recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**George Hammond** on kuvitteellinen henkilö scifi-televisiosarjassa *Tähtiportti*. Häntä näytteli Don S. Davis.

Kenraalimajuri Hammond toimi sarjan seitsemän ensimmäisen tuotantokauden ajan Tähtiportti-projektiin kuuluvan SGC:n johtajana. Sittemmin hänet ylennettiin kenraaliluutnantiksi ja siirtyi USA:han perustetun huippusalaisen kotimaailman turvallisuusministeriön johtoon. Hän myös lähti esimieheksi avaruusalus Prometheuksen ensimmäiselle yritykselle matkustaa Atlantis-retkikunnan apuun, mutta kyseinen matka jouduttiin keskeyttämään ennenaikaisesti. Nykyisin Hammond on eläkkeellä, mutta hän on edelleen vieraillut satunnaisesti sarjassa.

Hammond työskenteli Yhdysvaltain ilmavoimissa 1960-luvulta lähtien. Hän on leski, ja hänellä on kaksi lastenlasta, joiden kautta NID-organisaation rikollissiipi ja senaattori Kinsey eräässä vaiheessa kiristivät häntä jättämään paikkansa SGC:n johdossa. Esimiehenä Hammond oli alaisiaan kohtaan oikeudenmukainen, ja hän saattoi tarpeen mukaan joustaa heidän hyväkseen virallisista säännöistä mikäli koki sen tarpeelliseksi.

Aiheesta muualla
----------------

* Hahmokuvaus GateWorld-sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
* George Hammond StargateWikissa (englanniksi)

Tähtiportin vakiohahmot
Samantha Carter, Vala Mal Doran, George Hammond, Daniel Jackson, Hank Landry, Cameron Mitchell, Jack O'Neill, Jonas Quinn, Teal'c
**Overcooked 2** (tyyliteltynä ***Overcooked! 2***) on Team17:n ja Ghost Town Gamesin kehittämä ja Team17:n julkaisema simulaatiopeli. Se on jatko-osa pelisarjan ensimmäiselle osalle *Overcooked*. Peli julkaistiin Microsoft Windowsille, Nintendo Switchille, PlayStation 4:lle ja Xbox Onelle 7. elokuuta 2018.

Pelaaminen
----------

Kuvakaappaus yksinpelistä. Vasemmassaa yläreunassa näkyvät tilaukset, vasemmassa alakulmassa valuutan määrä sekä oikeassa alakulmassa taas jäljellä oleva aika.
### Yleistä

*Overcooked 2* on ruoanlaittosimulaattori, jossa jopa neljän pelaajan tiimit valmistavat ja kokkaavat tilauksia yhteistyössä absurdeissa ravintoloissa. Pelaajat keräävät, pilkkovat ja kypsentävät ainesosia, yhdistelevät niitä lautasille, tarjoilevat ruokia ja tiskaavat astioita. Lyhyiden tilausten koordinoinnin ja toistensa hahmoihin törmäämisen välillä pelillä on taipumus riistäytyä käsistä. Joissakin tasoissa on liikkuvia lattioita ja muita esteitä, jotka vaikeuttavat ruoanlaittoa, kuten portaaleja, liikkuvia kulkuväyliä sekä tulipaloja. Toiset tasot siirtyvät asetelmien ja reseptien välillä. Tästä esimerkkinä on taso, joka alkaa salaattien valmistamisella kuumailmapallossa ja päättyy sushikeittiöön.

### Päivitykset ja uudet ominaisuudet

*Overcooked 2* rakentuu vuonna 2016 julkaistun edellisen osan *Overcooked* päälle uusilla interaktiivisilla tasoilla, ravintola-aiheilla, kokkiasuilla ja resepteillä. Jatko-osassa otetaan käyttöön ainesosien heittäminen, jolloin pelaajat voivat heittää esineitä toiselle pelaajalle tai kattilaan pitkän matkan päästä. Lisäksi uutta on verkkomoninpeli, jossa pelaajat voivat liittyä toisiinsa joko paikallisen langattoman verkon kautta tai verkossa tapahtuvan matchmakingin kautta.

Lähteet
-------

1. ↑  Overcooked! 2 Steamissä *store.steampowered.com*. Viitattu 12.9.2021.
2. ↑  Overcooked 2 *pelaaja.fi*.  16.10.2018. Viitattu 12.9.2021.
3. 1 2 3  Michael McWhertor: Overcooked 2 announced, coming this August *Polygon*.  12.6.2018. Viitattu 12.9.2021. (englanniksi)
4. 1 2 3  Brian Crecente, Brian Crecente: ‘Overcooked 2’ Coming to Nintendo Switch, PC, PS4, Xbox One *Variety*.  12.6.2018. Viitattu 12.9.2021. (englanniksi)
5. 1 2  Overcooked 2: San Diego Comic-Con 2018 Hands-on Preview *Shacknews*. Viitattu 12.9.2021. (englanniksi)
6. ↑  Brian Gilbert: Overcooked 2 is just as hectic as ever *Polygon*.  18.6.2018. Viitattu 12.9.2021. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* *Overcooked 2* MobyGamesissa (englanniksi)
* Virallinen sivusto
Olomuodot ja niiden väliset muutoksetOlomuodot ja niiden väliset muutokset
**Härmistyminen** on olomuodonmuutos suoraan kaasusta kiinteäksi ilman nestemäistä välitilaa.
Härmistymisen vastakohta on sublimoituminen, muutos kiinteästä kaasuksi.

Esimerkiksi vesihöyry härmistyy kuuraksi auton tuulilasiin pakkasaamuina. Marsin kaasukehässä hiilidioksidi vuoroin härmistyy hiilihappojääksi, vuoroin sublimoituu takaisin kaasuksi. 

Teollisuudessa härmistymistä käytetään monissa prosesseissa. Muun muassa sinkki valmistusprosessissaan härmistyy puhdasta sinkkiä sisältäviksi kiteiksi. Myös mahdollisuus tulostaa tietokoneelta kuvia tavalliselle kankaalle, esimerkiksi T-paitaan, on härmistymisen sovellus. Siinä kuva tulostetaan ensin mustesuihkukirjoittimella peilikuvana paperille. Paperi ja kangas asetetaan vastakkain, puristetaan yhteen ja kuumennetaan nopeasti yli 200 asteeseen. Väri sublimoituu ja härmistyy kankaan kuitujen pintaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Olomuodot ja olomuotojen muutokset, Kemia, Internetix

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Härmistyminen** Wikimedia Commonsissa

Aineen olomuodot
kiinteä • neste • kaasu • plasma

jähmettyminen ↔ sulaminen • höyrystyminen ↔ tiivistyminen • härmistyminen ↔ sublimoituminen

(Bosen–Einsteinin kondensaatti • fermioninen kondensaatti • supralasi • supraneste)
**Harri Varpomaa** (s. 23. maaliskuuta 1938 Pori) on suomalainen Porissa asuva työnjohtaja ja kirjailija.

Varpomaan esikoisromaani *Rosvoja, ruplia ja romantiikkaa* kertoo porilaismiesten puolen vuoden mittaisesta työkeikasta Etelä-Venäjälle Volgan suistoon Astrakanin kaupunkiin. Myös seuraavan kirjan novellikokoelman *Mullivaunun morsiamet ja muita kertomuksia* kuudesta novellista viisi liikkuu Venäjällä suomalaisten komennusmiesten mukana. Kokoelman nimikkonovelli taas sijoittui jatkosodan loppuvaiheisiin Poriin. Rikosromaanin *Nuutti-tytöt* päähenkilönä on suuren omaisuuden perinyt Janne Johansson joka päättää tehdä ihmissieppauksen itävaltalaisen Natascha Kampuschin tapauksen innoittamana.

Teoksia
-------

* *Rosvoja, ruplia, romantiikkaa* : romaani. Nordbooks, Kemi 2010
* *Mullivaunun morsiamet ja muita tarinoita*. Sunkirja, Pori 2012
* *Nuutti-tytöt* : rikosromaani. Nordbooks, Kemi 2014

Lähteet
-------

1. ↑  Kirjasampo.fi : Harri Varpomaa
2. ↑  Jari Olavi Hiltusen Vetus et Nova -blogi 1.4.2015 : Harri Varpomaa – kirjailija Porin Pihlavasta
**Jingei** (jap. 迅鯨) oli keisarillisen Japanin laivaston Jingei-luokan sukellusveneidenemäalus toisessa maailmansodassa.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Jingei-luokka*
Alus tilattiin Mitsubishin Nagasakin telakalta osana vuoden 1920 hankintoja ja sen köli laskettiin 16. helmikuuta 1922. Alus laskettiin vesille 4. toukokuuta 1923 ja se otettiin palvelukseen 20. elokuuta.

Palvelus
--------

Alus luokiteltiin 1. joulukuuta 1924 sukellusveneidenemälaivaksi. Se upposi ilmahyökkäyksessä Okinawan länsipuolella 10. lokakuuta 1944 ja alus poistettiin alusluettelosta 10. marraskuuta.

Lähteet
-------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Jingei (1923)**.
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1922–1946*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1987. ISBN 0-85177-146-7. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  nishida

*Jingei*-luokan sukellusveneidenemäalukset

|  |
| --- |
| *Jingei* - *Chōgei* |
| Edeltäjä: *Komahashi* – Seuraaja: *Taigei* |
**Tiukasti suojeltu alue** (IUCN:n luokka 1a) on Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton IUCN:n luokituksen mukaan luonnonsuojelualue, joka on perustettu luonnon monimuotoisuuden ja mahdollisten geologisten tai geomorfologisten kohteiden suojeluun. Tiukasti suojelluilla alueilla virkistyskäyttö tai muu käyttö ovat tarkkaan säädeltyjä ja rajoitettuja suojeluarvojen säilyttämiseksi.

Tiukasti suojeltujen alueiden ensisijaisena päämääränä on suojella ekosysteemiä, joka on lajistoltaan tai monimuotoisuudeltaan poikkeuksellinen alueellisesti, kansallisesti tai maailmanlaajuisesti. Lisäksi tiukasti suojeltujen alueiden tavoitteena on säilyttää malliesimerkkejä luonnonympäristöstä tieteellistä tutkimusta varten tai toisaalta säilyttää luonnon kulttuuriarvoa.

Lähteet
-------

1. ↑  Mervi Heinonen & Sanna-Kaisa Juvonen: IUCN:n suojelualueluokituksen soveltaminen Suomessa (pdf)  12.6.2013. Metsähallitus. Viitattu 27.11.2016.
2. ↑  IUCN Category Ia - Strict Nature Reserve *Biodiversity A-Z*.  20.11.2014. Viitattu 27.11.2016. (englanniksi)
Näkymä Jindain kasvitieteelliseen puutarhaan
Puutarhan kasvihuonetta
**Jindain kasvitieteellinen puutarha** (georg. 神代植物公園, *Jindai shokubutsukōen*) on kasvitieteellinen puutarha Japanissa, Tokion metropolin Chōfun kaupungissa. Se sijaitsee Jindai-jin buddhalaisen temppelin vieressä. Puutarhan pinta-ala on noin 488 000 m², ja se on jaettu kasvilajeittain 30 lohkoon. Sinne on istutettu 100 000 puuta tai pensasta, jotka kuuluvat 4 800 eri lajiin.

Puutarhassa voi jokaisena vuodenaikana nähdä paljon kukkivia eri lajeja kuten luumuja, kirsikoita, atsaleoja, kanukoita, pioneja, ruusuja ja sinisateita eli wisterioita. Siellä on myös vesikasvien kosteikkoalue, jossa viljellään muun muassa iiriksiä.

Puutarhan alue toimi aiemmin taimitarhana, jossa kasvatettiin puita Tokion kaduille. Toisen maailmansodan jälkeen se avattiin yleisölle Jindain viheralueena (jap. 神代緑地, *Jindai ryokuchi*). Kasvitieteellinen puutarha siitä tehtiin vuonna 1961. Puutarhaan rakennettiin suuri trooppisten kasvien kasvihuone vuonna 1984 ja Tokion alueen lajiston suojelua varten kasvilajien monimuotoisuuden keskus vuonna 2012.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Jindai Botanical Gardens Bureau of Construction, Tokyo Metropolitan Government. Viitattu 7.7.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Jindain kasvitieteellinen puutarha** Wikimedia Commonsissa
Tiurulan pyhittäjä Serafim Sarovilaisen muistolle pyhitetty kirkko.
**Tiurulan ortodoksinen seurakunta** sijaitsi Laatokan länsipuolella, pääasiassa luovutetussa Karjalassa. Se kuului Karjalan hiippakunnan kuudenteen valvontapiiriin ja seurakunnan alue käsitti Hiitolan, Kurkijoen, Parikkalan, Rautjärven, Saaren ja Simpeleen kunnat.

Seurakunnan jäsenmäärä
----------------------

Tiurulan seurakunnassa oli 1 585 jäsentä vuonna 1931 ja 1 196 jäsentä vuonna 1937. Suurin osa seurakunnan jäsenistä asui Hiitolassa ja Kurkijoella.

Kirkot
------

Tiurulan ortodoksisella seurakunnalla oli kaksi kirkkoa. Hiitolan kunnan Tiurulan kylässä sijaitsi pyhittäjä Serafim Sarovilaisen muistolle pyhitetty ja vuonna 1922 valmistunut Tiurulan kirkko. Kurkijoen kunnan Raholan kylässä oli Neitsyt Marian ilmestyksen muistolle pyhitetty ja vuonna 1933 valmistunut Kurkijoen kirkko. Molemmat kirkot säilyivät ehjinä talvisodasta, mutta tuhoutuivat jatkosodassa..

Historia
--------

Tiurulan ortodoksinen seurakunta perustettiin 1500-luvulla ja Tiurula oli tämän seurakunnan keskuksena. Tiurulan ja Veijalan ortodoksisten kappeliseurakuntien alueista muodostettiin luterilainen Hiitolan seurakunta vuonna 1610 Ruotsin harjoittaman luterilaistamisen johdosta. Uudelleen Tiurulan ortodoksinen seurakunta perustettiin vuonna 1836. Vuonna 1934 seurakunnan keskus siirrettiin Hiitolasta Kurkijoelle.

Alueluovutusten myötä merkittävä osa Tiurulan seurakuntaa luovutettiin Neuvostoliitolle ja suurin osa seurakunnan väestöstä hajaantui jäljelle jääneeseen Suomeen. Tämän johdosta Tiurulan seurakunta lakkautettiin muiden luovutettujen alueiden seurakuntien tavoin vuonna 1949. Suomen ortodoksisen kirkon uuden seurakuntajaon mukaan Suomen puolelle jääneet osat entisestä Tiurulan seurakunnasta tulivat kuulumaan Lappeenrannan ortodoksiseen seurakuntaan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Iso tietosanakirja 13. Otava, Helsinki 1937.
2. 1 2  Tietoja erikoislaatuisista seurakunnista ynnä vastaavista historia- ja rippikirjoista (Arkistoitu – Internet Archive)
3. 1 2  Koponen Paavo, Karjalan kirkkokummut. Tammi, Sulkava 1999. ISBN 951-31-1431-7
**Panagía (Neitsyt Maria) Zerviótissan kirkko** (kreik. Ναός Παναγίας Ζερβιώτισσας, *Naós Panagías Zerviótissas*) tai *Panagía Serviótissan kirkko* (Ναός Παναγίας Σερβιώτισσας, *Naós Panagías Serviótissas*) eli *Monastíra* (Μοναστήρα) on bysanttilaisaikainen ortodoksinen kirkko Stýloksen kylän lähellä Kreetan saarella Kreikassa. Se on omistettu Neitsyt Marialle.

Kirkkoa sisältä.
Kirkko sijaitsee noin 1,5 kilometriä Stýloksesta pohjoiseen. Se on rakennettu 1100-luvulla Kreetan toisella bysanttilaisella kaudella, ja se oli alun perin Neitsyt Maria Zerviótissan luostarin *katholikon* eli pääkirkko.

Kirkkorakennus edustaa Konstantinopolissa kehittynyttä kirkkotyyppiä. Se on pohjakaavaltaan ristinmuotoinen ja muistuttaa kolmilaivaista basilikaa. Katolla on kahdeksankulmainen kupoli. Kirkon seinämaalauksia on säilynyt vain huonosti.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Ιερός Ναός Παναγίας Ζερβιώτισσας (Στύλος) *Orthodox Crete*. Viitattu 1.9.2021.
2. 1 2 3  Εκκλησία της Παναγίας της Σερβιώτισσας, Στύλος *Crete TOURnet*. Viitattu 1.9.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Panagía Serviótissan kirkko** Wikimedia Commonsissa
Johann Elias Ridinger n. 1750Johann Elias Ridinger n. 1750
Ridingerin hirvieläinaiheinen kaiverrus vuodelta 1765Ridingerin hirvieläinaiheinen kaiverrus vuodelta 1765
**Johann Elias Ridinger** (16. helmikuuta 1698 Ulm – 10. huhtikuuta 1767 Augsburg) oli saksalainen maalari, kuparipiirtäjä, etsaaja, kuvittaja ja kustantaja. Häntä pidetään yhtenä Saksan kuuluisimmista eläinaiheiden kaivertajista. Erityisesti korostuvat hevos-, koira - ja metsästyskohtaukset.

Hän aloitti opintonsa Ulmissa taidemaalari Christoph Reschin (1701–16) alaisuudessa, ja opiskeli myöhemmin Johann Falkin johdolla (1687–1727) Augsburgissa. Kaiverrustaitonsa hän oppi Georg Philipp Rugendasilta. Vapaaherra Wolf von Metternichin (1706–31) kutsusta hän vietti kolme vuotta Regensburgissa: Metsästys ajokoirien avulla ja vierailut ratsastuskoulussa osoittautuivat ratkaiseviksi hänen taitojensa kehitykselle. Hänen kaiverus- ja etsauslehtensä osoittavat eläimille ominaisia liikkeeitä ja asentoja nähtynä erilaisissa maisemissa. Hänen tyylissään oli rokokoomaisia piirteitä. Myöhemmin hän perusti oman taidekustantamon Augsburgissa, jossa suurin osa hänen teoksistaan julkaistiin. Vuonna 1759 hänestä tuli Augsburgin Stadtakademien johtaja. Hänen piirustuksensa on usein toteutettu tarkkuudella ja hyvällä maulla ja siksi hänen töitään on nykypäivään saakka pidetty suuressa arvossa. Sittemmin hänen piirustustensa aiheita on käytetty koristeina muun muassa posliinissa ja keramiikassa.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta  **Johann Elias Ridinger**.
* *Johann Ridinger telineensä ääressä, Sinebrychoffin taidemuseo*
* *Ruotsin kuningas Aadolf Fredrik, J.E. Ridingerin kuparipiirros - Kuvakokelmat.fi*
* *Venäjän keisarinna Elisabet I Petrovna, Ridinger Johann Elias, kaivertaja - Kuvakokelmat.fi*

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola
* Portugali
* Vatikaani

 |
|  |
| Taiteenala | 
* South Australia
* Scientific illustrators
* KulturNav
* Victoria
* RKD Artists
* Städel
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Panagía Mavriótissan luostari** (kreik. Μονή Παναγίας Μαυριώτισσας, *Moní Panagías Mavriótissas*) on ortodoksinen luostari Kastorián kunnassa Kreikassa. Se on omistettu Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumiselle. Luostari sijaitsee Orestiáda-järveen työntyvällä niemellä noin neljä kilometriä itään Kastorián kaupungista.

Luostari perustettiin Bysantin keisari Aleksios I Komnenoksen aikana eli 1081–1118. Kerrotaan, että se rakennettiin paikalle, jossa keisarin joukot kukistivat normannit vuonna 1083. Luostari on kärsinyt tuhoja osmanivallan aikana, ja rakennettu uudelleen. Se oli välillä autiona, mutta on käytössä jälleen vuodesta 1998. Luostarin Neitsyt Marian (*Panagía*) lisänimi *Mavriótissa* viittaa järven vastarannan Mavrochórin kylään.

Luostarin pääkirkko (*katholikon*) on yksilaivainen basilika. Sen itäpäässä on suuri apsis ja länsipäässä nartheks. Kirkon varhaisimmat seinämaalaukset ovat 1200-luvulta. Luostariin kuuluu myös Johannes Teologille (*Ágios Ioánnis Theólogos*) omistettu kirkko sekä museo ja näyttelytila.

Luostari juhlii vuosittain 15. elokuuta.

* Luostaria.Luostaria.
* Luostaria.Luostaria.
* Luostarin seinämaalauksia.Luostarin seinämaalauksia.
* Luostarin seinämaalauksia.Luostarin seinämaalauksia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Παναγία Μαυριώτισσα Καστοριάς *Visit Greece*.  Arkistoitu 26.10.2020. Viitattu 1.9.2020.
2. 1 2 3  Ιερά Μονή Παναγίας Μαυριώτισσας *Μοναστήρια της Ελλάδος*. Viitattu 1.9.2020.
3. ↑  Ιερά Μονή Παναγίας Μαυριωτίσσης Ιερά Αρχιεπισκοπή Αθηνών. Viitattu 1.9.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Panagía Mavriótissan luostari** Wikimedia Commonsissa
**Johann Balthasar König** (28./29. tammikuuta 1691 Waltershausen – 2. huhtikuuta 1758 Frankfurt am Main) oli saksalainen säveltäjä ja kapellimestari.

König muutti vuonna 1703 Frankfurtiin, jossa lauloi kuoropoikana. Sittemmin hän soitti selloa ja lauloi bassona Georg Philipp Telemannin johdolla. Vuonna 1717 König meni naimisiin. Seuraavana vuonna ensimmäinen lapsi sai nimen Georg Philipp, ja Telemann tuli hänen kummikseen. Telemann johti musiikkia sekä Frankfurtin Barfüßerkirchessä että Pyhän Katariinan kirkossa. Hänen lähdettyään Hampuriin nimitettiin vuonna 1721 Johann Christoph Bodinus vastuuseen musiikin johtamisesta Barfüßerkirchessä ja König Pyhän Katariinan kirkossa. Bodinus kuoli vuonna 1727, ja König sai vuonna 1729 vastuulleen Telemannin tavoin molempien kirkkojen musiikin johdon.

König johti enimmäkseen Telemannin kantaattien esityksiä, mutta sävelsi myös omia kirkkokantaattejaan. Lisäksi hän sävelsi musiikkia tiettyjä tilanteita varten, esimerkiksi hääkantaatteja. Osa musiikista oli sävelletty keisarillisen suvun ilon ja surun hetkiä varten. Monet Königin kantaateista laitettiin alun perin Telemannin nimiin. König oli virassaan kapellimestarina kuolemaansa saakka; varakapellimestarina toimi Heinrich Valentin Beck. Vuonna 1738 König julkaisi koraalikokoelman *Harmonisches Lieder-Schatz*, jossa on hänen omiakin sävellyksiään. Kaikkiaan kirjassa on 1 913 melodiaa.

Lähteet
-------

1. ↑  Johann Balthasar König Carl-Maria-von-Weber-Gesamtausgabe
2. 1 2 3  König, Johann Balthasar Frankfurter Personenlexikon

Aiheesta muualla
----------------

* IMSLP: nuotteja

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* RISM
* IdRef

 |

 |
Johann Andreas Naumann
**Johann Andreas Naumann** (1744–1826) oli saksalainen lintutieteilijä.

Naumann oli maanviljelijä Köthenissä. Hän kirjoitti teokset *Vogelsteller* (1789) ja 12-osaisen *Naturgeschichte der Vögel Mitteleuropas* (1896–1905). Yhdessä poikansa Johann Friedrich Naumannin (1780–1857) kanssa hän kirjoitti teoksen *Naturgeschichte der Vögel Deutschlands. Nach eigenen Erfahrungen entworfen.* Fleischer, Leipzig 1822–1866, osat 1–13.

Hänen nuorempi poikansa oli Carl Andreas Naumann (1786–1854).

Köthenissä sijaitsee Naumann-Museum.

Johann Andreas Naumann ja Johann Friedrich Naumann nimesivät yhdessä ruokokerttusten suvun *Acrocephalus* vuonna 1811.

Lähteet
-------

1. ↑  Springerlink[vanhentunut linkki]
2. ↑  Klassiker...
3. ↑  Naumann-Museum

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Johann Andreas Naumann** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
**Mette Schjoldager** (21. huhtikuuta 1977 Roskilden kunta) on tanskalainen kilpauransa lopettanut sulkapalloilija ja olympiamitalisti.

Schjoldager osallistui urallaan kahdesti olympialaisiin. Ensimmäisen kerran hän oli mukana Sydneyn olympialaisissa 2000, jolloin hän pelasi naisten nelinpelissä ja sekanelinpelissä. Nelinpeliin hän osallistui Ann-Lou Jørgensenin parina. He voittivat ensimmäisellä kierroksella ukrainalaisparin Elena Nozdran-Viktoriya Evtushenkon, mutta toisella kierroksella he kärsivät tappion indonesialaisille Etty Tantrille ja Cynthia Tuwankottalle erin 2–0. Sekanelinpeliin hän osallistui Jens Eriksenin parina. He aloittivat toiselta kierrokselta, jossa he kohtasivat saksalaisparin Michael Keck-Nicol Pitron. Tanskalaiset voittivat tuon ottelun, mutta kärsivät puolivälierissä tappion indonesialaisille Tri Kusharjantolle ja Minarti Timurille. Ateenan olympialaisten naisten nelinpeliin hän osallistui Pernille Harderin kanssa. He voittivat ensimmäisellä kierroksella australialaiset Jane Crabtreen ja Kate Wilson-Smithin, mutta toisella kierroksella eteläkorealaiset Lee Kyung-won ja Ra Kyung-min voittivat Harderin ja Schjoldagerin. Sekanelinpeliin Schjoldager osallistui jälleen Eriksenin parina. Ensimmäisellä kierroksella he voittivat ranskalaiset Svetoslav Stoyanovin ja Victoria Wrightin. Toisella kierroksella tanskalaispari voitti eteläkorealaisparin Kim Yong-hyun-Lee Hyo-jungin erin 2–1. Puolivälierissä Schjoldager ja Eriksen voittivat Nova Widianton ja Vita Marissan. Välierissä kiinalaispari Zhang Jun-Gao Ling oli parempi erin 2–0. Pronssiottelussa Schjoldager ja Eriksen kohtasivat toisen tanskalaisparin Jonas Rasmussen-Rikke Olsenin. Schjoldager ja Eriksen olivat parempia erin 2–0.

Schjoldager saavutti urallaan myös yhden MM-mitalin, kun hän saavutti pronssia Jens Eriksenin kanssa sekanelinpelissä vuonna 2001. Hänellä on myös Eriksenin kanssa Euroopan-mestaruus vuodelta 2002. Hänellä on myös kolme EM-hopeaa vuosilta 2000 ja 2006 sekanelinpelistä ja vuodelta 2002 nelinpelistä sekä vuodelta 2004 EM-pronssia sekanelinpelistä ja nelinpelistä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Mette Schjoldager Sports Reference.  Arkistoitu 13.10.2012. Viitattu 28.4.2020. (englanniksi)
2. ↑  Mette Schjoldager BWF. Viitattu 28.4.2020. (englanniksi)
3. ↑  Mette Schjoldager - Tournaments BWF. Viitattu 28.4.2020. (englanniksi)
**Johann Christoph Brotze** (latv. *Johans Kristofs Broce*) (1. syyskuuta 1742 – 4. elokuuta 1823) oli saksalaissyntyinen pedagogi, taiteilija ja etnografi.

Elämäkerta
----------

Brotze opiskeli teologiaa ja filosofiaa Leipzigin ja Wittenbergin yliopistoissa ja oli myös taitava tekninen piirtäjä. Hän muutti Liivinmaalle Riikaan 1768, ja sen jälkeen hän oli 46 vuotta opettajana Riian keisarillisessa lyseossa.

Riiassa asuessaan Brotze keräsi historiallista aineistoa ja kuvasi, piirsi ja maalasi kaiken, mitä näki ympärillään arjessa, myös useimmat Liivinmaan merkittävät rakennukset ja monumentit, täydennettynä laajoin kuvauksin. Hänen työtään arvostetaan nykyisin merkittävänä historiantutkimuksen tietolähteenä.

Narva, kuva Johann Christoph Brotzen kokoelmasta.
Brotze kirjasi ja järjesti vuosina 1771–1818 kokoelmansa nimellä *Sammlung verschiedener Liefländischer Monumente, Prospecte, Münzen, Wappen etc.*. Työssään hänellä oli avustajana virolainen pappi Eduard Philipp Körber. Kokoelma käsittää kymmenen nahkaselkäistä nidettä ja runsaat 3 100 sivua, ja suurinta osaa niistä säilytetään Riiassa Latvian yliopiston akateemisessa kirjastossa. Brontzen aineiston julkaisu on aloitettu 1992 kommentoituina niteinä.

Viron osalta Brotzen teoksen aineistoa on julkaistu Raimo Pullatin toimittamassa teoksessa *Johann Christoph Brotze: Estonica* (2006).

Kirjallisuutta
--------------

* Raimo Pullat (toim.), *Johann Christoph Brotze: Estonica*, Estopol OÜ 2006

Lähteet
-------

1. ↑  Klaus Garber: Brotze, Joachim Christoph Kulturportal West-Ost. Viitattu 27.12.2016. (saksaksi)
2. 1 2  Tapio Mäkeläinen: Johann Christoph Brotze: Estonica (kirja-arvostelu) (Julkaistu alun perin: Tuglas-seuran jäsenlehti 2006) Tuglas-seura. Viitattu 27.12.2016.
3. ↑  Kirsi Vainio-Korhonen, Runsaudensarvi Viron historiasta ja historiakulttuurista kiinnostuneille (kirja-arvostelu), Agricola, utu.fi

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Johann Christoph Brotze** Wikimedia Commonsissa

* Johann Christoph Brotzn piirrosten digitaalinen kokoelma Latvian akaeemisessa kirjastossa
* Eesti biograafiline andmebaas ISIK, (Archive.org)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Latvia
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola
* Portugali

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**PewDiePie’s Tuber Simulator** on kanadalaisen pelinkehittäjä Outermindsin ja YouTube-tähti PewDiePien yhteistyössä kehittämä mobiilisimulaatiopeli*selvennä*. Peli julkaistiin 29. syyskuuta 2016, ja myös sen julkaisijana toimi Outerminds. Peli toimii 
alustoinaan Android ja iOS. Peliä on ladattu Google Play -kaupasta yli 10 miljoonaa kertaa. Pelin ääninäyttelijänä toimii PewDiePie, joka neuvoo pelaajaa puhekuplilla.

Pelaaminen
----------

Pelin tavoite on hankkia mahdollisimman paljon "tilaajia"*selvennä*. Tilaajia voi saada tekemällä videoita eri aiheista. Videoista saa myös näyttökertoja*selvennä*, joilla voi ostaa tavaraa huoneeseen.

Huone on pelaajan kotipaikka*selvennä*, jossa tehdään videoita. Huoneeseen on tarkoitus hankkia mahdollisimman hyviä*selvennä* esineitä. 
Kun huoneeseen ostaa esineen, joutuu odottamaan, että lähetys saapuu*selvennä*. Lähetystä voi nopeuttaa pelaamalla "Puggle"-peliä, jossa PewDiePien koirat, Edgar ja Maya, yritetään saada koiranruokakuppiin*selvennä*.

Pelissä huoneen yli lentää tietyin väliajoin "Sponsor eagle", joka tiputtaa lahjapaketissa pelaajalle ilmaislahjan (esimerkiksi tilaajia tai aivoja). Aivoilla voi ostaa tietopuusta tietoja, joiden avulla voi saada esimerkiksi tietyn aihealueen videoista enemmän näyttökertoja.

Pelissä pelaaja voi vierailla myös muiden pelaajien huoneissa, tai tehdä itse useampia huoneita. Pelaaja voi myös vertailla omaa tilaajien määräänsä oikeiden YouTube-kanavien tilaajien määriin.

Lähteet
-------

1. ↑  Google Play

Aiheesta muualla
----------------

* Michael Sylvain: PewDiePie's New Game Is Proof We're All Doomed *Rolling Stone*.  7.10.2016.  Arkistoitu 13.1.2017.
* 'PewDiePie Tuber Simulator' Tips & Tricks Guide *iDigitalTimes.com*.  3.10.2016.  Arkistoitu 21.12.2016.
Degtjarskin vaakuna.
**Degtjarsk** (ven. Дегтя́рск) on kaupunki Sverdlovskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Uralin itärinteellä Vjazovka-joen rannalla 61 kilometriä Jekaterinburgista länteen. Asukkaita on 15 300 henkeä (vuonna 2005).

Paikkakunta on syntynyt vuonna 1914 rikkikiisuesiintymän yhteyteen. Vuonna 1953 siitä tuli kaupunki. Nykyään Degtjarskissa louhitaan ja rikastetaan kuparimalmia.

Lähteet
-------

* *Goroda Rossii: entsiklopedija*, s. 116. Moskva: Bolšaja Rossijskaja Entsiklopedija, 1994. ISBN 5-85270-026-6.

Aiheesta muualla
----------------

* Degtjarskin kaupunkipiirikunnan sivusto (venäjäksi)

Sverdlovskin alueen vaakuna**Sverdlovskin alueen kaupungit**
Sverdlovskin alueSverdlovskin alue
**Hallinnollinen keskus: Jekaterinburg**  

Alapajevsk | Aramil | Artjomovski | Asbest | Berjozovski | Bogdanovitš | Degtjarsk | Irbit | Ivdel | Kamensk-Uralski | Kamyšlov | Karpinsk | Katškanar | Kirovgrad | Krasnoturinsk | Krasnouralsk | Krasnoufimsk | Kušva | Lesnoi | Mihailovsk | Nevjansk | Nižnije Sergi | Nižni Tagil | Nižnjaja Salda | Nižnjaja Tura | Novaja Ljalja | Novouralsk | Pervouralsk | Polevskoi | Revda | Rež | Severouralsk | Serov | Sredneuralsk | Suhoi Log | Sysert | Tavda | Talitsa | Turinsk | Verhni Tagil | Verhnjaja Pyšma | Verhnjaja Salda | Verhnjaja Tura | Verhoturje | Veltšansk | Zaretšnyi
**Johann Christoph Vogel** (18. maaliskuuta 1756 Nürnberg – kesäkuu 1788 Pariisi) oli saksalaissyntyinen, Ranskassa työskennellyt säveltäjä.

Vogel syntyi viulun- ja luutunrakentajasukuun, jonka historia on jäljitettävissä 1500-luvun alkuun. Hän opiskeli sävellystä Regensburgissa Josef Riepelin johdolla. Hän sai Pariisissa useita paikkoja käyrätorvensoittajana, mutta tuli pian tunnetuksi orkesterimusiikin ja oratorioiden säveltäjänä. Hän ihannoi varhain Christoph Willibald Gluckia, joka myöhemmin – Vogelin ensimmäisen oopperan (*La toison d'or*, 1786) kantaesityksen jälkeen – myös onnitteli Vogelia ja kuvasi tätä luonnonlahjakkuudeksi. Vogelin menestyksekkäin teos oli kuitenkin ooppera *Démophon* (1788, libretto: Pietro Metastasio), jonka suosiota hän ei itse ehtinyt todistaa.

Jo ennen Vogelin ensimmäisen oopperan kantaesittämistä hänen töitään oli esitetty Concert Spirituel -tapahtumissa. Esittämässä niitä olivat suositut muusikot, kuten huilisti Antoine Hugot, fagotisti Étienne Ozi, käyrätorvensoittaja Jean Lebrun ja klarinetisti Michèl Yost. Vogel teki Michèl Yostin kanssa myös yhteistyötä orkestroimalla teoksia, joihin Yost oli ensin laatinut soolo-osuudet.

Vogelin kuolema liittyi hänen alkoholiriippuvuuteensa. Hänen *Démophon*-oopperansa esittämistä jatkettiin vuoteen 1820 saakka, mutta säveltäjälle suunniteltu monumentti ei toteutunut.

Lähteet
-------

1. ↑  Symétrie: Johann Christoph Vogel
2. 1 2 3 4  Oehms Classics: Johann Christoph Vogel: Three Symphonies

Aiheesta muualla
----------------

* IMSLP: Johann Christoph Vogel

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola
* Portugali
* Vatikaani

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* BMLO
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Gory Gopéla** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Kayesin piirissä Malissa. Se sijaitsee 30 kilometriä Kayesista koilliseen. Kunnassa on 7 900 ja keskuskylässä 1 800 asukasta (vuonna 2009).

Gory Gopélan kunnan pinta-ala on 330,3 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Kayesin piirin Koussanén, idässä Séro Diamanoun ja Gouméran, etelässä Khouloumin ja lännessä Bangassin kuntiin.

Kuntaan kuuluu viisi kylää. Asukkaat ovat soninkeja, khasonkoja, bambaroita, fulbeja ja maureja.

Kunnan liikenneyhteydet ovat heikot. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, käsityöammatit ja kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, maissi, maapähkinä ja durra. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja aasit.

Lähteet
-------

1. 1 2  4ème recensement général de la population et de l’habitat. Résultats définitifs, tome 0: Répertoire des villages *instat-mali.org*.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 18.2.2018.
2. 1 2 3  Plan de Securite Alimentaire: Commune Rurale de Gory Gopéla 2007–2011 *fsg.afre.msu.edu*.  2006. Viitattu 18.2.2018. [vanhentunut linkki]
3. ↑  Mali - Région de Kayes: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 18.2.2018.
**Gorodets** (ven. Городе́ц) on kaupunki Nižni Novgorodin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Volgan vasemmalla rannalla 70 kilometriä Nižni Novgorodista luoteeseen. Kaupunki on Gorodetsin piirin keskus. Asukkaita on 30 700 henkeä (vuonna 2010).*lähde?*

Historia
--------

Kaupunki on perustettu 1100-luvun jälkipuoliskolla suojaamaan Rostovin ja Suzdalin ruhtinaskunnan itärajaa Volgan bolgaarien hyökkäyksiltä. Batu-kaanin joukot hävittivät sen vuonna 1238. Vuonna 1263 ruhtinas Aleksanteri Nevalainen kuoli Gorodetsissa paluumatkalla Kultaisesta ordasta Vladimiriin. 1200-luvun loppupuolelta lähtien Gorodets oli itsenäisen ruhtinaskunnan keskus ja huomattava kauppa- ja käsityöläiskaupunki. Edige-kaanin hävitettyä kaupungin vuonna 1408 se jäi rappiolle.

1700-luvulta lähtien Gorodets oli huomattava kauppapaikka ja laivanrakennuksen keskus. 1800-luvun lopulla paikkakunnalle syntyi teollisuutta. Nykyään Gorodetsissa on mm. laivanrakennus- ja puunjalostusteollisuutta.

Nähtävyyksiä ovat muinaista kremliä ja sen esikaupunkia ympäröineiden maavallien jäännökset sekä 1800-luvun ja 1900-luvun alun kiviset ja puiset asuintalot. Volgan rannalla sijaitsevissa kauppahallirakennuksissa järjestettiin aikoinaan markkinoita.

Kaupunki nykyään
----------------

Seutu on tunnettu kansanomaisista puukäsitöistään. Kaupungissa toimii kotiseutumuseo.

Lähteet
-------

* *Goroda Rossii: entsiklopedija*, s. 108–109. Moskva: Bolšaja Rossijskaja Entsiklopedija, 1994. ISBN 5-85270-026-6.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Gorodets** Wikimedia Commonsissa

* Gorodetsin piirin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)

**Nižni Novgorodin alueen kaupungit**
Nižni Novgorodin alueNižni Novgorodin alue
**Hallinnollinen keskus: Nižni Novgorod**  

Arzamas | Balahna | Bogorodsk | Bor | Gorbatov | Gorodets | Dzeržinsk | Knjaginino | Kstovo | Kulebaki | Lukojanov | Lyskovo | Navašino | Pavlovo | Pervomaisk | Perevoz | Šahunja | Sarov | Semjonov | Sergatš | Tškalovsk | Uren | Vetluga | Volodarsk | Vorsma | Vyksa | Zavolžje
**Makedonianvuoristokoira** (*Македонско овчарско куче*, *Makedonsko ovcharko kuche*) eli **karaman** (*караман*) on makedonialainen koirarotu. FCI ei ole tunnustanut sitä, mutta sillä on Makedonian Kennelliiton virallinen hyväksyntä.

Ulkonäkö
--------

Musta, toivotuin väritys.
Makedonianvuoristokoira on kookas, tiivisrakenteinen ja tasapainoinen vuoristokoira. Sillä on tarkat aistit ja se on erittäin liikkuvainen. Sukupuolileiman tulee olla selvä: uros on rotevampi, kookkaampi ja leveäpäisempi, kun taas narttu on rakenteeltaan pienempi, pitkärunkoisempi ja sulavalinjaisempi. Uroksilla rungon pituus on 9–11 prosenttia säkäkorkeutta suurempi ja nartuilla 11–13 prosenttia säkäkorkeutta suurempi. Uroksen säkäkorkeus on noin 70 cm (alaraja 65 cm) ja nartun 64 cm (alaraja 60 cm), mutta yläkorkeutta ei ole määritetty lainkaan vaan toivotuinta on mahdollisimman kookas koira. Uros painaa noin 50 kg ja narttu noin 45 kg.

Luonne ja käyttäytyminen
------------------------

Rotu on äärimmäisen uskollinen, rohkea ja vieraita kohtaan varautunut tyypillinen yhden ihmisen koira. Sillä on syvä, voimakas ja terävä haukku. Se on jopa valmis uhraamaan henkensä isäntänsä tai karjan puolesta, mutta se ei kuitenkaan käyttäydy aggressiivisesti ennen kuin on tarpeen.

Alkuperä
--------

Makedonianvuoristokoiran historia juontaa juurensa paimentolaisheimojen vaelluksiin ja neoliittisen kauden karjankasvatukseen: sen tehtävä on ollut toimia laumanvartijana. Se on levinnyt eri puolille maata Šar- ja Pirin-vuorilta aina Kreikan Makedonian puolelle Epeirokseen ja Thessalonikiin asti. Se on esiintynyt niin antiikin runoilijoiden ja historioitsijoiden teksteissä kuin muinaisissa makedonialaisissa vaaseissa, veistoksissa, mosaiikissa, kolikoissa ja 1800-luvun kansanrunoudessakin. Sen kantarotu lienee sama kuin kreikkalaisella epeiroksenmolossilla: muinaisen molossi-heimon kookkaat, mastiffityyppiset koirat, joiden sanotaan olleen nykyisten eurooppalaisten molossikoirien kaukaisia esi-isiä. Makedonianvuoristokoira on kuitenkin niiden lähes suora jälkeläinen, ja sitä arvostettiin antiikin aikaan suuresti. Valakit ja miakit toivat sen Kreikasta nykyiselle elinseudulleen paimentamiensa lampaiden mukana. Nykyisin sen tehtävä on ollut lauman vartioinnin lisäksi suojella isäntäänsä ja tämän omaisuutta.

Lähteet
-------

* Kostovski, M & V. *Macedonian shepherd dog - Karaman (Arkistoitu – Internet Archive)*. The Kennel Club Macedonian Shepherd Dog Karaman.
**Gory** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Yélimanén piirissä Malissa. Se sijaitsee 25 kilometriä Yélimanésta länteen. Kunnassa on 12 600 ja kylässä 7 300 asukasta (vuonna 2009).

Goryn kunnan pinta-ala on 724,9 neliökilometriä. Se rajoittuu idässä Yélimanen piirin Kremisin ja Guidimen, etelässä Tringan ja lännessä Diafounou Goryn kuntiin sekä pohjoisessa Mauritaniaan. Kunnan keskellä sijaitsee Toyan kunta.

Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Maisemaa leimaavat kyliä ympäröivät kukkulat. Kasvillisuus on pensassavannia. Tärkein vesistö on sadekauden jälkeen kuivuva Kolimbinén sivujoki Térékolé.

Kuntaan kuuluu kymmenen kylää. Asukkaat ovat etupäässä soninkeja. Lisäksi on maureja ja fulbeja. Vallitseva uskonto on islam.

Goryn kautta kulkee Nioron, Yélimanén ja Kayesin välinen maantie RN23. Väestön pääelinkeinot ovat omavaraistalouteen perustuva maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, maissi, maapähkinä ja lehmänpapu. Myytäväksi kasvatetaan pullokurpitsaa. Tuotantoeläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja vähäisessä määrin hevoset. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja pienimuotoista kaupankäyntiä. Suuri osa väestöstä on muuttanut Ranskaan ja muihin maihin. Siirtolaiset auttavat perheitään ja rahoittavat kehityshankkeita.

Kunnassa on viisi alakoulua, kaksi koraanikoulua ja yläkoulu. Goryssa ja Biladjimissa on kunnalliset terveyskeskukset.

Lähteet
-------

1. ↑  4ème Recensement Général de la Population et de l’Habitat du Mali (RGPH). Resultats definitifs. Tome 0: Repertoire des villages *instat-mali.org*.  2013.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 5.12.2020.
2. 1 2 3 4 5  Monographie de la commune rurale de Gory *wordpress.developpementlocal-sahel.org*.  2009. Viitattu 5.12.2020.
3. ↑  Région de Kayes: Carte de référence Reliefweb. Viitattu 5.12.2020.
Caleb Deschanel vuonna 2009.
**Joseph Caleb Deschanel** (s. 21. syyskuuta 1944) on yhdysvaltalainen elokuvaaja.

Elämä
-----

Deschanel syntyi Philadelphiassa Pennsylvaniassa yhdysvaltalaiselle äidille ja ranskalaiselle isälle, jotka kasvattivat hänet kveekariksi. Hän opiskeli Johns Hopkinsin yliopistoa, Etelä-Kalifornian yliopiston elokuvakoulussa ja AFI Conservatoryssa. 

Deschanel meni vuonna 1972 naimisiin näyttelijä Mary Jo Weirin kanssa. Parin tyttäret, Emily (s. 1976) ja Zooey (s. 1980), ovat molemmat näyttelijöitä.

Ura
---

Deschanel on ollut viidesti ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi (1984, 1985, 1997, 2001, 2005). Ehdokkuudet tulivat työstä elokuvissa *Valiojoukko* (1983), *Voittajan paluu* (1984), *Tyttö ja villihanhet* (1996), *Patriot* (2000) ja *The Passion of the Christ* (2004). Deschanel sai *Patriotista* American Society of Cinematographersin palkinnon. Deschanelin vähemmän tunnetulta uralta elokuvaohjaajana ovat syntyneet *Kahlekuningas* (1982) ja *Crusoe – Etelämeren seikkailija* (1988).

Aiheesta muualla
----------------

* Caleb Deschanel Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Puola
	+ 2

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Gorzówin voivodikunnan sijainti Puolan kartalla.
**Gorzówin voivodikunta** (puol. *województwo gorzowskie*) oli 1975–1998 yksi Puolan 49 voivodikunnasta. Sen hallintokeskus oli Gorzów Wielkopolski. Gorzówin voivodikunnan alue jaettiin vuoden 1999 hallintouudistuksessa nykyisille Länsi-Pommerin, Lubuszin ja Ison-Puolan voivodikunnille.

Lähteet
-------

1. ↑  Gorzowskie województwo *Encyklopedia Internautica*. Viitattu 24.10.2020. (puolaksi)
2. ↑  Dz.U. z 1975 r. nr 16, poz. 91.
3. ↑  Wykaz Nowych Deskryptorów Geograficznych (151) (1-13.04.2017)

Puolan voivodikunnat 1975–1998
Biała Podlaska • Białystok • Bielsko-Biała • Bydgoszcz • Chełm • Ciechanów • Częstochowa • Elbląg • Gdańsk • Gorzów • Jelenia Góra • Kalisz • Katowice • Kielce • Konin • Koszalin • Krakova • Krosno • Legnica • Leszno • Lublin • Łomża • Łódź • Nowy Sącz • Olsztyn • Opole • Ostrołęka • Piła • Piotrków • Płock • Poznań • Przemyśl • Radom • Rzeszów • Siedlce • Sieradz • Skierniewice • Słupsk • Suwałki • Szczecin • Tarnobrzeg • Tarnów • Toruń • Wałbrzych • Varsova • Włocławek • Wrocław • Zamość • Zielona Góra
*Tämä artikkeli kuvaa Yhdysvaltain laivaston Mississippi-luokan taistelulaivaa. Muita samoin nimettyjä aluksia on täsmennyssivulla.*

**USS Mississippi** (runkonumerot BB-23) oli Yhdysvaltain laivaston Mississippi-luokan taistelulaiva, joka palveli ennen ensimmäistä maailmansotaa. Alus myytiin heinäkuussa 1914 Kreikan laivastolle, missä se palveli aina uppoamiseensa huhtikuussa 1941 saakka.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Mississippi-luokka*
Alus tilattiin William Cramp and Sons Ship and Engine Building Companyltä Philadelphiasta Pennsylvaniasta. Sen köli laskettiin 12. toukokuuta 1904 ja alus laskettiin vesille 30. syyskuuta 1905 kumminaan Mississippin senaattorin Hernando DeSoto Moneyn tytär Mabel Clare Money. Alus otettiin palvelukseen 1 helmikuuta 1908 Philadelphian laivastontelakalla League Islandilla ensimmäisenä päällikkönään John C. Fremont.

Palvelus
--------

Diplomaattinen jännite Kreikan ja Ottomaanien välillä kiristyi vuosien 1912-1913 Balkaninsodan jälkeen kummankin ostaessa uusia sotalaivoja hallitakseen Egeanmerta. *Mississippi* sisaraluksineen myytiin 8. heinäkuuta 1914 Fred J. Gauntlettille, joka myi ne edelleen Kreikan hallitukselle. Kaksi päivää kaupan jälkeen *Mississippi* lähti 10. heinäkuuta Newport Newsiin, jossa se poistettiin Yhdysvaltain palveluksesta 21. heinäkuuta ja vielä samana päivänä otettiin palvelukseen Kreikan kuninkaallisessa laivastossa.

*Kilkikseksi* nimettynä alus palveli Kreikassa. Se muutettiin koululaivaksi 1930-luvun puolivälissä ja lopulta se oli satamapalveluksessa Salamiissa. Saksan julistettua sodan Kreikalle alus joutui ilmahyökkäykseen upoten satama-altaaseen 23. huhtikuuta 1941. Toisen maailmansodan päätyttyä hylky nostettiin ja se romutettiin.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1906–1921*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1985. ISBN 0-85177-245-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3  Dictionary of American Naval Fighting Ships - USS Mississippi (Arkistoitu – Internet Archive)

*Mississippi*-luokan taistelulaivat

|  |
| --- |
| *USS Mississippi* - *USS Idaho* |
| Edeltäjä: *Connecticut*-luokka – Seuraaja: *South Carolina* -luokka |
**Gornyi** (ven. Го́рный) on suljettu kaupunkimainen taajama Taka-Baikalian aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Drovjanajan taajaman vieressä 70 kilometriä Tšitasta etelään. Asukkaita on 11 400 henkeä (vuonna 2009).

Paikkakunta on saanut alkunsa vuoteen 2002 saakka toimineesta ohjustukikohdasta. Sen aikaisempi nimi oli *Tšita-46*.

Lähteet
-------

1. ↑  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki: Tšislennost naselenija Rossijskoi Federatsii po gorodam, posjolkam gorodskogo tipa i raionam na 1 janvarja 2009 g.  2009. Moskva:  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki (Rosstat).  Arkistoitu 21.10.2011. Viitattu 4.7.2010. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Gornyi Taka-Baikalian tietosanakirjassa (venäjäksi)

Taka-Baikalian piirit ja *kaupunkipiirit*
Aginskoje¹ • 
*Aginskoje*¹ • 
Akša • 
Aleksandrovski Zavod • 
Balei • 
Borzja • 
Duldurga¹ • 
Gazimurski Zavod • 
*Gornyi* • 
Hilok • 
Kalar • 
Kalga • 
Karymskoje • 
Krasnokamensk • 
Krasnyi Tšikoi • 
Kyra • 
Mogoitui¹ • 
Mogotša • 
Nertšinsk • 
Nertšinski Zavod • 
Olovjannaja • 
Onon • 
Petrovsk-Zabaikalski • 
*Petrovsk-Zabaikalski* • 
Priargunsk • 
Šelopugino • 
Šilka • 
Sretensk • 
Tšernyševsk • 
Tšita • 
*Tšita* • 
Tungir–Oljokma • 
Tungokotšen • 
Uljoty • 
Zabaikalsk

¹= kuuluu Agan Burjatian piirikuntaan
**Secretariat** (30. maaliskuuta 1970 Yhdysvallat – 4. lokakuuta 1989 Yhdysvallat) oli rodultaan englannintäysiverinen laukkahevonen, joka on yksi laukkaurheilun suurimmista tähdistä. Secretariat oli väriltään rautias ori. Sen isä oli Bold Ruler ja emä Somethingroyal. Uransa aikana Secretariat voitti muun muassa arvostetun Triple Crownin (eli voitti samana vuonna 1973 kaikki kolme kilpailua Kentucky Derby, Preakness Stakes ja Belmont Stakes) ja keräsi palkintorahoja yhteensä 1 316 808 USD. Se teki urallaan lukuisia rataennätyksiä ja useita maailmanennätysaikoja. Se tunnettiin lempinimellä "Big Red" (iso punainen); samalla nimellä oli aikoinaan tunnettu väriltään samoin rautias Man O'War.

Secretariatin kasvatti Meadow Stable, jossa oli muitakin hyviä englannintäysiverisiä. Secretariat lopetettiin kaviokuumeen vuoksi vuonna 1989. 

Secretariatin kuoleman jälkeen sen ruumiinavauksessa kävi ilmi, että sen sydän painoi noin 21 paunaa (9,5 kiloa) ja oli näin ollen yli kaksi kertaa suurempi kuin englannintäysiverisen sydän normaalisti (noin 4 kg) ja selvästi suurempi kuin mikään hevosen sydän jonka eläinlääkärit aiemmin olivat nähneet. Sydän oli muuten täysin normaali, terve ja hyväkuntoinen. Oletettavasti Secretariatin huikea menestys laukkaradoilla oli ainakin osittain poikkeuksellisen sydämen ansiota.

Aiheesta muualla
----------------

* Secretariat Sukuposti Onlinessa
Marcus Licinius Crassus
**Carrhaen taistelu** käytiin prokonsuli Marcus Licinius Crassuksen johtamien roomalaisten ja kenraali Surenan johtamien parthialaisten välillä nykyisessä Turkissa lähellä Syyrian rajaa 53 eaa. Carrhae oli yksi roomalaisten suurimmista tappioista. 

Crassus oli saanut prokonsulina provinssikseen Syyrian ja hän päätti käyttää tilaisuutta hyväkseen aloittamalla sodan Parthiaa vastaan. Vaikka roomalaisilla oli suuri ylivoima, eivät he pystyneet lyömään parthialaisia, joista suurin osa oli kevyttä ratsuväkeä. Parthialaiset saattoivat ampua jousillaan roomalaisten tiheisiin riveihin. Kun roomalaiset yrittivät hyökätä, perääntyivät parthialaiset samalla ampuen. Tämän jälkeen parthialaisten katafrakti-ratsuväki löi joukosta erkaantuneet roomalaiset.

Taistelun aikana Crassus jäi parthialaiskenraali Surenan vangiksi. Tämä nöyryytti Crassusta ja lopulta teloitutti hänet. Sen jälkeen hänen päänsä lähetettiin Parthian kuninkaan Orodes II:n nähtäväksi.

Legioonan vangitseminen ja katoaminen
-------------------------------------

Pliniuksen mukaan taisteluun osallistunut ja vangiksi joutunut roomalaislegioona karkasi ja katosi. Parthialaisten tietojen mukaan he joutuivat parthialaisten vangiksi. Nämä lähettivät vangitun legioonan sotavankeina Pohjois-Afganistaniin. Matkalla he karkasivat ja perustivat Gobin autiomaan lähelle Kiinaan Lijiangin kaupungin, jonka nimi kiinaksi merkitsee Roomaa. Ajan kiinalaislähteet kuvailevat kaupungin asukkaita pitkiksi, vaaleahiuksisiksi ja sinisilmäisiksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Kadonnut roomalaislegioona.  *Tieteen Kuvalehti Historia*, 2009, nro 9, s. 19.  Boonier.
**Iso Ruokjärvi** on matala humusjärvi Lohjan länsiosassa läntisellä Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 58 hehtaaria. Etäisyys Lohjan keskustasta on 18 kilometriä luoteeseen.

Maantiede
---------

Iso Ruokjärven rannat mutkittelevat asutuksen, peltomaan ja metsämaan reunastamina. Rantaviivan pituus on 7 368 metriä. Saaria ei ole. Ympärillä on useita vakavesiä, lähimpänä Valkjärvi idässä. Järviä erottava kannas on noin 150 metriä leveä. Koillisessa on Haarjärvi ja Kaitajärvi, lännessä Lihava ja Laiha sekä lounaassa Vähä Ruokjärvi. Noin 2,5 kilometriä länteen sijaitsee Enäjärvi.

Iso Ruokjärveen virtaa vettä Vähä Ruokjärvestä, jonka korkeustaso on 0,7 metriä ylempi. Iso Ruokjärvi laskee Haarjärveen, jonka korkeustaso on 4,1 metriä alempi.

Iso Ruokjärven kaloista suuri osa on särkeä, järvessä esiintyy myös haukea, pasuria ja lahnaa ja useita muita lajeja. Iso Ruokjärvi on keskirehevä ja sen ekologinen tila on hyvä. Vesitilavuus on 1 504 000 kuutiometriä.

Iso Ruokjärvi (23.074.1.007) kuuluu Hämjoen valuma-alueeseen (23.074), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Karjaanjoen vesistössä (23). Toinen jakovaihe on Nummenjoen valuma-alue (23.07). Hämjoen alueeseen kuuluu kuusitoista vähintään hehtaarin laajuista vakavettä; niiden nimet ovat varsin epätavallisia, kuten Sevolampi, Kivimäen Kaita, Lihava ja Laiha.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Iso Ruokjärvi, vakavesi, Lohja
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 14.5.2021.
3. 1 2 3 4  Iso Ruokjärvi *Vesientila.fi*. Länsi-Uudenmaan vesi ja ympäristö ry. Viitattu 14.5.2021.
4. ↑  Iso Ruokjärvi. Järviwiki. Viitattu 14.5.2021.
5. ↑  Hämjoen valuma-alue (23.074). Järviwiki. Viitattu 14.5.2021.