recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Ikarus S-49** oli sosialistisen Jugoslavian ensimmäinen oma hävittäjälentokone, joka oli Jugoslavian ilmavoimien käytössä vuodet 1949–1961. Sen suunnittelivat Ikarus-tehtaan Kosta Sivcev, Svetozar Popovic ja Slobodan Zrnic.

Kehitys
-------

Ikarus S-49:n suunnitteli sama tiimi, joka oli 1930-luvulla suunnitellut Rogozarski IK-3-lentokoneen. IK-3 ja Jak-3-hävittäjä ovat olleet pohjana S-49:n suunnittelulle. Ikarus S-49 lensi ensi kerran kesäkuussa 1949. Käyttöön kone tuli vuoden 1950 alussa.

S-49A:n voimalaitteeksi tuli Hispano-Suiza 12Z-17, joka kehitti 1 500 hevosvoimaa (1 104 kW). Moottori oli nestejäähdytetty V-12. Kokometallinen kone koottiin Ikarus-tehtaalla, mutta siivet ja pyrstö valmistettiin SOKOn tehtaalla Mostarissa. Koneessa oli yksi 20 mm MG-151-tykki ja kaksi 12,7 mm Colt Browning -konekivääriä.

Koneita tehtiin kolmena versiona (A, B, C) 158 kappaletta. Koneet olivat käytössä vuoteen 1961 asti.

Suorituskyky
------------

Koneen kantama oli 690 km, lakikorkeus 10 000 m ja enimmäisnopeus 628 km/h.

Kone voitiin aseistaa joko kahdella 50 kg pommilla tai neljällä 127 mm eli 5 tuuman raketilla.

Lähteet
-------

1. ↑  Green, W. ja Swanborough, G.: *The Complete Book of Fighters*. , 1994. ISBN 0-8317-3939-8.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**Urho Johannes Blomberg** (18. joulukuuta 1935 Utajärvi – 21. toukokuuta 2016 Helsinki) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Blombergin vanhemmat olivat maanviljelijä Emil Blomberg ja Riitta Uksila ja puoliso vuodesta 1967 Eeva-Riitta Savolainen. Blomberg valmistui merkantiksi 1953 ja merkonomiksi 1956. Ekonomin tutkinnon hän suoritti Turun kauppakorkeakoulussa 1965 ja oikeustieteen kandidaatin tutkinnon Helsingin yliopistossa 1980. Blomberg oli Kotivara Oy:n lähetti Oulussa 1951, Laitisen Kauppa Oy:n myyjä Jylhämässä Vaalassa 1953–1954, Rovaniemen Osuuskaupan kenttäkouluttaja 1957–1958, Keskon Rovaniemen alueyksikön myyjäharjoittelija ja myyjä 1958–1960 ja ostaja ja osastopäällikön varamies 1960–1962, Keskon pääkonttorin neuvontaosaston toimistopäällikkö 1965–1970 ja tutkimustoimiston apulaisjohtaja 1970–1972, K-instituutin vararehtori 1972–1974 ja rehtori 1974–1978, Keskon Rovaniemen alueyksikön johtaja 1978–1982 ja Pohjois-Suomen alueyksikön johtaja 1982–1995. Blombergilla oli myös useita luottamustehtäviä. Kauppaneuvoksen arvonimen hän sai 1993.

Lähteet
-------

1. 1 2  Möttönen, Tuomas: Kauppaneuvos Urho Blomberg (1935–2016). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 1.6.2016. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 5.1.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Tuomas Möttönen: Urho Blomberg *Biografiasampo*.
*Tämä artikkeli kuvaa Ikazuchi-luokan hävittäjää. Akatsuki-luokan hävittäjästä on erillinen artikkeli.*

**Ikazuchi** (jap. 雷) oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1898 vesillelaskettu Ikazuchi-luokan torpedovenehävittäjä, joka tuhoutui höyrykattiloiden räjähtäessä 9. lokakuuta 1913.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Ikazuchi-luokka*
Alus tilattiin osana vuoden 1896 hankintoja Yarrow Shipbuildersilta Poplarista Lontoosta, missä köli laskettiin 1. syyskuuta 1897. Alus laskettiin vesille 15. marraskuuta 1898 ja valmistui 23. helmikuuta 1899.

Palvelus
--------

Alus partioi boksarikapinan aikana Kiinan rannikolla suojaten japanilaisjoukkojen maihinnousua. Se osallistui myös Venäjän–Japanin sotaan.

*Ikazuchi* luokiteltiin 28. elokuuta 1912 kolmannen luokan hävittäjäksi. Alus tuhoutui Ominatossa höyrykattiloiden räjähtäessä 9. lokakuuta 1913 ja se poistettiin virallisesti alusluettelosta 5. marraskuuta, ja sen hylky romutettiin 29. huhtikuuta 1914.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway’s All the World’s Fighting Ships 1860–1905*. Lontoo: Conway Maritime Press, 2002. ISBN 0-85177-133-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  Nishida, Hiroshi: Ikazuchi class 3rd class destroyers *homepage2.nifty.com*. Viitattu 16.9.2016. (englanniksi)

*Ikazuchi*-luokan torpedovenehävittäjät

|  |
| --- |
| *Ikazuchi* - *Inazuma* - *Niji* - *Akebono* - *Oboro* - *Sazanami* |
| Edeltäjä: ei – Seuraaja: Murakumo-luokka |
**Aamuset** on Turussa ja sen lähiseuduilla ilmestyvä kaupunkilehti. Lehti alkoi ilmestyä vuonna 1981, ja sitä julkaisee Turun Tietotarjonta Oy, joka on osa TS-Yhtymää. Lehden ilmestymistiheys tuplaantui vuonna 2006, jolloin *Aamuset* alkoi ilmestyä keskiviikon lisäksi myös lauantaisin. Aiemmin lehti oli ilmestynyt kahdesti viikossa vain joulukuussa, eikä lainkaan juhannuksesta elokuun alkuun. Vuodesta 2006 lähtien lehti alkoi ilmestyä myös kesäisin kerran viikossa. Lehden painos on 136 000 kappaletta (tammikuu 2010). *Aamuset*-lehden päätoimittaja on Lasse Virtanen.

Sanomalehtien liitto valitsi *Aamuset*-lehden vuoden 2009 parhaaksi kaupunkilehdeksi. Tuomariston perustelujen mukaan *Aamuset* on "moderni ja kaupunkilainen lehti. Lehdellä on uutisasennetta, ja se on visuaalisesti hyvin toimiva. Lukijat ovat mukana lehden teossa tekstien ja kuvien kautta. Ajateltu konsepti luo tekstille ja kuville mahdollisuuden vaikuttaa."

Lähteet
-------

1. ↑  Aamuset Kaupunkimedia *aamuset.fi*. Viitattu 3.7.2021.
2. 1 2  Yhteystiedot - Aamuset *aamuset.fi*. Viitattu 3.7.2021.
3. ↑  Aamuset vuoden paras kaupunkilehti - Mediaviikko - Viestinnän ja median uutisia *mediaviikko.fi*.  Arkistoitu 9.7.2021. Viitattu 3.7.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Aamuset vuoden paras kaupunkilehti (23.4.2010)
* Aamuset-lehden kotisivu
* Aamuset-näköislehti (Arkistoitu – Internet Archive)
**Viitaanjärvi** on runsashumuksinen, suurelta osin kulttuurimaiseman reunustama järvi Iisalmen keskustan koillispuolella Pohjois-Savossa. Sen pinta-ala on 3,6 neliökilometriä. Etäisyys Kuopiosta on 76 kilometriä pohjoisluoteeseen.

Maantiede
---------

Viitaanjärven rantaviivan pituus on 28 755 metriä. Järvenselkä on noin 2,5 kilometriä pitkä ja sen suurin leveys on yli kilometrin. Selkävesi kapenee etelässä Lapinlahdeksi. Selkävedestä kaakkoon ulottuu yli kolme kilometriä pitkä järvenosa, jonka nimi on Koukkujoki. Pohjoiseen ulottuu noin puolitoista kilometriä pitkä järvenosa, joka levenee pohjoisessa Matalalahdeksi. Selkäveden luoteispuolella sijaitsee Syvälahti ja Kannaslahti, joita yhdistää pääaltaaseen noin sata metriä leveä salmi. Lähes puolet Viitaanjärvestä on enintään kaksi metriä syvä ja noin kymmenesosa on vähintään kymmenen metriä syvä.

Viitaanjärven saariluku on kolme. Laajin saari on järven kaakkoiskolkan Vironsaaret, jonka pinta-ala on noin 2,5 hehtaaria. Laajin niemimaa on Lehtosaari, joka erottaa järven luoteisia lahtia pääaltaasta. Viitaanjärven rannoilla on melko taajaan peltomaata ja asutusta. Länsirannalla kohoaa Kurnunvuori ja itärannalla Harakkamäki. Kummankin laki on noin 130 metriä merenpinnan yläpuolella.

Viitaanjärven kaakkoiskolkkaan Vironsaarten kohdalle laskee Pitkäkoski kaakosta Hernejärveltä (91,2 metriä mpy). Vironsaarten eteläpuolella sijaitsee Paununlahti, johon virtaan Paununpuro etelästä. Viitaanjärvi laskee Lapinlahden lounaisosasta Tikankoskea etelään Kilpijärven (85,9 metriä mpy) Tikanselälle.

Viitaanjärven vesitilavuus on 14 077 000 kuutiometriä.

Viitaanjärvi (04.581.1.012) kuuluu Kilpijärven–Hernejärven alueeseen (04.581), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Sonkajärven reitin valuma-alue (04.58) ja ensimmäinen on Iisalmen reitin valuma-alue (04.5). Viitaanjärvi on toiseksi laajin Kilpijärven–Hernejärven alueen 33:sta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Laajin on Kilpijärvi ja kolmanneksi laajin on Hernejärvi.

Viitaanjärvi on yhdeksänneksi laajin Siilinjärven 115:stä vakavedestä. Sitä seuraa Kirmanjärvi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Viitaanjärvi, vakavesi, Iisalmi
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 19.3.2022.
3. ↑  Viitaanjärvi. Järviwiki. Viitattu 19.3.2022.
4. ↑  Kilpijärven - Hernejärven alue (04.581). Järviwiki. Viitattu 19.3.2022.
5. ↑  Iisalmi. Järviwiki. Viitattu 19.3.2022.
Parkanon urheilutalo on Parkanossa sijaitseva urheilutalo. Urheilutalo on rakennettu vuonna 1978 ja peruskorjattu vuonna 2000. Salibandyjoukkue SBT PaPo pelaa kotiottelunsa Parkanon urheilutalossa.

Tilat
-----

Urheilutalo koostuu kahviosta, pukuhuoneista, kuntosalista, punttisalista ja palloiluhallista. Pukuhuoneita urheilutalosta löytyy neljä kappaletta, joista kaksi on arkikäytössä. Urheilutalon kuntosali on ilmainen käytettäväksi ja se on kooltaan 64 neliömetriä. Punttisali on varustettu levypainoilla ja se on kooltaan 60 neliömetriä. Punttisalia käyttää parkanolainen painonnostoseura PaPu. Itse palloiluhalli on mitoiltaan 21m x 38m. Hallin pelikorkeus on 6 metriä. Palloiluhallin voi muuntaa salibandykentäksi, kolmeksi lentopallo kentäksi, viideksi sulkapallokentäksi, koripallokentäksi tai tenniskentäksi. Hallista löytyy myös köydet, renkaat, rekki, heittopressu, palloseinä ja seiväsmonttuvaraus.

Kentän alusta
-------------

Palloiluhallin alustana toimii nykyään Taraflex-matto, joka on asennettu alkuperäisen parkettilattian päälle. Matto on väriltään vihreä ja se on alustana nopea.

Katsomot
--------

Urheilutaloon mahtuu kiinteään katsomoon katsojia noin 250 henkeä. Irtotuoleilla katsomokapasiteetti voidaan kuitenkin nostaa 300 henkeen.

Historia
--------

Parkanon urheilutalo oli avautuessaan paitsi elintärkeä liikuntapaikka myös aktiivinen tanssipaikka. 80- ja 90-luvuilla urheilutalo oli myös suosittu konserttipaikka. Urheilutalolla on esiintynyt kotimaan huippunimistä esimerkiksi Dingo (yhtye) ja Eppu Normaali. Parhaimillaan urheilutalolle kokoontui yli 1500 ihmistä konsertteja kuuntelemaan.

Lähteet
-------

Parkano - elinvoimainen 150-vuotias -kirja, Hanna Tuuri
**Tatuoitu taivas** on Reijo Mäen vuonna 1996 julkaisema dystopia Euroopasta: suuri osa ympäristöstä on tuhoutunut, aurinko ei ole paistanut vuosiin ja koko ajan sataa, maailmaa hallitsevat suuryhtiöt, jotka manipuloivat taloutta median avulla, luokkaerot ovat kärjistyneet siten, että toisilla on kaikkea ja toisilla ei mitään.

Päähenkilö Uno Louner on Euroopan unionin pääkaupungissa asuva mahdollisesti Rauman seudulta kotoisin oleva kolmannen maailmansodan veteraani, joka kirjoittaa työkseen suoraan wc-paperille painettua rullalle käärittyä pulp-viihdettä. Korkeakirjallisuudella kuten myöskään tieteellä ei ole enää käyttöä.

Mäki on luonnehtinut teostaan tulevaisuuteen sijoittuvaksi dekkariksi. Maailman hän kertoo ottaneensa suoraan Blade Runnerista. Pessimististä näkemystään kirjoittaja on perustellut sillä, että "Väkiluku kasvaa saatanallista vauhtia ja maapallon peltopinta-ala pienenee koko ajan. Koko yhtälö näyttää erittäin huonolta".

Lähteet
-------

1. 1 2  Aitio, Tommi: Kyborgeja tuopissa Reijo Mäki vie rikosjännäriä kohti pessimististä tieteisromaania *Helsingin Sanomat*.  3.9.1996. Viitattu 29.10.2018.
2. ↑  Aitio, Tommi: Dekkaristi hyppäsi tuntemattomaan *Helsingin Sanomat*.  3.9.1996. Viitattu 29.10.2018.
**Sde Boker** on kibbutsi Negevin autiomaassa Israelin Eteläisellä hallintoalueella. Kibbutsi perustettiin vuonna 1952 ja sen asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 464.

Maantiede
---------

Maisemaa lähellä kibbutsia.
Sde Boker sijaitsee Israelin Negevin autiomaan keskiosissa noin 19 kilometriä Yeruhamista etelään.

Historia
--------

Sde Bokerin kibbutsi perustettiin vuonna 1952. Sen asukkaat olivat tyypillisesti eri israelilaisten poliittisten liikkeiden toimijoita. Esimerkiksi David Ben-Gurion muutti vaimonsa kanssa Sde Bokeriin vuonna 1953. Tarkoitus oli aloittaa maatalous keskellä tuolloista aavikkoa. Maata vallattiin maatalouskäyttöön hyödyntämällä keinokastelua. Vettä aavikolle saadaan ajoittaisten sateiden tuottamista tulvavesistä ja jätevedestä.

Talous
------

Sde Bokerissa kasvatetaan esimerkiksi hevosia, lampaita ja siipikarjaa. Alueella on myös sitruspuutarhoja ja viiniviljelmiä.

Vuonna 1965 perustettu Midreshet Ben-Gurion, joka sijaitsee noin viisi kilometriä kibbutsista etelään, on oppilaitos, joka sisältää sisäoppilaitoksen ja opettajakoulun.

Väestö
------

Sde Bokerin asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 464. Vuonna 2002 vastaava lukema oli 471.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Fred Skolnik ja Michael Berenbaum: *Encyclopaedia Judaica Volume 18 San-Sol*, s. 234. Thomson Gale, 2007. ISBN 978-0-02-865928-2. (englanniksi)
2. ↑  List of localities, in Alphabetical order (pdf) (Sede Boqder)  15.12.2019. Central Bureau of Statistics.  (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Sde Boker** Wikimedia Commonsissa
**Balboa** on kaupunki ja satama Panamassa Panaman kanavan Tyynenmeren puoleisen osan suulla. Aikanaan Balboa oli Yhdysvaltojen Panaman kanavavyöhykkeen hallinnollinen keskus. Yhdysvallat luovutti sen hallinnan Panamalle vuoden 1999 lopussa. Balboan asukasluku oli vuonna 2010 yhteensä 2 721.

Maantiede
---------

Panaman kanavan hallintorakennus.
Balboa sijaitsee Panaman keskiosassa Panaman kanavan eteläkärjessä Tyynenmeren puolella kanavaa. Panama Citystä Balboaa erottaa Cerro Ancón, eli Ancónin kukkula. Panamassa Babloa käsitetään nykyisin usein osana Ancónin kaupunkia.

Historia
--------

Balboan satamaa.
Panama oli itsenäistynyt Kolumbiasta Yhdysvaltojen tuella vuonna 1903 ja seuraavana vuonna Yhdysvallat takasi Panaman itsenäisyyden suojeluksessaan Hay–Bunau-Varilla-sopimuksella. Yhdysvallat sai samalla oikeuden Panaman kanavavyöhykkeeseen, jolle Panaman kanavaa alettiin rakentaa. Yhdysvaltain armeija kuivatti ja tasoitti alueen kanavavyöhykkeellä Panama Cityn pohjoispuolella. Alueella oli aikaisemmin ollut lähinnä suota ja muutamia rancheja. Paikalle rakennettiin Balboan kaupunki.

Balboasta tuli vuodesta 1904 Panaman kanavavyöhykkeen ja Balboan sataman hallinnollinen keskus. Nimensä se sai espanjalaisen konkistadori Vasco Nuñez de Balboan mukaan. Balboa tunnettiin ensimmäisenä eurooppalaisena Tyynenmeren nähneenä. Balboalla oli yhdysvaltalaisia palveluita, kuten poliisilaitos, postiasema, vapaa-ajan keskuksia ja kouluja. Balboasta tuli lopulta myös panamalaisten Yhdysvaltojen vastaisten protestien keskus. Niistä ehkä vakavimmat syttyivät vuonna 1964 kiistasta Panaman lipun salkoon nostamisesta Balboalaisella high schoolilla.

Yhdysvallat ja Panama sopivat lopulta Panaman kanavavyöhykkeen kohtalosta päättäen Yhdysvaltojen luovuttavan alueen hallinnon Panamalle vuoden 1999 lopussa. Panaman alettua hallita aluetta suoraan Balboaa on rakennettu. Paikalle on noussut uusia asuntoja ja liiketiloja.

Väestö
------

Balboan asukasluku oli vuonna 2010 yhteensä 2 721. Vuonna 2000 vastaava lukema oli 2 336.

Lähteet
-------

1. 1 2  Balboa Encyclopaedia Britannica. Viitattu 30.1.2022. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Thomas M. Leonard: *Historical dictionary of Panama*, s. 45. Rowman & Littlefield, 2015. ISBN 978-0-8108-7835-8. (englanniksi)
3. ↑  Valtonen, Pekka: *Latinalaisen Amerikan historia*, s. 373-374. 2. painos. Gaudeamus, 2001. ISBN 978-952-495-510-2.
**Se ainoa oikea** (*She’s the One*) on vuonna 1996 valmistunut komediallinen elokuva. Pääosissa ovat Edward Burns, Mike McGlone, Jennifer Aniston, Cameron Diaz ja Maxine Bahns.

Juoni
-----

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Elokuva kertoo veljeksistä Mickeystä ja Francisista. Veljekset Mickey ja Francis ovat todella erilaisia. Isoveli Mickey on taksikuski New Yorkissa, ja on mennyt naimisiin naisen kanssa, johon tutustui vain päivän ennen liittoa. Francis on taas pörssimeklari Wall Streetilla. Hän pyrkii suunnittelemaan kaikki tekonsa etukäteen. Mutta hän ei pystykään suunnittelemaan sitä, että rakastuu veljensä ex-morsiameen. Mickey ottaa taksiinsa Hopen, joka on matkalla ystävänsä häihin. Mickey lähtee seuralaiseksi, ja he menevät naimisiin tanssilattialla. Mickey muuttaa Hopen ahtaaseen asuntoon, jossa on kylppärin katossa reikä ja kuuma vesi sekä sähköt vaihtelevat. Franciksen vaimo Renée on kyllästynyt siihen, ettei Francis enää harrasta seksiä hänen kanssaan, joten hän rupeaa tiedustelemaan hänen sukulaisiltansa, onko Francis mahdollisesti homo. Francis tapaa Wall Streetilla Heatherin, Mickeyn exän, ja pettää Renéetä Heatherin kanssa. Francista myös huolettaa se, että Heather maksoi opiskelunsa olemalla prostituoitu, ja se, että Heatherin ystävä Papa antaa hänelle parempaa seksiä, vaikka Papa on Heatherin isää vanhempi. Hope kertoo lähtevänsä Ranskaan opiskelemaan, eikä Mickey oikein tiedä lähtisikö mukaan. Hän kuitenkin päättää lähteä. Francis jättää vaimonsa, ja kosii Heatheria, joka onkin mennyt juuri naimisiin Papan kanssa. Francis soittaa imelän anteeksipyyntöpuhelun Renéelle, joka onkin palannut yhteen vähän ylipainoisen koulupoikaystävänsä kanssa. Kun Francis kertoo erostansa äidillensä, hän lähtee rukoilemaan, mitä hän on tehnyt todella paljon. Käykin ilmi, että hänellä on ollut suhde rautakaupan pitäjän kanssa.

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**

Näyttelijät
-----------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Edward Burns  | … |  Mickey Fitzpatrick
  |
|  Mike McGlone  | … |  Francis 'Franny' Fitzpatrick
  |
|  Cameron Diaz  | … |  Heather Davis
  |
|  Maxine Bahns  | … |  Hope Fitzpatrick
  |
|  Jennifer Aniston  | … |  Renee Fitzpatrick
  |
|  John Mahoney  | … |  Mr. Fitzpatrick
  |

Lähteet
-------

1. 1 2  She's the One *The Numbers*. Viitattu 19.8.2011. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* *Se ainoa oikea* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* *Se ainoa oikea* Elonetissä.
**Rautavaaran kirkko** on Sakari Aartelon ja Esa Piirosen suunnittelema kirkko Pohjois-Savon Rautavaaralla.

Rautavaaralle rakennettiin ensimmäisen kirkko vuosina 1825-1827, mutta lopullisesti se valmistui vasta 1864. Tuon kirkon oli suunnitellut italialainen Carlo Bassi. Kirkkoon mahtui noin 1 000 henkeä. Kirkko tuhoutui tuhopolton seurauksena 4. huhtikuuta 1979, mutta kellotapuli säilyi tulelta. Kellotapuli on valmistunut vuonna 1888 ja rakennettu arkkitehti Lohrmannin vuonna 1858 allekirjoittamien piirustusten mukaan. Vanhojen valokuvien perusteella tapuli on säilynyt ulkoasultaan 1900-luvun vaihteen asussa tornin kelloluukkujen muuttamista lukuun ottamatta. Kellotapuli on suojeltu.

Rautavaaran kirkko (1982).
Rautavaaran kirkon salia.
Rautavaaran kirkon kellotapuli (1888).
Nykyinen kirkko rakennettiin palaneen paikalle ja vihittiin käyttöön vuonna 1982. Kirkkoon mahtuu 460 henkeä. Urut ovat 18-äänikertaiset ja ne on valmistanut urkurakentamo Tuomi. Alttariveistoksen "Korven Kristus" on valmistanut iisalmelainen taiteilija Anu Matilainen.

Rautavaaran vanha hautausmaa sijaitsee kirkon kaakkoispuolella Kirkkotien varrella.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Kirkko Rautavaaran ev.-lut. seurakunta, rautavaaranseurakunta.fi.  Arkistoitu 23.1.2022. Viitattu päivitetty 5.8.2020.
2. 1 2 3  Pohjois-Savon kulttuuriympäristöselvitys osa 2 (pdf) (s. 189 ja 193, ISBN 978-952-5759-29-7 (pdf))  2011. Pohjois-Savon liitto, pohjois-savo.fi. Viitattu 5.8.2020.
3. ↑  Kalevi Rikkinen (toim.) ja Hannes Sihvo (toim.), *Finlandia: Otavan iso maammekirja*, Otava, 1985 (ISBN 951-1-08662-6, viitattu 5 elokuuta 2020), Rautavaara - Nähtävyyksiä , s. 102 (Osa 6: Pohjois-Savo)View and modify data on Wikidata
**Anthony Peter Dunne** (24. heinäkuuta 1941 Dublin, Irlanti – 8. kesäkuuta 2020) oli irlantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja, jalkapallovalmentaja. Hän pelasi Irlannin maajoukkueessa vuosien 1962 ja 1975 välillä 33 maaottelua. Hänet valittiin vuoden irlantilaiseksi jalkapalloilijaksi vuonna 1969.

Dunne pelasi Shelbournessa vuodet 1958–1960. Hän oli auttamassa Shelsia FAI Youth Cupin voittoon vuonna 1959 ja seuraavalla kaudella FAI Cupin voittoon, kun Cork Hibernians kaatui loppuottelussa numeroin 2–0.

Viikon päästä loppuottelusta Manchester United osti puolustajan 5000 punnalla. Hän pelasi ensimmäisen kerran joukkueessa 15. lokakuuta 1960 Burnleyta vastaan. Unitedissa pelatessaan hän oli mukana voittamassa vuonna 1963 FA Cupia, vuosina 1965 ja 1967 Englannin 1. divisioonan mestaruutta ja Euroopan Cupia vuonna 1968. Koko United-uransa aikana Dunne teki kaksi maalia 530:ssa pelaamassaan ottelussa. Dunnen ottelumäärä ManUn paidassa on seuran historian viidenneksi eniten Sir Bobby Charltonin, Bill Foulkesin, Ryan Giggsin ja Alex Stepneyn jälkeen.

Dunne siirtyi Boltoniin elokuussa 1973. Hän auttoi Boltonin 2. divisioonan voittoon kaudella 1977–1978. Vuonna 1979 irlantilainen siirtyi Yhdysvaltojen NASL-liigaan Detroit Expressin joukkueeseen. 

Peliuransa jälkeen Dunne toimi Boltonin valmentajana vuosina 1979–1981. Norjalaista Steinkjer FK:ta hän valmensi kaudella 1982–1983.

Lähteet
-------

1. ↑  Tony Dunne dead: Legendary former Man Utd defender passes away aged 78
2. ↑  Mamrud, Roberto: Ireland - Record International Players  10.1.2019. RSSSF. Viitattu 20.5.2019. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
**Rautiojärvi** on järvi Rovaniemellä. Se sijaitsee noin viisi kilometriä Rovaniemen keskustasta etelään. Järven pinta-ala on 22 hehtaaria, se on 800 metriä pitkä ja 400 metriä leveä. Rantaviivan pituus on 2,2 kilometriä ja järven rannat ovat pääosin soistunutta metsämaata. Järven pohjoisrannalla on laavu, jolle tulee polku läheiseltä metsätieltä. Talvisin laavulle tulee latu Paavalniemestä.

Vesistösuhteet
--------------

Rautiojärvi sijaitsee Kemijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 65) Ala-Kemijoen alueen (65.1) Petäjäskosken vl:n alueella (65.13), jonka Niskanperän alueeseen (65.132) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 121,8 mpy. Siihen johtaa noin kymmenen ojaa järven ympäristön ojitetuilta soilta. Rautiojärvi laskee sen pohjoispäästä lähtevää Paavonojaa pitkin, joka laskee kolmen kilometrin päässä Kemijokeen Paavalniemen lähellä.

Historiaa
---------

Vuosien 1956 ja 1978 peruskartoissa järveä ympäröivät suot olivat ojittamattomia ja järvestä lähti vain sen laskuoja. Vuoteen 1989 mennessä järveä ympäröiviä soita oli ojitettu ja järveen oli johdettu yli kymmenen ojaa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Rautiojärvi (sijainti maastokartalla) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 23.5.2021.
2. 1 2 3  Rautiojärvi (65.132.1.015) *Järviwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 23.5.2021.
3. ↑  Paavalniemen laavu *etiainen.fi*.  Arkistoitu 23.5.2021. Viitattu 23.5.2021.
4. ↑  *Peruskartta* 1:20 000. 3612 07 Rovaniemi.  Helsinki: Maanmittauslaitos, 1956\_ei\_rajoja.  Kartta *Vanhat painetut kartat* -palvelussa (JPG) (viitattu 23.5.2021)
5. ↑  *Peruskartta* 1:20 000. 3612 07 Rovaniemi.  Helsinki: Maanmittauslaitos, 1978.  Kartta *Vanhat painetut kartat* -palvelussa (JPG) (viitattu 23.5.2021)
6. ↑  *Peruskartta* 1:20 000. 3612 07 Rovaniemi.  Helsinki: Maanmittauslaitos, 1989.  Kartta *Vanhat painetut kartat* -palvelussa (JPG) (viitattu 23.5.2021)
Kiskunságin kansallispuisto

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Bács-KiskunUnkari |
| Pinta-ala | 
505,2 km2View and modify data on Wikidata  |

Hallinto| Tyyppi | 
Unkarin kansallispuisto, kansallispuistoView and modify data on Wikidata  |
| Perustettu | 
1975View and modify data on Wikidata  |

Karttamuokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Kiskunságin kansallispuisto** sijaitsee Unkarissa Tonavan ja sen sivujoen Tiszan välimaastossa. Puisto jakautuu seitsemään osaan, joista oleellisin on Kiskunságin pusta. Alueella järjestetään silloin tällöin karjatalouden esittelytapahtumia. Puiston alueella Pieni-Kumanian järvet, jotka ovat emäksisiä. Näillä järvillä esiintyy muuttolintuja, kuten avosetteja, hanhia ja pitkäjalkoja. Alueella on myös Kolonjärvi, missä esiintyy suokilpikonnia. Tämän järven läheisyydessä on Bikatorokin kukkula. Alueen järvillä kasvaa runsaasti vitoja ja lumpeita. Alueella olevilla suoniityillä esiintyy yhdeksän kämmekkäkasvia, etelänkurjenmiekka ja siperiankurjenmiekka. Suoalueet ovat osittain avosoita, mutta joissakin paikoin suomaaston reunoilla kasvaa leppiä. Tonavan jokisuistossa kasvaa tammia ja saarnia.

Lähteet
-------

1. ↑  Justin Kavanagh: "Kiskunság", *Pohjois- ja Itä-Euroopan kansallispuistot*, s. 204. Suomentanut Jarkko Iisakka, Lauri Sallamo, Heidi Tihveräinen. Tammi, 2022. ISBN 978-952-04-4495-2.
**Balduin II**, alun perin **Baudouin du Bourcq** eli **Bourcqin Balduin** (k. elokuussa 1131, Jerusalem) oli Edessan kreivi 1100–1118 sekä Jerusalemin kuningaskunnan kuningas 1118–1131. Balduinin kuninkuden aikana perustetut hengelliset ritarikunnat auttoivat häntä laajentamaan kuningaskuntaa.

Balduin oli kotoisin Ranskan Ardennien alueelta, ja hänen isänsä Hugh oli Réthelin kreivi. Suvun läänityksiin kuului Bourcqin linna, minkä mukaan Balduin sai lisänimensä. Balduin osallistui ensimmäiselle ristiretkelle yhdessä serkkujensa Godefroy ja Balduin de Bouillonin kanssa. Vuonna 1100 Balduin de Bouillonista tuli Jerusalemin kuningaskunnan ensimmäinen kuningas, Balduin I, ja hän nimitti Balduin du Bourcqin Edessan kreiviksi. Seldžukit hyökkäsivät Edessaan 1104 ja ottivat Balduinin vangiksi. Balduin pääsi vapaaksi lunnaita vastaan vuonna 1108 ja taisteli tiensä Edessaan, jossa vaati kreivikuntansa takaisin sijaishallitsija Tankredilta.

Kuningas Balduin I kuoli Niilillä saamaansa sairauteen vuonna 1118, ja Balduin du Bourcq kruunattiin 14. huhtikuuta 1118 Jerusalemin kuninkaaksi Balduin II:ksi. Balduin oli turkkilaisten vankina vuosina 1123–1124, mutta onnistui sen jälkeen laajentamaan Jerusalemin kuningaskunnan aluetta johanniittain ja temppeliherrojen ritarikuntien avustuksella. Balduin naitti tyttärensä Melisenden Anjoun kreivi Fulk V:lle ja nimesi heidät seuraajikseen.

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä:**Balduin I** | **Jerusalemin kuningas**1118–1131 | Seuraaja:**Fulk** |

Lähteet
-------

1. 1 2  Baldwin II *Encyclopedia Britannica*. Viitattu 17.1.2023. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
	+ 2
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
**Roso-orakas** (*Sarcodon scabrosus*) on suomuorakkaisiin kuuluva orakas. Se on hyvin karvaan makuinen eikä sovellu syötäväksi. Sen voi sekoittaa männyn- (*S. squamosus*) ja kuusensuomuorakkaisiin (*S. imbricatus*). Roso-orakkaan lakki on punertavan ruskea, vanhempana ruskeiden suomujen peitossa ja halkeilee usein rosoiseksi. Roso-orakkaan malto jalan tyvellä on sinivihreää ja haju jauhomainen. Männynsuomuorakkaan malto on vaaleaa, mutta jalan tyveltä tummanruskeaa, kuusensuomuorakkaan malto on kauttaaltaan vaaleanruskehtavaa.

Ulkonäkö ja koko
----------------

Roso-orakkaan lakki on noin 4–14 cm leveä, kupera tai laakea, kuoppakeskustainen, nuorena se on sileä ja samettipintainen, myöhemmin suomuinen ja keskeltä halkeilee rosoisesti. Pohjaväri kellertävä, lakkia peittävät suomut ovat punertavanruskeita. Usein suomut niin suuria, että koko lakki vaikuttaa ruskealta. Piikistö nuorena kellertävänvalkoinen, myöhemmin punertavanruskea, piikit eli orat 1–8 mm pitkiä. Jalka on 2,5–20 cm pitkä, 1–3 cm paksu, tyveen kapeneva, tyvestä kapeampi, hieno nukkainen, nuorena punertavanruskea, vanhemmiten lakin suomujen värinen, tyvestä harmaa tai sinivihreä. Malto on vaaleanruskeaa, jalan tyvestä sinivihreää. Maku kitkerä, haju jauhomainen. Itiöpöly on ruskeata.

Levinneisyys
------------

Roso-orakas kasvaa kuivissa kangasmetsissä ja männikoissä boreaalisella vyöhykkeellä. Roso-orakas on männyn juurisieni.

Kasvupaikka ja elinympäristö
----------------------------

Roso-orakas kasvaa harvinaisena kangasmetsissä männyn seuralaisena Etelä- ja Keski-Suomessa. Itiöemät ilmestyvät elo–syyskuussa.

Käyttö
------

Ei kelpaa syötäväksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Taksonomian lähde: Index Fungorum Viitattu 25.11.2017
2. 1 2 3 4  Luontoportti: Roso-orakas *Sarcodon scabrosus* *luontoportti.com*. Viitattu 25.11.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* MushroomExpert.Com: Sarcodon scabrosus (englanniksi)
* Mushroom Observer: Name: *Sarcodon scabrosus* (Fr.) P. Karst. (englanniksi)
* *Sarcodon scabrosus* Skrovlig taggsvamp (ruotsiksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Taksonitunnisteet |
| --- |
|  |
| Sarcodon scabrosus | 
* Wikidata: Q10670604
* BioLib: 59882
* CoL: 79LS7
* EoL: 188351
* EPPO: SRCDSC
* Fungorum: 222119
* GBIF: 5238871
* iNaturalist: 194507
* IRMNG: 11165024
* MycoBank: 222119
* NBN: NBNSYS0000021236
* NCBI: 178525
* Open Tree of Life: 455402

 |
|  |
| Hydnum scabrosum | 
* Wikidata: Q59581332
* CoL: 3N27N
* Fungorum: 228359
* GBIF: 2522387
* IRMNG: 11099867
* MycoBank: 228359
* Open Tree of Life: 8009016

 |

 |
Fåfängan niemi.
**Fåfänga** on Raumalla noin kolmen kilometrin päässä kaupungin keskustasta Syväraumanlahden ja Otanlahden välissä sijaitseva niemi. Se tunnetaan kaupunkilaisten virkistysalueena, jossa sijaitsevat muun muassa uimaranta, maauimala, kesäteatteri sekä Kiikartorni-niminen näkötorni. Fåfängan läheisyydessä toimii myös Syväraumanlahden pienvenesatama. Alueen halki kulkee puistomainen Suvitie.

Etymologia
----------

Nimitystä fåfänga on käytetty Ruotsissa maaperältään köyhistä alueista, joiden viljely on ollut turhaa tai jotka muuten ovat olleet käyttämättömiä ("fåfäng, turha, käyttämätön"). Sanaa *fåfänga* käytetään ruotsin kielessä lisäksi mm. huvimajasta tai paviljongista, ylipäätään mistä tahansa rakennuksesta, jolla ei koristeellisuuden lisäksi juurikaan ole muuta käyttötarkoitusta.
Tukholman Södermalmin itäisimmässä kolkassa, korkeimmalla kalliolla, on sijainnut tukkukauppias Fredrik Lundinin 1770 -luvulla rakentama huvimaja nimeltään *Fåfängan*.

Historia
--------

Fåfängan niemi on kruunun vanhaa lahjoitusmaata ja se on kuulunut Rauman kaupungille jo 1600-luvun alkupuolelta lähtien. Niemen vanhin rakennus on 1850-luvulla rakennettu Nokan torppa ja uusin sen vieressä sijaitseva Kiikartorni, joka on valmistunut 1990-luvun alussa. Rauma on aiemmin ollut vilkas kylpyläpaikka, ja Fåfänga on toiminut virkistysalueena jo 1800-luvun alkupuolella. Kylpylä sijaitsi Kaivopuistossa niemen itäpuolella. 1900-luvun vaihteessa kaupunkilaiset rakensivat alueelta vuokratuille tonteille seitsemän yksityishuvilaa, jotka toisen maailmansodan jälkeen siirtyivät yhdistysten ja yhteisöjen haltuun. Tonttien vuokrasopimusten umpeuduttua pääosa huviloista purettiin 1950- ja 1960-lukujen kuluessa. 1950-luvulla sinne Fåfänaan valmistui vielä tanssilava sekä maauimala.

Alueella on tehty rakennusinventointi vuonna 2011. Maauimalan, kesäteatterin ja näkötornin lisäksi inventointiin kuuluivat muun muassa 1900-luvun alussa rakennettu Lehtolan huvila, 1930-luvulta peräisin olevat saunarakennus ja venevaja, vuonna 1917 valmistunut Merikylpylä saunarakennuksineen, Nokan torppa, Rauman Työväen Urheilijoiden tanssilava 1950-luvulta sekä 1987 avattu veneilijöille tarkoitettu huoltoasema.

Fåfängan alueelle on suunnitteilla kylpylähotelli, jonka suunnitteluvaihe päättyy kesällä 2015.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Yrjölä, Jyrki: "Fåfängan rakennusinventointi Rauman kaupunki, 2011. Viitattu 23.6.2014.
2. ↑  SAOB.se, Svenska Akademiens Ordbok, fåfäng viitattu 23.12.2022
3. ↑  SAOB.se, Svenska Akademiens Ordbok, fåfänga viitattu 23.12.2022
4. ↑  Yle.fi, uutiset 1.9.2014, viitattu 4.9.2014
Herrera Venezuelan A-maajoukkuepaidassa (2005)
**Enderwin Herrera** (s. 1984) on venezuelalainen lentopalloilija. Herrera on pelannut ison osan ammattilaisurastaan Suomen lentopalloliigassa, jossa hän viimeksi esiintyi kaudella 2015–2016 Kokkolan Tiikereiden väreissä ja voitti SM-kultaa sekä Suomen Cupin. Herrera on valittu liigatähdistöön kahdesti, 2007 ja 2009. Venezuelan A-maajoukkuetta urallaan myös edustanut yleispelaaja on pelannut Suomessa myös Raision Loimun ja Pielaveden Sammon riveissä. Euroopassa Herrera on Suomen lisäksi tahkonut lentopallokenttiä Espanjan ja Viron pääsarjoissa.

Ura
---

Herrera aloitti lentopallouransa synnyinmaassaan Venezuelassa ja nousi Venezuelan nuorten maajoukkueeseen 15-vuotiaana. Hän voitti nuorten MM-pronssia Venezuelan paidassa vuonna 2001.

Kansainvälisillä kentillä Herrera teki ensiesiintymisensä kaudella 2005–2006, kun hän pelasi Espanjan pääsarjassa. Kaudeksi 2006–2007 hän siirtyi Pohjois-Eurooppaan, Suomeen, Raision Loimun riveihin. Hänen mukanaan raisiolaisseuraan matkasi myös venezuelalainen maajoukkuetoveri Ismel Ramos. Herrera pelasi loistavan kauden Loimun riveissä taistellen liigan pistepörssin ja Iltasanomien tähtikisan voitosta läpi kauden. Hänet valittiin lisäksi kauden aikana joulukuun pelaajaksi liigassa lentopalloliigassa. Lopulta Herrera jäi toiseksi IS-tähtikisassa ja pistepörssissä niukasti voitosta. Kauden jälkeen hänet valittiin SM-liigan tähtiseitsikkoon.  Herrera jatkoi kauden jälkeen Loimussa, mutta joukkue ei ollut enää yhtä iskukykyinen kuin edelliskaudella. Loimu tippui pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella ja kausi oli pettymys hänelle. 

Kauden 2008–2009 Herrera pelasi Pielaveden Sammossa ja voitti tuplamestaruuden, SM-kultaa ja Cupin. Mestaruuden jälkeen hän jätti Suomen taakseen ja pelasi kauden 2009–2010 virolaisessa Tartossa. Seuraavat vuodet Herrera pelasi kotimaassaan. Suomen kentille hän teki paluun kaudeksi 2013–14. Hän pelasi kaksi vuotta Sammossa. Kaudeksi 2014–2015 Herrera siirtyi Kokkolan Tiikereiden riveihin ja voitti uransa toisen tuplamestaruuden Suomessa.

A-maajoukkue
------------

Herrera on pelannut urallaan myös Venezuelan A-maajoukkueessa. Hän on ollut joukkueen mukana Pan Amerikan kisoissa, Etelä-Amerikan mestaruuskilpailuissa sekä MM-karsinnoissa joista Venezuela selviytyi Japanin MM-kisoihin. Häntä ei ole nähty A-maajoukkuepaidassa viimeisen vuoden aikana,*milloin?* koska Herrera on keskittynyt ammattilaisuraansa eikä ole jäänyt kotimaahansa harjoittelemaan joukkueen kanssa läpi kausien. Arvokisamitalista Enderwin on päässyt nauttimaan vuonna 2001, jolloin Venezuela voitti nuorten MM-pronssimitalit.

Saavutukset
-----------

### Henkilökohtaiset

* SM-liigan All-Stars joukkueessa 2007
* IS-tähtikisan toinen 2007
* SM-liigan kuukauden pelaaja 2007

### Joukkueessa

* Nuorten MM-pronssia 2001
* Suomenmestaruuskulta 2009

Lähteet
-------

1. ↑  Herrera tähtikisan johdossa *Lentopalloliitto*.  [vanhentunut linkki]
2. ↑  Tähtiseitsikot kautta aikojen *Lentisliiga*.  [vanhentunut linkki] (Intranet-tunnuksella).
3. ↑  Robert Seppänen ja Grayson Overman Tiikereihin *Keski-Pohjanmaa*.  28.7.2015. Viitattu 22.5.2019. [vanhentunut linkki]
Ragnar Nyström
**Ragnar Nyström**, kirjailijanimi **Ragnar Rusko** (10. syyskuuta 1898 Helsinki – 1939) oli suomalaissyntyinen Petroskoin suomalaisen teatterin johtaja ja kirjailija.

Helsinkiläinen Nyström, jonka isä oli peltiseppä, työskenteli kansakoulun käytyään useissa eri ammateissa kuten juoksupoikana, sanomalehden myyjänä, metallisorvaajana ja laivan lämmittäjänä. Nyström aloitti kirjoittamisen jo kansakoulussa ollessaan. Vuosina 1916–1917 hän opiskeli teatteriohjaajaksi iltakursseilla ja hänen tekstejään julkaistiin myös Työmies-lehdessä.

Suomen sisällissotaan Nyström otti osaa punaisten riveissä ja hän oli sodan jälkeen Tammisaaren vankileirillä. Vuonna 1921 Nyström pakeni Venäjälle, jossa hän toimi aluksi oikolukijana Leningradissa ilmestyneessä Vapaus-lehdessä samalla kun hän opiskeli Pedagogisessa teknikumissa. Nyström toimi Venäjällä opettajana, toimittajana ja vuodesta 1928 lähtien Petroskoissa teatterinjohtajana sekä näyttelijänä. Hän myös kirjoitti useita teoksia kirjailijanimellä *Ragnar Rusko*.

Proosateoksia
-------------

* *Kahleissa*
* *Matti Mittakaava*

Runoteoksia
-----------

* *Nuorille tovereille* 1922
* *Työn laulu* 1926
* *Kaksi sonettia* 1927
* *Kuva rintamalta* 1928
* *Kentällä* 1929
* *Porvoon valloitus* 1929
* *Honkasalo* 1930
* *Karjala* 1930
* *Tukkimiesten marssi* 1930

Näytelmiä
---------

* *Voittajat* 1921
* *Punaiset ruusut* 1922
* *Kumouksen laki* 1926
* *Opettaja* 1931

Aiheesta muualla
----------------

WikiaineistoWikiaineisto
Wikiaineistoon on tallennettu tekstiä aiheesta: 
***Ragnar Rusko*** 

* Ragnar Nyströmin elämäkerta Kansallisbiografiassa.

Lähteet
-------

* Karjalan suomenkieliset kirjailijat - Ragnar Rusko (1898–1939)[vanhentunut linkki] Arkistoitu sivu, Archive.is
* Pekka Nikitin: Karjalan näyttämötaiteen perustanlaskija Ragnar Nyströmin (Ruskon) syntymän 80-vuotispäiväksi, Neuvosto-Karjala 10.9.1978 [[ arkistolinkki]] Arkistoitu sivu, Archive.is

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Uppslagsverket Finland
* Biografiasampo

 |

 |
*Lynet*-vuoristorata Fårupin kesäpuistossa.
**Fårupin kesäpuisto** (tansk. *Fårup Sommerland*) on Tanskan Pohjois-Jyllannissa sijaitseva huvipuisto ja vesipuisto. Puisto avattiin 21. kesäkuuta 1975, ja siellä kävi lähes 600 000 vierasta kesäkaudella 2009.

Historia
--------

Ålborgilainen Kragelundin liikemiesperhe sai ajatuksen huvipuiston perustamisesta 1970-luvun alussa. Perhematkailu oli kasvavassa suosiossa Yhdysvalloissa, ja Anders Kragelund sai ajatuksen kokeilla perhematkailuun suuntautunutta huvipuistoa myös Tanskassa. Paikaksi valittiin Fårup Saltumin ja Blokhusin kylien välissä Pohjois-Jyllannissa.

Huvipuiston rakentaminen aloitettiin vuonna 1974, ja se avattiin 21. kesäkuuta 1975. Puistoon oli sijoitettu trampoliineja, kanootteja ja hiekkalaatikkoja, ja siellä pystyi harrastamaan ratsastusta. Sisäänpääsymaksun suorittaja sai käyttää puistoa vapaasti. Myös alueen luonnon hyödyntäminen sai tärkeän osan kokonaiskonseptia. Avajaisvuonna puistossa oli 40 000 kävijää. Vuoteen 1977 mennessä vuotuinen kävijämäärä oli kasvanut 150 000:een. Puisto osti laajetessaan lisää tilaa naapurimaanomistajilta.

Vuonna 1983 puistoon avattiin maan suurin vesiliukumäki ja vierailijamäärä oli kasvanut 350 000:een. Myöhemmin kävijämäärät vaihtelivat paljonkin riippuen sääolosuhteista. Vuonna 1988 kävijämäärä oli pohjalukemissa, etenkin koska Tanskaan oli avattu 11 "kesäpuistoa". Yritys kehitti kuitenkin uusia vetonauloja, ja sen vesipuisto avattiin vuonna 1989. Vuonna 1992 puiston uusi kävijäennätys oli 458 000.

Huvipuistoon rakennettiin vuonna 2004 puinen vuoristorata - edellinen puuvuoristorata Tanskaan oli rakennettu 72 vuotta aikaisemmin. *Falken*-vuoristoradalla noustaan 20 metrin korkeuteen, ja sen huippunopeus on 75 km/h, joten siitä tuli Tanskan suurin ja nopein puurakenteinen vuoristorata. Rata valittiin myös saksalaisen Kirmes-vapaa-aikalehden arvosteluissa vuoden uutuudeksi samana vuonna. Vuoden kävijäennätys oli 551 837. Seuraavan vuoden kävijäennätys oli 557 345, mutta märkä vuosi 2007 pudotti kävijämäärän 525 501:een.

Vuonna 2008 huvipuistoon tuli uusi vuoristorata, *Lynet*, joka kiihdyttää 0–80 km/h kahdessa sekunnissa. Ennätyksellinen 35 miljoonan kruunun investointi nosti kävijämäärät uuteen ennätykseen, 578 586:een. Kirmes-lehti valitsi Lynetin Euroopan kolmen parhaan huvipuistouutuuden joukkoon samana vuonna. Vuonna 2009 kävijämäärät kasvoivat edelleen 586 191:een.

Lähteet
-------

1. ↑  Matkustusopas - Tanska  2010. Autoliitto. Viitattu 20.6.2010. [vanhentunut linkki]
2. 1 2 3 4 5 6  Historien *www.faarupsommerland.dk*.  2010. Fårup sommerland.  Arkistoitu 20.6.2010. Viitattu 20.6.2010. (tanskaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Fårupin kesäpuiston sivusto
João Teixeira Pinto, 1908
**João Teixeira Pinto** (22. maaliskuuta 1876 Moçâmedes – 25. marraskuuta 1917 Negomano) oli portugalilainen sotilas, joka tunnetaan Portugalin Guinean valloittajana.

Majuri Teixeira Pinto syntyi upseeriperheeseen. Hän osallistui Angolan valloitukseen ja sai vuonna 1912 nimityksen Portugalin Guinean esikuntapäälliköksi. Pinton tehtävänä oli siirtomaan miehitys ja "rauhoittaminen", jossa hän käytti portugalilaisten upseerien johtamia afrikkalaisjoukkoja ja Abdul Injain palkkasotureita. Hän hävitti kapinallisten alkuasukkaiden kyliä ja onnistui valloittamaan Portugalin Guinean manneralueen. Sotarikoksista syytetty Pinto siirrettiin vuonna 1915 kotimaassa syntyneen arvostelun takia Mosambikiin, jossa hän sai surmansa taistelussa saksalaisten kanssa.

Canchungon kaupunki oli siirtomaa-aikana nimetty Teixeira Pinton mukaan.

Lähteet
-------

1. ↑  João Teixeira Pinto *Academia Militar*. Viitattu 12.2.2022.
2. 1 2  Mendy, Peter Karibe & Lobban, Richard A. Jr.: *Historical Dictionary of the Republic of Guinea-Bissau, fourth edition*, s. l, 336–337. Landam: The Scarecrow Press, 2013. ISBN 978-0-8108-5310-2.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Portugali

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Vladimir Lindeström** (? – ?) oli suomalainen Venäjän keisarillisen laivaston vara-amiraali.[1]

Lindeströmin syntymä- ja kuolinvuosia ja vanhempia ei tunneta. Hän tuli oppilaaksi Pietarin merikadettikouluun 1867 ja yleni gardemariniksi 1871. Merikadettikoulusta midshipsmanina valmistuttuaan hänet määrättiin tammikuussa 1873 palvelukseen reviisoriksi panssaripatteri Ne tron menjalle. Hän suoritti 1874–1876 Pietarin meriakatemian hydrografisen osaston kurssin, yleni tammikuussa 1877 luutnantiksi ja sai toukokuussa 1878 1. luokan miinaupseerin arvon. Keväällä 1879 hänet määrättiin palvelukseen panssarifregatti Sevastopolille, mutta lokakuussa hänet komennettiin miinaupseeriksi risteilijä Azian purjehdukselle Kronstadtista Tyynellemerelle ja takaisin. Matkan aikana tammikuussa 1882 Lindeström korotettiin aluksen vahtipäälliköksi.[1]

Kesällä 1883 Lindeström määrättiin miinavene Perepelin päälliköksi, kesällä 1885 hänet siirrettiin torpedovene 1:n päälliköksi ja huhtikuussa 1886 torpedovene 16:n päälliköksi. Hänet ylennettiin 2. luokan kapteeniksi huhtikuussa 1887 ja hän toimi saman vuoden kesällä torpedovene Renin päällikkönä. Helmikuussa 1889 Lindeström tuli risteilijä Admiral Kornilovin vanhimmaksi upseeriksi, syyskuusta 1890 lähtien hän toimi kuuden vuoden ajan päällikkönä tykkivene Burjalla, torpedovene Vzryvillä, monitori Jedinorogilla, syvänmerentykkivene Korejetsillä ja rannikkopanssarilaiva Bronenosetsilla.[1]

Huhtikuussa 1896 Lindeström nimitettiin 2. meridivisioonan esikunnan lippukapteeniksi Pietarissa ja ylennettiin joulukuussa 1. luokan kapteeniksi. Joulukuussa 1898 hänestä tuli 4. meriekipaasin komentaja ja risteilijä Nahimovin päällikkö, helmikuussa 1899 puolestaan rannikkovartiopanssarilaiva General-Admiral Apraxinin päällikkö. Tammikuussa 1902 hänet määrättiin 2. meriekipaasin ja rannikkopanssarilaiva Admiral Senjavinin päälliköksi ja syyskuussa 20. meriekipaasin päälliköksi. Kontra-amiraaliksi hänet ylennettiin helmikuussa 1903, marrasakuussa 1905 hänet nimitettiin Libaussa sijainneiden Aleksanteri III:n sataman meriekipaasien päälliköksi. Lokakuussa 1907 Lindeströmistä tuli Itämeren laivaston nuorempi lippumies, eron Venäjän armeijan laivastosta hän sai vara-amiraalina kesäkuussa 1908.[1]

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Lindeström, Vladimir *Suomalaiset kenraalit ja amiraalit Venäjän sotavoimissa 1809–1917*. Biografiakeskus, Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
**Vladimir Iljitš Linderman** (ven. Владимир Ильич Линдерман, s. 3. marraskuuta 1958 Riika) on latvianvenäläinen poliitikko ja rekisteröimättömän Kansallisbolševistisen puolueen jäsen vuodesta 1997. Linderman on Latvian kansallisbolševistisen puolueen puheenjohtaja.

Elämäkerta
----------

Linderman syntyi juutalaisen perheeseen. Linderman pakeni 2002 Latviasta, kun hänet pidätettiin räjähteiden hallussapidosta. 
Häntä epäiltiin suunnitelmasta murhata Latvian presidentti Vaira Vīķe-Freiberga. Venäjällä Linderman oli opposition varjoparlamentin, Venäjän kansalliskokouksen jäsen. Hän kirjoitti nimimerkillä *Abel* mm. nettilehtiin kasparov.ru ja Limonka. Venäjä karkotti hänet vuonna 2008 takaisin Latviaan, jossa hän sai ehdollisen tuomion.

Linderman oli Suomessa syksyllä 2008 Heidi Hautalan johtaman Suomalais-venäläisen kansalaisfoorumin ja Rauhanpuolustajien kutsumana.

Marraskuussa 2011 Linderman keräsi runsaat 183 000 allekirjoitusta kansanäänestyksen järjestämiseksi venäjän kielen virallistamisen puolesta.

Lähteet
-------

1. ↑  Владимир Линдерман
2. ↑  Разговор с товарищем Абелем (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Владимир Линдерман - Биография
4. ↑  Oksana Tšelyševa, Ei-kansalaisten Latvia (Arkistoitu – Internet Archive)
5. ↑  Ei-toivottu
6. ↑  Ei-toivottu
7. ↑  Kansanäänestys venäjän kielen asemasta Latviassa (Arkistoitu – Internet Archive)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Puola

 |

 |
Pyhän Paul Mikin patsas Bambergissa, Saksassa
**Pyhä Paulo Miki S.J.** (jap. パウロ三木; 1562 Tsunokuni, Japani – 5. helmikuuta 1597 Nagasaki, Japani) oli sotilasjohtaja Miki Handayun poika, jesuiitta ja yksi Nagasakin ristiinnaulituista marttyyreistä. Hänet kastettiin 5-vuotiaana, hän tuli jesuiitaksi vuonna 1580, opiskeli Anziquiamassa, tuli tunnetuksi sujuvasta saarnaamisestaan ja pystyi väittelemään buddhalaisten pappien kanssa, koska oli opetellut intensiivisesti buddhalaisten opetuksia. Pyhimyksen kerrotaan saarnanneen vielä riippuessaan ristillä. Paavi Urbanus VIII julisti hänet autuaaksi 14. syyskuuta 1627, autuas paavi Pius IX pyhimykseksi 8. kesäkuuta 1862 ja hänen muistopäiväänsä vietetään 6. helmikuuta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Saint Paul Miki *CatholicSaints.Info*.  26.1.2014. Viitattu 28.1.2019. (englanniksi)
2. ↑  Japan *newsaints.faithweb.com*. Viitattu 28.1.2019.
3. ↑  Catholic Online: St. Paul Miki - Saints & Angels *Catholic Online*. Viitattu 28.1.2019. (englanniksi)
4. ↑  lpignatian: St. Paul Miki, SJ (1564?–1597) *Ignatian Spirituality*. Viitattu 28.1.2019. (englanniksi)
5. ↑  Franciscan Media: Saint Paul Miki and Companions *Franciscan Media*.  6.2.2016.  Arkistoitu 22.11.2018. Viitattu 28.1.2019. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Puola
* Vatikaani

 |

 |
Kuningas Shamshi-Adad V
**Shamshi-Adad V** toimi Assyrian kuninkaana arviolta vuosina 824–811 eaa.

Perhe
-----

Hän oli Salmanassar III:n poika ja seuraaja. Hänellä oli vaimonaan kuningatar nimeltä Shammuramat (Tunnetaan myös nimellä Semiramis) Hänellä oli ainakin yksi poika, Adad-nirari III.

Valtakausi
----------

Shamsi-Adadin hallituskauden ensimmäisinä vuosina oli vakavia taisteluja hänen isänsä Salmanassar III:n perinnöstä. Kapinaa johti Shamshi-Adadin veli Assur-Danin-pal, kapina oli puhjennut jo Salmanassar III:n hallituskauden lopulla ja jatkui Shamsi-Adadin viidenteen hallitusvuoteen saakka. Tällainen suvun sisäinen kiistely heikensi Assyrian valtakuntaa useiden vuosikymmenien ajan, kunnes Tiglat-Pileser III toi uudistuksia Assyrian hallintoon.

Myöhempinä vuosinaan Shamsi-Adad kampanjoi Mesopotamiassa Babyloniaa vastaan useampaan otteeseen.

Lähteet
-------

1. ↑  |Ancient History: Semiramis
2. ↑  |Assyrian Eponym List (2/1)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Salmanassar III** | **Assyrian kuningas**824–811 eaa. | Seuraaja:**Adad-nirari III** |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Shamshi-Adad V