**Al-Karak** (arab. الكرك‎, *Al-Karak*) eli **Kerak** on kaupunki Jordaniassa. Kaupunki sijaitsee noin 20 kilometrin päässä Kuolleenmeren rannikosta ja se tunnetaan esimerkiksi ristiretkien aikaisesta Kerakin linnasta. Kaupungin asukasluku oli vuonna 2020 36 466 ja asukkaisiin kuului muslimeja, sekä kristittyjä.

Maantiede
---------

Näkymää kaupunkiin.
Al-Karak sijaitsee Jordanian keskiosan länsiosassa Wadi Al-Karakin varrella. Kuollutmeri sijaitsee noin 24 kilometriä kaupungista länteen. Al-Karakin korkeus merenpinnasta on noin 950 metriä.

Historia
--------

Tuolloinen pääkatu valokuvassa vuodelta 1905.
Kerak eli tuolloinen Kir-Moab oli aikanaan yksi muinaisen Moabin tärkeimmistä kaupungeista. Kir-Moab on saattanut olla jopa koko valtakunnan pääkaupunki. Paikalla on tehty kaivauksia, joissa löydettiin esimerkiksi tiettävästi Moabin kuningas Mesan teettämä Kerakin piirtokirjoitus. Nykyinen nimi Al-Karak eli Kerak on mahdollisesti johdettu aramealaisesta nimestä *karkha*, joka tarkoittaa yksinkertaisesti kaupunkia. Ptolemaios käyttää paikasta nimeä *Charachmovα* (Χαραχμωβα). Paikan mainitsee myös Madaban kartta ja Stefanos Byzantionlainen.

Al-Karak katoaa myöhemmin pitkähköksi aikaa historiallisista lähteistä. Sitä ei mainita lainkaan esimerkiksi muslimien valloitusretkien yhteydessä. Paikasta tuli kuitenkin jälleen hyvin tärkeä ristiretkien aikana, kun Jerusalemin kuningas Fulk rakennutti voimakkaan Kerakin linnan vuonna 1142. Linna hallitsi vanhaa muslimien pyhiinvaellusreittiä Syyrian Damaskoksesta, sekä yhteyksiä Egyptistä Syyriaan. Erityisiä hankaluuksia muslimien kannalta tuotti linnan myöhempi haltija Renaud de Châtillon, joka johti uhkaavaa mutta lopulta epäonnistunutta sotaretkeä vielä etelämmäksi kohti Arabian niemimaata. 1170-luvulta lähtien Nur al-Din ja Salah al-Din (eli *Saladin*) yrittivät tässä epäonnistuen vallatta linnaa. Tässä onnistuttiin vasta vuonna 1188. Myöhemmin aluetta hallitsivat eri aijubidien ruhtinaat, sekä mamelukit. Mamelukkien kaudella Al-Karak oli hallinnollisen alueen (*mamlaka*) keskus.

Al-Karak oli menettänyt strategisen asemansa osmanien valtakunnan kaudella. He rakennuttivat kuitenkin paikalle useita hallinnollisia rakennuksia vuonna 1893. Olot eivät olleet täysin rauhalliset. Vuonna 1911 oli puhjennut esimerkiksi verotuksen ja asevelvollisuuden vastainen Karakin kapina. Yhdistyneen kuningaskunnan saatua alueen hallintaansa ensimmäisen maailmansodan jälkeen perustettiin Transjordania. Al-Karak oli Ajlunin ja al-Saltin ohella yksi alueelle muodostetun kolmen hallinnollisen alueen keskus. Transjordania itsenäistyi myöhemmin nykyisenä Jordaniana. Joulukuussa 2016 asemiehet iskivät kaupunkiin surmaten 13 ja haavoittaen 44 maan pahimmassa terrori-iskussa kymmeneen vuoteen.

Väestö
------

Katukuvaa.
Al-Karakin asukasluku oli vuonna 2020 36 466. Vuoden 2004 arvion mukaan vastaava lukema oli 20 280. Kaupungin asukkaat ovat muslimeja ja kristittyjä. Kaupungin kristityt kuuluvat ortodoksiseen ja katoliseen kirkkoon.

Lähteet
-------

1. 1 2  Al-Karak Encyclopaedia Britannica. Viitattu 18.12.2021. (englanniksi)
2. ↑  Pakkala, Juha (toim.): *Tekstejä rautakauden Levantista*, s. 116-117. julkaistu lisenssillä Creative Commons (CC BY 4.0). Suomen Eksegeettinen Seura, 2014. ISBN 978-951-9217-62-8. Helsingin yliopiston kirjasto (pdf).
3. 1 2 3  C.E. Bosworth, E. van Donzel, B. Lewis and Ch. Pellat, Assisted by C. Dumont ja M. Paterson: *Encyclopaedia of Islam, Volume IV (Iran-Kha)*, s. 609. BRILL, 1998. ISBN 9789004057456. (englanniksi)
4. ↑  Philip Robins: *A History of Jordan*, s. 9-15, 59, xxii. 2. painos. Cambridge University Press, 2019. ISBN 978 1 108 42791. (englanniksi)
5. ↑  Estimated Population of the Kingdom by Governorate, Locality, Sex and Households, 2020 (pdf) (kohta Estimate Number Of The Population of Al-karak Governorate by, Locality, Sex & families Size, and households for the end of 2020) Directorate of Family and Population Surveys.  Arkistoitu 5.6.2019. Viitattu 18.12.2021. (englanniksi)
6. ↑  In Jordanian city hit by ISIS, old lessons on Christian-Muslim coexistence *The Christian Science Monitor*. Viitattu 18.12.2021. (englanniksi)