recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Darcey Andrea Bussell** (s. 27. huhtikuuta 1969 Lontoo, Englanti) on brittiläinen balettitanssija. Häntä pidetään yleisesti yhtenä merkittävimmistä brittiläisistä balettitanssijoista.

Bussell opiskeli Arts Educational Schoolissa Lontoossa ja 13-vuotiaana hän pääsi Royal Ballet Lower Schooliin. Vuonna 1987 Bussell sai sopimuksen Sadlers Wells Royal Balletiin. Kun Bussell oli vielä koulussa, Kenneth MacMillan huomasi hänet ja antoi hänelle pääosan baletista *The Prince of the Pagodas*, mikä johti Bussellin pääsyyn Royal Balletiin. Vuonna 1989 Bussell nimettiin Royal Balletin solistitanssijaksi vain 20-vuotiaana, siihen aikaan nuorimpana koko Royal Balletin historiassa.

Bussell pysyi Royal Balletissa koko uransa ja tanssi lukuisten klassikkobalettien pääosat, kuten *Prinsessa Ruusunen*, *Joutsenlampi*, *Manon*, *Bajadeeri*, *Pähkinänsärkijä ja* Giselle*.*

Bussell vieraili useissa balettiryhmissä, kuten New York City Balletissa, Kirov Balletssa, Pariisin oopperassa, Hampurin baletissa ja Australian baletissa.

Bussell jäi eläkkeelle Royal Ballet'sta 8. kesäkuuta 2007 jäähyväisnäytöksessään Kenneth MacMillanin teoksessa *Song of the Earth*. BBC Two -kavavalla livenä lähetetty esitys esitettiin Royal Opera House -oopperatalossa ja teoksen jälkeen kiitoksissa Bussellille taputettiin seisten yli 8 minuuttia. 

Bussell on saanut Brittiläisen imperiumin ritarikunnan arvonimen vuonna 1995 OBE ja vuonna 2006 CBE.

Vuonna 2012 Bussell esiintyi vuoden 2012 kesäolympialaisten päätösjuhlassa johtaen yli 200 balettitanssijan ryhmää. Samana vuonna Bussel aloitti Strictly Come Dancing -televisio-ohjelman tuomarina vierailtuaan ohjelmassa jo vuonna 2009. Bussell on työskennellyt myös mallina.

Lähteet
-------

* Darcey Bussellin virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Whitney, Barbara: Darcey Andrea Bussell *Encyclopædia Britannica*. Viitattu 14.10.2018. (englanniksi)
2. ↑  Darcey Bussell interviewed *Ballet News*.  4.3.2010. Viitattu 5.7.2014. (englanniksi)
3. ↑  Shipman, Chris: Balletic climax to London 2012 Closing Ceremony  13.8.2012. Royal Opera House. Viitattu 5.7.2014. (englanniksi)
4. ↑  Darcey Bussell joins Strictly! *BBC*.  25.4.2012. Viitattu 5.7.2014. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Japani
* Tšekki
* Korea
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Köppinen** (s. 7. toukokuuta 2003) on suomenhevonen, joka on vuosien 2014 ja 2017 ravikuningas. Ori saavutti ensimmäisen kuninkuuden elokuussa Porissa järjestetyissä Kuninkuusraveissa. Toisen kuninkuuden ori saavutti Espoossa sijaitsevalla Vermon raviradalla elokuussa 2017. Köppisen omistavat siuntiolaiset Jyrki ja Maija Korhonen, jotka myös vastaavat sen valmennuksesta.

Ura
---

Köppinen juoksi koelähdön marraskuussa 2006 Vermossa kasvattajansa Jyrki Korhosen ajamana ja ensimmäisen varsinaisen kilpailunsa seuraavan vuoden toukokuussa silloisen valmentajansa Tapio Perttusen ohjastamana. Hevonen selvisi nelivuotiskaudellaan Kriteriumin finaaliin, jossa se sijoittui laukanneena kuudenneksi. Viisivuotiaana Köppinen siirtyi takaisin omistajiensa valmennukseen. Suurin menestys tuli Turun Metsämäessä juostussa L. Fabritius Memorialissa, jossa ori oli toinen ohjastajanaan Pertti Puikkonen. Vuonna 2011 Köppinen sijoittui toiseksi Turussa ravatussa Kylmäveristen Pohjoismaiden mestaruudessa norjalaisen Hallsta Lotuksen jälkeen. Hevosen ohjastajana toimi tuolloin Antti Teivainen.

Ensimmäiseen kuninkuuskilpaansa Köppinen osallistui vuonna 2012 Mikkelissä, jossa ori oli lopputuloksissa kuudes. Vuoden 2013 Kuninkuusravit Köppiseltä jäivät väliin, mutta Poriin se osallistui yhtenä ennakkosuosikeista. Köppinen epäonnistui 1609 metrin osalähdössä, mutta 2 100 metrin osalähdön kakkossija ja päätösmatkan voitto riittivät ravikuninkuuteen. Oriilla kävi melkein samalla tavalla vuoden 2017 kuninkuusraveissa, kun 1609 metrin osalähdössä suoritus oli vasta kuudennes, 2100 metrin osalähdöstä tuli kolmoissija ja päätösmatkalta ylivoimainen voitto. Päätösmatkan huima ero riitti kokonaiskilpailun voittoon, jolloin Köppinen kruunattiin kuninkaaksi. 

Ori osallistui vielä viimeisenä kilpailuvuotenaan kuninkuuskisaan ollen kokonaiskilpailun toinen. Köppinen voitti päätösmatkan, mutta eroa kilpailua johtaneeseen Costelloon ei syntynyt riittävästi, jotta ori olisi uusinut ravikuninkuutensa.

Lähteet
-------

1. ↑  Mokomani ja Köppinen uudet ravikuninkaalliset  3.8.2014. MTV3.  Arkistoitu 10.8.2014. Viitattu 4.8.2014.
2. 1 2  Köppinen 1187-03 Suomen Hippos. Viitattu 4.8.2014.
3. ↑  Köppinen (Arkistoitu – Internet Archive) Kuninkuusravit 2014. Viitattu 4.8.2014.
4. ↑  Pikkutallin Köppinen kuninkuuskisan suosikkina  30.7.2014. Kainuun Sanomat.  Arkistoitu 30.7.2018. Viitattu 4.8.2014.
5. ↑  Kuninkuusravit: Ei sittenkään Hullumies, vaan SE-Köppinen!  3.8.2014. Ilta-Sanomat.  Arkistoitu 3.8.2014. Viitattu 4.8.2014.



1. ↑  51 180 henkeä näki Kuninkuusravit - Akaasia ja Costello seppelöitiin kuningaspariksi  29.7.2018. Kuninkuusravit 2018.  Arkistoitu 7.8.2018. Viitattu 6.8.2018. (englanniksi)
Ringling Bros and Barnum & Bailey sirkuksen mainosjuliste, johon on kuvattu Ringlingin veljekset sekä P. T. Barnum ja James Anthony Bailey.
**Ringling Bros. and Barnum & Bailey Circus** on toukokuussa 2017 toimintansa lopettanut yhdysvaltalainen sirkusyhtiö, joka tunnetaan myös nimellä *The Greatest Show on Earth*. Yhtiö syntyi vuonna 1919, kun P. T. Barnumin ja James Anthony Baileyn vuonna 1881 perustama Barnum & Bailey Circus yhdistettiin Ringlingin veljesten vuonna 1884 perustettuun sirkukseen. Ringlingin veljekset olivat ostaneet Barnum & Baileyn jo Baileyn kuoltua vuonna 1906, mutta sirkukset toimivat erikseen, kunnes ne yhdistettiin vuonna 1919.

Vuoteen 1956 asti sirkus toimi perinteisenä sirkusseurueena purettavine ja siirrettävine telttoineen ja junakuljetuksineen, mutta sen jälkeen se on esiintynyt kiinteillä esiintymispaikoilla, kuten urheilustadioneilla. Vuonna 1967 Ringlingin veljekset myivät sirkuksensa veljeksille Irvin ja Israel Feld, jotka puolestaan myivät sen vuonna 1971 leluyritys Mattelille, kunnes ostivat sen takaisin itselleen vuonna 1982. Vuonna 1984 sirkus tuli osaksi kansainvälistä Feld Entertainment -viihdeyritystä, jonka pääkonttori on Floridassa.

Vedoten laskeviin yleisömääriin ja korkeisiin käyttökustannuksiin Feld Entertainment ilmoitti tammikuussa 2017, että sirkuksen toiminta lopetetaan toukokuussa 146 toimintavuoden jälkeen. Kävijämäärät lähtivät nopeaan laskuun, kun sirkus luopui eläinten käytöstä esityksissään eläinsuojelujärjestöjen painostuksesta. Emoyhtiö Feld Entertainment jatkaa toimintaansa ja tuottaa muun muassa Disney on Ice -esityksiä.

Viimeinen näytös pidettiin 21. toukokuuta 2017 New Yorkissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Step Right Up! Bob Brooke presents the history of the circus in America (Arkistoitu – Internet Archive), History Magazine, maaliskuu 2007. Viitattu 15.1.2017
2. ↑  Legendaarinen sirkus lopettaa - "Dramaattinen pudotus", *Kauppalehti* 15.1.2017.
3. ↑  Esirippu laskeutui: liki 150 vuotta toiminut amerikkalaissirkus lopetti. Yle.fi

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ringling Bros. and Barnum & Bailey Circus** Wikimedia Commonsissa

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Ringling Bros. and Barnum & Bailey Circus
Hynkänlampi nähtynä hynkänkallion alapäästä
**Hynkänlampi** on runsaan neljän hehtaarin laajuinen järvi luoteisessa Espoossa. Virallisen kaupunginosajaon mukaan se sijaitsee Nuuksiossa. Nuuksion Pitkäjärvi sijaitsee Hynkänlammen länsipuolella ja Bodomjärvi itäpuolella. Hynkänlampi sijaitsee kumpaistakin huomattavasti korkeammalla. Hynkänlammen pohjoispuolella sijaitsee Velskolan Pitkäjärvi, etelässä on muun muassa Sorlampi, idässä pieni Sultingsträskin lampi, jonka pinnankorkeus on yli 80 metriä ja lännessä Nuuksion Pitkäjärven itäpuolella pieni Mutalampi.

Hynkänlammen etelärannalla kohoaa Hynkänkallio eli Hynkeberget. Pohjoispuolella on seitsemän hehtaarin kokoinen luonnonsuojelualue.

Hynkänlammen nimi lienee hämäläistä perua. Varhaisin karttamaininta on vuodelta 1775 ruotsinkielisessä muodossa Hynkens träsk.

Lähteet
-------

1. ↑  Paikannimihaku *Retkikartta.fi*. Metsähallitus. Viitattu 18.8.2019.
2. 1 2  Hynkänlampi *Järviwiki*. SYKE. Viitattu 27.8.2019.
3. ↑  Hynkänlampi Espoon karttapalvelussa
4. ↑  13.37 Hynkänlammen luonnonsuojelualue, 13.38 Hynkänlammen jyrkänne, 13.39 Hynkänlammen siirtolohkare, 13.40 Hynkeberget *Espoo.fi*. Espoon kaupunki. Viitattu 27.8.2019.
5. ↑  Luhtala, Marika: Viikon nimi 39/2017: Hynkänlampi *Espoo.fi*.  27.9.2017. Espoon kaupunki. Viitattu 27.8.2019.
**Pauliaukusti Haapanen** (s. 19. kesäkuuta 1946 Töysä) on akvarellisti, kuvataiteilija ja opettajaperheen nuorin poika. 

Haapasen alaa ovat akvarellit, akryylimaalaukset ja lyijykynäpiirrokset. Haapasen teoksia oli ensi kerran esillä Raumalla vuonna 1966. Hän on aktiivinen yhdistysihminen ja toiminut Pohjalaisen Taiteilijaliiton puheenjohtajana ja Suomen Akvarellitaiteen yhdistyksen hallituksessa. Hän on ollut mukana sadoissa yksityis- ja ryhmänäyttelyissä. 

Haapanen valmistui Rauman seminaarista 1970 teknisen työn opettajaksi ja on toiminut taiteilijauransa ohella vuodet 1977–2000 myös yläasteen ja lukion opettajana. Pyhäjärvellä asuvalla Pauliaukusti Haapasella on koti, galleria ja näyttely Patuvaarin akvarellipaja Art Aukustissa.

Julkaisut
---------

* *Elämäni palapeli. Elämäkerta*. Tampere: Pilot-kustannus, 2006. ISBN 952-464-515-7, II Uudistettu painos, 2009: Painopaikka: Ykkös-Offset Oy, Vaasa. ISBN 978-952-92-5057-8.

Lähteet
-------

1. 1 2  Taiteilijan CV

Aiheesta muualla
----------------

* Taiteilijan omat sivut
**Samuli Bryggare** (s. 10. maaliskuuta 1991) on suomalainen moniottelija. Häntä valmentavat Harri Laiho ja hänen isänsä Arto Bryggare, joka on entinen aitajuoksija ja SDP:n kansanedustaja. Bryggaren äiti on entinen pika- ja keskimatkojen juoksija Lotta Bryggare. Bryggaren ennätys kymmenottelussa on 7402 pistettä vuodelta 2014 ja seitsenottelussa 5535 pistettä samalta vuodelta. Bryggare opiskelee oikeustieteen maisteriksi Helsingin yliopiston oikeustieteellisessä tiedekunnassa. Bryggare harrastaa muun muassa pyöräilyä, koripalloa, luistelua ja tietokonepelien pelaamista.

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Pitkä liitto päättymässä – Arto Bryggare hakee eroa vaimostaan  19.5.2015. mtv.fi. Viitattu 27.5.2018.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* World Athletics

 |

 |
**Rock Band 2** on EA Distribution julkaisema ja Harmonix Music Systemsin kehittämä rytmipeli, joka on jatkoa pelille *Rock Band*. 

Peli julkaistiin Xbox 360:lle 14. syyskuuta 2008, PlayStation 3:lle 19. lokakuuta 2008 sekä PlayStation 2:lle ja Wiille 18. marraskuuta 2008.

*Rock Bandin* tapaan pelissä muodostetaan oma virtuaaliyhtye, jossa neljä pelaajaa voi soittaa eri instrumentteja tai laulaa (kitara, rummut, bassokitara ja laulu). Pelille on julkaistu jatko-osa, *Rock Band 3*.

Pelaaminen
----------

*Rock Band 2*:ssa soitetaan kitaralla, rummuilla ja bassokitaralla. Pelaajat seuraavat ruudulla näkyviä nuotteja ja painavat samalla nappeja. Pelissä on myös laulu. Pelissä voi joko pelata yksinpeliä tai moninpeliä. Pelissä on neljä vaikeusastetta: Easy (helppo), Medium (keskitaso), Hard (vaikea) ja Expert (asiantuntija). Rummuilla pelaaminen tapahtuu samalla tavalla ruudulla näkyvien nuottien mukaan rumpujen ja pedaalin hakkaamisella. Laulamisessa seurataan ruudulla vaakasuoraa sanastoa.

Pelimuodot
----------

"Quick Play" -muodossa valitaan yksinkertaisesti biisilistalta yksi tai useampi biisi, jonka haluaa soittaa yksin tai kaverien kanssa. "World Tour" -muodossa pelaajat voivat luoda oman bändin virtuaalihahmoista, joita voi muokata esimerkiksi ostamalla vaatteita ja muokkaamalla kampausta. World Tour -muodossa pelaajia palkitaan edistymisellä uusilla keikoilla ja faneilla, millä saa avattua lisää keikkoja. Bändille voi myös palkata managereja, jotka antavat bonuksia tiettyihin ominaisuuksiin, kuten palkkaan ja fanien määrään. "Training (harjoittelu), missä pelaajaa opastetaan pelaamiseen. "Score Duel" ja "Tug of War" ovat moninpelimuotoja, missä pelaajien on saatava vastustajaansa isommat pisteet tai yhdessä saada mahdollisimman hyvät pisteet.

Rock Band Store
---------------

*Rock Band* -pelisarjan Xbox 360-, PS3-, Wii- ja PlayStation Portable -versioissa voi ladata rahaa vastaan tai ilmaiseksi lisää kappaleita pelin nettikaupasta, joka tunnetaan nimellä Rock Band Store. Nettikaupassa voidaan käyttää samaa valuuttaa kuin konsolin omien palvelujen kaupoissa, kuten Microsoft Pointseja. Kappaleita voi ostaa yksittäin, biisipaketteina ja kokonaisina albumeina. Ostetuille kappaleille ei ole hyvitystä.

Kappaleet
---------

*Pääartikkeli: Rock Band 2 -pelin kappaleet*

Vastaanotto
-----------

*Rock Band 2* sai hyvää kritiikkiä arvostelijoilta. 1UP.comin arvostelussa kehuttiin peliä ja todettiin pelin olevan "systeemin päivitys". Pelit antoi 92 pistettä ja sanoi pelin olevan "Rokkikuninkaan varmisteleva vuosipäivitys". Peli myi 1.7 miljoonaa kappaletta vuoden 2008 loppuun mennessä. Noin puolet kilpailijansa *Guitar Hero: World Tourin määrästä.*

Lähteet
-------

1. ↑  Rock Band 2 for Xbox 360 Review  16.9.2008. GameSpot. Viitattu 17.9.2008.
2. ↑  Rock Band 2 Review  12.9.2008. IGN. Viitattu 13.9.2008.
3. ↑  Rock Band 2 (wii: 2008): Reviews Metacritic.  Arkistoitu 25.12.2008. Viitattu 22.12.2008.
4. ↑  OXM: Rock Band 2 Review
5. ↑  Song Remains (Mostly) the Same in *Rock Band 2*  17.12.2008. *Wired*. Viitattu 8.11.2008.
**Hyvinvointikeskus Lapponia** on Kemijärven kaupungissa sijaitseva sosiaali- ja terveyspalvelukeskus (terveyskeskus).  Sen taustalla oli Kemijärven aluesairaalan ja terveyskeskuksen toimintojen yhdistäminen. Ennen vuotta 2016 tämä kokonaisuus käytti joitain vuosia nimeä *Sairaala Lapponia*.

Leikkaustoiminta ja erikoissairaanhoito kuitenkin lakkautettiin Kemijärvellä vuonna 2014. Kesällä 2016 kaupungin sosiaalipalvelut yhdistettiin Sairaala Lapponiaan. Tähän liittyvällä nimenmuutoksella sairaalasta hyvinvointikeskukseksi Kemijärvi halusi osaltaan varautua suunnitteilla olleeseen sote-uudistukseen.

Hyvinvointikeskus Lapponia tarjoaa akuuttisairaanhoitoa ja siihen liittyvää lääkärin ilta- ja viikonloppupäivystystä päivittäin kello 8-18 Kemijärven lisäksi Sallan kunnan asukkaille. Ympärivuorokautinen akuuttisairaanhoito ja yöpäivystys kello 18-08 on tarjolla Rovaniemellä Lapin keskussairaalan päivystyksessä (Ounasrinteentie 22, Rovaniemi).

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Hanna Holopainen: Sairaala Lapponiasta tulee hyvinvointikeskus – Itä-Lapin päivystysvastaanotto saattaa keskittyä Kemijärvelle  20.5.2016. Yleisradio, yle.fi. Viitattu 23.7.2020.
2. ↑  Sairaala Lapponia sai perinnön  9.1.2010. Yleisradio, yle.fi. Viitattu 23.7.2020.
3. 1 2  Päivystys ja ensiapu Kemijärven kunta, kemijarvi.fi. Viitattu 23.7.2020. [vanhentunut linkki]
4. ↑  Päivystyspoliklinikka Lapin sairaanhoitopiiri, lshp.fi. Viitattu 23.7.2020.
**David Tockar** (s. 1992) on australialainen karateka. Hän saavutti hopeaa Yhdysvaltain mestaruuskisoissa 2014 ja on kolminkertainen Australian mestari.

Kilpaura
--------

Tockar aloitti karaten harrastamisen 4-vuotiaana ja saavutti mustan vyön 21-vuotiaana.

2013 Tockar voitti ensimmäisen Australian mestaruunsa.

2014 Tockar saavutti tammikuussa hopeaa Yhdysvaltain mestaruuskisojen keskisarjassa hävittyään loppuottelussa maamiehelleen Reece Henderson. Sittemmin hän otteli myös Japanin mestaruuskisoissa sijoittuen 16 parhaanjoukkoon.

2015 hän oli mukana World Openissa.

2016 Tockar saavutti uransa toisen Australian mestaruuden.

2018 syyskuussa Tockar voitti Australian keskisarjan mestaruuden.

Marraskuussa 2023 Tockar oli mukana MM-kilpailuissa, jossa hän hävisi avauskierroksella hallitsevalla Japanin mestarille Kaito Nishimuralle.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  The 11th World Open Karate Championship Draw *kyokushinkaikan.org* Viitattu 10.12.2019 (englanniksi)
2. 1 2 3 4  black belts *karatebondi.com* Viitattu 10.12.2019 (englanniksi)
3. ↑  US Championships - IKO *kyokushinresults.com* Viitattu 10.12.2019 (englanniksi)
4. ↑  Пули 13-го Чемпионата мира в абсолютной категории IKO *superkarate.ru* 6.10.2023 Viitattu 18.11.2023 (venäjäksi)
Yksityiselle maatilalle Espanjaan pystytetty hyönteishotelli.
Saksalainen hyönteishotelli, joka on suojattu linnuilta metalliverkolla.
**Hyönteishotelli** tai **ötökkähotelli** on hyönteisille rakennettu pönttömäinen keinopesä. Hyönteishotelli tarjoaa eri hyönteisille paikan yöpyä, pesiä tai talvehtia. Ihminen hyödyntää hyönteishotelleja pölyttäjähyönteisten houkuttelemiseksi hedelmäpuihin ja marjapensaisiin.

Hyönteishotelli voidaan valmistaa puusta, johon porataan reikiä hyönteisille pesäkoloiksi. Hyönteiset viihtyvät kuivasta lehtipuusta kuten koivusta sahatussa pöllissä, sillä havupuut ovat niille liian pihkaisia. Hyönteishotellin voi rakentaa myös korsista kuten koiranputkesta tai järviruo'osta. Pöntössä voidaan käyttää myös esimerkiksi käpyjä, hamppua ja kaarnaa. Pönttö ripustetaan ulos seinään tai puuhun kasvillisuuden yläpuolelle sellaiseen asentoon, että reikiin ei mene vettä. Etelän tai lännen suuntaan asetettu pönttö on lämmin ja hyönteisille parhaiten soveltuva. Pöntöissä voidaan käyttää metalliverkkoja suojaamaan koloja linnuilta. Ampiaisten pesintä estetään ahtamalla materiaalit tiiviisti pönttöön.

Tyypillisiä hyönteishotellin asukkaita ovat koloissa pesivät myrkkypistiäiset ja niiden loiset. Yleisimpiä lajeja Suomen hyönteishotelleissa ovat esimerkiksi rusomuurarimehiläinen, kantomehiläinen ja muut erakkomehiläiset, erakkoampiainen sekä hirsioksahukka ja muut petopistiäiset.

Hyönteishotellissa on asukkaita myös talvella, sillä hyönteiset talvehtivat siellä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Ida Niva: Hyönteishotellibuumi on nyt päällä – suurin osa kaupasta ostettavista hotelleista ei toimi Suomessa *Helsingin Uutiset*.  29.7.2018. Viitattu 2.7.2019.
2. 1 2  Maria Erma: Oletko ihmetellyt pieniä taloja muistuttavia rakennelmia puissa? Kyseessä ovat hyönteishotellit *Aamulehti*.  13.8.2017.  Arkistoitu 2.7.2019. Viitattu 2.7.2019.
3. ↑  Päivikki Koskinen: Haluatko houkutella pihaasi pölyttäjiä? Älä tuhoa kukkivia pajuja ja avaa hyönteisille mesibaari *Yle*.  8.5.2018. Viitattu 7.7.2019.
4. ↑  Juho Paukkunen: Minkälaisia ötököitä asuu hyönteishotellissa? En haluaisi sinne ampiaisia *Helsingin Sanomat*.  10.5.2019. Viitattu 2.7.2019.
5. ↑  Anna Takala: Hyönteishotelli pelastaa liian siistin puutarhan *Yle uutiset*.  30.6.2015. Viitattu 2.7.2019.

Kirjallisuutta
--------------

* Orlow, Melanie von: *Hyönteishotelli : rakenna koti pölyttäjähyönteisille : 30 helppoa mallia*. Suomentanut Syvänperä, Tuula. Minerva, 2014. ISBN 9789524928823.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hyönteishotelli** Wikimedia Commonsissa

* Pelasta pörriäinen -kampanja *Yle Luonto*. Viitattu 25.4.2020.
**Kettukusu** (*Trichosurus vulpecula*) kuuluu Australian alkuperäisten nisäkkäiden sopeutuvaisimpiin lajeihin. Aikanaan sitä metsästettiin paljon tiheän ja pehmeän turkkinsa vuoksi. Nykyisin tämä laajalle levinnyt pussieläin on yhtä kotonaan esikaupunkialueiden puutarhoissa kuin mantereen takamaillakin. Päivisin kettukusu lepää kerälle kiertyneenä turvapaikassaan, mutta ilmestyy esiin yöllä ruoanhakuretkilleen.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Kettukusu on tavallisesti harmaa ja sillä on musta häntä, jonka alapinta on paljas. Sen etujaloissa on viisi vahvakyntistä varvasta, joilla eläin pitelee ruokaansa.

Lajista on olemassa useita erilaisia värimuotoja, kuten hopeanharmaa ja kuparinpunainen.

Kettukusu on arvostettu turkiseläin, minkä johdosta sitä metsästetään paljon.

Äänet
-----

Kettukusulla on monenlaisia ääniä, kuten kirkaisuja, sihinää, murinaa, röhkinää ja eräänlaista lörpöttelyä. Osa äänistä on niin voimakkaita, että ihminenkin kuulee ne 300 metrin etäisyydeltä.

Levinneisyys
------------

Kettukusun luontaiseen elinalueeseen kuuluvat manner-Australia, Tasmania sekä Kengurusaari ja Barrow’n saari.

Kettukusuja istutettiin Uuteen-Seelantiin turkiseläimiksi 1900-luvun alussa. Tuotu kanta on kasvanut huomattavan suureksi ja aiheuttanut vahinkoa alkuperäiselle kasvillisuudelle, mistä johtuen kettukusu on määritelty yhdeksi sadasta haitallisimmasta vieraslajista. Kasvillisuustuhojen lisäksi Uudessa-Seelannissa on epäilty, että kettukusut levittäisivät nautatuberkuloosia. Kusuja on yritetty hävittää muun muassa myrkyttämällä 1970-luvulta lähtien, mutta kannat ovat edelleen runsaslukuiset sekä Pohjois- että Eteläsaarella.

Elinympäristö
-------------

Kettukusun elinympäristöä ovat trooppiset metsät, puistot, ruohomaat ja havumetsät.

Ravinto
-------

Kettukusu syö pääasiassa versoja, lehtiä, kukkia, hedelmiä ja siemeniä. Myös hyönteisiä ja nuoria lintuja.

Lähteet
-------

1. ↑  Morris, K. Woinarski, J. Friend, T. Foulkes, J. Kerle, A. & Ellis, M.: *Trichosurus vulpecula* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2014.2*.  2008. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 3.8.2014. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5 6 7  Nurminen, Matti (toim.): *Maailman eläimet: Nisäkkäät 2*, s. 412–414. Helsinki: Tammi, 1987. ISBN 951-30-6531-6.
3. ↑  100 of the World's Worst Invasive Alien Species *Issg.org*. Global Invasive Species Database.  Arkistoitu 2.4.2016. Viitattu 29.3.2011. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Taksonitunnisteet |
| --- |
|  |
| Trichosurus vulpecula | 
* Wikidata: Q732477
* Wikispecies: Trichosurus vulpecula
* ADW: Trichosurus\_vulpecula
* AFD: Trichosurus\_vulpecula
* ARKive: trichosurus-vulpecula
* BOLD: 30396
* CoL: 7D574
* EoL: 323856
* EPPO: TRQSVU
* Fossilworks: 231483
* GBIF: 2440254
* GISD: 48
* iNaturalist: 42808
* IRMNG: 11410379
* ISC: 61405
* ITIS: 552696
* IUCN: 40585
* MSW: 11000089
* NCBI: 9337
* NZOR: b4c845af-df55-458e-a77e-f1b18123ba4b

 |
|  |
| Didelphis vulpecula | 
* Wikidata: Q109647237
* GBIF: 8809347

 |

 |
**Juho Airaksinen** (3. joulukuuta
1878 Kuopio – 28. heinäkuuta 1951) oli revisiolaitoksen ylijohtaja.

Juho Airaksisen vanhemmat olivat Petter Juhana Airaksinen ja Maria Kristiina Toivanen ja puoliso vuodesta 1905 Lyyli Augusta Kärkkäinen. Airaksinen tuli ylioppilaaksi 1900 ja suoritti yleisen hallintotutkinnon 
1903 ja oikeustutkinnon 1905. Hän oli senaatin siviilitoimituskunnan kanslisti 1909–1911, valtiovarain toimituskunnan protokollasihteeri 1911–1914 ja senaatin lakineuvoston jäsen 1914–1917. Airaksinen toimi valtiovarainministeriön apulaiskamreerina 1918–1920 ja kamreerina 1920–1922, esittelijäneuvos ja tulo- ja menoarvio-osaston päällikkö hän oli 1922–1933. Revisiolaitoksen ylijohtajana Airaksinen toimi 1933–1947.

Lähteet
-------

1. 1 2  L. Arvi P. Poijärvi, Ilmari Havu, Mauno Jääskeläinen (toim.): *Kuka kukin on (Aikalaiskirja). Henkilötietoja nykypolven suomalaisista 1950*, s. 23. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Otava, 1949.
2. ↑  Find a grave. Juho Airaksinen. Viitattu 17.6.2018.
**Infinitismi** on tietoteoreettinen uskomusten oikeutusteoria. Sen mukaan tieto voi saada oikeutuksensa äärettömän ja ei-kehämäisen oikeuttamisen ketjun kautta.

Perinteisemmissä oikeutusteorioissa, kuten fundamentalismissa ja koherentismissa, on katsottu, ettei ääretön regressio voi tarjota pätevää oikeutusta tiedolle. Näiden näkemysten mukaan jos uskomus *a* saa oikeutuksen uskomukselta *b*, *b* oikeutuksen uskomukselta *c*, ja niin edelleen, tällöin joko 1) tällaisen oikeuttamisen ketjun tulee päättyä johonkin uskomuksen, joka ei enää tarvitse erillistä oikeutusta (perususkomus); 2) ketjun tulee olla muodoltaan kehämäinen, jolloin oikeutus muodostuu uskomusten keskinäisestä koherenssista eli niiden kokonaisuuden johdonmukaisuudesta; tai 3) uskomuksemme eivät ole lainkaan oikeutettuja (tietoteoreettinen skeptisismi).

Infinitismi on haastanut tämän konsensusnäkemyksen. Infinitismiä on kannattanut muun muassa Peter D. Klein, joka on perustanut näkemyksensä Paul Moserin (1984) ja John Postin (1987) ajatuksiin. Kleinin mukaan oikeuttamisen ketju voi olla ääretön ja ei-kehämäinen. Infinitismi koostuu siis seuraavista kahdesta periaatteesta:

1. Kehäpäätelmien välttäminen (*principle of avoiding circularity*, PAC): kaikille uskomuksille *x* pätee, jos henkilöllä *S* on perustelu *x*:lle, niin kaikille uskomuksille *y* pätee, että jos *y* on osa *x*:n perusteluhistoriaa *S*:lle, niin *x* ei ole osa *y*:n perusteluhistoriaa *S*:lle.
2. Mielivaltaisuuden välttäminen (*principle of avoiding arbitrariness*, PAA): kaikille uskomuksille *x* pätee, jos henkilöllä *S* on oikeutus *x*:lle, niin *x*:lle on olemassa jokin syy *r1*, joka on saatavilla *S*:lle; ja *r1*:lle on olemassa jokin syy *r2*, joka on saatavilla *S*:lle; ja niin edelleen.

Ensimmäinen suuntautuu erityisesti koherentismia, toinen erityisesti fundamentalismia vastaan. Kleinin mukaan vain infinitismi pystyy noudattamaan kumpaakin periaatetta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Klein, Peter: "Human Knowledge and the Infinite Regress of Reasons". Teoksessa Neta, Ram & Pritchard, Duncan (toim.): *Arguing about Knowledge*, s. 249-272. London & New York: Routledge, 2009. ISBN 0-415-44839-5.

Aiheesta muualla
----------------

* Bergmann, Michael: Is Klein an Infinitist about Doxastic Justification? (englanniksi)
* Hämäläinen, Tuukka: Tieto-opillinen infinitismi[vanhentunut linkki]
* Klein, Peter D.: Human Knowledge and the Infinite Regress of Reasons (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
* Turri, John: On the Regress Argument for Infinitism *Synthese* 166:1. January 2009. (englanniksi)
**Aikuisviihteen** eri aihealueista ei ole paljoa tietoa juuri **Suomen ja suomalaisten tarkastelukulmasta**.*lähde?* Aikuisviihteen ja suomalaisten välinen yhteys on yhä pimennossa oleva asia.

Laki
----

Aikuisviihdevideoiden levittämiseen ikärajaksi on asetettu 18-vuotta. Kuluttaja ei syyllisty rikokseen, vaikka oliskin alle 18-vuotias. Lapsisisältöisen ja eläinsisältöisen aikuisviihteen levittäminen ja jälleenmyynti on laitonta, tähän ei kuitenkaan lukeudu animaatio- tai piirrosaikuisviihdemateriaali.

Kyselyt
-------

Vuoden 2015 FINSEX:in teettämän kyselyn mukaan 83% suomalaismiehistä ja 58% suomalaisnaisista piti aikuisviihdettä erittäin kiihottavana.

Sivustot
--------

Vuoden 2013 maaliskuussa suosituin suomalaisten käyttämä aikuisviihdesivusto oli Pornhub. Similarwebin tilastoinnin mukaan se oli joulukuussa 2022 Suomen kaikista suosituin aikuisviihdesivusto ja kahdeksikymmeneksiensimmäiseksi suosituin verkkosivusto, sijoittuen Ylilaudan (#20) ja Suomi.fi-portaalin (#22) väliin. Muita suosittuja aikuisviihdesivustoja Suomessa ovat XVideos, xHamster, XNXX ja Stripchat.

Kulutus
-------

Maaliskuussa 2013 tilastoitiin, että suomalaiset kuluttivat 144 miljoonaa minuuttia aikuisviihdesivustoilla. Kyseisillä sivustoilla kävi yhteensä noin 1,740,000 henkilöä.

Mieltymykset
------------

Pornhub-sivuston mukaan vuosina 2021 ja 2022 suomalaisten suosituin aikuisviihdekategoria oli naisten välinen lempiminen. Vuonna 2023 suomalaisten lempikategoria oli peräaukkoyhdyntä, joka oli myös kaikista mieluisin kategoria muissakin Pohjoismaissa.

Katso myös
----------

* Prostituutio Suomessa

Lähteet
-------

1. ↑  Kiihottavia pornolöytöjä ei juuri somepäivityksissä jaeta  13. maaliskuuta 2015. Yle. Viitattu 30. joulukuuta 2022. (suomeksi)
2. ↑  Porno - kootusti tietoa  10. tammikuuta 2020. Sexpo. Viitattu 30. joulukuuta 2022. (suomeksi)
3. ↑  Porno koetaan entistä kiihottavammaksi Väestöliitto. Viitattu 30. joulukuuta 2022. (suomeksi)
4. 1 2  Nironen, Saija: Hurjia minuuttimääriä: Suomalaiset vierailivat ahkerasti pornosivuilla maaliskuussa  17. huhtikuuta 2013. Yle. Viitattu 30. joulukuuta 2022. (suomeksi)
5. ↑  Top Websites Ranking - Top Websites Ranking for all categories in Finland Similarweb. Viitattu 30. joulukuuta 2022. (suomeksi)
6. ↑  Top Websites Ranking - Top Websites Ranking for Adult in Finland Similarweb. Viitattu 30. joulukuuta 2022. (suomeksi)
7. ↑  Linnake, Tuomas & Kärkkäinen, Henrik: Pornhub paljasti suomalaisten mieltymyksen  20. joulukuuta 2021. Ilta-Sanomat. Viitattu 30. joulukuuta 2022. (suomeksi)
8. ↑  Linnake, Tuomas: Iso pornosivusto paljastaa suomalaisten mieltymyksen  18. joulukuuta 2022. Ilta-Sanomat. Viitattu 30. joulukuuta 2022. (suomeksi)
9. ↑  Airiola, Oula: Tällaista pornoa suomalaiset katsovat  18.12.2023. Iltalehti. Viitattu 20.12.2023. (suomeksi)
Sara Trobäck vuonna 2014.
**Sara Trobäck** (s. 1978 Örebro) on ruotsalainen viulisti. Hän pääsi vuonna 2002 Göteborgin sinfoniaorkesterin konserttimestariksi. Lisäksi hän on luonut kansainvälisen uran solistina.

Trobäck aloitti viulunsoiton 5-vuotiaana ja aloitti opintonsa Göteborgissa. Vuonna 1996 hänet otettiin Lontoon Royal Academy of Musicin opiskelijaksi. Siellä häntä opetti György Pauk. Hän valmistui vuonna 2001. Hän on osallistunut mestarikursseille, joita ovat pitäneet Jehudi Menuhin, Ruggiero Ricci, Franco Gulli, Dmitri Sitkovetski ja Joshua Bell. Trobäck palkittiin vuonna 1996 Juventus-kilpailussa Ranskassa, ja vuonna 2000 hän voitti sekä ensi- että yleisöpalkinnon Kansainvälisessä Júlio Cardona -viulukilpailussa. Ruotsin musiikkifestivaalien liitto valitsi hänet vuoden 2002 artistiksi. Hän on saanut myös useita muita palkintoja. Vuonna 2008 Trobäck valittiin Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian jäseneksi.

Trobäck on esiintynyt aktiivisesti solistina Ruotsissa ja sen ulkopuolella, muun muassa Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Ranskassa, Saksassa, Espanjassa, Portugalissa ja Kiinassa. Vuonna 1999 hän teki Lontoon-debyyttinsä Academy of St. Martin in the Fieldsin kanssa tulkitsemalla Pjotr Tšaikovskin viulukonserton. Hän on esiintynyt myös muiden muassa Ruotsalaisen kamariorkesterin, Helsingborgin sinfoniaorkesterin ja Musica Vitaen solistina. Kamarimuusikkona Trobäck on soittanut pianisti Helen Huangin kanssa. Sellisti Claes Gunnarssonin ja pianisti Per Lundbergin kanssa hän perusti Trio Poseidonin. Trobäckiä on kuultu useasti Ruotsin radiossa ja televisiossa. Hän on myös tehnyt levytyksiä, joista yhden Ruotsalaisen kamariorkesterin kanssa Naxokselle.

Trobäck esiintyy Järnåkerfondenilta lainatulla Giovanni Battista Guadagninin viululla Parmasta vuodelta 1753. Jousi on Nicolas Malinen 1860-luvulla valmistama.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Sara Trobäck, violin Trio Poseidon
2. 1 2 3  Sara Trobäck BIS


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
| Lainelautailuolympialaisissa 2024 |
| --- |
| Yksilö |
| Miehet  Naiset |
|
| 

---

|  |  |
| --- | --- |
| < 2020 | 2028 > |

 |

**Lainelautailussa** kilpaillaan **Pariisin 2024 kesäolympialaisissa** toista kertaa olympialaisten historiassa. Kilpailut käydään 16 000 kilometrin päässä Pariisista Teahupo’on rannalla, Tahitissa. Kilpailut suunnitellaan käytäväksi 27. heinäkuuta – 5. elokuuta 2024. Kilpailutapahtumia on kaksi, kun sekä naisille että miehille on omat sarjat. Lainelautailuun osallistuu yhteensä 48 kilpailijaa.

Aikataulu
---------

Aikataulu| Tapahtuma ↓ / Päivä → | Lauantai 27.7. | Sunnuntai 28.7. | Maanantai 29.7. | Tiistai 30.7. |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Miehet | Ensimmäinen kierros | Toinen kierros | Kolmas kierros | Puolivälierät | Välierät | Finaali |
| Naiset | Ensimmäinen kierros | Toinen kierros | Kolmas kierros | Puolivälierät | Välierät | Finaali |

Mitaliyhteenveto
----------------

| Laji | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| Miehet*tiedot* |  |  |  |
| Naiset*tiedot* |  |  |  |

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)

AmmuntaLainelautailu olympialaisissa
1896–2016 •
2020 •
*2024*

Kesäolympialaisten 2024 lajit ja kilpailutapahtumat
Ammunta | Breakdance | Golf | Jalkapallo | Jousiammunta | Judo | Kiipeily | Koripallo | Käsipallo | Lainelautailu | Lentopallo | Maahockey | Melonta | Miekkailu | Nykyaikainen viisiottelu | Nyrkkeily | Paini | Painonnosto | Purjehdus | Pyöräily | Pöytätennis | Ratsastus | Rugby | Rullalautailu | Soutu | Sulkapallo | Taekwondo | Taitouinti | Tennis | Triathlon | Uimahypyt | Uinti | Vesipallo | Voimistelu | Yleisurheilu
**Gustavus** on kaupunki Alaskan osavaltiossa Yhdysvalloissa.

Gustavus sijaitsee Glacier Bayn kansallispuiston ympäröimänä ja kuuluu Hoonah-Angoonin väestönlaskenta-alueeseen. Sen väkiluku oli huhtikuun 2020 tiedon mukaan 655, tätä edeltäneessä huhtikuun 2010 väestönlaskennassa 442. Yli puolet väestöstä työllistää Glacier Bayn kansallispuisto. Noin puolet Gustavuksen asiakkaista pysyvät myös talvisin kaupungin alueella. Kaupunkia palvelee vain kesäkausina toiminnassa oleva Gustavuksen lentoasema (Yhdysvaltain ilmailuhallinnon ja Kansainvälisen ilmakuljetusliiton koodi: GST). Alue on tietöntä, joten Gustavus on saavutettavissa vain meri- tai ilmateitse. Gustavuksen kaupungin maapinta-ala on noin 75,1 neliökilometriä, ja kaupungin alueeseen kuuluu vesistöjä noin 25,9 neliökilometriä. Alueen merelliselle ilmastolle luonteenomaisia ovat viileät kesät ja leudot talvet. Gustavuksen kaupungissa keskilämpötila on kesäisin noin 11–17, talvisin noin -3–3 celsiusastetta.

Gustavus on vanhalta nimitykseltään Strawberry Point. Alun perin nimen Gustavus antoi paikalle William Healey Dall, joka näki sitä vastapäätä kartalla vuonna 1878 nimen Point Adolphus ja oletti sen tulleen Ruotsin Kustaa II Aadolfista. Strawberry Pointia ei ollut merkitty kartalle, joten Dall joutui keksimään sille toisen nimen. Todellisuudessa nimen Point Adolphus oli antanut vastapäiselle paikalle vuonna 1793 kapteeni George Vancouver tulevan Cambridgen herttua Adolfin kunniaksi. Strawberry Pointin uusi paikallinen postitoimisto otti vuonna 1925 paikasta virallisesti käyttöön nimen Gustavus. Strawberry Point -nimitys pysyi kuitenkin käytössä vielä 1950-luvulla ja myöhemminkin. Ensimmäiset alkuperäiskansoihin kuulumattomat, valkoiset siirtolaiset asettuivat paikkakunnalle 1910-luvulla.

Gustavus sai oman paikallishallintonsa vuonna 2004. Sitä johtavat pormestari ja kaupunginvaltuusto. Sen luonnonvaroja hallinnoivat Glacier Bayn kansallispuisto, International Pacific Halibut Commission, Alaskan osavaltion kala- ja riistahallinto ja Tongassin kansallismetsä. Gustavuksessa on kaupungintalo, lääketieteellinen klinikka, palolaitos, kirjasto ja kaupungin puisto. Siellä toimii Gustavus School, joka kuuluu hallinnollisesti Chathamin koulupiiriin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  About Gustavus Gustavus Visitor Association, viitattu 1.12.2023
2. 1 2 3  History and Geography Gustavus Alaska, viitattu 1.12.2023
3. ↑  Alaska 2020 Census Data for Redistricting Labor Stats Alaska, viitattu 1.12.2023
4. ↑  Gustavus Alaska Airlines, viitattu 1.12.2023
Gene Haas vuonna 2015.
**Gene Francis Haas** (s. 12. marraskuuta 1952) on yhdysvaltalainen liikemies ja kilpa-autoilun taustavaikuttaja.

Haas on CNC-työstökoneita valmistavan Haas Automation -yhtiön perustaja, toimitusjohtaja ja ainoa osakkeenomistaja. Vuonna 1983 perustettu yhtiö työllisti vuonna 2013 maailmanlaajuisesti 1 500 työntekijää.

Haas pidätettiin kesäkuussa vuonna 2006 veronkierrosta epäiltynä, oikeudenkäynnin sijaan Haas tunnusti syytteet ja teki syyttäjän kanssa sopimuksen kahden vuoden vankeusrangaistuksesta ja 75 miljoonan dollarin vahingonkorvauksista. Haas vapautettiin ehdonalaiseen toukokuussa vuonna 2009 suoritettuaan tuomiostaan 16 kuukautta liittovaltion vankilassa Lompocissa Kaliforniassa.

Moottoriurheilu
---------------

Oman NASCAR-tallin Haas on omistanut vuodesta 2002 lähtien. Nykyisin Stewart-Haas Racing -nimellä kulkevan tallin toinen osaomistaja on kolminkertainen Sprint Cup -mestari Tony Stewart.

Vuonna 2014 Haas sai luvan perustaa uuden F1-tallin. Haas F1 Team -nimellä kulkevan tallin oli alun perin tarkoitus debytoida ykkösissä kaudella 2015, mutta lopulta aloitusajankohtaa siirrettiin vuodella eteenpäin.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**Luis Landa Escober** (28. joulukuuta 1875 Cedros, Francisco Morazán – 1977 Tegucigalpa) oli hondurasilainen professori ja akateemikko, joka suoritti opintonsa matemaattisissa ja fysikaalisissa tieteissä. Hän teki paljon julkaisuja muun muassa kasvitieteen ja ornitologian aloilla.

Landa Escober kävi koulunsa Cedrosin kaupungissa ja jatkoi opintojaan Hondurasin pääkaupungissa Tegucigalpassa. Hän pääsi stipendillä suorittamaan opintoja ulkomaille Chilen yliopistoon. Hän opiskeli myös professori Domingo Amunátegui Solarin johtamassa Santiago de Chilen pedagogisessa instituutissa. Palattuaan Hondurasiin Landa Escober toimi koulun opettajana Comayaguassa. Hän pääsi johtamaan Instituto Departamental León Alvaradoa ja oppilaitosta, josta myöhemmin kehittyi La Rondan kaupunginosassa toimiva Escuela Francisco Morazán. Landa Escober toimi luonnontieteiden professorina Instituto Central de Varonesissa ja monissa muissa yksityisissä instituutioissa. Hän oli myös Hondurasin varaopetusministeri.

Landa Escober sai kunniatohtorin arvon Nuevo Leónin autonomisesta yliopistosta Meksikosta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Biografía de Luis Landa Escober Honduras.com, viitattu 7.12.2023
2. ↑  Biólogos de Honduras Scribd, viitattu 7.12.2023
**Karin Nordenswan** (18. marraskuuta 1868 Hämeenlinna – 6. toukokuuta 1940 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari.

Karin Nordenswanin vanhemmat olivat vesirakennusten yli-insinööri Hugo Kasimir Nordenswan (1834–1904) ja Zelée Christina Agricola (1838–1925). Hän opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1886–1888 ja 1899–1900 sekä Helsingin yliopiston piirustussalissa ja Pariisissa Académie Colarossissa 1901. Nordenswan osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1901 ja 1928. Hän suoritti piirustuksenopettajatutkinnon Helsingin yliopistossa ja toimi piirustuksenopettajana Helsingin suomalaisessa yhteiskoulussa 1901–1904 ja sen jälkeen Helsingin uudessa yhteiskoulussa vuoteen 1916 saakka ja Kallion yhteiskoulussa vuoteen 1935 saakka..

Karin Nordenswanin sisar oli kuvanveistäjä, taidemaalari ja kuvittaja Martha Nordenswan-Lindgren.

Lähteet
-------

1. 1 2  Suomen Kuvataiteilijamatrikkeli : Karin Nordenswan
2. ↑  Geni.com : Karin Nordenswan
3. ↑  Adelsvapen-Wiki : Adliga ätten Nordensvan nr 2114
4. ↑  Päivästä päivään 70 vuotta, Helsingin Sanomat, 18.11.1938, nro 312, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

Aiheesta muualla
----------------

* Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Karin Nordenswan
**Taavi-tontun maailma** (myös *Taavi-tontun huikeat seikkailut*, engl. *The Gnomes' Great Adventure*) on Harvey Weinsteinin ohjaama, *Tontut*-animaatiosarjan jaksoista koostettu elokuva, joka julkaistiin kotivideotallenteille vuonna 1987. Elokuva on koostettu sarjan jaksoista 1, 6, 8, 9, 11, 14 ja 25.

Elokuva ja sarja perustuvat Wil Huygenin kirjoittamiin kirjoihin *Suuri tonttukirja* ja *Tonttujen kutsu*.

Juoni
-----

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Vanha kirjailija on kirjoittanut useita tarinoita tontuista. Kaikki eivät kuitenkaan usko tonttuihin, eikä kirjailijakaan tiedä että he todella ovat olemassa. Yhtenä iltana hänen ikkunalleen ilmaantuukin oikea tonttu. Tonttu esittelee itsensä Taaviksi. Hän on hiukan harmistunut kun saa kuulla, että tontuista on kirjoitettu kirjoja, mutta ilman tonttujen näkökulmaa. Kirjailija lupaa hyvittää erheensä kuulemalla tarinoita tonttujen maailmasta.

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**

Suomenkielinen toteutus
-----------------------

**Ohjaus:** Anne Nádasi ja Juha Westerlund  

**Tunnuslaulu:** Anja ja Timo Tyrväinen

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Rainer Kaunisto  | … |  Taavi
  |
|  Kaija Kiiski  | … |  Liisa
  |
|  Vesa Mäkelä  | … |  Mölli
  |
|  Ari-Matti Hedman  | … |  Lörö, Anssi
  |
|  Rauno Ahonen  | … |  Mörö
  |
|  Jarmo Koski  | … |  Jörö, kirjailija
  |
|  Kari Ketonen  | … |  
  |
|  Anna-Maija Valonen  | … |   Susanna
  |
Murrietan maisemaa ja taustalla vuori Palomar
**Murrieta** on Riversiden piirikunnassa Etelä-Kaliforniassa sijaitseva yhdysvaltalainen kaupunki.

Espanjalainen Esequial Murrieta osti nykyisen Murrietan alueelta 1800-luvulla laaksoisen maa-alueen aikoessaan siirtää lammastilansa toiminnan sinne keskisestä Kaliforniasta. Hän kuitenkin päätti palata Espanjaan avioituakseen ja luovutti alueen nuoremman veljensä Juanin hallintaan. Juan Murrieta toi laaksoon vuonna 1873 noin 100 000 lammasta. Murrietaan tuli rautatieyhteys vuonna 1882, ja vuoteen 1890 mennessä siitä kasvoi 800 ihmisen asuttama asutuskeskus. Junayhteys katkesi vuonna 1935, mutta viisikymmentä vuotta myöhemmin Interstate 15 -tie laajeni Murrietaan, jolloin voimakas kasvu käynnistyi uudelleen. Kaupungin aseman Murrieta sai 1. heinäkuuta 1991. Tuolloin asukkaita oli yli 24 000; vuonna 1980 Murrietassa oli ollut arviolta vain noin 2 200 asukasta. Vuoden 2020 väestönlaskennan mukaan Murrietan asukasluku oli jo 110 949. Murrietan vetovoimatekijöihin ovat kuuluneet Kalifornian mittapuilla suhteellisen matalat elinkustannukset ja yhdet Etelä-Kalifornian matalimmista rikosluvuista.

Murrietan tunnettuihin asukkaisiin on kuulunut siellä syntynyt ja varttunut golfaaja Rickie Fowler.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  City History Murrieta, CA, viitattu 7.12.2023
2. ↑  Murrieta city, California Census Bureau Profile, viitattu 7.12.2023
3. ↑  Sam Tremlett, 20 Things You Didn’t Know About Rickie Fowler Golf Monthly 18.6.2023, viitattu 7.12.2023
**Piila Paalanen** (s. 15. joulukuuta 1972 Parkano) on suomalainen kuntapoliitikko ja opettaja. Hän on valmistunut ylioppilaaksi Tammerkosken lukiosta 1993, sairaanhoitajaksi Pirkanmaan terveydenhuolto-oppilaitoksesta (nyk. Tampereen ammattikorkeakoulu) 1994 ja filosofian maisteriksi Tampereen yliopistosta 1998 pääaineenaan suomen kieli.

Paalanen työskentelee äidinkielen ja kirjallisuuden opettajana sekä vararehtorina Hakkarin koulussa Lempäälässä. Lisäksi hän on kirjoittanut äidinkielen ja kirjallisuuden oppikirjoja.  Ennen opettajanuraansa Paalanen toimi sairaanhoitajana.

Poliittinen ura
---------------

Piila Paalanen on ollut Nokian kaupunginvaltuuston jäsen vuodesta 2009. Hän on ollut myös kaupunginvaltuuston puheenjohtajana. Lisäksi Paalanen on Tampereen kaupunkiseudun kuntayhtymän hallituksen toinen varapuheenjohtaja. Paalanen siirtyi kokoomuksesta vihreisiin vuonna 2016 ja erosi vihreiden valtuustoryhmästä 2021.

Aiemmin Paalanen on toiminut muun muassa Nokian kaupunginhallituksen jäsenenä 2011–2012 ja 2016–2017, kaupunginhallituksen 1. varapuheenjohtajana 2013–2016, Nokian kaupungin kasvatus- ja opetuslautakunnan jäsenenä 2004–2008 ja varapuheenjohtajana 2009–2010 sekä Pirkanmaan Jätehuollon hallituksen jäsenenä.

Piila Paalanen oli Pirkanmaan Vihreiden ehdokas vuoden 2019 eduskuntavaaleissa. Hän sai 3 006 ääntä.

Muut luottamustehtävät
----------------------

Piila Paalanen on ollut Pirkanmaan äidinkielen opettajat ry:n varapuheenjohtaja 2002─2006, Pirkanmaan äidinkielen opettajat ry:n hallituksen jäsen 2006─2007, Äidinkielen opettajain liitto ry:n hallituksen jäsen 2000─2003 ja Äidinkielen opettajain liitto ry:n perusopetustyöryhmän jäsen 2003─2016.

Yksityiselämä
-------------

Piila Paalasen perheeseen kuuluvat aviomies ja tytär.

Lähteet
-------

1. ↑  Valvira *julkiterhikki.valvira.fi*. Viitattu 3.1.2019.
2. ↑  Hakkarin koulu *koulut.lempaala.fi*.  Arkistoitu 3.1.2019. Viitattu 3.1.2019.
3. ↑  Sanoma Pro *tuotteet.sanomapro.fi*.  Arkistoitu 3.1.2019. Viitattu 3.1.2019.
4. ↑  Nokian kaupunki *nokiankaupunki.fi*.  Arkistoitu 3.1.2019. Viitattu 3.1.2019.
5. ↑  Tampereen seutu *tampereenseutu.fi*. Viitattu 3.1.2019.
6. ↑  Heikkinen, Sammeli: Kokoomusryhmyri ja toinen valtuutettu loikkasivat vihreisiin Nokialla *Vihreä Lanka*.  12.9.2016. Viitattu 1.2.2021.
7. ↑  Mansikka, Heli: Nokian vihreästä valtuustoryhmästä eronnut Piila Paalanen ei asetu ehdolle kevään kuntavaaleissa *Yle Uutiset*.  11.12.2020. Viitattu 1.2.2021.
8. ↑  Piila Paalanen *piilapaalanen.fi*.  Arkistoitu 3.1.2019. Viitattu 3.1.2019.
9. ↑  Pirkanmaan Jätehuolto *lvs.fi*. Viitattu 3.1.2019.
10. ↑  Piila Paalanen Pirkanmaan Vihreiden eduskuntavaaliehdokkaaksi *nokianuutiset.fi*.  Arkistoitu 3.1.2019. Viitattu 3.1.2019.
11. ↑  Pirkanmaan vaalipiiri *Eduskuntavaalit 2019, Ylen tulospalvelu*. Viitattu 29.9.2021.
12. ↑  Äidinkielen opettajain liitto *forum.aidinkielenopettajainliitto.fi*.  Arkistoitu 12.8.2013. Viitattu 3.1.2019.
13. ↑  Piila Paalanen *piilapaalanen.fi*.  Arkistoitu 3.1.2019. Viitattu 3.1.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Piila Paalasen verkkosivut (Arkistoitu – Internet Archive)
**Mikko Petteri Heiskanen** (s. 12. huhtikuuta 1963 Helsinki) on suomalainen upseeri ja kenraaliluutnantti. Hän on toiminut Puolustusvoimien sotatalouspäällikkönä 1. tammikuuta 2023 alkaen. Heiskanen toimi Suomen sotilasedustajana EU:ssa ja Natossa vuosina 2021–2022.

Heiskanen kävi kadettikoulun vuosina 1983–1986 ja suoritti yleisesikuntaupseerin tutkinnon vuosina 1992–1995. Hän toimi Jääkäriprikaatissa opetusupseerina ja varapäällikkönä vuosina 1986–1988 sekä komppanian päällikkönä ja prikaatin viestipäällikkönä vuosina 1988–1990. Viestirykmentissä hän työskenteli opetusupseerina vuosina 1990–1991 ja 1995–1997 sekä Kadettikoulussa viestiopettajana 1991–1992. Vuonna 1997 hän siirtyi Pääesikuntaan osastoesiupseeriksi sekä vuodesta 2000 alkaen vanhemmaksi osastoesiupseeriksi. Vuosina 2001–2002 hän palveli osastoesiupseerina SFOR-joukoissa Bosnia-Hertsegovinassa.

Vuonna 2002 Heiskanen määrättiin Karjalan prikaatiin Itä-Suomen viestipataljoonan komentajaksi. Vuosina 2004–2006 hän toimi johtamisjärjestelmäedustajana Naton ja Euroopan unionin Suomen edustustoissa, vuosina 2007–2010 Kehitysosaston osastopäällikkönä Puolustusvoimien johtamisjärjestelmäkeskuksessa sekä vuosina 2010–2014 Pääesikunnan johtamisjärjestelmäosaston apulaisosastopäällikkönä.

Vuonna 2014 Heiskanen nimitettiin Puolustusvoimien johtamisjärjestelmäkeskuksen johtajaksi. Vuonna 2015 hänet nimitettiin kenraalin virkaan ja ylennettiin prikaatikenraaliksi. Vuosina 2016–2021 hän toimi Puolustusvoimien johtamisjärjestelmäpäällikkönä.

Ylennykset: luutnantti 1986, yliluutnantti 1988, kapteeni 1991, majuri 1995, everstiluutnantti 2002, eversti 2010, prikaatikenraali 2015, kenraalimajuri 2020, kenraaliluutnantti 2022.

Lähteet
-------

* Heiskanen, Mikko Petteri Puolustusvoimat. Viitattu 6.12.2022.

### Viitteet

1. ↑  Vuoden vaihteessa merkittäviä henkilövaihdoksia Pääesikunnassa  30.12.2022. Puolutusvoimat. Viitattu 2.1.2023.