recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Justus Strelow** (s. 30. joulukuuta 1996) on saksalainen ampumahiihtäjä.

Strelow saavutti nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa alle 22-vuotiaiden sarjassa viestissä pronssia vuonna 2017. Henkilökohtaisilla matkoilla hän sijoittui nuorten MM-kilpailuissa parhaimmillaan kuudenneksi normaalimatkalla ja seitsemänneksi takaa-ajossa alle 19-vuotiaiden sarjassa vuonna 2015 sekä seitsemänneksi normaalimatkalla alle 22-vuotiaiden sarjassa vuonna 2016.

Yleisen sarjan Euroopan-mestaruuskilpailuissa Strelow on saavuttanut pariviestissä kolme mitalia. Stefanie Schererin parina hän saavutti hopeaa vuonna 2020 ja voitti kultaa vuonna 2021. Franziska Hildebrandin kanssa hän saavutti pronssia vuonna 2022. Henkilökohtaisilla matkoilla EM-kilpailuissa hän on parhaimmillaan sijoittunut viidenneksi pikamatkalla vuonna 2022 ja kuudenneksi normaalimatkalla vuonna 2021. Maailmanmestaruuskilpailuihin hän osallistui ensimmäisen kerran Oberhofissa 2023. Hän oli ensimmäisellä osuudella viestissä, jossa Saksa sijoittui viidenneksi, ja henkilökohtaisilla matkoilla hän sijoittui 11:nneksi takaa-ajossa, 12:nneksi pikamatkalla sekä 13:nneksi normaalimatkalla ja yhteislähtökilpailussa.

Strelow kilpaili ampumahiihdon maailmancupissa ensimmäisen kerran Östersundissa maaliskuussa 2021. Hän on sijoittunut kymmenen parhaan joukkoon kaudella 2022–2023 yhdeksänneksi Hochfilzenin pikamatkalla, kahdeksanneksi Ruhpoldingin yhteislähtökilpailussa ja yhdeksänneksi Anterselvan pikamatkalla.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Justus Strelow *Biathlonresults.com*. IBU. Viitattu 20.3.2023.
**Lauri Kauko Aukusti Nakari** (s. 4. toukokuuta 1945 Hattula) on suomalainen metsänhoitaja ja eläköitynyt yritysjohtaja, joka on saanut teollisuusneuvoksen arvonimen.

Nakarin vanhemmat olivat maanviljelijä Kauko Nakari ja postinhoitaja Laina Hakola. Hänen puolisonsa 1970–1994 oli kutoja Kaisa Elina Leppälä. Nakari tuli ylioppilaaksi Hämeenlinnan yhteiskoulusta 1965 ja valmistui metsänhoitajaksi 1971. Hän oli Oy W. Rosenlew Ab:n palveluksessa 1971–1972, Kemi Oy:n metsäosaston laskentapäällikkö ja metsäpäällikkö Rovaniemellä 1972–1986 ja sitten Kuhmo Oy:n toimitusjohtaja vuoteen 2013 asti. Nakari oli myös Kuhmo-yhtiön osakas. Hänellä on lisäksi ollut useita liike-elämän ja muita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Teollisuusneuvoksen arvonimen Nakari sai 1999.

Lähteet
-------

1. 1 2  Wilmi, Jorma: Teollisuusneuvos Lauri Nakari (1945–). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 30.11.2012. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 17.12.2023.
2. ↑  Euroopan nopeinta pienpuusahaa rakennetaan Kuhmoon. Sahatukin koko pienenee vuosi vuodelta Kainuussa.  *Maaseudun Tulevaisuus*, 20.11.2002, nro 134, s. 10. Kansalliskirjasto. Viitattu 17.12.2023.  (ei-vapaa)
3. ↑  Pohjois-Afrikka imee lautaa.  *Maaseudun Tulevaisuus*, 20.3.2013, nro 34, s. 23. Kansalliskirjasto. Viitattu 17.12.2023.  (ei-vapaa)
**Tommi Taneli Nakari** (s. 1967) on suomalainen väkivaltarikollinen, joka on syyllistynyt vuosien saatossa kolmeen henkirikokseen. Hän on tappanut avovaimonsa, äitinsä ja tyttöystävänsä. Myös Nakarin veljet ovat rikoksista tuomittuja.

Ensimmäinen henkirikos
----------------------

Nakari syyllistyi ensimmäiseen henkirikokseensa vuonna 1992. Hän puukotti avovaimoaan useaan otteeseen ja viilsi tämän kurkun auki nautittuaan reilusti alkoholia ja lääkkeitä. Virottuaan Nakari ei muistanut tekoaan, ja löydettyään avovaimon kuolleena hän yritti itsemurhaa. Hän asui jonkin aikaa samassa asunnossa ruumiin kanssa ja jatkoi samalla päihteiden käyttöä. Lopulta poliisi saapui ja Nakari jäi kiinni.

Kävi ilmi, että Nakari oli iskenyt avovaimoaan puukolla ainakin 21 kertaa. Hän oli uhkaillut naista kuolemalla jo aiemmin. Avoliittoa oli kestänyt viisi kuukautta.

Vaikeasta persoonallisuushäiriöstä kärsinyt Nakari sai 12 vuoden ja 4 kuukauden tuomion murhasta täyttä ymmärrystä vailla olevana. Hovioikeudessa rangaistus lieveni, koska Nakarin katsottiin syyllistyneen murhan sijasta tappoon.

Toinen henkirikos
-----------------

Nakari vapautui vuonna 1998 ja surmasi puolen vuoden kuluttua seuraavana uhrinaan 56-vuotiaan äitinsä nyrkein ja teräasein. Nakari ei taaskaan muistanut teostaan mitään. Hän sai 10 vuotta ja 8 kuukautta vankeutta taposta ja pahoinpitelystä.

Kolmas henkirikos
-----------------

Vapauduttuaan ehdonalaiseen Nakari alkoi seurustella Anna-Emilia Simniceanun kanssa. 26-vuotias Simniceanu katosi tammikuussa 2008 ja hänet löydettiin pian kuolleena erään mökin rannasta. Poliisi tavoitti Nakarin Kuopiosta. Myöhemmin 41-vuotias mies tuomittiin teräaseella ja tukehduttamalla tehdystä taposta 14,5 vuoden vankeuteen. Hän ei pääse ehdonalaiseen, vaan rangaistus on kärsittävä kokonaan. Simniceanun tappamisesta langetettu tuomio pysyi Itä-Suomen hovioikeudessa.

Lähteet
-------

* Hietala, Arto: Tommin kolmas naissurma (Julkaistu Alibin numerossa 2/2008) *Alibi*.  31.1.2008. Viitattu 21.5.2009.

### Viitteet

1. ↑  Tommi Nakari ja veljekset. *Murha.info*.  Arkistoitu 5.10.2010. Viitattu 21.5.2009.
2. ↑  Anna-Emilian surmaajalle 14,5 vuotta vankeutta *Iltalehti*.  6.10.2008. Viitattu 21.5.2009.
3. ↑  Kolmoistappajan pitkä tuomio pysyi.: Ekholm, Harri *Iltalehti*.  22.9.2009.  Arkistoitu 9.12.2009. Viitattu 22.5.2009.

Aiheesta muualla
----------------

* Mäkinen, Vesa: Anna-Emilian surmaajalle 14,5 vuotta vankeutta *Ilta-Sanomat*.  6.10.2008. Viitattu 17.1.2023.
**Ole Rafael Wackström** (20. syyskuuta 1932 Porvoon maalaiskunta – 8. huhtikuuta 2015 Porvoo) oli suomalainen kilpapyöräilijä.

Wackström edusti Suomea kaksissa olympialaisissa. Méxicossa 1968 hän sijoittui neljän kilometrin takaa-ajossa 16:nneksi Suomen ennätyksellä 4.50,76, joukkueajossa 19:nneksi yhdessä Raimo Suikkasen, Raimo Honkasen ja Mauno Uusivirran kanssa sekä henkilökohtaisessa maantieajossa 57:nneksi. Münchenissä 1972 hän sijoittui 100 kilometrin joukkueajossa 18:nneksi yhdessä Kalevi Eskelisen, Harry Hannuksen ja Mauno Uusivirran kanssa sekä keskeytti henkilökohtaisessa maantieajossa.

Ole Wackström edusti Suomea vuosien 1959, 1960, 1967 ja 1971 MM-kilpailuissa; vuonna 1971 hän sijoittui joukkueajossa kymmenenneksi. Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa hän saavutti pronssia joukkueajossa vuosina 1964, 1968 ja 1971. Hän voitti Porvoon ajon vuonna 1968 ja Turun Sanomien kortteliajot vuonna 1969. Vuonna 1955 hän sijoittui Berliinin neljän päivän ajossa neljänneksi.

Seuratasolla Ole Wackström edusti Porvoon Akillesta, jonka kunniajäsen hän on. Hän voitti maantie- ja ratalajeissa vuosina 1955–1974 yhteensä 29 Suomen-mestaruutta, joista kolmetoista tuli henkilökohtaisista lajeista. Hän teki Suomen ennätyksiä muun muassa 5 kilometrillä (6.32,5), 10 kilometrillä (13.20,8), 20 kilometrillä (27.11,6), 30 kilometrillä (41.12,0), 40 kilometrillä (55.13,0) sekä tunnin ajossa (43 415 m).

Ole Wackström toimi Suomen pyöräilyjoukkueen valmentajana muun muassa Moskovan olympialaisissa 1980 ja neljä vuotta myöhemmin Los Angelesin kisoissa. Hänen poikansa Patrick ja Sixten Wackström kuten myös veljensä Erik ja Bror Wackström ovat menestyneet pyöräilijöinä.

Lähteet
-------

* Siukonen, Markku: *Urheilukunniamme puolustajat – Suomen olympiaedustajat 1906–2000*, s. 366. Graface Jyväskylä, 2001. ISBN 951-98673-1-7.

### Viitteet

1. ↑  Kanerva, Juha: Suomalainen pyöräilylegenda kuoli *Ilta-Sanomat*.  9.4.2015.  Arkistoitu 12.4.2015. Viitattu 9.4.2015.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Uppslagsverket Finland

 |

 |
**Olli Juhani Parviainen** (s. 23. kesäkuuta 1933 Nilsiä) on suomalainen arkkitehti.

Parviainen pääsi ylioppilaaksi Kuopion lyseosta 1952 ja valmistui arkkitehdiksi Helsingin Teknillisestä Korkeakoulusta 1959. Hän työskenteli tukholmalaisessa Georg Varhelyin arkkitehtitoimistossa 1959–1960, Olli Kivisen toimistossa Helsingissä 1960–1962 ja Espoon asemakaava-arkkitehtina 1962–1964, kunnes perusti oman arkkitehtuuritoimistonsa, joka nykyisin työllistää noin 35 henkeä nimellä Parviainen Arkkitehdit Oy.

Olli Parviainen on suunnitellut pääkaupunkiseudulle useita hotellirakennuksia, joihin lukeutuvat Scandic Hotelli Espoo, Sokos Hotel Vantaa, Airport Hotel (Vantaa), Sokos Hotel Pasila ja Pasilan Messuhotelli, nykyisin Holiday Inn. Hänen tuotantoaan ovat myös Espoon kaupungin virastotalo ja ravintola, Sinebrychoffin panimo Keravalla ja monien yritysten toimisto- ja teollisuusrakennukset etenkin pääkaupunkiseudulla.

Espoon asemakaava-arkkitehtina Parviainen ehdotti vuonna 1963 Espoon jakamista neljään osaan, joista jokaiselle luotaisiin oma hallintokeskus: Leppävaara, Tapiola, Kivenlahti ja nykyinen Espoon keskus. Espoon myöhempi kaupunkisuunnittelu on rakentunut tämän idean ympärille. Parviainen myös laati asemakaavan Soukan lähiölle.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Taskinen, Rita (toim.): *Suomalainen Design : Kuka kukin on*. Helsinki: Ornamo, 1992. ISBN 952-9748-04-3.
2. ↑  Henriikka Nieminen: *Korttelisuunnitelma Pohjois-Espooseen*, s. 19, 21. Lahden ammattikorkeakoulun opinnäytetyö 2012. Viitattu 11.10.2016.
3. ↑  Soukka (Arkistoitu – Internet Archive) Espoon kaupunki. Viitattu 11.10.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Parviainen Arkkitehdit Oy verkkosivusto

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Uppslagsverket Finland

 |

 |
Peter Windsor vuonna 2008.
**Peter Windsor** (s. 11. kesäkuuta 1952 Englanti) on brittiläinen moottoriurheiluvaikuttaja. Windsor varttui Australiassa ja seurasi siellä Tasman Series -moottoriurheilusarjaa. Windsor oli F1-kaudelle 2010 valitun US F1:n osaomistaja.

Ura moottoriurheilussa
----------------------

Vuonna 1975 hän palasi Britanniaan ja sai töitä moottoriurheilutoimittajana viikoittain ilmestyneestä Autocar-lehdestä. 1985 hän sai töitä Frank Williamsin tallista ja siirtyi hoitamaan tallin PR-asioita.

Windsor yritti ystävänsä Greg Normanin kanssa ostaa Brabham-tallin, mutta suunnitelmat eivät toteutuneet. Ostoyritys päättyi riitaan ja meni oikeuteen, jossa Windsor sai yli 2 miljoonan dollarin korvaukset, mutta tallin perustamisen jäädessä hänen oli keksittävä muita suunnitelmia.

Williams-aikoina Windsor oli ystävystynyt Nigel Mansellin kanssa ja tämän siirtyessä Ferrarille Windsor toimi Ferrarin hommissa Guildfordissa.

Windsor siirtyi Mansellin mukana IndyCar -sarjaan USA:han ja palasi vuonna 1998 F1-toimittajaksi. Hän kirjoittaa artikkeleja F1 Racing -lehteen.

Windsor oli myös mukana yhdysvaltalaisen US F1 Teamin perustamisessa, mutta ylitsepääsemättömien ongelmien takia talli ei koskaan päässyt F1-sarjaan, johon se suunnitteli osallistuvansa kaudella 2010.

Lähteet
-------

1. ↑  F1 Racing end-of-season dinner *F1 News*.  21.10.2004. Autosport.com.  Arkistoitu 31.7.2019. Viitattu 31.7.2019. (englanniksi)
2. ↑  Noble, Jonathan: Q & A with Peter Windsor *F1 News*.  10.4.2009. Autosport.com. Viitattu 31.7.2019. (englanniksi)
3. ↑  Noble, Jonathan: Team US F1 closes down *F1 News*.  3.4.2010. Autosport.com. Viitattu 31.7.2019. (englanniksi)
**Patrick "Paddy" McNally** (s. 20. joulukuuta 1937) on Sveitsiläinen Formula 1:sten taustavaikuttaja.

Hän sai ensikosketuksensa moottoriurheiluun toimiessaan GP toimittajana Autosport-lehdessä, mutta parin vuoden jälkeen hän päätti siirtyä F1:sten kaupalliselle puolelle. Hän päätyi lopulta Marlboron markkinointiosastolle. Tätä kautta hän tapasi Bernie Ecclestonen ja alkoi pian myymään mainostilaa ratojen varsilta.

1984 McNally aloitti tuottoisan Paddock Club -toiminnan, joka kasvoi miljoonaluokan liiketoiminnaksi. Hänen yhtiönsä Allsport Management sijaitsee Genevessä, Sveitsissä.

Vauhdin Maailman julkaisema F1 Maailma kertoi McNallyn omaisuuden olleen vuoden 2007 alussa n. 780 miljoonaa euroa, joka teki hänestä F1 varikon neljänneksi varakkaimman henkilön, Dietrich Mateschitzin, Bernie Ecclestonen ja Mansour Ojjehin jälkeen. 

McNally nousi Britanniassa tunnetuksi ollessaan Sarah Fergusonin poikaystävä, ennen kuin Ferguson avioitui prinssi Andrew´n kanssa.

Aiheesta muualla
----------------

* Grandprix.com
* Paddock Clubin sivut
Anton Krasovski
**Anton Vjatšeslavovitš Krasovski** (ven. Антон Вячеславович Красовский; s. 18. heinäkuuta 1975 Podolsk, Venäjä) on venäläinen televisiojohtaja. Hänet erotettiin tehtävästään sen jälkeen kun hänen raakaan väkivaltaan yllyttävät kommenttinsa alkoivat levitä sosiaalisessa mediassa. Hän puhui huvittuneena ukrainalaisten isoäitien raiskaamisesta, joka hänen mukaansa oli venäläisten sotilaiden tehtävä. Neuvostoliiton aikana Moskovan valtaa vastustaneet ukrainalaiset lapset olisi Krasovskin mukaan kuulunut hukuttaa ja Karpaateilla asuvat ukrainalaiset polttaa mökkeihinsä eikä ukrainalaisia pitäisi hänen mielestään olla ollenkaan olemassa.

Krasovkin näkemyksiä on muun muassa yhdysvaltalainen toimittaja Julia Davis luonnehtinut kansanmurhamaisiksi. RT-kanavan johtaja Margarita Simonjan hyllytti Krasovskin, mikä on poikkeuksellista ja hämmästyttänyt, kun venäläisessä mediassa on Venäjän hyökättyä Ukrainaan keväällä 2022 käytetty runsaasti vastaavanlaisia väkivallalla hekumoivaa puhetta. Krasovski oli RT-kanavan venäjänkielisten lähetysten johtaja.

Krasovski joutui sairaalaan joulukuussa 2023. *Kyiv Postin* lainaaman tiedustelulähteen mukaan hän olisi joutunut myrkytyksen uhriksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Anton Vyacheslavovich Krasovsky Open sanctions. Viitattu 25.10.2022 (englanniksi)
2. 1 2  Pekka Mykkänen, Säikähtikö Venäjän televisio kansanmurhasyytöksiä. Helsingin Sanomat 25.10.2022 s. A 6–7 Digilehden tilaajille
3. ↑  Elsa Osipova, Venäläinen propagandisti ehkä myrkytetty Yle 25.12.2023, viitattu 25.12.2023


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |

 |
**X-tehokkuus** on mikrotaloustieteellinen termi, joka kuvaa tuotantoprosessin tehokkuutta annetuilla tuotannontekijöillä. Jos yritys tuottaa enimmäismäärän hyödykkeitä annetuilla tuotannontekijöillä, kuten koneilla ja työntekijöillä, sekä käyttää parhaita mahdollisia tuotantotapoja, yrityksen toiminta on x-tehokasta. Jos tuotanto ei ole x-tehokasta, on se x-tehotonta.

Täydellisen kilpailun markkinoilla ei yleisesti ottaen esiinny pitkäaikaista x-tehottomuutta, sillä tehottomat yritykset eivät tuota tarpeeksi voittoa pysyäkseen markkinoilla. Muissa markkinamuodoissa, kuten monopolitilanteessa, x-tehottomuutta saattaa esiintyä pidemmälläkin aikavälillä, sillä kilpailun puute antaa mahdollisuuden pitäytyä tehottomissa tuotantokeinoissa.

X-tehokkuus ei ole ainoa tehokkuuden muoto. Se tarkastelee vain tuotantoa annetuilla tuotannontekijöillä. Se ei siis ota huomioon sitä, ovatko tuotannontekijät tai tuotetut hyödykkeet parhaita mahdollisia. Allokointitehokkuus puolestaan mittaa näitä asioita. Esimerkiksi yritys, joka palkkaa aivokirurgeja kaivamaan ojaa saattaa olla x-tehokas, vaikka aivokirurgien allokointi sairaita hoitamaan olisikin tehokkaampaa yhteiskunnan kannalta.

Katso myös
----------

* Paretotehokkuus
Heinrich Roller
Heinrich Rollerin hautapaikka berliiniläisellä hautausmaalla. Muistomerkin on veistänyt Heinrich Pohlmann.
**Christian Heinrich Roller** (10. maaliskuuta 1839 Berliini – 6. syyskuuta 1916 Berliini) oli saksalainen pikakirjoitusjärjestelmän kehittäjä.

Heinrich Roller toimi muun muassa yksityissihteerinä, pikakirjoittajana ja kirjailijana. Vuosina 1865–68 hän toimi *Allgemeiner Deutscher Arbeiterverein* -työväenyhdistyksen pääsihteerinä.

Pikakirjoitus
-------------

Esimerkki Rollerin pikakirjoitusjärjestelmästä
Roller opiskeli 1860-luvun alussa Leopold Arendsin pikakirjoitusjärjestelmän, ja ryhtyi toimimaan aktiivisesti pikakirjoitusalalla. Hän toimi pikakirjoittajana, pikakirjoituksen opettajana sekä pikakirjoitusjärjestöjen johtotehtävissä. Roller julkaisi vuonna 1874 Arendsin järjestelmästä oman oppikirjan, mikä aiheutti kiistaa Rollerin ja Arendsin välille ja johti myös oikeudenkäynteihin tekijänoikeuksista.

Roller päätti kehittää oman pikakirjoitusjärjestelmän, ja julkaisi siitä oppikirjan vuonna 1875. Järjestelmä saavutti nopeasti suosiota, ja Rollerin elinaikana oppikirjaa painettiin yhteensä yli 100 000 kappaletta. Rollerin kuoltua järjestelmän suosio kuitenkin väheni. Järjestelmä sovitettiin myös useille muille kielelle.

Lähteet
-------

* Johnen, Christian: *Allgemeine Geschichte der Kurzschrift*. 4. painos. Berliini: H. Apitz, 1940.
* Melin, Olof Werling: *Stenografiens historia*. 2. osa. Tukholma: Nordiska Bokhandeln, 1929.
* Schneider, L.; Blauert, G.: *Geschichte der deutschen Kurzschrift*. Heckners Verlag, 1936.

### Viitteet

1. 1 2  Schneider & Blauert, s. 214–215
2. ↑  Johnen, s. 154
3. ↑  Melin, s. 160–161
4. ↑  Melin, s. 161–162
5. 1 2  Melin, s. 165

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Heinrich Roller**.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
**Jani Alkio** (s. 11. kesäkuuta 1976 Helsinki) on suomalainen urheiluselostaja ja entinen salibandymaalivahti. Hän työskentelee nykyisin C Moren jääkiekkolähetysten selostajana. Alkio on aikaisemmin työskennellyt Telialla, MTV:llä sekä Nelosella ja selostanut Liigan lisäksi myös muun muassa NHL:ää, salibandya ja rallin MM-sarjaa. Alkio on toiminut myös kommentaattorina MTV:n Gladiaattorit-ohjelmassa. Alkiota pidetään yhtenä Suomen suosituimmista selostajista.

Salibandy-ura
-------------

Ennen selostajan uraansa Alkio pelasi salibandya Suomen pääsarjatasolla Salibandyliigassa. Alkio oli pelipaikaltaan maalivahti. Ennen pääsarjauraansa Alkio voitti junioritasolla Tapanilan Erässä B-junioreiden SM-kultaa ja hopeaa sekä A-junioreissa SM-pronssia. Salibandy-urallaan Alkio edusti Tapanilan Erän lisäksi myös HIFK:ta, jonka riveissä hän vuoden 1998 SM-pronssin lisäksi voitti myös Suomen mestaruuden vuonna 2000.

Selostajana
-----------

Alkion ura selostajana alkoi, kun Salibandyliitto pyysi häntä selostamaan salibandyotteluita. Alkio siirtyi pian jääkiekon perässä selostajaksi MTV3-kanavan Hockey Night-ohjelmaan. Myöhemmin jääkiekon SM-liigan TV-oikeuksien siirryttyä Alkio itse siirtyi myös Neloselle töihin ja työskenteli siellä vuoteen 2018 asti. Elokuussa 2018 Telia tiedotti palkanneensa Alkion selostajakseen.

Muuta
-----

Alkio on TV-töiden ohella tuottanut Veikkauksen YouTube-kanavalle *Haastemiehet*-sarjaa yhdessä Ari Vallinin kanssa. Alkio on myös esiintynyt rock-muusikkona ja soittanut esimerkiksi Pietarinkadun Oilersin oman yhtyeen *Oilers Bandin* keikoilla sekä Popedan kappaleita tulkitsevassa cover-yhtyeessä *Svopoda Plays Popeda*.

Lähteet
-------

1. ↑  Norisalo, Niko: Jani "Jantta" Alkio - Konkariselostajan ajatuksia mikin takaa *telia.fi*.  10.1.2019. Telia Finland Oyj. Viitattu 24.1.2020. [vanhentunut linkki]
2. ↑  Arkistojen kätköistä: Armottoman taistelijan pelaajakortti *paakallo.fi*. Pääkallo.fi. Viitattu 24.1.2020.
3. 1 2  Engström, Velja: Selostajan matkassa osa 3 - Ruutu Urheilun kultakurkku Jani "Jantta" Alkio *tutka.pro*.  22.2.2018. Viitattu 24.1.2020.
4. 1 2  Riihentupa, Timo: Jani Alkio on uhmannut suomalaista sanontaa koko elämänsä – suosikkiselostajan salaisuus on yksinkertainen: "Se paistaisi heti läpi" *aamulehti.fi*.  30.9.2018. Alma Media Kustannus Oy. Viitattu 24.1.2020. [vanhentunut linkki]
5. 1 2  Räikkönen, Jesse: Jani Alkio – alaston raspikurkku *faneille.com*.  7.4.2014. Viitattu 24.1.2020.
6. ↑  Jani Alkio *nhlfinns.net*. Viitattu 24.1.2020.
7. 1 2  Seppänen, Antti: Telian tuotantokoneisto valmiina uuteen Liiga-kauteen *liiga.fi*.  1.8.2018. Jääkiekon SM-liiga Oy. Viitattu 24.1.2020.
8. ↑  Haastemiehet - Veikkaus *veikkaus.fi*. Veikkaus Oy. Viitattu 24.1.2020.
9. ↑  22.8.2015 Tallinna Tondiraba All Stars *anulaitila.wixsite.com*.  22.8.2015. Pietarinkadun Oilers Ry. Viitattu 24.1.2020.
Herrnhutin tähtiä joulumarkkinoilla Dresdenissä.
**Herrnhutin tähti** (saks. *Herrnhuter Stern*) on adventti- ja jouluajan valokoriste, joka on suosittu Saksassa ja muualla Keski-Euroopassa. Saksankielisessä Euroopassa sen nimi viittaa Herrnhutin kaupunkiin, jossa tähtien kaupallinen valmistus käynnistyi 1800-luvulla. Englannin kielessä koristetta taas kutsutaan *Määrin tähdeksi* ("Moravian star"). Tähti on ollut tärkeä etenkin herrnhutilaiselle herätysliikkeelle ja se symboloi Betlehemin tähteä.

Alkuperäinen Herrnhutin tähti oli rombikuboktaedrin muotoinen: siinä oli 25 pyramidin muotoista sakaraa sekä yksi "puuttuva" sakara, josta tähti ripustetaan. On kuitenkin olemassa myös 20-, 32-, 50-, 62- sekä 110-sakaraisia tähtiä. Tähtiä on perinteisesti valmistettu paperista tai kartongista, mutta nykyään muoviset tähdet ovat yleisiä. Saksassa varsinaisia Herrnhutin tähtiä saa myydä vain Herrnhuter Sterne GmbH, jonka perustaja Pieter Hendrik Verbeek kehitti alkuperäisen tähden vuonna 1897 ja joka omistaa nimen oikeudet. Muiden valmistajien vastaavia tähtiä myydäänkin usein "joulutähtinä" ja "valotähtinä".

Lähteet
-------

1. ↑  Herrnhuter Weihnachtsstern - Nur echt mit 25 Zacken | Sonntagsblatt - 360 Grad evangelisch *sonntagsblatt.de*.
2. 1 2
3. ↑
Azuayn provinssin sijainti Ecuadorin kartalla
**Azuay** on maakunta Ecuadorissa. Sen pinta-ala on noin 7 700 neliökilometriä ja asukkaita siellä on noin 712 000 (2010). Maakunnan pääkaupunki on Cuenca, Ecuadorin kolmanneksi suurin kaupunki.

Maantiede ja sijainti
---------------------

Azuayn maakunta sijaitsee Andeilla Ecuadorin eteläosassa. Sen naapurimaakunnat ovat pohjoisessa Cañar, idässä Morona-Santiago, etelässä Zamora-Chinchipe ja Loja ja lännessä El Oro ja Guayas. Azuay on väkiluvultaan maan viidenneksi suurin maakunta. 

Panamericana-valtatie kulkee Azuayn läpi. Provinssissa sijaitsee muun muassa maan suurin vesivoimala sekä El Cajasin kansallispuisto.

Kantonit
--------

El Cajasin kansallispuiston maisemaa
Azuay on jaettu 15 kantoniin (suluissa niiden pääkaupungit):

1. Chordeleg (Chordeleg)
2. Cuenca (Cuenca)
3. El Pan (El Pan)
4. Girón (Girón)
5. Guachapala (Guachapala)
6. Gualaceo (Gualaceo)
7. Nabón (Nabón)
8. Oña (Oña)
9. Paute (Paute)
10. Pucará (Pucará)
11. San Fernando (San Fernando)
12. Santa Isabel (Santa Isabel)
13. Sevilla de Oro (Sevilla de Oro)
14. Sigsig (Sigsig)

Lähteet
-------

1. ↑  Ecuador: Provinces (El Instituto Nacional de Estadística y Censos del Ecuador (web).) *citypopulation.de*. Viitattu 18.4.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Azuay** Wikimedia Commonsissa

EcuadorEcuadorin maakunnat

* Azuay
* Bolívar
* Cañar
* Carchi
* Chimborazo
* Cotopaxi
* El Oro
* Esmeraldas
* Galápagos
* Guayas
* Imbabura
* Loja
* Los Ríos
* Manabí
* Morona-Santiago
* Napo
* Orellana
* Pastaza
* Pichincha
* Santa Elena
* Santo Domingo de los Tsáchilas
* Sucumbíos
* Tungurahua
* Zamora-Chinchipe
**Henkilöarvioinnin** tavoitteena on kartoittaa työnhakutilanteessa hakijan ja määritetyn tehtäväkokonaisuuden yhteensopivuutta.

Lähtökohtana ovat tehtäväkentästä ja toimintaympäristöstä tulevat tarpeet ja haasteet. Niiden pohjalta määritetään toimeksiantajan kanssa, mitkä tekijät ovat keskeisiä kriteerejä täytettävässä työtehtävässä menestymiselle ja viihtymiselle.

Arvioinnin avulla selvitetään monipuolisesti hakijan odotuksia ja motivaatiota sekä kriteerien kannalta merkityksellisiä toimintatapoja ja ominaisuuksia. Tavoitteena on löytää mahdollisimman hyvä yhteensopivuus tehtävän vaatimusten sekä hakijan ominaisuuksien, odotusten ja valmiuksien välillä.

Henkilöarviointi tukee molemminpuolista valintapäätöstä sekä antaa toimeksiantajalle informaatiota tehtävään valitun henkilön ohjaamiseen ja tukemiseen. Hakija voi hyödyntää arvioinnin tuloksia ammatillisen kehittymisensä apuvälineenä.

Henkilöarviointeja tekevät koulutuksen saaneet asiantuntijat, yleensä laillistetut psykologit. Psykologiliitto on kehittänyt sertifiointijärjestelmän henkilöarvioinnin ammattilaisille. Sertifikaatti todistaa, että henkilö on pätevä tekemään:

* hyvän henkilöarvioinnin käsikirjan mukaisia psykologisia henkilöarviointeja tai
* osaamis- ja kompetenssipohjaisia henkilöarviointeja

Suomessa tehdään paljon henkilöarviointeja. Niitä säätelee laki yksityisyyden suojasta työelämässä.

Henkilöarvioinnin standardoidut menetelmät asettavat kaikki hakijat samalle viivalle. Näin henkilöarviointi auttaa nostamaan rekrytoinnin objektiivisuutta.

Henkilöarvioinnin luotettavuus
------------------------------

Henkilöarviointien osumatarkkuudet vaihtelevat jonkin verran. Esimerkiksi keskinkertaisen henkilöarvioinnin osumatarkkuus on samaa luokkaa kuin hyvin tehdyn työhaastattelun tai muutaman arviointitestin yhdistelmän.

Hyvä henkilöarviointi on tarkka, tuottaa mahdollisimman vähän virheitä, tuottaa ison lisäarvon ja maksaa itsensä takaisin.

Henkilöarviointi ei ole aina osuvaa, sillä virheitä tapahtuu, koska se on inhimillistä toimintaa. Keino virheiden minimointiin on jatkuva sisäinen laaduntarkkailu.

Katso myös
----------

* Forer-ilmiö

Lähteet
-------

1. ↑  Mistä henkilöarvioinnissa on kyse? (Arkistoitu – Internet Archive) Psycon Oy - Henkilöarviointi
2. ↑  Miksi henkilöarvioinnin sertifikaatti? Suomen Psykologiliitto ry.
3. ↑  Selvitys henkilöarvioinnin käytöstä[vanhentunut linkki] MOL Työ- ja elinkeinotoimisto 2004
4. ↑  Henkilöarviointi rekrytoinnissa. Clevry.
5. ↑  Hermelin E. Lievens F. & Robertson I.T. (2007). The Validity of Assessment Centers for the Prediction of Supervisory Performance Ratings: A Meta-Analysis, International Journal of Selection and Assessment, 15, 405-411. (Arkistoitu – Internet Archive)
6. ↑  Mikael Nederström - Henkilöarviointimenetelmien luotettavuus (Arkistoitu – Internet Archive)
7. ↑  Psycon Views 1/2009 - Kannattaako henkilöarviointi? (Arkistoitu – Internet Archive) Psycon Oy:n Psycon Views lehti.
Kevin Williamson vuonna 2012

**Kevin Williamson** (s. 14. maaliskuuta 1965 New Bern, Pohjois-Carolina, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen elokuvakäsikirjoittaja.

Williamson pyrki menestymään alun perin näyttelijänä. Hän teki yhden elokuvaroolin ja televisioesiintymisen ennen kuin sai myytyä "Scary Movie" -käsikirjoituksensa Dimension Filmsille. Käsikirjoituksesta oli kiinnostunut useampikin taho, mutta Dimension teki korkeimman tarjouksen. Käsikirjoituksen nimi muuttui *Scream*-muotoon, ja ohjaajaksi palkattiin Wes Craven. Vain 15 miljoonan dollarin budjetilla toteutettu elokuva nousi vuonna 1996 yllätyshitiksi, ja tuotti yli 160 miljoonaa dollaria. Ennen kaikkea se aloitti niin kutsuttujen teinikauhuelokuvien sarjan. Myöhemmin Williamson kirjoitti *Screamille* kaksi jatko-osaa, jotka ohjasi niin ikään Craven. *Screamin* muodostuttua hitiksi Williamsonin Lois Duncanin romaanista sovittama käsikirjoitus meni kaupaksi, ja ilmestyi teattereihin vuonna 1997 nimellä *Tiedän, mitä teit viime kesänä*. Myös se oli hitti keräten yli 125 miljoonaa dollaria.

Vuonna 1997 Williamson halusi itse ohjata käsikirjoituksensa *Kauhun oppitunnit*, koska ohjaajaksi pääseminen oli hänen tavoitteensa jo alusta lähtien. Dimension Films halusi hänen kuitenkin kirjoittavan *Scream 2* -elokuvan, joten ohjaajaksi palkattiin Robert Rodriguez. Williamson sai kuitenkin ohjattavakseen *Tappavat arvosanat* -jännityskomedian, jonka hän myös käsikirjoitti. Vuonna 1999 valmistunut pienen budjetin elokuva floppasi ja sai huonot arvosanat, eikä Williamsonin ura ohjaajana ole jatkunut. Elokuvan päätähti Katie Holmes muistetaan paremmin Williamsonin kirjoittamasta *Dawson's Creek* -televisiosarjasta.

Kevin Williamson on käsikirjoittanut myös mm. L. J. Smithin kirjoihin perustuvan The Vampire Diaries, sekä The Secret Circle - sarjat The CW -kanavalle.

2000-luvulla Williamson on kirjoittanut vain kolme elokuvaa; *Scream 3*, *Scream 4* ja *Cursed*, joka oli neljäs Cravenin ja Williamsonin yhteistyö.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Arthur Anders Donner** (13. maaliskuuta 1884 Helsinki – 26. joulukuuta 1928 Helsinki) oli suomalainen insinööri ja Tampereen Pellava- ja Rautateollisuus Oy:n toimitusjohtaja.

Arthur Donnerin isä oli Helsingin yliopiston rehtori ja tähtitieteen professori Anders Severin Donner. Arthur Donner pääsi ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta yhteiskoulusta 1902 ja valmistui diplomi-insinööriksi Polyteknillisen opiston konerakennus- ja sähköteknilliseltä osastolta 1907. Hän erikoistui alunperin kutomateollisuusalalle ja harjoitteli ensin suomalaisissa tehtaissa, Skotlannin ja Irlannin tehtaissa ja sitten 1907–1908 eräissä saksalaisissa kehruutehtaissa sekä Belfastin kutomakonetehtaissa.

Donner tuli vuonna 1908 insinööriksi Tampereen Pellava- ja Rautateollisuus Oy:n kehruuosastolle. Hänestä tuli 1911 yhtiön kutomotehtaitten teknillinen johtaja ja 1913 yhtiön toinen toimitusjohtaja. Ensimmäisen maailmansodan aikana Donner johti yhtiön tuotannon laajennuksia sekä suuren vesivoimalaitoksen rakennustöitä. Voimalaitoksen valmistuttua tehtaiden käyttövoimaksi tuli kokonaan sähkö.

Donner vapautettiin vuonna 1919 pellavatehtaar teknillisen johtajan tehtävistä ja hän saattoi sitten keskittyä yhtiön uusien tuotantolaitosten rakentamiseen Anjalankoskelle Kymijoen varteen. Sinne valmistui Donnerin johdolla Inkeroisten vesivoimalaitos ja uusittiin kokonaan yhtiön puuhiomo. Vuodesta 1926 alkaen Donner toimi Tampereen Pellava- ja Rautateollisuus Oy:n toimitusjohtajana.

Donner oli johtokunnan jäsenenä Ph. U. Strengberg & C:o Oy:ssä, Etelä-Suomen Voima Oy:ssä, Oy Teknikassa ja Tampereen Puuvillateollisuus Oy:ssä. Donner oli jäsenenä Tampereen suojeluskunnassa, useissa kunnallisissa lautakunnissa, Tampereen Teknillisen Seuran ja Tampereen Teknillisen Opiston johtokunnissa sekä kutomateollisuuden keskusjärjestöissä.

Arthur Donner kuoli joulukuussa 1928 Saltzmanin yksityissairaalassa Helsingissä vaikean sydän- ja munuaisvian seurauksena.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Insinööri Arthur Donner, Aamulehti, 27.12.1928, nro 353, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
2. 1 2 3 4 5 6  Arthur Anders Donner, Iltalehti, 27.12.1928, nro 302, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
**Raunioelokuva** (saks. *Trümmerfilm*) oli toisen maailmansodan jälkeen vallalla ollut elokuvan lajityyppi. Siinä käsitellään sodan tuhojen vaikutusta taistelujen keskellä olleisiin maihin. Lajityypille on ominaista, että ulkokuvaukset on tehty pommitettujen kaupunkien raunioissa, ja näin saadaan noiden vuosien siviiliväestön ankaraan elämään realismia.

Raunioelokuvien aiheita:

* kotiin palaavien sotilaiden ongelmat
* sodanjälkeisen Saksan köyhyys, kärsimykset ja ahdinko
* nollahetki (*Stunde Null*)
* menneisyyden kohtaaminen, etenkin kollektiivinen syyllisyys
* rikos ja rangaistus
* sodan aiheuttamat tuhot ja menetykset
* elämä raunioiden keskellä

Tyylin merkittäviä elokuvia ovat *Saksa vuonna nolla* (1948), *Murhaaja keskuudessamme* (1946), *Autostrada* (1947) ja *Lang ist der Weg* (1949). 

Lajityypin elokuvaa tekivät etupäässä Itä-Euroopan, Italian ja Saksan jälleenrakennusajan elokuva-alan tekijät. Erään tutkijan mukaan Itä-Saksan "raunioelokuvassa" ei syntynyt samanlaista neorealistista estetiikkaa kuin Italiassa."

Lähteet
-------

1. 1 2  Robert R. Shandley: *Rubble films: German cinema in the shadow of the Third Reich*. Philadelphia, PA: Temple University Press. ISBN 1566398770. (englanniksi)
2. ↑  Sabine Muller: Narration, Rubble Film, and Narratability: Helmut Kautner's In Jenen Tagen. (Lukeminen vaatii tunnuksen) *Modern Language Review*,. Artikkelin verkkoversio.  (englanniksi)
3. ↑  German National Cinema (kirjaesittely) *Bright Lights Film Journal*.  Arkistoitu 15.11.2008. Viitattu 13.7.2014. (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Rubble film
**Etelä-Karjalan keskussairaala** on Etelä-Karjalan hyvinvointialueen ylläpitämä keskussaraala joka sijaitsee Lappeenrannassa, noin 1,5 kilometrin päässä keskustasta, Saimaan rannan läheisyydessä. Sairaalan osoite on Valto Käkelän katu 1, 53130 Lappeenranta.

Tämä keskussairaala on merkittävin Etelä-Karjalassa toimiva sairaala. Siihen kuuluvia yksiköitä ja toimintoja on myös muualla Lappeenrannan alueella. Sairaalassa toimii Etelä-Karjalan keskussairaalan päivystys, joka vastaa hyvinvointialueen ilta-, yö- ja viikonloppupäivyksestä sekä useita erikoissairaanhoidon poliklinikoita.

Keskussairaala toimi harjoittelupaikkana lääketieteen ja sosiaali- ja terveysalan opiskelijoille. Sairaalan yhteydessä toimii Lappeenrannan kaupungin ylläpitämä perusopetusta tarjoava sairaalakoulu, Saimaan koulu.

Historia
--------

Valto Käkelän katu 1:n sairaalarakennuksen rakennustyöt alkoivat vuonna 1952, kun alueelle sodan jälkeen tarvittiin uusi sairaala. Sairaalasta tuli sen ajan Suomen kolmas keskussairaala eli *Etelä-Saimaan keskussairaala*. Sairaala edusti valmistuessaan 1955 oman aikansa huippua.

Hallintouudistuksen myötä vuonna 1989 sairaala nimettiin *Etelä-Karjalan keskussairaalaksi*. Pian sen jälkeen, vuonna 1991 alkoivat laajennustyöt, jonka seurauksena 1992 leikkausosasto ja teho-osasto saivat uudet tilat. Päiväkirurgia sai oman uuden siipensä vuonna 1998, jota vielä laajennettiin 2005.

Erittäin merkittävä sairaalan toimintaan vaikuttanut hallinnollinen uudistus tapahtui 2000-luvun ensikymmenen aikana, jolloin erikoissairaanhoito, perusterveydenhuolto ja sosiaalipuoli päätettiin yhdistää. Tämän seurauksena 2010 muodostettiin Etelä-Karjalan sosiaali- ja terveyspiiri eli Eksote.

Sairaalakompleksin viimeisin laajennus on vuonna 2018 valmistunut K-siipi, johon on keskitetty esimerkiksi päivystys ja eri erikoissairaanhoidon osastoja.

Katso myös
----------

* Luettelo Suomen sairaaloista

Lähteet
-------

1. ↑  Arkistoitu kopioEtelä-Karjalan keskussairaala Etelä-Karjalan sosiaali- ja terveyspiiri, eksote.fi.  Arkistoitu 12.4.2016. Viitattu 25.4.2016.
2. ↑  Arkistoitu kopioPäivystys. Hätätilanteesa soita 112 Etelä-Karjalan sosiaali- ja terveyspiiri, eksote.fi.  Arkistoitu 12.4.2016. Viitattu 25.4.2016.
3. ↑  Etelä-Karjalan keskussairaala *Etelä-Karjalan hyvinvointialue*. Viitattu 5.12.2023.
4. ↑  Opiskelijat *Etelä-Karjalan hyvinvointialue*. Viitattu 5.12.2023.
5. ↑  Saimaan koulu *Lappeenranta*. Viitattu 5.12.2023.
6. 1 2 3  Tarja Kemppinen ym.: Anestesiologaa Etelä-Karjalassa.  *Finnanest*, 2012, 45. vsk, nro 3. Artikkelin verkkoversio.  (Arkistoitu – Internet Archive)
7. ↑  K-siipi *www.eksote.fi*.  Arkistoitu 17.6.2020. Viitattu 16.6.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Etelä-Karjalan keskussairaala (Etelä-Karjalan hyvinvointialue)
**Maksumuuri** on verkossa oleva este, joka sallii tietyn verkkosisällön käyttämisen vain maksua vastaan. Sanomalehtien ja aikakauslehtien verkkoversiossa se on yleinen.

Suomessa Helsingin Sanomat ja Kauppalehti pystyttivät ensimmäisenä maksumuurit vuonna 2012. Muualla maailmassa maksumuureja on käytetty jo 1990-luvulta lähtien. Ensimmäinen merkittävä maksumuuria hyödyntänyt lehti oli The Wall Street Journal vuonna 1997.

Paperijulkaisun tilaushintaan voi sisältyä lukuoikeus maksumuurin takana olevaan sisältöön. Maksumuuri voi toimia siten, että maksulla saa kaiken sisällön käyttöönsä määräajaksi, tai siten, että maksua vastaan voi ladata yksittäisen artikkelin luettavaksi. Joillain lehdillä, esimerkkinä The Times, koko verkkosisältö on maksumuurin takana. Tällaista maksumuuria kutsutaan "kovaksi" maksumuuriksi. Jos osa sisällöstä (esimerkiksi määrään tai sisällön tyyppiin pohjautuen) on saatavilla ilmaiseksi, muuria kutsutaan "pehmeäksi" maksumuuriksi.

Vuonna 2015 noin kolmasosalla suomalaisista päivittäin julkaistavista lehdistä oli käytössä maksumuuri. Vain yhdellä lehdellä (Iisalmen Sanomat) oli kova maksumuuri käytössä.

Lähteet
-------

1. ↑  Minna Haapanen: Maksumuuri  4.12.2012. Kotimaisten kielten keskus. Viitattu 10.7.2020.
2. ↑  Kaikille päivälehdille tulossa maksumuuri  3.5.2015. suomenlehdisto.fi.  Arkistoitu 16.5.2015. Viitattu 10.7.2020.
**Juha "Nalle" Ahokas** (s. 18. syyskuuta 1969 Kokkola) on suomalainen entinen raskaan sarjan kreikkalais-roomalaisen tyylin painija, Euroopan mestari ja nelinkertainen arvokisamitalisti. 

Ahokas aloitti painin vuonna 1985. Suomessa hän oli voittamaton vuodesta 1990 lähtien jolloin hävisi Keijo Mannille. Ahokas voitti yhteensä 30 Suomen mestaruutta kreikkalais-roomalaisessa ja vapaapainissa. Keijo Manni on ainoa painija jolla on enemmän Suomen mestaruuksia (33 kpl) kuin Ahokkaalla. Välissä Ahokas kärsi selkävaivoista ja oli painimatta lähes kaksi vuotta, mutta palasi takaisin vuonna 2001, minkä jälkeen hän ylsi uransa parhaisiin saavutuksiin. Ahokas on kärsinyt myös sydänvaivoista. Lokakuussa 2007 Ahokas ilmoitti päättävänsä uransa pysyvän hermovaurion takia.

Ahokas on maineikkaasta painisuvusta, sillä hänen isoäitinsä veli Hermanni Pihlajamäki ja serkku Kustaa Pihlajamäki olivat molemmat olympiavoittajia. 

Ahokas on harrastanut myös sumopainia ja saavuttanut vuosina 1997 ja 1997 MM-joukkuehopeaa ja -pronssia. Seuratasolla Ahokas edustaa Nurmon Jymyä.

Painijauran jälkeen Juha Ahokas mm. opiskeli Laajasalon opistossa suntion ammattitutkinnon vuosina 2014-2015. Vuodesta 2014 alkaen hän on toiminut Messukylän seurakunnan ylivahtimestarina.

Arvokisasijoitukset
-------------------

(kreikkalais-roomalainen paini)

* 2006 EM-kisat: hopeaa (120 kg)
* 2005 MM-kisat: 7. sija (120 kg)
* kesäolympialaiset 2004: 17. sija (120 kg)
* 2003 MM-kisat: 7. sija (120 kg)
* 2003 EM-kisat: kultaa (120 kg)
* 2002 MM-kisat: 15. sija (120 kg)
* 2002 EM-kisat: pronssia (120 kg)
* 2001 MM-kisat: 14. sija (120 kg)
* 2001 EM-kisat: 4. sija (130 kg)
* 1998 MM-kisat: 21. sija (130 kg)
* 1998 EM-kisat: 7. sija (130 kg)
* 1997 MM-kisat: 7. sija (130 kg)
* 1997 EM-kisat: hopeaa (125 kg)
* kesäolympialaiset 1996: 14. sija (130 kg)
* 1996 EM-kisat: 4. sija (130 kg)
* 1995 MM-kisat: 4. sija (130 kg)
* 1995 EM-kisat: 4. sija (130 kg)
* 1994 MM-kisat: 8. sija (130 kg)
* 1994 EM-kisat: 10. sija (130 kg)
* kesäolympialaiset 1992: 7. sija (130 kg)
* 1992 EM-kisat: 4. sija (130 kg)
* 1991 MM-kisat: 11. sija (130 kg)
* 1989 EM-kisat: 6. sija (130 kg)

Lähteet
-------

1. ↑  Painija Ahokas väkevöi SM-Raumalla  9.12.2006. MTV3. Viitattu 11.3.2007.
2. ↑  Ahokkaalle jo 30. Suomen mestaruus  25.2.2007. Helsingin Sanomat. Viitattu 11.3.2007.
3. ↑
4. ↑  Painija on suntiona lähellä unelmaa
**Jere Petrus Bergius** (s. 4. huhtikuuta 1987 Vesilahti) on suomalainen kilpauransa päättänyt seiväshyppääjä. Hän edusti Tampereen Pyrintöä ja vuoteen 2009 Vesilahden Visaa. Hänen valmentajanaan toimi vuodesta 2011 Raimo Eskola. Aiemmin häntä valmensivat Tarja Bergius, Jani Lehtonen ja Asko Peltoniemi.

Urheilu-ura
-----------

Bergius voitti kultaa Kajaanin Kalevan kisoissa 2010 tuloksella 550 cm ja Turussa 2011 tuloksella 560 cm. Sisäratojen Suomen-mestaruuden hän voitti Helsingissä 2011. Lisäksi hän sai pronssia 2007. Alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa hän jäi loppukilpailussa ilman tulosta Debrecenissä 2007 ja karsiutui loppukilpailusta Kaunasissa 2009. Pariisin sisäratojen EM-kilpailuissa 2011 hän karsiutui tuloksella 540 cm. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän karsiutui ylitettyään 535 cm. Aikuisten maaottelussa hän kilpaili ensimmäisen kerran 2010. Bergius karsiutui Helsingin EM-kisoissa 2012 ylitettyään 530 cm kolmannella yrityksellään. Samalla tuloksella olisi päässyt EM-kisojen finaaliin, jos sen olisi ylittänyt ensimmäisellä yrityksellä. Lontoon kesäolympialaisissa 2012 Bergius jäi karsintakilpailussa ilman tulosta, kun hänen ensimmäinen yrityksensä meni läpijuoksuksi, ja kahdella seuraavalla yrityksellään hän alitti riman siitä lähtökorkeudesta, jota hän oli yrittämässä (535 cm). 

Moskovan MM-kisoissa 2013 Bergius ylitti karsintakilpailussa 525 cm sekä 540 cm ensimmäisellä yrityksellään, mutta epäonnistui korkeudesta 555 cm kolmesti, ja karsiutui näin ollen loppukilpailusta.

Bergius päätti kilpauransa Tampereen Keskustorilla käydyssä kilpailussa 30. heinäkuuta 2016. Haluttuaan päättää uransa ylitykseen viimeisen pudotuksen sijasta hän lopetti kilpailunsa ylitettyään tuloksen 505 cm.

Yksityiselämä
-------------

Bergius avioitui korkeushyppääjä Mari Bergiuksen (o.s. Sepänmaa) kanssa syyskuussa 2015.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

### Ulkoradat

| *Laji* | *Tulos* | *Paikka* | *Päivä* |
| --- | --- | --- | --- |
| **Seiväs** | 572 | Haapajärvi | 26. toukokuuta 2012 |

### Sisäradat

| *Laji* | *Tulos* | *Paikka* | *Päivä* |
| --- | --- | --- | --- |
| **Seiväs** | 555 | Tampere | 4. helmikuuta 2012 |

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Jere Bergius Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
2. ↑  Bergius nauroi emämokalleen - "En mahda mitään itselleni" Yle Urheilu. Viitattu 1.7.2012.
3. ↑  Bergius jäi tulokseen 540 ja ulos finaalista *Kaleva*.  10.8.2013. Viitattu 11.8.2013.
4. ↑  Salmi, Sara: Keskustori tarjosi puitteet viimeiselle hypylle: Jere Bergius lopetti urheilu-uransa *Aamulehti*.  30.7.2016. Viitattu 27.11.2019.
5. ↑  Vihityt.  *Aamulehti*, 9.12.2015, s. B11.

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Marvel Nemesis: Rise of the Imperfects** on EA:n (Electronic Arts) luoma taistelupeli, joka perustuu Marvelin luomiin hahmoihin. Pelissä on rymittäin Marvel-hahmoja, mutta mukana on myös uusi ryhmä, Epätäydelliset. Pelissä jokaisella hahmolla on oma taistelutyyli ja supervoima.

Pelaamismahdollisuudet
----------------------

Pelissä on kolme eri osiota:

1.Versus-muoto: Vastakkain taistelemista, joko yksin tai kaverin kanssa.

2.Timetrial: Vastustaja mitää lyödä mahdollisimman nopeasti ajassa, jonka saa itse päättää.

3.Story-mode: Perustuu tiettyyn juoneen, jossa jokaisella hahmolla on oma osansa.

Pelin hahmot
------------

**Wolverine**

Ryhmä-X:stä tuttu mutantti, jolla on adamantium-metallista tehdyt kynnet. Wolverinen oikea nimi on James Howlett, mutta häntä kutsutaan Loganiksi.

**Storm**

Stormin oikea nimi on Ororo Munroe. Stormin voima on hallita säätä ja saada aikaan hurrikaaneja, ukkosmyrskyjä ja muita sääilmiöitä. Storm on myös mutantti ja kuuluu Ryhmä-X:ään. 

**Hämähäkkimies**

Akrobaattiset liikkeet ja seitin ruiskuttaminen on Hämähäkkimiehen voima, jonka oikea nimi on Peter Parker. Peter on valokuvaaja.

**Rautamies**

Rautamies, oikealta nimeltään Tony Stark on pukeutunut metalliseen suojapukuun, joka tekee hänestä voittamattoman. Tony on miljonääri.

**Möykky**

Ihmenelosista tuttu Ben Grimm otta myös osaa peliin yli-inhimillisillä voimillaan. 

**Liekki**

Myös Ihmenelos-perheestä tuttu Johnny Storm ottaa osaan taisteluun. Johnny osaa lentää ja hallita tulta.

**Magneto**

Mutanttien veljeskunnan johtaja Eric Lennsher osaa hallita metallia ja lentää. Magneto on tuttu vihastaan Ryhmä-X:ää kohtaan.

**Elektra**

Elektra on miljonääri-isän tytär, joka on harrastanut taistelulajeja vuosia. Kun Elektran isä kuoli hänestä tuli vaarallinen salamurhaaja, joka kantaa kahta sai-veistä mukanaan. Elektralla oli myös lyhyt romanssi Daredevilin kanssa.

**Daredevil**

Hell's kitchenistä kotoisin oleva sokea asianajaja nimeltä Matt Murdock, omaa yli-inhimilliset aistit (paitsi näkö).

**Venom**

Hämähäkkimiehen alienmainen kopio, joka omaa samat voimat kuin Hämähäkkimies.

**Van roekel**

Niles van Roekel on tiedemies, jonka ytimessä asuu pimeys.

**The Wink**

The Winkin mutantti voimat antavat hänelle kyvyn hallita joka ikistä molekyyliä hänen vartalossaan ja hänellä on myös teleportaation voima. The Wink on julma ja murhanhimoinen nainen, koska hän menetti kauneutensa. The Wink pitää viittaa naamansa ympärillä, jotta kukaan ei näkisi arpiaan hänen kasvoissaan ja siksi, että ei muistaisi mitä joskus oli.

**Fault zone**

Maria Petrova oli entinen ballerina, joka pystyy lähettämään seismisiä säteitä käsistään.

**Solara**

Solara käyttää kykyään hallita tulta kostaakseen perheensä kuoleman.

**Brigade**

Brigade on rakennettu sotilaitten ruumiiden osista. Häntä piinaa äänet päässään ja on siksi kovin väkivaltainen.

**Paragon**

Pelin voimakkain hahmo. Tällä naisella on yliinhimilliset voimat, kestävyyttä ja hän pystyy teleportoitumaan.

**Hazmat**

Hazmat pystyy ruiskuttamaan happoa ja omaa yliinhimillist voimat.

**Johnn Ohm**

Kuolemaan tuomittu mies joka sai sähköiset voimansa salaman osuttuaan häneen sähkötuolissa
**1,3-propaanidioli** on kahdenarvoinen alkoholi eli dioli, koska se sisältää kaksi hydroksyyliryhmää (-OH). Se on palavaa ja puhtaassa muodossaan väritöntä ja hajutonta nestettä. 1,3-propaanidiolin kemiallinen kaava on C3H8O2 ja rakennekaava HOCH2 CH2CH2OH. 1,3-propaanidiolista käytetään myös nimiä *1,3-propyleeniglykoli* ja *propaani-1,3-dioli*. Tämän yhdisteen isomeeri on haaroittunut 1,2-propaanidioli eli propyleeniglykoli.

1,3-propaanidiolin moolimassa on 76,094 g/mol, sulamispiste −32 °C, kiehumispiste 214 °C, suhteellinen tiheys 1,05 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), taitekerroin 1,438-1,44, leimahduspiste 140 °C ja CAS-numero 504-63-2. 1,3-propaanidiolin liukoisuus veteen on 20 °C:n lämpötilassa 100  g/l.

Valmistus ja käyttö
-------------------

1,3-propaanidiolia valmistetaan hydrolysoimalla akroleiinia, jolloin muodostuu 3-hydroksipropanaalia. 3-hydroksipropaanaalista 1,3-propaanidioli saadaan katalkyyttisellä vedytyksellä. Tämän prosessin saanto on kuitenkin huono, joten korvaavia synteesimenetelmiä on pyritty kehittämään. Tällainen on esimerkiksi etyleenioksidin hydroformylaatio rodiumfosfiinikatalyytin läsnä ollessa. 1,3-propaanidiolia käytetään 1,3-dioksaanien, polyestereiden ja eräiden muiden yhdisteiden valmistuksessa.

Katso myös
----------

1,3-propaanidiolia lyhyempi suorista dioleista on 1,2-etaanidioli ja vastaavasti yhtä pidempi on 1,4-butaanidioli.

Lähteet
-------

1. ↑  Carl J. Sullivan: *Propanediols, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 14.04.2013

Aiheesta muualla
----------------

* PubChem: 1,3-propanediol (englanniksi)
* DrugBank: 1,3-Propandiol (englanniksi)
* Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): 1,3-Propanediol (englanniksi)
* ChemBlink: 1,3-Propanediol (englanniksi)
**1-oktadekanoli** on väritöntä-valkoista, hieman vahamaisia hiutaleita muistuttava suoraketjuinen primäärinen alkoholi. 1-oktadekanolin moolimassa on 270,5 g/mol, sulamispiste 59,8 °C, kiehumispiste 336 °C, tiheys 0,81 g/cm3, leimahduspiste 170 °C, itsesyttymislämpötila 450 °C ja CAS-numero 112-92-5. Yhdisteen rakennekaava on CH3(CH2)17OH eikä se liukene veteen, mutta liukenee alkoholiin, asetoniin, eetteriin, bentseeniin ja kloroformiin. Yhdisteestä käytetään myös nimiä *n-oktadekanoli*, *oktadekanoli*, *stearyylialkoholi*, *oktadekan-1-oli*, *1-hydroksioktadekaani* ja *oktadekyylialkoholi*.

Oktadekanolin valmistusmenetelmä on steariinihapon pelkistys. Yhdistettä käytetään kosmetiikassa ja lääketeollisuuden synteesien lähtöaineena. Yhdistettä esiintyy semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.

1-oktadekanolissa voi esiintyä epäpuhtauksina 1-heksadekanolia, 1-tetradekanolia, 1-eikosanolia, 1-dodekanolia, oktadekyylistearaattia, oktadekaania ja steariinihappoa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Alén, Raimo: *Kokoelma orgaanisia yhdisteitä: Ominaisuudet ja käyttökohteet*, s. 143. Helsinki: Consalen Consulting, 2009. ISBN 978-952-92-5627-3.

Aiheesta muualla
----------------

* 1-oktadekanolin kansainvälinen kemikaalikortti
* PubChem: Stearyl alcohol (englanniksi)
* Human Metabolome Database: Octadecanol (englanniksi)
* KEGG: Stearyl alcohol (englanniksi)
* ChemBlink: Octadecanol (englanniksi)
* Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Octadecanol (englanniksi)
* Pherobase: Semiochemical – 18OH (englanniksi)
* Inchem: 1-octadecanol CAS N°: 112-92-5 (Arkistoitu – Internet Archive) (pdf) (englanniksi)