recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Jakomerkki
**Jakolasku** on yksi aritmeettisista laskutoimituksista. Se on kertolaskun käänteisoperaatio. Jakoyhtälö liittyy kiinteästi jakolaskuun.

Jos

a · b = c,
missä b ei ole nolla (**nollalla ei voi jakaa**, sillä tulos on määrittelemätön),

a = c : b
(sanotaan "c jaettuna b:llä", joskus myös latinaan perustuen "c per b"). Esimerkiksi 12 : 3 = 4, sillä 4 · 3 = 12.

Jakolaskun vastausta, a:ta, nimitetään *osamääräksi*; lukua c *jaettavaksi* ja b *jakajaksi*. Jakolaskua voidaan merkitä myös c / b tai {\displaystyle {\frac {c}{b}}\ } tai vanhahtavasti c ÷ b. 

Käsitteellisesti voidaan puhua kahdentyyppisestä jakolaskusta. Jos luku *c* ajatellaan jaettavaksi *b* yhtä suureen osaan, on kyseessä *ositusjako*. Jos taas lasketaan, kuinka monta kertaa luku *b* sisältyy joukkoon *c*, on kyseessä *sisältöjako*. Kummassakin tapauksessa saadaan kuitenkin tulokseksi sama luku. Kun jakolasku käsitetään sisältöjaoksi, osamäärää c : b sanotaan myös lukujen c ja b suhteeksi.

Kokonaislukujen joukossa jako ei aina mene tasan, vaan osamäärän ohella saadaan myös jakojäännös. Esimerkiksi jos luku 7 jaetaan 3:lla, saadaan osamääräksi 2 ja jakojäännökseksi 1, sillä 7 = 2 · 3 + 1. Jos jakolaskun c : b jakojäännös on nolla, sanotaan luvun c olevan *jaollinen* b:llä. Sen sijaan rationaalilukujen joukossa ei jakojäännöstä esiinny, vaan osamäärä on aina toinen rationaaliluku, ellei jakaja ole nolla. Tämän vuoksi sanotaan, että nollasta eroavien rationaalilukujen joukko on suljettu jakolaskun suhteen, eli kahden nollasta eroavan rationaaliluvun osamäärä on aina rationaaliluku. Rationaaliluvut voidaan ilmoittaa kahden kokonaisluvun osamäärinä muodossa {\displaystyle {\frac {c}{b}}\ }. Näin merkittyinä niitä sanotaan murtoluvuiksi.

Katso myös
----------

* Jakokulma

Lähteet
-------

1. ↑  Thompson, Jan & Martinsson, Thomas: *Matematiikan käsikirja*, s. 163. Helsinki: Tammi, 1994. ISBN 951-31-0471-0.

Kirjallisuutta
--------------

* Thompson, Jan & Martinsson, Thomas: *Matematiikan käsikirja*. Helsinki: Tammi, 1994. ISBN 951-31-0471-0.
**Jon "Jonny Z" Zazula** (1952 – 1. helmikuuta 2022) oli yhdysvaltalainen musiikkituottaja  ja manageri, joka perusti levy-yhtiö Megaforce Recordsin. 

Jon ja hänen vaimonsa Marsha Zazula omistivat 1980-luvulla East Brunswickissä New Jerseyssä levykaupan nimeltä Rock'n Roll Heaven. Levykauppansa ansiosta pariskunta oli aktiivinen nauhatreidauksen parissa ja he soittivat kaupassaan usein tuntemattomien yhtyeiden demonauhoja. Itärannikon metallimusiikki levisi tehokkaasti treidausverkostossa, johon kuuluivat Yhdysvaltain länsirannikolla myös Metal Blade Recordsin perustaja Brian Slagel, Metal Mania -lehden toimittaja Ron Quintana ja musiikkituottaja Mark Whitaker.

Kuultuaan thrash metal -yhtye Metallican demon *No Life Til Leather* Jon Zazula tarjosi Metallicalle sen ensimmäisen levytyssopimuksen. Zazulan pariskunnan oli samalla perustettava Megaforce Records, jotta he pystyivät julkaisemaan Metallican esikoisalbumin *Kill 'Em Allin*. Ensi töikseen hän järjesti myös Metallicalle lyhyen itärannikon kiertueen yhteistyössä muiden yhtyeiden kanssa. Yhtiö toimi aluksi täysin Zazulan henkilökohtaisten varojen turvin, mutta *Kill 'Em Allin* menestyksen jälkeen Zazula jatkoi työskentelyä useiden metalliyhtyeiden kanssa. Hänen yhtiönsä kuuluisimpia artisteja ovat sittemmin olleet Testament, Overkill, Frehley's Comet, King’s X, Ministry ja Anthrax.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Megaforce Recordsin virallinen kotisivu

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Tšekki

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
Evangelina Carrozzo (presidencia.gov.ar)
**Evangelina Carrozzo** (s. 1981 Entre Ríos) on argentiinalainen tanssija, malli (mitat 85-62-90), laulaja ja Greenpeace-aktivisti.

Carrozzo asuu isänsä kanssa ja opiskelee ravitsemustiedettä. Hänet valittiin 2006 kotikaupunkinsa Gualeguaychún karnevaalien kuningattareksi. Hän osallistui toimittajana Euroopan unioni – Karibia – Latinalainen Amerikka -kokoukseen Wienissä, jossa järjesti 12. toukokuuta 2006 mielenilmauksen Río Uruguayn varrelle rakennettavia selluloosatehtaita vastaan.

Mielenilmauksen yhteydessä Carrozzo riisui vaatteensa ja juoksi kokoukseen osallistuvien presidenttien eteen bikineissä kantaen plakaattia jossa vastusti paperitehtaiden saasteita.

Carrozzo on myöhemmin ottanut osaa *Bailando por un sueño 3* -tanssi-tosi-tv-sarjaan Canal 13:lla, josta hänet pudotettiin uruguayalaisen parinsa Javier Rojasin kanssa puolivälissä.

Lähteet
-------

1. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Evangelina Carrozzo es la Reina 2006 (Arkistoitu – Internet Archive) (espanjaksi)
* Carnival Queen reveals naked truth about pulp pollution to politicians (Arkistoitu – Internet Archive) (Greenpeace) (englanniksi)
* Interview mit Evangelina Carrozzo (Arkistoitu – Internet Archive) (Greenpeace) (saksaksi)
Elzie Crisler Segar
**Elzie Crisler Segar** (8. joulukuuta 1894 Chester, Illinois – 13. lokakuuta 1938 Santa Monica, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen sarjakuvapiirtäjä, joka tunnetaan parhaiten sarjakuvahahmo Kippari-Kallen (*Popeye*) luojana.

Segar työskenteli nuoruudessaan talo- ja kylttimaalarina sekä elokuvateatterin koneenkäyttäjänä. Hänen ensimmäiset sarjakuvansa eivät kelvanneet lehdille, joten hän kävi piirtämisen kirjekurssin. Sarjakuvapiirtäjä Richard F. Outcault järjesti Segarille työpaikan Chicagossa ilmestyneestä *Chicago Heraldista*, johon hän piirsi *Charlie Chaplin’s Comic Capers* -nimistä sarjakuvaa, kunnes koko lehti lakkasi ilmestymästä 1917. Vuonna 1919 Segar alkoi piirtää King Features Syndicatelle *Thimble Theatre* -nimistä sarjaa, joka toimi *Kippari-Kallen* edeltäjänä. Sarjassa esiintyivät alun perin Olga (*Olive Oyl*), hänen veljensä Castor Oyl ja poikaystävänsä Ham Gravy. Voimakas merimies Kippari-Kalle tuli sarjaan alun perin sivuhahmona tammikuussa 1929, mutta kohosi vähitellen päähenkilöksi. Sarjakuva muodostui hyvin suosituksi ja Max Fleischer ryhtyi tuottamaan sen pohjalta suosittuja animaatioita. Segar kuoli vuonna 1938 maksasairauden aiheuttamiin komplikaatioihin. Hän piirsi *Kippari-Kallea* ennenaikaiseen kuolemaansa asti.

Lähteet
-------

1. 1 2  Elzie Segar (englanniksi) *Encyclopædia Britannica Online Academic Edition*. Viitattu 3.1.2015.
2. ↑  comicbookbrain.com – Elzie Crisler Segar's Popeye (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) Viitattu 3.1.2015.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Australia
* Korea
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Jouko Blomberg** (s. 1944) on suomalainen toimittaja. Hän työskenteli Yleisradiossa ja tuli tunnetuksi *Perjantaiaamua*-nimisestä ohjelmasta, jota hän teki vuodesta 1971 1980-luvun alkupuolelle.

Perjantaiaamua-ohjelma
----------------------

Blomberg aloitti Perjantaiaamua-ohjelman joka kerran toivottamalla kuulijoille "Hyvää huomenta kaikille tasapuolisesti". Lause jäi elämään. Blomberg sanoo, että toivotuksen taustalla oli Yleisradion ohjelmatoiminnan säännöstö, jossa kehotettiin tasapuolisuuteen.

Blombergin tarkoitus oli kriittisellä ohjelmalla haastaa suomalainen yhden totuuden kulttuuri, ja tästä hän sai äärivasemmistolaisen leiman. Ohjelmalla oli pitkät ajat puoli miljoonaa kuulijaa.

Ura
---

Blomberg aloitti Yleisradiossa 1960-luvun puolivälissä uutis- ja ajankohtaistoimituksessa. 1960-luvun lopussa hän siirtyi Ylen Sävelradion toimitukseen. Hänestä tuli ns. juonnettujen ohjelmien vastaava tuottaja, joka kehitteli uusia musiikkiohjelmia ja yhteiskunnallisti niitä. Puhemusiikkiohjelmista suurin osa lakkautettiin Yleisradion hallintoneuvoston poliittisten erimielisyyksien vuoksi.

Blomberg teki myös dokumenttiohjelmia Radioteatterissa ja Dokumenttiryhmässä ja oli perustamassa nykyisin Sisuradiona tunnettua Ruotsin radion suomenkielistä toimitusta. Yhdessä radion ulkotuotannon kanssa hän aloitti suorat stereolähetykset studioitten ulkopuolelta. Terveisiä tehtiin Suomen syrjäkulmilta lähes kymmenen vuotta. 
Hän aloitti radiojournalismin koulutuksen Birzeitin yliopistossa Länsirannalla journalistijärjestöjen, Ulkoministeriön ja Yleisradion tuella. Hän oli Unescon viestintäasiantuntija Bosnia-Hertsegovinassa vuosina 1997–1998. Eläkkeelle Blomberg jäi Yleisradion kehitysyhteistyön (YLE Consulting) päällikön tehtävästä. Päähankkeet olivat Palestiinan television (PSC) ja Länsi-Balkanin (SEE) julkisen palvelun tv-uutistoimintojen kehittäminen. Sen osana aloitettiin Sarajevossa EBUn alueuutisvaihto ERNO, joka toimii yhä.

Jouko Blombergin puoliso oli toimittaja Leena Kaskela.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Oinaala, Sampsa: "Hyvää huomenta tasapuolisesti kaikille!".  *Helsingin Sanomat*, 23.3.2013, s. C32. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 31.1.2022.
2. ↑  Houni, Pirjo: Leena Kaskela ja 3. elämä *Eeva.fi*.  25.5.009.  Arkistoitu 20.5.2015. Viitattu 25.11.2014.
**Jari Juhani Ilola** (s. 24. marraskuuta 1978 Oulu) on suomalainen entinen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.

Ilola debytoi Veikkausliigassa Rovaniemen Palloseuran riveissä vuonna 1995. Vuonna 1998 hän siirtyi Helsingin Jalkapalloklubiin. Ilola saavutti seuran riveissä Suomen mestaruuden ja Suomen Cupin voiton. Hän oli myös mukana HJK:n Mestarien liigassa pelanneessa joukkueessa vuonna 1998. Vuonna 2003 Ilola siirtyi Ruotsin Allsvenskanin Elfsborgiin. Hän saavutti seurassa yhden Ruotsin-mestaruuden.

Suomen maajoukkueessa Ilola debytoi vuonna 1998. Hän kuului vuosia Suomen vakiorinkiin, muttei kuitenkaan onnistunut nousemaan vakiomieheksi avauskokoonpanoon.

Ilola lopetti pelaajauransa kauteen 2010. Hänen uransa viimeisiä vuosia haittasivat useat loukkaantumiset. Uransa päättymisen jälkeen hänet nimettiin vuonna 2011 Veikkausliigan legendaksi.

Myös Ilolan isä Jarmo on entinen jalkapalloilija.

Saavutukset
-----------

* Suomen Cupin voitto 1998
* Suomen mestaruus 2002
* Ruotsin mestaruus 2006

Lähteet
-------

1. ↑  Jari Ilola jätti jalkapallon ja muutti Rovaniemelle  12.5.2011. Yleisradio.  Arkistoitu 11.6.2011. Viitattu 11.6.2011.
2. ↑  RoPS-legenda Jari Ilola: Uran päättäminen RoPS:ssa oli aina ajatuksissa  10.6.2011. Veikkausliiga. Viitattu 11.6.2011.

Aiheesta muualla
----------------

* Profiili Suomen Palloliiton sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Heta Hyttinen juontamassa vuoden 2009 Tuska-festivaaleja.
**Heta Maria Hyttinen** (s. 31. toukokuuta 1975 Imatra) on suomalainen toimittaja ja juontaja.

Hyttinen aloitti uransa jo 11-vuotiaana Yleisradion Yle TV2:n *Kasmasiini*-ohjelmassa. Sittemmin hän on toiminut televisiossa muun muassa Muuvi-gaalojen (Yle TV2) juontajana 1997–1999, *Jyrki*-ohjelman (MTV3) toimittajana, juontajana ja toimituspäällikkönä 1999–2000, *Lööpin takana* -ohjelman (MTV3) toimittajana ja juontajana sekä Demoklubi-yhtyekisan (Yle TV2) toimittajana ja juontajana. Vuonna 2009 Hyttinen toimi Yleisradion *Musiikki-tv:n* juontajana. Hän on juontanut myös erilaisissa tapahtumissa vuodesta 1999 lähtien, muun muassa Sauna Open Air, Tuska, Qstock, Ruisrock, Ankkarock, Himos Festival, Rockperry, Rantarock ja Finnish Metal Expo.

Hyttinen on toiminut myös kirjoittavana vapaana toimittajana muun muassa *Aamulehdessä*, *Iltalehdessä* sekä eri aikakauslehdissä. Hän siirtyi vuoden 2009 alussa Pop Median kustantaman *Rytmi*-lehden päätoimittajaksi. Kylähullut-yhtye on tehnyt "Heta Hyttisen taskuparkki" -nimisen kappaleen.

Hyttisen ja Sami Sarkkisen The 69 Eyes -yhtyeestä tekemä dokumentti *Bat Habits – The Life and Times of The 69 Eyes* nähtiin Tampereen elokuvafestivaalilla vuonna 2003, ja se julkaistiin osana yhtyeen *Goth ’n’ Roll* -DVD-kokoelmaa vuonna 2008.

Lähteet
-------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Heta Hyttinen**.
1. ↑   Tutka: Ammattina musiikki. Viitattu 26.7.2009
2. ↑   Artistin omien sivujen listaus tehdyistä promootioista. Viitattu 3.7.2022
3. ↑   Yle Uutiset. 09.01.2009 Viitattu 26.7.2009
4. ↑  Levyt: Peräaukko sivistyksessä - 2007 Kylähullut. Viitattu 9.12.2009.
5. ↑  Festival News 9.3.2008. Viitattu 26.7.2009
6. ↑  Blabbermouth: THE 69 EYES To Release 'Goth'N'Roll' Box Set 26.8.2009 Viitattu 26.7.2009

Aiheesta muualla
----------------

* Artistin kotisivut
**Julian "Bud" Blake** (13. helmikuuta 1918 Nutley, New Jersey – 26. joulukuuta 2005 Portland, Maine) oli yhdysvaltalainen sarjakuvapiirtäjä, joka muistetaan parhaiten vuosina 1965–2004 piirtämästään strippisarjakuvasta *Tiikeri* (*Tiger*).

Blake työskenteli isänsä tavoin art directorina newyorkilaisessa mainostoimistossa, mutta ryhtyi 1950-luvun alussa piirtämään yksiruutuista *Ever Happen To You?* -sarjakuvaa, joka pääsi King Features Syndicate -sarjakuvasyndikaatin levitykseen. Se ilmestyi 12 vuotta, minkä jälkeen Blake aloitti *Tiikerin* piirtämisen vuonna 1965. *Tiikerin* päähenkilöt olivat kaikki lapsia ja sen huumori viatonta, vaatimatonta ja arkisiin tilanteisiin perustuvaa. Varsinkin Blaken piirrostyötä on arvostettu. Sarja palkittiin Yhdysvalloissa vuoden parhaana huumorisarjakuvana vuosina 1970, 1978 ja 2000. *Tiikerin* suosio oli suurimmillaan 1970-luvulla, jolloin se ilmestyi noin 400 lehdessä eri puolilla maailmaa. Myöhempinä vuosina Blaken viiva alkoi ikääntymisen vuoksi muuttua haparoivaksi, mutta hän ei palkannut avustajia. Hän lopetti viimein sarjan piirtämisen keväällä 2004, mutta se jatkoi edelleen ilmestymistään uusintoina. Blaken kuollessa seuraavana vuonna sitä julkaisi yhä noin sata lehteä. Suomessa *Tiikeriä* julkaisi muun muassa Helsingin Sanomat koko sarjan ilmestymisen ajan.

Lähteet
-------

1. ↑  Bud Blake; based 'Tiger' comic strip on his boyhood memories The Boston Globe, 31.12.2005. Viitattu 2.9.2013. (englanniksi)
2. 1 2 3  Jussi Karjalainen: Bud Blake[vanhentunut linkki] (muistokirjoitus). Helsingin Sanomat. Viitattu 15.10.2012.
3. ↑  Jyrki Vainio: Tiikerin piirtäjä Bud Blake kuoli[vanhentunut linkki] Kvaak.fi 29.12.2005. Viitattu 15.10.2012.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC

 |

 |
**Teatre-Museu Dalí** on taiteilija Salvador Dalín kotikaupunkiinsa Figueresiin, Kataloniaan perustama museo. Se tarjoaa kävijälle kokonaisuuden, joka valottaa Dalín maailmankatsomusta ja elämäntyön perustaa, ja siihen sisältyy paljon viittauksia taiteilijan elämään.

Dalí alkoi kaavailla museon perustamista 1960-luvulla. Museo rakennettiin vanhaan kaupunginteatteriin, jossa Dalín töitä oli ollut 56 vuotta aiemmin ensi kertaa julkisesti nähtävillä. Dalí suunnitteli rakennuksen muutostyöt ja sisustuksen yhdessä arkkitehti Pérez Piñeron kanssa, joka kuoli juuri ennen töiden valmistumista. Museo avattiin 23. syyskuuta 1974.

Museo on itsessään surrealistinen taideteos, jolla on erikoinen julkisivu. Keskussalin yllä on suuri kupoli, ja kattoa koristavat rivit jättimäisiä munia. Sisäänkäynnin edessä olevan pienen esipihan Dalí omisti katalonialaisille filosofeille Francesco Pujolsille ja Raimundus Lullukselle. Sisältä museo on sokkelomainen.

Museon kokoelmissa on paljon öljymaalauksia, joista osa on Dalín parhaita töitä. Museossa on myös esimerkiksi stereoskooppisia teoksia ja installaatioita Dalín myöhäistuotannosta sekä suuria seinämaalauksia. Kokoelmissa on lisäksi useita arvoituksellisia ja kalliita esineitä, kuten myös tuikitavallisia löytöesineitä.

Dalí haudattiin museoon vuonna 1989. Leposijan merkkinä on pieni ja koruton muistolaatta.

Museossa vieraili vuonna 2014 noin 1,3 miljoonaa kävijää, ja se on Espanjan suosituin yksityinen museo.

* Teatre-Museu Dalín julkisivu.Teatre-Museu Dalín julkisivu.
* Vanha kaupunginteatteri, museon eteläinen julkisivu.Vanha kaupunginteatteri, museon eteläinen julkisivu.
* Museon sisäpiha.Museon sisäpiha.

Lähteet
-------

* Weyers, Frank: *Salvador Dalí: Elämä ja tuotanto*. Könemann, 2001 (alkuteos *Salvador Dalí. Leben und Werk*, 2000). ISBN 3-8290-7948-6.

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Weyers 2001, s. 84–85.
2. ↑  Weyers 2001, s. 91.
3. ↑  Noticias. Visitantes en los museos Dalí en 2014. SalvadorDali.org
4. ↑  Dalí Theatre-Museum in Figueres, the Most Profitable in Spain, Art Daily

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Teatre-Museu Dalí** Wikimedia Commonsissa

* Museon kotisivut
**Sven Ulreich** (s. 3. elokuuta 1988 Schorndorf) on saksalainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Bundesliigassa pelaavaa Bayern Müncheniä. Ulreich on oikeajalkainen.

Ura
---

### Seurajoukkueura

Ulreich on VfB Stuttgartin kasvatti. Hän pelasi vuosina 2006–2009 seuran kakkosjoukkueen paidassa 73 ottelua. Seuran edustusjoukkueen paidassa Bundesliigassa Ulreich debytoi helmikuussa 2008 Hertha BSC:iä vastaan. Kausilla 2010–2011, 2011–2012 ja 2012–2013 hän pelasi jokaisen Stuttgartin ottelun Bundesliigassa. Kausilla 2010–2011 ja 2012–2013 Ulreich pelasi myös Eurooppa-liigaa. Yhteensä hän pelasi Stuttgartin paidassa 176 bundesliigaottelua.

Kesäkuussa 2015 Ulreich siirtyi Bayern Müncheniin toimiakseen varamaalivahtina Manuel Neuerille. Neuerin loukkaannuttua Ulreich torjui Bayernin ykkösmaalivahtina läpi kauden 2017–2018. Hänen johdollaan Bayern saavutti Bundesliiga-mestaruuden. Mestarien liigan välierissä Ulreich päästi kuitenkin neljä maalia Real Madridin voittaessa otteluparin lukemin 4–3. Hän teki jälkimmäisessä ottelussa henkilökohtaisen virheen, jonka katsottiin suorasti johtaneen Karim Benzeman tekemään voittomaaliin.

Ulreich on pelannut Bayernissa kaikkiaan 54 bundesliigaottelua, joissa hän on päästänyt 54 maalia ja pitänyt 19 ottelussa maalinsa koskemattomana. Hän on ollut voittamassa Saksan-mestaruutta viidesti peräkkäin kausilla 2015–2020 sekä kahdesti kausilla 2021–2023. Saksan Cupin hän voitti 2016 ja 2019, muttei pelannut kummallakaan kerralla finaalissa. DFL-Supercupin hän voitti 2017. Mestarien liigassa hän on pelannut Bayernissa yhteensä 17 ottelua, joissa hän on päästänyt 18 maalia ja pelannut kuusi nollapeliä.

Ulreich siirtyi ilmaissiirrolla Hamburger SV:hen lokakuussa 2020 ja pelasi seurassa kauden aikana 32 2. Bundesliigan ottelua. Kesällä 2021 hän siirtyi takaisin Bayern Müncheniin.

### Maajoukkueura

Ulreich Saksan alle 21-vuotiaiden maajoukkueen joukkuekuvassa.
Ulreich on edustanut Saksaa sekä alle 19-vuotiaissa että alle 21-vuotiaissa. Alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa hän pelasi vuosina 2009–2010 kolme ottelua. Hänet valittiin aikuisten maajoukkueeseen kahteen EM-karsintaotteluun kesäkuussa 2019. Hän ei kuitenkaan päässyt pelaamaan otteluissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Sven Ulreich Soccerway-sivustolla (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5 6  Sven Ulreich Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
3. 1 2 3
4. ↑
5. 1 2  Sundelin, Saku-Pekka: Kommentti: Yksinäinen syntipukki – muistetaanko emämunauksen tehnyt Sven Ulreich lopun ikänsä yhdestä virheestä? *IS.fi*.  2.5.2018 kello 16.26. Sanoma Media Finland Oy. Viitattu 27.5.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Sven Ulreich** Wikimedia Commonsissa

Bayern München – Saksan Bundesliiga
1 Neuer |
2 Upamecano |
4 de Ligt |
5 Pavard |
6 Kimmich |
7 Gnabry |
8 Goretzka |
10 Sané |
11 Coman |
13 Choupo-Moting |
14 Wanner |
17 Mané |
19 Davies |
20 Sarr |
21 Hernández |
22 Cancelo |
23 Blind |
25 Müller |
26 Ulreich |
27 Sommer |
35 Schenk |
38 Gravenberch |
39 Tel |
40 Mazraoui |
42 Musiala |
44 Stanišić |
Valmentaja Nagelsmann
**José Javier Barkero Saludes** (s. 27. huhtikuuta 1979 Aretxabaleta, Guipúzcoa, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa espanjalaista Real Zaragozaa ja on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja.

Barkero on vasenjalkainen ja hänet tunnetaan muun muassa kovista kaukolaukauksistaan.

Ura
---

Barkero on Real Sociedadin junioriakatemian kasvatteja ja ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa hän teki kaudella 1998–1999. Hän pelasi Real Sociedadissa yhteensä kuusi kautta vuosina 1998–2006 aikana. Kaudet 2000–2001 ja 2001–2002 hän pelasi lainalla Toulousen ja Eibarin riveissä.

Vuonna 2006 Barkero siirtyi Espanjan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla pelanneeseen Albaceteen. Hän pelasi joukkueessa yhteensä kahden kauden ajan ja oli yksi kiistattomia avainpelaajia.

Numancian kiinnitettyä huomionsa Barkeroon hän siirtyi joukkueeseen heinäkuussa 2008. Ensimmäisen kauden aikana Numanciassa Barkero teki muun muassa upean kaukolaukausmaalin hallitsevaa mestarijoukkue Real Madridia vastaan.

Kesällä 2011 Barkero teki kaksivuotisen sopimuksen Levanten kanssa.

Lähteet
-------

1. ↑  El Levante ficha por dos temporadas a Barkero Marca. Viitattu 22.3.2012. (espanjaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* José Barkeron tilastot BDFutbol-sivustolla (englanniksi)
**Robert Harmon** (s. 1953 White Plains, New York) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja. Hänen ensimmäinen pitkä elokuvansa *Liftari* (1986) ei julkaisuaikanaan ollut hitti, mutta on saavuttanut sittemmin kulttisuosion. Harmonin seuraavaa ohjaustyötä saatiin odottaa vuoteen 1991 asti, jolloin uransa pohjalla olleen John Travoltan tähdittämä *Tender* julkaistiin. Kaksi vuotta myöhemmin *Ei pakopaikkaa* osoittautui Harmonin suurimmaksi kassamenestykseksi: elokuva tuotti yli 50 miljoonaa dollaria.

Vuonna 1996 Harmon ohjasi televisioon *Gotti*-elokuvan, joka sai kuusi Emmy-ehdokkuutta ja yhden -voiton. Vuonna 2002 hän ohjasi yhdessä Rick Botan kanssa Wes Cravenin tuottaman kauhuelokuvan *They*. Seuraavana vuonna valmistui *Highwaymen*, joka osoittautui hitiksi videolevityksessä päätähti James Caviezelin noustua tähdeksi seuraavana vuonna. Seuraavana vuonna valmistunut televisioelokuva *Ike: Countdown to D-Day* sai kuusi Emmy-ehdokkuutta. Viime vuodet Harmon on ohjannut TV-elokuvia tähtenään Tom Selleck.

Lähteet
-------

1. ↑  Robert Harmon. BFI.

Aiheesta muualla
----------------

* Robert Harmon Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Korea
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |

 |
**Valtion taidemuseo** oli vuosina 1990–2013 toiminut Suomen suurin taidemuseo. Vuoden 2014 alusta alkaen se muuttui Kansallisgalleriaksi.

Valtion taidemuseo muutettiin Jyrki Kataisen hallituksen hallitusohjelman mukaan säätiön ylläpitämäksi Suomen Kansallisgalleriaksi. Valmistelut teki opetus- ja kulttuuriministeriö vuosien 2012 ja 2013 aikana.

Tehtävät
--------

Valtion taidemuseon tehtävänä oli viedä eteenpäin kuvataiteen kulttuuriperintöä, vahvistaa oman aikamme visuaalisen kulttuurin merkitystä ja kehittää taidemuseoalaa. Tehtävänä oli myös ylläpitää, hoitaa, kartuttaa ja tehdä tunnetuksi Suomen huomattavinta taidekokoelmaa sekä oman alansa tieto- ja tutkimusarkistoa.

Lähteet
-------

1. ↑  2 Toimintaympäristön kuvaus (pdf) *Valtion taidemuseon toiminta- ja taloussuunnitelma vuosille 2013–16*.  2011. Valtion taidemuseo.  Arkistoitu 4.1.2014. Viitattu 28.12.2012.

Suomen Kansallisgalleria
Ateneumin taidemuseo    Nykytaiteen museo Kiasma    Sinebrychoffin taidemuseo    

|
|  |



|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Perustiedot Wikidatassa: Valtion taidemuseo (Q18346776)ohje |
| --- |
|  |
| esiintymä kohteesta | taidemuseo |
|  |
| valtio | Suomi |
|  |
| sijaitsee hallinnollisessa yksikössä | Helsinki |
|  |
|  |

 |
Ušgulin kylä, taustalla Škhara-vuori.
**Ušguli** (georg. უშგული) on kyläryhmä Enguri-joen laakson yläpäässä Mestian maakunnassa Svanetian alueella Georgiassa. Se koostuu 5 kylästä:

* Žibiani (georg. ჟიბიანი) noin 2100 metrin korkeudella merenpinnasta;
* Tšvibiani tai Tšubiani (georg. ჩვიბიანი);
* Tšažaši tai Tšadžaši (georg. ჩაჟაში);
* Murqmeli (georg. მურყმელი);
* Lamjurishi (georg. ლამჯურიში).

Ušgulin kylissä on rakennuksia, jotka on otettu Unescon maailmanperintöluetteloon osana ylemmän Svanetian kohdetta.

Kylien sanotaan sijaitsevan 2086–2200 metrin korkeudella ja Ušgulia pidetäänkin joskus Euroopan korkeimpana kylänä. Se sijaitsee Suureen Kaukasukseen kuuluvan Škharan juurella. Alueella asuu noin 70 perhettä (200 henkeä) ja siellä on pieni koulu. Lumi peittää alueen kuusi kuukautta vuodesta ja Mestian kaupunkiin johtava tie on usein suljettu. Koko kylän alueella on tyypillisiä svanetialaisia vartiotorneja. Ušgulin kappeli kukkulan huipulla kylän lähellä on rakennettu 1100-luvulla.

Lähteet
-------

1. ↑  Svaneti and Its Inhabitants Roland Topchishvili, nplg.gov.ge
2. ↑  World Heritage List - Upper Svaneti 1993-10-28
3. ↑  DCP: 43 degrees north, 43 degrees east confluence.org, 'Ushguli is claimed to be the highest inhabited village in Europe and according to my GPS the village is at an elevation of 2086m', 2006-08-27

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ušguli** Wikimedia Commonsissa

* Ushguli – Svanetia (englanniksi)
Arthur Nikisch flyygelin ääressä.
**Artúr (Arthur) Nikisch** (12. lokakuuta 1855 Mosonszentmiklós – 23. tammikuuta 1922 Leipzig) oli unkarilaissyntyinen saksalainen kapellimestari. Hän opiskeli Wienin konservatoriossa viulunsoittoa ja säveltämistä, ja hän oli myös taitava pianisti. Kapellimestarina hän oli kuitenkin itseoppinut, ja suurimmat vaikutteensa hän sai soittaessaan orkesterimuusikkona sellaisten kapellimestarien kuten Richard Wagner, Johannes Brahms, Franz Liszt, Giuseppe Verdi ja Anton Bruckner johdolla.

Nikischin vallankumouksellista johtamistyyliä kuvaa parhaiten Sir Adrian Boultin aikalaislausunto. Hän kertoi Nikischin johtaneen "jännittävintä esitystä Brahmsin c-molli-sinfoniasta mitä koskaan olin kuullut", kun hän tajusi, että "koko osan aikana Nikischin käsi ei ollut noussut kertaakaan hänen kasvojaan korkeammalle".

Arthur Nikisch on jäänyt äänentallennuksen historiaan ensimmäisenä kapellimestarina, joka on levyttänyt kokonaisen sinfonian (Beethovenin 5. sinfonia) kaupallisessa tarkoituksessa. Tämä virstanpylväs tehtiin vuonna 1913, ja orkesterina oli Berliinin filharmonikot. Hän on myös ensimmäinen kapellimestari jonka johtamista on tallennettu filmille – mutta mykkäfilmin aikaan. Filmistä käy kuitenkin selvästi ilmi hänen mieltymyksensä pitkään tahtipuikkoon ja sillä tehtyihin minimalistisiin liikkeisiin sekä vaikutelma hänen "hypnoottisesta" katseestaan.

Nikischin tärkeimmät orkesterikiinnitykset
------------------------------------------

* Leipzigin Gewandhausorkesteri 1895–1922
* Berliinin filharmonikot 1895–1922

Arthur Nikischin levyttämät teokset
-----------------------------------

* Beethoven, 5. sinfonia
* Beethoven: *Egmont*-alkusoitto
* Weber: *Oberon*-alkusoitto
* Weber: *Taika-ampuja*-alkusoitto
* Mozart: *Figaron häät* -alkusoitto
* Berlioz: *Rooman karnevaalit* -alkusoitto
* Liszt: Unkarilainen rapsodia nro 1 f-molli

Arthur Nikisch soittaa 9. helmikuuta 1906.Johannes Brahms: *Unkarilainen tanssi nro 5*Äänitiedostojen kuunteluohjeet

Arthur Nikisch soittaa 9. helmikuuta 1906.Johannes Brahms: *Unkarilainen tanssi nro 6*Äänitiedostojen kuunteluohjeet

Viitteet
--------

1. 1 2  *Otavan Iso Musiikkitietosanakirja 4*, s. 428–429. Helsinki 1978. ISBN 951-1-04763-9

Kirjallisuutta
--------------

* Pfohl, Ferdinand: *Arthur Nikisch: Sein Leben, seine Kunst, sein Wirken.* Alster, Hamburg 1925.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* BMLO
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* RISM
* SNAC

 |

 |
George Wallace seisoo Foster auditorion oven edessä kun Yhdysvaltain apulaisoikeusministeri Nicholas Katzenbach vaatii häntä siirtymään.
**The Stand in the Schoolhouse Door** oli Yhdysvalloissa Alabaman yliopiston Foster auditoriossa 11. kesäkuuta 1963 tapahtunut välikohtaus, Alabaman kuvernööri George Wallace pyrki symbolisesti pitämään virkaanastujaislupauksensa rotuerottelun pitämisestä voimassa. Wallace seisoi auditorion oven edessä ja pyrki estämään pääsyn kahdelta mustalta opiskelijalta Vivian Malone Jonesilta ja James Hoodilta.

Vivian Malone Jones saapuu rekisteröitymään opsikelijaksi.

Tausta
------

17. toukokuuta 1954 Yhdysvaltain korkein oikeus antoi tuomionsa tapauksessa Brown vastaan Topekan koulutusvirasto. Päätöksessä katsottiin, että mustien lasten pitäminen erillisissä kouluissa oli perustuslain vastaista.

Päätös tarkoitti, että Alabaman yliopiston oli lakkautettava erilliset mustille tarkoitetut opinnot. Päätöstä seuranneiden vuosien aikana sadat mustat opiskelijat pyrkivät yliopistoon, mutta ketään ei hyväksytty opiskelijaksi. Yliopisto toimi yhteistyössä poliisin kanssa pyrkien löytämään mahdollisia karsivia tekijöitä, ja sellaisia ei löytynyt, yliopisto pelotteli hakijoita. Vuonna 1964 kolme täydellistä hakijaa, Vivian Malone Jones, Dave McGlathery ja James Hood, pyrkivät opiskelemaan. Heidän pelotteleminen ei onnistunut ja heinäkuun alussa oikeus katsoi, että heidät oli hyväksyttävä. Oikeus myös kielsi kuvernööri Wallacea puuttumasta asiaan.

Välikohtaus
-----------

11. heinäkuuta Malone ja Hood saapuivat rekisteröitymään opiskelijaksi. Wallace pyrki pitämään lupauksensa, mutta halusi myös järjestää poliittisen välikohtauksen. Hän seisoi Foster auditorion sisäänkäynnin edessä. Lopulta apulaisoikeusministeri Nicholas Katzenbach, useiden poliisien avustamana vaati Wallacea siirtymään. Wallace kieltäytyi ja piti puheen osavaltion oikeuksista suhteessa liittovaltioon. Katzenbach soitti presidentti John F. Kennedylle, joka määräsi Alabaman kansalliskaartin apuun. Kenraali Henry Graham vaati Wallacea siirtymään sanoen: "herra kuvernööri, surullinen tehtäväni on pyytää teitä siirtymään Yhdysvaltain presidentin käskystä." Wallace jatkoi puhettaan, mutta siirtyi lopulta ja Malone ja Hood rekisteröityivät opiskelijoiksi.

Triviaa
-------

Vuoden 1994 elokuvassa *Forrest Gump* on kohtaus, jossa päähenkilö Forrest Gump esiintyy tilanteessa.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Stand in the Schoolhouse Door
Totman vuonna 2013.
DragonForce esiintymässä vuoden 2006 Finnish Metal Expossa. Sam Totman kuvassa toinen vasemmalta.
**Sam "Heimdall" Totman** (s. 8. elokuuta 1979, Englanti) on toinen power metal -yhtye DragonForcen kitaristeista ja vastaa useimmista yhtyeen kappaleiden sanoituksista sekä sävellyksistä.

Alkuajat
--------

Totman syntyi Englannissa, mutta muutti jo nuorella iällä Uuteen-Seelantiin. Sam aloitti soittamaan klassista kitaraa yhdeksän vuoden iässä kaavamaisesti harjoitellen. Sam soitti kolmessa hyvin erilaisessa yhtyeessä ennen siirtymistään DragonForceen. Yksi näistä yhtyeistä oli Demoniac, jossa hän tapasi DragonForcen toisen soolokitaristin Herman Lin.

DragonForce
-----------

Totman ja Herman Li ovat nykyään ainoat DragonForcen alkuperäisjäsenistä. 
Sam Totman on DragonForcen toisen kitaristin Herman Lin kanssa tunnettu äärimmäisen nopeista kitarasooloista. Metallican kitaristi Kirk Hammett onkin sanonut DragonForcen kitaristien Herman Lin sekä Sam Totman olevan nopeimmat kitaristit, joihin hän on koskaan törmännyt.

Signature kitara
----------------

DragonForcen kummallekin kitaristille, Herman Lille sekä Sam Totmanille julkaistiin vuonna 2008 omat signature-kitarat. Lin mukaan Ibanez sekä kitaristit ovat käyttäneet uskomattomasti aikaa kitaroiden valmistamiseen. Lin kitara on nimeltään Ibanez E-Gen ja Totmanin Ibanez STM1, ja ne tulevat markkinoille heti julkaisun jälkeen. Totman on ennenkin käyttänyt Ibanezin kitaroita, ja hänen useimmin käyttämänsä malli on Ibanez Iceman.

Aiheesta muualla
----------------

* Sam Totman Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Independence Hall** on historiallinen rakennus Philadelphian kaupungissa Pennsylvaniassa, Yhdysvalloissa. Rakennus rakennettiin vuosien 1732 ja 1753 välillä. Se edustaa Yrjöjen aikakauden arkkitehtuuria, ja sen suunnittelusta ovat vastanneet arkkitehdit Edmund Woolley (1695–1771) ja Andrew Hamilton (1676–1741).

Alun perin rakennus rakennettiin silloisen brittiläisen siirtomaan Pennsylvanian hallintorakennukseksi eli Pennsylvania State Houseksi. Amerikan vallankumouksen aikana siitä tuli toisen kontinentaalisen kongressin kokoontumispaikka. Rakennuksen historian kohokohta tapahtui 4. heinäkuuta vuonna 1776, kun siellä hyväksyttiin virallisesti Yhdysvaltain itsenäisyysjulistus. Myöhemmin rakennuksessa allekirjoitettiin konfederaatioartiklat. Vuonna 1787 siellä kokoontui perustuslaillinen konventti, joka laati nykyisen Yhdysvaltain perustuslain.

Independence Hall otettiin vuonna 1979 Unescon maailmanperintöluetteloon. Vuonna 2005 siellä vieraili 645 564 vierailijaa. Rakennus kuuluu nykyään Independence National Historical Park -kansallispuistoon.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4

Katso myös
----------

* Liberty Bell

Unescon maailmanperintökohteet Yhdysvalloissa

* Cahokia
* Carlsbad Caverns
* Chacon kanjoni
* Everglades
* Grand Canyon
* Great Smoky Mountains
* Hawaii Volcanoes
* Independence Hall
* Kluane / Wrangell-St. Elias / Glacier Bay / Tatshenshini-Alsek (Kanadan kanssa)
* La Fortaleza ja San Juan National Historic Site
* Mammoth Cave
* Mesa Verde
* Monticello ja Virginian yliopisto
* Olympic
* Papahānaumokuākea
* Pueblo de Taos
* Redwood
* Vapaudenpatsas
* Waterton Glacier (Kanadan kanssa)
* Yellowstone
* Yosemite
**Kari Ukkonen** (s. 19. helmikuuta 1961 Kuopio) on suomalainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija, joka on toiminut myös Suomen Palloliiton koulutuspäällikkönä.

Ura
---

Ukkonen oli ensimmäisiä todellisia suomalaisia jalkapalloammattilaisia. Hän kuului maajoukkueen vakiokalustoon yli kymmenen vuoden ajan. Hänen normaali pelipaikkansa oli keskikenttä, mutta Martti Kuusela peluutti häntä myös liberona maajoukkueessa.

Peliuransa loppuvaiheessa Belgiassa ja Ranskassa Ukkonen kävi valmentajakursseja, minkä lisäksi hän on suorittanut Uefan pro-lisenssin. Hän valmensi vuosina 2002–2003 Suomen alle 21-vuotiaiden maajoukkuetta. Seuratasolla Ukkonen valmensi vuodesta 2004 lähtien Turun Palloseuran Veikkausliigajoukkuetta, kunnes hänet korvattiin kauden 2006 päätteeksi Mixu Paatelaisella.

Ukkonen valittiin tammikuusta 2008 lähtien seuraamaan Suomen Palloliiton koulutuspäällikkö Sixten Boströmiä, joka siirtyi Ruotsin pääsarjassa pelaavan Örebro SK:n päävalmentajaksi.

Saavutuksia
-----------

* Vuoden jalkapalloilija Suomessa 1983
* Belgian cup (4): 1985, 1988, 1989 ja 1992

Lähteet
-------

* Jalkapallon Pikkujättiläinen (WSOY 2003) ISBN 951-0-27037-7

### Viitteet

1. ↑  Karjalainen, Markus & Huttunen, Jouni: *Kuopion Palloseura 1923–2004*, s. 148-9. Kuopion Palloseura, 2005. ISBN 952-91-8386-0.
2. 1 2 3 4  Kari Ukkonen Palloliiton koulutuspäälliköksi. *Ilta-Sanomat*.  11.1.2008.  Arkistoitu 13.12.2013. Viitattu 11.12.2013.

Turun Palloseuran päävalmentajat
Juuso Lampila (1939–1947) • Imre Markos (1948–1950) • Raino Suominen (1951–1954) • Leo Aaltonen (1955–1959) • Knut Gustafsson (1960–1961) • Olli Virho (1962) • Kalevi Lehtovirta (1962) • Leo Aaltonen (1963) • Tage Friedfeld (1964) • Leo Aaltonen (1964) • Rainer Forss (1965–1970) • Paavo Nenonen (1971)• Lars Nyström (1972) • Manuel Gerpe (1973) • Paavo Nenonen (1973–1974) • Olavi Laaksonen (1975–1977) • Tapio Harittu (1978–1980) • Raimo Toivanen (1980–1983) Hans Martin (1984) • Rainer Forss (1985) • Tommy Lindholm (1986–1988) • Heikki Suhonen (1989–1991) • Tommy Lindholm (1991) • Raimo Toivanen (1992–1993) • Pauno Kymäläinen ja Tomi Jalo (1993) • Juha Malinen (1994–1997) • Siegfried Melzig (1998) • Seppo Miettinen (1998–2000) • Mika Laurikainen (2001–2003) • Kari Ukkonen (2004–2006) • Mixu Paatelainen (2007) • Martti Kuusela (2008) • John Allen (2008) Pasi Rautiainen (2009) • Marko Rajamäki (2010–2014) • Mika Laurikainen (2014–)
**Seth Barnes Nicholson** (12. marraskuuta 1891 Springfield, Illinois, Yhdysvallat – 2. heinäkuuta 1963 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen tähtitieteilijä, joka tunnetaan Jupiterin neljän kuun löytäjänä.

Nicholson syntyi Springfieldissa, Illinois’ssa, ja vietti nuoruutensa maaseudulla. Hän opiskeli Draken yliopistossa, jossa hänen luokkatoverinaan oli Alma Stotts. He molemmat jatkoivat opiskelua Kalifornian yliopistossa, Berkeleyssä. He avioituivat vuonna 1913, ja heillä oli neljä lasta. Hän valmistui Berkeleystä tohtoriksi vuonna 1915 ja työskenteli sen jälkeen Mount Wilsonin observatoriossa vuoteen 1957 asti.

Hän löysi neljä Jupiterin kuuta, numerot 9–12: Sinope, Lysithea, Carme ja Ananke. Ensimmäisen niistä Sinopen hän löysi jo opiskellessaan Draken yliopistossa. Hän teki myös tutkimusta auringon pilkkujen ja niiden magneettikenttien parissa. Tätä tutkimusta pidetään hyvin merkittävänä. Hän myös tutki Kuun ja planeettojen lämpötiloja.

Lähteet
-------

* Karttunen, Hannu: *Vanhin tiede – Tähtitiedettä kivikaudesta kuulentoihin*, s. 475. Helsinki: Tähtitieteellinen yhdistys Ursa, 5. painos 2014. ISBN 978-952-5329-26-1.

### Viitteet

1. 1 2  Seth Barnes Nicholson *Encyclopædia Britannica*. Viitattu 7.10.2019. (englanniksi)
2. ↑  Hetherington, Norriss S.: Nicholson, Seth Barnes *Springer, New York, NY*. Viitattu 7.10.2019. (englanniksi) doi:10.1007/978-0-387-30400-7
3. 1 2  Karttunen, Hannu, s. 475.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Tracey Gold** (s. 16. toukokuuta 1969) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän sai tunnetuimman roolinsa, Carol Seaverin osan *Growing Pains* -televisiosarjassa 1980-luvulla.

Gold syntyi New Yorkissa ja esiintyi mainoksissa jo nelivuotiaana. Hän on näytellyt muun muassa elokuvissa *For the love of Nancy* (1994) *Tappava intohimo* (1995), *Musta menneisyys* (1996) ja *Likainen pieni salaisuus* (1998). Hänen sisarensa on näyttelijä Missy Gold.

Anoreksia on vaivannut Goldia ajoittain. Oireita ilmeni jo ennen teini-ikää, ja sairaus alkoi jälleen paheta 1980–1990-lukujen vaihteessa. Gold on naimisissa Roby Marshallin kanssa ja heillä on neljä lasta.

Gold pidätettiin 3. syyskuuta 2004 epäiltynä rattijuopumuksesta, ja hänelle määrättiin 240 tuntia yhdyskuntapalvelua.

Aiheesta muualla
----------------

* Tracey Gold Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Synchronkartei
* Elonet

 |

 |
**Tširkkakemijoki** (ven. Чирко-Кемь, Чирка-Кемь, *Tširko-Kem, Tširka-Kem*) on Vienan Kemijoen suurin sivujoki Muujärven piirin ja Kalevalan kansallisen piirin alueilla Karjalan tasavallan keskiosassa Venäjällä.

Pituudeltaan 221 kilometrin mittainen Tširkkakemijoki saa alkunsa Muujärven kaupunkityyppisen taajaman eteläpuolella sijaitsevista pikkujärvistä, josta se virtaa pohjoiseen ja laskee Vienan Kemijoen laajentumaan, Jyskyjärveen. Valuma-alueen laajuus on 8 270 km2. Tširkkakemijokeen laskee lännestä kaksi järvireittiä. Eteläisempi reitti tuo vedet Tiiksjärvestä ja Kuollunkijärvestä. Pohjoisemman reitin lähdehaarat ulottuvat Suomen puolelle. Reitin järvistä ovat huomattavimmat valtakunnan rajan tuntumassa oleva Kiitesjärvi sekä Luvajärvi, Kiimasjärvi ja Nuokkijärvi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Reka Tširko-Kem (Tširka-Kem) (Чирка-Кемь) (Venäjän vesistörekisterin tietoja kohteesta.) *textual.ru*. Viitattu 30.7.2013. (venäjäksi)
2. ↑  Tširka-Kem (Suuren neuvostotietosanakirjan artikkeli joesta.) *BSE*. Viitattu 30.7.2013. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Tširkkakemijoki** Wikimedia Commonsissa

* Chirko-Kem At Yushkozero (Virtaaman mittauspiste 6 km laskukohdasta) / R-Arctic Net (englanniksi)
* Chirko-Kem At Andronova Gora (Virtaaman mittauspiste 97 km laskukohdasta) / R-Arctic Net (englanniksi)
**Bodøn lento-onnettomuus** tapahtui 24. kesäkuuta 1974, kun suomalaisia saamelaisvaltuuskunnan jäseniä kuljettanut yksimoottorinen Beechcraft V35A Bonanza-pienkone (rekisteritunnus OH-BBD) katosi Norjan rannikolla Bodøn edustalla. Onnettomuudessa kuolivat koneen 20-vuotias lentäjä ja viisi matkustajaa. Etsinnöistä huolimatta koneen hylkyä ei löydetty, ja sen arveltiin syöksyneen mereen. Matkustajina olleet saamelaispoliitikot olivat menossa Trondheimissa pidettyyn kokoukseen. Kuolleiden joukossa oli muun muassa saamelaisvaltuuskunnan ensimmäinen puheenjohtaja Reidar Suomenrinne.

Kone lähti puolenpäivän aikaan Rovaniemeltä ja teki välilaskut Ivaloon ja Norjan Alattioon. Kone katosi illalla vähän ennen kahdeksaa huonossa säässä ollessaan valmistautumassa laskeutumaan Bodøn lentokentälle polttoainetäydennystä varten. Onnettomuutta selvittäneen tutkintatoimikunnan mukaan onnettomuus johtui turbulenssista ja lentäjän ohjausvirheestä. Onnettomuuden jälkeen esitettiin kuitenkin myös arveluita, että koneen katoaminen olisi voinut liittyä alueella pidettyihin Naton harjoituksiin, sillä useat silminnäkijät havaitsivat onnettomuuden tapahtuma-aikana Pohjois-Norjan taivaalla Naton *Alloy Express* -sotaharjoitukseen osallistuneita englantilaisia Harrier-hävittäjiä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Suomen oma lentomysteeri – 6 katosi jäljettömiin 40 vuotta sitten, Ilta-Sanomat 18.3.2014
2. ↑  40 vuotta saamelaisvaikuttajien kuolemasta, Yle Uutiset 24.6.2014
3. ↑  Pohjois-Norjan vanha lentoturma tutkitaan kolmannen kerran, Kaleva 31.1.2003
**Andrei Nikiforovitš Zubov** (ven. Андре́й Ники́форович Зу́бов), kirjailijanimeltään **Pit’u Öńö** (komipermjakiksi Питю Öньö; 25. marraskuuta 1899 – 8. syyskuuta 1937) oli komipermjakkilainen kirjailija ja kulttuurityöntekijä.

Zubov syntyi talonpojan perheeseen nykyisen Permin Komin Kudymkarin piirin Verh-Invan kylässä. Koulunkäynnin jälkeen hän työskenteli lennätinlaitoksessa ja palveli Puna-armeijassa. Vuodesta 1922 lähtien Zubov opetti komipermjakin kieltä ja opiskeli Permin yliopistossa. Sieltä valmistuttuaan hän laati oppikirjoja, kehitti komipermjakin ortografiaa ja terminologiaa.

Zubovia pidetään yhtenä komipermjakkien kirjallisuuden perustajista. Vuonna 1923 ensimmäisessä komipermjakinkielisessä kaunokirjallisessa julkaisussa *Goradźuĺ* julkaistiin hänen runonsa *Kökö gorttöm* ("Kukkuu koditon"), joka nykyään tunnetaan lauluna. Vuonna 1929 Zubovilta ilmestyi runokokoelma *Öndža* ja vuonna 1933 runoelma *Vyĺ tui vylöt* ("Uutta tietä pitkin"). Näytelmää *Pemyt oi pyrjöt* ("Läpi pimeän yön") esitettiin Kudymkarin teatterissa.

Vuonna 1937 Zubov pidätettiin syytettynä kuulumisesta vastavallankumoukselliseen kapinallisjärjestöön ja Natsi-Saksan tiedustelupalvelun avustamisesta. Hänet teloitettiin saman vuoden syyskuussa. Zubovin maine puhdistettiin vuonna 1956. Kirjailijan valitut teokset ilmestyivät Kudymkarissa vuonna 1963.

Lähteet
-------

1. 1 2  Andrei Zubov Permin Komin sivustolla *komiokrug.ru*.  Arkistoitu 10.7.2009. Viitattu 28.1.2009. (venäjäksi)
2. ↑  Pahorukova, V.V.: *Puti i problemy razvitija komi-permjatskoi prozy*, s. 28–29. Leningrad: Nauka, 1977.
3. ↑  Pahorukova, V.V.: *Puti i problemy razvitija komi-permjatskoi prozy*, s. 82. Leningrad: Nauka, 1977.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* VIAF

 |

 |
**Oikeussuhde** on kahden oikeussubjektin välinen, oikeusnormeihin perustuva sidos, jonka kautta näiden toisiinsa kohdistuvat oikeudet ja velvollisuudet voivat toteutua. Tällainen suhde voi olla esimerkiksi sopimussuhde, perhesuhde tai naapuruussuhde.

Sosiaalisten suhteiden oikeudellistuminen eli tapa, jolla oikeusnormit luovat oikeussuhteita, on sidoksissa oikeusnormien muodostamiin oikeusinstituutioihin. Esimerkiksi avioliittoon perustuvat sosiaaliset suhteet ovat oikeussuhteita sen välityksellä, että avioliitto on oikeusinstituutio. Suhteen oikeudellistumisesta eli siitä, että se on oikeussuhde, ei kuitenkaan seuraa, että se menettäisi muut sosiaaliset ulottuvuutensa. Oikeussuhde jääkin yleensä arkielämässä taustalle liiemmin vaikuttamatta ihmisten toimintaan, ja vasta oikeussuhteen osapuolten riitaantuessa aletaan vedota tuota suhdetta säänteleviin normeihin.

Yhdysvaltalainen oikeustieteilijä Wesley Newcomb Hohfeld analysoi oikeusuhteita neljän käsiteparin, joissa yhden osapuolen tietynlaista oikeutta vastasi aina toisen osapuolen samansisältöinen velvollisuus, kautta. Hohfeldin analyysia ovat myöhemmin hyödyntäneet esimerkiksi Alf Ross ja Simo Zitting omissa oikeussuhdeanalyyseissaan.

Lähteet
-------

* Mattila, Heikki E.S. (päätoim.): *Encyclopædia Iuridica Fennica VII: Oikeuden yleistieteet*. Helsinki: Suomalainen Lakimiesyhdistys, 1999.
* Hulkko, Pekka; Hyvärinen, Heikki; Ohvo, Sirkku: *Yksityisoikeuden perusteet*. Vantaa: WSOY, 2004.

### Viitteet

1. 1 2  Mattila (päätoim.) 1999, palsta 837
2. 1 2  Hulkko, Hyvärinen, Ohvo 2004, s. 58
3. ↑  Oikeustiede:oikeussuhde – Tieteen termipankki *tieteentermipankki.fi*. Viitattu 6.10.2023.
**Kanaš** (tšuvassiksi ja ven. Канаш) on kaupunki Tšuvassian keskiosassa Venäjän federaatiossa, 76 kilometriä pääkaupungista Tšeboksarystä (Supaškar) kaakkoon. Kaupunki muodostaa aluehallinnollisesti itsenäisen 45 607 asukkaan kaupunkipiirin, mutta on myös ympäröivän Kanašin piirin (39 708 as) hallintokeskus.

Asukasluvun kehitys:

* 2 323 (1925)
* 54 585 (1989)
* 50 593 (2002)
* 45 607 (2010)

Kanašin rautatieasema
Kanašan voiton monumentti

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki (Venäjän federaation tilastovirasto), www.gks.ru: Vserossijskaja perepis naselenija 2010. Tom 1. Tšislennost i razmeštšenije naselenija. (Koko Venäjän kattava väestönlaskenta 2010. Osa 1. Väestön lukumäärä ja jakauma. Taulukko 11 (MS Excel-taulukko))  2012. Moskova:  ИИЦ «Статистика России».  Arkistoitu 15.3.2013. Viitattu 29.7.2014. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kanaš** Wikimedia Commonsissa

Tšuvassian vaakuna**Tšuvassian kaupungit**
Tšuvassian lippuTšuvassian lippu
**Pääkaupunki: Tšeboksary**  

Alatyr |
Jadrin |
Kanaš |
Kozlovka |
Mariinski Posad |
Novotšeboksarsk |
Šumerlja |
Tsivilsk

Tšuvassian piirit ja *kaupunkipiirit*
*Alatyr* •
Alatyr •
Alikovo •
Batyrevo •
Ibresi •
Jadrin •
Jaltšiki •
Jantikovo •
*Kanaš* •
Kanaš •
Komsomolskoje •
Kozlovka •
Krasnoarmeiskoje •
Krasnyje Tšetai •
Mariinski Posad •
Morgauši •
*Novotšeboksarsk* •
Poretskoje •
Šemurša •
*Šumerlja* •
Šumerlja •
*Tšeboksary* •
Tšeboksary •
Tsivilsk •
Urmary •
Vurnary