recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Shī shì shí shī shǐ** (kiin. 施氏食獅史) eli "Herra Shin leijonansyönnin historia" on huomattavan kiinalaisen kielitieteilijän Zhào Yuánrènin kirjoittama kiinankielinen tarina. Se koostuu 92 eri tooneilla luettavasta *shi*-äänteestä. Kuultuna runoa on mahdoton ymmärtää, mutta kirjoitusmerkeillä kirjoitettuna samoin lausuttujen sanojen eli homofonien merkitykset voi erottaa toisistaan. Runo on klassista kiinaa, ja vernakulaarinen (kansanomainen) , nykyisellä mandariinikiinan kielellä kirjoitettu runo on hyvin erilainen.

Zhào oli Gwoyeu Romatzyh -latinisaatiojärjestelmän kehittäneen ryhmän johtaja. Järjestelmää ei voi käyttää klassisen kiinan latinisoimiseen, minkä osoittamiseksi Zhào kirjoitti leikkisän runon.

Näyte
-----

Kuuntele runo mandariinikiinaksi« 施氏食狮史 »   
*« Shī shì shí shī shǐ »* *Herra Shin leijonansyönnin historia*Äänitiedostojen kuunteluohjeet

Kiinalaisin (yksinkertaistetuin) kirjoitusmerkein runon otsikko ja ensimmäinen säe kirjoitetaan seuraavasti:

《施氏食狮史》
石室诗士施氏，嗜狮，誓食十狮。
Pinyin-järjestelmällä sama latinisoidaan seuraavasti:

> »Shī shì shí shī shǐ» 
> 
> 

Shíshì shīshì Shī shì, shì shī, shì shí shí shī.
Kivinen leijonapatsas
Vapaasti käännettynä merkitys on seuraavanlainen:

> »Herra Shin leijonansyönnin historia» 
> 
> 

Kivihuoneessa oli runoilija Shi, joka rakasti leijonien syömistä ja päätti syödä niitä kymmenen.

Lähteet
-------

1. 1 2  Dummitt, Nathan: *Chinese Through Tone and Color*, s. 1–3. Hippocrene Books, 2008. ISBN 9780781812047. Teoksen verkkoversio.
2. 1 2  Han, Jiangtan: *Chinese Characters*, s. 93–94. Cambridge University Press, 2012. ISBN 9780521186605. Teoksen verkkoversio.
3. ↑  Määrite sanalle "vernakulaarinen" (PDF) *elore.fi*.
4. 1 2 3  The Three "NOTs" of Hanyu Pinyin Pinyin. Viitattu 21.7.2012.

Aiheesta muualla
----------------

* The Three "NOTs" of Hanyu Pinyin (englanniksi)
**Reto Suri** (s. 25. maaliskuuta 1989 Zürich, Sveitsi) on sveitsiläinen jääkiekkoilija, joka pelaa NLA-joukkue HC Luganossa. Hyökkääjänä pelaavan Surin vahvuuksia ovat taitavuus, nopeus hyvä pelikäsitys ja nopea rannelaukaus.

Ura
---

### Seuraura

Suri on EHC Klotenin kasvatti. Hän pelasi joukkueessa ensimmäiset Nationalliga A:n ottelunsa 18-vuotiaana kaudella 2007–2008, jolloin Suri pelasi liigassa runkosarjassa 16 ottelua ja pudotuspeleissä 5 ottelua tehoilla 1+1=2. Hän pelasi kaudella myös Elite Junioren A:ssa, jossa Suri oli tehoilla 22+32=54 pistepörssin kolmas. Suri edusti myös Sveitsin alle 20-vuotiaiden maajoukkuetta NLB:ssä.

### Maajoukkueura

Suri edusti Sveitsiä vuoden 2013 MM-turnauksessa, jossa se voitti MM-hopeaa, ensimmäisen jääkiekon MM-mitalinsa miesten turnauksissa sitten vuoden 1953.

Suri pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2008 ja alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2007.

Lähteet
-------

* Reto Suri The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
* Reto Suri Eurohockey-sivustolla (englanniksi)
* Reto Suri *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5  EliteProspects
2. ↑  Sweden tops Switzerland for gold medal at Worlds  19.5.2013. National Hockey League. Viitattu 22.5.2013. (englanniksi)
Max Valier vuonna 1929 rakettiautonsa Valier Rak 6 ohjaajana.
Max Valier ja Rak 6 vauhdissa.

**Max Valier** (9. helmikuuta 1895 – 17. toukokuuta 1930) oli itävaltalainen amatöörirakettitutkija ja kirjailija, joka edisti rakettien käyttämistä avaruusaluksissa ja kehitteli rakettikulkuneuvoja Opel-yhtiölle vuosina 1927–1929.

Opinnot ja sota
---------------

Valier syntyi Bolzanon kaupungissa Itävalta-Unkarin eteläosissa Etelä-Tirolissa (nykyisin osa Italiaa). Hän opiskeli vuodesta 1913 lähtien Innsbruckin yliopistossa fysiikkaa, meteorologiaa, tähtitiedettä ja matematiikkaa. Ensimmäisen maailmansodan sytyttyä Valier määrättiin palvelukseen Itävalta-Unkarin armeijaan. Sodan aikana Valier haavoittui. Sodan jälkeen hän ei enää palannut opintojensa pariin, mutta kirjoitteli tiedeaiheisia artikkeleita lehtiin.

Rakettitutkimuksen pariin
-------------------------

Vuonna 1923 Valier innostui Hermann Oberthin kirjasta *Die Rakete zu den Planetenräumen* (Raketti planeettainväliseen avaruuteen). Valier oli mukana perustamassa Saksaan maan ensimmäistä raketti- ja avaruustekniikkayhdistystä nimeltä Verein für Raumschiffahrt, VfR (suom. *avaruuslentoyhdistys*) 

Vuonna 1927 Valier esitti autotehtailija Fritz von Opelille rakettikäyttöisten autojen kehittämistä. Opel oli tuolloin Saksan suurin autonvalmistaja. Von Opel palkkasi Valierin ja seuraavat vuodet Valier keskittyi avaruusrakettien sijasta rakettikäyttöisten Opel RAK -maakulkuneuvojen ja lentokoneiden kehittelyyn. Parissa vuodessa onnistuttiin tekemään maailman ensimmäinen rakettikäyttöinen auto, useita autojen nopeusennätyksiä, maailman ensimmäinen rakettilentokone, maailman ensimmäinen rakettijuna ja raidekulkuneuvojen nopeusennätys. Kehitystyö jatkui hyvin tiiviinä, kunnes vuoden 1929 pörssiromahdus aiheutti Opelin myymisen General Motorsille.

Opel-yhteistyön jälkeen 1930 Valier lennätti Heylandtin kentällä rakettilantokonetta, ja kokeili myöhemmin samana vuonna Valier-Heylandt Rak 7 -nimistä rakettiautoa.

Äkillinen kuolema
-----------------

Valier kuoli rakettimoottorikokeessa Berliinissä, kun alkoholikäyttöinen koemoottori räjähti. Valierin rintaan sinkoutui sirpale, ja hän menehtyi välittömästi.

Katso myös
----------

* Opel RAK

Lähteet
-------

1. ↑  Valier, Max (1893–1930) The Internet Encyclopaedia of Science. Viitattu 23.6.2008.
2. ↑  Kenneth Gatland, Kohti avaruutta


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* zbMATH

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
ICQ:n logo.
**ICQ** on alun perin israelilaisen Mirabilisin kehittävä pikaviestintäohjelma. Ohjelma julkaistiin marraskuussa 1996, jolloin se oli ensimmäinen Internetin yli toimiva pikaviestin*lähde?*. Nimi "ICQ" on sanaleikki/lyhennys fraasista "I seek you".

ICQ:n käyttäjä voi kommunikoida toisten verkossa olevien ihmisten kanssa. Ohjelma ilmoittamaa käyttäjälle, kun joku tuttu on tavoitettavissa. Ohjelmisto tarjoaa keskustelumahdollisuuden ja tiedonsiirron. Ohjelma on käyttäjälle ilmainen, mainoksin tuettu.

ICQ perustuu OSCAR-protokollaan, jota myös AOL Instant Messenger käyttää. Jokaisella käyttäjällä on yksilöllinen tunnusnumero UIN (Universal Internet Number), joka on salasanan lisäksi käyttäjätilin ainoa pysyvä tieto. Käyttäjä voi vaihtaa tilinsä käyttäjänimeä ja sähköpostiosoitetta vapaasti.

America Online (AOL) osti heinäkuussa 1998 Mirabilisin 287 miljoonalla dollarilla. 19. joulukuuta 2002 AOL Time Warner ilmoitti ICQ:n saaneen Yhdysvalloissa patentin pikaviestintään.

Huhtikuussa 2010 AOL ilmoitti myyneensä ICQ:n Digital Sky Technologiesille 187,5 miljoonalla US-dollarilla.

Mirabiliksen ICQ-ohjelmia on saatavilla kaikille Windowsin versioille, Linuxille ja Macille. ICQ:n verkkoprotokolla OSCAR on suljettu, mutta ICQ:lle on tehty silti muitakin yhteensopivia asiakasohjelmia.

Toisin kuin monet myöhemmät kilpailijansa ICQ on edelleen*milloin?* olemassa ja sitä ylläpidetään. MSN Messenger suljettiin jo 2014, AOL Instant Messenger suljettiin joulukuussa 2017 sen saavutettua 20 vuoden iän ja Yahoo! Messenger kesällä 2018.

Lähteet
-------

1. ↑  US PATENT 6,449,344
2. ↑
3. ↑  What Ever Happened to ICQ? Techspot.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **ICQ**.
* ICQ-kotisivut (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Pikaviestintäpalvelut ja -ohjelmat |
| --- |
|  |
| Tekstipainotteiset | 
* Element
* IRC (mIRC, Irssi, ircII, Trillian)
* ICQ
* Kik Messenger
* Meetro
* Mercury Messenger
* Miranda IM
* Pidgin
* Psi
* Slack
* Talk
* Xfire

 |
|  |
| Teksti ja puhelut | 
* Telegram
* WhatsApp
* iChat
* Signal
* KakaoTalk
* Wickr Me

 |
|  |
| Multimediapainotteiset | 
* Snapchat

 |
|  |
| Palvelut, joissa on pikaviestin | 
* Facebook Messenger
* Google Hangouts (Google Talk)
* Skype (Skype for Business)
* Zoom
* Microsoft Teams
* Discord

 |
|  |
| Lakkautetut palvelut | 
* Windows Live / MSN Messenger
* TextSecure
* Meebo
* AOL Instant Messenger (AIM)

 |
|  |
| 
* Katso myös:
* Videoneuvottelu

 |

 |
**Steve Shields** (s. 19. heinäkuuta 1972 North Bay, Ontario) on kanadalainen entinen jääkiekkomaalivahti. Hän pelasi NHL-sarjassa 246 ottelua vuosina 1995–2006. Hän pelasi myös Pohjois-Amerikan alasarjoissa.

Ura
---

Shields aloitti uransa kotikaupunkinsa juniorijoukkueessa. Hän edusti North Bay Trappersia 16-vuotiaana NOJHL-juniorisarjassa 1988–1989 ja seuraavalla kaudella St. Mary's Lincolnsia alemmassa GOJHL-junnusarjassa. 18-vuotiaana Shields meni Michiganin yliopistoon, jonka joukkueessa hän pelasi neljä vuotta. Jo ensimmäisen yliopistokauden jälkeen Buffalo Sabres varasi Shieldsin vuorolla 101 NHL:n varaustilaisuudessa 1991.

Kaudeksi 1994–1995 Shields siirtyi Buffalon organisaatioon. Hän vietti kauden farmijoukkueissa AHL-liigan Rochester Americansissa ja ECHL-liigan South Carolina Stingrays'ssä. Kaudella 1995–1996 Shields pelasi uransa ensimmäisen ottelun NHL-sarjassa. Kauden aikana hänelle kertyi vain kaksi ottelua Buffalossa, valtaosan kaudesta kuluessa Rochesterissa jossa Shields voitti kauden päätteeksi Calder Cupin.

Kaudella 1996–1997 Shields sai Buffalossa enemmän peliaikaa Dominik Hasekin varamaalivahtina. Pudotuspeleissä hän tuurasi menestyksekkäästi loukkaantunutta Hasekia, ja varmisti joukkueelleen voitot kahdesta ensimmäisestä pudotuspelikierroksesta. Buffalo putosi lopulta konferenssifinaaleissa. Shields jatkoi vielä kauden 1997–1998 Hasekin varamiehenä, mutta kauden jälkeen hänet myytiin San Jose Sharksiin vaihdossa Kay Whitmoreen.

San Josessa Shields sai selvästi aiempaa enemmän peliaikaa. Hän pelasi kolme kautta San Josessa, joista kahdella ensimmäisellä hän jakoi torjuntavastuun Mike Vernonin kanssa. Kaudella 2000–2001 nuori Jevgeni Nabokov syrjäytti Shieldsin ja tämä myytiin Jeff Friesenin kanssa Anaheim Mighty Ducksiin, josta San Jose sai Teemu Selänteen.

Shields pelasi vain kauden 2001–2002 Anaheimissa, josta hänet myytiin Boston Bruinsiin. Kauden 2002–2003 jälkeen Boston myi Shieldsin eteenpäin Florida Panthersiin. Hän joutui jakamaan peliaikansa kauden mittaisissa pesteissä muiden maalivahtien kanssa. Floridassa hän oli selvä Roberto Luongon varamaalivahti. Työsulkukaudella 2004–2005 Shields ei pelannut missään. Atlanta Thrashers solmi vapaana agenttina olleen Shieldsin kanssa sopimuksen kaudelle 2005–2006, mutta hän sai peliaikaa vain viiden ottelun verran ja seuran farmissakin Chicago Wolvesissa irtosi vain neljä ottelua.

Kaudella 2006–2007 pelasi yhden ottelun AHL-liigan Houston Aerosissa. Tämän jälkeen hän siirtyi kelkkajääkiekon pariin.*lähde?*

Heinäkuussa 2011 Shields koetti tehdä paluun jääkiekon pariin. Hän oli yhteyksissä Ruotsin I-divisioonassa pelaavaan Asplöven HC:hen, joka ei kuitenkaan ollut kiinnostunut Shieldsistä.

Aiheesta muualla
----------------

* Steve Shields The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Legends of Hockey - Steve Shields HHOF. Viitattu 23.7.2011. (englanniksi)
2. ↑  Divariseura ei huolinut NHL-vahtia MTV3. Viitattu 23.7.2011.
**COCOMO** (**CO**nstructive **CO**st **MO**del) on Barry Boehmin kehittämä ohjelmistotuotannon kustannusmalli. Se on yksi käytetyimpiä ohjelmistojen kustannusmalleja ja se tarjoaa kaavoja eri kustannustekijöiden arviointiin. COCOMO:n avulla on myös mahdollista laskea arvio ohjelmistoprojektin kestosta. COCOMO:n kaikki algoritmit ovat vapaasti saatavilla.

COCOMO
------

### COCOMO 81

Barry Boehm esitteli COCOMO:n ensimmäisen kerran vuonna 1981.

COCOMO jakaa ohjelmistoprojektit kolmeen luokkaan: 

* Helppo
* Puolivaikea
* Vaikea

Laskukaavat vaihtelevat ohjelmistoprojektin vaikeusasteen mukaan.
COCOMO 81:n kaavat perustuvat lähdekielisten käskyjen lukumäärään (DSI, *Delivered Source Instructions*).

### COCOMO II

COCOMO:n toinen versio COCOMO II julkaistiin vuonna 1991 kirjassa Software Cost Estimation with COCOMO II. Se pyrkii parantamaan ja tarkentamaan kustannusarvioiden tekemistä. COCOMO II sisältää erilliset mallit ohjelmistoprojektin eri vaiheiden työmäärien arviointiin.
COCOMO II:n laskukaavat perustuvat edeltäjästään poiketen ohjelmarivien lukumäärään (SLOC, *Source Lines of Code*).

Lähteet
-------

* Barry Boehm: *Software engineering economics*. Prentice-Hall, 1981. ISBN 0-13-822122-7. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Boehm, *Software engineering economics*, 1981.

Kirjallisuutta
--------------

* Barry Boehm, et al.: *Software cost estimation with COCOMO II*. Prentice Hall, 2000. ISBN 0-13-026692-2. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kalifornian yliopiston COCOMO II -sivusto
* Joensuun yliopiston Ohjelmistoprojektien kustannusarviointi -seminaarisivusto
**Matteo Priamo** (s. 20. maaliskuuta 1982 Castelfranco Veneto) on Italialainen maantiepyöräilijä. Hän ajoi ammattilaisena vuosina 2006−2008 edustaen joukkuetta, joka tunnettiin vuoteen 2007 saakka nimellä Ceramica Panaria ja sittemmin CSF Group Navigare.

Priamo voitti vuonna 2005 yhden päivän kilpailut GP Città di Felino ja Trofeo G. Bianchin. Seuraavana vuonna hän sijoittui kolmanneksi Tirreno–Adriaticon mäkikilpailussa. Vuonna 2007 hän voitti toisen etapin Circuit de Lorraine -ajossa ja sijoittui toiseksi Giro di Toscana -kilpailussa.

Priamo voitti vuonna 2008 kolmannen ja viidennen osuuden International Presidency Turkey Tour -kilpailussa. Saman vuoden Italian ympäriajossa hän voitti kuudennen etapin kukistettuaan loppukirissä Alan Pérezin. Kaksikko oli irtautunut muutamaa kilometriä aiemmin 11 miehen kärkiryhmästä.

Vuonna 2009 Priamo sai neljän vuoden kilpailukiellon dopingaineiden välittämisestä joukkuekaverilleen Emanuele Sellalle.

Lähteet
-------

* Matteo Priamo Trap-Friis -tietokannassa (englanniksi)
* Matteo Priamo cyclingarchives.com-tietokannassa (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Dopingin jakelusta neljän vuoden kilpailukielto pyöräilijälle *hs.fi*.  12.11.2009. Helsingin Sanomat. Viitattu 13.11.2009.
*Tämä artikkeli käsittelee ruotsalais-amerikkalaista jääpalloilijaa. Samanniminen suomalainen koripalloilija, katso sivu Mikael Sandberg.*

**Mikael Sandberg** s. 21. tammikuuta 1973) on ruotsalais-amerikkalainen jääpalloilija. Jääpallossa hän on edustanut juniorivuosinaan Ruotsia ja vuodesta 2004 Yhdysvaltain maajoukkuetta. 

Mikael Sandberg pelasi nuoruudessa Ruotsissa ja edusti Ruotsia seitsemässä juniorimaaottelussa ja voitti vuonna 1992 juniorien MM:n. Hänen jääpalloseurojaan Ruotsissa 1990-luvulla olivat kasvattajaseura Waggeryds IK ja sen jälkeen Nässjö IF, Vetlanda BK ja Järhaga SK.

Valmistuttuaan Sandberg muutti Yhdysvaltoihin Phoenixiin eli jääpalloura näytti olevan ohi. Saatuaan Yhdysvalloissa ollessaan kontaktit Minneapolisin alueen amerikkalaiseen jääpallotoimintaan jääpalloura lähti uudelleen käyntiin. Sandberg sai vuonna 2004 Yhdysvaltain kansalaisuuden ja pelasi Minneapolis Bandolierin joukkueessa ja aloitti pelaamisen Yhdysvaltain maajoukkueessa.

Pelaajauran aktivoiduttua Sandberg jäi Kazanissa vuonna 2005 pidettyjen MM-kisojen seurauksena Kazaniin ja pelasi muutamia otteluita Venäjällä Raketa Kazanin joukkueessa. Samanaikaisesti hän opiskeli Kazanin yliopistossa.

Yhdysvaltoihin hän palasi vuonna 2007 ja on edustanut sen jälkeen Dynamo Duluthia ja Twin City Ice Tigers-seuroja. Sandberg on edustanut Yhdysvaltoja kaikkiaan seitsemän kertaa MM-kisoissa vuosina 2005-2012. Vuoden 2013 MM-kisoissa hän toimi Yhdysvaltain joukkueen valmennustehtävissä.

Lähteet
-------

* Bandysidan: Mikael Sandberg (ruotsiksi)
* Vetlanda BK: Mikael Sandberg f.d. VBK:are i USA:s VM-lag, 29.1.2012 (ruotsiksi)

### Viitteet

1. ↑  Let's PlayHockey.com: Team USA wins bandy world championship, 2013 (englanniksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
Percy Lowe, W. L. Sclater ja Alexander Wetmore, 1934
**Percy Roycroft Lowe** (2. tammikuuta 1870 Stamford, Lincolnshire – 18. elokuuta 1948) oli englantilainen kirurgi ja lintutieteilijä.

Lowe opiskeli lääketiedettä Jesus Collegessa Cambridgessa. Hän palveli siviililääkärinä toisessa buurisodassa ja Etelä-Afrikassa ollessaan hän kiinnostui lintutieteestä. Palattuaan Englantiin hän ryhtyi Sir Frederic Johnstonen yksityislääkäriksi. Tässä ammatissa hän pääsi osallistumaan kuudelle Karibianristeilylle työantajansa kanssa. Ensimmäisessä maailmansodassa hän toimi lääkintäupseerina sairaankuljetuslaivassa Välimerellä.

Lowe työskenteli Kiinassa Dorothea Baten kanssa strutsifossiilien parissa.

Marraskuussa 1919 Lowe seurasi virassa William Robert Ogilvie-Grant Natural History Museumin lintuosaston intendenttinä ja jäi eläkkeelle 65-vuotispäivänään 1935. Hänen tilalleen astui Norman Boyd Kinnear.

Lowe oli *Bulletin of the British Ornithologists' Club*in toimittaja 1920–1925 ja British Ornithologists' Unionin (BOU) puheenjohtaja 1938–1943. Vuonna 1939 hänet äänestettiin Royal Australasian Ornithologists Unionin kirjeenvaihtajajäseneksi.

Lowe kuvaili ja nimesi muun muassa jemeninpyyn (*Alectoris philbyi*) 1934. Lowen kunniaksi on nimetty malawinrusorinta (*Sheppardia lowei*).

Teoksia
-------

* *A naturalist on desert islands* (1911)
* *Struthious remains from China and Mongolia : with descriptions of Struthio wimani, Struthio anderssoni and Struthio mongolicus, spp. nov.* lisänä: *Note on remains of carinate birds*, Dorothea M. A. Bate (Geological Survey of China, 1931).

Lähteet
-------

1. ↑  Natural History Museum
2. ↑  Zoonomen
3. ↑  BirdLife Suomi (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑  Siris-libraries


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |

 |
**Kašin** (ven. Ка́шин) on kaupunki Tverin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Volgaan laskevan Kašinka-joen rannalla 150 kilometriä Tveristä koilliseen. Sen kautta kulkee Kaljazinin ja Sonkovon välinen rautatie (Kašinin asema). Kaupunki on Kašinin piirin keskus. Vuonna 2010 kaupungissa asui 16 174 henkeä ja koko piirissä 27 412.

Historiaa
---------

Kašin mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1238 Batu-kaanin valtaamana kaupunkina. 1200-luvun alkuun saakka se kuului Vladimir-Suzdalin ja vuodesta 1247 Tverin ruhtinaskuntaan, jonka mukana se vuonna 1485 liitettiin Moskovan Venäjään. Vuosina 1609–1612 puolalaiset hävittivät kaupunkia. Vuonna 1775 siitä tuli Tverin lääniin kuuluneen kihlakunnan keskus. 1700–1800-luvuilla Kašin oli huomattava kauppa- ja käsityöläiskaupunki. Vuonna 1898 rakennettiin Sonkovosta Kašiniin johtava rautatie.

Vuonna 1926 Kašinin kihlakunnassa oli 1 042 tverinkarjalaista. Heistä lähes kaikki asuivat alueen pohjoisosassa sijainneessa Sonkovon kunnassa, jonka väestöstä karjalaiset muodostivat 5 %.

Nykyään
-------

Nykyään kaupungissa toimii sähkölaitetehdas, alkoholitehdas ja kivennäisvesipullottamo, pellavanjalostuslaitos, meijeri ja lihatehdas. Nähtävyyksiä ovat lukuisat 1600–1800-lukujen kirkot ja 1800-luvun alun julkiset rakennukset. Kaupungin laidalla sijaitsee vuonna 1884 perustettu kylpylä, jossa annetaan erilaisia mineraalivesi- ja mutahoitoja.*lähde?*

Lähteet
-------

1. ↑  Федеральная служба государственной статистики (Venäjän federaation tilastovirasto), www.gks.ru: Предварительные итоги: всероссийской переписи населения 2010 года. Статистический сборник (pdf) (Alustavat tulokset: Koko Venäjän kattavan väestönlaskenta 2010. Tilastollinen yhteenveto) *ISBN 978-5-902339-98-4*.  2011. Moskova:  ИИЦ «Статистика России».. Viitattu 16.3.2012. (venäjäksi)
2. ↑  *Goroda Rossii: entsiklopedija*, s. 183–184. Moskva: Bolšaja Rossijskaja Entsiklopedija, 1994. ISBN 5-85270-026-6.
3. ↑  Härkönen, Iivo (toim.): *Karjalan kirja*, s. 333, 335. Porvoo–Helsinki: Werner Söderström osakeyhtiö, 1932.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kašin** Wikimedia Commonsissa

* Kašinin kaupungin ja piirin sivusto (venäjäksi)
**Hidesaburō Hanafusa** (jap. 花房秀三郎, 1. joulukuuta 1929 Nishinomiya, Hyōgon prefektuuri, Japani – 15. maaliskuuta 2009) oli japanilainen virologi, joka valmistui Osakan yliopiston tieteellisestä tiedekunnasta biokemian kandidaattina vuonna 1953 ja väitteli tohtoriksi samasta yliopistosta vuonna 1960. Vuonna 1961 hän muutti Yhdysvaltoihin tekemään tutkimustöitä Kalifornian yliopiston Berkeley-kampuksen viruslaboratoriossa.

Palkinnot
---------

* 1981 – Howard Taylor Rickettsin palkinto
* 1982 – Albert Lasker -palkinto lääketieteellisestä perustutkimustyöstä
* 1984 – Asahi-lehdistöpalkinto
* 1993 – Alfred P. Sloan, Jr. -palkinto
* 1995 – Bunka kunshō -palkinto

Lähteet
-------

1. ↑  Hidesaburo Hanafusa Biography (1929–) *faqs.org*. Viitattu 18.05.2008. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Japani
* Australia
* Alankomaat

 |

 |
**Karl Oscar Bomanson** (9. syyskuuta 1869 Saltvik – 29. elokuuta 1938 Saltvik) oli suomalainen arkkitehti.

Bomansonin vanhemmat olivat tilanomistaja Johan Oskar Bomansson (1838–1906) ja Maria Wilhelmina Gottberg. Hän pääsi ylioppilaaksi yksityisesti Ruotsalaisesta normaalilyseosta 1890 ja valmistui 1895 arkkitehdiksi Polyteknillisestä opistosta.

Bomanson toimi arkkitehtina Helsingissä vuoteen 1919 saakka, oli jonkin aikaa Teollisuudenharjoittajain paloapuyhdistyksen tarkastajana ja kuului Kulosaaren huvilakaupungin luoneen Brändö Villastad osakeyhtiön perustajiin. Bomanson toimi useita vuosia Oy Kulosaaren huvilakaupungin puheenjohtajana. Hän perusti vuonna 1898 yhdessä arkkitehtien Bertel Jungin ja Waldemar Andersinin kanssa arkkitehtitoimiston, jossa Jung toimi aina vuoteen 1913 asti ja Andersin vuoteen 1904 saakka. Bomanson suunnitteli useita jugend-tyylisiä rakennuksia 1900-luvun alkuvuosikymmeninä yhdessä Bertel Jungin kanssa.

Bomanson muutti vuonna 1919 Ahvenanmaalle ja oli siellä muutamia vuosia maakuntapäivien jäsenenä ja toisena varapuhemiehenä. Hän kuului myös Ahvenanmaan maakuntalautakuntaan ja oli varamaaneuvoksena. Lisäksi Bomansson oli Pohjoismaiden Yhdyspankin Maarianhaminan-konttorin valvojana ja kotikuntansa Saltvikin kunnanvaltuuston puheenjohtajana.

Bomanson omisti Kvarnbon maatilan syntymäkunnassaan Saltvikissä.

Suunnittelutöitä
----------------

* Commercen talo, Tampere 1899 (Bertel Jungin ja Waldemar Andersinin kanssa)
* Maarianhaminan kylpylähotelli 1900, tuhoutui tulipalossa helmikuussa 1916 (Lars Sonckin ja Bertel Jungin kanssa)
* Asuinkerrostalo *Lilla Olofsborg* Kauppiaankatu 5 - Katajanokankatu 2, Helsinki 1906 (Bertel Jungin kanssa)
* Asuinkerrostalo Johanneksentie 4, Helsinki 1906 (Bertel Jungin kanssa)
* Asuinkerrostalo Iso Roobertinkatu 1 - Yrjönkatu 6, Helsinki 1907 (Bertel Jungin kanssa)
* Asuinkerrostalo Punavuorenkatu 1, Helsinki 1907 (Bertel Jungin kanssa)
* Asuinkerrostalo Johanneksentie 6, Helsinki 1908 (Bertel Jungin kanssa)
* Kallion kansakoulu, Helsinki 1910 (Bertel Jungin kanssa)
* Asuinkerrostalo Satamakatu 4 - Kanavaranta 15, Helsinki 1913 (Bertel Jungin ja Dag Englundin kanssa)
* Asuintalo *Trollius* Rehbinderintie 1 - Laivurinkatu 4-6, Helsinki 1914
* Mariankatu 13a - Kirkkokatu 7, Helsinki 1914

Lähteet
-------

* BOMANSON Karl Oscar. *Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu.
* Korttelit.fi: Oscar Bomanson (Arkistoitu – Internet Archive)
* Geni.com: Karl Oskar Bomanson (1869–1938)
* Rakennustaiteellista nostalgiaa vihkossa, Ålands Posten Frimärken 1/2012 (Maarianhaminan kylpylähotelli)
* Koskesta voimaa -sivusto: Commercen talo

Viitteet
--------

1. 1 2 3 4  Kuolleita, Helsingin Sanomat, 31.08.1938, nro 233, s. 7, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
**Simon Andreas Sundsten** (s. 27. toukokuuta 1978 Pietarsaaren maalaiskunta) on suomalainen pituushyppääjä. Hän edustaa IK Falkenia ja häntä valmentaa Karl Sundsten.

Sundsten voitti 22-vuotiaiden Pohjoismaiden mestaruuden Göteborgissa 2000. Hän on edustanut Suomea aikuisten maaotteluissa ja Euroopan cupin kilpailuissa vuodesta 1999 lähtien. Hän hyppäsi ennätyksensä 796 cm Lahdessa 2004. Halliennätyksensä 760 cm hän hyppäsi voittaessaan sisäratojen Suomen mestaruuden Oulussa 2001.

Aikuisten SM-mitalit
--------------------

* Ulkoradat
	+ 1999 pronssia, 2000 hopeaa, 2001 hopeaa, 2002 pronssia, 2004 hopeaa, 2005 hopeaa, 2006 hopeaa, 2007 pronssia
* Sisäradat
	+ 2001 kultaa, 2002 pronssia

Lähteet
-------

* Simon Sundsten Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).

### Viitteet

1. ↑  Simon SUNDSTEN | Profile | World Athletics *worldathletics.org*. Viitattu 11.9.2023.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
**Maturidit** (arab. **الماتريدية‎**) on islamilaisen teologian koulukunta, joka on saanut nimensä perustajaltaan, joka oli Abū Manṣūr Muḥammad al-Māturīdī (k. 944). Maturidit nojautuvat aš'arilaisuuden tavoin islamilaiseen traditioon ja ilmestykseen. Suuntaus sai kannatusta Persian Khorasanissa ja Keski-Aasian Transoxianassa, mutta kuihtui näiden alueiden jäätyä mongolivalloittajien jalkoihin 1200-luvulla. Sen jälkeen aš'arilaisuudesta kehittyi sunnalaisen islamin hallitseva teologinen suunta. Sen perustaja oli al-Maturidin aikalainen Abu l-Hassan al-Aš'ari (k. 933). Maturidien teologinen madhhab vaikuttaa kuitenkin edelleen Kaakkois-Aasiassa ja on tärkeä osa sunni-islamilaisuutta.

Oppi
----

Maturidi -koulukunta torjui aš'ariittien tavoin mu'taziliittien ajatuksen rationaalisen järjen käytöstä Koraania tulkittaessa ja sitoutui Koraanin kirjaimelliseen lukemiseen. Myös vapaasta tahdosta maturidit omaksuivat aš'ariittien kanssa samanlaisen kannan ja korostivat Jumalan kaikkivaltiutta. Ihmisen vapaalle tahdolle jätettiin tilaa vain sen verran, että syntiä tehneitä oli oikein rangaista. Myöhemmin maturidit alkoivat korostaa ihmisen tahdonvapautta.

Aš'ariiteista maturidit erosivat siinä, että he katsoivat pääsyn Paratiisiin olevan varma, jos muslimi tunnollisesti suoritti uskonnolliset velvollisuutensa. Aš'arilaiset katsovat, että tällainen ehto rajoittaisi Jumalan kaikkivaltiutta. Jumalaa eivät heidän mielestään sitoneet mitkään lupaukset, vaan Hän teki kuten tahtoi.

Lähteet
-------

* Keller, Nuh Ha Mim (toim.): *Reliance of the Traveller. Revised Edition. The Classic Manual of Islamic Sacred Law "Umdat al-Salik" by Ahmad ibn Naqib al-Misri (d. 769/1368) In Arabic with Facing English Text, Commentary and Appendices Edited and Translated by Nuh Ha Mim Keller*. Beltsville, Maryland: amana publications, 2017. ISBN 0-915957-72-8. Teoksen verkkoversio. (englanniksi) (arabiaksi)
* Martin, Richard, C. Woodward, Mark R & Atmaja Dwi S.: *Defenders of Reason in Islam. Mu'tazilism from Medieval School to Modern Symbol*. Oneworld, 1997. ISBN 1-85168-147-7.
* Māturīdiyyah *Encyclopaedia Britannica*. Viitattu 24.10.2021.

### Viitteet

1. ↑  Martin, Woodward & Atmaja 1997, s. 10
2. ↑  Martin, Woodward & Atmaja 1997, s. 32–33
3. ↑  Keller 2017, s. 9 (a4.2)
4. 1 2  Encyclopaedia Britannica 2021
**Jussi Viitanen** (s. 10. joulukuuta 1977) on suomalainen entinen salibandymaalivahti. Viitanen edusti urallaan Nurmon Jymyä, SSV:tä ja Classicia. Hän on pelasi urallaan yli 350 runkosarjassa liigaottelua.

Ura
---

Viitanen pelasi ensimmäiset liigaottelunsa kaudella 1999–2000, Nurmon Jymyn riveissä. Se oli samalla joukkueen ensimmäinen kausi liigassa. Viitanen pelasi yhteensä 27 ottelua ja herätti kiinnostusta muissa joukkueissa, jonka myötä hän siirtyi seuraavalla kaudella SSV:hen. Ensimmäinen kausi uudessa joukkueessa meni menestyksekkäästi, kun Viitanen auttoi joukkuettaan voittamaan Suomen-mestaruuden, sekä Suomen Cupin. Kausi 2001–2002 meni myös varsin menestyksen merkeissä SSV:n voittaessa SM-pronssia ja saavuttaessa hopeaa EuroFloorball Cupissa. Kauden päätteeksi Viitanen haki uusia haasteita ja siirtyi Tampereelle Classicin riveihin vuonna 2002. Hän on toiminut joukkueen ykkösmaalivahtina pelaten keskimäärin lähes 30 ottelua kautta kohden. Ensimmäisen kerran Viitanen saavutti menestystä uudessa joukkueessa kaudella liigaottelunsa kaudella 2004–2005 voittaessaan SM-pronssia. Seuraavalla kaudella Classic sijoittui sarjassa kuudenneksi, mutta putosi pudotuspelien puolivälierä vaiheessa, hävitessään Josballe. Kausi 2006–2007 meni kuitenkin menestyksekkäämmin Classicin sijoittuessa runkosarjassa kolmanneksi ja saavuttaen hopeaa pudotuspeleissä hävitessään loppuottelussa SSV:lle.

Saavutukset
-----------

* EuroFloorball Cup pronssi: 2008
* SM-hopea: 2007, 2008
* SM-pronssi: 2002, 2005, 2013
* EuroFloorball Cup hopea: 2002
* SM-kulta: 2001
* Suomen Cup: 2001

Lähteet
-------

1. ↑  Jussi Viitanen nhlfinns.net. Viitattu 14.7.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Jussi Viitanen salibandyn sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Nikolaj Nordbakk Gloppen, Agnete Kristin Johnsen, Emelie Nilsen
**The BlackSheeps** on norjalainen popyhtye. Se koostuu neljästä nuoresta, Agnete Christin Johnsenista (laulu, s. 1994), Aleksander Touryguinista (basso, s. 1993), Viktoria Eriksenistä (rummut, s. 1993) ja Emelie Nielsenistä (kitara ja taustalaulu, s. 1993). He asuvat Pohjois-Norjassa, Ruijan Varangissa. He voittivat vuoden 2008 MGP Nordic -kilpailun kappaleellaan *Oro jaska beana*, joka on pohjoissaamea ja tarkoittaa *ole hiljaa koira*. Kaikki yhtyeen jäsenet ovatkin kaksikielisiä. Vuonna 2011 yhtye sijoittui Norjan euroviisukarsintana toimineessa Melodi Grand Prix -laulukilpailussa toiseksi kappaleella *Dance tonight*.

Jäsenet
-------

* Agnete Johnsen - laulut
* Nikolaj Gloppen - basso
* Simon Stenvoll Pedersen – rummut
* Emelie Nilsen - kitara

### Entiset jäsenet

* Alexander Touryguin - basso
* Viktoria Eriksen - rummut

Diskografia
-----------

### Albumit

* The Blacksheeps (2009)

### Singlet

* Oro jaska, beana (2008)
* Edwin (2009)
* Gold Lion (2009)
* No Milk Today (2009)
* Dance Tonight (2011)

Lähteet
-------

1. ↑
Ruscan Nevski-prospektille vuonna 1805 suunnittelema Höyhenlinjan pylväikkö purettiin Nevski prospekt -metroaseman rakennustöiden yhteydessä ja pystytettiin uudelleen vuonna 1972.
**Luigi Rusca** (2. syyskuuta 1762 Agno, Ticino, Sveitsi – 1822 Valence, Rhône-Alpes, Ranska) oli sveitsiläissyntyinen, Venäjällä toiminut klassismin ajan arkkitehti.

Rusca opiskeli Italiassa ja työskenteli vuodesta 1783 lähtien Venäjällä. Hän osallistui muun muassa Anitškovin, Taurian ja Strelnan palatsien sisustamiseen sekä Amiraliteetin kanavan rannalla sijaitsevan Bobrinskien palatsin uudelleenrakentamiseen. Ruscan muita töitä Pietarissa ovat Anitškovin palatsin Kabinetti, Höyhenlinjan pylväikkö, Jesuiittojen talo sekä Kaikkien surevien kirkko. Vuonna 1810 hän julkaisi kokoelman suunnittelemiensa rakennuksien piirustuksia. Arkkitehti kuoli Ranskassa.

Lähteet
-------

1. ↑  Perotti, Eliana: Luigi Rusca (Sveitsin historiallisen tietosanakirjan artikkeli) *Historisches Lexikon der Schweiz (HLS)*.  3.12.2010. Bern:  Stiftung HLS. Viitattu 20.5.2020. (saksaksi), (ranskaksi), (italiaksi)
2. ↑  *Sankt-Peterburg. Petrograd. Leningrad: Entsiklopeditšeski spravotšnik*, s. 551. Moskva: Bolšaja Rossijskaja Entsiklopedija, 1992. ISBN 5-85270-037-1.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Luigi Rusca** Wikimedia Commonsissa

* Luigi Rusca Pietari-tietosanakirjassa (venäjäksi)
* Perotti, Eliana: Luigi Rusca (Sveitsin historiallisen tietosanakirjan artikkeli) *Historisches Lexikon der Schweiz (HLS)*.  3.12.2010. Bern:  Stiftung HLS.  (saksaksi), (ranskaksi), (italiaksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Italia
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Historical Dictionary of Switzerland
* IdRef

 |

 |
Jacquinot'n ja Hombronin nimeämä keltasilmäpingviini.
**Honoré Jacquinot** (1. elokuuta 1815 – 22. toukokuuta 1887) oli ranskalainen lääkäri ja lintutieteilijä. 
Jacquinot purjehti vanhemman veljensä, meriupseeri Charles Hector Jacquinotin kanssa *La Zelee* -laivalla Jules Dumont d'Urvillen johtamalla, Oseaniaan suuntautuneella *Astrolabe*-tutkimusmatkalla 1837–1840. Honoré Jacquinot toimi matkan luonnontieteilijänä. Hän kuvaili ja nimesi yhdessä toisen eläintieteilijän, Jacques-Bernard Hombronin kanssa suuren määrän eläimiä, muun muassa 15 nilviäislajia ja linnuista muun muassa laulukaijan (*Geoffroyus heteroclitus*) ja keltasilmäpingviinin (*Megadyptes antipodes*).

Lähteet
-------

1. ↑  Honoré Jacquinot *data.bnf.fr*. Viitattu 16.5.2018.
2. ↑  ITIS


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
	+ 2
* BnF data
	+ 2
* Saksa
* Yhdysvallat
* Australia

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* International Plant Names Index

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Scientific illustrators

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Katherine "Kathy" Staff** (12. heinäkuuta 1928 Dukinfield, Cheshire – 13. joulukuuta 2008 Ashton-under-Lyne, Lancashire), alkuperäiseltä nimeltään **Minnie Higginbottom**, oli brittiläinen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten Nora Battyn roolista komediasarjassa *Vielä virtaa*.

Nuoruus
-------

Staffin alkuperäinen nimi oli Minnie Higginbottom. Hän syntyi Dukinfieldissä, Lancashiressä vuonna 1928. Hänellä oli yksi sisko, Constance. Staff halusi esiintyjäksi jo nuorena ja osallistui useisiin kirkon järjestämiin näytelmiin. Hänen ensimmäinen työpaikkansa oli National Gas & Oil Engine Companyssa Ashton-under-Lynessä, jossa perustettiin amatöörinäyttelijäryhmä, mihin hän liittyi. Toisen maailmansodan loputtua hän oli päättänyt ryhtyä ammattinäyttelijäksi. Uransa alettua hän vaihtoi nimensä Katherine Brantiksi, ja avioliiton myötä sukunimeksi tuli Staff.

Ura
---

Staff aloitti näyttelijänuransa William Douglas-Homen näytelmässä *The Chiltern Hundreds*, minkä jälkeen hän esiintyi useissa repertooariryhmissä. Perheen perustamisen jälkeen hän jätti näyttelemisen kymmenen vuoden ajaksi, kunnes hänen näyttelijäkollegansa Gerald Harper suostutteli hänet ottamaan vastaan pieniä tv-rooleja. Staffin ensimmäinen merkittävä tv-rooli oli Yorkshire TV:n *Castle Haven* -sarjassa vuonna 1969. Vuonna 1978 hän aloitti Doris Luken roolissa saippuasarjassa *Crossroads*, näytellen sarjassa vuoteen 1984 asti.

Vuonna 1973 Staff valittiin Nora Battyn rooliin televisiosarjaan *Vielä virtaa*. Roolista tuli Staffin tunnetuin ja hän esiintyi sarjassa yli kolmenkymmenen vuoden ajan. *Vielä virtaa* -sarjan ohella Staff näytteli myös sarjoissa *Coronation Street* ja *Aina auki*. Vuonna 2001 Staff lopetti sarjassa palatakseen uudelleenkäynnistettyyn *Crossroadsiin*. *Crossroads* kuitenkin lopetettiin uudelleen jo seuraavana vuonna ja Staff palasi Nora Battyn rooliin. Vuonna 2008 Staff joutui jättämään sarjan lopullisesti sairauden vuoksi.

Yksityiselämä
-------------

Staff avioitui opettaja John Staffin kanssa vuonna 1951 ja he saivat kaksi tytärtä. Hän kuoli aivokasvaimeen 80-vuotiaana saattokodissa Ashton-under-Lynessä 13. joulukuuta 2008.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Barker, Dennis: Obituary: Kathy Staff *The Guardian*.  15.12.2008. Viitattu 3.3.2019. (englanniksi)
2. ↑  Nora Batty to join Crossroads *BBC News*.  14.2.2001. BBC. Viitattu 3.3.2019. (englanniksi)
3. 1 2  Summer Wine's Nora Batty dies *Manchester Evening News*.  19.4.2010. Viitattu 3.3.2019. (englanniksi)
4. ↑  Summer Wine star Staff dies at 80 *BBC News*.  14.12.2008. BBC. Viitattu 3.3.2019. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kathy Staff Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |

 |
Roy Scheider vuonna 2007.
**Roy Richard Scheider** (10. marraskuuta 1932 Orange, New Jersey – 10. helmikuuta 2008 Little Rock, Arkansas) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän syntyi Orangessa, New Jerseyssä, ja opiskeli saman osavaltion Columbia High Schoolissa.

Scheider vietti kolme vuotta Yhdysvaltain ilmavoimissa. Hän menestyi nuoruudessaan nyrkkeilyssä, mutta muutti urasuunnitelmiaan ja pääsikin opiskelemaan uutta alaansa, näyttelemistä Rutgers Universityyn ja Franklin and Marshall Collegeen. Hän saavutti suosiota esiintyjänä jo 1960-luvulla ja voitti teatterityöstään Obie-palkinnon vuonna 1968.

Scheider oli kahdesti ehdolla Oscar- voittajaksi, ensin miessivuosasta elokuvassa Kovaotteiset miehet ja sitten pääosasta elokuvassa Syke ei sammu. Hän oli saanut myös Bafta -ja Kultainen maapallo -ehdokkuudet. Hän saavutti suurimmat menestyksensä elokuvissa, mutta teki useita rooleja myös televisioon. Scheiderin tunnetuin työ oli poliisipäällikkö Martin Brodyn rooli elokuvassa *Tappajahai*.

Scheider oli vuosina 1962–1989 naimisissa Cynthia Beboutin kanssa, jonka kanssa hänellä on yksi tytär. Avioeron jälkeen Scheider avioitui Brenda Kingin kanssa, jonka kanssa hän sai kaksi lasta.

Sairaus ja kuolema
------------------

Scheiderilla todettiin myelooma, johon hän sai kesäkuussa 2005 luuytimensiirron. Hän oli 75-vuotias kuollessaan stafylokokki-infektioon helmikuussa 2008.

Elokuvia
--------

Scheider esiintyi lukuisissa kansainvälisissä menestyselokuvissa:

* *Klute – rikosetsivä* (1971)
* *Kovaotteiset miehet* (1971)
* *Tappajahai* (1975)
* *Maratoonari* (1976)
* *Pelon palkka* (1977)
* *Tappajahai 2* (1978)
* *Syke ei sammu* (1979)
* *Sininen salama* (1982)
* *2010* (1984)
* *Pahan otteessa* (1986)
* *RKO 281 – tapaus "Citizen Kane"* (1999)
* *Red Serpent* (2002)
* *Tuomari* (2004)

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Roy Scheider** Wikimedia Commonsissa

* Roy Scheiderin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
* Roy Scheider Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Wessmanninmäki** (toinen kirjoitusmuoto **Vesmanninmäki**, aiemmin **Sampoharju**) on alue Jyväskylässä Vaajakoskella. Sitä pidetään Vaajakosken keskustana. Alueella on asuinkerrostaloja, liikehuoneistoja, Vaajakosken kirkko ja Vaajakummun yhtenäiskoulu. Niitynpään asuinalue ja Niitynpään työläiskotimuseo sijaitsevat Jyväskylän virallisessa pienaluejaossa Wessmanninmäellä. Wessmanninmäen pienalueen rajan pohjoisessa muodostaa Vaajakoskentie.

Aiemmin Wessmanninmäen ajateltiin ulottuvan myös Vaajakoskentien pohjoispuolelle. Puhekielessä saatetaan näin tehdä yhä. Vaajakosken Valintatalo ja kirjasto sijaitsevat Vaajakoskentien pohjoispuolella, nykyisen virallisen aluejaon mukaan Savonmäen pienalueella.

Nimi Wessmanninmäki on peräisin kauppias ja tehtailija Fredrik Thure Wessmanista, joka oli menestyvä liikemies ja merkittävä paikallinen vaikuttaja Jyväskylässä. Hän piti kauppaa Vaajakoskella 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa Savonmäentien ja Urheilutien risteyksessä sijainneessa talossa. Wessmann kirjoitti muistiin vaajakoskelaisilta kuulemiaan tarinoita, ja niitä julkaistiin lehdissä. Hän osallistui myös kunnallispolitiikkaan. Wessmann kuoli 1932.

Kuvia
-----

Vaajakoskentien ja Vesmannintien kulmassa sijaitseva funkkistaloAsuintalo Vaajakoskentien ja Haapatien kulmassaAsuintalo VesmannintielläVaajakoskentiellä sijaitseva talo, jossa on liikehuoneistoja ja asuntoja

Lähteet
-------

* Kolu, Antti: *Kylä virran rannalla*. Jyväskylä: Vaajakosken kohinat ry, 1992. ISBN 952-90-4030-X.

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Wessmanninmäki**.
### Viitteet

1. ↑  Kolu 1992, s. 76-91
2. 1 2  Jyväskylän aluekartta *Jyväskylän kaupungin kotisivut*.  Arkistoitu 16.6.2012. Viitattu 23.11.2011.
3. ↑  Kolu 1992, s. 76-77
4. ↑  Mikä mies oli Wessmann?.  *Wessmanni*, 1996, 1. vsk, nro 1, s. 4. Vaajakoski:  Uutismanni.
**Diana Ghurtskaia** (georg. დიანა ღურწკაია, *Diana Ghurts'k'aia*, ven. Диа́на Гуда́евна Гурцка́я, *Diana Gudajevna Gurtskaja*, (s. 2. heinäkuuta 1979 Abhasia) on sokea georgialainen laulaja, joka edusti maataan vuoden 2008 Eurovision laulukilpailussa kappaleellaan "Peace Will Come". 

Ghurtskaia syntyi Abhasiassa vuonna 1979. Abhasian sodan aikana hänen perheensä joutui jättämään kotinsa ja asumaan pakolaisleirillä. Syntymästä saakka sokea Ghurtskaia valmistui Tbilisin sokeiden koulusta vuonna 1995 ja osallistui samana vuonna Yalta-Transit-Moscow-musiikkikilpailuun, jossa hän sai erikoispalkinnon. Hän opiskeli musiikkikoulussa Moskovassa, valmistui vuonna 1999 ja aloitti sen jälkeen soolouransa. Hänen ensimmäinen albuminsa *You Are Here* ilmestyi seuraavana vuonna. Ghurtskaia on levyttänyt duettoja useiden tunnettujen laulajien, kuten Toto Cutugnon, Ray Charlesin ja Demis Roussoksen kanssa, ja hänelle on myönnetty useita palkintoja Georgiassa, Venäjällä ja Ukrainassa. Hän aloitti opiskelun Venäjän teatteritaiteen akatemiassa vuonna 2003.

Ghurtskaia valittiin edustamaan Georgiaa 12 ehdokkaan joukosta Eurovision laulukilpailuun vuonna 2008. Hän voitti maan kansallisen finaalin 39,4 prosentin ääniosuudella kappaleellaan "Peace Will Come". Ghurtskaia sijoittui kilpailun toisessa semifinaalissa viidenneksi 107 pisteellä ja finaalissa yhdenneksitoista 83 pisteellä.

Ghurtskaia on naimisissa moskovalaisen asianajajan Peter Kutšerenkon kanssa ja heillä on vuonna 2007 syntynyt poika.

Lähteet
-------

1. ↑  Diana Ghurtskaia Eurovision verkkosivuilla
2. 1 2  Eurovision.tv: Diana Ghurtskaia
3. ↑  Eurovision-Georgia[vanhentunut linkki]
4. ↑  Esctoday.com Georgia: Full national final results
5. ↑  Eurovision.tv: the scoreboards

Aiheesta muualla
----------------

* Ghurtskaian kotisivut
* Eurovision-Georgia
* Diana vädjar om fred – av egen erfarenhet (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Sopo Khalvaši** | **Georgian edustaja Eurovision laulukilpailussa** | Seuraaja:**Sopo Nižaradze** |

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz
	+ 2

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Henry (Harry) Forbes Witherby** (7. lokakuuta 1873 – 11. joulukuuta 1943), oli brittiläinen lintutieteilijä, kustantaja ja kirjailija.

Witherby kiinnostui linnuista jo nuorena ja matkusteli laajalti muun muassa Iranissa, Kuolan niemimaalla ja Valkoisella Niilillä, josta hän kirjoitti kirjan *Bird Hunting on the White Nile* (1902). Hän perusti erään maailman merkittävimmistä lintutieteellisistä julkaisuista, *British Birds*, vuonna 1907.

Witherby aloitti eräänä ensimmäisistä kaksi lintujen rengastusprojektia 1909 ja veti projekteja vuoteen 1937 saakka, jolloin ne siirtyivät British Trust for Ornithologyn (BTO) vastuulle ja jatkuvat yhä.

Witherby oli British Ornithologists' Clubin puheenjohtaja 1924–1927 ja British Ornithologists' Unionin (BOU) neuvonantaja (*council*) 1933–1938. Hän oli perustamassa BTO:ta ja toimi varapuheenjohtajana yhdistyksen alkuaikoina. Hän avusti BTO:ta rahallisesti ja lahjoitti arvokkaan täytettyjen lintujen kokoelmansa myynnistä British Museumille saadut tulot BTO:lle.

Perheyritys *H. F and G. Witherby* alkoi julkaista lintukirjoja 1900-luvun alussa.

Witherbyn suurin saavutus oli *The Handbook of British Birds* (1938–1941). Teos käsitti 5 osaa ja siitä on otettu lukuisia uusintapainoksia. Myöhempiin painoksiin on lisätty korjaussivuja mutta alkuperäinen teksti on säilynyt muuttumattomana.

1937 BOU palkitsi hänet Godman-Salvin Medal -kunniamerkillä.

Lähteet
-------

1. ↑  
WorldCat Identities: Henry Witherby *worldcat.org*. Viitattu 26.7.2017. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Australia
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Scientific illustrators
* Te Papa (New Zealand)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Olavi Aleksander Kortealho** (8. lokakuuta 1920 Helsinki – 12. lokakuuta 2009 Vihti) oli suomalainen poliitikko. Hän vaikutti etenkin Suomen kommunistisen puolueen talousasioiden johdossa 1950-luvulta 1980-luvulle. 

Ennen sotia Kortealho työskenteli peltiseppänä. Jatkosodassa hän oli korpraalina. Sotien jälkeen Kortealho aikoi poliisikonstaapeliksi, mutta hänet värvättiin pian niin sanotun punaisen Valtiollisen poliisin palvelukseen.

Valpon lakkauttamisen jälkeen Kortealho siirtyi puoluetoimintaan. Hän oli aluksi SKDL:n talousvastaava ja vuodesta 1955 SKP:n 2. taloudenhoitaja. Vuoden 1966 edustajakokouksessa Kortealho nousi SKP:n talouspäälliköksi. Hän toimi talousasioiden johdossa vuoteen 1985. Kortealho ei ollut näkyvästi esillä julkisuudessa, mutta hänellä oli huomattavasti vaikutusvaltaa. Hänellä oli myös kunnolliset idänsuhteet, vaikka hän lukeutui puolueen Aarne Saarista tukeneeseen enemmistöön. Viimeisinä työvuosinaan Kortealho oli Kulttuuritalon kirjoilla. Sen jälkeen hänelle myönnettiin talousneuvoksen arvonimi. 

Hänen viimeinen leposijansa on Maunulan uurnalehdossa Helsingissä.

Lähteet
-------

* Olavi Kortealhon muistokirjoitus, Helsingin Sanomat 4.11.2009, s.C9. Artikkelin verkkoversio

### Viitteet

1. ↑  Veli-Pekka Leppänen: Kivääri vai äänestyslippu (Edita 1999), s. 167–168.
**Ram Narayan** (s. 25. joulukuuta 1927 Udaipur, Intia) on intialainen muusikko, jonka soitin on sarangi. Hänelle myönnettiin merkittävä intialainen Padma Vibhushan -palkinto 2005.

Viidennen polven muusikon Narayanin isä oli dilruba-muusikko Pandit Nathuji Biawat. Narayan aloitti soittimen opiskelun seitsemänvuotiaana, ja 14-vuotiaana hänestä tuli ammattimuusikko All India Radioon, ensin Lahoreen ja Intian jakauduttua Delhiin. Hän turhautui säestäjän tehtäviin ja ryhtyi jo 1950-luvun alussa esiintymään solistina tabla-soittimella veljensä Chatur Lalin kanssa. Hän on sittemmin noussut soittimensa edustajana maailmanmaineeseen ja saanut lukuisia palkintoja. Hänen tyttärensä Aruna Narayan Kalle jatkaa perinnettä.

Ram Narayan on kirjoittanut kirjan Intian klassisesta musiikista.

Teokset
-------

* Sorrell, Neil ja Narayan, Ram: *Indian Music in Performance: a practical introduction*. Manchester University Press, 1980. ISBN 0719007569. (englanniksi)

Lähteet
-------

1. ↑  Allmusic.com

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ram Narayan**.
* Ram Narayanin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |