recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
François de La Mothe-Le-Vayer
**François de La Mothe-Le-Vayer** (1588 – 1672) oli ranskalainen kirjailija ja yksi oppineista libertiineistä. Hän syntyi Pariisissa. Hänen isänsä oli Pariisin parlamentissa toiminut poliitikko, joka oli kirjoittanut diplomatiaa käsittelevän teoksen *Legatus, seu De legatorum primlegiis, officio et munere libellus* (1579). La Mothe-Le-Vayer seurasi isäänsä *parlementissa*, mutta luopui virastaan vuonna 1647 ja omisti itsensä matkoille ja kirjallisuudelle.

Vaatimattomana ja skeptisenä henkilönä ja joskus hieman epäsiveellisillä runoillaan La Mothe-Le-Vayer ansaitsi aseman Ranskan hovissa, jossa libertiineille ominainen ajatusten ja tapojen vapaamielisyys viehätti ihmisiä. Hänen teoksensa *Considérations sur l'éloquence française* (1638) tuotti hänelle seuraavana vuonna Ranskan akatemian jäsenyyden paikalla 13, ja teos *De l'instruction de Mgr. le Dauphin* (1640) sai kardinaali Richelieun huomion. Vuonna 1649 Anna Itävaltalainen antoi hänelle toisen poikansa kasvatuksen ja myöhemmin myös tulevan Ludvig XIV:n koulutuksen, mikä oli aiemmin laiminlyöty. Hänen pedagogiikkaa koskevien töidensä lopputuloksena syntyi sarja teoksia: *Géographie*, *Rhétorique*, *Morale*, *Economique*, *Politique*, *Logique* ja *Physique du prince* (1651–1658). Kuningas palkitsi La Mothe-Le-Vayerin nimittämällä hänet Ranskan historiankirjoittajaksi ja valtioneuvokseksi. Hän kuoli Pariisissa.

Koulutusta koskevien teosten lisäksi hän kirjoitti teokset *Jugement sur les anciens et principaux historiens grecs et latins* (1646); tutkielman nimeltä *Du peu de certitude qu'il y a en histoire* (1668), joka omalta osaltaan aloitti historiallisen kritisismin Ranskassa; sekä skeptisen *Dialogues*, joka julkaistiin postuumisti pseudonyymillä Orosius Tubero. Osittain painos hänen teoksistaan toimitettiin Dresdenissä vuosina 1756–1759.

Aiheesta muualla
----------------

* Académie française: François de La Mothe-Le-Vayer (Arkistoitu – Internet Archive) (ranskaksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
	+ 2
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
	+ 2
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola
* Portugali
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Alankomaat
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:François de La Mothe-Le-Vayer
**Peikko Group Oy** on suomalainen betonirakenteiden liitososiin, liittorakenteisiin ja tuulienergiaratkaisuihin erikoistunut vuodesta 1965 lähtien toiminut perheyritys. Yhtiön pääkonttori ja Suomen tehdas sijaitsevat Lahdessa. Peikko Group koostuu emoyrityksen Peikko Group Oy:n lisäksi yli 30 tytäryhtiöstä ja sertifioitua tuotantotoimintaa 12 maassa ympäri maailmaa. Peikko Groupin liikevaihto vuonna 2021 on 240 miljoonaa euroa, ja yritys työllistää yli 2 000 henkilöä. Peikko Group on perheomisteinen ja -johtoinen yritys, jonka toimitusjohtajana toimii Topi Paananen.

Suomen toiminnoista vastaa tytäryhtiö Peikko Finland Oy, joka työllistää noin 300 henkilöä. Peikko Finland Oy:n toimitusjohtaja on Esa Rusila.

Tuotteet
--------

DELTABEAM®-liittopalkkeja tehtaalla Lahdessa.
Peikko on betonirakenteiden liitososiin, liittorakenteisiin ja tuulienergiaratkaisuihin erikoistunut yritys. Lisäksi yhtiö palvelee rakennesuunnittelijoita erilaisilla työkaluilla, esimerkiksi suunnitteluohjelmistoilla ja suunnittelukomponenteilla erilaisiin suunnitteluohjelmiin.

Historia
--------

Yrityksen perusti vuonna 1965 Jalo Paananen Teräspeikko-nimellä. Nimi lyheni Peikoksi vuonna 2005 kansainvälisen liiketoiminnan merkityksen kasvettua. Yhtiön ensimmäinen tuote oli sandwich-elementtien ulko- ja sisäkuoren toisiinsa liittävä diagonaaliansas, joka oli alan ensimmäinen teollisesti valmistettu tuote.

Lähteet
-------

* 
* 
* 
* 

### Viitteet

1. ↑  Peikko Lyhyesti *www.peikko.fi*. Viitattu 2021-09-2021.
2. ↑  Tietoa Peikosta: Johto Peikko Group. Viitattu 19.7.2014.
3. ↑  Tuotteet Peikko Group. Viitattu 19.7.2014.
4. ↑  Betonikiinnityksiä vuodesta 1965 Peikko Group.  Arkistoitu 8.8.2014. Viitattu 19.7.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Peikko Group** Wikimedia Commonsissa
**Anna Wielgosz** (o.s. **Sabat**, s. 9. marraskuuta 1993) on puolalainen keskimatkojen juoksija. Hän on EM-pronssimitalisti 800 metrin juoksussa.

Wielgosz sijoittui vuonna 2018 Berliinin EM-kilpailuissa 800 metrin juoksussa kuudenneksi ajalla 2.01,26. Vuonna 2019 hän karsiutui Dohan MM-kilpailujen välierissä. Vuonna 2021 hän karsiutui sisäratojen EM-kilpailujen välierissä ja Tokion olympialaisten alkuerissä. Vuonna 2022 hän karsiutui Eugenen MM-kilpailujen välierissä ajalla 2.00,51. Münchenin EM-kilpailuissa 2022 hän saavutti pronssia ajalla 1.59,87.

Wielgoszin ennätys 800 metrin juoksussa on 1.59,84, jonka hän juoksi Chorzówissa kesäkuussa 2022. Se oli ensimmäinen kerta, kun hän alitti kahden minuutin rajan, ja toinen alitus tapahtui EM-kilpailuissa 2022. Sisäradoilla Wielgosz on parhaimmillaan juossut ajan 2.02,79 Toruńissa maaliskuussa 2021.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Anna Wielgosz Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
2. ↑  Anna Wielgosz *Olympedia*.  (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
**Anaganpäivännouto** (*Helianthemum broussonetii*) on päivännoutokasvien (Cistaceae) heimoon, päivännoutojen (*Helianthemum*) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on Kanariansaarilla Teneriffalla ja La Palmalla endeemisenä kasvava kasvilaji.

Anaganpävännouto on kasvutavaltaan pysty ja pensasmainen laji, joka muistuttaa muita samantapaisia lajeja, mutta eroaa niistä muun muassa lehtiensä sekä kukkiensa verholehtien ulkonäön perusteella. Anaganpäivännoudon lehdet ovat 2–2,5 cm pitkiä ja muodoltaan suikeita tai puikeita. Kukkien verholehdet ovat nelisuonisia ja tiheän valkokarvaisia.

Anaganpäivännoudon tieteellisen nimen lajinimi (*broussonetii*) viittaa 1761–1807 eläneeseen ranskalaiseen tutkijaan ja konsuliin Pierre Marie Auguste Broussonetiin, joka on sittemmin ollut kasvitieteen professorina Montpellierissä.

Lähteet
-------

* Flora Vascular de Canarias: *Helianthemum broussonetii* (espanjaksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q17570123
* APDB: 135149
* CoL: 3K5B7
* GBIF: 3596527
* IPNI: 168773-1
* NCBI: 2650557
* Open Tree of Life: 6114584
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:168773-1
* Tropicos: 7600143
* WFO: wfo-0000717340

 |

 |
Anna af Forselles-Schybergson: *Koira* (1899).
**Anna Charlotta Elisabeth af Forselles-Schybergson** (21. marraskuuta 1863 Elimäki – 11. maaliskuuta 1942) oli suomalainen taidemaalari.

Anna af Forselles-Schybergsonin vanhemmat olivat eversti Fredrik af Forselles ja Adolfina Emilia Kellander. Hän oli naimisissa vuodesta 1897 Turun hovioikeuden kanneviskaalin Gustaf Arvid Schybergsonin kanssa.

Anna af Forselles-Schybergson kävi Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulua 1880–1882 ja 1883–1886 sekä opiskeli Adolf von Beckerin yksityisessä akatemiassa ja Maria Wiikin johdolla. Pariisissa hän opiskeli Académie Colarossissa 1886–1887 sekä Puvis de Chavannesin johdolla 1891. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosien 1892 ja 1904 välillä sekä vielä vuonna 1924. Forselles-Schybergson toimi piirustuksenopettajana oppikoulussa ja Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa Turussa 1889–1890. Hän maalasi pääasiassa eläinaiheisia maalauksia.

Palkinnot
---------

* III palkinto dukaattikilpailussa 1888
* II palkinto dukaattikilpailussa 1894

Lähteet
-------

1. 1 2  Suomen Kuvataiteilijamatrikkeli : Anna af Forselles-Schybergson

Aiheesta muualla
----------------

* Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Anna af Forselles-Schybergson

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: sv:Anna af Forselles
**Anadolu Ajansı** (suom. *Anatolian Virasto*) on Turkin valtiollinen uutistoimisto. Sen pääkonttori on Ankarassa, ja se tuotti vuonna 2020 uutisia 13 kielellä edelleenkäyttösopimukset huomioiden yhteensä 6 000:lle media-asiakkaalle. Toimiston rahoituksesta vastaa pääosin Turkin valtio, mutta sillä ei ole osakeyhtiössä enemmistöomistusta.

Anadolu Ajansın pääkonttori Ankarassa.

Historia
--------

Uutistoimisto perustettiin 6. huhtikuuta 1920 Turkin itsenäisyyssodan aikana, 17 päivää ennen väliaikaisen parlamentin ensimmäistä kokoontumista. Toimisto pitää perustajinaan kahta kansallismielistä aktivistia, journalisti Yunus Nadi Abalıoğlua ja kirjailija Halide Edib Adıvaria. Uusi toimisto otti tehtäväkseen sekä valistaa kotimaan kansalaisia, että puolustaa itsenäisyyttä haluavan maan kantoja ulkomaille. Kemal Atatürkin avulla toimistosta kehitettiin länsimaisen mallin mukainen, riippumaton uutispalvelu vuonna 1925. Toimiston itsenäinen asema turvattiin perustuslaissa, ja valtion omistusosuus on 2020-luvulle asti pysynyt alle 50 prosentin. Pääosan tuloistaan toimisto kuitenkin saa valtion rahoituksena. 

AK-puolueen noustua 2000-luvulla valtaan Recep Tayyip Erdoğanin johtama hallitus pyrki saamaan enemmän määräysvaltaa Anadolu Ajansın uutisointiin ja Kansainvälisen lehdistöinstituutin IPI:n mukaan toimiston katsottiin paljolti menettäneen puolueettomuutensa sisäpoliittisen paineen alla. Presidentillinen asetus vuonna 2018 antoi presidentille viideksi vuodeksi oikeuden nimittää toimiston johto sekä määrätä sen rahoituksesta, toiminnasta, organisaatiosta ja henkilöstöhallinnosta. Turkin vuoden 2019 paikallisvaalien aikana virallista tulospalvelua hoitanutta AA:ta syytettiin tulosseurannan keskeyttämisestä, kun eräs opposition ehdokas alkoi menestyä liian hyvin. 

Maaliskuussa 2021 IPI kiitti Turkin perustuslakituomioistuimen oikeuden kumoavaa päätöstä, jossa vuoden 2018 asetus katsottiin valtaosin laittomaksi. Presidentin valta päättää Anadolu Ajansın rahoituksesta kuitenkin säilyi, ja IPI katsoi Turkin hallituksen edelleen vaarantavan uutistoimiston toimituksellisen riippumattomuuden.

Lähteet
-------

1. 1 2  Executive team Anadolu Agensi. Viitattu 8.5.2022.
2. 1 2  Anadolu Agency at a glance (PDF) Anadolu Ajansi. Viitattu 8.5.2022.
3. ↑  History Anadolu Ajansi. Viitattu 8.5.2022. (englanniksi)
4. ↑  IPI welcomes Turkish Constitutional Court decision reversing greater state control over Anadolu news agency  2.3.2021. IPI.  Arkistoitu 10.3.2021. Viitattu 8.5.2022. (englanniksi)
**Hammaskeiju** (*Tooth Fairy*) on Michael Lembeckin ohjaama fantasiakomediaelokuva vuodelta 2010. Sen ensimmäiset julkiset esitykset pidettiin 14. tammikuuta 2010 Australiassa ja Perussa. Yhdysvalloissa ja Kanadassa sen ensimmäinen esitys oli 22. tammikuuta 2010. Elokuva tuotti maailmanlaajuisesti yli 52 000 000 Yhdysvaltain dollaria, joista 14 000 000 dollaria eli 23,3 prosenttia tuli avausviikonlopun aikana.

Juoni
-----

Elokuva kertoo Derek Thompsonista (Dwayne Johnson), kovaotteisesta alemmassa liigassa pelaavasta jääkiekkoilijasta, jota kutsutaan "Hammaskeijuksi" hänen taklaustensa mukaan, jotka usein irrottavat vastustajalta hampaita. Pelatessaan kaveriensa kanssa korttia hän häviää kymmenen dollaria ja ryöstää ne tyttöystävänsä Carlyn (Ashley Judd) tyttären Tessin (Destiny Whitlock) tyynyn alta. Kun Tess sitten ei herätessään löydä rahaa tyynyn alta, hän melkein menettää uskonsa hammaskeijuun. Thompson saa virallisen haasteen Keijumaasta, minne hän joutuu vasten tahtoaan. Hammaskeijujen päällikkö Lily (Julie Andrews) tuomitsee Thompsonin kahdeksi viikoksi hammaskeijuksi, ja jokainen suorittamatta jäänyt tehtävä lisää rangaistuksen pituutta viikolla.

Lähteet
-------

1. ↑  *Hammaskeiju* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
2. ↑  Tooth Fairy (2010) *The Numbers*. Viitattu 8.1.2020. (englanniksi)
**Anna Wintour** (s. 3. marraskuuta 1949) on brittiläis-yhdysvaltalainen toimittaja ja *Vogue*-lehden päätoimittaja vuodesta 1988 lähtien. Hän sai Brittiläisen imperiumin ritarikunnan upseerin arvon vuonna 2017.

Lauren Weisbergerin avainromaani *Paholainen pukeutuu Pradaan* (2003) ja sen pohjalta tehty samanniminen elokuva vuodelta 2006 (pääosissa Meryl Streep sekä Anne Hathaway) perustuvat Weisbergerin kokemuksiin työstään Wintourin assistenttina. Vuonna 2009 Anna Wintour oli pääkohteena R. J. Cutlerin dokumenttielokuvassa *The September Issue*.

Lähteet
-------

1. ↑  Anna Wintour reportedly didn’t know which assistant wrote ‘Devil Wears Prada’ *NY Post*.  2022. Viitattu 10.5.2023.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Japani
* Tšekki
* Korea
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Synchronkartei

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Ostrogoottien valtakunta**, virallisesti **Italian kuningaskunta** (lat. *Regnum Italiae*), oli ostrogoottien Italiaan perustama lyhytaikainen kuningaskunta. Se pysyi koossa vuodesta 493 vuoteen 553.

Valtakunta syntyi, kun ostrogootit syrjäyttivät Italian hallitsijan Odovakarin, joka oli puolestaan syrjäyttänyt Länsi-Rooman viimeisen keisarin vuonna 476. Ostrogoottien valtakunnan ensimmäinen hallitsija oli Teoderik Suuri, jonka aikana goottien valtakunta oli voimakkaimmillaan. Teoderik yhdisti valtakuntaan osia Etelä-Galliasta ja Pannoniasta.

Valtakunta alkoi kuitenkin heikentyä heti Teoderikin kuoleman jälkeen, ja sitä ahdistivat niin frankit kuin bysanttilaiset. Bysantin joukot löivät lopulta heikentyneet ostrogootit vuonna 553. Osa gooteista palasi Pannoniaan, osa sulautui Italian muuhun väestöön.

Ostrogoottien aika oli väestölle ja elinkeinoille tuhoisa. Sodat muuttuivat helposti ryöstelyksi, Rooman vesijohtojärjestelmä tuhoutui ja väkiluku väheni esimerkiksi veristen taistelujen ja piiritysten takia niin paljon että puhutaan suorastaan väestökadosta.

Kuninkaat
---------

* Teoderik Suuri 493–526
* Atalarik 526–534
* Theodahad 534–536
* Vitiges 536–540
* Ildibad 540–541
* Eraric 541
* Totila (Baduila) 541–552
* Teja 552–553

Katso myös
----------

* Goottisota (535–554)

Lähteet
-------

1. ↑  Cassiodorus: Variae II *The Latin Library*. Viitattu 2.1.2023. (latinaksi)
2. 1 2 3 4  Castrén, Paavo: *Uusi antiikin historia*, s. 578–582, 599–602. Helsinki: Otava, 2011. ISBN 978-951-1-21594-3.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ostrogoottien valtakunta** Wikimedia Commonsissa
**Unnunkoski** oli yksi Räisälän pitäjän kylistä kirkolta pohjoiseen pitäjän luoteisosassa Vuoksen varrella.

Historia
--------

Varhaisimmat asutuslöydöt ovat kivikaudelta Härskeensaaresta ja rautakaudelta Hoppendorfinniemen pellosta. Jo 1600-luvulla Unnunkoskella esiintyi sukuniminä Haikonen, Javanainen, Kähönen, Köninki, Laukkanen, Matikka, Olkkonen, Orava, Parta, Patrakka, Puputti, Rouhiainen, Suutari, Vorne ja Väkiparta. Vuonna 1585 Unnunkoskella oli ortodoksinen kappeli, ja 1624 Köninginmäki luovutettiin Käkisalmen pappilalle.

Kylän ensimmäisen kaupan perusti Sutkenhovin omistanut käkisalmelainen kauppias Aleksander Kannin 1860-luvun alkupuolella. Seuraavan kauppaliikkeen avasi keskelle kylää, laivarannan lähelle kauppias Tuomas Javanainen vuonna 1892. Martti Laamanen avasi Räisälän osuuskaupan jakelupaikan vuonna 1907 ensin Virtakalliolle, sitten Puputin taloon. Pari vuotta myöhemmin osuuskaupan myymälä perustettiin Juho Suutarin taloon. Kaupat kannattivat huonosti.

Unnunkoskella vaikuttaneita taiteilijoita
-----------------------------------------

* Viljo Kojo vietti useita kesiä Unnunkoskella ikuistamassa maisemia ja ihmisiä kirjoihin ja tauluihin
* paikkakunnan oma Katri Pusa

Liikenneyhteyksiä
-----------------

Paras liikenneyhteys oli Vuoksea pitkin Käkisalmeen kaksi kertaa päivässä kulkeva laiva. Laivalla kuljetettiin valmistetut tuotteet Käkisalmen markkinoille. Liikennettä hoitivat höyrylaivat Ala-Vuoksi ja Käkisalmi.

Laivalaitureita

* Unnunkosken laituri
* Punkan laituri
* Vätikän laituri
* Pitkäsen laituri
* Läheniemen (Rokkaniemen) laituri

Koska maantiet olivat kapeat, mutkaiset, mäkiset ja huonokuntoiset, jäivät ne etupäässä hevosilla ajettaviksi.

Aiheesta muualla
----------------

* Vuoksi-laiva Unnunkosken laiturissa

### Kirjallisuutta

* Junkkari, Hellin ym. (toim.): *Unnunkoski, kylä Vuoksen varrella : kyläkirja.* Jorma Kohonen, 1998. ISBN 952-91-0336-0.
Konsulinna Anna von Rettigin nahkaiset hansikkaat 1900-luvun alusta.
**Anna Adelaide von Rettig** (o.s. *von Horn*, 11. heinäkuuta 1872 Gävle – 2. toukokuuta 1953 Tukholma) oli ruotsalais-suomalainen konsulinna ja mesenaatti.

Anna von Rettig oli komentajakapteeni Lorentz Leopold von Hornin ja Adelaide (Adéle) Rettigin tytär. Hän avioitui vuonna 1893 serkkunsa, Turussa vaikuttaneen tupakkapehtailija Henning von Rettigin kanssa. Pariskunta sai neljä lasta, mukaan lukien perheyritys P.C. Rettig & Co.:n johdossa jatkanut Hans von Rettig. Anna von Rettig teki Åbo Akademille merkittävän lahjoituksen teologisen tiedekunnan perustamiseksi vuonna 1924.

Anna von Rettig asui perheineen Turussa 1830-luvulla rakennetussa talossa, joka nimettiin myöhemmin hänen mukaansa Konsulinnaksi. Konsulinna toimii nykyään Aboa Vetus Ars Nova -museon toimistona samalla tontilla, jolle Hans von Rettig rakennutti vuonna 1928 Rettigin palatsin perheen uudeksi asuinrakennukseksi.

Viitteet
--------

1. ↑  Åbo Akademi hakuteoksessa *Uppslagsverket Finland* (2012). (ruotsiksi)
2. ↑  Annan päivänä vapaa pääsy Aboa Vetus Ars Novaan ja erikoisopastuksia Konsulinna-toimistorakennukseen. *Aamuset* 8.12.2021.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Uppslagsverket Finland

 |

 |
**Ostoliikenne** on lääninhallituksen tai kunnan ostamaa kannattamatonta joukkoliikennettä, jolla pyritään kattamaan minimiliikennepalvelut. 

Joukkoliikenteen kustannukset katetaan Suomessa pääosin (noin 80 %) lipputuloilla. Jos esimerkiksi harvaanasutulla seudulla liikenne on kannattamatonta eli tulot eivät kata menoja, mutta liikenne katsotaan yhteiskunnan kannalta tärkeäksi, lääninhallitus tai kunta voivat ostaa liikennöintiä.

Yleensä ostoliikenne tarjouskilpailutetaan ja halvimman tarjouksen tehnyt ja ehdot täyttävä liikennöitsijä pääsee hoitamaan liikennöintiä. Tavoitteena on, että suurimman osan joukkoliikenteestä liikenneyhtiöt hoitavat lipputuloilla ajettavana linjaliikenteenä.

Kilpailutus ei kuitenkaan koske VR:ää, joka voi vaatia haluamansa summan liikenteen ajamisesta koska sillä on toistaiseksi monopoli raideliikenteessä. Useat VR:n vuorot ovatkin valtion (ts. liikenne- ja viestintäministeriön) maksamaa ostoliikennettä. Täysin tai melkein itsensä kannattavia reittejä ovat Helsinki–Turku ja Helsinki–Tampere–Seinäjoki. Suurimmaksi osaksi itsensä kannattava on myös Pohjanmaan rata Seinäjoelta Ouluun. Toisesta ääripäästä ovat taas vuorot Turusta Tampereelle, Lappeenrannasta Joensuuhun, Savon junat ja suuri osa paikallisjunista.

Ruotsissa ostetun lentoliikenteen kustannusten keskiarvo on 10 reitillä noin 45 euroa matkustajaa kohden. 

Suomessa liikenne- ja viestintäministeriö osti vuonna 2002 peruspalveluluonteista junaliikennettä 38,6 miljoonalla eurolla, josta kaukoliikennettä ostettiin 29,8 miljoonalla eurolla. Ostetussa kaukoliikenteessä tehtiin noin 4,4 miljoonaa matkaa, eli matkaa kohti ministeriön rahoitus oli alle 7 euroa.

Vuonna 2002 lääninhallitukset ostivat maaseudun peruspalvelutasoista runkoliikennettä noin 21,3 miljoonalla eurolla. Matkustajamäärä oli noin 8,5 miljoonaa, rahoitus matkustajaa kohti oli noin 2,5 euroa. Läänin rajat ylittävää busseilla ajettua pikavuoroliikennettä ei ole tarvinnut ostaa vuoden 1999 jälkeen.
**Ostosten palautusoikeus EU-alueella** tarkoittaa kuluttajalle sitä, että hänellä on EU:n alueella samat palautusoikeudet kuin Suomessa. Oikeudet ovat voimassa, kun kauppaa käydään Euroopan unionin sisällä. Samoja säännöksiä noudattavat kaikki EU:n 28 jäsenmaata sekä Islanti, Liechtenstein ja Norja.

Ostosten palauttaminen
----------------------

EU:ssa on oikeus perua etämyyntituotteen kauppa 14 päivän kuluessa ostotapahtumasta. Sääntö pätee aina, kun tuotteita ostetaan muuten kuin käymällä fyysisessä kaupassa. Harkinta-aika päättyy 14 päivää tuotteen toimittamispäivän jälkeen. Jos harkinta-aika kuitenkin muuten päättyisi yleisenä vapaapäivänä, harkinta-aika jatkuu seuraavaan arkipäivään asti. Kuluttaja voi perua tilauksen mistä hyvänsä syystä, myös siitä, että hän on vain sattunut muuttamaan mielensä. Peruuttamisesta on aina kuitenkin ilmoitettava. Tuotetta ei voi kuitenkaan palauttaa ilmoittamatta kaupan purkamisesta.

Myyjän on palautettava rahat kuluttajalle 14 päivän kuluessa siitä, kun ilmoitus on vastaanotettu. Myyjä voi lykätä rahojen palauttamista, jos tuotetta ei ole saatu takaisin tai jos ei ole näyttöä siitä, että se on lähetetty takaisin. Palautukseen tulee sisältyä myös kaikki toimituskulut, jotka on ostosten yhteydessä maksettu. Myyjä voi kuitenkin periä maksun lisätoimituskuluista, jos asiakas on erikseen pyytänyt pika- tai erikoistoimitusta.

Kuluttajan on maksettava tuotteen palautuskulut.

Katso myös
----------

* Kuluttajansuojalaki
* Kauppaoikeus

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Ostosten palauttaminen *Sinun Eurooppasi*.  24.6.2014. Europa.eu. Viitattu 23.7.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Euroopan kuluttajakeskus (ECC) Suomessa
**Unna Junná** on Yle Sámi Radion useilla eri saamelaiskielillä tuottama lastenohjelma, jota on esitetty Suomen ja Ruotsin televisioissa vuodesta 2007 lähtien. Unna Junná on ensimmäinen saamenkielinen lastenohjelma Suomen televisiossa, ja nykyään sitä tehdään kaikilla kolmella Suomessa puhutulla saamelaiskielellä: pohjois-, inarin- ja koltansaameksi.

Ohjelman taustaa
----------------

Saamenkielistä lastenohjelmaa yritettiin saada Yleisradion ohjelmistoon tuloksetta vuosikausien ajan. Esimerkiksi vuonna 2004 Yle vetäytyi viime hetkillä yhteispohjoismaisesta tuotannosta. Yhtiön mukaan syynä oli muun muassa saamelaislasten vähäinen lukumäärä, jonka vuoksi heille ei kannattanut tehdä ohjelmaa. Helsingissä vieraillut saamelaisten lähetystö järjesti myöhemmin mielenosoituksen Eduskuntatalon portailla ja tapasi Yleisradion hallintoneuvoston jäseniä. Lopulta saamenkielinen lastenohjelma saatiin Ylen ohjelmistoon syyskuussa 2007. Aluksi ohjelmaa tehtiin Yle Sámi Radion ja SVT-Sápmin suomalais-ruotsalaisena yhteistuotantona, mutta vuodesta 2011 lähtien Unna Junnásta on vastannut Yleisradio SVT:n vetäydyttyä sen tekemisestä. Ohjelmaa on tehty vuosittain kolmekymmentä 15 minuutin pituista jaksoa, joista puolet on esitetty kevätkaudella ja puolet syksyisin. Unna Junnán perinteinen lähetysaika on ollut Yle TV2:lla sunnuntaiaamuisin kello 7.45. Uusintoina sitä on esitetty myös Yle Fem -kanavalla.

Vuonna 2011 ohjelma sai Komin tasavallassa järjestetyn suomalais-ugrilaisten kansojen elokuvafestivaalin pääpalkinnon lastenohjelmien sarjassa. Unna Junnálla on katsottu olleen tärkeä rooli viime vuosina tapahtuneella uhanalaisten saamelaiskielien elpymisellä, kun saamelaiskieliä puhuvat lapset ovat sen ansioista kiinnostuneet uudelleen myös äidinkielestään.

Juontajia
---------

* Sofia Jannok
* Niillas Holmberg

Lähteet
-------

1. ↑  Unna Junná – Pientä purtavaa kolmella saamen kielellä Yle Areena.  Arkistoitu 26.8.2014. Viitattu 23.8.2014.
2. ↑  Unna Junná tekee saamelaislapset näkyviksi  5.2.2011. Inarilainen.  Arkistoitu 24.9.2015. Viitattu 23.8.2014.
3. ↑  Usikker tid for "Unna Junna"  20.1.2011. NRK. Viitattu 23.8.2014.
4. ↑  Unna Junná palkittiin Venäjällä  4.11.2010. Yle. Viitattu 23.8.2014.
5. ↑  Uhanalaiset saamen kielet elpyvät  4/2011. Hiidenkivi.  Arkistoitu 24.9.2015. Viitattu 23.8.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Unna Junná Yle Areenassa
* Unna Junná Ylen Elävässa arkistossa
**Ostrava** Cs-Ostrava.ogg kuuntele ääntämys**(ohje)** (saks. *Ostrau*) on Tšekin kolmanneksi suurin kaupunki ja Määrin-Sleesian läänin keskus. Vuonna 2009 Ostravassa oli 307 767 asukasta. Kaupunki kuului Itävaltaan vuoteen 1918 ja Saksaan vuosina 1939–1945, mihin asti kaupunki tunnettiin nimellä Mährisch Ostrau (*Moravská Ostrava*).

Kaupunki toimii maan raskaan metalliteollisuuden 
keskuksena, siellä on muun muassa öljynjalostusta ja kivihiiliesiintymiä. Ostravassa pidetään yleisurheilun GP-kilpailut vuosittain.

Historia
--------

Ostrava perustettiin vuonna 1267. Se säilyi pienenä käsityöläiskaupunkina 1700-luvulle saakka.
Vuonna 1763 alueelta löytyi suuri kivihiiliesiintymä, joka johti kaupungin teollistumiseen ja nopeaan laajentumiseen. Toisen maailmansodan aikana kaupunki toimi sotateollisuuden keskuksena ja joutui jatkuvien pommitusten kohteeksi.

Vuonna 1958 kaupungissa avattiin suuri terästehdas, joka on nykyisin Arcelor Mittalin omistuksessa.

Kulttuuri
---------

Ostravan teatteri- ja musiikkielämä on vilkasta. Kaupungissa on neljä laitosteatteria: Moravian-Sleesian teatteri, joka jakautuu kahteen teatteritaloon (Antonín Dvořákin teatteri ja Jiří Myronin teatteri), Petr Bezručin teatteri, kamariteatteri Aréna ja Ostravan nukketeatteri.

Säveltäjä Leoš Janáček asui Ostravassa myöhemmällä iällään. Ostravassa toimii Janáčekin filharmoninen orkesteri, joka isännöi Janáčekin toukokuisia musiikkifestivaaleja sekä Venceslaus Pyhän musiikkifestivaaleja ja uuden musiikin juhlia. Vuodesta 2002 Ostravassa on pidetty Colours of Ostrava -kulttuuritapahtuma. Myös vuosittaiset kansanmusiikki-, filmi- ja teatterifestivaalit tunnetaan laajalti. Yksi tunnetuimmista ostravalaisista muusikoista on oopperalaulaja Patricia Janečková.

Lähteet
-------

1. ↑  Population of municipalities of the Czech republic, 1 January 2009 Czech Statistical Office. Viitattu 5. helmikuuta 2010.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ostrava** Wikimedia Commonsissa
**Ostovelka** on ostamisesta syntynyt velka. Asiakkaan tulee maksaa myyjälle tavaran toimittamisen jälkeen. Asiakkaalle annetussa laskussa on merkittynä maksuaika, joka tarkoittaa aikaa, jonka sisällä yritys toivoo maksun tapahtuvan. Ostovelan vastapuoli on myyntisaaminen, joka syntyy tavaran myyjälle. Ostovelat ovat yrityksen taseessa ja niitä seurataan kirjanpidossa, usein erityisessä ostoreskontrassa.

Ostovelkojen määrän muutos vaikuttaa positiivisesti tai negatiivisesti kassavirtalaskelmaan.

Ostovelkojen kiertoaika
-----------------------

Ostovelkojen kiertoaika kertoo ostolaskun keskimääräisen maksuajan päivissä:

{\displaystyle \mathrm {Ostovelkojen~kiertoaika,~pv} ={\frac {\mathrm {Ostovelat} }{\mbox{Tavaroiden ja palveluiden ostot (12 kk)}}}\cdot {365}}
Jos ostovelkojen kiertoaika on pidempi kuin myyntisaamisten kiertoaika, se on hyvä asia: yritys saa toimittajiltaan rahoitusta enemmän kuin antaa sitä omille asiakkailleen.

Ostolaskujen rahoitus
---------------------

Confirming tai käänteinen factoring on ostolaskujen rahoitusta.

Katso myös
----------

* Myyntisaaminen

Lähteet
-------

1. 1 2  Salmi, Ilari: *Mitä tilinpäätös kertoo?*. Edita Publishing Oy, 2010. ISBN 978-951-37-5734-2.
*Tämä artikkeli kertoo Pustoškan piirin järvestä, joka sijaitsee Štšukinskajan pitäjässä. Nimen muista merkityksistä kerrotaan täsmennyssivulla Ostrovito.*

**Ostrovito** (ven. Островито) on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Pustoškan piirissä.

Maantietoa
----------

Järvi on 1,3 kilometriä pitkä, 0,5 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 44 hehtaaria. Keskellä järveä on saari, joiden yhteispinta-ala on 2,4 hehtaaria. Järven länsipää on itäpäätä kapeampi. Järven keskisyvyys on 8 metriä, mutta sen syvänteessä on 23 metriä syvää. Järven ympäristössä on paljon pieniä lampia ja järviä. Sen itäpäähä ulottuu Krasnojen kylä (ven. Красное). Länsipään pellot ovat muuttuneet pusikoituviksi niityiksi.

Luontoarvoja
------------

Järvessä elää ainakin hauki, ahven, säyne, suutari, made, pasuri, karppi, rantanuoliainen, mutakala, törö, salakka, ruutana ja simppu, sekä joitakin *Rutilus*-suvun kaloja ja runsaslukuisena jokirapu. Järven rannat ovat metsämaata, jonka rikkovat niityt ja asuialueen puutarhat. Järven rannat ja pohja on kivikkoista hiekkapohjaa.

Vesistösuhteita
---------------

Ostrovito sijaitsee Aloljan sivujoen Tsipiljankan valuma-alueella. Alolja on Velikajan sivujoki ja kuuluu Velikajan valuma-alueeseen, joka on Narvanjoen vesistöalueen eteläisin osa. Velikaja laskee Peipsijärveen, mistä Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Itämerellä Suomenlahteen. 

Järveen laskee kaksi ojaa, joista pohjoinen on Babjen (ven. Бабье) laskuoja. Ojan valuma-alueella sijaitsee viisi muuta pikkulampea. Järven valuma-alueen koko on 34 neliökilometriä. Sen oma laskuoja yhtyy alempana Tsipiljankaan, joka yhtyy vuorostaan Aloljaan.

Huomautuksia
------------

1. 1 2 3 4  Kohteen pituus, leveys ja ympäristön kasvillisuus, asutus ja nimistöä on tarkistettu Internetin Google-, Bing- tai Yandex-karttapalvelusta käyttäen järven koordinaatteja.
2. ↑  Järven tilavuus on laskettu kertomalla järven pinta-ala sen keskisyvyydellä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Pihkovan alueen järviä (Excel) (arkistoitu, 22.5.2014)  luotu 7.9.2013. pskov.ru:  Pihkovan alueen valtion lupa- ja ympäristöhallintokomitea.  Arkistoitu 30.6.2019. Viitattu 8.5.2020. (venäjäksi)
2. 1 2 3  Ostrovito (*textual.ru*) *Venäjän valtion vesistötietokanta*. Viitattu 8.5.2020. (venäjäksi)
3. ↑  Kuusinen, M. & Ollikainen, V.: *Venäläis-suomalainen suursanakirja*. Werner Söderström Oy, 1978. ISBN 951-0-00150-3.
4. 1 2  Neuvostoajan kartta: O-35-Д, Псков (Pihkova), 1:200 000, viitattu 8.5.2020
5. 1 2  Pihkovan alueen kartta: sivu 35 (Arkistoitu – Internet Archive), viitattu 8.5.2020
**Espanjalaisten asutus** alkoi nopeasti levitä Uuteen maailmaan eli Amerikan mantereelle Kolumbuksen matkojen jälkeen. Niinpä kuningas Ferdinand Katolilainen sääti vuonna 1512 *Burgosin lait* (esp. *Leyes de Burgos*) uudisasutusta varten. Intioiden Recopilaciónin neljännen kirjan kahdestoista luku alkaa Ferdinandin säätämällä lainkohdalla, jossa hän rohkaisee Uuden Maailman asuttajia. Uuden Maailman asuttaminen ei käynnistynyt ilman väärinkäytöksiä.

Kaarle V, joka hallitsi kardinaaliensa ja neuvostojensa myötävaikutuksella, koetti jo valloitusten alkuvaiheissa toimia niin, että valloituksen jälkeen muodostettavia asutuksia varten olisi olemassa viisaita ohjeita. Vuonna 1523 Kaarle V antoi asuttamiseen ja intiaanien kohteluun liittyvän määräyksen. Saman vuoden toukokuussa hän antoi määräyksen, jonka tarkoituksena oli estää maaomaisuudella keinottelu. Kaarle V ei katsonut suosiolla maiden joutumista kirkonmiesten ja sääntökuntien haltuun.

Koska lähinnä keskusaukioita sijaitsevat tontit olivat arvokkaimmat, syntyi tonttien jaoista suuria riitoja, josta syystä Filip II näki tarpeelliseksi tarkentaa ja antaa uusia asutukseen liittyviä määräyksiä. Ehdot olivat monelle liian vaikeita noudatettaviksi. Oli helpompaa kuljeskella miellyttävässä ilmastossa ja elää intiaanien kustannuksella. Asiaan puututtiin karkotuksin.

Katso myös
----------

* encomenderot

Lähteet
-------

* Díaz, Bernal Castillo del; Historia verdadera de la conquista de la Nueva España. Meksiko 1960.
* Martínez, José Luis; Documentos cortesianaos. Meksiko 1990.
* Recopilación de las leyes de las Indias. Näköispainos vuoden 1791 painoksesta.

### Viitteet

1. ↑  Macías, Francisco: The Laws of Burgos: 500 Years of Human Rights *Law Librarians of Congress*.  27.12.2012. Viitattu 23.01.2018.
2. ↑  Minster, Christopher: Antonio de Montesinos - A Voice Crying in the Wilderness *ThoughtCo*.  9.5.2017. Viitattu 23.01.2018.
3. ↑  Swarthout, Kelley R.: *Assimilating the Primitive: Parallel Dialogues on Racial Miscegenation in Revolutionary Mexico*, s. 32. Peter Lang, 2004. ISBN 978-0-8204-6322-3. Teoksen verkkoversio.
**Nicola Sansone** (s. 10. syyskuuta 1991 München, Saksa) on italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Hän edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa Bolognaa, jonne hän siirtyi vuonna 2019 espanjalaisesta Villarrealista. Sansonella on myös synnyinmaansa Saksan kansalaisuus. Oikeajalkainen Sansone on 175 senttimetriä pitkä ja painaa 68 kilogrammaa.

Seurajoukkueura
---------------

Sansone pelasi nuoruutensa Saksassa ja edusti juniorina ensin SV Neuperlachia ja vuodesta 2002 alkaen Bayern Müncheniä. Hän teki ensiesiintymisensä miesten sarjaotteluissa seuran 3. Ligassa pelanneessa kakkosjoukkueessa 6. helmikuuta 2010, kun se hävisi Dynamo Dresdenille vieraissa 0–2. Sansone pelasi Bayern München II:ssa yhteensä neljä sarjaottelua kauden 2009–2010 kevätpuoliskolla ja 28 ottelua seuraavalla kaudella. Heinäkuussa 2011 hän siirtyi ilmaisella siirrolla Italian pääsarjan Parmaan, joka lainasi hänet samana kesänä sarjatasoa alemmas Serie B:n Crotoneen.

Kaudella 2011–2012 Sansone pelasi Crotonessa 35 Serie B -ottelua, joissa hän teki kahdeksan maalia. Seuraavaksi kaudeksi hän palasi Parmaan, jossa teki ensimmäisellä kaudellaan kuusi maalia 26 sarjaottelussa. Kaudella 2013–2014 Sansone ehti tehdä Parmalle kaksi maalia 17 Serie A -ottelussa, kunnes siirtyi tammikuussa 2014 samassa sarjassa pelaavaan Sassuoloon. Hän teki kevätkauden aikana 12 sarjaottelussa viisi maalia.

Maajoukkueura
-------------

Sansone pelasi ensimmäisen maaottelunsa 29. marraskuuta 2007, kun Italian alle 17-vuotiaiden joukkue hävisi Ukrainalle 1–2. Ensimmäisen maalinsa Italialle hän teki toisessa maaottelussaan 14. tammikuuta 2009 alle 19-vuotiaiden joukkueen voittaessa Tanskan 3–0. Sansone edusti eri juniorimaajoukkueita aina alle 21-vuotiaisiin asti yhteensä 16 ottelussa, joissa hän teki yhden maalin. Sansone oli mukana alle 21-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2013, joissa Italia sijoittui toiseksi. Hän pelasi turnauksessa kolmessa ottelussa.

Italian A-maajoukkueessa Sansone on pelannut kolme ottelua.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Nicola Sansone Soccerway-sivustolla (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5  Nicola Sansone Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
3. 1 2  Nicola Sansonen maaottelutilastot Italian jalkapalloliiton sivuilla (italiaksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
**Arenti** (ruots. *arrende* < myöhäislat. *arrenda* < *ad,* varten ja *reddere,* antaa sadosta) on historiallinen nimitys, joka tarkoittaa vuokraa ja vuokrausta, erityisesti maanvuokraa ja maanvuokrausta. Arenti kuvaa sellaista oikeussuhdetta, joka syntyy, kun joku antaa vuokrasopimuksen tai muun sopimuksen perusteella toiselle määräajaksi ja määräehdoilla nautinta- ja käyttöoikeuden maahan, metsästykseen tai johonkin muuhun. Arenti tarkoittaa myös sitä korvausta, joka sopimuksen mukaan on suoritettava tällaisesta oikeudesta. Vuokraajasta käytetään nimitystä arentilainen tai arentimies.

Lähteet
-------

1. ↑  *Otavan iso tietosanakirja.* Helsinki: Otava 1963. Osa 1, palsta 632, hakusana arenti.
2. ↑  *Uusi tietosanakirja.* Helsinki: Tietosanakirja oy 1960. Osa 2, palsta 12, hakusana arenti.
3. ↑  Aikio, Annukka (toim.) & Vornanen, Rauni (uusinut): *Uusi sivistyssanakirja.* Helsinki: Otava 1989. Seitsemäs painos. ISBN 951-1-06288-3. Hakusana arenti, s. 55.
4. ↑  *Iso tietosanakirja.* Helsinki: Otava 1931. Osa 1, palsta 705, hakusana arenti.
5. ↑  *Nykysuomen sanakirja.* WSOY 1951–1961. Hakusana arenti.
Espanjalainen rekisterikilpi
**Espanjan rekisterikilpijärjestelmä** on valtakunnallinen. Se koostuu tällä hetkellä formaatista `1234 ABC`.

Historia
--------

### 1900–1971

Ensimmäinen järjestelmä oli aluekohtainen. Alueet määräytyivät maakuntien mukaan. Se koostui enintään kahdesta kirjaimesta ja enintään kuudesta numerosta. (AB-123456). Kirjaimet muodostivat aluetunnuksen. Aluetunnus muodostui yleensä alueen nimen ensimmäisestä tai ensimmäisestä ja toisesta kirjaimesta. Joskus aluetunnus muodostui alueen pääkaupungin nimen alkukirjaimista, kuten Álavan VI, joka tarkoitti Álavan pääkaupunkia Vitoriá-Gasteizia. Tämä järjestelmä loppui lokakuun alussa 1971, kun sekä Madrid (960985) että Barcelona (918387) olivat lähellä numeroa 999999.

### 1971–2000

Toinen järjestelmä oli edellisen tapaan aluekohtainen. Siinä käytettiin enintään kahta kirjainta, aina neljää numeroa, ja enintään kahta kirjainta
`(AB-1234-CD)`. `AB` oli aluetunnus, `1234` oli numerot `0000`:sta `9999`:ään ja `CD` oli aakkosittain juoksevat kirjaimet. Kaikkia muita kirjaimia käytettiin, paitsi Q:ta ja R:ää. Lisäksi kirjaimia A, E, I ja O käytettiin vain ensimmäisenä aakkosittain juoksevana kirjaimena, ei toisena. Näin ollen yhden aluetunnuksen alle mahtui 4 800 000 yhdistelmää (10 000\*24\*20). Tämä järjestelmä loppui syyskuun puolivälissä 2000. Madrid oltiin lähellä loppua tunnuksessa `ZX` ja Barcelonassakin tunnuksessa `XG`. Seuraavaksi pisimmälle oli päässyt Valencia, mutta se oli päässyt vain tunnukseen `HJ`.

### 2000–

Kolmas ja nykyinen järjestelmä on valtakunnallinen ja muotoa `1234 ABC`. Sen ensimmäinen tunnus oli `0000 BBB`. Se käyttää kirjaimia B, C, D, F, G, H, J, K, L, M, N, P, R, S, T, V, W, X, Y ja Z. Viimeinen kirjain vaihtuu aina 10 000 myönnetyn kilven jälkeen, esimerkiksi kilpeä `9999 BBB` seuraa kilpi `0000 BBC`. Elokuun 2021 lopussa oli päästy aakkosissa kirjainyhdistelmään `LSM`.

Muut kilpityypit
----------------

Kaikissa näissä kilpityypeissä on kirjain, neljä numeroa (`0000`—`9999`) ja kolme kirjainta, jotka ovat samat kuin henkilöautoissa eli espanjan kielen kirjaimet ilman kirjaimia A, E, I, Ñ, O, Q ja U.

### Mopot

Mopojen kilvissä ensimmäinen kirjain on C, sitten tulee neljä numeroa ja sitten kolme kirjainta. Pohja on keltainen ja kilpi kolmirivinen. Ensimmäisellä rivillä on kirjain C ja numero-osasta ensimmäinen numero, toisella rivillä numero-osasta loput kolme numeroa ja kolmannella rivillä kolme kirjainta. Ensimmäinen kilpi oli `C 0000 BBB`. Elokuun 2021 lopussa oli päästy aakkosissa kirjainyhdistelmään `BWM`.

### Erityisautot

Erityisautojen (kuten traktorien ja moottorityökoneiden) rekisterikilvissä ensimmäinen kirjain on E, sitten seuraa neljä numeroa ja sitten kolme kirjainta. Ensimmäinen kilpi oli `E 0000 BBB`. Elokuun 2021 lopussa oli päästy aakkosissa kirjainyhdistelmään `BHL`.
**Kielikone Oy** on suomalainen kielialan yritys. Yritys kehittää ja tarjoaa digitaalisia sanakirjoja, konekäännös- ja kielentarkistuspalveluja, kielioppaita sekä sanojenoppimisratkaisuja.

Yritys on lähtöisin Suomen itsenäisyyden rahaston Sitran Kielikone-projektista. Projektin pohjalta perustettiin yritys vuonna 1987. Yritys oli kehittämässä suomen kielen morfologista analyysiohjelmistoa (MORFO) ja siihen perustuvaa oikolukua. Kielikoneen ensimmäinen digitaalinen sanakirja julkaistiin vuonna 1989.

Kielikoneen palveluvalikoimaan kuuluvat MOT-sanakirja-, -konekäännös- ja -kielentarkistuspalvelut. Kielikoneen tuotteita ja palveluita on saatavilla Windows-, Internet-, intranet- ja mobiiliympäristöihin. Kielikoneen tuotteita ja palveluita käytetään yrityksissä, julkishallinnossa, oppilaitoksissa ja yksityistalouksissa.

Omistussuhdemuutoksia
---------------------

Sitra irtautui Kielikone Oy:n omistuksesta vuonna 2006, kun se myi 24,4 prosentin osuutensa Gummerus Oy:lle sekä Kielikoneen toimitusjohtajalle Arto Leinoselle.

Lähteet
-------

1. 1 2  Ilmainen sanakirja *sanakirja.fi*. Viitattu 31.1.2022.
2. ↑  Olavi Kanervisto: *Lyöntivirheet historiaan* *tietotila.com*.
3. ↑  Sanakirja.fi, Referenssit *sanakirja.fi*. Viitattu 31.1.2022.
4. ↑  Sitran tiedote 5.10.2006 *sitra.fi*.

Aiheesta muualla
----------------

* SITRAn Kielikone-projekti; Terminfo 4/1985, sivu 1
* Suomessa kehitettiin taskukokoinen elektroninen englannin sanakirja - Laite syntyi Sitran Kielikone-projektin sivutuotteena; HS
* MOT Sanakirjasto vääntyi kännykkään; IS
**Adam Adaminpoika Honkanen** (1826 Mansikkamäki, Pertunmaa – 1913 Hartola) oli suomalainen kansanrunoilija ja ennustaja.

Hartolan, myöhemmin Pertunmaan Mansikkamäen kylässä Mansikkamäen talossa syntyneen Adam Honkasen vanhemmat olivat itsellisiä jotka myöhemmin ryhtyivät torppareiksi Hartolan Nipulin kylän Hongiston torppaan ja Honkanen otti sukunimensä torpan nimen mukaan. Hän opetteli itsekseen lukemaan ja kirjoittamaan ja luki kaikki kirjat jotka sai käsiinsä. 

Riitauduttuaan kotonaan Honkanen vietti elämänsä kiertolaisena. Hän laati runoja ja virsiä joita julkaistiin parina runovihkona. Naimattomana elänyt Honkanen kuoli 87-vuotiaana vaivaistalossa toukokuussa 1913 ja hänet on haudattu Hartolan hautausmaalle. Honkanen varoitti runoissaan muun muassa viinan kiroista sekä uskonnollisista lahkolaisliikkeistä. Suurin on hänen runoistaan on kadonnut sillä vain muutamia niistä julkaistiin painettuina. Honkanen oli myös taitava hautapatsaiden maalaaja ja maalasi vanhemmalla iällään ulkomaalauksia ja korjasi kalanpyydyksiä.

E. J. Ellilän kirjan mukaan Adam Honkasen kerrotaan myös ennustaneen 1885 että vuonna 1915 olisi käynnissä maailmansota ja hän toivoi kuolevansa ennen sitä.

Teoksia
-------

* *Uusia kauniita lauluja*. 1883
* *Uskonnollisia virsiä*. 1884

Kirjallisuutta
--------------

* E. J. Ellilä : *Adam Honkanen, Hartolan seurakunnasta*. 1938
* Lauri Honkanen: *Kansanrunoilija Adam Honkanen. Paikalliskulttuuria Pertunmaan kunnan Mansikkamäen- ja Nipulin kylistä vuosilta 1826 -1913*. Mansikkamäen-Nipulin kyläyhdistys ry 1998, ISBN 952-91-0482-0

Lähteet
-------

* Hartolan kirjailijat (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. 1 2 3  Adam Honkanen – muuan elämäkertakuvaus, Heinolan Sanomat 05.10.1927 nro 77, s. 3, Kansalliskirjaston Digitoidut aineistot
**Kielellinen käänne** viittaa länsimaisessa filosofiassa 1900-luvulla tapahtuneeseen muutokseen, jossa keskeistä oli filosofian ja sen seurauksena myös muiden humanististen tutkimusalojen huomion kiinnittyminen kieleen todellisuuskäsityksiä muovaavana tekijänä. On puhuttu myös *retorisesta käänteestä* tai *lingvistisestä käänteestä*.

Ludwig Wittgensteinia voidaan pitää keskeisenä kielellisen käänteen taustatekijänä. Hänen varhaisajattelussaan filosofiset ongelmat ovat seurausta kielen logiikan väärinymmärtämisestä, ja myöhäisajattelussaan puolestaan eri kielipelien sekoittamisesta.

Kielelliseen käänteeseen yhdistetään hyvin erilaisia liikkeitä. Termi tuli tunnetuksi ennen kaikkea analyyttisessä perinteessä vaikuttaneen Richard Rortyn vuonna 1967 toimittaman teoksen *The Linguistic Turn: Essays in Philosophical Method* myötä.

Johann Georg Hamann ja Wilhelm von Humboldt olivat omassa kielifilosofiassaan painottaneet hyvin eri tavalla sitä, ettei kieli ole läpinäkyvä väline. Analyyttinen filosofia ei kuitenkaan ole sukua tälle perinteelle.

1970-luvulla ihmistieteiden piirissä alettiin korostaa kielen merkitystä todellisuuden muodostamisessa. Näiden tieteiden kielelliseen käänteeseen vaikuttivat ennen kaikkea strukturalismi ja jälkistrukturalismi. Merkittäviä ajattelijoita ovat olleet muun muassa Judith Butler, Luce Irigaray, Julia Kristeva ja Jacques Derrida.

Näkemys, jonka mukaan kieli muodostaa todellisuuden, on arkijärjen ja länsimaisen filosofian perinteen valtavirran vastainen. 
Strukturalismin perustaja Ferdinand de Saussure sanoi, etteivät merkitysten erot voi olla olemassa itsenäisinä äänteiden eroista. Erot merkitysten välillä strukturoivat eli muovaavat havaintojamme. Ihmiset eivät tunnistaisi yksinkertaista tuolia tuoliksi, elleivät he erota "tuolin" merkitystä esimerkiksi "penkistä". Siksi kieli on strukturalistien mukaan kaiken sen ehtona, mitä ihmiset voivat tietää todellisuudesta.

Kirjallisuutta
--------------

* Clark, Elizabeth A.: *History, Theory, Text: Historians and the Linguistic Turn*. Cambridge, MA.: Harvard University Press, 2004. ISBN 978-0-674-01516-6. (englanniksi)
* Toews, John E.: Intellectual History after the Linguistic Turn: The Autonomy of Meaning and the Irreducibility of Experience.  *The American Historical Review*, 1987, 92. vsk, nro 4, s. 879–907.

Aiheesta muualla
----------------

* Roy, Jean-Michel: Cognitive Turn and Linguistic Turn *bu.edu*. Viitattu 5.7.2022.
**Ashby Magnan rautatieasema** oli rautatieasema Great Central Main Linen varrella Ashby Magnan ja Dunton Bassettin kylien välillä, Leicestershiressä. Se oli käytössä vuosina 1899–1969.

Historia
--------

Ashby Magnan asema avattiin Great Central Main Linen varrelle 15. maaliskuuta 1899. Asemalla oli laiturisaareke, jonne kuljettiin aseman ylittävältä sillalta portaita pitkin. Saarekkeen pohjoispäässä oli asemarakennus, jossa oli lipunmyyntitoimisto. Aseman eteläpuolella oli myös pienehkö tavaraliikenteen ratapiha.

1950-luvun loppupuolella liikenne linjalla alkoi vähentyä, sillä autojen suosio lisääntyi, ja lisäksi se kilpaili muiden pohjois-eteläsuuntaisten linjojen kanssa. Pikajunaliikenne Manchesterista Lontooseen lakkasi 2. tammikuuta 1960. Vuoden 1963 Beechingin leikkausten ensimmäisessä raportissa Great Central Main Line todettiin tarpeettomaksi. Ensimmäiset asemat linjan varrelta suljettiin jo samana vuonna. Toisin kuin monet muut maaseudun asemat, Ashby Magna pysyi edelleen vilkkaana, ja se pysyikin avoinna aina linjan lopulliseen lakkauttamiseen, 5. toukokuuta 1969, asti.

Nykytila
--------

Asema on lähes täysin purettu. Laiturista on jäljellä pieniä osia, ja sen lisäksi aseman alueella on oletettavasti asemasta peräisin olevia kivenkappaleita ja romua. Aseman ylittävä silta sen sijaan on yhä olemassa, joskin sen alusta on täytetty maalla. Lisäksi entisellä tavararatapihalla on jäljellä karjan lastauslaituri, joka on nykyään lautatarhan alueella.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Ashby Magna Disused Stations. Viitattu 19.8.2017. (englanniksi)
**Kielen elvytys** on kuolleen puhuttavan kielen ottaminen uudelleen käyttöön tai uhanalaisen kielen pelastaminen häviämiseltä. Esimerkiksi hallitus voi aloittaa kielen elvytyksen. 

Esimerkki elvytetystä kielestä on heprea, jota puhuu nykyään äidinkielenään noin kuusi miljoonaa ihmistä.

Kielen elvytys voi joskus kohdistua myös tiettyyn murteeseen. Joillekin murteille on esimerkiksi luotu kirjakieliä niiden elvyttämiseksi.

Kielen elvyttämisen merkitystä terveydelle tutkitaan Australian alkuperäiskansan aboriginaalien keskuudessa. Tutkimusta johtaa professori Ghil'ad Zuckermann.

Elvytettyjä kieliä
------------------

Ainakin seuraavien kielten käyttöä ja asemaa on kannustettu määrätietoisella kampanjoinnilla:

* baski
* friisi
* havaiji
* heprea (kuollut kieli, joka palautettu käyttöön)
* iiri
* katalaani
* korni (kuollut kieli, joka palautettu käyttöön)
* kymri
* manksi (kuollut kieli, joka palautettu käyttöön)
* mirandeesi
* provensaali

Kieliä, joita elvytetään
------------------------

Seuraavat kielet ovat uhanalaisia tai niiden puhujakunta on ikääntynyttä. Näitä kieliä on hiljattain alettu elvyttää mm. kouluopetuksen avulla:

* liivi
* inarinsaame
* karjala
* meänkieli (kielitieteellisesti suomen murre)

Lähteet
-------

1. ↑  Zuckermann, Ghil‘ad (2020). *Revivalistics: From the Genesis of Israeli to Language Reclamation in Australia and Beyond*, Oxford University Press.  ISBN 9780199812790 /  ISBN 9780199812776
2. ↑  Kielen elvyttämisen terveysvaikutuksia tutkitaan Australiassa, Sisuradio, sverigesradio.se 6.5.2017.
**Davlekanovo** (ven. Давлека́ново, baškiiriksi Дәүләкән, *Däüläkän*) on kaupunki Baškortostanin tasavallassa Venäjällä. Se sijaitsee Belajaan laskevan Djoma-joen rannalla 109 kilometriä Ufasta lounaaseen. Kaupunki on Davlekanovon piirin keskus. Sen kautta kulkee Ufan ja Pohvistijevon välinen rautatie (Davlekanovin asema). Asukkaita on 24 500 henkeä (vuonna 2008).

Kaupunki on saanut alkunsa Itkulovon kylän viereen perustetusta Davlekanovon asemataajamasta. 1800-luvulla se oli huomattava myllyteollisuuden ja viljakaupan keskus. Kaupunginoikeudet taajama sai vuonna 1942. Nykyään Davlekanovossa on mylly- ja rehuteollisuuden lisäksi myös muuta elintarviketeollisuutta, suuri tiilitehdas ym.

Lähteet
-------

* *Goroda Rossii: entsiklopedija*, s. 115. Moskva: Bolšaja Rossijskaja Entsiklopedija, 1994. ISBN 5-85270-026-6.

Aiheesta muualla
----------------

* Davlekanovosta (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi) (bashinfo.ru)
* Davlekanovosta kertova sivu (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)

Baškortostanin lippuBaškortostanin tasavallan kaupungit
**Pääkaupunki: Ufa**  

Agidel | 
Baimak | 
Belebei | 
Beloretsk |
Birsk |
Blagoveštšensk |
Davlekanovo |
Djurtjuli |
Išimbai | 
Janaul |
Kumertau | 
Meleuz |
Mežgorje |
Neftekamsk |
Oktjabrski |
Salavat |
Sibai |
Sterlitamak |
Tuimazy |
Utšaly