recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Karl-Heinrich Bodenschatz** (10. joulukuuta 1890 Rehau – 25. elokuuta 1979 Erlangen) oli Saksan ilmavoimien kenraali toisen maailmansodan aikana.

Bodenschatz palveli ensimmäisen maailmansodan alkuvuosina upseerina eri tehtävissä 8. baijerilaisessa jalkaväkirykmentissä ja haavoittui useita kertoja. Ansioistaan rintamalla hänet palkittiin vuoden 1914 1. ja 2. luokan rautaristeillä. Heinäkuussa 1916 hän siirtyi ilmavoimiin, jossa palveli sodan loppuun asti. Vuonna 1917 hän toimi Manfred von Richthofenin adjutanttina ja tämän kuoltua hän siirtyi heinäkuussa 1918 Hermann Göringin adjutantiksi. Bodenschatzista ja Göringistä tuli ystäviä.

Vuonna 1919 hän sai siirron Versailles’n rauhansopimuksessa rajoitettuun Weimarin tasavallan armeijan maavoimiin.

Kansallissosialistisen puolueen noustua valtaan vuonna 1933 majurin arvoinen Bodenschatz kutsuttiin takaisin Luftwaffeen. Aluksi hän toimi Göringin henkilökohtaisena avustajana. Vuosina 1935–1936 hän oli Adolf Hitlerin ilmavoimien adjutantti. Toisen maailmansodan ajan Bodenschatz toimi ilmailuministeriön toimiston päällikkönä ja Luftwaffen vastaavana komentajana sekä valtakunnanmarsalkka Göringin ja Hitlerin välisenä yhteysupseerina. Vuonna 1941 hän liittyi kansallissosialistiseen puolueeseen. Kun armeijan sisällä elänyt vastarintaliike teki pommiattentaatin Hitleriä vastaan 20. heinäkuuta 1944, Bodenschatz oli yksi räjähdyksen aikana paikalla olleista ja vakavasti haavoittuneista upseereista. Haavoittumisen johdosta Bodenschatz palkittiin kultaisella haavoittumismerkillä.

Liittoutuneet vangitsivat Bodenschatzin 5. toukokuuta 1945. Nürnbergin oikeudenkäynneissä hän todisti Göringin toimista sodan aikana. Hänet itsensä vapautettiin syytteistä vuoden 1948 lopulla.

Lähteet
-------

1. 1 2  Axis Biographical Research: General der Flieger Karl Bodenschatz Luettu 1.6.2008
2. ↑  Documents on Real History Luettu 1.6.2008


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Kreikka
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
**Maailmanpylväs** (*Asunto Oy Jyväskylän Maailmanpylväs*) on Jyväskylässä Halssilan kaupunginosassa sijaitseva vuonna 2014 valmistunut 52-asuntoinen, 13-kerroksinen ja 44-metrinen asuintornitalo. Tornitalon suunnitteli Arkkitehtitoimisto JKMM Oy ja rakensi YIT. Asuntojen koot vaihtelevat yksiöistä neliöihin ja neliökoot 33,5–110 neliömetriin.

Maailmanpylväs sijaitsee Jyväsjärven rannalla.
Rakennus sijaitsee Äijälänrannan vuoden 2014 asuntomessualueella ja tornitalo oli yksi messujen kohteista, talossa oli 5 näyttelykohdetta.

Jyväskylän kaupunki ja YIT järjestivät yleisen arkkitehtikilpailun vuonna 2011. Palkintolautakunnassa olivat edustettuina Jyväskylän kaupunki, Suomen Arkkitehtiliitto SAFA ja YIT. 33 ehdotuksesta voittajaksi valittiin tammikuussa 2012 arkkitehtitoimisto JKMM Oy:n arkkitehti Juha Mäki-Jyllilän työryhmän ehdotus, *Moai*.

Maailmanpylväs on ensimmäinen kolmesta suunnitellusta Äijälänrannan 13-kerroksisesta asuintornitalosta. Kesällä 2014 aloitettiin *Kalevanpoika*-tornitalon suunnittelu ja sen rakentaminen oli tarkoitus aloittaa keväällä 2015. Lisäksi YIT tekee alueelle kymmenen 4–8-kerroksista kerrostaloa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  YIT:n Maailmanpylväs kohoaa Jyväskylän asuntomessujen kruunuksi (lehdistötiedote)  29.1.2014. YIT Oyj (Viestintätoimisto Deski Oy:n julkaisussa Mynewsdesk). Viitattu 22.8.2015.
2. ↑  Maailmanpylväs - Asuntomessujen huippu *yit.fi*.  19.05.2014. YIT Oyj.  Arkistoitu 16.5.2015. Viitattu 22.8.2015.
3. 1 2  "Näköinenhän siitä tuli" (ISSN 1458-5529) *ksml.fi (Keskisuomalainen-sanomalehden verkkojulkaisu)*.  16.06.2014. Jyväskylä:  Keski-Suomen Media Oy.  Arkistoitu 14.7.2014. Viitattu 22.8.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Maailmanpylväs (rakennus)** Wikimedia Commonsissa

* Asunto Oy Jyväskylän Maailmanpylväs *yitkoti.fi*. YIT Rakennus Oy. Viitattu 22.8.2015.
**Gaston Rebry** (29. tammikuuta 1905 Rollegem-Kapelle – 3. heinäkuuta 1953 Wevelgem) oli belgialainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena 1923–1939.

Rebry voitti Pariisi–Roubaix-klassikon vuosina 1931, 1934 ja 1935. Hän voitti 1934 myös Flanderin ympäriajon ja Pariisi–Nizza-ajon. Ranskan ympäriajossa hän voitti kaikkiaan neljä etappia ja sijoittui kokonaiskilpailussa parhaimmillaan neljänneksi.

Rebry edusti suuren osan ammattilaisurastaan Alcyon-Dunlop-tallia. Hänen muita joukkueitaan olivat Griffon-Dunlop, Peugeot-Dunlop, Ganna ja Mercier-Hutchinson. Uransa alkuaikoina hän ajoi itsenäisenä ajajana ja Ranskan ympäriajossa hän edusti Belgian maajoukkuetta 1931–1934.

Saavutuksia
-----------

Lähteet: Cycling Archives, Mémoire du cyclisme, The-sports.org

1925
Belgian ympäriajo, kokonaiskilpailussa toinen
1926
Paris–Nantes, voitto
Lyon–Belfort, voitto
Luxembourg-Lille, toinen
Pariisi–Roubaix, kolmas
Flanderin ympäriajo, seitsemäs
1927
Flanderin ympäriajo, kuudes
Ranskan ympäriajo, 9. etapilla toinen
1928
Paris-Rennes, kolmas
Pariisi–Roubaix, neljäs
Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 12:s, 3. etapin voitto, 1. ja 17. etapilla kolmas
1929
Pariisi–Roubaix, viides
Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa kymmenes, 14. etapin voitto, 8. ja 20. etapilla kolmas
1930
Paris-Rennes, toinen
Pariisi–Bryssel, viides
1931
Pariisi–Roubaix, voitto
Circuit du Morbihan, toinen
Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa neljäs, 23. etapin voitto, 17. etapilla toinen, 19. etapilla kolmas
Pariisi–Bryssel, kuudes
MM-kilpailut, maantieajossa seitsemäs
1932
Prix de Bissegem, voitto
Prix d'Oostkamp, voitto
Pariisi–Bryssel, viides
Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 20:s, 19. etapin voitto
1933
Prix de Tielt, voitto
Prix de La Panne, voitto
Pariisi–Bryssel, neljäs
Pariisi–Roubaix, seitsemäs
Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 14:s
1934
Pariisi–Nizza, kokonaiskilpailun voitto
Flanderin ympäriajo, voitto
Pariisi–Roubaix, voitto
Pariisi–Bryssel, neljäs
1935
Pariisi–Roubaix, voitto
Criterium de Bruges, voitto
1936
Paris–Nantes, toinen
Pariisi–Roubaix, kolmas
1938
Pariisi–Nizza, kokonaiskilpailussa kuudes

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Gaston Rebry *cyclingarchives.com*. Viitattu 10.2.2016. (englanniksi)
2. 1 2  Palmarès de Gaston Rebry (Bel) *memoire-du-cyclisme.eu*. Viitattu 10.2.2016. (ranskaksi)
3. ↑  Cycling - Gaston REBRY *the-sports.org*. Viitattu 10.2.2016. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data

 |

 |
**Gastoúri** (kreik. Γαστούρι) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Korfun saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Keski-Korfun ja Diapontisten saarten kuntaan, Korfun alueyksikköön ja Jooniansaarten alueeseen. Kylän väkiluku on 679 (vuonna 2011).

Achílleion palatsi.
Gastoúrin kylä sijaitsee Korfun keskisissä itäosissa noin 11 kilometriä etelään saaren keskuksesta Korfun kaupungista. Kylä tunnetaan erityisesti uusklassisesta Achílleion palatsista, joka on saaren suosituimpia nähtävyyksiä. Kylän vanha osa on hieman kauempana palatsista ja uusi osa palatsin lähellä.

Gastoúri muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Γαστουρίου, *Dimotikí Koinótita Gastouríou*), johon kuuluu varsinaisen Gastoúrin kylän lisäksi Péraman kylä. Koko yhdyskunnan väkiluku on 1 700.

Ennen vuotta 2011 kylä kuului Achílleion kuntaan ja vuosina 2011–2019 Korfun kuntaan ja sen Achílleion kunnallisyksikköön.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. ↑  Gastouri *Feel Greece*. Viitattu 7.9.2020.
3. ↑  Gastouri *Just Greece*. Viitattu 7.9.2020.
4. ↑  Gastouri *TerraBook*. Viitattu 7.9.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Gastoúri** Wikimedia Commonsissa
Yksityiskohta Gatehousen julkisivusta.
**Gatehouse** on Helsingissä Vuosaaren satamassa sijaitseva vuonna 2008 valmistunut 13-kerroksinen toimistotornitalo. Gatehouse on osa porttikeskusta, johon kuuluu myös matkustajaterminaali ja pysäköintitiloja.

Rakennuksen kahdessa alimmaisessa kerroksessa on muun muassa Helsingin Sataman, SA-TU Logistics ja Finnsteven asiakaspalvelut, sekä lounasravintola ja varattavia neuvottelutiloja. Ylemmissä kerroksissa on toimistotiloja ja ylimmässä kerroksessa sauna ja edustustilat. Rakennuksen yhteydessä on pysäköintitilat noin 460 autolle.

Talon runko on elementtirakenteinen ja julkisivut ovat kullanvärisellä pellillä verhottuja sandwich-elementtejä. Rakennuksen kolmanteen kerrokseen on yhteydessä kävelysilta, joka on osa julkista kevyen liikenteen verkkoa. Rakennuksen kokonaispinta-ala on 14 972 neliömetriä ja kerrospinta-ala keskimäärin 800 neliömetriä.

Rakennuksen pääarkkitehtina toimi Kai Wartiainen Pöyry Architects Oy:stä. Rakennuttaja oli Sponda Oyj. Kiinteistön hallinnoinnista ja ylläpidosta vastaa Finnlines. Projektinjohtourakoitsija oli Lujatalo Oy, jonka aliurakoitsijana kaikki hankkeen urakoitsijat toimivat. Rakennussuunnittelusta vastasi Insinööritoimisto Oy Matti Ollila & Co.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kunnas, Jouko: Sataman komentosilta *projektiuutiset.fi*.  1/2009. RPT Docu Oy.  Arkistoitu 2.12.2013. Viitattu 26.11.2013.
2. 1 2 3  Vuosaaren Porttikeskus *sponda.fi*. Sponda Oyj.  Arkistoitu 3.12.2013. Viitattu 26.11.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Gatehouse** Wikimedia Commonsissa

* Rautiainen, Arto: Gatehouse – maamerkkinä majakan tapaan.  *Rakennustaito*, 2008, 103. vsk, nro 5, s. 45–48. Helsinki:  Rakennusmestarit ja -insinöörit AMK RKL ry, Rakennustietosäätiö RTS. ISSN 0048-6663. Artikkelin verkkoversio (pdf). Viitattu 21.10.2014.
**Gastrektomia** on leikkaus, jossa poistetaan mahalaukku tai sen osa. Gastrektomiaa käytetään mahasyövän parantamiseen tähtäävässä hoidossa. Mikäli kasvain sijaitsee etäämmällä mahalaukun keskiosasta, mahalaukun osittaispoisto saattaa olla riittävä toimenpide.

Koko mahalaukun poistamisen yhteydessä ruokatorvi yhdistetään ohutsuoleen syömisen ja nielemisen mahdollistamiseksi toimenpiteen jälkeen. Myös osittaisessa gastrektomiassa saatetaan poistaa muiden elinten osia, jotka sijaitsevat lähellä kasvainta. B12-vitamiinikorvaushoito tarvitaan gastrektomian jälkeen. Mahasyövän lisäksi gastrektomiaa on käytetty verta vuotavien mahahaavojen, mahalaukun seinämän puhkeaman ja polyyppien hoidossa. Ennakoivaa gastrektomiaa on suositettu henkilöille, joilla on mahasyövälle altistava CDH1-geenin mutaatio.

Ensimmäisen onnistuneen osittaisen gastrektomian toteutti Theodor Billroth klinikallaan Wienissä 29. tammikuuta 1881.

Lähteet
-------

1. 1 2  About Your Gastrectomy Surgery Memorial Sloan Kettering Cancer Center
2. ↑  Mahasyövän muuttuva ennuste ja hoito Duodecim
3. ↑  Mahasyöpä Duodecim
4. ↑  Gastrectomy University of California, San Francisco
5. ↑  Gastrokirurgia: Ennakoivaa mahalaukun poistoa suositellaan mutaation kantajille Lääketieteellinen aikakauskirja Duodecim
6. ↑  Can Stomach Cancer Be Found Early? American Cancer Society
7. ↑  The history of gastric surgery Postgraduate Medical Journal
**Kristian Salo** (s. 16. lokakuuta 1995) on suomalainen pikajuoksija, joka edustaa Nakkilan Virettä. Hänen valmentajanaan on vuodesta 2016 lähtien toiminut Kaj Forsström. Salo on esiintynyt Kalevan kisoissa ainakin vuonna 2017. Salo juoksi 100 metrin ennätyksensä 19-vuotiaissa vuonna 2013 tuloksella 10,82. Ennätys 200 metrin juoksussa samana vuonna on 21,41. Myös 400 metrin juoksussa hän on alittanut 50 sekunnin rajan ja pituushyppyennätys on 679. Salon merkittävin ennätys on kuitenkin jaettu Suomen seitsemänneksi paras sijoitus 300 metrin sileällä aikaan 33,91. Salo on suurikokoinen ja kärsinyt selkävaivoista.

Lähteet
-------

1. ↑  Kristian Salo Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
2. ↑  Nakkilan vire; yleisurheiluennätykset
3. ↑  Mikko Nieminen: Zenitha Eriksson kuntoutuu Kalevan kisoihin *Yleisurheilu.fi*.  7.7.2017. Suomen urheiluliitto – yleisurheilun lajiliitto. Viitattu 12.8.2020.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
**Kristian Kvakland** (5. helmikuuta 1927 Orkdal, Norja – 2. lokakuuta 2011) oli norjalainen kuvanveistäjä. Hänen tunnetuin työnsä on pronssinen *Amanda*-patsas, joka liittyy vuosittaiseen Amanda-elokuvapalkintoon. Ensimmäinen patsas painoi 4,5 kilogrammaa, mutta myöhemmin patsaiden paino on vakiintunut 2,5 kilogrammaan.

Kvaklandin töitä on monissa Norjan julkisissa taidekokoelmissa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Glenny Alfsen: Kristian Kvakland *Norsk kunstnerleksikon*.  20.2.2017. Viitattu 18.2.2023. (norjaksi)
2. ↑  Guro Holmene: Divaer og helter klare for storfest  17.8.2007. Nettavisen. Viitattu 18.2.2023. (norjaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen verkkosivusto (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja

 |
|  |
| Taiteenala | 
* KulturNav

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
Lömsö

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
ParainenVarsinais-SuomiSuomi |
| Saariryhmä | 
Turun saaristo |
| Merialue | 
Saaristomeri |
| Pinta-ala | 
5,85 km² |

Väestö| Asukasluku | 
33 |
| Asutuskeskukset | 
Kivimo |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Lömsö** on saari Paraisiin kuuluvassa Houtskarissa. Saaren pinta-ala on vajaa kuusi neliökilometriä ja sillä asuu ympärivuotisesti 33 asukasta. Kesäisin saaren asukasluku moninkertaistuu. Lömsö sijaitsee aivan Houtskarin pääsaaren tuntumassa ja yhdistetty siihen Kivimon lossilla.

Saariston rengastie kulkee Lömsön läpi. Kivimo sund Lömsön eteläpuolella erottaa saaren Houtskarin pääsaaresta, Huvudlandetista ja Lömsön pohjoispuolella olevaan saarelle on siltayhteys Södersundin yli Jöutmon saareen, jonka pohjoisosassa sijaitsee Björkön kylä. Lömsössä sijaitsee Kivimon kylä, josta on lossiyhteys Huvudlandetiin Roslaxin kylään ja lossin korvaamista sillalla on suunniteltu jo vuosia.

Lähteet
-------

1. ↑  Elina Auri: Ilman kiinteää tieyhteyttä olevat pysyvästi asutut saaret (pdf) (s. 82) Työ- ja elinkeinoministeriö. Viitattu 5.11.2014.
2. ↑  Houtskari Turun saaristo.  Arkistoitu 5.11.2014. Viitattu 5.11.2014.
3. ↑  Kansalaisen karttapaikka Maanmittauslaitos. Viitattu 5.11.2014. [vanhentunut linkki]
4. ↑  Kivimo Finnferries. Viitattu 5.11.2014.
5. ↑  Siltapaikka Mossala Liikennevirasto.  Arkistoitu 5.11.2014. Viitattu 5.11.2014.
Lögberg 1800-luvun maalauksessa

**Lögberg** eli **lakikallio** oli Islannin lounaisosassa sijainnut kivimuodostelma. Paikalla sijaitsi aikoinaan Islannin parlamentti Allting. Alkuperäinen Allting kokoontui Þingvellirissä, joka oli helposti saavutettavissa maan lounaisosien asutuilta alueilta. 

Lögbergin paikalla nykyisin sijaitseva lipputanko
Lögbergin tarkka sijainti ei ole tiedossa, koska alueella sijaitsee hautavajoama, joka on muuttanut muotoaan viimeisen 1000 vuoden aikana. Þingvellirille on paikallistettu kaksi mahdollista sijaintia, joista toinen sijaitsee Hallurinn-nimisen rinteen päällä sijaitsevalla tasanteella (paikalla on nykyään lipputanko) ja toinen Almannagjá-nimisessä siirroksessa. Aiemmin sijaintipaikaksi on esitetty myös Hestagjá-rotkoa, mutta tämä on sittemmin hylätty. 

Lögberg oli paikka, jossa parlamentin puheenjohtaja (lögsögumaður) istui ja josta ilmoitukset ja puheenvuorot pidettiin. Kuka tahansa paikalla ollut saattoi pitää puheenvuoronsa Lögbergista. 

Lögberg oli parlamentin keskus sen alusta vuodesta 930 vuoteen 1262, jolloin Islanti liittoutui Norjan kanssa. 

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Lögberg
**Milady Winter** on eräs konna kirjassa *Kolme muskettisoturia*. Milady on Athoksen entinen puoliso ja kantaa samalla nimeä kreivitär de La Fère, jonka Athos luuli murhanneensa, mutta käykin ilmi että hän on elossa, kun hän yrittää murhata d’Artagnanin. Milady on Kardinaali Richelieun palveluksessa ja on kirjan naiskonna. Lopulta Milady saa kuolemantuomion muskettisotureilta ja omalta langoltaan Kreivi Winteriltä.

Lillen pyöveli, jonka pappiveljen Milady oli vietellyt ja saattanut turmioon, katkaisi Miladyn kaulan miekallaan. Ruumis käärittiin painoin varustettuna pyövelin punaiseen viittaan ja upotettiin Lys-joen keskelle.

D’Artagnan joutuu kardinaalin eteen tuomittavaksi, mutta juonikas poliitikkopiispa tuntee lopulta vain suunnatonta helpotusta päästyään eroon naisroistosta, jonka rikokset ja pirullinen äly olivat toistuvasti kauhistuttaneet jopa häntäkin, ja ylentää yllättäen D’Artagnanin muskettisoturien luutnantiksi. 

Myöhemmin Miladyn poika Mordaunt, jota on ehdottomasti kielletty käyttämästä alkuperäistä nimeään John Francis Winter, murhaa rippiä vastaanottavaksi munkiksi naamioituneena tunnonvaivaisen Lillen pyövelin ja aiheuttaa pitkään pahoja vaikeuksia. Loppuun asti hän kieltäytyy tunnustamasta äitinsä kaameita rikoksia.

Lähteet
-------

* Dumas, Alexandre: *Kolme muskettisoturia*. Suomentanut P. J. Hannikainen. Jyväskylä: K.J. Gummerus, 1889. Kirjan verkkoversio (viitattu 04.07.2014).
**Potámi** (kreik. Ποτάμι) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Sámoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Dytikí Sámoksen kuntaan, Sámoksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Aiemmin kylä kuului Karlóvasin kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Sámoksen kunnan Karlóvasin kunnallisyksikköön. Kylän väkiluku on 19 (vuonna 2011).

Potámin ranta.
Potámin kylä, suomeksi "Joki", sijaitsee Sámoksen luoteisrannikolla noin kolme kilometriä länteen Karlóvasista ja 34 kilometriä samaan suuntaan Sámoksen kaupungista. Kylä tunnetaan muun muassa rannastaan sekä kylästä noin 1,5 kilometriä saaren sisäosiin sijaitsevista vesiputouksista. Nähtävyyksiin kuuluvat myös bysanttilaisaikainen Vapahtajan kirkastumisen (*Metamórfosi tou Sotíros*) kirkko, joka on saaren vanhin ja peräisin 1000-luvulta, lähellä vesiputouksia, sekä moderni Pyhän Nikolaoksen (*Ágios Nikólaos*) kirkko lähellä rantaa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. ↑  Potami Beach in Samos *Greeka.com*. Viitattu 20.5.2019.
3. ↑  Waterfalls in Samos *Greeka.com*. Viitattu 20.5.2019.
4. ↑  Παραλία Ποτάμι *iSamos*. Viitattu 20.5.2019.
5. ↑  The Waterfalls of Potami *iSamos*. Viitattu 20.5.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Potámi** Wikimedia Commonsissa
Kronobageriet.
**Kronobageriet** on historiallinen rakennus Ruotsin pääkaupungissa Tukholmassa, Östermalmin kaupunginosassa. Se on entinen Ruotsin armeijan kruununleipomo, jossa nykyisin toimii Tukholman musiikki- ja teatterimuseo.

Kronobageriet on Tukholman vanhin säilynyt teollisuusrakennus. Rakennuksen pohjoisosa on todennäköisesti peräisin jo 1500-luvun lopulta. Pihan puoleisen porraskäytävän seinässä on kuningas Juhana III:n vaakunakartussi ja vuosiluku 1580. Makasiinin eteläpää rakennettiin alkujaan 1630-luvulla. Koko rakennus muutettiin vuonna 1645 leipomoksi, missä käytössä se oli vuoteen 1958 saakka. Työntekijöitä oli noin sata. Rakennuksessa on sen historian aikana ehtinyt sijaita myös ase- ja viinavarastoja. Vuonna 1945 rakennusta vaurioitti tuhoisa tulipalo.

Kronobageriet muutettiin vuosina 1975–1978 arkkitehti Kjell Abramsonin suunnitelmien mukaan Musiikkimuseon käyttöön. Museo avasi ovensa vuonna 1979.

Lähteet
-------

1. 1 2  Fredric Bedoire: *Stockholms byggnader: Arkitektur och stadsbild*, s. 172. Norstedts, Tukholma 2012.
Flogiston-teorian avulla pyrittiin selittämään palamista.
**Flogiston-teoria** oli 1600- ja 1700-lukujen kemiallinen teoria, jolla pyrittiin selittämään palaminen. Teorian mukaan kaikissa palavissa aineissa oli eräs yhteinen ainesosa, *flogiston*, joka poistui niistä palamisessa.

Vuonna 1669 saksalainen fyysikko Johann Joachim Becher esitti, että kaikki kappaleet koostuvat ilmasta, vedestä ja kolmesta maa-aineksesta, joista yksi oli *terra pinguis* ("rasvainen maa"); muut olivat *terra mercurialis* ja *terra lapidea* eli elohopeainen ja kivinen maa. Hänen mukaansa palamisessa *terra pinguis* poistui aineesta. Teoriaa kehitti edelleen Georg Ernst Stahl, joka vuonna 1703 antoi oletetulle palavalle ainekselle nimen *flogiston*, joka tulee kreikan sanasta *flogistos* (φλογιστως), *palanut*.

Teorian mukaan aineen palaessa siitä vapautuu flogistonia, joka oletettiin erittäin hienoksi aineeksi, joka havaittiin vain sen poistuessa sitä sisältäneestä aineesta; tällöin se ilmeni tulena, kuumuutena ja valona. Koska aine voi palaa vain rajallisen ajan rajallisessa määrää ilmaa, ajateltiin, että ilmalla oli erityinen kyky sitoa itseensä tietty määrä flogistonia.

Teoria selitti käytännöllisesti palaessa vapautuvan höyryn ja savun selittäen niiden olevan vapautuvaa flogistonia. Aineeseen sitoutuneena flogistonilla oli kuitenkin massa. Näin teoria selitti, miksi kappaleen tilavuus ja paino pienenivät palaessa.

Stahl tiesi, että tarpeeksi kuumennettaessa monet metallitkin saattavat muuttua tuhkaa muistuttaviksi "kalkeiksi", joiden nykyään tiedetään olevan metallioksideja. Hänen mukaansa tämä osoitti, että metallitkin sisälsivät flogistonia, joka tällöin poistui niistä. Metallien oletettiin siis koostuvan näistä "kalkeista" ja flogistonista. Tätä tuki havainto, että metallia voitiin valmistaa kuumentamalla tällaista "kalkkia" yhdessä puuhiilen kanssa, jolloin siis "kalkin" oletettiin yhtyvän puuhiilessä runsaasti esiintyvän flogistonin kanssa metalliksi. (Nykyisin ilmiön tiedetään johtuvan siitä, että hiili yhtyy metallioksidissa olevan hapen kanssa hiilidioksidiksi, jolloin metalli samalla pelkistyy, esimerkiksi:  2 C + Fe3O4 → 2 CO2 + 3 Fe). 

Kun Henry Cavendish vuonna 1766 sai eristetyksi vetyä, hän arveli aluksi sen olleen puhdasta flogistonia. Kun hän myöhemmin osoitti sen palaessa syntyvän vettä, hän päätteli sen olevan veteen yhdistynyttä flogistonia.

Kokeet paljastivat kuitenkin teorian ongelmia. Esimerkiksi joidenkin metallien massa kasvoi niiden palaessa, vaikka aineesta piti poistua flogistonia. Tämän vuoksi muutamat kemistit olettivat, että flogistonin massa oli negatiivinen tai että massa ei säily kemiallisissa reaktioissa. Monista ongelmistaan huolimatta flogiston-teoria oli vallalla, kunnes Antoine Lavoisier osoitti, että palaminen vaatii happea. Palamisen nykyaikainen selitysmalli on siis tavallaan käänteinen flogiston-teoriaan nähden.

Lähteet
-------

* Hudson, John: *Suurin tiede – kemian historia*. Suomentanut Kimmo Pietiläinen. Art House, 2002. ISBN 951-884-346-5.

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5  Hudson, s. 80–81
2. ↑  Hudson, s. 91–92
3. ↑  Hudson, s. 97–98
4. ↑  Hudson, s. 107–112
**Gliese 832** (*Gl 832*, *GJ 832*, *HD 204961*) on eteläisellä tähtitaivaalla Kurjen tähdistössä 16,1 valovuoden päässä oleva punainen kääpiötähti. Spektrityyppi M1,5 V, kokonaissäteilyntuotto 0,035 Aurinkoa. Tähti on Aurinkoa metalliköyhempi ja sillä on kirkas komeettavyö. Sillä on ainakin kaksi eksoplaneettaa, joista toinen on supermaa ja toinen kaasujättiläinen.

Eksoplaneetat
-------------

Tähdeltä on löydetty ehkä yli 5 Maan massainen eksoplaneetta Gliese 832 c, joka on melko varmasti supermaa.

Planeetta on löydetty säteisnopeusmenetelmällä, joten sitä ei nähdä suoraan. Tämän takia vain muutamia planeettaa kuvaavia lukuja tunnetaan. Planeetan kiertoaika 36 päivää, etäisyys 0,16 AUta ja Radan soikeus noin 0,18. Vertailun vuoksi arvioitu planeetalle saapuvan keskustähden säteilyn mukaan Maata vastaava etäisyys suunnilleen 0,187 AU, mikäli keskustähden säteilyntuotto 3,5 % Auringosta. Niinpä planeetan teoreettinen keskilämpötila 253 K (-20 °C), vaihtelee 233 - 280 K (-40° C - +7 °C ) välillä. Vertailun vuoksi maan keskilämpötila noin 15 °C.

Planeetta kiertää keskustähteään suunnilleen Maata vastaavalla etäisyydellä, mutta sen rata on melko soikea. Tämä saattaa luoda planeetalle elämälle liian kuuman talven ja liian kylmän kesän. Epäillään, että planeetan suuri massa tekisi siitä elämälle elinkelvottoman. Planeetta on pahimmassa tapauksessa kasvihuoneilmiön korventama super-Venus. On melko varmaa, että planeetta kääntää saman puolen keskustähteään kohti.

Ensimmäinen tähdeltä löydetty planeetta on yli 0,64 Jupiterin massainen jättiläisplaneetta Gliese 832 b, joka kiertää keskustähteään noin 3,4 AU päässä.

Lähteet
-------

### Viitteet

1. ↑  GJ 832
2. 1 2  A Nearby Super-Earth with the Right Temperature but Extreme Seasons (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Nearby Alien Planet May Be Capable of Supporting Life
4. ↑  Gliese 832

Aiheesta muualla
----------------

* Solstation CD-49 13515 / Gl 832

  

Kurjen tähdistö (Grus) » luettelo tähdistä, luokka

|  |  |
| --- | --- |
| Tähdet | α Gru, β Gru, γ Gru, ε Gru, ι Gru, δ1 Gru, ζ Gru, δ2 Gru, θ Gru, λ Gru, μ1 Gru, ρ Gru, η Gru, μ2 Gru, ξ Gru, κ Gru, ν Gru, ο Gru, φ Gru, π2 Gru, υ Gru, τ3 Gru, σ2 Gru, τ1 Gru, σ1 Gru, π1 Gru, τ2 Gru, τ2 Gru, HD 213240, HD 208487 |
| Eksoplaneetat | τ1 Gru b, HD 213240 b, HD 208487 b |
**Klemetti Eerikinpoika** oli 1500–1600 lukujen vaihteessa vaikuttanut kainuulainen talonpoika ja sotapäällikkö sekä myöhemmin Kajaanin linnan profossi. Klemetin tiedetään asuneen Kuluntalahdessa keskivarakkaana talonpoikana, jolla oli lypsykarjaakin. Hän osallistui Pekka Vesaisen ryöstöretkille Vienaan ja oli Vesaisen kuoltua jopa karjalaisia vastaan tehtyjen kostoretkien johtajana rappasodissa. Hän oli myös kainuulaisten edusmiehenä esivaltaan päin. Myöhemmin hänen tiedetään asuneen Sotkamossa. Klemetti Eerikinpojan merkitystä korostaa, että hän kävi Tukholmassa Ruotsin kuninkaan Kaarle IX:n luona kertomassa Kainuun rauhattomista oloista ja oli osaltaan vaikuttamassa siihen, että kuningas määräsi Kajaanin linnan rakennettavaksi asukkaiden eli Ruotsin verotettavien turvaksi Venäjän verottamia karjalaisia vastaan. Hän sai linnan profossin arvonimen ja valtuudet ja toimi myös väliaikaisena voutina.

Lähteet
-------

1. ↑  Bell, Aarno von: *Kuluntalahti – Nuasjärven rantakylä*, s. 30–31. Kajaani: Kuluntalahden kyläyhdistys ry. 2013. ISBN 978-952-93-1645-8.
Gambian sijainti
Gambian kartta
**Gambian tasavalta** eli **Gambia** on pieni ja kapea valtio Länsi-Afrikassa. Valtion maantieteelliset koordinaatit ovat 13°28′N, 16°34′W. Gambia on leveimmillään alle 48 kilometriä ja jakautuu Gambiajoen ympärille. 

Valtion nykyiset rajat määritettiin vuonna 1889 Yhdistyneen kuningaskunnan ja Ranskan suostumuksen jälkeen. Lukuun ottamatta rajaviivaa Atlantin valtamereen, Gambia on Senegalin enklaavi ja pinta-alaltaan Manner-Afrikan pienin maa.

Pinta-ala
* yhteensä: 11 300 km²
* maa-ala: 10 120 km²
* vesistön pinta-ala: 1 180km²

Rajat
* yhteensä: 749 km
* rajamaat: Senegal 749 km
* rantaviivaa: 80 km

Ilmasto
Trooppinen; kuuma, sadekausi (kesäkuusta marraskuuhun); viileämpi, kuiva kausi (marraskuusta kesäkuuhun)

Maasto
Tulvivaa tasankoa Gambianjoen ympärillä, muutamia matalia kukkuloita kauempana joesta.

Ääripisteet
* matalin kohta: Atlantin valtameri 0 m
* korkein kohta: nimeämätön paikka 53 m

Maankäyttö
* viljelyskelpoinen: 41 %
* pysyvää viljelysmaata: 0,5 %
* pysyvää laidunmaata: 14,6 %
* metsää: 43,9 %

Luonnonkatastrofit
Sademäärä on vähentynyt 30 prosentilla viimeisten 30 vuoden aikana.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Gambia *The World Factbook*.  Arkistoitu 24.4.2020. Viitattu 7.10.2015.
**Kronioksen kylpylä** eli *Pohjoinen kylpylä* on nimitys, jota käytetään yhdestä antiikin aikaisesta roomalaisesta kylpylästä Olympiassa Kreikassa. Sen rauniot sijaitsevat Olympian arkeologisella alueella Archaía Olympían kunnassa.

Kylpylä rakennettiin roomalaisella ajalla noin vuonna 100 jaa. varhaisemman hellenistisellä ajalla rakennetun talon ja kylpylän paikalle. Rakennusta muutettiin usein sen historian aikana. Se kärsi vahinkoja maanjäristyksessä 200-luvulla jaa. mutta säilyi käytössä 400- tai 500-luvulle jaa. saakka. Loppuaikoina rakennuksessa toimi muun muassa viininpuristamo ja keramiikkapaja.

Kylpylä sijaitsi Olympian temenos-alueen eli *Altiksen* pohjoispuolella pohjoiseen Prytaneionista, aivan Kronioskukkulan juurella, josta se on saanut nykyisen nimensä. Rakennuksen ydin oli peristyylipiha, jonka ympärillä oli lukuisia huoneita. Pihan lattia oli koristeltu meriaiheisella mosaiikilla, jossa oli kuvattu muun muassa Triton, merihevosia, nereidejä ja delfiinejä.

Rakennus löydettiin kaivauksissa jo vuonna 1880, mutta sen järjestelmälliset tutkimukset suoritettiin vasta vuosina 1987–1991. Osa lattiamosaiikeista on kunnostettu paikan päälle, kun taas osa on Olympian arkeologisessa museossa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Kronios baths Ministry of Culture and Sports. Viitattu 26.2.2016.
Milan Melindo (s.29. helmikuuta 1988) on filippiiniläinen alemman kärpässarjan nyrkkeilijä ja hallitseva IBF liiton maailmanmestari painoluokassaan.

Ammattiura
----------

Melindo aloitti ammattinyrkkeilyuran 17-vuotiaana vuonna 2005. Voitettuaan 29 ensimmäistä ottelua Melindo pääsi haastamaan kärpässarjan mestari  Juan Francisco Estradan mutta hävisi ottelun kaikin tuomariäänin kaksitoistaeräisen ottelun päätteeksi. Vuonna 2015 Melindo kohtasi Javier Mendozan IBF liiton mestaruusottelussa mutta hävisi teknisellä päätöksellä kuudennen erän jälkeen haavojen vuoksi. Melindolta myös vähennettiin piste viidennessä erässä vyön alle lyömisestä. Vuonna 2016 Melindo kohtasi Maximino Floresin voittaen ottelun seitsemännessä erässä tuomarin keskeyttäessä ottelun vahingossa tapahtuneen päiden yhteentörmäyksen vuoksi. Melindo voitti väliaikaisen IBF liiton mestaruuden voittamalla  Teeraphong Utaidan kaksitoistaeräisen ottelun päätteeksi yksimielisesti tuomariäänillä. Melindo virallisti mestaruuden voittamalla Akira Yaegashin ensimmäisen erän tyrmäysvoitolla. Melindo on puolustanut mestaruutta kerran voittaen Hekkie Budlerin kaksitoistaeräisen ottelun päätteeksi hajaäänituomiolla.

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

| Boxrec.com

|  |  |
| --- | --- |
| Edeltäjä:**Akira Yaegashi** | **WBC liiton alemman kärpässarjan maailmanmestari**21. toukokuuta 2017 –

 |
**August Aleksander (Santeri) Vahtonen** (7. syyskuuta 1888 Maaria – 22. kesäkuuta 1975) oli suomalainen näyttelijä. Hänet tunnettiin etenkin koomisista rooleistaan. Vahtonen näytteli lähinnä työväennäyttämöillä, sekä harrastelija- että ammattilaispohjalta.

Ura
---

Vahtonen aloitti uransa seuranäyttämöiltä ja liittyi 1919 Turun Työväen Teatteriin, joka oli Turun ensimmäinen suomenkielinen ammattiteatteri. Hän näytteli siellä vuoteen 1927, jolloin hän lopetti noin neljännesvuosisadan kestäneen näyttämöuransa.

Vahtosella oli rooleja useissa suomalaisen näytelmäkirjallisuuden klassikoissa. Kansannäytelmässä *Tukkijoella* hän näytteli Tolarin roolin. *Nummisuutareissa* hän näytteli Topiaksen ja näytelmässä *Pohjalaisia* hänen roolinaan oli Salttu. Komediassa *Nuori mylläri* Vahtonen näytteli räätäli Koikaleen osan. Vahtosen rooleihin kuului myös *Kihlauksen* Aapeli.

Myös Vahtosen puoliso Fanny Vahtonen (1888–1961) liittyi Turun Työväen Teatteriin 1919. Pariskunnan tulorooleina olivat pääosat Marcel Gerbidonin näytelmässä *Kaivostyömies*. Vahtosen muita kollegoita Työväen Teatterissa oli muun muassa Sulho Aavikko.

Santeri Vahtosen tytär Kaarina Vahtonen (1913–2002) työskenteli niin ikään näyttelijänä.

Lähteet
-------

* *Kotimaisia näyttämötaiteilijoita sanoin ja kuvin - Inhemska scenkonstnärer i ord och bild*. Viipuri: Kustannusliike Opas, 1930.

### Viitteet

1. 1 2 3  Kotimaisia näyttämötaiteilijoita 1930, s. 341
2. ↑  Turun ja Kaarinan seurakunnat: Vahtonen August Aleksander, Kärsämäen hautausmaa, Turku *hautakartta.fi*. Viitattu 24.11.2022.
3. 1 2 3  Vahtonen August Aleksander, hautakuva: albumissa Turku, Kärsämäen hautausmaa korttelit 4 (A,B) *suomenkirkkojajahautausmaita.fi*. Viitattu 24.11.2022.
4. 1 2 3 4  Vuori, Erkki: Näyttelijä ja palomies *Suomenturku.turku.fi*. Viitattu 29.4.2019. [vanhentunut linkki]
**Josif Stanislavovitš Unschlicht** (1879–1938) oli venäläinen puna-armeijan upseeri, joka toimi vuosina 1925–1930 Neuvosto-Venäjän apulaissotakomissaarina eli kansankomissaarin 1. sijaisena. Unschlicht toimi myös Valko-Venäjän GPU:ssa, ylimmän sotaneuvoston jäsenenä ja järjesti puna-armeijan yhteistyötä Saksan armeijan kanssa. Unshlicht pidätettiin vuonna 1937 suuren puhdistuksen aikana ja teloitettiin vuonna 1938.

Puna-armeijan strategi
----------------------

Unschlicht esitti Venäjän kommunistisen puolueen keskuskomitean sotilasjaostolle 17.–19.3.1927 järjestetyssä kokouksessa Neuvostoliiton länsirajan turvaamista koskevan ehdotuksen, jonka mukaan Suomen suunnalla olisi kyettävä luomaan strateginen tilanne, jossa Leningrad jäisi sotatoimien ulkopuolelle. Se edellytti Kaakkois-Suomen valtaamista. Keskuskomitea hyväksyi Unschlichtin suunnitelman 22.3.1927, ja siihen perustuva operatiivinen yleisohje annettiin Leningradin sotilaspiirin esikunnalle. Yleisohjeen mukaan puna-armeijan tuli valmistautua hyökkäämään Suomen rannikon suuntaan, valtaamaan Karjalankannas ja Viipuri sekä työntämään rintama Kotkan–Lappeenrannan linjalle.

Lähteet
-------

1. 1 2  Salomaa, Markku: *Punaupseerien nousu ja tuho*, s. 273–274. Otava, 2018. ISBN 978-951-1-32381-5.
2. ↑  Józef Unzlicht *timenote.info*.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
	+ 2
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
**Santiago "Santi" Mina Lorenzo** (s. 7. joulukuuta 1995 Vigo, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Celta Vigoa ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.

Seurajoukkueura
---------------

Mina on kotoisin Vigosta ja hän liittyi kaupungin jalkapalloseura Celta Vigon junioriakatemiaan vuonna 2005. Ensimmäistä kertaa hänet nostettiin seuran reservijoukkueeseen kaudella 2012–2013, kun se pelasi Tercera Divisiónissa. 5. tammikuuta 2013 hän allekirjoitti vuoteen 2018 asti ulottuvan ammattilaissopimuksen seuran kanssa.

Mina teki ensiesiintymisensä seuran edustusjoukkueessa 16. helmikuuta 2013 tultuaan vaihdosta kentälle 66. peliminuutilla ottelussa Getafea vastaan. Ensimmäisen maalinsa maan pääsarjassa Primera Divisiónissa Mina teki 16. syyskuuta 2013 ottelussa Athletic Bilbaota vastaan. Hänestä tuli maalin tehdessään seurahistorian nuorin maalintekijä maan pääsarjassa 17 vuoden, yhdeksän (9) kuukauden ja kymmenen (10) päivän ikäisenä.

11. huhtikuuta 2015 Mina teki neljä maalia kotiottelussa Rayo Vallecanoa vastaan. Hänestä tuli maan pääsarjahistorian nuorin pelaaja, joka on onnistunut tekemään neljä maalia ottelun aikana ja seurahistorian ensimmäinen sitten vuoden 1979.

4. heinäkuuta 2015 Mina siirtyi Valenciaan 10 miljoonan euron siirtokorvauksella ja kuusivuotisella sopimuksella.

Lähteet
-------

1. ↑  El Celta blinda a Santi Mina La Voz de Galicia. Viitattu 17.3.2014. (espanjaksi)
2. ↑  Celta stay in drop zone after defeat ESPN. Viitattu 17.3.2014. (englanniksi)
3. ↑  Santi Mina se convierte en el goleador más joven del Celta en Primera división La Voz de Galicia. Viitattu 17.3.2014. (espanjaksi)
4. ↑  El Celta halla una Mina Marca. Viitattu 12.4.2015. (espanjaksi)
5. ↑  ¡Cuatro goles de Santi Mina! Marca. Viitattu 12.4.2015. (espanjaksi)
6. ↑  El Valencia se hace con Santi Mina Marca. Viitattu 5.7.2015. (espanjaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Santi Minan tilastot BDFutbol-sivustolla (englanniksi)

Celta Vigo – Primera División
1 Marchesín |
2 Mallo |
3 Mingueza |
4 Núñez |
5 Óscar |
6 Suárez |
7 Pérez |
8 Beltrán |
9 Paciência |
10 Aspas |
11 Cervi |
13 Villar |
14 Tapia |
15 Aidoo |
16 Baeza |
17 Galán |
19 Swedberg |
20 Kevin |
21 Solari |
22 Mina |
23 de la Torre |
Valmentaja Coudet
**GamePro** oli yhdysvaltalainen kuukausittain julkaistava videopelilehti. Lehti perustettiin Redwood Cityyn Kaliforniaan vuonna 1989, ja on sittemmin muuttanut päämajaansa kolmesti.

Lehti oli tunnettu sen tekijöiden käyttämistä sarjakuvamaisista avatareista. Tämä johti joihinkin syytöksiin,*selvennä* että lehti on suunnattu nuoremmalle ja tavallisemmalle pelikansalle kuin sen kilpailijat. *GamePro* lopetti avatarien käytön tammikuussa 2004 lehden yleisilmeen muutoksen yhteydessä. Toinen ominaisuus, josta *GamePro* on tunnettu, on sen mestarivinkit, pienet kuvakaappausten oheen kirjoitetut pelineuvot. Lehdessä on myös huijauskoodipalsta. 

*GameProsta* on ilmestynyt useita muunkielisiä versioita, kuten saksalainen, turkkilainen, australialainen, brasilialainen ja kreikkalainen. Jotkin näistä julkaisuista jakavat saman sisällön alkuperäisen version kanssa, kun taas toisissa on samaa vain nimi ja logo. Myös tv-sarja *GamePro TV* oli olemassa, mutta kilpailu samankaltaisen *Video Power* -ohjelman
kanssa johti sen lopettamiseen lyhyeen.

Lehti on lopetettu verkossa ja painettuna versiona vuonna 2011.

Lähteet
-------

1. ↑  Protip: GamePro gives up on print and online Engadget. Viitattu 15.4.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* The official GamePron verkkosivut (englanniksi)
*Tämä artikkeli kertoo Uraljoen sivujoesta Kazakstanissa. Utva on myös lentokoneita valmistava tehdas Serbiassa.*

**Utva** (kaz. Шыңғырлау eli "Šyngyrlau" ja ven. Утва eli "Utva") on Uraljokeen vasemmalta puolelta yhtyvä sivujoki, jonka valuma-alue sijaitsee Uralvuoriston eteläpuolella sijaitsevalla arolla. Sen pääuoma sijaitsee kokonaan Kazakstanissa.

Utva

Maantietoa
----------

### Pääuoma

Joen lähteet sijaitsevat kukkulalla 20 kilometriä etelään Ilekin alajuoksun uomasta ja se virtaa 290 kilometriä ennen kuin se yhtyy Uraljokeen Ilekistä 50 kilometriä alavirtaan päin. Aluksi joki virtaa etelään, mutta kääntyy laajassa kaaressa kohti luodetta. Joen vettä käytetään pääasiassa maanviljelyssä kasteluun ja vettä otetaan talousvedeksi. Talousvesi kerätään sivujoissa tekoaltaisiin, joita on joen varrella. Pääuoma virtaa Lubenkan, Kaiyndin, Belogorgan, Aksun, Pugaševon ja Borilin kautta Uraljokeen. Pugaševo kuuluu suuremman kaupungin Aksain yhteyteen. Utva ja sen sivujoet muodostavat yhdessä 6 940 neliökilometrin suuruisen valuma-alueen.

Vuodenajat ja virtaamat
-----------------------

Joen valuma-alue sijaitsee arolla, missä vallitsee mannermainen ilmasto ja kesäisin heikot sateet. Ilman lämpötila heinäkuussa on noin 20 °C. Joki saa suurimman osan vuotuisesta vedestään, kun lumipeite sulaa ja jäät lähtevät. Silloin joen virtaama (mitattu Grigorievkassa) saavuttaa keskiylivirtaaman (MHQ) arvon 227 m³/s. Kesällä ja syksyllä joen vedenpinta kuitenkin alenee ja virtaama hiipuu keskialivirtaaman (MNQ) arvoon 0,19 m³/s. Vuotuinen virtaama (MQ) on 3,8 m³/s. Joki jäätyy marraskuussa ja jäät lähtevät huhtikuun puolivälissä.

Huomautukset
------------

1. ↑  Koordinaatit otettu saksankielisen wikipedian artikkelin tietolaatikosta!

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Утва (venäjäksi), Neuvostoliiton suuri ensiklopedia, viitattu 1.8.2018
2. 1 2  Korjakova, Ludmila & Epimakhov, Andrei: *The Urals and Western Siberia in the Bronze and Iron Ages*, s. 1–7. Cambrodge, Englanti: Cambridge University Press, 2007. ISBN 9781139461658. Teoksen verkkoversio (viitattu 30.7.2018). (englanniksi)
3. ↑  Google-Earth-map: Utva (50°36'46.0"N 54°25'10.0"E), viitattu 1.8.2018

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: de:Utwa
Utva 75
**Utva 75** oli 1970-luvun puolivälissä Jugoslaviassa Utva-lentokonetehtaan kehittämä sotilasperuskoulutuskone, joka on myös yleisilmailukone. Koneen ensilento tehtiin 19. toukokuuta 1976. 

Utva 75 kehitettiin korvaamaan Utva Aero 3 Jugoslavian ilmavoimien koulukoneena. 138 konetta valmistettiin, joista noin sata Jugoslavian ilmavoimille.*lähde?* Viimeiset kaksi konetta valmistettiin vuonna 2003.*lähde?*

Versiot
-------

* Utva 75 - kaksipaikkainen koulukone
* Utva 75A - 4-paikkainen lentokone

Käyttäjät
---------

* Serbia - 12 konetta
* Bosnia ja Hertsegovina - 9
* Sudan - 6 (vuodesta 2009 alkaen)
* Kroatia - käyttö päättynyt
* Pohjois-Makedonia - käyttö päättynyt
* Montenegro - 3
* Slovenia - käyttö päättynyt
* Jugoslavia - koneet siirtyivät Jugoslaviaa seuranneille maille

Tekniset tiedot
---------------

* miehistö 2
* pituus 7,1 m
* kärkiväli 9,7 m
* korkeus 3,2 m
* tyhjäpaino 685 kg
* MTOW 970 kg
* voimalaite Lycoming IO-360-B1F, 180 hv
* suurin nopeus 215 km/h
* matkalentonopeus 175 km/h
* sakkausnopeus 100 km/h (60 mph)
* kantama 800 km
* lakikorkeus 4000 m

Aiheesta muualla
----------------

* Info for Air club "STIP"—user of Utva-75 (Arkistoitu – Internet Archive)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:UTVA 75
**Virun alavesistöalue** (vir. *Viru alamvesikond*) on Viron vesistöjen hallinnollisessa aluejaossa osa Itä-Viron vesistöaluetta. Sen muodostaa Viron Suomenlahden valuma-alueen itäosan Venäjän rajalle asti, missä virtaa rajajoki Narvanjoki. Valuma-alueen länsiosa kuuluu Harjun alavesistöalueeseen, joka on osa Länsi-Viron vesistöaluetta. Vesistöalueen eteläpuolelle jää vielä Peipsijärven alavesistöalue, mutta näiden välinen raja päättyy Peipsijärven rantaan. Siksi osa Peipsijärven valuma-alueesta kuuluu myös Virun alueeseen. Alueen lounaisosassa kohoaa Pandiveren ylänkö, jossa vedenjakaja on sovittu erikseen Peipsin ja Harjun alueiden suuntiin.

Lähteet
-------

1. ↑  Tamre, Ruta (toim.): *Eesti järvede nimestik*. Tallinna, Viro: Keskkonnaministeeriumi Info- ja Tehnokeskus, 2006. ISBN 978-9985-881-40-8. Teoksen verkkoversio (PDF) (viitattu 1.11.2019). (viroksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Riigi Teataja: Veeseadus (VeeS) (viroksi), 1994, viitattu 1.11.2019
3. ↑  Riigi Teataja: Vesikondade ja alamvesikondade nimetamine(viroksi), 2004, viitattu 1.11.2019
4. ↑  Eesti Entsüklopeedia: Eesti vesikonnad, viitattu 1.11.2019

Aiheesta muualla
----------------

* Lääne-Eesti vesikond. Ida-Eesti vesikond. Koiva vesikond: veepoliitika raamdirektiivi artikli 5 nõuete täitmine Eestis: vesikondade koondaruanne, 2005 (viroksi)
**Virós** (kreik. Βιρός) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Korfun saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Keski-Korfun ja Diapontisten saarten kuntaan, Korfun alueyksikköön ja Jooniansaarten alueeseen. Kylän väkiluku on 1 201 (vuonna 2011).

Vanha postikorttikuva talosta Viróksen kylässä.
Viróksen kylä sijaitsee Korfun keskiosissa noin kahdeksan kilometriä lounaaseen saaren keskuksesta Korfun kaupungista. Virós muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Βιρού, *Dimotikí Koinótita Viroú*), johon kuuluvat varsinaisen Viróksen kylän lisäksi kylät Ágios Geórgios, Bastoúni ja Kastanéa. Koko yhdyskunnan väkiluku on 2 140.

Aiemmin kylä kuului Achílleion kuntaan ja vuosina 2011–2019 Korfun kuntaan ja sen Achílleion kunnallisyksikköön.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 25.12.2013. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. ↑  Χωριό Βιρός *Project Corfu*. Viitattu 1.9.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Virós** Wikimedia Commonsissa
**Tulilude** (*Pyrrhocoris apterus*) on lyhytsiipinen ja räikeänvärinen ludelaji. Se on Suomessa harvinainen tulokaslaji.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Aikuinen tulilude on 9–11 mm pitkä, hivenen pitkänomainen ludelaji. Hyönteinen on väritykseltään räikeän punamusta, ja siipien keskellä on pyöreät mustat täplät. Pää on kokonaan musta. Tieteellisen lajinimen (*apterus* = siivetön) mukaisesti siivet ovat yleensä lyhyet, eivätkä sovellu lentämiseen. Satunnaisesti tavataan kuitenkin myös pitkäsiipisiä yksilöitä.

Toukat eli nymfit ovat kirkkaanpunaisia. Niiden pää, keskiruumiin keskiosa ja siipiaiheet ovat kuitenkin mustat.

Suomessa tuliludetta muistuttavia, punamustia ludelajeja ovat erittäin yleinen verilude (*Corizus hyoscyami*) sekä lounaissaariston harvinainen ritarilude (*Lygaeus equestris*).

Levinneisyys
------------

Tuliludetta tavataan yleisenä koko Euroopassa Skandinavian eteläosiin asti. Suomessa tulilude on kuitenkin varsin tuore ja harvinainen tulokas. Imatralta löydettiin vuonna 2010 tuliludepopulaatio, joka on niin runsas, että laji lienee elänyt alueella jo muutamien vuosien ajan ennen löytymistään. Lisäksi lajista tunnetaan vuosikymmenten takaa Helsingistä yksittäinen, mitä ilmeisimmin maahan ihmisen mukana kulkeutunut yksilö.

Elintavat
---------

Tulilude viihtyy puistossa ja puutarhoissa, missä se elää usein isoissa ryhmissä. Luteet nauttivat ravinnokseen erityisesti lehmusten ja malvojen kasvinesteitä.

Lähteet
-------

1. ↑  Rintala & Rinne. Suomen luteet. Tibiale 2010
2. ↑  Tulilude kotiutui Kaakkois-Suomeen *Yle Uutiset*.  6.9.2010. Viitattu 26.9.2020.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Taksonitunnisteet |
| --- |
|  |
| Pyrrhocoris apterus | 
* Wikidata: Q486957
* Wikispecies: Pyrrhocoris apterus
* BioLib: 71942
* BOLD: 365815
* BugGuide: 299652
* EPPO: PYRCAP
* EUNIS: 246932
* Fauna Europaea: 453612
* Fauna Europaea (new): 6f1f9202-d815-4d0c-a472-ff1f2c15f2bc
* GBIF: 4486826
* iNaturalist: 55610
* NatureServe: 2.1156544
* NCBI: 37000

 |
|  |
| Cimex apterus | 
* Wikidata: Q109661792
* GBIF: 4486827

 |

 |
**Stig Albert Oskar Weckman** (5. heinäkuuta 1902 Oulu – 15. lokakuuta 1956 Kööpenhamina) oli suomalainen tekniikan tohtori ja Kemi Oy:n toimitusjohtaja.

Weckmanin vanhemmat olivat eversti, toimitusjohtaja Johan Reinhold Weckman ja Elin Johanna Snellman. Hän pääsi ylioppilaaksi 1920 ja valmistui diplomi-insinööriksi 1927 sekä väitteli tekniikan tohtoriksi 1932.

Weckman oli Kemi Oy:n palveluksessa vuodesta 1934 toimien yhtiön yli-insinöörinä 1934–1936 ja toimitusjohtajana 1937–1952. Hän oli myös yhtiön johtokunnan puheenjohtaja 1947–1953. Lapin sodan jälkeen Weckman osallistui aktiivisesti Lapin jälleenrakennustoiminnan johtamiseen ja hän sai suurelta osin näistä ansioista vuorineuvoksen arvon 1948.

Weckman johti Kemi-yhtiötä varovaisesti ja perinteisessä patruunahengessä. Työrauha ostettiin yleistä tasoa korkeammille palkoilla mutta Weckmanin kauteen osui kuitenkin kesällä 1949 tapahtunut Kemin lakkoliike. Vuonna 1950 Weckman hankki yhtiölle suuren lainan investointeja varten, mutta tämän seurauksena yhtiö velkaantui pahoin ja lopulta sen omistus jouduttiin Suomen Pankin asettamien ehtojen mukaisesti järjestelemään uudelleen. Uudelleenjärjestelyjen seurauksena myös Weckman menetti paikkansa ja hänen seuraajakseen toimitusjohtajana tuli Aulis Kairamo. 

Jätettyään Kemi Oy:n Weckman muutti Kööpenhaminaan Finncellin ja Finnboardin sikäläisen agentuurin johtajaksi. Stig Weckman kuoli Kööpenhaminassa kolmen vuoden kuluttua 54 vuoden ikäisenä.

Stig Weckman oli naimisissa vuodesta 1928 professori Sigurd Frosteruksen tyttären Johanna Emmy Sophie Frosteruksen kanssa.

Lähteet
-------

* Wikiaineisto: Kuka kukin oli 1961
* Mauri Mönkkönen: Vuorineuvos Stig Weckman (1902–1956). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 5.9.2008. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.

### Viitteet

1. 1 2 3  Mauri Mönkkönen: Vuorineuvos Stig Weckman (1902–1956). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 5.9.2008. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 6.11.2014


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Talousvaikuttajat

 |

 |