recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Kamuzu Stadium** on Blantyren kaupungissa Malawissa sijaitseva urheilustadion, jossa pelataan pääasiassa jalkapalloa ja harrastetaan yleisurheilua. Stadionille mahtuu 32 000 katsojaa. Se on Malawin jalkapallomaajoukkueen ja joidenkin seurajoukueiden kotikenttä. Malawin valtio omistaa kentän. Kenttä on Malawin ainoa FIFA:n MM-karsintaotteluihin kelpuuttama kenttä. Urheilun lisäksi stadionilla on järjestetty myös muita tapahtumia, kuten tietoisuutta AIDSista lisäävä tapahtuma.

Alun perin stadionin nimi oli Langley Stadium. Se nimettiin uudelleen Kamuzu Stadiumiksi Malawin ensimmäisen presidentin Hastings Kamuzu Bandan mukaan, kun Malawi oli itsenäistynyt Iso-Britannian siirtomaavallan alta vuonna 1964. Bakili Muluzin presidenttikauden aikana vuonna 1997 stadion nimettiin Chichiri Stadiumiksi. Bingu wa Mutharikan noustua presidentiksi vuonna 2004 hän palautti rakennuksia aiemmille nimilleen ja niinpä 15. syyskuuta 2004 lähtien stadion on tunnettu jälleen nimellä Kamuzu Stadium.

Aiemmin Kamuzu Stadiumin virallinen katsojakapasiteetti oli 50 000. Vuonna 2008 Malawin kotiotteluun pääsi arviolta 60 000 katsojaa. FIFA vaatikin Malawin jalkapalloliittoa ja hallitusta pienentämään stadionin kapasiteettia puoleen tästä, jotta stadion täyttäisi turvallisuusvaatimukset. Lisäksi FIFA:lla oli vaatimuksia muun muassa katsomoita rajaavista aidoista. Maaliskuussa 2009 stadionin katsojakapasiteettia pienenettiinkin nykyiseen 32 000 siten, että jokaisella on katsojalla on noin puoli metriä tilaa. Ongelmien välttämiseksi päätettiin myös että loppuunmyydylle stadionille ilman lippua tulevat henkilöt pidätetään.

FIFA tuki vuonna 2009 myös Kazumu Stadiumin luonnonnurmen vaihtamista tekonurmeksi.

Lähteet
-------

1. 1 2  Malawi: Kamuzu Stadium’s capacity verified World Cup Blog.  Arkistoitu 30.4.2012. Viitattu 5.1.2012.
2. 1 2  NO HOME GROUND ADVANTAGE FOR MALAWI? World Cup Blog.  Arkistoitu 12.10.2010. Viitattu 5.1.2012.
3. ↑  http://www.bbc.co.uk/worldservice/trust/specials/1333\_malawi\_fifa/index.shtml# BBC World Service. Viitattu 5.1.2012.
4. ↑  Kamuzu Stadium Soccerway. Viitattu 5.1.2012.
5. ↑  Malawian president orders three facilities named after founding father Banda. BBC Monitoring International Reports. Viitattu 5.1.2012.
6. ↑  FIFA "GIVES" MALAWI HOME GROUND ADVANTAGE World Cup Blog.  Arkistoitu 20.11.2012. Viitattu 5.1.2012.
**Black Water** on David Nerlichin ja Andrew Trauckin ohjaama vuonna 2007 valmistunut kauhuelokuva. Sen maailman ensi-ilta oli London FrightFest Film Festivalin avajaisissa 23. elokuuta 2007.

Elokuvassa Lee (Maeve Dermody), Grace (Diana Glenn) ja Adam (Andy Rodoreda) lähtevät kalastamaan Australian soille oppaansa Jimin (Ben Oxenbould) kanssa. He kohtaavat krokotiilin, joka ei anna heidän selvitä hengissä.

Juoni
-----

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Kun Lee, Grace ja Adam pääsevät oppaansa kanssa veneellä syrjemmälle suolle on heidän painajaisensa jo alkanut. Krokotiili hyökkää veneeseen ja sen seurauksena vene kaatuu ja opas Jim kuolee. Krokotiili vie hänet omaan "piilopaikkaansa" ja jatkaa muiden metsästystä. Kolmikko odottaa tunteja puussa ja yrittää ensiksi päästä puiden avulla rantaan, mutta tämä ei onnistu. 

Adam aikoo mennä veneen luo ja kääntää sen. Hän onnistuu kääntämään veneen, mutta krokotiili hyökkää ja hänkin kuolee. Leen ja Gracen ollessa puussa hyökkäyksen aikana vene karkaa. Grace yrittää kepin avulla saada veneen köyden, jotta sen voisi vetää puun viereen. Krokotiili yrittää hyökätä hänenkin kimppuunsa, mutta Lee huomaa sen ajoissa ja ehtii varoittaa sisartaan. 

Seuraavan yön aikana nousee myrsky ja he kuulevat kun krokotiili syö Adamia, jonka ruumiin krokotiili jätti heidän lähelleen. Seuraavana päivänä Lee ja Grace päättävät lähteä puusta hakemaan venettä, joka on palannut, mutta väärän puun luokse. Sen seurauksena he joutuvat menemään veteen ja hetken kuluttua krokotiili tulee heidän eteensä pää veden pinnalla. Lee pääsee karkuun, mutta Grace joutuu krokotiilin puremaksi. Lee hakee Gracen, eikä kumpikaan kuole. He palaavat puuhun. Gracen jalka on pahasti purtu, eikä hän pysty liikkumaan. 

Lee päättää hakea veneen, kun ei näe krokotiilia enää. Hän pääsee veneeseen, mutta krokotiili hyökkää veneeseen ja Lee lähtee karkuun. Tämä ei onnistu, vaan krokotiili puree häntä kylkeen ja Lee menee tajuttomaksi. Myöhemmin Lee herää pienellä kummulla suon keskellä, eikä krokotiilia näy. Lee huomaa, että kuollut Jim on hänen vieressään. Jimillä on ase, jonka hän oli joutunut ottamaan erityistoimenpiteen takia. Lee saa aseen haltuunsa ja ampuu krokotiilia, kun ase on sen suussa. Krokotiili kuolee ja Lee pääsee pois. Kun Lee saapuu Gracen luokse, on tämä jo kuollut verenhukkaan. Lee lähtee veneellä ottaen siskonsa ruumiin mukaan ja elokuva päättyy.

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**

Näyttelijät
-----------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Diana Glenn  | … |  Grace
  |
|  Maeve Dermody  | … |  Lee
  |
|  Andy Rodoreda  | … |  Adam
  |
|  Ben Oxenbould  | … |  Jim
  |
|  Fiona Press  | … |  Pat
  |

Lähteet
-------

1. ↑  Bourchier, Daniel: Croc horror movie based on true Territory story *NT News*.  11.4.2008. News Limited.  Arkistoitu 21.2.2012. Viitattu 12.2.2012. (englanniksi)
2. ↑  Australian Films at the Australian Box Office (PDF) *Film Victoria*.  Arkistoitu 9.2.2014. Viitattu 12.2.2012. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* *Black Water* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
**Jonas Omlin** (s. 10. tammikuuta 1994 Sarnen, Sveitsi) on sveitsiläinen jalkapalloilija, joka edustaa saksalaista Borussia Mönchengladbachia ja Sveitsin päämaajoukkuetta maalivahtina. 29-vuotias Omlin on 190 senttimetriä pitkä, oikeajalkainen ja hän painaa 80 kilogrammaa.

Mönchengladbachissa Omlinilla on sopimus vuoden 2027 kesään asti. Mönchengladbachiin Omlin siirtyi Montpellierista yhdeksän miljoonan euron siirtokorvauksella tammikuussa 2023. Kaudella 2022–2023 Omlin pelasi Mönchengladbachin maalilla 15 ottelua, joissa hän on pelannut 5 nollapeliä. Ensimmäisen kerran Mönchengladbachin paidassa Omlin pelasi 22. tammikuuta 2023 Leverkusenia vastaan. Sveitsin maajoukkueessa Omlin on pelannut kolme ystävyysottelua ja yhden Kansojen liigan ottelun. Marraskuussa 2022 Transfermarkt arvioi Omlinin arvon olleen seitsemän miljoonaa euroa.

Saavutukset
-----------

* Sveitsin cupin voittaja 2018–2019

Lähteet
-------

1. ↑  Eurosport, Omlinin paino *eurosport.com*.
2. ↑  Transfermarkt, Omlinin nollapelit *transfermarkt.com*.
3. ↑  Omlin Transfermarkt-sivustolla *transfermarkt.com*.

Aiheesta muualla
----------------

* Omlin Bundesliigan sivuilla
* Omlin Mönchengladbachin sivuilla

Borussia Mönchengladbach – Bundesliiga
1 Sommer |
3 Itakura |
4 Doucouré |
5 Friedrich |
6 Kramer |
7 Herrmann |
10 Thuram |
11 Wolf |
13 Stindl |
14 Pléa |
15 Beyer |
17 Koné |
18 Lainer |
20 Netz |
21 Sippel |
22 Fraulo |
23 Hofmann |
24 Jantschke |
25 Bensebaini |
26 Müsel |
27 Reitz |
29 Scally |
30 Elvedi |
32 Neuhaus |
34 Noß |
35 Italiano |
38 Borges Sanches |
41 Olschowsky |
Valmentaja Farke
**Antiokhos II Theos** (286 eaa.–246 eaa.) oli Seleukidien valtakunnan kuningas vuosina 261–246 eaa. Hän seurasi isäänsä Antiokhos I Soteria. Isältään hän peri myös sodan Egyptin kanssa Vähän-Aasian rannikoilla. Antiokhos yritti myös parantaa asemaansa Traakiassa. Hän sai jumalaa tarkoittavan lisänimensä sodan aikana tapettuaan tyranni Timarkhoksen.

Antiokhoksen sotiessa Egyptissä Parthian satraappi Andragoras julistautui itsenäiseksi Persiasta. Vuonna 255 eaa. myös Baktrian satraappi Diodotos I kapinoi. Vuoden 238 eaa. tienoilla Arsakes johti parthialaiset kapinaan Andragorasta vastaan, mikä johti Parthian valtakunnan syntyyn.

Näihin aikoihin Antiokhos oli tehnyt rauhan Egyptissä Ptolemaios II:n kanssa. Antiokhos vahvisti rauhan hylkäämällä aiemman vaimonsa Laodiken ja menemällä naimisiin Ptolemaioksen tyttären Bereniken kanssa. Vuonna 246 eaa. Antiokhos oli jättänyt Bereniken ja tämän lapsen Antiokiaan ja eli aiemman vaimonsa kanssa Vähässä-Aasiassa.

Laodike myrkytti Bereniken, tämän lapsen ja aikanaan Antiokhoksen. Tämän jälkeen hän julisti poikansa Seleukos II:n kuninkaaksi.

Lähteet
-------

* 

*Encyclopaedia Britannica 11th ed.* (1911). Encyclopaedia Britannica Company, Cambridge, Englanti.

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Edeltäjä:**Antiokhos I Soter** | **Seleukidit**  | Seuraaja:**Seleukos II Kallinikos** |

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
	+ 2
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Vatikaani

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**Antinoeis** (m.kreik. Ἀντινοεῖς) oli antiikin Ateenan kaupunginosa ja Hadrianis-fyleen kuulunut Attikan demos. Se kuului fylen *asty*-trittykseen eli kaupunkialueen demoksiin.

Demoksen sijaintipaikkaa ei tunneta varmuudella, mutta se sijaitsi mitä ilmeisimmin Rooman keisari Hadrianuksen rakennuttaman "uuden Ateenan" alueella eli kaupungin itäosassa, Olympoksen Zeuksen temppelin suunnassa. Uusi kaupunginosa tunnettiin myös nimellä *Hadrianopolis*.

Demos perustettiin roomalaisella kaudella. Ateenalaiset olivat jo aiemmin vuonna 127/128 jaa. halunneet kunnioittaa Hadrianusta antamalle tälle oman, uuden fylen Hadrianis. Tuolloin fyleen siirrettiin joukko vanhoja demoksia. Vuonna 130 jaa. Hadrianuksen rakastetun Antinooksen kuoleman jälkeen fyleen lisättiin kokonainen uusi demos, joka nimettiin Antinooksen mukaan. Demoksen edustajamäärää Ateenan bulessa eli neuvostossa ei tiedetä.

Demoksen kansalaisesta käytettiin demonyymiä *Antinoeus* (Αντινοεύς).

Lähteet
-------

1. 1 2  Smith, William: "Attica", *Dictionary of Greek and Roman Geography*. Boston: Little, Brown and Company, 1854. Teoksen verkkoversio.
2. ↑  Traill, J. et al.: Places: 585886 (Antinoeis) *Pleiades*. Viitattu 21.8.2017.
3. 1 2  Antinoeis *Brill’s New Pauly*. BrillOnline Reference Works. Viitattu 21.8.2017.
4. ↑  Hadrian Athens (Greece) *Roma Aqueducts*. Viitattu 21.8.2017.
5. ↑  The Tribes and Eponymous Heroes of the Ancient Athenians *The Ancient City of Athens (Stoa.org)*.  Arkistoitu 3.3.2019. Viitattu 21.8.2017.
2-deoksi-2-[18F]fluori-D-glukoosi
**18F-fluorodeoksiglukoosi** (FDG) on positroniemissiotomografissa (PET) käytetty radiolääke, joka glukoosin johdannaisena hakeutuu tavallista runsaammin sokeria käyttäviin kudoksiin, kuten syöpäkasvaimiin. FDG:tä käytetään yleisesti radiolääkkeenä syöpätautien levinneisyyden selvittämisessä sekä hoidon tehon seuraamisessa. Kemiallisesti FDG on glukoosianalogi, jossa sen C-2-asemassa oleva hydroksyyliryhmä on korvattu fluori-18-isotoopilla ja sen kemiallinen nimi on 2-deoksi-2-[18F]fluori-D-glukoosi. 18F-fluorideoksiglukoosin kemiallinen kaava on C6H1118FO5, moolimassa 181.15 g/mol ja CAS-numero 63503-12-8 (18F). Yhdisteen anatomis-terapeuttis-kemiallinen lääkeluokitus eli ATC-luokitus on V09IX04.

Aiheesta muualla
----------------

* Lääkealan turvallisuus- ja kehittämiskeskus (FIMEA): ATC-luokitus
* PubChem: Fluorodeoxyglucose F18 (englanniksi)
* DrugBank: Fludeoxyglucose (18F) (englanniksi)
* Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Fludeoxyglucose (18F) (englanniksi)
M/S Silver Sky alittamassa Ratinan siltaa Tampereella.
M/S Silver Skyn kuljetus maanteitse Porista Nokialle etenemässä Sastamalassa.
**M/S Silver Sky** on Hopealinjojen Tampereen Pyhäjärvellä risteilevä ravintola-alus, joka aloitti liikenteen kesällä 2014. Laiva laskettiin vesille 27. toukokuuta 2014 ja sen kotisatama on Laukontorin ranta Tampereen keskustassa. Laiva on 30 m pitkä, se painaa 150 tonnia ja siinä on matkustajapaikkoja 250.

Silver Sky on rakennettu Turkissa Mustanmeren rannalla
. Laiva ajettiin vesitse Tonavan ja Pohjanmeren kautta Poriin. Porin Mäntyluodosta laiva kuljetettiin tietä pitkin Nokialle Pyhäjärveen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Jättimäistä alusta kuljetetaan kolme yötä Tampereelle – sadat ihmiset seurasivat lähtöä, Aamulehti 2.8.2014
2. ↑  Silver Sky aloittaa matkansa Tampereelle, Suur-Tampere 28.5.2014
3. ↑  Risteilyalus tulee tietä pitkin sisävesille, Hämeen Sanomat 4.8.2014
4. ↑  Silver Sky -laivan saapuminen Pyhäjärven laineille viivästyy: Tässä arvioitu saapumisaika, Aamulehti 8.4.2014

Aiheesta muualla
----------------

* Hopealinjan sivusto
* Laivan sivusto[vanhentunut linkki]
Krasuha-2.
Krasuha-4.
**1RL257 Krasuha-4** on venäläinen elektronisen sodankäynnin järjestelmä. Järjestelmä on tarkoitettu häiritsemään ja aiheuttamaan vahinkoa vihollisen järjestelmille ja kommunikaatiolle kuten matalalla Maan kiertoradalla oleville satelliiteille, maahan sijoitetuille tutkille ja valvontalentokoneille (AWACS).
Järjestelmä toimii 150–300 kilometrin säteellä. Järjestelmä toimii tuottamalla voimakkaita häiriösignaaleja tutkan ja muiden radiolähteiden taajuuksilla.
Järjestelmän on suunnitellut ja valmistanut Brjanskin sähkömekaaninen tehdas (KRET), ja ensimmäiset järjestelmät on otettu käyttöön vuonna 2013.
Krasuha-4 on suunniteltu täydentämään Krasuha-2-yksiköitä.

**1L269 Krasuha-2** on maahan sijoitettu järjestelmä, joka on suunniteltu häiritsemään AWACS-tutkaa 250 kilometrin säteellä. Krasuha-2 häiritsee lentokoneisiin sijoitettua tutkaa, tutkaohjattuja aseita ja ohjuksia. Ohjukset eivät saavuta kohdettaan, koskaan niille annetaan väärennetty kohde etäällä oikeasta. Venäjä käyttää Krasuha-2:ta suojaamaan Iskander-ohjusyksiköitä.

Järjestelmää on käytetty miehittämättömiä ilma-aluksia vastaan Syyrian sodassa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  1RL257 KRASUKHA-4 *armyrecognition.com*.  22.3.2022. Viitattu 25.3.2022. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5 6 7 8  1L269 *deagel.com*. Viitattu 25.3.2022. (englanniksi)
3. ↑  David Axe: Russian Army Gets Specialized Drone-Hunters *vice.com*.  31.10.2017. Viitattu 25.3.2022. (englanniksi)
**Jean Henri Terrasson de Fougères** (20. helmikuuta 1881 Beaucaire – 5. toukokuuta 1931 Mâcon) oli ranskalainen siirtomaavirkailija, joka toimi Ranskan Sudanin varakuvernöörinä.

Terrasson de Fougères syntyi virkamiehen perheeseen. Hän valmistui Ranskan siirtomaakorkeakoulusta ja työskenteli hallintovirkailijana Ranskan Länsi-Afrikassa. 
Terrasson de Fougères harrasti kansatiedettä ja julkaisi tutkielman Norsunluurannikon avikamien häätavoista.

Terrasson de Fougères toimi Ranskan Sudanin varakuvernöörin Marcel Achille Olivierin sijaisena vuodesta 1921. Hän oli alueen varakuvernööri vuosina 1924–1931. Terrasson de Fougères oli tehokas hallintovirkamies, jolla oli selkeät vakaumukset. Hän vastusti pakkotyövoiman käyttöä maataloudessa, rakennutti Bamakoon muun muassa myöhemmin nimeään kantaneen yläalkeiskoulun ja siirsi sinne eläinlääketieteellisen koulun Dakarista.

Terrasson de Fougères kuoli auto-onnettomuudessa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Gauer, Marc: Histoire & généalogie de la famille Terrasson de Fougeres et de ses alliances *en.calameo.com*.  2013. Viitattu 21.6.2020.
2. ↑  Mali *World Statesmen*. Viitattu 21.6.2020.
3. ↑  Imperato, Pascal James & Imperato, Gavin H.: *Historical Dictionary of Mali, fourth edition*, s. 357. Lanham: Scarecrow Press, 2008. ISBN 978-0-8108-5603-5.
4. ↑  Roberts, Richard L.: *Two Worlds of Cotton: Colonialism and the Regional Economy in the French Soudan, 1800–1946*, s. 130–131. Stanford: Stanford University Press, 1996. ISBN 0-8047-2652-3.
5. ↑  *Bamako*, s. 26. CRET, Université de Bordeaux III, 1993. ISBN 2-905-081-22-8. Teoksen verkkoversio.
**Otto Henrik Rossi** (24. toukokuuta 1896 – 9. toukokuuta 1946) oli suomalainen kapteeni ja kalterijääkäri.

Rautalammin Mattilan talosta kotoisin ollut Otto Rossi aikoi lähteä Saksaan jääkäriksi ja matkusti tätä varten helmikuussa 1916 Rautalammilla Karjalan kartanon omistaneen Rolf Roschierin avustamana Seinäjoelle. Hän joutui kuitenkin pidätetyksi jo Seinäjoen rautatieasemalla ja päätyi sitten ensin Katajanokan vankilaan ja sieltä Pietariin Špalernajan tutkintavankilaan.

Rossi vapautui vankilasta Venäjän maaliskuun vallankumouksen jälkeen 12. maaliskuuta 1917. Hän kävi suojeluskunnan kersanttikurssin Kuopiossa ja oli Suomen sisällissodan aikana joukkueenjohtajana osallistuen muun muassa Tampereen ja Viipurin taisteluihin. Sodan jälkeen Rossi oli suojeluskuntajärjestön palveluksessa.

#### Kalterijääkärien yhdistys

Kun kalterijääkärien historiikin ja matrikkelin kolmas osa ilmestyi 1935, muodostettiin myös kalterijääkärien yhdistys, *Kalterijääkärit ry*. Yhdistys pohjautui löyhästi kapteeni Otto Rossin 1920-luvulta lähtien organisoimiin illanviettoihin. Majuri evp. Into Auer laati yhdistyksen säännöt. Yhdistyksen puheenjohtaja oli Yrjö Ruutu ja rahastonhoitaja Otto Rossi. Auer toimi yhdistyksen sihteerinä vuodet 1935-1944. Ensimmäinen vuosikokous järjestettiin keväällä 1936. Yhdistyksen keskeinen tarkoitus oli pitää huolta entisten spalerniittien eduista ja tukea huono-osaisia jäseniä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Rautalammin museon Rautalammin kirkonkylän maisemahistoriaa : Toholahti (Arkistoitu – Internet Archive)
*Tämä artikkeli käsittelee vuonna 2004 valmistunutta rahtilaivaa. M/S Global Freighter oli vuosina 1980–1982 ja 1983–2004 nimeltään Stena Freighter.*

**M/S Stena Freighter**, vuodesta 2018 lähtien **LVP**, (IMO 9138795) on aiemmin pitkään ruotsalaisomistuksessa ollut ro-ro-rahtialus, joka liikennöi Ruotsin Göteborgin ja Saksan Travemünden väliä. Stena Freighterin kotisatama oli Göteborg ja se kulki Ruotsin lipun alla. Matkustajia laiva voi ottaa 12 kappaletta ja kullekin heistä oli varattu vuodepaikka. Aluksen lastikapasiteetti oli 2 715 metriä.

Stena Freighterin sisaraluksia ovat M/S Ark Forwarder ja M/S Stena Carrier.

Käyttöhistoria
--------------

19. helmikuuta 1997 aluksen köli laskettiin ja 9. toukokuuta 1997 tapahtui vesillelasku. Laivaa rakentanut italialainen Societa Esercizio Cantieri -telakka teki vuonna 1999 konkurssin ja vuonna 2003 laiva siirrettiin Rijekaan Kroatiaan Elektromehanika-telakalle rakennettavaksi valmiiksi. Alkuaan laivan nimi oli *Sea Chieftain*, myöhemmin se sai nimekseen *Stena Seafreighter*.

Maaliskuussa 2004 alus oli viimein valmis ja se luovutettiin Wheelhouse Ltd:n omistukseen, joka rekisteröi aluksen *Stena Freighter* -nimisenä Ruotsin lipun alle. Myöhemmin maaliskuussa Stena Freighter siirtyi Stena Miljö i Sthlm Ab:n omistukseen. Vuoteen 2018 alus liikennöi Travemünden ja Göteborgin välillä.

Vuonna 2018 aluksen osti avaruusyhtiö Blue Origin, joka aikoo modifioida sitä käytettäväksi uuden, uudelleen käytettävän New Glenn -kantorakettinsa laskeutumisalustana. Samalla aluksen nimeksi tuli *LPV*. Se on rekisteröity Marshallinsaarille.

Lähteet
-------

1. 1 2  Details for the ship Stena Freighter Vesseltracker.com. Viitattu 11.5.2008. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  M/S Sea Chieftain Fakta om Fartyg. Viitattu 11.5.2008. (ruotsiksi)
3. ↑  Plyhm, Birgitta: Stena Freighter: A SHIP’S UNUSUAL STORY *sfarnytt.stena.com*.  12.12.2018 Julkaisija = Stena. Viitattu 4.1.2020.
4. ↑  LPV *MarineTraffic*. Viitattu 4.1.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Fakta om Fartyg – M/S Sea Chieftain (ruotsiksi)
**Pluto Automobilfabrik AG** oli vuosina 1924–1927 toiminut saksalainen autonvalmistaja. Yritys aloitti toimintansa nimellä *Automobilfabrik Zella-Mehlis*.

Pluto perustettiin Ehrhardt-Szawen konkurssin jälkeen jatkamaan autonvalmistusta. Heinrich Ehrhardt oli mukana yrityksen perustamisessa. Yritys valmisti lisenssillä kaksipaikkaisilla urheilumallisilla koreilla sekä 20- ja 30-hevosvoimaisilla moottoreilla varustettuja Amilcar-malleja. Suurempaa mallia valmistettiin myös Roots-ahtimella varustettuna, jolloin sen teho oli 65 hevosvoimaa.

Pluto-autot menestyivät kohtalaisesti kilparadoilla. Vuoteen 1926 mennessä markkinoiden kiinnostus Plutoihin oli kuitenkin jo vähentynyt ja yrityksen toiminta loppui vuonna 1927. Viimeiset Plutot valmisti vuonna 1928 lentokonevalmistaja Nordflug.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Coxhead, Peter (toim.) & Neubauer, Hans-Otto (kirj.): "Pluto", *Maailman moottoriajoneuvot*, s. 96. 3. osa: Henkilöautomerkit N–Å. Suomentanut Pesonen, Kalle. Turku: Tekninen Kustannusliike Oy, 1988. ISBN 951-9364-33-1.
2. 1 2 3  (D) Pluto GTÜ-Oldtimerservice. Viitattu 11.3.2012. (saksaksi)[vanhentunut linkki]
Arkeeisen kauden kratoneita on eri puolilla maailmaa.
**Kratoni** on pitkään stabiilina pysynyt metamorfisten kivien ja syväkivien muodostama mannerkuoren osa.

Kratonit sisältävät maapallon vanhimpia kiviä. Kratoneilla on jopa 300 kilometrin syvyiset "juuret", ja kratonit ovat kestävämpiä kuin muut litosfäärilaatan osat. Esimerkiksi Baltian kilpi ja Kanadan kilpi ovat tällaisia vanhoja alueita prekambriselta kaudelta.

Kratoneita alkoi muodostua noin 2,7 miljardia vuotta sitten, kun maapallon mantereiset laatat olivat kehittyneet tarpeeksi. Kratoni muodostuu laattojen rauhallisilla alueilla, kun magma tunkeutuu kuoreen. Tärkein muodostumista kontrolloiva tekijä on geoterminen gradientti, jonka tulee olla riittävän alhainen. Kratonisaatio on mahdollista vain kun lämpötila nousee hitaasti maan sisustaa kohti mentäessä. Litosfäärin vaippaosan tulee myös olla ympäristöään kevyempi ja vastustaa deformaatiota.

Kratonin syntyessä mantereellinen litosfäärinen vaippa alkaa paksuuntua eli kratonisoitua. Kratoni säilyy, jos se on mekaanisesti vahva ja sen koostumus tekee mahdolliseksi sen kellumisen.

Kratonit voivat yhtyä litosfäärilaattojen kanssa ja muodostaa mantereita ja jättiläismantereita.

Kratoni voi tuhoutua esimerkiksi lämpenemällä, jolloin kratoni ensin ohenee, tulee kevyemmäksi ja alkaa kohota kupolimaisesti. Se voi sitten alkaa erkanemaan eli riftiytymään, mistä voi seurata kratonin halkeaminen.

Lähteet
-------

1. ↑  Kratoni *Geologia.fi*. Viitattu 22.5.2019.
2. 1 2 3 4 5  Brozinski, Ari: Kratonit *Geologia.fi*.  21.5.2018. Viitattu 22.5.2019.
3. ↑  Definitions for the Geologic Provinces *U.S. Geological Survey – USGS*. Viitattu 26.1.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kratoni**.
* Wellings, Simon: Cratons – old and strong *Metageologist -blog*.  19.12.2012. Viitattu 26.1.2020. (englanniksi)
* Bleeker, W. & Davis, B. W.: What is a craton? How many are there? How do they relate? And how did they form? *American Geophysical Union*.  2004. Viitattu 26.1.2020. (englanniksi)
* James, D. E. & Fouch, M. J.: Formation and evolution of Archaean cratons: insights from southern Africa.  *Geological Society of London*, 2002, 199. vsk, s. 1–26. doi:10.1144/GSL.SP.2002.199.01.01. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 26.1.2020.  (englanniksi)
**Regionalverkehr Bern-Solothurn** (lyhenne **RBS**) on sveitsiläinen liikenneyhtiö. Yhtiö toimii Keski-Sveitsissä Bernin ja Solothurnin kantonien alueella. Yhtiön kotipaikka on Solothurn.

Historiaa
---------

Regionalverkehr Bern-Solothurn aloitti toimintansa vuonna 1984 kahden liikenneyhtiön, Solothurn-Zollikofen-Bern-Bahnin (SZB) ja Vereinigten Bern-Worb-Bahnin (VBW) yhdistyessä. SZB oli aloittanut toimintansa vuonna 1922 reitillä Bern–Solothurn Bern–Zollikofen-Bahnin (BZB) ja Elektrische Schmalspurbahn Solothur–Bernin (ESB) yhdistyessä. VBW oli aloittanut vuonna 1927, kun Bern–Worb-Bahn (BWB) ja Worblentalbahn (WT) yhdistyivät. BWB:n edeltäjä oli Bern–Muri–Gümligen–Worb-Bahn (BMGWB), joka aloitti toimintansa 21.10.1898. Tämä päivää pidetään nykyisen RBS:n toiminnan alkamispäivänä.

SZB:n bussiliikenne alkoi vuonna 1966 reitillä Zollikofen–Münchenbuchsee.

Toiminta
--------

RBS:n Bernin-asema.
RBS:n ajamien linja-autoreittien pituus on 153 kilometriä. Yhtiön rataverkon pituus on 54 kilometriä. Rataverkko on kapearaiteinen (1 000 mm) ja käyttöjännite on 1,25 kV tasajännitettä.

RBS:n liikevaihto oli vuonna 2017 109 milj. Sfr. Henkilöstön määrä oli vuoden 2017 aikana keskimäärin 425 laskettuna henkilötyövuosina.

RBS:n junilla tehtiin vuonna 2017 19 miljoonaa matkaa. Ajetut reitit olivat vuoden 2017 aikana 2,8 milj. kilometriä. Linja-autoliikenteessä matkustajia oli 7,7 miljoonaa ja ajettuja reittejä 3,0 milj. kilometriä.

### Junaliikenne

Yhtiö hoitaa Bernin paikallisjunaliikennettä (S-Bahn Bern) kolmella reitillä: 

* S7, Bern – Bolligen – Worb Dorf
* S8, Bern – Jegenstorf – Solothurn
* S9, Bern – Unterzollikofen.

Lisäksi RBS:llä on lähijunaliikennettä (RE) Bernistä Solothurniin.

### Linja-autoliikenne

Bussiliikennettä RBS:llä on Bernin seudulla kymmenellä reitillä ja yhdeksällä Lyss-Münchenbuchsee-Solothurn-alueen reitillä.

Lähteet
-------

* Schweers, Hans; Wall, Henning; et al.: *Eisenbahnatlas Schweiz*. Sveitsin rautatiekartasto, s. 10, 19–21, 66. Köln, Saksa: Verlag Schweers + Wall GmbH, 2012. ISBN 978-3-89494-130-7. (saksaksi), (ranskaksi), (italiaksi), (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3  Geschäfts- und Nachhaltigkeitsbericht 2017 (PDF) (RBS:n vuosikertomus 2017) *rbs.ch*.  2017. Viitattu 22.11.2018. (saksaksi)
2. ↑  Das Aktienkapital des RBS (RBS:n omistajatietoja) *rbs.ch*. Viitattu 22.11.2018. (saksaksi)
3. ↑  Wägli, Hans G.: *Schienennetz Schweiz. Réseau ferré suisse*. Strecken, Brücken, Tunnels. Ein technisch-historischer Atlas. Atlas technique et historique. Toutes les lignes, les ponts, les tunnels. Zürich: AS Verlag & Buchkonzept AG, 2010. ISBN 978-3-909111-74-9. (saksaksi), (ranskaksi)
4. 1 2  Der RBS in den letzten 100 Jahren (RBS:n historiaa) *rbs.ch*. Viitattu 22.11.2018. (saksaksi)
5. 1 2 3  Zahlen und Fakten 2017 (PDF) (RBS:n vuosikertomus 2017) *rbs.ch*.  2017. Viitattu 22.11.2018. (saksaksi)
6. ↑  Das Liniennetz des RBS (PDF) (RBS:n linjakartta) *rbs.ch*. Viitattu 22.11.2018. (saksaksi)
7. ↑  Die Liniennetzpläne des RBS (RBS:n ajoreitit) *rbs.ch*. Viitattu 22.11.2018. (saksaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Regionalverkehr Bern-Solothurn** Wikimedia Commonsissa
**Air Fijin lento 121** oli Air Fijin Fidžin sisäinen reittilento Suvasta Nadiin. Lennolla 24. heinäkuuta 1999 käytetty Embraer EMB 110P1 Bandeirante laskeutui lentäjän virheen vuoksi liian matalalle ja törmäsi vuoreen lähellä Delailasakaun kylää Naitasirin alueella. Lennolla oli 15 matkustajaa ja kaksi miehistön jäsentä, ja kaikki saivat onnettomuudessa surmansa. Se on Fidžin historian pahin lento-onnettomuus.

Tapahtumat
----------

Lento 121 lähti Suvasta kello 5.25. Kyydissä oli 15 matkustajaa ja kaksi miehistön jäsentä, joista yhdeksän oli fidžiläisiä, viisi australialaisia, yksi japanilainen, yksi kiinalainen ja yksi uusiseelantilainen. Miehistö kertoi 5.33 Suvan lennonjohdolle lentävänsä 6 000 jalan korkeudella suoralla reitillä kohti Nadia. Koneesta oli tarkoitus ottaa yhteys Nadin lennonjohtoon kello 5.35, mutta mitään ei kuulunut, eikä miehistö vastannut radioviestihin.

Kone syöksyi maahan noin 15 minuuttia lentoonlähdön jälkeen. Koneen oikea siipi osui rinteessä kasvaneeseen puuhun, minkä jälkeen kone hajosi osiin ja törmäsi rinteeseen 1,3 kilometrin päässä ensimmäisestä osumapaikasta. Koneen hylky nähtiin piakkoin etsintöihin osallistuneesta helikopterista, eikä onnettomuuspaikalla näkynyt merkkejä eloonjääneistä.

Ruumiiden poistamista onnettomuuspaikalta hidasti paikan syrjäisyys: lähimpään kylään oli kuuden tunnin kävelymatka, autoteitä alueella oli vähän ja puhelinyhteyttä ei lainkaan. Useat ruumiista olivat onnettomuuden jäljiltä pahasti silpoutuneita ja jumissa koneen hylyssä. Myös pelastuskaluston puute viivytti ruumiiden irrottamista ja siirtämistä paikalta.

Onnettomuuden syyt
------------------

Onnettomuuden tutki Fidžin siviili-ilmailuviranomainen yhdessä Australian Transport Safety Bureaun kanssa. Tutkinnassa selvisi, että miehistö oli ilmoittanut lentävänsä 6 000 jalassa, mutta laskeutui silti minimikorkeuden (5 400 jalkaa) alapuolelle, mikä johti ensimmäiseen osumaan.

Kapteenin todettiin levänneen ennen onnettomuuslentoa liian vähän ja nauttineen lääkinnällistä käyttöä suuremman määrän antihistamiinia ennen lentoa, mikä vaikutti hänen kykyynsä lentää konetta turvallisesti. Lisäksi kapteenin veli kertoi hänen juoneen alkoholia vielä alle neljä tuntia ennen lentoa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Accident description Aviation Safety Network. Viitattu 13.12.2018. (englanniksi)
2. 1 2  Keith-Reid, Robert: Plane Crash in Fiji Kills 17  24.7.1999. Suva:  Associated Press. Viitattu 13.12.2018. (englanniksi)
3. 1 2  Fiji: Plane Crash Update *AP Archive*.  25.7.1999. Associated Press. Viitattu 13.12.2018. (englanniksi)
4. ↑  Fiji plane crash kills 17  24.7.1999. BBC News. Viitattu 13.12.2018. (englanniksi)
5. 1 2  Drinking alleged before Fiji crash  4.8.1999. FlightGlobal. Viitattu 14.12.2018. (englanniksi)
**Paul Rafael Suominen** (s. 7. helmikuuta 1930 Helsinki) on suomalainen lavastaja ja pukusuunnittelija.

Elämä
-----

### Ura lavastajana ja pukusuunnittelijana

Suominen aloitti uransa Svenska Teaternin lavastamossa, jossa hän oli aluksi oppipoikana. Hän eteni Svenska Teaternin ja Lilla Teaternin ammattilavastajaksi. Vuosina 1955–1974 hän työskenteli Suomen Kansallisoopperan lavastus- ja pukusuunnittelijana. Hän teki sinne yksittäisiä lavastuksia tämän jälkeenkin. Kansallisoopperassa viettämänään aikana Suominen suunnitteli lavasteita ja pukuja muiden muassa Wolfgang Amadeus Mozartin, Giuseppe Verdin, Giacomo Puccinin, Richard Wagnerin, Pjotr Tšaikovskin ja Aarre Merikannon oopperoiden sekä lukuisten balettien esityksiä varten. Viimeisen kerran hän työskenteli siellä August Bournonvillen baletin *Napoli* tuotannossa vuonna 1986. Suominen suunnitteli lavastukset myös useiden eri teatterien käyttöä varten eri puolilla Suomea. 1970–1980-luvuilla hän työskenteli lisäksi ulkomailla, kuten kaupunginteattereissa Tukholmassa ja Uppsalassa.

Suominen kutsuttiin vuonna 1973 suunnittelemaan lavastajakoulutusta yhteistyössä opiskelijoiden kanssa Taideteolliseen korkeakouluun. Hän pääsi oppilaitoksen lavastustaiteen yliopettajaksi ja sittemmin apulaisprofessoriksi. Suominen oli Suomen Teatterityöntekijäin Yhteisjärjestö STY:n (myöhemmin Teatteri- ja mediatyöntekijöiden liitto) ensimmäinen puheenjohtaja vuosina 1973–1976. Hän oli myös lavastajien kansainvälisen järjestö OISTAT:n puheenjohtaja sen toiminnan varhaisissa vaiheissa.

### Myöhemmät vaiheet

Vuonna 1996 Suominen lähti viisivuotiselle maailmanympäripurjehdukselle Ellen-aluksellaan. Hän oli ennen tätä myynyt kaiken omaisuutensa lukuunottamatta alustaan ja matkalle ottamiaan kirjoja. Hän asettui Venezuelaan ja perusti sinne perheen. Vuonna 2013 Suominen palasi Suomeen tyttärensä kanssa Venezuelan ajauduttua poliittiseen epävakauteen. Hän toi mukanaan omaisuutenaan vain repullisen tavaraa.

Suominen on Suomeen paluunsa jälkeen asunut Loviisassa ja Porvoossa. Suominen on elinikäinen maalaamisen harrastaja. Hän on pitänyt monia näyttelyitä, kuten Augustin Ehrensvärdin maisemapiirrosten innoittamasta 36:n akvarellityön kokonaisuudesta koostuneen "Matka Suomessa 1747" -näyttelyn Loviisassa vuonna 2018. Tätä näyttelyä Suominen kuvasi "ensimmäiseksi hyväkseen". Hän on tehnyt sekä akvarelli- että öljyväritöitä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Otavan Musiikkitieto A–Ö, uudistetun laitoksen 1. painos (1997), toim. Keijo Virtamo
2. 1 2 3 4 5 6 7  Onnea Paul Suomiselle 90-vuotispäivän johdosta Teatteri- ja mediatyöntekijöiden liitto
3. 1 2  Paul Suominen Suomen kansallisoopperan ja -baletin esitystietokanta]
4. 1 2 3 4  Suomi-fani piirsi ensimmäiset maisemakuvat – Paul Suominen herätti siveltimellään henkiin Itäväylä

Aiheesta muualla
----------------

* Paul Suominen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
**Daina Taimina**
**Daina Taimina** (s. 19. elokuuta 1954) on latvialainen matemaatikko ja professori. Hän on tunnettu siitä, että mallintaa opiskelijoille monimutkaisia matemaattisia ja geometrisiä malleja virkkaamalla ne havainnollisiksi esineisiksi.

Elämäkertaa
-----------

Taimina suoritti perustutkintonsa Latviassa ja täydensi tutkintoaan opiskelemalla tietojenkäsittelytiedettä. Neuvostokäytänteiden mukaan hän ei voinut väitellä tohtoriksi Latviassa. Hän väitteli matematiikan tohtoriksi Minskissä Valko-Venäjän kansallisesta tiedeakatemiasta. Latvia itsenäistyi uudelleen vuonna 1991, jolloin Taimina sai tohtorin arvon myös Latviasta ja alkoi opettaa Latvian yliopistossa. 

Vuonna 1996 Taimina siirtyi Cornellin yliopistoon matematiikan laitokselle. Kun hän osallistui geometrian seminaariin hän näki matemaatikko William Thurstonin tekemiä hauraita paperisia mallinnuksia. Nyt Taimina sai idean: hän voisi tehdä virkkaamalla kestävämpiä ja havainnollisempia mallinnuksia. Mallinnuksista tuli menestys, yhdessä aviomiehensä matemaatikko ja professori David Hendersonin kanssa Taimina esitteli niitä seminaareissa. Niitä esiintyy myös heidän yhdessä kirjoittamissa kirjoissa, kuten *Experiencing Geometry: Eucleidean and non-Eucleidean with History*. Vuonna 2012 hänet palkittiin saavutuksistaan matematiikan konkreettisen esitystavan ja yleistajuistamisen käyttämisestä Eulerin kirjapalkinnolla.

Myös taidemaailma on kiinnostunut Taiminan kudontatöistä. Hänen töitään on ollut esillä gallerioissa Yhdysvalloissa Washington D.C.:ssä sekä Latviassa, Belgiassa, Italiassa, Irlannissa ja Isossa-Britanniassa.

Lähteet
-------

1. ↑  Daina Taimina: A Modern Day Mathematical Model Maker *Spotlight*. The Smithsonian Institute. Viitattu 14.7.2020. (englanniksi)
2. 1 2 3  Daina Taimina – From Mathematics to Art *Tapahtumat*.  2016. Taide- ja museokeskus Sinkka.  Arkistoitu 14.7.2020. Viitattu 14.7.2020. (suomeksi), (englanniksi)
3. ↑
4. ↑
5. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Daina Taimina - Books (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Kroatia
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii
* DBLP
* MathSciNet
* zbMATH

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Dainik Jagran** (hindiksi दैनिक जागरण; dainik= 'päivittäinen', jagran= 'kasvu') on Intiassa päivittäin julkaistava hindinkielinen sanomalehti. Se luokiteltiin heinä-joulukuun 2016 levikkitutkimuksessa Intian laajalevikkisimmäksi sanomalehdeksi. Lehden päivittäinen levikki oli tuolloin keskimäärin 3,921 miljoonaa. Lehden perusti vuonna 1942 Shri Puran Chandra Gupta. Lehteä kustantaa intialainen pörssiyhtiö Jagran Prakashan Limited ja lehden kotipaikka on Kanpur. Dainik Jagranista julkaistaan kaikkiaan 37 erilaista painosta ja niillä lehti leviää 11 Intian osavaltioon.

Lukijatutkimusten mukaan Dainik Jagran on Intian luetuin päivittäin ilmestyvä sanomalehti. Maailman sanomalehtiliiton (World Association of Newspapers, WAN) mukaan Dainik Jagran olisi maailman luetuin päivittäin ilmestyvä lehti. Esimerkiksi vuoden 2014 intialaisissa lukijatutkimuksissa Dainik Jagranin lukijoiden määräksi arvioitiin 16,6 miljoonaa. Päinvastoin kuin länsimaissa, Intiassa useimpien sanomalehtien levikki ja lukijakunnan määrä on ollut merkittävässä kasvussa 2000-luvulla. Printtilehdet ovat mediatutkimusten mukaan Intiassa television jälkeen seuratuin tiedotusvälineiden muoto.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  About Us Jagran Prakashan Ltd, jagran.com. Viitattu 22.9.2017. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Highest Circulated amongst ABC Member Publications (across languages) (pdf) Audit Bureau of Circulations (India), auditbureau.org. Viitattu 22.9.2017. (englanniksi)
3. ↑  Annual report 2013–2014 Jagran Prakashan Ltd, jplcorp.in. Viitattu 22.9.2017. (englanniksi)
4. ↑  Arkistoitu kopioContact Jagran Prakashan Ltd, jagran.com.  Arkistoitu 23.9.2017. Viitattu 22.9.2017. (englanniksi)
5. ↑  Dainik Jagran Remains Top Publication With 16.6M Readership, ToI Tops English Dailies: IRS  17.4.2015. trak.in. Viitattu 22.9.2017. (englanniksi)
6. ↑  Rishi Iyengar: Newspapers are thriving in this country  11.5.2017. CNN, cnn.com. Viitattu 22.9.2017. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Dainik Jagran (hindiksi) (jagran.com)
**Sir W G Armstrong Whitworth & Co Ltd** oli brittiläinen monialayritys 1900-luvun alussa. Se toimi Newcastlessa Englannin koillisosassa. Tuotantoon sisältyivät aseet, autot, moottoripyörät, laivat, lentokoneet ja veturit. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen toiminta oli vaikeuksissa ja yritys sulautettiin sen kilpailijaan Vickersiin vuonna 1927.

Historia
--------

Insinööri William George Armstrong perusti 1847 Newcastle upon Tynen Elswickiin konepajan, joka valmisti hydraulisia laitteita, nostureita ja siltoja. Hyvin pian tämän jälkeen aloitettiin asetuotanto ja erityisesti takaaladattavien tykkien tuotanto, joilla varustettiin Krimin sotaan lähtenyt brittiarmeija. *lähde?*

Yhtiöön liitettiin 1882 Charles Mitchellin laivanrakennusyritys, jolloin muodostui Armstrong Mitchell & Company. Samalla toiminta levisi lähes noin kahden kilometrin kaistalle Tynejoen vartta. 1897 yhtiöön liitettiin edelleen Joseph Whitworthin insinööritoimisto. Yrityksen tuotanto laajeni 1902 henkilö- ja kuorma-autoihin ja 1913 perustettiin ilmailuosasto, josta muodostettiin lopulta 1920 erillinen tytäryhtiö Armstrong Whitworth Aircraft. *lähde?*

Yhtiö sulautui 1927 Vickers Limitedin kanssa, jolloin muodostui Vickers-Armstrong.

Sir W.G. Armstrong Mitchell & Company
-------------------------------------

Yhtiön suuruutta edeltänyt Sir W. G. Armstrong Mitchell & Companyn päätoimialana oli hydrauliset laitteet ja sillat. Näistä merkittävimpiä ovat:

* Tyne joen ylittävä Swing Bridge vuodelta 1873
* Tower Bridge Lontoossa 1894
* Yhdeksän 160 tonnin hydraulistennosturiensarja, jotka asennettiin ympäri maailmaa.

Ajoneuvot
---------

Armstrongin moottoripyörähaara valmisti motocross-, trial-, rata ja sotilaspyöriä 1980-luvulla, yhtiön saatua haltuunsa Barton Engineeringin, ja CCM:n. Useimmissa pyörissä oli Rotaxin moottori. Vuonna 1983 esitellyssä CF250:ssa oli kaksikampiakselinen ja kaksisylinterinen Rotaxin moottori ja hiilikuiturunko. Nial Mackenzie ja Donnie McLeod saavuttivat Armstrongilla menestystä kilparadoilla. Armstrong valmisti myös nelitahtista sotilaspyörää, jonka oikeudet myytiin Harley-Davidsonille.

Lentokoneet
-----------

Armstrong Whitworth perusti 1912 ilmailuosaston, josta muodostui Sir W. G. Armstrong Whitworth Aircraft Company. Yhtiön sulautuessa 1927 Vickersiin muodostui Vickers-Armstrongs, mutta Armstrong Whitworth Aircraftin osti J. D. Siddeley omaksi erilliseksi yhtiökseen.

* Armstrong Whitworth Albemarle
* Armstrong Whitworth Whitley

Aluksia
-------

Yhtiö valmisti vuosien 1885 ja 1918 välisenä aikana sotalaivoja Kuninkaalliselle laivastolle, keisarilliselle Venäjän laivastolle, keisarilliselle Japanin laivastolle ja Yhdysvaltain laivastolle. 

* *HMS Malaya*, Queen Elizabeth-luokan taistelulaiva

Lähteet
-------

1. ↑  Vickers-Armstrongs Grace's Guide to British Industrial History. Viitattu 9.7.2018.
2. ↑  Roland Brown: Moottoripyörät s. 109

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Armstrong Whitworth** Wikimedia Commonsissa
**Rose of England** (suom. *Englannin ruusu*) on englantilainen isänmaallinen laulu, jonka on tehnyt walesilainen säveltäjä Ivor Novello vuonna 1937. Kappaleen on levyttänyt muun muassa Vera Lynn. Kukka, johon sanoitus viittaa on yksi Englannin heraldisista symboleista nimeltä Tudor-ruusu. 

Näyttelijä Patricia Routledge lauloi kappaleen eräässä *Pokka pitää* -sarjan jaksossa.

Sanat
-----

Grown in one land alone
Where proud winds have blown
There’s not a flower born of the shower
Braver than England’s own
Though gales of winter blow
Piercing hail and snow
Shining she stays bright as in days of yore
Old England’s pride still blossoms
Fresh on England’s shore
Rose of England thou shall fade not here
Proud and bright from growing year to year
Red shall thy petals be as rich wine untold
Shared by thy warriors who served thee of old
Rose of England breathing England’s air
Flower of chivalry beyond compare
While hand and heart endure to cherish thy prime
Thou shalt blossom to the end of time
Rose of England breathing England’s air
Flower of liberty beyond compare
While hand and heart endure to cherish thy prime
Thou shalt blossom to the end of time
Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**Hakassia** on osallistunut **Turkvision laulukilpailuun** kahdesti, vuosina 2013 ja 2014.

Historia
--------

### 2013

Hakassia osallistui kaikkien aikojen ensimmäiseen Turkvision laulukilpailuun Turkin Eskişehirissä vuonna 2013. Edustajaksi valittiin laulaja Vladimir Dorju kappaleella "Tus Çirinde". Turkvision laulukilpailun semifinaalissa Dorju ei päässyt jatkoon.

### 2014

Vuonna 2014 Hakassia osallistui jälleen Turkvision laulukilpailuun, joka järjestettiin Kazanissa, Tatarstanissa. Edustajaksi valittiin laulaja Sajiana Saburova kappaleella "Alphaas". Kilpailun semifinaalissa Saburova sai 148 pistettä, jäi sijalle 22. eikä päässyt finaaliin.

Kilpailijat
-----------

Värien selitykset
  Voitto
  Toinen
  Kolmas
  Viimeinen

| Vuosi | Artisti(t) | Kieli | Kappale | Sija | Pisteet | Semif. | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2013 | Vladimir Dorju | Hakassi | "Tus Çirinde" | Ei päässyt jatkoon |
| 2014 | Sajiana Saburova | Hakassi | "Alphaas" | Ei päässyt jatkoon | 22 | 148 |
| 2015 | Ei osallistunut kilpailuun |
| 2016 | Ei osallistunut kilpailuun |

Lähteet
-------

1. ↑  Granger, Anthony: Türkvizyon 2013: Participating Countries Revealed  19.10.2013. Eurovoix.com. Viitattu 6.12.2015. (englanniksi)
MusiikkinäytteetKimalaisen lento"Kimalaisen lento" Yhdysvaltain maavoimien jousiorkesterin esittämänä.Äänitiedostojen kuunteluohjeet

**Kimalaisen lento** (ven. Полёт шмеля́, *Poljot šmelja*) on Nikolai Rimski-Korsakovin sävellys. *Kimalaisen lento* on alkujaan orkesterivälisoitto oopperasta *Tsaari Saltanin tarina*, joka perustuu Aleksandr Puškinin kertomukseen. Välisoitto kuvaa oopperan prinssin lentoa kimalaisena taikasaarelta tsaarin hoviin. Ooppera on sävelletty vuosina 1898–1900, ja pari vuotta oopperan kantaesityksen jälkeen säveltäjä laati oopperan musiikista kolmiosaisen orkesterisarjan op. 57, mutta välisoitto ei sisälly siihen, vaan se tunnetaan erillisenä orkesterikappaleena.

*Kimalaisen lento* on nopea taiturinumero, jossa säveltäjä käyttää hyväkseen viulujen, huilujen ja klarinettien notkeutta. Kimalaisen surinaa säestävät tehokkaat rytmi-iskut. Sävellys tarjoaa esittäjille tilaisuuden loistaa nopeudella ja teknisellä osaamisella, joten siitä on lukuisia sovituksia erilaisille kokoonpanoille. Tavanomaisten soolosoittimien viulun, pianon ja huilun ohella esityksissä on käytetty muun muassa nokkahuilua, fagottia, saksofonia, harmonikkatrioa, balalaikkaorkesteria, lauluyhtyettä, vaskiyhtyettä ja popyhtyettä. Yleisradion levystössä oli vuonna 1986 noin 70 erilaista levytystä *Kimalaisen lennosta*. Kappaleen nopeimmat esitykset kestävät vain runsaan minuutin.

Lähteet
-------

1. 1 2  Paavo Helistö: Kimalaisen lento (Yleisradion radio-ohjelman käsikirjoitus) *personal.inet.fi*.  1986. Viitattu 24.12.2011.
**NIVR (Nederlands Instituut voor Vliegtuigontwikkeling en Ruimtevaart)** eli Alankomaiden ilmailu- ja avaruusjärjestö oli Alankomaiden ilmailu- ja avaruusohjelmien johtovirasto elokuun 2009 loppuun asti. Sen toiminnot siirtyivät 1. syyskuuta 2009 SenterNovem-organisaation osaksi. Vuonna 2010 SenterNovem sulautui uuteen Agentschap NL-organisaatioon, jonka sisälle on synnytetty **Netherlands Space Office**.

Toiminta
--------

NIVR oli puolivaltiollinen, voittoa tuottamaton säätiö, jonka tavoitteena oli edistää ilmailu- ja avaruustoimintaa Alankomaissa. Se sijaitsi Delftin teknillisen yliopiston lentotekniikan osaston rakennuksessa. 

Alankomaiden teknologiapolitiikka on talousministeriön (Ministerie van Ekonomische Zaken) vastuulla, joka ensisijaisesti vastaa myös avaruuspolitiikasta. Avaruuspolitiikkaa käsitellään ministeriöiden välisessä avaruuskomiteassa (Interdepartementale Commissie Ruimtevaart, ICR), johon osallistuvat ne ministeriöt, joilla on avaruustoiminnassa etuja valvottavanaan.

Tausta
------

NIVR syntyi toisen maailmansodan jälkeen perustetun ilmailuteollisuuden kehitysorganisaation (NIV) pohjalle vuonna 1971. 

Toisen maailmansodan jälkeen perustettu NIV jälleenrakensi mm. Fokker-lentokonetehtaan toimivaksi yhtiöksi 1940-luvulta lähtien. Sen rahoittamia kehitysohjelmia olivat Fokker S-11-koulukone 1940-luvulla ja Fokker F-27 "Friendship" 1950-luvulla.

Katso myös
----------

* SenterNovem - 1.9.2009 alkaen NIVR sulautunut siihen
	+ Vuonna 2010 SenterNovem sulautui uuteen Agentschap NL-organisaatioon, jonka sisällä toimii Netherlands Space Office

Aiheesta muualla
----------------

* Agentschap NL
* Netherlands Space Office
Hietaniemen krematorio
Hietaniemen krematorio
**Hietaniemen krematorio** on Helsingin Hietaniemessä sijaitseva krematorio, jota ylläpitää Krematoriosäätiö. Krematorio aloitti toimintansa vuonna 1926 ja on paitsi maan vanhin myös suurin. Rakennuksessa on kaksi kappelia. Sivurakennuksessa sijaitsee kolumbaario eli uurnaholvi. Krematorio ei ole sidottu mihinkään uskontokuntaan.

Krematoriosäätiö perustettiin 1889 ja se rekisteröityi virallisesti 1907. Helsingin kaupunki vuokrasi sille tontin krematoriota varten jo vuonna 1915 ja arkkitehti Eliel Saarinen laati piirustukset, mutta rakentamisen aloittaminen viivästyi. Uudet piirustukset tilattiin arkkitehti Bertel Liljequistiltä ja 1920-luvun klassisismia edustava rakennus valmistui vuonna 1925. Ensimmäinen tuhkaus suoritettiin 24. maaliskuuta 1926. Samana syksynä valmistuivat krematorion oma kolumbaario ja kappeli, jonka vihkiäiset pidettiin 7. marraskuuta. Koska kirkon asenne polttohautaukseen oli tuolloin vielä hyvin kielteinen, kieltäytyivät Porvoon ja Tampereen piispat vihkimästä krematoriota. Alkuperäisen ison kappelin rinnalle valmistui 2002 pieni kappeli.

Lähteet
-------

1. ↑  Krematoriosäätiö
2. ↑  Marja Pehkonen: *Hauraita muistoja Helsingin hautausmailta*, s. 153–154. Helsingin kaupunginmuseo 2008.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hietaniemen krematorio** Wikimedia Commonsissa
Hakatanlahti sijaitsee Fukuokan edustalla.
**Hakatanlahti** on Japaninmeren lahti Kyūshūn saarella Japanissa, Hakata-kun alueella joka on nykyisin osa Fukuokan kaupunkia. Se aukeaa Tsushiman salmeen, joka erottaa Japanin Korean niemimaasta. Lahti on alkujaan suojaisa luonnonsatama, mutta Fukuokan kaupungin laajetuessa osia siitä on täytetty rakennusmaaksi.

Hakatanlahti on suojaisa satamapaikka lyhyen merimatkan päästä mantereelta, joten se on ollut luonnollinen invaasioiden kohde. Tunnetuimpia hyökkäyksiä ovat mongolien iskut 1200-luvulla. Näitä kutsutaan joskus myös Hakatanlahden taisteluiksi. Koreaa ja Kiinaa hallinneet mongolit Kublai-kaanin johdolla ytrittivät iskeä Japaniin marraskuussa 1274 ja uudelleen vuonna 1284. Molemmilla kerroilla taifuuni tuhosi lähes koko hyökkäävän laivaston. Myrskyjä alettiin myöhemmin kutsua nimellä kamikaze ("jumalan tuuli").

Lähteet
-------

1. ↑  Cortazzi, Hugh: *The Japanese Achievement*, s. 79-80. Lontoo: Sidgwick and Jackson, 1990. ISBN 0-283-99647-1.
2. ↑  Encyclopædia Britannica

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hakatanlahti** Wikimedia Commonsissa