recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Pierrot** oli japanilainen visual kei -yhtye, jonka Jun ja Kirito perustivat vuonna 1994. Hidelow oli laulaja, Kirito ja Jun kitaristeja, Kohta oli basisti ja Luka rumpali. Vuoden 1994 marraskuussa, Luka erosi ja Takeo liittyi yhtyeeseen. Helmikuussa, vuonna 1995, Hidelow erosi myös ja uusi jäsen, Aiji, liittyi yhtyeeseen, jolloin lopullinen kokoonpano selvisi: Kiritosta tuli laulaja, Aiji ja Jun olivat kitaristeja, Kohta oli edelleen basisti ja Takeosta tuli rumpali.

Pierrot oli yksi vanhimmista edelleen olemassa olevista J-rock -yhtyeistä vuonna 2005. He aloittivat kuin mikä tahansa visual kei -yhtye ja tekivät ensiesiintymisensä syyskuussa 1998 singlellään *Kuria Sukai* (Nuclear sky, ydintaivas). Heidän viimeinen albuminsa oli *Dictators Circus - A deformed Bud*, joka sisältää singlejä heidän kymmenen vuoden uraltaan. Heidän viimeinen singlensä oli *Hello* ja osuva nimi yhtyeelle, joka aloitti uransa albumilla nimeltä *Finale*.

Laulaja Kirito aloitti soolouralla vuonna 2005 ja julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa, nimeltään Hameln, 3. elokuuta 2005. 

12. huhtikuuta 2006 yhtye ilmoitti, että on lopettanut toimintansa. Kirito, Takeo ja Kohta perustivat Angelo:n, kun taas Jun soittaa ALvino -nimisessä yhtyeessä ja Aiji LM.C:ssä bändissä.

Albumit
-------

* Kikurui Piero 1994 (demo)
* Pandora no hako 1996 (omakustanne)
* Celluloid 1997 (omakustanne)
* Finale 1999
* Private enemy 2000
* Heaven 2002
* ID attack 2003
* Dictators Circus 2003
* Freeze 2004
* Dictators Circus -A variant BUD- 2005
* Dictators Circus -A deformed BUD- 2005
**Söll** on kunta Tirolin osavaltiossa Itävallassa. Sen asukasluku oli vuoden 2019 arvion mukaan 3 688. Kunnan pääelinkeinot ovat maatalous ja matkailu.

Matkailukohde
-------------

Söll on yksi merkittävimmistä Ski World Wilder Kaiser -hiihtourheilukeskittymän matkailukylistä. Kylä sijaitsee keskuksen korkeimman huipun Hohe Salven (1 829 m mpy) juurella. Hohe Salvella on hiihtolatujen lisäksi myös punaisia ja mustia rinteitä. Vuoren huipulla sijaitsee kirkko ja ravintolarakennus näköalaterasseineen. Muita seudun matkailukyliä ovat Brixen, Ellmau, Going, Hopfgarten, Itter ja Scheffau. Alueella majoittuvilla on käytettävissään maksuton kuljetus kylien ja rinteiden välillä.

Liikenne
--------

Söllistä on linja-autoyhteys (postbus) Kufsteinin, Wörglin ja St. Johannin (in Tirol) rautatieasemalle. Innsbruckin lentoasemalle on noin 75 kilometriä.

Nähtävyydet
-----------

* Barokkityylinen kirkko *Peter und Paul* (1764–1768) kylän vanhassa keskustassa
* Tyypillinen perinteinen tirolilainen arkkitehtuuri kylän pääkadun varrella
* Pyhiinvaelluskirkko *Das Wallfahrtskirchlein am Stampfanger*
* Napoleonin sotien muistomerkki lähellä kylää

Tunnettuja sölliläisiä
----------------------

* Markus Wittner, freestylehiihtäjä
* Patrick Koller, freestylehiihtäjä

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Söll *citypopulation.de*. Viitattu 21.9.2019. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Söll**.
* Söllin matkailusivut (englanniksi)
**Sindre Bjørnestad Skar** (s. 22. tammikuuta 1992) on norjalainen maastohiihtäjä, joka edustaa Baerums Verk IF -seuraa.

Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla Szczyrkissa vuonna 2009 Skar saavutti kultaa 7,5 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa ja hopeaa vapaan hiihtotavan sprintissä. Nuorten MM-kilpailuissa Otepäässä vuonna 2011 Skar voitti kultaa 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa sekä Norjan viestijoukkueessa. Vuoden 2012 nuorten MM-kilpailuissa Erzurumissa Skar saavutti hopeaa vapaan hiihtotavan sprintissä ja pronssia 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa, 20 kilometrin yhdistelmäkilpailussa sekä Norjan viestijoukkueessa. Alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa Almatysa 2015 hän sai hopeaa perinteisen hiihtotavan sprintissä. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui vapaan hiihtotavan sprintissä 13:nneksi. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 hän oli vapaan hiihtotavan sprintissä seitsemäs.

Maastohiihdon maailmancupissa Skar kilpaili ensimmäisen kerran Drammenin vapaan hiihtotavan sprintissä helmikuussa 2011 sijoittuen 28:nneksi. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran Lahden vapaan hiihtotavan sprintissä maaliskuussa 2013 oltuaan kymmenes. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan toinen Lahden vapaan sprintissä maaliskuussa 2015. Hän sijoittui kolmanneksi Davosin vapaan hiihtotavan sprintissä joulukuussa 2016. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti Toblachin vapaan hiihtotavan sprintissä tammikuussa 2017. Hän oli samassa kuussa kolmas Falunin vapaan hiihtotavan sprintissä. Hän sijoittui Tour de Skihin kuuluneessa Oberstdorfin 15 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa toiseksi tammikuussa 2018. Toisen voittonsa hän saavutti Dresdenin vapaan hiihtotavan sprintissä tammikuussa 2019. Hän oli samalla kaudella kolmas Falunin ja Quebecin vapaan hiihtotavan sprinteissä. Kaudella 2019−2020 hän sijoittui toiseksi Dresdenin vapaan sprintissä ja kaudella 2021−2022 kolmanneksi Lahden vapaan hiihtotavan sprintissä. Kauden 2016–2017 sprintticupissa hän sijoittui kolmanneksi ja kaudella 2018–2019 neljänneksi. Kaudella 2022–2023 hän sijoittui Tour de Skillä kolmanneksi Val Müstairin vapaan sprintissä ja toiseksi Oberstdorfin 20 kilometrin vapaan hiihtotavan takaa-ajokilpailussa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Sindre Bjørnestad Skar Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Sindre Bjørnestad Skar** Wikimedia Commonsissa
| "Hard Luck Woman"Kiss |
| --- |
| Singlen "Hard Luck Woman" kansikuva |
| Singlen tiedot |
|  Albumilta | *Rock and Roll Over* |
|  B-puoli | "Mr. Speed" |
|  Julkaistu | joulukuu 1976 |
|  Formaatti | 7"-single |
|  Tekijä(t) | Paul Stanley |
|  Tuottaja(t) | Eddie Kramer |
|  Tyylilaji | folk rock, country rock |
|  Kesto | 03.36 |
|  Levy-yhtiö | Casablanca Records |
| Listasijoitukset |
| Yhdysvallat 15. (1977) |
| Kissin muut singlet |
| "Beth"1976 | "Hard Luck Woman"1976 | "Calling Dr. Love"1977 |

**Hard Luck Woman** on hard rock -yhtye Kissin kappale ja single vuonna 1976 julkaistulta albumilta *Rock and Roll Over*. Kappaleen on säveltänyt Paul Stanley, joka olisi halunnut sen Rod Stewartin levytettäväksi, mutta tuottaja Eddie Kramer halusi sen Kissin levytettäväksi ja Peter Crissin laulettavaksi, joka omasi samantyylisen äänen kuin Stewart.

Kappaleesta yritettiin tehdä samanlainen hittiballadi, kuin "Beth" oli aikaisemmin samana vuonna ollut. Suunnitelma toimi osittain, vaikka siitä ei tullutkaan aivan yhtä suosittua kuin "Bethistä". Kuitenkin "Hard Luck Woman" pääsi Yhdysvaltain Billboard Hot 100 -listalle saavuttaen sijan 15.

Liveversio kappaleesta löytyy Kissin toiselta live-albumilta, *Alive II:lta*, vaikka myöhemmin saatiin selville, että kappale oli nauhoitettu studiossa ja yleisön äänet lisätty jälkikäteen.*lähde?* Country-laulaja Garth Brooks laulaa kappaleen vuonna 1994 julkaistulla Kissin tribuuttialbumilla *Kiss My Ass*.

Singlen b-puolella on niin ikään Paul Stanleyn kirjoittama kappale "Mr. Speed", joka myös kuuluu *Rock and Roll Over* -albumille.

Kappaleet
---------

1. Hard Luck Woman – 3.36 (säv. Stanley)
2. Mr. Speed – 3.19 (säv. Stanley/Delaney)

Lähteet
-------

1. 1 2  allmusic (Kiss > Charts & Awards > Billboard Singles) allmusic.com. Viitattu 23.9.2010.  (englanniksi)
**Taza** (noin 1843 – 1876) oli chiricahua-päällikkö.

Tazan hauta, Congressional Cemetery, Washington. Muistomerkin pystytti American Indian Society vuonna 1971.
Taza oli päällikkö Cochisen vanhin poika ja päällikkö Naichen veli. Tazasta tuli päällikkö isänsä kuoleman jälkeen vuonna 1874. Hänen johdollaan chiricahuat hyväksyivät siirron San Carlosin reservaattiin. Monet kieltäytyivät muuttamasta, mutta Taza ei elänyt niin kauan, että olisi saanut kokea sitä päättäväistä vastustusta, jota oli tapahtuva myöhemmin.[1]

Heinäkuussa 1876 parikymmentä apassia, mukaan lukien Taza ja Eskiminzin, sekä kaksi yavapaita jättivät San Carlosin. He olivat mukana John Clumin järjestämässä kiertävässä teatteriseurueessa. Clum keksi ajatuksen intiaaniteatterista rahoittaakseen oman matkansa Ohioon, jossa hän aikoi mennä naimisiin. Ryhmän tarkoitus oli muun muassa esiintyä Philadelphiassa ja vierailla presidentin luona Washingtonissa. Clumin ryhmä oli Buffalo Billin *Wild West Show'n* edeltäjä. Clum halusi myös "antaa intiaanien nähdä Yhdysvaltojen suurenmoisuus ja vaikuttua valkoisten veljiensä edistyksestä."[2]

Presidentti Grantin tapaamisen jälkeen Taza sairastui keuhkokuumeeseen ja kuoli lyhyen ajan sairastettuaan. Kotiseutunsa Arizonan sijasta hänet haudattiin kongressin hautausmaalle Washingtoniin.[3]

Taza omasi isänsä tavoin yliluonnollista voimaa, joka kompensoi muiden silmissä hänen nuoruuttaan ja kokemuksen puutetta.[4]

Lähteet
-------

* Roberts, David: *Cochise, Geronimo och apachekrigen: De grymma, blodiga och mytomspunna indianstriderna*, SMB, 2013, ISBN 978-91-86837-33-4

### Viitteet

1. ↑  Roberts, David: *Cochise, Geronimo och apachekrigen: De grymma, blodiga och mytomspunna indianstriderna* (2013), s. 129
2. ↑  Roberts, David: *Cochise, Geronimo och apachekrigen: De grymma, blodiga och mytomspunna indianstriderna* (2013), s. 144-145
3. ↑  Roberts, David: *Cochise, Geronimo och apachekrigen: De grymma, blodiga och mytomspunna indianstriderna* (2013), s. 145
4. ↑  Roberts, David: *Cochise, Geronimo och apachekrigen: De grymma, blodiga och mytomspunna indianstriderna* (2013), s. 136
**Sis Ram Ola** (30. heinäkuuta 1927 – 15. joulukuuta 2013) oli intialainen poliitikko, joka toimi maansa työministerinä kahdesti vuosina 2004 ja 2013. Vuosina 2004–2009 hän oli maansa kaivosministeri.

Ola syntyi vuonna 1927 Ardawatan kylässä Rajasthanin Jhunjhunun piirikunnassa. Hän perusti seudulle tyttökoulun vuonna 1952. Viiden vuoden päästä hänet äänestettiin Rajasthanin osavaltioparlamenttiin, jossa hän vaikutti vuoteen 1993 asti. Vuosina 1980–1990 hän toimi kymmenen vuoden ajan ministerinä osavaltiohallituksessa. Hänen työnsä naisten koulutuksen eteen nosti Jhunjhunun piirikunnan kolmanneksi lukutaitoisimmaksi piirikunnaksi Rajasthanissa. Sen vuoksi hänelle myönnettiin Padma Shri vuonna 1968.

Ola valittiin ensimmäisen kerran parlamentaarikoksi Lok Sabhaan vuonna 1996, jonka seurauksena hän toimi valtioministerinä vastuualueenaan kemikaalit, lannoitteet ja vesi. Vuonna 2004 hän pääsi ensimmäistä kertaa varsinaiseksi ministeriksi saadessaan vastuulleen Intian työministeriön. Sen jälkeen hänestä tuli kaivosministeri samana vuonna. Hän toimi tehtävässä vuoteen 2009 asti saaden Indian Express -lehdeltä osakseen murskaavaa kritiikkiä. Lehti arvosteli hänen ansainneen tehtävistään kaivosministerinä -2/10 -pistettä.

Vuonna 2013 hänet valittiin uudestaan työministeriksi ja hän sai nimittää kongressipuolueen ehdokkaan Rajasthanin osavaltiovaaleissa. Hänen tekemänsä valinnat aiheuttivat vastustusta puolueessa, kun osa kongressipuolueen poliitikoista koki Olan suosivan sukulaisiaan. Hän kuoli joulukuun 15. päivä samana vuonna Gurgaonissa sijaitsevassa sairaalassa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Iqbal, Mohammed: Union Labour Minister Sis Ram Ola dead *The Hindu*.  15.12.2013. Viitattu 26.12.2019.
2. ↑  Sis Ram Ola the Jat Stalwart Gets Ministerial Berth in UPA *Outlook India*.  17.6.2013. Viitattu 26.12.2019.
3. 1 2 3  Union minister Sis Ram Ola dies at 86 *Indian Express*.  16.12.2013. Viitattu 26.12.2019.
4. ↑  Sis Ram Ola, 81, Minister of Mines *Indian Express*.  22.5.2009. Viitattu 26.12.2019.
5. ↑  Jhunjhunu's Sis Ram Ola draws ire from politicos across party lines *Deccan Herald*.  11.11.2013. Viitattu 26.12.2019.
**Sisarrakkaudesta** (m.kreik. Περὶ φιλαδελφίας, *Peri filadelfias*; lat. *De fraterno amore*) on Plutarkhoksen *Moralia*-kokoelmaan (kirja VI, 34) kuuluva tutkielma, joka käsittelee nimensä mukaisesti sisarusten välisiä suhteita.

Tyyliltään teos on *diatribe*-muotoinen essee. Se sisältää 21 melko lyhyttä lukua. Teksti on säilynyt nykyaikaan 30 keskiaikaisessa käsikirjoituksessa lähes kokonaisuudessaan: tekstissä on vain pari lyhyttä aukkokohtaa.

Teos on osoitettu lahjaksi veljeksille Gaius Avidius Nigrinus ja Titus Avidius Quietus. Alussa Plutarkhos todistaa sisarrakkauden olevan luonnollista; esimerkkinä tästä hän käyttää ihmiskehoa, jossa tärkeimpiä ruumiinosia on kaksi kappaletta. Hän kuitenkin sanoo sisarrakkauden olevan hänen aikanaan yhtä harvinaista kuin ennen oli sisarusten välinen vihanpito. Plutarkhos kertoo useita esimerkkejä sekä sisarusten välisistä hyvistä että huonoista suhteista. Oman sisaruksen rakastaminen kytketään suoraan omien vanhempien rakastamiseen.

Suurin osa teoksesta antaa käytännön neuvoja siitä, kuinka tulisi käyttäytyä omaa sisarusta kohtaan erilaisissa elämäntilanteissa: kun toinen tekee virheitä isän vielä eläessä; isän kuoltua ja perinnönjaossa; sekä epätasa-arvoa luovissa tilanteissa, kuten luontaisten lahjojen tai menestyksen suhteen. Tämän jälkeen Plutarkhos antaa neuvoja riitatilanteita ja riitojen ratkaisemista koskien. Teoksen lopussa Plutarkhos kehottaa sisaruksia pitämään ystävänsä yhteisinä, mutta olemaan suopea sisarukselle ennen ystäviä. Lisäksi hän kehottaa olemaan suopea myös sisaruksen puolison suvulle, tämän palvelijoille sekä muille tälle tärkeille ihmisille.

Lähteet
-------

1. ↑  Sironen, Erkki: Jälkisanat teokseen Plutarkhos 2005, s. 182–184.
2. ↑  Plutarkhos: *Sisarrakkaudesta* 1–2.
3. ↑  Plutarkhos: *Sisarrakkaudesta* 6.
4. ↑  Plutarkhos: *Sisarrakkaudesta* 9–10.
5. ↑  Plutarkhos: *Sisarrakkaudesta* 11.
6. ↑  Plutarkhos: *Sisarrakkaudesta* 12–16.
7. ↑  Plutarkhos: *Sisarrakkaudesta* 17–19.
8. ↑  Plutarkhos: *Sisarrakkaudesta* 20–21.

Kirjallisuutta
--------------

### Suomennos

* Plutarkhos: *Sisarrakkaudesta*. Teoksessa *Hellien tunteiden kirja*. Suomentaneet ja selityksin varustaneet Erkki Sironen ja Sampo Vesterinen. Jälkisanat Erkki Sironen. Olympos-sarja. Helsinki: Tammi, 2005. ISBN 951-31-3274-9.

### Muita käännöksiä ja tekstilaitoksia

* Plutarch: *On Brotherly Love*. Teoksessa Plutarch: *Moralia*. Volume VI. Loeb Classical Library 337. Can Virtue Be Taught? On Moral Virtue. On the Control of Anger. On Tranquility of Mind. On Brotherly Love. On Affection for Offspring. Whether Vice Be Sufficient to Cause Unhappiness. Whether Affections of the Soul are Worse than Those of the Body. Cambridge, MA: Harvard University Press.  Kreikankielinen alkuteksti ja englanninkielinen käännös.

Aiheesta muualla
----------------

* Plutarch: On Brotherly Love (englanniksi)
**Timo Sakari Saarikoski** (s. 17. heinäkuuta 1969 Kiukainen) on entinen suomalainen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän oli keskushyökkääjä.

Saarikoski aloitti uransa Porin Ässissä, jossa hän pelasi kaudet 1987–1989. Ässistä hän siirtyi Rauman Lukkoon, jossa pelasi kaudet 1989–1993. Seuraavaksi hän siirtyi Jokereihin. Jokereissa hän pelasi viisi ja puoli kautta, kunnes siirtyi kesken kauden 1998–1999 takaisin Ässiin. Kauden 1999–2000 Saarikoski pelasi SaiPassa ja uransa viimeisen kauden 2000–2001 taas Jokereissa. Yhteensä hän teki urallaan SM-liigan runkosarjassa 541 ottelussa 130 maalia ja 260 syöttöä eli yhteensä 390 tehopistettä. Pudotuspeleissä vastaavat tehot olivat 45 ottelussa kymmenen maalia ja 15 syöttöä eli 25 tehopistettä. Saarikoski voitti urallaan kolme Suomen mestaruutta, yhden hopean ja yhden pronssin.

Saarikoski edusti Suomen maajoukkuetta 74 maaottelussa tehden niissä 8 maalia ja 13 syöttöä eli 21 tehopistettä. Hän oli mukana 1992 talviolympialaisissa sekä MM-kisoissa vuosina 1992 ja 1993. Vuoden 1992 MM-kilpailuissa Suomi saavutti MM-hopeaa.

Pelaajauransa jälkeen Saarikoski on toiminut valmentajana. Hän valmensi kaudella 2005–2006 Ässien A-junioreita, mutta erosi toimestaan kesken kauden. Saarikoski valittiin Suomen Jääkiekkoleijonaksi numerolla 178.

1.6.2009 alkaen Timo Saarikoski on työskennellyt Rauman Lukon valmennuspäällikkönä. Nykyinen sopimus on 2+1-vuotinen.

Lähteet
-------

1. ↑  Timo Saarikoski Bio, Stats, and Results *Sports-Reference.com*. Sports Reference LLC.  Arkistoitu 17.12.2012. Viitattu 16.11.2017. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Timo Saarikoski The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
* Saarikosken tiedot Jääkiekkomuseon sivulla

Suomen joukkue – Olympialaiset 1992
1 Tammi |
3 Blomqvist |
4 Eloranta |
5 Jutila |
6 Ruotanen |
7 Saarinen |
8 Selänne |
9 Siren |
11 Lindroos |
12 Laukkanen |
14 Skriko |
15 Järvenpää |
16 Säilynoja |
18 Tuomisto |
22 Saarikoski |
25 Summanen |
27 Peltomaa |
28 Helminen |
30 Ketterer |
40 Nieminen |
42 Mäkelä |
44 Laurila |
Valmentaja Pentti Matikainen

Suomen joukkue – Jääkiekon MM-kilpailut 1992
1 Siekkinen |
4 Hämäläinen |
5 Jutila (**A**) |
6 Ruotanen |
7 Immonen |
9 Rautio |
11 Viitakoski |
12 Laukkanen |
14 Lehtinen |
15 Järvenpää |
16 Säilynoja |
18 Tuomisto (**C**) |
21 Ruuttu |
22 Saarikoski |
24 Riihijärvi |
25 Raitanen |
27 Timo Peltomaa |
28 Varvio |
30 Ketterer |
35 Lindfors |
40 Nieminen |
42 Mäkelä (**A**) |
44 Laurila |
Valmentaja Pentti Matikainen

Suomen joukkue – Jääkiekon MM-kilpailut 1993
2 Haapakoski |
4 Hämäläinen |
5 Jutila (**C**) |
7 Immonen |
8 Harila |
10 Tikkanen |
11 Viitakoski |
12 Laukkanen |
13 Koivu |
14 Korpisalo |
15 Alatalo |
16 Säilynoja |
20 Palo |
22 Saarikoski (**A**) |
24 Riihijärvi |
26 Ylönen |
27 Timo Peltomaa |
28 Varvio |
30 Ketterer |
31 Sulander |
35 Lindfors |
40 Nieminen (**A**) |
88 Sirén |
Valmentaja Pentti Matikainen
**José María Callejón Bueno** (s. 11. helmikuuta 1987 Motril, Granadan maakunta, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Segunda Divisiónissa pelaavaa Granadaa.

Hänellä on kaksoisveli Juanmi, joka pelaa myös jalkapalloa. He ovat kumpainenkin Real Madridin kasvatteja.

Ura
---

### Seuraura

Callejón teki ensiesiintymisensä ammattilaisurallaan toukokuussa 2007 Real Madrid Castillan paidassa. Hän pelasi kauden 2006–2007 lopussa yhteensä neljä ottelua. Seuraavalla kaudella 2007–2008 Castillassa hän pelasi 37 ottelua ja teki niissä 21 maalia, ollen sarjan paras maalintekijä.

Vuonna 2008 Callejón siirtyi pääsarjajoukkue Espanyoliin neljävuotisella sopimuksella. Hän teki ensiesiintymisensä maan pääsarjassa 20. syyskuuta 2008 kotiottelussa Getafea vastaan. 15. maaliskuuta 2009 Espanyolin taisteltua tiukasti sarjapaikasta Callejón onnistui maalinteossa ensimmäistä kertaa tärkeässä ottelussa Mallorcaa vastaan, joka päättyi lopulta 3–3-tasapeliin.

Kausiksi 2011–2013 Callejón palasi Real Madridiin. Hän pelasi kahden kauden aikana La Ligassa 55 ottelua ja teki niissä kahdeksan maalia. Hän voitti Espanjan liigamestaruuden vuonna 2012. Mestarien liigassa hän pelasi yhdeksän ottelua ja teki niissä seitsemän maalia.

Kesällä 2013 Callejón siirtyi italialaisseura Napoliin, jossa hän pelasi sitten seitsemän kauden ajan. Viiden ensimmäisen kauden aikana hän oli poissa vain kahdesta Napolin Serie A -ottelusta, ensimmäisellä kerralla varoitustilin täyttymisen ja toisella kerralla edellisen ottelun ulosajon vuoksi. Ensimmäisellä kaudellaan hän teki 15 liigamaalia ja seuraavilla yksitoista, seitsemän, neljätoista ja kymmenen. Kaudella 2018–2019 hän pelasi 34 liigaottelua ja teki niissä kolme maalia. Kaudella 2019–2020 hän on pelannut Serie A:ssa 23 ottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia. Hän voitti Italian cupin vuosina 2014 ja 2020. Mestarien liigassa hän on Napolin edustajana pelannut 32 ottelua ja tehnyt niissä neljä maalia.

### Maajoukkueura

Callejón pelasi Espanjan alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa neljä ottelua ja teki yhden maalin. Espanjan miesten maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen kerran marraskuussa 2014 EM-karsintaotteluissa Valko-Venäjää ja Saksaa vastaan. Marraskuussa 2016 hän pääsi muutamaksi minuutiksi kentälle MM-karsintaottelussa Makedoniaa vastaan. Lokakuussa 2017 hän pelasi MM-karsintaottelussa Israelia ja marraskuussa 2017 ystävyysottelussa Venäjää vastaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Tilastot: José María Callejón Bueno *Real Madrid*. Viitattu 19.5.2009. (espanjaksi)
2. ↑  Real Madrid and Espanyol reach an agreement for the transfer of Castilla's José Callejón *Real Madrid*. Viitattu 14.5.2009. (englanniksi)
3. ↑  Espanyol sign Real Madrid B striker Callejón *Reuters*.  Arkistoitu 11.12.2012. Viitattu 14.5.2009. (englanniksi)
4. ↑  Comunicado oficial: José Callejón, nuevo jugador del Real Madrid  23.5.2011. Real Madrid CF. Viitattu 23.5.2011. (espanjaksi)
5. 1 2 3 4  José Callejón Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* José Callejónin tilastot BDFutbol-sivustolla (englanniksi)
**Zhu Chen** (yksink.: 诸宸; perint.: 諸宸; pinyin: *Zhū Chén*; s. 16. maaliskuuta 1976 Wenzhou, Kiinan kansantasavalta) on kiinalaissyntyinen shakin suurmestari ja naisten maailmanmestari vuosilta 2001−2004. 

Alle 12-vuotiaiden tyttöjen MM 1988, alle 20-vuotiaiden tyttöjen MM 1994 ja 1996. Zhu Chen voitti FIDE:n naisten MM-turnauksen 2001 Moskovassa, lyöden cupin loppuottelussa venäläisen Aleksandra Kostenjukin 5-3. Ottelu oli hyvin tasainen ja ratkesi vasta pikapeliajoin pelatuissa 5. ja 6. pelissä Zhun hyväksi..

Vuonna 2004 Zhu ei päättänyt puolustanut mestaruuttaan Batumissa Georgiassa pelattavassa MM-turnauksessa kertoen syyksi liian lyhyen varoitusajan, Georgian epävarman tilanteen ja raskautensa. Zhu avioitui 2000 qatarilaisen suurmestarin Mohamad Al-Modiahkin kanssa ja myös edustaa nykyään Qataria.

Syyskuun 2009 listalla Zhun Elo-luku oli 2488, joka sijoitti hänet naisissa 18. sijalle. Korkein luku hänellä on 2548 tammikuulta 2008.

Katso myös
----------

* Luettelo naisten maailmanmestareista shakissa

Lähteet
-------

* FIDE:n pelaajakortti Viitattu 27.10.2009
* < Nimeke = Zhu Chen (chinese chess player) **Määritä nimeke!** *Britannica Online Encyclopedia*. Viitattu 15.3.2023.
* Zhu Chen ChessGames.com-sivustolla (englanniksi)
**Jeep Commander** on keskikokoinen SUV, joka esiteltiin vuoden 2005 New Yorkin autonäyttelyssä ja tuli myyntiin mallivuodeksi 2006. Sen valmistus loppui mallivuoteen 2010.

Yleistä
-------

Commander on seitsemänpaikkainen ja se on vain 5 cm pidempi kuin Jeep Grand Cherokee mk3. Muotoilu on huomattavasti Cherokeeta kulmikkaampaa ja katossa on porras toisen penkkirivin kohdalla, koska taemmat penkkirivit ovat korkeammalla kuin etupenkit. Autossa on kolme kattoikkunaa ja se täytti Jeepin mallistossa ison maastoauton paikan, joka oli jäänyt kun Jeep Grand Wagoneerin valmistus lopetettiin vuonna 1992.

Ilmeisesti Jeep Wagoneeria on käytetty muotoilussa vaikuttajana, koska autossa voidaan nähdä jonkin verran samoja muotoilupiirteitä. Vaikka muotoilu on kulmikasta, auton perusrakenne perustuu Jeep Grand Cherokee mk3:seen.

Autoja valmistetaan Yhdysvaltojen lisäksi Grazissa sijaitsevassa Magna Steyrin tehtaassa.

Keväällä 2007 esiteltiin Geneven autonäyttelyssä Jeep Commander Overland. Autossa on normaalia ylellisempi varustelu ja ulkonäköäkin on paranneltu. Overland on tarjolla samalla 5,7-litraisella HEMI-moottorilla (V8) ja 3-litraisella turbodieselillä (V6) kuin Commander Limited -mallikin. Auto tuli Euroopassa saataville kesän 2007 alussa. V8-moottorin yhteydessä on 5-portainen 5-45-RFE-automaattivaihteisto ja dieselin yhteydessä myös 5-portainen W5A580-automaattivaihteisto.

Moottorit
---------

* **3.7** (PowerTech)
* **4.7** (PowerTech)
* **5.7 HEMI**, V8, 5654 cm³ (99,5 x 90,9 mm), 240 kW (326 hv) @ 5500 r/min, 500 Nm @ 4000 r/min
* **3.0 CDR**, V6, 2987 cm³ (83 x 92 mm), 160 kW (218 hv) @ 4000 r/min, 510 Nm @ 1600–2800 r/min

Mittoja
-------

* Pituus: 4787 mm
* Leveys: 2261 mm
* Korkeus: 1826 mm
* Akseliväli: 2780 mm
* Raideleveys (e/t): 1590/1590 mm
* Ylitykset (e/t): 867/1139 mm
* Maavara: 217 mm

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Jeep Commander**.
 *Tämä artikkeli tai sen osa perustuu Autowikin artikkeliin, ja siitä saattavat puuttua lähdemerkinnät tai lähdemerkinnät tarvitsevat tarkistamista. Voit auttaa Wikipediaa etsimällä sopivat lähteet tai tarkistamalla lähteet.*
**Söglö** on kylä Kemiönsaaren kunnassa. Kylä sijaitsee Norrfjärdenin rannalla Kärran pohjoispuolella Dragsfjärdissä.

Söglö on muodostunut kahdesta maatilasta, jotka sijaitsevat Norrfjärdenistä erkanevan Söglövikenin pohjukassa. Kyläalueen pohjoisosassa kohoaa korkeamäkialue Nordanberget ja eteläosassa on saari Jeppan, sekä Kemiönsaareen kiinni kasvanut Långholmen. Oja Idbäcken virtaa Söglön länsirajalla. Söglön maatilojen lisäksi kylässä on hieman asutusta kylän pohjois- ja etelälaidoilla, sekä rannoilla on kesäasutusta.

Söglön yksinäistila jaettiin isojaossa kahtia Södergårdiin ja Norrgårdiin. Tilojen torpat itsenäistyivät 1920-luvulla ja myöhemmin kylään on syntynyt uudempaa asutusta.

Lähteet
-------

1. ↑  Kansalaisen karttapaikka Maanmittauslaitos. Viitattu 9.11.2020.
2. ↑  Turunmaa yhteinen kulttuuriympäristömme Lounaistiedon karttapalvelu. Viitattu 9.11.2020.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Dragsfjärd |
| --- |
|  |
| Taajamat | 
* Björkboda
* Dragsfjärdin kirkonkylä
* Taalintehdas

 |
|  |
| Rekisterikyliä Dragsfjärdissä | 
* Björkboda
* Genböle
* Dalen
* Hammarsboda
* Hertsböle
* Kivarnäs
* Kråkvik
* Kulla
* Kärra
* Labbnäs
* Lillfinhova
* Långnäs
* Nordanå
* Purunpää
* Rosendal
* Rövik
* Skinnarvik
* Smedskulla
* Storfallan
* Storfinhova
* Stusnäs
* Sunnanå
* Söderby
* Söderlångvik
* Söglö
* Tynglax
* Ölmos

 |
|  |
| Rekisterikyliä Hiittisissä | 
* Bergö
* Biskopsö
* Bolax
* Böle
* Hiittinen
* Holma
* Högsåra
* Kasnäs
* Kaxskäla
* Rosala
* Stubbnäs
* Tunhamn
* Vänoxa
* Vänö

 |

 |
**Mike Lenarduzzi** (s. 14. syyskuuta 1972 London, Ontario, Kanada) on kanadalais-italialainen entinen jääkiekkomaalivahti, joka pelasi NHL:ssa 4 ottelua vuosina 1992–1994. Hartford Whalers varasi Lenarduzzin numerolla 57 vuoden 1990 varaustilaisuudessa.

Ura
---

### Junioriliigassa

Lenarduzzi aloitti uransa OHL-liigan Oshawa Generalsin riveissä kaudella 1988–1989. Hän aloitti kautensa alemmassa junioriliigassa pelanneen Markham Waxersin maalinsuulla, mutta siirtyi loppukaudesta Oshawaan jossa pääsi pelaamaan kuudessa ottelussa. Kaikkiaan Lenarduzzi viihtyi OHL:ssa neljä kautta pelaten tänä aikana Oshawan lisäksi kolmessa muussakin seurassa. Otteluita Lenarduzzille kertyi OHL:ssa 122.

### Aikuisten sarjoissa

Viimeisen juniorikautensa lopussa Lenarduzzi nostettiin AHL-joukkue Springfield Indiansin riveihin. Hän pääsi pelaamaan yhdessä playoff-ottelussa. Seuraavalla kaudella Lenarduzzi oli Springfieldin ykkösmaalivahti ja pelasi reilun kolmanneksen joukkueen otteluista. Hän pääsi kauden aikana pelaamaan myös kolmessa NHL-ottelussa Whalersin maalin suulla. Seuraavalla kaudella Lenarduzzi jäi AHL:ssa George Manelukin ja Frank Pietrangelon varjoon ja pääsi pelaamaan vain vajaan neljänneksen joukkueen otteluista. Tilille kertyi lisäksi yksi pelattu erä Hartford Whalersin maalilla. Lenarduzzi päätti kauden Salt Lake Cityn IHL-joukkue Golden Eaglesin riveissä pelaten neljässä ottelussa. Lenarduzzin sopimus Whalersin kanssa päättyi kevääseen 1994.

Kaksi seuraavaa kautta Lenarduzzi pelasi Colonial Hockey Leaguessa London Wildcatsin ja Saginaw Wheelsin joukkueissa. Londonissa Lenarduzzi oli selkeässä ykkösvahdin roolissa mutta Saginawissa hän jakoi torjuntavastuun puoliksi Steve Vezinan kanssa. Kaudet 1996–1997 ja 1997–1998 Lenarduzzi pelasi ECHL-liigaa Mobile Mysticksin joukkueessa ja kävi siinä ohessa AHL:n Hersheyssa varamaalivahtina kahdessa ottelussa.

Kaudella 1998–1999 Lenarduzzi pelasi 15 ottelun verran Alppiliigaa Italian Milano Rossoblun joukkueessa ja päätti kautensa Western Professional Hockey Leaguen Amarillossa. Seuraavalla kaudella Lenarduzzi pelasi vielä ECHL-joukkue Baton Rouge Kingfishin maalinsuulla 54 ottelua ja päätti sitten uransa.

Lähteet
-------

* Mike Lenarduzzi The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
* Mike Lenarduzzi *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)
* (Arkistoitu – Internet Archive)
**On hetki** on Rauno Lehtisen säveltämä ja sanoittama musiikkikappale. Tekijänsä tunnetuimpiin kuuluva laulu alkaa sanoilla "On hetki jolloin tuuli uinahtaa". 

Lehtinen teki kappaleen Suomen euroviisukarsintaan vuonna 1968, jossa sen lauloi Aarno Raninen. Saman vuoden kesällä Iris Rautio sijoittui sillä kolmanneksi Rostockin Itämeren viikon laulukilpailussa. Kappaleesta on tullut suosittu myös kuorojen ohjelmistossa muun muassa sovituksena, jonka Ilkka Kuusisto teki Lehtisen pyynnöstä. Sen ovat levyttäneet muun muassa Eteläsuomalaisen Osakunnan Laulajat 1970 ja 1976 sekä Chorus Iuvenalis vuonna 1975. Instrumentaaliversioina sen ovat julkaisseet muun muassa Aarno Raninen (1978), Rauno Lehtinen (1988), Jörgen Petersen (1988) sekä Vantaan viihdeorkesteri johtajanaan Markku Johansson (1992). Ranisen ohella muita laulua tulkinneita solisteja ovat Georg Ots, Pentti Hietanen, Matti Salminen ja Margareta Haverinen.

Lehtinen kertoi 70-vuotishaastattelussaan vuonna 2002 itsekin pitävänsä omista töistään ehkä eniten juuri tästä sävelmästä:

> "Yleisö tuntuu ottaneen erityisesti sen omakseen. Itsellenikin laulu on merkityksellinen, koska myös teksti on oma. Tekstihän on eräänlainen aforismi elämästä, siitä, miten erilaisia hetkiä siihen mahtuu. On hetkiä ystävien kanssa ja rakkauden hetkiä; on pettymyksiä ja vastoinkäymisiä. Ja kun tulee vanhaksi, huomaa että kaikki on kuin unta, jälkikäteen katsottuna."
> 
>

Syntyhistoriaa
--------------

Rauno Lehtinen kertoi saaneensa kappaleeseen idean istuessaan kahvilassa ja huomatessaan kaiken kokeneelta näyttävän vanhuksen. Teksti kuulemma syntyi autossa matkalla Tampereelle ja sävel paluumatkalla. Lehtinen pyysi euroviisuehdokkaansa solistiksi uransa alkuvaiheessa ollutta Aarno Ranista, joka tunnettiin paremmin muusikkona ja viihdekapellimestarina. Hän piti Ranista lupaavana laulajana ja ohjeisti pukeutumaan smokkiin ja tulkitsemaan laulun kuin Frank Sinatra. "On hetki" pääsi euroviisujen esiraadin arvioinnista finaaliin noin 200 kilpailusävelmän joukosta. Tuona vuonna Suomen edustussävelmä valittiin ensi kertaa yleisön lähettämien postikorttiäänten perusteella, ja selväksi voittajaksi nousi Kristina Hautalan esittämä "Kun kello käy" noin 160 000 äänellä. "On hetki" tuli kolmanneksi noin 60 000 äänellä.

Lähteet
-------

1. ↑  Iris Rautio kolmas Rostockissa.  *Helsingin Sanomat*, 14.7.1968, s. 8. Näköislehti (maksullinen).
2. 1 2 3  Henriksson, Juha: "Euroviisumenestystä", *Toiset meistä. Rauno Lehtinen ja musiikki*, s. 111–112, 118. Japa-musiikkiarkisto, 2010. ISBN 978-952-68364-2-3. Teoksen verkkoversio (viitattu 6.6.2018).
3. 1 2  "On hetki", *Suuri toivelaulukirja 5*, s. 196. Toim. Aapeli Vuoristo, 11. painos. Musiikki-Fazer, Suuri suomalainen kirjakerho, 1993. ISBN 951-643-678-1.
4. ↑  Hakutulos kappaleelle On hetki, Äänitearkisto. Haettu 6.6.2018.
**On the Border** on yhdysvaltalaisen Eagles-rockyhtyeen kolmas studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1974.

Albumin teon aikana yhtye koki merkittäviä muutoksia. Yhtye yritti saada albumista enemmän hard rock -painotteista, mutta he kokivat, että tuottaja Glyn Johns korosti countrypuolta. Yhtye ehti nauhoittaa vain kaksi kappaletta ennen kuin Johnsin tilalle palkattiin Bill Szymczyk.

Glenn Freyn pyynnöstä yhtye otti mukaan kitaristi Don Felderin, joka soitti slide-kitaraa kappaleessa "Good Day in Hell". Yhtye oli niin vakuuttunut, että he kutsuivat Felderin yhtyeeseen "viidenneksi Eagleksi".

Albumi saavutti 17. sijan listoilla ja sitä myytiin kaksi miljoonaa kappaletta. Albumilta julkaistiin kolme singleä: "Already Gone", "James Dean" ja "Best of My Love". Singlet saavuttivat listoilla sijat #32, #77 ja #1.

*On the Border* on ensimmäinen albumi, jonka Eagles julkaisi nelikanavaisella surround-äänellä. Se julkaistiin nelikanava 8-raitaisena ja CD-4 LP:nä.

Kappaleet
---------

|  |
| --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |
| 1. | Already Gone | Jack Tempchin, Robb Strandlund | 4.13 |
| 2. | You Never Cry Like a Lover | J. D. Souther, Don Henley | 4.02 |
| 3. | Midnight Flyer | Paul Craft | 3.59 |
| 4. | My Man | Bernie Leadon | 3.31 |
| 5. | On the Border | Henley, Leadon, Frey | 4.28 |
| 6. | James Dean | Jackson Browne, Frey, Souther, Henley | 3.37 |
| 7. | Ol’ ’55 | Tom Waits | 4.22 |
| 8. | Is It True? | Randy Meisner | 3.14 |
| 9. | Good Day in Hell | Henley, Frey | 4.27 |
| 10. | Best of My Love | Henley, Frey, Souther | 4.36 |
| 40.29 |  |

Kokoonpano
----------

* Glenn Frey - laulu, soolokitara, slide-kitara, piano
* Don Henley - laulu, rummut, kitara
* Randy Meisner - laulu, basso
* Bernie Leadon - laulu, kitara, banjo, steel-kitara
* Don Felder - sähkökitara, slide-kitara

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Saksan demokraattisen tasavallan vaakuna: Virallinen versio *Gesetzblatt der Deutschen Demokratischen Republik*, 1955
**Saksan demokraattisen tasavallan vaakuna** oli Saksan demokraattisen tasavallan (DDR) kansallistunnus. Se oli käytössä DDR:ssä Saksan jälleenyhdistymiseen asti vuonna 1990. Se on edelleen yksi kuuluisimpia kansandemokratian ja sosialismin tunnuksia ja vaakunoita. Se loi aikoinaan pohjan tyypilliselle kansandemokraattiselle vaakunalle ottaen itsekin samalla mallia Neuvostoliiton vaakunasta ja sen rakenteesta. Neuvostovaakunassa olevien sirpin ja vasaran sijaan Saksan demokraattisessa tasavallassa otettiin käyttöön pelkkä vasara, joka kuvasi työväenluokkaa, ja jota täydentämään lisättiin myöhemmin harppi kuvaamaan maan älymystöä. Kuviot on sijoitettu maanviljelijöihin viittaavan seppeleen sisään, joita puolestaan käärivät yhteen Saksan liput kuvaten saksalaisuutta. Vaakuna lisättiin Saksan demokraattisen tasavallan lippuun vuonna 1959.

* DDR:n vaakuna 1950–1953.DDR:n vaakuna 1950–1953.
* DDR:n vaakuna 1953–1955.DDR:n vaakuna 1953–1955.
* DDR:n vaakuna 1955–1990.DDR:n vaakuna 1955–1990.
**Pukkilanoja** on pienen rannikkovesistön muodostava oja tai joki Kaarinan kaupungissa entisen Piikkiön kunnan alueella Varsinais-Suomessa. Valuma-alueen pohjoisosat kuuluvat Liedon kuntaan.

Pukkilanojan valuma-alue on 26,05 km² ja se muodostaa Suomen ympäristöhallinnon vesistöalueluokituksessa Pukkilanojan vesistöalueen, joka on 3. jakovaiheen vesistöalue ja tunnukseltaan 82.042. Valuma-alueella sijaitsee pieni Pussilanjärvi-niminen lampi ja ainoa nimetty Pukkilanojan sivuhaara on Karhulanoja.

Pukkilanoja laskee Saaristomereen Piikkiönlahden kohdalla. Piikkiönlahteen laskee myös toinen virtavesi, Pukkilanojan itäpuolella sijaitseva Piikkiönjoki (Hepojoki ja Makarlanjoki), jonka kanssa Pukkilanoja muodostaa yhteensä 79 neliökilometrin valuma-alueen. Pukkilanojan pohjoispuolella on Savijoen valuma-alue ja länsipuolella on Myllyojan valuma-alue (välialue).

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Valuma-aluejako-tietoaineisto (valuma-aluejaon julkaisija Suomen ympäristökeskus) *paikkatietoikkuna.fi*.  valuma-aluejaon tietojen päivitys 11.5.2010. Maanmittauslaitos. Viitattu 29.1.2014.
2. ↑  Ekholm, Matti: *Suomen vesistöalueet*. Vesi- ja ympäristöhallinnon julkaisuja – Sarja A 126. Helsinki: Vesi ja Ympäristöhallitus, 1993. ISBN 951-47-6860-4.
3. ↑  "6.1.1 Maa- ja kallioperä sekä pinta- ja pohjavedet", *Kaarinan läntinen ohikulkutie – Ympäristövaikutusten arviointiselostus ja alustava yleissuunnitelma*, s. 34. Diaarinro: LOS-2006-R-42-53. Turku: Tiehallinto, 2008. ISBN 978-952-221-081-4. Teoksen verkkoversio (pdf) (viitattu 29.1.2014).
**Xiaomi Mi 10 Pro** on Xiaomin 14. huhtikuuta 2020 julkaisema älypuhelin, jossa on esiasennettuna Android 10 Xiaomin MIUI-käyttöliittymällä.

Tekniset tiedot
---------------

### Muotoilu

Xiaomi Mi 10 Pro -älypuhelimessa on 6,7-tuumainen täysteräväpiirtonäyttö 19,5:9-kuvasuhteella.

### Fyysiset osat

Laitteesta löytyy 2,84 gigahertsin kahdeksanydinsuoritin. Laitteessa on 8 gigatavua RAM-muistia ja 256 gigatavua sisäistä muistia.

#### Kamerat ja multimedia

Laitteessa on neljä takakameraa. Pääkameran tarkkuus on 108 megapikseliä, toinen kamera on 12 megapikseliä (telekamera), kolmas kamera on 20 megapikseliä (ultralaajakulmakamera) ja neljäs kamera on 8 megapikseliä (telekamera). Etukameran tarkkuus on 20 megapikseliä.

Videokuvaus voidaan tehdä 4320p (8K) -resoluutiolla 30 fps, 2160p (4K) -resoluutiolla 60 fps sekä 1080p (täysteräväpiirto) -resoluutiolla 960 fps.

### Ohjelmisto

Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android 10 Xiaomin MIUI-käyttöliittymällä.

Lähteet
-------

* Phonearena: Xiaomi Mi 10 Pro
**Xiao Qin** (s. 1. tammikuuta 1985 Jiangsu) on kiinalainen telinevoimistelija. Hän on erikoistunut hevoseen.

Xiao voitti olympiakultaa 2008 Pekingin kisoista sekä hevosella että joukkuekilpailussa. Vuonna 1990 telinevoimistelun aloittanut Xiao on saavuttanut MM-kisoissa yhteensä kuusi kultamitalia. Niin 2006 Århusissa kuin 2007 Stuttgartissakin hän voitti kultaa hevoselta ja joukkuekilpailusta. Lisäksi hän on voittanut MM-kultaa hevosella 2005 Melbournessa ja joukkuekilpailussa 2003 Anaheimissa. Hän on myös savuttanut hevosella MM-hopeaa 2001 Gentissä ja -pronssia 2002 Debrecenissä. Joukkuekultaa hän voitti myös vuonna 2006 Dohassa pidetyissä Aasian kisoissa.

Maailmancupissa Xiao on saavuttanut kahdeksan osakilpailuvoittoa. Hän on 164 senttimetriä pitkä ja painaa 55 kilogrammaa. Hän asuu Nanjingissä. Hänen valmentajanaan toimivat Huang Yubin ja Jing Weiguo.

Lähteet
-------

1. 1 2 3   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Hevosen lopputulokset Pekingin olympialaisten sivuilla (englanniksi)
3. ↑  Joukkuekilpailun lopputulokset Pekingin olympialaisten sivuilla (englanniksi)
**Walter Sydney Adams** (20. joulukuuta 1876 Antakya, Osmanien valtakunta – 11. toukokuuta 1956 Pasadena, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen tähtitieteilijä.

Elämä ja ura
------------

Adams syntyi Syyriassa lähetyssaarnaajavanhemmille, jotka palasivat Yhdysvaltoihin hänen ollessaan kahdeksanvuotias. Hän opiskeli tähtitiedettä Dartmouth Collegessa, Chicagon yliopistossa ja Münchenin yliopistossa. Vuonna 1904 hänestä tuli Kaliforniassa sijaitsevan Mount Wilsonin observatorion ensimmäisiä tutkijoita, ja hän toimi siellä johtajana vuosina 1923–1946. Adams osallistui merkittävästi Palomarin observatorion suuren teleskoopin suunnitteluun.

Adams tunnetaan parhaiten spektroskooppisista tutkimuksistaan. Hän tutki spektrometrin avulla auringonpilkkuja, tuhansien tähtien nopeuksia ja etäisyyksiä sekä planeettojen ilmakehiä. Adams havaitsi, että auringonpilkut ovat alueita, joilla lämpötila on alhaisempi ja magneettikenttä voimakkaampi kuin niiden lähellä. Hän pystyi osoittamaan, että spektrien avulla voitiin määrittää, oliko tähti jättiläinen vai kääpiö, ja löysi tiettyjen spektriviivojen suhteellisen voimakkuuden ja tähden absoluuttisen magnitudin välisen suhteen. Vuonna 1915 Adams löysi ensimmäisen valkoisen kääpiötähden, Sirius B:n, ja hänen mittaustuloksiaan sen gravitaation aiheuttamasta punasiirtymästä pidettiin vahvistavana todisteena yleisen suhteellisuusteorian puolesta. Yhdessä Theodore Dunhamin kanssa hän havaitsi hiilidioksidin esiintymisen Venuksen infrapunaspektrissä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Adams, Walter Sydney *Sonoma State University*.  2022. Viitattu 31.05.2022.
2. 1 2 3  Adams, Walter Sydney *The Royal Astronomical Society of Canada*.  2021. Viitattu 31.05.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Walter Sydney Adams** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Desarc Oy** on Marianna Loikalan (arkkitehti SAFA), Leena Kolisen (sisustusarkkitehti SIO SNIL) ja Petteri Kolisen (teollinen muotoilija, MA) vuonna 1993 perustama suunnittelu- ja palvelumuotoilun toimisto, joka erikoistui julkisten tilojen sekä yritys-, edustus- ja arvorakennusten ja niiden valaistuksen suunnitteluun. Yritys ei nykyään toimi aktiivisesti.

Yritys toimii tarve- ja asiakaslähtöisesti, perinteisten rajojen yli ulottuva sisustussuunnittelu. Petteri Kolinen siirtyi jo yrityksen alkuvaiheessa teollisen muotoilun työtehtäviin Nokialle. Desarcissa ovat keskeisissä suunnittelurooleissa työskennelleet esimerkiksi arkkitehti Sirkku Kontinen ja sisustusarkkitehti Päivi Salo.

Palvelumuotoilun kautta tutkittujen monitilaprojektien lisäksi Desarc hoiti kovan vaatimusluokan suunnittelukohteita kuten kouluja, pelastusasemia, kartanoita, linnoja, lentoasemia, yliopistorakennuksia sekä terveydenhoitoalan (kuten keskussairaaloita) ja vapaa-ajan toiminnan (mm. golf-) tiloja. Asiakaskokemuksen laatu, elinkaariajattelu, aikataulu- ja kustannusraamissa pysyminen kivijalkana läpi suunnitteluprosessin. Ratkaisukeskeinen tekeminen, ammattitaito ja uutta pelkäämätön asenne poiki onnistumisia, mikä toi jatkuvasti lisää asiakkuuksia, ja suuria, vaativia kohteita. Suunnittelu tuotti valtavasti uusien ratkaisujen keksimisen iloa ja ideoita, joista parhaimmat pulppusivat hyvähenkisen tiimimme yhteisestä ajatusmyllystä.

Kahden täystyöllistetyn vuosikymmenen jälkeen heräsi*milloin?* ajatus kokeilla jotain uutta ja erilaista. Suunnittelussa oli jo nähty kaikki alat ja toimeksiannot laidasta laitaan. Tilauskannassa oli 2 vuotta eteenpäin toimeksiantoja, kun teimme rohkeasti päätöksen hoitaa niistä pakolliset, ja lähteä sen jälkeen tutkimaan, mitä muuta maailma voi kovan luokan ammattisuunnittelijoille tarjota. Näin Desarc siirrettiin toistaiseksi pöytälaatikkoon ja tekijät ottivat suunnan kohtia uusia haasteita.
**Dervénin krateeri** on antiikin kreikkalainen pronssinen krateeri, joka on löydetty haudasta Dervénistä Kreikasta. Se on ajoitettu varhaiselle hellenistiselle kaudelle noin vuoteen 330–320 eaa. Nykyisin krateeri on esillä Thessalonikin arkeologisessa museossa.

Krateeri löydettiin Dervénin haudasta numero 2. Sitä oli käytetty hautaan haudatun vainajan tuhkauurnana. Alun perin sitä käytettiin viinin ja veden sekoittamiseen. Krateeri on merkittävin Dervénin haudoista löydetty esine. Astian korkeus on noin 91 senttimetriä. Se on kullan värinen, mutta siinä ei ole kultaa; väri on saatu aikaan pronssin ja tinan sekoituksella. Krateerin uskotaan olevan makedonialaista käsityötä.

Krateeri on rikkaasti koristeltu. Koristelun pääaihe esittää Dionysoksen ja Ariadnen häitä. Hääpari istuu kivellä pantteri vierellään. Heidän ympärillään ovat mainadit, joista osa tanssii ja osa istuu. Koristelussa on myös muun muassa eläimiä ja viiniköynnöksiä.

Krateerin suulla on piirtokirjoitus ΑΣΤΙΟΥΝΕΙΟΣ ΑΝΑΞΑΓΟΡΑΙΟΙ ΕΣ ΛΑΡΙΣΑΣ (*Astiūneios Anaksagoraioi es Larisas*), joka nimeää omistajaksi Astionin, Anaksagoraan pojan, Larissasta. Ei kuitenkaan tiedetä, oliko kyseessä sama henkilö kuin hautaan haudattu vainaja.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Ariadne. | Dionysos. | Tanssivia mainadeja. |

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  The Derveni krater *The Online Database of Ancient Art*. Viitattu 22.8.2016.
2. 1 2 3  Κρατήρας του Δερβενίου Υπουργείο Πολιτισμού και Αθλητισμού. Viitattu 22.8.2016.

Kirjallisuutta
--------------

* Barr-Sharrar, Beryl: *The Derveni Krater: Masterpiece of Classical Greek Metalwork*. Ancient Art and Architecture in Context 1. The American School of Classical Studies at Athens, 2008. ISBN 978-0-87661-962-9.
* Γιούρη, Εύγενία (Giouri, Eugenia): *Ο κρατήρας τού Δερβενίου*. Βιβλιοθήκη της εν Αθήναις Αρχαιολογικής Εταιρείας, 89. Αθήνα: Βιβλιοθήκη της εν Αθήναις Αρχαιολογικής Εταιρείας, 1978.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Dervénin krateeri** Wikimedia Commonsissa
**Vahš** (tadžikiksi Вахш; myös Сурхоб, *Surhob* tai kirg. *Кызыл-Сүү*, *Kyzyl-Suu*) on joki 786 kilometriä pitkä joki Kirgisiassa ja Tadžikistanissa. Joki saa alkunsa Kirgisian puolelta Alaivuorilta ja laskee Tadžikistaniin Rashtin laakson läpi yhdistyen lopulta Pandžjoen kanssa muodostaen Amudarjan.

Jokeen on rakennettu aikoinaan maailman korkeimman padon asemassa ollut, 300 metriä korkea Norakin pato (Nurekin pato). Vahšiin oli suunnitella vieläkin korkeampi 335-metrinen Rogunin pato vuonna 1976, mutta hanke keskeytyi Neuvostoliiton romahtamiseen. Vuonna 2004 Tadžikistan yritti käynnistää Rogunin patohankkeen uudelleen, mutta suunnitelmat kariutuivat yli vuosikymmeneksi. Patohanketta on vastustanut naapurimaa Uzbekistan, eikä valtiolla ole varaa rakentaa sitä. Maailmanpankki on luvannut arvioida padon ympäristövaikutuksia ja pohtia sen rahoitusta. Rogunin padon uudelleenrakentaminen alkoi vuonna 2016.

Lähteet
-------

1. ↑  Nurek Dam. Dam, Tajikistan Encyclopædia Britannica, britannica.com. Viitattu 9.7.2018. (englanniksi)
2. ↑  Tajikistan cancels world's largest dam project with Russia Pravda. Viitattu 25.9.2015. (englanniksi)
3. ↑  Joshua Kucera: Tajikistan's Folly? The Rogun Dam Pulizer Center. Viitattu 25.9.2015. (englanniksi)
4. ↑  Tajik President Officially Launches Construction Of Rogun Dam  29.10.2016. rferl.org. Viitattu 9.7.2018. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Vahš** Wikimedia Commonsissa
**Vaiatu järv** (myös *Vaiatu paisjärv*) on Virossa Jõgevamaalla Jõgevan kunnan Vaiatun kylässä sijaitseva patojärvi. Vironkielisessä vesistönimistössä *pais* tarkoittaa patoa, jolloin *paisjärv* tarkoittaa patojärveä.

Maantietoa
----------

Patojärvi on 270 metriä pitkä, 90 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,6 hehtaaria. Se on Vaiatun kylässä, joka sijaitsee 15 kilometriä Mustveestä länteen Jõgevan ja Mustveen välisen kantatien 36 varressa. Se on padottu pieneksi lammeksi maapadolla, jonka yli kulkee kylän tie. Järvessä on saari, joka muistuttaa ojalla katkaisua niemeä. Järven rantaviiva on 760 metriä pitkä. Järven ympäristö on peltomaiden keskellä ja järvi on asutuksen ympäröimä.

Vesistösuhteita
---------------

Vaiatu järv kuuluu Kullavere jõen valuma-alueeseen, sillä järvi on joen läpivirtausjärvi. Järven valuma-alue johtuu vain joesta ja sen pinta-ala on 20 neliökilometriä. Kullavere jõgi laskee 19 kilometrin päässä Peipsijärven pohjoisosan länsirantaan, jossa sijaitsee Kasepää. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.

Huomautuksia
------------

1. 1 2 3  Kohteen ympäristön kasvillisuutta, asutusta ja nimistöä on tarkistettu Internetin Google-, Bing- tai Yandex-karttapalvelusta käyttäen järven koordinaatteja.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Keskkonnaregister: Vaiatu järv (VEE2081010) *Keskonnainfo*. Tallinna, Viro:  Keskkonnaministeerium. Viitattu 8.10.2020. (viroksi)
2. ↑  Tamre, Ruta (toim.): *Eesti järvede nimestik*. Tallinna, Viro: Keskkonnaministeeriumi Info- ja Tehnokeskus, 2006. ISBN 978-9985-881-40-8. Teoksen verkkoversio (PDF) (viitattu 8.10.2020). (viroksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
**Vaihtaja** tarkoittaa pesäpallopelaajaa, jonka tarkoituksena on sisävuorossa siirtää kentällä olevaa etenijää tai etenijöitä pesältä toiselle niin, että kotiuttaja voi lyödä heidät kotiin. Pesäpallossa joukkueen päävaihtajat pelaavat numeroilla kaksi ja kolme. Ihannetilanteessa numero kaksi siirtää kärjen vähintään kakkospesälle ja etenee perässä ykköselle, jonka jälkeen numero kolme täyttää takapesät ja etenee itse ykköselle. Koska tämä ei aina onnistu, täytyy myös numeron neljä hallita vaihtotilanteeseen sopivia lyöntejä. Usein joukkueella on käytössään myös vaihtolyöntitaitoinen jokeripelaaja, joka tulee lyömään, jos joku vaihtajista epäonnistuu.

Tunnettuja vaihtajia
--------------------

* Kirsi Ala-Lipasti
* Carita Toiviainen
* Henri Puputti
* Kaisa-Maija Rosvall

Katso myös
----------

* Pesäpallon kärkilyöntikuninkaalliset

Lähteet
-------

* Koskela, Annukka: *Pesis - Opas jännittävän pelin seuraajalle ja harrastajalle*. Kustannusosakeyhtiö Nemo, 2017. ISBN 978-952-240-341-4.

### Viitteet

1. ↑  Koskela 2017, s. 183