recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Gal Nevo** (hepr. ‏גל נבו‎, s. 29. kesäkuuta 1987 Hamadia, Israel) on israelilainen uimari.

Nevo sijoittui Pekingin olympialaisissa 2008 400 metrin sekauinnissa 11:nneksi ja 200 metrin sekauinnissa 13:nneksi. Rooman MM-kilpailuissa 2009 hän oli 400 metrin sekauinnissa kuudes ja 200 metrillä yhdeksäs. Istanbulin lyhyen radan EM-kilpailuissa 2009 hän sai pronssia 400 metrin sekauinnissa ajalla 4.00,55. Budapestin pitkän radan EM-kilpailuissa 2010 hän oli 400 metrin sekauinnissa niin ikään kolmas ajalla 4.15,10 ja sijoittui puolta lyhyemmällä matkalla neljänneksi. Dubain lyhyen radan MM-kilpailuissa 2010 hän sijoittui 400 metrin sekauinnissa seitsemänneksi.

Nevo oli Shanghain MM-kilpailuissa 2011 yhdestoista 200 metrin sekauinnissa. Myöhemmin samana vuonna hän sai Szczecinin lyhyen radan EM-kilpailuissa pronssia 200 ja 400 metrin sekauinneissa. Debrecenin pitkän radan EM-kilpailuissa 2012 hän sijoittui 200 metrin sekauinnissa neljänneksi. Lontoon olympialaisissa hän oli kymmenes sekä 200 että 400 metrin sekauinnissa. Chartres'n lyhyen radan EM-kilpailuissa 2012 hän sai pronssia 200 ja 400 metrin sekauinneissa. Istanbulin lyhyen radan MM-kilpailuissa 2012 hän oli 400 metrin sekauinnissa viides.

Nevo sijoittui Barcelonan MM-kilpailuissa 2013 400 metrin sekauinnissa 15:nneksi. Herningin lyhyen radan EM-kilpailuissa 2013 hän sai hopeaa 400 metrin sekauinnissa ajalla 4.03,50. Hän oli samassa lajissa kahdeksas Dohan lyhyen radan MM-kilpailuissa 2014 ja neljästoista Kazanin MM-kilpailuissa 2015. Hän sai Netanyan lyhyen radan EM-kilpailuissa 2015 pronssia 400 metrin sekauinnissa ajalla 4.04,68. 

Nevo saavutti Lontoon EM-kilpailuissa 2016 hopeaa 200 metrin sekauinnissa ajalla 1.59,69 ja sijoittui 400 metrin sekauinnissa seitsemänneksi.

Ennätykset
----------

### 50 metrin rata

| *Matka* | *Aika* | *Paikka* | *Päivä* |
| --- | --- | --- | --- |
| 200 metrin perhosuinti | 1.57,02 | Rooma | 28. heinäkuuta 2009 |
| 200 metrin sekauinti | 1.58,25 | Rooma | 29. heinäkuuta 2009 |
| 400 metrin sekauinti | 4.11,51 | Rooma | 2. elokuuta 2009 |

### 25 metrin rata

| *Matka* | *Aika* | *Paikka* | *Päivä* |
| --- | --- | --- | --- |
| 200 metrin rintauinti | 2.06,85 | Istanbul | 13. joulukuuta 2009 |
| 200 metrin perhosuinti | 1.51,84 | Istanbul | 12. joulukuuta 2009 |
| 100 metrin sekauinti | 52,95 | Chartres | 25. marraskuuta 2012 |
| 200 metrin sekauinti | 1.54,17 | Istanbul | 10. joulukuuta 2009 |
| 400 metrin sekauinti | 4.00,55 | Istanbul | 11. joulukuuta 2009 |

Lähteet
-------

1. ↑  Gal Nevo *sports-reference.com*.  Arkistoitu 6.7.2012. Viitattu 25.11.2010. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5  NEVO, Gal, All meets with results *swimrankings.net*. Viitattu 26.5.2016. (englanniksi)
3. ↑  Gal Nevo *the-sports.org*. Viitattu 18.8.2012. (englanniksi)
4. ↑  Swimming - Gal NEVO *the-sports.org*. Viitattu 4.12.2015. (englanniksi)
5. 1 2  NEVO, Gal, Personal bests, Alltime *swimrankings.net*. Viitattu 26.5.2016. (englanniksi)
**Jelena Vladimirovna Hrustaljova** (ven. Елена Владимировна Хрусталёва, s. 28. syyskuuta 1980 Krasnojarsk, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on nykyisin Kazakstania edustava ampumahiihtäjä, joka on aiemmin edustanut Venäjää ja Valko-Venäjää.

Hrustaljova edusti Venäjää saavuttaessaan junioreiden MM-hopeaa takaa-ajossa ja viestissä Hochfilzenissä 2000. Hän voitti samana vuonna myös junioreiden Euroopan-mestaruuden normaalimatkalla ja viestissä Zakopanessa sekä rulla-ampumahiihdon MM-hopeaa junioreiden sprinttikilpailussa Hanti-Mansijskissa.

Hrustaljova kuului Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002 Valko-Venäjän joukkueeseen, joka sijoittui viestissä seitsemänneksi. Seuraavana talvena hän edusti jälleen Venäjää voittaessaan Euroopan-mestaruuden normaalimatkalla ja viestissä Forni Avoltrin kisoissa. Vuonna 2005 hän kuului Venäjän kultajoukkueeseen Novosibirskin EM-kilpailujen viestissä.

Hrustaljova edusti Kazakstania saavuttaessaan rulla-ampumahiihdon MM-kilpailuissa Otepäässä 2007 hopeaa sprintissä ja yhteislähdössä. Pyeongchangin MM-kilpailuissa 2009 hän sijoittui normaalimatkalla kuudenneksi. Seuraavana kesänä hän sai pronssia Oberhofin rulla-ampumahiihdon MM-kisojen takaa-ajossa. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän sai normaalimatkalla hopeaa selvittyään kilpailusta ilman sakkominuutteja. Se oli samalla hänen ensimmäinen palkintosijansa maailmancupissa. Samojen kisojen pikakilpailussa hän sijoittui viidenneksi ja takaa-ajossa 11:nneksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Yelena Khrustaleva *sports-reference.com*. Viitattu 20.2.2010. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
2. 1 2 3 4  Elena KHRUSTALEVA *services.biathlonresults.com*. Viitattu 20.2.2010. (englanniksi)
**Stefan Nimke** (s. 1. maaliskuuta 1978 Hagenow, Mecklenburg-Etu-Pommeri) on saksalainen ratapyöräilijä, olympiavoittaja ja maailmanmestari.

Nimke saavutti ensimmäisen arvokisamitalinsa Perthin MM-kilpailuissa 1997, mistä hän sai 1 kilometrin aika-ajon pronssia. Seuraavissa MM-kilpailuissa 1998 Bordeaux'ssa hän saavutti joukkuesprintin pronssia. Seuraavan kauden MM-kilpailuissa Berliinissä hän sijoittui pronssille aika-ajossa ja joukkuesprintissä. Sydneyn olympialaisissa 2000 hän saavutti hopeaa aika-ajossa. Vuonna 2001 hän voitti Euroopan-mestaruuden joukkuesprintissä. MM-kilpailuissa 2003 hän saavutti uransa ensimmäisen maailmanmestaruuden voittamalla kultaa aika-ajosta. Seuraavan vuoden Ateenan olympialaisissa hän saavutti uransa toistaiseksi ainoan olympiavoiton voittamalla joukkuesprintin kultaa Jens Fiedlerin ja René Wolffin kanssa. Samoissa kisoissa hän sijoittui kilometrin aika-ajossa pronssille. Seuraavien vuosien MM-kilpailuissa, 2005 Los Angelesissa ja 2006 Bordeaux'ssa, hän saavutti arvokisamitalit sijoituttuaan pronssille vuonna 2005 joukkuesprintissä ja vuonna 2006 henkilökohtaisessa sprintissä. Palman MM-kilpailuissa 2007 hän sai pronssia joukkuesprintissä. Pekingin olympialaisissa Nimke saavutti pronssia joukkuesprintissä Rene Endersin ja Maximilian Levyn kanssa. MM-kilpailuissa 2009 hän saavutti uransa toisen maailmanmestaruuden voittamalla kultaa aika-ajosta. Samoissa kisoissa hän saavutti pronssia joukkuesprintissä. Ballerupin MM-kilpailuissa 2010 hän voitti kultaa joukkuesprintissä. Hän voitti samana vuonna myös joukkuesprintin Euroopan-mestaruuden. Apeldoornin MM-kilpailuissa 2011 hän sai kultaa kilometrin aika-ajossa ja Ranskan hylkäyksen jälkeen myös joukkuesprintissä. Hän voitti 2011 myös joukkuesprintin Euroopan-mestaruuden. Melbournen MM-kilpailuissa 2012 hän voitti kilometrin aika-ajon.

Lähteet
-------

1. 1 2  Stefan Nimke *cyclingarchives.com*. Viitattu 17.8.2011. (englanniksi)
2. ↑  Bauge stripped of 2011 track sprint world titles *cyclingweekly.co.uk*.  6.1.2012. Viitattu 17.4.2012. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Stefan Nimke**.
* Kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (saksaksi)
**John H. McConnell** (10. toukokuuta 1923 Pughtown, Länsi-Virginia, Yhdysvallat – 25. huhtikuuta 2008) oli yhdysvaltalainen yritysjohtaja ja urheiluvaikuttaja.

McConnell syntyi terästeollisuuden työntekijän perheeseen vuonna 1923. Toisessa maailmansodassa hän palveli lentotukialus USS Saratogalla. Hän valmistui liiketaloustieteen laitokselta Michiganin osavaltion yliopistosta vuonna 1949.

Työskennellessään Weirton Steelillä McConnell huomasi markkinaraon tilaustyönä tehdyn raudan jalostamiseen. Vuonna 1955 hän käytti vuoden 1952 Oldsmobilensa panttina lainasta, jonka avulla hän pystyi perustamaan Worthington Industries -yrityksen. Hän toimi yrityksen toimitusjohtajana vuoteen 1996 asti ja hallituksesta hän vetäytyi vuonna 2002.

McConnell tuli tunnetuksi Columbuksessa myös työstään yhteisön hyväksi. Hän oli perustamassa Riversiden metodistisairaalaan McConnell Heart Health Centeriä, joka tarjosi hoitoa ja ehkäisyä sydäntauteihin. Vuonna 1997 McConnell johti sijoittajaryhmää, joka toi Columbus Blue Jacketsin NHL-liigaan. McConnell toimi joukkueen pääomistajana kuolemaansa asti.

John ja Peggy McConnell olivat naimisissa 59 vuotta ja heillä oli kaksi lasta, minkä lisäksi Johnilla oli kuolinhetkellään kaikkiaan viisi lastenlasta. Hänen vaimonsa kuolema vuonna 2005 ja omat sairaudet vaikeuttivat hänen elämäänsä viimeisinä vuosina. Parin viimeisen vuoden ajan John H. McConnell käytti pyörätuolia ja hänellä diagnosoitiin maksasyöpä talvella 2008. Maksasyöpä myös johti McConnellin kuolemaan huhtikuussa 2008 tämän ollessa 84-vuotias.

Lähteet
-------

1. ↑  John H. McConnell 1923–2008 Worthington Industries. Viitattu 26. huhtikuuta 2008. (englanniksi)
2. ↑  John H. McConnell, 1923-2008 *dispatch.com*.  25. huhtikuuta 2008. The Columbus Dispatch.  Arkistoitu 12.2.2010. Viitattu 26. huhtikuuta 2008. (englanniksi)
3. 1 2  John H. McConnell - Blue Jackets Majority Owner, Chairman 1923-2008 *Columbusbluejackets.com*.  25. huhtikuuta 2008. Columbus Blue Jackets Hockey Club.  Arkistoitu 29.4.2008. Viitattu 26. huhtikuuta 2008. (englanniksi)
4. ↑  Industrialist, Blue Jackets owner John H. McConnell dies *dispatch.com*.  25. huhtikuuta 2008. The Columbus Dispatch. Viitattu 26. huhtikuuta 2008. (englanniksi)[vanhentunut linkki]


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Tšekki

 |

 |
Westland Lysander -muodostelma.
Westland Lysander
**Westland Lysander** oli Westland Aircraftin 1930-luvulla suunnittelema ja valmistama yhteyslentokone, jota lisäksi käytettiin sekä taktiseen lentotiedusteluun että maalinhinaukseen.

Tausta
------

Englannin ilmailuministeriö tilasi vuonna 1934 yhteyslentokoneen, joka korvaisi Hawker Audaxin. Westlandin lentokonetehtaan pääsuunnittelija W. E. W. Petter suunnitteli koneen, jonka ensilento tehtiin 13. kesäkuuta 1936.*lähde?*

Koneen suunnittelussa pantiin visuaaliselle näkyvyydelle koneen etu- ja sivualalle sekä alhaalle paljon huomiota, mahdollisimman suuren tarkkailupinta-alan saamiseksi lentotähystystä varten. Myös hyviä hitaan lennon ominaisuuksia painotettiin. Näistä syistä koneesta kehiteltiin tuettu ylätaso. Laskeutumistelineet olivat kiinteät, mutta muotosuojalliset. Ne kätkevät sisäänsä myös koneen kiinteän eteenpäin ampuvan kk-aseistuksen.

Westland valmisti 1670 Lysander Mark I–III-konetta, ja niistä 225 tehtiin Kanadassa.*lähde?*

Rakenne
-------

Kone on yksimoottorinen metallirakenteinen, ylätaso varustettuna kiinteällä laskutelineellä. Koneessa oli 840–890 hevosvoiman Bristol Mercury -tähtimoottori.

Tekniset tiedot
---------------

Westland Lysander Mk. III
Mitat

* kärkiväli 15,2 m
* pituus 9,3 m
* korkeus 4,4 m
* tyhjäpaino 1950 kg
* lentopaino 2690 kg

Suoritusarvot

* suurin nopeus 369 km/h
* matkalentonopeus 240 km/h
* lakikorkeus 7900 m
* lentomatka 965 km

Aseistus

* pyöräsuojuksissa 7,7 mm konekiväärit
* ampujalla 7,7 mm konekivääri
* pommikuorma 100–250 kg

Käyttö Suomessa
---------------

Lysander-tiedustelukone Viiksjärvellä 1942
Talvisodan sytyttyä Suomi tilasi 17 konetta, joista 12 saapui Suomeen maalis–toukokuussa 1940. Koneet saatiin nopeasti, 60–100 päivässä tilauksesta. Suomen ilmavoimat lensivät koneilla 100–460 tuntia kullakin. Yhtään koneista ei ole säilynyt. Koneen lempinimi Ilmavoimissa oli *Äly-Santeri* tai *Äly*.

Lähteet
-------

* Chris Chant: *II Maailmansodan lentokoneet - 300 konetyyppiä kaikkialta maailmasta*. Karisto, 2008. ISBN 978-951-23-5025-4.
* Kalevi Keskinen, Kari Stenman, Klaus Niska: *Suomen ilmavoimien historia 13 - Syöksypommittajat ja maayhteystoimintakoneet*. Tietoteos, 1989. ISBN 951-9035-42-7.
* Jukka Raunio: *Lentäjän näkökulma II*. Jukka Raunio, 1993. ISBN 951-96866-0-6.

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Chant: s. 309
2. ↑

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Westland Lysander**.
* 
* 
* 
* 
* (Arkistoitu – Internet Archive)
* (sis. vain kuvia, ei historiaa taikka teknistä dataa)
**Tahvo Könönen** (6. maaliskuuta 1864 Pälkjärvi – 13. helmikuuta 1922 Hamina) oli suomalainen päätoimittaja ja kunnallisvaikuttaja. Hän käytti nimimerkkejä *Teppo K.* ja *T. K*.

Könönen syntyi kauppiaan perheeseen. Hän opiskeli Joensuun ja Kuopion lyseoissa ja valmistui ylioppilaaksi vuonna 1885. Könönen opiskeli suomea ja historiaa Helsingin yliopistossa vuoteen 1895 saakka. Könönen työskenteli Joensuussa sanomalehti *Karjalattaren* päätoimittajana vuosina 1890–1893 ja 1907–1916 sekä *Pohjois-Karjala* -lehden päätoimittajana vuosina 1905–1906. Hän toimi Joensuun kaupunginvaltuuston sihteerinä vuosina 1891–1918, kaupungin rahatoimikamarin jäsenenä vuosina 1893–1912, Pohjois-Karjalan kansanopiston johtokunnan jäsenenä vuosina 1893–1903 ja Joensuun käsityökoulun opettajana vuosina 1903–1917.

Könönen työskenteli *Haminan Lehden* päätoimittajana vuodesta 1918 aina kuolemaansa saakka. Hän toimi Haminassa myös kunnallisneuvosmiehenä, kirkkoneuvoston jäsenenä ja muissa luottamustehtävissä. Puoluekannaltaan Könönen oli vanhasuomalainen ja sittemmin kokoomuslainen.

Kotiseutututkimusta harrastanut Könönen on julkaissut teoksia muun muassa Pälkjärven murteesta ja pitäjästä sekä laajan Joensuun kaupungin historian. Hän kirjoitti myös runoja.

Tahvo Könösen poika oli Joensuun lyseon rehtori ja kaupunkineuvos Aulis V. A. Könönen.

Teoksia
-------

* *Äänne- ja muoto-opillisia tutkimuksia Pälkijärven kielimurteesta*, kirjoitti T. Könönen. Kuopion isänmaallinen seura, Kuopio 1888
* *Pälkijärven pitäjäs*, kirjoitti T. Könönen. Kuopion isänmaallinen seura, Kuopio 1891, uusi näköispainos 1993
* *Joensuun kaupunki vuosina 1848-1898*, kirjoitti T. Könönen. Joensuun kaupunki, Joensuu 1904
* *Karjalan radan jatko, Joensuun kaupunki ja Pohjois-Karjalan kunnat: paikkakunnallisia näkökohtia, esittänyt Joensuun kaupungin rautatie-toimikunta ja useiden kuntien valtuutetut. Joensuu 1905*
* *Karjalan radan jatko, Joensuun kaupunki ja Pohjois-Karjalan kunnat: paikkakunnallisia näkökohtia*. Joensuun kaupungin rautatietoimikunta, Joensuu 1906
* *Joensuun kaupungin kunnalliskertomus vuosilta 1899-1907*, kirjoitti T. Könönen. Joensuu 1910

Lähteet
-------

1. ↑  Tahvo Könönen (kuolinilmoitus).  *Uusi Suomi*, 17.2.1922, s. 3. Artikkelin verkkoversio.
2. 1 2  Tahvo Könönen (muistokirjoitus).  *Uusi Suomi*, 15.2.1922, s. 5. Artikkelin verkkoversio.
3. ↑  Könönen Tahvo *Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899*. Viitattu 7.2.2020.
4. ↑  Jääskeläinen, Aatto: *Painoksia Pohjois-Karjalasta*, s. 188. Joensuu: Pohjois-Karjalan Kirjapaino, 1999. ISBN 951-96777-1-2.
5. 1 2 3  Tahvo Könönen (muistokirjoitus).  *Karjalainen*, 16.2.1922, s. 2. Artikkelin verkkoversio.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
**Nicolás Martín Pareja** (s. 19. tammikuuta 1984 Buenos Aires, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Sevillaa ja on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.

Ura
---

Vuonna 2006 Pareja siirtyi kotimaansa Argentinos Juniorsista belgialaiseen Anderlechtiin 2 miljoonan euron siirtosummalla. Hänen oli tarkoitus tulla korvaamaan Vincent Kompanyita, joka jätti seuran samana kesänä. Huolimatta pienistä loukkaantumisista Pareja nousi joukkueen puolustuksen tukipilariksi yhdessä toppariparinsa Roland Juhászin kanssa. Ensimmäinen kausi Anderlechtissa päättyi pääsarjamestaruuteen.

Kesällä 2008 Parejasta kilpailivat muun muassa Espanyol ja Tottenham. Lopulta hän siirtyi espanjalaisseuraan 4,5 miljoonan euron siirtosummalla.

Heinäkuussa 2010 hän siirtyi venäläisseura Spartak Moskovaan.

### Maajoukkue

Pareja sai ensimmäisen kutsunsa Argentiinan maajoukkueeseen ystävyysotteluun Venäjää vastaan sekä kahteen MM-karsintaotteluun Brasiliaa ja Paraguayta vastaan. Kyseisissä otteluissa Pareja ei kuitenkaan päässyt kentälle, joten ensiesiintyminen maajoukkuepaidassa jäi vielä toistaiseksi tekemättä.

Lähteet
-------

1. ↑  Pareja: "Es una oferta muy buena para el Espanyol y un paso adelante" Marca. Viitattu 31.7.2010.

Aiheesta muualla
----------------

* Nicolás Parejan tilastot National Football Teams -sivustolla (englanniksi)

Sevilla – Primera División
1 Dmitrović |
2 Gattoni |
3 Pedrosa |
4 Ramos |
5 Ocampos |
6 Gudelj |
7 Suso |
8 Jordán |
9 Mir |
10 Rakitić |
11 Lukebakio |
12 Mariano |
13 Nyland |
14 Nianzou |
15 En-Nesyri |
16 Navas |
17 Lamela |
18 Sow |
19 Acuña |
20 Fernando |
21 Óliver |
22 Badé |
23 Marcão |
24 Soumaré |
Valmentaja Mendilibar

Argentiinan joukkue – Kesäolympialaiset 2008
1 Ustari |
2 Garay |
3 Monzón |
4 Zabaleta |
5 Gago |
6 Fazio |
7 Sosa |
8 Banega |
9 Lavezzi |
10 Riquelme |
11 Di María |
12 Pareja |
13 Acosta |
14 Mascherano |
15 Messi |
16 Agüero |
17 Buonanotte |
18 Romero |
22 Navarro |
Valmentaja Batista

Argentiinan joukkue – Copa América 2011
1 Carrizo |
2 Garay |
3 Zabaleta |
4 Burdisso |
5 Cambiasso |
6 G. Milito |
7 Di María |
8 Zanetti |
9 Higuaín |
10 Messi |
11 Tévez |
12 Andújar |
13 Pareja |
14 Mascherano |
15 Biglia |
16 Agüero |
17 Rojo |
18 Pastore |
19 Banega |
20 Gago |
21 Lavezzi |
22 D. Milito |
23 Romero |
Valmentaja Batista
**O’nyong’nyong**, josta käytetään myös nimitystä **o’nyong-nyong**, on arboviruksiin, tarkemmin sanottuna togavirusten alfavirusryhmään kuuluva virus ja tämän aiheuttama samanniminen sairaus. Se on läheistä sukua chikungunyalle ja igbo oralle. Sairaudesta käytetään yleisesti myös lyhennettä **ONN** sekä sitä aiheuttavasta viruksesta lyhenteitä **ONN-virus** ja **ONNV**.

Etymologia
----------

Nimi *o’nyong’nyong* on peräisin Ugandan ja Sudanin niloottisista kielistä, joissa sen merkitys on "nivelten heikkeneminen".

Tarttuminen
-----------

O’nyong’nyong leviää tartunnan saaneista hyttysistä. Se on ainoa virus, joka pääasiallisina välittäjinä ovat horkkasääskiin kuuluvat *Anopheles funestus-* ja *Anopheles gambiae* -hyttyset.

Oireet
------

O’nyong’nyongin tavallisia oireita ovat polyartriitti, ihottuma ja kuume. Oireina saattaa esiintyä myös kipua rinnassa ja silmissä, imusolmuketulehdusta ja väsymystä. Taudin ei tiedetä aiheuttaneen kuolemantapauksia.

Esiintyvyys
-----------

O’nyong’nyong on aiheuttanut kaksi tunnettua epidemiaa. Niistä ensimmäinen levisi vuosina 1959–1962 Ugandasta Keniaan, Tansaniaan, Zaireen (nykyiseen Kongon demokraattiseen tasavaltaan), Malawiin ja Mosambikiin. Yhteensä yli kaksi miljoonaa ihmistä sairastui. Tämä oli laajin tunnettu arboviruksen aiheuttama epidemia. Vuonna 1959 virus eristettiin ensimmäisen kerran Entebbessä sijaitsevassa Uganda Virus Research Institutessa sääskistä ja ihmisverestä Gulussa, Ugandan pohjoisosassa kerätyistä näytteistä.

Vuosina 1996–1997 levinnyt toinen epidemia rajoittui Ugandaan. Siinä sairastui 400 ihmistä. Epidemioiden 35 vuoden väli ja todistusaineisto siitä, että Ugandassa olisi mahdollisesti ollut o’nyong’nyongepidemia jo vuosina 1904–1906, viittaavat siihen, että viruksen aiheuttamien epidemioiden sykli olisi noin 30–50 vuotta.

Alalajit
--------

ONN-viruksella on ainakin kolme alalajia tai muunnosta. Niiden perimä on saatavilla genomitietokannoissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Posey DL, O'rourke T, Roehrig JT, Lanciotti RS, Weinberg M, Maloney S (July 2005). "O'Nyong-nyong fever in West Africa". *Am. J. Trop. Med. Hyg.* **73** (1): 32. PMID 16014827.  (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Material Safety Data Sheet (Arkistoitu – Internet Archive) – Kanadan yleisen terveyden virasto (englanniksi)
**Matti Pussinen-Eloranta** (s. 22. marraskuuta 1956 Oulu) on suomalainen näyttelijä.

Pussinen-Eloranta opiskeli näyttelemistä Suomen teatterikoulussa, sittemmin Teatterikorkeakoulussa, vuodesta 1978 vuoteen 1982. Hänellä on ollut vuodesta 1982 kiinnitys Tampereen Työväen Teatteriin, jossa hän on esiintynyt muun muassa näytelmissä *Hiiriä ja ihmisiä* (1989), *Ihmeidentekijä* (1992) ja *Työväenluokan viimeiset sankarit* (2005). Hän on myös ohjannut TTT:n off-tuotannon *Tulisielu*.

Pussinen-Eloranta on näytellyt myös televisiossa. Hän esitti nimihenkilöä *Pikku Kakkosessa* vuosina 1991, 1992 ja 1995 esitetyssä, kirjailija Jukka Parkkisen käsikirjoittamassa lastensarjassa *Ritari Reinhold*.

Hänet on palkittu kahdesti Eino Salmelaisen säätiön palkinnolla, jota jaetaan tamperelaisille teatterintekijöille ja teattereille.

Pussinen-Eloranta on naimisissa ja hänellä on kolme lasta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Matti Pussinen-Eloranta Tampereen Työväen Teatterin verkkosivuilla (Arkistoitu – Internet Archive) Viitattu 9.5.2012.
2. ↑  Mitkä lastenohjelmat kyseessä? *Yle/Muistikuvaputki – Kysykää Rouva Ruudulta*.  19.11.2007. Viitattu 20.3.2013.
3. ↑  Eino Salmelaisen säätiön palkinnot *Tinfo tiedote*.  Nro 23 / 16.5.2006. Teatterin tiedotuskeskus.  Arkistoitu 15.5.2008. Viitattu 26.2.2010.

Aiheesta muualla
----------------

* Matti Pussinen-Eloranta Elonetissä.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Elonet

 |

 |
Francis Darwin
**Francis "Frank" Darwin** (16. elokuuta 1848 – 19. syyskuuta 1925) oli Charles Darwinin poika ja englantilainen kasvitieteilijä. Hän opiskeli Cambridgen yliopiston Trinity Collegessa aluksi matematiikkaa, mutta vaihtoi myöhemmin luonnontieteisiin. Hän valmistui 1870. Hän opiskeli myös lääketiedettä St George's Medical Schoolissa, josta valmistui 1875. Hän meni kolmesti naimisiin ja jäi kahdesti leskeksi. Isänsä kanssa Francis Darwin teki tutkimuksia kasvien liikkeistä, erityisesti fototropismista. He julkaisivat yhdessä aihetta käsittelevän teoksen *The Power of Movement in Plants*. Darwin valittiin Royal Societyn jäseneksi vuonna 1882. Hän myös editoi isänsä omaelämäkerran ja julkaisi hänen kirjeitään.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Alankomaat
* Puola
* Portugali
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii
* Leopoldina
* zbMATH

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en: Francis Darwin
**Victor Nsofor Obinna** (s. 25. maaliskuuta 1987 Jos, Nigeria) on nigerialainen jalkapalloilija. Hän edustaa tällä hetkellä Englannin Valioliigassa pelaavaa West Hamia ja on pelipaikaltaan laitalinkki tai hyökkääjä.

Seurajoukkueura
---------------

Obinna siirtyi vuonna 2005 italialaiseen Chievoon kolmivuotisella sopimuksella. Ensimmäisellä kaudellaan hän pelasi 26 ottelua, joissa syntyi kuusi maalia mukaan lukien debyyttiottelussaan tehty 1–0-voittomaali Parmaa vastaan. Kauden 2006–2007 ensimmäiset kuukaudet Obinna oli hylytettynä, koska hän oli tehnyt sopimuksen sekä Chievon että Internazionalen kanssa. Chievo tippui kauden päätteeksi maan pääsarjasta, joka herätti kysymyksiä Obinnan tulevaisuudesta. Joukkue päätti kuitenkin pitää hänet kokoonpanossaan seuraavalla kaudella.

4. lokakuuta 2007 Obinna joutui auto-onnettomuuteen matkalla harjoituksista kotiin. Hänen onnekseen, hän selvisi kolarista säikähdyksellä ja mustelmilla. Kolari tapahtui noin 100 metrin päässä paikasta, jossa Chievo-pelaaja Jason Mayélé kuoli onnettomuudessa vuonna 2002.

Elokuussa 2008 Obinna siirtyi Internazionaleen nelivuotisella sopimuksella. Ensimmäisen maalinsa hän teki 19. lokakuuta 2008 ottelussa Romaa vastaan.

26. elokuuta 2009 Obinna lainattiin kauden 2009–2010 kestävällä sopimuksella espanjalaiseen Málagaan. Hän teki ensimmäisen maalinsa andalusialaisseurassa 4. lokakuuta 2009 ottelussa Xereziä vastaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Obinna pasó reconocimiento médico en el Complejo Sanitario Málaga C. F. Málaga CF. Viitattu 3.1.2010.

Aiheesta muualla
----------------

* Obinnan esittely footballdatabase-sivustolla (englanniksi)

Nigerian joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2006
1 Enyeama |
2 Yobo |
3 Taiwo |
4 Kanu |
5 Odiah |
6 Enakarhire |
7 Utaka |
8 Mikel |
9 Martins |
10 Okocha |
11 Lawal |
12 Ejide |
13 Yussuf |
14 Obinna |
15 Obiefule |
16 Oruma |
17 Aghahowa |
18 Obodo |
19 Makinwa |
20 Odemwingie |
21 Nwaneri |
22 Kaita |
23 Aiyenugba |
Valmentaja Eguavoen

Nigerian joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2008
1 Enyeama |
2 Yobo |
3 Taiwo |
4 Kanu |
5 Nwaneri |
6 Shittu |
7 Utaka |
8 Yakubu |
9 Martins |
10 Mikel |
11 Odemwingie |
12 Ejide |
13 Afolabi |
14 Olofinjana |
15 Uche |
16 Etuhu |
17 Makinwa |
18 Obinna |
19 Emeghara |
20 Okonkwo |
21 Eromoigbe |
22 Apam |
23 Aiyenugba |
Valmentaja Vogts

Nigerian joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2010
1 Enyeama |
2 Yobo |
3 Taiwo |
4 Kanu |
5 Nwaneri |
6 Shittu |
7 Obasi |
8 Yakubu |
9 Martins |
10 Mikel |
11 Odemwingie |
12 Ejide |
13 Yussuf |
14 Olofinjana |
15 Kaita |
16 Uche |
17 Odiah |
18 Obinna |
19 Mohamed |
20 Etuhu |
21 Echiéjilé |
22 Apam |
23 Aiyenugba |
Valmentaja Amodu

Nigerian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2010
1 Enyeama |
2 Yobo |
3 Taiwo |
4 Kanu |
5 Afolabi |
6 Shittu |
7 Utaka |
8 Yakubu |
9 Martins |
10 Ideye |
11 Odemwingie |
12 Uche |
13 Yussuf |
14 Kaita |
15 Haruna |
16 Ejide |
17 Odiah |
18 Obinna |
19 Obasi |
20 Etuhu |
21 Echiéjilé |
22 Adeleye |
23 Aiyenugba |
Valmentaja Lagerbäck
John Clements Wickham.
**John Clements Wickham** (21. joulukuuta 1798 – 6. tammikuuta 1864) oli englantilainen meriupseeri ja tuomari. Hän toimi luutnanttina *HMS Beaglellä* sen toisella matkalla 1831–1836, johon myös Charles Darwin osallistui. *Beaglen* kolmannelle matkalle Wickhamistä tehtiin kapteeni ja *Beaglen* komentaja. Tuolla matkalla laiva teki useita hydrograafisia tutkimuksia Australian rannikolla.

Vuonna 1839, *Beaglen* kolmannen matkan aikana, luutnantti John Lort Stokes huomasi luonnonpoukaman, jonka Wickham nimesi Charles Darwinin mukaan *Port Darwiniksi* (nyk. Darwin). Vuonna 1841 Wickham sairastui, ja loppuosa tutkimusmatkasta hoidettiin Stokesin alaisuudessa.

Wickhamistä tuli myös ensimmäinen residentti Brisbanen Moreton Bayn alueella, jonka poliisimaistraattina (engl. *Police magistrate*) hän toimi vuosina 1843–1859. Hän toimi vuosina 1853-1859 myös hallituksen edustajana Moreton Bayn koloniassa. Hän muutti 1859 Etelä-Ranskaan, jossa asui kuolemaansa saakka.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Australia

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Australian Artists
* Te Papa (New Zealand)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Australia
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:John Clements Wickham
ŠivelutšŠivelutš heinäkuussa 2007

|  |  |
| --- | --- |
| Tyyppi | 
kerrostulivuori |
| Sijainti | 
Kamtšatka, Venäjä |
| Vuoristo | 
Itävuoristo (d)View and modify data on Wikidata  |
| Korkeus merenpinnasta | 
3 307 m |
| Prominenssi | 
3 168 m |
| Purkautunut viimeksi | 
2013 |

Kartta

|  |  |
| --- | --- |
| Koordinaatit | 
56° 39′ 13″ P, 161° 21′ 47″ IView and modify data on Wikidata  |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Šivelutš** (ven. Шивелу́ч) on pohjoisin aktiivinen tulivuori Kamtšatkan aluepiirin Ust-Kamtšatskin piirissä Venäjällä. Vuori sijaitsee noin 430 kilometrin etäisyydellä aluepiirin pääkaupungista Petropavlovsk-Kamtšatskista pohjoiskoilliseen. Noin 40 kilometriä tulivuoren lounaispuolella sijaitsee Kljutšin kylä (kyläkunnassa oli 5726 asukasta 2010), jonne johtaa maantie aluepiirin pääkaupungista ja jossa on myös lentokenttä. Kunnallispiirin keskus eli Ust-Kamtšatskin rannikkotaajama on yli 80 kilometrin päässä vuoresta.

Šivelutš alkoi muodostua noin 60 000–70 000 vuotta sitten, ja sillä on ollut ainakin 60 suurta purkausta Holoseenin aikana. Tulivuoreen kuuluu kolme tekijää: kerrostulivuori Vanha Šivelutš (Старый Шивелуч), vanha kaldera ja aktiivinen Nuori Šivelutš (Молодой Шивелуч), jonka korkeus on noin 2800 metriä.

Šivelutšin sijainti Kamtšatkalla. Kljutšin kylä on merkitty karttaan punaisella.
Šivelutšin tuhkapilvi 6. marraskuuta 2012
2008
Nuoren Šivelutšin viimeisin purkaus alkoi 15. elokuuta 1999 ja se jatkuu vuonna 2009.

Tammikuun 19. päivänä 2013 uutisoitiin, että tässä vaiheessa noin 3,2 kilometrin korkuiseksi kohonnut Šivelutš-vuori purkautui voimakkaammin sylkien tuhkapilviä taivaalle, arviolta yli viiden kilometrin korkeuteen merenpinnasta. Koska paksu pilvi peitti vuorenhuipun tapahtumahetkellä, Venäjän tiedeakatemian Geofysikaalisen palvelun Kamtšatkan toimiston geofyysikot arvioivat tuhkapilven korkeuden epäsuorasti seismisten mittausten perusteella.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  Global Volcanism Program (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑  Holocene Volcanoes in Kamchatka / Shiveluch
5. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Šivelutš** Wikimedia Commonsissa

* Shiveluch Volcano live webcam (Arkistoitu – Internet Archive)
* Google Maps satellite image
* Activity at Shiveluch (Dec 2012) (englanniksi) (earthobservatory.nasa.gov)
**Aleksandr Vasiljevitš Homutetski** (ven. Александр Васильевич Хомутецкий, s. 4. toukokuuta 1960 Volgograd, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Hän edusti 1970-luvun lopulta 1990-luvun alkuun ulottuneella pelaajaurallaan muun muassa Rotor Volgogradia ja Lokomotiv Moskovaa.

Ura
---

Puolustajana pelannut volgogradilaislähtöinen Homutetski oli Rotor Volgogradin kasvatti. Hän edusti seuraa kolmeen eri otteeseen urallaan, aluksi Neuvostoliiton 2. divisioonassa kausilla 1976–1978 ja 1980, sitten 1. divisioonassa kausilla 1986–1988 ja lopulta mestaruussarjassa kausilla 1989–1990.

Homutetski kuului mestaruussarjajoukkueen kokoonpanoon myös kausilla 1979–1980 Spartak Moskovassa ja kaudella 1985 SKA Rostov-na-Donussa. Spartak voitti kaudella 1979 Neuvostoliiton-mestaruuden, mutta Homutetskin oli tyytyminen otteluihin kakkosjoukkueessa. Kesken seuraavan kauden hän palasi Volgogradiin. Kaudet 1981–1984 hän edusti tuolloin 1. divisioonassa pelannutta Lokomotiv Moskovaa, jonka kapteenina hän toimi Vladimir Muhanovin ohella kaudella 1982. Hän sai urheilumestarin (ven. мастер спорта, *master sporta*) arvon vuonna 1984.

Kaudet 1991–1993 Homutetski pelasi Suomessa 1. divisioonan Joutsenon Kullervossa, joka tavoitteli tuohon aikaan vahvasti nousua Veikkausliigaan. Hän pelasi kaikissa otteluissa kaudella 1992, jolloin joukkue johti sarjaa pitkään, mutta menetti lopulta liigakarsintapaikkaan oikeuttaneen toisenkin sijan uusintaottelussa.

Pelaajauransa jälkeen Homutetski on toiminut valmentajana Venäjän 1. divisioonassa ja 2. divisioonassa. Hän johti Svetotehnika Saranskin 2. divisioonan Volgan lohkon mestariksi kaudella 2002.

Lähteet
-------

1. 1 2  "Lokomotiv" Moskva Foot-Ball.ru.  Arkistoitu 13.1.2012. Viitattu 12.12.2010. (venäjäksi)
2. 1 2 3 4 5 6 7  Homutetski Aleksandr Vasiljevitš KLISF. Viitattu 12.12.2010. (englanniksi)
3. ↑  Kapitany "Loko" FK Lokomotiv.  Arkistoitu 8.1.2014. Viitattu 12.12.2010. (venäjäksi)
4. 1 2  Vuorinen, Juha & Kasila, Markku: *Pelimiehet – Suomen jalkapallon pelaajatilastot 1930–2006*. Jyväskylä: Suomen urheilumuseosäätiö, 2007. ISBN 978-952-99075-9-5.
5. ↑  Finland – List of League Second Level Tables RSSSF. Viitattu 12.12.2010. (englanniksi)
6. ↑  Hirvonen, Juha: *Tavoitteena mestaruussarja – Lappeenrannan ja Joutsenon jalkapalloilun taloudelliset ja yhteisölliset muutokset vuosina 1970–1993*, s. 78–79. Pro gradu. Joensuu: Joensuun yliopisto, 2006. Teoksen verkkoversio.  (Arkistoitu – Internet Archive)
**Timo Markus "Maka" Lahtinen** on suomalainen muusikko. 

Lahtinen on opiskellut Lahden Muotoiluinstituutin, videokuvauksen osastolla ja valmistunut 1994. Hän on ollut klarinetti- ja kitaraoppilaana Hämeenlinnan Musiikkiopistossa 1980-luvulla.

Lahtinen on soittanut freelancemuusikkona eri yhtyeissä, kuten Kuuma Satsi, Worth Holding, Kokooma, Faithfully Underground, Themes & Tunnelvisions, Brazilian Aeroplane, Jussu, Tommi Läntinen ja Kuutamolla Orkesteri, Tommi Lindell – Lindellandia, Kiipparikvartetti, Ressu Redford, Ysärihitit tour (Ressu Redford & Jussi Rainio), Eva Pohto & the Bonobos. Hän on tehnyt vuodesta 1998 yhteistyötä Circo Aereon kanssa, jolle hän on säveltänyt: Lopunaikoja Odotellessa Kabaree (1998), Glitter (2001), Sirkus Simpukka (2002–2003), Baby Dough (2003–2008), Super8 (2004), O/I (2006–2007), Camping II (2012) ja viimeisimpänä Light Blue & Orange, jossa toiminut musiikin sovittajana ja muusikkona esityksissä (2013).

Muita muusikon töitä ovat mm. MTV3:n ohjelmien Häämatkalle & Sukujuhla studioyhtye Enoset, johtajanaan Tommi Lindell, Kapsäkin/Helsingin Kaupunginteatterin Risto Räppääjä ja Pakastaja Elvi -lastenmusikaalin yhtyeen alkuperäiskokoonpano, contemporary juggling act Peapot Live, muusikon rooli Risto Räppääjä -elokuvissa. 
Sävellystöitä mm. lyhytanimaatiot:
- Pizza Passionata (2001) , tuotanto Kinoproduction Oy, ohjaaja Kari Juusonen
(palkittu Festival de Cannes 2001
- Syntymäpäivä (2004), tuotanto Kinoproduction Oy, ohjaus Kari Juusonen
- Ö (2011), tuotanto Vanilla Oy, ohjaus Kari Juusonen 

Lahtisen isä Timo Sulo Ilmari Lahtinen (1941-2010), äiti Anna-Liisa Lahtinen (o.s. Porkka) (s.1942), veli Tuomas Antero Lahtinen (s. 1969).

Palkinnot ja tunnustukset
-------------------------

* Wihurin rahaston apuraha

Lähteet
-------

1. ↑  Circo Aereo (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Sirkusinfo
3. ↑  Baby Dough (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑  Super8 (Arkistoitu – Internet Archive)
5. ↑  O/I (Arkistoitu – Internet Archive). Circoaereo.
6. ↑  Ess.fi
**SS Asiatic** (joskus kutsuttu myös *RMS Asiatic*) oli White Star Linen omistama postihöyrylaiva. Sisaraluksensa *SS Tropicin* tavoin alus ostettiin 1871 keskeneräisenä Thomas Royden and Sonsin telakalta Liverpoolista. Alus oli laskettu vesille 1. joulukuuta 1870.

Alus määrättiin maaliskuussa 1872 epäonnistuneelle Suezin kanavan kautta kulkevalle Liverpoolin ja Kalkutan väliselle reitille. Alus teki 25. helmikuuta 1873 ensimmäisen matkansa Liverpoolista Valparaisoon, mutta sekin osoittautui taloudellisesti tuloksettomaksi. Matkan aikana RMS Atlantic haaksirikkoutui Kanadan rannikolla, jolloin White Star Line myi SS Tropicin ja SS Asiaticin lontoolaiselle African Steamship Companylle saadakseen tuottoa. *Asiatic* nimettiin **Ambriziksi**.

Ambriz
------

Alus oli hankintahetkellä suurin African Steamship Companyn aluksista. Se teki 12. syyskuuta 1873 ensimmäisen matkansa uuden yhtiön palveluksessa Liverpoolista Länsi-Afrikkaan. Kymmenen vuotta myöhemmin yhtiö myytiin Elder Dempsterille.

*Ambriz* oli joulukuussa 1883 Belfastissa telakalla huollettavana, jolloin sen kattilat vaihdettiin, koneet huollettiin ja sen kapasiteettia kasvatettiin 200 tonnilla. Alus palasi liikenteeseen 1884 Liverpoolin ja New Orleansin väliselle reitille kuljettamaan puuvillaa.

*Ambriz* myytiin 1895 Majungaan Cie Française Charbonnage et de la Batelagelle a Madagascar yhtiölle. Alus muuttui yhtiön hiiliproomuksi, joka matkasi Eurooppaan, pääasiassa Cardiffiin, mikäli hiilivarastot tarvitsivat täydennystä. *Ambriz* tuhoutui helmikuussa 1903 Madagaskarin rannikolla.

Lähteet
-------

* de Kerbrech, Richard: *Ships of the White Star Line*. Hersham, Surrey, UK: Ian Allan Publishing Ltd. 2009. ISBN 978-0-7110-3366-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5  de Kerbrech, Richard s. 20
**Taylor Marie Dooley** (s. 26. helmikuuta 1993) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on tullut tunnetuksi pääroolistaan Lavagirlina elokuvassa *The Adventures of Sharkboy and Lavagirl in 3-D*.

Biografia
---------

### Varhaisvaiheet

Dooley syntyi Grosse Pointessa, Michiganissa. Hänellä on pikkuveli nimeltään Drew.*lähde?* Dooley on syntyperältään isänsä puolelta irlantilainen, saksalainen, englantilainen ja sioux-intiaani sekä äitinsä puolelta belgialainen, saksalainen ja englantilainen.*lähde?* Dooley kasvoi Glendalen kaupungissa, Arizonassa, jonne hänen perheensä muutti hänen ollessaan kuuden. Hän aloitti näyttelemisen ja tanssin koulussa *Phoenix Theater's Performance Troop*, ja pian hän alkoi tehdä pieniä mainoksia.

### Ura

Dooleyt muuttivat Kaliforniaan ja vuonna 2005 valmistui hänen ensielokuvansa, fantasiaelokuva nimeltä *The Adventures of Sharkboy and Lavagirl in 3-D*. Dooley esitti pääosassa tyttöä nimeltä Lavagirl. Hän on myös näyttäytynyt elokuvissa *Whitepaddy*, *Apology* sekä *Monster Night*. Vuonna 2008 hän esiintyi vieraana televisiosarjassa *House*. Dooley on mukana vuonna 2009 kuvattavassa elokuvassa *Alyson Stoner Project*.

Filmografia
-----------

| Vuosi | Nimi | Rooli | Laji | Huomioita |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2005 | *U-Pick Live* | Oma itsensä | Televisiosarja | 1 jakso |
| *The Adventures of Sharkboy and Lavagirl in 3-D* | Lavagirl | Elokuva | Elokuva ilmestynyt Yhdysvalloissa 10. kesäkuuta 2005 |
| 2006 | *Whitepaddy* | Mary | Elokuva |  |
| *Apology* | Judy | Elokuva |  |
| *Monster Night* | Dana Ackerman | Elokuva |  |
| 2008 | *House* | Rachelle | Televisiosarja | 1 jakso |
| 2009 | *The Alyson Stoner Project* | VIP-vieras | Elokuva |  |

Aiheesta muualla
----------------

* Taylor Dooley Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |

 |
**Aigars Cipruss** (s. 12. tammikuuta 1972 Riika, Latvian SNT) on latvialainen entinen ammattilaisjääkiekkoilija. Hän pelasi urallaan kuusi kautta jääkiekon SM-liigassa, seuroinaan Rauman Lukko, Pelicans, Jokerit, HIFK ja Saimaan Pallo. Cipruss edusti Latvian jääkiekkomaajoukkuetta kymmenen kertaa maailmanmestaruuskilpailuissa ja vuoden 2006 talviolympialaisissa. Hänen viimeiseksi seurakseen jäi latvialainen HK Ozolnieki/Monarhs, jossa hän lopetti kauden 2009–2010 jälkeen 20 vuotta kestäneen uransa. Nykyisin hän toimii Dynamo Riian juniorijoukkueen valmentajana.

Ura
---

Cipruss on neuvostoajalla toimineen Dynamo Riian kasvatti. Hän pelasi kasvattajaseurassaan kauteen 1990–91 asti ja jatkoi kolme seuraavaa kauttaan kotikaupungissaan Stars Riiassa ja HK Riga 2000:ssa. Sen jälkeen hän pelasi kaudet 1994–1997 Pohjois-Amerikan farmisarjoissa (AHL:n, ECHL:n, IHL:n ja CoHL:n välillä). Keväällä 1997 Cipruss pelasi ensimmäiset MM-kisansa A-maajoukkueessa. 

Kausina 1997–2003 hän pelasi jääkiekon SM-liigassa edustaen Lukkoa, Pelicansia, Jokereita, HIFK:ta ja SaiPaa. Hän pelasi jokaisen kautensa jälkeen myös MM-kisoissa. SM-liigassa Cipruss pelasi yhteensä 314 ottelua tehoin 74+114=188. 

Kaudet 2003–05 Cipruss pelasi HK Spartak Moskovassa ja kaudeksi 2005–06 Cipruss palasi kotikaupunkiinsa Riikaan pelaamaan HK Riga 2000:ssa. Hän pelasi samana kautena myös Torinon olympialaisissa 2006. Kausi 2006–07 kului Italiassa, 2007–08 Tanskassa ja kauden 2008–09 Cipruss aloitti HK Riga 2000:ssa, mutta siirtyi kesken kauden KHL-seura Dynamo Riikaan.

Lähteet
-------

* Aigars Cipruss *eliteprospects.com*. EliteProspectc.com. Viitattu 2.7.2010. (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* VIAF

 |

 |
**Semjon Petrovitš Babajevski** (ven. Семён Петро́вич Бабае́вский; 6. kesäkuuta (J: 24. toukokuuta) 1909 Harkovan läänin Kunjen kylä – 28. maaliskuuta 2000 Moskova) oli venäläinen neuvostokirjailija.

Semjon Babajevski kasvoi Kubanille muuttaneessa talonpoikaisperheessä. Hän työskenteli paikallislehden toimittajana, valmistui etäopiskelijana Gorkille nimetystä kirjallisuusinstituutista ja liittyi NKP(b):hen vuonna 1939. Toisen maailmansodan aikana hän toimi sotakirjeenvaihtajana.

Babajevskin ensimmäinen kertomuskokoelma ilmestyi Pjatigorskissa vuonna 1936. Hän tuli tunnetuksi sodanjälkeistä maaseudun jälleenrakentamista kuvaavista romaaneista "Kultaisen tähden ritari" (*Kavaler Zolotoi Zvezdy*, 1947–1948) ja *Svet nad zemljoi* ("Valo maan yllä", 1949–1950). Ensimmäisestä romaanista kirjailija sai Stalin-palkinnon vuonna 1949 ja sen jatko-osista vuosina 1950 ja 1951. Juli Raizman ohjasi "Kultaisen tähden ritarin" pohjalta samannimisen elokuvan, joka sai Stalin-palkinnon vuonna 1952.

Stalinin kuoltua Babajevskin romaaneja pidettiin malliesimerkkeinä sodanjälkeiselle neuvostokirjallisuudelle ominaisesta todellisuuden kaunistelusta (ks. ristiriidattomuuden teoria). Myöhemmin kirjailija julkaisi useita matkakirjoja sekä Kubanin maaseutua kuvaavia romaaneja ja kertomuksia. Wolfgang Kasackin mukaan Babajevski "pysyi uskollisena triviaalille kirjailijanmaneerilleen, jossa hän puoluekantaisen propagandan nimissä luopui todenmukaisuudesta ja psykologisesta uskottavuudesta".

Suomennettuja teoksia
---------------------

* *Kultaisen tähden ritari*. Romaani. Suom. L. Grönlund ja V. Levänen. Petroskoi: Karjalais-suomalaisen SNT:n valtion kustannusliike, 1955.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Russkije pisateli, XX vek. Biobibliografitšeski slovar. Tšast 1*, s. 114. Moskva: Prosveštšenije, 1998. ISBN 5-09-006993-X.
2. 1 2 3  Kasack, Wolfgang: *Entsiklopeditšeski slovar russkoi literatury s 1917 goda*, s. 72. London: Overseas Publications Interchange, 1988. ISBN 0-903868-73-3.
3. ↑  *Kino: Entsiklopeditšeski slovar*, s. 342. Moskva: Sovetskaja entsiklopedija, 1986.
4. ↑  *Russkije pisateli, XX vek. Biobibliografitšeski slovar. Tšast 1*, s. 115. Moskva: Prosveštšenije, 1998. ISBN 5-09-006993-X.
5. ↑  Kasack, Wolfgang: *Entsiklopeditšeski slovar russkoi literatury s 1917 goda*, s. 73. London: Overseas Publications Interchange, 1988. ISBN 0-903868-73-3.

Aiheesta muualla
----------------

* Entsiklopedija "Krugosvet": Semjon Babajevski (venäjäksi)
* Kratkaja literaturnaja entsiklopedija: Semjon Babajevski (venäjäksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Kreikka
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Encyclopedia of Modern Ukraine
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Ljudmila Litvinova** (s. 8. kesäkuuta 1985) on venäläinen 400 metrin juoksija.

Litvinova voitti 2007 alle 23-vuotiaiden EM-kultaa 400 metrillä ajalla 51,25. Seuraavana vuonna hän oli Pekingin olympialaisissa mukana Venäjän joukkueessa, joka voitti 4 × 400 metrin viestijuoksussa olympiahopeaa. Litvinova voitti 2009 400 metrin juoksun Euroopan joukkuemestaruuskisoissa ajalla 51,23. Berliinin MM-kisoissa hän karsiutui 400 metrin henkilökohtaisessa kilpailussa välierissä ajalla 50,52, mutta oli mukana viestijoukkueessa, joka voitti pitkässä viestissä MM-pronssia. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän oli mukana pitkässä viestissä kolmanneksi sijoittuneessa Venäjän joukkueessa.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

Lähde: IAAF
### Ulkoradat

* 200 metrin juoksu: 22,82 (2009)
* 400 metrin juoksu: 50,27 (2009)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Ljudmila Litvinova Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
2. ↑
3. ↑
4. ↑  Daegu 2011 – 4×400 metrin viestin tulokset (Arkistoitu – Internet Archive) IAAF (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
David Schneider (2009).
**David Schneider** (s. 27. huhtikuuta 1981) on sveitsiläinen suunnistaja. Hän edustaa Vehkalahden Veikkoja.

Rapperswil-Jonan MM-kilpailuissa 2003 Schneider sijoittui neljänneksi viestissä ja kuudenneksi sprintissä. Viestissä hän suunnisti avausosuuden Thomas Bührerin ja Marc Lauensteinin suunnistaessa kaksi viimeistä osuutta. Aichin MM-kilpailuissa 2005 hän sijoittui pitkällä matkalla neljänneksi. Vuonna 2006 Århusin MM-kilpailuiden pitkällä matkalla hän sijoittui yhdeksänneksi.

Suunnistuksen maailmancupin osakilpailussa Zürichissä 2009 Schneider voitti hopeaa sprintissä.

Lähteet
-------

1. ↑  Profile: David Schneider World of O Runners. Viitattu 28.9.2009. (englanniksi)
2. ↑  WOC 2003 IOF. Viitattu 28.9.2009. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
3. ↑  WOC 2005 JPN IOF.  Arkistoitu 20.8.2007. Viitattu 28.9.2009. (englanniksi)
4. ↑  WOC 2006 DEN IOF.  Arkistoitu 27.4.2023. Viitattu 28.9.2009. (englanniksi)
5. ↑  Suunnistuksen mc-voitot Sveitsiin  27.9.2009. Suomen Suunnistusliitto. Viitattu 28.9.2009. [vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* David Schneiderin kotisivut

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
**Ivan Aleksandrovitš Skobrev** (ven. Иван Александрович Скобрев, s. 8. helmikuuta 1983 Habarovsk, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen pikaluistelija. Hän on kaksinkertainen olympiamitalisti ja yleisluistelun maailmanmestari.

Skobrev sijoittui Torinon olympialaisissa 2006 kuudenneksi 1 500 ja 10 000 metrillä. Vancouverissa 2010 hän sai 10 000 metrillä hopeaa ajalla 13.02,07 ja 5 000 metrillä pronssia ajalla 6.18,05. Lisäksi hän sijoittui neljänneksi 1 500 metrillä. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli 5 000 metrillä seitsemäs.

Skobrev voitti yleisluistelun maailmanmestaruuden Calgaryssa 2011. Lisäksi hän on sijoittunut viidenneksi Moskovassa 2012 ja Hamarissa 2013 sekä kahdeksanneksi Berliinissä 2008 ja Hamarissa 2009. Hän sai matkakohtaisissa MM-kilpailuissa pronssia joukkuetakaa-ajossa Salt Lake Cityssä 2007. 5 000 metrillä hän oli samoissa kisoissa viides ja Richmondissa 2009 kuudes. Richmondissa hän sijoittui lisäksi 10 000 metrillä viidenneksi. Inzellissä 2011 hän sai pronssia 5 000 ja 10 000 metrillä sekä oli viides 1 500 metrillä. Heerenveenissä 2012 hän saavutti hopeaa 1 500 metrillä ja pronssia joukkuetakaa-ajossa. Lisäksi hän oli kuudes 5 000 metrillä. Sotšissa 2013 hän sai pronssia 1 500 ja 5 000 metrillä. Junioreiden yleisluistelun MM-kilpailuissa hän sai hopeaa 2002.

Skobrev voitti kultaa EM-kilpailuissa 2011, ja vuonna 2010 hän sai pronssia. Hän on sijoittunut EM-kilpailuissa lisäksi neljänneksi 2009, viidenneksi 2004, 2006, 2007 ja 2008 sekä kuudenneksi 2013. Maailmancupin kokonaispisteissä hän on sijoittunut 5 000 ja 10 000 metrin yhteisessä cupissa toiseksi kausilla 2009–2010 ja 2010–2011.

Ennätykset
----------

| *Matka* | *Aika* | *Paikka* | *Päivä* |
| --- | --- | --- | --- |
| **500 m** | 35,90 | Calgary | 12. helmikuuta 2011 |
| **1 000 m**  | 1.10,71 | Kolomna | 10. marraskuuta 2012 |
| **1 500 m** | 1.42,94 | Calgary | 13. helmikuuta 2011 |
| **3 000 m** | 3.38,26 | Calgary | 2. marraskuuta 2013 |
| **5 000 m** | 6.08,77 | Salt Lake City | 17. marraskuuta 2013 |
| **10 000m** | 12.58,36 | Calgary | 13. helmikuuta 2011 |

Lähteet
-------

1. ↑  Ivan Skobrev *sports-reference.com*.  Arkistoitu 2.3.2010. Viitattu 23.3.2010. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Sportler-Visitenkarte von Ivan Skobrev *speedskatingnews.info*. Viitattu 24.2.2014. (saksaksi)