recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Kunigas Kpenlan symboli.
**Kpengla** (n. 1735–1789) oli Dahomeyn kuningas. Noin vuonna 1735 syntynyt Kpengla nousi hallitsijaksi vuonna 1774 kuningas Tegbesun kuoltua. Kpengla oli aktiivinen, mutta epäonnistui yrityksissään saada Dahomey itsenäiseksi Oyojen kuningaskunnan alaisuudesta. Hän ei menestynyt hyvin useissa orjien ryöstöretkissä, joita hän järjesti yrittäessään parantaa Ouidahin asemaa, jonka Dahomey oli valloittanut vuonna 1727. Kpengla kuoli vuonna 1789 isorokkoon, jonka jälkeen häntä seurasi kuningas Agonglo.

Katso myös
----------

* Dahomeyn kuningaskunta

Lähteet
-------

1. ↑  Houngnikpo, Mathurin C. ja Decalo, Samuel: *Historical Dictionary of Benin*, s. 234. The Scarecrow Press, Inc. 2013.

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Dahomeyn kuningaskunnan hallitsijat |
| --- |
|  |
| 
* Gangnihessou (n. 1600)
* Dakodonou (n. 1625 – 1645 )
* Houégbadja (1645 – 1685)
* Akaba (1685 – 1716)
* Hangbe (1716 – 1718)
* Agaja (1718 – 1740)
* Tegbesu (1740 – 1774)
* Kpengla (1774 – 1789)
* Agonglo (1789 – 1797)
* Adandozan (1797 – 1818)
* Guézo (1818 – 1858)
* Glele (1858 – 1889)
* Béhanzin (1889 – 1894)
* Agoli-Agbo (1894 – 1900)

 |

 |
**Patrik Sundström** (s. 14. joulukuuta 1961 Skellefteå) on ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän edusti Ruotsin maajoukkuetta kahdessa Kanada-cupissa ja kaksissa MM-kilpailuissa, joissa hän saavutti yhden Kanada-cupin hopean ja yhden MM-hopean. Hän voitti alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden vuonna 1981, ja hänet valittiin turnauksen tähdistökentälliseen ja parhaaksi hyökkääjäksi.

Sundström edusti kotimaassaan IF Björklöveniä kausina 1978–1982 ja 1992–1994. NHL-seura Vancouver Canucks varasi hänet vuoden 1980 varaustilaisuuden yhdeksännellä kierroksella 175. varausvuorolla, ja hän pelasi NHL:ssä kymmenen kautta. Hän edusti kaudet 1982–1987 Vancouveria ja sen jälkeen toiset viisi kautta New Jersey Devilsiä. Kaudella 1983–1984 hän teki NHL:n runkosarjassa yhden kauden maali- (38), syöttö- (53) ja piste-ennätyksensä (91). Kaudella 1987–1988 hän pelasi New Jerseyssä 18 pudotuspeliä, joissa hän teki seitsemän maalia ja sai 13 syöttöpistettä, millä hän oli Stanley Cupin välieriin edenneen joukkueensa paras pistemies. Kaikkiaan Sundström pelasi NHL:ssä 676 runkosarjaottelua, joissa hän teki 219 maalia ja antoi 369 maalisyöttöä, sekä 37 pudotuspeliä, joissa hän teki yhdeksän maalia ja sai 17 syöttöpistettä.

Sundström palkittiin Ruotsin parhaana pelaajana Guldpuckenilla vuonna 1982 sekä Pohjois-Amerikan parhaana ruotsalaispelaajana Viking Awardilla vuosina 1984 ja 1989.

Patrik Sundströmin kaksosveli Peter Sundström on myös pelannut jääkiekkoa Ruotsin maajoukkueessa ja NHL:ssä. Kaudella 1989–1990 molemmat pelasivat New Jersey Devilsissä. Veljesten isä Elon Sundström pelasi jääkiekkoa Ruotsin pääsarjassa 1950- ja 1960-luvuilla sekä Ruotsin maajoukkueessa Suomea vastaan vuonna 1959. Patrikin pojista Alexander Sundström on myös pelannut Ruotsin pääsarjassa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Patrik Sundström *Eliteprospects*. Viitattu 5.6.2020. (englanniksi)
2. ↑  Honkavaara, Aarne (päätoim.): *Jääkiekkokirja 1988–1989*, s. 176. US-Mediat Oy / Kiekkolehti, 1988. ISSN 0784-3321.
3. ↑  Peter Sundström *Eliteprospects*. Viitattu 5.6.2020. (englanniksi)
4. ↑  Elon Sundström *Eliteprospects*. Viitattu 5.6.2020. (englanniksi)
5. ↑  Alexander Sundström *Eliteprospects*. Viitattu 5.6.2020. (englanniksi)
Patrik Pasma vuonna 2021.
**Patrik Pasma** (s. 2. maaliskuuta 2000 Oulu) on suomalainen autourheilija. Hän ajoi vuonna 2022 Formula Regional Asian Championship -sarjassa.

Ura
---

Pasma aloitti kilpauransa Formula Ford -sarjoissa muun muassa Formula Ford Festival ja Formula Ford 1600 National Championship -luokissa. Vuonna 2017 Pasma siirtyi F4 British Championship -sarjaan josta hän saavutti neljä palkintokorokesijoitusta sijoittuen sarjan kahdeksanneksi. Vuonna 2018 Pasma jatkoi samassa sarjassa ja saavutti kaksi voittoa, viisi paalupaikkaa ja 11 palkintosijaa sijoittuen sarjapisteissä kuudenneksi. Vuonna 2018-19 Pasma kilpaili MRF Challenge Formula 2000 Championship -sarjassa saavuttaen kolme voittoa, kaksi paalupaikkaa ja viisi palkintosijaa sijoittuen kolmanneksi. Vuonna 2019 Pasma ajoi Formula Renault Eurocup -sarjassa ajaen Arden -tallissa. Hän saavutti kauden aikana yhden palkintosijan ja sijoittui kymmenenneksi sarjapisteissä.

Vuonna 2020 Pasma siirtyi Formula Regional European Championship -sarjaan KIC Motorsport -talliin. Hän saavutti kauden aikana neljä voittoa, kaksi paalua ja kuusi palkintosijaa sijoittuen sarjan neljänneksi. Vuonna 2021 Pasma jatkoi toisen kauden sarjassa ja sijoittui sarjan 12:ksi. Samana vuonna Pasma siirtyi Aasiaan ja ajoi F3 Asian Championship -sarjassa. Hän voitti kaksi kilpailua ja saavutti viisi palkintosijaa ollen sarjan neljäs.

Lähteet
-------

* Patrik Pasma Driver Databasessa

### Viitteet

1. ↑  Patrik Pasma: Racedriver biography - career and success *speedsport-magazine.com*. Viitattu 14.4.2023. (englanniksi)
2. ↑  Ida Wood: Konsta Lappalainen and Patrik Pasma join KIC Motorsport in FREC *formulascout.com*.  10.3.2020. Viitattu 15.4.2023. (englanniksi)
**h-indeksi** on Jorge Hirschin vuonna 2005 esittelemä kvantitatiivinen mitta, jolla pyritään mittaamaan samanaikaisesti yksittäisen tutkijan julkaisutehokkuutta ja tuotettujen julkaisujen merkittävyyttä. Indeksiä kutsutaan joskus kehittäjänsä mukaan myös **Hirschin luvuksi** tai **Hirschin indeksiksi**.

Perusteet
---------

h-indeksin määräytyminen
Määritelmän mukaan tutkijan h-indeksi on kokonaisluku, joka saa arvon *h*, mikäli kaikista hänen *N* julkaisustaan *h* julkaisuun on viitattu muissa julkaisuissa *h* kertaa tai useammin ja loppuihin *(N-h)* julkaisuun *h* kertaa tai vähemmän. Alkuperäisessä julkaisussaan Hirsch esittää, että indeksin tulisi kasvaa likimain lineaarisesti työvuosien suhteen ja samalla arvioi, että h-indeksi jaettuna työvuosien lukumäärällä kuvaa suoraan tutkijan ammatillista kykyä siten että tavallisen tutkijan h-indeksin ja työvuosien lukumäärän osamäärän tulisi olla lähellä yhtä. Hirschin mukaan lähellä kahta oleva osamäärä kertoo poikkeuksellisen kyvykkäästä ja lähellä kolmea, ällistyttävän kyvykkäästä tutkijasta. 

Eräänä viitearvona alkuperäisjulkaisussaan Hirsch osoittaa viimeisen kahdenkymmenen vuoden aikana Nobelin fysiikanpalkinnon saaneiden tutkijoiden h-indeksin olevan 84 prosenttisesti yli 30.

H-indeksi on vertailukelpoinen vain saman alan sisällä ja silloinkin vain samaa aihepiiriä tutkivien tutkijoiden keskuudessa.

H-indeksille on myöhemmin esitetty parannuksia, kuten indeksin arvon muuttaminen rationaaliluvuksi.

Katso myös
----------

* Siteerausindeksi
* Erdősin luku

Lähteet
-------

1. ↑  Peterson, Ivars: Rating Researchers. *ScienceNews*.  2.12.2005.  Arkistoitu 30.7.2008. Viitattu 21.3.2021. (englanniksi)
2. ↑  McDonald, Kim: Physicist Proposes New Way to Rank Scientific Output. *General Science*.  Arkistoitu 8.12.2008. Viitattu 21.3.2021. (englanniksi)
3. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Hirschin alkuperäinen artikkeli (englanniksi)
* Péter Jacsó: The plausibility of computing the h-index of scholarly productivity and impact using reference-enhanced databases (englanniksi)
**Patukkikasvit** (Cynomoriaceae) on yksi tai kaksi lajia sisältävä loiskasviheimo koppisiemenisten Saxifragales- tai Rosales-lahkossa. Heimossa on ainoastaan patukkien (*Cynomorium*) suku.

Tuntomerkit
-----------

Patukit ovat lehtivihreättömiä juuriloisia. Lehdet sijaitsevat kierteisesti. Kukat ovat tavallisimmin yksineuvoisia, vähäpätöisiä ja sijaitsevat yksikotisesti nuijamaisen pallomaisessa kukinnossa. Kukassa on yksikiehkurainen kehä, jossa on 1–8 toisinaan tyvestä yhteenkasvanutta kehälehteä. Hedekukassa on ainoastaan yksi, kehään kiinnittynyt hede ja mesiäisenä toimiva vartalon jäänne. Emikukassa on yhden emilehden muodostama kehänalainen sikiäin, johon liittyy pitkä vartalo. Sikiäimen ainoa siemenaihe sijaitsee kärki-istukassa ja on riippuva, suora ja yksikalvoinen. Hedelmä on pähkylä. Siemenessä on runsas valkuainen ja erilaistumaton alkio.

Levinneisyys
------------

Patukit kasvavat Välimeren maista Keski-Aasiaan ulottuvalla alueella.

Elinympäristö
-------------

Patukkeja on kaksi lajia, jotka loisivat muun muassa päivännouto-, revonhäntä- ja tamariskikasveilla. Tavallisesti patukit on aiemmin sisällytetty Balanophoraceae-heimoon tai sen yhteyteen.

Lähteet
-------

* Stevens, P. F. (2001 onwards). Angiosperm Phylogeny Website. Version 12, July 2012 [and more or less continuously updated since]. Cynomoriaceae (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Stevens 2001–, viittaus 15.3.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Parasitic plants website:

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q2700726
* Wikispecies: Cynomoriaceae
* CoL: 8W4
* EoL: 2509450
* EPPO: 1CZNF
* FoC: 10245
* GBIF: 3585715
* GRIN: 330
* iNaturalist: 50909
* IPNI: 77126710-1
* IRMNG: 115996
* ITIS: 27924
* NCBI: 51377
* Open Tree of Life: 784792
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:77126710-1
* Tropicos: 50275155
* Watson & Dallwitz: cynomori
* WFO: wfo-7000000169

 |

 |
**Pentti Suppala**, vuoteen 1941 **Jokinen** (18. elokuuta 1904 Iitti – 3. toukokuuta 1975 Tampere) oli suomalainen osuustoimintaliikkeen vaikuttaja ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Suppalan vanhemmat olivat maanviljelijä Antti Jokinen ja Matilda Sahlberg ja puoliso vuodesta 1930 Aino-Maria Leskinen. Suppala kävi Lahden kauppakoulun 1921–1923, Suomen Osuuskauppakoulun ja Hankkijan liikkeenhoitajain kurssin. Opintomatkoja hän teki useisiin eri maihin. Suppala oli Osuuskauppa Mäki-Matin asiapoika, liikeapulainen, myyjä ja myymälänhoitaja Jyväskylässä 1918–1924, Liperin Osuuskaupan keskustoimipaikan hoitaja 1926–1928, Sortavalan Osuusliikkeen keskusmyymälän hoitaja 1928–1930 ja toimitusjohtaja 1930–1940 sekä 1941–1945, Lahden Seudun Kauppakunnan toimitusjohtaja 1941, Rauman Osuuskaupan toimitusjohtaja 1945–1951 ja SOK:n Tampereen konttorin johtaja 1952–1970. Suppalalla oli myös useita luottamustehtäviä. Sotilasarvoltaan hän oli reservin alikersantti (1925). Suppala sai kauppaneuvoksen arvonimen 1967. Hän sai myös Gebhard-mitalin ja Pellervo-seuran ja SOK:n ansiomerkit sekä Keskuskauppakamarin hopeisen ansiomerkin.

Lähteet
-------

1. 1 2  Pentti Suppala *Biografiasampo*. Viitattu 19.10.2022.
2. ↑  50-vuotiaita. *Helsingin Sanomat*, 18.8.1954, s. 6.
**Aune Kaarina Koivistoinen** (ent. **Pajo**, o.s. **Korpinen**, s. 12. syyskuuta 1943 Seinäjoki) on suomalainen liberaali poliitikko. Koivistoinen toimi Liberaalisen kansanpuolueen puheenjohtajana vuosina 1990–1992. Hän on koulutukseltaan filosofian lisensiaatti.

Koivistoinen liittyi LKP:hen vuonna 1972. Hänet valittiin Vantaan kaupunginvaltuustoon vaaleissa 1976. Hän toimi pitkään Liberaalisen kansanpuolueen Naiset -yhdistyksen puheenjohtajana sekä naisjärjestöjen kansallisissa ja kansainvälisissä tehtävissä. Koivistoinen toimi myös puolueensa edustajana muun muassa Liberal Internationalissa, Suomen ETYK-toimikunnassa ja YK:n valtuuskunnassa.

Koivistoinen tutki sisäilman laatua ensimmäisten joukossa Helsingin yliopistossa, ja hän julkaisi tutkimuksen Vantaan koulujen sisäilman laadusta 1986. Hän kirjoitti myös kolumneja ajankohtaisista asioista muun muassa Vantaan Sanomiin ja osallistui Vantaan kunnallispolitiikkaan.

Lähteet
-------

1. ↑  KK:n oikeaksi todistettu ansioluettelo vuodelta 1997; Ilkan suku,1979,Lahden kirjapaino; Gerald Enckell: Släkten Enckell, 2000, Tukholma
2. 1 2  Vantaan kaupungin koulutuslautakunnan kokouksen pöytäkirja 13.6.1995 ,§37,liite
3. ↑  Sisäilman laatu Vantaan kouluissa, Vantaan kaupungin julkaisusarja C4:1987 ja Lisensiaattitutkielma,Ilman laatu ja sen vaikutus koululaisten poissaoloihin, Kaarina Koivistoinen,1987, Helsingin yliopisto,Fysiikan laitos



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Kyösti Lallukka** | **Liberaalisen Kansanpuolueen puheenjohtaja**1990–1992 | Seuraaja:**Kalle Määttä** |
**Saburō Kawabuchi** (jap. 川淵 三郎; s. 3. joulukuuta 1936 Osaka, Japani) on japanilainen jalkapalloilija.

Jalkapallomaajoukkue
--------------------

Saburō Kawabuchi edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 1958–1965. Hän osallistui muun muassa Kesäolympialaisiin 1964.

Tilastot
--------

| Japanin maajoukkueessa |
| --- |
| Vuodet | ottelut | maalit |
| 1958 | 2 | 2 |
| 1959 | 9 | 3 |
| 1960 | 1 | 0 |
| 1961 | 6 | 1 |
| 1962 | 6 | 2 |
| 1963 | 0 | 0 |
| 1964 | 0 | 0 |
| 1965 | 2 | 0 |
| Yhteensä | 26 | 8 |

Aiheesta muualla
----------------

* National Football Teams
* Japan National Football Team Database

  

Japanin joukkue – Jalkapallo kesäolympialaisissa 1964
1 Hosaka |
2 Katayama |
3 M. Miyamoto |
4 Hiraki |
5 Yamaguchi |
6 Suzuki |
7 Kami |
8 Kamata |
9 Tomizawa |
10 Ogi |
11 Mori |
12 Kawabuchi |
13 Yaegashi |
14 Watanabe |
15 Kamamoto |
16 T. Miyamoto |
17 Tsugitani |
18 Sugiyama |
21 Yokoyama |
Valmentaja Naganuma

JapaniJapanin jalkapallomaajoukkueen päävalmentajat
Sasaki (1921) • Nishida (1923) • Yamada (1925) • Suzuki (1930) • Takenokoshi (1934) • Suzuki (1936) • Takenokoshi (1938–40) • Kudō (1942) • Ninomiya (1951) • Takenokoshi (1951–56) • Takahashi (1957) • Kawamoto (1958) • Takenokoshi (1958–59) • Takahashi (1960–62) • Naganuma (1962–69) • Okano (1970–71) • Naganuma (1972–76) • Ninomiya (1976–78) • Shimomura (1979–80) • Watanabe (1980) • Kawabuchi (1980–81) • Mori (1981–85) • Ishii (1986–87) • Yokoyama (1988–91) • Ooft (1992–93) • Falcão (1994) • Kamo (1994–97) • Okada (1997–98) • Troussier (1998–02) • Zico (2002–06) • Osim (2006–07) • Okada (2007–10) • Hara (2010) • Zaccheroni (2010–14) • Aguirre (2014–15) • Halilhodžić (2015–18) • Nishino (2018) • Moriyasu (2018–)



|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Japani

 |

 |
*Tämä artikkeli kertoo Saarenmaan muinaisesta maakunnasta. Nimen muita merkityksiä on lueteltu täsmennyssivulla.*
Viron muinaismaakunnat
**Saarenmaan muinaismaakunta** oli maakunta nykyisessä Virossa. Se käsitti Saarenmaan, Hiidenmaan ja Muhun saaret Viron länsirannikolta, sen keskuksena oli Valjalan linna. Saarenmaan asukkaat mainitaan useissa saagoissa, kuten esimerkiksi Heimskringlanissa. Siinä heistä käytetään nimitystä *Víkingr frá Esthland* eli virolaiset viikingit. Tämä viitannee heidän tapaansa tehdä ryöstöretkiä laivoillaan viikinkiajan jälkeen. Saarenmaa oli tiettävästi vahvin Viron muinaismaakunnista. Se oli viimeinen kukistunut itsenäinen Viron maakunta Baltian ristiretkien jälkeen, Kalparitaristo kukisti sen vuonna 1227.

Hallinto
--------

Saarenmaa oli jakautunut neljään kihlakuntaan, jotka käsittivät yhteensä 3 000 koukkua eli täysivahvuista verotilaa. Asutusta oli pääasiallisesti Saarenmaan ja Muhun saarilla, Hiidenmaa oli lähes asumatonta nautinta-aluetta. Saarenmaa oli läheisessä yhteistyössä kuurien kanssa, joita silloin hallitsi liiviläinen ylääluokka. Saarenmaalla oli ilmeisesti myös paljon vaikutusvaltaa Läänemaalla. Saarenmaan vanhimpina eli paikallisina päälliköinä on mainittu muun muassa *Ylle*, *Culle*, *Env*, *Muntelene*, *Tappete*, *Yalde*, *Melete* ja *Cake*.

Historia
--------

Saxo Grammaticus kirjoitti saarenmaalaisten osallistuneen Bråvallan taisteluun, joka käytiin 700-luvun puolivälissä. Poltetun Njálin saaga taas mainitsee islantilaisten ja saarenmaalaisten taistelleen Saarenmaan edustalla vuonna 972. 1100-luvulla saarenmaalaiset ryöstelivät Ruotsin ja Tanskan rannikkoa ilmeisesti viikingeiltä oppimallaan taktiikalla. Erään teorian mukaan he olivat vastuussa Sigtunan tuhosta vuonna 1187, mutta asiasta ei ole varmuutta. Saarenmaalaiset tekivät vuonna 1203 ryöstöretken Tanskaan 16 laivan ja 480 miehen voimin. Vuonna 1206 alkoivat Saarenmaan kahnaukset Saksalaisen ritarikunnan ja Tanskan kuningas Valdemar II Sejrin kanssa. Henrik Lättiläinen mainitsee Metsepoleen vuonna 1218 hyökänneillä Saarenmaalaisilla olleen 300 laivaa. Saksalaiset ja tanskalaiset valtasivat lopulta Viron mannermaan. Saarenmaalaisten vuonna 1222 aloittama virolaisten suuri kapina epäonnistui ja kukistettiin vuonna 1224. Saarenmaa valloitettiin kolme vuotta myöhemmin vuonna 1227. Saksalainen ristirekiläisjoukko piiritti Valjalan linnan, valloitti sen ja kastoi saarenmaalaiset kristinuskoon. Sen jälkeen Saarenmaa jaettiin Kalparitariston ja Saarenmaan-Läänemaan hiippakunnan hallitsemiin alueisiin.

Lähteet
-------

* Seppo Zetterberg: *Viron Historia*. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2007. ISBN 9517465203
* Aivar Kriiska ja Andres Tsauri: *Viron esihistoria.* Helsinki: Suomalaisen kirjallisuuden seura, 2007. ISBN 9789517468794

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Viron muinaismaakunnat |
| --- |
|  |
| 
* Alempois
* Harjumaa
* Järvamaa
* Jogentagana
* Läänemaa
* Mõhu
* Nurmekund
* Rävälä
* Saarenmaa
* Sakala
* Soopoolitse
* Ugandi
* Vaiga
* Virumaa

 |

 |
**Lewis Williamson** (s. 11. marraskuuta 1989 Dundee, Skotlanti, Iso-Britannia) on brittiläinen moottoriurheilija.

Ura
---

Hän aloitti uransa karting-sarjoissa kahdeksanvuotiaana voittaen British Open-, British Grand Prix Super Kart-, The Scottish Open- ja 125 ICC -tittelit vuoteen 2008 mennessä. 

Vuonna 2008 Williamson siirtyi Britannian Formula Renault -sarjaan. Hän sijoittui kuudenneksi talvisarjassa ja neljänneksi Portugalin Formula Renault -talvisarjassa. Hän ajoi myös muutaman kilpailun Formula Jedi -sarjassa. Vuonna 2009 Williamson sijoittui kymmenenneksi Britannian Formula Renault -sarjassa. Samana vuonna hän sai British Racing Driver's Clubin Rising Star -palkinnon. Hän jatkoi sarjassa seuraavana vuonna sijoittuen sarjan toiseksi. Palkinnoksi Williamson sai McLaren Autosport Awardin ja mahdollisuuden testata McLarenin F1-autoa. Vuonna 2011 Williamson kilpaili World Series by Renault -sarjassa neljä kilpailua saavuttamatta pisteitä. Hän kilpaili myös GP3-sarjassa Arden-tallissa. Hän starttasi paalupaikalta Valencian kilpailuun, jossa hän sijoittui toiseksi. Sprinttikilpailussa hän ajoi kuudenneksi. Hän voitti yhden kilpailun Silverstonen sprinttikilpailussa ja sijoittui sarjan kahdeksanneksi.*lähde?*

Vuonna 2012 Williamson kilpaili jälleen World Series by Renault -sarjassa. Hän ajoi viisi kilpailua, kunnes hänet korvattiin António Félix da Costalla. Myöhemmin Williamson teki paluun GP3-sarjaan siirtyen Status GP -talliin. Hän keräsi 11 pistettä sijoittuen sarjan 17:ksi. Vuonna 2013 Williamson jatkoi GP3:ssa uudessa Bamboo Engineering -tallissa. Hän saavutti yhden kolmossijan ja 44 pistettä sijoittuen sarjan 11:ksi.

GP3-tulokset
------------

**Lihavointi** tarkoittaa paalupaikkaa, *kursivointi* kilpailun nopeinta kierrosta. Muut selitteet löytyvät täältä.


| Kausi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2011 | MW Arden | TURFEAKesk. | TURSPR20 | ESPFEA14 | ESPSPR9 | **EURFEA**2 | EURSPR6 | GBRFEA7 | GBRSPR1 | *GERFEA*2 | GERSPR14 | HUNFEA6 | HUNSPRKesk. | BELFEA9 | BELSPRDNS | ITAFEA18 | ITASPR10 | 31 | 8. |
| 2012 | Status Grand Prix | ESPFEA  | ESPSPR  | MONFEA  | MONSPR  | EURFEA  | EURSPR  | GBRFEA  | GBRSPR  | GERFEA13 | GERSPRKesk. | HUNFEA10 | HUNSPR5 | BELFEA8 | BELSPR7 | ITAFEA19 | ITASPRKesk. | 11 | 17. |
| 2013 | Bamboo Engineering | ESPFEA11 | ESPSPR7 | VALFEA19 | VALSPR17 | GBRFEA25† | GBRSPR14 | GERFEA4 | GERSPR4 | HUNFEA24 | HUNSPRKesk. | BELFEA14 | BELSPR10 | ITAFEA4 | ITASPR3 | ABUFEA  | ABUSPR  | 44 | 11. |

Lähteet
-------

1. ↑  Thecheredflag
2. ↑   Status GP sing up Scottish racer Lewis Williamson
**Prassilos** (m.kreik. Πράσσιλος, lat. *Prassilus*) tai **Praksilos** (m.kreik. Πράξιλος, lat. *Praxilus*) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Traakiassa, nykyisellä Chalkidikín niemimaalla Kreikassa. Se sijaitsi mahdollisesti Bottikessa, mutta sen tarkempaa sijaintia ei tunneta.

Myöskään Prassiloksen historiasta ei tiedetä juuri mitään. Se on luetteloitu nykytutkimuksessa polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi sillä perusteella, että se kuului klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja esiintyy liiton verotusluetteloissa vuonna 421/420 eaa. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymejä *Prassilios* (Πρασσίλιος) ja *Praksilios* (Πραξίλιος).

Lähteet
-------

1. 1 2  Hansen, Mogens Herman & Nielsen, Thomas Heine: "599. Prassilos", *An Inventory of Archaic and Classical Poleis*. An Investigation Conducted by The Copenhagen Polis Centre for the Danish National Research Foundation. Oxford: Oxford University Press, 2004. ISBN 0-19-814099-1.
2. ↑  Prasstilos/Prassilos/Praxilos *Pleiades*. Viitattu 1.11.2021.
3. ↑  "50 Prass(t)ilos", *Barrington Atlas of the Greek and Roman World*. Princeton University Press, 2000. ISBN 978-0691031699.
**Gunnhildur Yrsa Jónsdóttir** (s. 28. syyskuuta 1988 Islanti) on islantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa National Women’s Soccer Leaguen Orlando Pridea. Aiemmin hän pelasi saman liigan Utah Royalsissa. Hän on pelannut kotimaansa ja Yhdysvaltojen lisäksi Norjassa ja Australiassa. Gunnhildur on pelannut Islannin naisten jalkapallomaajoukkueessa vuodesta 2012 lähtien. Hänet tunnetaan myös lempinimellä Gunny.

Lähteet
-------

1. ↑  Hópur A kvenna fyrir EM 2022  11.6.2022. Knattspyrnusamband Íslands. Viitattu 14.7.2022. (islanniksi)
2. ↑  Simplestream Ltd: National Women's Soccer League *www.nwslsoccer.com*. Viitattu 22.4.2019. (englanniksi)
3. 1 2  Iceland - G. Jónsdóttir - Profile with news, career statistics and history - Soccerway *us.soccerway.com*. Viitattu 14.7.2022.
4. ↑  Webb, Jordan: Player Profiles 2018: Gunnhildur Jónsdóttir *RSL Soapbox*.  29.11.2018. Viitattu 22.4.2019.

Islannin joukkue – Jalkapallon naisten EM-kilpailut 2022
1 S. Sigurðardóttir |
2 Atladóttir |
3 Viðarsdóttir |
4 Viggósdóttir |
5 Jónsdóttir |
6 I. Sigurðardóttir |
7 Gunnarsdóttir |
8 Vilhjálmsdóttir |
9 Þorvaldsdóttir |
10 Brynjarsdóttir |
11 Gísladóttir |
12 Ívarsdóttir |
13 Rúnarsdóttir |
14 Magnúsdóttir |
15 Jóhannsdóttir |
16 Jensen |
17 Albertsdóttir |
18 Arnardóttir |
19 Gunnlaugsdóttir |
20 Árnadóttir |
21 Guðmundsdóttir |
22 Andradóttir |
23 Jónsdóttir |
Valmentaja Halldórsson



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* VIAF

 |

 |
**Níkos Gkátsos** (kreik. Νίκος Γκάτσος, 8. joulukuuta 1911 – 12. toukokuuta 1992) oli kreikkalainen runoilija, kääntäjä ja sanoittaja.

Gkátsos syntyi vuonna 1911 Aséassa Peloponnesoksen niemimaalla. Lukio-opintojen jälkeen hän muutti Ateenaan opiskelemaan kirjallisuutta, filosofiaa sekä vieraita kieliä, kuten englantia ja ranskaa. Vuonna 1935 hän asui Pariisissa sekä eteläisessä Ranskassa. 

Toisen maailmansodan jälkeen hän työskenteli kääntäjänä *Greek-British Reviewssa* sekä Ellinikí Radiofoníassa. Tällöin hän myös alkoi kirjoittaa laulutekstejä muun muassa säveltäjä Mános Chatzidákiksen teoksiin. Hän teki kreikankielisiä käännöksiä muun muassa Federico Garcia Lorcan, August Strindbergin ja Eugene O'Neillin runoihin.

Aiheesta muualla
----------------

* Níkos Gkátsoksen runoja (englanniksi) (kreikaksi)
* Νίκος Γκάτσος: Αθησαύριστα Πρώιμα Ποιήματα (1931-1933) (Arkistoitu – Internet Archive) (kreikaksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Kreikka
* Alankomaat
* Portugali

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Níkos Anastasiádis** (kreik. Νίκος Αναστασιάδης; s. 27. syyskuuta 1946 Péra Pedí, Limassol) on kyproslainen poliitikko, joka toimi Kyproksen presidenttinä vuosina 2013–2023. Hän on kyproksenkreikkalainen konservatiivinen oikeistopoliitikko, joka toimi aiemmin Dimokratikós Synagermós -puolueen johtajana.

Anastasiádis oli ehdolla helmikuun 2013 presidentinvaalissa. Ensimmäisellä kierroksella hän sai noin 45 prosenttia äänistä. Anastasiádis ilmoitti kannattavansa tiukkaa talouskuria velkakriisissä olevalle Kyprokselle. Anastasiádis voitti presidentinvaalien toisella kierroksella vasemmiston ehdokkaan Stávros Malásin 57,5 prosentin äänisaaliilla. Hänet valittiin vuonna 2018 toiselle viisivuotiskaudelle voitettuaan presidentinvaalien toisella kierroksella vasemmistolaisen haastajansa 56 % ääniosuudella. Voittoa pidettiin luottamuksen osoituksena hänen stabiilille johtajuudelleen ensimmäisen viisivuotiskautensa aikana.

Lähteet
-------

1. ↑  Curriculum Vitae Kyproksen presidentin kanslia.  Arkistoitu 5.4.2013. Viitattu 16.11.2013. (englanniksi)
2. ↑  Hanhinen, Hanna: Kyproslaiset äänestävät presidentinvaalien toisella kierroksella  24.2.2013. Yle Uutiset. Viitattu 24.2.2013.
3. ↑  Wallius, Anniina: Kyproksen vaalien vasemmistohdokas tunnusti tappionsa  24.2.2013. Yle Uutiset. Viitattu 24.2.2013.
4. ↑  Helena Smith: Cyprus president Anastasiades defeats leftist challenger *The Guardian*.  4.2.2018. Viitattu 17.12.2019. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Níkos Anastasiádis** Wikimedia Commonsissa

* Níkos Anastasiádisin verkkosivu (Arkistoitu – Internet Archive) (kreikaksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Nicos Anastasiades 

Kyproksen presidentit
Makarios III (1960–1974) · Gláfkos Klirídis\* (1974) · Níkos Sampsón\* (1974) · Makarios III (1974–1977) · Spýros Kyprianoú (1977–1988) · Geórgios Vasileíou (1988–1993) · Gláfkos Klirídis (1993–2003) · Tássos Papadópoulos (2003–2008) · Dimítris Christófias (2008–2013) · Níkos Anastasiádis (2013–2023) · Níkos Christodoulídis (2023–)



|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Eurooppa-neuvosto |
| --- |
|  |
| 
* Euroopan unioni Michel (**Eurooppa-neuvoston puheenjohtaja**)
* Euroopan unioni Von der Leyen (Euroopan komission puheenjohtaja)
* Euroopan unioni Borrell (Korkea edustaja)

* Alankomaat Rutte
* Belgia De Croo
* Bulgaria Radev
* Espanja Sánchez
* Kreikka Mitsotákis
* Kroatia Plenković
* Kypros Anastasiádis
* Irlanti Varadkar
* Italia Meloni
* Itävalta Nehammer
* Latvia Kariņš
* Liettua Nausėda
* Luxemburg Bettel
* Malta Abela
* Puola Morawiecki
* Portugali Costa
* Ranska Macron
* Romania Johannis
* Ruotsi Kristersson
* Saksa Scholz
* Slovakia Heger
* Slovenia Golob
* Suomi Orpo
* Tanska Frederiksen
* Tšekki Fiala
* Unkari Orbán
* Viro Kallas

 |

 |

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Puola

 |

 |
Keravanjoen koulun yläkoulu (Jaakkolan toimipiste)
**Keravanjoen koulu** on Keravalla sijaitseva peruskoulu. Lukuvuonna 2020-2021 käytössä on *​Jaakkolan toimipiste*, jossa toimivat vain luokat 1-3 ja 7-9.

Vuonna 2019 käynnistyi Keravajoen yhtenäiskoulun uuden rakennuksen rakentaminen. Uuteen kouluun suunniteltiin muutettavan elokuussa 2021.

Vuonna 2019 Keravajoen koulussa opiskeli 459 oppilasta (vuonna 2016 yhteensä 726 oppilasta). Vuonna 2019 osa vuosiluokista oli jo siirtynyt tilapäisesti toisiin kouluihin (aiemmin vuonna 2016 toimi vielä luokka-asteiden 1-6 alakoulu eli Laipilan toimipiste ja luokka-asteiden 7-9 yläkoulu eli Jaakkolan toimipiste).

Lähteet
-------

1. 1 2  Arkistoitu kopioKoulun esittely Keravan kaupunki.  Arkistoitu 18.10.2020. Viitattu 30.10.2020.
2. ↑  Perusopetuksen yhteystiedot Keravan kaupunki. Viitattu 30.10.2020.
3. ↑  Keravanjoen monitoimitalon rakentaminen käynnistyy *projektiuutiset.fi*.  23.8.2019. Viitattu 30.10.2020.
4. ↑  Perusopetuksen oppilaat (2019) (xlsb) Opetushallinnon tilastopalvelu Vipunen, vipunen.fi. Viitattu 30.10.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Keravanjoen koulun kotisivu (kerava.fi)
**Keravan Pallo -75** (**KP-75**) on keravalainen jalkapalloseura. Se perustettiin vuonna 1975 ja rekisteröitiin yhdistykseksi joulukuussa 1976. Seuralla on noin 800 lisenssipelaajaa.

KP-75:n edustusjoukkue on pelannut Suomen kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Kakkosessa kausina 1984, 1986 ja 1993–1998. Vuosina 1992–1997 se toimi nimellä Keski-Uudenmaan Pallo (K-UP) yhteistyössä Tuusulan Palloseuran kanssa. Nykyisin edustusjoukkuetoiminta on keskitetty Keski-Uudenmaan alueen yhteistyöseuran Pallokerho Keski-Uusimaan alaisuuteen.

Lähteet
-------

1. ↑  Yhdistysnetti Patentti- ja rekisterihallitus. Viitattu 25.10.2011.
2. ↑  Seura Keravan Pallo-75. Viitattu 25.10.2011.
3. ↑  Pelipassimäärät seuroittain -syyskuu 2011  27.9.2011. SPL Uusimaa.  Arkistoitu 28.10.2011. Viitattu 25.10.2011.
4. 1 2  Finland – Divisional Movements RSSSF. Viitattu 25.10.2011.
5. 1 2  Seura Pallokerho Keski-Uusimaa.  Arkistoitu 10.6.2009. Viitattu 25.10.2011.

Aiheesta muualla
----------------

* Seuran sivusto
Ida Ekman
Ida ja Karl Ekman.
**Ida Paulina Ekman** (o.s. **Morduch**; 22. huhtikuuta 1875 Helsinki – 14. huhtikuuta 1942 Helsinki) oli suomalainen lied-, oratorio- ja oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano. Hän oli 1900-luvun alun huomattavimpia suomalaisia liedlaulajia.

Juutalaiseen perheeseen syntynyt Ekman opiskeli Helsingin musiikkiopistossa vuodesta 1891 alkaen Abraham Ojanperän johdolla, Wienissä vuosina 1892–1895 Pauline Luccan johdolla sekä Pariisissa vuosina 1898–1899 Eugenie Colonnen oppilaana. Hän sai vuonna 1896 kiinnityksen Nürnbergin kaupunginteatteriin seuraavaksi näytöntövuodeksi, mutta myöhemmin hän omistautui pääasiassa yksinlaululle ja konserttikiertueille ja teki vain satunnaisia vierailuja oopperoihin.

Ekmanin ohjelmistossa merkittävän osan saivat erityisesti Sibeliuksen yksinlaulut. Sibelius myös omisti hänelle useita laulujaan ja katsoi Ekmanin olevan suomalaisista laulajista ainoa, joka oli kyennyt todella sisäistämään hänen musiikkiaan. Ekmanin aktiivinen laulajanura kesti 1920-luvun taitteeseen saakka, jolloin hän siirtyi opetustyöhön. 

Ekman levytti vuosina 1904–1908 Sibeliuksen ja muiden koti- ja ulkomaisten säveltäjien lauluja, kansanlauluja ja ooppera-aarioita. Ekmanin puolisona oli vuodesta 1895 pianisti-kapellimestari Karl Ekman (1869–1947). Heidän poikansa oli historioitsija ja tietokirjailija, filosofian tohtori Karl Ekman (1895–1962).

Lähteet
-------

* Ida Ekman: Largo. Yle elävä arkisto

### Viitteet

1. ↑  *Otavan Iso Musiikkitietosanakirja* 2, s. 141. Otava, Helsinki 1977. ISBN 951-1-04191-6
2. ↑  Lappalainen, Seija: / Ekman, Ida (1875–1942). *Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen)*.  8.2.2001. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
3. ↑  Ekholm, Laura Katarina: Boundaries of an Urban Minority: The Helsinki Jewish Community from the End of Imperial Russia until the 1970s (PDF)  2013. Helsinki:  Helsingin yliopisto. Viitattu 16.4.2016. (englanniksi)
4. ↑  *Otavan Iso tietosanakirja*, osa 2, palsta 744. Helsinki: Otava, 1962.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
	+ 2
* VIAF
	+ 2
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
	+ 2
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* BMLO
* Deutsche Biographie
* Kansallisbiografia
* Biografiskt Lexikon
* Uppslagsverket Finland
* Biografiasampo

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* RISM
* SNAC

 |

 |
Bembo
**Bembo** on perinteikäs antiikva-kirjaintyyppi. Sen alkuperä ulottuu aina renessanssin aikaiseen kirjanpainaja Aldus Manutiukseen saakka. Vuonna 1496 Aldus Manutis käytti uutta antiikva-kirjaintyyppiä painamassaan Pietro Bembon kirjoittamassa matkakirjassa *de Aetna*. Tämän kirjaintyypin oli tehnyt tuottelias kirjasinleikkaaja Francesco Griffo.

Vuonna 1929 Stanley Morison ja Monotype Corporationin suunnittelijat käyttivät Griffon antiikvaa mallina Bembo-nimisen kirjaintyypin suunnittelussa. He muunsivat alkuperäisiä kirjainmuotoja, niin että ne sopisivat paremmin nykyaikaiseen koneelliseen ladontaan. Kirjaintyyppiin lisättiin myös renessanssikirjuri Giovanni Taglienten kursiivikirjaimet. Bembosta tuli erittäin suosittu kirjaintyyppi kirjojen leipätekstissä, ja sen lihavampia leikkauksia puolestaan käytettiin mainoksissa ja pakkauksissa. Nykyisin Bembosta on kehittynyt laaja ja monipuolinen kirjasinperhe, jossa on runsaasti eri leikkauksia, erikoismerkkejä sekä gemena- ja versaalinumerot.

Lähteet
-------

1. 1 2  Bembo MT font family *Linotype.com*. Viitattu 3.5.2021. (englanniksi)
**Haapajärvi** on noin puolen neliökilometrin laajuinen järvi Kirkkonummen pohjoisosassa. Järvi on matala ja runsasravinteinen. Sen vedet laskevat Pusinojan kautta Loojärveen ja edelleen Espoonlahden pohjukkaan. Haapajärveä ympäröi lukuisa määrä järviä ja lampia: lounaassa on Särkijärvi ja Tampaja, lännessä Kurkisto ja Hepari, luoteessa Kaljärvi ja koillisessa Klemetti. Haapajärven etäisyys Kirkkonummen keskustasta on noin neljätoista kilometriä pohjoiseen; etäisyys Helsingin keskustasta on noin 30 kilometriä länsiluoteeseen. Kirkkonummen pohjoisin taajama, Veikkola, sijaitsee välittömästi Haapajärven pohjoispuolella.

Haapajärvi on saareton. Sen ympäristö on kulttuurimaisemaa peltoaukeineen ja vanhoine kartanoineen. Haapajärven kylä sijaitsee järven itärannalla.

Haapajärven ekologinen tila määriteltiin vuonna 2013 huonoksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Paikannimihaku *Retkikartta.fi*. Metsähallitus. Viitattu 9.2.2020.
2. 1 2 3  Haapajärvi *Järviwiki*. SYKE. Viitattu 9.2.2020.
3. 1 2 3 4  Haapajärvi *Vesientila.fi*. Länsi-Uudenmaan vesi ja ympäristö ry / Västra Nylands vatten och miljö rf.  Arkistoitu 27.9.2019. Viitattu 9.2.2020.
**Id Gahin moskeija** on moskeija Afganistanin pääkaupunki Kabulissa. 1800-luvulla rakennettu Id Gah on yksi kaupungin suurimmista moskeijoista.

Moskeija
--------

Panoraamakuvassa.
Neuvostoliiton ja kommunistien vastaisen Afganistanin sodan juhlatilaisuus.
Id Gahin moskeija sijaitsee Afganistanin pääkaupunki Kabulissa Kabuljoen etelärannalla. Id Gah on yksi kaupungin suurimmista moskeijoista. Sen suurelle päällystetylle pihalle mahtuu yhtä aikaa tuhansia ihmisiä. Pihalta on sisäänkäynti itse moskeijaan, jonka huomattavin piirre ovat kolme punatiilistä holvisalia. Moskeijan minareetiton rakennettu suurmogulien tyyliin.

Moskeijaa käytetään edelleen uskonnollisten menojen yhteydessä, sekä valtiollisten juhlapäivien aikana.

Historia
--------

Id Gahin moskeijan rakennutti Afganistanin emiiri Abd al-Rahman Khan, joka toteutti myös monia muita uusia rakennushankkeita Kabulissa. Id Gahin moskeija oli Abd al-Rahman Khanin Kabulin uuden kaupunki-ilmeen uskonnollinen keskus. Sen rakennustyöt kestivät vuodesta 1894 vuoteen 1897.

Afganistanin Taliban-hallinnon aikana moskeijan pihalla toteutettiin teloituksia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Jonathan Lee: KABUL v. MONUMENTS OF KABUL CITY *Encyclopædia Iranica*. Viitattu 3.10.2021. (englanniksi)
2. ↑  Taliban official: Strict punishment, executions will return The Associated Press. Viitattu 3.10.2021. (englanniksi)
**Ciara Mageean** (s. 12. maaliskuuta 1992 Portaferry) on irlantilainen keskimatkojen juoksija. Hän on saavuttanut arvokisamitaleja 1 500 metrin juoksussa.

Mageean juoksi arvokisamitaleille jo nuorten sarjoissa. Hän saavutti hopeaa 800 metrin juoksussa alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa 2009 sekä 1 500 metrin juoksussa alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2010 ja alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2011. Hän ei kilpaillut alle 23-vuotiaiden arvokilpailuissa kärsittyään tuolloin leikkauksen vaatineesta loukkaantumisesta.

Yleisessä sarjassa Mageean sijoittui vuonna 2010 Kansainyhteisön kisoissa 1 500 metrillä kymmenenneksi. EM-kilpailuissa 2012 hän karsiutui välierissä. Vuonna 2016 hän saavutti EM-kilpailuissa pronssia hidasvauhtisessa juoksussa ajalla 4.33,78. Rio de Janeiron olympialaisissa hän karsiutui välierissä. Kaksi viikkoa olympialaisten jälkeen hän juoksi Pariisin Timanttiliigan kilpailussa siihen saakka parhaan aikansa 4.01,46, millä hän paransi ennätystään yli viidellä sekunnilla. Maastojuoksun EM-kilpailuissa hän sijoittui 31:nneksi.

Mageean keskeytti 1 500 metrin loppukilpailussa sisäratojen EM-kilpailuissa 2017. Ulkoratojen MM-kilpailuissa hän karsiutui alkuerissä. Vuonna 2018 hän karsiutui sisäratojen MM-kilpailujen alkuerissä. Kansainyhteisön kisoissa hän sijoittui 1 500 metrillä 13:nneksi ja karsiutui 800 metrin alkuerissä. EM-kilpailuissa hän sijoittui 1 500 metrillä neljänneksi ajalla 4.04,63. Maastojuoksun EM-kilpailuissa hän sijoittui 43:nneksi.

Mageean saavutti sisäratojen EM-kilpailuissa 2019 pronssia 1 500 metrillä ajalla 4.09,43. Heinäkuussa hän sijoittui Monacon Timanttiliigan kilpailussa mailin juoksussa kahdeksanneksi ajalla 4.19,03 ja paransi väliaikana 1 500 metrin juoksun ennätyksekseen 4.01,21. Ulkoratojen MM-kilpailuissa hän sijoittui kymmenenneksi uudella ennätyksellään 4.00,15. Maastojuoksun EM-kilpailuissa hän sijoittui 20:nneksi.

Mageean juoksi 800 metriä heinäkuussa 2020 Bernissä ensi kertaa alle kahden minuutin ajallaan 1.59,69. Tokion olympialaisissa 2021 hän karsiutui 1 500 metrin alkuerissä. Hän kärsi tuolloin pohjerepeämästä. Vuonna 2022 sisäratojen MM-kilpailut jäivät häneltä väliin pohjevamman vuoksi. Kesällä 2022 Mageean saavutti Kansainyhteisön kisoissa hopeaa ajalla 4.04,14. EM-kilpailuissa hän saavutti hopeaa ajalla 4.02,56. Syyskuussa 2022 hän voitti Brysselin Timanttiliigan kilpailussa 1 500 metrin juoksun ennätyksellään ja ensimmäisellä neljän minuutin alituksellaan 3.56,63.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Ciara Mageean *Olympedia*.  (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Ciara Mageean Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
3. ↑  Crumley, Euan: Why Ciara Mageean is embracing the pain  19.11.2022. Athletics Weekly. Viitattu 30.4.2023. (englanniksi)
4. ↑  Crossan, Brendan: Olympic runner Ciara Mageean aiming for a happy, injury-free summer  27.4.2022. Athletics Weekly. Viitattu 30.4.2023. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Robert Axel Hisinger** (28. maaliskuuta 1805 Helsingin pitäjä – 8. heinäkuuta 1859 Turku) oli suomalainen senaattori ja valtioneuvos.

Hisingerin vanhemmat olivat Kymin laamannikunnan laamanni, senaattori Jacob Wilhelm Hising, aateloituna vuodesta 1784 Hisinger (1767–1843) ja Augusta Eleonora Lovisa von Kothen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1820 ja suoritti Turun akatemiassa tuomarintutkinnon 1825. Hisinger sai varatuomarin arvon 1831.

Hisinger oli Suomen senaatin oikeusosastolla ylimääräisenä kopistina 1827–1832, kopistina 1832–1837, kanslistina 1837–1838 ja protokollasihteerinä 1838–1845 ja esittelijäsihteerinä 1845–1851. Hän sai kihlakunnantuomarin arvonimen 1833 ja valtioneuvoksen arvon 1854. Hisinger oli senaatin oikeusosastolla senaattorina 1851–1854 ja uudelleen 1855–1859. Hän oli välillä senaatin talousosastolla senaattorina 1854–1855.

Hisinger oli naimisissa 1835–1841 Emilia Henrietta Rotkirchin (k. 1841) kanssa, jonka isä oli Vaasan hovioikeuden presidentti, vapaaherra Karl Fredrik Rotkirch. Hisingerin poika Robert Emil Hisinger (1838–1889) oli Viipurin hovioikeuden hovioikeudenneuvos ja valtiopäivämies. Toinen poika Fredrik Wilhelm Hisinger (1836–1887) oli upseeri ja valtiopäivämies.

Lähteet
-------

1. ↑  Kotivuori, Yrjö: Robert Axel Hisinger. *Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu 2005. Luettu 13.7.2015.
2. ↑  Adelswapen-Wiki: Adliga ätten Hisinger nr 2002, Tab 12 Viitattu 5.8.2021.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852

 |

 |
Esimerkki Ciamician–Dennstedt-toisiintumisesta
**Ciamician–Dennstedt-toisiintuminen** on kemiallinen reaktio, jossa pyrroli- tai indolijohdannainen reagoi emäksisissä olosuhteissa organohalogeeniyhdisteiden kanssa muodostaen pyridiini- tai kinoliinijohdannaisen. Reaktion raportoivat ensimmäisen kerran Giacomo Luigi Ciamician ja M. Dennstedt vuonna 1881 ja se on nimetty heidän mukaansa.

Reagenssit ja mekanismi
-----------------------

Ciamician–Dennstedt-toisiintumisella reagoivat pyridiini- ja indolijohdannaiset. Reaktio tapahtuu voimakkaasti emäksisissä olosuhteissa, ja emäksenä voidaan käyttää esimerkiksi alkoksideja. Reaktiossa dikloorimetaanista, dibromimetaanista tai dijodimetaanista muodostuu halogenoitu karbeeni. Karbeenin lähteenä voidaan käyttää myös natriumtriklooriasetaattia. Muodostuva dihalokarbeeni reagoi sykloadditiolla pyrrolin tai indolin hiili-hiili kaksoissidoksen kanssa. Näin muodostuu syklopropyylirakenne. Tämä rakenne ei kuitenkaan ole stabiili vaan toisiintuu halopyridiiniksi. Ciamician–Dennstedt-toisiintumista on käytetty erityisesti makrosyklisten yhdisteiden, esimerkiksi syklofaanien synteesiin.

Lähteet
-------

1. ↑  Susan Budavari (päätoim.): *Merck Index*, s. ONR-17. 12th Edition. Merck & Co. 1996. ISBN 0911910-12-3. (englanniksi)
2. 1 2  Jie Jack Li: *Name Reactions in Heterocyclic Chemistry*, s. 350-353. John Wiley & Sons, 2004. ISBN 978-0-471-70414-0. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 28.9.2017). (englanniksi)
3. 1 2  László Kürti, Barbara Czakó: *Strategic applications of named reactions in organic synthesis*, s. 84-85. Elsevier, 2005. ISBN 978-0124297852. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 28.9.2017). (englanniksi)
Saarensalmen silta Tammelassa nähtynä pohjoisesta elokuussa 2020.
**Saarensalmen silta** tai **Saaren silta** on vuonna 1923 valmistunut yläpuolisilla tukikaarilla varustettu betonisilta Tammelan Pyhä- ja Kuivajärviä yhdistävässä Saarensalmessa Tammelan kirkonkylän ja Tammelan Portaan kylän välisellä yhdystiellä 2823 Tammelassa Lounais-Hämeessä Kanta-Hämeen maakunnassa .

Tammelan Saaren kartanoa ja viereistä Saaren kansanpuistoa yhdistävä silta suojeltu osana viereistä luonnonsuojelualuetta vuonna 1992 ja määritelty maakuntakaavassa maakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi. Valtakunnallisissa suojeluohjelmissa se on osa Museoviraston määrittelemää Saaren kartanon ja kansanpuiston valtakunnallisesti merkittävää rakennettua kulttuuriympäristöä ja kuuluu myös Tammelan Mustialasta Tammelan Portaaseen ulottuvaan valtakunnallisesti arvokkaaseen maisema-alueeseen Mustiala - Porras - Kaukolanharju.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kanta-Hämeen Maakuntakaava 2040, maakunnallisesti merkittävä kulttuuriympäristö.Kohdeluottelo. Kaavaselostuksen oikeusvaikutteinen liite (pdf) Hämeen liitto.  Arkistoitu 7.3.2022. Viitattu 30.8.2020.
2. ↑  Saaren kansanpuisto Tammelan kunta.  Arkistoitu 30.9.2020. Viitattu 29.8.2020.
3. 1 2 3  Saaren kartano ja kansanpuisto *Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt RKY*. Museovirasto.
4. ↑  Saarensalmen silta *Karttapaikka*. Maanmittauslaitos. Viitattu 30.8.2020.
5. ↑  Saaren kansanpuiston historia ja nähtävyydet *Luontoon.fi*. Metsähallitus. Viitattu 29.8.2020.
6. ↑  Saaren kansanpuiston kulkuyhteydet ja kartat *Luontoon.fi*. Metsähallitus. Viitattu 29.8.2020.
7. ↑  *Arvokkaat maisema-alueet. Maisema-aluetyöryhmän mietintö II*, s. 71-72. Ympäristöministeriö, Ympäristönsuojeluosasto, Mietintö 66/1992. Helsinki: Ympäristöministeriö, 1993. ISBN 951-47-5194-9. Julkaisun verkkovrersio (pdf).
**Seti I** (Nimi myös muodossa **Sethos I**) oli Egyptin 19. dynastian faarao vuosina 1294–1279 eaa. tai 1290–1279 eaa.

Setin isä oli hänen edeltäjänsä Ramses I ja hänen äitinsä kuningatar Sitre. Hänen vaimonsa oli Tuja, joka oli tunnistamattoman luutnantin tytär. Setillä ja Tujalla oli kaksi poikaa, joista toinen kuoli jo hyvin nuorena ja toisesta tuli Setin seuraaja Ramses II, sekä kaksi tytärtä joiden nimet olivat Tia ja Henutmira, joka nai veljensä Ramses II:n.

Seti I:n muumion pää
Seti oli edeltäjänsä tavoin sotajoukkojen komentaja ja hän johtikin monia sotaretkiä. Hän muun muassa hyökkäsi 3 divisioonan (60 000 miehen) voimalla Lähi-itään, uudelleenmiehitti syyrialaisia kaupunkeja, sekä liitti Palestiinan ja Damaskoksen takaisin Egyptiin. Lisäksi hän neuvotteli rauhaa heettiläisten kanssa. Sotaretkien lisäksi Seti myös laajensi Amonin temppeliä Karnakissa ja rakensi suuren hautatemppelin Abydokseen (muinaisegyptinkieliseltä nimeltään Abdju).

Seti on haudattu Kuninkaiden laaksoon (hauta KV17), joka on yksi suurimmista Kuninkaiden laaksosta löydetyistä haudoista. Sen perältä lähtee hyvin pitkä ja jyrkkä käytävä. Siitä on kaivettu esiin hiukan yli 130 metriä, mutta se jatkuu vielä tätäkin pidemmälle. Käytävän tarkoituksena oli todennäköisesti yhdistää faaraon sielu symbolisesti alkumereen kaivamalla hänen hautakammiostaan tunneli aina pohjaveteen asti.

Setin muumio ja puinen arkku löydettiin 1881 löydetystä muumiokätköstä ja niitä säilytetään nyt Kairon museossa. Hänen kivinen sarkofaginsa on Soane Museumissa Lontoossa.

Lähteet
-------

1. ↑  Otavan suuri maailmanhistoria. Osa 2, Jokilaaksojen valtakunnat, Päätoim. Erling Bjöl, Otava. Keuruu 1982. ISBN 951-1-06987-X. Sivu 122.
2. 1 2  Kaisu-Maija Nenonen, Ilkka Teerijoki: *Historian suursanakirja*, s. 1132. Sanakirjassa nimi on muodossa *Tuthmosis I*. WSOY, 1998. ISBN 951-0-22044-2.
3. ↑  J. von Beckerath (1997). Chronologie des Äegyptischen Pharaonischen (in German). Phillip von Zabern. p. 190.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Seti I** Wikimedia Commonsissa

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Ramses I** | **Egyptin faarao**19. dynastia | Seuraaja:**Ramses II** |

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
	+ 2
* WorldCat
	+ 2

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |