recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Yhteiskuntasopimus** on Suomen pääministerin ja Suomen Keskustan puheenjohtajan Juha Sipilän käyttämä poliittinen käsite, jolla viitataan hallituksen tavoittelemaan yhteisymmärrykseen työmarkkinakysymyksistä työmarkkinajärjestöjen kanssa. Myös keskustan edellinen puheenjohtaja Mari Kiviniemi ehdotti pääministerinä ollessaan yhteiskuntasopimusta. Kiviniemi esitti alkuvuodesta 2011, että eduskuntavaalien 2011 jälkeen solmittaisiin laaja yhteiskuntasopimus. Sopimuksen tarkoitus olisi ollut huolehtia Suomen kilpailukyvystä, maltillisista palkkaratkaisuista ja ostovoiman riittävyydestä. Yhteiskuntasopimuksessa yritykset olisivat sitoutuneet kotimaisiin investointeihin ja saaneet vastineeksi yritysverotuksen alentamisen.

Useiden kommenttien mukaan Sipilän käyttämänä on kyse uudesta nimestä tulopoliittiselle kokonaisratkaisulle. Raimo Sailaksen mukaan asia kaatui hallituksen asiantuntemattomuuteen, joko suunnittelijoiden ylioptimismiin tai huonoon työmarkkinoiden pelisääntöjen tuntemiseen.

Ahon hallitus käynnisti vuonna 1991 yhteiskuntasopimusneuvottelut, jotka eivät kuitenkaan johtaneet mihinkään..

Alun perin sana yhteiskuntasopimus on ranskalaisen filosofin Jean-Jacques Rousseaun teoksessaan *Yhteiskuntasopimuksesta* käyttämä laajempi yhteiskuntafilosofinen käsite.

Lähteet
-------

1. ↑  Hantula, Hanna: Mitä Sipilän yhteiskuntasopimus tarkoittaa? – Tätä mieltä ovat EK ja STTK  21.4.2015. Yleisradio. Viitattu 10.6.2015.
2. ↑  Kiviniemi esittää laajaa yhteiskuntasopimusta  6.6.2012. Yleisradio. Viitattu 10.6.2015.
3. ↑  Kauppalehti, Mtv, Mtv,
4. ↑  Raimo Sailas: Hallituksen alku taantui hapuiluksi. (kolumni) *Helsingin Sanomat*, 6.10.2015, s. A 5. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 6.10.2015.
5. ↑  Yle:n Elävä arkisto:"Yhteiskuntasopimuksella haettiin konsensusta lama-Suomeen". 30.04.2015. Viitattu 6.10.2015
**Yhteishyvän valiokunta** oli Suomessa 1940-luvulla kansanhuollon piirissä toimineiden toimielinten nimitys. Niiden tehtävänä oli kansan mielialojen seuraaminen.

Vuonna 1939 perustettu kansanhuoltoministeriö pyrki toimintansa aikana seuraamaan kansan suhtautumista säännöstelymääräyksiin ja myös mielialoja yleisemminkin. Ministeriön alkutaipaleella sen yhteydessä toimi neuvottelukunta, joka seurasi kansanhuollon kehitystä ja antoi siihen liittyviä aloitteita. Lyhytikäiseksi jäänyt neuvottelukunta lakkautettiin keväällä 1940. Suomessa vallitsevaa ilmapiiriä kartoittamaan perustettiin lokakuussa 1940 Helsinkiin yhteenliittymä nimeltään Yhteishyvän valiokunta. Sen päämääränä oli kansalaisten sitouttaminen entistä tiukempiin säännöstelymääräyksiin.

Helsingissä tapahtuneesta toiminnasta saadut kokemukset olivat niin hyviä, että samanlaisia Yhteishyvän valiokuntia alettiin perustaa muillekin paikkakunnille. Yleensä asutuskeskuksissa toimineita valiokuntia oli vuoden 1943 lopulla yhteensä nelisenkymmentä. Niiden toiminta hiipui toisen maailmansodan jälkeen olosuhteiden muuttuessa. Valiokuntien tehtäviä jatkamaan perustettiin 1946 eri puolille Suomea kuluttajien toimikuntia ja maanviljelijöiden asenteita säännöstelyyn luotaava tuottajien toimikunta, joka oli kansanhuoltoministeriön neuvoa-antava toimielin. Kansanhuoltoministeriö lakkautettiin 1949.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Peltonen, Matti (toim.): *Suomen maatalouden historia II: kasvun ja kriisien aika 1870-luvulta 1950-luvulle*, s. 457. Helsinki: Suomalaisen kirjallisuuden seura, 2004. ISBN 951-746-482-7.
2. ↑  *Otavan iso tietosanakirja*. Osa 4, palsta 375, hakusana kansanhuolto. Helsinki: Otava, 1963.
**Äänitekstitys** on digi-tv-palvelu, jossa vieraskielisten ohjelmien tekstitykset muunnetaan synteettiseksi puheeksi. Suomessa äänitekstitys otettiin virallisesti käyttöön 29. elokuuta 2005 Yleisradion Yle TV1-kanavalla. Palvelu on ainutlaatuinen koko maailmassa. Äänitekstitystä ovat kehittäneet Näkövammaisten Keskusliitto ry ja Yleisradio, ja se on osa liikenne- ja viestintäministeriön ArviD-hanketta. Äänitekstityksessä käytettävän puhesyntetisaattorin valmistaja on Bitlips, joka on yksi johtavista suomenkielisten puhesynteesituotteiden kehittäjistä. Näkövammaisten lisäksi palvelusta hyötyvät lukemisesteiset.

Toimiakseen äänitekstitys vaatii digi-tv-vastaanottimen, josta voi valita hollanninkielisen ääniraidan. Tämä raita on valittu siksi, että Suomessa ei lähetetä hollanninkielisiä ohjelmia, eikä äänitekstitykselle ole omaa raitaansa. Kun vastaanottimesta on valittu ensisijaiseksi ääniraidaksi hollanti, äänitekstitetyt ohjelmat kuuluvat automaattisesti suomenkielisenä synteettisenä puheena. Ohjelman alkuperäiset äänet kuuluvat taustalla sopivalla voimakkuudella.

Katso myös
----------

* Kuvailutulkkaus
**Kiusanhenki** on nuortenkirjailija R.L. Stinen The Nightmare Room -kirjasarjan yhdestoista teos ja se keskittyy tällä kertaa Sam-nimiseen poikaan ja hänen uuteen kouluunsa.

Juoni
-----

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Sam Waterbury saapuu uuteen kouluunsa Wilton Middle Schooliin. Hän on myöhässä ja etsii luokkaa, jonne häntä on neuvottu menemään. Ankeassa koulussa käytävät ovat ilman valoja ja seinistä puuttuu maalia. Pimeydessä Sam on näkevinään vihreän pirun käytävällä, ja myöhemmin hän saa todisteita näylleen, kun Tonya-nimisen tytön reppu löytyy pureskeltuna kahtia. Samin uudet ystävät, Simpson ja Tonya kertovat Samille tarinan Imp-nimisestä kiusanhengestä, joka kiusaa oppilaita ja erityisesti uusia oppilaita, koska haluaa näyttää olevansa paikan pomo. Sam tuo kouluun näytille harvinaisen kanin, joka on hänen isänsä omaisuutta. Kun se katoaa, Sam ryhtyy taisteluun Imp-hirviötä vastaan palauttaakseen rauhan käytäville. Imp jättää Samille viestin, jossa ilmeisesti piilee mysteerin ratkaisu. Sam ei kuitenkaan tiedä, että tuon viestin ratkaisemisella saattaa olla vaarallisia seuraamuksia. Lopulta kun viesti selviää Samille, hän kohtaa kokonaisen piruperheen.

Päähenkilöt
-----------

* **Sam Waterbury** - Kirjan päähenkilö. Hän on Wilton Middle Schoolin ensimmäinen oppilas, joka uskaltaa taistella Imp-pirua vastaan.
* **Tonya** – Samin uusi ystävä, joka kertoo Samille tarinan kiusanhengestä.
* **Simpson** – Samin uusi ystävä.
* **Herra Kimpall** – Samin luokanopettaja.
* **Tim Poster** – Koulun nuorimpiin lukeutuva oppilas, joka tuntee myös Samin.
* **Rouva Simpkin** – Koulun rehtori.
* **Imp** – Piru, joka kiusaa koulun oppilaita ja on kirjan pääpaholainen.

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**
**Pat Brown** (s. 1955 New Jersey) on yhdysvaltalainen profiloija ja tietokirjailija. Hän opiskeli omatoimisesti rikospaikkatutkintaa ja on kirjoittanut aiheesta kirjoja. Hän on myös kirjoittanut tutkimuksen Kleopatran kuolemasta.

Brownista tuli profiloija erikoisen tapahtuman jälkeen. Hän vuokrasi vuonna 1990 huoneen miehelle, jota alettiin pian epäillä lähistöllä tapahtuneen nuoren naisen raiskauksesta ja murhasta. Brown alkoi tutkia tapausta, kävi lävitse muun muassa miehen roskia ja löysi epäilyttäviä todisteita. Hän vei ne poliisille, joka kuitenkin neuvoi jättämään etsinnät ammattilaisille. Brown jatkoi kuitenkin tutkimuksiaan ja opiskeli rikospaikkojen analyysiä, teknistä rikostutkintaa ja psykopatologia. Hän tarjosi apujaan poliisille ilmaiseksi. Joskus hänet otettiin vastaan, joskus ei. Brownilta meni kuusi vuotta aikaa saada murhan rikostutkinta uudelleen auki. Brown perusti tämän jälkeen vuonna 1996 Sexual Homicide Exchange -nimisen pro bono -periaatteella toimivan profilointitoimiston.

Brown kirjoitti vuonna 2011 kirjan *The Profiler: My Life Hunting Serial Killers and Psychopaths*, joka oli osittan muistelma ja osittain kokoelma erilaisia rikostapauksia. Hän kirjoitti 2013 kirjan *The Murder of Cleopatra – History’s Greatest Cold Case*, jossa hän tutki Kleopatran kuolemaa tavallisen rikospaikan tavoin. Hänen päätelmänsä mukaan Kleopatra ei tehnyt itsemurhaan, vaan Octavanius olisi tappanut kuningattaren.

Lähteet
-------

1. 1 2  To catch a killer The Hindu. Viitattu 10.7.2015. (englanniksi)
2. 1 2  Etier, Bob: Book Review: The Profiler: My Life Hunting Serial Killers and Psychopaths by Pat Brown with Bob Andelman *Seattle Pi*.  26.4.2011. Hearst Seattle Media, LLC. Viitattu 10.7.2015. (englanniksi)
3. ↑  Nuwer, Rachel: Maybe Cleopatra Didn’t Commit Suicide *Smithsonian.com*.  29.3.2013. Viitattu 10.7.2015. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Korea

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
Mohovaja Pestelinkadulta etelään nähtynä.
Teniševin opisto vanhassa postikortissa.
Simeonin ja Annan kirkko.
**Mohovaja ulitsa** (ven. Мохова́я у́лица) on katu Pietarin Keskustan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee kaupungin keskustassa Fontankan ja Liteinyi prospektin välillä. Pohjoisessa Mohovaja päättyy Tšaikovskin- ja etelässä Belinskinkatuun. Keskivaiheilla se risteytyy Pestelinkadun kanssa. 

Yksisuuntaisen kadun ajosuunta on etelästä pohjoiseen. Sen pituus on noin 920 metriä, ajoradan leveys 6,5 metriä ja etäisyys talojen välillä 28 metriä.

Nimitys ja historia
-------------------

Katu on syntynyt 1700-luvun alussa lähistöllä sijainneen Yksityistelakan ja Amiraliteetin purjeenkutojien asutukseen. Vuoteen 1826 saakka sen nimenä oli *Hamovaja* tai *Hamovskaja* (ven. *hamovnik* ’kutoja’).

1700-luvulla kadun varrelle alkoi muuttaa kauppiaita ja vuosisadan lopussa myös aatelisia. Lähellä keskustaa sijainnut hiljainen katu houkutteli asukkaikseen monia tiedemiehiä ja kirjailijoita. 1800-luvun puoliväliin saakka sen varrella oli yksi- ja kaksikerroksisia puu- ja kivitaloja. Vuosisadan loppupuolella ne korvattiin aatelisten näyttävillä yksityistaloilla sekä vuokrataloilla. Nykyinen rakennuskanta on etupäässä 1800–1900-lukujen vaihteesta.

Ajorata kivettiin 1700-luvun puolivälissä. 1830-luvulla päällysteeksi vaihdettiin vähemmän melua aiheuttavat puulaatat. 1860-luvulla kadun varrelle vedettiin vesijohto ja 1930-luvulla se päällystettiin asfaltilla.

Neuvostoaikana Mohovaja muuttui vain vähän. Vallankumouksen jälkeen rakennettiin neljä uutta taloa ja kahden talon kerroslukua lisättiin. Toisen maailmansodan pommituksissa tuhoutui vain Pestelinkadun kulmatalo 23/10. Sodanjälkeisissä kunnostustöissä taloihin asennettiin kaasuliedet ja keskuslämmitys. Pihoilta purettujen varastojen tilalle on pystytetty uusia sivurakennuksia.

Nähtävyyksiä
------------

Mohovajan kulttuuriperintökohteita ovat:

* Ustinovin kaupunkitalo (no 3), jossa on asunut kirjailija Ivan Gontšarov
* Troinitskin kaupunkitalo (no 6), jossa on asunut kirurgi Nikolai Sklifosovski
* Golovkinin talo (no 7), jossa on asunut vara-amiraali Stepan Makarov
* Melihovin talo (no 26), jossa ovat asuneet säveltäjä Mihail Glinka ja musiikkikriitikko Vladimir Stasov
* Rossija-vakuutusyhtiön talot, puutarha ja valurauta-aita (no 27 ja 29)
* Kelbergin vuokratalo (no 30), jossa on asunut säveltäjä Aleksandr Dargomyžski
* Teniševin kauppaoppilaitos (no 33–35), jossa ovat opiskelleet runoilija Osip Mandelštam, kirjallisuudentutkija Viktor Žirmunski ja kirjailija Vladimir Nabokov. Nykyään rakennuksessa toimii vastapäisen Pietarin teatteritaiteen akatemian oppilasteatteri.
* Arkkitehti Mihail Zemtsovin suunnittelema Simeonin ja Annan kirkko (no 48)

Lähteet
-------

1. 1 2  Entsiklopedija Sankt-Peterburga: Mohovaja ulitsa *encspb.ru*. Viitattu 4.2.2012. (venäjäksi)
2. ↑  Pamjatniki istorii i kultury *kulturnoe-nasledie.ru*. Viitattu 4.2.2012. (venäjäksi)[vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Mohovaja ulitsa** Wikimedia Commonsissa
**Thrasymedes** (m.kreik. Θρασυμήδης, *Thrasymēdēs*) oli kreikkalaisessa mytologiassa Nestorin ja Anaksibian – toisen lähteen mukaan Eurydiken – poika. Hän oli Silloksen isä.

Thrasymedes osallistui isänsä kanssa Troijan sotaan johtaen viittätoista alusta. Tosin Filostratoksen mukaan Thrasymedes ei olisi osallistunut sotaan ollenkaan. Hänet mainitaan yhtenä Troijan puuhevoseen piiloutuneista sotureista. Thrasymedeen kerrotaan surmanneen taisteluissa kaksi vihollista, ja sodan jälkeen palanneen takaisin Messenian Pylokseen, jossa myös hänen hautansa on.

Lähteet
-------

1. ↑  Apollodoros: *Bibliotheke* ('Kirjasto') 1.9.9 (engl. käännös).
2. 1 2  Hyginus: *Fabulae* xcvii (engl. käännös).
3. ↑  Pausanias: *Periegesis tes Hellados* ('Kreikan kuvaus') 2.18.8 (engl. käännös).
4. ↑  Homeros: *Odysseia* iii.29–50 (engl. käännös).
5. ↑  Filostratos: *Heroikos* iii.2.
6. ↑  Quintus Smyrnaeus: *Troijan tuho* xii.337–359 (engl. käännös).
7. ↑  Hyginus: *Fabulae* cxiv (engl. käännös).
8. ↑  Pausanias: *Periegesis tes Hellados* ('Kreikan kuvaus') 4.36.2 (engl. käännös).
**Gabero** on maalaiskunta Gaon alueen Gaon piirissä Malissa. Sen pinta-ala on 3 500 neliökilometriä. Asukkaita on 25 700 henkeä (vuonna 2009).

Gaberon kunta rajoittuu lännessä Gaon piirin N’Tillitin, pohjoisessa Gounzoureyen, idässä Anchawadin sekä etelässä Ansongon piirin Baran kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Sen läpi virtaa Nigerjoki.

Kuntaan kuuluu 15 kylää ja yksi paimentolaisryhmä. Keskuspaikka on Haoussa Foulane, joka sijaitsee 45 kilometriä Gaosta etelään. Asukkaat ovat fulbeja, songhaita, tuaregeja, sorkoja, bozoja sekä arabeja. Vallitseva uskonto on islam.

Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi ja durra. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan kalastusta, kaupankäyntiä ja käsityöammatteja.

Kunnassa on yhdeksän ala- ja kolme yläkoulua sekä kolme koulutus- ja kehityskeskusta (CED). Terveyskeskuksia on kolme.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Plan de Securité Alimentaire Commune de Gabero 2005–2009 *csa-mali.org*.  2005. Viitattu 4.6.2012. (ranskaksi)
2. ↑  Resultats provisoires RGPH 2009 (Région de Gao) *instat.gov.ml*.  Arkistoitu 22.7.2011. Viitattu 4.6.2012. (ranskaksi)
F/A-18 Hornet etenee yliäänennopeudella. Pilvi muodostuu shokkiaallon alipaineen saadessa ilman kosteuden tiivistymään vesipisaroiksi (Prandtl-Glauertin singulariteetti).
Toinen F/A-18 Hornet yliäänennopeudella, tästä kuvasta näkyy hyvin shokkiaallon kartiomainen muoto.
**Äänivalli** on ilmiö, jota esiintyy, kun kiihdytetään lähelle äänen nopeutta.  Nimitys tulee siitä, että tilanne voi tuntua kuljettajasta kuin hän olisi törmännyt näkymättömään esteeseen.

Yliäänipamaus on fysikaalinen ilmiö, jota kansanomaisesti kutsutaan usein äänivallin rikkoutumiseksi. Vastoin yleistä harhaluuloa ilmiö ei kuitenkaan johdu äänen nopeuden ylittymisestä vaan pikemminkin siitä, että kappale etenee yliäänennopeudella. Kun lentokoneen, luodin tai jonkin muun kappaleen nopeus on äänen nopeutta suurempi, sen ympärille muodostuu kartiomainen ääniaaltojen muodostama tihentymä, shokkiaalto. Ilmiö on luonteeltaan samankaltainen kuin veneen tai laivan keula-aalto. Kun shokkiaalto osuu havaitsijan korvaan, se kuullaan pamauksena, samalla tavoin laivan keula-aalto voidaan havaita sen osuessa rantakivikkoon.

Shokkiaalto muuttaa lentokoneen siiven painejakaumaa, jolloin koneen ohjattavuusominaisuudet muuttuvat merkittävästi. Kehitettäessä yhä nopeampia lentokoneita toisen maailmansodan aikana se oli merkittävä tekninen ongelma, jota kutsuttiin äänivalliksi (engl. Sound Barrier). Ongelmana oli sellaisen hävittäjälentokoneen suunnittelu, joka on ohjattavissa lennettäessä sekä pienillä nopeuksilla, transsoonisella nopeudella että yliääninopeudella. Kun yhdysvaltalainen lentäjä Chuck Yeager saavutti 14. lokakuuta 1947 X-1-koekoneella 1 127 kilometrin tuntinopeuden, "äänivalli" murtui, toisin sanoen pahimmat tekniset ongelmat saatiin ratkaistuksi.  Äänivalli jäi kuitenkin käsitteenä elämään, ja sillä tarkoitetaan äänen nopeuden ylittymistä. 

Äänen nopeus normaaliolosuhteissa merenpinnan tasolla 21 °C:n lämpötilassa on noin 344 m/s (1 238 km/h).

Autolla äänen nopeus ylitettiin ensimmäisen kerran lokakuussa 1997, kun Andy Green ajoi Thrust SSC -autolla 1 227 kilometrin tuntinopeudella.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Avaruussukkulan yliäänipamaus

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |

 |

Lähteet
-------

1. ↑  John Staughton: Does The Sound Barrier Take Any Extra Force To Break Through? *scienceabc.com*.  8.7.2022. ScienceABC. Viitattu 7.7.2023. (englanniksi)
2. ↑  Bob van der Linden: Breaking the Sound Barrier: Chuck Yeager and the Bell X-1  13.10.2022. Smithsonian:  National Air and Space Museum. Viitattu 7.7.2023. (englanniksi)
3. ↑  Andy Green: Fastest car (land-speed record) Guinness World Records. Viitattu 7.7.2023. (englanniksi)

Katso myös
----------

* Ylisooninen lentokone
**De tribus impostoribus** (*Kolme huijaria*) on ateismin historiaan kuuluva olemassa olleeksi väitetty kirja, josta ei ole löytynyt yhtä kappaletta. Kirjassa olisi käsitelty kolmea huijariksi sanottua uskonnon perustajaa, Moosesta, Jeesusta ja Muhammedia. Tekijöiksi on arvailtu filosofeja ja muita oppineita.

Alun perin 1200-luvulla kirjan kirjoittajaksi väitettiin Saksan keisari Fredrik II:ta. Kun hän suhtautui uskontoihin kriittisesti, hänen kerrottiin nimittäneen Moosesta, Jeesusta ja Muhammedia suurimmiksi huijareiksi, jotka ovat koskaan eläneet. tai kirjoittaneen heistä kirjankin nimeltä *De tribus impostoribus* ("Kolme huijaria"). Tämän nimistä kirjaa ei tiettävästi ollut olemassa, mutta sen kirjoittajiksi epäiltiin myöhemmin monia muitakin kirkon vastustajia, viimeisenä vielä 1600-luvulla Spinozaa.

Kirjan olemassaolosta kiisteltiin 1700-luvulle saakka, jolloin syntyi kaksi sen latinaksi ja ranskaksi kirjoitettua seuraajaa, joiden sisältö oli kirkonvastainen julistus. Kirjat herättivät runsaasti keskustelua, johon osallistui myös Voltaire.

Kirjan käsikirjoitus "löytyi" 1600-luvulla, ja se julkaistiin pienenä painoksena ja sitä kopioitiin myös käsin. Kirja ilmestyi 1719 Amsterdamissa nimellä *La vie et l’esprit de Mr: Benoit de Spinoza*. Kirjaa on sanottu ateistin Raamatuksi, sillä se on hyvin voimakkaasti uskontojen vastainen. Yksi kappale sitä on Helsingin yliopiston kirjastossa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Timo Saloviita: Kolme huijaria.  *Kanava*, 2018, nro 3, s. 49.
2. 1 2  Egon Friedell: "Inkubaatioaika", *Uuden ajan kulttuurihistoria, Eurooppalaisen sielun kriisi mustasta surmasta maailmansotaan asti, I osa (johdanto, renessanssi ja uskonpuhdistus)*, s. 173. Suomentanut Erik Ahlman. WSOY, 1945.
3. 1 2  Bertrand Russell: *Länsimaisen filosofian historia poliittisten ja sosiaalisten olosuhteiden yhteydessä varhaisimmista ajoista nykyaikaan asti, 1. osa*, s. 521–525. WSOY, 1992. ISBN 951-0-17867-5.
4. ↑  Mika Hakkarainen: Vaarallisia kirjoja *Scripta selecta*.  16.9.2016. Helsingin yliopisto. Viitattu 21.4.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Englanninkielinen käännös vuodelta 1904
**Peedu Ojamaa** (27. toukokuuta 1933 – 1. huhtikuuta 2014) oli virolainen elokuvantekijä ja Neuvostoliiton ainoana mainostoimistona pidetyn Eesti Reklaamfilmin perustaja ja johtaja.

Tallinnassa varttunut Ojamaa menestyi kouluaikoina pöytätenniksen ja jääkiekon pelaajana. Hän opiskeli 1950-luvun alkupuolella rakennustekniikkaa, toimi vuosina 1956–1957 Õhtuleht-sanomalehden urheilutoimittajana ja sitten Tallinnfilmissä dokumenttielokuvien tekijänä. Vuonna 1967 hän perusti Eesti Reklaamfilmin ja sai neuvostohallinnon kiinnostumaan televisio- ja elokuvamainonnan käytöstä muun muassa suunnitelmataloudessa liikaa tuotettujen tavaroiden ylijäämäerien kaupaksi saamisessa. Hän sai päättäjät vakuuttumaan siitä, että "ainoa asia mikä esti Neuvosto-Viroa saavuttamasta täydellistä onnelaa oli mainonnan puuttuminen". Pian Eesti Reklaamfilm hallitsi koko maan kulutustavarateollisuuden mainontaa, jota suunnitelmataloudessa oli tehtävä joka vuosi tietty määrä, oli myytävää tai ei. Usein päädyttiin mainostamaan maanlaajuisesti tuotteita, joita ei tuotantovaikeuksien vuoksi saatu kauppoihin. Jotta mainosrahat saatiin varmasti kulutetuksi, mainokset saatettiin kuvata tarpeettoman hitaasti ja mahdollisimman kaukaisissa ja eksoottisissa kohteissa eri puolilla Neuvostoliittoa. Reklaamfilmillä oli toimistoja Tallinnan lisäksi Riiassa, Leningradissa ja Moskovassa, ja Ojamaa ja yrityksen muut työntekijät ansaitsivat paljon rahaa. Reklaamfilm teki mainontaa myös Neuvostoliiton vientituotteista, kuten Lada-autoista, ulkomaan markkinoille. Mainonnan lisäksi Ojamaa laajensi yhtiön toimintaa television viihdeohjelmiin, kuten laulukilpailuihin. 1980-luvun alussa hän oli vähällä onnistua saamaan Formula 1 -radan Tallinnan Piritaan, mutta hanke kariutui Leonid Brežnevin kuolemaan.

Vuonna 1988 Eesti Reklaamfilm palkittiin pronssileijonalla Cannesin mainoselokuvafestivaaleilla kilpailua varten tehdyllä Priit Pärnin animoimalla tietoiskulla *Sammuta valot*.

Neuvostoliiton hajottua Ojamaan liiketoiminta tyrehtyi, ja Eesti Reklaamfilm meni konkurssiin vuonna 1994. Velkojen maksamiseksi Ojamaa joutui luopumaan muun muassa kesämökistään.

Katso myös
----------

* Harry Egipt

Lähteet
-------

1. ↑  Peedu Ojamaa (27. V 1933 – 1. IV 2014), Eesti Ekspress 3.4.2014, viitattu 7.2.2015.
2. ↑  Ojamaa, Peedu, Eesti entsüklopeedia 2011, viitattu 7.2.2015.
3. 1 2 3  Hardi Volmer ja Kiur Aarma: *Neuvostoliiton ainoa mainostoimisto*  (*Kullaketrajad*). Viro,  2013. viro
4. ↑  Rantanen, Miska: Mainos siitäkin mitä ei ole. Neuvostoliittolaisesta mainostoimistosta kertovan dokumentin mainio arkistomateriaali naulaa katsojan paikalleen. Helsingin Sanomat 7.2.2015.
5. ↑  Peedu Ojamaa, Eesti filmi andmebaas (Virolaisen elokuvan tietokanta), viitattu 8.2.2015.
6. ↑  Priit Pärn, Eesti Joonisfilm, viitattu 7.2.2015.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* VIAF

 |

 |
**Pedro Ríos Maestre** (s. 12. joulukuuta 1981 Jerez de la Frontera, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Levantea ja on pelipaikaltaan oikea laitalinkki.

Ura
---

Pelattuaan vuodet 2000–2004 Atlético Sanluqueñossa ja Ceutassa Ríos siirtyi Segunda Divisiónissa pelanneeseen Xereziin. Toisena kautenaan 2005–2006 hän teki 11 maalia, kun joukkue sijoittui kauden päätteeksi seitsemänneksi.

Vuonna 2009 Ríos siirtyi kolmivuotisella sopimuksella madridilaisseura Getafeen.

Aiheesta muualla
----------------

* Ríosin tilastot BDFutbol-sivustolla (englanniksi)

Levante – Primera División
1 Jesús |
2 I. López |
3 Toño |
4 Navarro |
5 Uche |
6 Vyntra |
7 Barral |
8 El Zhar |
9 Martins |
10 R. García |
11 Morales |
12 Juanfran |
13 Mariño |
14 Ramis |
15 Nikos |
16 El Adoua |
17 Xumetra |
18 Víctor |
19 P. López |
20 V. Pérez |
21 Ivanschitz |
22 Sissoko |
23 Diop |
24 Simão |
25 José Mari |
26 Camarasa |
30 Jason |
Valmentaja Alcaraz
|  |
| --- |
| Osa artikkelisarjaa |
| Äänestys |
|  |
| Äänestäminen
* Ennakkoäänestys
* Kansanäänestys
* Sähköinen äänestys
* Vaalipiiri
* Vaaliuurna
* Äänestysvelvollisuus
* Äänestysprosentti
* Äänikynnys
* Ääntenlaskenta

 |
| Vaalitapa
* Enemmistövaali
* Kierrosvaalitapa
* Listavaali
* Siirtoäänivaalitapa
* Suhteellinen vaalitapa
* Vaalivilppi
* Vaalisalaisuus

 |
| Äänestysstrategia
* Protestiääni
* Taktinen äänestäminen
* Tyhjä ääni

 |
| * n
* k
* m
 |

**Ääntenlaskenta** eli **äänien laskeminen** tai **vaalien tuloslaskenta** on äänestyksen jälkeen suoritettava toimenpide, jonka tarkoituksena on selvittää vaalitulos toteamalla vaihtoehtojen saamat äänimäärät. Ääntenlaskennassa selvitetään äänestyksessä yhden tai kaikkien osanottajien äänimäärä, minkä jälkeen vaalitapa määrittää, kuka tai ketkä voittavat tai tulevat valituiksi.*lähde?*

Erilaisia ääntenlaskentatapoja
------------------------------

Kättennostoäänestyksessä ääntenlaskijat laskevat äänet itsenäisesti ja ilmoittavat tämän jälkeen tuloksen puheenjohtajalle.

Lippuäänestyksessä ääntenlaskijat kokoavat äänestysliput, luovuttavat ne puheenjohtajalle lajiteltuina ja ilmoittavat äänimäärät. Puheenjohtaja, sihteeri ja ääntenlaskijat tarkistavat liput ja äänestyksen tuloksen.

Ääntenlaskenta Suomessa
-----------------------

Suomen eduskunta-, presidentin-, kunta- ja europarlamenttivaaleissa sovelletaan vaalilakia, jonka mukaan
ääntenlaskenta alkaa välittömästi äänestyksen päätyttyä. Ensimmäiseksi lasketaan sekä äänestyslippujen että luetteloon merkittyjen äänestäneiden lukumäärä. Lautakunta lajittelee eri pinoihin kullekin ehdokkaalle annetut hyväksyttävät äänet, ja hylättävät äänet omaksi pinokseen. Jos ääniä on annettu vähemmän kuin 50, lasketaan ennakkoäänet ja vaalipäivän äänet yhdessä, tai jos tämäkään ei riitä, useiden alueiden äänet lasketaan yhdessä. Tämä tehdään vaalisalaisuuden turvaamiseksi.

Ennakkoääniä aletaan laskea jo ennen äänestyksen päättymistä, mutta niistä ei saa antaa mitään tietoja ennen äänestyspaikkojen sulkeutumista.

Lippuäänestyksessä äänestysliput voidaan epäselvissä tapauksissa laskea uudelleen, sähköinen äänestys ei välttämättä tätä tue.

Esimerkki äänenlaskennan tuloksesta:

* Pekka **2 ääntä**
* Maija **1 ääntä**
* Kirsi **4 ääntä**
* Liisa **6 ääntä**

Yllä on esimerkki äänestyksen tuloksesta. Esimerkkiäänestyksen tuloksen voitti Liisa kuudella äänellä.

Äänenlaskentaa hyödynnetään mm. vaaleissa tai gaaloissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Wiberg, Matti: *Politiikan sanakirja*, s. 640. Toimittanut Kalevi Koukkunen. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Siltala, 2011. ISBN 978-952-234-048-1.
2. ↑  "1 ja 78 pykälä", *Vaalilaki*. Suomi, 1998. Finlex (viitattu 25.2.2018).
3. ↑  Eduskuntavaalien tuloksen laskenta *Vaalit.fi*.  Arkistoitu 23.4.2015. Viitattu 25.2.2018.
4. ↑  Matti Keränen: Sähköinen äänestys haluttiin Suomeen, mutta asiantuntijat toppuuttelevat: "Lisää hybridisodan uhkaa" *Tekniikka & Talous*.  2016. Viitattu 25.2.2018.
**Pedro de Alvarado y Contreras** (noin 1485 Badajoz, Kastilia – 4. heinäkuuta 1541 Guadalajara, Uusi-Espanja) oli espanjalainen konkistadori. Hänet tunnettiin taitavana sotilaana ja julmuudestaan alkuperäisasukkaita kohtaan.

Elämä
-----

Alvarado lähti 1510 Hispaniolaan. Hän oli keväällä 1518 Juan de Grijalvan Kuubasta Jukatanin niemimaalle suuntautuneen retkikunnan johtohenkilöistä. Muutaman kuukauden päästä Contreras palasi Kuubaan ja raportoi Montezuma II:n valtakunnan rikkauksista.

Alvarado liittyi helmikuussa 1519 Hernán Cortésin johtamaan armeijaan, joka lähti valloittamaan Meksikoa. Hänet asetettiin ensimmäisen kerran Tenochtitlánin johtoon 1520, kun Cortés joutui lähtemään rannikolle kohtaamaan espanjalaisia kapinallisia. Kun asteekit kokoontuivat juhlimaan toxcatlia, Alvarado pelkäsi kansannousua. Hän määräsi joukkonsa iskemään ensin, Templo Mayorin verilöylyssä kuoli noin 200 asteekkijohtajaa. Tapahtumaa seurasi asteekkien kapina, ja kaupunkiin palattuaan Cortés suunnitteli yöllisen paon kaupungista. *La Noche Tristenä* tunnettu pako tapahtui 30. kesäkuuta 1520. Asteekit kuitenkin huomasivat pakoyrityksen, ja Alvarado onnistui pakenemaan vain kuuluisaksi muodostuneen hyppynsä yli kanavan. Espanjalaiset valloittivat Tenochtitlán uudestaan 1521, ja Alvaradosta tehtiin seuraavana vuonna kaupungin ensimmäinen johtaja.

Cortésin lähettämänä Alvarado lähti 1523 valloittamaan Guatemalan ylänköalueita. Alkuun hän liittoutui kaqchikelien kanssa K’ichen kuningaskuntaa vastaan. Kaqchikelit vieraantuivat kuitenkin pian Alvaradosta tämän julmuuden takia. Alvarado joutui muutaman vuoden ajan rauhoittelemaan oloja Guatemalassa. Valloitusten aikana hän perusti myös Santiago de los Caballeros de Guatemalan, eli nykyisen Antiguan. Espanjan kuningas Kaarle I nimetti hänet Guatemalan kuvernööriksi.

Alvarado kuuli 1534 Perun rikkauksista ja lähti valloittamaan Quitoin itselleen. Alue oli kuitenkin jo Francisco Pizarron luutnantilla Sebastián de Belalcázarilla, ja nämä kaksi konkistadoria ajautuivat taisteluiden partaalle. Tilanne ratkesi vasta, kun Pizarro maksoi Alvaradolle, jotta tämä lähtisi alueelta.

Alvarado lähti 1541 kukistamaan mixtónien kapinaa Uuden-Galician alueella. Alvaradon johtamat espanjalaiset epäonnistuivat Nochistlánin kukkulan valloittamisessa. Vetäytymisen aikana hänen hevosensa menetti tasapainonsa, ja Alvarado murskaantui hevosen alle. Hän kuoli pari päivää myöhemmin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Pedro de Alvarado (bio.) *Britannica.com*. Encyclopædia Britannica, Inc.  Arkistoitu 9.6.2013. Viitattu 23.10.2011. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5  Pedro de Alvarado *Pirate's Cove*. Viitattu 23.10.2011. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Athene Erganen pyhäkön oletetaan sijainneen kohdassa numero 12.
**Athene Erganen pyhäkkö** oli antiikin aikainen Athene Erganelle omistettu pyhäkkö tai pieni temppeli Ateenan Akropolis-kukkulalla Kreikassa. Pyhäkön paikkaa ei ole löydetty, mutta sen oletetaan sijainneen jossakin Artemis Brauronian pyhäkön itäpuolella ja Khalkotheken pohjoispuolella.

Athene Erganen kultti oli Athenen kultti tämän ominaisuudessa kaupungin käsityöläisyyden suojelijana. Akropoliilta on löydetty viisi piirtokirjoitusta, joiden perusteella kukkulalla oli Athene Erganen kulttipaikka. Kaksi näistä on löydetty Artemis Brauronian pyhäkön ja Parthenonin länsipään väliseltä alueelta, millä perusteella pyhäkön oletetaan yleisimmin sijainneen kyseisellä alueella. Mikäli tämä pitää paikkansa, pyhäkkö on rakennettu aikaisintaan klassisella kaudella 400-luvun lopulla eaa. jolloin alueella oleva tasanne syntyi muiden rakennustöiden yhteydessä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Pausanias & Frazer, James George: *Pausanias's Description of Greece*, s. 581. Cambridge Library Collection - Classics. Pausanias's Description of Greece, osa 2/6. Cambridge University Press, 2012. ISBN 1108047246. Teoksen verkkoversio.
François-Edouard Picot, kuva ehkä vuodelta 1865
**François-Édouard Picot** (10. lokakuuta 1786 Pariisi – 15. maaliskuuta 1868 Pariisi) oli ranskalainen taidemaalari. Hänen maalaustensa aiheensa olivat historiallisia, mytologisia ja uskonnollisia. 

François-Édouard Picot, *L'Amour et Psyché* maalattu vuonna 1817
Picot menestyi taideopinnoissaan ja sai stipendin vuonna 1813, ja vuonna 1819 hän herätti huomiota maalauksellaan L'Amour et Psyché, joka on nykyään Louvren taidemuseon kokoelmissa. Näyttelyitä Picot piti vuosien 1819 ja 1839 välillä, ja hänet palkittiin elämäntyöstään Ranskan kunnialegioonan kunniamerkillä vuonna 1832. Pariisin taideakatemiaan hänet valittiin vuonna 1836. 

Picot opetti uransa aikana monia nuoria taideopiskelijoita.Hän keskittyi lähinnä omasta mielestään lupaavimpiin ja osasta oppilaista tuli omana aikanaan kuuluisia taidemaalareita kuten William-Adolphe Bouguereausta, Léon Bazille Perraultista ja Alexandre Cabanelista.

Lähteet
-------

1. 1 2 3

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **François-Édouard Picot**.
* 
* (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Belgia

 |
|  |
| Taiteenala | 
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**Gabonin taistelu** (myös **Librevillen taistelu**) oli osa toisen maailmansodan Länsi-Afrikan sotaa, joka käytiin marraskuussa 1940. Taistelun tuloksena Ranskan päiväntasaajan Afrikka siirtyi Vichyn Ranskalta Vapaan Ranskan joukkojen valvontaan ja siten liittoutuneiden puolelle.

Taustaa
-------

Kenraali Charles de Gaulle saapui Doualaan 8. lokakuuta 1940 ja julkisti 12. lokakuuta suunnitelmansa Ranskan päiväntasaajan Afrikan valtaamisesta. De Gaullen tarkoituksena oli käyttää aluetta Libyaan suunnatun hyökkäyksen tukialueena, minkä vuoksi hän teki tiedustelumatkan Tšadiin selvittääkseen alueen tilanteen.

Vapaan Ranskan joukot ylittivät 27. lokakuuta Ranskan päiväntasaajan Afrikan rajan ja ne valtasivat Mitzicin kaupungin. Vichyn varuskunta Lambarénéssä antautui 5. marraskuuta. Samanaikaisesti Vapaan Ranskan pääjoukot lähtivät de Gaullen ja Marie-Pierre Kœnigin johdolla Doualasta Ranskan Kameruniin, jossa niiden tavoitteena oli Libreville.

Britannian kuninkaallisen laivaston sluuppi *HMS Milford* upotti 8. marraskuuta Vichyn Ranskan laivaston sukellusveneen *Poncoletin*. Koenigin johtamat joukot nousivat maihin Pointe La Mondahissa. Maihinnousseet joukot koostuivat Ranskan muukalaislegioona 13. kevyt prikaati, senegalilaisia ja kamerunilaisia joukkoja.

Seuraavana päivänä Doualasta ilmaan noussut Lysander kone pommitti Librevillen lentokenttää, jonka Koenigin joukot valtasivat. Vapaan Ranskan laivasto, johon kuului sluuppi Savorgnan de Brazza, upotti Vichyn laivaston sluupin Bougainvillen. 12. marraskuuta viimeiset Vichyn Ranskan joukot antautuivat Port Gentilissä ja kuvernööri Masson teki itsemurhan.

Pääosa Vichyn Ranskan sotilaista kieltäytyi liittymästä Vapaan Ranskan joukkoihin ja sen sijaan heidät sijoitettiin vankileirille Brazzavilleen Ranskan Kongoon.

Katso myös
----------

* Välimeren, Lähi-idän ja Afrikan sotatoimialue toisessa maailmansodassa

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Battle of Gabon
**Gabriele "Gabi" Zange** (s. 1. kesäkuuta 1961) on 1980-luvulla menestynyt, Itä-Saksaa edustanut pikaluistelija, joka saavutti kolme olympiapronssia ja kaksi MM-mitalia sekä voitti yhden Euroopan-mestaruuden. Hän oli parhaimmillaan pidemmillä matkoilla eli 3 000:lla ja 5 000 metrillä.

Zange saavutti ensimmäisissä yleisluistelun EM-kilpailuissaan pronssia ja sijoittui ensimmäisissä yleisluistelun MM-kilpailuissaan 11:nneksi vuonna 1981. Kauden päätteeksi hän luisteli Alma-Atassa 3 000 metrillä maailmanennätyksen 4.21,70. Kaksi seuraavaa vuotta toivat neljännen sijan sekä MM- että EM-kilpailuissa. Alma Atassa 1984 hän voitti Euroopan-mestaruuden luistellen 5 000 metrillä maailmanennätyksen 7.39,44 ja tehden yhteispisteiden maailmanennätyksen 174,710. Kaksi viikkoa myöhemmin Deventerissä hän saavutti MM-pronssia. Sarajevon olympialaisissa 1984 hän saavutti 3 000 metrillä olympiapronssia edellään kaksi muuta itäsaksalaista ja 1 500 metrillä hän sijoittui neljänneksi edellään kaksi maannaistaan ja yksi neuvostoliittolainen.

Zange saavutti vuonna 1985 yleisluistelun MM-hopeaa Sarajevossa ja sijoittui EM-kilpailuissa kuudenneksi. Vuonna 1986 hän oli MM-kisoissa viides ja EM-kisoissa neljäs. Vuonna 1987 hän sijoittui EM-kilpailuissa seitsemänneksi. Joulukuussa 1987 hän luisteli Calgaryssä maailmancupin kilpailussa 3 000 metrillä maailmanennätyksen 4.16,76. Calgaryn olympialaisissa 1988 hän saavutti pronssia sekä 3 000 metrillä että 5 000 metrillä; molemmilla matkoilla hänen edellään olivat maailmanennätykset luistellut Alankomaiden Yvonne van Gennip ja Itä-Saksan Andrea Ehrig. Zange päätti arvokisauransa yleisluistelun MM-kilpailujen neljänteen sijaan Skienissä maaliskuussa 1988.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

* 500 metriä 41,93 (Alma Ata 27.3.1981)
* 1 000 metriä 1.22,00 (Calgary 6.12.1987)
* 1 500 metriä 2.04,98 (Calgary 6.12.1987)
* 3 000 metriä 4.16,76 (Calgary 4.12.1987)
* 5 000 metriä 7.21,61 (Calgary 13.2.1988)

Lähteet
-------

1. ↑  Gabi Zange-Schönbrunn *Sports Reference*.  Arkistoitu 24.2.2014. Viitattu 25.4.2018. (englanniksi)
2. 1 2  Athlete Data of Gabi Zange-Schönbrunn *SpeedSkatingNews*. Viitattu 25.4.2018. (englanniksi)
**Ko Wai** (thaiksi เกาะหวาย) on saari Moo Ko Changin merellisessä kansallispuistossa Tratin provinssissa Thaimaassa noin 400 kilometriä Bangkokista. Saaren nimi tarkoittaa rottinkisaarta. Alun perin saarta asuttivat kalastajat ja edelleenkin kumipuunviljelijät, mutta saaren pohjoinen rannikko on kehittymässä turistikohteeksi muiden lähisaarten tapaan.*lähde?*

Ko Wain pinnanmuodostus on melko matala. Etelässä saari on kallioinen ja pohjoisessa hiekkarantojen ympäröimä. Keskellä kulkee saaren poikki korkeampi selänne. Idässä maa nousee selvästi muodostaen kukkulaisen niemen. Lähisaariin verrattuna se on kooltaan huomattavasti pienempi kuin Ko Mak tai Ko Kut, mutta suurempi kuin Ko Kham. Saari on kauttaaltaan metsän peittämää. Ko Wai on edelleen sähkötön ja tietön.*lähde?* Sähköä on saatavilla rajoitetusti generaattorein. Saarella on hienoja hiekkarantoja ja kaksi majoitusliikettä: Ko Wai Pakarang Resort ja Ko Wai Paradise Resort.

Yhteydet
--------

Lauttamatka Ko Changilta saarelle kestää Ban Bang Baosta noin tunnin. Saarelta on suora yhteys myös mantereelle Laem Gnobiin, joka kestää noin kolme tuntia.

Katso myös
----------

* Ko Mak
* Ko Chang

Aiheesta muualla
----------------

* Island Hopper - lauttayhteys saarelle (Arkistoitu – Internet Archive)
* Ko Wai Pakarang Resortin sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
**Aripert II** (k. 712) oli langobardien kuningas 701/702–712. Hän oli kuningas Raginpertin poika. Raginpert oli kapinoinut alaikäisenä valtaistuimelle vuonna 700 nostettua Liutpertia vastaan ja onnistunut syrjäyttämään tämän vuonna 701. Raginpert kuitenkin kuoli jo samana vuonna. Liutpert palasi sen jälkeen kuninkaaksi, mutta Aripert löi Liutpertin ja sijaishallitsija Ansprandin joukot Paviassa. Aripert vangitsi Liutpertin ja murhautti tämän myöhemmin. Aripert piiritti sen jälkeen pääkaupungin ja pakotti Ansprandin pakenemaan Alppien toiselle puolen. Sen jälkeen Aripert oli turvannut asemansa kuninkaana.

Aripert II pyrki kuninkuutensa aikana vahvistamaan siteitä kirkkoon ja paaviin. Paavi Johannes VII:n kaudella Aripert lahjoitti paavinistuimelle takaisin huomattavat maa-alueet Kottisilta Alpeilta. Vuonna 710 baijerilaiset hyökkäsivät Italiaan. Aripert löi heidät lähellä Ticinoa. Vuonna 711 karkotettu Ansprand palasi mukanaan Baijerin herttua Theudebertin suuri armeija. Useat Venetsian ja itäisten alueiden kansalaiset liittyivät palaavan Ansprandin joukkoihin. Aripert pakeni ja otti mukaansa suuren määrän kalleuksia. Hän yritti päästä Galliaan yön turvin, mutta hukkui aarteineen Ticinojokeen. Ansprand julistettiin sen jälkeen kuninkaaksi.

Lähteet
-------

1. 1 2  German Tribes - Lombard Kings *GermanTribes.org*.  Arkistoitu 23.5.2011. Viitattu 8.9.2019. (englanniksi)
2. 1 2  Kings of the Langobards (Lombards) 570-774 *Foundation for Medieval Genealogy*. Viitattu 8.9.2019. (englanniksi)


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Edeltäjä:**Liutpert** | **Langobardien kuningas**  | Seuraaja:**Ansprand** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Italian People

 |

 |
**Edward Gerald Corrigan** (julkisuudessa usein muodossa **E. Gerald Corrigan**, 13. kesäkuuta 1941 Waterbury, Connecticut – 17. toukokuuta 2022 Dedham, Massachusetts) oli yhdysvaltalainen finanssialalla työskennellyt henkilö.

Corrigan syntyi 13. kesäkuuta 1941 Waterburyssa, Connecticutissa. Hän opiskeli taloustiedettä Fairfieldin ja Fordhamin yliopistoissa ja valmistui maisteriksi vuonna 1965 ja tohtoriksi vuonna 1971.

Corrigan aloitti työskentelyn New Yorkin aluekeskuspankissa vuonna 1968 ja teki sitten pitkän uran New Yorkin aluekeskuspankissa ja Yhdysvaltain keskuspankissa. Hän toimi keskuspankkijärjestelmässä muun muassa New Yorkin ja Minneapolisin aluekeskuspankkien pääjohtajana.

Corrigan erosi New Yorkin aluekeskuspankin pääjohtajan paikalta vuonna 1993 ja siirtyi investointipankki Goldman Sachsin palvelukseen, jossa hän työskenteli seuraavat 13 vuotta. Hän jäi eläkkeelle vuonna 2016.

Corrigan kuoli Alzheimerin taudin aiheuttamiin komplikaatioihin vuonna 2022.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  E. Gerald Corrigan dead New York Times
2. ↑  New York Fed's President Resigning New York Times
Edward Forbes
**Edward Forbes** (12. helmikuuta 1815 – 18. marraskuuta 1854) oli brittiläinen luonnonhistorioitsija ja meribiologi. Hän toimi Geological Society of Londonin kuraattorina ja botaniikan professorina Lontoon King’s Collegessa. Forbes kartoitti kasvi- ja eläinlajien levinneisyyksiä Britanniassa ja yhdisti ne geologisiin tapahtumiin.

Forbes oli mukana HMS Beaconin matkalla Aigeianmerellä 1841. Tutkimusmatkalla nostettiin ruoppausnäytteitä eri syvyyksistä. Forbes havaitsi että meren eliöiden määrä ja koko väheni syvyyden kasvaessa. Tästä hän johti ns. atsoottisen hypoteesin (*Azoic hypothesis*, myös *Abyssus theory*), jonka mukaan yli 300 sylen syvyydessä (n. 550 metriä) vedenpinnan alla ei ole lainkaan elämää. Teoria kumottiin vasta 1860-luvulla, kun norjalainen meribiologi Michael Sars kuvaili yhdeksäätoista yli 300 sylen syvyydessä elävää lajia.

Forbes auttoi Thomas Henry Huxleya julkaisemaan tämän tutkimustuloksia eräältä matkalta, mikä auttoi Huxleyn valinnassa Royal Societyn jäseneksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Edward Forbes *Encyclopædia Britannica*. Viitattu 4.3.2017.
2. ↑
3. ↑  Levinton, Jeffrey S.: *Marine biology : function, biodiversity, ecology*. New York: Oxford University Press, 1995. 31239263. ISBN 0195085736, 9780195085730. Teoksen verkkoversio (viitattu 28.7.2018).


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Australia
* Kreikka
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* International Plant Names Index

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Scientific illustrators
* RKD Artists

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Edward Forbes
**Hemviken** on pieni, soistunut järvi Kirkkonummen eteläosassa Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 7,84 hehtaaria. Etäisyys Kirkkonummen keskustasta on kahdeksan kilometriä itään ja Helsingistä 21 kilometriä länsilounaaseen. Hemviken on lounais–koillissuuntainen ja rannoiltaan epämääräinen. Järven etelärannalta on noin 250 metriä Espoonlahden Långvikenin rantaan.

Hemviken (81V060.1.006) kuuluu Välialueeseen (81V060), joka on kolmannen jakovaiheen vesistöalue Suomenlahden rannikkoalueen (81) päävesistössä. Hemviken on Välialueen pienin vakavesi, sitä edeltävät Finnträsk, Sommarvägsträsket, Gillobackaträsket, Vintervägsträsket, Ilmetton ja Träskbyträsket. Ranta10-menetelmän mukaisesti Hemviken on Träskbyträsketiä laajempi.

Myös Lemlandissa ja Porvoossa on Hemiviken-niminen vakavesi.

Lähteet
-------

1. ↑  Maanmittauslaitoksen paikannimirekisteri, MaanmittauslaitosView and modify data on Wikidata. Tieto on haettu Wikidatasta.
2. 1 2 3  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 25.9.2021.
3. ↑  Hemviken. Järviwiki. Viitattu 25.9.2021.
4. ↑  Hemviken, vakavesi, Kirkkonummi
5. ↑  Välialue (81V060) *Järviwiki*. Suomen ympäristökeskus SYKE. Viitattu 25.9.2021.
6. ↑  Hemviken *Järviwiki*. Suomen ympäristökeskus SYKE. Viitattu 25.9.2021.
**Hemtex** on ruotsalainen kauppaketju, joka on perustettu vuonna 1973. Hemtex myy kotikäyttöön käytettäviä tekstiilejä. Vuoden 2017 alussa ketjuun kuului 158 myymälää, joista 136 sijaitsi Ruotsissa, 17 Suomessa ja viisi Virossa. Näistä myymälöistä 142 oli Hemtex-konsernin omistuksessa ja 16 toimi franchising-periaatteella.

Historia
--------

Hemtex-ketjun perusti 14 itsenäistä kodintekstiilikauppiasta vuonna 1973. Yhtenäisen myymäläkonseptin ketju otti käyttöön vuonna 1982, ja vuoteen 1990 mennessä Hemtex oli kasvanut 60 myymälän ketjuksi. Yhtiön franchising-toiminta käynnistyi 2000, ja seuraavana vuonna Hemtex-ketju rantautui Suomeen. Skandiasta tuli Hemtexin suuromistaja vuonna 2004, ja yhtiö listautui Tukholman pörssiin 6. lokakuuta 2005. Kansainvälinen laajentuminen jatkui vuonna 2007, kun Hemtexin ensimmäiset myymälät Virossa avautuivat.

Hemtex ajautui talousvaikeuksiin 2000-vuosikymmenen loppupuolella, ja vuoden 2010 lopulla yhtiö kertoi karsivansa tuolloin yli 200 myymälänsä verkostoa Pohjoismaissa selvästi. Suomen myymälöitä yhtiö vähensi lähes puolella. Vuoden 2010 aikana Hemtex myös lopetti toimintansa Norjassa ja Tanskassa.

Vuonna 2009 Hemtexistä tuli Hakon Investin (nykyään ICA Gruppen) tytäryhtiö, ja 23. lokakuuta 2015 lähtien se on ollut ICA Gruppenin kokonaan omistama tytäryhtiö.

Lähteet
-------

1. 1 2  Ekonomi Hemtex. Viitattu 16.12.2017. (ruotsiksi)
2. 1 2  Vår historia Hemtex. Viitattu 16.12.2017. (ruotsiksi)
3. ↑  Sisustusketju Hemtex tarvitsee lisää pääomia *Kauppalehti*.  9.11.2010. Viitattu 16.12.2017.
4. ↑  Including costs for closing down operations in Denmark and Norway operating loss amounted to SEK 99.8 M *Cision*.  4.5.2010. Hemtex. Viitattu 16.12.2017. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Hemtex
**Amerikadeutscher Bund** eli **German American Bund** oli Yhdysvalloissa ennen toista maailmansotaa toiminut amerikansaksalainen natsijärjestö, jota johti Baijerissa syntynyt ensimmäisen maailmansodan veteraani Fritz Julius Kuhn. Järjestö järjesti jäsenilleen harjoitusleirejä ja marssiharjoituksia sekä boikotoi juutalaiskauppoja.

20. helmikuuta 1939 järjestö sai noin 20 000 katsojaa tapahtumaansa New Yorkin Madison Square Gardenille. Pitämässään puheessa Kuhn kritisoi juutalaisia, Yhdysvaltain presidenttiä Franklin D. Rooseveltia sekä maan hallitusta. Sen sijaan hän ylisti George Washingtonia, jota hän piti "ensimmäisenä fasistina". 

Aluksi Natsi-Saksa tuki järjestöä, mutta myöhemmin se otti siihen etäisyyttä peläten sen toiminnan vaikuttavan negatiivisesti Saksan ja Yhdysvaltojen suhteisiin. Yhdysvallat kielsi järjestön toiminnan vuonna 1941.

Lähteet
-------

*Historia*-lehti 8/2013, sivu 81

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Amerikadeutscher Bund** Wikimedia Commonsissa
Juna on eräs kulkuväline
**Kulkuväline** tai **kulkuneuvo** on paikasta toiseen kulkemiseen tarkoitettu laite. Se kuljettaa matkustajia, tavaroita tai molempia. Kulkuvälineitä ovat muun muassa polkupyörät, rullaluistimet, moottoripyörät, autot, veneet, laivat, lentokoneet, helikopterit, junat ja raitiovaunut. Kulkuvälineillä tapahtuvaa liikkumista kutsutaan liikenteeksi.

Luokittelu
----------

Kulkuvälineet jaotellaan vesikulkuneuvoihin, ilma-aluksiin, avaruusaluksiin sekä maakulkuneuvoihin. Vedessä kulkevat erotellaan edelleen veden pinnalla ja veden alla kulkeviin. Ilma-alukset jaetaan ilmaa raskaampiin ja ilmaa kevyempiin kulkuneuvoihin. Maalla kulkevat kulkuneuvot jaotellaan kiskoilla kulkeviin sekä muihin eli ajoneuvoihin.

### Maakulkuneuvot

* Ajoneuvot
	+ polkupyörä
	+ rullaluistimet
	+ rullalauta
	+ potkulauta
	+ moottoripyörä
	+ mopo
	+ skootteri
	+ auto
* Kiskoilla kulkevat
	+ juna
	+ raitiovaunu
	+ metro

### Vesikulkuneuvot

* Veden pinnalla kulkevat
	+ vene
	+ lossi
	+ laiva
	+ ilmatyynyalus
	+ maaefektialus
* Veden alla kulkevat
	+ sukellusvene

### Ilma-alukset

* Ilmaa raskaammat
	+ lentokone
	+ helikopteri
	+ autogiro
* Ilmaa kevyemmät
	+ kuumailmapallo
	+ ilmalaiva

### Avaruusalukset

* Varsinaiset alukset
	+ avaruusraketti
	+ avaruussukkula
	+ avaruusluotain
* Laukaisuvälineet
	+ kantoraketti

Kulkuvälineet jaotellaan myös moottorikäyttöisiin ja moottorittomiin. Moottorittomat kulkuvälineet voivat kulkea esimerkiksi lihasvoimalla tai purjein ja niitä koskeva lainsäädäntö on usein vapaampaa kuin moottoroituja kulkuvälineitä koskeva. Lisäksi kulkuneuvoja voidaan jaotella sen mukaan, kuljettavatko ne matkustajia vai tavaroita.