recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Nestor Sarri** (ent. Saxberg, myös nimellä **Nestori Sarri**, 23. kesäkuuta 1900 Helsinki – 4. heinäkuuta 1966 Tampere) oli suomalainen näyttelijä ja järjestäjä.

Sarri näytteli Turussa ja pitkään Tampereella, Tampereen Työväen Teatterissa ja Tampereen Teatterissa, toimien myös järjestäjänä. Lisäksi hän esiintyi Pyynikin kesäteatterissa, missä hänet nähtiin muun muassa *Tuntemattoman sotilaan* Korsumäkenä. Sarri näytteli myös kahdessa elokuvassa. Hänet löydettiin Tampereelta Edvin Laineen elokuvaan *Opri* (1954), jossa hyödynnettiin paljon tamperelaisia näyttelijöitä. Sarri nähtiin myös Laineen elokuvassa *Musta rakkaus* (1957).

Lisäksi Sarri vieraili televisiosarjassa *Kaksi sisarta* (1966) rovastin osassa ja myös televisiosarjassa *Eräs syysilta* 1966 hotellinjohtajan osassa. Nestor Sarrin veli oli Leo Sarri, joka Sarrin tavoin toimi näyttelijä-järjestäjänä useissa Suomi-Filmeissä, kuten *Tuntematon sotilas*. Sarrille on omistettu Nestori Sarrin katu, joka sijaitsee Tampereella. Hän kuoli 66-vuotiaana pitkän ja ansioituneen näyttelijäuran jälkeen.

Hänen vaimonsa oli Tuulikki Sjöholm, ja liitosta syntyi poika Simo.

Tuulikki ja Nestor Sarrin hautapaikka sijaitsee Tampereen Kalevankankaalla.

Aiheesta muualla
----------------

**Sukuhistoriaa Tuntemattomassa sotilaasta. Väinö Linnan** Tuntematon sotilas tuli Tampereen kesäteatterin ohjelmistoon **1961**, ohjaajana **Edvin Laine**. Se pysyi ohjelmistossa yhdeksän kesän ajan ja saavutti kaikkien aikojen yleisöennätyksen: 372 esitystä ja 348 854 katsojaa. Nestor Sarri esiintyi Korsumäkenä. Hänen lapsenlapsensa Timo Sarri toimi avustajana.

Nestor Sarrin veli Leo Sarri toimi järjestäjänä Edvin Laineen v. 1955 ohjaamassa elokuvassa *Tuntematon sotilas*.

Nestor Sarrin lapsenlapsi Petri Sarri toimi Rauni Mollbergin v. 1985 ohjaamassa *Tuntematon sotilas* elokuvassa paloaukeen sotilaana.

Nestor Sarrin lapsenlapsenlapsi Nestor Sarri (s. 1998) toimi avustajana/kiväärimies Aku Louhiniemen Tuntemattomassa sotilaassa v. 2016. myös Petri Sarri oli avustajana/kiväärimies 2016.

Tampereen Teatterin kuvia
-------------------------

Teatterimuseo ''Palkinto pitkästä urasta''. 

Suomen museovirasto.  (Arkistoitu – Internet Archive)

Tampereen kesäteatteri http://www.pyynikinkesateatteri.fi/lehdisto/kuvapankki.html?esitysaika=

Tampereen kesäteatterin historiaa http://www.historia.tampere.fi/pyynikki/teatteri.htm (Arkistoitu – Internet Archive)
von Freymann
**Otto Julius Nikolai Samuel von Freymann** (29. syyskuuta 1849 – 4. tammikuuta 1924 Helsinki) oli suomalainen Venäjän keisarikunnan armeijassa palvellut kenraalimajuri.

Von Freymannin vanhemmat olivat Venäjän armeijan insinöörijoukkojen kenraalimajuri Rudolf von Freymann ja Elisabet Schwartz ja puoliso vuodesta 1880 Hildur Johanna Neovius, kenraalimajuri Edvard Engelbert Neoviuksen tytär. Von Freymann tuli oppilaaksi H.M. Keisarin paašikouluun Pietariin 1862, korotettiin koulun jälkeen 1867 kamaripaašiksi ja määrättiin vuonna 1868 vänrikiksi ylennettynä Henkivartioväen Hatsinan jääkärirykmenttiin Inkerinmaalle, missä hän palveli vuoteen 1877 asti. Aliluutnantiksi hänet ylennettiin 1870, luutnantiksi 1873 ja alikapteeniksi 1875. Von Freymann suoritti Nikolain yleisesikunta-akatemian kurssin 1872–1875. Turkin sodan alussa hänet komennettiin lyhyeksi ajaksi 16. Mingrelian, H.K.K. Suuriruhtinas Dmitri Konstantinovitšin krenatöörirykmenttiin Kaukasiaan. Alikapteenina hänet määrättiin 1878 Plevnan alueen joukkojen esikuntaan ja edelleen venäläisen itä-armeijan esikuntaan. Kapteeniksi 1878 ylennettynä hänet määrättiin Bulgariassa olevan venäläisen hallintokomission adjutantiksi ja sitten venäläisen Bulgarian miehitysarmeijan komendanttiesikunnan päälliköksi.

Sodaan jälkeen von Freymann palasi Venäjälle, mutta erosi Venäjän armeijan palveluksesta 1879 ja liittyi Bulgarian ruhtinaskunnan armeijaan. Hän toimi 1880–1884 muun muassa 13. Lovezan druzinan päällikkönä. Venäjälle von Freymann palasi 1884, Venäjän armeijan sotilasopetuslaitosten ylihallinnon palvelukseen. Everstiluutnantiksi 1884 ylennettynä hän tuli Haminan kadettikoulun palvelukseen, aluksi kertaajaksi ja vuodesta 1886 taktiikan, sotalain, hallinto- ja sotahistorian ja käytännön tiedustelun opettajaksi. Hän toimi tehtävässä aina kadettikoulun lakkauttamiseen saakka vuonna 1903. Everstiksi hänet ylennettiin 1887 ja kenraalimajuriksi 1904, sotapalveluksesta hän sai eron 1905.

Von Freymann muistetaan myös sotilasmusiikin hyväksi tekemästään työstä. Hän kokosi Venäjän armeijan lähes kaikkien joukko-osastojen kunniamarssit neliosaiseen teokseen, joka ilmestyi Pietarissa vuonna 1903.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Otto Julius Nikolai Samuel von Freymann *Suomalaiset kenraalit ja amiraalit Venäjän sotavoimissa 1809–1917*. Biografiakeskus, Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. (Viitattu 25.1.2020)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Tšekki

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Kenraalit ja amiraalit

 |

 |
*Nestorioksen muotokuva*, Romeyn de Hooghen kaiverrus vuodelta 1688.
**Nestorios** (m.kreik. Νεστόριος, lat. *Nestorius*; 300-luvulla Euphratensis, Syyria — n. 451 Panopolis, Egypti) oli nestoriolaisen kristillisen suuntauksen perustaja. Nestorioksen vanhemmat olivat persialaisia ja hän opiskeli ja vihittiin papiksi Antiokiassa.

Näkemykset
----------

Vuonna 428 ollessaan Konstantinopolin patriarkka Nestorios käsitteli joulusaarnassaan Kristuksen äidin nimeä, mistä oli herännyt kiistaa. Joillekin hän oli *Theotokos*, Jumalansynnyttäjä, toisille "Ihmisensynnyttäjä". Kirkon liturginen perinne oli pitkään käyttänyt edellistä nimitystä. 

Nestorioksen mukaan Kristuksessa oli Nikaian konsiilin (325) mukaisesti kaksi persoonaa tai, jumalallinen ja inhimillinen, mutta silti yksi olemus tai luonto *(ousia)*. Kristuksen jumaluus ei kuitenkaan ollut peräisin Mariasta, joten Nestorios ei hyväksynyt Neitsyt Mariasta käytettyä arvonimeä *Theotokos*, *"jumalansynnyttäjä".* Maria oli synnyttänyt ainoastaan Kristuksen inhimillisen persoonan, kun taas Kristuksen jumalallisella persoonalla eli Jumalalla ei ollut äitiä. Oikeampi nimitys olisi siksi ollut "Kristuksensynnyttäjä".

Nestorios joutui asiassa ankaraan kiistaan Aleksandrian patriarkka Kyrilloksen kanssa, ja Nestorioksen näkemys tuomittiin harhaopiksi Efesoksen kirkolliskokouksessa 431. Hän joutui lähtemään maanpakoon aluksi Libyaan ja myöhemmin Egyptin Thebaan.

Lähteet
-------

* af Hällström, Gunnar & Laato, Anni Maria & Pihkala, Juha: *Johdatus varhaisen kirkon teologiaan*. Kirjapaja, 2005. ISBN 951-607-227-5.

### Viitteet

1. ↑  af Hällström ym. 2005, s. 181
2. ↑  Bertrand Russell: Länsimaisen filosofian historia poliittisten ja sosiaalisten olosuhteiden yhteydessä varhaisimmista ajoista nykyaikaan asti, 1. osa , s. 437-349, WSOY 1992, ISBN 951-0-17867-5
3. ↑  af Hällström ym. 2005, s. 183
4. ↑  "Nestorius." Britannica Concise Encyclopedia. Encyclopædia Britannica, Inc. 2006. Answers.com 04 Mar. 2008.
**Isham Jones** (1894–1956) (lausutaan [ˈaɪʃəm]) oli yhdysvaltalainen muusikko, säveltäjä ja orkesterinjohtaja. Hänen yhtyeensä oli yksi 1920- ja 1930-luvun suosituimpia tanssiorkestereita Yhdysvalloissa. Jones sävelsi muun muassa tunnetut kappaleet "It Had to Be You", "On the Alamo" ja "There Is No Greater Love". Hänen vuosina 1932–1936 johtamastaan big bandistä tuli myöhemmin Woody Hermanin ensimmäinen oma orkesteri.

Isham Jonesin isä soitti viulua ja opetti poikaansakin soittamaan. Jones soitti lapsena paikallisen metodistikirkon yhtyeessä ja harjoitteli soittamista myös töissään hiilikaivoksen muulinohjaajana. Hän sai myös yksityisopetusta saksofonin ja pianon soittoon. Hänen ensimmäinen julkaistu sävellyksensä oli "Midsummer Evenings" vuodelta 1906.

Ensimmäisen oman yhtyeensä Jones perusti 18-vuotiaana. Vuonna 1915 Jones muutti Chicagoon, missä hän johti ensin saksofonistina trioa ja myöhemmin isompaa orkesteria. He esiintyivät muun muassa Mahoney’s Club -yökerhossa ja Green Mill Jazz Clubilla sekä pitkän aikaa Hotel Shermanissa, josta tuli myöhemmin tärkeä jazzkerho nimeltä College Inn. Hänen yhtyeensä nauhoitti Chicagossa levy-yhtiö Brunswickille. Kymmenvuotisen Chicagon-uransa aikana he nauhoittivat muun muassa hitin "Wabash Blues". Vuonna 1924 yhtye muutti Yhdysvalloissa ja Englannissa tehdyn kiertueen jälkeen New Yorkiin.

Jonesin lopetettua orkesterinjohtajana vuonna 1936 hänen paikkansa otti laulaja Woody Herman. Jones perusti vielä 1940-luvulla uuden yhtyeen, mutta ei saavuttanut enää samanlaista suosiota kuin aiemmalla kokoonpanollaan. Hän kuoli Hollywoodissa, Floridassa vuonna 1956.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Sandra Burlingame: Isham Jones *JazzBiographies.com*.  Arkistoitu 8.3.2016. Viitattu 7.1.2011. (englanniksi)
2. 1 2  Scott Yanow: Isham Jones *Allmusic*. Viitattu 7.1.2011. (englanniksi)
3. 1 2  Tim Gracyk: Isham Jones and his Orchestra *Red Hot Jazz Archive*.  Arkistoitu 22.3.2015. Viitattu 8.1.2011. (englanniksi)
4. ↑  Isham Jones *Songwriters Hall of Fame*. Viitattu 7.1.2011. (englanniksi)
5. 1 2 3  Isham Jones *Wolverine Antique Music Society*. Viitattu 7.1.2011. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Belgia
* Yhdysvallat
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Ise** (jap. 伊勢) oli keisarillisen Japanin laivaston Ise-luokan taistelulaiva toisessa maailmansodassa. Alus nimettiin Japanin Isen provinssin mukaan.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Ise-luokka*
Alus tilattiin Kawasakin telakalta Kōbesta marraskuussa 1912 osana vuoden hätäohjelmaa ja sen köli laskettiin 10. toukokuuta 1915. Alus laskettiin vesille 2. marraskuuta 1916 ja se valmistui 15. joulukuuta 1917. Alus oli paranneltu versio edeltäneestä Fusō-luokasta muistuttaen ulkoisesti edeltäjiään.

Modernisointi
-------------

Vuodesta 1921 alkaen aluksen 80 mm/40 type 3 -ilmatorjuntatykit oli asennettu yksittäin kaksi sillan sivuille ja kaksi taaemman tulenjohtotornin sivuille. Vuosina 1930–1931 aluksen ulkonäkö muuttui lukuisten kansiterassien valmistuttua kolmijalkaiseen etumastoon, jolloin aluksen kansirakennelma alkoi muistuttamaan pagodia.

Alus modernisoitiin Kuren laivastontelakalla 1. elokuuta 1935 – 23. maaliskuuta 1937. Sen runkoa pidennettiin perästä reilu kahdeksan metriä, konehuoneet sijoitettiin uudelleen ja uudet turbiinimoottorit asennettiin, jolloin koneteho lähes kaksinkertaistui 80 000 hevosvoimaan ja nopeus kasvoi 25,3 solmuun. Kattiloiden määrän vähetessä etummainen savuhormi poistettiin, ja sen vapauttamaan tilaan rakennettiin suurempi komentosilta.

Palvelus
--------

*Ise* osallistui toisessa maailmansodassa Midwayn- ja Leytenlahden taisteluihin. Alus upposi matalaan veteen ankkuripaikallaan Eta Jimassa Yhdysvaltain laivaston ilmavoimien lentokoneiden ilmahyökkäyksissä yhdentoista pommin osuttua 28. heinäkuuta 1945. Alus romutettiin sodan jälkeen.

Lähteet
-------

* Whitley, M. J.: *Battleships of World War Two – An International Encyclopedia*. Lontoo: Arms and Armour, 1998. ISBN 1-85409-386-X. (englanniksi)
* Lengerer, Hans: Ise and Hyûga: The IJN’s Hybrid Battleship-Carriers.  *Warship*, 2009, XXXI. vsk, s. 39–54. Lontoo:  Conway Maritime Press. ISBN 978-1-84486-089-0.   (englanniksi)
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway’s All the World’s Fighting Ships 1906–1921*. Lontoo: Conway Maritime Press, 1985. ISBN 0-85177-245-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Whitley 1998, s. 193.
2. 1 2  Whitley 1998, s. 194.
3. ↑  Whitley, M. J. s. 199

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ise (1916)** Wikimedia Commonsissa

Ise-luokan taistelulaivat

|  |
| --- |
| *Ise* - *Hyūga* |
| Edeltäjä: Fusō-luokka – Seuraaja: Nagato-luokka |
Otto Kilpi Kalevan kisoissa 2008
**Otto Eemeli Kilpi** (s. 29. maaliskuuta 1987 Vihti) on suomalainen pika-aitajuoksija ja pituushyppääjä. Hän edusti Nokian Urheilijoita vuoteen 2013 saakka ja sen jälkeen Jyväskylän Kenttäurheilijoita. Häntä valmensi urallaan Tapani Keränen ja Harri Kilpi.

Kilpi karsiutui 2006 Pekingin alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 110 metrin aitajuoksun välierissä. Hän sijoittui samassa lajissa seitsemänneksi Debrecenin alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2007. Hän karsiutui pituushypyn loppukilpailusta saman ikäluokan EM-kilpailuissa Kaunasissa 2009. Hän karsiutui Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 pituushypyn loppukilpailusta tuloksella 790 cm. Pariisin EM-hallikisoissa 2011 hän karsiutui loppukilpailusta tuloksella 727 cm.

60 metrin aitajuoksussa Kilven ennätys on 7,88 s, jonka hän juoksi Lahdessa 16. helmikuuta 2008. 110 metrin aidoissa hänen paras aikansa on Lappeenrannassa 3. elokuuta 2008 juostu 14,04 s. Hänen pituusennätyksensä on 796 cm, jonka hän hyppäsi Jämsässä 3. heinäkuuta 2010. Hallissa hän on hypännyt 774 cm Tampereella 4. helmikuuta 2012.

Kilpi lopetti kilpailu-uransa vuonna 2019. Hänet valittiin vuonna 2020 Jyväskylän Kenttäurheilijoiden valmennuspäälliköksi.

Aikuisten SM-mitalit
--------------------


|  |  |
| --- | --- |
| 
* Ulkoradoilla
	+ Pronssia 2008 (110 m aidat 14,24)
	+ Pronssia 2009 (110 m aidat 14,28)
	+ Pronssia 2009 (pituus 768)
	+ Pronssia 2013 (pituus 776)

 | 
* Sisäradoilla
	+ Kultaa 2011 (pituus 773)
	+ Hopeaa 2008 (60 m aidat 7,93)
	+ Hopeaa 2010 (pituus 762)
	+ Hopeaa 2018 (60 m aidat 8,28)
	+ Pronssia 2008 (pituus 742)
	+ Pronssia 2009 (60 m aidat 8,02)
	+ Pronssia 2012 (pituus 761)

 |

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------


|  |  |
| --- | --- |
| 
* Ulkoradoilla
	+ 100 m 11,16 (2007)
	+ 200 m 22,68 (2008)
	+ 110 m aidat 14,04 (2008)
	+ Korkeus 206 (2007)
	+ Pituus 796 (2010)

 | 
* Sisäradoilla
	+ 60 m 7,06 (2005)
	+ 200 m 22,93 (2007)
	+ 60 m aidat 7,88 (2008)
	+ Korkeus 211 (2005)
	+ Pituus 774 (2012)

 |

Lähteet
-------

1. ↑  Otto Kilpi, Ida Aidanpää ja Elmo Lakka siirtyvät JKU:hun *Jyväskylän Kenttäurheilijat*.  8.11.2013. Viitattu 1.1.2021.
2. 1 2 3  Otto Kilpi Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
3. ↑  JKU:n uudeksi valmennuspäälliköksi on valittu Otto Kilpi *Jyväskylän Kenttäurheilijat*.  30.11.2020. Viitattu 1.1.2021.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**NetIQ eDirectory** (aiemmin **Novell eDirectory**) on X.500-yhteensopiva hakemistopalvelu, joka sisältää tietoa käyttäjistä, tietokoneista ja verkon palveluista. eDirectory-hakemistopalvelu mahdollistaa resurssien keskitetyn jakamisen käyttäjille ja sovelluksille sekä tarjoaa tavan nimetä, kuvata, paikallistaa, hallita ja suojata käytössä olevia verkon resursseja. eDirectory ei ole rajattu Windows-käyttöjärjestelmään, kuten siitä löyhästi mallia ottanut Microsoft Active Directory (joka ei oikeastaan ole aito hakemistopalvelu, vaan uusien Windows-palvelinkäyttöjärjestelmien ominaisuus). eDirectory on tuttu ainakin 1990-luvun palvelinkäyttöjärjestelmistä, ensimmäisistä IT-infran hallintajärjestelmistä, erilaisista kirjautumisjärjestelmistä sekä käyttäjänhallintapalveluista. Nykyään eDirectorylle on saatavana palveluita ja hallintavälineitä sekä Windows- että Linux-ympäristön hallintaan ja kirjautumisten suojaamiseen sekä automatisointiin. 

eDirectory on LDAP- ja SunTone-sertifioitu palvelimesta riippumaton, tapahtumapohjainen (Event-based), hierarkkinen ja replikoituva hakemisto, ja kaikilla hakemisto-objekteilla voi olla oikeuksia. Se on ollut mallina muille toimittajille myös käyttäjänhallinta (IDM) -palvelussa jo 1990-luvun lopulta.*lähde?* Se on laajasti käytössä mm. oppilaitoksissa sekä erityisen hyvää tietoturvaa vaativassa julkishallinnossa ja yrityksissä.

Historia
--------

Novell alkoi kehittää x.500:aan nojaavaa palvelinriippumatonta hakemistoa 1980-luvun lopulla. Hakemisto tuli kaupallisena tuotteena markkinoille vuonna 1993 nimellä NDS (NetWare, myöhemmin Novell Directory Service). Palvelimen rajoista se poistui vuodesta 1995 alkaen eri tuotteistuksilla ja eri käyttöjärjestelmiin käyvä versio sai nimen eDirectory.
**Lola Terése Harjunheimo** (o.s. **Smidtslund**, 11. syyskuuta 1928 Helsinki – 17. elokuuta 1985 Leppävirta) oli suomalainen yleisurheilija, joka saavutti SM-mitaleja pituushypyssä, 100 metrin juoksussa ja viestijuoksuissa. Hän edusti Turun Rientoa vuoteen 1952 ja sen jälkeen Helsingin Naisurheilijoita.

Harjunheimo saavutti pituushypyssä SM-kilpailuissa hopeaa vuonna 1949 ja pronssia vuonna 1950 sekä sijoittui viidenneksi vuonna 1952. Hän saavutti 100 metrin juoksussa SM-pronssia vuonna 1955 sekä sijoittui neljänneksi vuonna 1954 ja kuudenneksi vuonna 1948. Hän sijoittui SM-kilpailuissa 80 metrin aitajuoksussa neljänneksi vuonna 1953 ja kuudenneksi vuonna 1956 sekä 200 metrin juoksussa viidenneksi vuonna 1954. Hän voitti Suomen-mestaruuden 4 × 100 metrin viestijuoksussa Helsingin Naisurheilijoiden joukkueessa vuonna 1956 sekä saavutti SM-hopeaa vuosina 1954 ja 1955. Hän saavutti SM-hopeaa myös 3 × 800 metrin viestijuoksussa vuonna 1955.

Harjunheimon ennätys 100 metrin juoksussa on 12,9 s, 200 metrin juoksussa 27,4 s ja 80 metrin aitajuoksussa 12,1 s, kaikki vuodelta 1954. Hänen pituushyppyennätyksensä on 519 cm vuodelta 1952.

Lähteet
-------

1. ↑  Kuolinilmoitus, *Helsingin Sanomat* 25.8.1985, s. 5
2. 1 2 3 4 5 6  Lola Harjunheimo Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
3. ↑  Hannus, Matti; Laitinen, Esa & Martiskainen, Seppo: *Kalevan kisat – Kalevan malja*, s. 277–278. Suomen Urheiluliitto, 2002. ISBN 951-96491-5-8.
4. ↑  Hannus, Matti; Laitinen, Esa & Martiskainen, Seppo: *Kalevan kisat – Kalevan malja*, s. 255. Suomen Urheiluliitto, 2002. ISBN 951-96491-5-8.
5. ↑  Hannus, Matti; Laitinen, Esa & Martiskainen, Seppo: *Kalevan kisat – Kalevan malja*, s. 258, 270. Suomen Urheiluliitto, 2002. ISBN 951-96491-5-8.
6. ↑  Laitinen, Esa: *Suomen yleisurheilun tilasto-osa*, s. 403, 406, 409. , 1987.
**Netari** on vuonna 2004 perustettu valtakunnallinen nuorisotalo netissä. Netarissa voi viettää aikaa, tavata kavereita ja jutella nuorisotyöntekijöiden sekä muiden luotettavien aikuisten kanssa. Netari toimii Twitchissä, Discordissa, Momiossa, Minecraft-serverillään sekä järjestää kahdenvälistä tukichatia verkkosivullaan. Netarilta löytyy myös toimintaa TikTokissa ja Instagramissa. Palveluissa järjestetään säännöllisiä päivystyksiä ja teemachatteja, joissa lapset ja nuoret voivat keskustella nuorisotyöntekijöiden sekä koulutettujen turvallisten vapaaehtoisten kanssa. Netaritoiminta on aloitettu vuonna 2004 Helsingin kaupungin nuorisoasiainkeskuksen koordinoimana hankkeena. Vuodesta 2012 koordinoivana tahona on ollut Pelastakaa Lapset ry.

Toiminnan tavoitteena on mahdollistaa nuorisotalotoimintaan osallistuminen netissä, tarjota mielekästä vapaa-ajan tekemistä verkossa, vahvistaa ja tukea nuorten kasvua tarjoamalla vertaisten seuraa, tarjota yhteisöllisiä kokemuksia verkkoympäristössä, lisätä nuorten mahdollisuuksia tavata uusia kavereita verkossa, luoda turvallisen keskustelun ilmapiiriä nettiin, ennaltaehkäistä ongelmia tarjoamalla keskustelutukea sekä mahdollistaa omista huolista kertominen luotettavalle aikuiselle. Netarin työntekijät eivät anna pidempiaikaista apua, esimerkiksi terapian muodossa, mutta toimivat usein lapsen ja nuoren ensimmäisenä askeleena kohti oikeita palveluita. Palveluiden aukioloajat kattavat hyvin miltei koko 

Netarissa työskentelevät koulutetut nuorisotyön ammattilaiset. Netarissa on mukana nuorisotyöntekijöitä useasta kaupungista ja kunnasta: Harjavalta, Hyvinkää, Kemiönsaari, Kerava, Kokemäki, Kouvola, Kuopio, Lahti, Lappeenranta, Lemi, Lohja, Nokia, Nousiainen, Oulu, Pori, Somero, Vehmaa ja Ruokolahti. Lisäksi mukana on myös Pelastakaa Lapset ry:n työntekijöitä ja koulutettuja vapaaehtoisia. Netarissa työskentelevät Netari-ohjaajat sekä apuohjaajat on tunnistettavissa muista palvelun käyttäjistä Netari-tunnuksen avulla. Netarin ohjaajan / apuohjaajan tunnistaa käyttäjien netari-merkistä.

Aiheesta muualla
----------------

* Netarin kotisivut
* Cavèn-Pöysä, Outi. 2010. Netarin moniammatillinen verkkonuorisotyö. Toiminnan tarkastelu nuorten näkökulmasta. Arviointiraportti, projektivuosi 2009.
* Kaivosoja, Anna. 2010. Nuorten tavoittaminen ja kohtaaminen verkkoyhteisöissä. Netari-ohjaajien käsitykset verkkonuorisotyön haasteista ja mahdollisuuksista. Oulun yliopisto.
* Merikivi, Jani. 2008.Netari.fi – nuorisotyön arvo. Nuorisotutkimusseuran julkaisuja.
* Nasr, Nadia & Puumalainen, Tiina. 2011. Nuoret Internetissä – Kohderyhmäanalyysi Netari.fi-hankkeelle. Diakonia-ammattikorkeakoulu.
* Posti-Ahokas, Netta. 2013. Pelastakaa Lapset ry:n verkkonuorisotoiminnan arviointi nuorten näkökulmasta. Humanistinen ammattikorkeakoulu.
**Isfiya** on kylä Israelin Haifan hallintoalueella Karmelvuorella. Paikallisten asukkaiden enemmistö on druuseja, mutta kylässä asuu myös kristittyjen ja muslimien vähemmistöt. Kylän asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 12 354.

Maantiede
---------

Kylän vanhaa keskustaa.
Isfiyan kylä sijaitsee Karmelvuorella noin 9 kilometriä Haifan kaupungista kaakkoon. Kylän vieressä sijaitsee toinen druusien asuttama kylä Daliyat al-Karmel.

Historia
--------

Nykyisen Isfiyan alue on joskus yhdistetty historialliseen paikannimeen *Husifah*, joka mainitaan vanhoissa kinah-teksteissä 300-luvulla tuhoutuneena juutalaisena paikkakuntana. Kyseessä saattaa olla viittaus Bysantin hallitsijoiden toteuttamaan alueen takaisinvaltaukseen Persialta. Alueelta on löydetty myös 400- tai 500-luvulta peräisin olevan synagogan rauniot.

Nykyisen Isfiyan kylät perustivat paikalle asettunet druusit 1600- tai 1700-luvulla. Ensimmäiset druusit saapuivat paikalle Libanonin alueelta ja myöhemmin kylään muutti lisää siirtolaisia Egyptistä.

1900-luvun puolella Isfiya on kasvanut etenkin läheisen Haifan kaupungin kehityksen vauhdittamana.

Talous
------

Maatalous muodostaa paikallisille asukkaille merkittävän talouden osa-alueen. Alueella kasvatetaan esimerkiksi vihanneksia, hedelmiä, karjaa ja lampaita. Nykyisin myös matkailun merkitys on lisääntynyt.

Väestö
------

Isfiyan asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 12 354. Vuonna 2002 vastaava lukema oli 9 530, vuonna 1969 4 000 ja vuonna 1947 1 100. Vuonna 2002 kylän asukkaista 75,5 % oli druuseja, 16 % kristittyjä ja 7,5 % muslimeja.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Fred Skolnik ja Michael Berenbaum: *Encyclopaedia Judaica Volume 20 To-Wei*, s. 432-433. Thomson Gale, 2007. ISBN 978-0-02-865928-2. (englanniksi)
2. ↑  Isifiya and Daliat El Carmel *Haaretz*. Viitattu 7.10.2019. (englanniksi)
3. ↑  List of localities, in Alphabetical order (pdf) (Isifiya) Central Bureau of Statistics. Viitattu 7.10.2019. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Isfiya** Wikimedia Commonsissa
Karen Shahnazarov vuonna 2019.
**Karen Georgievitš Šahnazarov** (ven. Каре́н Гео́ргиевич Шахназа́ров, s. 8. heinäkuuta 1952 Krasnodar, Neuvostoliitto) on venäläis-armenialainen elokuvaohjaaja, -tuottaja ja -käsikirjoittaja sekä Mosfilmin johtaja. Hänen ohjaama sotaelokuva *Belyi tigr* ("Valkoinen tiikeri") oli Venäjän ehdokas Parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-palkinnon saajaksi muttei päässyt loppukilpailuun asti.

Aiheesta muualla
----------------

* Karen Šahnazarov Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Latvia
* Tšekki
* Korea
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Karen Shakhnazarov
**Lolita Jolie**, oikealta nimeltään **Claudia Cislek** (s. 1990 München) on saksalainen laulaja. Hän laulaa yksinomaan vain ranskan kielellä.

Elämä
-----

Lolita Jolien kiinnostus ranskan kieltä kohtaan tuli hänen isoisältään, joka on ranskalainen. Hänen perheensä ei ollut kaksikielinen, mutta hän oppi puhumaan ranskaa peruskoulussa ja lukiossa.

Hänen ensimmäinen singlensä "Joli Garçon", toi mukanaan suuren menestyksen vuoden 2010 puolivälissä. Ensimmäinen single julkaistiin **Lolita**-nimen alaisena YouTubessa sekä *Future Trance Vol. 53* -levyllä. Kappale julkaistiin myös kansainvälisesti digitaalisesti ladattavana 5. syyskuuta 2010. Vaikka kappaleen musiikkivideolla artistin sanat sisältävät joitakin kielivirheitä, käytetään sitä paljon Ranskassa. Kappaleesta tuli helmikuussa 2011 niin suosittu, että se pääsi Ranskan singlelistalla kahdenkymmenen parhaan joukkoon. Myöhemmin Lolita vaihtoi artistinimensä nimeen **Lolita Jolie**, koska alkuperäisen nimen epäiltiin aiheuttavan sekaannuksia itävaltalaislaulaja Lolitan kanssa. Kappaleen suuren suosion myötä se uudelleenjulkaistiin CD-versiona saksankielisissä valtioissa helmi–maaliskuussa 2012.

30. tammikuuta 2012 Lolita julkaisi seuraavan singlen "La première fois", joka oli kaikkien aikojen ensimmäinen saksalaisen artistin musiikkivideo, mikä kuvattiin kokonaan 3D:nä. Lolita julkaisi 20. heinäkuuta 2012 singlen "Non Non Non". Kyseinen kappale julkaistiin Planet Punk Musicin ja EMI:n sopimuksen alaisena.

Diskografia
-----------

**Singlet**

1. *Joli Garçon* (2010)
2. *La première fois* (2012)
3. *Non Non Non* (2012)
4. *Moi Lolita, I wanna dance with you* (2013)
5. *Bonjour Madame* (2015)

**Vierailevana artistina**

1. *Bacefook - Mon Chéri* (2014)

Lähteet
-------

1. ↑  Ca vous dit, un tube de l'été? *20minutes.fr*.
2. ↑  Oh là là! Lolita Jolie macht die Franzosen verrückt *bild.de*.
3. ↑  Pressemitteilung bei openPR.de *openpr.de*.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: de:Lolita Jolie 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz

 |

 |
Siirtymämetallien akvakompleksit ovat usein heksa-akvakomplekseja, joissa metalliin on koordinoitunut kuusi vesimolekyyliä ligandeiksi
**Akvakompleksi** tai **akvokompleksi** on kompleksi-ioni, jossa keskusionina on tyypillisesti siirtymämetalli-ioni tai joskus alumiini, alkalimetalli tai maa-alkalimetalli ja ligandina vesi. Näiden kompleksi-ionien yleinen kaava on muotoa [M(H2O)n]z+. Tyypillisesti koordinaatioluku akvakomplekseissa on 6 eli yhteen keskusioniin on sitoutunut kuusi akvaligandia (heksa-akvakomplekseja). Lantanoideilla ja aktinoideilla koordinaatioluku voi olla suurimmillaan 8 tai 9. Metallin hapetusluku akvakomplekseissa on tyypillisimmin +II tai +III.

Metallien heksa-akvakompleksien rakenne on oktaedrinen, joskin se on eräissä tapauksissa vääristynyt Jahn-Teller vaikutuksen vuoksi. Kompleksien akvaligandit voivat reagoida ligandinvaihtoreaktioilla muiden ligandien kanssa ja tämä tapahtuu yleensä vaiheittain, yksi kerrallaan. Akvakompleksit ovat usein heikosti happamia ja elektroniparin luovuttaminen tekee akvaligandeista happamampia veteen verrattuna. Näin muodostuu hydroksokomplekseja. Mitä suurempi keskusionin varaustiheys on sitä voimakkaammin hapan akvakompleksi on. Siirtymämetallien akvakompleksit ovat usein värillisiä ja muiden metallien akvakompleksit ovat värittömiä.

| Kompleksi | Väri |
| --- | --- |
| [Cr(H2O)6]2+ | sininen |
| [Cr(H2O)6]3+ | violetti |
| [Fe(H2O)6]2+ | sinivihreä |
| [Co(H2O)6]2+ | vaaleanpunainen |
| [Ni(H2O)6]2+ | vihreä |
| [Cu(H2O)6]2+ | sininen |
|

Lähteet
-------

1. 1 2  Thomas Scott, Mary Eagleson: *Concise encyclopedia chemistry*, s. 86. Walter de Gruyter, 1994. ISBN 978-3110114515. (englanniksi)
2. 1 2  George B. Kauffman: Coordination compound *Encyclopædia Britannica Online*. Encyclopædia Britannica Inc. Viitattu 9.8.2016. (englanniksi)
3. 1 2  Mark I. Odgen & Paul D. Beer: *Water & O-Donor Ligands, Encyclopedia of Inorganic Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 1994. Viitattu 9.8.2016
4. ↑  Peter Atkins, Tina Overton, Jonathan Rourke, Mark Weller, Fraser Armstrong: *Shriver and Atkins' Inorganic Chemistry*, s. 122. Oxford University Press, 2010. ISBN 978-0199236176. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 27.5.2015). (englanniksi)
5. 1 2  The colour of complex metal ions *ChemGuide*. Viitattu 9.8.2016. (englanniksi)
**Neljän marttyyrin kirkko** (kreik. Ναός Τεσσάρων Μαρτύρων, *Naós Tessáron Martýron*) on ortodoksinen kirkko Réthymnon kaupungissa Kreetan saarella Kreikassa. Se on omistettu Kreetan uusmarttyyreille, jotka olivat Angelis, Manuel, Georgios ja Nikolas.

Kirkon seinä- ja kattomaalauksia.
Kreetan uusmarttyyrit teloitettiin Réthymnossa Suuren portin eli Guoran portin lähellä 28. lokakuuta 1824. Nykyisin heitä pidetään kaupungin suojeluspyhinä. Kirkko on rakennettu surmapaikalle, ja sijaitsee nykyisen Neljän marttyyrin aukion (*Plateía Tessáron Martýron*) laidalla heti Réthymnon vanhankaupungin eteläpuolella. Sen paikalla on ollut aiemmin varhaisempia neljälle marttyyrille omistettuja kirkkoja. Niistä ensimmäisen rakentaminen alkoi vuonna 1905, ja se purettiin vielä keskeneräisenä vuonna 1947. Tämän jälkeen paikalle rakennettiin pienempi kirkko, joka purettiin vuonna 1972. Tämän jälkeen paikalle rakennettiin nykyinen kirkko, joka vihittiin käyttöön 28. joulukuuta 1975.

Kirkkorakennus on kolmilaivainen ja varustettu kupolilla. Sen julkisivussa on kaksi tornia. Kirkko on koristeltu sisältä bysanttilaistyylisillä seinä- ja kattomaalauksilla. Alttarin yhteydessä säilytetään marttyyrien pyhäinjäännöksiä. Kirkon alakerroksessa on pyhittäjä Sabbakselle (*Ósios Sávvas*) omistettu kappeli.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Ναός Τεσσάρων Μαρτύρων Δήμος Ρεθύμνης. Viitattu 1.9.2020.
2. 1 2  Pyhät uusmarttyyrit Angelis, Manuel, Georgios ja Nikolas Kreetalainen *Suomen ortodoksinen kirkko*. Viitattu 1.9.2020.
3. 1 2 3  Ναός Τεσσάρων Μαρτύρων στο Ρέθυμνο *Cretan Beaches*. Viitattu 1.9.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Neljän marttyyrin kirkko** Wikimedia Commonsissa
**Daniela Anschütz-Thoms** (s. 20. marraskuuta 1974 Erfurt, Saksan demokraattinen tasavalta) on saksalainen pikaluistelija, joukkuetakaa-ajon kaksinkertainen olympiavoittaja.

Anschütz-Thoms kuului joukkuetakaa-ajon kultaa voittaneeseen Saksan joukkueeseen sekä Torinon 2006 että Vancouverin 2010 olympialaisissa. Torinossa hän sijoittui lisäksi viidenneksi 5 000 metrillä ja kuudenneksi 3 000 metrillä. Vancouverissa hän oli kummallakin matkalla neljäs.

Anschütz-Thoms sai yleisluistelun MM-kilpailuissa pronssia Göteborgissa 2003. Neljänneksi hän on sijoittunut Moskovassa 2005 ja Heerenveenissä 2010 sekä kuudenneksi Calgaryssa 2006 ja Berliinissä 2008. Matkakohtaisissa MM-kilpailuissa hän on saavuttanut joukkuetakaa-ajossa kultaa Inzellissä 2005 sekä pronssia Salt Lake Cityssä 2007 ja Naganossa 2008, jossa hän sai pronssia myös 3 000 metrillä. Hän on sijoittunut lisäksi useita kertoja neljänneksi ja viidenneksi 1 500, 3 000 ja 5 000 metrin MM-kilpailuissa.

Anschütz-Thoms on saavuttanut EM-kilpailuissa hopeaa Heerenveenissä järjestetyissä kisoissa 2005 ja 2009 sekä pronssia Hamarissa 2010. Maailmancupin kokonaispisteissä hän on sijoittunut 1 500 metrillä toiseksi kaudella 2008–2009. Pitkien matkojen, 3 000 ja 5 000 metrin, yhteisessä cupissa hän on ollut toinen kausilla 2006–2007 ja 2008–2009 sekä kolmas kaudella 2009–2010.

Ennätykset
----------

| *Matka* | *Aika* | *Paikka* | *Päivä* |
| --- | --- | --- | --- |
| **500 m** | 39,38 | Calgary | 3. marraskuuta 2007 |
| **1 000 m**  | 1.15,96 | Salt Lake City | 13. joulukuuta 2009 |
| **1 500 m** | 1.53,80 | Calgary | 17. marraskuuta 2007 |
| **3 000 m** | 3.58,07 | Calgary | 4. joulukuuta 2009 |
| **5 000 m** | 6.56,15 | Calgary | 19. maaliskuuta 2006 |

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Sportler-Visitenkarte *speedskatingnews.info*. Viitattu 23.3.2010. (saksaksi)
Gun Lanciai vuonna 1970.
**Gun Lanciai**, nimi alun perin *Gunvor Westerberg* (10. marraskuuta 1920 Porvoo – 15. maaliskuuta 2013 Helsingør, Tanska) oli suomalaissyntyinen Ruotsissa pääosan elämäänsä asunut kuvanveistäjä. Hän oli Suomen kansalainen vuoteen 1965 saakka ja sen jälkeen Ruotsin kansalainen.

Gun Lanciai teki ensimmäisen veistoksensa, savesta tehdyn faunin vuonna 1934. Hän pääsi ylioppilaaksi 1939 ja hänet hyväksyttiin opiskelemaan kuvanveistoa ja keramiikkaa Ateneumiin samana vuonna mutta talvisodan puhkeaminen keskeytti opinnot. Talvisodan aikana hän työskenteli sotasairaalassa. Vuonna 1942 hän meni naimisiin suomalais-italialaisen Aurelio Lanciain kanssa, joka oli tenniksen nuorten Suomen mestari. Gun Lanciai muutti miehensä ja neljän lapsensa kanssa vuonna 1952 Argentiinaan ja he asettuivat asumaan San Isidroon. Gun Lanciai opiskeli Buenos Airesissa kuvanveistoa opettajanaan argentiinalainen kuvanveistäjä Esdras Gianella (1916–2010). Samaan aikaan San Isidrossa asui myös toinen ruotsalainen kuvanveistäjä Carina Ari, joka oli entinen pariisilainen prima ballerina.

Gun Lanciain perhe palasi vuonna 1955 Ruotsiin sen jälkeen kun Argentiinan presidentti Juan Perón oli syrjäytetty sotilasvallankaappauksessa. He asuivat Göteborgissa jossa Gun Lanciai jatkoi kuvanveistäjän uraansa tehden terrakottalapsihahmoja, kipsimuotokuvia, pronssiveistoksia, vesivärimaalauksia, piirroksia ym. Hän piti vuodesta 1968 alkaen näyttelyitä Ruotsissa, Suomessa, Kanadassa ja Tanskassa. Vuonna 1976 hänellä oli oma näyttelynsä Ottawassa Kanadassa jossa oli esillä veistoksia, grafiikkaa ja vesiväritöitä. Vuonna 1977 Gun Lanciai muutti miehensä kanssa Tukholmaan. Vuodesta 2004 alkaen hän asui Tanskassa poikansa Michaelin luona. Gun Lanciai piti viimeisen näyttelynsä vain viikkoa ennen kuolemaansa.

Gun Lanciai tutustui skientologiaan 1960-luvun lopulla ja hänestä tuli sittemmin Ruotsin skientologiakirkon johtava pastori.

Lähteet
-------

1. 1 2  Livet börjar vid 80 för pastor, Freedom - Scientologi-kyrkans officiella organ sedan 1968
2. 1 2 3  Gun Lanciai - Info

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Gun Lanciai
**Cira Virta** (s. 6. elokuuta 2003) on suomalainen salibandyn pelaaja, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on edustanut Naisten Salibandyliigassa eli nykyisessä F-liigassa helsinkiläistä EräViikinkejä kausina 2019–2021 ja Turun Palloseuraa kaudella 2021–2022. Hän on pelannut liigassa kauden 2021–2022 loppuun mennessä 64 runkosarjaottelua, joissa hän on tehnyt seitsemän maalia ja antanut kahdeksan maaliin johtanutta syöttöä, sekä 18 pudotuspeliä, joissa hän on tehnyt yhden maalin ja saanut kolme syöttöpistettä. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuonna 2022.

Virta on pelannut Suomen naisten maajoukkueessa kaksi ottelua, joissa hän on saanut yhden syöttöpisteen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Cira Virta *Nhlfinns.net*.  23.4.2022. Viitattu 28.4.2022.
2. 1 2  Pelaajatilastot  14.12.2021. Salibandyliitto. Viitattu 3.4.2022.
3. ↑  Liiganaiset TPS Salibandy. Viitattu 3.4.2022.
4. ↑  TPS Salibandyn naisten liigajoukkueen toiminnan laatua on nostettu vastaamaan liigatasoa – urheilullisesti ei riitä kaupungin herruus *Pääkallo.fi*.  29.8.2021. Viitattu 3.4.2022.
Power Jets W.1 -suihkumoottori Lontoon tiedemuseossa.
**Power Jets** oli brittiläinen lentokonemoottorien kehittäjä, jonka Frank Whittle perusti vuonna 1935 tarkoituksena kehittää Whittlen patentoimaa turbojettimoottoria.

Yritys sai valmiiksi ensimmäisen suihkumoottorinsa nimeltä Whittle Unit (WU), jota käytettiin onnistuneesti 12. huhtikuuta 1937. Samana vuonna Hans von Ohain esitteli myös suihkumoottoria.
Ensimmäinen lento yhtiön moottorilla (W.1X) oli Gloster-Whittle E. 28/39 -koneella 7. huhtikuuta 1941. Yhdysvaltalainen XP-59A -projekti aloitettiin tämän jälkeen ja sekä W.1X moottori ja W.2B tuotantomoottorin suunnitelmat toimitettiin General Electricille lokakuussa 1941.

Brittiläisen ilmailuministeriön päätöksellä Gloster Meteoriin tulevan moottorin valmistaja oli Rover, joka jäi aikataulusta jälkeen. Rover yritti yksinkertaistaa ratkaisua ja lisätä ilmavirtaa, mutta ratkaisu vaati merkittäviä eroavaisuuksia Whittlen suunnitelmaan. Moottorin tuotanto siirrettiin Rolls-Roycelle, jonka kanssa Whittlen ryhmä kehitti W.2b -moottorin (Rolls-Royce Welland).

Tammikuussa 1944 yritys kansallistettiin yhdistettiin vuonna 1946 Royal Aircraft Establishmentin kaasuturbiiniosaston kanssa National Gas Turbine Establishmentiksi.

Lähteet
-------

1. 1 2  Frank Whittle (1907 - 1996) BBC. Viitattu 16.4.2019.
2. ↑  The Development of Jet Engines During The War *cs.stanford.edu*. Viitattu 15.4.2019.
3. ↑  Power Jets Ltd. *456fis.org*.  Arkistoitu 3.4.2016. Viitattu 26.4.2019. (englanniksi)
4. ↑  Hans Joachim Pabst von Ohain  9.3.2019. Encyclopaedia Britannica. Viitattu 16.4.2019.
5. 1 2 3  Gloster Meteor *aviation-history.com*. Viitattu 26.4.2019. (englanniksi)
6. 1 2  Whittle W.1X Engine Smithsonian National Air and Space Museum.  Arkistoitu 14.4.2019. Viitattu 26.4.2019. (englanniksi)
7. 1 2 3  FRANK WHITTLE 1907-1996 National Academy of Engineering. Viitattu 26.4.2019. (englanniksi)
8. ↑  Whittle, Sir Frank The National Aviation Hall of Fame.  Arkistoitu 26.4.2019. Viitattu 26.4.2019. (englanniksi)
Ahémé-järvi

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Benin |

Hallinto| Tyyppi | 
JärviView and modify data on Wikidata  |
| Luokitus | 
Ramsar-alueView and modify data on Wikidata  |

Karttamuokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Ahéméjärvi** on Beninin toiseksi suurin järvi, jonka pinta-ala on 78 km² kuivalla kaudella. Pinta-ala laajenee sataan neliökilometriin sateisella kaudella. Järvi on 24 kilometriä pitkä ja leveys keskimäärin 3,6 km.

Couffojoki laskee järven soistuneeseen pohjoispäähän, kun taas 10 kilometriä pitkä Aho-kanava yhdistää järven eteläpään Atlantin rannikolla sijaitsevaan Grand-Popon laguuniin. Tämä kanava virtaa etelään kostean kauden aikana, mutta kääntää suuntaa kuivalla kaudella, mikä aiheuttaa suolapitoisuuden kasvun järven eteläosassa.

Pedah ja Ayizo ovat Ahémé-järven rannalla asuvat kaksi suurinta etnistä ryhmää. Kalastus ja maatalous ovat alueen tärkeimmät elinkeinot. Järvessä on 71 kirjattua kalalajia.

Alemman Couffon, Ahéméjärven, Aho-kanavan ja rannikon laguunin soiden muodostama 47 500 hehtaarin laajuinen seutu on nimetty Ramsar-alueeksi, ja se on tärkeä lintualue.

Kuvia
-----

* Togo-Nigeria-valtatie RNIE 1 kulkee järven eteläpäästä.Togo-Nigeria-valtatie RNIE 1 kulkee järven eteläpäästä.
* Näkymä Ahéméjärvelle valtatieltä koilliseen.Näkymä Ahéméjärvelle valtatieltä koilliseen.
* Dekanmeyn kylän rantaa, jossa afrikkalaisia ruuhia.Dekanmeyn kylän rantaa, jossa afrikkalaisia ruuhia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Dangbégnon, Constant: Governing Local Commons: What Can be Learned from the Failures of Lake Aheme's Institutions in Benin? *Eighth Biennial Conference of the International Association for the Study of Common Property*. Viitattu 20.3.2019. (englanniksi)
2. 1 2  Hughes, R. H. ja Hughes, J. S.: *A directory of African wetlands*. IUCN, 1992. ISBN 2-88032-949-3. Teoksen verkkoversio (viitattu 20.3.2019). (englanniksi)
3. 1 2  
Basse Vallée du Couffo, Lagune Côtiere, Chenal Aho, Lac Ahémé *Ramsar Sites Information Service*. Viitattu 20.3.2019.
4. ↑  Présentation *Bienvenue au Lac Ahémé, une Destination Unique*. Lacahémé.com.  Arkistoitu 18.8.2016. Viitattu 20.3.2019. (ranskaksi)
5. ↑  Benin *Bird Life International*. Viitattu 20.3.2019. (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Lake Ahémé
**Daniela Romo** (oik. **Teresa Presmanes Corona**, s. 27. elokuuta 1959 México, Meksiko) on meksikolainen laulaja, televisiojuontaja ja näyttelijä. Daniela Romon albumeja on myyty noin 17 miljoonaa kappaletta ja hänet on palkittu sekä muusikkona että näyttelijänä.

Ura
---

Daniela Romo debytoi meksikolaisen kokoonpanon Los Hermanos Zavala taustalaulajana. Hän suuntautui teatteritaiteisiin ja aloitti opinnot Academia Andrésissa, minkä jälkeen hän opiskeli laulua Los Angelesissa Seth Riggsin johdolla. Näyttelijänuransa Romo aloitti puheteatterissa muun muassa teoksissa *El soldadito de plomo*, *Pastoral navideño* ja *Ifigenia en Áulide*. Televisiossa Romo näytteli ensi kerran 1978, jolloin hänellä oli rooli telenovelassa *Ardiente secreto*.

Daniela Romon debyyttialbumi *Daniela Romo* julkaistiin 1983, sen tuotti Danilo Vaona ja levy-yhtiö oli espanjalainen Hispavox. Daniela Romo kutsuttiin Chileen esiintymään Viña del Marin musiikkifestivaaleihin (Festival Internacional de la Canción de Viña del Mar), jossa hän duetoi laulaja-lauluntekijä José Luis Peralesin kanssa. Vuonna 1984 Romo esitti San Remon musiikkifestivaaleilla kappaleen "Yo no te pido la luna", joka on espanjankielinen versio italialaisesta sävellyksestä "Non voglio mica la luna". Romon tulkinta oli menestys, kuten alkuperäisversiokin. Seuraavana vuonna Romo esitti Tokiossa järjestetyillä festivaaleilla meksikolaisen Denisse de Kalafen sävellyksen "Es nuestro amor".

Daniela Romon näyttelijän ura jatkui televisiosarjoissa. Hän näytteli pääosan telenovelassa *El camino secreto* (1986) ja lauloi myös sen tunnuskappaleen "De Mí Enamórate", josta kehkeytyi yksi hänen uransa menestyksistä. 1980-luvun jälkeen Romo piti tauon televisiotöistä, kunnes hän 1995 näytteli pääroolin sarjassa *Si Dios me quita la vida*. 2000-luvulla Romo on näyttelyt televisiosarjoissa isoja sivuosia ja pääosia, lisäksi hän on näytellyt teatterituotannoissa.

Diskografia
-----------

### Studioalbumit

* Daniela Romo (1983)
* Amor prohibido (1984)
* Dueña de mi corazón (1985)
* Mujer de todos, mujer de nadie (1986)
* Gitana (1987)
* Quiero amanecer con alguien (1989)
* Amada más que nunca (1991)
* De mil colores (1992)
* La cita (1994)
* Un nuevo amor (1996)
* Me vuelves loca (1999)
* Ave Fénix (2001)
* Es la nostalgia (2005)
* Sueños de Cabaret (2008)
* Para soñar (2012)
* La voz del corazón (2015)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Biografía de Daniela Romo [online] *Historia-biografia.com*. Viitattu 9.7.2021. (espanjaksi)
2. 1 2  Magaña, Luis: Daniela Romo saca su faceta literaria *El Universal*.  4.10.2015.  Arkistoitu 12.7.2019. Viitattu 9.7.2021. (espanjaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* The Latin Recording Academy: Daniela Romo

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Grammy Awards
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Koe-esiintyminen** on tilaisuus, jossa valintaraati etsii teokseen tai rooliin sopivaa esiintyjää. Koe-esiintymisestä käytetään Suomessa myös englanninkielisiä nimiä *audition* (koe-esiintyminen) tai *casting* (roolitustilaisuus).

Valintaraati voi etsiä esiintyjää tiettyyn rooliin tai ylipäätään tekeillä olevaan teokseen. Se voi ottaa koe-esiintyjät vastaan joko ryhmässä tai yksi kerrallaan ja halutessaan kuvata esiintymistilanteen. Raatiin kuuluu tavallisesti tulevan teoksen taiteellisia ja tuotannollisia henkilöitä, kuten ohjaaja ja mahdollisesti tuottaja. Paikalla voi olla myös muita asiantuntijoita ja sihteeri. 

Koe-esiintymisen rakenne riippuu paljolti siitä, mitä tulevassa roolissa tulee tehdä. Sen tarkoituksena on mitata, kuinka hyvin henkilö sopisi teokseen tai rooliin, jota hän koe-esiintymisessä esittää. Joissakin tapauksissa koe-esiintyjät ovat saaneet ennalta valmisteltuja tehtäviä, jotka he esittävät raadin edessä. On myös tavallista, että he saattavat esittää teokseen kuuluvan dialogin joko raadin avustajan tai toisen hakijan kanssa. Heitä voidaan pyytää myös tanssimaan, laulamaan tai esittämään muita erityistaitoja raadin toiveen mukaan. Kaiken tämän tarkoituksena on mitata koe-esiintyjän kykyä ottaa vastaan ohjausta, muuntautua ja esittää annettua roolia. 

Koe-esiintymisistä ilmoitetaan aiheeseen erikoistuneissa ryhmissä (Suomessa esimerkiksi Roolituspalvelu), Internetissä ja alan tiedotteissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Koe-esiintyminen *yso.fi*.
2. ↑  Roolituspalvelu esiintyjille ja roolittajille – Filmityöt *filmityot.fi*.  18.4.2020. Viitattu 22.4.2023.
Wellingtonin herttuan ratsastajapatsas ja Wellington Arch.
**Hyde Park Corner** on risteys ja aukio Lontoon City of Westminsterin kaupunkipiirissä. Sitä ympäröivät Hyde Park luoteessa, Mayfair koillisessa, Green Park idässä, Buckinghamin palatsin puutarha kaakossa, Belgravia lounaassa ja Knightsbridge lännessä. Risteyksessä kohtaa kuusi katua: Park Lane pohjoisesta, Piccadilly koillisesta, Constitution Hill kaakosta, Grosvenor Place etelästä, Grosvenor Crescent lounaasta ja Knightsbridge lännestä. Sen tuntumassa sijaitsee Hyde Park Cornerin metroasema.

Hyde Park Cornerin keskellä on suuri nurmen peittämä kiertoliittymä, jossa on useita muistomerkkejä. Niistä huomattavin on Decimus Burtonin suunnittelema riemukaari Wellington Arch, joka pystytettiin Wellingtonin herttuan kunniaksi. Aukiolla on myös Wellingtonin herttuan ratsastajapatsas, lordi Byronin patsas sekä australialaisten ja uusiseelantilaisten sotilaiden muistomerkit. Aukion pohjoispuolella sijaitsee Wellingtonin herttuan taidekokoelmia esittelevä Apsley House.

Ennen Wellington Archin rakentamista 1825–1827 paikalla sijaitsi tulliportti, johon Lontoon leviäminen lännessä oli väliaikaisesti pysähtynyt. Burton suunnitteli riemukaaren lisäksi koko risteyksen ympäristön uudelleen, jotta Buckinghamin palatsi sai arvolleen sopivan sisäänkäynnin. Katujärjestelyjä muutettiin uudelleen 1870-luvulla ja jälleen vuosina 1960–1962, jolloin kiertoliittymä sai nykyisen muotonsa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Hyde Park Corner *Google Maps*. Viitattu 3.5.2023. (englanniksi)
2. 1 2  Hyde Park Corner City of Westminster. Viitattu 3.5.2023. (englanniksi)
3. ↑  History of Wellington Arch English Heritage. Viitattu 3.5.2023. (englanniksi)