recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Brigid Antonia Brophy**, Lady Levey (12. kesäkuuta 1929 Lontoo, Englanti – 7. elokuuta 1995 Louth, Lincolnshire, Englanti), oli brittiläinen kirjailija.

Brophyn isä oli irlantilainen kirjailija John Brophy. Perhe asui Lontoossa mutta vieraili usein Irlannissa, josta Brigid sai paljon vaikutteita. Varhaiskypsän tytön sanotaan lukeneen James Joycen *Finnegan’s Waken* yhdeksänvuotiaana. Brigid Brophy menestyi opinnoissaan Oxfordin yliopistossa, mutta hänet erotettiin kurinpidollisista syistä. Siellä hän perusti eläinten suojelua ajavan aktivistiryhmän. Oxfordin jälkeen hän teki toimistotöitä samalla kun hän aloitti kirjailijanuraansa. Hän työskenteli Oxfordissa klassisten kielten opettajana. Hän oli naimisissa taidehistorioitsija Michael Leveyn kanssa. Hän kuoli 1995 sairastettuaan pitkään MS-tautia.

Brophy tuli 1960- ja 1970-luvuilla tunnetuksi muun muassa ihmisoikeus- ja eläinoikeusaktivistina ja esiintyi usein tiedotusvälineissä. Hänen tuotantonsa on saanut vaikutteita Sigmund Freudin teorioista, Ronald Firbankin kirjallisesta tyylistä ja George Bernard Shaw’n estetiikasta. Hän esitti teoksissaan ja niiden ulkopuolella poleemisia mielipiteitä muun muassa koulujen uskonnonopetuksesta, sukupuolten tasa-arvosta ja nykyajan ihmissuhteista. Hänen esikoisnovellikokoelmansa *The Crown Princess, and Other Stories* (1953) sai osin erinomaisia arvosteluja, ja se sai Cheltenhamin kirjallisuusfestivaalien esikoiskirjailijapalkinnon.

Brophy kirjoitti romaaneja, novellikokoelmia, näytelmiä, lastenkirjan, journalistisia esseekokoelmia ja elämäkertoja. Brophy kirjoitti puolisonsa Michael Leveyn ja kriitikko Charles Osbornen kanssa kiistellyn teoksen *Fifty Works of English and American Literature We Could Do Without* (1967).

Teoksia
-------

* *The King of a Rainy Country* (1956)
* *The Finishing Touch* (1963)
* *In Transit* (1969)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Brophy, Brigid, Gale Contextual Encyclopedia of World Literature, 2009. Vaatii HighBeam-tilauksen. Viitattu 6.12.2015 (Arkistolinkki, osin luettavissa).
2. 1 2 3  Risto Rantala ja Kaarina Turtia (toim.): "Brophy, Brigid", *Otavan kirjallisuustieto*, s. 114. Helsinki: Otava, 1990. ISBN 951-1-09209-X.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola
* Portugali
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Brighton and Hove High School** (BHHS) on vuonna 1876 perustettu itsenäinen yksityiskoulu 3–18-vuotiaille tytöille Brightonissa, Englannissa. Koulussa on noin 700 oppilasta, kun alkujaan oppilaita oli vain alle kaksikymmentä. Brighton and Hove High School muodostuu ala-asteesta, yläasteesta ja lukiosta. Koulu on yksi Girls' Day School Trust -säätiön kouluista.

Brighton and Hove High Schoolilla on kaksi sivutoimipistettä, yläaste ja lukio, jotka toimivat omina yksikköinään. Ala-aste sijaitsee Hovessa.

Brighton and Hove High School kannustaa oppilaitaan yksilöllisyyteen, ja se on tunnettu korkeasta akateemisesta tasostaan. Oppilaat voivat osallistua hyväntekeväisyystapahtumiin, kuten Duke of Edinburgh ja Young Enterprise Scheme. Koulu osallistuu myös GDST Minerva Prize -tapahtumaan, joka on suunnattu lukioille. Brighton and Hove High School sijoittui siinä ensimmäiseksi vuonna 2005.

Oppilaat on jaettu neljään tupaan: Grey, Gurney, Lyttelton ja Stanley. Tuvat kilpailevat toisiaan vastaan vuosittaisissa ja lukukautisissa tapahtumissa, kuten urheilutapahtumissa ja näytelmissä.

Tunnettuja opiskelijoita
------------------------

* Ida Lupino, näyttelijä
* Amy Levy, runoilija ja kirjailija
* Constance Garnett, kääntäjä
* Martha Kearney, toimittaja
* Suzy Menkes, International Herald Tribunen toimittaja, muotitoimittaja
* Lindsay Northover, paronitar, poliitikko
* Karen Pickering, uimari
* Helen David, artisti

Aiheesta muualla
----------------

* Brighton and Hove High Schoolin nettisivut

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Annos pohjoissavolaista ohratalkkunaa (talkkunapuuroa), rapeaa tirripaistia ja piimää.
**Tirripaisti** tai **tirrikastike** on Etelä- ja Itä-Savon maakuntaruoka.

Se tehdään ruskistamalla ohuita siivuja siankylkeä sekä mahdollisesti sipulia paistinpannulla, ja hauduttamalla kypsäksi kirkkaassa liemessä. Mausteina on yleensä vain suolaa ja maustepippuria.

Ruoka tarjoillaan keitettyjen perunoiden tai perunamuusin kera. Savossa sitä on perinteisesti syöty sakean talkkunapuuron eli kopratalkkunan kanssa.

Tirripaisti eroaa läskisoosista siinä, että lientä ei suurusteta sakeaksi. Siihen lisätään kuitenkin joskus leivänmuruja sakeuttamaan lientä.

Lähteet
-------

1. ↑  Herkkuruokani tirripaisti. *Ruokanurkka*. Marttaliitto. Viitattu 6.7.2022.
2. ↑  Tirripaisti *Helsingin Sanomat*. Viitattu 10.7.2022.
3. ↑  Ruokavinkit *savolaistakotitalkkunaa.fi*.  2014.  Arkistoitu 15.6.2022. Viitattu 6.7.2022.
4. ↑  Kun karkeaa talkkunapuuroa oli ruokapöydässä tarjolla ennen muinoin, kyytipoikana oli tirripaisti *warkaudenlehti.fi*.  2019. Viitattu 10.7.2022.
5. ↑  Pohjois-savolaisia perinneruokia Kuopion museo. Viitattu 10.7.2022.
**Kungsöfjärden** on järvi Jomalassa Ahvenanmaan eteläosassa. Sen pinta-ala on 14,1 hehtaaria. Etäisyys Maarianhaminasta on kuusi kilometriä länteen.

Maantiede
---------

Kungsöfjärdenin ulottuvuus lounaasta koilliseen on 700 metriä. Saaria ei ole. Järvi sijaitsee Jomalan manneralueen länsiosassa, sen lounaispuolella avautuu Jomalaan kuuluva noin 500 neliökilometrin siivu Ahvenanmerta. Kungsöfjärdeniä reunustaa metsä ja suo, ja aivan pohjoispuolella levittäytyy laajahko viljelysalue. Kungsöfjärdenin länsipuolinen Kungsöbergen kohoaa 30 metriä merenpinnan yläpuolelle. Kungsöfjärdenin koillisrantaan virtaa laskuoja koillisesta Katthavetista. Saapuvasta laskuojasta hieman länteen lähtee laskuoja pohjoiseen Gottbyfjärdeniin, joka on Ahvenanmeren pieni lahti.

Kungsöfjärden (94.110.1.007) kuuluu Ahvenanmaan lounaiseen saaristoalueeseen (94.11), joka on toisen jakovaiheen vesistö Pohjoisen Ahvenanmeren päävesistöalueella (94). Kungsöfjärden on lounaisen saaristoalueen laajin järveksi luokiteltu vakavesi. Toiseksi laajin on Byträsk ja kolmanneksi laajin on Storviken.

Jomalan alueella sijaitsee neljä järveä, joista Prästträsket on laajin. Kolme muuta ovat Kungsöfjärden, Degerbergstjärnen ja Katthavet. Vargsundetista osa sijaitsee Jomalassa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 12.6.2021.
2. 1 2 3  Kungsöfjärden, vakavesi, Jomala
3. ↑  Kungsöfjärden. Järviwiki. Viitattu 12.6.2021.
4. ↑  Ahvenanmaan lounainen saaristoalue (94.11). Järviwiki. Viitattu 12.6.2021.
5. ↑  Jomala. Järviwiki. Viitattu 11.6.2021.
Kungurin piiri Permin aluepiirin kartalla.
**Kungurin piiri** (ven. Кунгу́рский райо́н, *Kungurski raion*) on kunnallinen itsehallintoalue Permin aluepiirissä Venäjällä. Vuonna 1923 perustetun piirin pinta-ala on 4 416 neliökilometriä. Asukkaita on 46 500 henkeä (vuonna 2009).

Kungurin piiri sijaitsee Permin aluepiirin keskiosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Permin ja Tšusovoin piireihin, idässä Lysvan, Berjozovkan ja Kišertin piireihin, etelässä Suksunin, Ordan ja Uinskojen piireihin sekä lännessä Bardan ja Osan piireihin. Pinta-alasta kolmasosa on metsää. Hyötykaivannaisia ovat öljy ja kaasu, kalkkikivi, savi, anhydriitti, rakennuskivi ja turve. Suurimmat joet ovat Sylva ja sen sivujoet Iren, Turka, Šakva ja Babka.

Piiriin kuuluu 19 maalaiskuntaa: Byrma, Filippovka, Goldyrevskoje (keskuspaikka Semsovhoz), Jergatš, Kalinino, Komsomolski, Kylasovo, Lensk, Mazunino, Mohovoje, Nasadka, Nevolino, Plehanovo, Šadeika, Serga, Tihanovskoje (Tjoplaja), Trojelga, Ust-Turka ja Zarubino. Hallinnollinen keskus on Kungurin kaupunki, joka ei kuulu piirin yhteyteen, vaan muodostaa erillisen kaupunkipiirikunnan. Asutuskeskuksia on yhteensä 240.

Asukkaista on vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 87,8 % venäläisiä ja 9,2 % tataareja. Kaupunkiväestöä ei ole.

Piirin kautta kulkevat Permin ja Jekaterinburgin välinen maantie ja rautatie, Permin ja Tšusovoin sekä Permin ja Ufan väliset maantiet. Teollisuus tuottaa etupäässä rakennustarvikkeita. Maatalous on erikoistunut karjanhoitoon.

Piirissä toimii lasten luomistyön keskus, kaksi taidekoulua, kulttuuri- ja vapaa-ajankeskuksia sekä kirjastolaitos. Paikallislehtenä ilmestyy *Iskra* ("Kipinä").

Seudulla on useita arkeologisia muistomerkkejä. Nähtävyyksiin kuuluvat maalaiskylien ortodoksiset kirkot. Luonnonmuistomerkeistä merkittävin on Kungurin jääluola.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Entsiklopedija Permi: Kungurski munitsipalnyi raion *enc.permkultura.ru*. Viitattu 22.2.2010. (venäjäksi)[vanhentunut linkki]
2. 1 2  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki: Tšislennost naselenija Rossijskoi Federatsii po gorodam, posjolkam gorodskogo tipa i raionam na 1 janvarja 2009 g.  2009. Moskva:  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki (Rosstat).  Arkistoitu 21.10.2011. Viitattu 22.2.2010. (venäjäksi)
3. 1 2 3 4  Permski regionalnyi server: Kungurski munitsipalnyi raion *perm.ru*.  Arkistoitu 22.12.2008. Viitattu 22.2.2010. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kungurin piiri**.
* Kungurin piirin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)

Permin aluepiirin piirit ja *kaupunkipiirikunnat*
Aleksandrovsk • Barda • *Berezniki* • Berjozovka • Bolšaja Sosnova • Dobrjanka • Gainy • Gornozavodsk • Gremjatšinsk • Gubaha • Iljinski • Jelovo • Jurla • Jusva • Karagai • Kišert • Kizel • Kosa • Kotšovo • Krasnokamsk • Krasnovišersk • Kudymkar • *Kudymkar* • Kujeda • Kungur • *Kungur* • Lysva • Nytva • Ohansk • Oktjabrski • Orda • Osa • Otšor • Perm • *Perm* • Siva • Solikamsk • *Solikamsk* • Suksun • Tšaikovski • Tšastyje • Tšerdyn • Tšernuška • Tšusovoi • Uinskoje • Usolje • Vereštšagino • *Zvjozdnyi*
**Pohjolan tytär** op. 49 on Jean Sibeliuksen vuonna 1906 säveltämä sinfoninen runo.

*Pohjolan tyttären* syntyhistoria on hämärän peitossa. Sibelius työsti keväällä 1906 sävelrunoa *Luonnotar*, mutta hylkäsi aiheen ja toteutti sen vasta seitsemän vuotta myöhemmin teoksena sopraanolle ja orkesterille. Kesäkuussa säveltäjä kirjoitti kustantajalleen Lienaulle uudesta sävellyksestä, joka perustui Väinämöisen ja Pohjolan tyttären tarinaan. Teoksen nimi oli lopulta kustantajan valinta: Sibeliuksen ehdotuksia olivat "Väinämöinen" ja "L’aventure d’un héros". Sävellys valmistui syksyllä, ja venäläinen pianisti Aleksandr Ziloti kutsui säveltäjän johtamaan teoksensa Pietariin, jossa kantaesitys tapahtui 29. joulukuuta 1906. Teos sai hyvän vastaanoton sekä muusikoilta että arvostelijoilta. Sibeliusta kehuttiin muun muassa omaleimaisista orkesteriväreistä, spontaaniudesta ja muodon uudenaikaisuudesta.

*Pohjolan tytär* edustaa Sibeliuksen tuotannossa tyylillistä murrosvaihetta. Erik Tawaststjernan mukaan sävelruno on kuin januksenpää:

> "Väinämöisen-kasvot katsovat taaksepäin myöhäisromantiikan jykevästi veistokselliseen sävelmaailmaan, kun taas toiset, ilmojen tyttären kasvot suuntautuvat impressionistiseen taivaanrantaan."
> 
> 

Sibelius laajensi tavanomaista orkesterikokoonpanoaan piccololla, englannintorvella, bassoklarinetilla, kontrafagotilla, kahdella kornetilla ja harpulla. Hän muovasi teoksen ohjelmallisen taustan tekstiksi, jonka kustantaja julkaisi partituurissa saksaksi runomuotoisena. Muodoltaan teos edustaa vapaata sonaattimuotoa, jonka kertausjakso huipentuu voimakkaasti, minkä jälkeen kappale päättyy lyhyeen koodaan. Tritonuksen käytöllään teos ennakoi säveltäjän neljättä sinfoniaa. Tawaststjernan mukaan *Pohjolan tytär* on Sibeliuksen merkittävimpiä teoksia: se on yhtä säihkyvä kuin Richard Straussin sinfoniset runot mutta niitä yhtenäisempi.

Lähteet
-------

1. ↑  Erik Tawaststjerna: *Jean Sibelius 3*, s. 61–66. Ruotsinkielisestä käsikirjoituksesta tekijän kanssa yhteistyössä suomentanut Erkki Salmenhaara. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Otava, 1989 [1971]. ISBN 951-1-10416-0.
2. ↑  Erik Tawaststjerna: *Jean Sibelius 3*, s. 66–72. Ruotsinkielisestä käsikirjoituksesta tekijän kanssa yhteistyössä suomentanut Erkki Salmenhaara. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Otava, 1989 [1971]. ISBN 951-1-10416-0.
Nionon piiri Malin kartalla.
**Nionon piiri** (ransk. *Cercle de Niono*) on paikallishallintoalue Malin Ségoun alueella. Sen pinta-ala on 23 063 neliökilometriä. Asukkaita on 365 400 henkeä.

Nionon piiri rajoittuu pohjoisessa Mauritaniaan ja Timbuktun alueeseen, idässä Moptin alueeseen, etelässä Ségoun alueen Macinan ja Ségoun piireihin sekä lännessä Koulikoron alueeseen. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Luonnonalueita ovat Kala, Kouroumani ja Nampalari.

Piiriin kuuluu Nionon kaupunkikunta sekä 11 maalaiskuntaa: Diabaly, Dogofry, Kala Siguida, Mariko, Nampalari, Pogo, Siribala, Sirifila-Boundy, Sokolo, Toridaga-ko ja Yeredon Saniona. Kyliä on yhteensä 242. Asukkaat ovat bambaroita, fulbeja, miniankoja, moseja ja maureja.

Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito ja kalastus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi ja hirssi. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan kaupankäyntiä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Synthèse des Plans de Sécurité Alimentaire des Communes de Cercle de Niono 2008–2012 *csa-mali.org*.  2008. Viitattu 16.6.2012. (ranskaksi)
2. ↑  Resultats provisoires RGPH 2009 (Région de Ségou) *instat.gov.ml*.  Arkistoitu 22.7.2011. Viitattu 16.6.2012. (ranskaksi)
**Prienen buleuterion** oli antiikin aikainen buleuterion eli kaupungin neuvoston kokouspaikka Prienessä Vähässä-Aasiassa, nykyisessä Turkissa. Rakennus on säilynyt nykyaikaan poikkeuksellisen hyvin, ja sitä on pidetty erinomaisena esimerkkinä lajityypistään.

Historia
--------

Buleuterioniksi tulkitun rakennuksen rakentaminen alkoi hellenistisellä kaudella noin vuonna 200 eaa. Tämä ajoitus perustuu siihen, että rakennuksen täytyy olla jonkin verran viereistä, noin vuonna 150 eaa. rakennettua Pyhää stoaa varhaisempi.

Buleuterionin rauniot.
Alttarin jäänteet.
Rakennusta pidetään yleensä bulen eli neuvoston kokouspaikkana eli buleuterionina, mutta sen suhteellisen suuren koon perusteella sen on arveltu voineen toimia myös ekklesian eli kansankokouksen kokouspaikkana eli ekklesiasterionina. Rakennus tuhoutui tulipalossa joskus varhaisella kristillisellä kaudalla, jonka jälkeen paikalle rakennettiin pieni kirkko ja sitä käytettiin hautausmaana.

Rakennus
--------

Buleuterion sijaitsi Athenen temppelille johtaneen niin kutsutun Athenen kadun varrella Pyhän stoan pohjoispuolella ja Prytaneionin länsipuolella. Se oli lähes neliönmuotoinen rakennus, jonka sivujen pituudet olivat noin 20–21 metriä.

Buleuterionin sisällä oli yksi sali, jonka länsi-, pohjois- ja itäsivuilla oli penkkirivit. Pohjoissivulla penkkirivejä oli 16 ja muilla sivuilla 10. Niissä oli tilaa yhteensä noin 600–700 hengelle. Itä- ja länsisivulla penkeille johti portaat. Eteläsivulla oli jonkinlainen eksedra, joka toimi myös valokaivona, sillä rakennuksessa ei tiedetä olleen ikkunoita. Salin keskellä oli marmorinen alttari, joka oli koristeltu jumalten kuvilla, häränpäillä ja laakerinlehdillä. Buleuterionissa on ollut puinen katto, joka oli tuettu pilarein. Rakennuksen sisäänkäynnit olivat sen pohjois-, länsi- ja eteläsivuilla.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Priene, Bouleuterion (Building) *Perseus*. Viitattu 4.11.2019.
2. 1 2 3 4  Bouleuterion *Priene.net*.  Arkistoitu 14.5.2021. Viitattu 4.11.2019.
3. 1 2 3  Stillwell, Richard & MacDonald, William L. & McAllister, Marian Holland (toim.): "PRIENE (Turunçlar) Turkey", *The Princeton Encyclopedia of Classical Sites*. Princeton, N. J.: Princeton University Press, 1976. Teoksen verkkoversio.
4. 1 2 3  Priene (Ionia) 118 Gullubahce - Πριήνη *ToposText*. Viitattu 4.11.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Prienen buleuterion** Wikimedia Commonsissa
**Takehiro Tomiyasu** (jap. 冨安 健洋; s. 5. marraskuuta 1998 Fukuoka) on japanilainen jalkapalloilija.

Tomiyasu siirtyi kotimaastaan belgialaisseura Sint-Truideniin tammikuussa 2018. Hän pelasi Belgian liigassa 38 ottelua ja teki yhden maalin marraskuussa 2018 Anderlechtia vastaan. Kesällä 2019 hän siirtyi italialaisseura Bolognaan, jossa hän pelasi 29 Serie A -ottelua kaudella 2019–2020 ja 31 ottelua seuraavalla kaudella. Maaleja hän teki avauskaudellaan yhden ja toisella kaudella kaksi. Kesällä 2021 hän siirtyi Englannin Valioliigassa pelaavaan Arsenaliin ehdittyään elokuussa pelata vielä yhden liigaottelun Bolognassa. Kahdella ensimmäisellä kaudellaan hän pelasi kummallakin Arsenalissa 21 valioliigaottelua.

Tomiyasu debytoi Japanin A-maajoukkueessa lokakuussa 2018. Hän saavutti hopeaa Aasian-mestaruuskilpailuissa 2019, joissa pelasi kaikissa seitsemässä ottelussa. Hän pelasi Japanin kaikki kolme ottelua Copa Américassa 2019. MM-kilpailuissa 2022 hän pelasi kolmessa ottelussa ja oli avauksessa neljännesvälierässä Kroatiaa vastaan. Hän on pelannut 33 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin.

Lähteet
-------

1. 1 2  Takehiro Tomiyasu Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
2. ↑  National Football Teams

Aiheesta muualla
----------------

* Soccerway

Arsenal – Englannin Valioliiga

* 1 Ramsdale
* 3 Tierney
* 4 White
* 5 Partey
* 6 Gabriel
* 7 Saka
* 8 Ødegaard
* 9 Jesus
* 10 Smith Rowe
* 11 Martinelli
* 12 Saliba
* 14 Nketiah
* 15 Kiwior
* 16 Holding
* 18 Tomiyasu
* 19 Trossard
* 20 Jorginho
* 21 Vieira
* 24 Nelson
* 25 Elneny
* 30 Turner
* 31 Hein
* 34 Xhaka
* 35 Zintšenko
* Manageri Arteta


Japanin joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2019
1 Higashiguchi |
2 Miura |
3 Muroya |
4 Sasaki |
5 Nagatomo |
6 Endō |
7 Shibasaki |
8 Haraguchi |
9 Minamino |
10 Inui |
11 Kitagawa |
12 Gonda |
13 Mutō |
14 Itō |
15 Ōsako |
16 Tomiyasu |
17 Aoyama |
18 Shiotani |
19 Sakai |
20 Makino |
21 Dōan |
22 Yoshida |
23 Schmidt |
Valmentaja Moriyasu

Japanin joukkue – Copa América 2019
1 Kawashima |
2 Sugioka |
3 Nakayama |
4 Itakura |
5 N. Ueda |
6 Watanabe |
7 Shibasaki |
8 Itō |
9 Maeda |
10 Nakajima |
11 Miyoshi |
12 Kojima |
13 A. Ueda |
14 Hara |
15 Suga |
16 Tomiyasu |
17 Matsumoto |
18 Okazaki |
19 Iwata |
20 Abe |
21 Kubo |
22 Tatsuta |
23 Ōsako |
Valmentaja Moriyasu

Japanin joukkue – Kesäolympialaiset 2020
1 Ōsako |
2 Sakai |
3 Nakayama |
4 Itakura |
5 Yoshida |
6 Endō |
7 Kubo |
8 Miyoshi |
9 Maeda |
10 Dōan |
11 Mitoma |
12 Tani |
13 Hatate |
14 Tomiyasu |
15 Hashioka |
16 Sōma |
17 Tanaka |
18 Ueda |
19 Hayashi |
20 Machida |
21 Seko |
22 Suzuki |
Valmentaja Moriyasu

Japanin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2022
1 Kawashima |
2 Yamane |
3 Taniguchi |
4 Itakura |
5 Nagatomo |
6 Endō |
7 Shibasaki |
8 Dōan |
9 Mitoma |
10 Minamino |
11 Kubo |
12 Gonda |
13 Morita |
14 J. Itō |
15 Kamada |
16 Tomiyasu |
17 Tanaka |
18 Asano |
19 Sakai |
20 Machino |
21 Ueda |
22 Yoshida |
23 Schmidt |
24 Sōma |
25 Maeda |
26 H. Itō |
Valmentaja Moriyasu
**Matti Heimo Juhani Purasjoki** (s. 15. joulukuuta 1944 Helsinki) on kauppatieteiden lisensiaatti ja eläkkeellä oleva Kilpailuviraston ylijohtaja.

Hänen molemmat vanhempansa olivat biologeja, mutta hän itse hakeutui opiskelemaan kauppatieteitä – omien puheidensa mukaan siksi, että Kauppakorkeakouluun oli kotoa sama kävelymatka kuin Arkadiankadun toisella puolella sijaitsevaan Töölön yhteislyseoon, josta hän kirjoitti ylioppilaaksi 1963. 

Hän valmistui ekonomiksi 1966, kauppatieteiden kandidaatiksi 1968 ja lisensiaatiksi 1975. Työuransa hän aloitti Teollistamisrahastosta, jossa hän työskenteli yritystutkijana 1969–1971. Tämän jälkeen hän oli erikoistutkijana Kauppa- ja teollisuusministeriössä, josta hän siirtyi Elinkeinohallitukseen ensin toimistopäälliköksi ja myöhemmin ylijohtajaksi.

Kilpailuvirasto (vuodesta 2013 Kilpailu- ja kuluttajavirasto) perustettiin 1988, ja Purasjoesta tuli sen ensimmäinen ylijohtaja. Hän jäi tästä tehtävästä eläkkeelle vuoden 2004 lopussa.

Vuonna 2006 Kauppa- ja teollisuusministeriö pyysi häntä selvittämään pohjoismaisten sähkömarkkinoiden toimivuutta. Hän totesi saman kuin Ruotsin kilpailuvirasto aikaisemmin: sähköntuotanto on keskittynyt liian harvoille. Hän ehdotti Fortumin hallitsevan markkina-aseman rajaamista ja kilpailun lisäämistä sähkömarkkinoilla.

Seuraavaksi hän selvitti vuonna 2009 kaavoituksen ja tonttipolitiikan merkitystä kaupan kilpailun edistäjänä. Hän esitti, että tontit pitäisi luovuttaa kaupalle kilpailun kautta. Tämä on kuitenkin ongelmallista, jos tontti on ennestään kaupan omistuksessa.

Lähteet
-------

  

* Anja Pankasalo (toim): 1919–1994 Helsingin Koelyseo – Töölön Yhteislyseo- Etu-Töölön yläaste ja lukio 75 vuotta, Helsinki 1994 (s. 175) ISBN 952-90-5512-9

* 

### Viitteet

1. ↑
**Pavane** (myös **pavan**, **pauan**, **pauane**, **paduan**, **paduane**) on hidas, arvokas, tasajakoinen kulkuetanssi, joka oli suosittu renessanssin Euroopassa 1500–1600-luvuilla niin hoveissa kuin kansan keskuudessa. Tanssin alkuperä on luultavimmin italialainen. Sen parina oli lähes poikkeuksetta kolmijakoinen galliarde, tai se saattoi aloittaa julkiset tilaisuudet sisääntulomusiikkina. Musiikki noudatti tavallisimmin kaavaa ABC, jossa jokainen jakso kerrattiin. 

Pforzheimilainen Johann von Münster vertailee tanssiparia pavane-galliard kronikassa vuodelta 1594: tanssi alkoi parinhaulla, jossa mies kumartaen, hattua nostaen ja kädelle suudellen pyysi naista tanssiin. Hitaan pavanen aikana tunnelma oli pidättäytynyt ja vakava, ja tällöin keskusteluun oli hyvä mahdollisuus. Tanssin toisessa osassa, nopeassa galliardissa, käyttäydyttiin vapaammin, tanssiote saattoi olla läheisempi ja tunnelma riehakkaampi. 

Myöhemmin, erityisesti barokkiaikana pavane oli silloin tällöin myös niin sanotun tanssisarjan osa. Jo renessanssiajan Englannissa sävellettiin myös puhtaaksi instrumentaalimusiikiksi tarkoitettuja pavaneja, joista tuli laulujen rinnalla suosittu keino ilmaista Elisabetin aikakauden muotitunnetta melankoliaa. Esimerkiksi John Dowlandin kuuluisa Lachrimae-sarja sisältää seitsemän pavane-fantasiaa, jotka ovat säilyttäneet ABC-rakenteen mutta eivät enää ole tanssittavissa. 

Nimeä pavane käytetään satunnaisesti myös myöhemmässä musiikissa kuvaamaan hidasta vanhantyylistä kappaletta (muun muassa Gabriel Faurén *Pavane* ja Maurice Ravelin *Pavane pour une infante défunte*).

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Pavane** Wikimedia Commonsissa
| "Tired of Being Sorry"Enrique Iglesias |
| --- |
| Singlen "Tired of Being Sorry" kansikuva |
| Singlen tiedot |
|  Albumilta | *Insomniac* |
|  Julkaistu | Saksa 14. syyskuuta 2007Yhdistynyt kuningaskunta 24. syyskuuta 2007 |
|  Formaatti | CD |
|  Tuottaja(t) | Scott Thomas |
|  Tyylilaji | pop |
|  Kesto | 04.01 |
|  Levy-yhtiö | Interscope Records |
| Listasijoitukset |
| * Alankomaiden Top 40: **#3**
* Belgian singlelista: **#47**
* Irlannin singlelista: **#12**
* Ison-Britannian singlelista: **#20**
* Portugalin singlelista: **#47**
* Ruotsin singlelista: **#16**
* Suomen virallinen singlelista: **#1**
* Suomen virallinen latauslista: **#1**
* Turkin Airplay-singlelista: **#38**
* Uuden-Seelannin Top 40: **#2**
* Yhdysvaltain iTunes-latauslista: **#74**; Pop: **#20**
 |
| Enrique Iglesiaksen muut singlet |
| "Somebody's Me"2007 | "Tired of Being Sorry"2007 | "Push"2008 |

**Tired of Being Sorry** on toinen kansainvälisesti julkaistu single Enrique Iglesiaksen *Insomniac*-albumilta. Single julkaistiin Saksassa 14. syyskuuta 2007 ja Isossa-Britanniassa kymmenen päivää myöhemmin.

Kappale on niin sanottu koveri; sen alkuperäinen esittäjä on yhdysvaltalainen indie rock -yhtye Ringside. Kappaleen tehnyt Ringsiden solisti Scott Thomas osallistui myös Iglesiaksen levyttämään versioon tuottajan osassa. Eroja alkuperäiseen levytykseen ovat Iglesiaksen version vahvemmat synthpop-soundit sekä pieni muutos sanoituksissa; "Chandler and Van Nuys" on vaihtunut muotoon "Eighth and Ocean Drive". Syy tähän muutokseen oli se, että kahden Los Angelesissa sijaitsevan paikan nimet haluttiin vaihtaa Iglesiaksen kotikaupungin Miamin paikkoihin.

Iglesias esitti kappaleen ensimmäistä kertaa ennen Insomniac-albumin julkaisua järjestetyllä *For the Fans* -kiertueellaan. Hän on esittänyt *Tired of Being Sorryn* myös yhdessä Ringsiden kanssa, kun Scott Thomas kutsui hänet yhtyeen The Roxy Theatre'ssa pitämään konserttiin.

Kappaleeseen tehtiin myös musiikkivideo, jonka ohjasi myös Iglesiaksen Do You Know? (The Ping Pong Song) -videon ohjannut Jessy Terrero.

*Insomniac*-albumilta löytyy kappaleesta myös espanjankielinen versio, nimeltään *Amigo Vulnerable*.

Kappaleet
---------

1. *Tired of Being Sorry*
2. *Amigo Vulnerable*
3. *Do You Know? (The Ping Pong Song)* (The BNS Desi Mix)

---

1. *Tired of Being Sorry*
2. *Tired of Being Sorry* (Ean Sugarman & Funky Junction Guitar Mix)

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑  Enrique Iglesias: Tired Of Being Sorry Musiikkituottajat ry.
**Tirttulan** kylä sijaitsi Karjalankannaksella Kivennavan pitäjässä kirkonkylän Linnanmäen rinteiden ja Polviselän harjun välisessä laaksossa Viipuri–Pietari-maantien varressa. Talot sijaitsivat maantien varressa, pellot niiden takana. Tirttulassa oli ennen talvisodan syttymistä 24 taloa.

Lähteet
-------

1. ↑  *Kivennapa kylästä kylään* Kivennapalaisten pitäjäseura ry 1987 s.206-207 ISBN 951-99842-3-2

Aiheesta muualla
----------------

* VirtuaaliKivennapa *kivennapa.fi*. Viitattu 14.12.2015.

Kivennavan kylät
Ahjärvi • Hartonen • Hiirelä • Holttila • Ikola • Jalkala • Joutselkä • Jäppinen • Kanala • Karvala • Kaukolempiälä • Kauksamo • Kekrola • Kivennavan kirkonkylä • Kontu • Korpikylä • Kotselkä • Lavola • Liikola • Lintula • Lipola • Miettilä • Multala • Mustapohja • Pamppala • Patrikki • Pihlainen • Polviselkä • Raivola • Rantakylä • Rasala • Riihisyrjä • Riihiö • Rontu • Räikylä • Saarenmaa • Seppälä • Siiranmäki • Soppikylä • Suurselkälä (Suurselkä) • Tammiselkä • Tirttula • Tonteri • Uupune • Vaittila • Vanhakylä • Vehmainen • Voipiala • Vuottaa • Ylentelä
**Uskaljärvi** on kirkasvetinen järvi Uskalin kylässä Joensuussa Pohjois-Karjalan maakunnassa. Sen pinta-ala on 1,6 neliökilometriä. Etäisyys Joensuun keskustasta on 40 kilometriä kaakkoon.

Maantiede
---------

Uskaljärven pituus kaakosta luoteeseen on 4,5 kilometriä. Melko kapea järvi koostuu kolmesta altaasta, joista pohjoisin on selkeästi pienin. Suurin niemimaa on järven eteläisintä osaa jakava Hovinniemi. Lähes 40 prosenttia Uskaljärvestä on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvin kohta, 22 metriä, sijaitsee järven keskiosassa. Järven eteläosassa on 18-metrinen syvänne, järven kaakkoisosan muodostava Lopotinlahti on matala.

Uskaljärven saariluku on neljä. Saarista kaksi on alle aarin laajuisia luotoja. Järven keskiosassa sijaitsee Makosaari ja eteläosassa Karhusaari. Uskaljärven saarten yhteispinta-ala on noin 66 aaria.

Uskaljärven rannoilla on melko paljon haja-asutusta. Järveä reunustavat vaarat (Kokonvaara, Akanvaara, Viisarvaara) kohoavat useita kymmeniä metrejä järvenpintaa korkeammalle. Uskaljärvi laskee järven eteläkolkasta alkavaa Uskaljärvenpuroa etelään Viesimonjokeen, joka laskee itään Jänisjokeen.

Uskaljärven vesitilavuus on 12 411 000 kuutiometriä.

Uskaljärvi (01.067.1.001) kuuluu Uskaljärvenpuron valuma-alueeseen (01.067), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Jänisjoen vesistöalueella (01). Toinen jakovaihe on Viesimonjoen valuma-alue (01.06). Uskaljärvenpuron valuma-alueeseen kuuluu Uskaljärven lisäksi runsaan hehtaarin laajuinen Purolanlampi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Uskaljärvi, vakavesi, Joensuu
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 26.5.2022.
3. ↑  Uskaljärvi. Järviwiki. Viitattu 16.6.2022.
4. ↑  Uskali *Pohjois-Karjalan kylät*. Viitattu 16.6.2022.
5. ↑  Uskaljärvenpuron valuma-alue (01.067). Järviwiki. Viitattu 16.6.2022.
Sylvia Lopez. 
**Sylvia Lopez** (oikealta nimeltään *Helga Tatiana Bernt*, 10. marraskuuta 1933 Pariisi – 20. marraskuuta 1959 Pariisi) oli ranskalainen elokuvanäyttelijä.

Sylvia Sinclairiksi nimensä muuttanut näyttelijä työskenteli aluksi *Voguen* ja Jacques Fathin muotihuoneen mallina. Hänen ensimmäinen elokuvansa oli André Berthomieun ohjaama *Cinq millions comptant* vuonna 1956. Lyhyeksi jääneen uransa aikana Lopez työskenteli myös Italiassa esiintyen muun muassa Viktor Tourjansky *Verisessä valtaistuimessa* (*Erode il grande*) ja Pietro Franciscin *Herkuleessa ja Lyydian kuningattaressa* (molemmat 1959). Näyttelijä kuoli leukemiaan Michel Boisrondin elokuvan *Tanssitko kanssani?* (*Voulez-vous danser avec moi?*, 1959) kuvausten aikana.

Sylvia Lopez oli naimisissa säveltäjä Francis Lopezin kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Cineartistes.com *cineartistes.com*. Viitattu 10.3.2015. (ranskaksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data

 |

 |
**Sylvi Ellen Sääski** (8. helmikuuta 1912 Joroinen – 10. toukokuuta 1990 Helsinki) oli alavutelainen opettaja ja suomalainen kansanperinteen suurkerääjä. Hänen keräämäänsä perinnettä on tallennettuna Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran arkistoon yhteensä 8 283 yksikköä. SKS:n lisäksi Sääsken keräämää aineistoa on Kansallismuseossa, Kuopion museossa ja Turun yliopiston kansatieteen laitoksella. Sääski teki useita keruumatkoja vuosien 1937 ja 1956 välillä muun muassa Etelä-Savoon ja Itä-Karjalaan.

Elämä
-----

Lapsuus- ja kouluvuotensa Sylvi Sääski vietti Savonlinnan Laitaatsillassa Enso Gutzeitin laivastoasemalla. Hänen isänsä Olli Sääski työskenteli Enso Gutzeitilla ja äiti Hilda Maria (o.s. Huupponen) oli kotiäiti. Sylvillä oli neljä sisarusta: Alma, Elsa, Kerttu ja Otto. Sylvi Sääski kirjoitti ylioppilaaksi Savonlinnan lyseosta 1931 ja samana syksynä hän pääsi opiskelemaan Helsingin yliopistoon suomen kieltä. Vuonna 1937 Sääski suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon. Myöhemmin filosofian maisterin arvon saatuaan hän korotti kansanrunoudentutkimuksen arvosanansa laudaturiksi. Vuosina 1938–1948 Sääski teki opettajan sijaisuuksia eri puolella Suomea. Tämän jälkeen 24 vuoden ajan Sääski toimi suomen kielen lehtorina Alavuden Yhteiskoulussa, mistä hän jäi eläkkeelle vuonna 1973. Eläkepäiviään Sääski vietti ensiksi Alavudella, mutta viimeisiksi vuosikseen hän muutti Helsinkiin.

Keruumatkat
-----------

Ennen toista maailmansotaa Sylvi Sääski keräsi perinnettä kolmena kesänä Heinävedellä, Leppävirralla, Kangaslammilla, Rantasalmella ja Sulkavalla. Näiltä matkoiltaan Sääski sai runsaasti aineistoa. Savolaislähtöisenä kerääminen Savossa olikin hänelle erityisen helppoa. Ollessaan lottakomennuksella Itä-Karjalassa Sääski tutustui Karjalan vepsäläisalueeseen ja vuonna 1943 hän palasi äänisvepsäläisten keskuuteen Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran keruustipendin turvin. Tältä matkaltaan hän sai saaliikseen lähinnä loitsuja ja uskomustarinoita. Sylvi Sääski läksi kaikille keruumatkoilleen yksin kulkuneuvonaan polkupyörä ja yleensä hän yöpyi jossakin kylän taloista. Vuonna 1944 Sääski matkusti Porin lähelle Pihlavaan ja Reposaareen haastattelemaan Inkerin pakolaisia. Epävarma aika ei ollut paras mahdollinen keruulle, mutta Sääski sai kerättyä kuitenkin jonkin verran Inkerin ortodoksien häätapoja. Viimeisellä keruumatkallaan vuonna 1956 Sääski keräsi karjalaisen siirtoväen perinnettä Alavudella, Konnevedellä ja Rautalammilla. Sodan loputtua loppuivat Sääsken varsinaiset keruumatkat, mutta perinnettä Sääski merkitsi muistiin vielä eläkepäivilläänkin ja osallistui ahkerasti eri organisaatioiden mitä moninaisimmista aiheista järjestämiin kyselyihin.

Lähteet
-------

* Mettomäki, Sirkka-Liisa: Perinteenkerääjä. Alavuden joulu 1996
* Mettomäki, Sirkka-Liisa: Sylvi Sääski perinteenkerääjänä. Esitelmä prof. Leea Virtasen johtamassa suomalaisen ja vertailevan kansanrunoudentutkimuksen proseminaarissa 18.1.1982

### Viitteet

1. ↑  Sylvi Sääsken kuolinilmoitus (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 22.5.1990, HS Aikakone. Viitattu 17.5.2018.
**Sylvi Cecilia Siltanen** (o.s. **Johansson**, myöh. **Sinervo**; 22. marraskuuta 1909 Ruotsinpyhtää – 8. joulukuuta 1986 Turku) oli suomalainen kirjanpitäjä, sosialidemokraattien kansanedustaja ja Suomen ensimmäinen naispuolinen maaherra.

Siltasen vanhemmat olivat kirvesmies Johan Hjalmar Johansson ja Hilja Maria Lantta. Hän kävi kansakoulun ja suoritti Kulutusosuuskuntien Keskusliiton KK:n osuuskauppakoulun 1927. Siltanen toimi Osuusliike Warman kirjanpitäjänä Pietarsaaressa 1927–1928, Keski-Karjalan osuusliikkeen kassanhoitajana Hiitolassa 1928 sekä osuuskauppa Mäki-Matin kirjanpitäjänä Jyväskylässä 1928–1932. Hän oli Turun työväen säästöpankin säästötilienhoitajana 1938–1943, Turun asevelipiirin kirjanpitäjänä 1943–1945 ja piti omaa tilitoimistoa Turussa vuosina 1945–1958. Turun ja Porin läänin maaherrana Siltanen oli vuosina 1972–1977. Hän jäi eläkkeelle 1. helmikuuta 1977. Siltanen sai sosiaalineuvoksen arvonimen vuonna 1980.*lähde?*

Siltanen oli SDP:n kansanedustajana 1958–1972 edustaen Turun läänin eteläistä vaalipiiriä. Hän luopui edustajapaikastaan siirtyessään Turun ja Porin läänin maaherraksi 1. huhtikuuta 1972. Siltanen toimi presidentin valitsijamiehenä vuosien 1962, 1968, 1978 ja 1982 presidentinvaaleissa ja oli myös jäsenenä Turun kaupunginvaltuustossa ja kaupunginhallituksessa. Vuosina 1959–1972 Siltanen toimi Sosialidemokraattisten Naisten Keskusliiton puheenjohtajana.*lähde?*

Siltanen oli naimisissa vuodesta 1932 Felix Siltasen kanssa.*lähde?*

Lähteet
-------

* Lähteenmäki, Maria: / Siltanen, Sylvi (1909–1986). *Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen)*.  14.6.2002. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
* .aspx Sylvi Siltanen *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta.

### Viitteet

1. ↑  Kojo, Pauli: *Mitä Missä Milloin 1978*, s. 88. Kustannusosakeyhtiö Otava, 1977. ISBN 951-1-04521-0.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Eduskunta
* Uppslagsverket Finland
* Biografiasampo

 |

 |
**Sylvia Robinson** (oik. **Sylvia Vanterpool**, 6. maaliskuuta 1936 New York, Yhdysvallat – 29. syyskuuta 2011) oli yhdysvaltalainen laulaja, muusikko, äänilevytuottaja ja levy-yhtiön johtaja, joka tunnetaan erityisesti hip hopiin erikoistuneen merkin Sugar Hill Recordsin johtajana. Häntä pidetään lajin kahden merkittävimmän singlen taustavoimana. Ensimmäinen oli Sugarhill Gangin levytys "Rapper’s Delight", joka oli ensimmäinen hiphoppareiden tekemä rap-levytys. Toinen oli Grandmaster Flash & the Furious Fiven levyttämä "The Message". 

Robinsonin ensimmäinen menestynyt levytys oli "Love Is Strange". Hän avioitui Joe Robinsonin kanssa vuonna 1964. Vuonna 1968 Sylvia perusti All Platinum Recordsin joka julkaisi soul-musiikkia, esimerkiksi Donnie Elbertin ja Shirley Goodmanin levyjä. Hän tuotti vuonna 1970 The Momentsin kappaleen "Love on a Two Way Street". Sooloartistina nimellä **Sylvia** hän levytti Vibrationille vuonna 1973 singlen "Pillow Talk", joka oli menestys ja sai kultalevyn vuonna 1973. Sitä on pidetty diskomusiikin varhaisena edeltäjänä.

1970-luvulla Robinson perusti miehensä kanssa levy-yhtiön Sugar Hill Records. Se sai nimensä Manhattanilla sijaitsevan kulttuurisesti rikkaan alueen Sugar Hillin mukaan.

Rapin markkinoiden kaupallistajana Robinsonia on pidetty nykyaikaisen hiphopin äitinä. Robinson kuoli 75-vuotiaan aamulla 29. syyskuuta 2011 Meadowlandsin sairaalassa Secaucusissa sydänkohtaukseen.

Lähteet
-------

1. 1 2  James C. McKinley Jr.: Sylvia Robinson, Pioneering Producer of Hip-Hop, Is Dead at 75 *The New York Times*.  30.9.2011. Viitattu 4.10.2011.
2. ↑  'Rapper's Delight' (The story goes that Big Bank Hank, Wonder Mike and Master Gee met Sylvia Robinson on a Friday and recorded "Rapper's Delight" the following Monday in just one take.) *National Public Radio*.  29.12.2000. Viitattu 4.10.2011.
3. ↑  Harlem - New York City Neighborhood - NYC *nymag.com*.  Arkistoitu 13.2.2012. Viitattu 4.10.2011.
4. ↑  Harlem, Hamilton Heights, El Barrio, New York City *Ny.com*. Viitattu 4.10.2011.
5. ↑  Tracy Scott: 'Sylvia Robinson, mother of Hip Hop, dead' (Sylvia Vanterpool Robinson, 75, often credited as the Mother of Hip-Hop, died today at 6:28 a.m. EST from congestive heart failure.") *s2smagazine.com*.  September 29, 2011. Viitattu 4.10.2011.

Aiheesta muualla
----------------

* Sylvia Robinson HS:n Muistot-sivulla

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
	+ 2
* BnF data
	+ 2
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Belgia
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Tung Chee-hwa** (kiin.: 董建華; Yalen latinisointi: *Dúng Gin-wàh*; s. 1937) oli Hongkongin ensimmäinen hallintojohtaja sen jälkeen, kun Yhdistynyt kuningaskunta luovutti alueen Kiinalle vuonna 1997. Hän erosi tehtävistään vuonna 2005 virallisesti terveyssyiden takia saatuaan ensin kritiikkiä Pekingistä tehottomuudesta.

Elämäkerta
----------

Tung syntyi rikkaaseen perheeseen Shanghaissa vuonna 1937. Hänen isänsä oli Oriental Overseas Container Line -nimisen laivayhtiön perustaja. Tung muutti Brittiläiseen Hongkongiin ollessaan kymmenvuotias ja vuonna 1982 hän peri isänsä aseman laivayhtiössä. Vuonna 1993 Hongkongin viimeinen kuvernööri Chris Patten nimitti hänet Hongkongin hallintoon. Tungista tuli myös poliittisesta kokemattomuudestaan huolimatta suosikkiehdokas suunnitellun vallanvaihdoksen jälkeiseen hallintojohtajan asemaan, sillä hänestä pitivät niin britit kuin mannerkiinalaiset ja hongkongilainen talouseliittikin. 400-hengen vaalikomitea valitsikin hänet hallintojohtajaksi suurella äänten enemmistöllä.

Virkakaudellaan Tung pyrki uudistamaan siirtomaahallinnon aikaista järjestelmää ja aloitti esimerkiksi suuren asuntojen rakennuskampanjan. Tätä hankaloitti kuitenkin Aasian talouskriisi ja Tungia syytettiin sitä seuranneesta asuntomarkkinoiden romahduksesta, sekä myös tukijoidensa suosimisesta. Tästä huolimatta Tung valittiin myös seuraavalle kaudelle vuonna 2002. Tungin toisella virkakaudella tuli uusia ongelmia. SARS-epidemia ja sitä seurannut paniikki hankaloittivat elämää Hongkongissa vuoden 2003 alussa. Saman vuoden heinäkuussa Tungin ajama keskushallintoa vahvistava lakiuudistus herätti 500 000:n henkilön mielenosoitukset ja siitä jouduttiinkin luopumaan liberaalipuolueen vedettyä kannatuksensa aloitteelle. Kiinan kommunistisen puolueen keskuskomitean johtajat arvostelivat Tungia heikkoudesta ja vuonna 2005 hän joutuikin eroamaan virallisesti terveyssyiden takia. Uransa jälkeen Tung sai kuitenkin Grand Bauhinia Medal -kunniamerkin, sekä kaksi kunniatohtoriutta työstään Hongkongissa.

Lähteet
-------

1. 1 2  David Pong: *Encyclopedia of Modern China*, s. 245. Charles Scribner’s Sons, 2009. ISBN 978-0-684-31566-9. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Tung Chee-hwa** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Hongkongin hallintojohtajat |
| --- |
|  |
| 
* Tung Chee-hwa (1997–2005)
* Donald Tsang (2005–2012)
* Leung Chun-ying (2012–2017)
* Carrie Lam (2017–)

 | Emblem of Hong Kong |

 |

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Australia
* Alankomaat

 |

 |
Pave
**Pave** (engl. *Shermy*) on hahmo Charles M. Schulzin luomassa *Tenavat*-sarjakuvassa. Pave oli varhainen hahmo, joka poistui sarjasta lopulta kokonaan.

Pave oli yksi *Tenavien* neljästä alkuperäisestä hahmosta, ja hän esiintyi jo 2. lokakuuta 1950 julkaistussa ensimmäisessä stripissä. Siinä hän sanoo vihaavansa Jaska Jokusta, mutta myöhemmin heidät on kuvattu ystävinä. Pave oli sarjan alkuvaiheessa Jaska Jokusta vanhempi, ja myöhemminkin hivenen tätä pidempi. Pave kuuluu Jaska Jokusen baseball-joukkueeseen. Hänellä on lyhyt pystytukka.

Hahmona lähes persoonattoman Paven esiintymiset *Tenavissa* harvenivat sarjan alkuvuosien jälkeen, kunnes hän katosi kokonaan. Hänet nähtiin viimeisen kerran vuonna 1969, minkä lisäksi hänen nimensä mainitaan yhdessä vuonna 1977 julkaistussa stripissä. Pave nähdään myös sivuhahmona muutamissa *Tenavat*-animaatioissa.

Pave on saanut alkukielisen nimensä Schulzin lapsuudenystävän Sherman "Shermy" Pleplerin mukaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Meet the Gang (englanniksi) Fivecentsplease.com. Viitattu 27.12.2014.
2. ↑  Peanuts FAQ (koonnut Derrick Bang), kohta 4.2) (englanniksi) Fivecentsplease.org. Viitattu 27.12.2014.
3. ↑  David Michaelis: *Schulz and Peanuts: A Biography*, pehmeäkantinen laitos, 33–34. Harper Perennial, New York 2008.

  

Tenavat

|  |  |
| --- | --- |
| Henkilöitä | Charles M. Schulz • Bill Meléndez • Vince Guaraldi • Lee Mendelson • Robert L. Short |
| Hahmot | Luettelo Tenavien hahmoista • Jaska Jokunen • Ressu • Tellu • Eppu • Amadeus • Salli • Piparminttu-Pipsa • Maisa • Kaustinen • Sami • Rapa-Ripa • Lippe • Kielo • Pave • Kutri • Toisto • Pieni punatukkainen tyttö • Suuri kurpitsa |
| Animaatiot | Luettelo Tenavat-animaatioista • *Jaska Jokusen joulu* (1965) • *Eläköön, Jaska Jokunen!* (1969) • *Ressu lähtee maailmalle* (1972) • *Kisa on kova, Jaska Jokunen* (1977) • *Hyvää matkaa Jaska Jokunen* (1980) • *Tenavat-elokuva* (2015) |
| Muuta | *Li’l Folks* • *You’re A Good Man, Charlie Brown* |
**Troponiinit** ovat lihasten rakennevalkuaisia eli rakenneproteiineja. Tiettyjä proteiineja esiintyy vain sydänlihaksessa. Tavallisesti troponiineja ei esiinny veressä mitattavia määriä. Yleensä koholla oleva troponiini merkitsee sydänlihasvauriota. Sydänlihasvaurio on tavallisin sydäninfarktin syy. Troponiiniarvo saattaa olla koholla myös muista syistä esim. sydänlihastulehduksen johdosta. Troponiinitestit näyttävät myös hyvin pienet sydänlihasvauriot, joilla ei ole merkitystä sydämen pumppaustoimintaan. 

Troponiineja on kolmea eri tyyppiä: TnT, TnI ja TnC. TnT- ja TnI-muodot soveltuvat sydäninfarktin toteamiseen. Tavallisesti mitataan TnT-muotoa. TnT:n määrä nousee yleensä vain sydänlihaksen vauriossa. Ilman sydänmuutoksia TnT-arvo voi olla koholla esim. munuaisten vajaatoiminnassa.

Sydänlihaksessa hapenpuute saa aikaan nekroottisen soluvaurion. Tällöin sydänlihassoluista vuotaa merkkiaineita. Ensisijaisia merkkiaineita ovat troponiini T tai I ja toissijaisesti kreatiinikinaasin MB-isoentsyymi (CK-MBm). TnT voi olla koholla 7–14 vuorokautta sydäninfarktin alkamisesta ja TnI 4–7 vuorokautta.

Lähteet
-------

1. ↑  Troponiinit *Suomen Sydänliitto ry*.  Arkistoitu 12.6.2013. Viitattu 10.3.2011.
2. ↑  Troponiini (P-TnT) *Duodecim Terveyskirjasto*.
3. ↑  Sydäninfarktin diagnostiikka *Käyvän hoidon tiivistelmät 27.4.2009 Suomalaisen Lääkäriseuran Duodecimin ja Suomen Kardiologinen seura ry:n asettama työryhmä*.
**Tros** (m.kreik. Τρώς) oli kreikkalaisessa mytologiassa Dardanian kuningas ja Erikhthonioksen ja Astyokhen poika. Puolisonsa Kallirrhoen kanssa hänellä oli pojat Ilos, Assarakos ja Ganymedes, sekä tytär Kleopatra.[1][2]

Zeuksen siepattua Trosin pojan Ganymedeen, isä suri poikansa menetystä syvästi. Myötätunnosta tämän surua kohtaan Zeus lähetti Hermeen tuomaan tälle kaksi hevosta, jota olivat niin nopeita, että pystyivät juoksemaan veden päällä.[3][4][5] Hermes myös lohdutti isää kertomalla tämän pojan olevan nyt kuolematon ja jumalten juomanlaskija.[6]

Dardanialaisia alettiin kutsua troijalaisiksi ja maata Troaaksi Trosin mukaan.[7]

Lähteet
-------

1. ↑  Apollodoros, *Bibliotheke* ('Kirjasto') 3.12.2 (engl. käännös)
2. ↑  Homeros, *Ilias* 20.213–241 (engl. käännös)
3. ↑  Apollodoros, *Bibliotheke* ('Kirjasto') 2.5.9 (engl. käännös)
4. ↑  Pausanias, *Periegesis tes Hellados* ('Kreikan kuvaus') 5.24.5 (engl. käännös)
5. ↑  Homeros, *Ilias* 5.251–273 (engl. käännös)
6. ↑  Homeeriset hymnit, *Afroditelle* 5.202–217 (engl. käännös)
7. ↑  Diodoros Sisilialainen, *Historian kirjasto* 4.75.3 (engl. käännös)
**Tupsukulmumittari** (*Idaea biselata*) on melko pieni, mutta erittäin yleinen vaalea yöperhonen.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Tupsukulmumittari on pohjaväriltään vaalean kellanharmaa perhonen, jonka värisävy ja kuvioinnin voimakkuus vaihtelevat yksilöittäin. Siivet ovat kauttaaltaan pienten, tummien pisteiden kuvioimat, ja niissä on selkeä musta diskaalitäplä. Sisempi poikkiviiru ja tyvipoikkiviiru erottuvat yleensä huonosti, mutta ulompi poikkiviiru on näistä poiketen leveä ja erottuu tummanharmaana. Ulomman poikkiviirun ja vaalean aaltoviirun välinen alue on selvästi muuta siipeä tummempi, ja tumma vyö näkyy myös siiven alapinnalla. Usein myös aaltoviirun ja siiven ulkosyrjän välinen alue on huomattavan tumma. Siipien ulkosyrjässä on mustia pisteitä. Takasiipien kuviointi on samanlainen kuin etusiivissä, mutta erottuu himmeämpänä. Lajin erottaa hyvin muista ulkonäöltään samantapaisista mittarilajeista pienen kokonsa perusteella, sillä siipiväli on vain 15–20 mm.

Koiraan takimmaiset raajat ovat ulkosivuiltaan karvaiset.

Levinneisyys ja lentoaika
-------------------------

Lajia esiintyy läntisimmästä Euroopasta Venäjän Kaukoitään ulottuvalla alueella. Suomessa tupsukulmumittaria tavataan etelärannikolta Pohjois-Pohjanmaalle saakka. Perhonen lentää heinäkuun puolivälistä elokuuhun.

Elinympäristö ja elintavat
--------------------------

Tupsukulmumittari on monenlaisissa ympäristöissä viihtyvä perhonen, jota tapaa varmimmin valoisissa metsissä, puistoissa ja puutarhoissa. Aikuiset perhoset lähtevät häirittyinä lentoon päivälläkin, mutta varsinainen lento tapahtuu iltahämärässä ja yöllä, jolloin yksilöitä lentää myös kirkkaiden valojen luokse. Pieni toukka talvehtii.

Ravintokasvi
------------

Toukka elää erilaisten matalakasvuisten kasvien kuihtuneilla lehdillä.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. 1 2 3 4  Mikkola K, Jalas I, Peltonen O. 1985. Suomen perhoset. Mittarit 1. Suomen Perhostutkijain Seura. Tampereen kirjapaino Oy Tamprint. ISBN 951-99620-7-7
4. ↑
5. ↑  Peder Skou: The geometroid moths of North Europe (Lepidoptera, Drepanidae and Geometridae). Brill 1986 ISBN 978-9004078598 s. 80

Aiheesta muualla
----------------

* kuva toukasta (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q171359
* Wikispecies: Idaea biselata
* BioLib: 52463
* BOLD: 110088
* CoL: 3PBHB
* EoL: 274050
* EPPO: IDAABI
* EUNIS: 307260
* Fauna Europaea: 444189
* Fauna Europaea (new): e621d11c-0be5-49e5-a8f0-c92a88e66523
* GBIF: 5146961
* iNaturalist: 362141
* IRMNG: 11353779
* LepIndex: 213447
* LoB: 3980
* NBN: NBNSYS0000005775
* NCBI: 104448

 |

 |