recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Michael Arthur Norman Jr.** (s. 3. joulukuuta 1997) on yhdysvaltalainen pikajuoksija, joka aikuisten tasolla on menestynyt 400 metrin juoksijana. Norman on vuoden 2020 kesäolympialaisten 4 x 400 metrin viestin olympiavoittaja sekä vuoden 2022 maailmanmestari 400 metrin juoksussa ja 4 x 400 metrin viestijuoksussa.

Saavutukset
-----------

Norman menestyi jo kouluikäisenä ja vakuutti erityisesti 17-vuotiaana 6. kesäkuuta 2015 kisasuorituksellaan Vista Murrieta High Schoolin oppilaana CIF Californian State Meet -kisassa. Hän aloitti päivän 4 x 100 metrin viestissä. Sen jälkeen hän juoksi voittoon 400 metrillä NFHS:n ennätystä sivuavalla ajalla 45,19. Tämän jälkeen hän voitti 200 metrin kisan ajalla 20,30. Vain tuntia myöhemmin hän juoksi 4 x 400 metrin viestissä osuusajan 44,9.

Vuoden 2016 nuorten MM-kisoissa Norman voitti 200 metrin (aika 20,17) ja 4 x 100 metrin viestin (38,93) maailmanmestaruuden. 

Vuonna 2018 Norman voitti NCAA:n mestaruuden 400 metrillä ja 4 x 400 metrin viestissä sekä sisä- että ulkoradoilla. Seuraavan vuoden MM-kisoissa hän karsiutui 400 metrillä välierissä.

Vuonna 2021 kesäolympialaissa Tokiossa hän voitti kultaa 4 x 400 metrin viestissä (2.55,70) ja oli 400 metrillä viides (44,31).

Vuoden 2022 maailmanmestaruuskilpailuissa hän voitti kultaa sekä 400 metrillä (44,29) että 4 x 400 metrin viestissä (2.56,17).

Yhdysvaltain mestaruuden 400 metrillä Norman on voittanut vuosina 2021 (olympiakarsinnat) ja 2022.

Norman voitti Timanttiliigan 400 metrin mestaruuden vuonna 2019.

Ennätykset
----------

* 100m 9,86 (20. heinäkuuta 2020)
* 200m 19,70 (6. kesäkuuta 2019)
* 400m 43,45 (20. huhtikuuta 2019)
* 400m (halli) 44,52 (10. maaliskuuta 2018)

Norman juoksi hallissa Collage Stationissa Teksasissa maaliskuussa 2018 ajan 44,52, joka alitti Kerron Clementin nimissä olleen virallisen sisäratojen maailmanennätyksen. Normanin aikaa ei kuitenkaan hyväksytty viralliseksi maailmanennätykseksi puutteellisen kilpailunjälkeisen dopingtestauksen vuoksi Normanin ulkoradoilla 400 metrillä juoksema 43,45 on kaikkien aikojen neljänneksi paras aika.

Yksityiselämä
-------------

Normanin isä on afroamerikkalainen ja äiti japanilainen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Michael Norman *Tilastopaja*. Viitattu 8.8.2022.
2. ↑  Rich Gonzalez: Norman joins Thomas atop dash lore *PrepCalTrack*. Viitattu 8.8.2022.
3. ↑  U.S. Olympic Track and Field Trials: Results *International Olympic Committee*. Viitattu 8.8.2022.
4. ↑  2022 USATF Outdoor Championships results, world championships roster *NBC Sports*. Viitattu 8.8.2022.
5. ↑  Diamond League Champions 2019 *Diamond League*. Viitattu 8.8.2022.
6. ↑  World Athletics News 208 (pdf), 18.12.2019.
7. ↑  Scott Reid: The extraordinary Olympic journey of Michael Norman *East Bay Times*.  23.7.2021. Viitattu 8.8.2022.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Tommi Johannes Mikkonen** (s. 17. helmikuuta 1968 Kauhava) on Jyväskylän yliopiston professori. Mikkosen erityisiä mielenkiinnonkohteita ovat ohjelmistotuotanto ja -arkkitehtuurit sekä mobiili- ja web-ohjelmointi.

Tommi Mikkonen syntyi johtaja Markku Mikkosen ja opetusneuvos Annikki Kosken perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1993 on diplomi-insinööri Päivi Rintala. Ylioppilaaksi Mikkonen tuli 1987 ja valmistui diplomi-insinööriksi 1992. Mikkonen väitteli tekniikan tohtoriksi ohjelmistotekniikasta vuonna 1999. Hän on toiminut muun muassa Space Systems Finlandilla ohjelmistoasiantuntijana, Nokia Oyj:llä ohjelmistoarkkitehtinä sekä tutkijana, yliassistenttina ja professorina Tampereen teknillisen yliopiston Ohjelmistotekniikan ja Tietotekniikan laitoksilla. Vierailevana professorina hän on ollut Sun Microsystemsillä (2006-2008) ja Mozillalla (2016-2017). Tommi Mikkonen toimi Helsingin yliopiston professorina ennen siirtymistään Jyväskylän yliopistolle. 

Uransa aikana Mikkonen on kirjoittanut kirjoja ohjelmistotekniikan eri aihepiireihin liittyen. Tampereen teknillinen yliopisto on palkinnut Mikkosen kahdesti menestyksekkäästä diplomityöohjauksesta, kerran menestyksekkäästä tutkimuksesta, ja kerran vaikuttavasta yritysyhteistyöstä. 

Uransa aikana Mikkonen on ohjannut 20 tohtorinväitöstä sekä yli 400 diplomityötä ja gradua, samoin kuin kirjoittanut yli 250 tieteellistä julkaisua.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Lasse Pajala, John Lagerbohm, Ulla Strengell-Silainen (toim.): *Kuka kukin on 2011*, s. 609. Helsinki: Otava, 2011. ISBN 978-951-1-24712-8.
2. ↑  Professori Tommi Mikkonen siirtyy etelän lämpöön *TUT Pervasive Computing Blog*.  19.6.2017. Viitattu 21.6.2017. (englanniksi)[vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Tommi Mikkosen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* DBLP
* Google Scholar
* ORCID

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Grafiikanpaja Himmelblau** on Tampereen Finlaysonin tehdaskiinteistössä toimiva taidegrafiikan vedostuspaja, joka on erikoistunut metalligrafiikan tekemiseen.

Paja perustettiin vuonna 1989. Se kustantaa taidegrafiikkaa yhteistyössä taiteilijoiden ja gallerioiden kanssa. Siellä vedostetaan, esitellään ja myydään taiteilijoiden tuotantoa. Himmelblau järjestää myös näyttelyitä eri puolille Suomea. Paja on tehnyt yhteistyötä yli 60 suomalaisen ja pohjoismaisen taiteilijan kanssa.

Himmelblau teki aikoinaan yhteistyötä taidekeskus Retretin kanssa. Retretin päädyttyä konkurssiin vuonna 2012 Himmelblaun piti keksiä uusi näyttelyareena. Tähän tarkoitukseen se lanseerasi vuonna 2015 Finlayson Art Arean, joka on vuosittainen kesä-elokuussa järjestettävä kuvataidetapahtuma.

Grafiikanpaja Himmelblau sisäänkäynti.
Himmelblaun Koskigalleriassa järjestetään vaihtuvia näyttelyitä, ja siellä on esillä myös myyntikokoelma.

Lähteet
-------

* Viikon yritys vko 1/2003: Grafiikanpaja Himmelblau (Arkistoitu – Internet Archive), Finlaysonin alue Tampere
* Grafiikanpaja Himmelblau[vanhentunut linkki], Klub Tampere
* Grafiikanpaja Himmelblau Oy[vanhentunut linkki], Yritystele
* Grafiikanpaja Himmelblau

### Viitteet

1. ↑  Taidekeskus Retretin kesänäyttelyt avautuvat  27.5.2003. MTV uutiset.  Arkistoitu 27.2.2017. Viitattu 26.2.2017.
2. ↑  Välinoro, Anne: Ketonen tuo taiteen ihmisten keskelle.  *Aamulehti*, 12.2.2017, s. B22-B23.

Aiheesta muualla
----------------

* Himmelblaun kotisivut
* VirtualTampere: Virtuaalivierailu Himmelblauhun
Limpopon kansallispuisto

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
GazaMosambik |
| Pinta-ala | 
10 000,0 km2View and modify data on Wikidata  |

Hallinto| Nimi alkuperäiskielellä | 
Parque Nacional do LimpopoView and modify data on Wikidata  |
| Tyyppi | 
KansallispuistoView and modify data on Wikidata  |
| Perustettu | 
27. marraskuuta 2001View and modify data on Wikidata  |
| Luokitus | 
National park of Mozambique (d) (käännä suomeksi)View and modify data on Wikidata  |

Karttamuokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Limpopon kansallispuisto** on suojelualue Mosambikissa Gazan maakunnassa. Se avattiin vuonna 2002.

Puiston alueella elää edelleen 20 000 ihmistä, joista noin kolmannes pyritään sijoittamaan muualle lähivuosina.

Puisto on osa hanketta, jonka tavoitteena on luoda suuri yhtenäinen alue kolmen valtion alueelle: Mosambikiin, Zimbabween ja Etelä-Afrikkaan. Koko suojelualueen tavoitekoko on 4,4 miljoonaa hehtaaria.

Puisto on jokien halkomaa vähäsateista savannia. Mosambikin ja Etelä-Afrikan rajalla kohoavat Lebombovuoret 500 metrin korkeuteen puiston korkeimpana kohtana. Puiston alueella elää ainakin 147 nisäkäslajia, 500 lintulajia sekä vähintään 2 000 kasvilajia. Sinne on siirretty seeproja, elefantteja ja pahkasikoja muualta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Africa's biggest game park opens BBC 2002
2. 1 2  Limpopo National Park (PNL)[vanhentunut linkki]
3. ↑  About the Great Limpopo Transfrontier Park (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑  Go 2 Africa
(**Calpurnius**?) **Piso Frugi** (k. 261) oli roomalainen usurpaattori eli vallananastaja 260-luvulla.

Ainoa lähde Pisosta on epäluotettava *Historia Augusta*, jonka mukaan hän oli kotoisin Calpurniusten suvusta, ja hänellä oli myös cognomenit *Frugi* ja *Thessalicus*. Teos kertoo, että Piso oli usurpaattori Macrianusten mukana Balkanilla vuonna 261, kun he olivat matkalla kukistamaan keisari Gallienusta. Macrianukset kohtasivat Achaean ja ehkä myös Macedonian provinssien maaherran Valensin, joka tuki Gallienusta. Macrianus lähetti Pison kukistamaan Valensia, mutta hän yritti julistautua keisariksi päästessään Thessaliaan. Pian kuitenkin Valensin joukot surmasivat Pison. Tiedot Pisosta ja Valensista ovat äärimmäisen epäselviä eikä ole edes varmaa oliko hän todella olemassa vai oliko hän vain *Historia Augustan* kirjoittajan keksintöä.

Lähteet
-------

* John Bray: *Gallienus: A Study in Reformist and Sexual Politics*. Wakefield Press, 1997. ISBN 1862543372. (englanniksi)
* Christian Körner: Usurpers under Gallienus  6.12.1999. De Imperatoribus Romanis: An Online Encyclopedia of Roman Emperors. Viitattu 21.3.2009. (englanniksi)
* Arto Kivimäki ja Pekka Tuomisto: *Rooman keisarit*. Karisto, 2005. ISBN 951-23-4546-3.

### Viitteet

1. ↑  Rooman keisarit s. 494
2. ↑  Bray s. 332
3. ↑  Körner: *Usurpers in Achaea: Valens and Piso*
Limisaumarunkoinen puuvene, kuvassa näkyy kylkilautoja tukevia rungon sisäpuolisia veistokaaria ja painokaaria
**Limisauma** tarkoittaa puurunkoisen laivan tai veneen rungon rakennustapaa, limisaumaista kylkilaidoitusta. Tässä rakennustavassa kylkilaudat asetetaan siten, että ylemmän laudan sisäpuolen alareuna tulee jonkin verran alemman laudan yläosan päälle. Limisaumaveneessä laudoitusta tukevat rungon sisäpuoliset kaaret asennetaan laudoituksen valmistuttua. Suomessa limisaumaveneen laudoituksessa on yleensä käytetty mäntyä, kuusta tai haapaa. Runkolaudoitusta tukevaan kaaritukseen voidaan käyttää esimerkiksi tammesta tai saarnesta tehtyjä painokaaria, jotka niitataan paikoilleen, tai massiivisia puusta valmistettuja jäykkiä veistokaaria. Vaihtoehtoinen puuveneen kylkilaudoituksen rakennustekniikka on tasasauma eli kravelli.

Pohjoismainen limisaumaveneperinne hyväksyttiin Unescon aineettoman kulttuuriperinnön luetteloon 14.12.2021 ensimmäisenä yhteispohjoismaisena aineettoman kulttuuriperinnön hakemuksena.

Lähteet
-------

1. ↑  Pohjoismainen limisaumaveneperinne Unescon aineettoman kulttuuriperinnön luetteloon – Ensimmäinen yhteispohjoismainen hakemus luo pohjaa yhteistyölle *Museovirasto*. Viitattu 22.12.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Limisaumaisen puuveneen veisto – Museovirasto
Kylpyankkoja
**Kylpyankka** tai **kumiankka** on uivan ankan muotoinen kelluva leikkikalu. Nykyään kylpyankat valmistetaan yleensä muovista, aiemmin myös kumista. Kylpyankkoja käytetään verrattomasti yleisimmin kylpiessä mutta myös koirien ja pikkulasten leikkikaluina. Vaikka kylpyankkoja valmistetaan kaiken kokoisia ja -värisiä, on tavallisin mielikuva kylpyankasta pieni ja keltainen, oranssinokkainen ankka.

Kylpyankka saattaa puristettaessa päästää vinkuvan tai vaakkuvan äänen. Joskus ankassa on reikä, jotta sitä voitaisiin käyttää veden ruiskuttamiseen. Kylpyankat ovat myös pienen harrastajajoukon keräilykohde. *Guinness World Records* mainitsee maailman suurimman kumiankkakokoelman käsittävän 2 583 yksilöä (vuonna 2007).

Kylpyankan historia on hämärän peitossa, mutta sen syntyvaiheet ovat epäilemättä vahvasti kytköksissä kumiteollisuuden alkuun sekä kumisten ja vinkuvien lelujen kehitykseen 1800-luvun loppupuolella.

Vuonna 2001 *The Sun* -lehti uutisoi, että jopa kuningatar Elisabet II käyttää kylpyankkaa kylpyhuoneessaan Buckinghamin palatsissa. Ankan huomasi kylpyhuonetta maalannut työmies, jonka mukaan sen päässä oli pieni puhallettava kruunu.

Kylpyankkakisa
Kiinasta Seattleen matkalla olleesta rahtialuksesta joutui vuonna 1992 myrskyn aiheuttamassa onnettomuudessa Tyyneen valtamereen 29 000 Friendly Floatees -merkkistä kylpylelua, joukossa muun muassa kilpikonnia, ankkoja, majavia ja sammakoita. Tuulet ja merivirrat kuljettivat niistä tuhansia Alaskaan, mutta osa kulkeutui Beringinsalmen lävitse. Lelut oli suunniteltu kestämään taaperoikäisten kylpyleikkejä, ja osa niistä selvisikin jäiden läpi Atlantille. Niiden kulkureitit ja -nopeudet ovat antaneet tutkijoille lisätietoa merivirroista.

Kylpyankoilla on järjestetty myös kilpailuja, usein hyväntekeväisyystarkoituksessa. Kylpyankkakisassa osanottajat ostavat ankkoja, jotka merkitään ja lasketaan esimerkiksi jokeen. Ensimmäinen maaliviivan ylittänyt ankka voittaa. Esimerkiksi Turun päivänä vuonna 2013 Turussa laskettiin veteen 5 000 ankkaa, joiden tuotto lahjoitettiin Itämeren suojeluun.

Lähteet
-------

1. ↑  Queen goes quackers at bath time (BBC) (englanniksi)
2. ↑  Ducks' odyssey nears end (BBC) (englanniksi)
3. ↑  Rubber Duckies Map The World (CBS News) (englanniksi)
4. ↑  Aurajoki muuttui keltaiseksi Turun päivän Ankkarallissa (Arkistoitu – Internet Archive) 16.9.2013 (luettu 19.2.2014)

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **kylpyankka**.

Aiheesta muualla
----------------

* Duckplanet.com: kylpyankistien sivusto (englanniksi)
**Metallin kylmävedolla** tarkoitetaan muokkausprosessia, missä pitkä metallituote vedetään kartiomaisen reikätyökalun, vetokiven, läpi. Prosessissa metallituotteen poikkipinta-ala pienenee. Tyypillinen kylmämuokkausaste vedossa on 10-30%.

Tyypillisiä vedettyjä tuotteita ovat esimerkiksi kuparilanka, metalliputket ja -tangot.

Kylmävetoprosessin tavoitteet
-----------------------------

* valutuotteen karkean raerakenteen hienontaminen
* kappaleen saattaminen oikeaan mittaan ja toleranssiin
* kappaleen muokkauslujittaminen (dislokaatiolujitus)

Vetoprosesseja
--------------

* Kaavinveto, missä tuotteen pinta kaavitaan pois
* Vetovalssaus tai turkinpäävalssaus, missä muovaavan työkalun muodostaa 2, 3 tai 4 vapaasti pyörivää muovausrullaa
* Putken tuurnaveto, missä putken sisällä on joko uiva tai pitkällä tangolla kiinnipidetty tuurna
* Laakaveto on putken vetoa ilman sisäpuolista tuurnaa

Vetolaitteet
------------

Yksinkertaisin vetolaitteisto on kultaseppien käyttämä reikälevy. Levyssä on lukuisia, halkaisijaltaan erikokoisia reikiä. Hopealanka pakotetaan työntämällä sopivan reiän läpi, läpitulleesta päästä tartutaan hohtimilla ja vedetään loppu lanka läpi. 

Kaikki vetolaitteistot on varustettu pääntekoasemalla. Päänteko on työvaihe missä vedettävän tuotteen pää supistetaan niin pieneksi, että se voidaan pujottaa vetokiven läpi. Yleisin pääntekolaite on epäkeskovalssi.

Teolliset vetokoneet voidaan jaotella jatkuvatoimisiin ja syklisesti toimiviin.

### Sykliset vetolaitteet, vetopenkit

Vetopenkeissä tuote vedetään vetokiven läpi kelkalla, joka kulkee edestakaisin. Pisimmät suprajohdeteollisuudessa käytettävät vetopenkit ovat jopa 50 metriä pitkiä. Yleisimmin kelkkaa vedetään ketjulla, mutta myös hydraulisylinteri- ja hammastankovetoisia penkkejä on valmistettu erikoistarkoituksiin.

### Jatkuvatoimiset vetokoneet

* Vetokela
* Sarjavetokoneet
* Schumag-tyyppiset vetokoneet

Vetokivi
--------

Vetokivi on työkalu, jonka läpi metallituote vedetään.
Vetokivien materiaalina käytetään joko kovametallia tai teollista timanttia. Kaavinvetokivi poistaa vedettävän tuotteen pinnalta ohuen materiaalikerroksen.

Aiheesta muualla
----------------

* MRB Schumag GmbH sivut
* ASMAG GmbH sivut
* EJP Maschine GmbH sivut
**Jouni Tapani Haapakoski** (s. 14. kesäkuuta 1953 Ylivieska) on suomalainen seiväshyppääjä. Hän edusti Ylivieskan Kuulaa ja häntä valmensi Aulis Kairento.

Haapakoski sijoittui Montréalin olympialaisissa 1976 viidenneksitoista tuloksella 520 cm. Sisäratojen EM-kilpailuissa 1977 San Sebastiánissa hän oli kahdeksas ylitettyään tasan viisi metriä. Prahan EM-kilpailuissa 1978 hän sijoittui kymmenenneksi tuloksella 530 cm. Moskovan olympialaisissa 1980 Haapakoski oli yhdeksäs hypättyään 545 cm ja Grenoblen EM-hallikilpailuissa 1981 viidestoista tuloksella 525 cm.

Haapakoski edusti Suomea aikuisten maaotteluissa ja Euroopan cupin kilpailuissa vuosina 1975–1981. Hän hyppäsi ennätyksensä 555 cm Raahessa 13. heinäkuuta 1980. Sisäradoilla hän hyppäsi parhaimmillaan 545 cm Vierumäellä 1981.

Haapakoski voitti ulkoratojen Suomen mestaruuden Turussa 1976 tuloksella 535 cm. SM-hopeaa hän saavutti 1975 ja 1977 sekä SM-pronssia 1978, 1979, 1980 ja 1986. Sisäratojen Suomen mestaruuden hän voitti 1977, 1979 ja 1981.

Urheilu-uransa jälkeen Haapakoski jatkoi jo uransa aikana hyppääjäkaverinsa Raimo Eskolan kanssa perustamassaan Raita Sport-yrityksessä, joka aloitti liiketoiminnan tuomalla lajinsa hyppyseipäitä Suomeen laajentaen edelleen alastulopehmusteiden maahantuontiin. Yritys toimi Oulaisissa. Yrityksessä Eskola toimi toimitusjohtajana ja Haapakoski vastasi myynnistä. He myivät yrityksensä vuonna 2001 kilpailijalleen Kerko Sportille, jossa Haapakoski jatkoi myyntipäällikkönä eläköitymiseensä vuoteen 2017 asti.

Lähteet
-------

* Tapani Haapakoski Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).

### Viitteet

1. ↑  Finnish Indoor Championships gbrathletics.com
2. ↑  Kai Nevala: Ylittäjä ja yrittäjä.  *Kaleva*, 27.3.2020, s. 28-29.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee musiikkikappaletta. Laulu rakkaudelle – Secret Song Suomi on suomalainen musiikkiohjelma.*

| "Laulu rakkaudelle"Yö |
| --- |
| Singlen "Laulu rakkaudelle" kansikuva |
| Singlen tiedot |
|  Äänitetty  | syys–lokakuu 1987, Finnvox-studio, Helsinki |
|  Julkaistu | 7. joulukuuta 1987 |
|  Formaatti | 7" |
|  Tuottaja(t) | T. T. Oksala |
|  Tyylilaji | suomirock |
|  Levy-yhtiö | Poko Rekords |
| Yön muut singlet |
| "*Tää kesä*"1987 | "*Laulu rakkaudelle*"1987 | "*Mutta kun tulee aamu*"1988 |

**Laulu rakkaudelle** on joulukuussa 1987 ilmestynyt Yön single, jonka molemmat kappaleet ovat tammikuussa 1988 julkaistulta albumilta *Lanka palaa*. Singlellä on ensimmäistä kertaa mukana yhtyeeseen syksyllä liittynyt uusi kitaristi Juha Mielonen. Se nousi tammikuussa 1988 Suosikin singlelistalla sijalle 10.

*Laulu rakkaudelle* äänitettiin alun perin ilman siihen kuuluvaa Pedro Hietasen haitarisooloa, joka lisättiin tuottaja T. T. Oksalan ajatuksesta. Olli Lindholm on kertonut tehneensä kappaleen sävellyksen ja sanoituksen noin viidessätoista minuutissa ukkosmyrskyn aikana kotonaan Tampereen Armonkalliolla.  Vuonna 2013 Suvi Teräsniska teki laulusta oman versionsa albumilleen *Hän tanssi kanssa enkeleiden*.

Muusikot
--------

Yö
* Olli Lindholm – laulu
* Juha Mielonen – kitara
* Jani Viitanen – kitara
* Juha Rauäng – basso, taustalaulu
* Veikko Lehtiranta – rummut, taustalaulu

Vierailija
* Pedro Hietanen – haitari (A1)

Kappaleet
---------

A-puoli
1. *Laulu rakkaudelle* – 2.56 (säv. & san. Olli Lindholm)

B-puoli
1. *Pojat* – 3.54 (säv. & san. Olli Lindholm)

Lähteet
-------

* YÖ: Laulu rakkaudelle Finnmusic.

### Viitteet

1. ↑  YÖ: Laulu rakkaudelle / Pojat Poko Rekords. Viitattu 22.4.2015.
2. ↑  Listat 1988 (Arkistoitu – Internet Archive) Populaarimusiikin museo Pomus. Viitattu 22.4.2015.
3. ↑  Lindholm, Olli ja Rantanen, Ilpo: *Yhden Yön tarina*, s. 249. WS Bookwell 2007. ISBN 978-951-0-32853-8.
**Kylmäoja** on Vantaa Koivukylän suuralueen Ilolan kaupunginosan pohjois- ja länsiosissa sijaitseva, enimmäkseen omakotiasutuksesta koostuva asuinalue.

Kylmäoja on saanut nimensä asuinalueen lähellä kulkevan Keravanjoen Kylmäoja-nimisen sivupuron latvahaarojen mukaan. Huomattava osa puron vedestä on lähteistä nousevaa pohjavettä ja on siksi viileää kesälläkin. Nimen Kylmäoja sanotaan johtuvan tästä veden viileydestä, minkä hevosiaan seudulla juottaneet matkalaiset havaitsivat. Tämä puro yhtyy myöhemmin Keravanjokeen Koivuhaan ja Viertolan kaupunginosien rajan kautta.

Kylmäojan asuinalueen itäpuolella Ilolan koillisosassa sijaitseva suopainanne ympäröivine metsineen on patikkaretkeilyyn soveltuva luonnonsuojelualue, joka tunnetaan nimellä *Kylmäojan korpi*. Korpeen kuuluu edustava tervaleppäkorpi. Alueen keskellä on avosuo.

Lähteet
-------

1. 1 2  kartta.vantaa.fi (Haku hakusanoilla *Kivikkotie 63* kohdistaa kartan Kylmäojan asuinalueeseen. Valinnat: Aluejaot: *Suuralueet* ja *Kaupunginosat*) Vantaan kaupunki, vantaa.fi. Viitattu 3.7.2016.
2. 1 2 3  Vantaa alueittain (2015) (pdf) (71 Ilola, julkaisun sivut 182–185)  huhtikuu 2016. Vantaan kaupunki, vantaa.fi.  Arkistoitu 8.5.2016. Viitattu 3.7.2016.
**Kuopio Maraton** on Itä-Suomen suurin yksipäiväinen juoksu/kuntoilutapahtuma, joka kerää vuosittain noin 2 500 osallistujaa. Tapahtuman järjestää Pohjois-Savon Liikunta ja Kuopion Reipas. 

Kuopio Maratonilla on matkoja ja sarjoja kaiken tasoisille kuntoilijoille. Maratonin (42,195 km) ja puolimaratonin (21,1 km) lisäksi tapahtumassa voi osallistua myös kymmenelle kilometrille. Puolimaratonille ja Kympille voi osallistua myös kävellen, ilman ajanottoa. Pienimmille lapsille Kuopio Maratonilla järjestetään 4 ja 2 kilometrin matkat. 

Kuopio Maratonin reitti starttaa Kylpylähotelli Rauhalahden pihalta kohti Särkiniemeä, mistä juoksijat jatkavat kohti Savilahtea. Yliopiston kohdalta matka jatkuu kohti keskustaa. Niiralan ja Linnanpellon kautta reitti kiertää Itkonniemelle, mistä reitti laskeutuu Kuopion Satamaan. Sataman jälkeen juoksijat pääsevät nauttimaan luonnon kauniin Väinölänniemen maisemista, ennen kuin matka jatkuu Haapaniemen ja Särkiniemen rantojen kautta takaisin Rauhalahteen. Reitti on pituudeltaan 21,1 km ja Maratonin juoksevat sen kahdesti. Kuopio Maratonin reitti on kohtuullisen tasainen ja nopea loivine pitkine laskuineen. Kaunis järvimaisema kruunaa kuntoilukokemuksen.

Kuopio Maraton järjestetään perinteisesti syyskuun ensimmäisenä viikonloppuna.

Rullaluistelu
-------------

Juoksun ja kävelyn lisäksi Kuopio Maratonilla voi osallistua myös rullaluistelumaratonille ja -puolimaratonille. Rullaluistelijat voivat luistella sauvojen kanssa tai sauvoitta. Rullaluistelureitti suuntaa Rauhalahdesta kohti Petosta, mistä reitti kääntyy Kaislastenlahteen, jossa sijaitsee maratonin kääntöpaikka. Molemmat reitit luistellaan yhtenä lenkkinä.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuopio Maratonin kotisivut
* Ilmoittautuminen Kuopio Maratonille - MyNextRun (Arkistoitu – Internet Archive)
*Tämä artikkeli käsittelee osaa veneen rakenteesta. Köli on myös tähdistö, tai sillä voidaan tarkoittaa Kölivuoria.*
Nykyaikaisen purjeveneen köli
Purjeveneen kiintoköli, johon on kiinnitetty myös peräsin
Purjeveneen nostoköli
Köli ohjaa purjeista johtuvat sivusuuntaiset voimat eteenpäin vieväksi voimaksi
**Köli** on veneessä tai laivassa aluksen pohjasta alaspäin jatkuva levynomainen rakenne. Sen tehtävä on rajoittaa purjehdittaessa sortoa eli aluksen ajautumista sivusuunnassa. Lisäksi köli pyrkii oikaisemaan veneen purjeista aiheutuvaa kallistumista. Moottorivoimalla kulkevat alukset eivät tarvitse pinta-alaköliä, kuten purjealukset. 

**Kiintoköli** on pinta-alaltaan suurempi ja huomattavasti painavampi, se myös vähentää aluksen kallistumista alatuuleen. **Nostoköliä** käytetään purjejollissa ja monirunkoveneissä, tämän kevytrakenteisen puu-, metalli- tai muovilevystä valmistetun kölin vaikuttavaa pinta-alaa voidaan vähentää tai poistaa se nostamalla köli osittain tai kokonaan kölilaatikon sisään myötätuuleen purjehdittaessa. Pohjarakenteiden kitka pienenee ja aluksen nopeus kasvaa. 

Laivan rakentaminen alkaa kölinlaskusta. Laivan köli on aluksen pitkittäisosista tärkein. Teräsrakenteisessa laivassa köli on keskilaivassa pituussuunnassa oleva vankka metallipalkki perästä keulaan, ja se tehdään metallilevyistä sekä rakennetta tukevista muotoraudoista. Kaaret ja pohjalevyt kiinnitetään köliin. Laivan keulassa ja perässä köli liitetään keula- ja perärankaan. Telakalla laivan koko paino on pääasiassa kölin päällä.

Lähteet
-------

1. ↑  University of New South Wales, The physics of sailing luettu 21.1.2010 (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Köli** Wikimedia Commonsissa
Mifsud vuonna 2010
**Michael Mifsud** (s. 17. huhtikuuta 1981 Pietà, Malta) on maltalainen jalkapallohyökkääjä, joka edustaa maansa pääsarjassa pelaavaa Sliema Wanderersiä. Hän on Maltan jalkapallomaajoukkueen kapteeni, kaikkien aikojen paras maalintekijä ja yksi maan kaikkien aikojen parhaista pelaajista. Mifsud on vain 164 senttimetriä pitkä.

Ura
---

Mifsud aloitti uransa nykyisessä seurassaan Sliema Wanderersissä vuonna 1997. Hän pelasi seurassa vuoteen 2001 asti tehden 80 pelissä 60 maalia. Vuonna 2000 Mifsud teki myös debyyttinsä Maltan jalkapallomaajoukkueessa. Vuonna 2001 hän siirtyi Bundesliigan 1. FC Kaiserslauterniin, jossa vietetyn kolmen vuoden aikana peliaikaa kertyi vain 21 ottelun verran. Suurimman osan ajasta Mifsud pelasikin saksalaisseuran kakkosjoukkueessa. Edessä oli paluu vuonna 2004 Sliema Wanderersiin, mutta vain kauden ajaksi. Vuonna 2004 Mifsud palasi Eurooppaan norjalaisen Lilleström SK:n riveihin. Lilleströmissä Mifsud pelasi neljä kautta, joista kertyi tilille 48 ottelua ja 17 maalia.

Seuraavaksi Mifsud suuntasi kohti Englantia ja Coventry Cityä. Hän oli kolmen kautensa aikana yksi seuran tärkeimmistä pelaajista. Mifsud pelasi seurassa 86 ottelua viimeistellen 16 maalia. Hän kävi vuonna 2009 lainalla Barnsley FC:ssä, kunnes palasi takaisin Maltalle ja Valletta FC:n riveihin. Seuraavat kolme vuotta Vallettan ja Qormi FC:n riveissä tuottivat 59 ottelua ja 42 maalia, kunnes Mifsud siirtyi A-Leaguen Melbourne Heartiin. Hän pelasi seurassa 14 ottelua, ennen kuin seuran omistaja vaihtui ja nimi muuttui Melbourne City FC:ksi. Omistajanvaihdoksen jälkeen Mifsud palasi kasvattajaseuraansa Sliema Wanderersiin vuonna 2014.

Maajoukkueessa kapteeninakin toiminut Mifsud on vuosina 2000–2020 pelannut 143 maaottelua ja tehnyt ennätykselliset 42 maaottelumaalia. Harjoitusottelussa Liechtensteiniä vastaan vuonna 2008 Mifsud teki viisi maalia, kun Malta voitti keskieurooppalaiset 7-1. Hän rikkoi Carmel Busuttilin maaliennätyksen vuonna 2010 Suomea vastaan, kun Malta hävisi 1-2.

Lähteet
-------

* 
* 

### Viitteet

1. ↑  Malta - Record International Players  27.5.2021. rsssf. Viitattu 30.6.2021. (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Michael Mifsud
**Veikko Kalevi Hakkarainen** (29. joulukuuta 1928 Suojärvi – 6. toukokuuta 1991 Iisalmi) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai talousneuvoksen ja kauppaneuvoksen arvonimet.

Hakkaraisen vanhemmat olivat Vilho ja Martta Hakkarainen ja puoliso vuodesta 1956 Elvi Hemmi. Hakkarainen kävi kansakoulun ja kansankorkeakoulun ja suoritti saha- ja puuteollisuusoppikoulun tutkinnon 1949 sekä neuvoja-, nuorisopedagoisen ja kasvatusopin ylimmän tutkinnon Suomen nuoriso-opistossa 1952, kauppakoulun tutkinnon Kajaanin kauppaoppilaitoksessa 1955, sanomalehti- ja tiedotusopin tutkinnon Turun kesäyliopistossa 1961 ja kauppateknikon tutkinnon Myynti- ja Mainoskoulussa 1963. Hän sai myös liikkeenjohdon täydennyskoulutusta ja pätevöityi HTM-tilintarkastajaksi 1970. Hakkarainen oli vakuutuspiiritarkastaja Pohja-Yhtymässä 1949–1951, Pohjois-Karjalan nuorisoseurojen liiton toiminnanjohtaja 1952–1953 ja *Iisalmen Sanomia* julkaisevan Oy Iisalmen Sanomain levikki- ja ilmoituspäällikkö 1955–1962, toimituspäällikkö 1958–1960, apulaistoimitusjohtaja 1962–1964 ja toimitusjohtaja 1964–1979 sekä IS-Yhtymä Oy:n hallituksen päätoiminen puheenjohtaja 1980–1986 ja hallintoneuvoston puheenjohtaja vuodesta 1987. Hakkaraisella oli lisäksi lukuisia ammatillisia ja muita luottamustehtäviä. Sotilasarvoltaan hän oli reservin kersantti. Hakkarainen sai talousneuvoksen arvonimen 1976 ja kauppaneuvoksen arvonimen 1981.

Lähteet
-------

1. 1 2  Luttinen, Jaana: Kauppaneuvos Veikko Hakkarainen (1928–1991). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 5.9.2011. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 4.12.2022.
2. 1 2  Veikko Hakkarainen *Biografiasampo*. Viitattu 4.12.2022.
3. ↑  Ihmiset. Kuolleita. Kauppaneuvos Veikko Hakkarainen. (Tilaajille) *Helsingin Sanomat*.  7.5.1991. Viitattu 4.12.2022.
TV-meteorologi Seija Paasonen esitelmöi Kirkkonummen Komeetan tilaisuudessa marraskuussa 2004. Kuva Seppo Linnaluoto.
**Tähtitieteellinen yhdistys Kirkkonummen Komeetta** ry on tähtitieteellinen yhdistys, joka toimii Kirkkonummella ja lähikunnissa. Vuoden 2015 lopussa siinä oli 220 jäsentä, joista 158 kirkkonummelaisia, 23 Espoosta ja loput muualta Suomesta.

Kirkkonummen Komeetta on perustettu toukokuussa 2000. Heti seuraavasta syksystä lähtien aloitettiin yleisöesitelmät, joita on pidetty kuukausittain paitsi kesällä. Esitelmien lyhennelmät julkaistaan verkossa ja Kirkkonummen Sanomissa. 

Komeetan kerho kokoontuu joka maanantai klo 18 lähtien Volsin entisellä koululla. Lastenkerho kokoontuu joka toinen tiistai lukukausien aikana. Komeetalla on myös luonnontieteen kerho.

Komeetta julkaisee Komeetan pyrstö -lehteä 4 kertaa vuodessa. Se julkaistaan myös verkossa pdf- ja/tai html-muotoisena.

Kirkkonummen Komeetta on järjestänyt valtakunnalliset Tähtipäivät 17.-19.5.2002 ja 16.-18.5.2008 sekä Laitepäivät 5.-7.3.2004 ja Cygnus-tapahtuman 25.-28.7.2013. Tapahtumat on järjestetty yhdessä Ursan kanssa.

Komeetta on järjestänyt vuosittain tammikuun lopussa talvileirin Lillkanskogin kesäsiirtolassa Porkkalassa. Viimeksi se oli 25.-26.1.2014.

Komeetalla on Volsissa tähtitorni, jossa järjestetään sunnuntaisin ja maanantaisin klo 19-21 pimeänä vuodenaikana selkeällä säällä tähtinäytäntöjä. Tähtitornissa on kokonaan syrjään työnnettävä katto, jolloin koko taivasta voi tarkkailla. Tähtitornissa on 28 cm kaukoputki.

Komeetan jäsenmaksu on 20 euroa, alle 25-vuotiailta 10 euroa ja perhejäseniltä 5 euroa. Komeetan puheenjohtaja on Antti Kuntsi ja sihteeri Jari Saukkonen.

Aiheesta muualla
----------------

* Kirkkonummen Komeetta
* Komeetan pyrstö -lehti
* Esitelmät
* Komeetan tuleva toiminta
* Tähtipäivät Kirkkonummella 17.-19.5.2002
* Tähtipäivät Kirkkonummella 16.-18.5.2008
**Lentopallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 2006** pelattiin Japanissa 31. lokakuuta – 16. marraskuuta. Kilpailukaupunkeina olivat Osaka, Kōbe, Nagoya, Sapporo ja Tokio. Kisoihin osallistui 24 maata. Mestaruuden voitti Venäjä, joka kukisti Osakassa pelatussa loppuottelussa Brasilian erin 3–2. Pronssiottelussa Serbia ja Montenegro voitti Italian lukemin 3–0.

Sijoitukset
-----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Venäjä |
|  | Brasilia |
|  | Serbia ja Montenegro |
| 4. | Italia |
| 5. | Kiina |
| 6. | Japani |
| 7. | Kuuba |
| 8. | Alankomaat |
| 9. | Yhdysvallat |
| 10. | Turkki |
| 11. | Saksa |
| 12. | Taiwan |
| 13. | Azerbaidžan |
| Etelä-Korea |
| 15. | Puerto Rico |
| Puola |
| 17. | Costa Rica |
| Dominikaaninen tasavalta |
| Kazakstan |
| Peru |
| 21. | Egypti |
| Kamerun |
| Kenia |
| Meksiko |

Venäjän mestarijoukkue
----------------------

Marija Borodakova, Olga Zhitova, Marija Bruntseva, Ljubov Sokolova, Jelena Godina, Natalija Safronova, Svetlana Krjutškova, Jekaterina Gamova, Marija Šešena, Julija Merkulova, Natalija Kulikova, Marina Akulova; päävalmentaja Giovanni Caprara.

Lähteet
-------

* Siukonen, Markku: *Urheilun vuosikirja 28*, s. 239. Minerva Kustannus Oy, 2007. ISBN 978-952-492-013-1.
* FIVB Women's World Championship Japan 2006 FIVB. Viitattu 25.4.2018. (englanniksi)
Viktor Klimenko esiintymässä vuonna 2013.
**Kirkkopuistossa soi** on vuonna 1995 ensimmäistä kertaa Porissa järjestetty hengellisen musiikin festivaali. Sen järjestäjänä toimii Porin ev.lut. seurakuntayhtymä. Viiden päivän pituinen tapahtuma koostuu Keski-Porin kirkon puistossa pidettävistä ilmaiskonserteista. Osa konserteista on myös kirkon sisätiloissa.

Kirkkopuistossa soi -tapahtumaa alettiin suunnitella, kun seurakunnassa kyllästyttiin Pori Jazz -festivaalien kävijöiden puistossa harjoittamaan sotkemiseen ja ilkivaltaan. Keski-Porin kirkko sijaitsee aivan konserteistaan ja ravintoloistaan tunnetun Etelärannan Jazzkadun läheisyydessä. Kirkkopuistoa käytettiin yleisesti käymälänä sekä muun muassa autojen luvattomaan pysäköintiin. Lieveilmiöiden kitkemiseksi puistossa päätettiin alkaa järjestää hengellisen musiikin tapahtumaa samaan aikaan jazzfestivaalien kanssa.

Tapahtuman esiintyjinä on kuultu useita suomalaisen hengellisen musiikin kärkinimiä, jotka parhaimmillaan ovat keränneet puistoon yli tuhatpäisiä yleisömääriä. Tapahtuman yleisöennätys tehtiin vuonna 1998, jolloin sen konsertteja oli seuraamassa lähes 9 000 henkeä. Tunnetuimpia esiintyjiä olivat tuolloin Viktor Klimenko, Pro Fide ja bass’n Helen. Vuoden 2013 muusikoita olivat muun muassa Nina Åström, Sakari Kukko, Viktor Klimenko sekä Exit ja Pekka Simojoki.

Lähteet
-------

* Kirkkopuistossa soi -tapahtuma Porin ev.lut. seurakuntayhtymän sivuilla[vanhentunut linkki]

### Viitteet

1. 1 2  Porin kirkkopuistossa soi hengelliset laulut  19.7.2011. Seurakuntalainen. Viitattu 18.7.2013. [vanhentunut linkki]
2. 1 2  "Niin loppui sankarihaudoille kuseskelu", Satakunnan Kansa 19.7.2013. Viitattu 22.7.2013.
**Konstantínos "Kóstas" Martákis** (kreik. Κωνσταντίνος "Κώστας" Μαρτάκης, s. 25. toukokuuta 1984 Ateena, Kreikka) on kreikkalainen laulaja, joka oli yksi ehdokkaista edustamaan maataan vuoden 2008 Euroviisuissa.

Ura
---

Martákis nousi kuuluisuuteen *Dream Show* -kykyjenetsintäohjelmasta. Ennen musiikkiuraansa hän oli toiminut mallina ja opiskellut Ateenan amerikkalaisessa korkeakoulussa, jossa hän keskittyi tietokoneteknologiaan. *Dream Show* -menestyksen ansiosta Martákis solmi levytyssopimuksen Kreikan Sony BMG:n kanssa ja julkaisi ensimmäisen singlensä, *Pánta Mazín*, kesällä 2006.

Heinäkuussa 2007 julkaistiin Martákisin ensimmäinen albumi, nimeltään *Anatropí*. Albumi sai yleisesti hyvän vastaanoton, ja kappaleet "Anatropí" ja "Nai" nousivat hiteiksi. Samana kesänä Martákis osallistui myös Latviassa järjestettyyn kansainväliseen *New Wave Festivaliin*, jossa hän sijoittui neljänneksi. Yleisö äänesti Martákisin suosikikseen, minkä ansiosta hänen kappaleensa saivat myös radiosoittoa. Kilpailumenestys johti jälleen levytyssopimukseen, kun Martákis sopi Venäjän Sony BMG:n kanssa englanninkielisen albumin julkaisemisesta kaikissa entisen Neuvostoliiton alueen valtioissa vuoden 2008 aikana. Nousussa olevan suosion johdosta ERT pyysi Martákista yhdeksi ehdokkaaksi edustamaan maataan Eurovision laulukilpailussa 2008.

Martákis osallistui karsintaan englanninkielisellä kappaleella *Always & Forever*, jonka on säveltänyt Dimítris Kontópoulos ja sanoittanut Víky (Vicky) Gerothódorou. Kappale tullaan julkaisemaan singlenä Venäjän Sony BMG:n kautta ja siitä tehdään myös kreikan- ja venäjänkieliset versiot*milloin?*. Kreikan edustuskappaleeksi valittiin kuitenkin Kalomoiran *Secret Combination*.

Diskografia
-----------

### Albumit

* *Anatropí* (Ανατροπή, 2007)

### Singlet

* *Pánta Mazí* (Πάντα Μαζί, 2006)
* *Always & Forever* (2008)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
*Tämä artikkeli kertoo toimittajasta. Yhdysvaltalaisen rock-yhtyeen Hoobastankin entisestä basistista kertoo Markku Lappalainen (muusikko) ja Ilomantsin kunnanjohtajasta Markku Lappalainen (kunnanjohtaja).*
**Markku Lappalainen** (s. 1955) on suomalainen kirjailija ja toimittaja. Hän toimi *Journalisti*-lehden päätoimittajana 2009–2018.

Lappalainen on työskennellyt myös Turun Sanomien toimittajana ja vuodesta 1999 freelancetoimittajana. Hän on erikoistunut luontoasioiden käsittelyyn ja kirjoittanut useita luontoaiheisia teoksia, muun muassa yhteistyössä valokuvaaja Hannu Hautalan kanssa. Lappalaisen lepakoista kertova teos *Lepakot: salaperäiset nahkasiivet* (Tammi 2001) oli Tieto-Finlandia-ehdokas. Se valittiin WWF Suomen Vuoden luontokirjaksi vuonna 2002.

Lähteet
-------

1. ↑  Journalisti-lehdelle päätoimittaja Paraisilta *Yle Uutiset*.  13.11.2008. Viitattu 31.5.2023.
2. ↑  Suomen Journalistiliitto hakee Journalistille päätoimittajaa  9.2.2018. Journalistiliitto. Viitattu 31.5.2023.
3. ↑  Tietokirjallisuuden Finlandia: Aiemmat voittajat Kirjasäätiö. Viitattu 31.5.2023.
4. ↑  Vuoden luontokirja -kilpailu WWF.fi. Viitattu 31.5.2023.
**Markku Kustaa Kotilainen** (s. 23. syyskuuta 1953) on suomalainen taloustieteilijä ja tutkimusjohtaja. Hän on koulutukseltaan valtiotieteiden tohtori (kansantaloustiede) Helsingin yliopistosta. Hänen väitöskirjansa aihe oli "Exchange Rate Unions: A Comparison with Currency Basket and Floating Rate Regimes". Hän on opiskellut lisäksi Munsterin yliopistossa ja Kielin yliopiston alaisessa maailmantalouden tutkimuslaitoksessa (Institut fur Weltwirtschaft) advanced studies in international economic policy research -ohjelmassa. Hän työskenteli Elinkeinoelämän tutkimuslaitoksessa (Etla) tutkimusjohtajana tutkimusohjelmassa "makrotalous, kansainvälinen talous ja suhdanteet" marraskuuhun 2018 asti, jolloin hän jäi eläkkeelle. Ennen tätä tehtävää hän toimi Etlassa tutkijana, ennustepäällikkönä ja tutkimuspäällikkönä. Ennen Etlaan tuloaan Kotilainen työskenteli vanhempana tutkijana valtiovarainministeriön kansantalousosastolla (1985–1986) ja sitä ennen tutkijana Pellervon taloudellisessa tutkimuslaitoksessa (PTT) (1983–1985). Kotilaisen keskeiset tutkimusalueet ovat olleet kansainvälinen makrotalous, ulkomaankauppa ja suorat sijoitukset sekä suhdannevaihtelut. Merkittävä osa tutkimuksesta on käsitellyt Euroopan integraatiota, erityisesti talous- ja rahaliittoa. Lisäksi hän on tehnyt aluetalouden ja innovaatioiden tutkimusta. Kotilainen johti Etlan ennustetoimintaa 1996–2000 ja uudelleen vuodesta 2009 vuoteen 2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Kotilainen, Markku – Etla (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
**Samarkandin alue** (uzb. *Samarqand viloyati*) on hallintoalue Uzbekistanin keskiosassa Tadžikistanin rajalla Keski-Aasiassa. Alueen pääkaupunki on Samarkand. Samarkandin alue rajoittuu lännessä ja luoteessa Navoiyn alueeseen, koillisessa Jizzaxin alueeseen, idässä Tadžikistaniin ja etelässä Qashqadarjon alueeseen. Alueen pinta-ala on 16 773 neliökilometriä, ja vuonna 2009 siellä oli noin 3 090 700 asukasta. Alueen halki virtaa Zeravšan-joki.

Historia
--------

Samarkandin alue on asutettu noin 2 000 vuotta ennen ajanlaskun alkua. Myöhemmin alue tuli kuulumaan Persian Sogdianan maakuntaan, jonka pääkaupunki oli Maracanda (nykyinen Samarkand). Makedonian hallitsija Aleksanteri Suuri valloitti alueen vuonna 329 eaa. Sittemmin alueen kautta kulki tärkeä kauppareitti Kiinan ja Välimeren alueen välillä. Arabit valloittivat alueen 700-luvun alussa ja väestö käännytettiin islaminuskoon. Mongolit valloittivat alueen 1220 hallitsijansa Tšingis-kaanin johdolla ja aiheuttivat suurta tuhoa. Alue tuli kuulumaan vuodesta 1369 lähtien mongolijohtaja Timur Lenkin valtakuntaan, ja hän teki Samarkandista valtakuntansa pääkaupungin. Tämä valtakunta heikentyi 1400-luvulla ja vuonna 1500 sen valloittivat uzbekit. Buharan kaanikunta valloitti alueen 1784 ja 1868 alue joutui Buharan mukana Venäjän vaikutuspiiriin. Alue liitettiin Neuvostoliittoon 1920, jossa se kuului ensin Buharan neuvostotasavaltaan, kunnes vuonna 1924 perustettiin Uzbekistanin neuvostotasavalta, johon alue tuli kuulumaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Provinces Citypopulation

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Samarkandin alue** Wikimedia Commonsissa

UzbekistanUzbekistanin hallinnolliset alueet

* Andijon
* Buxoro
* Fargʻona
* Jizzax
* Karakalpakia (tasavalta)
* Namangan
* Navoiy
* Qashqadaryo
* Samarkand
* Sirdaryo
* Surxondaryo
* Taškent (pääkaupunki)
* Taškent (alue)
* Xorazm
**Markku Kuittinen** (s. 1962) on suomalainen fyysikko ja professori. Hänet nimitettiin vuonna 2001 fysiikan professoriksi Joensuun yliopistoon (nyk. Itä-Suomen yliopisto). Sittemmin hän on toiminut mikro- ja nanofotoniikan professorina Itä-Suomen yliopiston Joensuun toimipisteessä.

Elämä ja ura
------------

Markku Kuittinen kirjoitti ylioppilaaksi Nurmeksen lukiosta.

Lukion jälkeen Kuittinen jatkoi opintoja Kuopion yliopistossa, josta valmistui filosofian maisteriksi 1987 ja lisensiaatiksi 1991. Jatko-opintonsa hän suoritti Joensuun yliopistossa, jossa hän väitteli 1994 filosofian tohtoriksi.

Valmistumisen jälkeen Kuittinen työskenteli Sveitsissä 1994–1995 post doc -tutkijana Neuchâtelin yliopiston mikroteknologian instituutissa. Sen jälkeen hän toimi Joensuun yliopistossa fysiikan assistenttina.

Joensuun yliopiston fysiikan professoriksi hänet nimitettiin 2001. Nykyisin Itä-Suomen yliopistona tunnetussa oppilaitoksessa Kuittinen toimii professorina yliopiston fysiikan ja matematiikan laitoksen alaisessa fotoniikan instituutissa. Instituutti aloitti toimintansa vuonna 2013.

Tutkimusura
-----------

Fyysikkona Kuittinen on tutkinut muun muassa mikro-optiikkaa, nanofotoniikkaa, diffraktiivista optiikkaa ja polarisaatiota. Lisäksi hän on valmistanut erilaisia mikro- ja nanorakenteita. Nykyisin*milloin?* professori Kuittinen johtaa mikro- ja nanofotoniikan tutkimusryhmää ja hän toimii lisäksi laitoksellaan puhdaslaboratorion johtajana.

Markku Kuittinen on tutkimusuransa aikana julkaissut yli 90 vertaisarvioitua tieteellistä artikkelia ja yli 60 muuta julkaisua.

Perhe
-----

Markku Kuittisella on kaksi lasta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Professoritehdas - Nurmes kasvattaa fysiikan osaajia (Arkistoitu – Internet Archive) *Karjalainen* 1.6.2015. Viitattu 18.5.2016.
2. 1 2 3 4 5 6 7  Markku Kuittinen, PhD. Professor *Itä-Suomen yliopisto (UEF)*. (englanniksi) Viitattu 18.5.2016.
3. ↑  People *Institute of Photonics, Itä-Suomen yliopisto (UEF)*. (englanniksi) Viitattu 18.5.2016.
4. ↑  Matthew Peach: University of Eastern Finland launches new Institute of Photonics *optics.org* 29.5.2013. (englanniksi) Viitattu 18.5.2016.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* VIAF
* WorldCat

 |

 |
**Samba Lamine Traoré** (1931 Ségou – 29. joulukuuta 2003) oli malilainen opettaja, hallintovirkailija ja poliitikko.

Opettajaksi valmistunut Traoré työskenteli vuodesta 1957 lähtien Guineassa, jossa hän teki poliittisen uran Guinean demokraattisessa puolueessa. Hän toimi muun muassa hallituksen edustajana Frian alumiinitehtaalla, Dalaban kuvernöörinä ja kansanedustajana. Traoré palasi vuonna 1961 Maliin, jossa hänet nimitettiin Office du Nigerin keinokasteluprojektin johtajaksi.

Vuoden 1968 vallankaappauksen aikana Traoré teki ainoan tunnetun yrityksen organisoida aseellista vastarintaa. Hänet pidätettiin, karkotettiin Kidaliin ja vapautettiin vasta vuonna 1978. Traoré on kirjoittanut kotikaupunkinsa Ségoun historiaa käsittelevän teoksen *La saga de la ville historique de Ségou* (2011). Hän osallistui kuolemaansa saakka Sudanin liiton toimintaan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Traoré, Samba Lamine: *La saga de la ville historique de Ségou*, s. takakansi. Paris: L’Harmattan, 2011. ISBN 978-2-2965-5902-8.
2. ↑  *African Perspectives: Papers in the History, Politics and Economics of Africa*, s. 367. Cambridge: Cambridge University Press, 1970. ISBN 0-521-07948-9.
Duomo auringonlaskussa
**Pisan katedraali** (ital. *Duomo Santa Maria Assunta*) on Pisan Piazza dei Miracolilla sijaitseva katedraali. Tuomiokirkon rakennutti arkkitehti Buschetus, ja rakentaminen aloitettiin vuonna 1063 heti saraseenien laivastosta saavutetun voiton jälkeen. Kirkko vihittiin vuonna 1118, minkä jälkeen sen runkohuonetta vielä pidennettiin.

Rakennuksessa yhdistyy itämainen rakennustaide kreikkalais-bysanttilaisiin elementteihin sekä itämaisiin ja lombardialaisiin koristeluihin. Marmorisen katedraalin pohjakaava on latinalaisen ristin mallinen, sen runkohuoneessa on viisi ja poikkilaivassa kolme laivaa, ja sen kupoli on ovaalinmuotoinen.

Kirkossa on kolme portaalia, joiden yläpuolella on tiheä pienoispylväsgalleria. Alkuperäiset pronssiovet sulivat tulipalossa 1595; uusissa ovissa on kohtauksia Neitsyt Marian elämästä.

Kirkon sisätiloille antaa leimansa eri tyylien sekoitus ja värillisestä marmorista muodostuvat kontrastiset raidat. Kirkon taiteellinen pääteos on Giovanni Pisanon marmorinen saarnatuoli.

Lähteet
-------

* Mueller fon der Haegen, Anne & Strasser, Ruth: *Toscana*, s. 502–521. Könemann, 2005. ISBN 978-3-8331-2312-2.

### Viitteet

1. 1 2 3  Mueller fon der Hagen & Strasser 2005, s. 504–505.
2. ↑  Mueller fon der Hagen & Strasser 2005, s. 509.
Andy Townsend helmikuussa 2020.
**Andy Townsend** (s. 23. heinäkuuta 1963 Maidstone, Englanti) on irlantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pituudeltaan 180-senttimetrinen. Hän pelasi koko ammattilaisuransa Englannissa ja siitä yli 15 kautta pääsarjatasolla. Hän pelasi Irlannin maajoukkueessa 70 maaottelua ja toimi myös joukkueen kapteenina. Hän lopetti pelaajauransa vuonna 2000.

Townsend pelasi 1980-luvun alkupuolella alemmilla sarjatasoilla Welling Unitedin ja Weymouthin joukkueissa kunnes siirtyi vuonna 1985 Southamptoniin, jossa hän pelasi vuoteen 1988 saakka. Tämän jälkeen hän edusti vuosina 1988–1990 Norwich Cityä, vuosina 1990–1993 Chelseaa, vuosina 1993–1997 Aston Villaa, vuosina 1997–1999 Middlesbrough'ta ja vuosina 1999–2000 West Bromwich Albionia. Hän voitti Englannin liigacupin Aston Villan joukkueessa vuosina 1994 ja 1996.

Townsend pelasi Irlannin maajoukkueessa 70 maaottelua ja teki niissä seitsemän maalia vuosina 1989–1998. MM-kilpailuissa 1990 hän pelasi Irlannin kaikki viisi ottelua joukkueen yltäessä puolivälieriin ja teki Romaniaa vastaan pelatun neljännesvälierän päättäneessä rangaistuspotkukilpailussa joukkueensa kolmantena laukojana maalin. MM-kilpailuissa 1994 hän pelasi avauskokoonpanossa joukkueensa kaikki neljä ottelua. Hän pelasi vielä vuoden 1998 MM-kilpailujen karsinnat päättäneissä jatkokarsintaotteluissa Belgiaa vastaan, mutta Irlanti hävisi ne kahden ottelun yhteismaalein 2–3 ja jäi MM-kilpailujen ulkopuolelle.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Andy Townsend Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
2. 1 2  Mamrud, Roberto: Ireland - Record International Players  20.12.2019. RSSSF. Viitattu 31.8.2020. (englanniksi)
3. 1 2  Townsend retires  7.7.2000. BBC. Viitattu 31.8.2020. (englanniksi)
4. ↑  Salmenkylä, Riku (toim.): *USA 1994 jalkapallon MM-kisakirja*, s. 167–168. Suomen International Publications, 1994. ISBN 951-96178-5-X.

  

Irlannin tasavallan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1990
1 Bonner
2 Morris
3 Staunton
4 McCarthy
5 Moran
6 Whelan
7 McGrath
8 Houghton
9 Aldridge
10 Cascarino
11 Sheedy
12 O'Leary
13 Townsend
14 Hughton
15 Slaven
16 Sheridan
17 Quinn
18 Stapleton
19 Kelly
20 Byrne
21 McLoughlin
22 Peyton
Valmentaja Charlton

Irlannin tasavallan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1994
1 Bonner
2 Irwin
3 Phelan
4 Moran
5 McGrath
6 Keane
7 Townsend
8 Houghton
9 Aldridge
10 Sheridan
11 Staunton
12 G. Kelly
13 Kernaghan
14 Babb
15 Coyne
16 Cascarino
17 McGoldrick
18 Whelan
19 McLoughlin
20 D. Kelly
21 McAteer
22 A. Kelly
Valmentaja Charlton



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* VIAF
* WorldCat

 |

 |