recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Specialisterne** on vuonna 2004 perustettu tanskalainen insinöörialan henkilöstöyritys, joka on erikoistunut työntekijöihin, joilla on Aspergerin oireyhtymä tai lievä Kannerin autismi. 

Specialisterne tarjoaa asiakasfirmoilleen osa-aikaista henkilökuntaa muun muassa ohjelmistotestaukseen. Etenkin firman ohjelmistotestaajat ovat hyvässä maineessa, koska he ovat tuottavampia ja tekevät 90 prosenttia vähemmän virheitä kuin muut vastaavassa tehtävässä työskentelevät. Suurin osa yrityksen henkilökunnasta kykenee työskentelemään vain 20-25 tuntia viikossa, mutta kunnat maksavat Tanskassa osa- ja kokopäivätyön välisen palkkaeron henkilöille, jotka eivät kykene työskentelemään kokopäiväisesti. Osa henkilökunnasta on varhaiseläkkeellä. Heille ei makseta palkkatukea, mutta he saavat pitää eläkkeen palkkansa lisäksi. 

Yritykseen hakeutuvilta ei edellytetä insinöörialan koulutusta, vaan he pääsevät yrityksen järjestämään viiden kuukauden pituiseen valmennukseen, jonka aikana puolet hakijoista karsitaan pois. Specialisterne työllistää etenkin matemaattisesti suuntautuneita henkilöitä.

Suurin osa Specialisternen työntekijöistä työskentelee asiakasyrityksissä. Työskentelyn edellytyksenä on tällöin se, että asiakasyritys kykenee tarjoamaan heille rauhallisen työskentely-ympäristön.

Firman pitkän aikavälin tavoitteena on työllistää miljoona autismin kirjolaista Tanskassa ja muissa maissa. Asiakkaina ovat muun muassa Nordea, Microsoft ja Tanskan suurin puhelinoperaattori TDC Software.

Katso myös
----------

* Aspergerin oireyhtymä
* HFA (lievä autismi)

Lähteet
-------

1. 1 2  Interview mit Thorkil Sonne, Gründer der dänischen Firma Specialisterne, einer Arbeitsvermittlung für Autisten.  (Arkistoitu – Internet Archive)
2. 1 2  Thorkil Sonne: Recruit Autistics. Drake Bennett, WIRED MAGAZINE 09.21.2009.
3. ↑  Better, faster... and no office politics: the company with the autistic specialists.
4. ↑  Interview mit Thorkil Sonne, Gründer der dänischen Firma Specialisterne, einer Arbeitsvermittlung für Autisten. Englanninkielinen artikkeli.  (Arkistoitu – Internet Archive)
5. 1 2  SAP stellt Hunderte Autisten ein.
6. ↑
7. ↑  Better, faster... and no office politics: the company with the autistic specialists.
8. ↑
Joseph Wrightin teos *Miravan* vuodelta 1772 Derbyn kaupunginmuseossa.
**Miravan** on Joseph Wrightin maalaus vuodelta 1772. Sen koko nimi on *Miravan murtaa esi-isiensä haudan auki* (engl. *Miravan Breaking Open the Tomb of his Ancestors*). Wright ei jättänyt muistiinpanoja siitä, mihin taulun aihe perustuu, mutta se on liitetty samaan aikaan ilmestyneeseen persialaisten satujen kokoelmaan. Siinä kerrotaan nuoresta aatelismiehestä nimeltä Miravan, joka huomaa esi-isiensä hautakammion kyljessä laatan, jossa kerrotaan kammion sisältävän "...suuremman aarteen kuin mitä Kroisoksella milloinkaan oli". Mies murtautuu kammioon, mutta löytää vain luita ja tomua – ja uuden kaiverruksen, jossa varoitellaan tavoittelemasta maallisia voittoja kuten kultaa.

Maalauksen tyyliä on kuvattu tyyliltään uusgotiikaksi yhdessä luurankoa tutkivaa Demokritosta esittävän työn *Filosofi lampun valossa* kanssa. Dramaattista vaikutelmaa lisäävät pirstaleina oleva ovi ja sisään tulviva kuunvalo. Tämän öljyvärimaalauksen koko on 127×101,6 cm ja se sijaitsee nykyisin Derbyn kaupunginmuseossa.

Lähteet
-------

1. ↑  Miravan Breaking Open the Tomb of his Ancestors (Arkistoitu – Internet Archive) Derby Museum (englanniksi)
2. ↑  Joseph Wright of Derby (Arkistoitu – Internet Archive) Tate Britain (englanniksi)
3. 1 2  Miravan Breaking Open the Tomb of his Ancestors Art Fund (englanniksi)
**Paola Livorsi** (s. 1967 Alessandria) on Suomessa asuva italialainen säveltäjä.

Livorsi opiskeli musiikin historiaa Giorgio Pestellin johdolla Torinon yliopistossa ja sai sieltä diplomin. Tämän jälkeen hän suoritti sävellysopintoja opettajanaan Riccardo Piacentini Torinon Giuseppe Verdi -konservatoriossa, josta hän valmistui vuonna 1996. Vuonna 1997 Livorsi opiskeli CIMO:n apurahan turvin Helsingissä elektronista musiikkia opettajanaan Kaija Saariaho ja sävellystä Jean-Baptiste Barrièren johdolla. Saariaholta hän sai opetusta myös Pariisissa 1999–2001. Tietokonemusiikkia Livorsi opiskeli vielä De Sono Associazione per la Musican apurahan turvin Pariisin CCMIX:ssä (1999–2000) ja IRCAM:ssa (2000–01).

Livorsi on asunut vuodesta 2001 Suomessa. Hänen teoksiaan on Suomen ja Italian lisäksi esitetty myös Ranskassa ja Saksassa. Vuonna 1996 hän aloitti työskentelyn *Il Giornale della Musican* ulkomaankirjeenvaihtajana. Hänen saamiensa palkintojen ja tunnustusten joukossa on ensipalkinto kansallisessa lapsille sävelletyn vokaali- ja soitinmusiikin kilpailussa Comossa (1994, teoksesta *Il Gatto dal serraglio*).

Lähteet
-------

1. 1 2 3  The Living Composers Project: Paola Livorsi

Aiheesta muualla
----------------

* Music Finland / Composer Profiles: Livorsi, Paula (sis. teoslistan)[vanhentunut linkki] (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Taiteenala | 
* BRAHMS

 |

 |
**Dagana** on kaupunkikunta ja Daganan departementin hallinnollinen keskus Saint-Louisin alueella Senegalissa. Se sijaitsee Senegaljoen varrella 130 kilometriä Saint-Louisista koilliseen. Kunnassa on 25 500 asukasta (vuonna 2013, väestönlaskenta).

Kunnan asukkaat ovat etupäässä wolofeja, fulbeja ja maureja. Se kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen.

Dagana on historiallisen Walon alueen keskus. Se oli Ranskan siirtomaa-aikana tärkeä arabikumin kauppapaikka.

Daganan ohi kulkee Saint-Louisin ja Kidiran välinen maantie N2. Sieltä on epäsäännöllinen laivayhteys Saint-Louisiin. Seudun pääelinkeino on maanviljely. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi ja Socasin säilyketehtaalla jalostettavat tomaatit. Lisäksi harjoitetaan karjanhoitoa, kalastusta ja pienimuotoista kaupankäyntiä. Palveluihin kuuluvat lyseo, ammattikoulu ja terveyskeskus.

Paikallisia nähtävyyksiä ovat Faidherben linnoitus sekä rantalaituri ja sen 1800-luvulla rakennetut kauppahuoneet.

Lähteet
-------

1. ↑  Portail de données du Sénégal *donnees.ansd.sn*.  Arkistoitu 9.6.2018. Viitattu 5.6.2018.  (haku tietokannasta)
2. 1 2 3  Dagana *Senegal Online*. Viitattu 5.6.2018.
3. 1 2 3 4  La Commune de Dagana Sénégal *Saint-Louis du Sénégal*. Viitattu 5.6.2018.
**Paola Cacchi** (o.s. **Pigni**, 30. joulukuuta 1945 Milano – 11. kesäkuuta 2021 Rooma) oli italialainen kestävyys- ja keskimatkojen juoksija, joka voitti urallaan olympia- ja EM-pronssia. Hän oli myös maastojuoksun kaksinkertainen maailmanmestari.

Elämä ja urheilu-ura
--------------------

Hän voitti urallaan 1 500 metrin juoksussa olympiapronssia Münchenissä 1972. Maastojuoksun maailmanmestaruuden hän voitti 1973 ja 1974. Hän saavutti maansa mestaruuden 800 metrin juoksussa vuosina 1965–1969 ja 1973, 1 500 metrillä vuosina 1970, 1972, 1974 ja 1975 sekä 3 000 metrin juoksussa vuonna 1974. Hän voitti Italian mestaruuden 5 000 metrin juoksussa kahdesti ja 10 000 metrin juoksussa kerran, vuonna 1970. 1 500 metrillä hän voitti myös universiadien kultamitalin Moskovassa 1973. Méxicon kesäolympialaisissa 1968 hän kilpaili 800 metrillä.

Cacchi juoksi 1 500 metrillä maailmanennätyksen 4.12,4 heinäkuussa 1969 ja maililla ME:n 4.29,5 elokuussa 1973. Lisäksi hän juoksi epävirallisen maailmanennätyksen kolmesti 3 000 metrillä, kaksi kertaa 5 000 metrillä ja kerran 10 000 metrillä. Lisäksi hän juoksi 29 Italian ennätystä.

Pigni kuoli Roomassa 75-vuotiaana 11. kesäkuuta 2021.

Lähteet
-------

* Paola Pigni *Olympedia*.  (englanniksi)
* Profiili Italian yleisurheiluliitto (italiaksi)
* Profiili Italian olympiakomitea (italiaksi)

### Viitteet

1. 1 2 3  Olympedia
2. ↑  Hymans, Richard (toim.): Progression of World Athletics Records (s. 297, 299, 302, 303, 305, 645)  2020. World Athletics. Viitattu 22.7.2023. (englanniksi)
3. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Paola Pigni** Wikimedia Commonsissa

* Paola Pigni Kansainvälinen olympiakomitea.  (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Italia

 |
|  |
| Henkilöt | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
August Fredrik Palmfelt
**August Fredrik Palmfelt** (4. syyskuuta 1767 Mikkeli – 20. huhtikuuta 1814 Tukholma) oli Ruotsin armeijan eversti, joka komensi prikaateja Suomen sodassa. Hänestä tuli lopulta venäläinen kenraalimajuri Haminan rauhan jälkeen. Hän myötävaikutti Hans Henrik Gripenbergin yliadjutanttina siihen, että Kainuussa tehtiin epäedullinen antautuminen Barclay de Tollylle. Palmfeltista tuli myöhemmin senaattori ja venäläinen kenraalimajuri.

Lähteet
-------

1. ↑    *Helsingfors Dagblad*, 02.10.1880, nro 267, s. 2. Kansalliskirjasto. Viitattu 24.07.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* August Fredrik Palmfelt *Suomalaiset kenraalit ja amiraalit Venäjän sotavoimissa 1809–1917*. Biografiakeskus, Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |
Serge Dassault
**Serge Dassault** (4. huhtikuuta 1925 Pariisi – 28. toukokuuta 2018 Pariisi) oli ranskalainen lehtikustantaja ja oikeistopoliitikko (UMP). Hän syntyi lentokonetehtailija Marcel Dassault’n poikana 1925. Hän peri isältään Dassault’n lentokonetehtaan, mutta toimi pääasiassa lehtikustantajana.

Dassault omisti 80 prosenttia pariisilaisen Socpresse-yrityksen osakkeista ja nosti Lagardère-mediayhtiöt (joilla on myös merkittävää sotateollisuusomistusta) markkinajohtajaksi Ranskassa. Yhtiö hallitsee 70:ää sanomalehteä, joista merkittävimpiä ovat konservatiivinen Le Figaro, maakuntalehdet Le Progrès (Lyon) ja La Voix du Nord (Lille) ja näiden lisäksi Le Soir (Belgia). Lisäksi yhtiö omistaa useita ranskalaisia naistenlehtiä ja TV-lehtiä ja L’Express-iltapäivälehden.

Dassault toimi aiemmin Pariisin eteläisen esikaupungin Corbeil-Essonnesin pormestarina. Vuonna 2004 hän pääsi Ranskan senaattiin konservatiivisen Union pour un Mouvement Populaire -puolueen listalta.

Lähteet
-------

1. ↑  Serge Dassault, French billionaire entrepreneur, dies at 93 *BBC News*.  28.5.2018. Viitattu 23.5.2018. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Panzerfaust 3 harjoituskranaatilla
**Panzerfaust 3** on saksalainen sinko. Aseen nimi on sama, kuin toisen maailmansodan aikana käytetyllä *Panssarinyrkillä*. Sinko on osittain kertakäyttöinen, eli laukaisu- ja tähtäinyksikkö otetaan talteen ampumisen jälkeen, mutta jokaista laukausta varten tarvitaan uusi kertakäyttöinen putki sisällä olevine kranaatteineen. Laukaisuyksikköön kuuluvat runko, tähtäin sekä aukitaitettavat kahvat ja olkatuki.

Aseessa on vastamassaan perustuva heittopanos ja raketin varsinainen ajopanos syttyy turvallisen matkan päässä ampujasta.

Ase tuli Bundeswehrin käyttöön vuonna 1992 ja sitä valmistaa Dynamit Nobel Defence GmbH.

Laukausvaihtoehtoja
-------------------

* *Pzf 3*: ontelolataus
* *Pzf 3-ITx*: kaksitoiminen ontelolataus aktiivipanssaria vastaan
* *Pzf 3 BKF (Bunkerfaust)*: seinänläpäisypanos, jossa esteen takana räjähtävä sirpalelaukaus
* *Pzf3 L*: kevyempi 50 mm läpäisevä versio

Tekniset ominaisuudet
---------------------

* putken halkaisija 60 mm
* kranaatin halkaisija 110 mm
* kokonaispaino 12,6–14,3 kg, riippuen laukauksesta
* ampumaetäisyys 300–600 m, riippuen laukauksesta
* läpäisy 900 mm RHA (Pzf 3-IT600); 360 mm tiiliseinää (Pzf 3 BKF)
* mekaaninen varmistin ja laukaisin

Aiheesta muualla
----------------

* Valmistajan sivut

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Maxim Popenker: Panzerfaust 3 *Modern Firearms*. Viitattu 27.2.2022.
**August Edvard Gustavson** (12. marraskuuta 1820 Hamina – 9. joulukuuta 1890 Tbilisi) oli suomalainen Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut kenraalimajuri.[1]

Gustavsonin vanhemmat olivat rovasti Johan Henrik Gustavson ja Hedvig Gustafva Rosenström (Bergman) ja puoliso vuodesta 1865 Sofia Lindgren. Gustavson tuli oppilaaksi Haminan kadettikouluun 1836 ja sieltä 1846 valmistuttuaan ylennettiin vänrikiksi ja määrättiin palvelukseen 23. raskaaseen ratsastavaan tykistöpatteriin. Seuraavana vuonna hänet siirrettiin Kaukasian krenatööritykistöprikaatiin, missä hän osallistui sotaan vuoristoheimoja vastaan 1847–1852. Gustavson ylennettiin aliluutnantiksi 1849 ja luutnantiksi 1851. Krimin sotaan hän osallistui 1854–1855 ja yleni sodan aikana alikapteeniksi. Kapteeniksi Gustavson ylennettiin 1858. Hänet komennettiin 23. tykistöprikaatin kevyen varikon komentajaksi 1863 ja ylennettiin vuoden lopulla everstiluutnantiksi. 39. tykistöprikaatin kevyen varikon päälliköksi hänet määrättiin 1864, merkittiin seuraavana vuonna kenttätykistön upseeriluetteloihin ja määrättiin armeijan vaatetusvarusvaraston ylitarkastajaksi Petrovskiin Saratovin kuvernementtiin. Everstiksi 1867 ylennettynä Gustavson siirrettiin 1875 armeijan vaatetusvarusvaraston ylitarkastajaksi Tbilisiin. Hän toimi tehtävässä marraskuuhun 1890 asti, jolloin sai eron sotapalveluksesta kenraalimajurina.[1]

Lähteet
-------

1. 1 2  August Edvard Gustavson *Suomalaiset kenraalit ja amiraalit Venäjän sotavoimissa 1809–1917*. Biografiakeskus, Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. (Viitattu 4.2.2020)
Seres toimi Turun Rauhankatu 14:ssä vuosina 1937–1973, kunnes se muutti Auran kuntaan.
**Tehdas-Osakeyhtiö Seres** oli vuodesta 1917 Turussa ja vuodesta 1973 Aurassa toiminut makeistehdas, joka tunnetaan erityisesti Sisu-pastillin kehittäjänä ja ensimmäisenä valmistajana. Vuonna 1975 Sereksen perustajasuvut Kaukopaadet ja Ponkamot myivät yrityksen Rettigille, joka oli laajentunut makeisteollisuuteen muutamaa vuotta aiemmin ostamalla oululaisen Merijalin. Vuonna 1992 Seres ja Merijal siirtyivät makeisyhtiö Leafin omistukseen.

Historiaa
---------

Seres perustettiin vuonna 1917 valmistamaan monenlaisia kotitalouksissa tarvittavia teknokemian tuotteita, kuten saapasrasvaa. Vuonna 1928 kehitetystä Sisu-pastillista tuli niin suosittu myyntiartikkeli, että muut tuotteet jäivät pian pois ja yritys keskittyi makeistuotantoon.

Seres toimi aluksi Turun Hämeenkadulla, myöhemmin Rauhankatu 14:ssä, kunnes muutti Auran kuntaan 1973. Aurassa samoissa tiloissa toimi sittemmin Leaf, kunnes Leafin uusi omistaja Cloetta sulki tehtaan vuoden 2012 lopussa.

Sisu-pastillin ohella Sereksen muita tuotteita olivat Pingo-salmiakki, Tessi-hedelmäpastillit, Veikkaus-pastillit, Cannes-maitosuklaa sekä Monpensier-hedelmäkaramellisekoitukset. Monpensier oli yleinen kauppanimi, jolla samanlaisia makeisia ovat valmistaneet monet muutkin suomalaiset makeistehtaat.

Lähteet
-------

1. 1 2  Valtonen, Veikko: Suomalainen sisu tulee Sudanista *Turun Sanomat*.  6.3.2010.  Arkistoitu 6.8.2018. Viitattu 6.8.2018.
2. ↑  Seres *Vanhat suomalaiset peltipurkit -blogi*.  2.1.2016. Viitattu 6.8.2018.
3. ↑  Arkistonmuodostaja: Seres Oy (Turku ja Aura) Kansallisarkisto.  Arkistoitu 6.8.2018. Viitattu 6.8.2018.
4. ↑  Sisusta jää ikävä jälkimaku (Pääkirjoitus.) *Turun Sanomat*.  10.3.2012.  Arkistoitu 6.8.2018. Viitattu 6.8.2018.
5. ↑  Kupila, Sanna: Kuukauden esine: Monpensier vanha kova karamelli (Turun maakuntamuseon juttusarja Turun Sanomissa. ) *Turun Sanomat*.  2.6.2007. Viitattu 6.8.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Kupila, Sanna: *Sisulla siitä selviää*, teoksessa Kupila, Sanna: *Sisua, siloa ja sinappia: merkkituotteita Turusta*, s. 94–105. Turku: Turun maakuntamuseo, 2004. ISBN 951-595-090-2.
William-Adolphe Bouguereau (1825–1905), *Hellittelyä*, 1890.
**Paijaaminen** on fyysinen hellyydenosoittamisen muoto, jossa paijaamisen kohteena olevaa ihmistä tai eläintä voidaan koskettaa kuten silittää eri paikoista, halata, rutistaa varovasti, taputtaa hiljaa kädellä, keinutella kevyesti, hyssytellä, suukottaa ja pitää tiukasti sylissä.

Paijaaminen parisuhteessa
-------------------------

Paijaaminen liitetään useimmiten ihmisten käyttäytymiseen, mutta eläimillä esiintyy usein vastaavanlaista käytöstä. Parisuhteessa paijaamisen määrä riippuu osapuolten mieltymyksistä. On myös ihmisiä, jotka eivät tunne tarvetta tämäntyyppiseen fyysiseen läheisyyteen.

Lasten paijaaminen
------------------

Parisuhteen ulkopuolella paijaaminen kohdistuu usein pikkulapsiin. Tällöin paijaajana ovat yleensä lapsen vanhemmat tai sisarukset, mutta joskus myös ulkopuoliset henkilöt. Pikkulapset useimmiten pitävät paijattavana olemisesta, mutta kasvaessaan he saattavat jossain vaiheessa ruveta hylkimään muiden ihmisten taholta tulevaa paijaamista sekä muita hellyydenosoituksia. Paijaaminen liittyy usein myös paijattavan lohduttamiseen. Tätä tapahtuu usein silloin, kun pienet lapset satuttavat itseään tai heillä on muita murheita ja rupeavat itkemään.

Eläinten paijaaminen
--------------------

Koiraa hellitään
Ihminen voi myös helliä eläimiä. Tällöin on usein kyse kiintymyksestä eläintä kohtaan tai hellyydenosoittamisen tarpeesta. Esimerkiksi kissa osoittaa mieltymystään omistajaa kohtaan*kenen mukaan?* kehräämällä. Eläinten suhtautuminen vaihtelee kuitenkin lajeittain sekä yksilöittäin. Ihmisen kanssa muutenkin paljon kommunikoivat eläimet, kuten esimerkiksi koirat ja kissat, pitävät yleensä paijaamisesta.

Katso myös
----------

* Kädestä kiinnipitäminen
* Halaaminen
Heinrich Himmler ja August Eigruber
**August Eigruber** (16. huhtikuuta 1907 – 28. joulukuuta 1947) oli itävaltalainen kansallissosialisti ja Oberdonaun (Itävallan) gauleiter.

Eigruber syntyi Steyrissä Itävallassa. Marraskuussa 1922 hän liittyi Itävallan kansallissosialistisiin työläisnuoriin, jonka johtajaksi hänet nimitettiin 1925. Huhtikuussa 1928 hän liittyi kansallissosialistiseen puolueeseen jonka Steyrinmaan aluejohtajaksi hän kohosi lokakuussa 1930. Hän joutui useaksi kuukaudeksi vankilaan toiminnastaan Itävallassa kielletyssä kansallissosialistisessa puolueessa.

Toukokuusta 1935 Eigruber oli edelleen kielletyn puolueen Gau-johtaja (Gaugeschäftsführer) Ylä-Itävallassa ja koko alueen johtomies hänestä tuli 1936. 10.huhtikuuta 1938 Eigruber toimi ministeriössä neuvonantajana. Samoihin aikoihin hän liittyi myös SA:han.

22. toukokuuta hänestä tuli SS:n Standartenführer. Huhtikuun ensimmäisenä 1940 hänet nimitettiin Oberdonaun valtakunnankuvernööriksi (Reichstatthalter), ja marraskuussa 1942 valtakunnan puolustuskomissaariksi (Reichsverteidigungskommissar). Kesäkuussa 1943 Eigruber ylennettiin SS-Obergruppenführeriksi.

Heti Saksan ehdottoman antautumisen jälkeen toisessa maailmansodassa 1945 Eigruber pidätettiin Salzkammergutissa ja hänet haastettiin todistajaksi Nürnbergin oikeudenkäynteihin. Mauthausen-oikeudenkäynnissä Eigruber tuomittiin maaliskuussa 1946 kuolemaan Mauthausenin keskitysleirillä tekemistään rikoksista. Eigruber teloitettiin Landsbergin vankilassa joulukuussa 1947.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **August Eigruber** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
Paikallismajurin talo syksyllä 2008.
**Paikallismajurin talo** sijaitsee Helsingissä Suomenlinnan Susisaaren linnanpihassa. Se rakennettiin linnanpihan ensimmäisessä rakennusvaiheessa vuosina 1753–1756 upseeriasunnoiksi. Talo kuuluu Suomenlinnan arvokkaimpaan rakennuskantaan. Paikallismajurin talo on Suomenlinnan ja koko Helsingin vanhin linnoituslaitteista erillään sijaitseva hyötyrakennus. Se kuuluu Susisaaren linnanpihan barokkiaiheiseen aukiosommitelmaan: talon kaareutuva pääjulkisivu ja viereisen päävartion julkisivu muodostavat linnanpihan puolipyöreän eksedra-teemaisen länsisivun.

Historia
--------

Paikallismajurin talo on ollut asuinkäytössä koko historiansa ajan. Alussa se oli paikallismajurin toimisto ja asunto ja siinä asui myös upseereita sekä kaleeritelakan päällystöä. Talon ikkunat ja ovet oli muurattu Carl Wijnbladin oppien mukaisesti seinän ulkopintaan. Venäläisellä kaudella ikkunat siirrettiin seinärakenteen keskelle. Talolle aiheutettiin vakavia vaurioita Krimin sodan pommituksissa elokuussa 1855: kattopalkit katkesivat ja välipohjapalkit murtuivat. Korjaustöissä osa linnanpihan rakennuksista purettiin, jolloin alkuperäinen sommitelma muuttui vaikeasti hahmotettavaksi. Vuosina 1870 ja 1871 Paikallismajurin talo peruskorjattiin. Huonejakoa muutettiin ja entisten leivinuunien paikalle rakennettiin yhdyskäytäviä. 1900-luvun vaihteessa porraskäytäviin rakennettiin kuivakäymälät. Vuonna 1908 tehtiin peruskorjaus, jolloin savuhormijärjestelmä modernisoitiin. Suomalaisella kaudella Paikallismajurin talon rakennustyöt ovat olleet lähinnä huoltomaalauksia. Vuosina 1951–1965 talossa majaili Muinaistieteellisen Toimikunnan toimisto. Vuonna 1988 valmistuneessa peruskorjauksessa ikkunat siirrettiin jälleen seinien ulkopintaan ja julkisivut rapattiin sekä maalattiin. Nykyisen nimensä Paikallismajurin talo lienee saanut 1920-luvulla. Talon rakennusnumero on B 37.

Lähteet
-------

* *Suomenlinnan rakennusten historia*. Jyväskylä: Museoviraston rakennushistorian osasto & Suomenlinnan hoitokunta, 1997. ISBN 951-9075-91-7.

### Viitteet

1. 1 2 3  Suomenlinnan rakennusten historia, sivut 79 ja 80

Aiheesta muualla
----------------

* Suomenlinna.fi
**August Johan Fabritius** (8. kesäkuuta 1844 Viipuri – 12. lokakuuta 1915 Helsinki) oli suomalainen rautatievirkamies ja ruotsinkielisen pikakirjoitusjärjestelmän kehittäjä. Hänen aloitteestaan Helsinkiin perustettiin vuonna 1889 Suomen ensimmäinen eläintarha, Korkeasaaren eläintarha.

Fabritiuksen vanhemmat olivat kreikan ja heprean kielten lehtori Johan Gabriel Fabritius ja Emilia Elisabet Dannenberg. Fabritius kävi Haminan kadettikoulun ja palveli Hämeenlinnan ruotupataljoonassa vuoteen 1868, jolloin sai eron palveluksesta. Hän siirtyi valtionrautateiden palvelukseen, ja teki nousujohtoisen uran kanslia-apulaisesta rautatiehallituksen tilastokonttorin johtajaksi.

Helsingin Anniskeluyhtiön johtokunnan sihteerinä toiminut Fabritius laati vuonna 1888 johtokunnan pyynnöstä selvityksen eläintarhan perustamisesta yhtiön vuokraamaan Korkeasaareen. Hän suositteli selvityksessä eläintarhan perustamista ja toimi sitten Korkeasaaren eläintarhan ensimmäisenä intendenttinä vuosina 1889–1907 valvoen eläinten oloja.

Fabritiuksen puoliso oli Anastasia Wallin. Arkkitehti Emil Fabritius oli heidän poikansa. Säveltäjä ja viulisti Ernst Fabritius, tähtitieteilijä Wilhelm Fabritius, eläinlääkäri Ludvig Fabritius ja kenraali Johannes Kristian Fabritius olivat August Fabritiuksen veljiä.

Pikakirjoittaja
---------------

Fabritius oli aktiivinen myös pikakirjoituksen alalla. Hän toimi valtiopäivillä ruotsin kielen pikakirjoittajana vuodesta 1863 aina yksikamarisen eduskunnan tuloon 1906 asti.

Fabritius perusti *Tidning för stenografi* -lehden yhdessä J. E. Svanin kanssa vuonna 1871 ja oli lehden toimittajana vuoteen 1894 asti. Hän oli myös perustamassa Suomen Pikakirjoittajayhdistystä ja toimi yhdistyksen varapuheenjohtajana kaikkiaan 12 vuotta.

J. E. Svanin kuoltua vuonna 1883 Fabritius otti tehtäväkseen ruotsinkielisen pikakirjoitusjärjestelmän kehittämisen ja Svanin tekemän oppikirjan uuden painoksen toimittamisen. Hän toimi myös pikakirjoituksen opettajana.

Lähteet
-------

* Melin, Olof Werling: *Stenografiens historia, andra delen*, s. 499–500. Tukholma: Nordiska Bokhandeln, 1929.
* "Fabritius, August", *Suomen kansallisbiografia, osa 2*. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2003. ISBN 951-746-443-6. / Teoksen verkkoversio.

### Viitteet

1. 1 2  *Korkeasaari, Hylkysaari ja Palosaari: KULTTUURIYMPÄRISTÖSELVITYS*, s. 20, 28, 67. Arkkitehtitoimisto Schulman Oy, Maisemasuunnittelu Hemgård, 2010. Teoksen verkkoversio.
2. ↑  Fabritius Ernst Emil. *Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu.
3. ↑  Veli-Matti Autio: / Fabritius (1600 - ) *Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen)*. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |
Borgströmin muistoreliefi Forssan kehräämöalueella.Borgströmin muistoreliefi Forssan kutomoalueella.
**August Borgström** (23. huhtikuuta 1844 Helsinki – 16. maaliskuuta 1899 Forssa) oli suomalainen yritysjohtaja ja kauppaneuvos (1897). Hän toimi Forssan puuvillatehtaan isännöitsijänä vuosina 1885–1899.

Borgströmin isä, kauppaneuvos Henrik Borgström perusti tehtailija Axel Wilhelm Wahrenin ja varakonsuli Conrad Hernmarckin kanssa Forssan puuvillakehräämön vuonna 1847. Siitä muodostettiin vuonna 1859 Forssa Ab.

August Borgström kävi Helsingin yksityislyseota ja opiskeli sitten ensin Stuttgartissa vuosien 1861–1862, Zürichissä vuosien 1862–1864 ja lopuksi Karlsruhen polyteknillisessä opistossa vuosien 1864–1865 aikana. Insinööriopintojen jälkeen hän työskenteli vuosina 1866–1867 Saksassa konetehtailla ja vuonna 1868 puuvillatehtaassa Manchesterissa. Oltuaan vuoden isänsä toimistossa Helsingissä ja Forssassa hän lähti uudelleen Englantiin. Huhtikuussa 1871 Borgström sai vakituisen työpaikan Forssasta, ja vuonna 1873 hänet nimitettiin tehtaan apulaisjohtajaksi. Pääjohtajaksi hän nousi 28. elokuuta 1885.

Borgströmin aikana Forssan tehdasta laajennettiin huomattavasti, sen vanhojen koneiden tilalle hankittiin uusia ja tehtaan työntekijämäärä kasvoi. Tehtaan tavaroiden menekki Venäjällä oli heikentynyt Borgströmin aikana Suomen ja Venäjän tullisuhteiden muutosten vuoksi, mutta kotimainen kysyntä oli kasvanut voimakkaasti.

Borgströmillä oli inhimillinen ja hyväntahtoinen maine tehtaan työntekijöiden keskuudessa. Hän lahjoitti rahaa työntekijöiden lastentarhan ja sairaus- ja avustuskassan perustamista varten. Borgström harrasti viulunsoittoa, Stradivariuksen ja muiden italialaisten soitinrakentajien viulujen keräilyä ja klassista musiikkia. Hän testamenttasi huomattavan summan ja viulukokoelmansa Helsingin musiikkiopistolle.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  August Borgström.  *Tekniska föreningens i Finland förhandlingar*, 01.01.1899, nro 2-4, s. 135. Kansalliskirjasto. Viitattu 21.03.2022.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Talousvaikuttajat
* Biografiasampo

 |

 |
**Suonenjoen keskustaajama** on Suonenjoen kaupungin keskustaajama, joka sijaitsee Suontienselkä-Paasvedestä Iisveteen laskevan Suonenjoki-joen läheisyydessä. Tilastokeskuksen taajama-aluerajauksen mukaan Suonenjoen keskustaajaman pinta-ala oli 12,23 neliökilometriä, ja väkiluku oli 5 070 vuoden 2019 lopussa.

Kaupungin keskustaajamassa sijaitsevat esimerkiksi Suonenjoen rautatieasema, linja-autoasema, Suonenjoen yhtenäiskoulu ja lukio sekä Suonenjoen terveyskeskus.

Kaupat ja palvelut
------------------

Suonenjoen kirjasto.
Suonenjoen keskustaajamassa sijaitsee kolme päivittäistavarakauppaa, kirjakauppa Kipa, kenkäkauppa Raitavuo, kukkakauppa Ruusunen, vaateliikkeet Keskus-Asu ja Pia Crista Clothing. Siellä sijaitsee myös Osuuspankki ja apteekki. Taajaman alueella on myös Suonenjoen kirjasto ja samassa rakennuksessa on taidenäyttelytila Kellarikalleria.

Urheilupaikat
-------------

Kaupungin keskustassa on Suonenjoen uimahalli ja samassa rakennuksessa on kuntosali ja squashhalli. Uimahallin läheisyydessä on myös jäähalli, tenniskenttä, jonka paikalla on talvisin jääkaukalo, sekä urheilukenttä, jonka alueella on talvisin jääpallokenttä. Uimahallin ja urheilukentän läheisyydessä sijaitsee Kaatron lampi, jossa on uimaranta ja jonka jäällä on talvisin retkiluistelurata. Jäähallin läheltä pääsee talvisin hiihtoladuille.

Kirkot
------

Suonenjoen evankelis-luterilainen kirkko.
Keskustaajamassa sijaitsee myös evankelisluterilainen Suonenjoen kirkko ja helluntailaisten kirkko. Taajaman eteläpuolella Ritomäessä on ortodoksinen kirkko.

Lähteet
-------

1. 1 2  Taajamat väkiluvun ja väestöntiheyden mukaan 31.12.2019 (valitaan väkiluku 31.12. (2019) ja taajamaksi Suonenjoen kt.) *Tilastokeskuksen PxWeb-tietokannat*. Tilastokeskus. Viitattu 25.7.2021. [vanhentunut linkki]
2. ↑  Suontienselkä - Paasvesi *Järviwiki*.
3. ↑  Suonenjoki (virtavesi) Kansaisen karttapaikka, asiointi.maanmittauslaitos.fi. Viitattu 25.7.2021.
4. ↑  Vapaa-aika ja liikuntapalvelut *Suonenjoki*.  4.7.2014. Suonenjoen kaupunki. Viitattu 4.7.2014.

Pohjois-Savon maakunnan kuntien hallinnolliset keskukset

|  |
| --- |
| Iisalmen keskustaajama • Joroisten kirkonkylä • Kaavin kirkonkylä • Keiteleen kirkonkylä • Kiuruveden keskustaajama • Kuopion keskustaajama • Lapinlahden kirkonkylä • Leppävirran kirkonkylä • Pielaveden kirkonkylä • Rautalammin kirkonkylä • Rautavaaran kirkonkylä • Siilinjärven kirkonkylä • Sonkajärven kirkonkylä • Suonenjoen keskustaajama • Tervon kirkonkylä • Tuusniemen kirkonkylä • Varkauden keskustaajama • Vesannon kirkonkylä • Vieremän kirkonkylä |
| Katso myös: Luettelo Suomen taajamista • Luettelo Suomen kunnista |
**Parkkimanjärvi**  on Pohjois-Pohjanmaalla Pyhäjärvellä sijaitseva järvi. Järveltä on Pyhäsalmen taajamaan matkaa 7,5 kilometriä.

Maantietoa
----------

Järven pinta-ala on 990 hehtaaria eli 9,9 km². Se on 7,0 kilometriä pitkä ja 2,4 kilometriä leveä. Järvi on suhteellisen tasapohjainen. Sen suurin merkitty syvyyslukema kartassa on 4,7 metriä ja sen pinta-alasta noin puolet on yli kolme metriä syvää ja loput alle sen. Järvessä on viisi pientä luotomaista saarta. Yhden saaren nimi on Säyneenniemi. Järven rantaviivan pituus on 21 kilometriä ja sen rannat ovat alavaa metsämaata, jota rikkoo pellot eri puolella järveä. Asutus on haja-asutusta ja vapaa-ajan asuntoja on vähän. Niille pääsee valtatieltä 27, yhdystieltä 7691 ja yhdystieltä 18429 haarautuvilta teiltä.

Vesistösuhteet
--------------

Järvi sijaitsee Pyhäjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 54) Pyhäjärven valuma-alueella (54.05), jonka Parkkimajoen valuma-alueeseen (54.059) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 149,5 metriä mpy.

Järvi kuuluu vesistöalueensa latvavesiin, joten se saa pääosan vedestään valuma-alueeltansa. Parkkimanjärven valuma-alueella on kolme yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, jotka laskevat suoraan tai välillisesti Parkkimanjokeen. Niistä huomattavimpia ovat Vaskilampi (8 ha), Keltunlampi (6 ha) ja Vesalampi (5 ha). Parkkimanjoki on Parkkimanjärven laskujoki ja se laskee Pyhäjärven pohjoisosan lahteen Junttiselkään. Junttiselältä laskee Pyhäjoki, joka laskee Selkämereen Pyhäjoella.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Parkkimanjärvi, Pyhäjärvi (sijainti maastokartalla) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 24.10.2019.
2. 1 2 3 4 5  Ympäristö- ja paikkatietopalvelu Syke (edellyttää rekisteröitymisen) Helsinki:  Suomen Ympäristökeskus. Viitattu 6.9.2017.
3. ↑  Parkkimanjärvi, Pyhäjärvi (sijainti ilmavalokuvassa) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 24.10.2019.
4. 1 2  Parkkimanjärvi (54.059.1.004) *Järviwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 6.9.2017.
Kauppaneuvos August Eklöf (1907). Kuvaaja Karl Emil Ståhlberg.
**Fredrik August Eklöf** (9. helmikuuta 1837 Tammisaari – 13. joulukuuta 1912) oli suomalainen pääasiassa Porvoon seudulla vaikuttanut kauppias ja teollisuusmies. Eklöfin vanhemmat olivat hatuntekijä Carl Johan Eklöf ja Eva Lovisa Björkbom. Hän kävi Tammisaaren ala-alkeiskoulun 1849 sekä Berliinissä 1861–1863 Nordenskiöldin kauppaopiston ja toimi kauppiaana Porvoossa vuodesta 1864 lähtien. 

Eklöf kuului vuonna 1874 käyttöönotetun yksityisen Porvoo-Kerava-rautatien perustajiin ja osakkaisiin. Hän omisti hevosenkenkätehtaan Porvoossa, höyrysahoja Porvoossa, Tolkkisissa, Hämeenlinnassa, Muroleessa, Kannuksessa ja Kuokkalassa sekä tiilitehtaan ja vuonna 1893 perustetun sulfiittiselluloosatehtaan Tolkkisissa. Eklöfin hallussa oli lisäksi 49 maa- ja metsätilaa eri puolilla Suomea. Nämä omistukset keskitettiin vuonna 1910 perustetulle Aug. Eklöf Ab -nimiselle osakeyhtiölle, ja Eklöf toimi itse yhtiön johtokunnan puheenjohtajana 1910–1912. Eklöf sai kauppaneuvoksen arvon 1895. Hänen poikansa agronomi Birger Eklöf oli yrityksen pääjohtaja isänsä jälkeen. 

Eklöf oli myös Porvoon kaupunginvaltuuston jäsen vuosina 1875–1879 ja 1897–1899 sekä Ruotsi-Norjan varakonsuli 1867–1905 ja Ruotsin varakonsuli 1905–1908.

Eklöf oli naimisissa vuodesta 1876 Elin Sofia Arppen kanssa.

Porvoon kaupunki ja alueen osin omistava StoraEnso kehittävät Tolkkisten lakkautetun sellutehtaan ja sahan aluetta Eklöfin mukaan *Augustinranta* -nimiseksi yrityspuistoksi.

Lähteet
-------

* Kuka kukin oli (Wikiaineisto)

### Viitteet

1. ↑  Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 2, p. 741
2. ↑  Augustinranta – teollisuusalueesta yrityspuistoksi *RY Rakennettu ympäristö*.  2010. Rakennustieto.  Arkistoitu 12.11.2013. Viitattu 12.11.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Biografiskt Lexikon
* Uppslagsverket Finland
* Biografiasampo

 |

 |
Yksi miljoonista "Rosiesta" valmistamassa A-35 Vengeance-syöksypommittajaa
**Rosie the Riveter** (suom. *niittaaja-Rosie*) on henkilösymboli, joka kuvaa miljoonien yhdysvaltalaisten naisten työtä toisen maailmansodan aikana. Sodan aikana Rosie the Riveter oli propagandahahmo, jonka avulla kannustettiin naisia osallistumaan Yhdysvaltojen sotaponnisteluihin. Sittemmin hahmo on toiminut erilaisten tasa-arvo- ja feminististen liikkeiden ikonina.

Noin kuusi miljoonaa yhdysvaltalaista naista siirtyi töihin teollisuuteen korvaamaan armeijaan siirtyneitä miehiä. Monet naisista työskentelivät tehtaissa, jotka tuottivat sodankäyntiin tarvittavia välineitä, kuten ammuksia, aseita ja varusteita.

Rosie the Riveter liitetään usein yhteen tosielämän esikuvistaan, Rose Will Monroeen, joka työskenteli niittaajana B-29- ja B-24-pommikoneita tuottaneessa Willow Run -lentokonetehtaassa Michiganissa. Monroe esiintyi sotaponnistuksen tärkeyttä esittelevässä promootioelokuvassa ja toimi mallina vastaavassa julistekampanjassa. Kun alkuvuodesta 1943 julkaistiin lisäksi laulu *Rosie the Riveter*, Monroesta tuli yksi aikansa tunnetuimmista hahmoista maassaan.

Rosie-hahmo liitetään usein myös J. Howard Millerin 1942 toteuttamaan *We Can Do It!* -julisteeseen, mutta Millerin mallina oli eri nainen, mahdollisesti Geraldine Doyle. Myös Norman Rockwell maalasi Rosie-aiheisen taulun, josta *Saturday Evening Post* -lehti teki kansikuvan. Rockwellin mallina toimi Mary Doyle Keefe.

Rosie the Riveter-hahmon edeltäjä oli kanadalainen aseteollisuuden työntekijä Veronica Foster, jolle annettiin lempinimi *Ronnie the Bren Gun Girl*.

Katso myös
----------

"*We Can Do It!*", J. Howard Millerin juliste.
* Kotirintama
* Propaganda
* Totaalinen sodankäynti

Lähteet
-------

1. ↑  Veronica Foster photo 10th May 1941 Library and Archives in Canada. Viitattu 4.7.2014

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Rosie the Riveter** Wikimedia Commonsissa
**Puheen taltioimisella** tarkoitetaan menetelmiä, joilla puhe voidaan taltioida kirjoitettuun muotoon. Puhetta voidaan tallentaa myös nauhoittamalla ja tallentamalla joko ääni tai kuva, mutta näitä ei pidetä varsinaisina puheentaltioimismenetelminä*lähde?*.

Puheentaltioimismenetelmät
--------------------------

Puheen taltioiminen on mahdollista seuraavin menetelmin:

1) Pikakirjoituksessa kirjoitetaan pidetty puhe.

Pikakirjoitus voi olla

- konepikakirjoitusta tai

- käsipikakirjoitusta

2) Puheentunnistusohjelmalla tuotetaan puheesta tietokoneen avulla tekstimuoto. Se räätälöidään yhdelle käyttäjälle ja tämän äänelle. 

Puheen taltioijalla on käytössään nk. stenomask, johon puhe sanellaan.

Tosiaikainen puheen taltioiminen ja kielen kääntäminen
------------------------------------------------------

Nykyään konepikakirjoituksen tuottama teksti voidaan kääntää nk. CAT-järjestelmällä eli tietokoneavusteisella kääntämisohjelmalla suoraan normaaliksi tekstiksi. Tämä on mahdollistanut puheiden tosiaikaisen tulkitsemisen, mitä käytetään muun muassa television tekstityksessä kuulovammaisille.

Tosiaikainen puheen tulkitseminen ja tähän liitetty tekstin tosiaikainen kääntäminen on mahdollistanut tekstin tosiaikaisen tuottamisen usealle kielelle.

Käsipikakirjoituksen tulkitseminen koneellisesti liittyy hahmontunnistukseen. Koska pikakirjoitusmerkit kuvaavat sanoja tai sanayhdistelmiä eivätkä näin ollen ole erillisiä, käsipikakirjoituksen kääntämisessä ei ole vielä edistytty pitkälle.

Puheen taltioimista edistävät järjestöt
---------------------------------------

* Suomen Pikakirjoittajayhdistys ry
* International Federation for Information Processing INTERSTENO
*Tämä artikkeli käsittelee kansanedustajaa. Nuortenkirjailijasta katso Antti Halme (kirjailija)***Antti Alarik Halme** (4. maaliskuuta 1923 Akaa – 10. kesäkuuta 1996 Viiala) oli suomalainen tiedotussihteeri ja sosialidemokraattien kansanedustaja 1960- ja 1970-luvuilla.

Halmeen vanhemmat olivat ulosottomies Aarne Nikolai Halme ja Martta Johanna Vilén. Hän kävi kansakoulun ja suoritti 1938 kemian laboranttikurssin Tampereen teknillisessä oppilaitoksessa. Halme työskenteli Viialan nahkatehtaalla laboranttina 1938–1945 ja työnjohtajana 1945–1956. Halme siirtyi tämän jälkeen politiikan pariin toimien Pohjois-Hämeen sos.dem. piirin piirisihteerinä Tampereella vuosina 1956–1966, Sosialidemokraattisen eduskuntaryhmän tiedotussihteerinä 1970–1973 sekä maa- ja metsätalousministerin poliittisena sihteerinä 1972 ja työministerin poliittisena sihteerinä 1972–1973. Vuodesta 1976 alkaen Halme toimi Eläkkeensaajien keskusliiton tiedotussihteerinä.

Halme oli sosialidemokraattien kansanedustajana vuosina 1966–1970 ja 1973–1975 edustaen Hämeen läänin pohjoista vaalipiiriä. Hän tuli jälkimmäiselle edustajakaudelleen 11. syyskuuta 1973 Hämeen läänin maaherraksi valitun Valdemar Sandelinin tilalle. Halme oli myös mukana kunnallispolitiikassa Viialan kunnanvaltuuston jäsenenä.

Halme oli naimisissa vuodesta 1944 Taimi Tuulikki Peltosen kanssa.

Lähteet
-------

* .aspx Antti Halme *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Eduskunta

 |

 |
**Paikallinen reaalisuus** ymmärretään fysiikassa luontoa kuvaavien lakien kahtena yhtäaikaisena ominaisuutena: niiden pitää olla samanaikaisesti *paikallisia* (lokaalisia), ts. kaukana olevat kappaleet eivät voi vuorovaikuttaa keskenään ilman että vuorovaikutus näiden välillä kulkeutuu hitaammin kuin valon nopeus, ja *reaalisia*, ts. kappaleita kuvaa mittauksesta riippumaton joukko objektiivisia ominaisuuksia.

Luonnonlakien *paikallisuutta* kuvatkoon esimerkki, jossa kaksi kappaletta, A ja B, ovat etäisyyden L päässä toisistaan. Jonkin ominaisuuden muutos A:ssa hetkellä t ei siis voi vaikuttaa B:n ominaisuuksiin ennen kuin aikaisintaan hetkellä {\displaystyle t+L/c}, jossa c on valon nopeus. Tässä mielessä "samanaikaiset" vuorovaikutukset ovat paikallisia.

Luonnonlakien *reaalisuus* voi vaikuttaa itsestään selvältä: oletetaan, että kappaleita kuvaa jokin ominaisuus (esimerkiksi pyörimissuunta johonkin haluttuun akseliin nähden, liikemäärä, tms.), jota voidaan kuvata joillain mahdollisilla lukuarvoilla. Mahdollisten arvojen joukko voi olla äärellinen, numeroituva tai ylinumeroituva. Jos luonto on tässä mielessä *reaalinen*, kappaleen ominaisuuden arvo on olemassa ja täysin määrätty jo ennen ominaisuuden arvon mittausta. Tässä mielessä fysiikan reaalisuuden määritelmä poikkeaa filosofisesta realismista.

Esimerkki paikallisen reaalisuuden rikkovasta luontoa kuvaavasta teoriasta on kvanttimekaniikka. Erityisesti kvanttimekaaninen lomittuminen rikkoo paikallisen reaalisuuden. Tämä voidaan todeta mittaamalla Bellin epäyhtälöitä.

Katso myös
----------

* EPR-paradoksi
**The Big One for ONE DROP** on World Series of Poker yhteyteen järjestettävä hyväntekeväisyyspokeriturnaus, jonka sisäänosto on miljoona dollaria ja jokaiselta pelaajalta menee 11,1% (111 111 dollaria) One Drop -säätiön kautta hyväntekeväisyyteen. Vuonna 2012 48 pelaajan osallistuessa rahaa kertyi hyväntekeväisyyteen yli 5 miljoonaa dollaria. Turnauksessa ainoana suomalaisena oli mukana Jens Kyllönen. 

Vuoden 2012 turnauksen voitti Antonio Esfandiari lunastaen 18 346 673 dollaria ja platinasta valmistetun rannekkeen, jossa oli 0.78 karaatin timantti.

Vuonna 2014 turnaus järjestettiin 29. kesäkuuta - 2. heinäkuuta (WSOP turnaus #57). Turnauksen osallistujamäärä oli rajattu viiteenkymmeneenkuuteen (56). Pelaajamäärä jäi 42 pelaajaan. Turnauksen voitti pokeriammattilainen Daniel Colman kuitaten 15 306 668 dollaria ja platinaisen rannekkeen.

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑
3. ↑
4. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
5. ↑
6. ↑
7. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
8. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* All In for ONE DROP | Charity Poker Tournament for Water (Arkistoitu – Internet Archive)

* Antonio Esfandiarin tunnelmat vuoden 2012 turnauksen voiton jälkeen
**Antti Haapala** on suomalainen stand up -koomikko ja käsikirjoittaja. Stand up -komiikkaa Haapala on tehnyt vuodesta 2011.. Haapala on kotoisin Porista, josta muutti 18-vuotiaana Tampereelle.

Vuonna 2012 Haapala oli mukana Vuoden stand up -tulokas -kilpailussa. Matti Patronen kuitenkin voitti kyseisen kilpailun. Stand up -komiikan lisäksi Haapala on käsikirjoittanut Ylen ajankohtaissatiireja *Noin viikon uutiset* ja *Noin viikon studio*. Hän on myös näytellyt lukuisissa *Noin viikon studion* sketseissä. Antti Haapala on lisäksi esiintynyt Nelosen *Stand Up!* -ohjemassa tuotantokausilla 1–3.

Lähteet
-------

1. ↑  Antti Haapala, Stand up -koomikko *Anttihaapala.fi*. Viitattu 21.6.2022.
2. ↑  Kuvaja, Sini: Porilaislähtöisestä Antti Haapalasta tuli koomikko, joka on ollut myös kirjoittamassa tuttuja tv-sarjoja *Satakunnan Kansa*.  4.10.2022. Viitattu 4.10.2022.
3. ↑  Antti Haapala *Stand Up Mafia*. Viitattu 29.6.2022.
4. ↑  Stand Up! *Ruutu.fi*. Viitattu 21.6.2022.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Ritva
* Elonet

 |

 |
**Pukatawagan** on asutuskeskus ja siihen liittyvä intiaanireservaatti Manitoban provinssissa Kanadassa, noin 210 kilometriä pohjoiseen The Pas'stä. Kaupunki sijaitsee The Pas'sta Lynn Lakeen johtavan rautatien varrella, mutta sinne ei ole ympärivuotista maantieyhteyttä. Talvisin kaupunkiin johtaa talvi- ja jäätie.

Pukatawaganin kaupungin väkiluku on noin 1 950, ja siihen liittyvän Mathias Colomb Cree Nation -reservaatin väkiluku on noin 2 500. Alueella on Kanadan ratsupoliisin toimipaikka, joka työllistää seitsemän henkeä.

Kaupungin ja reservaatin liikennetarpeita palvelevat ympärivuotisesti Pukatawaganin lentoasema ja rautatieasema. Pukatawaganista on henkilöjunayhteys The Pasiin.

Lähteet
-------

1. ↑  Pukatawagan *Sprol, Worst Places in the World*.  19.2.2006.  Arkistoitu 27.1.2010. Viitattu 25.1.2010. (englanniksi)
2. ↑  Pukatawagan Detachment Royal Canadian Mounted Police.  Arkistoitu 8.2.2009. Viitattu 25.1.2010.
3. ↑  The Pas–Pukatawagan train (junien 290 ja 291 aikataulut) VIA Rail Canada. Viitattu 25.1.2010. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Pukatawagan / Mathias Colomb Cree Nation (Arkistoitu – Internet Archive)
| "Hero"Afrojack & David Guetta |
| --- |
| Singlen "Hero" kansikuva |
| Singlen tiedot |
|  Julkaistu | 30. huhtikuuta 2021 |
|  Formaatti | digitaalinen lataus |
|  Tuottaja(t) | Afrojack, David Guetta, Stargate, DubVision |
|  Tyylilaji | progressiivinen house |
|  Kesto | 02.51 |
|  Levy-yhtiö | Wall Recordings |
| Afrojackin muut singlet |
| "Stay Mine"2021 | "Hero"2021 |  |
| David Guettan muut julkaisut |
| "Bed"2021 | "Hero"2021 | "Get Together"2021 |

**Hero** on alankomaalaisen DJ-tuottajan Afrojackin sekä ranskalaisen DJ-tuottajan David Guettan musiikkikappale. Sen julkaisi Wall Recordings digitaalisesti ladattavana singlenä 30. huhtikuuta 2021. Kappaleen ovat sanoittaneet Afrojack, Guetta, Mikkel S. Eriksen sekä Tor Erik Hermansen tuottajaduo Stargatestä, brittiläislaulajat Ellie Goulding ja Jamie Scott, sekä yhdysvaltalaismuusikko Ryan Tedder yhtyeestä OneRepublic. Kappaleen tuotannosta vastasivat puolestaan Afrojack, Guetta, Stargate sekä alankomaalainen tuottajaduo DubVision. Vaikka kappaleen demoversion sanat on esittänyt Ellie Goulding, esittää lopullisen version sanat kuitenkin kreditoimaton yhdysvaltalaislaulaja Luxtides (Danny Bouchard). Kappaleen musiikkivideo julkaistiin 14. toukokuuta 2021.

"Hero" sai pääosin positiivisen vastaanoton musiikkikriitikoilta, jotka kehuivat sen melodiaa ja tuotantoa. Kappale ei ollut kuitenkaan kaupallisesti yhtä suuri menestys, sen päästyä singlelistan kahdenkymmenen parhaan joukkoon ainoastaan Alankomaissa ja Venezuelassa.

"Hero" on julkaisunsa jälkeen esitetty livenä muun muassa vuoden 2021 Eurovision laulukilpailun finaalissa 22. toukokuuta 2021.

Lähteet
-------

1. 1 2  Hero - Single by Afrojack & David GuettaMusic *music.apple.com*.
2. ↑  Luxtides Official Site *luxtides.com*.
3. ↑  Afrojack & David Guetta - Hero (Official Music Video) *youtube.com*.
4. ↑  Afrojack & David Guetta - Hero *spinninrecords.com*.
5. ↑  How Afrojack's New Song With David Guetta Could Revitalize The Lost Art of Progressive Rave Music *edm.com*.
6. ↑  Afrojack & David Guetta – Hero *dutchcharts.nl*.
7. ↑  Record Report Top 100 - Fecha de Publicación: Sábado 04/09/2021 *recordreport.com.ve*.  Arkistoitu 8.9.2021. Viitattu 24.11.2021.
8. ↑  20 Questions With Afrojack: On Eurovision, His BFF David Guetta & Why He Wants You to Email Him *billboard.com*.
9. ↑  Afrojack & David Guetta, il nuovo singolo è Hero *tg24.sky.it*.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Hero (Afrojack and David Guetta song)
**Roska päivässä -liike** (engl. *Litter Movement*) on vapaan toimittajan, sosiaalipsykologi Tuula-Maria Ahosen perustama arkipäiväisen aktiivisuuden muoto. Jäsenet pyrkivät keräämään päivittäin ainakin yhden roskan, yleensä omasta arkiympäristöstään. Lisäksi toivotaan, että jäsen rekrytoisi mukaan ainakin yhden uuden kannattajan. Psykologisena perusteluna toiminnalle on havainto, että siistiä ympäristöä ei roskata niin herkästi kuin valmiiksi sotkuista.

Vuonna 2000 Helsingissä perustettu liike toimii kaikkialla Suomessa ja on saanut seuraajia ulkomailtakin. Jäsenmaksuja kevytrakenteinen liike ei kanna: toiminta on pitkälti kotisivujen, postituslistan ja julkisuuden varassa. Vapaaehtoisvoimin liikkeen kotisivut oli käännetty alkuvuonna 2008 jo 20 kielelle.

Roska päivässä -liike on valittu Vuoden Visioksi 2001. Liike on hyväksytty kansainväliseen ideapankkiin, johon on koottu sosiaalisia innovaatioita. Tulevaisuuden tutkimuksen seura on myöntänyt Roska päivässä -liikkeelle ja Tuula-Maria Ahoselle historiansa ensimmäisen Huomionosoitus-tunnustuksen. 
Helsingin kaupungin vapaaehtoistyön neuvottelukunta myönsi Roska päivässä -liikkeelle myös vuoden 2007 vapaaehtoistyön kunniamaininnan.

Liike haastoi äitienpäivän alla vuosina 2007 ja 2008 äidit, myös tulevat äidit ja isoäidit, keräämään äitienpäivän kunniaksi ainakin yhden roskan. Useat tunnetut vaikuttajaäidit ottivat haasteen vastaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Liikkeen ajankohtaistiedote 11.5.2007

Aiheesta muualla
----------------

* Roska päivässä -liikkeen kotisivut
* Roska päivässä vei Linnan juhliin. Ylen Elävä arkisto.
* Arja Kaasinen: Keräisitkö roskan päivässä? Luontoportti 8.6.2010.