**Pirkko Soininen** (s. 1969 Lahti) on suomalainen kirjailija ja vapaa toimittaja, joka on kirjoittanut sekä runoutta että proosaa. Hän sai esikoisrunoteoksestaan *Murretut päivät* (2013) Runo-Kaarina-palkinnon. Sen jälkeen hän on kirjoittanut Eppu Nuotion kanssa kolmiosaisen taidemaailmaan sijoittuvan rikosromaanin sekä neljä elämäkertaromaania suomalaisista naistaitelijoista ja -kirjailijoista.

Ura
---

Soininen opiskeli Turun yliopistosta, mistä hän valmistui maisteriksi yleisestä kirjallisuustieteestä. Hän on opiskellut lisäksi luovaa kirjoittamista Oriveden vapaassa kirjoittajakoulussa ja Kriittisessä korkeakoulussa.

Soinisen esikoisteos oli runokokoelma *Murretut päivät*, josta hän voitti 2013 esikoisrunoilijoille tarkoitetun Runo-Kaarina-palkinnon. Soinisen toinen runokokoelma *Avataan siiven alta* ilmestyi 2016.

Soinisen ja Eppu Nuotion yhdessä kirjoittama rikosromaani *Nainen parvekkeella* julkaistiin 2016. Nuotio oli ottanut Soiniseen yhteyttä tämän *Tuulen naapurina* -blogin kautta, kun hän tarvitsi kuvailua Turusta romaaniinsa *Mutta minä rakastan sinua*. He alkoivat kävellä yhdessä, ja Soininen ehdotti yhteisen kirjan tekemistä. Romaanin päähenkilö on dokumentaristi Salome Virta, joka alkaa etsiä Albert Edelfeltin teoksen *Nainen parvekkeella* sijaintipaikkaa. Soininen ja Nuotio kirjoittivat lopulta taidedekkarisarjasta kolmiosaisen. *Sakset tyynyn alla* (2018) liittyy Frederick William Elwellin maalaukseen ja *Punainen vaate* (2019) Elin Danielson-Gambogin omakuvaan.

Soinisen oma ensimmäinen proosateos on vuonna 2018 julkaistu *Ellen*, joka kertoo taidemaalari Ellen Thesleffistä. Se on päiväkirjamuotoon kirjoitettu elämäkertaromaani, joka sijoittuu Thesleffin Firenzen-aikaan. Soininen kirjoitti *Ellenin* jälkeen elämäkertaromaanit Wivi Lönnistä, Maila Pylkkösestä ja Signe Branderista. *Valosta rakentuvat huoneet* (2021) kertoo arkkitehti Lönnin taistelusta aikansa sukupuoliroolien ja suvun paineiden keskellä. *Kipulintu* (2023) puolestaan on romaani runoilija Maila Pylkkösen traagisesta elämästä. Sen kehyskertomus sijoittuu Nikkilän mielisairaalaan. Samassa paikassa myös valokuvaaja Signe Brander muistelee elämäänsä romaanissa *Signe* (2024).

Lähteet
-------

1. 1 2  Kirjailija Pirkko Soininen Pirkko Soininen. Viitattu 25.2.2024.
2. ↑  Runo-Kaarinan voitto Turkuun *TS.fi*.  4.10.2013. Turun Sanomat Oy. Viitattu 25.2.2024.
3. 1 2  Pirkko Soininen WSOY. Viitattu 25.2.2024.
4. ↑  Miia Vatka: Eppu Nuotio ja Pirkko Soininen kirjoittivat yhdessä dekkarin: ei kissatappelua *Iltalehti.fi*.  15.3.2016. Alma Media Suomi Oy. Viitattu 25.2.2024.
5. ↑  Kaisa Viljanen: Dekkari vie suomalaisen taidehistorian paraatipaikoille ja Edelfeltin maalauksen jäljille *HS.fi*.  15.3.2016. Sanoma Media Finland Oy. Viitattu 25.2.2024.
6. ↑  Sakset tyynyn alla Bazar Kustannus. Viitattu 25.2.2024.
7. ↑  Punainen vaate Bazar Kustannus. Viitattu 25.2.2024.
8. ↑  Mervi Kantokorpi: Ellen Thesleffin kuvitteellisessa Firenzen-päiväkirjassa taidemaalari nauttii kosmopoliittien keitaasta – Pirkko Soinisen teos on jo toinen Thesleff-aiheinen romaani tänä talvena *HS.fi*.  12.2.2018. Sanoma Media Finland Oy. Viitattu 25.2.2024.
9. 1 2  Helena Ruuska: Kuvia Helsingistä – mutta ei koskaan äidistä *HS.fi*.  2.2.2024. Sanoma Media Finland Oy. Viitattu 25.2.2024.
10. ↑  Leena Horsma-aho: 23.12.2021 Pirkko Soininen: Valosta rakentuvat huoneet  23.12.2021. Tampereen korkeakouluyhteisö. Viitattu 25.2.2024.
11. ↑  Siru Kainulainen: Runoilija Maila Pylkkösen elämä paljastuu traagiseksi, mutta taitava romaani keskittyy kieleen – Pirkko Soininen kirjoittaa fiktiota todellisista historian henkilöistä *TS.fi*.  8.4.2023. Turun Sanomat Oy. Viitattu 25.2.2024.