recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Pedro Nuno Santos Margarido Monterio** (s. 11. toukokuuta 1971 Figueira da Foz) on portugalilainen koripallovalmentaja ja aktiiviuransa päättänyt koripalloilija.

Pelaajaura
----------

Monteiro on kotimaansa lisäksi pelannut ammattilaisena Belgiassa, Espanjassa ja Uruguayssa. Monteiro oli ensimmäinen portugalilainen pelaaja, joka teki ammattilaissopimuksen ulkomaille, kun vuonna 1997 Monteiro teki sopimuksen belgialaisen Okapi Aalstarin kanssa. Monteiro on myös pelannut Portugalin maajoukkueessa.

Valmennusura
------------

Monteiro on toiminut valmentajana Portugalissa, Meksikossa, Kanadassa, Algeriassa, Suomessa ja Bahrainissa. Kaudella 2011–2012 Monteiro voitti FIBA Americas Leaguen mestaruuden toimittuaan meksikolaisen Pioneros de Quintana Roon apuvalmentajana.

Kaudella 2014–2015 Monteiro toimi kandalaisen Halifax Rainmanin apuvalmentajana. Rainman ylsi sarjan loppuotteluun yhdessä Halifax Expressin kanssa. Ennen seitsemättä finaaliottelua joukkueiden pelaajat joutuivat tappeluun toistensa kanssa, minkä seurauksena Monteiro, päävalmentaja Josep Clarosin ja pelaajat päättivät olla pelaamatta ratkaisevaa ottelua. Tapahtuman seurauksena Monteiro sai elinikäisen toimitsijakiellon Kanadan liigaan sekä 9 000 dollarin arvoisen sakon.

Kausina 2013–2014 ja 2017–2018 Monteiro toimi kotimaansa Illiabum Cluben päävalmentajana. Kaudella 2017–2018 Monteiro voitti Portugalin cupin mestaruuden.

Tammikuussa 2019 Monteiro nimitettiin Korisliigassa pelaavan Uudenkaupungin Korihaiden päävalmentajaksi.

Kaudella 2019–2020 Monteiro toimi bahrainilaisen Al-Manaman päävalmentajana. Monteiron alaisuudessa Al-Manama voitti Bahrainin liigan runkosarjan sekä Bahrainin cupin mestaruuden.

Valmennustyyli
--------------

Monteiron valmennettavat joukkueet tunnetaan aggressiivisesta puolustuspelistä sekä nykyaikaisesta hyökkäyspelistä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Coach Profile *basketball.asia-basket.com*. Viitattu 29.5.2020.
2. ↑  Pedro Nuno Basketball Player Profile, Vagos, News, 1.Divisao stats, Career, Games Logs, Best, Awards - eurobasket *Eurobasket LLC*. Viitattu 29.5.2020. (englanniksi)
3. 1 2  ★ Korihaiden uusi päävalmentaja haluaa palauttaa seuraan luottamuksen *LS24*.  1.2.2019. Viitattu 29.5.2020.
4. ↑  Halifax Rainmen coaches, team fined $90K by NBL after forfeiting championship *cbc.ca*.
5. ↑  Uudenkaupungin Korihait | Pedro Nuno Monteiro korvaa Damion Dantzlerin *korihait.fi*. Viitattu 29.5.2020.
6. ↑  Manama lift Bahrain Basketball Association Cup - asia-basket *Eurobasket LLC*. Viitattu 29.5.2020. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
**Henri Louis Le Chatelier** (8. lokakuuta 1850 Pariisi – 17. syyskuuta 1936 Miribel-les-Échelles) oli ranskalainen kemisti. Le Chatelier tunnetaan nimeään kantavasta Le Châtelier’n periaateesta, jonka avulla voidaan ennustaa kemiallisen reaktion suuntaa, kun reaktion tasapainoa häiritään.

Elämä
-----

Henri Louis Le Chatelier syntyi lokakuussa 1850 kuusilapsisen perheen esikoisena. Hän suoritti alemmat tutkinnot vuonna 1867 ja 1868 Collège Rollinissa Pariisissa. Vuonna 1869 Henri aloitti opinnot École polytechniquessa. Vuotta myöhemmin hän aloitti kaivosteollisuuden opinnot École des Minesissa, josta valmistui kolme vuotta myöhemmin. Oltuaan eri kaivoksilla kaivosinsinöörinä muutaman vuoden, hän palasi École des Minesiin opettajaksi vuonna 1877. Ernest-François Mallardin alaisuudessa hän aloitti räjähteisiin keskittyvän tutkimuksen. Le Chatelier väitteli vuonna 1887 Sorbonnen yliopistossa hydraulisista sidosmateriaaleista. Vuonna 1884 hän esitti tunnetun nimeään kantavan periaatteen, jonka mukaan kemiallinen tasapainoreaktio pyrkii vastustamaan muutosta, jos sen tasapainoa häiritään. Tämän löydön jälkeen hän keskittyi tutkimaan termodynamiikan hyödyntämistä teollisuudessa. Vuonna 1887 hän sai professuurin École des Minesista oltuaan ensin lehtorina École Polytechniquessa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Michel Lette: Henry-Louis Le Chatelier *Encyclopedia Britannica*. Viitattu 2.4.2018. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Chile
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
* Portugali

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Varjot** (engl. *The Shadows*) on *Mustan tikarin veljeskunta* -kirjasarjan kolmastoista osa, jonka on kirjoittanut J. R. Ward (eli Jessica Bird). Kirja julkaistiin englanniksi vuonna 2015, ja se ilmestyi suomeksi samana vuonna. Kirja kertoo varjojen Trezin ja iAmin tarinaa.

Juoni
-----

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Trez ja iAm ovat varjoja, jotka kuuluvat itsenäiseen heimoon vuorilla. Veljekset jättivät heimon siitäkin huolimatta, että Trez on ennustusten mukaan luvattu heimon tyttären puolisoksi. Veljeskunnan kanssa kiivaasti yhteydessä olevat veljekset eivät kaipaa kotiaan ja ovat valmiita taistelemaan vapautensa eteen. Trez tapaa kauniin valitun Selenan, josta hän ei voi pysyä erossa, mutta parin yhteinen aika käy vähiin, Selenan aika käy vähiin. iAm tutustuu merkilliseen palvelijanaiseen palatessaan heimon alueelle, mutta nainen onkin Trezin tuleva puoliso. Kaksikko tuntee kuitenkin äärimmäistä vetoa toisiinsa ennustuksista huolimatta. Abalonen tytär Paradise pääsee työskentelemään isänsä rinnalla veljeskunnan hyväksi ja on tästä innoissaan vaikkakin hän salaa haaveilee hakevansa veljeskunnan harjoitusleirille, johon nyt myös siviilit ovat tervetulleita. Isä ei ole tyttärensä suunnitelmista mielissään. Layla leikkii vaarallisilla vesillä Xcorin kanssa samalla kun Xcorin ja Throen välit kiristyvät.

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**
**Keskinen maakunta** (Central Province) on yksi Sambian kymmenestä maakunnasta. Maakunnan pinta-ala on 110 450 km2 ja maakunnalla on yhteistä rajaa kahdeksan muun maakunnan kanssa. Keskisen maakunnan pääkaupunki on Kabwe ja maakunta jakautuu 12 piiriin. Vuonna 2017 maakunnassa asui 1 695 572 ihmistä, mikä on hieman yli 10 % Sambian koko väkiluvusta. Maakunnan suurin väestöryhmä ovat lalat, joita on noin viidennes maakunnan väestöstä. Maakunnan puhutuin kieli on puolestaan bemba, jota puhuu 31,8 % maakunnan väestöstä.

Keskisen maakunnan alueella on noin viidennes Sambian viljellystä maapinta-alasta ja alue tuottaa lähes neljänneksen (23,85 %) koko Sambian maatalouden tuotannosta. Eniten alueella tuotetaan vehnää. Maakunnan pinta-alasta 90 956 km2 on metsiä ja tuo alue käsittää yhden kansallispuiston sekä kolme riistanhoitoaluetta. Maakunnan alueella sijaitsee myös 1 850 km2:n laajuinen Lukangan suoalue, jolta virtaavat myös Lukanga- ja Kafue-joet. Kaivannaisista maakunnan alueelta on löydetty arvometalleja Mkushin alueelta, kultaa Mumbwasta ja hiiltä Kapiri Mposhista. Kapiri Mposhista kulkee rautatie Sambian läpi Tansaniaan.

Keskistä maakuntaa voidaan pitää Sambian valtion synnyn syntypaikkana, sillä Kabwessa perustettiin Yhtenäinen Itsenäisyyspuolue (UNIP). Puolue kokoontui ensimmäisen kerran vuonna 1960 eristyneellä tasalakisella mäellä siirtomaahallinnon valvonnan ulkopuolella. Puolueen perustajasta Kenneth Kaundasta tuli sittemmin Sambian ensimmäinen presidentti toimien virassaan 1964–1991. Puolueen historialliselle ensimmäiselle kokoontumispaikalle on sittemmin rakennettu Mulungushin yliopiston konferenssikeskus.

Maakunnan alueella asuvat eri kansat viettävät erilaisia juhlia, joista suurimmat ovat sala-kansan Mumbwan piirissä heinäkuussa viettämä Ikubi Lya Loongo sekä bisa-, swaka- ja lala-kansojen Mkushin piirissä syyskuussa viettämä Ichibwela Mushi. Muita juhlia ovat kaonde-kansan Mumbwan piirissä syyskuussa viettämä Musaka Jikubi ja kaonde-ila-kansan lokakuussa viettämä Ikubi Lya Malumbe-Munyama sekä lenje-kansan Chibombon piirissä lokakuussa viettämä Kulamba Kubwalo.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Central Province *Central Province Provincial Administration*. Viitattu 28.2.2022. (englanniksi)

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Keskinen maakunta (Sambia)**.
Sambian maakunnat

* Copperbelt
* Eteläinen
* Itäinen
* Keskinen
* Luapula
* Luoteinen
* Lusaka
* Läntinen
* Muchinga
* Pohjoinen
**Emmanuel Agyemang-Badu** (s. 2. joulukuuta 1990) on ghanalainen jalkapalloilija, joka edustaa Serie A:ssa pelaavaa Udinese Calciota. Hän on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Agyemang-Badu on pelannut vuodesta 2008 Ghanan jalkapallomaajoukkueessa.

Seurajoukkueura
---------------

Berekum Arsenalissa ammattilaisuransa aloittanut Agyemang-Badu kävi vuonna 2008 englantilaisseuroissa testeissä ja hän siirtyikin seurastaan vuonna 2009 lainalle espanjalaiseen Recreativo de Huelvaan. Tammikuussa 2010 italialaisseura Udinese Calcio osti Agyemang-Badun riveihinsä. Hän pääsi joukkueen avaukseen kaudella 2011-12, SSC Napoliin siirtyneen Gökhan Inlerin paikalle. Nykyisin hän on yksi joukkueen vakiokasvoja.

Maajoukkueura
-------------

Agyemang-Badu kuului Ghanan joukkueeseen vuoden 2009 alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa, joissa Ghana voitti ensimmäisenä afrikkalaismaana kyseisen turnauksen. Agyemang-Badu teki ratkaisevan maalin rangaistuspotkusta Brasiliaa vastaan. Tätä ennen hän oli jo ehtinyt, vuonna 2008, tekemään debyyttinsä Ghanan jalkapallomaajoukkueessa, jossa hän on pelannut kolmet Afrikan-mestaruuskilpailut. Vuoden 2012 Afrikan-mestaruuskilpailuissa hän iski upean maalin Guineaa vastaan. Maali oli ehdolla jopa vuoden maaliksi. Agyemang-Badu kuului Ghanan joukkueeseen myös vuoden 2014 MM-kilpailuissa Brasiliassa. Hän pelasi turnauksessa kahdessa Ghanan kolmesta alkulohko-ottelusta.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Emmanuel Agyemang-Badu**.
* 
* 

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Emmanuel Agyemang-Badu 

  

Ghanan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2014
1 Adams |
2 Inkoom |
3 Gyan |
4 Opare |
5 Essien |
6 Acquah |
7 Atsu |
8 Agyemang-Badu |
9 Boateng |
10 A. Ayew |
11 Muntari |
12 Kwarasey |
13 J. Ayew |
14 Adomah |
15 Sumaila |
16 Dauda |
17 Rabiu |
18 Waris |
19 Mensah |
20 Asamoah |
21 Boye |
22 Mubarak |
23 Afful |
Valmentaja Appiah
Lahijin maakunnan sijainti
**Lahijin maakunta** (arab. لحج‎‎ , Laḥiǧ) on yksi Jemenin maakunnista. Se sijaitsee Adeninlahden rannalla maan lounaisosassa. Lahjin pinta-ala on noin 12 700 neliökilometriä ja sen asukasluku noin 900 300. Maakunta jakautuu 15 piirikuntaan, ja sen pääkaupunki on Lahij.

Lahijin alue on lähinnä kuivaa tasankoa ja aavikkoa, jota halkoo useat vadit ja niiden tulvatasangot. Sen pohjoisosassa on vuoristoa. Lahijin alue on ollut kauan tärkeän kauppareitin varrella, minkä vuoksi se on ollut läheisen Adenin kanssa muun muassa Himyarin kuningaskunnan ydinalueita. Aluetta on sittemmin hallinneet etiopialaiset, arabit, mamelukit ja osmanit. Lahij oli itsenäinen valtio vuosina 1728–1839, minkä jälkeen se alistettiin Iso-Britannian protektoraatiksi. Virallisesti Lahijin sulttaanikunta lakkautettiin vuonna 1967, jolloin siitä tuli osa Etelä-Jemeniä.

Lähteet
-------

1. ↑  Yemen *citypopulation.de*. citypopulation.de. Viitattu 30.1.2015. (englanniksi)
2. ↑  Districts of Yemen (Maakunnan tunnus on YE.LA) Statoids. Viitattu 30.1.2015. (englanniksi)
3. ↑  About Lahj National Information Center.  Arkistoitu 30.1.2015. Viitattu 30.1.2015. (englanniksi)
4. ↑  Aden Encyclopædia Britannica. Viitattu 30.1.2015. (englanniksi)
5. ↑  ʿAbdali sultanate Encyclopædia Britannica. Viitattu 30.1.2015. (englanniksi)

Jemenin maakunnat

* Abyan
* Aden
* Al Bayda
* Al Dali
* Al Hudaydah
* Al Jawf
* Al Mahrah
* Al Mahwit
* Amanat al Asimah
* Amran
* Dhamar
* Hadramaut
* Hajjah
* Ibb
* Lahij
* Ma'rib
* Raymah
* Saada
* Sanaa
* Shabwah
* Suqutra
* Ta'izz
**Eerese järv** (myös *Ruskavere Nõmmejärv, Eresi järv*) on Virossa Jõgevamaalla Mustveen kunnan Koseveskin kylässä sijaitseva järvi.

Maantietoa
----------

Järvi on 390 metriä pitkä, 180 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 5,8 hehtaaria. Sen kilometrin pituista rantaviivaa seuraa ilmavalokuvien mukaan avosuon reunus. Järvi on autio, mutta sen itäpään ohittaa pohjoisessa sijaitseville taloille vievä tie. Koseveskin kylä sijaitsee noin kilometrin verran kaakkoon päin.

Luontoarvoja ja luokitteluja
----------------------------

Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) (vir. *Veepoliitika Raamdirektiivi, (VRD)*) luokituksen (VRD 5) mukaan veden kovuuden osalta pehmeävetinen järvi, jonka vedenväri on vaalea (vir. *pehme- ja heledaveeline järv*). Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti sekä pehemeävetiseksi järveksi että eutrofiseksi järveksi (vir. *pehmeveeline miksotroofne tai pehmeveeline segatoiteline*, PE). Silloin veden kalkkipitoisuus on vähäinen, mutta veden ravinnepitoisuudet ovat korkeat. Järvi on silloin rehevöitynyt.

Vesistösuhteita
---------------

Eerese järv kuuluu Kullavere jõen valuma-alueeseen, jossa sen lasku-uoma virtaa ensin kohti länttä ja yhtyy siellä tiheästi ojitetulle entiselle suoalueelle. Suoalueen johto-oja on johdettu suoraan jokeen. Kullavere jõgi laskee Peipsijärven pohjoisosan länsirantaan. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.

Huomautuksia
------------

1. 1 2  Kohteen ympäristön kasvillisuutta, asutusta ja nimistöä on tarkistettu Internetin Google-, Bing- tai Yandex-karttapalvelusta käyttäen järven koordinaatteja.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Keskkonnaregister: Eerese järv (vee2055600) *Keskonnainfo*. Tallinna, Viro:  Keskkonnaministeerium. Viitattu 6.10.2020. (viroksi)
2. 1 2  Tamre, Ruta (toim.): *Eesti järvede nimestik*. Tallinna, Viro: Keskkonnaministeeriumi Info- ja Tehnokeskus, 2006. ISBN 978-9985-881-40-8. Teoksen verkkoversio (PDF) (viitattu 6.10.2020). (viroksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
**Abrolhos-saaristo** (port. *Arquipélago de Abrolhos*) ovat viiden saaren ryhmä lähellä Brasilian Bahia-osavaltiota. Niitä lähin kaupunki on Caravelas. Niiden nimi tulee Portugalin kielestä: *abrolho* ("Abre Olhos" tarkoittaen: Avaa silmäsi).

Historia
--------

Saariston löysi ensin Albin Roussin (ranskalainen amiraali). HMS Beaglen toisen matkan aikana, Britannian amiraliteetti huomioi Abrolhos-saarien oikeiden paikkojen tiedon tärkeyden ja käski kapteeni Robert FitzRoyta tutkimaan ja paikantamaan saarten oikeat paikat. Tämä antoi Charles Darwinille tilaisuuden tutkia saarten geologiaa ja luontoa.

Luonto
------

Saariryhmän laajat koralliriutat ovat koti monelle merieläimelle. Asumattomat saaret ovat pesimispaikkoja merilinnuille.

Lähteet
-------

1. ↑  O Arquipélago dos Abrolhos Archived 2011-09-10 at the Wayback Machine *abrolhos.com.br*.  Arkistoitu 4.3.2016.
2. ↑  *Daehnhardt, Rainer. (1998) Segredos de História Luso-Alemã, (Portuguese/German), Publicações Quipu, p. 77*. .
**Nasarealaisten evankeliumi** eli **Nasaretilaisevankeliumi** on *Uuden testamentin* apokryfisiin kirjoihin sisältyvä juutalais-kristillinen evankeliumi, joka tunnetaan ainoastaan kirkkoisien kirjoituksissa olevista katkelmista. Se oli kirjoitettu aramean kielellä.

Evankeliumi on ollut olemassa viimeistään 100-luvulla, jolloin se tunnettiin Syyriassa. Kirjoitusta käytti nasarealaisten lahko muun muassa Beroiassa eli nykyisessä Aleppossa.

Evankeliumia on pidetty *Matteuksen evankeliumin* arameankielisenä versiona, mutta joskus sitä on arveltu samaksi tekstiksi kuin *Heprealaisevankeliumi* tai siitä johdetuksi kokonaan erilliseksi kirjoitukseksi. Koska molemmat tunnetaan ainoastaan hyvin katkelmallisina, niiden välisestä suhteesta ei ole täyttä varmuutta, mutta niiden välillä on suuria yhtäläisyyksiä.*lähde?*

Evankeliumi itsessään on kadonnut kokonaisuudessaan. Siitä on säilynyt lainauksia Klemensin, Origeneen, Epifanioksen, Hieronymuksen ja Kyrillos Jerusalemilaisen kirjoituksissa, yhteensä noin kaksikymmentä katkelmaa. Epifanios piti evankeliumia *Matteuksen evankeliumin* arameankielisenä versiona, Hieronymus puolestaan samana kuin *Heprealaisevankeliumi*. Kirjoituksen pituudeksi on arvioitu noin 2 200 riviä, toisin sanoen 300 vähemmän kuin *Matteuksen evankeliumissa*.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Gospel of the Nazarenes *Oxford Reference*. Viitattu 10.5.2021. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Gospel of the Nazarenes *Encyclopedia of the Bible*. Viitattu 10.5.2021. (englanniksi)
**Lahisten kartano** (ruots. *Lahis gård*) on kartano Valkeakosken Sääksmäellä Pirkanmaan maakunnassa. Kartano on ollut von Konowin suvun omistuksessa 1700-luvulta asti. Lahisten kartanon nykyinen puinen päärakennus rakennettiin vuonna 1901 entisen tuhouduttua tulipalossa. Nykyisin kartanoa pitää sisarukset Helena ja Elisabeth von Konow. Kartano on keskittynyt ekologiseen maatalouteen.

Historia
--------

Ensimmäiset tunnetut lähteet Lahisten kartanosta Vanajaveden rannalta ovat 1400-luvun alusta. Lahisten kartano on yksi Hämeen vanhimpia rälssitiloja. Kartano on ollut usean eri aatelissuvun omistuksessa, mutta vuodesta 1729 sen on omistanut von Konowin suku. Tuolloin hovisihteeri ja kruununvouti Johan Schrey osti kartanon de la Motten suvulta.

Kartanon vanhin rakennus on kivinavetta, jonka vanhimmat osat ovat keskiajalta. Viljamakasiini ja leipurin tupa ovat valmistuneet 1700-luvun alussa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kristoffer Åberg: Systrarna von Konow ärvde släktgård med 250 kor strax inför kalvningsäsongen – "Det var bara att börja jobba" *www.hbl.fi*. Viitattu 13.3.2023. (ruotsiksi)
2. 1 2 3  Kartanosta | Lahisten Kartano | Historia | Sääksmäki *Lahisten Kartano*.  Arkistoitu 13.3.2023. Viitattu 13.3.2023.
*Tämä artikkeli käsittelee Säkylän Eenokkia. Etunimestä kertoo artikkeli Eenokki (nimi).*
**Eenokki** on Säkylän kunnassa Pyhäjärven itärannalla sijaitseva alue, jolla toimi tanssilava yli 50 vuoden ajan aina 1990-luvun alkuun saakka. Nykyään paikalla on frisbeegolfrata. Eenokki sijaitsee Kauttualle johtavan yhdystie 12691:n eli niin sanotun Rantatien varrella. Säkylän keskustasta on matkaa Eenokille noin kolme kilometriä.

Tanssilava
----------

Eenokin tanssipaviljonki oli alun perin Säkylän suojeluskunnan omistama, kunnes se välirauhansopimuksen nojalla luovutettiin syksyllä 1944 Säkylän VPK:lle. Eenokista tuli nopeasti yksi Lounais-Suomen suosituimmista huvipaikoista, joka oli erityisen tunnettu tuhansia ihmisiä vetäneistä juhannusjuhlistaan. Vuonna 1970 lavalle tehtiin suuri laajennus, jolloin sen koko kasvoi tuhanteen neliömetriin. Sisätiloissa olevan tanssisalin lisäksi valmistui myös ulkoilmalava. Tanssien ja konserttien lisäksi Eenokilla järjestettiin muita yleisötilaisuuksia, kuten messuja ja se toimi myös erilaisten järjestöjen leiripaikkana. Esimerkiksi vuonna 1947 paikalla pidettiin Suomen ensimmäinen palokuntalaisleiri, johon osallistui Turun ja Porin läänin alueen vapaapalokuntalaisia. Paitsi tanssiorkestereita ja iskelmätähtiä, Eenokilla esiintyi myös maan suosituimpia rockyhtyeitä. Tanssien järjestäminen jatkui yhtäjaksoisesti vuoteen 1991 saakka, jonka jälkeen toimintaa elvytettiin vielä keväällä 1994, kunnes lava paloi maan tasalle 30. kesäkuuta tuhopolttajan sytyttämänä.

Vuonna 1981 manageri Kari Heimonen järjesti Eenokilla Säkylä Rock'n'Roll '81 -nimisen festivaalin, jonka yhteydessä kuvattiin myös elokuvaa *Rokki Diggari*.

Frisbeegolfrata
---------------

Kesäkuussa 2013 Eenokin ranta-alueelle ja sen ympäristöön avattiin Säkylän kunnan ylläpitämä 12 väylän frisbeegolfrata. Radan kokonaispituus on 1 237 metriä ja par 38. Paikalla toimii myös kioski.

Lähteet
-------

1. 1 2  Soininen, Pirkko: "Eenokki oli tanssiväen suosikki" 100 uutista 2/2013, s. 16–17. Viitattu 7.10.2014.
2. ↑  Säkylän Yrittäjät ry:n tietoja ja historiaa (Arkistoitu – Internet Archive) Säkylän Yrittäjät. Viitattu 7.10.2014.
3. ↑  Hyrsky: Keijo: "Selostus Turun ja Porin läänin palokuntain liiton r. y. järjestämästä Palokuntalaisleiristä Säkylän Eenokilla 14-20.7.47." Turun VPK. Viitattu 7.10.2014.
4. ↑  1981 Suomi-rockabillyn hullut vuodet 1977–1982. Viitattu 7.10.2014.
5. ↑  Eenokki Frisbeegolf Säkylän kunta. Viitattu 7.10.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Eenokilla kuvattua osuutta *Rokki Diggari* -elokuvasta Youtube
* Juhannus Eenokki 1970 -mainos Dannyn kotisivut
**Varjottomat** on turkkilaisen kirjailijan Hasan Ali Toptaşin vuonna 2008 suomeksi ilmestynyt romaani. Alkuteos *Gölgesizler* ilmestyi 1995, ja se oli Toptaşin läpimurtoteos.

Romaani on hyvin sadunomainen mutta realistisesti esitetty kertomus vuoristokylästä, josta kylänvanhin sanoo, että se "on kauempana Jumalasta ja valtiosta kuin yksikään toinen kylä". Tarinan keskeinen hahmo on musta hevonen, joka "juoksi kuin raivopää läähättäen ja hirnuen aivan uskomattomalla äänellä". Tarinassa turkkilaisessa maalaiskylästä katoaa asukkaita. Kylänvanhin yrittää selvittää katoamistapauksia. Yksi kuitenkin katoaa lähtemättä mihinkään, muuttumalla saavuttamattomaksi ja olemattomaksi. Tarinassa on aineksia itämaisesta satuperinteestä, ja sen avulla kirjoittaja luo surrealistisen maailman turkkilaiseen kylään. Absurdi tarina pysyy koossa tarinan taitavalla kuljettamisella, sanavalinnoilla ja siihen kudotuilla elämänviisauksilla. vaikka yltyy välillä painajaismaiseksi kauhutarinaksi. Jos lukija hyväksyy sen, että mikään ei ole niin varmaa kuin epävarma, tarina vie hänet mukanaan. Turkkilaisen kirjallisuuden keskeinen teema, kysymys "Kuka minä olen, kuulunko itään vai länteen", sisältyy myös *Varjottomiin*.

Toptaşin heittäytymistä vaativan teoksen satumaailmaan eivät pääse sisään kaikki kriitikotkaan, vaan osa kokee, että teos "kohoaa ilmaan ja lopulta häviää raskaaseen, ahdistavaan unenomaisuuteensa"

Alkuteoksen kansikuva.
Toptaşia on sokkeloissa tarinaa kuljettavana kirjoittajana verrattu Borgesiin ja Kafkaan. Hänen tekstiään ei saa pitää pelkkänä allegoriana vaan se sisältää paljon enemmän. Joku kriitikko kuitenkin nostaa teoksen yhteydessä esiin Turkin köyhyyden ja kansantalouden epätasainen jakautuneisuuden. Ansio ja kiitos kohdistuvat myös kirjan kääntäjälle Tuula Kojolle, joka kääntää suoraan turkista ilman välikieltä ja on ansioitunut myös Orhan Pamukin kääntäjänä.

Teos on Turkissa saanut palkintoja, ja siitä on tekeillä elokuva. Sen suomennos on julkaistu EU:n kulttuuriohjelman tuella.

Lähteet
-------

1. ↑  Kaisa Neimala, Satujen yhteinen uni. Suomen kuvalehti 5/2009, 30.1.2009, s. 63
2. ↑  Marie Kajava: Varjottomat. Maailmankirjat 3.10.2008.[vanhentunut linkki]
3. 1 2  Päivi Jämiä: Varjottomat. Maailmankirjat 12.11.2008[vanhentunut linkki]
4. ↑  Pentti Orhanen: Varjottomat. Ilkka 11.10.2008.
5. 1 2  Juhani Ruotsalo: Varjottomat. Uutispäivä Demari
6. ↑  Varjottomat, Suurikuu[vanhentunut linkki]
7. ↑  EU:n Kulttuuri-ohjelman tuella suomennettuja uutuuskirjoja. (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Suna-Marija Önder: Romaani tavoittaa olemattomuutta. Kiiltomato.net 2.3.2009.
**Csanád Szegedi** (s. 22. syyskuuta 1982 Miskolc) on unkarilainen europarlamentaarikko ja entinen uusnatsi, joka valittiin Euroopan parlamenttiin vuonna 2009 äärioikeistolaisen Jobbik-puolueen edustajana.

Vuonna 2007 Szegedi oli perustamassa Magyar Gárda -nimistä uusnatsijärjestöä, joka tunnuksissaan ja univormuissaan otti vaikutteita maassa 1930–1940-luvuilla toimineelta kansallissosialistiselta Nuoliristi-puolueelta. Unkarin viranomaisten kiellettyä Magyar Gárdan vuonna 2009 Szegedi liittyi Jobbikin jäseneksi ja tuli vielä samana vuonna valituksi Euroopan parlamentiin. Szegedin poliittinen agenda muodostui lähinnä juutalais- ja romanivastaisuudesta. Hän muun muassa väitti juutalaisten ja romanien olevan unkarilaisten vastaisessa liitossa, jonka tarkoituksena on saada heidät vähemmistön asemaan.

Vuonna 2012 protestantiksi kasvatettu Szegedi sai selville oman juutalaistaustansa. Hänen isoäitinsä oli ollut toisen maailmansodan aikana Auschwitzin keskitysleirillä ja isoisä puolestaan työleirillä. Saman vuoden heinäkuussa Szegedi ilmoitti luopuvansa kaikista tehtävistään Jobbik-puolueessa, mutta jatkoi kuitenkin europarlamentaarikkona. Nykyään hän käyttää juutalaista nimeä Dovid Szegedi ja harjoittaa uskontoaan aktiivisesti.
Hänestä kertoo *Keep Quiet* -niminen dokumenttielokuva, joka valmistui vuonna 2016.

Lähteet
-------

1. 1 2  Hungary far-right leader discovers Jewish roots  14.8.2012. Associated Press. Viitattu 10.4.2014.
2. 1 2  Metamorphosis: A Hungarian Extremist Explores His Jewish Roots  3.4.2014. Der Spiegel. Viitattu 10.4.2014.
3. ↑  *Keep Quiet (2016)* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Csanád Szegedin tiedot EU-parlamentin sivuilla

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Eemeli Paldanius** (s. 3. syyskuuta 1997 Vantaa) on suomalainen pesäpalloilija. Paldanius edustaa Superpesiksessä pelaavaa kasvattajaseuraansa Siilinjärven Pesistä jonka kanssa hänellä on sopimus kauden 2020 loppuun saakka. Paldanius pelaa sisäpelissä etenijänä ja ulkokentällä polttolinjassa. Paldanius on edustanut Superpesiksessä myös Joensuun Mailaa. Joensuun Mailassa pelatessaan Paldanius on saavuttanut kaksi SM-pronssia kausilla 2015 ja 2016. Paldanius on pelannut urallaan 4. elokuuta 2020 mennessä 37 Superpesiksen runkosarjaottelua. Näissä hän on lyönyt yhden tavallisen juoksun, tuonut 14 juoksua ja kerännyt 92 kärkilyöntiä. Paldanius on pelannut urallaan neljä Superpesiksen alempaa pudotuspeliottelua. Näissä hän on tuonut kolme juoksua ja kerännyt 16 kärkilyöntiä. Paldanius on pelannut urallaan 11 Superpesiksen karsintasarjan ottelua. Näissä hän on tuonut kahdeksan juoksua js kerännyt 43 kärkilyöntiä.

Lähteet
-------

1. ↑  Eemeli Paldanius *siipe.fi*.  Arkistoitu 29.11.2020. Viitattu 4.8.2020.
2. ↑  Mitalistit *pesis.fi*. Viitattu 4.8.2020.
3. ↑  Kausitilastot *pesiksenmaailma.fi*. Viitattu 4.8.2020.
**Crystal Blaze** oli suomalainen metalliyhtye, joka aloitti vuonna 1995 tavallisella power metalilla **Guardian Force** -nimen alla. Vuosien varrella yhtyeellä on ollut kokoonpanomuutoksia ja nykyinen kokoonpano alkoi muodostua vuonna 2001, kun Lauri Koskenniemi ja Lari Sorvo liittyivät perustajajäsenten Max Obstbaumin, Mikael Grönroosin ja Gustaf Standertskjöldin mukaan. Eerik Purdon liittyi yhtyeeseen vuonna 2004. Kun yhtye keikkaili ja levytti nimellä Crystal Blaze, myös musiikkityyli muuttui, sillä yhtye ei ujostellut musiikkilajien sekoittamista metallin kanssa. Crystal Blazen ensimmäinen demo, *Dreams*, julkaistiin vuonna 2004. Yhtyeen toinen demo, *The Punishment*, julkaistiin vuonna 2006. Alkuvuodesta 2007 yksi perustajajäsenistä, rumpali Gustaf Standertskjöld, erosi yhtyeestä. Kesällä 2007 Crystal Blaze voitti Wacken Metal Battlen Suomen osakilpailun ja pääsi esiintymään Wacken Open Air festivaalille Saksaan. Alkuvuodesta 2008 Crystal Blaze julkaisi kolmannen demonsa, joka kulkee nimellä *Beneath the Sands*. Samaan aikaan yhtye julkisti uuden rumpalinsa, Juhana Karlssonin, joka vaikuttaa myös Amoralissa. Yhtye lopetti toimintansa vuonna 2009. Grönroos, Koskenniemi, Karlsson ja Sorvo vaikuttavat nykypäivänä Shear -nimisessä yhtyeessä.

Jäsenet
-------

* Max Obstbaum - laulu
* Mikael Grönroos - kitara
* Lauri Koskenniemi - kitara
* Eerik Purdon - basso
* Juhana Karlsson - rummut
* Lari Sorvo - kosketinsoittimet

Diskografia
-----------

* *Land of Magic* (2002) (nimen Guardian Force alla)
* *Dreams* (2004)
* *The Punishment* (2006)
* *Beneath the Sands* (2008)
**Emil Edvard "Eemil" Tanninen** (3. syyskuuta 1870 Rantasalmi – 1. lokakuuta 1942 Sääminki) oli suomalainen liikemies, kauppaneuvos ja lahjoittaja.

Eemil Tannisen vanhemmat olivat maanviljelijä Gabriel Tanninen ja Henriikka Lajunen. Hän kävi kansakoulun ja meni sitten liikealalle aluksi kauppa-apulaiseksi. Vuonna 1894 Tanninen tuli viipurilaisen tukkuliikkeen Häkli, Lallukka ja Kumpp. Oy:n palvelukseen kauppamatkustajaksi. Liike myi viljaa, siirtomaatuotteita, kangastavaraa ja kotimaisia tehdastuotteita. Tannisesta tuli liikkeen prokuristi 1910, apulaisjohtaja 1912 ja kauppaneuvos Juho Lallukan kuoleman jälkeen toimitusjohtaja 1914. Hän sai kauppaneuvoksen arvon 1925. Häkli, Lallukka ja Kumpp. Oy:n palveluksessa Tanninen oli vuoteen 1930 saakka.

Tanninen oli 1916 mukana perustamassa Savo-Karjalan Osake-Pankkia Viipuriin ja 1917 mukana Savonlinnaan perustetun Itä-Suomen Kutomo Oy:n puuvillatehtaan hallinnossa. Puuvillatehdas siirtyi sittemmin Wilh. Schaumans Fanerfabrik Ab:lle ja se muutettiin Savonlinnan vaneritehtaaksi. Tanninen omisti myös vuodesta 1919 Kyrönniemen höyläämön ja Lehtiniemen sahan sekä maatilat Kerimäellä ja Säämingissä. Kaikkiaan Tanninen omisti lähes 90 tilaa useissa pitäjissä, tilojen yhteispinta-ala oli noin 4 000 hehtaaria. Hänellä oli omistuksessaan myös kiinteistöjä muun muassa Viipurissa ja Ensossa. 

Tanninen oli viipurilaisen teollisuuden ja liikkeenharjoittajien Pamaus-seuran varapuheenjohtajana 1917–1918 ja myöhemmin seuran kunniajäsenenä. Tanninen teki lahjoituksia tieteellisiin, taiteellisiin ja hyväntekeväisyystarkoituksiin. Tannisella ja hänen ensimmäisellä puolisollaan Eevi Tannisella, o. s. Itkonen (1873–1940) on ollut vuodesta 1937 alkaen kaupallisen alan opintoja tukeva nimikkorahasto Suomen Kulttuurirahaston keskusrahastossa. Vuonna 1944 perustettiin *Eevi ja Eemil Tannisen säätiö* edistämään ja tukemaan taloudellista opiskelua sekä muuta yleishyödyllistä taloudellista, sivistyksellistä ja kulttuuria tukevaa toimintaa Itä-Suomen alueella.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  BiografiaSampo : Eemil Tanninen
2. ↑  Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1966, osa 8, palsta 1092
3. ↑  Tanja Hellsten: Kauppaneuvos Eemil Tanninen (1870–1942). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 11.2.2011. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
4. 1 2 3  Eevi ja Eemil Tannisen nimikkorahaston rahastoesite
5. ↑  Eevi ja Eemil Tannisen säätiö


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Talousvaikuttajat
* Biografiasampo

 |

 |
Eenireaktion mekanismi
**Eenireaktio** on eenin (kaksoissidoksellinen, allyylisessä asemassa sijaitsevan vedyn sisältävä yhdiste, esimerkiksi alkeeni) ja enofiilin (kaksois- tai kolmoissidoksen sisältävä yhdiste) välinen reaktio, jossa tapahtuu vedyn siirtyminen ja toisiintuminen.

Reagenssit ja mekanismi
-----------------------

Eenireaktioissa eeninä voi olla yksinkertainen alkeeni kuten propeeni. Eenireaktioissa eeniä voidaan pitää nukleofiilinä ja sen kanssa reagoivaa elektrofiiliä kutsutaan enofiiliksi. Yksinkertaisten eenien tapauksessa enofiilin tulee olla hyvin reaktiivinen, esimerkiksi maleiinianhydridi. Myös muut yhdisteet voivat toimia enofiileinä. Tällaisia ovat muun muassa karbonyyliyhdisteet, jolloin reaktiota kutsutaan karbonyyli-eenireaktioksi, imiinit ja nitriilioksidit. Karbonyyli-eenireaktioissa tuote on tyydyttymätön alkoholi. Erityisesti karbonyylieenireaktioita katalysoivat Lewis-hapot kuten alumiinikloridi. Molekyylinsisäiset eli intramolekulaariset eenireaktiot tapahtuvat helpommin kuin kahden molekyylin väliset intermolekulaariset eenireaktiot, jotka vaativat tapahtuakseen usein korkean lämpötilan.

Eenireaktioiden reaktiomekanismi ei ole täysin selvä. Reaktion tapahtumisesta sekä yhtäaikaisprosessina perisyklisenä reaktiona että vaiheittaisena reaktiona, jossa muodostuu välituotteena karbokationi, on todisteita. Eenireaktiossa eenin kaksoissidoksen π-molekyyliorbitaali ja allyylisessa asemassa olevan vetyatomin σ-orbitaali muodostavat yhdessä reagoivan korkeimmalla energiatilalla sijaitsevan molekyyliorbitaalin eli HOMO:n. Matalimmalla energiatilalla sijaitseva miehittämätön molekyyliorbitaali eli LUMO on enofiilinen hajottava π\*-orbitaali. Reaktiossa muodostuu rengasrakenteinen siirtymätila. Lewis-katalysoitu eenireaktio tapahtuu todennäköisemmin vaiheittaisen kuin perisyklisen reaktiomekanismin mukaisesti.

 Eenireaktion mekanismit. Ylempänä perisyklinen mekanismi ja alempana vaiheittainen mekanismi.

Lähteet
-------

1. ↑  Ene reaction *Iupac GoldBook*. IUPAC. Viitattu 13.5.2014. (englanniksi)
2. ↑  Leila Kotama ja Antti Kivinen: *Suomalaisten Kemistien Seuran sanastotoimikunnan julkaisuja nro 5: Fysikaalisen orgaanisen kemian sanasto*, s. 48. Suomen Kemian Seura, 1983. ISBN 951-9223-20-7. (englanniksi)
3. 1 2  Jonathan Clayden, Nick Greeves, Stuart Warren: *Organic Chemistry*, s. 894–896. Oxford University Press, 2012. ISBN 978-0-19-927029-3. (englanniksi)
4. 1 2  Michael B. Smith & Jerry March: *March's Advanced Organic Chemistry*, s. 1103–1105. John Wiley & Sons, 2007. ISBN 978-0-471-72091-1. (englanniksi)
5. 1 2  Francis A. Carey & Richard J. Sundberg: *Organic Chemistry B: Reactions and synthesis*, s. 869–871. Springer, 2007. ISBN 978-0-387-68350-8. (englanniksi)
**Juhana II** (1468 – 11. lokakuuta 1505) oli Monacon herra maaliskuusta 1494 kuolemaansa saakka. Hän oli Lambertin ja Claudine Grimaldin vanhin poika.

11 vuotta kestäneellä valtakaudellaan hän jatkoi politiikassa isänsä linjaa. Hän palveli luutnanttina Ranskan kuningas Kaarle VIII:n armeijassa.

Juhana suosi taiteita, ja koristeli ja maalautti linnansa upeiksi. Juhana oli oikukas hallitsija ja riitautui usein eri henkilöiden ja muiden hallitsijoiden kanssa. Hän myös yritti irtautua Ranskan alaisuudesta. 

Juhana nai vuonna 1486 Savoijin Antonian, joka oli Savoijin herttuan ja hänen rakastajattarensa Libera Portonerin tytär. Avioliitto oli lapseton.

Juhanan surmasi hänen veljensä Lucien, josta tuli seuraava Monacon herra. Lucienin väitettiin toimineen itsepuolustukseksi.

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| Monaco | Edeltäjä:**Lambert** | **Monacon herra**maaliskuu 1494 – 11. lokakuuta 1505 | Seuraaja:**Lucien** |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Jean II, Lord of Monaco
**PSA** on lyhenne sanoista "Professional Services Automation" ja se tarkoittaa asiantuntijayritysten toiminnanohjausta. Se eroaa perinteisestä toiminnanohjauksesta kevyemmän rakenteensa puolesta. PSA-järjestelmissä ei yleensä ole ERP:ssä yleistä tuotannonohjausta ja varastonhallintaa. PSA-järjestelmät on kehitetty tukemaan asiantuntijapalveluille tyypillisen projektiluontoisen työn hallintaa ja tyypillisesti järjestelmä keskittyy tilaus- tai tuntipohjaisesti laskutettavien projektien ohjaamiseen, seurantaan ja laskutukseen. PSA-järjestelmä pitää sisällään yleisesti projektinhallinnan, työajanseurannan, laskutuksen ja johdon raportoinnin. Lisäominaisuuksina voi olla esimerkiksi asiakashallintajärjestelmä (CRM).

Useat PSA-järjestelmät rakennetaan nykyään selainkäyttöisiksi, eli ne ovat käytettävissä nettiyhteyden avulla miltä tahansa koneelta. Samalla on yleistynyt ohjelmistojen ASP-palvelumalli. Asiakas ei osta ohjelmaa eikä asenna sitä itse, vaan palveluntarjoaja vastaa ohjelmiston fyysisestä ylläpidosta.

PSA-ohjelmistot ovat tyypillisesti projektityötä tekevien organisaatioiden käytössä, esimerkiksi erilaisissa suunnitteluprojekteissa ohjelmisto-, insinööri-, arkkitehti- tai mainosalalla.

Lähteet
-------

1. ↑  Toiminnanohjaus: ERP vai PSA *psa.visma.fi*.
**Samuil Maikapar** (18. joulukuuta 1867 H’erson – 8. toukokuuta 1938 Leningrad) oli venäläinen romantiikan säveltäjä, pianisti ja musiikkipedagogi. Hän kirjoitti kansainvälisiksi klassikoiksi vakiintuneita harjoitteluun tarkoitettuja kappaleita pianisteille.

Maikapar varttui Taganrogin kaupungissa ja sai siellä musiikissa yksityisopetusta Gaetano Mollalta, joka työskenteli kaupungissa oopperan johtajana. Vuoteen 1885 Maikapar kävi poikakoulua, jossa opettajana oli Anton Tšehov. Nuori muusikko pääsi vuonna 1885 Pietarin konservatorioon, josta hän sai diplominsa vuonna 1893; samanaikaisesti hän opiskeli oikeustiedettä Pietarin yliopistossa, josta hän valmistui vuonna 1891. Maikapar kehitti pianonsoittotaitojaan vielä Teodor Leszetyckin opissa vuoteen 1898 ja teki tänä aikana lukuisia esiintymisiä Taganrogissa, Pietarissa, Moskovassa, Berliinissä, Leipzigissa ja muissa kaupungeissa.

Vuosina 1898–1901 Maikapar konsertoi Leopold Auerin kanssa Pietarissa ja Ivan Gržimalin kanssa Moskovassa. Vuonna 1901 hän perusti oman musiikkikoulunsa Tveriin. Vuosina 1903–1910 hän asui Moskovassa ja kiersi Saksaa konserttien merkeissä. Hän osallistui aktiivisesti Sergei Tanejevin tieteellis-musiikillisen piirin toimintaan Moskovassa ja pääsi sen sihteeriksi. Vuonna 1915 hän sai professorin aseman Pietarin konservatoriossa.

Seitsemän perättäisen illan aikana vuonna 1927 Maikapar esitti kaikki 32 pianosonaattia Ludwig van Beethovenilta, jota juhlittiin, kun tämän kuolemasta tuli kuluneeksi sata vuotta.

Teokset
-------

Maikapar kirjoitti yli 300 musiikkikappaletta. Lisäksi hän loi kirjallista tuotantoa, johon kuului tieteellisiä teoksia. Viimeisessä kirjassaan hän tarkasteli omaa lapsuuttaan ja varhaista opiskelua Taganrogissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Taganrog City: Arts & Culture: Samuel Maykapar

Aiheesta muualla
----------------

* IMSLP: Samuil Maykapar (nuotteja)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
* Venäjä

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Encyclopedia of Modern Ukraine
* Europeana
* SNAC

 |

 |
Elokuvakoulun ovat suunnitelleet suomalaisarkkitehdit Mikko Heikkinen ja Markku Komonen.
**European Film College** (tansk. *Den Europæiske Filmhøjskole*) on Tanskan Itä-Jyllannissa toimiva elokuva-alan oppilaitos. Vuonna 1993 toimintansa aloittanut pieni elokuvakoulu on organisatorisesti tanskalainen kansanopisto, joka järjestää yhden lukuvuoden mittaisia opintoja sekä lyhyempiä kesäkursseja elokuvanteon käytännön taidoissa: ohjaamisessa, käsikirjoittamisessa, elokuvauksessa, äänisuunnittelussa, näyttelijäntyössä, valaistuksessa, leikkauksessa, elokuvatuotannossa ja dokumenttielokuvan teossa. Koulu sijaitsee Ebeltoftissa noin 50 kilometriä itään Aarhusin kaupungista, ja siellä opiskelee kerrallaan runsaat sata opiskelijaa. Opetuskielenä on englanti.

Koulurakennukset on suunnitellut suomalainen arkkitehtikaksikko Mikko Heikkinen ja Markku Komonen, ja he olivat työstään ehdolla Mies van der Rohe -arkkitehtuuripalkinnon saajiksi.

Lähteet
-------

1. ↑  European Film College *academiccourses.com*.  Arkistoitu 19.2.2019. Viitattu 18.2.2019. (englanniksi)
2. ↑  Maunula, Leena: Suomalaiset arkkitehdit kilpailevat Euroopan palkinnosta *Helsingin Sanomat*.  17.8.1994. Viitattu 18.2.2019.  (Tilaajille)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:European Film College
Europe Direct-verkoston logo.
**Europe Direct** on Euroopan komission tiedotusverkosto, jonka kautta välitetään tietoa ja julkaisuja Euroopan unionin toiminnasta, politiikasta ja EU-kansalaisten oikeuksista. Europe Direct-verkosto toimii koko EU:n alueella eri kokoisissa kaupungeissa.

Toiminta
--------

Europe Directin toiminta on Euroopan unionin ylläpitämää ja kansalaisille maksutonta palvelua. Europe Directin toiminta jakautuu kolmeen osaan: keskustietopalveluun, tiedotuspisteisiin ja tallekirjastoihin. 

Keskustietopalvelun tarkoituksena on vastata EU:ta koskeviin yleisluontoisiin kysymyksiin, jakaa tietoa kansalaisten oikeuksista ja mahdollisuuksista sekä auttaa parhaiden tietolähteiden löytämisessä. Pavleu toimii maksutta kaikilla unionin virallisilla kielillä. Paikallisten tiedotuspisteet toimivat kanavana kansalaisten ja toimielimien välillä. Tiedotuspisteet ovat avoimia ja ne järjestävät paikallisesti tilaisuuksia sekä välittävät tietoa.

EU-tallekirjastot ovat EU-asioihin erikoistuneita paikalliskirjastoja, joita löytyy kaikista jäsenvaltioista esimerkiksi korkeakoulun tai tutkimuskeskuksen yhteydestä. Tallekirjastojen tehtävänä on edistää ja tukea Euroopan yhdentymiseen liittyvää opetusta ja tutkimusta sekä tuoda tietoa akateemisen ja suuren yleisön saataville.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Euroopan komissio: Euroopan komissio - Europe Direct *ec.europa.eu*. Viitattu 27.9.2019. fi
**PSE-liha** (*stressiliha*) on sian- ja naudanlihassa sekä siipikarjassa esiintyvä teuraslihan laadun heikentymä, jonka aiheuttaa energia-aineenvaihdunnan muuttuminen anaerobiseksi juuri ennen teurastusta. Tämä prosessi jatkuu vielä teurastuksen jälkeenkin, lisäten glykogeenista syntyvän maitohapon eritystä lihaksissa, nostaen sen happamuutta (pH-arvo laskee). pH:n nopea lasku lämpimässä lihassa hajottaa myosiinin ja aktiinin rakenteita, heikentäen lihan vedensidontakykyä ja sitä kautta vaalentaen sitä. PSE-lihan nimi tuleekin englannin kielen sanoista *pale*, *soft* ja *exudative* (suom. vaalea, pehmeä ja tulehdusnesteinen tai vetinen). Kuluttajalle PSE-liha näyttäytyy kypsennyksen jälkeen kuivana ja mauttomana tuotteena.

Edellä mainitut häiriöt ovat seurausta eläimen stressireaktiosta, jonka yleisimmät aiheuttajat ovat kuljetukseen (matkustus, lastaus, purku) ja käsittelyyn sekä tainnutukseen liittyvät stressitekijät.
PSE-lihaksi luokitellaan liha, jonka pH on alle 5,8 kolme varttia teurastuksesta tai alle 5,5 vuorokauden kuluttua teurastuksesta. (Tervalihan pH-arvo vuorokauden kuluttua on yli 6,0.)

PSE-lihaisuutta esiintyy yleensä vain vaaleissa lihaksissa.

Katso myös
----------

* Tervaliha

Lähteet
-------

1. ↑  Lihateollisuusopisto kouluttaa, osa 5: PSE-liha ja tervaliha[vanhentunut linkki]
2. ↑  Lihatiedotus: Laatuvirheet (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Suomen Maataloustieteellinen Seura ry[vanhentunut linkki]
Samuil Samosud
**Samuil Abramovitš Samosud** (ven. Самуил Абрамович Самосуд; 14. toukokuuta 1884 – 6. marraskuuta 1964) oli venäläinen kapellimestari.

Samosud valmistui Tbilisissä suorittamistaan sellonsoiton opinnoista vuonna 1906. Hän opiskeli myös Hanuš Wihanin johdolla Prahassa ja sitten Pariisissa Pablo Casalsin johdolla. Schola Cantorumissa hän sai opetusta Vincent d'Indyn sävellysluokalla, ja orkesterinjohdossa häntä opetti Édouard Colonne. Varhaisella urallaan Samosud esiintyi sellistinä. Hän työskenteli orkesterisoittajana Pietarissa, kunnes pääsi kapellimestariksi Mariinski-teatteriin. Vuonna 1918 Samosudista tuli Mihailovski-teatterin pääkapellimestari ja taiteellinen johtaja, jona hän toimi vuoteen 1936. Samalla hän työskenteli orkesterinjohdon opettajana Leningradin konservatoriossa. Samosud johti Mihailovski-teatterissa kantaesitykset Dmitri Šostakovitšin oopperoista *Nenä* 1930 ja *Mtsenskin kihlakunnan lady Macbeth* 1935, Ivan Dzeržinskin oopperasta *Hiljaa virtaa Don* 1935 sekä Sergei Prokofjevin oopperasta *Sota ja rauha* (1946, 1955).

Samosud toimi Bolšoi-teatterin pääkapellimestarina vuosina 1936–1943. Tämän jälkeen hän johti Stanislavski- ja Nemirovitš-Dantšenko-teatteria. Vuonna 1951 hän sai tehtäväkseen Moskovan filharmonisen orkesterin perustamisen. Uuden orkesterin pääkapellimestarina hän toimi vuoteen 1957. Viimeisinä vuosinaan Samosud kärsi halvauksesta, joka esti häntä johtamasta orkesteria. Hän sai Stalin-palkinnon kolmesti (1941, 1947, 1952).

Samosud johti myös konserttiteosten, kuten Dmitri Šostakovitšin Leningrad-sinfonian ja Sergei Prokofjevin sinfonian nro 7 kantaesityksiä. Hän toimi kapellimestarina osassa Fjodor Šaljapinin esiintymisistä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Самосуд Самуил Абрамович Российский государственный музыкальный телерадиоцентр
2. 1 2 3 4 5  Samuel Samosud Naxos
3. ↑  Celebrating 130 years since the birth of Samuil Samosud Mikhailovsky Theatre


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Europe Elects** on internetissä toimiva media, joka käsittelee eurooppalaisten poliittisten puolueiden kannatusta, erityisesti keskittyen Euroopan unioniin. Verkkosivuillaan ja sosiaalisessa mediassa toimiva media kokoaa mantereenlaajuisesti kannatusta mittaavaa gallup-dataa ja julkaisee sitä säännöllisesti yhteneväisessä ulkoasussa. Europe Elects julkaisee myös analyysia ja muuta eurooppalaiseen politiikkaan liittyvää aineistoa.

Toimintaperiaatteet
-------------------

Europe Elects toimii eri maiden kansalaisista koostuvin vapaaehtoisvoimin ja organisaation koko oli tammikuussa 2019 noin kolmekymmentä henkilöä. Perustamisen vuonna 2014 jälkeen ensimmäiset vuodet sivusto toimi lähinnä perustaja Tobias Schminken voimin.

Mediasivuston tavoitteena on tuoda poliittista informaatiota laajempaan yhteiskunnalliseen tietoisuuteen, ja yhtenä sen huomioitavana piirteenä on ilmoittaa kansallisten puolueiden sijoittuminen poliittisella kartalla europarlamentti-ryhmien mukaan, jotta puolueiden poliittiset yleiset linjat olisi helppo tunnistaa maasta riippumatta.

Katso myös
----------

* Euroopan parlamentti
* Politiikka
* Europuolue
* Puoluekannatus Suomessa

Lähteet
-------

1. ↑  Europe Elects -verkkosivut *europeelects.eu*. Viitattu 18.1.2019.
2. ↑  Europe Elects -verkkosivut *europeelects.eu*. Viitattu 18.1.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Europe Elects -median verkkosivut
* Poll of Polls, *toinen alan sivusto*.
**Kaituozhe** on kiinalainen pienten kiinteän ajoaineen kantorakettien perhe. China Aerospace Science and Technology Corporationin (CASC) rakentama rakettiperhe perustuu mannerten väliseen ballistiseen ohjukseen Dongfeng 31.

Kaituozhe-1
-----------

Kaituozhe-1:n (KT-1) koelaukaisuja tehtiin 2002 ja 2003. Näistä jälkimmäinen onnistui jossain määrin.

Kaituozhe-2
-----------

### Kaituozhe-2

Kaituozhe-2:n ensimmäinen vaihe perustuu DF-31:een. Toinen ja kolmas vaihe ovat tätä pienempiä. Raketin kapasiteetti on 300 kg LEO:lle ja 200 kg 700 km:n SSO:lle.

Kaituozhe-2:n ensilento suoritettiin 23:45 UTC 3. maaliskuuta 2017 Jiuquanin avaruuskeskuksesta. Hyötykuormana oli TK-1 Tiankun, CASC:in kehittämä kokeellinen satelliitti.

### Kaituozhe-2A

Kaituozhe-2A:n ensimmäinen vaihe perustuu DF-31:een lisättynä kahdella DF-21-pohjaisella boosterilla. Toinen vaihe on halkaisijaltaan ensimmäistä vastaava. Kolmasvaihe on vastaava kuin Kaituozhe-2:ssa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Experimental Tiankun-1 lofted during secretive KT-2 launch | NASASpaceFlight.com *www.nasaspaceflight.com*. Viitattu 5.3.2017. (englanniksi)
**Kaarle Juhana Jaakko Forsman** (27. syyskuuta 1867 Turku − 30. elokuuta 1946 Helsinki) oli suomalainen historiantutkija, opettaja ja tietokirjojen toimittaja. Hän sai professorin arvonimen vuonna 1940. 

Forsman toimi oppikoulun historian lehtorina Savonlinnassa ja Helsingissä. Hän laati oppikirjoja, toimitti tietosanakirjoja ja kirjoitti huomattavan osan Ison tietosanakirjan (1931−1939) artikkeleista. 

Forsmanin vanhemmat olivat varatuomari Carl Julian Forsman ja Johanna Theresia Alander. Hänen puolisonsa oli vuodesta 1896 Jenny Lovisa Saxén. Forsmanin poika oli kirjallisuudentutkija ja kriitikko Rafael Koskimies. Hänen veljensä oli lääketieteen tohtori ja pääjohtaja Akseli Koskimies. Hänen setiään olivat professori Jaakko Forsman ja valtiomies Yrjö Sakari Yrjö-Koskinen.

Julkaisuja
----------

* *Ruotsin ja Venäjän väliset suhteet 1497-1560*, 1895 (väitöskirja)
* *Mistä syystä sosialismi levisi Suomen maalaisväestön keskuuteen?* Otava, 1912
* *Mihin olemme menossa?* (1935)
* *Maailmansota. Politiikka ja moraali* (1942)

Lähteet
-------

* Otavan iso tietosanakirja, osa 2. Helsinki: Otava, 1961.

### Viitteet

1. 1 2  Kuka kukin oli, Wikisource


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |