recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Béma** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Diéman piirissä Malissa. Se sijaitsee 65 kilometriä Diémasta pohjoiseen. Kunnassa on 25 400 ja keskuskylässä 5 200 asukasta (vuonna 2009).

Béman kunnan pinta-ala on 1 350 neliökilometriä. Se rajoittuu kaakossa Diéman piirin Grouméran, etelässä Diéman ja Diangounté Camaran, luoteessa Fassoudébén ja Guédébinén sekä koillisessa Nioron piirin Diabiguén ja Koréra Korén ja lounaassa Simbin kuntiin. Maisemaa leimaavat laajat hiekkatasangot ja alangot. Vesistöjä ovat sadekauden jälkeen kuivuvat tulva-altaat.

Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Vuotuinen sademäärä on 400–500 millimetriä. Kasvillisuus on pensassavannia.

Kuntaan kuuluu 24 kylää. Asukkaista 75 % on soninkeja, 18,5 % maureja, 4 % bambaroita ja 2,5 % fulbeja. Vallitseva uskonto on islam.

Béman kautta kulkee Diéman ja Nioron välinen päällystetty maantie. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito ja kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, hirssi, lehmänpapu ja maissi. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, hevoset, aasit ja siipikarja. Käsityöammattien ja metsien hyödyntämisen merkitys on vähäinen. Bémassa pidetään viikoittaiset markkinat. Nuoriso hakeutuu ansiotöihin kaupunkeihin tai pyrkii muuttamaan ulkomaille, jossa asuu arviolta seitsemän prosenttia bémalaisista.

Kunnassa toimii kuusi alakoulua, yläkoulu, koulutus- ja kehittämiskeskus (CED) ja lukutaitokeskus. Kouluopetuksen piirissä on noin 35 % lapsista. Terveyspalveluihin kuuluu kaksi terveyskeskusta, kaksi synnytyslaitosta ja sairastupa. Yleisimpiä terveysongelmia ovat malaria, ripulitaudit, hengityselinsairaudet ja aliravitsemus. Vesihuolto käsittää kaivoja, porakaivoja ja vesiposteja.

Lähteet
-------

* Programme de développement économique, social et culturel de la commune rurale de Béma 2010–2014 *wordpress.developpementlocal-sahel.org*. Viitattu 7.4.2018.

### Viitteet

1. ↑  4ème recensement général de la population et de l’habitat. Résultats définitifs, tome 0: Répertoire des villages *instat-mali.org*.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 7.4.2018.
2. ↑  Programme, s. 6.
3. ↑  Mali - Région de Kayes: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 7.4.2018.
4. 1 2 3  Programme, s. 7.
5. ↑  Programme, s. 5–6.
6. ↑  Rapport d’etude sur le programme de formation en alphabetisation et decentralisation dans le cercle de Diema *groupeodyssee.org*.  2007.  Arkistoitu 8.4.2018. Viitattu 7.4.2018.
7. 1 2  Plan de sécurité alimentaire. Commune rurale de Béma 2007–2011 *csa-mali.org*.  2006.  Arkistoitu 5.6.2012. Viitattu 7.4.2018.
8. ↑  Programme, s. 8.
9. ↑  Programme, s. 9–10.
10. ↑  Programme de développement économique, social et culturel du cercle de Diéma 2010–2014 *wordpress.developpementlocal-sahel.org*.  2009. Viitattu 7.4.2018.
**Punkaharjun lukio** oli Punkaharjulla, Itä-Suomessa sijainnut vuonna 1974 perustettu lukio. Se oli ennen lopettamistaan liitetty hallinnollisesti osaksi Savonlinnan lyseon lukiota. Vuonna 2012 muodollisesti Savonlinnan lyseon Punkaharjun toimipisteeksi nimetyssä lukiossa opiskeli 51 lukiolaista.

Vuodesta 2013 lähtien Punkaharjun kunta lakkasi ja Punkaharjusta tuli Savonlinnaan kuuluva pitäjä. Punkaharjun lukiossa opetti vuonna 2013 neljätoista lehtoria. 

Lukio lakkautettiin 1. elokuuta 2016.

Punkaharjun keskustassa sijainneeseen lukioon ei ollut hakukynnystä eli keskiarvon minimivaatimusta. Lukio toimi samassa rakennuksessa Punkaharjun koulun sekä Punkaharjun päiväkodin kanssa. Sittemmin tiloissa (Palomäentie 2) on jatkanut Punkaharjun koulun yläkoulu. Lukio oli perustettu vuonna 1975 ja se toimi samassa rakennuksessa lakkauttamiseen asti. Juuri perustamisen aikoihin silloisessa Mikkelin läänissä siirryttiin peruskoulujärjestelmään. Opiskelussa panostettiin yksilökohtaiseen opetukseen.

Lähteet
-------

1. ↑  Lukiokoulutuksen oppilaat (xlsb) (tieto löytyy klikkaamalla opetuksen järjestäjää *Punkaharjun kunta*, vuosi 2012) Opetushallinnon tilastopalvelu Vipunen, vipunen.fi. Viitattu 28.5.2020.
2. 1 2  Tanja Perkkiö: Viimeinen vanhojenpäivä, kaksi vanhaa – kuntaliitos vei lukion *yle.fi*.  19.2.2016. Viitattu 29.5.2020.
3. ↑  Jaana Hänninen: Punkaharjun lukiossa viimeinen lukuvuosi - katso ketkä puolustivat koulua ja miksi *Itä-Savo, ita-savo.fi*.  17.11.2015. Viitattu 28.5.2020.
4. ↑  Punkaharjun lukio Savonlinnan seudun koulut.  Arkistoitu 22.6.2013. Viitattu 30.4.2013.
Pystyviivat jakavat tämän 2/4-tahtilajia olevan nuottiviivaston rivin kahteen tahtiin.

**Tahti** koostuu tahtiosoituksen ilmoittamasta määrästä iskuja. Nuotti­kirjoituksessa tahdit erotetaan toisistaan viivaston poikki merkityillä pysty­suorilla tahti­viivoilla. Tahtiviivoilla pyritään jäsentämään teosta ja helpottamaan nuotinlukua. Yleensä teoksen tahdin ensimmäinen nuotti, isku, soitetaan voimakkaammin kuin tahdin muut nuotit.

Musiikkia kuunnellessa havaittava *musiikillinen tahti* ei välttämättä jakaudu nuottiviivaston merkitsemiin tahteihin (esim. *kohotahti*, *vajaatahti*).

Tahtia ei tule sekoittaa termiin tempo.

Lähteet
-------

1. ↑  Aarre Joutsenvirta ja Jari Perkiömäki.: Musiikinteoria 1, Sibelius-akatemia (html) *.siba.fi*.  2008.  Arkistoitu 31.1.2011. Viitattu 31.1.2011. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Nuottikirjoitus |
| --- |
|  |
| Nuotit | 
* etumerkit
* nuotti
* sävel
* tauko

 |  |
|  |
| Nuottiviivasto | 
* al fine
* da capo
* dal segno
* dynamiikka
* kooda
* klaavi
* sävellaji
* tahti
* tahtilaji
* tempo

 |
|  |
| Keskeistä teoriaa | 
* harmonia
* intervalli
* isku
* melodia
* sävelasteikko
* sointu
* teema
* transponointi

 |
|  |
| Muuta | 
* mensuraalinotaatio
* musiikkitermejä
* nuotinnus
* partituuri
* tabulatuuri

 |

 |
**Zheng Jie** (kiin. 郑洁; s. 5. heinäkuuta 1983) on kiinalainen tennispelaaja. Hän syntyi Chengdussa, Sichuanissa, ja aloitti ammattilaisuransa vuonna 2003. 

Zheng on parhaimmillaan noussut nelinpelaajana maailman rankinglistan kolmanneksi. Hän on kuulunut naisten nelinpelin voittajapariin muun muassa Australian avoimissa ja Wimbledonissa (molemmat 2006).

Kaksinpelaajana Zheng on sijoittunut maailmanlistalla parhaimmillaan 15:nneksi (toukokuussa 2009). Hän on voittanut Nordea Nordic Light Openin ja Estoril Openin (molemmat 2006), Moorilla Hobart Internationalin (2005) sekä ASB Classicin (2012). Vuoden 2008 Wimbledonissa hän eteni välieriin pudottaen kolmannella kierroksella maailman ykköspelaajan Ana Ivanovićin luvuin 6–1, 6–4, neljännellä kierroksella 15:nneksi sijoitetun Ágnes Szávayn luvuin 6–3, 6–4, sekä puolivälierissä 18:nneksi sijoitetun Nicole Vaidišován lukemin 6–2, 5–7, 6–1. Välierässään hän hävisi Serena Williamsille eräluvuin 2–6, 6–7(5). Aiemmin Zheng oli päässyt Grand Slam -turnausten kaksinpeleissä neljännelle kierrokselle vain Ranskan avoimissa vuonna 2004. Australian avoimissa 2009 hän pääsi jälleen neljännelle kierrokselle mutta joutui loukkaantumisen vuoksi luovuttamaan ottelunsa Svetlana Kuznetsovaa vastaan jo ensimmäisessä erässä.

Zheng pelasi vuoden 2004 kesäolympialaisissa Ateenassa häviten ensimmäisellä kierroksella Ai Sugiyamalle. Pekingin olympialaisissa neljä vuotta myöhemmin kaksinpelissä Zheng putosi kolmannella kierroksella Dinara Safinaa vastaan, mutta nelinpelissä voitti pronssia parinsa Yan Zin kanssa. Lontoon olympialaisissa 2012 Zheng hävisi kaksinpelin ensimmäisellä kierroksella Nadja Petrovalle.

Aiheesta muualla
----------------

* Zheng Jie WTA:n sivuilla (englanniksi)

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Zheng Jie** Wikimedia Commonsissa
**Zhob** on kaupunki Pakistanin Balochistanin provinssissa. Kaupunki sai alkunsa 1880-luvulla perustetusta brittiläisestä Fort Sandeman nimisestä linnakkeesta. Vuoden 2017 väestönlaskennassa Zhobin asukasluku oli 39 914.

Maantiede
---------

Zhob sijaitsee Pakistanin Balochistanin provinssissa Zhobin piirikunnassa hieman Zhobjoesta itään. Ympäröivä alue on avointa tasankoa.

Historia
--------

Zhobin alueen historiasta ennen myöhemmän kaupungin perustamista ei tiedetä paljoa. Ennen nykyistä nimeä paikkakunta tunnettiin nimellä Apozai, jota paikalliset käyttävät nimenä ajoittain edelleen. Nykyisen väestön enemmistön muodostavia paštuja on asunut alueella viimeistään Suurmogulien valtakunnan kaudelta lähtien. Myöhemmin 1700-luvulla alueesta tuli osa Ahmad Šah Dorranin Dorrani-valtakuntaa. Britit alkoivat levittää valtaansa lähialueelle 1830-luvulta lähtien.

Britit alkoivat kiinnostua erityisesti Gomalin solasta 1870- ja 1880-luvuilla. Alueen hallitsemiseksi brittiupseeri Robert Sandeman päätti rakentaa nykyisen Zobin ja tuolloisen Apozain paikalle linnakkeen, joka sai vuonna 1889 nimekseen Fort Sandeman. Forst Sandeman oli alueen hallinnollinen keskus. Afganistan tunnusti virallisesti brittivallan alueella vuonna 1890. Kaupungista käytettiin nimeä Fort Sandeman aina 1970-luvulle saakka.

Väestö
------

Paikallinen jalkapallokenttä.
Zhobin asukasluku oli Pakistanin vuoden 2017 väestönlaskennan mukaan 39 914. Vuonna 1998 vastaava lukema oli 44 248. Alueen asukkaiden valtaosa on paštuja, mutta kaupungissa on merkittävä määrä muita vähemmistöjä, kuten balucheja, punjabilaisia, sekä hindkon- ja saraikinkielisiä. Vähemmistöt ovat hallinneet etenkin kaupanalaa. Sen sijaan historiallisesti samalla alalla merkittävä hindulainen vähemmistö on käytännössä kadonnut.

Lähteet
-------

1. 1 2  Urban localities by population size and their population by sex, annual growth rate and household size (pdf) (arkistoitu sivu) Pakistan Bureau of Statistics.  Arkistoitu 24.12.2021. Viitattu 25.7.2022. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5  Zhob Encyclopaedia Britannica. Viitattu 25.7.2022. (englanniksi)
3. 1 2 3 4 5  Bearman, P. J.: *The encyclopaedia of Islam. Volume 11, W-Z*, s. 494. Brill, 2002. ISBN 9004127569. (englanniksi)
**Zheng Shuyin** (yksink.: 郑姝音; perint.: 鄭姝音; pinyin: *Zhèng Shūyīn*, s. 1. toukokuuta 1994) on kiinalainen taekwondoin. Zheng voitti vuonna 2010 junioreiden maailmanmestaruuden 68 kg:n painoluokassa ja kultaa nuorten olympialaisissa yli 63 kg:n sarjassa. Hän on kilpaillut aikuisten turnauksissa vuodesta 2011 lähtien, jolloin osallistui Espanjan avoimeen turnaukseen. Hän osallistui samana vuonna Gyeongjun MM-kilpailujen 73 kg sarjaan. Hän hävisi toisen ottelunsa Rosana Simónille. Vuonna 2012 hän voitti ensimmäisen turnauksen, kun hän voitti Saksan avoimen turnauksen. Pueblan MM-kilpailujen 2013 neljännesvälierissä Zheng hävisi meksikolaiselle Briseida Acostalle. Vuonna 2014 Zheng aloitti kilpailun Grand Prix -turnauksissa. Hän oli tuona vuonna parhaimmillaan Suzhoun Grand Prix -turnauksessa, jossa jäi välieriin ja oli toinen Korean avoimessa turnauksessa. Zheng saavutti ensimmäisen arvokisamitalin Tšeljabinskin MM-kilpailuissa 2015. Hän eteni aina 73 kg sarjan loppuotteluun saakka, mutta hävisi sen eteläkorealaiselle Hye-Ri Ohlle 5–4. Hä voitti vuonna 2015 kuitenkin Indonesian ja Kazakstanin avoimen turnauksen. Grand Prix -turnauksista Zheng voitti Manchesterin ja Mexico Cityn turnaukset.

Vuonna 2016 Rio de Janeiron olympialaisissa Zheng kilpaili yli 67 kg sarjassa. Ensimmäisellä kierroksella hän voitti nepalilaisen Nisha Rawalin 2–0. Puolivälierissä hän voitti ranskalaisen Gwladys Épanguen 4–1. Välierässä brittiläistä Bianca Walkdenia vastaan ottelu eteni aina jatkoerään saakka, jonka Zheng voitti. Loppuottelussa Zheng voitti meksikolaisen María Espinozan 5–1.

Vuoden 2017 MM-kilpailuissa Zheng kilpaili yli 73 kg sarjassa. Hän eteni aina välieriin saakka, mutta hävisi sen yhdysvaltalaiselle Jackie Gallowaylle saavuttaen kuitenkin MM-pronssia. Vuoden 2017 Grand Prix -kilpailuissa hän ei päässyt välieriä pidemmälle. Vuonna 2018 hän kilpaili Aasian-mestaruuskilpailuissa, mutta hävisi puolivälierissä iranilaiselle Zahra Pouresmaeilille. Grand Prix -turnauksissa Zheng pärjäsi hyvin: hän voitti Manchesterin ja Fujairahin turnaukset. Uran toisen MM-hopean Zheng saavutti Manchesterin MM-kilpailuissa 2019, kun hän hävisi loppuottelussa brittiläiselle Walkdenille. Hän voitti kuitenkin Chiban, Sofian ja Moskovan vuoden 2019 Grand Prix -kilpailut.

Lähteet
-------

1. 1 2  Zheng Shuyin TaekwondoData. Viitattu 8.4.2021. (englanniksi)
2. ↑  2016 Summer Olympics - Taekwondo - Heavyweight (>67 kilograms), Women Olympedia. Viitattu 8.4.2021. (englanniksi)
**し** hiraganalla tai **シ** katakanalla ovat kaksi japanin kielen kirjoittamiseen käytettyä kana-merkkiä, jotka edustavat samaa tavua. Ne lausutaan /ɕi/, ja ne ovat kana-aakkostojen 12. sijalla sa- ja su-tavujen välissä.

Alkuperä
--------

Hiragana し ja katakana シ on johdettu man'yōgana-merkistön kautta kanjista 之.

Tarkkeet
--------

Merkkeihin voidaan lisätä dakuten, jolloin muodostuvat tavut じ ja ジ, jotka lausutaan /ɟʑi/ tai /ʑi/.

Latinisaatio
------------

Kanat latinisoidaan eri tavalla Hepburn-, Kunrei-shiki ja Nihon-shiki-järjestelmissä. Hepburn-järjestelmässä merkit し ja シ latinisoidaan « shi » ja niiden soinnilliset vastineet « ji ». Kunrei- ja Nihon-shiki-järjestelmissä merkit し ja シ latinisoidaan « si » ja niiden soinnilliset vastineet « zi ».

Kirjoitus
---------

Vetojen järjestys merkille し.
Hiragana し kirjoitetaan vain yhdellä vedolla:

1. Pystyveto, joka kääntyy alhaalla oikealle muodostaen avoimen kaaren.

Vetojen järjestys merkille シ.
Katakana シ kirjoitetaan kolmella vedolla:

1. Pieni diagonaalinen veto ylhäältä vasemmalta alhaalle oikealle.
2. Samantyyppinen veto ensimmäisen vedon alapuolelle ja hieman vasemmalle.
3. Hieman kaareva diagonaalinen veto alhaalta vasemmalta ylhäälle oikealle.

Tietotekniikassa
----------------

* Unicode-merkinnät:
	+ し: U+3057
	+ シ: U+30B7
	+ じ: U+3058
	+ ジ: U+30B8

Lähteet
-------

* Japanese Hiragana Omniglot. Viitattu 23. lokakuuta 2008.
* Japanese Katakana Omniglot. Viitattu 23. lokakuuta 2008.
* Hiragana Character Chart Unicode. Viitattu 23. lokakuuta 2008.
* Katakana Character Chart Unicode. Viitattu 23. lokakuuta 2008.
**Sergei Mikajeljan** (arm. Սերգեյ Միքայելյան; s. 27. huhtikuuta 1992 Gorno-Altaisk, Altain tasavalta, Venäjä) on venäläissyntyinen armenialainen maastohiihtäjä. Hän edustaa Ashcocq Cross-Country Schoolia.

Mikajeljan debytoi maastohiihdon maailmancupissa marraskuussa 2010 Rukalla sijoittuen perinteisen sprintissä sijalle 125. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti tammikuussa 2015 Rybinskin 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa sijoittuen sijalle 20. Tuo on myös Mikajeljanin uran paras sijoitus maailmancupin osakilpailussa. 

Mikajeljan on kilpaillut kaksissa talviolympialaisissa vuonna 2010 Vancouverissa ja vuonna 2014 Sotšissa. Hänen paras sijoituksensa on vuoden 2014 kilpailuiden 45:s sija yhdistelmäkilpailusta. MM-kilpailuihin Mikajeljan on osallistunut neljästi, parhaana sijoituksena vuoden 2015 MM-kilpailuiden yhdistelmäkilpailun 45. sija Falunista.

Lähteet
-------

1. 1 2  Sergei Mikajeljan Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**Saksan presidentinvaalit 1932** järjestettiin 13. maaliskuuta ja toinen kierros 10. huhtikuuta. Ne olivat toiset ja viimeiset suorat vaalit valtakunnanpresidentin virkaan Weimarin tasavallassa. Paul von Hindenburg valittiin toiselle kaudelle hänen voitettuaan toisella kierroksella vastaehdokkaansa Adolf Hitlerin.

Weimarin tasavallassa presidentin asema oli vahva, ja Hindenburgin rooli kansallissosialistisen puolueen valtaannousussa oli merkittävä.

Vaalivuonna Hindenburg oli 84-vuotias ja huonokuntoinen. Hän ei ollut koskaan tavoitellut innokkaasti polliittisia virkoja, mutta suostui pyrkimään toiselle kaudelle, koska muussa tapauksessa Hitlerin voitto olisi ollut todennäköinen. Edelliset vaalit oikeiston ehdokkaana voittanut Hindenburg sai tällä kertaa tuekseen keskustan ja maltillisen vasemmiston, joita yhdisti vastenmielisyys Hitleriä kohtaan. Hindenburgin politiikka ensimmäisellä kaudellaan oli ollut maltillisempaa kuin keskusta ja vasemmisto olivat alun perin pelänneet, joten häneen luotettiin nyt aiempaa enemmän.

Vaikka Hitler hävisi toisella kierroksella, hän nousi valtionpäämieheksi kaksi vuotta myöhemmin Hindenburgin kuoltua. Hän lakkautti presidentinviran ja perusti sen tilalle uuden tittelin: *Führer und Reichskanzler* ("Johtaja ja Valtakunnankansleri").

Vuoden 1932 vaalit olivat viimeinen kerta, jolloin Saksan presidentti valittiin suoralla kansanvaalilla. Nykyisen lain mukaan liittopresidentin valitsevat liittopäivien ja osavaltioiden edustajat.

Tulokset
--------

| Ehdokas | Puolue | 1. kierros | 2. kierros |
| --- | --- | --- | --- |
| % | % |
| Paul von Hindenburg | Sitoutumaton | 49.6 | 53.0 |
| Adolf Hitler | NSDAP | 30.1 | 36.8 |
| Ernst Thälmann | KPD | 13.2 | 10.2 |
| Theodor Duesterberg | Stahlhelm | 6.8 |  |
| Muut | 0.3 | 0.0 |
| Äänestysaktiivisuus | 85,6 % | 82,9 % |
|  |

Lähteet
-------

1. ↑  Nohlen, D & Stöver, P (2010) *Elections in Europe: A data handbook*, p762 ISBN 978-3-8329-5609-7

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Saksan presidentinvaalit 1932** Wikimedia Commonsissa
**Sylkirauhassyöpä** on sylkirauhasista alkunsa saava syöpäsairaus. Mukoepidermoidikarsinooma, adenokystinen karsinooma ja asinussolukarsinooma ovat yleisimpiä sylkirauhassyöpätyyppejä, ja jokin näistä on noin kahdella kolmasosalla sairastuneista.

Useimmat sylkirauhaskasvaimet ovat hyvänlaatuisia, ja syöpä on harvinainen. Pahanlaatuiseen kasvaimeen sairastumisen syy on yleensä tuntematon, mutta ikääntyminen, sädehoito pään ja kaulan alueelle sekä tietyt työperäiset altistukset lisäävät sen riskiä. Tauti voi olla oireeton, tai siitä voi olla merkkinä esimerkiksi tyypillisesti kivuton kyhmy tai nielemisvaikeudet.

Vaikka alkoholinkäytöllä ja tupakoinnilla on yhteys pään ja kaulan alueen syöpiin, sylkirauhassyöpä tekee tähän poikkeuksen. Hyvänlaatuisen Warthinin tuumorin riski kuitenkin on tupakoitsijoilla huomattavasti kasvanut.

56 % sylkirauhassyöpään sairastuneista elää viiden vuoden kuluttua diagnoosista. Eri kasvaintyyppien välillä on kuitenkin huomattavia eroja; asinussolukarsinooman suhteellinen viisivuotisennuste on 96 %.

Lähteet
-------

1. 1 2  Terveysportti.fi: Sylkirauhasten taudit
2. ↑  National Cancer Institute: General Information About Salivary Gland Cancer (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Salivary Gland Neoplasia: A Review for the Practicing Pathologist
*Tämä artikkeli käsittelee poliitikkoa. Torsten Nilsson oli säveltäjä.*

**Harald Torsten Leonard Nilsson** (1. huhtikuuta 1905 Nevishög –14. joulukuuta 1997 Tukholma) oli ruotsalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko, joka toimi muun muassa Ruotsin ulkoministerinä 1962–1971.

Muurarinpoika Torsten Nilsson kävi ammattikoulun Ruotsissa ja kansankorkeakoulun Saksassa ja toimi sitten muurarina 1922–1929. Hän kuului aluksi kommunistiseen puolueeseen, mutta erotettiin siitä muiden "oikeistopetturien" kanssa 1924. Pian Nilsson liittyi Ruotsin sosiaalidemokraatteihin ja valittiin 1934 sen nuorisoliiton puheenjohtajaksi ja 1939 sosiaalidemokraattisen nuorisointernationaalin puheenjohtajaksi. Vuosina 1940–1945 Nilsson toimi puoluesihteerinä, valtiopäivien toisen kamarin jäsenenä 1941–1970, kulkulaitosministerinä 1945–1951, puolustusministerinä 1951–1957 ja sosiaaliministerinä 1957–1962. Vuonna 1962 Nilsson aloitti yhdeksän vuoden kautensa ulkoministerinä.

Valtiopäivillä Nilsson jatkoi vuoteen 1976 saakka.

Lähteet
-------

1. ↑  Möller, Knud: "Nilsson, Torsten Leonard (1905)", teoksessa Huovinen, Pentti ja Siikala, Kalervo (toim.): *Maailmanpolitiikan kasvot*, s. 144. Helsinki: Weilin & Göös, 1963.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Puola

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: sv:Torsten Nilsson
**Johan Torsten (J. T.) Rothberg** (21. joulukuuta 1884 Maarianhamina – 3. marraskuuta 1938 Maarianhamina) oli suomalainen varatuomari, pankinjohtaja, Ahvenanmaan läänin maaherra ja Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustaja.

Rothbergin vanhemmat olivat kauppias Johan Oskar Rothberg ja Karolina Wilhelmina Enberg. Hän pääsi ylioppilaaksi 1904 ja suoritti Helsingin yliopistossa oikeustutkinnon 1910. Rothberg sai varatuomarin arvon 1913.

Rothberg oli toiminimi J.O. Rothbergin johtajana Maarianhaminassa 1904–1907 ja toimi asianajajana Tampereella 1911 sekä Ahvenanmaalla vuodesta 1911 alkaen. Hän oli Ahvenanmaalla nimismiehenä Kumlingen ja Brändön piirissä 1911–1912, Sundin, Vårdön, Saltvikin, Finströmin ja Getan piirissä 1912–1915 sekä Jomalan ja Lemlandin piirissä 1915–1916. Hän oli Landtmannabankenin Maarianhaminan konttorin johtokunnan jäsenenä 1913–1919, Suomen unionpankin toisena johtajana Maarianhaminassa 1921–1922 ja Ålandsbankenin toimitusjohtajana 1923–1937.

Rothberg oli Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajana 1930–1933 edustaen Turun läänin eteläistä vaalipiiriä. Hän oli presidentin valitsijamiehenä vuosien 1931 ja 1937 presidentivaaleissa ja oli Ahvenanmaan maakuntapäivien ja Maarianhaminan kaupunginvaltuuston jäsenenä.

Torsten Rothberg oli naimisissa vuodesta 1914 Ida Rut Öfverströmin kanssa.

Lähteet
-------

* .aspx Torsten Rothberg *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta.

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Ahvenanmaan läänin maaherrat |
| --- |
|  |
| 
* von Bonsdorff
* Isaksson
* Fagerlund
* Rothberg
* Österberg
* Koroleff
* Brenning
* Isaksson
* Gustafsson
* Lindbäck

 |  |

 |

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajat 1930–1933 |
| --- |
|  |
| Eduskuntaryhmä(20) | 
* Björk
* von Born
* Estlander
* von Frenckell
* Furuhjelm
* Haga
* Helenelund
* Hildén
* Hästbacka
* Inborr
* Jacobsson
* Jern
* Molin (1932–1933)
* Nyman
* Palmgren
* Roos
* Rothberg
* Sarlin
* Sergelius
* Westman
* Åkerblom
* Österholm

 |

 |


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Eduskunta
* Uppslagsverket Finland

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee Japanin aluetta Naran prefektuurissa. Muista merkityksistä katso täsmennyssivu.*
Yoshinovuori keväällä
**Yoshino** (jap. 吉野) on yleisnimitys vuoristoseudulle, joka käsittää Japanin Honshūn saarella sijaitsevan Naran prefektuurin eteläosan. Alue vastaa entisen Yamaton provinssin eteläosia. Kapeassa merkityksessä Yoshino viittaa vain Yoshinojoen varrella kohoavan Yoshinovuoren ympäristöön. Tämä alue sijaitsee aivan Naran allaslaakson eteläpuolella, ja sitä kutsutaan nimellä *kuchi-Yoshino* (口吉野, ’suu-Yoshino’ eli ’etu-Yoshino’); alueeseen voidaan laskea kuuluviksi Gojōn kaupungin pohjoisosa, Ōyodon, Shimoichin ja Yoshinon maaseutukaupungit sekä Higashi-Yoshinon, Kawakamin ja Kurotakin kyläkunnat. Laajemmassa merkityksessä Yoshino pitää sisällään myös Kitakami- ja Totsujokien varsien vuoristoseudut Obaminen solan eteläpuolella. Tähän alueeseen viitataan nimellä *oku-Yoshino* (奥吉野, ’sisä-Yoshino’), ja siihen kuuluvat Gojōn kaupungin eteläosa sekä Kamikitayaman, Nosegawan, Tenkawan, Shimokitayaman ja Totsukawan kyläkunnat.

Kuchi-Yoshino ja oku-Yoshino eroavat toisistaan kulttuuriltaan, murteeltaan ja elinkeinoiltaan. Kuchi-Yoshinon seudulla tärkeitä elinkeinoja ovat metsäteollisuus ja turismi, joka on keskittynyt kirsikankukistaan tunnetulle Yoshinovuorelle. Oku-Yoshinossa, joka käsittää Kiivuoriston keskiosan, asutus on keskittynyt syviin jokilaaksoihin. Alueella tuotetaan vesivoimaa, ja etelässä se liittyy niin ikään syrjäiseen Kumanon seutuun. Koko Yoshinon alue on harvaan asuttu.

Asutus Yoshinon alueella on vanhaa, ja sieltä on löytynyt muinaisjäännöksiä jo jōmon-kaudelta. Seutu esiintyy myös japanilaisessa mytologiassa. Historiallisesti Yoshino on kuulunut Yoshinon piirikuntaan, joka perustettiin jo Taika-uudistuksissa. Genshōn ja Shōmun hallintokaudella 700-luvulla se muodosti lyhytikäisen Yoshinon provinssin. Syrjäisyytensä vuoksi alueelle lähetettiin ihmisiä maanpakoon, ja eteläisen ja pohjoisen hovin kaudella 1300-luvulla se toimikin eteläisen hovin tukikohtana. Heian-kaudella Yoshinoon perustettiin Kinpusen-jin buddhalainen temppeli ja siitä tuli *shugendō*-uskonnon keskus.

Kuvia
-----

* Kinpusen-jin temppelin Zaō-dō YoshinovuorellaKinpusen-jin temppelin Zaō-dō Yoshinovuorella
* Higashi-Yoshinon kylääHigashi-Yoshinon kylää
* Dorogawa-onsenDorogawa-onsen
* DaifugenvuoriDaifugenvuori

Lähteet
-------

1. 1 2 3  ブリタニカ国際大百科事典 小項目事典 / 世界大百科事典 第２版: 吉野 Kotobank. Viitattu 29.12.2020.
2. 1 2  ブリタニカ国際大百科事典 小項目事典: 口吉野 Kotobank. Viitattu 29.12.2020.
3. 1 2  ブリタニカ国際大百科事典 小項目事典: 奥吉野 Kotobank. Viitattu 29.12.2020.
**Nights into Dreams…** (tyyliteltynä **NiGHTS into Dreams...**) on Sonic Teamin kehittämä ja Segan julkaisema toimintapeli. Peli julkaistiin vuonna 1996 Sega Saturnille ja myöhemmin myös PlayStation 2:lle. Pelistä on uudelleenjulkaisut HD-versiona Microsoft Windowsille, PlayStation 3:lle ja Xbox 360:lle. 

Pelin juoni kertoo kahdesta lapsesta, jotka päätyvät unimaailmaan pelin päähenkilön, Nightsin avustamiksi. Pelin tuotti *Sonic*-peleistä tunnettu Yuji Naka. Pelistä on olemassa myös *Nights: Journey of Dreams* -niminen jatko-osa Wii-konsolille.

Pelin päätavoitteena on tehdä lentämisestä keskeinen elementti. Peli on jaettu kenttiin, joissa pitää kerätä tarvittama määrä palloja, jotka ovat renkaiden muodossa. Jokaisen kentän lopussa pelaaja saa arvosanan hänen pisteidensä ja lentotaitojensa perusteella.

Peli oli aikanaan myyntimenestys Sega Saturnilla.

Aiheesta muualla
----------------

* *NiGHTS into Dreams...* MobyGamesissa (englanniksi)
* *NiGHTS into Dreams...* MobyGamesissa (englanniksi)
* NiGHTS into Dreams Sega Retro -sivustolla (englanniksi)
**Iisak Jalmari Kosola** (22. maaliskuuta 1888 Kauhava – 10. elokuuta 1955) oli suomalainen jääkärivänrikki.

Perhetausta
-----------

Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Yrjö Kosola ja Maria Perälä. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1926 Ada Tukiaisen kanssa.

Opinnot
-------

Kosola kävi kansakoulun.

Jääkärikausi
------------

Jääkäripataljoona 27:n 4. komppania.
Kosola työskenteli maanviljelijänä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 4. komppaniaan 11. helmikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella.

Suomen sisällissota
-------------------

Kosola saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajaksi 3. Jääkärirykmentin 10. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Tampereella ja Viipurissa.

Sisällissodan jälkeinen aika
----------------------------

Kosola palveli sisällissodan jälkeen edelleen koulutusaliupseerina ennestään tutussa 3. Jääkärirykmentissä, josta muodostettiin myöhemmin Jääkärirykmentti 3 ja Savon jääkärirykmentti 3. Kosola erosi armeijasta 16. helmikuuta 1919 ja siirtyi suojeluskuntajärjestön palvelukseen ja hänet sijoitettiin voimistelu- ja urheiluohjaajaksi Kauhavan suojeluskuntaan. Kauhavalla hän palveli 7. joulukuuta 1919 – 1. joulukuuta 1920 välisen ajan, jonka jälkeen hän siirtyi paikallispäälliköksi ja palveli paikallispäällikkönä 15. maaliskuuta – 30. lokakuuta 1924 välisen ajan. Takaisin armeijan palvelukseen hän astui 1. huhtikuuta 1930 ja hänet sijoitettiin autonkuljettajaksi Ilmailukouluun. Armeijasta hän erosi toistamiseen 22. maaliskuuta 1938 tultuaan eläkeikään.

Pitkään hän ei viihtynyt toimettomana vaan siirtyi Valtion Patruunatehtaan palveluksessa Lapualle, missä hän työskenteli vuoteen 1942 saakka, jonka jälkeen hän siirtyi Vaasan Tie- ja Vesirakennuspiirin palvelukseen ja työskenteli vuoteen 1945 saakka. Hänet haudattiin Kauhavalle jääkärihautaan.

    Ylennykset ja kunniamerkit    



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Ylennykset** |  | **Kunniamerkit** |
| * Aliupseeri 11. helmikuuta 1918
* Varavääpeli 2. toukokuuta 1918
* Vääpeli 8. elokuuta 1918
* Vänrikki 1942
 |  | * Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera
* Vapaudenmitali 1. lk.
* Vapaussodan muistomitali soljen kera
* Talvisodan muistomitali
* Jääkärimerkki
* Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi
* Unkarin ensimmäisen maailmansodan muistomitali
 |

Lähteet
-------

* Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938.
* Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 ISBN 951-99046-8-9.

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5 6 7  Suomen jääkärien elämäkerrasto 1938
2. 1 2 3 4 5 6 7  Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975
Torsten Stålhandske vuonna 1934 julkaistussa postimerkissä.
**Torsten Stålhandske** (1. syyskuuta 1593 Porvoon pitäjä – 21. huhtikuuta 1644 Haderslev) oli suomalainen Ruotsin armeijassa palvellut ratsuväen kenraali ja hakkapeliittojen päällikkö kolmikymmenvuotisen sodan aikana.

Torsten Stålhandsken isä oli Torsten Svensson (Stålhandske) Länsi-Götanmaalta Ruotsista ja äiti Carin Lydikintytär (Jägerhorn) Uudeltamaalta.*lähde?* Stålhandske oli vuonna 1643 hoidettavana Stettinissä haavojensa vuoksi ja tänä aikana hän avioitui 9. huhtikuuta Arvid Henrikinpoika Hornin tyttären Kristiinan kanssa. Stålhandske kuitenkin menehtyi jo seuraavana vuonna Tanskan sotaretkellä sairauteen. Hänen hautamuistomerkkinsä on Turun tuomiokirkossa.

Sotilasura
----------

Torsten Stålhandske aloitti sotilasuransa eversti Patrick Ruthwenin asepoikana ja oli tämän mukana rekrytointiretkellä Skotlannissa. Hän matkusti henkivartiokaartin vänrikkinä Kustaa II Adolfin mukana Preussiin 1622. Vuonna 1626 hänet ylennettiin majuriksi Arvid Hornin (k. 1653?) jalkaväkirykmenttiin, mutta hän siirtyi jo seuraavana vuonna Åke Tottin ratsuväkirykmenttiin. Hänet ylennettiin everstiluutnantiksi vuonna 1629 johtamaan suomalaisia hakkapeliittoja.

Ruotsin liittyessä kolmikymmenvuotiseen sotaan 1630 Stålhandske oli mukana Pommerissa ja seuraavana vuonna Breitenfeldin taistelussa. Vuonna 1632 hänet ylennettiin everstiksi ja ratsumiehineen hän oli ratkaisevassa roolissa Lützenin taistelussa, jossa Kustaa II Adolf sai surmansa.

Torsten Stålhandsken hauta Turun tuomiokirkossa.
Kesäkuussa 1634 Stålhandske haavoittui Hamelin taistelussa. Vuonna 1635 hän liittyi kenraalimajurina Johan Banérin johtamaan armeijaan. Hän valtasi 35 lippua Wittstockin taistelussa ja ajoi vihollisen pakenemaan. Huhtikuussa 1642 hän haavoittui vakavasti Breitenfeldin toisessa taistelussa. Toukokuussa hänet nimitettiin ratsuväen kenraaliksi. Hän kokosi pitkillä sotaretkillään huomattavan omaisuuden. Hänen vaimonsa Kristiina lahjoitti Aarhusin piispalta sotasaaliiksi otetun kirjaston Turun akatemialle.

Lähteet
-------

* Sauri, Seppo: *Suomalaisten suuret taistelut.* Keuruu: Otava, 2002. ISBN 951-1-12624-5.
* Veli-Matti Syrjö: / Stålhandske, Torsten (1593–1644) *Kansallisbiografia-verkkojulkaisu*.  21.1.2009. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
* C. Von Warnstedt: Elisabeth Lichtones släktanteckningar. Genos 63(1992), s. 64-72, 97-98 (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. ↑  Biografiakeskus. (Kansallisbiografia ei mainitse Stålhandsken tarkkaa syntymäpäivää, sillä siitä ei ole ollut varmaa tietoa. Ruotsalainen tutkija C. Von Warnstedt on kuitenkin todennut Elisabeth Lichtonen merkinneen muistiinpanoissaan enonsa Torsten Stålhandsken syntymäpäiväksi 1. syyskuuta.)
2. 1 2 3  Sauri 2002: 23.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Biografiskt Lexikon
* Uppslagsverket Finland
* Biografiasampo

 |

 |
Television värijärjestelmien levinneisyys**NTSC** (lyhenne sanoista *National Television System Committee*) on lähinnä 60 Hz sähkönjakelujärjestelmää käyttävissä Tyynen valtameren ympärysmaissa käytössä oleva SDTV-television värijärjestelmä. Eniten NTSC-vastaanottimia on Pohjois-Amerikassa. TV-kuvan väri-informaatio lähetetään mustavalkoisen kuvan kanssa samaan aikaan *apukantoaallon* avulla, jonka taajuus on useimmiten 3,58 MHz. 

NTSC-standardissa TV-kuvan kuvataajuus on 30 Hz lomiteltuna 60 kenttään eli puolikuvaan sekunnissa. Kussakin kokonaisessa kuvassa on 480 juovaa. (Lähetyksessä on kaikkiaan 525 juovaa; näkymättömiä juovia käytetään lisäsignaaleille.) TV-kanavan kaistanleveys äänikantoaaltoineen on 6 MHz.

NTSC-järjestelmän värien laatu ei ole yhtä hyvä kuin uudemmissa PAL- ja SECAM-järjestelmissä. Sävyeroja aiheuttava värivirhe johtuu radioaaltojen kulkuaikaviiveen aiheuttamasta väriapukantoaallon vaihe-erosta, jolloin kuvan väritasapaino katoaa vastaanottopäässä. Yleisen vitsin mukaan lyhenne NTSC muodostuukin sanoista "Never The Same Color", "Never Time Same Color" tai "Never Twice Same Color" (väri ei koskaan vastaa alkuperäistä).*lähde?* Lisäksi järjestelmän 480 juovan pystyresoluutio on huonompi kuin PAL-standardin 576 juovaa.

Kun elokuvia muutetaan NTSC-muotoon, joudutaan tekemään ns. *3:2 pulldown* -muunnos, jossa 24 kuvaa sekunnissa muutetaan 30 kuvaksi sekunnissa näyttämällä joka toista filmiruutua kolmen puolikuvan ajan ja joka toista kahden puolikuvan ajan, mikä aiheuttaa nykimistä. PAL-järjestelmässä sama tehdään nopeuttamalla filmin kuvataajuutta 24 kuvasta 25 kuvaan sekunnissa.

Yhdysvalloissa ensimmäinen valtakunnallinen NTSC-väritelevisiolähetys toteutettiin 1. tammikuuta 1954, kun NBC esitti värillisenä *Tournament of Roses Paraden*.
NS-23
**NS-23** on neuvostoliittolainen 23 mm lentokonetykki, jonka suunnittelivat OKB-16:ssa A. E. Nudelman, A. Suranov, G. Žirnyh, V. Nemenov, S. Lusin ja M. Bundin toisen maailmansodan jälkeiseksi korvaamaan ja standardoimaan lukuisia 20 mm aseita. NS-23 otettiin käyttöön vuonna 1945. 

NS-23 korvasi hävittäjien aseistuksena 20 mm ŠVAK ja Berezin B-20 -tykit. Se otettiin myös käyttöön Il-10-maataistelukoneessa, vaikka NS-23:n 14,5 mm patruunasta kehitetyn 23×115 mm ammuksen panssarinläpäisy oli pienemmän lähtönopeuden vuoksi huomattavasti huonompi kuin Il-2:n ja Il-10:n aiemmin käyttämän VJa-23-tykin 23x152mmB:n, sillä jo VJa-23 oli osoittautunut pettymykseksi panssarintorjunnassa.

Perusmalli oli NS-23KM siipi- ja moottoriasennuksiin.
Synkronoitua versiota, tyyppimerkinnältään NS-23S, käytettiin kiinteänä ampumaan potkurin lapojen lävitse.

Ase testattiin ensimmäisen kerran Jak-9-hävittäjässä.
NS-23:a käytettiin eri tavoin Antonov An-2, Iljušin Il-10, Iljušin Il-22, Lavotškin La-7, La-15, MiG-9, Jak-7, Jak-9U, Jak-15, Jak-17 ja Jak-23 -koneissa. Jossakin varhaisissa MiG-15 -koneissa oli NS-23, tosin se korvattiin pian NR-23-tykillä. 

NS-23 korvattiin Nudelman-Rihter NR-23 -tykillä vuoden 1949 tietämissä.

Tekniset tiedot
---------------

* Tyyppi: yksiputkinen konetykki
* Kaliiperi 23 mm
* Toiminta: kaasu
* Pituus: putki 1450 mm / ase 1985 mm
* Paino: 37 kg
* Tulinopeus: 550 rpm
* Lähtönopeus: 690 m/s
* Ammuksen paino: 200 g
**Hermann Aldinger** (22. heinäkuuta 1907 Nürnberg – 2. marraskuuta 1993 München) oli toisessa maailmansodassa taistellut Saksan ilmavoimien ilmatorjuntaupseeri. Hän liittyi 1956 sodan jälkeisen Saksan ilmavoimiin, mistä hän jäi eläkkeelle kenraalimajurina.

Hermann Aldinger syntyi 22. heinäkuuta 1907 Nürnbergissä. Hän astui palvelukseen 20. huhtikuuta 1927 Saksan maavoimien kenttätykistöön. Hänet ylennettiin 1. marraskuuta 1933 yliluutnantiksi. Hänet siirrettiin 1. huhtikuuta 1935 ilmavoimiin ilmatorjuntapatteristo Döberitziin. Hän oli 6. marraskuuta 1936 ilmatorjuntarykmentti 12 II patteristossa ja 6. marraskuuta Legion Condorin ilmatorjuntapatteristo F:ssä patterinpäällikkönä. Hänet siirrettiin 1. lokakuuta 1937 koulutuspatteristoon Wustrowiin. Hänet ylennettiin kapteeniksi 1. marraskuuta. Hänet siirrettiin 19. huhtikuuta Kampfgeschwader 257:n esikuntaan, missä hän oli 8. kesäkuuta 1938 asti. Hän palveli eri tehtävissä muun muassa 10. armeijan ilmatorjuntaosastossa.

Toisen maailmansodan alkaessa hän oli koulutusosaston operaatioupseerina, mihin tehtävään hänet oli siirretty 15. lokakuuta 1939.

Hän kuoli 1. marraskuuta 1993.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  ww2.dk


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
**Pankrates Ateenalainen** (m.kreik. Παγκρατης; n. 140 jaa.) oli antiikin kreikkalainen kyyniseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Hän oli kotoisin Ateenasta ja eli Antoninusten aikana.

Filostratos kertoo, että kun sofisti Lollianos (Publius Hordeonius Lollianus) oli vaarassa tulla ateenalaisten kivittämäksi eräässä leipämellakassa, Pankrates hiljensi väen huudahtamalla, ettei Lollianos ole "leivänvälittäjä" (ἀρτοπώλης, *artopōlēs*) vaan "sananvälittäjä" (λογοπώλης, *logopōlēs*). Alkifron mainitsee myös tämännimisen kyynikkofilosofin fiktiivisissä kirjeissään.

Lähteet
-------

1. 1 2  Smith, William: *Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology*, s. 110. Osa III. Boston: Little, Brown and Company, 1849. Teoksen verkkoversio.
2. ↑  Filostratos: *Sofistien elämä* (*Vitae Sophistarum*) 1.23.
3. ↑  Alkifron: *Kirjeet* III.55.

Antiikin filosofia – Kyyninen koulukunta

|  |  |
| --- | --- |
| Kreikkalainen aika | Antisthenes · Diogenes · Monimos · Onesikritos · Filiskos · Krates · Hipparkhia · Metrokles · Kleomenes · Bion · Menippos · Menedemos · Kerkidas · Teles |
| Roomalainen aika | Demetrios · Oinomaos · Demonaks · Agathobulos · Sekundos · Peregrinos Proteus · Pankrates · Theagenes · Kreskentios · Herakleios · Asklepiades · Salustios |
**Panni** (ruots. *spann*) oli Ruotsissa ja Suomessa keskiajalla ja uuden ajan alkupuolella käytössä ollut tilavuusmitta, jota käytettiin viljan määrän mittaamiseen ennen tynnyrin tuloa käyttöön. Yksi panni vastasi puolta tynnyriä eli 20 Tukholman linnan maksukappaa. Tukholman panni oli 1500-luvulla 47 litraa.

Veronkantopanni oli Tukholman pannia suurempi vastaten 1 1/2 Tukholman pannia eli se oli 30 Tukholman linnankappaa. Veronkantomittana pannin koko kasvoi valtakunnan keskustasta syrjäalueille siirryttäessä. Pannin suuruus oli eri maakunnissa eri kokoinen. Vuonna 1638 annetun asetuksen mukaan yksi panni oli 1/2 tynnyriä eli 72 litraa, vuodesta 1665 lähtien yksi panni oli 73 1/4 litraa.

Panninmaa
---------

Panninmaa oli maatilan suuruutta kuvaava mittaluku, jota paikoin käytettiin verolukunakin. Varsinais-Suomessa yksi panninmaa tarkoitti sen suuruista peltoalaa, jonka kylvämiseen tarvittiin kahden pannin suuruinen viljamäärä, ja lisäksi sen kokoinen niitty, josta saatiin neljä kuormaa heiniä.

Maakaupoissa yksi panninmaa tarkoitti sellaista alaa peltoa, jonka puolikkaaseen ensimmäisenä vuonna kylvettiin kaksi pannia viljaa ja toisena vuonna toiseen puolikkaaseen kaksi pannia viljaa. Tähän aikaan oli käytössä vuoroviljely, jossa pelto lepäsi joka toisen vuoden. Veropanninmaa oli sen suuruinen pinta-ala, joka käsitti neljä panninalaa peltoa ja neljän heinäkuorman alan niittyä. Yhden savun koko oli 16 panninmaata. Savu vastasi yhtä vanhaa manttaalia ja Suomessa myöhemmin 1/4 manttaalia. Eri maakunnissa panninmaan koko oli erilainen eri aikoina. Myöhemmin yksi panni oli 1/2 tynnyrinalaa eli 2 468 neliömetriä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Tietosanakirja, Tietosanakirja-osakeyhtiö 1915
2. 1 2 3  Otavan iso tietosanakirja, Otava 1963
**Nou Estadi de Cornellà-El Prat** (esp. *Nuevo Estadio de Cornellá-El Prat*) on vuonna 2009 valmistunut jalkapallostadion Barcelonan maakunnassa Espanjan Kataloniassa. Se sijaitsee Llobregatjoen rannalla Cornellàn ja El Pratin kuntien rajalla noin 15 kilometrin päässä Katalonian pääkaupungin Barcelonan keskustasta.

Stadionin rakennutti barcelonalainen jalkapalloseura Espanyol, jonka kotistadionina se toimii kaudesta 2009–2010 lähtien. Vuodet 1997–2009 Espanyol pelasi Lluís Companysin olympiastadionilla. Stadion avattiin 2. elokuuta 2009 Espanyolin ja englantilaisen Liverpoolin välisellä ystävyysottelulla, jonka isännät voittivat maalein 3–0. Avausmaalin teki Luis García.

Stadion ulkoa
Stadionilla on 40 500 katettua istumapaikkaa, ja se täyttää Euroopan jalkapalloliiton Elite-luokan vaatimukset. Suunnittelussa on otettu huomioon myös ympäristöasiat muun muassa katolle sijoitettujen aurinkokennojen ja sadeveden kierrätysjärjestelmän muodossa. Stadionilla sijaitsevat myös Espanyolin uudet toimistotilat ja museo. Museon erikoisuutena on uurnaholvi, josta seuran vannoutuneimmat kannattajat voivat hankkia itselleen viimeisen leposijan. Stadionin yhteyteen rakennetaan viihde- ja kauppakeskus.

Stadionin suunnittelivat arkkitehtitoimistot Reid Fenwick Asociados ja Gasulla Arquitectura pääarkkitehteinaan Mark Fenwick, Javier Iribarren ja Esteban Gasulla. Stadionin sijainnista sovittiin tammikuussa 2002 ja peruskivi muurattiin toukokuussa 2003. Sopimus stadionin rakentaneiden FCC:n ja Copisan kanssa tehtiin marraskuussa 2005, jolloin myös varsinaiset rakennustyöt alkoivat. Nurmi stadionille asennettiin helmikuussa 2009.

Lähteet
-------

1. ↑  3–0: Fiesta completísima  2.8.2009. RCD Espanyol. Viitattu 3.8.2009. (espanjaksi)[vanhentunut linkki]
2. 1 2 3 4  Ficha técnica RCD Espanyol. Viitattu 30.5.2009. (espanjaksi)[vanhentunut linkki]
3. ↑  Espanyol break ground with new stadium *UEFA.com*.  27.2.2008. UEFA. Viitattu 30.5.2009. (englanniksi)
4. ↑  Un cementerio para 20.000 pericos *Marca.com*.  6.3.2008. Marca. Viitattu 30.5.2009. (espanjaksi)
5. ↑  Cronología RCD Espanyol.  Arkistoitu 28.3.2014. Viitattu 30.5.2009. (espanjaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Nou Estadi de Cornellà-El Prat** Wikimedia Commonsissa

* Stadionin esittely Espanyolin sivustolla[vanhentunut linkki] (espanjaksi)

Primera Divisiónin stadionit kaudella 2016–2017

* Anoeta
* Balaídos
* Benito Villamarín
* Butarque
* Camp Nou
* El Molinón
* El Sadar
* Estadio de la Cerámica
* Gran Canaria
* Ipurua
* La Rosaleda
* Los Cármenes
* Mendizorrotza
* Mestalla
* RCDE Stadium
* Riazor
* San Mamés
* Sánchez Pizjuán
* Santiago Bernabéu
* Vicente Calderón
Nottbeck-suvun hautausmaa Lielahdessa
**Nottbeck-suvun hautausmaa** on Tampereella Lielahden kaupunginosassa sijaitseva yksityinen hautausmaa, jonne on haudattu Finlaysonin puuvillatehtaan ja Lielahden kartanon omistaneen von Nottbeck -suvun jäseniä. Hautausmaan pinta-ala on 0,14 hehtaaria.

Hautausmaalle on haudattu vuosina 1885–1997 tehtailija Wilhelm von Nottbeck, hänen vaimonsa Marie Elise Costance, neljä heidän pojistaan, kahden naimisissa olleen pojan puolisot sekä kolmannesta polvesta kaksi henkilöä. Ensimmäisenä hautausmaalle haudattiin helmikuussa 1885 puukotuksen uhrina 20-vuotiaana kuollut Wilhelm von Nottbeckin nuorin poika Ernst von Nottbeck. Vuonna 1893 valmistui hautausmaalle Wilhelm Fredrik von Nottbeckin puolison Maria Lydia von Nottbeckin (1851–1906) suunnittelema punatiilinen kahdeksankulmainen kappeli. Hautausmaata ympäröivä korkea takorauta-aita ympäröi alun perin von Nottbeckien Milavida-asuinpalatsia Tampereella. Aidan takorautaisessa portissa on von Nottbeckien vaakuna. Haudat sijaitsevat kappelin länsipuolella ja hautamuistomerkit ovat pääosin kulmikkaalta alustalta nousevia kiviristejä. Hautausmaan portin pielessä on alueen historiasta kertova opastaulu.

Hautausmaan hoidosta vastaa nykyisin vuonna 1917 perustettu hoitokunta. Hautausmaalle ei ole enää tulossa uusia hautauksia koska von Nottbeck-suvun suomalaisen haaran viimeinenkin jäsen on kuollut. Viimeisen suomalaisen sukuhaaran jäsenen Sveitsissä Genevessä 1990 kuolleen Andrée de Nottbeckin (1897–1990) tuhkauurna haudattiin hautausmaalle 1997.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Miinu Mäkelä : Nottbeckien hautausmaan inventointi 2009, Pirkanmaan maakuntamuseo, kulttuuriympäristöyksikkö
2. ↑  Esa Hakalan Musiikkia muun muassa-blogi 11.4.2013 : Von Nottbeck-suvusta
**Nagykanizsa**, myös **Kanizsa** (saks. *Großkirchen* turk. *Kanije*) on noin 47 300 asukkaan kaupunki läntisessä Unkarissa Zalan läänissä lähellä Kroatian ja myös Slovenian rajaa ja toisaalta Balaton-järveä.

Kaupunki on ollut vuosisatoja jollei enemmänkin tärkeänä liikenteen ja kaupan solmukohtana Adrianmeren ja Alppien sekä lisäksi Unkarin alangon ja Budapestin välillä. Paikalla on suoritettu arkeologisia kaivauksia roomalaisajalta. Keskiajalla paikalla oli kansallisesti merkittävä linnoitus. Se oli myös eurooppalaisten etuvartio ottomaaneja vastaan. Nimi Kanizsa juontuu slaavilaisten kielten sanasta *knjaz*, joka tarkoittaa ruhtinasta. Nimi on mainittu asiakirjoissa jo 1245, jolloin Kanizsain suvulla oli linnoitus joen saaressa. Turkkilaisten armeija valloitti linnoituksen vuonna 1600, ja Tiryaki Hasan Pasha voitti piirittävät Ferdinand II:n joukot ottomaanien ja Habsburgien välisen sodan aikana ja korotettiin visiiriksi. 1700-luvun alussa Kiszkanizan esikaupunkiin muutti saksalaista ja serbokroatialaista väestöä. Turkkilaisten jouduttua väistymään Wienin sotaneuvosto päätti hävittää linnoituksen strategisesti tarpeettomana.

Kanizsan olut on Unkarin tunnetuimpia. General Electricin, aiemmin Tungsramin hehkulampputehdas on maailman mitassa merkittävä.

Lähteet
-------

1. ↑  magyarország közigazgatási helynévkönyve, 2017. január 1. (pdf) Központi Statisztikai Hivatal. Viitattu 26.7.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Nagykanizsa** Wikimedia Commonsissa

* Matkaopas aiheesta Nagykanizsa Wikivoyagessa (englanniksi)
* Kaupungin verkkosivusto
**Seppo "Jallu" Jalava** (1. tammikuuta 1952 – 10. marraskuuta 2018 Turku) oli suomalainen koripalloilija.

Jalava voitti kasvattajaseurassaan Turun NMKY:ssä 1970-luvulla kolme Suomen mestaruutta ja kaksi Suomen cup-mestaruutta. Lisäksi hän saavutti TuNMKY:ssä kertaalleen SM-hopeaa sekä -pronssia ja kahdesti Suomen cupin hopeaa. Kaudella 1975–1976 Jalava pelasi Euroopan mestarien cupin lohkovaiheessa.

Pelaajaura
----------

Jalava harrasti alun perin yleisurheilua ollen lahjakas kymmenottelija. Miesten keihästä hän heitti juniori-ikäisenä yli 62 metriä. A-juniori-ikäisenä hänet löydettiin koripallon pariin.

Jalava edusti koko kilpauransa ajan kasvattajaseuraansa Turun NMKY:tä, jossa hän pelasi miesten SM-sarjassa viisi kautta vuosina 1972–1977. TuNMKY oli jokaisella Jalavan kaudella mitaleilla: kolmesti mestari ja kertaalleen hopealla sekä pronssilla. Myös Suomen cupissa joukkue menestyi saavuttaen kahdesti mestaruuden ja kahdesti hopeaa. Kaudella 1974–1975 Jalava heitti vierasottelussa Panttereita vastaan 42 pistettä. Kaudella 1975–1976 TuNMKY voitti Euroopan Mestarien cupin kummallakin karsintakierroksella ja eteni kilpailun lohkovaiheeseen.

Lokakuussa 1974 Jalava pelasi Suomen alle 22-vuotiaiden maajoukkueessa kaksi ottelua Ruotsia vastaan.

Saavutukset
-----------

* Euroopan Mestarien cupin lohkovaiheessa kaudella 1975–1976
* Suomen mestaruus 1973, 1975 ja 1977
	+ SM-hopeaa 1976
	+ SM-pronssia 1974
* Suomen cup-mestaruus 1972 ja 1976
	+ Suomen cupin hopeaa 1974 ja 1975

Yksityiselämä
-------------

Jalava oli neljän laudaturin ylioppilas ja opiskeli lääketiedettä Turun yliopistossa. Hän harrasti tietokilpailuja. Jalava sairastui nopeasti edenneeseen syöpään ja kuoli Turussa 66-vuotiaana 10. marraskuuta 2018.

Lähteet
-------

* Seppo Jalava Suomen Koripalloliitto

### Viitteet

1. ↑  Lappi, Ilkka: Seppo Jalava on poissa *Aamuset-lehti*.  14.11.2018.  Arkistoitu 24.11.2018. Viitattu 24.11.2018.
2. 1 2 3 4
3. ↑  Seppo Jalava – Suomen Koripalloliitto
4. ↑
5. ↑