|  |
| --- |
| Merkaptopuriini |
| Merkaptopuriini |
| **Systemaattinen (IUPAC) nimi** |
| 3,7-dihydropuriini-6-tioni  |
| **Tunnisteet** |
| CAS-numero | 50-44-2 |
| ATC-koodi | L01BB02 |
| PubChem CID | 667490 |
| DrugBank | APRD01096 |
| **Kemialliset tiedot** |
| Kaava | C5H4N4S |
| Moolimassa | 152,192 g/mol |
| SMILES | Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem |
| **Fysikaaliset tiedot** |
| Sulamispiste | 313 °C  |
| **Farmakokineettiset tiedot** |
| Hyötyosuus | Yleensä alle 20 % |
| Proteiinisitoutuminen | 19 % |
| Metabolia | hepaattinen |
| Puoliintumisaika | Noin 1 tunti |
| Ekskreetio | renaalinen |
| **Terapeuttiset näkökohdat** |
| Raskauskategoria | D(US)  |
| Reseptiluokitus | 
 |
| Antotapa | Oraalinen |

**Merkaptopuriini** eli **6-merkaptopuriini** (C5H4N4S) on rakenteeltaan hypoksantiinia muistuttava yhdiste. Se on puriinijohdannaisiin kuuluva antimetaboliitti. Yhdistettä käytetään lääkeaineena. Merkaptopuriini on atsatiopriinin aineenvaihduntatuote.

Käyttö
------

Merkaptopuriinia käytetään pääasiassa leukemian hoitamiseen. Yleisesti ottaen, lääkeainetta ei käytetä yksin, vaan yhdistelmähoitona eli yhdessä toisten syöpälääkkeiden kanssa. Yhdistettä käytetään erityisesti lapsien verisyövän hoitamiseen. Merkaptopuriinia ja atsatiopriinia voidaan käyttää myös Crohnin taudin hoitamiseen.

Vaikutusmekanismi
-----------------

Merkaptopuriinin vaikutus perustuu sen aktiivisiin metaboliitteihin. Ihmisen elimistössä aine metaboloituu muun muassa ksantiinioksidaasi-, tiopuriinimetyylitransferaasi- ja hypoksantiini-guaniinifosforibosyylitransferaasientsyymien vaikutuksesta. Aineenvaihduntatuotteista merkittävimpiä ovat tioguaniininukleotidit, jotka kiinnittyvä ribonukleiinihappoihin DNA:han ja RNA:han ja estävät niiden synteesiä. Aineenvaihduntatuotteista metyylitioinosiinimonofosfaatti estää solujen puriinisynteesin. Merkaptopuriinista muodostuu myös metaboliitteja, joilla ei ole merkittävää biologista aktiivisuutta. Tällaisia ovat tiovirtsahappo ja 6-metyylimerkaptopuriini.

Sivuvaikutukset
---------------

Yleisimmät merkaptopuriinin käytön sivuvaikutuksista ovat pahoinvointi, valkosolujen määrän väheneminen veressä eli leukopenia, verihiutaleiden vähäisyys ja maksan toiminnan vaurioituminen. Myös allergiset oireet ja pankreatiitti ovat mahdollisia.

Merkaptopuriinin on todettu voivan aiheuttaa vakavan luuydinlaman ja yhdisteen on todettu olevan myös myrkyllistä maksasoluille. Tiopuriinimetyylitransferaasi on tärkeässä asemassa merkaptopuriinin muuntamisessa vähemmän myrkylliseksi aineeksi. Tämän vuoksi ennen merkaptopuriinilääkityksen aloittamista suoritetaan entsyymin aktiivisuuden tutkimus. Tiopuriinimetyylitrasferaasin aktiivisuudessa on eroja eri etnisten ryhmien kesken. Afrikassa tummilla ihmisillä on entsyymin aktiivisuus pienempi kuin alueella asuvilla vaaleaihoisilla. Saamelaisilla on sen sijaan entsyymin aktiivisuus suurempi kuin muilla Skandinaviassa asuvilla.

Allopurinoli voimistaa lääkkeen tehoa huomattavasti, minkä vuoksi allopurinolia käytettäessä tulee merkaptopuriinin annostusta pienentää.

Lähteet
-------

* Vartiainen Ilmari, SHKS – WSOY, 1960: *Lääkeaineoppi – Farmakologia*. Helsinki, Porvoo. s. 182–183.

### Viitteet

1. ↑  6-Mercaptopurine – Substance Summary NCBI. Viitattu 24. heinäkuuta 2010.
2. ↑  Physical properties: Mercaptopurine NLM Viitattu 24.7.2010
3. 1 2 3 4  Jukka Kanerva ja Janne Backman: TPMT-geenitestin käyttö parantaa atsatiopriini- ja 6-merkaptopuriinihoidon turvallisuutta ja tehoa.  *Duodecim*, 2008, 124. vsk, nro 11, s. 1295–1301.
4. 1 2 3  Mercaptopurine *Drugs.com*. FDA. Viitattu 24.7.2010. (englanniksi)
5. 1 2 3 4  Erkki Elonen: 61. Kasvainten kemoterapia (PDF) *Farmakologia ja Toksikologia*. Medicina.  Arkistoitu 27.9.2007. Viitattu 24.7.2010.
6. ↑  Vartiainen I. 1960: Lääkeaineoppi – Farmakologia. s. 182–183.
7. 1 2 3  Gary R. Lichtenstein,Gary D. Wu: *Small and large intestine*, s. 92. Elsevier, 2004. ISBN 978-0323018951. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 24.7.2010). (englanniksi)
8. 1 2  Jan H. M. Schellens,Howard L. McLeod,David R. Newell: *Cancer clinical pharmacology*, s. 73. Oxford University Press, 2005. ISBN 978-0192629661. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 24.7.2010). (englanniksi)