recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Morag Beaton** (2. heinäkuuta 1926 Edinburgh – 1. huhtikuuta 2010 Sydney) oli skotlantilaissyntyinen, Australiaan muuttanut oopperalaulaja. Hänen poikkeuksellinen äänialansa mahdollisti hänelle sekä sopraano- että mezzosopraanoroolien esittämisen.

Beatonin ensimmäinen musiikinopettaja oli hänen äitinsä (k. 1948) Edinburghissa. Beaton palveli kolmen vuoden ajan toisessa maailmansodassa. Edinburghiin palattuaan hän opiskeli Joyce Flemingin ja kehittymiseensä laulajana erityisesti vaikuttaneen Hans Gálin johdolla. 1950-luvun lopussa Beaton voitti useita stipendejä ja palkintoja, joiden turvin jatkoi opiskeluaan. Hänen vuonna 1962 tekemänsä debyytti Berliinissä sai osakseen Richard Bonyngen huomion. Bonynge ja tämän vaimo, oopperalaulaja Joan Sutherland valmistelivat vuodelle 1965 Australian-kiertuetta, johon Beaton kutsuttiin osallistumaan. Bonynge antoi Beatonille viisi sivuroolia mezzosopraanona ja ehdotti sitten naispääroolia (Tatjana) *Jevgeni Oneginissa*. Beaton jatkoi työskentelyä Bonyngen kanssa vuoden 1965 jälkeen, sai monia rooleja sekä sopraanona että mezzosopraanona ja esiintyi vuonna 1967 *Turandotin* nimiroolissa Bonyngen johtamassa esityksessä Melbournessa. Turandotin roolista tuli Beatonille tärkeä; hän tulkitsi sen kaikkiaan 75 kertaa eri puolilla Australiaa vuoteen 1971 mennessä.

Kapellimestari Edward Downes aloitti Australian oopperan johtamisen vuonna 1973. Hän ajautui välirikkoon Beatonin kanssa, ja Beaton palasi Isoon-Britanniaan leikkausta varten. Tämän jälkeen hän ei enää esiintynyt oopperatuotannoissa, mutta toimi resitalistina. Beaton piti australialaisten ihailijoidensa sponsoroimana loppuunmyydyn resitaalin Sydneyn oopperatalossa vuonna 1983. Hän jatkoi resitaalien pitämistä eri puolilla Australiaa ja lauloi vielä 80-vuotisjuhlagaalassaan Geoffrey Tozerin säestämänä. Beatonia kuullaan vuoden 1966 studioäänityksellä Bernard Herrmannin oopperasta *Wuthering Heights*, jonka päärooliin (Cathy) säveltäjä Beatonin valitsi. Beaton ei koskaan mennyt naimisiin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Obituary: Morag Beaton The Scotsman


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Ihmisoikeusetiikka** eli **moraalinen universalismi** on humanistinen näkemys, jonka mukaan jo nyt on löydettävissä kaikille (järkeville) moraalisille järjestelmille suurin yhteinen nimittäjä, vaikkei absoluuttisen moraalin sisällöstä ikinä päästäisi yhteisymmärrykseen. Tätä suurinta mahdollista yleisesti hyväksyttävien sääntöjen joukkoa tulee vaalia kaiken etiikan pohjana. Oikeusetiikassa tekojen moraalisuutta ei arvoida yleisten periaatteiden mukaan, kuten seuraus- tai velvollisuusetiikassa. Etiikan lähtökohtana ovat sen sijaan ihmisten ja ihmisryhmien väliset suhteet.

Koska eri uskonnollisissa perinteissä ja kulttuureissa on huomattavaa erimielisyyttä etiikasta, sekulaarilla tavalla kaikkia sitovalle etiikalle on tarve.

Määritelmä
----------

Käytännössä oikeusetiikka käsittää sellaisia moraaliohjeita kuin ihmisoikeudet tai rikokset ihmisyyttä vastaan. Näitä sääntöjä valvotaan perustuslain avulla ja Kansainvälisen rikostuomioistuimen kautta. Moraaliset kamppailut ovat usein taisteluja oikeuksista. Nykyajan demokraattisen valtion kansalaiselle kuuluu sellaisia oikeuksia kuten sanan- ja ilmaisunvapaus, yksityisyydensuoja, äänioikeus ja omistusoikeus. Oikeuksia ei voi toteuttaa ilman vapautta, ja tiettyihin oikeuksiin kuuluu vastapuolen velvollisuus, kuten työntekijän oikeus saada työstään palkkaa. Jos vastapuoli ei noudata velvollisuuttaan, oikeus ei toteudu.

Oikeusetiikkaan kuuluu myös liberalistinen etiikka. Se ei säädä tarkkoja moraalinormeja kuten velvollisuusetiikka. Liberalistinen etiikka käsittää erilaisia etiikan teorioita, joiden mukaan ihmisen pitää saada toimia vapaasti kuitenkin rajoittamatta toisten vapautta, ja näissä rajoissa jokainen saa toteuttaa itseään parhaaksi katsomallaan tavalla.

Kritiikkiä
----------

Vaikka oikeudet ovat tärkeitä, ne eivät ratkaise kaikkia moraalisia ongelmia. Voidaan kysyä, milloin oikeuksien toteuttaminen loukkaa toisten ihmisten vapauksia, ja onko oikeuksia muillakin kuin ihmisillä. Oikeuksien toteutumista tulee tarkastella tapauskohtaisesti, eikä niistä voida esittää kovin yleisiä sääntöjä. Kun keskitytään oikeuksiin, yksilön velvollisuudet ja vastuut saattavat unohtua.

Oikeusetiikan näkökulmasta sellaisen henkilön toiminnassa ei ole moittimista, joka laiminlyö yhteiskunnallisia velvollisuuksiaan vaikka kykenisi siihen, viettää päivät kotonaan alkoholijuomia nautiskellen ja musiikkia kuunnellen, mutta velvollisuusetiikko olisi eri mieltä hänen moraalistaan. Klassinen liberalisti uskoo ihmisen perimmäiseen hyvyyteen. Voidaan kysyä, ovatko ihmiset luonnostaan niin hyviä, että yhteiskunnan olisi parempi olla puuttumatta elämäämme. Jos yhteiskunnassa varallisuuserot kasvavat liian suuriksi, liberalistinen etiikka ei riitä korjaamaan sitä. Usein ajatellaan, että tarvitaan erilaisia sopimuksia, joilla ihmiset sopivat yhteisistä pelisäännöistä.

Katso myös
----------

* Moraalinen relativismi

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Arno Kotro, Eaneriina Hämäläinen & Heikki A. Kovalainen: *Idea 2: Etiikka*, s. 65–71. Otava, 2016. ISBN 978-951-1-29618-8.
**Suur-Mumbain kuntayhtymä** (engl. *Municipal Corporation of Greater Mumbai* tai *Brihanmumbai Municipal Corporation*) on Mumbain kaupunkia johtava hallinnollinen elin, joka sai nykyisen muotonsa vuonna 1888. Siinä on 227 jäsentä, jotka valitaan äänestyksellä viiden vuoden mittaiseksi kaudeksi, poislukien viisi kuntayhtymän nimittämää asiantuntijaa. Jäsenet valitsevat keskuudestaan pormestarin, jonka kausi kestää 2,5 vuotta, toimimaan kokousten johtajana ja kaupungin edustajana. Komissaari (engl. *Municipal Commissioner*) on Maharashtran osavaltiohallituksen nimittämä virkamies, joka vastaa kaupungin infrastruktuurin kunnossapidosta ja kehittämisestä. Hänen vastuualueensa alaisuuteen lukeutuu muun muassa vesihuolto, tieverkosto ja erilaisten palveluiden toimittaminen kaupunkilaisille. Häntä avustaa varakomissaari, jonka kuntayhtymä nimittää Maharashtran hallituksen hyväksynnällä.

Mumbain ensimmäinen kunnallinen hallintoelin perustettiin vuonna 1865, jolloin Arthur Crawford nimitettiin Bombayn komissaariksi viideksi vuodeksi. Kaupunki alkoi velkaantumaan, mikä sai Pherozeshah Mehtan muotoilemaan vuonna 1872 hyväksytyn kuntalain, joka antoi perustan tulevalle kuntayhtymälle. Mehtan luoma kuntalaki säilyi vuoteen 1888, jolloin se korvattiin uudella kuntayhtymän lailla. Nykyään Suur-Mumbain kuntayhtymä on Intian rikkain kuntayhtymä. Vuodesta 1996 sitä on hallinnut yhtämittaisesti Shiv Sena. Viimeisimmissä vuoden 2017 vaaleissa oli ehdolla 2275 ehdokasta kolmestatoista puolueesta. Kuntayhtymän vaaleissa äänestysaktiivisuus on jatkuvasti ollut alhainen, kahdessa edeltäneessä se jäi alle 50 prosenttiin. Pormestariksi valittiin vuonna 2019 Shiv Senan Kishori Pednekar ja varapormestariksi Suhas Wadkar.

Pherozeshah Mehtan patsas kaupungintalon edessä

Lähteet
-------

1. ↑  Constitution of Corporation / Conduct of Business *Municipal Corporation of Greater Mumbai*. Viitattu 28.4.2020.
2. ↑  Mayor - the First Citizen of Mumbai *Municipal Corporation of Greater Mumbai*. Viitattu 28.4.2020.
3. ↑  Administrative Wing *Municipal Corporation of Greater Mumbai*. Viitattu 28.4.2020.
4. ↑  Brihanmumbai Municipal Corporation *Tata Institute of Fundamental Research*.  16.7.1995. Viitattu 28.4.2020.
5. ↑  Sutar, Kamlesh: Significance of BMC, India's richest municipal body *India Today*.  13.2.2012. Viitattu 28.4.2020.
6. ↑  Sohit, Mishra: BMC Elections 2017: Complete fact sheet of Asia’s richest civic corporation *India.com*.  21.2.2017. Viitattu 28.4.2020.
7. ↑  Mumbai mayoral election: Shiv Sena's Kishori Pednekar wins unopposed; BJP, Congress, NCP did not field candidates *Firstpost*.  22.11.2019. Viitattu 28.4.2020.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee yhtyettä. Muita merkityksiä, katso täsmennyssivu.*
**Finnforest** oli kuopiolainen 1970-luvun alkupuolella perustettu yhtye. Sen musiikkityyli oli lähinnä progressiivista rockia, fuusiojazzia ja niiden yhdistelmää. 

Yhtyeen johtohahmot olivat veljekset Pekka (kitara) ja Jussi Tegelman (lyömäsoittimet). Ensimmäinen LP, Love Recordsille levytetty *Finnforest* esitteli instrumentaalista progea esittävän yhtyeen. Yhtye oli jo aiemmin levyttänyt kaksi alkuaikojen Wigwam-henkistä laulettua kappaletta "Tyhjyyteen Syvyyteen" ja "Sanomaton kirkkaus" Dynamiitti-levymerkille jo vuonna 1973, mutta ensialbumista lähtien Finnforest teki ainoastaan instrumentaalimusiikkia. Yhtyeen seuraavat albumit olivat 1976 ilmestynyt *Lähtö matkalle* ja 1979 viimeiseksi jäänyt *Demonnights*.

Vuonna 1977 yhtye soitti Petri Petterssonin taustalla tämän sooloalbumilla *Nuoruus*. 

Finnforestin jälkeen Pekka Tegelman ja pari muuta Finnforestin muusikkoa levyttivät 1979/1980 vaihteessa "Jargon"-nimellä musiikillisesti Finnforestin linjoilla jatkavan samannimisen LP:n (DIGLP 9), jolta löytyy aiemmin Finnforestin konserteissa soittama kappale "Outo kertomus/Odd Tale".

Diskografia
-----------

* *Finnforest* (Love Records LRLP 136, 1975)
* *Lähtö matkalle* (LRLP 193, 1976)
* *Demonnights* (LRLP 306, 1979)

Aiheesta muualla
----------------

* Ylen Elävä arkisto: Finnforest: Juan (live 1977)
**Moraliteetti** (lat. moralities "maneeri, luonne, kunnollinen käytös") on uskonnollinen tai opettavainen yleensä allegorinen näytelmä. Moraliteetit olivat yleisiä keskiajalla, varsinkin 1400-luvun Englannissa. Moraliteetti on saarnan dramatisointi, jossa ihmisen hyveet ja paheet personoidaan ja kristinuskon pelastusoppi esitetään selkeästi ja helposti tunnistettavalla tavalla. Uskonnollisen moraliteetin lisäksi keskiajalla kehittyi myös farssimainen, maallinen moraliteettinäytelmä.

Tunnetuimpia moraliteetteja on *Jokamies*, joka pohjautuu suulliseen traditioon mutta ilmestyi painettuna vuonna 1510. Se on näytelmällinen saarna, joka käsittelee syntiä, katumusta, hyveitä ja armoa. Sen henkilöitä ovat esimerkiksi Jumala, Kuolema, Jokamies, Hyveet, Kauneus, Paholainen ja Seitsemän kuolemansyntiä.

*Moraliteetti* voi tarkoittaa myös joko moraalisuutta yleensä tai moraalia opettavaa selitystä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Nykysuomen sanakirja
2. 1 2  Vartiainen, Pekka: *Länsimaisen kirjallisuuden historia*, s. 162. Helsinki: BTJ Kustannus, 2009. ISBN 978-951-692-721-6.

Aiheesta muualla
----------------

* Jokamies-moraliteetti *Kirjallisuuden aikajana*. Jyväskylän yliopisto.  Arkistoitu 30.5.2009. Viitattu 29.8.2011.
Mora on kuvattu Bayeux’n seinävaatteessa ja on siitä tunnistettavissa mastossa olevasta paavilta saadusta neliskulmaisesta tunnuksesta. Tämän kuvan laivasarjassa Mora on oikeanpuoleisin.
**Mora** oli Vilhelm Valloittajan lippulaiva, kun hän vuonna 1066 purjehti Normandiasta Englantiin vaatimaan Englannin kruunua. Bayeux’n seinävaate kuvaa Englannin valloitukseen liittyviä tapahtumia ja esittää myös Mora-aluksen, joka on siten harvoja historiallisesti tunnettuja viikinkien pitkäveneitä.

Historiallista taustaa
----------------------

Englannin kuningas Edvard Tunnustaja kuoli vuonna 1066 ja häneltä ei jäänyt tunnustettua vallanperijää. Edvardin lanko Harald Godwininpoika valittiin kuninkaaksi, mutta hänen asemansa kiistivät hänen veljensä Tostig Godwininpoika, Norjan kuningas Harald Ankara sekä Edvardin serkku Normandian herttua Vilhelm. Viikingit olivat 900-luvulla valloittaneet alueen mantereelta nykyisestä Ranskasta ja heitä kutsuttiin normanneiksi. Kielensä he olivat pääosin vaihtaneet ranskaksi. Tostig ja Norjan Harald Ankara ehtivät hyökätä ensin. Heitä vastaan Harald Godwininpoika joutui marssimaan armeijansa kanssa pohjoiseen Yorkiin. Vilhelm varusti niin ison laivaston, että sai noin 7 000 miestä ja pari tuhatta hevosta kanaalin ylitse. Harald Godwininpojan armeijan marsittua etelään seurasi taistelu Hastingissa, jossa Harald Godwininpoika kaatui. Tämän seurauksena Vilhelm pääsi Englannin kuninkaaksi.

Laiva
-----

Henrikin vaimo Flanderin Matilda rakennutti Moran Barfleurissa juuri Englannin sotaretkeä varten. Normannit olivat säilyttäneet viikinkien laivanrakennusperinteet. Mora oli yli 30 metriä pitkä. Soutajia oli 17 paria, mahdollisesti kaksi miestä yhdessä airossa, jolloin soutamassa olisi ollut 68 miestä. Matkustajina Kanaalin ylityksessä Vilhelmin lisäksi oli kymmenen ritaria ja jokaisella aseenkantajat sekä hevoset. Mukana oli myös kaikki varusteet. Pitkäveneissä ei ollut istuinpenkkejä ja soutajien oletetaan istuneen merimieskirstujensa päällä. Laivan perän koristeena oli kullattu veistos lapsesta, joka puhaltaa norsunluiseen trumpettiin menosuuntaan päin. Laivassa oli värikäs purje ja mastossa paavilta saatu lippu, jolla vahvistettiin sotaretkelle saatu paavin siunaus. Mora oli nopea laiva ja se joutui pudottamaan purjeensa merellä odottaessaan muuta laivastoa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Graham, Ian: "Mora", *50 laivaa, jotka muuttivat historian kulun*, s. 24-27. Suomentanut Jyrki K. Talvitie. Kustannus Oy Minerva, 2016. ISBN 978-952-312-410-3.
Finnfeeds Finlandin tuotantolaitos Naantalin satama-alueella.
**Finnfeeds Finland Oy** on Naantalissa, Naantalin satamassa sijaitseva sokerijuurikaspohjaisista liuoksista eristettyä betaiinia rehu-, ravitsemus- kosmetiikka- ja kemianteollisuuden tarpeisiin maailmanlaajuisesti kehittävä, valmistava ja markkinoiva yritys. Myös inositoli on yksi päätuotteista. Henkilöstöä Naantalissa on noin 70 ja tehdas toimii ympäri vuorokauden. Yrityksellä on myös toimintaa Kirkkonummen Kantvikissa jossa työskentelee noin 30 ihmistä.

Merkittävä osa tehtaaseen tulevasta raaka-aineesta kulkee Naantalin sataman kautta, mutta myös osa viennistä toimitetaan laivoilla.

Yrityksen rinnakkaistoiminimiä ovat Finnfeeds Finland Ab ja Finnfeeds Finland Ltd. Finnfeeds Finland Oy kuuluu tanskalaiseen Danisco-konserniin, jonka yhdysvaltalainen DuPont osti vuonna 2011.

Historia
--------

Alun perin Suomen Sokeri aloitti sokerin valmistuksen Naantalin satamassa vuonna 1953 jatkaen aina vuoteen 1990 saakka. Silloin päätuotteeksi tuli tehtaan valmistama luonnon betaiini, jota oli valmistettu Naantalissa vuodesta 1979.

Lähteet
-------

* Naantalin satama, yhteistyökumppanit
* Danisco, Finland, Naantali (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. 1 2 3  Patentti- ja rekisterihallituksen ja verohallinnon yhteinen yritystietojärjestelmä Patentti- ja rekisterihallitus ja verohallinto. Viitattu 11.1.2011. [vanhentunut linkki]
2. 1 2 3  Finder yritystieto Fonecta Oy. Viitattu 11.1.2011. [vanhentunut linkki]
3. ↑  Vahtera, Raimo: *Naantali tunnissa – Opas naantalilaisuuteen*, s. 8. Lingsoft Oy, 2009. ISBN 978-952-5827-11-8.
:zoviet\*france: vuonna 2011
**Zoviet France** (joskus **Soviet France** ja **:zoviet\*france:**) on ambient industrial, tai "post-industrial" -yhtye Englannin Newcastle upon Tynestä.

Vuonna 1982 perustetussa Zoviet Francessa on sen historian aikana ollut lukuisia jäseniä, mutta tällä hetkellä se koostuu vain Ben Pontonista. Sen entisiä jäseniä ovat muiden muassa Robin Storey, jonka sooloprojekti on Rapoon, ja Mark Spybey, joka tekee musiikkia Dead Voices On Air -nimellä.

Zoviet Francen musiikki, joka koostuu usein *drone*-tekstuurien ja tribaalisten rytmien vastakkainasettelusta sekä hetkellisistä melodioista, tehtiin usein huomiotta jätetyistä äänenlähteistä kuten epäselvistä radiolähetyksistä tai lelusoittimilla, joita käsiteltiin vahvasti ja *loopattiin*.

Yhtyeen alkuajan julkaisut olivat erikoislaatuisia: pakkauksissa oli mukana muun muassa säkkikangasta, kattopäreitä, tinafoliota, huopaa, koristeellisia neuloja ja vaneria.

Storey ja Spybey perustivat yhdessä kolmannen entisen Zoviet France -jäsenen Andy Eardleyn kanssa "The Reformed Faction Of Soviet France" -yhtyeen vuonna 2005. Vuonna 2006 he vaihtoivat yhtyeen nimeksi pelkän "Reformed Faction", välttääkseen mahdollisia oikeusjuttuja muiden Zoviet Francen entisten jäsenten kanssa.

Diskografia
-----------

* 1982: *Garista*
* 1982: *Untitled* (levystä käytetään usein nimeä *Hessian* (säkkikangas), koska levyn kansi on säkkikangasta)
* 1983: *Mohnomishe*
* 1983: *Norsch*
* 1984: *Eostre*
* 1985: *Gris*
* 1985: *Popular Soviet Songs And Youth Music*
* 1986: *Gesture Signal Threat*
* 1986: *Misfits, Loony Tunes And Squalid Criminals*
* 1987: *A Flock Of Rotations*
* 1987: *Assault And Mirage*
* 1987: *Loh Land*
* 1988: *Shouting At The Ground*
* 1990: *Just An Illusion*
* 1990: *Look Into Me*
* 1991: *Shadow, Thief Of The Sun*
* 1991: *Vienna 1990*
* 1993: *Collusion*
* 1993: *What Is Not True*
* 1995: Zoviet France / Jim O'Rourke / The Hafler Trio: *Unentitled*
* 1996: *Digilogue*
* 1996: *in.version*
* 1998: *Mort Aux Vaches: Feedback*
* 2000: *The Decriminalisation Of Country Music*
* 2005: *Music For A Spaghetti Western* (ennen julkaisemattomia äänityksiä vuosilta 1985-86)
* 2008: *shteirlel*
* 2012: *7.10.12*
* 2013: *The Tables Are Turning*

Aiheesta muualla
----------------

* Diskografia ja tietoa (Arkistoitu – Internet Archive)
* Fanisivu: diskografia ja kansitaidetta (Arkistoitu – Internet Archive)
**Helena Sophie Creutz** (14. joulukuuta 1752 – 4. helmikuuta 1824) oli suomalainen kreivitär ja kartanonomistaja. Sophie syntyi Porlammin kartanossa, Lapinjärvellä. Hänen vanhempansa olivat kreivi Johan Carl Creutz ja vapaaherratar Eva Sophia von der Pahlen. Sophie oli vanhin viidestä lapsesta, joista nuorin kuoli muutaman viikon ikäisenä. Porlommin kartano oli Evan perheen ja Crutzit asuivat siellä vuoteen 1759 asti, jolloin he muuttivat Malmgårdin kartanoon Sophien isänäidin kuoltua.

14. kesäkuuta 1772 Sophie avioitui Malmgårdissa Lars Glansentiernan (1744–n.1807) kanssa. Glansentierna oli upseeri, joka tuki Kustaa III:n vallankaappausta. Heidän ensimmäinen lapsensa, Lorentz Johan, syntyi maaliskuussa 1773. Tytär Vendela syntyi seuraavana vuonna, ja kolmas lapsi, Gustav Magnus vuonna 1781. Ensimmäiset vuodet pariskunta asui Malmgårdissa, josta he muuttivat hetkeksi Helsingin pitäjässä sijaitsevaan Sotunkiin ja sieltä Seestan kartanoon. Vuonna 1778 he muuttivat Jokelan kartanoon, jonka Lars oli perinyt.

Vuonna 1789 Lars joutui pakenemaan Venäjälle osallistuttuaan Anjalan liittoon. Larsin tuomioon kuului aatelisarvon ja omaisuuden menetys. Tuomio oli henkilökohtainen, joten Sophie ja lapset saivat pitää omaisuutensa ja aatelisarvonsa, mutta Jokelan kartano siirtyi valtiolle, josta he muuttivat pois lokakuussa 1789. Sophie ei jäänyt toimettomaksi. Kun Jokelan kartano myytiin huutokaupalla marraskuussa 1791, Sophie osti kartanon. Lars yritti turhaan houkutella Sophieta luokseen, mutta Magnus seurasi isäänsä Venäjälle vuonna 1793. Lars sai kuitenkin suostuteltua Sophien vierailulle Holsteiniin, jonne olivat Magnuksen kanssa muuttaneet. Sophie matkusti tyttärensä kanssa ja Larsin toiveista huolimatta, Sophie ja Vendela palasivat Suomeen vuonna 1797 tai 1798.

Vuonna 1800 Vendela avioitui Anders Munsterhjelmin kanssa. He muuttivat asumaan Jokelan kartanoon. Myöhemmin Jokelassa asuivat vielä Andersin äiti ja kaksi naimatonta sisarta. Sophien nuorin poika Magnus muutti Jokelaan vuonna 1812. 

Sophie Creutz kuoli 71-vuotiaana 4. helmikuuta 1824.

Lapset
------

* Lorentz Johan Glansentierna (maaliskuu 1773–22. heinäkuuta 1783)
* Vendela Munsterhjelm, o.s. Glansentierna (22. maaliskuuta 1774–1821)
* Gustav Magnus Glansentierna (1781–1831)

Lähteet
-------

* Kirsi Vainio-Korhonen: *Sophie Creutzin aika*. Suomalaisen kirjallisuuden seura, 2008. ISBN 9789522220110.

### Viitteet

1. ↑  Vainio-Korhonen, s.21
2. ↑  Vainio-Korhonen, s.28
3. ↑  Vainio-Korhonen, s.81-83
4. ↑  Vainio-Korhonen, s.160
5. ↑  Vainio-Korhonen, s.185
6. ↑  Vainio-Korhonen, s.249
7. ↑  Vainio-Korhonen, s.357


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Sophie Hitchon** (s. 11. heinäkuuta 1991 Burnley) on brittiläinen moukarinheittäjä ja olympiamitalisti. 170 senttimetriä pitkä ja 75 kilogrammaa painava Hitchon edustaa Blackburn Harriersia.

Hitchon saavutti olympiapronssia vuoden 2016 kesäolympialaisista Rio de Janeirosta uudella maansa ennätyksellä 74,54. Vuoden 2012 kesäolympialaisissa hän oli alun perin finaalin viimeinen eli kahdestoista. mutta nousi dopingkäryjen myötä kahdeksanneksi. MM-kilpailuihin Hitchon on osallistunut neljästi, ollen parhaimmillaan neljäs vuonna 2015 Pekingissä ja seitsemäs Lontoossa 2017. EM-kilpailuissa hän on sijoittunut neljänneksi Amsterdamissa 2016 ja kahdeksanneksi Berliinissä 2018.

Hitchon voitti kultaa vuoden 2010 alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuista. Alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuista hänellä on yksi kulta sekä yksi pronssi ja alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuista yksi pronssi.

Hitchon on edustanut Englantia Kansainyhteisön kisoissa, joista hänellä on yksi pronssi vuodelta 2014 Glasgow’sta.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

* Moukarinheitto: 74,54 **NR** (Rio de Janeiro 2016)

Lähteet
-------

1. 1 2   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑
3. ↑  Sophie Hitchon Bio, Stats, and Results (Arkistoitu – Internet Archive) Olympics at Sports-Reference.com (englanniksi)
4. 1 2  Sophie Hitchon Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).  (englanniksi)
5. 1 2  Sophie Hitchon Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Sophie Hitchon** Wikimedia Commonsissa

* Sophie Hitchon Twitterissä

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Ophir-palkinto** (hepr. ‏פרס אופיר‎, *Pras Ofir*) on merkittävin Israelissa myönnetty elokuva-alan palkinto. Se on saanut nimensä näyttelijä Shaike Ophirin mukaan ja on myönnetty ensimmäisen kerran vuonna 1982. Palkinnot eri sarjoissa myöntää Israelin elokuva- ja televisioakatemia.

Ensimmäinen Ophir-palkinto myönnettiin ohjaaja Shimon Dotanille elokuvasta *Tzlila Chozeret*, ja vuodesta 1990 palkinto on myönnetty vuosittain. Parhaan elokuvan palkinnon saanut elokuva edustaa Israelia Yhdysvalloissa valittaessa parasta ulkomaista elokuvaa Oscar-palkinnon saajaksi. Elokuvat *Aviva My Love* ja *The Band's Visit* eivät kuitenkaan edustaneet Israelia.

Eniten Ophir-palkintoja on saanut *Nina's Tragedies*, jolle niitä myönnettiin 11. Assi Dayan on saanut palkinnon kahdeksan kertaa ja on palkittu ohjaajana, käsikirjoittajana ja näyttelijänä.

Parhaana elokuvana palkitut
---------------------------

* 1982: *Tzlila Chozeret*
* 1990: *The Lookout (Shuroo)*
* 1991: *Beyond the Sea*
* 1992: *Elämä Agfan silmin*
* 1993: *Revenge of Itzik Finkelstein*
* 1994: *Sh'Chur*
* 1995: *Victorin lemmentuskat*
* 1996: *Saint Clara*
* 1997: *Pick a Card*
* 1998: *Circus Palestine*
* 1999: *Yanan ystävät*
* 2000: *Time of Favor*
* 2001: *Late Marriage*
* 2002: *Broken Wings*
* 2003: *Nina's Tragedies*
* 2004: *Medurat Hashevet* (2004, Campfire)
* 2005: *Eize Makom Nifla* (2005, What a Wonderful Place)
* 2006: *Adama Meshuga'at* (2006 Sweet Mud) ja *Aviva Ahuvati* (2006 Aviva My Love)
* 2007: *Orkesterin vierailu* (2007)
* 2008: *Waltz with Bashir*

Aiheesta muualla
----------------

* Israelin elokuva- ja televisioakatemian sivusto
* Palkittujen luettelo IMDB.comissa
**Rasti-Salokylä** on Ranta-Salokylän, Peräsalokylän ja Rastin muodostama kyläkeskus nykyisen Kiteen, entisen Kesälahden kunnan alueella.

Ranta-Salokylä
--------------

Ranta-Salokylä on yksi Rasti-Salokylän kylistä. Ranta-Salokylään kuuluu Aittolahti, Salokylä ja Mäntylahti. Ranta-Salokylässä on Kesälahden mattopesula, korkea Hunonmäen lintutorni, Mäntyrannan leirintäalue, Mäntyrannan yleinen uimaranta, Karwood-tehdas sekä kalasatama. Ennen Ranta-Salokylällä toimi kauppa ja koulu. Nyttemmin Ranta-Salokylä on pääasiassa kesäasuttu, paitsi Vääränmäentienvarren uudempaa haja-asutusaluetta multamäen maastossa, sekä yhä toimivia maa- ja metsätalouksia.

Peräsalokylä
------------

Peräsalokylä kuulu myös Rasti-Salokylään. Peräsalokylällä on ampumarata ja Haavikon metsästysmaja. 

Peräsalokylän maastot ovat nimensä mukaan hyvää eränkäyntimaata, tarjoten hirven- ja karhunmetsästystä, sekä sienestys ja marjastusmahdollisuuksia.

Rasti
-----

Rasti on yksi Rasti-Salokylän kylistä. Rastissa toimi ennen Karjalan lomakeskus, sekä 80-luvun alkupuolelle peruskoulun ala-aste. Rastissa on paljon kesäasutusta. Rastin Ulponniemessä pidetään Rasti-Salokylän erilaisia kyläjuhlia.

Ranta-Salokylä ja Rasti sijaitsevat Väärämäentien varrella, kirkasvetisen Puruveden äärellä. Perinteisiä elinkeinoja ovat olleet maanviljely, kalastus, sekä metsänhoito. Ulponiemen satamaa on käytetty tukinuittoon Saimaan vesistöön.
**SMS Pillau** oli Saksan keisarikunnan laivaston Pillau-luokan kevyt risteilijä ensimmäisessä maailmansodassa. Saksan laivasto otti sen sisaraluksineen haltuun ennen niiden valmistumista tilaajalleen Venäjän keisarikunnan laivastolle.

Taustaa
-------

F. Schichaun telakka Danzigista voitti 1912 kansainvälisen tarjouskilpailun kahdesta uudesta Venäjän keisarikunnan laivaston kevyestä risteilijästä. Alukset oli nimettiin 1913 venäläisen tavan mukaan jo kölinlaskun yhteydessä *Muraview Amurskiksi* ja *Admiral Nevelskiksi*. Alus laskettiin vesille 11. huhtikuuta 1914 ja ensimmäisen maailmansodan alkaessa se oli lähes valmis ja Saksan keisarikunta pakko-otti sen liittäen laivastoonsa. Alus valmistui 14. joulukuuta.

Palvelus
--------

*Pillau* liitettiin valmistuessaan 2. tiedusteluryhmään, jonka mukana se palveli Itämerellä ja Pohjanmerellä. Alus osallistui Riianlahden taisteluun elokuussa 1915 sekä Skagerrakin taisteluun touko-kesäkuun vaihteessa 1916. Taistelun jälkeen alus saattoi pahoin vaurioituneen *SMS Seydlitzin* takaisin satamaan. Aluksen viimeinen operaatio ensimmäisessä maailmansodassa oli Helgolandin toinen taistelu.

*Pillau* luovutettiin sodan jälkeen Italialle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä *RN Bari*. Alus modernisoitiin 1933-1934 vastaamaan siirtomaapalveluksen tarpeita, jolloin se samalla muutettiin öljykäyttöiseksi.

Toisessa maailmansodassa alus tuki 1940 Korfun ja 1942 Bastian maihinnousua. Se myös tulitti partisaanien asemia Montenegron rannikolla 1942. Alus päätettiin 1943 muuttaa ilmatorjuntaristeilijäksi, mutta se upposi ilmahyökkäyksessä Livornossa odottaessaan siirtoa telakalle. Italian antauduttua aluksen tuhoja lisättiin, ettei se joutuisi saksalaisten käsiin.

Hylky nostettiin sodan päätyttyä ja se romutettiin.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1906–1921*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1985. ISBN 0-85177-245-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Gardiner, Robert 1906-1921 s. 161

Aiheesta muualla
----------------

* Whitman, Edward C.: S.M.S. Pillau, German Protected Cruiser. (Julkaistu alun perin Marine Rundschau 69 1/2 tammikuu/helmikuu 1972 ss 127-128) *F. P. D. S. News Letter*, 1973, I. vsk, nro 2.  Foreign Periodicals Data Service.   (englanniksi)

*Pillau*-luokan risteilijät

|  |
| --- |
| *SMS Pillau* – *SMS Elbing* |
| Edeltäjä: *Graudenz*-luokka – Seuraaja: *Wiesbaden*-luokka |
**SMS B97** oli Saksan keisarikunnan laivaston B97-luokan torpedovenehävittäjä.

Valmistus
---------

Alus tilattiin Hampurista Blohm & Vossilta ja sen köli laskettiin 1914 telakkanumerolla 238. Alus laskettiin vesille 15. joulukuuta 1914 ja se liitettiin laivastoon 13. helmikuuta 1915.

Palvelus
--------

Kesällä 1916 aluksen 8,8 senttimetrin pääaseet korvattiin neljällä 10,5 cm:n 45 pituuskaliiperin tykillä.

Alus poistettiin alusluettelosta 5. marraskuuta 1919 ja alus siirrettiin Cherbourgiin Ranskaan. Alus luovutettiin 16. syyskuuta 1920 sotakorvauksena Italialle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä *RN Cesare Rossarol*. Alus luokiteltiin tiedustelijaksi (tiedusteluristeilijä), kunnes se luokiteltiin uudelleen 2. kesäkuuta 1921 kevyeksi tiedustelijaksi eli laivueenjohtajaksi. Alus otettiin palvelukseen 1. joulukuuta 1925 ja se luokiteltiin hävittäjäksi 1. lokakuuta.

Vuonna 1931 aluksen saksalaisvalmisteiset 50 senttimetrin torpedoputket vaihdettiin italialaisiin 450 millimetrin torpedoputkiin. Vuotta myöhemmin alus siirrettiin koealukseksi, jolloin siltä poistettiin aseistus lukuun ottamatta etukannen 120 millimetrin tykkiä. Vuonna 1935 aluksen aseistus palautettiin. Alus poistettiin alusluettelosta 17. tammikuuta 1939.

Lähteet
-------

* Gröner, Erich: *German Warships 1815–1945 Volume One: Major Surface Vessels*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1990. ISBN 0-85177-533-0. (englanniksi)
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1906–1921*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1985. ISBN 0-85177-245-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Gröner, Erich s. 184

*B97*-luokan torpedoveneet

|  |  |
| --- | --- |
| B97-luokka | *SMS B97* - *SMS B98* |
| V99-luokka | *SMS V99* - *SMS V100* |
| B109luokka | *SMS B109* - *SMS B110* - *SMS B111* - *SMS B112* |

|  |
| --- |
| Edeltäjä: G96-luokka – Seuraaja: S113-luokka |
**SMS Kronprinz Erzherzog Rudolf** oli Itävalta-Unkarin laivaston vuonna 1887 vesillelaskettu rannikkotaistelulaiva.

Valmistus
---------

Alus tilattiin laivastontelakalta Polasta (nyk. Pula), missä köli laskettiin 25. tammikuuta 1884. Alus laskettiin vesille 6. heinäkuuta 1887 ja valmistui syyskuussa 1889.

Palvelus
--------

*Kronprinz Erzherzog Rudolf* kuului 1890 kontra-amiraali Johann von Hinken laivasto-osastoon, joka teki Vilhelm II:n kutsusta vierailun Saksaan. Matkan aikana osasto vieraili Gibraltarilla ja Britteinsaarilla, jossa alus osallistui Cowesin regattaan, missä kuningatar Viktoria, Walesin prinssi ja amiraali prinssi Louis tarkastivat sen. Matkan jatkuessa osasto vieraili vielä Kööpenhaminassa ja Karlskronassa. Paluumatkalla alukset vierailivat Cherbourgissa Ranskassa ja Palermossa Italiassa. Matkan aikana aluksella havaittiin konevikoja, mutta se oli silti menestys.

Alus luokiteltiin 1898 toisen luokan alukseksi. Sotalaivojen nopea kehitys ja dreadnoughtien käyttöönotto luokitteli aluksen 1906 rannikon puolustusalukseksi. Vuonna 1908 laivasto yritti myydä aluksen *SMS Kronprinzessin Stephanien* ja *SMS Tegetthoffin* kanssa tuloksetta Uruguaylle.

Itävalta-Unkarin julistaessa heinäkuussa 1914 sodan Serbialle, aloittaen siten ensimmäisen maailmansodan, alus oli Cattaronlahdella päällikönään miinoitusosasto II:n komentaja Richard Florio. Osaston muut alukset olivat hävittäjä, neljä torpedovenettä, miinalaiva ja kaksi miinanraivaajaa sekä pienempiä aluksia. Alus oli Cattarossa koko sodan ajan. Aluksen miehistö liittyi 1. helmikuuta 1918 Cattaron kapinaan. Seuraavana päivänä aluksen siirtyessä Teodonlahdelle rannikkopatterit avasivat tulen. Yksi kranaatti osui alukseen surmaten kaksi miestä. Aamulla 3. helmikuuta Cattaroon saapui taistelulaivoja pakottaen kapinalliset antautumaan. Kapinallisten johtajien oikeudenkäynti järjestettiin nopeasti ja neljä teloitettiin.

Marraskuussa 1918 sotatoimet päättyivät ja Itävalta-Unkari hajosi, jolloin alus luovutettiin Jugoslavian kuningaskunnalle. Alus otettiin palvelukseen nimellä *Kumbor*. Alus oli palveluksessa vain hetken ennen kuin se poistettiin palveluksesta ja romutettiin 1922.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1906–1921*. London: Conway Maritime Press, 1985. ISBN 0-85177-245-5. (englanniksi)
* Greger, René: *Austro-Hungarian Warships of World War I*. London: Ian Allan Limited, 1976. ISBN 0-7110-0623-7. (englanniksi)
* Sondhaus, Lawrence: *The Naval Policy of Austria-Hungary, 1867-1918: Navalism, Industrial Development, and the Politics of Dualism*. West Lafayette, Indiana: Purdue University Press, 1994. Teoksen verkkoversio. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Gardiner 2002, s. 271
2. ↑  Sondhaus 1994, s. 110
**SMS Deutschland** oli Saksan keisarikunnan laivaston 1906 valmistunut Deutschland-luokan taistelulaiva.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Deutschland-luokka (1904)*
Alus tilattiin Germaniawerfiltä Kielistä ja sen köli laskettiin 20. kesäkuuta 1903. Alus laskettiin vesille 19. marraskuuta 1904 ja se otettiin palvelukseen 3. elokuuta 1906 eli vain joitakin kuukausia ennen Britannian kuninkaallisen laivaston *HMS Dreadnoughtia*, joka teki vasta valmistuneesta aluksesta vanhentuneen.

Palvelus
--------

Alus oli prinssi Heinrichin lippulaivana vuoteen 1913. Ensimmäisen maailmansodan puhjetessa alus luokkansa muiden alusten kanssa sai tehtäväkseen valvoa Elben suuta ja Saksan kapeikkoa mahdolliselta brittien tunkeutumiselta alueelle. Osaston tehtävänä oli suojata laivaston liikekannallepano, jonka loputtua luokan alukset liitettiin Avomerilaivastoon 2. taistelulaivueena.

Alus otti laivueensa mukana osaa kaikkiin laivaston tapahtumiin kahden ensimmäisen sotavuoden aikana, mikä kulminoitui Skagerrakin meritaisteluun 31. toukokuuta – 1. kesäkuuta 1916. Taistelun jälkeen alus luokkansa kolmen muun aluksen kanssa siirrettiin rannikkopuolustustehtäviin, kunnes vuonna 1917 ne poistettiin palveluksesta. *Deutschland* sijoitettiin majoitusalukseksi Wilhelmshaveniin, missä tehtävässä se oli sodan loppuun saakka.

Alus poistettiin alusluettelosta 25. tammikuuta 1920 ja se myytiin romutettavaksi vielä samana vuonna. Alus romutettiin vuoden 1922 loppuun mennessä. Aluksen keulaornamentti on Eckenfördessä merenalaisen sodankäynninkoulutuskeskuksessa ja laivakellot ovat esillä prinssi Heinrichin mausoleumissa Hemmelmarkissa.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1860–1905*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 2002. ISBN 0-85177-133-5. (englanniksi)
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1906–1921*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1985. ISBN 0-85177-245-5. (englanniksi)
* Dodson, Aidan: The Last of the Line: The German Battleships of the Braunschweig and Deutschland Classes.  *Warship 2014*, 2014, XXXVI. vsk, s. 49-69. Lontoo:  Conway Maritime Press. ISBN 978-1-84486-236-8.   (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Dodson, Aidan s. 66

*Deutschland*-luokan taistelulaivat

|  |
| --- |
| *SMS Deutschland* – *SMS Hannover* – *SMS Pommern* – *SMS Schlesien* – *SMS Schleswig-Holstein* |
| Edeltäjä: Braunschweig-luokka – Seuraaja: Nassau-luokka |
**Maija Ilta Mielikki Rajantie** (9. heinäkuuta 1926 Anttola – 29. huhtikuuta 2017 Savonlinna) oli suomalainen SDP:n poliitikko, joka oli vuosina 1975–1987 kansanedustaja Mikkelin läänin vaalipiiristä.

Rajantie valmistui ylioppilaaksi vuonna 1947 ja suoritti sen jälkeen opintoja Helsingin yliopiston filosofisen tiedekunnan historiallis-kielitieteellisellä osastolla. Hän toimi oppi- ja kansakoulun opettajana Pohjois-Karjalassa ja Mikkelin läänissä vuosina 1950–1975 ja oli Savonlinnan taideasiamies vuosina 1975–1976.

Rajantie valittiin eduskuntaan vuoden 1975 vaaleissa, ja hän oli sosialidemokraattisen eduskuntaryhmän kansanedustaja yhtäjaksoisesti vuoteen 1987. Rajantie oli talousvaliokunnan puheenjohtaja vuosina 1983–1986 ja jäsen muun muassa pankkivaliokunnassa (1983–1986), eduskunnan kirjaston hallituksessa (1979–1986) ja eduskunnan palkkavaltuustossa (1983–1986). Savonlinnan kaupunginvaltuustossa hän istui vuodet 1972–1984 ja 1988–1992. Rajantie oli presidentin valitsijamies vuosien 1978 ja 1982 vaaleissa.

Rajantie oli naimisissa varatuomari ja oikeusneuvosmies Lauri Rajantien kanssa vuodet 1949–1983. He saivat kuusi lasta.

Lähteet
-------

1. ↑  Kuolinilmoitus Helsingin Sanomat 21.5.2017 s. C 15
2. 1 2 3 4  .aspx Maija Rajantie *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta.

Aiheesta muualla
----------------

* .aspx Maija Rajantie *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Eduskunta

 |

 |
**Veronica Guerin** (videolevityksessä ja televisiossa suomeksi myös *Veronica Guerin – totuuden puolesta*) on Joel Schumacherin ohjaama elokuva vuodelta 2003. Elokuva kertoo irlantilaisesta toimittajasta Veronica Guerinistä.

Juoni
-----

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Veronica Guerin oli *Sunday Independent* -lehden toimittaja, joka kirjoitti Dublinin huumekaupasta. Elokuva alkaa Guerinin 26. kesäkuuta 1996 tapahtuneella murhalla. Sitten siirrytään seuraamaan edeltäneiden 18 kuukauden tapahtumia, jotka johtivat hänen murhaamiseen. Guerin ryhtyy tutkimaan Dublinin huumekauppaa ja aloittaa lapsinarkkareita, jotka pistävät itseään kaduilla. Tutkimukset johtavat diilereiden jäljille. Hänellä on joitain lähteitä alamaailmassa ja näistä tärkeimpänä on John Traynor. Tutkimusten edetessä huumekauppiaat pyrkivät vaimentamaan Guerinin. Hänet hakataan ja hänen lapsensa henkeä uhataan. Traynor johtaa Guerinin "The Monk" Hutchin jäljille. Tämä ei kuitenkaan ole syyllinen. Traynorin harhautuksesta, väkivallan uhasta, ja perheensä peloista huolimatta Guerin jatkaa työtään. Lopulta John Gilligan, joka toimii huumekaupan taustalla, murhauttaa Guerinin. Marttyyrimainen kuolema johtaa elokuvassa Irlannin hallinnon toimiin huumekauppaa vastaan.

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**

Rooleissa
---------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Cate Blanchett  | … |  Veronica Guerin
  |
|  Gerard McSorley  | … |  John Gilligan
  |
|  Ciarán Hinds  | … |  John Traynor
  |
|  Brenda Fricker  | … |  Bernie Guerin
  |
|  Don Wycherley  | … |  Chris Mulligan
  |
|  Alan Devine  | … |  Gerry "The Monk" Hutch
  |
|  Colin Farrell  | … |  tatuoitu poika
  |
|  Danielle Fox-Clarke  | … |  narkkari
  |

Arvioita
--------

*Turun Sanomien* Päivi Valotien mielestä *Veronica Guerin* on paisuteltu ja pateettinen melodraama, joka lipsahtaa kiusallisen lähelle henkilöpalvontaa ylentäessään nimihenkilönsä täydelliseksi marttyyriksi. Samalla tarinan sankaritar jää tylsistyttävän yksiulotteiseksi ja kaavamaiseksi hahmoksi, jota ei pelasta edes osaava ja karismaattinen Cate Blanchett.

Lähteet
-------

1. ↑  Valotie, Päivi: Veronica Guerin - toimittaja henkeen ja vereen *Turun Sanomat*.  10.10.2003.  Arkistoitu 20.4.2019. Viitattu 20.4.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Keough, Peter: [tps://bostonphoenix.com/boston/movies/trailers/documents/03233035.asp Veronica Guerin] *Boston Phoenix*.  17–23.10.2003. Viitattu 30.5.2021. (englanniksi)
* Ebert, Roger: Veronica Guerin *RogerEbert.com*.  17.10.2003. Viitattu 30.5.2021. (englanniksi)
* Papamichael, Stella: Veronica Guerin (2003) *BBC Films*.  15.7.2003. Viitattu 30.5.2021. (englanniksi)
**Maija Kaarina Sakslin** (s. 14. syyskuuta 1960 Helsinki) on suomalainen juristi ja tutkija, joka on toiminut eduskunnan apulaisoikeusasiamiehenä vuodesta 2010 alkaen. Hän siirtyi tehtävään Kansaneläkelaitoksen vastaavan tutkijan tehtävistä. Apulaisoikeusasiamies Sakslin ratkaisee asiat, jotka koskevat muun muassa sosiaalihuoltoa, lasten oikeuksia, verotusta, ulosottoa ja ympäristöä.

Sakslin on koulutukseltaan oikeustieteen lisensiaatti. Hän on toiminut Ihmisoikeusliitto ry:n puheenjohtajana vuosina 2001–2006. Turun yliopisto promovoi Sakslinin kunniatohtoriksi vuonna 2020.

Lähteet
-------

1. ↑  Laurila, Petri – Salo, Mikko (toim.): *Suomen lakimiehet – Finlands jurister 2003*, s. 985. Suomen Lakimiesliiton kirjasarja, 118. Helsinki: Talentum, 2003. ISSN 0585-9530. ISBN 952-14-0637-2.
2. ↑  Maija Sakslin toiseksi apulaisoikeusasiamieheksi  2.3.2010. Eduskunta.  Arkistoitu 24.5.2012. Viitattu 11.12.2010.
3. ↑  Turun yliopisto promovoi 15 kunniatohtoria toukokuun promootiossa Turun yliopisto. Viitattu 23.1.2020.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Aminohappojen jaottelua ominaisuuksien perusteella.
**Proteiinisynteesiin osallistuvat aminohapot** ovat **perusaminohappoja** eli aminohappoja, joita käytetään proteiinisynteesissä proteiinin rakennukseen ja niillä on oma kolmikirjaiminen geneettinen koodi. Näitä perusaminohappoja on 20 tai 22, riippuen lasketaanko selenokysteiini ja pyrrolysiini mukaan. Nämä kaikki aminohapot ovat l-konfiguratiossa eli ne ovat l-isomeerejä.

Ominaisuuksia
-------------

Perusaminohapot voidaan lajitella niiden ominaisuuksien perusteella moneen ryhmään, tässä on esitetty yksi lajittelutapa.

Ei-polaariset sivuketjut
* Glysiini, G, GlyGlysiini, G, Gly
* Alaniini, A, AlaAlaniini, A, Ala
* Valiini, V, ValValiini, V, Val
* Proliini (Pro / P)Proliini (Pro / P)
* Leusiini (Leu / L)Leusiini (Leu / L)
* Isoleusiini (Ile / I)Isoleusiini (Ile / I)
* Metioniini (Met / M)Metioniini (Met / M)

Polaariset, varauksettomat sivuketjut
* L-Seriini (Ser / S)L-Seriini (Ser / S)
* L-Treoniini (Thr / T)L-Treoniini (Thr / T)
* L-Kysteiini (Cys / C)L-Kysteiini (Cys / C)
* L-Asparagiini (Asn / N)L-Asparagiini (Asn / N)
* L-Glutamiini (Gln / Q)L-Glutamiini (Gln / Q)

Aromaattiset sivuketjut
* L-Fenyylialaniini (Phe / F)L-Fenyylialaniini (Phe / F)
* L-Tyrosiini (Tyr / Y)L-Tyrosiini (Tyr / Y)
* L-Tryptofaani (Trp / W)L-Tryptofaani (Trp / W)

Positiivisesti varatut sivuketjut
* L-Lysiini (Lys / K)L-Lysiini (Lys / K)
* L-Arginiini (Arg / R)L-Arginiini (Arg / R)
* L-Histidiini (His / H)L-Histidiini (His / H)

Negatiivisesti varatut sivuketjut
* L-Asparagiinihappo (Asp / D)L-Asparagiinihappo (Asp / D)
* L-Glutamiinihappo (Glu / E)L-Glutamiinihappo (Glu / E)

Harvinaiset aminohapot
* L-Selenokysteiini (Sec / U)L-Selenokysteiini (Sec / U)
* L-Pyrrolysiini (Pyl / O)L-Pyrrolysiini (Pyl / O)

Katso myös
----------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Proteiinisynteesiin osallistuvat aminohapot**.
* Aminohappo
* Geneettinen koodi
* Proteiinisynteesi

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Jyrki Heino, Matti Vuento: *Solubiologia*, s. 47-48. 2. uudistettu painos. WSOY, 2004. ISBN 951-0-28955-8. (suomeksi)
2. ↑  Suomen virtuaaliyliopisto, Solunetti: Harvinaiset aminohapot
**Veronumero** on 12 merkin yksilöllinen numerosarja, jota käytetään Suomessa rakennusalalla. Henkilön veronumero merkitään kuvalliseen henkilötunnisteeseen, joka on pidettävä esillä rakennustyömaalla työskennellessä. Kaikki rakennusalan työntekijät on myös merkittävä julkiseen *veronumerorekisteriin*.

Veronumeron hakeminen ja rekisteröiminen
----------------------------------------

Henkilöasiakkaat saavat veronumeron verokortin yhteydessä ja ammatinharjoittajat ennakkoverolipulla. Veronumeron saa myös pyytämällä sitä verotoimistosta. Ulkomaalaisten rakennusalan työntekijöiden on aina haettava veronumeroa. Työnantaja voi tilata veronumerot keskitetysti toimittamalla verotoimistoon työntekijöittensä henkilötunnukset. Verohallinnon internetsivuilla on tarkat ohjeet veronumeron hakemiseen.

Veronumerolain mukaan rakennusalan veronumerot on ilmoitettava Verohallinnolle rakennusalan veronumerorekisteriin. Verottaja ei rekisteröi veronumeroita automaattisesti niiden antamisen yhteydessä. Rekisteröinnin voi hoitaa työntekijä itse, mutta yleensä työnantaja ilmoittaa työntekijöiden veronumerot kootusti. Ilmoittaminen on maksutonta ja onnistuu myös veronumeroiden tilaamisen yhteydessä. Jos työnantajalla on jo veronumerot, hän voi ilmoittaa työntekijät rekisteriin lähettämällä veronumeropyynnön.

Veronumerolaki
--------------

Veronumeron käyttöä säätelee veronumerolaki, jonka tarkoituksena on estää harmaata taloutta ja auttaa kartoittamaan Suomessa väliaikaisesti oleskelevien ulkomaalaisten työntekijöiden määrää. Veronumerolaki astui voimaan 15. joulukuuta 2011. Uusilla rakennustyömailla veronumeron käyttöä on edellytetty 1. syyskuuta 2012 alkaen, mutta vanhoille työmaille siirtymäaikaa annettiin maaliskuun 2013 alkuun asti.

Lähteet
-------

1. ↑  Kelan ja Verohallinnon In to Finland -sivusto Verohallinto.  Arkistoitu 2.2.2014. Viitattu 30.1.2014.
2. 1 2  Veronumero Verohallinto. Viitattu 30.1.2014.
3. ↑  Rakennustyömaalla vaadittava henkilötunniste Työsuojeluhallinto.  Arkistoitu 2.2.2014. Viitattu 30.1.2014.
4. ↑  Henkilökortin tiedot Suomen Tilaajavastuu Oy.  Arkistoitu 1.2.2014. Viitattu 30.1.2014.
5. ↑  Veronumero Rakennusliitto. Viitattu 30.1.2014.
**Fredrik Johan Spalding** (24. joulukuuta 1774 Pietari – 7. maaliskuuta 1830 Loviisa) oli suomalainen Venäjän keisarillisen armeijan kenraalimajuri, joka palveli myös Ruotsin kuninkaallisessa armeijassa.[1]

Spaldingin vanhemmat olivat pörssimeklari Kristian Henrik Spalding ja Anna Elisabet Hoppe ja puoliso vuodesta 1802 Lovisa Margareta Gadding. Spalding otettiin palvelukseen kuninkaalliseen Ruotsin armeijaan alaikäisenä kersanttina 1783 ja määrättiin palvelukseen armeijan laivaston Viaporin eskaaderiin. Vänrikiksi hänet ylennettiin 1787 palkkaoikeudella. Spalding osallistui Kustaa III:n sotaan 1788–1790. Hän yleni luutnantiksi sodan aikana 1788. Seuraavana vuonna hänet siirrettiin H.K.K. suuramiraalin rykmenttiin, mutta 1791 hän palasi palvelukseen armeijan laivaston Viaporin eskaaderiin. Kapteeniksi Spalding ylennettiin 1796, vuonna 1801 hänet siirrettiin Uudenmaan läänin jalkaväkirykmentin jääkäripataljoonan Raaseporin komppanian päälliköksi. Spalding yleni ratsumestariksi 1805, jolloin hänet määrättiin Uudenmaan keveiden rakuunajoukkojen 2. Tenholan eskadroonan päälliköksi.[1]

Keväällä 1805 Spalding siirrettiin Ruotsin armeijan yleisesikuntaan, vuonna 1809 hänestä tuli kuningas Kustaa IV Aadolfin adjutantti. Suomen sotaan 1808–1809 Spalding osallistui päämajan komendanttina ja yleisesikunnan päivystävänä päällikkönä. Vuonna 1809 hän toimi rauhanneuvotteluissa upseerikuriirina Tukholman ja Pietarin välillä. Huhtikuussa 1809 hänet ylennettiin everstiluutnantiksi ja lokakuussa everstiksi. Eron Ruotsin armeijasta Spalding sai kesäkuussa 1812, minkä jälkeen hän muutti perheineen Tenholaan Suomeen. Vuonna 1817 Spalding anoi Suomen ritarihuoneelta aatelointia, mutta se evättiin. Seuraavana vuonna hänet hyväksyttiin Venäjän keisarilliseen armeijaan päivystävän yleisesikuntaupseerin vakanssilla ja määrättiin Suomen kenraalikuvernöörin esikunnan sotilaskanslian päivystäväksi yleisesikuntaupseeriksi. Kenraalimajuriksi Spalding ylennettiin 1820. Hän palveli vielä 1827–1830 Suomeen sijoitetun 23. jalkaväkidivisioonan komentajana.[1]

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Fredrik Johan Spalding *Suomalaiset kenraalit ja amiraalit Venäjän sotavoimissa 1809–1917*. Biografiakeskus, Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. (Viitattu 25.4.2020)
**Kozánin arkeologinen museo** (kreik. Αρχαιολογικό Μουσείο Κοζάνης, *Archaiologikó Mouseío Kozánis*) eli *Kozánin arkeologinen kokoelma* (Αρχαιολογική Συλλογή Κοζάνης, *Archaiologikí Syllogí Kozánis*) on arkeologinen museo Kozánin kaupungissa Kreikassa. Se esittelee kaupungista ja sen ympäristöstä löydettyä pääosin antiikin aikaista esineistöä.

Museo toimii vuodesta 1989 Kozánin keskustassa uusklassista arkkitehtuuria edustavassa kaksikerroksisessa rakennuksessa, joka tunnetaan nimellä *Oíkos Katsiká*. Rakennuksen pinta-ala on 240 neliömetriä. Vuoden 1995 maanjäristyksen seurauksena museo on ollut kunnostettavana ja suljettuna yleisöltä.

Kokoelmat
---------

Museon kokoelmiin kuuluu esineitä pääosin Kozánin kaupungista sekä Kozánin ja Grevenán alueyksiköiden alueilta. Aianín alueen löydökset ovat kuitenkin Aianín arkeologisessa museossa. Löydöt ajoittuvat esihistorialliselta ajalta roomalaiselle ajalle. Löydöksiä on muun muassa kaupungin antiikin aikaisilta hautausmailta, Apidéasta, Elánista, Mesóvaiosta, Aliákmonas-joen laaksosta sekä pelastuskaivauksilta Polýfytos-tekojärven alueelta.

* Marmorinen naisen pää, Eláni, 300-luku eaa.Marmorinen naisen pää, Eláni, 300-luku eaa.
* Metalliesineitä hautausmailta.Metalliesineitä hautausmailta.
* Keramiikkaa.Keramiikkaa.
* Museon kokoelmia ulkotiloissa.Museon kokoelmia ulkotiloissa.
* Marmorinen poika, Mesóvaio, roomalaisaika.Marmorinen poika, Mesóvaio, roomalaisaika.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Αρχαιολογική Συλλογή Κοζάνης: Ιστορικό Υπουργείο Πολιτισμού και Αθλητισμού.  Arkistoitu 26.6.2016. Viitattu 16.5.2016.
2. 1 2  Αρχαιολογική Συλλογή Κοζάνης: Περιγραφή Υπουργείο Πολιτισμού και Αθλητισμού.  Arkistoitu 15.7.2017. Viitattu 16.5.2016.
3. ↑  Archaeological Museum of Kozani *Kozani*.  Arkistoitu 10.12.2009. Viitattu 16.5.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kozánin arkeologinen museo** Wikimedia Commonsissa