recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Hans Biskop** (noin 1684 Kruunupyy – 1760 Kruunupyy) oli suomalainen Ruotsissa vaikuttanut kirkonrakentaja. Hänen nimensä esiintyy myös muodossa *Hans Gabrielsson Biskop* tai *Johannes Beskopp*.

Hans Biskopin isä oli puuseppä ja rakennusmestari Gabriel Hansson Biskop mutta juuri muuta ei hänen taustastaan tiedetä. Biskop pakeni isonvihan aikana venäläisiä Pohjanmaalta Ruotsiin Napuen taistelun jälkeen vuonna 1714. Biskop asui Ruotsissa vuoteen 1753 saakka jolloin hän palasi Suomeen. Kirkonrakentajana Biskop vaikutti Pohjois-Ruotsissa.

Hans Biskopin rakennustöitä
---------------------------

Hans Biskop oli myös taitava koristeveistäjä, hän teki Matarengin kirkkoon myös muun muassa saarnastuolin ja kuoriaidan sekä sen pyramidinmuotoiset pylväät.
* Venäläisten 1721 tuhoaman Ytterlännäsin kirkon jälleenrakennus ja uuden kellotapulin rakennus. 1720-luvulla
* Venäläisten 1721 tuhoaman Härnösandin kirkon jälleenrakennus ja väliaikaisen kellotapulin rakennus. 1721–1722
* Härnösandin raatihuoneen kellotorni. 1727
* Venäläisten 1720 polttaman Uumajan kirkon jälleenrakennus. 1730 (kirkko paloi jouluaattona 1887)
* Lyckselen vanha kirkko. 1734, purettu 1880, Biskopin rakentaman kirkon jäljitelmä rakennettiin 1973 Lyckseleen.
* Matarengin kirkko. 1735–1737
* Ylitornion Hietaniemen kirkko. 1744–1747. Kirkko paloi 26. syyskuuta 2023
* Adolf Fredrikin kappeli Karungissa. 1744–1745

Lähteet
-------

1. ↑  Övertorneå kyrka Övertorneå Församling. Viitattu 8.8.2017. (ruotsiksi)
2. ↑  S. V. T. Nyheter, Inger Haupt: Kyrkan i Hietaniemi är totalförstörd efter brand *SVT Nyheter*.  26.9.2023. Viitattu 26.9.2023. (ruotsiksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: sv:Hans Biskop
**Turkinseisoja** (*Tarsus Çatalburun*) on turkkilainen koirarotu. Vuonna 2003 *Domestic Animal Diversity Information System* raportoi sen olevan uhanalainen ja vaarassa kuolla sukupuuttoon.

Ulkomuoto
---------

Turkinseisojan silmiinpistävin ominaisuus on harvinainen kahtiajakautunut kirsu, joka löytyy myös navarranseisojalta ja andientiikerikoiralta. Rodun turkinkielinen nimi *Çatalburun* tarkoittaakin "haarukkanenää".

Turkinseisoja on lyhytkarvainen, maatiaistyyppinen ja voimakasrakenteinen. Sen nopeus ja ketteryys tekevät siitä hyvän metsästyskoiran. Kirsu on useimmiten kostea kaudesta riippumatta ja korvat ovat pitkät, suuret ja riippuvat. Posket ovat vahvat ja purenta leikkaava. Karvapeite on joko maksanruskea tai monivärinen. Häntä on erittäin lyhyt. Paino on 20–25 kg ja säkäkorkeus 50 cm.

Luonne ja käyttäytyminen
------------------------

Turkinseisoja on ennen kaikkea itsenäinen metsästyskoira eikä se yleensä sovellu pelkäksi seurakoiraksi. Siinä missä se on isäntäänsä kohtaan tottelevainen ja uskollinen, se ei tule toimeen vieraiden lasten eikä muiden koirien kanssa. Jos sen sosiaalistaa hyvin varhaisesta iästä lähtien, siitä saa kuitenkin erittäin hyvän perhekoiran. Sen hajuaisti on hyvin kehittynyt ja se pystyy metsästämään peltopyitä myös vaikeakulkuisilla alueilla. Ollessaan lähellä riistaa se viestittää siitä metsästäjälle hidastamalla liikkeitään.

Alkuperä
--------

Turkinseisojalle jalostettiin kahtiajakautunut nenä sukusiitoksen avulla, koska "kaksoisnenän" uskottiin parantavan koiran hajuaistia ja täten myös metsästysominaisuuksia. Rotua tavataan vain Etelä-Turkin Tarsus-Mersin-alueella, minkä ylängöillä sitä käytetään riistan metsästykseen. Vuosina 2001–2002 alueen yläasteikäiset opiskelijat tekivät siitä tutkimuksen, mutta muita tutkimuksia siitä ei ole. Turkin ulkopuolella se on lähes tuntematon, mutta siitä on lyhyt maininta Koiramme-lehden *Domestic Animal Diversity Information System* -tietokantaa käsittelevässä artikkelissa.

Hoito
-----

Sileä karvapeite on helppohoitoinen ja pestään vain tarpeen vaatiessa.

Lähteet
-------

* (Arkistoitu – Internet Archive)
* 

1. ↑  Domestic Animal Diversity Information System. Haettu 1.3.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* (Arkistoitu – Internet Archive)

Turkkilaisia turkinseisojia

* 

Lisää turkkilaisia turkinseisojia

* 

Tarsuksen metsästysklubin koirankoulutusvideo

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: es:Catalburun
Yhdistyneen kuningaskunnan ulkoministeri varakreivi Palmerston.
**Lontoon konferenssi** oli Lontoossa toukokuussa vuonna 1832 järjestetty kansainvälinen konferenssi, jossa päätettiin Kreikan kuningaskunnan perustamisesta. Siihen osallistuivat Yhdistynyt kuningaskunta, Venäjän keisarikunta ja Ranskan kuningaskunta.

Taustaa
-------

Kreikan tilanne oli Yhdistyneen kuningaskunnan, Venäjän ja Ranskan kannalta sekava, koska ne olivat hyväksyneet vuonna 1830 Lontoon protokollan, jossa oli määrätty Osmanien valtakunnasta vapaussodan jälkeen eronneen Kreikan rajat, mutta Kreikan kuvernööri Ioánnis Kapodístrias oli murhattu vuonna 1831. Lontoossa kokoontuneet suurvallat, jotka olivat tukeneet Kreikkaa vapaussodassa, halusivat, että Kreikan vapaussota saadaan päätökseen perustamalla Kreikkaan hallitus.

Kreikan kuningaskunta
---------------------

Yhdistyneen kuningaskunnan ulkoministeri Henry Palmerston ja Venäjää ja Ranskaa edustaneet diplomaatit päättivät yhdessä kreikkalaisia kuulematta, että Kreikkaan perustetaan kuningaskunta. Perinnöllistä kuninkaan kruunua tarjottiin Baijerin prinssille Otolle. Konferenssissa päätettiin, että Kreikan ja Baijerin kuningaskunnat eivät missään tapauksessa saa yhdistyä. Yhdistynyt kuningaskunta, Venäjä ja Ranska sopivat Kreikan pohjoisrajasta (Árta–Vólos-linja) ja valtuuttivat Konstantinopolin suurlähettiläänsä huolehtimaan siitä, että Kreikan vapaussodan päättävästä rauhasta Kreikan ja Osmanien valtakunnan välillä saadaan sovittua.

Konstantinopolin rauhansopimus Kreikan ja Osmanien valtakunnan välillä solmittiin 21. heinäkuuta vuonna 1832.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  London Conference of 1832 *en-academic.com*.
2. 1 2  About the London Conference of 1832 *greekboston.com*.
**Ystäväni avaruudesta** (engl. *Mork & Mindy*) on yhdysvaltalainen televisiosarja, jota ABC-kanava tuotti vuosina 1978–1982. Suomessa sarjaa esitti alun perin Mainostelevisio vuonna 1979. Sarjan päähenkilöt ovat kuvitteelliselta Ork-planeetalta kotoisin oleva avaruusolento Mork, jota näyttelee Robin Williams, ja Coloradossa asuva musiikkikaupan myyjä Mindy, jota näyttelee Pam Dawber. 

Robin Williams ei ollut tunnettu koomikko ennen kuin hän sai Morkin roolin. Morgan Fairchild näyttelee kolmessa sarjan ensimmäisen kauden jaksossa. Sarjan tapahtumat sijoittuvat Boulderin kaupunkiin Coloradoon, jossa Mork ystävystyy Mindyn kanssa ja muuttaa tämän luokse asumaan.

*Ystäväni avaruudesta* on *Onnen päivien* spin-off -sarja. Mork esiintyi ensimmäisen kerran *Onnen päivien* viidennen tuotantokauden jaksossa vuonna 1978. Katsojat pitivät hahmoa niin hauskana, että Morkille päätettiin tehdä oma sarja. Ajallisesti *Ystäväni avaruudesta* sijoittuu kuitenkin 1970-luvun loppuun ja 1980-luvun alkuun, toisin kuin *Onnen päivät*, joka kertoo 1950-luvun nuorista.

Morkin käyttämä tervehdys sarjassa oli "Nano nano!", yhdistettynä samantyyppiseen käsimerkkiin, jolla vulkanuslaiset tervehtivät *Star Trekissä*.

Suomessa sarjaa esitettiin Mainos-TV:n lauantai-iltapäivissä, joihin oli sijoitettu muitakin lasten ja nuorten sarjoja kuten *Onnen päivät*, *Viisikko*, *Lassie* ja *Kummitustalo*.

Lähteet
-------

1. ↑  Etelä-Suomen Sanomat 24.1.1979 s.17 (digi.kansalliskirjasto.fi -tietokanta)
2. ↑  Nano, nano, MTV:n syksy lupaa hyvää, sano. (MTV:n mainos.) *Helsingin Sanomat*, 29.05.1979, s. 15. Näköislehti (maksullinen).

Aiheesta muualla
----------------

* *Ystäväni avaruudesta* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
**Peugeot 307** on Peugeot’n vuosina 2001–2009 valmistama alemman keskiluokan henkilöautomalli, joka korvasi edeltäneen Peugeot 306:n. Mallin seuraajiksi tulivat Peugeot 308 ja 408. Autourheilua varten Peugeot 307 valmistettiin Britannian vakioautosarjaan malli, jonka suunnitteli Formula 1 -sarjassa työskennellyt insinööri Sergio Rinland vuonna 2003.. Vuonna 2004 rallin maailmanmestaruussarjaan valmistettiin Peugeot 307 WRC.

Vuoden 2001 Euro NCAP -kolaritestistä Peugeot 307 sai tulokseksi neljä tähteä viidestä. Erikseen vuonna 2003 testattu 307 CC ansaitsi sekin neljä tähteä.

Peugeot 307 SW
Peugeot 307 esiteltiin alun perin kolmi- ja viisiovisina hatchback-korimalleina. Vuonna 2002 mallistoa täydennettiin farmarikorisella SW:llä, jonka sai halutessaan seitsemänpaikkaisena. Seuraavana vuonna markkinoille tuli kokoontaittuvalla kovakatolla varustettu avomalli 307 CC. Vuonna 2004 esiteltyä neliovista sedania ei tuotu Suomeen eikä suurimpaan osaan Euroopasta.

Peugeot 307 CC
Kesällä 2005 Peugeot 307 -mallisto uudistui. Kasvojenkohotuksessa keulan ilmettä muutettiin 407-mallin tyyliseksi uusilla ajovaloilla, puskurilla ja suuremmalla etusäleiköllä.

Facelift-mallin Peugeot 307.Hatchback- ja farmarimallien valmistus päättyi Euroopassa vuonna 2008 korvaavan Peugeot 308:n tultua markkinoille, mutta 307 CC avomalli pysyi tuotannossa vielä seuraavaan vuoteen saakka. Koska Peugeot 308:sta ei tullut saataville sedan-mallia, tuli sedan-korisen 307:n korvaajaksi muun muassa Kiinassa ja Etelä-Amerikassa Peugeot 408. Sitä ei kuitenkaan tuoda lainkaan Länsi-Eurooppaan. 

Facelift-mallin sedan-korinen Peugeot 307.
Facelift-mallin Peugeot 307 CC.

Katso myös
----------

* Peugeot 307 WRC

Lähteet
-------

1. ↑  Peugeot 307 (2001–2008) *Tekniikan Maailma*.  19.3.2008. Viitattu 20.5.2017.
2. ↑  Rinland designs Peugeot 307 BTCC racecar *Autosport.com*.  10.4.2003. Motorsport Network. Viitattu 20.3.2021. (englanniksi)
3. ↑  Peugeot unveils new 307 WRC *Autosport.com*.  26.8.2003. Motorsport Network. Viitattu 20.3.2021. (englanniksi)
4. ↑  Peugeot 307 2001 Euro NCAP. Viitattu 20.5.2017. (englanniksi)
5. ↑  Peugeot 307 CC 2003 Euro NCAP. Viitattu 20.5.2017. (englanniksi)
6. ↑  Peugeot 307 *Auto Express*.  3.8.2005. Viitattu 20.5.2017. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Peugeot 307** Wikimedia Commonsissa

Peugeot’n automallit

|  |  |
| --- | --- |
| Nykyiset henkilöautomallit | 
* 108
* 208
* 301
* 308
* 408
* 508
* 2008
* 3008
* 5008
* Rifter
* Traveller

 |
| Nykyiset hyötyajoneuvot | 
* Partner
* Expert
* Boxer
* Pick Up
* Landtrek

 |
| Entiset mallit | 
* 104
* 106
* 107
* 1007
* 201
* 202
* 203
* 204
* 205
* 206
* 207
* 301
* 302
* 304
* 305
* 306
* 307
* 309
* 401
* 402
* 403
* 404
* 405
* 406
* 407
* 504
* 505
* 601
* 604
* 605
* 607
* 806
* 807
* 4007
* 4008
* Bipper
* RCZ
* Hoggar
* iOn
* D3
* D4
* J5
* J7
* J9

 |
Kenraalieversti Franz Halder oli sodan lopulla yhtä aikaa sekä komentajareservissä että keskitysleirin vankina.
**Wehrmachtin komentajareservi** (saks. *Die Führerreserve*) oli vuonna 1939 perustettu natsi-Saksan sotavoimien Wehrmachtin nimellinen yksikkö, johon sijoitettiin ne korkea-arvoiset upseerit, joilla ei ollut tehtäviä eikä komennuksia. Komentajareserviin kuuluneella ei ollut varsinaisia velvollisuuksia eikä tehtäviä, vaan se vastasi eräänlaista palkallista pakkolomaa.

Komentajareservi oli usein normaali välivaihe upseerien sijoittamisessa, mutta siihen siirtämistä käytettiin myös rangaistuksena niskoittelusta tai tehottomuudesta sodankäynnissä varsinkin korkeampaan kenraalikuntaan kuuluvien upseerien kohdalla. Esimerkiksi Pohjoisen armeijaryhmän komentaja sotamarsalkka Wilhelm von Leeb siirrettiin Wehrmachtin komentajareserviin tammikuussa 1942, koska hän ei saanut vallattua Leningradia. Hän ei saanut enää uusia tehtäviä. Hänet korvattiin kenraalieversti Georg von Küchlerillä, joka ei myöskään onnistunut valtaamaan Leningradia. Sen sijaan tammikuussa 1944 puna-armeija onnistui purkamaan Leningradin piirityksen ja saartamaan Küchlerin komentaman armeijaryhmän. Kun Küchler vaati Hitleriltä lupaa vetäytymiseen säästääkseen joukkonsa varmalta tuholta, Hitler siirsi tämänkin komentajareserviin. Hän joutui ennenaikaiselle eläkkeelle.

Myös poliittisesti epäluotettavina pidetyt upseerit joutuivat usein viettämään pitkiä aikoja Wehrmachtin komentajareservissä. Heihin lukeutuivat esimerkiksi saksalaisten suorittamia siviileihin ja sotavankeihin kohdistamia sotarikoksia ilmituoneet ja arvostelleet upseerit. Esimerkiksi majuri Karl August Meinel protestoi Gestapon ja Sicherheitsdienstin harjoittamaa venäläisten sotavankien julmaa kohtelua ja teloittamisia vastaan. Hän kirjoitti 13. tammikuuta 1942 kenraali Otto Ritter von Saurin puoltaman raportin, joka lähetettiin Wehrmachtin toimistoon Berliiniin, jossa sen vastaanotti kenraali Meinecke. Raportti suututti sekä poliisin että armeijan johtoa, ja Meinel siirrettiin kahdeksi kuukaudeksi Liettuassa olevan vankileirin komendantiksi ja sen jälkeen komentajareserviin. Meinel totesi myöhemmin, että raportin jälkeen kaikessa oli rangaistuksen maku. Samoin raporttia puoltanut Saur siirrettiin pian komentajareserviin.

Lähteet
-------

1. ↑  Rupert Matthews: "German Worries", *Stalingrad*. Arturus Publishing, 2007. ISBN 1784040991.
2. ↑  Samuel J. Mitcham, Gene Mueller: *Hitler's Commanders*, s. 45–50. Rowman & Littlefield, 2012. ISBN 1442211520.
3. ↑  Stalag VII A: Zeitzeugen Moosburg Online. (saksaksi) Viitattu 6.7.2014
**Marco Fassinotti** (s. 29. huhtikuuta 1989 Torino) on italialainen korkeushyppääjä. Seuratasolla hän edustaa CS Aeronautica Militarea.

Barcelonan EM-kisoissa 2010 Fassinotti oli yhdeksäs ja Zürichin EM-kisoissa 2014 seitsemäs. Pariisin sisäratojen EM-kisoissa 2011 ja Sopotin sisäratojen MM-kisoissa 2014 hän oli kuudes, Portlandin MM-hallikilpailuissa 2016 yhdeksäs. Hän saavutti Universiadeissa hopeaa Taipeissa 2017 ja Välimeren kilpailuissa pronssia 2018.

Fassinotti on voittanut Italian mestaruuden kolmesti ulkona (2013, 2015 ja 2021) ja kerran sisäradoilla (2014).

Fassinottin ennätys ulkoradoilla on kesäkuussa 2015 Oslossa hypätty 233. Helmikuussa 2016 hän hyppäsi halliennätyksensä 235, joka sivusi sisäratojen Italian ennätystä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Marco Fassinotti European Athletics. Viitattu 5.2.2016. (englanniksi)
2. ↑  Marco Fassinotti Federazione Italiana di Atletica Leggera (FIDAL). Viitattu 5.2.2016. (italiaksi)
3. 1 2 3  Marco Fassinotti *Tilastopaja*.  Arkistoitu 5.2.2016. Viitattu 19.3.2019. (englanniksi)
4. ↑  Marco Fassinotti Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
Lazaréto  
ΛαζαρέτοLazaréton saari.

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
39°38′56″N, 19°52′50″E, Keski-Korfu ja Diapontiset saaretKorfu, JooniansaaretKreikka |
| Saariryhmä | 
Jooniansaaret |
| Pinta-ala | 
0,0708 km²  |

Väestö| Asukasluku | 
0 |

Karttamuokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Lazaréto** (kreik. Λαζαρέτο; transl. myös *Lazarétto*) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Jooniansaarten saariryhmään. Se sijaitsee Joonianmeressä Korfun saaren itärannikon edustalla. Saaren pinta-ala on 0,0708 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Lazaréto kuuluu Keski-Korfun ja Diapontisten saarten kuntaan, Korfun alueyksikköön ja Jooniansaarten alueeseen.

Lazaréto sijaitsee noin kahden meripeninkulman etäisyydellä Korfun rannikosta luoteeseen Korfun kaupungista. Saaren alkuperäinen nimi oli *Ágios Dimítrios* (Άγιος Δημήτριος). Venetsialaisvallan aikana 1500-luvulla saarelle perustettiin luostari sekä leprasairaala, josta se sai nykyisen nimensä. Saarta käytettiin myös kulkutautia kantaneiden, Korfulle saapuneiden laivojen eristyspaikkana. Sairaala oli käytössä vielä venäläismiehityksen aikana 1798 sekä brittivallan aikana vuodesta 1814. Sen käyttö loppui vuoden 1864 jälkeen. Toisen maailmansodan saksalaismiehityksen aikaan saari toimi vankileirinä kreikkalaisille vastarintaliikkeen jäsenille. Saarella on pieni kirkko sekä muutamia muita vanhoja rakennuksia.

Lähteet
-------

1. 1 2  Lazaretto Island (Corfu Town) *Real Corfu*. Viitattu 6.6.2016.
2. 1 2  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Lazaréto** Wikimedia Commonsissa

Jooniansaaret

|  |  |
| --- | --- |
| Pääsaaret | 
* Ithaka
* Kefaloniá
* Korfu
* Kythera
* Lefkas
* Paxós (Paxoí)
* Zákynthos

 |
| Alisaariryhmät | 
* Diapontiset saaret
	+ Diákopo
	+ Diáplo
	+ Ereikoússa
	+ Mathráki
	+ Othonoí
* Ekhinadit
	+ Drakonéra
	+ Kalógiros
	+ Karlonísi
	+ Lamprinós
	+ Mákri
	+ Módi
	+ Oxeía
	+ Petalás
	+ Pontikós
	+ Prováti
	+ Sofía
	+ Vromónas
* Oinoússes
	+ Sapiéntza
	+ Schíza
	+ Venétiko
* Strofadit
	+ Árpyia
	+ Stamfáni
* Tilevoḯdes
	+ Arkoúdi
	+ Átokos
	+ Kálamos
	+ Kastós
	+ Kýthros
	+ Madourí
	+ Meganísi
	+ Skorpiós
	+ Spárti
	+ Thiliá

 |
| Muut pienemmät saaret | 
* Agía Marína
* Ágios Nikólaos
* Antidragonéra
* Antikythera
* Antípaxos
* Avgó
* Dragonéra
* Kalonísi
* Lazaréto
* Marathonísi
* Megálo Mourteméno
* Merópi
* Moúrtos
* Panagía
* Peristerés
* Pontikonísi
* Poréti
* Porí
* Próti
* Pýlos
* Sfaktiría
* Vído

 |
**Reija Pasanen** (s. 1967) on suomalainen teollinen muotoilija, jonka erikoisalaa on ulkotilojen valaistussuunnittelu. Hänen työryhmänsä suunnittelema Tikkurilan asemaympäristön ja -kosken puistoalueen valaistus palkittiin vuoden 2003 valaistuskohteena ja vuoden 2004 kuntateknisenä saavutuksena. Vuonna 2005 hänen työryhmänsä voitti Cata-valaisinjärjestelmällään Luminord-muotoilukilpailun.

Pasasen työn- ja toimeksiantajiin kuuluvat WSP Finland, Valmont International ja Valoa Design Oy. Valaistuksen lisäksi Pasanen on muotoillut huonekaluja.

Reija Pasanen pääsi ylioppilaaksi Tampereen Messukylän lukiosta 1986 ja opiskeli metallialan artenomiksi Jurvan käsi- ja taideteollisuusoppilaitoksessa. Hän valmistui teolliseksi muotoilijaksi Taideteollisesta korkeakoulusta vuonna 2000.

Pasanen on toinen Open Light Factory Oy:n perustajajäsenistä ja toimii myös oman suunnittelutoimistonsa DMY:n (Design Meets You) kautta.

Lähteet
-------

1. ↑  Reija Pasanen *pirkanmaantriennaali.weebly.com*. Viitattu 8.7.2023.
2. ↑  Luminord 2005 -muotoilu-kilpailun voitto Suomeen, Turun Sanomat 23.10.2005. Viitattu 20.1.2014.
3. ↑  Hifimaailma 3/2010. Viitattu 20.1.2014.
4. ↑  Kairo Collection. Viitattu 12.04.2018.
5. 1 2  Reija Pasanen CV (Arkistoitu – Internet Archive), Ornamo 2013. Viitattu 20.1.2014.
6. ↑  Muotoilijan aamiainen (Arkistoitu – Internet Archive), Etelä-Suomen Sanomat. Viitattu 20.1.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Reija Pasasen portfolio Ornamon sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
**Tyree Washington** (s. 28. elokuuta 1976 Riverside, Kalifornia) on entinen yhdysvaltalainen yleisurheilija, jonka päämatka oli 400 metrin juoksu.

Washington voitti Ateenan MM-kisoissa 1997 pronssia 400 metrin henkilökohtaisesta kilpailusta pronssia ajalla 44,39 ja oli mukana voittamassa 4 x 400 metrin viestijuoksussa MM-kultaa. Pitkän viestin joukkue kuitenkin hylättiin myöhemmin Antonio Pettigrew'n tunnustettua käyttäneensä dopingia. Vuonna 2003 Washington voitti maansa mestaruuden 400 metrillä, ja MM-kultaa 400 metrillä Birminghamin sisäratojen MM-kisoissa ja Pariisin ulkoratojen MM-kisoissa. Pariisin kultamitalin hän sai jälkikäteen, kun Jerome Young hylättiin dopingin käytön vuoksi. Sekä Birminghamissa että Pariisissa hän oli mukana Yhdysvaltain 4x400 metrin viestin voittaneessa joukkueessa, mutta molemmilla kerroilla joukkueet hylättiin muiden juoksijoiden dopinghylkäysten vuoksi.

Washington voitti myös IAAF:n yleisurheilufinaalin 2005 sekä 2006 Moskovan sisäratojen MM-kisoissa 4x400m viestikullan.

Washington oli mukana 4x400 metrin viestijuoksun maailmanennätyskvartetista, johon hänen lisäksi kuuluivat myös Antonio Pettigrew, Jerome Young sekä Michael Johnson. Maailmanennätys 2.54,20 juostiin New Yorkissa 22. heinäkuuta 1998. Aika kuitenkin hylättiin vuonna 2008 kun Antonio Pettigrew myönsi käyttäneensä dopingia urallaan.

Washingtonin valmentajana toimi Blackman Ihem sekä myöhemmin myös Antonio Pettigrew. Sairasteluja ja loukkaantumisia vastaan taistellut Washington ilmoitti heinäkuussa 2008 lopettavansa pitkän uransa.

Ennätykset
----------

* 100 metrin juoksu: 10,41 (2005)
* 200 metrin juoksu: 20,09 (1999)
* 400 metrin juoksu: 44,28 (2001)

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Tyree Washington Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
2. ↑  Jerome Young is stripped of 2003 World Championship 400m gold *iaaf.org*.  24.2.2009. IAAF. Viitattu 3.3.2009. (englanniksi)
3. ↑  Pitkän viestin maailmanennätys mitätöitiin  12.8.2008. MTV3. Viitattu 3.2.2009.
4. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen kotisivu (englanniksi)

Miesten 400 metrin juoksun maailmanmestarit
*1983*: Bert Cameron |
*1987*: Thomas Schönlebe |
*1991*: Antonio Pettigrew |
*1993*: Michael Johnson |
*1995*: Michael Johnson |
*1997*: Michael Johnson |
*1999*: Michael Johnson |
*2001*: Avard Moncur |
*2003*: Tyree Washington |
*2005*: Jeremy Wariner |
*2007*: Jeremy Wariner |
*2009*: LaShawn Merritt |
*2011*: Kirani James |
*2013*: LaShawn Merritt |
*2015*: Wayde van Niekerk |
*2017*: Wayde van Niekerk |
*2019*: Steven Gardiner |
*2022*: Michael Norman |
*2023*: Antonio Watson



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
| "Ain’t My Fault"Zara Larsson |
| --- |
| Singlen "Ain’t My Fault" kansikuva |
| Singlen tiedot |
|  Albumilta | *So Good* |
|  Julkaistu | 2. syyskuuta 2016 |
|  Formaatti | digitaalinen lataus |
|  Tuottaja(t) | MNEK, Mike Spencer |
|  Tyylilaji | pop |
|  Kesto | 03.44 |
|  Levy-yhtiö | TEN Music Group, Epic Records, Sony Music |
| Zara Larssonin muut singlet |
| "This One’s for You"2016 | "Ain’t My Fault"2016 | "I Would Like"2016 |

**Ain’t My Fault** on ruotsalaislaulajan Zara Larssonin musiikkikappale. Sen julkaisivat TEN Music Group, Epic Records ja Sony Music hänen toisen, "So Good"-studioalbumin kolmantena singlenä 2. syyskuuta 2016. Kappaleen ovat sanoittaneet Larsson, MNEK ja Markus Sepehrmanesh, joista MNEK myös tuotti sen Mike Spencerin kanssa. Kappaleen musiikkivideon ohjasi Emil Nava ja se julkaistiin Larssonin vevo-kanavalla 30. syyskuuta 2016. Videolla nähdään Larsson tanssimassa hänen tyttöystäviensä kanssa.

"Ain’t My Fault" oli kaupallisesti kohtalainen menestys, sen päästyä singlelistan kahdenkymmenen parhaan joukkoon Australiassa, Irlannissa, Isossa-Britanniassa, Itävallassa, Libanonissa, Norjassa, Romaniassa, Saksassa, Skotlannissa, Slovakiassa, Suomessa, Tanskassa ja Uudessa-Seelannissa. Lisäksi se on myynyt Australiassa kaksinkertaista ja Ruotsissa kolminkertaista platinaa. Larsson on esittänyt kappaleen livenä muun muassa BBC Radio 1:n Live Loungessa 20. syyskuuta 2016 ja Capitalin vuoden 2017 Summertime Ball-minifestivaalilla 10. kesäkuuta 2017.

Lähteet
-------

1. 1 2  Ain't My Fault – Single by Zara Larsson on Apple Music *itunes.apple.com*.
2. ↑  Zara Larsson Grabs Lil Yachty For 'Ain't My Fault' Remix *thefader.com*.
3. ↑  Zara Larsson Drops 'Ain't My Fault', Performs 'Lush Life' On Jimmy Fallon - Inquisitr *inquisitr.com*.
4. ↑  Zara Larsson ‎– Ain't My Fault *discogs.com*.
5. 1 2  Se Zara Larsson i nya kaxiga videon Ain't My Fault" *elle.se*.  Arkistoitu 15.4.2017. Viitattu 30.5.2020.
6. ↑  ARIA Australian Top 50 Singles *ariacharts.com.au*.
7. ↑  Sverigetopplistan *sverigetopplistan.se*.
8. ↑  Zara Larsson - Ain't My Fault in the Live Lounge *youtube.com*.
9. ↑  Zara Larsson - 'Ain't My Fault' (Live At Capital's Summertime Ball 2017) *youtube.com*.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Ain't My Fault
Heinrich Christian Schumacher
**Heinrich Christian Schumacher** (1780–1850) oli saksalainen tähtitieteilijä, joka teki tutkimuksia myös Tanskassa. Hän syntyi Bramstedtissa, Holsteinissa. Hän johti observatoriota Mannheimissa 1813–1815. Hieman myöhemmin, 1817 hän siirtyi tekemään tutkimuksia Tanskaan Kööpenhaminaan, missä hänestä tuli astronomian professori. Hän kehitti kolmiomittausta, josta tuli osa geodesiaa.

Lähteet
-------

1. ↑  Heinrich Christian Schumacher  2021. Ita. Viitattu 22.9.2023.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Kreikka
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii
* Mathematics Genealogy Project
* zbMATH

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Salkopallopeli Yhdysvaltain Mainessa.
**Salkopallo** eli **tolppapallo** on kaksin pelattava peli, jossa pelaajat seisovat noin kolmimetrisen tolpan vastakkaisilla puolilla ja yrittävät lyömällä saada naruun kiinnitettyä palloa kiertymään tolpan ympärille. Toinen pelaajista yrittää pyörittää narua vastapäivään, toinen myötäpäivään. Voittaja on se, kumpi saa narun kokonaan kieritettyä tolpan ympärille.

Säännöt
-------

Salkopallon säännöt vaihtelevat maittain, alueittain ja jopa pihoittain, eikä ehdottomia sääntöjä ole olemassa.

Peli alkaa, kun toinen pelaajista syöttää pallon, yleensä pitäen sitä toisessa kädessään ja lyöden toisella. Vastustaja yrittää palauttaa syötön lyömällä palloa vastakkaiseen suuntaan. Tavoitteena on osua palloon niin, ettei vastustaja pysty muuttamaan pallon suuntaa; syöttäjällä on täten etu, sillä hänellä on alussa palloon enemmän kontrollia. Yleensä on sallittua lyödä palloa joko nyrkillä tai avokämmenellä; jos pallo on pieni, saattaa välineenä olla myös maila.

Pelaaja rikkoo sääntöjä, jos hän astuu vastustajan puolelle, ottaa kopin tai heittää palloa, lyö narua tai lyö palloa kahdesti ennen kuin se on kiertänyt tolpan tai vastustaja on palauttanut sen (tai, joissain säännöissä, ennen kuin se on osunut tolppaan). Yleensä sääntöjen rikkomisesta seuraa pelin keskeytys ja pallo palautetaan paikkaan, jossa se oli ennen rikkomusta; myös narun kierrosten määrä palautetaan. Rikkojan vastustaja syöttää. Jos rikkomus kuitenkin vaikuttaa tahalliselta, siitä voi seurata pelin häviäminen.

Peli päättyy, kun pelaaja lyö pallon tolpan ympäri omaan suuntaansa niin pitkälle kuin se menee, ja pallo osuu tolppaan. Pallon on lisäksi osuttava tolppaan yli siihen merkityn viivan. 1,5 metrin korkeudella oleva viiva on yleinen, mutta nuoremmille pelaajille se voi olla alempana. Ottelu voi koostua yhdestä, kolmesta, viidestä tai useammasta pelistä.

Lähteet
-------

1. ↑  Salkopallo *leluakatemia.fi*. Viitattu 12.9.2023.
**Steve Billirakis** (s. 23. toukokuuta 1986) on yhdysvaltalainen pokeriammattilainen. Voittaessaan vuoden 2007 World Series of Pokerin ensimmäisen turnauksen ($ 5,000 World Championship Mixed Hold'em) hänestä tuli WSOP-historian nuorin voittaja 21 vuoden ja 10 päivän ikäisenä. Voitostaan Billirakis ansaitsi 536 287 dollaria. Muutenkin Billirakis pelasi vuoden 2007 WSOP:ssa hyvin saavuttaen viisi rahasijaa.

Ennen WSOP:ta Billirakis oli menestynyt erityisesti nettipelaajana, hänellä on useita onlineturnausvoittoja. Netissä hän pelaa nimimerkeillä "MrSmokey1" ja "Mustbcrayz".. Liveturnauksissa hän on ollut kahdesti kolmas: British Columbia Poker Championshipsissa marraskuussa 2005 ja Conquest of Paradise Island -turnauksessa toukokuussa 2006. Turnauksista hän ansaitsi 102 000 Kanadan dollaria ja 150 000 Yhdysvaltain dollaria.

Elokuussa 2007 Billirakiksen pokeriuran turnausansiot ylittivät 0,8 miljoonaa dollaria.

Lähteet
-------

1. ↑   : Steve Billirakis WSOP player profile World Series of Poker. Viitattu 6. elokuuta 2007.
2. ↑   : 2007 WSOP : Steve Billirakis Wins Event #1  4.6.2007. PokerLabRat.com.  Arkistoitu 13.12.2007. Viitattu 3.2.2008.
3. ↑   : MrSmokey1 PocketFives.com Online player database. Viitattu 4. kesäkuuta 2007.
4. ↑   : Steve Billirakis stats The Hendon Mob. Viitattu 6. elokuuta 2007.

Aiheesta muualla
----------------

* Steve Billirakis The Hendon Mob Poker Databasessa (englanniksi)
*Tämä artikkeli käsittelee rikostutkimusta. Profilointia tietotekniikassa käsittelee Profilointi (ohjelmointi).*
**Profilointi** on rikostutkimusta tukeva tutkimusmenetelmä, jonka tavoitteena on tehdä päätelmiä rikoksen tekotavasta tai rikospaikasta ja niiden perusteella tehdä arvioita tekijästä, hänen tavallisesta toimintatavastaan ja motiiveistaan. Sarjarikosten kohdalla profiloinnin tavoitteena on mahdollisimman pian katkaista rikosten toistuminen. Profiloinnissa voidaan käyttää asiantuntijoiden konsultaatiota, tutkimustiedon kokoamista ja tilastollista analyysiä. Profilointi on syntynyt poliisityön kokemuksen ja useiden rikostapausten pohjalta.

Profilointi perustuu siihen oletukseen, että rikoksentekijällä on jokin ominainen tekotapa. Se voi olla tietty murtautumiseen käytetty työkalu tai teossa käytetty kulkuväline, tietty esine varkauden kohteena, tai toistuva suojautumistapa tai tapa vahingoittaa uhria. Jotkut rikolliset lisäksi "allekirjoittavat" tekonsa tarkoituksellisesti tietyllä tavalla.

*Tekijäprofiloinnissa* pyritään päättelemään rikoksentekijän ominaisuuksia rikospaikkatietojen pohjalta. *Sarjoittaminen* on menetelmä, jolla pyritään tunnistamaan rikoksia, jotka ovat todennäköisesti saman tekijän tekemiä niissä ilmenneen samankaltaisuuden perusteella. Sarjoittamalla etenkin sarjamurhat on pystytty yhdistämään oikeaan tekijään useimmissa tapauksissa. *Maantieteellisessä profiloinnissa* pyritään tekemään päätelmiä rikoksen tekijästä ja tämän asuinpaikasta rikoksen tekopaikkojen pohjalta. Monissa rikoslajeissa tekijän asunnon ja rikoksen tekopaikan välinen etäisyys on lyhyt, ja erityisen lyhyt kun kyseessä on tunnepitoinen rikos eikä taloudellista hyötyä tavoitteleva rikos. Joskus tekijän asuinpaikka päätellään siitä, että rikospaikat muodostavat kehän tekijän kotipaikan ympärille.

Profilointia käytti ensimmäisenä Yhdysvaltain liittovaltion poliisin FBIn väkivaltarikosyksikkö 1970-luvulla. Suomessa profilointia alettiin kuitenkin käyttää vasta 1990-luvulla. Keskusrikospoliisissa työskentelevän psykologi Helinä Häkkäsen mukaan Suomessa poliisi käyttää profilointia pääasiassa henkirikoksissa sekä tuhopolttosarjoissa.

Profilointi on joskus johtanut harhaan ja vahingoittanut syyttömiä. Tunnettu esimerkki on Atlantan olympialaisten 1996 yhteydessä tapahtunut pommi-isku, jossa profilointi johti syyttömän miehen joutumisen julkisesti epäilyksenalaiseksi. Profilointi voi myös aiheettomasti sulkea pois oikeita epäiltyjä.

Katso myös
----------

* Poliisikuulustelu

Lähteet
-------

* Haapasalo, Jaana: *Kriminaalipsykologia*. PS-kustannus, 2008. ISBN 978-952-451-388-3.

### Viitteet

1. 1 2 3  Haapasalo 2008, s. 136.
2. ↑  Haapasalo 2008, s. 138–139.
3. ↑  Profilointi tuottaa tietoa todennäköisyyksistä *Poliisilehti*. Viitattu 3.8.2010.
4. ↑  Haapasalo 2008, s. 140.

Katso myös
----------

* Etninen profilointi
Johan Erik Lindhin maalaus Thesleffistä 1830-luvulla
**Peter Georg Thesleff** (16. toukokuuta 1775 Viipuri – 17. heinäkuuta 1844 Viipurin pitäjä) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri.

Thesleffin vanhemmat olivat Viipurin kaupungin raatimies, tilanomistaja, nimineuvos Peter Wilhelm Thesleff ja Kristina Amalia Lado ja puoliso vuodesta 1802 Anna Helena von Brandt. Kenraali Alexander Adam Thesleff ja eversti, valtioneuvos Fredrik Wilhelm Thesleff olivat heidän poikiaan. Peter Georg Thesleff tuli vapaaehtoiseksi Nevan jalkaväkirykmenttiin vuonna 1792. Hänet ylennettiin maaliskuussa 1793 korpraaliksi, alivänrikiksi ja kersantiksi. Kesällä 1797 hänet määrättiin kolonnanjohtajaksi Nevan jalkaväkirykmentin esikuntaan. Thesleff ylennettiin vänrikiksi 1797, aliluutnantiksi 1798, luutnantiksi 1800 ja kapteeniksi 1805. Hänet siirrettiin kreivi, kenraali L.A.Th. von Benningsenin määräyksellä vakinaisen armeijakunnan upseeriluetteloon ja hän osallistui sotatoimiin ranskalaisia vastaan 1805–1806.

Vuonna 1808 Thesleff komennettiin kreivi, kenraali F.W. von Buxhoevdenin armeijakuntaan. Suomen sodan aikana hänet ylennettiin majuriksi ja merkittiin H.M. Keisarin majoitusmestarilaitoksen upseeriluetteloihin 1808. Thesleff ylennettiin everstiluutnantiksi 1811 ja hän osallistui uudelleen sotatoimiin Ranskaa vastaan 1812–1814. Everstiksi hänet ylennettiin 1814. Vuonna 1819 Thesleff nimitettiin Suomen kadettikoulun johtajaksi Haminaan, kenraalimajuriksi hänet ylennettiin huhtikuussa 1822.

Thesleffin nuorempi veli Alexander Amatus Thesleff aateloitiin 1812 ja sai luvan adoptoida veljensä aatelissukuunsa. Peter Georg Thesleff introdusoitiin maaliskuussa 1824 Suomen ritarihuoneeseen aatelissuvun 182 jäsenenä. Vuosina 1831–1832 Thesleff toimi Suomen Keisarillisen Aleksanterin Yliopiston vt. varakanslerina, eron kadettikoulun johtajan tehtävästä ja sotapalveluksesta hän sai joulukuussa 1834.

Topografiupseerina Vanhassa Suomessa 1796–1805 palvellessaan Thesleff laati aluetta käsitteleviä topografisia karttoja ja selontekoja, jotka hän myöhemmin julkaisi venäjänkielisinä Pietarissa. Myös Thesleffin Keski-Euroopan sotatoimialueilta laatimat kartat julkaistiin Pietarissa 1820-luvulla.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Peter Georg Thesleff *Suomalaiset kenraalit ja amiraalit Venäjän sotavoimissa 1809–1917*. Biografiakeskus, Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. (Viitattu 2.5.2020)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kenraalit ja amiraalit
* Biografiasampo

 |

 |
**Santiago Hernán Solari** (s. 7. lokakuuta 1976 Rosario, Argentiina) on argentiinalainen entinen jalkapalloilija ja nykyinen valmentaja. Pelaajaurallaan 185 senttimetriä pitkän Solarin pelipaikka oli keskikentän vasemmalla laidalla. Solarilla on myös Espanjan kansalaisuus.

Solari aloitti ammattilaisuransa Newell's Old Boysissa. Hän ehti edustaa kotimaassaan myös Renato Cesarinia ja River Platea, kunnes siirtyi Espanjaan, Atlético Madridiin. Vuonna 2000 Atléticon pudottua pääsarjatasolta Solari vaihtoi punavalkoisen paidan paikalliskilpailija Real Madridin valkoisiin väreihin. Alkuvaikeuksien jälkeen Solari nousi Realissa tärkeään rooliin ja teki kansainvälisen läpimurtonsa hyvien Mestarien liiga -otteluiden jälkeen. Peliaika kuitenkin väheni, ja kauden 2004–2005 jälkeen hän siirtyi italialaiseen Interiin kolmen vuoden sopimuksella. Realissa Solari ehti voittaa Espanjan-mestaruuden kahdesti ja lisäksi kertaalleen Mestarien liigan, Intercontinental Cupin ja UEFA Super Cupin. Interissä hänen meriittilistalleen on lisätty kolme Italian-mestaruutta ja Coppa Italian voitto.

Solarin suvusta löytyy muitakin tunnettuja jalkapalloilijoita. Hänen pikkuveljensä Esteban edustaa kyproslaista Apoelia, setä Jorge edusti Argentiinaa 1966 MM-kilpailuissa ja serkku Fernando Redondo pelasi urallaan muun muassa Real Madridissa ja Milanissa.

Argentiina
----------

Solari pelasi Argentiinan maajoukkueessa 11 ottelua. Debyyttinsä hän teki Espanjaa vastaan marraskuussa 1999.

Saavutukset
-----------

### Real Madrid

* Primera División mestaruus: 2001, 2003
* Mestarien liiga mestaruus: 2002
* Intercontinental Cup mestaruus: 2002
* UEFA Super Cup mestaruus: 2002
* Espanjan Super Cup mestaruus: 2003

### Internazionale Milano

* Italian Super Cup mestaruus: 2005, 2006
* Italian Cup mestaruus: 2006
* Serie A mestaruus: 2006, 2007, 2008

Aiheesta muualla
----------------

* Santiago Hernán Solari Football Database -sivustolla (englanniksi)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14  SOLARI (Santiago Hernán Solari) - San Lorenzo and Argentina *footballdatabase.com*.  30.6.2009. Viitattu 30.6.2009. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Julen Lopetegui** | **Real Madridin päävalmentaja**10/2018–3/2019 | Seuraaja:**Zinédine Zidane** |
**Gordon Crosse** (1. joulukuuta 1937 Bury – 21. marraskuuta 2021) oli brittiläinen säveltäjä.

Crosse valmistui Oxfordin yliopistosta vuonna 1961. Tämän jälkeen hän teki kaksi vuotta tutkimusta varhaisen 1400-luvun musiikista. Osan vuodesta 1962 hän vietti täydentämässä opintojaan Goffredo Petrassin johdolla Roomassa. Vuodesta 1964 Crossella oli useita nimityksiä Birminghamin ja Essexin yliopistoissa. Kahden vuoden ajan hänellä oli Cambridgen yliopiston King's Collegen säveltäjäresidenssi. Vuonna 1976 Crosse sai Walter Willson Cobbett -mitalin. Samana vuonna hän palasi kotiinsa Suffolkiin omistautuakseen sävellystyölle. Vuonna 1977 hän kuitenkin toimi vierailevana sävellysprofessorina Kalifornian yliopistossa.

Moniin Crossen teoksiin heijastuu hänen kiinnostuksensa näyttämötaidetta ja kirjallisuutta kohtaan. Tämä tulee esiin sekä useista konserttiteoksista että neljästä oopperasta, joihin kuuluvat *The Story of Vasco* ja *Purgatory*. Crosse on tehnyt taiteellista yhteistyötä koreografien Kenneth MacMillanin ja David Bintleyn kanssa. Hänen konserttiteoksiinsna kuuluvat esimerkiksi toinen sinfoniaa, toinen viulukonsertto ja sellokonsertto. Tilaustöitä Crosse laati esimerkiksi Royal Philharmonic Orchestralle, Lontoon sinfoniaorkesterille, Edinburghin kansainväliseen festivaaliin ja Promsiin.

Varhaisista teoksistaan lähtien hän yhdisti tonaalisia aineksia korostuneiden melodisuuden ja harmonisuuden ohella sarjallisuuteen.

Lähteet
-------

1. ↑  Turner, John: Obituary: Gordon Crosse *British Music Society*.  24.11.2021. Viitattu 12.9.2023. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Gordon Crosse Oxford University Press


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Nikolai von Knorring** (21. joulukuuta 1827 – 29. heinäkuuta 1895 Pietari, Venäjän keisarikunta ) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri.

Von Knorringin isä oli majuri Gustaf Adolf von Knorring ja ensimmäinen puoliso vuodesta 1848 Iranda Platonovna Mallejeva (k. 1871), toinen Maria Semenovna Gvosdova (k. 1881) ja kolmas vuodesta 1882 Glafira Paulovna Kovaleva. Kenraalimajuri Fredrik von Knorring oli hänen veljensä. 

Nikolai von Knorring valmistui Moskovan kadettikoulusta ja määrättiin vänrikkinä Vjatkan linnoituspataljoonaan Itä-Venäjälle vuonna 1847. Hänet komennettiin vuonna 1849 Nižni Novgorodiin jalkaväkirykmentin reservipataljoonaan, josta hän kuitenkin palasi Vjatkan linnoituspataljoonaan seuraavan vuoden alussa. Hänet ylennettiin aliluutnantiksi vuonna 1851 ja määrättiin Bugulman invalidikomennuskunnan päälliköksi vuonna 1852. Luutnantiksi vuonna 1854 ylennettynä von Knorring määrättiin vuonna 1855 ensin adjutantiksi 11. linjapataljoonaan Orenburgiin 1855 ja sitten pataljoonan rahastonhoitajaksi. Hänet ylennettiin alikapteeniksi vuonna 1859 ja kapteeniksi vuonna 1864, jolloin hänestä tuli Samaran kuvernementin sotilaskäskynhaltijan kanslian päällikkö. Vuonna 1867 hänet nimitettiin 9. Orenburgin linjapataljoonan komentajaksi, mutta määrättiin samana vuonna majuriksi ylennettynä Kiovan sotasairaalan tarkastajaksi. Everstiluutnantiksi von Knorring ylennettiin vuonna 1872. Vuonna 1874 hänet määrättiin Ukrainaan Nežinin alueen sotilaskäskynhaltijaksi ja vuonna 1879 sotasairaaloiden pääkomitean esittelijän vanhemmaksi adjutantiksi. Everstin arvon von Knorring sai samana vuonna. Hänet nimitettiin vuonna 1887 sotasairaaloiden pääkomitean sihteeriksi ja ylennettiin kenraalimajuriksi vuonna 1892. Eron sotapalveluksesta hän sai maaliskuussa 1895.

Lähteet
-------

1. 1 2  Nikolai von Knorring *Suomalaiset kenraalit ja amiraalit Venäjän sotavoimissa 1809–1917*. Biografiakeskus, Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.(Viitattu 22.2.2020)
**Lauri (Lassi) Juhani Koponen** (14. heinäkuuta 1928 Savonlinna – 16. joulukuuta 2022 Kuopio) oli suomalainen opettaja ja nuortenkirjailija.

Kirjailijaksi Koponen ryhtyi 1970-luvulla, kun esikoisteos, nuortenkirja *Mölymäen veijarit* julkaistiin. Tämän jälkeen Koponen kirjoitti neljä muuta romaania. Mölymäen veijareissa, Veijareiden valistusajassa ja Tossun talvisodassa seurataan erään tietyn kuopiolaisen poikaporukan seikkailuja.

Koposen kirjat sijoittuvat sotien jälkeiseen Kuopioon. Poikkeuksena on viides ja toistaiseksi viimeinen romaani *Ässät ja salaseura*, jonka päähenkilönä on kaksi tyttöä, jotka perustavat salaseuran.

Koponen kirjoitti ylioppilaaksi Kuopion yhteiskoulusta vuonna 1949 ja jatkoi opintojaan kansakoulunopettajaksi Oulun opettajakorkeakoulussa, josta valmistui 1954. Koponen oli kansakoulunopettajana Kiuruvedellä 1950–1951, Leppävirralla 1951–1953, Paltamossa 1953–1954, Haukiputaalla 1954–1955, Kuopiossa 1955–1958, Leppävirralla 1958–1960, ja Kuopiossa 1961–1978. Kuopion koululaitoksen oppimateriaalikeskuksen johtaja hän oli vuodesta 1978. Koponen kirjoitti nimimerkillä Juho pakinoita Savon Sanomiin vuodesta 1970.

Koponen oli 1982 perustetun Savon kielen seura r.y.:n perustajajäsen ja toimi seuran eri tehtävissä vuoteen 2000. Koponen kirjoitti seuran historiikin seuran 30-vuotisjuhlajulkaisuun.

Koposen vanhemmat olivat piiriesimies Otto Koponen ja Tyyne Johanna (o.s. Grönroos). Koposen puoliso oli Helka Anneli (o.s. Lyytikäinen) vuodesta 1951.

Teokset
-------

* *Mölymäen veijarit* (WSOY 1977)
* *Veijareiden valistusaika* (WSOY 1982)
* *Tossun talvisota* (WSOY 1984)
* *Pusun pojat pinteessä* (WSOY 1985)
* *Ässät ja salaseura* (WSOY).

Lähteet
-------

1. ↑  Kuolinilmoitus, Lauri (Lassi) Juhani Koponen, Savon Sanomat, 2023, No 6, sivu 26, julkaistu 8.1.2023
2. 1 2 3  Suomen Kirjailijat 1945–1980, Koponen, Lassi, sivu 290, toimittajat Maija Hirvonen, Hannu Launonen, Anna Nybondas, Inger Bäcksbacka, Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 402, Helsinki 1985
3. ↑  Lassi Koponen, Näin se lähti alkuun; Sisäpiiritietoa, Joutavilla jottae se tietättää, Savon kielen seura r.y. 30-vuotisjuhlajulkaisu, toimittaja Eila Ollikainen, Savon kielen seura r.y. Kuopio, sivut 11–17, 2012

Aiheesta muualla
----------------

* Lassi Koponen Pohjoissavolaisen kaunokirjallisuuden bibliografiassa (Arkistoitu – Internet Archive)
* Lauri Koposen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* IdRef

 |

 |
Kuva nuottimerkinnöistä.
**Rallinuotti** eli ajo-ohje on rallissa käytetty merkintä, jolla kuvataan tietä, tien luonnetta, mutkien suuntaa ja niiden jyrkkyyttä, välimatkoja ja käytettävää ajonopeutta.

Ennakkoon tutustuttavissa kilpailuissa kartanlukija kirjaa kuljettajan nuotit kilpailua edeltävänä ennakkoontutustumisjaksolla ("recce"), joilla kuvataan erikoiskokeen tiestön luonnetta. Ensimmäisellä tutustumisella nuotit kirjataan käsin nuottivihkoon ja toisella tutustumisella kartanlukija lukee ne takaisin kuljettajalle, jolloin niihin voi vielä tehdä muutoksia. Itse kilpailussa kartanlukija kertoo kuljettajalle edessä olevaa tietä lukemalla nuotteja. Nuotteja voidaan korjata vielä rallissa keskellä erikoiskoetta. Tutustumisen aikana liikutaan normaalien tieliikenteen sääntöjen mukaan vain tuotantoautoa käyttäen ja kilpailijoiden toimintaa valvotaan nuotituksen aikana.

Nuoteissa on omat "murteensa" ja nuotit vaihtuvat kuljettajan, kartanlukijan ja auton vaihtuessa.
Nuoteissa on myös merkintöjä kiintopisteistä reitin varrella kuten sähköpylväistä, taloista ja suurista puista viitteinä.
Nuotissa on aina tulevan mutkan suunta (vasemmalle tai oikealle) sekä mutkan jyrkkyys ja etäisyys sitä ennen. Lisäksi mutkaa voidaan kuvata lisäohjeilla kuten "pysy sisällä" tai "älä leikkaa" tai ohje kiristymisestä tai avautumisesta ulostuloa kohti. Lisäksi tien kallistumiset, harjanteet ja olosuhteet kuten kuopat merkitään nuotteihin.
Nuotissa mutkan jyrkkyys voidaan ilmoittaa asteikolla, jossa suurin numero on jyrkin (1..9) tai vaihtoehtoisesti suurin numero on nopein (1..6). Numeron sijaan voidaan käyttää myös sanallista kuvausta ("helppo", "akuutti").

Esimerkki nuottimerkinnästä Jemba-järjestelmällä:

```
R5/CR L3 n.c. 100 R1 tidy into L2 300 !! Jump L2/ kick into R3>

```

Katso myös
----------

* Serpo

Lähteet
-------

1. 1 2  Clas von Bell: WRC: Näin rallin "nuotit" tehdään *autotoday.fi*.  17.10.2017. Viitattu 20.11.2022.
2. ↑  Nyt lähtee rallinuotti laulamaan *skodamagazine.fi*.  3.1.2022. Viitattu 20.11.2022. (englanniksi)
3. ↑  Sebastian Toma: The Role of a Co-Driver in a Rally Car, Explained *autoevolution.com*.  5.3.2022. Viitattu 21.3.2023. (englanniksi)
4. ↑  Sebastian Toma: Oliver Solberg and His Co-Driver Explain Pacenotes and Recce, Watch and Learn *autoevolution.com*.  3.3.2022. Viitattu 21.3.2023. (englanniksi)
5. ↑  FEATURE: The secrets of rally pacenoting *rallysportmag.com*.  18.7.2012. Viitattu 20.9.2023. (englanniksi)
6. ↑  Patterson pacenotes *rallynews.net*. Viitattu 20.9.2023. (englanniksi)
7. ↑  Bill Caswell: The Secret Language Of Rally *jalopnik.com*.  7.1.2013. Viitattu 20.11.2022. (englanniksi)
**Yumileidi Cumbá** (s. 11. helmikuuta 1972, Guantánamo, Kuuba) on kuubalainen kuulantyöntäjä.

Cumbá osallistui 1992 Soulin nuorten MM-kisoihin, joissa sijoittui kuulassa neljänneksi tuloksella 17,06. Seuraavana vuonna hän oli toinen Keski-Amerikan mestaruuskilpailuissa. 1994 hän voitti Lissabonissa nuorten MM-hopeaa tuloksella 18,09. Seuraavana vuonna hän voitti pronssia Pan-Amerikan kisoissa, mutta karsiutui Göteborgin MM-kisoissa. Atlantan olympialaisissa 1996 hän karsiutui tuloksella 18,55.

Cumbá voitti 1998 Keski-Amerikan mestaruuden ja sijoittui yleisurheilun maailmancupissa neljänneksi työnnettyään 18,76. Seuraavana vuonna hän työnsi kuudenneksi Maebashin sisäratojen MM-kisoissa. Samana vuonna hän voitti Universiadit, sijoittui toiseksi Pan-Amerikan mestaruuskilpailuissa ja kuudenneksi Sevillan ulkoratojen MM-kisoissa. Hän oli kuudes myös Sydneyn olympialaisissa 2000.

Cumbá sijoittui viidenneksi Lissabonin sisäratojen MM-kisoissa 2001. Saman vuoden Edmontonin ulkoratojen MM-kisoissa hän oli kahdeksas, jonka jälkeen hän voitti Universiadit tuloksella 18,90. Seuraavana vuonna Cumbá työnsi toiseksi yleisurheilun maailmancupissa tuloksella 19,14. Vuonna 2003 hän oli Birminghamin sisäratojen MM-kisoissa kuudes tuloksella 19,19, mutta karsiutui Pariisin ulkoratojen MM-kisoissa. Vuonna 2004 hän voitti hopeaa Budapestin sisäratojen MM-kisoissa työnnettyään 19,31. Myöhemmin samana vuonna hän voitti Ibero-Amerikan mestaruuden tuloksella 19,97 sekä olympiakultaa Ateenan olympialaisissa tuloksella 19,59.

Vuonna 2005 Cumbá oli neljäs Helsingin MM-kisoissa ja kuudes IAAF:n yleisurheilufinaalissa. Seuraavana vuonna hän työnsi Moskovan sisäratojen MM-kisoissa viidenneksi, IAAF:n yleisurheilufinaalissa kolmanneksi ja yleisurheilun maailmancupissa kolmanneksi. Osakan MM-kilpailuissa 2007 hän oli kahdestoista. Seuraavana vuonna hän karsiutui loppukilpailusta Pekingin olympialaisissa.

Ennätykset
----------

Lähde: IAAF

* Kuulantyöntö: 19,97 (2004)
* Kiekonheitto: 42,84 (1993)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Yumileidi Cumbá Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)

Naisten kuulantyönnön olympiavoittajat

|  |
| --- |
| 1948: Micheline Ostermeyer |
1952: Galina Zybina |
1956: Tamara Tyškevitš |
1960: Tamara Press |
1964: Tamara Press |
1968: Margitta Gummel |
1972: Nadežda Tšižova |
1976: Ivanka Hristova |
1980: Ilona Slupianek |
1984: Claudia Losch |
1988: Natalja Lisovskaja |
1992: Svetlana Kriveljova |
1996: Astrid Kumbernuss |
2000: Janina Karoltšyk |
2004: Yumileidi Cumbá |
2008: Valerie Vili |
2012: Valerie Adams |
2016: Michelle Carter |
2020: Gong Lijiao |


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |