**Apuverbi** tarkoittaa merkitykseltään vaillinnaista verbiä, joita käytetään apuna muodostaessa *verbilausekkeita* toisen verbin (ns. pääverbin) infinitiivimuotojen kanssa. 

Apuverbien avulla voidaan muodostaa niin myönteisiä kuin kielteisiä verbilausekkeita ja lisäksi kysymyslausekkeita.

Suomen kielessä apuverbejä ovat *olla* ja *ei*.

Apuverbien käyttö suomen kielessä
---------------------------------

Apuverbeja käytetään muodostettaessa lausekkeita pääverbin infinitiivimuotojen kanssa. Tällaisessa lausekkeessa pääverbi on infinitiivimuodossa ja apuverbi tai kieltoverbi taipuu persoona- ja aikamuodossa. 

Liittomuodoilla ilmaistaan sekä kieltomuotoa että perfektiä ja pluskvamperfektiä. Kahdessa jälkimmäisessä liittomuotoon kuuluu aina olla- verbi ja kielteisissä lausekkeissa myös kieltoverbi.

### Infinitiivimuodot

#### Infinitiivimuoto I

Tunnukset:

-a/-ä

-da/-dä

-ta/-tä

l:n, r:n ja n:n jäljessä:

-la/-lä

-na/-nä

-ra/-rä

I Infinitiivistä esiintyy kahta muotoa: lyhyempää ja pitempää. Lyhyempää muotoa pidetään verbin perusmuotona, ja esimerkiksi sanakirjoissa käytetään tätä muotoa. Pitempi muoto on taas translatiivi, johon liittyy aina possessiivisuffiksi. I Infinitiivi esiintyy vain aktiivissa, ei siis passiivissa.

Esim. verbi *pelata*:

Minä **osaan** *pelata*

Esimerkissä lihavoitu verbi on apuverbi ja kursivoitu verbi pääverbi.

#### Infinitiivimuoto II

Tunnukset:

-e-

-de-

-te-

-le-

-ne-

-re-

II Infinitiivi taipuu kahdessa sijassa, inessiivissä ja instruktiivissa. Inessiivi on sekä aktiivissa että passiivissa, instruktiivi vain aktiivissa.

Esim. Verbi *valvoa*:

Mikäs **on** *valvoessa*.

Esimerkissä lihavoitu verbi on apuverbi ja kursivoitu verbi pääverbi.

#### Infinitiivimuoto III

Tunnukset:

-ma-

-mä-

Tätä infinitiivimuotoa käytetään monissa sijamuodoissa: inessiivissä, elatiivissa, illatiivissa, adessiivissa, abessiivissa ja instruktiivissa. Instruktiivimuotoa käytetään myös passiivissa. 

Esim. Minä **olen** *syömättä*.

Esimerkissä lihavoitu verbi on apuverbi ja kursivoitu verbi pääverbi.

#### Infinitiivimuoto IV

Tunnukset:

-minen
-mis-

IV Infinitiivi taipuu vain aktiiviin. Se voi olla kahdessa sijamuodossa: nominatiivissa ja partitiivissa.

IV Infinitiiviä pidetään vanhahtavana. Useissa tapauksissa *-minen* on verbaalisubstantiivi.

Esim. Minun **on** *saaminen* palkkani.

Esimerkissä lihavoitu verbi on apuverbi ja kursivoitu verbi pääverbi.

Apuverbit muissa kielissä
-------------------------

### Ruotsi

ska - aikoa

måste - täytyä

får\* - saada

vill\* - haluta

kan\* - osata, voida

Ruotsin kielessä apuverbilausekkeissa on ensin apuverbi ja sen jälkeen pääverbi perusmuodossa. Tähdellä merkityt verbit toimivat apuverbien lisäksi myös tavallisina verbeinä, jotka taipuvat muiden verbien tapaan (epäsäännöllisesti). *Måste* voi tarkoittaa myös substantiivia, jolloin sen edessä on alkuartikkeli *ett*. Silloin se suomennetaan "pakollinen, pakko".

Verbin *måste* kielteinen muoto on usein *behöver inte*, mutta erityisesti painottaessa kieltoa voidaan myös sanoa *måste inte*.

### Englanti

will - aikoa

must - täytyä

have to - täytyä

would - -isi (konditionaali)

could - voisi (konditionaali)

should - pitäisi (konditionaali)

can - osata, voida

do - tehdä (kielteiset lausekkeet)

Englannissa apuverbilausekkeissa käytetään apuverbien lisäksi pääverbien perusmuotoja. Edellä luetellut apuverbit koskevat *preesensiä* eli nykyhetken aikamuotoa paitsi *would, should* ja *could* konditionaalia. Apuverbiä *do* käytetään yleensä vain kielteisissä lausekkeissa, jolloin niihin lisätään kieltosana not.

Esim. I **do** not (don't) *play* cello.
(Suom. Minä en soita selloa.)

Esimerkissä lihavoitu verbi on apuverbi ja kursivoitu verbi pääverbi.

Edellä mainittujen lisäksi englannin kielessä on myös modaaliapuverbejä.

Lähteet
-------

* Pirkko Leino: *Kieleen mieltä - Hyvää Suomea* Otava 1991
* Wsoy: Klick 8: Texter (Ruotsin oppikirja)
* Smart Moves 2: Texts (Englannin oppikirja)

### Viitteet

1. ↑