Enijärvi, oikealla Teeriniemi, siitä vasemmalle Teerisaari ja Halmesaari.
**Enijärvi**  on Lapissa Kemijärvellä sijaitseva järvi.

Maantietoa
----------

Järvi sijaitsee 25 kilometriä Kemijärven taajamasta luoteeseen. Sen pinta-ala on 1 000 hehtaaria eli 10 km². Se on 5,5 kilometriä pitkä ja 3,8 kilometriä leveä. Vaikka järvellä onkin laaja järvenselkä, on sillä myös runsaasti saaria etenkin järven pohjois- ja itäosissa. Saarien taakse jäävät idässä Pirttiperän lahti ja pohjoisessa Mustaperän lahti. Mustaperän eteläpuolella on Teeriniemi, jonka eteläpuolella sijaitsee Eniperän lahti. Järven eteläpäässä sijaitsevat Vikaperän lahti ja Parvaniemen takana Parvalahti. Pirttiperä sijaitsee Lapalionniemen itäpuolella.

Järvessä on laskettu olevan 43 saarta. Niiden yhteispinta-ala on 32 hehtaaria, mikä on noin 3,1 % järven kokonaispinta-alasta. Saarista seitsemän eli Teerisaari, Halmesaari, Lehdikkosaari, Korppisaaret, Kaakkurisaaret ja Männikkösaari ovat yli hehtaarin suuruisia, saarista 35 ovat yli aarin suuruiset ja yksi saari on alle aarin kokoinen.

Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 35 miljoonaa m³ eli 0,035 km³. Järven keskisyvyys on 3,5 metriä ja suurin syvyys on 14 metriä. Syvin kohta sijaitsee Lapalionniemen länsirannan edustalla. Syvänteen luoteispuolella sijaitsee vielä toinen 12 metriä syvä syvänne.

Järven rantaviivan pituus on 49 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituus on 14 kilometriä. Sen rannat ovat pääasiassa metsämaata, joka on joissakin lahdenpohjukoissa avosuota ja muualla metsä on paikoin lievästi soistunutta. Järvellä ei ole kiinteää asutusta, mutta sen rannoille on rakennettu yli 40 vapaa-ajan asuntoa. Osalle niistä johtaa tiet yhdystieltä 9611. Järvi sisältyy Rovajärven ampuma-alueeseen .

Geologiaa
---------

Kemijärven länsipuolella, missä Enijärvi sijaitsee, tavataan laaja moreenikenttä, joka olisi Rogen-moreenia. Se on myös juomumoreenina tunnettu eräs kumpumoreenin alamuoto. Ne ovat viime jääkauden loppuvaiheen muodostumia, jotka syntyvät sulavan mannerjäätikön perääntyvän reunan jälkeensä jättämiä pinnanmuotoja. Ne tulevat Enijärven tapauksessa näkyviin pohjoisrannan saaristona ja nieminä.

Vesistösuhteet
--------------

Järvi sijaitsee Kemijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 65) Raudanjoen valuma-alueen (65.7) Vianjoen valuma-alueella (65.79), jonka Enijärven valuma-alueeseen (65.795) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 207,9 metriä mpy.

Järvi saa pääosan vedestään omalta valuma-alueeltaan, sillä se on vesistönsä latvavesiä. Enijärven valuma-alueella on 26 yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, jotka laskevat suoraan tai välillisesti järveen. Vianjoen pääjärvi on Vianlammit (14 ha) ja siihen laskee viereinen Pärijärvi (24 ha). Vianjoen valuma-alueella ovat muun muassa Orpo Päri (7 ha), Parvajärvi (6 ha) ja Outojärvi (11 ha). Vianjokeen yhtyy pohjoisesta Lapalionoja, jonka valuma-alueella ovat Lapalionjärvi (124 ha) ja Pohkiojärvi (11 ha). Pirttiperän lahteen laskee Vuonisjärvi (29 ha) oman laskuojan kautta, Mustanperän lahteen Mustaojaa myöten Suinanvieru (22 ha), Eniperän lahteen laskee Enilampi (12 ha) ja Vikaperän lahteen laskee Haukilampi (22 ha) Haukiojaa myöten.

Järven lasku-uoma on lyhyt joki, jossa sijaitsee Eniköngäs. Se laskee ensin Kullelampeen, joka laskee vuorostaan Majavajokea myöten Majavajärveen, sitten Purnujärveen. Lasku-uoma jatkaa näin järvestä järveen lyhyitä jokia pitkin ja reitin vedet laskevat Vikajokea ja Raudanjokea pitkin lopuksi Olkkajärveen. Siellä sijaitsee Permantokosken voimalaitos, joka laskee Jyrhämäjärven kautta Kemijokeen Oikaraisissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Enijärvi, Kemijärvi (sijainti maastokartalla) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 24.10.2019.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12  Ympäristö- ja paikkatietopalvelu Syke (edellyttää rekisteröitymisen) Helsinki:  Suomen Ympäristökeskus. Viitattu 12.8.2017.
3. 1 2 3 4  Enijärvi (65.795.1.001) *Järviwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 12.8.2017.
4. ↑  Enijärvi, Kemijärvi (sijainti ilmavalokuvassa) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 24.10.2019.
5. ↑  Johansson, Peter & Sahala, Lauri ja Virtanen Kimmo:Rantamerkit, tuulikerrostumat ja moreenikerrostumat geologisina luontokohteina (GTK:n tutkimusraportti 151), s. 67, 2000, Espoo, viitattu 23.8.2017
6. ↑  Seppälä, Matti V.J.: Glasiaalitopografia, 16.10.2016, viitattu 23.8.2017

Pärijärvi ruskan aikana.