recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Kemijärven kiekko** eli **KeKi** on vuonna 1978 perustettu pohjoissuomalainen jääkiekkojoukkue, jonka kotipaikka on Kemijärven kaupunki. KeKi pelaa nykyisin III divisioonassa.

Vuoden 1983 alkuun saakka Kemijärvellä pelattiin luonnonjäillä. Silloin nykyisen jäähallin paikalle valmistui paineilmahalli. Vuonna 2000 entisen paineilmahallin tilalle rakennettiin nykyinen kiinteä rakennus, jonka omistaa Kemijärven Jäähalli Oy, jossa KeKi on vähemmistöosakkaana.

Helmikuussa 2010 Kuusamon Pallo-Karhujen ja KeKin kohtaamisessa KeKin pelaaja Dmitry Korovin sai huomiota hankkimalla ennätykselliset 127 jäähyminuuttia. Ottelurangaistus 3 × 25 minuuttia, 2 × 20 minuuttia, automaattinen pelirangaistus käytöksestä, 5 minuuttia poikittaisesta mailasta ja 5 minuuttia väkivaltaisuudesta. Nämä kaikki tuomittiin Koroville samaan aikaan. Ennen tätä Korovin oli saanut vain yhden kahden minuutin jäähyn väkivaltaisuudesta. Paikallaolijan mukaan Korovin olisi lyönyt tuomaria, heittänyt tätä hammassuojillaan sekä näytellyt kansainvälisiä käsimerkkejä. Tilanne oli käynnistynyt, kun Korovin oli lyönyt poikittaisella mailalla kiekotonta pelaajaa.

Lähteet
-------

1. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Kemijärven Kiekko ry (Arkistoitu – Internet Archive)
**S.K.A.T.E.** on rullalautailemalla suoritettava kahden pelaajan peli. Pelissä pelaajat suorittavat vuorotellen temppuja ja toisen pelaajan on onnistuttava toistamaan se.

Miten S.K.A.T.E.:a pelataan
---------------------------

S.K.A.T.E.-pelissä toinen pelaaja on vuorollaan 'näyttäjä', joka ensin esittää tempun ja toinen on 'vastaaja', joka toistaa sen. Vuoronsa alussa näyttäjä nimeää tempun ja sen jälkeen esittää sen. Tämän jälkeen vastaajalla on yksi yritys onnistua sen toistamisessa. Jos näyttäjä ei onnistu nimeämässään tempussa ensimmäisellä yrityksellä, siirtyy näyttövuoro suoraan vastaajalle. Jos vastaaja epäonnistuu, saa hän yhden kirjaimen sanasta 'SKATE' ja näyttövuoro vaihtuu, viimeisellä yrityksellä jos on jo kirjaimet SKAT, on kaksi yritystä. Se pelaaja, jolle ensimmäisenä kertyy viisi kirjainta, häviää pelin. Tasapuolisuuden parantamiseksi pelissä asetetaan usein rajoituksia temppuihin, joita näyttäjä saa esittää.

Aiheesta muualla
----------------

* Suomen rullalautaliiton S.K.A.T.E.-pelin viralliset säännöt (Arkistoitu – Internet Archive)
**Vastike** on osituksessa esiintyvä omaisuuserä, jolla pyritään turvaamaan osituksen oikeudenmukaisuus. Avio-oikeuden alaiseksi on voinut siirtyä avio-oikeuden ulkopuolista omaisuutta tai toinen puoliso on voinut pienentää avio-oikeuden alaisen omaisuutensa määrää toisen puolison vahingoksi. Tällöin vastike-erien avulla pyritään ennallistamaan tilanne sellaiseksi kuin se olisi ollut ilman asiattomia muutoksia. Ennallistamista suoritetaan vain siinä määrin, kuin se on mahdollista velkojien asemaa loukkaamatta.

Oikeus vastikkeeseen syntyy esimerkiksi silloin, kun puoliso on enentänyt avio-oikeuden alaista omaisuuttaan vapaaomaisuudellaan (avioliittolaki, 234/1929, 92 §). Vastiketta saa myös silloin, kun avio-oikeusomaisuudesta on vähennetty velkaa, joka olisi pitänyt vähentää vapaaomaisuudesta. Vastikeoikeus syntyy siinäkin tapauksessa, että puoliso on vähentänyt omaisuuttaan sopimattomalla menettelyllä (avioliittolaki, 93–94 §). Vastiketta joutuu maksamaan myös puoliso, joka on hankkinut tai parantanut avio-oikeusomaisuudella vapaaomaisuutta. Samoin tapahtuu, jos on maksanut velan avio-oikeuden alaisella omaisuudellaan, vaikka se olisi pitänyt maksaa vapaaomaisuudella.

Kun osituksen syynä on puolison kuolema, syntyy vastikeoikeus ennakkoperinnöstä, joka on annettu kumman tahansa puolison avio-oikeusomaisuudesta. Ennakkoperintö vähennetään saajansa perintöosasta (avioliittolaki 94a §). Tällöin ennakkoperintö ei pienennä lesken avio-osaa. On huomattava, että se mitä pesään kuuluu ratkeaa ositusperusteen syntyhetkellä eli puolison kuolinhetkellä tai avioerohakemuksen jättöhetkellä. Jos omaisuutta hukataan tai puolison etua loukataan ositusperusteen syntyhetken jälkeen, se ei vaikuta osituslaskelmaan. Osituslaskelmassa oletetaan, että hukattu omaisuus kuuluu yhä pesään. Menettely takaa loukatulle puolisolle vastiketta paremman turvan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  *Encyclopædia iuridica fennica,* Suomalainen lakimiesyhdistys 1994–1999, ISBN 951-855-135-9, osa III palstat 866–869.
**Sisäpyöräily** on siihen suunnitellulla kuntopyörällä harrastettava kuntoilulaji. Sisäpyöräilystä käytetään usein nimitystä Spinning®, joka on Mad Dogg Athletics Inc:n rekisteröimä tavaramerkki. Konsepti on esitelty vuonna 1987 ja toimii yli 80 maassa yli 16 000 salilla. Konseptin kehittäjä on Jonathan Goldberg, joka tunnetaan alalla nimellä Johnny G. Spinningin on väitetty olevan tunnetuin tuotemerkki sekä tuotekonsepti liikuntakeskusalalla.*lähde?*

Sisäpyöräilytunteja voi tarjota mikä tahansa liikuntakeskus, jolla on lajiin soveltuvat pyörät. Spinning-tunteja voivat tarjota ainoastaan lisensioidut salit sekä koulutetut ohjaajat. Spinning-koulutuksessa ja -tunneilla käytetään Star Trac V-Bike sekä Johnny G. Spinner Elite ja Spinner Pro -pyöriä. Johnny G kouluttaa spinningohjaajia ympäri maailman.

Sisäpyöräilyyn käytettävä pyörä muistuttaa tavallista kuntopyörää. Pyörässä on ainoastaan yksi pyörä, vauhtipyörä, jonka vastusta muuttamalla saadaan aikaan haluttu polkunopeus ja vastus vauhtipyörän pyörimiseen. Vastusta lisäämällä tai vähentämällä sekä polkimien pyöritysnopeutta vaihtelemalla kontrolloidaan harjoitteen rasittavuutta. Suurin osa pyöristä on suoravetoisia, eli polkimet ovat suoraan yhteydessä vauhtipyörään joko ketjun tai hihnan välityksellä. Tällöin polkimet pyörivät samaa nopeutta vauhtipyörän kanssa. On myös olemassa sisäpyöräilyssä käytettäviä pyöriä, jotka eivät ole suoravetoisia, vaan polkimet voi pysäyttää ilman, että vauhtipyörä pitää pysäyttää. Markkinoilta löytyy myös pyöriä, joilla voidaan polkea vedessä, esimerkiksi uima-altaassa. Tällöin lajin nimi on hydrospinning. X-Bike-pyörissä ohjaustanko liikkuu sivusuunnassa, jonka tarkoitus on jäljitellä maastopyörän ominaisuuksia.

Sisäpyöräily on pääsääntöisesti cardioharjoite, joko aerobinen tai anaerobinen tai molempia, riippuen tuntiprofiilista ja tavoitteista. Lihasrasitus kohdistuu hengitys- ja verenkiertoelimien lisäksi pääsääntöisesti alavartalon lihaksiin, mutta varsinkin X-Bike-tunneilla saatetaan tehdä myös ylävartaloon kohdistuvia lihaskuntoliikkeitä.

Hydrospinning
-------------

**Hydrospinning** on kehittynyt spinningistä, ja siinä pyöräillään vedessä.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Sisäpyöräily**.
* iisee.fi
* spinning.com
* indoorcycling.com
* Yle areena: hydrospinning (Arkistoitu – Internet Archive) (ruotsiksi)
**Financial Action Task Force (on Money Laundering)** (**FATF**), (ranskaksi: ***Groupe d'action financière*** (**GAFI**), 
on hallitustenvälinen toimintaryhmä, joka toimii Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestön OECD:n alaisuudessa. 
Se perustettiin G7-maiden kokouksessa Pariisissa vuonna 1989 luomaan toimintamalleja ja säädöksiä, joilla estettäisiin rahanpesua, terrorismin tai joukkotuhoaseiden rahoitusta ja leviämistä.
FATF:n toimisto sijaitsee Pariisissa OECD:n pääkonttorissa. 
FATF:iin kuuluu 34 jäsenmaata, joitakin paikallisia tarkkailijoita sekä kaksi paikallisjärjestöä (Persianlahden arabimaiden yhteistyöneuvosto ja Euroopan komissio). Suomi liittyi mukaan vuonna 1991.

Jäsenvaltiot
------------

* Alankomaat
* Argentiina
* Australia
* Belgia
* Brasilia
* Espanja
* Etelä-Afrikka
* Etelä-Korea
* Hongkong
* Islanti
* Italia
* Intia
* Irlanti
* Itävalta
* Japani
* Kanada
* Kreikka
* Kiina
* Luxemburg
* Malesia
* Meksiko
* Norja
* Portugali
* Ranska
* Ruotsi
* Saksa
* Singapore
* Suomi
* Sveitsi
* Tanska
* Turkki
* Uusi-Seelanti
* Venäjä
* Yhdistynyt kuningaskunta
* Yhdysvallat

Katso myös
----------

* Rahanpesu
* Veroparatiisi
* Terrorismi
* Joukkotuhoaseet

Lähteet
-------

* (Arkistoitu – Internet Archive) Valtiovarainministeriö
* [vanhentunut linkki] Sisäministeriö
* Finanssivalvonta
* (Arkistoitu – Internet Archive) Rahanpesulain uudistamistyöryhmän asiakirja
* FATF
**Jules** (alun perin *Gilles-Joseph*) **Hone** (7. huhtikuuta 1833 Liège – 15. syyskuuta 1913 Montreal) oli viulisti, pedagogi, säveltäjä ja kapellimestari. Hän opiskeli vuosina 1846–1854 viulunsoittoa Liègen konservatoriossa Joseph Dupontin ja vuosina 1854–1856 Brysselin konservatoriossa Hubert Léonardin johdolla. Hän muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1856 ja asettui siellä New Yorkiin, jossa toimi vuoteen 1865 Niblo's Gardenin teatteriorkesterissa, joka piti konsertteja ja oopperaesityksiä.

Noin vuonna 1865 Hone muutti Montrealiin, jossa hän omistautui lähinnä opetustyölle luostareissa. Vuosina 1881–1884 hän opetti Collège Sainte-Mariessa ja lisäksi yksityisesti. Hänen oppilaidensa joukossa olivat François Boucher, Oscar Martel, Charles Reichling, Jean Duquette ja poikansa Émile Hone (k. merellä 1883).

Hone perusti amatööriorkesterin ja piti julkisia konsertteja Montrealissa. Hänen kutsustaan belgialaisviulisti Frantz Jéhin-Prume kävi Montrealissa vuonna 1865 ensimmäistä kertaa. Honen teoksia ovat ooppera *The Grande* (1899), Notre-Damen kirkossa esitetty messu, *La Canadienne* (fantasia viululle ja pianolle) ja *Marche militaire nationale chinoise* (1913, omistettu Sun Yat-senille).

Hone oli Cécile Honen isä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  The Canadian Encyclopedia: Jules Hone


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Belgia

 |

 |
**Vaimo ja sihteeri** (engl. *Wife Versus Secretary*; lyhennettynä *Wife vs. Secretary*) on vuonna 1936 ilmestynyt yhdysvaltalainen draamakomediaelokuva, jonka on ohjannut Clarence Brown. Päätähtinä ovat Clark Gable, Jean Harlow ja Myrna Loy. Sivuosissa ovat muiden muassa May Robson, George Barbier ja James Stewart.

Norman Krasna, John Lee Mahin ja Alice Duer Miller käsikirjoittivat elokuvan Faith Baldwinin samannimisen romaanin pohjalta. *Vaimo ja sihteeri* on mustavalkoinen ja pituudeltaan 88 minuuttia, eli tunti ja 28 minuuttia. *Vaimo ja sihteeri* sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 28. helmikuuta vuonna 1936. Suomeen elokuva ilmestyi teattereihin samana vuonna 13. syyskuuta. Tuotantoyhtiönä oli Metro-Goldwyn-Mayer. *Vaimo ja sihteeri* julkaistiin DVD:lle 20. kesäkuuta vuonna 2006.

Harlow ja Robson ovat näytelleet viimeksi yhdessä musikaalielokuvassa *Trocadero* vuonna 1935. Ja sitä ennen komediaelokuvassa *Punatukkainen Lilli* vuonna 1932. *Vaimo ja sihteeri* on viides kuudesta Harlowin ja Gablen yhteistyöstä. Sekä neljäs seitsemästä Gablen ja Loyn yhteistyöstä. Elokuva oli myös James Stewartin ensimmäisistä rooleista.

Juoni
-----

Linda Stanhope (Myrna Loy), Van "V.S."/"Jake" Stanhope (Clark Gable) ja Helen "Whitey" Wilson (Jean Harlow).
**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Päätähdet Clark Gable näyttelee aikakauslehden kustantajaa Van Stanhopea, Jean Harlow näyttelee erittäin seksikästä Vanin sihteeriä, Helen "Whitey" Wilsonia, ja Myrna Loy näyttelee Vanin aviovaimoa, Lindaa. Sivuosissa olevat May Robson näyttelee Vanin äitiä, Mimiä, George Barbier näyttelee J.D. Underwoodia, ja James Stewart Whiteyn poikaystävää, Davea.

*Vaimo ja sihteeri* kertoo Whitey Wilsonista (Harlow), joka yrittää viedä Van Stanhopen (Gable) hänen vaimoltaan Lindalta (Loy).

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**

Näyttelijät
-----------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Clark Gable   | … |  Van "V.S."/"Jake" Stanhope
  |
|  Jean Harlow   | … |  Helen "Whitey" Wilson
  |
|  Myrna Loy   | … |  Linda Stanhope
  |
|  May Robson   | … |  Mimi Stanhope
  |
|  George Barbier   | … |  J.D. Underwood
  |
|  James Stewart   | … |  Dave
  |
|  Hobart Cavanaugh   | … |  Joe
  |
|  Tom Dugan   | … |  Finney
  |
|  Gilbert Emery   | … |  Simpson
  |
|  Marjorie Gateson   | … |  Eve Merritt
  |
|  Gloria Holden   | … |  Joan Carstairs
  |
**Pyynikin urheilukenttä** on Tampereen Pyynikinrinteellä sijaitseva urheilukenttä. Samalla paikalla on urheiltu jo vuodesta 1908 lähtien, mutta nykyiset rakennukset ja reuna-aita ovat pääosin peräisin 1920-luvulta. 

Kentän pintana on uusi kolmannen sukupolven tekonurmi, joka asennettiin vanhan ja kuluneen hiekkatekonurmen tilalle keväällä 2008. Pinnalle on maalattu sekä jalkapallon (valkoinen) että amerikkalaisen jalkapallon (keltainen) kenttäviivat. Kenttää kiertää kuusiratainen, tartan-pintainen 350 metrin juoksurata.

Nykyisin kenttää käyttää kotikenttänään amerikkalaisen jalkapallon joukkue Tampere Saints sekä jalkapalloseura Tampere United. Kentällä on myös paljon jalkapallon ja yleisurheilun junioritoimintaa.

Pyynikin urheilukentällä järjestettiin ensimmäinen Pistejäärata-ajo 11. maaliskuuta 1970, jolloin kilpailun voitti Jorma Lusenius. Kilpailun järjestäjänä toimii Tampereen Urheiluautoilijat ry, ja edellisen kerran*milloin?* kilpailtiin vuonna 2013.

Pyynikin kentällä pelattiin ensimmäinen jääpallon pääsarjaottelu Tampereella 67 vuoteen kun Porin Narukerä ja Helsingin Botnia kohtasivat 2. helmikuuta 2019. Tasapeliin (3-3) päättynyttä ottelua seurasi 629 katsojaa.

Vuonna 1943 kentällä pidettiin Suomalaisen Waffen-SS-vapaaehtoispataljoonan kotiinpaluujuhla.

Ennätyksiä Pyynikin kentällä
----------------------------

Maailmanennätyksiä kentällä on tehtailtu paljon, ja ne ajoittuvat 1920–1930-luvuille.

* Vuonna 1920 Hannes Kolehmainen juoksi 25 000 metrin ratajuoksun maailmanennätyksen.
* Väinö Sipilä teki maailmanennätyksen 30 000 metrin juoksussa vuonna 1928.
* Vuonna 1930 nähtiin keihäänheiton maailmanennätys Matti Järvisen heittämänä, tulos 71,70 metriä.

Suomenennätyksistä viimeisin on Matti Yrjölän tekemä kuulantyönnön ennätys vuodelta 1972. Tulos oli 20,38 metriä.

Lähteet
-------

1. ↑  « Suomen Jääpalloliitto *finbandy.torneopal.fi*. Viitattu 23.8.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Pyynikin urheilukentän verkkosivu
* Viistokuva Pyynikin urheilukentästä, Fonecta
**Knut Torbjørn Eggen** (1. marraskuuta 1960 – 20. helmikuuta 2012) oli norjalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. 

Eggen oli toisen polven jalkapalloilijoita, hänen isänsä Nils Arne Eggen teki pitkän työn Rosenborgin päävalmentajana ja kuuluu norjalaisen jalkapallon legendoihin.

Ura pelaajana
-------------

Eggen aloitti peliuransa pienessä Orkdal IL:n joukkueessa, josta siirtyi 1978 Rosenborgin organisaatioon. Hän edusti trondheimläissuraa 13 kauden ajan, ja pelasi myös isänsä alaisuudessa. Kaikkiaan hän pelasi seurassa 221 liigaottelua tehden niissä 10 maalia. Hän voitti seuran kanssa kolme Norjan mestaruutta. Maajoukkuetasolla Eggen edusti Norjaa neljässä maaottelussa.

### Meriitit pelaajana

* Norjan mestaruus (3): 1985, 1988, 1990
	+ Hopeaa (2): 1989, 1991
* Norjan cup (2): 1988, 1990
	+ Hopeaa: 1991

Ura valmentajana
----------------

Eggen aloitti valmennusuransa 1994 Aalesunds FK:n päävalmentajana. 1997 hän siirtyi 1. divisioonassa pelanneen Moss FK:n päävalmentajaksi. Eggenin isä Nils Arne oli luotsannut samaa seuraa 1980-luvun lopulla. Nuoremman Eggenin johdolla Moss oli toinen 1. divisioonassa kauden 1997 päätteeksi ja nousi pääsarjaan. Hänen johdollaan seura sijoittui seuraavina kausina sijoille sarjan keskikastiin. 

Kauden 2001 päätteeksi Eggen jätti Mossin ja siirtyi 2. divisioonassa pelanneen Fredrikstad FK:n päävalmentajaksi. Ensimmäisellä kaudellaan hän johdatti seuran divisioonan voittoon ja kaudella 2003 tuli 1. divisioonan hopeaa ja nousu pääsarjatasolle. Hän johdatti seuran ensimmäisellä pääsarjakaudellaan sijalle 10. Kaudella 2005 hän toimi seuran kakkosvalmentajana legendaarisen Egil Olsenin luotsatessa seuraa. Sijoitus putosi pykälällä ja Olsen teki kauden päätteeksi tilaa Eggenille. Kausi 2006 päättyi kahdeksanteen sijaan. Jättipotin seura nappasi Norjan cupissa, jonka loppuottelussa se kaatoi Sandefjordin maalein 3–0. Kauden jälkeen Eggen jätti yllättäen tehtävänsä seuran peräsimessä. Syynä olivat erimielisyydet seuran urheilutoimenjohtaja Morgan Andersenin kanssa.

Elokuussa 2007 Eggen siirtyi Rosenborgin urheilutoimenjohtajaksi. Hän jätti tehtävänsä sairauden vuoksi toukokuussa 2008. Elokuussa hän palasi työtehtävien pariin ja toimi siitä lähtien Mossin urheilukoulussa valmennuksen opettajana. Hän toimi myös koulutus- ja johtotehtävissä Moss FK:n organisaatiossa. 

Eggen kuoli 51-vuotiaana 20. helmikuuta 2012. Kuolinsyytä ei kerrottu julkisuuteen.  Lokakuussa 2013 Eggenin isä Nils Arne kertoi poikansa tehneen itsemurhan. 

### Meriitit valmentajana

* Norjan cup: 2006
* Norjan 1. divisioona
	+ Hopeaa (2): 1997, 2003
* Norjan 2. divisioona: 2002

Lähteet
-------

1. ↑  Knut Torbjørn Eggen er død *Dagbladet.no*.  21.2.2012. Viitattu 21.2.2012. (norjaksi)
2. ↑  Knut Torbjørn Eggen er død
3. ↑  INTERVJUET: Nils Arne Eggen


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Glenn RostadEgil Olsen** | **Fredrikstad FK:n päävalmentaja**2002–20042006 | Seuraaja:**Egil OlsenAnders Grönhagen** |

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja

 |

 |
**Robert L. Short** (3. elokuuta 1932 Midland, Texas, Yhdysvallat – 6. heinäkuuta 2009 Little Rock, Arkansas, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen presbyteeripastori, teologi ja tietokirjailija, joka kirjoitti populaarikulttuurin teologisista merkityksistä.

Short syntyi Texasissa vuonna 1932. Hän opiskeli koko ikänsä ja sai useita maisterin tutkintoja. Hän luennoi myös useassa paikassa. Short kirjotiti useita kirjoja, jotka tutkivat populaarikulttuurin teologisia merkityksiä. Tunnetuin Shortin kirjoista on hänen opiskeluaikanaan kirjoittamansa ja vuonna 1965 julkaistu *The Gospel According to Peanuts* (suomennettu nimillä *Tenavat totuuden tiellä* ja *Tenavien evankeliumi*), jossa hän esitteli Charles M. Schulzin *Tenavat*-sarjakuvasta löytämiään teologisia viestejä. Lisäksi hän kirjoitti muun muassa kirjat *The Gospel According to Dogs* ("Koirien evankeliumi") ja *The Parables According to Dr. Seuss* ("Dr. Seussin sananlaskut"). Vuodesta 1991 alkaen Short toimi presbyteerisenä pastorina. Hän asui vuodesta 2001 Arkansasin Little Rockissa, jonne hän perusti oman kirkon.

Lähteet
-------

1. ↑  Short, Robert L. Librady of Congress. Viitattu 20.1.2015. (englanniksi)
2. ↑  Jensen, Trevor: Robert L. Short, 1932-2009: Wrote 'The Gospel According to Peanuts'  17.7.2009. Chicago Tribune. Viitattu 20.1.2015. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Latvia
* Japani
* Korea
* Alankomaat

 |

 |
**Knut Richard de la Chapelle** (10. marraskuuta 1888 Mäntsälä – 3. marraskuuta 1934) oli suomalainen vapaaherra, joka omisti Mäntsälän Saaren kartanon 1916–1934. Hän jatkoi isänsä Richard Casimir de la Chapellen perustaman Saaren Tulitikkutehtaan toimintaa.

Sisällissodan aikana punaiset valtasivat Saaren kartanon ja Knut de la Chapelle ja hänen sisarensa pakenivat Porvooseen. Matkalla de la Chapelle tutustui tulevaan puolisoonsa Anni Erichiin, jonka kanssa hän meni naimisiin vuonna 1919. Knut ja Anni de la Chapelle olivat suosittuja työväkensä keskuudessa. He panostivat työväkensä hyvinvointiin, kannustivat näiden lapsia opiskelemaan ja rakennuttivat kartanon ja tehtaan työntekijöille seurantalon, jossa oli muun muassa kirjasto ja lukusali. De la Chapelle rakennutti myös Saaren kartanon nykyisen vuonna 1929 valmistuneen päärakennuksen, jonka suunnittelijaksi hän valitsi arkkitehti Jarl Eklundin. Samaan aikaan valmistui myös kartanon autotalli, joka on edelleen olemassa. De la Chapelle tunnettiin autoilijana ja hänen keltainen Mercedes-Benz oli paikkakuntalaisille tuttu. Knut ja Anni de la Chapellen ainoa poika Curt Richard syntyi uudessa päärakennuksessa vuonna 1929.

De la Chapelle kuului Mäntsälän suojeluskunnan esikuntaan ja hän majoitti Mäntsälän kapinan aikaan 1932 Saaren kartanossa Lapuan liikkeen johtohenkilöitä, muun muassa Vihtori Kosolan. Anni de la Chapellen ensimmäinen puoliso oli Mikko Erich, jonka Ohkolan työväentalolla järjestetystä puhetilaisuudesta kapina sai alkunsa. Mäntsälän Jokelanseudun Latoteatteri teki aiheesta vuonna 2005 kesänäytelmän "Sydänten kapina", jonka käsikirjoitti Kirsti Manninen.

De la Chapelle joutui taloudellisiin vaikeuksiin epäonnistuneiden sijoitusten ja kalliiden rakennustöiden vuoksi. Hän kuoli lyhyen sairauden jälkeen vuonna 1934. Ruotsalainen trusti kaappasi tulitikkutehtaan ja kartanon irtaimistoa, karjaa sekä maatalouskoneita myytiin useassa huutokaupassa. Saaren kartano myytiin kesällä 1935 asutushallitukselle.

Lähteet
-------

1. ↑  Knut Richard de la Chapelle  27.7.2005. Anneli Kotisaari. Viitattu 21.12.2019.
2. 1 2 3  Vauhkonen, Heli: Saaren kartano on ollut maanviljelyksen edelläkävijä jo vuosisatoja  20.6.2016. Uudenmaan liitto.  Arkistoitu 25.4.2019. Viitattu 25.4.2019.
3. 1 2 3  Kartanot  7.1.2019. Mäntsälän kunta.  Arkistoitu 25.4.2019. Viitattu 25.4.2019.
4. ↑  10 – Saaren kartano *Mäntsälän kotiseutupolut*. Mäntsälä-Seura. Viitattu 25.4.2019.
5. ↑  Mäntsälän kapinan perimmäiset syyt  27.7.2005. Etelä-Suomen Sanomat. Viitattu 25.4.2019.
**Xerókampos** (kreik. Ξερόκαμπος; myös *Xerókambos*, *Xirókampos*, *Xirókambos*) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Siteían kuntaan, Lasíthin alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Aiemmin kylä kuului Léfkin kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Siteían kunnan Léfkin kunnallisyksikköön. Xerókampos on osa Zíroksen kyläyhdyskuntaa. Kylän väkiluku on 54 (vuonna 2011).

Xerókampoksen rannikkoa ja Kaváloi-saaret.
Xerókampos sijaitsee Kreetan kaakkoiskulmassa linnuntietä noin 22 kilometriä Siteían kaupungista kaakkoon. Kylässä on vain vähän turismia. Se tunnetaan muun muassa alueen rannoista ja lukuisista luolista.

Antiikin aikana kylän lähellä sijaitsi Ampeloksen kaupunki. Sen arkeologinen kohde sijaitsee Farmakokéfalossa nykyisen kylän eteläpuolella. Paikalla on jäänteitä erityisesti hellenistiseltä kaudelta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. ↑  Xerokambos *Crete Travel*. Viitattu 20.3.2017.
3. ↑  Tour around Crete: from Viannos to Sitia. Ierapetra, Makrygialos, Zakros, Palaikastro, Vai, Moni Toplou, Sitia *Explore Crete*. Viitattu 20.3.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Xerókampos** Wikimedia Commonsissa
**Robert Lee Bullard** (synt. **William Robert Bullard**, 15. tammikuuta 1861 – 11. syyskuuta 1947) oli yhdysvaltalainen sotilas ja kenraali. Hän komensi ensimmäisessä maailmansodassa 3. armeijakuntaa ja 2. armeijaa.

Bullardin vanhemmat olivat plantaasinomistaja Daniel Bullard ja metodistipapin tytär Susan Mizell Bullard. Hänellä oli kymmenen vanhempaa ja yksi nuorempi sisarus. Hänet tunnettiin nimellä William Robert Bullard vuoteen 1866 asti, jolloin hän pyysi vanhempiaan muuttamaan hänen nimensä Robert Lee Bullardiksi Konfederaation sotasankari Robert E. Leen mukaan, mikä toteutui.

Kesäkuussa 1881 Bullard osallistui Yhdysvaltain maavoimien upseerikoulun West Pointin pääsykokeeseen ja tuli valituksi. Hänen koulumenestyksensä upseerikoulussa oli keskivertoluokkaa, ja hän valmistui sieltä vuoden 1885 vuosikurssin mukana.

Bullardin ensimmäiseksi asemapaikaksi tuli Fort Unionin linnoitus New Mexicon territoriossa. Vuonna 1886 hän osallistui Geronimon johtaman apassi-intiaanien kapinan tukahduttamiseen Meksikossa rajan toisella puolella. Hänet ylennettiin yliluutnantiksi vuonna 1892.

Perhe
-----

Bullard avioitui Rose Brabsonin kanssa keväällä 1888. Brabson kärsi koko elämänsä ajan huonosta terveydentilasta ja pitkistä Bullardista erossa viettämistään ajoista. Hän oli katolinen, ja myös Bullard kääntyi katoliseksi vuonna 1901.

Bullard ja Brabson saivat neljä lasta, joista kolme oli poikia. Pojista yksi opiskeli myöhemmin isänsä tavoin West Pointissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Robert Lee Bullard *encyclopediaofalabama.org*. Viitattu 14.11.2021. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Robert Lee Bullard** Wikimedia Commonsissa

* Helmore, Edward: Death and glory: the first world war US general whose ambition did for his men *The Guardian*.  26.3.2017.  (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* NARA
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Työsuojelupiiri** oli työsuojelun alueellinen organisaatiotaso noin 40 vuoden ajan.
Työsuojelupiirien toiminta on siirtynyt vuoden 2010 alusta lähtien aluehallintovirastoihin.

Työsuojelupiirit, joita alkuaan oli 11 oli perustettu 1.9.1972. Silloisten ammattientarkastuspiirien toimistoista tuli työsuojelutoimistoja. Työsuojelupiirit toimivat 1.10.1973 aloittaneen työsuojeluhallituksen alaisuudessa. Kunnallinen työsuojelutarkastus yhdistettiin työsuojelupiireihin 1.12.1988. Työsuojeluhallinto siirtyi 1.6.1989 työministeriön alaisuuteen.

Työsuojelun organisaatiossa tapahtui merkittävä muutos 1.3.1993, jolloin työsuojeluhallitus lakkautettiin keskusvirastona ja työministeriöön perustettiin uusi työsuojeluosasto. Samanaikaisesti lakkautettiin erilliset metsä- ja maatalouden työsuojelupiirit ja työsuojelupiireistä tuli itsenäisiä ministeriön alaisia virastoja.

Työsuojeluhallinto siirrettiin sosiaali- ja terveysministeriöön 1.4.1997, mutta työsuhdeasioiden lainsäädäntö jäi työministeriön työympäristöosastolle.

1.1.2004 alkaen työsuojelupiirejä yhdistettiin ja jäljelle jäi kahdeksan piiriä.[1][2]

Lähteet
-------

1. ↑   Aluehallintovirastojen verkkopalvelu
2. ↑   Työsuojeluhallinnon kotisivut
**Alaanin kieli** on muinaisten alaanien puhuma kuollut iranilainen kieli.

Alaanit eriytyivät Kaspianmeren ja Kaukasuksen pohjoispuolella sekä Donin alueella asuneista sarmaateista 100-luvulla eaa. Hunnit kukistivat heidät vuonna 372. Osa alaaneista lähti mukaan suureen kansainvaellukseen ja loput asettuivat Kaukasuksen pohjoisrinteille. 800–900-luvuilla Pohjois-Kaukasian alaanit ylläpitivät suhteita kasaareihin ja Bysanttiin, josta he omaksuivat kristinuskon. Mongolivalloittajat tuhosivat alaanien valtion 1200-luvulla. Kaukasian keskiosan vuoristoseudulle vetäydyttyään he sekoittuivat alueen alkuperäisväestöön ja muodostivat nykyisen osseettien kansan.

Alaanin kieltä voidaan pitää skyytin ja osseetin kielen historiallisena välimuotona. Se kuuluu iranilaisten kielten itäiseen ryhmään. Kirjallisista muistomerkeistä huomattavin on kreikkalaisin kirjaimin kirjoitettu Zelentšukin hautakivi. Hyvin niukan aineiston perusteella alaani muistuttaa eniten osseetin kielen digorin murretta.

Lähteet
-------

1. ↑  Anhava, Jaakko: *Maailman kielet ja kielikunnat (3. painos)*, s. 93. Tampere: Gaudeamus, 2005. ISBN 951-662-734-X.
2. ↑  *Jazyki mira: Iranskije jazyki. III. Vostotšnoiranskije jazyki*, s. 105–106. Moskva: Indrik, 1999. ISBN 5-85759-107-4.
3. ↑  *Jazyki mira: Iranskije jazyki. III. Vostotšnoiranskije jazyki*, s. 106. Moskva: Indrik, 1999. ISBN 5-85759-107-4.
**Thomas Robert "Tom" Laughlin** (10. elokuuta 1931 – 12. joulukuuta 2013) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja elokuvaohjaaja. Hän syntyi Minneapolisissa Minnesotassa mutta vietti lapsuutensa Milwaukeessa Wisconsinissa.

Laughlin aloitti elokuvauransa vuonna 1955. Vuonna 1967 hän ohjasi ja näytteli itse elokuvassa *Born Losers*, joka oli ensimmäinen osa suursuosioon nousseesta Billy Jack -elokuvasarjasta. Se sai kolme jatko-osaa vuosina 1971, 1974 ja 1977.

Laughlinin muuhun tuotantoon kuuluu muun muassa elokuva *Lahjomaton* (1975). Hän on uransa aikana piiloutunut myös lukuisien pseudonyymien taakse.

Hän oli vuodesta 1956 naimisissa Delores Taylorin kanssa, ja heillä oli kolme lasta. Lasten ollessa pieniä Laughlin piti taukoa elokuvaurastaan ja perusti yhdessä vaimonsa kanssa Montessori-esikoulua.

Laughlin osallistui varsinkin myöhempinä vuosinaan aktiivisesti politiikkaan. Hän oli ehdolla presidenttiehdokkaaksi vuosina 1992, 2004 ja 2008. Laughlin tunnettiin varsinkin Irakin sodan arvostelijana.

Hän aloitti kahden poliittisesti latautuneen elokuvan kuvaukset, mutta ydivoimaloihin liittyvästä korruptiosta kertova *Billy Jack lähtee Washingtoniin* ei päässyt koskaan elokuvateatterilevitykseen, ja kesken lapsipornosta kertoneen elokuvan kuvausten hän loukkaantui ja joutui keskeyttämään. Hänellä todettiin kielisyöpä, mutta hän eli sen jälkeen vielä toistakymmentä vuotta.

Lähteet
-------

1. ↑  Usatoday.com
2. ↑  Tom Laughlin: Man who was Billy Jack an independent-movie pioneer Sydney Morning Herald. Viitattu 18.1.2014.
3. ↑  'Billy Jack' actor-writer Tom Laughlin dies at 82 CNN. Viitattu 18.1.2014.
4. ↑  Tom Laughlin Star Creator of Billy Jack Anti Establishment Icon Gone at 82 Guardian Lberty Voice. Viitattu 18.1.2014.
5. ↑  Billy Jack Is Ready to Fight the Good Fight Again NY Times. Viitattu 18.1.2014.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
**Irja Sisko Paukkonen** (o.s. **Pettinen**, s. 7. lokakuuta 1949 Kuorevesi) on suomalainen juoksija. Hän edusti Viipurin Urheilijoita vuoteen 1984 ja sen jälkeen Lappeenrannan Urheilu-Miehiä.

Paukkonen sijoittui Waregemin maastojuoksun MM-kilpailuissa 1973 henkilökohtaisessa kilpailussa kahdeksanneksi ja sai joukkuekilpailussa hopeaa. Seuraavan vuoden Monzan MM-kisoissa hän oli henkilökohtaisessa kilpailussa 38:s ja joukkuekilpailussa pronssilla. Rabatin MM-kilpailuissa 1975 hän oli 33:s ja Düsseldorfissa 1977 37:s, joukkuekilpailussa Suomi oli kummallakin kerralla kahdeksas.

Paukkonen edusti Suomea aikuisten maaotteluissa vuosina 1970–1979 sijoittuen parhaimmillaan toiseksi 1 500 metrillä Bydgoszczissa 1977 sekä 3 000 metrillä Blois'ssa 1976 ja Brysselissä 1979. Hän voitti Suomen-mestaruuden 3 000 metrillä Turussa 1976. SM-hopeaa hän sai samalla matkalla 1975 sekä pronssia 800 metrillä 1970, 1 500 metrillä 1975 sekä 3 000 metrillä 1972 ja 1973. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän sai pronssia 4 × 400 metrillä 1975 ja 1976.

Ennätykset
----------

### Ulkoradat

| *Matka* | *Aika* | *Paikka* | *Vuosi* |
| --- | --- | --- | --- |
| **400 m** | 60,7 | Salo | 1975 |
| **800 m** | 2.10,2 | Pieksämäki | 1975 |
| **1 500 m** | 4.23,74 | Bydgoszcz | 1977 |
| **3 000 m** | 9.13,7 | Bryssel | 1979 |
| **5 000 m** | 17.21,2 | Kankaanpää | 1975 |
| **10 000 m** | 36.51,90 | Lappeenranta | 1985 |
| **Maraton** | 2.52.33 | Vantaa | 1976 |

### Sisäradat

| *Matka* | *Aika* | *Paikka* | *Vuosi* |
| --- | --- | --- | --- |
| **800 m** | 2.14,8 | Turku | 1975 |
| **1 500 m** | 4.28,37 | Turku | 1977 |
| **3 000 m** | 9.38,8 | Vierumäki | 1977 |

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Irja Paukkonen Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
**Kansanluonne** on jollekin kansalle tai kansakunnalle oletettu luonteenlaatu.

Ihmisyhteisöjen luonnehdintoja löytyy jo kaikkein varhaisimmista kirjallisista lähteistä. Ennen kansakuntien syntyä tällaiset lähteet kuvasivat enemmänkin esimerkiksi heimoja, klaaneja ja kaupunkiyhteisöjä, ja yleensä niiden yläluokkaisia miehiä. Eri kansoille annetut luonteenpiirteet ja psykologiset ominaisuudet alkoivat muuttua systemaattisemmiksi 1500-luvun lopulla. Monet ajattelijat alkoivat 1700-luvulla pyrkiä asettamaan kansat maallisen maailman historiallisiksi vaikuttajiksi. Vaikutusvaltainen Johann Gottfried von Herder sovelsi ihmiskunnan historian filosofiassaan kansan yksilönkaltaisuuden, historiallisen kehityksen ja luonteenpiirteiden ainutlaatuisuuden periaatteita. Kansoja alettiin pitää kollektiivisina persoonallisuuksina, joista jokaisella oli oma sisäisesti järjestynyt ja orgaanisesti kehittynyt luonteenlaatunsa. Saksassa esimerkiksi kehitettiin systemaattinen "kansojen taulu", jossa jokaiselle kansakunnalle annettiin jokin ainutlaatuinen ominaisuus eri elämänalueilla kuten tavoissa, tieteissä, sodankäynnissä ja rakkauselämässä.

Kansanluonteesta tuli keskeinen käsite 1800-luvulla, jolloin se kytkeytyi oleellisesti nationalistiseen ajattelutapaan. Kansanluonteella määriteltiin nykyaikaisen valtion olemassaoloa, asemaa ja ominaispiirteitä. Sen avulla voitiin merkitä jo itsenäisten ja suvereenien valtioiden sisäistä yhtenäisyyttä ja erityisyyttä, ja sen avulla saatettiin lisäksi vahvistaa laajempaan itsemääräämisoikeuteen tai täydelliseen itsenäisyyteen pyrkivien kansallisten liikkeiden itsetuntoa ja toiminnan oikeutusta.

Kansanluonnetta tutkittiin 1800-luvulla tieteellisesti ja hyväksytysti etenkin maantieteessä, sosiologiassa, historiantutkimuksessa ja antropologiassa. Käsitettä alettiin kuitenkin kritisoida 1900-luvulla luonnehdintojen empiirisen perustelun hataruuden ja kapea-alaisuuden sekä käsitteen usein hyvin tarkoitushakuisen käytön vuoksi. Niiden lisäksi kansallisuusaatteeseen kohdistuneen arvostelun ja eurooppalaisen itsetutkiskelun ja -kritiikin seurauksena tieteessä siirryttiinkin neutraalimpiin käsitteisiin kuten kansalliseen kulttuuriin, mentaliteettiin ja identiteettiin. Nykyisin kansanluonteen käsite saattaa esiintyä kaavamaisina stereotypioina esimerkiksi koulujen oppikirjoissa, joukkotiedotuksessa, matkaoppaissa ja yleisessä keskustelussa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Saukkonen, Pasi (toimittaneet Pakkasvirta, Jussi & Saukkonen, Pasi): *Nationalismit*, s. 93–97. Helsinki: WSOY, 2005. ISBN 951-0-29186-2.
**ASVEL Lyon-Villeurbanne** tai **ASVEL Basket** ranskalainen koripalloseura, joka sijaitsee Villeurbannessa. Seura on kautta aikain Ranskan menestynein joukkue.

Historia
--------

Seura perustettiin vuonna 1948. Heti seuraavan vuonna joukkue voitti ensimmäisen Ranskan mestaruuden. Vuodesta 1949 alkoi ajanjakso vuoteen 1981 saakka, jolloin ASVEL voitti 15 Ranskan mestaruutta. Joukkueen paras sijoitus Euroliigassa oli vuonna 1997 saavutettu semifinaalipaikka. Voittojen teille Asvel palasi vuonna 2002, kun se kaatoi Ranskan liigan finaalissa arkkivihollisensa Pau Orthezin. Debyyttinsä ULEB Cupissa joukkue teki kaudella 2005–2006, jolloin se pääsi puolivälieriin saakka.

Entisiä pelaajia
----------------

* Italia Nikola Radulović
* Kroatia Nikola Vujčić
* Ranska Yann Bonato
* Ranska Alain Digbeu

Saavutukset
-----------

* **17 Ranskan mestaruus**: 1949, 1950, 1952, 1955, 1956, 1957, 1964, 1966, 1968, 1969, 1971, 1972, 1975, 1977, 1981, 2002, 2009
* **8 Ranskan Cup**: 1953, 1957, 1965, 1967, 1996, 1997, 2001, 2008

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)

Euroliiga 2022–2023
**Lohkovaihe**  

Alba Berlin | Anadolu Efes | Barcelona | Bayern München | Cazoo Baskonia | Virtus Bologna | Crvena zvezda | Olimpia Milano | Fenerbahçe Beko | AS Monaco Basket | ASVEL Lyon-Villeurbanne | KK Partizan | Maccabi Tel Aviv | Olympiakos | Panathinaikos | Real Madrid | Valencia BC | Žalgiris
**Täysin yksin** on ranskalaisen jalkapallovalmentaja Raymond Domenechin vuonna 2012 julkaistu kirja, joka kertoo Domenechin pitkästä ja vaiherikkaasta ajasta Ranskan jalkapallomaajoukkuen päävalmentajana.

Tausta
------

Domenech aloitti Ranskan jalkapallomaajoukkueen päävalmentajana vuonna 2004, ja johti joukkuetta vaihtelevalla menestyksellä aina vuoteen 2010 asti. Domenechin päävalmentaja-aikaa leimasivat suuri mediakritiikki, riidat maajoukkuepelaajien kanssa, keskustelua herättäneet pelaajavalinnat ja pelaajien kapinointi Domenechia vastaan. Domenechin päävalmentaja-aika päättyi katastrofaalisesti päättyneisiin Etelä-Afrikan MM-kilpailuihin 2010, joissa Ranska putosi alkulohkossa.

Sisältö
-------

Kirjassaan Domenech kertoo ajastaan Ranskan päävalmentajana. Hän kertoo tuntemuksiaan mediaryöpytyksen keskellä ja kertoo mielipiteitä pelaajista, joita valmensi useita vuosia. Kirja keskittyy pääosin vuoden 2010 MM-kilpailuihin ja niiden karsintoihin, mutta kertoo myös muusta Domenechin ajasta maajoukkueen johdossa. Kirjassa kritiikkiä saavat mm. maajoukkuepelaajat Nicolas Anelka, Patrice Evra, William Gallas, Florent Malouda, Franck Ribery sekä Thierry Henry.

Julkaisu
--------

Kun kirja julkaistiin vuoden 2012 lopussa, se aiheutti suurin mediamylläkän, sillä se sisältää useita uusia paljastuksia maajoukkueen kulissien takaa, MM-kisajoukkueen kapinasta Domenechia vastaan vuoden 2010 kisoissa, tähtipelaajien käyttäytymisestä, sekä riidasta Nicolas Anelkan kanssa. Myös Domenechin avoin kritiikki pelaajia kohtaan kirjassa loi teokselle paljon mediahuomiota. Kirjassa Domenech mm. kutsuu Riberyä ja Henryä erittäin itsekkäiksi ja Anelkaa idiootiksi.
**Kansankodin pimeämpi puoli** on kulttuuriantropologi Tapio Tammisen teos, joka käsittelee Ruotsin äärioikeistolaisuuden ja uusnationalismin taustoja. Kirja ilmestyi vuonna 2015 Atenan kustantamana. Kirja on saanut vuoden 2015 Tieto-Finlandia-palkinnon.

Teos taustoittaa aihetta viikingeistä ja muinaisrunoudesta alkaen, joita kansallistuntoa rakentavat kirjoittajat ovat hyödyntäneet luodessaan erityisesti 1800-luvulta lähtien kuvaa ainutlaatuisesta uljaasta germaanisesta kansakunnasta. Romanttisen aikakauden mielikuvat eivät kuitenkaan pohjautuneet historiallisiin tosiasioihin. Mytologian ensimmäisiä rakentajia oli Olof Rudbeck, joka teoksessa *Atlantica* (1679–1702) esitti, että muinainen Atlantis on sijainnut Ruotsissa. Kriittisiä vaiheita ovat olleet suurvaltakauden päättyminen vuonna 1809, jolloin Ruotsi menetti Suomen, ja maahanmuuton lisääntyminen 1990-luvulla.

Käsitteen ruotsalainen kansankoti loi 1910-luvulla konservatiivinen yhteiskuntateoreetikko Rudolf Kjellén. 1930-luvulla kansakunnan puhtaudesta tuli ihanne, ja Tammisen mukaan se on säilynyt Ruotsissa yhtenä äärioikeiston ihanteista.

Tamminen kertoo, kuinka dekkarikirjailija Stieg Larsson paljasti ruotsalaisen uusnatsismin tekemisiä.

Arviot
------

Tommi Nieminen toteaa *Helsingin Sanomien* arviossaan, että kirja on "hyytävää luettavaa".

Janne Könönen kiittää *Keskisuomalaiseen* kirjoittamassaan arviossa kirjaa siitä, että se luo valoa historiallisiin kehityskaariin, jotka selittävät nykyisiä ilmiöitä. Hän olisi kuitenkin suonut, että kustannustoimittaja olisi karsinut sivupoluille vieviä rönsyjä.

Lähteet
-------

1. ↑  Pesonen, Mikko: Kansankodin pimeämpi puoli sai Tieto-Finlandian – Finlandia Junior esikoisteos Rambolle *Ylen uutiset*.  26.11.2015. Viitattu 26.11.2015.
2. ↑  Tamminen, s. 19–26.
3. 1 2  Nieminen, Tommi: Ruotsi oli rodunjalostuksen suurvalta 1920–30-luvuilla.  25.1.2015. Helsingin Sanomat. Viitattu 20.8.2015.
4. ↑  Tapio Tammisen haastattelu Suomen tietokirjailijoiden sivulla. (Arkistoitu – Internet Archive)
5. ↑  Juupaluoma, Johanna: Kirja esittelee kansankodin pimeän puolen.  12.1.2015. Kaleva. Viitattu 20.8.2015.
6. ↑  Könönen, Janne: Kansankodin pimeämpi puoli.  15.1.2015. Keskisuomalainen.  Arkistoitu 19.10.2015. Viitattu 20.8.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Voittoisa kustantaja: Tietokirja voi hyvin. Yle.fi/uutiset 27.11.2015.
* Huhta, Aleksi: Sosiaalidemokraattista eugeniikkaa ja valkoisen vallan lähettiläitä – kansankodin pimeämpää puolta valottamassa. *Agricolan kirja-arvostelut*.  10.6.2015.
**Atuanin holvihaudat** (engl. *The Tombs of Atuan*) on yhdysvaltalaisen kirjailijan Ursula K. Le Guinin luoman fantasiakirjasarjan *Maameren tarinat* toinen osa vuodelta 1971. Sarjan ensimmäinen osa on *Maameren velho* vuodelta 1968. *Atuanin holvihautoja* seuraa sarjan kolmas osa *Kaukaisin ranta*, joka julkaistiin vuotta myöhemmin 1972. Kirja kertoo velho Varpushaukan eli Gedin uusista seikkailuista, ja sen toinen päähenkilö on nuori ylipapitar Arha eli Tenar. 

Le Guin sai teoksesta vuoden 1972 Newbery Silver Medal Award -palkinnon ja oli ehdokkaana Mythopoeic-palkinnon saajaksi. Suomeksi *Atuanin holvihaudat* julkaistiin vuonna 1977 Kristiina Rikmanin kääntämänä ja WSOY:n kustantamana.

Juoni
-----

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Atuanin Holvihaudat on laaja temppelikokonaisuus. Se käsittää kolme temppeliä, apurakennukset, kalmiston ja sen alla maan sisällä olevan Holvihaudan ja siihen liittyvän labyrintin, johon kuuluvat vangeille tarkoitettu Kahlekammio, seinämaalauksin koristeltu Maalattu Holvi, hautakammiona toimiva luukammio ja erillinen aarrekammio, jossa säilytetään maailman suurimpia ja tavoitelluimpia kalleuksia. Siellä on myös muinaisen velho Erreth-Akben onnenrenkaan toinen puolikas, jota velho Varpushaukka eli Ged etsii tunkeutuessaan alueelle. 

Tästä alkaa seikkailu, joka päättyy Gedin ja Nimettöminen jumalien ylipapitar Arhan eli Tenarin paetessa ehjäksi loitsittu rengas mukanaan. Pimeyden viha sortaa labyrintin, Holvihaudan sekä suurimman ja vanhimman temppelin, Tyhjän valtaistuinsalin. Jumalkuninkaan ja Kaksoisjumalten temppelit sekä temppeliväen asuinrakennus eli Iso talo jäivät ehjiksi ja noviisit palvelijoineen selvisivät katastrofista. Vain temppelissä vaaninut Jumalkuninkaan ylipapitar Kossil ja hänen eunukkivartijansa saivat tiettävästi surmansa tuhossa. 

Rengas viedään Havnoriin mihin se kuuluu ja maailma yhdistyy, kun Kadonnut Riimu eli Liiton Riimu eheytyy renkaassa. Myös kargien sotaisuus ja magian vastaisuus loppuvat ja heitä alkaa tulla taikaoppiin Roken viisaitten saarelle.

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**

Lähteet
-------

1. ↑  Ursula K. Le Guin WSOY. Viitattu 25.3.2009. [vanhentunut linkki]
2. ↑  Mythopoeic Awards – Fantasy Mythopoeic Society.  Arkistoitu 6.10.2011. Viitattu 6.9.2009. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Jo Walton: Let her be eaten!. Tor.com 2010. (englanniksi)
Hihamerkki.
**Technician Third Grade** (lyh. **Tec 3** tai **T/3**) on toisen maailmansodan aikana Yhdysvaltain asevoimissa käytetty sotilasarvo. Arvolle ei ole vastinetta Suomen puolustusvoimien sotilasarvoissa. 

Arvo otettiin käyttöön tammikuussa 1942 yhtenä erikoisarvoista, joita annettiin teknisissä ja tukevissa tehtävissä palveleville sotilaille, kuten esimerkiksi mekaanikoille, pioneereille, kuljettajille, kokeille, huoltomiehille ja radisteille. *Technician third grade* oli ylikersantin lailla kolmannessa palkkaluokassa, mutta arvon ei kantaja toiminut ylikersantin tapaan komentotehtävässä. Komentojärjestyksessä T/3 sijoittui korpraalin alapuolelle. Saman vuoden syyskuussa Yhdysvaltain sotaministeriö antoi käskyn, jonka mukaan tekniset sotilaat tuli erottaa saman palkkaluokan aliupseereista arvomerkkeihin lisättävällä T-merkinnällä. Arvo oli käytössä vuoteen 1948, jolloin se yhdistettiin samanarvoiseksi ylikersantinarvon kanssa. Ainoana ulkoisena erotuksena varsinaiseen ylikersanttiin oli teknisen sotilaan tunnusmerkkien nauhojen tai taustan erilainen väritys. Yhdistäminen teki arvosta hyvin yleisen, millä oli negatiivinen vaikutus komentotehtävissä olleiden ja arvonsa usein taisteluissa ansainneiden ylikersanttien arvovaltaan.

Tavallisesti arvon omaavaa kutsuttiin tekniseksi ylikersantiksi (*Tech Staff Sergeant*), ylikersantiksi (*Staff Sergeant*) tai lyhennelmillä Tec 3 ja T/3. Monissa yksiköissä heitä kohdeltiin tasavertaisina ylikersanttien kanssa.

Muut T-kirjaimella merkityt teknisten sotilaiden erikoisarvot olivat alempiarvoinen *Technician fifth grade*, joka oli samassa palkkaluokassa korpraalin kanssa, ja tätä ylempiarvoinen *Technician fourth grade*, joka oli samassa palkkaluokassa kersantin kanssa.

Viitteet
--------

1. ↑  Sayen, John: *US Army Infantry Divisions 1942–43*, s. 25-29. Bloomsbury Publishing, 2013. ISBN 1472802160. (englanniksi)
2. 1 2 3  Rottman, Gordon L.: *US Army Paratrooper in the Pacific Theater 1943–45*, s. 22. Bloomsbury Publishing, 2012. ISBN 1780961308. (englanniksi)
3. ↑  Elder, Daniel K.: Short History of the Specialist Rank  2018. The NCO Historical Society. Viitattu 27.11.2021. (englanniksi)
4. ↑  *Compilation of War Department General Orders, Bulletins, and Circulars*, s. 184. U.S. Government Printing Office, 1942. (englanniksi)
**Kętrzyn** (saks. *Rastenburg*) on kaupunki Puolassa Kętrzynin piirikunnassa. Vuonna 2015 kaupungissa asui vajaat 28 000 asukasta.

Kaupunki on perustettu vuonna 1329, ja virallisen kaupungin aseman se sai vuonna 1357. Vuonna 1914 kaupungin lähellä käytiin Saksan ja Venäjän välillä Masurian järvialueen taistelu, joka oli osa Tannenbergin taistelua.*lähde?*

Kaupungin läheisessä metsässä sijaitsi Adolf Hitlerin vanha hallintobunkkeri Sudenpesä. Puna-armeija valloitti kaupungin saksalaisilta vuonna 1945 Veiksel–Oder-operaatiossa. Kaupunki luovutettiin Puolalle Potsdamin konferenssissa, kaupungissa asuneet saksalaiset karkotettiin, ja tilalle tuli puolalaisia*lähde?*. Vuonna 1950*lähde?* kaupungin nimeksi muutettiin Rastenburgin tilalle Kętrzyn.

Lähteet
-------

1. 1 2  Poland: Major Cities *citypopulation.de*. Viitattu 2.11.2016.
2. 1 2 3  History *Stay Poland*. Viitattu 2.11.2016. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kętrzyn** Wikimedia Commonsissa
**Tebben reagenssi** (C13H18AlTiCl) on organoalumiini- ja organotitaaniyhdisteisiin kuuluva organometalliyhdiste. Yhdistettä käytetään orgaanisissa synteeseissä valmistettaessa alkeeneja karbonyyliyhdisteistä. Tebben reagenssi on nimetty kehittäjänsä yhdysvaltalaisen kemistin Fred Tebben mukaan.

Ominaisuudet
------------

Huoneenlämpötilassa Tebben reagenssi on punaista kiteistä ainetta. Yhdiste reagoi erittäin voimakkaasti kosteuden ja ilman hapen kanssa ja voi olla pyroforista eli syttyä palamaan kosteuden ja ilman vaikutuksesta. Yhdiste liukenee bentseeniin, tolueeniin, dikloorimetaaniin ja tetrahydrofuraaniin. Tetrahydrofuraaniliuokset ovat stabiileja ainoastaan matalissa lämpötiloissa. Myös Tebben reagenssin liuokset voivat olla pyroforisia ja tämän vuoksi niitä käytetään suojakaasun alaisuudessa.

Valmistus ja käyttö
-------------------

Tebben reagenssia valmistetaan titanoseenidikloridin ja trimetyylialumiinin välisellä reaktiolla tolueenin toimiessa liuottimena.

Tebben reagenssi reagoi useiden karbonyyliyhdisteiden kanssa. Aldehydit ja ketonit muodostavat alkeeneja, esterit enolieettereitä ja amidit muodostavat enamiineja. Reaktion ensimmäisessä vaiheessa heikko emäs kuten pyridiini tai 4-dimetyyliaminopyridiini reagoi Tebben reagenssin kanssa muodostaen karbeenin, joka reagoi karbonyyliyhdisteen kanssa muodostaen syklisen titanasyklobutaanijohdannaisen. Tämä välituote hajoaa käänteisellä [2+2]-sykloadditiolla muodostaen alkeenin.

Lähteet
-------

1. ↑  Tebbe Reagent – Substance summary *PubChem*. NCBI. Viitattu 2.12.2014.
2. 1 2 3  John Hartwig: *Organotransition Metal Chemistry*, s. 490–491. University Science Books, 2010. ISBN 978-1-891389-53-5. (englanniksi)
3. 1 2  Daniel A. Straus, M. Monzur Morshed, Matthew E. Dudley & M. Mahmun Hossain: *μ-Chlorobis(cyclopentadienyl)(dimethylaluminum)-μ-methylenetitanium, e-EROS Encyclopedia of Reagents for Organic Synthesis*, John Wiley & Sons, New York, 2006. Teoksen verkkoversio Viitattu 2.12.2014
4. 1 2  Albrecht Salzer: *Organometallic Compounds, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2010. Viitattu 2.12.2014
5. ↑  Manfred Schlosser: *Organometallics in Synthesis*, s. 877. John Wiley & Sons, 2002. ISBN 0-471-98416-7. (englanniksi)