recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Samu Matias Mikkonen** (s. 8. heinäkuuta 1996 Vihti) on suomalainen keskimatkojen juoksija. Hän edustaa Tampereen Pyrintöä. Vuoteen 2011 saakka hän edusti Kuopion Sisu-Veikkoja, vuosina 2012–2017 Kuopion Reipasta ja vuosina 2018–2020 Joensuun Katajaa.

Kalevan kisoista Mikkonen on saavuttanut hopeaa 1 500 metrin juoksusta vuosina 2017 ja 2019 sekä pronssia vuonna 2020. Maastojuoksun SM-kilpailuista hän on voittanut hopeaa neljän kilometrin matkalta vuonna 2017. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän ollut mukana voittamassa hopeaa (vuonna 2018) ja kahta pronssia (2014 ja 2016) 4 × 800 metrin viestijuoksusta, hopeaa 2019 ja pronssia vuonna 2018 4 × 1 500 metrin viestijuoksusta sekä pronssia 4 000 metrin viestistä vuonna 2020. Sisäratojen SM-kisoista Mikkonen on saavuttanut 1 500 metrin juoksusta kultaa vuonna 2020 sekä hopeaa vuosina 2018 ja 2019. 3 000 metrin juoksusta hän on voittanut kultaa 2017 ja 2020 sekä pronssia 2023.

Ennätyksikseen Mikkonen on juossut 800 metrillä ajan 1.51,41, 1 500 metrillä 3.45,35, 3 000 metrillä 8.06,22 (hallissa) ja 5 000 metrillä 14.36,20.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Samu Mikkonen Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Samsung i8000** eli **Omnia II** on korealaisen Samsung Electronicsin valmistama älypuhelin. Se julkistettiin 15. kesäkuuta 2009. Puhelimen käyttöjärjestelmä oli alkuun Windows Mobile 6.1, kunnes se päivitettiin versioon 6.5 sen julkaisun jälkeen 6. lokakuuta 2009. Samsung i8000:ssa eli Omnia II:ssa on AMOLED-tekniikalla toteutettu 3,7 tuuman resistiivinen kosketusnäyttö. Laitetta käytetään pääasiassa näytön avulla. Näytön resoluutio on 800 × 480 pikseliä ja se kykenee näyttämään 16 miljoonaa väriä. Käyttöjärjestelmä rajoittaa värien määrän kuitenkin 65 tuhanteen. Näyttöä voidaan käyttää vaaka- ja pystyasennossa.

Laitteessa on kaksi, kahdeksan tai 16 gigatavua tallennustilaa ja 256 megatavua keskusmuistia. Puhelimessa on muistikorttipaikka, joka tukee enimmillään 32 gigatavun*lähde?* microSD-kortteja. Prosessori on 800 megahertsin kellotaajuudella toimiva Samsung S3C6410.

Laitteen mukana toimitetaan muun muassa ohjelmat Route 66 -navigointi (kahden vuoden lisenssi), PDF-, Excel-, Word- ja PowerPoint-tiedostojen lukijat. Laitteella voi perusohjelmistollakin toistaa useita eri videomuotoja, kuten DivX, XviD, MP4, H.263, H.264 ja WMV.

Lähteet
-------

1. 1 2  Samsung I8000 Omnia II *gsmarena.com*. Viitattu 27.9.2020. (englanniksi)
**Loko** on Sierra Leonen luoteisosassa asuvien lokojen puhuma mandelainen kieli. Sen puhujamääräksi on arvioitu 138 000 henkeä (vuonna 2006).

Loko kuuluu mandekielten lounaisryhmään. Sen lähin sukukieli on mende. Loko jakautuu kahteen murteeseen. Landogon murteen puhujat asuvat etupäässä Bombalin piirikunnan Gbendembu Ngowahunin, Libeisaygahunin ja Magbaimba Ndorwahunin päällikkökunnissa. Heidän pohjoispuolellaan Sanda Lokon päällikkökunnassa puhutaan puhujamäärältään pienempää logon murretta. Pieni landogon puhujaryhmä asuu Freetownin koillispuolella Koyan päällikkökunnassa.

Landogon murteella on julkaistu jonkin verran uskonnollista ja oppikirjallisuutta sekä kansanperinnetekstejä. Julkaisuissa käytetään afrikkalaisia kieliä varten laadittua latinalaista kirjaimistoa. Monet lokon puhujat osaavat myös englantia tai Sierra Leonen lingua francaa krioa sekä naapurikieliä temneä tai limbaa.

Lähteet
-------

* *Jazyki mira: jazyki mande*. Sankt-Peterburg: Nestor-Istorija, 2017. ISBN 978-5-4469-0824-0.

### Viitteet

1. 1 2  Jazyki mira, s. 414.
2. ↑  Jazyki mira, s. 415.
Lokki-lava.
**Lokki-lava** on Porin Kirjurinluodossa sijaitseva konserttilava. Se rakennettiin Pori Jazz -festivaalin käyttöön. Nimensä lava on saanut linnun siipiä muistuttavasta kattorakenteestaan. Porilaisen arkkitehti Michael Kuttnerin suunnitteleman lavan vihkiäiset olivat 12.7.1989.. Samalla paikalla oli 70-luvulla rakennettu lava, jossa Jazzjuhlien alkuvuosien konsertit pidettiin.

Lava toimi Pori Jazzin pääesiintymispaikkana aina 2000-luvun alkuun saakka, jonka jälkeen sen korvasi pääareenana vuonna 2001 valmistunut Kirjurinluoto Arena. Lavan yleisöennätys tehtiin vuonna 1998, kun muun muassa Phil Collinsia saapui kuuntelemaan yli 25 000 ihmistä.

Vuonna 2010 Lokki-lava kunnostettiin perusteellisesti. Nykyään lavalla järjestetään useita konserttitapahtumia vuosittain. Sitä käyttävät muun muassa Pori Jazz Kids Festival -lastenmusiikkitapahtuma sekä Porispere -rockfestivaali. Lava toimii myös Jazztapahtuman ns. kakkoslavana.

Lähteet
-------

* Pori Jazzin historia (Arkistoitu – Internet Archive)

1. ↑  Pori Jazz History *historia.porijazz.fi*. Viitattu 20.6.2019. [vanhentunut linkki]
2. ↑  Lokkilava ehostetaan entiseen loistoonsa  21.5.2010. YLE Satakunta. Viitattu 27.10.2012.

Aiheesta lisää
--------------

* Porin Seudun Matkailu Oy
Super Tele -pallo.
**Super Tele** on Mondo Toysin valmistama lapsille suunnattu jalkapalloa muistuttava pallo. Täyteen puhallettuna pallo on halkaisijaltaan 23 cm. Suomessa pallo saavutti yleisyytensä vuoksi ikonisen aseman lasten pihapeleissä. Suomessa järjestetäänkin epävirallisia turnauksia, joissa käytetään Super Teleä pelivälineenä. Nykyisin muutkin valmistajat valmistavat hyvin vastaavia palloja jopa lähes vastaavalla nimellä.

Historia
--------

Se syntyi Italiassa kesäkuussa vuonna 1972 yrittäjän ajatuksesta tehdä taloudellinen ja kestävä pallo.

Super Teleä myytiin samana vuonna lelukaupoissa, mistä tulikin saman tien menestys, mikä johtui pääosin edullisesta hinnasta, joka teki jalkapallon pelaamisen mahdolliseksi kaikille halukkaille.

Super Teleä valmistettiin aluksi valkoisena, jossa oli mustia viisikulmioita, kuten Adidaksen Telstar-palloissa, joita käytettiin vuoden 1970 maailmanmestaruuskisoissa. Mustien kuusikulmioiden lisäksi pallossa oli teksti "Made in Italy". 
Myöhemmin palloja alettiin valmistaa myös sini- ja punamustina muistutuksena Italian tärkeimpien jalkapalloseurojen: Juventuksen, Interin ja AC Milanin väreistä.

Kustannusten pienentämiseksi Super Telet pakattiin vain muoviseen verkkoon.

Ominaisuudet
------------

Super Telen ominaisuuksiin kuului se, että pallolla oli tapana leijailla ja liikkua tuulen mukana. Oikein kovien potkujen seurauksena pallo saattoi jopa haljeta kahtia tehden pallon molemmista osista käyttökelvottomia.

Super Telen hinnan laskemiseksi siitä tehtiin erittäin kevyt. Pallon lentorataa oli vaikea määrittää, koska tuuli ja pallon keveydestä johtuva aerodynaamisuus sallivat pallon liikkua vapaasti. Toisaalta pallon keventäminen teki pallosta sopivan leikkimielisiin jalkapallo-otteluihin, koska se vähensi loukkaantumisriskiä.

Pallon huono puoli oli se, että materiaalin keveys teki siitä erittäin helposti puhkeavan, mikä yhdessä heppoisen venttiilin kanssa vähensi pallon ikää huomattavasti.

Lähteet
-------

1. ↑  Mondo Toys, Super Tele Mondo S.p.A.. Viitattu 8.4.2021 (englanniksi).
2. ↑  Jokelin, Jantso: Alkumuna (Kunnianosoitus Super Telelle) *X – Veikkauksen asiakaslehti*.  8.7.2018. Veikkaus. Viitattu 8.4.2021.
**Stavanger Aftenblad**, usein vain **Aftenbladet**, on Rogalandin läänissä Stavangerin, Sandnesin, Jærenin, Haugalandetin, Ryfylkein ja Dalanein paikallislehti. Lehden päätoimitus on Stavangerissa. Lehden levikki vuonna 2016 oli 55 450.. Päätoimittaja on Lars Helle.

Lehden perusti vuonna 1893 pappi Lars Oftedal. Hänen kuoltuaan päätoimittajaksi tuli 1900 Lars Oftedal, joka oli tehtävässä kuolemaansa asti, vuoteen 1932. Sen jälkeen vastuun otti Christian Stephansen Oftedal. Saksalaismiehityksen aikaan 1940 Oftedal pidätettiin ja hän joutui vankilaan, ja saksalaiset istuttivat päätoimittajan paikalle Johannes Kringlebotnin. Miehityksen päätyttyä Oftedal palasi päätoimittajaksi. Hän kuoli 1955. Per Thomsenista tuli hänen seuraajansa, ja hänen jälkeensä tehtävään valittiin Jon Arnøy 1977, ja 1983 Thor Bjarne Bore, joka oli päätoimittaja vuosituhannen vaihteeseen. Hänen seuraajansa oli Jens Barland, jonka aikana lehteä järisytti epäilys Eurooppa-kirjeenvaihtaja Stein Viksveenin Stasi-yhteyksistä. Tom Hetland oli tehtävässä vuodesta 2002 vuoden 2011 loppuun, ja hänen jälkeensä uudeksi päätoimittajaksi tuli Lars Helle.

Lehti oli 1970-luvulle asti Venstren äänenkannattaja, ja sitä pidettiin pitkään Norjan vaikutusvaltaisimpana lehtenä.

Lehti muuttui tabloidikokoon vuonna 2006 yhtenä viimeisistä norjalaisista lehdistä.

Lehti jakaa nimeään kantavaa kulttuuripalkintoa.

Levikki
-------

Bekreftede netto opplagstall fra Mediebedriftenes Landsforening:

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| * 2000: 73 221
* 2001: 72 049
* 2002: 71 364
* 2003: 70 101
* 2004: 69 499
* 2005: 68 186
* 2006: 67 283
* 2007: 68 010
* 2008: 66 343
* 2009: 65 298
* 2010: 63 988
* 2011: 63 283
* 2012: 61 636
* 2013: 59 262
* 2014: 58 544
* 2015: 55 412
* 2016: 55 450
 | 

|  |
| --- |
|  |
| Nettolevikki vuodesta 2000(paperilehti tummansininen, verkkolehti vaaleansininen) |

 |

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Opplag for Norske aviser 2016, Mediebedriftenes Landsforening, viitattu 22.8.2017
2. ↑  Oktober (Arkistoitu – Internet Archive)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: sv:Stavanger Aftenblad
Juddin moottori
**Judd** oli Formula 1-sarjassa kausina 1988–1992 käytetty moottori. Yhtiön perusti John Judd yhdessä Jack Brabhamin kanssa.

F1-Historia
-----------

Judd tuli ensimmäistä kertaa F1-sarjaan vuonna 1988 kolmen tallin moottorinvalmistajana. Tallit olivat edellisen kauden mestaritalli Williams, sekä March ja Ligier. Ensimmäisen kilpailun saldo ei ollut huikea, koska ainoa maaliin päässyt Judd-moottoria käyttänyt kuljettaja Stefan Johansson oli yhdeksäs jääden kolme kierrosta voittaja Alain Prostista. Yhdeltä hajosi kytkin, toiselta vaihdelaatikko, ja lopuilta kolmelta moottori. Ensimmäisen pisteen Judd-moottorille toi Williamsin Riccardo Patrese, kun hän oli kuudes kauden kolmannessa GP:ssä Monacossa. Vuonna 1989 Judd toimitti moottoreita neljälle tiimille: Marchille jo toista kautta, sekä uusina tiimeinä EuroBrunille, Brabhamille ja Lotukselle. Juddin lyhyen historian parhaimmat saavutukset olivat neljä 2. sijaa, joista kolme vuonna 1988 ja yksi 1990, neljä 3. sijaa, (yksi 1988, kaksi 1989, sekä yksi 1991) sekä kolme nopeinta kierrosta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Judd (Engine Manufacturer) *Engines*. ChicaneF1.com. Viitattu 31.7.2017. (englanniksi)
2. ↑  British Grand Prix Preview -- Judd *Articles*.  Heinäkuu 1991. Motor Sport Magazine. Viitattu 4.1.2020. (englanniksi)
3. ↑  Senna wins thrilling Japanese finale to land first title ESPN. Viitattu 31.7.2017. (englanniksi)
4. ↑  BRAZILIAN GRAND PRIX - RACE RESULT *Results - Archive 1950-2016*. Formula 1.com. Viitattu 31.7.2017. (englanniksi)
5. ↑  1988 Brazilian Grand Priz Results *Results*. ESPN. Viitattu 31.7.2017. (englanniksi)
6. ↑  MONACO GRAND PRIX - RACE RESULT *Results - Archive 1950-2016*. Formula 1.com. Viitattu 31.7.2017. (englanniksi)
**Juliano Roberto Antonello** eli **Juca** (s. 19. marraskuuta 1979 Passo Fundo, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän on edustanut mm. Brasilian Campeonato Brasileiro Série B:ssä pelaavaa Cearáa ja on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja.

Seurajoukkueura
---------------

Juca aloitti ammattilaisuransa kotimaassaan Brasiliassa edustaen Internacional, Criciúmaita, Maríliata, Fluminensea, Botafogoa ja Guarania.

15. kesäkuuta 2007 Juca siirtyi serbialaiseen Partizaniin kaksivuotisella sopimuksella. Hän teki ensimmäisen maalinsa joukkueessa 26. syyskuuta 2007 Serbian cupin ottelussa Radia vastaan. Ensimmäinen kausi Serbiassa oli menestyksekäs, kun joukkue voitti sekä pääsarjamestaruuden että cupin. Toisella kaudellaan hän pelasi 18 ottelua ja teki niissä kaksi maalia.

Vuoden 2009 kesäkuun alussa Juca siirtyi espanjalaiseen Deportivo La Coruñaan. Hän teki joukkueen kanssa sopimuksen vuoteen 2011. Hän teki ensiesiintymisensä joukkueessa 29. elokuuta 2009 vierasottelussa Real Madridia vastaan. Ensimmäisen maalinsa hän teki muutamaa sarjakierrosta myöhemmin ottelussa Xereziä vastaan.

Lähteet
-------

* Esittely Deportivo La Coruñan virallisella kotisivustolla
* Tilastot Transfermarkt-sivustolla
**Phantasm – yön kauhut** (engl. *Phantasm*) on yhdysvaltalainen kauhuelokuva vuodelta 1979. Elokuvan ohjasi, tuotti ja käsikirjoitti Don Coscarelli. Omaperäinen, surrealistinen kauhuelokuva on saanut kulttimaineen ja neljä jatko-osaa.

Tässä sarjan ensimmäisessä osassa Mike (Michael Baldwin) ja hänen isoveljensä Jody (Bill Thornbury) huomaavat, että Morningsiden hautausmaalla tapahtuu jotakin hämäräperäistä, joka ei kestä päivänvaloa. Tapauksiin liittyy salaperäinen Pitkä Mies (engl. *The Tall Man*, Angus Scrimm). Yhdessä ystävänsä Reggien (Reggie Bannister) kanssa veljekset alkavat tutkia Morningsiden tapahtumia ja päätyvät keskelle outoa pahuuden maailmaa. *"*He löytävät henkilögallerian, joka vie jalat alta tusinahorroreitten arkityypeiltä ja ratkaisuilta. Typerä mutta tarpeeksi tehokas ja itseironisella huumorilla kyllästetty peruspelästyttäjä", kirjoitti Katso-lehden elokuvakriitikko aikoinaan.

*Phantasm – yön kauhut* tehtiin pienellä budjetilla (n. 300 000 dollaria) ja pitkälti amatöörinäyttelijöiden voimin. Kuitenkin elokuva sai hyvän vastaanoton ja siitä tuli kulttiklassikko, joka sai sittemmin neljä jatko-osaa: *Phantasm II* (1988), *Phantasm III: Lord of the Dead* (1994), *Phantasm IV: Oblivion* (1998) ja *Phantasm: Ravager* (2016).

Näyttelijöitä
-------------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Michael Baldwin  | … |  Mike
  |
|  Bill Thornbury  | … |  Jody
  |
|  Reggie Bannister  | … |  Reggie
  |
|  Kathy Lester  | … |  nainen sinisissä
  |
|  Terrie Kalbus  | … |  ennustajan tyttärentytär
  |
|  Kenneth V. Jones  | … |  hoitaja
  |
|  Susan Harper  | … |  tyttöystävä
  |
|  Lynn Eastman-Rossi  | … |  Sally
  |
|  David Arntzen  | … |  Toby
  |
|  Ralph Richmond  | … |  baarimikko
  |
|  Bill Cone  | … |  Tommy
  |
|  Angus Scrimm  | … |  The Tall Man
  |

Lähteet
-------

1. ↑  Phantasm – yön kauhut.  *Katso! Video-lehti (erikoisNumero)*, 7/1984.  A-lehdet Oy.
2. ↑  McIntyre, Gina: Happy birthday, Tall Man! ‘Phantasm’ turns 30. *The Los Angeles Times*.  16.10.2009. Austin Beutner.  Arkistoitu 5.4.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* Phantasm – yön kauhut Internet Movie Databasessa (IMDb.com) (englanniksi)
**Steven Hill** (syntyjään **Solomon Krakovsky**) (24. helmikuuta 1922 Seattle, Washington, Yhdysvallat – 23. elokuuta 2016 Manhattan, New York City, New York) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnettiin parhaiten TV-sarjasta *Kova laki*, jossa hän esitti piirisyyttäjä Adam Schiffiä kaikkiaan 229 jaksossa alkaen sarjan ensimmäisestä jaksosta ja päättyen 10. tuotantokauden viimeiseen jaksoon vuonna 2000.

Steven Hill syntyi venäjänjuutalaisen emigranttiperheen lapsena Seattlessa helmikuun 22. päivänä vuonna 1922. Hän kiinnostui näyttelijän työstä jo lapsena ja valmistuttuaan high schoolista hän palveli laivaston reservissä vuosina 1940–1941. Siviiliin päästyään hän toimi avustajana teatteriproduktioissa, muun muassa silloin vielä tuntemattoman Marlon Brandon rinnalla.
Varsinaisen debyyttinsä Hill teki 1950 Hedy Lamarrin vastanäyttelijänä elokuvassa *Nainen ilman passia*.

1950- ja 1960-luvuilla Hill näytteli lukuisissa B-tason elokuvissa ja TV-sarjoissa, joista esimerkkinä *Lännen Tie*. 1966 hän sai pääosan TV-sarjasta *Vaarallinen tehtävä*. Sarjan kuvausaikataulut olisivat edellyttäneet työskentelyä myös lauantaisin, josta Hill kieltäytyi, koska lauantai on juutalaisten sapatti ja Hill ortodoksijuutalainen. Niinpä hän sai potkut sarjasta ensimmäisen tuotantokauden jälkeen. Potkujen jälkeen Hill muutti länsirannikolta New Yorkiin ja piti taukoa näyttelijäntyöstä aina vuoteen 1980 asti.

Vuonna 1990, 23 vuoden poissaolon jälkeen, Hill palasi TV-rooleihin kun hän viime hetkellä korvasi toisen näyttelijän TV-sarjassa *Kova laki*. 10 vuoteen venynyt visiitti sarjaan jäi Hillin viimeiseksi näyttelijäntyöksi.

Lähteet
-------

* Steven Hill IMDB.com:ssa

1. ↑


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Emmy Awards

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee näytelmää. Muita merkityksiä on täsmennyssivulla.*
**Take Me Out** on yhdysvaltalaisen näytelmäkirjailijan Richard Greenbergin kirjoittama näytelmä vuodelta 2002. 

Urheilumaailmaan sijoittuvan näytelmän päähenkilö on Darren Lemming, Empires-nimisessä joukkueessa pelaava baseballin tähtipelaaja, joka päättää tulla kaapista ulos. Yksi näytelmän monista teemoista on seksuaalivähemmistöihin kohdistuvat ennakkoluulot. Näytelmän keskeisiin hahmoihin kuuluvat Lemmingin lisäksi muun muassa tämän kirjanpitäjä Mason Marzac, Davey Battle, Lemmingin läheinen ystävä, joka pelaa baseballia toisessa joukkueessa, Shane Mungitt, homoihin vihamielisesti suhtautuva Empiresin tuore pelaajahankinta ja Kippy Sunderstrom, Lemmingin läheisin joukkuetoveri, joka toimii näytelmässä myös kertojana.

*Take Me Outin* alkuperäinen näytelmäversio sai ensi-iltansa kesällä 2002 Donmar Warehouse -teatterissa Lontoossa. Syksyllä 2002 näytelmää esitettiin New Yorkin Joseph Papp Public Theaterissa ja Broadway-ensi-iltansa näytelmä sai helmikuussa 2003 Walter Kerr Theatressa. Ohjaajana toimi Joe Mantello. Näytelmä palkittiin kesäkuussa 2003 parhaan näytelmän Tony-palkinnolla. Sen rooleissa nähtiin muun muassa Daniel Sunjata (Lemming), Denis O'Hare (Marzac), Kevin Carroll (Battle), Fred Weller (Mungitt) ja Neal Huff (Sunderstrom). Heistä O'Hare palkittiin parhaan miessivuosan Tony-palkinnolla.

Näytelmä on julkaistu myös kirjana.

Lähteet
-------

* Brantley, Ben: THEATER REVIEW; Love Affair With Baseball And a Lot of Big Ideas.  *New York Times*, 28.2.2003. Artikkelin verkkoversio.
* Dunleavy, Tim: Take Me Out at Philadelphia Theatre Company *TalkinBroadway.com*.  23.5.2005.

### Viitteet

1. 1 2  Jones, Kenneth: Take Me Out, Hairspray Are Top Winners in 2003 Tony Awards; Long Day's Journey, Nine Also Hot *www.playbill.com*.  9.6.2003. Playbill.
**Aleksander Tammert** (s. 2. helmikuuta 1973 Tartto) on virolainen kiekonheittäjä, lajin olympiamitalisti.

Tammert selviytyi ensimmäisen kerran aikuisten arvokisojen loppukilpailuun Ateenan MM-kisoissa 1997 sijoittuen kahdenneksitoista. Kaksi vuotta myöhemmin Sevillan MM-kisoissa hänen sijoituksensa oli kymmenes. Vuoden 2000 olympialaisissa Sydneyssä Tammert oli yhdeksäs. Seuraavana vuonna hän sijoittui GP-finaalissa toiseksi ja voitti kultaa Universiadeissa Pekingissä tuloksella 65.19.

Tammert sijoittui viidenneksi Münchenin EM-kilpailuissa 2002 ja seitsemänneksi seuraavan vuoden MM-kilpailuissa Pariisissa. Vuoden 2004 Ateenan olympialaisten kiekkokilpailussa hän sijoittui aluksi neljänneksi heitettyään 66,66, mutta nousi pronssimitalistiksi, kun kilpailun voittanut Róbert Fazekas jäi kiinni doping-näytteen manipuloinnista. IAAF:n yleisurheilufinaalissa hän oli samana vuonna kolmas.

Tammert heitti neljänneksi vuoden 2005 MM-kilpailuissa Helsingissä. Seuraavana vuonna hän saavutti pronssia Göteborgin EM-kilpailuissa tuloksella 66,14. Kilpailun kaikki mitalisijat menivät Baltiaan, sillä kultaa voitti Virgilijus Alekna ja hopeaa Gerd Kanter. Myöhemmin samana syksynä hän oli kolmas IAAF:n yleisurheilufinaalissa.  Osakan MM-kisoissa 2007 Tammert sijoittui kahdeksanneksi ja Pekingin olympialaisissa 2008 12:nneksi. Berliinin MM-kisoissa 2009 ja Barcelonan EM-kisoissa 2010 hän karsiutui.

196-senttisen ja 117-kiloisen Tammertin kiekkoennätys on 70,82 vuodelta 2006. Kuulaa hän on työntänyt parhaimmillaan 18,05 vuonna 1999. Hänen isänsä, vuonna 2006 kuollut Aleksander Tammert snr. oli kuulantyönnön nuorten Euroopan mestari 1966.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Aleksander Tammert Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi) Viitattu 25.8.2009.
2. ↑  US Wins 4 Golds in Athletics, Fights Losing Battle against China *english.peopledaily.com*.  30.8.2001. Viitattu 25.8.2009. (englanniksi)
3. ↑  Fazekas menettää kiekkokultansa *mtv3.fi*.  24.8.2004. Viitattu 27.6.2007.
4. ↑  Athletics European Championships 2006 at Göteborg (swe) Men: Discus Throw *sports123.com*.  Arkistoitu 23.11.2007. Viitattu 25.8.2009. (englanniksi)
5. ↑  Barcelona 2010: Discus Men Qualification - Qualification Group B *European Athletics*.  (englanniksi)
6. ↑  Hüvasti, Aleksander Tammert seenior *postimees.ee*.  27.10.2006.  Arkistoitu 26.3.2009. Viitattu 25.8.2009. (viroksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Flash-OFDM** (Fast Low-latency Access with Seamless Handoff, Orthogonal Frequency Division Multiplexing) on OFDM-modulointiin perustuva teknologia, joka on suunniteltu tiedonsiirtoon. Tekniikan kehitti Flarion, jonka Qualcomm osti 11. elokuuta 2005. Flash-OFDM-verkko kilpaili 3G-verkkojen kanssa. Flash-OFDM-tekniikan etuihin kuuluu muun muassa lyhyet vasteajat ja kustannustehokkuus. Flash-OFDM kaavailtiin erityisesti haja-asutusalueille korvaamaan perinteiset ADSL-kaapelipohjaiset yhteydet.

Ensimmäisen laajan Flash-OFDM-verkon perusti syksyllä 2005 Slovakiaan T-Mobile Slovakia, jonka ylläpitämässä verkossa tilaaja saa 1 Mb–256 kb -tasoiset langattomat yhteydet.

Suomessa valtakunnallisista lähetys- ja siirtoverkoista vastaava Digita rakensi yhdessä Siemensin kanssa Flash-OFDM-teknologialla 450 MHz:n taajuudella toimineen täysin IP-pohjaiseen tiedonsiirtoon perustuvan @450-nimellä markkinoidun matkaviestinverkon. Verkko toimi vuonna 2002 lakkautetun NMT450-verkon taajuudella ja mahdollisti tiedonsiirtonopeuden 2,7 Mbit/s myötäsuuntaan ja 780 kbit/s vastasuuntaan. Digitan testeissä keskimääräiseksi tiedonsiirtonopeudeksi on saatu myötäsuuntaan 1 Mbit/s ja vastasuuntaan 520 kbit/s. Verkko saatiin vuonna 2009 koko valtakunnan kattavaksi niin että 99 prosenttia suomalaisista asui sen peittoalueella. Verkon suosio ei kuitenkaan kasvanut odotusten mukaisesti, ja Digita ilmoitti kesäkuussa 2010 luopuvansa verkon ylläpidosta. Se etsi pitkään verkolle jatkajaa, kunnes joulukuussa 2010 Digita ilmoitti myyvänsä @450 verkon Finnet-yhtiöihin kuuluvalle Datame Oy:lle. Verkon tekninen ylläpito jäi edelleen Digitan hoidettavaksi. Flash-OFDM -teknologian käyttö @450-verkossa päättyi vuonna 2012, jolloin se korvattiin CDMA-teknologiaan perustuvalla järjestelmällä. Palvelu suljettiin lopullisesti kun @450-verkkoa ylläpitänyt Datame Oy meni konkurssiin joulukuussa 2013.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑  Datame Oy:n konkurssin myötä 450-verkon laajakaistapalvelut suljetaan  11.12.2013. Viestintävirasto. Viitattu 18.10.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Prosessori-lehti 6-7/2007 Flash-OFDM entisessä matkapuhelinverkossa - Laajakaistapalvelut alkavat 450 megahertsillä
* Digita: 450 MHz -taajuusalueen digitaalisen matkaviestinverkon suunnittelu käynnissä (Arkistoitu – Internet Archive)
* Tietoviikko: Suomeen maanlaajuinen langaton laajakaista (Arkistoitu – Internet Archive)
* Digita  (Arkistoitu – Internet Archive) Digita ja Siemens rakentavat yhteistyössä maanlaajuisen langattoman laajakaistaverkon, 9. lokakuuta 2006
* Prosessori  (Arkistoitu – Internet Archive), Digita avaa @450-verkon huhtikuussa, Jari Peltoniemi, 9. lokakuuta 2006
* Tietoviikko  (Arkistoitu – Internet Archive) Slovakia ehti langattomaan laajakaistaan ennen Suomea, Aleksi Kolehmainen, 18. lokakuuta 2005
* Newswireless.net  T-Mobile Delivers World's First Nationwide Commercial Rollout of FLASH-OFDM in Slovakia
* T-Mobile Slovakia  (Arkistoitu – Internet Archive): Flash-ODM (slovakiksi)
**Hiltulanlahden työväentalo** oli Kuopion kaupungin Hiltulanlahden kylässä sijainnut työväentalo.

Historiaa
---------

Hiltulanlahden työväenyhdistys perustettiin vuonna 1907, ja yhdistys liittyi samalla SDP:hen. Perustamisvuonna yhdistyksellä oli 20 jäsentä. Talo valmistui vuonna 1910 erääseen maatilaan kuuluvan torpan maille. Vuonna 1912 tilan omistaja käski yhdistystä purkamaan talon väittäen, ettei ollut antanut sen rakentamiseen lupaa. Asiaa käsiteltiin käräjillä, kuultiin todistajia, joiden mukaan talo oli rakennettu maanomistajan luvalla, ja lopulta esitettiin kuitteja, jotka todistivat isännän olleen tietoinen työväentalon rakentamisesta.

Vuonna 1922 yhdistys liittyi Suomen Sosialistiseen Työväenpuolueeseen, ja seuraavana vuonna talo takavarikoitiin. Vuonna 1931 yhdistys lakkautettiin kommunistilakien nojalla. Talo myytiin pakkohuutokaupassa suojeluskunnalle. Suojeluskunta puolestaan myi talon yksityiselle asuintaloksi. Vuonna 1945 yhdistys anoi taloa takaisin, mutta yksityiselle siirtynyt omistus esti sen palautuksen.

Toimintaa työväentalolla
------------------------

Raittiusyhdistys järjesti talolla iltamat vuonna 1913. Helmikuussa 1923 taas järjestettiin työväen mielenosoituskokous, johon kovasta pakkasesta huolimatta tuli noin 50 osallistujaa. Samana vuonna talolla vietettiin vappujuhlaa, jonka ohjelmassa oli laulua, puheita, soittoa, näytelmiä ja lopuksi tanssia.

Lähteet
-------

1. 1 2  Hyvönen, Onni: *Pohjois-Savon Työväentalot*. Kuopio: Pohjois-Savon Sos.dem. Kulttuurityöntekijät ry. 1988. ISBN 951-99956-5-X.
2. ↑  Maanvuokraaja *digi.kansalliskirjasto.fi*.  1.3.1912, no 3. Viitattu 29.9.2022.
3. ↑  Matti Turkkila (toim.): SDP:n puoluetilasto 1907  1918. Sos. dem puolue/ Työväen Arkisto. Viitattu 29.9.2022.
4. ↑  Savo *digi.kansalliskirjasto.fi*.  10.6.1913, no 63. Viitattu 29.9.2022.
5. ↑  Savon Kansa *digi.kansalliskirjasto.fi*.  10.2.1923, no 17. Viitattu 29.9.2022.
6. ↑  Savon Kansa *digi.kansalliskirjasto.fi*.  28.4.1923, no 47. Viitattu 29.9.2022.
**Trikorythos** (m.kreik. Τρικόρυθος, lat. *Tricorythus*), joskus myös *Trikorynthos* (Τρικόρυνθος) tai *Trikorinthos* (Τρικόρινθος), oli antiikin aikainen alun perin Aiantis-fyleen kuulunut Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneen alueen demos. Se kuului fylen *paralia*-trittykseen eli Attikan rannikkoalueiden demoksiin.

Trikorythos sijaitsi Marathonin tasangolla suunnilleen nykyisen Marathónaksen kunnan Káto Soúlin tienoilla.

Trikorythos, Marathon, Probalinthos ja Oinoe muodostivat vanhastaan Tetrapolis-nimisen liiton. Kaikki nämä neljä demosta sijaitsivat Marathonin tasangolla Parnes- ja Pentelikon-vuorten (nyk. Párnitha ja Pentéli) välisellä alueella. Niihin viitattiin yleensä yhdessä Marathonin nimellä. Perinteen mukaan Tetrapolis oli yksi Kekropsin ajan Attikan kahdestatoista vanhasta kaupungista (*polis*) tai kylästä (*kōmē*), jotka Theseus myytin mukaan yhdisti (*synoikismos*) Ateenaksi.

Trikorythoksen demos perustettiin Kleistheneen uudistuksessa arkaaisen kauden lopulla vuonna 508 eaa. Tuolloin sen alkuperäinen fyle eli "heimo" oli Aiantis ja sillä oli kolme edustajaa Ateenan bulessa eli neuvostossa. Hellenistisellä kaudella fyleissä ja demoksissa tapahtuneiden muutosten seurauksena demoksella oli myöhemmin kuusi bule-edustajaa. Roomalaisella kaudella demos kuului vuodesta 124/125 jaa. Hadrianis-fyleen. Demoksen kansalaisesta käytettiin demonyymiä *Trikorysios* (Τρικορύσιος).

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Smith, William: "Attica", *Dictionary of Greek and Roman Geography*. Boston: Little, Brown and Company, 1854. Teoksen verkkoversio.
2. ↑  Smith, William: "Marathon", *Dictionary of Greek and Roman Geography*. Boston: Little, Brown and Company, 1854. Teoksen verkkoversio.
3. ↑  Traill, J. et al.: Places: 580125 (Trikorythos) *Pleiades*. Viitattu 21.8.2017.
4. ↑  Traill, John S.: *The Political Organization of Attica: A Study of the Demes, Trittyes, and Phylai, and Their Representation in the Athenian Council*. *Hesperia* 14. Princeton: American School of Classical Studies at Athens (ASCSA), 1975. ISBN 0876615140.

Aiantis-fyle

|  |  |
| --- | --- |
| *Asty* | Faleron |
| *Paralia* | Marathon · Oinoe · Rhamnus · Trikorythos |
| *Mesogeios* | Afidna |
Länsi-Afrikan kauppareitit noin 1000–1500. Kultaesiintymät on merkitty ruskealla.
**Takedda** oli keskiaikainen kauppapaikka ja kuparin tuotannon keskus Saharan eteläosassa Aïrvuoriston länsipuolella. Sen sijaintipaikkana pidetään Nigerin Azelikiä 25 kilometriä Teguidda-n-Tesemtistä koilliseen.

Berberien perustaman ja 1300-luvulla Maliin kuuluneen Takeddan kauppayhteydet ulottuivat pohjoisessa Ghatiin, Ouarglaan ja Egyptiin sekä etelässä nykyisen Nigerian alueelle. Lännestä sinne tuotiin Ghanan kultaa. Takeddan kuparia käytettiin Sudanin alueella valuuttana. Paikkakunta oli myös huomattava islamilaisuuden keskus.

1400-luvulle tultaessa Takedda joutui tuaregien alaisuuteen. Se tuhoutui noin vuonna 1561 sodassa Agadezin sulttaanikuntaa vastaan.

Lähteet
-------

1. 1 2  *The Encyclopaedia of Islam, new edition, volume X*, s. 133–134. Leiden: Brill, 2000. ISBN 90-04-11211-1.
2. ↑  *Encyclopedia of African History and Culture, volume II*, s. 217–218. New York: Facts on File, 2005. ISBN 0-8160-5270-0.
3. ↑  *Encyclopedia of African History and Culture, volume II*, s. 227. New York: Facts on File, 2005. ISBN 0-8160-5270-0.
4. ↑  *The Encyclopaedia of Islam, new edition, volume X*, s. 134. Leiden: Brill, 2000. ISBN 90-04-11211-1.
**Matti Kalervo Puttonen** (7. helmikuuta 1930 Vilppula – 20. lokakuuta 2017) oli suomalainen yritysjohtaja, metsäneuvos ja vuorineuvos.

Matti Puttosen vanhemmat olivat Kalle Puttonen ja Siiri Rautalahti ja puoliso vuodesta 1954 Leila Kaarina Koivisto. Puttonen tuli ylioppilaaksi 1950 ja valmistui metsänhoitajaksi Helsingin yliopistosta 1955. Hän tuli 1957 Metsäliiton Äänekosken tehtaiden piirimetsänhoitajaksi. Vuonna 1968 Puttonen siirtyi konsernin emoyhtiön Osuuskunta Metsäliiton palvelukseen, jolle kaikki puun hankinta keskitettiin. Puttosesta tuli 1974 puuraaka-aineen markkinointijohtaja ja 1978 lyhyeksi aikaa Puulaaki-yhtiön toimitusjohtaja, kunnes hänet nimitettiin Osuuskunta Metsäliiton toimitusjohtajaksi. Puttonen kehitti merkittävästi yhtymän yritysten toimintoja ja toteutti strategisia investointeja, ajoi suunniteltua mutta kariutunutta Pohjan Sellun yhteisyritystä ja toteutti yhteenliittymiä. Vuonna 1982 metsäneuvoksen arvon saanut Puttonen sai vuorineuvoksen arvon 1989.

Lähteet
-------

1. ↑  Metsä Groupin Viesti 4/2017, s. 11. Viitattu 29.9.2021.
2. 1 2  Biografia-sampo: Matti Puttonen Viitattu 29.9.2021.
**Matti Jalmari Pulkki** (s. 27. marraskuuta 1947 Alatornio) on suomalainen hotelli- ja ravintola-alan yritysjohtaja ja rehtori, joka on saanut matkailuneuvoksen arvonimen.

Pulkki tuli ylioppilaaksi Munkkivuoren yhteiskoulusta, suoritti hotelli- ja ravintolaopiston liikkeenjohdon tutkinnon 1969–1971 ja Suomen Osuuskauppaopiston hotellin ja ravintolan johtajakoulutuksen 1972–1973. Ekonomiksi hän valmistui Helsingin kauppakorkeakoulusta 1978 ja suoritti myöhemmin vielä useita liikkeenjohdon kursseja ja koulutuskokonaisuuksia. Pulkki oli helsinkiläisen hotellin keittiöharjoittelija, tarjoilija ja hovimestari 1969–1970, esimiesharjoittelija hotellissa Göteborgissa 1971–1972, hotellin ravintolapäällikkö Ylivieskassa 1972–1973, hotellinjohtaja Porissa 1973–1975, SOK:n hotelli- ja ravintolaliiketoiminnan jaostopäällikkö ja apulaisjohtaja 1975–1980, Sokoteria-yhtiön toimitusjohtaja 1981–1983, Haaga-instituutin rehtori 1983–1985, HRB-Group-yhtiön konsultti ja yrittäjä 1986–1989, Hotre Consulting -yhtiön toimitusjohtaja 1988–1993, Jollas Instituutin rehtori 1993–2001, Pohjois-Karjalan Osuuskaupan toimitusjohtaja 2001–2002, Sokotelin toimitusjohtaja 2002–2007, SOK:n hotelli- ja ravintolaliiketoiminnan toimialajohtaja 2002–2007 ja A&PM-Business -yhtiön toimitusjohtaja vuodesta 2007. Hänellä oli uransa aikana myös lukuisia asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Matkailuneuvoksen arvonimen vuonna 2005 saanut Pulkki on sotilasarvoltaan reservin luutnantti.

Lähteet
-------

1. 1 2  Sofia Kotilainen: Matkailuneuvos Matti Pulkki (1947–). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 5.9.2010. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 17.6.2022.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Talousvaikuttajat

 |

 |
**Seppolan yläaste** eli *Seppolan koulu*, myöhemmin myös **Jämsän yläaste** oli Jämsän keskustassa sijainnut koulu, jonka harjannostajaiset pidettiin 5. elokuuta 1952. Viimeisetkin luokat siirtyivät kouluun 1953. Seppolan koulussa opiskeli parhaimmillaan noin 700 oppilasta ja vuosiluokkia olivat 7–9 (luokat A–F). Koulun viimeisenä toimintavuonna (2011) Jämsän yläasteella oli 441 oppilasta.

Koulua laajennettiin kaksi kertaa. Ensimmäisessä laajennuksessa 1956 rakennettiin nykyinen liikuntasali ja 1980–1981 laajennuksessa rakennettiin teknisen tilat ja nykyinen ruokasali. Uusi ilmastointi rakennettiin 1980-luvun alussa ja sen myötä alkoivat koulun sisäilmaongelmat. 

2000-luvun alussa koulun alakerta kärsi vesivahinkojen takia homevaurioista ja se suljettiin. Ensimmäiset parakit otettiin käyttöön vuonna 2007, jolloin parakkiopiskeluun siirrettiin kolme luokkaa. Parakeissa opiskeltiin vuoden 2011 loppuun, jolloin koulu lakkautettiin ja opetus siirtyi vuoden 2012 kevätlukukauden alkaessa uuteen Paunun kouluun.

Lähteet
-------

1. ↑  Perusopetuksen oppilaat (xlsb) (Perusopetuksen oppilaitokset - Jämsän kaupunki; vuoden 2011 kohdalta löytyy Jämsän yläaste) Opetushallinnon tilastopalvelu Vipunen, vipunen.fi. Viitattu 25.5.2020.
2. ↑  Jämsän uudesta yläkoulusta Paunun koulu  9.11.2011. Yleisradio, yle.fi. Viitattu 21.7.2020.
3. ↑  Petra Thúren: Paunun koulu varautuu liikennehässäkkään  9.1.2012. Yleisradio, yle.fi. Viitattu 21.7.2020.
4. ↑  Paunun koulu *Projektiuutiset 1–2012, s. 112-121*. Viitattu 21.7.2020.

### Muut lähteet

* Rehtori Tuija Huikurin haastattelu 25.10.2012*lähde tarkemmin?*
**Seppo Tapio Toivonen** (s. 27. elokuuta 1948 Tampere) on suomalainen insinööri ja yritysjohtaja, joka on saanut viestintäneuvoksen arvonimen.

Henkilöhistoria
---------------

Toivosen vanhemmat olivat insinööri Esko August Toivonen ja Raili Ester Alanko. Hänen puolisonsa vuodesta 1972 on filosofian kandidaatti Pirjo Irmeli Hämäläinen. Toivonen tuli ylioppilaaksi Lauttasaaren yhteiskoulusta 1967 ja valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1972. Hän oli Teknillisen korkeakoulun assistentti 1971 ja tutkija 1972, Posti- ja lennätinlaitoksen puhelinrakennuspiirin suunnittelija 1972–1973 ja kaukokeskusten rakennusryhmän ryhmäpäällikkö 1973–1976, Puhelinlaitosten liiton, vuodesta 1996 Finnet-liitto, tekninen asiantuntija 1976–1983, yleissuunnittelija 1984–1986, apulaisosastopäällikkö 1987–1989, osastopäällikkö 1990, teknillisen osaston apulaisjohtaja 1991–1994, tekninen johtaja 1995–1999 ja toimitusjohtaja 2000–2008. Finnet Focus -yhtiön toimitusjohtaja Toivonen oli 1998–2000. Hänellä oli uransa aikana myös useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Viestintäneuvoksen arvonimen Toivonen sai vuonna 2007. Hän on sotilasarvoltaan reservin insinööriyliluutnantti.

Julkaisuja
----------

* *PCM-järjestelmät*, 1979, toim. yhdessä muiden kanssa
* *Digitaaliset puhelinvaihteet*, 1981, toim. yhdessä muiden kanssa

Lähteet
-------

1. 1 2  Sakari Auvinen: Viestintäneuvos Seppo Toivonen (1948–). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 18.12.2013. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 20.6.2022.
Pavel Berman
**Pavel Berman** (ven. Павел Берман; s. 1970 Moskova) on venäläissyntyinen viulisti ja kapellimestari.

Berman on Lazar Bermanin poika. Hän opiskeli Moskovan Tšaikovski-konservatoriossa ja lähti vuonna 1992 jatkamaan opiskelua Dorothy DeLayn johdolla New Yorkin Juilliard Schoolissa. Hän sai opetusta myös Isaac Sterniltä. Vuonna 1987 Berman sai toisen palkinnon Genovan Paganini-kilpailussa ja vuonna 1990 ensipalkinnon sekä kultamitalin Indianapolisin kansainvälisessä viulukilpailussa.

Berman teki ensimmäisen julkisen esiintymisensä 7-vuotiaana. Hän on esiintynyt muun muassa Carnegie Hallissa, Théâtre des Champs-Élyséesissä, Salle Gaveaussa, Herkulessaalissa, Auditorio Nacional de Músicassa, Tokion Bunka Kaikanissa, La Scalassa ja Brysselin Palais des beaux-artsissa. Vuonna 1998 Berman perusti Kaunasin kamariorkesterin, josta sittemmin tuli sinfoniaorkesteri. Hän toimi Kaunasin sinfoniaorkesterin musiikillisena johtajana vuoteen 2006. Hänen yhteistyökumppaneihinsa ovat kuuluneet Lazar Berman, András Schiff, Bruno Canino, Aleksandr Rudin, Daniel Müller-Schott, Eliahu Inbal, Daniel Oren, Shlomo Mintz, Alban Gerhardt, Donald Weilerstein, Raymond Leppard, Vardan Mamikonian ja Anne Epperson.

Berman on opettanut Luganossa ja Biellassa. Mestarikursseja hän on pitänyt muun muassa Shanghain musiikkikonservatoriossa ja Livornon musiikkifestivaalilla. Lisäksi Berman on tullut kutsutuksi lukuisten kansainvälisten kilpailujen tuomaristoihin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Jury members: Pavel Berman Classic Strings
2. 1 2 3  Biography Pavel Berman
3. ↑  Pavel and Lazar Berman live in recital Gramophone
4. 1 2 3 4  1990 Laureates: Pavel Berman, Russia – Gold Medalist Violin.org


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
Pavel Akselrod.
**Pavel Borisovitš Akselrod** (myös *Axelrod*, ven. Па́вел Бори́сович Аксельро́д; 25. elokuuta (J: 12. elokuuta) 1850 Tšernigovin läänin Mglinin kihlakunnan Potšep – 16. huhtikuuta 1928 Berliini) oli venäläinen narodnikki ja myöhemmin yksi menševikkien johtajista.

Pavel Akselrod syntyi juutalaisen krouvarin perheeseen. Hän opiskeli Kiovan yliopistossa ja osallistui narodnikkikerhojen toimintaan. Vuosina 1874–1879 hän asui Berliinissä ja Genevessä.

Vuodesta 1879 lähtien Akselrod toimi Tšornyi peredel -järjestön johdossa Pietarissa. Vuonna 1881 hän muutti Sveitsiin, jossa hän osallistui sosiaalidemokraattisen Työn vapautus -ryhmän perustamiseen. Vuodesta 1900 lähtien hän työskenteli *Iskra* ja *Zarja* -lehtien toimittajana. Venäjän sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen toisessa edustajainkokouksessa hänestä tuli puolueen vähemmistösiiven (menševikkien) johtaja.

Helmikuun vallankumouksen jälkeen Akselrod palasi Venäjälle, jossa hänet valittiin Pietarin neuvostoon ja menševikkipuolueen keskuskomitean puheenjohtajaksi. Lokakuun vallankumouksen jälkeen hän siirtyi ulkomaille, missä hän toimi yhtenä toisen internationaalin johtajista.

Lähteet
-------

1. ↑  Dejateli revoljutsionnogo dviženija Rossii *slovari.yandex.ru*. Viitattu 31.7.2010. (venäjäksi)[vanhentunut linkki]
2. 1 2 3  Biografitšeski slovar "Polititšeskije dejateli Rossii. 1917" *slovari.yandex.ru*. Viitattu 31.7.2010. (venäjäksi)[vanhentunut linkki]
3. ↑  *Bolšaja Sovetskaja Entsiklopedija, tom 1*, s. 344. Moskva: Sovetskaja Entsiklopedija, 1970.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Encyclopedia of Modern Ukraine
* Historical Dictionary of Switzerland
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Pavel Ivanovitš Bušujev** (ven. Па́вел Ива́нович Бушу́ев; 20. tammikuuta 1890 nykyisen Tverin alueen Lihoslavlin piirin Gnezdovon kylä – 9. syyskuuta 1937 Leningrad) oli karjalainen ja neuvostoliittolainen poliitikko.

Pavel Bušujev syntyi tverinkarjalaisen talonpojan perheeseen. Vuonna 1909 hän lähti töihin Pietariin, jossa vuonna 1911 liittyi bolševikkeihin ja vuonna 1914 tuomittiin vankilaan vallankumouksellisen toimintansa takia. Vuonna 1918 hän johti Tverin kaupunginneuvoston raha-asiain osastoa ja vuonna 1920 osallistui Puolan vastaiseen sotaan. Vuosina 1921–1926 Bušujev toimi ammattiliitto-organisaattorina Leningradissa ja Tverissä, vuosina 1926–1930 NKP(b):n Vjatkan lääninkomitean sihteerinä ja vuosina 1930–1935 Leningradin Moskovan piirin puoluekomitean sihteerinä. Marraskuussa 1935 Bušujev lähetettiin Petroskoihin, jossa hän työskenteli Karjalan kansankomissaarien neuvoston neuvoston puheenjohtajana. Hän toimi myös NKP(b):n 11.–17. edustajakokousten sekä 13.–17. puoluekonferenssin edustajana.

Alkuvuodesta 1937 Pavel Bušujev erotettiin kommunistipuolueesta. Hänet pidätettiin saman vuoden elokuussa, tuomittiin vastavallankumouksellisena kuolemaan ja ammuttiin Leningradissa.

Lähteet
-------

1. ↑  *Karelija: entsiklopedija. Tom 1*, s. 114. Petrozavodsk: PetroPress, 2007. ISBN 978-58430-0123-0.
2. ↑  Vozvraštšonnyje imena *visz.nlr.ru*. Viitattu 31.3.2009. (venäjäksi)[vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Pavel Bušujev Tverin alue -tietosanakirjassa[vanhentunut linkki] (venäjäksi)
**Ulamin spiraali** (toisinaan *alkulukuspiraali*) on matemaattinen kuvio, jonka löysi puolalaismatemaatikko Stanisław Marcin Ulam vuonna 1963. Ulamin spiraali kiertyy neliön ympärille alkulukujen muodostaessa vinoviivoja ja niiden taipumuksesta pakkautua tietyille viivoille. Tarpeeksi kaukana keskustasta myös vaaka- ja pystyviivat ovat näkyvissä. Ulamin spiraalista on tehty erilaisia variaatioita, kuten Sacksin spiraali.

Spiraalin kehitys
-----------------

Spiraalin keskustassa on luku 1, jonka ympärille positiiviset luonnolliset luvut kiertyvät järjestyksessä:  

Kun spiraalin alkuluvut jätetään paikalleen ja poistetaan muut luvut, huomataan että alkuluvut muodostavat vinoja suoria:  

Alkuluvut ovat numeroa 2 lukuun ottamatta parittomia, joten alkulukujen muodostamat suorat eivät ole yllätys, vuorottelevathan jaolliset ja jaottomat luvut Ulamin spiraalissa. Yllättävää sen sijaan on alkulukujen taipumus pakkautua joillekin suorille enemmän kuin toisille.

On huomattu, että alkuluvut muodostavat vinoviivoja silloinkin, kun keskustassa oleva luku ei ole 1. Tämä viittaa siihen, että kokonaislukujen vakioita *a* ja *b* on suuri määrä. Yhtälö  

{\displaystyle 4n^{2}+bn+c\,\!}
antaakin odottamattoman paljon alkulukuja sitä mukaa, kun *n* kasvaa.

Sacksin spiraali
----------------

Sacksin spiraali alkuluvut tummennettuina.
Insinööri Robert Sacks teki Ulamin spiraalista variaation, joka eroaa Ulamin spiraalista kolmella tapaa:  

1. Spiraalin keskustassa on 1:n sijaan nolla,
2. Sacksin kuvio perustuu Arkhimedeen spiraaliin, ei neliöön, ja
3. Täydelliset neliöjuuret (= luvun x neliö on positiivinen kokonaisluku, siis 1, 4, 9, 16, 25 jne.) muodostavat spiraalin oikealle puolelle suoran rivin.

Mikäli spiraalia jatkaa pidemmälle (esimerkiksi kymmeniin tuhansiin) ja merkitsee alkuluvut muita lukuja tummemmalla, kaukaa katsottua huomaa, että alkuluvuilla on taipumus kasautua muodostaen kaaret, joiden päät jatkavat spiraalin ulkopuolelle ylä- ja alavasemmalle, kuten viereisessä kuvassa. Esimerkiksi yksi näistä kaarista sisältää alkuluvut polynomista
*x2 + n + 41*, Leonhard Eulerin kehittämä kuuluisa, alkulukurikas polynomi.

Lähteet
-------

1. ↑  The Ulam Spiral *ulamspiral.com*. Viitattu 20.1.2009. (englanniksi)
2. ↑  The Science Forum *thescienceforum.com*.  Arkistoitu 21.4.2008. Viitattu 20.1.2009. (englanniksi)
3. ↑  Robert Sacks' Spiral *numberspiral.com*. Viitattu 20.1.2009. (englanniksi)
4. ↑  Artikkeleita Sacksin spiraalista *naturalnumbers.org*. Viitattu 20.1.2009. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ulamin spiraali**.
* Ulamin spiraalin epävirallinen kotisivu (englanniksi)
* Ulamin spiraali MathWorldissa (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
* Robert Sacks - Ulamin spiraalin variaatio (englanniksi)
* Richard Buckminster Fuller - Ulamin spiraalin variaationa kolmio (englanniksi)
* Ulamin spiraalin kehitys YouTube-animaationa
**Michael B. Tretow** (s. 20. elokuuta 1944 Norrköpingissä, Itä-Götanmaan läänissä) on ruotsalainen ääniteknikko,  säveltäjä ja muusikko. Kansainvälisesti hänet tunnetaan parhaiten ABBA:n ääniteknikkona. Hänen omasta tuotannostaan Suomessa tunnetaan parhaiten Benny Törnroosin suomeksi levyttämä lastenlaulu Fixu vekotin (*Den makalösa manicken*).

Elämä
-----

Jo teinivuosinaan 1960-luvulla Tretow oli tunnettu äänenkäsittelykyvyistään, joilla hän sai kellaribändit kuulostamaan paremmilta. Tammikuussa 1968 hän päätyi *Metronome*-studion palvelukseen, jossa hän äänitti (ja joissakin tapauksissa tuotti) musiikkia.

1970-luvulla ABBA valitsi hänet vakioääniteknikokseen, koska hän oli työskennellyt jo ennestään sen jäsenten Björnin ja Bennyn kanssa. Siitä lähtien hän oli mukana tekemässä kaikkia yhtyeen nauhoituksia. 1975–1976 hän ehti äänittää oman albumin yhdessä ABBA:n kanssa, ja tuloksena syntyi humoristinen englanninkielinen levy *Let's Boogie*.

1980-luvulla ruotsalainen liikenneturvallisuusjärjestö NTF pyysi Tretowia tekemään musiikkia liikennevalistuksesta lapsille. Tuloksena syntyi neljä jaksoa *Trolles trafikkassettradio* -sarjaa. Tretow oli myös ääniteknikkona havaijilaismusiikkia parodioineessa Caramba-yhtyeessä, joka tuotti hitin *Hubba Hubba Zoot Zoot*.

1982 Michael B. Tretow tuotti uuden sooloalbumin, jonka hän tuotti itse rakentamassaan kotistudiossa. 1985 hän teki jälleen lastenmusiikkia, tällä kertaa mainostamaan moralaista huvipuistoa *Tomteland*. Syntyi huvipuiston mukaan nimetty levy, jonka kappaleesta *Den makalösa manicken* tuli välitön hitti Ruotsissa.

80-luvun lopulla Tretow oli mukana tekemässä tunnusmusiikkia ja sketsejä radioon ja lisäksi tv-ohjelmia. Tämä toi hänelle niin suurta suosiota, että hän pääsi tekemään Ruotsin tv-kanava Kanal 1:n silloiset tunnusmusiikit 1990-luvun alussa. Hän tuotti myös kaksi albumia yhtyeelle *Big Money*. Lisäksi hän oli mukana restauroimassa ABBA:n vanhoja levyjä niiden CD-julkaisun yhteydessä.

1995 hän teki ääniraidan Bert-aiheiseen elokuvaan. Vuonna 1999 Mariann Grammofon AB julkaisi Tretowin musiikista kokoelmalevyn *Greatest Hits*.

2001 Tretow sai vakavan aivoinfarktin, mutta on toipunut siitä suhteellisen hyvin ja voi liikkua sekä puhua. Aktiiviura hänellä kuitenkin on jo ohi; kotistudio *Garage de Garbage* Brommassa on purettu ja myyty pois.

Diskografia
-----------

* *Let's Boogie* (1976) (julkaistiin uudestaan 1998 CD:llä nimellä *Michael B. Tretow*)
* *Michael B. Tretow* (1983)
* *Tomteland* (1985)
* *Den makalösa manicken* (1986)
* *Hystereo Hi-lites* (1989)
* *Michael B. Tretow's "Greatest Hits"* (1999)
* *Trolles trafikvett / Stopp* (julkaistu uudestaan 2005)
* *Trolles trafikvett / Härgårman* (julkaistu uudestaan 2005)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Suomi (KANTO)
* Ruotsi

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |