recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Rannahotell** (suom. *Rantahotelli*) on hotelli Pärnussa Virossa. Hotellin päärakennus valmistui vuonna 1937 ja se edustaa tyyliltään funktionalismia. Hotellista on muodostunut yksi Pärnun kylpyläkaupungin symboleista.

Historia
--------

Rannahotell ja Pärnun hiekkarantaa.
Pärnun ensimmäinen kylpylä oli avattu vuonna 1838 ja sinne houkuteltiin matkailijoita kunnostamalla pitkä hiekkaranta ja rantapuisto. Viron itsenäistyessä 1900-luvun puolella Pärnu oli ulkomaalaisten kesänviettäjien suosiossa ja erityisen paljon matkailijoita tuli Ruotsista. Rannahotellin rakennuksen suunnittelivat Pärnun kaupunginarkkitehti Olev Siinmaa yhdessä Anton Soansin kanssa ja hotelli valmistui vuonna 1937. Rannahotell edusti virolaisessa rakennustaiteessa 1930-luvulla yleistä funktionalismia. Valmiista hotellista tuli yksi Pärnun kylpyläkaupungin symboleista. Hotelliin tehtiin suuri remontti vuosina 1992-1994.

Hotelli
-------

Nykyisessä hotellissa on 55 huonetta, joista 11 on sviittejä. Hotellissa on myös kylpylä, ravintola ja kokoustiloja. Tiilestä ja teräsbetonista valmistetussa valkoisessa rakennuksessa on kolme ja paikoitellen neljä kerrosta.

Lähteet
-------

1. ↑  Zetterberg, Seppo: *Viron Historia*, s. 596-597. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2007. ISBN 9517465203.
2. ↑  Rannahotell *visit estonia*. Viitattu 1.5.2018.
3. 1 2  16701 Pärnu rannahotell *Kultuurimälestiste register*. Muinsuskaitseamet. Viitattu 1.5.2018. (viroksi)
4. ↑  Tervetuloa Rannahotelliin! Rannahotell. Viitattu 1.5.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Rannahotellin kotisivut *rannahotell.ee*.  (suomeksi)
**Ikaalisten myrkytystapaus 1914** tapahtui tammikuussa 1914 Ikaalisten maalaiskunnan Vatulan kylässä. Myrkytyksen uhreina kuoli kuusi ihmistä ja viisi sairastui vakavasti. Kymmenet saivat lisäksi lievempiä oireita.

Tapahtumien kulku
-----------------

Vatulan kylän Yli-Nurmenkosken talossa pidettiin 22. tammikuuta 1914 lukukinkerit joihin otti osaa noin 40 henkilöä. Kinkerien yhteydessä tarjottiin vieraille ruokaa ja juomia. Kinkerien jälkeen suurin osa kinkerivieraista sairastui vakavasti ja kuusi heistä kuoli seuraavien päivien aikana. Aluksi luultiin että myrkytys olisi aiheutunut huonosti tinatuista kuparipannuista tarjotusta kahvista mutta laboratoriotutkimukset paljastivat että ruokiin oli sekoitettu arsenikkia. Teosta epäiltynä vangittiin aluksi kinkeritalon isäntä Frans Yli-Nurmikoski (s. 1884) ja hänen veljensä Väinö Yli-Nurmikoski (s. 1894) jotka kiistivät syyllisyytensä. Frans Yli-Nurmikoski kertoi olleensa kinkeripäivien aikaan juovuksissa eikä hän tiennyt mitään tapauksista.

Kuulusteluissa selvisi että Frans Yli-Nurmikoski oli tapellut muutamia päiviä ennen kinkereitä veljiensä Nestori Yli-Nurmikosken (s. 1883) ja Väinö Yli-Nurmikosken kanssa sillä seurauksella että jälkimmäiset olivat olleet useita päiviä pois talon töistä. Todistajien mukaan Fransin ja hänen veljiensä välit olivat jo pitkään olleet riitaisat. Selvisi myös että Nestori Yli-Nurmikoski oli ostanut tammikuun alkupuolella 1914 ennen kinkereitä arsenikkia sisältävää ns. keisarinvihreää Ikaalisten kauppalasta kauppias J. E. Järvisen kauppapuodista ja Väinö Yli-Nurmikoski oli ostanut arsenikkia kauppias J. Grönmanin puodista. Frans Yli-Nurmikoski vapautettiin tämän seurauksena ja Nestori Yli-Nurmikoski vangittiin.

Kihlakunnanoikeuden päätös jutussa tuli syyskuun alussa 1914. Nestori Yli-Nurmikosken todettiin lisänneen salaa arsenikkia kinkeriruokiin ja hänet tuomittiin 12 vuoden kuritushuonerangaistukseen ruokien myrkyttämisestä. Väinö Yli-Nurmikoski sai neljän vuoden tuomion avunannosta rikokseen. Veljesten tarkoituksena oli ilmeisesti vain aiheuttaa sekasortoa kinkereillä ja kostaa näin veljelleen Fransille.

Nestori Yli-Nurmikoski pääsi ilmeisesti vapautumaan keväällä 1917 Venäjän maaliskuun vallankumouksen jälkeen vankilasta tai sitten hänen tuomionsa täytäntöönpano oli viivästynyt. Hän muutti pois kotoaan ja työskenteli työnjohtajana Ikaalisten Särkikosken saha- ja myllylaitoksella. Hän liittyi Ikaalisten suojeluskuntaan lokakuun lopulla 1917. Suomen sisällissodan aikana punaiset ampuivat hänet 4. maaliskuuta 1918 Vatulan kylässä. Yli-Nurmikoski haudattiin huhtikuussa 1918 Ikaalisten valkoisten sankarihautaan.

Lähteet
-------

* Veikko Huuska Uuhen Suomen Puheenvuoro 3.1.2014 : Erikoinen murhenäytelmä sadan vuoden takaa - Ikaalisten joukkosurma lukusijoilla 1914. : Suomen rikoshistorian uhrikylläisin joukkomurha
* HS 100 vuotta sitten : Kuusi pitovierasta kuoli myrkkyyn Ikaalisissa - Kymmenet sairastuivat vaarallisesti, Helsingin Sanomat 30.03.2014
**Letterbox Media Oy** on kustannus- ja jakeluyhtiö, joka julkaisee 40 lähilehteä Suur-pääkaupunkiseudun alueella. Lisäksi se julkaisee neljää teemalehteä, matkailuoppaita ja asiakaslehtiä.

Letterbox Jakelut tarjoaa postijakelupalveluja yrityksille pääkaupunkiseudulla. Jakeluryhmä hallinnoi lisäksi lähes tuhannen noutolehtitelineen puolivaltakunnallista verkkoa. Yhtiöön kuuluu myös deski.fi tiedotepalvelu, joka jakaa mediatiedotteitaan toimittajien ja bloggaajien saataville.

Letterbox Media Oy:n ja konserniyhtiöiden yhteenlaskettu liikevaihto 2023 on noin 1,5 miljoonaa euroa. Yhtiöllä on viisi osakkeenomistajaa.
Letterbox Median toimitilat sijaitsevat Helsingissä Hämeentiellä. Tiloissa työskentelee yhtiön hallintoa, lähilehtien toimitus ja myyntiryhmä. Lähitiedon toimipiste on Helsingin Malmilla ja Wheelmedian Espoon Olarissa.

Historia
--------

Letterboxin ensimmäinen lähilehti oli vuonna 2007 Herttoniemen-Laajasalon alueella ilmestymisensä aloittanut Hellas-lehti. Seuraavien kymmenen vuoden aikana uusia lähilehtiä perustettiin yli kolmekymmentä.

Vuonna 2020 Letterbox Media osti lähes 30-vuotta pääkaupunkiseudulla toimineen Puoli kaupunkia -kaupunkilehden julkaisuoikeudet. Varsinaisesti konserni syntyi vuonna 2022 kun Letterbox Media Oy osti Koillis-Helsingin Lähitieto Oy:n koko osakekannan ja samassa yhteydessä lopetettiin Lähitieto-lehden kanssa alueellisesti päällekkäin ilmestyneet Malmi-lehti, Jakomäki-lehti ja Viikki-lehti.

Vuonna 2022 lehtiperhe kasvoi Wheelmedia Oy:n koko julkaisutoiminnan sisältäneellä liiketoimintakaupalla.  Samalla Letterboxin liiketoiminnot jaettiin neljään tulosryhmään: Lähilehdet, Wheelmedia, Letterbox jakelut ja Lähitieto.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑

Aiheesta muualla
----------------

Verkkosivut
Sianlihakastiketta, keitettyjä perunoita ja etikkasäilykkeitä.
**Sianlihakastike**, arkikielessä rasvaisesta sianlihasta valmistettuna **läskisoosi**, on suomalainen perinneruoka, joka on valmistettu sianlihasta.

Rasvaisen sianlihan, joka on tyypillisesti siankylkeä, lisäksi läskisoosi sisältää ruskeaa kastiketta. Perinteisesti ruskean kastikkeen venhäjauhot on suurustettu rasvaisten siankylkipalojen paistemisessa sulaneessa rasvassa. Kastike maustetaan suolalla. Rapeaksi kypsennetyt sianlihanpalat ja kastike haudutetaan tämän jälkeen hiljalleen - tunnin verran - suussasulavan meheväksi. Läskisoosin kanssa tarjoillaan tyypillisesti keitettyjä perunoita tai perunamuusia ja suolakurkkua sekä haluttaessa etikkapunajuuria.

Lähteet
-------

1. ↑  Ihamäki, Olli: Sianlihakastike eli läskisoosi *yle.fi*.  18.11.2009. Yleisradio.  Arkistoitu. Viitattu 6.3.2013.
2. 1 2 3  Petri Kivimäki: Salaattia ei nyt tarvita – täällä syödään läskisoosia niin paljon kuin maha vetää  27.1.2018. Yleisradio, yle.fi. Viitattu 1.8.2020.
3. 1 2  Sanna Mansikkamäki: Läskisoosin paluu aiheutti tunneryöpyn – riemunkiljahduksia klassikkoravintolassa *Ilta-Sanomat, is.fi*.  14.10.2015. Viitattu 1.8.2020.
4. 1 2 3  Sanna Mansikkamäki: Suussasulava läskisoosi hurmaa – ohje suoraan mummon reseptikirjasta *Ilta-Sanomat, is.fi*.  17.10.2015. Viitattu 1.8.2020.
**William Patrick Corgan, Jr.** eli **Billy Corgan** (s. 17. maaliskuuta 1967 Elk Grove Village, Illinois) on yhdysvaltalainen muusikko. Hänet tunnetaan 1990-luvun maineikkaan alternative rock -yhtyeen Smashing Pumpkinsin keulakuvana. Hän soittaa yhtyeessä kitaraa ja laulaa ja hän on myös yhtyeen pääasiallinen kappaleentekijä. Corgan myös tunnetaan lyhytikäisen Zwan-yhtyeen perustajana. Smashing Pumpkinsin suurimpia hittejä ovat olleet muun muassa "Disarm", "Today", "1979", "Bullet With Butterfly Wings", "Tonight, Tonight", "Ava Adore" sekä "Stand Inside Your Love". Ennen Smashing Pumpkinsien perustamista Corganilla oli yhtye nimeltään The Marked, mutta bändin historia jäi varsin lyhyeksi. 

Corgan on julkaissut urallaan kolme sooloalbumia sekä kaksi kokeellista levytystä. Sekä *TheFutureEmbrace*, *Ogilala* että *Cotillions* ovat musiikkityyleiltään sen tyylisiä genrejä joista Corgan on tullut tutuksi sekä Smashing Pumpkinsien että Zwanin osalta. *Aegea* sekä *Siddhartha* puolestaan edustavat kokeellisia äänimaailmoja joissa ei ole laulua, kitaraa, rumpuja tai bassoa ollenkaan. Corgan on käyttänyt soolojulkaisuissaan artistinimenään joko kutsumanimeään Billy Corgan, tai syntymänimensä (William Patrick Corgan) kirjainlyhennelmää WPC.

Corgan on ollut naimissa kerran, mutta avioliitto päättyi eroon. Corganin esikoinen syntyi marraskuussa 2015 ja toinen lapsi, tytär, lokakuussa 2018.

Diskografia
-----------

### Sooloalbumit

* *TheFutureEmbrace*  (2005) - julkaistiin nimellä Billy Corgan
* Aegea (2014) - julkaistiin nimellä WPC
* Siddhartha (2016) - julkaistiin nimellä WPC
* *Ogilala*  (2017) - julkaistiin nimellä WPC
* Cotillions (2019)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
	+ 2
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Grammy Awards
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
| "Routasydän"Sentenced |
| --- |
| Singlen "Routasydän" kansikuva |
| Singlen tiedot |
|  Julkaistu | 14. lokakuuta 2003 |
|  Formaatti | CDS |
|  Tyylilaji | goottimetalli |
|  Kesto | 04.09 |
| Sentencedin muut singlet |
| "No One There"2002 | "Routasydän"2003 | "Ever-Frost"2005 |

**Routasydän** on suomalaisen metalliyhtye Sentencedin kappale, joka tehtiin tilaustyönä jääkiekkojoukkue Oulun Kärppien kannatuslauluksi. Se ilmestyi singlenä 14. lokakuuta 2003.

Kappale aiheutti pian ilmestymisensä jälkeen kohun, koska sen kertosäkeessä lauletaan "veri ja kunnia", joka saksaksi (*Blut und Ehre*) on myös natsi-Saksan Hitler Jugend -järjestön käyttämä tunnuslause. Sanoitusta paheksui muun muassa Oulun rovastikunnan tuomiorovasti. Syntyneen keskustelun seurauksena Kärpät päätti nopeasti luopua kappaleen soittamisesta seuran otteluissa. Laulun sanoittaneen Sami Lopakan mukaan tekstillä ei ollut natsiyhteyksiä, vaan hänen sanoitustaan oli tulkittu kuin "piru Raamattua".

Kappaleet
---------

1. Routasydän – 4.09 (säv. Tenkula, san. Lopakka)

Kokoonpano
----------

* Ville Laihiala – laulu
* Miika Tenkula – soolokitara
* Sami Lopakka – rytmikitara
* Sami Kukkohovi – basso
* Vesa Ranta – rummut

Lähteet
-------

1. ↑  Parhi-Riikola, Päivi: Sentencedin haudalta löytyy viisi varsin valoisaa nihilistiä  2003. Kaltio. Viitattu 26.4.2018.
2. ↑  Sentenced – Routasydän Encyclopaedia Metallum. Viitattu 25.4.2017.
3. ↑  Tuomiorovasti haukkui Kärppä-laulun saarnassa  7.10.2003. Ilta-Sanomat. Viitattu 26.4.2018.
| "Christmas Without You"Ava Max |
| --- |
| Singlen "Christmas Without You" kansikuva |
| Singlen tiedot |
|  Julkaistu | 15. lokakuuta 2020 |
|  Formaatti | digitaalinen lataus, suoratoisto |
|  Tuottaja(t) | Cirkut, Gian Stone |
|  Tyylilaji | joulumusiikki |
|  Kesto | 02.49 |
|  Levy-yhtiö | Atlantic Records |
| Ava Maxin muut singlet |
| "OMG What’s Happening"2020 | "Christmas Without You"2020 | "My Head & My Heart"2020 |

**Christmas Without You** on yhdysvaltalaislaulaja Ava Maxin musiikkikappale. Sen julkaisi Atlantic Records digitaalisesti ladattavana singlenä 15. lokakuuta 2020. Kappaleen ovat sanoittaneet Max, Jesse Aicher, Sam Martin, Gian Stone ja Cirkut, joista kaksi viimeisintä myös tuottivat sen.

"Christmas Without You" sai pääosin positiivisen vastaanoton musiikkikriitikoilta, jotka kehuivat kappaleen jouluista säveltä. Arvostelumenestyksestä huolimatta kappale ei ollut kuitenkaan kaupallinen menestys, sen päästyä singlelistan kolmenkymmenen parhaan joukkoon ainoastaan Saksassa ja Yhdysvalloissa Billboardin Holiday Digital Song Sales -listalla.

Lähteet
-------

1. 1 2  Ava Max Drops Festive Bop "Christmas Without You" *idolator.com*.
2. ↑  Credits / Christmas Without You / Ava Max – Tidal *listen.tidal.com*.
3. ↑  The Sleigher: Ava Max, 'Christmas Without You' *washingtoncitypaper.com*.
4. ↑  Ava Max – Christmas Without You *offiziellecharts.de*.
5. ↑  Ava Max Chart History (Holiday Digital Song Sales) *billboard.com*.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Christmas Without You
Näärännäppy silmäluomessa
**Näärännäppy** (*hordeolum*) on Meibomin rauhasen eli silmäluomen talirauhasen tulehdus. Se voi esiintyä luomen reunalla ja sisällä, ja se voi kehittyä pidempiaikaiseksi luomirakkulaksi.

Oireet
------

Näärännäppy on silmäluomeen tuleva äkillinen talirauhasen tulehdus. Tulehdus aiheuttaa luomen reunaan tai sisään nopeasti kehittyvän kohdan, jota aristaa ja joka on turvonnut. Siinä on myös punoitusta, ja siitä voi valua märkää. Punoitus ja turvotus saattavat levitä koko luomen alueelle.

Ennen nääränäpyn ilmaantumista luomeen voi kehittyä vähitellen suureneva, kovan tuntuinen patti. Tässä vaiheessa varsinaiset oireet puuttuvat, ja patti on yleensä kivuton ja selvärajainen.

Näärännäppy voi kehittyä luomirakkulaksi, joka on pitkäaikaisempi luomirauhasen tulehdus.

Hoito
-----

Näärännäppy paranee yleensä itsestään. Pitkittyneen tai oireiltaan pahentuneen näärännäpyn hoidoksi lääkäri voi määrätä antibioottitippoja.

Nimi ja kansanperinne
---------------------

Suomen kielessä näärännäppy on yleisin nimitys silmäluomen talirauhasen tulehdukselle. Murteissa se on ollut tavallinen erityisesti Savossa, Keski-Suomessa, Kainuussa ja Pohjanmaalla. Länsi-Suomessa on puhuttu naarannapista, ja nimestä on olemassa muitakin variaatioita. Sanojen levinneisyyden perusteella ’näärä’-alku on ’naara’-alkua vanhempi. ’Näärä’-sanan merkitys on hämärä, mutta se voi olla muuttunut äänteellisesti läheiseen narttua tarkoittavaan ’naara’-sanaan. Nimityksessä naarannappi ja joissain murteissa käytetyt termit näärännänni, näärännännä ja kissantissi liittyvät naarassukupuoleen.

Näärännäppy on johtunut kansanuskomusten mukaan muun muassa siitä, että näpyn saanut henkilö on tirkistellyt avaimenreiästä kuhertelijoita tai käymälän alta tarpeillaan käyvien takapuolia tai katsellut toisen sukupuolen paljaita sukuelimiä. Näärännäpyn pystyi parantamaan uskomusten mukaan muun muassa pyyhkäisemällä kissan- tai koiranhännällä, painamalla silmä lehmän hännänalukseen tai kultasormuksella.

Lähteet
-------

1. ↑  Maija Suova (toim.): *Emännän tietokirja I–II, 4. uudistettu laitos*, s. 922. WSOY, 1958.
2. 1 2 3 4  Saarelma, Osmo: Näärännäppy ja luomirakkula *Terveyskirjasto*.  2.2.2016. Kustannus Oy Duodecim. Viitattu 7.3.2016.
3. ↑  Länsimäki, Maija: Näärännäppy silmässä Kotimaisten kielten keskus.  Arkistoitu 8.3.2016. Viitattu 7.3.2016.
4. ↑  Forsius, Arno: Silmätautien kansanparannusta *saunalahti.fi*.  Arkistoitu 8.3.2016. Viitattu 7.3.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Näärännäppy** Wikimedia Commonsissa
**Salmin kapina** tapahtui elokuun lopulla 1831 Salmin pitäjässä Laatokan Karjalassa, kun paikalliset talonpojat polttivat pitäjän nimismiehen Georg Neiglickin elävältä talonsa mukana ja pahoinpitelivät lisäksi useita muita virkamiehiä.

Salmissa oli jo pitempään ollut yhteenottoja lahjoitusmaatalonpoikien ja virkamiesten välillä. Maaliskuussa 1831 pitäjässä mellakoitiin verorästien keruun yhteydessä. Vuonna 1831 puhjennut koleraepidemia ja siihen liittyneet viranomaisten karanteenimääräykset kärjistivät sitten tilanteen avoimeksi kapinaksi.

Kapina huipentui siihen, kun noin 300 talonpojan joukko saapui illalla 30. elokuuta 1831 Salmin Lunkulansaaressa sijainneelle Lehonniemen karanteenialueelle. Talonpoika Feodor Michailov Pantschukoff löi nimismies Neiglickin talon lattialle, ja sen jälkeen talonpojat polttivat nimismiehen talon mukana.

Turun hovioikeus tuomitsi 148 kapinallista ankariin rangaistuksiin. Kapinallisista 93 sai kuolemantuomion, mutta keisari armahti heidät, ja he joutuivat pakkotöihin Siperiaan, Kronstadtiin tai Viaporiin. Lisäksi 20 sai työvankeutta, 21 raipparangaistuksen ja 14 vesileipärangaistuksen.

Lähteet
-------

* Riikka Myllys : *Lahjoitusmaatalonpojat Vanhassa Suomessa ja Viipurin läänissä*
* Agricola uutiset ja keskustelu 11.1.2008 : Kapina Laatokan Karjalan Salmissa 1831

Aiheesta muualla
----------------

* Salmin kapina sata vuotta sitten, Hakkapeliitta, 30.08.1932, nro 35, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
**Budjettiriihi** on kokous, jossa Suomen hallitus viimeistelee valtion seuraavan vuoden talousarvioesityksen valtiovarainministerin esityksen pohjalta. Budjettiriiheen osallistuvat hallituksen kaikki ministerit, oikeuskansleri, valtiovarainministeriön valtiosihteeri ja budjettiosaston johto. Budjettiriihi kestää tavallisesti 2–3 päivää.

Talousarvion valmistelussa budjettiriihi ajoittuu elokuulle. Budjettiriihtä ovat edeltäneet hallinnonalojen talousarvioesitysten käsittely valtiovarainministeriössä kevään ja kesän kuluessa ja valtiovarainministerin päätös valtiovarainministeriön ehdotuksesta valtion talousarvioesitykseksi heinä–elokuussa. Hallitus antaa budjettiriihen jälkeen talousarviota koskevan esityksen eduskunnalle.

Budjettiriihessä hallitus hyväksyy talousarvioesityksensä sisällön. Riihessä päätetään hallinnonalojen seuraavan vuoden menokehykset. Siinä linjataan myös pidemmän aikavälin rakennemuutoksia. Ministerit tuovat budjettiriiheen päätettäväksi vain ne asiat ja hallinnonalojen määrärahamuutokset, joista ei ole saavutettu yksimieliyyttä valtiovarainministeriön kanssa talousarvion valmistelun aikaisemmissa vaiheissa. Budjettiriihessä talousarvioesityksen menojen ja tulojen loppusummiin tulee tavallisesti muutoksia.

Hallituksen puoliväliriiheksi eli kehysriiheksi kutsutaan hallituksen maalis–huhtikuussa käymiä neuvotteluja julkisen talouden suunnitelmasta ja valtion talousarvion kehyksistä seuraaviksi neljäksi vuodeksi.

Budjettiriihi-sanan historiasta
-------------------------------

Suomessa hallitus on tehnyt talousarvioesityksensä erillisissä pitkissä neuvotteluissa 1960-luvun lopulta asti. Neuvotteluja alettiin kutsua budjettiriiheksi 1960- ja 1970-lukujen vaihteessa. Lehdistössä ensimmäinen maininta budjettiiriihestä löytyy elokuulta 1971. Toisen tiedon mukaan nimitys olisi syntynyt Ahti Pekkalan toimiessa valtiovarainministerinä vuosina 1979–1986.

Budjettiriihi-sana sisältää vertauksen riihessä tapahtuvasta puimisesta entisaikojen maataloudessa. Lisäksi budjettiriihi, kuten riihessä puiminen, ajoittuvat elo–syyskuulle.

Lähteet
-------

1. ↑  Budjettisanasto - Haku: Budjettiriihi *Valter - Valtioneuvoston termipankki*. Kielikone Oy & Valtioneuvoston kanslia.  Arkistoitu 5.5.2021. Viitattu 30.4.2021.
2. 1 2  Ministerin käsikirja 2019 - Tietoa valtioneuvoston toiminnasta - Sivut 30-31 *Valtioneuvoston julkaisuja 2019:21*. Valtioneuvosto. Viitattu 30.4.2021.
3. 1 2 3  Valtion budjetti - Budjetin valmistelu Valtiovarainministeriö. Viitattu 30.4.2021.
4. ↑  Ministerin käsikirja 2019 - Tietoa valtioneuvoston toiminnasta - Sivu 23 *Valtioneuvoston julkaisuja 2019:21*. Valtioneuvosto. Viitattu 30.4.2021.
5. 1 2 3  Sami Simola, Pekka Vuoristo: Valtion budjetti viilataan "riihessä" – mikä on nyky-Suomessa vähän outoa *Helsingin Sanomat*.  10.9.2015. Viitattu 30.4.2021.
6. ↑  Hallituksen puoliväliriihi 2021 ja neuvottelu julkisen talouden suunnitelmasta vuosille 2022–25  29.4.2021. Valtioneuvosto. Viitattu 30.4.2021.
7. ↑  Simo Pinomaa: Mikä on kehysriihi ?  6.4.2016. Elinkeinoelämän keskusliitto. Viitattu 30.4.2021.
8. ↑  Taponen, Aki: "Budjetti pakettiin ja sitten oluelle." Aamulehti 15.9.2019, s. A17. Alma Media.
**Vuorisara** (*Carex montana*) on patjamaisia kasvustoja muodostava, Euroopassa kasvava sarakasvi. Suomesta laji on löydetty viimeksi 1800-luvulla.

Ulkonäkö ja koko
----------------

Vuorisaran tähkä.
Vuorisara on mätästävä, lyhytrönsyinen ja kasvaa 5–30 cm korkeaksi. Sen varret ovat usein alaskaartuvia ja varsien tyvitupet tavallisesti viininpunaisia, myöhemmin säikeiksi hajoavia. Harmahtavanvihreät lehdet ovat 2 mm leveitä ja varren pituisia. Kuolleet lehdet säilyvät pitkään vaaleaksi kulottuneina. Alimman tähkän tukilehti on kalvomainen ja tupeton. Hedetähkä on tavallisesti perätön. Emitähkiä on 1–3 kappaletta ja ne ovat soikeita, 6–15 mm pitkiä ja lähekkäin. Tähkäsuomut ovat tylpähköjä, tummanpunaruskeita, vain kapealti kalvolaitaisia ja kärkiosaltaan risalaitaisia. Pullakot ovat vihertävänruskeita, kapean päärynänmuotoisia, suonettomia ja tiheään lyhytkarvaisia, Pullakoiden suuodat ovat lyhyitä. Vuorisara kukkii kesäkuussa.

Vuorisara muistuttaa läheisesti kanervisaraa (*C. ericetorum*) ja virnasaraa (*C. pilulifera*).

Levinneisyys
------------

Vuorisaraa tavataan Pyreneiltä itään läpi Keski- ja Itä-Euroopan Keski-Venäjälle saakka. Etelässä levinneisyysalue ulottuu Pohjois-Italiaan ja Balkanin niemimaalle, pohjoisessa Britteinsaarille, Tanskaan, Etelä-Ruotsiin ja Baltiaan. Lisäksi Tyynenmeren rannikolla Mantšuriassa kasvaa lajin toista muunnosta: *C. montana* var. *manshuriensis*. Suomessa vuorisaran tiedetään kasvaneen 1850-luvulla Ahvenanmaalla ainakin Hammarlandissa. Epävarmoja havaintoja on myös Turusta, viimeisin vuodelta 1883.

Elinympäristö
-------------

Vuorisara kasvaa kuivilla rinneniityillä, metsänreunoissa ja valoisissa lehtometsissä.

Lähteet
-------

* Kettunen, Taina: *Vuorisara*. Teoksessa *Uhanalaiset kasvimme*. Toim. Terhi Ryttäri ja Taina Kettunen. Suomen ympäristökeskus, Helsinki 1997, s. 104.
* *Retkeilykasvio*. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998.

### Viitteet

1. ↑  Stevens, P. F.: Cyperaceae *Angiosperm Phylogeny Website*. Viitattu 4.4.2021.
2. ↑  Vuorisara – *Carex montana* *Laji.fi*. Viitattu 4.4.2021.
3. 1 2 3 4  Retkeilykasvio 1998, s. 567.
4. 1 2 3  Kettunen 1997, s. 104.
5. ↑  Den virtuella floran: Lundstarr (ruots.) Viitattu 27.9.2010.

Aiheesta muualla
----------------

* Kasviatlas 2018: Vuorisaran (*Carex montana*) levinneisyys Suomessa

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q161123
* Wikispecies: Carex montana
* BioLib: 42328
* BOLD: 288667
* CoL: 69B6M
* EoL: 1123881
* EPPO: CRXMN
* EUNIS: 187346
* GBIF: 2724108
* GRIN: 463920
* iNaturalist: 461239
* IPNI: 3010571-1
* NBN: NBNSYS0000002447
* NCBI: 140837
* Open Tree of Life: 879276
* PalDat: Carex\_montana
* PFI: 7965
* Plant List: kew-228753
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:301056-1
* Tropicos: 9905403
* uBio: 5945869
* WFO: wfo-0000348977

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee näyttelijää. Säveltäjä Markus Virtasesta on eri artikkeli.*

**Markus Jani Mikael Virtanen** (s. 25. huhtikuuta 1986 Bremen) on suomalainen näyttelijä. Virtasen lavoja ovat olleet muiden muassa Suomen Kansallisteatteri, Hämeenlinnan Teatteri ja Kajaanin kaupunginteatteri. Hän on näytellyt puhenäytelmien lisäksi useassa musiikkinäytelmässä. Virtasen ääniala on baritoni.

Ura
---

Virtanen syntyi Bremenissä ja varttui Hämeenlinnassa. Hän kiinnostui teatterista jo pikkupoikana. Hänen vanhempi veljensä Mikko Virtanen ja kälynsä Essi Hellén ovat niin ikään ammattinäyttelijöitä. Virtanen valmistui teatteritaiteen maisteriksi 2014.

Virtasella oli kiinnitys Jyväskylän kaupunginteatteriin 2011–2012. Hän näytteli opiskeluvuosinaan myös muun muassa Suomen Kansallisteatterissa ja Hämeenlinnan teatterissa. Vuodesta 2016 Virtanen on näytellyt Kajaanin kaupunginteatterissa.

Kansallisteatterissa Virtanen näytteli muun muassa teoksissa *Pahuus* ja *Invaasio*. Jyväskylän kaupunginteatterissa hänen roolejaan oli muun muassa Anton Schindler näytelmässä *33 Variaatiota*. Hämeenlinnassa Virtanen näytteli muun muassa musiikkinäytelmässä *Kalle Aaltonen* ja draamassa *Humiseva harju*. Kajaanissa Virtanen on näytellyt muun muassa näytelmissä *Lottovoittajat*, *Punainen maa, valkea meri* ja *Joulukeikka*.

Markus Virtanen on näytellyt myös muutamissa elokuvissa ja televisiotuotannoissa. Vuonna 2011 hänellä oli Paulin rooli Oskari Sipolan lyhytelokuvassa *Uroot*.

Valikoitu rooliluettelo
-----------------------

* Anton Schindler (*33 Variaatiota*, Jyväskylän kaupunginteatteri, 2012)
* Oppilas 1 (*Pahuus*, Suomen Kansallisteatteri, 2012)
* Lemminkäinen (*Sampo palaa*, Yöväen Näyttämö, Sodankylä, 2013)
* Nuori Heathcliff (*Humiseva harju*, Hämeenlinnan teatteri, 2014)
* Poika (*Miehiä ja ihmisiä*, Hämeenlinnan teatteri, 2016)
* Elmeri Rummukainen (*Siunattu hulluus*, Kajaanin kaupunginteatteri, 2016)
* Mannerheim ym. (*Lottovoittajat*, Kajaanin kaupunginteatteri, 2017)
* Janne Heikkinen ym. (*Punainen maa, valkea meri*, Kajaanin kaupunginteatteri, 2018)
* Rooli (*Kesäyön uni*, Kajaanin kaupunginteatteri, 2019)

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Virtanen Markus *Ilona*. Teatterin tiedotuskeskus (TINFO) ja Teatterimuseo. Viitattu 27.4.2019.
2. 1 2 3 4  Markus Jani Mikael Virtanen *Helsinginfreet.com*. Viitattu 28.4.2019.
3. ↑  Haastattelussa Markus Virtanen *Teatterikärpänen*.  5.5.2013. Viitattu 28.4.2019.
4. ↑  Markus Virtanen Elonetissä.

Aiheesta muualla
----------------

* Reska.fi: Markus Virtanen ja kantaesitys synnyinkaupungin näyttämöllä (Anneli Heräjärvi, 23.2.2016)
* Aamulehti: Teatteriarvio: Kajaanin teatterin Siunattu hulluus saa katsojat virkkaamaan joukolla – mekö pöhköjä? (Anne Välinoro, 23.9.2016)[vanhentunut linkki]
* Kajaani.fi: Kesäyön uni (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Elonet

 |

 |
**Kozlovka** (ven. Козло́вка, tšuvassiksi Куславкка, *Kuslavkka*) on kaupunki Tšuvassian tasavallassa Venäjällä. Se sijaitsee Volgan muodostaman Kuibyševin tekojärven rannalla 95 kilometriä tasavallan pääkaupungista Tšeboksarysta kaakkoon. Kaupunki on Kozlovkan piirin keskus. Asukkaita on 11 700 henkeä (vuonna 2008).

Paikkakunta on perustettu vuonna 1671. Vuonna 1938 siitä tuli kaupunkimainen taajama ja vuonna 1967 kaupunki.

Tärkein tuotantolaitos on kuorma-autotehdas. Lisäksi kaupungissa on elintarviketeollisuutta, ompelimo ja metallitehdas.

Lähteet
-------

1. 1 2  Козловка *Moi Gorod*. Viitattu 13.7.2008. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kozlovkan kaupungin sivusto (venäjäksi)

Tšuvassian vaakuna**Tšuvassian kaupungit**
Tšuvassian lippuTšuvassian lippu
**Pääkaupunki: Tšeboksary**  

Alatyr |
Jadrin |
Kanaš |
Kozlovka |
Mariinski Posad |
Novotšeboksarsk |
Šumerlja |
Tsivilsk
Sondre Norheim**Sondre Norheim** (10. kesäkuuta 1825 – 9. maaliskuuta 1897) oli hiihdon kehittäjä ja tunnettu talviurheilumies. Hän syntyi Øverbøssä, Morgedalin kunnassa, Telemarkissa, Norjassa. Hänen perheensä oli hyvin köyhä ja myöhemmin se muutti Kvævenin tilalle Øverbøn läheisyyteen. Sondre oli vain kaksivuotias, kun hänen äitinsä kuoli.

Vuonna 1868 hän voitti ensimmäiset kansalliset hiihtokilpailut Kristianiassa (nyk. Oslo) voittaen nuoremmat kilpakumppaninsa ylivoimaisesti yhdessä muiden Telemarkista 200 kilometrin matkan matkustaneiden kumppaniensa kanssa. Noissa kilpailuissa Norheim esitteli maailmalla kehittämänsä välineet ja uuden käännöstyylin telemarkilaisen käännöksen. Myöhemmin hän esitteli christiania-parallelkäännöksen, joka vakiintui alppihiihdossa käytettäväksi.

Sondre Norheimia pidetäänkin aiheellisesti nykyaikaisen hiihdon isänä. Hän kehitti muun muassa laskettelua sekä itse lajin että myös välineiden alalla. Hän muun muassa kehitti kannantaussiteen ja suksia, joissa oli leikatut sivut, jotta kääntyminen olisi helpompaa. Norheimin keksinnöt tekivät mahdollisiksi nykyaikana niinkin yksinkertaisilta tuntuvat asiat kuin suksilla kääntymisen ja hyppäämisen ilman, että sukset irtoaisivat jalasta. Norheimin ansiosta nykyaikana sana "slalom" (norj. *slalåm*, *sla* = rinne, tasainen pinta, *låm* = mäkeä alas tuleva latu) on yleismaailmallinen nimitys pujottelulle. Myöhemmin norjalaiset levittivät slalomia ja Telemark-hiihtoa Keski-Euroopan alppihiihtokeskuksiin.

Norheim hyppäsi vuonna 1868 mäkihypyn ensimmäisen maailmanennätyksen Brunkebergissä 19 metriä kantaneella hypyllään. Olaf Haugann rikkoi ennätyksen vuonna 1879, kun hän hyppäsi 20 metriä.

Vuosien 1952, 1960 ja 1994 talviolympialaisten olympiatuli sytytettiin Norheimin syntymäpaikassa Øverbøssä.

Lähteet
-------

1. ↑  Virtamo, Keijo (toim.): *Fokus-Urheilu 2*, s. 164. Otava, 1970.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
*Loeb Classical Libraryn* vihreäkantisen antiikin kreikkalaisen kirjallisuuden sarjan niteitä.
**Loeb Classical Library** on Harvard University Pressin julkaisema kirjasarja, jossa julkaistaan merkittäviä antiikin kreikkalaisia ja latinankielisiä teoksia. Tekstit on julkaistu niin, että kreikan- tai latinankielinen alkuteksti löytyy jokaisen aukeaman vasemmanpuoleiselta sivulta, ja sananmukainen englanninkielinen käännös oikeanpuoleiselta sivulta.

Julkaisusarjan perusti ja sitä rahoitti alun perin James Loeb. Ensimmäiset niteet toimittivat T. E. Page, W. H. D. Rouse ja Edward Capps, ja ne julkaisi William Heinemann and company vuonna 1912. Tämän jälkeen on julkaistu kymmeniä uusia niteitä, ja vanhempia käännöksiä on myös uusittu useita kertoja. Harvard University Press on julkaissut sarjaa vuodesta 1989. Viime vuosina on julkaistu vuosittain neljästä viiteen uutta tai uudelleen toimitettua nidettä.

Sarja on tarkoitettu antiikin aikaisten tekstien saattamiseksi suuren yleisön saataville. Se ei kuitenkaan ole varsinaisesti tarkoitettu tutkijoille, koska alkuteksteistä puuttuu kriittinen apparaatti, eikä myöskään aivan tavallisille lukijoille, koska tekstien kieliasussa on pyritty enemmän sananmukaisuuteen kuin kielen sujuvuuteen.

Sarjassa kreikankielisten niteiden kannet ovat vihreät ja latinankielisten niteiden punaiset. Vuonna 2001 Harvard University Press alkoi julkaista lisäksi *I Tatti Renaissance Library* -nimistä sinikantista sarjaa, jossa julkaistaan alkukielisiä (yleensä latinankielisiä) teoksia keskiajalta ja renessanssiajalta.

Lähteet
-------

* Simmons, Tracy Lee: Little Big Books: The red and green guides to the wisdom of the ancient world.  *The Weekly Standard*, July 3, 2006, 011. vsk, nro 40. Artikkelin verkkoversio.

Aiheesta muualla
----------------

* The Loeb Classical Library (englanniksi)
* Loebolus (Arkistoitu – Internet Archive) - sarjan vanhempia niteitä PDF-muodossa (englanniksi) (muinaiskreikaksi)
* Loeb, James: The Loeb Classical Library: a word about its purpose and scope (1912) (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Loeb Classical Library
Jan Kopecký vuonna 2023.
**Škoda Fabia RS Rally2** on Škoda Motorsportin valmistama Rally2-luokan ralliauto. Autossa on 1,6-litrainen turboahdettu moottori. Autossa on viisivaihteinen sekventiaalinen vaihteisto ja neliveto. Moottori tuottaa 289 hevosvoimaa tehoa ja 430 Nm vääntöä. Auto esiteltiin kesäkuussa 2022 korvaamaan menestyksekkäät R5-luokan edeltäneet mallit.

Erot sarjatuotantomalliin
-------------------------

Ralliversion kori on peräisin sarjatuotetusta versiosta sääntöjen mukaan, mutta koriin vaihdetaan puskurit, lokasuojien levikkeet, peilit, spoilerit aerodynamiikkaa varten ja nelivetoa varten lattiaan tehdään kardaanitunneli. Sisälle asennetaan turvakehikko. Avattavat ikkunat vaihdetaan kiinteiksi polykarbonaattisiksi, joissa on saranoitu tuuletus. Konepelti sekä takaluukku kiinnitetään pakollisella lukituksella. Iskunvaimennus takana muutetaan sääntöjen mukaiseksi McPherson-tyyppiseksi. Jarrut vaihdetaan jäähdytetyiksi monimäntäisiksi ja vaihteistoksi vaihdetaan viisivaihteinen sekventiaalinen vaihteisto. Istuimet ja turvavyöt vaihdetaan, mittaristo, käsijarru sekä polkimet muutetaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Škoda Fabia RS Rally2 is here! *skoda-motorsport.com*.  14.6.2022. Viitattu 5.8.2023. (englanniksi)
2. ↑  First look: Fabia RS Rally2 *wrc.com*.  14.6.2022. Viitattu 5.8.2023. (englanniksi)
3. ↑  Tom Howard: Skoda unveils all-new Fabia Rally2 car *motorsport.com*.  14.6.2022. Viitattu 5.8.2023. (englanniksi)
4. ↑  There’s no Fabia like a Fabia *skoda-motorsport.com*.  11.5.2023. Viitattu 29.12.2023. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Tulokset eWRC-sivustolla (englanniksi)
Jim Flaherty
**James Michael "Jim" Flaherty** (30. joulukuuta 1949 – 10. huhtikuuta 2014 Ottawa) oli kanadalainen poliitikko ja Kanadan valtiovarainministeri. Hän toimi aiemmin Ontarion provinssin valtiovarainministerinä. Vuosina 1995–2005 hän edusti konservatiivista edistyspuoluetta Ontarion provinssin parlamentissa, ja asettui Kanadan konservatiivipuolueen ehdokkaaksi 23. tammikuuta 2006 pidettyihin Kanadan parlamenttivaaleihin, joissa tuli valituksi voittaen istuvan liberaalipuolueen edustajan.

Flahertyllä oli humanistinen tutkinto Princetonin yliopistosta sekä lisäksi lakitieteellinen tutkinto. Ennen poliittista uraansa hän toimi lakimiehenä. Jim Flaherty pyrki Ontarion parlamenttiin ensi kertaa vuonna 1990, mutta tuli valituksi vasta 1995. Ontarion hallinnossa hän ehti toimia paitsi valtiovarainministerinä, myös oikeus- ja työministerinä. Hänen yrityksensä nousta Ontarion konservatiivisen edistyspuolueen johtoon 2002 epäonnistui; kampanjansa aikana Flaherty esitti ankaran konservatiivisia näkemyksiä sosiaalisissa asioissa, mikä ei purrut valitsijakuntaan.

Vuonna 2003 Jim Flaherty kannatti innokkaasti George W. Bushia sekä tämän aloittamaa Irakin sotaa, mikä teki hänestä kiistellyn henkilön sotaan osallistumattomassa Kanadassa. 2004 hän hävisi taas puolueensa johtoaseman, kuten kaksi vuotta aiemmin; Flaherty antoi itsestään entistä oikeistolaisemman kuvan, luvaten ontariolaisille veronalennuksia sekä yksityistämisohjelmaa.

2005 Flaherty ilmoitti halukkuudestaan valtiolliseen politiikkaan. Kun Paul Martinin liberaali vähemmistöhallitus kaatui joulukuussa 2005, tiesi tämä ennenaikaisia vaaleja. Flaherty asettui ehdolle ja valittiin Kanadan parlamenttiin konservatiivien edustajana. Stephen Harperin johtamat konservatiivit saivat muutenkin selkeän voiton joskaan eivät enemmistöä parlamenttiin.

Helmikuussa 2006 Flahertystä tehtiin valtiovarainministeri Stephen Harperin konservatiiviseen vähemmistöhallitukseen. Flaherty erosi tehtävästä maaliskuussa 2014 ja kuoli 10. huhtikuuta 2014. Hän oli kärsinyt harvinaisesta ihosairaudesta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Curry, Bill: Flaherty's death comes as a ‘terrible shock,’ Harper says *The Globe and Mail*.  10.4.2014. Viitattu 11.4.2014. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Jim Flaherty Kanadan hallituksen sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive) (ranskaksi)
* Jim Flaherty Kanadan hallituksen sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
**David James Lumsden** (s. 19. maaliskuuta 1928 Newcastle-upon-Tyne) Sir, on brittiläinen cembalisti, urkuri, kuoronjohtaja ja musiikkipedagogi..

Lumsden opiskeli urkujensoittoa Durhamin katedraalissa Conrad Edenin ja Salisburyssa David Willcocksin johdolla. Tämän jälkeen hän pääsi stipendillä Cambridgen yliopiston Selwyn Collegeen, jossa pääsi Boris Ordin opetukseen. Hän sai opetusta myös Patrick Hadleylta. Lumsden sai musiikin kandidaatin arvon vuonna 1951 ja neljä vuotta myöhemmin filosofian tohtorin arvon väitöskirjalla Elisabetin aikakauden luuttumusiikista. Toimiessaan vuonna 1954 St Mary's -kirkon urkurina Nottinghamissa Lumsden perusti Nottinghamin Bach-kuoron (Nottingham Bach Choir), jota johti vuoteen 1959. Vuonna 1959 hän seurasi Meredith Daviesia New Collegen (Oxfordin yliopisto) kuoronjohtajana. Hänen johdollaan kuoro teki yhteistyötä Magdalen Collegen kuoron kanssa muun muassa äänittämällä BBC:lle ja esiintymällä yhdessä Westminster Abbeyn 900-vuotisjuhlassa (1965). Ensimmäisen kerran 600-vuotisen historiansa aikana kuoro myös esiintyi ulkomailla, Miamissa. Samalla kuoron ohjelmisto laajeni; levytyksiä tehtiin modernien säveltäjien, kuten Benjamin Brittenin, Igor Stravinskyn ja Kenneth Leightonin teoksista. Inkorporaation kautta Lumsden sai myös Oxfordin yliopiston tohtorinarvon vuonna 1959.

Lumsden toimi vuosina 1976–1982 Glasgow'n Royal Scottish Academy of Musicin ja vuosina 1982–1993 Lontoon Royal Academy of Musicin rehtorina. Hän sai ritarinarvon vuonna 1985 ja jäi eläkkeelle 1993. Hänen poikansa on kuoronjohtaja Andrew Lumsden.

Lähteet
-------

1. ↑  David Lumsden AllMusic, viitattu 15.7.2021
2. 1 2  Reid Concerts: Lumsden, David, 1928- The University of Edinburgh, viitattu 15.7.2021
3. 1 2 3 4  In Tuneful Accord: The Church Musicians Trevor Beeson, viitattu 15.7.2021
4. ↑  Patrick Hadley MusicWeb International, viitattu 15.7.2021
5. ↑  Our History (Arkistoitu – Internet Archive) Nottingham Bach Choir, viitattu 15.7.2021
6. ↑  The London Gazette, Publication date: 10 January 1986 The Gazette, viitattu 15.7.2021
7. ↑  Andrew Lumsden AllMusic, viitattu 15.7.2021


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**F. Bam Morrison** tai **J. Bam Morrison** on yhdysvaltalainen huijari, joka onnistui vuonna 1950 huijaamaan Oklahomassa sijaitsevaa Wetumkan kaupunkia sijoittamaan rahaa olemattomaan sirkukseen.

Wetumkan sirkushuijaus
----------------------

Morrison saapui Wetumkan kaupunkiin kesällä vuonna 1950 esiintyen kaupunkiin hänen mukaansa kolmen viikon kuluttua (24. heinäkuuta) saapuvan Bohnin sirkuksen edustajana. Morrison myi kaupungin kauppiaille mainostilaa sirkuksen ilmoitustauluilta ja sisältä teltasta luvaten mainostilan ostajille paremmat edellytykset myydä sirkukselle tuotteita ja palveluja. Viivyttyään kaupungissa kaksi viikkoa Morrison ilmoitti että hänen täytyisi palata takaisin sirkukseen hoitamaan lopulliset mainosjärjestelyt.

Morris ei kuitenkaan palannut takaisin, ja kaupungille selvisi vasta juhlapäivänä ettei mitään sirkusta ollut oikeasti tulossa. Kaupunginvaltuusto joutui myöntämään että se oli joutunut huijauksen kohteeksi, ja ilmoitti samalla että siitä päivästä lähtien Wetumkassa vietetään joka vuosi heinäkuun 24. päivänä Hyväuskoisten hölmöjen päivää (engl. *Sucker Day*). Sirkusta varten suunnitellut juhlat pidettiin kaupungissa huijauksesta huolimatta ja väkijoukko käytti Wetumkassa sirkukseen varaamansa rahat. Juhlaa on vietetty vuodesta 1950 lähtien joka vuosi, paitsi vuonna 2003, koska juhlalle ei löytynyt rahoittajaa.

Morrison saatiin pian Missourissa kiinni toisesta huijauksesta, mutta wetumkalaiset eivät halunneet nostaa häntä vastaan syytettä, vaan kutsuivat hänet kunniavieraaksi seuraavan vuoden juhliin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Gordon, Stuart: *Suuri huijausten kirja*, s. 250–251. Espoo: Euroword, 1999. ISBN 951-654-034-1.
2. ↑  Sucker Day Cancelled *MuseumofHoaxes.com*.  22.7.2003. Viitattu 11.11.2010. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Wetumka Sucker Day pictures from entertainment photos on webshots[vanhentunut linkki] Entertainment.webshots.com. 12.10.2007. (englanniksi)
**Lauri Edvard Laakso** (5. helmikuuta 1906 – 12. joulukuuta 1928) oli suomalainen luontofilmien kuvaaja, joka hukkui kuvausmatkallaan Porvoon ulkosaaristossa joulukuussa 1928.

Laakso lähti 8. joulukuuta 1928 Helsingistä laivalla Svartbäckiin ja sieltä edelleen kaksi-kolme päivää myöhemmin pienellä ulkolaitamoottoriveneellä Andersholma-nimiseen saareen kuvatakseen siellä lintuja sekä ampuakseen harvinaisia lintuja täyttämistä varten. Andersholmaan saavuttuaan Laakso jatkoi matkaansa Långöra-nimiselle ulkosaariston luodolle. Kun hän ei palannut tältä retkeltään aloitettiin etsinnät, jotka eivät kuitenkaan johtaneet tulokseen. Laakson oli ollut määrä palata kotiin 19. joulukuuta mennessä, jolloin hänen oli tarkoitus pitää Lintutieteellisen yhdistyksen kokouksessa esitelmä matkastaan ja esittää kokouksessa saaristossa ottamansa elokuva. Kummaltakaan saarelta ei Laaksoa tai hänen venettään löydetty ja otaksuttiin että Laako oli hukkunut joulukuun puolivälissä vallinneen myrskyn aikana. Laakson moottorivene löydettiin myöhemmin murskautuneena Porkkalan seudulta.

Laakso aloitti elokuvansa kuvaukset jo keväällä 1928 lintujen kevätmuuton aikana Långörin ja Brunskärin luodoilla Porvoon ulkosaaristossa. Hän oli havainnut näillä luodoilla muuttolintujen levähdys- ja ruokailupaikkoja. Laakso joutui jo kerran ennen viimeistä retkeään viettämään ankaran myrskyn vuoksi neljä vuorokautta luodolla. Laakson jäljelle jääneistä filmimateriaalista koostivat hänen veljensä ja eräät asiantuntijat elokuvan Porvoon saaristosta ja saarilla oleskelevista linnuista. 47 minuutin pituinen elokuva *Saaristolintuja* esitettiin kutsuvieraille 10. marraskuuta 1929 Edison-teatterissa Helsingissä.

Lähteet
-------

1. ↑  Billion Graves : Lauri Edvard Laakso
2. 1 2  Lintuelokuvaaja joutunut kadoksiin. Epäillään hänen hukkuneen Porvoon saaristossa, Helsingin Sanomat, 23.12.1928, nro 350, s. 12, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
3. ↑  En inhemsk fågelfilm, Hufvudstadsbladet, 29.11.1929, nro 324 (2. painos), s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
4. ↑  K. E. Kivirikko : Huomattava kotimainen lintuelokuva, Helsingin Sanomat, 17.11.1929, nro 312, s. 18, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
5. ↑  Uusi lintuelokuva, Elokuva : kotimaisen elokuvatoiminnan äänenkannattaja, 20.11.1929, nro 17, s. 12, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
6. ↑  Kotimainen lintufilmi, Filmiaitta : filmitaiteellinen aikakauslehti, 01.01.1930, nro 1, s. 20, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
7. ↑  Saaristolintuja-elokuvan tiedot EloNetissä
**Reino Paavo Sulevi Simola** (10. heinäkuuta 1946 Helsinki – 21. lokakuuta 1991 Helsinki) oli suomalainen klarinetisti.

Simola opiskeli 12-vuotiaasta asti Sven Lavelan johdolla Sibelius-Akatemiassa, jossa suoritti diplomin vuonna 1965. Hän täydensi opintojaan Zürichissä Hans-Rudolf Stalderin johdolla. Ensikonsertin hän piti vuonna 1972. Simola oli Turun kaupunginorkesterin klarinetisti vuosina 1965–1970 ja sen klarinettiryhmän äänenjohtaja vuonna 1970. Vuosina 1970–1987 hän soitti Radion sinfoniaorkesterissa, jossa hän oli klarinetin äänenjohtajana vuodesta 1971. Sibelius-Akatemian lehtorina työskentelyn hän aloitti vuonna 1973. Simola luopui työstään Radion sinfoniaorkesterissa parantumattoman sydänvian vuoksi vuonna 1987, mutta jatkoi opetustyötä, kunnes kuoli 46-vuotiaana. Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaalle Helsinkiin.

Simola perusti Helsinki-kvintetin. Hän oli aktiivinen kamarimuusikko sekä sen jäsenenä että suomalaisten jousikvartettien yhteistyökumppanina. Simola teki merkittäviä radioäänityksiä Bernhard Henrik Crusellin konsertoista ja kvartetoista klarinetille. Hän oli klassisen musiikin ohella kiinnostunut jazzista. Kouluvuosinaan hän olikin pitänyt omaa jazzkvartettia ja säveltänyt sille bebopia. Simola oli Suomen Klarinettiseura ry:n perustajajäseniä vuonna 1980.

Lähteet
-------

1. 1 2  Otavan Musiikkitieto A–Ö, toim. Keijo Virtamo, uudistetun laitoksen 1. painos. Helsinki: Otava 1997 ISBN 951-1-14518-5
2. 1 2 3 4  Kuolleita: Klarinettitaiteilija Reino Simola Helsingin Sanomat 5.11.1991, viitattu 27.12.2022
3. ↑  Helsingin seurakuntayhtymän hautahaku *Hautahaku*. Viitattu 17.12.2023.
4. ↑  Yhdistys Suomen Klarinettiseura ry 7.10.2018, viitattu 27.12.2022
Fjodor Apraksin
Fjodor Apraksin kunniaksi on pystytetty patsas Viipurin Pyhän Annan torille.
**Fjodor Matvejevitš Apraksin** (1661 – 10. marraskuuta 1728) oli venäläinen kreivi ja sotapäällikkö, joka loi Venäjän keisarikunnan laivaston.

Apraksin astui tsaari Fjodor III:n palvelukseen jo kymmenenvuotiaana ja kohosi yliamiraaliksi Pietari Suuren aikana. Vuonna 1700 hän oli Azovin kuvernööri ja amiraliteetin johtaja. Apraksin nimitettiin vuonna 1708 Inkerinmaalla ja Suomessa operoineen armeijan komentajaksi. Hän soti menestyksekkäästi Ruotsia vastaan voittaen ruotsalaisen ylipäällikkö Georg Lybeckerin johtamat joukot Inkerinmaalla vuonna 1708 ja vallaten piirityksen jälkeen Viipurin vuonna 1710. Apraksin toimi Venäjän Suomeen hyökänneen armeijan ylipäällikkönä vuonna 1713, valtasi Helsingin ja voitti ruotsalaiset muun muassa Kostianvirran taistelussa. Venäjän valloitettua Suomen Apraksin toimi vuodesta 1717 lähtien nimellisesti Suomen siviilihallinnon korkeimpana päällikkönä.

Vuosina 1712–1723 Apraksin oli Karjalan, Inkerinmaan ja Viron kuvernööri. Hän loi Venäjän laivaston ja komensi sitä Hangon edustalla käydyssä voitokkaassa Riilahden (ven. Gangut) meritaistelussa heinäkuussa 1714. 

Vuonna 1718 Apraksin nimitettiin amiraliteettikollegion johtajaksi. Vuonna 1720 perustettiin valtaneuvosto, johon Apraksin nimitettiin. Hän oli Venäjän edustajana Uudenkaupungin rauhanneuvotteluissa. Hän oli vuosina 1722–1723 käydyssä Venäjän–Persian sodassa Kaspianmerellä toimineen laivaston päällikkö. Apraksin toimi Itämeren laivaston päällikkönä vuosina 1723–1726.

Lähteet
-------

* Lindeqvist, K. O. 1926 [1906]: *Suomen historia*. Kolmas painos. Werner Söderström Osakeyhtiö, Porvoo.
* Nenonen, Kaisu-Maija & Teerijoki, Ilkka: *Historian suursanakirja*. Juva:WSOY, 1998. ISBN 951-0-22044-2.
* Longley, David: *Imperial Russia 1689–1917*, s. 7, 216, 328. Longman, 2000. ISBN 0-582-31990-0.
* *Pieni tietosanakirja* 1925-1928. Kustannusosakeyhtiö Otava, Helsinki.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Fjodor Apraksin** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Kansallisbiografia

 |

 |