recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Barumini** (sardiksi *Barùmini*) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Etelä-Sardinian maakunnassa. Kunnassa on arviolta 1 276 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 26,40 neliökilometriä. Se sijaitsee 202 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.

Lähteet
-------

1. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Altitudini dei comuni tramite DEM *Italian kuntien pinta-alat ja korkeus merenpinnasta*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)
2. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Bilancio demografico al 30/11/2016 *Italian tilastokeskuksen väestötilasto alueittain, maakunnittain ja kunnittain*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Barumini** Wikimedia Commonsissa

Etelä-Sardinian maakunta
Arbus | Armungia | Ballao | Barrali | Barumini | Buggerru | Burcei | Calasetta | Carbonia | Carloforte | Castiadas | Collinas | Decimoputzu | Dolianova | Domus de Maria | Domusnovas | Donori | Escalaplano | Escolca | Esterzili | Fluminimaggiore | Furtei | Genoni | Genuri | Gergei | Gesico | Gesturi | Giba | Goni | Gonnesa | Gonnosfanadiga | Guamaggiore | Guasila | Guspini | Iglesias | Isili | Las Plassas | Lunamatrona | Mandas | Masainas | Monastir | Muravera | Musei | Narcao | Nuragus | Nurallao | Nuraminis | Nurri | Nuxis | Orroli | Ortacesus | Pabillonis | Pauli Arbarei | Perdaxius | Pimentel | Piscinas | Portoscuso | Sadali | Samassi | Samatzai | San Basilio | San Gavino Monreale | San Giovanni Suergiu | San Nicolò Gerrei | San Sperate | San Vito | Sanluri | Santadi | Sant’Andrea Frius | Sant’Anna Arresi | Sant’Antioco | Sardara | Segariu | Selegas | Senorbì | Serdiana | Serramanna | Serrenti | Serri | Setzu | Seui | Seulo | Siddi | Siliqua | Silius | Siurgus Donigala | Soleminis | Suelli | Teulada | Tratalias | Tuili | Turri | Ussana | Ussaramanna | Vallermosa | Villacidro | Villamar | Villamassargia | Villanova Tulo | Villanovaforru | Villanovafranca | Villaperuccio | Villaputzu | Villasalto | Villasimius | Villasor | Villaspeciosa
Josef Tvarjansky, kuva maalauksesta.
**Josef Thaddeus Tvarjansky** (27. maaliskuuta 1783 Goldingen, Kuurinmaa – 7. syyskuuta 1852 Helsinki) oli Suomeen muuttanut sotilaskapellimestari, joka toimi Kaartin soittokunnan ensimmäisenä kapellimestarina 1819–1852. Twarjanskyn vanhemmat olivat kaupunginmusikantti Mikael Twarjansky ja Anna Lovisa Lapieszno. Hän meni 1825 Viaporissa naimisiin Johanna Lovisa Charlotta Jahnssonin (1808–1848) kanssa.

Helsingin opetuspataljoonaan Parolassa värvättiin 1. huhtikuuta 1819 ensimmäiset kolme musikanttia ja saman vuoden lopulla 12 hengen vahvuuteen kasvaneen soittokunnan kapellimestariksi tuli Josef Thaddeus Tvarjansky. Vuonna 1824 33-henkiseksi kasvanut soittokunta muutti sitten Parolasta Helsinkiin. Vuonna 1829 Suomen Opetustarkk'ampujapataljoonan nimeksi muuttui Henkivartioväen Suomen tarkk'ampujapataljoona ja samalla myös soittokunta sai "nuoren kaartin" arvon. Tämän jälkeen pataljoonaa soittokuntineen alettiin kutsumaan Suomen kaartiksi. Vuosina 1831-1832 Suomen kaarti osallistui soittokuntineen Puolan kapinan kukistamiseen, vuonna 1848 Suomen Kaartin soittokunta osallistui Flooran päivänä Maamme-laulun ensiesityksiin ja vuonna 1849 soittokunta osallistui Suomen kaartin mukana Unkarin kapinan kukistamiseen.

Lähteet
-------

1. ↑  Åke Backström : Full cirkel; Finska Gardets befäl 1829 och 1906, Genos 67(1996), s. 28-38, 48  (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Suomen Sukututkimusseura : Suomen kaarti - Finska gardet Haudatut
3. ↑  Puolustusvoimat : Sotilasmusiikin historia vuosiluvuittain

Aiheesta muualla
----------------

* Joseph Thaddeus Tvarjansky (1784-1852) ja Charlotta Tvarjansky, syntynyt Jahnson, (1808-1848), pahville maalattu miniatyyriöljymaalauspari 1800-luvun alkupuolelta (Bukowskis)
**Domusnovas** (sardiksi *Domusnòas*) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Etelä-Sardinian maakunnassa. Kunnassa on arviolta 6 213 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 80,59 neliökilometriä. Se sijaitsee 52 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.

Lähteet
-------

1. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Altitudini dei comuni tramite DEM *Italian kuntien pinta-alat ja korkeus merenpinnasta*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)
2. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Bilancio demografico al 30/11/2016 *Italian tilastokeskuksen väestötilasto alueittain, maakunnittain ja kunnittain*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Domusnovas** Wikimedia Commonsissa

Etelä-Sardinian maakunta
Arbus | Armungia | Ballao | Barrali | Barumini | Buggerru | Burcei | Calasetta | Carbonia | Carloforte | Castiadas | Collinas | Decimoputzu | Dolianova | Domus de Maria | Domusnovas | Donori | Escalaplano | Escolca | Esterzili | Fluminimaggiore | Furtei | Genoni | Genuri | Gergei | Gesico | Gesturi | Giba | Goni | Gonnesa | Gonnosfanadiga | Guamaggiore | Guasila | Guspini | Iglesias | Isili | Las Plassas | Lunamatrona | Mandas | Masainas | Monastir | Muravera | Musei | Narcao | Nuragus | Nurallao | Nuraminis | Nurri | Nuxis | Orroli | Ortacesus | Pabillonis | Pauli Arbarei | Perdaxius | Pimentel | Piscinas | Portoscuso | Sadali | Samassi | Samatzai | San Basilio | San Gavino Monreale | San Giovanni Suergiu | San Nicolò Gerrei | San Sperate | San Vito | Sanluri | Santadi | Sant’Andrea Frius | Sant’Anna Arresi | Sant’Antioco | Sardara | Segariu | Selegas | Senorbì | Serdiana | Serramanna | Serrenti | Serri | Setzu | Seui | Seulo | Siddi | Siliqua | Silius | Siurgus Donigala | Soleminis | Suelli | Teulada | Tratalias | Tuili | Turri | Ussana | Ussaramanna | Vallermosa | Villacidro | Villamar | Villamassargia | Villanova Tulo | Villanovaforru | Villanovafranca | Villaperuccio | Villaputzu | Villasalto | Villasimius | Villasor | Villaspeciosa
**SEAT Málaga** on SEATin vuosina 1985–1991 valmistama keskiluokan henkilöautomalli, joka korvasi SEAT 131:n. Malli oli hatchback-korisen SEAT Ibizan sedan-versio. Tekniikka perustui SEAT Rondaan, joka taas oli SEATin versio Fiat Ritmosta. Málaga siis vastasi Fiat Regataa, Ritmon sedan-mallia. Auto on nimetty espanjalaisen Málagan kaupungin mukaan. Sitä myytiin Kreikassa nimellä **SEAT Gredos***,* koska sana *malaka* tarkoittaa kreikaksi *kusipäätä*. Málagan seuraajiksi tulivat SEAT Toledo ja Córdoba, jotka pohjautuivat Volkswagen-konsernin tekniikkaan.

Málaga oli tilava ja taloudellinen, mutta sen ohjaus oli erityisen huono ja työn laatu ei kestänyt vertailua. Myös ruostesuojaus oli puutteellinen. Mallia myytiin jonkin verran Espanjassa, mutta muualla se kävi huonosti kaupaksi.

Moottoreina olivat 1,2- (64 hv) ja 1,5-litraiset (86 hv) bensiinimoottorit sekä 1,7-litrainen (54 hv) dieselmoottori. Vuonna 1987 1,5-litrainen sai polttoaineen ruiskutusjärjestelmän, jonka myötä teho nousi 100 hevosvoimaan. Katalysaattorilla varustetussa versiossa tehoa oli 90 hevosvoimaa.

Lähteet
-------

1. ↑  SEAT Malaga *Auto Bild Klassik*. Viitattu 21.6.2018. (saksaksi)
2. ↑  Onko sinulla 1980-luvun auto? Esimerkiksi halveksittu Seat Malaga olisi nyt haluttu – "ei ole vielä jäänyt haaviin" *5.3.2015*. Ilta-Sanomat.  Arkistoitu 17.12.2015. Viitattu 21.6.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **SEAT Málaga** Wikimedia Commonsissa

SEATin automallit

|  |  |
| --- | --- |
| Nykyiset henkilöautomallit | 
* Arona
* Ateca
* Ibiza
* León
* Tarraco

 |
| Entiset mallit | 
* 124
* 124 Sport
* 127
* 128
* 131
* 132
* 133
* 600/800
* 850
* 1200 Sport
* 1400
* 1430
* 1500
* Alhambra
* Altea
* Arosa
* Córdoba
* Exeo
* Fura
* Inca
* Málaga
* Marbella
* Mii
* Panda
* Ritmo
* Ronda
* Toledo

 |
**NAC Breda** on jalkapalloseura Bredasta, Alankomaista. Se pelaa Alankomaiden toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Eerste divisiessä. 

Se perustettiin 19. syyskuuta vuonna 1912, kun *Nooit Opgeven Altijd Doorgaan* ja *Aangenaam Door Vermaak En Nuttig Door Ontspanning* -nimiset seurat yhdistyivät. Tästä syntyi eräs maailman pisimmista jalkapalloseuran nimistä.

Vuonna 1921 NAC voitti Alankomaiden mestaruuden ja vuonna 1973 Alankomaiden Cupin. Vuonna 1996 seura muutti pois vanhalta *Aan de Beatrixstraat* -stadionilta 17 000 -paikkaiselle *Rat Verlegh Stadionille*. Kaudella 2004/05 joukkueen kotiotteluiden katsojakeskiarvo oli 12 500. Vuonna 2010 stadionin katsojakapasiteetti nostettiin 19 000 paikkaan. Joonas Kolkka pelasi NAC Bredassa kausina 2007-2011. 

Vuonna 2003 seura muutti nimensä NAC Bredaksi, kun Bredan kaupunki osti talousvaikeuksista kärsineen seuran stadionin. Samana vuonna joukkue pelasi myös UEFA Cupissa. NAC Bredan kotiottelut tunnetaan kaikkialla Alankomaissa nimellä *"Avondje NAC"* fanaattisten ja uskollisten kannattajien ansiosta.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **NAC Breda**.
* Virallinen sivu
* Kannattajien sivu
* Toinen kannattajien sivu
**Niantanso** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Kitan piirissä Malissa. Se sijaitsee piirin länsiosassa 110 kilometriä Kitasta länteen. Kunnassa on 5 100 asukasta ja kylässä 2 200 (vuonna 2009).

Niantanson kunta rajoittuu koillisessa Kitan piirin Toukoton kuntaan, kaakossa Kobrin, lounaassa Bafoulabén piirin Bamafélén ja luoteessa Oualian kuntiin. Seutu kuuluu sudanilais-sahelilaiseen vyöhykkeeseen. Maisemaa leimaavat kukkulat ja tasangot. Luonnonvarainen kasvillisuus on metsäsavannia. Bafingjokeen virtaavien vesistöjen varsilla kasvaa bambumetsiköitä.

Kuntaan kuuluu kuusi kylää ja kymmenen pikkukylää. Asukkaista 95 prosenttia on mandinkoja. Lisäksi on fulbeja ja bozoja. Vallitseva uskonto on islam.

Niantanson kautta kulkee Kitan ja Manantalin välinen maantie. Väestön pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, maissi, hirssi, lehmänpapu ja puuvilla. Tuotantoeläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja vähäisessä määrin hevoset. Lisäksi hyödynnetään metsiä ja harjoitetaan kalastusta. Teollisuutta kunnassa ei ole lainkaan.

Palveluihin kuuluu neljä alakoulua, yläkoulu, lukutaitokeskus, kunnallinen terveyskeskus, terveysasema ja viljavarasto. Vesihuolto kattaa 65 prosenttia tarpeesta. Neljässä kylässä on sähkö ja yhdessä Malitelin ja Orangen matkapuhelinverkot. Kunta ylläpitää pientä vierasmajaa.

Lähteet
-------

1. ↑  4ème recensement général de la population et de l’habitat. Résultats définitifs, tome 0: Répertoire des villages *instat-mali.org*.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 12.2.2018.
2. ↑  Mali - Région de Kayes: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 12.2.2018.
3. 1 2  Plan de Securite Alimentaire: Commune Rurale de Niantanso 2007–2011 *fsg.afre.msu.edu*.  2006.  Arkistoitu 13.3.2016. Viitattu 12.2.2018.
4. 1 2 3 4 5  Programme de développement économique, social et culturel (PDESC) de la commune rurale de Niantanso 2018–2022 *Agence de développement régional de Kayes*.  2018.  Arkistoitu 3.12.2021. Viitattu 7.12.2020.
5. ↑  Situation des points d’eau modernes au Mali: Région de Kayes *Altas des points d’eau modernes du Mali*.  2016. Viitattu 7.12.2020.
**Kotkan Jäntevä** on vuonna 1940 perustettu kotkalainen urheiluseura.

Seura tunnetaan jalkapallotoiminnastaan; se pelasi Suomen Palloliiton korkeimmalla sarjatasolla SM-sarjassa vuosina 1947/1948 ja 1952–1954. Kaudella 1947/1948 sijoitus oli kahdeksas. 1952 sijoitus oli neljäs ja kaudella 1953 seura saavutti SM-hopeaa. Hopeakaudella mestaruus ratkaistiin uusintaottelulla, jossa Vasa IFK oli parempi maalein 3–1. Kaudella 1954 joukkue sijoittui kymmenjoukkueisen SM-sarjan yhdeksänneksi ja putosi. Kausina 1952–1953 Jäntevää edustanut Nils Rikberg siirtyi toisena suomalaisjalkapalloilijana ulkomaille ammattilaiseksi vuonna 1953. Palloliitto valitsi Jäntevää edustaneen Pekka Kupiaisen vuoden jalkapalloilijaksi vuonna 1954. Jäntevä on pelannut myös 16 kautta toiseksi korkeimmalla sarjatasolla, ja 1980-luvun alussa se pelasi vielä kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla.

Kaudella 2010 Jäntevä pelasi jalkapalloa Kaakkois-Suomen piirin Kolmosessa ja Vitosessa. Se sai paikan Kolmosesta Kotkan Työväen Palloilijoiden kakkosjoukkueen siirryttyä seuran alaisuuteen. KTP/2 nousi sarjaan täydennysmenettelyn kautta Voikkaan Potkupallokerhon luovuttua paikastaan, mutta ei voinut osallistua omalla nimellään, sillä sarjassa pelaa myös KTP:n edustusjoukkue. Jäntevän ikämiehet voittivat kaakkoissuomen piirinmestaruuden 2012.

Jäntevällä on ollut myös jääkiekkotoimintaa. Se on voittanut jääkiekon kolmanneksi korkeimman sarjatason mestaruuden vuonna 1953.

Lähteet
-------

1. ↑  Finland – Foundation Dates of Clubs  12.2.2009. RSSSF. Viitattu 20.1.2010. (englanniksi)
2. 1 2  Finland – Divisional Movements  21.5.2009. RSSSF. Viitattu 20.1.2010. (englanniksi)
3. ↑  Finland – List of League First Level Tables  15.1.2010. RSSSF. Viitattu 20.1.2010. (englanniksi)
4. ↑  Siukonen, Markku: *Urheilukunniamme puolustajat – Suomen olympiaedustajat 1906–2000*, s. 276. Graface, 2001. ISBN 951-98673-1-7.
5. ↑  Vuorinen, Juha & Kasila, Markku: *Pelimiehet. Suomen jalkapallon pelaajatilastot 1930–2006*, s. 287. Suomen urheilumuseosäätiö, 2007. ISBN 978-952-99075-9-5.
6. ↑  Finland – Player of the Year Awards  12.2.2009. RSSSF. Viitattu 20.1.2010. (englanniksi)
7. ↑  KTP/2 kolmoseen Jäntevä-nimellä  20.1.2010. Kymen Sanomat.  Arkistoitu 23.1.2010. Viitattu 20.1.2010.

Aiheesta muualla
----------------

* Seuran sivusto
Vasemmalta Juhani Peltonen, Paavo Tiusanen, Arto Vainio ja Reijo Kallio
**Reijo Raikas Kallio** (27. joulukuuta 1933 Helsinki – 18. kesäkuuta 2018 Espoo) oli suomalainen iskelmälaulaja. Kallion uran suurimmat hitit olivat vuosina 1979 ja 1980 levytetyt "Yksinäinen" ja "Viikonloppuisä".

Lapsuutensa ja nuoruutensa Kallio vietti Helsingin Oulunkylässä. Hän oli 1950-luvun alkupuolella, ennen laulajauraansa Elannon konepajalla jääkoneasentajaoppilaana. Hän aloitti solistiuransa jo 1950-luvun lopulla ja julkaisi ensilevynsä *Kultasydän* vuonna 1955. Muun muassa Veikko Huuskosen ja Paavo Tiusasen orkestereiden laulusolistina ja basistina ollut Kallio jatkoi keikkailua aina vuoteen 1967, jolloin hän keskittyi työhönsä autokoulunopettajana. Paluu musiikkiin tapahtui 1970-luvun puolenvälin jälkeen. 

Kallion levytykset vuosina 1979–1983 saavuttivat kaikkiaan neljä platina- ja kuusi kultalevyä. Albumia *Yksinäinen* on myyty yli 86 000 kappaletta ja *Viikonloppuisää* 75 000 kappaletta. Molemmat levyt ovatkin sadan myydyimmän suomalaisen albumin joukossa. "Yksinäinen*"*-kappaleen ja -albumin menestyksen myötä Kallio otti aikuisten tanssimusiikin johtavan laulusolistin paikan Erkki Junkkariselta, jonka *Ruusuja hopeamaljassa* -albumista lähtenyt suosio oli tuolloin hiipumassa.

1980-luvun puolenvälin jälkeen Kallio vähensi terveydellisistä syistä esiintymisiään tuntuvasti ja lopetti keikkailun kokonaan vuonna 2009. Hän vietti eläkepäiviään Espoon Matinkylässä. Hän oli naimisissa Inkeri Kallion kanssa, jonka oli tavannut tanssiravintolakeikalla vuonna 1959. Heillä on kaksi poikaa, Pekka ja Pasi, joka on myös muusikko.

Diskografia
-----------

* *Yksinäinen* (1979, CBS) kultalevy, timanttilevy
* *Viikonloppuisä* (1980, CBS) kultalevy, timanttilevy
* *Kuin tuhka tuuleen* (1982, CBS) kultalevy, timanttilevy
* *Minä toivon* (1982, CBS) kultalevy
* *Kohtalotoverit* (1983, CBS) kultalevy
* *Sydämeni ääni* (1984, CBS)
* *Jos tämän laulun kuulet* (1986, CBS)
* *Kadun sävel* (1987, Gold Disc)
* *Sateenkaari sydämessä* (1990, Polarvox)
* *Kaksi klassikkoa Reijo Kallio* (1994)
* *Niin tuuli kulkee* (1999)
* *Kyyneleet* (2001) kultalevy, platinalevy

Lähteet
-------

1. ↑
2. 1 2 3 4
3. 1 2  Peter von Bagh ja Ilpo Hakasalo: *Iskelmän kultainen kirja*, s. 507–508. Helsinki: Otava, 1986. ISBN 951-1-08913-7.
4. ↑  Laulajalegenda Reijo Kallion uran tyly lopetus – huijattiin viimeisellä keikalla *Ilta-Sanomat*.  5.7.2015. Viitattu 20.6.2018.
5. 1 2
6. ↑
7. ↑
8. ↑  Iskelmätähti Reijo Kallio on kuollut *Ilta-Sanomat*.  19.6.2018. Viitattu 20.6.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Kallio Populaarimusiikin museon tietokannassa
* Reijo Kallion muistokirjoitus Helsingin Sanomissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Vladimir Zavadsky** (ven. Владимир Васильевич Завадский; 11. tammikuuta 1978 – 28. marraskuuta 2023) oli venäläinen kenraalimajuri, joka toimi 14. armeijakunnan varakomentajana. Hän kuoli Ukrainassa marraskuussa 2023. Hänen välittömänä kuolinsyynä pidetään maamiinan räjähdystä, mutta joidenkin väitteiden mukaan ukrainalaisjoukkojen tykistökeskitystä pidetään mahdollisena.

Kenraali Zavadsky oli ilmeisesti ajanut ukrainalaisilta sotasaaliiksi saadulla ajoneuvolla kyydissään kolme muuta upseeria, jolloin he olivat joutuneet omien joukkojen kranaatinheitintulen kohteeksi. Hän ei ollut ilmoittanut ajoreittiään. Vaikka kranaatit eivät osuneet, hän joutui paetessaan venäläisten asettamaan miinakenttään, jossa ajoneuvo räjähti.

Zavadsky oli naimisissa ja hänellä oli kaksi poikaa.

Lähteet
-------

1. ↑  Kizilov, Yevhen: Russian major general killed in Ukraine after triggering mine *Ukrainska Pravda*.  29.11.2023. Viitattu 22.12.2023. (englanniksi)
2. 1 2  Stewart, Will: Ultra-rare footage of Russian military funeral leaked 'after General killed by landmine' *The Mirror*.  4.12.2023. Viitattu 1.1.2024. (englanniksi)
|  |
| --- |
| Osa artikkelisarjaa |
| Protestantismi |
| Latin version of the Christian cross which is used by virtually all Protestant denominations |
| Aiheet
* Suuret herätykset
* Uskonpuhdistus

 |
| Teologia
* Viisi pääperiaatetta
* Adiafora
* Pelastusvarmuus
* Uskovien kaste
* Protestanttinen kirkko-oppi
* Yleinen pappeus

 |
| Pääsuuntaukset
* Adventismi
* Anabaptismi
* Anglikanismi
* Baptismi
* Helluntaiherätys
* Kalvinismi
* Luterilaisuus
* Metodismi
* Vapaat suunnat

 |
| Alasuuntaukset
* Herrnhutilaisuus
	+ Hussilaisuus
	+ Valdolaisuus
* Kveekarit
* Katolis-apostolinen kirkko
* Pietismi
	+ Suomen herätysliikkeet
* Plymouthin veljet
* Pyhitysliike
* Raamatuntutkijat
* Seitsemännen päivän adventismi
* Schwenckfeldiläisyys

 |
| * Yleiskristilliset liikkeet

* Karismaattinen liike
	+ Uskon Sana
* Evankelikalismi
* Uuskarismaattisuus

 |
| Muut liikkeet
* Arminiolaisuus
* Fundamentalismi
* Liberaaliteologia
* Puritanismi
* Radikaalipietismi
* Uusprotestantismi
* Kotikirkot

 |
| Aiheesta muualla |
| * n
* k
* m
 |

Jan Hus.
**Hussilaiset** olivat Jan Husin (noin 1371–1415) reformaatioaatteiden kannattajia Böömissä. Hus ja hussilaiset saivat huomattavasti vaikutteita John Wycliffeltä, mutta myös mm. Joackim Florislaiselta fransiskaanispirituaalien kautta.

Vuonna 1412 paavi julisti Husin kannattajineen interdiktiin. Husia kuulusteltiin Konstanzin kirkolliskokouksessa vuonna 1415, ja kun hän kieltäytyi perääntymästä, hänet poltettiin roviolla kerettiläisenä. Tämän jälkeen hussilaiset järjestäytyivät vallankumousliikkeeksi, jossa oli kolme perusainesta: uskonnollinen, kansallinen ja yhteiskunnallinen. Saarnaaminen oli saatava vapaaksi, ehtoollinen jaettava maallikoille molemmissa*selvennä* muodoissa, kirkon oli luovuttava omaisuudestaan ja *privilegium forista* (pappien oikeudesta saada asiansa käsitellyksi kirkollisessa tuomioistuimessa, kun oli kyse kuolemansynneistä).

1400-luvun kuvitusta hussilaissodista.
Hussilaiset jakautuivat kahteen leiriin: konservatiivisiin utrakvisteihin ja radikaaleihin taboriitteihin. Hussilaissodat (1420–1436) päättyivät suurelta osin Baselin kirkolliskokoukseen 1433, jossa utraktivistien vaatimukset valtaosin toteutettiin, mutta taboriitit jatkoivat taisteluaan (heidät kukistettiin 1434).
**Nicholas Aaron "Nick" Young** (s. 1. kesäkuuta 1985 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan heittävä takamies tai pieni laitahyökkääjä. Hän edustaa NBA:ssa:ssa Denver Nuggetsia kaudella 2018–2019.

Young varattiin vuoden 2007 NBA:n varaustilaisuudessa ensimmäisen kierroksen 16. pelaajana. Ennen ammattilaisuraansa hän pelasi yliopistokoripalloa kotikaupunkinsa Los Angelesin maineikkaassa Etelä-Kalifornian yliopistossa. Ammattilaisurallaan Young on ehtinyt edustaa myös kotikaupunkinsa molempia NBA-joukkueita, Clippersiä sekä Lakersiä.

Vuonna 2018 Young voitti Golden State Warriorsissa NBA:n mestaruuden.

Muuta
-----

Youngin serkku Kendrick Lamar on tunnettu ja palkittu rap-artisti. Young seurusteli marraskuusta 2013 lähtien australialaisen rap-artisti Iggy Azalean kanssa, ja pari kihlautui kesällä 2015. He erosivat kesällä 2016.

Lähteet
-------

1. 1 2  Nick Young NBA& ABA Stats *basketball-reference.com*. Basketball Reference. Viitattu 21.7.2014. (englanniksi)
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Nick Young** Wikimedia Commonsissa

  

Golden State Warriors – NBA:n mestari 2018
0 Patrick McCaw ·
1 JaVale McGee ·
2 Jordan Bell ·
3 David West ·
4 Quinn Cook ·
5 Kevon Looney ·
6 Nick Young ·
9 Andre Iguodala ·
11 Klay Thompson ·
15 Damian Jones ·
23 Draymond Green ·
25 Chris Boucher ·
27 Zaza Patšulia ·
30 Stephen Curry ·
34 Shaun Livingston ·
35 Kevin Durant  

Päävalmentaja Steve Kerr   

Apuvalmentajat Ron Adams · Mike Brown · Jarron Collins · Bruce Fraser · Willie Green
**Toksikologian laboratorio nro 2** (myös *Laboratorio X*, *Kamera*) on Tšekan käynnistämä myöhemmin Neuvostoliiton salaisen palvelun (NKVD, KGB nyk. Venäjän FSB) projekti. Laboratorion sijainti on Moskovassa. Alkuvuosi lienee neuvostovaltion syntyvaihe, vuonna 1922. Laitoksen johtajana toimi 1930-luvulla professori Nikolai Kazakov.  Nk.  *Myrkkyprojekti* käynnistettiin myöhemmin uudelleen Putinin hallinnon aikaisella Venäjällä. Projektin aikana on erinäisiä henkilöitä teloitettu venäläisissä vankiloissa, kuten Lefortovossa, sekä Lubjankassa - nämä on toteutettu myrkkyruiskein kuten kuraren avulla. Lisäksi on toteutettu useita ulkomailla toteutettuja salamurhia, mm. Georgi Markovin salamurha Lontoossa 1978 risiinin avulla, etenkin 1970-luvulla mutta myös sen jälkeenkin, kuten Kolokol-1:n, poloniumin (Po-210)ja Novitšokin avulla. Eräs keskeinen näistä tutkimuksen henkilöistä oli: taistelukaasujen kehittäjä, mutta myös syöpätutkimusta tehnyt professori, Grigori M. Mairanovski (k. 1964).

Lähteet
-------

* Pavel & Anatoli Sudoplatov: Stalinin erikoistehtävissä – kiusallisen todistajan muistelmat (Toim. Jerrold L. & Leona P. Schecter). Alkuteos: Special Tasks. The Memoirs of an Unwanted Witness – A Soviet Spymaster. Suom. Kari Klemelä. Helsinki WSOY 1994 ISBN 951-0-19584-7.
* 
* 
* 
* 
* 

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Poison\_laboratory\_of\_the\_Soviet\_secret\_services 

1. ↑   Viitattu 4.1.2024.
2. ↑   Viitattu 13.2.2024.
3. ↑  Sudoplatov, P. & A. 1994: s.404.
4. ↑
5. ↑  Sudoplatov, P. & A.1994: s.386.
6. ↑   Viitattu 4.1.2024.
7. ↑   Viitattu 4.1.2024.
8. ↑   Viitattu 2.1.2024.
9. ↑   Viitattu 4.1.2024.
Sväng
**Sväng** on suomalainen huuliharppukvartetti, joka soittaa pääasiassa omaa tuotantoaan. Balkan-rytmejä, kansanmusiikkia, ragtimea ja tangoja soittava yhtye perustettiin 2003 ja se julkaisi ensilevynsä *Sväng* seuraavana vuonna. Kvartetin ilmaisuvoimainen ja monipuolinen huuliharppumusiikki saavutti nopeasti kulttimaineen Suomessa ja ulkomailla. Sväng on kotimaan lisäksi esiintynyt yli 20 maassa. Svängin toinen äänite *Jarruta* julkaistiin maaliskuussa 2008. *Sväng plays Chopin* sekä *Schladtzshe!* julkaistiin vuonna 2010 ja *Karja-La* vuonna 2014.

Yhtyeessä soittavat 

* Eero Grundström, joka on Sibelius-Akatemian kansanmusiikin osaston opettaja. Eero valmistui kansanmusiikin osastolta 2008
* Jouko Kyhälä, joka on taiteiden tohtori ja Sibelius-Akatemian kansanmusiikin osaston huuliharpun soiton opettaja
* Pasi Leino soittaa bassohuuliharppua ja on aiemmin soittanut Raimo Sirkiän huuliharppuyhtyeessä, joka voitti 1994 huuliharppuyhtyeiden Euroopan mestaruuden Saksassa
* Eero Turkka valmistui Sibelius-Akatemian kansanmusiikin osastolta 2006

Lähteet
-------

*
**p-Klooritolueeni** eli **4-klooritolueeni** (C7H7Cl) on tolueenin kloorattuihin johdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää liuottimena sekä valmistettaessa muita orgaanisia kemikaaleja kuten väriaineita. m-Klooritolueeni on o- ja m-klooritolueenien isomeeri.

Ominaisuudet
------------

Huoneenlämpötilassa p-klooritolueeni on väritöntä ja herkkäliikkeistä nestettä. Yhdiste liukenee vain pieninä määrinä veteen ja paremmin useisiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, dietyylieetteriin, kloroformiin, tetrakloorimetaaniin ja bentseeniin. m-Klooritolueeni ärsyttää ihoa ja silmiä aiheuttaen punoitusta ja kipua.

Valmistus ja käyttö
-------------------

p-Klooritolueenia valmistetaan tyypillisimmin klooraamalla tolueenia ja katalyyttinä käytetään zeoliitteja. Reaktiossa muodostuu p- ja o-isomeerien seos ja aproottiset liuottimet suosivat p-isomeerin muodostumista. Myös rauta(III)kloridin käyttäminen klooraavana reagenssina suosii p-isomeerin muodostumista. o- ja p-Klooritolueenit erotetaan toisistaan tislaamalla.

p-Klooritolueenia voidaan käyttää muiden klooritolueeni-isomeerien tapaan liuottimena. Lisäksi siitä valmistetaan väriaineita, väri- ja lääkeaineiden sekä hyönteis- ja rikkaruohomyrkkyjen valmistuksessa tarvittavia kemikaaleja kuten p-klooribentsotrikloridia ja p-klooribentsotrifluoridia, diklooritolueeneja, kloorinitrotolueeneja ja polyketonipolymeerejä.

Lähteet
-------

1. ↑  4-Chlorotoluene – Substance summary *PubChem*. NCBI. Viitattu 28.1.2016.
2. 1 2 3 4 5  Alén, Raimo: *Kokoelma orgaanisia yhdisteitä: Ominaisuudet ja käyttökohteet*, s. 81. Helsinki: Consalen Consulting, 2009. ISBN 978-952-92-5627-3.
3. 1 2  P-Klooritolueenin kansainvälinen kemikaalikortti Viitattu 28.1.2015
4. 1 2  Susan Budavari (päätoim.): *Merck Index*, s. 362. 12th Edition. Merck & Co. 1996. ISBN 0911910-12-3. (englanniksi)
5. 1 2  S. Gangolli: *The Dictionary of Substances and Their Effects: C*, s. 463. RSC Publishing, 1999. ISBN 978-0-85404-813-7. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 28.1.2016). (englanniksi)
6. 1 2  Pravin Khandare & Ron Spohn: *Toluenes, Ring-Chlorinated, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2011. Viitattu 28.1.2016
7. 1 2  Uwe Beck & Eckhard Löser: *Chlorinated Benzenes and Other Nucleus-Chlorinated Aromatic Hydrocarbons, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2011. Viitattu 28.1.2016
**Nicole Marie Passonno Stott** (s. 19. marraskuuta 1962) on yhdysvaltalainen insinööri ja NASAn astronautti. Stott osallistui Kansainvälisen avaruusaseman (ISS) Retkikunta 20:n ja 21:n miehistöihin lentoinsinöörinä.

Stott syntyi Albanyssa, New Yorkissa ja asuu Clearwaterissa, Floridassa. Hän valmistui Embry-Riddle Aeronautical Universitystä vuonna 1987 ja suoritti *M.Sc.* tutkinnon (Engineering Management) University of Central Floridassa vuonna 1992. Nicole Stott aloitti insinööriuransa vuonna 1987 rakennesuunnittelijana Pratt & Whitneyllä West Palm Beachillä Floridassa. Hän toimi vuoden Advanced Engines -ryhmässä suorittaen suihkumoottorin osien rakenneanalyyseja. Stottilla on mittarilentokelpuutus yksityislentäjänä.

Ura NASAssa
-----------

Vuonna 1988 Stott liittyi NASAn Kennedy Space Centeriin (KSC) avaruussukkuloiden huoltohangaarien (Orbiter Processing Facility) operaatioinsinööriksi. Kahtena viimeisenä vuotenaan KSC:ssä hän toimi Space Station Hardware Integration Officessa ja siirrettiin Huntington Beachiin, Kaliforniaan, missä hän toimi NASAn projektijohtajana Kansainvälisen avaruusaseman runkoelementtejä (*truss*) valmistavalla Boeingin tehtaalla. Vuonna 1998 hän siirtyi Johnson Space Centeriin lentosimulaatioinsinööriksi (FSE) avaruussukkuloiden laskeutumista harjoittelevaan lentokoneeseen (C-11A Shuttle Training Aircraft).

NASA valitsi Stottin tehtäväspesialistiksi heinäkuussa 2000. Hän aloitti astronauttikoulutuksen elokuussa 2000. Stott toimi ISS:n Retkikunta 10:n miehistön ja lennonjohdon yhteyshenkilönä (CAPCOM). Huhtikuussa 2006 hän vietti 18 päivää yhdessä viiden muun henkilön kanssa NASAn vedenalaisen NEEMO-projektin Aquarius-tutkimuslaboratoriossa. Stott nimitettiin ISS:n Retkikuntien 20 ja 21 miehistöön ja hänet laukaistiin 29. elokuuta 2009 kansainväliselle avaruusasemalle avaruussukkulalennolla STS-128. Maahanpaluu tapahtui 27. marraskuuta 2009 lennolla STS-129. Stott nimitettiin avaruussukulalennon STS-133:n miehistöön. Hän osallistui helmi-maaliskuussa 2011 sukkulalennolle STS-133 *Discovery*.

Lähteet
-------

1. ↑  Astronauts and Cosmonauts (sorted by "Time in Space"). Spacefacts.
2. ↑  Expedition 20 (Arkistoitu – Internet Archive). International Space Station
3. ↑  NASA Announces Change for Return of Station Crew Members (Arkistoitu – Internet Archive). Nasa 3.2009.
4. ↑  NASA names veteran crew for final shuttle mission (Arkistoitu – Internet Archive). Cnet.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Nicole Stott** Wikimedia Commonsissa

* Elämäkerta NASAn sivulla (englanniksi)
* Spacefacts biography of Nicole P. Stott
* Nicole Stottin sukkulalentoa STS-133 edeltävä haastattelu (7.10.2010) (myös YouTube-videona, 29 min 38 s) (englanniksi)
* Nicole Stottin sukkulalentoa STS-128 edeltävä haastattelu (13.8.2009) (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Akkulaturit** oli Yle TV1 -kanavalla vuoden 1995 alusta esitetty lauantai-illan viihdeohjelma. Se tuli väliaikaisesti *Iltalypsyn* ohjelmapaikalle lauantai-iltaan ja sitä tehtiin parikymmentä jaksoa. Se sai katsojia 250 000–300 000, mikä oli noin kolmannes *Iltalypsyn* katsojamäärästä.

*Akkulaturien* koostui studiossa kuvatuista sketseistä, ja sen visuaalinen ilme perustui uuteen kuvankäsittelytekniikkaan, sähköiseen lavastukseen ja muuhun tietokonegrafiikkaan. Sarjan parodian kohteita olivat muun muassa Mirja Pyykkö (Outi Mäenpään näyttelemä hahmo Minna Pälikkö) ja vuorovaikutteista *Hugo*-peliohjelmaa juontanut Taru Valkeapää.

*Akkulatureissa* esiintyivät Pertti Koivula, Outi Mäenpää, Ritva Valkama, Tapio Liinoja, Mika Nuojua ja Juha Veijonen. Sarjaa käsikirjoittivat Pentti Järvinen, Outi Ahola, Erikka Jussila, Pertti Koivula ja Hannamaija Matila.

Lähteet
-------

1. 1 2  Leino, Ritva ja Väliverronen, Esa: "Itsestään puhuva televisio", *Elävän kuvan vuosikirja 1996*, s. 157–160. Suomen elokuvasäätiö, Edita. ISBN 951-37-1581-7.
2. ↑  *Akkulaturit* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* *Akkulaturien* sketsi "Minna Pälikkö Show" Ylen Elävässä arkistossa
* *Akkulaturien* sketsi "Viiden vuorokauden rahatilanne" Ylen Elävässä arkistossa
Valbonën laakson kansallispuisto

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Albania |
| Pinta-ala | 
8,0 km2, 80,0 km2View and modify data on Wikidata  |

Hallinto| Tyyppi | 
KansallispuistoView and modify data on Wikidata  |
| Perustettu | 
1966View and modify data on Wikidata  |

Karttamuokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Valbonën laakson kansallispuisto** on Albaniassa sijaitseva kansallispuiso. Se sijaitsee Albaanien Alpien eli Prokletijen vuoriston lomassa. Puiston lähimaastossa virtaa joki nimeltä Drin. Puiston alueella virtaa Valbonën joki, jonka ympärillä on karstimaata. Seudulla on lähteitä ja vesiputouksia. Puistossa on metsää, missä kasvavia havupuulajeja ovat makedonianmänty, bosnianmänty, mustamänty ja mänty. Joen varrella kasvavia lehtipuulajeja ovat huopapaju, raita ja harmaaleppä. Puiston alueella on ilveksiä, kettuja ja sakaaleja. Alueella on karstiluolia, missä elää lepakoita.

Lähteet
-------

1. ↑  (en) Nationally designated areas (CDDA)View and modify data on Wikidata. Tieto on haettu Wikidatasta.
2. ↑  Justin Kavanagh: "Lugina e Valbonës", *Pohjois- ja Itä-Euroopan kansallispuistot*, s. 251. Suomentanut Jarkko Iisakka, Lauri Sallamo, Heidi Tihveräinen. Helsinki: Tammi, 2022. ISBN 978-952-04-4495-2.

Aiheesta muualla
----------------

* 
*
**Liu Shiying** (s. 24. syyskuuta 1993) on kiinalainen keihäänheittäjä ja olympiavoittaja. Hänen henkilökohtainen ennätyksensä on Shaoxingissä 15. syyskuuta 2020 heitetty 67,29 metriä.

Liu saavutti hopeaa alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa 2012 tuloksella 59,20. Hän voitti samana vuonna alle 20-vuotiaiden Aasian-mestaruuden tuloksella 53,02. Hän voitti kultamitalin Wuhanissa järjestetyissä Aasian-mestaruuskilpailuissa 2015 heitettyään parhaalla heitollaan 61,33 metriä. Liu paransi samalla Li Lingwein kaksi vuotta aiemmin tekemää kisaennätystä 68 senttimetrillä. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän karsiutui loppukilpailusta. Hän heitti toukokuussa 2017 Kawasakissa tuolloisen Aasian ennätyksen 66,47. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui kahdeksanneksi. Hän voitti kultaa Jakartan Aasian kisoissa 2018 tuloksella 66,09.

Vuonna 2019 Liu voitti Pihtiputaan Keihäskarnevaalien naisten kilpailun 65,09 metriä kantaneella heitollaan. Hän saavutti samana vuonna hopeaa Dohan MM-kilpailuissa tuloksella 65,88. Tokion olympialaisissa vuonna 2021 Liu voitti olympiakultaa tuloksella 66,34. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän sijoittui neljänneksi tuloksella 63,25. Seuraavana vuonna hän saavutti hopeaa Bangkokin Aasian-mestaruuskilpailuissa tuloksella 61,51 ja oli kuudes Budapestin MM-kilpailuissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Liu Shiying Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
2. 1 2 3  Liu Shiying Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).  (englanniksi)
3. ↑  Impressive Tintu claims gold *Deccanherald.com*.  8.6.2015. The Printers (Mysore) Private Ltd. Viitattu 4.7.2015. (englanniksi)
4. ↑  Wu, Vincent: China add four gold on final day to finish on top at Asian Championships *IAAF.org*.  7.6.2015. IAAF. Viitattu 4.7.2015. (englanniksi)
5. ↑  Antti Ruuskanen voitti Keihäskarnevaaleilla ensimmäistä kertaa – "Varastossa on pitkä heitto tulossa" *Yle Urheilu*.  30.6.2019. Yle. Viitattu 30.6.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Liu Shiying Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Bauchi** on Nigerian 36 osavaltiosta pinta-alaltaan viidenneksi, asukasluvultaan yhdenneksitoista suurin. Se sijaitsee maan pohjoisosassa. Bauchin pinta-ala on 45 837 neliökilometriä. Vuonna 2006 Bauchissa oli 4 676 465 asukasta. 
Bauchin pääkaupunki on nimeltään myös Bauchi. 

Bauchin alueesta suurin osa on savannia. Keskiosasta pohjoiseen vallitsee Sahel-tyypinen savanni, jossa hiekkamalla kasvaa pensasryppäitä. Eteläosa on kukkuloita ja ylänköaluetta, ja se on kasvillisuudeltaan vehreämpää Sudanin savannia, joka viheriöi varsinkin jokilaaksojen kohdalta. Pohjoisosassa sataa 700 mm vuodessa, etelässä melkein kaksi kertaa näin paljon. 

Bauchin osavaltio on pääosin maanviljelysaluetta, jonka tärkeimpiä tuotteita ovat hirssi, maissi, riisi, maapähkinät. Myös karjankasvatusta harjoitetaan.

Afrikannorsuja Yankarin savannimaisemassa
Yankarin luonnonsuojelualue, jossa elää mm. afrikannorsuja, sijaitsee osavaltion kaakkoisosassa noin 110 km Bauchin kaupungista 

Bauchin kaupungissa toimii yliopisto, Abubakar Tafawa Balewa University.

Lähteet
-------

1. ↑  2006 Population Census Federal Republic of Nigeria.  Arkistoitu 4.7.2007. Viitattu 26.3.2008.
2. ↑   Online Nigeria
3. ↑  Yankari National Park[vanhentunut linkki]
4. ↑  Abubakar Tafawa Balewa University (Arkistoitu – Internet Archive)

Nigerian lippuNigerian osavaltiot

Abia | Adamawa | Akwa Ibom | Anambra | Bauchi | Bayelsa | Benue | Borno | Cross River | Delta | Ebonyi | Ẹdo | Ekiti | Enụgụ | Gombe | Imo | Jigawa | Kaduna | Kano | Katsina | Kebbi | Kogi | Kwara | Lagos | Nasarawa | Niger | Ogun | Ondo | Ọsun | Oyo | Plateau | Rivers | Sokoto | Taraba | Yobe | Zamfara  

Pääkaupunkiterritorio
**Niklas Colliander** (s. 7. tammikuuta 1985 Vantaa) on suomalainen entinen maastohiihtäjä, joka edusti Vantaan Hiihtoseuraa.

Kansainväliset kilpailut
------------------------

Colliander kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran 10. maaliskuuta 2007, kun hän oli Lahden vapaan hiihtotavan sprintissä 69:s. Maailmancupin pisteille Colliander hiihti ensimmäisen kerran 16. tammikuuta 2009 ollen Vancouverin perinteisen hiihtotavan sprintissä 26:s. Hän ylsi pisteille kaikkiaan neljässä osakilpailussa. Parhaimmillaan Colliander oli kahdeksas Drammenin perinteisen hiihtotavan sprintissä 11. maaliskuuta 2010. Collianderin viimeiseksi kilpailuksi maailmancup-tasolla jäi joulukuun 2012 Kuusamon Nordic Opening, jossa hänen sijoituksensa kokonaistuloksissa oli 69:s.

Skandinavia Cupissa Colliander saavutti yhden kakkossijan perinteisen hiihtotavan sprintissä Nesissä 21. tammikuuta 2012. Kolmanneksi hän sijoittui kolme kertaa: perinteisen hiihtotavan sprintissä Keuruulla 3. tammikuuta 2009 ja Vuokatissa 19. joulukuuta 2009 sekä 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa Albussa 12. helmikuuta 2012. FIS Marathon Cupissa Colliander sijoittui kahdesti kymmenen parhaan joukkoon ollen kahdeksas sekä Finlandia-hiihdossa 26. helmikuuta 2011 että Tartu Maratonilla 17. helmikuuta 2013.

SM-kilpailut
------------

SM-kilpailuissa Colliander saavutti kaksi mitalia henkilökohtaisilla matkoilla. Hän oli 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa toinen Imatralla 2012 ja kolmas Kontiolahdella 2010. Vantaan Hiihtoseuran joukkueessa Colliander saavutti SM-kultaa viestissä 2012 yhdessä Janne Monosen, Olli Hiidensalon ja Matti Heikkisen kanssa. Colliander oli kilpailussa avausosuuden nopein.

Uran jälkeen
------------

Colliander ilmoitti siirtyvänsä pitkille kilpailumatkoille jäätyään ulos Val di Fiemmen MM-kilpailujen 2013 joukkueesta. Hän kärsi sydänvaivoista loppukauden aikana ja lopetti uransa 28-vuotiaana keväällä 2013. Colliander toimi Vantaan SM-hiihtojen 2014 kisaisäntänä. Hiihtouransa jälkeen Colliander siirtyi Vuokatin Viini Oy:n yrittäjäksi isänsä Nils Collianderin tilalle.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Niklas Colliander Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
2. ↑  "Happo-Heikkiselle" vihdoin SM-kultaa - VHS vei SM-viestin *iltasanomat.fi*.  24.3.2012.  Arkistoitu 23.2.2015. Viitattu 4.2.2016.
3. ↑  Repo, Sirpa: "SM-hiihtojen kisaisäntä Niklas Colliander jätti urheilu-uran taakseen *lansivayla.fi*.  3.1.2014.  Arkistoitu 6.1.2014. Viitattu 4.2.2016.
4. ↑  Partanen, Katimari: Vuokatin Viini valmistautuu sukupolvenvaihdokseen *kainuunsanomat.fi*.  7.2.2014. Viitattu 4.2.2016. [vanhentunut linkki]
**Wejherowon piirikunta** (puol. *powiat wejherowski*) on Puolan piirikunta Pommerin voivodikunnassa. Piirikunnan väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 217 846. Se jakautuu Redan, Rumian ja hallintokeskus Wejherowon kaupunkikuntiin sekä seitsemään maalaiskuntaan (Choczewo, Gniewino, Łęczyce, Linia, Luzino, Szemud ja Wejherowo).

Piirikunnan väestöpyramidi 2014.
Vuoden 2019 lopussa Wejherowon piirikunnan asukkaista 50,5 prosenttia oli naispuolisia ja 49,5 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 22,7 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 60,6 prosenttia ja eläkeikäiset 16,7 prosenttia väestön keski-iän ollessa 38,1 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 2 795 lasta. Vuoden 2011 väestönlaskennassa piirikunnassa oli määrällisesti toiseksi eniten kašubin kieltä puhuvia Puolan piirikunnista; 23 043 henkilöä eli 11,5 prosenttia Wejherowon piirikunnan väestöstä puhui sitä. Wejherowon piirikunnassa kašubin kieli on saanut virallisen vaihtoehtoisen kielen aseman Linian ja Luzinon kunnissa.

Wejherowon piirikunnan väkiluku on kasvanut suoraviivaisesti koko 2000-luvun ajan, minkä alussa se oli 171 133 asukasta. Piirikunnan syntyvyys (1,52 syntymää yhtä kuolemaa kohden) on huomattavasti koko Puolan keskimääräistä tasoa korkeampi ja se on saanut muuttovoittoa sekä muulta Puolalta että ulkomailta. Myös uusien avioliittojen suhteellinen määrä oli vuonna 2019 merkittävästi Puolan keskiarvoa korkeampi ja suhteellinen erojen määrä Puolan keskiarvoa alempi. Wejherowon piirikunnan väkiluvun ennakoidaankin kasvavan 265 128 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Powiat wejherowski w liczbach *Polska w liczbach*. Viitattu 5.9.2020. (puolaksi)
2. ↑  Mniejszości narodowe i etniczne oraz społeczność posługująca się językiem kaszubskim wg powiatów w 2011 r. Puolan sisäministeriö. Viitattu 5.9.2020. (puolaksi)
3. ↑  Urzędowy rejestr gmin, w których używany jest język pomocniczy (PDF) (puolaksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Pommerin piirikunnat |
| --- |
|  |
| Kaupunkipiirikunnat | 
* Gdańsk (hallintokeskus)
* Gdynia
* Słupsk
* Sopot

 |
|  |
| Piirikunnat | 
* Bytów
* Chojnice
* Człuchów
* Gdańsk
* Kartuzy
* Kościerzyna
* Kwidzyn
* Lębork
* Malbork
* Nowy Dwór
* Puck
* Słupsk
* Starogard
* Sztum
* Tczew
* Wejherowo

 |

 |
**Pluto vartiossa** (engl. *Private Pluto*) on vuonna 1943 valmistunut lyhytelokuva, jonka tuotti The Walt Disney Company. Lyhytanimaation ohjasi Clyde Geronimi, ja animaattorina toimi Al Bertino. Elokuvassa Yhdysvaltain armeijan tukikohdassa sotilaana toimiva Pluto saa vastaansa kaksi maaoravaa.

Tiku ja Taku tekevät ensiesiintymisensä, mutta heidän nimiään ei mainita. Ulkoisesti maaoravat ovat täysin samannäköisiä kuin Tiku ja Taku.

Juoni
-----

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Pluto palvelee Yhdysvaltain armeijan tukikohdassa sotakoirana ja saa kersantilta käskyn vartioida bunkkeria ja siellä olevaa tykkiä, sillä alueella on havaittu sabotoijia. Aluksi Pluto tottelee kersantin käskyä mutta saa huomata, että kaksi maaoravaa käyttää tykkiä sekä pähkinöiden säilytyspaikkana että pähkinänsärkijänä.

Pluto yrittää päästä tunkeilijoista eroon, mutta maaoravakaksikko osoittautuu ovelammaksi. Kun Pluto varastaa maaoravilta pähkinöitä, nämä ampuvat tykillä Pluton ilmaan ja asettavat pähkinöitä koiran laskeutumisalustalle käyttäen Plutoa pähkinänsärkijänä. Maaoravat saavat pähkinänsä takaisin ja turhautunut Pluto jätetään bunkkerin ulkopuolelle.

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**

Ääninäyttelijät
---------------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Pinto Colvig  | … |  Pluto
  |
|  Dessie Flynn  | … |  Taku
  |
|  James McDonald  | … |  Tiku
  |

Aiheesta muualla
----------------

* The Encyclopedia of Disney Animated Shorts (Arkistoitu – Internet Archive)
**Pekka Kujamäki** (s. 1963) on suomalainen filosofian tohtori ja käännöstieteen professori.

Kujamäen toimipaikkanaan Grazin yliopiston käännöstieteen laitos (*Institut für Theoretische und Angewandte Translationswissenschaft*) Itävallassa. Sitä ennen syksyyn 2015 asti Kujamäki toimi vajaat 15 vuotta saksan kielen (kääntäminen ja tulkkaus) professorina Joensuun, sittemmin Itä-Suomen yliopistossa. 

Hänen tutkimuksensa sijoittuu ennen muuta kääntämisen ja tulkkauksen historian alueelle. *Seitsemän veljeksen* saksannoksia käsittelevästä väitöskirjasta (1998) lähtien kiinnostuksen kohteena ovat olleet kirjallisuuden kääntämiseen liittyvät kysymykset Suomen ja saksankielisten maiden välisissä kulttuurisuhteissa, minkä lisäksi Kujamäki on käsitellyt myös yleisemmin kaunokirjallisuuden kääntämiseen liittyviä kysymyksiä muun muassa tämän vuosituhannen alun tutkimushankkeen *Suomennoskirjallisuuden historia* (SKS, 2007) toimittajana yhdessä H. K. Riikosen, Urpo Kovalan ja Outi Paloposken kanssa. Sittemmin hänen tutkimusintressiensä keskipisteessä ovat olleet sodan kielellinen välittäjätoiminta jatkosodan sotilaallisissa rakenteissa, erityisesti suomalais-saksalaisessa aseveljeydessä toteutunut kääntäminen ja tulkkaus. 

Pekka Kujamäki on yksi Suomen ja saksankielisten maiden kulttuurisuhteisiin keskittyvän *FI-DACH-tutkimusverkoston* perustajajäsenistä yhdessä Marja Järventaustan (Köln), Leena Kolehmaisen (Turku) ja Marko Pantermöllerin (Greifswald) kanssa; sen toiminta käynnistyi pandemian alla helmikuussa 2020. Vuonna 2021 käynnistettiin myös kansainvälinen *History & Translation* -tutkimusverkosto, jonka toimintaa hän koordinoi yhdessä verkoston toisen perustajajäsenen, professori Christopher Rundlen (Bologna) kanssa. *Routledge Research on Translation and Interpreting History* on Kujamäen ja Christopher Rundlen toimittama kääntämisen ja tulkkauksen historiaan keskittyvä kirjasarja.

Julkaisuja
----------

* *Deutsche Stimmen der Sieben Brüder. Ideologie, Poetik und Funktionen literarischer Übersetzung.* (Väitöskirja). Frankfurt a.M. etc.: Peter Lang, 1998.
* *Suomennoskirjallisuuden historia I ja II.* Toim. H. K. Riikonen, Urpo Kovala, Pekka Kujamäki ja Outi Paloposki. Helsinki: SKS, 2007.
* *Historische Translationskulturen*. Toim. Pekka Kujamäki, Susanne Mandl & Michaela Wolf. Tübingen: Narr Francke, 2020.
* *Aseveljien tulkit. Jatkosodan monikielinen arki.* Helsinki: SKS, 2023.

Koko julkaisuluettelo alla olevan Universität Graz -linkin kautta.

Lähteet
-------

1. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Univ.-Prof. Dr. Pekka Kujamäki, Universität Graz
* FI-DACH-tutkimusverkosto
* History and Translation Network. An open network of scholars with an interest in history and translation.
* Routledge Research on Translation and Interpreting History

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Belgia
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Wieluńin piirikunta** (puol. *powiat wieluński*) on yksi Łódźin voivodikunnan piirikunnista. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 76 256. Piirikunta on jaettu kahdeksaan maalaiskuntaan, jotka ovat Biała, Czarnożyły, Konopnica, Mokrsko, Osjaków, Ostrówek, Pątnów, Skomlin, Wieluń sekä Wierzchlas ja niissä on kylien lisäksi yksi kaupunki; hallintokeskus Wieluń.

Wieluńin piirikunnan pinta-alasta 24,6 prosenttia oli metsän peitossa vuonna 2018.

Wieluńin piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 5,8 prosenttia.

Piirikunnan väestöpyramidi 2014.
Vuoden 2019 lopussa Wieluńin piirikunnassa oli 76 256 asukasta, joista 51 prosenttia naispuolisia ja 49 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 78 197 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 62 215 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaat muodostivat vuoden 2019 lopussa 17,7 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 60,2 prosenttia ja eläkeikäiset 22 prosenttia väestön keski-iän ollessa 42,1 vuotta. Elävänä syntyneiden määrä oli vuonna 2019 yhteensä 668 lasta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Powiat wieluński w liczbach *Polska w liczbach*. Viitattu 7.11.2020. (puolaksi)
2. ↑  Gościem Radia ZW był Marek Kieler, starosta powiatu wieluńskiego *Radio ZW*.  28.10.2020. Viitattu 7.11.2020. (puolaksi)
3. ↑  Territorial units (Territorial units layout-pudotusvalikosta valittaessa vaihtoehto "Administrative units", sitten alle avautuvasta luettelosta kohta "Łódzkie") Puolan tilastokeskus. Viitattu 7.11.2020. (puolaksi, englanniksi)
4. ↑  Powiat wieluński (PDF) Łódźin tilastokeskus. Viitattu 7.11.2020. (puolaksi)
5. ↑  Mniejszości narodowe i etniczne oraz społeczność posługująca się językiem kaszubskim wg powiatów w 2011 r. Puolan sisäministeriö. Viitattu 7.11.2020. (puolaksi)

Łódźin voivodikunnan lippu.Łódźin voivodikunta
**Pääkaupunki: Łódź**   

Aleksandrów Łódzki | Bełchatów | Biała Rawska | Błaszki | Brzeziny | Drzewica | Działoszyn | Głowno | Kamieńsk | Koluszki | Konstantynów Łódzki | Krośniewice | Kutno | Łask | Łęczyca | Łódź | Łowicz | Opoczno | Ozorków | Pabianice | Pajęczno | Piotrków Trybunalski | Poddębice | Przedbórz | Radomsko | Rawa Mazowiecka | Rzgów | Sieradz | Skierniewice | Stryków | Sulejów | Szadek | Tomaszów Mazowiecki | Tuszyn | Uniejów | Warta | Wieluń | Wieruszów | Zduńska Wola | Zelów | Zgierz | Złoczew | Żychlin

**Piirikunnat**   

Bełchatów | Brzeziny | Kutno | Łask | Łęczyca | Łowicz | Itäinen Łódź | Opoczno | Pabianice | Pajęczno | Piotrków | Poddębice | Radomsko | Rawa | Sieradz | Skierniewice | Tomaszów | Wieluń | Wieruszów | Zduńska Wola | Zgierz

**Kaupunkipiirikunnat**   

Łódź | Piotrków Trybunalski | Skierniewice