recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**South Downs** on yksi Britannian 15 kansallispuistosta. Sen alueella on jyrkkiä valkeita rantakallioita, vihreitä kukkuloita ja viehättäviä pikkukyliä. Kalkkipitoinen maa suosii monia luonnonkukkia ja perhosia. Lähimmät kaupungit ovat Brighton, Portsmouth, Eastbourne ja Winchester, ja Lontookin on vain tunnin matkan päässä.

Puisto on Britannian kansallispuistoista uusin, sen suojelu tuli voimaan 2011. Alueen maisemalliset arvot on huomattu jo 1920-luvulla, ja ensimmäiset suojelupäätökset tehty 1969. Puiston alueella asuu 110 000 ihmistä ja 125 000 lammasta. Siellä käy vuosittain 39 miljoonaa vierailijaa.

Alue on ollut asuttu muinaisajoista asti; Julius Caesar tuli täältä Britanniaan, eikä normannivalloituksen maihinnousupaikka ole kaukana. Puistossa on edelleen rautakautisia asutuspaikkoja. Alue oli alun perin metsää, mutta se raivattiin lammaslaitumeksi. Niittyjen ja laidunten perinnemaisemaa on raivattu pelloiksi, ja nykyisin niittyä on vain kolme prosenttia kansallispuiston alueesta.

Seven Sisters.

Lähteet
-------

1. ↑  South Downs *National Parks UK*.  Arkistoitu 10.3.2018. Viitattu 11.11.2018.
2. 1 2  South Downs *Beautiful World*. Viitattu 11.11.2018.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **South Downs**.
*
Geeta Mohan

Elämä| Ammatti | 
toimittaja View and modify data on Wikidata  |

Muita tietoja| Työnantaja | 
India Today View and modify data on Wikidata  |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Geeta Mohan** on India Todayn kansainväliseen diplomatiaan erikoistunut ulkomaantoimittaja. Ulkomaantoimituksen pääliikön roolin lisäksi hän on toiminut World Today ohjelman uutisankkurina. Ennen India Todaytä Geeta on työskennellyt mm. Times Now, NewsX ja DD News -kanavien englanninkielissä uutistoimituksissa. Mohan on käsitellyt urallaan useita ulkopolitiikan kannalta tärketä asioita. Hänelle on tyypillistä haastatella päätöksentekijöitä, diplomaatteja ja ministereitä. Tällä hetkellä hän on uutisoimassa Venäjän hyökkäystä Ukrainaan Venäjän valtaamalla alueella.

Bibliografia
------------

* Hamid: The Story of My Captivity, Survival and Freedom: *Hamid Ansari, Geeta Mohan*. Ebury Press, 2020. ISBN 978-0143450153.

Lähteet
-------

1. 1 2 . Tieto on haettu Wikidatasta.
2. ↑  Geeta Mohan *Penguin Random House India*. Viitattu 21.4.2022. (englanniksi)
3. ↑  Geeta Mohan, Author at SAWM *SAWM*. Viitattu 21.4.2022. (englanniksi)
4. ↑  WingsDailyNews Staff: Know from Aaj Tak's 'War Reporters', how ground reporting was done in Ukraine - russia ukraine aajtak reporting reporter experience ntc - Wings Daily News *wingsdailynews.com*.  17.3.2022. Viitattu 21.4.2022. (englanniksi)[vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Geeta Mohan Twitterissä

* Geeta Mohan Instagramissa
Cynewulfin murha. Kuva teoksesta *Cassell's illustrated history of England*.
**Cynewulf** (k. 786) oli Wessexin kuningas 757–786. Anglosaksien kronikan mukaan Cynewulf ja ylhäisön edustajista koostunut Witan-neuvosto riistivät Cynewulfin edeltäjältä Sigeberhtiltä kuninkuuden hänen laittomien tekojensa tähden ja karkottivat hänet Wealdiin. Cynewulf ja Sigeberht olivat kronikan mukaan sukulaisia. 

Cynewulf nousi valtaistuimelle Sigeberhtin karkotuksen jälkeen vuonna 757. Anglosaksien kronikka kertoo, että Cynewulf kävi useita suuria taisteluita walesilaisia vastaan. Hän lahjoitti vuonna 757 maata apotti Eanberhtille sekä Malmesburyn luostarille vuonna 758. Cynewulf pystyi myös valtaamaan takaisin Mercian kuningas Ethelbaldin anastamia maita. Cynewulf ja Mercian kuningas Offa taistelivat Bensonissa vuonna 779, ja Offan joukot voittivat taistelun. Offa pyrki sen jälkeen valtaamaan uudelleen alueita Berkshiressa.

Anglosaksien kronikan mukaan Cynewulf aikoi karkottaa Sigeberhtin veljen prinssi Cyneheardin, mutta Cyneheard murhasi Cynewulfin vuonna 786, kun tämä oli käymässä rakastajattarensa luona Merantunissa eli nykyisessä Wiltshiressa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kings of Wessex 740-802 Foundation for Medieval Genealogy. Viitattu 20.8.2020. (englanniksi)
2. 1 2  The Editors of Encyclopaedia Britannica: Cynewulf *Encyclopædia Britannica*. Encyclopædia Britannica, inc. Viitattu 20.8.2020. (englanniksi)


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Wessexin kuningaskunnan hallitsijat |
| --- |
|  |
| 
* Cerdic (519–534)
* Cynric (534–560)
* Ceawlin (560–591)
* Ceol (591–597)
* Ceolwulf (597–611)
* Cynegils (611–643)
* Cwichelm (~626–636)
* Cenwalh (643–645)
* Penda (~626–655)
* Cenwalh (648–672)
* Seaxburg ~(672–674)
* Cenfus (674)
* Aescwine (674–676)
* Centwine (676–685)
* Cædwalla (685–688)
* Ine (688–726)
* Aethelheard (726–740)
* Cuthred (740–756)
* Sigeberht (756–757)
* Cynewulf Wessexiläinen (757–786)
* Beorhtric (786–802)
* Egbert (802–839)
* Ethelwulf (839–856)
* Ethelbald (856–860)
* Ethelbert (860–865)
* Ethelred (866–871)
* Alfred Suuri (871–899)

 |

 |
Havas väitöstilaisuudessa vuonna 1961.
**Paavo Johannes Havas** (13. marraskuuta 1929 Oulu – 11. kesäkuuta 2011 Oulu) oli suomalainen kasvitieteen professori. 

Havaksen vanhemmat olivat metsänhoitaja Toimi Jalmari Havas ja farmaseutti Asta Johanna Niskanen. Havas valmistui ylioppilaaksi Oulun lyseosta 1949 ja sitten filosofian kandidaatiksi (1954) ja lisensiaatiksi (1959) Helsingin yliopistosta. Filosofian tohtoriksi hän väitteli Oulun yliopistossa 1961. Helsingin yliopiston kasvitieteen assistenttina Havas toimi 1952–1959, Oulun yliopistossa hän oli kasvitieteen assistenttina 1959–1961, vt. apulaisprofessorina 1961–1962, apulaisprofessorina 1963–1973, vt. professorina 1963–1965 sekä 1971–1973 ja professorina 1973–1994. Yliopiston vararehtori hän oli kahteen otteeseen, 1980–1982 ja 1985–1986. Havas oli myös Helsingin yliopiston kasvitieteen dosentti 1975–1982. Suomalaisen tiedeakatemian jäsen Havas oli vuodesta 1973 ja Suomen tiedeseuran jäsen vuodesta 1976.

Havas tutki varsinkin kasviekologiaa, kuten rinnesoita, talvehtimista ja ilmansaasteiden vaikutusta. Havas kuului Oulun yliopiston rakentamisen neuvottelukuntaan ja hän oli ensimmäinen Oulun yliopistossa väitellyt tutkija, ensimmäinen priimustohtori ja ensimmäinen riemutohtori. Rakentajantie -niminen tie Oulun yliopiston kampusalueella nimettiin Paavo Havaksen tieksi keväällä 2012.

Havas oli sotilasarvoltaan reservin vänrikki (1955). Hänen puolisonsa vuodesta 1955 oli Lahja Ester Summala (s. 1930).

Lähteet
-------

1. ↑  Laine, Kari: Paavo Havas – Muistokirjoitus  23.6.2011. HS.fi – HS Muistot. Viitattu 7.5.2014.
2. 1 2  Veli-Matti Autio: *Suomen professorit. Finlands professorer*. Professoriliitto, 2000. ISBN 951-95189-6-7.  s. 116
3. ↑  Uppslagsverket Finland (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑  Facta2001, WSOY 1982, 5. osa, palsta 571

Aiheesta muualla
----------------

* Rauno Ruuhijärvi, 2011. Paavo Havaksen muistokirjoitus (Arkistoitu – Internet Archive) (Viitattu 11.5.2014)
* Rakentajantiestä Paavo Havaksen tie (Arkistoitu – Internet Archive) (Viitattu 11.5.2014)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Uppslagsverket Finland

 |

 |
**Jospa se vain olisi totta** (engl. *Just like Heaven*) on vuonna 2005 valmistunut Mark Watersin ohjaama yhdysvaltalainen romanttinen komedia, joka perustuu ranskalaisen kirjailijan Marc Lévyn romaaniin *Et si c'était vrai...* (1999). Elokuvan tapahtumat sijoittuvat San Franciscoon, ja pääosissa ovat Reese Witherspoon, Mark Ruffalo ja Donal Logue. Vaikka elokuva ei tuottanut niin paljon kuin odotettiin, se menestyi Yhdysvalloissa hyvin.

Juoni
-----

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
David Abbott vuokraa itselleen asunnon San Franciscosta, ja yllättäen paikalle ilmaantuu Elizabeth Masterson, joka väittää asunnon kuuluvan hänelle. Elizabeth alkaa ilmestyä tyhjästä asuntoon ja kadota jälkiä jättämättä huolimatta siitä, että David vaihdattaa lukot.

Aluksi vain David näkee Elizabethin, ja muut ihmiset uskovat hänen vain kuvittelevan. David ja Elizabeth alkavat selvittää naisen kohtaloa, ja he saavat selville Elizabethin olevan koomassa sairaalassa, ja häntä ollaan pian irrottamassa elämää ylläpitävistä koneista.

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**

Näyttelijät
-----------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Reese Witherspoon  | … |  Elizabeth Masterson 
  |
|  Mark Ruffalo  | … |  David Abbott
  |
|  Donal Logue  | … |  Jack Houriskey 
  |
|  Jon Heder  | … |  Darryl
  |
|  Dina Waters  | … |  Abby Brody 
  |
|  Ben Shenkman  | … |  Brett Rushton 
  |
**Valpuri Eerikintytär Innamaa** (kuoli noin 1602) oli varakas turkulainen kauppias.

Valpuri Innamaan mies Henrik Innamaa oli turkulainen kauppias, jonka nimi mainitaan asiakirjoissa vuonna 1549. Henrik osallistui Juhana-herttuan kosiomatkalle Puolaan ja Turun raadin toimintaan. Juhanan vangitsemiseen vuonna 1563 päättyi myös Henrik Innamaan ura.

Leskeksi jäänyt Valpuri jatkoi miehensä perustaman kauppahuoneen toimintaa. Koska kuningas Eerik XIV ja Juhana riitaantuivat ja Juhana vangittiin 1563, odottivat myös Juhanan lähipiiriä kovat ajat. Innamaan laiva takavarikoitiin Danzigissa 1563 ja hänen kauppahuoneensa ryöstettiin. Valpuri kirjoitti kuningas Eerikille vaatien oikeutta. Juhanan syrjäytettyä Eerikin vuonna 1568 toiveet omaisuuden palauttamisesta kasvoivat, mutta vasta vuonna 1582 Valpuri sai takaisin omaisuutensa. Valitusten lähettämistä Tukholmaan hän ei kuitenkaan lopettanut.

Valpuri Innamaan laivat kuljettivat tavaraa Tukholmaan ja muualle Itämeren satamiin, ja hän itse kävi kauppaa omassa maakunnassa. Rahansa hän sijoitti ostamalla maata Turun seudulta. Lisäksi hän varusti Ruotsin armeijan joukkoja 1580-luvulla ja avusti kuningasta rahallisesti. Kruunu antoi hänelle rahojen vastineeksi 15 maatilan verotulot vuonna 1590 ja veronkanto-oikeutta jatkettiin tämän jälkeenkin.

Valpuri Innamaalla oli ainakin neljä laivaa 1580–1590-luvuilla, ja hän olikin Turun laivanvarustajista mahtavin. Suurin laiva oli vetoisuudeltaan 60 lästiä.

Valpurilla oli asuintalot sekä keskikaupungilla Aninkaisten korttelissa, lähellä nykyistä pääkirjastoa, että Kakskerran Kollissa.

Valpuri Innamaa oli neljästi naimisissa. Hänen toinen miehensä oli Pietari Ingvaldinpoika, kolmas Olavi Kaarlenpoika ja neljäs Luukas Laurinpoika.

Hänen kunniakseen on nimetty kaksi katua, Valpuri Innamaan katu Varissuolla ja Valpurintie (entinen Mäyräntie) Kastussa.

Lähteet
-------

* Turun maakuntamuseo
* Suomen kansallisbiografia

### Viitteet

1. ↑  Valpuri Innamaan katu Turun kaupunki.  Arkistoitu 22.12.2015. Viitattu 19.12.2015.
2. ↑  Valpurintie Turun kaupunki.  Arkistoitu 22.12.2015. Viitattu 19.12.2015.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* KulturNav

 |

 |
Sammonkadun toimipiste
TAO:n logo 2009-2013
TAO:n logo 2000-2009
**Tampereen seudun ammattiopisto** eli **Tredu** on ammattiopisto, joka perustettiin 1. tammikuuta 2013, kun *Tampereen ammattiopisto* ja *Pirkanmaan koulutuskonserni* yhdistyivät. Oppilaitoksessa opiskelee noin 8000 nuorta ja 10 000 aikuisopiskelijaa. Ammattiopistolla on toimipisteitä Tampereen lisäksi Ylöjärvellä, Kangasalla, Nokialla, Pirkkalassa, Lempäälässä, Orivedellä, sekä Virroilla.

Historia
--------

Pirkanmaan ammattiopisto (lyhenne PAO) oli Pirkanmaan koulutuskonserni-kuntayhtymän (PIRKO) alainen ammattioppilaitos, joka perustettiin vuonna 2007, kun Kangasalan ammattioppilaitos, Nokian ammattioppilaitos, Tampereen sosiaali- ja terveysalan opisto, Pirkanmaan Taitokeskus ja Pohjois-Pirkanmaan koulutusinstituutti yhdistyivät. Pirkanmaan ammattiopistolla oli yksiköitä kolmellatoista eri toimipisteellä, muun muassa Tampereella, Kangasalla, Ylöjärvellä ja Lempäälässä.*lähde?*

Tampereen ammattiopisto (engl. *Tampere College*, lyhenne TAO) perustettiin vuonna 2000 yhdistämällä joukko Tampereen seudun ammatillisia oppilaitoksia. Liitettyihin kouluihin kuuluivat 1800-luvun puolella perustettu Tampereen kauppaoppilaitos sekä 1900-luvun alkupuolelta asti toimineet Poikain ja Tyttöjen ammattikoulu, sairaanhoitajakoulu ja metsäkoulu. Koulussa opiskeli vuosittain 4 500 nuorta.*lähde?* Lisäksi koulu järjesti aikuisille täydennyskoulutusta ja maahanmuuttajille valmistavaa koulutusta. TAOlla oli toimipisteitä Pirkankadulla, Metsätiellä, Santalahdessa, Sairaalankadulla, Sammonkadulla ja Hepolamminkadulla. TAO:n tunnuslause oli "Juuret ja siivet".

Lähteet
-------

1. ↑  Pirkanmaalle kasvoi Tredu
2. ↑  Historia – Tampereen ammattiopisto (Web Archive) TAO
3. ↑  Tampereen ammattiopisto – Tampereen ammattiopisto (Web Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Oppilaitoksen sivusto
**Kiekuu** oli Yle Radio Suomessa esitettävä suora lähetys, joka kuultiin maanantaista perjantaihin klo 5.00–6.30. Ensimmäinen lähetys kuultiin 2. tammikuuta 2007. Aluksi ohjelmaa toimittivat vuorotellen Mikko Kekäläinen nimellä "Mikkokiekuu" ja Minna Hakala nimellä "Minnakiekuu". Maaliskuussa 2009 Minna Hakalan tilalle tuli Juha Blomberg. Heitä tuurasivat myös muut toimittajat, muun muassa Petri Rinne ja Maija Salminen.

Ohjelmaan sisältyivät sähkeuutiset klo 5.00, 5.30 ja 6.00. Kello 5.30 on kyseessä Radio Suomen ainoa säännöllinen ja valtakunnallinen uutislähetys, joka alkaa puolelta. Kello 5.50 kuultiin Merisää. 

Kappaleiden välillä kuultiin musiikkijuontoja ja puheosuuksia, joihin sisältyi katsauksia aamun sanomalehtiin. Kuuntelijat saivat osallistua *Kiekuuhun* tekstiviestein, sähköpostein ja puhelimitse ottaen kantaa toimittajan ehdottamaan aiheeseen. Viikonloppuisin *Kiekuun* tilalla kuultiin ohjelma *Ylen aamu*.

2. toukokuuta 2008 Mikko Kekäläinen järjesti ohjelmassa Hota-pulveri-arpajaiset. Muuan kuuntelija oli lainsäädäntöä paremmin tuntevana kannellut arpajaisista Lääkelaitokselle. Ohjelmajohto joutui laatimaan kirjallisen vastauksen Lääkelaitokselle. Tällaisia lääkearpajaisia ei saanut järjestää. Palkinto vaihdettiin ja arpajaisia varten saatu Hotapaketti jäi Kekäläisen kaapin päälle. 

Viimeinen *Kiekuun* lähetys kuultiin juhannusaattoaamuna 25. kesäkuuta 2010.

Lähteet
-------

1. ↑  YLE Radio Suomi: Kiekuu *lotta.yle.fi*.  Arkistoitu 28.3.2009. Viitattu 12.04.2009.
2. ↑  Petri Saarela: Radio-ohjelmat 2.1.2007  2.1.2007. Helsingin Sanomat (maksullinen). Viitattu 26.8.2018.
3. ↑  YLE Radio Suomi: Kiekuu-blogi *blogit.yle.fi*. Viitattu 15.10.2012.
Kuvitteellinen kuva Zaleukoksesta. Guillaume Rouillé: *Promptuarii Iconum Insigniorum*, 1553.
**Zaleukos** (m.kreik. Ζάλευκος; n. 660 eaa.) oli antiikin kreikkalainen lainsäätäjä, joka oli kotoisin Lokroi Epizefyrioista Suur-Kreikasta. Hänen sanotaan laatineen kreikkalaisen maailman ensimmäisen kirjoitetun lakikokoelman, lokroilaisen lain.

Antiikin aikaisen kertomuksen mukaan lokroilaiset pyysivät Delfoin oraakkelilta apua heidän keskuudessaan vallinneeseen laittomuuteen. Saatuaan käskyn muodostaa itselleen lait, he antoivat tehtävän Zaleukokselle, joka oli paimen ja orja (tosin myöhemmän version mukaan hyvää sukua). Zaleukos sanoi saaneensa lakinsa unessa Athenelta.

Zaleukoksen lait olivat yksinkertaiset mutta ankarat. Tässä niitä on verrattu Drakonin lakeihin. Lokroilaiset pitäytyivät lakeihin pitkään ja tulivat tunnetuksi tästä. Lakien eräs uusi piirre oli se, että rangaistukset oli määritetty suoraan laissa, sen sijaan että ne olisi määrätty vasta oikeudenkäynnin aikana. Lait käsittelivät myös mm. omistamista, siirtokuntien asuttamista sekä ylellisyysveroja, kieltäen esimerkiksi laimentamattoman viinin nauttimisen muutoin kuin lääkinnällisistä syistä.

Lakien asettamisen jälkeen lokroilaiset säätivät, että jos joku ehdottaa uusia lakeja tai muutoksia vanhoihin, hänen tulee astua neuvoston eteen köysi kaulansa ympärillä. Jos neuvosto äänestää hänen ehdotustaan vastaan, hänet kuristetaan saman tien.

Eräs Zaleukoksen laeista kielsi ketään kuolemanrangaistuksen uhalla astumasta neuvoston kokoussaliin aseistettuna. Kerrotaan, että Zaleukos erehtyi kuitenkin itse tekemään näin, kun kaupunki oli sodassa. Kun hänelle huomautettiin asiasta, hän heittäytyi omaan miekkaansa sanoen, että lakia tulee puolustaa. Myös Kharondaan kuolemasta kerrotaan samanlaista tarinaa, ja Zaleukos sekoitetaan usein häneen.

Zaleukokseen on joskus viitattu Pythagoraan oppilaana, mutta tämä on anakronistista. Timaios Lokroilainen kielsi Zaleukoksen historiallisuuden kokonaan, mutta tälle ei ole perusteita.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  
*Encyclopaedia Britannica 11th ed.* (1911), hakusana "Zaleucus". Encyclopaedia Britannica Company, Cambridge, Englanti.
2. 1 2  Smith, William: *Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology*, s. 1309. Osa III. Boston: Little, Brown and Company, 1849. Teoksen verkkoversio. (englanniksi)

Kirjallisuutta
--------------

* Taylor, Thomas (toim.): *Political fragments of Archytas, Charondas, Zaleucus, and other ancient Pythagoreans*. C. Whittingham, 1822. Teoksen verkkoversio.
**Laitilan lukio** on Laitilan keskustassa Varsinais-Suomessa toimiva toisen asteen yleissivistävää koulutusta tarjoava oppilaitos. Vuonna 2024 Laitilan lukiossa opiskeli 44 ensimmäisen vuoden opiskelijaa. Muista ei ole tietoa. Rehtorina toimii Kimmo Jalonen.

Laitilan kaupunki on lukuvuodesta 2019-2020 lähtien antanut uusille lukiolaisille kannettavan tietokoneen käyttöön 50 euron panttimaksua vastaan. Lukiotutkinnon suoritettuaan kannettavan saa pitää. Myös lukiokirjojen hankintaa tuetaan.  Syyslukukaudesta 2021 lähtien aloittavia opiskelijoita koskee laki toisen asteen opintojen maksuttomuudesta. Tällöin lukiolainen saa tietokoneen ja oppikirjat ilmaiseksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Laitilan lukio Laitilan kaupunki, laitila.fi. Viitattu 24.7.2021.
2. ↑  Lukion rehtoriksi valittiin Kimmo Jalonen *laitila.info*. Viitattu 2.6.2022.
3. ↑  Laitilan lukio Laitilan lukio via peda.net. Viitattu 24.7.2021.
4. ↑  Lukiokoulutuksen oppilaat (xlsb) (tieto löytyy klikkaamalla opetuksen järjestäjää "Laitilan kaupunki") Opetushallinnon tilastopalvelu Vipunen, vipunen.fi. Viitattu 24.7.2021.
5. ↑  Opiskelijaksi Laitilan lukioon! Laitilan lukio via peda.net. Viitattu 24.7.2021.
Michael Des Barres
**Michael Des Barres** (s. 24. tammikuuta 1948 Lontoo, Englanti) on englantilainen näyttelijä ja rock-laulaja. Hänet tunnetaan kenties parhaiten televisiosarjasta *Ihmemies MacGyver*, jossa hän toistuvasti näytteli nimihenkilön pahinta vihollista Murdocia. Hän on näytellyt monissa muissakin tv-sarjoissa, kuten *Alias*, *Frasier*, *Gilmoren tytöt*, *Rokkistaran käsikirja*, *Roseanne*, *Melrose Place* ja *Seinfeld*. Elokuvien puolelta hänet tunnetaan muun muassa Clint Eastwoodin elokuvasta *Pink Cadillac* ja elokuvasta *Ocean Park*.

Palkinnot
---------

* Feature Film L.A Festival (2002)

Yksityiselämä
-------------

Michael Des Barres on ollut kaksi kertaa naimisissa, mutta molemmat avioliitot ovat päättyneet eroon. 1970-luvulla hän oli naimisissa Wendy Hamiltonin kanssa ja vuosina 1977–1991 hän oli naimisissa Pamela Des Barresin kanssa. Hänellä on yksi poika Pamela Des Barresin kanssa.

Aiheesta muualla
----------------

* Michael Des Barres Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
	+ 2
* VIAF
	+ 2

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
Karoline Bjørnson
**Karoline Bjørnson** (o.s. *Reimers*, 1. joulukuuta 1835 Bergen – 27. kesäkuuta 1934 Aulestad) oli norjalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten Bjørnstjerne Bjørnsonin vaimona; hän oli mallina useille miehensä henkilöhahmoille. Monet Bjørnstjerne Bjørnsonin runot on omistettu hänen vaimolleen. 

Bjørnson oli teatteriohjaaja Bjørn Bjørnsonin äiti. Hän kuoli Aulestadissa 98-vuotiaana.

Eyolf Sootin vuoden 1897 maalaus Bjørnstjerne ja Karoline Bjørnsonista on Norjan kansallisgalleriassa. Karolinen kuvasivat myös Bernhard Folkestad (1912) ja Olaf Gulbransson (1923). Hänestä kirjoitti elämäkertateoksen Øyvind Anker; *Boken om Karoline* julkaistiin vuonna 1982.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* RISM

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Karoline Bjørnson 



1. ↑  Hannevik, Arne: Karoline Bjørnson *Store norske leksikon*.  8.5.2023. Viitattu 13.3.2024. (norjaksi)
**Vehnäterrieri** (iiriksi *brocaire buí*, engl. *Irish Soft-Coated Wheaten Terrier*) on irlantilainen, suurehko terrierirotu. Luonteeltaan vehnäterrieri on tarmokas ja sosiaalinen. Vehnäterrieri sopii hyvin seura- tai harrastuskoiraksi. Alun perin vehnäterrieri toimi monipuolisena maatilojen työkoirana.

Ulkonäkö
--------

Vehnäterrieri on voimakasrakenteinen, kestävä, vankka ja korkeajalkainen terrieri. Säkäkorkeus on 45–55 senttimetriä ja paino noin 14–20 kilogrammaa. Vehnäterrierejä on vaaleasta vehnänväristä aina kullanpunaiseen vivahteeseen. Aikuisessa koirassa ei saa olla mustaa rungossa, eikä se saa olla kokonaan valkoinen. Vehnäterrierit ovat syntyessään tummia, ja niillä on yleensä tumma tai musta naamio. Väri puhdistuu koiran kasvaessa aikuiseksi. Vehnäterrierin kirsu on musta.

Vehnäterrierin turkki on silkkinen ja pehmeä: karva laskeutuu laineikkaasti koiran kylkiä ja jalkoja pitkin alas. Turkki ei ole kuitenkaan pystyssä, kuten esimerkiksi villakoirilla. Pennun ja nuoren koiran karvanlaatu on erilainen ja muuttuu useita kertoja aikuisikään mennessä.

Luonne ja käyttäytyminen
------------------------

Vehnäterrierit ovat omistajaansa kiintyviä, uskollisia. Vehnäterrieri pysyy kunnossa normaalilla, monipuolisella ruualla ja riittävällä liikunnalla. Rotu on hyvin tarmokas eikä sovi pelkäksi kotikoiraksi, vaan tarvitsee paljon virikkeitä ja tekemistä pysyäkseen terveenä. Vehnäterriereiden kanssa voi harrastaa esimerkiksi tokoa, mistä ne yleensä nauttivat. 

Hannes Lohen käyttäytymistutkimuksen alustavien tulosten mukaan 39 % suomalaisista vehnäterriereistä on ääniarkoja, 20 % alusta- ja paikka-arkoja, 13 % arkoja, 13 % eroahdistuneita, 12 % yliaktiivisia-impulsiivisia, 9 % pakko-oireisia ja 1 % aggressiivisia. Tutkimukseen osallistui 254 vehnäterrieriä ja vuonna 2015 julkaistut alustavat tulokset saattavat muuttua vastausmäärien kasvaessa.

Hoito
-----

Vehnäterrierin turkki vaatii paljon hoitoa pysyäkseen kunnossa. Varsinkin nuoren vehnäterrierin turkkia on kammattava päivittäin, koska se menee hyvin helposti takkuun. Oikein hoidettuna vehnäterriereillä ei ole karvanlähtöä, mutta karvaa irtoaa kammatessa ja pesukertojen yhteydessä. Vehnäterrieri kuuluu trimmattaviin koirarotuihin. Trimmaus tehdään leikkaamalla 2–4 kertaa vuodessa. Vehnäterrieriä ei ole pakko trimmata.

Lähteet
-------

1. ↑  KoiraNet jalostustietojärjestelmä (Suomen Kennelliitto, luettu 27.8.2017)
2. ↑  Käyttäytymisprofiileja roduille – alustavia tuloksia *Koirangeenit.fi*.  21.12.2015. Lohen tutkimusryhmä, Helsingin yliopisto. Viitattu 8.1.2016.
3. ↑  Alustavia tuloksia käyttäytymiskyselystä - Lohen tutkimusryhmä/Helsingin yliopisto *www.koirangeenit.fi*. Viitattu 8.1.2017.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Vehnäterrieri**.
* Vehnäterrieri Koirat.comissa
* Kerry- ja vehnäterrierikerho ry (Arkistoitu – Internet Archive)
* Vehnäterrierien keskustelupalsta (Arkistoitu – Internet Archive)
* Kennelliiton rotumääritelmä (pdf)
"**The Nearness of You**" on Hoagy Carmichaelin säveltämä ja Ned Washingtonin sanoittama musiikkikappale. Vuonna 1937 julkaistu kappale oli tarkoitettu Paramount Picturesin elokuvaan, mutta tuotanto keskeytettiin eikä elokuva koskaan valmistunut. Kappaleen nauhoitti ensimmäistä kertaa Glenn Millerin orkesteri laulaja Ray Eberlen kanssa vuonna 1940.

Kappale on useasti nauhoitettu jazzstandardi. Saksofonisti Charlie Parker nauhoitti Woody Hermanin yhtyeen kanssa suositun konserttiversion kappaleesta vuonna 1951. Ella Fitzgerald nauhoitti sen Louis Armstrongin kanssa vuonna 1956. Uudempia levytyksiä ovat tehneet muun muassa Branford Marsalis, Fred Hersch ja Norah Jones.

Sauvo Puhtila kirjoitti kappaleeseen suomenkieliset sanat ("Läheisyytesi") eniten käyttämällään salanimellä Saukki, ja sen ovat levyttäneet muun muassa Eino Virtanen 1958, Eino Valtanen 1978 sekä Bianca Morales 1991.

* Chameleon Jazz BandChameleon Jazz Band - the nearness of you *youtube.com*.  </ref>

Lähteet
-------

1. ↑  William H. Young ja Nancy K. Young: *The Great Depression in America: A cultural encyclopedia*, s. 505. Greenwood Publishing Group, 2007. ISBN 0313335214. (englanniksi)
2. 1 2 3  Jeremy Wilson: The Nearness of You *JazzStandards.com*. Viitattu 10.1.2011. (englanniksi)
3. ↑  Thomas Cunniffe: Fred Hersch: The Nearness of You *Jazz.com*.  Arkistoitu 11.2.2010. Viitattu 10.1.2011. (englanniksi)
4. ↑  Ted Gioia: Norah Jones: The Nearness of You *Jazz.com*. Viitattu 10.1.2011. (englanniksi)
**Hangman** on Johnny Martinin ohjaama 2017 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen rikoselokuva. Elokuvan pääosia näyttelevät Al Pacino, Karl Urban, Joe Anderson, Sarah Shahi ja Brittany Snow. Elokuvan ensiesitys oli Yhdysvalloissa 22. joulukuuta, 2017. Suomessa *Hangmania* ei ole esitetty. Elokuva kertoo kahdesta poliisista ja toimittajasta, jotka yrittävät saada kiinni sarjamurhaajaa, jolla on sangen kieroutunut käsitys lasten hirsipuu-pelistä.

Juoni
-----

Ruiney on poliisi, jonka vaimo murhattiin vuosi aiemmin kylmäverisesti, ja murhaajaa ei vieläkään ole saatu kiinni. Ruiney saa ratkaistavakseen nuoren naisen murhan, jossa uhri on pahoinpidelty ja sen jälkeen hirtetty. Mukaan liittyy toimittaja Christi Davies (Brittany Snow) ja eläkkeelle jäänyt poliisi Ray Archer (Al Pachino). Ensimmäinen epäilty on uhrin tyttöystävä, jonka syyttömyys kuitenkin selviää. Rikospaikka on hyvin verinen, ja käy ilmi, että veren seasta löytyy DNA:ta, joka ei kuulu uhrille. Laboratoriossa selviää, että DNA on entisen rikollisen David Greenin. Kolmikko matkaa kirkkoon, jossa Davidin uskotaan asuvan nykyään. Kun he ovat alttarilla, katosta putoaa yhtäkkiä toinen hirtetty ruumis, jolla on sikamaski päällään. Ray kaatuu ja satuttaa selkänsä, ja sen vuoksi epäilty pääsee pakenemaan. Poliisin saapuessa paikalle saapuu myös David Green. Hän kertoo, että viikko sitten joku hyökkäsi hänen kimppuunsa ja varasti hänestä verta.

Pian alkaa ilmestyä uusia ruumiita ja jokaiseen on kirjoitettu kirjain. Poliisit etsivät epätoivoisesti murhaaja, joka on askeleen edellä, kun vuorokauden kuluttua löytyy taas uusi ruumis.

Näyttelijät
-----------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Al Pachino  | … |  komisario Ray Archer
  |
|  Karl Urban  | … |  komisario Will Ruiney
  |
|  Sarah Shahi  | … |  poliisipäällikkö Lisa Watson
  |
|  Brittany Snow  | … |  toimittaja Christi Davies
  |
|  Joe Anderson  | … |  Hangman (sarjamurhaaja)
  |

Lähteet
-------

* Vuotila, Lauri: Al Pacino Ja Dredd-tähti joutuvat kuolettavaan leikkiin kieroutuneen sarjamurhaajan kanssa – Katso esimakua trilleristä *Episodi*.  21.10.2017. Viitattu 16.9.2021.
* Hangman Trailer (2017) Al Pacino Karl Urban Thriller *New Trailer Buzz / Youtube*.  18.10.2017. Viitattu 16.9.2021. (englanniksi)
Arktikum ulkoa
**Arktinen keskus** on Lapin yliopiston kansainvälinen tutkimuslaitos ja tiedekeskus, joka tutkii arktisen alueen kehitystä. Se tuottaa tutkimustietoa arktisesta ympäristöstä, yhteiskunnasta ja ilmastonmuutoksesta. Tutkimus on monitieteistä ja ilmiökeskeistä, ja tavoitteena on viestittää tutkimustuloksia suurelle yleisölle. 

1989 perustettu Arktinen keskus sijaitsee Rovaniemellä Arktikum- talossa, jonka rakentamisessa on hyödynnetty lappilaisen luonnon antimia, kuten Lapin honkaa ja poronnahkaa. Arktikumin lasikattoinen 172 metriä pitkä käytävä osoittaa pohjoiseen ja tarjoaa puitteet erilaisten tilaisuuksien pitämiselle. Arktikumissa on Arktisen keskuksen tiedenäyttely ja kirjasto sekä Lapin maakuntamuseo.

Arktisen keskuksen monitieteinen tutkimus keskittyy ihmisen ja ympäristön vuorovaikutukseen. Kansainvälistä tutkimusta tehdään pohjoisen pallonpuoliskon arktisella, subarktisella ja boreaalisella vyöhykkeellä.

Tutkimustoiminnassa rakennetaan luonnontieteellisen ja yhteiskuntatieteellisen ympäristötutkimuksen uusia monitieteisiä ja tieteiden välisiä käytäntöjä.

Oikeustieteellistä vähemmistöjen ja pohjoisten alueiden tutkimusta tehdään omassa yksikössä, Pohjoisen ympäristö- ja vähemmistöoikeuden instituutissa. Arktinen keskus tarjoaa myös ympäristövaikutusten arviointipalvelua ja luontoselvitysten tekoa.

Tutkimukseen perustuva Muuttuva Arktis -tiedekeskusnäyttely valottaa arktisten alueiden nykypäivää ja tulevaisuutta kestävän matkailun näkökulmasta.

Keskusta johtaa Johanna Ikävalko.

Lähteet
-------

Aiheesta muualla
----------------

* Arktisen keskuksen kotisivut
* Lapin yliopiston kotisivut
* Arktikum-talon kotisivut, tietoa näyttelyistä ja aukioloajoista
**Thornin rauha** oli 1. helmikuuta 1411 solmittu rauha Saksalaisen ritarikunnan ja Liettuan suuriruhtinaskunnan sekä Puolan välillä. Rauhan nimi tulee sopimuksen allekirjoituspaikan Toruńin saksankielisestä nimestä. Thornin rauha ei ratkaissut osapuolten kiistoja rajoista ja lopullisesti ne selvitettiin vasta Konstanzin kirkolliskokouksessa vuosina 1414–1418.

Tausta
------

Liettuan, Puolan ja Saksalaisen ritarikunnan välinen sota alkoi ritarikunnalle kuuluneen Žemaitijan vuonna 1409 alkaneen kapinasta, jota Vytautasin johtama Liettua ja Jagellon johtama Puola alkoivat tukea. Puola ja Liettua etenivät ritarikunnan maille vuonna 1410. Saksalainen ritarikunta kärsi tappion Tannenbergin taistelussa menettäen muun muassa suurmestarinsa ja 200 ritaria. Puolalais-liettualaiset joukot eivät kuitenkaan onnistuneet ritarikunnan pääkaupunki Marienburgin piirityksessä ja joukot vetäytyivät.

Rauha
-----

Ritarikunta solmi rauhan Puolan ja Liettuan kanssa 1. helmikuuta 1411. Sopimuksella Liettua sai ritarikunnalta sen aiemmin menettämän Žemaitijan. Puola sai puolestaan Dobrzyńin alueen. Lisäksi ritarikunta maksoi Puolalle 100 000 Prahan groschenia. Rauha ei vastannut Liettuan ja Puolan sodassa saavuttaman voiton laajuutta, mikä johtui paljolti ritarikunnan vaikutusvaltaisista tukijoista, joihin lukeutui muun muassa Saksan keisari Sigismund Luxemburgilainen. Rauha oli kuitenkin ensimmäinen kerta, jolloin ritarikunta joutui luopumaan kiistellyistä alueista.

Lähteet
-------

* Aulis Kallio: *Liettuan historia*. Tampere: Jagellonica-kulttuuriyhdistys ry, 2009. ISBN 978-951-98665-3-6.

### Viitteet

1. ↑  Kallio 2009, s. 61
2. ↑  Zigmantas Kiaupa, Jūratė Kiaupienė: Didysis karas su Kryžiuočiais *Gimtoji istorija*.  Arkistoitu 3.3.2008. Viitattu 6.1.2011. (liettuaksi)
3. 1 2  Kallio 2009, s. 62
4. ↑  Torūnės taika *Gimtoji istorija*. Viitattu 6.1.2011. (liettuaksi)
*Tämä artikkeli kertoo Englannin laivaston kaljuunasta. Muita samannimisiä aluksia on täsmennyssivulla.*

**Ark Royal** oli Englannin laivaston kaljuuna.

Valmistus
---------

Alus piti laskea vesille 12. kesäkuuta 1586 *Ark Raleigh* -nimisenä Deptfordin telakalta, missä se valmistui 1587. Alus oli rakennuttajan Walter Raleighin uusien periaatteiden mukaan suunnittelema nelimastoinen purjealus. Elisabet I osti aluksen vesillelaskettaessa nimeten sen samalla *Ark Royaliksi* ja luovutti sen Charles Howardille laivaston lippulaivaksi.

Alus oli 30,48 metriä pitkä ja 11,28 metriä leveä. Sen uppouma oli 692 tonnia. Aluksen aseistuksena oli 38 suusta ladattavaa pronssitykkiä. Näistä kahdeksan oli lyhytputkisia, raskaita kuulia ampuvia puolikartauneja, 12 pitkäputkisia 18 naulan kulveriinejä ja 12 yhdeksän naulan puolikulveriinejä.

Palvelus
--------

Alus otti osaa Espanjan Voittamattoman armadan tuhoamiseen Howardin lippulaivana. Taistelun jälkeen se johti alusten purjehtimisen ohi Firth of Forthin. Se oli edelleen lippulaiva, kun laivasto hyökkäsi 21. kesäkuuta 1596 Cádiziin. Hyökkäyksessä tuhottiin satamassa ollut Espanjan laivasto.

Seuraavan hallitsijan Jaakko I:n aikana *Ark Royalin* kunnostaminen hyväksyttiin elokuussa 1606. Alus purettiin osiin ja rakennettiin uudelleen 1607–1608 Woolwichissa laivanrakentaja Phineas Pettin johdolla. Vesille laskettaessa 29. kesäkuuta 1608 alus nimettiin uudelleen *Anne Royaliksi* kuningatar Annen mukaan. Alus oli telakalta palatessaan muuttunut 40-tykkiseksi kuninkaalliseksi jahdiksi. Alus otettiin palvelukseen 1625 päällikkönään Thomas Love amiraali Edvard Cecilin lippulaivana epäonnisessa hyökkäyksessä Cádiziin.

Aluksesta piti tulla John Penningtonin lippulaiva, mitä varten sen olisi pitänyt siirtyä Medwayjokea ylöspäin 9. huhtikuuta 1636. Aluksen lähtiessä liikkeelle sen ankkuri oli kuitenkin edelleen pohjassa, mikä upotti sen keskelle jokea Tibury Hopen edustalle.

Aluksen nostaminen joesta tuli kalliimmaksi kuin sen rakentamiskustannukset ja lisäksi todettiin, että alus on korjauskelvoton. Aluksen jäännökset romutettiin 1638 Blackwallissa.

Lähteet
-------

* McCart, Neil: *Three Ark Royals 1938–1999*. Cheltenham: Fan Publications, 1999. ISBN ISBN 1-901225-02-X. (englanniksi)
* Winfield, Rif: *British Warships in the Age of Sail 1603–1714 – Design, Construction, Careers and Fates*. Barnsley: Seaforth Publishing, 2009. ISBN 978-1-84832-040-6. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5  McCart 1999, s. 207.
2. 1 2 3  Winfield, Rif s. 2
**Indirubiini** (C16H10N2O2) on heterosyklinen aromaattinen yhdiste ja indigotiinin isomeeri. Indirubiinia voidaan käyttää väriaineena ja lisäksi sitä ja sen johdannaisia tutkitaan mahdollisina syöpälääkkeinä.

Ominaisuudet
------------

Huoneenlämpötilassa indirubiini on punaista kiteistä ainetta. Yhdiste ei liukene veteen, mutta liukenee etanoliin ja dietyylieetteriin. Indirubiinin absorptio on voimakkainta aallonpituuksilla 552 nm ja 603 nm.

Valmistus ja käyttö
-------------------

Indirubiinia muodostuu valmistettaessa indigoa kasveista. Fermentointiolosuhteissa osa prosessissa muodostuvasta indoksyylistä hapettuu isatiiniksi ja indirubiinia muodostuu isatiinin ja indoksyylin reagoidessa keskenään. Luonnonindigossa indirubiinia on vaihtelevia määriä, noin 2–4 %, minkä vuoksi luonnonindigon sävy vaihtelee.

Indirubiinia voidaan käyttää väriaineena, mutta sen käyttö ei ole kovin yleistä. Yhdisteen ja sen johdannaisten lääketieteellisiä ominaisuuksia sen sijaan tutkitaan. Indirubiini on vaikuttava aine kiinalaisessa kansanperinnässä käytettävässä seoksessa nimeltä Danggui longhui wang. Kiinalaiset ovat käyttäneet sitä muun muassa leukemian hoitoon. Indirubiinin vaikutus kasvainten hoidossa arvellaan johtuvan sen kyvystä inhiboida eräitä kinaasientsyymejä kuten sykliineistä riippuvaisia kinaaseja, glykogeenisyntaasikinaasia, tyrosiinikinaasireseptoreja ja verisuonten endoteelien kasvutekijää VEGF:ää. Indirubiinin on havaittu olevan myös aryylihiilivetyreseptorin aktivaattori.

Lähteet
-------

1. ↑  Indirubin – Substance summary *PubChem*. NCBI. Viitattu 29.4.2015.
2. 1 2  Indirubin Thieme-Römmp. Viitattu 29.4.2015. (saksaksi)
3. 1 2 3  Päivi Hintsanen: Indirubiini, indigorubiini, indigopurpuriini *Coloria.net*. Viitattu 29.4.2015.
4. 1 2  Robert Christie: *Colour Chemistry*, s. 110. RSCPublishing, 2014. ISBN 978-1-84973-328-1. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 29.4.2015). (englanniksi)
5. ↑  Nicholas Eastaugh, Valentine Walsh, Tracey Chaplin, Ruth Siddall: *Pigment Compendium*, s. 202. Routledge, 2008. ISBN 9781136373923. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 29.4.2015). (englanniksi)
6. ↑  Manfred Schwab: *Encyclopedia of Cancer*, s. 1510. Springer, 2011. ISBN 978-3642164842. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 29.4.2015). (englanniksi)
**HMS Sapphire** oli Britannian kuninkaallisen laivaston ensimmäisessä maailmansodassa palvellut Topaze-luokan panssarikansiristeilijä.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Topaze-luokka (risteilijä)*
Alus tilattiin Palmers Shipbuilding and Iron Companyltä Jarrowista, missä köli laskettiin 30. maaliskuuta 1903. Alus laskettiin vesille 17. maaliskuuta 1904 ja valmistui 7. helmikuuta 1905.

Palvelus
--------

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:HMS Sapphire (1904) 

Ensimmäisen maailmansodan uhatessa alus palautettiin palvelukseen 2. heinäkuuta 1914 Chathamin telakalla Kentissä, minkä jälkeen se siirrettiin Medwayn suistoon Kethole Reachiin. Alus oli valmis merelle lähtöön 16. heinäkuuta Sheernessin telakalta Spitheadiin Hampshireen, jossa se otti osaa laivastokatselmukseen 20. heinäkuuta.

*Sapphire* saapui 8. tammikuuta 1918 Adeniin, jossa aluksen päälliköksi saapui *HMS Mintolta* W. F. Sells. Alus myytiin romutettavaksi 9. toukokuuta 1921.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1860–1905*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 2002. ISBN 0-85177-133-5. (englanniksi)
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1906–1921*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1985. ISBN 0-85177-245-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Gardiner, Robert 1860-1905 s. 84

*Topaze*-luokan risteilijät

|  |
| --- |
| *HMS Topaze* - *HMS Amethyst* - *HMS Diamond* - *HMS Sapphire* |
| Edeltäjä: *Challenger*-luokka – Seuraaja: ei seuraajaa |
**Hipponikos** (m.kreik. Ἱππόνικος, myös Ἱππόνικος Ἄμμων, *Hipponikos Ammōn*; lat. *Hipponicus Ammon*; 500/400-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen, joka oli kotoisin Ateenasta ja kuului Kalliasten ja Hipponikosten ylimyssukuun. Erotuksena suvun muista samannimisistä häneen viitataan tutkimuksessa nimellä *Hipponikos I* (vanhemmassa tutkimuksessa kuitenkin *Hipponikos II*).

Hipponikos oli Kallias I:n poika ja kotoisin Alopeken demoksesta. Hänen kerrotaan rikastuneen suuresti saatuaan itselleen erään persialaisen sotapäällikön aarteet, jotka tämä oli uskonut erään eretrialaisen Diomnestoksen haltuun. Kun Persian armeija sitten tuhottiin vuoden 490 eaa. Marathonin taistelussa, Diomnestos piti varat. Persian toisen hyökkäyksen aikoihin vuonna 480 eaa. Diomnestoksen perilliset siirsivät varat Hipponikokselle Ateenaan, ja ne jäivät lopulta hänelle, kun vangiksi jääneet eretrialaiset vietiin Vähään-Aasiaan.

Tämän kertomuksen kertoo Athenaios lähteenään Herakleides Pontoslainen. Sen todenperäisyys on kuitenkin kyseenalainen, sillä Herodotos mainitsee vain yhden onnistuneen Eretrian valtauksen, joka tapahtui vuonna 490 eaa. On arveltu, että Hipponikoksesta kertova anekdootti perustuisi ateenalaisiin juoruihin, joilla ihmiset selittivät suvun vaurautta, samoin kuin anekdootti, joka koski Hipponikoksen poikaa Kallias II:sta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Nails, Debra: *The People of Plato: A Prosopography of Plato and Other Socratics*, s. 69. Indianapolis: Hackett, 2002. ISBN 0-87220-564-9. (englanniksi)
2. ↑  Shapiro, H. A.: Kallias Kratiou Alopekethen.  *Hesperia: The Journal of the American School of Classical Studies at Athens*, Jan. - Mar. 1982, 51. vsk, nro 1, s. 69–73. Artikkelin verkkoversio.  (englanniksi)
3. ↑  Freeman, Kathleen: Portrait of a Millionaire – Callias Son of Hipponicus.  *Greece & Rome*, Oct. 1938, 8. vsk, nro 22, s. 20–35. Artikkelin verkkoversio.  (englanniksi)
4. 1 2 3 4 5  Smith, William: "Hipponicus II or Hipponicus Ammon", *Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology*. Boston: Little, Brown and Company, 1849–1867. Teoksen verkkoversio. (englanniksi)
5. ↑  Athenaios: *Deipnosofistai* XII 536f–537a; vrt. Herodotos: *Historiateos* 6.118.
6. ↑  Herodotos: *Historiateos* 6.99–101.
Tallinnanaukio nähtynä Itäkeskuksen metroaseman ulkoisen sisäänkäynnin kupeesta.
Tallinnanaukio ja kauppakeskus Itiksen vanhimman osan julkisivua.
**Tallinnanaukio** (ruots. *Revalsplanen*) on aukio Itäkeskuksessa Helsingissä. Tallinnanaukiolta on suora pääsy kauppakeskus Itikseen, ja siellä on myös Itäkeskuksen metroaseman toinen itäisistä sisäänkäynneistä, jonka laiturialueelta metrot lähtevät keskustaan. Tallinnanaukion lähettyvillä sijaitsevat myös Itä-Helsingin kulttuurikeskus Stoa ja Itäkeskuksen linja-autoasema. Aukiolla on myös Kimmo Schroderuksen veistos *Kuru*.

Palvelut
--------

Tallinnanaukiolla sijaitsevat muun muassa Itäkeskuksen apteekki, Itäkeskuksen posti, Diacor Itäkeskus ja luontaistuotekauppa Life. Lisäksi Tallinnanaukiolla on useita ravintoloita ja baareja, ja kesäisin toritoimintaa.

Järjestyksenvalvonta
--------------------

Heinäkuun puolessa välissä 2010 Helsingin Poliisi antoi kauppakeskuksen vartijoille luvan poistaa Tallinnanaukiolta humalaiset, päihteidenkäyttäjät ja muut häiriökäyttäytyjät. Syitä tähän ovat Tallinnanaukion läpi kulkeva suuri ihmismäärä ja Itäkeskuksen metroaseman asema tärkeänä joukkoliikenteen solmukohtana.

Lähteet
-------

1. ↑  Tallinnanaukion häiriköt hajaantuneet ympäri kaupunkia  24.8.2010. Helsingin Sanomat.  Arkistoitu 29.8.2010. Viitattu 17.12.2010.
2. ↑  Poliisi pyysi järjestyksenvalvojat apuun Tallinnanaukiolle  12.7.2010. Helsingin Sanomat. Viitattu 17.12.2010. [vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Tallinnanaukio** Wikimedia Commonsissa
**Paavin laivasto** (ital. *Marina Pontificia*) oli Kirkkovaltion merivoimat. Rakenteeltaan löyhä laivasto oli olemassa ajoittain vuosina 849–1878, paavi Leo IV:n kaudelta paavi Leo XIII:n kauden alkuun.

Historia
--------

Kirkkovaltiota suojasi alun alkaen Bysantin laivasto, mutta muslimien hyökättyä Roomaan vuosina 843 ja 846 Kirkkovaltio totesi tarvitsevansa omat merivoimat. Paavin laivasto oli käytössä ensi kertaa merirosvoja vastaan käydyssä Ostian taistelussa vuonna 849

Myöhemmin ristiretkien aikaan Kirkkovaltio rahoitti useita laivastoja ja varusti muutamia omia eskaadereita, jotka osallistuivat Konstantinopolin piirityksen jälkeen yhdessä eräiden muiden valtioiden kanssa taisteluihin Osmanien valtakuntaa vastaan. Lepanton taisteluun Kirkkovaltio osallistui yhdellä eskaaderilla ja avusti Venetsian tasavaltaa sen sodissa Osmanien valtakuntaa vastaan.

Paavi Klemens XI rakensi 1715 asevaraston Arsenale Pontificion Porta Portesen lähelle Ripa Grandeen Tiberin rannalle.

Paavin aluksia suojasi 1819 solmittu kansainvälinen sopimus, mutta laivasto toipui kovin hitaasti Napoleonin sotien aikana tapahtuneista alustensa anastuksesta. Yhden kaappasivat muslimimerirosvot 1826, mutta Barbareskivaltiot vapauttivat sen saatuaan 10 600 frangin korvauksen.

Vuonna 1823 laivasto koostui 12-tykkisestä kuunarista *San Pietrosta*, kutterista, felukasta ja pinassista. Rannikkovartio koostui 12 vartioveneestä.

Erilliset hallinnot *Marina da Guerra*, *Marina di Finanza* ja *Marina del Tevere* yhdistettiin 1856 *Marina Pontificiaksi*.

Paavi Leo XIII myi paavin laivaston viimeisen aluksen, korvetti *Immacolata Concezionen* virkakautensa ensimmäisenä vuotena vuonna 1878. Alus oli tuolloin telakalla Ranskan Toulonissa, koska paavin valta oli vuodesta 1870 rajoittunut pelkkään Vatikaanin kaupunkiin. Nykyisin se on Milanossa Tieteen ja tekniikan museossa, mutta lippu ja pienoismalli ovat Lateraanipalatsissa sijaitsevassa Vatikaanin museossa.

Alukset
-------

* Lepantossa:
	+ *Capitana*
	+ *Padrona*
	+ *Suprema*
	+ *Serena*
	+ *Pace*
	+ *Vittoria*
	+ *Grifona*
	+ *Santa Maria*
	+ *San Giovanni*
	+ *Regina*
* *San Bonaventura*
* *San Pietro*, kuunari
* *San Pietro* 1807
* *Roma*, höyrylaiva
* *Immacolata Concezione*, korvetti

Lähteet
-------

1. ↑  Boero, Beatrice. *Il Tempo.* "Il biondo Tevere: La scomparsa dell'Arsenale e il declino di Ripa Grande.", viitattu 2.6.2010.
2. ↑  *Gazetta Piemontese.* No 45. 15 April 1826.
3. ↑  "La Marina dello Stato Pontificio." Italian puolustusministeriön verkkosivu, viitattu 2.6.2010
4. ↑  Chadwick, Owen, *A History of the Popes, 1830-1914*.
5. ↑  Laudonio, Marco. *La Repubblica*. "Arsenale Pontificio, la rinascita." M.t. *Ordine degli Architetti di Roma e Provincia.*, viitattu 2.6.2010

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Papal Navy
**Kylla Liisa Sjoman** (s. 18. elokuuta 1987, New Westminster) on kanadalainen entinen jalkapalloilija Burnabystä, Brittiläisestä Kolumbiasta. Hän pelasi SK Slavia Prahassa ja Celtic L.F.C:ssä Skotlannin valioliigassa. Hän on myös edustanut Kanadan jalkapallomaajoukkuetta aikuisten tasolla, tehden debyyttinsä Englantia vastaan huhtikuussa 2013.

Lapsuus
-------

Sjoman syntyi New Westminsterissä Pentti ja Julie Sjomanille. Hänen isänsä on kotoisin Kajaanista, joten Sjomanilla on myös Suomen kansalaisuus.

Seurajoukkueura
---------------

Monipuolinen kanadalais-suomalainen vasemman laidan pelaaja solmi vuonna 2010 sopimuksen South Yorkshireläisen Doncaster Rovers Bellesin kanssa. Hän asui tuolloin Ramanda Jarvisin hotellissa Doncasterissa 
joukkuekavereidensa Áine O'Gormanin ja Maria Karlssonin kanssa.

Pelattuaan hetken Saksassa Herforder SV:ssä, Sjoman siirtyi Celticiin elokuussa 2013. Hän palasi Herforder SV:hen helmikuussa 2014.

Tammikuussa 2016 Sjoman siirtyi Celticistä Sunderlandiin ja oli iloinen palatessaan FA WSL:ään: "Täällä Sunderlandissa on ammattimaisin ympäristö, jossa olen ollut ulkomaille tulon jälkeen ja pelaajat ja henkilökunta ovat tehneet muutoksen minulle helpoksi."

Kansainvälinen ura
------------------

Sjoman teki maajoukkuedebyyttinsä ystävyysottelussa Englantia vastaan New York Stadiumilla Rotherhamissa. Ottelu päättyi Englannin 1-0 voittoon.


Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Kylla Sjoman
**Tigranocerta** (arm. Տիգրանակերտ, *Tigranakert*) oli kaupunki, joka sijaitsi todennäköisesti lähellä nykyistä Turkin Silvania. Armenian kuningas Tigranes Suuri perusti sen pääkaupungikseen ensimmäisellä vuosisadalla eaa.

Tigranes perusti kaupungin, jotta valtion pääkaupunki olisi lähempänä laajentuneen valtakunnan keskustaa. Kaupunkiin siirrettiin asukaitta Mazakasta Kappadokiasta ja muista hellenististä kaupungeista. Lisäksi sinne muutti armenialaisia uudisasukkaita. Kaupungin lähellä käydyssä Tigranocertan taistelussa Luculluksen johtamat roomalaisjoukot kukistivat Tigranesin joukot vuonna 69 eaa. Lucullus ryösti taistelun jälkeen kaupungin. Saaliin suurudeksi on arvioitu 8 000 talenttia.

Tigranesin kuoltua Armenian pääkaupunki siirrettiin Artaxataan. Tigranocerta säilytti kuitenkin merkityksensä 1100-luvulle saakka. Kaupungin sijainnista ei ole täyttä varmuutta nykytiedoilla.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Tigranakert armenian-history.com. Viitattu 19.1.2011. (englanniksi)
2. 1 2 3  Garsoain, N.: Tigran II  20.7.2005. Encyclopedia Iraenica.  Arkistoitu 8.12.2010. Viitattu 19.1.2011. (englanniksi)
| "What a Girl Wants"Christina Aguilera |
| --- |
| Singlen "What a Girl Wants" kansikuva |
| Singlen tiedot |
|  Albumilta | *Christina Aguilera* |
|  Julkaistu | 28. marraskuuta 1999 |
|  Formaatti | CD |
|  Tyylilaji | pop |
|  Levy-yhtiö | RCA Records |
| Christina Aguileran muut singlet |
| "Genie in a Bottle"1999 | "What a Girl Wants"1999 | "I Turn to You"2000 |

**What a Girl Wants** on yhdysvaltalaisen laulajan Christina Aguileran kappale tämän debyyttialbumilta. Kappaleesta levytettiin uusi versio, jonka levy-yhtiö RCA Records julkaisi albumin toisena singlenä 28. marraskuuta 1999. Kappaleen ovat kirjoittaneet Shelly Peiken ja Guy Roche. Espanjankielinen versio kappaleesta nimeltä "Una Mujer" on Aguileran toisella studioalbumilla *Mi Reflejo* (2000).

Yhdysvalloissa kappaleesta tuli Aguileran toinen peräkkäinen *Billboard Hot 100* -listan ykkönen, ja se pääsi listojen kärkeen myös Uudessa-Seelannissa ja Espanjassa. Suomessa sen paras sijoitus virallisella singlelistalla oli kahdestoista.

Lähteet
-------

1. ↑  Christina Aguilera: What A Girl Wants Musiikkituottajat - IFPI Finland ry.  Arkistoitu 24.9.2015. Viitattu 29.6.2015.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:What a Girl Wants (Christina Aguilera song)