recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Englantilaisten erikoisraskas Grand Slam -lentopommi.
617. raskaan erityispommilaivueen Avro Lancaster B.Mk I Special pudottaa Grand Slam -pommin maaliskuussa 1945.
**Grand Slam** oli brittien toisessa maailmansodassa käyttämä erikoisraskas lentopommi. Tallboysta kehitetty pommi painoi 9 979 kiloa eli 22 000 paunaa (lbs).

Tämän tyypin superraskaita ilmapommeja luonnehdittiin "maanjäristyspommeiksi", koska pommin tuhovaikutus oli miltei yhtä suuri kohteen läheisyyteen osuttaessa kuin suoraan kohteeseen osuttaessa. Pommit olivat hyvin aerodynaamisia, joten ne kiihtyivät lähelle 1 Machia. Miinapommien nopeuden liike-energia muodosti suuren törmäysenergian, minkä turvin ne upposivat syvälle maahan ennen räjähtämistä. Pommien suunnittelija oli Barnes Wallis.

Avro Lancaster -pommikoneesta kehitettiin Grand Slamia varten oma erikoistyyppi B.Mk I Special, jota valmistettiin 33 kappaletta. Specialissa pommiruuman ovet oli poistettu ja pommi kiinnitetty varmuusketjulla alapuolitse. Torjunta-aseistus oli vain taka-ampumossa, eikä siinä ollut ylä- eikä etuampumoa. Syynä tähän menettelyyn oli sekä ilmanvastuksen väheneminen että lentopainon keventyminen. Avro Lancaster -pommikone ei ollutkaan alun perin suunniteltu näin järeän pommityypin käyttämiseen. Erikoismallilla operoi RAF:n 617. raskas erityispommilaivue. Pommituslaivue pudotti menestyksekkäästi 41 Grand Slamia, muun muassa Saksan sukellusvenetukikohtiin ja liikenteen solmukohtiin.

Asetyyppi oli aktiivissa käytössä vasta maaliskuusta 1945 lähtien, minkä takia sitä käytettiinkin vain vähän. Grand Slam -miinapommia käytettiin ensi kertaa hyökkäyksessä Bielefeldin siltaa vastaan, jonka kaaren se murskasi.

Nimi *grand slam* tarkoittaa kirjaimellisesti suurta jysäystä, mutta se viittaa myös bridgessä peliin, jossa otetaan kaikki tikit kotiin.

Lähteet
-------

* Chant, Chris: II maailmansodan lentokoneet, Karisto, 2008, Hämeenlinna (suom. Petri Kortesuo) Alkuteos: Amber Books, 1999 ISBN 978-951-23-5025-4 (s. 35)
* Holmes, Harry: Combat Legend – Avro Lancaster, Airlife Publishing, 2002, Shrewsbury England, ISBN 1-84037-376-8 (englanniksi, s. 33, 57, 65, 72–73 ja 80)
* Humble, Richard: Toisen maailmansodan lentokoneet, WSOY, 1976, Porvoo (suom. Helge Seppälä) Alkuteos: Salamander Books, 1975, Lontoo ISBN 951-0-07838-7 (s. 24–25)

### Viitteet

1. ↑  Holmes: s. 57, 72
2. ↑  Humble: s. 24–25
3. ↑  Holmes: s. 65, 80
4. ↑
5. 1 2 3  Chant: s. 35
6. ↑  Humble: s. 25
**Stephen Lewis** (17. joulukuuta 1926 Poplar, Lontoo – 12. elokuuta 2015 Wanstead, Lontoo) oli englantilainen näyttelijä. Hänen tunnetuin roolihahmonsa oli ärtyisä tarkastaja Cyril "Blakey" Blake komediasarjassa *Mennään bussilla*. Hän näytteli myös Smileria BBC:n pitkäikäisessä komediasarjassa *Vielä virtaa*.

Nuoruus
-------

Lewis syntyi Poplarissa, itä-Lontoossa vuonna 1926. Hänellä oli yksi sisko, Connie. Lewis työskenteli ensin merimiehenä, mutta innostui draamasta käydessään katsomassa Theatre Workshopin tuotantoa. Myöhemmin hän liittyi kyseisen teatterin jäseneksi.

Ura
---

Lewis teki West End-ensiesiintymisensä Brendan Behanin näytelmässä *Panttivanki* vuonna 1958. Vuonna 1960 Lewis käsikirjoitti suuren osan näytelmästä *Sparrers Can't Sing*, jonka pohjalta tehtiin elokuva *Sparrows Can't Sing* kolme vuotta myöhemmin.

Vuonna 1969 Lewis aloitti tunnetuimmassa roolissaan *Mennään bussilla* sarjan tarkastaja Blakeyna. Huonoista arvosteluista huolimatta sarjasta tuli suosittu ja sen pohjalta tehtiin kolme elokuvaa. Lewis esiintyi sarjan jokaisessa jaksossa sekä kaikissa kolmessa elokuvassa. Sarjan päätyttyä Blakey sai oman spin-off-sarjan *Don't Drink the Water*, jota tehtiin vuosina 1974–1975.

Blakeyn roolin jälkeen Lewis näytteli Clem "Smiler" Hemingwayta toisessa komediasarjassa *Vielä virtaa* vuodesta 1988 vuoteen 2007. Hän esiintyi myös sarjoissa *Oh, Doctor Beeching!* ja *Toinen jalka haudassa* sekä elokuvassa *Vihoviimeiset erämaalinnakkeen sankarit*. Lewis jäi eläkkeelle vuonna 2007 heikon terveydensä vuoksi.

Yksityiselämä
-------------

Näyttelijänuransa ohella Lewis oli poliittinen aktivisti, ja kampanjoi usein Tony Bennin kanssa.

Lewis kuoli 88-vuotiaana vanhainkodissa Wansteadissa 12. elokuuta 2015. Hänen hautajaisissaan soitettiin Jean Sibeliuksen Finlandia-hymniä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Stephen Lewis, On the Buses’ ‘Blakey’, dies aged 88 *BBC News*.  13.8.2015. Viitattu 13.8.2015. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Dixon, Stephen: Stephen Lewis obituary *The Guardian*.  14.8.2015. Viitattu 7.3.2019. (englanniksi)
3. ↑  McLelland, Euan: Olive's farewell to Blakey: Actress who played On the Buses' leading lady pays tribute to her 'extremely talented and very funny' co-star as he is laid to rest *Daily Mail*.  25.8.2015. Viitattu 7.3.2019. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
	+ 2
* WorldCat
	+ 2

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Bolnisi** (georg. ბოლნისი) on kaupunki Bolnisin piirikunnassa Kvemo Kartlin hallintoalueella Georgiassa. Kaupungissa on noin 13 800 asukasta (vuonna 2002) ja se on piirikuntansa pääkaupunki.

Bolnisin nykyisen kaupungin perustivat saksalaiset, Schwabenista saapuneet uudisasukkaat vuonna 1818. Kaupunki nimettiin Katharinenfeldiksi kuningatar Katarina Pavlovnan mukaan. Siirtokunnan ensimmäiset vuodet olivat rankkoja: ensimmäisenä talvena 256 Katharinenfeldin asukasta kuoli kylmään ja nälkään, ja vuonna 1826 tapahtuneessa tataarien hyökkäyksessä kaupungin 400 asukkaasta jäi henkiin 250. Tämän jälkeen tilanne kuitenkin normalisoitui ja 1800-luku merkitsi Katharinenfeldin kulttuurille nousukautta. Puna-armeijan vallattua Georgian vuonna 1921 kaupunki nimettiin Luxemburgiksi (*Lüksemburgi*) kuolleen saksalaisen kommunistin Rosa Luxemburgin mukaan. Saksaan suuntautuneesta muuttoaallosta huolimatta suurin osa Luxemburgin saksalaisista asukkaista jäi kaupunkiin ja sopeutui uusiin olosuhteisiin. Toinen maailmansota merkitsi kuitenkin loppua kaupungin saksalaiselle kulttuurille: lähes kaikki kaupungin asukkaat karkotettiin vuonna 1941 Siperiaan tai Kazakstaniin, ja paikka nimettiin uudelleen Bolnisiksi.

Kaupungin merkittävimpiin nähtävyyksiin ja Georgian tärkeimpiin historiallisiin monumentteihin kuuluu Bolnisi Sionin katedraali, joka on yksi Georgian vanhimmista. Kirkon pohjoisseinässä olevan kirjoituksen mukaan se on rakennettu vuosina 478–493: kirkon seinien kirjoitukset kuuluvat aikaisimpiin säilyneisiin esimerkkeihin georgialaisesta kirjoituksesta. Keskiajalla Bolnisi oli merkittävä uskonnollinen keskus ja 900–1000-luvulla siellä työskenteli Ioane Bolneli. Bolnisin piirikunnan toinen merkittävä nähtävyys on Tsughrugašenin kirkko, joka on rakennettu vuosina 1213–1222.

Bolnisin kaupungissa toimii urheiluseura Sioni Bolnisi.

Lähteet
-------

1. ↑  Kurzer Rückblick auf die schwäbische Colonie Katharinenfeld *allmend.net*.  Arkistoitu 29.9.2007. Viitattu 19. elokuuta 2007.
2. ↑  Streuselkuchen in Georgien Wiener Zeitung.  Arkistoitu 30.9.2007. Viitattu 19. elokuuta 2007.
3. ↑  Bolnisi rayon Kvemo Kartli region.  Arkistoitu 29.9.2007. Viitattu 19. elokuuta 2007.
4. ↑  Tsughrugasheni Department of Tourism and Resorts.  Arkistoitu 27.9.2007. Viitattu 19. elokuuta 2007.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Bolnisi** Wikimedia Commonsissa
**Grand Prix Legends** (lyhyesti **GPL**) on Papyrus Design Groupin kehittämä ajopeli/simulaattori, joka kuvaa vuoden 1967 Formula 1 -kautta. Pelin on julkaissut Sierra Sports vuonna 1998. 

GPL ei koskaan ollut mikään myyntimenestys, ja tähän on kaksi selkeää syytä. Ensinnäkin peli vaatii konetehoa enemmän kuin keskiverto-PC sisälsi vuonna 1998, ja toiseksi pelissä simuloidaan autoja, jotka olivat oikeastikin todella vaikeita ajaa. Siitä huolimatta, ja ehkä juuri sen vuoksi, peli on saavuttanut suosiota kilpa-autosimulaattorien ystävien keskuudessa.

Pelin ohjekirja mainitsee yhdeksi vaikeudeksi että pelaajat eivät tunne autoihin kohdistuvia liikevoimia ajaessaan.

Tekniikka
---------

Peliä varten Papyrusin aiempi ohjelmisto korvattiin ja kehitettiin uudestaan. Peli hyödynsi 16-bittistä väriä ja tuki 3Dfx:n grafiikkasuoritinta, mutta julkaisu ajoittui hetkeen jolloin laiteajurit olivat hyvin bugisia ja ohjelmistorenderöinti oli liian hidasta.

Harrastustoiminta
-----------------

Vuosien saatossa ovat harrastajat tehneet GPL:ään lukemattomia grafiikkapäivityksiä autoihin ja ratoihin, satoja kokonaan uusia ratoja, apuohjelmia sekä muun muassa vuosien 1965, 1969 ja 1966 Formula 1 -autot sisältävät lisäosat.

Internetissä toimii lukuisia Grand Prix Legends -kisoja ja kokonaisia kausia järjestäviä yhteisöjä. Myös Suomessa on muutama tällainen yhteisö, kuten esimerkiksi Trellet.Net.

Harrastajat voivat mitellä toisiaan vastaan myös kierrosaikojen perusteella GPLRank-sivustolla.

Vastaanotto
-----------

GameSpot antoi pelille arvosanaksi 8.9/10 arvostelussaan.

Lähteet
-------

1. 1 2  Grand Prix Legends Review GameSpot. Viitattu 11.7.2017.
2. ↑  Goble, Gord: History of Papyrus Racing Games GameSpot. Viitattu 11.7.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* *Grand Prix Legends* MobyGamesissa (englanniksi)
Abdalla Hamdok
**Abdalla Hamdok** (arab. عبد الله آدم حمدوك الكناني‎, *‘Abd Allāh Ādam Ḥamdūk al-Kinānī*; s. 1956) on sudanilainen virkamies. Hän toimi maansa pääministerinä elokuusta 2019 lähtien. 24. lokakuuta 2021 hänet pidätettiin vallankaappauksen aikana ja hänen irtisanomisestaan ​​ilmoitettiin myöhemmin. Vajaa kuukausi vallankaappauksen jälkeen, 21. marraskuuta, hän palasi pääministeriksi. Hamdok kuitenkin erosi tehtävästä tammikuussa 2021 protestien seurauksena.

Elokuussa 2019 Sudan otti pitkään jatkuneiden mielenosoitusten jälkeen askeleen kohti siviilivaltaa. Afrikan unionin välittämissä neuvottelussa opposition ja maata hallitsevien sotilaiden kesken sovittiin, että Sudan saa siviilihallituksen ja pääministeriksi tuli YK:n Afrikan talouskomission entinen johtaja Abdalla Hamdok. Hallituksen ja parlamentin työtä valvoo erillinen presidenttineuvosto (Sovereign Council), jonka jäseninä on kuusi siviiliä ja viisi sotilasta. Sotilasjuntan johtaja Abdel Fattah al-Burhan nimitettiin presidenttineuvoston johtoon 21 kuukauden ajaksi, minkä jälkeen neuvoston johdossa jatkaa siviilien edustaja. Vapaita vaaleja kaavaillaan pidettäväksi vuonna 2023.

Teknokraattinen aikaisempi virkamies ja taloustieteilijä Abdalla Hamdok on onnistunut pääministerinä herättämään toivoa siitä, että Sudan oikeasti olisi demokratisoitumassa. Hän on pykinyt saamaan Yhdysvaltoja poistamaan Sudanin terrorismia tukevien maiden listaltaan, sillä muutoin Sudanin on hyvin vaikea saada ulkomaisia investointeja ja päästä jaloilleen.

Lähteet
-------

1. ↑  Sudanissa käynnissä sotilas­vallan­kaappaus: pääministeri ja muut ministerit kadoksissa, kenraali julisti poikkeustilan *Helsingin Sanomat*.  25.10.2021. Viitattu 25.10.2021.
2. ↑  Kerttula, Anu: Sotilaat palauttivat vallan siviileille Sudanissa – mielenosoitukset eivät laantuneet, teini ammuttiin kuoliaaksi *Yle Uutiset*.  21.11.2021. Viitattu 22.11.2021.
3. ↑  Lapintie, Lassi: Sudanin pääministeri erosi virastaan – maan politiikka yhä kaaoksen partaalla sotilasvallankaappauksen jäljiltä *Yle Uutiset*.  3.1.2022. Viitattu 3.1.2022.
4. ↑  Sudan's Hamdok takes office as new prime minister, vows to tackle conflicts and economy *Reuters*.  21.8.2019. Viitattu 27.2.2020. (englanniksi)
5. ↑  Justin Lynch, Robbie Gramer: Sudan’s New Prime Minister Grapples With His Country’s Past *Foreign Policy*. Viitattu 27.2.2020. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat
	+ 2

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Pamfylian murre** (*pamfylialainen kreikka*) oli yksi muinaiskreikan murteista. Sitä puhuttiin Pamfyliassa Vähän-Aasian etelärannikolla. Murre perustui useisiin eri kreikkalaisiin murteisiin, mutta se tunnetaan kreikan päämurteita huonommin.

Historia
--------

Pamfylia sijaitsee Vähän-Aasian etelärannikolla Kyproksen luoteispuolella. Pamfylian murre perustui useisiin eri kreikkalaisiin murteisiin: länsikreikkalaisiin murteisiin, arkadokyproslaiseen murteeseen sekä aiolialaiseen murteeseen. Tämä on todennäköisesti seurausta siitä, että alueelle tuli kreikkalaisia siirtokuntalaisia eri alueilta, pääosin Peloponnesokselta. Lisäksi murre sai paljon vaikutteita anatolialaisista kielistä todennäköisesti alkuperäisen ei-kreikkalaisen väestön opittua kreikkaa huonosti, mikä puolestaan saattoi lopulta muuttaa koko kreikan kieltä alueella.

Koska Pamfylian alue oli maantieteellisti suhteellisen erillään muista kreikkalaisista alueista, murre säilytti joitakin arkaaisia piirteitä muita murteita paremmin. Vastaavasti hellenistisellä kaudella murre vaikuttaa säilyneen erillisenä muita murteita pidempään, kun kreikka yleisesti kehittyi kohti koinee-kreikkaa.

Piirteitä
---------

Pamfylian murteen piirteitä olivat muun muassa:

* Alkuperäisen ääntämisen perustuminen ensisijaisesti arkadokyproslaiseen murteeseen, jossa on ollut länsikreikkalaista ja aiolialaista vaikutusta.
* Anatolialaisten kielen suuri vaikutus erityisesti ääntämiseen.
* Morfologian perustuminen aiolialaiseen murteeseen.
* Ylimääräisten /b/-äänteiden (ja β-kirjainten) yleisyys vokaalien edellä suhteessa muihin murteisiin.
* Datiivin monikon pääteet -οισι (*-oisi*), -αισι (*-aisi*) ja -εσσι (*-essi*).
* Datiivin käyttö genetiivin sijasta ablatiivisessa käytössä.
* Prepositio περτί (*perti*) = πρός (*pros*).
* Aakkostossa pamfylialainen digamma  äänteelle [w] tavallisen digamman ja beetan ohella; sekä pamfylialainen sampii  äänteelle [ts] ja myöhemmin [ss].

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Pamphylian: A Dialect and Language Contact Situation in Ancient Greek *pies.ucla.edu*.  Arkistoitu 16.1.2018. Viitattu 15.1.2018.
2. 1 2 3 4  Panayotou, A.: "Pamphylian". Teoksessa Christidis, A.-F. (toim.): *A History of Ancient Greek. From the Beginnings to Late Antiquity*, s. 427–432. Cambridge University Press, 2007. ISBN 978-0-521-83307-3.

Kirjallisuutta
--------------

* Brixhe, Claude: *Le Dialecte Grec de Pamphylie: Documents et grammaire*. Paris: Librairie d’Amrique et d’Orient Adrien-Maisonneuve, 1976.
**Abdel Fattah Abdelrahman al-Burhan** (arab. عبد الفتاح عبد الرحمن البرهان‎, *‘Abd al-Fattāḥ ‘Abd ar-Raḥmān al-Burhān*; s. 11. heinäkuuta 1960) on sudanilainen kenraali, joka on ollut maan johdossa sen jälkeen, kun armeija syrjäytti maan itsevaltaisen ja pitkäaikaisen presidentin Omar al-Bashirin huhtikuussa 2019. Vuonna 1960 syntynyt al-Burhan on kotoisin Gandatun kylästä pääkaupungin Khartumin pohjoispuolelta. Hän opiskeli Sudanin armeijan oppilaitoksissa ja myöhemmin Egyptissä ja Jordaniassa. Hän on naimisissa ja hänellä on kolme lasta.

Al-Burhan ei ollut kovin näkyvä hahmo maan hallinnossa Omar al Bashirin valtakaudella, mutta nousi armeijassa kenraaliksi. Hän on toiminut myös Sudanin sotilasattaseana Kiinassa. Al-Burhan koordinoi sudanilaisten joukkojen lähettämistä Saudi-johtoisen koalition osaksi Jemenin sisällissodassa taistelemaan Iranin tukemia Jemenin Huthi-kapinallisia vastaan.

Elokuussa 2019 oppositio ja hallitseva sotilasneuvosto pääsivät sopimukseen Sudanin siirtymisestä siviilivaltaan ja vapaiden vaalien järjestämisestä vuonna 2023. Pääministeriksi tuli siviili Abdalla Hamdok. Hallituksen ja parlamentin työtä valvomaan perustettiin erillinen presidenttineuvosto (Sovereign Council). Sotilasjuntan johtaja Abdel Fattah al-Burhan nimitettiin presidenttineuvoston johtoon 21 kuukauden ajaksi, minkä jälkeen neuvoston johtoon tulee siviilien edustaja.

Helmikuun alussa 2020 Abdel Fattah al-Burhan tapasi Ugandassa Israelin pääministerin Benjamin Netanjahun. Tämä yllättävä tapaaminen aiheutti Sudanissa hämmennystä, sillä mailla ei ole ollut suhteita.

Lokakuussa 2021 al-Burhan kaappasi vallan siirtymähallinnolta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Sudan's Burhan, from relative unknown to regional player *France 24*.  3.6.2019. Viitattu 27.2.2020. (englanniksi)
2. ↑  Sudan's Hamdok takes office as new prime minister, vows to tackle conflicts and economy *Reuters*.  21.8.2019. Viitattu 27.2.2020. (englanniksi)
3. ↑  Agencies: Amid criticism, Sudan leader says he met Netanyahu for his country’s interests *www.timesofisrael.com*. Viitattu 27.2.2020. (englanniksi)
4. ↑  Noa Landau: Netanyahu, Sudanese Leader Meet in Uganda, Agree to Start Normalizing Ties *Haaretz*.  4.2.2020. Viitattu 27.2.2020. (englanniksi)
5. ↑  Huusko, Jukka & Mykkänen, Pekka: Sudanissa käynnissä sotilas­vallan­kaappaus: pääministeri ja muut ministerit kadoksissa, kenraali julisti poikkeustilan *Helsingin Sanomat*.  25.10.2021. Viitattu 30.10.2021.
Johannes Siinailaista esittävä ikoni 1200-luvulta. Ikonissa kuvattuna myös Pyhä Yrjö (vasemmalla) ja Pyhä Blasios (oikealla).
**Johannes Siinailainen** (*Johannes Skolastikko*, *Johannes Klimakos*; kreik. Ἰωάννης τῆς Κλίμακος, *Joannes tes Klimakos*, "Portaiden Johannes"; n. 525 Syyria – 30. maaliskuuta 606 Siinai) oli bysanttilainen munkki ja Siinain vuoren luostarin igumeni, joka tunnetaan ennen kaikkea teoksestaan *Portaat* (*Klimaks*). Häntä kunnioitetaan pyhänä sekä ortodoksisessa että katolisessa kirkossa.

Johannes oli kotoisin Syyriasta. Hän sai hyvän koulutuksen ja ryhtyi munkiksi kuusitoistavuotiaana. Hän muutti Siinain erämaahan ja eli erakkona jonkin matkan päässä Siinain luostarista. Vuonna 600, 75-vuotiaana, luostarin munkit nostivat hänet luostarin igumeniksi. Hän toimi tässä tehtävässä neljä vuotta, kunnes vetäytyi erakoksi odottamaan kuolemaansa. Erakkomajassaan hän kirjoitti teoksensa *Portaat* ohjeeksi muille munkeille. Teos on ollut suosittu luostarielämän ja -asketismin käsikirja sekä idässä että lännessä.

Teoksensa ansiosta Johannes sai lisänimen *Klimakos*. Ortodoksinen kirkko kunnioittaa suuren paaston neljättä sunnuntaita *Johannes Siinailaisen sunnuntaina*. Katolisessa kirkossa Johanneksen muistopäivä on tämän kuolinpäivä 30. maaliskuuta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Clugnet, Léon: St. John Climacus *Catholic Encyclopedia*.  1911. New York:  Robert Appleton Company. Viitattu 10.4.2014. (englanniksi)
2. 1 2  Seppälä, Johannes: "Esipuhe". Teoksessa Johannes Siinailainen 1985, s. 5–6.

Kirjallisuutta
--------------

### Suomennetut teokset

* Johannes Siinailainen: *Portaat*. (Alkuteos: Κλίμαξ Ίωάννου του Σιναϊτου). Suomentanut Johannes Seppälä. Ortodoksisen kirjallisuuden julkaisuneuvosto, 1985. ISBN 951-9071-74-1.

Aiheesta muualla
----------------

* Clugnet, Léon: St. John Climacus *Catholic Encyclopedia*.  1911. New York:  Robert Appleton Company.  (englanniksi)
* Hakkarainen, Jarmo: Pyhittäjä Johannes Siinailainen - pyhän hiljaisuuden opettaja. Ortodoksi.net.
* Pyykkönen, Hannu: Johannes Siinailainen. Ortodoksi.net.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat
	+ 2

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Korea
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
* Portugali
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Sulttaani Abdelaziz.
**Abdelaziz** (myös **Abd al-Aziz** tai **Abdul Aziz**; 24. helmikuuta 1878 – 10. kesäkuuta 1943 Tanger) oli Marokon sulttaani vuosina 1894–1908. Hänen valtakautensa lopulla Ranskan vaikutusvalta ja sotilaallinen läsnäolo Marokossa voimistuivat, mikä johti Marokon sotaan. Abdelaziz joutui veljensä Abdelhafidin syrjäyttämäksi.

Abdelaziz tuli sulttaaniksi isänsä Hassan I:n kuoltua, mutta hänen alaikäisyytensä vuoksi todellista valtaa käytti aluksi suurvisiiri Ba Ahmed (tunnettu myös nimellä Ahmad ibn Musa). Abdelaziz ryhtyi hallitsemaan itse Ba Ahmedin kuoltua vuonna 1900. Näihin aikoihin sekä Marokon sisäiset uudistuspaineet että Euroopan suurvaltojen muodostama uhka olivat kasvamassa. Abdelaziz yritti uudistaa Marokon verotusta eurooppalaisten esikuvien mukaisesti, mutta hanke epäonnistui uudenaikaisen hallinnon puuttumisen vuoksi. Eurooppalaisten liikemiesten ja keinottelijoiden vaikutusvalta Marokon talouselämässä lisääntyi. Samaan aikaan Ranska valtasi kiistanalaisia alueita Marokon ja Algerian rajaseudulla. Eri puolilla Marokkoa puhkesi kapinoita, joista suurin oli vuonna 1902 alkanut Bou Hamaran johtama kapina.

Abdelazizin valtakaudelle osui vuosina 1905–1906 ensimmäinen Marokon kriisi. Ison-Britannian, Italian ja Espanjan luovuttua vuonna 1904 eduistaan Marokossa Ranska sai hallitsevan otteen maan taloudesta ja yritti sanella päätöksentekoa, joten Abdelaziz houkutteli vuonna 1905 Saksan puuttumaan asiaan diplomaattisella väliintulolla. Vuoden 1906 Algecirasin konferenssissa muut suurvallat eivät kuitenkaan tukeneet Saksaa, joten pääosa Ranskan vaatimuksista vahvistettiin. Kun Abdelaziz taipui allekirjoittamaan Marokon suvereeniutta kaventaneen Algecirasin sopimuksen, hän menetti kokonaan Marokon eliitin luottamuksen. Suojellakseen kansalaisiaan Ranska lähetti seuraavana vuonna miehitysjoukkoja Oujdaan ja Casablancaan.

Elokuussa 1907 Marrakechin kuvernöörinä toiminut Abdelazizin vanhempi veli Abdelhafid nousi aseelliseen kapinaan. Ranskalaisten tuesta huolimatta sulttaanin joukot kärsivät lopulta tappion kapinallisille ratkaisevassa taistelussa 19. elokuuta 1908. Abdelaziz luopui kruunusta Abdelhafidin hyväksi kaksi päivää myöhemmin. Abdelaziz vietti loppuelämänsä Tangerissa. Myös hänen toinen veljensä Yusef toimi myöhemmin sulttaanina.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Abd al-Aziz (englanniksi) *Encyclopædia Britannica Online Academic Edition*. Viitattu 8.9.2019.
2. 1 2 3 4  Edmund Burke III: Abd al-Aziz ibn al-Hassan (englanniksi) *Encyclopedia of the Modern Middle East and North Africa* (2004), Encyclopedia.com. Viitattu 8.9.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Abdelaziz** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
**Evarts-luokka** eli **GMT-luokka** (engl. *General Motors Tandem diesel drive*) oli toisessa maailmansodassa palvellut Yhdysvaltain laivaston saattuehävittäjäluokka. Aluksia tilattiin 105, mutta niistä valmistui ainoastaan 97. Alukset tunnetaan myös nimellä lyhyt runkoinen saattuehävittäjä. Ne palvelivat saattueidensuojaus sekä sukellusveneidentorjuntatehtävissä. 

Luokan nimikkoalus *USS Evarts* laskettiin vesille 7. joulukuuta 1942, mutta luokan ensimmäinen 20. tammikuuta 1943 valmistunut alus luovutettiin Lend-Lease-sopimuksen nojalla Britannian kuninkaalliselle laivastolle nimettynä *HMS Bayntuniksi*. Luokan aluksista luovutettiin kaikkiaan 32 Kuninkaalliselle laivastolle, jossa ne muodostivat fregateiksi luokiteltuina Captain-luokan, loppujen 65 palvellessa Yhdysvaltain laivastossa. 

Luokan alusten voimanlähteenä oli General Motors -dieselmoottorit, jotka oli asennettu peräkkäin sähkömoottorien kanssa. Alkuperäisen suunnitelman mukaan kahdeksalla moottorilla olisi saavutettu 24 solmun nopeus, mutta rungon lyhentämiseksi aluksiin asennettiin ainoastaan neljä moottoria. Laivan elementit koottiin ympäri Yhdysvaltoja ja ne ainoastaan kasattiin hitsaamalla kokoamistelakoilla.

Lähteet
-------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Evarts-luokka**.
* Gardiner, Robert (ed.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1922-1946*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1987. ISBN 0-85177-146-7. (englanniksi)
* Whitley, M. J.: *Destroyers of World War Two - an international encyclopedia*. Lontoo: Arms and Armour, 1988. ISBN 0-85368-910-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Whitley, M. J. s. 309-310
Punaisten ruumiita kerättynä Kalevankankaalle.
**Tampereen teloitukset** tapahtuivat Suomen sisällissodassa Tampereen taistelun jälkeen huhti–toukokuussa 1918. Kaupungin valtauksen jälkeen valkoiset ampuivat 150–200 venäläistä sotilasta ja useita satoja punaisia suomalaisia. Teloituspaikkana toimivat rautatieaseman makasiinit ja Kalevankankaan sorakuopat. Korkea-arvoisimpia valkoisten Tampereella teloittamia olivat punakaartin pohjoisrintaman yleisesikunnan sotilasneuvonantaja everstiluutnantti Georgi Bulatsel ja Tampereen punakaartin IV pataljoonan päällikkö Kaarle Wilander. Ammuttujen joukossa oli myös esimerkiksi kansanedustaja Juho Lehmus Orivedeltä. Hänet teloitettiin 6. huhtikuuta 1918. 

Tapauksia ei koskaan selvitetty, mutta kaupungin valtaukseen osallistui samoja vaasalais- ja lapualaisjoukkoja, jotka toimeenpanivat esimerkiksi Länkipohjan verilöylyn ja laajoja teloituksia Lempäälässä. Pahimpana valkoisena terroristina muistetaan Sakeus Koivunen -niminen vartija Tampereen vankileirissä. Hän menehtyi hämärissä olosuhteissa Tampereella seuraavana talvena. 

Mannerheim oli antanut ennen kaupungin valtausta pudottaa kaupunkiin lentolehtisiä, joissa sanottiin etteivät valkoiset tapa vankejaan kuten punaiset. Valkoisten johtajilla ei ollut aikomustakaan pitää lupaustaan, vaan pelkkä punakaartin päällikkyys riitti taistelun jälkeen teloituksen syyksi. Monet lähipaikkakuntien punakaartilaisjohtajat teloitettiin Tampereella, joko välittömästi tai myöhemmin vankileirissä. Lisäksi kaupungissa kävi ilmiantajia lähipaikkakunnilta tunnistamassa ammuttavia, kuten esimerkiksi pahamaineinen kaksikko Hjalmar Saari ja Johannes From.

Lähteet
-------

* Ylikangas, Heikki: Tie Tampereelle
**Kauppaopisto Optima - Handelsinstitutet Optima** on Optima-kuntayhtymän ylläpitämä, pääosin ruotsinkielistä opetusta antava kaupallisen alan ammattioppilaitos, joka antaa opetusta Pietarsaaressa ja Uudessakaarlepyyssä. Taustalla olevaan kuntayhtymän omistaa seitsemän kuntaa yhdessä: Pietarsaari, Pedersöre, Luoto, Uusikaarlepyy, Kruunupyy, Vöyri ja Kokkola.

Kauppaopisto Optimassa opiskelee ammatillista perustutkintoa noin 1 400 opiskelijaa, joista 1 100 nuorisopuolella ja 300 aikuiskoulutuksessa. Työvoimapoliittisessa koulutuksessa on noin 100 henkeä vuosittain ja ammattiopiston järjestämille kursseille osallistuu vuosittain noin 3 000 henkeä. Opetus- ja kulttuuriministeriö on arvioinut Optiman vuosina 2011–2016 vuosittain Suomen parhaaksi ammatilliseksi kouluttajaksi. Henkilökuntaa on noin 260.

Historia
--------

Optiman historia juontaa alkunsa vuodesta 1959, jolloin perustettiin Pietarsaaren ruotsinkielisen ammattikoulun kuntainliitto (Yrkesskolan i Jakobstad, kommunalförbundet). Perustamisvaiheessa mukana oli kuusi silloista kuntaa; osallistujia tuli lisää jo seuraavan vuonna. Ruotsinkielinen Pietarsaaren ammattikoulu aloitti opetustoimintansa vuonna 1962 52 oppilaan oppilaitoksena, jossa oli aluksi metalli‐, sähkö‐ ja ompeluosasto. Sittemmin niin kuntainliiton kuin oppilaitoksen nimi sekä koulutusalojen kattavuuskin on muuttunut useasti. Nimen Optima kuntainliitto otti käyttöön vuonna 2003. Vuosina 2009 ja 2014 tehtiin organisaatiomuutoksia.

Optiman toimipisteet
--------------------

* Optima Puutarhakatu 30, 68600 Pietarsaari (yhteysosoite oppilaitokselle; koordinaatit alussa),
* Optima Lannäslund 1, Pietarsaari,
* Optima Joensuuntie 2A, Uusikaarlepyy; päätoimipaikka (63.531°N, 22.534°E);
* Muita toimipisteitä: Pietarsaaressa, Paraisilla, Vaasassa, Raaseporissa, Helsingissä ja Porvoossa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Yhteystiedot Optima (kuntayhtymä), optimaedu.fi. Viitattu 15.6.2016.
2. 1 2  Arkistoitu kopioOptiman historia Optima (kuntayhtymä), optimaedu.fi.  Arkistoitu 18.8.2016. Viitattu 15.6.2016.
3. 1 2 3 4  Arkistoitu kopioInfo - Tämä on Optima Optima (kuntayhtymä), optimaedu.fi.  Arkistoitu 24.6.2016. Viitattu 15.6.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Yrkesinstituten kan också bolagiseras (19.5.2016) (ruotsiksi) (svenska.yle.fi)
* Optima säger upp 21 anställda (18.5.2016) (ruotsiksi) (svenska.yle.fi)
* Medaljer för Optima och YA i Mästare 2016 (12.5.2016) (ruotsiksi) (svenska.yle.fi)
* "Fel att skära i yrkesutbildning" säger Utbildningsstyrelsens generaldirektör (24.2.2016) (ruotsiksi) (svenska.yle.fi)
* Österbotten har landets bästa yrkesutbildare (9.11.2015) (ruotsiksi) (svenska.yle.fi)
* Optima i Jakobstad bygger ut för 7,5 miljoner (19.6.2013) (ruotsiksi) (svenska.yle.fi)
* Vuosikertomus 2015-2016 (e-lehti) (ruotsiksi)
Mauretania (reunustettu keltaisella) vanhassa kartassa. H. Kiepert, *Atlas antiquus*, 1903.
**Mauretania** on antiikin aikainen nimitys Pohjois-Afrikan länsiosalle. Se ulottui nykyisestä Algeriasta Atlantin rannikolle käsittäen Pohjois-Marokon. Pohjoisessa aluetta rajasi Välimeri ja etelässä Atlasvuoret. Alue sai nimensä siitä, että sen väestöä kutsuttiin maureiksi. Nämä kuuluivat berberikansoihin.

Maurit elivät ensin Karthagon alaisina heimoyhteisöinä. Myöhemmin alueella sijaitsi Mauretanian kuningaskunta, joka mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 206 eaa. Siitä tuli Rooman vasallivaltio vuonna 25 eaa. Vuonna 40 Rooman keisari Caligula kutsui Mauretanian kuninkaan Ptolemaioksen Roomaan ja antoi murhata hänet. Mauretania liitettiin tämän jälkeen lopullisesti Rooman valtakuntaan. Siitä muodostettiin kaksi provinssia, länsiosan käsittänyt Mauretania Tingitana ja itäosan käsittänyt Mauretania Caesariensis.

Nykyinen Mauritania sijaitsee Afrikan Atlantin-puoleisella rannalla Länsi-Saharan eteläpuolella.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Castrén, Paavo & Pietilä-Castrén, Leena: "Mauretania", *Antiikin käsikirja*, s. 330. Helsinki: Otava, 2000. ISBN 951-1-12387-4.
2. 1 2  Fage, J. D. et. al.: *The Cambridge history of Africa*, s. 188–191. Cambridge University Press, 1986. ISBN 9780521215923.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Mauretania** Wikimedia Commonsissa
**Evankelis-luterilainen vapaakirkko Tanskassa** (tansk. *Den evangelisk-lutherske Frikirke i Danmark*) on evankelis-luterilainen vapaakirkko Tanskassa. Kirkon jäsenmäärä on noin 140 henkeä. Se on jäsenenä Kansainvälisessä luterilaisessa neuvostossa.

Historia
--------

Vapaakirkon ensimmäinen seurakunta perustettiin vuonna 1855 Kööpenhaminassa muutama vuosi sen jälkeen kun Tanskassa oli annettu uskonnonvapaus. Seurakunnan perusti pastori N. P. Grunnet. Perustajien mielestä tuolloin oli alkanut sekularisaatio Tanskan kansankirkossa. Seurakunnan nimeksi tuli "Kööpenhaminan Vapaa Ev.-Lut. Seurakunta". Vuoteen 1863 mennessä kirkolla oli jo 10 seurakuntaa ja noin 2000 jäsentä. Näitten hoidossa Grunnet turvautui maallikkosaarnaajiin.

Bornholmissa oli suuri joukko ihmisiä liittynyt sinne perustettuun tunnustukselliseen seurakuntaan pastori Tandbergin kera. Seurakuntaa johti maallikkosaarnaaja Christian Möller. Tandberg osoittautui opiltaan epäluterilaiseksi ja hän lähti Amerikkaan. Näitten välienselvittelyjen seurauksena Möller erosi kannattajineen Grunnetin johtamasta kirkosta ja perusti oman yhdistyksen liittyen myöhemmin takaisin kansankirkkoon. Grunnetin johtamissa seurakunnissa oli vuonna 1890 enää noin 840 jäsentä. Myös muut maallikkosaarnaajat tulivat tyytymättömiksi ja heidän mukanaan suurin osa jäljellejääneistä jäsenistä erosi vuonna 1895 Grunnetista ja perusti oman vapaakirkon.

Seurakunnat
-----------

1800-luvun lopussa syntyivät seurakunnat Kööpenhaminan lisäksi Sjællandiin, Langelandiin, Fyniin, Bornholmiin ja Jyllantiin. 1900-luku on ollut kirkolle nousua sekä laskua. Seurakunnista nuorin on Århusissa, jonne se perustettiin vuonna 1984. Nykyään seurakuntia on kaksi:

* Kööpenhamina ja Sjællanti: Martinskirken
* Århus ja Itä-Jyllanti: Gratiakirken

Muita saarnapaikkoja ovat Svendborg, Tullebølle ja Odense.

Lähteet
-------

1. ↑  Denmark International Lutheran Council. Viitattu 21.11.2011.
2. 1 2 3  Church Profile English Den evangelisk-lutherske Frikirke i Danmark. Viitattu 20.11.2022. (englanniksi)
3. ↑  Uppala, A. Aijal: *Tunnustukselliset seurakunnat syntyvät*, s. 29. Lahti: Suomen Tunnustuksellinen Luterilainen Kirkko, 1976.
4. ↑  Uppala, A. Aijal: *Tunnustukselliset seurakunnat syntyvät*, s. 29. Lahti: Suomen Tunnustuksellinen Luterilainen Kirkko, 1976.

Aiheesta muualla
----------------


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Kristinusko Tanskassa |
| --- |
|  |
| Katolisuus | 
* Katolinen kirkko Tanskassa
	+ Kööpenhaminan hiippakunta

 |
|  |
| Protestantismi | 

|  |  |
| --- | --- |
| Luterilaisuus | 
* Tanskan kansankirkko
	+ Grundtvigilaisuus
	+ Indre Mission
	+ Luthersk Mission
* Evankelis-luterilainen vapaakirkko Tanskassa

 |
|  |
| Reformoidut kirkot | 
* Tanskan reformoitu synodi

 |
|  |
| Baptismi | 
* Tanskan baptistikirkko

 |
|  |
| Helluntaiherätys | 
* Apostolinen kirkko
* Hillsong Kööpenhamina
* Mosaik
* Vineyard Danmark

 |

 |
|  |
| Ekumeeniset järjestöt | 
* Tanskan kirkkojen neuvosto

 |

 |
**Brasilian lentopallon Superliiga** on ylin sarjataso lentopallossa Brasiliassa. Superliigaa organisoi Brasilian lentopalloliitto. Superliigassa pelaa yhteensä kymmenen joukkuetta. Liigan suurimmat joukkueet ovat Minas, São Paulo ja Rio De Janeiro.

Sarjajärjestelmä
----------------

Superliiga starttaa käyntiin joulukuun alussa. Sitä pelataan aina maaliskuun loppuun asti, jolloin mestari on selvillä. Pelejä on kaksi kertaa viikossa jokaisella joukkueella. Runkosarjassa kaikki joukkueet kohtaavat toisensa sekä koti- että myös vieraskentällään. Tämän jälkeen kahdeksan parasta joukkuetta pelaavat pudotuspelit niin että runkosarjan voittaja kohtaa runkosarjan kahdeksannen ja niin edelleen. Ottelut pelataan paras neljästä järjestelmällä. Joukkueilla saa olla enintään kaksi ulkomaalaispelaajaa peliluettelossa.

Historia
--------

Brasiliassa nähtiin huippulentopallopelejä 1960-luvulla vain A-maajoukkueen toimesta, kun maan sisäistä lentopalloliigaa ei ollut. Vuonna 1976 Brasiliaan perustettiin maan historian ensimmäinen sisäinen lentopalloliiga, johon sai osallistua joukkueita kaikista kaupungeista. Liiga oli amatööriliiga vielä tuolloin. Kaksi kautta pyörittyään liigan suosio oli noussut jo niin suureksi että Brasiliassa saatiin jo nauttia huippupeleistä ammattilaiseurojen välillä kun Rio De Janeiro, São Paulo ja Mias Gerais olivat siirtyneet täysin ammattilaiseuroiksi.

Vuonna 1981 lentopalloliiga sai lopullisesti ammattilaisliigan statuksen. Liigan nimeksi vakiintui tuolloin Brasilian lentopalloliiga. Liigan nimi muuttui kuitenkin kaudella 1995, kun se muutti nimensä Brasilian Superliigaksi.

Mestarit
--------

|  |  |
| --- | --- |
| * **1976 :** Botafogo Rio de Janeiro
* **1978 :** Banespa São Paulo
* **1980 :** Pirelli Santo André
* **1981 :** Atlântica Boa Vista Rio de Janeiro
* **1982 :** Pirelli Santo André
* **1983 :** Pirelli Santo André
* **1984 :** Minas Belo Horizonte
* **1985 :** Minas Belo Horizonte
* **1986 :** Minas Belo Horizonte
* **1987 :** Banespa São Paulo
* **1989 :** Pirelli Santo André
* **1990 :** Banespa São Paulo
* **1991 :** Banespa São Paulo
* **1992 :** Banespa São Paulo
* **1993 :** Banespa São Paulo
 | * **1994 :** Suzano São Paulo
* **1995 :** Frangosul
* **1996 :** Olympikus Campinas
* **1997 :** Suzano São Paulo
* **1998 :** Ulbra São Luiz]]
* **1999 :** Ulbra São Luiz
* **2000 :** Minas Belo Horizonte
* **2001 :** Minas Belo Horizonte
* **2002 :** Minas Belo Horizonte
* **2003 :** Ulbra São Luiz
* **2004 :** Unisul São José
* **2005 :** Banespa São Bernardo do Campo
* **2006 :** Cimed Florianópolis
* **2007 :** Minas Belo Horizonte
* **2008 :** Minas Belo Horizonte
 |

Muuta
-----

Superliigan joukkueet eivät pelaa mitään muuta sarjaa kuin omaa sisäistä sarjaansa. Sarjaa pidetään yhtenä maailman parhaimmista vaikka se ei olekaan Euroopassa.
Alkuperäiskansojen käyttöön varatut alueet. Vuonna 2008 vaaleanruskeat olivat käytössä ja tummanruskeat suunnitteilla.
**Brasilian alkuperäiskansat** ovat ihmisryhmiä, joiden esi-isät asuivat nykyisen Brasilian alueella jo ennen eurooppalaisten tuloa.

Alkuperäiskansoihin kuuluvia etnisiä ryhmiä on yli 230, ja he puhuvat yli 150 kieltä. On arvioitu, että ennen europpalaisten tuloa eri kieliä oli yli tuhat. Vain 25 kielellä on yli viisituhatta puhujaa. Nämä ovat apurinã, ashaninka, baniwa, baré, chiquitano, guajajara, guarani, galibi do Oiapoque, ingarikó, kaxinawá, kubeo, kulina, kaingang, kayapó, makuxi, sateré-mawé, taurepang, tereno, ticuna, timbira, tukano, wapixana, xavante, yanomami ja ye'kuana.

Vuoden 2010 väestönlaskennassa alkuperäiskansoihin kuului vajaat 900 000 ihmistä eli noin 0,47 prosenttia Brasilian väestöstä.

Amazonin alueella elää enemmän eristyneitä kansoja kuin missään muualla. Brasilian intiaaniasioiden virasto FUNAI arvioi sellaisia ryhmiä olevan ainakin sata. Useimmat eristyksissä elävät ihmisryhmät asuvat Brasilian länsirajalla. Brasilian politiikkana on 1980-luvulta alkaen ollut välttää kontaktia näiden ryhmien kanssa. Maahan on perustettu suojelualueita, jotta ryhmät säästyisivät hyväksikäytöltä ja tartuntataudeilta.

1500-luvun portugalilaisten tutkijoiden oli vaikea käsittää Brasilian kansojen monimuotoisuutta. He yksinkertaistivat monimuotoisuutta ja jakoivat kansat kahteen ryhmään: rannikon tupi-kansoihin ja sisämaan tapuia-kansoihin. Tupi-kansat olivat usein sodassa keskenään, mutta niitä yhdisti samankaltainen kieli ja kulttuuri. Tapuia-kansoihin määriteltiin "kaikki jotka eivät ole tupeja". Tapuioiden kuvattiin elävän metsästäjä-keräilijöiden liikkuvaa elämää, kun tupit asuivat paikoillaan ja harjoittivat maanviljelystä.

* Terena-heimoon kuuluva tyttö.Terena-heimoon kuuluva tyttö.
* Xingujen aluetta Brasiliassa.Xingujen aluetta Brasiliassa.
* Hércules Florencen maalaus apiacá-kansasta, 1827.Hércules Florencen maalaus apiacá-kansasta, 1827.

Katso myös
----------

* Brasilian väestö
* Yanomamit

Lähteet
-------

1. ↑  IBGE Educa, Portal do IBGE voltado para a educação (portugaliksi)
2. ↑  Panorama da Religiosidade 2003. Centro de Politicas Sociais (portugaliksi)
3. ↑  FAQ *Povos Indigenas No Brasil*. Instituto Socioambiental.  Arkistoitu 19.7.2016. Viitattu 10.5.2016. (portugaliksi)
4. ↑  Indigenous population in Brazil *Povos Indigenas No Brasil*. Instituto Socioambiental. Viitattu 10.5.2016. (englanniksi)
5. ↑  The Uncontacted Indians of Brazil *Survival International*. Viitattu 10.5.2016. (englanniksi)
6. ↑  Wallace, Scott: Some Isolated Tribes in the Amazon Are Initiating Contact *National Geographic*.  2015. Viitattu 10.5.2016. (englanniksi)
7. ↑  Monteiro, John: "Coastal Brazil in the Sixteenth Century", *The Cambridge History of the Native Peoples of the Americas*, s. 975-985. The Cambridge University Press. Teoksen verkkoversio (viitattu 10.5.2016). (englanniksi) (Google Books)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Brasilian alkuperäiskansat**.
* Taulukko alkuperäiskansoista Povos Indigenas No Brasil
**Anderson Hernanes de Carvalho Viana Lima** eli **Hernanes** (s. 29. toukokuuta 1985 Aliança, Pernambucon osavaltio, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Kiinan pääsarjassa pelaavaa Hebei China Fortunea.

Ura
---

Hernanes on São Paulon akatemian kasvatti, jossa hän aloitti vuonna 2001. Vuonna 2006 hänet vuokrattiin kaudeksi Santo Andrén joukkueeseen. Vuonna 2008, São Paulon pelaajana, Hernanes voitti Prêmio Craque do Brasileirãon, Brasilian Série A:n parhaan pelaajan palkinnon.

Hernanes valittiin myös vuoden 2008 Pekingin olympialaisten Brasilian maajoukkueeseen, joka kisoissa voitti pronssia. 

Tammikuussa 2009 englantilainen *The Times* -sanomalehti valitsi Hernanesin maailman lupaavimmaksi nuoreksi pelaajaksi.

São Paulo hyväksyi 6. elokuuta 2010 Lazion tekemän 13,5 miljoonan euron tarjouksen Hernanesista ja hän solmi seuran kanssa viiden vuoden sopimuksen. Hän pelaa tärkeässä dominoivassa roolissa Lazion keskikentällä tehden maaleja ja jakaen ratkaisevia syöttöjä. Kaudella 2010–2011 Hernanes teki Lazion paidassa 11 maalia, ollen joukkueen paras maalintekijä.

Saavutukset
-----------

### Joukkuesaavutukset

* Brasilian pääsarjan 2: 2007, 2008

### Henkilökohtaiset saavutukset

* Hopeinen pallo 2007, 2008
* Brasilian vuoden pelaaja 2008
* Brasilian Série A:n vuoden joukkue 2007, 2008, 2009

Lähteet
-------

1. ↑  The times, January 12, 2009 , Football's top 50 rising stars

Aiheesta muualla
----------------

* 

  

Brasilian joukkue – Kesäolympialaiset 2008
1 Alves |
2 Rafinha |
3 A. Silva |
4 T. Silva |
5 Hernanes |
6 Marcelo |
7 Anderson |
8 Lucas |
9 Pato |
10 Ronaldinho |
11 Ramires |
12 Renan |
13 Ilsinho |
14 Breno |
15 Diego |
16 Neves |
17 Sóbis |
18 Jô |
Valmentaja Dunga

Brasilian joukkue – Maanosaliittojen cup 2013
1 Jefferson |
2 Alves |
3 Silva |
4 David Luiz |
5 Fernando |
6 Marcelo |
7 Lucas |
8 Hernanes |
9 Fred |
10 Neymar |
11 Oscar |
12 Júlio César |
13 Dante |
14 Filipe Luís |
15 Jean |
16 Réver |
17 Luiz Gustavo |
18 Paulinho |
19 Hulk |
20 Bernard |
21 Jô |
22 Cavalieri |
23 Jádson |
Valmentaja Scolari

Brasilian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2014
1 Jefferson |
2 Alves |
3 Silva |
4 David Luiz |
5 Fernandinho |
6 Marcelo |
7 Hulk |
8 Paulinho |
9 Fred |
10 Neymar |
11 Oscar |
12 Júlio César |
13 Dante |
14 Maxwell |
15 Henrique |
16 Ramires |
17 Luiz Gustavo |
18 Hernanes |
19 Willian |
20 Bernard |
21 Jô |
22 Victor |
23 Maicon |
Valmentaja Scolari
**Mauri Perttuli Karvetti** (9. kesäkuuta 1927 Naantali – 17. marraskuuta 2013 Naantali) oli suomalainen elinkeinovaikuttaja ja vuorineuvos (1982). Hän toimi vuosina 1973–1985 Raision Tehtaiden pääjohtajana. Hänen isänsä oli maanviljelysneuvos Einari Karvetti (Karlström). 

Karvetti syntyi Karvetin tilalla Naantalissa. Hän valmistui ylioppilaaksi vuonna 1945 ja agronomiksi vuonna 1952 pääaineenaan kasvinviljelytiede. Hän siirtyi Raision Tehtaiden palvelukseen toukokuussa 1953 ja toimi siellä lähes yhdeksän vuoden ajan, viimeksi yhtiön hankintajohtajana, kunnes Lounais-Suomen Osuusteurastamo (nyk. LSO Osuuskunta) kutsui hänet toimitusjohtajakseen vuonna 1962. Karvetti oli uuden sukupolven yritysjohtaja, joka sovelsi uudenaikaisia yhdysvaltalaisia liikkeenjohdon menetelmiä ja ajatuksia, joissa korostuivat tehokkuus ja taloudellisuus voimakkaammin kuin aikaisemmin.

LSO:sta Karvetti siirtyi kesäkuussa 1973 uudestaan Raision Tehtaiden palvelukseen yhtymän pääjohtajaksi hänen edeltäjänsä vuorineuvos Veikko Vainion siirryttyä vastaavaan tehtävään Metsäliitossa. Tässä tehtävässä Karvetti oli vuoteen 1985.

Karvetin luottamustoimiin kuuluivat muun muassa Elintarviketeollisuuden liiton hallituksen jäsenyys vuosina 1974–1984, keskinäisen vakuutusyhtiön Eläke-Varman hallintoneuvoston jäsenyys vuosina 1977–1985 ja vakuutusyhtiö Kalevan hallintoneuvoston jäsenyys vuosina 1978–1985. Sotilasarvoltaan Karvetti oli reservin yliluutnantti.

Mauri Karvetin puoliso vuodesta 1953 oli maatalous- ja metsätieteiden tohtori Ritva-Liisa Karvetti (o.s. Aro, 1929–2016), joka toimi kliinisen ravitsemuksen dosenttina Turun yliopistossa vuosina 1985–1996.

Lähteet
-------

1. ↑  Möttönen, Tuomas: Vuorineuvos Mauri Karvetti (1927–2013). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 5.9.2008. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 14.8.2015
2. 1 2 3   Agronomiliiton matrikkeli 2010*, s. 213. Helsinki: Agronomiliitto, 2010.*
3. ↑  "Jyvä, joka iti". Raision Yhtymän tarina 1939–1989, s. 300– sekä "Lihan tähden kaikki työ". LSO:n 75-vuotishistoriikki, Jyväskylä 1988, s. 164–165


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Talousvaikuttajat
* Biografiasampo

 |

 |
**Nissan Skyline V36** on vuonna 2007 myyntiin tullut Skylinen uusi sukupolvi. Se esiteltiin Japanissa 20. lokakuuta 2006.

Yleistä
-------

Auto on saatavilla vain 4-ovisena sedanina Japanissa ja Yhdysvalloissa sitä myydään vuoden 2007 Infiniti G35 -mallina. Autossa käytetään uutta FR-L-pohjalevyä. Auto on 20 mm matalampi ja saman verran leveämpi kuin edeltäjä. Myös istuimet ovat 27 mm aikaisempaa lähempänä tienpintaa.

Huhtikuussa 2007 esiteltiin Japanissa myös uusi Coupe-malli, samalla kun malli juhli 50-vuotissyntymäpäiväänsä. Suunnitelmien mukaan Coupe tulee Japanissa markkinoille syksyllä 2007.

Moottorit
---------

Nelivedon voi valita vain 2,5-litraisen moottorin yhteydessä.

* **2.5 V6**, VQ25HR, 165 kW (224 hv) @ 6800 r/min , 263 Nm @ 4800 r/min
* **3.5 V6**, VQ35HR, 232 kW (315 hv), 358 Nm

GT-R
----

Nissan GT-RNissan GT-R
*Pääartikkeli: Nissan GT-R*
Nissanin huippumalli GT-R perustuu osittain samaan tekniikkaan V36:n kanssa. GT-R:n moottorina on 3,8-litrainen tuplaturbolla varustettu, valmistajan ilmoituksen mukaan 480-hevosvoimainen V6. GT-R:ää myydään myös Euroopassa, aiemmista Skyline- ja GT-R-malleista poiketen.

 *Tämä artikkeli tai sen osa perustuu Autowikin artikkeliin, ja siitä saattavat puuttua lähdemerkinnät tai lähdemerkinnät tarvitsevat tarkistamista. Voit auttaa Wikipediaa etsimällä sopivat lähteet tai tarkistamalla lähteet.*
Hallituksen talo Valko-Venäjän pääkaupungissa Minskissä.
**Valko-Venäjän parlamentti** (valkoven. Нацыянальны сход Рэспублікі Беларусь, *Natsyjanalny sh’od Respubliki Belarus*, ven. Национальное собрание Республики Беларусь, *Nacionalnoje sobranije Respubliki Belarus*) eli **kansalliskokous** on Valko-Venäjän lakiasäätäävä kansanedustuslaitos. Parlamentti on kaksikamarinen. Presidentille on perustuslakimuutoksissa ja kansanäänestyksissä lisätty valtaa, joten parlamentin vaikutusvalta on vähäinen.

Edustajainhuoneessa on 110 edustajaa, jotka valitaan vaalein neljäksi vuodeksi. Ylähuoneessa eli tasavallan neuvostossa on 64 edustajaa, joista presidentti nimittää kahdeksan ja loput 56 valitaan neljäksi vuodeksi kerrallaan paikallishallinnoista, kahdeksan kultakin hallinnollisen piirin tasolta.

Edelliset parlamenttivaalit järjestettiin vuonna 2019. Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestö Etyj piti vuoden 2016 vaaleja vilpillisinä. Myös vuoden 2012 vaalit olivat Etyjin mukaan ongelmalliset. Osa merkittävistä poliitikoista oli vaalien ajan vankilassa tai osallistumiskiellossa rikosrekisterin vuoksi. Etyjin mukaan myös äänenlaskentamenetelmät olivat epäilyttävät. Vaaleissa oppositio ei saanut yhtään paikkaa parlamentissa kuten ei edellisissäkään vaaleissa.

Valko-Venäjän parlamentti kokoustaa ja toimii Minskin keskustassa sijaitsevassa Hallituksen talossa.

Lähteet
-------

1. 1 2   Valko-Venäjän poliittinen järjestelmä Suomen suurlähetystö, Vilna. Viitattu 20.01.2014.
2. ↑  Lukashenka Calls Belarus's Next Presidential Election For 2020 *RadioFreeEurope/RadioLiberty*. Viitattu 9.8.2021. (englanniksi)
3. ↑  The World Factbook: Belarus (Government) CIA.  Arkistoitu 15.10.2015. Viitattu 2.4.2018. (englanniksi)
4. ↑  Töyrylä, Katriina: Etyj: Valko-Venjän vaalit eivät olleet vapaat *Yle Uutiset*.  24.9.2012. Viitattu 2.4.2018.
5. ↑  Töyrylä, Katriina: Oppositiolle ei yhtään parlamenttipaikkaa Valko-Venäjällä *Yle Uutiset*.  24.9.2012. Viitattu 2.4.2018.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Euroopan parlamentit |
| --- |
|  |
| Itsenäiset valtiot | 
* Alankomaat
* Albania
* Andorra
* Armenia
* Azerbaidžan
* Belgia
* Bosnia ja Hertsegovina
* Bulgaria
* Espanja
* Georgia
* Irlanti
* Islanti
* Italia
* Itävalta
* Kazakstan
* Kreikka
* Kroatia
* Kypros
* Latvia
* Liechtenstein
* Liettua
* Luxemburg
* Malta
* Moldova
* Monaco
* Montenegro
* Norja
* Pohjois-Makedonia
* Portugali
* Puola
* Ranska
* Romania
* Ruotsi
* San Marino
* Saksa
* Serbia
* Slovakia
* Slovenia
* Suomi
* Sveitsi
* Tanska
* Tšekki
* Turkki
* Ukraina
* Unkari
* Valko-Venäjä
* Vatikaani
* Venäjä
* Viro
* Yhdistynyt kuningaskunta

 |
|  |
| Rajallisestitunnustetut valtiot | 
* Abhasia
* Artsakh
* Etelä-Ossetia
* Kosovo
* Transnistria
* Pohjois-Kypros

 |
|  |
| Itsehallintoalueetja muut yhteisöt | 
* Ahvenanmaa
* Färsaaret
* Gibraltar
* Guernsey
* Huippuvuoret
* Mansaari
* Jersey

 |
|  |
| Muut yhteisöt | 
* Euroopan parlamentti

 |

 |