Leopold Kupelwieserin maalaus *Kolmen kuninkaan matka* vuodelta 1825 Rouenin katedraalissa.
**Kolmen kuninkaan marssi** (ransk. *La marche des rois*, oksitaaniksi *La Marcho di Rèi*) on alkujaan provencelainen laulu, joka nykyisin mielletään yleensä joululauluksi, mutta joka alkujaan kuului nimenomaan loppiaiseen. Nykyisin laulun sävelmä tunnetaan myös Georges Bizet’n sovituksena näyttämö­musiikki­teoksessa *Arlesitar* (ransk. *L’Arlésienne*).

Laulun aiheena on Matteuksen evankeliumissa kerrottu itämaan tietäjien matka Betlehemiin osoittamaan kunnioitusta vastasyntyneelle Jeesus-lapselle. Vaikka Raamatussa ei niin sanotakaan, myöhemmässä kristillisessä perinteessä tietäjien on usein selitetty olleen kuninkaita. Läntisessä kristikunnassa, sekä katolisessa kirkossa että useissa protestanttisissa kirkkokunnissa, loppiaista vietetään heidän muistokseen. 

Laulun on suomentanut Samppa P. Asunta.

Historia
--------

Kaniikki Étienne-Paul Charbonnier, kivipiirros vuodelta 1870.
Laulun alkuperäiset sanat on kirjoittanut Joseph-François Domergue (1691–1729), joka vuosina 1724–1728 toimi kirkkoherrana Aramonissa nykyisessä Gardin departementissa. Hänen nimensä esiintyy laulun vanhimmassa tunnetussa käsikirjoituksessa vuodelta 1742, jota säilytetään Avignonin kirjastossa. Painettuina laulun sanat julkaistiin ensimmäisen kerran *Recueil de cantiques spirituels provençaux et françois* -nimisessä kokoelmassa vuodelta 1749. Myöhemmin laulu on julkaistu myös useissa 1600-luvulla eläneen procencelaisen runoilija ja säveltäjä Nicolas Sabolyn teosten kokoelmissa, ja toisinaan Sabolya on myös virheellisesti pidetty laulun tekijänä. Väärinkäsitys lienee saanut alkunsa siitä, että Antoine Offrayn julkaisi vuonna 1790 Kolmen kuninkaan marssin Sabolyn joululaulukokoelman liitteenä.

Sävelmän alkuperää ei tunneta, mutta ilmeisesti se on peräisin 1600-luvulta, joskin sitä on arveltu myös keskiaikaiseksi. Avignonissa tunnetun perimätiedon mukaan se olisi peräisin Napolin kuningas Renéltä. Vuodelta 1742 peräisin olevien tietojen mukaan sävelmä olisi lainattu eräästä marsalkka Henri Turennen voittojen kunniaksi sävelletystä marssilaulusta, jonka tekijäksi on myöhemmin arveltu Jean-Baptiste Lullyä, joskaan mikään aikalaislähde ei tätä tietoa vahvista. Tiedetään kuitenkin, että tuohon aikaan joululaulujen kirjoittajilla oli tapana sovittaa tekstinsä jo muista yhteyksistä tunnettuihin ja painettuina levinneisiin sävelmiin.

Stéphen d’Avren 1800-luvun lopulla tekemien tutkimusten mukaan laulun ainoa tunnettu partituuri on peräisin vasta Aix-en-Provencen kaniikki ja urkuri Étienne-Paul Charbonnier’lta (1793–1872), joka sovitti Sabolyn joululaulut uruille. Ranskan konservatorioiden inspehtori Henri Maréchal, joka tutkiaa asiaa Frédéric Mistralin pyynnöstä, puolestaan väitti, että *La Marcha dei Rèis’n* olisi säveltänyt apotti Domergue.

Kolmen kuninkaan kulkue Aix-en-Provencessa vuonna 2009.
### Loppiaisen vietto

Vuosittain loppiaista, tietäjien juhlaa, vietetään eräissä Provencen kylissä ja kaupungeissa kansanomaisin juhlakulkuein, "kuninkaiden marssein", joissa juhlallisesti tietäjäkuninkaisksi pukeutuneet paikkakuntalaiset marssivat paikalliselle kirkolle Kolmen kuninkaan marssin ja muiden perinteisten sävelmien tahdissa muihin kansanomaisiin pukuihin sonnustautuneiden henkilöiden saattamina.. Varsinkin Aix-en-Provencessa juhlallisuudet ovat 1800-luvun alusta lähtien olleet näyttävät:, provencelaisiin kansanomaisiin asuihin pukeutuneet henkilöt saattavat tietäjä­kuninkaita Pyhän Vapahtajan kirkkoon, jossa urkuri rumpalien säestämänä soittaa Kuninkaiden marssia kulkueen saapuessa niin, että ääni vähitellen voimistuu *pianissimosta* *fortissimoksi* kuvastaen heidän lähestymistään. Kirkon alttarin ylle sytytetään tällöin tähtimäinen valaisin, joka symboloi tietäjiä opastanutta Betlehemin tähteä. Kirkonmenojen jälkeen sävelmää soitetetaan vähitellen vaimeten (*descrescendo*) kuninkaiden poistuessa kirkosta..

Joseph d'Ortigue kirjoitti vuonna 1837:

> »Kun loppiaispäivä saapui, olisitte kuulleet tämän kauniin *kuninkaiden marssin* joka on Etelä-Ranskassa niin tunnettu. Se oli aluksi epäselvää mutinaa, vaikeasti tunnistettava rytmi, joka alkaa äärimmäisestä *pianissimosta*, mutta tuli vähitellen yhä kuuluvammaksi ja merkitsi kolmen tietäjäkuninkaan pyhiinvaellusta, heidän, jotka ovat saapuneet kaukaisesta maasta kumartuakseen jumalallisen lapsen edessä; pian riemumarssin virittivät suurenmoisesti loistavimmat soittajat. Se aloitettiin uudestaan, minkä jälkeen se hiljalleen etääntyi, kunnes sävelet ja rytmi katosivat kaukaisuuteen.» 
> 
>

Sovituksia
----------

Georges Bizet, Félix-Henri Giacomottin maalaama muotokuva Musée Carnavalet -museossa.
*Kolmen kuninkaan marssi* on yksi avausnumeroista Georges Bizet’n vuonna 1872 Alphonse Daudet’n näytelmään *Arlesilainen* säveltämässä näyttämömusiikissa. Musikologi Joseph Clamonin mukaan Bizet on saattanut löytää tämän melodian eräästä vuonna 1864 julkaistusta kirjasta.. Siinä melodia on merkitty b-molliin. Myöhemmin Bizet sovitti musiikin orkesterisarjaksi, josta tuli välittömästi suuri menestys. Vuonna 1879, neljä vuotta Bizet’n kuoleman jälkeen, hänen ystävänsä Ernest Guiraud laati siitä toisen orkesterisarjan, jonka viimeisessä osassa *Kolmen kuninkaan marssi* esiintyy kaanoniksi sovitettuna.. Osa siitä esiintyy myös Edmond Audranin operetissa *Gillette de Narbonne* vuodelta 1882.

*Kolmen kuninkaan marssi* kuuluu ranskankielisissä maissa kuorojen vakio-ohjelmistoon. Sen ovat esittäneet muun muassa Tino Rossi, Les Quatre Barbus, Marie Michèle Desrosiers sekä myös englanniksi Robert Merrill.

Sävelmä
-------

Tässä nuotit noudattavat Bizet’n partituuria.

  \relative c' {
    \key f \minor
    \time 4/4
    \tempo 4 = 150
    %\set Score.currentBarNumber = #5
    \override TupletBracket #'bracket-visibility = ##f 
    \autoBeamOff

     %%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%% La Marche des Rois Mages
      \repeat volta 2 { 
      s4. r16 f16 f4 c | 
      f4.. g16 aes8. g16 aes8. f16 |

      c'4 r8 aes8 bes4 c | 
       }

      \alternative { 
      { des8 c bes8 aes g4 bes |

      bes8[( aes)] g8 s8 } { \partial 2
      des'8 c bes8 aes aes4 g f4. }
      }
      \repeat volta 2 {
      r16 g16 g4 g | aes4 g8. f16 g4 aes bes4. r16 aes16 bes4 c \bar "||"
      }
      \alternative {{ f,4 g8 aes bes aes g f f8[( e)] c s8  } { des'8 c bes8 aes aes4 g f1 \bar "|." }}
      
      
}

  \addlyrics {
     De bon ma- tin, j'ai ren- con- tré le train De trois grands rois qui al- laient en voy- a- ge
     Roi des- sus le grand che- min. Ve- naient d'a- bord Des gar- des du corps, Des gens ar- més a- vec tren- te pe- tits pa-- ges, -més des- sus leurs just- au- corps.

}
Audio playback is not supported in your browser. You can download the audio file.

Laulun ranskankieliset sanat
----------------------------


|  |  |
| --- | --- |
| **Ranskaksi** | **Sananmukainen suomennos** |
| Ce matin,
J'ai vu dans le lointain, 
Frémir au vent des banderoles claires

Ce matin, 
J'ai vu dans le lointain
Venir des gens vêtus de frais satin.

Sur leurs habits,
Perles et rubis
Partout de l'or aux harnais des dromadaires

Sur leurs habits,
Perles et rubis,
Turbans de soie et casques bien fourbis !

Trois grands rois
Modestes tous les trois
Brillant chacun comme un soleil splendide.

Trois grands rois
Modestes tous les trois 
Étincelaient sur leurs blancs palefrois. 

Le plus savant
Chevauchait devant
Mais chaque nuit, une étoile d'or les guide 

Le plus savant 
Chevauchait devant 
J'ai vu flotter sa longue barbe au vent.

M'approchant 
Je pus entendre un chant 
Que seul chantait un page à la voix franche 

M'approchant 
Je pus entendre un chant 
Ah ! qu'il était gracieux et touchant ! 

Où vont les trois
Magnifiques rois ?
Voir un enfant qui naîtra dans une crèche, 

Où vont les trois
Magnifiques rois ?
Fêter celui qui doit mourir en croix. | Tänä aamuna
näin kaukana
kirkkaiden viirien humisevan tuulessa,

tänä aamuna 
näin kaukana
tuoreeseen satiiniin pukeutuneiden ihmisten saapuvan.

Heidän vaatteissaan oli
helmiä ja rubiineja,
kaikkialla kultaa dromedaarien valjaissa,

heidän vaatteissaan oli,
helmiä ja rubiineja,
heillä oli silkkiset turbaaneja ja hyvin kiillotetut kypärät!

Kolme suurta kuningasta,
nöyriä kaikki kolme,
kimalsivat kaikki kuin loistava aurinko,

kolme suurta kuningasta,
nöyriä kaikki kolme,
säihkyivät valkoisten ratsujensa päällä.

Viisain heistä
ratsasti edellä,
mutta joka yö heitä opasti kultainen tähti,

viisain heistä
ratsasti edellä,
näin hänen pitkän partansa liehuvan tuulessa.

Hänen lähestyessään minua
saatoin kuulla laulun,
jota vain hovipoika lauloi kuuluvalla äänellä,

hänen lähestyessään minua
saatoin kuulla laulun.
Ah, kuinka se olikaan suloinen ja koskettava!

Minne menevät ne kolme
suurenmoista kuningasta?
Näkemään lapsen, joka syntyy seimessä.

Minne menevät ne kolme
suurenmoista kuningasta?
Juhlimaan häntä, jonka täytyy kuolla ristillä. |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: fr:La Marche des rois

Lähteet
-------

* Stéphen d'Arve: *Miettes de l'histoire de Provence*, s. 188. Laffite, 1979 (alkuperäispainos vuodelta 1902). (ranskaksi)

### Viitteet

1. ↑  Matt. 2:1–12
2. ↑  "Kolmen kuninkaan marssi", *Kauneimmat joululaulut 2017*, s. 15. Suomen lähetysseura, 2017.
3. 1 2 3 4 5  William D. Crump: *The Christmas Encyclopedia (3. painos)*, s. 278. McFarland, 2001. (englanniksi)
4. ↑  Abbé Louis Valla: *Histoire d'Aramon: Temps anciens-Administration-Temps modernes*, s. 256. Montpellier: Impr. de la Manufacture de la Charité, 256. (ranskaksi)
5. ↑   Käsikirjoitus nro 256, "Recueil de Castellant", nide II, sivu 26
6. 1 2 3  Joseph Clamon: Bizet et le folklore provençal.  *Revue de musicologie*, Marraskuu 1938, 19. vsk, nro 68. Artikkelin verkkoversio.  (ranskaksi)
7. ↑  *Recueil de cantiques spirituels provençaux et françois gravés par le Sieur Hue*, s. 237. Pariisi: Montay, 1749.
8. ↑  *Bulletin de la Société des lettres, sciences et arts de la Corrèze*, s. 168. Musée A.-Mazeyrie, 1911.
9. ↑  Félix Clément: "L'Arlésienne", *Dictionnaire lyrique ou Histoire des opéras*, s. 774. Pierre Larousse, 1879. (ranskaksi)
10. ↑  Stéphen d'Arve s. 188
11. ↑  Stéphen d'Arve s. 186
12. 1 2  Marche des Rois, cathédrale Saint-Sauveur d'Aix-en-Provence *L'Académie du Tambourin*. Viitattu 5.1.2018.
13. ↑  Rodi Silvano: *Livret de Musique d’Occitanie*. Elegia Records, 2010.
14. ↑  Cours sur la musique religieuse et profane. Huitième leçon.  *L'Université catholique*, Heinäkuu 1837. Pariisi: Artikkelin verkkoversio.  (ranskaksi)
15. ↑  Joseph d'Ortigue: "Orgue", *Dictionnaire Liturgique, Historique et Théorique de Plain-Chant et de Musique d’Église au Moyen Age et dans les Temps Modernes*, s. 1139. Migne, 1853. (ranskaksi)
16. ↑  François Vidal: *Lou tambourin*, s. 258. Aix-en-Provence ja Avignon: {{{Julkaisija}}}, 1864. Teoksen verkkoversio. (ranskaksi)
17. 1 2  François-René Tranchefort: *Guide de la musique symphonique*, s. 226. Fayard, 1986. (ranskaksi)
18. ↑  Stéphen d'Arve s. 193
19. ↑  Maurice Bouchor, Julien Tiersot: *Chants populaires pour les écoles*, s. 56–57. Librairie Hachette, 1894. (ranskaksi)