*Tämä artikkeli käsittelee lintulajia. Akseli Gallen-Kallelan maalauksesta kerrotaan artikkelissa Palokärki (maalaus).*

**Palokärki** (*Dryocopus martius*) on suurehko, noin variksen kokoinen musta tikkalintu, jolla on päässään tunnusomainen punainen väritys. Palokärki on Suomen ja koko Euroopan suurin tikka.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Palokärjen pituus on noin 45–50 cm, ja sen paino on noin 300–400 g. Palokärjen höyhenpeite on hiilenmusta. Koiraalla päälaki on punainen, naaraalla on punaista vain takaraivossa. Sysimustaa, variksenkokoista palokärkeä ei Suomessa voi sekoittaa muihin lintulajeihin. Sen lento on syväaaltoista, ja se ääntelee ahkerasti ja kuuluvasti ympäri vuoden. 

Keväällä palokärki rummuttaa kauas kuuluvia sarjoja ja huutelee kiihkeästi Dryocopus martius spring call kuikuikuikui.ogg "kui-kui-kui…"**(ohje)**. Lennossa se huutelee DryocopusMartiusFlyingCallKurrKurr.ogg "kry-kry-kry…"**(ohje)** ja laskeutuessaan puuhun Dryocopus martius call at sitting Kjeee.ogg "kliiie"**(ohje)**. Pesäpoikasten ääni on kiivasta kimitystä.

Vanhin tavattu suomalainen rengastettu palokärki on ollut 13 vuotta, 11 kuukautta ja 18 päivää vanha. Se on samalla Euroopan vanhin palokärki.

Levinneisyys
------------

Palokärjen esiintymisaluetta on lähes koko Eurooppa ja Aasia. Euroopan populaation kooksi arvioidaan 1,5–2,9 miljoonaa yksilöä. Suomessa sitä tavataan miltei koko maassa, laji puuttuu vain aivan pohjoisimmasta Lapista. Suomen parimääräksi arvioidaan 23 000–35 000. Nuoret yksilöt vaeltavat syksyisin vaihtelevassa määrin.

Palokärki on Suomessa rauhoitettu ja sen ohjeelliseksi korvaussummaksi asetettu 841 euroa.

Elinympäristö
-------------

Palokärki suosii vanhoja havumetsiä, mutta pesii myös varttuneissa talousmetsissä. Reviiri saattaa olla hyvin laaja, joskus useita neliökilometrejä. Kelvollisen reviirin vaatimuksena on hevos- ja kekomuurahaisten runsaus. Palokärki pesii puuhun hakkaamaansa koloon.

Palokärki on etsinyt ravintoa lahon kuusen rungosta.
Palokärki. Magnus von Wrightin maalaus teoksesta *Svenska fåglar, efter naturen och på sten ritade*.

Lisääntyminen
-------------

munia *Dryocopus martius pinetorum*
Palokärki hakkaa ison pesäkolon, mutta pesii joskus myös vanhaan koloon. Pesä on useimmiten männyssä tai haavassa. Pesäkolo voi olla suurelle hakkuuaukolle jätetyssä ainoassa säästöhaavassa. Lintu munii huhtikuun lopussa 3–6 hohtavan valkeata munaa, joita emot hautovat 12–15 vuorokautta. Poikaset jättävät pesän noin 24–29 vuorokauden ikäisinä. Palokärjellä on vain yksi pesue vuodessa.

Ravinto
-------

Lajin pääasiallista ravintoa ovat hyönteiset, joita palokärki etsii ennen kaikkea lahovaurioisista ja kuolleista puista. Palokärki saalistaa ainakin mäntypuupistiäisiä (*Sirex noctilio*), sinipuupistiäisiä (*Sirex juvencus*), jättipuupistiäisiä (*Urocerus gigas*), porapuupistiäisiä (*Xeris spectrum*) ja *Sirex cyaneus* -pistiäisiä. Palokärki kaivelee myös muurahaiskekoja, joista se syö sekä muurahaisia että niiden toukkia. Joskus se syö myös marjoja.

Kulttuurissa
------------

Palokärki on melko peloton tikkalaji, johon liittyy paljon kansanperinnettä: sanotaan, että kuolema vierailee talossa, jonka pihaan palokärki asettuu. Palokärjen on myös joskus uskottu varoittavan tulevasta pahasta huudollaan, jolloin talon väki on saattanut välttää onnettomuudet olemalla varuillaan. Usein palokärjen huuto on kuitenkin tarkoittanut paljon viattomampaa epäonnea, kuten sateen tai ukkosen tuloa.

Palokärki on aiheena Akseli Gallen-Kallelan vuonna 1893 valmistuneessa maalauksessa. Palokärki oli Gallen-Kallelalle erityisesti yksinäisyyden ja vapauden symboli. Hänen mukaansa palokärjen punainen päälaki oli kuin "yksilön elämän huuto korven hiljaisuudessa".

Lähteet
-------

* Järvinen, Antero: *Maakuntalinnut*. Otava, 1995.

### Viitteet

1. ↑  BirdLife International: *Dryocopus martius* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.2*.  2012. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 11.6.2014. (englanniksi)
2. ↑  Jari Valkama: Palokärki – *Dryocopus martius* *Suomen Lajitietokeskus*.  2019. Viitattu 23.3.2022.
3. ↑  Palokärki *Suomen Luonto*. Viitattu 16.7.2022.
4. ↑  Keväiset rummuttajat: Palokärki *Yle*.  29.3.2017. Viitattu 8.4.2023.
5. ↑  Lintujen ikäennätykset Luonnontieteellinen keskusmuseo. Viitattu 21.6.2021.
6. ↑  Longevity list European Union for Bird Ringing. Viitattu 21.6.2021. (englanniksi)
7. ↑  Population status and trends at the EU and Member State levels *Article 12 of the Birds Directive web tool*.  Period 2013–18. European Environment Agency. Viitattu 24.1.2024. (englanniksi)
8. ↑  Ympäristöministeriön asetus rauhoitettujen eläinten ja kasvien ohjeellisista arvoista *finlex.fi*. Viitattu 23.2.2021.
9. ↑  Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Dryocopus martius (englanniksi)
10. ↑  Järvinen, Antero: *Linnut liitävi sanoja. Romanttinen tietokirja suomalaisesta lintuperinteestä*. Otava 1991 (Osio *Kansanperinne*)
11. ↑  Tietoisku: Uskomuksia isosta tikasta *yle.fi*. Viitattu 16.7.2022.
12. ↑  Kansallisgalleria - Teos: Palokärki *www.kansallisgalleria.fi*. Viitattu 16.7.2022.

Kirjallisuutta
--------------

* Hautala, Hannu: *Palokärki*. 135 s. Metsäkustannus, 2016. ISBN 9789526612737.

Aiheesta muualla
----------------

* LuontoPortti: Palokärki (*Dryocopus martius*)
* ITIS: *Dryocopus martius* (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q143284
* Wikispecies: Dryocopus martius
* ADW: Dryocopus\_martius
* Avibase: EDB4BBA6E765E593
* BioLib: 8792
* BirdLife: 22681382
* BOLD: 52573
* CoL: 37VCZ
* BOW: blawoo1
* eBird: blawoo1
* EPPO: DRYKMA
* EUNIS: 1014
* EURING: 8630
* Fauna Europaea: 97095
* Fauna Europaea (new): 9e7649e4-7a18-4709-99c0-b4934492c06a
* GBIF: 2477872
* iNaturalist: 17835
* IRMNG: 11038835
* ITIS: 554101
* IUCN: 22681382
* NBN: NHMSYS0000532907
* NCBI: 187859
* Observation.org: 759
* TSA: 6209
* Xeno-canto: Dryocopus martius
* Laji.fi: MX.30504

 |

 |