recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Dreamcast Collection** on Segan julkaisema pelikokoelma, joka sisältää neljä alun perin Sega Dreamcast -pelikonsolille julkaistua peliä. Kokoelma julkaistiin Pohjois-Amerikassa ja Euroopassa helmikuussa 2011.

Kaikki kokoelman pelit pystyy ostamaan myös erikseen Xbox Live Arcadesta, PlayStation Networkista ja Steamistä. Kokoelma piti alun perin julkaista myös PlayStation 3:lle, mutta sitä ei ole julkaistu tuntemattomasta syystä.

Samaa nimeä on käytetty myös Dreamcastin uusintajulkaisusarjasta.

Pelit
-----

Kokoelmassa on neljä peliä:

* *Sega Bass Fishing*
* *Sonic Adventure*
* *Space Channel 5: Part 2*
* *Crazy Taxi*

Vastaanotto
-----------

Kokoelma sai pääosin ristiriitaisia vastaanottoja. Metacriticin tilastoimien 31 arvostelijan arvosanojen keskiarvo oli 53/100. IGN antoi kokoelmalle arvosanaksi 5.0 sanoen, että "Sega heittää pois loistavan tilaisuuden esitellä yrityksen rakastettua viimeistä konsolia" Eurogamer puolestaan antoi kokoelmalle 5/10 pistettä.

Suomalaisilta arvostelijoilta kokoelma sai puolestaan pääosin negatiivisen vastaanoton. Esimerkiksi KonsoliFIN antoi 1/5 tähteä sanoen, että "tekijöiden aivoituksia voi vain arvuutella, koska pieleen menneiden pelivalintojen lisäksi Sega ei ole viitsinyt parantaa mukaan laitettuja pelejä millään tavalla. Pelien audiovisuaalinen toteutus on aikansa elänyttä ja etenkin paranneltua ruudunpäivitystä jää kaipaamaan." Dome.fi sanoi pelistä, että "Sega Dreamcast Collection on kerta kaikkiaan hämmentävä julkaisu. Ainoa varma viihde löytyy Crazy Taxista, joka sekin löytyy Live Arcadesta ilman kokoelman lisäromppeita."

Lähteet
-------

1. ↑  Sega: Dreamcast Collection Announcement *sega.com*.  Arkistoitu 2.2.2013. Viitattu 2.11.2012.
2. ↑  'Dreamcast Collection' for Xbox 360 and PS3 listed on GameStop *joystiq.com*.
3. ↑  Metacritic: Dreamcast Collection *metacritic.com*.
4. ↑  IGN - Dreamcast Collection Preview *xbox360.ign.com*.
5. ↑  Eurogamer: Dreamcast Collection *eurogamer.net*.
6. ↑  KonsoliFIN: Dreamcast Collection - Arvostelu *konsolifin.net*.  Arkistoitu 2.4.2015. Viitattu 2.11.2012.
7. ↑  Dome.fi - Dreamcast Collection (Xbox 360) *dome.fi*.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Dreamcast Collection
**Janne Hyökyvaara** (s. 29. tammikuuta 1974 Valkeakoski) on suomalainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija.

Pelaajaura
----------

Laitapuolustajana pelannut Hyökyvaara oli Valkeakosken Nappulaliigan ja Valkeakosken Hakan kasvatti. Hän kuului muun muassa Jussi Nuorelan ja Sami Ristilän ohella menestyksekkääseen vuoden 1974 valkeakoskelaisikäluokkaan, joka voitti B-junioreiden SM-kultaa sekä E- ja A-junioreiden SM-pronssia.

Hyökyvaara edusti Hakaa myös suurimman osan huippu-urastaan ja saavutti seurassa SM-kultaa vuosina 1995 ja 1998–2000 sekä Suomen cupin mestaruuden vuonna 1997. Valkeakoskelta lähdettyään hän pelasi korkeimmalla sarjatasolla vielä kaksi kautta Myllykosken Pallossa, jossa mitalitili karttui SM-hopealla ja -pronssilla, ja yhden kauden Kuopion Palloseurassa. Hän esiintyi Veikkausliigassa kymmenenä kautena ja pelasi yhteensä 172 liigaottelua, joissa hän teki 16 maalia. Hyökyvaara nimettiin Veikkausliigan legendaksi vuonna 2011.

Hyökyvaara pelasi myös kolme maaottelua sekä Suomen poikamaajoukkueissa että olympiajoukkueessa.

Valmennusura
------------

Kaudesta 2011 alkaen Hyökyvaara on toiminut Ykkösessä pelaavassa FC Hämeenlinnassa Jussi Lempisen apulaisvalmentajana. Kaudella 2012 hän aloitti Hämeenlinnan Härmän päävalmentajana ja onnistui pitämään seuran Kakkosessa ensimmäisellä kaudellaan.

Saavutukset
-----------

* Suomen mestaruus 1995, 1998, 1999, 2000
	+ SM-hopea 2002
	+ SM-pronssi 2001
* Suomen Cup 1997
* Liigacup 1995

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Vuorinen, Juha & Kasila, Markku: *Pelimiehet – Suomen jalkapallon pelaajatilastot 1930–2006*. Jyväskylä: Suomen urheilumuseosäätiö, 2007. ISBN 978-952-99075-9-5.
2. 1 2  Janne Hyökyvaarasta Veikkausliigan Legenda  15.7.2011. Veikkausliiga. Viitattu 16.7.2011.
3. 1 2 3  Liigapelaajat Veikkausliiga. Viitattu 16.7.2011.
4. ↑  Suomen Cup -mestarit Suomen Palloliitto. Viitattu 16.7.2011.
5. ↑  Jussi Lempinen FC Hämeenlinnan peräsimeen  13.10.2010. Yle Häme. Viitattu 16.7.2011.
John R. Chapinin piirros tulipalosta. Kuva julkaistiin alkujaan *Harper's Weeklyssa*. Näkymä on koilliseen Randolph Street Bridgen yli.
**Chicagon suuri palo** vuonna 1871 oli miltei koko Chicagon tuhonnut tulipalo. Palon jälkeen kaupunki rakennettiin lähes kokonaan uudelleen, ja suunnitelmat tehtiin niin että asemakaavassa voitiin korjata ongelmia aiheuttaneita kohtia. Uudelleenrakentamisesta sai alkunsa merkittävä arkkitehtien Chicagon koulukunta.

Palo
----

Chicago oli kasvanut 1800-luvun puolivälissä todella nopeasti. Kaupungin asukasluku oli vuonna 1850 lähes 30 000, mutta kymmenen vuotta myöhemmin asukasluku oli kolminkertaistunut. Keskiluokkaiset muuttivat kaupungin laitamille halpojen liikenneyhteyksien ansiosta. Ydinkeskustan reunamilla oli köyhempiä ja puista rakennettuja asuinalueita, jotka olivat myös täyteen ahdettuja. Tulipalot olivat alueella varsin yleisiä.

Chicagon suuri palo alkoi 8. lokakuuta 1871 West Sidessa DeKoven Streetin ladosta, jonka omistivat Patrick ja Catherine O’Leary. Palon syttymissyytä ei tiedetä, mutta se on laitettu eri lähteissä muun muassa vandaalien, maitovarkaiden, humalaisten naapureiden, itsesytynnän ja O’Learyjen lehmän syyksi. Tuli levisi joka tapauksessa nopeasti, ja palokunta saapui paikalle myöhässä. Tuli levisi lounaistuulen seurauksena, ja käytännössä vasta 10. lokakuuta palo sammui vesisateiden ansiosta. Paloa rajoittivat lisäksi Michiganjärvi ja rakentamattomat tontit.

Tulipalossa kuoli noin 300 ihmistä ja lähes 100 000 jäi kodittomaksi. Noin kolmasosa Chicagosta oli tuhoutunut. Kaikkiaan noin 17 450 rakennusta tuhoutui 9 neliökilometrin alueella. Aineellisia tuhoja aiheutui noin 200 miljoonan dollarin arvosta.

Jälkitapahtumat
---------------

Joseph Medill valittiin kuukauden päästä palosta Chicagon uudeksi pormestariksi. Hän oli luvannut tiukempia rakennus- ja palomääräyksiä. Medillin valintaan saattoi vaikuttaa myös se, että äänestäjätiedot olivat tuhoutuneet tulipalossa, joten vaaleissa ei voitu varmistaa, etteivät ihmiset äänestäisi useammin kuin kerran.

Chicagon jälleenrakennus käynnistyi nopeasti, mitä auttoi se, että liikenneinfrastruktuuri oli säilynyt varsin ehjänä. Jälleenrakennus sai aikaan taloudellisen nousukauden ja nopeaa väestönkasvua. Palon aikaan kaupungissa asui noin 324 000 ihmistä, mutta yhdeksän vuotta myöhemmin asukkaita oli jo 500 000 ja vuonna 1890 yli miljoona. Chicago myös suunniteltiin uudestaan, ja sinne rakennettiin maailman ensimmäiset pilvenpiirtäjät. Ensimmäinen oli vuonna 1885 rakennettu Home Insurance Building. Chicagon uuden kaupunkisuunnittelun vaikutus oli muualla maailmassa merkittävä..

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Gympel, Jan: *Arkkitehtuurin historia: Antiikista nykyaikaan*, s. 78–79. Könemann, 2000 (alkuteos 1996). ISBN 3-8290-4779-7.
2. 1 2 3  Great Chicago Fire *Encyclopedia Britannica*.  6.10.2021. Viitattu 7.10.2021. (englanniksi)
3. 1 2  Chicago Fire of 1871 *History.com*.  21.8.2018. A&E Television Networks. Viitattu 7.10.2021. (englanniksi)
4. ↑  Home Insurance Building history,com. Viitattu 3.5.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Chicagon suuri palo** Wikimedia Commonsissa
**Dol Guldur** on black metalia soittavan Summoningin kolmas studioalbumi. Albumin nimi viittaa Sauronin hallitsemaan Dol Guldurin linnoitukseen J. R. R. Tolkienin luomassa fantasiamaailmassa. Levyn on julkaissut itävaltalainen Napalm Records vuonna 1996.

Musiikillisesti Dol Guldur jatkaa edeltävän *Minas Morgul* -albumin linjoilla. Kappaleet ovat huomattavasti tunnelmallisempia ja melodisempia kuin yhtyeen ensimmäisellä albumilla, *Lugburzilla*. *Dol Guldur* on tähän mennessä Summoningin parhaiten myynyt albumi. Albumin viimeinen kappale "Over Old Hills" perustuu lähes kokonaan erääseen Protectorin toisen yhtyeen, Ice Agesin, ensimmäisen levyn kappaleeseen. *Dol Guldur*, kuten *Minas Morgulkin*, on nauhoitettu Hörnix Studiolla, missä tuotoksiaan on äänittänyt myös muun muassa Abigor.

Albumi sisältyy myös Temple of Darkness Recordsin vuonna 2007 julkaisemaan *Sounds of Middle-Earth* -laatikkoon, jonka painos on rajoitettu 1 000 kappaleeseen.

Kappalelista
------------

1. Angbands Schmieden (3:30)
2. Nightshade Forests (10:48)
3. Elfstone (10:51)
4. Khazad Dúm (10:58)
5. Kôr (11:00)
6. Wyrmvater Glaurung (3:05)
7. Unto a Long Glory... (9:37)
8. Over Old Hills (8:58)

Muusikot
--------

* Silenius
* Protector

Lähteet
-------

1. ↑  Summoning.info (Arkistoitu – Internet Archive) "This record is until now the best selling album of the band."

Aiheesta muualta
----------------

* Dol Guldur (albumi) Discogsissa.  (englanniksi)
* Albumi *Dol Guldur* Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
**Janne Kangaskokko** (s. 29. joulukuuta 1983 Kärsämäki) on suomalainen lentopalloilija. Kaudella 2013–2014 hän edusti oululaista Ettaa Mestaruusliigassa.

Junioreissa Kangaskokko pelasi kaksoisedustuksella Kärsämäen Katajassa ja Pudasjärven Urheilijoissa. Ensimmäisen SM-liigakautensa hän pelasi 2004–2005 Perungan pojissa. Hän pelasi kaksi kautta keskitorjujana, mutta kaudella 2006–2007 pelipaikka vaihdettiin hakkuriksi. Perungan pojat ja Napapiirin Palloketut yhdistivät kaudella rovaniemeläisen liigalentopalloilun Santasport-joukkueeksi. Kangaskokko pelasi kauden ykkössarjaa Santasport 2:ssa. Kaudella 2007–2008 Kangaskokko siirtyi takaisin Santasportin liigajoukkueeseen hakkurin pelipaikalle ja joukkue saavutti SM-kultaa. Kaudella 2008–2009 Kangaskokko palasi keskitorjujan rooliin Santasportin liigajoukkueessa. Joukkue saavutti kaudella SM-hopeaa.

Kaudella 2009–2010 Kangaskokko vaihtoi seuraa oululaiseen Sun Volleyhin. Pelipaikkana oli jälleen keskitorjuja. Joukkue voitti Suomen Cupissa kultaa ja voitti runkosarjan. Puolivälieräottelussa Joensuun Rientoa vastaan joukkueen hakkuri Marko Aho katkaisi akillesjänteensä ja Kangaskokko asetettiin hakkurin paikalle. Kangaskokko pelasi kauden loput ottelut hakkurina saavuttaen joukkueen kanssa SM-kultaa finaalissa Pielaveden Sampoa vastaan. Mitali oli kaikkien aikojen ensimmäinen oululaisessa lentopalloilussa.*lähde?* Kaudet 2010–2012 Kangaskokko pelasi Sun Vollen riveissä hakkurina, keskitorjujana ja yleispelaajana.

Vuodesta 2012 Kangaskokko on pelannut Ettassa.

Saavutukset
-----------

*Nuoret*

* SM-pronssi 2004
* SM-kulta 2005

*Miehet*

* 2006 SM-pronssi
* 2008 SM-kulta
* 2009 SM-hopea
* 2010 SM-kulta, Suomen Cup kulta

Joukkueet
---------

* 2004–2006 Perungan Pojat
* 2006–2009 Santasport
* 2009–2012 Sun Volley
* 2012– Etta Volley

Lähteet
-------

1. ↑  Janne Kangaskokko Sun Volley.  Arkistoitu 21.4.2014. Viitattu 20.4.2014.
2. ↑  Etta, miehet *etta.fi*. Viitattu 20.4.2014.
Mielenosoittajia Hibiyan puistossa.
**Hibiyan mellakat** (jap. 日比谷焼打事件, *Hibiya yakiuchi jiken*) olivat Venäjän–Japanin sodan päättäneet Portsmouthin rauhan jälkeen Tokion Hibiyan puistolta alkaneita mellakoita Japanissa syyskuussa 1905. Väkijoukot olivat pettyneitä suhteellisen vähäisiin saavutuksiin rauhanteon yhteydessä. Syttyneissä mellakoissa haavoittui yli 1 000 ja kuoli 17 henkilöä.

Tausta
------

Mellakan jälkiä.
Vuonna 1904 alkanut Venäjän–Japanin sota päättyi 5. syyskuuta 1905 allekirjoitettuun Portsmouthin rauhaan. Japani oli rauhan perusteella saanut herruuden Korean niemimaalla, Liaotungin niemimaalla ja Sahalinin saaren eteläosassa. Venäjä joutui lisäksi vetäytymään Mantšuriasta. Japanissa monet tyrmistyivät suhteellisen pienistä saavutuksista rauhan solmimisen yhteydessä. Japani oli sodan lopulla kärsinyt taistelukentällä etenkin sotilaiden puutteen takia, mutta Japanissa tavallinen kansa ei ymmärtänyt vaikeuksia taistelukentällä, vaan Japanissa uskottiin yleisesti maan armeijan voittamattomuuteen.

Mellakat
--------

Sopimuksen allekirjoituspäivänä noin 30 000 ihmisen joukko kerääntyi Tokiossa sijaitsevan Hibiyan puiston porteille. Kerääntymiset ja mielenosoitukset puistossa oli etukäteen kielletty. Porteilla kulkua puistoon valvoi 350 japanilaista poliisia. Väkijoukko alkoi yrittää murtautua poliisin muodostaman linjan läpi itse puistoon. Noin kaksi tuntia kestäneen yhteenoton jälkeen poliisi viimein murtui ja väkijoukko vyöryi puistoon. Puistossa kokoontumisen jälkeen noin 2 000 mielenosoittajan joukko alkoi kulkea puistolta kohti Tokion keisarillista palatsia, jonka tuntumassa syntyi uusia yhteenottoja poliisin kanssa. Poliisi käytti väkivaltaa yrittäessään hajottaa väkijoukkoa, mikä johti osaltaan väkivallan kierteen eskaloitumiseen. Mellakat levisivät Tokiosta myös Jokohaman ja Kōben kaupunkeihin. Pääkaupunkiin julistettiin poikkeustila ja viranomaiset kutsuivat Japanin armeijan auttamaan poliiseja mellakoinnin hillitsemisessä.

Seuraukset
----------

Mellakoiden aikana mellakoitsijat polttivat yli 200 Japanin poliisin käyttämää pientä poliisikoppia. Mellakoitsijoita ja poliiseja oli haavoittunut yhteensä yli 1 000. 17 henkilöä oli saanut surmansa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Rotem Kowner: *Historical Dictionary of the Russo–Japanese War*, s. 145-146, 300. The Scarecrow Press, 2006. ISBN 978-0-8108-4927-3. (englanniksi)
Dola Banjeree
**Dola Banjeree** (s. 2. kesäkuuta 1980 Baranagar, Intia) on intialainen jousiampuja. Hänen vanhempansa ovat Ashok Banjeree ja Kalpana Banjeree.

Banjeree kiinnostui jousiammunnasta jo nuorena, ja hän liittyi Baranagerin jousiammuntaklubiin yhdeksänvuotiaana.

Ensimmäisen kansallisen mestaruuden Banjeree voitti vuonna 1999 Shillongissa järjestetyissä jousiammuntakilpailuissa. Vuonna 2001 Banjeree voitti vastakaarijousiammuntakilpailun kansallisissa kilpailuissa.

Kansainvälinen ura
------------------

Banjeree aloitti kansainvälisen jousiammuntansa vuonna 1997 osallistumalla Langkawissa järjestettyihin jousiammunnan maailmanmestaruuskilpailuihin, vuonna Pekingissä järjestettyihin jousiammunnan Aasian mestaruuskilpailuihin,vuonna 1999 Pekingissä järjestettyihin jousiammunnan mestaruuskilpailuihin, vuoden 2001 Aasian jousiammuntamestaruuskilpailut, Vuoden 2003 Aasian jousiammuntamestaruuskilpailut sekä Vuoden 2005 jousiammunnan Aasian mestaruuskilpailuihin.

Vuonna 2004 Banjeree edusti Intiaa vuoden 2004 olympialaisissa joukkuekilpailussa, jossa joukkue sijoittui kahdeksanneksi. Yksilökilpailussa Banjeree putosi ensimmäisellä kierroksella.

Vuonna 2007 Banjeree voitti kultaa naisten World Cupissa, joka järjestettiin Englannissa elokuussa 2007. Tämän voiton myötä Banjeree pääsi loppukilpailuihin Dubaihin marraskuussa 2007 jossa voitti kultaa.

Banjeree voitti myös kultaa naisten joukkuekilpailussa taljajousella Deepika Kumarin ja Bombayala Laishramin kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2
2. ↑
3. 1 2
4. ↑
5. ↑   veethi.com/india-people/dola\_banjeree-profile-1030-15.htm
**Hi8** on Sonyn kehittämä kamerakäyttöön tarkoitettu analoginen videonauhurijärjestelmä. Se on suuriresoluutioinen versio Sonyn Video 8 -järjestelmästä. Hi8 käyttää kasettiin pakattua magneettinauhaa, jonka leveys on kahdeksan millimetriä. Hi8 tuotiin markkinoille vuonna 1989 ja viimeiset Hi8-kameranauhurit valmistettiin 2007.

Teknologia
----------

Hi8:n kaistanleveys on suurempi kuin Video 8:n, joten kuvalaatu on vastaavasti parempi. Hi8:n erottelukyky on 400 vaakajuovaa, kun se Video 8:ssa on 240 vaakajuovaa. Hi8-laitteita saattoi siten käyttää esimerkiksi kuvattaessa uutismateriaalia, jonka tallentamiseen tarvittiin pienikokoista kameranauhuria. Vuonna 1998 sekä Video 8:aan että Hi8:aan lisättiin XR-ominaisuus (extended resolution), joka lisäsi vaakaerottelukykyä kymmenen prosenttia.

Hi8- ja Video 8 -järjestelmien nauhannopeus on sama. Hi8-laitteilla voi toistaa Video 8 -laitteilla tallennettua kuvaa, mutta ei päinvastoin. Hi8 on siten alaspäin yhteensopiva. Järjestelmään valmistettiin myös pöytämallisia nauhureita, mutta ne jäivät harvinaisuuksiksi. Sony kehitti 1990-luvulla Hi8-järjestelmän pohjalta digitaalisen Digital8-kameranauhurin. Sen elinkaari jäi lyhyeksi, kun muistikortit alkoivat yleistyä tallennusmediana.

Vaikka nauhaan perustuva laite olisi pystynyt samaan kuvan- ja äänenlaatuun kuin kortille tallentava laite, nauhurissa on runsaasti liikkuvia osia, jotka tekevät siitä vikaherkemmän. Lisäksi digitaalisessa nauhassa on samat heikkoudet kuin analogisessa nauhassa, kuten aikaavievät kelaukset ja nauhan jumiutuminen nauhurin mekanismiin tai nauhaan tulleen vian takia. Tällöin kasetin poistaminen kasettipesästä saattaa olla hankalaa ja nauha vaurioituu.

Ammattimaiseen äänentallennukseen tarkoitettu digitaalinen DTRS-järjestelmä käyttää samaa nauhaa kuin Hi8. DTRS poistui markkinoilta 2012.

Lähteet
-------

1. 1 2  Hi8 (1989 – 2007) *Obsoletemedia.org*. Museum of Obsolete Media. Viitattu 2.2.2019.
2. ↑  Digital8 (1999 – 2007) *Obsoletemedia.org*. Museum of Obsolete Media. Viitattu 2.2.2019.
3. ↑  DTRS (Digital Tape Recording System) / DA-88 (1993 – 2012) *Obsoletemedia.org*. Museum of Obsolete Media. Viitattu 22.2.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* PC-Encyclopedia: Definition of: Hi8
* Mediacollege.com: The Hi8 Video Format
* Youtube: Sony Handycam Hi8 CCD-TRV228E Camcorder Review & Test
**Kartanotalous** oli keskiajan Euroopassa esiintynyt maatalouden tuotantomuoto, johon kuuluivat maaorja- tai vuokratyövoimalla viljellyt aateliskartanot. Joskus feodalismi-sanalla viitataan kartanotaloudessa eläneisiin yhteiskuntiin, mutta kyseistä sanaa käytetään myös muissa merkityksissä.

Sydänkeskiajalla Saksassa oli eräänlaista linnafeodalismia. Myöhäiskeskiajalla suurin osa väestöstä oli talonpoikia. Vain pieni osa maatiloista oli aateliston asuttamia kartanoita tai rälssitiloja.

Kruununtiloja lisättiin 1500-luvulla. Näin valtio sai lisää otetta hallintoonsa ja taloudellisten varojen käyttäminen valtion hyväksi helpottui. Valtio verotti talonpoikia siten, että se määräsi talonpojat antamaan käyttöoikeuden aatelisille joillekin maillensa määräajaksi lahjoitusmaina. Kun aatelistolla oli oikeus käyttää näitä maita, heillä oli feodaalinen oikeus talonpoikien suhteen.

Katso myös
----------

* Latifundium

Lähteet
-------

1. ↑  Seppo Zetterberg: *Suomen historian pikkujättiläinen*, s. 90, 125. Helsinki: WSOY, 2003. ISBN 951-0-27365-1.
2. ↑  *Suomen maatalouden historia, osa 1*, s. 268-270. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2003. ISBN 951-746-481-9.
**UNIVAC I** (**UNIV**ersal **A**utomatic **C**omputer **I**) oli ensimmäinen yhdysvaltalainen kaupallisesti valmistettu tietokone. Ensimmäinen UNIVAC toimitettiin Yhdysvaltain väestönlaskentavirastolle 31. maaliskuuta vuonna 1951. Ensimmäinen kaupallinen tietokone Ferranti Mark 1 oli toimitettu vain hieman aiemmin. UNIVACin suunnittelivat John Mauchly ja Presper Eckert, jotka olivat aiemmin suunnitelleet ENIAC-tietokoneen. Konetta valmistettiin kaikkiaan 46 kappaletta, ja sen seuraajia olivat muun muassa *UNIVAC II* ja *UNIVAC III*.

UNIVAC I sai mainetta Yhdysvaltain vuoden 1952 presidentinvaalien aikaan, kun CBS-televisioyhtiön tietokoneajo ennusti odotusten vastaisesti, mutta oikein, että republikaanien Dwight D. Eisenhower tulisi voittamaan vaalit. Tietokoneen ohjelmoinnin ja tietojen syötön oli tehnyt Grace Murray Hopper ryhmänsä kanssa.

Tekniikka
---------

UNIVAC I perustui 5 200 elektroniputkeen, painoi 13 tonnia ja kulutti 120 kilowattia sähköenergiaa. Koko tietokonejärjestelmä vei lattiapinta-alaa noin 116 neliömetriä ja oli 2,6 metriä korkea. Järjestelmään kuului keskusyksikkö, operaattorin ohjauskonsoli, joukko nauha-asemia, muutama kirjoitin sekä ylläpidossa tarpeellinen oskilloskooppi.

Monien muiden varhaisten tietokoneiden tapaan myös UNIVAC käytti binäärijärjestelmän sijasta kymmenjärjestelmää, joskin kymmenjärjestelmän numerot ilmaistiin excess-3-koodattuina osana 7-bittistä (pariteettibitti + 6 databittiä) merkistöä, johon kuului myös kirjaimisto ja joukko välimerkkejä. Järjestelmässä käytettiin ryhmittelyä, joten yhden merkin sisältö oli siis

* pariteettibitti
* 2 bittiä kertomaan ryhmän (esimerkiksi numerot) ja
* 4 bittiä kertomaan merkin arvo.

Esimerkiksi luku nolla kuvattiin (kuten vastaava merkkikin) binäärisenä 100 0011.
Sananleveys oli 12 merkkiä, ja keskusmuistia oli 1 000 sanaa. Muisti oli toteutettu elohopeatankeilla, joihin yksittäiset bitit tallennettiin jatkuvasti vahvistettuina kaikujen sarjoina. UNIVAC suoritti noin 1 905 laskuoperaatiota sekunnissa.

Tietokoneeseen oli saatavilla yksi ensimmäisistä nauha-asemista UNISERVO.

Kuvia
-----

* UNIVAC I FactronicUNIVAC I Factronic
* UNIVAC I operaattorin konsoliUNIVAC I operaattorin konsoli

Lähteet
-------

1. 1 2  Matthew Lasar: UNIVAC: the troubled life of America’s first computer *arstechnica.com*.  19.9.2011. Viitattu 19.1.2020. (englanniksi)
2. ↑  Mary Bellis: The History of the UNIVAC Computer *thoughtco.com*.  5.3.2019. Viitattu 25.7.2020. (englanniksi)
3. ↑  Ferranti Mark 1 *ferut.ca*. Viitattu 25.8.2017. (englanniksi)
4. 1 2  UNIVAC UNIVersal Automatic Computer *thocp.net*.  Arkistoitu 28.9.2013. Viitattu 27.9.2013. (englanniksi)
5. ↑  UNIVAC II IT History Society. Viitattu 1.9.2017.
6. 1 2  Geroge Michael: The Univac I Computer *computer-history.info*. Viitattu 5.10.2013. (englanniksi)
7. ↑  The Uniservo - Tape Reader and Recorder (PDF) *computer.org*. Viitattu 11.4.2018.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **UNIVAC**.
* Allan Reiterin kattava kuvaus UNIVAC I -järjestelmästä (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Karteesinen tulo A × B, kun A={a,b,c} ja B= {x,y}
**Karteesinen tulo** eli **tulojoukko** on joukko-operaatio, jolla muodostetaan kahdesta tai useammasta joukosta uusi joukko. Se on nimetty ranskalaisen matemaatikon ja filosofin René Descartesin mukaan. Descartes loi käsitteen kehitellessään analyyttista geometriaa.

Karteesisen tulon yleinen muoto voidaan esittää seuraavasti:

X1 × ... × Xn = {(x1, ... , xn) | x1 ∈ X1 ja ... ja xn ∈ Xn}, missä X1, ... Xn ovat joukkoja.

Esimerkkejä karteesisesta tulosta
---------------------------------

### Kahden joukon karteesinen tulo

Kahden joukon X ja Y karteesinen tulo on sellaisten järjestettyjen parien (x, y) joukko, joissa x on joukon X alkio ja y joukon Y alkio.

Merkitään: X × Y = { (x, y) | x ∈ X ja y ∈ Y }
Karteesisen tulon osajoukkoja kutsutaan binäärisiksi eli kaksipaikkaisiksi relaatioiksi.

### Kolmen joukon karteesinen tulo

Euklidinen kolmiulotteinen avaruus avaruus voidaan ilmaista joukkona **R**3 = **R** × **R** × **R**, jonka alkiot eli "pisteet" ovat   
järjestettyjä kolmikkoja (x, y, z), missä x ∈ **R**, y ∈ **R**, z ∈ **R**.

### Muita esimerkkejä

* Olkoot A = {1, 2} ja B = {1, 2, 3}. Tällöin A × B = {(a, b)| a ∈ A ja b ∈ B} = {(1, 1) , (1, 2) , (1, 3) , (2, 1) , (2, 2) , (2, 3)}.
* Olkoot M = {risti, pata, ruutu, hertta} ja N = {ässä, kuningas, rouva, jätkä, 10, 9, 8, 7, 6, 5, 4, 3, 2}.  
 Tällöin M × N = {(risti, ässä) , (risti, kuningas), (risti, rouva),...(hertta, 2)}. (korttipakka)
* Reaalitaso: **R**2 = **R** × **R** = {(x, y)| x ∈ **R**, y ∈ **R**}

Lähteet
-------

1. ↑  Mark Freitag: *Mathematics for Elementary School Teachers: A Process Approach*, s. 95. Cengage Learning, 2013. ISBN 9781285528762. (englanniksi)

Kirjallisuutta
--------------

* Merikoski, Jorma; Virtanen, Ari; Koivisto, Pertti: *Diskreetti matematiikka I*. Tampere: Tampereen yliopisto, 2001 (1993). ISBN 951-44-3604-0.
* Lipschutz, Seymour: *Set Theory and Related Topics*. McGraw-Hill, 1964. ISBN 0-07-037986-6.
*Tämä artikkeli kertoo Alankomaiden laivaston apualuksesta. Muita saman nimisiä aluksia, katso Hr. Ms. Karel Doorman.*

**Zr. Ms. Karel Doorman** (runkonumero A833) on Alankomaiden kuninkaallisen laivaston ja Saksan laivaston monitoiminen maihinnousutukialus. Aluksella korvattiin molemmat laivaston käytössä olleet tankkerit *Hr. Ms. Zuiderkruis (A832)* (romutettu helmikuussa 2014) ja *Hr. Ms. Amsterdam (A836)*, joka myytiin Perulle joulukuussa 2014.

Saksan puolustusministeri Ursula von der Leyen ja Alankomaiden puolustusministeri Jeanine Hennis-Plasschaert allekirjoittivat 4. helmikuuta 2016 sopimuksen aluksen yhteiskäytöstä. Sopimuksen mukaan Saksan laivasto voi käyttää alusta yhteistoiminnassa alankomaalaisten kanssa.

Suunnittelu
-----------

Merellä tapahtuvaa huoltotehtävää varten aluksella on kaksi tankonosturia merellä tapahtuvaa täydennystä varten ja varastoituna 8 000 kuutiometriä polttoainetta, yli 1 000 kuutiometriä helikopteripolttoainetta, noin 450 kuutiometriä juomavettä ja noin 400 tonnia ammuksia ja muita tarvikkeita.

Aluksella on 2 kilometriä kaistoja tela- ja pyöräajoneuvojen tai konttien kuljettamiseen. Aluksella on 40 tonnin hissi ja nosturit, ro-ro-tilat ajoneuvoille sekä laskusilta maihinnousualusten kuormaamiseksi. Aluksella on kaksi LCVP-maihinnousualusta.

Valmistus
---------

Alus tilattiin Damenin telakalta Galatista Romaniasta. Alus saapui 16. elokuuta 2013 Vlissingeniin, jossa sille asennettiin erilaiset järjestelmät. Syyskuussa 2013 ilmoitettiin Alankomaiden puolustusleikkausten vaarantavan aluksen käyttöönoton. Alankomaiden hallitus kuitenkin perui päätöksen. Aluksen hankintahinta oli noin 400 miljoonaa euroa.

Palvelus
--------

Alus on palveluksessa vuonna 2017.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:HNLMS Karel Doorman (A833)
**Karstulan työväentalo** sijaitsee lähellä Karstulan kirkonkylän keskustaa Pääjärven rannalla. Talo edustaa työväentalorakentamiselle ja ajankohdalle ominaista rakennustyyppiä, ja se on rakennushistoriallisesti, historiallisesti ja maisemallisesti arvokas.

Historia
--------

Karstulan työväenyhdistys on perustettu vuonna 1906. Työväentalo on rakennettu vuonna 1909 talkoovoimin. Tontti on koottu kolmesta tilasta. Vuonna 1917 suojeluskunta takavarikoi työväentalon. Työväenyhdistys osti Riuttaperältä sairaalan vierestä uuden tontin ja alkoi rakentaa sinne talkoovoimin uutta taloa ja tanssilavaa. Uusi talo saatiin kehikkovaiheeseen vuonna 1926. Suojeluskunta oli sillä välin luovuttanut työväentalon kunnalle. Vuonna 1927 kunta ja työväenyhdistys tekivät vaihtokaupan tonttien ja niillä olevien rakennusten kesken ilman välirahaa.

Tanssilava on rakennettu talkoilla koivutukeista vuonna 1956. Se oli ensin avolava, ikkunat siihen laitettiin vuonna 1965. Ulkoravintola on rakennettu vuonna 1967 ja lasinen osa vähän myöhemmin. Tanssilavan lattiaa on vahvistettu urheiluseura Kisa-Veikkojen paini- ja voimailuharjoitusten vuoksi. Vahtimestarin asunto on kunnostettu yläkertaan vuonna 1978.

Rakennus
--------

Työväentalo on rankorakenteinen, ja se on vuorattu laudoilla. Alkuperäinen väri on ollut vaaleankeltainen, myöhemmin kellanruskea. Alkuperäinen kate on ollut päre, joka on vuonna 1950 muutettu tiileksi. Sisäkatto on ollut vuorattu ponttilaudoilla, mutta vuonna 1958 siihen on laitettu osaksi paneeli ja osaksi kuitulevyt. Sisäseiniin on myös laitettu kuitulevyt vuonna 1958. Alkuperäinen lämmitys on toiminut kaakeliuuneilla. Vuonna 1972 on laitettu sähkölämmitys. Vesijohto ja viemäri on laitettu vuonna 1964.

Talossa on juhlasali näyttämöineen, ravintola, keittiö, eteinen sekä kahden huoneen ja keittiön asunto. Pihamaalla on tanssilava, ulkoravintola ja käymälät.

Toimintaa työväentalolla
------------------------

Talossa on järjestetty kokouksia, nuorisotoimintaa, tansseja, juhlia, bingoa, urheiluharjoituksia ja teatteria. Kiinteistö kokonaisuudessaan on ollut 2000-luvun alusta lähtien vuokrattuna osto- ja myyntiliikkeelle. Vuonna 2017 myös piha-alueella on ollut telttoja, joissa on myytävää tavaraa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Andersson, Päivi: *Työväentalot Keski-Suomessa, inventointi*. Museoviraston raportti. julkaisematon, 1979. Teoksen verkkoversio.
2. 1 2 3  Båsk-Ekholm, Katia & Häyry, Kaj: *Suomen työväentaloja koskeva selvitys*. Helsinki: Opetusministeriö, 1982.
3. ↑  Leskelä, Anssi: *SDP:n työväentalot*. Työväen Sivistysliitto, 2018.
**Água viva, ajatuksen takana** (pašt. ‏Água viva‎) on Clarice Lispectorin merkittävimpiin kuuluva, joskus jopa hienoimpana pidetty teos. Se ilmestyi 1973. Suomeksi teos ilmestyi vuonna 2000, ja sen suomentaja on Tarja Härkönen.

Portugalinkielisen alkuteoksen kansi.
Kun kirja ilmestyi, se julistettiin heti mestariteokseksi. Brasilialainen kriitikko kirjoitti: "Tällä teoksella Clarice Lispector herättää Brasiliassa parhaillaan julkaistavan kirjallisuuden masentavasta ja halventavasta horrostilasta ja nostaa sen universaalille kestävälle ja loistavalle tasolle."

Entinen nunna Olga Borelli, joka noihin aikoihin astui Lispectorin elämään ja josta tuli hänen uskollinen avustajansa ja ystävänsä, muisteli: 

> »Hän oli epävarma ja kyseli ihmisiltä heidän mielipidettään. Muiden kirjojen suhteen Clarice ei osoittanut sellaista epävarmuutta. *Água vivan* suhteen hän osoitti. Silloin näin ensimmäisen kerran Claricen epäröivän ennen kuin hän antoi kirjan kustantajalle. Hän itse sanoi niin.» 
> 
> 

Kriitikko Helena Sinervon mukaan Lispector pohtii kirjassa "filosofisesti kirjoitusprosessia ja ilmaisee suoraan naisen ruumiillisuuteen vertautuvia esteettisiä pyrkimyksiä". Lispector ja ehkä erityisesti tämä teos on vaikuttanut syvästi ranskalaisen filosofin Hélène Cixousin ajatteluun ja hänen käyttämiinsä käsitteisiin sukupuolieron poetiikka ja naiskirjoitus.

Teoksen päähenkilö on taiteilija, joka on luopunut maalaamisesta ja on ryhtynyt kirjoittamaan. Hän kirjoittaa entiselle rakastetulleen, mutta kirjoittaessaan hän etsii nyt-hetkeä, sitä mikä on rivien välissä, ei sitä mikä on näennäisesti sanottu. Kirjoittaminen on kirjan "minän" mielestä kuin rakastelua, täydellistä, tarinaksi alistamatonta nyt-hetken kokemista. Teos on abstrakti ja filosofinen, ja se jää Sinervolle etäiseksi, sillä hän pohtii tehoaisivatko "sortaviin rakenteisiin ja naisten ongelmiin [...] pikemminkin juuri naiskirjoituksen torjumat konstit: hyvin kerrotut tarinat".

Katso myös
----------

* *Lähellä villiä sydäntä*
* *Tähden hetki*

Lähteet
-------

1. ↑  Ribeiro, Leo Gilson. "Auto-inspeção." *Veja*, 19.9.1973.
2. ↑  Franco Júnior, Arnaldo. "Clarice, segundo Olga Borelli." *Minas Gerais Suplemento Literário*, 19.12.1987, s. 8–9.
3. 1 2  Sinervo, Helena: Kirjoitus etsii nyt-hetkeä (Helsingin Sanomat) *hs.fi*.  Arkistoitu 11.9.2011. Viitattu 10.10.2008.
Zoé Prévost
**Zoé Prévost** (1802–1861) oli ranskalainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano.

Prévost opiskeli Antoine Ponchard'n johdolla Pariisin konservatoriossa ja sai toisen palkinnon oopperassa vuonna 1820. Hän debytoi Opéra-Comiquessa vuonna 1821 André Ernest Modeste Grétryn oopperan *La Fausse magie* esityksessä. Prévost loikin uransa enimmäkseen Opéra-Comiquessa, jossa työskenteli (vaikkakaan ei yhtäjaksoisesti) vuosina 1821–1850. Prévostin luomien roolien joukossa olivat Zerline (*Fra Diavolo*, 1830), Madeleine (*Lonjumeaun posteljooni*, 1836), Suzanne (*La double échelle*, 1837), Joséphine (*Les travestissements*) ja Mathéa (*La sirène*, 1844). Suuren osan 1840-luvusta Prévost keskittyi tulkitsemaan vakiintunutta ohjelmistoaan uusien roolien luomisen sijaan.

Prévost työskenteli Opéra-Comiquessa luomansa uran lisäksi kaksivuotisella sopimuksella Théâtre de la Monnaiessa (1832–1834). Prévostin tytär oli sopraano Caroline Prévost, jonka kanssa hän lauloi tämän debytoidessa vuonna 1849. Prévostin veli oli koomisten oopperoiden säveltäjä Eugène Prévost.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Female Singers on the French Stage, 1830–1848 Kimberly White


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* RISM
* IdRef

 |

 |
**Intiananamirta** (*Anamirta cocculus*) on kilpikiertokasveihin kuuluvan anamirtojen suvun ainoa laji.

Ulkonäkö ja koko
----------------

Kuivattuja hedelmiä
Kuivatun hedelmän halkileikkaus
Intiananamirta on puuvartinen köynnöskasvi eli liaani, jonka lehdet ovat kaljuja ja herttamaisia. Kasvilla on suuret, roikkuvat terttumaiset kukinnot, joissa on 9–12 verholehteä eikä lainkaan terälehtiä. Heteitä on yli kymmenen, emejä kolme. Hedelmä on luumarja.

Kasvin kromosomiluku on 2n = 24.

Levinneisyys
------------

Intiananamirta kasvaa luonnonvaraisena Etelä- ja Kaakkois-Aasiassa Intiassa, Sri Lankassa, Thaimaassa, Indonesiassa, Papua-Uusi-Guineassa ja Filippiineillä.

Ainesosat
---------

Päihteenä käytetyn intiananamirran varsi ja juurakko sisältävät lukuisia alkaloideja, kuten berberiiniä, palmatiinia, magnofloriinia ja kolunibamiinia. Siemenet puolestaan sisältävät pikrotoksiinimyrkkyä, jota käytetään farmasiassa.

Anamirtojen kuivattuja ja murskattuja hedelmiä kutsuttiin aiemmin nimellä *Kokkel* tai *Kokkelskörner*. Niitä käytettiin kalastuksessa: veteen heitettynä hedelmät huumasivat kalat, jolloin ne voitiin poimia käsin (tästä tulee myös kasvin englanninkielinen nimi "Fish Berries"). Samaan tarkoitukseen on Suomessa käytetty ukontulikukkaa (*Verbascum thapsus*).

Lähteet
-------

1. ↑  *Anamirta cocculus* (L.) Wight & Arn. *Kassu - Kasvien suomenkieliset nimet*. Finto. Viitattu 23.7.2022.
2. ↑  *Anamirta cocculus* (L.) Wight & Arn. *Plants of the World Online*. Viitattu 23.7.2022. (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: de:Scheinmyrte 

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Taksonitunnisteet |
| --- |
|  |
| Anamirta cocculus | 
* Wikidata: Q2007832
* Wikispecies: Anamirta cocculus
* CoL: 66JJX
* EoL: 5517145
* EPPO: AMWCO
* GBIF: 3829613
* GRIN: 3069
* IPNI: 580121-1
* NCBI: 432627
* Open Tree of Life: 505648
* Plant List: kew-2636192
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:580121-1
* Tropicos: 20600004
* WFO: wfo-0000533338

 |
|  |
| Menispermum cocculus | 
* Wikidata: Q21976336
* GBIF: 3830485
* GRIN: 24060
* IPNI: 581048-1
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:581048-1
* Tropicos: 50262425
* WFO: wfo-0001273240

 |

 |
**Dallasin piirikunta** on yksi Yhdysvaltojen Alabaman piirikunnista. Se sijaitsee osavaltion keskiosissa. Piirikunta perustettiin vuonna 1818. Sen pääkaupunki ja myös suurin kaupunki on Selma. Asukkaita piirikunnassa on 37 196, ja väestö on selvässä laskussa: väestö laski yli 15 prosentilla vuosien 2010 ja 2019 välillä.

Historia
--------

Dallasin piirikunta perustettiin 9. helmikuuta 1818, ennen kuin Alabama perustettiin osavaltioksi. Vuonna 1820 Cahaba valittiin pääkaupungiksi. Pääkaupunki on myöhemmin siirtynyt Selmaan.

Koulutus
--------

Piirikunnassa on 14 koulua, 4 500 oppilasta ja 256 opettajaa.

Väestö
------

Piirikunnassa asui vuonna 2019 37 196 asukasta. Väestö laski vuodesta 2010 15,1 prosentilla. Pieni enemmistö asukkaista on naisia. Veteraaneja piirikunnassa asuu noin 1 800 ja ulkomailla syntyneiden osuus on lähes kaksi prosenttia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Dallas County *Encyclopedia of Alabama*. Viitattu 16.7.2021. (englanniksi)
2. 1 2  U.S. Census Bureau QuickFacts *census.gov*. Viitattu 16.7.2021.

Alabaman piirikunnat

|  |  |
| --- | --- |
| Piirikunnat | 
* Autauga
* Baldwin
* Barbour
* Bibb
* Blount
* Bullock
* Butler
* Calhoun
* Chambers
* Cherokee
* Chilton
* Choctaw
* Clarke
* Clay
* Cleburne
* Coffee
* Colbert
* Conecuh
* Coosa
* Covington
* Crenshaw
* Cullman
* Dale
* Dallas
* DeKalb
* Elmore
* Escambia
* Etowah
* Fayette
* Franklin
* Geneva
* Greene
* Hale
* Henry
* Houston
* Jackson
* Jefferson
* Lamar
* Lauderdale
* Lawrence
* Lee
* Limestone
* Lowndes
* Macon
* Madison
* Marengo
* Marion
* Marshall
* Mobile
* Monroe
* Montgomery
* Morgan
* Perry
* Pickens
* Pike
* Randolph
* Russell
* Shelby
* St. Clair
* Sumter
* Talladega
* Tallapoosa
* Tuscaloosa
* Walker
* Washington
* Wilcox
* Winston

 |
Kartellin myymälä Milanon Via Turatilla.
**Kartell** on italialainen huonekalualan yritys, joka on erikoistunut moderneihin muovikalusteisiin, -valaisimiin ja muihin sisustustuotteisiin. Se sai alkunsa autonosien valmistajana muun muassa Fiatille 1949. Kartellin perusti insinööri Giulio Castelli ja sen pääsuunnittelijana toimi pitkään hänen vaimonsa, muotoilija ja arkkitehti Anna Castelli Ferrieri.

Kun toimitusjohtajaksi vuonna 1988 tuli Claudio Luti, Kartell alkoi panostaa valaisinten ja muiden pienesineiden ohella yhä enemmän huonekaluihin ja käyttää tunnettuja ulkopuolisia suunnittelijoita. Kartell on tehnyt yhteistyötä muun muassa Ron Aradin, Antonio Citterion, Joe Colombon, Michele De Lucchin, Patrick Jouinin, Piero Lissonin, Ferruccio Lavianin, Vico Magistrettin, Enzo Marin, Alberto Medan, Paolo Rizzatton, Richard Sapperin, Philippe Starckin, Patricia Urquiolan, Maarten Van Severenin, Tokujin Yoshiokan ja Marco Zanuson kanssa. Yrityksen tuotteet on huomioitu kymmenkunta kertaa Compasso d'Oro -palkinnolla. 

Kartellin strategiana on edistää heräteostoksia pitämällä varastossa tuotteita melko edullisella hintatasolla ja useina värivaihtoehtoina. Kartellilla on yli 130 omaa myymälää, 250 shop-in-shopia ja 2 500 jälleenmyyjää yli 130 maassa.

Kartellin tuotteita
-------------------

* Bourgie-pöytävalaisin*Bourgie*-pöytävalaisin
* Anna Castellin baarituoliAnna Castellin baarituoli
* Philippe Starckin läpinäkyvä Louis Ghost- ja punainen Victoria Ghost -tuoliPhilippe Starckin läpinäkyvä *Louis Ghost*- ja punainen *Victoria Ghost* -tuoli
* Kartell-valaisin vuodelta 1954Kartell-valaisin vuodelta 1954

Lähteet
-------

1. ↑  Iovine, Julie: Anna Castelli Ferrieri, 87, Force in Postwar Modern Italian Design, Dies, The New York Times 28.6.2006. Viitattu 3.5.2015.
2. ↑  Kartell now has over 130 single-brand flagship stores, 250 shop-in-shops and 2500 retailers in over 130 countries. (Arkistoitu – Internet Archive) Company profile, Kartell.com. Viitattu 3.5.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Kartellin sivusto

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäiset artikkelit: en:Kartell & sv:Kartell S.p.A
**Kartanonpunaherukka** (*Ribes* × *houghtonianum*) on herukoiden sukuun kuuluva kasvilaji, joka on syntynyt lännenpunaherukan (*Ribes rubrum*) ja pohjanpunaherukan (*Ribes spicatum*) risteytyessä. Lajia ei tavata missään luonnonvaraisena, mutta sitä viljellään yleisesti puutarhoissa syötävien marjojensa vuoksi; joskus se esiintyy myös viljelyjäänteenä tai -karkulaisena.

Ulkonäkö ja koko
----------------

Kartanonpunaherukka on kesävihanta kahden metrin korkuiseksi kasvava yksikotinen pensas, jolla on kierteiset lehdet. Tertuissa kasvavat kukat ovat hyönteispölytteisiä, viisiteräisiä. Kukasta kypsyvä hedelmä on punainen pohjusmarja.

Kasvattaminen
-------------

Kartanonpunaherukkaa voi kasvattaa kosteutta pidättävässä, mutta hyvin kuivuvassa hiekka- tai savimaassa. Kasvi viihtyy parhaiten aurinkoisilla tai puolivarjoisilla kasvupaikoilla, mutta kestää myös täyttä varjoa; tällöin hedelmistä tosin tulee pienempiä. Kartanonpunaherukkaa voi lisätä pistokkaista tai siemenistä. Koska kyseessä on risteymälaji, siemenet itävät heikosti.

Lähteet
-------

* Plants For A Future: *Ribes* x *houghtonianum* Jancz. (englanniksi)
**UNESCO-IHE Institute for Water Education** on vesialan koulutukseen erikoistunut instituutti, joka perustettiin 2003. UNESCO-IHE jatkaa työtä, jonka IHE aloitti vuonna 1957, kun se alkoi tarjota kehitysmaiden asiantuntijoille hydraulisen tekniikan jatkokoulutusta.

UNESCO-IHE sijaitsee Alankomaissa, Delftin kaupungissa ja sen omistajia ovat UNESCOn jäsenvaltiot. Instituutti kuuluu UNESCON luokituksen mukaan kategoriaan I instituutti. Perustajina toimivat UNESCO ja Alankomaiden hallitus. 

Instituutti on suurin vesialan koulutuslaitos maailmassa ja ainoa YK:n alainen instituutti, jolla on oikeus myöntää maisterin tutkintotodistuksia.

UNESCO-IHE:n tehtävät on määritelty seuraavasti:

* Olla johtava vesialan jatkokoulutusohjelmien ja ammatillisen koulutuksen tuottaja kansainvälisten standardien mukaan mitattuna
* Tuottaa "capacity building"- palveluja erityisesti kehitysmaiden tarpeisiin
* Tarjota koulutusta, kursseja ja tutkimusohjelmia
* Maailmanlaajuisten yhteistyöverkostojen luominen ja hallinnoiminen vesisektoriorganisaatioiden välille
* Palvella policy foorumina UNESCOn jasenvaltioille ja muille sidosrymille
* Tarjota asiantuntemusta ja neuvontapalveluja vesialan koulutuksessa.

Vuodesta 1957 IHE on kouluttanut yli 14 000 asiantuntijaa (insinööriä ja tutkijaa) 160 eri maasta. Instituutista on valmistunut yli 75 tohtorin tutkinnon saanutta opiskelijaa. IHE on myös aktiivinen tutkimus- ja "capacity building"- projekteissa ympäri maailmaa.

Aiheesta muualla
----------------

* UNESCO-IHE (Arkistoitu – Internet Archive)
**UNIAN** (ukr. УНІАН) on ukrainalainen, valtionhallinnosta riippumaton, viestintäkonserni 1+1 mediaan kuuluva uutis- ja tietotoimisto. Se on perustettu vuonna 1993. UNIANin kotipaikka on Kiova.

UNIAN kertoo tuottavansa päivittäin yli 300 Ukrainan ja sen naapureiden poliittista, taloudellista ja sosiaalista elämää kuvaavaa uutista. Kattavampaa uutisvirtaa jaetaan ukrainan, venäjän ja englannin kielillä UNIANin tilaaja-asiakkaille, joihin kuuluu tiedotusvälineitä, diplomaattisia edustajistoja, pankkeja ja muita yrityksiä, asiantuntijaryhmiä, valtiollisia laitoksia, arviointilaitoksia ja investointirahastoja. Palveluun kuuluu myös kuvapankki.

Uutistoimisto julkaisee osan uutisistaan ja muusta materiaalistaan verkkosivustollaan. Uutistoimisto UNIANin tuottama aineisto palvelee myös viestintäkonsernin tv-tuotantoja kuten UNIAN-TV:tä ja tätä suositumpien tv-kanavien uutislähetyksiä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kontakty: Adresa golovnoho ofisu UNIAN Uutistoimisto UNIAN, unian.ua. Viitattu 25.4.2014. (ukrainaksi)
2. 1 2 3  UNIAN 1+1 media, 1plus1.ua. Viitattu 25.4.2014. (englanniksi)
3. 1 2  Ukraine profile - Media (BBC:n maakatsaus Ukrainasta: Media) *bbc.com*.  2013. Viitattu 25.4.2014. (englanniksi)
4. ↑  O. Rozvadovsky: Media Landscapes: Ukraine European Journalism Centre, ejc.net. Viitattu 25.4.2014. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Media & Acquisitions (7/2013) (englanniksi) (ukrainianweek.com)
* Colossi With Feet of Clay (2/2013) (englanniksi) (ukrainianweek.com)
* IVY-maiden suurimmat mediayhtiöt (4/2013) (venäjäksi) (rating.rbc.ru)
**Veronkorotus** on verolakien noudattamatta jättämisestä verovelvolliselle määrättävä rangaistukseen verrattava seuraamus. Tällaisen veroviranomaisen määräämän hallintosanktion perusteet jaetaan kolmeen ryhmään: virheellisten tietojen antamiseen, ilmoittamisvelvollisuuden laiminlyöntiin ja määräajan ylittämiseen itse hoidettavaksi säädetyn veron maksamisessa. Jos veronkorotus on määrätty, asiasta ei saa tuomita rikosoikeudellista rangaistusta, koska se rikkoo Euroopan ihmisoikeussopimuksen "ei kahdesti samasta asiasta kieltoa".

Eri verolakien veronkorotussäännökset poikkeavat toisistaan. Korotuksen määrään vaikuttaa virheen törkeysaste ja verotettavan syyllisyysaste.

* ajoneuvoverolaki, 1281/2003, 45 §
* arpajaisverolaki, 552/1992, 13 §
* arvonlisäverolaki, 1501/1993, 182 §
* autoverolaki, 777/2020, 92 §
* ennakkoperintälaki, 1118/1996, 44 §
* kiinteistöverolaki, 654/1992, 25 §
* laki korkotulon lähdeverosta, 1341/1990, 16 §
* perintö- ja lahjaverolaki, 378/1940, 36 §
* rakennusverolaki, 54/1977, 12 §
* tullilaki, 304/2016, 96–98 §
* valmisteverotuslaki, 182/2010, 48 §
* varainsiirtoverolaki, 931/1996, 36 §
* laki verotusmenettelystä, 1558/1995, 32 §

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
*Tämä artikkeli kertoo aikakauslehdestä. "Uuden maailman" muita merkityksiä on sivulla Uusi maailma (täsmennyssivu).*
Uuden Maailman numero 13/1968, kannessa näyttelijä Senta Berger.
**Uusi Maailma** oli alkuaan Uuden Suomen julkaisema kerran kahdessa viikossa ilmestynyt yleisaikakauslehti. Lehti ilmestyi nimellä *Uusi Maailma* vuosina 1963–1979. 

Lehti syntyi, kun *Naisten Maailma* ja *Uusi Kuvalehti* yhdistyivät elokuussa 1963. Näistä kahden lehden nimiyhdistelmästä muodostettiin lehdelle nimeksi *Uusi Maailma*. Myöhemmin nimeen lisättiin iskevämpi lyhenne *UM*. Taloudellisten vaikeuksien vuoksi Uusi Suomi myi kaksi kustantamaansa aikauslehteä A-lehdille alkutalvesta 1976 (*Uuden Maailman* ja *Katso*-lehden). A-lehdet joutui kuitenkin levikin laskiessa lopettamaan *Uuden Maailman* huhtikuussa 1979.

*UM Uuden Maailman* päätoimittajana oli melkein koko lehden ilmestymisen ajan 1963–1976 kirjailija ja toimittaja Jussi Talvi. A-lehtien omistuksessa lehden päätoimittajana oli Erkki Ihanainen.

Suhde politiikkaan
------------------

Päätoimittaja Talvi julisti lehden puolueettomaksi todeten ensimmäisessä numerossa: ''lehtemme on puolueeton, eikä harrasta politiikkaa''. Lehden varhaiset vuodet kuluivatkin politiikan suhteen rakentavassa hengessä kirjoittajien korostaessa maaseutu- ja kaupunkiväestön välisen vastakkainasettelun haitallisuutta. 1960-luvun loppua kohden lehdessä julkaistujen politiikan sisältöjen sävy ja painopiste kuitenkin muuttuivat. Maaseutuhenkinen rakentavuus hylättiin ja tilalle tuli vuonna 1967 lehden kolumnistina aloittaneen Wolf H. Halstin viitoittamana vasemmiston valtapyrkimyksiä ja väärinkäytöksiä kohtaan kriittisesti suhtautuva katsanto. Eräs keskeisemmistä vasemmistokritiikin teemoista oli lehdessä pääasiassa 1970-luvun alkupuolella käyty keskustelu Yleisradion ohjelmatoiminnan ja siihen vaikuttavien tahojen puolueellisuudesta. 1970-luvun puoliväliin tultaessa vasemmistokriittinen kirjoittelu väheni ja aiemmin hajanaisemmin eri puolille lehteä sijoittuneista politiikan sisällöistä kolmannes keskitettiin vuonna 1977 aloittaneeseen Jouko Havan luotsaamaan Kulissien takana -osioon. Siinä huomion ja kriitikin kohteina ovat enimmäkseen hallituspuolueet. Eri puolueiden kohtelu vaihteli lehdessä aikakaudesta ja kirjoittajasta riippuen, mutta yleisesti ottaen lehti näyttää suhtautuneen vasemmistoon huomattavasti oikeistoa kriittisemmin käsitellen sitä useammin negatiivisissa asiayhteyksissä ja määrittelyn kohteena olevana objektina.

Lähteet
-------

1. ↑  Helsingin kaupungnkirjaston kysy.fi palvelu : Milloin Suomessa on ilmestynyt Uusi maailma -niminen sensaatiolehti?  (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Jussi Talven muistokirjoitus (Helsingin Sanomat muistot (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Sami Kumpulainen: "Lehtemme on puolueeton, eikä harrasta politiikkaa" : suomalaisten puolueiden ja niiden poliitikkojen käsittely Uusi Maailma -lehdessä 1963-1979.  *Pro gradu -tutkielma*, 2017.  Jyväskylän yliopisto. Artikkelin verkkoversio.
**Ágra** (kreik. Άγρα) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Lesboksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Länsi-Lesboksen kuntaan, Lesboksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 955 (vuonna 2011).

Tuulimyllyjä Ágrassa.
Ágran kylä sijaitsee Lesboksen lounaisosissa noin 27 kilometriä lounaaseen Kallonín kylästä. Se on rakennettu noin 344 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Ágra muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Άγρας, *Dimotikí Koinótita Ágras*), johon kuuluvat varsinaisen Ágran kylän lisäksi Apothíkesin kylä sekä Ágios Geórgioksen saari. Koko yhdyskunnan väkiluku on 1 013.

Aiemmin kylä kuului Kallonín kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Länsi-Lesboksen kunnan Kallonín kunnallisyksikköön.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. ↑  Agra *Greece.com*. Viitattu 3.10.2022.
3. ↑  Agra *The Greek Islands*. Viitattu 3.10.2022.