recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Jalkapallon alle 21-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut 2021** olivat järjestyksessään 23:nnet jalkapallon alle 21-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut. Ne pelattiin Sloveniassa ja Unkarissa. Alkulohkot pelattiin 24.–31. maaliskuuta ja pudotuspelit 31. toukokuuta – 6. kesäkuuta 2021. Loppuottelu pelattiin Slovenian Ljubljanassa ja muut pudotuspelit Ljubljanan lisäksi Slovenian Mariborissa sekä Unkarin Székesfehérvárissa ja Budapestissa. Alkulohkoja pelattiin edellisten lisäksi Slovenian Celjessä ja Koperissa sekä Unkarin Győrissä ja Szombathelyssa.

Lopputurnauksessa oli mukana 16 joukkuetta ja ne pelasivat neljässä alkulohkossa, joista kustakin kaksi parasta pääsi pudotuspeleihin. Puolivälierissä Alankomaat voitti Ranskan, Saksa rangaistuspotkukilpailussa Tanskan, Espanja jatkoajalla Kroatian ja Portugali jatkoajalla Italian. Välierissä Saksa voitti Alankomaat 2–1 ja Portugali Espanjan 1–0. Mestaruuden vei Saksa voittamalla loppuottelussa Portugalin 1–0. Loppuottelun ainoan maalin teki Saksan Lukas Nmecha, joka neljällä maalillaan oli myös lopputurnauksen paras maalintekijä. Kolmen maalin tekijöitä olivat Italian Patrick Cutrone, Portugalin Dany Mota, Alankomaiden Myron Boadu ja Espanjan Javi Puado.

Lähteet
-------

1. ↑  2021 Under-21 EURO Player of the Tournament: Fábio Vieira  6.6.2021. UEFA. Viitattu 12.7.2021. (englanniksi)
2. 1 2  Di Maggio, Roberto: European U-21 Championship 2021  9.6.2021. RSSSF. Viitattu 9.7.2021. (englanniksi)
3. ↑  Germany's Lukas Nmecha wins U21 Top Scorer award  6.6.2021. UEFA. Viitattu 9.7.2021. (englanniksi)
**Jalkapallon alle 21-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut 2006** olivat järjestyksessään 15:nnet alle 21-vuotiaiden EM-kilpailut. Lopputurnaus pelattiin Portugalissa 23. toukokuuta – 4. kesäkuuta 2006. Kisapaikkakuntina olivat Águeda, Aveiro, Barcelos, Braga, Guimarães ja Porto. Loppuottelu pelattiin Porton Estádio do Bessa XXI:llä.

Lopputurnaukseen selviytyi kahdeksan joukkuetta ja ne pelasivat kahdessa alkulohkossa, joista Ranska ja Ukraina etenivät lohkovoittajina ja Serbia ja Montenegro sekä Alankomaat lohkokakkosina välieriin. Välierissä Alankomaat voitti Ranskan 3–2 jatkoajan jälkeen ja Ukraina Serbia ja Montenegron maalein 5–4 päättyneen rangaistuspotkukilpailun jälkeen varsinaisen peliajan ja jatkoajan päätyttyä maalittomana. Loppuottelussa Alankomaat voitti Ukrainan 3–0 Klaas-Jan Huntelaarin kahdella ja Nicky Hofsin yhdellä maalilla.

Lopputurnauksessa pelasivat A-lohkossa Ranskan sekä Serbia ja Montenegron lisäksi Saksa ja Portugali sekä B-lohkossa Ukrainan ja Alankomaiden lisäksi Italia ja Tanska. Maalikuninkuuden voitti neljällä maalillaan Alankomaiden Klaas-Jan Huntelaar.

Mestarijoukkue Alankomaiden kokoonpano loppuottelussa
-----------------------------------------------------

Kenneth Vermeer, Dwight Tiendalli, Ron Vlaar, Gijs Luirink, Urby Emanuelson, Ismaïl Aissati (78. Ramon Zomer), Demy de Zeeuw, Stijn Schaars, Nicky Hofs, Klaas-Jan Huntelaar, Romeo Castelen (69. Daniel de Ridder). Valmentaja Foppe De Haan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Zea, Antonio: European U-21 Championship 2006  7.2.2007. RSSSF. Viitattu 22.8.2020. (englanniksi)
**Jelle Vanendert** (s. 19. helmikuuta 1985 Neerpolt) on belgialainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa Chocolade Jacques - Topsport Vlaanderen -joukkueessa 2007, edusti seuraavalla kaudella Française des Jeuxia, vuosina 2009–2011 belgialaistalli Omega Pharma-Lottoa, kausilla 2012–2019 niin ikään belgialaista Lotto-Belisol / Lotto Soudalia, ja viimeisillä ammattilaiskausillaan 2020–2021 belgialaista Bingoalia.

Ranskan ympäriajossa 2011 Vanendert voitti Plateau-de-Beillen huipulle päättyneen 14. etapin.

Saavutuksia
-----------

Lähteet: Cycling Archives, Cyclingbase

2006
GP Waregem (alle 23-v.), voitto
Ronde de l'Isard d'Ariège (alle 23-v.), 2. etapin voitto
MM-kilpailut, alle 23-v. maantieajossa viides
2007
Vlaamse Pijl, voitto
2011
La Flèche Wallonne, kuudes
Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 19:s, 14. etapin voitto, 12. etapilla toinen
2012
Amstel Gold Race, toinen
La Flèche Wallonne, neljäs
2014
Amstel Gold Race, toinen
La Flèche Wallonne, kuudes
Clásica de San Sebastián, kuudes
2018
La Flèche Wallonne, kolmas
Belgian ympäriajo, kokonaiskilpailussa toinen, 4. etapin voitto

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Jelle Vanendert *cyclingbase.com*.  Arkistoitu 5.3.2016. Viitattu 12.1.2015. (ranskaksi)
2. 1 2  Jelle Vanendert *cyclingarchives.com*. Viitattu 12.1.2015. (englanniksi)
3. ↑  Jelle Vanendert *procyclingstats.com*. Viitattu 18.1.2022. (englanniksi)
4. ↑  Contador kahden vuoden pannaan, menetti Tourin ja Giron voitot *procycling.fi*.  6.2.2012.  Arkistoitu 9.2.2012. Viitattu 16.3.2012.
**Mitsubishi A7M Reppū** (suom. *hurrikaani*, liittoutuneiden koodinimi Sam) oli keisarillisen Japanin laivaston ilmavoimien yksimoottorinen hävittäjälentokone, joka lensi ensilentonsa 6. toukokuuta 1944.

Japanilaisilla oli ollut suuria vaikeuksia saada kehitettyä riittävän voimakkaita lentokonemoottoreita. Japanilaisten valmistamissa uudemmissa lentokonemoottoreissa, kuten kaksirivisessä ja 18-sylinterisessä Nakajima NK9 Homaressa, oli ollut pahoja kehitysongelmia ja toimintavaikeuksia. Kun A7M Reppū -hävittäjän olisi pitänyt edetä tuotantoasteelle, joulukuun 1944 maanjäristys tuhosi pahoin sekä Mitsubishin että Nakajiman lentokonetehtaita, jotka sijaitsivat Nagoyassa.

Hävitystä täydensivät ensimmäiset Japaniin suuntautuneet pommitusoffensiivit. Näiden tuotannon vastoinkäymisten seurauksena Reppū-hävittäjiä valmistui korkeintaan yhdeksän kappaletta.

Se oli hävittäjälentokoneeksi huomattavan kookas. Sen siipipinta-ala oli yli 30 neliömetriä, pituus oli 10 metriä ja kärkiväli 14 metriä, kun esimerkiksi Republic P-47 Thunderboltin siipipinta-ala oli 29,92 m² ja pituus 11 m. Reppū oli Thunderboltia huomattavasti kevyempi, sillä koneen tyhjäpaino oli: 3 226 kg vs. P-47 Thunderboltin 4 535 kg.

Epäluotettava Homare-moottori oli vaihdettu Mitsubishi Ha-43:een. Aseistuksena oli neljä 20 millimetrin tykkiä tai kaksi 13,2 mm konekivääriä ja kaksi 20 mm tykkiä. Pommeja kone pystyi kuljettamaan 500 kilogrammaa. Potkuri oli nelilapainen säätyvä vakiokierrospotkuri.

Saburō Sakai määrättiin tekemään koelentoja, ja hänen mukaansa Reppū olisi ollut ominaisuuksiltaan selvästi parempi kuin muut Japanin tai Yhdysvaltain hävittäjätyypit. Se olisi myös kyennyt taistelemaan Boeing B-29 Superfortress -pommittajien käyttämissä lentokorkeuksissa. Sakain mukaan yksi kone säilyi ja yhdysvaltalaiset tekivät sillä koelentoja sodan jälkeen. 

Mitsubishi A7M2 Reppū taustakuvassa, jossa sivuprofiili paljastuu paremmin.

Tekniset tiedot
---------------

*Lähde:* 

**Yleiset ominaisuudet**

* **Miehistö:** 1
* **Pituus:** &&&&&&&&&&&&&010.&&&&0010 m
* **Kärkiväli:** &&&&&&&&&&&&&014.&&&&0014 m
* **Siipipinta-ala:** &&&&&&&&&&&&&030.086000030,86 m²
* **Tyhjäpaino:** &&&&&&&&&&&03226.&&&&003 226 kg
* **Lentopaino:** &&&&&&&&&&&04720.&&&&004 720 kg
* **Voimalaite:** &&&&&&&&&&&&&&01.&&&&001 × Mitsubishi Ha-43 11 Ru 14-sylinterinen tähtimoottori; &&&&&&&&&&&01640.&&&&001 640 kW (&&&&&&&&&&&02200.&&&&002 200 hv)

**Suoritusarvot**

* **Suurin nopeus:** &&&&&&&&&&&&0630.&&&&00630 km/h
* **Lentomatka:** &&&&&&&&&&&01200.&&&&001 200 km
* **Lakikorkeus:** &&&&&&&&&&010900.&&&&0010 900 m

**Aseistus**  

* 4 × 20 mm tyypin 99-2 -konetykkiä tai
* 2 × 20 mm tyypin 99-2 -konetykkiä
* 2 × 13,2 mm tyypin 3 -konekivääriä
* 2 × 250 kg pommia

Lähteet
-------

1. ↑   Viitattu 3.12.2022.
2. 1 2
3. ↑   Viitattu 3.12. 2022.
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑   Viitattu 15.1.2023.
8. 1 2   /ijna/a7m.htm
9. ↑   Viitattu 3.12.2022.
10. ↑  Saburō Sakai - Samurai, WSOY 1962, kolmas painos s. 329
11. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* (ranskaksi)
* (suuret kaaviokuvat artikkelikohteesta) (englanniksi)
Mitogaku-koulukunnan perustaja Tokugawa Mitsukuni.
**Mitogaku** (jap. 水戸学) tarkoittaa japanilaista historian ja šintolaisuuden tutkimuksen koulukuntaa, joka syntyi Miton hanissa nykyisen Ibarakin prefektuurin alueella. Koulukunta sai alkunsa vuonna 1657, kun Tokugawa Mitsukuni, Miton hanin toinen daimio, määräsi koottavaksi *Dainihonshi* -teoksen ("suuren Japanin historia"). Projektiin osallistuneisiin oppineisiin kuuluivat esimerkiksi Asaka Tanpaku, Sassa Munekiyo, Kuriyama Senpō ja Miyake Kanran. Projektin lähtökohta oli uuskungfutselainen, perustuen näkemykseen historiallisesta kehityksestä moraalisääntöjen seurauksena. Tokugawa Mitsukuni uskoi, että Japani oli pitkään keisarin yhtenäisessä hallinnossa olleena valtiona täydellinen esimerkki kiinalaiskeskeisen ajattelun mukaisesta "kansakunnasta". *Dainihoshistä* tuli siten erityisesti keisarin hallitseman Japanin historia, ja se painotti kunnioitusta keisarillista hovia ja šintolaisia kameja kohtaan. 

Historiallisten tietojen tallentamiseksi koulukunnan historioitsijat keräsivät paikallisia historiallisia lähteitä ja usein kokosivat samalla omia historiateoksiaan. Aikainen mitogaku keskittyikin historiografiaan ja tutkimukseen. 

1700-luvun lopun tienoilla mitogaku alkoi puuttua ajan sosiaalisiin ja poliittisiin kysymyksiin. Yhdeksäs Miton daimio Tokugawa Nariaki laajensi huomattavasti mitogakua perustamalla *Kōdōkan*-koulun. Kungfutselaisuuden ja kokugaku-ajattelun lisäksi koulussa käsiteltiin lääketiedettä, tähtitiedettä ja muita luonnontieteitä. Myöhemmän mitogakun aika kesti Bakumatsu-kaudelle Tokugawa-bakufun loppuun. Koululla oli merkittävä vaikutus *sonnō jōi* -liikkeeseen ja se oli yksi Meiji-restauraatiota ajavista voimista. Se ei kuitenkaan saanut uuden, restauraation jälkeisen hallinnon tukea, joten *Kōdōkan* hajotettiin ja sen kirjasto otettiin suureksi osaksi valtion haltuun.

Lähteet
-------

1. ↑  Basic terms of Shinto:Mitogaku  1997. Institute for Japanese Culture and Classics, Kokugakuin University.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Mitogaku
**Kuningaskuluttaja** oli Yle TV1:llä vuosina 1990–2017 esitetty suomenkielinen kuluttaja-asioihin keskittyvä televisio-ohjelma, jota tehtiin noin 25 vuoden ajan. Ohjelman jokaisessa jaksossa paneuduttiin ajankohtaisiin aiheisiin kulutuksen, tuotevastuun ja kilpailun aloilta. Lisäksi katsojat saivat lähettää oman kysymyksensä ohjelmaan. Kuningaskuluttaja alkoi vuonna 1990 ja jatkui vuoteen 2016, jolloin se siirtyi tauolle ja lopulta Yle lopetti sen tuotannon ja esittämisen maaliskuussa 2017.

Ennen vuoden 1993 kanavauudistusta ohjelman jaksoilla oli jopa miljoona katsojaa, mutta sen jälkeen katsojamäärät notkahtivat tilapäisesti, kunnes lähtivät taas kasvuun. Suosittuja aiheita ohjelman alkuvuosina olivat mainonta, heikkenevät ja kallistuvat puhelin- ja pankkipalvelut, vakuutukset, autokauppa, kodinkoneiden korjaus, apteekkipalvelut ja matkailukysymykset.

Ohjelman alkuvuosien tekijöitä olivat Jaakko Kyläsalo, Pertti Klemola ja tuottaja Vesa Saarinen. Myöhempiä tekijöitä olivat muun muassa toimitussihteeri Ville Alijoki, tuottaja Mari Kiukas, ohjaajat Maija Virtanen ja Matti Heimonen ja toimittaja Terhi Simola. Vuonna 1992 *Kuningaskuluttajaa* alettiin tehdä Helsingin TV 1:n asiaohjelmien ryhmän lisäksi TV 2:n alaisuudessa toimivassa Kuopion aluetoimituksessa..

Ohjelman verkkosivun ja sosiaalisen median päivitys lopetettiin maaliskuussa 2017. Verkkomateriaalit jäivät saataville toistaiseksi. Kuningaskuluttajan toimittajat siirrettiin muiden sisältöjen tekijöiksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Yle tekee kuluttajasisältöjä jatkossakin – Kuningaskuluttaja päättää 25 vuoden urakoinnin *yle.fi*. Viitattu 15.4.2017. (suomeksi)
2. ↑  Kuningaskuluttaja loppuu – meteli jatkukoon *yle.fi*. Viitattu 15.10.2017. (suomeksi)
3. 1 2  Pihlaja, Jaakko: Kuluttaja on kuningas Kuopiossa.  *Helsingin Sanomat*, 19.10.1993, s. 43. Näköislehti (maksullinen).
4. ↑  Haku Kuningaskuluttaja *rtva.kavi.fi*. Viitattu 10.7.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuningaskuluttajan verkkosivut
**Kansainvälinen suvaitsevaisuuden päivä** on YK:n vuonna 1996 julistama kansainvälinen vuosipäivä, jota vietetään 16. marraskuuta. Edellinen vuosi 1995 oli YK:n "suvaitsevaisuuden vuosi", jolloin 16. marraskuuta hyväksyttiin YK:n suvaitsevaisuuden periaatteiden julistus.

Suvaitsevaisuuden päivänä YK muistuttaa kaikkia kunnioittamaan ihmisten moninaisuutta, vapautta ja tasa-arvoa ja kannustaa erilaisten kulttuurien, yhteiskuntien ja ihmisten väliseen yhteistyöhön, arvostukseen ja vuorovaikutukseen.

YK:n suvaitsevaisuuden periaatteiden julistus
---------------------------------------------

Päätös kansainvälisen suvaitsevaisuuden päivän viettämisestä tehtiin YK:n yleiskokouksessa 12.12. vuonna 1996. Päivän ajankohta juontuu siitä, että juuri 16. marraskuuta 1995 Unescon jäsenvaltiot hyväksyivät suvaitsevaisuuden periaatteiden julistuksen (Declaration of Principles on Tolerance).

Unescon julistuksen mukaan suvaitsevaisuus on "meidän maailmamme kulttuureiden, ilmaisutapojemme ja inhimillisten elämänmuotojen rikkaan moninaisuuden kunnioittamista, hyväksymistä ja arvostamista." Julistus myös tarkentaa suvaitsevaisuuden ja ihmisoikeuksien suhdetta:

> - Ihmisoikeuksien kunnioittamisen periaatteen mukaisesti suvaitsevaisuuden osoittaminen ei merkitse yhteiskunnallisen epäoikeudenmukaisuuden sietämistä eikä omasta vakaumuksesta luopumista eikä sen heikentämistä. Se merkitsee, että ihminen saa vapaasti pitää kiinni vakaumuksestaan ja hyväksyy sen, että toiset pitävät kiinni omastaan. Se merkitsee sen tosiasian hyväksymistä, että ihmisillä, jotka ovat luonnostaan erilaisia ulkomuotonsa, asemansa, puhetapansa, käyttäytymismuotojensa ja arvojensa puolesta, on oikeus elää rauhassa ja olla sellaisia kuin ovat. Se merkitsee myös, ettei kukaan saa väkisin tyrkyttää näkemyksiään toisille.
> 
> 

Julistuksessa todetaan, että suvaitsevaisuus ei ole vain vaalittava arvo, vaan myös edellytys rauhalle sekä yleiselle taloudelliselle ja sosiaaliselle kehitykselle.

Lähteet
-------

1. ↑  16.11. Kansainvälinen suvaitsevaisuuden päivä *Suomen YK-liitto*.  12.9.2017.  Arkistoitu 16.11.2017. Viitattu 16.11.2017.
2. ↑  16. marraskuuta Kansainvälinen suvaitsevaisuuden päivä *YK-päivät syksy*. Suomen YK-liitto.  Arkistoitu 5.12.2011. Viitattu 16.11.2011.

Aiheesta muualla
----------------

* Kansainvälisen suvaitsevaisuuden päivän tehtäviä koululaisille (Arkistoitu – Internet Archive)
Karl Heinrich Barth
**Karl Heinrich Barth** (12. heinäkuuta 1847 Pillau, Preussi – 23. joulukuuta 1922 Berliini, Saksa) oli saksalainen pianisti ja pianopedagogi.

Barth syntyi tuolloin Preussille kuuluneessa Pillaun kaupungissa (nykyinen Baltijsk) lähellä Königsbergiä. Hänen ensimmäisenä opettajanaan toimi oma isä, joka oli musiikinopettaja. Vuodet 1856–1862 opettajana oli Ludwig Steinmann Potsdamissa ja myöhemmin Hans von Bülow, Hans Bronsart von Schellendorf ja Carl Tausig. Sävellystä hänelle opettivat Adolf Marx ja Carl Weitzmann.

Vuonna 1868 Barth nimitettiin Berliiniin Sternin konservatorion opettajaksi. Sieltä hän siirtyi opettamaan Berliinin musiikkikorkeakouluun (saks. *Hochschule für Musik*) 1871 ja hän toimi sen piano-osaston johtajana 1910–1921. Pianistina Barth hallitsi laajan ohjelmiston ja hän toimi varhain Brahmsin musiikin esitaistelijana. Barth soitti myös aikalaistensa arvostamassa Barth-triossa, jossa viulua soitti Heinrich Karl de Ahna ja selloa Robert Hausmann.

Oppilaita
---------

* Aline van Barentzen
* Howard Brockway
* Karl Ekman
* Katherine Ruth Heyman
* Wilhelm Kempff
* Artur Rubinstein

Lähteet
-------

1. 1 2  *The New Grove dictionary of music and musicians,* Grove 2001, ISBN 0-333-60800-3 ja ISBN 1-56159-239-0.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Belgia
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC

 |

 |
Karl Heinrich Ulrichs.

**Karl Heinrich Ulrichs** (28. elokuuta 1825 Aurich – 14. heinäkuuta 1895 L'Aquila) oli saksalainen nykyaikaisen homoseksuaalien oikeusliikkeen pioneeri.

Ulrichs opiskeli teologiaa ja lakia. Vuonna 1854 hänet erotettiin valtion virasta "luonnottoman" taipumuksensa vuoksi. Hän alkoi tehdä pamflettejaan, aluksi salanimellä. Vuonna 1864 hän julkaisi ensimmäisen tutkielman miesten välisestä rakkaudesta. Samaa sukupuolta olevien seksi oli jo siihen aikaan kielletty joissakin Saksan valtioissa. Ulrichs piti Saksan juristipäivillä vuonna 1867 esitelmän, jossa hän vaati rangaistavuuden poistamista. Siitä alkoi eurooppalainen homoliike.

Ulrichs keksi homoseksuaalisuudelle nimen. Se tuli taivaanjumalasta Uranoksesta. Uranos-jumalan mukaan oli jo aikaisemmin nimetty planeetta Uranus. Ouranos on nykykreikkaa ja tarkoittaa taivasta. Ulrichsin kielenkäytössä homomies oli *urning* ja lesbo oli *urninde*.

Homoseksuaalisuus-sana esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1869 itävaltalais-unkarilaisen kirjailijan Karl Maria Kertbenyn tekstissä.

Ulrichs oli yksinäinen esitaistelija. Juristipäivillä 1867 hän esiintyi omalla nimellään, uranoslaisena. Hän haaveili uranos-liitosta, johon kaikki Euroopan homot ja lesbot voisivat liittyä. Hän ei kuitenkaan saanut yhteiskunnassa mitään vastakaikua, ja niinpä hän lähti vuonna 1880 "maanpakoon" Italiaan ja kuoli vuonna 1895.

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Karl Heinrich Ulrichs**.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Chile
* Espanja
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Koumankou** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Sikasson piirissä Malissa. Se sijaitsee 105 kilometriä Sikassosta luoteeseen. Kunnassa on 9 000 ja kylässä 2 200 asukasta (vuonna 2009).

Koumankoun kunta rajoittuu idässä Sikasson piirin Dogonin ja Dialakoron, etelässä Kignanin ja lännessä Tellan sekä pohjoisessa Koulikoron alueen Dioïlan piirin Bancon, Diébén ja N’Dlondougoun kuntiin. Maisemaa leimaavat tasangot ja kukkulat. Vesistöjä ovat Bagoén pienet sivujoet. Seutu kuuluu Sudanin vyöhykkeeseen. Kasvillisuus on metsäsavannia.

Kuntaan kuuluu neljä kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita. Lisäksi on fulbeja ja miniankoja. Vallitseva uskonto on islam, mutta kunnassa on myös kristittyjä ja animisteja.

Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat puuvilla, maissi, durra ja hirssi. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja aasit. Lisäksi harjoitetaan keräilyä ja kalastusta.

Lähteet
-------

1. ↑  4ème recensement général de la population et de l’habitat. Résultats définitifs, tome 0: Répertoire des villages *instat-mali.org*.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 10.6.2018.
2. ↑  Mali - Région de Sikasso: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 10.6.2018.
3. ↑  Mali - Région de Koulikoro: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 10.6.2018.
4. 1 2 3  Plan de Sécurité Alimentaire: Commune Rurale de Koumankoun 2006-2010 *aec.msu.edu*.  2005.  Arkistoitu 13.6.2010. Viitattu 10.6.2018.
**Koumbia** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Yorosson piirissä Malissa. Se sijaitsee 40 kilometriä Yorossosta maanteitse koilliseen. Kunnassa on 25 400 ja kylässä 3 000 asukasta (vuonna 2009).

Koumbian kunta rajoittuu kaakossa Yorosson piirin Bouran, etelässä Ménamba I:n, lounaassa Kiffosso I:n, luoteessa Ségoun alueen Sanin piirin Kassorolan ja Wakin, koillisessa Tominianin piirin Dioran ja Mafounén kuntiin sekä idässä Burkina Fasoon. Alueen kasvillisuus on pensassavannia.

Kuntaan kuuluu 12 kylää. Niistä suurin on 8 200 asukkaan Marena.

Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi ja puuvilla. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, hevoset, siat ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja pienimuotoista kaupankäyntiä.

Lähteet
-------

1. 1 2  4ème Recensement Général de la Population et de l’Habitat du Mali (RGPH). Resultats definitifs. Tome 0: Repertoire des villages *instat-mali.org*.  2013.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 2.3.2016.
2. ↑  Mali - Région de Sikasso: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 2.3.2018.
3. ↑  Mali - Région de Ségou: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 2.3.2018.
4. 1 2  Plan de sécurité alimentaire de la commune rurale de Koumbia *fsg.afre.msu.edu*.  2006. Viitattu 2.3.2018. [vanhentunut linkki]
**Koulutusakkreditointi** tarkoittaa koulutusohjelmien pätevyyden toteamista kansainvälisin kriteerein. Akkreditointien avulla eri maissa annettavia tutkintoja voidaan vertailla. Vertailun avulla halutaan tukea paitsi koulutuksen kehittämistä myös tutkinnon suorittaneiden työllistymistä ja liikkuvuutta kansainvälisillä työmarkkinoilla. Koulutusohjelman arvioi ulkopuolinen (puolueeton) arviointiryhmä, ja akkreditointipäätöksen tekee akkreditointiorganisaation päättävä elin. 

Arvostettu akkreditointi takaa ohjelmista valmistuville paremmat mahdollisuudet työllistyä kansainvälisillä työmarkkinoilla. Arvioinnissa kiinnitetään erityisesti huomiota ohjelman kattavuuteen, sisällön tasapainoon ja opiskelijoiden saamaan työkokemukseen liike-elämässä.

Kolmoisakkreditointi
--------------------

MBA- ja EMBA-koulutusohjelmille akkreditointeja myöntävät Lontoossa sijaitseva Association of MBAs (AMBA), Floridan Tampassa sijaitseva Association to Advance Collegiate Schools of Business (AACSB) ja Brysselissä sijaitseva European Quality Improvement System (EQUIS). Jos koulutusohjelma saa akkreditoinnit kaikilta kolmelta, on sillä niin kutsuttu kolmoisakkreditointi.

Lähteet
-------

1. ↑  Akkreditoinnista tukea koulutuksen vertailtavuuteen ja opetussuunnitelmatyöhön  3.5.2012. Yliopistopedagogiikka. Viitattu 12.9.2014.
2. ↑  Alan tärkeimmät akkreditoinnit  10.04.2013. Aalto yliopisto kauppakorkeakoulu. Viitattu 12.9.2014.
**Koulutus Päiväntasaajan Guineassa** on maksutonta ja pakollista 14 ikävuoteen asti, ja siitä vastaa opetus-, tiede- ja urheiluministeriö. Koulun aloittaminen muuta ikäluokkaa myöhemmin on tyypillistä; esimerkiksi vuonna 1993 ala-asteelle ilmoittautui 1,497-kertainen määrä oppilaita alakouluikäisiin lapsiin nähden, mutta sen sijaan vain 83,4 % alakouluikäisistä lapsista ilmoittautui kouluun. Koulun jättäminen kesken on yleistä, joskin yleisempää tytöillä kuin pojilla.

Etäopetusta tarjoavan UNED:in opiskelijoita Malabossa.
Perusasteen koulutus kestää viisi vuotta, ja sitä seuraavat neljä vuotta ensimmäisen tason keskiasteen opintoja ja kolme vuotta toisen tason keskiasteen opintoja. Vuonna 2001 noin 35 % 3–6-vuotiaista lapsista osallistui jonkinlaiseen esikouluun.

Arviolta 45 % oppilaista käy perusasteen koulutuksen loppuun. Vuonna 2000 yhtä opettajaa kohden oli alakoulussa noin 43 oppilasta ja yläkoulussa 23 oppilasta.

Pääosa korkeakouluopinnoista annetaan Päiväntasaajan Guinean kansallisessa yliopistossa. Muita tärkeitä korkeakouluja ovat Enrique Nvó Okenven kansallinen koulu, jolla on kampukset Malabossa ja Batassa, ja espanjalainen etäopetusta tarjoava Universidad Nacional de Educación a Distancia (UNED), jolla on Päiväntasaajan Guineassa kampus Biokossa. Myös Iberoamerican University Foundationilla (FUNIBER) on kampus Malabossa. 

Vuonna 2014 arvioitiin, että 95 % aikuisväestöstä ja 98 % 15–24-vuotiaista on lukutaitoisia. Luvut ovat koko Saharan eteläpuolisen Afrikan korkeimmat.

Vuodesta 2003 lähtien koulutusmenot ovat olleet arviolta 0,6 % BKT:sta ja 1,6 % valtion menoista.

Yliopistot ja lukiot
--------------------

* Päiväntasaajan Guinean kansallinen yliopisto
* Colegio Nacional Enrique Nvó Okenve

Lähteet
-------

1. 1 2  Bureau of International Labor Affairs: Equatorial Guinea  8.10.2008. U.S. Department of Labor.  Arkistoitu 8.10.2008. Viitattu 20.7.2018. (englanniksi)
2. ↑  La Gaceta de Guinea *lagacetadeguinea.com*.  Arkistoitu 3.3.2016. Viitattu 20.7.2018.
3. ↑  Technical Support Project for Social Investment and Capacity Building in Equatorial Guinea (pdf) (Design and Implementation Plan 9/2006–8/2008)  31.1.2007. United States Agency for International Development (USAID). Viitattu 20.7.2018. (englanniksi)
Ethel Clayton noin vuonna 1910.
**Ethel Clayton** (8. marraskuuta 1882, Champaing - 6. kesäkuuta 1966 Oxnard) oli yhdysvaltalainen mykkäelokuvakauden elokuvanäyttelijä.

Clayton oli esiintynyt aluksi teatterin lavalla musikaaleissa. Hän oli mukana kuuluisassa *The Ziegfeld Follies* musikaalissa ja sai kuuluisuutta laulutaidoillaan. Tehtyään esiintymisen vuonna 1912 New Yorkissa *The Country Boy* musikaalissa, hänet kiinnitettiin elokuviin. Elokuvadebyyttinsä hän teki Barry O´Neilin elokuvassa *For The Love of a Girl*. Debyytin jälkeen Claytonille kertyi kaikkiaan 180 elokuvaroolia.

Claytonin ura elokuvanäyttelijänä loppui lähes kokonaan, kun äänielokuva valtasi alaa. Hän teki vielä pieniä rooleja aina vuonna 1948 tapahtuneeseen eläköitymiseensä asti.

Viitteet
--------

1. ↑   https//walkoffame.com/ethel-clayton/
2. ↑

Lisää aiheesta
--------------

* 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
Ethel Stark, 1941
**Ethel Stark** C.M. GOQ (25. elokuuta 1910 – 16. helmikuuta 2012) oli kanadalainen viulisti ja kapellimestari. 

Stark syntyi Montréalissa ja opiskeli McGillin musiikkikonservatoriossa. Vuosina 1928–1934 häntä opettivat Curtis Institute of Musicissa Lea Luboshutz, Louis Bailly, Artur Rodziński, Fritz Reiner sekä Carl Flesch.

Stark perusti vuonna 1940 Montreal Women's Symphony Orchestran, jota hän johti vuoteen 1960. Hänestä tuli vuonna 1979 Order of Canadan jäsen ja vuonna 2003 National Order of Quebecin *Grand Officer*. 

Montrealissa on Starkin mukaan nimetty puisto, Parc Ethel-Stark.

Lähteet
-------

1. ↑  Ethel Stark, 1916-2012 (Arkistoitu – Internet Archive). *Jewish Montreal of Yesterday*. 23. helmikuuta 2012.
2. ↑  Parc Ethel-Stark Ville de Montréal. Viitattu 30.8.2016. (ranskaksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
Ethel the Frogin samannimisen debyyttialbumin kansikuva.
**Ethel the Frog** oli vuonna 1976 perustettu englantilainen NWOBHM- (uuden brittimetallin aallon) yhtye. Yhtye perustettiin Hullin kaupungissa. Yhtyeen nimi (suom. *Sammakko-Ethel*) on otettu Monty Python -televisiosarjan erään sketsin nimestä.

Ura
---

Yhtye julkaisi omarahoitteisen heavy metal -version The Beatlesin kappaleesta "Eleanor Rigby" vuonna 1978 ennen vuoden 1980 yhtyeen omaa nimeä kantavaa ensialbumia. Yhtye oli myös mukana vuonna 1980 julkaistussa *Metal for Muthas* -kokoelmassa. Englantilaistiskijukka Neal Kay on julkaissut enemmänkin vastaavia kokoelmia, joten levyltä löytyvä "Fight Back" -kappale ei lisännyt yhtyeen merkittävyyttä heavy metal -piireissä.

Vuonna 1979 yhtye allekirjoitti sopimuksen suurlevy-yhtiö EMI:n kanssa. EMI uudelleenjulkaisi yhtyeen "Eleanor Rigby" -singlen, jonka B-puolena uudelleenjulkaisussa oli kappale "Whatever Happened to Love".

Yhtye julkaisi yhden täyspitkän albumin, *Ethel the Frog*in, niin ikään EMI:n levymerkillä. Ensimmäisen albumin julkaisun jälkeen yhtyeen tarina ei näyttänyt etenevän vaikka yritystä oli vuonna 1981, ja sen jäsenet hajosivatkin eri suuntiin, jolloin yhtye hajosi lopullisesti.

Lopullinen kokoonpano
---------------------

Lähde

* Doug Sheppard - laulu, kitara
* Paul Conyers - rummut
* Paul Tognola - kitara
* Terry Hopkinson - basso

Diskografia
-----------

* *Ethel The Frog* (1980)

### Muut

* *Metal for Muthas* -kokoelmalevy(1980)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Ethel the Frog New wave of the British Heavy Metal. Viitattu 4.11.2017
2. 1 2  Ethel the Frog. Allmusic.com. Viitattu 4.11.2017

Aiheesta muualla
----------------

* Yhtyeen diskografia sekä artikkeli yhtyeestä (Arkistoitu – Internet Archive)
**Jäänmurtaja Ilmarinen** oli talvina 1919–1922 Suomen valtion käytössä ollut venäläinen jäänmurtaja. Sen alkuperäinen nimi oli *Silats*.

Historia
--------

Alus saapui keväällä 1918 Kotkaan noutamaan sinne jääneitä punakaartilaisia ja muutamia venäläisiä, mutta joutui pidätetyksi. Alus kunnostettiin ja se sai väliaikaisen nimen *Ilmarinen*.

Uusi murtaja otti osaa avustustehtäviin talven 1919; se muun muassa oli paikalla kun C-luokan torpedoveneet tuhotuivat jäissä Koiviston rannikolla. Murtaja osoittautui tämän talven aikana toivottomaksi tapaukseksi, joten kaksi seuraavaa talveaan Suomessa se vietti riisuttuna. Alus palautettiin Neuvostoliitolle vuonna 1922 ja nämä puolestaan palauttivat Suomelle jäänmurtaja Avancen. Murtaja *Silats* palasi Neuvostoliittoon ja sen kohtalosta ei ole tietoja.

Lähteet
-------

* Visa Auvinen: *Leijonalippu Merellä*. Lieto: Etelä-Suomen kustannus Oy. 1980. *lähde tarkemmin?*
* Seppo Laurell: *Höyrymurtajien aika*. Jyväskylä: Gummerus, 1992. ISBN 951-47-6775-6. *lähde tarkemmin?*
* Jorma Pohjanpalo: 100 vuotta Suomen talvimerenkulkua*lähde tarkemmin?*

Suomen jäänmurtajat

|  |  |
| --- | --- |
| Dieselsähköiset | 
* *Sisu*
* *Voima*
* *Karhu*
* *Murtaja*
* *Sampo*
* *Tarmo*
* *Varma*
* *Apu*
* *Urho*
* *Sisu*
* *Otso*
* *Kontio*
* *Fennica*
* *Nordica*
* *Botnica*
* *Polaris*

 |
| Höyrymurtajat | 
* *Murtaja*
* *Sampo*
* *Apu*
* *Tarmo*
* *Wäinämöinen*
* *Ilmarinen*
* *Voima*
* *Jääkarhu*
* *Suursaari*

 |

Nykyisin Suomen valtion käytössä olevat jäänmurtajat **lihavoituna**
**SIGGRAPH** (lyhenne englannin kielen sanoista "**S**pecial **I**nterest **G**roup in **Graph**ics" eli "tietokonegrafiikan erityisintressiryhmä") vuosittainen tietokonegrafiikka-aiheinen konferenssi, jonka järjestää Association for Computing Machineryn (ACM) ACM SIGGRAPH -järjestö. 

SIGGRAPHin aloittivat IBM:lle työskentelevä Sam Matsa ja Brownin yliopiston Andy van Dam 1960-luvulla. He järjestivät interaktiiviseen tietokonegrafiikkaan keskittyvän seminaarin, johon oli niin suuri kiinnostus, että ACM tunnisti virallisesti erityisryhmän grafiikkaan.
Ensimmäinen vuosittainen SIGGRAPH-konferenssi järjestettiin Boulderissa Coloradossa vuonna 1974.

Konferenssiin osallistuu vuosittain kymmeniä tuhansia tietokonealan ammattilaisia. Konferenssi on järjestetty vuosittain kesä-elokuussa. Järjestämisspaikkoja ovat olleet Yhdysvaltojen eri kaupungit. Vuodesta 2008 lähtien konferensseja on pidetty joulukuussa myös Aasiassa nimellä **SIGGRAPH Asia**.

Konferenssin kohokohtia ovat muun muassa animaatioteatteri, jossa esitetään tietokoneanimaatiolla toteutettuja elokuvia. Konferenssissa on myös suuri määrä näyttelyosastoja, joissa sadat yritykset esittelevät toimintaansa ja värväävät työntekijöitä. Useimmat näistä yrityksistä ovat elokuva- tai tietokonepelialalla. Myös alan koulut esittelevät omaa toimintaansa.

Konferenssissa julkaistaan joka vuosi kymmenittäin tieteellisiä tutkimuksia ja tapahtumaa pidetään yleisesti arvovaltaisimpana alan tapahtumana. Tutkimusten esittelyn lisäksi alan asiantuntijat pitävät tapahtumassa myös keskustelupaneeleja ja järjestävät erimittaisia koulutustilaisuuksia.

Lähteet
-------

1. ↑  History *siggraph.org*. Viitattu 1.6.2023. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* ACM SIGGRAPH, järjestön verkkosivut (englanniksi)
* Lista järjestetyistä konferensseista (englanniksi)
**SIMH** on emulaattoriohjelmisto, joka emuloi useita vanhoja tietokoneita, pääsääntöisesti minitietokoneita. Se on saatavilla Microsoft Windowsille, Linuxille, Mac OS X:lle, BSD-varianteille, OpenVMS:lle sekä joillekin muille käyttöjärjestelmille.

Emulaattoria kehittää ja ylläpitää Bob Supnik, entinen Digital Equipment Corporationin insinööri ja johtokunnan varapuheenjohtaja, joka johti aikoinaan muun muassa yhtiön Alpha-projektia. Emulaattori perustuu vanhaan järjestelmäemulaattoriin nimeltään MIMIC, joka kirjoitettiin alun perin 1960-luvulla.

SIMH:sta on erillinen Githubissa ylläpidettävä versio. Toukokuussa 2022 tämän version ylläpitäjät kaappasivat ohjelman itselleen muuttamalla sen lisenssiä.
Supnik ei hyväksy tätä ohjelmaa.
Tämän jälkeen Paul Koning aloitti Open SIMH -projektin, joka jatkaa ohjelmiston kehitystä vapaana ohjelmana.

Emuloitavat tietokoneet/arkkitehtuurit
--------------------------------------

**Data General:**

* Nova
* Eclipse

**Digital Equipment Corporation:**

* PDP-1
* PDP-4
* PDP-7
* PDP-8
* PDP-9
* PDP-10 vain KS/10 malli
* PDP-11 useita malleja PDP-11/03:sta PDP-11/94:ään
* PDP-15
* VAX (VAX-11/780 ja MicroVAX 3900)

**GRI Corporation:**

* GRI-909

**IBM:**

* 1401
* 1620
* 1130
* 7090/7094
* System/3

**Interdata (Perkin-Elmer):**

* 16- ja 32-bittisiä järjestelmiä

**Hewlett-Packard:**

* 2114
* 2115
* 2116
* 2100
* 21MX

**Honeywell:**

* H316/H516

**MITS:**

* Altair 8800 (Intel 8080, Zilog Z80)

**Royal-Mcbee:**

* LGP-30
* LGP-21

**Scientific Data Systems:**

* SDS 940

  

Kehitteillä olevassa SIMH 4.0 Beta-versiossa ovat mukana lisäksi:

* BESM-6 neuvostoliittolainen keskuskone
* Burroughs B5500
* Control Data Corporation CDC 1700
* HP-3000 Series III
* Intel Systems 8010
* Intel Systems 8020
* Lincoln Labs TX-0
* Manchesterin yliopiston Small-Scale Experimental Machine (SSEM)
* Sigma 5, 6 ja 7
* SAGE-II
* PQQ-3
* uusia VAX-koneita : VAX/11 730, VAX/11 750, VAX 8600/8650, MicroVAX I, VAXStation I, MicroVAX II, VAXStation II, rtVAX 1000 (Industrial VAX 620)

Lähteet
-------

* *Preserving Computing's Past: Restoration and Simulation* (pdf)

1. ↑
2. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* The Computer History Simulation Project – Bob Supnikin SIMH-projektin kotisivu
* open SIMH -projekti
Focke-Wulf Fw 187:n pienoismalli.
**Focke-Wulf Fw 187 Falke** oli saksalainen Focke-Wulfin valmistama kaksimoottorinen raskas hävittäjä. Konetyyppi jäi esituotantovaiheeseen, ja sitä valmistettiin vain yhdeksän yksilöä, joista kuusi prototyyppejä. Tyyppi osallistui vain vähän sotatoimiin, sillä palveli vain Focke-Wulfin tehdasta suojanneessa yksikössä ja tuloksettomiksi jääneissä taistelukäyttökokeissa Norjassa.

Historia
--------

Fw 187 Falken kehitys käynnistyi vuonna 1936, kun Focke-Wulf-tehtaan suunnittelija Kurt Tank alkoi suunnittelemaan uutta raskasta hävittäjää. Uuden tyypin voimalaitteiksi Tank kaavaili kahta 960-hevosvoimaista (716 kW) Daimler-Benz DB 600 -moottoria, joilla hän arvioi koneen saavuttavan 560 km/h huippunopeuden. Falkesta rakennettiin alkuun kaksi 680 hevosvoiman (507 kW) Junkers Jumo 210Da -moottoreilla varustettua prototyyppiä, joista toinen teki tyypin ensilennon kesällä 1937. Näitä seurasi neljä muuta prototyyppiä, jotka oli aseistettu kahdella 7,92 millimetrin konekiväärillä ja kahdella 20 millimetrin tykillä. Aseistuksen lisäksi myöhemmissä prototyypeissä oli ensimmäisiin verrattuna pidempi ohjaamon kuomu ja uudet moottorikehdot. Viimeinen prototyyppi oli varustettu myös tehokkaammilla DB 600A -moottoreilla.

Prototyyppien kehitysvaiheen päätyttyä Falke eteni esituotantoon, kun Focke-Wulfilta tilattiin kolme konetta käsittänyt ja raskaammin aseistettu Fw 187A-0-esituotantosarja. Kone ei kuitenkaan koskaan edennyt sarjatuotantoon, ja sen palveluskäyttö rajoittui Focke-Wulfin Bremenin tehtaan suojaamiseen kesällä 1940, mistä koneet siirrettiin tuloksettomiksi jääneisiin taistelukäyttökokeisiin Norjaan sijoitetussa JG 77:n 13. lentueessa.

Tekniset tiedot (Fw 187A-0)
---------------------------

*Lähde:* 

**Yleiset ominaisuudet**

* **Miehistö:** 2
* **Pituus:** &&&&&&&&&&&&&011.010000011,10 m
* **Kärkiväli:** &&&&&&&&&&&&&015.030000015,30 m
* **Korkeus:** &&&&&&&&&&&&&&03.08500003,85 m
* **Tyhjäpaino:** &&&&&&&&&&&03700.&&&&003 700 kg
* **Suurin lentoonlähtöpaino:** &&&&&&&&&&&05000.&&&&005 000 kg
* **Voimalaite:** &&&&&&&&&&&&&&02.&&&&002 × Junkers Jumo 210Ga -V12-moottoria; &&&&&&&&&&&&0522.&&&&00522 kW (&&&&&&&&&&&&0700.&&&&00700 hv) per moottori

**Suoritusarvot**

* **Suurin nopeus:** &&&&&&&&&&&&0529.&&&&00529 km/h
* **Lakikorkeus:** &&&&&&&&&&010000.&&&&0010 000 m
* **Nousuaika:** 5 min 48 s 6 000 metriin

**Aseistus**  

* 2 × kiinteää eteenpäin ampuvaa 20 mm tykkiä
* 4 × eteenpäin ampuvaa 7,97 mm konekivääriä nokassa

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Chant, Chris: *II maailmansodan lentokoneet*, s. 133. Suomentanut Kortesuo, Petri. Hämeenlinna: Karisto, 2008. ISBN 978-951-23-5025-4.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Focke-Wulf Fw 187** Wikimedia Commonsissa

* Luftwaffe Resource Center - A Warbirds Resource Group Site - Focke Wulf Fw 187
* Focke-Wulf Fw 187 Falke (Falcon) Heavy Escort Fighter - History, Specs and Pictures - Military Aircraft
**Maceo Rigters** (s. 22. tammikuuta 1984 Amsterdam) on alankomaalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelasi urallaan Alankomaiden pääsarjassa Eredivisiessa 91 ottelua Heerenveenin (2 ottelua), Bredan (61 ottelua) ja Willem II:n (28 ottelua) joukkueissa. Näissä otteluissa hän teki yhteensä kymmenen maalia, joista Bredalle viisi ja Willem II:lle viisi. Englannissa hän pelasi Valioliigassa kaksi ottelua Blackburn Roversin joukkueessa sekä mestaruussarjassa kaksi ottelua Norwich Cityn ja 19 ottelua Barnsleyn joukkueessa. Uransa loppupuolella hän pelasi vuoden Australiassa.

Rigters pelasi Alankomaiden alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa ja voitti ikäluokan Euroopan-mestaruuden 2007. Hän voitti turnauksen maalikuninkuuden neljällä maalillaan tehtyään ensimmäistä alkulohko-ottelua lukuun ottamatta yhden maalin jokaisessa pelaamassaan ottelussa. Loppuottelun Serbiaa vastaan Alankomaat voitti maalein 4–1 ja Rigters teki ottelun 67. minuutilla 3–0-johtomaalin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Maceo Rigters Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
2. ↑  Gorgazzi, Osvaldo José & Haisma, Marcel: European U-21 Championship 2007  21.12.2009. RSSSF. Viitattu 20.8.2020. (englanniksi)
**Maccabi "Playtika" Tel Aviv** (hepr. ‏מכבי תל אביב‎) on israelilainen koripalloseura. Se on yksi Euroopan menestyneimmistä seuroista. Seura on osa suurta Maccabi Tel Aviv urheiluseuraa. Se on hallinnut Isralin sarjaa voittaen muun muassa 23 peräkkäistä mestaruutta vuosina 1970–1992.

Historia
--------

Emäseura Maccabi Tel Aviv aloitti koripallotoiminnan 1930-luvulla ennen kuin Ligat HaAl oli perustettu. Kun Israelin koripalloliiga perustettiin vuonna 1954, voitti Maccabi ensimmäisen mestaruutensa. Vuonna 1958 joukkue lähti pelaamaan kansainvälisiä pelejä ja ensimmäinen Euroopan mestaruus tuli vuonna 1977. Pienoista symboliikkaa oli myös ilmassa, kun Maccabi voitti semifinaaleissa CSKA Moskovan. Kylmän sodan aikana Neuvostoliitto oli nimittäin nimittänyt Israelia vihollisekseen, jonka takia voitto CSKA:sta oli voitto koko Israelille. Seuraava suurempi mestaruus tuli 1980, kun seura voitti Intercontinental Cupin. Kaudella 1980–1981 Maccabi voitti Euroopan mestaruuden uudestaan.

1990-lukua voidaan pitää eräänlaisena pimeänä aikana seuralle, sillä seuran yli 20 vuoden mestaruusputki katkesi kun Hapoel Galil Elyon voitti Israelin mestaruuden vuonna 1993. Maccabi onnistui ainoastaan kertaalleen menemään neljän parhaan joukkoon Euroliigassa.

2000-luvulla Maccabi palasi Euroopan kirkkaimpaan eliittiin voittamalla Euroopan mestaruuden vuosina 2001, 2004 ja 2005. Euroliigan-kausi 2008–2009 oli seuralta taas vaisu, sillä se sijoittui ainoastaan 16 parhaan joukkoon. Toisaalta se palasi Israelin liigassa voittojen tielle.

Menora Mivtachim Arena

Entisiä pelaajia
----------------

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| * Yhdysvallat Anthony Parker
* Yhdysvallat Terence Morris
* Yhdysvallat Ariel McDonald
* Yhdysvallat Will Solomon
* Yhdysvallat Will Bynum
* Yhdysvallat/Montenegro Tyrese Rice
* Yhdysvallat Jordan Farmar
 |     | * Kroatia Nikola Vujčić
* Turkki Hüseyin Beşok
* Uruguay Esteban Batista
* Liettua Šarūnas Jasikevičius
* Puerto Rico Carlos Arroyo
* Brasilia Alex Garcia
* Slovenia Beno Udrih
 |     | * Israel Yotam Halperin
* Israel Doron Sheffer
* Israel Miki Berkovich
* Israel Yaniv Green
* Israel Guy Pnini
 |  |

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Maccabi Tel Aviv BC**.
* Virallinen kotisivu (hepreaksi)
* Maccabi Euroliigan sivuilla (englanniksi)

Euroliiga 2022–2023
**Lohkovaihe**  

Alba Berlin | Anadolu Efes | Barcelona | Bayern München | Cazoo Baskonia | Virtus Bologna | Crvena zvezda | Olimpia Milano | Fenerbahçe Beko | AS Monaco Basket | ASVEL Lyon-Villeurbanne | KK Partizan | Maccabi Tel Aviv | Olympiakos | Panathinaikos | Real Madrid | Valencia BC | Žalgiris
**Dirschaun taistelu** oli Puolan–Ruotsin sodan aikana käyty taistelu Kustaa II Aadolfin johtamien ruotsalaisten ja Stanisław Koniecpolskin johtamien puolalaisten joukkojen välillä 7.–8. elokuuta 1627. Taistelu päättyi ruotsalaisten voittoon.

Tausta
------

Kustaan Dirschaun taistelussa käyttämä asu Kuninkaallisen varuskammarin kokoelmissa.
Ruotsin kuningas Kustaa II Aadolf oli saapunut vahvistuksien kera Itä-Preussiin toukokuussa 1627. Ruotsalaisia vastusti Puolan armeijaa komentanut Stanisław Koniecpolski, jonka joukot olivat kuitenkin määrällisesti alakynnessä. Ruotsalaiset olivat myös piirittäneet Danzigin satamakaupungin. Alivoimastaan huolimatta puolalaiset kääntyivät Koniecpolskin johdolla lopulta hyökkäyskannalle.

Taistelu
--------

Dirschaun taistelu käytiin elokuun alussa 7.–8. elokuuta Dirchaun eli nykyisen Puolan Tczewin lähellä. Ruotsalaiset olivat ottaneet taktiikalleen tyypillisesti linnoitetut asemat ja Kustaa yritti saada puolalaisia hyökkäämään niitä vastaan suoraan. Koniecpolskin puolalaiset olivat kuitenkin hyvin varovaisia ja Koniecpolski päätti lopulta vetäytyä pois Dirschaun lähettyviltä. Puolalaisten vetäytyessä ruotsalaiset tekivät taistelutyylilleen epätavallisen ratsuväen rynnäkön Koniecpolskin perääntyviä husaareja vastaan. Puolalaisten vetäytyminen muuttui sekasorroksi ja ruotsalaiset voittivat taistelun.

Seuraukset
----------

Koniecpolski oli menettänyt 80–100 ratsumiestään kaatuneena. Ruotsalaiset kärsivät vain pienet tappiot. Sen sijaan Kustaa Aadolf oli haavoittunut taistelussa jälleen kerran. Hänen olkapäähänsä ja niskaan oli tullut osuma musketista. Kustaa menetti haavojensa takia tunnon joistakin sormistaan, eikä pystynyt enää esimerkiksi pukeutumaan koko yläruumiin peittäneeseen haarniskaansa. Yhteenotot Itä-Preussissa hiljenivät joksikin aikaa Dirschaun taistelun jälkeen Koniecpolskin tyytyessä ahdistelemaan ruotsalaisten yksittäisiä varuskuntia ja tieyhteyksiä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Olli Bäckström: *Polttolunnaat - Eurooppa sodassa 1618–1630*, s. 436-439. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2013. ISBN 978-952-222-394.
2. ↑  Jaques, Tony: *Dictionary of battles and sieges : a guide to 8,500 battles from antiquity through the twenty-first century*, s. 1002. Greenwood Press, 2007. ISBN 0–313–33536–2. (englanniksi)
**Art director** eli **AD** on yleisesti käytössä oleva ammattinimike visuaalisen suunnittelun alalla. Nimikettä käytetään esimerkiksi mainos-, lehti-, elokuva- ja televisioaloilla, graafisen suunnittelun toimistoissa ja internet- ja tietokonepelialoilla. Art directorin tehtävä on toimia visuaalisuuden auktoriteettina työryhmässä. Tyypillisesti AD voi työskennellä suunnittelutoimistossa luovassa ryhmässä, mainostoimistossa copywriterin kanssa työparina tai lehdessä ulkoasusta vastaavana tahona. Lähtökohtaisesti AD:n tehtävänkuvaan kuuluu muiden suunnittelijoiden ja avustajien ohjaaminen.

Art director vastaa projektien visuaalisesta ideoinnista, toimistosta ja projektista riippuen luovan johtajan alaisuudessa tai itsenäisesti. Hän suunnittelee kokonaisratkaisut ja yleisilmeen kampanjoihin, yritysilmeisiin, mainosmateriaaleihin, tuotepakkauksiin, painotuotteisiin kuten esitteet ja julisteet ja muihin graafisiin sovelluksiin. AD:n rooliin kuuluu kaikkien projektin liittyvien osa-alueiden suunnittelu – esimerkiksi mahdollisten kuvausten ideointi valitun valokuvajaan kanssa, kuvittajien valitseminen ja ohjaaminen, joskus myös kirjasintyyppien työstäminen typograafikon kanssa. Tehtävänkuvaan kuuluu työvaiheiden valvominen suunnittelusta toteutukseen asti. Art directorin alaisena työskentelee usein avustavia graafisia suunnittelijoita (ammattinimikkeenään esimerkiksi graafinen suunnittelija, AD-assistentti tai tuotanto-AD), joiden tehtävänä on tyypillisesti lopullisen ulkoasun toteuttaminen AD:n luoman suunnitelman tai idean pohjalta.

Art directorin tärkeimpiä ominaisuuksia ovat luovuus, visuaalisen suunnittelun periaatteiden hallinta sekä yhteistyökyky. Nykyisin art directorilta vaaditaan usein lisäksi tärkeimpien graafisen alan tietokoneohjelmien tuntemusta (esimerkiksi InDesign, Photoshop, Freehand, Illustrator). Tietokone, mutta myös tussit, kynät, paperit ja erilaiset kuva-aineistot ovat AD:lle tavanomaisia työvälineitä.

Art directorin ammattinimikkeenä käyttämistä ei ole rajoitettu. Perinteisesti sitä ovat käyttäneet vastuutehtävissä toimivat graafiset suunnittelijat, joilla on vuosien työkokemus alalta. Nykyisin nimikkeen käyttäminen on yleistynyt ja art director -nimikkeellä saatetaan kutsua lähes ketä tahansa visuaalisen suunnittelun ammattilaista tehtävänkuvasta tai työkokemuksesta riippumatta.

Turun ammattikorkeakoulun mainonnan suunnittelun linjalla voi opiskella art directoriksi tutkintonimikkeellä *medianomi (AMK)*. Ammatissa toimitaan soveltuvalla koulutuksella yleensä riittävän työkokemuksen hankkimisen jälkeen. Usein art directoreilla on graafisen suunnittelun koulutus, mutta koulutustaustat voivat olla hyvin moninaisia.

Lähteet
-------

1. ↑  art director *Kielitoimiston sanakirja*. Kotimaisten kielten keskus ja Kielikone Oy. Viitattu 25.10.2017.
2. ↑  Medianomi (AMK), mainonnan suunnittelu – Turun ammattikorkeakoulu *Turun Ammattikorkeakoulu*. Viitattu 25.9.2015.
3. ↑  Art Director *Ammattinetti*. Työ- ja elinkeinoministeriö. Viitattu 7.10.2014.
4. ↑  Art Director *töissä.fi*. Viitattu 7.10.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Art director** Wikimedia Commonsissa
**Ivar Hellman** (20. tammikuuta 1891 – 19. helmikuuta 1994) oli ruotsalainen kapellimestari, kuoronjohtaja ja säveltäjä.

Hellman varttui Norrköpingissä ja suoritti urkuritutkinnon Tukholmassa vuonna 1911, minkä jälkeen opiskeli orkesterinjohtoa Carl Corbachin johdolla Saksan Sondershausenissa. Hellman johti vuosina 1913–1928 Norrköpingin orkesteria ja vuosina 1914–1928 samalla Musikaliska sällskapet -kuoroa. Tämän jälkeen hän työskenteli kapellimestarina ja ohjelmatoimihenkilönä Radiotjänstillä vuoteen 1956. Hän toimi myös vierailevana kapellimestarina ruotsalaisten orkesterien kanssa ja Helsingissä.

Hellman valittiin Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian *associé*-jäseneksi vuonna 1917 ja täysjäseneksi 1971. Hänen sävellystensä joukossa ovat *Kungamarsch*, *Serenad* jousiorkesterille, *Konsertstycke* viululle ja orkesterille, pianokvintetto ja lauluja sekä pianon että orkesterin säestyksellä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Ivar Hellman Levande Musikarv


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |