recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Janne Oinas** (s. 1985) on suomalainen tuottaja, äänittäjä ja muusikko. Oinaksen ammattilasura alkoi vuonna 2006 hänen tuotettuaan Aleksi Ojalan levyn *Koditon mies*. Sittemmin hänen yhteistyökumppaneitaan ovat olleet muun muassa Suvi Teräsniska, Jari Sillanpää, Jippu, Heli Kajo, Ufo Mustonen, Laura Sippola ja Sansa. Suurimpia listamenestyksiä ovat olleet Teräsniskan Syksyn sävel -voittaja ja Vuoden paras iskelmä 2013 -palkittu "Täydellinen elämä" sekä Sillanpään "Sinä ansaitset kultaa".

Oinas on ollut merkittävässä roolissa *Vain elämää* -televisiosarjan kappaleiden sovittamisessa ja tuottamisessa yhdessä Leri Leskisen kanssa, esimerkkeinä Irinan "Ihmisen poika", Elastisen "Naurava kulkuri", Laura Voutilaisen "Särkynyt enkeli", Terhi Kokkosen "Me vain", Juha Tapion "Oo se kun oot" ja Hectorin "Tyttörukka".

Oinas oli tekemässä Paula Koivuniemen levyä *Duetot*, josta Yleisradio toteutti dokumentin *Paula Koivuniemi @studio*. Oinas sovitti ja tuotti Diandran Uuden Musiikin Kilpailu 2013 -finalistikappaleen "Colliding Into You" yhdessä Leri Leskisen kanssa. Hän on myös miksannut muun muassa Yön, Reijo Taipaleen, Ismo Alangon ja Paradise Oskarin kappaleita.

Oinas on säveltänyt Leri Leskisen kanssa elokuvascoren Juha Wuolijoen elokuvaan *Zarra’s Law*. Hän on tehnyt musiikkia myös televisiosarjoihin ja mainoksiin.

Oinas aloitti musiikkiharrastuksensa kahdeksanvuotiaana rumpujen soitolla, jonka jälkeen pääsoittimeksi vaihtui bassokitara. Lisäksi Oinas soittaa myös kitaraa ja koskettimia. Keikkamuusikkona hän on soittanut useiden artistien taustalla (muun muassa Heli Kajo, Jonna Kärkkäinen, Hanna Maaria) sekä cover- ja bilebändeissä (esimerkiksi Metropolis ja Tailor Made).

Aiheesta muualla
----------------

* Metropolis (Arkistoitu – Internet Archive)
* Janne Oinas Discogsissa.  (englanniksi)
**Rafael López Gutiérrez** (28. helmikuuta 1855 Tegucigalpa, Honduras – 10. maaliskuuta 1924 Amapala, Honduras) oli hondurasilainen poliitikko, joka toimi maansa presidenttinä 1920–1924.

López Gutiérrez syntyi 1855, ja hänen vanhempansa olivat Juan López Gutiérrez ja Soledad Gutiérrez López. Hän oli naimisissa Ana Lagosin kanssa.

López Gutiérrez oli Miguel R. Dávila kaudella 1909–1911 sota- ja laivastoministerinä. Myöhemmin hänestä tuli Tegucigalpan kuvernööri, ja hän toimi uudestaan sota- ja laivastoministerinä 1919–1920. López Gutiérrez organisoi Liberaalipuolueen vastaiskun, kun presidentti Francisco Bertrand ei ollut vuonna 1919 valmiina luopumaan vallasta vaan pyrki jatkamaan presidenttikauttaan. López Gutiérrez sai hallinnon vastaisille toimilleen tukea Nicaraguasta ja Guatemalasta. Bertrand luopui vallasta Yhdysvaltain puututtua asiaan. Seuraavana vuonna Hondurasissa järjestettiin vaalit, jotka López Gutiérrez voitti helposti.

Lokakuussa 1923 Hondurasissa järjestettiin presidentinvaalit, ja López Gutiérrez hyväksyi poikkeuksellisen vapaan vaalikampanjan. Vaaleissa ei kuitenkaan löytynyt voittajaa, sillä kukaan kolmesta ehdokkaasta ei saanut tarvittavaa äänimäärää. López Gutiérrez ilmoitti tammikuussa 1924 jatkavansa vallassa, kunnes uudet vaalit oltaisiin järjestetty. Hän ei kuitenkaan missään vaiheessa suostunut määrittelemään uutta vaalipäivää. Samaan aikaan vaaleissa eniten ääniä saanut Tiburcio Carías Andino julistautui presidentiksi, ilmeisesti United Fruit Companyn tuella, jolloin maassa syttyi aseellinen konflikti.

Helmikuussa alkanut sisällissota kesti huhtikuulle asti, mutta López Gutiérrez kuoli ennen sodan päättymistä. Hän kuoli marraskuussa 1924.

Lähteet
-------

* Merrill, Tim (toim.): *Honduras: A Country Study*. Washington: GPO for the Library of Congress, 1995. Country Studies US (viitattu 17.12.2011). (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3  Rafael López Gutiérrez *Historia de Honduras*. Viitattu 30.11.2011. (espanjaksi)
2. 1 2  Merrill: The Threat of Renewed Instability, 1919-24 *countrystudies.us*.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
**Le Fantasque** oli Ranskan laivaston 1936 valmistunut Fantasque-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Fantasque-luokka (hävittäjä)*
Alus tilattiin Arsenal de Lorientilta, missä köli laskettiin 15. marraskuuta 1931. Alus laskettiin vesille 15. maaliskuuta 1934. Aluksen valmistumista viivästytti koeajoissa tapahtunut karilleajo, joten se valmistui 10. maaliskuuta 1935.

Palvelus
--------

Toisen maailmansodan alussa alus partioi Atlantilla etsien saksalaisia saarronmurtajia. Alus upotti 16. lokakuuta 1939 rahtialus SS *Hallen* ja vangitsi miehistön. Alus osallistui Saksan laivaston taskutaistelulaiva *Admiral Graf Speen* etsintään, jonka aikana se valtasi 25. marraskuuta *Le Terriblen* ja risteilijä *Dupleixin* kanssa kauppa-alus SS *Santa Fen*. Ranskan antauduttua alus liittyi Dakarissa Vichyn Ranskan laivaston 10. hävittäjälaivueeseen (ransk. *Division de Contre-Torpilleurs, DCT*) sisaralustensa *Malinin* ja *L’Audacieux’n* kanssa. Liittoutuneiden hyökätessä Dakariin 23. syyskuuta 1940 alus laski savuverhon satamassa olevien alusten suojaksi. Se joutui laivatykistön tuleen ja ilmahyökkäykseen kärsimättä vaurioita.

Liittoutuneiden noustua maihin Pohjois-Afrikkaan *Le Fantasque* vaihtoi muiden Ranskan Länsi-Afrikassa olleiden alusten kanssa puolta liittyen liittoutuneisiin. Maaliskuussa 1943 alus siirrettiin huollettavaksi Bostoniin, jossa sille asennettiin tutkat ja kaikuluotain sekä vahvennettiin ilmatorjuntaa. Huollon päätyttyä alus luokiteltiin uudelleen kevyeksi risteilijäksi.

Alus osallistui 9. syyskuuta 1943 alkaen Salernon maihinnousuun. Alus laski 13.–14. syyskuuta välisenä yönä Ajaccioon Korsikalla 250 kommandosotilasta ja aseita sekä ammuksia vastarintaliikkeelle. Se pysäytti 24. joulukuuta saksalaisen rahtialuksen *Nicoline Maerskin*, joka pakotettiin karille Espanjan rannikolla lähellä Tortosaa. 10. DCT määrättiin tekemään Adrianmerelle isku, jonka tarkoituksena oli eristää Jugoslavia Italiasta. Alus kohtasi 18.–19. maaliskuuta *Le Terriblen* kanssa Saksan laivaston saattueen, johon kuuluivat rahtialus *F124*, hinaaja *Titanic* sekä saattajat *FS270*, *FS273* ja *FS274*. Saattue upotettiin lukuun ottamatta *Titanicia*, joka pakeni Kyparissíaan. Alus upotti 17. kesäkuuta *Le Terriblen* kanssa tankkeri *Giulianan* sekä vaurioitti sitä suojanneita raivaajia *R5* ja *R14*. Alus osallistui 15. elokuuta alkaen Etelä-Ranskan maihinnousuun.

Vuosina 1945 ja 1946 alus oli Indokiinassa. Se sijoitettiin 1950 reserviin. Alus luokiteltiin saattajaksi, jolloin sen runkonumeroksi vaihdettiin D610. Alus hinattiin 1953 Touloniin, jossa sitä käytettiin majoitustilana. Alus poistettiin 2. toukokuuta 1957 alusluettelosta nimettynä *Q98:ksi* ja myytiin romutettavaksi.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1922–1946*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1987. ISBN 0-85177-146-7. (englanniksi)
* Whitley, M. J.: *Destroyers of World War Two - an international encyclopedia*. Lontoo: Arms and Armour, 1988. ISBN 0-85368-910-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Whitley, M. J. s. 42
**Aperture Desk Job** on Valve Corporationin kehittämä ja julkaisema toimintapeli, joka on julkaistu vuonna 2022.

Peli on kehitetty oppaana ja tekniikkademona Steam Deckille, mutta sitä on mahdollista pelata peliohjaimella muillakin alustoilla. Peli on tarkoitettu opastamaan miten Steam Deckin ohjaimet ja ominaisuudet toimivat. Peli käyttää Valven Source 2 -pelimoottoria. *Portal*-pelien maailmaan sijoittuva peli on julkaistu ilmaiseksi ladattavana 1. maaliskuuta 2022.  Peliä voi pelata myös Linuxilla ja Windowsilla.

Pelaaminen
----------

Pelissä pelaaja on vastapalkattu työntekijä Aperture Sciencella, jossa tämän tehtävä on testata vessanpönttöjä. Pelaajaa opastaa tekoäly nimeltä Grady, jonka ääninäyttelijä on Nate Bargatze. Eri nappien painaminen täyttää vessanpöntön vedellä ja asettaa sen rasitukselle.

Lähteet
-------

1. 1 2  While It's Not Portal 3, Valve's New Game Collects Accolades *gamepressure.com*. Viitattu 24.3.2023. (englanniksi)
2. 1 2  Christopher Livingston: Weaponize toilets in Valve's hilarious short game Aperture Desk Job *pcgamer.com*.  1.3.2022. Viitattu 24.3.2023. (englanniksi)
3. ↑  Sean Hollister: Valve made a bite-sized new Portal game for the Steam Deck *theverge.com*.  25.2.2022. Viitattu 24.3.2023. (englanniksi)
4. ↑  Aperture Desk Job *store.steampowered.com*. Viitattu 24.3.2023. (englanniksi)
Cañarin provinssin sijainti Ecuadorin kartalla
**Cañar** on yksi Ecuadorin maakunnista. Sen pinta-ala on noin 3 910 neliökilometriä ja asukkaita siellä on noin 225 000 (2010). Maakunta on nimetty alueella asustavan alkuperäisväestön mukaan ja sen pääkaupunki on nimeltään Azogues.

Maantiede ja sijainti
---------------------

Cañar sijaitsee Andeilla Ecuadorin keskiosassa. Sen naapuriprovinssit ovat pohjoisessa Chimborazo, idässä Morona Santiago, etelässä Azuay ja lännessä Guayas. 

Provinssin tärkein nähtävyys on Ingapircan rauniokaupunki, joka on Ecuadorin merkittävin arkeologinen esikolumbiaaninen löytö.

Kantonit
--------

Ingapircan rauniot
Provinssi jakautuu seitsemään kantoniin (pääkaupungit ovat kaikki samannimisiä):

1. Azogues
2. Biblián
3. Cañar
4. Déleg
5. El Tambo
6. La Troncal
7. Suscal

Lähteet
-------

1. ↑  Ecuador: Provinces (El Instituto Nacional de Estadística y Censos del Ecuador (web).) *citypopulation.de*. Viitattu 18.4.2013.

  

EcuadorEcuadorin maakunnat

* Azuay
* Bolívar
* Cañar
* Carchi
* Chimborazo
* Cotopaxi
* El Oro
* Esmeraldas
* Galápagos
* Guayas
* Imbabura
* Loja
* Los Ríos
* Manabí
* Morona-Santiago
* Napo
* Orellana
* Pastaza
* Pichincha
* Santa Elena
* Santo Domingo de los Tsáchilas
* Sucumbíos
* Tungurahua
* Zamora-Chinchipe
*Tämä artikkeli käsittelee metallia tarkoittavaa sanaa. Hailuodossa sijaitsevasta Vaski-nimisestä kylästä on erillinen artikkeli.*
**Vaski** on ikivanha sana, joka lienee alun perin tarkoittanut kuparia, sittemmin myös pronssia ja messinkiä. Joissain uralilaisissa kielissä sanan vastineet merkitsevät myös rautaa (esimerkiksi *vas* unkarissa merkitsee rautaa pelkästään).

Vaski on uralilaisten kielten vanhin metallin nimitys, ja luultavasti näissä kielissä omaperäinen. Tosin myös indoeurooppalaisia etymologioita on sanalle ehdotettu. Sana on kiinnostanut tutkijoita. Metallien ja niihin liittyvän sanaston on arveltu tulleen indoeurooppalaisten kielten puhujilta, mutta sana *vaski* vaikuttaa tämän näkemyksen vastaesimerkiltä. Onkin ehdotettu, että uralilaisten kielten puhujat olisivat kehittäneet itsenäisesti kuparin käsittelyn. Tämä ei olisi ennennäkemätöntä; kuparin käsittely on suhteellisen yksinkertaista, ja sitä on ilmeisesti opittu käsittelemään useaan kertaan aikojen kuluessa, useammassa paikassa. Selvin esimerkki tästä on kuparin käsittelyn itsenäinen kehittäminen Väli-Amerikan intiaanien keskuudessa, vailla minkäänlaisia kauppa- tai muita suhteita Euraasian kuparia käyttäviin kulttuureihin. Jotkut kuitenkin huomauttavat*kenen mukaan?*, että *vaskea* muistuttavia sanoja löytyy myös indoeurooppalaisista kielistä, esimerkiksi 600-luvulla kuolleessa keskiaasialaisessa tokaarin kielessä kulta oli *was* tai *yasa*. Monet pitävät sanaa kulkusanana, jonka alkuperä tai lainautumissuunta eivät ole selvillä. 

Muita suomen kielessä omaperäisiä metallien nimiä ovat *hopea* ja *teräs*, mutta näillä nimityksillä on (metallin nimen merkityksessä) paljon suppeampi levikki suomensukuisissa kielissä ja siten ne ovat paljon uudempia. Sana *hopea* on ilmeisesti tarkoittanut alun perin haurasta, ja sanan vastineilla on edelleen tämä merkitys saamelaiskielissä. *Teräs* on saanut nimityksensä siitä, että se soveltuu terien tekoon. Sana on johdettu itämerensuomalaisten kielten piirissä sanasta terä.

Nykyään vaski-sanaa käytetään puhuttaessa metallisista puhallinsoittimista, ns. *vaskisoittimista* tai *vaskista*.

Lähteet
-------

* Erkki Itkonen (toim.): *Suomen sanojen alkuperä*. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 1992–2000. ISBN 951-717-692-9.
**Substraatti** on osa ainetta, jota substraatin entsyymi muuttaa. Substraatti on siis lähtöaine, joka entsyymien avulla reaktioissa saavuttaa lopputuotemuodon. Substraatti on molekyyli, joka reagoi entsyymin kanssa siten, että etsyymi muuttaa sen toimintaa. Tietty substraatti reagoi aina tietyn entsyymin kanssa. Jotta substraatin ja entsyymin välinen kemiallinen reaktio voi tapahtua, substraatin täytyy kiinnittyä entsyymin aktiiviseen kohtaan. Reaktiossa substraatti muuttuu toiseksi aineeksi. Entsyymien ja substraattien reaktiot ovat yleisiä eliöiden elintoimintojen prosesseissa. Tällaiset reaktiot ovat joko anabolisia tai katabolisia. Entsyymien ja substraattien reaktioon kuuluva energia on nimeltään Gibbsin energia. Tälla iset reaktiot estyvät joskus inhibiittorien vuoksi. Toisaalta jotkut inhibiittorit palauttavat entsyymejä toisten inhibiittorien vaikutuksesta.

Lähteet
-------

1. ↑  Bio 004:entsyymit *Aake-hanke*.  6.4.2018. Viitattu 12.7.2023.
2. ↑  Minna Yli-Peltola: Entsyymit kemian ja biologian opetuksen yhdistävänä tekijänä lukiossa *jyx.jyu.fi*.  6.5.2006. Viitattu 12.7.2023.
**Raft** on avoin pelimaailma selviytymisvideopeli, jonka on kehittänyt ruotsalainen Redbeet Interactive ja julkaissut Axolot Games. Peli julkaistiin ennakkojulkaisuna 23. toukokuuta 2018 Steamissa sen jälkeen, kun se julkaistiin ensimmäisen kerran ilmaisena Itch.io-indie-alustalla vuonna 2016. Pelin ennakkojulkaisu poistettiin jakelualustoilta ja sen täysi versio julkaistiin 20. kesäkuuta 2022 pelin viimeisen luvun julkaisun kanssa.

Pelaaminen
----------

Peliä pelataan ensimmäisen ja kolmannen persoonan näkökulmasta ja sitä voidaan pelata joko yksin- tai moninpelinä. Jälkimmäisessä tapauksessa peli tarjoaa automaattisesti palvelimen ja peli tapahtuu yhteistyötilassa.

Kun pelaaja aloittaa pelin, hän on 2x2-kokoisella lautalla ja hänellä on koukku, jolla hän voi kerätä resursseja. Koukku kuitenkin kuluu, joten pelaajan on jossain vaiheessa tehtävä uusi. Pelaaja voi kerätä resursseja myös uimalla niiden kohdalle. Lautan ympärillä liikkuu myös hai, joka välillä rikkoo lauttaa. Hai voi kuitenkin lyödä pois rikkomasta lauttaa tai tappaa. Pelaajan pitää myös hallita perustarpeita kuten nälkä ja jano. Ruokaa pelaaja saa esim. tappamalla hain ja kalastamalla. Juomaa pelaaja saa rakentamalla kojeen, jolla saa tehtyä suolavedestä juotavaa.

Kun pelaaja saa muistikirjan ja oppii rakentamaan antennin, tutkan ja akun, rakentaa ne ja sijoittaa ne lautalle oikein, hän voi alkaa pelaamaan pelin tarinaa.

Juoni
-----

### Ennen pelin tapahtumia

Lähitulevaisuudessa ilmastonmuutos ja nousevat lämpötilat ovat saaneet napajäätiköt sulamaan, mikä on aiheuttanut koko planeetan kokoisen tulvan, mikä ei jättänyt lähes yhtään kuivaa maata. Sivilisaatio romahti, kun epätoivoiset suunnitelmat tulvien kumoamiseksi epäonnistuivat tai hylättiin. Lopulta maailman eliitti päätti hylätä kuivan maan kokonaan elääkseen kelluvissa kaupungeissa, kun taas muu väestö jätetään selviytymään yksin tulvivassa maailmassa.

### Nykyhetki

Pelaaja ottaa selviytyjän, Forward Scoutin, roolin. Hän lähtee avomerelle etsimään asumiskelpoista maata ja luonnonvaroja. Hän etsii myös Utopiaa, jossa sanotaan olevan kuivaa maata, jossa voisi elää. Hän seuraa radiovastaanottimen saamia signaaleja eri paikkoihin, joista saa apua seuraavan paikan löytämiseen.

Lähteet
-------

1. ↑  Jannik created Raft OST and all the songs in the game's radio cassettes *Twitter (twitter.com)*. Viitattu 12.4.2023.
2. ↑  Bouzerar, Thomas (13. joulukuuta 2022). "Remote Code Execution in Raft survival game". *Security Advisory* **2** (5): 3–5.
**Sorlampi** (ruots. *Stora Sorlam*) on noin seitsemän hehtaarin laajuinen järvi läntisessä Espoossa kuutisen kilometriä Espoon keskuksesta pohjoisluoteeseen. Virallisen kaupunginosajaon mukaan se sijaitsee Vanha-Nuuksion kaupunginosassa. Nuuksion Pitkäjärvi sijaitsee Sorlammen länsipuolella ja Bodomjärvi itäpuolella. Sorlampi sijaitsee kumpaistakin huomattavasti korkeammalla. Sorlammen luoteispuolella sijaitsee Pikku Sorlampi, etelässä on Hakjärvi ja pohjoisessa useita lampia ja järviä, kuten Hynkänlampi ja sen pohjoispuolella Velskolan Pitkäjärvi.

Sorlammelle antaa ilmettä pääaltaasta etelään työntyvä pitkä ja kapea lahti. Järven rantoja ei ole rakennettu. Sorlammen pohjoispuolella on seitsemän hiidenkirnua ja järven ympäristössä on Sorlammen luontopolku.

Lähteet
-------

1. ↑  Paikannimihaku *Retkikartta.fi*. Metsähallitus. Viitattu 3.9.2019.
2. 1 2  Sorlampi *Järviwiki*. SYKE. Viitattu 27.8.2019.
3. ↑  Sorlampi Espoon karttapalvelussa
4. ↑  13.48 Sorlammen hiidenkirnut 13.46 Sorlammen luontopolku *Espoo.fi*. Espoon kaupunki. Viitattu 27.8.2019.
**Martta Helena Helminen** (26. heinäkuuta 1890 Tampere – 6. toukokuuta 1983 Helsinki) oli suomalainen taiteilija, joka tunnetaan erityisesti kirkkojen alttaritauluista.

Tausta ja koulutus
------------------

Martta Helmisen vanhemmat olivat kauppias Gustaf Helminen ja Hilda Helenius. Martta valmistui Tampereen tyttökoulusta vuonna 1906, jonka jälkeen hän kävi taideyhdistyksen piirustuskoulua, josta valmistui vuonna 1909. Taideopintojaan hän täydensi ulkomailla Münchenissä 1910, Pariisissa taidemaalari Charles-François-Prosper Guérinin opissa vuosina 1914 ja 1921 sekä Italiassa 1928. Ennen varsinaista taiteilijan uraansa Helminen toimi Tampereen tyttölyseon piirustuksenopettajana vuosina 1910–1921. Vuosina 1912-1961 Tampereen Aaltosen Kenkätehtaan teknillisen johtajana toimiva diplomi-insinööri Otto Ferdinand Helminen (1886–1970) oli hänen veljensä.

Ura taiteilijana
----------------

Helminen erikoistui urallaan kirkkotaiteeseen. Hän maalasi uudet alttaritaulut Pihtiputaan, Punkaharjun, Luumäen ja Kangaslammen kirkkoihin. Kirkollisten kuvien lisäksi hän maalasi muotokuvia. Myös Tampereen Tammelan koulun dekoratiiviset seinäkoristelut ovat hänen tekemiään. Helminen osallistui myös perheaikakausikirja *Aamun* taiteelliseen toimittamiseen.

Helminen osallistui muun muassa Suomen taiteilijaseuran taidenäyttelyihin ja piti yksityisnäyttelyitä Tampereella ja Helsingissä.

Tampereen taideyhdistyksen johtokunnan jäsenenä Martta Helminen toimi vuosina 1919–1932 ja oli v. 1920 mukana perustamassa Tampereen Taiteilijaseuraa.

Helmisen töitä kuuluu mm. Tampereen taidemuseon, sekä Tampereella sijaitsevissa Hiekan taidemuseon sekä Emil Aaltosen museon kokoelmiin.

Lähteet
-------

* *Kuka kukin on (Aikalaiskirja). Henkilötietoja nykypolven suomalaisista 1954.* Otava, Helsinki 1954.
* *Vem och vad? Biografisk handbok 1936.* Toim. H. R. Söderström. Holger Schildts Förlag, Helsinki 1936.
* Martta Helminen taiteilijamatrikkelissa

### Kirjallisuus

* *Martta Helminen 1890-1983*, Taidesalonki. Näyttelyluettelo 11.4.-23.4.1987. Esipuhe: Timo Keinänen.
* *Martta Helminen*, Hiekan taidemuseo, Tampereen taidemuseo - Pirkamaan aluetaidemuseo, Tampereen Taiteilijaseura ry. Näyttelyluettelo, julkaisu 3, 1999. Teksti: Anna Eskola ja Anne Paldanius.
* Konttinen, Riitta: *Täältä tullaan! Naistaiteilijat modernin murroksessa*. S. 109-115. Siltala, 2017. ISBN 978-952-234-388-8

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5 6 7  Kuka kukin on 1954, s. 205.
2. ↑  Suomen kuvataiteen bibliografia: Helminen, Martta Viitattu 11.1.2015.
3. ↑   Äitimme ja mummomme Hilda Helmisen muisto
4. ↑   Emil Aaltonen Teollisuusjohtaja ja suurlahjoittaja, Vesa Vares, Otava, 2007, sivu 191.
5. ↑  Vem och vad 1936, s. 216.
6. ↑  Riitta Konttinen: Täältä tullaan! Naistaiteilijat modernin murroksessa, Siltala, 2017, s.110
Metyylielohopean kemiallinen kaava
**Metyylielohopea** on elohopeametallin orgaaninen, ihmiselle vaarallinen muoto. Se on kationi, jonka kemiallinen kaava on CH3Hg+. 

Luonnonvesistöihin joutunut elohopea muuttuu muun muassa bakteeritoiminnan seurauksena metyylielohopeaksi. Metyylielohopea ei liukene veteen, mutta rikastuu ravintoketjussa. Päinvastoin kuin dioksiinit ja PCB-yhdisteet, se ei kerry eliöiden rasvaan vaan valkuaisaineisiin. Erityisesti petokalat, sekä kaloja syövät eläimet kuten ihminen, altistuvat suurimmille pitoisuuksille. Suomen kaloista suurimmat pitoisuudet on isossa hauessa, mutta myös muissa petokaloissa kuten isossa kuhassa ja mateessa voi olla suuria pitoisuuksia. Eräissä tonnikalalajeissa pitoisuudet ovat myös suuria.

Myrkyllisyys ihmiselle
----------------------

Ihminen saa kehoonsa elohopeaa ravinnosta ja Suomessa suurin lähde on kalan syönti. Elimistöön joutunut metyylielohopea pääsee rasvaliukoisena aineena helposti hermostoon. Elohopeamyrkytyksen oireisiin kuuluvat tunto- ja näköhäiriöt, ataksia, käsien ja jalkojen puutuminen, lihasheikkous, supistunut näkökenttä, kuulovaurio ja puhehäiriö. Vaikeissa tapauksissa myrkytysoireet jäävät pysyviksi ja äärimmäisissä altistuksissa, kuten Minamatan syndroomassa oireisiin lukeutuvat psykiatriset oireet, halvaus, kooma ja kuolema, jotka seuraavat viikoissa ensimmäisten oireiden esiinnyttyä.

Kaikkein herkimmin vaikutukset kohdistuvat kehittyvään sikiöön. Tulokset normaalista ravinnosta saatavan metyylielohopean vaikutuksista ovat toistaiseksi ristiriitaisia, koska kahdessa erittäin paljon kalaa käyttävässä väestössä on saatu erilainen tulos, Färsaarilla on nähty lievän hermoston kehityksen hidastumisen liittyvän suureen metyylielohopeapitoisuuteen mutta Seychelleillä ei. Suomessa on kuitenkin suositeltu, ettei raskaana olevien tulisi käyttää haukea lainkaan.

Metyylielohopean on havaittu aiheuttavan iibislinnuilla "homoseksuaalista" käytöstä, jossa uroslinnut pariutuvat toistensa kanssa.

Katso myös
----------

* Dimetyylielohopea

Lähteet
-------

* kolumbus.fi:n sivulta Elohopea

### Viitteet

1. ↑  Komulainen H. Metallit ja metalloidit, ss. 1153–1166, kirjassa Koulu M, Mervaala E, Tuomisto J. Farmakologia ja toksikologia, 8. p. Kustannus Oy Medicina, Kuopio 2012, myös verkossa
2. ↑  Tuomisto J. 100 kysymystä ympäristöstä ja terveydestä: Arsenikista öljyyn, ss. 89–90, Kustannus Oy Duodecim, Helsinki 2005. ISBN 951-656-221-3. Verkossa englanniksi
3. ↑  Ympäristömyrkky tekee linnuista homoja *tekniikkatalous.fi*.  1.12.2010.  Arkistoitu 12.12.2010.

Aiheesta muualla
----------------

* THL – Metyylielohopea
**Pasi Pekka Antero Puolakka** (s. 6. elokuuta 1961 Hausjärvi) on suomalainen muusikko ja luokanopettaja, laulaja, huilisti-saksofonisti ja huuliharpisti. Puolakka on vaikuttanut Keravan musiikkielämässä 1980-luvun alusta alkaen ollen mukana toiminnassa paikallisen elävän musiikin yhdistyksen Kermun riveissä sekä toimien sessiomuusikkona useiden yhtyeiden levyillä.

Puolakan omia yhtyeitä ovat muun muassa Albert Laine Group, Lothar, Treatmen, Jethro Tull tribuutti-yhtye Dr. Bogenboom, Broken 40, Fun’iki ja Sydänyön rytmi, joka on julkaissut LP-levyt *Rakkaus lyö maahan* (2017) ja *Erämaa* (2021).

Hän toimii myös keravalaisessa soittoyhteisössä KeRuPi:ssa (Keravan Rumpu ja Pilli) soittaen erilaisia puupuhaltimia etnisistä huiluista ja pilleistä alkaen saksofoneihin. Hän soittaa myös lyömäsoittimia. 

Puolakka on vieraillut mm. Kolmannen Naisen, Stratovariuksen, Sub-Urban Triben, Road Crew:n, Calfin, Secondhand Hasselhoffsin, Kari Peitsamon, Sentencedin, Ensiferumin, Don Huonojen, Cashmirin ja For Tomorrowin levyillä yleensä huilun, saksofonin tai huuliharpun kanssa. Hän on tehnyt yhteistyötä yleensä Mikko Karmilan sekä Kai "Hiili" Hiilesmaan kanssa.

Puolakka on saanut Keravan kaupungin kulttuuripalkinnon vuonna 1990.

Hän pelasi myös pesäpalloa 2-kopparina Keravan Pallokerhon pesäpallojoukkueessa vuosina 1978-1988. Hän on ollut voittamassa hopeaa Puolustusvoimain pesäpallomestaruuskisoissa Haminan varuskunnan joukkueessa vuonna 1982 

Puolakan pojat Iikka Pietari Pasinpoika Puolakka (s. 1995) sekä Otso Ilmari Pasinpoika Puolakka (s. 1997) ovat myös muusikoita, Iikka kitaristi ja laulaja, Otso basisti ja sellisti. Molemmat soittavat mm. yhtyeissä For Tomorrow sekä Helle.

Iikka soittaa myös yhtyeessä Nuoruus ja on toiminut äänittäjänä sekä tuottajana useiden yhtyeiden mm. Nuoruus ja Cave Mossin levyillä. Hän on ollut Ellinooran keikkojen valosuunnittelijana vuosina 2015-2020. Iikan avopuoliso on kirjailija Sonja Karlsson.

Otso on valmistunut basistiksi Pop-Jazz konservatoriosta ja on toiminut sekä toimii sessiomuusikkona yleensä sellon kanssa mm. Ellinooran, Pate Mustajärven, Mikko Harjun ja Antti Ketosen levyillä. Lisäksi hän kiertää Suomea kitaristina The Voice of Finland semifinalistin Emilia Virlanderin kanssa.

Lähteet
-------

* Retrokki kuuntelee: Sydänyön rytmi "Rakkaus lyö maahan", 2017
* 
* 

### Viitteet

1. ↑  Pasi Puolakka *Discogs*. Viitattu 21.5.2020.

Otso 

Puolakka Discoqs

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Savo Games** on Lapinlahdella vuosittain järjestettävä yleisurheilutapahtuma. Vuoden 2019 kisat olivat järjestyksessään 48. peräkkäiset kisat. Tapahtuma tunnettiin alun perin **Lapinlahden Juhannuskisat** nimellä, mutta nimi muutettiin, kun tapahtumaa alettiin järjestämään juhannuksen ulkopuolella. Vuodesta 1986 aina vuoteen 2017 saakka Savo Games oli osa laukkautettua Eliittikisat-sarjaa ja oli ainoa osakilpailu joka oli järjestetty joka vuosi sarjan perustamisesta lähtien. Vuosina 2018 ja 2019 Lapinlahden kisat olivat osa yleisurheilun GP-sarjaa. Vuonna 2020 kisat tulevat olemaan osa Tähtikisat-sarjaa.

Kisat järjestetään Lapinlahden urheilukentällä, joka uudelleen nimettiin Valio Areenaksi vuonna 2015. Edellisen kerran kenttä vaihtoi nimeään vuonna 2000, jolloin nimeksi tuli *Mondo Areena* kentän kunnostuksen yhteydessä. Siitä tuli tuolloin Suomen ensimmäinen mondo-pinnoitettu ulkorata. Tapahtuman järjestää Lapinlahden Veto yhteistyössä Lapinlahden kunnan kanssa. Vuosittain tapahtuman järjestelyssä on jopa 300 vapaaehtoista työntekijää. Urheilijoita tapahtuma kerää vuosittain hieman reilut 200, joista Suomen ulkopuolelta tulevia on noin 60.

Savo Games on yksi Suomen kovatasoisimmista yleisurheilukilpailuista, ja Mondo Areenalla onkin nähty lukuisia suomenennätyksiä ja kauden kärkituloksia.

Lähteet
-------

1. ↑  Yleisurheilun Eliittikisasarja väistyy, GP-kilpailut painottavat paria päälajia kerrallaan
2. ↑  Tähtikisat 2020 *Yleisurheilu.fi*.  Arkistoitu 3.7.2019. Viitattu 19.11.2019.
3. ↑  Lapinlahden kentälle Mondo-pinnoite
4. ↑  Savo Games - Urheilijat *savogames.fi*.  Arkistoitu 8.8.2014. Viitattu 30.7.2014.
**Ann-Marie Elisabet Häyrén-Malmström** (20. lokakuuta 1904 Helsinki − 10. joulukuuta 1980 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari ja ruotsin kielellä kirjoittanut runoilija. 

Häyrénin vanhemmat olivat kasvitieteilijä Ernst Fredrik Häyrén (1878−1957) ja Maria Albrecht (1878−1922). Hän opiskeli maalausta Helene Schjerfbeckin johdolla 1920 ja kävi Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulua 1920 ja 1922 sekä Taideteollista keskuskoulua 1922−1925. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin 1921, 1922, 1923 ja 1926.

Häyrén toimi piirustusopettajana Svenska normallyceum -nimisessä oppikoulussa Helsingissä vuosina 1946–1967.

Maalauksia
----------

* Seinämaalaus, Folkhälsan-yhdistys. 1934 (tuhoutunut)
* Seinämaalaus, Sophie Mannerheimin lastenkoti. 1935
* Öljyvärityö Posetiivari 29 huutokaupattu

Kirjallista tuotantoa
---------------------

Nimellä *Ann-Marie Häyrén*:

* *Brinnande stig*. Söderström, Helsingfors 1945
* *Solstorm* : dikter. Söderström, Helsingfors 1946
* *Einar Reuter och Helene Schjerfbeck*. Finsk tidskrift : kultur, ekonomi, politik 1977

Lähteet
-------

* Ann-Marie Häyrén SKS:n kirjailijamatrikkelissa (toimimaton linkki)
* Kuvataiteiljamatrikkeli : Ann-Marie Elisabet Häyrén-Malmström
* Geni.com : Ann-Marie Elisabet Häyrén-Malmström (1904-1980)
* Kirjasampo.fi : Ann-Marie Häyrén

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Uppslagsverket Finland

 |

 |
**Pekka Juhani Heusala** (s. 15. joulukuuta 1946 Helsinki) on suomalainen diplomi-insinööri ja eläköitynyt yritysjohtaja, joka on saanut teollisuusneuvoksen arvonimen.

Heusala syntyi teollisuusneuvos Matti Hjalmar Heusalan ja Katri Kyllikki Laaksosen perheeseen. Hän avioitui 1979 Anneli Helena Juurikan kanssa. Heusala tuli ylioppilaaksi Arkadian yhteislyseosta 1965 ja valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1973. Hän oli VTT:n tutkimusharjoittelija 1972–1973, Helsingin kaupunginkanslian suunnitteluinsinööri 1973–1975, Oy Skanroof Ab:n tuotantopäällikkö 1975–1976, Tapiolan Lämpö Oy:n toimitusjohtaja 1976–1980, A-Elementti Oy Rakennusmiehen tekninen johtaja 1980–1982 ja Icopal Oy:n toimitusjohtaja 1982–2005 Raymond Sellin jälkeen. Rakennusteollisuus RT ry:n selvitysmies Heusala oli 2005–2006 ja vt. toimitusjohtaja 2006–2007. Hänellä on myös ollut lukuisia liike-elämän, teollisuuden ja muita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Heusala sai teollisuusneuvoksen arvonimen 1999.

Lähteet
-------

1. 1 2  Seppälä, Jarmo: Teollisuusneuvos Pekka Heusala (1946–). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 30.11.2012. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 21.12.2023.
2. ↑  Icopal keskittää kattolaattatuotannon Espooseen.  *Etelä-Suomen Sanomat*, 25.5.2004, nro 142, s. 8. Kansalliskirjasto. Viitattu 21.12.2023.  (ei-vapaa)
**Juha Valvio** on suomalainen radiotoimittaja ja -juontaja. Hän juontaa *Iltapäiväkerho*-ohjelmaa Yle Puheella. Valvio juonsi tammikuusta 2012 alkaen Radio Cityn kanavan iltapäiväohjelmaa, jossa hän lopetti tammikuussa 2019. Juha Valvio on aikaisemmin juontanut myös The Voicen aamushow’ta, Heräämöä. Hän on ollut juontajana myös muun muassa Radio Aallolla ja YleX:llä.

Valvio on työskennellyt urheilutoimittajana talviolympialaisissa 2018 ja kesäolympialaisissa 2020. Ensiksi mainitussa hän oli TV5:n jääkiekkolähetysten kaukalonlaitatoimittajana. Tokion kesäolympialaisissa Valvio selostaa Ylellä golfia.

Lähteet
-------

1. ↑  Yle Puheen toimittajat *Yleisradio Oy*. Viitattu 8.1.2020.
2. ↑  Ikonen, Sami: Radio Cityn Juha Valvio sai olympiapestin: Tälläistä ei ole aikasemmin tehty *radiocity.fi*.  31.10.2017. Viitattu 17.7.2021.
3. ↑  Saarinen, Ossi: Kaikki Tokion olympialaisista – katso kisaohjelma ja tutustu, miten kisat näkyvät ja kuuluvat Ylen kanavilla *yle.fi*.  16.7.2021. Viitattu 16.7.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Urheiluperjantai
**S/S Norra Sverige** oli ruotsalainen Svea-varustamon matkustajahöyrylaiva, joka ajoi miinaan ja upposi Mäntyluodon lähellä 7. joulukuuta 1914. Laivan 25 hengen miehistö menehtyi turmassa.

*Norra Sverige* oli lähtenyt kappaletavaralastissa mutta ilman matkustajia Ruotsista kohti Mäntyluotoa 6. joulukuuta 1914. Saman päivän aamuna ajoivat ruotsalaiset S/S *Everilda* ja S/S *Luna* saksalaisen miinalaivan laskemiin miinoihin ja upposivat Mäntyluodon lähellä. Mäntyluodon satamakomendantti lähetti heti tiedotteen kaikkiin Suomen ja Ruotsin satamiin ja pyysi keskeyttämään liikenteen Mäntyluotoon. Kaikki Ruotsista kohti Mäntyluotoa lähteneet alukset *Norra Sverige* -laivaa lukuun ottamatta saatiinkin pysäytettyä, kun torpedoveneet tavoittivat ne matkan varrella.

Mäntyluodon satamakomendantti siirtyi moottoriveneellä Säpin saareen heti 7. joulukuuta aamulla ja odotti siellä yhdessä luotsien kanssa *Norra Sverigen* saapumista. Kun laiva nähtiin lännen horisontissa, he lähtivät sitä kohti moottoriveneellä ampuen samalla valoraketteja ja heiluttaen lippuja. Laivalta ei kuitenkaan huomattu tätä, ja se jatkoi matkaansa kohti Mäntyluodon satamaa. Saavuttuaan miinakentän lähelle laiva nosti luotsilipun ja jäi odottamaan luotsia. Luotsit eivät uskaltaneet enää lähestyä miinakenttään ajelehtimassa ollutta laivaa, ja pian laivan keskiosan kohdalla räjähtikin miina. Laiva upposi nopeasti vieden koko 25 hengen miehistön mukanaan.

Rautarunkoinen, kaksimastoinen ja yksipiippuinen S/S *Norra Sverige* oli rakennettu vuonna 1875 Gävlessä Nya Varvetin telakalla. Sen vetoisuus oli 759 brt, koneteho 480 hv, pituus 57,6 metriä, leveys 8,1 metriä ja syväys lastissa 4,1 metriä.

Lähteet
-------

* Seppo Salosen merihistoria-sivut: Norra Sverige (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. 1 2  Pyry Lapintie Sotahrjoituksissa löytynyt hylky ehkä Norra Sverige, Helsingin Sanomat, 28.9.2010 sivu A 7
2. ↑  Fakta om fartyg: Norra Sverige *faktaomfartyg.se*.  Arkistoitu 25.5.2012. Viitattu 7.12.2007.
**Sotíras** (kreik. Σωτήρας, kath.kreik. Σωτήρ, *Sotír*) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Thásoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Thásoksen kuntaan, Thásoksen alueyksikköön ja Itä-Makedonian ja Traakian alueeseen. Kylän väkiluku on 19 (vuonna 2011).

Sotírasin kylää.
Sotírasin kylä sijaitsee Thásoksen läntisissä sisäosissa noin 23 kilometriä lounaaseen saaren keskuksesta Thásoksen kaupungista eli Liménasista. Se on rakennettu Ypsário-vuoren rinteeseen noin 380 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna.

Sotíras muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Σωτήρα/Σωτήρος, *Topikí Koinótita Sotíra/Sotíros*), johon kuuluu varsinaisen Sotírasin kylän lisäksi sen ranta-asutus ja satama Skála Sotíra eli Skála Sotíros, joka sijaitsee rannikolla noin kolmen kilometrin päässä. Koko yhdyskunnan väkiluku on 395.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. 1 2  Sotiras *Thassos View*. Viitattu 4.9.2023.
3. ↑  Sotiros *Greeka*. Viitattu 4.9.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Sotíras** Wikimedia Commonsissa
Lašmanova Lontoon kesäolympialaisissa 2012.
**Jelena Anatoljevna Lašmanova** (ven. Елена Анатольевна Лашманова, s. 9. huhtikuuta 1992 Saransk, Mordva) on venäläinen kilpakävelijä. Hän voitti 20 kilometrin kävelyn olympiakultaa 2012 ja maailmanmestaruuden 2013, mutta menetti myöhemmin molemmat voittonsa dopingin takia.

Lašmanova voitti alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuden 5 000 metrin kävelyssä Bressanonessa 2009 ajalla 22.55,45. Hän voitti alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden 10 000 metrin kävelyssä Monctonissa 2010 ajalla 44.11,90. Hän voitti saman ikäluokan Euroopan-mestaruuden Tallinnassa 2011 nuorten maailmanennätysajalla 42.59,48.

Vuonna 2012 Lasmanova voitti 20 kilometrin kilpailun kävelyn maailmancupissa ja Lontoon olympialaisissa. Olympiakullan hän voitti ME-ajalla 1.25.02. Vuonna 2013 hän voitti kultaa Moskovan MM-kisoissa. Nämä saavutuksensa hän menetti vuonna 2022 kun hänen todettiin syyllistyneen dopingin käyttöön. Hän sai kahden vuoden kilpailukiellon alkaen 9.3.2021 ja kaikki hänen suorituksensa hylättiin aikavälillä 18.2.2012–3.1.2014.

Ensimmäisen dopingiin liittyvän kilpailukiellon Lasmanova sai vuonna 2014. Hän jäi tammikuussa 2014 kiinni GW1516:n käytöstä ja sai kahden vuoden kilpailukiellon, joka päättyi 25. helmikuuta 2016. Kilpailukiellon päättymisen jälkeen hän jatkoi kilpailemistaan Venäjällä. Kesäkuussa 2018 hän käveli 20 kilometriä aikaan 1.23.39 ja helmikuussa 2019 saman matkan aikaan 1.24.31. Molemmat ajat alittivat virallisen maailmanennätyksen, mutta puutteellisen tuomaroinnin takia kumpaakaan aikaa ei hyväksytty maailmanennätykseksi. Syyskuussa 2020 hän käveli 50 kilometriä aikaan 3.50.42, joka alitti virallisen maailmanennätyksen yli kahdeksalla minuutilla. Tätäkään aikaa ei ratifioitu maailmanennätykseksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Jelena Lašmanova Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).  (englanniksi)
2. ↑  Naisten olympiakävelyssä hurja trilleri ja ME-aika *yle.fi*.  11.8.2012. Viitattu 11.8.2012.
3. ↑  Lashmanova stripped of Olympic and world titles *AW*.  21.3.2022. Viitattu 22.3.2022. (englanniksi)
4. ↑  List of athletes currently serving a period of ineligibility as a result of an Anti-Doping Rule Violation under IAAF Rules  26.6.2014. IAAF. Viitattu 27.6.2014. (englanniksi)
5. ↑  IAAF Newsletter 194
6. ↑  IAAF Newsletter 201
7. ↑  Marcia dal Mondo - Dettaglio News - 06/09/2020 - Voronovsky (RUS): At 50km of Russian Championships, Lashmanova (3:50:42) and Cheparev (3:43:28) *www.marciadalmondo.com*.  6.9.2020. Viitattu 22.3.2022. (englanniksi)
8. ↑  Elena Lashmanova became the Russian champion in race walking 50 km with a new phenomenal world record (Arkistoitu – Internet Archive) Belgian Walking Association 22.9.2020. Viitattu 26.3.2022

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Jelena Lašmanova** Wikimedia Commonsissa

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Henkilöt | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Glasiaalinen maaluola** on eräs luolatyyppi. Luola on muodostunut maahan hautautuneen jäälohkareen sulamisen jälkeen. Tällöin maa ei ole romahtanut jäälohkareen sulamisen jälkeen, vaan paikalle on muodostunut luola. Tämä on edellyttänyt sitä, että luolan katto on ollut riittävän kova. Tämä on voinut olla seurausta luolan katon holvaantumisesta, katossa tapahtuneesta iskoksesta tai luolaa ympäröivän maan ylikonsolidoitumisesta. Glasiaalisien maaluolien ympäristöjä ovat moreenimaat ja harjut. Tälläiset luolat ovat usein piilossa, kunnes ne löytyvät maata kaivettaessa ja täten ne saattavat tuhoutua ennen kuin ne huomataan. Luolat voivat tuhoutua myös säänvaihtelun tai roudan vaikutuksesta. Glasiaaliset maaluolat ovat erittäin harvinaisia. Eräs glasiaalinen maaluola on löytynyt Tohmajärven kunnallistalon alta. Se on syntynyt viimeisimmän jääkauden lopussa. Tässä tapauksessa kunnallistalo on suojannut luolaa sään vaihteluiden vaikutuksilta.

Lähteet
-------

1. ↑  Aimo Kejonen, Tuomo Kesänen, Sakari Kielosto, Seppo I. Lahti, Veli-Pekka Salonen: *Suomen luolat*, s. 21. Salakirjat, 2015. ISBN 978-952-5774-80-1.
2. ↑  Laura Kosonen, Tanja Perkkiö: Kunnallistalon alta löytynyt maaluola paljastui 11000 vuotta vanhaksi *Uutiset*.  19.11.2022. Yle. Viitattu 1.4.2023.
**Jevgeni Vasiljevitš Ševtšuk** (ven. Евге́ний Васи́льевич Шевчу́к, moldovaksi *Евгений Васильевичи Шевчук, Evgheni Vasilievici Șevciuk*, ukr. Євге́н Васи́льович Шевчу́к, *Jevhen Vasylovytš Ševtšuk*, s. 19. kesäkuuta 1968 Rybnitsa, Moldavian SNT, Neuvostoliitto nykyään Rîbnița, Transnistria, Moldova) on transnistrialainen poliitikko. Hän on ollut maan parlamentin, korkeimman neuvoston jäsen vuodesta 2000, sen puhemies 2005–2009 ja reformistisen Obnovlenije-puolueen johtaja 2006–2010 ja joulukuusta 2011 vuoteen 2016 Moldovasta irtautuneen maan presidentti.

Ševtšuk on opiskellut Ukrainan maatalousakatemiassa, Venäjän sisäministeriön hallintoakatemiassa sekä ulkomaankauppa-akatemiassa sekä Transnistrian valtionyliopistolla lakia. Hän väitteli 2003 taloustieteen tohtoriksi.

Ševtšuk työskenteli tasavallan sisäministeriössä 1992–1998, myöhemmin Sheriffin varajohtajana ja Agroprombankin paikallisjohtajana.

Ševtšuk voitti vuoden 2011 presidentinvaaleissa sekä Moldovasta irtautunutta maata 20 vuotta johtaneen Igor Smirnovin, että Venäjän tukeman parlamentin puhemies Anatoli Kaminskin.

Lähteet
-------

* Members of Parliament -> SHEVCHUK Yevgeny Vasilyevich  2010. Supreme Council of the Pridnestrovian Moldavian Republic. Viitattu 28.12.2011.

### Viitteet

1. ↑

Aiheesta muualla
----------------

*
Arthur Nebe
**Arthur Nebe** (13. marraskuuta 1894 – 21. maaliskuuta 1945) oli berliiniläinen poliisivirkailija 1920-luvulla, korkea-arvoinen natsi ja SS-kenraaliluutnantti. Hän kuului sekä SA:han että SS:ään ja oli Interpolin presidentti vuosina 1941–1942; Interpol oli tänä aikana natsien johtama järjestö, ja useimmat maat olivat vetäytyneet sen alaisesta yhteistyöstä.

Toisen maailmansodan aikana hän oli Einsatzgruppe B:n päällikkö. Hän työskenteli SS-Obergruppenführer Reinhard Heydrichin alaisena ja otti osaa juutalaisten tuhoamiseen itärintamalla.

Ennen sotaa
-----------

Nebe nimitettiin Saksan rikospoliisin eli Kripon päälliköksi vuonna 1936.

Sota-aika
---------

Kuvassa vasemmalta oikealle SS-Obersturmbannführer Huber, SS-Oberführer Arthur Nebe, Reichsführer-SS Heinrich Himmler, SS-Gruppenführer Reinhard Heydrich ja SS-Oberführer Heinrich Müller, 27. marraskuuta 1939.
Vuonna 1941 Nebe komensi yhtä Einsatzgruppea Neuvostoliiton alueella. Tehtävänä oli surmata alueen juutalaiset ja kommunistivirkailijat, ja Nebe väittikin yksikkönsä tappaneen noin 45 000 ihmistä.

Maaliskuussa 1944 niin sanotun suuren paon jälkeen Stalag Luft III -sotavankileiriltä, Gestapon päällikkö Heinrich Müller käski Nebeä teloittamaan 50 kiinni saaduista 75 vangista. Nebe joutui valitsemaan teloitettavat ja eloon jäävät. Taustastaan huolimatta Nebe koki valinnan vaikeaksi. Hän ilmeisesti pyrki säästämään nuorimmat ja perheelliset.

Hän otti osaa heinäkuun 20. päivän salaliittoon Hitleriä vastaan. Juonen epäonnistuttua Nebe piiloutui Wannsee-järven saareen, mutta hylätty rakastajatar antoi hänet ilmi.

Roland Freislerin johtama Kansanoikeus tuomitsi hänet kuolemaan petturina. Nebe hirtettiin pianonkielellä 21. maaliskuuta 1945 Plötzenseen vankilassa.

Lähteet
-------

* Tim Carroll: *Suuri pakoretki*. Helsinki: Koala-kustannus, 2004. ISBN 952-5186-76-8.

### Viitteet

1. ↑  Carroll s. 218
2. ↑  Carroll s. 220-221
3. ↑  Carroll s. 248


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Liikennevirta** on termi, jota käytetään esimerkiksi liikenteen määrästä tiettyjen alueiden liikenneväylillä. Tieliikenteessä kulkevien ajoneuvojen määrää on tarkasteltu teiden varsille asetettujen LAM-pisteiden avulla. LAM-pisteisiin tallentuu nämä pisteet ohittaneiden ajoneuvojen lukumäärä. Näin saadaan selville tiettynä aikana tiellä kulkeneiden ajoneuvojen likimainen lukumäärä. Tosin pisteet eivät ole aivan tarkkoja eivätkä välttämättä huomioi samanaikaisesti kaikenlaisia ajoneuvoja. Fintraffic on lisäksi tilastoinnut kaupallisen junaliikenteen määriä sekä lähiliikenteessä että kaukoliikenteessä. Myös lentoliikenteen määriä on tilastoitu, jolloin on käytetty apuna ANS:n lentosuunnitelma tietokantaa. Liikennevirtaa tarkastellaan myös liikenteen sujuvuuden kannalta. Myös erilaisten ilmiöiden, kuten koronaviruspandemian vaikutuksia liikenteen määrään on tarkkailtu. Silloin tällöin arvioidaan liikennevirtojen kehitystä ja ennustetaan liikenteen tulevia muutoksia.

Lähteet
-------

1. ↑  Liikennemäärät Fintraffic. Viitattu 27.8.2023.
2. ↑  Liikenteen tilan kehitys  24.5.2023. Ely-keskus. Viitattu 27.8.2023. [vanhentunut linkki]
3. ↑  Liikenne ja liikenne-ennuste *Tieto.Traficom*.  24.6.2021. Traficom liikenne- ja viestintävirasto. Viitattu 27.8.2023.
**Union pour la république et la démocratie** eli URD on poliittinen puolue Malissa.

Soumaïla Cisséä vuoden 2002 presidentinvaalissa kannattaneet Adéma-PASJ:n entiset jäsenet perustivat URD:n vuonna 2003. Poliittiseen keskustaan lukeutuva puolue kannattaa sekularismia ja taloudellisia uudistuksia. URD osallistui Malin kansalliskokouksen vaaleihin ensimmäisen kerran vuonna 2007, jolloin se sai 34 edustajanpaikkaa. Moriba Samakén johtama Parti malien pour le progrès social liittyi URD:hen vuonna 2008.

Soumaïla Cissé oli URD:n presidenttiehdokas vuosina 2013 ja 2018. Vuoden 2013 kansalliskokousvaaleissa URD sai 17 edustajanpaikkaa. Kahden pienpuolueen, PARENA:n ja PRVM:n kanssa se muodosti parlamentin oppositioryhmän Vigilance républicaine et démocratiquen eli VRD:n, jolla on yhteensä 21 paikkaa. URD:n puheenjohtaja on Soumaïla Cissé ja pääsihteeri Madanie Traoré. Parlamenttiryhmä VRD:n puheenjohtaja on Mody N’Diaye.

Huhtikuussa 2021 Amadou Sankaré seuraa Soumaila Cissét puolueen presidenttinä.

Lähteet
-------

1. ↑  Pascal James Imperato, Gavin H. Imperato: *Historical Dictionary of Mali, fourth edition*, s. 330. Lanham: Scarecrow Press, 2008. ISBN 978-0810856035.
2. ↑  Le parti *Union pour la république et la démocratie*. Viitattu 10.10.2019.
3. ↑  Biographie de Soumaila Cisse, candidat de l’URD *Voix de Bamako*.  8.8.2018. Viitattu 10.10.2019.
4. ↑  MALI: Assemblée Nationale (National Assembly): Last elections *Inter-Parliamentary Union*. Viitattu 10.10.2019.
5. 1 2  Zeïni Molaye, Amadou Keita, Salabary Doumbia: L’Assemblée Nationale du Mail, 5ème législature: un guide à l'usage des élus, des citoyens et des partenaires *Friedrich Ebert Stiftung, Bureau du Mali*.  2015. Viitattu 10.10.2019.
6. ↑  Bureau exécutif national *Union pour la république et la démocratie*. Viitattu 10.10.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* URD:n sivusto (ranskaksi)
Tanssiesitys Jyväskylän kesässä 1971.
**Jyväskylän kesä** on vuodesta 1956 lähtien järjestetty, kansainvälisesti tunnetuksi tullut monitaiteinen kulttuuritapahtuma, johon on sisältynyt muun muassa konsertteja, teatteria, tanssia, mestarikursseja nuorille soitintaiteilijoille, elokuvanäytösten sarjoja sekä eri alojen kongresseja, seminaareja ja luentosarjoja.*lähde?*

Jyväskylän kesä on vanhin pohjoismainen yhtäjaksoisesti järjestetty kulttuurifestivaali, ja siitä ovat saaneet kimmokkeen Suomen monet myöhemmin perustetut festivaalit.*lähde?*

Historia
--------

Jyväskylän kesän alkuunpanijoita olivat professori Päivö Oksala, säveltäjä Seppo Nummi ja musiikkitieteen professori Timo Mäkinen. Heillä syntyi kesällä 1955 ajatus korkeatasoisesta musiikkitapahtumasta. He suunnittelivat ohjelman, ja kesällä 1956 järjestettiin ensimmäiset Musiikkikulttuuripäivät. Tapahtuma oli alkuun keskittynyt kamarimusiikkiin, mutta varsin pian mukaan tulivat myös kuvataiteet, arkkitehtuuri ja teatteri, ja nimi sai ensin muodon Jyväskylän kulttuuripäivät, sittemmin Jyväskylän kesä.

Vuonna 1996 taloudellisessa ja ohjelmistollisessa kriisissä olleet Jyväskylän kesä ja Jyväskylän talvi -festivaalit yhdistettiin Jyväskylän festivaalit ry:n alle. Näin pyrittiin taloudelliseen tervehdyttämiseen. Ohjelmistoja jouduttiin kuitenkin edelleenkin kehittämään riittämättömillä voimavaroilla, ja kävijäkyselyiden sekä ohjelmistojen pohtimisen jälkeen jouduttiin päätymään Jyväskylän talven lopettamiseen.*lähde?*

Kun Jyväskylän kesä juhli viisikymmenvuotisjuhlaansa 2005, sen ohjelmisto rakennettiin edelleenkin festivaalin alkuperäisten painopisteiden mukaisesti: puheohjelma käsitteli kriittisesti ajankohtaisia teemoja ja tarkasteli tulevaa, musiikki, underground ja performanssi toteutuivat performansseissa pitkin kaupunkia, klassisen musiikin konsertissa ja klubeissa ja elokuvissa, ja uutena painotuksena tanssi on laajentunut sanattoman teatterin, mimiikan ja klovnerian suuntaan. Viimeksi mainittu tuli tapahtuman vuonna 1996 aloittaneen toiminnanjohtaja Tanja Rasin mukana, kun hän siirtyi Jyväskylään Kuopio tanssii ja soi -tapahtumasta.*lähde?*

Vuodesta 2018 alkaen festivaalin toiminnanjohtajana on toiminut Kyösti Ylikulju, joka siirtyi tehtävään Yläkaupungin Yö -festivaalista.*lähde?*

Lähteet
-------

1. ↑  Aikamasiina, Jyväskylän kesä *.jkl.fi*. Viitattu 25.3.2009.
2. ↑  Alvar Aalto -museon perustamisesta 40 vuotta Alvar Aalto -säätiö.  Arkistoitu 17.12.2013. Viitattu 25.3.2009.

Aiheesta muualla
----------------

* YLE Elävä arkisto - Jyväskylän Kesä 1966-1969, audio, video
* Jyväskylän kesän kotisivut