**Seitsemän viisaan pidot** (m.kreik. Τῶν ἑπτὰ σοφῶν συμπόσιον, *Tōn hepta sofōn symposion*; lat. *Septem sapientium convivium*) on Plutarkhoksen *Moralia*-kokoelmaan (kirja II, 13) kuuluva pidot-lajityyppiin lukeutuva teos.

Plutarkhoksen teos kertoo nimensä mukaisesti Kreikan seitsemän viisaan kuvitteellisista pidoista. Platoninkin mainitseman perinteen mukaan seitsemän viisasta olisivat tavanneet Delfoissa, ja myöhemmän perinteen mukaan Periandros olisi viihdyttänyt heitä tämän jälkeen. Näihin perinteisiin pohjautuen Plutarkhos sepitti teoksen pitojen tapahtumista. Koska Plutarkhos oli hyvin kiinnostunut esisokraatikoista, on todennäköistä, että teos on aito.

Näin teos kertoo kauan ennen kirjoittajan omaa aikaa eläneiden viisaiden pidoista, päin vastoin kuin toinen *Moralia*-kokoelmaan lukeutuva saman lajityypin teos *Pitopuheita*, ja päin vastoin kuin esimerkiksi Platonin *Pidot* ja Ksenofonin *Pidot*, jotka kaikki kertoivat kirjailijan omaan aikaan sijoittuneista pidoista. Teos käsittää 21 lukua.

*Seitsemän viisaan pidoissa* pitoihin osallistunut Diokles kertoo pitojen tapahtumista ja käydyistä keskusteluista Nikarkhos-nimiselle kuulijalle. Diokles oli Periandroksen ystävä ja ilmeisesti ammatiltaan rituaalipuhdistuksiin perehtynyt näkijä. Periandros järjesti pidot lähellä Korintin satamaa Lekhaionia sijainneessa pitosalissa. Tapahtuma sijoittui Afroditeelle suoritetun uhrin yhteyteen. Läsnäolijoiden lukumääräksi mainitaan enemmän kuin tuplasti seitsemän henkeä. Plutarkhos lukee teoksessaan seitsemän viisaan joukkoon seuraavat henkilöt: Thales, Bias, Pittakos, Solon, Khilon, Kleobulos ja Anakharsis. Lisäksi teoksessa esiintyvät muiden muassa sellaiset henkilöt kuin Aisopos, Neiloksenos Naukratislainen, Periandroksen veli Gorgos, runoilija Khersias, sekä naispuoliset Melissa ja Eumetis.

Tarjottua ateriaa kuvataan yksinkertaisemmaksi kuin tyranneilla yleensä oli tapana tarjota. Pitojen aikana keskustellaan monenlaisista asioista; Solon muun muassa sanoo, että kuningas tai tyranni saa eniten kiitosta, mikäli tekee monarkiasta demokratian; hän myös pitää puheen siitä, kuinka ruoka on enemmän välttämättömyys kuin nautinto. Teoksen lopussa on esitys muistakin lähteistä tunnetusta kertomuksesta siitä, kuinka delfiinit pelastivat Arionin; Gorgos sanoo juuri tavanneensa tämän. Tästä keskustelu etenee delfiinien tapoihin.

Lähteet
-------

1. ↑  Sironen, Erkki & Vesterinen, Sampo: Liite Plutarkhoksen kirjallinen jäämistö, teoksessa Plutarkhos: *Hellien tunteiden kirja*, s. 191–193. Suomentaneet ja selityksin varustaneet Erkki Sironen ja Sampo Vesterinen. Jälkisanat Erkki Sironen. Olympos-sarja. Helsinki: Tammi, 2005. ISBN 951-31-3274-9.
2. ↑  Platon: *Protagoras* 342e–343b.
3. 1 2 3 4  Babbitt, Frank Cole: "Introduction". Teoksessa *Plutarch’s Moralia in Sixteen Volumes*, s. 346–347. Osa II. Loeb Classical Library. Cambridge, Massachusetts: Harvard University Press, 1971.
4. ↑  Hershbell, Jackson P.: Plutarch and the Milesian Philosophers.  *Hermes*, 2nd Qtr. 1986, 114. vsk, nro 2, s. 172–185. Artikkelin verkkoversio.
5. ↑  Platon: *Pidot*; Ksenofon: *Pidot*.
6. ↑  Plutarkhos: *Seitsemän viisaat pidot* 1–2.
7. ↑  Plutarkhos: *Seitsemän viisaat pidot* 4.
8. ↑  Plutarkhos: *Seitsemän viisaat pidot* 7.
9. ↑  Plutarkhos: *Seitsemän viisaat pidot* 16.
10. ↑  Esim. Herodotos: *Historiateos* I.24.
11. ↑  Plutarkhos: *Seitsemän viisaat pidot* 18.

Kirjallisuutta
--------------

* Plutarch: *The Dinner of the Seven Wise Men*. Teoksessa Plutarch: *Moralia*. Volume II. Loeb Classical Library 222. How to Profit by One's Enemies. On Having Many Friends. Chance. Virtue and Vice. Letter of Condolence to Apollonius. Advice About Keeping Well. Advice to Bride and Groom. The Dinner of the Seven Wise Men. Superstition. Cambridge, MA: Harvard University Press.  Kreikankielinen alkuteksti ja englanninkielinen käännös.

Aiheesta muualla
----------------

* Plutarch : *The Dinner of the Seven Wise Men*  (englanniksi)