recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Entisessä panimorakennuksessa on nykyisin yliopistokampus.
**Frydenlunds Bryggeri** oli Oslossa vuosina 1859–1995 toiminut panimo. Sen perusti merikapteeni Mads Ellef Langaard, ja hänen nimikirjaimistaan ML kuusisakaraisen tähden sisällä tuli Norjan ensimmäinen rekisteröity tavaramerkki vuonna 1884. Logoa käytetään edelleen Frydenlund-nimisen oluen markkinoinnissa.

Frydenlunds Bryggeri oli aikoinaan yksi Norjan suurimmista panimoista. Vuonna 1977 se yhdistyi Schous Bryggerin kanssa, ja 1981, kun Schoun toiminta loppui, Ringnes Bryggerin kanssa. Frydenlundin panimo lakkautettiin vuonna 1995, ja samannimistä olutta valmistetaan nykyisin Ringnesin tehtaalla Nittedalissa. Entiset panimorakennukset Pilestredetin varrella ovat siirtyneet Oslomet-yliopiston käyttöön.

* Perustaja Mads Ellef Langaard.Perustaja Mads Ellef Langaard.
* Yksi panimon tunnuksista oli musta väri: mustat olutlaatikot, mustat dölehevoset ja mustat vaunut.Yksi panimon tunnuksista oli musta väri: mustat olutlaatikot, mustat dölehevoset ja mustat vaunut.
* Myöhemmin myös kuljetuksissa käytetyt kuorma-autot olivat mustia.Myöhemmin myös kuljetuksissa käytetyt kuorma-autot olivat mustia.
* Oluthylly norjalaisessa kaupassa vuonna 2021. Kuvan keskiosassa näkyvät Frydenlund-merkkiset oluet valmistetaan nykyisin Ringnesin panimon tehtaalla Nittedalissa. Ringnes kuuluu tanskalaiseen Carlsberg-konserniin.Oluthylly norjalaisessa kaupassa vuonna 2021. Kuvan keskiosassa näkyvät Frydenlund-merkkiset oluet valmistetaan nykyisin Ringnesin panimon tehtaalla Nittedalissa. Ringnes kuuluu tanskalaiseen Carlsberg-konserniin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Øystå, Øystein: Frydenlund Bryggeri *Store norske leksikon*.  25.2.2021. Viitattu 22.6.2023. (norjaksi)
2. 1 2  Frydenlunds Bryggeri *Oslo byleksikon*. Viitattu 22.6.2023. (norjaksi)
3. ↑  Ringnes AS *Store norske leksikon*.  16.5.2023. Viitattu 22.6.2023. (norjaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Frydenlunds Bryggeri** Wikimedia Commonsissa
**Kariniemen jätevedenpuhdistamo** on vuonna 1975 Vesijärveä varten rakennettu*selvennä* vedenpuhdistamo. Sen toiminta aloitettiin vuonna 1976.

Puhdistamo käsittelee Lahden alueen jätevedet Salpausselän pohjoispuolelta, ja jätevettä kertyy vuorokaudessa noin 20 000 m³. Kariniemenmäen sisälle on louhittu kallioon noin 120 000 m³:n luolasto.

Puhdistettavan jäteveden orgaaninen osa hajotetaan aktiivilieteprosessissa, jossa poistetaan kokonaistyppeä. Fosfori saostetaan vedestä pois ferrosulfaatilla. Muodostuva liete käsitellään tämän jälkeen mädättämössä, ja lopulta kuivattu liete kompostoidaan. Puhdistamon prosessia on vuosien aikana paranettu mm. investoimalla kokonaistypenpoistoon ja lietteen kuivatukseen.

Prosessissa puhdistuva jätevesi johdetaan neljän ja puolen kilometrin pituisessa kalliotunnelissa Nikulan tasausaltaan kautta Porvoonjokeen.

Lahden toinen puhdistamo on Ali-Juhakkalan jätevedenpuhdistamo. Siellä käsitellään Lahdessa Salpausselän harjun eteläpuolella muodostuvat jätevedet.
**Oikeudenalat** 

Oikeuden vaaka
 Oikeuden vaaka 

 

Oikeusjärjestys

Julkisoikeus 

* Finanssioikeus
* Hallinto-oikeus
* Kansainvälinen oikeus
* Prosessioikeus
* Rikosoikeus
* Valtiosääntöoikeus


Yksityisoikeus 

* Kansainvälinen yksityisoikeus
* Kauppaoikeus
* Perhe- ja jäämistöoikeus
* Työoikeus
* Urheiluoikeus
* Varallisuusoikeus
* Ympäristöoikeus


Oikeuden yleistieteet 

* Eurooppaoikeus
* Lääkintä- ja bio-oikeus
* Oikeuden ja sukupuolen tutkimus
* Oikeushistoria
* Oikeusinformatiikka
* Oikeussosiologia
* Oikeustaloustiede
* Oikeusteoria


**Oikeuden ja sukupuolen tutkimus** (myös **naisoikeus**) on oikeustieteellisen tutkimuksen ala, joka tarkastelee oikeutta sukupuolentutkimuksen näkökulmasta. Se ei ole oikeudenala, kuten vaikkapa lapsioikeus. Oikeuden ja sukupuolen tutkimukselle tärkeitä kysymyksiä on kaikilla oikeudellisen sääntelyn alueilla, koska oikeudellinen systematiikka on syntynyt yhteiskunnassa, jossa vallitsi avoin sukupuolisyrjintä. Pohjoismaissa oikeuden ja sukupuolen tutkimus sisältää naisten ja oikeuden keskinäisen suhteen tutkimuksen lisäksi sukupuolijärjestelmän tutkimuksen.

Suomessa oikeuden ja sukupuolen tutkimuksen osa-alueita ovat

* ihmis- ja perusoikeuksien tutkimus
* kollektiivisten oikeuksien tutkimus
* naisen ruumiillisuuden tutkimus
* oikeushistoriallinen tutkimus
* oikeustieteen käsitteistön tutkimus
* perheoikeudellinen tutkimus
* tasa-arvotutkimus
* työ- ja sosiaalioikeudellinen tutkimus.

Alan vanhempi nimitys, naisoikeus, johtuu suoraan ruotsin (*kvinnorätt*), norjan (*kvinnerett*) ja tanskan (*kvinderet*) esimerkeistä. Oslon yliopistossa naisoikeuden opetus alkoi 1974 ja Helsingin yliopistossa 1990-luvun alussa. Naisoikeudella ei ole täsmällistä vastinetta Englannissa ja Yhdysvalloissa. Yksi vastine on *women and law*, mutta senkin sisältö poikkeaa naisoikeudesta. Tavallisesti naisoikeus käännetään *women's legal studies.* Nimitys feministinen oikeustutkimus (*feminist legal studies*) viittaa tutkimukseen, joka liittyy feministiseen naisliikkeeseen. *Gender studies in law* viittaa sosiaaliseen sukupuoleen liittyvään oikeudelliseen tutkimukseen.

Lähteet
-------

1. ↑
2. 1 2 3  *Encyclopædia iuridica fennica,* Suomalainen lakimiesyhdistys 1994–1999, ISBN 951-855-135-9, osa III palstat 365–371.
Karina vuonna 2011
**Karina** (oik. **María Isabel Llaudés Santiago**, s. 4. joulukuuta 1943 Jaén) on espanjalainen laulaja. Karina opiskeli nuorena pianonsoittoa ja musiikin teoriaa. Karina pääsi vuonna 1961 radio- ja televisiomainosten kautta levyttämään ensimmäisen kappaleensa "Bikini Amarillo" nimellä Maribel Llaudes. Levytysura nimellä Karina alkoi vuonna 1963 levy-yhtiö Hispavoxilla.

Vuonna 1965 Karina levytti tuon vuoden eurovision laulukilpailun voittokappaleen "Poupée de cire, poupée de son" espanjaksi nimellä "Muñeca de Cera". Muihin 1960-luvun loppupuolen hitteihin kuuluivat "Romeo y Julieta", "Las flechas del amor", "Fiesta", "Regresarás", "El baúl de los recuerdos" ja "Colores". Samoihin aikoihin Karina myös näytteli elokuvissa "El último sábado", "Los chicos del Preu" ja "La chica de los anuncios".

Karina voitti joulukuussa 1970 espanjalaisen Pasaporte a Dublín -musiikkikilpailun, jossa valittiin Espanjan edustaja vuoden 1971 Eurovision laulukilpailuun. Karinan edustuskappaleeksi valittiin kilpailun jälkeen sisäisesti "En un mundo nuevo". Kansainvälisessä Eurovision laulukilpailussa Karina sijoittui toiseksi. Myöhemmin samana vuonna Karina teki kokemuksensa pohjalta elokuvan "En un mundo nuevo", jossa lastenhoitaja haaveili euroviisuedustuksesta.

Karinan levytyssopimus Hispanvoxin kanssa päättyi vuonna 1978. Tuon jälkeen Karina muutti Meksikoon, mutta muutti myöhemmin takaisin Espanjaan. Karinalla todettiin syöpä vuonna 1993, mutta hän toipui siitä täysin.

Lähteet
-------

* Karina *eurovision-spain.com*. Viitattu 26.9.2022.

### Viitteet

1. ↑  Spain: Pasaporte a Dublín *eurovisionworld.com*. Viitattu 26.9.2022.
2. ↑  Dublin 1971 *eurovision.tv*. Viitattu 26.9.2022.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Archaía Eléftherna** (kreik. Αρχαία Ελεύθερνα) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Réthymnon kuntaan, Réthymnon alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Aiemmin kylä kuului Arkádin kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Réthymnon kunnan Arkádin kunnallisyksikköön. Kylä muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Αρχαίας Ελεύθερνας, *Topikí Koinótita Archaías Eléfthernas*). Kylän väkiluku on 115 (vuonna 2011).

Antiikin aikaisen Eleuthernan raunioita kylän lähellä.
Archaía Eléftherna sijaitsee kukkulalla Kreetan pohjoisosissa linnuntietä noin 29 kilometriä itäkaakkoon Réthymnon kaupungista. Kylän nimi, suomeksi "Antiikin Eleutherna", viittaa kylän alueella sijainneeseen antiikin aikaiseen Eleuthernan kaupunkiin. Vuoteen 1998 saakka kylä tunnettiin nimellä *Prinés*, mutta antiikin aikaisen kaupungin löydyttyä se nimettiin uudelleen.

Antiikin Eleuthernan arkeologinen alue sijaitsee nykyisen kylän sekä noin kilometrin luoteeseen sijaitsevan Eléfthernan kylän välisellä alueella. Se on seudun merkittävin nähtävyys. Arkeologisen alueen lähellä toimii Antiikin Eleuthernan museo. Kylän muihin nähtävyyksiin kuuluu Kristus Vapahtajan (*Sotíros Chrístos*) bysanttilainen kirkko 900-luvulta. Kylä elää perinteisestä maanviljelystä. Arkeologisten kaivausten vuoksi rakentamista kylässä on rajoitettu, minkä ansiosta sen rakennuskanta on säilynyt perinteisenä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. 1 2  Το χωριό Villa Nikolaos. Viitattu 9.12.2015.
3. ↑  Μουσείο Αρχαίας Ελεύθερνας *Cretan Beaches*. Viitattu 22.9.2020.
4. ↑  The Village of Eleftherna on Crete *Crete Home*. Viitattu 9.12.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Archaía Eléftherna** Wikimedia Commonsissa
**Frynikhos** (m.kreik. Φρύνιχος, lat. *Phrynichus*, toimi n. 435–405 eaa.) oli antiikin kreikkalainen komediakirjailija, joka edusti niin kutsuttua vanhaa komediaa.

Elämä
-----

Frynikhos oli antiikin aikaisten lähteiden mukaan Eunomideen poika. *Sudan* mukaan hän osallistui näytelmäkilpailuihin ensimmäisen kerran 86. olympiadin aikaan eli vuonna 435 eaa. mutta anonyymin komediasta kirjoittaneen kirjailijan mukaan 87. olympiadin kolmantena vuonna eli vuonna 429 eaa.

Kahden Frynikhoksen komedian esitysvuodet tunnetaan. Komedia *Yksineläjä* (*Monotropos*) esitettiin suuressa Dionysia-juhlassa 91. olympiadin toisena vuonna eli 414 eaa. yhdessä Aristofaneen *Lintujen* ja Ameipsiaan *Juhlijoiden* (*Komastai*) kanssa ja sijoittui kolmanneksi. *Muusat* (*Mūsai*) esitettiin Lenaia-juhlassa 93. olympiadin kolmantena vuonna eli 405 eaa. yhdessä Aristofaneen *Sammakoiden* ja Platonin *Kleofonin* kanssa ja sai toisen palkinnon.

Muutoin Frynikhoksen elämästä ei tiedetä mitään. Joissakin asioissa hänet on sekoitettu samannimiseen tragediakirjailija Frynikhokseen. Esimerkiksi hänen kuolinpaikakseen mainitaan Sisilia, mutta tämä viittaa todennäköisemmin tragediakirjailijaan.

Näytelmät
---------

Antiikin lähteiden mukaan Frynikhos kirjoitti kymmenen komediaa. Niiden nimet olivat:

* *Efialtes* (Ἐφιάλτης, *Efialtēs*)
* *Juhlijat* (Κωμασταί, *Kōmastai*)
* *Kitkijänaiset* (Ποάστριαι, *Poastriai*)
* *Konnos* (Κόννος)
* *Kronos* (Κρόνος)
* *Muusat* (Μοῦσαι, *Mūsai*) (405 eaa.)
* *Mysteereihin vihityt naiset* (Μύσται, *Mystai*)
* *Satyyrit* (Σάτυροι, *Satyroi*)
* *Tragedianäyttelijät* (Τραγῳδοί, *Tragōdoi*) eli *Vapautetut orjat* (Ἀπελεύθεροι, *Apeleutheroi*)
* *Yksineläjä* (Μονότροπος, *Monotropos*) (414 eaa.)

Myöhemmät grammaatikot pitivät Frynikhosta yhtenä merkittävimmistä vanhan komedian edustajista. Häneltä säilyneet katkelmat tukevat tätä arviota. Aristofanes hyökkäsi häntä, samoin kuin monia muita komediakirjailijoita, vastaan sillä perusteella, että hänen näytelmänsä koostuivat vanhanaikaisesta karkeasta pilailusta. Häntä syytettiin myös kielen ja runomittojen turmelusta sekä plagiarisoinnista; näistä viimeksimainitun syytteen esitti komediakirjailija Hermippos näytelmässään *Ovenvartija* (*Formoforoi*). Nämä syytökset kertovat oletettavasti enemmän komediakirjailijoiden välisestä kilpailusta kuin varsinaisia tosiseikkoja hänen näytelmistään.

Frynikhoksen kerrotaan keksineen katalektisen ionicus a minore -säkeen, joka nimettiin hänen mukaansa. Hänen kielensä vaikuttaa olleen lyhytsanaista ja eleganttia, mutta toisaalta hän käytti välillä erikoisella tavalla muodostettuja sanoja. Grammaatikko Didymos Khalkenteros kirjoitti kommentaareja Frynikhoksen teoksiin. Niistä tunnetaan ainakin Athenaioksen mainitsema kommentaari komediaan *Kronos*.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Smith, William: "Phrynichus (4)", *Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology*. Boston: Little, Brown and Company, 1849–1867. Teoksen verkkoversio.
2. ↑  Aristofanes: *Sammakot* 14.
3. ↑  Aristofanes: *Linnut* 750.
4. ↑  Athenaios: *Deipnosofistai* IX.371f.
**Archaía Neméa** (kreik. Αρχαία Νεμέα) on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Neméan kuntaan, Korinthian alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen. Kylän väkiluku on 392 (vuonna 2011).

Antiikin Nemean arkeologista aluetta.
Archaía Neméan kylä sijaitsee Peloponnesoksen niemimaan koillisosassa noin 30 kilometriä lounaaseen Kórinthoksen kaupungista ja noin 26 kilometriä pohjoiseen Árgoksen kaupungista. Se on rakennettu noin 333 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Kylän nimi, "Antiikin Nemea", viittaa antiikin ajan Nemean pyhäkköalueeseen, jonka arkeologinen alue sijaitsee heti nykyisen kylän vieressä ja on sen merkittävin nähtävyys Nemean arkeologisen museon ohella.

Archaía Neméa muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Αρχαίας Νεμέας, *Topikí Koinótita Archaías Neméas*), johon kuuluvat varsinaisen Archaía Neméan kylän lisäksi kylät Dervenákia ja Koutsomódi. Koko yhdyskunnan väkiluku on 559.

Archaía Neméan kylää ja antiikin Nemean paikkaa ei tule sekoittaa Neméan kaupunkiin, joka sijaitsee noin viisi kilometriä lännempänä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. 1 2  Αρχαία Νεμέα Δήμος Νεμέας. Viitattu 1.9.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Archaía Neméa** Wikimedia Commonsissa
**Proš Pertševitš Prošjan** (ven. Прош Перчевич Прошья́н, 22. huhtikuuta 1883 Aštarakin kylä nykyisen Hrazdanin kaupungin lähellä Armeniassa – 16. joulukuuta 1918 Moskova) oli armenialaissyntyinen venäläinen sosialistivallankumouksellinen.

Proš Prošjan oli armenialaisen kirjailijan Pertš Prošjanin poika. Lukion jälkeen hän opiskeli Novorossijan yliopistossa Odessassa, josta hänet erotettiin rästiin jääneiden lukukausimaksujen takia. Vuonna 1903 hän liittyi sosialistivallankumoukselliseen puolueeseen ja toimi yhtenä sen paikallisjärjestön johtajista. Vuonna 1905 hän yritti vapauttaa poliittisia vankeja Odessan vankilasta, jäi kiinni ja tuomittiin kuudeksi vuodeksi pakkotyöhön. Rangaistustaan hän kärsi Nertšinskin pakkotyövankilassa. Vuonna 1913 hän pakeni karkotuspaikaltaan ulkomaille. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän levitti hallituksen ja sodanvastaista propagandaa.

Helmikuun vallankumouksen jälkeen Prošjan saapui Pietariin, jossa hänet valittiin sosiaalivallankumouksellisen puolueen aluekomiteaan. Myöhemmin hänestä tuli yksi sosialistivallankumouksellisten vasemmistosiiven johtajista. Prošjan kannatti yhteistyötä bolševikkien kanssa ja osallistui lokakuun vallankumoukseen. Sen jälkeen hän toimi Venäjän toimeenpanevan keskuskomitean ja sen puhemiehistön jäsenenä. Marraskuussa 1917 hänet valittiin vasemmistososialistivallankumouksellisen puolueen keskuskomiteaan. Joulukuun lopusta hän työskenteli postin ja lennätinlaitoksen kansankomissaarina. Talvella 1918 hän valmisteli Venäjän ja Suomen välistä sopimusta. Helmikuussa Prošjan valittiin kansankomissaarien neuvoston väliaikaiseen toimeenpanevaan komiteaan, johon hänen lisäkseen kuuluivat Lenin, Stalin, Trotski ja Vladimir Karelin.

Brest-Litovskin rauhan jälkeen maaliskuussa 1918 Prošjan erosi protestina kansankomissaarien neuvostosta, mutta jatkoi toimintaansa Venäjän toimeenpanevassa keskuskomiteassa. Heinäkuun alussa hän osallistui vasemmistososialistivallankumouksellisten kapinaan Moskovassa. Kapinan epäonnistuttua hän jatkoi puolueen maanalaista toimintaa. Lokakuussa 1918 pidetyn vasemmistososialistivallankumouksellisen puolueen edustajainkokouksen jälkeen hän sairastui ja kuoli lavantautiin.

Lähteet
-------

1. 1 2  Bolšaja sovetskaja entsiklopedija *slovari.yandex.ru*. Viitattu 3.7.2010. (venäjäksi)[vanhentunut linkki]
2. 1 2 3 4  Biografitšeski slovar "Polititšeskije dejateli Rossii. 1917" *slovari.yandex.ru*. Viitattu 30.6.2010. (venäjäksi)[vanhentunut linkki]
3. ↑  Entsiklopedija Zabaikalja *ez.chita.ru*. Viitattu 3.7.2010. (venäjäksi)
4. ↑  Rossijski gumanitarnyi entsiklopeditšeski slovar *slovari.yandex.ru*. Viitattu 3.7.2010. (venäjäksi)[vanhentunut linkki]


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
**Platonilainen teologia** (m.kreik. Πλατωνική θεολογία, *Platōnikē theologia*, lat. *Theologia Platonica*) on Prokloksen kirjoittama uusplatonilainen teos, joka esittää Platonin filosofian teologiana. Teos esittää muun muassa kuvauksen uusplatonilaisen jumalallisen hierarkian eri tasoista.

*Platonilainen teologia* oli Prokloksen viimeinen teos. Osa teoksesta on kadonnut; nykyaikaan säilyneessä muodossaan se käsittää kuusi kirjaa. Teos on muodoltaan itsenäinen tutkielma, ei myöhäisantiikin yleiseen tyyliin kommentaari.

Teos hyödyntää Platonin dialogeja ja pyrkii löytämään niistä kuvauksia uusplatonilaisen jumalallisen hierarkian kausaalisista tasoista. Näitä ovat ykseys (*to hen*, kirjat 1–2), tosi-olemassaolo (kirja 3), elämä (kirja 4), järki (*nous*, kirja 5) sekä sielut (*psykhe*) ja ruumis/luonto (kirja 6). Näistä tosi-olemassaolo, elämä ja järki kuuluvat järjellä käsitettävään alueeseen, joka jakaantuu näin kolmeen: järki itse, sen kohde eli todellinen olemassaolo sekä niiden välinen suhde.

Tässä oli kyseessä Prokloksen mielestä teologia siksi, että absoluuttisimmat ja itsenäisimmät ideat olivat jumalallisia. Tämä teologia oli platonilaista siksi, että Platonin katsottiin edenneen esimerkiksi Aristotelesta pidemmälle ohi pelkän järjen, kohti jumaluutta itseään. Proklos käyttää kuitenkin myös Aristotelesta lähteenään; samoin lähteenä esiintyvät muun muassa Kaldean oraakkelit.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Wallis, R. T.: Review: The Platonic Theology of Proclus.  *The Classical Review*, Dec. 1970, New Series, 20. vsk, nro 3, s. 324–326. Artikkelin verkkoversio.  (englanniksi)
2. 1 2 3  Siorvanes, Lucas: Review: Proclus, Théologie Platonicienne by H. D. Saffrey; L. G. Westerink; Proclus.  *The Classical Review*, 1989, New Series, 39. vsk, nro 2, s. 206–207. Artikkelin verkkoversio.  (englanniksi)

Kirjallisuutta
--------------

* Proclus; Taylor, Thomas (käänt.): *The platonic theology*. Selene Books, 1986.
* Proclus; Taylor, Thomas (käänt.): *The six books of Proclus, the Platonic successor, on the theology of Plato ...*. Thomas Taylor & A. J. Valpy, 1816. Teoksen verkkoversio.
* Proclus; Marinus; Taylor, Thomas (käänt.): *The philosophical and mathematical commentaries of Proclus ... and ... a history of the restoration of the Platonic theology*. Thomas Taylor, 1789. Teoksen verkkoversio.
**Oikeus vaieta** on monissa maissa olemassa oleva laillinen suoja henkilölle, joka joutuu poliisin kuulusteluun tai oikeudenkäyntiin epäiltynä tai syytettynä. 

Oikeus sisältää useita asioita sen ympärillä, että syytetyllä on oikeus kieltäytyä vastaamasta kysymyksiin. Oikeus on voimassa myös esitutkinnasta oikeudenkäynnin loppuun.

Laillinen peruste oikeudelle vaieta on, että valtiolla pitäisi olla velvollisuus tarjota puolustusasianajaja. Lisäksi asiassa on se puoli, että kun syytetty joutuu valtiota vastaan, hänet voidaan helposti manipuloida antamaan vääriä todistuksia, ja jos syytetyllä on velvollisuus vastata, se johtaa helposti kidutuksen käyttöön.

Kun eräissä maissa rikosta tutkiva poliisi tai tuomari kuulee syytettyä, hänen täytyy kertoa kuulusteltavalle, että tällä on oikeus vaieta, tehdä tunnustus tai vastata kysymyksiin.

Laki myös kieltää syytetyn kuulemista valan alla; täten syytetty voi sanoa mitä tahtoo puolustuksekseen, ilman pelkoa rangaistuksesta perättömästä lausumasta oikeudessa. Tämä oikeus koskee myös syytetyn puolisoa ja lähisukulaisiaan, jos he haluavat käyttää vaitiolo-oikeutta. Jos he suostuvat tulemaan kuulluksi, heidän on puhuttava totta.

Katso myös
----------

* Miranda vastaan Arizona
* Itsekriminointisuoja
**Alppirautiainen** (*Prunella collaris*) on pieni varpuslintu, ja nimensä mukaisesti se asuu vuorilla.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Pituus 15–17,5 cm, siipien kärkiväli 30–32,5 cm ja paino 25–43 g. Ulkomuodoltaan alppirautiainen on kuin iso ja tukeva rautiainen. Sukupuolet ovat samannäköisiä.

Esiintyminen
------------

Keski- ja Etelä-Euroopan vuoristoseudut, yleensä 1 800–3 000 metrin korkeuksilla. Alppirautiainen elää myös Turkissa ja siitä itään Iraniin. Lajin päälevinneisyysalue on Keski- ja Itä-Aasiassa Himalajalta Kiinaan, Koreaan ja Japaniin. Lajista tunnetaan lähes kymmenen alalajia. Se on pääasiassa paikkalintu, joka talven tullen laskeutuu alemmas vuorenrinteiden vähemmän lumisiin oloihin. Euroopassa elää 200 000–330 000 yksilöä.

Lajia tavataan Suomessa harvoin, vuoden 2006 loppuun mennessä on tehty vain neljä havaintoa, joista ensimmäinen Lågskärillä 1978. Tapaamispaikat ovat olleet ulkomeren saaria.

Elinympäristö
-------------

Alppirautiaiset elävät korkealla vuoristossa, tavallisesti 1 800–3 000 metrin korkeudella, mutta laji on tavattu Mount Everestillä 8 000 metrin korkeudella. Ne viihtyvät aukeilla, kivikkoisilla niityillä ja kedoilla puurajan yläpuolella, usein lumisilla rinteillä.

Lisääntyminen
-------------

*Prunella collaris collaris* 
Kuppimainen pesä sijaitsee kiven- tai kallionhalkeamassa tai kivikossa. Naaras munii tavallisesti kolme tai neljä munaa, joita molemmat puolisot vuorotellen hautovat, yhteensä noin kaksi viikkoa. Molemmat emot hoitavat poikasia, jotka lähtevät pesästä lentokyvyttöminä noin 16 päivän ikäisinä.

Ravinto
-------

Alppirautiaiset syövät pääasiassa hyönteisiä ja muita pieniä selkärangattomia sekä siemeniä.

Lähteet
-------

1. ↑  BirdLife International: *Prunella collaris* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.2*.  2012. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 10.2.2014. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Cramp, Stanley (päätoim.) 1988: Handbook of the Birds of Europe, the Middle East and North Africa. – Oxford University Press. Hongkong.
3. ↑  Rariteettikomitea (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Karhu, Heikki, Helstola, Jari & Kauppinen, Sakari 1979: Alppirautiainen *Prunella collaris*\* ensi kertaa Suomessa. - Lintumies 1.1979 s. 38-39. LYL.
* Alppirautiainen Lintukuva-verkkopalvelussa

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Taksonitunnisteet |
| --- |
|  |
| Prunella collaris | 
* Wikidata: Q208334
* Wikispecies: Prunella collaris
* BioLib: 8861
* BirdLife: 22718617
* BOLD: 117021
* CoL: 4N8B4
* BOW: alpacc1
* eBird: alpacc1
* EoL: 45515700
* EUNIS: 1234
* Euring: 10940
* Fauna Europaea: 97434
* Fauna Europaea (new): 6bed42b1-5248-4cbb-bffb-c36828f2cb12
* Fossilworks: 368994
* GBIF: 5231770
* iNaturalist: 13996
* IRMNG: 11009791
* ITIS: 562483
* IUCN: 22718617
* NBN: NHMSYS0000530789
* NCBI: 175133
* Xeno-canto: Prunella-collaris

 |
|  |
| Sturnus collaris | 
* Wikidata: Q109578439
* GBIF: 8268865

 |

 |
**Gideonin naiset** (*Gideon's Daughter*) on brittiläinen televisioelokuva vuodelta 2006. Sen käsikirjoitti ja ohjasi Stephen Poliakoff teemalliseksi jatko-osaksi kuukautta aiemmin ensiesitetylle tv-elokuvalleen *Ystävät ja krokotiilit*. Ainoa yhteinen henkilöhahmo elokuvissa on molempien kertojana toimiva Sneath, jota esittää Richard Lindsay. Elokuvan pääosia näyttelevät Bill Nighy, Miranda Richardson ja Emily Blunt.

Juoni
-----

*Gideonin naiset* tutkii rakastamisen, menettämisen, vanhemmuuden ja kuuluisuuden teemoja. Tarina sijoittuu 1990-luvun loppupuolelle Britannian työväenpuolueen uuden valtaannousun, prinsessa Dianan kuoleman ja Millennium Domen kiistellyn rakennushankkeen aikoihin. Gideon (Nighy) on menevä lontoolainen PR-mies, joka on jäänyt leskeksi ja vieraantunut tyttärestään Natashasta. Tytär (Blunt) inhoaa isäänsä, joka äidin eläessä oli tälle toistuvasti uskoton ja soitteli jopa tämän kuolinvuoteelta rakastajattarelleen. Ottaakseen etäisyyttä isäänsä Natasha suunnittelee ensin lähtevänsä vapaaehtoistyöhön Etelä-Amerikkaan tai opiskelemaan Edinburghin yliopistoon.

Stella (Richardson) on perheenäiti, joka suree ensimmäisellä pyöräilymatkallaan auton yliajamana kuollutta poikaansa. Hän pelkää nukkumista ja on ottanut yötyön supermarketista. Hän tapaa Gideonin, ja he rakastuvat toisiinsa surun ja menetyksen tunteen yhdistäminä.

Vastaanotto
-----------

Molemmat elokuvat saivat Britannian ensiesityksissään yli 10 miljoonaa katsojaa. Nighy ja Blunt olivat rooleistaan Golden Globe -ehdokkaina. Elokuva voitti Peabody-palkinnon huhtikuussa 2007.

Lähteet
-------

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Gideon's Daughter 

1. ↑  66th Annual Peabody Awards, toukokuu 2007.

Aiheesta muualla
----------------

* *Gideonin naiset* Yle Vintin sivustolla
* *Gideon's Daughter* BBC:n sivustolla
**Sataman kylpylä** tai **Sataman gymnasion** on tutkimuksessa käytetty nimitys eräästä antiikin aikaisesta kylpylästä ja gymnasionista Efesoksen kaupungissa Vähässä-Aasiassa, nykyisessä Turkissa. Sen rauniot ovat osa Efesoksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde.

Historia
--------

Sataman kylpylänä tunnettu rakennuskokonaisuus rakennettiin roomalaisella kaudella, mahdollisesti ensimmäisen vuosisadan jaa. lopulla keisari Domitianuksen aikana. Se uusittiin myöhäisroomalaisella kaudella 300-luvun alkupuolella. On kuitenkin arveltu, että paikka olisi varattu kylpylälle ja gymnasionille jo hellenistisellä kaudella 200-luvulla eaa. kaupungin uudelleenperustamisen yhteydessä. Osa rakennuksesta kaivettiin jo vuonna 1898.

Rakennukset
-----------

Kylpylä sijaitsi Arkadiane-kadun pohjoispuolella, nimensä mukaisesti lähellä kaupungin satamaa. Siihen kuului kolme pääosaa, jotka olivat varsinainen kylpylä, gymnasion sekä niin kutsutut Verulanuksen hallit.

Rakennukseen kuljettiin Arkadianelta noin 45 metriä pitkän esipihan kautta. Sen itä- ja länsiseinät olivat kaarevat. Sitä seurasi atrium, jonka koko oli noin 33 × 15 metriä. Se oli jaettu kahdella pylväsrivillä kolmeen laivaan, ja johti kylpylään ja gymnasioniin.

Varsinainen **Sataman kylpylä** käsitti rakennuskokonaisuuden länsiosan. Atriumista saavuttiin apodyterium-tiloihin eli vaatteidenvaihtohuoneisiin, joiden keskellä oli frigidarium eli kylmävesiallas. Tämän jälkeen seurasivat tepidarium eli haalean veden huone sekä caldarium eli lämpimän veden huone. Viimeksi mainitussa oli kuusi allasta, ja se oli holvattu 18 metriä korkeilla holveilla. Muita huoneita käytettiin rentoutumiseen, urheiluun, peleihin yms.

Keskellä sijainnut niin kutsuttu **Sataman gymnasion** tunnettiin antiikin aikana mahdollisesti nimellä Keisareiden gymnasion. Sen keskiössä oli palaistrana toiminut peristyylipiha, jonka koko oli noin 90 × 90 metriä. Se oli reunustettu huoneilla, joita käytettiin opetustarkoituksiin. Eräs pihan eteläpuolella sijainnut huone tunnetaan nimellä Marmorihuone, ja toimi Domitianukselle omistettuna keisarillisena salina.

Rakennuskokonaisuuden läntisin osa **Verulanuksen hallit** koostuivat suuresta pylväiköiden ympäröimästä urheilukentästä, jonka koko oli noin 220 × 240 metriä. Pylväikkö oli kolmilaivainen, ja keskilaiva toimi oletettavasti *ksystoksena* (mon. *ksystoi*) eli juoksuratana. Urheilukentällä voitiin harjoittaa muita lajeja. Rakennus on saanut nykyisen nimensä Maximus Claudius Verulanuksesta, joka rahoitti sen kaunistamista marmoriosilla 100-luvulla keisari Hadrianuksen aikana. Itse rakennus oli kuitenkin varhaisempi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Scherrer, Peter (toim.): *Ephesus. New Guide*, s. 174–177. Authorised by Österreiches Archäologisches Institut and Efes Müzesi Selçuk. Graphis Ltd, 2000. ISBN 975-807-036-3.
2. 1 2 3 4  Stillwell, Richard & MacDonald, William L. & McAllister, Marian Holland (toim.): "EPHESOS Turkey", *The Princeton Encyclopedia of Classical Sites*. Princeton, N. J.: Princeton University Press, 1976. Teoksen verkkoversio.
Francesca Bertini ja Gustavo Serena elokuvassa *La signora delle camelie* (1915).
**Gustavo Serena** (5. lokakuuta 1882 Napoli – 16. huhtikuuta 1970 Rooma) oli italialainen näyttelijä ja elokuvaohjaaja.

Taustaltaan aristokraattinen Serena esiintyi näyttelijänä teatterissa ja vuodesta 1911 lähtien elokuvissa. 1910-luvulla ja 1920-luvun alussa hän ohjasi lukuisia mykkäelokuvia, joista merkittävin on Francesca Bertinin tähdittämä *Assunta Spina* vuodelta 1915. 1930-luvun alussa Serena ohjasi muutamia äänielokuvia ja esitti pieniä sivurooleja elokuvissa myös toisen maailmansodan jälkeen. Hänen viimeinen elokuvansa oli Carmine Gallonen *Don Camillo näkee punaista* (*Don Camillo monsignore... ma non troppo*) vuonna 1961.

Elokuvia
--------

* *Assunta Spina*, 1915 (ohjaaja ja näyttelijä)
* *Diana l’affascinatrice*, 1915 (ohjaaja ja näyttelijä)
* *Fedora*, 1916 (ohjaaja ja näyttelijä)
* *Clemenceau-juttu*, 1917 (näyttelijä)
* *Mariute*, 1918 (näyttelijä)
* *Afrodite, dea dell’amore*, 1958 (näyttelijä)

Lähteet
-------

1. ↑  Moliterno, Gino: *Historical Dictionary of Italian Cinema*, s. 297–298. Lanham, Toronto, Plymouth: The Scarecrow Press, 2008. ISBN 978-0-8108-6073-5.

Aiheesta muualla
----------------

* Gustavo Serena Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Italia
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Museum of Modern Art

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Auvergne-Rhône-Alpes** [ovɛʁɲ.ʁon.alp] on yksi Ranskan 18 alueesta (ransk. *région*), jotka muodostettiin vuoden 2016 alussa. Siihen yhdistettiin kaksi aikaisempaa aluetta, Auvergne ja Rhône-Alpes. Alueen pääkaupunki on Lyon.


Hauts-  
de-  
France
Normandia
Ile-de-  
France
Grand  
Est
Burgundi-  
Franche-  
Comté
Centre-  
Val de Loire
Pays de la   
Loire
Bretagne
Uusi-Akvitania
Auvergne-  
Rhône-Alpes
Oksitania
Provence-  
Alpit-  
Riviera
Korsika
Ranskan  
Guayana
Guadeloupe
Martinique
Mayotte
Réunion
*Belgia*
*Luxemburg*
*Saksa*
*Sveitsi*
*Italia*
*Yhdistynyt  
kuningaskunta*
*Andorra*
*Brasilia*
*Suri-  
name*
*Espanja*
*Monaco*
*Englannin  
kanaali*
*Biskajan-  
lahti*
*Ligurian-  
meri*
*Välimeri*

Lähteet
-------

1. ↑  La nouvelle nomenclature des codes régions  18.10.2015. insee.fr. Viitattu 28.5.2016. (ranskaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Auvergne-Rhône-Alpes** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Ranskan aluehallinto |
| --- |
|  |
| Alueet Ranskassa | 
* Auvergne-Rhône-Alpes
* Burgundi-Franche-Comté
* Bretagne
* Centre-Val de Loire
* Grand Est
* Hauts-de-France
* Île-de-France
* Korsika
* Normandia
* Oksitania
* Pays de la Loire
* Provence-Alpit-Riviera
* Uusi-Akvitania

 |
|  |
| Merentakaisetalueet | 
* Guadeloupe
* Martinique
* Mayotte
* Ranskan Guayana
* Réunion

 |

 |
**William Nikolai Reivo** (16. syyskuuta 1883 Laitila – 1958 Broward, Florida) oli amerikansuomalainen toimittaja ja työväenliikkeen vaikuttaja.

Reivo kävi kansakoulun ja muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1901. Hän työskenteli kaivosmiehenä ja liittyi Amerikan sosialistipuolueeseen. Reivo oli *Toverin* päätoimittajana vuonna 1914. Hän työskenteli Yhdysvaltain Sosialistipuolueen Suomalaisen Järjestön ja sen seuraajan Amerikan Suomalaisen Kansanvallan Liiton pääsihteerinä vuosina 1922–1942. Toisen maailmansodan aikana 1942–1945 Reivo vastasi Yhdysvaltojen Suomeen suuntaamista radiolähetyksistä. Vuonna 1946 hän liittyi *Raivaajan* toimituskuntaan ja työskenteli lehden liikkeenhoitajana. Vuonna 1948 Reivosta tuli fitchburgilaisen Työläisten Luottoyhdistyksen (*Workers’ Credit Union*) rahastonhoitaja.

Lähteet
-------

1. ↑  Sulkanen, Elis: *Amerikan suomalaisen työväenliikkeen historia*, s. 499. Fitchburg, Massachusetts: Amerikan Suomalainen Kansanvallan Liitto, Raivaaja Publishing Company, 1951. Teoksen verkkoversio.  (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  *Who’s Who Among Finnish Americans*, s. 129–130. Fitchburg: Raivaaja Publishing Company, 1949. Teoksen verkkoversio.
Gutbrod 600
**Gutbrod** oli saksalainen autojen, moottoripyörien ja maatalouskoneitten valmistaja. Yhtiön perusti Wilhelm Gutbrod Ludwigsburgissa vuonna 1926. Vuonna 1933 tehdas siirtyi läheiselle Stuttgartin Feuerbachin esikaupunkialueelle ja se valmisti vuosina 1933-1935 takamoottorisia Standard Superior -autoja.

Sodan jälkeen tehdas valmisti **Gutbrod Superior** -autoja vuosina 1950-1954 yhteensä 7 726 kappaletta. Vähäisestä valmistusmäärästä huolimatta myös Suomeen tuotiin Gutbrod Superioreja noin 30-35 Gutbrod-kääpiöautoa. Yksi näistä päätyi Tekniikan Maailman 5/1953 koeajoon.

Gutbrod Superior on kaksipaikkainen kääpiöauto. Superiorin moottorin erikoisuus on polttoaineen ruiskutusjärjestelmä. Kaksitahtisen kaksisylinterisen 593 cm³ rivimoottorin teho on 15 kW (20 hv). Sylinterin halkaisija on 71 mm ja iskun pituus 75 mm. Vaihteisto on täysin synkronoimaton. Jousitus on melko pehmeä. Valonheittimet eli lamput ovat riittävän hyvät 80 km/t nopeuteen asti. Kiihdytys 0-80 km/t vie aikaa 34 sekuntia. Superiorin huippunopeus on vain 105 km/t.

Gutbrod Superiorista oli myös pakettiautoversio **Gutbrod Superior Kombi**. Sen pituus on 3 550 mm, leveys 1 460 mm ja korkeus 1 515 mm. Muut mitat ovat samat kuin vakiomallissa. Kuormatilan mitat ovat 110 (pituus) x 110 (leveys) x 84 cm (korkeus).

Mitat
-----

|  |  |
| --- | --- |
| **Pituus** | 3560 mm |
| **Leveys** | 1400 mm |
| **Korkeus** | 1365 mm |
| **Akseliväli** | 2000 mm |
| **Raideleveys** (edessä / takana) | 1130 mm |
| **Tyhjäpaino** | 705 kg |

Lähteet
-------

1. ↑  Mobilisti 7/2009, sivu 7
2. 1 2  Tekniikan Maailma 5/1953, koeajo
**Arkadi Ivanovitš Tšernyšov** (ven. Аркадий Иванович Чернышёв, 16. maaliskuuta 1914 Moskova – 22. lokakuuta 1992) oli venäläinen jääkiekkovalmentaja. Hän valmensi Neuvostoliiton maajoukkuetta yhdessä Anatoli Tarasovin kanssa vuosina 1954–1972. Tšernyšov valmensi 294 maaottelussa, joista voittoja oli 240, häviöitä 37 ja tasapelejä 17. Hän pelasi jääkiekkoa, jääpalloa ja jalkapalloa Dynamo Moskovassa. Tšernyšov toimi Dynamo Moskovan jääkiekkojoukkueen päävalmentajana 27 vuotta.

Tšernyšovin mukaan on nimetty yksi KHL-liigan neljästä divisioonasta.

Saavutukset ja erikoispalkinnot
-------------------------------

* neljä jääkiekon olympiakultamitalia 1956, 1964, 1968, 1972
* kolme jääkiekon MM-hopeaa 1955, 1957, 1958
* yksi jääkiekon olympiapronssi 1960
* kymmenen jääkiekon maailmanmestaruutta 1954, 1956, 1961, 1963–1971
* IIHF Hall of Fame 1999
* Neuvostoliiton Hall of Fame 1957 valmentajana
* Neuvostoliiton Hall of Fame 1948 pelaajana

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Puola

 |

 |
Arkadi Perventsev 1920-luvulla.
**Arkadi Aleksejevitš Perventsev** (ven. Арка́дий Алексе́евич Пе́рвенцев; 26. tammikuuta (J: 13. tammikuuta) 1905 Stavropolin läänin Nagutin kylä, nykyinen Mineralnyje Vodyn piirin Nagutskoje – 2. marraskuuta 1981 Moskova) oli venäläinen neuvostokirjailija.

Arkadi Perventsev syntyi opettajan perheeseen ja opiskeli Baumanille nimetyssä Moskovan teknillisessä korkeakoulussa. Hänen ensimmäiset kertomuksensa sekä Venäjän kansalaissodasta kertova romaani *Kotšubei* ilmestyivät vuonna 1937. Toisen maailmansodan aikana Perventsev työskenteli *Izvestijan* sotakirjeenvaihtajana. Vuonna 1950 hän liittyi NKP:hen. Vuodesta 1958 lähtien hän toimi Venäjän SFNT:n ja vuodesta 1971 Neuvostoliiton kirjailijaliiton hallituksien jäsenenä.

Perventsevin toisesta maailmansodasta kertova romaani "Varjele kunniaa nuoresta pitäen" (*Tšest s molodu*, 1948) sai Stalin-palkinnon vuonna 1949. Samana vuonna hänet palkittiin Igor Savtšenkon ohjaaman elokuvan "Kolmas isku" (*Treti udar*, 1948) käsikirjoituksesta. Kirjailija on saanut myös Leninin kunniamerkin. Hänen avoimen propagandististen teoksiensa taiteellinen arvo on vähäinen.

Suomennettuja teoksia
---------------------

* *Koetus: romaani*. Suom. Mirja Mäkelin. Petroskoi: Karjalais-suomalaisen SNT:n valtion kustannusliike, 1947.
* *Varjele kunniaa nuoresta pitäen*. Suom. Eira Haahti. Petroskoi: Karjalais-suomalaisen SNT:n valtion kustannusliike, 1951. (Toinen painos 1953.)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Kasack, Wolfgang: *Entsiklopeditšeski slovar russkoi literatury s 1917 goda*, s. 609. London: Overseas Publications Interchange, 1988. ISBN 0-903868-73-3.
2. 1 2 3  *Bolšaja Sovetskaja Entsiklopedija, tom 19*, s. 352. Moskva: Sovetskaja Entsiklopedija, 1975.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Latvia
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola
* Ruotsi

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Gut Panker** on kartano Pankerin kunnassa Schleswig-Holsteinin osavaltiossa Pohjois-Saksassa. Lähellä Itämeren rantaa sijaitsevan kartanon historia alkaa myöhäiskeskiajalta. Sen etäisyys Hampurista on noin sata kilometriä koilliseen ja Kielistä noin 30 kilometriä itään. Suomalaisissa yhteyksissä Gut Panker tunnetaan myös nimellä Pankerin linna. Suomen kuninkaaksi aiottu Friedrich Karl syntyi siellä.

Historia
--------

Gut Panker kuului Rantzaun aatelissuvulle keskiajan lopulta vuoteen 1739, jolloin Ruotsin kuningas Fredrik I hankki sen omistukseensa. Fredrik I antoi Gut Pankerin aviottomien poikiensa Friedrich Wilhelm von Hessensteinin ja Karl Edward von Hessensteinin hallintaan. Näiden äiti oli Hedvig Taube. Karl Edward kuoli 1769, minkä jälkeen Gut Panker oli Friedrich Wilhelmin pääasiallinen asuinpaikka. Friedrich Wilhelm von Hessenstein kuoli Pankerissa 1808.

Friedrich Karl syntyi Gut Pankerissa toukokuussa 1868. Hänet tunnetaan valinnastaan Suomen kuninkaaksi vuonna 1918. Hän ei kuitenkaan koskaan toiminut kuninkaana, sillä Suomesta tehtiin tasavalta.

Gut Pankerin maita myytiin paikallisille talonpojille ensimmäisen maailmansodan jälkeen. Vuonna 1928 perustettiin Hessische Hausstiftung varmistamaan, että kartano säilyy Hessenin ruhtinassuvun omistuksessa. Toisen maailmansodan jälkeen Gut Panker toimi idästä saapuneiden pakolaisten majoituspaikkana ja trakehneninhevosten kasvattamona. Kartanon päärakennus peruskorjattiin 1954.

Päärakennus ja puutarha
-----------------------

Gut Pankerin päärakennuksen vanhimmat osat ovat noin vuodelta 1650, ja sitä laajennettiin barokin hengessä 1700-luvun alussa. Nykyisen asunsa rakennus sai 1800-luvun alussa, jolloin rakennettiin kolmikerroksiset asuintornit. Julkisivu on pidetty valkoisena. Kartanon puutarha oli aikoinaan barokkityylinen, mutta 1800-luvulla se muutettiin ajan hengen mukaisesti englantilaistyyliseksi maisemapuutarhaksi.

Gut Pankerin ympäristössä sijaitsee pieni Hofsee-niminen järvi, jonka vesilintukanta on monipuolinen. Läheinen Itämeri tuottaa alueelle leudon mikroilmaston, ja kasvillisuus on Pohjois-Saksan oloihin nähden erittäin rehevää.

Gut Panker on Hessenin ruhtinassuvun omistuksessa ja yksityiskäytössä. Kartanon sivurakennuksia on vuokrattu taiteilijoille ja käsityöläisille.

Lähteet
-------

1. ↑  Entfernung von Hamburg nach Panker Luftlinie.org. Viitattu 19.12.2020. (saksaksi)
2. ↑  Näin asuu Suomen kuningas linnassaan Saksassa Sanoma Oy. Viitattu 21.12.2020. (suomeksi)
3. 1 2 3 4  Suomen kuninkaan linnassa Pankerin linna Matka24.com. Viitattu 21.12.2020. (suomeksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive)

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Gut Panker** Wikimedia Commonsissa
**Eden Billnäs** on Fiskarsin rakennuttama talo Pinjaisissa, Raaseporissa entisen Pohjan kunnan alueella. Kiinteistö nimeltä *Eden* syntyi, kun Fiskars vuonna 1960 rakennutti aivan Billnäsin ruukin lähettyville Bastuvillan naapuriin ensin suuremman päärakennuksen (noin 240 m2 ja kellari 110 m2) Billnäsin kylään Mustion­joen rannalle. Edenissä asui Fiskarsin työntekijöitä, ja tilavassa kellarissa oli myös tuotekehittelyä. Koska asunnoista oli pulaa, pihapiiriin rakennettiin parakkimainen rakennus, jossa oli kuusi kahden hengen makuuhuonetta miespuolisille asukkaille.

Eden vaihtoi viimeksi omistajaa vuonna 2010, jolloin aloitettiin mittava remontti rakennusten korjaamiseksi ja pihapiirin siistimiseksi. Vuonna 2011 avattiin Eden Billnäs eli tilat aamiaismajoituspalvelua, kursseja ja kokouksia varten. Makuuhuoneiden lisäksi vieraiden käytössä on oleskelutila takkoineen, täysin varusteltu keittiö, uusitut suihku- ja wc-tilat, sauna sekä kylpytynnyri keväästä syksyyn. Uiminen ja melominen ovat myös mahdollisia, koska Eden Billnäs sijaitsee aivan Mustionjoen rannalla. Billnäsin Ruukki ja Rakennusapteekki sijaitsevat parin sadan metrin päässä Eden Billnäsistä. Fiskarsin kylään on 10 km:n matkaa.

Aiheesta muualla
----------------

*
**Fredric Portin** (s. 30. marraskuuta 1989) on suomalainen, arvokisoissa useasti kilpaillut suunnistaja. Hän oli Suomen suunnistusmaajoukkueen päävalmentaja loppuvuodesta 2019 heinäkuuhun 2021.

Fredric Portin voittaa keskimatkan Suomen mestaruuden Ikaalisissa 24.5.2015
Portinin parhaat sijoitukset MM-kilpailuista ovat Strömstadista 2016: Hän oli mukana Suomen miesten viidenneksi sijoittuneessa viestijoukkueessa ja oli keskimatkalla kymmenes. Tarton MM-kilpailuissa 2017 hän oli viestissä kahdeksas, sprinttiviestissä kymmenes ja pitkällä matkalla yhdestoista. Riian MM-kilpailuissa 2018 hän oli viestissä seitsemäs, keskimatkalla 20:s ja pitkällä matkalla 31:s. Hän oli mukana MM-kilpailuissa jo vuosina 2012 ja 2015. EM-kilpailuihin Portin on osallistunut vuosina 2012, 2014, 2016 ja 2018, ja hänen parhaat sijoituksensa ovat neljäs sija sprinttiviestissä ja yhdeksäs sija pitkällä matkalla vuonna 2016.

Seuratasolla Portin on edustanut vuosina 2011–2014 sekä vuodesta 2016 lähtien Paimion Rastia. Vuoden 2015 hän edusti norjalaista Halden SK:ta, jonka riveissä hän tuli toiseksi sekä Tiomilassa että Jukolan viestissä. Portinin kasvattajaseura on uusikaarlepyyläinen IF Minken. Hän on urallaan edustanut myös pietarsaarelaista IF Brahea.

Portin aloitti vuoden 2019 syksyllä Suomen suunnistusmaajoukkueen päävalmentajana ja sopimus tehtiin kahdeksi vuodeksi. Hän jätti tehtävän kesän 2021 maailmanmestaruuskilpailujen jälkeen.

Portin juoksi 10 000 metrin ennätyksekseen 31.46,45 heinäkuussa 2020 Kokkolassa käydyissä kilpailuissa. Yleisurheilussa hän edustaa Vasa IS:ää.

Lähteet
-------

1. ↑  Portin Fredric Suomen Suunnistusliitto. Viitattu 2.8.2018.
2. 1 2  Entinen maajoukkuemies Fredric Portin suunnistuksen päävalmentajaksi Yle
3. 1 2  Suunnistuksen päävalmentaja vaihtuu MM-kisojen jälkeen Yle
4. ↑  Athlete profile: Fredric Portin *World Runners of O*. Viitattu 11.8.2018. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Fredric Portin Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
**Fredrik Alexander Andersin** (1. lokakuuta 1824 Taipalsaari – 4. syyskuuta 1889 Säkkijärvi) oli suomalainen upseeri, joka toimi Postihallituksen pääjohtajana eli "postitirehtöörinä" vuosina 1872–1887.

Elämä
-----

Fredrik Alexander Andersinin isä oli muun muassa Taipalsaaren ja Lemin nimismiehenä toiminut Adolf Enok Andersin (1765–1840). Käytyään Suomen kadettikoulun ja Venäjän yleisesikunta-akatemian, Andersin palveli keisarillisen armeijan riveissä insinööriupseerina osallistuen Krimin sotaan vuosina 1853–1856. Tämän jälkeen hän toimi Suomessa armeijan topografiayksikössä, kunnes hänet nimitettiin postitirehtööriksi vuonna 1872. Merkittävin Andersinin aikaansaama uudistus oli Postisäästöpankin perustaminen vuonna 1887. Hän kuoli 64-vuotiaana omistamassaan Niemenlautan kartanossa Karjalan kannaksen Säkkijärvellä. Andersinille myönnettiin muun muassa todellisen valtioneuvoksen arvonimi.

Andersinin puoliso oli Sofie Johanna Harthin (1829–1905). Pariskunnalle syntyi seitsemän lasta, joista tunnettuja ovat merenkulkuneuvos Ernst Andersin ja Helsingin tyttölukion rehtori Hanna Andersin.

Lähteet
-------

1. ↑  Fredrik Aleksander Andersin MyHeritage. Viitattu 23.2.2016.
2. ↑  Adolf Enok Andersin  1.10.2015. Geni. Viitattu 23.2.2016.
3. ↑  Notiser för dagen. Nekrolog.  *Hufvudstadsbladet*, 07.09.1889, nro 211, s. 2–3. Kansalliskirjasto. Viitattu 23.02.2016.
4. ↑  Dödsfall.  *Östra Finland*, 06.09.1889, nro 207, s. 2. Kansalliskirjasto. Viitattu 23.02.2016.
5. ↑  Sofie Johanna Harthin  1.10.2015. Geni. Viitattu 23.2.2016.
*Tämä artikkeli käsittelee Saksin kuningasta. Saksin vaaliruhtinas Fredrik August I tunnetaan paremmin Puolan kuninkaana nimellä August II Väkevä.*

**Fredrik August I** (saks. *Friedrich August I*, syntymänimeltään **Fredrik** (**Friedrich**) Augustus Joseph Maria Anton Johann Nepomuk Aloys Xavier, 23. joulukuuta 1750 – 5. toukokuuta 1827) oli Saksin kuningas. Hänen vanhempansa olivat Saksin vaaliruhtinas Fredrik Kristian ja Baijerin prinsessa Maria Antonia Walpurgis. 

Fredrik August I oli ensin Saksin vaaliruhtinas nimellä **Fredrik August III** vuodesta 1763. Hän liittyi Napoleonin puolelle, kun tämä oli voittanut Preussin vuonna 1806. Tästä kiitollisena Napoleon antoi hänelle kuninkaan arvonimen. Vuodesta 1806 hän oli Saksin kuningas nimellä Fredrik August I. Osoittaakseen kiitollisuutta Napoleonille hän yhtyi tämän johtamaan saksalaisten valtioiden Reinin liittoon, ja seuraavana vuonna Fredrik August I sai Napoleonilta hallittavakseen Varsovan suurherttuakunnan. Leipzigin taistelussa Fredrik August I:n joukot siirtyivät kuitenkin Napoleonin vastustajien puolelle, kun taas kuningas itse joutui näiden vangiksi. Vuonna 1815 päättyneen Wienin kongressin päätöksen mukaan Fredrik August I:n oli luovutettava Preussille suuria alueita.

Lapsetonta Fredrik Augustia seurasi hallitsijana hänen nuorempi veljensä Anton.

Lähteet
-------

* Iso Tietosanakirja III. 1932. Otava. Palsta 998.

### Viitteet

1. 1 2  Kaisu-Maija Nenonen & Ilkka Teerijoki: *Historian suursanakirja*, s. 787. WSOY, 1998. ISBN 951-0-22044-2.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Fredrik August I** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* RKD Artists

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* RISM
* IdRef

 |

 |