonpanossa.

Diskografia
-----------

### Albumit

* *Burning the Witches* (1984)
* *Hellbound* (1985)
* *True as Steel* (1986)
* *Fight for Rock* EP (1986)
* *Triumph and Agony* (1987)

### Singlet

* *Without You* (1984)
* *All Night* (1985)
* *You Hurt My Soul (On and On)* (1985)
* *All We Are* (1987)
* *East Meets West* (1987)
* *Für Immer* (1987)

Lähteet
-------

* Imperiumin haastattelu
**Kimmo Tapio Saaristo** (s. 18. elokuuta 1962 Porin maalaiskunta) on suomalainen pikajuoksija. Seuratasolla hän edusti Porin Tarmoa ja Viipurin Urheilijoita.

Jo juniori-ikäisenä kansalliselle huipulle noussut Saaristo hallitsi 100 ja 200 metrin juoksumatkoja Suomessa 1980-luvun alkupuoliskon. 100 metrillä hän voitti neljä peräkkäistä Suomen mestaruutta (1983, 1984, 1985, 1986) ja 200 metrillä kuusi mestaruutta (1981, 1982, 1983, 1984, 1985, 1986). Lisäksi hän voitti hopeaa 100 metrillä vuosina 1981 ja 1987 sekä 200 metrillä vuonna 1987 ja pronssia 100 metrillä vuonna 1982.

Saaristo juoksi 100 metrin ennätyksensä 10,44 Kajaanin Kalevan kisoissa 6. heinäkuuta 1984. Se jäi Antti Rajamäen Suomen ennätyksestä vain sadasosan ja oli alle 23-vuotiaiden SE. Edellisenä vuonna Saaristo oli juossut käsiajan 10,3.

200 metrillä Saariston ennätys on Soulissa, Koreassa 14. syyskuuta 1985 pieneen vastatuuleen (0,1 m/s) juostu 20,79. Ajallaan Saaristo oli Suomessa edelleen vuonna 2019 matkan kahdeksanneksi nopein.

Alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1981 Saaristo sijoittui 100 metrillä myötätuulituloksella 10,42 neljänneksi, 200 metrillä pronssille ikäluokan SE-ajalla 20,83 ja 4 × 100 metrin viestissä kolmanneksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kimmo Saaristo Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
2. ↑  Finnish Championships *Gbrathletics.com*. Viitattu 4.8.2015. (englanniksi)
3. ↑  Koskimies, Matti: Yleisurheilun Suomen parhaat kautta aikojen: Miehet 100 m *apulanta.fi*. Viitattu 4.8.2015.
4. ↑  Koskimies, Matti: Yleisurheilun Suomen parhaat kautta aikojen: Miehet 200 m *apulanta.fi*. Viitattu 16.6.2019.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* World Athletics

 |

 |
**Warma** oli suomalainen kolmimastoinen puinen parkkilaiva, joka oli rakennettu 1922. Parkki oli suomalaisen Gustaf Eriksonin varustamon omistuksessa 1933–1937. Laiva myytiin romutettavaksi Hampuriin 1937. Warma oli todennäköisesti viimeinen puusta rakennettu parkkilaiva maailmassa. 

Parkki Warma rakennettiin laivanrakennusmestari J. Lehtosen johdolla Uudenkaupungin Varvinmäellä 1920–1922 Uudenkaupungin Laiva Oy-varustamolle. Laivan vetoisuus oli 718 bruttorekisteritonnia ja kantavuus 1 400 kuollutpainotonnia. Laivan pituus oli 61,50 metriä, leveys 10,66 metriä ja syväys 5,23 metriä. Georg Kåhren mukaan parkki Warman vuonna 1930 tekemä matka Foweystä kaoliinilastissa Genovaan ja sieltä Sisiliaan hakemaan suolalasti Göteborgiin oli viimeinen eurooppalaisen puisen kolmimastoparkin kaupallisessa liikenteessä tekemä matka. 

Viimeisen matkansa Warma teki joulukuussa 1936 puutavaralastissa Uuraasta Lontooseen. Laiva joutui myrskyyn Pohjamerellä 3. joulukuuta 1936 ja pääsi hätäsatamaan Cuxhaveniin. Warma myytiin romutettavksi Hampurissa huhtikuussa 1937. 

Parkki Warman sisarlaiva oli parkki Eläköön. Åke Sandvall on tehnyt Warmasta kaksi votiivilaivaa joista toinen on Uudenkaupungin uudessa kirkossa ja toinen Turun Mikaelinkirkossa. Warman suurikokoinen pienoismalli oli esillä Uudessakaupungissa Pakkahuoneen rannassa Rakennusklinikka Vasossa.

Kirjallisuutta
--------------

* Matti Jussila : *Parkkilaiva Warma : lajinsa viimeinen*. Uudenkaupungin merihistoriallinen yhdistys, Uusikaupunki 2003 ISBN 9519774521

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Jukka Mikkolan Suurten purjelaivojen bibliografia Warma (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Vakkasuomalaisia purjealuksia ja laivanvarustajia : Parkkilaiva Warma (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Kirjavinkit : Matti Jussila : Parkkilaiva Warma : lajinsa viimeinen

Aiheesta muualla
----------------

* Parkkilaiva Warmasta ilmestyi kirja, Vakkamedia uutisia
**Hudson-instituutti** (engl. *Hudson Institute*) on yhdysvaltalainen tutkimusjärjestö, joka tutkii monitieteisesti puolustusta, kansainvälisiä suhteita, taloutta, tiedettä, kulttuuria ja lakia. Järjestön perustivat Herman Kahn, Max Singer ja Oscar Ruebhausen Croton-on-Hudsonissa New Yorkissa.

Kritiikki
---------

Geenimanipulaatiota vastustavien tahojen mukaan Hudson-instituutin CGFI-keskus (*Center for Global Food Issues*) harjoittaa lobbausta ja tiedon vääristelyä geenimuuntelua koskien. Hudson-instituutti käy kriitikoiden mukaan myös informaatiosotaa luonnonsuojelujärjestöjä, luomua ja fossiilisten polttoaineiden ympäristövaikutusten tutkijoita vastaan.

Marian Burros kritisoi Hudson-instituutin vuonna 1998 julkaisemaa artikkelia, jossa hänen mukaansa levitettiin virhetietoa ja sekoitettiin virheellisesti käsitteitä luomutuotteita koskien. "Hyvin rahoitetun tutkimusjärjestön hyökkäys luomuruokaa vastaan antaa kuvan että tavanomainen elintarviketeollisuus on huolissaan, vaikka luomuruoka käsittää vain yhden prosentin ruokamarkkinoista Yhdysvalloissa."

Lähteet
-------

1. ↑  Mission Statement  2009. Hudson-instituutti.  Arkistoitu 14.10.2013. Viitattu 5.4.2009. (englanniksi)
2. ↑  Hudson Institute History  2009. Hudson-instituutti.  Arkistoitu 23.2.2014. Viitattu 5.4.2009. (englanniksi)
3. ↑  Rämö, Markku: Taistelua oikeasta ja väärästä tiedosta.  *Osuustoiminta*, 2005, nro 6–7. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 5.4.2009.
4. ↑  Rämö, Markku: Lobbywatch paljastaa peiteorganisaatioiden manipuloivan tiedonvälityksen  21.12.2004. Kansalaisten bioturvayhdistys. Viitattu 5.4.2009.
5. ↑  Burros, Marian: EATING WELL; Anti-Organic, And Flawed *NYTimes.com*.  17.2.1999. Viitattu 5.4.2009. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hudson-instituutti** Wikimedia Commonsissa
Thomas Boberg Aarhusissa vuonna 2019.
**Thomas Boberg** (s. 1960) on tanskalainen kirjailija ja runoilija. Boberg on julkaissut 18 runokokoelmaa. Hänet on palkittu useilla palkinnoilla. Bobergin esikoisrunokokoelma *Hvæsende på mit øjekast* ilmestyi vuonna 1984. Boberg on tunnettu matkoihin keskittyvistä kirjoistaan, jotka pohjautuvat hänen omiin matkoihinsa. Boberg on asunut yli 18 vuotta Tanskan ulkopuolella. Bobergille myönnettiin vuonna 1986 Statens Kunstfondsin kolmivuotinen apuraha, ja vuonna 2001 hän sai säätiön elinikäisen apurahan.

Kirjailija on 17-vuotiaasta lähtien matkustanut eri puolilla maailmaa ja saanut suuren tunnustuksen matkakertomuksistaan, jotka ovat hyvin kaukana perinteisistä matkakirjoista. Hän tuntee kirjallisuudenhistorian ja hyödyntää sitä kirjoissaan.*lähde?*

Boberg on nimetty kahdesti ehdolle Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinnon saajaksi teoksistaan *Americas* vuonna 2000 ja *Livsstil* vuonna 2006. Vuonna 2012 Boberg sai Tanskan akatemian pääpalkinnon. Boberg on saanut myös Otto Gelsted -palkinnon, Henrik Pontoppidanin muistosäätiön palkinnon, Morten Nielsenin muistostipendin, Drachmannin stipendin, Johannes Ewaldin kunniastipendin ja Novi Sadin kansainvälisen runopalkinnon.

Boberg on ollut Tanskan akatemian jäsen vuodesta 2018 lähtien.

Teokset
-------

* *Sølvtråden* 1996
* *Americas* 1999
* *Invitation til at rejse* 2003
* *I den næste by* 2012
* *Hesteæderne 1-3* 2015
* *Mexicocitydigte* 2017

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Bobergin esittely *Det Danske Akademi*.  Arkistoitu 28.9.2020. Viitattu 10.11.2020. (tanskaksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**ZenRobotics** on amerikkalaisen Terexin omistama tuotemerkki. ZenRobotics oli alunperin suomalainen robottialan startup-yritys, joka perustettiin vuonna 2007. Yritys meni konkurssiin heinäkuussa 2022, ja elokuussa 2022 Terex osti ZenRoboticsin .

ZenRoboticsin tunnetuin tuote on robotisoitu jätteiden lajittelujärjestelmä, joita on myyty muun muassa Norjaan, Ruotsiin, Sveitsiin ja Ranskaan. ZenRoboticsin järjestelmä soveltaa konenäköä, neuroverkkoja, koneoppimista ja tekoälyä. Forbesin mukaan ZenRobotics on edelläkävijä oppivien järjestelmien käytössä kierrätyskeskuksissa. ZenRoboticsista tuli vuonna 2009 ensimmäinen tekoälyä jätteenlajittelussa hyödyntävä yhtiö, ja vuonna 2018 yhtiö julkaisi maailman nopeimman jätteenlajittelurobotin .

Lähteet
-------

1. 1 2  Our History *Terex*. Viitattu 27.3.2023. (englanniksi)
2. 1 2  Suomalainen robotti­alan startup-yritys hakeutuu konkurssiin: "Kassassa ei yksin­kertaisesti ole enää rahaa" *hs.fi*. Viitattu 2.7.2022.
3. ↑  Terex MP Acquires ZenRobotics, a ‘Green’ Investment *Terex*.  11.8.2022. Viitattu 27.3.2023. (englanniksi)
4. ↑  Case Studies *Terex*. Viitattu 27.3.2023. (englanniksi)
5. 1 2  Jennifer Kite-Powell: This Recycling Robot Uses Artificial Intelligence To Sort Your Recyclables *forbes.com*.  4.4.2017. Viitattu 16.10.2019. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* ZenRobotics Terexin verkkosivuilla
Huehuecoyotlin 1600-luvulta peräisin olevalta Telleriano-Remensis koodeksista
 **Huehuecoyotl**  (suom. *hyvin vanha kojootti*) oli atsteekkien musiikin, tanssin ja laulun jumala. Borbonicus koodeksissa hänet on kuvattu tanssivaksi kojootiksi, jolla oli ihmisen jalat ja kädet ja hänellä oli rumpu. Huehuecoyotl oli luonteeltaan kujeileva. Hän huijasi muita jumalia, mutta yleensä huijaukset epäonnistuivat, ja Huehuecoyotl sai kärsiä huijauksistaan enemmän kuin tarkoitettu kohde. Vaikkakin hän oli yleensä ilon antaja, hän lietsoi sotia ihmisten välille kyllästyessään. 

Jos toiset jumalat langettivat pahoja henkiä ihmisten päälle, niin Huehuecoyotlilta rukoiltiin parantavia voimia ja että hän poistaisi ihmisiä riivaamat pahat henget. Huehuecoyotl on yksi Texcatlipoca perheen jumalia, ja siten hänellä oli muodonmuuttajan voimia. Jumala Xolotl auttoi usein Huehuecoyotlia. Asteekkien Cuetzpallin-päivä oli pyhitetty Huehuecoyotlille. 

Commons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Huehuecoyotl**.
**Alexander Leonard Hjelmman** (22. kesäkuuta 1869 Rantasalmi – 7. huhtikuuta 1952 Helsinki) oli suomalainen matemaatikko, joka toimi puolustusministerinä Kallion II hallituksessa 1925–1926 Kokoomuksen edustajana.

Hjelmmanin isä oli henkikirjoittaja Alexander Johan Hjelmman ja äiti Hilda Sofia Lindeberg. Hän valmistui insinööriksi Polyteknillisestä opistosta 1890 ja filosofian kandidaatiksi 1900 Helsingin yliopistosta. Opistoon hän tuli insinööritieteiden apuopettajaksi 1894, täydentäen matematiikan opintojaan Göttingenissä, Berliinissä ja Pariisissa 1897–1898. Opiston deskriptiivisen ja projektiivisen geometrian nuoremmaksi opettajaksi Hjelmman tuli 1901 ja toimi sitten opiston muututtua Teknilliseksi korkeakouluksi matematiikan professorina vuodesta 1908 aina vuoteen 1937 saakka. Hän oli korkeakoulun yleisen osaston esimies 1911–1919 ja korkeakoulun rehtori 1919–1937. 

Hjelmman julkaisi matemaattisia ja teknisiä tutkimustuloksia, oli Suomalaisten teknikkojen seuran perustajajäsen, puheenjohtaja kahteen otteeseen ja kunniajäsen vuodesta 1926. Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen hän oli 1917–1934, toimien pitkään valtuuston varapuheenjohtajana. Hän oli myös jäsen Helsingin kaupunginhallituksessa ja useissa eri komiteoissa. Hjelmman oli Tarton yliopiston kunniatohtori, ja vuonna 1949 hän sai tekniikan kunniatohtorin arvon.

Kokoomuksen ministerinä Hjelmman muun muassa edisti armeijan hankintasuunnitelmien toteuttamista.

Hjelmmanin oli puoliso vuodesta 1901 Elsa Katarina Lindeberg (1875–1924).

Lähteet
-------

* Leonard Hjelmman *Suomen ministerit*. Valtioneuvosto.
* Heikinheimo, Ilmari: *Suomen elämäkerrasto*, s. 297–298. Helsinki: Werner Söderström Osakeyhtiö, 1955.
* Uola, Mikko: "Hjelmman, Leonard (1869–1952)", *Suomen kansallisbiografia, osa 4*, s. 18–19. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2004. ISBN 951-746-445-2. / Teoksen verkkoversio.

 

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| Suomen puolustusministerin lippu. | Edeltäjä:**Aleksander Lampén** | **Suomen puolustusministeri**1925–1926 | Seuraaja:**Kaarlo Heinonen** |

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Kansallisbiografia
* Valtioneuvosto
* Uppslagsverket Finland
* Biografiasampo

 |

 |
**Zenagat** ovat berbereihin kuuluva kansa Rkizjoen länsipuolella Mauritanian lounaisosassa. He puhuvat berberikielten erillisen haaran muodostavaa zenagaa sekä suurin osa myös arabiaa. 1980-luvulla zenagoja arvioitiin olevan 20 000 henkeä. Zenagan kielen puhujia on enää alle 7 000.

Zenagat ovat Mauritanian alkuperäisväestöä. Hassan-heimoon kuuluneiden arabien saavuttua alueelle osa heistä sulautui maureihin. Perinteisiä elinkeinoja ovat paimentolaisuuteen perustuva karjanhoito, maanviljely keitailla, arabikumin keruu sekä karavaanikauppa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  *Narody mira: instoriko-etnografitšeski spravotšnik*, s. 165. Moskva: Sovetskaja entsiklopedija, 1988.
2. ↑  *Afrika: entsiklopeditšeski spravotšnik, tom 2*, s. 91. Moskva: Sovetskaja entsiklopedija, 1987.
3. ↑  Ilahiane, Hsain: *Historical Dictionary of the Berbers (Imazighen)*, s. 84. Lanham–Toronto–Oxford: The Scarecrow Press, 2006. ISBN 978-0-8108-5452-9.
4. ↑  *The Encyclopaedia of Islam, new edition, volume VII*, s. 619. Leiden–New York: E.J. Brill, 1993. ISBN 90-04-09419-9.
**Leona Harriet Woods** (9. elokuuta 1919 – 10. marraskuuta 1986), tunnettu myöhemmin nimillä **Leona Woods Marshall** ja **Leona Woods Marshall Libby**, oli yhdysvaltalainen fyysikko, joka osallistui ensimmäisen ydinreaktorin ja ensimmäisen atomipommin rakentamiseen Manhattan-projektissa. 

Woods valmistui vuonna 1938 kandidaatiksi Chicagon yliopistosta kemian alalta ja suoritti sen perään tohtorin opinnot valmistuen vuonna 1942. Tämän jälkeen hän päätyi Enrico Fermin johtamaan ryhmään Manhattan projektissa. 

Vain 23-vuotiaana Woods oli Chicago Pile-1 reaktoria rakentaneen ryhmän nuorin jäsen ja ainoa nainen. Hän kehitti boori-trifluoridi mittarin (vrt. geigermittari), jota tarvittiin sen selvittämiseen, oliko haluttu ketjureaktio todella tapahtunut koereaktorissa. Vuonna 1944 hän avioitui kolleegansa John Marshallin kanssa, ja yhdessä he tuottivat plutoniumia Manhattan projektille. Woodsin rooli oli erityisen tärkeä reaktorin toimintaa häiritsevän xenonmyrkytyksen selvittämisessä. Vuonna 1966 Woods ja Marshall erosivat.

Sodan jälkeen Woods jatkoi fysiikan tutkimuksen parissa mm. Princetonissa. Vuonna 1962 hänestä tuli New Yorkin yliopiston professori.  Hän teki tutkimusta mm. korkean energian fysiikan, astrofysiikan ja kosmologian alalla .

Vuonna 1966 Woods avioitui Willard Libbyn kanssa, joka oli saanut Nobelin kemianpalkinnon radiohiiliajoituksesta. Hänen kanssaan Woods päätyi tutkimaan happen isotooppeja puissa, ja loi menetelmän jolla puiden vuosirenkaiden isotooppijakaumaa tutkimalla pystytään selvittämään alueen lämpötilahistoriaa.

Uransa aikana Woods julkaisi yli 200 tieteellistä artikkelia sekä useita kirjoja.

Lähteet
-------

1. 1 2  Leona Woods Libby *National Women's History Museum*. Viitattu 11.4.2021. (englanniksi)
2. ↑  Honoring Dr. Leona Woods - #Herstory -- ANS / Nuclear Newswire *www.ans.org*. Viitattu 11.4.2021.
3. 1 2  Leona Woods - Scientist of the Day *Linda Hall Library*.  9.8.2019. Viitattu 11.4.2021. (englanniksi)
4. ↑  Leona Woods *Military Wiki*. Viitattu 11.4.2021. (englanniksi)
5. ↑  Leona Marshall Libby *Atomic Heritage Foundation*. Viitattu 11.4.2021. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Australia
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Suolammi** on pieni, suorantainen järvi Kiikalan Lasikylässä Salossa lähellä Johannislundia. Sen korkeus merenpinnasta on 118,1 metriä, pinta-ala 1,37 hehtaaria ja rantaviivan pituus 0,46 kilometriä.

Suolampi laskee sitä ympäröivällä suolla olevaa suo-ojaa myöten viereiseen Tervakkaaseen lännessä. Tervakas laskee lännessä olevan ojitetun suon suo-ojien kautta edelleen kahtaalle: etelään Kiskonjoen–Perniönjoen vesistön ja länteen Karjaanjoen vesistöön. Nykyisessä vesistöaluejaossa Suolampi ja Tervakas on luettu Kiskonjoen–Perniönjoen vesistöön Tervakkaan alapuolisen suon suo-ojien eteläisemmän laskusuunnan mukaisesti. Valmisteilla olevassa esityksessä uudeksi valuma-aluejaoksi ne on esitetty luettaviksi Karjaanjoen vesistöön Tervakkaan alapuolisen suon suo-ojien läntisen laskusuunnan mukaisesti.

Muita saman alueen järviä ja lampia ovat Kolmperänen, Koivulammi ja Härjänsilmä. Kolmperänen laskee suo-ojia myöten etelään ja sen laskuoja yhtyy Tervakkaan eteläiseen laskuojaan vähän ennen Säräjärveä etelässä. Härjänsilmä on suolampi, jota ympäröivä suo on ojitettu itään, Tervakkaan koillispuolella olevaan suppasuohon. Tervakkaan koillispuolinen Koivulammi on ilman lasku-uomaa oleva suppalampi. Näistä Härjänsilmä ja Koivulampi kuuluvat Hyyppärän harjualueen Natura 2000 -suojelualueeseen, mutta Suolammi, Tervakas ja Kolmperänen jäävät sen ulkopuolelle.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Suolammi *Kansalaisen karttapaikka*. Maanmittauslaitos. Viitattu 18.10.2015.
2. 1 2  *Peruskartta* 1:20 000. 2023 09 Johannislund.  Helsinki: Maanmittauslaitos, 1991.  Kartan verkkoversio Maanmittauslaitoksen Vanhat painetut kartat -verkkopalvelussa (jpg) (viitattu 17.1.2014)
3. ↑  Suolammi (24.073.1.020) *Järviwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 18.10.2015.
4. 1 2 3 4  Tervakas *Kansalaisen karttapaikka*. Maanmittauslaitos. Viitattu 16.10.2015.
5. 1 2  *[Suunnistuskartta]* [1:10 000]. [Tervakka].  (Suunnistuskarttatuloste) [Somero]: [Someron Esa], [2014].
6. ↑  Varesjoen valuma-alue (24.073) *Järviwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 18.10.2015.
7. ↑  Uusi valuma-aluejako Suomen ympäristökeskus. Viitattu 9.10.2015. [vanhentunut linkki]
8. ↑  VALUE - Valuma-alueen rajaustyökalu Suomen ympäristökeskus. Viitattu 9.10.2015. [vanhentunut linkki]
9. ↑  Hyyppärän harjualue *Ymparisto.fi*. Uudenmaan ELY-keskus, Varsinais-Suomen ELY-keskus. Viitattu 17.1.2014.
Eversti Leonard Cheshire
**Geoffrey Leonard Cheshire** (7. syyskuuta 1917 – 31. heinäkuuta 1992) oli englantilainen everstin arvoinen lentäjä, joka lensi muun muassa Avro Lancaster -pommikoneita. Cheshire oli aatelinen ja arvoltaan paroni. Hän sai useita kunniamerkkejä (Distinguished Service Order-DSO, Viktorian risti, Order of Merit) lentäjänä saavuttamistaan ansioista. Cheshire päätti sotilasuransa vuonna 1946.

Sotilasura pähkinänkuoressa
---------------------------

Hän aloitti kesäkuussa 1940 lentäjänä 617. laivueessa. Toinen pestauskierros seurasi tammikuussa 1941. Hän osallistui ilmahyökkäyksiin Berliiniin, Bremeniin, Duisburgiin, Esseniin, Kieliin sekä Kölniin. Cheshiren ohjaamaan lentokoneeseen osui kranaatti runkoon Kölnin yläpuolella marraskuussa 1940, mutta tehtävää jatkettiin osuman saamisesta huolimatta. Hänen kolmas rekrytointijaksonsa alkoi elokuussa 1942.

Cheshire ylennettiin everstiksi lokakuussa 1943. Hän oli osallisena matalapommituksissa, hyökkäyksissä muun muassa Augsburgiin sekä Müncheniin sekä kehitti *Pathfinder*-menetelmää, jossa tietyt koneet pudottivat soihtuja merkiksi pommikoneille. Hän suoritti arviolta sata lentotehtävää. Hän toimi päällikkötehtävissä omassa yksikössään, 617. raskaassa erikoispommituslaivueessa.

Leonard Cheshiren muistolaatta Chesterissä, Cheshiressä.
Eversti Cheshire oli fyysikko William Penneyn kanssa tarkkailulentokoneessa tekemässä havainnointia Nagasakin pommituksesta. Hiroshimaan suuntautuneelle pommituslennolle heitä ei päästetty, kenraali Curtis LeMayn päätöksellä. Cheshiren kuvailtiin järkyttyneen niin suuresti näkemästään, että päätti omistaa loppuelämänsä vammautuneiden auttamiselle. Hänen nimeään kantava hyväntekeväisyysrahasto on edelleen toiminnassa.

Lähteet
-------

* Thomas, Gordon & Witts, Max Morgan: Enola Gay – Pommikone Hiroshiman yllä. WSOY, 1981. ISBN 951-0-10695-X
* Langley, Andrew: The Armed Forces – The Royal Air Force. Bath Press, Avon, Englanti. 1986. ISBN 0-85078-882-X (englanniksi)
* Holmes, Harry: Combat Legend – Avro Lancaster, Airlife Publishing, 2002, Shrewsbury England, ISBN 1-84037-376-8 (englanniksi, s. 47–48)

### Viitteet

1. ↑
2. ↑  Langley: s. 21
3. ↑  Holmes: s. 47
4. ↑  Holmes: s. 47–48
5. ↑  Thomas & Witts: s. 360–361
6. ↑  Thomas & Witts: s. 297
7. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* (englanniksi)
* RAF – 617 Squadron (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* UK Parliament

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
**Newtonin–Pepysin ongelma** on todennäköisyysongelma, joka käsittelee todennäköisyyttä heittää kuutoset vaihtelevalla määrällä noppia.

Vuonna 1693 Samuel Pepys ja Isaac Newton kiistelivät Pepysin esittämästä väitteestä, josta Pepys aikoi lyödä vetoa. Ongelma oli tämä:

*Millä seuraavista kolmesta väitteestä on suurin mahdollisuus toteutua?*
*A. Kuusi painottamatonta noppaa heitetään toisistaan riippumattomasti ja saadaan ainakin yksi kuutonen.*
*B. Kaksitoista painottamatonta noppaa heitetään toisistaan riippumattomasti ja saadaan ainakin kaksi kuutosta.*
*C. Kahdeksantoista painottamatonta noppaa heitetään toisistaan riippumattomasti ja saadaan ainakin kolme kuutosta.*
Pepys ajatteli intuitiivisesti, että vaihtoehdolla C olisi suurin todennäköisyys, mutta Newton päätteli oikein, että itse asiassa vaihtoehdolla A on suurin todennäköisyys toteutua.

Ratkaisu
--------

Todennäköisyydet vaihtoehdoille A, B ja C ovat:

{\displaystyle P(A)=1-\left({\frac {5}{6}}\right)^{6}={\frac {31031}{46656}}\approx 0.6651\,,}
{\displaystyle P(B)=1-\sum \_{x=0}^{1}{\binom {12}{x}}\left({\frac {1}{6}}\right)^{x}\left({\frac {5}{6}}\right)^{12-x}={\frac {1346704211}{2176782336}}\approx 0.6187\,,}
{\displaystyle P(C)=1-\sum \_{x=0}^{2}{\binom {18}{x}}\left({\frac {1}{6}}\right)^{x}\left({\frac {5}{6}}\right)^{18-x}={\frac {15166600495229}{25389989167104}}\approx 0.5973\,.}
Tulokset voidaan havaita soveltamalla binomijakaumaa. Yleisesti, jos P(*N*) on todennäköisyys heittää ainakin *n* kuutosta kuudella *n* nopalla, niin:

{\displaystyle P(N)=1-\sum \_{x=0}^{n-1}{\binom {6n}{x}}\left({\frac {1}{6}}\right)^{x}\left({\frac {5}{6}}\right)^{6n-x}\,.}
Kun *n* kasvaa, P(*N*) vähenee monotonisesti kohti asymptoottista rajaa 1/2.

Newtonin selitys
----------------

Vaikka Newton laski oikein heittojen todennäköisyydet, hän tarjosi Pepysille erillisen, intuitiivisemman selityksen. Hän kuvitteli, että vaihtoehdoissa B ja C heitetään noppia kuutosten ryhmissä, ja sanoi että A oli kaikkein todennäköisin vaihtoehdoista, koska se vaati kuutosen saamisen vain yhdellä heitolla, kun taas B ja C vaativat kuutosen saamista jokaisella heitolla. Tämä selitys olettaa, että ryhmä ei tuota enempää kuin yhden kuutosen, joten se ei itse asiassa vastaa alkuperäiseen ongelmaan.

Lähteet
-------

1. 1 2  Newton-Pepys Problem *MathWorld*. Viitattu 30.8.2013. (englanniksi)
2. ↑  Stigler, Stephen: Isaac Newton as a Probabilist (Arkistoitu – Internet Archive). Chicagon yliopisto. (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Newton-Pepys problem
**Tohtori Neo Cortex** on kuvitteellinen hullu tiedemies, joka on tavallisesti toiminut Crash Bandicoot-pelisarjan antagonistina. Hänen suurin haaveensa on hallita maailmaa kostaakseen niille, jotka halveksivat häntä menneisyydessä. Cortex loi joukon mutanttieläimiä avukseen (Ripper Roon, Komodonvaraanit Moen ja Joen, Tiny Tiger, Dingodile, Koala Kongin ja Pinstripen). Tuntomerkkeinä hänellä on suhteettoman suuri, laeltaan tasainen pää, otsaan tatuoitu iso N-kirjain ja sivuille sojottava musta tukka. Hänen ainoat tiedossa olevat sukulaisensa ovat hänen äitinsä ja goottihenkinen sisarentyttärensä Nina Cortex, jolla on mekaaniset kädet, jotka voi singota ulos ja kelata sisään.

Pelit, joissa Cortex toimii pääpahiksena, hän taistelee päävihollisensa Crash Bandicootin kanssa. Taistelussa hän käyttää tavallisesti aseenaan punaista sädepistoolia, josta lähtee hohtavia säteitä. Taistellessaan hänellä on apuna pieni liito-alus.

Ensimmäisessä Crash- pelissä Cortexilla oli suuri linna, joka sisälsi uskomattomia tiloja kuten loputtomia kuiluja ja suuria muureja.
Linnassa asusti myös toinen tiedemies Nitrus Brio, jota vastaan Crash taisteli pelin loppuvaiheessa ennen Cortexia. Linnan voi myös nähdä toisissa Crash- peleissä; esim. (Crash Bandicoot 2: Cortex Strikes Back).

Ensimmäisen Crash bandicoot -pelin alussa Neo Cortex ja Nitrus Brio suorittavat eläinkoetta, jonka oli tarkoitus kantaa nimeä "Bandicoot 1.0". Jostakin tuntemattomasta syystä Evolvo Ray (Nitruksen kehittämä mutaatiolaite) menee oikosulkuun (syytä ei tiedetä), jonka aikana Crash onnistuu irrottautumaan laitteesta ja hyppää ikkunan kautta vapauteen. Tohtoreiden onnistuu kuitenkin kidnapata Crashin senaikainen tyttöystävä Tawna Bandicoot, jota Crash rientää pelastamaan.

Neo Cortex opiskeli Crash Twinsanity -pelin mukaan Madame Amberlyn sisäoppilaitoksessa yhdessä N. Ginin ja Nitrus Brion kanssa.

Tohtori Cortex on Crashin ja Aku Akun lisäksi ainoa hahmo, joka on esiintynyt kaikissa Crash pelissä (N-trancedissa monipelimuodolla).

Esiintymiset päävastuksena
--------------------------

Dr. Neo Cortex on päävastuksena seuraavissa peleissä:

* *Crash Bandicoot*
* *Crash Bandicoot 2: Cortex Strikes Back*
* *Crash Bandicoot 3: Warped* (Uka Ukan kanssa)
* *Crash Bandicoot XS*
* *Crash Bandicoot: The Wrath of Cortex* (Crunchin kanssa)
* *Crash: Fusion* (Ripton kanssa)
* *Crash of the Titans*
* *Crash: Mind over Mutant*
* *Crash Bandicoot N. Sane Trilogy*
Bertine Zetlitz esiintymässä Stavangerissa kesällä 2004.
**Bertine Axeliane Robberstad Zetlitz** (s. 9. huhtikuuta 1975) on norjalainen Oslossa varttunut pop-artisti, säveltäjä ja sanoittaja. Hänen ensimmäinen singlensä *Getting Out* ilmestyi helmikuussa 1997, ensimmäinen albumi *Morbid Late Night Show* seurasi seuraavana vuonna. Levy nosti hänet heti pinnalle Norjassa ja muissa pohjoismaissa. Zetlitz voitti levynsä myötä palkinnot Norjan Grammy Awardseissa (Spellemannsprisen) parhaasta pop-levystä ja parhaasta debyyttialbumista.

Menestyksekästä ensimmäistä albumia seurasi Tore Johanssonin (Cardigans) tuottama *Beautiful So Far* (2000) ennen kuin Bertinen parhaiten myynyt levy *Sweet Injections* (2003) ilmestyi. Levy sisälsi Bertinen ykköshitit "Girl Like You" sekä "Twisted Little Star". Vuonna 2001 Zetlitz teki ensimmäisen ja tähän saakka ainoan vierailunsa Suomeen, kun hän esiintyi Turun DBTL:ssä.

Neljäs levy *Rollerskating* (2005) oli menestys Norjassa; "Fake Your Beauty" ja "Ah-Ah" kappaleille tehtiin musiikkivideot, jotka soivat tiuhaan myös MTV:llä. Musiikillisesti levyä vertailtiin mm. Madonnaan, Kylie Minogueen ja Annieen.

Bertinen uusin albumi *My Italian Greyhound* julkaistiin 18. syyskuuta 2006. Levyn ensimmäinen single "500" ilmestyi 3. heinäkuuta ja kyseisen kappaleen video on nähtävissä Bertinen kotisivulla. Toinen single "Midnight" seurasi myöhemmin perässä. Levyn myötä Zetlitzin nettisivut uudistuivat.

Bertine on myös kirjoittanut kirjan "Og dagen inntil nå er god" 

Bertinen esikoinen, Lili, syntyi tammikuussa 2007. Zetlitz ilmoitti jäävänsä äitiyslomalle, mutta julkaisi vuoden lopussa kokoelman *In My Mind 1997-2007*, joka sisälsi aiemmat singlejulkaisut ("Fi Fy Fo Fum" -joulusingleä lukuun ottamatta), kaksi uutta kappaletta ("Bubble Bursts" ja uusi single "Ashamed") sekä bonus-kiekon, jolta löytyi remix-versioita. Kokoelma ei kuitenkaan sisältänyt Bertinen vuonna 1997 julkaisemaa "In My Mind" -kappaletta.

Albumit
-------

* Morbid Late Night Show
* Beautiful So Far
* Sweet Injections
* Rollerskating
* My Italian Greyhound
* In My Mind 1997-2007
* Electric Feet

### Musiikkivideot

* "Adore Me"
* "Girl Like You"
* "Twisted Little Star"
* "Fake Your Beauty"
* "Ah-ah"
* "500"
* "Midnight"
* "Electric Feet"

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Bertine Zetlitz**.
* Bertinen viralliset norjankieliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
* Bertinen viralliset englanninkieliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
* Suomenkielinen *Rollerskating*-albumin arvostelu

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Latvia

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
*Tämä artikkeli kertoo sotilasmarssista. Kellosta kerrotaan artikkelissa Liberty Bell.*
NäyteThe Liberty BellEsittäjänä US Army Field Band.Äänitiedostojen kuunteluohjeet

**The Liberty Bell** on yhdysvaltalaisen John Philip Sousan säveltämä sotilasmarssi vuodelta 1893. Se on yksi Sousan tunnetuimmista sävellyksistä. Marssin nimi viittaa Philadelphiassa sijaitsevaan Liberty Bell -tornikelloon. Marssissa soittokuntaa säestävätkin putkikellot, ja joissain sovituksissa lisäksi laivakello.

Sousa sävelsi marssin alkujaan *The Devil’s Deputy* -nimiseen operettiin, joka kuitenkin jäi keskeneräiseksi, kun teoksen tilannut näyttelijä Francis Wilson ei suostunut maksamaan Sousan vaatimaa palkkiota. Sousa julkaisi marssin lopulta sen nykyisellä nimellä nähtyään vuoden 1893 Chicagon maailmannäyttelyssä erään isänmaallisen näytöksen rekvisiittana Liberty Bell -kelloa esittäneen ison maalauksen. *The Liberty Bell* oli Sousan ensimmäinen suureksi taloudelliseksi menestykseksi kohonnut sävellys.

Nykyään *The Liberty Bell* tunnetaan parhaiten brittiläisen komediasarjan *Monty Pythonin lentävä sirkus* tunnusmusiikkina. Marssi on myös 1990-luvulta alkaen esitetty Yhdysvaltain presidenttien virkaanastujaisissa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Biography of the March King: John Philip Sousa (englanniksi) PBS. Viitattu 16.2.2020.
2. 1 2  "The Liberty Bell" (1893) (englanniksi) United States Marine Band. Viitattu 16.2.2020.
3. ↑  Liberty Bell March - Sousa (englanniksi) Classic Fm. Viitattu 16.2.2020.
**Aido-Hwedo** on Dahomeyn fon-kansan kosminen käärme joka kannattelee Maata ja joissakin tarinoissa myös taivasta ja näkyy sateenkaarena. Luojajumalatar Mawu matkusti Aido-Hwedon suussa, ja yhdessä he antoivat Maalle suunnattoman kurpitsan muodon. Maan pintaan jäivät jäljet käärmeen kiemurtelevasta liikkeestä - joet, laaksot ja mäet. Luomistauoilla käärme ulosti, ja näin syntyivät vuoristot. Vähitellen kakka muuttui kiveksi, joka piilotti sisäänsä jalometallit. Maa kellui valtavassa meressä, joka täytti vielä suuremman kurpitsan. Vuorien paino teki Maasta liian raskaan, joten Mawu pyysi Aido-Hwedoa kietoutumaan sen ympärille ja pitelemään sitä ylhäällä, ettei Maa vajoaisi mereen. Aido-Hwedo oli mielissään saadessaan lekotella viileässä vedessä, sillä se ei pitänyt maaperän kuumuudesta. Enimmäkseen se makasi paikallaan, mutta vaihtoi välillä asentoaan aiheuttaen maanjäristyksen. Jonain päivänä Aido-Hwedo syö häntänsä, ja maailma vajoaa mereen.

Lähteet
-------

* Wilkinson, Philip: *Myytit & legendat*, s. 250. Suomentanut Ketola, Veli-Pekka. Readme.fi. ISBN 978-952-220-252-9.