recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Emma Wengberg** (s. 28. marraskuuta 1987) on ruotsalainen sulkapalloilija.

Peliura
-------

Vuonna 2009 hän voitti Turkey International-turnauksen naisten nelinpelin kultaa Emelie Fabbeken parina. Vuonna 2011 Wengberg voitti Scottish International-turnauksen naisten nelinpelin kultaa, pelaten Fabbeken parina. Vuonna 2014 hän saavutti Norwegian International-turnauksen naisten nelinpelin kultaa pelaten tällä kertaa tanskalaisen Tilde Iversenin parina. Vuonna 2015 Wengberg voitti ensin Portugal International-turnauksen sekanelinpelin kultaa Filip Michael Duwall Myhrenin parina, ja sitten Finnish International-turnauksen naisten nelinpelin kultaa Clara Nistadin parina. Samana vuonna (2015) hän voitti myös Polish International-turnauksen naisten nelinpelin kultaa pelaten Nistadin parina.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑  Emma WENGBERG | Profile *bwfbadminton.com*. Viitattu 23.4.2019.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**Christoph Bieler** (s. 28. lokakuuta 1977 Hall in Tirol) on itävaltalainen uransa lopettanut yhdistetyn hiihtäjä ja olympiavoittaja.

Bielerin uran parhaimmat saavutukset ovat joukkuekilpailusta. Torinossa 2006 hän kuului Itävallan olympiakultaa voittaneeseen joukkueeseen ja Salt Lake Cityssä 2002 sekä Sotšissa 2014 pronssijoukkueeseen. Maailmanmestaruuskilpailuissa Bieler on maailmanmestari joukkuekilpailusta Val di Fiemmestä 2003 ja pronssimitalisti Oberstdorfista 2005. 

Bielerin paras henkilökohtainen arvokisasaavutus on normaalimatkan neljäs tila Sapporon MM-kisoissa 2007. Lisäksi hän on ollut kuudes normaalimatkalla Val di Fiemmessä 2003 ja yhteislähtökilpailussa Liberecissä 2009 sekä kahdeksas normaalimäen Gundersen-kilpailussa Liberecissä 2009 ja Val di Fiemmessä 2013. Olympiakisoissa hän on ollut kolmastoista Torinon 2006 normaalimatkan kilpailussa, kymmenes Vancouverin 2010 suurmäen ja yhdestoista Sotšin 2014 normaalimäen Gundersen-kilpailussa.

Bieler saavutti ensimmäisen palkintosijansa maailmancupissa oltuaan kolmas yhteislähtökilpailussa Sapporossa 25. tammikuuta 2004. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti sprinttikilpailussa Lillehammerissa 3. joulukuuta 2006. Yhdistetyn maailmancupissa hän on voittanut yhteensä kuusi osakilpailua ja ollut palkintokorokkeella 17 kertaa. Kaudella 2006–2007 hän sijoittui neljänneksi niin maailmancupin kokonaiskilpailussa kuin sprintticupissakin. Seuraavalla kaudella hän oli neljäs sprintticupissa ja kuudes kokonaiskilpailussa.

Bieler lopetti uransa yhdistetyn hiihtäjänä keväällä 2015.

Bielerin seura on HSV Absam-Bergisel.

Saavutuksia
-----------

* Olympiakulta joukkuekilpailussa 2006
* Olympiapronssi joukkuekilpailussa 2002 ja 2014
* MM-kulta joukkuekilpailussa 2003
* MM-pronssi joukkuekilpailussa 2005

Aiheesta muualla
----------------

* Christoph Bieler Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
* Virallinen kotisivu
**Jari Juhani Hänninen** (s. 19. heinäkuuta 1964) on suomalainen merentutkija (FT, dosentti), joka vuosina 2003–2018 on toiminut Turun yliopiston Saaristomeren tutkimuslaitoksen asemanjohtajajana ja vuodesta 2019 alkaen myös saaristomeritutkimuksen apulaisprofessorina Turun yliopiston Biodiversiteettiyksikössä. Koko yliopistouransa ajan hänen sijoituspaikkansa on ollut Saaristomerellä Seilin saarella sijaitseva Turun yliopiston kenttätutkimusasema.

Hännisen tutkimusala on kohdentunut Itämeren biologiseen oseanografiaan sekä meribiologiaan, päämääränä on ollut selvittää miten Itämeri toimii osana isompaa kokonaisuutta, Atlantin valtamerta, ja mikä säätelee Itämeren ja Pohjanmeren keskinäistä vuorovaikutusta ekosysteemitasolla, muun muassa vedenvaihdossa. Hännisen tieteellinen tuotanto sisältää noin 150 tieteellistä ja popularisoivaa julkaisua. Tasavallan Presidentti on myöntänyt vuonna 2017 Hänniselle Suomen Valkoisen Ruusun Ritarimerkin hänen akateemisista ansioistaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Jari Hänninen | Henkilö *www.utu.fi*. Viitattu 11.5.2021.
2. ↑  ResearchGate *researchgate.net*.
3. ↑  Itämeri *itameri.fi*. Viitattu 25.11.2022.
4. ↑  ORCID *orcid.org*. Viitattu 25.11.2022.
5. ↑  Google Scholar *scholar.google.fi*. Viitattu 11.5.2021.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Tieteilijät Muokkaa Wikidatassa | 
* ORCID
* ResearcherID

 |

 |
**The Blazers** oli vuosina 1962–1964 toiminut suomalainen rautalankayhtye, joka julkaisi kaksi singleä. Yhtye perustettiin Helsingissä vuonna 1962. The Blazers tuli kolmanneksi Linnanmäen kitarayhtyekilpailussa vuonna 1963..

Historia
--------

The Blazers levytti 1963 kaksi rautalankasingleä PSO:n Parlophone-merkille. Yhtyeen ensilevytys oli 16.4.1963 taltioitu "*Old Scars / Wooden Ring*". 22.8.1963 The Blazers levytti singlen "*Laakson ruusu / Metsäkukkia*", joka jäikin sen viimeiseksi singleksi komppikitaristi Ilkka Nymanin ja rumpali Heikki Hännisen jouduttua seuraavana vuonna armeijaan. Radiosoittoa yhtyeen toinen levy ei saanut, koska eritoten kappaleen "Metsäkukkia" sovitus koettiin loukkaavana. 8.5.1963 yhtye esiintyi Tesvision ohjelmassa *Nuorten tanssihetki*. 

Yhtyeen soolokitaristi Heikki Rantapihla soitti vasenkätistä Burns Black Bison -kitaraa. Yhtyeen kaikki soittimet vahvistettiin tuolloin muodissa olleiden Meazzin laululaitteiden läpi. Monet yhtyeen aikaisemmista soittimista oli valmistettu käsin, ja kaulan jäykkyyden suhteen ilmeni ongelmia – tavallinen suomalainen puu ja liima eivät riittäneet. The Blazers ratkaisi ongelman täysin eri tavalla kuin muut helsinkiläiset rautalankayhtyeet: He tekivät soittimensa itse, ja päätyivät lopuksi tukemaan soittimien kaulat betoniraudoilla. Tuloksena oli erittäin jäykkä, mutta myös todella hitaasti liikuteltava soitin. 

Rantapihlan oli tarkoitus liittyä huhtikuussa 1964 The Boysiin. Eero Raittinen ja Boysin treenikämpän talon isännöitsijän poika Boka Backman rikkoivat kuitenkin vahingossa Rantapihlan kitaran niin pahasti, että sen kaula meni poikki. Uuden kaulan tulo Englannista kesti niin kauan, että Rantapihla jätti liittymättä yhtyeeseen. 

The Blazers esiintyi myöhemminkin alkuperäiskokoonpanossaan aina silloin tällöin. Vuonna 1998 yhtye julkaisi Habitronics-levy-yhtiön kautta yhdessä Jussi Raittisen kanssa CD:n "*The Blazers Featuring Jussi Raittinen: Living In Europe".* Vuonna 2002 yhtye oli mukana kokoelmalevyllä "*Twangy Guitars, Silky Strings Volume 4*" (Twangsville). The Blazersin kappale "Old Scars" kuullaan myös elokuvassa "*Pidä huivista kiinni, Tatjana*", jonka Aki Kaurismäki ohjasi vuonna 1994.

Basisti Seppo Ihalainen kuoli vuonna 2009, soolokitaristi Heikki Rantapihla 2012 ja rumpali Heikki Hänninen 2015.

Kokoonpano
----------

* Heikki Rantapihla (soolokitara)
* Ilkka Nyman (komppikitara)
* Seppo Ihalainen (basso)
* Heikki Hänninen (rummut)

Diskografia
-----------

**Singlet**

* *Old Scars / Wooden Ring* (Parlophone 924, 1963)

* *Laakson ruusu / Metsäkukkia* (Parlophone 924, 1963)

**Minialbumit**

* *The Blazers featuring Jussi Raittinen: Living In Europe* (ISRC FIHBS9700001, 1998)

**Kokoelmajulkaisut**

* *Guitar Mania, VOL. 17 – Finn Twang* (kaksi kappaletta, Rarity C 192670, 2001)
* *Twangy Guitars – Silky Strings, Vol. 4* (neljä kappaletta, TWGS0866, 2002)

Aiheesta muualla
----------------

* The Blazers -tuotanto Fono.fi:n tietokannassa

Lähteet
-------

1. ↑  The Blazers Finnish Rock'n'Roll -sivustolla *finnishrocknroll.com*. Viitattu 11.6.2018.
**Ambrosi Hoffmann** (s. 22. maaliskuuta 1977 Davos, Sveitsi) on sveitsiläinen uransa lopettanut alppihiihtäjä, joka keskittyi pääasiassa syöksylaskuun ja supersuurpujotteluun.

Hoffmann voitti syöksylaskun junioreiden maailmanmestaruuden 1996. Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002 hän sijoittui kahdeksanneksi syöksylaskussa. St. Moritzin MM-kilpailuissa 2003 hän oli supersuurpujottelussa neljäs 0,04 sekuntia mitalista jääneenä, syöksyssä hän oli seitsemäs. Bormion MM-kilpailuissa 2005 hän sijoittui syöksylaskussa kahdeksanneksi ja super-G:ssä 12:nneksi. 

Hoffmann saavutti Torinon olympialaisissa 2006 pronssia supersuurpujottelussa Kjetil Andre Aamodtin ja Hermann Maierin jälkeen. Åren MM-kilpailuissa 2007 hän sijoittui syöksylaskussa viidenneksi kolme sadasosasekuntia pronssimitalista jääneenä. Val d'Isèren MM-kilpailuissa 2009 hän oli syöksylaskussa 17:s ja Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 2011 syöksylaskun kymmenes.

Hoffmann teki debyyttinsä maailmancupissa kaudella 1995–1996. Ensimmäisen palkintokorokepaikkansa hän saavutti oltuaan toinen Altenmarktin syöksykilpailussa 6. maaliskuuta 2002.

Maailmancupin palkintosijat
---------------------------

* Syöksylasku
	+ Kausi 2001–2002: Altenmarkt toinen
	+ Kausi 2003–2004: Kitzbühel kolmas
	+ Kausi 2004–2005: Kvitfjell kolmas
	+ Kausi 2009–2010: Val Gardena kolmas
* Supersuurpujottelu
	+ Kausi 2005–2006: Val Gardena kolmas
	+ Kausi 2008–2009: Kitzbühel kolmas

Lähteet
-------

* Ambrosi Hoffmann Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
* Henkilökuva ja tilastoja (Arkistoitu – Internet Archive)
**Loistokottarainen** (*Lamprotornis superbus*) on Itä- ja Keski-Afrikassa tavattava kottaraisiin kuuluva varpuslintu.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Kooltaan loistokottaraiset ovat noin 18–19 cm. Lajin selkä, siivet ja rinta ovat väriltään metallinhohtoisen sinivihreät. Pää on musta. Rinnan alapuolella kulkee ohut valkoinen poikkijuova, joka erottaa sinisen rinnan ja punaoranssin vatsan. Loistokottaraisen alaperä on valkoinen. Koiraat ja naaraat eivät eroa höyhenpuvuiltaan toisistaan. Nuorten lintujen väritys ei ole yhtä kirkas kuin aikuisen linnun. Ulkonäöltään loistokottarainen muistuttaa keniankottaraista (*Lamprotornis hildebrandti*), mutta keniankottaraiselta puuttuu valkoinen juova rinnasta ja keniankottaraisten silmien väri on punainen, kun taas loistokottaraisen silmät ovat valkoiset. Laji muistuttaa myös paratiisikottaraista (*Cosmopsarus regius*), joka eroaa suuremman koon ja pitkän pyrstön perusteella.

Levinneisyys ja elinympäristö
-----------------------------

Loistokottaraista tavataan Etiopiasta, Keniasta, Somaliasta, Sudanista, Tansaniasta ja Ugandasta. Lajin elinympäristöä ovat avoimet pensaikkoiset ja puustoiset alueet aina 2 200 metrin korkeuteen. Lisäksi lajia tavataan ruohikkomailta, maatalousmailta sekä kaupunkien puutarhoista ja puistoista.

Lisääntyminen ja ravinto
------------------------

Loistokottaraiset rakentavat pesänsä piikkipensaikkoon tai kallionkoloon. Pesä rakennetaan ruohoista, lehdistä ja pienistä oksanpätkistä. Lisääntymisaika vaihtelee alueittain. Naaras munii pesään noin neljä vihreää ja sinistä munaa. Niiden hautominen kestää noin kaksi viikkoa ja sekä koiras, että naaras hautovat ja osallistuvat kuoriutuneiden poikasten ruokintaan. Poikaset poistuvat pesistä noin kolmen viikon kuluttua kuoriutumisestaan.

Loistokottaraisten ravinto koostuu pääasiassa hyönteisistä, hedelmistä ja jyvistä.

Lähteet
-------

1. 1 2  BirdLife International: *Lamprotornis superbus* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.2*.  2012. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 13.1.2014. (englanniksi)
2. 1 2 3  Tony Mandarich: Rainforest Birds - Superb Starling EzineArticles.  Arkistoitu 4.3.2016. Viitattu 27.3.2009. (englanniksi)
3. ↑  Superb Starling Kenyabirds.org.uk.  Arkistoitu 1.7.2012. Viitattu 27.3.2009. (englanniksi)
4. ↑  Michael Hodd, Angela Roche: *Uganda Handbook*, s. 147. Footprint Travel Guides, 2002. ISBN 978-1903471340. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 27.3.2009). (englanniksi)
5. ↑  Adrian Lewis, D. E. Pomeroy: *A Bird Atlas of Kenya*, s. 475. CRC Press, 1989. ISBN 9789061917168. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 27.3.2009). (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q608635
* Wikispecies: Lamprotornis superbus
* ADW: Lamprotornis\_superbus
* BirdLife: 22710767
* BOLD: 119721
* CoL: 3S5R8
* BOW: supsta1
* eBird: supsta1
* Euring: 35580
* GBIF: 2489075
* iNaturalist: 14939
* IRMNG: 10592525
* ITIS: 560690
* IUCN: 22710767
* NBN: NHMSYS0020789116
* NCBI: 245042
* TSA: 8967
* Xeno-canto: Lamprotornis-superbus

 |

 |
**Enna** on suomalainen naisen etunimi.

Enna voi olla friisiläinen nimi, joka on lähtöisin kärkeä tai piikkiä tarkoittavasta muinaissaksalaisesta sanasta angul.

Alkuperänä voi myös olla Palestiinan Kesareassa 200-luvun lopulla marttyyriksi joutuneen neidon Ennata eli Ennatha -nimen lyhentymä, samoin kuin nimellä Enni.

Nimen myös arvaillaan liittyvän Elviinaan. Elviina voi olla lähtöisin Alviinasta tai naispuonen muoto pyhimyksen nimestä Elwin.

Vuoden 2022 loppuun mennessä Enna-nimi on annettu 1828 naiselle. Nimi oli harvinaisena käytössä jo 1800-luvulla, mutta yli puolet Enna-nimisistä on 2000-luvulla syntyneitä.

Nimipäivä
---------

Ennan nimipäivä on vuodesta 2015 lähtien 23. tammikuuta.

Viron almanakassa Ennan nimipäivä on 8. kesäkuuta.

Ennata on Suomen ortodoksisessa kalenterissa 10.2. ja katolisen kirkon pyhimysluettelossa 13.12.

Tunnettuja Ennoja
-----------------

* Enna Hassinen, suomalainen seiväshyppääjä

Lähteet
-------

1. ↑  Nimipalvelu Digi- ja väestötietovirasto. Viitattu 23.1.2023.
2. ↑  Suomalainen nimipäiväkalenteri kasvaa liki 40 nimellä Iltalehti.  Arkistoitu 23.8.2013. Viitattu 22.8.2013.

Kirjallisuutta
--------------

* Pentti Lempiäinen: *Nimipäivättömien nimipäiväkirja*. Porvoo: WSOY, 1989. ISBN 951-0-23323-4. Suomi
* Pentti Lempiäinen: *Suuri etunimikirja*. Helsinki: WSOY, 1999. ISBN 951-0-15788-0. Suomi
**Keith Errol Barrow** (27. syyskuuta 1954 Chicago – 10. lokakuuta 1983 Chicago) oli yhdysvaltalainen laulaja ja lauluntekijä.

Barrow'n isä oli hitsaaja Clyde Barrow ja äiti pastori, kansalaisoikeustaistelija Willie Barrow. Ensikosketus musiikkiin tuli gospelin kautta. Barrow aloitti säveltämisen 8-vuotiaana. Barrow suoritti psykologian kandidaatin tutkinnon Wartburg Collegessa Iowassa ja kasvatuspsykologian maisterin tutkinnon New Yorkin yliopistossa.

Barrow julkaisi gospel-levyn *Keith Barrow* vuonna 1973. Vuonna 1976 hän kirjoitti kappaleen "Teach Me (It’s Something About Love)" soul-yhtye Blue Magicille. Albumi *Keith Barrow* ilmestyi vuonna 1977. *The Physical Attraction* -albumin (1978) kappale "You Know You Wanna Be Loved" nousi sijalle 26 *Billboardin* R&B-listalla kesällä 1978. Albumin muut suositut kappaleet olivat "Physical Attraction", "Joyful Music", "If It’s Love that You’re Looking For" ja "Turn Me Up". Viimeinen albumi *Just As I Am* ilmestyi vuonna 1980.

Barrow kuoli aidsiin lokakuussa 1983.

Diskografia
-----------

### Albumit

* *Keith Barrow* (1973)
* *Keith Barrow* (1977)
* *Physical Attraction* (1978)
* *Just As I Am* (1980)

### Singlet

* "Precious" (1976)
* "Mr. Magic Man" (1977)
* "You Know You Wanna Be Loved" (1978)
* "Turn Me Up" (1978)
* "If It's Love That You're Looking For" (1978)
* "Physical Attraction" (1978)
* "Why Love Half the World (When You Can Love the Whole World)" (1980)

Lähteet
-------

* Discogs.com
* Albumin *Keith Barrow* (1977) uusintapainoksen (2011) kansivihko

### Viitteet

1. 1 2 3   (Arkistoitu – Internet Archive) *ubuntubiographyproject.com*. Viitattu 23.6.2019 (englanniksi)
2. 1 2   *AllMusic*. Viitattu 23.6.2019 (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
*Tämä artikkeli kertoo tietoliikenneprotokollasta. SIP tarkoittaa myös Suomen islamilaista puoluetta.*
**SIP** (lyhenne sanoista *Session Initiation Protocol*) on IP-puhelinyhteyksien luonnista vastaava tietoliikenneprotokolla. SIP on korvaamassa vanhemman videoneuvotteluun käytetyn H.323-protokollan. 

SIP-protokollan avulla voidaan muodostaa puhelinyhteyksiä. Tavallisten puheluiden lisäksi voidaan muodostaa kuvapuheluita, videoyhteyksiä sekä periaatteessa mitä tahansa yhteyksiä minkä tahansa median välittämistä varten.

SIP-protokollaa käytetään mm. tulevissa matkapuhelinverkoissa IP-pohjaisissa palveluissa.

Myöhemmin SIP-standardia on laajennettu SIMPLE-protokollilla, joilla onnistuu myös saatavuuspalvelun ja pikaviestien kuten tekstiviestien toteuttaminen.

HTTP-protokollan tavoin **SIP** on tekstipohjainen protokolla. Yhteyksien kuvausten välittämiseen (portit, koodekit) käytetään erillistä SDP-protokollaa *(Session Description Protocol)*. Reaaliaikainen ääni ja video siirretään tyypillisesti käyttäen RTP-protokollaa *(Real-time Transport Protocol).*

Standardointi
-------------

SIP määritellään RFC-dokumenteissa:

* RFC 3261 *SIP*
* RFC 3263 *Locating SIP Servers*
* RFC 2327 *SDP*
* RFC 3264 *Offer/Answer Model with SDP*

Katso myös
----------

* H.323
* IMS

Aiheesta muualla
----------------

* SIP forum
* SIP Protocol Overview (Arkistoitu – Internet Archive)
* Columbian yliopiston SIP-sivut
* *SIP Demystified*, Gonzalo Camarillo (Suomen Ericsson), 2001, ISBN 0-07-137340-3
**Decio Azzolino (Azzolini) nuorempi** (11. huhtikuuta 1623 Fermo, Kirkkovaltio – 8. kesäkuuta 1689 Rooma, Kirkkovaltio) oli italialainen katolisen kirkon kardinaali.

Elämä
-----

Decio Azzolino syntyi 11. huhtikuuta 1623 Fermossa Kirkkovaltion alueella. Hänestä tuli kardinaali vuonna 1664, ja hän kuoli Roomassa vuonna 1689. Hän kirjoitti teoksen *Eminentissimi Cardinalis Azzolini Aphorismi Politici*.

Azzolinolla oli läheiset entiseen Ruotsin kuningattareen Kristiinaan. Heidän vuosien 1666–1668 kirjeenvaihdostaan Kristiinan oleskellessa Hampurissa ratkomassa rahavaikeuksiaan on säilynyt 80 kirjettä, jotka käsittelevät laajasti eri aihepiirejä aina rakkaudesta ja päivittäisestä elämästä päivänpolitiikkaan.

Lähteet
-------

1. ↑  James Strong ja John McClintock: Azzolini, Decio *McClintock and Strong Biblical Cyclopedia*.  1880.. Viitattu 24.6.2019. (englanniksi)
2. ↑  Christina's letters Livrutskammaren.  Arkistoitu 21.6.2017. Viitattu 24.6.2019. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Eminentissimi Cardinalis Azzolini Aphorismi Politici (latinaksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
	+ 2
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Taiteenala | 
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Italian People
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Tadahiro Nomura** (jap. 野村忠宏, s. 10. joulukuuta 1974 Kōryō, Naran prefektuuri, Japani) on japanilainen judoka, kolminkertainen olympiavoittaja.

Nomura on kilpaillut koko kansainvälisen uransa ajan 60 kg:n painoluokassa. Hän saavutti hopeaa junioreiden MM-kilpailuissa Kairossa 1994. Atlantan olympialaisissa 1996 hän voitti kultaa 60-kiloisissa kukistettuaan loppuottelussa italialaisen Girolamo Giovinazzon. Pariisin MM-kilpailuissa 1997 hän voitti saman sarjan loppuottelussa Georgian Giorgi Revazišvilin. Minskissä 1998 hän oli voittamassa joukkuekilpailun maailmanmestaruutta Japanin joukkueessa.

Nomura voitti 60 kg:n olympiakultaa toistamiseen Sydneyssä 2000 kukistettuaan loppuottelussa eteläkorealaisen Jung By-Kyungin. Osakan MM-kilpailuissa 2003 hän saavutti samassa painoluokassa pronssia. Ateenan olympialaisissa 2004 Nomura voitti kolmannen kerran peräkkäin olympiakultaa 60 kg:n sarjassa. Loppuottelussa hän voitti Georgian Nestor Khergianin. 

Nomura on saavuttanut maailmancup- ja Continental Open -kilpailuissa kuusi voittoa, kaksi kakkossijaa ja kolme kolmossijaa. Japanin mestaruuskilpailuissa hänellä on aikuisten sarjassa kuusi kultaa, kaksi hopeaa ja yksi pronssi.

Lähteet
-------

* Profiili JudoInside.com (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen sivusto (japaniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Japani

 |

 |
|  |
| --- |
| Heprean kirjaimet |
| א Alef | ב Bet |
| ג Gimel | ד Dalet |
| ה He | ו Vav |
| ז Zajin | ח Ḥet |
| ט Tet | י Jod |
| כ Kaf | ל Lamed |
| מ Mem | נ Nun |
| ס Samekh | ע Ajin |
| פ Pe | צ Tsade |
| ק Qof | ר Reš |
| ש Šin | ת Tav |
| vokaalimerkit · dageš |
| numerojärjestelmä |

**Samekh** (myös **sameḥ** tai **samech**) on heprealaisen, foinikialaisen ja aramealaisen kirjaimiston 15. kirjain. Se on kreikkalaisen ksiin ja khiin sekä latinalaisen X:n edeltäjä. Kirjaimen nimi tulee kalaa tarkoittavasta sanasta. Arabiassa samekhia vastaa sīn.

Samekh hepreassa
----------------

Heprean kielessä samekh ääntyy /s/. Kirjaimen nimen translitteroinnissa on vaihtelevuutta, mikä johtuu sen lopussa olevasta kaf sofit-kirjaimesta (ääntyy samaan tapaan kuin saksan 'ch' esimerkiksi sanassa *ich*).

Heprealaisessa numerojärjestelmässä samekhilla on lukuarvo 60.

Esimerkkejä:

* סידור: Siddur
* סְדוֹם Sədom: Sodoma

Koodit
------

|  |  |
| --- | --- |
| Unicode UTF-16 | U+05e1 |
| Unicode-nimi | HEBREW LETTER SAMEKH |
| HTML | &#1505; |
| ISO 8859-8 | 0xf1 |
**David James "Tiger" Williams** (s. 3. helmikuuta 1954 Weyburn, Saskatchewan, Kanada) on kanadalainen uransa lopettanut jääkiekkoilja, joka pelasi vasempana laitahyökkääjänä.

Ura
---

Toronto Maple Leafs varasi Tiger Williamsin NHL:n varaustilaisuudessa 1974 numerolla 31. Williams debytoi NHL:ssä kaudella 1974–1975 Toronton riveissä. Kesken NHL-kauden 1979–1980 hän siirtyi Vancouver Canucksiin. Seuraava kausi, 1980–1981 oli sekä maaleissa (35) että tehopisteissä (62) mitattuna Williamsin NHL-uran paras. Kauden 1984–1985 hän pelasi Detroit Red Wingsissä, mutta teki vain 11 pistettä 55 ottelussa ja siirtyi kesken kauden Los Angeles Kingsiin. Tiger Williamsin viimeinen kausi NHL:ssä oli 1987–1988.

Williams pelasi urallaan 962 runkosarjaottelua ja teki niihin pisteet 241+272=513. Hän on 3966 runkosarjan jäähyminuutillaan NHL:n kaikkien aikojen eniten rangaistusminuutteja kärsinyt pelaaja. Williamsin jäähyisin kausi oli 1986–1987, jolloin hän istui 358 minuuttia. NHL:n pudotuspelejä hän pelasi urallaan 95 ja keräsi niissä 455 jäähyminuuttia.

Pelaajauransa jälkeen Williams toimi kaudella 1992-1993 rullakiekkojoukkue Vancouver Voodoon päävalmentajana ja kaudella 1997–1998 BCHL-liigassa pelaavan Merritt Centennials-joukkueen omistajana.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Tiger Williams at eliteprospects.com *www.eliteprospects.com*. Viitattu 28.7.2019. (englanniksi)
2. ↑  Elite Prospects - NHL Entry Draft 1974 *www.eliteprospects.com*. Viitattu 28.7.2019. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* VIAF

 |

 |
*Rustenburgkloof*
**Jacobus Pierneef** (1886-1957) oli eteläafrikkalainen taidemaalari. Hän kuvasi töissään usein maisemaa tai arkkitehtuuria. Suurin osa hänen töistään esittää Highveldin maisemia.

Pierneef syntyi Pretoriassa hollantilaisille vanhemmille. Toisen buurisodan takia hänen perheensä päätti 1901 muuttaa takaisin Alankomaihin. Alankomaissa hän opiskeli Rotterdamse Kunsakademiessä, jossa häntä ohjasivat useat hollantilaiset taiteilijat. 18-vuotiaana hän muutti takaisin Pretoriaan. Hänen ensimmäisen näyttelynsä vuonna 1902 se sai pääosin hyvän vastaanoton. Vuonna 1927 Pretoriassa avattu Pierneefin näyttely sisälsi myös abstraktia taidetta, mutta näyttelyn saama huono vastaanotto sai taiteilijan palaamaan vanhaan tyyliinsä.

Hän avioitui vuonna 1910 häntä 12 vuotta vanhemman Agatha Delen kanssa, mutta parin yhteiselämää haittasivat vaimon psyykkiset ongelmat ja sokeutuminen ja liitto päättyi eroon vuonna 1923. Pierneef meni vuonna 1924 uusiin naimisiin May Schoepin kanssa. Pierneef jäi eläkkeelle 1933 ja kuoli 1957.

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Jacobus Pierneef**.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC

 |

 |
|  |
| --- |
| Heprean kirjaimet |
| א Alef | ב Bet |
| ג Gimel | ד Dalet |
| ה He | ו Vav |
| ז Zajin | ח Ḥet |
| ט Tet | י Jod |
| כ Kaf | ל Lamed |
| מ Mem | נ Nun |
| ס Samekh | ע Ajin |
| פ Pe | צ Tsade |
| ק Qof | ר Reš |
| ש Šin | ת Tav |
| vokaalimerkit · dageš |
| numerojärjestelmä |

**Qof** tai **kof** (myös **quf**) on monen seemiläisen kielen aakkoston 19. kirjain. Se sisältyy muun muassa heprealaiseen, foinikialaiseen, aramealaiseen ja arabialaiseen kirjaimistoon (qāf ق). Se on latinalaisen Q:n edeltäjä. Myös kreikkalaisessa kirjaimistossa on ollut vastaava kirjain koppa, joka on kuitenkin jäänyt pois käytöstä. Kirjaimen nimi tulee takaraivoa tai apinaa tarkoittaneesta sanasta.

Qof hepreassa
-------------

Heprean kielessä qof ääntyy kovana kurkkuäänteenä /k/, eikä nykyään enää tehdä eroa qofin ja kafin ääntämisessä. Qof translitteroidaan vaihtelevasti joko merkillä k tai q. Joskus on tapana korvata sanan Elohim (אלהים, Jumalan eräs nimitys) he-kirjain qofilla: Eloqim (אלקים). Näin vältetään toisen käskyn rikkominen.

Heprealaisessa numerojärjestelmässä qofilla on lukuarvo 100.

Jiddišin kielessä puolestaan qofia käytetään kaikkialla siellä, missä saksassa kirjoitettaisiin k. K:ta vastaava kirjain, kaf, esiintyy vain heprealaisperäisissä sanoissa.

Esimerkkejä:

* קין Kain

Koodit
------

|  |  |
| --- | --- |
| Unicode UTF-16 | U+05e7 |
| Unicode-nimi | HEBREW LETTER QOF |
| HTML | &#1511; |
| ISO 8859-8 | 0xf7 |
*Tämä artikkeli käsittelee kirjainta. Yhtyeestä kertoo artikkeli Gimmel.*

|  |
| --- |
| Heprean kirjaimet |
| א Alef | ב Bet |
| ג Gimel | ד Dalet |
| ה He | ו Vav |
| ז Zajin | ח Ḥet |
| ט Tet | י Jod |
| כ Kaf | ל Lamed |
| מ Mem | נ Nun |
| ס Samekh | ע Ajin |
| פ Pe | צ Tsade |
| ק Qof | ר Reš |
| ש Šin | ת Tav |
| vokaalimerkit · dageš |
| numerojärjestelmä |

**Gimel** on monen seemiläisen kielen aakkoston kolmas kirjain. Se sisältyy muun muassa heprealaiseen, foinikialaiseen, aramealaiseen ja syyrialaiseen kirjaimistoon. Se on kreikkalaisen gamman, kyrillisen Г:n sekä latinalaisen C:n ja G:n edeltäjä.

Gimel hepreassa
---------------

Heprean kielessä gimel ääntyy /g/. Kirjaimen nimi tulee kamelia tarkoittavasta sanasta ja sen symbolin on ajateltu yksinkertaistuneen kamelin kuvasta. Vertauskuvallisesti gimelin vasemmalle daletia kohti astuva "jalka" kuvaa hyväntahtoista ihmistä, joka on matkalla auttamaan kurjaa tai sairasta (*dal*) henkilöä. Näin Kabbalassa Gimel kuvailee antamista. Heprealaisessa numerojärjestelmässä gimelillä on lukuarvo kolme ja esiintyessä sanan alussa sen lukuarvo on 3000. 

Gimel on yksi niistä kuudesta kirjaimesta, joiden sisään voidaan asettaa heikko dageš-piste (*dageš kal*). Piste muuttaa kirjaimen ääntämisen hankausäänteestä umpiäänteeksi, mutta gimelin osalta ääntämys on nykyhepreassa sama riippumatta siitä, onko kirjaimen sisässä piste vai ei. Tämä ei ole kuitenkaan poikkeuksetonta, sillä joissakin heprean murteissa on ero näiden lausunnassa.

Esimerkkejä:

* גולית Goljat
* גִדְעוֹן Gideon

Koodit
------

|  |  |
| --- | --- |
| Unicode UTF-16 | U+05d2 |
| Unicode-nimi | HEBREW LETTER GIMEL |
| HTML | &#1490; |
| ISO 8859-8 | 0xe2 |
**Viviane El Haddad**  (o.s. **Dorsile**, s. 1. kesäkuuta 1967 Sainte-Anne, Guadeloupe) on entinen ranskalainen juoksija, jonka päämatkat olivat 400 ja 800 metriä.

Viviane Dorsile sijoittui Splitin EM-kilpailuissa 1990 400 metrin juoksussa kahdeksanneksi ajalla 52,11 s ja 4 × 400 metrin viestijuoksussa viidenneksi ajalla 3.25,16. Barcelonan 1992 olympialaisissa hän karsiutui 800 metrin juoksun alkuerissä. Helsingin EM-kilpailuissa 1994 hän voitti kultaa 4 × 400 metrin viestijuoksussa Ranskan-ennätysajalla 3.22,34. Göteborgin MM-kilpailuissa 1995 hän karsiutui viestin välierissä ajalla 3.27,11. Atlantan 1996 olympialaisissa hän saavutti viestissä kahdeksannen sijan ajalla 3.28,46 ja karsiutui 800 metrin välierissä ajalla 2.00,68. Budapestin EM-kilpailuissa 1998 Dorsile sijoittui 4 × 400 metrin viestissä kuudenneksi ajalla 3.27,61 ja karsiutui 800 metrin välierissä ajalla 2.00,26.

Sevillan MM-hallikilpailuissa 1991 Dorsile sijoittui 4 × 400 metrin viestijuoksussa viidenneksi ajalla 3.34,05. Pariisin EM-hallikilpailuissa 1994 hän saavutti 400 metrillä pronssia sisäratojen Ranskan-ennätyksellä 51,92 s.

Viviane Dorsile voitti Ranskan mestaruuden ulkoradoilla 400 metrillä vuonna 1991 sekä 800 metrillä vuosina 1992, 1996 ja 1998. Sisäradoilla hän voitti 400 metrillä Ranskan mestaruuden vuosina 1991 ja 1994. Kesäkuussa 1992 hän juoksi Narbonnessa 800 metrillä Ranskan ennätyksen 1.59,29. Ennätys pysyi hänen nimissään elokuuhun 1994 kunnes Patricia Djaté alitti sen. Dorsile on pituudeltaan 170-senttinen ja painoi kilpavuosinaan 60 kiloa.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

* 100 metrin juoksu: 11,7 (1992)
* 200 metrin juoksu: 23,2 (1991)
* 400 metrin juoksu: 52,02 (1992), hallissa 51,92 (1994)
* 800 metrin juoksu: 1.59,29 (1992)
* 400 metrin aitajuoksu: 57,21 (2001)

Lähteet
-------

* *Docathlé 2003*, s. 40, 45, 117, 147, 175, 195, 214, 400. Fédération Française d'Athlétisme, 2003. ISBN (mahdollisesti virheellinen) 2-951243-4-3. (ranskaksi)
* Rinne, Pekka; Teronen, Arto & Ylönen, Rauno: *Yleisurheilun EM-kisat – Helsinki '94*, s. 176. Vantaa: Suomen International Publications, 1994. ISBN 951-96178-4-1.
* Siukonen, Markku & Ahola, Matti: *Suuri EM-kirja*, s. 207, 209. Sporttikustannus Oy, 1990. ISBN 951-8920-11-7.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
**Patricia Djaté-Taillard**  (o.s. **Djaté**, s. 3. tammikuuta 1971 Pariisi, Ranska) on entinen ranskalainen keskimatkojen juoksija. Hän saavutti kaksi mitalia sisäratojen arvokilpailuissa.

Ura
---

Patricia Djaté-Taillard karsiutui 800 metrin juoksun alkuerissä Pariisin EM-hallikilpailuissa 1994. Barcelonan MM-hallikilpailuissa 1995 hän karsiutui saman matkan välierissä. Tukholman EM-hallikilpailuissa 1996 hän voitti 800 metrillä kultaa ajalla 2.01,71. Pariisin MM-hallikilpailuissa 1997 hän saavutti 1 500 metrin juoksussa hopeaa Ranskan ennätyksellä 4.06,16. Gentin EM-hallikilpailuissa 2000 Djaté-Taillard sijoittui 1 500 metrillä viidenneksi ajalla 4.17,69.

Ulkoradoilla Djaté-Taillard osallistui viisiin arvokilpailuihin. Helsingin EM-kilpailuissa 1994 hän sijoittui 800 metrin juoksussa seitsemänneksi silloisella omalla ennätyksellään 2.00,34. Göteborgin MM-kilpailuissa 1995 hän sijoittui neljänneksi Ranskan ennätyksellä 1.57,04. Atlantan 1996 olympialaisissa hän sijoittui kuudenneksi ajalla 1.59,61; välierissä hän juoksi ajan 1.57,93. Ateenan MM-kilpailuissa 1997 hän osallistui 1 500 metrin juoksuun ja karsiutui välierissä. Budapestin EM-kilpailuissa 1998 Djaté-Taillard karsiutui alkuerissä sekä 800:lla että 1 500 metrillä.

Patricia Djaté-Taillard voitti Ranskan ulkoratojen mestaruuden 800 metrillä vuosina 1994 ja 1999. Sisäradoilla hän voitti Ranskan mestaruuden 800 metrillä vuosina 1994, 1995, 1996, 1997 ja 1999 sekä 1 500 metrillä vuonna 2000. Hän paransi kolmasti Ranskan ulkoratojen ennätystä 800 metrillä: elokuussa 1994 aikaan 1.58,07, elokuussa 1995 aikaan 1.57,04 sekä syyskuussa 1995 aikaan 1.56,53. Viimeksi mainittu on yhä vuoden 2009 alussa voimassa oleva Ranskan ennätys. Lisäksi Djaté-Taillard paransi elokuussa 1996 Ranskan ennätystä 1 500 metrillä aikaan 4.02,26. Sisäradoilla hän paransi Ranskan ennätyksiä useita kertoja, parhaina tuloksinaan 800 metrillä 2.01,04 (vuonna 1999), 1 000 metrillä 2.37,87 (vuonna 1997) sekä 1 500 metrillä 4.06,16 (vuonna 1997).

Djaté-Taillard on pituudeltaan 173-senttinen ja painoi kilpavuosinaan 59 kiloa.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

* 200 metrin juoksu: 25,47 (1987)
* 400 metrin juoksu: 52,99 (1994)
* 800 metrin juoksu: 1.56,53 (1995)
* 1 000 metrin juoksu: 2.31,93 (1995)
* 1 500 metrin juoksu: 4.02,26 (1996)
* Mailin juoksu: 4.27,58 (1997)
* Seitsenottelu: 3962 (1989)

Lähteet
-------

* *Docathlé 2003*, s. 40, 117, 147, 175, 195, 214, 400. Fédération Française d'Athlétisme, 2003. ISBN (mahdollisesti virheellinen) 2-951243-4-3. (ranskaksi)
* Rinne, Pekka; Teronen, Arto & Ylönen, Rauno: *Yleisurheilun EM-kisat – Helsinki '94*, s. 170. Vantaa: Suomen International Publications, 1994. ISBN 951-96178-4-1.
* 800 metrin juoksun kaikkien aikojen parhaat IAAF. Viitattu 23.05.2009. (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
Päärakennus vuonna 2009.
**Art Students League of New York** on 1875 perustettu taidekoulu New Yorkissa. Koulu on tarjonnut kursseja sekä harrastajille että ammattitaiteilijoille. Koulussa voi opiskella täysipäiväisesti, mutta arvosanoja tai tutkintoja ei ole mahdollista suorittaa. Tavoitteena on muutenkin ollut vapaamuotoisuus ja epävirallisuus.

Art Students League perustettiin täydentämään vuonna 1863 perustetun National Academy of Designin opinto-ohjelmaa, tarjoamaan vaihtoehtoja ja lisää joustavuutta taideopintoihin. Art Students League jatkoi silti toimintaansa, vaikka National Academy muuttikin opinto-ohjelmaansa parin vuoden kuluttua.

Koulu oli suosittu 1920- ja 1930-luvuilla, jolloin opettajajana toimi muun muassa Thomas Hart Benton. Oppilaina oli muiden ohessa Jackson Pollock ja muita 1940-luvulla tunnetuiksi tulevia taiteilijoita, ja toisen maailmansodan jälkeisinä vuosina koulussa toimi monia modernisteja. Koulun merkitys kuitenkin laski 1960-luvulla muun muassa koska taiteessa siirryttiin kohti minimalismia, valokuvaa ja käsitetaidetta. Koululla on silti yhä merkitystä kaikille avoimena kädellä tekemiseen keskittyvänä kouluna. Sille on kysyntää myös siksi, että kaikki tutkintoon valmistavat taiteen oppilaitokset eivät tarjoa intensiivistä opetusta piirtämisessä ja realistisessa maalauksessa.

Koulu toimii rakennuksessa, joka on mukana National Register of Historic Places -listauksessa.

Opettajia ja luennoitsijoita
----------------------------

Monet taiteilijat ovat opettaneet pitkään. George Bridgman opetti anatomiaa ja elävän mallin piirustusta noin 45 vuotta yhteensä noin 70 tuhannelle oppilaalle. Hänen jälkeensä työtä jatkoi Robert Beverly Hale. Muita pitkään toimineita opettajia olivat Frank Mason joka opetti 50 vuotta ja Kenneth Hayes Miller, Peter Golfinopoulos ja Knox Martin, kaikki kolme opettivat noin 40 vuotta. William Zorach opetti 30 vuotta, veistoa opetti pitkään taas Jose De Creeft. Myös Will Barnet opetti puolen vuosisadan ajan 1990-luvulle asti.

Muita tunnettuja koulussa opettaneita taiteilijoita ovat olleet George Bellows, Thomas Hart Benton, Arthur Wesley Dow, Thomas Eakins, George Grosz.

Tunnettuja oppilaita
--------------------

Koulun kuuluisia oppilaita ovat olleet muiden muassa Ai Weiwei, Thomas Hart Benton, Louise Bourgeois, kuvanveistäjä Alexander Calder, kuvittaja Charles Dana Gibson, taidekriitikko ja teoreetikko Clement Greenberg, Winslow Homer, Donald Judd, Roy Lichtenstein, Barnett Newman, Georgia O'Keeffe, Jackson Pollock, Robert Rauschenberg, Man Ray, villin lännen kuvaaja Frederic Remington, Norman Rockwell, Mark Rothko, maataiteilija Robert Smithson, Frank Stella, ja Cy Twombly.

Katso myös
----------

* Ateljeeopetus

Lähteet
-------

1. ↑  History
2. ↑  Instructors past and present
3. ↑  Notable Alumni

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Art Students League of New York** Wikimedia Commonsissa

* Art Students League of New York verkkosivut
**Myriam "Mia" Aegerter** (s. 9. lokakuuta 1976) on sveitsiläinen poplaulaja ja näyttelijä. Hän esiintyi vuosina 2000–2003 televisiosarjassa *Gute Zeiten, schlechte Zeiten*; lisäksi hänet on nähty muun muassa elokuvassa *Achtung, fertig, Charlie!* (2003).

Aegerter osallistui vuonna 2005 laululla "Alive" Saksan euroviisuesikarsintoihin.

Diskografia
-----------

### Albumit

* *So wie i bi* (2004)
* *Vo Mänsche U Monschter* (2006)

### Singlet

* "U don't know how to love me" (2003)
* "Hie u jetzt - Right Here Right Now" (2003)
* "So wie i bi" (2004)
* "Alive" (2005)
* "Meischterwärk" (2006)

Aiheesta muualla
----------------

* Mia Aegerter Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Olavi Vikainen** (1915–2005) oli suomalainen sarjakuvataiteilija ja pilapiirtäjä. Hän oli yhdeksänlapsisen perheen poika. Perheestä sukeutui muitakin taiteilijoita, kuten kuvanveistäjä Jussi Vikainen ja graafikko Voitto Vikainen.

Olavi Vikaisen ensimmäinen sarjakuva oli *Nalle Nöpönenä* Anni Swanin toimittamassa *Sirkka*-lehdessä. Sirkan numerossa 3/1933 tekstissä Nalle-sarjakuvan alla puhutaan "uudesta ystävästämme", mutta sarjalla ei vielä näytä olevan nimeä. Lukijoille julistetaan nimikilpailu. Tuplanumerossa 12–13 Nallella on jo nimi.

Vikainen piirsi Suomen Kuvalehteen sarjaa *Aatami*. Lehtiyhtiön omistajanvaihdoksen myötä sarja siirtyi Seura-lehteen. Veli Giovanni oli huomannut Vikaisen sarjakuvat Suomen Kuvalehdessä ja kutsui Vikaisen Uuden Suomen viikkoliitteen avustajaksi. Gösta Thilén oli lopettanut Herra Kerhosen piirtämisen Suomen Kuvalehteen (hän kuoli 1934), jolloin Veli Giovanni pyysi Olavi Vikaista jatkamaan sarjaa. 

Olavi Vikainen alkoi pian piirtää eläinsarjakuvia, joita Suomessa oli tuohon aikaan harvassa. Hän näyttää saaneen vaikutteita erityisesti Asmo Alholta, piirrostyyliä ja riimittelyä myöten. Vikainen oli mukana Veli Giovannin toimittamassa Kalle Viksari -lehdessä. Vikainen teki paljon yhteistyötä myös Ilmari Turjan kanssa, joka antoi sarjalle nimen *Possu Pekoni*. Savon Sanomissa Vikaisen "Kimmo" ilmestyi vuodesta 1957 lähtien 22 vuotta.

Ensimmäinen Olavi Vikaisen sarjakuvakirja *Pupu, Kili ja Poss* ilmestyi 1942. Suositusta kirjasta otettiin viisi painosta vv. 1942–1960.

Vikainen oli hyvin tuottelias ja hänen töitään ilmestyi monissa eri lehdissä. Nopeus hioi Vikaisen tyylin selkeäksi ja pelkistetyksi, hyvinkin nykyaikaisen näköiseksi. 

Olavi Vikainen pääsi ainoana kotimaisena sarjakuvantekijänä mukaan amerikkalaisten tekijöiden joukkoon Veikko Karumon toimittamaan Sarjakuvalehteen (Valiolehdet 1949–1963).

Olavi Vikainen sai Puupäähattu-palkinnon vuonna 1996 yhdessä Egon Meurosen kanssa.

Myöhempinä vuosinaan Vikainen oli keskittynyt öljyvärimaalaukseen.

Bibliografia
------------

* Pupu, Kili ja Possu (WSOY 1942)
* Marjukka kuunhaltiattaren vieraana (Aura 1944)
* Eläinten talkoot 1944
* Korvikkeita 1945
* Kili ja Possu 1946
* Piski Pikinokka 1946
* Pikku Liisu 1946
* Nöffen och Killingen 1946
* Pupu 1949
* Pikinokkapiski 1950
* Lue maalaten 1950
* Pupu maalaa ja laskee 1951
* Mopsi 1951
* Tre goda grannar 1951
* Kolme naapuria 1951
* Possu maalaa ja lukee 1952
* Laske maalaten 1958
* Kukkatauluja 1958
* Kili ja possu 1960
* Kili ja Possu luettavaa, katseltavaa ja väritettävää säästöpankin lahjana lapsille 1963
* Possun elokuvat 1998 (Otava 1998)

Aiheesta muualla
----------------

* Kvaak – Olavi Vikainen. Nettikeskustelussa lainaus Turun Sanomista 30.6.1998, jossa Vikaisen haastattelu.
* Järvi, Olavi: *Parhaat pilapiirtäjämme*, s. 162. Helsinki: Tammi, 1979. ISBN 951-30-4434-3.

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
Martin Rinkart
Tukholman saksalaisen kirkon kellopeli soittaa Rinkartin virttä joka päivä kello 12.
**Martin Rinkart** (myös *Rinckart*; (23. huhtikuuta 1586 – 8. joulukuuta 1649) oli saksalainen luterilainen pappi ja virsirunoilija.

Elämä
-----

Martin Rinkart syntyi Eilenburgissa Saksissa ja hän opiskeli myös Leipzigissa. Hän haki diakonin virkaa kotikaupungissaan, mutta ei saanut sitä. Sen sijaan hän toimi pappina Neustadtissa, Eislebenissä ja Erdebornissa. Kuitenkin 1617 hänestä tuli Eilenburgin kirkkoherra, ja hän hoiti virkaa kuolemaansa saakka.

Rinkart oli tuottelias kirjailija ja hyvä muusikko. Keisari palkitsi hänet "seppelöidyn runoilijan" arvonimellä (poetas laureatus) 1614. Hänen teoksensa ovat kuitenkin pääosin kadonneet. Tunnetuin hänen säilyneistä virsistään on virsi *"Nun danket alle Gott"* ja se ilmestyi 1636 hänen kirjassaan "Jesu Herzbüchlein". Se lienee kuitenkin kirjoitettu jo 1630 Reformaation satavuotisjuhlaan. Virsi julkaistiin Johann Crügerin Praxis Pietatis melica-kokoelmassa 1647 Grügerin kirjoittamalla sävelmällä.

Rinckartin virsi "Nun danken alle Gott" oli Suomen evankelis-luterilaisen kirkon vuoden 1938 virsikirjassa virsi 426 "Nyt Herraa kiittäkää Te kansat, riemuissanne". Se on Ruotsin kirkon virsikirjassa, virsi 5 "Käy, kansa, laulamaan Herralle kiitostasi", Pekka Kivekkään suomennoksena.

Lähteet
-------

1. ↑  Oscar Lövgren: *Psalm- och sånglexikon*, s. 563. Gummesons bokförlag, Stockholm, 1964. (ruotsiksi)
2. ↑  poeta laureatus *tieteentermipankki.fi*. Viitattu 20.2.2020.
3. ↑  Martin Rinkart *hymnary.org*. Viitattu 20.2.2020. (englanniksi)
4. ↑  Per Olof Nisser, Inger Selander, Hans Bernskiöld: *Psalmernas väg. Kommentaren till text och musik i Den svenska psalmboken.*
Band 1 Psalmerna 1- 204 av den ekumeniska psalmboksdelen.*, s. 49. Wessmans musikförlag AB Visby 2014 ISBN 978-91-8771-034-6, 2014. (ruotsiksi)*


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* RISM
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Oleg Mihailovitš Kuvajev** (ven. Оле́г Миха́йлович Кува́ев, 12. elokuuta 1934 nykyisen Kostroman alueen Ponazyrevon asema – 8. huhtikuuta 1975 Moskovan alueen Kaliningrad) oli venäläinen neuvostokirjailija.

Oleg Kuvajev valmistui geologiksi ja työskenteli tutkimusretkillä Tšuktšien niemimaalla ja Wrangelinsaarella. Hänen ensimmäiset kaunokirjalliset teoksensa ilmestyivät vuonna 1962. Kirjailija kuvaa sävyltään romanttisessa tuotannossaan arktisten alueiden luonnonvarojen tutkijoita ja heidän työhönsä liittyviä eettisiä ristiriitoja. Hänen pääteoksensa on vuonna 1974 ilmestynyt romaani *Alue* (*Territorija*).

Suomennettuja teoksia
---------------------

* *Pakenemisen säännöt*. Suom. Riitta Lehikoinen. Hämeenlinna: Karisto, 1984.
* *Alue*. Suom. Ulla-Liisa Heino. Moskova: Raduga, 1987.

Lähteet
-------

1. ↑  Kratkaja literaturnaja entsiklopedija *feb-web.ru*. Viitattu 22.9.2013. (venäjäksi)
2. ↑  Andrejev, Juri: *111 neuvostovenäläistä kirjailijaa*, s. 234–235. Espoo: Weilin+Göös, 1988. ISBN 951-35-3014-0.

Aiheesta muualla
----------------

* Oleg Kuvajevin teoksia (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Brahe Djäknar konsertoi Turun tuomiokirkossa vuonna 2008.
**Studentkören Brahe Djäknar** on vuonna 1937 perustettu Åbo Akademin mieskuoro. Sen johtajina ovat toimineet John Rosas (1947–1955), Gottfrid Gräsbeck (1955–1990) ja Ulf Långbacka (1991–2022). Långbackan virkavapauksien aikana kuoroa on johtanut Heikki Seppänen (2000–2001) sekä Martin Segerstråle (2010). 1.1.2023 alkaen kuoroa johtaa Hanna Kronqvist.

Kuoron levytyksiä ovat mm. *Vintern rasat*, joka sisältää perinteisiä kevätlauluja Vartiovuorelta, *Goda råd till dem som lever ett dåligt liv* (2003), *Julkonsert* (2000) yhteistyössä Florakörenin ja Akademiska orkesternin kanssa, sekä kuoron 60-vuotiskiertueella taltioitu *Live in America* (1998). Yhdessä Florakörenin kanssa on toteutettu myös albumi *Skål i öl och brännvin* (1995), jolla kuorot esittävät laajaa juomalaulurepertoaariaan.

Lähteet
-------

1. 1 2  Hanna Kronqvist är ny dirigent för Brahe Djäknar och Florakören *svenska.yle.fi*. Viitattu 11.11.2022. (ruotsiksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuoron kotisivut
*Tämä artikkeli käsittelee heprealaista kirjainta. Šīn eli šin on myös arabialainen kirjain. Muita merkityksiä on lueteltu täsmennyssivulla.*

|  |
| --- |
| Heprean kirjaimet |
| א Alef | ב Bet |
| ג Gimel | ד Dalet |
| ה He | ו Vav |
| ז Zajin | ח Ḥet |
| ט Tet | י Jod |
| כ Kaf | ל Lamed |
| מ Mem | נ Nun |
| ס Samekh | ע Ajin |
| פ Pe | צ Tsade |
| ק Qof | ר Reš |
| ש Šin | ת Tav |
| vokaalimerkit · dageš |
| numerojärjestelmä |

**Šin** (tai **sin**) on heprealaisen, foinikialaisen ja aramealaisen kirjaimiston 21. kirjain. Se on kreikkalaisen sigman, latinalaisen S:n sekä kyrillisten С:n ja Ш:n edeltäjä. Heprealaisessa numerojärjestelmässä šinillä on lukuarvo 300.

Heprean kielessä šin ääntyy joko tavallisena s-äänteenä (kuten samekh) tai suhuäänteenä. Vokalisoidussa tekstissä kirjaimen päällä on piste edellisessä tapauksessa vasemmalla (sin), jälkimmäisessä oikealla (šin). Voikalisoimattomassa tekstissä piste jätetään yleensä pois. Kirjaimen nimi tulee hammasta tarkoittavasta sanasta: hammas on yhä hepreaksi שן, šen.

Juutalaisen perinteen mukaan kotien ovenpielessä on pieni kotelo (mezuza), joka sisältää joitakin pergamentille kirjoitettuja Tooran jakeita. Mezuzan päälle on kirjoitettu šin-kirjain, joka on alkukirjain sanasta *Šadai* (Kaikkivaltias).

Esimerkkejä:

* שלום: *šalom*: rauha (tervehdys)
* שבת *šabat*: sapatti
* שלמה: Salomo
* שמואל: Samuel
* שמשון: Simson

Koodit
------

|  |  |
| --- | --- |
| Unicode UTF-16 | U+05e9 |
| Unicode-nimi | HEBREW LETTER SHIN |
| HTML | &#1513; |
| ISO 8859-8 | 0xf9 |
**Habib Essid** (arab.  حبيب الصيد ‎, s. 1. kesäkuuta 1949) on tunisialainen poliitikko ja entinen Tunisian pääministeri.

Essid oli Tunisian presidentti Ben Alin valtakaudella toiminut pitkäaikainen maatalouden virkamies. Vuoden 2011 Tunisian vallankumouksen jälkeisessä hallituksessa hän oli sisäministeri. Lisäksi hän oli turvallisuusneuvoja useissa hallituksissa. Alkuvuonna 2015 presidentti Beji Caid Essebsi nimitti hänet Tunisian pääministeriksi.

Toimintakaudellaan Essid sai tuta islamilaista valtiota kannattavien ääriryhmän väkivaltatekoja, joissa surmattiin yli 60 ihmistä. Ensimmäinen isku oli tehtiin Bardon kansallismuseoon, joka sijaitsee Tunisian pääkaupungissa Tunisissa. Toinen isku kohdistui Soussen lomakohteeseen. Hän vastasi iskuihin islamilaisen ääriliikkeen vastaisilla toimilla. Ne ulottuivat moskeijoihin, jotka olivat saarnanneet islamilaisen ääriliikkeen sanomaa.

Tunisia työttömyys oli myös lisääntynyt vuoden 2011 vallankumouksen jälkeen, ja yli kolmasosa Tunisian nuorista oli ilman työtä. Presidentti Beji Caid Essebsi puuttui myös hallituksen työskentelyyn, kehottaen hallitusta lopettamaan kuukausia kestäneen taloudellisen sekamelskan. Essid kieltäytyi eroamasta vetoamalla perustuslaillisen prosessin kunnioittamiseen, ja kehotti sen sijaan Tunisian parlamenttia päättämään kohtalostaan. Lopulta 6. elokuuta 2016 hän menetti asemansa parlamentin luottamusäänestyksessä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Tunisia profile - Leaders *BBC*.  30.6.2015. Viitattu 21.3.2020. (englanniksi)
2. ↑  Tunisia parliament votes to sack PM Habib Essid *BBC*.  30.7.2016. Viitattu 21.3.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Habib Essid** Wikimedia Commonsissa

Tunisian pääministerit

* Ben Ammar
* Bourguiba
* Ladgham
* Nouira
* Mzali
* Sfar
* Ben Ali
* Baccouche
* Karoui
* al-Ghannuši
* Essebsi (väliaikainen)
* Jebali (väliaikainen)
* Laarayedh
* Jomaa
* Essid
* Chahed
* Fakhfakh
* Mechichi
* Bouden


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |