recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Kelloliike Kankare Ky** on vuonna 1926 perustettu kelloliike Säkylässä, Satakunnassa. Kelloliikkeen perusti kelloseppä Väinö Mäkelä. Hän oli toiminut kellosepän ammatissa jo vuosisadan alkupuolilta, mutta perusti varsinaisen liikkeen tuolloin vuonna 1926. Väinön tytär ja vävy jatkoivat liikettä sotien jälkeen 1940-luvulla, Väinö opetti vävynsä Jorman kellosepäksi ja liikkeen nimi oli tuolloin Kelloliike V Mäkelä.

Vuonna 1963 Väinö myi liikkeensä heille ja nimeksi muutettiin T:mi Kelloliike Mäkelä. Jorman ja Kertun poika Tuomo valmistui kellosepäksi Tapiolan Kelloseppäkoulusta vuonna 1967 ja tuli mukaan liikkeen toimintaan armeijan jälkeen 1969. Vuonna 1974 Tuomo tuli äitinsä perinnöllä osakkaaksi mukaan toimintaan ja nimi muuttui taas. Nyt jatkettiin nimellä Kelloliike J&T Kankare Ky. Tuomon vaimo Marjatta tuli myös liikkeen toimintaan mukaan. Myöhemmin, kun Tuomo osti liikkeen Jormalta, nimestä jätettiin J pois.

Heidän tyttärensä Kristiina opiskeli myös Tapiolassa kellosepäksi valmistuen sieltä vuonna 1998. Tästä asti tämä neljännen polven kelloseppä on ollut mukana liikkeen toiminnassa. Sukupolvenvaihdos tehtiin vuoden 2017 alussa, muutamaa kuukautta myöhemmin. kun liikkeessä oli juhlittu 90-vuotisjuhlia. Liikkeen nimi muutettiin vielä kerran. Nyt siitä jätettiin T pois, eli nimi on Kelloliike Kankare Ky.

Palvelut
--------

Liikkeessä palvelee 2 kelloseppää korjaten kaiken kokoiset kellot. Muita palveluja on kaiverrukset perinteisellä tai tietokonekaiverruskoneella. Liikkeen kautta hoituu kultasepän ja käsinkaivertajan työt. Tuotevalikoimassa on monipuolisesti kelloja, koruja ja lahjatavaroita.

Lähteet
-------

1. ↑  Historia - Kelloliikekankare *kelloliikekankare.fi*. Viitattu 19.2.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Liikkeen sivusto
Afanasjevon piiri Kirovin alueen kartalla.
**Afanasjevon piiri** (ven. Афана́сьевский район, *Afanasjevski raion*) on kunnallinen itsehallintoalue Kirovin alueella Venäjällä. Sen pinta-ala on 5156 neliökilometriä. Asukkaita on 14 600 henkeä (vuonna 2009).

Afanasjevon piiri sijaitsee Kaman yläjuoksulla Kirovin alueen koillisosassa. Lännessä se rajoittuu Omutinskin ja pohjoisessa Ylä-Kaman piireihin, idässä Permin aluepiiriin ja etelässä Udmurtiaan. Pinta-alasta 88 % on metsää. Hyötykaivannaisiin kuuluvat hiekka, sora ja turve.

Vuonna 1929 perustetun hallintopiirin nimenä oli aluksi *Zjuzdinon piiri*. Vuonna 1935 siitä erotettiin *Biserovon piiri*, joka vuonna 1955 liitettiin jälleen Zjuzdinon piiriin. Nykyisen nimensä piiri sai vuonna 1963.

Piiriin kuuluu Afanasjevon kaupunkimainen taajama (kaupunkikunta) ja kuusi maalaiskuntaa: Biserovo, Bor, Gordino, Itšetovkiny, Lytka ja Pašino. Hallinnollinen keskus on Afanasjevo, josta on 251 kilometriä alueen pääkaupunkiin Kiroviin. 

Seudulla asuu Zjuzdinin komeina tunnettu komipermjakkiryhmä, joka on 1900-luvun aikana nopeasti sulautunut venäläisiin. Vuonna 2002 komipermjakkeja laskettiin olevan 351 henkeä. Kaupunkiväestön osuus on 23,2 %.

Pääelinkeinoja ovat maatalous ja metsäteollisuus. Lisäksi on pienimuotoista elintarviketeollisuutta.

Nähtävyyksiin kuuluvat osittain säilyneet Kuvakušin vanhauskoinen sekä Savintsyn ja Afanasjevon ortodoksiset kirkot. Paikallislehtenä ilmestyy *Prizyv* ("Kutsu").

Lähteet
-------

1. 1 2  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki: Tšislennost naselenija Rossijskoi Federatsii po gorodam, posjolkam gorodskogo tipa i raionam na 1 janvarja 2009 g.  2009. Moskva:  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki (Rosstat).  Arkistoitu 21.10.2011. Viitattu 30.5.2010. (venäjäksi)
2. ↑  Entsiklopedija Permi *enc.permkultura.ru*. Viitattu 30.5.2010. (venäjäksi)[vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Afanasjevon piirin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
* Afanasjevon piiri Kirovin alueen sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Nuori Heidi Runeberg ja hänen Arne-veljensä.
**Heidi Parland** (vuoteen 1941 **Enckell**, o.s. **Runeberg**; 30. syyskuuta 1902 Helsinki – 3. tammikuuta 1990 Helsinki) oli suomenruotsalainen kääntäjä ja kirjallisuusarvostelija.

Parland käänsi ruotsiksi suomalaista kaunokirjallisuutta (muun muassa Mika Waltaria ja Toivo Pekkasta), psykologista kirjallisuutta saksasta (C. G. Jungia ja Anna Freudia) ynnä muita teoksia. Lisäksi Parland työskenteli kirjastonhoitajana vuoteen 1940 saakka ja laati kirjallisuusarvosteluja paitsi *Helsingin Sanomiin* myös *Arbetarbladetiin* ja *Nya Argus* -lehteen.

Heidi Parlandin isä oli Nino Runeberg. Heidi Parland oli naimisissa Rabbe Enckellin kanssa vuosina 1925–1941 ja Oscar Parlandin kanssa vuodesta 1941. Ensimmäisestä avioliitosta syntyi kaksi lasta: taiteilija Birgitta Parland (1926–2018) ja psykiatri Mikael Enckell. Myös jälkimmäisestä liitosta syntyi kaksi lasta: psykoanalyytikko Oliver Parland ja kirjastonhoitaja Nina Sandelin.

Lähteet
-------

* Parland, Heidi hakuteoksessa *Uppslagsverket Finland* (2012). (ruotsiksi)
* *Litteraturlexikon: svensk litteratur under 100 år*, s. 182. Natur och kultur, 1974.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Uppslagsverket Finland

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Afarin syvänköalueen (kuvan keskiosan tummemman punertava alue) sijainti Arabian laatan ja Afrikan laatan kahden osan risteyksessä.
Topografinen kartta Afarin syvänköalueesta ympäristöineen (Etiopian karttapohja)
Afarin syvänköalue NASA:n World Wind-kuvassa.
**Afarin syvänkö** tai **Afarin kolmio** on painanne Itä-Afrikassa. Se ulottuu Eritrean, Etiopian ja Djiboutin alueelle.

Painanne on syntynyt maapallon kivikehän kolmen laatan reunakohtaan. Aiemmin toisistaan irtautuneiden Arabian ja Afrikan laattojen lisäksi sen syntyyn on vaikuttanut Afrikan laatasta erkanevan Itä-Afrikan liike. Afarin syvänkö muodostaa Itä-Afrikan hautavajoaman pohjoisen alkukohdan.

Afarin syvängössä sijaitsee Afrikan mantereen matalin kohta: Assaljärvi (-155 metriä). Alue on yksi maailman lämpimimpiä seutuja ympäri vuoden, sillä alueen lämpötila vaihtelee sadekauden 25 °C:n ja kuivan kauden 48 °C:n välillä.

Afar ja etenkin Awashjoen alajuoksun laakso on kuuluisa varhaisten ihmisapinoiden jäännöksistä. Täältä löydettiin muun muassa Lucy-nimen saanut *Australopithecus afarensis* -lajin luuranko.

Katso myös
----------

* Danakilin aavikko
* Danakilin syvänkö

Lähteet
-------

1. ↑  Kerkko Hakulinen, Sirkka Paikkala: Afarin syvänkö ~ Afarin kolmio *Eksonyymit*.  8.11.2021. Kotimaisten kielten keskus. Viitattu 13.11.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Afar Rift Project: Geology of the Afar Depression (englanniksi) (leeds.ac.uk)
**Packard Twelve** on vuosina 1932–1939 valmistettu 12-sylinterinen loistoauto. Ensimmäisenä valmistusvuonna 1932 mallinimi oli *Twin Six*, joka pian muutettiin pian Twelveksi V12-moottorin mukaan. Packard Twelve-mallia valmistettiin yhteensä 5811 kappaletta kaikki korimallit yhteenlaskien.

Packard Twelve vm 1937
Twelven korimalleja oli paljon, ja Packardin autotehtaan lisäksi eri koritehtaat valmistivat erikoiskoreja asiakkaan tilauksen mukaisesti. Erikoiskorien kysyntä kuitenkin väheni 1930-luvun edetessä.[1]

Jarruina ovat kaikissa pyörissä rumpujarrut. Jarrutehostin on vakiovaruste. Vuonna 1937 Twelven mekaaniset jarrut vaihtuivat nestetoimisiksi. Edessä on erillisjousitus ja takana jäykkä akseli pitkittäisin lehtijousin.[1]

Auto painaa yli 2000 kiloa. Painonsa ja kokonsa vuoksi Twelve ei ole kaupunkiajossa parhaimmillaan, mutta maantieajossa Twelve on hyvä ajettava voimakkaan moottorinsa vuoksi. Huippunopeus vaihtelee vuosimallista ja moottorista riippuen 85–100 mph eli 137–161 km/t.[1]

Twelven 7,3 litran moottori on 12-sylinterinen V-moottori sivuventtiilein. Suurin teho on 119 kW eli 160 anglosaksista hevosvoimaa. Moottorin koko kasvoi vuonna 1935 473 kuutiotuumaan eli 7,75 litraan ja suurin teho 130,5 kilowattiin (175 hv) kierrosluvulla 3 200 r/min. Vaihteita on kolme, joista 2 ja 3 ovat synkronoituja. Ykkönen on synkronoimaton.[1]

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Mobilisti 3/1996, sivut 8–12

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Packard Twelve** Wikimedia Commonsissa
*Tämä artikkeli kertoo soittimesta. Philip Pullmanin lastenkirjaa käsittelee artikkeli Kellopeli eli kuinka kaikki vedettiin käyntiin.*
Kellopeli
**Kellopeli** (saks. *Glockenspiel*) kuuluu kromaattisiin lyömäsoittimiin. Kellopelin kielet ovat metallista, ja niitä lyödään useimmiten metallisilla tai kovilla muovisilla malleteilla (kapuloilla). Kellopelin ääniala vaihtelee kahdesta kolmeen oktaaviin. Kielet voivat olla järjestetty samalla tavalla kuin pianon koskettimet (ylennetyt ja alennetut äänet ovat erillään "valkoisista" koskettimista). Yksiriviseen kellopeliin on saatavissa erilliset ylennys- ja alennuspalat. Nimitystä kellopeli käytetään joskus myös carillonista eli tornikellopelistä.

Kellopelin ääni on kirkas ja kuuluu helposti suurenkin orkesterin läpi. Useimmiten kellopeliä käytetäänkin melodian korostamiseen tai sointujen tai lopukkeiden täydentämiseen. Lyyran muotoisia kellopelejä (engl. *bell lyre*) käytetään usein sotilasorkestereiden melodiasoittimena.

Kellopeliä käytetään muun muassa Paul Dukasin teoksessa *Noidan oppipoika*.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **kellopeli** Wikimedia Commonsissa
**Uljas Vikström** (3. maaliskuuta 1910 Turku – 17. huhtikuuta 1977) oli Neuvostoliitossa asunut suomalaissyntyinen kirjailija, kääntäjä ja toimittaja.

Vikström muutti perheensä mukana Venäjälle Suomen sisällissodan jälkeen. Vikström valmistui 1933 Leningradin lehtimiesten kommunistisesta korkeakoulusta ja 1935 Lännen vähemmistökansallisuuksien kommunistisesta yliopistosta. Kirjailijan uransa Vikström aloitti 1934. Hän toimi useita vuosia Punalippu-lehden päätoimittajana, ja hän käänsi monien neuvostokirjailijoiden teoksia suomeksi. 

Vikström oli Karjalan kirjailijaliiton puheenjohtajana 1971–1975, ja hän sai 1968 Karjalan ASNT:n ansioituneen kulttuurityöntekijän arvonimen.

Uljas Vikströmin tytär oli kirjailija, toimittaja Terttu Vikström.

Teoksia
-------

* *Uusia ystäviä*, näytelmä, 1950
* *Käy eespäin väki voimakas…* 1956
* *Suvelan Osku*, 1961
* *Toiska, kertomus Toivo Antikaisen elämästä*, 1969
* *Torpeedo*, kertomus Otto Wille Kuusisen elämästä, 1972
* *Hajamuistoja*, 1978

Lähteet
-------

* Karjalan suomenkieliset kirjailijat: Uljas Vikström (1910–1977) (Arkistoitu sivu 1, Archive.org) (Arkistoitu sivu 2, Archive.is)
* Uljas Vikströmin muistokirjoitus Neuvosto-Karjala-lehdessä 20.4.1977 (Archive.org) (Arkistoitu sivu 2, Archive.is)

### Viitteet

1. ↑  Toivo Kärki & Maarit Niiniluoto: *Siks oon mä suruinen*, s. 238. Tammi, 1982. ISBN 951-30-5435-7.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat

 |

 |
**Ligue Ethias** on Belgian korkein koripallosarja.

Sarjasysteemi
-------------

Joukkueet pelaavat nelinkertaisen sarjan: jokainen joukkue pelaa jokaista joukkuetta vastaan kaksi peliä kotona ja kaksi vieraissa. Runkosarjan kuusi parasta joukkuetta pääsevät pudotuspeleihin. Runkosarjan kaksi ensimmäistä joukkuetta pääsevät suoraan välieriin ja sijoille 3–6 sijoittuneet joukkueet pelaavat puolivälierät. Puolivälierät ja välierät pelataan paras kolmesta-systeemillä.

Joukkueet kaudella 2012–2013
----------------------------

* Okapi Aalstar
* Port of Antwerp Giants
* Belgacom Spirou Basket
* Liège Basket
* Leuven Bears
* Belfius Mons-Hainaut
* Telenet BC Oostende
* VOO Verviers-Pepinster

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen kotisivu (englanniksi) (ranskaksi) (hollanniksi)

FIBA Europen pääsarjat
Alankomaat |
Albania |
Armenia | 
Azerbaidžan |
Belgia |
Bosnia ja Hertsegovina |
Bulgaria |
Espanja |
Georgia |
Irlanti |
Islanti |
Iso-Britannia |
Israel |
Italia |
Itävalta | 
Kreikka | 
Kroatia |
Kypros |
Latvia |
Liettua | 
Luxemburg |
Makedonia |
Malta |
Moldova |
Montenegro |
Norja |
Portugali |
Puola |
Ranska |
Romania | 
Ruotsi |
Saksa |
Serbia |
Skotlanti |
Slovakia |
Slovenia | 
Suomi |
Sveitsi |
Tanska |
Tšekki |
Turkki |
Ukraina |
Unkari |
Valko-Venäjä | 
Venäjä |
Viro

**Entisiä sarjoja:** Englanti | Espanja | Jugoslavia | Neuvostoliitto | Venäjä
Pohjois-Amerikan lestadiolaisuuden sukupuu. Sisältää myös kuolleet haarat.
**Auneslaisuus** on lestadiolaisuuden ryhmä Yhdysvalloissa. Se erkani pollarilaisuudesta 1962–1963 saarnaaja Aunes Salmelan (1912-2000) johdolla. Auneslaisuuden erkaannuttua muita pollarilaisia alettiin kutsumaan myös riitinmattilaisiksi saarnaaja Matt Reedin mukaan. Ryhmä vaikuttaa etenkin Minneapolisin ja Marengon (Wisconsin) -alueella. Auneslaisiin kuului vuoden 2012 arvion mukaan noin 550 jäsentä, joten se on yhdeksänneksi suurin lestadiolaisryhmä maailmassa. Auneslaisten määrä on vähentynyt 50 henkilöllä vuoden 2001 arvion jälkeen. 

Auneslaisten kirkon nimi on **The Apostolic Luthern Church**. Pollarilaisuuden pääryhmän eli riitinmattilaisten kirkon nimi on *Independent Apostolic Lutheran Church*. Riitinmattilaisia oli vielä vuoden 2001 arvion mukaan noin 3000 henkilöä, eli paljon enemmän kuin auneslaisia. Riitinmattilaisten määrä kuitenkin on sen jälkeen laskenut rajusti, sillä vuonna 2012 riitinmattilaisia oli enää vain 600, eli enää vain 50 enemmän kuin auneslaisia. 

Auneslaisista irtosi vuoden 1978 hajaannuksen seurauksena Melvin Hangan johdolla pieni ryhmä nimeltä "hankalaisuus", joka jakaantui vielä samana vuonna kahtia melviniläisiin (*melvinites*, "melviniitit") ja davidilaisiin (*davidites*, "davidiitit"). Melviniläisiä kutsutaan myös hankalaisuudeksi.

Davidilaiset
------------

Davidilaisten ryhmä sai nimensä saarnaaja David Salmelan mukaan. Vuoden 2001 arvion mukaan davidiitteja oli noin 50 henkilöä. Ryhmää kutsutaan suomen kielellä davidiiteiksi.

Melviniläiset
-------------

Nimensä ryhmä on saanut Melvin Hangalta. Vuoden 2001 arvion mukaan melviniittejä oli noin 25 henkilöä, eli juuri ja juuri "virallinen" minimilukumäärä uskonryhmälle. Ryhmää kutsutaan suomen kielellä melviniiteiksi tai hankalaisuudeksi.

Lähteet
-------

* lestadiolaisuus.info: Facts about Laestadianism in America lestadiolaisuus.info. Viitattu 17. tammikuuta 2007.
* Talonen, Jouko: *Iustitia 14, STI-aikakauskirja, Lestadiolaisuuden monet kasvot. Lestadiolaisuuden hajaannukset (pdf)*. Suomen teologinen instituutti (STI), 2001. ISBN 952-9857-11-X.
* Hepokoski, Warren: The Laestadian Movement: Disputes and Divisions 1861-2000  2002. Warren Hepokoski. Viitattu 31. heinäkuuta 2012.  (pdf-versiossa on sivunumerot) (englanniksi)
* Talonen, Jouko: Lestadiolaisuuden synty, leviäminen ja hajaannukset. Lestadiolaisuuden tutkija, kirkkohistorian professori Jouko Talosen luento (Virtuaalikirkon videoimana ja arkistoimana). Laestadiuksen perintö ja perilliset - seminaari Oulussa 4.-5.10.2012  5.10.2012. Oulun hiippakunta, Pohjoinen kulttuuri-instituutti ja Oulun ev.-lut. seurakunnat.  Arkistoitu 13.4.2014. Viitattu 7. lokakuuta 2012.

### Viitteet

1. ↑  Talonen 2001 s. 25 ja 30.
2. ↑  Hepokoski 2002. s. 28, 40-41, 43-45, 85-91 ja 108
3. ↑  Kinnunen 2004. s. 438
4. 1 2 3  Talonen 2012. Luento Laestadius-seminaarissa Oulussa 5. lokakuuta 2012. Virtuaalikirkko on videoinut ja arkistoinut seminaarin luennot Internettiin:  (Arkistoitu – Internet Archive)
5. 1 2 3  Talonen 2001. s. 25
6. ↑  LearningToLiveFree.pdf. s. 1452
7. ↑  Talonen 2001. s. 1 ja 25
The Faerie Queene -runoelman ensimmäisen osan kansi.
**The Faerie Queene** on Edmund Spenserin 1500-luvun lopussa kirjoittama allegorinen runoelma, jota pidetään yhtenä merkittävimmistä englannin kielellä kirjoitetuista runoelmista. Alun perin sen piti olla 12 kirjasta koostuva uskonnollis-moraalipoliittinen allegoria, joka kertoi määrättyjä moraalisia hyveitä edustavien ritarien seikkailuista. Esimerkiksi ensimmäisen kirjan oli määrä kertoa punaisen ristin ritarin eli pyhyyden legendasta. Ritarit palvelevat Faerie Queenea, joka edustaa kunniaa ja kuningatar Elisabeth I:tä. Runoelman ensimmäinen osa eli kirjat I–III julkaistiin vuonna 1590, toinen osa eli kirjat IV–VI vuonna 1596. Ensimmäinen yhteispainos julkaistiin vuonna 1609.

Runoelman muoto perustuu italialaisille ritariromaaneille, esimerkkeinä teoksen jako kirjoihin ja lauluihin sekä toisiinsa lomittuvat ja kietoutuvat rinnakkaiset kertomukset. Runoelma on kirjoitettu säkein, joka tuli sittemmin tunnetuksi Spencerin säkeistönä (*Spenserian stanza*). Siinä kahdeksan ensimmäistä säettä ovat pentametreja ja viimeinen heksametri tai aleksandriini. Riimikaava on ababbcbcc. Spencerin säkeistö on muunnelma italialaisesta ottava rima -säkeistöstä.

Lähteet
-------

* Hosiaisluoma, Yrjö: Kirjallisuuden sanakirja. WSOY. Helsinki 2003. ISBN 951-0-27401-1.

### Viitteet

1. 1 2  Britannica, The Editors of Encyclopaedia: The Faerie Queene *Encyclopedia Britannica*. Viitattu 2.6.2021. (englanniksi)
2. ↑  Hosiaisluoma 2003, s. 870
Nokitiira elää merellä ja tulee maalle vain pesimään.
**Merilinnut** ovat lintuja, jotka ovat sopeutuneet elämään meriympäristöissä. Vaikka merilintujen elintavat, käyttäytyminen ja fysiologia suuresti vaihtelevat, niiden kehityksessä on esiintynyt huomattavaa konvergenttia evoluutiota, kun samat ympäristön asettamat haasteet ja ekologiset lokerot ovat johtaneet samanlaisiin adaptaatioihin.

Merilinnut eivät muodosta taksonomista tasoa, vaan merilintuja on useissa eri heimoissa.

Yleensä ottaen merilinnut elävät kauemmin, pesivät myöhemmin ja tuottavat vähemmän poikasia kuin muut linnut mutta ne uhraavat paljon aikaa jälkeläisiinsä. Useimmat lajit pesivät yhdyskunnissa, joiden koko voi vaihdella muutamista kymmenistä miljooniin lintuihin.

Monet merilinnut harhautuvat rannikoille vain voimakkaiden myrskyjen yhteydessä.

Elinkaari
---------

Merilintujen elinkaari on hyvin erilainen kuin maalla elävien lintujen elinkaari. Useimmat lajit munivat vain kerran vuodessa, mikäli eivät menetä ensimmäisellä kerralla hautomiaan, ja monet lajit (kuten ulappalinnut ja suulat) munivat vain yhden munan vuodessa.

Migraatio
---------

Useimpien lintujen tapaan merilinnut lähtevät muuttolennolle pesimäkauden jälkeen. Muutkin lajit suorittavat päiväntasaajan yli ulottuvia muuttolentoja, niin pohjoisesta etelään kuin etelästä pohjoiseenkin. Pesimäkauden jälkeen Meksikon Baja Californian kaunotiirapopulaatiosta osa muuttaa pohjoiseen keski-Kalifornian rannikkoalueille, kun taas osa muuttaa kauemmas etelään Perun ja Chilen rannikoille.

Katso myös
----------

* Vesilintu

Lähteet
-------

1. ↑  Svensson, Lars: *Lintuopas - Euroopan ja Välimeren alueen linnut*. Otava, 2010. ISBN 978-951-1-21351-2.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Merilintu** Wikimedia Commonsissa
**Aulus Hirtius** (noin 90 eaa. – 43 eaa.) oli roomalainen poliitikko. Hän oli vuoden 43 eaa. konsuli joka menehtyi Mutinan taistelussa Marcus Antoniusta vastaan. Hirtius oli myös Caesarin *Commentarii de bello Gallicon* kahdeksannen kirjan ja *De bello Alexandrinon* kirjoittaja. Muut Hirtiuksen kirjoittamat teokset eivät ole säilyneet.

Hirtius oli Julius Caesarin legaatti noin vuodesta 54 eaa. ja hän toimi lähettiläänä Pompeiuksen luona vuonna 50 eaa. Sisällissotien aikana hän palveli Espanjassa. Hän oli luultavasti tribuunina vuonna 48 eaa. ja vuonna 47 eaa. hän oli Antiokiassa. Hän oli vuoden 46 eaa. preetori ja tämän jälkeen Gallia Transalpinan maaherra. Caesar nimitti Hirtiuksen ja Gaius Vibius Pansa Caetronianuksen vuoden 43 eaa. konsuleiksi. Caesarin murhan jälkeen Hirtius kannatti aluksi Antoniusta, mutta siirtyi myöhemmin senaatin puolelle ystävänsä Ciceron ansiosta. Hirtius marssi Pansan ja Octavianuksen kanssa Antoniusta vastaan. Octavianuksen kanssa he piirittivät Antoniuksen joukkoja. Pansa menehtyi Forum Gallorumin taistelussa saamiinsa haavoihin. Hirtius puolestaan kaatui Mutinan taistelussa. Taistelu päättyi kuitenkin senaatin joukkojen voittoon. Hirtius ja Pansa saivat valtiolliset hautajaiset.

Lähteet
-------

* Hornblower, Spawforth & Eidinow: *The Oxford Classical Dictionary*. Oxford University Press, 2012. ISBN 9780199545568.

1. ↑  Oxford Classical Dictionary, hakusana "Hirtius *(RE 2)*, Aulus"


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Marcus Antonius, Julius Caesar ja Publius Cornelius Dolabella (suffectus)** | **Rooman konsuli**yhdessä Gaius Vibius Pansa Caetronianuksen kanssa | Seuraaja:**Gaius Julius Caesar Octavianus ja Quintus Pedius** |
**Ulysses Simpson Kay** (7. tammikuuta 1917 Tucson, Arizona – 20. toukokuuta 1995 Englewood, New Jersey) oli yhdysvaltalainen säveltäjä. Hän oli merkittävä uusklassistisen suuntauksen edustaja.

Kay oli King Oliverin sisaruksen poika. Hän aloitti jazzin soittamisen saksofonilla lapsena, mutta siirtyi sitten pianon, viulun ja sävellyksen pariin. Hän sai kandidaatinarvon Arizonan yliopistosta vuonna 1938 ja maisterinarvon Eastman School of Musicista vuonna 1940. Lisäksi hän opiskeli Yalen yliopistossa (opettajanaan Paul Hindemith), Columbian yliopistossa ja Berkshire Music Centerissä. Toisen maailmansodan jälkeen Kay asettui New Yorkiin. Vuosina 1968–1988 hän toimi musiikin professorina New Yorkin kaupunginyliopiston Lehman Collegessa. Kayn kuolema 78-vuotiaana liittyi Parkinsonin tautiin.

Kayn teoksia ovat muiden muassa *Song of Jeremiah* (kantaatti, 1945), *Suite for Strings* (1947), *Concerto* (1948), *Symphony* (1967) ja *Southern Harmony* (orkesterille, 1975). Hän sävelsi myös viisi oopperaa: *The Boor* (1955), *The Juggler of Our Lady* (1956), *The Capitoline Venus* (1970), *Jubilee* (1976) ja *Frederick Douglass* (1991). Useista elokuvista, joihin Kay sävelsi musiikin, ensimmäinen oli *The Quiet One* (1948). Säveltäjä teki myös elokuvamusiikkiinsa pohjautuvan orkesterisarjan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Ulysses Kay Britannica
2. ↑  Ulysses Kay, Prolific Composer And Educator, Is Dead at 78 The New York Times
3. ↑  Ulysses Kay: Twentieth Century Composer: The Quiet One - Score Columbia University Libraries


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Puola
* Portugali

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC

 |

 |
**Rauni Salmi** (13. heinäkuuta 1910 – 25. lokakuuta 1977 Helsinki) oli suomalainen juoksija, jonka päälajeina olivat matkat 1 500 metriä ja sitä pitemmät matkat.

Salmi kilpaili vuosina 1935-1949 Helsingin Kisa-Tovereiden (HKT) ja Helsingin Urheilijat-41:n riveissä. Hän saavutti urallaan kaikkiaan 16 TUL:n mestaruutta keskimatkoilla ja viesteissä. Merkittävimpänä saavutuksena ennen sotia oli vuoden 1937 Antwerpenin työläisolympialaisten voitto 1 500 metrillä.

Sotien jälkeen hän kilpaili SUL:n ja TUL:n yhteisissä SM-kisoissa ja saavutti vuosina 1946 ja 1947 SM-hopeaa ensimmäisellä kerralla Viljo Heinon ja toisella kerralla Helge Perälän jäljessä.

Ammatiltaan Rauni Salmi oli kemigrafi. Rauni Salmen veljenpoika on urheiluselostaja Pentti Salmi. Hänen veljensä oli kestävyysjuoksija Valto Salmi.

Saavutuksia
-----------

* SM-hopeaa 5 000 metrin juoksussa 1946, 1947
* 2 maaotteluedustusta
* 16 TUL:n yleisurheilumestaruutta keskipitkillä matkoilla ja viesteissä
* 1 500 metrin mestaruus Antwerpenin työläisolympialaisissa 1937

Lähteet
-------

1. ↑  Rauni Salmi Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
2. 1 2 3  Kuolleita - Rauni Salmi.  *Helsingin Sanomat*, 4.11.1977, s. 12. HS Aikakone (vain tilaajille). Viitattu 16.4.2022.
3. ↑  Piilonen, Teijo: 90 vuotta täyttävä selostajalegenda Pentti Salmi muisteli sota-ajan korispelejä – "Monta kertaa mentiin Sokoksen pommisuojaan"  13.1.2018. Ilta-Sanomat. Viitattu 16.4.2022.
Jenny Markelin-Svensson.
**Jenny Maria Gustava Markelin-Svensson** (vuoteen 1911 **Markelin**; 30. lokakuuta 1882 Helsingin maalaiskunta – 17. maaliskuuta 1929 Helsinki) oli ammattientarkastaja ja Suomen ensimmäinen naispuolinen insinööri.

Markelin-Svenssonin vanhemmat olivat maanviljelijä Johan Fredrik Albert Markelin ja Amanda Fredrika Nummelin ja puoliso vuodesta 1911 rakennusteknikko Emil Svensson. Hän tuli ylioppilaaksi Nya svenska samskolanista 1899 ja valmistui insinööriksi ensimmäisenä naisena Polyteknillisestä opistosta 1905. Markelin-Svenssonin oppialana oli tie- ja sillanrakennus.

Markelin-Svensson perehtyi valmistumisensa jälkeen työoloihin Suomessa ja apurahojen turvin ammattientarkastukseen eri puolilla Eurooppaa. Vuonna 1908 hänet nimitettiin ammattientarkastaja Vera Hjeltin apulaiseksi ja 1909 apulaistarkastajaksi Viipurin ja Lahden tarkastuspiireihin. Hjeltiä Markelin-Svensson avusti vielä 1911–1913 valtion työsuojelu- ja huoltonäyttelyn hoidossa. Vuonna 1913 hän siirtyi Helsingin kaupungin palvelukseen, terveydenhoitolautakunnan naispuoliseksi työntarkastajaksi. Hän perehtyi ammattientarkastukseen ja työsuojeluun Skandinaviassa 1914, ja vuonna 1916 hän esitti ammattientarkastajien koulutuksen kehittämistä Suomessa.

Kun sosiaalihallitus perustettiin 1918, Markelin-Svensson siirtyi sen palvelukseen ja toimi Suomen ensimmäisenä naispuolisena ammattienylitarkastajana. Myöhemmin hän oli sosiaaliministeriön apulaisylitarkastaja aina varhaiseen kuolemaansa saakka. Markelin-Svensson oli aktiivinen yhteiskunnallinen vaikuttaja myös sanomalehtikirjoitusten, esitelmien ja luentojen sekä alan yhdistysten ja järjestöjen luottamustehtävien kautta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kuusanmäki, Jussi: "Markelin-Svensson, Jenny (1882–1929)", *Suomen kansallisbiografia, osa 6*, s. 556–558. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2005. ISBN 951-746-447-9. / Teoksen verkkoversio.
2. ↑  Tekniikan naiset yhä harvassa.  *Tekniikan historia*, kesäkuu 2017, nro 3/2017, s. 6.  Alma Talent Oy.

Aiheesta muualla
----------------

* MARKELIN (av Markelin-Svensson) Jenny Maria Gustava. *Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu.   Viitattu 4.2.2016.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |
Irma Ruokokoski (vas.) ja Aune Seme Norjassa vuonna 1936.
**Aune Kyllikki Seme** (o.s. **Silvast**, v. 1943–1944 **Siltari**, 23. lokakuuta 1915 Savonlinna – 2. joulukuuta 2014 Savonlinna) oli suomalainen järjestösihteeri ja maastohiihtäjä, joka teki pitkän uran sosialidemokraattisessa naisliikkeessä.

Seme kävi Työväen Akatemian vuonna 1939, jonka jälkeen hän työskenteli Kuopiossa Osuuskauppa Kallan myymälänhoitajana. Jatkosodan aikana Seme työskenteli Pohjois-Savon sosialidemokraattisen piirin toimistonhoitajana ja sotavuosien jälkeen Sosialidemokraattisen Naisliiton toimitsijana Helsingissä. Vuosina 1959–1963 hän toimi myös Sos.-Dem. Naisliiton sihteerinä. Seme jäi eläkkeelle vuonna 1980 Lomakotien liiton taloudenhoitajan tehtävästä. Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen hän oli vuosina 1952–1956.

Savonlinnan Jyryä edustanut Seme saavutti urheilu-urallaan useita TUL:n mestaruuksia maastohiihdossa. Hiihdon ohella hän kilpaili myös yleisurheilussa. Vuonna 1937 Seme osallistui Tšekkoslovakian Janské Lázněssa järjestettyihin työläisolympialaisiin, jossa hän voitti 4 km joukkuehiihdon TUL:n joukkueessa yhdessä Hilma Lahtisen ja Irma Ruokokosken kanssa. Seme osallistui kisoissa myös syöksylaskuun sijoittuen kolmanneksi norjalaisen Borghild Monsenin ja Irma Ruokokosken jälkeen.

Aune Seme kuoli kotonaan Savonlinnassa 99-vuotiaana joulukuussa 2014.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Siltari, Olavi ; Siltari, Paula: Aune Semen matka.  *Silvastien sukuseura ry:n tiedote*, 2015, nro 1, s. 14–15. Artikkelin verkkoversio (PDF). Viitattu 2.8.2021.
2. ↑  Kempas, Martti ; Kempas, Antti: TUL 100 – nimiä, tekoja, tapahtumia: 1919–1937  1.3.2019. TUL Aviisi. Viitattu 2.8.2021.
3. ↑  Hurme, Pekka: 85 vuotta Talvisista Työläisolympialaisista – TUL:n hiihtäjät voittoisia  23.2.2022. TUL Aviisi. Viitattu 13.3.2022.
Ulysseksen rakenne
Ulyssesta valmistellaan laukaisuun
**Ulysses** oli ESAn ja NASAn yhteinen luotainhanke, joka tutki Aurinkoa. Se on saanut nimensä Odysseuksen mukaan (engl. *Ulysses*). Ulysses on miehittämätön luotain, ja se suunniteltiin tutkimaan Aurinkoa kaikilla leveysasteilla. Se kiersi aluksi Jupiterin kautta, jonka painovoima auttoi luotaimen saamisessa Aurinkoa kiertävälle radalle, jonka kaukaisin kohta on Jupiterin etäisyys.

Koska Ulyssesin rata kulki poissa Aurinkokunnan ratatasosta, sillä voitiin havainnoida myös Aurinkokunnassa olevia, muista tähtikunnista tai tähtienvälisestä avaruudesta peräisin olevia materiahiukkasia. Suurin osa havaituista hiukkasista oli 0,05-0,5 mikrometrin kokoisia, mutta myös usean mikrometrin kokoisia havaittiin. Luotaimen havaintolaitteet mittasivat hiukkasten massoja, kokoja ja lentosuuntia.

Historia
--------

Ulysseuksen taustalla oli aiottu suurempi amerikkalais-eurooppalainen Auringon napojen tutkimushanke, "International Solar Polar Mission" (ISPM). ESAn ja NASAn kummankin oli tarkoitus rakentaa oma avaruusluotain, mutta NASAn rahoitus 1970-luvulla sitoutui valtaosin avaruussukkulan kehitystyöhön, ja NASAn osuus tästä hankkeesta karsiutui. Ulysseksella on monia NASAn rahoittamia hyötykuormalaitteita, ja se laukaistiin NASAn avaruussukkulalta. Luotaimen mukana oli instrumentteja, jotka pystyivät tutkimaan kenttiä, hiukkasia ja avaruuspölyä.

Luotain piti laukaista vuonna 1986 avaruussukkulalta, mutta 28. tammikuuta Challenger-sukkula tuhoutui, joten laukaisu viivästyi vuoteen 1990.

Laukaisu tapahtui 6. lokakuuta 1990 avaruussukkula Discoveryllä (STS-41). Luotain teki Jupiterin ohilennon 8. helmikuuta 1992 450 000 km:n etäisyydellä. Tällöin luotain poistui ekliptikan tasosta ja siirtyi kohti Auringon naparataa. Vuosina 1992–1998 luotain kiersi Auringon. 1998–2003 luotain kiersi Auringon toisen kerran. Moneen kertaan jatkettu tehtävä päättyi 30. kesäkuuta 2009.

Katso myös
----------

* SOHO
* STEREO
* Advanced Composition Explorer (ACE)
* Koronas
* Solar Orbiter

Lähteet
-------

1. ↑  Hannu Karttunen: "Aurinko ja avaruussää", *Matkalla avaruuteen*, s. 169. Helsinki: Otava, 2009. ISBN 978-951-1-23174-5.
2. 1 2 3  Ulysses-luotain nappasi 900 toisista tähtijärjestelmistä tullutta pölyhiukkasta *www.avaruus.fi*. Viitattu 4.12.2015.
3. ↑  Light goes out on solar mission BBC News 26.6.2009. Viitattu 15.7.2009

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ulysses-aurinkoluotain**.
* NASA Ulysses-sivu (Arkistoitu – Internet Archive)
* ESAn Ulysses-sivu
**Meriliitäjä** (*Procellaria cinerea*) on eteläisen pallonpuoliskon valtamerilintu.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Meriliitäjä on noin 50 cm pitkä ja 950–1 200 g painava, koiras on hieman kookkaampi. Sen pää on harmaa, selkäpuoli ruskeanharmaa ja alapuoli valkeahko. Siiven ja pyrstön alapinnat ovat tummanharmaat. Nokka on harmahtava, keltakärkinen. Sukupuolet ovat samanvärisiä.

Esiintyminen
------------

Meriliitäjä elää Etelämannerta ympäröivällä valtamerellä ja pesii alueen saariryhmillä, kuten Tristan da Cunhalla, Prince Edward ja Marion Islandsilla, Crozetsaarilla, Kerguelenilla, Campbell Islandilla ja Antipodisaarilla. Lajin maailman populaation koko on useita satojatuhansia pareja, mutta kanta on pienenemään päin.

Elinympäristö
-------------

Laji pesii saarien rantavalleilla ja kukkuloilla, pesimäajan ulkopuolella se elää valtamerillä.

Lisääntyminen
-------------

Meriliitäjät pesivät yhdyskunnittain. Linnut saapuvat pesimäpaikoille helmikuussa. Ne kaivavat pesäkolonsa maahan ja naaras munii yhden munan. Munintaa tapahtuu maaliskuun lopulta huhtikuulle. Haudonta kestää 55–65 päivää. Poikanen jättää pesän lentokykyisenä 130–163 päivän ikäisenä. Laji lisääntyy joka vuosi.

Ravinto
-------

Meriliitäjät syövät mustekaloja, etupäässä kalmareita, kaloja ja äyriäisiä. Ne saalistavat ruokansa sekä sukeltamalla että meren pinnasta sieppaamalla. Ne seuraavat kalastusaluksia syöden jätteitä ja perkuutähteitä.

Lähteet
-------

* Albatrosses and Petrels Across the World (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  BirdLife International: *Procellaria cinerea* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.2*.  2012. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 17.6.2014. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q276070
* Wikispecies: Procellaria cinerea
* ADW: Procellaria\_cinerea
* AFD: Procellaria\_(Adamastor)\_cinerea
* ARKive: procellaria-cinerea
* Avibase: 843C1B8689E0935F
* BirdLife: 22698159
* BOLD: 79032
* CoL: 4MMQ3
* CMS: procellaria-cinerea
* BOW: grapet
* eBird: grapet
* Fossilworks: 372427
* GBIF: 2481500
* iNaturalist: 4139
* IRMNG: 10217409
* ITIS: 562470
* IUCN: 22698159
* NCBI: 46542
* Neotropical: grapet
* NZBO: grey-petrel
* NZOR: 87dcc045-386e-4cc8-993c-bbd5fa1079b6
* SeaLifeBase: 82323
* WoRMS: 212652
* Xeno-canto: Procellaria-cinerea

 |

 |
**Läiskäkoit** (Tischeriidae) on alkeelliseen Monotrysia-ryhmään kuuluva pieni perhosheimo ja läiskäkoimaisten yläheimon (Tischerioidea) ainoa heimo.

Tuntomerkkejä
-------------

Läiskäkoiden kolmeen sukuun kuuluu maailmassa noin 80 lajia, joista Euroopassa tavataan yhdeksän ja Pohjoismaissa kuusi. Lajimäärä on suurin Pohjois-Amerikassa, missä lajeja on 50. Ne ovat pieniä, hokkaruumiisia perhosia, joiden siipiväli vaihtelee yleensä 6–11 mm välillä. Etusiivet ovat pitkät, takasiivet hyvin kapeat ja takasiivissä on erittäin pitkät siipiripset. Siipisuonitus on tunnusomainen, etusiiven diskaaliala on venynyt, mutta takasiivestä se puuttuu kokonaan. Verkkosilmät ovat suuret, mutta pistesilmät puuttuvat. Imukärsä on pitkä, huuli- ja leukarihmat ovat lyhyet. Tuntosarvet ovat pitkät, yleensä lähes etusiiven pituiset, ja niiden tyvessä on leveiden suomujen muodostama suomutupsu. Lepäävä perhonen pitää ruumistaan ylävistoon vinottain alustaan nähden.

Toukat ovat litteitä ja raajattomia. Ne elävät lehtimiinaajina kasvien lehtien sisällä. Erikoisena piirteenä toukka poistaa ulosteensa miinasta lehteen tekemänsä aukon kautta. Siksi läiskäkoiden miinoissa ei ole miinoissa yleensä näkyviä ulostekertymiä. Miina on muodoltaan laikkumainen ja sen väristä voi joissakin tapauksissa päätellä lajin. Miinan pinnan toukka vuoraa erittämällään silkillä. Silkkirakenne saa lehden kaartumaan tuoden toukalle lisäsuojaa. Toukka viettää koko kehityksensä saman lehden sisällä. Syksyllä lehden pudotessa maahan toukka koteloituu miinaan ja talvehtii.

Lajit Suomessa
--------------

Suomesta on tavattu viisi läiskäkoilajia. Yhtä lukuun ottamatta niiden levinneisyys on keskittyy Etelä- ja Lounais-Suomeen.

* isotammiläiskäkoi *Tischeria ekebladella*
* muurainläiskäkoi *Tischeria heinemanni*
* pikkutammiläiskäkoi *Tischeria dodonaea*
* ruusuläiskäkoi *Tischeria angusticollella*
* vattuläiskäkoi *Tischeria marginea*

Lähteet
-------

1. 1 2  Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna: Fjärilar: Käkmalar–säckspinnare. ISBN 978-91-88506-60-3 s. 367–369
2. ↑  Jeremy Daniel Holloway, Geoffrey Kibby & Djunijanti Peggie: The families of Malesian moths and butterflies. Brill 2000. ISBN 978-9004118461
3. ↑  Mikkola Kauri, Murtosaari Jussi ja Nissinen Kari: Perhosten lumo: suomalainen perhostieto. Tammi 2005, s.222. ISBN 951-31-3317-6
4. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* BugGuide (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q836143
* Wikispecies: Tischeriidae
* ADW: Tischeriidae
* BAMONA: Tischeriidae
* BioLib: 17321
* BOLD: 625
* BugGuide: 216817
* CoL: 626P7
* EoL: 912
* EPPO: 1TISCF
* Fauna Europaea: 445
* Fauna Europaea (new): be1883ca-3bc1-48b2-a91c-5556afb84f5f
* GBIF: 8871
* iNaturalist: 86104
* IRMNG: 111188
* ITIS: 118737
* NBN: NBNSYS0000161172
* NCBI: 41016
* PPE: tischeriidae

 |

 |
Santo Trafficante, Jr. pidätyskuva vuonna 1954.
**Santo Trafficante nuorempi** (15. marraskuuta 1914 – 17. maaliskuuta 1987) oli yksi Yhdysvaltain viimeisistä vanhan koulukunnan mafiapäälliköistä. Hän valvoi Floridan järjestäytynyttä rikollisuutta, jonka hän oli perinyt isältään Santo Trafficante vanhemmalta. Hän oli voimakkain Batistan ajan Kuubassa toimineista mafiosoista.

Trafficante työskenteli isänsä rikollisorganisaatiossa Floridassa ja muutti vuonna 1953 Kuubaan hoitamaan sikäläistä kasinobisnestä. Kun Trafficanten isä kuoli 1954, Trafficante sai haltuunsa koko organisaation. Trafficante toimi myös Floridassa, jonka laittomasta pelibisneksestä hänet tuomittiin vankilaan, josta hän vapautui 1957. Trafficante palasi Kuubaan, mutta valtaan noussut Fidel Castro sulki hänen kasinonsa ja karkotti hänet lyhyen vankeuden jälkeen. 

Vuosina 1960–1961 CIA pyysi Trafficantelta ja muutamilta muilta Kuuba-yhteyksistä tunnetuilta mafiosoilta neuvoja suunnitelmiinsa Castro murhaamiseksi. Mafiosot lähtivät painostettuina mukaan, mutta operaatiot epäonnistuivat. Sitkeät huhut liittävät Trafficanten myös John F. Kennedyn salamurhaan, vaikka mitään varsinaisia todisteita ei ole. Lee Harvey Oswaldin ampuneen Jack Rubyn tiedetään ottaneen yhteyttä Trafficanteen ja toiseen mafiajohtajaan Carlos Marcelloon hieman ennen Kennedyn murhaa, mutta yritykset liittää Oswald mafiaan ovat tuottaneet vesiperän. Trafficanten syyllisyydestä on puhunut etenkin hänen vanha asianajajansa Frank Ragano.. 

Trafficante jatkoi yhteistyötä CIA:n kanssa ja osallistui muun muassa Iran-Contra-juttuun. Hän kuoli 1987 Houstonissa sydänkohtaukseen.

Lähteet
-------

1. ↑  Spartacus


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Alankomaat

 |

 |
**Kaiken se kestää** on Uma Karman 2009 julkaistu teos.

Juoni
-----

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Luukas on järjestänyt juhlat kodissaan, joihin hän on kutsunut koulukavereitaan. Hän käy lukion urheiluluokkaa ja rakastaa koripalloa yli kaiken. Hän on kutsunut juhliin myös samaa lukiota käyvän Tuukan, eivätkä he tunne toisiaan. Tuukka ei ymmärrä, miksi hänet on kutsuttu juhliin ja on lähdössä pois. Luukas ja Tuukka päätyvät saunaan suutelemaan ja Luukas kertoo olleensa ihastunut häneen jo pidemmän aikaa. Tuukan perhe on lähdössä kesämökille neljäksi viikoksi, eikä Tuukan äiti anna hänelle lupaa jäädä yksin kotiin. Tuukka pyytää Luukasta mukaan mökille, jossa he jatkavat salaista suhdettaan.

Kun kesäloma on ohi ja koulu alkaa, pojille jää vähemmän aikaa tavata toisiaan. Luukaksen vanhemmat ovat syvästi uskonnollisia ja he ovat aina päättäneet kaikki poikansa asiat. Pojat viihtyvät paljon yhdessä, ja Luukaksen vanhemmat alkavat epäillä poikien seurustelevan. Tämän seurauksena poikien välit viilenevät eivätkä he ole puheväleissä vähään aikaan.

Aikaa kuluu ja pojat muuttavat eri paikkakunnille. He eivät näe toisiaan moneen vuoteen, mutta ajattelevat toisiaan kaiken aikaa. Eräänä iltana Tuukka menee läheiseen yökerhoon kavereidensa kanssa, ja tapaa siellä Luukaksen. Tuukka juo tyrmäystipoilla terästetyn juoman ja Luukas vie hänet asuntoonsa yöksi. Luukaksen isä omistaa huonekalufirman ja on lähettämässä poikaansa töihin toiselle puolelle Suomea uuteen avattavaan huonekalumyymäläänsä, kun huomaa Tuukan olevan taas kuvioissa. Tämä on ensimmäinen kerta, kun Luukas vastustaa isänsä tahtoa. Lopulta Luukaksen vanhemmat hyväksyvät poikien suhteen ja he muuttavat yhteen.

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**

Lähteet
-------

1. ↑  Uma Karma - Kaiken se kestää *suomalainen.com*. Viitattu 19.8.2022.
2. ↑  Fennica[vanhentunut linkki]
Ron Reagan (2008)
**Ronald Prescott "Ron" Reagan** (s. 20. toukokuuta 1958 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen poliittinen kommentaattori ja kirjailija. Hän on Yhdysvaltain entisen presidentin Ronald Reaganin nuorin poika. Ron Reagan tunnetaan liberaalisena ja ateistisena ajattelijana, mikä poikkeaa hänen isänsä konservatiivisesta arvomaailmasta. Vuonna 2011 ilmestyi kirja *My Father at 100: A Memoir*, jossa Ron Reagan käsittelee isänsä nuoruusvuosia ja viimeisiä hetkiä Alzheimerin taudin murtamana. Kirjasta nousi kohu Yhdysvalloissa, kun Reagan esitti epäilyn, että hänen isällänsä oli Alzheimerin oireita jo toisen presidenttikauden vaaliväittelyssä.

Lähteet
-------

1. ↑  Ronald Reaganin poika: Alzheimerin taudista merkkejä jo presidenttikaudella Yle.fi. Viitattu 1.6.2012.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ron Reagan** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* NARA
* SNAC
* IdRef

 |

 |
DeFeo vankilassa kuvattuna, vuonna 1974.
**Ronald "Butch" DeFeo, Jr.** (26. syyskuuta 1951 Brooklyn, New York – 12. maaliskuuta 2021) oli yhdysvaltalainen joukkomurhaaja.

Ronald DeFeo, Jr. syntyi vuonna 1951. Hänen vanhempansa olivat Ronald DeFeo, Sr. ja Louise DeFeo. Ronaldilla oli kaksi siskoa ja kaksi veljeä. Ronald DeFeo murhasi perheensä kotonaan New Yorkin Amityvillessä.

Murhat
------

Talosta löydettiin Marlin 336C -mallinen kivääri, jolla DeFeo murhasi perheensä. Kuusi perheenjäsentä oli murhattu aamulla klo 6:00. Ronald DeFeo jäi kuitenkin teoistaan kiinni. 

DeFeo oli myös murhannut vanhempansa ennen lasten murhia. Louise DeFeo ja DeFeon sisko heräsivät laukaukseen.

Tuomio
------

DeFeo väitti, että hänen äitinsä oli ensin kuullut laukaisun ja samoin yksi hänen siskoistaan, mutta siitä ei ole vielä tietoa, kuinka he olisivat heränneet kesken verilöylyn.*selvennä*. DeFeon oikeudenkäynti alkoi 14. lokakuuta 1975 ja hänet tuomittiin 6 x 25 vuodeksi vankeuteen. Häntä pidettiin vankina Green Havennin vankilassa. Kaikki hänen valituksensa tuomiosta sekä vetoomukset ehdonalaiseen pääsystä evättiin.

Lähteet
-------

1. ↑  Amityvillen kauhutalon joukkomurhaaja on kuollut *Ilta-Sanomat*.  15.3.2021. Viitattu 15.3.2021.
**Wilfrid "Billy" Arthur Coutu** (usein virheellisesti **Couture**, 1. maaliskuuta 1892 Ontario, Kanada – 28. helmikuuta 1978 Ontario, Kanada) oli kanadalainen jääkiekkoammattilainen. Hän oli pelipaikaltaan puolustaja ja pelasi NHL:ssä kymmenen kauden ajan. Hän sai vuonna 1927 elinikäisen pelikiellon NHL:ssä hyökättyään jääkiekkoerotuomarin kimppuun. Kielto purettiin kahden ja puolen vuoden jälkeen, mutta Coutu ei ikinä enää palannut NHL:ään.

Pelaajaura
----------

NHL-uransa aikana Coutu edusti Montreal Canadiensia, Hamilton Tigersia ja Boston Bruinsia. Hän aloitti uransa Canadiensissa ensimmäisellä NHL-kaudella 1917–1918, jolloin joukkue hävisi finaaleissa Torontolle. Kaudeksi 1920–1921 Coutu siirtyi Hamilton Tigersiin, mutta palasi jo seuraavaksi kaudeksi Canadiensiin, jossa pelasi seuraavat viisi kautta. Kaudella 1923–1924 Coutu oli Canadiensin joukkueessa voittamassa Stanley Cupin.

Coutu toimi joukkueensa kapteenina kaudella 1925–1926, jonka jälkeen hänet kaupattiin Boston Bruinsiin. Ensimmäissä harjoituksissaan uudessa joukkueessa hän taklasi joukkuetoveriaan Eddie Shorea niin, että tämä loukkasi korvansa. Muutamat lääkärit olisivat amputoineet korvan, mutta lopulta löytyi lääkäri, joka ompeli korvan paikoilleen. Coutu sai 50 dollarin sakon, mutta myöhemmin rahat palautettiin.

Kauden 1926–1927 neljännessä finaaliottelussa Coutu aloitti tappelun, mahdollisesti päävalmentajansa Art Ross'n käskystä, lyömällä tuomari Jerry LaFlammea. Tämän seurauksena Coutu sai elinikäisen pelikiellon NHL:ssä.

Aiheesta muualla
----------------

* Billy Coutu The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
Roger Allam vuonna 2009.
**Roger William Allam** (s. 26. lokakuuta 1953 Lontoo, Englanti) on englantilainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten mittavasta teatteriurastaan, mutta hän on esiintynyt myös monissa elokuvissa, televisiosarjoissa ja radiokuunnelmissa.

Allam on näytellyt komisario Javertia Royal Shakespeare Companyn legendaarisessa musikaalissa *Les Misérables*, Douglas Richardsonia palkitussa radion komediasarjassa *Cabin Pressure* (2004–2008) sekä rikoskomisario Fred Thursdaytä rikossarjassa *Nuori Morse* (2012–). 

Hän on näytellyt myös Illyrio Mopatisia HBO:n sarjassa *Game of Thrones* (2011), Royaltonia *Speed Racer* -elokuvassa (2008) sekä Lewis Protheroa *V niin kuin verikosto* -elokuvassa (2005). Vuonna 2016 Allam näytteli Adrian Stonea BBC:n televisiosarjassa *Kadonnut*. 

Hän on voittanut kaksi kertaa parhaan miesnäyttelijän Olivier-palkinnon. Hän ehdolla yhteensä neljä kertaa. Hän on voittanut myös kerran parhaan sivuosan esittäjän Olivier-palkinnon.

Allam on lukenut urallaan lukuisia äänikirjoja ja toiminut dokumenttien kertojaäänenä. 

Hän on naimisissa näyttelijä-käsikirjoittaja Rebecca Sairen kanssa. Heillä on kaksi poikaa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Allam, Roger 1953– | Encyclopedia.com *www.encyclopedia.com*. Viitattu 14.3.2021.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat
	+ 2

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Red Dwarf** on brittiläinen science fiction -komediasarja, jonka loivat Rob Grant ja Doug Naylor. Sarjan ensimmäinen tuotantokausi käynnistyi vuonna 1988, ja toistaiseksi viimeinen, yhdestoista tuotantokausi 2016. Jaksot ovat puolituntisia.

Sarjan tapahtumat sijoittuvat pääosin jättimäiseen avaruusalukseen, *Red Dwarfiin*.
Radioaktiivinen säteily tappaa aluksen miehistön lukuun ottamatta päähenkilö Dave Listeriä, joka on katastrofin sattuessa tuomittu staasiin loppumatkaksi. Lister herää staasista kolmen miljoonan vuoden kuluttua ja huomaa olevansa ainoa elossa oleva ihminen. Seuranaan hänellä on vain aluksen tietokone Holly, kuolleen kämppäkaverinsa hologrammikopio Arnold J. Rimmer, aluksen putkistoon eksyneestä kissasta kolmessa miljoonassa vuodessa kehittyneen kissahumanoidilajin (*Felis sapiens*) edustaja Cat, ja myöhemmissä jaksoissa robottipalvelija Kryten.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑  "The End", 15.2.1988

Aiheesta muualla
----------------

* Red Dwarf - virallinen kotisivu
* Suomenkielinen jakso-opas
**Megapenthes** (m.kreik. Μεγαπένθης) on kreikkalaisessa mytologiassa kahden eri hahmon nimi.

Megapenthes, Menelaoksen poika
------------------------------

**Megapenthes** oli Menelaoksen ja aitolialaisen orjattaren Pieriin tai Tereiin poika, joka syntyi Troijan sodan aikana. Menelaos järjesti Megapentheelle häät Ifilokhen, spartalaisen Alektorin tyttären, kanssa.

Menelaoksen kuoltua hän ja hänen veljensä Nikostratos karkottivat isänsä puolison Helenan maasta, joka pakeni Rhodokseen Polykson luo.

Koska Megapenthes oli orjattaren poika, häntä ei pidetty riittävän arvokkaana hallitsemaan Lakedaimonon perillisiä vaan Spartan kuninkaaksi nimitettiin Orestes, Agamemnonin poika.

Megapenthes, Proitoksen poika
-----------------------------

**Megapenthes** oli Tirynsin kuninkaan Proitoksen ja Stheneboian ainoa poika. Hän oli Argeuksen ja Ifianeiran isä, ja jotkin lähteet mainitsevat myös Anaksagoraan hänen pojaksensa; vaihtoehtoisesti hän oli Argeuksen poika.

Kun Perseus oli vahingossa surmannut kiekonheitossa Akrisioksen, hän vaihtoi serkkunsa Megapentheen kanssa Argoksen valtakunnan Tirynsiin. Myöhemmin Megapenthes surmasi Perseuksen.

Lähteet
-------

1. ↑  Apollodoros, *Kirjasto* 3.11.1 (engl. käännös).
2. ↑  Pausanias, *Kreikan kuvaus* 2.18.6 (engl. käännös).
3. ↑  Apollodoros, *Kirjasto* 2.2.2 (engl. käännös).
4. ↑  Pausanias, *Kreikan kuvaus* 2.16.3 (engl. käännös).
5. ↑  Apollodoros, *Kirjasto* 2.4.4 (engl. käännös).
6. ↑  Hyginus, *Fabulae* ccxliv (engl. käännös).



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Perseus** | **Argoksen kuningas**1200-luku eaa.Kuvitteellinen kronologia | Seuraaja:**Argeus** |