recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Wilhelm Adam** (15. syyskuuta 1877 Ansbach, Saksan keisarikunta – 8. huhtikuuta 1949 Garmisch-Partenkirchen, Saksa) oli saksalainen kenraali Weimarin tasavallan armeijassa ja natsi-Saksan Wehrmachtissa. Adam ylennettiin kenraalieverstiksi uudenvuodenpäivänä 1939, mutta hän ei toiminut komentajana toisessa maailmansodassa. 

Adam astui palvelukseen Baijerin armeijaan vuonna 1897. Hän palveli lyhyen aikaa pioneerijoukoissa rintamalla aivan ensimmäisen maailmansodan alussa ja lopussa, mutta leijonanosan neljästä sotavuodesta hän toimi esikuntaupseerina kenraali Ludwig von Falkenhausenin esikunnassa.

Sodan jälkeen hän eteni urallaan tasaista tahtia Weimarin tasavallan armeijassa, joka oli supistettu tiukasti valvotuksi mini-armeijaksi Versailles’n rauhansopimuksen ehdoissa. Adamia arvostettiin Reichswehrissä yhtenä sen pätevimmistä komentajista ja hänet ylennettiin kenraalimajuriksi lokakuussa 1930.

Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen valtaannousun aikoihin vuonna 1933 hän toimi sotaministeriön joukkojen toimiston päällikkönä. *Truppenamt*-nimellä tunnettu toimisto oli verho-organisaatio, jonka taakse kätkeytyi Reichswehrin yleisesikunta. Lokakuussa 1933 hänestä tuli 7. jalkaväkidivisioonan ja samalla VII sotilaspiirin komentaja. Vuonna 1935 hän siirtyi vasta perustetun natsi-Saksan asevoimien Wehrmachtin sotakorkeakoulun johtajaksi.

Adam kuului Saksan kenraalikunnan vanhaan kaartiin, joka suhtautui Adolf Hitlerin varustautumissuunnitelmiin viileämmin kuin nuoremmat upseerit. Hän oli myös ystävystynyt ja tehnyt työtä yhdessä Hitlerin poliittisen vastustajan kenraali Kurt von Schleicherin kanssa, jonka Hitler teloitutti pitkien puukkojen yönä kesällä 1934.

Natsijohdon juonitteleman Blomberg–Fritsch-kriisin avulla Hitler onnistui pääsemään eroon vaikutusvaltaisimmista kenraaleista ja kaappaamaan itselleen suuremman vallan sotilasasioissa. Adam selvisi kriisistä, mutta menetti tehtävänsä Saksan läntisen osaan sijoitettujen joukkojen komentajana. Hän jäi eläkkeelle vuoden 1938 viimeisenä päivänä. Elokuussa 1939, muutamaa päivää ennen sodan alkamista kenraalieverstiksi ylennetty Adam otettiin nimellisesti palvelukseen maavoimien komentajan käytettäväksi, mutta hän ei saanut uusia tehtäviä. Hän erosi ja jäi lopullisesti eläkkeelle toukokuussa 1943.

Lähteet
-------

* Wistrich, Robert S.: *Who's Who in Nazi Germany*. Routledge, 2001. ISBN 9780415260381.

### Viitteet

1. 1 2  Axis Biographical Research
2. 1 2 3  Wistrich s. 3


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Lynne "Angel" Harvey**, o.s. *Cooper*, (1916 St. Louis, Missouri, Yhdysvallat – 3. toukokuuta 2008) oli yhdysvaltalainen radiotuottaja.

Lynne Cooper opiskeli St. Louisissa sijaitsevassa Washingtonin yliopistossa englannin kieltä. Vuonna 1939 hän pääsi töihin paikalliselle KXOX-radioasemalle, jossa tapasi tulevan miehensä Paul Harveyn. Paul Harvey antoi jo ensitapaamisella Cooperille lempinimen *Angel*. Kaksi vuotta myöhemmin pari meni naimisiin, ja he siirtyivät kalamazoolaiselle WKZO-asemalle.

Lynne Harveyn aloitteesta pariskunta muutti 1944 Chicagoon. He pääsivät paikalliselle WENR-asemalle, jossa Paul sai oman iltauutislähetyksen ja Lynnestä tuli lähetyksen tuottaja, ohjaaja ja käsikirjoittaja. Vuonna 1951 Harveyt pääsivät ABC:lle, jolla he jatkoivat aina Lynne Harveyn kuolemaan asti, jonka jälkeen Paul Harvey jatkoi ohjelman tekoa yksinään.*lähde?*

Lynne Harvey nimettiin ensimmäisenä tuottajana Radio Hall of Fameen vuonna 1997.

Lähteet
-------

1. ↑  nndb.com: Paul Harvey (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5 6 7 8  Radio all of Fame: Lynne "Angel" Harvey (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* paulharvey.com: Remembering Angel Harvey (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
**Lyon Open** on vuosittain toukokuussa Lyonissa Ranskassa järjestettävä miesten tennisturnaus. Turnaus järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2017. Turnaus kuuluu ATP World Tour 250 -sarjaan.

Tulokset
--------

### Kaksinpeli

| Vuosi | Voittaja | Loppuotteluvastustaja | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 2017 | Ranska Jo-Wilfried Tsonga | Tšekki Tomáš Berdych | 7–6(7–2), 7–5 |

### Nelinpeli

| Vuosi | Voittaja | Loppuotteluvastustaja | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 2017 | Argentiina Andrés Molteni
Kanada Adil Shamasdin | Uusi-Seelanti Marcus Daniell
Brasilia Marcelo Demoliner | 6–3, 3–6, [10–5] |

Lähteet
-------

* Turnaus ATP World Tourin sivuilla (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Lyon Open** Wikimedia Commonsissa

* Viralliset kotisivut

  

ATP Tour 250 (2009–)
Doha ·  Pune ·  Brisbane ·  Sydney ·  Auckland ·  Montpellier ·  Sofia ·  Quito ·  New York ·  Buenos Aires ·  Marseille ·  Delray Beach ·  São Paulo ·  Marrakech ·  Houston ·  Budapest ·  Estoril ·  München ·  Istanbul ·  Geneve  ·  Lyon ·  Stuttgart ·  's-Hertogenbosch ·  Antalya ·  Eastbourne ·  Båstad ·  Umag ·  Newport ·  Atlanta ·  Gstaad ·  Los Cabos ·  Kitzbühel ·  Winston-Salem ·  Pietari ·  Metz ·  Chengdu ·  Shenzhen ·  Moskova ·  Tukholma ·  Antwerpen
***Prioria balsamifera*** (syn. *Gossweilerodendron balsamiferum*) on Afrikassa kasvava hernekasvien heimoon kuuluva puulaji, jonka puuainesta pidetään arvokkaana. Laji ja erityisesti sen puuaines tunnetaan kauppanimellä **agba** tai **tola**.

Puun ominaisuuksia
------------------

*Prioria balsamifera* on kooltaan yksi Afrikan suurimmista puista; se voi saavuttaa parhaimmillaan jopa 60 metrin korkeuden ja 150 senttimetrin läpimitan. Runko on hyvin muodostunut ja oksaton 20 metriin saakka. Kuori on noin viisi senttimetriä paksu ja halkeillut. Se irtoaa kaistaleina.

### Puuaines

*Prioria balsamifera* -lajin puuaines on homogeenista, suorasyistä ja koristeellista. Sydän- ja pintapuu eivät erotu toisistaan selvästi. Pintapuu on leveä ja väriltään harmaasta kalpeanruskeaan. Sydänpuu on väriltään kellahtavasta vaaleanruskeaan, hieman punertavaa ja heikosti silkkimäisen hohtavaa. Sydänpuulla on tuoreena setrimäinen tuoksu. Agban sydänpuu muistuttaa mahonkia, mutta se on vaaleampaa eikä yhtä lujaa.

Levinneisyys
------------

*Prioria balsamifera* kasvaa Länsi-Afrikan sademetsissä, erityisesti Nigeriassa, Kongon tasavallassa ja Kongon demokraattisessa tasavallassa.

Käyttö
------

Agba sopii kaikenlaiseen sisä- ja ulkokäyttöön, tavanomaisiin ja parempiin puusepäntöihin, viiluiksi ja vanerin valmistukseen. Helpon värjättävyytensä vuoksi agbaa käytetään paljon arvokkaissa kalusteissa tiikin ja pähkinäpuun korvikkeena.

Lähteet
-------

1. ↑  *Prioria balsamifera* *IUCN Red List of Threatened Species*. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org.  (englanniksi)
2. ↑  The International Plant Names Index (IPNI): *Prioria balsamifera* (englanniksi) Viitattu 25.12.2020.
3. ↑  Catalogue of Life: *Gossweilerodendron balsamiferum* *catalogueoflife.org*. Viitattu 18.7.2012. [vanhentunut linkki]
4. ↑  Govaerts, R. et al.: *Prioria balsamifera* *Plants of the World Online*.  2020. Royal Botanic Gardens, Kew. Viitattu 25.12.2020. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q15543030
* Wikispecies: Prioria balsamifera
* GBIF: 8316117
* Plant List: tro-50165590
* WFO: wfo-0001252462

 |

 |
**Lynx Edicions** on espanjalainen lintutieteelliseen kirjallisuuteen erikoistunut kustantamo.

Lynx Edicions nousi kustantamona maailman maineeseen 16-osaisella teossarjalla Handbook of the Birds of the World (HBW), jonka ensimmäinen osa ilmestyi vuonna 1992. Toistaiseksi on ilmestynyt 15 osaa, ja 16. osan jälkeen teossarjassa on esitelty kaikki maailman lintulajit alalajeineen, ensimmäistä kertaa lintutieteen historiassa. HBW lienee nykyisin eniten siteerattu lintutieteellinen teos maailmalla. Viidentoista osan hinta on noin 2 500 euroa.

Vuonna 2005 Lynx Edicions julkaisi Pamela C. Rasmussenin ja John C. Andertonin teoksen *Birds of South Asia. The Ripley Guide*. Vuonna 2009 aloitettu Mammals of the World on kahdeksanosaiseksi suunniteltu teossarja kaikista maailman nisäkkäistä.

Vuonna 2002 Lynx Edicions ryhtyi julkaisemaan internetissä HBW:n suppeaa sähköistä vastinetta The Internet Bird Collection (IBC). Verkkosivuilla esitellään kaikki maailman lintulajit, joista useimmista on myös valokuvia, videoleikkeitä tai äänitteitä.

Yhtiön perustajia olivat Josep del Hoyo, Jordi Sargatal ja Ramón Mascort vuonna 1988. Yhtiö toimii Barcelonassa.

Lähteet
-------

1. ↑  Amazon.com (englanniksi)

* Lynx Edicions, kotisivu (englanniksi)
* The Internet Bird Collection, kotisivu (englanniksi)
* Luettelo Lynx Edicionsin kustantamista kirjoista (NHBS) (englanniksi)[vanhentunut linkki]
**Fred E. Ahlert** (19. syyskuuta 1892 – 20. lokakuuta 1953) oli yhdysvaltalainen lauluntekijä. Hänen tuotantoaan ovat levyttäneet muiden muassa Louis Armstrong, Nat King Cole, Ella Fitzgerald, Frank Sinatra ja Fats Waller. Ahlert teki usein yhteistyötä sanoittaja Roy Turkin kanssa, ja muiden sanoittajien joukkoon lukeutuivat Joe Young ja Edgar Leslie.

Ahlert syntyi 19. syyskuuta 1892 New Yorkissa. Hän opiskeli Fordham Law Schoolissa. Musiikkiuransa hän aloitti sovittamalla kappaleita Irving Aaronsonin ja Fred Waringin orkesterille ja säveltämällä musiikkia vaudeville-esityksiin. Hänen ensimmäiset menestyneet sävellyksensä olivat vuoden 1920 "I’d Love to Fall Asleep and Wake Up in My Mammy’s Arms" ja vuoden 1922 "I Gave You Up Before You Threw Me Down".

Vuonna 1928 Ahlertin säveltämästä ja Roy Turkin sanoittamasta kappaleesta "I’ll Get By (As Long As I Have You)" tuli hitti Ruth Ettingille. Ettingin versio nousi listoilla kolmannelle sijalle, ja vuonna 1944 Harry James nauhoitti listaykköseksi nousseen version. Ahlert ja Turk kirjoittivat yhdessä useita kappaleita. Etting nauhoitti vuonna 1929 heidän kappaleensa "Mean to Me", josta on sittemmin tullut lukuisien artistien levyttämä pop- ja jazzstandardi. Muita Ahlertin ja Turkin menestyskappaleita olivat muun muassa "Walkin’ My Baby Back Home" (1930), "I Don’t Know Why (I Just Do)" (1931), "Love, You Funny Thing!" (1931) ja "Where the Blue of the Night (Meets the Gold of the Day)" (1932).

Musiikin säveltämisen lisäksi Ahlert perusti vuonna 1929 oman julkaisuyhtiön nimeltä Fred Ahlert Music Corporation. Yhtiö on edelleen toiminnassa. Ahlertin poika Fred E. Ahlert Jr. oli myös musiikkijulkaisija ja huolehti muun muassa isänsä musiikin julkaisemisesta.

Ahlert toimi muusikkojärjestö ASCAP:n johdossa vuodesta 1933 kuolemaansa saakka. Hän kuoli New Yorkissa 20. lokakuuta 1953. Ahlert otettiin Songwriters Hall of Fameen postuumisti vuonna 1970.

Lauluja
-------

* "I Don’t Know Why (I Just Do)"
* "I’ll Get By (as Long as I Have You)"
* "I’m Gonna Sit Right Down and Write Myself a Letter"
* "Love, You Funny Thing!"
* "Mean to Me"
* "Walkin’ My Baby Back Home"
* "Where the Blue of the Night (Meets the Gold of the Day)"

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Fred Ahlert *Songwriters Hall of Fame*. Viitattu 2.11.2011. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
2. ↑  Jeremy Wilson: Fred Ahlert *JazzBiographies.com*.  Arkistoitu 10.10.2011. Viitattu 2.11.2011. (englanniksi)
3. ↑  Ahlert, Fred E. Jr. *SFGate*. Viitattu 2.11.2011. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
4. ↑  Joslyn Layne: Fred E. Ahlert *Allmusic*. Viitattu 2.11.2011. (englanniksi)

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Belgia
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* RISM
* SNAC

 |

 |
| "Aamulla rakkaani näin / En ollut uskoton"Lea Laven |
| --- |
|  |
| Singlen tiedot |
|  Albumilta | *Aamulla rakkaani näin* |
|  A-puoli | "Tänä kylmänä syysaamuna" |
|  Julkaistu | 1978 |
|  Tyylilaji | iskelmä |
|  Kesto | 03.02 |
|  Levy-yhtiö | CBS |
| muut singlet |
|  | "Aamulla rakkaani näin / En ollut uskoton" |  |

**Aamulla rakkaani näin** on suomalaisen iskelmätaiteilija Lea Lavenin single vuodelta 1978. Kappaleen sävelsi ja sanoitti Raul Reiman ja sovitti Jori Sivonen. Singlen b-puoli "En ollut uskoton" on Reimanin sanoittama ja Sivosen sovittama suomenkielinen versio countrymuusikko Wayne Carsonin sävelteoksesta "Big Silver Angel". Singlen molemmat puolet julkaistiin Lea Lavenin studioalbumilla *Aamulla rakkaani näin* (1978).

"Aamulla rakkaani näin" on mukana useilla Lea Lavenin suosituinta tuotantoa kokoavilla albumeilla. Sen ensimmäinen digitaalinen julkaisu on CD-kokoelmalla *Lea Laven – CBS-klassikot* (1989).

"Aamulla rakkaani näin" kertoo puolison odottamattomasta kuolemasta. Laulun kertoja kaipaa rakkaansa luo. Se etenee iskelmälle tyypillisesti intro - a-osa - b-osa - a-osa - b-osa. Loppuhäivytystä ei ole.

Anneli Saaristo levytti kappaleesta oman tulkintansa vuonna 1978.

Lähteet
-------

1. ↑  Lea Laven – Aamulla Rakkaani Näin / En Ollut Uskoton *Discogs.com*. Viitattu 28.3.2023. (englanniksi)
2. ↑  Lea Laven – Aamulla Rakkaani Näin *Discogs.com*. Viitattu 28.3.2023. (englanniksi)
3. ↑  Discography : compilations *Discogs.com*. Viitattu 28.3.2023. (englanniksi)
4. ↑  Aamulla rakkaani näin *Lyreka.com*. Viitattu 28.3.2023. (englanniksi)
5. ↑  Aamulla rakkaani näin by Lea Laven *Secondhandsongs.com*. Viitattu 28.3.2023. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Beatsource.com: Track : Aamulla Rakkaani Näin
* Finna: Aamulla rakkaani näin
Iso-Heikkilän tähtitorni.
**Turun Ursa ry** on Turun seudulla toimiva tähtitieteellinen yhdistys, joka on perustettu 27.11.1928. Se on Suomen kolmanneksi vanhin tähtitieteellinen yhdistys. Sen perustaja ja pitkäaikainen puheenjohtaja oli Turun yliopiston fysiikan ja tähtitieteen professori Yrjö Väisälä.

Turun Ursa julkaisee kaksi kertaa vuodessa ilmestyvää jäsenlehteä nimeltään *Ceres*. Yhdistys julkaisi vuosina 1941–76 vuosittain ilmestynyttä *Tähtitaivas*-lehteä, jonka myös Ursa jakoi jäsenilleen.

Tilat
-----

Turun Ursan toiminta on keskittynyt Iso-Heikkilän tähtitorniin, jossa sijaitsevat sen toimisto, kirjasto ja rakennuspaja. Tämän lisäksi Turun Ursa omistaa Kevolan observatorion Paimiossa, johon harrastajat toisinaan tekevät havaintomatkoja.

Havaintovälineet
----------------

Iso-Heikkilän tähtitornissa sijaitsee Turun Ursan useimmin käytetty havaintoväline, 15 cm:n linssikaukoputki. Tähtitornissa on myös 13 cm:n linssikaukoputki ja 19 cm:n Schmidt-Väisälä-valokuvausteleskooppi. Samanlaiset Yrjö Väisälän 1950-luvulla valmistamat kaukoputket ovat myös Jyväskylän Siriuksella, Kuopion Saturnuksella, Lahden Ursalla ja Tampereen Ursalla.

Kevolan observatoriossa sijaitsee 50 cm:n Schmidt-Väisälä-teleskooppi sekä pienemmät 18 cm:n ja 8 cm:n linssikaukoputket. Vuonna 1934 valmistunut teleskooppi sijaitsi Iso-Heikkilässä 1960-luvun alkupuolelle, missä Yrjö Väisälän ryhmä löysi sillä 1930- ja 1940-luvuilla yhteensä 807 asteroidia ja seitsemän komeettaa.

Yhdistyksellä on lisäksi siirrettävä *Celestron NexStar 11 GPS* -kaukoputki. Tämän Schmidt-Cassegrain-tyyppisen kaukoputken polttoväli on 280 cm ja pääpeilin halkaisija 28 cm. Kaukoputken F/10-aukkosuhdetta saadaan parannettua F/6,3 polttovälin lyhentimen avulla.

Valokuvausta varten yhdistyksellä on *SBIG ST-2000M* CCD -tähtivalokuvauskamera RGB-värikehillä ja adaptiivisella korjauspeilillä. Lisäksi vanhoilla Schmidt-Väisälä-teleskoopeilla voi ottaa erittäin laajakulmaisia valokuvia laakafilmille.

SBIG:n CCD-kamera ja Celestron-kaukoputki on hankittu yhdistykselle vuonna 2002; hankintaa tukivat Jenny ja Antti Wihurin rahasto ja Turun kaupunki.

Toiminta
--------

Turun Ursa järjestää Iso-Heikkilän tähtitornilla jäseniltoja joka perjantai sekä pimeänä vuodenaikana yleisönäytöksiä. Yhdistykseen kuuluu noin 200 jäsentä.

Katso myös
----------

* Luettelo Suomen tähtiyhdistyksistä
* Iso-Heikkilän tähtitorni
* Kevolan observatorio
* Yrjö Väisälä

Aiheesta muualla
----------------

* Turun Ursan kotisivut
**Samé Diomgoma** (myös *Samé Diongoma*) on maalaiskunta Kayesin alueen Kayesin piirissä Malissa. Sen keskuskylä Samé Oulof sijaitsee Senegaljoen rannalla 15 kilometriä Kayesista länteen. Kunnassa on 12 400 ja keskuskylässä 1 700 asukasta (vuonna 2009).

Samé Diomgoman kunta rajoittuu luoteessa Kayesin piirin Falémén ja Kéméné Tambon, koillisessa Bangassin, idässä Liberté Dembayan ja etelässä Sadiolan kuntiin sekä lounaassa Senegaliin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen.

Kuntaan kuuluu 17 kylää. Asukkaat ovat soninkeja, fulbeja, bozoja, boboja ja moseja.

Samén kautta kulkee Dakarin–Nigerin rautatie sekä Bamakosta Senegalin rajalle johtava maantie RN1. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, maissi, durra, maapähkinä, vesimeloni ja vihannekset. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat ja vuohet. Lisäksi harjoitetaan kalastusta ja kaupankäyntiä.

Lähteet
-------

1. 1 2  4ème recensement général de la population et de l’habitat. Résultats définitifs, tome 0: Répertoire des villages *instat-mali.org*.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 18.2.2018.
2. ↑  Mali - Région de Kayes: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 18.2.2018.
3. 1 2 3  Plan de Securite Alimentaire: Commune Rurale de Samé Diongoma 2007–2011 *fsg.afre.msu.edu*.  2006. Viitattu 18.2.2018. [vanhentunut linkki]
**Turun Urheilupuiston yläkenttä** on Turun Urheilupuistossa sijaitseva jalkapallostadion, joka avattiin vuonna 1928. Stadion toimii muun muassa Kansallisessa liigassa pelaavan TPS:n naisten joukkueen ja Vaahteraliigassa pelaavan Trojansin kotikenttänä. Pääkatsomon kapasiteetti on 730 katsojaa.

Historia
--------

Vielä 1800-luvun loppupuolella nykyinen urheilupuiston alue oli täysin hoitamatonta, suurelta osin paljasta kalliota. Talvella 1893 kaupunginvaltuusto teki päätöksen, jonka myötä alue luovutettiin 25 vuoden ajaksi vuokralle Turun Urheilunystäväin yhdistykselle. Köyhä yhdistys ei kuitenkaan halukkuudestaan huolimatta pystynyt edelleenkään pitämään puistoa hyvässä kunnossa. Yhditys yritti lopulta kehittää toimintaansa ja 1920-luvun puolivälistä alkaen puistossa tehtiin useita parannuksia. Kesällä 1928 päätettiin yläkenttä uudistaa kansainväliset mitat täyttäväksi jalkapallokentäksi. Yläkentän katsomo valmistui pari vuotta myöhemmin. Se tuhoutui tulipalossa vuonna 1985, ja sen paikalle rakennettiin uusi betonirakenteinen katsomo.

Ominaisuudet
------------

Kenttä toimii sekä jalkapallo-, että amerikkalaisen jalkapallon kenttänä. Kenttä on lisäksi useiden juniorijalkapallojoukkueiden kotikenttä.. Yläkentän koko on 64 × 104 m, ja sen pinnoite on vuonna 2008 asennettu tekonurmi.  Pääkatsomon kapasiteetti on 610 istumapaikkaa ja 120 seisomapaikkaa.

Lähteet
-------

1. ↑  Lahtinen, Rauno / Laaksonen, Hannu: *Kävely puistojen Turussa*. Turku: Turkuseura, 2008. ISBN 978-952-99619-6-2.
2. ↑  IS Futis 2008 s.19
3. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑  Yläkentän pääkatsomo numeroidaan sittenkin TPS 13.1.2015.  Arkistoitu 13.1.2015. Viitattu 13.1.2015.
5. ↑  FC TPS:n kannattajakausikortit myynnissä! TPS Kannattajat 9.12.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Urheilupuiston yläkenttä Turun kaupungin sivuilla
**Suopa** eli kalisaippua (ruots. *såpa*) on rasvahappojen kaliumsuolojen yhteisnimitys. Suovan pesuteho perustuu siihen, että se tavallisen saippuan eli natriumsaippuan tavoin synnyttää veden kanssa kolloidisen, emulgointiin kykenevän liuoksen. Suopa eroaa kiinteästä saippuasta siinä, että se on pehmeää, läpikuultavaa hyytelöä, jonka väri on yleensä ruskea. Suovan ja saippuan raaka-aineiksi käyvät samat rasvat, öljyt tai rasvahapot. Saippuan saippuoittamiseen käytetään natronlipeää eli natriumhydroksidin vesiliuosta, kun taas suopa saippuoidaan kalilipeällä eli kaliumhydroksidilla. Teknisenä tavaranimikkeenä suopa on ruskeaa tai vihreää, pahanhajuista massaa, jota on käytetty puhdistukseen etenkin tekstiiliteollisuudessa. Suopa-nimitystä käytetään usein myös hartsi- ja nafteenihappojen kaliumsuoloista.

Mäntysuopa eli mäntysaippua ei oikeastaan ole suopa, vaan saippua eli rasvahappojen natriumsuola. Sitä valmistetaan tislatusta mäntyöljystä ja natronlipeästä ja tuotteeseen lisätään soodaa eli natriumkarbonaattia ja fosfaatteja.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Uusi tietosanakirja,* Tietosanakirja oy 1960–1966, hakusana suopa.
2. ↑  *Otavan iso tietosanakirja,* Otava 1960–1965, hakusana suopa.
3. ↑  *Uusi tietosanakirja,* hakusana mäntysuopa.
*Tämä artikkeli käsittelee pelimannia. Jalkapalloilija Lasse H. Peltosesta on eri artikkeli.*
**Lasse Peltonen** (28. toukokuuta 1931 Merikarvia) on Ilmajoella asuva entinen peruskoulunopettaja ja musiikkipedagogi, joka tunnetaan monien kansanmusiikkiryhmien harjoittajana ja johtajana. Näistä tunnetuin on Peuralan pelimannit.

Vuonna 1993 Peltonen sai Suomen Kansanmusiikkiliitolta oltermannin ja vuonna 2011 Kaustisen kansanmusiikkijuhlilta mestaripelimannin arvonimen.

Peltonen valmistui kansakoulunopettajaksi Rauman seminaarista 1953 ja toimi pitkään Ilmajoen Peuralan koulun opettajana. Hän perusti Peuralan pelimannit 1960-luvun alussa tukemaan koulun musiikinopetusta. Musiikkia hän on opiskellut muun muassa Etelä-Pohjanmaan Musiikkiopistossa, Klemetti-opistossa sekä yksityisesti, instrumentteinaan viulu, alttoviulu, kontrabasso, klarinetti ja laulu. Opettajia ovat olleet Harald Andersen, Jukka Hapuoja, Eino Haipus, Ilkka Kuusisto, Eelis Panula, Erkki Pohjola, Aatos Rintakoski ja Arvo Räikkönen.

Lasse Peltosen poika on Seinäjoen kaupunginorkesterin sellisti Jussi Peltonen ja pojanpoika sellisti Samuli Peltonen.

Levytyksiä
----------

* Peltosen pelimannit: *Samuel Rinda-Nickolan nuottikirjasta* (Finnlevy 1971)
* Peuralan pelimannit: *Yxi kaunis papillinen polska*, omakustanne-CD 1984
* Peuralan pelimannit ja Peuralan lapsikuoro: *Ilmajoen Peurala laulaa ja soi*, omakustanne-CD 1992

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Peuralan Pikkupelimannit, Peuralan Pelimannit, Rinta – Nahkaluoman Pelimannit, Prima vista kuoro, Pohjalaiset musiikintekijät -sivusto, Porstuakirjastot. Viitattu 10.1.2016.
2. ↑  Oltermannin arvo Suomen Kansanmusiikkiliitto.  Arkistoitu 19.6.2018. Viitattu 19.6.2018.
3. ↑  Mestaripelimannit 2011[vanhentunut linkki]
4. ↑  Samuli Peltonen (Arkistoitu – Internet Archive), Kuukauden orkesterilainen 5/2012, Helsingin kaupunginorkesteri. Viitattu 10.1.2016.
Baldus de Ubaldis yliopistonopettajana.
**Baldus de Ubaldis** (ital. *Baldo degli Ubaldi*) (todennäköisesti 2. lokakuuta 1327, Perugia – 28. huhtikuuta 1400, Pavia) oli italialainen oikeusoppinut ja Bartolus de Sassoferraton oppilas sekä tämän perustaman kommentaarikoulukunnan jäsen. Hän pääsi siviililainsäädännön tohtoriksi ollessaan vasta 17-vuotias. Hänen kerrotaan opiskelleen myös kanonista lakia opettajanaan Federicus Petrucius.

Elämä
-----

Suoritettuaan tohtorintutkinnon Baldus siirtyi Bolognaan, missä hän opetti juridiikkaa kolme vuotta. Tämän jälkeen hän sai professorinviran Perugiasta, missä hän vietti kaikkiaan 33 vuotta. Hän opetti ajoittain Pisassa, Firenzessä, Padovassa ja Paviassa aikana, jolloin nuo yliopistot kilpailivat menestyksestä Bolognan yliopiston kanssa. Opettaessaan Pavian yliopistossa hän ajoittain työskenteli myös Piacenzan yliopistossa. Baldus kuoli 28. huhtikuuta 1400.

Baldus toimi myös Pierre Roger de Beaufort'n (myöh. paavi Gregorius XI:n) opettajana. Paavi Urbanus VI kutsui Baldus de Ubaldiksen Roomaan vuonna 1380, jotta lain asiantuntija auttaisi häntä konsultoimalla vastapaavi Klemens VII:n toimintaa vastaan. Baldus kirjoitti näkemyksensä tästä skismasta teokseen *Questio de schismate*. Myös kardinaali Francesco Zabarella ja Paulus Castrensis olivat hänen oppilaitaan.

Useimmat Baldusin teokset ovat keskeneräisiä. Hän jätti jälkeensä valtaisan määrän roomalaisen lain (lat. *pandectae*) sekä *Codex Justianus* -lakikokoelman selitysteoksia. Hänen kommenttejaan *Libri Feudorum* -kokoelmaa kohtaan pidetään yleisesti yhtenä hänen parhaista töistään. *Libri Feudorum* oli 1100-luvun feodaalilainsäädännön myötä syntynyt lakikokoelma. Hän kommentoi myös kanonisen lain kokoelmia *Liber Extra* ja *Liber Sextus*.

Baldus kirjoitti myös suuren määrän tutkielmia useista lainsäädännön erikoiskysymyksistä. Hänen suurin työnsä oli kuitenkin noin 3000 erilaisen lakeihin liittyvän neuvon (lat. *consilia*) kirjoittaminen. Yksikään toinen keskiajan oikeusoppinut ei ole kirjoittanut yhtä paljon neuvoja.

Veljet
------

*Consiliorum, siue responsorum*, 1575.
Baldus de Ubaldiksella oli myös kaksi veljeä: Angelus (1328–1407) ja Petrus (1335–1400). Joissakin yhteyksissä Balduksen nimi esiintyy muodossa **Petrus Baldus de Ubaldis**, mikä johtuu mahdollisesti siitä, että hänet ja hänen veljensä Petrus on käsitetty yhdeksi ja samaksi henkilöksi.

Lähteet
-------

Aiheesta muualla
----------------

* J. Canning: *The Political Thought of Baldus de Ubaldis*. Cambridge University Press, 1987.
* J. Franklin: *The Science of Conjecture: Evidence and Probability Before Pascal*. Luku 2. Johns Hopkins University Press, 2001.
Yung Gravy vuonna 2019.

**Matthew Raymond Hauri**, (s. 19. maaliskuuta 1996) taiteilijanimeltään **Yung Gravy**, on yhdysvaltalainen rap-artisti, laulaja ja lauluntekijä Rochesterista, Minnesotasta. Hänen kappaleitaan ovat mm. "Mr. Clean", "1 Thot 2 Thot Red Thot Blue Thot" ja "Alley Oop". Vuodesta 2017 Hauri on tehnyt kaksi Pohjois-Amerikan kiertuetta muiden artistien, kuten Ugly Godin, kanssa. Hauri on maaliskuuhun 2020 mennessä julkaissut viisi EP:tä, yhden mixtapen ja kaksi albumia. Hän esiintyi Suomessa Gravy Plane -kiertueella 8. marraskuuta 2019.*lähde?*

Yksityiselämä
-------------

Matthew Hauri syntyi Rochesterissa, Minnesotassa. Hän opiskeli markkinointia Wisconsinin yliopistossa ja valmistui joulukuussa 2017. Hakiessaan korkeakouluun Hauri aloitti räppäämaan yliopiston järjestämissä juhlissa ystäviensä pyynnöstä. Kolmantena yliopistovuonnaan Hauri aloitti rap-artistin uran. Vuonna 2016 Hauri lopetti päivätyöt ja keskittyi pelkästään musiikkiin ja sen tekemiseen, käyttäen kuukausia kappaleidensa omatoimiseen äänittämiseen.*lähde?*

Tyyli
-----

Musiikissaan Hauri yhdistelee modernia trap-musiikkia ja 1950- ja 1960-lukujen teemoja; kappaleessa "Mr. Clean" on samplattu The Chordettesin kappaletta "Mr. Sandman".*lähde?*

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz

 |

 |
Mikroskooppikuva isokortteen (*Equisetum giganteum*) endodermistä, jossa näkyy Casparin rengas.
**Endodermi** eli **sisäketto** on kasvien juuren kuorikerroksen sisimmäinen solukerros, joka ympäröi juuren keskuslieriötä. Heti endodermin alla on juuressa lieriöketto eli perisykli. Juuren vanhetessa endodermi sekä kaikki sen ulkopuolella olevat juuren kuoren solukerrokset kuluvat pois, kun lieriöketon soluista erilaistunut korkkijälsi tuottaa juureen korkkikuoren.

Endodermin solut ovat kiinnittyneet toisiinsa hyvin tiiviisti paksuin soluseinin, jolloin vesi ja siihen liuenneet aineet eivät pääse kulkemaan endodermikerroksen läpi solujen välisessä tilassa, vaan veden ja muiden aineiden on mentävä endodermin solujen kautta päästäkseen keskuslieriöön ja johtosolukkoon. Tämä mahdollistaa "tarkkailun" siitä, mitä aineita juuren keskuslieriöön ja sitä kautta kasvin johtosolukkoon pääsee. Jos jokin patogeeni pääsee endodermin läpi johtosolukkoon, voi se sitä kautta kulkea helposti eri kasvinosiin. Juuren endodermin solujen paksujen soluseinien muodostamaa rengasmaista rakennetta kutsutaan Casparin renkaaksi tai juovaksi.

Havupuiden neulasten johtojänteen ympärillä olevaa solukerrosta kutsutaan myös endodermiksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Donald Miller: Facts About the Root Cells of Plants *Sciencing*. Viitattu 12.4.2017. (englanniksi)
2. ↑  Tieteen termipankki (endodermi) *Tieteen termipankki*. Viitattu 12.4.2017.
Richard von Bienerth vuonna 1905.
**Richard von Bienerth** (vuodesta 1915 *von Bienerth-Schmerling*; 2. maaliskuuta 1863 Verona, Italia – 3. kesäkuuta 1918 Wien) oli itävaltalainen paroni ja virkamies, joka toimi Itävallan pääministerinä vuosina 1908–1911.

Bienerth työskenteli aluksi virkamiehenä Steiermarkin osavaltion hallinnossa, kunnes siirtyi vuonna 1886 Itävallan opetusministeriöön, jonka kansliapäälliköksi hän kohosi 1905. Samalla hänet nimitettiin keisarillisen valtaneuvoston jäseneksi. Bienerth toimi kesästä 1906 sisäministerinä Max von Beckin hallituksessa ja seurasi marraskuussa 1908 Beckiä pääministerinä. Bienerth pyrki sovittelemaan Böömin saksalaisten ja tšekkien tulehtuneita välejä alueellisen autonomian avulla, mutta ei saavuttanut tavoitettaan. Helmikuussa 1909 hän nimitti hallitukseen ministereiksi eri kansallisuuksien edustajia eli *landsmannministereitä*. Vuoden 1911 vaalien jälkeen Bienerth ei saanut enää koottua enemmistöhallitusta ja erosi. Hän toimi sen jälkeen Ala-Itävallan statthalterina eli käskynhaltijana 1911–1915. Hänet korotettiin 1915 paronista kreiviksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Richard, baron von Bienerth (englanniksi) *Encyclopædia Britannica Online Academic Edition*. Viitattu 13.7.2013.
2. ↑  Austria (domestic affairs 1878–1908) (englanniksi) *Encyclopædia Britannica Online Academic Edition*. Viitattu 13.7.2013.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Vesannon terveysasema** on pohjoissavolaisessa Vesannon kunnassa toimiva julkisen palvelun terveysasema. Terveysaseman toiminnasta vastaa Pohjois-Savon sairaanhoitopiirin Kysteri-liikelaitos.

Terveysaseman palvelee yleensä arkisin kello 8-16, perjantaisin kello 15 saakka. Kesälomakaudella terveysaseman ollessa suljettu terveyspalveluja tuotetaan naapurikunnissa (esimerkiksi Tervon terveysasemalla), joskin jonain vuonna terveysasema on palvellut läpi kesän. Arki-iltaisin kello 16–18 ja viikonloppuisin kello 8–18 akuuttivastaanottoa tarjotaan Pielaveden tai Keiteleen terveysasemilla. Iltaisin ja öisin päivystyspalvelut ovat saatavilla Kuopion yliopistollisen sairaalan päivystyksestä (Puijonlaaksontie 2, Kuopio, C-ovi).

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Arkistoitu kopioVesannon terveysasema Pohjois-Savon sairaanhoitopiiri, psshp.fi.  Arkistoitu 16.6.2019. Viitattu 29.6.2019.
2. ↑  Antti Tuominen: Terveysasemat hiljenevät kesäksi, kiireettömät potilaat saavat odottaa  18.6.2013. Yleisradio, yle.fi. Viitattu 29.6.2019.
3. ↑  Päivystys KYSissä Pohjois-Savon sairaanhoitopiiri, psshp.fi. Viitattu 29.6.2019.
Yungas-tie San Pedron vesiputouksen kohdalla
**Yungas-tie** (esp. *Camino de las Yungas*) on tie Boliviassa. Se kulkee 70 kilometrin matkan La Pazista Yungasin alueella sijaitsevaan Coroicoon. Yungas-tietä on kutsuttu maailman vaarallisimmaksi tieksi, sillä siellä kuoli vielä 2000-luvun alussa vuosittain 200–300 ihmistä.

Yungas-tie kulkee suureksi osaksi jyrkkiä vuorenrinteitä pitkin. Pudotusta alla olevaan laaksoon voi olla 800 metriä. Tie on paikoitellen vain kolme metriä leveä, kesällä pölyinen ja sadekaudella rankkasateiden huuhtoma. Näkyvyyttä heikentää myös laaksosta nouseva jatkuva sumu.

Yungas-tien rakensivat paraguaylaiset sotavangit 1930-luvulla. Vuonna 2006 reitille avattiin turvallisempi tie, mikä vähensi Yungas-tien vaarallisimpien osuuksien käyttöä. Tie on nykyisin suosittu extreme-pyöräilykohde, jolla käy vuosittain 25 000 uskalikkoa. Tien vartta reunustavat sillä kuolleiden muistoristit.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Mark Whitaker: The world's most dangerous road  11.11.2006. BBC News. Viitattu 15.6.2012.
2. 1 2  Avi Abrams: The Most Dangerous Roads in the World  2006. Dark Roasted Blend. Viitattu 15.6.2012.
3. 1 2 3  Tom Geoghegan: Cycling the world's most dangerous road  2010. BBC News. Viitattu 15.6.2012.
4. ↑  Timo Nieminen: Maailman vaarallisin tie on nähtävyys  14.11.2011. Keskisuomalainen.  Arkistoitu 3.5.2012. Viitattu 15.6.2012.

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Yungas-tie**.
**Carlos Alberto Menditéguy** (10. elokuuta 1915 Buenos Aires, Argentiina – 27. huhtikuuta 1973 Buenos Aires, Argentiina) oli argentiinalainen kilpa-autoilija ja Formula 1 -kuljettaja.

Hän ajoi yhteensä 10 GP:tä F1-urallaan, joka kesti 1953–1960. Parhaimmillaan hän sijoittui kolmanneksi (Argentiinan GP 1957). Hän keräsi yhteensä 9 MM-pistettä.

Carlos Menditeguy oli lahjakas urheilija, joka menestyi useissa lajeissa. Hän kuului maailman parhaiden poolonpelaajien joukkoon päättäessään muuttaa Eurooppaan ja ryhtyä kilpa-autoilijaksi. Hän ei kilpaillut Formula ykkösissä yhtään kokonaista kautta, pääasiassa siksi että tallipäälliköt pitivät tulista ja temperamenttista argentiinalaista liian kovakouraisena autojen käsittelijänä.

F1-kaudet, tallit, sijoitukset
------------------------------

* 1953 (Gordini): 0 MM-pistettä, sijoitus MM-sarjassa -
* 1954 (Maserati): 0 pistettä, sijoitus -
* 1955 (Maserati): 2 pistettä, sijoitus 17:s
* 1956 (Maserati): 0 pistettä, sijoitus -
* 1957 (Maserati): 4 pistettä, sijoitus 14:s
* 1958 (Maserati): 0 pistettä, sijoitus -
* 1959 ei kilpaillut
* 1960 (Cooper): 3 pistettä, sijoitus 19:s

Lähteet
-------

1. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Stats F1 / Menditeguy (ranskaksi)
**Vesannon kirkko** on Vesannolla sijaitseva puinen, tasavartinen, sisäviisteinen päätytornillinen ristikirkko, jonka suunnitteli lääninarkkitehti Carl Ziegler ja joka rakennettiin Mikko Karjalahden johdolla vuosina 1856–1857. Tornin kellot ovat vuosilta 1857 ja 1907. Kirkon keskustaa korostaa monikulmainen attika, jossa on kekomainen katto. Kuoren päädystä ulkonee sakasti, sakaroissa on päätykolmiot. Myös ovien yläpuolella on päätykolmio- eli frontoniaiheet. Kirkon ikkunat ovat suorapäätteiset, sakaroiden sisäkatteena on puiset tasakatot ja keskustassa on pylväiden kannattelema puukupu. Kirkkoa on korjattu aiemmin 1905, 1922, 1952 sekä myöhemmin vuosina 1995 ja 2005–2006. Kirkon pinta-ala on 556 neliötä ja siinä on istumapaikkoja 650 hengelle. Kirkon 20 + 1 -äänikertaiset urut on valmistanut Kangasalan urkutehdas 1957.

Anu Matilaisen veistos *Kaskikivet* (1988).
Kirkon alttaritaulu *Kutsuva Jeesus* on venäläinen, sen löysi pois heitettynä vesantolainen sotilas Toivo Jäntti 1941 Aunuksen Karjalan Suistamon Grisinskajan kylästä ja toi sen sieltä kotikirkkoonsa. Elina Karjalaisen Suomen Kuvalehteen 1962 kirjoittaman jutun mukaan taulun löytäjä ja tuoja oli rintamamies Yrjö Turjamaa.

Kirkon aidan läheisyydessä sijaitsee Kirkonmäen alueeseen kytkeytyvä kivinen Anu Matilaisen *Kaskikivet*-veistos (1988), joka symbolisoi sinapinsiemenen kehittymistä Jumalan antaman kasvun kautta suureksi puuksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Arkistoitu kopioVesannon kirkko. Koulutie 1, 72300 Vesanto Vesannon seurakunta.  Arkistoitu 27.9.2020. Viitattu 8.9.2019.
2. ↑  Tervon ja Vesannon seurakunnat lakkautetaan *Yle Uutiset*.  22.8.2019. Yleisradio Oy. Viitattu 8.9.2019.
3. ↑  Vesannon kirkko Vesannon seurakunta.  Arkistoitu 5.3.2016. Viitattu 21.5.2015.
4. ↑  Markku Haapio, Laura Luostarinen (toim.): *Suomen kirkot ja kirkkotaide 2*, s. 379. Etelä-Suomen Kustannus, 1980. ISBN 951-9064-28-1.
5. ↑  Vesannon kirkko tarkemmin Vesannon seurakunta.  Arkistoitu 24.10.2020. Viitattu 1.12.2020.
6. ↑  Karjalainen, Elina: Myrsky alttaritaulusta.  *Suomen Kuvalehti*, 1962, nro 14, s. 37. Näköislehti (maksullinen) (PDF). Viitattu 1.12.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Vesannon kirkko** Wikimedia Commonsissa

* Vesannon kirkko
**Iso Tuomaanjärvi** on matalahko metsäjärvi Ristijärvellä Kainuussa. Sen pinta-ala on 2,3 neliökilometriä. Etäisyys Kajaanista on 45 kilometriä itäkoilliseen.

Maantiede
---------

Ison Tuomaanjärven ulottuvuus lännestä itään on 2,2 kilometriä ja etelästä pohjoiseen 1,95 kilometriä. Järven pinta-alasta suuri osa muodostuu lahdista. Järven kaakkoisosan muodostaa Hukkasenlahti, pohjoisosan Laajanlahti ja länsiosan Saunalahti. Huomattavin niemimaa on Kutuniemi luoteessa. Etelärannalta suuntaa luoteeseen noin 250 metriä pitkä Ollinniemi. Ison Tuomaanjärven syvin piste, yhdeksän metriä, sijaitsee altaan keskivaiheilla.

Ison Tuomaanjärven saariluku on kaksi. Saarista isompi on Ollinniemen luoteispuolella sijaitseva Ollinsaari (noin 10 aaria). Ison Tuomaanjärven rannat ovat laajalti suomaata (Loukonsuo, Honkisuo, Hiekansuo). Järven itäpuolella kohoaa Tuomaanvaara. Järven eteläpuolitse kulkee rautatie ja pohjoispuolitse kantatie 89.

Isoon Tuomaanjärveen virtaa Hukkasenjoki kaakosta Pieneltä Tuomaanjärveltä (186,8 metriä mpy). Pohjoisesta Hiekansuon halki virtaa nimetön tulouoma. Ison Tuomaanjärven luusua sijaitsee lounaassa, josta vedet laskevat Tuomaankoskea mutkaiseen Tuomaanjokeen. Joki virtaa länteen Petronjärveen ja siitä Iso-Pyhäntään (149,4 metriä mpy).

Ison Tuomaanjärven vesitilavuus on 7 199 000 kuutiometriä. Siitä noin miljoona kuutiometriä on vähintään neljän metrin syvyydessä.

Iso Tuomaanjärvi (59.486.1.002) kuuluu Tuomaanjoen valuma-alueeseen (59.486), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Oulujoen vesistössä (59). Toinen jakovaihe on Pyhännän alue (59.48) ja ensimmäinen on Hyrynsalmen reitin alaosan alue (59.4). Iso Tuomaanjärvi sijaitsee Tuomaanjoen valuma-alueen länsiosassa. Se on selkeästi laajin Tuomaanjoen valuma-alueen 19:stä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Seuraavina tulevat Pieni Tuomaanjärvi ja Kalliojärvi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Iso Tuomaanjärvi, vakavesi, Ristijärvi
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 29.9.2022.
3. ↑  Iso Tuomaanjärvi. Järviwiki. Viitattu 29.9.2022.
4. ↑  Tuomaanjoen valuma-alue (59.486). Järviwiki. Viitattu 29.9.2022.
**Stéphanie Dubois** (s. 31. lokakuuta 1986 Laval) on kanadalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän oli naisten maailmanlistalla kaksinpelissä sijalla 87 tammikuussa 2012. Hän voitti kymmenen ITF-turnausta kaksinpelissä.

Tennisura
---------

Vuonna 2007 Stéphanie Dubois ja Renata Voráčová selviytyivät Bell Challengen nelinpelin finaaliin, mutta hävisivät Christina Fusanolle ja Raquel Kops-Jonesille kahdessa erässä. Vuonna 2008 Dubois pääsi pääsarjaan Australian avoimissa ja Ranskan avoimissa. Wimbledonin ensimmäisen kierroksen ottelussa Duboisilla oli kolme ottelupalloa kahdeksanneksi sijoitettua Anna Tšakvetadzea vastaan, mutta ei pystynyt hyödyntämään niitä ja hävisi ottelun luvuin 2–6, 6–1, 8–6.

Vuonna 2009 Dubois voitti Vancouverissa 75 000 dollarin ITF-turnauksen loppuottelussa ykköseksi sijoitetun Sania Mirzan kolmessa erässä 1–6, 6–4, 6–4. Yhdysvaltain avoimissa hän voitti Kristina Mladenovicin ensimmäisellä kierroksella, kunnes hävisi Sorana Cîrstealle toisella kierroksella.

Vuoden 2010 Ranskan avoimissa Dubois hävisi ensimmäisellä kierroksella Stephanie Cohen-Alorolle luvuin 6–7, 6–1, 6–3.

Dubois lopetti uransa syyskuussa 2014.

Lähteet
-------

* Stéphanie Dubois WTA:n sivuilla

### Viitteet

1. ↑  Stéphanie Dubois - Stats *wtatennis.com*. WTA. Viitattu 19.6.2011. (englanniksi)
2. ↑  Canadian Stephanie Dubois out of U.S. Open after second-round loss *google.com*. Viitattu 3.5.2010. (englanniksi)
3. ↑  Une fin émotive pour Stéphanie Dubois *fr.canoe.ca*.  Arkistoitu 10.9.2014. Viitattu 16.8.2015.
**Veräinen** on järvi Kuhmossa Kainuun kaakkoisosassa. Sen pinta-ala on 3,8 neliökilometriä. Etäisyys Kajaanista on 117 kilometriä itään.

Maantiede
---------

Veräisen kaakkois–luoteissuuntaiselta selkävedeltä työntyy useita lahtia (Liisanlahti, Perienlahti, Hautalahti, Hiekkalahti, Määtänlahti). Veräisen eteläosan muodostaa länsi–itäsuuntainen Alanteenjärvi, jonka suurin leveys on noin 300 metriä. Veräisen selkävedellä sijaitsee yhtenäinen vähintään 10 metriä syvä vyöhyke, jonka pinta-ala on noin neliökilometrin. Noin kymmenesosa järvestä on vähintään 15 metriä syvä. Veräisen muutamasta pienestä saaresta ja luodosta laajin on noin 20-aarinen Määtänsaari.

Veräiseen laskee kolmanneskilometrin mittainen Palosenjoki luoteesta Pikku-Palosesta (189,6 metriä mpy). Koillisesta laskee Pieni Tahkokoski Pieni-Tahkosesta, johon laskee Tahkosenjoki ja Viiksimonjoki idästä. Veräisen eteläosan Alanteenjärvi kapenee länsiosastaan Saavanjoeksi, joka laskee länteen Pieni-Kauroon (188,4 metriä mpy).

Veräisen pohjoinen ja itäinen osa kuuluu Iso-Palosen–Maariasärkkien luonnonsuojelualueeseen, joka on lukuisia pieniä vakavesiä, mäntykankaita ja jääkauden myötä syntyneitä harjuja käsittävä kokonaisuus Venäjän rajan läheisyydessä.

Veräisen ympärillä on useita pienehköjä järviä (Kaurojärvi, Iso-Palonen, Irkku, Iso-Tahkonen).

Veräisen vesitilavuus on 23 990 000 kuutiometriä.

Veräinen (59.953.1.007) kuuluu Kaurojärven alueeseen (59.953), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Oulujoen vesistössä (59). Toinen jakovaihe on Kalliojärven valuma-alue (59.95) ja ensimmäinen on Ontojärven–Lentuan valuma-alue (59.9). Veräinen on Kaurojärven alueen laajin vakavesi. Sitä seuraa Viiksimonjärvi, Kaurojärvi ja 47 muuta vähintään hehtaarin laajuista vakavettä. Kaurojärven alue levittäytyy valtakunnanrajan molemmin puolin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Veräinen, vakavesi, Kuhmo
2. 1 2 3 4 5 6 7 8  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 11.11.2021.
3. ↑  Veräinen. Järviwiki. Viitattu 11.11.2021.
4. ↑  Iso-Palosen – Maariasärkkien luonnonsuojelualue *Viakarelia.fi*. Viitattu 11.11.2021.
5. ↑  Kaurojärven alue (59.953). Järviwiki. Viitattu 11.11.2021.
**Sähkökentän voimakkuus** (tunnus **E**) on sähkökenttää kuvaava suure, joka määritellään kentässä olevaan sähköisesti varattuun hiukkaseen kohdistuvan voiman ja hiukkasen varauksen osamääränä: 

{\mathbf {E}}={\frac {{\mathbf {F}}}{q}},
missä *F* on sähkökentän kohdistama voima hiukkaseen, jonka varaus on *q*. Sähkökentän suunnaksi määritellään se suunta, johon vapaa, positiivinen testivaraus sähkökentässä liikkuu. Sähkökentän suuntaa ja voimakkuutta kuvataan yleensä kenttäviivoilla, jolloin kenttäviivojen tiheys kuvaa kentän voimakkuutta ja pienet nuolet kertovat kentän suunnan.

Koska voiman yksikkö SI-järjestelmässä on newton (N) ja varauksen coulombi (C), saadaan sähkökentän voimakkuuden yksiköksi määritelmän perusteella 1 N/C. Koska kuitenkin energian yksikkö joule (J) on newton · metri ja toisaalta jännitteen yksikkö voltti (V) on yksi joule coulombia kohti, on

1 N/C = 1 J/mC = 1 V/m,

joten sähkökentän voimakkuus voidaan ilmaista myös voltteina metriä kohti. Tässä muodossa yksikkö tavallisesti ilmaistaankin, koska mittausteknisistä syistä jännitteet ja välimatkat ovat mitattavissa tarkemmin kuin sähkövaraukset ja niihin kohdistuvat voimat. Homogeenisen sähkökentän voimakkuus voidaankin määrittää valitsemalla sieltä kaksi pistettä, joiden välinen yhdysjana on kenttäviivojen suuntainen, mittaamalla niiden välinen jännite ja jakamalla se niiden välisellä etäisyydellä.

Sähkökentän voimakkuutta *E* ja sähkövuon tiheyttä *D* yhdistää seuraava yhtälö, jossa on mukana myös väliaineen permittiivisyys *ε*:

{\mathbf {D}}=\varepsilon {\mathbf {E}}.
Tällaisenaan yhtälö pätee tarkasti vain isotrooppisessa, homogeenisessa aineessa.

Jonkin sähkökentän aiheuttavan pienikokoisen lähteen ympärillä sähkökenttä pienenee etäisyyden kasvaessa suhteessa etäisyyden neliöön. Kaksinkertaisella etäisyydellä kohteesta kenttä on siis pienentynyt neljäsosaan.

Katso myös
----------

* Sähköisten suureiden analogiat
* Maxwellin yhtälöt
* Magneettikentän voimakkuus

Kirjallisuutta
--------------

* Lindell, Ismo; Sihvola, Ari: *Sähkömagneettinen kenttäteoria 1. Staattiset kentät*. Helsinki: Otatieto, 2013. ISBN 978-951-672-354-2.
* Voipio, Erkki: *Sähkö- ja magneettikentät*. Moniste 381. Espoo: Otakustantamo, 1987. ISBN 951-672-038-2.
**Ragnar Erlandsson** (s. 21. syyskuuta 1941) on ahvenanmaalainen poliitikko. Hänen puolueensa on Ahvenanmaan keskusta, jonka entinen puheenjohtaja hän on.

Erlandsson on toiminut Ahvenanmaan maakuntapäivien jäsenenä vuosina 1987–1988 ja 1995–2007. Marraskuusta 1995 lokakuuhun 1999 ja marraskuusta 2000 lokakuuhun 2001 hän toimi maakuntapäivien puhemiehenä ja marraskuusta 1999 lokakuuhun 2000 varapuhemiehenä. Hän on ollut jäsenenä maakuntapäivien itsehallintopoliittisessa valiokunnassa, lakivaliokunnassa ja suuressa valiokunnassa sekä kansliatoimikunnassa. Erlandsson on pyrkinyt myös Suomen eduskuntaan. Eduskuntavaaleissa 1999 hän oli Ahvenanmaan maakunnan vaalipiirin toiseksi eniten ääniä saanut ehdokas eduskuntaan valitun Gunnar Janssonin jälkeen.

Erlandsson on toiminut myös Ahvenanmaan maakuntahallituksessa. Vuosina 1991–1995 hän toimi maakuntahallituksen puheenjohtajana eli maaneuvoksena ja aiemmin vuosina 1976–1983 ja 1988–1991 maakuntahallituksen jäsenenä sekä vuosina 1980–1983 varamaaneuvoksena. Hän on vaikuttanut myös Pohjoismaiden neuvostossa jäsenenä ja Ahvenanmaan valtuuskunnan puheenjohtajana.

Paitsi poliitikkona, Erlandsson on työskennellyt myös opettajana.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Ragnar Erlandsson *lagtinget.aland.fi*.  Arkistoitu 16.10.2011. Viitattu 5.10.2010. (ruotsiksi)
2. ↑  Uusi kierros Ahvenanmaan hallitusneuvotteluissa.  *Helsingin Sanomat*, 31.10.1991. Hakutulos HS:n arkistosta. Viitattu 5.10.2010.
3. ↑  Uuden eduskunnan ääniharavat.  *Helsingin Sanomat*, 24.3.1999. Hakutulos HS:n arkistosta. Viitattu 5.10.2010.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Uppslagsverket Finland

 |

 |
**Marc Rosset** (s. 7. marraskuuta 1970 Geneve, Sveitsi) on entinen tennisammattilainen, joka muistetaan parhaiten mestaruudestaan Barcelonan olympialaisissa 1992. Elämänsä turnauksessa hän voitti kolmannella kierroksella silloisen maailmanykkösen Jim Courierin suoraan kolmessa erässä ja finaalin viisieräisessä trillerissä hän päihitti espanjalaisen Jordi Arresen. Jordi Arrese on myöhemmin kuvaillut finaalitunnelmaa seuraavasti: "Tuntui siltä, kuin olisin pelannut itse Björn Borgin isän kanssa."

Rosset aloitti ammattilaisuransa vuonna 1988 ja voitti ensimmäisen turnauksensa seuraavana vuonna. Parhaimmillaan hän oli miesten kaksinpelin atp-rankingissa sijalla 9 vuonna 1995. Hän lopetti ammattilaisuransa vuonna 2005. Roger Federer on nimennyt maanmiehensä Rossetin yhdeksi suurimmista innoittajistaan.

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |