recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Astrometrinen kaksoistähti** on kaksoistähti, jossa toista tähdistä ei pysty suoraan havainnoimaan vaan sen olemassaolo pitää päätellä. Tällaisissa kaksoistähdissä toinen tähdistä on esimerkiksi liian himmeä tai peittyy päätähden loisteeseen. Jos päätähden ominaisliikkeessä on säännöllistä perturbaatiota tai huojuntaa, siitä voidaan päätellä tuntemattoman kumppanin painovoiman vaikutus. Huojunta on kamerassa näkyvää, kun taas spektroskooppisen kaksoistähden huojunnan näkee spektroskoopissa.

Tunnettu esimerkki tähden huojunnasta on Sirius. Friedrich Bessel havaitsi vuonna 1844, että sen ominaisliikkeessä on huojuntaa, mistä hän päätteli, että Sirius A:lla on himmeämpi kumppani Sirius B. Alvan Clark todisti väitteen teleskoopilla, ja Sirius B on määritelty himmeäksi valkoiseksi kääpiöksi. Koska Siriuksen kumppani nähtiin teleskoopilla, sitä ei enää luokitella astrometriseksi kaksoistähdeksi. Samanlainen tapaus on Procyon, jonka kumppani havaittiin ensin astrometrisenä kaksoistähtenä.

Eksoplaneettoja voi mahdollisesti havaita myös astrometrisesti. Jo vuonna 1943 Kaj Strand ilmoitti, että 61 Cygni -tähden liikkeiden perusteella sitä kiertää planeetta. Peter van de Kamp ilmoitti puolestaan vuonna 1963 löytäneensä Barnardin tähdeltä planeetan. Astrometrisesti havaittujen eksoplaneettojen tunnistaminen on kuitenkin hankalaa, ja useimpia havaintoja ei ole hyväksytty. Nasa on tunnustanut vain yhden astrometrisen planeetan, VB 10 -tähdeltä havaittu VB 10b. Senkin olemassaolo on kuitenkin kyseenalaistettu.

Katso myös
----------

* Kaksoistähti
* Spektroskooppinen kaksoistähti
* Eksoplaneetta
* Ominaisliike

Lähteet
-------

1. ↑  Binary Star Systems: Classification and Evolution *Space.com*.  17.1.2018. Future US, Inc. Viitattu 22.11.2020. (englanniksi)
2. 1 2  Types of Binary Stars CSIRO. Viitattu 22.11.2020. (englanniksi)
3. ↑  Wobbly Stars: The Astrometry Method The Planetary Society. Viitattu 22.11.2020. (englanniksi)
**Astronomy** on kerran kuussa ilmestyvä yhdysvaltalainen aikakauslehti, jonka aihepiiri on tähtitiede. Sen lukijakunta koostuu tähtitieteen harrastajista. Lehti sisältää taivaan tarkkailua koskevia palstoja, lukijoiden lähettämiä valokuvia ja yleistajuisia artikkeleita tähtitieteestä ja astrofysiikasta.

Historia
--------

Astronomyn perusti 1973 Stephen A. Walther, joka oli Wisconsin-Stevens Pointin yliopiston opiskelija ja tähtitieteen harrastaja. Lehden ensimmäisessä numerossa elokuussa 1973 oli 48 sivua, viisi artikkelia ja tietoa, mitä kyseisessä kuussa näkyy taivaalla. Walther kuoli 1977. 

Waltherin perustama lehteä julkaiseva yritys AstroMedia Corporation palkkasi päätoimittajaksi Richard Berryn ja kustantajaksi Robert Maasin. Berry perusti nuorille tarkoitetun Odyssey sekä Telescope Making -erikoislehden. 

Lehden nykyinen päätoimittaja David Eicher tuli lehteen apulaispäätoimittajaksi 1982. Hän perusti Deep Sky -lehden. 

1980-luvun puolivälissä milwaukeelainen kustantaja Kalmbach osti Astronomyn. Yritys julkaisee erilaisia harrastelehtiä, kuten Model Railroader ja Trains. Nykyinen vastaava päätoimittaja Richard Talcott tuli tuolloin lehteen. 

Richard Berry erosi lehden palveluksesta 1992, ja vastuun lehdestä otti Robert Burnham. Kalmbach lopetti Deep Sky ja Telescope Making -lehdet ja myi Odysseyn. Astronomy.com-verkkosivut perustettiin 1990-luvulla.

Eicherista tuli päätoimittaja 2002. Lehden merkittävin kilpailija on Sky & Telescope.

Aiheesta muualla
----------------

* Astronomy-lehden sivusto (englanniksi)
* Aki Petteri Lehtinen: Maailmankaikkeus katoaa näkyvistä, kolumni, Helsingin Sanomat 28.7.2008 s. C1
**Astromantic** on japanilaisen hip hop -yhtyeen m-flon kolmas studioalbumi. Se julkaistiin 26. toukokuuta 2004.

Albumi oli ensimmäinen, jonka yhtye äänitti laulaja Lisan lähdön jälkeen. Siinä olivat nyt jäljellä vain DJ Taku ja MC Verbal. Aikaa yhtyeen edellisen studioalbumin julkaisusta oli kulunut kolme vuotta. Sen sijaan, että m-flo olisi etsinyt uuden laulajan, yhtye päätti aloittaa "m-flo loves..." -projektin, jossa se teki yhteistyötä lukuisten muiden artistien kanssa. Inspiraationa projektille toimi yhdysvaltalainen tuottajakaksikko The Neptunes. Ensimmäinen kollaboraatiosingle "Reeeewind!" tehtiin R&B-laulaja Crystal Kayn kanssa:

> »Taku ja minä mietimme, mitä m-flon fanit odottivat näkevänsä seuraavaksi, koska Lisan saappaat oli vaikea täyttää. Keksimme tällaisen teeman, ja Crystal Kaylla oli hyvät vibat ja hieno ääni.» 
> 
> 

*Astromantic* nousi Oricon-listan toiselle sijalle ja myi yli 600 000 kappaletta. Siltä julkaistiin ensimmäisen singlen "Reeeewind!" lisäksi Melodyn ja Ryōhei Yamamoton kanssa tuotettu "Miss you" sekä korealaisen supertähden BoAn kanssa tehty "The Love Bug", jotka nousivat kaikki Oricon-listan top 10:een. Yhtye teki töitä myös monien uusien artistien kanssa, jotka saivat m-flon kautta mahdollisuuden nousta tunnetuiksi. Yhteensä albumilla vieraili 17 artistia.

Albumista julkaistiin myöhemmin remiks-versio *Astromantic Charm School*. Albumin kehystarina jatkaa m-flon aiemmilta albumeilta tuttua futuristista avarusteemaa, ja sen välisoitoilla esiintyvät kertoja Masaaki Yajima ja *tarento* Patrick Harlan.

Kappaleet
---------

1. The Third Impact – 1.11  [välisoitto]
2. Miss You – 5.50  [m-flo loves **Melody** & **Ryōhei Yamamoto**]
3. Starstruck – "The Return of the Luvbytes" – 4.50  [m-flo loves **Ai**, **Emi Hinouchi** & **Rum** (**Heartsdales**)]
4. How to Be Astromantic – 0.57  [välisoitto]
5. Vanessa – 3.45  [m-flo loves **Bloodest Saxophone**]
6. Way U Move – 8.10  [m-flo loves **Dragon Ash**]
7. gET oN! – 5.02  [m-flo loves **Crystal Kay**]
8. Astrosexy – 5.37  [m-flo loves **Chemistry**]
9. Listen to Your Heart – 0.23  [välisoitto]
10. The Love Bug – 4.02  [m-flo loves **BoA**]
11. Life Is Beautiful – 5.30  [m-flo loves **Double** & **Toku**]
12. I Wanna Be Down – 4.42  [m-flo loves **Ryūichi Sakamoto**]
13. Rendezvous 2014 – 0.24  [välisoitto]
14. Cosmic Night Run – 5.43  [m-flo loves **Maki Nomiya** & **Crazy Ken Band**]
15. Reeewind! – 4.48  [m-flo loves **Crystal Kay**]
16. Uchū no uouo (jap. 宇宙のウオウオ) – 7.21  [m-flo loves **Boy-Ken** & **Black Bottom Brass Band**]
17. Curtain Call – 1.33  [välisoitto]

Lähteet
-------

1. ↑  Discography: Albums m-flo official website.  Arkistoitu 20.3.2013. Viitattu 20.8.2012.
2. ↑  m-flo's Verbal spreads the love The Japan Times.  Arkistoitu 13.10.2012. Viitattu 20.8.2012.
3. ↑  Biography m-flo official website.  Arkistoitu 20.8.2012. Viitattu 20.8.2012.
4. ↑  history of m-flo 1998–2012 natalie. Viitattu 20.8.2012.
5. ↑  m-flo Artimage Inc.. Viitattu 20.8.2012.
6. ↑  M-Flo: Astromantic Spotify. Viitattu 7.7.2023. (englanniksi)
**Peter Gradin** (s. 9. joulukuuta 1958) on ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edusti Ruotsin maajoukkuetta Sarajevon olympialaisissa 1984, missä hän saavutti pronssia, ja Prahan MM-kilpailuissa 1985, missä hän jäi ilman mitalia. Sarajevon olympialaisissa hän teki yhdeksän maalia ja antoi neljä maalisyöttöä ja muodosti Jens Öhlingin ja Per-Erik Eklundin kanssa joukkueen parhaan hyökkäysketjun.

Gradin edusti kotimaassaan MoDo AIK:ta kausina 1976–1978 ja solnalaisseura AIK:ta kausina 1978–1992. Hän voitti Ruotsin-mestaruuden vuosina 1982 ja 1984. Kaudella 1987–1988 hän oli 29 maalillaan Elitserienin paras maalintekijä. AIK on jäädyttänyt Gradinin pelinumeron 11.

Peliuransa jälkeen Gradin on toiminut valmentajana useissa seuroissa mutta ei pääsarjajoukkueen päävalmentajana.

Peter Gradinin isoveli Thomas Gradin on pelannut jääkiekkoa maajoukkueessa ja NHL:ssä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Peter Gradin Sveriges olympiska kommitté. Viitattu 4.6.2020. (ruotsiksi)
2. 1 2 3 4 5 6 7 8  Peter Gradin *Eliteprospects*. Viitattu 4.6.2020. (englanniksi)
3. ↑  Jörnmark, Moa: Listan på tröjorna som hänger i taket *Expressen*.  23.11.2011. Viitattu 4.6.2020. (ruotsiksi)
Akutuq-annos. Annoksen valmistukseen on käytetty mustikoita, vadelmia ja perinteestä hieman poiketen kasvisrasvaa.
**Akutuq** on Alaskan alkuperäiskansa inuitien keskuudessa perinteisesti valmistettu ruokalaji. Sen perinteisiin ainesosiin kuuluvat esimerkiksi karibunrasva, merinisäkkäistä saatava öljy, lumi ja makua antamaan lisättävät marjat. Ruokalajin nimi *akutuq* tarkoittaa sekoittamista.

Valmistus
---------

Valmistettaessa jouduttiin ottamaan huomioon paikallisesti saatavilla olevat raaka-aineet. Akutuqin valmistukseen on perinteisesti käytetty karibun ohutsuolen ympäriltä kerättyä kovaa ja valkoista rasvaa. Joskus karibun rasvan sijaan on käytetty esimerkiksi kalanrasvaa, josta valmistetun akutuqin rakenne on kuitenkin heikompi. Rasvaa pehmennetään vispaamalla, kunnes siitä tulee kuohkeaa massaa. Massaan lisätään kirkasta ja keltaista hylje- tai valasöljyä, joka vatkataan osaksi massaa sormin. Öljyä saadaan ensin nylkemällä traani ruhosta ja pesemällä se verestä. Tämän jälkeen traani varastoidaan puisiin tai nykyisin muovisiin säiliöihin. Traanin pinnalle muodostuu monityydyttämättömiä rasvahappoja. Öljyä ja rasvaa vatkataan sekaisin noin 45 minuuttia ja sekaan lisätään hieman vettä. Ruokalajin nimi *akutuq* tarkoittaa sekoittamista. Massa muistuttaa valmistuksen tässä vaiheessa kuohukermaa ja siihen lisätään sille makua antavat ainesosat. Usein käytettyihin aineisiin kuuluvat esimerkiksi alaskanvatukka ja mustikka. Sokeria on käytetty 1800-luvun puoliväliltä lähtien, jolloin sen toivat alueelle valaanpyytäjät. Marjojen ohella annokseen saatetaan lisätä lunta. Ainesosien suhde on tavallisesti yksi osa rasvaa, yksi osa öljyä ja neljä osaa proteiinia tai kasvismateriaa. Perinteisesti akutuqia saatettiin valmistaa suuri määrä kerralla, ja se varastoitiin ikiroudan kylmentämiin kellareihin.

Historia
--------

Akutuqin valmistuksessa käytetty puinen astia eli *tumnaq* vuoden 1910 paikkeilta.
Akutuqin historiaa ei tunneta. Mahdollisesti se tuli Pohjois-Amerikkaan jo ensimmäisten nykyisen Beringinsalmen ylittäneiden ihmisten mukana. Aina 1900-luvun alkupuolelle saakka oli tapana järjestää markkinat, joille saattoi saapua inuiteja satojenkin kilometrien päästä. Markkinoilla eri alueilta saapuneet vaihtoivat keskenään hyljeöljyä karibunrasvaan. Joillakin markkinoilla järjestettiin jonkinlaisia akutuqin valmistuksen kilpailuja. Niihin saattoi kuulua aqutuqit, joihin kilpailijat pyrkivät käyttämään mahdollisimman erikoisia raaka-aineita, kuten kuivattua kalaa, linnunmunia, karibun vatsan sisältöä, verta, majavaa tai saukkoa. Akutuqin valmistus on vähentynyt nykyaikana, ja sen valmistuksen taitavat ovat vanhentuneet. Jotkut ovat pyrkineet nykyaikaistamaan akutuqin valmistustapoja, esimerkiksi käyttämällä karibun ja hylkeen sijaan kasvisrasvaa tai oliiviöljyä ja sekoittamalla annoksen tehosekoittimella.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Zona Spray Starks: What Is Eskimo Ice Cream? *Smithsonian Journeys Quarterly*. Smithsonian Institution. Viitattu 3.12.2017. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Darra Goldstein: *The Oxford companion to sugar and sweets*, s. 9. Oxford University Press, 2015. ISBN 978-0-19-931339-6. (englanniksi)
**Astrodome** on Texasin Houstonissa sijaitseva stadion.

Astrodome valmistui vuonna 1965. Siinä on yli 60 000 paikkaa ja se on Yhdysvaltojen ensimmäinen suljettu ja ilmastoitu stadion. Roy Hofheinz lanseerasi Astrodomelle lempinimen "maailman kahdeksas ihme". Astrodome on monikäyttöareena, jossa on järjestetty karjanäyttelyitä, konsertteja, messuja, nyrkkeilyotteluita, rodeota, tennispelejä ja uskonnollisia tilaisuuksia. Astrodome on ollut Major League Baseball -sarjassa pelanneen Houston Astrosien, NFL-liigan Houston Oilersin (nyk. Tennessee Titans) ja Houston Cougarsien kotikenttä. Oilersit muuttivat pois Houstonista kauden 1996 jälkeen ja Astrot muuttivat uudelle kentälle Houstonin keskustaan vuonna 2000.

Vuonna 2005 tuhansia hurrikaani Katrinaa pakenevia majoitettiin Astrodomelle. Sen jälkeen stadion on ollut käyttämätön. Sen osoite on 8400 Kirby Drive. Stadion otettiin National Register of Historic Placesiin vuonna 2014.

Lähteet
-------

1. 1 2  Astrodome National Park Service. Viitattu 8.1.2016. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Astrodome** Wikimedia Commonsissa
**Viron kylmä sota** on suomalaisen freelance-toimittajan Leena Hietasen pamfletti, joka aiheutti keväällä 2008 kohun Suomessa ja Virossa.

Keskeiset argumentit
--------------------

Kirjan pääaiheena on Viron ilman kansalaisoikeuksia jäänyt venäläisvähemmistö. Vaikka Viro lupasi huolehtia vähemmistöjen oikeuksista jo ennen Euroopan unioniin liittymistä, maassa eli yhä vuoden 2008 keväällä yli 100 000 venäläistä ilman kansalaisuutta. 

Hietasen mukaan Viron hallitus toimii harkitusti, koska se suhtautuu vähemmistöönsä kuten Israel palestiinalaisiin ja Etelä-Afrikan apartheidhallitus mustiin. Virolla on matkaa demokratiaan, koska kansallinen enemmistö johtaa maata yksipuolisesti.

Venäläisten sortamista hallitus perustelee Hietasen mukaan "miehitysmyytillä". Hietanen ei hyväksy Viron Neuvostoliiton-kauden nimittämistä miehitykseksi.

Kirjassa myös selitetään sitä, miksi Venäjän federaatio asetti Virolle ennen sen liittymistä Euroopan unioniin 100 % korkeammat tullit kuin esimerkiksi Suomelle. Hietasen mukaan syynä on se, että virolaiset presidentti Lennart Meren johdolla pyrkivät saamaan Viron ortodoksisen kirkon kiinteistöt sen pääasiassa venäjänkielisilta seurakunnilta, missä myös Suomen ortodoksisen kirkon johto toimi tukena ryhtymällä johtamaan kilpailevaa virolaista kansallismielistä "pöytälaatikkokirkkoa".

Kritiikki
---------

Pamfletti on saanut osakseen runsaasti kritiikkiä Virossa ja Suomessa. Virolaisen poliitikon Mart Nuttin mukaan teos edustaa Venäjän näkemystä. Virolaissuomalainen kirjailija Sofi Oksanen on verrannut pamfletin väitteitä Viron miehityksen kieltämisestä holokaustin kieltämiseen .

Lähteet
-------

1. 1 2  Helsingin Sanomat: Suomalaistoimittajan pamfletti arvostelee Viron miehitysmyyttejä (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  WSOY:Viron kylmä sota (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Kolumnistit uumoilevat Suomen ja Viron suhteiden jäähtymistä, Leena Hietasen pamfletti otettiin vastaan kylmästi *Suurlähetystö tiedottaa*.  21.5.2008. Tallinna:  Suomen Suurlähetystö, Tallinna. Viitattu 23.11.2008.
4. ↑  Postimees:Nutt:Ajakirjanik esindab ilmselt Moskva seisukohti (Arkistoitu – Internet Archive)
5. ↑  Postimees:Soome kirjanik: samahästi eitanuks Hietanen holokausti (Arkistoitu – Internet Archive)
**Akut** ovat krion kielen murretta puhuva etninen ryhmä Gambiassa ja Sierra Leonessa. Alun perin he olivat brittien orjalaivoista vapauttamia joruboja. Myöhemmin nimitys laajentui käsittämään kaikki orjien eurooppalaistuneet jälkeläiset.

Suurin osa akuista asui Bathurstissa sekä MacCarthyn saaren Georgetownissa. He omaksuivat länsimaisen elämäntavan ja kristinuskon sekä kouluttivat lapsiaan Sierra Leonessa ja Britanniassa. Akut harjoittivat kaupankäyntiä ja vapaita ammatteja, ja ennen Gambian itsenäistymistä heillä oli huomattava asema alueen hallinnossa. Seka-avioliittojen ja alhaisen syntyvyyden takia ryhmä on kasvanut hitaasti. Vuonna 2003 Gambiassa oli 6 556 akua, joista lähes kaikki asuivat Banjulin ja Brikaman alueella.

Laajemmassa merkityksessä aku-nimitys tarkoittaa Sierra Leonen, Gambian ja Senegalin vapautettujen jorubaorjien jälkeläisiä. Suppeassa merkityksessä sitä käytetään myös Sierra Leonen islaminuskoisista krioista.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Narody i religii mira: Entsiklopedija*, s. 33–34. Moskva: Bolšaja Rossijskaja entsiklopedija, 1999. ISBN 5-85270-155-6.
2. ↑  Aku People of Gambia *www.accessgambia.com*. Viitattu 24.5.2017. (englanniksi)
3. 1 2  Hughes, Arnold & Perfect, David: *Historical Dictionary of the Gambia: Fourth Edition*, s. 3. Lanham, Toronto, Plymouth: The Scarecrow Press, 2008. ISBN 978-0-8108-5825-1.
**Australian avoin tennisturnaus 1994** pelattiin 17. – 30. tammikuuta 1994.

Loppuottelut
------------

### Miesten kaksinpeli

Yhdysvallat **Pete Sampras** – Yhdysvallat Todd Martin 7–6, 6–4, 6–4

### Naisten kaksinpeli

Saksa **Steffi Graf** – Espanja Arantxa Sánchez Vicario 6–0, 6–2

### Miesten nelinpeli

Alankomaat **Jacco Eltingh** / Alankomaat **Paul Haarhuis** – Zimbabwe Byron Black / Yhdysvallat Jonathan Stark 6–7, 6–3, 6–4, 6–3

### Naisten nelinpeli

Yhdysvallat **Gigi Fernández** / Valko-Venäjä **Nataša Zvereva** – Yhdysvallat Patty Fendick / Yhdysvallat Meredith McGrath 6–3, 4–6, 6–4

### Sekanelinpeli

Venäjä **Andrei Olhovski** / Latvia **Larisa Neiland** – Australia Todd Woodbridge / Tšekki Helena Suková 7–5, 6–7, 6–2

Lähteet
-------

* Siukonen, Markku: *Urheilun vuosikirja 16*, s. 270. Kustannus-Notariaatti Oy, 1995. ISSN 0358-9536.

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Australian avoimet tennisturnaukset |
| --- |
|  |
| Avoimet | * 1969
* 1970
* 1971
* 1972
* 1973
* 1974
* 1975
* 1976
* 1977
* 1978
* 1979
* 1980
* 1981
* 1982
* 1983
* 1984
* 1985
* 1986
* 1987
* 1988
* 1989
* 1990
* 1991
* 1992
* 1993
* 1994
* 1995
* 1996
* 1997
* 1998
* 1999
* 2000
* 2001
* 2002
* 2003
* 2004
* 2005
* 2006
* 2007
* 2008
* 2009
* 2010
* 2011
* 2012
* 2013
* 2014
* 2015
* 2016
* 2017
* 2018
* 2019
* 2020
* 2021
* 2022
* 2023
 |

 |
Iikka Niemelä 70-vuotispäivänsä aikoihin vuonna 1958.
**Iikka Niemelä** (25. maaliskuuta 1888 Liminka – 30. marraskuuta 1964) oli suomalainen opettaja, tenorilaulaja ja toimittaja. Hän kirjoitti oululaiseen *Kaleva*-lehteen nimimerkillä **Tähystäjä**.

Niemelä valmistui kansakoulunopettajaksi Sortavalan opettajaseminaarista 1910 ja opiskeli sitten Helsingin musiikkiopistossa laulua Abraham Ojanperän johdolla. Niemelä piti Heikki Toppilan kanssa yhteisen laulu- ja lausuntaillan elokuussa 1913 Limingan nuorisoseurantalolla, ja vuonna 1914 hänellä oli oma konsertti Turun Akatemia-salissa. Myöhemmin Niemelä piti vielä konsertit Oulussa 1915 ja Helsingissä 1917. Musiikkiopintojen ohella hän työskenteli opettajana ensin Tampereella 1911–1913 ja sitten Helsingissä vuodesta 1913 alkaen.

Niemelä opiskeli 1921–1922 Leipzigin kuninkaallisessa konservatoriossa ja hän piti Leipzigissa myös konsertin. Hän erosi opettajantoimesta 1926 ja ryhtyi vapaaksi taiteilijaksi piti konsertteja paitsi Suomessa myös Tallinnassa ja Haaparannalla. Hän johti 1930-luvulla myös Ilveskorven, Limingan ja Kempeleen kuoroja ja esiintyi kuorojen kanssa myös radiossa.

Niemelä aloitti työnsä *Kalevan* toimittajana vuonna 1927. Hän kiersi kolmen vuosikymmenen ajan Pohjois- ja Keski-Pohjanmaalla ensin polkupyörää ja sitten *Kalevan* Studebaker Commander -henkilöautolla tekemässä juttuja paikallisista aiheista. Kirjoitukset julkaistiin *Kalevassa* nimimerkillä "Tähystäjä". Niemelä kirjoitti myös osuuskuntien ja seurojen historiikkeja sekä laati historiallisen kolmiosainen kuvaelman *Lakeuden menneisyyttä*, joka esitettiin kesällä 1957 Limingan maakuntajuhlilla.

Teoksia
-------

* *Limingan suojeluskunnan perustaminen ja alkuvaiheet sekä osallistuminen Suomen vapaustaisteluun monien mukana olleiden muistelmien mukaan*. Limingan suojeluskunta, Oulu 1935
* *Limingan maamiesseuran 40-vuotiskertomus*. Oulu 1938
* *Limingan osuusmeijeri r.l.: 40-vuotiskertomus*. Limingan osuusmeijeri, Oulu 1950
* *Limingan osuuskassan 40-vuotiskertomus*. Limingan osuuskassa, Oulu 1954

Lähteet
-------

* Iikka Niemelä. (Arkistoitu – Internet Archive) Kirjastovirman henkilögalleria.
* Tähystäjän Voimavaunu kiiltää edelleen. *Kaleva* 12.6.2004.

Aiheesta muualla
----------------

* Iikka Niemelän *Kalevassa* ilmestyneitä artikkeleita. (Arkistoitu – Internet Archive) Kirjastovirma.
Yliopiston päärakennus
**Viron maatalousyliopisto** (viroksi *Eesti Maaülikool*, lyhennys **EMÜ**) on Tartossa toimiva yliopisto. Yliopistossa opiskeli lokakuussa 2021 noin 3 000 opiskelijaa ja sen henkilökuntaan kuului 1 050 henkeä, joista akateemiseen opetushenkilökuntaan kuului runsas 450 ihmistä.

Historia
--------

Viron maatalousyliopiston juuret ulottuvat vuonna 1632 perustetun Tarton yliopiston maa- ja metsätalouden opetukseen ja tutkimukseen.

Tarton yliopistoon perustettiin sen uudelleen avaamisen yhteydessä vuonna 1802 maatalouden professuuri. Vuonna 1919 yliopiston perustettiin maatalouden tiedekunta. Vuonna 1951 Tarton yliopiston maatalouden, metsätieteen ja eläinlääketieteen tiedekunnat muodostivat uuden yliopiston, Viron maatalousakatemian. Se toimi Neuvostoliiton maatalousministeriön alaisena.

Viron itsenäisyyden palauttamisen yhteydessä vuonna 1991 maatalousakatemian nimi muutettiin Viron maatalousyliopistoksi.

QS yliopistorankingin alakohtaisen luokittelun mukaan Viron maataloysyliopisto sijottui vuonna 2014 maa- ja metsätieteiden alalla maailman 200 kärkipään yliopiston joukkoon.

Lähteet
-------

1. ↑  About Us Eesti Maaülikool. Viitattu 30.7.2022. (englanniksi)
2. ↑  University in Figures Eesti Maaülikool. Viitattu 30.7.2022. (englanniksi)
3. 1 2  History Eesti Maaülikool. Viitattu 30.7.2022. (englanniksi)
4. ↑  Eesti Maaülikool kuulub maailma 200 parima ülikooli hulka  2.9.2014. Maaleht. Viitattu 30.7.2022. (viroksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Viron maatalousyliopiston kotisivu (viroksi)
* uniRank: Eesti Maaülikool (englanniksi)

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Viron maatalousyliopisto**.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Viron yliopistot |
| --- |
|  |
| Julkiset | 
* Tallinna
* Tallinnan teknillinen
* Tartto
* Erikoistuneet:
	+ Taideakatemia
	+ Musiikki- ja teatteriakatemia
	+ Turvallisuusakatemia
	+ Ilmailuakatemia
	+ Meriakatemia
	+ Sotilasakatemia
	+ Maatalousyliopisto
	+ Tallinnan ammattikorkeakoulu
	+ Pallas ammattikorkeakoulu

 |
|  |
| Yksityiset | Estonian Business School |
|  |
| Kansainväliset | Baltian puolustuskorkeakoulu |

 |


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat
* Tšekki
	+ 2
	+ 3

 |

 |
**Vuoden 2004 Australian avoin tennisturnaus** pelattiin 19. tammikuuta – 1. helmikuuta 2004.

Tulokset
--------

### Miesten kaksinpeli

Finaalissa olivat vastakkain Roger Federer, Sveitsi ja Marat Safin, Venäjä. Federer otti ensimmäisen Australian avoimen turnausvoittonsa luvuin 7–6, 6–4 ja 6–2. Federer oli selvittänyt tiensä finaaliin voittamalla semifinaaleissa Espanjan Juan Carlos Ferreron ja puolivälierissä Argentiinan David Nalbandianin. Finaalin hävinnyt Safin selvitti välierät voittamalla Yhdysvaltain Andre Agassin ja puolivälierät kukistamalla niin ikään Yhdysvaltain Andy Roddickin.

### Naisten kaksinpeli

Finaalissa olivat vastakkain Justine Henin-Hardenne, Belgia ja Kim Clijsters, Belgia. Henin-Hardenne voitti ottelun luvuin 6–3, 4–6 ja 6–3. Henin-Hardenne selvitti tiensä finaaliin voittamalla välierissä Kolumbian Fabiola Zuluagan ja puolivälierissä Yhdysvaltain Lindsay Davenportin. Finaalin hävinnyt Clijsters voitti välierissä Sveitsin Patty Schnyderin ja puolivälierässä Venäjän Anastasija Myskinan.

### Miesten nelinpeli

Miesten nelinpelin voittivat Ranskan Michaël Llodra ja Fabrice Santoro. He kukistivat finaalissa Yhdysvaltain Bob Bryanin ja Mike Bryanin luvuin 7–6(4) ja 6–3.

### Naisten nelinpeli

Naisten nelinpelin voittivat Virginia Ruano Pascual, Espanja, ja Paola Suárez, Argentiina. Finaalissa kukistuivat Svetlana Kuznetsova ja Jelena Lihovtseva, Venäjä luvuin 6–4 ja 6–3.

### Sekanelinpeli

Sekanelinpelin voittivat Jelena Bovina (RUS) ja Nenad Zimonjić (SCG). Finaalissa kukistuivat Martina Navrátilová (USA) ja Leander Paes (IND) luvuin 6–1 ja 7–6(3).

#### Poikien kaksinpeli

Australian avointen poikien kaksinpelin voiton vei Ranskan Gaël Monfils. Finaalissa kaatui niin ikään ranskalainen Josselin Ouanna luvuin 6–0 ja 6–3.

#### Tyttöjen kaksinpeli

Tyttöjen kaksinpelin voitti Israelin Shahar Pe'er. Finaalissa kukistui Nicole Vaidišová (CZE) luvuin 6–1 ja 6–4.

#### Poikien nelinpeli

Poikien nelinpelin voittivat Scott Oudsema ja Brendan Evans (USA).

#### Tyttöjen nelinpeli

Tyttöjen nelinpelin voittivat Chan Yung-jan (TPE) ja Sheng-Nan Sun (CHN).

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset sivut

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Australian avoimet tennisturnaukset |
| --- |
|  |
| Avoimet | * 1969
* 1970
* 1971
* 1972
* 1973
* 1974
* 1975
* 1976
* 1977
* 1978
* 1979
* 1980
* 1981
* 1982
* 1983
* 1984
* 1985
* 1986
* 1987
* 1988
* 1989
* 1990
* 1991
* 1992
* 1993
* 1994
* 1995
* 1996
* 1997
* 1998
* 1999
* 2000
* 2001
* 2002
* 2003
* 2004
* 2005
* 2006
* 2007
* 2008
* 2009
* 2010
* 2011
* 2012
* 2013
* 2014
* 2015
* 2016
* 2017
* 2018
* 2019
* 2020
* 2021
* 2022
* 2023
 |

 |
**Johan Reuter** (s. 1969 Kööpenhamina) on tanskalainen ooppera- ja konserttilaulaja, äänialaltaan bassobaritoni.

Reuter opiskeli Tanskan kuninkaallisessa musiikkikonservatoriossa ja Tanskan kuninkaallisen oopperan akatemiassa. Hän osallistui myös Ernst Haefligerin, Anthony Rolfe Johnsonin ja Richard Trimbornin pitämille mestarikursseille. Reuter aloitti uransa Ars Nova Copenhagen -vokaalikokoonpanossa ja liittyi Tanskan kuninkaallisen oopperan henkilökuntaan vuonna 1996. Hän esiintyi siellä solistina vuoteen 2019 saakka. Reuterin pääpaino on ollut Richard Wagnerin ja Richard Straussin rooleissa.

Reuter on esiintynyt oopperataloissa ja festivaaleilla eri puolilla maailmaa, esimerkiksi Metropolitan-oopperassa, Baijerin valtionoopperassa, Bayreuthin musiikkijuhlilla, Deutsche Oper Berlinissä, Suomen Kansallisoopperassa ja Pekingin Kansallisessa esittävien taiteiden keskuksessa. Royal Opera House -debyyttinsä hän teki vuonna 2006 Alban Bergin *Wozzeck*-oopperan nimiroolissa. Reuter on luonut kansainvälisen uran myös konserttiesiintyjänä ja esiintynyt esimerkiksi Proms-festivaalilla.

Reuter on ollut mukana muun muassa Marek Janowskin johtamalla *Tristan ja Isolde* -levytyksellä. Carl Nielsenin *Maskaraden* levytyksellä hän on laulanut Ulf Schirmerin johdolla vuonna 1996 ja toistamiseen Michael Schønwandtin johdolla vuonna 2015. Reuter oli mukana levyttämässä myös F.L.Æ. Kunzenin *Holger Danske* -oopperaa. Hän on Dannebrogin ritarikunnan ensimmäisen luokan ritari. Holger osallistui Grammy-ehdokkuuden tuoneille *Holger Dansken* (1996) ja *Lulun* levytyksille (2017). Vuonna 2015 hänelle myönnettiin vuoden laulajan Reumert-palkinto roolista oopperassa *Saul og David*. Hän oli saanut saman palkinnon jo vuonna 2012 esiintymisistään oopperoissa *Nainen vailla varjoa* ja *Così fan tutte*.

Lähteet
-------

1. ↑  Reuter, Johan 1969- WorldCat Identities
2. 1 2 3 4  Johan Reuter Royal Opera House
3. 1 2 3  Johan Reuter DaCapo Records
4. ↑  Johan Reuter (Arkistoitu – Internet Archive) Suomen Kansallisooppera & Suomen Kansallisbaletti
5. ↑  Johan Reuter Grammy Awards
6. ↑  Alle vinderne af Årets Reumert 2015 DR
7. ↑  OVERBLIK Alle Reumert-vindere 1998-2014 DR


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Grammy Awards
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
Baskakki Venäjällä Sergei Ivanovin maalauksessa vuodelta 1909.
**Baskakit** (mong. darugha tai *darughachi*) olivat mongolien valloittamilla alueilla toimineita esimerkiksi järjestyksestä, veronkannosta ja nostoväen keruusta vastanneita virkailijoita. 

Nimi baskakit on johdettu muinaisturkin sanasta *baskak*. Mongoliksi termi tunnetaan nimillä *darugha* tai *darughachi*. Järjestelmä on mahdollisesti peräisin Turkestanissa vaikuttaneilta karakitaaneilta, jotka lähettivät kitaanivirkamiehiä alaistensa hallitsijoiden hoveihin näitä valvomaan.

Mongolivaltakunnassa baskakit mainitaan historiallisissa lähteistä ensimmäisen kerran vuonna 1214. Mongoleilla oli jo tässä vaiheessa aiemmin valloituksia ja heidän alaisiaan hallitsijoita. Etenkin Tšingis-kaani suosi aluksi alaistensa hallitsijoiden johtamista solmimalla naimasiteitä näiden kanssa. Baskakeja alettiin nimittämään, kun Jin-dynastia Pohjois-Kiinassa oli rikkonut mongolien kanssa solmimansa tribuuttisuhteen. Baskakjea lähetettiin myös sittemmin Khorasmialta valloitettuun Transoksaniaan. Ögödei-kaanin kaudella baskakeja alettiin nimittää myös vapaaehtoisesti mongoleille alistuneiden hallitsijoiden hoveihin. Hovien ohella baskakeja saatettiin lähettää valvomaan myös yksittäisiä kaupunkeja tai ylimystöperheitä. Baskakeja asetettiin myös ulkomaalaisista sotilaista koottuihin tyksitön yksiköihin. Taustaltaan baskakit kuuluivat lähes aina mongolivaltakuntaan hyvin varhaisessa vaiheessa liittyneisiin heimoihin, kuten kitaaneihin, naimaaneihin, onguutteihin ja uiguureihin.

Mongolivaltakunnan hajottua myös sen seuraajavaltiot käyttivät baskakijärjestelmää. Mongolien Kiinaa hallinneessa Yuan-dynastiassa baskakeista tuli eräänlaisia paikallishallinnon virkamiehiä, jotka johtivat esimerkiksi piirikuntien kiinalaisten virkamiesten toimintaa. Il-kaanien valtakunnassa baskakit (persiaksi *šahna*) palvelivat persialaisten kuvernöörien rinnalla. Kultaisessa ordassa baskakit hallinnoivat usein valtakunnan vakinaisesti asutettuja alueita, kuten kaupunkeja Krimin niemimaalla ja Venäjän ruhtinaskuntia. Venäläisten ruhtinaiden autonomian kasvaessa 1300-luvulla baskakien merkitys väheni oleellisesti ja heidät korvattiin satunnaisemmin toimineilla lähettiläillä.

Lähteet
-------

1. ↑  Johannes de Plano Carpini: *Mongolien historia : Matka tartarien maahan vuosina 1245-1247*, s. 70. Suomentanut Sami Jansson ja Antti Ruotsala. Gaudeamus, 2015. ISBN 978-952-495-995-7.
2. 1 2 3  Christopher P. Atwood: *Encyclopedia of Mongolia and the Mongol Empire*, s. 134. Facts On File, 2004. ISBN 0-8160-4671-9. (englanniksi)
*Tämä artikkeli kertoo kreikkalaisen mytologia hahmosta. Autonoe on myös Jupiterin kuu.*
Aktaionin kuolema. Oikealla mies ilmoittaa hänen kuolemastaan tämän vanhemmille Autonoelle ja Aristaiokselle.
**Autonoe** (m.kreik. Αὐτονόη) oli kreikkalaisessa mytologiassa Theban kuninkaan ja perustajan Kadmoksen ja jumalatar Harmonian tytär. Autonoe oli Aristaioksen puoliso ja Aktaionin ja mahdollisesti myös Makriksen äiti.

Euripideen näytelmässä "Bakkhantit" Dionysos ajaa Autonoen ja hänen sisarensa bakkanaaliseen vimmaan, kun Pentheus, Theban kuningas, oli kieltänyt Dionysoksen palvonnan. Kun Pentheus saapui paikalle vakoilemaan heidän juhlintaansa, Agaue, Pentheuksen äiti ja Autonoen sisar, huomaa tämän puussa. Mainadit kiskovat hänet alas ja repivät hänet kappaleiksi.

Aktaionin, Autonoen pojan, tappavat hänen omat metsästyskoiransa. Järkyttyneenä Autonoe jättää Theban ja menee Ereneiaan, megaralaiseen kylään, missä hän myöhemmin myös kuolee.

Lähteet
-------

1. ↑  Apollodoros: *Bibliotheke* ('Kirjasto') 3.4.2 (engl. käännös).
2. ↑  Pausanias: *Periegesis tes Hellados* ('Kreikan kuvaus') 1.44.5 (engl. käännös).
**Anu Ennok** (s. 25. tammikuuta 1992) on virolainen lentopalloilija, joka pelaa Suomen Mestaruusliigaa kaudella 2019-2020 LP Viestin joukkueessa. Aiemmin hän pelasi jo Suomessa yhteensä kolme kautta Oriveden Ponnistuksessa ja LP Viestissä. Lisäksi Ennok on pelannut Sveitsissä ja Ranskassa. Hänen kasvattajaseura on Viljandi Metal. Hän on pelipaikaltaan yleispelaaja, mutta on pelannut myös maajoukkueessa liberona.

Ennok debytoi Suomen Mestaruusliigassa kaudella 2011–2012 virolaisen kasvattaseuransa Viljandi Metalin oltua mukana runkosarjassa kahden kierroksen ajan. Kaudelle 2012–2013 Ennok siirtyi Oriveden Ponnistuksen riveihin saavuttaen SM-pronssia.

Vuonna 2013 Ennok siirtyi LP Viestiin ja on ollut voittamassa SM-kultaa vuosina 2014 ja 2015 sekä Suomen Cupin 2014 ja cupin hopeaa 2013. Ennok valittiin Mestaruusliigan tähdistöön kaudella 2013–2014.

Viron mestaruuden ja cupmestaruuden Ennok voitti vuosina 2010, 2011 ja 2012. Hänet on valittu Viron parhaaksi naislentopalloilijaksi viidesti perättäin 2012-2016 ja kolmena edellisenä vuonna parhaaksi naisjunioriksi.

Ennok on edustanut kotimaataan myös rantalentopallossa. Hänet ja Mari-Liis Graumann valittiin Viron parhaaksi nuoreksi beachpariksi vuosina 2010 ja 2011.

Mestaruusliigan runkosarjassa ja pudotuspeleissä
------------------------------------------------

| Kausi | Seura | Ottelut | Pisteet | Ässät | Torjunnat |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2011–12 | Viljandi Metal EST | 16 | 226 | 31 | 11 |
| 2012–13 | OrPo | 23 | 252 | 48 | 10 |
| 2013–14 | LP Viesti | 23 | 304 | 38 | 27 |
| 2014–15 | LP Viesti | 22 | 247 | 26 | 22 |
|

| Kausi | Seura | Ottelut | Pisteet | Ässät | Torjunnat |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2012–13 | OrPo | 8 | 79 | 15 | 3 |
| 2013–14 | LP Viesti | 9 | 90 | 17 | 8 |
| 2014–15 | LP Viesti | 11 | 103 | 11 | 5 |
|
**Basilosaurus** (nimen merkitys: "kuningaslisko") oli varhainen valas, jonka uskotaan syöneen muun muassa samaan aikaan eläneitä pienempiä valaita kuten *Dorudoneja*. Sen jäännöksiä löydettiin ensimmäisenä Pohjois-Amerikasta, ja niitä luultiin jonkinlaisen merimatelijan fossiileiksi; tästä *saurus*-nimi, joka tarkoittaa liskoa. Ainakin kahden muun lajin jäännöksiä on löydetty Egyptistä ja Pakistanista. *Basilosaurus* -koiraat olivat 21 metriä pitkiä ja naaraat 18 metriä pitkiä.

* Basilosaurus cetoideksen kallo.*Basilosaurus cetoideksen* kallo.
* Basilosaurus ja ihminen kokovertailussa.*Basilosaurus* ja ihminen kokovertailussa.

Löydöt
------

1800-luvun alkupuolella Louisianassa ja Alabamassa *Basilosaurus cetoides* -fossiilit olivat niin tavallisia ja suuria, että niitä käytettiin yleisesti kalusteina. Anatomian tutkija Richard Harlan esitti, että kyseessä olisi suuri matelija ja nimesi eläimen *Basilosaurukseksi*. Myöhemmin brittitutkija Sir Richard Owen perehtyi jäännöksiin ja totesi niiden kuuluneen nisäkkäälle. Myöhemmin *Basilosauruksen* fossiileja löydettiin Euroopasta, Egyptistä ja Uudesta-Seelannista. *Basilosaurus* oli siis hyvin yleinen maailman lämpimissä valtamerissä 45–36 miljoonaa vuotta sitten.

Ominaisuudet
------------

Kaikkien valaiden tavoin myös *Basilosaurus* hengitti ilmaa. Sillä ei kuitenkaan ollut ilmareikää päälaella, vaan se hengitti uimalla pintaan ja haukkasi siellä ilmaa. Tällaiset alkeelliset piirteet olivat ymmärrettäviä, koska valaat kehittyivät vain muutama miljoona vuotta ennemmin kun *Basilosaurus* kehittyi. *Basilosaurus* kuului alkuvalaisiin eli Archaeoceti-alalahkoon.
*Basilosaurus* ei ollut nirso. Se saalisti kaikkea: kilpikonnia, haikaloja, muita kaloja sekä kalmareita. *Basilosaurus* oli pitkään ainoa tunnettu esihistoriallinen valas. Sen pienet takaraajat, jotka muistuttivat ennemmin jalkoja kuin eviä, johtivat ajatukseen, että valaat ovat kehittyneet maaeläimistä. Viimeisen naulan arkkuun kuitenkin löi se, kun *Ambulocetus* löydettiin.

Lähteet
-------

* Haines, Tim & Chambers, Paul: *Esihistoriallinen eläinmaailma*, s. 163. Gummerus, 2007. ISBN 978-951-20-7276-7.

### Viitteet

1. ↑  Basilosaurus *Prehistoric Wildlife*. Viitattu 15.6.2017. (englanniksi)

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q134884
* Wikispecies: Basilosaurus
* EoL: 4525642
* Fossilworks: 36681
* GBIF: 3240256
* iNaturalist: 317795
* IRMNG: 1043264

 |

 |
**Ascoli Calcio 1898** on nimensä mukaisesti vuonna 1898 perustettu italialainen jalkapallojoukkue Ascoli Picenosta Marchen alueelta. Joukkue pelasi Italian pääsarjassa Serie A:ssa viimeksi kaudella 2006–2007 noustuaan sinne kauden 2004–2005 jälkeen, kun Genoa CFC ja Torino FC pudotettiin rangaistukseksi Serie B:hen. Ascoli Calcion lempinimiä ovat *Picchio* (tikka) ja *Bianconeri* (valkomusta).

Saavutukset
-----------

* Seuran paras sijoitus Serie A:ssa on 4. sija kaudella 1977–78.
* Serie B:n voitto 1978, 1986
* Mitropa Cupin voitto 1987

Kuuluisia pelaajia
------------------

|  |  |
| --- | --- |
| * Italia Pietro Anastasi
* Italia Andrea Barzagli
* Saksa Oliver Bierhoff
* Jugoslavia Saša Bjelanović
* Irlanti Liam Brady
* Brasilia Walter Casagrande
* Italia Marco Delvecchio
* Italia Luigi Di Biagio
* Brasilia Dirceu
* Kreikka Dimítrios Eleftherópoulos
 | * Italia Bruno Giordano
* Italia Carlo Mazzone
* Romania Valentin Năstase
* Italia Walter Novellino
* Italia Gianluca Pagliuca
* Suomi Tomi Petrescu
* Italia Fabio Quagliarella
* Albania Ervin Skela
* Argentiina Pedro Troglio
 |

Aiheesta muualla
----------------

* Seuran viralliset sivut

  

ItaliaSerie B 2022–2023
Ascoli • Bari • Benevento • Brescia • Cagliari • Cittadella • Como • Cosenza • Frosinone • Genoa •  
Modena • Palermo • Parma • Perugia • Pisa • Reggina • SPAL • Südtirol • Ternana • Venezia

Luettelo Serie B:n voittajista • Serie B:n maalikuninkaat
***Ta Re Moriori*** on moriorin kielen opiskeluun tarkoitettu älypuhelinsovellus, joka julkaistiin maaliskuussa 2021. Moriorin kieli sammui 1900-luvun alussa. Sovelluksen koodasi yritys nimeltä Deving ja sovelluksen käyttäjäkunta on melko pieni, vain hieman yli 500.

Sovelluksen omistaa yhdistys nimeltä Hokotehi Moriori Trust, ja se on osa kymmenvuotista projektia, joka tähtää moriorin kielen elvyttämiseen huolimatta siitä, että kielellä ei ole puhujia eikä siitä ole säilynyt tallenteita. Kielen opiskelu sovelluksen kautta ei vaadi mitään ennakkotietoja kielestä. Sovellus on julkaistu toistaiseksi vain Androidille, mutta myös iOS-versio on tarkoitus kehittää tulevaisuudessa.

Tulevaisuudessa sovellusta on tarkoitus laajentaa siten, että siihen kuuluisi myös sanakirja ja fraasilista.

Lähteet
-------

1. 1 2  New Moriori language app free to download *Māori Television*. Viitattu 16.1.2023. (englanniksi)
2. ↑  Ta Re Moriori *play.google.com*.  2023. Viitattu 16.1.2023. (englanniksi)
3. ↑  Ta Rē Moriori Language App Launched *pacific.scoop.co.nz*.  1.3.2021. Viitattu 16.1.2023. (englanniksi)
Taajamajuna H445 Jyväskylästä Vaasaan Jyväskylän rautatieasemalla vuonna 2009.
**Taajamajuna** on lyhyen matkan paikallisjunatyyppi, joka kulkee suurten asutuskeskusten välillä ja pysähtyy kaikilla tai lähes kaikilla niillä väliasemilla, jotka sijaitsevat enimmäkseen taajamissa. Taajamajunat toimivat jatkoyhteyksinä nopeammille, pienemmät asemat ohittaville InterCity- ja Pendolino-junille.

Taajamajuna Suomessa
--------------------

*Pääartikkeli: Taajamajuna Suomessa*
Suomessa kaikki taajamajunat merkitään aikatauluihin H-tunnuksella (esimerkiksi H412). Taajamajuna on edullisin vaihtoehto VR:n junatarjonnassa, eikä niihin voi varata istumapaikkaa. Tämän vuoksi myös lipun hinta on alempi. Sähköistetyn rataverkon alueella taajamajunat ajetaan tavallisesti Sm2- tai Sm4-junayksiköillä. Kiskobussein liikennöitävät junavuorot ovat kolminumeroisia, sähkömoottorijunakalustolla operoitavat nelinumeroisia.

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Taajamajuna** Wikimedia Commonsissa
*Arachnitis uniflora* -lajin kukka.
**Corsiaceae** on siemenkasviheimo koppisiemenisten Liliales-lahkossa, johon sen lisäksi kuuluvat heimot Campynemataceae, Petermanniaceae, myrkkyliljakasvit (Colchicaceae), inkaliljakasvit (Alstroemeriaceae), Melanthiaceae, punahuppukasvit (Philesiaceae), Rhipogonaceae, sarsaparillakasvit (Smilacaceae) ja liljakasvit (Liliaceae).

Tuntomerkit
-----------

Corsiaceae-kasvit ovat lehtivihreättömiä, sienijuuren varassa eläviä, juurakollisia tai tyvimukulallisia ruohoja. Lehdet ovat kierteisesti tai kahdessa rivissä, silposuonisia ja umpituppisia. Kukat sijaitsevat yksittäin varsipäätteisesti ja ovat vastakohtaisia. Kehälehdet ovat kookkaita, ulomman kiehkuran keskimmäinen lehti muodostaa huulen. Sikiäin on kehänalainen, siinä on laitaistukat, ja vartalo on lyhyt tai puuttuu, vaihtelevassa määrässä haaraton. Kussakin emilehdessä on paljon siemenaiheita. Siemenaiheissa on pitkä varsi (funikulus). Hedelmä avatutuu sivultaan kolmeksi liuskaksi ja eroaa istukoista tai kärjestä. Siemenet ovat vähäpätöisiä, ja niissä on erilaistumaton alkio.

Suvussa *Corsia* heteet ovat tyveltään kasvaneet kiinni emiön vartaloon, jolloin muodostuu siitintukuksi eli gynostemiumiksi nimitetty rakenne. Lajilla *C. dispar* toimivia heteitä on viisi, huulen kanssa kohdakkainen hede on muuttunut joutoheteeksi.

Levinneisyys
------------

Heimon kasvit ovat kotoisin Etelä-Kiinasta, Etelä-Amerikan eteläosasta, Uudesta-Guineasta ja Australiasta.

Luokittelu
----------

Corsiaceae-heimossa on kolme sukua ja 30 lajia. Toisen lähteen mukaan sukuja on kaksi: *Arachnitis* Phil. ja *Corsia* Becc.

Lähteet
-------

* Stevens, P. F. (2001 onwards). Angiosperm Phylogeny Website. Version 12, July 2012 [and more or less continuously updated since]. .

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5  Stevens 2001–, viittaus 27.1.2015.
2. ↑
3. ↑


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q131369
* Wikispecies: Corsiaceae
* APNI: 54521
* ATRF: Corsiaceae
* CoL: 8KZ
* EoL: 8207
* EPPO: 1COSF
* FoAO2: Corsiaceae
* FoC: 10220
* Fossilworks: 55863
* GBIF: 3735
* GRIN: 296
* iNaturalist: 62661
* IPNI: 77126741-1
* IRMNG: 113157
* ITIS: 43396
* NCBI: 147240
* Open Tree of Life: 567688
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:77126741-1
* Tropicos: 42000387
* Watson & Dallwitz: corsiace
* WFO: wfo-7000000152

 |

 |
Porosaari

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
66°4.29′N, 027°10.2′E, RanuaLapin maakuntaSuomi |
| Vesialue | 
Simojärvi |

Karttamuokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Porosaari** on saari Simojärvellä Ranuan kunnassa Lapin maakunnassa. Saari sijaitsee Sääskilahden (Sääskenperän) kylän edustalla. 

Saaren suurin pituus on noin 4,8 kilometriä ja sen suurin leveys on 2,2 kilometriä. Levein kohta on saaren pohjoisosassa, eteläosa muuttuu kapenevaksi kannakseksi ja päättyy Porosaarennokan niemeen. Saaren korkeimmat kohdat kohoavat noin kymmenen metrin korkeuteen järven pinnan yläpuolelle. Maastonmuodoiltaan saari on kumpuilevaa, ja harjujen väliin jäävillä alangoilla vallitseva luontotyyppi on joko suota tai avosuota. Saarella on myös kolme lampea, Porolampi, Kaijanlampi ja Ahmalampi, joiden vedenpinta on noin metrin Simojärven vedenpinnan yläpuolella.

Saarella on yksi pientila sekä kesäasuntoja. Saarella on myös kaksi laavua sekä kamiinalämmitteinen Porosaaren autiotupa. Tupa on niin kutsuttu päivätupa, sillä siellä ei ole makuupaikkoja.

Ranuan Historian mukaan saari on saanut todennäköisesti nimensä metsäsaamelaisten tavasta pitää poroja saarella.

Lähteet
-------

1. ↑  Maanmittauslaitos: Kansalaisen Karttapaikka (peruskarttanäkymä 1:40000) *kansalaisen.karttapaikka.fi*. Viitattu 09.06.2007.
2. ↑  Metsähallitus: Porosaari, päivätupa *luontoon.fi*.  31.08.2006. Viitattu 09.06.2007. [vanhentunut linkki]

Ranua

|  |  |
| --- | --- |
| Kylät ja alueet | Asmunti · Hosio · Impiö · Kelankylä (Kela) · Kirkonkylä · Kortteenperä · Kuha · Kuukasjärvi · Mauru · Nuupas · Näverrys · Petäjäjärvi · Peurajärvi · Pohjaslahti–Piittisjärvi · Portimo · Putkivaara · Raiskio · Rovastinaho · Saariharju · Saukkojärvi · Sääskilahti · Teerivaara · Telkkälä · Tolja |
| Muuta Ranuaan liittyvää | Eläinpuisto · Hillamarkkinat · Kirkko · Kristillinen kansanopisto · Litokaira · Porosaari · Ranuanjärven leirintäalue · Saukkojärven kotiseutu- ja koulumuseo |
| Järvet ja joet | Kivijärvi · Kuhajärvi · Kuhan Takajärvi · Nuupasjärvi · Pikku Kuukasjärvi · Portimojärvi · Ranuanjärvi · Saukkojärvi · Simojärvi · Takajärvi · Kivijoki · Nuupasjoki · Ranuanjoki · Ruonajoki · Simojoki |
**Apollonin poros-temppeli** tai vain *Poros-temppeli* (m.kreik. Πώρινος ναός, *Pōrinos naos*) on nimitys, jota käytetään yhdestä antiikin aikaisesta Apollonille omistetusta kreikkalaisesta temppelistä Deloksen saarella Kreikassa. Sen rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. Tarkemmin kohde on osa Deloksen Apollonin ja Artemiin pyhäkköaluetta.

Poros-temppelin jäänteitä.
Temppeli rakennettiin arkaaisella kaudella noin vuonna 550–525 eaa. Sen pystyttivät saarelle ateenalaiset, ja se korvasi mahdollisesti paikalla olleen varhaisemman naksoslaisten rakentaman temppelin. Deloksen meriliiton kassaa säilytettiin alun perin tässä temppelissä. Temppeli oli yksi kolmesta Deloksen Apollonille omistetusta temppelistä, ja sijaitsi niistä pohjoisimpana. Sen eteläpuolelle rakennettiin myöhemmin Deloslainen Apollonin temppeli ja näiden väliin vielä myöhemmin Ateenalainen Apollonin temppeli.

Temppeli edusti joonialaista tyyliä. Sen pituus oli noin 15,5 metriä ja leveys noin 10 metriä. Temppelissä oli pronaos, jonka edessä oli kaksi pylvästä, ja sen takana naos eli cella, joka avautui länteen. Erään tulkinnan mukaan temppelissä olisi ollut edessä kuusi joonialaista pylvästä.

Temppelin edessä sen länsipuolella sijaitsi Apollonille omistettu, sarvista tehty Keraton-alttari.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Delos, Porinos Naos *Perseus*. Viitattu 24.10.2016.
2. 1 2  Stillwell, Richard & MacDonald, William L. & McAllister, Marian Holland (toim.): "Delos, Greece", *The Princeton Encyclopedia of Classical Sites*. Princeton, N. J.: Princeton University Press, 1976. Teoksen verkkoversio.
3. ↑  Constantakopoulou, Christy: *The Dance of the Islands: Insularity, Networks, the Athenian Empire, and the Aegean World*, s. 32–33. Oxford Classical Monographs. OUP Oxford, 2010. ISBN 0191615455. Teoksen verkkoversio.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Poros-temppeli** Wikimedia Commonsissa
**HMCS Caraquet** (viirinumero J38) oli Kanadan laivaston vuonna 1942 valmistunut Bangor-luokan miinanraivaaja toisessa maailmansodassa.

Valmistus
---------

Alus tilattiin 28. marraskuuta 1940 osana Britannian vuoden 1940 hankintaohjelmaa North Vancouver Ship Repairilta North Vancouverista, missä köli laskettiin 31. tammikuuta 1941. Alus laskettiin vesille 2. kesäkuuta 1941 ja luovutettiin Kanadan laivastolle, joka otti sen palvelukseen 2. huhtikuuta 1942 Vancouverissa.

Palvelus
--------

Koulutuksen jälkeen alus liittyi toukokuussa Esquimaltiin sijoitettuun osastoon suojaamaan saattueita sekä partioimaan Esquimaltin lähivesillä. Syyskuussa alus siirrettiin Prince Rupertiin, missä se oli aina maaliskuuhun 1943. Alus siirrettiin Atlantin rannikolle ja saapui Halifaxiin 2. toukokuuta 1943. Alus liitettiin läntiseen saattajaosastoon suojaamaan saattueita.

Alus poistettiin palveluksesta ja palautettiin Britannian kuninkaalliselle laivastolle 26. syyskuuta 1945 Sheernessissä. Kuninkaallinen laivasto ei ottanut alusta palvelukseen, vaan se myytiin 29. kesäkuuta 1946 Portugalille.

### NRP Almirante Lacerda

Portugalin laivasto otti aluksen palvelukseen nimellä *NRP Almirante Lacerda* (runkonumero A525). Alus oli pääasiassa tutkimusaluksena. Alus jatkoi palvelustaan, kunnes se luovutettiin 1975 Mozambikille.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway’s All the World’s Fighting Ships 1922–1946*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1987. ISBN 0-85177-146-7. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  uboat.net HMS Caraquet
2. ↑  uboat.net HMCS Caraquet