recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Stepan Halturin.
**Stepan Nikolajevitš Halturin** (ven. Степа́н Никола́евич Халту́рин, 2. tammikuuta 1857 (J: 21. joulukuuta 1856) Vjatkan läänin Orlovin kihlakunnan Halevinskajan, nykyään Verhnije Žuravlin kylä – 3. huhtikuuta (J: 22. maaliskuuta) 1882 Odessa) oli venäläinen vallankumouksellinen ja terroristi.

Halturin syntyi talonpojan perheeseen. Hän valmistui Orlovin kihlakuntakoulusta vuonna 1871 ja opiskeli vuosina 1874–1875 Vjatkan teknisessä oppilaitoksessa valmistuen puusepäksi. Syksyllä 1875 Halturin siirtyi Pietariin, jossa hän solmi yhteydet vallankumouksellisiin narodnikkeihin, levitti propagandaa työläisten keskuuteen ja osallistui mielenosoitusten järjestämiseen.

Viktor Obnorskin kanssa Halturin perusti Pohjois-Venäjän työläisten liiton ja toimi sen johtajana. Vuosina 1878–1879 hän osallistui lakkojen järjestämiseen Pietarin tehtaissa. Syksyllä 1879 hän liittyi Narodnaja volja -järjestöön ja hankkiutui puuseppänä töihin Talvipalatsiin tarkoituksenaan Aleksanteri II:n murhaaminen. Halturin räjäytti 5.2.1880 palatsissa pommin, mutta keisari säilyi hengissä. Myöhemmin Halturinista tuli Narodnaja voljan toimeenpanevan komitean jäsen. Järjestön määräyksestä hän yhdessä Nikolai Želvakovin kanssa murhasi Odessassa sotaprokuraattori V.S. Strelnikovin. Murhan jälkeen Halturin pidätettiin, tuomittiin kuolemaan ja hirtettiin.

Neuvostoliitossa Halturinin mukaan oli nimetty Orlovin kaupunki, katuja ja muita kohteita.

Lähteet
-------

1. ↑  *Bolšaja Sovetskaja Entsiklopedija, tom 28*, s. 175–176. Moskva: Sovetskaja Entsiklopedija, 1978.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Latvia
* Tšekki
* Puola

 |

 |
Katuruokaa myyviä kojuja Bangkokissa.
Katuruokaa New Yorkissa.
**Katuruoka** viittaa tavallisesti nimensä mukaisesti katujen varrella myytäviin ja valmistettuihin ruokiin ja juomiin.

Katuruoan sosioekonominen merkitys on huomattava. Katuruoka usein merkittävän osan kaupunkialeuiden alemman- ja keskiluokan päivittäisestä ravinnosta. Katuruoat ovat usein halpoja ja helposti saatavilla kodin ulkopuolella. Etenkin kehitysmaissa katuruoan valmistus tarjoaa myös elinkeinon miljoonille heikommin koulutettuunväestönosaan kuuluville. Katuruokaan liittyy myös omat ongelmansa. Monin paikoin katuruoan myyjät ja heidän asiakkaansa saattavat tuntea esimerkiksi ruoan välityksellä leviävien tautien riskit huonosti, mikä saattaa johtaa ruokamyrkytyksiin. Muita ongelmia saattavat olla esimerkiksi ruoan valmistukseen liittyvien jätteiden puutteellinen jätehuolto, katuja käyttävien myyjien mahdollisesti muodostamat liikenneongelmat jalankulkijoille ja lapsityövoiman käyttö.

Sosioekonominen kehitys saattaa vaikuttaa katuruoan käytön vähenemiseen. Oman kilpailunsa katuruoalle muodostaa esimerkiksi pikaruokalat. Kokonaan katuruoka ei ole kuitenkaan kadonnut edes kehittyneemmistä maista. Sen myyjät ovat kilpailleet esimerkiksi myyntiautoilla ja takeaway-annoksilla. Usein katuruoka on säilyttänyt paikallisten keittiöiden perinteet ja katuruoka on monesti helppo tapa tutustua paikalliseen ruokaperinteeseen. Katuruokakulttuuri on usein rikkaampaa lämpimissä maissa, joissa sää tekee esimerkiksi ruoan tarjoilusta ulkona helpompaa. Toisaalta maahanmuutto on tuonut uusia katuruokia esimerkiksi Eurooppaan.

Lähteet
-------

1. 1 2  Food for the Cities - Street foods YK:n elintarvike- ja maatalousjärjestö FAO. Viitattu 20.1.2019. (englanniksi)
2. ↑  Alan Davidson: "street food", *The Oxford Companion to Food*. 3. painos. Oxford University press, 2014. ISBN 978-0-19-104072-6. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Katuruoka** Wikimedia Commonsissa
*Tämä artikkeli käsittelee kasvitautia. Muita merkityksiä luetellaan täsmennyssivulla Härmä.*
Vaahteranhärmä (*Uncinula tulasnei*)
**Härmät** ovat härmäsienten aiheuttamia yleisiä ja nopeasti leviäviä kasvitauteja. Härmä tarttuu useisiin kasvilajeihin, ja sen huomaaminen on helppoa, koska itiöpesäkkeet ovat suuria ja vaaleita. Se on valkeaa tai vaaleanharmaata jauhomaista kasvustoa lehtien pinnalla, erityisesti versoissa ja nuorissa lehdissä. Härmä kasvaa vain kasvin maanpäällisissä osissa, joissa sen pienet itiöpesäkkeet lopulta yhtyvät suuremmiksi kokonaisuuksiksi. Tartunta lähtee leviämään alalehdistä ylöspäin. Myös varret saavat osansa härmästä. Tauti ei varsinaisesti tapa kasvisolukkoa, vaan näivettää lehdet, kun kasvilta loppuvat ravinteet. Se heikentää yhteyttämistä ja pilaa ulkonäön, mutta myös heikentää ravintokasvien, kuten mansikan, vadelman ja herukoiden satoa. Aikuiset puut ja pensaat kestävät yleensä taudin ilman, että siitä olisi haittaa enää seuraavana kesänä, kun taas perennoilla ja monilla muilla ruohovartisilla kasveilla aikainen tartunta voi aiheuttaa kasvin kuoleman tai heikentää sitä merkittävästi.

Härmä viihtyy viileässä, varjoisassa ja huonosti tuulettuvissa kasvustoissa. Korkea ilmankosteus saa härmän itämään ja leviämään terveisiin lehtiin. Se leviää suvullisena tai suvuttomana itiönä kasvilta toiselle ilmavirtausten mukana. Vaikka se iskeekin yleensä sateisina ja kylminä kesinä, niin suvuton aste puolestaan tarvitsee kuivan ja lämpimän jakson. Härmän tartuntaa voi edesauttaa liiallinen typpilannoitus. Taudille alttiimpia ovat nuoret kasvinosat, kuten vastaleikattujen pensaiden uusi kasvusto, kun vanhat kasvinosat kestävät paremmin vahvemman pinnan ja soluissa mahdollisesti olevan härmää torjuvien aineiden vuoksi.

Tautia voi esiintyä melkein millä tahansa kasvilla, mutta havuihin, vesikasveihin ja saniaisiin sitä ei tule. Mansikasta on olemassa härmänkestäviä lajikkeita, kuten 'Jonsok', 'Honeoye' ja 'Bounty'.

Härmä viljassa
--------------

*Erysiphe graminis* eli sieni, joka aiheuttaa härmän, selviää kylmissä olosuhteissa. Se selviää talven yli viljapelloissa. Härmän suosimia olosuhteita yritetään karsia tartuntojen vähentämiseksi. Jos viljakasvusto on liian tiheä, ilma ei pääse liikkumaan, mikä nostaa kasvuston ilmankosteutta suureksi ja lisää härmän leviämisriskiä.

Härmää voidaan torjua kemiallisilla kasvinsuojeluaineilla.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Pertti Rajala: Härmän torjunta Viherpiha / Meillakotona.fi 29.5.2017. Viitattu 3.7.2020.
2. 1 2 3 4  Kotipuutarha: Härmän torjunta ja vinkit ennaltaehkäisyyn Viitattu 23.9.2020.

Aiheesta muualla
----------------

Commons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Härmä (kasvitauti)**.
* Yle.fi: Poista härmä kasveista luonnollisesti
**Stepan Andrejevitš Makarjev** (ven. Степа́н Андре́еви Мака́рьев, 23. syyskuuta 1895 Soutjärven volostin Kallionalaisen kylä – 27. marraskuuta 1937 Petroskoi) oli vepsäläissyntyinen neuvostoliittolainen kansatieteilijä, perinteentutkija ja historioitsija.

Stepan Makarjev syntyi osittain venäläistyneeseen äänisvepsäläiseen talonpoikaisperheeseen. Hänen isänsä kävi ansiotöissä Pietarissa, jonne koko perhe muutti myöhemmin. Makarjev osallistui ensimmäiseen maailmansotaan ja Venäjän sisällissotaan, työskenteli vesiliikennelaitoksen palveluksessa Voznesenjessa ja oli mukana puolue- ja nuorisoliittolaistoiminnassa.

Vuonna 1923 Makarjev lähetettiin opiskelemaan Leningradiin, jossa hän valmistui yliopistosta kansatieteilijäksi ja suoritti jatko-opintoja Vladimir Bogorazin johdolla. Vuonna 1928 hänet nimitettiin Neuvosto-Karjalan kotiseutumuseon johtajaksi. Makarjev keräsi kansatieteellistä aineistoa, organisoi kotiseuduntutkimusta ja oli perustamassa Karjalan tieteellistä tutkimusinstituuttia, jonka käytännön johtajana hän toimi vuosina 1931–1935. Hänen omat tutkimuksensa käsittelivät varsinkin vepsäläisten kansatiedettä ja suullista perinnettä. Makarjevilla oli myös poliittisia luottamustehtäviä ja hän oli Karjalan ASNT:n toimeenpanevan keskuskomitean jäsen.

Makarjev erotettiin virastaan, toimeenpanevasta keskuskomiteasta ja kommunistipuolueesta Neuvosto-Karjalan suomalaisjohdon syrjäyttämisen yhteydessä vuonna 1935. Hän työskenteli sen jälkeen kotiseutumuseon historiallisen osaston johtajana.

Makarjev pidätettiin ensimmäisen kerran vuonna 1935 ja toistamiseen heinäkuussa 1937. Hänet tuomittiin kuolemaan neuvostovastaisen vakoilu- ja kapinallisjärjestön jäsenenä ja teloitettiin ilmeisesti Petroskoin lähellä. Makarjev rehabilitoitiin vuonna 1965.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  *Karelija: entsiklopedija. Tom 2*, s. 189. Petrozavodsk: Petropress, 2009. ISBN 978-5-8430-0125-4.
2. 1 2 3 4  Makarjev Stepan Andrejevitš *Institut jazyka, literatury i istorii Karelskogo nautšnogo tsentra*. Viitattu 29.6.2021.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)
* Alankomaat
* Puola

 |

 |
Eksoplaneetta huojuttaa keskustähteään. Molemmat kiertävät yhteistä painopistettä. Keskustähden huojunta havaitaan erikoisen tarkalla spektroskoopilla Dopplerin ilmiönä.
**Säteisnopeusmenetelmä** on eksoplaneettojen havaitsemiseen käytettävä epäsuora havainnointitapa, joka perustuu keskustähden spektriä tarkkailemalla selvitetyn Doppler-ilmiön perusteella tehtyyn säteisliikkeen mittaamiseen.

22. elokuuta 2012 asti löydetyistä eksoplaneetoista yli 60 % havaittiin säteisnopeusmenetelmän avulla.

Historia
--------

Alun perin säteisnopeusmenetelmää käytettiin tähtien tutkimiseen. 1950-luvulla Otto Struve kuitenkin ehdotti, että sen avulla voitaisiin havaita myös tähtiä kiertäviä planeettoja. Vuonna 1993 käyttöönotettu ELODIE oli ensimmäinen spektrometri, joka kykeni havaitsemaan planeetojen säteisliikkeen. Ensimmäinen tällä menetelmällä löydetty eksoplaneetta oli vuonna 1995 löytynyt 51 Pegasi b.

Tekniikka
---------

Säteisnopeusmenetelmä havaitsee liikkuvien taivaankappaleiden sini- ja punasiirtymät.
Eksoplaneetan ja sen keskustähden liike yhteisen massakeskipisteen ympärillä voidaan havaita spektriviivojen jaksollisista siirtymisistä. Jos planeetta on lähellä keskustähteä, planeetan vetovoimallaan aiheuttama tähden huojuminen tapahtuu lyhyissä jaksoissa planeetan kiertoajan mukaan.

Eksoplaneetan aiheuttama heikko keskustähden huojuminen havaitaan tähdestä tulevien valon aallonpituuden muutoksina, jotka johtuvat Dopplerin ilmiöstä. Etääntyvä tähti tuottaa punasiirtymän ja lähestyvä tähti sinisiirtymän.

Tutkimus
--------

Useimmat eksoplaneetat on havaittu spektroskooppisella menetelmällä. Toistaiseksi (2012) eksoplaneettojen havaitsemisessa kaikkein onnistunein laite on La Sillan observatoriossa, Chilessä oleva HARPS, joka on niin sanottu echelle-hilaspektrometri.

Kaavioita
---------

* Säteisnopeus-menetelmällä löydetyt eksoplaneetatSäteisnopeus-  
menetelmällä löydetyt eksoplaneetat
* Säteisnopeus-menetelmällä löydettyjen planeettojen massan ja radan isoakselin puolikkan suhdeSäteisnopeus-  
menetelmällä löydettyjen planeettojen massan ja radan isoakselin puolikkan suhde

Lähteet
-------

* Christophe Lovis, Debra A. Fischer: *Radial Velocity Techniques for Exoplanets*, s. 27–54. Teoksessa: Exoplanets. Toimittanut: Sara Seager. University of Arizona Press, 2011. ISBN 0816529450. Google Books (viitattu 3.9.2012). (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5  Exoplanets press kit (pdf) ESO European Southern Observatory.  Arkistoitu 4.9.2011. Viitattu 17.8.2012. (englanniksi)
2. ↑  Catalog *Exoplanet.eu*.  5.7.2012. Pariisin observatorio. Viitattu 22.8.2012. (englanniksi)
3. ↑  Lovis ja Fischer, 2011, s. 27–28
4. ↑  Doppler Shift *PlanetQuest*. NASA Jet Propulsion Laboratory. Viitattu 16.2.2013. (englanniksi)
5. ↑  HARPS: The Planet Hunter European Southern Observatory. Viitattu 22.8.2012. (englanniksi)
Härkäjuoksu meneillään Pamplonassa.
**Härkäjuoksu** (esp. *encierro*) on tapahtuma, joka järjestetään joka vuosi Pamplonassa, Espanjassa San Fermín -festivaalin yhteydessä. Juoksuun osallistuu vuosittain 2000–3500 uskalikkoa, joista pari sataa loukkaantuu.

Tapahtumat
----------

Sadat ihmiset juoksevat 800 metrin matkan Pamplonan kaduilla ja kujilla härkien edellä yrittäen pysyä mahdollisimman lähellä, mutta välttää härkien sarvet. Ennen juoksun alkua härkiä ärsytetään ampumalla niiden selkään piikkejä.*lähde?*
Härät tapetaan myöhemmin härkätaistelussa.

Kuolonuhrit
-----------

Vaikka loukkaantuneita on joka vuosi satoja, vain 15 ihmistä on kuollut vuoden 1911 jälkeen, jolloin San Ferminiä juhlittiin ensi kerran. Viimeisin kuolemantapaus sattui vuonna 2009.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Pamplonan härkäjuoksu alkoi tutusti: neljä loukkaantui  7.7.2011. Yle uutiset. Viitattu 5.7.2012.
2. ↑  Bull Running in Spain Spain-Info.com. Viitattu 5.7.2012.
3. ↑  Kymmeniä loukkaantui Pamplonan härkäjuoksussa - katso hurja video!  7.7.2010. Ilta-Sanomat.  Arkistoitu 21.9.2015. Viitattu 5.7.2012.

Aiheesta muualla
----------------

* Running of the Bulls, San Fermin 2012, San Fermin Pamplona Spain 2012  2012. bullrunpamplona.com. Viitattu 5.7.2012.
**Lauri Lindell** (2. syyskuuta 1929 Keuruu – 2. lokakuuta 1987 Hämeenlinna) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Lindellin vanhemmat olivat Karl (Kaarlo) Lindell ja Selma Lydia Koskinen ja puoliso Maire Annikki Tikkinen. Lindell kävi kansakoulun ja kauppakoulun Tampereen kauppaoppilaitoksessa. Hän oli Otra Oy:n varastoapulainen ja myyjä Tampereella 1944–1949, Oy Suomen Michelin Ab:n teknillinen tarkastaja 1949–1955 ja Kumipalvelu Lindell & Kumpp:n, vuodesta 1960 Auto - Kumipalvelu Lindell & Kumpp, vuodesta 1969 Auto-Kumipalvelu Lindell & Kumpp. Ky, vuodesta 1970 Auto-Kumipalvelu Oy ja vuodesta 1980 AKP-Autokumipalvelu Oy, perustaja, vastuunalainen yhtiömies ja johtaja vuodesta 1955 ja yrityksen toimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja vuodesta 1970. Hämeenlinnan kaupunginvaltuuston jäsen Lindell oli 1973–1977 ja kaupunginhallituksen jäsen 1976–1977. Hänellä oli myös lukuisia muita luottamustehtäviä. Sotilasarvoltaan Lindell oli reservin alikersantti (1977). Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1980 ja Autoalan Keskusliiton kultaisen ansiomerkin 1973. Valtakunnallinen yrittäjäpalkinto myönnettiin Lindellin Auto-Kumipalvelu Oy:lle 1978.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kelk, Karli: Kauppaneuvos Lauri Lindell (1929–1987). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 4.5.2015. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 1.12.2022.
2. 1 2  Lauri Lindell *Biografiasampo*. Viitattu 1.12.2022.
3. ↑  Kuolleita. Lauri Lindell.  *Etelä-Suomen Sanomat*, 13.10.1987, nro 279, s. 9. Kansalliskirjasto. Viitattu 01.12.2022.
**Faradi** (tunnus F) on SI-järjestelmän kapasitanssin yksikkö. Jos faradin kokoiseen kondensaattoriin siirretään coulombin (= 1 A·s) kokoinen varaus, sen jännite muuttuu voltilla (C = Q/U). Toisin päin ajatellen: jos faradin kondensaattorin jännite muuttuu voltin sekunnissa, kondensaattorista kulkee läpi ampeerin virta (I = C·ΔU/Δt).

{\displaystyle {\mbox{F}}=\,\mathrm {\frac {A\cdot s}{V}} ={\dfrac {\mbox{C}}{\mbox{V}}}={\dfrac {{\mbox{C}}^{2}}{\mbox{J}}}={\dfrac {{\mbox{C}}^{2}}{{\mbox{N}}\cdot {\mbox{m}}}}={\dfrac {{\mbox{s}}^{2}\cdot {\mbox{C}}^{2}}{{\mbox{m}}^{2}\cdot {\mbox{kg}}}}={\dfrac {{\mbox{s}}^{4}\cdot {\mbox{A}}^{2}}{{\mbox{m}}^{2}\cdot {\mbox{kg}}}}}
Faradi on erittäin suuri yksikkö. Käytännössä kondensaattorien kapasitanssit ilmoitetaan yleensä millifaradeina (mF), mikrofaradeina (μF), nanofaradeina (nF) tai pikofaradeina (pF).
Tosin nykyään on kaupallisesti edullisesti saatavilla 350 Faradin superkondensaattoreita.

Yksikkö on nimetty brittiläisen fyysikon Michael Faradayn mukaan. Faradayn mukaan on nimetty myös Faradayn vakio, johon faradia ei tule sekoittaa.

Lähteet
-------

1. ↑  Suomen Standardoimisliitto: SI-opas (myös painettuna, ISBN 952-5420-93-0) (PDF) (Sivu 21.) *SFS-oppaat*.  04.11.2002. Suomen Standardoimisliitto. Viitattu 18.12.2011.
**Faraba** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Kéniéban piirissä Malissa. Se sijaitsee piirin eteläosassa 85 kilometriä Kéniébasta etelään. Kunnassa on 7 800 ja keskuskylässä 1 300 asukasta (vuonna 2009).

Faraban kunta rajoittuu idässä Kéniéban piirin Sagalon ja Kouroukoton, pohjoisessa Guenegorén ja lännessä Dabian ja Faléan kuntiin sekä etelässä Guineaan. Maisemaa luonnehtivat Fouta Djallonin reuna-alueen harjanteet. Vuotuinen sademäärä on 1200 millimetriä ja kasvillisuus rikasta.

Kuntaan kuuluu 12 kylää. Asukkaat ovat etupäässä fulbeja ja mandinkoja. Vähemmistönä on jahankoja ja djalonkeja.

Liikenneyhteydet ovat huonot varsinkin sadekautena. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, kullankaivuu ja kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, fonio, maapähkinä ja maissi. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja siipikarja.

Vesihuollon, koululaitoksen ja terveyspalvelujen tila on heikko. Kunnassa ei ole sähköverkkoa tai puhelinta.

Lähteet
-------

1. ↑  4ème Recensement Général de la Population et de l’Habitat du Mali (RGPH). Resultats definitifs. Tome 0: Repertoire des villages *instat-mali.org*.  2013.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 13.1.2018.
2. ↑  Mali – Région de Kayes: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 13.1.2018.
3. 1 2 3 4  Plan de Securite Alimentaire: Commune Rurale de Faraba 2007–2011 *fsg.afre.msu.edu*. Viitattu 13.1.2018. [vanhentunut linkki]
**Vallée-de-Ronsard** on kunta Ranskassa Loir-et-Cherin departementissa Centre-Val de Loiren alueella. Se sijaitsee Loirejoen rannalla, noin 31 kilometriä Vendômen kaupungista itään.

Vallée-de-Ronsardin kunta muodostettiin 1. tammikuuta 2019, jolloin kaksi kuntaa Couture-sur-Loir ja Tréhet yhdistyivät.

Kunnan nähtävyys on renessanssirunoilija Pierre de Ronsardin syntymäpaikka *Manoir de la Possonnière*. Kartano on rakennettu 1400-luvulla. Sitä on kuitenkin muutettu ja kunnostettu 1800-luvun puolivälissä, mutta se on kuitenkin säilyttänyt alkuperäisen olemuksen. Kartanon huoneissa voi tutustua kirjailijan elämään. Kartanoa ympäröivät puutarhat on kunnostettu vuonna 2003.

Lähteet
-------

1. 1 2  Insee
2. ↑  Manoir de la Possonnière L’association des Châteaux de la Loire. Viitattu 7.4.2021. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Vallée-de-Ronsard** Wikimedia Commonsissa
**Kunnian kukko** on vuonna 1955 valmistunut Armand Lohikosken ohjaama lyhytelokuva. Kyseessä on Oy Alko Ab:n tilaama valistuselokuva, joka varoittaa alkoholin vaaroista. Sen kertojana toimii Tauno Palo. Lohikoski ohjasi 1950-luvun alussa Alkolle ja Suomen Raittiusjärjestöjen Liitolle myös valistuselokuvat *Takaisin yhteiskuntaan* (1952) ja *Kohtalotoverit* (1954).

Juoni
-----

Elokuvan päähenkilöinä ovat alkoholiongelmaiset herra Johtaja ja Opettaja. He viettävät aikaansa ravintolassa myöhään yöhön ja ilmestyvät seuraavana aamuna työpaikalleen "Alkon parfyymeiltä tuoksuen", menettäen samalla auktoriteettinsa alaisiinsa ja oppilaisiin nähden. Johtajan tapoihin kuuluu myös sulkeutua toimistoonsa "neuvottelemaan" viinapullon kanssa. 

Kolmantena päähenkilönä nähdään johtajan yritykessä työskentelevä vahtimestari. Päivällä hän joutuu herra Johtajan komentelemaksi, mutta illalla ravintolassa luokkarajat poistuvat ja johtaja tarjoaa auliisti juotavaa samassa pöydässä viihtyvälle alaiselleen.

Näyttelijät
-----------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Veikko Linna   | … |   johtaja
  |
|  Artturi Laakso   | … |   opettaja
  |
|  Pentti Irjala   | … |   vahtimestari
  |
|  Wäinö Sola   | … |   laulaja
  |
|  Tauno Palo   | … |   kertoja
  |

Lähteet
-------

* Kunniankukko Elonet

### Viitteet

1. ↑  Alkoholivalistusta kansalle Yle Teema, 22.7.2010. Viitattu 3.3.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Kunnian kukko -elokuva Ylen Elävässä arkistossa
**Martinikerk** (Martinin kirkko) on kirkko Groningenissa Alankomaissa. Kirkko ja sen torni Martinitoren on nimetty Martinus Toursilaisen (316–397) mukaan. Groningen kuuluu Utrechtin arkkihiippakuntaan, jonka suojeluspyhimys Martinus on.

Kaupunkilaiset puhuvat usein kirkon tornista nimellä *d'Olle Grieze* (murteellinen ilmaus joka tarkoittaa *Vanha Harmaa*).

Martinikerk sisältää aineksia eri aikakausien arkkitehtuurista. Suurin osa loisteliaasta seinästä ja kattomaalaukset on suojeltu. Yksityiskohta 1500-luvulta kuvaa Jeesuksen elämää.

Kirkon urkuja on rakentanut uudestaan ja laajentanut muun muassa Arp Schnitger 1691-1692.

Lähteet
-------

1. ↑  Geschiedenis van de Martinitoren ("De toren wordt in de volksmond ook wel d’Olle Grieze genoemd, wat de Oude Grijze betekent.") *Toerisme Groedingen*. Viitattu 2.6.2016. (hollanniksi)
2. ↑  Groningen (Arp Schnitger), Orgues & vitraux

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Martinikerk**.
* Viralliset sivut (hollanniksi)
* Turisti-info (hollanniksi)
**Réquista** (oksitaaniksi: *Requistar*) on kunta Ranskan eteläosassa Aveyronin departementissa Oksitanian alueella. Se sijaitsee Tarnjoen varrella, noin 62 kilometriä Millaun kaupungista länteen.

Kunnan perustaminen juontaa 1200-luvulle, jolloin Rodezin kreivi Henri II rakennutti bastiden vuonna 1292 ja antoi sille etuoikeuksia. Satavuotinen sodan aikana englantilaiset miehittivät Rouerguen historiallista maakuntaa, ja samalla he sytyttivät kaupungin tuleen. Myöhemmin Ranskan uskonsodissa 1500-luvulla kaupunki ryöstettiin, ja lopulta vuoden 1701 tulipalo tuhosi kaupungin.

Lammaspatsas. Lammas on kunnan symboli
Réquista on maatalouskunta, joka on erikoistunut karjankasvatukseen. Nautakarjasta tuotetaan Aveyronin vasikanlihaa, ja lampaankasvatus on erikoistunut valmistamaan maidosta Roquefort-juustoa. Valtakunnalliset lammasmarkkinat järjestetään joka maanantai.

Lähteet
-------

1. ↑  Comparateur de territoire Institut National de la Statistique et des Études Économiques. Viitattu 2.8.2022. (ranskaksi)
2. ↑  Histoire et patrimoine Mairie de Réquista. Viitattu 2.8.2022. (ranskaksi)
3. ↑  Rodez > Carcassonne Tour de France 2022. Viitattu 2.8.2022. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Réquista** Wikimedia Commonsissa
**Hannibal Sehested** (1609 – 13. syyskuuta 1666) oli tanskalais-norjalainen poliitikko ja Tanskan kuninkaan Kristian IV:n vävy. Hän toimi Norjan käskynhaltijana vuosina 1642–1651.

Sehested osallistui Tanskan sodanjohtoon vuosien 1643–1645 sodassa Ruotsia vastaan. Sen yhtä vaihetta nimitetään hänen mukaansa *Hannibalsfejdeniksi*. Rauhan tultua hän pyrki Norjan käskynhaltijana parantamaan Norjan asemaa Tanskan osana, mutta nämä pyrkimykset johtivat hänen kukistamiseensa vuonna 1651. Hän palasi kuitenkin merkittävään asemaan toimimalla sovittelijana ja neuvottelijana Ruotsin ja Tanskan sodassa 1658–1660. Sen jälkeen hän toimi muun muassa Tanskan kamarikollegion presidenttinä.

Lähteet
-------

* Hannibal Sehested. Norsk biografisk Leksikon *nbl.snl.no*. Viitattu 10.9.2015. (norjaksi)

### Viitteet

1. 1 2  Kaisu-Maija Nenonen & Ilkka Teerijoki: *Historian suursanakirja*, s. 1092. WSOY, 1998. ISBN 951-0-22044-2.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
**Ruususiipi** (*Miltochrista miniata*) on siilikkäisiin kuuluva perhoslaji.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Etusiipien pohjaväri on keltainen ja siiven etu- sekä ulkoreunaa kohti väri muuttuu oranssinpunaiseksi. Siiven tyvessä on musta piste, minkä lisäksi tumanharmaa ulompi poikkiviiru muodostaa sahanterää muistuttavan kuvion. Sisempi poikkiviiru erottuu joskus huonosti. Siiven ulkoreunan lähellä on siipisuonten kohdalla rivi tummanharmaita laikkuja. Takasiivet ovat vaaleat ja ulkoreunaa kohti niihinkin tulee oranssinpunertavaa sävyä. Pää ja keskiruumis ovat kellanruskeat, takaruumis harmaa, sivuilta kärkeä kohti tummeneva. Siipiväli on koiraalla 21–26 mm ja naaraalla 23–29 mm.

Levinneisyys ja lentoaika
-------------------------

Ruususiiven levinneisyys ulottuu Pohjois-Espanjasta Keski-Euroopan ja Turkin kautta Etelä-Siperiaan ja edelleen Japaniin saakka. Suomessa se on eteläinen laji, jonka levinneisyys painottuu Itä- ja Kaakkois-Suomeen sekä etelärannikkoa pitkin Turun saaristoon. Perhoset lentävät heinäkuun alkupuolelta elokuun loppupuoliskolle. Hyvin lämpiminä kesinä voi syntyä pieni toinen sukupolvi, joka on lennossa syyskuussa.

Elinympäristö ja elintavat
--------------------------

Ruususiipi viihtyy erityisesti lämpimissä ja kosteissa jalopuumetsissä, joskin Suomessa sitä tavataan myös avoimilla ja hiekkapohjaisilla mailla. Elinpaikallaan se on usein runsaslukuinen. Perhonen on aktiivinen yöllä ja ne lentävät pimeän laskeutumisesta keskiyöhön. Koiraat lentävät valolle, mutta naaraita tulee vain harvoin. Perhoset käyvät juomassa mettä kukista ja tulevat myös makealla nesteellä kostutetulle syötille.

Naaras munii noin 20 munan ryhmiä ja toukat kasvavat hitaasti kunnes siirtyvät talvilevolle kuorenrakoihin tai maahan. Keväällä toukat kasvavat nopeammin ja ovat täysikasvuisia touko-kesäkuun vaihteessa. Koteloituminen tapahtuu tiiviin ja toukkakarvoilla pinnoitetun kotelokopan sisään.

Ravintokasvi
------------

Toukka elää puissa syöden niillä kasvavia viherleviä ja jäkäliä, mutta sen ravintotottumuksia ei tunneta kovin tarkoin. Kasvatuksessa toukka on syönyt myös kuivuneita kasvien lehtiä.

Lähteet
-------

1. ↑  Svenska fjärilar (ruotsiksi)
2. ↑  UK Moths (englanniksi)
3. 1 2 3 4 5  Nationalnyckeln till Sverges flora och fauna. Fjärilar: Ädelspinnare–tofsspinnare Lepidoptera: Lasiocampidae–Lymantriidae. ISBN 978-91-88506-58-0 s. 334–336
4. ↑  Perhoswiki[vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* kuva toukasta (Arkistoitu – Internet Archive)
* Moths and Butterflies of Europe and North Africa (englanniksi)
* Bestimmungshilfe des Lepiforums (saksaksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q217144
* Wikispecies: Miltochrista miniata
* BioLib: 54799
* BOLD: 86463
* EUNIS: 309279
* Fauna Europaea: 446884
* Fauna Europaea (new): fd2e7ff6-d7e4-4af3-b330-40bb7166fcdf
* GBIF: 1813114
* iNaturalist: 363486
* IRMNG: 10942365
* LepIndex: 38906
* LoB: 4137
* NBN: NBNSYS0000006123
* NCBI: 987980

 |

 |
**Leopold König** (s. 15. marraskuuta 1987 Moravská Třebová) on tšekkiläinen maantiepyöräilijä, ajajatyypiltään yleisajaja ja mäkimies. Hän ajoi amatöörinä PSK Whirlpool -joukkueessa 2006–2010. Ammattilaisena hän kilpailli Team NetApp-Endura -tallissa 2011–2014, Team Sky -tallissa 2015–2016 ja Bora-Hansgrohe-tallissa viimeisinä ammattilaisvuosinaan 2017–2019.

König voitti Espanjan ympäriajossa 2013 Alto Peñas Blancasiin päättyneen, vuoristossa ajetun kahdeksannen etapin. Kokonaiskilpailussa hän oli yhdeksäs. Ranskan ympäriajossa 2014 hän sijoittui seitsemänneksi ja Italian ympäriajossa 2015 kuudenneksi.

Saavutuksia
-----------

Lähteet: Cycling Archives, Pro Cycling Stats, Cyclingbase

2010
Oberösterreichrundfahrt, kokonaiskilpailun ja 1. etapin voitto
Bulgarian ympäriajo, 3. etapin voitto
Czech Cycling Tour, kokonaiskilpailun ja 1. etapin voitto
2011
Itävallan ympäriajo, kokonaiskilpailussa toinen
2012
Britannian ympäriajo, 6. etapin voitto
2013
Kalifornian ympäriajo, 7. etapin voitto
Czech Cycling Tour, kokonaiskilpailun ja 3. etapin voitto
Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa yhdeksäs, 8. etapin voitto
2014
Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa seitsemäs, 13. etapilla kolmas
2015
Giro del Trentino, kokonaiskilpailussa kolmas
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa kuudes
Czech Cycling Tour, 3. etapin voitto
2016
Aika-ajon Tšekin-mestaruus
Olympialaiset, aika-ajossa 11:s
Espanjan ympäriajo, 17. etapilla toinen

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Leopold König *Cycling Archives*. Viitattu 16.8.2015. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Leopold König *Pro Cycling Stats*. Viitattu 13.9.2016. (englanniksi)
3. 1 2 3  Leopold König *Cyclingbase*.  Arkistoitu 2.4.2015. Viitattu 25.4.2015. (englanniksi)
4. ↑  Roche nousi Vueltan johtoon – König yllätti *Yle*.  31.8.2013. Viitattu 26.7.2014.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Tšekki

 |

 |
**Panagía (Neitsyt Maria) Chrysospiliótissan kirkko** (kreik. Ναός Παναγίας Χρυσοσπηλιώτισσας, *Naós Panagías Chrysospiliótissas*) eli **Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumisen kirkko** (Ναός Κοιμήσεως Θεοτόκου Χρυσοσπηλαιωτίσσης, *Naós Koimíseos Theotókou Chrysospilaiotíssis*) on ortodoksinen kirkko Ateenassa Kreikassa. Se on omistettu Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumiselle.

Kirkko sisältä.
Panagía Chrysospiliótissan kirkko on rakennettu vuosina 1863–1892. Sen paikalla oli ollut vanhempi kirkko, joka kärsi suuria vaurioita Kreikan vapaussodassa. Uuden kirkon suunnitteli arkkitehti Dimítrios Zézos. Hänen kuoltuaan vuonna 1857 työtä jatkoi Panagís Kálkos vuoteen 1878 ja sitten Ernst Ziller.

Kirkko sijaitsee Ateenan vanhassa keskustassa Aiólou-kadun varrella. Kirkkorakennuksessa yhdistyy uusbysanttilaista ja uusklassista arkkitehtuuria, ja siinä on kupoli ja kaksi tornia. Sisältä kirkko on kolmilaivainen basilika.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Ναός Παναγίας της Χρυσοσπηλιώτισσας *Αρχαιολογία της Πόλης των Αθηνών*. Viitattu 1.9.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Panagía Chrysospiliótissan kirkko** Wikimedia Commonsissa
*Pimpinella kylämaiseman ruusu* -kirjan tekijät Esa Urhonen, Mirja Kauppila-Laine ja Peter Joy.*selvennä*
**Ruusuprojekti** on Pyhärannassa sijaitsevan Santtion kyläseuran projekti, jonka tavoitteena on pyrkiä luomaan ruusuista maisemaa Kolmen ajan rannikko -kehittämisprojektin Vakka-Suomeen ja Rauman seudulle. Tämä tapahtuu istuttamalla teiden varsille, pihoille ja kyliin mahdollisimman paljon pimpinellaruusuja ja muita perinteisiä, vanhanajan kestäviä ruusuja. Santtion kylän oma nimikkoruusu on juhannusruusu (*Rosa pimpinellifolia* 'Plena'). Ensimmäiset ruusut istutettiin kylätalo Mainingin pihaan vuonna 1999.

Projekti sai alkunsa, kun Mainingin pihalle päätettiin hankkia juhannusruusu. Santtioseuran puheenjohtaja Esa Urhonen tutustui ruusujen maailmaan nousiaislaisen puutarhuri Seppo Lundgrenin opastuksella. Monia ruusulajikkeita tutkailtaessa syntyi samalla ajatus ruusuillan järjestämisestä. Ruusuillan puhujaksi saatiin pimpinellaruusuihin erikoistunut Aila Korhonen. Innostavan illan seurauksena syntyi teos *Pimpinella kylämaiseman ruusu*, jonka julkaisi Santtioseura vuonna 2004. Teoksessa käytettiin apuna Suomen Ruususeuran kirjasena julkaisemia Aila Korhosen tekstejä. Kirjan tekijät ovat Peter Joy, Mirja Kauppila-Laine ja Esa Urhonen.

Santtion kylälle on hankittu myös uusia ruusulajikkeita; hankkeessa on ollut mukana Maatalouden tutkimuskeskus, Turun ruususeura, Suomen Ruususeura ja Hongiston taimisto. Kylätalo Mainingissa pidettiin vuonna 2003 Ruusun päivä -tapahtuma, jossa esiteltiin muun muassa ruusunpensaiden hoitoa. Tuolloin kylällä kasvoi noin 500 ruusupensasta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Rantanen, Jari: On niitä muitakin kuin valkoisia *ts.fi*.  1.6.2004. Turun Sanomat. Viitattu 13.3.2019. [vanhentunut linkki]
2. 1 2  Santtio, Ruusuprojekti *santtio.fi*.  Arkistoitu 3.3.2019. Viitattu 13.3.2019.
3. ↑  Peter Joy, Mirja Kauppila-Laine ja Esa Urhonen: *Pimpinella kylämaiseman ruusu*. Santtioseura 2004.
4. 1 2  Latvakangas, Eva: Länsirannikosta rakennetaan ruusujen reittiä *ts.fi*.  17.7.2004. Turun Sanomat. Viitattu 13.3.2019.

Kirjallisuutta
--------------

* Joy Peter, Kauppila-Laine Mirja ja Urhonen Esa: *Pimpinella kylämaiseman ruusu*. Kolmen ajan rannikon julkaisuja. Santtio: Santtioseura, 2004. ISBN 951-98907-2-6.
* Hella, Tenho: *Santtion kylähistoriaa ja pyhärantalaista merenkulkua*. Santtio: Santtioseura, 2004. ISBN 951-98907-1-8.

Aiheesta muualla
----------------

* Suomen Ruususeura
* Ruusut 2005 Santtio -video *youtube.com*.  21.5.2013. Westmedia Oy. Viitattu 13.3.2019.
**Panagía Ekatontapylianín kirkko** (kreik. Ναός Παναγίας Εκατονταπυλιανής, *Naós Panagías Ekatontapylianís* eli Παναγία η Εκατονταπυλιανή, *Panagía i Ekatontapylianí*; myös *Panagia Ekatontapiliani*, *Panagia Katapoliani*) on bysanttilaisaikainen kirkko Paroikián kaupungissa Pároksen saarella Kreikassa. Se on yksi Kreikan parhaiten säilyneistä bysanttilaisista kirkoista.

Panagía Ekatontapylianín kirkko sisältä.
Kirkko rakennettiin alun perin 300-luvulla. Legendan mukaan kirkon olisi rakennuttanut keisari Konstantinus Suuri. Kerrotaan, että tämän äiti Helena olisi tunnetulla matkallaan Palestiinan pyhille paikoille joutunut myrskyyn ja päätynyt Pároksen saarelle. Pároksella Helena lupasi Neitsyt Marialle rakentaa kirkon, jos hänen matkastaan tulisi onnistunut. Konstantinus rakennutti kirkon äitinsä kuoleman jälkeen.

Alkuperäinen kirkko oli kolmilaivainen basilika. 500-luvulla keisari Justinianus I laajensi kirkkoa ja lisäsi siihen kupolin. Aikojen kuluessa kirkkoa on laajennettu ja muutettu usein, ja se on nykyisin yhdistelmä varhaiskristillisiä, bysanttilaisia ja jälkibysanttilaisia aineksia. Kirkossa on käytetty Pároksen antiikin aikaisten rakennusten, kuten temppelien, osia.

Kirkko sijaitsee lähellä Paroikián satamaa. Se on osa luostaria ja omistettu Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumiselle. Panagía Ekatontapylianín nimi tarkoittaa "Sadan oven Neitsyt Marian" kirkkoa. Kirkossa sanotaan olevan 99 ovea, sekä yksi salainen ovi, joka aukeaa sinä päivänä, kun Konstantinopolin Hagia Sofia on jälleen ortodoksinen kirkko. Kirkkoon kuuluu varsinaisen kirkon lisäksi kolme kappelia, jotka on omistettu Pyhille Palkattaparantajille (*Ágioi Anárgyroi*) ja Pyhälle Filippukselle sekä Pyhälle Theoktistille, joka eli luostarissa 800-luvulla. Kirkon ulkopuolella on toiset kolme kappelia, jotka on omistettu Pyhälle Nikolaokselle, Pyhälle Theodosialle sekä Pyhälle Demetriokselle. Rakennuskokonaisuuteen kuuluvat myös baptisterio sekä munkkien keljat.

Kirkossa on ihmeitätekeväksi uskottu Neitsyt Marian ikoni. Kirkon suuri juhla vuosittain on Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumisen päivänä 15. elokuuta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Panagia Ekatontapiliani church *Greeka.com*. Viitattu 22.4.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Paros Church of a Hundred Doors - Ekatontapyliani (englanniksi)

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Panagía Ekatontapylianín kirkko** Wikimedia Commonsissa
**Trimetri** (m.kreik. τρίμετρος, *trimetros*, "kolmimitta") on runomittojen tyyppi, jossa runojalka toistuu säkeessä kolme kertaa. Jambisen, trokeisen ja anapestisen trimetrin tapauksessa säkeessä toistuu kuitenkin kolme metronia, joissa kummassakin on kaksi jalkaa. Trimetri on peräisin antiikin kreikkalaisesta metriikasta, joka perustui pitkien ja lyhyiden tavujen vuorotteluun runomitan mukaisesti.

Trimetrimittoja
---------------

Kreikkalaisen runouden trimetrimittoja ovat muun muassa ( = lyhyt tavu,  = pitkä tavu,  = anceps eli lyhyt tai pitkä tavu):

**Jambinen trimetri** (*jat*)

Säe koostuu kolmesta jambimetronista.
, | , | ,
**Kholiambi** (*jats*)

Säe koostuu kolmesta jambimetronista, joista viimeinen "ontuu". Tunnetaan myös nimellä Hipponaksin trimetri.
, | , | ,
**Anapestinen katalektinen trimetri** (*antc*)

Säe koostuu yhteensä kolmesta anapestimetronista, joista yksi jää katalektiseksi.
, |  || , |

Lähteet
-------

1. ↑  Liddell, Henry George & Scott, Robert: τρίμετρος *A Greek-English Lexicon*.  1940. Oxford:  Clarendon Press / Perseus Digital Library, Tufts University.  (englanniksi)
2. ↑  Castrén, Paavo & Pietilä-Castrén, Leena: "Metriikka, metron", *Antiikin käsikirja*, s. 341–342. Helsinki: Otava, 2000. ISBN 951-1-12387-4.
3. ↑  Kaimio, Maarit & Sironen, Erkki: *Kreikkalaisen metriikan alkeet*. Klassillisen filologian laitos, Helsingin yliopisto, 1982/2002.
Hortense Haudebourt-Lescot: Omakuva, maalattu vuonna 1800.
**Antoinette-Cécile-Hortense Haudebourt-Lescot** (1784 Pariisi- 1845 Pariisi) oli ranskalainen taidemaalari. Hän pääsi opiskelemaan taidemaalariksi jo seitsemänvuotiaana. Hänen opettajansa oli perhetuttu Guillaume Lethière, joka oli tuolloin tunnettu historiamaalari. 

Lethière valittiin Ranskan akatemian Rooman johtajaksi vuonna 1807 ja seuraavana vuonna Lescot siirtyi Roomaan. Roomassa Lescot asui aina vuoteen 1816. 1800-luvun alussa oli harvinaista, että naistaiteilija käy ulkomailla, mutta näin pitkä oleskelu oli vielä suurempi poikkeus. Italiassa Lescot maalasi tavallisten italialaisten elämää kuvailevia maalauksia yksityiskohdat huomioon ottaen.

Avioliiton Hortense Lescot solmi vuonna 1820 arkkitehti Louis-Pierre Haudebourt`n kanssa vuonna 1820, minkä jälkeen hän käytti yhdysnimeä Haudebourt-Lescot. Hän piti säännöllisesti näyttelyitä vuosina 1811- 1840 ja hänen tiedetään maalanneen 110 maalausta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Hortensius** eli *Filosofiasta* (lat. *De philosophia*) oli Ciceron kirjoittama filosofinen teos. Se ei ole säilynyt nykyaikaan, mutta siitä tunnetaan joitakin katkelmia.

Cicero kirjoitti teoksen vuonna 45 eaa. Se on nimetty Ciceron ystävän, puhuja ja poliitikko Quintus Hortensius Hortaluksen mukaan. Ciceron tavoitteena oli levittää kreikkalaista filosofiaa Rooman kansalaisten keskuuteen. Hän käytti teoksensa mallina Aristoteleen dialogia *Kehotus* (*Protreptikos*), joka sekin on sittemmin kadonnut. Aristoteleen teos kehotti lukijoitaan arvostamaan filosofista lähetysmistapaa elämään.

Ciceron teoksesta säilyneistä katkelmista voidaan päätellä lähinnä yleisiä seikkoja sen sisällöstä. Teos oli muodoltaan dialogi. Aristoteleen teoksen tavoin se on ylistänyt filosofiaa, joka ainoana voi tuoda ihmiselle todellisen onnellisuuden. Cicero vaikuttaa halunneen joissakin yksityiskohdissa parannella Aristoteleen teosta: hän muun muassa esittää, ettei pelkästään kaikki asioiden tutkiskelu vaan myös kaikki kieltävät vastauksetkin ovat filosofointia, joten filosofointi on ihmiselle välttämätöntä.

Ciceron teos vaikutti suuresti kirkkoisä Augustinukseen tämän luettua teoksen nuorena. Se saattoi osaltaan Augustinuksen kiinnostumaan filosofiasta. Augustinus on myös merkittävä lähde teoksen sisältöön, sillä hän lainaa sitä usein.

Lähteet
-------

1. 1 2  Clayton, Edward: Cicero: Cicero's writings *The Internet Encyclopedia of Philosophy*. Viitattu 12.3.2013. (englanniksi)
2. 1 2  Eschenburg, Johann Joachim & Fiske, Nathan Welby: *Manual of Classical Literature*, s. 348. Edition 3. Frederick W. Greenough, 1839. Teoksen verkkoversio.
3. ↑  Wians, William Robert: *Aristotle's Philosophical Development: Problems and Prospects*, s. 3-6. Rowman & Littlefield, 1996. ISBN 0847680444. Teoksen verkkoversio.
4. 1 2  O'Connell, Robert J.: *Images of Conversion in St. Augustine's Confession*, s. 3. Fordham University Press, 1996. ISBN 0823215989. Teoksen verkkoversio.
5. ↑  Chroust, Anton-Hermann: A Brief Account of the Reconstruction of Aristotle's Protrepticus.  *Classical Philology*, Oct. 1965, 60. vsk, nro 4, s. 229-239. Artikkelin verkkoversio.
6. ↑  Aristotle: Invitation to Philosophy (Edited and translated by D. S. Hutchinson & Monte Ransome Johnson) *chass.utoronto.ca*.  Arkistoitu 3.2.2007. Viitattu 29. lokakuuta 2007.
7. ↑  Slings, S. R.: "Appendix I". Teoksessa Plato; Slings, S. R.: *Plato: Clitophon*, s. 338. Volume 37 of Cambridge Classical Texts and Commentaries. Cambridge University Press, 1999. ISBN 0521623685. Teoksen verkkoversio.
8. ↑  Augustinus: *Tunnustukset* III.4.7.
**Zaragoza** oli Espanjan laivaston vuonna 1867 vesillelaskettu ironclad.

Valmistus
---------

Puurunkoinen panssarivyöllä suojattu alus, jonka tykit sijoitettiin keskilaivaan patteriksi, tilattiin lokakuussa 1860 Cartagenasta, missä köli laskettiin 4. lokakuuta 1861. Alus laskettiin vesille 6. helmikuuta 1867 ja se valmistui kesäkuussa 1868.

Vuonna 1885 alukselle asennettiin neljä Armstrongin valmistamaa yhdeksän tuuman, kolme Hontoria 7,1 tuuman tykkiä ja kahdeksan Hontoria 6,4 tuuman tykkiä. Aluksen aseistuksen täydensivät yksi 4,7 tuuman ja kuusi 12 naulan tykkiä.

Palvelus
--------

Alus otettiin palvelukseen vuonna 1868. Alus oli modernisoitavana vuonna 1889 ja siirrettiin torpedokoululaivaksi 1890-luvulla. Alus poistettiin vuonna 1899.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1860–1905*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 2002. ISBN 0-85177-133-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  Gardiner, Robert s. 381


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä:***Arapiles*** | **Espanjan laivaston ironcladit** | Seuraaja:***Sagunto*** |
Trilok Gurtu Oslon jazzfestivaalilla 2016
**Trilok Gurtu** (s. 30. lokakuuta 1951 Mumbai) on intialaissyntyinen, Saksaan asettunut lyömäsoittaja. Hän on lähestymistavaltaan eklektinen. Hänen tyyliään on usein kuvailtu intialaisen musiikin ja jazzin sekoitukseksi, mutta hän itse on kiistänyt luonnehdinnan itsestään "jazzmuusikkona". Gurtu on perinteisten intialaissoitinten, kuten sitarin ja tablan lisäksi sisällyttänyt yhtyeeseensä muun muassa kitaran ja sähköbasson.

Gurtu syntyi musikaaliseen perheeseen. Hänen isoisänsä oli sitaristi, ja hänen äitinsä Shobha Gurtu oli intialaisen klassisen musiikin laulaja. Gurtu aloitti tablansoiton opiskelun 6-vuotiaasta ja sai 1970-luvun puolessavälissä kansainvälistä huomiota esiintymällä Charlie Marianon ja John Tchicain kanssa. Vuonna 1977 hän esiintyi Asha Bhoslen säestäjänä tämän konserteissa New Yorkissa. Vuosina 1976–1978 Gurtu oli trumpetisti Don Cherryn yhtyeen jäsen. Vuonna 1978 hän muutti Hampuriin. Pian tämän jälkeen hän kiersi belgialaisen kitaristi Philip Catherinen kanssa ja levytti Catherinen sekä Charlie Marianon kanssa albumin *End of August*. Vuosina 1984–1988 Gurtu oli jäsenenä Oregon-yhtyeessä. Kesällä 1993 hän kiersi Euroopassa duoesiintyjänä Joe Zawinulin kanssa. Hän myös levytti Zawinulin ja Pat Methenyn kanssa albumin *Crazy Saints*. Kesällä 1998 Gurtu kiersi Andy Summersin ja Larry Coryellin kanssa.

Gurtun yhteistyökumppaneiden joukossa ovat olleet myös muiden muassa sellaiset jazzin ja rockin esittäjät kuin John McLaughlin, Ralph Towner, David Gilmore, Jan Garbarek, Bill Evans ja Nana Vasconcelos. Hän on esiintynyt myös Katia ja Marielle Labèquen pianistiduon ja tanssija Carolyn Carlsonin kanssa. *Down Beat* -lehden kyselyissä Gurtu on toistuvasti tullut nimetyksi parhaaksi lyömäsoittajaksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Trilok Gurtu AllMusic
2. ↑  Trilok Gurtu Modern Drummer


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
Horst Mahler vuonna 2001.
**Horst Mahler** (s. 23. tammikuuta 1936 Haynau, Sleesia) on saksalainen asianajaja, joka on tunnettu nykyään erityisesti äärioikeistolaisten järjestöjen edustajana. 1970-luvulla hän puolestaan oli vasemmistoradikaalin RAF:n perustajajäseniä.

Mahler opiskeli oikeustiedettä Länsi-Berliinin Freie Universität -yliopistossa ja perusti asianajotoimiston 1964. Hän toimi muun muassa Andreas Baaderin ja Gudrun Ensslinin puolustusasianajajana. 1969 hän perusti yhdessä muun muassa Saksan vihreän puolueen nykyisen liittopäiväryhmän varapuheenjohtaja Hans-Christian Ströbelen kanssa Berliinin sosialistisen asianajajakollektiivin, joka toimi vuoteen 1979 saakka.

Vuodesta 1970 alkaen Mahler oli RAF:n jäsen. Hänet pidätettiin lokakuussa 1970. Tuolloin hänen asianajajanaan toimi Saksan entinen sisäministeri Otto Schily. Vankeusaikanaan Mahler erotettiin RAF:stä ideologisten erimielisyyksien takia. Mahler vapautettiin 1980. Vuonna 1987 hän sai korkeimman oikeuden päätöksellä asianajajan oikeutensa takaisin. Tässä prosessissa häntä edusti tuleva liittokansleri Gerhard Schröder.

2000-luvulle tullessa Mahler teki poliittisen täyskäännöksen liityttyään jyrkän nationalistiseen *Nationaldemokratische Partei Deutschlands -*puolueeseen, jonka asianajajana hän toimi vuoteen 2003 saakka, jolloin hän erosi puolueesta.

2003 Mahler perusti oman yhdistyksen "Yhdistys holokaustin kieltämisen vuoksi vainottujen kunnian palauttamiseksi" (*Verein zur Rehabilitierung der wegen Bestreitens des Holocaust Verfolgten*).

2004 Mahleria vastaan nostettiin syyte kansankiihotuksesta. Mahler oli yhdessä muiden aggressiivisen antisemitistisen ja rasistisen *Deutsches Kolleg* -ryhmän jäsenten kanssa vaatinut "kunnon ihmisten kansannousua", juutalaisten seurakuntien kieltämistä, turvapaikanhakijoiden maasta karkottamista sekä työttömien ulkomaalaisten maasta karkottamista. Mahler tuomittiin yhdeksän kuukauden vankeusrangaistukseen

Vuodesta 2003 alkaen Mahler on esittänyt salaliittoteorioita Yhdysvaltain 11. syyskuuta 2001 tapahtuneista terrori-iskuista ja pitää tapahtumaa suunniteltuksi salaliitoksi" ja ei usko että al-Qaida olisi ollut sen takana.

2009 Mahler tuomittiin kuudeksi vuodeksi vankeuteen holokaustin kieltämisestä. Eri syytekohtien ja aiempien tuomioitten kautta Mahlerin saama rangaistus piteni yhteensä 12 vuodeksi vankeutta.

Lähteet
-------

1. ↑  "Passport withdrawn from German neo-Nazi Horst Mahler", *World Jewish Congress*, 27 January 2006. Luettu 3 May 2017.
2. ↑  Neo-Nazi blames US for 11 September  January 13, 2003. BBC News. Viitattu November 7, 2007.

Aiheesta muualla
----------------

* (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Zarathos** on Marvel-kustantamon sarjakuvissa esiintyvä suunnattoman voimakas demoni, joka on vastuussa Aaveajajan voimista. Zarathoksen loivat Roy Thomas, Gary Friedrich, ja Mike Ploog. Hahmon ensiesiintyminen tapahtui amerikkalaisen *Marvel Spotlight* -lehden numerossa 5 (1972).

Historia
--------

Zarathos on voimakas demoni, joka uinui maapallon pinnan alla aikakausia kunnes voimallinen loitsija **K'Nutu** kutsui hänet jälleen hereille. Velho K'Nutu lupasi Zarathokselle tasaisen uhrilahjan sieluja kunhan demoni vain pitäisi heimon viholliset loitolla. Liitto kukoisti ja Zarathoksen ympärille kehittyi paljon erilaisia palvontamenoja. 

Tämä herätti lopulta Mefiston huomion. Mefisto arveli Zarathoksen olevan uhka omalle pahuuden valtakunnalleen ja haastoi tämän taisteluun. Mefisto voitti ottelun Centuriouksen, sieluttoman miehen avulla. 

Zarathos pakotettiin palvelemaan Mefistoa tuonpuoleisessa, vaikka demoni olikin liian voimakas tuhottavaksi kokonaan. Mefisto lähettikin voimakkaan Zarathoksen maan pinnalle tuomaan hänelle sieluja. Myöhemmin Zarathos löysi itselleen Johnny Blaze -nimisen miehen, jonka ruumiin Zarathos riivasi – synnyttäen näin Aaveajajan.