**HIFK Hockey** (**Idrottsföreningen Kamraterna, Helsingfors**) on helsinkiläisen urheiluseura HIFK:n jääkiekkojaosto, jonka edustusjoukkue pelaa jääkiekon SM-liigassa. HIFK on SM-liigan seuroista vanhin. Sen kotihalli on Nordenskiöldinkadun varrella sijaitseva Helsingin jäähalli. HIFK oli mukana ensimmäisessä SM-sarjassa vuonna 1928 ja on yksi neljästä SM-liigajoukkueesta, joka on ollut tauotta mukana Liigan ensimmäisestä kaudesta 1975–1976 asti. Muut kolme joukkuetta ovat Ilves, Tappara ja TPS. HIFK on seitsemällä Suomen mestaruudellaan SM-liigan menestyneimpiä joukkueita, ja se on maratontaulukon ensimmäisellä sijalla kokonaispisteissä ja -maaleissa.

Seuran jääkiekkojaoston toimintaa ylläpitää yritys Oy HIFK-Hockey Ab.

Historia
--------

HIFK:n historian ensimmäinen jääkiekko-ottelu pelattiin 21. helmikuuta 1928 Helsingin Palloseuraa vastaan.

> »**H.P.S. ja I.F.K. pelaavat Pallokentällä tänään klo ½7 illalla**  
>   
> 
> Tänään pelaavat H.P.S. ja I.F.K. H:gin sarjamestaruudesta jäähockeyssa. Molemmat seurat ovat pelanneet ja harjoitelleet jäähockeyta jo pidemmän ajan, joten ottelusta tulee sangen mielenkiintoinen ja vilkas. Joukkueet pelaavat seuraavissa kokoonpanoissa:  
> H.P.S. Lilja, Viinioksa, Koskinen, Stordell, Koponen, Wickström, N:o 7 Mantila, N:o 8 Korkeamäki  
> I.F.K. Westin, Nyström, Salmi, Sundqvist, Åström, Lönnberg, N:o 7 Vinter, N:o 8 Lagerblom  
> Erotuomarina toimii hra M. Aalto.»   
> (Helsingin Sanomat 21. helmikuuta 1928)
> 
> 

> »**Palloseura ja I.F.K. pelasivat jääkiekko ottelunsa tasan.**  
>   
> Eilen illalla pelattiin täällä jääkiekko-ottelu Palloseuran ja I.F.K:n kesken. Ottelu koski Helsingin sarjamestaruutta ja koska kumpikin joukkue teki vain yhden maalin jaettiin pisteet tasan.
> 
> 
> Oikeastaan ei meikäläistä jääkiekkoilua vielä seuraa mielenkiinnolla sillä siksi alkuperäisellä asteella se toistaiseksi on. Peli on laimeahkoa ja yksitoikkoista sekä keskittyy pääasiallisesti henkilökohtaiseen yritteliäisyyteen. Mutta ilmeisesti meikäläisistä vielä kehittyy korkeamman luokan jääkiekkoilijoita. Monella pelaajalla on jo aika varma olo ja silloin tällöin nähdään hyviäkin yhdistelmiä. Eiliset joukkueet ovat tällä haavaa parhaiten perehtyneet jääkiekkoiluun. Palloseura pelaa jonkinmoisella taktiikalla, mutta I.F.K:lla on pidemmälle kehittyneitä pelaajia. 
> 
> 
> Eilinen ottelu ei ollut hauska. Pelattiin aivan liiaksi voimalla ja tämän tähden esim. erotuomari tuon tuostakin poisti jonkin pelaajan kentältä määräajaksi. Ensi erän voitti I.F.K tekemällä maalin, toisen Palloseura kuittaamalla I.F.K:n etumatkan ja kolmas päättyi maalitta. Ottelun lopputulos oli siis 1–1 ja tähän tulokseen saanevat kumpikin joukkue olla tyytyväisiä.»   
> (Helsingin Sanomat 22. helmikuuta 1928)
> 
> 

HIFK:n takaisin mestaruussarjaan nostanut joukkue helmikuussa 1967.
Vuotta myöhemmin HIFK lopetti jääkiekkoilun siltä erää. HIFK:n varsinainen jääkiekkojaosto perustettiin 1945 ja ensimmäinen ottelu Suomensarjassa pelattiin tammikuussa 1947. Nousu mestaruussarjaan tapahtui ensimmäisen kerran vuonna 1949. Historian ensimmäisen jääkiekon SM-maalin seuralle teki Kurt Orre. Seuraavat vuosikymmenet HIFK pelasi vaihtelevasti Suomensarjan ja SM-sarjan välillä. Joukkue nousi takaisin mestaruussarjaan historialliseksi kutsutussa ottelussa, missä se kohtasi Töölön Vesan helmikuussa 1967. Kyseinen ottelu keräsi sen aikaisen katsojaennätyksen. (10 814). Ensimmäisen mitalinsa HIFK oli voittanut vuonna 1955, kun joukkue saavutti pronssia.

Carl Brewer (oik.), keskeinen hahmo HIFK:n omaleimaisen pelitavan ja imagon luomisessa. (1968).
HIFK:hon liitetty niin sanottu brändikiekko sai alkunsa kaudella 1968–1969, kun jääkiekkojaoston puheenjohtaja Göran Stubb palkkasi pelaajavalmentajaksi NHL-puolustaja Carl Brewerin. Tämä toi tuliaisina kanadalaisen pelityylin juuri oikea-aikaisesti, kun koko kentän taklauspeli sallittiin Suomessa. Kahden kultakauden jälkeen kontakteja suosivasta pelistä tuli HIFK:n päävalmentajien suoranainen pääsyvaatimus.

Seppo Liitsolan valmennuksessa HIFK voitti mestaruuden SM-sarjan kauden 1973–1974 päätteeksi. Liitsolan taktinen osaaminen oli Suomessa aikaansa edellä. Mestaruuden takuumiehet olivat maalivahti Stig Wetzell, puolustajat Juha Rantasila, Lalli Partinen ja Heikki Riihiranta sekä hyökkääjät Matti Hagman, Matti Murto, Juhani Tamminen, Esa Peltonen ja Harri Linnonmaa.

Kaudella 1979–1980 HIFK vei kultaa paljolti Matti Hagmanin johtaman ykköskentän ansiosta. Laitahyökkääjinä pelasivat Esa Peltonen ja Tommi Salmelainen ja puolustajina Frank Neal ja Heikki Riihiranta. Finaalissa Porin Ässät joutui nöyrtymään suoraan kolmessa ottelussa.

NHL-vaiheen jälkeen kotimaahan palannut Hagman oli arkkitehtina myös seuran seuraavassa mestaruudessa kaudella 1982–1983. Tukea hän sai etenkin NHL:ssäkin menestyneeltä puolustaja Pekka Rautakalliolta. Pudotuspeleissä suureen rooliin nousi toinenkin puolustaja, Pertti Lehtonen. Loppuottelussa vastassa oli paikalliskilpailija Jokerit ja täyteen viiteen otteluun venynyt sarja kuuluu monien mielestä Jääkiekon SM-liigan historian dramaattisimpiin; Jokerit johti ottelusarjaa voitoin 2–0, mutta HIFK kuitenkin voitti kolmannen ja neljännen loppuottelun. Viimeistä loppuotteluakin Jokerit johti maalein 2–0, mutta HIFK nousi rinnalle ja ohi voittaen ottelun ja finaalisarjankin lukemin 3–2. Ratkaiseva viides ottelu muistetaan Pertti Lehtosen voittomaalista; siniviivalta rystyltä ammuttu löysä laukaus painui pelaajamassan läpi maaliin.

IFK-vaikuttaja Frank Moberg pitää kevään 1998 mestarijoukkuetta kaikkein vahvimpana, hän uskoi 13 vuotta myöhemmin, että se olisi voittanut myös tuon samaisen kevään HIFK-mestarit. Kevään 1998 mestarijoukkue on mainittu monesti kaikkien aikojen parhaaksi SM-liiga-joukkueeksi. Mobergin mukaan kultakokoonpanossa nousi esiin kolme johtajaa: sittemmin NHL:n parhaisiin maalivahteihin luettu Tim Thomas, puolustaja Kimmo Timonen ja mestaruuden ratkaisseen maalin ampunut nuori hyökkääjä Olli Jokinen. Pertti Lehtonen päätti uransa tähän kauteen. Joukkueessa pelasivat myös muun muassa Mika Kortelainen, Jan Čaloun, Christian Ruuttu, Sakari Lindfors, Brian Rafalski, Johan Davidsson, Marko Tuomainen, Jere Karalahti sekä Jarkko Ruutu. Seuraavalla kaudella HIFK pelasi finaaleissa häviten Turun Palloseuralle.

Helsinkiläisjoukkueen menestys oli resursseihin nähden vaatimatonta koko 2000-luvun ensikymmenen. Ainoa mitali tuolta ajalta on pronssi kaudelta 2003–2004. Tuolloin joukkueen ykkösketjun muodostivat Kimmo Kuhta, Brett Harkins ja Timo Pärssinen. Kyseinen kolmikko oli runkosarjan päätyttyä koko liigan pistepörssin kärjessä.

Kausilla 2005-2008 HIFK käytti ulkomaalaisia päävalmentajia, mikä on SM-liigassa harvinaista. Joukkuetta valmensivat Doug Shedden 2005–2006, Bob Francis syksyllä 2006 ja Paul Baxter 2006–2008. Doug Sheddenin kaudella HIFK oli yksi mestarisuosikeista. Tony Salmelainen voitti runkosarjan pistepörssin ja valittiin runkosarjan parhaaksi pelaajaksi. Kausi päättyi tappioon pronssiottelussa Kärppiä vastaan.

Kari Jalonen aloitti kolmivuotisen projektinsa päävalmentajana kesällä 2008. HIFK lähti tavoittelemaan mestaruutta kuten aina ennenkin, mutta odotuksia nostatti erityisesti se tosiasia, että Jalonen oli luotsannut Oulun Kärppiä erittäin menestyksekkäästi edelliset neljä kautta. Kausi 2008–2009 päättyi pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella ja kausi 2009–2010 puolivälieriin.

Kaudella 2010–2011 HIFK otti helmikuussa yhteen Jokereiden kanssa ensimmäisessä Talviklassikko-tapahtumassa, joka oli SM-liigan virallinen ottelu. Jokereiden isännöimä ottelu päättyi HIFK:n voittoon lukemin 3–4. Toinen Talviklassikko pelattiin Kaudella 2011-2012: isäntäjoukkueena HIFK voitti uudelleen Jokerit voittomaalikilpailun jälkeen 3–2. Talviklassikon takana oli ajatus tuoda liigaan myös ulkoilmaotteluita. Keväällä 2011 HIFK voitti 13 vuoden tauon jälkeen kultaa kaadettuaan Espoon Bluesin otteluvoitoin 4–0. Mestaruusjoukkueessa pelasivat mm. Mikael Granlund, Kimmo Kuhta, Ville Peltonen, Juha-Pekka Haataja, Lennart Petrell, Mikko Kousa, Siim Liivik, Petteri Wirtanen, Juuso Riksman, Markus Kankaanperä, Martti Järventie, Turo Järvinen ja Toni Söderholm. Ville Peltonen valittiin sekä pelaajien, että urheilutoimittajien äänestyksessä kautta aikojen ylivoimaisimmalla*lähde?* erolla liigakauden parhaaksi pelaajaksi. Hän oli juuri palannut NHL:stä HIFK:n kapteeniksi. Toni Söderholm palkittiin pudotuspelien arvokkaimpana pelaajana Jari Kurri -palkinnolla.

Kaudella 2011–2012 HIFK lähti puolustamaan mestaruutta Petri Matikaisen valmentamalla nimekkäällä ryhmällä. Monet mestaruusjoukkueen runkopelaajat jatkoivat HIFK:ssa ja joukkueeseen hankittiin muun muassa Janne Pesonen, Eero Somervuori, Daniel Fernholm sekä Saksan maajoukkueen ykkösmaalivahti Dennis Endras. Joukkue esiintyi runkosarjassa vahvasti ja sijoitus oli kolmas. Kausi päättyi suureen pettymykseen, kun Jokerit pudotti HIFK:n puolivälierissä voitoin 4–0. 

Seuraavalla kaudella Matikaisen piti jatkaa päävalmentajana, mutta hän siirtyi Avangard Omskiin sopimuksestaan huolimatta. Alkoi sekava vaihe HIFK:n organisaatiossa, joka kesti seuraavat kaksi kautta. Joukkuetta valmensivat ensin Pasi Sormunen, sitten Raimo Summanen ja keväällä 2014 Harri Rindell. HIFK-ikoni Kimmo Kuhta päätti uransa keväällä 2013 joukkueen hävittyä puolivälierissä Tapparalle, monivuotinen kapteeni Ville Peltonen puolestaan seuraavana keväänä HIFK:n hävittyä Pelicansille pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella. 

2014–2015 oli ensimmäinen kausi Antti Törmäsen kolmen vuoden pestistä. Kausi sujui vaihtelevasti ja pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella HIFK kohtasi Tampereen Ilveksen. 15. maaliskuuta Hakametsässä pelattiin Suomen kaikkien aikojen pisin jääkiekko-ottelu, jonka Mika Partanen ratkaisi HIFK:lle ajassa 134.14 ja näin HIFK meni jatkoon voitoin 2–0. Puolivälierissä Tappara oli parempi voitoin 4–2. 

HIFK:ssa pitkään pelannut Toni Söderholm jätti seuran ja Arttu Luttinen valittiin kapteeniksi. Kausi 2015–2016 sujui päävalmentaja Antti Törmäsen johdolla erinomaisesti. HIFK voitti ensimmäistä kertaa historiassaan SM-liigan runkosarjan.  HIFK saalisti 60 ottelussa 127 pistettä, tehden myös SM-liigan ennätyksen yhden kauden varsinaisen peliajan vierasvoitoissa (18). Seura pelasi kauden päättävissä loppuotteluissa kukistettuaan välierässä JYP:in otteluvoitoin 4–2. HIFK kuitenkin hävisi finaalisarjan Tapparalle otteluvoitoin 4–2, vaikka voitti kotonaan 4–0 ja 6–0. 

Kauteen 2016–2017 HIFK lähti kovin odotuksin. Nimekkäin hankinta oli koko liigan kallein pelaaja Juhamatti Aaltonen. Kaudesta muodostui pettymys ja Törmäsen valmennusmetodeja kritisoitiin voimakkaasti runkosarjan aikana. Pudotuspeleissä joukkue onnistui pudottamaan Kärpät ja Turun Palloseuran ja hävittyään pronssiottelussa JYPille oli HIFK:n sijoitus lopulta neljäs. 

Antti Törmänen erotettiin ja päävalmentajaksi palkattiin Ari-Pekka Selin. Kapteeni Luttinen oli lähtenyt muihin maisemiin ja Lennart Petrellistä tuli seuraava kapteeni. Kausi 2017–2018 alkoi huonosti, mutta oli nousujohteinen ja HIFK sijoittui runkosarjassa viidenneksi. Puolivälierissä HIFK voitti pari kuukautta aikaisemmin Jääkiekon mestarien liigan voittaneen JYP:in voitoin 4–2. Välieräsarja runkosarjan voittajaa Oulun Kärppiä vastaan oli erittäin tasainen ja viihdyttävä, josta Kärpät eteni finaaliin voitettuaan seitsemännen pelin 2–1. Kauden päätteeksi HIFK voitti pronssia kukistettuaan Turun Palloseuran pronssiottelussa Turussa. Joukkueen sisäisen pistepörssin voitti Erik Thorell. Kesken kauden uudeksi urheilutoimenjohtajaksi nimitettiin Tobias Salmelainen Tom Nybondaksen siirryttyä muihin tehtäviin. Kauden aikana paljon julkisuutta sai HIFK:n maalivahtisekoilu, kun joukkueella oli palkkalistalla kolme huippumaalivahtia: Kevin Lankinen, Atte Engren ja Niklas Bäckström. Seuran osaomistaja Bäckström joutui taka-alalle, mutta pääsi vielä pelaavaan kokoonpanoon pronssiotteluun ennen kuin jätti seuran. 

26.10.2018 ennen ottelua Tapparaa vastaan HIFK jäädytti pitkäaikaisen pelaajansa Kimmo Kuhdan pelinumeron 9. Tilaisuudessa puheita pitivät Kuhdan lisäksi hallituksen puheenjohtaja Timo Everi sekä entiset pelikaverit Mika Kortelainen, Turo Järvinen ja Toni Söderholm. Videoterveiset muualta maailmasta tuli Ville Peltoselta, Mikael Granlundilta ja Siim Liivikiltä. HIFK voitti loppuunmyydyn ottelun 4–0. 

13. marraskuuta 2012 HIFK ilmoitti aikovansa rakentaa monitoimiareenan Mäntymäen kentälle Töölönlahden rannalle. Tavoitteena oli siirtyä pelaamaan uuteen halliin vuonna 2016, mutta hanke viivästyy selvästi.

Tunnukset
---------

### Peliasu

HIFK:n kapteenina vuosina 2010–2014 toimi Ville Peltonen.
HIFK pelaa kotiottelunsa puna-sini-valkoisella paidalla, jossa päävärinä on punainen. Yleensä vierasotteluissa käytettävässä paidassa väreistä punainen ja valkoinen ovat toisin päin, valkoisen ollessa paidan pääväri. Peliasun housut ja hanskat ovat siniset, kypärä punainen ja sukat samanväriset kuin käytettävä paita. HIFK pelaa punaisessa kotiasussa usein Lappeenrannassa ja Kuopiossa sekä joskus Raumalla, riippuen SaiPan, KalPan ja Lukon kotiasujen värityksistä.

### Logot

Helsingin IFK:n vaakuna poikkeaa muiden IFK-seurojen kilvistä värityksellään. Fontti ja malli ovat samat kuin ruotsalaisen keskusyhdistyksen, mutta kehyksen sisäreunan valkoinen väri on korvattu kultaisella, samoin IFK-kirjaimien sininen väri. Jääkiekossa HIFK on aina käyttänyt seuran muista lajeista poikkeavaa vaakunaa, sillä siinä kultainen väri on alusta asti ollut hopeinen, jo kaudella 1960–1961, jolloin vaakuna tuli HIFK:n jääkiekkojoukkueen ensisijaiseksi tunnukseksi. Syy poikkeavaan, näihin aikoihin asti kantaneeseen väriin oli HIFK:n keskushallituksen liikuntaneuvos Ingmar Björkmanin mukaan se että aikoinaan uudet paidat tilattiin Ruotsista ja ne olivat kalliita, jolloin hopeiset vaakunat olivat halvempia kuin kullanväriset.

Kun HIFK oli menestynyt heikosti koko 1990-luvun, vaatimukset Frank Mobergin erottamisesta olivat äityneet mielenilmaisuiksi hallissa. HIFK palkkasi urheilutoimenjohtajaksi entisen NHL-pelaajan Jarmo Kekäläisen, jonka vastuulle tuli joukkueen kokoaminen. Samalla seuraa uudistettiin "modernimpaan suuntaan". Tuloksena oli Big Reds Cats. Uuden petologon suunnitteli Sakari Järvenpää, joka oli jo sitä ennen suunnitellut lukuisia logo- ja nimiehdotuksia.

* Nelisakarainen tähti on IFK-seurojen varhaisimpia tunnuksia. Tähden neljä sakaraa kuvaavat sinnikkyyttä, taitavuutta, voimakkuutta ja toveruutta. Nelisakarainen tähti on IFK-seurojen varhaisimpia tunnuksia. Tähden neljä sakaraa kuvaavat sinnikkyyttä, taitavuutta, voimakkuutta ja toveruutta.
* Helsingin IFK:n vaakuna. Käytössä ensisijaisena logona 1928–1993 sekä 2008 alkaen.Helsingin IFK:n vaakuna. Käytössä ensisijaisena logona 1928–1993 sekä 2008 alkaen.
* HIFK:n 1993–1996 käyttämä Sakari Järvenpään suunnittelema logo. Fanien kielteisen suhtautumisen vuoksi logo sai lempinimen "ryssäntähti". HIFK:n 1993–1996 käyttämä Sakari Järvenpään suunnittelema logo. Fanien kielteisen suhtautumisen vuoksi logo sai lempinimen "ryssäntähti".
* IFK:n vuodesta 1996 käyttämä "petologo", joka oli ensisijaisena logona 1996–2008. Logon suunnitteli Sakari Järvenpää.IFK:n vuodesta 1996 käyttämä "petologo", joka oli ensisijaisena logona 1996–2008. Logon suunnitteli Sakari Järvenpää.

### Musiikki

HIFK on perinteisesti soittanut otteluissaan 1980-luvun rock-kappaleita. Joukkue on käyttänyt mestaruuskaudesta 1997–1998 lähtien maalilaulunaan J. Geils Band – Flamethroweria.

Nykyinen joukkue
----------------

| HIFK kaudella 2023–2024 n · k · m |
| --- |
| Kokoonpano | Valmentajat |
| **Maalivahdit*** 92  Suomi Niko Hovinen
* 30  Suomi Roope Taponen

**Puolustajat*** 63  Kanada Trent Bourque
* 33  Suomi Aron Kiviharju
* 55  Suomi Kasper Kotkansalo
* 73  Suomi Joona Lehmus
* 40  Suomi Petteri Lindbohm
* 83  Suomi Einari Luhanka
* 14  Suomi Oskari Manninen
* 2  Yhdysvallat Luke Martin
* 11  Suomi Ilari Melart
* 57  Ruotsi Johan Motin
* 85  Suomi Niko Seppälä
* 6  Suomi Tony Sund
 |  | **Hyökkääjät*** 13  Suomi Joni Ikonen
* 51  Suomi Juha Jääskä **(A)**
* 24  Suomi Aleksanteri Kaskimäki
* 31  Suomi Eetu Koivistoinen
* 47  Suomi Leo Komarov
* 21  Suomi Jori Lehterä **(C)**
* 43  Kanada Vincent Marleau
* 74  Suomi Julius Nättinen
* 81  Suomi Iiro Pakarinen **(A)**
* 41  Suomi Antti Pihlström
* 88  Suomi Joonas Rask
* 78  Suomi Jesse Seppälä
* 18  Suomi Teemu Tallberg
* 10  Suomi Kristian Vesalainen
* 44  Suomi Miro Väänänen
* 45  Suomi Micke-Max Åsten
 |  | **Päävalmentaja*** Ville Peltonen

**Apulaisvalmentajat*** Marko Ojanen
* Samuel Tilkanen
* Jan Lundell

---

Selitykset* **(C)** Kapteeni
* **(A)** Varakapteeni

---

Lähde: Eliteprospects Eliteprospects.  Päivitetty: 7. helmikuuta 2024 |

Jäädytetyt pelinumerot
----------------------

* **1** Stig Wetzell (Jääkiekkoleijona)
* **5** Heikki Riihiranta (Jääkiekkoleijona, SM-sarjan tähdistökentällisessä 1974)
* **7** Simo Saarinen (Jääkiekkoleijona, SM-liigan tähdistökentällisessä 1988)
* **9** Kimmo Kuhta (Sekä pelatuissa otteluissa että tehdyissä maaleissa toisella sijalla)
* **17** Matti Murto (Jääkiekkoleijona)
* **20** Matti Hagman (Jääkiekkoleijona, HIFK:n pääsarjahistorian paras maalintekijä, syöttäjä ja pistemies (273+427=700), SM-liigan paras pistemies 1980, 1983, 1984 ja 1985, SM-liigan paras maalintekijä 1980, SM-liigan tähdistökentällisessä 1980 ja 1983)
* **22** Mika Kortelainen (14 kautta, 604 runkosarjaottelua, 325 tehopistettä, liigajoukkueen kapteeni 1995–1997)
* **23** Pertti Lehtonen (Jääkiekkoleijona, HIFK:n pääsarjahistorian eniten otteluita pelannut pelaaja (851), SM-liigan paras puolustaja 1982, SM-liigan tähdistökentällisessä 1982 ja 1984)
* **35** Sakari Lindfors (Jääkiekkoleijona, 472 pelattua pääsarjaottelua maalivahtina)

Fanit
-----

HIFK on kaksikielinen seura, ja niinpä myös HIFK:n jääkiekkojoukkueella on paljon sekä suomen- että ruotsinkielisiä kannattajia. HIFK:hon liittyvää suomenruotsalaisuutta ovat kuitenkin jonkin verran stigmatisoineet ulkopaikkakuntalaiset ja naapuriseura Jokerien kannattajat, vaikka todellisuudessa suurin osa seuran kannattajista, kuten Helsingin asukkaistakin, on suomenkielisiä.

HIFK:n virallinen faniklubi on HIFK Fan Club, joka aiemmin tunnettiin nimellä *B2 Reds*. Nimi juonsi juurensa ajoilta, jolloin faniklubi kannusti joukkuetta Helsingin jäähallin katsomosta B2. 2000-luvulla faniklubin jäsenet olivat otteluissa uudessa seisomakatsomo D6:ssa sekä sen yläpuolisissa katsomoissa, mutta fanit muuttivat toiseen päätyyn ja yläkatsomo F1:een, joka on seisomakatsomo. Muut fanit siirtyivät seisomakatsomon alapuolelle hyökkäyspäädyn kulmaukseen katsomoihin B5–C1 kaudesta 2009–2010 lähtien. Vuonna 2016 fanit laajensivat seisomakatsomoja B5:een ja B4:een. Toinen, epävirallinen fanijärjestö on Stadin Kingit, joka kannattaa seuraa aktiivisesti lähes joka lajissa.

Naistoiminta
------------

Espoo Bluesin toiminta oli päättynyt seuran konkurssin myötä vuonna 2016 Suomen liigatasoilla. Halukkuutta HIFK:n aloittamalle naiskiekkoilun osastolle selviteltiin. Lopuksi liikemies Jussi Salonojan perustama Espoo United otti myöskin naisten liigajoukkueen (NSML) toiminnan hoitaakseen. Kahta vuotta myöhempänä tuokin seura ajautui selvitystilaan. Naistoimintaa HIFK:lla on kuitenkin ollut jo vuodesta 2015 alkaen ja *Stadin Gimmat* -brändin alaisuudessa.

Yle Urheilu uutisoi huhtikuun lopulla 2018 siitä, että HIFK perustaa oman naisjaoston. Joukkue aloittaa pelaamisensa Naisten Mestis-tasolta. Naisten Mestistä pelasivat kevääseen 2018 saakka SM-liigaan nostetut Vaasan Sport sekä TPS. Päävalmentajana aloitti Saara Niemi. Kaudeksi 2019–2020 HIFK nousi liigatasolle, eli korkeimmalle sarjatasolle. Kautena 2022-2023 HIFK voitti historiansa ensimmäisen naisten Suomen mestaruuden.

Luettelot ja tilastot
---------------------

### Saavutukset

**SM-sarja**

* Kultaa: 1969, 1970, 1974
* Hopeaa: 1973, 1975
* Pronssia: 1955, 1959, 1971, 1972

**SM-liiga**

* Kultaa: 1980, 1983, 1998, 2011
* Hopeaa: 1986, 1999, 2016
* Pronssia: 1982, 1987, 1988, 1992, 2004, 2018, 2021

**Muut**

* Ahearne Cupin voitto 1970
* Euroopan Cupin hopeaa 1981
* Nordic Trophyn pronssia 2008
* Harry Lindbladin muistopalkinto 2016

### SM-liigan tunnustuspalkinnot

Kimmo Kuhta: Raimo Kilpiö -palkinnon voittaja 2004.
Mikael Granlund: Jarmo Wasama -palkinnon voittaja 2010.
Juuso Riksman: Urpo Ylönen -palkinnon voittaja 2011.

| Kausi | Palkinto | Voittaja |
| --- | --- | --- |
| 1970–1971 | Raimo Kilpiö -palkinto  | Suomi Matti Murto |
| 1973–1974 | Jarmo Wasaman muistopalkinto | Suomi Matti Hagman |
| 1979–1980 | Kalevi Numminen -palkinto | Suomi Jorma Rikala |
| 1979–1980 | Aarne Honkavaara -palkinto | Suomi Matti Hagman |
| 1979–1980 | Veli-Pekka Ketola -palkinto | Suomi Matti Hagman |
| 1981–1982 | Pekka Rautakallio -palkinto | Suomi Pertti Lehtonen |
| 1982–1983 | Matti Keinonen -palkinto | Kanada Carey Wilson |
| 1982–1983 | Veli-Pekka Ketola -palkinto | Suomi Matti Hagman |
| 1983–1984 | Jarmo Wasaman muistopalkinto | Suomi Joel Paunio |
| 1983–1984 | Veli-Pekka Ketola -palkinto | Suomi Matti Hagman |
| 1984–1985 | Matti Keinonen -palkinto | Suomi Esa Tikkanen |
| 1984–1985 | Veli-Pekka Ketola -palkinto | Suomi Matti Hagman |
| 1985–1986 | Aaro Kivilinnan muistopalkinto | Helsingin IFK |
| 1986–1987 | Aaro Kivilinnan muistopalkinto | Helsingin IFK |
| 1987–1988 | Kalevi Numminen -palkinto | Suomi Pentti Matikainen |
| 1987–1988 | Aaro Kivilinnan muistopalkinto | Helsingin IFK |
| 1988–1989 | Aaro Kivilinnan muistopalkinto | Helsingin IFK |
| 1992–1993 | Jarmo Wasaman muistopalkinto | Suomi Ville Peltonen |
| 1996–1997 | Jarmo Wasaman muistopalkinto | Suomi Olli Jokinen |
| 1997–1998 | Kalevi Numminen -palkinto | Suomi Erkka Westerlund |
| 1997–1998 | Urpo Ylönen -palkinto | Yhdysvallat Tim Thomas |
| 1997–1998 | Jari Kurri -palkinto | Suomi Olli Jokinen |
| 1997–1998 | Matti Keinonen -palkinto | Suomi Olli Jokinen |
| 1998–1999 | Pekka Rautakallio -palkinto | Yhdysvallat Brian Rafalski |
| 1998–1999 | Matti Keinonen -palkinto | Yhdysvallat Brian Rafalski |
| 1998–1999 | Veli-Pekka Ketola -palkinto | Tšekki Jan Čaloun |
| 1998–1999 | Lasse Oksanen -palkinto | Tšekki Jan Čaloun |
| 1999–2000 | Pekka Rautakallio -palkinto | Suomi Toni Lydman |
| 2000–2001 | Aarne Honkavaara -palkinto | Tšekki Jaroslav Bednář |
| 2001–2002 | Jarmo Wasaman muistopalkinto | Suomi Joonas Vihko |
| 2002–2003 | Jarmo Wasaman muistopalkinto | Suomi Toni Söderholm |
| 2003–2004 | Raimo Kilpiö -palkinto | Suomi Kimmo Kuhta |
| 2003–2004 | Pekka Rautakallio -palkinto | Suomi Toni Söderholm |
| 2003–2004 | Aarne Honkavaara -palkinto | Suomi Timo Pärssinen |
| 2003–2004 | Veli-Pekka Ketola -palkinto | Suomi Timo Pärssinen |
| 2003–2004 | Lasse Oksanen -palkinto | Suomi Timo Pärssinen |
| 2005–2006 | Aarne Honkavaara -palkinto | Suomi Tony Salmelainen |
| 2005–2006 | Veli-Pekka Ketola -palkinto | Suomi Tony Salmelainen |
| 2005–2006 | Lasse Oksanen -palkinto | Suomi Tony Salmelainen |
| 2006–2007 | Pekka Rautakallio -palkinto | Kanada Cory Murphy |
| 2006–2007 | Lasse Oksanen -palkinto | Kanada Cory Murphy |
| 2008–2009 | Veli-Pekka Ketola -palkinto | Suomi Kim Hirschovits |
| 2009–2010 | Jarmo Wasaman muistopalkinto | Suomi Mikael Granlund |
| 2009–2010 | Raimo Kilpiö -palkinto | Suomi Mikael Granlund |
| 2010–2011 | Jari Kurri -palkinto | Suomi Toni Söderholm |
| 2010–2011 | Lasse Oksanen -palkinto | Suomi Ville Peltonen |
| 2010–2011 | Urpo Ylönen -palkinto | Suomi Juuso Riksman |
| 2010–2011 | Raimo Kilpiö -palkinto | Ville Peltonen |
| 2011–2012 | Matti Keinonen -palkinto | Suomi Toni Söderholm |
| 2015–2016 | Pekka Rautakallio -palkinto | Ranska Yohann Auvitu |
| 2015–2016 | Urpo Ylönen -palkinto | Suomi Ville Husso |
| 2016–2017 | SM-liigan viihdyttävin pelaaja | Yhdysvallat Joe Finley |
| 2017–2018 | Pekka Rautakallio -palkinto | Suomi Miro Heiskanen |

### Kapteenit

#### SM-sarja

* Suomi Bo Appelgren 1949–1950
* Suomi Arvi Arvekari 1950–1951
* Suomi Carl-Magnus Brander 1951–1952
* Suomi Christian Rapp 1952–1957
* Suomi Esko Rekomaa 1957–1964
* Suomi Pentti Lindegren 1964–1965
* Suomi Heikki Järn 1965–1971
* Suomi Jorma Thusberg 1971–1973
* Suomi Matti Murto 1973–1974
* Suomi Kimmo Heino 1974–1975

#### SM-liiga

|  |  |
| --- | --- |
| * Suomi Kimmo Heino 1975–1977
* Suomi Heikki Riihiranta 1977–1983
* Suomi Matti Hagman 1983–1985
* Suomi Pekka Rautakallio 1985–1987
* Suomi Matti Hagman 1987–1989
* Suomi Simo Saarinen 1989–1995
* Suomi Mika Kortelainen 1995–1997
* Suomi Christian Ruuttu 1997–1998
* Suomi Jarkko Ruutu 1998–1999
* Suomi Toni Sihvonen 1999–2000
* Suomi Kimmo Kuhta 2000–2002
 | * Suomi Riku-Petteri Lehtonen 2002–2003
* Suomi Toni Söderholm 2003–2005
* Suomi Jere Karalahti 2005–2006
* Suomi Kimmo Kuhta 2006–2008
* Kanada Rem Murray 2007–2008
* Suomi Kim Hirschovits 2008–2010
* Suomi Ville Peltonen 2010–2014
* Suomi Toni Söderholm 2014–2015
* Suomi Arttu Luttinen 2015–2017
* Suomi Lennart Petrell 2017–2019
* Suomi Jere Sallinen 2019–2021
* Suomi Teemu Tallberg 2021-2023
* Suomi Ilari Melart 2023-2024
* Suomi Jori Lehterä 2024-
 |

### Päävalmentajat

#### SM-sarja

|  |  |
| --- | --- |
| * Suomi Björn Wahl 1947–1957
* Suomi Carl-Magnus Brander 1957–1960
* Suomi Jorma Salmi 1960–1961
* Suomi Matti Tuominen 1961–1962
* Suomi Pekka Aitero 1962–1963
* Yhdysvallat Gerald Sullivan 1963–1965
 | * Kanada Jack Matheson 1965–1966
* KanadaItalia Danny Malone 1966–1967
* Suomi Jorma Salmi 1967–1968
* Suomi Esko Rekomaa 1968–1971
* Kanada Dave Siciliano 1971–1972
* Suomi Seppo Liitsola 1972–1975
 |

#### SM-liiga

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| * Suomi Matti Väisänen 1975–1978
* Kanada Terry Ball 1978–1979
* Suomi Jorma Rikala 1979–1981
* Suomi Kaj Matalamäki 1981–1982
* Suomi Jorma Rikala 1982–1984
* Suomi Timo Haapaniemi 1984–1987
* Suomi Pentti Matikainen 1987–1990
* Suomi Kari Malinen 1990–1991
* Suomi Harri Rindell 1991–1994
* Suomi Hannu Kapanen 1994–1996
 | * Yhdysvallat Mike Eaves 1996–1997
* Suomi Erkka Westerlund 1997–1999
* Suomi Ismo Lehkonen 1999–2001
* Suomi Timo Blomqvist 2.2.–4.3.2001
* Suomi Pentti Matikainen 2001
* Suomi Heikki Mälkiä 2001–2002
* Suomi Alpo Suhonen 2002–2003 (*7.1.2002 alkaen*)
* Suomi Hannu Aravirta 2003–2005
* Suomi Pentti Matikainen 2005 (*19.3.2005 alkaen*)
* Kanada Doug Shedden 2005–2006
 | * Kanada Bob Francis 2006 (*19.12.2006 asti*)
* Kanada Paul Baxter 2006–2008 (*26.12.2006 alkaen*)
* Suomi Kari Jalonen 2008–2011
* Suomi Petri Matikainen 2011–2012 (*19.7.2012 asti*)
* Suomi Pasi Sormunen 2012–2013 (*30.7.2012 alkaen*)
* Suomi Raimo Summanen 2013–2014 (*21.1.2013 alkaen*)
* Suomi Harri Rindell 28.2.–3.4.2014
* Suomi Antti Törmänen 2014–2017
* Suomi Ari-Pekka Selin 2017–2019
* Suomi Jarno Pikkarainen 2019–2021
* Suomi Ville Peltonen 2021-
 |

### Toimitusjohtajat

* Suomi Frank Moberg 1987–2001
* Suomi Pentti Matikainen 2001–2008
* Suomi Jukka Valtanen 2008–2022
* Suomi Markus Lindström 2022-

### Sijoitukset SM-liigassa


|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 
* 1975–1976, **4.**
* 1976–1977, **4.**
* 1977–1978, **5.**
* 1978–1979, **4.**
* 1979–1980, **1.**
* 1980–1981, **4.**
* 1981–1982, **3.**
* 1982–1983, **1.**
* 1983–1984, **5.**
* 1984–1985, **5.**
* 1985–1986, **2.**

 | 
* 1986–1987, **3.**
* 1987–1988, **3.**
* 1988–1989, **6.**
* 1989–1990, **5.**
* 1990–1991, **5.**
* 1991–1992, **3.**
* 1992–1993, **6.**
* 1993–1994, **8.**
* 1994–1995, **5.**
* 1995–1996, **6.**
* 1996–1997, **9.**

 | 
* 1997–1998, **1.**
* 1998–1999, **2.**
* 1999–2000, **4.**
* 2000–2001, **6.**
* 2001–2002, **10.**
* 2002–2003, **7.**
* 2003–2004, **3.**
* 2004–2005, **5.**
* 2005–2006, **4.**
* 2006–2007, **6.**
* 2007–2008, **7.**

 | 
* 2008–2009, **9.**
* 2009–2010, **6.**
* 2010–2011, **1.**
* 2011–2012, **6.**
* 2012–2013, **8.**
* 2013–2014, **10.**
* 2014–2015, **7.**
* 2015–2016, **2.**
* 2016–2017, **4.**
* 2017–2018, **3.**
* 2018–2019, **4.**

 | 
* 2019–2020, **6.**
* 2020–2021, **3.**
* 2021–2022, **6.**
* 2022–2023, **4.**
* 2023–2024, **7.**

 |

Katso myös
----------

* HIFK:n jääkiekkojoukkue 1982–1983
* HIFK:n jääkiekkojoukkue 1997–1998
* HIFK:n jääkiekkojoukkue 2005–2006
* HIFK:n jääkiekkojoukkue 2007–2008

Lähteet
-------

1. ↑  tiedotteet, Grifk.fi (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Redwings
3. ↑  Tiesitkö Liigan maratontaulukon kärkijoukkueet?  28.9.2022. liiga.fi. Viitattu 29.9.2022.
4. 1 2  Oy HIFK Hockey Ab: Seurahistoria *hifk.fi*.
5. ↑  Rantala, Risto; Siukkonen Markku; & Tukiainen, Seppo (toim.): *Urheilumme kasvot 3*, s. 332. Oy Scandia Kirjat Ab, 1978.
6. ↑  Rantala, Risto; Siukonen, Markku; & Tukiainen, Seppo (toim.): *Urheilumme kasvot 3*, s. 94. Oy Scandia Kirjat Ab, 1978.
7. ↑  [Kurt Orre Kurt Orre HIFK] Viitattu 17.8.2023.
8. ↑  Seurahistoria - HIFK *hifk.fi*.
9. ↑  Tässä ovat legendaarisen IFK-Vesa-ottelun kokoonpanot *hifk.fi*.
10. ↑  Riku Korkki: Jäätävä polte.  *Iltalehti Urheilu*, 20.4.2011, s. 8.
11. ↑  Riku Korkki: Huikea joukkue poltti kannun.  *Iltalehti Urheilu*, 2011, nro 20.4. s. 9.
12. ↑  HIFK:lle historiallinen runkosarjan voitto – murskasi Ässät *www.iltalehti.fi*. Viitattu 9.3.2016.
13. ↑  Joukkue-ennätyksiä rikki – lue muhkea tilastokatsaus *www.liiga.fi*. Viitattu 13.3.2016.
14. ↑  JYP-kapteeni myönsi HIFK:n paremmuuden – "Ei kahta sanaa kumpi oli parempi" *Yle Urheilu*. Viitattu 11.4.2016.
15. ↑  Ånäs, Markus: HIFK – Ikuisesti sinun, Johnny Kniga, 2015. ISBN 9789510409398
16. ↑  Grankulla IFK 2013–2014 pelikirja GrIFK.fi.  Arkistoitu 4.3.2016. Viitattu 31.7.2015.
17. ↑  is.fi, Viitattu 27.4.2018.
18. ↑   Viitattu 27.4.2018.
19. ↑   Viitattu 30.4.2019.
20. ↑   Viitattu 4.8.2019.
21. ↑  Jääkiekko | HIFK on mestari – riemu lähti valloilleen Sanni Vanhasen maalista: "Kyllä siinä jalat tärisivät" *Helsingin Sanomat*.  21.3.2023. Viitattu 6.4.2023.
22. ↑  Yle.fi, urheilu
23. 1 2  Kapteenit ja valmentajat *hifk.fi*. Oy HIFK Hockey AB. Viitattu 14.11.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **HIFK Hockey** Wikimedia Commonsissa

* HIFK Jääkiekko
* HIFK:n jääkiekkojuniorit
* IFK:n emoseuran sivut (ruotsiksi)
* HIFK Fan Club
* HIFK Jatkoaika.comissa
* HIFK:n tilastoja (UrheiluSuomi.com)
* Talviklassikko

HIFK
Jääpallo • Jalkapallo • Jääkiekko • Salibandy • Futsal • Golf • Yleisurheilu • Käsipallo • Keilailu • Kaukalopallo • Voimistelu



|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Jääkiekon Suomen mestarit |
| --- |
|  |
| Voittajat | 
* 1927–28: Viipurin Reipas
* 1928–29: HJK
* 1929–30: *ei pelattu*
* 1930–31: TaPa
* 1931–32: HJK
* 1932–33: HSK
* 1933–34: HSK
* 1934–35: HJK
* 1935–36: Ilves
* 1936–37: Ilves
* 1937–38: Ilves
* 1938–39: KIF
* 1939–40: *ei pelattu*
* 1940–41: KIF
* 1941–42: *ei pelattu*
* 1942–43: KIF
* 1943–44: *ei jaettu*
* 1944–45: Ilves
* 1945–46: Ilves
* 1946–47: Ilves
* 1947–48: Tarmo
* 1948–49: Tarmo
* 1949–50: Ilves
* 1950–51: Ilves
* 1951–52: Ilves
* 1952–53: TBK
* 1953–54: TBK
* 1954–55: TBK
* 1955–56: TPS
* 1956–57: Ilves
* 1957–58: Ilves
* 1958–59: Tappara
* 1959–60: Ilves
* 1960–61: Tappara
* 1961–62: Ilves
* 1962–63: Lukko
* 1963–64: Tappara
* 1964–65: Karhut
* 1965–66: Ilves
* 1966–67: RU-38
* 1967–68: KooVee
* 1968–69: HIFK
* 1969–70: HIFK
* 1970–71: Ässät
* 1971–72: Ilves
* 1972–73: Jokerit
* 1973–74: HIFK
* 1974–75: Tappara
* 1975–76: TPS
* 1976–77: Tappara
* 1977–78: Ässät
* 1978–79: Tappara
* 1979–80: HIFK
* 1980–81: Kärpät
* 1981–82: Tappara
* 1982–83: HIFK
* 1983–84: Tappara
* 1984–85: Ilves
* 1985–86: Tappara
* 1986–87: Tappara
* 1987–88: Tappara
* 1988–89: TPS
* 1989–90: TPS
* 1990–91: TPS
* 1991–92: Jokerit
* 1992–93: TPS
* 1993–94: Jokerit
* 1994–95: TPS
* 1995–96: Jokerit
* 1996–97: Jokerit
* 1997–98: HIFK
* 1998–99: TPS
* 1999–00: TPS
* 2000–01: TPS
* 2001–02: Jokerit
* 2002–03: Tappara
* 2003–04: Kärpät
* 2004–05: Kärpät
* 2005–06: HPK
* 2006–07: Kärpät
* 2007–08: Kärpät
* 2008–09: JYP
* 2009–10: TPS
* 2010–11: HIFK
* 2011–12: JYP
* 2012–13: Ässät
* 2013–14: Kärpät
* 2014–15: Kärpät
* 2015–16: Tappara
* 2016–17: Tappara
* 2017–18: Kärpät
* 2018–19: HPK
* 2019–20: *ei jaettu*
* 2020–21: Lukko
* 2021–22: Tappara
* 2022–23: Tappara

 |

 |

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Naisten jääkiekon Suomen-mestarit |
| --- |
|  |
| Voittajat | 
* 1983: HJK
* 1984: HJK
* 1985: Ilves
* 1986: Ilves
* 1987: Ilves
* 1988: Ilves
* 1989: EVU
* 1990: Ilves
* 1991: Ilves
* 1992: Ilves
* 1993: Ilves
* 1994: Shakers
* 1995: Shakers
* 1996: Shakers
* 1997: JyP HT
* 1998: JYP
* 1999: Blues
* 2000: Blues
* 2001: Blues
* 2002: Blues
* 2003: Blues
* 2004: Blues
* 2005: Blues
* 2006: Ilves
* 2007: Blues
* 2008: Blues
* 2009: Blues
* 2010: Ilves
* 2011: HPK
* 2012: Kärpät
* 2013: Blues
* 2014: Blues
* 2015: Blues
* 2016: JYP
* 2017: Kärpät
* 2018: Kärpät
* 2019: Blues
* 2020: *Ei jaettu*
* 2021: K-Espoo
* 2022: K-Espoo
* 2023: HIFK

 |

 |

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Jääkiekon SM-liiga |
| --- |
|  |
| Joukkueet | 
* HIFK
* HPK
* Ilves
* Jukurit
* JYP
* KalPa
* KooKoo
* Kärpät
* Lukko
* Pelicans
* SaiPa
* Sport
* Tappara
* TPS
* Ässät

 |
|  |
| Palkinnot | 
* Kanada-malja
* Harry Lindbladin muistopalkinto
* Hopealuistin
* Aaro Kivilinnan muistopalkinto
* Lasse Oksanen -palkinto
* Jari Kurri -palkinto
* Kultainen kypärä
* Jääkiekon SM-liigan viihdyttävin pelaaja
* Veli-Pekka Ketola -palkinto
* Aarne Honkavaara -palkinto
* Jarmo Wasaman muistopalkinto
* Jääkiekon SM-liigan kuukauden pelaaja
* Urpo Ylönen -palkinto
* Pekka Rautakallio -palkinto
* Juha Rantasila -palkinto
* Matti Keinonen -palkinto
* Raimo Kilpiö -palkinto
* Unto Wiitala -palkinto
* Pentti Isotalo -palkinto
* Kultainen pilli
* Kalevi Numminen -palkinto

 |

 |

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Naisten Liiga |
| --- |
|  |
| Joukkueet (2023–24) | 
* HIFK
* HPK
* Ilves
* K-Espoo
* KalPa
* Kuortane
* Kärpät
* RoKi
* TPS

 |

 |