recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Muurasjärven työväentalo** on Pihtiputaan kunnan Muurasjärven kylässä sijaitseva työväentalo. Talo edustaa 1950-luvulle tyypillistä työväentalorakentamista, ja se on rakennushistoriallisesti arvokas.

Historia
--------

Muurasjärven työväenyhdistys ovat perustaneet vuonna 1906 torpparit. Toiminta oli vuoteen 1915 asti vähäistä. Vuonna 1917 yhdistys osti vanhan rakennuksen, joka jaettiin kahtia. Toisesta osasta tehtiin keittiö ja toisesta osasta puffetti. Vanhan rakennuksen yhteyteen rakennettiin laudasta sali.

Sotien jälkeen vanha talo ei enää vastannut ajan vaatimuksia. Yhdistykselle ostettiin oma tontti, jolle rakennettiin uusi talo vuonna 1950. Rakennuttajana ja suunnittelijana oli Veikko Hollanti. Vanha rakennus oli vuokramaalla, ja se purettiin vuonna 1955. 1960-luvulla yhdistyksen toiminta hiipui ja talon käyttö väheni. Vuonna 1979 talo oli autio.

Rakennus
--------

Talo on lautarakenteinen ja taitekattoinen rakennus. Katteena on pelti. Perustus on betonista. Väritykseltään talo on vaaleanharmaa. Puolipyöreä rappu sisäänkäyntien edessä on betonista. Talossa on alakerrassa sali, näyttämö, narikka, puffetti ja keittiö, ja yläkerrassa on eteinen ja parveke. Parvekkeen seinämaalaukset ja kulissit on maalannut kiertävä kulissimaalari Pohjanmaalta. Ulkorakennuksena on ollut wc:t ja putka.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Andersson, Päivi: *Työväentalot Keski-Suomessa, inventointi*. Museoviraston raportti. Museovirasto, 1979. Teoksen verkkoversio.
Etienne Mulsant
**Martial Étienne Mulsant** (2. maaliskuuta 1797 − 4. marraskuuta 1880) oli ranskalainen hyönteistieteilijä ja lintutieteilijä.

Mulsant oli Saint-Jean-la-Bussièren pormestari vuodesta 1817 alkaen ja rauhantuomari vuodesta 1827 lähtien. Hän muutti vuonna 1830 Lyoniin, jossa hän sai apulaiskirjastonhoitajan viran vuonna 1839. Vuosina 1843−1873 hän toimi luonnontieteiden professorina.

Vuonna 1840 hän julkaisi yhdessä useiden muiden hyönteistieteilijöiden kanssa teoksen *Histoire naturelle des Coléoptères de France*. Yhdessä Jean Baptist Édouard Verreauxin (1810−1868) kanssa hän kirjoitti teoksen *Histoire naturelle des punaises de France* vuosina 1865−1879. Hän julkaisi myös koulukirjoja eläintieteestä ja maantieteestä. Hän oli vuosien ajan *la Société linnéenne de Lyon*in puheenjohtaja.

Mulsant julkaisi useita tutkimuksia linnuista. Vuonna 1868 hän kirjoitti teoksen *Lettres à Julie sur l'ornithologie*. Jules Bourcier nimesi piikkitöpökolibrin (*Chaetocercus mulsanti*) hänen kunniakseen vuonna 1842. Mulsant nimesi muun muassa mangrovetimanttikolibrin (*Amazilia boucardi*).

Vuosina 1874−1877 Mulsant julkaisi laajan 4-osaisen teoksen *Histoire Naturelle des Oiseaux-Mouches, ou Colibris constituant la famille des Trochilïdes*. Teos on kuvitettu 120:llä suurikokoisella käsin väritetyllä litografialla.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Australia
* Kreikka
* Alankomaat
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Dmitri Jakovlevitš Gusarov** (ven. Дми́трий Я́ковлевич Гуса́ров, 4. lokakuuta 1924 nykyisen Pihkovan alueen Velikije Lukin piirin Tulubjevon kylä – 6. elokuuta 1995 Petroskoi) oli venäläinen neuvostokirjailija.

Dmitri Gusarov syntyi kyläsepän perheeseen. Toisen maailmansodan aikana hän osallistui partisaanitoimintaan Neuvosto-Karjalassa. Gusarov valmistui Leningradin yliopiston filologisesta tiedekunnasta vuonna 1951 ja työskenteli sen jälkeen Petroskoissa *Na rubeže* (myöhemmin *Sever*) -kirjallisuuslehden toimittajana. Vuosina 1954–1990 hän oli lehden päätoimittaja.

Gusarovin varhaisia teoksia olivat partisaaneista kertova pienoisromaani *Pletšom k pletšu* ("Rinta rinnan", 1949) ja kaksiosainen romaani *Bojevoi prizyv* ("Taistelukutsu", 1953–1957). Vuonna 1963 hän julkaisi moraalikysymyksiä pohtivan romaanin *Tsena tšeloveku* ("Ihmisen hinta") ja vuonna 1968 vallankumoussankari Pjotr Anohinista kertovan kirjan *Tri povesti iz žizni Petra Anohina* ("Kolme kertomusta Pjotr Anohinin elämästä"). Kirjailijan pääteos on Ivan Grigorjevin partisaaniryhmästä kertova dokumenttiromaani *Korpi ei tunne armoa* (*Za tšertoi miloserdija*, 1977), josta hän sai Karjalan ASNT:n valtionpalkinnon. Vuonna 1988 ilmestyi kertomuskokoelma *Partisaanimusiikkia* (*Partizanskaja muzyka*, 1988).

Kirjailija on palkittu muun muassa Leninin kunniamerkillä. Vuonna 1965 hän sai Karjalan ASNT:n ja vuonna 1980 Venäjän SFNT:n ansioituneen kulttuurityöntekijän arvonimet. Vuonna 1994 hänet nimettiin Karjalan tasavallan kansankirjailijaksi.

Suomennettuja teoksia
---------------------

* *Korpi ei tunne armoa*. Suom. Ulla-Liisa Heino. Espoo: Weilin + Göös, 1980 (toinen korjattu painos, 1982).
* *Partisaanimusiikkia*. Suom. Ulla-Liisa Heino. Espoo: Weilin + Göös, 1985.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  *Karelija: entsiklopedija. Tom 1*, s. 284. Petrozavodsk: Petropress, 2007. ISBN 978-5-8430-0123-0.
2. 1 2  Andrejev, Juri: *111 neuvostovenäläistä kirjailijaa*, s. 265–266. Espoo: Weilin+Göös, 1988. ISBN 951-35-3014-0.

Aiheesta muualla
----------------

* Entsiklopedija "Karelija": Dmitri Gusarov (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
* Dmitri Gusaroville omistettu sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Puola

 |

 |
**Muuri** (ruots. *Murom*) on kylä Salon kaupungin Särkisalossa. Kylä sijaitsee Särkisalon pääsaaren Isoluodon keskiosassa.

Muurin kyläalueeseen kuulu kaistale merenrantaa Isoluodon eteläreunalta sekä saareen kiinni kasvanut Rankkarholma. Kylässä on useita metsäisiä mäkiä, joiden väleissä on peltolaaksoja. Kylän asutus on harvaa ja se sijaitsee lähinnä saaren poikki kulkevan Särkisalontien läheisyydessä. Kapealla rantakaistaleella Muskonlahden rannalla on kesäasutusta.

Muurin kantatila lienee sijainnut samalla paikalla 1500-luvulta lähtien. Muuri on ollut yhden talon muodostama kylä eli yksinäistalo. Muurin tilalla oli vuonna 1865 neljä torppaa ja muonatorppa. 1920-luvulla kaksi torpista itsenäistyi ja seuraavina vuosikymmeninä kylään syntyi hieman uutta asutusta. Viime vuosikymmeninä uudisrakentamista ei juurikaan kylässä ole tehty.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Turun maakuntamuseon Sarakum-projekti, Särkisalon kulttuuriympäristö ja arvot*, s. 47. Turun maakuntamuseo, 2005. Teoksen verkkoversio.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Särkisalo |
| --- |
|  |
| Taajamat | 
* Förby

 |
|  |
| Rekisterikyliä | 
* Aisböle
* Bastböle
* Falkki
* Finnari
* Förby
* Hakkala
* Heikberg
* Hästö
* Kaukassalo
* Kiviniemi
* Kota
* Kraila
* Montola
* Muuri
* Niksaari
* Norrby
* Pensalo
* Pettu
* Seppälänmäki
* Siksalo
* Suutarkylä
* Särkisalon kirkonkylä
* Söderby
* Taamarla
* Tessvärr
* Verkkoranta

 |

 |
Pyhän Panteleimonin kirkko Pestelinkadulta nähtynä.
**Pyhän Panteleimonin kirkko** (ven. Пантелеи́моновская це́рковь, *Panteleimonovskaja tserkov*, viralliselta nimeltään церковь Святого великомученика Пантелеимона Целителя, *tserkov Sjatogo velikomutšenika Panteleimona Tselitelja*) on barokkityyliä edustava rakennusmuistomerkki Pietarissa Venäjällä. Vuosina 1735–1739 pystytetyn kirkon on suunnitellut Ivan Korobov.

Toskanalaisten pilasterien, kahdeksankulmaisen kupolitornin ja kellotapulin koristama kirkko on omistettu pyhälle Panteleimonille, jonka muistopäivänä Venäjän laivasto voitti ruotsalaiset kahdessa meritaistelussa, jotka käytiin Hangon ulkopuolella Riilahdessa vuonna 1714 sekä Granhamnin luona Ahvenanmaan saaristossa vuonna 1720. Niistä jälkimmäinen tunnetaan Ruotsi-Suomen merihistoriassa Ledsundin tai Flisön taisteluna. Rakennuksen alkuperäinen asu on säilynyt varsin hyvin myöhemmistä muutostöistä huolimatta. Julkisivun marmoriset kohokuvat ovat 1800-luvun puolivälistä ja meritaisteluihin osallistuneiden rykmenttien muistotaulut vuodelta 1914.

Panteleimonin kirkko suljettiin vuonna 1935 ja myöhemmin sitä käytettiin varastona. Vuonna 1981 sinne avattiin Neuvostoliitolle talvisodan jälkeen vuokratun Hankoniemen puolustuksesta kertonut museo. Rakennus palautettiin Venäjän ortodoksiselle kirkolle vuonna 1994. Sen julkisivut restauroitiin vuosina 2002–2003.

Kirkon osoite on *Soljanoi pereulok* 17 tai *ulitsa Pestelja* 2-a. Sen mukaan on nimetty lähellä sijaitseva Panteleimonin silta. Panteleimonin nimeä kantoi aikaisemmin myös kirkon ohi kulkeva Pestelinkatu. Vastapäisen talon päätyseinässä on vuonna 1946 laadittu Hankoniemen puolustajien muistomerkki. Lähistöllä sijaitsee myös Hangonkatu (*Gangutskaja ulitsa*)

Lähteet
-------

1. 1 2  Lisovski, V.G.: *Sankt-Peterburg: otšerki arhitekturnoi istorii goroda, tom 1*, s. 141. Sankt-Peterburg: Kolo, 2009. ISBN 978-5-901841-57-0.
2. ↑  *Sankt-Peterburg. Petrograd. Leningrad: Entsiklopeditšeski spravotšnik*, s. 469. Moskva: Bolšaja Rossijskaja Entsiklopedija, 1992. ISBN 5-85270-037-1.
3. ↑  Kaurinkoski, Kaarina: *Pietarin kaupunki*, s. 218. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Otava, 1989. ISBN 951-1-10422-5.
4. 1 2 3  Svjatiny Sankt-Peterburg *encspb.ru*. Viitattu 1.12.2011. (venäjäksi)
5. 1 2  Vitjazeva V.A. & Kirikov, B.M.: *Leningrad: Putevoditel*, s. 160. Leningrad: Lenizdat, 1987.
6. 1 2  Entsiklopedija Sankt-Peterburga *encspb.ru*. Viitattu 1.12.2011. (venäjäksi)
7. ↑  Kaurinkoski, Kaarina: *Pietarin kaupunki*, s. 220. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Otava, 1989. ISBN 951-1-10422-5.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Pyhän Panteleimonin kirkko (Pietari)** Wikimedia Commonsissa
*Tämä artikkeli käsittelee kaupunkia. Katso aluksia sivulta HMS Birkenhead.*

  

  

  

  

  

  

  

  

  

**Birkenhead** on kaupunki Englannin länsirannikolla Wirralin niemimaalla. Kaupunki sijaitsee Merseyjoen rannalla vastapäätä Liverpoolia. Birkenhead on ollut tunnettu merisatamastaan ja laivanrakennusteollisuudestaan.*lähde?*

Vuonna 2001 Birkenheadin asukasluku oli 83 729. Vielä sata vuotta aiemmin vuonna 1901 asukkaita oli 110 912 ja vuonna 1951 peräti 142 501.

Birkenhead kuuluu Wirralin metropolikuntaan Merseysidessa. Ennen vuotta 1974 se kuului Cheshiren kreivikuntaan. Se on myös osa Liverpoolin metropolialuetta, jossa asuu noin 2,2 miljoonaa ihmistä.

Kaupungin merkittävin jalkapalloseura on Tranmere Rovers FC, joka tälla hetkellä pelaa Englannin National Leaguessa eli viidenneksi korkeimmalla sarjatasolla.

Liikenne
--------

Birkenheadiin rakennettiin Euroopan ensimmäinen katuraitiotie, joka avattiin 29. elokuuta 1860. Raitiovaunujen voimanlähteenä olivat tällöin vielä hevoset. Vanha entisöity raitiovaunu on nykyisin nähtävillä *Woodsiden* lauttaterminaalissa.

Birkenhead ja Liverpool olivat ensimmäiset Luoteis-Englannin taajamat, joiden välille rakennettiin maanalainen rautatielinjasto. Kaupunkeja yhdistävä, Merseyjoen alittava *Mersey Railway* -tunneli avattiin 1886. Nykyisin linjasto on osa Merseyrailin Wirral Linea. Kaupunkeja yhdistää myös 1934 avattu *Queensway*-maantietunneli.

Esikaupunkialueet
-----------------

Bidston, Claughton, Noctorum, Oxton, Prenton, Rock Ferry, Tranmere, Woodchurch ja Woodside

Lähteet
-------

1. ↑   (PDF) (englanniksi)
2. ↑  Cheshire Parishes: Birkenhead
3. ↑  ^ Birkenhead Tramway & Wirral Transport Museum (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Birkenhead** Wikimedia Commonsissa
**Suomen merivoimien sotilasarvot** 

Upseerit 

* amiraali
* vara-amiraali
* kontra-amiraali
* lippueamiraali
* kommodori
* komentaja
* komentajakapteeni
* kapteeniluutnantti
* yliluutnantti
* luutnantti
* aliluutnantti

Aliupseerit 

* sotilasmestari
* ylipursimies
* pursimies
* ylikersantti
* kersantti
* alikersantti

Miehistö 

* ylimatruusi
* matruusi


Aliluutnanttin olkalaatta.
**Aliluutnantti** (lyhenne alil. sotilaskäytössä ALIL) on Suomen merivoimissa vänrikkiä vastaava alin upseerinarvo. Merivoimien reserviupseerikurssin Merisotakoulussa suorittaneet varusmiehet kotiutetaan reservin aliluutnantteina. Myös maavoimien reserviupseerikurssin suorittaneet voivat kotiutua aliluutnantteina, jos he palvelevat merivoimissa.

Opistoupseerin tutkinnon suorittaneet opistoupseerioppilaat ylennettiin aliluutnanteiksi. Opistoupseeri-koulutus jäi historiaan 2003, kun viimeinen vuosikurssi valmistui.

Anglosaksisissa maissa Suomen merivoimien aliluutnanttia vastaava arvo on *ensign*, joka tarkoittaa tässä asiayhteydessä sotilasyksikön lippua (kts. vänrikki). Aliluutnantiksi suomeksi kääntyvä *sub-lieutenant* taas vastaa luutnanttia. Saksan laivastossa aliluutnantti on *Unterleutnant zur See* ("aliluutnantti merellä") ja Ruotsin kuninkaallisessa laivastossa *fänrik* eli vänrikki.*lähde?*

Joissain maissa *vänrikki* ei ole joukkueenjohtajan tasoinen upseeri vaan pikemminkin upseerikokelasta muistuttava, minkä vuoksi joukkueenjohtajavänrikkiä vastaava sotilasarvo on aliluutnantti. Wilho Petter Nenonen oli Japanin sotaan lähtiessään aliluutnantti Venäjän keisarikunnan armeijan tykistössä.*lähde?*

Viron puolustusvoimissa
-----------------------

Kaitseväen aliluutnantin olkalaatat| Maa- ja ilmavoimat | Merivoimat |
| --- | --- |
|  nooremleitnant | n-ltn |  nooremleitnant |

Viron puolustusvoimissa aliluutnantti (*nooremleitnant*, *n-ltn*) on vänrikin (*lipnik*) ja luutnantin (*leitnant*) väliin sijoittuva arvo NATO-vastaavudella OF-1. Arvo saadaan kolmivuotisen kadettikoulun (Kõrgem Sõjakool) käymisen jälkeen. Jos kadetilla on jo aiempi korkeakoulututkinto, kestää kadettikoulu vain vuoden. Koulun jälkeen aliluutnantit lähetetään joukkueenjohtajiksi virolaisiin joukko-osastoihin. Suojeluskuntajärjestö Kaitseliitossa aliluutnantit toimivat yleensä komppanianpäälliköinä.

Lähteet
-------

1. ↑  Lyhenneluettelo: A *Kielitoimiston ohjepankki*. Kotimaisten kielten keskus.  "alil. aliluutnantti" Viitattu 28.7.2017.
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
Alikovon piiri Tšuvassian kartalla.
**Alikovon piiri** (ven. А́ликовский райо́н, *Alikovski raion*, tšuvassiksi Элĕк районӗ, *Elĕk raionĕ*) on paikallinen itsehallintoalue Tšuvassian tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1927 perustetun piirin pinta-ala on 554 neliökilometriä ja asukkaita on 22 100 henkeä (vuonna 2009).

Piiri sijaitsee Tšuvassian luoteisosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Morgaušin ja Jadrinin piireihin, lännessä Krasnyje Tšetain piiriin, etelässä Šumerljan ja Vurnaryn piireihin sekä idässä Krasnoarmeiskojen piiriin. Hallinnollinen keskus on Alikovon kylä. Piiriin kuuluu 12 maalaiskuntaa.

Seutu kuuluu Tšuvassian tasankoon. Sen kautta virtaa Suran sivujoki Vyla sekä Bolšoi Tsivilin sivujoet Hirlep, Abasirma ja Sorma. Pinta-alasta suurin osa on maatalousmaata. Metsiä on vähän.

Piirin keskiosan kautta kulkee Jadrinin ja Kalininon välinen maantie, johon paikallistiet liittyvät.

Väestöstä 98 % on tšuvasseja.

Tärkein elinkeino on maatalous, joka on keskittynyt viljan ja perunan viljelyyn, lihan ja maidon tuotantoon sekä mehiläistenhoitoon. Teollisuus tuottaa leipomotuotteita, hedelmä- ja vihannessäilykkeitä sekä virvoitusjuomia.

Alikovossa toimii tšuvassinkielinen kansanteatteri ja julkaistaan tšuvassin- ja venäjänkielistä piirilehteä *Purnaç çulĕpe*.

Aiheesta muualla
----------------

* Alikovon piiri Tšuvassian tasavallan sivustolla (venäjäksi)

Tšuvassian piirit ja *kaupunkipiirit*
*Alatyr* •
Alatyr •
Alikovo •
Batyrevo •
Ibresi •
Jadrin •
Jaltšiki •
Jantikovo •
*Kanaš* •
Kanaš •
Komsomolskoje •
Kozlovka •
Krasnoarmeiskoje •
Krasnyje Tšetai •
Mariinski Posad •
Morgauši •
*Novotšeboksarsk* •
Poretskoje •
Šemurša •
*Šumerlja* •
Šumerlja •
*Tšeboksary* •
Tšeboksary •
Tsivilsk •
Urmary •
Vurnary
**Thor Samuel (Sam) Lindholm** (16. joulukuuta 1929 Karjaa – 25. huhtikuuta 2007) oli suomalainen lääkäri ja professori.

Henkilöhistoria ja ammattiura
-----------------------------

Lindholmin vanhemmat olivat pastori Thor Walter Lindholm ja Edith Maria Reijonen. Hän avioitui 1960 sairaanhoitaja Lise Maria Hagbergin kanssa. Lindholm tuli ylioppilaaksi 1949 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1957. Lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi hän väitteli 1959. Lindholm oli Tampereen yliopiston kirurgian professori vuodet 1988–1996. Hänen tutkimuskohteitaan olivat luun ja ruston siirto, luun haurastuminen ja siihen liittyvä niin sanottu luuta muodostavan proteiinin eristäminen ja kokeellinen testaaminen. Lisäksi hän on selvittänyt tekonivelleikkausten tuloksia ja tekonivelen pysyvyyteen vaikuttavia tekijöitä.

Lindholm oli vuonna 1989 perustetun tekonivelkirurgian asiantuntijaverkoston, Suomen Artroplastiayhdistyksen, perustajia ja ensimmäinen puheenjohtaja. ja Suomen Ortopediyhdistys r.y:n kunniajäsen

Teoksia
-------

* Sam Lindholm (toim.) 2002. *Advances in Skeletal Reconstruction Using Bone Morphogenetic Proteins*. World Scientific. 456 s.
* Sam Lindholm (toim.) 1997. *Skeletal Reconstruction and Bioimplantation*. Chapman & Hall. 251 s.
* Sam Lindholm (toim.) 1994. *Kirurginen potilas*. Tampereen lääketieteen kandidaattiseura. 255 s.

Lähteet
-------

1. 1 2  Suomen Ortopediyhdistys r.y.: Vuosikertomus 1.10.2006 - 30.9.2007, sivu 2 *soy.fi*.  22.11.2007.  Arkistoitu 9.7.2021. Viitattu 6.7.2021.
2. 1 2  Juhani Kirpilä, Sisko Motti, Anna-Marja Oksa (toim.): *Suomen lääkärit 1962*, s. 363. Helsinki: Suomen Lääkäriliitto, 1963.
3. ↑  Facta 2001, Täydennysosa 1990, WSOY 1990, s. 346
4. ↑  WSOY Iso Tietosanakirja 5. osa, s. 312, WSOY 1996
5. ↑  Suomen Artroplastiayhdistys r.y. (Arkistoitu – Internet Archive)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Guillaume Lejean.
**Guillaume Marie Lejean** (1. helmikuuta 1824 Plouégat-Guérand, Finistère – 2. helmikuuta 1871 Plouégat-Guérand) oli ranskalainen tutkimusmatkailija.

Guillaume Lejean syntyi maanviljelijäperheeseen. Hän työskenteli hallintovirkailijana, harrasti historiaa ja maantiedettä, toimi lehtimiehenä ja Alphonse de Lamartinen sihteerinä. Lejean liittyi Ranskan maantieteelliseen seuraan ja lähti vuonna 1857 ensimmäiselle matkalleen Moldovaan, Valakiaan ja Bulgariaan. Napoleon III:n hallitus myönsi hänelle rahoituksen yhteensä seitsemälle tutkimusretkelle.

Lejean tutki Niilin yläjuoksua vuosina 1860–1861. Vuonna 1862 hänet nimitettiin Ranskan varakonsuliksi Massawaan. Hänen tehtävänään oli solmia kauppasopimus Etiopian keisarin Teodoros II:n kanssa, puolustaa katolisia lähetyssaarnaajia ja luoda markkinoita ranskalaisille tuotteille. Teodoros epäili Lejeania yhteistyöstä Egyptin kanssa ja karkotti hänet maasta seuraavan vuoden lopussa.

Vuonna 1865 Lejean matkusti Lähi-itään, Anatoliaan, Mesopotamiaan, Afganistaniin ja Kashmiriin. Vuosina 1867–1870 hän teki useita matkoja Osmanivaltakuntaan. Lejean on laatinut matkakuvauksia, kansatieteellisiä tutkimuksia ja karttoja.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Guillaume Lejean, voyageur et géographe *Editions Les Perséides*. Viitattu 16.7.2022.
2. ↑  Shinn, David H. & Ofcansky, Thomas P.: *Historical Dictionary of Ethiopia, second edition*, s. 267. Lanham: The Scarecrow Press, 2013. ISBN 978-0-8108-7194-6.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Kreikka
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Alikianós** (kreik. Αλικιανός) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Plataniáksen kuntaan, Chanián alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Alikianós muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Αλικιανού, *Topikí Koinótita Alikianoú*). Kylän väkiluku on 825 (vuonna 2011).

Alikianóksen tuhoutunut silta keväällä 2019.
Alikianóksen kylä sijaitsee Kerítis-joen länsirannalla Kreetan luoteisosissa noin 13 kilometriä lounaaseen Chaniásta. Aiemmin kylä kuului Mousoúroin kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Plataniáksen kunnan Mousoúroin kunnallisyksikköön.

Alikianóksessa oli vanha Kerítiksen ylittänyt kolmikaarinen kivisilta, joka oli rakennettu vuonna 1908. Se tuhoutui myrskyn aiheuttamassa tulvassa 25. helmikuuta 2019.

Lähteet
-------

1. 1 2  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. ↑  Γέφυρα Κερίτη *Cretan Beaches*. Viitattu 1.9.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Alikianós** Wikimedia Commonsissa
NämdöNämdön kirkko.

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
VärmdöTukholman lääni, SödermanlandRuotsi |
| Saariryhmä | 
Tukholman saaristo |
| Merialue | 
Itämeri |

Karttamuokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Nämdö** on saari ja entinen kunta Ruotsissa. Alue kuuluu Tukholman lääniin, Södermanlandin maakuntaan ja Värmdön kuntaan. Entiseen kuntaan kuuluivat Nämdön saaret lisäksi Nämdöfjärdenin itäpuolella sijaitsevat pienemmät saaret. Saarella sijaitsee Nämdön kirkko.

Nämdön pitäjä erotettiin Österhaningen pitäjästä viimeistään vuonna 1607. Vuoden 1862 kuntauudistuksessa pitäjän kirkolliset tehtävät siirtyivät Nämdön seurakunnalle ja maalliset tehtävät Nämdön maalaiskunnalle. Maalaiskunta liitettiin vuoden 1952 kuntauudistuksessa Djurön maalaiskuntaan, joka vuonna 1974 liitettiin Värmdön kuntaan. Seurakunta liitettiin vuonna 2002 Djurön, Möjan ja Nämdön seurakuntaan.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: sv:Nämdö socken
Esimerkki norjalaisesta rekisterikilvestä. EL-kirjaimet kertovat rekisterikilven kuuluvan sähköautolle.
**Norjalainen rekisterikilpi** koostuu tavallisesti kahdesta kirjaimesta sekä neljästä tai viidestä numerosta. Tavallisesti rekisterikilvet ovat pohjaväriltään valkoisia ja niiden merkit mustia, mutta tästä on olemassa useita poikkeuksia.

Rekisterikilpi
--------------

### Kirjainyhdistelmät

Yleensä rekisterikilpien kaksi ensimmäistä kirjainta kertovat, minkä kaupungin liikenneviranomainen (*trafikkstasjon*) rekisteröinnin on tehnyt. Esimerkiksi kirjainyhdistelmillä HS, HT, HU, HV, HX ja FB alkavat rekisterinumerot on rekisteröity Lillehammerissa.

Tästä säännöstä on joitakin poikkeuksia:

| Merkitys | Kirjainyhdistelmä(t) |
| --- | --- |
| Sähköauto | EL EK EV EB EC |
| Kaasukäyttöinen auto | GA |
| Vetyauto | HY |
| Diplomaattiajoneuvo | CD |

### Numeroyhdistelmät

Kirjainyhdistelmää seuraa neljä- tai viisinumeroinen sarjanumero. Kaikilla autoilla ja kuorma-autoilla sarjanumero on viisinumeroinen luku väliltä 10000–99999. Muilla ajoneuvoilla sarjanumero on neljänumeroinen ja väliltä 1000–9999.

### Väriyhdistelmät

Diplomaattiajoneuvojen rekisterikilvissä on Norjassa sininen pohja ja keltaiset merkit.

| Pohjaväri | Kirjainten väri | Merkitys | Esimerkki |
| --- | --- | --- | --- |
| Valkoinen | Musta | Kaikki tavalliset ajoneuvot | DA 12345 |
| Vihreä | Musta | Tietyt kriteerit täyttävät pakettiautot | AA 12345 |
| Musta | Keltainen | Ajoneuvot, joilla ei saa ajaa julkisilla teillä | DJ 457653 |
| Sininen | Keltainen | Diplomaattiajoneuvot | CD 12345 |
| Oranssi | Musta | Sotilasajoneuvot | 12345 |

Erikoistunnukset
----------------

Norjassa on nykyään myös mahdollista ostaa itselleen vapaavalintainen rekisteritunnus, johon tavalliset säännöt eivät päde. Vapaavalintaisen rekisteritunnuksen on oltava kahdesta seitsemään merkkiä pitkä. Vapaavalintaisen rekisteritunnuksen hinta on 9 000 Norjan kruunua. Rekisteritunnus on voimassa kymmenen vuoden ajan, jonka jälkeen sitä on haettava uudelleen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Number plate series *Statens Vegvesen*. Viitattu 18.10.2019. (englanniksi)
2. 1 2  Number plate colours and sizes *Statens Vegvesen*. Viitattu 18.10.2019. (englanniksi)
3. ↑  Personalised number plates *Statens Vegvesen*. Viitattu 18.10.2019. (englanniksi)
**Keskiboreaalinen vyöhyke** on yksi boreaalisen vyöhykkeen alavyöhykkeistä. Vyöhyke kulkee koko maapallon ympäri pohjoisella pallonpuoliskolla. Suomessa mänty on jo keskiboreaalisella kuusta yleisempi. Lehtipuita on noin viidennes puustosta. Kuiva kangasmetsä yleisin metsätyyppi, vaikka tuoreita kankaitakin on melko paljon. Lehtoja on siellä täällä, mutta jalopuita ei niissä enää eteläboreaalisesta vyöhykkeestä poiketen esiinny. Keski-Boreaalisella vyöhykkeellä lehdot sijaitsevat topografisesti enää hyvin yksipuolisilla paikoilla, lähinnä purolaaksoissa tai kallionalusilla. Lehtojen pääpuulaji on yleensä kuusi, tai koivu. Kasvukausi 140–160 vrk, PE 430–465 mm, metsät melko tiheitä ja kohtalaista vauhtia kasvavia. Keskiboreaalisia metsiä kasvaa Suomessa lähinnä Oulun läänissä, Tornion ja Kemin rannikkoseudulla, Etelä-Lapissa, Pohjois-Karjalan pohjoisosissa, Keski-Pohjanmaalla ja paikoitellen Keski-Suomen maakunnan ja Etelä-Pohjanmaan maakunnan pohjoisissa osissa. Runsaasti soita, joita muodostuu myös alaville, tasaisille paikoille. Syvällä maaperässä esiintyy laikuttaisesti ikiroutaa.*lähde?* Yöhalloja voi esiintyä jopa pitkin kesää. Vyöhyke on viljan viljelyn pohjoisraja, tosin kannattavaa metsätalousaluetta.

Lähteet
-------

1. ↑  Hotanen, Juha-Pekka, Hannu Nousiainen, Raisa Mäkipää, Anrtti Reinikainen & Tiina Tonteri: *Metsätyypit. Opas kasvupaikkojen luokitteluun*, s. 27. Helsinki: Metsäntutkimuslaitos, 2013. ISBN 978-952-5694-22-2.
**Norio Sasaki** (jap. 佐々木 則夫, *Sasaki Norio*; s. 24. toukokuuta 1958 Yamagata) on japanilainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja.

Ura
---

Vuonna 2008 Sasakista tuli Japanin naisten maajoukkueen päävalmentaja.

Lähteet
-------

1. ↑  Japanin jalkapalloliitto(japaniksi)

Japanin joukkue – Jalkapallo kesäolympialaisissa 2008
1 Fukumoto |
2 Kinga |
3 Ikeda |
4 Iwashimizu |
5 Yanagita |
6 Katō |
7 Andō |
8 Miyama |
9 Arakawa |
10 Sawa |
11 Ōno |
12 Maruyama |
13 Hara |
14 Yano |
15 Sakaguchi |
16 Utsugi |
17 Nagasato |
18 Kaihori |
Valmentaja Sasaki

Japanin joukkue – Jalkapallon naisten MM-kilpailut 2011
1 Yamago |
2 Kinga |
3 Iwashimizu |
4 Kumagai |
5 Yano |
6 Sakaguchi |
7 Andō |
8 Miyama |
9 Kawasumi |
10 Sawa |
11 Ōno |
12 Fukumoto |
13 Utsugi |
14 Kamionobe |
15 Sameshima |
16 Tanaka |
17 Ōgimi |
18 Maruyama |
19 Takase |
20 Iwabuchi |
21 Kaihori |
Valmentaja Sasaki

Japanin joukkue – Jalkapallo kesäolympialaisissa 2012
1 Fukumoto |
2 Kinga |
3 Iwashimizu |
4 Kumagai |
5 Sameshima |
6 Sakaguchi |
7 Andō |
8 Miyama |
9 Kawasumi |
10 Sawa |
11 Ōno |
12 Yano |
13 Maruyama |
14 Tanaka |
15 Takase |
16 Iwabuchi |
17 Ōgimi |
18 Kaihori |
Valmentaja Sasaki

Japanin joukkue – Jalkapallon naisten MM-kilpailut 2015
1 Fukumoto |
2 Kinga |
3 Iwashimizu |
4 Kumagai |
5 Sameshima |
6 Sakaguchi |
7 Andō |
8 Miyama |
9 Kawasumi |
10 Sawa |
11 Ōno |
12 Kamionobe |
13 Utsugi |
14 Tanaka |
15 Sugasawa |
16 Iwabuchi |
17 Ōgimi |
18 Kaihori |
19 Ariyoshi |
20 Kawamura |
21 Yamane |
22 Nagasato |
23 Kitahara |
Valmentaja Sasaki

JapaniJapanin naisten jalkapallomaajoukkueen päävalmentajat
Ichihara (1981) • Orii (1984) • R. Suzuki (1986–1989) • T. Suzuki (1989–1996) • Miyauchi (1997–1999) • T. Suzuki (1999) • Ikeda (2000–2002) • Ueda (2002–2004) • Ohashi (2004–2007) • Sasaki (2008–2016) • Takakura (2018–)



|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Japani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |

 |
**Sam Kelly** (oikealta nimeltään **Roger Michael Kelly**, 19. joulukuuta 1943 Manchester, Lancashire – 14. kesäkuuta 2014 Esher, Surrey) oli brittiläinen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten kapteeni Hans Geeringin roolista komediasarjassa *Maanalainen armeija iskee jälleen*.

Nuoruus
-------

Kelly syntyi Manchesterissa, Lancashiressa vuonna 1943. Hänet hylättiin syntymän jälkeen ja eräs pariskunta adoptoi hänet. Myöhemmin Kelly muutti adoptiovanhempiensa kanssa Liverpooliin, jossa hän kävi koulua Liverpool collegiate schoolissa. Kelly työskenteli ensin virkailijana, mutta aloitti myöhemmin opinnot London Academy of Music and Dramatic Artissa, valmistuen vuonna 1967.

Ura
---

Uransa alussa Kelly työskenteli repertoaariteatterissa viiden vuoden ajan, esiintyen muun muassa näytelmässä *Macbeth* yhdessä Nigel Hawthornen kanssa. Tämän jälkeen hän työskenteli vuoden ajan Young Vic -teatterissa Lontoossa. Vuonna 1977 hän perusti Croydon Warehouse -teatterin yhdessä näyttelijä Richard Iresonin ja ohjaaja Adrian Shergoldin kanssa.

Vuosina 1974–1977 Kelly esiintyi "Bunny" Warrenin roolissa komediasarjassa *Hilut kintuissa*. Rooli teki Kellystä tunnetun televisiokasvon. Vuonna 1976 Kelly sai roolin Mike Leighin televisioelokuvasta *Knock for Knock*. Roolin seurauksena Kellystä tuli Leighin luottonäyttelijä, esiintyen tämän elokuvissa *Topsy-Turvy – mullin mallin* (1999), *Kaikki tai ei mitään* ja *Mr. Turner* (2014).

Vuonna 1982 Kelly aloitti saksalaisen kapteeni Hans Geeringin roolissa komediasarjassa *Maanalainen armeija iskee jälleen*. Kelly jätti sarjan neljännen tuotantokauden jälkeen. Geeringin roolin lisäksi Kelly esiintyi myös komediasarjoissa *Barbara* ja *On the Up*.

2000-luvulla Kelly vieraili muun muassa televiosarjoissa *Casualty*, *EastEnders* ja *Hercule Poirot* sekä elokuvassa *Nanny McPhee ja suuri pamaus*. Kelly esiintyi myös velhon roolissa *Wicked* -musikaalissa, mutta joutui vetäytymään roolista loppuvuonna 2013 heikon terveytensä vuoksi.

Yksityiselämä
-------------

Kelly oli parisuhteessa journalisti Grace Pieniazekin kanssa tämän kuolemaan 2009 saakka. Hän kuoli syöpään 70-vuotiaana 14. kesäkuuta 2014.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Coveney, Michael & Leigh, Mike: Sam Kelly obituary *The Guardian*.  15.6.2014. Viitattu 15.3.2019. (englanniksi)
2. 1 2  'Allo 'Allo star Sam Kelly dies at 70 *BBC News*.  15.6.2014. BBC. Viitattu 15.3.2019. (englanniksi)

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |

 |
Qasimov esiintymässä Euroviisuissa vuonna 2012.
**Alim Həmzə oğlu Qasımov** (s. 14. elokuuta 1957 Qobustanin piiri) on palkittu azerbaidžanilainen muusikko, jonka tyylilajina on Mugham. Huomionosoituksia on muun muassa Unescon musiikkipalkinto, Azerbaidžanin kansantaiteilija -nimike (maan korkein taiteilijan asema), sekä presidentin myöntämä "kunnian mitali".

Qasımov on kiertänyt mugham-muusikkona ympäri maailmaa. Kyseisessä tyylilajissa sävellys tehdään yleensä improvisoiden uskonnollisten runojen pohjalta. Qasımov yhdistää musiikissaan vanhoja mugham perinteitä ja eri genrejä kuten jazzia ja nykyaikaista musiikkia.

Qasımov on lisäksi toiminut musiikinopettajana Azerbaidžanin pääkaupungissa, Bakussa.

Alim Qasımovin tytär Fərqanə on myös muusikko. He ovat esiintyneet useasti yhdessä.

Lähteet
-------

1. ↑  Qâsimov, Alim, 1957 (Syntymäaika) *snaccooperative.org*. Viitattu 30.8.2021.
2. ↑  Alim Qasimov (Azerinimi ja synt. paikka) *report.az*.  Arkistoitu 29.8.2021. Viitattu 30.8.2021.
3. 1 2  Alim Qasimov Silkroad. Viitattu 30.8.2021.
4. ↑  Serene Assir: Alim and Fergana Qasimov: The Master and his Pearl  2008. Al-Ahram (arkistoitu).  Arkistoitu 11.12.2008. Viitattu 30.8.2021.
5. 1 2  Murat Tokay: Orta Asya'nın en büyük sesi: Alim Qasımov (turkiksi)  2009. Zaman (arkistoitu).  Arkistoitu 5.10.2014. Viitattu 30.8.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Alim Qasımov Spotify
* Alim ja tytär Fərqanə

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**NäppisTaituri** (myös TypingMaster tai TypingQuest) on internet-pohjainen ohjelma, jolla pyritään opettamaan kymmensormijärjestelmää erilaisten pelien ja harjoitusten kautta. Ohjelma sai alkunsa vuonna 1992 nimellä 10Sormi, myöhemmin Kymppisormi.

Käyttö
------

Opetusohjelma toimii kaikilla moderneilla HTML5-yhteensopivilla internet-selaimilla. NäppisTaituria voi kokeilla ilmaiseksi, jolloin pääsee kokeilemaan ohjelman kahta ensimmäistä oppituntia, tekemään taitokokeita ja pelaamaan näppispelejä. Jos haluaa päästä opiskelemaan ohjelman kaikkia kursseja ja oppitunteja, pitää ostaa haluamansa tilausjakso. NäppisTaituri tarjoaa kouluille mahdollisuuden kokeilla ohjelmaa ilmaiseksi kolmen kuukauden ajaksi kaikilla ominaisuuksilla.

Suosio Suomessa
---------------

Vuonna 2016 NäppisTaiturin suosio lisääntyi Suomessa. Suosion lisääntymiseen liittyi vuonna 2016 käyttöön otettu uusi opetussuunnitelma, jonka mukaan luokilla 3-6 on järjestettävä näppäintaitojen opetusta. 2017 syksyllä Suomessa jo lähes 100 kuntaa oli hankkinut lisenssin kaikille kouluilleen käyttää NäppisTaituria. Alkaneella lukukaudella arviolta yli 200 000 oppilasta treenasi näppäintaitoja NäppisTaiturilla koulussa sekä kotona.

Käyttö ulkomailla
-----------------

Näppistaiturin englanninkielisiä versioita on julkaistu vuodesta 1996 lähtien nimellä TypingMaster. Vuonna 2016 USA:ssa alettiin käyttämään tuotenimeä TypeTastic(R). Kehittyvillä markkinoilla mm. Aasiassa käytetään yleisesti TypingMaster Windows-työpöytäsovellusta.

Lähteet
-------

1. ↑  NäppisTaituri - Näppäintaidot haltuun *www.nappistaituri.fi*. Viitattu 20.10.2020.
2. ↑  Tuomas Karhu: Kymppisormesta uusi versio *Tivi*. Viitattu 5.4.2021.
3. ↑  NäppisTaituri - Opi kymmensormijärjestelmä *www.nappistaituri.fi*.  Arkistoitu 23.10.2020. Viitattu 20.10.2020.
4. ↑  NäppisTaituri - Kokeile ilmaiseksi *www.nappistaituri.fi*.  Arkistoitu 22.10.2020. Viitattu 20.10.2020.
5. ↑  Lähettänyt Tom: Syyskiireitä näppäilyrintamalla uuden OPSin myötä *xn--kymmensormijrjestelm-mzbi.fi*.  Arkistoitu 21.10.2020. Viitattu 20.10.2020.
6. ↑
7. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset verkkosivut
* Virallinen YouTube-kanava
* Virallinen blogi (Arkistoitu – Internet Archive)
**Satunnaismuuttujan standardipoikkeama** eli **keskihajonta** on hajontaluku, joka kuvaa keskimääräistä poikkeamaa odotusarvosta tai populaation keskiarvosta. Keskihajonta on varianssin neliöjuuri: D(X)=\sigma \_{x}={\sqrt {\sigma \_{x}^{{2}}}}. Etuna varianssiin nähden on tulkinnan helppous, sillä keskihajonnan asteikko vastaa mittausten asteikkoa.

Keskihajonnan suuruuksia
------------------------

Keskihajonta normaalijakauman tapauksessa: yhden keskihajonnan etäisyys keskiarvosta rajaa todennäköisyysmassasta 68,27 %, kahden keskihajonnan etäisyys 95,45 % ja kolmen keskihajonnan etäisyys 99,73 %.
Minkä tahansa jakauman keskihajonnalle pätee Tšebyšovin epäyhtälö

{\displaystyle \Pr(\left|X-\mu \right|\geq k\sigma )\leq {\frac {1}{k^{2}}},}
joka kuvaa, kuinka suurella todennäköisyydellä satunnaisesti valittu arvo on korkeintaan k:n keskihajonnan etäisyydellä odotusarvosta.

| Poikkeama odotusarvosta | Tšebyšovin epäyhtälö | Normaalijakauma |
| --- | --- | --- |
| {\displaystyle 1\sigma } | - | 68,27 % |
| {\displaystyle 2\sigma } | 75,00 % | 95,45 % |
| {\displaystyle 3\sigma } | 88,89 % | 99,730 % |
| {\displaystyle 4\sigma } | 93,75 % | 99,99367 % |
| {\displaystyle 5\sigma } | 96,00 % | 99,9999427 % |
| {\displaystyle 6\sigma } | 97,22 % | 99,999999803 % |

Lähteet
-------

1. ↑  Hajontaluvut *Yhteiskuntatieteellinen tietoarkisto*.  31.08.2003. Tampereen yliopisto. Viitattu 10.4.2015.
2. ↑  Ilkka Mellin: *Tilastolliset menetelmät: Kaavat*. TKK, 2006.
| "Norjalainen villapaita"Juice Leskinen Grand Slam |
| --- |
| Kappaleen "Norjalainen villapaita" kansikuva |
| Kappaleen tiedot |
|  Albumilta | *Taivaan kappaleita* |
|  Julkaistu | 1991 |
|  Tyylilaji | suomirock |
|  Kesto | 03.48 |
|  Levy-yhtiö | Johanna |
| ' **muut kappaleet** |
| "Daisarit"11 | "Minä (sunnuntailapsi)"12 |  |

"**Norjalainen villapaita**" on Juice Leskisen kappale vuodelta 1991. Se sisältyi Juice Leskinen Grand Slamin albumiin *Taivaan kappaleita*, ja se ilmestyi myös singlenä (B-puolella "Mummon sekomehu"). Kappaletta pidetään yhtenä Leskisen myöhäistuotannon huipuista.

Kappale kertoo huonokuntoisten lauluntekijöiden kohtaamisesta. Siinä on nähty kunnianosoitus sekä Juha Vainiolle että The Beatlesille, jonka "Norwegian Wood" -kappaleen säkeistön sävelkulusta osa toistuu "Norjalaisen villapaidan" A-osan alussa. Kappale alkaa sanoilla *Mies tuli vuonolta / näyttäen huonolta / norjalaispaitoineen*, ja siinä on poikkeuksellinen sisäsointujono *Poljennon rennon ja hennon / John Lennon / loi viehätystaitoineen*. Kappaleessa on myös pieni viittaus Irwin Goodmanille sanoilla *Elää kenties / joka päivä se mies / joka rentuksi mainittiin*.

Juice Leskinen on kertonut saaneensa idean lauluun Juha Vainion kuoleman jälkeen näkemästään unesta. Unessa Leskiselle kerrottiin puhelimessa, että Vainiolta on jäänyt yksi sanoitus kesken, mutta levy-yhtiön lähettämässä faksissa oli vain laulun otsikko.

Levyllä "Norjalaisen villapaidan" esittävät Juice Leskinen (laulu), Anssi Tikanmäki (kosketinsoittimet ja taustalaulu), Ila Loueranta (akustinen kitara ja taustalaulu), Jari Yliaho (akustinen kitara ja taustalaulu), Antti Tammilehto (basso ja taustalaulu), Vesa Sytelä (mandoliini ja taustalaulu) ja Eero "Safka" Pekkonen (haitari).

Lähteet
-------

1. 1 2 3  *Juice Leskinen. Syksyn sävel. Kaikki singlet 1974–2004*. CD-boksin liite. Johanna Kustannus, 2007.
**Anthony Tockar** (s. 1985) on australialainen karateka. Hän saavutti hopeaa Yhdysvaltain mestaruuskisoissa 2014 ja on kolminkertainen Australian mestari.

Kilpaura
--------

Tockar alkoi harjoittelemaan karatea 5-vuotiaana ja saavutti mustan vyön 15-vuotiaana. Sittemmin hän suoritti 2. dan arvon 21-vuotiaana ja 3. dan arvon 31-vuotiaana.

2005 Tockar oli mukana Makkabiadit kisoissa, jossa hän kilpaili pisteottelu karatessa. hän saavutti kaksi pronssimitalia. Tockar saavutti myös pronssia Makkabiadin kansainvälisissä kisoissa Sydneyssä.

2008 Tockar eteni välieriin Australian Nationals turnauksessa. Hän eteni myös neljännesvälieriin Tri-Nations turnauksessa Kap Kaupungissa.

2010 Tockar voitti New South Wales osavaltion mestaruuden.

2011 hän oli mukana World Openissa, mutta ei saavuttanut isompaa menestystä.

2012 Tockar voitti Queensland osavaltion-, Uuden-Seelannin- ja Australian mestaruudet.

2014 Tockar saavutti tammikuussa hopeaa Yhdysvaltain mestaruuskisojen raskaassasarjassa hävittyään loppuottelussa Tornike Kurtsikidzelle.

2015 hän oli mukana World Openissa.

2018 syyskuussa Tockar voitti Australian raskaansarjan mestaruuden.

2019 kesäkuussa Tockar voitti uransa kolmannen Australian mestaruuden.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  The 11th World Open Karate Championship Draw *kyokushinkaikan.org* Viitattu 10.12.2019 (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5 6  Sensei Anthony Tockar *karatebondi.com* Viitattu 10.12.2019 (englanniksi)
3. ↑  US Championships - IKO *kyokushinresults.com* Viitattu 10.12.2019 (englanniksi)
4. ↑  Tockar triumphs at nationals *ajn.timesofisrael.com* 11.7.2019 Viitattu 10.12.2019 (englanniksi)
**Tatra K1** oli ČKD Tatran vuosina 1964 ja 1965 valmistama kokeellinen nivelraitiovaunu.

Historia
--------

Tatran aiemmissa raitiovaunuissa oli keskitytty yksittäisen vaunun suurimman mahdollisen kuljetuskyvyn saavuttamiseen, ja Tatra pyrki ratkaisemaan ongelman kehittämällä ensimmäisen nivelraitiovaunun, K1:n. Se perustui suurelta osin aiemmin julkaistuun T3:een, mutta joitakin sähkölaitteita muunnettiin K1:tä varten. Lyhyen Prahassa suoritetun koejakson jälkeen kulkuneuvon koekappaleet tulivat liikenteeseen Ostravassa, jossa ne pysyivät ajossa kolme vuotta vuoteen 1968 asti, jolloin ne palautettiin valmistajalle. Koeajoissa paljastui ongelmia K1:n sähkölaitteiden kanssa, ja näiden ongelmien vuoksi koekappaleet olivat tyypin ainoat vaunut, jotka valmistettiin.

Tuotanto
--------

| Maa | Kaupunki | Tyyppi | Toimitusvuodet | Määrä | Kalustonumerot |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Tšekkoslovakia | Ostrava | K1 | 1965 | 2 | 800, 801 |  |
| Kaikki yhteensä: | 2 |  |

**Huomaa:** Tässä luettelossa on vaunujen ensimmäiset omistajat. Kalustoa on voitu jälleenmyydä luettelon ulkopuolisiin kaupunkeihin.

Lähteet
-------

1. ↑  Tatra K1 *Strassenbahnen-Online*. Viitattu 10.12.2007.
2. ↑  K1 Prazsketramvaje.cz. Viitattu 29.9.2009.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Tatra K1 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Tatran raitiovaunut |
| --- |
|  |
| Standardi (T) | 
* T1
* T2
* T3 (T3R
* T3RF)
* T4
* T5 (T5A5
* T5B6
* T5C5)
* T6 (T6A2
* T6A5
* T6B5
* T6C5)
* T7 (T7B5)

 |
|  |
| Nivel (KT, RT) | 
* K1
* K2
* KT4
* K5
* KT8D5 (KT8D5N)
* RT6 (RT6N1
* RT6S)
* RT8D5

 |
|  |
| Perävaunut (B) | 
* B3
* B4
* B6A2

 |

 |
**LÉ Niamh** (viirinumero P52) on Irlannin laivaston Róisín-luokan vartiolaiva. Alus on nimetty irlantilaisen mytologian Tír na nÓgin tyttären Niamh Chinn Oirin mukaan.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Róisín-luokka*
Alus tilattiin 6. huhtikuuta 2000 Appledore Shipbuildersilta Bidefordista. Se laskettiin vesille 10. helmikuuta 2001 ja luovutettiin tilaajalle puolisen vuotta myöhemmin 19. heinäkuuta. Alus otettiin palvelukseen 18. syyskuuta.

Palvelus
--------

*LÉ Niamh* teki 2002 vierailun Aasian vesille ensimmäisenä Irlannin laivaston aluksena. Purjehduksen aikana alus vieraili Kiinassa, Japanissa, Koreassa ja Malesiassa sekä teki huoltopysähdykset Intiassa ja Eritreassa olevien irlantilaisten rauhanturvaajien luona.

Alus oli 8. marraskuuta 2008 mukana operaatio Seabightissa, jossa takavarikoitiin 750 miljoonan euron kokaiinierä Irlannin rannikolla olleelta jahdilta *Dances with Wavesilta*.

Alus vieraili 29. toukokuuta 2009 päällikkönään Kenneth Minehane Helsingin Jätkäsaaren laiturissa ja oli avoinna yleisölle sekä lauantaina että sunnuntaina. Helsingistä se jatkoi Turkuun, missä viipyi tiistaista torstaihin.

Lähteet
-------

1. 1 2  Irlannin laivasto - LÉ Niamh
2. ↑  naval-technology.com
3. ↑  google books
4. ↑
5. ↑  Metrolehti (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **LÉ Niamh** Wikimedia Commonsissa
Charasta.
**Charas** on intialaista, käsinvalmistettua hasista. Sitä kasvatetaan runsaasti Himalajalla ja se on paikallisille merkittävä tulolähde.

Historia
--------

Charas on kauan ollut tärkeä osa intialaista kulttuuria ja on yhdistetty tiiviisti hindujumala Shivaan. Charasia on käytetty tuhansia vuosia ja onpa sitä myyty valtionkin kaupoissa (oopiumin muassa) Britti-imperiumin aikaan. Se oli yhtä suuri osa intialaisten arkea kuin chai tai chapati.

Huolimatta charasin pitkistä kulttuurijuurista, se julistettiin lainvastaiseksi 1980-luvulla, mikä aiheutti vastarintaa. Vielä enemmän vastarintaa kohtasi 10 vuoden vankilatuomiolla uhkaava laki. Nämä lait ovat nykyään löyhempiä, mutta Intian poliisit hyödyntävät yhä toisinaan vankilatuomiouhkaa ja kiristävät polttamisesta kiinnijääneitä.

Charas selvisi lainsäädännön aiheuttamasta romahtamispisteestä ja on yhä suosittu nautinto, etenkin Intian sadhujen keskuudessa. Kenties suosituin tapa nauttia charasia on polttaa sitä chillumissa, josta poltettaessa saatetaan suorittaa erinäisiä rituaaleja. Intian valtio jopa toimittaa sadhuille tonnin charasia pyhien miesten juhlaa (Kumbh melaa) varten.

Nykyään otollisin paikka charasista nauttiville reissaajille on Manali ja sitä ympäröivässä Pohjois-Intian vuoristossa sijaitseva Himachal Pradesh. 

Ammattimaiset huumekauppiaat kuten Henry de Monfreid salakuljettivat aiemmin charasia laittomasti maasta ja yhä monet reissaajat tekevät samoin polttaakseen ja myydäkseen sitä lännessä.

Paikallinen viljely
-------------------

Laadukkain intialainen charas tulee vuoristosta. Täten alue on reissaajien ja salakuljettajien jatkuvassa suosiossa. Paras charas on valmistettu korkealla poliisin ulottumattomissa ja sitä kutsutaan 'creamiksi' (=kerma).

Korkeassa ympäristössä kasvatettu hamppu on tunnetusti vaikutukseltaan erityisen voimakasta. Korkealla ultraviolettisäteily on vahva ja sille altistunut hamppu tuottaa huomattavasti enemmän THC:ta (tetrahydrokannabinoli, kasvin pääasiallinen psykoaktiivinen ainesosa). THC:ta on ehdotettu käytettäväksi lyhytaaltoista ultraviolettivaloa vastaan.

Charasia valmistetaan hieromalla hampun kukkaa käsien välissä ja on pitkäjännitteisyyttä vaativaa työtä. Hartsi tarttuu hierojan kämmeniin ja yhden työpäivän aikana valmistuu 8-9 grammaa charasia. Mitä nopeammin charas valmistetaan sitä huonolaatuisempaa siitä tulee. Täten aidon kerman valmistus edellyttää hidasta työtä, joka suo hyvin vähän tuotetta.

Charasin perinteistä valmistustapaa uhkaa kaupallistuminen sekä kotimaisilla että ulkomaisilla markkinoilla.

Vaikutukset
-----------

Charasia poltetaan yleensä chillumista, ja vaikutukset voivat (tupakkaan sekoittamisesta huolimatta) olla hyvin vahvat, toisinaan jopa psykedeeliset. Charas on länsimaista hasista huomattavasti puhtaampaa, vaikkakin kokeneen charasinpolttajan chilussa voi palaa 10 grammaa päivää kohden. Tämän verran charasia maksaa viidestä kymmeneen dollaria, aineen laadusta riippuen. Kerma, joka on tasokkaampaa, maksaa Intiassa kahdestakymmenestä kolmeenkymmeneen dollaria. Toisinaan ostajaa yritetään petkuttaa kengänkiillokkeella tai lannalla.
**Tatra K5AR** oli ČKD Tatran valmistama nivelraitiovaunu. Se oli yksi niistä ČKD Tatran raitiovaunumalleista, joita vietiin Itä-Euroopan ulkopuolelle, ja se suunniteltiin erityisesti Egyptin Kairoa varten; kaupunkiin hankittiin 200 raitiovaunua. K5AR oli kaksisuuntainen, vaunuissa oli kolme ovea ja sähkölaitteet oli suunniteltu kestämään Egyptin subtrooppinen ilmasto. Alle vuosikymmenen liikennöinnin jälkeen suurin osa raitiovaunuista oli todella huonossa kunnossa ylikuormittamisen ja huonon huollon vuoksi, ja vain pieni osa vaunuista oli ajossa 1980-luvun puoleenväliin saakka.

Katso myös
----------

* Tatra K2
* Tatra K1
* Tatra KT4

Lähteet
-------

1. ↑  Tatra K5AR *Strassenbahnen-Online*. Viitattu 10.12.2007.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Tatra K5 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Tatran raitiovaunut |
| --- |
|  |
| Standardi (T) | 
* T1
* T2
* T3 (T3R
* T3RF)
* T4
* T5 (T5A5
* T5B6
* T5C5)
* T6 (T6A2
* T6A5
* T6B5
* T6C5)
* T7 (T7B5)

 |
|  |
| Nivel (KT, RT) | 
* K1
* K2
* KT4
* K5
* KT8D5 (KT8D5N)
* RT6 (RT6N1
* RT6S)
* RT8D5

 |
|  |
| Perävaunut (B) | 
* B3
* B4
* B6A2

 |

 |