recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| "When Doves Cry"Prince |
| --- |
| Singlen "When Doves Cry" kansikuva |
| Singlen tiedot |
|  Albumilta | *Purple Rain* |
|  Äänitetty  | 1. maaliskuuta 1984Sunset Sound |
|  Julkaistu | 16. toukokuuta 1984 |
|  Formaatti | 7"- ja 12" vinyyli |
|  Tekijä(t) | Prince |
|  Tuottaja(t) | Prince |
|  Tyylilaji | kokeellinen pop, neo-psykedelia, synthpop, soul |
|  Kesto | 03.57 (7" Edit) |
|  Levy-yhtiö | Warner Bros. |
| Listasijoitukset |
| Suomi 12. (elokuu 1984) |
| Princen muut singlet |
| "Automatic"1983 | "When Doves Cry"1984 | "Let’s Go Crazy"1984 |

**When Doves Cry** on yksi Princen tunnetuimmista kappaleista ja Purple Rain -levyn ensimmäinen single.

Kappale herätti aikoinaan huomiota, koska huolimatta siitä, että se oli tanssittava ja sähäkkä laulu, siinä ei käytetty lainkaan bassoa. Prince rakensi grooven rumpukompin ja lauluvokaalin yksinkertaiselle yhdistelmälle ja täydensi äänikuvaa melodisilla pianosävelillä. Levy-yhtiö vastusti aluksi moisen kappaleen julkaisemista singlenä, mutta *When Doves Crysta* tulikin murskaava hitti, koko vuoden 1984 myydyin single. Rock-lehti Rolling Stone luonnehti laulua myöhemmin "vuoden 1984 merkittävimmäksi kappaleeksi."

When Doves Cry olikin Princen uran ensimmäinen Yhdysvaltain listaykkönen ja kaupallinen lippulaivakappale. Se oli Amerikan listan kärjessä viisi viikkoa ja ylsi Englannin singlelistalla parhaimmillaan sijalle neljä. Suomessa se nousi virallisen singlelistan sijalle 12.

Lähteet
-------

1. 1 2  Listalevyt: Prince
Oxford Music Hallin esiintymislava ja yleisöä pöydissään noin vuonna 1875.
**Music hall** on Englannissa 1800-luvun puolivälistä 1920-luvulle asti suosittu lavaviihteen muoto. Music halliksi kutsuttiin sellaisia varietee-esityksiä, joita järjestettiin suurissa konserttisaleissa ja jotka sisälsivät musiikkia ja komediaa. Esiintyjät esiintyivät lavalla ja yleisö istui pöytien ääressä virvokkeita nauttien.

Music hall -esityksessä nähtiin laulajia, koomikoita, tanssijoita ja näyttelijöitä, joskus myös jonglöörejä, akrobaatteja ja taikureita. Yhden illan show’ssa esiintyi kuudesta kahdeksaan esiintyjää. Esitykset olivat kansanomaisia, ja niissä kävi etenkin työväenluokkaisia miehiä.

Music hall -teatteri perustuu Englannin kaupunkimajatalojen *taproom concert* -viihteeseen, jota alettiin esittää vuoden 1751 alkoholilisenssilain jälkeen suurissa saleissa. Vuodesta 1843 alkaen alkoholijuomien käyttö ja tupakointi sallittiin music hall -teattereissa mutta kiellettiin tavallisissa teattereissa. Music hallin pioneeri oli Charles Morton, joka rakennutti vuonna 1852 Lontooseen Morton’s Canterbury Hall -teatterin.

Äänielokuvat alkoivat syrjäyttää music hallia 1920-luvulla, ja music hall -teatterit muutettiin elokuvateattereiksi. Toisen maailmansodan jälkeen Englannin sadoista music hall -teattereista oli jäljellä enää muutama.

Katso myös
----------

* Vaudeville

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  music hall and variety *Encyclopaedia Britannica*. Viitattu 25.3.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Music Hall - aito lontoolainen huvitus, Helsingin Sanomat, 11.12.1938, nro 334, s. 35, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
**Luukudos** on elävää jatkuvasti uusiutuvaa tukikudosta. Se muodostuu luusoluista sekä kiteisestä väliaineesta, joka koostuu pääasiassa kalsiumista ja fosfaatista. Luukudoksessa on myös runsaasti kollageenisyitä. Kudoksen rakenteesta johtuen luun puristus-, taivutus- ja venytyslujuudet ovat suuria. Luukudosta muodostuu ja hajoaa koko ajan hormonien säätelemänä.

Luukudoksen muodostuminen ja uusiutuminen
-----------------------------------------

Luukudos muodostuu alkiokautisesta sidekudoksesta kahdella tavalla: joko suoraan sidekudoksesta luutumalla (mm. solisluut ja monet kallon luut) tai siten, että ensin muodostuu rustoinen malli, johon jo kahdeksan viikon ikäisellä sikiöllä ilmaantuvat ensimmäiset luutumiskeskukset. Rustosolut kuolevat ja tilalle saapuu verisuonten matkassa osteoblasteja ja osteoklasteja, jotka alkavat valmistamaan luukudosta.

Luukudos uusiutuu ja muovautuu vilkkaimmin kasvuvaiheessa, mutta myös aikuisen luukudos on jatkuvan uusiutumisen ja muovautumisen kohteena. Osteoklastit poraavat luukudokseen reikiä. Tämän jälkeen osteoblastit asettuvat reiän reunoille valmistamaan uutta luuta kerros kerrokselta. Osteoblastit jäävät valmistamansa soluväliaineen vangiksi ja muuttuvat osteosyyteiksi.

Luukudoksen rakenne
-------------------

Luukudosta, jossa on ympyränmuotoisia osteoneja.
Luukudoksen soluväliaine on osteoidissa pääosin muodostunut kollageenisyistä ja osteoblastien vaikutuksesta mineralisoituneesta kalsiumhydroksidiapatiitista Ca10(OH)2(PO4)6. Valmiissa luukudoksessa soluväliaineen kuivamassasta noin neljännes on kollageenisyitä ja loppu on kalsiumhydroksidiapatiittia. Luun kuivapainosta on epäorgaanista mineraalia 2/3, ja tästä noin 95 % on kalsiumfosfaattia. Solujen osuus luukudoksesta on vähäinen.

Luun rakenteen perusyksikkö on osteoni, jonka keskellä kulkee sitä ravitseva verisuoni. Osteonissa luusolut eli osteosyytit ympäröivät verisuonta rengasmaisesti. Osteosyytit ovat yhteydessä toisiinsa solu-ulokkeiden avulla, joten aineenvaihdunta välittyy solusta toiseen. Osteoniksi järjestyminen turvaa osaltaan luun solujen energian ja ravintoaineiden saantia.

Luun rakenne
------------

*Pääartikkeli: Luu*
Luuta ympäröi sidekudoksinen luukalvo, joka pystyy tuottamaan tarvittaessa uutta luuta luun kasvaessa paksuutta. Luukalvon alla on tiivistä luuta, jonka alla puolestaan on hohkaluuta. Luuydintä on hohkaluun muodostaman verkoston väleissä ja luuydinontelossa.

Lähteet
-------

1. ↑  Hiltunen, Holmberg, Jyväsjärvi, Kaikkonen, Lindblom-Ylänne, Nienstedt, Wähälä: *Galenos – Johdanto lääketieteen opintoihin*, s. 60. Helsinki: WSOYpro, 2010. ISBN 978-951-0-33085-2.
2. ↑  Happonen, Holopainen, Sariola, Sotkas, Tenhunen, Tihtarinen-Ulmanen, Venäläinen: *Bios 4 – Ihmisen biologia*, s. 97. Helsinki: WSOY, 2005. ISBN 978-951-0-27632-7.
3. 1 2 3  Hiltunen, Holmberg, Jyväsjärvi, Kaikkonen, Lindblom-Ylänne, Nienstedt, Wähälä: *Galenos – Johdanto lääketieteen opintoihin*, s. 196–198. Helsinki: WSOYpro, 2010. ISBN 978-951-0-33085-2.
4. ↑   Toimittajat: Välimäki Matti, Sane Timo ja Dunkel Leo: *Endokrinologia*. Kustannus Oy Duodecim, Karisto Oy Hämeenlinna, 2000. ISBN 951-656-044-X.  sivut 190–191
**Compaq** oli yhdysvaltalainen tietokoneita valmistava yritys, joka on nykyään osa Hewlett-Packardia. Compaq oli ensimmäisiä IBM PC -yhteensopivia tietokoneita valmistavia yrityksiä.

Compaqin perusti vuonna 1982 kolme entistä Texas Instrumentsin työntekijää. Marraskuussa 1982 yritys julkaisi ensimmäisen tuotteensa, PC-yhteensopivan henkilökohtaisen Compaq Portable -tietokoneen. Tietokoneessa oli Microsoftilta lisensoitu PC DOS ja Compaqin takaisinmallinnustekniikalla luoma PC-yhteensopiva BIOS.

Vuonna 1986 Compaq julkaisi Deskpro 386 -tietokoneen, joka ensimmäisenä hyödynsi Intel 80386 -suoritinta ja oli hetkellisesti nopein IBM PC -yhteensopiva tietokone.

Vuonna 1997 Compaq osti Tandem Computersin. Vuonna 1998 Compaq ilmoitti ostavansa Digital Equipment Corporationin.

Vuonna 2002 Hewlett-Packard osti Compaqin. Compaq oli tuolloin yksi maailman suurimmista tietokoneiden valmistajista. Fuusion jälkeen valmistetuista tietokoneista on käytetty toisinaan nimeä HP Compaq.

HP:n ja Compaqin yhdistymistä on kutsuttu kaikkien aikojen huonoimmaksi yritysfuusioksi.

Lähteet
-------

1. 1 2  *The Compaq Portable was the first 100% compatible IBM computer clone...*, oldcomputers.net
2. ↑  The Compaq computer is a full-function portable business computer that resembles the IBM PC in almost every way... Byte.  Arkistoitu 13.5.2010. Viitattu 11.1.2017.
3. ↑  How the Compaq Deskpro 386 was once the fastest PC in the world Intel.  Arkistoitu 16.1.2017. Viitattu 11.1.2017.
4. ↑  Jeff Pelline: Compaq buys Tandem  23.6.1997. CNet. Viitattu 24.5.2019. (englanniksi)
5. ↑  Michael Kanellos: Compaq to buy Digital for $9.6 billion  26.1.1998. CNet. Viitattu 24.5.2019. (englanniksi)
6. ↑  Michael Kanellos: HP to acquire Compaq for $25 billion  10.3.2002. CNet. Viitattu 24.5.2019. (englanniksi)
7. ↑  Worst tech mergers and acquisitions: HP and Compaq  15.2.2016. ZDNet. Viitattu 24.5.2019. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Compaq** Wikimedia Commonsissa

* Yrityksen verkkosivu
**Melvin Alvah Traylor Junior** (16. joulukuuta 1915–11. helmikuuta 2008 Evanston, Illinois) oli yhdysvaltalainen lintutieteilijä.

Melvin Traylor oli chicagolaisen pankkiirin Melvin Alvah Traylorin ja Dorothy Y. Traylorin poika. Hän palveli merivoimien luutnanttina toisessa maailmansodassa Guadalcanalissa. Hän haavoittui vaikeasti Tarawan taistelussa, ja menetti toisen silmänsä sekä vammautui käteen ja ylävartaloon.

Sodan päätyttyä Melvin Traylor jatkoi työskentelyään *Field Museum of Natural History in Chicago*ssa, missä hän aloitti vuonna 1937. Vuonna 1956 Traylorista tuli museon lintuosaston apulaiskuraattori. Viimeisinä työvuosinaan hän toimi lintutieteellisen osaston johtajana. Jäätyään eläkkeelle 1980 Traylor jatkoi työskentelyään museossa emerituskuraattorina.

Hän teki tutkimusretkiä Afrikkaan (yhdessä Austin L. Randin kanssa), Etelä-Amerikkaan ja Aasiaan. Vuonna 1960 hän osallistui Himalajan retkelle, jota johti Sir Edmund Hillary. 

Traylor toimitti, yhdessä Raymond A. Paynterin, Ernst Mayrin ja G. William Cottrellin kanssa, teoksen *Checklist of Birds of the World*, joka koostui 16 osasta, jotka kirjoitettiin vuosina 1934–1987. Traylor kirjoitti kymmeniä artikkeleita tieteellisiis sarjoihin. Traylor kuvaili ja nimesi joitakin uusia lintulajeja, kuten tanajoenherttu (*Cisticola restrictus*) ja vihernapsijoiden suvun *Zimmerius*. Oranssisilmänappari (*Tolmomyias traylori*) on nimetty hänen kunniakseen.

Lähteet
-------

1. ↑  Zoonomen
2. ↑  ITIS


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Päiväntasaajan Guinean provinssit:  
1 – Annobón  
2 – Bioko Norte  
3 – Bioko Sur  
4 – Centro Sur  
5 – Kié-Ntem  
6 – Litoral  
7 – Wele-Nzas
**ISO 3166-2:GQ** on ISO-standardointijärjestön standardi, joka määrittää geokoodit Päiväntasaajan Guinealle. ISO 3166-2:GQ on ISO 3166-2 -standardin osajoukko, joka määrittää kahden alueen ja seitsemän provinssin koodit.

Koodit
------

Koodin ensimmäinen osa on ISO 3166-1 -standardin mukainen Päiväntasaajan Guinean maakoodi "GQ". Toinen osa on alueilla yksi- ja provinsseilla kaksikirjaiminen tunnus.

### Alueet

| Koodi | Alue |
| --- | --- |
| GQ-C | Región Continental |
| GQ-I | Región Insular |

### Provinssit

| Koodi | Alue |
| --- | --- |
| GQ-AN | Annobón |
| GQ-BN | Bioko Norte |
| GQ-BS | Bioko Sur |
| GQ-CS | Centro Sur |
| GQ-KN | Kié-Ntem |
| GQ-LI | Litoral |
| GQ-WN | Wele-Nzas |

Katso myös
----------

* ISO 3166-2, lähdetaulukko kaikille alueellisille koodeille
* ISO 3166-1, lähdetaulukko kaikille maakoodeille, jota käytetään esimerkiksi verkkotunnusten päätteissä

Lähteet
-------

1. ↑  ISO 3166:GQ ISO. Viitattu 23.3.2018. (englanniksi)
**Melvin Burgess** (s. 25. huhtikuuta 1954 Twickenham, Lontoo) on brittiläinen nuortenkirjailija.

Burgessin esikoisteos *The Cry of the Wolf* (1990) oli ehdolla Carnegie-mitalin saajaksi. Burgess tuli tunnetuksi vuonna 1996 ilmestyneestä teoksestaan *Junk* (suom. *Hepo* 1999), joka käsitteli nuorten kodittomuutta ja heroiiniriippuvuutta Bristolin kaduilla. Hän sai teoksesta Carnegie-mitalin ja Guardian Children's Fiction -palkinnon. Burgessilta on suomennettu myös vertauskuvallinen romaani *Leidi, elämäni narttuna* (2001), jossa 17-vuotias tyttö muuttuu koiraksi. Hänen ensimmäinen aikuisille suunnattu romaaninsa, *Loki*, ilmestyi vuonna 2022.

ABC:n yhdysvaltalainen televisiosarja *Hyvästi poikuus* (*Life as We Know It*, 2004–2005) perustuu Burgessin romaaniin *Doing It*.

Burgess valittiin Royal Society of Literaturen jäseneksi 2022.

Suomennettuja teoksia
---------------------

* *Hepo*. (*Junk*, 1996.) Suomentanut Jukka Nyman. Otava, 1999 (2. p. 2000). ISBN 951-1-15339-0.
* *Leidi: Elämäni narttuna*. (*Lady, My Life as a Bitch*, 2001.) Suomentanut Jaana Kapari. WSOY, 2002. ISBN 951-0-27177-2.

Lähteet
-------

1. 1 2  Melvin Burgess British Council. Viitattu 17.7.2023. (englanniksi)
2. 1 2  Melvin Burgess Royal Society of Literature. Viitattu 17.7.2023. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Korea
* Alankomaat
* Puola
* Portugali

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Mark Tennant** on yhdysvaltalainen taidemaalari. Hänen työnsä ovat usein impressionistisia, realistisia ja aiheeltaan figuratiivisia. Hän työskentelee elävästä mallista.

Tennant suoritti taiteiden kandidaatin tutkinnon Maryland Institute, College of Artissa ja maisterin tutkinnon New York Academy of Artissa. Hän on myös opiskellut College of Designissa Los Angelesissa ja Art Students League of New Yorkissa.

Marylandissa opiskellessaan Tennant ei tiennyt mitä hän halusi tehdä taiteen suhteen, hän tiesi vain haluavansa maalata. Sitten Tennant näki Joseph Sheppardin töitä tämän näyttelyssä. Sheppardin piirustustekniikka ja anatomian käyttö vetosi häneen niin paljon, että hän tiesi heti haluavansa opiskella Sheppardin ohjauksessa.

Piirustuksen, maalauksen ja anatomian perusteiden opettamisen lisäksi Sheppard vei Tennantin taidemuseoihin, missä hän oppi taidehistoriaa ja vanhojen mestarien maalaustekniikkaa. Hän vierailee vieläkin eurooppalaisissa museoissa tehden kopioita.

Tennantin ihailee 1800-luvun alkupuoliskon ranskalaisia mestareita, kuten Courbetia, Millettia, Daumieria ja ranskalaisia romantikkoja kuten Delacroixia. Häntä kiehtoo ajan taiteessa moderni ilmaisu, joka yhdistyy tarkkaan piirtämiseen.

Tennat on opettanut Academy of Art Yliopistossa Los Angelesissa, Art Students League of New Yorkissa, Academy of Artissa San Franciscossa, Atelier du Carouselissa ja Academie Julianissa Pariisissa. Tällä hetkellä hän on kesäkurssien opettajana Grand Central Academy of Artissa ja jatkaa opettajuuttaan San Franciscossa.
Mikko Kallion teos Soukanlahdenkadulla.Mikko Kallion teos Melutaidegallerian itäpäässä Soukanlahdenkadulla.
**Melutaidegalleria** on Tampereen Rantatunnelin meluesteisiin toteutettu ison mittakaavan taideteoskokonaisuus vuodelta 2015. Teoksien pohjana olevia meluseiniä on Santalahdessa, Naistenlahdessa, Soukanlahdenkadulla ja Tunturipuistossa. Teosten tekijät ovat Ilkka Väätti, Sauli Iso-Lähteenmäki, Mikko Kallio, Teija-Tuulia Ahola, Kaisa Soini ja Soile Jääskeläinen.

Teoskokonaisuuden budjetti on noin 130 000 euroa. Taiteen kustannuksista vastaa Tampereen kaupunki ja Pirkanmaan ELY-keskus. Taidemeluesteitä on katujen sekä valtatien puolella yhteensä noin 440 metriä. Teokset on toteutettu betonielementteihin elementtivalun yhteydessä.

Teoskokonaisuuden osien sijainti
--------------------------------

* Rantatunnelin itäpää: Naistenlahti, Soukanlahdenkatu ja Tunturipuisto 61.5072392°N, 23.7734271°E
* Rantatunnelin länsipää, Santalahti 61.5025215°N, 23.7277321°E

### Kuvia

* Tunturipuisto, Sauli Iso-Lähteenmäki ja Soile Jääskeläinen.Tunturipuisto, Sauli Iso-Lähteenmäki ja Soile Jääskeläinen.
* Meluesteen teoksia Tunturipuistossa.Meluesteen teoksia Tunturipuistossa.
* Mikko Kallio, Soukanlahdenkatu.Mikko Kallio, Soukanlahdenkatu.

Lähteet
-------

1. 1 2  Tampereen Rantatunnelin meluseiniin tulee kaupungin näkyvin taidegalleria; Yle 7.12.2014
2. ↑  Melutaidegalleria nousee Tampereen Rantatunnelin ympäristöön; Pirkanmaan ELY-keskus

Aiheesta muualla
----------------

* Mitä mieltä olet Rantatunnelin meluaidasta? – Katso kuvat ja äänestä; Tamperelainen
* Tampereen Rantatunneliin valmistuu laaja taidekokonaisuus; Taiteilija-lehti 20.8.2015
**Rev I Oikeudenmukainen** (georg. რევ I მართალი, *Rev I Martali*) oli Iberian (paikallisesti Kartlin eli Itä-Georgian) kuningas vuosina 189–216. Hänen hallintonsa toi valtaan paikallisen Aršakiani-dynastian.

Hänet tunnetaan pelkästään keskiaikaisista georgialaisista vuosikirjoista, jotka esittävät hänen Armenian kuninkaan poikana. Professori Cyril Toumanoff identifioi kuninkaan Armenian Aršakuni-dynastian Vologases II:ksi (hallitsi 180–191). Revin kruunasivat kapinalliset iberialaiset aateliset, jotka syrjäyttivät hänen enonsa Amazasp II:n, viimeisen Parnavaziani-dynastian edustajan. Revin kerrotaan menneen naimisiin "kreikkalaisen" prinsessa Sefelian kanssa, jonka sanotaan tuoneen Afroditen idolin Iberiaan. Kreikkalaisen jumalattaren kultin olemassaolosta Iberiassa ei ole kuitenkaan minkäänlaisia todisteita.

Georgialainen kronikka "*Kuninkaiden elämä*" kertoo, että pakanuudestaan huolimatta Rev suhtautui sympaattisesti kristinuskon oppeihin, ja hänet tunnettiin sen vuoksi liikanimellä *martali* eli "oikeudenmukainen" hänen suojellessaan paikallista, alulla olevaa kristittyä yhteisöä. Toumanoff on osoittanut lempinimen olevan suora käännös *dikaios*-tittelistä, jota käytettiin usein Parthian arsakidikuninkaiden nimissä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Rapp, Stephen H: *Studies In Medieval Georgian Historiography: Early Texts And Eurasian Contexts*, s. 292. Peeters Bvba, 2003. ISBN 90-429-1318-5.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Amazasp II** | **Iberian kuningas**189–216 | Seuraaja:**Vatše** |
**Lew Pollack** (16. kesäkuuta 1895 New York – 18. tammikuuta 1946 Los Angeles) oli yhdysvaltalainen populaarimusiikin säveltäjä ja sanoittaja. Hän aloitti uransa laulajana ja pianistina vaudevillessa ja julkaisi urallaan useita menestyneitä sävellyksiä, mukaan lukien "Charmaine", "Diane", "That’s a Plenty" ja "Silver Shadows and Golden Dreams". Hänet valittiin Songwriters Hall of Fameen vuonna 1970.

Lähteet
-------

1. ↑  Lew Pollack *Songwriters Hall of Fame*. Viitattu 2.9.2013. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Lew Pollack Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Belgia
* Yhdysvallat
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC

 |

 |
Hinrich Lichtenstein
**Martin Hinrich Karl Lichtenstein** (10. tammikuuta 1780 Hampuri – 2. syyskuuta 1857 Itämeri) oli saksalainen lääkäri, eläintieteilijä ja tutkimusmatkailija.

Hänen isänsä oli Anton August Heinrich Lichtenstein, eläintieteilijä Hampurista.

Hinrich Lichtenstein opiskeli lääketiedettä Jenassa ja Helmstedtissä ja hänet promovoitiin 1802. Vuosina 1802–1806 Lichtenstein matkusti ja opiskeli luonnontieteitä eteläisessä Afrikassa. Hän toimi myös Hyväntoivonniemen kuvernöörin henkilääkärinä ja kirurgina Hollannin armeijassa. Palattuaan Saksaan hän asui Braunschweigissa, Göttingenissä ja Jenassa. 1810 hän julkaisi matkakirjan *Reisen im südlichen Afrika*. Hänet palkittiin eläintieteen professuurilla Berliinin yliopistossa 1811. Berliinin eläintieteellisen museon johtajaksi hänet valittiin 1813, ja hän toimi tässä virassa kuolemaansa vuonna 1857 asti.

Vuonna 1841 Lichtenstein oli vastuussa Berliinin eläintarhan (Zoologischer Garten Berlin) perustamisesta pyytäessään Preussin kuningasta Fredrik Vilhelm IV:tä lahjoittamaan maa-alueen eläintarhaa varten. 

Linnuista Hinrich Lichtenstein kuvaili ja nimesi mm. suohyypän ja valko-otsalepinkäisen.

Lähteet
-------

* Darwin Correspondence[vanhentunut linkki]
* Lichtensteinallee

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Alankomaat
* Puola
	+ 2

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* International Plant Names Index
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* RISM
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Reunustäplämittari** (*Lomaspilis marginata*) on mittareihin kuuluva, erittäin yleinen selväkuvioinen perhoslaji.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Pienehkö, näennäisen mustavalkoinen ja helposti tunnistettava perhoslaji. Siivet ovat pohjaväriltään valkoiset ja niiden keski- ja ulko-osissa on laajoja, syvän tummanruskeita laikkuja. Perhosyksilöiden siipikuviointi vaihtelee poikkeuksellisen paljon, mutta keskeisinä lajituntomerkkeinä etusiiven tyviosan tumma täplä on venynyt siiven suunnassa ja siiven keskiosan etureunasta siiven keskelle ulottuva laikku on muodoltaan epäsymmetrinen. Joskus siiven keskiosan tumma väri muodostaa koko siiven poikki ulottuvan vyön. Takasiivet ovat ulkosyrjästään tummanruskeat ja niiden poikki kulkee vyö vaihtelevankokoisia laikkuja. Siipiväli on 22–28 mm.

Satunnaisesti tavataan lähes kokonaan tummanruskeita tai miltei valkoisia, vain siipien etureunasta kuviollisia yksilöitä.

Levinneisyys ja lentoaika
-------------------------

Yleinen ja laajalle levinnyt laji, joka elää Portugalista ja Britteinsaarilta Japaniin. Suomessa reunustäplämittaria esiintyy hyvin yleisenä suurimmassa osassa maata ja se puuttuu vain Inarin Lapista ja Enontekiön tuntureilta. Perhoset ovat lennossa toukokuun lopulta heinäkuun lopulle, mutta toista sukupolvea voi tavata jopa syyskuulle asti.

Elinympäristö ja elintavat
--------------------------

Reunustäplämittari suosii avoimia elinympäristöjä, kuten pensaikkoisia niittyjä, rantoja, metsänreunoja sekä puutarhoja. Laji lentää pääasiassa öisin ja tulee valolle, mutta lähtee häirittynä helposti lentoon päivälläkin. Päivisin perhoset lepäävät avoimesti kasvien lehdillä pyrkimättä piilottelemaan itseään. On arveltu, että perhosen väritys toisaalta rikkoo sen hahmon saalistajien silmissä ja saa sen muistuttamaan linnun ulostetta. Kotelo on talvehtiva vaihe.

Ravintokasvi
------------

Toukka elää lehtipuilla, etenkin pajuilla (*Salix*), poppeleilla (*Populus*) ja koivuilla (*Betula*).

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. 1 2 3 4  Mikkola K, Jalas I, Peltonen O. 1989. Suomen perhoset. Mittarit 2. Recallmed Oy. Suomen Perhostutkijain Seura. Hangon Kirjapaino. ISBN 951-9221-23-9
4. ↑
5. ↑  Kauri Mikkola, Jussi Murtosaari & Kari Nissinen (toim.): Perhosten lumo - Suomalainen perhostieto. Suomen Perhostutkijain Seuran 50-vuotisjuhlajulkaisu. Helsinki: Tammi, 2005. ISBN 951-31-3317-6 s. 115

Aiheesta muualla
----------------

* toukka (Arkistoitu – Internet Archive)
* Keskisuomalainen: reunustäplämittari (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q1969405
* BioLib: 51858
* BOLD: 100515
* CoL: 3VWVB
* EoL: 411562
* EPPO: LOMAMA
* EUNIS: 308699
* Fauna Europaea: 445952
* Fauna Europaea (new): b71c8700-dcfb-46d6-8d09-01fa613c0ba3
* GBIF: 5149438
* iNaturalist: 207524
* IRMNG: 10800752
* LepIndex: 238470
* LoB: 4092
* NBN: NBNSYS0000005978
* NCBI: 722666

 |

 |
Australialaiset sotilaat käyttämässä Lewisiä ilmatorjunnassa.
Australialaisia sotilaita harjoittelemassa Lewis-pikakiväärin käyttöä ensimmäisen maailmansodan aikana.
**Lewis-pikakivääri** on yhdysvaltalaisen eversti Isaac Newton Lewisin kehittämä kevyt pikakivääri, jota ympärysvallat käytti ensimmäisessä maailmansodassa.

Kevyt yhden miehen käytettäväksi suunniteltu Lewis ampui 7,7 mm luoteja teoriassa 550 ammusta minuutissa ja oli helposti tunnistettavissa jäähdyttimensä ja aseen päällä olleen pyöreän makasiinin ansiosta. Aseen paino oli vain 12,8 kiloa, joten sitä oli huomattavasti helpompi liikutella kuin tuonaikaisia Vickers-konekiväärejä. Keveytensä vuoksi Lewisista tuli myös ilmavoimien suosikki, ja sitä asennettiin paljon lentokoneisiin.

Lewisissa käytettiin kahdenlaisia lippaita. Toinen niistä sisälsi 97 patruunaa, mikä teki aseesta liian raskaan jalkaväkikäyttöön. Tavallisilla sotilailla oli käytössään 47 patruunan lipas.

Lewisin valmistaminen oli huomattavan halpaa ja yksinkertaista, yhden Vickersin valmistamiseen kuluneessa ajassa kyettiin tuottamaan kuusi Lewisia. On huomioitavaa, etteivät yhdysvaltalaiset itse innostuneet aseesta heti, vaan ase siirtyi ulkomaille hieman katkeroituneen kehittäjänsä mukana. Belgiaan asettunut Lewis tarjosi asettaan paikallisen armeijan edustajille. Belgian armeija otti Lewis-pikakiväärin käyttöön vuonna 1913 ja tämä sai britit lisensoimaan sen varsin nopeasti. Valmistus lankesi sekä aseistaan että moottoripyöristä tunnetulle BSA:lle.

Taistelukäytössä Lewis osoittautui luotettavaksi ja tehokkaaksi. Saksalaiset ristivät aseen "belgialaiseksi kalkkarokäärmeeksi" kohdattuaan niitä Belgiassa vuonna 1914. Lewisin palvelukaari jatkui ensimmäisen maailmansodan jälkeenkin. Moderni Bren LMG oli toisen maailmansodan alussa korvannut Lewisin miltei kokonaan, mutta niitä käytettiin yhä erityisesti lentokoneissa ja ajoneuvoissa. Ranskan kukistumisen jälkeen Lewisista tuli pääasiassa Britannian kodinturvajoukkojen ase ja se poistettiin virallisesti brittien palveluksesta toisen maailmansodan jälkeen.

Muutamia kappaleita käytettiin Suomen sisällissodassa 1918.

Lähteet
-------

1. ↑  Jaeger Platoon: LIGHT MACHINEGUNS PART 2

Kirjallisuutta
--------------

* Hyytinen, Timo: *Arma Fennica 2 Sotilasaseet*. Jyväskylä: Gummerus, 1987. ISBN 951-99887-0-X.
**Hino Contessa** on vuosina 1961–1967 valmistettu japanilainen pikkuauto. Contessaa valmistettiin kahtena korimallina, porrasperänä ja coupéna.

Contessasta on kaksi sukupolvea, jotka nimettiin PC:ksi ja PD:ksi. PC-sarjaa valmistettiin vuosina 1961–1964 yhteensä 47 300 ja seuraavan sukupolven PD:tä noin 55 000 kappaletta. Autoa ei ole tuotu Suomeen, mutta vuosina 1964–1967 valmistettua 1300-mallia tuotiin Euroopan maista ainakin Sveitsiin ja Alankomaihin.

Contessan tuotannon päättymiseen vaikutti Toyota ostamalla Hinon tehtaan. Samalla päättyi Hino-henkilöautojen tuotanto.

Hino käytti Contessassa ranskalaiselta Renault’lta ostettua tekniikkaa, jota oli käytetty Renault 4CV:ssä.

Konetukko Oy solmi maahantuontisopimuksen Hino Contessasta vuonna 1965, mutta autoja ehti tulla Suomeen vain puolisen tusinaa kappaletta ennen mallin valmistuksen loppumista.

PC (1961–1964)
--------------

Hino Contessa 900 SprintHino Contessa 900 Sprint
Ensimmäisen sukupolven PC-mallit (1961–64) olivat takamoottorisia. Vesijäähdytteisen 893 cm³ rivinelosmoottorin teho on 26 kilowattia (tehonormi ei tiedossa, 35 hv). Contessa PC on kevyt, se painaa vain 750 kg.

### 900 Sprint

**Hino Contessa 900 Sprint** on siro pieni urheiluauto, jonka on muotoillut kuuluisa italialainen automuotoilija Giovanni Michelotti. 900 Sprint on Contessan coupé-malli. Sprint-malli painaa vain 650 kg.

PD (1964–1967)
--------------

Hino Contessa (PD) 1300Hino Contessa (PD) 1300
Toisen sukupolven PD-malleissa (1964–1967) on 1251-kuutioinen Renault’n lisenssillä valmistettu moottori. PD-mallien nimi oli iskutilavuuden mukaan **Hino Contessa 1300**. Mallia tuotiin mm. Sveitsiin ja Alankomaihin.

Lähteet
-------

* Mobilisti 7/2014, sivut 76-77

1. 1 2  Klassikot-lehti 8/2014, sivut 60-61
2. ↑  Kimmo Levä (toim.): *Tietä perille: Mobilia-vuosikirja 1994*, s. 54. Kangasala: Vehoniemen Automuseosäätiö, 1994.
**Aliens versus Predator** on Dark Horse Comicsin vuosina 1989–1991 julkaisema sarjakuva. Sarjakuvaa julkaistiin *Dark horse Presentsin* numeroissa 34–36 ja omana julkaisuna *Aliens vs. Predator 1–4*. Kokooma-albumi kaikista jaksoista julkaistiin vuonna 1991 (isbn 1-878574-27-2). Sarjakuvan käsikirjoitti Randy Stradly. Kuvituksesta ja tussauksesta vastasivat Phil Norwood, Chris Warner, Karl Story ja Robert Campanella. 

Sarjakuva yhdisti ensimmäistä kertaa kaksi science fiction -elokuvien kuuluisaa hirviötä.
Teoksessa esitettiin ensimmäistä kertaa myöhemmin käytetty ajatus Predator-lajin metsästysretkistä osana heimojen initiaatiomenoja.

Sarjakuvan ensimmäiset kolme jaksoa "The Cracks in Our Technology", "The Old Ways Seem More Honest" ja "A change of Scenery" pohjustavat lopun tarinan kuvaamalla miten Predator istuttaa Alienia eri planeetoille myöhempää miehuuskoetta varten. Sarjakuvan loput jaksot "Somebody’s Idea of Paradise", "Weve got an Emergency Here", "Never Align Yourself With a Loser", "I’ll Remember You" ja "Trophies" kuvaavat pieleen mennyttä miehuuskoetta kuvitteellisella planeetta Ryushilla.

Sarjakuvan jälkeen Alien vs. Predator -teema on toistunut muissakin medioissa, kuten elokuvissa (*Predator 2* -elokuvan lopussa voitonmerkkien joukossa roikkuva alienin kallo, *Alien vs. Predator*), kirjoissa ja videopeleissä.
BlackBerry Bold 9650
**BlackBerry** on kanadalaisen Research In Motionin (RIM) etenkin Pohjois-Amerikassa suosittu langaton mobiililaite, joka toimii puhelimena, tukee sähköpostien lähettämistä ja vastaanottoa, tekstiviestejä ja webin selausta. Eräs BlackBerryjen suosion salaisuus on hyväksi koettu tietoturva.

Vuonna 1997 esitellyt BlackBerryn ensimmäiset mallit toimivat vain kaksisuuntaisina hakulaitteina, joilla voi lähettää lyhyitä tekstimuotoisia viestejä. Vuoden 2002 malleihin lisättiin puhelu- ja muut ominaisuudet.

BlackBerry toimii GSM, GPRS/EDGE/UMTS, CDMA/1xEV-DO -verkoissa. Se saavutti suosiota etenkin keskittymällä sähköpostiominaisuuksiin, joita varten laitteessa on peukaloilla käytettävä QWERTY-näppäimistö. Sähköposti lähetetään "BlackBerry Enterprise Server" -palvelimen kautta, kun muiden yhtiöiden puhelimet toimivat tavallisissa verkoissa.

BlackBerryn valmistajan arvosta hävisi kesällä 2012 yhdeksäntoista prosenttia, kun yhtiö kertoi huonosta tuloksesta ja uuden käyttöjärjestelmän lykkääntymisestä.

Vuoden 2016 syyskuussa yhtiö ilmoitti lopettavansa älypuhelimien valmistamisen. Jatkossa ainoastaan alustaa lisensoidaan muille valmistajille.

Salaiset viestit
----------------

Intia uhkasi elokuussa 2010 sulkea BlackBerry-puhelinten sähköposti- ja pikaviestiominaisuudet, ellei RIM anna viranomaisille avaimia viestien lukemiseen kuun loppuun mennessä. Aiemmin Saudi-Arabia sai yhtiön suostumaan viestien avaamiseseen. Myös Arabiemiraatit, Libanon ja Algeria vaativat keinoa lukea viestejä. Yhdysvaltojen entinen presidentti Barack Obama tunnetaan innokkaana BlackBerryn käyttäjänä, jopa niin innokkaana, että Yhdysvaltain salainen palvelu yritti sitä rajoittaa*lähde?*.

Lähteet
-------

1. 1 2  BlackBerry-puhelimet Intiankin hampaissa *hs.fi*.  13.8.2010.  Arkistoitu 17.8.2010. Viitattu 13.8.2010.
2. ↑  BlackBerry-puhelinvalmistajan arvosta suli viidesosa, Ylen uutiset, viitattu 30.6.2012
3. ↑  Veijo Ojanperä: Elektroniikkalehti - Elektroniikkalehti *etn.fi*. Viitattu 30.9.2016.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **BlackBerry**.
**Pyhän Vituksen katedraali** (tšek. *Katedrála svatého Víta*) on katolinen katedraali Prahan linnan alueella Tšekin pääkaupungissa Prahassa. Se on maan suurin ja merkittävin kirkko. Se on myös hyvin säilynyt esimerkki goottilaisesta rakennustyylistä.

Ensimmäisen kirkon rakentamisen nykyiselle paikalle aloitti vuonna 925 Böömin hallitsija Venceslaus Pyhä, ja 1060-luvulla sitä laajennettiin kolmilaivaiseksi basilikaksi. Nykyisen katedraalin rakentaminen aloitettiin kuningas Kaarle IV:n määräyksestä vuonna 1344. Sen suunnittelivat ranskalainen Matthias Arrasialainen ja saksalainen Peter Parler. Rakennustyöt jatkuivat lähes kuusi vuosisataa vuoteen 1929 asti, jolloin katedraali vihdoin valmistui.

Pyhän Vituksen katedraalin kellotorni on 97 metriä korkea ja länsitornit ovat 82 metriä korkeita.

Pyhän Vituksen katedraaliin ja sen alla olevaan kryptaan on haudattu kuninkaita ja kirkonmiehiä Přemyslidien hallitsijasuvun ajoista lähtien. Lisäksi katedraalin sisällä olevassa *Pyhän Venceslauksen kappelissa* säilytetään valtion kruununjalokiviä.

Katso myös
----------

* Pyhä Vitus

Lähteet
-------

1. 1 2  St. Vitus's Cathedral *old.hrad.cz*. Viitattu 15.10.2020. (englanniksi)
2. 1 2  St. Vitus Cathedral at Prague Castle *Prague Experience*. Viitattu 15.10.2020. (englanniksi)
3. 1 2 3  Lehtipuu, Markus: *Praha*, s. 121–123. Suomalainen Matkaopas, 2015. ISBN 978-952-9715-61-9.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Pyhän Vituksen katedraali** Wikimedia Commonsissa
**Bjørn Schouw Nielsen** (1914–1974) oli vuonna 1951 tehdyistä Hypnoosimurhista Tanskan korkeimman oikeuden päätöksellä tuomittu rikollinen. Hypnoosimurhat olivat tapahtumasarja, jossa Palle Hardrup, Schouw Nielsenin entinen sellitoveri, teki aseellisen ryöstön kööpenhaminalaiseen pankkiin. 

Hardrup ampui kaksi pankin työntekijää ryöstön yhteydessä. Tanskan korkein oikeus katsoi, että Nielsen oli hypnotisoinut Hardrupin tekemään rikokset, ja Nielsen tuomittiin elinkautiseen vankeusrangaistukseen. Hardrupia epäiltiin myös toisesta pankkiryöstöstä, joka tapahtui vuonna 1950. Sen ryöstösaalista ei kuitenkaan löydetty ikinä. Hypnoosimurhien tutkintaa johti rikostutkija Roland Olsen. 

Bjørn Schouw Nielsen istui vankilassa useita kertoja, ensimmäisen kerran 16-vuotiaana. Toisen maailmansodan aikana Nielsen salakuljetti juutalaisia Tanskasta Ruotsiin, mutta ammuttuaan saksalaisen sotilaan hän petti juutalaiset sovittaakseen tekonsa saksalaisten kanssa. Nielsen kuului Tanskan natsimiehityksen aikana myös natsien vapaaehtoisjoukkoon, Frikorps Danmarkiin. Myöhemmin hän kuitenkin petti myös saksalaiset.

Sodan jälkeen Bjørn Schouw Nielsen istui Horsensin vankilassa pitkää tuomiota maanpetturuudesta. Hänen sellitoverinsa Horsensissa oli Palle Hardrup, joka jakoi hänen kiinnostuksensa joogaan, itämaiseen filosofiaan sekä hypnoosiin. Hypnoosimurhien oikeudenkäynnissä Palle Hardrup kertoi, että Nielsen oli hypnotisoinut hänet tekemään rikokset.

Nielsen vapautui vankilasta vuonna 1967. Vapautumisensa jälkeen hän harjoitti hypnoosia praktiikassaan ja kirjoitti kirjan hypnoosista, vaikka Hypnoosimurhien tutkinassa kielsi tuntevansa aihetta. Bjørn Schouw Nielsen teki itsemurhan syankaliumilla vuonna 1974. 

Hypnoosimurhista on tekeillä Arto Halosen ohjaama elokuva The Guardian Angel, joka ilmestyy vuonna 2018. Bjørn Schouw Nielseniä esittää yhdysvaltalainen näyttelijä Josh Lucas. Rikostutkija Roland Olseniin pohjautuvaa hahmoa, Anders Olsenia näyttelee Pilou Asbæk ja Palle Hardrupia näyttelee Cyron Melville. Näyttelijäkaartiin kuuluu myös Rade Serbedzija sekä suomalaiset Sara Soulié, Pamela Tola ja Mikko Nousiainen.

Lähteet
-------

1. ↑  Finn Abrahamowitz: *Hypnosemordene*. Lindhardt og Ringhof, 2016. 957633450. ISBN 8711625945. Teoksen verkkoversio.
2. 1 2  De gådefulde hypnosemord | Politimuseum.dk *www.politimuseum.dk*. Viitattu 27.7.2017.
3. ↑  Nielsen, Bjørn Schouw: *Hypnosen - Den Hemmelighedsfulde Kraft*. Psykisk Forlag, 1971.
4. ↑  Suomalaisohjaaja kuvaa kansainvälistä trilleriä – mukana Hollywood-tason tähtinäyttelijöitä! *Ilta-Sanomat*.  8.2.2017. Viitattu 27.7.2017.
*Tämä artikkeli käsittelee kunniamerkkiä. Artikkeli symbolista, katso Pyhän Yrjön risti*
Pyhän Yrjön risti 1. lk
**Pyhän Yrjön risti** on Venäjän korkea kunniamerkki, joka otettiin käyttöön 1807 asevoimien aliupseerien ja miehistön palkitsemiseen. Krimin sodan 1856 jälkeen kunniamerkki jaettiin neljään luokkaan. Lokakuun vallankumouksen jälkeen 1917 keisarilliseksi katsottu kunniamerkki lakkautettiin eikä se ollut käytössä Neuvostoliiton aikana, mutta se perustettiin uudelleen Venäjän presidentin päätöksellä vuonna 2000. 

Yrjön nauha
Venäjällä Pyhän Yrjön rististä on tullut varsinkin vuosien 1812–1814 "isänmaallisessa sodassa" Napoleonin armeijasta sekä vuosien 1941–1945 "suuressa isänmaallisessa sodassa" kansallissosialistisesta Saksasta saavutettujen voittojen vertauskuva. Juuri jälkimmäisen sodan päättymiseksi vietettävän voitonpäivän yhteydessä kunniamerkin oranssimustaa *Yrjön nauhaa* – samanlainen nauha oli sodanaikaisessa neuvostoliittolaisessa Kunnian kunniamerkissä – käytetään pieninä näköisnauhoina vaatteissa ja julisteissa.

Katso myös
----------

* Pyhä Yrjänä
* Pyhän Yrjön miekka
* Pyhän Yrjön ritarikunta

Lähteet
-------

1. ↑  Наша Победа. День за днем (Arkistoitu – Internet Archive) RIA Novosti (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Pyhän Yrjön risti (Venäjä)**.
* Pyhän Yrjön kunniamerkki
* Pyhän Yrjön Miekka
Nooa Säästöpankin konttori Helsingin Mikonkadulla vuonna 2010.
**Nooa Säästöpankki Oy** on toukokuussa 2003 toimintansa aloittanut suomalainen Säästöpankkiryhmään kuuluva säästöpankkiosakeyhtiö. Se toimii Suomen pääkaupunkiseudulla: pankilla on yhteensä kuusi toimipistettä, jotka sijaitsevat Helsingissä, Espoossa, Vantaalla ja Järvenpäässä. Nooa Säästöpankki on "urbaani kyläpankki" henkilöasiakkaille sekä yrittäjille, ammatinharjoittajille ja pk-yrityksille.

Säästöpankki on EPSI Rating Pankki ja rahoitus -asiakastyytyväisyystutkimuksen 2018 - yksityisasiakkaat listalla sijalla 2.

Historia
--------

Nooa Säästöpankin perustivat vuonna 2003 Pohjola-konserni, Suomi-yhtiö ja 33 säästöpankkia. Nooa Säästöpankin perustaminen liittyi Säästöpankki-ryhmän ja vakuutusyhtiöiden väliseen yhteistyöhön. Pankkitoiminnan ohella oli tarkoitus myydä Pohjolan ja Suomen vakuutustuotteita sekä Nooassa että muissa säästöpankeissa. Nooaa perustettaessa Helsingin seudulla toimi jo toinenkin säästöpankki, Aktia. Nooan perustaminen tulkittiin Aktiassa vihamieliseksi teoksi, minkä jälkeen Aktia pian erosi Säästöpankkiliitosta.

Pohjola-konsernin fuusioituessa Osuuspankkien keskuspankkiin säästöpankeille syntyi yhtiöjärjestyksen mukaan lunastusoikeus Pohjolan omistamiin Nooan osakkeisiin. Säästöpankit käyttivät lunastusoikeuttaan ja lunastuksen jälkeen säästöpankkien omistus Nooasta nousi 70 prosentista 95 prosenttiin. Nooa Säästöpankin omistavat Säästöpankkiryhmään kuuluvat säästöpankit.

Liiketoiminta
-------------

Nooa Säästöpankki on pääkaupunkiseudulla toimiva pankki, jolla on noin 80 työntekijää (2020). Nooa Säästöpankin kilpailuetu on nopea ja henkilökohtainen palvelu. Vakavaraisuussuhde vuonna 2020 oli 22,50 %, luotonanto 802,3 miljoonaa euroa, 

Nooa Säästöpankki on osa säästöpankkiryhmää, joka on perustettu vuonna 1822. Toiminnan taustalla on halu edistää yksilön ja yhteisön hyvinvointia muun muassa talouden valmennuksen avulla. Asiakkaita säästöpankkiryhmällä on lähes 500 000 ja työntekijöitä yli 1 400.

Katso myös
----------

* Säästöpankkiryhmä
* Säästöpankkiosakeyhtiö

Lähteet
-------

1. ↑  Nooa Säästöpankki – rehti ja ketterä kaupunkilaispankki Nooa Säästöpankki.  Arkistoitu 23.8.2013. Viitattu 15.8.2013.
2. 1 2  Karlsson, Svenolof: *Ihmisen kokoinen. Aktia – suuri pieni pankki ja sen salaisuus*, s. 183–185. {{{Julkaisija}}}, 2006. ISBN 952-92-1265-8.
3. ↑  Epsi Rating 2018 *epsi-finland.org*.  Arkistoitu 25.9.2019.
4. ↑  Nooa Säästöpankin tilinpäätös 1.1. – 31.12.2020 (Linkistä "Tilinpäätös ja toimintakertomus 2020" avautuva pdf-tiedosto) Nooa Säästöpankki. Viitattu 7.12.2021.
5. ↑  Nooa Säästöpankin tilinpäätös ja toimintakertomus 2020 - Säästöpankki *www.saastopankki.fi*. Viitattu 7.12.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Nooa Säästöpankin kotisivut
Lisette Oropesa
**Lisette Oropesa** (s. 29. syyskuuta 1983 New Orleans) on yhdysvaltalais-espanjalainen ooppera- ja konserttilaulaja, äänialaltaan sopraano.

Oropesa syntyi kuubalaisille vanhemmille. Hänen äitinsä työskenteli musiikinopettajana ja sopraanona. Oropesa itse opiskeli nuorena huilunsoittoa ja sittemmin Louisiana State Universityssa Robert Graysonin johdolla laulua. Vuonna 2005 hän voitti Metropolitan Opera National Council Auditionsin finaalin. Hän liittyi Metropolitan-oopperan Lindemann Young Artists Development Programiin, josta valmistui vuonna 2008.

Ensimmäisen esiintymisensä Metropolitan-oopperan lavalla Oropesa teki vuonna 2007, jolloin hän korvasi laulajan, jonka oli määrä esiintyä Susannan roolissa Wolfgang Amadeus Mozartin oopperan *Figaron häät* esityksessä. Sittemmin hän on esiintynyt Metropolitan-oopperassa muun muassa *Nibelungin sormuksen* (Richard Wagner), *Hannun ja kertun* (Engelbert Humperdinck) ja *La traviatan* (Giuseppe Verdi) esityksissä. Oropesan oopperaohjelmistoon on kuulunut rooleja italian-, ranskan- ja saksankielisissä teoksissa. Metropolitan-oopperan lisäksi hän on esiintynyt esimerkiksi La Scalassa, Pariisin oopperassa ja Baijerin osavaltionoopperassa. Hänet on nähty myös Savonlinnan oopperajuhlilla.

Oropesa piti ensimmäisen resitaalinsa soololaulajana Park Avenue Armoryssa New Yorkissa vuonna 2016. Hän on tulkinnut myös konserttiohjelmistoa muiden muassa Clevelandin orkesterin, Philadelphian orkesterin ja Rooman Accademia Nazionale di Santa Cecilian kanssa. Oropesa on levyttänyt sekä oopperaa että konserttiohjelmistoa ja tehnyt laulusolistina resitaalilevyjä.

Työnsä ohella Oropesa on kilpaillut maratonjuoksijana. Hän pääsi *Runner's World* -lehteen vuonna 2014. Oropesa noudattaa vegaanista ruokavaliota. Hänelle myönnettiin Espanjan kansalaisuus vuonna 2019.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Lisette Oropesa AllMusic
2. ↑  Lisette Oropesa Opéra national de Paris
3. 1 2  Lisette Oropesa Savonlinnan Oopperajuhlat
4. ↑  Fifteen Questions Interview with Lisette Oropesa Fifteen Questions


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Elise Hellberg** (1861–1927) oli suomalainen oopperalaulaja ja laulunopettaja. Äänialaltaan hän oli sopraano.

Hellberg syntyi Vaasassa kaupunginfiskaali Evert Hellbergin ja Elisabeth Jungin perheeseen. Hän kävi ruotsalaisen tyttökoulun ja omistautui sitten laulu- ja soitto-opinnoille Italiassa ja Ranskassa. Hänen opettajinaan toimivat mm. Pariisin konservatorion johtaja Jean Massenet sekä kuuluisa milanolainen laulunopettaja Fransesco Lamperti. 

Hellbergin laulajan ura oli menestyksekäs ja siihen sisältyi kiinnityksiä useisiin Italian oopperoihin. Uransa kannalta merkittävimmät vuodet 1880-1882 hän vietti Kreikassa työskennellen Ateenan oopperan hovioopperalaulajattarena. Hänet tunnettiinkin lisänimellä "Ateenan satakieli". Hellberg konsertoi myös Suomessa. Laulajan esitykset saivat yleisöltä lämpimän vastaanoton missä ikinä hän esiintyikään. 

Laulajan aktiivinen taiteilijanura katkesi, kun hän solmi avioliiton lääkäri Frithiof Liljebladin kanssa ja perhe muutti Poriin. Perheeseen syntyi tytär Ingeborg, joka sai äidiltään lauluopetusta ja kouluttautui äitinsä tavoin oopperalaulajaksi. Myöhemmin Elise Hellberg solmi uuden avioliiton hammaslääkäri Johannes Bengsin kanssa. Pariskunta asettui Helsinkiin, jossa Hellberg työskenteli laulunopettajana parin vuosikymmenen ajan.

Hellberg eli viimeiset vuotensa Tammisaaressa, jonne hänet myös haudattiin.
**Aleksandrovski Zavod** (ven. Александровский Завод) on kylä ja maalaiskunta Taka-Baikalian aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Gazimur-joen varrella 510 kilometriä Tšitasta kaakkoon. Kylä on Aleksandrovski Zavodin piirin keskus. Asukkaita on 2 600 henkeä (vuonna 2002).

Kylä on saanut alkunsa vuonna 1792 perustetusta Talmanin hopeasulattamosta, joka vuonna 1825 nimettiin Aleksanteri I:n mukaan "Aleksanterin tehtaaksi". Vuodesta 1832 lähtien tehtaalla työskenteli pakkotyöhön tuomittuja Puolan kapinan osanottajia, petraševskiläisiä ja muita poliittisia vankeja. Heistä tunnetuin oli Nikolai Tšernyševski vuosina 1866–1871.

Nykyään Aleksandrovski Zavodin tärkein työnantaja on maatalousyritys Žuravljovski. Kylässä toimii keskikoulu, lastenkoti, kulttuuritalo, kirjasto, kotiseutumuseo ja sairaala. Lentokenttä suljettiin 1990-luvulla. Paikallislehtenä ilmestyy *Zarja* ("Aamunkoitto").

Aiheesta muualla
----------------

* Aleksandrovski Zavod Taka-Baikalian tietosanakirjassa (venäjäksi)
**Lisensiaatti** (lat. *licentiatus* < *licentiare* 'saada lupa', lyhenne *lis.*) on yliopistollisen jatkotutkinnon nimitys. *Lisensiaatti* on alun perin tarkoittanut sitä, joka on saanut luvan luennoida yliopistossa. Suomen lisäksi lisensiaatin oppiarvo myönnetään eräissä muissakin maissa, mutta esimerkiksi Yhdysvaltojen korkeakoulujärjestelmässä on vain kandidaatin (*bachelor*), maisterin (*master*) ja tohtorin (*doctor*) arvot.

Pohjakoulutuksena on ylempi korkeakoulututkinto (useimmissa tapauksissa maisterintutkinto). Nykyään lisensiaatintutkinto jätetään kuitenkin usein suorittamatta ja tähdätään maisterintutkinnosta suoraan tohtorintutkintoon. Tässäkin tapauksessa tohtorin arvoon vaaditaan hyväksytyn väitöskirjan lisäksi maisterintutkinnon jälkeisiä syventäviä opintoja saman verran kuin lisensiaatintutkintoon (yleensä 60 opintopistettä). Lisensiaatintutkintoon kuuluvat lisensiaatintyö sekä sitä tukevat syventävät opinnot.

Lääketieteen, hammaslääketieteen ja eläinlääketieteen alalla lisensiaatti on ylemmän korkeakoulututkinnon nimitys. Nämä tutkinnot ovat tavanomaista maisterintutkintoa laajempia.

Suomessa suoritettavat lisensiaatintutkinnot
--------------------------------------------

### Tieteelliset jatkotutkinnot

* elintarviketieteiden lisensiaatti (ETL)
* erikoiseläinlääkäri
* farmasian lisensiaatti (FaL)
* filosofian lisensiaatti (FL)
* erikoishammaslääkäri
* hallintotieteiden lisensiaatti (HTL)
* kasvatustieteen lisensiaatti (KL)
* kauppatieteiden lisensiaatti (KTL)
* liikuntatieteiden lisensiaatti (LitL)
* erikoislääkäri
* maatalous- ja metsätieteiden lisensiaatti (MML)
* musiikin lisensiaatti (MuL)
* oikeustieteen lisensiaatti (OTL)
* psykologian lisensiaatti (PsL)
* yleisesikuntaupseeri
* tekniikan lisensiaatti (TkL)
* teologian lisensiaatti (TL)
* terveystieteiden lisensiaatti (TtL)
* valtiotieteiden lisensiaatti (VTL)
* yhteiskuntatieteiden lisensiaatti (YTL)

### Ylemmät korkeakoulututkinnot

* eläinlääketieteen lisensiaatti (ELL)
* hammaslääketieteen lisensiaatti (HLL)
* lääketieteen lisensiaatti (LL)

Lähteet
-------

1. ↑  Lyhenneluettelo  10.04.2013. Kotimaisten kielten keskus.  Arkistoitu 31.5.2012. Viitattu 10.4.2013.
**Al-Awadi–Raas-Rothschildin oireyhtymä** on erittäin harvinainen sikiönkehityksessä syntyvä oireyhtymä, joka aiheuttaa erilaisia rakennepoikkeavuuksia.

Al-Awadi–Raas-Rothschildin oireyhtymä aiheuttaa fokomeliaa. Etenkin jalkojen pitkittäiset luut jäävät vajaasti kehittyneiksi. Myös käsivarsien luissa esiintyy poikkeavuuksia, mutta jalkojen poikkeavuudet ovat yleensä merkittävämpiä. Mahdollisia kasvojen poikkeavuuksia ovat suulakihalkio, hypertelorismi sekä ylä- ja alaleuan taaksepäin vetäytyneisyys. Munuaisissa voi myös olla ongelmia, kuten hevosenkenkämunuainen tai polykystisyys. Oireyhtymälle tyypillistä on vaikea-asteinen lantion vajaakehittyneisyys. Sukupuolielinten kehityshäiriöt ovat mahdollisia; tytöiltä saattavat puuttua kohtu ja emätin. Pojilla on esiintynyt siittimen poikkeuksellista pienikokoisuutta ja piilokiveksisyyttä. Al-Awadi–Raas-Rothschildin oireyhtymään ei yleensä liity kehitysvammaisuutta. Älykkyyden lisäksi myös pituuden kehitys on tyypillisesti normaali.

Al-Awadi–Raas-Rothschildin oireyhtymän taustalla on WNT7A-geenin homotsygoottinen mutaatio kromosomissa 3. Saman geenin mutaatioon liittyy Fuhrmannin oireyhtymä. Toimivan geenituotteen tuotanto on kuitenkin 
Al-Awadi–Raas-Rothschildin oireyhtymässä estynyt kokonaan, Fuhrmannin oireyhtymässä vain osittain. Siksi Al-Awadi–Raas-Rothschildin oireyhtymän oirekuva on vaikeampi. Sen periytyvyys on peittyvää ja autosomaalista. Joskus potilaiden elinikä jää hyvin lyhyeksi. Al-Awadi kuvasi oireyhtymän vuonna 1985 ja Raas-Rothschild vuonna 1988. Aiemmin Al-Awadin oireyhtymäksi, Raas-Rothschildin oireyhtymäksi ja Schinzelin fokomeliaksi kutsuttujen tilojen todettiin vuonna 1993 olevan nimityksiä yhdelle ja samalle oireyhtymälle.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Johanna Rintahaka, Al-Alawi-Raas-Rothschild oireyhtymä Tukiliitto 19.10.2021, viitattu 29.6.2023