recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Kovotekniikka Oy** oli naantalilainen vuonna 1988 perustettu elektroniikkayritys. Se oli Suomen suurin info-tv-järjestelmien myyjä. Lisäksi se valmisti muun muassa julkisten tilojen äänentoistolaitteita, sekä sopimusvalmistajana piirikorttiladontaa ja mekaanista kokoonpanoa. Yritys ajautui konkurssiin heinäkuussa 2011.

Vuodesta 2002 lähtien yritys valmisti televisioon liitettävää TV-Kotiturva -laitetta, joka toimii palovaroittimen tavoin, antaa hälytyksen ja ohjaa kytkimen katkaisemaan laitteesta virran.

Historia
--------

Yritys perustettiin vuonna 1988, kun Olavi Hillgrén ja muutama muu Finluxin entinen työntekijä perustivat sen Finluxin erikoislaiteosaston lopetettua. Myöhemmin yritys siirtyi kokonaan Hillgrénien perheen omistukseen. Yritys sai hyvän alun, kun Finluxin asiakkaat seurasivat mukana. Aluksi yritys valmisti info-tv-järjestelmiä muun muassa kouluille ja yrityksille sekä teki elektroniikkateollisuudelle alihankintatyötä.

Yritys joutui laman kouriin 1990-luvun alussa muun elektroniikkateollisuuden tavoin, mutta selvisi siitä vaikka tilaukset pahimmillaan puolittuivat. Vuonna 1999 johdossa ollut Olavi Hillgrén vaihtui hänen tyttäreensä Pia Hillgrén-Pöyhöseen.

Yritys oli vahvassa nousussa ja investoi itseensä 2000-vuosikymmenen puolessa välissä, liikevaihdon ollessa parhaimmillaan vuonna 2006 11,9 miljoonaa euroa ja henkilöstöä 45.

Vuonna 2007 yritys oli talousvaikeuksissa ja hakeutui yrityssaneeraukseen. Saneeraus johti asiakaspakoon, suurten asiakkaiden kuitenkin säilyessä. Tultaessa vuoteen 2008 yrityssaneeraus onnistui, mutta liikevaihto tippui edellisvuodesta 78 %. Yritys ajautui konkurssiin heinäkuussa 2011.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Patentti- ja rekisterihallituksen ja verohallinnon yhteinen yritystietojärjestelmä Patentti- ja rekisterihallitus ja verohallinto. Viitattu 4.9.2011. [vanhentunut linkki]
2. 1 2 3 4  Taloustiedot  12.1.2005. Inoa. Viitattu 4.9.2011. [vanhentunut linkki]
3. 1 2 3  Turkki, Kirsi: Tytär johdossa, isä taustalla  9.3.2003. Turun Sanomat. Viitattu 23.12.2009. [vanhentunut linkki]
4. ↑  Silander, Maria: Investointihalukkuus viriämässä Varsinais-Suomessa  12.1.2005. Turun Sanomat. Viitattu 23.12.2009. [vanhentunut linkki]
5. ↑  Malkamäki, Elina: Kodinkoneita valvovat palovahdit ehkäisevät sähköpaloja  3.5.2007. Turun Sanomat. Viitattu 23.12.2009. [vanhentunut linkki]
6. ↑  Härkönen, Rebekka: Minikokoiset kodinturvaajat  8.2.2005. Turun Sanomat. Viitattu 23.12.2009. [vanhentunut linkki]
7. ↑  Naantalin elektroniikkayritys aikoo lisätä työntekijöitään  12.1.2005. Turun Sanomat. Viitattu 23.12.2009. [vanhentunut linkki]
8. ↑  Tikka, Marianne: Yrityssaneerauksen läpivienti opetti nöyryyttä Kovotekniikalle  25.6.2008. Turun Sanomat. Viitattu 23.12.2009. [vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Kovotekniikan kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
**Elias Lyonel (Elis Lionel) Palander** (1. toukokuuta 1878 Sääminki – 3. heinäkuuta 1930 Kotka) oli suomalainen oppikoulunopettaja ja säveltäjä.

Elis Palanderin vanhemmat olivat kirjakauppias, lehdenkustantaja Karl Otto Palander ja Katarina Johanna Nyroos. Hän pääsi ylioppilaaksi yksityistodistuksella Helsingin suomalaisesta yhteiskoulusta 1898 ja valmistui kansakoulunopettajaksi Sortavalan opettajaseminaarista 1901.

Palander opetti ruotsin kieltä, laulua ja muita aineita Nurmeksen yhteiskoulussa 1903–1925 ja Haminan yhteiskoulussa 1925–1930. Nurmeksessa asuessaan Palander sävelsi kolme pienoisoopperaa *Edvi ja Elgiiva* (kantaesitetty kevättalvella 1911), *Joutsenluola* Carl Jonas Love Almqvistin tekstiin (kantaesitetty 1915) ja *Lemminkäinen* (kantaesitetty 1917). Hän sävelsi myös kantaatit yhteiskoulun uuden talon vihkiäisiin 10. joulukuuta 1905 ja Nurmeksen sankaripatsaan paljastustilaisuuteen 27. elokuuta 1921 sekä laulun *Me Karjalan lapsia laulavia* Iivo Härkösen sanoihin. Palander toimi Nurmeksessa myös kuoronjohtajana, kapellimestarina, urkurina, klarinetistina ja viulistina.

Elis Palander oli naimisissa vuodesta 1902 Elin Lindbergin kanssa. Elis Palanderin nuorempi veli oli kantelemestari, trubaduuri ja kirjailija Olli (Otto) Isidor Palander, käytti nimeä Olli Suolahti.

Elis Palander kuoli heinäkuun alussa 1930 Kotkan kunnallissairaalassa pitkäaikaisen vatsahaavan johdosta tehdyn leikkauksen komplikaatioihin.

Teoksia
-------

* Iivo Härkönen : *Lemmennosto* : laulunsekainen huvinäytelmä 1:ssä näytöksessä ; laulut säveltänyt Elis Palander. Näytelty ensikerran Sortavalan kaupungintalolla tirehtööri Aug. Aspegrenin toimesta 2 päivä jouluk. 1903. Näytelmäkirjallisuutta n:o 62. U. W. Telén ja K. Kuopio 1904, 3. uud. painos Otava 1939
* Iivo Härkönen : *Kyläjuhla-yö* : kaksinäytöksinen karjalainen huvinäytelmä ; laulut osaksi säveltänyt, osaksi sovittanut Elis Palander. Näytelmäkirjallisuutta n:o 134. 2. uud. p. tekijän näytelmästä "Lemmennosto". U. W. Telén, Kuopio 1915

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  PALANDER Elias Lyonel (Elis Lionel). *Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu.
2. ↑  Elis Palander, Opettaja-säveltäjä
3. ↑  Elis Lyonel Palander, Laatokka, 05.07.1930, nro 73, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

Aiheesta muualla
----------------

* Opettaja Elis Palander kotonaan pianonsa ääressä, Nurmeksen kaupunginmuseo (Finna) (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
**Koyukuk** on kaupunki Alaskassa. Se sijaitsee Yukonjoella lähellä Koyukukjoen suuta. Kaupunki on noin 50 kilometriä länteen Galenasta.

Vuoden 2000 väestönlaskennassa kaupungin asukkaista 91,09 % kuului Amerikan alkuperäiskansoihin.

Historiaa
---------

Koyukukin athabasca-intiaaneilla oli alueella kausittaisia leirejä, joista he muuttivat pois aina villiriistan siirtyessä muualle. Alueella oli kaksitoista kesäkalastusleiriä Yukonjoella Koyukukjoen ja Nowitnajoen välisellä alueella. Koyukonin ja Kobukjoen inupiattien välillä oli kaupankäyntiä ennen eurooppalaisten saapumista. 

Kun Alaska siirtyi kaupassa Yhdysvalloille Yukonjoen pohjoisrantaa pitkin vedettiin lennätinlinja ja Koyukukiin perustettiin lennätinasema. Kauppa-asema avattiin vuonna 1880, juuri ennen vuosien 1884-1885 kultaryntäystä. Vuosisadan vaihteessa höyrylaivat kulkivat Yukonjoella kuljettaen tavaroita kullankaivajille, huippuvuotena 1900 joella kulki 46 laivaa. Tuhkarokkoepidemia ja pula ruuasta vuoden 1900 aikana vähensivät alueen väkilukua kolmanneksella. Ensimmäinen koulu rakennettiin Koyukukiin vuonna 1939. Tämän jälkeen perheet alkoivat asua Koyukukissa ympäri vuoden.

Lähteet
-------

1. ↑  American FactFinder (Community facts -haulla *kaupungin nimi, piirikunta*) *US Census Bureau*.  (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Koyukuk Google Mapsissa
* topografinen kartta TerraServer-USA:lla
**Elis Alexander Wallin** (9. huhtikuuta 1877 Tampere – 2. maaliskuuta 1955 Porvoo) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Wallinin vanhemmat olivat konttoripäällikkö Adolf Fredrik Wallin ja Ida Lovisa Billing ja puoliso vuodesta 1906 Hildur Wilhelmina Allwin. Wallin kävi Tampereen ruotsalaisen alkeiskoulun ja keskikoulun ja teki opintomatkoja Euroopan maihin. Hän oli liikeapulainen ja kauppamatkustaja John Blomin Tukkuliikkeessä Tampereella 1893–1903, oma yrityksen pitäjä Viipurissa 1903–1908, viipurilaisen liikkeen kauppamatkustaja 1907–1910, Suomen Gummitehdas -yhtiön myyntipäällikkö Helsingissä vuodesta 1910, kaupallinen johtaja 1928–1952 ja johtokunnan jäsen vuodesta 1928, Yhdistyneet Villatehtaat -yhtiön myyntipäällikkö 1912–1932 ja Suomen Kumimyyntikonttorin toimitusjohtaja vuodesta 1932. Wallin omisti Essvikin tilan Porvoon maalaiskunnassa ja harjoitti siellä maataloutta. Suomen sisällissotaan valkoisten puolella Wallin osallistui Pietarsaaren tykistökoulun taloudenhoitajana ja hänet ylennettiin reservin kapteeniksi 1918. Kauppaneuvoksen arvonimen Wallin sai 1947.

Lähteet
-------

1. 1 2  Elis Wallin *Biografiasampo*. Viitattu 9.8.2022.
2. ↑  Kommerserådet Elis Wallin död.  *Hufvudstadsbladet*, 4.3.1955, nro 61\_2p, s. 7. Kansalliskirjasto. Viitattu 9.8.2022.
Elisa Neuvonen Kalevan kisoissa 2020.
**Elisa Pauliina Neuvonen** (s. 19. maaliskuuta 1991 Saari) on suomalainen kilpakävelijä. Hän on edustanut vuodesta 2014 lähtien Lappeenrannan Urheilu-Miehiä ja hänen valmentajanaan on toiminut vuodesta 2012 lähtien Marko Kivimäki.

Kalevan kisoista Neuvonen on voittanut 10 kilometrin kävelyssä kultaa vuosina 2016, 2017 ja 2018. Hopeaa hän saavutti 2022 ja pronssia 2019 sekä 2021. Vuoden 2020 Kalevan kisoissa Turussa Neuvonen sai hopeaa 10 000 metrin kävelyssä. SM-maantiekävelyissä hän on voittanut kultaa 20 kilometrin kävelyssä vuosina 2016, 2017, 2018, 2020, 2021 ja 2023, hopeaa 2015 ja pronssia 2014. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän on ollut mukana voittamassa kultaa 3 × 3 000 metrin kävelyviestistä vuosina 2017 ja 2018 sekä hopeaa 2016. Sisäratojen SM-kilpailuista Neuvonen on saavuttanut 3 000 metrin kävelystä kultaa vuonna 2017, hopeaa 2020 ja 2023 sekä pronssia 2022.

Neuvonen sijoittui 2013 Tampereen alle 23-vuotiaiden EM-kilpailujen 20 kilometrin kävelyssä 15:nneksi. Vuoden 2017 kesäuniversiadeissa hän sijoittui 20 kilometrin kävelyssä kolmanneksi. Berliinin EM-kilpailuissa 2018 hän oli 20 kilometrillä 23:s. Vuonna 2022 Neuvonen oli Eugenen MM-kisoissa 35 kilometrin kävelyssä 20:s SE-ajalla 2.57.42 ja Münchenin EM-kisoissa kymmenes ajalla 2.59.00.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Elisa Neuvonen Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
2. ↑  Elisa Neuvonen kiiti SE-vauhtia Eugenessa: "Tämä oli yllättävän hyvä suoritus" *Yleisurheilu.fi*.  22.7.2022. Viitattu 22.7.2022.
3. ↑  Elisa Neuvonen 10:s ja Aleksi Ojala 12:s rankoissa 35 kilometrin kävelyissä *Yleisurheilu.fi*.  16.8.2022. Viitattu 17.8.2022.

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Tieteilijät | 
* ORCID

 |
|  |
| Henkilöt | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee alaheimoa. Suvusta katso Monniset (suku)*

**Monniset** (Corydoradinae) ovat panssarimonneihin kuuluvia kaloja. Ne ovat suosittuja akvaarion pohjakaloja.

Suvut
-----

Monniset jaetaan kolmeen sukuun:

Sukuryhmä (tribus) Aspidoradini

* Soukkamonniset *Aspidoras*
* *Scleromystax*

Sukuryhmä (tribus) Corydoradini

* Monniset *Corydoras*

Aiemmin omana sukunaan olleet vihermonniset (*Brochis*) on yhdistetty *Corydoras*-sukuun.

Tyypillisiä monnislajeja ovat muun muassa Korumonninen (*Corydoras elegans*), Kuparimonninen (*Corydoras aeneus*), Täplämonninen (*Corydoras paleatus*), pandamonninen (*Corydoras panda*), kaarimonninen (*Corydoras arcuatus*) ja Vihermonninen (*Corydoras splendens*). Pieniä lajeja edustavat kääpiömonninen (*Corydoras pygmaeus*) ja pikkumonninen (*Corydoras habrosus*).

Koko ja ulkonäkö
----------------

Monnisilla ei ole muille kaloille tyypillisiä suomuja vaan luulevyistä muodostunut panssari.
Monniset jäävät pieniksi. Pääosa monnislajeista on 4–7 cm:n mittaisia, lähes kaikki alle 10-senttisiä.

Alkuperä
--------

Monniset ovat kotoisin Etelä-Amerikasta ja ovat levinneet ylhäältä maanosan pohjoisosasta alas Argentiinan pohjoisosaan saakka.

Käyttäytyminen, allaskoko ja lisääntyminen
------------------------------------------

Monniset oleskelevat mieluiten pohjassa, jonka soran pitää olla pienirakeista ja pyöreää ilman teräviä reunoja. Suurin tavallisimmista monnislajeista on 8-senttiseksi kasvava vihermonninen, jonka allas saisi olla ainakin 150-litrainen. Tavallisimpien 5–7 cm:n pituisten monnislajien, kuten täplämonnisten, kuparimonnisten ja pandamonnisten altaan olisi hyvä olla vähintään 100-litrainen. Pienempien 3–4-senttisiksi kasvavien lajien, kuten kääpiömonnisten, nuolimonnisten ja pikkumonnisten altaaksi riittää jo 50-litrainen akvaario. Kaikki monniset viihtyvät vain parvessa, johon tulisi kuulua vähintään 6 yksilöä.

Vesiolot ja ravinto
-------------------

Monniset tyytyvät tavanomaisiin vesioloihin ja syövät peruskuivaruokaa. Ne tonkivat ruokaa hiekan joukosta, jonne ruoka helposti muuten jäisi pilaantumaan, ja ovat näin ollen hyviä "roskisdyykkareita". Monnisten altaan pohjamateriaalin tulisi olla pyöreää tai hienojakoista.

Lähteet
-------

1. 1 2  Marcelo R. Britto: Phylogeny of the subfamily Corydoradinae Hoedeman, 1952 (Siluriformes: Callichthyidae), with a definition of its genera  *Proceedings of the Academy of Natural Sciences of Philadelphia*, 2003, nro 153, s. 119–154.
2. ↑  David Alderton: *Värikäs akvaario*. Tammi, 1998. ISBN 951-31-1170-9.
3. 1 2 3  Pertti Rassi: *Panssarimonnit*. Gummerus, 1997. ISBN 951-97628-0-9.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q2998184
* Wikispecies: Corydoradinae
* ADW: Corydoradinae
* ITIS: 679388
* uBio: 4816458
* WoRMS: 267145

 |

 |
Augusto Farfus
**Augusto Farfus Jr.** (s. 3. syyskuuta 1983 Curitiba) on brasilialainen moottoriurheilija.

Farfus aloitti uransa vuonna 1991 minibike-kilpailuissa voittaen useita paikallisia lajimestaruuksia. Vuonna 1992 hän siirtyi kartingiin, voittaen Párana State Cadet Class -luokan mestaruuden. Vuonna 1999 Farfus voitti Italian Wintercup-sarjan mestaruuden ja sijoittui toiseksi Pohjois-Amerikan mestaruussarjassa. Vuonna 2000 hän kilpaili Italian Formula Renault -sarjassa. Seuraavana vuonna hän voitti Eurocup Formula Renault -sarjan mestaruuden. Vuosina 2002–2003 Farfus kilpaili Euroseries 3000 -sarjassa voittaen sarjan mestaruuden vuonna 2003.

Vuosina 2004–2006 Farfus kilpaili European Touring Car Championship -sarjassa Alfa Romeolla. Hän myös kilpaili WTCC-sarjassa vuosina 2005–2010 voittaen 13 kilpailua ja sijoittui sarjan kolmanneksi vuosina 2006 ja 2009. Vuosina 2010 ja 2011 Farfus kilpaili Le Mansin 24 tunnin ajossa. Vuonna 2011 Farfus kilpaili Intercontinental Le Mans Cupissa BMW:llä. 

Augusto Farfus, Deutsche Tourenwagen Masters 2014 - Hockenheimring
Vuonna 2012 hän kilpaili DTM-sarjassa paluun sarjaan tehneellä BMW:llä, jossa hän voitti kauden aikana yhden kilpailun sijoittuen loppupisteissä seitsemänneksi. Seuraavana vuonna Farfus jatkoi DTM:ssä voittaen kolme kilpailua sijoittuen sarjan toiseksi. Vuodesta lähtien Farfus on ajanut enimmäkseen erilaisia kestävyysajoja, kuten DTM:ää, GT-sarjoja ja 24 tunnin ajoja.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Augusto Farfus *Drivers*. Speedsport Magazine. Viitattu 19.7.2018. (englanniksi)
2. ↑  Alfa duo head tests *Touring Cars News*.  6.2.2004. Autosport.com. Viitattu 19.7.2018. (englanniksi)
3. ↑  Freeman, Glenn: Farfus moves to Schnitzer BMW team *Touring Car News*.  1.12.2006. Autosport.com. Viitattu 19.7.2018. (englanniksi)
4. ↑  O´Leary, Jamies: BMW launches new M3 DTM in Munich, naming Andy Priaulx and Augusto Farfus as drivers *DTM News*.  15.7.2011. Autosport.com. Viitattu 19.7.2018. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Augusto Farfus** Wikimedia Commonsissa

Eurocup Formula Renault -sarjan mestarit

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2000: Brasilia Felipe Massa2001: Brasilia Augusto Farfus2002: Ranska Éric Salignon

 | 2003: Argentiina Esteban Guerrieri2004: Yhdysvallat Scott Speed2005: Japani Kamui Kobayashi

 | 2006: Portugali Filipe Albuquerque2007: Uusi-Seelanti Brendon Hartley2008: Suomi Valtteri Bottas

 | 2009: Espanja Albert Costa2010: Viro Kevin Korjus2011: Alankomaat Robin Frijns

 | 2012: Belgia Stoffel Vandoorne2013: Ranska Pierre Gasly2014: Alankomaat Nyck de Vries

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**Augustiner-Bräu** on Münchenissä sijaitseva saksalainen panimo. Panimo on aikanaan perustettu augustinolaiseen luostariin ja ensimmäiset maininnat siitä ovat jo vuodelta 1328. Panimo on Münchenin vanhin toiminnassa oleva panimo. Augustiner-Bräu on yksi virallisista Oktoberfest-panimoista.

Historia
--------

Augustinolaiset munkit perustivat Münchenniin luostarin vuonna 1294. Munkit perustivat luostariinsa myös panimon. Panimon tarkasta perustamisajankohdasta ei ole tietoa, mutta ensimmäinen tunnettu maininta on peräisin vuodelta 1328. 1800-luvun alussa luostarin jouduttua lopettamaan toimintansa panimo siirtyi valtion omistukseen ja myöhemmin sitä kautta yksityiseen omistukseen. Münchenissä on vuodesta 1810 järjestetty Oktoberfest-juhla. Oktoberfest alkoi ajan saatossa keskittyä yhä enemmän oluen ympärille ja Augustiner-Bräun olutta on tiedetysti tarjoiltu Oktoberfestillä ainakin vuodesta 1867. Nykyään panimon Oktoberfest-olut kuuluukin perinteisiin juhlilla tarjoiltaviin oluisiin.

Oluita
------

* Augustiner Oktoberfestbier
* Lagerbier Hell
* Edelstoff
* Heller Bock
* Augustiner Weißbier
* Augustiner Pils
* Augustiner Dunkel
* Maximator

Lähteet
-------

* Augustiner-Bräun kotisivu

### Viitteet

1. ↑  Holt, Laura: Travel by numbers: Oktoberfest *Independent*.  31.8.2013. Viitattu 20.3.2021. (englanniksi)
José Mora y del Río vuonna 1885.
**José Mora y del Rio** (24. helmikuuta 1854 – 22. huhtikuuta 1928) oli meksikolainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Méxicon arkkihiippakuntaan 22. joulukuuta 1879 ja nimitettiin Tehuantepecin hiippakunnan johtoon 19. tammikuuta 1893. Piispaksi vihkiminen seurasi 19. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Eulogio Gregorio Clemente Gillow y Zavalza.

Mora y del Rio sai 23. marraskuuta 1901 nimityksen Tulancingon piispaksi ja 15. syyskuuta 1907 Leónin piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 19. marraskuuta. 2. joulukuuta 1908 Mora y del Rio nimitettiin Méxicon arkkipiispaksi, ja tähän virkaan hänet asetettiin 12. helmikuuta 1909. Hän kuoli 74-vuotiaana virassa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Catholic-Hierarchy.org: Archbishop José Mora y del Rio


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |

 |
**Luvata Pori Oy** on maailmanlaajuinen haastavien metallituotteiden valmistukseen erikoistunut yhtiö.maailmanlaajuisesti noin 1400 työntekijää 7 eri maassa. Tehtaita on yhteensä 12 tasaisesti ympäri maailmaa. Yhtiön historia yltää vuodelle 1910, jolloin Outokummusta löytyneen kupariesiintymän takia perustettiin Outokummun tehtaat. Sotien vuoksi tehdas kuitenkin siirrettiin länsirannikolle ja Poriin. Outokummun luopuessa kuparituotannosta siirtyi yhtiö sijoitusyhtiön Nordic Capitalin omistukseen. Samalla nimeksi vaihtui nykyään käytössä oleva Luvata. Yhtiön nykyinen omistaja on Mitsubishi Materials Corporationia, joka on myös suuri metalliteollisuuden tekijä. MMC on laajempialainen yhtiö kuin Luvata. Kuparituotteiden lisäksi sen tuoteryhmiin kuuluvat muun muassa elektroniikka, koneistusratkaisut, tutkimustyö sekä sementit.

Historia
========

logo
Luvatan pääkonttori Porin tehtailla
Outokummun Porin metallitehdas valmistui vuonna 1941. Perustamisen taustalla olivat puolustusvoimien tarpeet. Tuotannosta kolme neljäsosaa meni sotatarvikkeisiin. Sodan jälkeen tehdas osallistui myös sotakorvauksiin. Parhaimmillaan 1960-luvun alkuvuosina yli 2 000 henkeä työllistänyt Porin kuparin- ja nikkelin jalostusykkö oli yhtiön suurin toimipaikka. 1950-luvulla päätuotteena olleet kuparilankaharkot menettivät asemansa tultaessa 1960-luvulle, jolloin kupariputkista tuli merkittävin tuote. Valssaamo uudistettiin vuonna 1967. Vuoden 1969 lopulla käynnistettiin lankatehdas. 1980-luvun alussa Porin tehtaan osuus liikevaihdosta oli 32 % ja työntekijöitä lähes 2 000. Porin Metallitehdas sai vuonna 1960 nimen Outokumpu Oy:n Porin tehtaat.

Outokumpu ilmoitti vuonna 2003 luopuvansa asteittain värimetallurgiasta. Samana vuonna 8. syyskuuta Outokumpu myi Harjavallan kuparisulattonsa, Kokkolan sinkkisulattonsa ja Porin tehtaiden kuparielektrolyysiyksikkönsä ruotsalaiselle Boliden AB:lle. Kaupan myötä 2 200 työntekijää siirtyi Bolidenin palvelukseen. Outokumpu sai kaupassa 49 % omistuksen Bolidenista, mutta myi koko osuutensa vuonna 2005.Huhtikuussa 2005 Outokumpu myi kuparituotetoimialansa (Outokumpu Copper Products Oy:n) pääomasijoitusyhtiö Nordic Capitalille. Myydyn yhtiön nimi muutettiin toukokuussa 2006 Luvata Oy:ksi. Porintehtaiden osalta kupariputkia valmistava Outokumpu Copper Tube and Brass -divisioona ei sisältynyt kauppaan ja siitä muodostettiin myöhemmin Cupori Oy.

Vuonna 2011 Luvatan valssattujen tuotteiden liiketoiminta myytiin saksalaiselle Aurubis AG:lle, joka toimi tuolloin myös Yhdysvalloissa, Ruotsissa, Hollannissa ja Italiassa. Vuosina 2016–2017 Aasian kupariputkiliiketoiminta myytiin kiinalaiselle Zhejiang Hailiang Co. Ltd:lle, Pohjois-Amerikan lämmönsiirtotoiminnot yhdysvaltalaiselle Modine Manufacturing Companylle ja kupariputkiliiketoiminnot Waybill USA Inc.:ille; Luvatan erikoistuotteiden valmistus myytiin vuonna 2017 japanilaiselle Mitsubishi Materials -yhtiölle, jolloin muodostui nykyinen Luvata Pori Oy.
**Bestial Torture** on Tampereella vuonna 2007 perustettu thrash metal -yhtye. Musiikilliset vaikutteet yhtye ottaa saksalaisesta 80-luvun thrash metallista.

Historiaa
---------

Yhtyeen perustivat vuonna 2007 kitaristi Sepulchral Desekrator ja entinen laulaja Aggressor Perverssor.
Aggressor Perverssor erosi yhtyeestä vähäisen kiinnostuksen vuoksi vuonna 2010. Osa yhtyeen jäsenistä on tunnettuja
myös muista suomalaisista metallimusiikkia soittavista yhtyeistä, kuten Behexen ja Urn.

Yhtyeen diskografiaan kuuluu tällä hetkellä "Blackened Metal Damnation" CD (2008), "Hellthrashing Warriors" (split w/ Bestial Reviler (rus), Terrorist (us)), sekä "Blackened Metal Damnation" MC.

"Hellthrashing Warriorsin" julkaisi Atomic Carnage Records, ja "Blackened Metal Damnation" MC puolestaan Witchhammer Productions.

Bestial Torture soitti ensimmäisen keikkansa Tampereella sijaitsevassa Varjobaarissa 22.09.2010.

Yhtye ei koskaan esiintynyt alkuperäisen laulajan kanssa.

Jäsenet
-------

* Incubus Fornikator – laulu (2011–2012)
* Sepulchral Desekrator – kitara (2007–2012)
* Decadent Korpse – kitara (2009–2012)
* Sadistik Demonosopher – bassokitara (2009–2012)
* Tuska Triskaidekamaniak – rummut (2007–2012)

### Entiset jäsenet

* Sacrilegious Lunatic – laulu (2010–2011)
* Aggressor Perverssor – laulu (2007–2010)
* Satanik Desaster – kitara, bassokitara (2007–2009)

Diskografia
-----------

* *Blackened Metal Damnation*  (2008, demo, omakustanne)
* *Hellthrashing Warriors*  (2009, split, Atomic Carnage)
**Aeroflotin lento 343** oli Aeroflotin reittilento Moskovasta Luxemburgin ja Havannan kautta Limaan. Lennolla käytetty Iljušin Il-62M ajautui ulos kiitotieltä laskeutuessaan Findelin kansainväliselle lentoasemalle 29. syyskuuta 1982. Seitsemän matkustajaa menehtyi onnettomuudessa. Onnettomuuden aiheutti tekninen vika moottorin numero 1 suihkujarrussa.

Onnettomuuslennolla oli 66 matkustajaa, 11 miehistön jäsentä ja 2 605 kilogrammaa postia, rahtia ja matkatavaroita. Lähestyminen Luxemburgiin sujui normaalisti. Koneen ollessa viiden metrin korkeudella kiitotien päällä miehistö käynnisti moottorien 1 ja 4 (uloimmat moottorit) suihkujarrut ja laittoi moottorit 40 prosentin teholle. Nopeutta oli tällöin 278 km/h. Moottorin 1 suihkujarru ei kuitenkaan teknisen vian vuoksi käynnistynyt. Moottorin automaattinen sammutuskaan ei toiminut. Epäsymmetrisen työntövoiman vuoksi kone alkoi ajautua oikealle. Se laskeutui viiden sekunnin kuluttua, jolloin nopeutta oli 265 km/h.

Maakosketuksen jälkeen miehistö avasi spoilerit ja nosti moottorien 1 ja 4 tehoja 86 ja 80 prosenttiin maksimista. Suihkujarrun vian vuoksi moottori numero 1 ei kuitenkaan hidastanut konetta, vaan työnsi sitä eteenpäin ja sivulle. Nokkapyöräohjaus ja pyöräjarrut eivät riittäneet koneen pitämiseen suorassa, ja se ajautui päällysteen sivuun 1 300 metrin päässä kiitotien alusta. Koneen siipi osui kiitotien sivussa pumppausasemaan, minkä jälkeen kone jatkoi matkaansa lentokentän verkkoaidan läpi matalaan metsikköön.

Kone pysähtyi kuljettuaan 2 200 metrin päähän kiitotien alusta ja 200 metriä kiitotiestä sivuun. Se päätyi pieneen rotkoon, jonka pohjalla oli lampi ja puro, ja syttyi tuleen. Kuusi matkustajaa kuoli onnettomuuspaikalla ja yksi matkustaja myöhemmin sairaalassa.

Tutkinnassa todettiin, ettei Iljušin Il-62M:lle ollut olemassa toimintaohjeita suihkujarrun ja moottorin automaattisammutuksen vioittumisen varalta, eikä miehistö saanut konetta hallintaansa, vaikka tunnistikin vian. Tutkijat suosittelivat ohjeiden laatimista sekä lentäjien kouluttamista toimimaan vikatilanteissa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Accident description Aviation Safety Network. Viitattu 26.5.2016. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Катастрофа Ил-62М ЦУМВС в а/п Люксембург-Финдель Airdisaster.ru. Viitattu 4.9.2018. (venäjäksi)
**Jämsän kirkko** on kivikirkko vuodelta 1929 ja edustaa aikakautensa klassismia. Jämsän ristikirkolla ja sen pohjoispuolella olevalla uusklassillisella kellotapulilla on näyttävä sijainti korkean Kalliomäen kupeessa. Kirkon on suunnitellut arkkitehti Kauno S. Kallio.

Kirkon sisätilaa hallitsee suuri kupoli ja sen ikkunallinen lanteriini. Ristivarret ovat lyhyet, jotta näkyvyys alttarille olisi hyvä. Saarnastuoli, alttari- ja kuorikaide sekä taiteilija Urho Lehtisen ikkunanpielimaalaukset ovat tyypillisiä 1920-luvun klassismin elementtejä. Istumapaikkoja on 800 hengelle.

Kuoriseinällä on edellisen kirkon palosta pelastettu taidemaalari Berndt Godenhjelmin tekemä kaksiosainen alttaritaulu vuodelta 1848 ja sen molemmin puolin kuvanveistäjä Eljas Ilkan tekemät evankelistojen tunnuskuvien reliefit. Kirkon ikkunoissa oleva koristeornamentti, tähkän ja ohdakkeen vaihtelu, kuvaa taistelevaa seurakuntaa ja ikkunan yläosa iankaikkista elämää. Kastekappelin kalkkikivimaalaukset kuvaavat Jeesuksen elämään liittyviä tapahtumia, saarnatuolin maalaukset ilmestyskirjan tapahtumia ja urkulehterin maalaukset raamatunhistoriallisia aiheita. Kastekappelin viereisellä seinällä on 13-haarainen kynttilänjalka vuodelta 1790. Kynttilänjalassa on kirjoitus "Annettu Jämsän miehildä heidän tultua sodasta v. 1790".

Kirkon vieressä sijaitseva kellotapuli saatiin pelastettua kirkon palosta. Sen on rakentanut Jaakko Heikinpoika Kuorikoski 1857 intendentinkonttorissa 1838 laadittujen piirustusten mukaan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Jämsän kirkko (rakennusperintörekisteri) *Kulttuuriympäristön palveluikkuna kyppi.fi*. Museovirasto.
2. ↑  Kirkon esittely. Keski-Suomen kirkot. Finnica. Viitattu 4.1.2014. Archive.org. Viitattu 11.3.2018.
3. 1 2 3  Jämsän kirkko. (Arkistoitu – Internet Archive) Jämsän seurakunta. Viitattu 4.1.2014.
4. ↑  Kirkon tapulin esittely. Keski-Suomen kirkot. Finnica. Archive.org. Viitattu 11.3.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Jämsän kirkko** Wikimedia Commonsissa

* Jämsän kirkko, Suomen Kuvalehti, 18.02.1922, nro 7, s. 13, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Jämsän kirkon palo, Suomen Kuvalehti, 06.06.1925, nro 23, s. 11, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
**Aeroflotin lento 2306** oli Aeroflotin reittilento Vorkutasta Syktyvkarin kautta Moskovaan. Lennolla 2. heinäkuuta 1986 käytetyn Tupolev Tu-134AK:n takaosan matkatavaratilassa syttyi tulipalo pian koneen lähdettyä Syktyvkarista. Miehistö joutui lopulta tekemään pakkolaskun metsään koneen täytyttyä savulla. Lennolla oli 94 ihmistä, joista 54 kuoli onnettomuudessa.

Lento lähti Syktyvkarista kello 9.55 Moskovan aikaa. Kello 10.07, kun kone oli 5 600 metrin korkeudella, takaosan matkatavaratilan savuhälytin aktivoitui. Lentomekaanikko kävi tarkastamassa tilanteen, ja kertoi palattuaan nähneensä matkatavaratilassa liekkejä ja savua. Kapteeni päätti myös käydä katsomassa tilannetta, ja he lähtivät lentomekaanikon kanssa ohjaamosta, vaikka hätäkutsu olisi pitänyt tehdä ja laskeutuminen aloittaa välittömästi. Kapteenin palattua ohjaamoon kello 10.10.46 kone oli ehtinyt nousta jo 6 700 metriin, ja oli 45–50 kilometriä kauempana Syktyvkarista. Hän lähetti perämiehen ja lentomekaanikon sammuttamaan paloa, aloitti laskeutumisen, käänsi koneen kohti Syktyvkaria ja ilmoitti palosta lennonjohdolle. Laskeutumisen aikana matkustamoon tuli runsaasti savua. Tämä johtui osaltaan siitä, ettei miehistö noudattanut ohjeita, joiden mukaan koneen paineistusta olisi pitänyt vähentää ja moottorien tehoa pienentää, jotta ilmastointi ei olisi kuljettanut savua niin paljon.

Laskeutumisen aikana perämies ja lentomekaanikko yrittivät sammuttaa paloa. Korkean lämpötilan ja voimakkaan savunmuodostuksen vuoksi he eivät kuitenkaan päässeet matkatavaratilaan eivätkä saaneet paloa sammumaan. He palasivat ohjaamoon koneen ollessa 1 000 metrin korkeudella. Kapteeni teki kello 10.18 päätöksen pakkolaskusta. Hän laskeutui pilvien alle 300 metrin korkeuteen ja alkoi etsiä sopivaa laskeutumispaikkaa. Seuraavan yhdeksän minuutin ajan kone kierteli alueella, ja savun määrä matkustamossa lisääntyi.

Kello 10.27 kapteeni teki pakkolaskun metsään lähellä Kopsaa. Kone osui puihin, syöksyi maahan ja hajosi kolmeen osaan. Tulipalossa ja maahansyöksyssä kuoli 52 matkustajaa ja kaksi miehistön jäsentä. Lopuista 40 eloon jääneestä 38 loukkaantui.

Lähteet
-------

1. 1 2  Accident description Aviation Safety Network. Viitattu 24.5.2017. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Катастрофа Ту-134А Коми УГА в районе Сыктывкара Airdisaster.ru. Viitattu 24.5.2017. (venäjäksi)
**Mika Tapani Mannermaa** (2. joulukuuta 1957 Turku – 9. tammikuuta 2012 Kaarina) oli yhteiskuntakehitykseen perehtynyt tulevaisuudentutkija.

Elämä ja ura
------------

Mannermaa oli koulutukseltaan kauppatieteiden tohtori vuodelta 1991, erikoisalanaan talous- ja tilastomatematiikka. Hän toimi tulevaisuudentutkimuksen dosenttina Turun kauppakorkeakoulussa vuodesta 1994 alkaen, alana teoria ja metodologia. Hän oli myös tulevaisuudentutkimusta harjoittavan yrityksen toimitusjohtaja. Hän julkaisi alaltaan yli 200 tieteellistä ja ammatillista julkaisua ja osallistui lukuisiin konferensseihin ja muihin vastaaviin tilaisuuksiin, pitäen esitelmiä ja alustuksia. Hän johti tulevaisuudentutkimushankkeita ja konsultoi yrityksiä, järjestöjä ja muita organisaatioita. 

Mannermaa toimi myös Tulevaisuudentutkimuksen seuran pääsihteerinä ja hallituksen jäsenenä 1980-luvulla. Vuosina 1993–1997 hän oli tulevaisuudentutkijoiden maailmanjärjestön (World Futures Studies Federation) hallituksen jäsen, myöhemmin hän oli järjestön *fellow*. Hän tutki tulevaisuudentutkimuksen teoriaa ja metodologiaa, tulevaisuusbarometreja, skenaariotyöskentelyä, tieto- ja bioyhteiskuntaa sekä erilaisia ihmisen, ympäristön ja yhteiskunnan tekijöitä tulevaisuuden kannalta.

Mannermaa toimi paitsi tutkijana, myös *Helsingin Sanomien* kolumnistina vuosina 1991 ja 1992 sekä *Turun Sanomien* kolumnistina 1990-luvulla sekä vuosina 2002–2003. Hän oli merkittävä vihreän liikkeen vaikuttaja 1980–1990-luvuilla ja toimi Kaarinan kaupunginvaltuutettuna 1993–1996 sekä Vihreän liiton valtuuskunnan varapuheenjohtajana 1994–1995 ja puheenjohtajanana 1995–1997. Hän oli myös Motoristiakatemian (MC Academia) perustajajäsen vuodesta 1993 ja toimi järjestön puheenjohtajana 2002–2007.

Teoksia
-------

* *Evolutionaarinen tulevaisuudentutkimus. Tulevaisuudentutkimuksen paradigmojen ja niiden metodologisten ominaisuuksien tarkastelua*. Väitöskirja: Turun kauppakorkeakoulu. Julkaisija: Tulevaisuuden tutkimuksen seura. Acta futura Fennica no 2. Helsinki: VAPK-kustannus, 1991. ISBN 951-37-0634-6.
* *Tulevaisuus. Murroksesta mosaiikkiin*. Helsingissä: Otava, 1993. ISBN 951-1-12478-1.
* *Kvanttihyppy tulevaisuuteen?*. Helsinki: Otava, 1998. ISBN 951-1-15185-1.
* *Tulevaisuuden hallinta. Skenaariot strategiatyöskentelyssä*. Helsinki: WSOY, 1999. ISBN 951-0-23147-9.
* *Matka*. Ihmisen ääni 32. Helsinki: WSOY, 2002. ISBN 951-0-27085-7.
* *Heikoista signaaleista vahva tulevaisuus*. Helsinki: WSOY, 2004. ISBN 951-0-28372-X.
* *Jokuveli. Elämä ja vaikuttaminen ubiikkiyhteiskunnassa*. Helsinki: WSOYpro, 2008. ISBN 978-951-0-34021-9.

Lähteet
-------

1. ↑  Kuka kukin on 2007, Otava 2006
2. 1 2  Ollila, Maija-Riitta: Muistot: Mika Mannermaa *HS.fi*.  30.1.2012. Viitattu 7.8.2022.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Yle

 |

 |
**Albertan parlamentti** (engl. *Legislative Assembly of Alberta*, ransk. *Assemblée législative de l'Alberta*) on provinssitason parlamentti Albertassa. Se koostuu 87 edustajasta, jotka valitaan neljän vuoden välein.

Lainsäädäntötyötä tehdään 8 komiteassa, joista viisi on pysyviä (*standing*) ja kolme ovat luonteeltaan lainsäädäntöpoliittisia (*Legislative Policy*).

Parlamentin toimintaa voi seurata Alberta Assembly TV -kanavalta.

Viimeisimmät vaalit
-------------------

Viimeisimmät vaalit pidettiin 2019, jonka jälkeen suurimmaksi puolueeksi nousi yhdistynyt konservatiivipuolue. Ainoa muu puolue, joka sai edustajia läpi, on uusi demokraattinen puolue.

Äänioikeus on kaikilla vähintään 18-vuotiailla Kanadan kansalaisilla, jotka asuvat Albertassa.

Parlamenttirakennus.

Lähteet
-------

1. ↑  About Committees  2020. Legislative Assembly of Alberta. Viitattu 14.3.2020. (englanniksi)
2. ↑  Short, Dylan: Tours, public events at the Legislative Assembly of Alberta suspended amid COVID-19 concerns *Edmonton Journal*.  13.3.2020. Viitattu 14.3.2020. (englanniksi)
3. ↑  Provincial Results  2019. Elections Alberta. Viitattu 14.3.2020. (englanniksi)
4. ↑  Voters  2020. Elections Alberta. Viitattu 14.3.2020. (englanniksi)
**Watrec Oy** on Forssassa ja Jyväskylässä toimiva, vuonna 2003 perustettu, biokaasulaitoksia ja niihin liittyviä palveluja tarjoava yritys.  Watrecin toteuttamissa laitoksissa käsitellään yli 315 000 tn orgaanisia, biohajoavia jakeita vuosittain. Yrityksen toimitusjohtajana toimii Juhani Suvilampi.

Historia
--------

Watrec Oy perustettiin kesäkuussa 2003 yhden miehen yrityksenä. Alun perin yhtiö aloitti toimintansa vuonna 2001 Stemco -nimen alla. Yrityksen ensimmäinen biokaasulaitos valmistui vuonna 2005, sen ollessa ensimmäinen suuren mittakaavan yhteiskäsittelylaitos Suomessa.*lähde?*

Vuonna 2007 Watrec Oy palkittiin Turun alueella sijaitsevan uuden biokaasulaitoksen edistyksellisestä suunnittelusta, projektinhallinnasta sekä laitoksen hallinta- ja valvontajärjestelmästä. Watrec Oy valittiin FUNDTEC -projektin johtoryhmän laatimalle ympäristöalan Best Practice -listalle joulukuussa 2007, Brysselissä.*lähde?*

Elokuussa 2009 Watrec Oy käynnisti 7milj.euron biokaasulaitosprojektin Huittisissa. Saman vuoden syyskuussa Watrec Oy allekirjoitti sopimuksen Vambio Oy:n kanssa biokaasulaitoksen rakentamisesta ja kokonaistoimituksesta avaimet käteen -periaatteella.

Biotehdas-ketju
---------------

Vuosina 2009-2016 valmistui Biotehdas Oy:n (nyk. Gasum Oy) tilaamat biokaasulaitokset Huittisen lisäksi Kuopioon, Honkajoelle, Ouluun ja Riihimäelle. 

Watrec Oy:n urakoimien biokaasulaitosten (5) avainluvut

* Puhdistamolietteet 100 000 tn/a
* Biojäte (erilliskerätty ja kaupan biojäte) 80 000 tn/a
* Teolliset lietteet 96 000 tn/a
* Sekajätteen orgaaninen fraktio 40 000 tn/a
* Summa 316.000 tn/a
* Biokaasun tuotanto 175 GWh/a = 20 MW
* Fosforia kierrätetään > 500 tn/a
* Typpeä kierrätetään > 1 500 tn/a
* Investointi 50 MEUR

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6   Vainu.io *search.vainu.io*.
2. ↑  YRITYS – suomalaista bioteknologiaa *Watrec Ltd*. Viitattu 5.6.2018.
Albert Vandal
**Louis Jules Albert Vandal** (7. heinäkuuta 1853 Pariisi – 30. elokuuta 1910 Pariisi) oli ranskalainen kreivi ja historioitsija, École des sciences politiquesin professori.

Vandal tuli tunnetuksi vuonna 1876 julkaisemastaan matkakirjasta, joka kuvasi hänen matkaansa Ruotsiin ja Norjaan (*En karriole à travers la Suède et la Norvège*). Hän kirjoitti tämän jälkeen historiallisia teoksia. Häntä pidetään tässä suhteessa Alexis de Tocquevillen, Hippolyte Tainen ja Georges Sorelin seuraajana. Hänen aihevalintansa olivat patriootisia, muun muassa Ranskan suhteita Venäjään käsitteleviä. Myöhemmin Vandal tutki varsinkin Napoleonia. 

Vuonna 1896 hänestä tuli Ranskan akatemian jäsen.

Teoksia
-------

* *Louis XV et Elisabeth de Russie* (1882)
* *Napoléon et Alexandre Ier* (3 osaa, 1891–1896)
* *L'avènement de Bonaparte* (2 osaa, 1902–1907)

Lähteet
-------

1. 1 2  Albert Vandal *Bibliothèque nationale de France*. Viitattu 5.7.2020.

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola
* Portugali
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Manuel Santos** (28. huhtikuuta 1925 Santiago, Chile – 22. heinäkuuta 2000 Tukholma, Ruotsi) oli chileläinen lääkäri. Hän toimi presidentti Salvador Allenden henkilääkärinä ja eli viimeiset runsaat 20 vuottaan Ruotsissa pakolaisena. Hänen sisätautialan tutkimuksiaan on julkaistu huomattavimmissa lääketieteen alan julkaisuissa.

Santos pääsi ylioppilaaksi Barras Aranan sisäoppilaitoksesta vuonna 1943. Hän valmistui kirurgiksi Santiagon yliopistosta vuonna 1951 ja täydensi opintojaan Yhdysvalloissa. Hän tuki julkista terveydenhuoltoa ja toimi Salvador Allenden sihteerinä tämän uudistaessa lääkärikoulutusta Santiagon yliopistossa. Sittemmin hän kuului Allenden henkilääkärien ryhmään, vastasi Pohjois-Chilen kirurgisesta toiminnasta ja työskenteli Antofagastan sairaalan ylilääkärinä. Hänet hyväksyttiin Yhdysvaltain merkittävimpään kirurgijärjestöön American Fellowship of Surgeons'iin. Allende tarjosi Santosille terveysministerin salkkua, mutta hän kieltäytyi asettaen potilas- ja tutkimustyönsä etusijalle. Opetustyöstä saamiaan rahoja hän lahjoitti varattomien opiskelijoiden koulutukseen.

Vuoden 1973 sotilasvallankaappauksen jälkeen Santos menetti lääkärinoikeutensa ja joutui useita kertoja vankilaan. Hän pääsi vuonna 1976 pakolaisena Ruotsiin, jossa hän sittemmin työskenteli lääkärinä Tukholman Karoliinisessa sairaalassa ja Kiirunan sairaalan johtavana kirurgina. Viimeiset vuodet hän eli yhdessä suomenruotsalaisen Dorita Finnellin kanssa.

Lähteet
-------

* Hietaniemi, Marjatta: Allenden henkilääkäri ei halunnut ministeriksi.  *Helsingin Sanomat*, 13.8.2000, s. A16.
**Manuel Pasqual** (s. 13. maaliskuuta 1982 San Donà di Piave) on italialainen jalkapalloilija, joka edusti merkittävän osan urastaan Serie A:ssa Fiorentinaa. Pelipaikaltaan Pasqual oli vasen laitapuolustaja. Hän pelasi myös Italian maajoukkueessa.

Ura
---

### Seurajoukkueura

Pasqual aloitti ammattilaisuransa viidenneksi korkeimman sarjatason Derthonassa kaudella 1999-2000. Vuonna 2000 hän siirtyi Pordenone Calcioon ja siitä vuoden päästä Trevisoon sekä vuoden 2002 alussa US Arezzoon, joka pelasi tuolloin Serie C1:ssä eli kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla. Pasqual ja Arezzo nousivat vuonna 2004 Serie B:hen ja vuonna 2005 Pasqual siirtyi Serie A:ssa pelanneeseen Fiorentinaan. Hän teki debyyttinsä Serie A:ssa syyskuussa 2005. Vasenjalkainen Pasqual oli tärkeässä roolissa Fiorentinan kulma- ja vapaapotkujen antajana.*lähde?* Kaudesta 2012–2013 alkaen hän toimi joukkueen kapteenina. Viimeiset kautensa 2016–2019 hän pelasi Empolissa.

### Maajoukkueura

Hyvin Fiorentinassa ensimmäisellä kaudellaan esiintynyt Pasqual sai kutsun maajoukkuevalmentaja Marcello Lippiltä maaliskuun 2006 ystävyysmaaotteluun Saksaa vastaan. Pasqual debytoi tuossa ottelussa tultuaan viimeisellä minuutilla kentälle. Häntä ei kuitenkaan valittu saman kesän MM-kisoihin, jossa Italia voitti kultaa. Pasqual pelasi tuona vuonna vielä yhden maaottelun. Vuonna 2013 Italian jalkapallomaajoukkueen päävalmentaja Cesare Prandelli kutsui Pasqualin mukaan maajoukkueeseen seitsemän vuoden tauon jälkeen MM-karsintaotteluun Tšekkiä vastaan. Pasqual pelasi vuonna 2013 kolmessa maaottelussa. Vuonna 2014 uusi päävalmentaja Antonio Conte kutsui Pasqualin harjoitusotteluun Alankomaita vastaan ja EM-karsintaotteluun Norjaa vastaan. Molemmissa Pasqual tuli vaihdosta kentälle.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Manuel Pasqual Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
2. 1 2
3. ↑
**Claude** on fiktiivinen hahmo videopelissä *Grand Theft Auto III*. Claude esiintyy myös pelissä *Grand Theft Auto: San Andreas* muutamissa välianimaatioissa yhtenä osallistujana laittomiin autokilpailuihin. *Grand Theft Auto Vice Cityssä* on hotellihuoneessa juliste Claudesta, joka pitelee käsissään rynnäkkökivääriä.

Clauden nimeä ei mainita pelin aikana, vaan pelin henkilöt käyttävät hänestä nimityksiä "Fido" ja "Kid". Clauden etunimi mainitaan ensimmäisen kerran vasta pelissä *Grand Theft Auto: San Andreas*, vaikka joidenkin väittämien mukaan hänen nimensä on mahdollista löytää *Grand Theft Auto 3*:n tiedostoista. Osa pelaajista uskoo Clauden ja *Grand Theft Auto 2*:n päähenkilö Claude Speedin olevan sama henkilö heidän monien ulkoisten samankaltaisuuksien vuoksi, mutta Rockstar Games ei ole vahvistanut väittämää todeksi. Pelin Windows-version alkuvideossa tosin näkyy päähenkilön ollessa tietokoneella, että nimi Claude Speed on merkitty palkkamurhattavaksi ja tapetaan gta 2 moviessa.

Pelin aikana Claude ei puhu lainkaan, toisin kuin myöhemmät pelisarjan päähenkilöt.

Esiintymiset
------------

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
### *Grand Theft Auto: San Andreas*

Clauden kronologinen ensiesiintyminen tapahtuu cameoroolin myötä vuoteen 1992 perustuvassa pelissä *Grand Theft Auto: San Andreas*, jossa hän ajaa pelin päähenkilö Carl Johnsonia vastaan ja häviää. Ajokilpailun jälkeen Clauden uusi naisystävä Catalina ilmoittaa Carlille heidän aikovan matkustaa Liberty Cityyn, ja palkinnoksi voitostaan Carl saa tyytyä rähjäiseen autokorjaamoon San Fierrossa Clauden auton sijaan. Clauden nimi mainitaan Catalinan Carlille soittamien puheluiden aikana.

### *Grand Theft Auto III*

Lokakuussa 2001 Catalina pettää Clauden ampumalla tätä onnistuneen pankkiryöstön jälkeen ja jättää tämän kuolemaan sekä poliisien pidätettäväksi. Kun Claudea ollaan kuljettamassa vankilaan, kuljetusauto joutuu väijytykseen ja Claude pakenee 8-Ball-nimisen miehen avustuksella. Claude alkaa työskentellä Leonen rikollisperheelle lopulta tuhoten Catalinan ja tämän uuden liittolaisen Miguelin huumelaivan. Kiitokseksi työstään Claude on joutua Leonen rikollisperheen johtajan, Salvatore Leonen järjestämän ansan uhriksi, mutta Salvatoren tytär Maria varoittaa Claudea. Maria esittelee Clauden Yakuzan toiselle johtajalle, Asuka Kasenille, joka käskee Claudea tappamaan Salvatoren.

Onnistuneen salamurhan jälkeen Claude työskentelee Yakuzalle ja pääsee sen johtajan, Kenji Kasenin suosioon. Clauden muina työnantajina toimii korruptoitunut poliisi Ray Machowski ja mediamoguli Donald Love. Myöhemmin Donald Love käskee tappamaan Kenji Kasenin ja lavastamaan Colombian Cartelin syylliseksi tappoon. Kenjin kuoleman jälkeen Asuka janoaa kostoa kolumbialaisille veljensä kuoleman johdosta.

Myöhemmin Asuka tapetaan ja Catalina kidnappaa Marian. Claude kohtaa entisen naisystävänsä, tappaa tämän ja pelastaa Marian.

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**

Lähteet
-------

1. ↑
**Claude-Jean Allouez** (1622–1689) oli ranskalaissyntyinen jesuiitta lähetyssaarnaaja ja tutkimusmatkailija, joka matkusti Pohjois-Amerikassa ja kirjoitti retkistään alkuasukkaiden parissa.

Allouez vihittiin katoliseksi papiksi 1655. Hän saapui Quebeciin 1658 ja alkoi heti opiskella paikallisten heimojen kieliä tehdäkseen heidän parissaan lähetystyötä.

Allouez asettui Madelinin saarelle ja kartoitti lähiympäristöä. Hänen vuonna 1671 julkaisemansa kartta oli siihenastisista paras, ja lisäsi eurooppalaisten tietämystä alueesta.

Allouezia kunnioitetaan Yhdysvalloissa, etenkin Wisconsinissa. Häntä on sanottu Amerikan katolisen kirkon perustajaksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Dictionary of Canadian Biography Online
2. ↑  Minnesota Historical Society (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Catholic Ensyclopedia


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
**Aliana Taylor "Ali" Lohan** (s. 22. joulukuuta 1993 New York) on yhdysvaltalainen laulaja, malli, näyttelijä ja televisiopersoona. Hän on näyttelijä-laulaja Lindsay Lohanin pikkusisko.

Perhe ja lapsuus
----------------

Lohan on Michael ja Dina Lohanin nuorin tytär. Hänellä on kaksi vanhempaa sisarusta, Lindsay ja Michael Jr. sekä nuorempi veli Dakota ("Cody"). Hänen vanhempansa ovat eronneet.
Lohanilla on isänsä puolelta kaksi puolisisarusta Ashley Horn Kaufmann sekä Landon Major Lohan.

Mallin ura
----------

Lohan aloitti uransa Ford Modelin mallina. Hän oli tällöin kolmivuotias. Vuonna 2011 hän kirjoitti sopimuksen mallitoimisto NEXT Model Managementin kanssa. Tämän jälkeen hän kirjoitti sopimuksen Modelin Agency Wilhelminan kanssa, jonka mallina hän toimii vieläkin.

Musiikki
--------

Ali Lohanin musiikkiura alkoi vuonna 2005, kun hän julkaisi debyyttisinglensä "*Rockin’ Around The Christmas Tree*", joka esiteltiin YMC Records’ Totally Awesome Christmas -tapahtumassa. Hän jatkoi työskentelyä musikaalisten taiteilijoiden kuten ALY & AJ:n, Jesse McCartneyn ja Hilary Duffin kanssa. Vuoden 2006 lopussa Lohan julkaisi albumin *Lohan Holiday*, jolta ilmestyi kolme singleä "*Rockin’ Around The Christmas Tree*", "*I Like Christmas*" ja "*Lohan Holiday*" (yhdessä Lindsayn kanssa).

Vuonna 2008 Lohan työsti toista studioalbumia Maloof Musicille. 9. heinäkuuta 2008 julkaistiin single "*All the Way Around*", joka ei kuitenkaan noussut singlelistoille. Albumia ei ole julkaistu.

Näytteleminen
-------------

Vuonna 2008 Lohan esiintyi pääosassa tositelevisiosarjassa *Living Lohan* äitinsä Dina Lohanin kanssa. Sarja keskittyi enimmäkseen hänen toisen studioalbuminsa nauhoittamiseen Las Vegasissa.

Lohan on mukana R. L. Stinen kauhu/fantasiaromaanin elokuvaversiossa *Mostly Ghostly: Who Let the Ghosts Out?*, joka julkaistiin suoraan DVD:nä 30. syyskuuta 2008.

Filmografia
-----------

* 1998 Ansa vanhemmille (vuoden 1998 elokuva) - tyttö lentokentällä
* 2000 Mallikelpoista magiaa - tyttö jalkapallokatsomossa
* 2003 Perjantai on pahin - tyttö häissä
* 2005 E! True Hollywood Story: Lindsay Lohan - Aliana Lohan
* 2008 Living Lohan - Aliana Lohan
* 2008 Mostly Ghostly: Who Let the Ghosts Out? - Traci Walker
* 2011 E! Rikkaat Kardashianit - Aliana Lohan

Musiikki
--------

### Albumit

* 2006: Lohan Holiday

### Singlet

* 2006: "Rockin' Around The Christmas Tree/Christmas Magic"
* 2006: "I Like Christmas"
* 2006: "Lohan Holiday" Feat. Lindsay Lohan
* 2008: "All the Way Around"

Muuta
-----

Vuonna 2005 Lindsayn lauluun "Confessions of a Broken Heart" tehtiin musiikkivideo, jossa Aliana esiintyy ballerinana.

Lähteet
-------

1. ↑  "Maloofs share 'Lohan' spotlight" Variety. Viitattu 21.7.2010. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Lohanin perheen kotisivut (englanniksi)
* Aliana Lohan Internet Movie Databasessa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |