recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Lambda** eli **anonyymi funktio** on tietojenkäsittelytieteessä funktio, jota ei ole sidottu muuttujaan tai muuhun tunnisteeseen. Muita nimityksiä sille ovat **funktioliteraali**, **lambda-abstraktio** ja **lambdalauseke**.

Lambda saa nimensä Alonzo Churchin lambdakalkyylistä, matemaattisen logiikan mallista, jossa kaikki funktiot ovat anonyymejä.

Anonyymit funktiot eri ohjelmointikielissä
------------------------------------------

### C++

C++ tukee C++14-versiosta lähtien lambda-operaattoreita ilman konkreettisia tyyppejä `auto`-määrityksellä.

```
auto lambda = [](auto x, auto y) {return x + y;};

```

### Haskell

Haskell käyttää tiivistä syntaksia anonyymeille funktioille:

```
 \x -> x \* x

 map (\x -> x \* x) [1, 2, 3, 4, 5] -- palauttaa [1, 4, 9, 16, 25]

```

Seuraavat funktiomäärittelyt vastaavat toisiaan täysin:

```
 f x y = x + y
 f x = \y -> x + y
 f = \x y -> x + y

```

### JavaScript

JavaScriptissä

```
 ((foo, bar) => "Ecmascript".replace(foo, bar))("Ecma", "Java") //"Javascript"

 [0,1,2,3,4].reduce((acc, cur) => acc + cur, 0); //10

```

### Lisp

Lispissä

```
 (lambda (arg) (\* arg arg))

 ((lambda (x y) (\* x y)) 5 10) ;50

```

### Python

Pythonissa anonyymia funktiota voi käyttää esimerkiksi listan manipulointiin seuraavasti:

```
 lista = [1, 2, 3, 4, 5]
 potenssit = list(map(lambda x: x \* x, lista)) #[1, 4, 9, 16, 25]

```

### Ruby

Ruby 1.9-versioista eteenpäin lambdoja voi luoda kahdella tavalla.

```
 joku\_lambda = lambda { |x| x\*\*x } #1.8 lähtien
 
 toinen\_lambda = -> (y){ y+y\*y } #'->' kreikan λ-kirjaimesta (lambda)
 
 ei\_lambda = proc { || ... } #vanhentunut

```

Lähteet
-------

1. ↑  David Flanagan, Yukihiro Matsumoto: "6", *The Ruby programming language*, s. 193-196. O'Reilly Media, Inc. 2008. ISBN 0596516177. Teoksen verkkoversio (viitattu 2.12.2010). (englanniksi)
Soninkejen asuinalue.
**Soninket** ovat mandelaista soninken kieltä puhuva kansa Malin luoteisosassa, Senegalin koillisosassa Bakelin seudulla ja Mauritanian eteläosassa. Erillisiä ryhmiä asuu myös Burkina Fasossa, Gambiassa, Guinea-Bissaussa ja Ranskassa. Soninkeja arvioidaan olevan noin 1,1 miljoonaa.

Soninket olivat muinaisen Ghanan valtakunnan pääkansallisuus. Heidän alaryhmiään ovat aikaisemmin oman valtionsa muodostaneet diawarat ja maurilaistuneet azerit. Malissa monet soninket osaavat bambaraa, Senegalissa wolofia ja Mauritaniassa arabiaa.

Kansan pääelinkeino on maanviljely. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi, maapähkinä, riisi ja pavut. Rahakasveja ovat puuvilla, tupakka ja väri-indigo. Lisäksi harjoitetaan karjanhoitoa, kaupankäyntiä ja käsityöammatteja. Perinteinen asumus on aidan ympäröimä pyöreä tai neliskulmainen savitiilinen talo. Miehet pukeutuvat leveään paitaan ja housuihin, naiset käyttävät leninkiä, huivia ja kultakoruja. Ruokavalioon kuuluvat kuskus, kakkarat, hirssipuuro ja liha.

Yhteiskunta on jakautunut kasteihin. Ylimpänä ovat hallitsijoiden jälkeläiset, talonpojat ja marabut, alimpana käsityöläisryhmät ja orjat. Orjia lukuun ottamatta kaikki kuuluvat suuriin sukuryhmiin. Suurperheeseen kuuluvat perheen pää, hänen nuoremmat veljensä ja heidän vaimonsa ja lapsensa. Avioliitto on patrilokaalinen (vaimo muuttaa miehen luokse) ja miesten moniavioisuus on yleistä. 

Soninkeilla on rikas suullinen kansanperinne, joka käsittää muun muassa griottien esittämiä kertovia runoja. Uskonnoltaan he ovat sunnimuslimeja.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  *Narody i religii mira: Entsiklopedija*, s. 495–496. Moskva: Bolšaja Rossijskaja entsiklopedija, 1999. ISBN 5-85270-155-6.
2. ↑  *Afrika: entsiklopeditšeski slovar, tom 2*, s. 386. Moskva: Sovetskaja entsiklopedija, 1987.
3. ↑  *New Encyclopedia of Africa, volume 5*, s. 405. Detroit: Thomson Gale, 2008. ISBN 978-0-684-31459-4.
**Vladimir Ivanovitš Fjodorov** (ven. Влади́мир Ива́нович Фёдоров, 15. toukokuuta 1925 Belgorod – 29. toukokuuta 1998 Moskova) oli venäläinen neuvostokirjailija.

Vladimir Fjodorov syntyi työläisperheeseen. Hän opiskeli Kišinjovin sähkömekaanisessa opistossa, työskenteli tehtaalla ja osallistui toiseen maailmansotaan. Sodan jälkeen Fjodorovista tuli toimittaja ja runoilija. Hän julkaisi ensimmäisen runokokoelmansa vuonna 1950 ja suoritti Gorkin kirjailijainstituutin korkeakoulukurssin vuonna 1962.

Fjodorov on julkaissut kymmeniä runo- ja proosakirjoja sekä kirjoittanut näytelmiä ja lauluja. Hänen teoksistaan tunnetuin on kaksiosainen *Tšistyi Kolodez*. Siihen sisältyvästä novelliromaanista *Täysi laukku sydämiä* (*Sumka, polnaja serdets*, 1962) on tehty samanniminen elokuva.

Suomennettu teos
----------------

* *Täysi laukku sydämiä*. Suom. Leo Holm. Moskova: Edistys, 1967.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Fjodorov Vladimir Ivanovitš *LitLaif*. Viitattu 18.7.2021.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Matej Tóth** (s. 10. helmikuuta 1983 Nitra, Tšekkoslovakia) on slovakialainen kilpakävelijä, joka kilpailee 20 ja 50 kilometrin kävelyssä. 185 senttimetriä pitkä ja 73 kilogrammaa painava Tóth edustaa Dukla Banská Bystricaa. Hän on 50 kilometrin kävelyn olympiavoittaja ja maailmanmestari.

Ura
---

Tóth voitti 50 kilometrin kävelyn maailmanmestaruuden Pekingissä 2015 ajalla 3.40.32 ja olympiakultaa Rio de Janeirossa 2016 ajalla 3.40.58. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän oli samalla matkalla neljäs, Lontoon olympialaisissa 2012 viides, Berliinin MM-kilpailuissa 2009 yhdeksäs ja Tokion olympialaisissa 2021 neljästoista. Daegussa 2011 ja Dohassa 2019 hän keskeytti.

20 kilometrin MM-kilpailussa hän on sijoittunut yhdeksänneksi 2009, 13:nneksi 2011, 14:nneksi Osakassa 2007 ja 21:nneksi Helsingissä 2005. Olympialaisissa hän sijoittui samalla matkalla 26:nneksi Pekingissä 2008 ja 32:nneksi Ateenassa 2004.

Vuoden 2014 EM-kilpailuista Tóth saavutti hopeaa 50 kilometrin kävelystä ajalla 3.36.21. Berliinissä 2018 hän oli niin ikään toinen ajalla 3.47.27. 20 kilometrillä hän on ollut EM-kilpailuissa kuudes 2006 ja seitsemäs 2010. Kävelyn maailmancupissa hän voitti 50 kilometrin kilpailun Chihuahuassa 2010.

Tóth pitää hallussaan Slovakian ennätystä 50 kilometrin kävelyssä ja halliennätystä 3 000 metrin kävelyssä.

Ennätykset
----------

### Ulkona

| *Laji* | *Tulos* | *Paikka* | *Päivä* |
| --- | --- | --- | --- |
| **20 kilometrin kävely** | 1.19.48 | Dudince | 22. maaliskuuta 2014 |
| **50 kilometrin kävely** | 3.34.38 **NR** | Dudince | 21. maaliskuuta 2015 |

### Sisällä

| *Laji* | *Tulos* | *Paikka* | *Päivä* |
| --- | --- | --- | --- |
| **3 000 metrin kävely** | 10.57,32 **NR** | Wien | 12. helmikuuta 2011 |

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. 1 2 3 4  Matej Tóth Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
3. ↑  Athletics - Matej TÓTH *the-sports.org*. Viitattu 28.8.2015. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Tšekki

 |
|  |
| Henkilöt | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
LambarönLambarön höyrylaivalaituri.

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
TukholmaTukholman lääni, UppsalaRuotsi |
| Vesialue | 
Lambarfjärden, Mälaren |
| Korkein kohta | 
24 m mpy. |
| Pinta-ala | 
24 ha |

Väestö| Asukasluku | 
noin 40 |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Lambarön** on saari Tukholman kunnassa, Ruotsin pääkaupungissa. Se sijaitsee Hässelby-Vällingbyn kaupunginosa-alueella, Västerortissa eli Tukholman läntisessä osassa. Vuonna 2013 saarella asui noin 40 ihmistä.

Maantietoa
----------

Lambarön on 950 metriä pitkä, 320 metriä leveä ja sen pinta-ala on 24 hehtaarin suuruinen. Se on metsäinen saari, jonka maa-alueet on pilkottu pieniksi tonteiksi ja saaren rakennuskanta peittää käytännössä koko saaren. Saaren rannoilla on runsaasti laitureita ja saaren lounaisrannalla sijaitsee Tukholmasta lähtevän yhteysaluksen laituri. Hässelbyn rannassa on pienvenesatama, josta mökkiläiset voivat matkustaa saarelle veneellään itsekin. Mantereen rantaan on matkaa 140 metriä, mutta saareen ei haluta ehdotuksista huolimatta rakentaa siltaa. Vuonna 2015 tehtiin kansalaisaloite pyörätien sillasta joka olisi johtanut Lambarölle. Aloite ei mennyt läpi. Tuohon aikaan saarella oli pysyvää asutusta 580 kiinteistössä (vuonna 2020).

Saaren nimi
-----------

Saaren ja myös Lambaruddenin ja Lambarfjärdenin nimissä esiintyvä *"lambar"* tarkoittaa muinaisnorjaksi lammasta.

Katso myös
----------

* Luettelo Mälarenin saarista

Lähteet
-------

### Huomioita

1. 1 2 3  Asia on katsottu ruotsinkielisestä wikipedian artikkelista sv:Lambarön.

### Viitteet

1. ↑  Nej till bro till Lambarön *Mitt is Stockholm*.  Arkistoitu 5.9.2019. Viitattu 5.9.2019.
2. ↑  Lambarön *Lantmäteriet*. Gävle:  Lantmäteriet. Viitattu 4.3.2021. (ruotsiksi)
3. ↑  kohde1 (SE659044-160864) *Vatteninformationssystem*. Tukholma, Ruotsi:  Länsstyrelsen. Viitattu 4.3.2021. (ruotsiksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Lambarö** Wikimedia Commonsissa
**Moritz Wilhelm Melart** (9. joulukuuta 1821 Hamina – 1884 Grosnoje, Kaukasian kuvernementti, Venäjä) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri.[1]

Melartin vanhemmat olivat kirkkoherra, opettaja Fredrik Wilhelm Melart ja Helena Kristina Melart. Moritz Wilhelm Melart tuli oppilaaksi Haminan kadettikouluun 1836 ja määrättiin sieltä 1843 valmistuttuaan vänrikkinä palvelukseen Suomen tarkk’ampujapataljoonaan. Hänet ylennettiin aliluutnantiksi 1846 ja luutnantiksi 1850 ja vielä samana vuonna alikapteeniksi, jolloin hänet myös siirrettiin Kaukasiaan kenraaliadjutantti, ruhtinas Vorontsovin jääkärirykmenttiin. Melart palveli rykmentissä yli kaksikymmenta vuotta, osallistuen sotatoimiin vuoristoheimoja vastaan. Kapteeniksi Melart ylennettiin 1854, majuriksi 1860, everstiluutnantiksi 1865 ja everstiksi 1871, jolloin hänet määrättiin pataljoonankomentajaksi Jerevanin kuvernementtiin. Melart sai 1877 siirron reservijoukkoihin armeijan jalkaväessä ja hänelle myönnettiin ero sotapalveluksesta kenraalimajurina seuraavana vuonna.[1]

Lähteet
-------

1. 1 2  Moritz Wilhelm Melart *Suomalaiset kenraalit ja amiraalit Venäjän sotavoimissa 1809–1917*. Biografiakeskus, Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. (Viitattu 4.4.2020)
**Donut King** on Australian suurin franchise-donitsimarkkinoija, jonka pääkonttori sijaitsee Southportissa, Queenslandissä.

Historia
--------

Donut King-ravintola ostoskeskuksessa Doncaster Eastissä, Victoriassa.
Donut King perustettiin Sydneyssä vuonna 1981, ja se on nykyisin osa Retail Food Groupia. Retail Food Group hallinnoi nykyään myös Michel's Patisserieta, Brumby's Bakeriesiä ja bb's Cafea.

Syyskuussa 2010 Australiassa oli yhteensä yli 350 Donut Kingin ravintolaa, joita on siellä lähes kaikissa ostoskeskuksessa. Heinäkuussa 2008 Donut King solmi sopimuksen Shanghaista kotoisin olevan Mak Brandsin kanssa, saaden aikaan ensimmäisen australialaisen yrityksen tuonnin Kiinan markkinoille. Kiinassa Donut Kingillä on tällä hetkellä seitsemän myymälää.

Tuotteet
--------

Donitsien lisäksi Donut Kingin valikoimaan kuuluu muitakin ruokia ja juomia kuten kahvia, teetä, virvoitusjuomia, pirtelöitä, pehmisjäätelöä, jäähilejuomia ja nakkisämpylöitä. Monet näistä tarjotaan donitsien kanssa ateriakokonaisuuksina.

Lähteet
-------

1. ↑  FAQ - frequently asked questions - About Donut King Donut King.
2. ↑  History of Retail Food Group (Australia) (webarchive) Retail Food Group.  Arkistoitu 2.8.2008. Viitattu 20.7.2012.
3. ↑  Donut King heads to China  2008. Australian Food News.
**Opettajaneuvosto** oli aiemmin Suomessa toimielin, joka edusti oppikoulujen ja kansanopetuslaitosten opettajia valtionhallinnossa.

Säännökset opettajaneuvostosta
------------------------------

Opettajaneuvostosta vuonna 1924 annetussa asetuksessa säädettiin, että oppikoulujen ja kansanopetuslaitosten opettajia edusti heidän valitsemansa opettajaneuvosto, joka kokoontui joka toinen vuosi Helsinkiin enintään viiden päivän ajaksi kouluhallituksen kutsusta ja sen määräämänä päivänä. Mikäli kouluhallitus hankki opetusministeriön suostumuksen, kouluhallitus saattoi kutsua opettajaneuvoston tai jonkin sen osaston koolle myös muina aikoina.

Opettajaneuvoston edustajat valittiin neljäksi vuodeksi kerrallaan.

### Opettajaneuvoston kokoonpano

Opettajaneuvostossa oli kolme osastoa, joista suomenkielisten oppikoulujen opettajien valitsemat edustajat muodostivat yhden osaston, suomenkielisten kansanopetuslaitosten opettajien edustajat toisen osaston, ja ruotsinkielisten oppikoulujen ja kansanopetuslaitosten opettajien edustajat muodostivat kolmannen osaston. Osastot saattoivat toimia myös jaostoittain.

Opettajaneuvoston osastot kokoontuivat erikseen, mutta kaksi tai kolme osastoa saattoivat pitää myös yhteisiä kokouksia. Osastojen puheenjohtajina toimivat kouluhallituksen määräämät kouluneuvokset. Osastot järjestivät työnsä itse. Kouluhallituksen ylijohtajilla ja jäsenillä oli kokouksissa puhevalta mutta ei äänivaltaa.

### Opettajaneuvoston tehtävät

Opettajaneuvosto ja sen osastot antoivat lausuntoja niistä asioista, joista kouluhallitus pyysi. Sen lisäksi opettajaneuvostolla, sen osastolla tai jaostolla oli oikeus tehdä valtioneuvostolle ja kouluhallitukselle esityksiä kysymyksistä, jotka koskivat opetus- ja kasvatustoimea tai hallitukselle esityksiä kysymyksistä, jotka koskivat opettajien taloudellista tai oikeudellista asemaa. Tarpeen vaatiessa kouluhallitus sai, hankittuaan siihen opetusministeriön suostumuksen, kutsua kuuromykkäin- ja sokeainkoulujen opettajien edustajia neuvottelemaan mainituista kysymyksistä.

### Opettajaneuvoston valinta

Suomenkielisten oppikoulujen opettajien edustajanvaaleihin olivat oikeutettuja ottamaan osaa valtion suomenkielisten oppikoulujen opettajat, joilla oli valta- tai virkavahvistuskirja virkaansa sekä heihin verrattavat opettajat ja myös yksityisoppikoulujen vakinaiset, muodollisesti pätevät opettajat.

Suomenkielisten kansanopetuslaitosten opettajien edustajanvaaleihin olivat oikeutettuja ottamaan osaa suomenkielisten kansakouluseminaarien opettajat, joilla oli valta- tai virkavahvistuskirja virkaansa taikka jotka suorittivat koepalvelusta, virkakelpoiset ja virantoimituksessa olevat kansakoulunopettajat sekä kansanopistojen ja työväenopistojen vakinaiset opettajat.

Opettajaneuvoston ruotsinkielisen osaston vaaleihin olivat oikeutettuja ottamaan osaa ruotsinkielisten opetuslaitosten opettajat.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Hakkila, Esko (toim.): "Opettajaneuvosto", *Lakiasiain käsikirja*, s. 731. Porvoo: Werner Söderström Oy, 1938.

### Lakiviitteet

1. ↑  Asetus opettajaneuvostosta (10.3.1924).
**Sonic’s Rendezvous Band** oli yhdysvaltalainen rockyhtye, joka vaikutti Detroitissa 1970-luvulla. Yhtye koostui detroitilaisen rockin keskeisistä hahmoista: laulaja-kitaristi Fred "Sonic" Smith oli aiemmin soittanut MC5:ssa, laulaja-kitaristi Scott Morgan The Rationalsissa, rumpali Scott Asheton The Stoogesissa ja basisti Gary Rassmussen The Upissa.

Historia
--------

MC5:n hajottua vuodenvaihteessa 1972–1973 Fred "Sonic" Smith perusti lyhytaikaiseksi jääneen yhtyeen Ascension. Vuonna 1974 hän liittyi kitaristiksi Scott Morgan Groupiin ja soitti yhtyeen singlellä *Slow Down Take A Look*. Scott Morgan Groupista muotoutui pian Sonic’s Rendezvous Band.

Yhtye äänitti ainoan singlensä *City Slang* vuonna 1976, mutta se julkaistiin vasta seuraavana vuonna. Yhtye äänitti samassa sessiossa myös toisen kappaleen *Electrophonic Tonic*, mutta se ei päätynyt singlelle. Levyn b-puolella on mono-versio *City Slangistä*.

Vuonna 1978 Sonic’s Rendezvous Band soitti ilman Scott Morgania Iggy Popin kiertueella taustayhtyeenä. Ryhmä esiintyi tuolloin myös Helsingin Kulttuuritalolla.

Sonic’s Rendezvous Band keikkaili runsaasti vuosina 1976–1980, mutta yhtyeen energinen rock ei herättänyt levy-yhtiöiden kiinnostusta. Vasta myöhemmin *City Slang* on noussut detroitilaisen rockin klassikoksi, ja kappaletta ovat versioineet muun muassa ruotsalainen The Hellacopters ja detroitilainen Back in Spades. Jälkimmäisessä soitti kitaraa Fred "Sonic" Smithin poika Jackson Smith.

The Hellacoptersin Nicke Andersson ja Scott Morgan perustivat 1990-luvun lopulla The Hydromatics -yhtyeen, jonka kahdella albumilla on useita versioita Sonic’s Rendezvous Bandin kappaleista.

Sonic’s Rendezvous Bandin livenauhoituksia julkaistiin kokoelmilla *Sweet Revenge* (Mack Aborn, 1999) ja *City Slang* (Mack Aborn, 2000). Vuonna 2006 ilmestyi kuuden cd:n boksi *Sonic’s Rendezvous Band* (Easy Action), jolle on koottu yhtyeen studio-, treeni- ja liveäänityksiä. Mack Aborn on julkaisemassa vielä kolmannen kokoelman nimeltä *American Boy*.

Aiheesta muualla
----------------

* Yhtyeen verkkosivut (Arkistoitu – Internet Archive)
**Moritz Böhringer** (s. 16. lokakuuta 1993 Stuttgart, Saksa) on saksalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, joka oletettavasti edustaa kaudella 2016 NFL-seura Minnesota Vikingsia. Böhringer on ensimmäinen NFL-liigaan varattu pelaaja, joka on pelannut ainoastaan Euroopassa ennen varatuksi tulemistaan. Pelipaikaltaan Böhringer on laitahyökkääjä.

Böhringer pelasi juniorina jalkapalloa, mutta vaihtoi 17-vuotiaana amerikkalaiseen jalkapalloon nähtyään koostevideoita NFL:stä. Hän liittyi Saksan läheisen Crailsheim Titansin juniorijoukkueeseen, ja pelasi Titansissa Saksan neljännellä sarjatasolla Oberligassa kaudet 2013 ja 2014. Böhringer siirtyi maan pääsarjaan GFL-liigan Schwäbisch Hall Unicornsiin kaudeksi 2015, ja voitti kauden päätteeksi vuoden tulokkaan palkinnon.

Lähteet
-------

1. ↑  German Receiver Moritz Boehringer Drafted by Minnesota Vikings American Football International. Viitattu 2.5.2016. (englanniksi)
2. ↑  Vikings make history with selection of receiver at NFL draft CBS. Viitattu 2.5.2016. (englanniksi)
**Leppärouskut** (*Lactarius* sect. *Deliciosi*) on rouskujen sukuun kuuluva sektio, johon on perinteisesti luokiteltu ainoastaan ne suvun lajit, joiden maitiaisneste on punaista tai oranssia. Myöhemmin sektioon on liitetty myös lajeja, joiden maitiaisneste on sinivihreää tai valkoista.

Tuntomerkit
-----------

Männyn- ja verileppärouskuilla on alkuvaiheessa punertava maitiaisneste; pohjoisamerikkalaisilla lajeilla maitiaisneste voi olla myös sinertävää. Maku on tavallisesti mieto, joskus myös epämiellyttävä tai karvas. Itiöpöly on valkoista. Tavallisesti leppärouskut ovat havupuiden juurisieniä. Mikään leppärouskuista ei ole myrkyllinen ja kaikki soveltuvat paistettaviksi sekä myös sellaisinaan ruoaksi. rDNA-analyysien mukaan myös hehkurousku (*Lactarius porninsis*) kuuluu leppärouskuihin, vaikka sen maitiaisneste onkin poikkeuksellisesti valkoista.

Lajeja
------

### Maitiaisneste punaista tai oranssia

* Männynleppärousku (*Lactarius deliciosus*)
* Kuusenleppärousku (*Lactarius deterrimus*)
* Vyöleppärousku (*Lactarius fennoscandicus*)
* *Lactarius salmonicolor*
* Verileppärousku (*Lactarius sanguifluus*)
* Patinaleppärousku (*Lactarius semisanguifluus*)

### Maitiaisneste sinivihreää

* *Lactarius indigo*
* Sinileppärousku (*Lactarius quieticolor*)

### Maitiaisneste valkoista

* Hehkurousku (*Lactarius porninsis*)

Etymologia
----------

Sana *rousku* on todennäköisesti slaavilaista alkuperää ja merkitsee "punainen sieni"; vrt. venäjän *Рыжик* - ryzhik, *рыжий* - ryzhij ("punainen", "ruosteenvärinen", "punakarvainen" ja tšekin *ryzec*. Samaa alkuperää on myös saksan nimenomaan leppärouskua tarkoittava sana *Reizker*. Väritykseen viittaa myös yhdyssanan alkuosa, jossa sana *leppä* on säilynyt vanhassa muinaissuomalaisessa merkityksessään "veri"; samaa alkuperää ovat myös leppälintu ja leppäkerttu. Tällöin sanan *verileppärousku* merkitys on oikeastaan "veriverirousku". Nimitys ei tarkoita sitä, että leppärouskut olisivat leppien (*Alnus*) juurisieniä. Lisäksi sektioon luokitellaan nykyisin myös lajeja, joiden maitiaisneste ei ole punaista.

Muuta
-----

Koska leppärouskujen maitiaisnesteen väriaineet kerääntyvät munuaisiin, virtsa saattaa värjäytyä sienten nauttimisen jälkeen. Kyseessä on kuitenkin täysin vaaraton ilmiö, ei sienimyrkytys eikä muukaan sairaus.

Kuvia
-----

* MännynleppärouskuLactarius deliciosusMännynleppärousku  
*Lactarius deliciosus*
* KuusenleppärouskuLactarius deterrimusKuusenleppärousku  
*Lactarius deterrimus*
* Lactarius indigo*Lactarius indigo*
* HehkurouskuLactarius porninsisHehkurousku  
*Lactarius porninsis*
* Lactarius hemicyaneus*Lactarius hemicyaneus*
* Lactarius salmonicolor*Lactarius salmonicolor*
* VerileppärouskuLactarius sanguifluusVerileppärousku  
*Lactarius sanguifluus*
* PatinaleppärouskuLactarius semisanguifluusPatinaleppärousku  
*Lactarius semisanguifluus*

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q2142268
* Fungorum: 700740
* MycoBank: 700740

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: de:Reizker
**Nampalari** on maalaiskunta Ségoun alueen Nionon piirissä Malissa. Sen keskuskylä Nampala sijaitsee Nigerjoen länsipuolisella tasangolla 170 kilometriä Nionosta maanteitse koilliseen. Kunnassa on 11 100 asukasta (vuonna 2009).

Nampalarin kunta rajoittuu lounaassa Nionon piirin Diabalyn ja lännessä Dogofryn kuntiin, kaakossa Moptin alueen Ténenkoun piirin Karérin ja idässä Youwaroun piirin Farimakén kuntiin, koillisessa Timbuktun alueen Goundamin piirin Tilemsin kuntaan sekä pohjoisessa Mauritaniaan. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Pysyviä vesistöjä ei ole.

Kuntaan kuuluu 25 kylää. Asukkaat ovat fulbeja, maureja ja tuaregeja.

Seudun pääelinkeino on puolipaimentolaisuuteen perustuva karjanhoito. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat ja vuohet. Lisäksi harjoitetaan pienimuotoista maanviljelyä, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä.

Nampalan kautta kulkee Timbuktuun johtava maantie RN33. Kylästä on myös reitti Mauritaniaan. Palveluihin kuuluu yksi koulu ja terveysasema.

Lähteet
-------

1. ↑  Resultats Provisoires RGPH 2009 (Région de Ségou) *instat.gov.ml*.  Arkistoitu 22.7.2011. Viitattu 7.11.2014. (ranskaksi)
2. ↑  Mali - Région de Ségou: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 7.11.2014. (ranskaksi)
3. ↑  Mali - Région de Mopti: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 7.11.2014. (ranskaksi)
4. ↑  Mali - Région de Tombouctou : Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 7.11.2014. (ranskaksi)
5. 1 2 3 4  Plan de Securite Alimentaire: Commune Rurale de Nampalari 2007–2011 *fsg.afre.msu.edu*.  Arkistoitu 4.3.2016. Viitattu 7.11.2014. (ranskaksi)
**Meat Beat Manifesto** on Jack Dangersin ja Johnny Stephensin vuonna 1987 perustama uraauurtava brittiläinen industrial- ja elektronisen musiikin yhtye. Yhtyeen alkuaikojen tuotanto mielletään yleisesti joko elektroksi tai industrialiksi, mutta varsinkin myöhemmillä julkaisuilla suunta on ollut mm. jazzin ja dubin suuntaan. Sanoitukset käsittelevät yleensä yhteiskuntaa, politiikkaa, ns. status quoa ja bändi tunnetaan aktiivisena kasvissyönnin kannattajana, josta myös sen nimi juontuu. 

MBM:n musiikki perustuu vahvasti samplaukseen, jossa Dangers on käyttänyt paljon vanhoja dub-äänitteitä ja pätkiä mm. TV-dokumenteista. Meat Beat Manifesto ei ole koskaan saavuttanut suurta kaupallista suosiota vaikka sen musiikkia on käytetty elokuvissa kuten The Matrix.

Jack Dangers on myös soolouralla ja on remiksannut mm. Orbitalia, Nine Inch Nailsia, Depeche Modea ja David Bowieta. Myös osa Meat Beat Manifeston musiikista on julkaistu Trent Reznorin (Nine Inch Nails) omistamalla Nothing Records -levy-yhtiöllä.

Pääjulkaisut
------------

* 1989 Storm The Studio
* 1990 Armed Audio Warfare
* 1990 99%
* 1992 Satyricon
* 1996 Subliminal Sandwich
* 1998 Actual Sounds + Voices
* 2002 RUOK?
* 2003 Storm The Studio RMXS
* 2004 ...In Dub
* 2005 At The Center
* 2005 Off-Centre EP
* 2008 Autoimmune
* 2010 Answers Come In Dreams
* 2018 Impossible Star
* 2019 Opaque Couché
**Synchronous Digital Hierarchy** (**SDH**) on CCITT:n (nyk. ITU-T) standardi optiselle tiedonsiirrolle. **Synchronous Optical Network** (**SONET**) on yhdysvaltalainen vastaava standardi.

SDH/Sonet tarjoavat nopeamman ja halvemman siirtoverkkoyhteyden kuin perinteinen siirtoverkoissa käytetty PDH (Plesiochronous Digital Hierarchy). Lisäksi etuna on verkon joustavampi muunneltavuus.

Synkronisten verkkojen kehitys alkoi Yhdysvalloissa, jossa laadittiin SONET-standardit vuosina 1985–1988. SONET toimi myös pohjana ITU-T:n suosituksille, jotka määrittelevät SDH:n. 

Siirtonopeudet määritellään ITU-T:n suosituksessa G.707, verkkosolmurajapinta suosituksessa G.708 ja kanavointimenetelmät suosituksessa G.709. Näihin kolmeen suositukseen perustuu muun muassa SDH:n kanavointi- ja kehysrakenne.

SDH- verkossa on hierarkia eri nopeuksille. Tällä hetkellä on standardoitu neljä eri siirtomoduulia, joita kutsutaan nimellä STM-N, jossa N = 1, 4, 16 tai 64.

Mitä suurempi N (esimerkiksi STM-16), sitä suurempi kapasiteetti ja bittinopeus. N:ät ovat aina 155 Mbit/s monikertoja seuraavasti:

Hierarkiataso Nopeus Mbit/s

* STM-1 155, 520
* STM-4 622, 080
* STM-16 2488, 320
* STM-64 9953, 280

Suurimmat nopeudet on tarkoitettu käytettäviksi runkoverkoissa ja pienemmät alue- ja paikallisverkoissa.

Standardit
----------

* G.803 Architecture of transport networks based on the synchronous digital hierarchy (SDH)
* G.810 Definitions and terminology for synchronization networks
* G.810 Corrigendum 1 (10/01) to Recommendation G.810
* G.811 Timing characteristics of primary reference clocks
* G.783 Characteristics of synchronous digital hierarchy (SDH) equipment functional blocks
* G.784 Management aspects of synchronous digital hierarchy (SDH) transport network elements

Katso myös
----------

* Optical Transport Network

Lähteet
-------

1. 1 2  SONET/SDH Interfaces Overview Juniper. Viitattu 19.6.2018.
**Karl Leander Ikonen** (14. lokakuuta 1860 Joroinen – 27. huhtikuuta 1918 Viipuri) oli suomalainen arkkitehti ja Viipurin teollisuuskoulun rehtori, suomalaisen puolueen kansanedustaja ja Karjalan Kansalaisliiton puheenjohtaja.

Viipuri, asuin- ja liikerakennus, Lenininkatu, arkkitehti Leander Ikonen

Henkilöhistoria
---------------

Ikosen vanhemmat olivat posteljooni Olof Fredrik Ikonen ja Anna Elisabet Vilenius ja puoliso Jenny Matilda Wiklund. Säveltäjä Lauri Ikonen (1888-1966) oli heidän poikansa ja oopperalaulaja Hertta Weissman (1891–1969) heidän tyttärensä. Ikonen kävi Kuopion reaalikoulun ja valmistui arkkitehdiksi 1883. Ikonen toimi yleisten rakennusten ylihallituksen ylimääräisenä arkkitehtina 1883–1886 ja sen jälkeen lehtorina Kuopion teollisuuskoulussa 1886–1898 ja Viipurin teollisuuskoulun rehtorina 1898–1918. Ikonen toimi myös yksityisenä arkkitehtina Kuopiossa ja Viipurissa sekä A. Viklundin liikkeen johtajana (prokuristina) 1901–1912 ja Rakennus Oy Kimmon toimitusjohtajana 1903–1918. Hän suunnitteli muun muassa Kuopion Tulli- ja pakkahuoneen laajennuksen 1889 ja Kuopion yhteiskoulun rakennuksen 1897.

1890-luvulla Ikonen työskenteli myös toimittajana ja aputoimittajana *Savo-Karjala*-lehdessä 1896–1898 ja *Viipuri*-lehden päätoimittajana 1899–1900.

Toiminta poliitikkona
---------------------

Ikonen oli 1917 suomalaisen puolueen kansanedustajana Viipurin läänin läntisestä vaalipiiristä. Hän oli myös Viipurin kaupunginvaltuuston ja rahatoimikamarin jäsen. Punaiset vangitsivat Ikosen sisällissodan alkuvaiheessa 31. tammikuuta 1918 ja hänet ammuttiin 27. huhtikuuta 1918 Viipurin lääninvankilan joukkomurhassa, kun Hjalmar Kaipiaisen johtama punaisten joukko tunkeutui lääninvankilaan ja surmasi humalapäissään noin 30 vankia, joukossa toinen kansanedustaja Matti Pietinen ja vankilanjohtaja.

Lähteet
-------

* .aspx Leander Ikonen *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta.
* Vuosina 1914-22 sotaoloissa surmansa saaneiden nimitiedosto (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Meurman, Otto-Iivari 1976. Viipurin arkkitehdit, ss. 133-135. Viipurin Suomalainen Kirjallisuusseura, Lappeenranta. ISBN 951-95402-2-9 (Arkistoitu – Internet Archive) (Viitattu 18.11.2017)

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Suomalaisen puolueen kansanedustajat 1917 (ensimmäiset valtiopäivät) |
| --- |
|  |
| Eduskuntaryhmä(33) | 
* Aitamurto
* Ala-Kulju
* Alhainen
* Antila
* Arajärvi
* Haataja
* Hallsten
* Hiidenheimo
* Hyöki
* L. Ikonen
* T. Ikonen
* Ingman
* Koivisto
* Kotila
* Listo
* Malmivaara
* Nevanlinna
* Peurakoski
* Raade
* Rantakari
* Repo
* Retulainen
* Runtti
* Saari
* Sariola
* Sjöstedt-Jussila
* Taskinen
* Typpö
* Vaarala
* A. Virkkunen
* P. Virkkunen
* I. Yrjö-Koskinen

 |

 |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Eduskunta

 |

 |
**Mebrahtom Keflezighi** (s. 5. toukokuuta 1975 Asmara, Eritrea) on yhdysvaltalainen kestävyysjuoksija.

Keflezighin ollessa 12-vuotias hänen 13-henkinen perheensä muutti pakolaisena Italian kautta Yhdysvaltoihin. He asettuivat asumaan San Diegoon ja anoivat Yhdysvaltojen kansalaisuutta vuonna 1997. Tuohon aikaan ei ollut vielä varmaa, että Eritrea osallistuisi Sydneyn olympialaisiin omalla joukkueellaan. Keflezighi sai Yhdysvaltojen kansalaisuuden 2. heinäkuuta 1998 ja otti heti osaa Yhdysvaltojen mestaruuskilpailujen 5 000 metrin juoksuun, jossa sijoittui neljänneksi. Hän sijoittui seuraavan vuoden Yhdysvaltojen mestaruuskilpailuissa 10 000 metrin juoksussa samoin neljänneksi.

Vuonna 2000 Keflezighi voitti Yhdysvaltojen mestaruuden 10 000 metrillä ja pääsi näin Sydneyn olympialaisiin. Flunssan takia hän sijoittui olympialaisissa kuitenkin vasta kahdenneksitoista. Vuonna 2001 hän teki uuden Yhdysvaltojen ennätyksen 10 000 metrillä ajalla 27.13,98. Edmontonin MM-kisoissa hän oli samalla matkalla kahdeskymmeneskolmas. Seuraavana vuonna hän voitti jälleen 10 000 metrin Yhdysvaltojen mestaruuden ja osallistui ensimmäistä kertaa New Yorkin maratonille, jossa sijoittui yhdeksänneksi. Vuonna 2003 hän oli Pariisin MM-kisoissa 10 000 metrillä kuudestoista ja Chicagon maratonilla seitsemäs.

Vuonna 2004 hän osallistui Ateenan olympialaisten maratonille. Hän sijoittui juoksussa toiseksi voittamalla kolmanneksi tulleen Vanderlei de Liman 42 sekunnilla. New Yorkin maratonilla hän oli toinen 2004 ja kolmas 2005. Bostonin maratonilla hän sijoittui kolmanneksi 2006. Keflezighi voitti New Yorkin maratonin 2009 ennätyksellään 2.09.15. Vuonna 2012 hän sijoittui Lontoon olympialaisten maratonilla neljänneksi ajalla 2.11.06. Vuonna 2014 hän voitti Bostonin maratonin ajalla 2.08.37.

Keflezighin ennätykset ovat 1 500 metrillä 3.42,29 (1998), 5 000 metrillä 13.11,77 (2000), 10 000 metrillä 27.13,98 (2001) ja maratonilla 2.08.37 (2014).

Lähteet
-------

* Mebrahtom Keflezighi Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  NOM: Keflezighi Mebrahtom *marathoninfo.free.fr*. Viitattu 2.11.2009. (ranskaksi)
2. ↑  Karttunen, Anu: Bostonin maratonilla yhdysvaltalaisvoittaja ja reittiennätys  21.4.2014. Yle Urheilu. Viitattu 23.4.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Mebrahtom Keflezighi** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Namibian kansalliskirjasto** (engl. *National Library of Namibia*) on Windhoekin kaupungissa toimiva Namibian kansalliskirjasto.

Namibian kansalliskirjaston kokoelma sai alkunsa aikana, jolloin maa oli Saksan keisarikunnan siirtomaana. Tuolloin seudulla toimi *Bibliothek des Kaiserlichen Gouvements* eli Keisarillisen hallituksen kirjasto. Ensimmäisen maailmansodan aikana Etelä-Afrikan joukot valloittivat alueen ja kirjasto siirtyi uusien viranomaisten hallintaan. Vuonna 1926 kokoelma yhdistettiin Lounais-Afrikan lakiasäätävän elimen kirjastoksi (*Library of the Legislative Assembly (of South West Africa)*), joka toimi Namibian nykyisessä parlamenttirakennuksessa. Vapaakappaleoikeus kirjastolle säädettiin vuonna 1950.

Vuonna 1990 Namibia itsenäistyi. Kirjasto asetettiin maan Opetus-, kulttuuri-, nuoriso- ja urheiluministeriön alaisuuteen, ja sen kokoelma korvamerkittiin tulevan kansalliskirjaton pohjaksi. Vuonna 2000 kirjasto muutti uuteen tilavampaan rakennukseen (National Library and Archives Service, NLAS). Samana vuonna annettiin kansalliskirjaston toimintaa määrittelevä asetus.

Lähteet
-------

1. 1 2  National Library of Namibia librarytechnology.org. Viitattu 1.1.2018. (englanniksi)
2. 1 2 3  Arkistoitu kopioNational Library Namibia Library & Archives Service, nlas.info.  Arkistoitu 22.12.2017. Viitattu 1.1.2018. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* IFLA World Report: Namibia (The International Federation of Library Associations and Institutions) (englanniksi) (ifla-world-report.org)
* National Library of Namibia (englanniksi) (facebook.com)
* First Day- Four Libraries! (Aug. 4, 2015) (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Namibian itsenäisyyssota** oli sissiliike SWAPOn (South West Africa People’s Organization) toimintaa maansa itsenäistämiseksi vuosina 1960–1988.

Namibia oli vuodesta 1920  alkaen Kansainliiton päätöksellä Etelä-Afrikan hallinnon alainen, käytännössä sen siirtomaa.

Sam Nujoma ja Herman Toivo Ya Toivo perustivat SWAPO:n vuonna 1960. Kun YK vuonna 1966 kumosi Etelä-Afrikan Kansainliitolta saaman hallintaoikeuden Namibiaan, katsoi SWAPO olevansa oikeutettu ryhtymään aseelliseen vastarintaan eteläafrikkalaisia ylivoimaisia miehitysjoukkoja vastaan. SWAPO kävi sissisotaa Sambian ja Angolan puolella olevista tukikohdistaan käsin.

SWAPO sai vuonna 1976 YK:lta tunnustuksen "ainoana Namibian kansan laillisena edustajana". 1970-luvulla SWAPO liittoutui Angolaa hallitsevan marxistisen MPLA-puolueen kanssa. Tämä johti siihen, että Etelä-Afrikka ulotti SWAPO:n vastaiset sotilaalliset operaationsa toisinaan myös syvälle Angolan puolelle. Taistelut jatkuivat lähes koko 1980-luvun ajan.

Etelä-Afrikka suostui YK:n johtamien neuvottelujen jälkeen luopumaan Namibiasta vuonna 1988.

Lähteet
-------

1. ↑  Dobell L: "Politics of resistance 1960-1988", *Swapo's Struggle for Namibia, 1960-1991: War by Other Means*, s. 27. Basler Afrika Bibliographien, 1998. ISBN 9783908193029. Google books (viitattu 14.6.2013).
2. ↑  Namibia UNTAG (resolution 31/146 as "the sole and authentic representative of the Namibian people") YK. Viitattu 14.6.2013. (englanniksi)
3. ↑  Namibia: Independence Encylopedia Britannica. Viitattu 14.6.2013.
Taiteilijan näkemys avaruusaluksesta, joka matkustaa tähtien välillä avaruudessa olevan "madonreiän" kautta.
**Tähtienvälinen matkustus** tarkoittaa tähtijärjestelmien välillä tehtyjä miehittämättömiä tai miehitettyjä matkoja. Nykyisellä teknologialla tähtienvälinen matkailu on hyvin vaikeaa tai käytännössä mahdotonta saavutettavissa olevien pienten nopeuksien ja suurten etäisyyksien takia.

Teoreettisia, kohtuullisen vakavasti otettavia tutkimuksia ovat muun muassa British Interplanetary Societyn (BIS) pulssifuusioraketti Daedalus-projekti ja NASA:n kevyempi versio Longshot-projekti. Nämäkin vaativat tekniikan kehittymistä ja kykyä planeettainvälisiin lentoihin raaka-aineiden saamiseksi. Yhdysvaltalaiset ovat tutkineet ainakin kahta erityyppistä ydinpulssirakettia, aikoinaan planeettainvälistä Project Orionia ja myöhemmin tähtienvälistä Project Longshotia.

Poimuajo tarkoittaa liikkumista järjestelmällä, joka käyristää avaruutta. Brendan McMonigal, Geraint F. Lewis ja Philip O’Byrne väittivät vuoden 2012 tutkimuksessaan, että poimuajo tempaisisi mukaansa suuren määrän matkallaan törmäämistään hiukkasista, jotka määränpäähän saapuessa tuhoaisivat aluksen edessä olevan objektin.

Nykytekniikalla voisi teoriassa rakentaa miehitetyn avaruusarkin. Avaruusarkki olisi valtava, satojen tai jopa kymmenien tuhansien ihmisten asuttama avaruuskaupunki, joka matkaisi hitaasti kohti tähtiä. Ravinto, ilma ja muut tarvikkeet tuotettaisiin arkissa, jossa olisi suljettu elossapitojärjestelmä.

Fiktiossa
---------

Tähtienväliset lennot ovat suosittu aihe tieteiskirjallisuudessa. Niissä avaruusmatkoja toteutetaan avaruushypyillä tai "poimuajolla". Toinen tieteiskirjoissa esitetty matkustustapa on siirtyminen kuviteltuun toiseen avaruuteen, hyperavaruuteen, jossa alus voi edetä nopeammin kuin meidän maailmankaikkeudessamme. Sopivalla kohdalla alus materialisoituu meidän maailmankaikkeuteemme. Mikään nykyfysiikan tietämys ei tue tätä ajatusta.

Katso myös
----------

* Tähtilaiva
* NERVA

Lähteet
-------

1. ↑  Poimuajo ei toimi käytännössä *Tähdet ja Avaruus*.  04.03.2012. Viitattu 13.1.2013.
2. ↑  Brendan McMonigal, Geraint F. Lewis ja Philip O'Byrne: The Alcubierre Warp Drive: On the Matter of Matter (pdf) *universetoday.com*. Viitattu 13.1.2013. (englanniksi)
**Leandro Damião da Silva dos Santos** (s. 22. heinäkuuta 1989 Jardim Alegre, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän edustaa espanjalaista Betisiä ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.

Seurajoukkueura
---------------

Damião aloitti jalkapalloilu-uransa paikallisista jalkapalloseuroista, joissa hän pelasi keskikenttäpelaajana. Ennen siirtymistään Atlético Tubarãon junioreihin, hän kävi Atlético Ibiraman testeissä, mutta ei tullut vielä tuolloin valituksi seuran junioriakatemiaan. Tässä välissä hän oli myös lähellä lopettaa koko jalkapallouransa, tarkoituksenaan keskittyä enemmän perheensä tukemiseen. Hän onnistui kuitenkin vakuuttamaan peliesityksillään Atlético Tubarãossa ja sai näin toisen mahdollisuuden Atlético Ibiramaan.

Kesällä 2009 Damião siirtyi Internacionalin alle 20-vuotiaiden joukkueeseen, jossa hän voitti kolme pokaalia. Sieltä hän sai kutsun seuran reservijoukkueeseen ja hieman tämän jälkeen edustusjoukkueeseen. Aikuisten tasolla hän voitti ensimmäisen pokaalinsa elokuussa 2010, kun joukkue kaatoi meksikolaisen Guadalajaran Copa Libertadoresin loppuottelussa.

Maajoukkueura
-------------

Damião sai ensimmäisen kutsunsa Brasilian maajoukkueeseen maaliskuussa 2011 pelattavaan ystävyysotteluun Skotlantia vastaan. Hän teki ensiesiintymisensä maajoukkueessa samaisessa ottelussa, joka päättyi Brasilian 2–0-voittoon. Ensimmäisen maalinsa maajoukkueessa Damião teki 5. syyskuuta 2011 ystävyysottelussa Ghanaa vastaan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Leandro Damiao: I've achieved my dream (Arkistoitu – Internet Archive) FIFA. Viitattu 26.7.2012. (englanniksi)
2. ↑  Internacional superstars claim Copa Libertadores win The Independent. Viitattu 26.7.2012. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Leandro Damiãon tilastot National Football Teams -sivustolla (englanniksi)

Brasilian joukkue – Kesäolympialaiset 2012
1 Gabriel |
2 Rafael |
3 Silva |
4 Jesus |
5 Sandro |
6 Marcelo |
7 Lucas |
8 Rômulo |
9 Leandro Damião |
10 Oscar |
11 Neymar |
12 Hulk |
13 Uvini |
14 Danilo |
15 Alex Sandro |
16 Ganso |
17 Pato |
18 Neto |
Valmentaja Menezes
**Ouinerden** on maalaiskunta Timbuktun alueen Gourma-Rharousin piirissä Malissa. Sen pinta-ala on 8 090 neliökilometriä. Asukkaita on 6 100 henkeä (vuonna 2009).

Ouinerdenin kunta rajoittuu idässä Gaon piirin N’Tillitin, etelässä Gourma-Rharousin piirin Gossin ja Inadiatafanen, lännessä Hamzakoman, Rharousin ja Banikanen sekä pohjoisessa Bouremin piiriin Bamban, Bouremin ja Taboyen kuntiin. Sen alue on Gourmaksi kutsuttua Nigerin oikeanpuoleisen rannan tasankoa. Seutu kuuluu Saharaan ja Sahelin siirtymävyöhykkeeseen.

Kunta käsittää 26 paimentolaisryhmää. Sen keskuspaikka on Adiora. Asukkaista suurin osa tuaregeja. Lisäksi on fulbeja, songhaita ja bozoja.

Adiora sijaitsee 22 kilometrin päässä Moptin ja Gaon välisestä valtatiestä. Kahdensadan kilometrin päässä sijaitsevaan Rharousin piirikeskukseen on huonokuntoinen maastoautolla ajettava reitti.

Seudun pääelinkeino on karjanhoito. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, kamelit ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan maanviljelyä, kaupankäyntiä, keräilyä ja käsityöammatteja. Osa väestöstä hakeutuu muualle ansiotöihin.

Adiorassa on koulu ja terveyskeskus. Huomattavin nähtävyys ovat seudulla elävät norsut.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Plan de Securité Alimentaire Commune Rurale de Ouinerdene 2006–2010 *csa-mali.org*.  2006. Viitattu 1.6.2012. (ranskaksi)
2. ↑  Resultats provisoires RGPH 2009 (Région de Tombouctou) *instat.gov.ml*.  Arkistoitu 22.7.2011. Viitattu 1.6.2012. (ranskaksi)
*Tämä artikkeli käsittelee tietorakennetta. Sitä tule sekoittaa ohjelman ajon aikana dynaamisesti hallitsemaan kekomuistiin.*

**Keko** (engl. *heap*), joskus myös **kasa**, on tietojenkäsittelytieteessä käytettävä tietorakenne, jolle on ominaista, että sen suurin (tai pienin) alkio on aina helposti saatavilla. Tärkeimpiä keon sovelluskohteita ovat mm. prioriteettijonon toteutus ja kekojärjestäminen.

Toteutus
--------

Keko on joko *maksimikeko* tai *minimikeko* riippuen siitä, onko tärkeää päästä nopeasti käsiksi tietojoukon suurimman vai pienimmän avaimen omaavaan alkioon. Yleensä keko hahmotetaan yhtenä tai useampana binääripuuna, joka toteuttaa (jotka toteuttavat) *kekoehdon*:

"Solmun avain on aina vähintään (tai enintään minimikeossa) yhtä suuri kuin sen lapsisolmujen avaimet."
Puun juurisolmulla on tällöin aina keon suurin (tai pienin) avain. Käytännössä keko tallennetaan kuitenkin usein taulukkona linkitetyn puurakenteen sijasta. Keon sisältöä muuttavat operaatiot on toteutettu siten, että ne säilyttävät kekoehdon totena. Toteutuksen yksityiskohdat riippuvat käytettävästä kekotyypistä. Yleisin kekotyyppi on binäärikeko. Muita variantteja ovat esimerkiksi fibonacci-keko ja binomikeko.

Operaatiot
----------

Yleisesti kekojen kanssa käytettyjä operaatioita ovat:

* Suurimman (pienimmän) alkion etsiminen: *find-max* (*find-min*)
* Suurimman (pienimmän) alkion poistaminen keosta: *delete-max* (*delete-min*)
* Alkion avaimen arvon kasvattaminen ja pienentäminen: *increase-key* ja *decrease-key*
* Uuden alkion lisääminen kekoon: *insert*
* Kahden keon yhdistäminen yhdeksi isoksi keoksi: *merge*

Useimpien keko-operaatioiden nopeus on luokkaa O(log *n*). Joidenkin operaatioiden nopeus vaihtelee riippuen käytettävästä kekotyypistä. Vaikka nopeudet ovat samaa kertaluokkaa kuin yleensä hakupuilla, on keko toteutustavastaan johtuen käytännössä usein huomattavasti muita tietorakenteita nopeampi silloin, kun sen ominaisuuksia pystytään hyödyntämään.

Käyttökohteita
--------------

* Kekojärjestäminen on tehokas minimitilassa toimiva järjestämisalgoritmi, jonka pahimman tapauksen aikavaativuus on luokkaa O(*n* log *n*).
* Prioriteettijono, eli jonorakenne, jossa korkeamman prioriteetin omaavat alkiot pääsevät "etuilemaan" niitä, joilla on alhaisempi prioriteetti, toteutetaan yleensä kekona.
* Graafi- eli verkkoalgoritmit käyttävät usein kekoa esimerkiksi solmujen läpikäyntijärjestyksen tallentamiseen ja selvittämiseen.

Lähteet
-------

1. ↑  Kivinen, Jyrki: Tietorakenteet-kurssin luentomateriaali (kevät 2008) (PDF) (sivu 284) Helsingin yliopiston tietojenkäsittelytieteen laitos.  Arkistoitu 13.11.2021. Viitattu 13.11.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Keko (tietorakenne)** Wikimedia Commonsissa
**Leandro Jones Johan Bacuna** (s. 21. elokuuta 1991 Groningen) on curaçaolaisia sukujuuria omaava alankomaalainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Aston Villaa. Oikeajalkainen Bacuna on pelipaikaltaan oikea laitalinkki.

Ura
---

### Seurajoukkueura

Bacunan kasvattajaseura on FC Groningen. Hän debytoi seuran edustusjoukkueessa elokuussa 2009 PSV Eindhovenia vastaan. Bacuna pelasi Groningenin paidassa Eredivisiessä yhteensä 109 ottelua tehden niissä 14 maalia. Heinäkuussa 2013 Bacuna siirtyi Englannin Valioliigan Aston Villaan. Hän debytoi seuran paidassa seuraavassa kuussa Arsenal FC:tä vastaan. Avausmaalinsa Bacuna iski syyskuussa 2013 Manchester Cityn verkkoon. Avauskaudellaan Bacuna teki 35 pelaamassaan valioliigaottelussa viisi maalia.

### Maajoukkueura

Curaçaolaisista sukujuuristaan johtuen Bacuna pelasi vuosina 2007–2008 Alankomaiden Antillien alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa. Alankomaita hän on edustanut alle 19- ja alle 21-vuotiaiden tasolla. Vuodesta 2016 lähtien Bacuna on pelannut Curaçaon maajoukkueessa.

Lähteet
-------

1. ↑
2. 1 2 3  Leandro Bacuna National Football Teams -sivustolla (englanniksi)
3. ↑
4. 1 2 3
**Oukitel K6000 Pro** on kiinalaisen Oukitelin valmistama älypuhelin.

Ominaisuudet
------------

Oukitel K6000 Pron käyttöjärjestelmänä toimii Android 6.0. Puhelimessa on kolme gigatavua käyttömuistia ja 32 gigatavua massamuistia. Sen takakameran resoluutio on 13 megapikseliä, mutta resoluutiota on kasvatettu laskennallisesti 16 megapikseliin. Oukitel K6000 Prossa on digitaalinen kuvanvakain.

Oukitel K6000 Prossa on 6 000 milliampeeritunnin akku, joten se on älypuhelimeksi melko isokokoinen ja painava. Puhelin kesti Androidheadlines.comin testissä kolme päivää lataamatta. Oukitel K6000 Pro ei tue pikalatausta, joten sen lataaminen kestää noin kuusi tuntia.

Vastaanotto
-----------

Tekniikan Maailman arvostelussa Oukitel K6000 Pro sai kehuja jämäkästä alumiinirungostaan ja hyvästä akkukestostaan. Puhelimen suorituskykyä pidettiin keskitasoisena, mutta halpaan hintaansa nähden todella hyvänä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Ylönen, Raimo; Backman, Leo; Herttua, Ilkka: TM-vertailussa: 230–800 euron älypuhelimet – näin OnePlus 3T kampitti iPhonen *Tekniikan Maailma*.  15.12.2016. Viitattu 15.4.2017.
2. 1 2 3  Maxham, Alexander: Review: Oukitel K6000 Pro *Androidheadlines.com*.  1.7.2016. Viitattu 15.4.2017. (englanniksi)