recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Demeterin pyhäkkö** oli antiikin aikainen Demeter-jumalattarelle omistettu pyhäkkö Dionin kaupungissa Kreikassa. Sen rauniot sijaitsevat Dionin arkeologisella alueella nykyisen Díon kylän lähellä Dío-Ólympoksen kunnassa.

Pyhäköstä löydettyjä veistoksia. Díon arkeologinen museo.
Dionin Demeterin pyhäkkö on varhaisin tunnettu makedonialainen pyhäkkö ja yksi koko pohjoisen Kreikan vanhimpia Demeterille omistettu pyhäkköjä. Se sijaitsi jonkin verran Dionin kaupunginmuurin ulkopuolella kaupungin eteläpuolella pääkadun päässä. Pyhäkön paikalla on ollut historian kuluessa useita temppeleitä arkaaiselta kaudelta roomalaiselle kaudelle saakka. Varhaisin tunnettu pyhäkkö paikalla on ajoitettu 500-luvulle eaa. Se muistutti mykeneläisten palatsien megaron-huonetta. 300-luvun lopulla eaa. arkaaisen ajan rakennukset korvattiin Demeterille ja Korelle eli Persefonelle omistetuilla doorilaista tyyliä edustaneilla temppeleillä. Pyhäkkö säilyi käytössä 300-luvulle jaa. saakka.

Demeterin ja Koren kulttirakennusten lisäksi pyhäkköön kuului tiloja, jotka oli omistettu erilaisille hedelmällisyyskulteille, mukaan lukien Afrodite, Baubo sekä Kurotrofos (Kourotrofos). Pyhäkön merkitys väheni roomalaisella ajalla. Myös sen ala pieneni tuolloin, ja paikalla toimi muun muassa keramiikanpolttouuneja. Pyhäkön itäpuolella sijaitsivat Zeus Hypsistoksen pyhäkkö sekä Isiksen pyhäkkö.

Pyhäköstä löydetyt veistokset ovat Díon arkeologisessa museossa. Niihin kuuluvat muun muassa Demeterin ja Afroditen patsaiden päät, Afroditen patsaan torso sekä peplokseen pukeutuneen tytön patsaan torso.

Lähteet
-------

1. 1 2  Dionin esittely (Flash) (Dionin arkeologisen puiston verkkosivut) *Δίον Αρχαιολογικό Πάρκο*. Viitattu 13.3.2017.
2. ↑  Dion: Description Ministry of Culture and Sports. Viitattu 13.3.2017. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Demeterin pyhäkkö** Wikimedia Commonsissa
Lehden ensimmäisen varsinaisen numeron etusivu.
**Borgå Nya Tidning** oli Porvoossa vuosina 1892–1901 ilmestynyt ruotsinkielinen sanomalehti.

Lehti perustettiin uneliaana ja puolueellisena pidetyn *Borgåbladetin* kilpailijaksi. Linjaltaan maltillisen ruotsinmielisenä se korosti paikallisuuttaan ja ajoi erityisesti kansansivistyksen ja maaseutuväestön asiaa. Kenraalikuvernööri Bobrikov lakkautti avoimen perustuslailliseksi asettuneen lehden syyskuussa 1901.

Aluksi kolmesti ja vuodesta 1896 lähtien kahdesti viikossa ilmestyneen lehden levikki oli 550 kappaletta vuonna 1900.

Päätoimittajat
--------------

* Karl Alexander Björkstén (1892–1895 ja 1897–1901)
* Konrad Björkstén (1896–1897)
* Karl Alexander Björkstén ( 1897–1901)
* Edvard Rindell (1893–1901).

Lähteet
-------

1. 1 2 3  *Suomen lehdistön historia 5: Hakuteos Aamulehti – Kotka Nyheter*, s. 44. Kuopio: Kustannuskiila, 1988. ISBN 951-657-239-1.

Aiheesta muualla
----------------

* *Borgå Nya Tidning* digitoituna kansalliskirjastossa
**Partaharjun toimintakeskus** on monipuolinen kristillinen varhaisnuorisotyön keskus. Partaharju sijaitsee kahdeksan kilometrin päässä Pieksämäen keskustasta Salvonen-järven rannalla, nimensä mukaisesti harjulla. 

Alue on perustettu leirikeskukseksi vuonna 1948. Vuosien saatossa se on kehittynyt varhaisnuorisotyön keskukseksi, jossa ovat toimineet muun muassa Suomen Poikien ja Tyttöjen Keskuksen eli PTK:n keskustoimisto, JiiPee-lehden toimitus, Partaharjun kansanopisto ja Partaharjun leirikylä. Vuoden 2021 alusta toimintakeskus siirtyi yrityspohjaiseksi majoitus- ja tapahtumapalveluita tarjoavaksi Partaharjukeskukseksi.

Vuosittain Partaharjulla käy noin 8 000–9 000 henkilöä. Suurimpia vuosittaisia tapahtumia ovat varhaisnuorten leirit kesäisin.

Alueen koko on noin 34 hehtaaria.

Ristikiven kirkko
-----------------

Ristikiven kirkko on vuonna 1971 valmistunut, hirsiseinäinen mutta katoton ulkoilmakirkko Partaharjulla. Kirkko on saanut nimensä paikalta löytyneestä isosta kivestä, jossa on ristikuvio. Ristikiven syntyhistoria ulottuu geologisen arvion mukaan noin 1 800 miljoonaa vuotta taaksepäin. Arvion mukaan se on ollut löytöpaikassaan noin 10 000 vuotta.

Kirkon seinien sisällä kasvaa seitsemän puuta. Kirkkoon mahtuu noin 400 henkilöä.

Partaharjun opisto
------------------

Partaharjun opisto oli Partaharjun toimintakeskuksen yhteydessä toiminut kansanopisto, jossa koulutettiin nuoriso- ja vapaa-ajan ohjaajia. Vuoden 2013 lopussa Partaharjun opiston toiminta päättyi. Samalla vastuu nuoriso- ja vapaa-ajan ohjaajien koulutuksesta Pieksämäellä siirtyi Seurakuntaopistolle.
**Kenneth "Kenny" Smith** (s. 8. maaliskuuta 1965 Queens, New York) on yhdysvaltalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija, pelipaikaltaan pelintekijä. Hän edusti kymmenen ammattilaiskautensa aikana kuutta eri NBA-seuraa ja voitti kahdesti sarjan mestaruuden pelatessaan Houston Rocketsin riveissä.

Ennen ammattilaisuraansa Smith pelasi Pohjois-Carolinan yliopiston joukkueessa yliopistokoripalloa. Aktiiviuransa jälkeen hän on toiminut TNT-kanavan koripalloasiantuntijana vuodesta 1998 lähtien.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Kenny Smith ESPN. Viitattu 30.1.2013. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kenny Smith** Wikimedia Commonsissa

Houston Rockets – NBA:n mestari 1994
1 Scott Brooks ·
3 Richard Petruška ·
7 Carl Herrera ·
10 Sam Cassell ·
11 Vernon Maxwell ·
17 Mario Elie ·
20 Larry Robinson ·
21 Chris Jent ·
25 Robert Horry ·
30 Kenny Smith ·
33 Otis Thorpe ·
34 Hakeem Olajuwon ·
35 Earl Cureton ·
42 Eric Riley ·
50 Matt Bullard  

Päävalmentaja Rudy Tomjanovich   

Apuvalmentajat Bill Berry · Jim Boylen · Carroll Dawson · Larry Smith

Houston Rockets – NBA:n mestari 1995
7 Carl Herrera ·
10 Sam Cassell ·
11 Vernon Maxwell ·
15 Tim Breaux ·
17 Mario Elie ·
22 Clyde Drexler ·
25 Robert Horry ·
27 Charles Jones ·
30 Kenny Smith ·
31 Tracy Murray ·
32 Pete Chilcutt ·
34 Hakeem Olajuwon ·
52 Chucky Brown ·
55 Žan Tabak  

Päävalmentaja Rudy Tomjanovich   

Apuvalmentajat Bill Berry · Jim Boylen · Carroll Dawson · Larry Smith



|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
**Peräänanto** tarkoittaa eurooppalaisen perinteen ratsastuksessa hevosen ihanteellista liikkumatapaa missä tahansa askellajissa. Peräänannossa olo sekoitetaan usein muotoon. Muodossa oleva hevonen ei ole sama asia kuin peräänannossa oleva. Peräänannossa hevonen astuu kunnolla takajaloillaan alleen ja selkä pyöristyy ja etuosa kevenee. Muoto tarkoittaa hevosen yleistä muotoa: hyvässä muodossa liikkuva hevonen on tasapainoinen, kun taas huonossa muodossa liikkuva voi esimerkiksi olla kaulastaan kaarella, mutta liikkua etupainoisesti ilman, että takajalat polkevat kunnolla alle. Lännenratsastuksessa peräänanto on matalampi.

Tekniikka
---------

Eräs peräänannon näkyvistä tunnusmerkeistä on hevosen kaulan kaartuminen, **mutta hevonen voi olla peräänannossa, vaikka sen kaula ei juuri kaareutuisikaan**. Samoin kaulan kaartuminen ei merkitse peräänannossa oloa. Peräänannon ulkoiset merkit vaihtelevat suuresti hevosen iän, rakenteen ja koulutustason mukaan.

Peräänannon edellytys on se, että hevosella on itsenäistä eteenpäinpyrkimystä. Sen liikkeen tulee lähteä takapäästä, ja sen on oltava kuuliaisena ratsastajan avuille.  Sairaus tai kivut, huonot varusteet tai huono kengitys voivat haitata tai estää peräänantoon pääsemistä. 

On olemassa erilaisia välineitä ja varusteita, joilla hevosta voidaan vetää ja pakottaa peräänantoon, mutta ne eivät koskaan voi korvata ratsastajan taitoja ja oikeita menettelytapoja. Hevosen voi pakottaa peräänantoon, mutta oikea muoto syntyy itsestään ikään kuin kiitoksena ratsastajalle oikein ratsastuksesta. Ratsastajan pitää siis ratsastamalla ratsastaa hevonen peräänantoon oikean istunnan, ohjastuntuman yms. avulla. Jotkut ratsastajat käyttävät peräänantoa hakiessaan vääränlaista keinoa "sahaaminen", jolloin hevonen hakee kaulan kaarelle. Se ei siis tarkoita, että hevonen kulkisi peräänannossa.

Merkitys
--------

Peräänannossa oleva hevonen on kuuliainen ja valppaana ratsastajan avuille. Sen liike lähtee takaosasta, missä sijaitsevat hevosen suurimmat lihakset. Muodossa työskentelevä hevonen ei kipeydy samaan tapaan kuin epäihanteellisella tavalla liikkuva hevonen. Hevonen liikkuu muodossa rentona ja tasapainoisesti, käyttää selkälihaksiaan sekä myötää suusta ja kaulasta. Sen on helppo suorittaa pyydetyt liikkeet.  Ratsastajan kannalta muodossa kulkevan ratsun liikkeiden tasaisuus on miellyttävää.

Lähteet
-------

* Poikolainen, Miina: Muodossa kulkeva hevonen on tyytyväinen ratsu.  *Villivarsa*, 9/2008, 25. vsk, s. 64—65.  Yhtyneet Kuvalehdet. ISSN 0781-5638.

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12  Poikolainen 2008
**Skoutári** (kreik. Σκουτάρι) on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Anatolikí Mánin kuntaan, Lakonian alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen. Aiemmin kylä kuului Gýtheion kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Anatolikí Mánin kunnan Gýtheion kunnallisyksikköön. Kylän väkiluku on 234 (vuonna 2011).

Skoutárin kylä sijaitsee Mánin niemimaan itäosassa noin 18 kilometriä lounaaseen Gýtheiosta ja noin puoli kilometriä sisämaahan Lakonianlahden rannasta. Kylän kerrotaan saaneen nimensä siitä, että sen alkuperäiset asukkaat olivat Konstantinopolin Skutarionista kaupungin valtauksen vuonna 1453 jälkeen tulleita pakolaisia.

Skoutárin raunioituneen Elävöittävän lähteen luostarin (*Moní Zoodóchou Pigís*) Neitsyt Maria (*Panagía*) *Kotroniótissan* kirkko bysanttilaiselta ajalta.
Antiikin ajan Asinen kaupunki sijoitetaan nykyisin Skoutáriin, vaikka aiemmin Asine on tulkittu myös samaksi kaupungiksi kuin pohjoisempana sijainnut Las. Nykyisen kylän nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa Kalkandíksen suvun torni Palaiópyrgos sekä Johannes Khrysostomoksen (*Ioánnis Chrysóstomos*) kirkko, Neitsyt Marian kirkot (*Koímisi tis Theotókou*, *Panagítsa*), Pyhän Barbaran (*Agía Varvára*) kirkko, Pyhän Georgioksen luostari (Pyhän Yrjön luostari, *Moní Agíou Georgíou*) ja raunioitunut Elävöittävän lähteen luostari (*Moní Zoodóchou Pigís*, myös *Moní Panagías Kotroniótissas*).

Skoutári muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Σκουταρίου, *Topikí Koinótita Skoutaríou*), johon kuuluu varsinaisen Skoutárin kylän lisäksi kylä Parasyrós. Koko yhdyskunnan väkiluku on 293.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. 1 2  Σκουτάρι *Feel Greece*. Viitattu 20.5.2019.
3. ↑  Asine, Skoutari, Laconia *Digital Atlas of the Roman Empire*.  Arkistoitu 8.11.2018. Viitattu 20.5.2019.
4. ↑  Smith, William: "Asine (3)", *Dictionary of Greek and Roman Geography*. Boston: Little, Brown and Company, 1854. Teoksen verkkoversio.
5. ↑  Smith, William: "Las", *Dictionary of Greek and Roman Geography*. Boston: Little, Brown and Company, 1854. Teoksen verkkoversio.
6. ↑  Σκουτάρι Λακωνίας *Chara Houses*.  Arkistoitu 29.10.2019. Viitattu 20.5.2019.
7. ↑  Ι.Μ. Παναγίας Κοτρωνιώτισσας *Exploring Greece*. Viitattu 20.5.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Skoutári** Wikimedia Commonsissa
**Knut Samuel Sirelius** (9. helmikuuta 1827 Hämeenlinna – 3. marraskuuta 1867 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja professori.

Sireliuksen vanhemmat olivat kauppias Magnus Gustaf Sirelius ja Eeva Mikontytär ja puoliso vuodesta 1865 Emilia Charlotta Sjöman (k. 1891). Sirelius tuli ylioppilaaksi 1842 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1847 ja lääketieteen lisensiaatiksi 1852. Lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi hänet vihittiin 1860. Hämeenlinnan kaupunginlääkärinä Sirelius toimi 1853–1856 ja Haminan kadettikoulun lääkärinä 1857–1858, joskin hän oli tuolloin enimmäkseen ulkomailla opiskelemassa. Vuonna 1859 Sirelius nimitettiin synnytys- ja lastentautiopin dosentiksi ja Helsingin synnytyslaitoksen johtajaksi ja kätilöopettajaksi. Hän oli Helsingin yliopiston synnytys- ja lastentautiopin professori vuodesta 1861. Sirelius laati alan ensimmäisen suomenkielisen oppikirjan *Oppikirja suomalaisille kätilöimille* (1861), josta ilmestyi vuonna 1873 uudistettu painos nimellä *Suomalainen oppikirja kätilöimille*.

Lähteet
-------

1. 1 2  Blomstedt, Kaarlo, ym. (toim.): *Kansallinen elämäkerrasto, V osa: Saari–Ö*, s. 120. Porvoo: WSOY, 1934.
2. ↑  Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1966, osa 7 p. 1506
3. ↑  Kansalliskirjasto[vanhentunut linkki]


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo
* Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852

 |

 |
**KDM Thetis** (runkonumero F357) on Tanskan laivaston Thetis-luokan vartiolaiva.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Thetis-luokka (merivalvonta-alus)*
Alus tilattiin Svendborg Shipyard Limitediltä, missä köli laskettiin 10. lokakuuta 1988. Se laskettiin vesille 14. heinäkuuta 1989 ja valmistui 1. heinäkuuta 1991.

Palvelus
--------

Alus oli huhtikuusta kesäkuuhun 1991 Århus Flydedokilla, jossa oikaistiin perä ja siihen asennettiin kaapeliportti. Tanskan laivasto allekirjoitti keväällä 1991 Nunaoilin kanssa viisivuotisen sopimuksen, jonka mukaan *Thetistä* voidaan käyttää seismologisten mittausten tekemiseen Grönlannin rannikolla etsittäessä öljyä (projekti Kanumas). Alus lähti 12. heinäkuuta ensimmäiselle niin sanotulle Kanumas-partiomatkalleen Grönlannin rannikolle. Alus oli 10. syyskuuta Tanskan laivaston alusten saavuttamassa pohjoisimmassa pisteessä 79 astetta 29,4 minuuttia.

Alus oli 15. kesäkuuta 1992 Tanskan kuningasparin hopeahääpäivän kunniaksi järjestetyn laivastokatselmuksen lippulaivana. Se oli palveluksessa 2014.

Lähteet
-------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **KDM Thetis (F357)**.
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1947–1995*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1995. ISBN 0-85177-605-1. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Gardiner, Robert s. 76
2. ↑  navalhistory.dk

*Thetis*-luokan fregatit

|  |
| --- |
| *KDM Thetis* – *KDM Triton* – *KDM Vædderen* - *KDM Hvidbjørnen* |
| Edeltäjä: Peder Skram -luokka – Seuraaja: Iver Huitfeldt -luokka |
Quantel Paintbox
**Quantel Paintbox** oli työasema, joka oli tarkoitettu kuvankäsittelyyn ja grafiikan luomiseen. Brittiläinen yritys Quantel julkaisi Quantel Paintboxin vuonna 1981. Quantel Paintbox oli aikoinaan erittäin edistyksellinen, ja sitä käytettiin 1980-luvulla lähinnä tuottamaan grafiikkaa sekä tehosteita videoihin ja televisiolähetyksiin. Työasemassa oli värimonitori, näppäimistö, 70 megatavun kiintolevy, ja sen grafiikkaohjelmistoa käytettiin piirtoalustan ja kosketuskynän avulla.

Paintboxia käytettiin eniten television urheilu- ja uutislähetyksissä, mutta BBC käytti työasemaa myös draama- ja viihdeohjelmissa. Doctor Who oli ensimmäisiä tv-sarjoja, jonka tehosteet tehtiin Quantel Paintboxilla. Vuonna 1987 BBC tuotti ohjelman *Painting with Light*, jossa Howard Hodgkin, Sir Sidney Nolan, Richard Hamilton ja David Hockney tekivät taideteoksia Quantel Paintboxilla. Myös Queenin The Miracle -albumin kansikuva ja Dire Straitsin Money for Nothing -kappaleen videotehosteet tehtiin Quantel Paintboxilla.

Paintbox menetti markkina-asemansa 1990-luvulla, kun kilpailijoiksi ilmaantui uusia kuvankäsittely-, grafiikka- ja editointiohjelmia. Quantel haastoi Adoben oikeuteen patenttirikkomuksesta, mutta hävisi oikeusjutun vuonna 1997, kun Adobe vapautettiin syytteistä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Remembering Quantel Paintbox *creativebloq.com*. Viitattu 8.8.2019. (englanniksi)
2. ↑  Quantel Paintbox *Tardis - FANDOM powered by Wikia*. Viitattu 8.8.2019.
3. ↑  Painting with Light - BBC Two England *BBC Genome*. Viitattu 8.8.2019. (englanniksi)
**Maine Mariners** nimellä on toiminut kaksi erillistä jääkiekko-organisaatiota, jotka pelasivat AHL:ssa.

1977–1987
---------

Ensimmäinen Maine Mariners -niminen AHL joukkue syntyi vuonna 1977 AHL:n laajennusjoukkueena. Sen kotikaupunki oli Portland Mainen osavaltiossa ja kotihalli Cumberland County Civic Center. Joukkue pelasi Portlandissa vuoteen 1987 asti ja toimi vuosina 1977–1983 Philadelphia Flyersin ja vuosina 1983–1987 New Jersey Devilsin farmijoukkueena. Kaudelle 1987–1988 joukkue muutti New Yorkin Uticaan ja sai uudeksi nimekseen Utica Devils.[1]

1987–1992
---------

Välittömästi edellisen joukkueen lopetettua sen tilalle tuli toinen Maine Mariners, kun Boston Bruins siirsi oman farmijoukkueensa, joka aiemmin oli toiminut kaksi vuotta nimellä Sherbrooke Jets, Portlandiin. Joukkueen yhteistyökumppani ECHL:ssa oli kauden 1991–1992 ajan Johnstown Chiefs Pennsylvanian osavaltion Johnstownissa. Kaudelle 1992–1993 Bruins siirsi farmijoukkueensa Rhode Islandin Providenceen ja sen nimeksi muutettiin tässä yhteydessä Providence Bruins.[2]

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
**Huittula** on kylä ja taajama entisessä Sääksmäen kunnassa, joka kuuluu nykyään Valkeakosken kaupunkiin. Taajamassa oli vuoden 2011 lopussa 332 asukasta.

Huittula on Sääksmäen kunnan entistä keskustaa, jonka lähellä sijaitsee keskiajalta peräisin oleva Sääksmäen kirkko. Kirkon seutu, joka muodostaa historiallisen Sääksmäen ytimen, kuuluu Valtioneuvoston päätöksen mukaisesti valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.

Huittulassa toimii Rauhalan koulu, ja lähellä sijaitsevat Rapolan kartano, Rapolanharjun muinainen linnavuori sekä Voipaalan kuvataidekeskus. Linkkimasto Huittulanharjun kupeessa on Huittulan ja Kemmolan kylien välisellä rajalla.

Kylän pääkatu on Huittulantie, joka on osa yhdystietä 3071 eli Vanhaa Hämeenlinnantietä.

Huittulan taiteilijayhdyskunta
------------------------------

Huittulassa oli merkittävä taiteilijayhdyskunta kesäisin 1910-luvulla ja itsenäisyyden alkuvuosina. Vakituisesti Huittulassa ovat asuneet ja työskennelleet taiteilijaveljekset Mikko Carlstedt ja Kalle Carlstedt. Heidän luoksensa kerääntyi kesäisin "marraskuulaisia" kuvataiteilijoita. Viljo Kojo kuvaa kylän ja taiteilijaboheemien kesäistä maalaiselämää teoksissaan *Kylä ja kaupunki* (1916), *Aurinko, kuu ja valkoinen hevonen* (1919), *Kiusauksesta kirkkauteen* (1922) ja *Suruttomain seurakunta* (1921).

Kalle Carlstedtin ystävä Joel Lehtonen osti Vanajaveden saaresta Lintukoto-nimisen huvilan 1920-luvun alussa. Myös hän kertoo Huittulasta kirjassaan *Hyvästi Lintukoto*. Mikko Carlstedtin kanssa Huittulassa maalasi jopa samoja aiheita useana vuonna Mikko Oinonen, joka suunnitteli asettuvansa kylään vakituisesti asumaan.

Filosofian tohtori Thorsten Renvall rakennutti Lars Sonckin suunnitteleman kansallisromanttisen huvilansa, nykyisen Tervapääskyn, keskeiselle paikalle Huittulaan vuonna 1913.

Lähteet ja kirjallisuutta
-------------------------

1. ↑  Taajamat väkiluvun ja väestöntiheyden mukaan 31.12.2011  8.2.2013. Tilastokeskus. Viitattu 22.3.2013. [vanhentunut linkki]

* Historiallinen Sääksmäki *Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt RKY*. Museovirasto.
* Viljo Kojo: *Liian onnellinen* (1926).
* Viljo Kojo: *Postitalon Anna-Mari ja Särkän poika* (1928).
* Annamaija Kuuliala: *Varrella Sääksmäen vienojen vesien*. Sääksmäki-seura, 1988.
* Joel Lehtonen: *Putkinotkon herra. Joel Lehtosen kirjeitä Sylvia Avellanille*, toim. Pekka Tarkka.
**Pasi "Pate" Vuorio** on suomalainen punklaulaja ja muusikko, joka toimi hardcore punk -yhtye Rytmihäiriön laulajana 90-luvun alkupuolella. Ennen liittymistään hän lauloi grindcore-yhtye Nauseassa, josta hän toi vaikutteita yhä surmacore-tyyliään hiovalle Rytmihäiriölle. Hän myös soittanut rumpuja Blakessa 2000-luvun alussa. Nykyään hän laulaa Kiljuvelka-70:ssa sekä soittaa rumpuja mm. Die Schwartzen Ladas, Good Looking Society, Warsova, Mind So Fragile ja Coronary- yhtyeissä. 

Joulukuussa 2010 Vuorio esiintyi loppuunmyydylle Nosturille Rytmihäiriön alkuperäiskokoonpanossa esikoisalbumin 20-vuotisjuhlan kunniaksi. Vuorio esiintyi Rytmihäiriön 1990 kokoonpanon kanssa Turussa Auran Panimolla marraskuussa 2013. 

Hän harrastaa pyöräilyä, punttisalilla käyntiä, keihäänheittoa sekä tatuointeja.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Outi: Musamaailman monitoimikone *gloom.fi*.  29.5.2012. Viitattu 7.12.2016.
2. ↑  Jouni Parkku: Rytmihäiriö – Surmatyö *piparnakkeli.lammaszine.fi*.  29.6.2011.  Arkistoitu 20.12.2016. Viitattu 7.12.2016.
3. ↑  Meet The Band: Coronary *Heavy Music Headquarters*.  6.7.2019. Viitattu 11.7.2019. (englanniksi)
4. ↑  Teksti: Mika Penttinen: Rytmihäiriö 1990 *Sue.fi*.  Arkistoitu 11.7.2019. Viitattu 11.7.2019.
**Bonarcado** (sardiksi *Bonàrcadu*) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Oristanon maakunnassa. Kunnassa on arviolta 1 597 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 28,41 neliökilometriä. Se sijaitsee 284 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.

Lähteet
-------

1. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Altitudini dei comuni tramite DEM *Italian kuntien pinta-alat ja korkeus merenpinnasta*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)
2. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Bilancio demografico al 30/11/2016 *Italian tilastokeskuksen väestötilasto alueittain, maakunnittain ja kunnittain*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Bonarcado** Wikimedia Commonsissa

Oristanon maakunta
Abbasanta | Aidomaggiore | Albagiara | Ales | Allai | Arborea | Ardauli | Assolo | Asuni | Baradili | Baratili San Pietro | Baressa | Bauladu | Bidonì | Bonarcado | Boroneddu | Bosa | Busachi | Cabras | Cuglieri | Curcuris | Flussio | Fordongianus | Ghilarza | Gonnoscodina | Gonnosnò | Gonnostramatza | Laconi | Magomadas | Marrubiu | Masullas | Milis | Modolo | Mogorella | Mogoro | Montresta | Morgongiori | Narbolia | Neoneli | Norbello | Nughedu Santa Vittoria | Nurachi | Nureci | Ollastra | Oristano | Palmas Arborea | Pau | Paulilatino | Pompu | Riola Sardo | Ruinas | Sagama | Samugheo | San Nicolò d’Arcidano | San Vero Milis | Santa Giusta | Santu Lussurgiu | Scano di Montiferro | Sedilo | Seneghe | Senis | Sennariolo | Siamaggiore | Siamanna | Siapiccia | Simala | Simaxis | Sini | Siris | Soddì | Solarussa | Sorradile | Suni | Tadasuni | Terralba | Tinnura | Tramatza | Tresnuraghes | Ula Tirso | Uras | Usellus | Villa Sant'Antonio | Villa Verde | Villanova Truschedu | Villaurbana | Zeddiani | Zerfaliu
**Tutkiva journalismi** on syvälle luotaavaa journalismia, jonka tarkoituksena on tuoda julkisuuteen yleisen edun kannalta merkittäviä asioita, jotka on salattu joko tahallisesti tai tahattomasti. Sen tavoitteena voi olla esimerkiksi korruption paljastaminen, hallituksen tai yhtiöiden menettelytapojen tutkiskelu, tai yhteiskunnallisten, taloudellisten tai poliittisten kehityssuuntien esille tuominen.

Tutkiva journalismi vaatii enemmän aikaa, resursseja ja tiimityötä kuin tavanomainen journalismi. Tutkiva journalisti tai journalistien ryhmä paneutuu aiheeseensa perusteellisesti ja voi käyttää kuukausia tai vuosia yksittäisen aiheen tutkimiseen. Reportteri hankkii tarvitsemansa materiaalin oma-aloitteisesti eikä ole riippuvainen esimerkiksi hallinnon tai kansalaisjärjestöjen luovuttamasta materiaalista. Valmis juttu sisältää joko kokonaan uutta tietoa tai vanhan tiedon koostamista tavalla, joka paljastaa sen merkittävyyden. Jutun on oltava tarkka ja näyttöön perustuva, ja sen sisältämä tieto on täytynyt varmistaa muita lähteitä käyttäen.

Tutkiva journalismi on Unescon mukaan elintärkeää ilmaisunvapaudelle ja median kehitykselle, ja median toimiminen vahtikoirana on välttämätöntä demokratialle.

Tutkivan journalismin järjestöjä
--------------------------------

* International Consortium of Investigative Journalists
* Tutkivan journalismin yhdistys

Lähteet
-------

1. 1 2  David Kaplan: How to Define Investigative Journalism? *Investigative Journalism Manual*. Konrad Adenauer Stiftung.  Arkistoitu 21.9.2020. Viitattu 2.10.2020.
2. ↑  Investigative Journalism Unesco. Viitattu 2.10.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Tutkiva journalismi** Wikimedia Commonsissa
Eräs itseään edistävä, autokatalyyttinen reaktio, joka kasvattaa tietyn enantiomeerin osuuden hyvin suureksi.
**Homokiraalisuus** on kiraalisten molekyylien eli enantiomeerien yhtäläistä kiraalisuutta. Yleensä kiraalisuus todetaan ilmoittamalla, onko molekyyli tyyppiä L vai D. Nämä ovat toistensa peilikuvia, eli ne edustavat vastakkaisia kätisyyksiä. Jos kahden molekyylin kiraalisuus on L ja L, ne ovat homokiraalisia, samoin kuin jos ne ovat tyyppiä D ja D. Jos ne ovat tyyppiä L ja D, ne eivät ole keskenään homokiraalisia.

Homokiraalisuus ja elämä
------------------------

Homokiraalisuus on elämälle välttämätöntä. Esimerkiksi elävissä soluissa olevat aminohapot ovat tyyppiä L. Monesti L-yhdisteiden paikalle tulevat D-muodot ovat myrkyllisiä. Muutenkaan erilaiset muodot eivät toimi yhdessä esimerkiksi proteiineissa, jotka koostuvat aminohapoista. Homokiraalisuuden syntyä elävien olioiden aminohapoissa, emäksissä, sokereissa ym. ei täysin ymmärretä evoluutioteorian näkökulmasta tarkasteltuna.

Joidenkin autokatalyyttisten reaktioiden on havaittu vahvistavan tiettyä kiraalisuutta. Kiraalisuus pystyy joskus helpostikin siirtymään katalyytista katalysoitavaan alun perin eri kiraalisuuksia sisältävään molekyylijoukkoon. Tämä ei selitä kiraalisuuden alkuperää, sillä reaktio vaatii ainakin jossain määrin enemmän jompaakumpaa kiraalisuutta. Sen on oletettu liittyvän muun muassa ulkoa tulevaan polarisoituun säteilyyn tai beta-hiukkasiin, jotka vuorovaikuttavat eri tavoin erikiraalisten yhdisteiden kanssa.

Aiheesta muualla
----------------

* On the Genesis of Homochirality. A. Maureen Rouhi. *Chemical & Engineering News*, 17. kesäkuuta 2004.
* Observations Support Homochirality Theory. (Arkistoitu – Internet Archive) *Photonics Technology World*, marraskuu 1998.
* *Scienceweek digest*. 1998.
* How left-handed amino acids got ahead: A demonstration of the evolution of biological homochirality in the lab. Press release, Imperial College London. 2004.
* Origins of Homochirality. (Arkistoitu – Internet Archive) Conference in Nordita, Stockholm, helmikuu 2008.
**Tutsit** ovat afrikkalainen etninen ryhmä, joka elää pääasiassa Burundin ja Ruandan alueella. Kansannimeä on varsinkin aikaisemmin käytetty myös muodoissa *tussit* eli *watussit*, missä alkutavu *wa-* on paikallisen kielen mukainen monikon etuliite. Tutsit joutuivat vuonna 1994 raa’an kansanmurhan kohteeksi Ruandassa.

Historia
--------

Tutsien esi-isät tulivat tutsien nykyisille asuinalueille 1500-luvulla. Ennen heitä alueella oli elänyt twa-pygmejä, jotka alueelle ennen tutseja tulleet hutut olivat samoin syrjäyttäneet. Tutsien tullessa alueelle he orjuuttivat hutut ja perustivat Ruandan ja Urundin kuningaskunnat. Kuningaskunnat joutuivat 1800-luvun lopulla Saksan alaisuuteen, vaikkakaan niitä ei hallittu kovin tarkasti. Belgia miehitti alueen ensimmäisessä maailmansodassa ja vuonna 1962 molemmat maat, Ruanda ja Burundi itsenäistyivät. Burundissa hallitsi tutsilainen kuningas, kun taas Ruandasta tuli tasavalta jota hallitsivat hutut. Burundissa tapahtui kuningaskunnan päättänyt vallankaappaus vuonna 1966 ja vuonna 1972 alkoi hutujen kapina, jonka johdosta useita tuhansia tapettiin. Tutsit pysyivät kuitenkin maan johdossa. Ruandassa hutujen ja tutsien välillä oli ollut taisteluja jo heti itsenäistymisen jälkeen ja sitä ennenkin. Tilanne johti lopulta Ruandan kansanmurhaan, jossa kuoli lähinnä tutseja.

Kulttuuri
---------

### Elinkeinot ja yhteiskunta

Tutsit olivat aikoinaan alueensa ainoita, jotka saattoivat pitää itsellään karjaa. Nykyisin tällaisia etuoikeuksia ei enää ole. Kahvi ja tee ovat tärkeitä viljelyskasveja. Nauta, vuohi ja lammas ovat tärkeimmät karjaeläimet. Tutsien perinteinen ruokavalio koostui paljolti maidosta ja voista. Niiden lisäksi syötiin banaaneja ja papuja. Banaaneista ja hunajasta tehtiin alkoholipitoisia juomia.

Tutsit muodostivat pitkään maidensa hallitsevan yläluokan. He muodostivat perinteisesti myös sotilasluokan. Naimisiin mentäessä sulhasen pitää maksaa vaimonsa vanhemmille. Tutsit menevät naimisiin yleensä vain keskenään, mutta joidenkin hutumiesten sallitaan avioitua tutsinaisten kanssa. Avioliitossa syntyneitä lapsia pidetään tutseina. Uskonnoltaan suurin osa tutseista on katolilaisia ja jotkut seuraavat myös luonnonuskontoja.

### Kieli

Ruandassa hutut, kuten myös tutsit, puhuvat ruandan kieltä, joka kuuluu nigeriläis-kongolaisten kielten bantukielten haaraan. Burundissa sekä tutsit että hutut puhuvat samaan kieliryhmään kuuluvaa kirundin kieltä.

Katso myös
----------

* Haamilainen teoria

Lähteet
-------

* Giles, Bridget: *Peoples of East Africa*. The Diagram Group, 1997. ISBN 0-8160-3484-2. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Giles 1997, s. 58-59
2. 1 2  Giles 1997, s. 60
3. ↑  Giles 1997, s. 61
4. ↑  Jaakko Anhava: Maailman kielet ja kielikunnat, s. 252, 255, 3. painos Gaudeamus 2005, ISBN 951-662-734-X
Viljo Karvonen
**Viljo Ilmari Karvonen** (23. heinäkuuta 1906 Halsua – 28. kesäkuuta 1994 Halsua)*lähde?* oli suomalainen kanteleensoittaja ja pelimanni. Varsinaiselta ammatiltaan hän oli linja-autonkuljettaja ja liikennöitsijä.

Hän sai innostuksen kanteleensoittoon isältään, mutta joutui opettelemaan soiton alkeet muualla, koska isä ei ollut halukas opettamaan poikaansa. Pääasiallisesti hän oppi soittamaan pelimannien tapaan kuuntelemalla muiden soittoa ja sittemmin soittamalla yhdessä heidän kanssaan. Oppi-isinä hänellä olivat Eino Tulikari ja serkku Matti Karvonen. Ensimmäisen kerran hän esiintyi kymmenvuotiaana, mutta soittimena ei ollut kantele vaan kampa ja silkkipaperi.

Myöhemmin hän aloitti viulunsoiton ja soitti vuoden verran paikallisen kanttorin johtamassa jousiyhtyeessä. Viulunsoiton hän joutui lopettamaan satutettuaan sormensa tapaturmaisesti. Sen jälkeen hän keskittyi kanteleen soittamiseen. Hän myös rakensi kanteleita, ensimmäisen jo 14-vuotiaana. Ensimmäisen kerran hän esiintyi julkisesti 18-vuotiaana, jolloin hän säesti kahta viulupelimannia. 

Kanteleensoitto jäi taka-alalle, kun hän aloitti linja-autonkuljettajana 1930-luvulla. Tässä ammatissa hän työskenteli lähes 40 vuotta, josta itsenäisenä liikennöitsijänä Kokkolan ja Halsuan välisellä linjalla parisenkymmentä vuotta.

Sodan jälkeen hän innostui taas soittamisesta ja osallistui paikallisten kansansoittokilpailujen innostamana vuonna 1955 Helsingissä pidettyyn Suomen Nuorison Liiton soittokilpailuun. Hän voitti kilpailun, ja toinen halsualainen Toivo Venetjoki tuli toiseksi. Vuonna 1958 pidetyissä kilpailussa järjestys oli päinvastainen. Tämän jälkeen he esiintyivät paljon yhdessä. Halsualla toimi 1960-luvulla suuri kanteleyhtye, jossa oli enimmillään 12 soittajaa. Karvonen, Venetjoki ja Tulikari olivat yhtyeessä mukana. Lisäksi Karvonen esiintyi paljon viulupelimanni Otto Hotakaisen kanssa.

Karvosen ohjelmistossa oli sekä pelimannimusiikkia että kansanlauluja ja hengellisiä kappaleita. Hän myös sävelsi itse.

Hänet nimitettiin mestaripelimanniksi Kaustisen kansanmusiikkijuhlilla 1971. Hän oli ensimmäinen kanteleensoittaja, joka sai tämän arvonimen.

Lähteet
-------

* Mestaripelimannit, Kansanmusiikki-instituutin julkaisuja 33, toimittanut Ilkka Kolehmainen, Kauhava 1992 ISBN 951-9268-19-7
* Paavo Helistö: Konstan parempi valssi, Tammi 1972, ISBN 951-30-2015-0

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat

 |

 |
**Viljo Johannes Aho** (2. marraskuuta 1932 Kanneljärvi – 23. helmikuuta 2013 Sysmä) oli suomalainen nyrkkeilijä.

Aho edusti Suomea Rooman 1960 olympialaisissa 67-kiloisten sarjassa. Hän voitti ensimmäisessä ottelussaan marokkolaisen Mehmed Atmanin tuomariäänin 4–1 mutta hävisi sitten espanjalaiselle Navarro Morenolle pistein 0–5 ja karsiutui jatkosta. Hän saavutti Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa pronssia vuonna 1957.

Seuratasolla Aho edusti Sysmän Sisua ja Lahden Ahkeraa. Hän voitti Suomen mestaruuden 71-kiloisten sarjassa vuonna 1961. SM-hopeaa hän saavutti vuonna 1960 ja SM-pronssia vuonna 1957.

Viljo Ahon veli Matti Aho kuului myös Rooman 1960 olympialaisten nyrkkeilyjoukkueeseen.

Lähteet
-------

* Siukonen, Markku: *Urheilukunniamme puolustajat – Suomen olympiaedustajat 1906–2000*, s. 12. Graface Jyväskylä, 2001. ISBN 951-98673-1-7.
* Lounasheimo, Ilmo: *Kehän sankarit*, s. 747. WSOY, 1987. ISBN 951-0-13981-5.

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Siukonen, s. 12
2. ↑  Lounasheimo, s. 747
**USL Second Division** (**USL-2**) oli vuosina 1995–2010 pelattu miesten jalkapallon ammattilaisliiga Yhdysvalloissa. Se oli Major League Soccerin ja USL First Divisionin jälkeen kolmannella tasolla maan sarjapyramidissa. Liigaa hallinnoi United Soccer Leagues.

Franchise-tyyppisestä seurojen omistuspohjasta johtuen Yhdysvaltain jalkapalloliigojen välillä ei ole suoraan urheilulliseen menestykseen perustuvaa nousu- ja pudotusjärjestelmää. USL Second Divisionin joukkueet pelasivat myös Lamar Hunt U.S. Open Cupissa.

Historia
--------

Liigan juuret ovat kaudella 1986–1987 aloittaneessa sisäliigassa Southwest Indoor Soccer League, josta muodostui lukuisten muutosten jälkeen nykyinen United Soccer Leagues vuonna 1999. Ulkoliigan pelaaminen aloitettiin kaudella 1989. Vuonna 1995 liiga jaettiin kahteen tasoon ja vuonna 1996 näiden yläpuolelle lisättiin kolmas taso, joka yhdistyi erillisen A-Leaguen (myöhemmin USL First Division) kanssa vuonna 1997. Ennen vuonna 2005 käyttöön otettua USL Second Division -nimeä liiga tunnettiin nimillä Pro League (1995–1996), D-3 Pro League (1997–2002), Pro Select League (2003) ja Pro Soccer League (2004). Kauden 2010 jälkeen USL First Division ja USL Second Division yhdistyivät USL Pro -liigaksi.

Mestarit
--------

* 1995: Long Island Rough Riders
* 1996: Charleston Battery
* 1997: Albuquerque Geckos
* 1998: Chicago Stingers
* 1999: Western Mass Pioneers
* 2000: Charlotte Eagles
* 2001: Utah Blitzz
* 2002: Long Island Rough Riders
* 2003: Wilmington Hammerheads
* 2004: Utah Blitzz
* 2005: Charlotte Eagles
* 2006: Richmond Kickers
* 2007: Harrisburg City Islanders
* 2008: Cleveland City Stars
* 2009: Richmond Kickers
* 2010: Charleston Battery

Lähteet
-------

1. ↑  Q & A with USL VP Tim Holt  21.4.2006. United Soccer Leagues.  Arkistoitu 23.4.2006. Viitattu 18.4.2010. (englanniksi)
2. ↑  About the United Soccer Leagues United Soccer Leagues.  Arkistoitu 19.5.2010. Viitattu 18.4.2010. (englanniksi)
3. ↑  The USL Story United Soccer Leagues. Viitattu 18.4.2010. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
4. 1 2  USA – United Soccer Leagues RSSSF. Viitattu 18.4.2010. (englanniksi)
5. ↑  USL Restructures Professional Division  8.9.2010. United Soccer Leagues.  Arkistoitu 11.9.2010. Viitattu 15.1.2011. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* USL Second Division United Soccer Leaguesin sivustolla (englanniksi)
**Viljo Veli Castrén** (7. lokakuuta 1901 Oulu – 29. toukokuuta 1984 Helsinki) oli suomalainen Teknillisen korkeakoulun vesirakennuksen professori. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta normaalilyseosta 1919 ja valmistui Teknillisestä korkeakoulusta diplomi-insinööriksi 1925. Lisäksi hän teki opintomatkoja useisiin Euroopan maihin. Viljo Castrénin vanhemmat olivat VR:n pääjohtaja, senaattori Jalmar Castrén ja Elli o.s. Montell. Hänen poikansa oli arkkitehti Heikki Castrén (1929–1980) ja tyttärensä näyttelijä Elli Castrén.

Castrénin työura alkoi valtion koskivoimatoimiston suunnitteluinsinöörinä 1925–1932 ja jatkui Imatran Voima Oy:n suunnitteluinsinöörinä 1932–1936. Vuodet 1936–1959 hänen päätoimensa oli Vesistöjen säännöstelytoimiston toimistopäällikkönä toimiminen ja 1959–1968 hän oli Teknillisen korkeakoulun vesirakennuksen ynnä perusrakennuksen professori. Sivutoimenaan Castrén työskenteli Teknillisen korkeakoulun ammattipiirustuksen opettajana 1925–1936, saman korkeakoulun assistenttina 1925–1933, tie- ja vesirakennushallituksen ylimääräisenä insinöörinä 1943–1946, jätevesikomitean puheenjohtajana 1964–1969 sekä Helsingin satamalautakunnan ja yleisten töiden lautakunnan jäsenenä 1939–1944. Lisäksi hänellä oli useita luottamustoimia.

Julkaisuja
----------

* *Tulvitusopas.* Päämaja 1941
* *Vesistöjen säännöstelyn tekniikka.* Teknillinen korkeakoulu 1961, moniste 168
* *Hydrauliikka.* Teknillinen korkeakoulu 1962, moniste 173
* *Padot.* Teknillisen korkeakoulun ylioppilaskunta 1965, moniste 221
* *Vesivoimalaitokset.* Teknillisen korkeakoulun ylioppilaskunta 1968, moniste 246
* *Hukkuuko ihminen: Ajatuksia ihmisestä ja yhteiskunnasta Suomen setlementtiliiton täyttäessä 50 vuotta.* Kristillis-yhteiskunnallinen työkeskusliitto 1968
* *Suomen vesirakentamisen vaiheet.* Suomen rakennusinsinöörien liitto 1979 (yhdessä muiden kirjoittajien kanssa)

Lähteet
-------

1. 1 2  *Diplomi-insinöörit ja arkkitehdit 1982.* Suomen teknillinen seura – Tekniska föreningen i Finland 1982. ISBN 951-9110-10-0
2. 1 2  Ellonen, Leena (toim.): *Suomen professorit 1640–2007*, s. 93. Helsinki: Professoriliitto, 2008. ISBN 978-952-99281-1-8.
3. ↑  *Uusi sukukirja II*, s. 35. Otava, Helsinki 1951.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
Mejuto González Barcelonan ja Getafen välisessä Primera Divisiónin ottelussa vuonna 2007.
**Manuel Enrique Mejuto González** (s. 16. huhtikuuta 1965 La Felguera, Oviedon maakunta, Espanja) on entinen espanjalainen jalkapalloerotuomari.

Ura
---

Mejuto González teki debyyttinsä Segunda Divisiónissa 4. syyskuuta 1994 ja Primera Divisiónissa 16. syyskuuta 1995, ja hän on sittemmin tuominnut yli 200 Espanjan pääsarjan ottelua. Espanjan suurin urheilulehti *Marca* valitsi Mejuto Gonzálezin vuosina 2002, 2003 ja 2004 Primera Divisiónin parhaaksi erotuomariksi (*Guruceta*).

Kansainvälisenä erotuomarina Mejuto González on toiminut vuodesta 1999 lähtien. Hän on tuominnut yli 30 Mestarien liigan ottelua, joista huomattavimpana kauden 2004–2005 loppuottelu Milan–Liverpool, sekä useita EM- ja MM-karsintaotteluita. Vuoden 2004 EM-kilpailuissa hän tuomitsi alkulohko-ottelut Tanska–Italia ja Alankomaat–Tšekki. Samana vuonna hän tuomitsi myös kansainvälisen jalkapalloliiton satavuotisjuhlaottelun, jossa kohtasivat Ranska ja Brasilia.

Mejuto Gonzálezin oli määrä ottaa osaa vuoden 2006 MM-kilpailuihin, mutta hänet hyllytettiin kuukausi ennen turnausta, kun hänen avustavat erotuomarinsa eivät läpäisseet kuntotestejä. Tilalle valittiin Luis Medina Cantalejo. Paluun arvokilpailuihin Mejuto González teki vuoden 2008 EM-kilpailuissa, jossa hän on yksi 12:sta erotuomarista. Hänen avustajinaan turnauksessa toimivat Juan Carlos Yuste Jiménez ja Jesús Calvo Guadamuro.

Lähteet
-------

1. ↑  Arbitros LFP. Viitattu 20.6.2008.
2. ↑  Arbitros LFP. Viitattu 20.6.2008.
3. ↑  Referees (Arkistoitu – Internet Archive) FIFA. Viitattu 20.6.2008.
4. 1 2  Manuel Mejuto González Weltfussball. Viitattu 20.6.2008.
5. ↑  Liverpool triumph in Turkey UEFA. Viitattu 20.6.2008.
6. ↑  Mejuto González: "It will be an unforgettable moment" (Arkistoitu – Internet Archive) FIFA. Viitattu 20.6.2008.
7. ↑  23 referees from 21 countries FIFA. Viitattu 20.6.2008.
8. ↑  Referees named for UEFA EURO 2008™ (Arkistoitu – Internet Archive) UEFA. Viitattu 20.6.2008.

Aiheesta muualla
----------------

* Manuel Mejuto Gonzálezin erotuomaritilastot Weltfussball-sivustolla (saksaksi)
**USS Alabama** (runkonumero BB-60) oli Yhdysvaltain laivaston vuonna 1942 palvelukseen otettu South Dakota-luokan taistelulaiva, joka oli laivaston kuudes Alabaman-osavaltion mukaan nimetty alus. Se osallistui Tyynenmeren sotaan toisessa maailmansodassa. Alus museoitiin 1964 nimikko-osavaltioonsa ja liitettiin 1986 Kansallishistoriallisten maamerkkien rekisteriin (engl. *Register of National Historic Landmarks*). Alus ei menettänyt yhtään miestä vihollisen tykkitulessa, jonka myötä alus sai lempinimen "Lucky A".

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: South Dakota -luokka (1939)*
Alus tilattiin Norfolkin laivastontelakalta, missä köli laskettiin 1. helmikuuta 1940. Alus laskettiin vesille 16 helmikuuta 1942 ja otettiin palvelukseen 16. elokuuta 1942 ensimmäisenä päällikkönään George B. Wilson.

Palvelus
--------

Alus aloitti palveluksensa suojaten Jäämeren saattueita Britteinsaarilta Pohjanmeren ja Jäämeren kautta Murmanskiin. Elokuussa 1943 se siirrettiin Yhdysvaltain Tyynenmeren laivastoon tukemaan maihinnousuja Japanin valloittamille saarille ja suojaamaan lentotukialusosastoja ilma- ja pintahyökkäyksiltä. Sodan jälkeen suurin osa aluksen ilmatorjunta-aseista poistettiin, mikä vähensi miehistötarvetta pienentäen sen operointikuluja. Alus poistettiin 1947 palveluksesta ja siirrettiin reserviin. Alusrekisteristä alus poistettiin vuonna 1962.

Lähteet
-------

1. 1 2   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. 1 2

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **USS Alabama (BB-60)** Wikimedia Commonsissa

*South Dakota* -luokan taistelulaivat

|  |
| --- |
| *USS South Dakota* – *USS Indiana* – *USS Massachusetts* – *USS Alabama* |
| Edeltäjä: *North Carolina* -luokka – Seuraaja: *Iowa*-luokka |
*Tämä artikkeli kertoo maalaiskunnasta. Bondo on myös toinen nimitys eräälle länsiafrikkalaiselle salaseuralle.*

  

  

  

  

  

  

  

  

  

  

  

**Bondo** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Moptin alueen Koron piirissä Malissa. Se sijaitsee Gondo-Sénon tasangolla 12 kilometriä Korosta koilliseen. Kunnassa on 19 600 asukasta (vuonna 2009).

Bondon kunnan pinta-ala on 340 neliökilometriä. Se rajoittuu koillisessa Koron piirin Diounganin, luoteessa Barapirélin ja lounaassa Koron kuntiin sekä kaakossa Burkina Fasoon. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Kunnan alueella on kaksi metsää.

Kuntaan kuuluu 15 kylää ja kolme pikkukylää. Asukkaat ovat dogoneja, fulbeja, moseja ja tuaregeja. Noin 70 % on muslimeja, 25 % kristittyjä ja loput animisteja.

Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi, maapähkinä, lehmänpapu, maapapu ja seesami. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, siat, hevoset, kamelit ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja kaupankäyntiä.

Kunnan liikenneyhteydet ovat heikot. Palveluihin kuuluvat viisi koulua ja Dangaténén terveysasema.

Lähteet
-------

1. ↑  Resultats Provisoires RGPH 2009 (Région de Mopti) *instat.gov.ml*.  Arkistoitu 22.7.2011. Viitattu 23.11.2014. (ranskaksi)
2. 1 2 3 4 5  Plan de Securite Alimentaire: Commune Rurale de Bondo 2007–2011 *fsg.afre.msu.edu*.  Arkistoitu 7.3.2016. Viitattu 23.11.2014. (ranskaksi)
3. ↑  Mali - Cercle de Koro - Région de Mopti: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 23.11.2014. (ranskaksi)
**Nikolai Blad** (oikealta nimeltään **Eero Lehtinen**, s. 1963) on suomalainen laulaja-lauluntekijä ja kitaristi. Eero Lehtinen lauloi folkkia (esim. Donovan) jo kuuden ikäisenä. Kitaraan hän tarttui 8-vuotiaana. Lehtinen perusti Pasi Vilppaan kanssa Corner Club -bluesbändin, joka harjoitteli ja esiintyi autotallissa korttelin (Tampereella Ilvespuiston) lapsilaumalle. Lukion jälkeen hän muutti opiskelemaan piirustusta ja kuvanveistoa Turun Piirustuskouluun, aikeenaan ryhtyä kuvataiteilijaksi. Musiikki veti hänet kuitenkin katusoittajaksi sekä Uljas Mandoliini/ Balkanin Juhla -kokoonpanoon, jonka kantava voima Yrjänä Ermala kehotti Bladia laulamaan. Pian Blad erosi kaikista bändeistä ja lähti etsimään omaa ääntään. Hän opiskeli mm. gregoriaanista laulua Valamossa sekä musiikkitiedettä Helsingin Yliopistossa. Esiinnyttyään Kaustisen kansanmusiikkifestivaaleilla 1991 levy-yhtiö Oy EiNo Ab otti yhteyttä. Samana vuonna Lehtinen esiintyi ensimmäistä kertaa taiteilijanimellä Nikolai Blad. 1992 ilmestyi ensimmäinen levy.

### Palkintoja ja tunnustuksia

* Primitiivisen musiikin ystävät -yhdistyksen "Etnokeisari"-titteli v. 1992
* Voitto säestyksettömän kansanlaulun kilpailussa Kaustisen kansanmusiikkijuhlilla 1993
* EtnoEmma-ehdokkuus levyllä "Kotiinpaluu" 2017

### Diskografia

* Innut ja linnut EP (EiNo) 1992
* Nikolai Blad CD (EiNo) 1995
* Nuoria ja kuluneita CD (EiNo) 1998
* Missä kävit? CD (Luoma) 2004
* Asunnoista puheenollen CD (Karkia Mistika Records) 2011
* Kotiinpaluu CD (Karkia Mistika Records) 2017

#### Mukana ainakin seuraavilla äänitteillä:

* Ehtoota! Konsertteja Westerholm-salilla 1992–1995, WECD-001, 1995
* Marko Uolamon Urkumaalaamo: Suunnaton Zulu, kasetti 1996
* Marko Uolamo: Luistelupuisto, NBMC-1, 1997
* Ilkka Salo: Tanssiva Hevonen II, WHKAS-2 1997
* Sumusaaren orkesteri, Ilkka Salon sävellyksiä Eero Pokelan runoihin, WHCD-1, 2000
* Vapauden kaiho – Lauluja Amnestylle, Johanna 2001
* Bandoliino: Taivaanrannan alttari, BNDCD-1, 2002
* Ulla Maria: Suvisia suruja, luomacd-3, 2003
* Ulla Maria & Nikolai Blad: Unto, Toivo, Rakkaus – Finnish Tangos, luomacd-6, 2007

Lähteet
-------

* Profiili Kansanmusiikkisivuilla

Aiheesta muualla
----------------

* Facebook
* Youtubekanava
Manuel García vuonna 1905
**Manuel García** (17. maaliskuuta 1805 Madrid – 1. heinäkuuta 1906 Lontoo) oli espanjalainen baritoni ja musiikkipedagogi. Hän oli Euroopan johtava laulunopettaja 1800-luvulla.

García oli tenori Manuel del Pópulo Vicente Garcían poika. Hän aloitti laulu-uransa vuonna 1825 New Yorkissa isänsä yhtiön tuotannossa Gioacchino Rossinin *Sevillan parturi* -oopperasta Figaron roolissa. Hän kuitenkin päätti keskittyä lauluopetukseen. Garcían oppilaiden joukossa olivat Jenny Lind ja Mathilde Marchesi. Vuodesta 1832 García oli naimisissa sopraano Cécile Eugénie Mayerin kanssa.

García julkaisi kirjat *Mémoires sur la voix humaine* (1840) ja *Traité complet de l'art du chant* (1847). Hän opetti vuonna 1847 Pariisin konservatoriossa, josta siirtyi Lontooseen. Siellä hän opetti vuosina 1848–1895 Royal Academy of Musicissa. Garcían on myös katsottu kehittäneen varhaisimman laryngoskoopin vuonna 1854. García oli Gustave Garcían isä. Hänet haudattiin katoliseen St Edward's -kirkkoon Surreyn Sutton Greeniin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Manuel García British Museum
2. 1 2 3  Manuel García Britannica


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat
* Portugali

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |