recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Aleksanterinkatu 40** on Helsingin Kluuvissa sijaitseva kahdeksankerroksinen rakennus, joka valmistui vuonna 1962. Se rakennettiin alkujaan Kansallis-Osake-Pankin toimistotaloksi, mutta nykyään siinä on hotellitoimintaa ja kauppakeskus Kämp Gallerian sisäänkäynti.

Modernismia edustavan rakennuksen suunnittelivat Antero Pernaja ja hänen yhtiökumppaninsa Nils-Henrik Sandell vuosina 1957–1962. Rakennuksessa on ajalleen tyypillinen rasterijulkisivu, jota koristavat suuret ikkunat. Alumiinipronssista tehtyjen ikkunankehysten väliset osat oli aluksi verhoiltu lasi- ja korkkilevyin, mutta sittemmin ne on vaihdettu kuparilevyihin.

Rakennuksen kahdessa alimmassa kerroksessa on näyteikkunat liiketiloille. Kerrokset olivat aluksi avoimia siten, että niissä oli liukuportaat suoraan kadulta ylemmälle tasolle. Tällöin Kluuvikadun puolelle jäi arkadikäytävä, ja toiseen kerrokseen parveketila. 1990-luvun loppupuolella Kämp Gallerian rakentamisen yhteydessä ensimmäisen ja toisen kerroksen lasiseinät rakennettiin uudelleen suorempaan linjaan muuhun rakennukseen nähden. Vuonna 2007 rakennukseen tehtiin perusteellinen saneeraus, kun se muutettiin hotelliksi.

Nykyisen rakennuksen paikalla sijaitsi aiemmin Theodor Höijerin suunnittelema uusrenessanssinen 1880-luvulla valmistunut nelikerroksinen kivitalo. Kiinteistön omistaja Kansallis-Osake-Pankki harkitsi vielä 1950-luvun lopussa sen säästämistä, mutta koska asemakaava salli huomattavasti suuremman toimistotalon rakentamisen, vanha kivitalo päätettiin purkaa.

Lähteet
-------

1. ↑  Aleksanterinkatu 40 & Kluuvikatu 4; Helsinki *Finna*. Viitattu 19.7.2022. [vanhentunut linkki]
2. 1 2  Kun Helsinkiin rakennettiin city *Helsingin Kaupunginmuseo*. Viitattu 19.7.2022.
3. ↑  Kuin Berliinissä tai Prahassa sotien välisenä aikana –Aleksin ja Kluuvikadun kulmasta puuttuu vain kunnon sotamies Svejk *Helsingin Sanomat*. Viitattu 19.7.2022.
**Priscilla Gneto** (s. 3. elokuuta 1991 Yopougon, Lagunes, Norsunluurannikko) on ranskalainen judon olympiamitalisti sekä maailman- ja Euroopan-mestari.

Gneto saavutti pronssia alle 20-vuotiaiden MM-kilpalujen 52 kg:n painoluokassa 2010. Hän voitti joukkuekilpailun Euroopan-mestaruuden Istanbulissa 2011. Saman vuoden Pariisin MM-kilpailuissa hän sijoittui 52-kiloisissa viidenneksi. Hän sai EM-kilpailujen joukkuekilpailussa hopeaa Tšeljabinskissa 2012.

Gneto saavutti Lontoon olympialaisissa 2012 pronssia 52 kg:n painoluokassa. Hän sai EM-joukkuekilpailussa hopeaa Budapestissa 2013 ja voitti joukkuekilpailun maailmanmestaruuden Tšeljabinskissa 2014. Hän saavutti Kazanin EM-kilpailuissa 2016 hopeaa 52-kiloisissa. Hän voitti Euroopan-mestaruuden sekä 57 kg:n painoluokassa että joukkuekilpailussa Varsovassa 2017. Hän sai MM-joukkuekilpailussa pronssia Budapestissa 2017 ja hopeaa Bakussa 2018.
Minskin Euroopan kisoissa 2019 hän saavutti sekajoukkuekilpailussa pronssia. Hän oli 57-kiloisissa seitsemäs Sofian EM-kilpailuissa 2022.

Gneto sai Välimeren kilpailuissa pronssia 57 kg:n sarjassa 2018. Hän on saavuttanut Masters-, Grand Slam- ja Grand Prix -kilpailuissa neljä tunausvoittoa, viisi kakkossijaa ja yksitoista kolmossijaa. Maailmancupeissa ja Continental Open -kilpailuissa hänellä on kolme turnausvoittoa ja yksi kolmossija. Hän on voittanut aikuisten sarjassa kolme Ranskan-mestaruutta.

Lähteet
-------

1. ↑  Priscilla Gneto *sports-reference.com*.  Arkistoitu 17.12.2012. Viitattu 28.4.2018. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Priscilla Gneto judoka *judoinside.com*. Viitattu 29.9.2018. (englanniksi)
Kuva vuodelta 1914. Obeliskin pystytysseremoniassa laulettiin: *Jumala, suojele tsaaria!*
**Aleksanterin puutarhan obeliski** on Aleksanterin puutarhassa Moskovan Kremlin muurin länsipuolella sijaitseva obeliski, joka pystytettiin 10. heinäkuuta 1914 Romanovien hallitsijasuvun kolmesataavuotisen valtakauden kunniaksi. Se on tehty suomalaisesta graniitista arkkitehti Sergei Vlasevin piirustusten mukaisesti.

Lokakuun vallankumouksen jälkeen obeliskille tehtiin Leninin monumentaalisen propagandan edellyttämiä muutoksia: sen huipulta poistettiin Venäjän kaksipäinen kotka, keisarikunnan alueelliset vaakunat hiottiin pois (vaakunoiden tyhjät pohjat jätettiin näkyviin), ja ennen muuta Romanov-sukuisten hallitsijoiden nimet vaihdettiin sosialististen tai muuten työläisten vapaustaisteluun jollain tavoin liittyvien ajattelijoiden ja poliitikkojen nimiin. Uusi nimilista, jonka Lenin hyväksyi henkilökohtaisesti, oli seuraava:

* Marx
* Engels
* Liebknecht
* Lassalle
* Bebel
* Campanella
* Meslier
* Winstanley
* T. More
* Saint-Simon
* Vaillant
* Fourier
* Jaurès
* Proudhon
* Bakunin
* Tšernyševski
* Lavrov
* Mihailovski
* Plehanov

Monumentin 19 nimestä vain viisi oli venäläisiä eikä yksikään ollut bolševikki. Muutettu monumentti paljastettiin virallisesti vallankumouksen ensimmäisen vuosijuhlan aikaan marraskuussa 1918. Jalustassa olleen tekstin paikalle oli vaihdettu lause: 
Kaikkien maiden proletaarit, liittykää yhteen!

Obeliskia siirrettiin vuonna 1966, kun samaan puistoon alettiin rakentaa Tuntemattoman sotilaan hautaa. Obeliskin nykyisellä paikalla on ollut hetken aikaa vuonna 1918 Robespierren patsas, mutta se joko tuhottiin tai hajosi heikon rakenteen takia melkein heti pystyttämisen jälkeen.

Vuonna 2013 Romanovien valtaannousun 400-vuotisjuhlan koittaessa monumentti muutettiin takaisin jotakuinkin alkuperäiseen muotoonsa, mutta muutostyö tehtiin arvostelijoiden mukaan huonosti. Tekstissä oli kirjoitusvirheitä, joita on myöhemmin korjattu, eikä hallitsijoiden nimien yläpuolella oleva Romanovien tunnus, aarnikotka, vastaa alkuperäistä.

Lähteet
-------

1. ↑  The obelisk in the Alexander Garden *progulyaemsya.ru*. Viitattu 30.3.2019. (englanniksi)
2. ↑  The Alexander Garden *izi.travel*. Viitattu 30.3.2019. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Aleksanterin puutarhan obeliski** Wikimedia Commonsissa
**Priscilla Coolidge** (1941 Lafayette, Tennessee – 2. lokakuuta 2014 Thousand Oaks, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen laulaja ja lauluntekijä, joka valittiin *Billboard*-lehden äänestyksessä kahtena peräkkäisenä vuonna parhaaksi naislaulajaksi. Hän on esiintynyt muun muassa Bob Dylanin, Luther Vandrossin, Robbie Robertsonin ja aviomiehensä Booker T. Jonesin kanssa. Hänen laulujaan ovat levyttäneet muun muassa Willie Nelson, Emmylou Harris ja Maurice White.

Coolidge syntyi Tennesseen osavaltion Lafayettessa cherokeesukuisen baptistipapin tyttärenä. Hänen sisarensa on laulaja Rita Coolidge.

1990-luvun loppupuolella Coolidge perusti Walela-nimisen lauluyhtyeen sisarensa Ritan ja tyttärensä Laura Satterfieldin kanssa.

Lokakuussa 2014 Priscilla Coolidgen aviomies Michael Seibert ampui ensin vaimonsa ja sitten itsensä kuoliaaksi.

Albumeja
--------

* *Booker T. & Priscilla* (Booker T. Jonesin kanssa, 1971)
* Walela: *Unbearable Love* (2000)

Lähteet
-------

1. 1 2  "Coolidge, Priscilla." Dictionary of Women Worldwide: 25,000 Women Through the Ages. Gale. 2007. Haettu 8.8.2016 palvelusta HighBeam Research (vaatii tilauksen):  (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Murder-suicide shocks Sunset Hills neighborhood (Arkistoitu – Internet Archive), *Thousand Oaks Acorn* 9.10.2014. Viitattu 7.8.2016.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Prisma** oli ruotsalainen kulttuurilehti, joka ilmestyi 1948–1950. Sen päätoimittaja oli Erik Lindegren ja kustantaja Norstedts. 

Lehden ympärille kerääntyi merkittäviä henkilöitä edistämään "kulttuurisynteettistä ohjelmaa", jonka päätoimittaja Erik muotoili lehden linjaksi. Toimitusneuvostoon kuului sellaisia taiteilijoita kuin Erik Grate, Pierre Olofsson, Ragnar Sandberg, Egon Möller-Nielsen ja Endre Nemes; runoilijoita ja kirjailijoita, kuten päätoimittaja Lindegren, Hjalmar Gullberg, Stig Dagerman; filosofi Ingemar Hedenius, ohjaaja Alf Sjöberg ja arkkitehti Paul Hedqvist. Lehti oli maineikas mutta jäi lyhytikäiseksi. Lehteä on luonnehdittu radikaaliksi, ja se oli aikansa taiteiden välisen ideanvaihdon symboli. Lehden ohjelma oli "määrittää eri taiteenlajien tila tässä hetkessä".

Kirjallisuuden lisäksi se käsitteli laajasti muun muassa kuvataidetta, musiikkia ja tanssia. Olle Bonniér julkaisi 1947 lehdessä kuuluisan manifestinsa.

Lähteet
-------

1. ↑  Sören Engblom: Lyckliga passager *modernamuseet.se*.  Arkistoitu 6.9.2003. Viitattu 29.3.2009.
2. ↑  Tvärsnitt (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Magnus Westerberg: En studie i Erik Lindegrens ungdomsdiktning *hem.bredband.net*. Viitattu 29.3.2009. (ruotsiksi)
4. ↑  1947 - års män *home.fhnet.net*.  Arkistoitu 29.6.2007. Viitattu 29.3.2009. (ruotsiksi)
*Tämä artikkeli kertoo Heinävedellä sijaitsevasta kylästä. Papinniemi on myös kylä Kiteellä.*
Valamon luostarin pääkirkko
Valamon luostarin siajinti Papinniemessä
**Papinniemi** on kylä pohjoisella Heinävedellä, Juojärven rannalla. Kylässä sijaitsee paljon loma-asuntoja. 

Papinniemen Kortemäeltä löydetty puolivalmiiksi, karhunpään muotoon muotoiltu vasarakirves. Se on esihistorialliselta ajalta (1600–1000 eaa.) ja kertoo osaltaan Heinäveden vanhimmasta asutuksesta.

Papinniemen Juurikkasalmen rannalla sijaitsee ortodoksinen Valamon luostari, josta on matkaa valtatie 23:lle noin 4,5 kilometriä. Kun Laatokan Valamossa toiminut luostari joutui talvisodan ja sen päättäneen rauhanteon myötä muuttamaan, evakkosijoituksien jälkeen paikaksi valikoitui kahden vierailukerran jälkeen tila Heinäveden Papinniemessä. Valamon luostarille kuuluu laajat maa-alueet kylästä ja Luutsalon saaresta. 

Luostarin alueella on sijainnut Papinniemen kartano, jonka päärakennus oli myöhemmin luostarin johtajan käytössä, kunnes se paloi maaliskuussa 2012.*lähde?*

Luostarilla on myös oma laivalaiturinsa sekä vierasvenesatama. M/S Sergei-laiva liikennöi kesällä päivittäin luostarilta Taivallahden kanavalle sekä Juojärvellä sijaitsevalle Täyssinän rauhan rajakivelle, joka on nykyään Heinäveden ja Liperin kuntien rajamerkki. Juojärveltä pääsee vesitse pohjoisen Juojärven kuntiin tai Taivallahden ja Varistaipaleen kanavia myöten Varisvedelle ja siitä edelleen Kermajärvelle Heinäveden ja Savonlinnan suuntaan tai Suvasvedelle Vehmersalmen ja Kuopion suuntaan ja esimerkiksi Lintulan luostariin.

Lähteet
-------

1. ↑  Kalevi Rikkinen (toim.) ja Hannes Sihvo (toim.), *Finlandia: Otavan iso maammekirja*, Otava, 1985 (ISBN 951-1-08345-7, viitattu 2 heinäkuuta 2019), s. 299 Heinävesi (kirjasarjan osa 5: Keski-Suomi & Etelä-Savo)View and modify data on Wikidata

Heinävesi

|  |  |
| --- | --- |
| Taajamat | Hasumäki (kirkonkylä) · Karvio · Kerma · Palokki · Sarvikumpu · Varistaipale · Vihtari |
| Kylät | Hevonlahti · Kansala · Karhilantaipale · Koivumäki · Kuittua · Kypäräjärvi · Lajunlahti · Lampu · Lepikkomäki · Malkkila · Niinimäki · Näätänmaa · Papinniemi · Pilppa · Petruma · Polvijärvi · Pyylinsaari · Pölläkkä · Raaminmäki · Rummukkala · Sappu · Sompasaari · Syrjä · Särkelä · Säynämö · Tetrivaara · Timonmäki · Vaaluvirta · Vahvalahti · Viitalahti |
| Nähtävyydet | Valamon luostari · Lintulan luostari · Valamon luostarin pääkirkko · Valamon luostarin talvikirkko · Valamon luostarin vanha kirkko · Lintulan luostarin kirkko · Heinäveden kirkko |
| Liikenne | Heinäveden reitti · Varistaipaleen kanava · Taivallahden kanava · Karvion kanava · Kerman kanava · Vihovuonteen kanava · Pilpan kanava · Koukunpolvi · Heinäveden rautatieasema · Syrjän rautatieasema · Vihtarin rautatieasema |
| Vesistöt | Kermajärvi · Juojärvi · Petrumajärvi· Iso-Vihtari |
| Muuta Heinäveteen liittyvää | Heinäveden historia · Vaakuna · Heinäveden Höyryvenhe Osuuskunta · Heinäveden Höyrylaiva Oy · Kermansavi · Heinäveden lehti |
**Buckinghamin π-teoreema** on keskeinen teoreema dimensioanalyysissa. Sen avulla voidaan selvittää, kuinka monta riippumatonta dimensiotonta suuretta fysikaalisessa ongelmassa on.

Olkoon fysikaalisesti mielekkäässä yhtälössä *n* kappaletta suureita, jotka voidaan ilmaista *k* toisistaan riippumattomalla perussuureella. Buckinghamin π-teoreeman mukaan alkuperäinen ongelma voidaan ilmaista yhtäpitävästi yhtälöllä, jossa on joukko *p* = *n* − *k*  dimensiotonta alkuperäisistä muuttujista konstruoitua suuretta.

Matemaattisesti: olkoon alkuperäinen yhtälö

{\displaystyle f(q\_{1},q\_{2},\ldots ,q\_{n})=0\,\!}
missä *qi*  ovat *n* muuttujaa, jotka voidaan ilmaista *k* riippumattomalla perussuureella. Nyt alkuperäinen yhtälö voidaan kirjoittaa seuraavasti:

{\displaystyle F(\pi \_{1},\pi \_{2},\ldots ,\pi \_{p})=0\,\!}
missä *p* = *n* − *k* ja πi ovat dimensiottomia suureita siten, että

{\displaystyle \pi \_{i}=q\_{1}^{m\_{1}}\,q\_{2}^{m\_{2}}\cdots q\_{n}^{m\_{n}}}
missä eksponentit *mi*  ovat vakioita.

Dimensiottomien suureiden valinta ei ole kuitenkaan selvä, vaan jää tutkijan harteille. Teoreema on nimetty Edgar Buckinghamin (1867–1940) mukaan, joka käytti ensimmäisenä π-merkintää vuonna 1914.

Esimerkki: matemaattinen heiluri
--------------------------------

Ongelmana on määrittää matemaattisen heilurin heilahdusaika *T*. Oletetaan, että siihen vaikuttavia tekijöitä ovat heilurin varren pituus *L*, massa *M* sekä painovoimakiihtyvyys Maan pinnalla *g* (yksikkö m/s2). Malli on muotoa

{\displaystyle f(T,M,L,g)=0\,}
Yhtälössä on kolme perussuuretta: massa, aika ja pituus. Siten ongelman kuvaamiseen riittää yksi dimensioton suure π, ja se voidaan ilmaista muodossa

{\displaystyle f(\pi )=0\,}
missä

{\displaystyle \pi =(T)^{m\_{1}}(M)^{m\_{2}}(L)^{m\_{3}}(g)^{m\_{4}}\,}
{\displaystyle =(T)^{m\_{1}}(M)^{m\_{2}}(L)^{m\_{3}}(L/T^{2})^{m\_{4}}\,}
joillakin m1…m4. Tulee siis olla {\displaystyle (s)^{m\_{1}}(kg)^{m\_{2}}(m)^{m\_{3}}(m/s^{2})^{m\_{4}}\ =1}, eli

* pituus: {\displaystyle m\_{3}+m\_{4}\;=\;0}
* massa: {\displaystyle m\_{2}\;=\;0}
* aika: {\displaystyle -2\cdot m\_{4}+m\_{1}=0}

Tästä voidaan ratkaista, että vain 

{\displaystyle \pi =(T)^{2}(M)^{0}(L)^{-1}(L/T^{2})^{1}\,}
{\displaystyle =gT^{2}/L\,}
tai jokin sen potenssi täyttää vaatimukset. Siis ongelma voidaan ilmaista

{\displaystyle f(gT^{2}/L)=0\,}
Dimensioanalyysi kertoo, että massalla ei ole vaikutusta heilurin heilahdusaikaan. Matemaattisen heilurin heilahdusaika on {\displaystyle T=2\pi {\sqrt {\frac {L}{g}}}}.

Aiheesta muualla
----------------

* Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU), Harald Hanche-Olsen: Buckingham’s pi-theorem (pdf-tiedosto englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**Jyväskylän Kaupunkilehti** on vuosien 2008 -2012 välillä ilmestynyt ilmaisjakelulehti, joka ilmestyi kerran viikossa keskiviikkoisin. Lehteä julkaisi Suomen Lehtiyhtymä. Lehden lukijamäärä oli TNS Atlaksen mukaan tammi-kesäkuussa 2009 66000 lukijaa. Jyväskylän Kaupunkilehden vuoden 2010 mediakortin mukaan lehden painosmäärä oli Jyväskylässä ja Muuramessa 64000 kappaletta. Kerran kuukaudessa painosmäärä oli 73000 kappaletta ja lehti jaettiin edellisten lisäksi myös Äänekoskelle, Suolahdelle, Laukaaseen ja Lievestuoreelle. Elokuussa 2010 Keskisuomalainen-konsernin tytäryhtiö Sisä-Suomen Kaupunkilehdet Oy osti lehden. Helmikuussa 2012 se muuttui Keskisuomalaisen kaupunkiliitteeksi joka ilmestyi kahdesti kuukaudessa.

Lähteet
-------

1. ↑  Jyvääskylän kaupunkilehden mediatiedot 2010 (Mediakortti)  2010. uomen Lehtiyhtymä. Viitattu 11.11.2014.
2. ↑  Janne Niiranen: Keskisuomalainen Oyj osti Kuopion kaupunkilehden *Savon sanomat*.  9.8.2010.  Arkistoitu 11.11.2014. Viitattu 11.11.2014.
3. ↑  Jyväskylän Kaupunkilehti ilmestyy vanhassa kuosissaan vielä 28. tammikuuta. *Jyväskylän kaupunkilehden Facebook-sivut*.  20.1.2012. Viitattu 11.11.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Jyväskylän Kaupunkilehti lehtiluukussa (Arkistoitu – Internet Archive)
*Tämä artikkeli kertoo Kuhmoisten Papinsaaresta. Päijänteellä ja toisaalla on muitakin Papinsaaria.*
Papinsaari

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
KuhmoinenPirkanmaaSuomi |
| Vesialue | 
Päijänne |
| Korkein kohta | 
97,5 m  |
| Pinta-ala | 
31,2 ha  |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Papinsaari** on Päijänteen saari Pirkanmaalla Kuhmoisissa. Se sijaitsee Päijänteen Tehinselältä länteen työntyvän lahden pohjukassa aivan Kuhmoisten kirkonkylän edustalla.

Maantietoa
----------

Saari on 1,1 kilometriä pitkä, 390 metriä leveä ja sen pinta-ala on 31,2 hehtaaria. Se sijaitsee kirkonkylän edustalla noin 100–400 etäisyydellä mantereen rannasta. Saaren länsipuolelle jää Vastiainen, joka on pieni Vorikanniemen taakes jäävä järvenosa. Saaren eteläpuolella on Lintusalmi, joka erottaa saaren Vorikanniemestä 50 metriä leveänä salmena. Saaren itäranta on alle 200 metrin etäisyydellä sen itäpuolella olevasta rannasta. Saarelta ei näe suoraan Päijänteen järvenselille, koska Uotilansaari sijaitsee niiden edessä. Saari on matala ja sillä on kaksi yhtä korkeaa mäkeä. Niiden huiput sijaitsevat Papinsaaren hautausmaalla siunauskappelin ja hautausmaan eteläpuolella olevalla kalliomäellä. Niiden huiput yltävät noin 97,5 metrin korkeuteen merenpinnasta ja 19 metrin korkeuteen Päijänteestä.

Saari on asuttu, siellä on viljelyssä kuusi peltopalstaa ja toiminnassa jätevedenpuhdistamo. Vapaa-ajan asuntojakin on pari. Hautausmaa sijaitsee saaren pohjoispäässä sen länsirannassa. Saarelle tulee kirkonkylän taajamasta penergtie, jossa on lyhyt silta. Sillan juurella on venesatama laitureineen ja lahdenpohjukkaan tulee veneväylä.

Huomautukset
------------

1. 1 2  Saaren pinta-ala on otettu saaren ruotsinkielisen Wikipedian artikkelista, jossa tiedolla on ollut oma lähde.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Papinsaari, Kuhmoinen (sijainti maastokartalla) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 18.9.2019.
2. ↑  Papinsaari, Kuhmoinen (sijainti varjokartalla) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 18.9.2019.
3. ↑  Ajankohtaiskatsaus jäteveden puhdistamon tilanteesta. *kuhmoinen.fi*. Viitattu 11.1.2022.
4. ↑  Papinsaari, Kuhmoinen (sijainti ilmavalokuvassa) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 18.9.2019.
5. Paikkatieto: Papinsaari, paikkatietoalusta.fi, viitattu 18.9.2019
**Egica** (k. 702 Toledo) oli visigoottien kuningas vuosina 687–702. Egica meni naimisiin edeltäjänsä kuningas Erwigin tyttären Cixilon kanssa, ja Erwig nimesi Egican seuraajakseen. Tämä lienee ollut Erwigin tapa varmistaa oma vallassaolonsa, sillä Egica lukeutui Erwigin vastustajiin. Erwigin kuoltua vuonna 687 Egica nousi visigoottien kuninkaaksi. Heti valtaannousunsa jälkeen Egica pakotti Erwigin leskikuningatar Liubigotonan vetäytymään luostariin.

Egican kuninkuuden aikana oli useita ylimystön kapinoita, jotka kaikki kuningas kukisti ja rankaisi kapinoijia ankarasti. Alfonson kronikan mukaan Egica hallitsi ensin yksin kymmenen vuotta ja sen jälkeen viisi vuotta yhdessä poikansa Witizan kanssa. Egica kuoli luonnollisen kuoleman Toledossa vuonna 702.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kings of the Visigoths in Spain 531-711 Foundation for Medieval Genealogy. Viitattu 27.3.2022. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
	+ 2
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Jyväskylän Kaupunginkirkko** on Jyväskylän keskustassa sijaitseva entisen Jyväskylän kaupunkiseurakunnan pääkirkko, nykyään Keskustan alueseurakunnan kirkko. Kirkkorakennus valmistui vuonna 1880, viisi vuotta kaupunkiseurakunnan perustamisen jälkeen. Kirkon suunnitteli arkkitehti Ludvig Isak Lindqvist ja rakennustöitä johti ruotsalaissyntyinen rakennusmestari Anders Johan Janzon.

Kirkko korvasi Jaakko Jaakonpoika Leppäsen suunnitteleman vuonna 1775 valmistuneen puukirkon, joka sijaitsi nykyisessä Cygnaeuksen puistossa. Uutta kirkkoa oli kaivattu jo 1850-luvulta lähtien vanhan kirkon sijainnin ja vaarallisen huonon kunnon takia. Kun vuonna 1885 valmistui Taulumäelle maaseurakunnan puukirkko, jäi vanha puukirkko ilman käyttöä ja se purettiin vuonna 1888.

Jyväskylän Kaupunginkirkko on rappaamaton punatiilestä rakennettu pohjakaavaltaan päätytornillinen pitkäkirkko, ja se oli valmistuessaan Keski-Suomen ensimmäinen kivikirkko. Kirkon arkkitehtuuriin kuuluvat pyörökaariset ikkunat sekä runsas tiiliornamentiikka. Arkkitehtuuri sisältää sekä uusromaanisia että uusgoottilaisia piirteitä. Kirkko rakennettiin aikanaan kaupungin torin yhteyteen ja nykyisin sitä ympäröi Kirkkopuisto.

Kuoriholvin maalaukset ovat Bruno Tuukkasen. Tuukkanen on suunnitellut myös kuori-ikkunoiden lasimaalaukset vuodelta 1924. Alttaritaulu "Jeesus siunaa lapsia" (myös nimellä: *Sallikaa lasten tulla minun tyköni*) on Fredrik ja Nina Ahlstedtin vuodelta 1901.

1980-luvun lopulla kirkon 100-vuotisjuhlien lähestyessä kirkkoa peruskorjattiin arkkitehti Sakari Holman suunnitelmien mukaan. Kirkon sisäväritys uusittiin kauttaaltaan lukuun ottamatta Bruno Tuukkasen kuoriholvin kattomaalausta. Ulkopuolelta muun muassa kirkon ovet ja ikkunapuitteet maalattiin tumman vihreään sävyyn.

Jyväskylän Kaupunginkirkossa on ensi kertaa veisattu suomeksi Hoosianna.

* Jyväskylän Kaupunginkirkko kesälläJyväskylän Kaupunginkirkko kesällä
* Jyväskylän Kaupunginkirkko talvella kuvattuna edestäJyväskylän Kaupunginkirkko talvella kuvattuna edestä
* Jyväskylän Kaupunginkirkko talvella kuvattuna sivultaJyväskylän Kaupunginkirkko talvella kuvattuna sivulta
* Jyväskylän Kaupunginkirkko sisältäJyväskylän Kaupunginkirkko sisältä

Lähteet
-------

* Kirkko seurakunnan sivulla

### Viitteet

1. ↑  Jyväskylän seurakunta[vanhentunut linkki]
2. ↑  Historia Jyväskylän kaupunkiseurakunta.  Arkistoitu 3.5.2005. Viitattu 15.8.2007.
3. 1 2  Kirkkojen historiaa (Internet Archivessa, tallennettu 30.9.2007)  5.12.2006. Jyväskylän kaupunki.  Arkistoitu 30.9.2007. Viitattu 15.8.2007.
4. ↑  Jyväskylän seudun matkailu: kirkot (Internet Archivessa, tallennettu 2.7.2007) Jyväskylän seudun matkailu.  Arkistoitu 2.7.2007. Viitattu 15.8.2007.
5. ↑  Jyväskylän Kaupunginkirkko (rakennusperintörekisteri) *Kulttuuriympäristön palveluikkuna kyppi.fi*. Museovirasto.
6. ↑  Tarja Lehtola: Lauluissa on joulun ydin.  *IS Joulu*, 17.11.2011, s. 57.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Jyväskylän Kaupunginkirkko** Wikimedia Commonsissa

* Nykyisen kirkon edeltäjä
* Vanhan puukirkon häviö, Suomen Kuvalehti, 20.02.1932, nro 8, s. 25, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Gedimino prospektas.
**Gedimino prospektas** on Liettuan pääkaupungin Vilnan pääkatu. Sen varrelle on keskittynyt suurin osa maan hallinnollisista instituutioista, mukaan lukien maan hallitus, parlamentti ja ministeriöt. Nykyisin katu on myös suosittu ostos- ja ravintolakeskittymä. Iltaisin katu on osittain kävelykatu.

Vuonna 1836 rakennettu pääkatu on historiansa aikana kokenut useita nimenvaihdoksia. Alun perin se nimettiin *Sventojo Jurgion* eli Pyhän Yrjön mukaan. Vilnan kuuluessa Puolaan vuosina 1920-1939 se oli nimeltään *ulica Mickiewicz*. Natsi-Saksan miehittäessä maata toisessa maailmansodassa se sai nimen *Adolf-Hitler-Strasse*. Maan joutuessa Neuvostoliiton hallintaan kadun nimi vaihdettiin aluksi muotoon *Stalino prospektas*, ja myöhemmin muotoon *Lenino prospektas*.

Vuonna 1989 katu sai nykyisen nimensä, kun se nimettiin Liettuan suuriruhtinaskunnan suuriruhtinaan Gediminaksen mukaan.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Gedimino prospektas** Wikimedia Commonsissa
**Pakkotoiminto** ("kompulsio") on pakkomielteen aiheuttama tarpeeton toiminto eli pakkoteko, jonka toistuva suorittaminen vähentää hetkellisesti ahdistusta. Tällaisia toimintoja voivat olla esimerkiksi pakonomainen tarve käsien pesemiseen tai asioiden tarkistamiseen. Niihin liittyy usein pakonomainen ajatus siitä, että jotakin pahaa tapahtuu, mikäli toiminnan jättää suorittamatta. Oven lukkoa jatkuvasti tarkistava saattaa uskoa murtovarkaan säntäävän sisään ja käsiään rituaalinomaisesti pesevä pelätä sairastuvansa. Rationaalinen ajattelu tai kehotus lopettaa ei kuitenkaan auta, vaan yksilön on pakko suorittaa tekonsa voidakseen ehkäistä muutoin ilmenevää ahdistusta.

Esimerkiksi hellan päälle unohtamisen tarkistamista ei kuitenkaan lueta pakkotoiminnoksi, ellei se toistu.

Pakkotoimintoja esiintyy etenkin pakko-oireisten häiriöiden ja ahdistuneisuushäiriöiden yhteydessä. Pakko-oireista eli kompulsiivistä käytöstä kutsutaan usein myös neuroottisuudeksi.

Katso myös
----------

* Pakko-oireinen häiriö
* Juuttuminen

Lähteet
-------

* Ahdistu, Terapiaa.fi[vanhentunut linkki]
**Niinijärvi** on matala, saareton ja varsin kalaisa järvi Pornaisten eteläosassa Keski-Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 29,3 hehtaaria. Etäisyys Helsingin keskustasta on 36 kilometriä koilliseen.

Maantiede
---------

Niinijärven pituus lounaasta koilliseen on 1,2 kilometriä. Melko tasaleveän altaan leveys on noin 300 metriä. Niinijärvi on myös melko tasasyvä, suuri osa siitä on yhdestä kahteen metriä syvä. Niinijärveen virtaa laskuoja luoteesta. Niinijärven eteläkolkasta lähtee laskuoja lounaaseen. Se yhtyy Bastängsbäckeniin, joka virtaa itään Mustijokeen.

Niinijärveä ympäröi kulttuurimaisema peltoineen ja pientaloineen. Järven kaakkoisrannalla kohoavan mäen korkein kohta on noin 50 metriä merenpinnan yläpuolella.

Niinijärven kalalajeja ovat muun muassa ahven, hauki, kuha ja ruutana. Lummekasveista yleisin on ulpukka.

Niinijärven vesi on savista. Järvessä ei saa pestä mattoja eikä ajaa moottoriveneillä. Sen vesi on puhdasta, vesitilavuus on 516 600 kuutiometriä eli 516,6 miljoonaa litraa.

Niinijärvi (19.002.1.001) kuuluu Mustijoen keskiosan alueeseen (19.002), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Mustijoen vesistössä (19). Mustijoen keskiosan alueeseen kuuluu Niinijärven ohella itäinen ja läntinen Vermijärvi sekä Kaaklampi.

Niinijärvi on neljänneksi laajin Pornaisten seitsemästä vähintään hehtaarin laajuisesta järvestä.

Pornaisten Niinijärvi on neljänneksi laajin Suomen neljästätoista saman nimisestä vakavedestä. Laajin on Rovaniemen Niinijärvi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Niinijärvi, vakavesi, Pornainen
2. 1 2 3 4 5 6 7 8  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 8.2.2022.
3. 1 2 3  Niinijärvi. Järviwiki. Viitattu 8.2.2022.
4. ↑  Mustijoen keskiosan alue (19.002). Järviwiki. Viitattu 8.2.2022.
5. ↑  Pornainen. Järviwiki. Viitattu 8.2.2022.
6. ↑  Niinijärvi. Järviwiki. Viitattu 8.2.2022.
**Jyväskylän Hippos** oli vuosina 1913–1974 Jyväskylän Mäki-Matin kaupunginosassa toiminut ravirata. Se on antanut myös nimensä ympärilleen kasvaneelle Hippoksen urheilualueelle, jossa nykyään sijaitsee useita Jyväskylän merkittäviä urheilu- ja liikuntapaikkoja. Kuninkuusravit Jyväskylän Hippoksella järjestettiin vuonna 1962. 

Hippoksen rakentaminen aloitettiin vuonna 1912 tuolloisen kaupunkialueen ulkopuolella sijainneelle alueelle Köyhälampi-nimisen pienen lammen ympäristöön. Ravirata toimi alkuvuosinaan hevosurheilun lisäksi hiihto- ja yleisurheilukilpailujen näyttämönä. Yleisurheilua Hippoksella harrastettiin vuoteen 1926 saakka, jolloin valmistui Harjun stadion. Myöhempinä vuosikymmeninä raviradalla järjestettiin lisäksi moottoripyöräkilpailuja. 1940-luvun lopulta lähtien Hippoksen ympäristöön alettiin rakentaa useita muita liikuntapaikkoja. Alueelle valmistuivat muun muassa uimahalli sekä pesäpallokenttä, raviradan keskelle puolestaan rakennettiin jalkapallokenttä ja jääkiekkokaukalo.

Raviradan paikalla sijaitseva Hipposhalli.
1960-luvun lopulle tultaessa Hippos oli käynyt jo liian ahtaaksi ravitoiminnalle ja Jyväskylässä alettiin suunnitella uuden raviradan rakentamista. Killerin ravirata valmistui vuonna 1974, jolloin myös kilpailutoiminta Hippoksella loppui. Nykyään raviradan paikalla sijaitsevat Jyväskylän jäähalli, Jyväskylän yliopiston käytössä olevia tiloja, monitoimitalo sekä Hipposhalli-niminen urheiluhalli.

Lähteet
-------

* Jyväskylän kaupunki: *Urheilu on pala jyväskyläläistä historiaa* (Arkistoitu – Internet Archive)
* Killerin raviradan historiaa (Arkistoitu – Internet Archive)
**GeeBee-turnaus** on kansainvälinen nyrkkeilyturnaus, jonka Suomen Työväen Urheiluliitto järjestää vuosittain Helsingin urheilutalossa. Se käytiin ensimmäisen kerran vuonna 1982. Turnaus on nimetty vuonna 1934 raskaan sarjan Euroopan-mestaruuden voittaneen Helsingin Jyryn kasvatin Gunnar Bärlundin mukaan. Ehdotuksen turnauksen järjestämisestä teki syksyllä 1979 Tapio Pakkanen, joka on sittemmin toiminut TUL:n nyrkkeilyjaoston puheenjohtajana ja turnauksen johtajana.

Esimerkiksi GeeBee-turnauksen 30-vuotisjuhlaturnaukseen vuonna 2011 osallistui 73 nyrkkeilijää 13 maasta, ja otteluita oli yhteensä 58. Miesten painoluokkia oli kymmenen ja naisten kolme.

Lähteet
-------

1. ↑  Alhoniemi, Ismo: GeeBee-mitali ei tule helpolla *TUL Aviisi*.  13.2.2013. Suomen Työväen Urheiluliitto.  Arkistoitu 5.3.2016. Viitattu 24.2.2016.
2. ↑  Tulostietopankki Suomen Nyrkkeilymuseo.  Arkistoitu 15.2.2016. Viitattu 24.2.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* GeeBee-turnauksen sivusto
* Suomen Nyrkkeilymuseon tulostietopankki (Arkistoitu – Internet Archive)
Tien sijainti Romaniassa.
Transfăgărășan
**Transfăgărășan** (trans (yli, kautta) + Făgăraș) eli **DN7C** on toiseksi korkeimmalle ulottuva asfalttitie Romaniassa. Tie rakennettiin sotatieksi, ja se ylittää Karpaattien vuoriston pohjois–etelä-suunnassa. Tie yhdistää Transilvanian ja Valakian historialliset alueet. Tien avulla saatiin yhteys myös Sibiun ja Piteștin kaupunkien välille.

Historia
--------

Tie rakennettiin Nicolae Ceaușescun valtakaudella vuosina 1970–1974. Se oli Ceaușescun vastaus Tšekkoslovakian miehitykselle 1968. Hän halusi varmistaa armeijan huoltoreitin vuoriston ylitse, jos Neuvostoliitto yrittäisi vastaavanlaista offensiivia Romaniassa. Tie rakennettiin armeijavoimin. Rakennuskustannukset nousivat huimiksi, niin rahallisesti kuin ihmisuhrein mitattuna. Rakentamisen aikana käytettiin 6 000 000 kg dynamiittia, ja työmaalla kuoli erilaisiin onnettomuuksiin lähes 40 sotilasta.

Tie
---

Panoraama Bâlea-järveltä Avrigin suuntaan
Transfăgărășan vuonna 1974.
Kuva samasta kohdasta vuonna 2007.
Tie nousee 2 034 metrin korkeuteen. Kunnosta ja mutkaisuudesta johtuen keskinopeus tiellä on noin 50 km/h. Alueelta löytyy myös paljon vaelluspolkuja. Tie on tavallisesti suljettu talvisaikaan lumen vuoksi. Sääoloista riippuen se saattaa pysyä auki aina marraskuuhun saakka. Tien kunnosta kerrotaan kyltein tien molemmissa päissä olevissa kaupungeissa. Tien varrella on Romanian pisin tunneli (884 m) ja neljä muuta tunnelia.

Pohjoispuolella olevalta Bâlean vesiputoukselta on näköala tielle köysiradalta, joka vie matkustajat huipulla olevan Bâleanjärvelle saakka.

Eteläpuolella lähellä Arefun kylää sijaitsee Poenarin rauniolinna, jossa 1400-luvulla asui Vlad Țepeș, jonka liikanimen Dracula mukaan on saanut nimensä tunnettu hirviö. Tien varrella on matkailijoille useita majataloja ja ruokapaikkoja.

Populaarikulttuuri
------------------

Brittiläisen tv-yhtiön BBC:n suosittu ohjelma Top Gear kuvasi Romaniassa syyskuussa 2009. Juontajat ajoivat Romanian halki kolmella eri ajoneuvolla: Aston Martin DBS V12, Ferrari California ja Lamborghini Gallardo LP560-4 Spyder. Jakson lopuksi juontajat saapuvat DN7C tielle. Sarjan juontaja Jeremy Clarkson totesi lopuksi: "this is the best road... in the world" ("Tämä on paras tie maailmassa").

Lähteet
-------

1. ↑
2. 1 2  Transfagarasan Romania collection photo gallery,maps,road direction, oppening, Lake Balea, Vidraru (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Cnadnr.ro
4. ↑  AUSmotive.com – Top Gear goes round the bend

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Transfăgărășan**.
* Article about the Transfagarasan road (englanniksi)
* MotoRomania – Transfăgărășan Photo Gallery and Road Description (englanniksi)
* Virtual Tour, Transfarasan waterfalls, amazing landscape (Arkistoitu – Internet Archive) (panoraama)
Gebremariam New Yorkin maratonilla 2011.
**Gebre-egziabher Gebremariam** (s. 10. syyskuuta 1984 Tigray, Etiopia) on etiopialainen kestävyysjuoksija ja maastojuoksun maailmanmestari.

Gebremariam voitti vuonna 2002 Dublinin MM-maastojuoksukisoissa juniorien matkalla kultaa. Myöhemmin samana vuonna Kingstonissa Jamaikalla pidetyissä nuorten MM-kisoissa hän voitti kultaa 10 000 metrillä ja juoksi 5 000 metrillä pronssille. Vuonna 2003 hän siirtyi aikuisten sarjoihin ja saavutti Lausannessa järjestetyissä maastojuoksun MM-kisoissa pronssia pitkällä matkalla. Samana kesänä Pariisin MM-kisoissa hän oli 5 000 metrillä kuudes ja IAAF:n yleisurheilufinaalissa samalla matkalla kolmas. Maastojuoksun MM-kisoissa 2004 Brysselissä hän saavutti hopeaa sekä pitkällä että lyhyellä matkalla. Ateenan olympialaisissa hän oli 5 000 metrillä neljäs.

Seuraavina vuosina Gebremariam ei ollut arvokisoissa enää aivan terävimmän kärjen tuntumassa, mutta oli mukana saavuttamassa 2006 maastojuoksun MM-kisojen joukkuekilpailuissa pitkältä matkalta pronssia ja lyhyeltä hopeaa. Osakan MM-kisoissa 2007 hän sijoittui 10 000 metrillä kuudenneksi. Ammanin MM-maastojuoksukilpailuissa 2009 hän saavutti uransa ensimmäisen aikuisten arvokisavoiton karkaamalla muilta juoksun viimeisen ylämäen huipulla; toiseksi sijoittunut ugandalainen Moses Kipsiro hävisi hänelle kahdella sekunnilla. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän sijoittui 10 000 metrillä kymmenenneksi. Vuoden 2010 maastojuoksun MM-kilpailuissa Bydgoszczissa hän sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa kymmenenneksi ja saavutti joukkuekilpailussa pronssia.

Gebre-egziabher Gebremariam on 178 senttimetriä pitkä ja painaa 58 kilogrammaa. Hän on naimisissa toisen maailmanluokan juoksijan, Werknesh Kidanen, kanssa.

Ennätykset
----------

* 3 000 metrin juoksu: 7.39,48 (2005)
* 5 000 metrin juoksu: 12.52,80 (2005)
* 10 000 metrin juoksu: 26.52,33 (2007)

Aiheesta muualla
----------------

* Gebre-egziabher Gebremariam Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
Girolamo Parabosco (Giuseppe Calendin teos)
**Girolamo Parabosco** (n. 1524 Piacenza – 21. huhtikuuta 1557 Venetsia) oli italialainen myöhäistä renessanssia edustanut säveltäjä, runoilija ja näytelmäkirjailija.

Paraboscon isä Vincenzo Parabosco (kuollut 1556) työskenteli kirkon urkurina Bresciassa. 17-vuotiaana Parabosco oli päässyt jo opiskelemaan säveltäjä Adrian Willaertin johdolla. Vuoteen 1540 mennessä kaksi hänen säveltämäänsä ricercaria julkaistiin kokoelmassa *Musica Nova*. Vuosien 1546–1551 välillä Parabosco vietti aikaa ainakin Firenzessä, Urbinossa, Bresciassa ja Veronassa. 16. kesäkuuta 1551 hänet valittiin Basilica di San Marcon ensimmäiseksi urkuriksi Venetsiassa. Tässä virassa hän toimi, kunnes kuoli noin 33-vuotiaana vuonna 1557.

Parabosco tunsi monia aikansa johtavia kuvataiteilijoita, kirjallisuuden vaikuttajia ja muusikoita. Hän oli aktiivinen Venetsian akatemioissa. Säveltäjänä hänen tuotantoonsa kuuluu 28 säilynyttä teosta, joista 25 on madrigaaleja ja kolme soittimellisia teoksia. Paraboscon madrigaaleille luonteenomaista on rikkaiden harmonioiden sävyttämä monikerroksinen polyfonia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Girolamo Parabosco AllMusic
2. ↑  Girolamo Parabosco Oxford Reference

Aiheesta muualla
----------------

* IMSLP: nuotteja

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
	+ 2
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Italian People
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* RISM
	+ 2
* IdRef

 |

 |
Alsfeld 4.-8.10.2006
**FREMO** (saks. *Freundeskreis Europäischer Modellbahner e.V.*) on Saksassa vuonna 1981 perustettu yhdistys, jolla on noin tuhat jäsentä viidessätoista Euroopan maassa. Yhdistyksen tarkoituksena on edistää pienoisrautatieharrastusta ja erityisesti sen luovuutta ja toiminnallisuutta sekä kontaktien lisääminen harrastajien kesken.

Yhdistyksen perusajatuksena on järjestää tapaamisia, joissa FREMO-määritysten mukaan rakennetuista yhteensopivista pienoisrautatiemoduuleista kootaan soveltuvaan tilaan suuri pienoisrautatie, jota yhdessä liikennöidään. Eräs toiminta-alue on kehitystyö sähköisissä toiminnoissa, kuten digitaalisessa ohjauksessa ja turvalaitetekniikassa.

FREMO julkaisee saksankielistä lehteä HP1 Modellbahn.

Erillisjärjestelmiä on luotu FREMOn sisällä mittakaavan, aiheen ynnä muun perusteella: 0, 0m, 0e, H0-Europa, H0-USA, H0PS, H0-fine, FREMO87, H0m, H0m-Rhätische Bahn, H0e, H0f, N. Tärkein noudatettava määritys on moduulin kytkeytyminen toiseen yhteensopivan päädyn avulla. FREMO määrittelee standardit yksiraiteiselle liittymälle ja H0 ja N-Euroopassa myös kaksiraiteiselle liittymälle. 
Yksinkertaisimmat moduulit ovat ratalinjaa kuvaavia. Ne ovat sähköisesti hyvin yksinkertaisesti toimivia. Toisaalta moduulit voivat esittää suurtakin liikennepaikkaa vaihteineen. Tällöin kokonaisuus joudutaan usein lohkomaan kuljetuksen kannalta käytännöllisen kokoisiin osiin, jotka liittyvät toisiinsa epästandardilla liitoksella.

Lähteet
-------

1. ↑  HP1 Modellbahn

Aiheesta muualla
----------------

* Yhdistyksen verkkosivut
* Suomalainen FREMO-FIN-sivusto
| "Magia"Álvaro Soler |
| --- |
| Singlen "Magia" kansikuva |
| Singlen tiedot |
|  Albumilta | *Magia* |
|  Julkaistu | 5. maaliskuuta 2021 |
|  Formaatti | digitaalinen lataus |
|  Tuottaja(t) | T.I. Jakke |
|  Tyylilaji | folk pop |
|  Kesto | 03.12 |
|  Levy-yhtiö | Triebel & Zuckowski (Sony) |
| Álvaro Solerin muut singlet |
| "La Libertad"2019 | "Magia"2021 | "Si the vas"2021 |

**Magia** on espanjalaislaulaja Álvaro Solerin musiikkikappale. Sen julkaisi Triebel & Zuckowski Solerin samannimisen studioalbumin ensimmäisenä singlenä 5. maaliskuuta 2021. Kappaleen ovat sanoittaneet Soler, Alexander Zuckowski, Simon Triebel sekä Jakke Erixson ja sen tuotannosta vastasi T.I. Jakke. Kappaleelle on toteutettu myös musiikkivideo joka julkaistiin singlen julkaisupäivänä. "Magia" oli kaupallisesti kohtalainen menestys, sen päästyä singlelistan kolmenkymmenen parhaan joukkoon Belgiassa, Itävallassa, Saksassa ja Sveitsissä. Lisäksi kappale on myynyt Espanjassa kultaa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Magia - Single by Álvaro Soler *music.apple.com*.
2. ↑  Alvaro Soler - Magia (Official Music Video) *youtube.com*.
3. ↑  Alvaro Soler – Magia *ultratop.be*.
4. ↑  Alvaro Soler – Magia *ultratop.be*.
5. ↑  Alvaro Soler – Magia *austriancharts.at*.
6. ↑  Alvaro Soler – Magia *offiziellecharts.de*.
7. ↑  Alvaro Soler – Magia *swisscharts.com*.
8. ↑  Spanish single certifications – Álvaro Soler – Magia *elportaldemusica.es*.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Magia (Álvaro Soler song)
**Gisekiaceae** on pieni, yhden suvun (*Gisekia*) käsittävä kasviheimo koppisiemenisten Caryophyllales-lahkossa, johon muun muassa kohokkikasvit (Caryophyllaceae) kuuluvat.

Tuntomerkit
-----------

Kasvit ovat maanmyötäisiä yksi- tai lyhytikäisiä monivuotisruohoja, joiden sekundaarisesta kasvusta vastaavan jälsisolukon rakenne on koppisiemenisille tavanomainen. Kasvien yhteyttämistyyppi on tavanomaisesta poikkeava, ns. C4-yhteyttäminen. Lehdet ovat vastakkaisesti. Kukinto on kaksihaarainen viuhko (dikaasio) tai lähes sarjamainen. Kukissa on viisi tai 10–15 hedettä, jotka sijaitsevat vuorottaisesti kehälehtiin nähden. Erillisiä emejä on 3–15, tavallisesti viisi, ja kussakin niissä on yksi lyhytvartinen siemenaihe. Hedelmä koostuu hedelmyksistä (merikarpeista), jota ovat pinnaltaan sileitä, kuvioisia tai siivellisiä. Hedelmän suojana on laajentunut verhiö. Kromosomiluku n = 9.

Levinneisyys
------------

*Gisekia* kasvaa Saharan eteläpuolisessa Afrikassa, Etelä-Aasiassa ja Madagaskarilla lähisaarineen.

Luokittelu
----------

Gisekiaceae kuuluu Centrospermae-ryhmässä kladiin, jossa ovat myös heimot Sarcobataceae, Phytolaccaceae (kermesmarjakasvit), Rivinaceae ja Nyctaginaceae (ihmekukkakasvit). Kladin ominaisuuksia ovat yksi lyhytvartinen siemenaihe kussakin emilehdessä, verhiön ja heteenpalhojen säilyminen hedelmässä, siemenet eivät toimi leviäiminä ja viherhiukkasen genomin eräät piirteet. Kladin sisäiset suhteet ovat vielä hieman epävarmoja. Ihmekukka- ja kermesmarjakasvien monofyleettisyys ei ole aivan varmaa, sen sijaan *Gisekia* näyttää vahvasti olevan rinnakkainen kehityshaara muulle kladille.

Heimon ainoassa suvussa *Gisekia* on yhdestä seitsemään lajia. Nykyisin tunnustetut lajit eivät ole monofyleettisiä.

### Lajit

*Gisekia*-lajit:

* *Gisekia africana* (Lour.) Kuntze
* *Gisekia diffusa* M.G.Gilbert
* *Gisekia haudica* M.G.Gilbert
* *Gisekia paniculata* Hauman
* *Gisekia pharnaceoides* L.
* *Gisekia polylopha* M.G.Gilbert
* *Gisekia scabridula* M.G.Gilbert

Lähteet
-------

* Stevens, P. F. (2001 onwards). Angiosperm Phylogeny Website. Version 12, July 2012 [and more or less continuously updated since]. .

### Viitteet

1. 1 2 3  Stevens 2001–, viittaus 2.12.2014.
2. ↑
3. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Pakistanin nettikasvio englanniksi:
* Sambian nettikasvio englanniksi:
* *Gisekia africana*, kuva kukasta:
* *Gisekia africana*, kuvia:

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q117051
* Wikispecies: Gisekiaceae
* CoL: 623HM
* EoL: 6360100
* EPPO: 1GSKF
* Fossilworks: 183052
* GBIF: 3794707
* GRIN: 482
* iNaturalist: 71521
* IRMNG: 100658
* ITIS: 955077
* NCBI: 232385
* Open Tree of Life: 134744
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:77126661-1
* Tropicos: 50324558
* Watson & Dallwitz: gisekiac
* WFO: wfo-7000000250

 |

 |
**Johan Sanfrid Hedman** (28. marraskuuta 1831 Oulu – 2. tammikuuta 1902 Oulu) oli suomalainen Oulussa asunut kauppias, pankinjohtaja ja kauppaneuvos.

Hedmanin vanhemmat olivat oululainen kauppias Pehr Hedman (k. 1857) ja Gustava Kristina Callmeyer. Hän kävi Oulun triviaalikoulua ja Turun lukiota ja pääsi ylioppilaaksi 1850.

Hedman toimi kauppiaana ja laivanvarustajana Oulussa vuodesta 1856 alkaen. Hän toimi lähes 40 vuoden ajan Suomen Yhdyspankin Oulun konttorin johtajana vuodesta 1862 alkaen ja hän sai kauppaneuvoksen arvon 1889.

Hedman oli naimisissa vuodesta 1859 Anna Helena Blumenthalin (k. 1912) kanssa. Heidän poikiaan olivat pankin kassanhoitaja Lennart Sanfrid Hedman (1859–1889), Perttulan kasvatuslaitoksen johtaja Edvin Leopold Hedman (1863–1915), arkkitehti Ernst Gustaf Hedman (1867–1933) ja Pohjoismaiden Yhdyspankin Oulun konttorin johtaja Georg Harald Hedman (1870–1929). Hedmanin sisar Gustava Hedman (k. 1915) oli naimisissa kauppias ja tehtailija Karl Jakob Grönbergin (1809–1876) kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Kotivuori, Yrjö: Johan Sanfrid Hedman. *Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu 2005. Luettu 4.10.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Harri Turunen: Kauppaneuvos Johan Sanfrid Hedman (1831–1902). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 5.9.2009. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Biografiasampo
* Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852

 |

 |
***Turning a blind eye*** (suom. *"kääntää sokea silmä", "katsoa sokealla silmällä"*) on englannin kielen lentävä lause. Sillä tarkoitetaan ylemmältä taholta tulleiden ohjeiden tai muiden epämiellyttävien tosiasioiden tahallista huomiotta jättämistä.

Lauseen sanotaan olevan peräisin Englannin laivaston amiraali Horatio Nelsonilta. Hän oli Kööpenhaminan taistelun aikana vuonna 1801 vara-amiraali, ja brittilaivasto oli täpärässä tilanteessa. Laivastoa komentanut, kokematon ja varovainen amiraali Hyde Parker päätti vetäytyä ja antoi nostaa mastoon vetäytymissignaalin.

Nelson ei totellut sitä, koska näki, että tilanteessa oli kuitenkin mahdollisuus selvitä voittajana. Nelsonin toinen silmä oli sokeutunut aiemmissa taisteluissa. Kun hänen upseerinsa huomauttivat lippulaivalta annetusta vetäytymiskäskystä, Nelson nosti kaukoputken sokealle silmälleen ja vastasi: 

> »*En minä näe mitään vetäytymissignaalia!*» 
> 
> 

– ja jatkoi taistelua voittoon asti. Tästä alkoikin hänen huikea, joskin lopulta lyhyeksi jäänyt nousunsa. 

Tarinan totuutta ei pystytä varmistamaan. Nelsonin omavaltaisuus taistelussa on kuitenkin todistettu asia, joten yhtä kaikki sanonta sokealla silmällä katsomisesta muodostui lentäväksi lauseeksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Turn a blind eye  30.3.2001. The Phrase Finder. Viitattu 9.5.2008. (englanniksi)
2. ↑  Johnson, Daniel: Blair for President ...  21.2.2008. The New York Sun.  Arkistoitu 28.3.2008. Viitattu 18.3.2008. (englanniksi)
Prisma -satelliitit (keskellä *Mango*, vasemmalla *Tango*) testattavana.
**Prisma** on ruotsalainen mikrosatelliittipari. Sen kehitti Tukholman lähellä Solnassa toimiva Swedish Space Corporation (SSC) yhtiö. SSC:llä projektia johti Staffan Persson. Ruotsin avaruushallinnon lisäksi hanketta rahoittivat Saksa, Ranska ja Tanska. Satelliittiparista toinen, vain 40 kg painava satelliitti, on maalisatelliitti, ja toinen 140 kg painava on monimutkaisempi alus, joka lähestyy maalisatelliittia ja telakoituu siihen. Projekti liittyy useisiin Euroopan avaruusjärjestön kaavailemiin hankkeisiin, joissa tarvitaan useiden satelliittien kykyä lentää muodostelmassa.*lähde?*

Satelliitti läpäisi vuoden 2007 alussa kriittisen suunnittelukatselmuksen (CDR). Ainoat ongelmakohdat olivat tuolloin ranskalaisen Alcatelin suunnittelema ja CNESin rahoittama radiohyötykuorma ja ohjelmistokehitystyö. Satelliitin kokoonpano alkoi kesäkuussa 2007. Elektroniikan asennus alkoi syyskuussa 2007.*lähde?*

Satelliittipari piti laukaista marraskuussa 2009 venäläisellä Dnepr-kantoraketilla Baikonurin kosmodromilta. Laukaisu siirtyi maaliskuulle 2010. Satelliittipari laukaistiin Dombarovskista 15. kesäkuuta 2010 yhdessä Picard-satelliitin kanssa Dnepr-1-kantoraketilla. Maaliskuussa 2011 Prisma-satelliittien lennonjohto siirrettiin Swedish Space Corporation -yhtiöltä Saksan DLR-tutkimuslaitokselle.

Lähteet
-------

1. ↑  Prisma Launch In November *SpaceMart.Com*.  17.6.2009. Viitattu 25.8.2018. (englanniksi)
2. ↑  Prisma (Prototype Research Instruments and Space Mission technology Advancement) *eoPortal*. Viitattu 25.8.2018. (englanniksi)
3. ↑  DLR Center Takes Over Operation Of The Swedish PRISMA Satellite Mission *SpaceDaily.Com*.  17.3.2011. Viitattu 25.8.2018. (englanniksi)