**Mihail Sergejevitš Gorbatšov** (ven. Михаи́л Серге́евич Горбачёв, [mʲɪxɐˈil sʲɪrˈɡʲejɪvʲɪdʑ ɡərbɐˈtɕɵf] Ru-Mikhail Sergeyevich Gorbachev.ogg kuuntele ääntämys**(ohje)**; 2. maaliskuuta 1931 Privolnoje, Stavropolin aluepiiri, Neuvostoliitto – 30. elokuuta 2022 Moskova, Venäjä) oli neuvostoliittolainen ja venäläinen poliitikko, joka toimi Neuvostoliiton kommunistisen puolueen viimeisenä pääsihteerinä vuosina 1985–1991 ja Neuvostoliiton valtionpäämiehenä vuosina 1988–1991.

Gorbatšovin uudistuspyrkimykset, joista käytettiin nimityksiä perestroika ("uudelleenrakentaminen") ja glasnost ("avoimuus"), johtivat liennytykseen ja vaikuttivat kylmän sodan päättymiseen, mistä hän sai Nobelin rauhanpalkinnon. Samalla Neuvostoliiton kommunistinen puolue menetti aikaisemman poliittisen valta-asemansa, mikä lopulta aiheutti Neuvostoliiton hajoamisen.

Lapsuus ja nuoruus
------------------

Nuori Gorbatšov isovanhempiensa kanssa.
Mihail Sergejevitš Gorbatšov syntyi 2. maaliskuuta 1931 Privolnojen kaupungissa Neuvostoliitossa. Hänen äitinsä Marija oli ukrainalainen, kotoisin Tšernihivistä Pohjois-Ukrainasta, mistä oli kotoisin myös Raisa Gorbatšovan suku. Gorbatšovin isä Sergei oli venäläinen. Hänen perheensä koki Josif Stalinin poliittiset vainot, ja hänen vuonna 1934 kulakiksi epäilty isoisänsä Andrei tuomittiin yhdeksäksi vuodeksi gulag-leirille. Kun toisessa maailmansodassa natsi-Saksa miehitti Privolnojen 1942, Gorbatšovin perhe pakeni vuoden 1943 helmikuussa pois kaupungista. Teini-ikäisenä Gorbatšov toimi vuosien 1946 ja 1950 välisenä aikana leikkuupuimurin kuljettajana Stavropolin aluepiirin kollektiivin maatiloilla, minkä takia hän keskeytti koulunkäyntinsä voidakseen avustaa perhettään peltotöissä. Jo teini-ikäisenä hän sai Työn punaisen lipun kunniamerkin, kun hän avusti isäänsä saavuttamaan ennätyksellisen sadon vuonna 1948.

Vuonna 1950 Gorbatšov onnistui pääsemään arvostettuun Moskovan yliopistoon, jossa hän kiinnostui erityisesti historiasta ja matematiikasta. Hän kuitenkin opiskeli lakia, koska hän uskoi lakiopinnoista olevan hyötyä tulevassa elämässä. Hän pääsi jo koulussa vuonna 1950 kommunistipuolueen koejäseneksi ja täysjäseneksi 1952. Yliopistossa Gorbatšov myös kohtasi tulevan vaimonsa Raisa Titarenkon, joka opiskeli filosofiaa. He menivät naimisiin vuonna 1953, ja yliopistosta valmistumisen jälkeen pariskunta muutti asumaan Gorbatšovin kotiseudulle Stavropoliin vuonna 1955.

Poliittinen ura
---------------

Gorbatšov valmistui agronomi-ekonomiksi vuonna 1966. Hänen uransa lähti nopeaan nousuun, ja vuonna 1966 hänestä tuli Stavropolin ensimmäinen sihteeri ja 1970 alueen sihteeri. Seuraavana vuonna hänet nimitettiin kommunistisen puolueen keskuskomiteaan. Vuonna 1972 hän johti Neuvostoliiton valtuuskuntaa Belgiaan, vuonna 1975 Länsi-Saksaan ja 1983 Kanadaan. Gorbatšov pääsi vuonna 1974 korkeimman neuvoston jäseneksi ja nuorisoasioiden komission puhemieheksi. Hän nousi politbyroon varajäseneksi 1979, jossa hän pääsi KGB:n johtajan Juri Andropovin suojelukseen. 

Pääsihteeriksi Brežnevin jälkeen marraskuussa 1982 noussut Andropov yritti nimittää Gorbatšovin seuraajakseen, mutta sen sijaan häntä seurasi Konstantin Tšernenko. Tämä ei haitannut Gorbatšovin uraa, sillä iäkäs Tšernenko oli liian sairas työskennelläkseen ja kuoli vain 13 kuukauden kuluttua. Tšernenkon kuollessa nimitettiin tuolloin 54-vuotias Mihail Gorbatšov yksimielisesti puolueen pääsihteeriksi 11. maaliskuuta 1985, neljä tuntia Tšernenkon kuoleman jälkeen.

Andropov oli jo käynnistänyt laajan talouden kokeiluohjelman. Gorbatšov edusti uutta sukupolvea, joka halusi siivota vanhat stalinistit pois hallinnosta, ja hänen ympärillään oli piiri, joka vakuutti, että Neuvostoliiton maksukyky ja uskottavuus joutuvat vaaraan, ellei talouselämää uudisteta perusteellisesti.

Johtoasemaan noustuaan Gorbatšov teki henkilövaihdoksia. Yllätys oli pitkäaikaisen ulkoministeri Andrei Gromykon erottaminen ja Gruusian puoluesihteeri Eduard Ševardnadzen nimitys ulkoministeriksi. Toinen yllätysnousija oli Aleksandr Jakovlev, joka ei ollut edes keskuskomitean varajäsen Gorbatšovin valtakauden alussa, mutta jo kesällä 1987 politbyroon täysjäsen ja keskuskomitean sihteeri.

### Uudistukset

*Pääartikkeli: Neuvostoliitto Gorbatšovin aikakaudella*
Gorbatšov perusti maatalouteen keskittyneen Gosagropromin yhdistämällä viisi ministeriötä ja kaksi valtion komiteaa.

Gorbatšov aloitti kommunistisen puolueen uudistuskampanjan kolmella iskulauseella: *glasnost* (avoimuus), *perestroika* (uudistukset) ja ulkopolitiikassa "uusi ajattelu" (*novoje mnenije*). Nämä tavoitteet julkistettiin puolueen 27. yleiskokouksessa helmikuussa 1986. Tammikuussa 1987 Gorbatšov ehdotti, että puolueosastojen johtajat valittaisiin alhaaltapäin, sen sijaan että heidät nimitettiin ylhäältä. Tämän hän pani toimeen kuitenkin vasta maaliskuussa 1989.

Glasnostin arvostelu alkoi kärjistyä syksyllä 1987. Gorbatšovin entinen tukija politbyroossa ja asteikossa toisella sijalla ollut Jegor Ligatšov puolusti kommunistisen puolueen johtavaa asemaa. Vastaavasti Gorbatšovin politbyrooseen Sverdlovista nostama Boris Jeltsin painosti nopeampiin uudistuksiin kuin Gorbatšov pyrki. Keskuskomitean tapaamisessa lokakuussa 1987 Jeltsin hyökkäsi Ligatšovia vastaan syyttäen tätä uudistusten sabotoinnista ja syytti Gorbatšovia hidastelusta.

Gorbatšovin kohdatessa vastarintaa puoleen paikallisosastoista hän irrotti kannatuspohjansa puolueesta. Maaliskuussa 1989 järjestettiin Neuvostoliiton kansanedustajain kongressin vaalit. Kaksi kolmasosaa kansanedustajista valittiin kansanvaalilla ja yhden kolmasosan nimittivät puolue ja muut järjestöt. Kansanedustajain kongressista tuli julkisen keskustelun foorumi, jonka istunnot televisioitiin koko maahan. Kansanedustajien demokraattista ryhmittymää johti Andrei Saharov. Puolueelle uskolliset ainekset pitivät hallussaan suurinta osaa paikoista, mutta Saharovin oppositio pakotti heidät puolustuskannalle, Gorbatšovin harmiksi. Hänen otteensa glasnostista ja uudistuksista alkoivat lipsua. Saharovin kuoltua joulukuussa tämän tilalle nousi Jeltsin.

Gorbatšovin uudistusten merkittävä este oli talouskasvun taantuminen. Sen lisäksi Neuvostoliiton merkittävän vientituotteen, öljyn, hinta oli vuosina 1985–1986 välillä 10–12 Yhdysvaltain dollaria barrelilta.

### Huippukokoukset

Yhdysvaltain varapresidentti Bush, presidentti Ronald Reagan ja Gorbatšov New Yorkissa vuonna 1988.
Vuonna 1985 Gorbatšov tapasi Britannian pääministeri Margaret Thatcherin Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Yhdysvaltojen presidentti Ronald Reaganin Genevessä 19.–20. marraskuuta 1985. Hän puhui Genevessä Reaganin "Tähtien sota" -suunnitelmaa vastaan.

Gorbatšovilla oli hyvä keskusteluyhteys Yhdysvaltojen presidenttien Reaganin ja George H. W. Bushin kanssa. He tapasivat useissa huippukokouksissa ja tasoittivat kylmän sodan päättymistä. Bushin presidenttikaudella joulukuussa 1989 pidettyä Maltan tapaamista Gorbatšov luonnehti myöhemmin seuraavin sanoin: "Maltan tapaaminen oli vedenjakaja. Siitä tuli 1990-luvun jälkipuolen käännekohta. Malta lopetti kylmän sodan." Syyskuussa 1990 Bush ja Gorbatšov tapasivat Helsingissä.

### Nobelin rauhanpalkinto

Vuonna 1988 Gorbatšov julisti Neuvostoliiton hylkäävän Brežnevin opin ja sallivan demokraattiset uudistukset Itä-Euroopassa. Näiden tarkoituksena oli vahvistaa Neuvostoliittoa, joka oli alkanut uhkaavasti natista liitoksistaan, mutta valtion rakenteet eivät kestäneet uudistuksia. Tämä johti sarjaan vallanvaihdoksia Euroopassa 1989 alkaen ja sosialistisen järjestelmän romahtamiseen. Romaniaa lukuun ottamatta vallanvaihdokset olivat rauhanomaisia, ja kylmä sota Yhdysvaltain ja Neuvostoliiton välillä päättyi. Gorbatšov sai Nobelin rauhanpalkinnon 1990. Gorbatšov valittiin Neuvostoliiton ensimmäiseksi virkaatekeväksi presidentiksi 15. maaliskuuta 1990.

Mullistus Neuvostoliitossa ja Itä-Euroopassa herätti myös vastustusta, ja Neuvostoliiton johdon vanhoillinen siipi aloitti vallankaappauksen elokuussa 1991 suistaakseen Gorbatšovin vallasta. Hänet vangittiin kolmeksi päiväksi 19.–21. elokuuta loma-asunnollaan Forosissa, Krimillä. Kaappauksen aikana Baltian neuvostotasavallat julistautuivat itsenäisiksi, sekä Ukraina että Venäjä Boris Jeltsinin johdolla 24. elokuuta. Gorbatšov joutui erottamaan ja vangitsemaan suuren joukon politbyroota, mukaan lukien vallankaappausta Gennadi Janajevin johdolla yrittäneen kahdeksan kovan linjan kannattajan ryhmän. 

Neuvostoliiton kommunistinen puolue lakkautettiin 29. elokuuta 1991 ja Gorbatšov erosi virastaan Neuvostoliiton presidenttinä 25. joulukuuta 1991. Seuraavana päivänä korkein neuvosto päätti Sosialististen neuvostotasavaltojen liiton purkamisesta.

Neuvostoliiton valtion laillinen seuraajavaltio on Venäjän federaatio. Venäjän federaation johtajaksi ja yleisesti Gorbatšovin seuraajaksi tuli hänen entinen poliittinen kilpailijansa Boris Jeltsin.

Neuvostoliiton jälkeen
----------------------

Entinen Yhdysvaltain presidentti Ronald Reagan palkitsee Gorbatšovin Ronald Reagan Freedom Award -palkinnolla Reagan Libraryllä, 4. toukokuuta 1992.
Vuonna 1992 Gorbatšov vieraili Stanfordin yliopistossa Yhdysvalloissa. Vierailuluennossaan hän kannusti ostamaan hänen pian ilmestyvän muistelmateoksensa.

Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen Gorbatšov on luennoinut erilaisissa tilaisuuksissa sekä kirjoittanut useita kirjoja. Hän kertoo menettäneensä kaikki rahansa vuoden 1998 pankkikriisin yhteydessä, kun pankki, jossa hänen säästönsä olivat, meni konkurssiin. Sen jälkeen hän esiintyi muun muassa mainoksissa. Vuonna 2010 aikakauslehti *Time* listasi Gorbatšovin vuoden 1998 esiintymisen yhdysvaltalaisessa Pizza Hutin mainoksessa kymmenen noloimman julkisuuden henkilön tekemän mainoksen joukkoon. Gorbatšov mainosti myös saksalaista Gorbatschow-vodkaa. Puoliso Raisa Gorbatšova kuoli leukemiaan syyskuussa 1999.

Vuonna 2001 Gorbatšov perusti Venäjän sosiaalidemokraattisen puolueen, mutta erosi sen johtajan virasta toukokuussa 2004 erimielisyyksien jälkeen. Puolue poistettiin myöhemmin rekisteristä vähäisen jäsenmäärän vuoksi.

Gorbatšov osallistui 9. kesäkuuta 2004 Yhdysvaltain entisen presidentin Ronald Reaganin hautajaisiin Washingtonissa.

Gorbatšov pyrki Venäjän presidentiksi 1996, mutta sai vain 0,5 % äänistä. Hän ei ollut enää Venäjällä suosittu, sillä häntä pidettiin Neuvostoliiton hajottajana. Gorbatšov itse syytti Jeltsiniä "maan menettämisestä" sekä seuranneesta yleisestä kaaoksesta, ja oli hyvillään, kun hänestä päästiin eroon. Presidentti Vladimir Putinia Gorbatšov enimmäkseen tuki.

Lokakuussa 2007 Gorbatšov perusti uuden Sosiaalidemokraattien liiton. Se ei ollut puolue, eikä siten ottanut osaa vaaleihin. Gorbatšov julisti sen taistelevan "ääriliikkeitä" ja "kielteisiä tendenssejä" sekä korruptiota vastaan.

Gorbatšov vuonna 2010.
Syyskuussa 2008 Gorbatšov ilmoitti palaavansa politiikkaan yhdessä liikekumppaninsa Aleksandr Lebedevin kanssa muodostamalla oman puolueen, jonka on tarkoitus osallistua vuoden 2011 parlamenttivaaleihin.

Gorbatšov levytti 2009 vaimonsa Raisa Gorbatšovan lempilauluja. Levyn ainoa myyntikappale myytiin 100 000 eurolla lasten leukemian hoidon hyväksi Raisa Gorbatšovan nimeä kantavan säätiön hyväntekeväisyysillallisten huutokaupassa.

Vuonna 2014 osana Ukrainan vallankumousta Venäjällä ryhmä kansanedustajia yhdisti Ukrainan ongelmat Neuvostoliiton hajoamiseen ja vaati tutkimaan syyllistyikö Gorbatšov maanpetokseen 1980-luvulla, kun Neuvostoliitto hajosi.

### Kuolema

Gorbatšov kuoli pitkän sairauden uuvuttamana moskovalaisessa sairaalassa 30. elokuuta 2022. Gorbatšovin valtiolliset hautajaiset järjestettiin 3. syyskuuta 2022 ja hänet haudattiin puolisonsa Raisan viereen Novodevitšin hautausmaalle Moskovaan. Presidentti Putin ei osallistunut hautajaisiin, mutta kävi ennen hautajaisia jättämässä kukat Gorbatšovin arkun viereen.

Populaarikulttuurissa
---------------------

Päälaellaan olleesta syntymämerkistä tunnettu Gorbatšov oli jo valtakautensa käytetty hahmo aikana erilaisissa viihdetuotteissa, kuten elokuvissa ja videopeleissä. Häntä esittävä hahmo esiintyy muun muassa yhdysvaltalaisissa elokuvissa *Rocky IV* (1985) ja *Mies ja alaston ase* (1988).

Vaikka Gorbatšovin maine Venäjällä olikin huono Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen, lännessä häntä kiiteltiin kylmän sodan päättymisen ja Neuvostoliiton hajoamisen edesauttamisesta. Gorbatšov eli "Gorby" esiintyi muun muassa länsimaisissa mainoksissa ja oli haluttu vierailija erinäisiin tilaisuuksiin. Kun Gorbatšov oli vuonna 1996 esittelemässä muistelmakirjaansa washingtonilaisessa kirjakaupassa, jonoa tilaisuuteen alkoi muodostua jo aamuyöllä. Vuonna 1998 hän esiintyi Pizza Hutin televisiomainoksessa ja vuonna 2007 Louis Vuittonin lehtimainoksessa. Louis Vuittonin mainoskuvassa Gorbatšov istuu limusiinin takapenkillä auton ajaessa Berliinin muurin jäänteiden ohitse. Hänen vieressään on Louis Vuittonin laukku, josta pilkistää lehti, jossa kerrotaan Aleksandr Litvinenkon murhasta.

Valokuvia
---------

* Gorbatšov vierailee sikatilalla DDR:ssä vuonna 1966.Gorbatšov vierailee sikatilalla DDR:ssä vuonna 1966.
* Puolison Raisa Gorbatšovan kanssa vuonna 1988.Puolison Raisa Gorbatšovan kanssa vuonna 1988.
* George H. W. Bush ja Gorbatšov Helsingissä vuonna 1990.George H. W. Bush ja Gorbatšov Helsingissä vuonna 1990.

Katso myös
----------

* Gorbatšovin alkoholin vastainen kampanja
* Gorbatšovin ajan Neuvostoliiton kansallisuuskiistat
* Neuvostoliiton talousongelmat
* Aleksandr Jakovlev

Teokset
-------

* Gorbatšov, Mihail: *Perestroika ja uusi ajattelu*. WSOY, 1987. ISBN 951-0-14796-6.
* Gorbatšov, Mihail: *Näin sen muistan*. Helsinki: WSOY, 2015. ISBN 978-952-312-099-0.

Elokuvia Gorbatšovista
----------------------

* Werner Herzog: *Ystäväni Gorbatshov*  (*Meeting Gorbachev*). 2018.
* Vitali Manski: *Gorbachev. Heaven*. 2020.

Lähteet
-------

1. ↑  Töyrylä, Katriina: Neuvostoliiton viimeinen johtaja Mihail Gorbatšov on kuollut. *Yle uutiset* 30.8.2022. Viitattu 31.8.2022.
2. ↑  Niemeläinen, Jussi: Mihail Gorbatšov oli lännessä sankari mutta Venäjällä häpeällisen ajan symboli. *Helsingin Sanomat* 30.8.2022. Viitattu 31.8.2022.
3. ↑  Hakala, Pekka: Rauhannobelisti Mihail Gorbatšov kirjoitti myöhempinä vuosinaan tekstiä, joka olisi voinut olla peräisin Putinin haamukirjoittajilta *Helsingin Sanomat*.  31.8.2022. Viitattu 31.8.2022.
4. ↑  Gorbachev’s Ambiguous Legacy *Spiegel*.  18.8.2011. Viitattu 6.1.2023. (englanniksi)
5. ↑  Millar, James R. (toim.): *Encyclopedia of Russian History*, s. 578. Macmillan Library Reference, 2003. ISBN 978-0028656939. (englanniksi)
6. ↑  Mikä mies on Mihail Gorbatsov? *Valitut Palat*, kesäkuu 1985, s. 44–48.
7. ↑  Can Gorbachev feed Russia (Maksullinen) *The New York Times*.  1989. Viitattu 6.1.2023.
8. 1 2  Millar (toim.): *Encyclopedia of Russian History*, s. 560.
9. ↑  Millar (toim.): *Encyclopedia of Russian History*, s. 560–561.
10. ↑  Gregg, Donald P.: CIA:n mies ja Suomi.  *Suomen Kuvalehti*, 11.10.2013, nro 41, s. 55.
11. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
12. ↑  Maailma paloina: Gorbatshov hävisi kaikki ruplansa *Kumppani*.  7.1.1999.  [vanhentunut linkki]
13. ↑  Musgrave, Paul: Mikhail Gorbachev’s Pizza Hut Thanksgiving Miracle *Feature*.  28.11.2019. Foreign Policy. Viitattu 22.1.2022. (englanniksi)
14. ↑  Soviet First Lady Raisa Gorbachev Dies of Leukemia *Los Angeles Times*.  21.9.1999. Viitattu 6.1.2023. (englanniksi)
15. ↑  Kaiser, Robert G.: Gorbachev: ’We all lost Cold War’ *NBC News*.  2004. Viitattu 6.1.2023.
16. ↑  Gorbachev Criticizes Yeltsin’s Policies, Praises Putin, JRL 2006-183 *Johnson's Russia List*.  12.8.2006. Viitattu 08.11.2007. (englanniksi)
17. ↑  Russia: Gorbachev Speaks To RFE/RL Ahead Of 75th Birthday *RFE/RL*.  1.3.2006. Viitattu 08.11.2007. (englanniksi)
18. ↑  Gorbachev sets up Russia movement *BBC News*.  20.10.2007. Viitattu 08.11.2007. (englanniksi)
19. ↑  Gorbachev heads new political group *Al Jazeera English*.  20.10.2007.  Arkistoitu 22.11.2007. Viitattu 08.11.2007. (englanniksi)
20. ↑  Blomfeld, Adrian: Mikhail Gorbachev returns to Russian politics *Daily Telegraph*.  29.9.2008. Viitattu 22.11.2008. (englanniksi)
21. ↑  Mihail Gorbatshov laulaa kuin Johnny Cash – kuuntele kappale *is.fi*.  Arkistoitu 31.7.2009. Viitattu 29.7.2009.
22. ↑  Russian MPs say Mikhail Gorbachev should be prosecuted for treason *The Guardian*.  2014. Viitattu 6.1.2023. (englanniksi)
23. ↑  Häkkinen, Henri: Neuvostoliiton viimeinen johtaja Mihail Gorbatšov on kuollut *Helsingin Sanomat*.  30.8.2022. Viitattu 31.8.2022.
24. ↑  Putin ei osallistu Gorbatshovin hautajaisiin MTV3. Viitattu 1.9.2022.
25. ↑  Putin kävi jättämässä jäähyväiset Gorbatšovin arkulla, mutta ei osallistu hautajaisiin lauantaina *Yle uutiset*.  1.9.2022. Viitattu 9.11.2022.
26. 1 2  Räsänen, Piritta: Näin Gorbatšovista tuli lännessä sankari, joka poseerasi Louis Vuittonin mainoskuvassa *Helsingin Sanomat*.  31.8.2022. Viitattu 2.9.2022.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Mihail Gorbatšov**.

Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta ***Mihail Gorbatšov***. 

* Gorbatšov-säätiö.
* Dokumenttiprojekti: Ystäväni Gorbatshov – ohjaajalegenda Werner Herzog kertoo viimeisen neuvostopresidentin tarinan.
* Elävä arkisto – Gorbatšov eroaa.
* Extracts from an interview with Mikhail Gorbachev on the France 24 TV station. RIA.

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Neuvostoliitto Neuvostoliiton johtajat |
| --- |
|  |
| 
* Lenin (1922–1924)
* Stalin (1929–1953)
* Malenkov (1953–1956)
* Hruštšov (1957–1964)
* Brežnev (1964–1982)
* Andropov (1982–1984)
* Tšernenko (1984–1985)
* Gorbatšov (1985–1991)

 | Neuvostoliiton tunnus |

 |

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Neuvostoliitto Neuvostoliiton valtionpäämiehet |
| --- |
|  |
| 
* Kalinin (1922–1946)
* Švernik (1946–1953)
* Vorošilov (1953–1960)
* Brežnev (1960–1964)
* Mikojan (1965–1965)
* Podgornyi (1965–1977)
* Brežnev (1977–1982)
* Andropov (1983–1984)
* Tšernenko (1984–1985)
* Gromyko (1985–1988)
* Gorbatšov (1988–1991)

 | Neuvostoliiton tunnus |

 |

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Neuvostoliiton kommunistinen puolue |
| --- |
|  |
| Puoluejohto | 

|  |  |
| --- | --- |
| Puheenjohtajat | 
* Lenin
* Stalin
* Hruštšov
* Brežnev
* Andropov
* Tšernenko
* Gorbatšov
* Ivaško

 |
|  |
| Pääsihteerit | 
* Stasova
* Sverdlov
* Stasova
* Krestinski
* Molotov
* Stalin
* Hruštšov
* Brežnev
* Andropov
* Tšernenko
* Gorbatšov
* Ivaško

 |

 |
|  |
| Organisaatio | 

|  |  |
| --- | --- |
| Toimielimet | 
* Keskuskomitea
* Politbyroo
* Sihteeristö
* Orgburgo
* Keskustarkastuskomitea

 |
|  |
| Julkaisut | 
* Pravda

 |
|  |
| Neuvostotasavallanpuolueet | 
* Armenia
* Azerbaidžan
* Bukhara
* Georgia
* Horezm
* Karjala
* Kazakstan
* Kirgisia
* Latvia
* Liettua
* Moldavia
* Tadžikistan
* Turkestan
* Turkmenistan
* Transkaukasia
* Ukraina
* Uzbekistan
* Valko-Venäjä
* Venäjä
* Viro

 |
|  |
| Järjestöt | 
* Komsomol
* Nuoret Pioneerit

 |

 |
|  |
| Muuta | 
* Vasemmisto-oppositio
* Oikeistopoikkeama
* Poikkeustilakomitea
* Bund
* Taisteluliitto työväenluokan vapauttamiseksi

 |
|  |
| Komintern · Kominform |

 |

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Venäjän hallitsijat ja valtionpäämiehet |
| --- |
|  |
| Ennen Rurikovitšia | 
* Kyi (200–230)
* Bož (350–376)

 |
|  |
| Novgorodin ruhtinaat | 
* Rurik (862–879)
* Oleg Viisas (879–882)

 |
|  |
| Kiovan ruhtinaat ja suuriruhtinaat | 

|  |  |
| --- | --- |
| Kyi-suku | 
* Askold ja Dir (842–842)

 |
|  |
| Rurik-suku | 
* Oleg Viisas (882–912)
* Igor (912–945)
* Olga (945–962)
* Svjatoslav I (962–972)
* Jaropolk (972–980)
* Vladimir Suuri (980–1015)
* Svjatopolk I (1015–1019)
* Jaroslav I Viisas (1019–1054)
* Izjaslav I (1054–1073)
* Svjatoslav II (1073–1076)
* Izjaslav I (1076–1078)
* Vsevolod I (1078–1093)
* Svjatopolk II (1093–1113)
* Vladimir Monomah (1113–1125)
* Mstislav I Suuri (1125–1132)
* Jaropolk II (1132–1139)
* Vjatšeslav I (1139)
* Vsevolod II (1139–1146)
* Igor II (1146)
* Vjatšeslav I 1151–1154)
* Izjaslav II (1146–1154)
* Juri Dolgoruki (1149–1151)
* Rostislav I (1154–1167)
* Juri Dolgoruki (1155–1157)
* Izjaslav III (1155–1162)
* Mstislav II (1167–1169)
* Gleb I (1169–1171)
* Vladimir II Mstislavitš (1171)
* Mikael I (1171)
* Roman I (1171–1173)
* Vsevolod III (1173)
* Rurik Rostislavitš (1173)
* Jaroslav II (1174–1175)
* Roman I (1175–1177)
* Svjatoslav III (1173)
* Svjatoslav III (1176–1180)
* Jaroslav II (1180)
* Rurik Rostislavitš (1180–1182)
* Svjatoslav III (1181–1194)
* Rurik Rostislavitš (1194–1202)
* Rurik Rostislavitš (1203–1205)
* Rurik Rostislavitš (1206)
* Rurik Rostislavitš (1207–1210)
* Ingvar I (1202, 1214)
* Roman II (1203-1205)
* Rostislav II (1204–1206)
* Vsevolod IV (1206–1212)
* Mstislav III (1214–1223)
* Vladimir III (1223–1235)
* Izjaslav IV (1235–1236)
* Jaroslav III (1236–1238, 1246)
* Mikael II (1238–1239)
* Rostislav III (1239)
* Daniel I (1239–1240)
* Mikael II (1241–1246)

 |

 |
|  |
| Vladimirin ruhtinaat ja suuriruhtinaat | 
* Andrei I (1168–1175)
* Mikael I (1175–1176)
* Vsevolod III (1176–1212)
* Juri II (1212–1216 ja 1218–1238)
* Konstantin I (1216–1218)
* Jaroslav II (1238–1246)
* Svjatoslav III (1246–1249)
* Andrei II (1249–1252)
* Aleksanteri Nevski (1252–1263)
* Jaroslav III (1263–1271)
* Vasili Jaroslavitš (1272–1277)
* Dmitri Aleksandrovitš (1277–1294)
* Andrei III (1294–1304)
* Mihail Jaroslavitš (1304–1318)

 |
|  |
| Moskovan ruhtinaat ja suuriruhtinaat | 
* Daniel (1283–1303)
* Juri Danilovitš (1303–1325)
* Iivana Kalita (1325–1341)
* Semjon (1341–1353)
* Iivana II (1353–1359)
* Dmitri Donskoi (1359–1389)
* Vasili I (1389–1425)
* Vasili II (1425–1462)
* Iivana Suuri (1462–1505)
* Vasili III (1505–1533)
* Iivana IV "Julma" (1533–1547)

 |
|  |
| Venäjän tsaarit | 

|  |  |
| --- | --- |
| Rurik-suku | 
* Iivana IV "Julma" (1547–1584)
* Fjodor I (1584–1598)

 |
|  |
| Godunov-suku | 
* Boris Godunov (1598–1605)
* Fjodor II (1605)

 |
|  |
| Rurik-suku | 
* Vale-Dmitri I (1605–1606)

 |
|  |
| Šuiski-suku | 
* Vasili Šuiski (1606–1610)

 |
|  |
| Rurik-suku | 
* Vale-Dmitri II (1607–1610)
* Vale-Dmitri III (1611–1612)

 |
|  |
| Vaasa-suku | 
* Ladislaus IV Puolalainen (1610—1612)

 |
|  |
| Romanov-suku | 
* Mikael Romanov (1613—1645)
* Aleksei Mihailovitš (1645–1676)
* Fjodor III (1676–1682)
* Pietari Suuri ja Iivana V (1682–1721)

 |

 |
|  |
| Venäjän keisarit | 

|  |  |
| --- | --- |
| Romanov-suku | 
* Pietari Suuri (1721–1725)

 |
|  |
| Skowroński -suku | 
* Katariina I (1725—1727)

 |
|  |
| Romanov-suku | 
* Pietari II (1727–1730)

 |
|  |
| Mecklenburg-Schwerin-suku | 
* Anna (1730–1740)

 |
|  |
| Brunswick-Bevern-suku | 
* Iivana VI (1740–1741)

 |
|  |
| Romanov-suku | 
* Elisabet (1741–1762)

 |
|  |
| Holstein-Gottorp-Romanov-suku | 
* Pietari III (1762)

 |
|  |
| Askania-suku | 
* Katariina Suuri (1762—1796)

 |
|  |
| Holstein-Gottorp-Romanov-suku | 
* Paavali I (1796—1801)
* Aleksanteri I (1801—1825)
* Nikolai I (1825—1855)
* Aleksanteri II (1855—1881)
* Aleksanteri III (1881—1894)
* Nikolai II (1894—1917)

 |

 |
|  |
| Venäjän pääministerit | 
* Georgi Lvov (1917)
* Aleksandr Kerenski (1917)

 |
|  |
| Neuvostoliiton johtajat | 
* Vladimir Lenin (1922—1924)
* Josif Stalin (1928/1929—1953)
* Georgi Malenkov (1953–1956)
* Nikita Hruštšov (1957–1964)
* Leonid Brežnev (1964–1982)
* Juri Andropov (1982–1984)
* Konstantin Tšernenko (1984–1985)
* Mihail Gorbatšov (1985–1991)

 |
|  |
| Venäjän presidentit | 
* Boris Jeltsin (1991–2000)
* Vladimir Putin (2000–2008)
* Dmitri Medvedev (2008–2012)
* Vladimir Putin (2012–)

 |

 |


|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Venäjän presidentinvaali 1996 |
| --- |
|  |
| Ehdokkaat | 
* Vladimir Brintsalov (sosialistit)
* Mihail Gorbatšov (sit.)
* Svjatoslav Fjodorov (PST)
* Aleksandr Lebed (Kotimaa)
* Martin Šakkum (Sosialistinen kansanpuolue)
* Juri Vlasov (sit.)
* Grigori Javlinski (Jabloko)
* Boris Jeltsin (sit.)
* Vladimir Žirinovski (liberaalidemokraatit)
* Gennadi Zjuganov (kommunistit)

 |

 |

Nobelin rauhanpalkinnon saajat

|  |  |
| --- | --- |
| 1901–1925 | 1901: Dunant, Passy
1902: Ducommun, Gobat
1903: Cremer
1904: Kansainvälisen oikeuden instituutti
1905: Suttner
1906: Roosevelt
1907: Moneta, Renault
1908: Arnoldson, Bajer
1909: Beernaert, Paul Balluet d’Estournelles de Constant
1910: Kansainvälinen Rauhantoimisto
1911: Asser, Fried
1912: Root
1913: La Fontaine
1917: Punainen Risti
1919: Wilson
1920: Bourgeois
1921: Branting, Lange
1922: Nansen
1925: Chamberlain, Dawes |
| 1926–1950 | 1926: Briand, Stresemann
1927: Buisson, Quidde
1929: Kellogg
1930: Söderblom
1931: Addams, Butler
1933: Angell
1934: Henderson
1935: Ossietzky
1936: Lamas
1937: Cecil
1938: Nansenin kansainvälinen pakolaistoimisto
1944: Punainen Risti
1945: Hull
1946: Balch, Mott
1947: Kveekarit
1949: Boyd Orr |
| 1951–1975 | 1950: Bunche
1951: Jouhaux
1952: Schweitzer
1953: Marshall
1954: Yhdistyneiden kansakuntien pakolaisjärjestö
1957: Pearson
1958: Pire
1959: Noel‑Baker
1960: Lutuli
1961: Hammarskjöld
1962: Pauling
1963: Punainen Risti
1964: King
1965: Unicef
1968: Cassin
1969: Kansainvälinen työjärjestö
1970: Borlaug
1971: Brandt
1973: Kissinger, Lê
1974: MacBride, Satō
1975: Saharov |
| 1976–2000 | 1976: B. Williams, Corrigan
1977: Amnesty International
1978: Sadat, Begin
1979: Äiti Teresa
1980: Esquivel 
1981: YK:n pakolaisapujärjestö
1982: Myrdal, García Robles
1983: Wałęsa
1984: Tutu
1985: Lääkärit ydinsotaa vastaan
1986: Wiesel
1987: Arias
1988: YK:n Rauhanturvaajat
1989: Dalai Lama
1990: Gorbatšov
1991: Suu Kyi
1992: Menchú
1993: Mandela, de Klerk
1994: Arafat, Peres, Rabin
1995: Pugwash-liike, Rotblat
1996: Belo, Ramos Horta
1997: Kampanja maamiinojen kieltämiseksi (ICBL), J. Williams
1998: Hume, Trimble
1999: Lääkärit ilman rajoja
2000: Kim |
| 2001– | 2001: YK, Annan
2002: Carter
2003: Ebadi
2004: Maathai
2005: IAEA, ElBaradei
2006: Yunus, Grameen Bank
2007: Gore, IPCC
2008: Ahtisaari
2009: Obama
2010: Liu
2011: Gbowee, Johnson Sirleaf, Karman
2012: EU
2013: Kemiallisten aseiden kieltojärjestö
2014: Satyarthi, Yousafzai
2015: Tunisian kansallisen vuoropuhelun kvartetti
2016: Juan Manuel Santos
2017: International Campaign to Abolish Nuclear Weapons
2018: Murad, Mukwege
2019: Abiy
2020: Maailman ruokaohjelma
2021: Ressa, Muratov
2022: Bjaljatski, Memorial, Center for Civil Liberties
2023: Mohammadi |



|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Chile
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Korea
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
* Portugali
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Grammy Awards
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Encyclopedia of Modern Ukraine
* NARA
* SNAC
* IdRef

 |

 |