recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Rovakatu** on Rovaniemen ydinkeskustassa sijaitseva katu, joka sijaitsee Maakuntakadun ja Kansankadun välissä. Se on Rovaniemen keskustan keskeisiä kauppakatuja ja yrityskeskittymiä. Myös kauppakeskus Sampokeskus sijaitsee osittain Rovakadun varrella. Joulun aikaan kadulla on jouluvalaistus.

Rovakatu on 910 metriä pitkä ja se on suuntaukseltaan etelälounaasta pohjoiskoilliseen. Katu alkaa Hallituskadulta ja päättyy Valtatie 4:lle johtavaan ramppiin sekä Kantatie 79:n risteykseen. Katu on kaksikaistainen ja kaksisuuntainen lukuun ottamatta Pekankadun ja Toripuistikon välistä osuutta, jossa ajosuunta on etelästä pohjoiseen. Kadun varret on koko pituudelta varattu pysäköintikäyttöön lukuun ottamatta yksisuuntaisen osan länsipuolista reunaa sekä Toripuistikon jälkeistä osuutta.

Rovakadun merkittävimmät poikkikadut ovat Ruokasenkatu, Koskikatu ja Toripuistikko. Kadulla ei ole joukkoliikennettä lukuun ottamatta Toripuistikolta ja Poromiehentieltä Valtatie 4:lle menevää osuutta.

Rovakatua on uudistettu viimeksi vuonna 2006.

Lähteet
-------

1. ↑  Kansalaisen Karttapaikka (mittaustyökalu, taustakartta)
2. ↑  ROVANIEMEN KESKUSTAN VETOVOIMAISUUDEN LISÄÄMINEN - ROVAKADUN SANEERAMINEN JA KÄVELYKADUN LAAJENNUS Rovaniemen kaupunki (Viitattu 9.11.2018)
Rovaniemen Teatteri toimii Lappia-talossa.
**Rovaniemen Teatteri – Lapin Alueteatteri** on Rovaniemellä toimiva ammattiteatteri. Teatteri järjestää vuosittain 200–300 näytöstä lasten- ja musiikkiteatteria, klassikoita, komediaa, draamaa ja kantaesityksiä. Monet niistä pohjautuvat lappilaisten kirjailijoiden teoksiin tai pohjoisiin aiheisiin. Teatterin esityksiä järjestetään Lappia-talossa Rovaniemellä ja kiertävän alueteatterin esityksinä Lapin kunnissa. 

Rovaniemen Teatteri on Euroopan unionin pohjoisin ammattiteatteri*lähde?*. Lapin Alueteatteriyhdistys ylläpitää sitä valtion, veikkausvoittovarojen, Rovaniemen kaupungin sekä 14 lappilaisen jäsenkunnan tukemana. Teatteri on aloittanut harrastajateatterina vuonna 1949, muuttunut ammattiteatteriksi 1962 ja aloittanut alueteatteritoiminnan 1969. Rovaniemen Teatteri muutti vuonna 1975 Lappia-taloon. Lappia-talon on suunnitellut arkkitehti Alvar Aalto, joka suunnitteli koko Rovaniemen hallintokeskuksen eli pääkirjaston, kaupungintalon sekä kulttuuritalo Lappia-talon. Lappia-talossa on teatterin lisäksi toiminut Ylen toimitus sekä Lapin musiikki- ja tanssiopisto. Vuonna 1999 sen hallinto muuttui kunnallisesta teatterista yhdistyspohjaiseksi. Kaudella 2018–2019 teatteri työllisti vakituisesti 47 esittävän taiteen ammattilaista. Lisäksi se palkkaa tuotantokohtaisesti ammattilaisia eri aloilta. 

Rovaniemen Teatterin toiminnanjohtajana on vuodesta 2018 asti toiminut Sari Alatalo. Ennen toiminnanjohtajaksi nimeämistä Alatalo toimi teatterin hallintojohtaja vuosina 2015–2018. Teatterin taiteellisena johtajan toimii Miika Muranen. Murasen sopimus päättyy 31.7.2023, ja 1.8.2023 alkaen taiteellisena johtajana toimii Riku Innamaa.

Aiheesta muualla
----------------

* Rovaniemen Teatterin verkkosivut
* Rovaniemen Teatteri Suomen Teatterit -sivulla
* Kuohuva talo -kirja (Atrain & Nord 2020)
Tljaratan piiri Dagestanin kartalla.
**Tljaratan piiri** (ven. Тляратинский район, *Tljaratinski raion*; avaariksi ЛъаратӀа район, *Larata raion*) on kunnallinen itsehallintoalue Dagestanin tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1926 perustetun piirin pinta-ala on 1611,5 neliökilometriä. Asukkaita on 23 100 henkeä (vuonna 2010).

Tljaratan piiri sijaitsee Dagestanin keskiosan vuoristoseudulla. Se rajoittuu lännessä Bežtan osa-alueeseen ja Tsuntan piiriin, pohjoisessa Tsumadan ja Šamilin piireihin, lännessä Tšarodan piiriin sekä etelässä Azerbaidžaniin ja Georgiaan.

Piiriin kuuluu 18 maalaiskuntaa: Gerel, Gvedyš, Hadijal, Hidib, Hindah, Kamiluh, Kardib, Kolob, Kosob, Kutlab, Mazada, Natšada, Saniortinski (keskuspaikka Tsumiluh), Šidib, Tljarata, Tohota, Tšadakolob ja Tšoroda. 
Hallinnollinen keskus on Tljaratan kylä, josta on 258 kilometriä tasavallan pääkaupunkiin Mahatškalaan. Asutuskeskuksia on yhteensä 89. Vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 99,1 % piirin asukkaista on avaareja. Kaupunkiväestöä ei ole.

Seudun pääelinkeino on karjanhoitoon keskittynyt maatalous.

Piirissä toimii 26 lastentarhaa, 64 koulua, 42 kulttuurilaitosta ja 35 kirjastoa.

Paikallislehtenä ilmestyy avaarinkielinen *Zahmatalul bairah* ("Työn lippu").

Lähteet
-------

1. 1 2  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki: Tšislennost naselenija Rossijskoi Federatsii po gorodam, posjolkam gorodskogo tipa i raionam na 1 janvarja 2010 g.  2010. Moskva:  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki (Rosstat).  Arkistoitu 28.8.2009. Viitattu 28.12.2010. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Tljaratan piiri Dagestanin hallituksen sivustolla (venäjäksi)

Dagestanin piirit ja *kaupunkipiirit*
Agul | 
Ahty | 
Ahvah | 
Akuša | 
Babajurt | 
Bežtan osa-alue | 
Bolith | 
Buinaksk | 
*Buinaksk* | 
*Dagestanskije Ogni* | 
Dahadajev | 
Derbent | 
*Derbent* | 
Dokuzpara | 
Gergebil | 
Gumbet | 
Gunib | 
Hasavjurt | 
*Hasavjurt* |
Hiv | 
Hunzah | 
*Izberbaš* | 
*Južno-Suhokumsk* | 
Kaitag | 
Kajakent | 
Karabudahkent | 
*Kaspijsk* | 
Kazbek | 
Kiziljurt | 
*Kiziljurt* | 
Kizljar | 
*Kizljar* | 
Kul | 
Kumtorkala | 
Kurah | 
Lak | 
Levaši | 
Magaramkent | 
*Mahatškala* | 
Nogai | 
Novolak | 
Rutul | 
Šamil | 
Sergokala | 
Suleiman Stalski | 
Tabasaran | 
Tarumovka | 
Tljarata | 
Tšaroda | 
Tsumada | 
Tsunta | 
Untsukul
Tlahuizcalpantecutliin kuva Codex Borgiassa,
**Tlahuizcalpantecutli**, myös **Tlahuizcalpantecuhtli** tai **Tlauixcalpantecuhtli** ("Aamuhämärän talon herra" tai "Sarastuksen herra"), oli asteekkien aamutähden eli Venuksen jumala. Hänet kuvattiin myös maan henkilöitymän neitsyt Chimalmanin sankarilliseksi pojaksi.

Tlahuizcalpantecutli edusti Venuksen uhkaavaa puolta ja oli yksi neljästä taivasta kannattelevasta jumalasta. Hänen ilmansuuntansa oli itä ja vuodenkierron ajanjakso Acatl. Muinaisen Keski-Amerikan asukkaat uskoivat, että Tlahuizcalpantecutliin säteet saattoivat vahingoittaa ihmisiä, maissia ja makeita vesiä. Asteekkien luomismyytissä Tlahuizcalpantecutli oli tärkeässä roolissa sekä omana itsenään että Quetzalcoatlin avatarina.. Hän oli myös kahdestoista tai kolmastoista päivän herra asteekkien kalenterissa. Koska Venuksen symboli oli yleensä pääkallo, myös Tlahuizcalpantecutli kuvattiin usein sulkakäärmeenä, jonka kasvojen tilalla oli pääkallo.

Lähteet
-------

* Lurker, Manfred: A Dictionary of Gods and Goddesses, Devils and Demons. Routledge & Kegan Paul, 1987. ISBN 0-203-67189-9

### Viitteet

1. 1 2  Lurker 1987, s. 186
2. 1 2  Mark Cartwright: Tlahuizcalpantecuhtli *Ancient History Encyclopedia*. Viitattu 29.12.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Tlahuizcalpantecutli** Wikimedia Commonsissa
"**The Way You Look Tonight**" on Jerome Kernin säveltämä ja Dorothy Fieldsin sanoittama laulu vuoden 1936 Hollywood-musikaalista *Hääkarkuri* (engl. *Swing Time*). Elokuvassa sen lauloi Fred Astaire Ginger Rogersille. Kappale voitti vuoden 1936 parhaan laulun Oscar-palkinnon.

Astaire otti kaiken hyödyn irti *Hääkarkurin* suosiosta ja levytti suurimman osan elokuvan kappaleista sen ilmestyttyä. Laulajan taustaorkesterina toimi säveltäjä ja kapellimestari Johnny Greenin orkesteri. "The Way You Look Tonight" pysyi listaykkösenä kuusi viikkoa, ja myöhemmin sekä "Pick Yourself Up" että "A Fine Romance" samasta musikaalista nousivat vuorollaan listojen kärkeen.

Laulusta on tullut pop- ja jazzstandardi. Jazzartisteista kappaleen ovat levyttäneet muun muassa Billie Holiday Teddy Wilsonin orkesterin kanssa vuonna 1936, Benny Goodmanin orkesteri laulaja Peggy Leen kanssa vuonna 1942 sekä Art Blakeyn Jazz Messengers -yhtye vuonna 1954.

Kern kirjoitti "The Way You Look Tonightin" ja "A Fine Romancen" melodiat kontrapunktiin. Ne kuullaan yhtä aikaa elokuvan loppukohtauksessa, Astairen laulaessa jälkimmäistä kappaletta ja Rogersin edellistä. Tämä on ainoa kerta kun Astaire ja Rogers, jotka tekivät kymmenen elokuvaa yhdessä, laulavat kontrapunktissa. Elokuvan musiikki oli kokonaisuudessaan Kernin ja Fieldsin kirjoittama, ja kappaleet sisälsivät useita ristiviittauksia toisiinsa niin melodiassa kuin sanoissakin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Wilson, Jeremy: Jazz Standards Songs and Instrumentals (The Way You Look Tonight) *JazzStandards.com*. Viitattu 9.12.2009.
2. 1 2  Banfield, Stephen & Block, Geoffrey Holden: *Jerome Kern*, s. 273-274. Yale University Press, 2006. ISBN 0300110472. (englanniksi)
**Maasyvänlahti** on järvi Hailuodon kaakkoisosassa Syökarissa. Se on suurin kymmenestä Syökarissa sijaitsevasta maannousun myötä Perämerestä irti kuroutuneesta merenlahdesta, ja kuuluu Ison Matalan–Härkäsäikän luonnonsuojelualueeseen. Järven rannalla on myös vuonna 2000 valmistunut viiden metrin korkuinen lintutorni, johon mahtuu viidestä kuuteen henkilöä kerrallaan.

Noin puolen kilometrin päässä nykyisestä merenrannasta sijaitseva Maasyvänlahti on ruoikkorantainen, rehevä ja sameavetinen. Se on osa Hailuodon itärannalta Satamaperän luhtien kautta Louekarinkurkkuun ja Viinikanlahdelle johtavaa vesistö- ja kosteikkojuottia, joka oli vielä 1900-luvun alussa veneilykelpoinen väylä ja erotti Syökarin pääsaaresta Luodosta.

Järven pohjoinen Hanhiseen rajoittuva ranta on muita rantoja jyrkempi ja kuusimetsikkö levittäytyy lähelle vesirajaa. Länsipuoliset rannat ovat laakeita ja rantaluhtaa on noin kilometrin matkalla, idässä jatkuen Isoon Härkäsäikkään saakka. Eteläpuolinen Munakulju on harmaaleppä- ja hieskoivuvaltaista lehtimetsää. Maasyvänlahdella kasvaa myös Jäämeren ja Perämeren merenrantakasvina tunnettua nelilehtivesikuusta.

Järven laskuoja kaivettiin luvatta auki vuonna 1992, minkä johdosta järven vedenpinta laski noin 30 senttimetriä. Entisöinnin viipyessä järven tila heikkeni 1990-luvun aikana vakavasti, johtaen muun muassa lähes koko itäisen kolmanneksen ruoikoitumiseen ja rantapalpakko valtasi lähes kokonaan järven avovedet. Entisöinti aloitettiin vasta 1990-luvun loppupuolella, ja sen yhteydessä järvi ruopattiin umpeenkasvaneilta osiltaan ja laskuoja padottiin osittain.

Linnusto
--------

1950-luvulla Maasyvänlahden alueella pesi Suomen ensimmäinen mustapyrstökuiripariskunta. Muita alueella tavattavia ja pesiviä lintulajeja ovat harmaasorsa, heinätavi, joutsen, jänkäkurppa, kaulushaikara, kultarinta, kurki, lapasorsa, luhtahuitti, luhtakana, merihanhi, merikotka, mustapääkerttu, nokikana, pensassirkkalintu, peukaloinen, punasotka, ruskosuohaukka, satakieli, sinisuohaukka ja silkkiuikku.

Lähteet
-------

1. 1 2  Maasyvänlahti *Järviwiki*.  1.2.2011. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 13.7.2014.
2. 1 2 3 4 5  Juha Markkola: Hailuoto, Maasyvänlahti  22.6.2006. Pohjois-Pohjanmaan ympäristökeskus.  [vanhentunut linkki]

Hailuoto

|  |  |
| --- | --- |
| Kylät ja alueet | Kirkonkylä · Huikku · Järventakusta · Koivukylä · Marjaniemi · Ojakylä · Pöllä · Santonen · Ulkokarvo · Vaski |
| Vesistöt ja vesialueet | Haaralampi · Hannuksenlampi · Hannuksenrantalampi · Iso Sunijärvi · Kaakkurijärvi · Kangasjärvi · Kaunislampi · Kestinperä · Kurajärvi · Maasyvänlahti · Mäntylampi · Nuottajärvi · Ojakylänlahti · Pajuperänlampi · Pikku Sunijärvi · Pitkäjärvi · Potinlahti · Riestenkulju · Simpukkalampi · Syväkulju · Valkjärvi · Ämmänarkku |
| Muuta Hailuotoon liittyvää | Hailuotolaiva · Hyypänmäki · Kirkko · Vanha kirkko · Hiidenniemen pooki · Keskiniemen pooki · Kotiseutumuseo · Luotokeskus · Merisilta-lautta · Meriluoto-lautta · Marjaniemen majakka · Retkeilyreitit · Hailuodon lentokenttä · Hailuodon Panimo |
**Ayub Ogada** (alun perin *Job Seda*; 1956 Mombasa – 1. helmikuuta 2019 Nyahera, Kisumun piirikunta) oli kenialainen laulaja-lauluntekijä, lyyran kaltaisen nyatitin soittaja ja näyttelijä.

Ogada polveutui läntisen Kenian luokansoista. Hän lähti 6-vuotiaana vanhempiensa mukana Chicagoon, jossa perheen isä opiskeli lääketiedettä. Keniaan palattuaan Ogada alkoi työskennellä sekä perinteisen että modernin musiikin parissa. 1970-luvulla hän kuului Black Savage -yhtyeeseen, ja vuonna 1979 hän perusti yhdysvaltalaisen Alan Donovanin kanssa African Heritage Bandin. Ogada levytti African Heritage Bandissa albumit *Niko Saikini* ja *Handas*. Hän pääsi myös kiertämään Euroopassa ja tekemään esiintymisiä elokuvissa, joihin kuuluivat *Minun Afrikkani* ja *The Kitchen Toto*.

Vuonna 1986 Ogada muutti Lontooseen. Hän esiintyi vuonna 1988 WOMAD-tapahtumassa Cornwallissa, herätti Real World Recordsin mielenkiinnon ja levytti sen artistin albumina *En Mana Kuoyo* (1993). Albumin kappaleita on käytetty sellaisissa elokuvissa kuin *Unelma Afrikasta* (2000), *Uskollinen puutarhuri* (2005), *Samsara* (2011) ja *The Good Lie* (2014). Vuonna 2005 Ogada esiintyi Eden Projectin Live 8 -tapahtumassa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Ayub Ogada Real World Records
2. 1 2 3  Kenyan nyatiti legend Ayub Ogada dies Music in Africa
3. ↑  En Mana Kuoyo Real World Records

Aiheesta muualla
----------------

* Ayub Ogada Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
	+ 2
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Haislat** (myös *Xa'islak'ala*) ovat Luoteisrannikon intiaaneja, jotka asuvat Kotonakin alueella Brittiläisen Kolumbian rannikolla Kanadassa. Heidän puhumansa kieli on nimetty haislan kieleksi, vaikka he itse nimittävät kieltään xa'iskalaksi. Nimi haisla on muunnettu haislan kielen sanasta Xa'isla tai Xa'isela, joka tarkoittaa vapaasti käännettynä *nuo jotka asuvat joen alajuoksulla*. Haislojen naapurikansoina asuvat wuikinuxvit ja heiltsukit. 

Kitimatin kylä, haislojen reservaatti on noin 20 minuutin ajomatkan päässä Kitimatin kaupungista Douglasin kanavan päässä.

Haisloja on noin 1700.

Hallinto
--------

Haislojen hallinnollinen keskus on Haisla kansa.*selvennä* Haislojen toimistot sijaitsevat Kittimaatin kylässä Brittiläisessä Kolumbiassa.

Kulttuuriesineiden palauttaminen
--------------------------------

Vuonna 2006 Haislat saivat pitkään jatkuneen kansainvälisen kampanjan jälkeen toteemipaalunsa takaisin Tukholman etnografisesta museosta.

Kieli
-----

Haisla on pohjois-wakashanin kieli, jolla on seitsemänsataa puhujaa. Geologiselta kannalta katsottuna haislan kieli on pohjoisin wakashanin kieliperheen kielistä. Sen läheisin naapurikieli on oowekyala. Haislan kieli liittyy muihin Pohjois-Wakashin kieliin, kwak'walaan, heiltsukin kieleen ja oowekyalan kieleen. Halsan kieli koostuu kahdesta murteesta joita pidetään haislan kielen alkukielinä, kitamaakin ja kitlopen murteista.

Lähteet
-------

1. ↑

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Haislat**.
* 

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Haisla people
**Tlepolemos Pythofaneen poika** (m.kreik. Tληπoλεμoς) oli makedonialainen sotilas. 

Hän oli yksi Aleksanteri Suuren hetairoista (ἑταῖροι). Tlepolemos mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 330 eaa. jolloin hänet nimitettiin Parthia-Hyrkanian *episkopokseksi*. Hänen tehtäviinsä kuului vartioida paikallista satraappia Amminapesta. Tlepolemos jatkoi tehtävässään sen jälkeen, kun Amminapeen tilalle nimitettiin Fratafernes. Vuonna 325 eaa. Tlepolemos nimitettiin Karmanian satraapiksi. Hänen edeltäjänsä Sibyrtios sai hallittavakseen Arian ja Drangianan. Tlepolemoksen asema Karmanian satraappina säilyi Aleksanterin kuoleman jälkeisessä Babylonian jaossa vuonna 323 eaa. ja Triparadisoksen sopimuksessa. Toisen diadokkisodan aikana Tlepolemos tuki Eumenes Kardialaista Antigonos I:tä vastaan. Eumeneen kärsittyä tappion Gabienen taistelussa vuonna 316 eaa. Tlepolemos pakeni Karmaniaan. Antigonos ei saanut Tlepolemosta syrjäytettyä, ehkä siksi että hän oli niin suosittu Karmaniassa.

Lähteet
-------

* Waldemar Heckel: *Who's who in the Age of Alexander the Great: Prosopography of Alexander's Empire*, s. hakusana "Abisares". Blackwell Publishing, 2006. ISBN 1-4051-1210-7.

### Viitteet

1. ↑  Heckel s. 269
**Taistelu tulesta** (*La Guerre du feu*) on Jean-Jacques Annaudin ohjaama, vuonna 1981 ensi-iltansa saanut ranskalais-kanadalainen elokuva. Se sijoittuu esihistorialliseen aikaan ja kuvaa, kuinka varhainen ihmisheimo oppii tekemään tulta. Taistelu tulesta perustuu J.H. Rosnyn romaaniin *La guerre du Feu*.

Juoni
-----

Luolassa asuva heimo varjelee pientä tulenliekkiä, jonka avulla he sytyttävät nuotioita. Vihamielinen heimo ajaa heidät kuitenkin pois kodistaan ja samalla liekki sammuu. Heimo ei osaa itse tehdä tulta, joten heimon johtaja lähettää kolme miestä, Naohin, Amoukarin ja Gawin, etsimään tulta.

Matkalla kolmikko kohtaa useita vaaroja, muun muassa primitiivisen kannibaaliheimon, joilla on tuli. Miehet onnistuvat lopulta ryöstämään kannibaaleilta tulen. Heidän joukkoonsa liittyy kannibaaliheimon vankina ollut nainen, Ika. Myöhemmin he kohtaavat naisen heimon, joka on kehittyneempi, sillä he taitavat tulenteon tuliporan avulla.

Kolme miestä palaavat lopulta heimonsa luo mukanaan kehittyneeltä heimolta saamansa tuli. Ika tulee heidän mukaansa, sillä hänen oma heimonsa hylkii häntä, koska hän on heidän mielestään liian laiha. Heimo on tyytyväinen saatuaan taas tulen, mutta pian se sammuu. Kolmikon johtaja Naoh yrittää tehdä tulta, mutta epäonnistuu. Silloin Ika tekee tulen ja opettaa taidon uudelle heimolleen.

Näyttelijät
-----------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Everett McGill  | … |  Naoh
  |
|  Ron Perlman  | … |  Amoukar
  |
|  Nicholas Kadi  | … |  Gaw
  |
|  Rae Dawn Chong  | … |  Ika
  |

Palkinnot
---------

* Jean-Jacques Annaud voitti elokuvasta sekä vuoden 1982 parhaan elokuvan että parhaan ohjaajan César-palkinnot.
* Sarah Monzani ja Michèle Burke voittivat elokuvasta vuoden 1983 parhaan maskeerauksen Oscar-palkinnon.

Lähteet
-------

1. ↑  La guerre du feu Awards and Nominations *IMDB*. Viitattu 23.1.2021. (englanniksi)
*Tämä artikkeli kertoo nuortenkirjasta. Sotaelokuvasta* Zulu Dawn *(1979) katso Taistelu aamunkoitteessa (elokuva).*

**Taistelu aamunkoitteessa** on Darren Shanin kirjoittaman *Darren Shanin tarina* -kirjasarjan yhdeksäs osa. Englanninkielinen alkuteos julkaistiin vuonna 2003 ja suomennos vuonna 2010. Sen suomensi Kaijamari Sivill ja kustansi Tammi.

Juoni
-----

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Darren, Crepsley ja Harkat jahtaavat yhä vampaneesimestaria. Darrenin ystävä, Debbie on kaapattu ja pelastaessaan häntä Darren ja hänen kumppaninsa jäävät poliisin ansaan. He saavat kuitenkin apua ja pääsevät pois. Johtolangat johdattavat heidät tunneleihin, jossa he löytävät Vanchan, josta vampyyrit saavat uuden jäsenen. Tunnelissa vampyyrit joutuvat väijytykseen ja väijytys johtaa taisteluun vampyyrien ja vampaneesien välillä. Viimein, Crepsley tappaa vampaneesien kuninkaan, mutta Steve-Leopardi yllättää hänet takaa ja Crepsley putoaa jyrkänteeltä. Kirjan lopussa Darrenille paljastuu yllättäviä asioita Steven henkilöllisyydestä.

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Teoksen tiedot Suomen kansallisbibliografian sivuilla Fennica. Viitattu 5.7.2012. [vanhentunut linkki]
**Titanic – verta ja terästä** (engl. *Titanic: Blood and Steel*) on 12-osainen television pukudraama RMS *Titanic*-laivan rakentamisesta. Se oli yksi kahdesta suuren budjetin televisiodraamasta, jotka esitettiin huhtikuussa 2012, osana *Titanicin* turman 100-vuotisjuhlallisuuksia; toinen oli *Titanic-minisarja*.

Sarjan ensiesitys oli Saksassa ja Tanskassa 15. huhtikuuta 2012, Italiassa 22. huhtikuuta 2012 ja Ranskassa joulukuussa 2012. Osa sarjan kuvauksista järjestettiin Serbiassa, jossa sarjaa esitettiin alkaen 9. syyskuuta 2012. Kanadassa sarjaa esitettiin alkaen 19. syyskuuta 2012 CBC-kanavalla. Yhdysvalloissa sarjaa esitettiin kuusiosaisena niin, että kaksi jaksoa esitettiin peräkkäin välillä 8.-13. lokakuuta 2012 Encore-kanavalla. Suomessa sarjaa alettiin esittää Yle TV1:lla huhtikuusta 2015.

Lähteet ja viitteet
-------------------

1. ↑  Neve Campbell, Chris Noth & Kevin Zegers Pose On The Set Of 'Titanic' Miniseries *Star Pulse*.  9 November 2011.
2. ↑  "‘Big’ now Titanic", *New York Post*, 11 November 2011.
3. ↑  Made In Serbia (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑  Breaking News - Encore Presents "The Big Miniseries Showcase" This Fall with the U.S. Television Premiere of "The Crimson Petal and the White"
5. ↑  Uusi 12-osainen näyttävä draamasarja

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Titanic: Blood and Steel
**Al-Mahalla al-Kubra** (arab. المحلة الكبرى‎, joskus myös **Mahalla al-Kubra**) on kaupunki Egyptissä. Sen asukasluku vuonna 2006 oli 442 958.

Maantiede
---------

Katukuvaa.
Al-Mahalla al-Kubra sijaitsee Egyptin Al-Gharbiyyan kuvernoraatissa Niilin suiston keskiosassa jonkin matkaa Niilin Damiettan suuhaarasta länteen Tantan kaupungista koilliseen. Kaupungin kohdalla kulkee Tur'at al-Milahin kanava, joka on suuremman Bahr Shibinin haara.

Historia
--------

Tekstiilitehdas 1950-luvulla.
Monet egyptiläiset paikannimet sisältävät sanan *mahallah*, joka viittaa arabiaksi leiripaikkaan. Etenkin historiallisissa lähteissä puhutaan useista eri samannimistä paikoista, mikä tekee juuri Al-Mahalla al-Kubran yksilöimisestä niissä hankalaa. Joskus nykyinen kaupunki on liitetty koptinkieliseen paikannimeen *Tišairi*. Sitä ei kuitenkaan mainita esimerkiksi Egyptin kristillisiä rakennuksia varhaisella islamilaisella kaudella luetteloivissa historiallisissa lähteissä. Ensimmäinen kaupungin nimellä al-Mahalla tai al-Mahalla al-Kabira mainitseva historiallinen lähde on al-Mukaddasi ja al-Bakri puhuu ilmeisesti samasta paikasta mainitessaan nimen *Mahallat Mahrum*. Al-Idrisi maintisee sen yksinkertaisesti nimellä *al-Mahakka*. Mamelukkisulttaani Barquq teki Al-Mahalla al-Kubrasta Gharbin *wilayan* hallinnollisen keskuksen, jota johti oma emiirinsä.

Al-Mahalla al-Kubra jäi 1800-luvulla viereisen Tantan varjoon. Al-Gharbiyyan maakunnan hallinnollinen keskus siirtyi Tantaan. Kaupungin asukasluku vuonna 1914 oli arviolta 33 500. *Misr*-niminen tekstiilialan yritys perusti kaupunkiin vuonna 1926 suuren puuvillatehtaan, mikä teki kaupungista yhden Egyptin tekstiiliteollisuuden keskuksista. Tehtaan yhteyteen rakennettiin esimerkiksi tuolloin edistyksellinen työläisten asuinalue.

Talous
------

Tekstiiliteollisuuden lisäksi kaupungissa on maatalouteen liittyvää elintarviketeollisuutta. Energiaa teollisuus saa maakaasusta, jota tuodaan putkella Abu Madin kaasukentältä.

Väestö
------

Al-Mahalla al-Kubran asukasluku oli vuonna 2006 442 958.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Al-Maḥallah al-Kubrā Encyclopaedia Britannica. Viitattu 19.2.2021. (englanniksi)
2. 1 2 3  C. E. Bosworth, E. van Donzel, B. Lewis ja Ch. Pellat: *Encyclopaedia of Islam, Volume V (Khe-Mahi)*, s. 1221. Brill, 1998. ISBN 9789004078192. (englanniksi)
**Elizabeth Catlett Mora** (15. huhtikuuta 1915 Washington DC, Yhdysvallat – 2. huhtikuuta 2012 Cuernavaca, Meksiko) oli yhdysvaltalainen kuvataiteilija. Hän oli tunnettu lukuisista teoksistaan, joissa usein keskeisessä osassa ovat afroamerikkalaiset.

Catlett syntyi Washington DC:ssä opettajavanhempiensa kolmesta lapsesta nuorimpana. Hän opiskeli taidetta useissa kotimaansa oppilaitoksissa ennen lähtemistään Meksikoon vuonna 1946. Hän opetti veistotaidetta Meksikon kansallisessa yliopistossa kuudentoista vuoden ajan. Hän meni vuonna 1947 naimisiin taiteilija Francisco Moran kanssa, ja hän sai Meksikon kansalaisuuden.

Catlett oli Amerikan huomattavimpia kuvanveistäjiä, ja tällä alalla eräs hänen töistään on *Mother and Child* (1939). Muuta kuvataidetta edustavat muiden muassa teokset *Malcolm X Speaks For Us* (1969) ja *Sharecropper* (1970). Hänen töitään on näytillä lukuisissa museoissa eri puolilla maailmaa, esimerkiksi New Yorkin Museum of Modern Artissa ja Prahan kansallismuseossa Tšekissä.

Catlettin lapsenlapsi Naima Mora on noussut julkisuuteen *Huippumallin haussa* neljännen tuotantokauden voittajana.

Lähteet
-------

1. ↑  Rosenberg, Karen: Elizabeth Catlett, Sculptor With Eye on Social Issues, Is Dead at 96 *The New York Times*.  3.4.2012. Viitattu 5.4.2012. (englanniksi)
2. ↑  Brian Boucher: Elizabeth Catlett, 1915-2012 *Art in America: International Review*.  3.4.2012. Viitattu 5.4.2012. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Museum of Modern Art
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
	+ 2
* IdRef

 |

 |
**Elizabet Tursynbajeva** (kaz. Элизабет Тұрсынбаева; s. 14. helmikuuta 2000) on kazakstanilainen taitoluistelija. Hän on vuoden 2019 MM-kilpailuiden ja Neljän maanosan mestaruuskilpailuiden hopeamitalisti ja kolminkertainen Kazakstanin-mestari vuosilta 2015-2017. 

Tursynbajeva kilpaili vuoden 2018 talviolympialaissa PyeongChangissa sijoittuen 12. sijalle pistein 177,12.

Junioritasolla hän saavutti vuoden 2016 nuorten olympialaisten henkilökohtaista pronssia ja joukkuekilpailun hopeaa. Nuorten MM-kilpailuissa hän ylsi parhaimmillaan neljänneksi.

Tursynbajeva aloitti luistelemisen viisivuotiaana. Hänen ensimmäiset valmentajansa olivat Natalia Dubinskaya ja Alexander Shubin. Hän siirtyi Eteri Tutberizen oppilaaksi vuonna 2012, mutta muutti 2013 Kanadaan Brian Orserin ja Tracy Wilsonin valmennettavaksi. 

Vuonna 2018 hän palasi Tutberizen talliin ja saavutti samalla kaudella Neljän maanosan mestaruuksien ja MM-kilpailuiden hopeaa. Hän alkoi myös yrittämään nelois-salchowia kilpailuissa onnistuen siinä vuoden 2019 MM-kilpailuissa, mikä teki Tursynbajevasta historian ensimmäisen naisen joka on hypännyt neloishypyn seniorien kilpailussa. 2019-2020 kausi jäi hänen osaltaan rikkonaiseksi loukkaantumisten vuoksi. 

Hän lopetti uransa vuonna 2021 kroonisen selkävamman vuoksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Elizabet Tursynbajeva *ISU Results*. Viitattu 20.9.2022.
2. ↑  Taitoluistelun MM-kisoissa tehtiin historiaa: naisten kilpailussa nähtiin ensimmäistä kertaa huima neloishyppy, mutta voittoon se ei riittänyt *Helsingin Sanomat*. Viitattu 20.9.2022.
3. ↑  Elizabet Tursynbaeva, 2019 world silver medallist, retires from figure skating *Olympics*. Viitattu 20.9.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* 
*
Jeffrey Zaslow
**Jeffrey Zaslow** (6. lokakuuta 1958 – 10. helmikuuta 2012) oli yhdysvaltalainen toimittaja ja kolumnisti.

Zaslow työskenteli The Wall Street Journalissa 1983–1987. Sen jälkeen hän siirtyi Chicago Sun-Timesiin, joka järjesti kirjoituskilpailun kolumnisti Ann Landersin korvaamiseksi. Zaslow voitti kilpailun yli 12 000 ehdokkaan joukosta, ja hän toimi Chicago Sun-Timesin kolumnistina 1987–2001. Hänet palkittiin vuonna 2000 Will Rogers Humanitarian Awardilla. Palkinto annettiin Zaslow'lle siitä, että hän tuki kolumneillaan hanketta, joka auttoi 47 000 vähäosaista chicagolaislasta.

Vuosina 1994–2002 Zaslow kirjoitti kolumneja myös USA Weekend -julkaisuun, joka ilmestyi sunnuntaisin noin 550 sanomalehden mukana. Chicago Sun-Timesin jälkeen hän palasi Wall Street Journaliin. Hän kirjoitti lehteen "Moving On" -kolumnia, joka käsitteli takaiskuista eteenpäin siirtymistä. Vuonna 2003 National Society of Newspaper Columnists palkitsi Zaslow'n kolumnin parhaana yhteistä hyvää käsittelevänä kolumnina, joka ilmestyy lehdessä, jonka levikki on yli 100 000.

Zaslow oli kuuntelemassa syyskuussa 2007 haimasyöpää sairastavan Randy Pauschin luentoa "Kuinka todella toteutat lapsuudenhaaveesi". Zaslow kirjoitti aiheesta kolumnin seuraavana päivänä. Wall Street Journalin verkkosivuilla oli kolumnin ohella viiden minuutin leike luennosta. Kolumni rikkoi verkkosivujen luku- ja video katseluennätyksen. Zaslow kirjoitti lopulta Pauschin kanssa luennosta kirjan nimellä *Jäähyväisluento*, joka nousi The New York Timesin bestseller-listalle. Zaslow kirjoitti vuonna 2009 Chesley Sullenbergerin muistelmat *Highest Duty* sekä teoksen *The Girls from Ames*, joka käsitteli amesilaisen naisryhmän pitkää ystävyyttä.

Zaslow kuoli 10. helmikuuta 2012 sattuneessa auto-onnettomuudessa Pohjois-Michiganissa. Hän oli kuollessaan 53-vuotias.

Lähteet
-------

1. 1 2  Jeffrey Zaslow (kuollut linkki korvattu Archive.orgista haetulla) American Press Institute. Viitattu 30.7.2010. (englanniksi)
2. ↑  Hyperion Announces Plans to Publish Randy Pausch's Last Lecture *PR Newswire*.  27.11.2007. PR Newswire Association. Viitattu 30.7.2010. (englanniksi)
3. ↑  Author Jeff Zaslow Dies at Age 53 *myfoxdetroit.com*.  10.2.2012. Viitattu 11.2.2012. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Korea
* Alankomaat
* Puola
* Portugali

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Dareios-vaasi** on antiikin kreikkalainen voluuttikrateeri, joka on tehty klassisen kauden lopulla noin vuonna 340–320 eaa. Sen kuvitus esittää Persian kuningas Dareiokseen liittyvää aihetta. Nykyisin vaasi on esillä Napolin arkeologisessa museossa (esine H 3253).

Vaasi edustaa eteläitalialaista apulialaista keramiikkaa. Sen maalaria kutsutaan Dareios-maalariksi. Vaasi löydettiin haudasta Canosa di Puglian läheltä Etelä-Italiasta vuonna 1851.

Vaasin korkeus on 115 cm. Se on maalattu punakuviotekniikalla. Maalauskoristelu esittää kreikkalaista tragediaa, jonka aiheena ovat tapahtumat kuningas Dareioksen hovissa vuonna 521 eaa. Näin se esittää hyvin kreikkalaisen version siitä, miltä hovi olisi voinut näyttää. Kuvituksen keskellä on valtaistuimella istuva suurkuningas itse. Tämä on nimetty piirtokirjoituksella, minkä perusteella voidaan olla varmoja, ettei kyseessä oleva näytelmä ole Aiskhyloksen *Persialaiset*, sillä siinä kuninkaana on Kserkses. Muihin hahmoihin kuuluu muun muassa satraappeja, neuvonantajia ja vartijoita. Eräs mielenkiintoinen yksityiskohta on abakusta käyttävä veronkerääjä tai rahastonhoitaja.

* Dareios ja tämän nimeävä piirtokirjoitus ΔΑΡΕΙΟΣ.Dareios ja tämän nimeävä piirtokirjoitus ΔΑΡΕΙΟΣ.
* Dareios saa neuvoja persialaisilta.Dareios saa neuvoja persialaisilta.
* Veronkerääjä.Veronkerääjä.
* Khimaira.Khimaira.
* Persialaiset ja kreikkalaiset sotivat.Persialaiset ja kreikkalaiset sotivat.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Spariosu, Mihai & Rüsen, Jörn: *Exploring Humanity: Intercultural Perspectives on Humanism*, s. 137. Reflections on (in)humanity, nide 3. V & R unipress GmbH, 2012. ISBN 3847100165. Teoksen verkkoversio.
2. ↑  Williams, Michael Roy: *A history of computing technology*, s. 55–56. 2. painos. IEEE Computer Society Press, 1997. ISBN 0818677392.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Dareios-vaasi** Wikimedia Commonsissa
**José María Bueno y Monreal** (11. syyskuuta 1904 Zaragoza – 20. elokuuta 1987 Pamplona) oli espanjalainen katolisen kirkon kardinaali ja Sevillan arkkipiispa 1957–1982. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen 1962–1965.

Bueno Monreal opiskeli aluksi Madridissa ja sen jälkeen Roomassa kahdessa paavillisessa yliopistossa: Pontificia Università Gregoriana ja Pontificia università San Tommaso d'Aquino. Hänet vihittiin papiksi 19. maaliskuuta 1927. Hän oli teologian, kanonisen oikeuden ja moraaliteologian professori Seminario de Madridissa vuosina 1927–1945.

Bueno Monreal toimi Jacan piispana 1945–1950 ja Vitorian piispana 1950–1954. Hänet nimitettiin Sevillan arkkipiispaksi 8. huhtikuuta 1957 ja hän palveli virassa vuoteen 1982 asti. 

Bueno Monreal kuoli vuonna 1987 ja haudattiin Sevillan katedraaliin.

Lähteet
-------

1. 1 2
2. ↑

Kirjallisuus
------------

* Jiménez Blasco, Julio: *El Cardenal José María Bueno Monreal: un humanista integral. Una biografía (1904–1987)*. Universidad de Sevilla, 2016. ISBN 978-8447218837. (espanjaksi)

* Ros, Carlos: *José María Bueno Monreal: semblanza de un cardenal bueno*. San Pablo, 2012. ISBN 978-8428541022. (espanjaksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |



Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: es:José María Bueno Monreal
**DraCo** tai **DraCo Vision** oli saksalaisen MacroSystem Computer GmbH:n suunnittelema ja tuottama Amigaan perustuva tietokone.

Commodoren mennessä konkurssiin Amiga oli vielä suosittu videoeditoinnissa ja videoiden tekstityksessä. MacroSystem oli aiemmin tehnyt Amigalle laitteistoa kuten kiihdytinkortteja, kuvankaappauslaitteita, äänikortteja, SCSI-ohjaimia ja grafiikkakortteja.

DraCo oli osittain yhteensopiva Amigan kanssa ja suunnattu epälineaariseen videoeditointiin. Tietokoneessa oli prosessorikortti nimeltä "Eltanin", jossa oli Motorola 68060 -prosessori tai joissain tapauksissa Motorola 68040. Tietokoneessa oli viisi Zorro II/Zorro III -yhteensopivaa laajennuspaikkaa sekä kolme "DracoDirect"-laajennuspaikkaa. Tietokoneessa ei ollut Amigan erikoispiirejä mutta siinä oli osia Amigan laitteistosta. Tietokoneessa oli Fast SCSI-II -ohjain. Grafiikkakorttina oli *Altais*-nimellä tunnettu muokattu Retina Z3.

Tietokoneessa oli AmigaOS 3.1 käyttöjärjestelmä ja joukko sovellusohjelmia. Mukana tuli MovieShop-ohjelmisto videoeditoinnin ohjaamiseen.
Grafiikkakortin käyttöön mukana oli tuolloin uusi CyberGraphX-ohjelmisto.

Vuonna 1994 tietokone maksoi 14 990 Yhdysvaltain dollaria. MacroSystem myi ja tuki DraCo-tietokoneita vuoteen 2000 saakka. MacroSystemin kilpailijoita olivat NewTek Yhdysvalloissa ja Scala Info Euroopassa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  DraCo – the Amiga ‘clone’ *theamigamuseum.com*. Viitattu 15.10.2021. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11  We Look at the Amiga 68k clone DraCo *amitopia.com*. Viitattu 15.10.2021. (englanniksi)
3. ↑  RTG Amiga FAQ Questions Answered *amitopia.com*. Viitattu 15.10.2021. (englanniksi)
**Arabian Mestarien liiga** (*Arab Champions League*, arab. دوري أبطال العرب‎‎) on jalkapallokilpailu eri arabimaailman korkeimpien sarjatasojen parhaimmille joukkueille.

Historia
--------

Turnausta pelattiin ensi kerran vuonna 1982, jolloin se tunnettiin nimellä *Arabian seurajoukkueiden mestarien cup*. Turnausta pelattiin aina vuoteen 2001 asti, jonka jälkeen se sai muutoksen yhdistyessään Arabian Cup-voittajien cupin kanssa. Turnauksen nimeksi tuli Prince Faysal bin Fahad turnaus arabian seurajoukkueille ja sitä pelattiin vuosina 2002 ja 2003. Vuodesta 2004 lähtien turnaus on tunnettu nykyisellä nimellään Arabian Mestarien liigana.

Sarjaan pääsevät arabimaailman pääsarjojen kaksi parasta seuraa. Kuitenkin Afrikan maista kaksi parasta seuraa selviytyvät Afrikan Mestarien liigaan, jonka myötä sarjan kolmanneksi ja neljänneksi sijoittuneet seurat edustavat Afrikkaa. Turnaukseen pääsevät myös kotimaan cupin voittaneet, sekä turnauksen virallisen sponsorin ART:n valitsemat seurat, jotta kaikki 32 paikkaa täyttyvät.

Mestaruudet
-----------

### Joukkueittain

| Joukkue | Mestaruudet | Mestaruusvuosi |
| --- | --- | --- |
| Irak Al Rasheed | 3 | 1985, 1986, 1987 |
| Tunisia Espérance | 3 | 1993, 2009, 2017 |
| Saudi-Arabia Al-Ettifaq | 2 | 1984, 1988 |
| Saudi-Arabia Al-Hilal | 2 | 1994, 1995 |
| Saudi-Arabia Al-Shabab | 2 | 1992, 1999 |
| Tunisia CS Sfaxien | 2 | 2000, 2004 |
| Algeria ES Sétif | 2 | 2007, 2008 |
| Irak Al-Shorta | 1 | 1982 |
| Marokko Wydad Casablanca | 1 | 1989 |
| Egypti Al-Ahli | 1 | 1996 |
| Tunisia Club Africain | 1 | 1997 |
| Algeria WA Tlemcen | 1 | 1998 |
| Qatar Al-Sadd | 1 | 2001 |
| Saudi-Arabia Al-Ahli | 1 | 2002 |
| Egypti Zamalek | 1 | 2003 |
| Saudi-Arabia Al-Ittihad | 1 | 2005 |
| Marokko Raja Casablanca | 1 | 2006 |
| Algeria USM Alger | 1 | 2013 |
|

Lähteet
-------

* RSSSF.com (englanniksi)
**Arab Liberation Front** (arabiaksi: جبهة التحرير العربية, jabha at-Tahrir al-Arabiya) on Palestiinan vapautusjärjestöön (PLO) kuuluva pieni poliittinen ryhmä. Poliittisesti se on sidoksissa Irakin Baath-puolueeseen, jota johti ennen Saddam Hussein.

Historiallinen tausta
---------------------

ALF on perustettu huhtikuussa 1969 Irak Baath-puolueen etulinjaan. Kesäkuussa 1969 siitä tuli Palestiinan vapautusjärjestyksen jäsen. Sen ensimmäinen johtaja oli sen pääsihteeri Zeid Heidar. Muita johtajia ovat muun muassa Munif al-Razzaz, Abd al-Wahhab al-Kayyali ja Abd al-Rahim Ahmad. Nykyään sen pääsihteeri on Rakad Salem, joka on vankilassa Israelissa. ALF:lla on paikka PLO:n toimeenpanevassa komiteassa.

Ideologia
---------

ALF on aina seurannut Irakin hallituksen politiikkaa. 1970-luvulla ALF:stä tuli "Rejectionist Front" -järjestön jäsen.

Nykytilanne
-----------

ALF oli tärkein ryhmä Irakin Palestiinan väestön keskuudessa. Se on myös läsnä miehitetyillä palestiinalaisalueilla. Sen päämaja sijaitsee Ramallahin kaupungissa Länsirannalla. 

ALF julkaisee kuukausittain lehteä *Sawt al-Jamahir* ('Kansan ääni').

Aseellinen toiminta
-------------------

ALF ei ole ollut mukana aseellisissa iskuissa Israeliin 1990-luvulta lähtien, eikä sillä uskota olevan sotilaallisia voimavaroja. Sitä ei ole listattu Yhdysvaltain ulkomaalaisten terrorijärjestöjen luetteloon, eikä se ole myöskään ole YK:n tai EU:n terroristiluetteloissa.

Aiheesta muualla
----------------

* ALF:n viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**HMS H6** oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1915 vesillelaskettu H-luokan sukellusvene.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: H-luokka (sukellusvene, Britannia)*
Alus tilattiin Canadian Vickersiltä Montrealista, missä köli laskettiin 14. tammikuuta 1915. Se laskettiin vesille vielä samana vuonna ja otettiin palvelukseen 9. kesäkuuta 1915.

Palvelus
--------

Alus ylitti Atlantin Kanadasta Britteinsaarille omin konein. Se liitettiin Harwichin sukellusveneosaston 8. laivueeseen.

Alus ajoi karille 19. tammikuuta 1916 Alankomaiden rannikolla Schiemonnikoogin lahistöllä. Miehistö siirtyi brittiläiseen höyrylaivaan kahden Noord Brabant -luokan sluupin valvonnassa. Alankomaiden laivasto internoi aluksen. Britannian ja Alankomaiden hallitukset sopivat 4. toukokuuta 1917 sen lunastamisesta Alankomaiden laivastolle, joka nimesi aluksen *Hr. Ms. O 8*:ksi. Alus kunnostettiin käyttäen aiemmin internoidusta Saksan keisarikunnan laivaston *SM UC-8:sta* saatuja tietoja. Saksalaisaluksen oston jälkeen siitä siirrettiin *Hr. Ms. O 8*:aan Zeissin periskooppi.

Huollossa Den Helderissä alus upposi 1921 satama-altaaseen. Se kärsi vain pieniä vaurioita ja kunnostettiin. Kesällä 1925 alus osallistui laivastoharjoitukseen Itämerellä.

Saksan hyökättyä Alankomaihin 1940 aluksen miehistö upotti aluksensa. Saksalaiset nostivat hylyn, joka todettiin tutkimuksissa lähes vahingoittumattomaksi. Se liitettiin Saksan laivastoon nimellä *U-D1* ja siirrettiin Kieliin, missä alus oli koululaivana koulutettaessa Saksan laivaston tulevia sukellusvenemiehistöjä. Alus poistettiin palveluksesta 23. marraskuuta 1943. Miehistö upotti sen Kielin satamaan 3. toukokuuta 1945.

Lähteet
-------

* Akermann, Paul: *Encyclopaedia of British Submarines 1901–1955*. Penzance, Cornwall: Periscope Publishing, 2002. ISBN 1-904381-05-7. (englanniksi)
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1906–1921*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1985. ISBN 0-85177-245-5. (englanniksi)
* Gröner, Erich; Jung, Dieter;Maass, Martin: *German Warships 1815–1945: U-boats and Mine Warfare Vessels*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1991. ISBN 0-85177-593-4. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Akermann, Paul s. 251
2. ↑  dutchsubmarines.com


  


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä:**Hr. Ms. M 1** | **Alankomaiden laivaston sukellusveneet** | Seuraaja:**O 9 -luokka** |
**HMS Gudur** (runkonumerot 11, 10 ja V22) oli Ruotsin laivaston vuonna 1894 vesillelaskettu Gondul-luokan torpedovene, joka luokiteltiin myöhemmin yhteysalukseksi.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Gondul-luokka*
Alus tilattiin Karlskronan laivastontelakalta. Alus laskettiin vesille 17. toukokuuta 1894 ja se liitettiin laivastoon 11. elokuuta.

Palvelus
--------

Vuoden 1905 unionikriisin jälkeen aluksen numerointi muuttui *Minbåt N:o 11*:stä tuli *Minbåt N:o 10*. Alus luokiteltiin 1918 yhteysalukseksi runkonumerolla V22, jolloin sille asennettiin miinanraivauskalusto. Lisäksi alusten torpedoputket poistettiin ja 25 millimetrin konekiväärit korvattiin yhdellä 37 millimetrin kanuunalla M/98B. Alus makasi ankkurissa vuodesta 1922 alkaen ja se poistettiin palveluksesta 25. kesäkuuta 1926. Alus romutettiin ennen vuotta 1930.

Lähteet
-------

* Hofsten, Gustaf von & Waernberg, Jan: *Örlogsfartyg - Svenska maskindrivna fartyg under tretungad flagg*. Luulaja: Svenskt Militärhistoriskt Bibliotek, 2004. ISBN 91-974384-3-X. (ruotsiksi)

### Viitteet

1. 1 2  Hofsten, Gustaf von & Waernberg, Jan s. 216
**Kolupuu** on Suomessa kehitetty puumateriaali lentokoneiden potkureita varten.

Kolupuu, eli koivuvaneriviilupuu oli  Valtion lentokonetehtaan 1930-luvulla kehittämä materiaali, jonka sopivuus oli erinomainen suurta kestävyyttä vaativiin lentokoneiden potkureihin. Kolupuu valmistettiin kuumalaminoimis-menetelmällä, jossa materiaalina on koivu 70 % ja loput 30 % bakeliitin sukuista ainetta. Potkurien materiaali valmistettiin koivuviilusta, jonka paksuus oli 0,3 mm. Joka kymmenes viilu oli poikittaissuuntainen. Viilujen välissä oli kaksinkertainen Tego-filmiliima, joka puristettiin 115 asteen lämpötilassa paineella 25 kp/cm2. 
Kolupuuta käytettiin toisen maailmansodan aikana korvaamaan vaikeasti hankittavia metallipotkureita. Sodan jälkeen varastoissa olevista kolupuista tehtiin laskutikkuja, kun potkurien tarve sodan päättymisen takia väheni ja korvaavaa tuotetta etsittiin puuvarastoille. Myös eräs lentokonetehtaan puuseppä valmisti materiaalista Kolu-nimisiä jääkiekkomailoja. 

Edward Wegelius toimi Valtion Lentokonetehtaan materiaalikoelaitoksen johtajana 1929–1939. Hän osallistui merkittävällä panoksella kolupuun kehittämiseen.

Lähteet
-------


* Raunio, Jukka: *Valtion lentokonetehtaan historia – Osa 2: Tampereella ja sodissa 1933–1944*. Kuorevesi: Jukka Raunio, 2007. ISBN 978-951-96866-8-4.
**K-Wagen** oli Saksassa kehitelty raskas panssarivaunu ensimmäisen maailmansodan aikana. K-Wagen ei koskaan osallistunut varsinaisiin taisteluihin, mutta kaksi prototyyppiä oli rakennettu ennen sodan päättymistä.

Piirteet
--------

K-Wagen piirustuksessa.
K-Wagenin rakennus hyväksyttiin sotaministeriössä 28. kesäkuuta 1917. Tulevalle vaunulle asetettiin ehtoja, kuten kyky ylittää neljän metrin levyinen juoksuhauta ja 3 sentin paksuinen panssarointi. Aseistukseksi suunniteltiin yhtä tai kahta tykkiä sekä neljää konekivääriä ja kahta liekinheitintä. Alun perin vaunun voimanlähteeksi suunniteltiin kahta 200 hevosvoiman moottoria. Vaunu oli tarkoitus tuoda taistelukentälle kahdessa osassa ja koota se vain muutaman kilometrin päässä etulinjasta. Vaunut oli tarkoitus aseistaa Idsteinin linnoituksen 7,7-senttisillä tykeillä. Moottori havaittiin pian liian heikoksi ja se muutettiin kahdeksi Daimlerin 650 hevosvoiman moottoriksi. K-Wagenin rakennushanke herätti vastustusta. Kaikki eivät uskoneet valtavan 13-metrisen ja 120-tonnisen vaunun selviävän taistelukentän tykistötulituksesta. Hanke kärsi myös valmistajien aikatauluongelmista. Vastustuksesta huolimatta tilattiin viisi K-Wagenia, joista kaksi saatiin osaksi valmiiksi ennen sodan päättymistä. Vain yksi niistä oli kokonaan valmis ja toisesta puuttui vielä moottorit.

Lähteet
-------

1. ↑  Wolfgang Schneider ja Rainer Strasheim: *German tanks of Word War I - The A7V and early tank development*, s. 39. Schiffer Publishing, 1990. ISBN 0-88710-237-2. (englanniksi)
**Fixin** on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 29 kilometriä Beaunen kaupungista pohjoiseen.

Kunnan keskustassa oleva Saint-Martinin kirkko on peräisin 1100- 1300-luvuilta. Vähän matkaa kunnan keskustasta olevassa Fixeyn kylässä on romaaninen Saint-Antoinen kirkko. Se on peräisin 900-luvulta ja 1000-luvun alusta. Se kuuluu historiallisten monumenttien luetteloon. Kunnan alueella on Napoleon I:lle omistettu museo *Musée et Parc Noisot*, jonka perusti paikallinen Napoleonin keisarillisen kaartin upseeri Claude Noisot.

Viinintuotanto
--------------

Kunta sijaitsee Côte de Nuitsin viinintuotantoalueella, ja siellä tuotetut viinit saavat käyttää Fixin (AOC) laatumerkintää. Fixin on yksi etappipaikkakunta 60 kilometriä pitkälle Route des Grands Crus -viinitiellä.

  

* Saint-Antoinen kirkkoSaint-Antoinen kirkko
* Musée et Parc NoisotMusée et Parc Noisot

Lähteet
-------

1. ↑  Comparateur de territoire Institut National de la Statistique et des Études Économiques. Viitattu 14.3.2022. (ranskaksi)
2. ↑  Fixin Echo des communes. Viitattu 14.3.2022. (ranskaksi)
3. ↑  Fixin Vins de Bourgogne. Viitattu 14.3.2022. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Fixin** Wikimedia Commonsissa
**Mobiiliporno** tai **mobiili-aikuisviihde** (engl. *mobile porn*, *mobile adult content*, *mobile erotica* tai *cellphone adult content*) on pornografian alalaji, jota jaetaan matkaviestintäverkkojen kautta mobiililaitteiden kulutukseen, kuten matka- ja älypuhelimiin.

Kritiikkiä
----------

Mobiilipornoa on kritisoitu eritoten siksi, että lapsien on mahdollista altistua sopimattomalle ja aikuisille tarkoitetulle sisällölle. Jotkin verkko-operaattorit ovat ottaneet käyttöön iäntarkastusjärjestelmän, joka vaatii käyttäjältä vahvistuksen täysi-ikäisyydestään. 

PSP-pelikonsolin luoja Sony on ilmoittanut tyytymättömyytensä mobiilipornon kasvuun, mutta myöntää olevansa voimaton sen estämisessä.

Lähteet
-------

1. ↑  Children 'can access mobile porn  2. helmikuuta 2006. BBC.  (englanniksi)
2. ↑  Rafferty, Tom: Boy cited for taking porn to school *Lee Enterprises*.  25. huhtikuuta 2006. Bismarck Tribune.  Arkistoitu 7.5.2006.  (englanniksi)
3. ↑  Thomson, Iain: Sony unhappy over PSP porn *vnunet*.  20. kesäkuuta 2005. Incisive Media.  Arkistoitu 27.6.2005.  (englanniksi)