recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Liesjärven työväentalo** on Tammelan kunnan Liesjärven kylässä sijaitseva työväentalo.

Historiaa
---------

Liesjärven työväenyhdistys perustettiin vuonna 1909. Vuokrasopimus solmittiin 1.1.1914 tontista, jolle työväentalo rakennettiin. Rakennusmateriaaleiksi ostettiin muun muassa haapoja Metsähallituksen mailta. Taloa rakennettiin vuosien 1915–1916 aikana talkoilla. Mukana oli ajoittain jopa sata henkeä. Talo valmistui vuonna 1917.

Sisällissodan aikaan talolla oli miehiä vartiossa, mutta talo ja yhdistyksen omaisuus saivat ilmeisesti kuitenkin olla rauhassa.

1960–1970-luvuilla talon ylläpitäminen oli ajoittain hankalaa, ja sen myymisestäkin keskusteltiin mutta ei kuitenkaan myyty. Vuonna 1976 talossa syttyi tulipalo, jonka alkusyy oli epäselvä. Se ei kuitenkaan palanut kokonaan, vaan oli korjattavissa. Korjaustyöt tehtiin talkoilla, ja tukkeja saatiin lahjoituksina naapurikylistäkin. Nykyään (2023) talo on edelleen Liesjärven työväenyhdistyksen omistuksessa.

Toimintaa työväentalolla
------------------------

Alkuaikoina talolla järjestettiin erilaisia yleisötilaisuuksia, joista tunnetuimpia olivat rusetti-iltamat. Niissä osallistujille myytiin punainen rusetti rintaan laitettavaksi. Rusetti-iltamissa oli ohjelmana muun muassa näytelmiä, kuvaelmia, runolausuntaa ja musiikkia sekä tanssia. Myöhemmin taloa on käytetty perhe- ja muiden juhlien tapahtumapaikkana. Siellä on pidetty kylän yhteisiä kesäjuhlia, tervajuhlia, pikkujouluja, metsästysseuran peijaisia ynnä muuta. Talolla on näytetty myös elokuvia ainakin 1980-luvulla. Talo on mielletty kylän yhteiseksi kokoontumispaikaksi yli puoluerajojen.

Rakennus
--------

Talo on hirsirunkoinen ja lautavuorattu, punaiseksi maalattu ja harjakattoinen. Siihen kuuluu ravintola, keittiö, eteinen, juhlasali näyttämöineen sekä varastotilaa. Alun perin siinä oli myös asuinhuone vahtimestaria varten. Taloa laajennettiin 1940-luvun lopulta vuoteen 1956 saakka kestäneillä töillä, ja vuonna 1960 uudistettiin ravintolaa. Samalla talo sähköistettiin uudelleen, sillä yhdeksän vuotta aiemmin sieltä oli päätetty poistaa sähkövalot ja korvata ne öljylampuilla.

1970-luvun alussa yhdistys sai Sosialidemokraattiselta puoluetoimikunnalta avustusta kattopeltien hankkimiseen, ja muutakin remonttia tehtiin. Vuoden 1976 tulipalon myötä remontointiin oli jälleen tarvetta. 1990-luvulla tehtiin vielä keittiöremontti, ja taloa maalattiin. Sisävessa saatiin vuonna 1999, mihin yhdistys sai avustusta opetusministeriöltä. Talon kokonaispinta-ala on noin 240 m².

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Pohjakallio, Lauri: *Lounaishämäläisiä työväentaloja. Julkaisussa Lounais-Hämeen kotiseutu- ja museoyhdistys Vuosikirja 68*. Forssa: Lounais-Hämeen kotiseutu- ja museoyhdistys, 1999.
2. 1 2   Båsk-Ekholm, Katia & Häyry, Kaj: *Suomen työväentaloja koskeva selvitys*. Helsinki: Opetusministeriö, 1982.
3. 1 2  Liesjärven työväentalo liesjärvi.fi. Viitattu 11.1.2023.
**Buzzador** on pohjoismainen yritys, joka toimii Word of Mouth-markkinoinnin ja sosiaalisessa mediassa tapahtuvan markkinoinnin parissa.

Buzzadorin perustettiin vuonna 2005 Ruotsissa, ja se laajensi laajensi toimintaansa vuonna 2007 Norjaan, Tanskaan ja Suomeen. Yhtiön toiminta suusta suuhun markkinoinnissa perustuu vapaaehtoisiin yhtiön palveluun rekisteröityneisiin käyttäjiin, joille lähetetään ilmaisia tuotenäytteitä. Käyttäjien on raportoitava kampanjasta, sekä kerrottava tuotteesta tuttavilleen. Käyttäjät valikoidaan heidän luovuttamiensa tietojen perusteella. Suurin osa käyttäjistä on naisia. Vuonna 2008 vapaaehtoisia käyttäjiä oli Pohjoismaissa yhteensä noin 70 000.

Asiakkaita ovat esimerkiksi Kraft, Nestlé, Coca-Cola, Cloetta-Fazer, Unilever, Nivea ja Leaf.

Buzzador on amerikkalaisen Word of Mouth –markkinointiin erikoistuneen järjestön WOMMA:n jäsen. 

Yhtiön Suomen liikevaihto oli vuonna 2011 noin 129 000 euroa ja tilikauden tulos oli tappiollinen.

Buzzador maailmalla
-------------------

Buzzador toimii neljässä eri maassa:

* Suomi, Buzzador Oy
* Ruotsi, Buzzador AB
* Norja, Buzzador AS
* Tanska, Buzzador

Lähteet
-------

1. 1 2  Buzzador laajensi Suomeen *Taloussanomat*. Viitattu 25.10.2012.
2. ↑  Katja Okkonen: Markkinointiyhtiö rekrytoi tuhat ilmaista agenttia *Taloussanomat*. Viitattu 25.10.2012.
3. ↑  Buzzador Oy *Taloussanomat*. Viitattu 25.10.2012. (englanniksi)[vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Buzzador.fi
* Buzzador LinkedIn
**Lystra** (m.kreik. Λύστρα, lat. *Lystra, Lustra*) oli antiikin aikainen kaupunki Lykaoniassa nykyisen Turkin alueella. Se sijoitetaan nykyiseen Konyan maakunnan Hatunsarayhin.

Maantiede
---------

Lystra sijaitsi Lykaoniassa tai Isauriassa noin 30 kilometriä etelään Ikonionista eli nykyisestä Konyasta. Se oli rakennettu vanhan Kuninkaallisen tien varrelle. Roomalaisella kaudella kaupunki luettiin Galatian provinssiin, ja tie tunnettiin nimellä Via Sebaste.

Apostolit Paavali ja Barnabas Lystrassa. Willem de Poorterin maalaus, n. 1630.

Historia
--------

Lystran kaupunki oli olemassa ainakin hellenistisellä ja roomalaisella kaudella sekä bysanttilaisen kauden alussa. Antiikin lähteistä sen vaiheista tiedetään suhteellisen vähän. Kaupungin mainitsevat Plinius vanhempi ja Klaudios Ptolemaios.

Keisari Augustus teki vuonna 25 eaa. Lystrasta colonian eli sotilassiirtokunnan nimellä *Colonia Julia Felix Gemina* (*Colonia Julia Felix Gemina Lustra*). Sinne oli sijoitettuna Legio VII Claudia Pia Fidelis.

Apostoli Paavali kävi Lystrassa sekä ensimmäisellä, toisella että kolmannella lähestysmatkallaan, ja siksi se mainitaan usein *Apostolien teoissa* sekä myös *Toisessa kirjeessä Timoteukselle*. Ensimmäisellä lähetysmatkallaan vuosina 47–48 hän tuli sinne Ikonionista ja jatkoi Derbeen. Toisella (vuonna 50) ja kolmannella (vuonna 53) matkalla hän jatkoi Lystrasta Ikonionin kautta Pisidian Antiokiaan. Kristillisellä kaudella kaupunki oli Ikonionin metropoliitan alainen piispanistuin, ja sen piispa mainitaan Khalkedonin kirkolliskokouksen osanottajien joukossa. Nykyisin se on katolisen kirkon titulaaripiispan istuin (*Lystra*, *Lystrensis*).

Persialaiset tuhosivat kaupungin 500-luvulla ja arabit 600–800-luvuilla. 1000–1200-luvuilta lähtien sitä hallitsivat seldžukit ja vuodesta 1466 lähtien osmanit. Lystrassa on suoritettu joitakin arkeologisia kaivauksia.

Rakennukset ja löydökset
------------------------

Lystran paikalta on löydetty muun muassa asuntojen ja kirkkojen raunioita, vartiotornien jäänteitä, vesisäiliöitä sekä hautoja. Löydöt ajoittuvat pääosin 100–700-luvuille.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Smith, William: "Lystra", *Dictionary of Greek and Roman Geography*. Boston: Little, Brown and Company, 1854. Teoksen verkkoversio.
2. 1 2  Lystra/Col. Iulia Felix Gemina *Pleiades*. Viitattu 11.1.2021.
3. ↑  Lystra *ToposText*. Viitattu 11.1.2021.
4. ↑  "66 A1 Lystra/Col. Iulia Felix Gemina", *Barrington Atlas of the Greek and Roman World*. Princeton University Press, 2000. ISBN 978-0691031699.
5. 1 2  Lystra (Klistra) *Trismegistos*. Viitattu 11.1.2021.
6. 1 2 3 4 5 6  Lystra – Kilistra *All About Turkey*. Viitattu 11.1.2021.
7. ↑  Plinius vanhempi: *Naturalis historia* 5.42; Klaudios Ptolemaios: *Geografia* 5.4.12.
8. ↑  Ap.t. 14:8, Ap.t. 14:21, 2 Tim. 3:11.
9. ↑  Lawrence, Paul: *Raamatun Atlas*, s. 153, 154, 161. 3. painos. Uusi Tie, 2014. ISBN 978-951-619-531-8.
10. ↑  Lystra *Catholic Hierarchy*. Viitattu 11.1.2021.
**Tor Therman** (17. elokuuta 1903 Helsinki – 16. toukokuuta 1973 Helsinki) oli suomalainen rehtori ja oppikoulunopettaja, joka toimi sotasyyllisyysoikeuden jäsenenä vuosina 1945–1946.

Tor Therman valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1925 ja maisteriksi vuonna 1927. Hän toimi opettajana ruotsinkielisessä Läroverket för gossar och flickor -koulussa Helsingissä vuosina 1927–1930 sekä Töölön Svenska Samskolanissa lehtorina vuodesta 1930 ja rehtorina vuodesta 1940. Vuodesta 1946 Therman toimi valtion elokuvalautakunnan varapuheenjohtajana.

Vuosina 1945–1946 Tor Therman oli yksi eduskunnan sotasyyllisyysoikeuteen valitsemasta 12 jäsenestä ja ainoa Ruotsalaisen kansanpuolueen edustaja tuomioistuimessa. Oikeudenkäynnin päätteeksi langetetun tuomion perustelut muodostuivat juuri Thermanin esittämän lausunnon mukaan.

Tor Thermanin veli oli kirjailija Erik Therman.

Julkaisuja
----------

* *Framtidens uppfostran.* 1945.
* *Finlands väg genom tiderna.* 1947.

Lähteet
-------

* *Kuka kukin on 1966*. Helsinki: Otava.
* *Kuka kukin on 1978*. Helsinki: Otava.
* Soini, Yrjö: *Kuin Pietari hiilivalkealla: Sotasyyllisyysasian vaiheet 1944–1949.* Helsinki: Otava, 1956.
* Therman, Tor hakuteoksessa *Uppslagsverket Finland* (2012). (ruotsiksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Uppslagsverket Finland

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**El Calafate** on kylä Argentiinan Patagoniassa. Se sijaitsee Lago Argentino -järven eteläpuolella, Santa Cruzin maakunnan lounaisosassa, noin 315 kilometrin päässä Río Gallegosista. Kylän nimi johtuu pienestä keltakukkaisesta pensaasta tumman violetteine marjoineen, calafatesta (*Berberis buxifolia*), joka on yleinen Patagoniassa.

El Calafate on tärkeä turistikohde ollen lähtökeskittymänä Los Glaciaresin kansallispuiston eri osiin, kuten Perito Morenon jäätikölle ja Cerro Fitz Roylle ja Cerro Torrelle.

Ilmasto
-------

Alueen ilmasto on viileä ja kuiva. Keskimääräinen lämpötila talvella on –2 °C ja kesällä 18 °C. Sateet ovat alueella vähäisiä ja ajoittuvat enimmäkseen syksylle. Vuosittainen sademäärä on alueella alle 300 millimetriä.

Lähteet
-------

1. 1 2  El Calafate *El Calafate*. Calafate.com.  Arkistoitu 26.4.2009. Viitattu 13.04.2009. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **El Calafate** Wikimedia Commonsissa
**Bušra al-Assad** (arab. بشرى الأسد‎, *Bušrā al-’Asad*; s. 1960) on Syyrian entisen presidentti Hafiz al-Assadin tytär ja nykyisen presidentti Bašar al-Assadin sisko. Hän on asunut vuodesta 2012 Yhdistyneissä arabiemiirikunnissa.

Elämäkerta
----------

Bušra al-Assad syntyi vuonna 1960. Hän oli Syyrian presidentti Hafiz al-Assadin lapsista vanhin. Hänen äitinsä oli presidentin vaimo Anisa al-Assad. Syyrian nykyinen presidentti Bašar al-Assad on hänen veljensä. Bušra al-Assad opiskeli farmasiaa Damaskoksen yliopistossa.

Syyriaa hallitsevan Assadin suvun naiset eivät ole tyypillisesti olleet kovin merkittävissä viroissa maan hallinnossa. Bušra al-Assadilla katsottiin kuitenkin olleen vaikutusvaltaa maan hallinnon kulisseissa. Hän oli hyvä ystävä presidentin politiikka- ja medianeuvonantajan Buthaina Shabaanin kanssa. Hän meni naimisiin Syyrian asevoimien varakomentaja Asif Šawkatin kanssa. Muuten hän toimi esimerkiksi maan lääkehuollon ja lääkeomavaraisuuden parantamiseksi edistämällä lääkkeiden kotimaista tuotantoa.

Syyrian sisällissodan sytyttyä Bušra al-Assadin aviomies Asif Šawkat kuoli pommi-iskussa vuonna 2012. Miehensä kuoleman jälkeen vielä samana vuonna Bušra al-Assad muutti Abu Dhabiin Yhdistyneisiin arabiemiirikuntiin. Hänet lisättiin sisällissodan kuluessa Euroopan unionin pakotelistalle. Bušra haastoi lisäyksen oikeudessa mainiten, ettei hänellä ollut roolia Syyrian hallinnossa. Euroopan unionin tuomioistuin päätti kuitenkin pitää pakotteet voimassa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  David Commins ja David W. Lesch: *Historical dictionary of Syria*, s. 296. 3. painos. The Scarecrow Press, 2014. ISBN 978-0-8108-7966-9. (englanniksi)
2. ↑  Syria Assad: President's mother Anisa dies at 86 *BBC News*. BBC. Viitattu 26.4.2021. (englanniksi)
3. ↑  Donna Abu-Nasr: Assad’s Sister Bushra Is Moving to Abu Dhabi, Al-Diyar Reports *Bloomberg*. Viitattu 26.4.2021. (englanniksi)
4. ↑  EU sanctions on Assad’s sister upheld *Al-Arabiya*. Viitattu 26.4.2021. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
Juri Gagarin ja Sergei Pavlov vuonna 1961.
**Sergei Pavlovitš Pavlov** (ven. Сергей Павлович Павлов), (19. tammikuuta 1929 Rzhev, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto – 7. lokakuuta 1993 Moskova) oli neuvostoliittolainen urheilujohtaja ja urheiluministeri.

Sergei Pavlov valmistui 1940- ja 50-luvun taitteessa Rzhevin maatalouden mekaniikan ja sähkötekniikan teknikumista. Sen jälkeen vuosina 1950–1952 hän opiskeli Moskovassa Valtion fyysisen kulttuurin keskusinstituutissa. Sen jälkeen vuonna 1952 hän siirtyi Nuorisoliiton Moskovan kaupunkikomitean palvelukseen. Pavlov työskenteli sen johtotehtävissä vuosina 1955–1958. Kommunistipuolueen jäseneksi hänet hyväksyttiin vuonna 1954. Nuorisoliiton keskuskomitean sihteerinä hän toimi vuosina 1958–1959 ja sen jälkeen ensimmäisenä sihteerinä vuosina 1959–1968. 

Sergei Pavlov valittiin Neuvostoliiton kommunistipuolueen ja Neuvostoliiton korkeimman neuvoston 22. ja 23. kongressin istuntoihin, joissa hän toimi m.m. ulkoasiain komissiossa. 

Vuonna 1968 hänestä tuli Neuvostoliiton liikunta- ja urheilukomitean puheenjohtaja ja samalla urheiluministeri. Pavlov oli keskeinen tapahtuman järjestäjä Neuvostoliiton puolella, kun Neuvostoliiton ja Kanadan ammattilaisten välinen kahdeksan ottelun sarja pelattiin syksyllä 1972. Hän toimi Neuvostoliiton olympiajoukkueen johtajana kolmissa kesä- ja kolmissa talvikisoissa vuosina 1968–1976. Näinä vuosina Neuvostoliitto oli olympiamitalitilaston ykköskansakunta eli parempi kuin kilpailijansa Yhdysvallat. Tästä Pavlovkin sai kunniaa maansa kunniamerkkien muodossa. Vuodesta 1977 alkaen hänestä tuli Neuvostoliiton olympiakomitean puheenjohtaja. Moskovassa vuonna 1980 järjestettyissä kesäolympiakisoissa Pavlov toimi järjestelytoimikunnan varapuheenjohtajana.

Presidentti-pääsihteeri Brežnevin kuoleman jälkeen Pavlov menetti Neuvostoliiton urheilun ykköspaikan Marat Gramoville. Hän toimi sen jälkeen vuosina 1983–1985 Neuvostoliiton suurlähettiläänä Mongoliassa ja 1985–1989 Myanmarissa.

Sergei Pavlov joutui jäämään eläkkeelle vuonna 1989, vaikka hän ei olisi ollut siihen 60-vuotiaana vielä halukas. Hän sai kuolemansa vuoden 1993 jälkeen postuumisti kunniamerkin keväällä 2004 eli 75-vuotispäivänään Venäjän urheilulle ja olympialiikkeelle tekemästään ansiokkaasta työstä.

Kirjallisuus
------------

* The Free Dictionary: Sergei Pavlov
* James Riordan: *Sport via Soviet Society*, s. 402-405. Appendix I: Sports leaders and the Nomenclatura: biographies and comment. Bristol, UK: Cambridge University Press, 1977. ISBN 521-21284-7.

Lähteet
-------


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
**Lyudao** tai **Lüdao** (kiin. 綠島, *Lǜdǎo*) on Taiwaniin eli Kiinan tasavaltaan kuuluva saari Taiwanin saaren kaakkoisrannikolla. Saari on tuliperäinen ja sen pinta-ala on 15,09 km².

Maantiede
---------

Saaren rannikkoa.
Lyudao sijaitsee noin 33 kilometriä Taiwanin kaakkoisosan Taitungista merelle. Saari on tuliperäinen ja sitä ympäröivät koralliriutat. Itse saari on pinnanmuodoiltaan kukkulainen,  Saaren pinta-ala on noin 15,09 km². Hallinnollisesti saari kuuluu Taitungin piirikuntaan. Saaren kaakkoisosassa sijaitsee Zhaorin kuuma lähde.

Saaren kukkuloilla tavataan esimerkiksi japaninhirviä. Ympäröivällä merialueella tavataan kalalajeja yli 50:stä eri suvusta ja yli 300 eri korallilajia.

Historia
--------

Saarella toiminut vankila.
Lüdaon nykyinen nimi tarkoittaa vihreää saarta. Varhaisemmissa kiinalaisissa historiallisissa lähteissä saari tunnetaan kuitenkin tulisaarena. Nimi juontuu tuliperäisen saaren maaperän mustasta värityksestä, joka muistuttaa palanutta aluetta. Nykyisen nimensä saari sai vasta vuonna 1949. Saari asutettiin noin 3 000–4 000 vuotta sitten ja saarta on asutettu yhtäjaksoisesti siitä lähtien. Varhaiset asukkaat jättivät jälkeensä arkeologisia merkkejä, kuten kivityökaluja ja keramiikkaa. Varhaisimmat historialliset lähteet mainitsevat saaren ensimmäisen kerran vuonna 1696.

Han-kiinalaisia siirtolaisia alkoi saapua saarelle noin 200 vuotta sitten, jolloin Chen Bi-Shien johti saarelle noin 30 henkilön siirtolaisjoukon. Taiwanin niin sanotun valkoisen terrorin aikana saarella vuodesta 1972 vuoteen 1987 toimineella vankilalla pidettiin huomattavaa osaa maan poliittisista vangeista. Enimmillään vankeja oli saarella yli 2 000 ja vankilan henkilökuntaa yli 3 000. Vankila toimii nykyisin museona.

Nykyisin saari on matkailukohde ja sillä vierailee vuosittain noin 300 000 matkailijaa. Matkailijat saapuvat pääasiassa harjoittamaan sukellusta ja snorkkeelausta. Saarella on lentokenttä, jonne on päivittäisiä lentoja Taitungin lentokentältä. Saarelle on myös lauttaliikennettä Taiwanin pääsaarelta Fugangin satamasta Taitungin pohjoispuolelta. Saaren asukasluku oli vuoden 2012 lopussa 3 462.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  East Coast National Scenic Area Green Island Travel *eastcoast-nsa.gov.tw*.  Arkistoitu 15.11.2019. Viitattu 18.11.2019. (englanniksi)
2. ↑  Green Island Tourism Bureau, Republic of China (Taiwan). Viitattu 18.11.2019. (englanniksi)
3. 1 2  Population for Township and District (xls) Ministry of Health and Welfare.  Arkistoitu 9.12.2013. Viitattu 18.11.2019. (englanniksi)
4. ↑  About Taitung Taitung County Government.  Arkistoitu 22.7.2018. Viitattu 18.11.2019. (englanniksi)
5. 1 2  Joe Henley: Taiwan’s paradise isle: Green Island worth braving the ferry ride for dramatic views, history and some divine dive sites *South China Morming Post*. Viitattu 18.11.2019. (englanniksi)
6. 1 2  The origin of the name, Green Island (Island of Fire) *gip.moj.gov.tw*. Viitattu 18.11.2019. (englanniksi)
7. ↑  Green Island Human Rights Cultural Park Ministry of Culture. Viitattu 18.11.2019. (englanniksi)
Lietsaari

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
PadasjokiPäijät-HämeSuomi |
| Vesialue | 
Päijänne |
| Korkein kohta | 
87,5 m  |
| Pinta-ala | 
18,9 ha  |

Karttamuokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Lietsaari**  on Päijänteen saari Päijät-Hämeessä Padasjoella. Se kuuluu Päijänteen kansallispuistoon.

Maantietoa
----------

Saari on 1,1 kilometriä pitkä, 730 metriä leveä ja sen pinta-ala on 18,9 hehtaaria. Se sijaitsee Padasjoenselällä Haukkasalon ja Kelventeen väissä. Sen ympärillä on pieni saariryhmä, josta selitsemän saarta sijaitsee se länsipuolella ja kaksi saarta sen koillispuolella. Länsipuolen saarista on suurin Sammalsaari. Se on 140 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Koillispuolen saarista Hanhikallion on karttoihin nimetty ja sillä on kummeli. Saari on matala, mutta sen itäpuolella maasto kohoaa noin 9 metrin korkeuteen Päijänteestä. Metsäisen saaren maa-alueet on jaettu pieniin palstoihin, jonne on rakennettu seitsemän vapaa-ajan asuntoa. Myös Sammalsaari on asuttu. Karttoihin on merkitty hiekkarantoja kaakkoisrantaan ja pohjoisrantaan. Saaren koillispäähän on tehty retkeilijöille maihinnousu- ja nuotiopaikka.

Luontoarvoja
------------

Osa saaresta muodostaa pienen luonnonsuojelualueen, joka kuuluu Päijänteen kansallispuistoon yhdessä koillispuolen naapurisaarten kanssa. Kansallispuiston alueet muodostavat yhden Natura 2000-alueen Päijänteen alueen (10 857 hehtaaria, FI0335003).

Katso myös
----------

* Luettelo Päijänteen kansallispuiston alueista ja saarista
* Luettelo Suomen Natura 2000 -alueista

Huomautukset
------------

1. 1 2  Saaren pinta-ala on otettu saaren ruotsinkielisen Wikipedian artikkelista, jossa tiedolla on ollut oma lähde.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Lietsaari, Padasjoki (sijainti maastokartalla) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 29.9.2019.
2. ↑  Paikkatieto: Lietsaari, *paikkatietoalusta.fi*, viitattu 29.9.2019
3. ↑  Lietsaari, Padasjoki (sijainti varjokartalla) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 29.9.2019.
4. 1 2  Lietsaari, Padasjoki (sijainti ilmavalokuvassa) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 29.9.2019.
5. ↑  Päijänteen alue (FI0335003), 7.3.2014, viitattu 25.9.2019

Päijänteen kansallispuisto

* Päijänne
* Haapasaari
* Kelvenne
* Pulkkilanharju
* Päijätsalo
**Hämeenlinnan palo 1831** tuhosi suurimman osan Hämeenlinnan kaupungista kaupungin laitaosia lukuun ottamatta. Palo syttyi iltapäivällä 14. syyskuuta 1831 ja 12 tuntia kestäneen palon jälkeen kaupungin 165:stä rakennetusta tontista oli palo tuhonnut 105. Kaupungin rakennuskannasta tuhoutui kolme neljäsosaa.

Palo sai alkunsa Hämeenlinnan torin luoteiskulmasta kauppias Juseliuksen talon tallinparvelta. Kauppiaan renki Mikko oli mennyt humalaisena nukkumaan tallin parvelle ja siellä sytyttänyt piippunsa. Hän nukahti kesken tupakoinnin jolloin tuli pääsi leviämään piipusta tallinparven heiniin. Palo levisi sitten tallin yhteydessä olleeseen rehulatoon, joka oli täynnä rehua ja olkia. Rehuladosta palo levisi sitten kaupungin muille tonteille. Tallin parvelle nukahtunut renki Mikko menehtyi tulipalossa. Palon sammuttajilla oli käytössä vain neljä pientä paloruiskua ja sama määrä palopurjeita eivätkä ne riittäneet palon pysäyttämiseen. Palon levitessä suurin osa sammutusväestä riensi koteihinsa pelastamaan omaisuuttaan havaittuaan sammutustyön toivottomaksi. Kaupunkilaisten ohella paloa oli sammuttamassa osasto Petrovskin jalkaväkirykmentin sotilaita ja joukko kasakoita.

Palo tuhosi muun muassa vanhan lääninhallituksen talon ja triviaalikoulun talon sekä vaurioitti Hämeenlinnan kirkkoa. Palon jälkeen kaupungin 2 300:sta asukkaasta 1 107 oli menettänyt kotinsa. Palaneista rakennuksista vain 9 oli vakuutettu. Palon jälkeen perustettiin hätäapukomitea vastaanottamaan ja jakamaan avustuksia. Hämeenlinnaan tuotiin Turusta jauhoja ja kaikissa Suomen kirkoissa kerättiin kolehti palon uhrien hyväksi. Keisari Nikolai I myönsi kaupungin asukkaille 10 vuoden verovapauden ja myös Venäjällä järjestettiin rahankeräys kaupungin hyväksi keisarin lahjoittaessa keräykseen 15 000 ruplaa.

Palon jälkeen Hämeenlinna sai 1832 uuden arkkitehti Carl Ludvig Engelin suunnitteleman asemakaavan. Hallituskadulla sijainnut vuoden 1831 palon muistomerkki hävisi ilmeisesti tietöiden aikana.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Synkkä 100-vuotismuisto. Hämeenlinnan kaupungin palo v. 1831, Suomen Kuvalehti, 12.09.1931, nro 37, s. 28, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
2. ↑  Hämeenlinnan Lydia : Engelin asemakaava 1832 (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Irwinin kuolemasta on kohta 30 vuotta, mutta Rinkelinkadulla ei ole vieläkään hänen muistolaattaansa, Hämeen Sanomat 19.11.2020

Aiheesta muualla
----------------

* Hämeenlinnan Lydia : Hämeenlinnan kaupungin palo 1831 (Arkistoitu – Internet Archive)
**El Bayadhin maakunta** (arab. ولاية البيض‎, *Wilāya al-Bayaḍ*) eli wilaya on hallintoalue Algerian länsiosassa. Sen keskus on El Bayadhin kaupunki. Alueen pinta-ala on 71 696,7 neliökilometriä. Asukkaita on 334 800 henkeä (vuonna 2018, arvio).

El Bayadhin maakunta rajoittuu pohjoisessa Sidi Bel Abbèsin, Saïdan ja Tiaretin, idässä Laghouatin, Ghardaïan ja El Meniaan, etelässä Timimounin sekä lännessä Bécharin ja Naâman maakuntiin. Alueen pohjoisosassa on ylätasanko ja sen eteläpuolella Saharan Atlas. Etelässä Saharan reuna-alue muodostaa 71 prosenttia maakunnan pinta-alasta.

Hyötykaivannaisia ovat kalkkikivi, kipsi, suola, savi, kvartsihiekka, asbesti ja baryytti. Vesistöihin kuuluvat Chott Ech Cherguin suolajärvi ja joukko vadeja. Vuotuinen sademäärä on 200–300 millimetriä.

Maakunta jakautuu hallinnollisesti kahdeksaan piirikuntaan eli daïraan, joihin kuuluu 22 kuntaa. Piirikuntien keskukset ovat Boualem, Bougtoub, Boussemghoun, Brezina, Chellala, El Abiodh Sidi Cheikh, El Bayadh ja Rogassa.

El Bayadhiin kautta kulkevat maantiet RN47, RN111 ja RN6A. Kaupunkiin on rakenteilla 130 kilometrin pituinen rautatie Mécheriasta. Sen koillispuolella on lentokenttä.

Maakunnassa harjoitetaan karjanhoitoa ja maanviljelyä. Kaivosteollisuus tuottaa kalkkikiveä ja kipsiä. El Bayadhissa ja Bougtobissa on kemian ja elintarviketeollisuutta.

Nähtävyyksiä ovat kalliopiirrokset, vanhat linnoitetut kylät, El Ghorin luolat, Brezinan ja Boussemghounin keitaat ja suufilaisveljeskuntien zawiyat. Hotelleja on lähinnä El Bayadhissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Monographie Wilaya d’El Bayadh *Aniref*. Viitattu 4.6.2023.

AlgeriaAlgerian maakunnat

* Adrar
* Aïn Defla
* Aïn Témouchent
* Alger
* Annaba
* Batna
* Béchar
* Béjaïa
* Béni Abbès
* Biskra
* Blida
* Bordj Badji Mokhtar
* Bordj Bou Arreridj
* Bouira
* Boumerdès
* Chlef
* Constantine
* Djanet
* Djelfa
* El Bayadh
* El Meghaïer
* El Meniaa
* El Oued
* El Tarf
* Ghardaïa
* Guelma
* Illizi
* In Guezzam
* In Salah
* Jijel
* Khenchela
* Laghouat
* Mascara
* Médéa
* Mila
* Mostaganem
* M’Sila
* Naâma
* Oran
* Ouargla
* Ouled Djellal
* Oum el Bouaghi
* Relizane
* Saïda
* Sétif
* Sidi Bel Abbès
* Skikda
* Souk Ahras
* Tamanrasset
* Tébessa
* Tiaret
* Timimoun
* Tindouf
* Tipaza
* Tissemsilt
* Tizi Ouzou
* Tlemcen
* Touggourt
**Hämeenlinnan lyseon lukio** on perinteikäs lukio Hämeenlinnassa. Vuonna 2019 lukiota kävi yli 500 oppilasta. Koulun kotirakennus sijaitsee Lukiokadulla kaupungin keskustan Koilliskulmassa, mutta sisäilmahaasteiden vuoksi syksystä 2018 lähtien koulu toimii väistötiloissa Hattelmalantiellä,  Poltinahon kaupunginosassa. Lyseon lukiolla on myös aikuisopiskelijoille tarkoitettu aikuislinja. Lukion virkaa tekevänä rehtorina toimii Pieta Tukkimäki-Hilden. Lukion toiminnasta vastaa usean kunnan yhteinen Koulutuskuntayhtymä Tavastia.

Koulu on perustettu 1873 Hämeenlinnan normaalilyseona ja se aloitti toimntansa Sibeliuksenkatu 17:ssä sijaitsevassa kivirakennuksessa. Myöhemmin vuokrattiin myös muita opetustiloja.

Koulun oppilaina ovat olleet muun muassa Jean Sibelius, J. K. Paasikivi, E. N. Setälä, Eino Leino, Vexi Salmi, Irwin Goodman ja Jyrki 69. Lyseon motto on *Labor improbus omnia vincit* (vapaa suom. *Periksiantamaton työ voittaa kaikki vastukset*).*lähde?*

Hämeenlinnan Lyseon lukiossa toimii nykyään myös urheilupainotteinen linja, urheilulinja (URLI), joka mahdollistaa oman harrastuksen harjoittamisen lukion aamutuntien tilalla. Silti urheilulinjalla olevat suorittavat kaikki samat kurssit kuin normaalin lukiolinjan opiskelijat. Luovan yrittäjyyden linja (YRI) siirtyi lyseolle Hämeenlinnan yhteiskoulun lukion yhdistyessä lyseon kanssa lukuvuodeksi 2012-2013. Lukiokadulla eli samalla alueella kuin lukio sijaitsee myös Lyseon koulu (yläkoulu).*lähde?*

Lyseolla on vuodesta 1903 toiminut Suomen toiseksi vanhin luontokerho Calypso. Kerhon nykyinen toiminta painottuu muutaman kerran lukuvuodessa järjestettäviin retkiin sekä lähes viikoittain pidettäviin kokouksiin. Kerhon puitteissa on myös mahdollista suorittaa Luonto-Liiton perusmerkki. Aktiiviset jäsenet palkitaan kurssisuoritusmerkinnällä (Luonnonharrastuskurssi).*lähde?*

Lähteet
-------

1. 1 2  Hämeenlinnan lyseon lukio Koulutuskuntayhtymä Tavastia, kktavastia.fi. Viitattu 13.7.2018.
2. 1 2  AikuislinjaArkistoitu kopio Koulutuskuntayhtymä Tavastia, kktavastia.fi.  Arkistoitu 14.7.2018. Viitattu 13.7.2018.
3. 1 2  Hämeenlinnan karttapalvelu (Aluejaot-kohdasta tehdään valinta *Kaupunginosat*) Hämeenlinnan kaupunki, hameenlinna.fi. Viitattu 13.7.2018.
4. ↑  Erik Johan Tammio (1861–1930): Hämeenlinnan Normaalilyseon synty ja vaiheet (pdf) (58 sivua) *Julkaistu kirjassa: Hämeenlinnan normaalilyseo 1873–1887–1913 : 40-vuotinen muisto. - Hämeenlinna : Arvi A. Karisto (Hämeenlinnan uusi kirjapaino)*.  1913. Hämeenlinnan kaupunki, hameenlinna.fi. Viitattu 14.7.2018.
5. ↑  Arkistoitu kopioHämeenlinnan Normaalilyseon muistolaatta (osoite: Sibeliuksenkatu 19, Hämeenlinna) Hämeenlinnan kaupunki, hameenlinna.fi.  Arkistoitu 14.7.2018. Viitattu 14.7.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Hämeenlinnan lyseon kaksitoista kivääriä. Puolen vuosisadan takainen ihme: ampumaopetusta suomalaisessa valtion oppikoulussa!, Hakkapeliitta, 22.11.1932, nro 47, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
**Alan Field Shugart** (27. syyskuuta 1930 Los Angeles, Kalifornia – 12. joulukuuta 2006 Monterey, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen insinööri ja liikemies. Hän oli yksi merkittävistä tietokoneiden kiintolevyjärjestelmien kehittäjistä.

Ura
---

Shugart opiskeli teknillistä fysiikkaa University of Redlandsissä ja valmistui 1951. Hän aloitti kenttäinsinöörinä IBM:n palveluksessa niin ikään 1951 ja eteni pian johtotehtäviin. Hän oli mukana kehittämässä tietokoneiden levymuisteja. Tuotekehityksen merkkipaaluja oli ensimmäinen kiintolevy, vuonna 1956 esitelty IBM 305 RAMAC. Shugart jätti IBM:n 1969 ja siirtyi Memorexille. Vuonna 1972 Shugart perusti oman yrityksen, tietokoneiden oheislaitteita kehittävän ja valmistavan Shugart Associatesin. Hän johti 8-tuumaisen levykkeen eli lerpun kehitystyötä, mutta erosi yrityksestä jo 1974.

Vuonna 1979 Alan Shugart perusti Finis Connerin kanssa Seagate Technology -yrityksen, joka kehitti kiintolevyjä henkilökohtaisiin tietokoneisiin. Yritys toi markkinoille 5¼-tuumaisen kiintolevyn, jonka kapasiteetti oli viisi megatavua. Seagate kasvoi yhdeksi maailman johtavista kiintolevyjen valmistajista.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Alan F. Shugart *Computerhistory.org*. Viitattu 19.12.2019. (englanniksi)
2. ↑  IBM 350 disk storage unit *Ibm.com*. Viitattu 19.12.2019. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* New York Times: Alan F. Shugart, 76, a Developer of Disk Drive Industry, Dies (15.12.2006)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Tieteilijät Muokkaa Wikidatassa | 
* DBLP

 |

 |
| "You Came"Kim Wilde |
| --- |
|  |
| Singlen tiedot |
|  Albumilta | *Close* |
|  A-puoli | "You Came" |
|  Julkaistu | 1988 |
|  Tyylilaji | pop |
|  Kesto | 04.34 |
|  Levy-yhtiö | MCA |
| muut singlet |
|  | "You Came" |  |

**You Came** on englantilaisen poplaulaja Kim Wilden single vuodelta 1988. Sen sävelsivät ja sanoittivat Ricky Wilde ja Kim Wilde. Singlen b-puolena on painoksesta riippuen sävelteos "Stone" tai "Tell Me Where You Are". "You Came" ja "Stone" julkaistiin myös Wilden kuudennella studioalbumilla *Close* (1988). "You Came" julkaistiin paitsi tavanomaisena seitsentuumaisena vinyylisinglenä, myös 12-tuumaisena maxisinglenä ja kasettisinglenä. Lisäksi se julkaistiin digitaalisena CD-singlenä.

"You Came" nousi brittilistan sijalle kolme heinäkuussa 1988. Se pysyi listalla yksitoista viikkoa. Saksan listalla kappale ylsi sijalle viisi ja sille kertyi seitsemäntoista listaviikkoa. Suomessa "You Came" oli 21:nneksi suurin menestyskappale vuonna 1988. Sekä singlemyynti- että radiosoittolistalla sen korkein sijoitus oli viides.

"You Came" sai inspiraationsa Kim Wilden veljen Ricky Wilden esikoispojan syntymästä.

Wilde levytti 2006 uuden version kappaleesta "You Came". Se julkaistiin studioalbumilla *Never Say Never*.

"You Came" alkaa noin puoli minuuttia kestävällä introlla, jota seuraa noin 15 sekuntia kestävä säkeistö ja 15 sekuntia kestävä silta. Kertosäkeistö alkaa noin minuutti kappaleen alusta. Toisen säkeistön jälkeen kertosäkeistöä toistetaan muunnellen kappaleen loppuun.

Lähteet
-------

* Pennanen, Timo: *Sisältää hitin : levyt ja niiden esittäjät Suomen musiikkilistoilla vuodesta 1972*. Kustannusosakeyhtiö Otava, 2006.

1. 1 2 3  Kim Wilde – You Came *Discogs.com*. Viitattu 13.5.2023. (englanniksi)
2. ↑  Kim Wilde – Close *Discogs.com*. Viitattu 13.5.2023. (englanniksi)
3. ↑  Official singles Chart results matching : you came *Officialcharts.com*. Viitattu 13.5.2023. (englanniksi)
4. ↑  Kim Wilde : You Came *Offiziellecharts.com*. Viitattu 13.5.2023. (saksaksi)
5. ↑  Pennanen, s. 44 ja 299
6. ↑  You Came by Kim Wilde *Songfacts.com*. Viitattu 13.5.2023. (englanniksi)
7. ↑  Kim Wilde - You Came *80s80s.de*. Viitattu 13.5.2023. (saksaksi)
8. ↑  Kim Wilde - You Came Lyrics *Chordify.net*. Viitattu 13.5.2023. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Theaudiodb.com: Kim Wilde : Close : You Came
* Chart Beats: The Best Of: Kim Wilde

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz work

 |

 |
John Luther Adams vuonna 2014.
**John Luther Adams** (s. 23. tammikuuta 1953 Meridian, Mississippi) on yhdysvaltalainen säveltäjä, jonka musiikissa on vaikutteita Alaskan osavaltion luonnosta. Hänen orkesteriteoksensa *Become Ocean* sai vuonna 2014 Pulitzer-palkinnon ja vuonna 2015 Grammy-palkinnon vuoden parhaana nykytaidemusiikin levytyksenä. Adamsin teoksista useimmin esitetty on 99 lyömäsoittajalle sävelletty ulkoilmateos *Inuksuit*.

Vuonna 1953 syntynyt John Luther Adams varttui Yhdysvaltojen etelävaltioissa ja New Yorkissa. Hän opiskeli säveltämistä James Tenneyn johdolla California Institute of the Arts -oppilaitoksessa, josta hän valmistui 1973 ensimmäiseltä vuosikurssilta. Vuodesta 1978 vuoteen 2014 Adams asui Alaskassa ja toimi muun muassa Pohjois-Alaskan ympäristökeskuksen johtajana.

Adams on opettanut Harvardin ja Alaskan yliopistossa, ohiolaisessa Oberlin-konservatoriossa ja Bennington Collegessa Vermontissa. Hän on työskennellyt Anchoragen sinfoniaorkesterin, Anchoragen oopperan, Fairbanksin sinfoniaorkesterin, Arctic Chamber Orchestran ja Alaska Public Radio Networkin kanssa.

Vuonna 2010 John Luther Adams palkittiin Northwestern-yliopiston Nemmers-palkinnolla. Vuonna 2015 Adams palkittiin elämäntyöstään Columbian yliopiston William Schuman -palkinnolla.

Lähteet
-------

1. ↑  Cooper, Michael: A Pulitzer Today, and in May, a New York Premiere, *The New York Times* 14.4.2014. Viitattu 21.1.2017.
2. ↑  Seattle Symphony is only local Grammy winner, *The Seattle Times* 15.2.2016. Viitattu 21.1.2017.
3. 1 2  Biography (Arkistoitu – Internet Archive), John Luther Adams. Viitattu 21.1.2017.
4. ↑  Michael Ludwig Nemmers Prize in Music Composition *Northwestern University School of Music*.  Arkistoitu 20.12.2016. Viitattu 21.1.2017.
5. ↑  Cooper, Michael: John Luther Adams Wins a Lifetime Achievement Award, *The New York Times* 8.1.2015. Viitattu 21.1.2017.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* BRAHMS
* Grammy Awards
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC

 |

 |
**John C. Malone** (s. 7. maaliskuuta 1941) on yhdysvaltalainen liikemies, joka toimii aktiivisesti televisioyhtiöiden, maatalouden ja hyväntekeväisyyden parissa. Hänen maineensa mediamogulina on syntynyt 1970-luvulta 1990-luvulle kestäneen kaapelitelevisiofirma *Tele-Communications Inc*:n menestyksellisestä luotsaamisesta. Vuodesta 2008 alkaen Malone on omistanut Discovery Communications ‎-yrityksen kautta Discovery Channelin ja lukuisia muita televisiokanavia. Malone asuu Coloradossa.

Malonen maaomaisuus on huomattava, sillä hänen hallussaan on Yhdysvalloissa 8 500 neliökilometriä maata.

Lähteet
-------

1. ↑  Tämä mies hallitsee tv-maailmaa – olympialaiset vain pisara meressä. Iltalehti 29.6.2015. Viitattu 30.6.2015.
2. ↑  Katharine Q. Seelye: For Land Barons, Acres By the Millions The New York Times.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
**Cayla Barnes** (s. 7. tammikuuta 1999 Eastvale, Kalifornia) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa puolustajana. Hän voitti Yhdysvaltain maajoukkueen pelaajana olympiakultaa Pyeongchangissa 2018 ja MM-kultaa Espoossa 2019.. MM-kisoissa hänet valittiin turnauksen tähdistökentälliseen. Kanadan MM-kilpailuissa 2021 hän saavutti hopeaa. Alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa hän voitti kultaa vuosina 2015, 2016 ja 2017, ja hänestä tuli ensimmäinen kolme peräkkäistä mestaruutta tällä tasolla voittanut pelaaja. Vuonna 2016 hänet valittiin kisojen tähdistökentälliseen sekä vuosina 2016 ja 2017 kisojen parhaaksi puolustajaksi. Kaudesta 2017–2018 alkaen hän on pelannut yliopistosarjoissa Boston Collegen joukkueessa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Cayla Barnes *Team USA*. United States Olympic Committee. Viitattu 5.4.2018. (englanniksi)
2. ↑  United States IIHF. Viitattu 15.4.2019. (englanniksi)
3. ↑  Teiskonlahti, Kirsi: Jo kertaalleen mestaruutta juhlinut Naisleijonat taipui MM-hopealle värikkäiden vaiheiden jälkeen – Yhdysvallat vei voiton voittomaalikisassa  15.4.2019. Yle. Viitattu 15.4.2019.
4. ↑  Aykroyd, Lucas: Hiirikoski named MVP  14.4.2019. IIHF. Viitattu 16.4.2019. (englanniksi)
5. 1 2  Cayla Barnes *USA Hockey*. Viitattu 15.2.2022. (englanniksi)
"Jaksollisen järjestelmän päivitystä". Albert Ghiorso kirjoittaa "Lw" (lawrencium) järjestyslukukohtaan 103; kanssalöytäjät (vasemmalta oikealle) Robert Latimer, Tri. Torbjorn Sikkeland ja Almon Larsh katsovat hyväksyvästi. Kuva huhtikuulta 1961.
**Albert Ghiorso** (5. heinäkuuta 1915 – 26. joulukuuta 2010) oli huomattava yhdysvaltalainen kemisti. 

Ghiorso syntyi Vallejossa Kaliforniassa ja valmistui Kalifornian yliopistosta Berkeleyssä vuonna 1937. Hän teki jo uransa alkuvaiheissa yhteistyötä Nobel-palkitun Glenn T. Seaborgin kanssa. 

Laajimman maineensa Ghiorso saavutti jäsenenä tutkimusryhmässä, joka löysi kaikkiaan kaksitoista alkuainetta vuosina 1945–1974. Kyseiset alkuaineet ovat järjestyksessä:

* amerikium
* berkelium
* curium
* dubnium
* einsteinium
* fermium
* kalifornium
* lawrencium
* mendelevium
* nobelium
* rutherfordium
* seaborgium

Ghiorson kollegat ehdottivat 118. alkuaineen "ununoktiumin" nimeksi "ghiorsiumia". Se nimettiin kuitenkin oganessoniksi Juri Oganesjanin mukaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Скончался американский физик-ядерщик Альберт Гиорсо  30.12.2010. RIA Novosti. Viitattu 30.12.2010. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Ghiorson elämäkerran kirjoittajan fyysikko Robert W. Schmiederin sivusto

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Muut | 
* NARA
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Toivo Tapio Rinne** (26. lokakuuta 1906 Turku – 8. joulukuuta 1982 Turku) oli suomalainen historioitsija ja useiden eri maakunta-arkistojen hoitaja, joka sai professorin arvonimen.

Rinteen vanhemmat olivat veturinkuljettaja August Petter Rinne ja Hilda Maria Gustafsson ja puoliso vuodesta 1934 Tuovi Inkeri Vuolanko. Rinne tuli ylioppilaaksi 1925 ja suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon Turun yliopistossa 1929 ja arkistoalan loppututkinnon 1936. Hän toimi Valtionarkistossa harjoittelijana ja amanuenssina 1930–1936, Vaasan maakunta-arkiston hoitajana 1936–1946, Hämeenlinnan maakunta-arkiston hoitajana 1946–1951 ja Turun maakunta-arkiston hoitajana 1951–1972. Hänellä oli lisäksi useita luottamus- ja asiantuntijatehtäviä. Professorin arvonimen Rinne sai 1966. Rinne julkaisi lukuisia tutkimuksia kisälliveljeskunnasta talonpoikaispurjehdukseen, Turun raitiotieliikenteeseen, suomalaiseen teatteriin ja Turun yliopiston ylioppilaskuntaan. Häntä kiinnosti erityisesti Turun kaupungin historia ennen Turun paloa vuonna 1827.

Lähteet
-------

1. 1 2  I. Havu, L. Arvi P. Poijärvi, K. J. Immonen (toim.): *Kuka kukin on 1960*, s. 751. Helsinki: Otava, 1960.
2. 1 2  Kuolleita. Professori Toivo T. Rinne.  *Uusi Suomi*, 18.12.1982, nro 340, s. 4. Kansalliskirjasto. Viitattu 18.9.2022.
**Toivo Venetjoki** (9. kesäkuuta 1906 Halsua – 16. helmikuuta 1988 Kokkola) oli suomalainen kanteleensoittaja ja pelimanni, varsinaiselta ammatiltaan maanviljelijä.

Venetjoki oppi kanteleen soiton kymmenvuotiaana seuratessaan naapurissa asuneiden kahden enonsa Eino Tulikarin (entinen Tofferi) ja hänen veljensä Oskari Tofferin soittoa. Sukuun kuului muitakin kanteleensoittajia, muun muassa Matti Karvonen ja hänen serkkunsa Viljo Karvonen.

Venetjoki aloitti esiintymisensä 1930-luvulla, jolloin hän kierteli soittamassa lähiseudulla. Lisäksi hän säesti Halsuan viulupelimanneja kanteleella ja harmonilla ja soitti joskus viuluakin.

Venetjoki käytti soittaessaan paljon "kruusausta", koristelua ja muuntelua. Tähän sisältyy paljon korusäveliä, trioleja ja trillejä. Soittotyylin lisäksi myös kanteleen ääni erotti hänet muista Perhonjokilaakson kanteleensoittajista. Kanteleen ääni oli heleämpi kuin muilla. Syynä tähän olivat poikkeuksellisen kireälle viritetyt kielet ja tallana käytetty paksu metallilanka kielten alla.

Venetjoen ohjelmisto sisälsi runsaasti hää- ja pelimannimusiikkia. Hän piti kuitenkin kanteletta mieluummin kotisoittimena ja soitti mieluummin yksinään kuin suuressa joukossa ja suurissa esiintymistilaisuuksissa.

Venetjoki nimitettiin mestaripelimanniksi Kaustisen kansanmusiikkijuhlilla 1972.

Lähteet
-------

* *Mestaripelimannit*, Kansanmusiikki-instituutin julkaisuja 33, toimittanut Ilkka Kolehmainen, Kauhava 1992 ISBN 951-9268-19-7
* Paavo Helistö: *Konstan parempi valssi*, Tammi 1972, ISBN 951-30-2015-0
**Elbrus Tedejev** (s. 5. joulukuuta 1974 Nogir, Pohjois-Ossetia) on ukrainalainen entinen vapaapainija, olympiavoittaja ja maailman- sekä euroopanmestari. Kansallisuudeltaan hän on osseetti.

Pohjois-Ossetiassa syntynyt ja kasvanut Tedejev aloitti painiuransa Vladikavkazissa. Vuonna 1993 hän muutti Kiovaan Boris Savlohovin valmennukseen ja siirtyi edustamaan kansainvälisellä tasolla Ukrainaa. Boris Savlohovin kuoltua äkillisesti tämän veli Ruslan jatkoi Tedejevin valmentamista. 1994 Tedejev voitti juniorien EM-kultaa 62 kilogramman painoluokassa.

Ensimmäisissä aikuisten arvokisoissaan 1994 MM-kisoissa Tedejev oli seitsemäs. Seuraavana vuonna jäätyään kevään EM-kisoissa kuudenneksi hän voitti kultamitalin Atlantan MM-kisoissa. Seuraavana vuonna Atlantan olympialaisissa hän sijoittui pronssille oltuaan keväällä EM-nelonen. 1997 hän saavutti EM-hopeaa ja 1998 -pronssia kunnes vuonna 1999 voitti kultamitalin sekä Minskin EM-kisoista että Ankaran MM-kisoista. 

Vuonna 2000 Tedejev jätti EM-kisat väliin ja keskittyi Sydneyn olympialaisiin, missä hänen taipaleensa katkesi kuitenkin murskatappioon lopulta olympiavoittoon yltänyttä Venäjän Murad Umahanovia vastaan. Huono menestys jatkui seuraavana keväänä EM-kisoissa kun Tedejev hävisi jälleen heti toisessa ottelussaan. Samana syksynä hän kuitenkin ylsi MM-pronssille seuraavana vuonna voitti uransa kolmannen maailmanmestaruuden uudessa 66 kilogramman painoluokassa Teheranin MM-kisoissa. EM-kilpailuista hän saavutti hopeaa sekä vuosina 2003 että 2004.

2004 Ateenan olympialaisissa Tedejevin ura sai kirkkaimman kruunun kun hän 30 vuoden iässä lopulta ylsi olympiakultaan saavutettuaan ratkaisevissa otteluissa voitot Kazakstanin Leonid Spiridonovista ja USA:n Jamill Kellystä. Ateenan kisat jäivät hänen viimeisiksi arvokilpailuikseen.

Lähteet
-------

* Elbrus Tedejev FILA:n tietokannassa
* 

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
Patti Scialfa vuonna 2008.
**Vivienne Patricia "Patti" Scialfa** (s. 29. heinäkuuta 1954 Long Branch, New Jersey, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä. Soolouransa ohella Scialfa on Bruce Springsteenin The E Street Bandin jäsen ja naimisissa Springsteenin kanssa.

Scialfa aloitti musiikkiuransa 1970-luvulla valmistuttuaan New Yorkin yliopistosta. Hän esiintyi aluksi Sheridan Squarella Greenwich Villagessa. 1980-luvun alussa hän alkoi esiintyä New Yorkin klubeilla ja lauloi taustoja rock-albumeilla ja kiertueilla esimerkiksi David Johansenin, The Rolling Stonesin ja Southside Johnny & the Asbury Jukesin kanssa. Hän liittyi E Street Bandiin vuonna 1984 ja esiintyi sen mukana ensi kertaa *Born in the U.S.A.* -kiertueella. Scialfa ja Springsteen menivät naimisiin 1991.

Scialfan ensimmäinen oma albumi *Rumble Doll* ilmestyi 1993, minkä jälkeen hän on julkaissut albumit *23rd Street Lullaby* (2004) ja *Play It as It Lays* (2007).

Diskografia
-----------

* *Rumble Doll* (1993)
* *23rd Street Lullaby* (2004)
* *Play It as It Lays* (2007)

Lähteet
-------

1. 1 2 3  John Bush: Patti Scialfa biography AllMusic. Viitattu 20.1.2017.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
Elblągin voivodikunnan sijainti Puolan kartalla.
**Elblągin voivodikunta** (puol. *województwo elbląskie*) oli 1975–1998 yksi Puolan 49 voivodikunnasta. Se oli pinta-alaltaan 6 103 km² ja sen hallintokeskus oli Elbląg. Elblągin voivodikunnan alue jaettiin vuoden 1999 hallintouudistuksessa nykyisille Pommerin ja Warmia-Masurian voivodikunnille.

Lähteet
-------

1. ↑  Elbląskie województwo *Encyklopedia Internautica*. Viitattu 24.10.2020. (puolaksi)
2. ↑  Dz.U. z 1975 r. nr 16, poz. 91.
3. ↑  Wykaz Nowych Deskryptorów Geograficznych (151) (1-13.04.2017)

Puolan voivodikunnat 1975–1998
Biała Podlaska • Białystok • Bielsko-Biała • Bydgoszcz • Chełm • Ciechanów • Częstochowa • Elbląg • Gdańsk • Gorzów • Jelenia Góra • Kalisz • Katowice • Kielce • Konin • Koszalin • Krakova • Krosno • Legnica • Leszno • Lublin • Łomża • Łódź • Nowy Sącz • Olsztyn • Opole • Ostrołęka • Piła • Piotrków • Płock • Poznań • Przemyśl • Radom • Rzeszów • Siedlce • Sieradz • Skierniewice • Słupsk • Suwałki • Szczecin • Tarnobrzeg • Tarnów • Toruń • Wałbrzych • Varsova • Włocławek • Wrocław • Zamość • Zielona Góra
**Martin Hvastija** (s. 30. marraskuuta 1969 Ljubljana) on slovenialainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena 1996–2004. 

Hvastija edusti ammattilaisurallaan italialaisia talleja: Cantina Tolloa 1996–1998, Ballan-Alessiota 1999, Alessiota 2000–2002, Tenaxia 2003 ja Alessio-Bianchia 2004. Uransa viimeisen kauden 2005 hän ajoi slovenialaisessa Perutnina Ptuj -joukkueessa..

Saavutuksia
-----------

Lähteet: Cycling Archives, Pro Cycling Stats

1997
Circuito Montañés, 1. 3. ja 7. etapin voitto
GP Kranj, voitto
1998
GP Kranj, 3. etapin voitto
MM-kilpailut, aika-ajossa 12:s, maantieajossa 18:s
1999
Tanskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa kolmas
2000
GP Istria 4, voitto
Olympialaiset, aika-ajossa 22:s, maantieajossa keskeytys
2001
Vuelta a Andalucía, 4. etapin voitto
Omloop van de Vlaamse Scheldeboorden, voitto
E3 Prijs Vlaanderen, kolmas
2002
Gent–Wevelgem, viides
2004
Rauhanajo, 5. etapin voitto
2005
GP Kranj, voitto

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Martin Hvastija *sports-reference.com*.  Arkistoitu 22.6.2010. Viitattu 3.3.2016. (englanniksi)
2. 1 2 3  Martin Hvastija *cyclingarchives.com*. Viitattu 3.3.2016. (englanniksi)
3. ↑  Martin Hvastija *procyclingstats.com*. Viitattu 3.3.2016. (englanniksi)