recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Pontoise** on kaupunki Ranskan Val-d’Oisen departementissa Pariisin esikaupunkialueella. Se sijaitsee noin 30 kilometrin päässä Pariisista. Pontoise on Val-d’Oisen prefektuuri eli pääkaupunki ja kuuluu Cergy-Pontoisen kuntayhtymään. Kaupungissa on arviolta 29 826 asukasta (vuonna 2013) ja sen pinta-ala on 7,15 neliökilometriä.

Kaupungin nimi tarkoittaa Oisejoen siltaa (*pont* tarkoittaa siltaa, *Oise* on joen nimi)

Historia
--------

Pontoise sijaitsee roomalaisen tien Via Julius Caesarin varrella.

Kaarle Yksinkertainen lopetti viikinkien hävitysretket vuonna 911 Saint-Clair-sur-Eptessa solmimalla Rollon kanssa sopimuksen, joka antoi normanneille osan myöhempää Normandiaa, ja Pontoise muuttui Normandian ja Frankkian rajakaupungiksi.

Arkkitehtuuri
-------------

Pontoisessa on monta monumenttia, muun muassa Tavet-Delacour -museo, Camille Pissarron museo, Saint-Macloun katedraali, Le Carmel, Notre-Dame -kirkko, Cordeliers-luostari, Monthiers-hotelli ja bastionijärjestelmän jäänteet.

Kuvia
-----

* Saint-Macloun katedraaliSaint-Macloun katedraali
* Camille Pissarro:L'Hermitage à PontoiseCamille Pissarro:*L'Hermitage à Pontoise*
* Tavet-Delacour -museoTavet-Delacour -museo
* Monthiers-hotelliMonthiers-hotelli
* Bastionijärjestelmän jäänteetBastionijärjestelmän jäänteet

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  France: Val-d'Oise Citypopulation.de. Viitattu 15.10.2016.
2. ↑  Pontoisen maanalaisten visiitti (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Pontoise** Wikimedia Commonsissa

* Kaupungin internetsivut (ranskaksi)
HIPC-maat
  täysi helpotus.
  osittainen helpotus.
  helpotuksen mahdollisuus, mutta ei vielä täytä.

**Vaikeasti velkaantuneet köyhät maat** tai **raskaasti velkaantuneet köyhät maat** (**Heavily Indebted Poor Countries**, **HIPC**) on 37 valtion ryhmä, johon kuuluvilla mailla on korkea köyhyysaste ja jotka ovat vaikeasti velkaantuneita. 

Kansainvälinen valuuttarahasto ja Maailmanpankki käynnistivät 1996 vaikeasti velkaantuneiden köyhien maiden HIPC-projektin. Sen tarkoituksena on taata, ettei yksikään köyhä maa ajaudu velkataakkaan, josta se ei pysty selviytymään. YK:n vuosituhattavoitteiden saavuttamiseksi HIPC-aloitteen rinnalle kehitettiin vuonna 2005 vielä monenkeskinen velkahelpotusaloite, jonka avulla voi saada kaikki velkansa anteeksi.

HIPC-ohjelman tarkoituksena on mahdollistaa köyhien maiden omat toimet köyhyytensä poistamiseksi. Velkahelpotuksen ehtona on, että maa käyttää veloista vapautuneita varoja taisteluun köyhyyttä vastaan. Velkahelpotukset onkin yhdistetty rakennemuutokseen ja sosiaalipoliittisiin uudistuksiin.

HIPC-ohjelmaan hyväksyttiin 39 maata, ja niistä 36 oli lokakuuhun 2017 mennessä saavuttaneet ohjelman päätepisteen.

Ohjelman päätepisteen saavuttaneet maat
* Afganistan
* Benin
* Bolivia
* Burkina Faso
* Burundi
* Etiopia
* Gambia
* Ghana
* Guinea
* Guinea-Bissau
* Guyana
* Haiti
* Honduras
* Kamerun
* Keski-Afrikan tasavalta
* Komorit
* Kongon demokraattinen tasavalta
* Kongon tasavalta
* Liberia
* Madagaskar
* Malawi
* Mali
* Mauritania
* Mosambik
* Nicaragua
* Niger
* Norsunluurannikko
* Ruanda
* Sambia
* São Tomé ja Príncipe
* Senegal
* Sierra Leone
* Tansania
* Togo
* Tšad
* Uganda

Maat, jotka eivät ole saavuttaneet päätepistettä
* Eritrea
* Somalia
* Sudan

Lähteet
-------

1. 1 2  Debt Relief Under the Heavily Indebted Poor Countries (HIPC) Initiative International Monetary Fund. Viitattu 24.3.2018. (englanniksi)
2. ↑  Suomi tukee HIPC-velkahelpotusohjelmaa *Toiminta ja tavoitteet*.  24.9.2001. Ulkoministeriö.  Arkistoitu 24.3.2018. Viitattu 24.3.2018.
3. ↑  Suomi tukee HIPC-velkahelpotusohjelmaa  26.11.2008. Ulkoministeriö.  Arkistoitu 25.3.2018. Viitattu 24.3.2018.
**(Vanhempi) Dionen temppeli** oli antiikin aikainen Dione Naialle omistettu kreikkalainen temppeli Dodonan kaupungissa Kreikassa. Se sijaitsi Zeuksen temppelin koillispuolella.

Dodonan vanhemman Dionen temppelin rauniot.
Dionen temppeli rakennettiin 300-luvun eaa. jälkimmäisellä puoliskolla tai 200-luvun eaa. alussa. Dionea ja Themistä kutsuttiin Dodonassa yhdessä naia-jumalattariksi, jotka asuivat samassa talossa (*synoikoi*) ja temppelissä (*synnaioi*) Zeuksen kanssa. Dionea pidettiin paikallisissa myyteissä Afroditen äitinä. Temppeli tuhoutui aitolialaisten hyökkäyksessä vuonna 219 eaa. ja hylättiin.

Temppeli edusti joonialaista tyyliä. Se oli rakennettu itä-länsisuunnassa, ja sen koko oli noin 9,8 × 9,4 metriä. Temppelissä oli pronaos, jossa oli neljä joonialaista pylvästä, ja cella. Pronaoksen ja cellan välillä oli noin 1,2 metrin levyinen ovi. Cellasta on löydetty Dionen kulttipatsaan jalustan jäänteet.

Kun pyhäkköalue rakennettiin uudelleen, temppeli korvattiin uudella Dionen temppelillä, joka sijaitsi heti vanhan temppelin eteläpuolella sen Zeuksen temppelin välissä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Dodoni: History Ministry of Culture and Sports. Viitattu 1.11.2022. [vanhentunut linkki]
2. 1 2 3 4  Ναός της Διώνης στη Δωδώνη Υπουργείο Πολιτισμού και Αθλητισμού. Viitattu 1.11.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Dionen temppelit** Wikimedia Commonsissa
Kartta Japanin provinsseista vuonna 1868, Mutsun provinssi merkitty punaisella.
**Mutsun provinssi** (jap. 陸奥国, *Mutsu no kuni*) on entinen Japanin provinssi, joka sijaitsi Honshūn pohjoisosassa. Se koostui nykyisistä Fukushiman, Miyagin, Iwaten ja Aomorin prefektuureista sekä Akitan prefektuuriin kuuluvista Kazunon ja Kosakan kunnista. Joskus siitä käytettiin myös nimeä **Ōshū**, vaikka virallisesti nimitys tarkoittaa Mutsun ja Dewan yhdistettyjä provinsseja.

Mutsu oli yksi viimeisistä provinsseista, jotka Japani valtasi alkuperäisiltä ainuilta. Provinssin muinainen pääkaupunki sijaitsi nykyisen Miyagin prefektuurin alueella. Vuonna 709 Mutsu ja naapuriprovinssi Echigo kapinoivat, mutta hallinto lähetti joukkoja tukahduttamaan kapinan. Vuonna 712 Mutsu erotettiin Dewasta ja siitä tehtiin oma provinssinsa.

Meiji-kauden aikana Mutsu hajotettiin neljään uuteen provinssiin: Rikuchū, Rikuzen, Iwaki, and Iwashiro.

Japanin entiset provinssit

* Aki
* Awa (Kantō)
* Awa (Shikoku)
* Awaji
* Bingo
* Bitchū
* Bizen
* Bungo
* Buzen
* Chikugo
* Chikuzen
* Chishima
* Dewa
* Echigo
* Echizen
* Etchū
* Harima
* Hida
* Higo
* Hitachi
* Hidaka
* Hizen
* Hoki
* Hyūga
* Iburi
* Iga
* Iki
* Inaba
* Ise
* Ishikari
* Iwami
* Iyo
* Izu
* Izumi
* Izumo
* Kaga
* Kai
* Kawachi
* Kazusa
* Kii
* Kitami
* Kōzuke
* Kushiro
* Mikawa
* Mimasaka
* Mino
* Musashi
* Mutsu
* Nagato
* Nemuro
* Noto
* Oki
* Ōmi
* Ōshima
* Ōsumi
* Owari
* Sado
* Sagami
* Sanuki
* Satsuma
* Settsu
* Shima
* Shimo-Usa
* Shimotsuke
* Shinano
* Shiribeshi
* Suō
* Suruga
* Tajima
* Tamba
* Tane
* Tango
* Teshio
* Tokachi
* Tosa
* Tsushima
* Wakasa
* Yamashiro
* Yamato


Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**Täydellinen loma** (engl. *The Perfect Furlough*) on Blake Edwardsin ohjaama yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 1958. Armeijakomedian pääosissa ovat Tony Curtis ja Janet Leigh. Muissa rooleissa nähdään Keenan Wynn ja Linda Cristal.

*Täydellistä lomaa* kuvattiin pääasiassa Kaliforniassa, Los Angelesin Universal Cityssä. Elokuvan kuvaukset alkoivat tammikuussa 1958 ja päättyivät 19. helmikuuta 1958. Elokuvan tuottajana toimi Robert Arthur Universal Picturesille. Elokuvan oli käsikirjoittanut Stanley Shapiro. *Täydellinen loma* sai ensi-iltansa lokakuussa vuonna 1958 Yhdysvalloissa ja Suomessa elokuva julkaistiin 20. helmikuuta vuonna 1959. Yhdysvalloissa ja Kanadassa elokuva tuotti 2,3 miljoonaa dollaria.

*Täydellinen loma* sai parhaan musikaali- tai komediaelokuvan Golden Globe -ehdokkuuden vuonna 1959. Samana vuonna elokuva oli ehdolla myös parhaan komediaelokuvan Laurel-palkintoon. Ohjaaja Edwards ja käsikirjoittaja Shapiro tekivät seuraavana vuonna 1959 toisen yhteistyöprojektin, *Operaatio Alushame*, jonka pääosissa ovat Tony Curtis ja Cary Grant.

Juoni
-----

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Kun naisseuraa kaipaavat sotilaat alkavat käyttäytyä levottomasti, ongelma ratkaistaan arpomalla yksi miehistä unelmalomalle Pariisiin. Lomaseuraksi on luvassa pin-up-tyttö Sandra Roca (Linda Cristal). Mukana seuraava kaunis armeijapsykologi (Janet Leigh) yrittää pitää pariskunnan pois sängystä.

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**

Näyttelijät
-----------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Tony Curtis  | … |  Korpraali Paul Hodges
  |
|  Janet Leigh  | … |  Luutnantti Vicki Loren
  |
|  Keenan Wynn  | … |  Harvey Franklin
  |
|  Linda Cristal  | … |  Sandra Roca 
  |
|  Elaine Stritch  | … |  Liz Baker
  |
|  Marcel Dalio  | … |  Henri Valentin
  |
|  Les Tremayne  | … |  Eversti Leland
  |
|  Jay Novello  | … |  Rene Valentin
  |
|  King Donovan  | … |  Majuri Collins
  |
|  Gordon Jones  | … |  "Sylvia", MP #1
  |
|  Alvy Moore  | … |  Sotamies Marvin Brewer
  |
|  Troy Donahue  | … |  Kersantti Nickles
  |
|  Dick Crockett  | … |  Hans, MP #2
  |

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Täydellinen loma (1958) *imdb.com*. IMDB.com. Viitattu 2.3.2013. (englanniksi)
2. ↑  Perfect Furlough, The (1958) *elonet.fi*. Elonet.fi. Viitattu 2.3.2013. (suomeksi)
3. ↑  "1959: Probable Domestic Take", *Variety*, 6. tammikuuta 1960, s. 34
4. ↑  The Perfect Furlough (1958) *allmovie.com*. Allmovie.com. Viitattu 2.3.2013. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* *Täydellinen loma* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* *Täydellinen loma* Elonetissä.
* *Täydellinen loma* AllMoviessa. (englanniksi)
Robert Margelin (1950-l?)
**Sulo Robert ("Bobben") Margelin** (29. joulukuuta 1912 Helsinki – 17. elokuuta 1995 Helsinki) oli suomalainen metsänhoitaja, virkamies ja metsätalouden asiantuntija, joka sai ylimetsänhoitajan ja metsäneuvoksen arvonimet.

Henkilöhistoria
---------------

Margelinin vanhemmat olivat postiljooni Otto Wilhelm Margelin ja Olga Fredrika Wasenius ja puolisot 1938–1947 Ilse Anita Sourander ja vuodesta 1952 Stella Suominen. Margelin tuli ylioppilaaksi Svenska normallyceumista 1930 ja valmistui metsänhoitajaksi Helsingin yliopistosta 1934 ja ekonomiksi Svenska handelshögskolanista 1936. Kääntäjän tutkinnon hän suoritti 1975. Margelin oli Metsähallituksen ylimääräinen metsänhoitaja Lieksan ja Nurmeksen hoitoalueilla 1934, Lieksan hoitoalueella 1935 ja Haapajärven ja Kuhmon hoitoalueilla 1936–1938 ja Kankaan Paperi Oy:n osastopäällikkö Jyväskylässä 1938–1939.

Centralskogssällskapet Skogskulturin, vuodesta 1968 Centralskogsnämnden Skogskultur, Uudenmaan ja Turunmaan metsänparannuspiirin apulaismetsänhoitaja Margelin oli 1939–1942 ja piirimetsänhoitaja 1942–1948 sekä Helsingin metsänhoitolautakunnan, vuodesta 1968 piirimetsälautakunta, metsänhoitaja vuodesta 1965 ja päämetsänhoitaja 1968–1976. Hän oli myös Halikon, Uskelan, Angelniemen ja Salon pika-asutustoimikuntien jäsen 1940–1941 ja Helsingin polttopuukeskuksen osastopäällikkö 1945–1946. Hänellä oli lisäksi useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Ylimetsänhoitajan arvonimen Margelin sai 1969 ja metsäneuvoksen arvonimen 1977.

Julkaisuja
----------

* *Statliga stödformer för det privata skogsbruket*, 1979
* *Några glimtar från tiden på gamla ursan*, 1987, julkaisussa *Helsingfors simsällskap 1887–1987*, s. 382-384.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Jensen-Eriksen, Niklas: Metsäneuvos Robert Margelin (1912–1995). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 18.12.2013. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 15.4.2023.
2. 1 2 3  Döda.  *Hufvudstadsbladet*, 27.8.1995, nro 230, s. 22. Kansalliskirjasto. Viitattu 15.4.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Niklas Jensen-Eriksen: Robert Margelin *Biografiasampo*.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Talousvaikuttajat

 |

 |
Meksikolainen guitarrón.
**Guitarrón** (augmentatiivi espanjan kielen sanasta *guitarra*, kirjamellisesti "suuri kitara") on latinalaisessa Amerikassa käytetty kielisoitin. Eri maissa on erityyppisiä guitarróneja.

Argentiinalainen guitarrón
--------------------------

Argentiinalainen guitarrón on kitaraa suurempi soitin ja siinä käytetään erilaista viritystä kuin tavallisessa kitarassa.

Chileläinen guitarrón
---------------------

Chileläinen guitarrón on kielisoitin, jossa kieliä on 25 tai enemmän.

Meksikolainen guitarrón
-----------------------

Meksikolainen guitarrón on kuusikielinen, suuri bassoinstrumentti. Se on luultavasti kehitetty Meksikossa 1800- ja 1900-luvuilla korvaamaan harppu, jota käytettiin vanhoina aikoina bassona, ja se pohjautuu espanjalaiseen 1500-luvun *bajo de uñaan*. Se muistuttaa muodoltaan kitaraa mutta on paljon suurempi, leveämpi ja sen otelauta on suhteellisen lyhyt. Siinä on kuusi kieltä, jotka ovat kitarasta poikkeavat, ja niitä soitetaan näppäilemällä kahta kerrallaan oktaavin intervallilla, jotta saataisiin lisää voimaa ääneen. Kielet viritetään **A D G C E A**, jossa ylä-A viritetään oktaavia ylemmäksi kuin ala-A.

### Perinteinen käyttö

Guitarrónia käytetään meksikolaisissa mariachiorkestereissa. Yleensä mariachiorkesterit koostuvat vähintään kahdesta viulusta, kahdesta trumpetista, yhdestä espanjalaisesta kitarasta, ja vihuelasta (korkeaääninen, viisikielinen kitara), ja näiden lisäksi guitarrónista. Guitarrónin etuna esimerkiksi kontrabassoon verrattuna on sen kannettavuus soittamisen aikana. Suuren koon ansiosta äänen voimakkuus riittää pienissä soitannoissa ilman sähköistä lisävahvistusta.

### Ei-perinteinen käyttö

* Roy Estrada soittaa guitarrónia The Mothers of Inventionin albumilla *Freak Out!* (1966).
* Eaglesin Randy Meisner soittaa myös guitarrónia kappaleessa "New Kid in Town", albumilla *Hotel California* (1976).
* Newyorkilaisen monikulttuurisen kokoonpanon Luminescent Orchestriin Aaron Goldsmith käyttää muunneltua guitarrónia, jossa on pidennetty kaula, joka sallii melodisen soittamisen.
* Guitarrón oli 1980-luvun skotlantilaisen folk pop -yhtye Fairground Attractionin tavaramerkki.

### Valmistus

Guitarróneja valmistetaan Meksikossa käsityönä. Eräs valmistuspaikoista on Michoacánin osavaltiossa sijaitseva Paracho.

### Jatkokehitelmät

Guitarrón oli inspiraationa Ernie Ballin vuonna 1972 kehittämään akustiseen bassokitaraan.

Aiheesta muualla
----------------

* Misterioso guitarrón (Arkistoitu – Internet Archive)
* Paracho, guitar capital of Mexico (Arkistoitu – Internet Archive)
* The FretStore

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**Fadwa Tuqan** (arab. فدوى طوقان) (1917 Nablus – 12. joulukuuta 2003 Nablus*lähde?*) oli palestiinalainen runoilija ja kirjailija. Hänen teoksiaan on käännetty englanniksi, ranskaksi, saksaksi, italiaksi, persiaksi ja hepreaksi.

Elämä
-----

Fadwa Tuqan syntyi Palestiinan Nablusissa vuonna 1917. Perheeseen kuuluivat vanhempien lisäksi Tuqanin viisi veljeä ja kaksi siskoa. Tuqan muutti veljensä Ibrahimin luokse Jerusalemiin, jossa veli rohkaisi tätä kirjoittamaan runoutta. Tuqan lähetti runojaan Kairon ja Beirutin kirjallisuuslehtiin pseudonyymiä käyttäen.

Vuoden 1948 tapahtumien myötä Tuqan aktivoitui sekä kulttuurin, että politiikan alalla. Vuonna 1956 hän matkusti jordanialaisen delegaation mukana rauhankonferenssiin Tukholmaan, sekä liittyi Nablusin kulttuuriklubiin.

1960-luvulla Tuqan muutti Oxfordiin, Englantiin, jossa hän opiskeli kaksi vuotta englannin kieltä ja kirjallisuutta. Hän palasi Nablusiin ja rakennutti itselleen talon. Israelin miehitettyä kaupungin vuonna 1967 Tuqan järjesti miehitystä käsitteleviä väittelytilaisuuksia.

Tuqan toimi Nablusissa vuonna 1977 perustetun al-Najah yliopiston johtokunnassa. 1980-1990-luvuilla hän voitti useita kirjallisuuspalkintoja sekä Palestiinassa, että ulkomailla.

Fadwa Tuqan menehtyi 12. joulukuuta 2003. Hänen hautapaikkansa on Nablusissa.

Tuotanto
--------

Vuosien 1952 ja 2000 välillä Tuqan julkaisi kahdeksan runokokoelmaa. Hän kirjoitti myös kaksi omaelämäkerrallista teosta. Tuqanin runoutta on käännetty englannin, ranskan, saksan, italian, persian ja heprean kielille.

Kirjailijan alkutuotannossa hallitsevat henkilökohtaiset ja sosiaaliset aiheet. Vuoden 1967 jälkeen runoissa korostui vastarinnan tematiikka. Myöhäisemmän tuotannon teemat olivat koko ihmiskuntaa koskevia aiheita: elämä, kuolema, luonto, rakkaus, perhe ja yhteiskunnan paineet.

### Käännetyt teokset

* *A Mountain's Journey: An Autobiography*. Lontoo: Women's Press, 1990
* *Le Rocher et la peine: Mémoires 1*. Pariisi: l'Asiathèque Langues du monde, 1997
* *Le Cri de la pierre:* *Mémoires 2*. Pariisi: l'Asiathèque Langues du monde, 1998

Lähteet
-------

1. 1 2  Fadwa Tuqan *Interactive encyclopedia of the Palestine question*. Viitattu 11.5.2023.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Japani
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**San Maurizio d’Opaglio** on kunta Pohjois-Italiassa Novaran maakunnassa Piemonten alueella. San Maurizio d’Opaglion naapurikunnat ovat Gozzano, Madonna del Sasso, Orta San Giulio, Pella ja Pogno.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  San Maurizio d'Opaglio Tuttitalia. Viitattu 1.2.2017. (italiaksi)

Novaran maakunta
Agrate Conturbia | Ameno | Armeno | Arona | Barengo | Bellinzago Novarese | Biandrate | Boca | Bogogno | Bolzano Novarese | Borgo Ticino | Borgolavezzaro | Borgomanero | Briga Novarese | Briona | Caltignaga | Cameri | Carpignano Sesia | Casalbeltrame | Casaleggio Novara | Casalino | Casalvolone | Castellazzo Novarese | Castelletto sopra Ticino | Cavaglietto | Cavaglio d’Agogna | Cavallirio | Cerano | Colazza | Comignago | Cressa | Cureggio | Divignano | Dormelletto | Fara Novarese | Fontaneto d’Agogna | Galliate | Garbagna Novarese | Gargallo | Gattico | Ghemme | Gozzano | Granozzo con Monticello | Grignasco | Invorio | Landiona | Lesa | Maggiora | Mandello Vitta | Marano Ticino | Massino Visconti | Meina | Mezzomerico | Miasino | Momo | Nebbiuno | Nibbiola | Novara | Oleggio | Oleggio Castello | Orta San Giulio | Paruzzaro | Pella | Pettenasco | Pisano | Pogno | Pombia | Prato Sesia | Recetto | Romagnano Sesia | Romentino | San Maurizio d’Opaglio | San Nazzaro Sesia | San Pietro Mosezzo | Sillavengo | Sizzano | Soriso | Sozzago | Suno | Terdobbiate | Tornaco | Trecate | Vaprio d’Agogna | Varallo Pombia | Veruno | Vespolate | Vicolungo | Vinzaglio
**Henry Burk Jones** (1. elokuuta 1912 Philadelphia, Pennsylvania – 17. toukokuuta 1999 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.

Jonesin tunnetuin rooli oli elokuvassa *Vaarallista kylvöä* (*The Bad Seed*, 1956). Lisäksi hän esiintyi näytelmissä *My Sister Eileen*, *Hamlet*, *The Time of Your Life*, *They Knew What They Wanted*, *The Solid Gold Cadillac* ja *Sunrise at Campobello*, joista viimeksi mainitusta hän sai Tony-palkinnon parhaasta sivuroolista. 

Jones esiintyi urallaan yli 180 elokuvassa ja sarjassa. Elokuvista tunnetuimpiin lukeutuvat *Minkäpä tyttö sille voi*, *Armoton ase*, *Houkuttelevat huulet*, *Vertigo – punainen kyynel*, *Morsian käteisellä*, *Karhunmarjapensas*, *Butch ja Kid – auringonlaskun ratsastajat*, *Dingus – lännen kauhu*, *Varokaa revolverisankaria!* ja *Araknofobia*. Televisiossa Jones esiintyi muun muassa ohjelmissa *Alfred Hitchcock esittää*, *The Eleventh Hour*, *Channing*, *Phyllis*, *Yöjuttu*, *Emergency!*, *Hämärän rajamailla* ja *Burns ja Allen*.

Jones kuoli 86-vuotiaana vammojen aiheuttamiin komplikaatioihin pudottuaan korkealta.

Lähteet
-------

1. ↑  Vallance, Tom: Obituaries: Henry Jones *The Independent*.  21.5.1999. Viitattu 1.3.2018. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Henry Jones Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* Henry Jones Elonetissä.
* Henry Jones *NNDB*. Viitattu 23.8.2023. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Uudessa testamentissa on vähintään kolme kohtaa , jotka saattavat viitata homoseksuaaliseen toimintaan: Roomalaisille 1: 26–27, 1. Korinttilaisille 6: 9–10 ja 1.Timoteukselle 1: 9–10. Neljännen kohdan, Juudas 1: 7, tulkitaan usein viittaavan homoseksuaalisuuteen. Mikään neljästä evankeliumista ei mainitse aihetta suoraan, eikä siitä ole kirjoitettu Apostolien teoissa, Heprealaiskirjeissä, Ilmestyskirjassa tai Jaakobille, Pietarille ja Johannekselle osoitetuissa kirjeissä.

Oletetut viitteet "homoseksuaalisuuteen" Uudessa testamentissa perustuvat kolmen erillisen kreikkalaisen sanan tulkintaan: arsenokoitēs (ἀρσενοκοίτης), malakos (μαλακός) ja porneia. Esimerkiksi Raamatun englanninkielisen standardiversion (English Standard Version, ESV) mukaan käännetyt sanat lauseelle "miehet, jotka harjoittavat homoseksuaalisuutta" (1. Korinttilaisille 6: 9-10) viittaavat "passiivisiin ja aktiivisiin kumppaneihin, jotka ovat suostuneet tekemään niin". Vaikka ei ole kiistetty, että nämä kaksi kreikkalaista sanaa viittaavat miesten (ja mahdollisesti myös naisten) välisiin seksisuhteisiin, jotkut tutkijat tulkitsevat kohdat kieltävän pederastian ja prostituution eikä homoseksuaalisuutena sellaisenaan, mutta muut tutkijat ovat vastustaneet sitä.  Myös historiallinen konteksti on kiistanalainen.

Katso myös
----------

* Raamattu ja homoseksuaalisuus

Lähteet
-------

1. ↑  Berlinerblau, Jacques (2005). *The secular Bible: why nonbelievers must take religion seriously*. Cambridge University Press, 108.
2. ↑  Countryman, L. William (2007). *Dirt, Greed, & Sex: Sexual Ethics in the New Testament and Their Implications for Today*. Fortress Press, 116–118.
3. ↑  1 Corinthians 6 (English Standard Version) Bible Gateway.
4. ↑  The source and NT meaning of Arsenokoitai, with implications or Christian ethics and ministry James B. De Young (Arkistoitu – Internet Archive)
5. ↑  The Condemnation of Homosexuality in 1 Corinthians 6:9 David E. Malick (Arkistoitu – Internet Archive)
6. ↑  Homosexuality Revisited in Light of the Current Climate, by Calvin Smith (Arkistoitu – Internet Archive)
**Virpi Vairinen** (s. 1986) on suomalainen runoilija ja kirjallisuudentutkija. Häneltä on ilmestynyt neljä runoteosta.

Vairinen on koulutukseltaan filosofian maisteri. Hän valmistelee väitöskirjaa Don DeLillon tuotannosta Turun yliopistossa. Vairinen toimi runoussivusto Nokturnon päätoimittajana vuosina 2016-2021. Hän on ollut mukana Kolera-kollektiivissa ja toisena päätoimittajana vuoden 2017 Nuori Voima -lehden runousnumerossa. Hän on tehnyt myös useita yhteisteoksia eri alojen taiteilijoiden kanssa.

Vairisen esikoisteos *Kuten avata äkisti* oli Tanssiva karhu -palkintoehdokkaana 2016. Toinen teos *Ilmanala* oli Toisinkoinen-palkintoehdokkaana vuonna 2019. Neljäs runokokoelma *Kaikki tapahtuu niin paljon* oli Tanssiva karhu -ehdokas 2021. Vairiselle myönnettiin vuonna 2020 Silja Hiidenheimon muistostipendi teoksesta *Kaikki tapahtuu niin paljon* ja aktiivisesta toiminnasta runouden parissa.

Vairinen asuu Turussa. Hänen puolisonsa oli edesmennyt runoilija Marko Niemi.

Julkaisut
---------

* *Kuten avata äkisti*. Kolera, 2015.
* *Ilmanala*. Kolera, 2017.
* *Maisemia joihin pelot sopivat*. Poesiavihkot #15. Poesia, 2018.
* *Kaikki tapahtuu niin paljon*. Poesia, 2020
* *Antiluuppi*. Poesia, 2023

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Mäkeläinen, Niina: Virpi Vairisen puoliso kuoli yllättäen, tekeillä ollut runokirja meni uusiksi – teoksessa suru kietoutuu digitaaliseen maailmaan *Yle.fi*.  22.6.2021. Viitattu 14.10.2021.
2. ↑  Vairinen, Virpi *Kirjasampo.fi*. Viitattu 14.10.2021.
3. ↑  Ylen Tanssiva karhu -palkinnon ehdokkaat 2016 on valittu! *Yle.fi*.  19.5.2016. Viitattu 14.10.2021.
4. ↑  Kirjallisuuspalkinto Toisenkoisen finalistit selvillä *Kritiikin uutiset*.  4.10.2019. Viitattu 14.10.2021.
5. ↑  Silja Hiidenheimon muistostipendi 2020 Virpi Vairiselle *www.kirjasampo.fi*. Viitattu 24.8.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Virpi Vairisen verkkosivut
* Vairinen Poesian verkkosivuilla
**Castellina in Chianti** on italialainen kunta, jossa on vajaat 3 000 asukasta. Se sijaitsee Sienan maakunnassa ja Toscanan hallintoalueella. Sieltä on matkaa Firenzeen noin 35 kilometriä ja Sienaan 15 kilometriä.

Castellina in Chiantin kuntaa ympäröivät kunnat ovat: Barberino Val d'Elsa, Castelnuovo Berardenga, Greve in Chianti, Monteriggioni, Poggibonsi, Radda in Chianti ja Tavarnelle Val di Pesa. Sen pinta-ala on noin 100 neliökilometriä ja korkein paikka on 645 metriä merenpinnasta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Istat - Istituto Nazionale di Statistica: Altitudini dei comuni tramite DEM *Italian kuntien pinta-alat ja korkeus merenpinnasta*. Viitattu 30.6.2017. (italiaksi)
2. ↑  Istat - Istituto Nazionale di Statistica: Demographic Balance for the year 2015 and Resident Population from on 31st December *Italian tilastokeskuksen väestötilasto alueittain, maakunnittain ja kunnittain*.  Arkistoitu 16.10.2017. Viitattu 30.6.2017. (englanniksi)

Sienan maakunta
Abbadia San Salvatore | Asciano | Buonconvento | Casole d’Elsa | Castellina in Chianti | Castelnuovo Berardenga | Castiglione d’Orcia | Cetona | Chianciano Terme | Chiusdino | Chiusi | Colle di Val d’Elsa | Gaiole in Chianti | Montalcino | Montepulciano | Monteriggioni | Monteroni d’Arbia | Monticiano | Murlo | Piancastagnaio | Pienza | Poggibonsi | Radda in Chianti | Radicofani | Radicondoli | Rapolano Terme | San Casciano dei Bagni | San Gimignano | San Giovanni d’Asso | San Quirico d’Orcia | Sarteano | Siena | Sinalunga | Sovicille | Torrita di Siena | Trequanda
*Tämä artikkeli käsittelee diedriryhmiä ja niihin liittyen diedristä symmetriaa kahdessa ulottuvuudessa. Diedrisestä symmetriasta kolmessa ulottuvuudessa on eri artikkeli.*
**Diedriryhmä** on säännöllisen monikulmion symmetriaryhmä. Diedriryhmän kukin alkio on jokin sellainen tason kierto, peilaus tai kierron ja peilauksen yhdistelmä, joka kuvaa kyseisen monikulmion takaisin itselleen. Kun monikulmiossa on *n* sivua, on sen diedriryhmässä 2*n* alkiota ja sitä merkitään D\_{n}.

Esimerkiksi kahdeksankulmion diedriryhmässä on 16 erilaista kuvausta, joiden vaikutukset 8-kulmaiseen STOP-merkkiin näkyvät seuraavassa kuvassa. Ylärivissä merkkiä on kierretty vastapäivään 45 astetta kerrallaan. Alarivissä merkki on ensin peilattu vaaka-akselin suhteen ja sitten kierretty vastapäivään.

Diedriryhmä ei ole vaihdannainen (kun {\displaystyle n>2}). Esimerkiksi kierto 90 astetta vastapäivään ja sen jälkeen peilaus vaaka-akselin suhteen tuottaa eri tuloksen kuin jos samat operaatiot tehdään eri järjestyksessä (ensin peilaus ja sitten kierto).

Katso myös
----------

* Neliön symmetriaryhmä

Lähteet
-------

* Dihedral Group *MathWorld*. Viitattu 12.9.2017.

### Viitteet

1. ↑  Metsänkylä, Tauno & Näätänen, Marjatta: *Algebra*, s. 56. Helsinki: Limes ry, 2003. ISBN 951-745-200-4.
Vereinan tunneli Itä-Sveitsissä.
**Vereinan tunneli** on Alppien läpi kulkeva 19 kilometriä pitkä rautatietunneli Sveitsissä Klostersin ja Sagliainsin välillä. Tunnelin kautta on yhteys Engadinin laaksosta pohjoiseen. Tunneli on luotettava yhteys myös talvella, jolloin alppisolat (Flüela, Julier, Albula) voivat olla kiinni. Tunneli on kapearaiteinen (1 000 mm) ja pääosin yksiraiteinen. Tunnelin puolivälissä ja molemmissa päissä on kaksiraiteiset ohitusosuudet. Tunneli otettiin käyttöön vuonna 1999. 

Tunneli kuuluu Graubündenin kantonin rautatieyhtiön Rhätische Bahnin (RhB) rataverkkoon. Reitillä kulkee henkilöjunia kerran tunnissa ja autojunia kaksi kertaa tunnissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Pöyryn liiketoimintakatsaus 2008, (Arkistoitu – Internet Archive) viitattu 4.11.2015
2. ↑  Sveitsin julkisen liikenteen aikataulut, nrot 910 ja 1985
3. ↑  RhB:n kotisivu

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Vereinan tunneli** Wikimedia Commonsissa

* Rail-Info Schweiz: Vereina
Herodes Arkhelaosin kolikko
**Herodes Arkhelaos** (23 eaa. – noin 18 jaa.) oli Samarian, Juudean ja Edomin etnarkki vuosina 4 eaa. – 6 jaa. Hänen vanhempansa olivat Herodes Suuri ja Malthake. Herodes Antipas oli hänen veljensä ja Herodes Filippos hänen velipuolensa.

Herodes testamenttasi Juudean pojalleen Arkhelaokselle, vaikka olikin aikaisemmin aikonut jättää sen Antipaalle. Armeija julisti Arkhelaoksen kuninkaaksi, mutta tämä halusi Rooman keisari Augustuksen suostumuksen ennen kuin hän itse julistautuisi kuninkaaksi. Roomassa häntä vastustivat Antipas ja monet muut juutalaiset, mutta vuonna 4 eaa. Augustus nimitti Arkhelaoksen Juudean, Samarian ja Edonin etnarkiksi.

Arkhelaos nai veljensä Aleksanterin lesken Glafyran, vaikka hänen ensimmäinen vaimonsa ja Glafyran toinen mies oli vielä elossa. Juutalaiset syyttivät Arkhelaosta julmuuksista ja Augustus määräsi hänet karkotettavaksi Galliaan. Tämän jälkeen Juudeasta tuli Rooman provinssi.

Aiheesta muualla
----------------

* King Herod Archelaus (Arkistoitu – Internet Archive) – Livius.org (englanniksi)

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Edeltäjä:**Herodes** | **Juudean etnarkki**Herodesten hallitsijasuku | Seuraaja:**Juudea joutui Rooman vallan alle** |

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel

 |

 |
Kilimanjaron kansallispuisto

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Kilimanjaron alueTansania |
| Pinta-ala | 
755,8 km2View and modify data on Wikidata  |

Hallinto| Tyyppi | 
KansallispuistoView and modify data on Wikidata  |
| Perustettu | 
1973View and modify data on Wikidata  |
| Hallinto | 
Tanzania National Parks Authority (en) (käännä suomeksi)View and modify data on Wikidata  |

Karttamuokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

Näkymä Kilimanjaron kansallispuistoon
**Kilimanjaron kansallispuisto** sijaitsee Tansaniassa. Se on pituudeltaan 45 km ja pinta-alaltaan 756 km². Se käsittää kaikki yli 2 700 metriä merenpinnasta olevat alueet Afrikan korkeimman vuoren Kilimanjaron ympärillä. Puisto on perustettu 1973, mutta puistoa ympäröivät metsän- ja riistansuojelualueet perustettiin jo vuonna 1921. Vuorta ympäröivä tasanko on keskimäärin 1000 metrin korkeudella merenpinnasta, joten Kilimanjaro kohoaa 4800 metriä ympäristöään korkeammaksi. Kilimanjarolla elää mm. leopardeja, kirjoantilooppeja, täplähyeenoja, afrikannorsuja, gueretsa, sinimarakatti, valkoniskakorppi ja uhanalainen abbottinsukeltaja-antilooppi, leijonista ja hyeenakoiristakin on välillä ollut havaintoja.

Yksi alueen retkeilymajoista
Vuorelle nousee vuosittain lähes 20 000 vaeltajaa sekä noin 40 000 kantajaa ja opasta. Sen huipulle johtaa useita vaellusreittejä, joista osa yhtyy ylempänä toisiinsa. Niiden varrelle on rakennettu vaellustupia sopivien päivämatkojen päähän toisistaan. Pääreitti Marangu on suosituin nousureitti. Mweka on suorin, nopein ja myös jyrkin reitti hupulle. Umbwe on myös jyrkkä reitti, joten se soveltuu parhaiten laskeutumiseen. Machame on maisemiltaan näyttävin reitti. Shira Plateau reitti kiertää Shiran huipun ympäri. Huippujen ympäri voi myös kiertää eri korkeuksilla, jos aivan huipulle ei halua kiivetä. Mawenzin huipulle kiipeäminen vaatii varsinaiset vuorikiipeilyvarusteet. Kilimanjaron kansallispuisto on UNESCOn maailmanperintökohde.

Lähteet
-------

1. ↑  Kilimanjaro National Park UNESCO. Viitattu 22.9.2007.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kilimanjaron kansallispuisto** Wikimedia Commonsissa
**Erik Adolf von Willebrand** (1. helmikuuta 1870 Vaasa — 12. syyskuuta 1949 Pernaja) oli Helsingin yliopistossa työskennellyt professori ja hänen mukaansa nimetyn verenvuototaudin, von Willebrandin taudin, löytäjä.

Von Willebrandin vanhemmat olivat hovineuvos Fredrik Magnus Willebrand ja Signe Estlander ja puoliso vuodesta 1900 Walborg Maria Antell, senaattori Kasten Antellin tytär. Von Willebrand syntyi suomenruotsalaisen Willebrandin perheen kolmanneksi lapseksi. Willebrand tuli ylioppilaaksi Vasa Lyceumista 1888 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1896, lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi hän väitteli 1900. Hän oli Helsingin yliopiston dosentti 1903–1930, Helsingin diakonissalaitoksen sairaalan 1. sisätautiosaston esimies 1908–1935 ja ylilääkäri 1922–1931. Hän hoiti sisätautiopin professorin virkaa yliopistossa useaan eri otteeseen 1908–1922 sai professorin arvonimen 1930.

Von Willebrand oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1897, 1904–1905 ja 1905–1906.

Lähteet
-------

* / Willebrand, Erik von (1870 - 1949) *Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen)*. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
* Helsingin yliopiston opettaja- ja virkamiesmatrikkeli 1809–1917
* Helsingin yliopiston opettaja- ja virkamiesluettelo 1918–2000
* Von Willebrandien sukukokous 1998[vanhentunut linkki]

### Viitteet

1. 1 2  Kuka kukin oli Viitattu 14.4.2021.
2. 1 2  Biografiasampo: Erik Adolf von Willebrand Viitattu 14.4.2021.
3. ↑  von WILLEBRAND, Erik *blf.fi*.  December 2014.  Swedish
4. ↑  *Helsingin yliopisto: opettajat ja virkamiehet vuodesta 1828. 2, L - Ö / Tor Carpelan ja L. O. Th. Tudeer.*, s. 584. Erik Adolf von Willebrand. Tuntematon, 1925. Kansalliskirjasto (viitattu 14.04.2021).


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Biografiskt Lexikon
* Uppslagsverket Finland
* Biografiasampo
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
**Latiivi** eli **suuntasija** on yleisnimi paikallissijoille, jotka ilmaisevat siirtymistä. Suomen kielen latiiveja ovat erosijat elatiivi ja ablatiivi, tulosijat illatiivi ja allatiivi, sekä näitä abstraktimmat tulosija translatiivi ja erosija eksessiivi. Alkuperäisiä uralilaisia latiivin päätteitä on oletettu olleen useita. Näiden jatkajia ovat suomen kielessä esimerkiksi johdin *-s* sekä rajakahdennus (seuraavan sanan alkukonsonantin kahdentuma). Nämä eivät enää ole produktiivisia sijapäätteitä vaan esiintyvät johtimina lähinnä adverbeissa ja adverbinomaisissa sanoissa (lisäksi verbien ns. a-infinitiivin lyhyen muodon lopussa oleva rajakahdennus palautunee vanhaan latiivin päätteeseen *-k*). 

Esimerkkejä:

* ylö**s**, ala**s**, ulo**s**, poi**s**, kaua**s**
* rannemma**s**, lähemmä**s**, sisemmä**s**, ulomma**s** (komparatiivissa taipuvat substantiivit)
* lähe**s**, lähe**s**tulkoon
* ede**s**taa**s**, ede**s**takaisin
* irti (+ rajakahdennus)
* kiinni (+ rajakahdennus)

Lähteet
-------

* Tieteen termipankki: latiivi. Viitattu 5.2.2018

Aiheesta muualla
----------------

* Panu Mäkisen adverbisijat (Arkistoitu – Internet Archive)

Sijamuodot
abessiivi • ablatiivi • absolutiivi • adessiivi • adverbiaali • akkusatiivi • allatiivi • benefaktiivi • datiivi • delatiivi • distributiivi • eksessiivi • ekvatiivi • elatiivi • ergatiivi • essiivi • finaali • formaali • genetiivi • illatiivi • inessiivi • instruktiivi • instrumentaali • kausaali • kausatiivi • komitatiivi • komparatiivi • latiivi • lokatiivi • modaali • multiplikatiivi • nominatiivi • oppositiivi • partitiivi • prepositionaali • prolatiivi • separatiivi • situatiivi • sosiatiivi • sublatiivi • superessiivi • superlatiivi • temporaali • temporaalinen distributiivi • terminatiivi • translatiivi • vokatiivi
**Teora** on kunta Italiassa Campanian alueella Avellinon maakunnassa.

Vuoden 1980 maanjäristys
------------------------

Teora oli yksi pahiten vuonna 1980 Irpinian maanjäristyksestä kärsineitä kuntia. Kunnassa menehtyi järistyksessä 137 henkilöä.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Teora (Italia)** Wikimedia Commonsissa

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  www.tuttitalia.it
2. ↑  Kartta maanjäristysalueesta (Arkistoitu – Internet Archive)

Avellinon maakunta
Aiello del Sabato | Altavilla Irpina | Andretta | Aquilonia | Ariano Irpino | Atripalda | Avella | Avellino | Bagnoli Irpino | Baiano | Bisaccia | Bonito | Cairano | Calabritto | Calitri | Candida | Caposele | Capriglia Irpina | Carife | Casalbore | Cassano Irpino | Castel Baronia | Castelfranci | Castelvetere sul Calore | Cervinara | Cesinali | Chianche | Chiusano di San Domenico | Contrada | Conza della Campania | Domicella | Flumeri | Fontanarosa | Forino | Frigento | Gesualdo | Greci | Grottaminarda | Grottolella | Guardia Lombardi | Lacedonia | Lapio | Lauro | Lioni | Luogosano | Manocalzati | Marzano di Nola | Melito Irpino | Mercogliano | Mirabella Eclano | Montaguto | Montecalvo Irpino | Montefalcione | Monteforte Irpino | Montefredane | Montefusco | Montella | Montemarano | Montemiletto | Monteverde | Montoro | Morra De Sanctis | Moschiano | Mugnano del Cardinale | Nusco | Ospedaletto d’Alpinolo | Pago del Vallo di Lauro | Parolise | Paternopoli | Petruro Irpino | Pietradefusi | Pietrastornina | Prata di Principato Ultra | Pratola Serra | Quadrelle | Quindici | Rocca San Felice | Roccabascerana | Rotondi | Salza Irpina | San Mango sul Calore | San Martino Valle Caudina | San Michele di Serino | San Nicola Baronia | San Potito Ultra | San Sossio Baronia | Sant’Andrea di Conza | Sant’Angelo a Scala | Sant’Angelo all’Esca | Sant’Angelo dei Lombardi | Santa Lucia di Serino | Santa Paolina | Santo Stefano del Sole | Savignano Irpino | Scampitella | Senerchia | Serino | Sirignano | Solofra | Sorbo Serpico | Sperone | Sturno | Summonte | Taurano | Taurasi | Teora | Torella dei Lombardi | Torre Le Nocelle | Torrioni | Trevico | Tufo | Vallata | Vallesaccarda | Venticano | Villamaina | Villanova del Battista | Volturara Irpina | Zungoli
**Nabil Dirar** (s. 25. helmikuuta 1986 Casablanca) on marokkolainen jalkapalloilija, joka edustaa Ranskan Ligue 1:ssä pelaavaa monacolaista AS Monacoa. Oikeajalkainen Dirar on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Hän kuuluu myös Marokon jalkapallomaajoukkueeseen.

Seurajoukkueura
---------------

Dirar aloitti uransa Belgiassa. Vuodet 2004–2006 hän edusti kolmostason Diegem Sportia, jossa otteluita kertyi 26 ja maaleja kaksi. Heinäkuussa 2006 Dirar siirtyi Jupiler Pro Leaguen KVC Westerloon, jossa hän pelasi kahdessa kaudessa 57 ottelua, joissa syntyi kolme maalia.

Heinäkuussa 2008 Dirar siirtyi belgialaiseen Club Bruggeen. Hän edusti seuraa neljän kauden ajan ollen yksi avainpelaajista. Otteluita kertyi 99 kappaletta ja maalejakin 18. Dirar debytoi Bruggen kanssa myös Eurooppa-liigassa.

Tammikuussa 2012 Dirar siirtyi Ranskan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Ligue 2:ssa pelanneeseen AS Monacoon. Seura nousi kauden 2012–2013 jälkeen Ligue 1:seen ja oli heti ensimmäisellä kaudellaan sarjan toinen, joten Dirar pääsi pelaamaan kaudeksi 2014–2015 Mestareiden liigaa, jossa hän on pelannut Monacon kaikissa otteluissa.

Maajoukkueura
-------------

Dirar halusi edustaa maajoukkuetasolla aluksi Belgiaa, jonka kansalaisuus hänellä myös on, mutta päätti valita kuitenkin Marokon, jonka nuorten maajoukkueissa hän on pelannut. Marokon jalkapallomaajoukkueessa Dirar debytoi lokakuussa 2008 Mauritaniaa vastaan MM-karsintaottelussa.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.

Aiheesta muualla
----------------

* Nabil Dirar Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
* Nabil Dirar National Football Teams -sivustolla (englanniksi)
* Nabil Dirar Soccerway-sivustolla

Marokon joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2018
1 Bounou |
2 Hakimi |
3 Mendyl |
4 da Costa |
5 Benatia |
6 Saïss |
7 Ziyech |
8 El Ahmadi |
9 El Kaabi |
10 Belhanda |
11 Fajr |
12 Mohamedi |
13 Boutaïb |
14 Boussoufa |
15 Bennasser |
16 N. Amrabat |
17 Dirar |
18 Harit |
19 En-Nesyri |
20 Bouhaddouz |
21 S. Amrabat |
22 Tagnaouti |
23 Carcela |
Valmentaja Renard
**Laviano** on kunta Italiassa Campanian alueella Salernon maakunnassa. Se oli yksi pahiten vuonna 1980 Irpinian maanjäristyksestä kärsineitä kuntia. Lavianossa menehtyi järistyksessä 303 henkilöä.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Laviano** Wikimedia Commonsissa

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  www.tuttitalia.it
2. ↑  Kartta maanjäristysalueesta (Arkistoitu – Internet Archive)

Salernon maakunta
Acerno | Agropoli | Albanella | Alfano | Altavilla Silentina | Amalfi | Angri | Aquara | Ascea | Atena Lucana | Atrani | Auletta | Baronissi | Battipaglia | Bellizzi | Bellosguardo | Bracigliano | Buccino | Buonabitacolo | Caggiano | Calvanico | Camerota | Campagna | Campora | Cannalonga | Capaccio | Casal Velino | Casalbuono | Casaletto Spartano | Caselle in Pittari | Castel San Giorgio | Castel San Lorenzo | Castelcivita | Castellabate | Castelnuovo Cilento | Castelnuovo di Conza | Castiglione del Genovesi | Cava de’ Tirreni | Celle di Bulgheria | Centola | Ceraso | Cetara | Cicerale | Colliano | Conca dei Marini | Controne | Contursi Terme | Corbara | Corleto Monforte | Cuccaro Vetere | Eboli | Felitto | Fisciano | Furore | Futani | Giffoni Sei Casali | Giffoni Valle Piana | Gioi | Giungano | Ispani | Laureana Cilento | Laurino | Laurito | Laviano | Lustra | Magliano Vetere | Maiori | Mercato San Severino | Minori | Moio della Civitella | Montano Antilia | Monte San Giacomo | Montecorice | Montecorvino Pugliano | Montecorvino Rovella | Monteforte Cilento | Montesano sulla Marcellana | Morigerati | Nocera Inferiore | Nocera Superiore | Novi Velia | Ogliastro Cilento | Olevano sul Tusciano | Oliveto Citra | Omignano | Orria | Ottati | Padula | Pagani | Palomonte | Pellezzano | Perdifumo | Perito | Pertosa | Petina | Piaggine | Pisciotta | Polla | Pollica | Pontecagnano Faiano | Positano | Postiglione | Praiano | Prignano Cilento | Ravello | Ricigliano | Roccadaspide | Roccagloriosa | Roccapiemonte | Rofrano | Romagnano al Monte | Roscigno | Rutino | Sacco | Sala Consilina | Salento | Salerno | Salvitelle | San Cipriano Picentino | San Giovanni a Piro | San Gregorio Magno | San Mango Piemonte | San Marzano sul Sarno | San Mauro Cilento | San Mauro La Bruca | San Pietro al Tanagro | San Rufo | San Valentino Torio | Sant’Angelo a Fasanella | Sant’Arsenio | Sant’Egidio del Monte Albino | Santa Marina | Santomenna | Sanza | Sapri | Sarno | Sassano | Scafati | Scala | Serramezzana | Serre | Sessa Cilento | Siano | Sicignano degli Alburni | Stella Cilento | Stio | Teggiano | Torchiara | Torraca | Torre Orsaia | Tortorella | Tramonti | Trentinara | Valle dell’Angelo | Vallo della Lucania | Valva | Vibonati | Vietri sul Mare
**Thomas Henry Ismay** (7. tammikuuta 1837 Cumberland, Englanti – 23. marraskuuta 1899 Merseyside, Englanti) oli englantilainen laivanvarustaja, jonka omistaja-aikana brittiläisestä White Star Line -varustamosta kasvoi yksi huomattavimmista Pohjois-Atlantilla liikennöivistä laivanvarustamoista. Hänen poikansa oli J. Bruce Ismay.

Ismay on yksi aikansa kuuluisimmista laivanvarustajista. Kuuluisuuden taustalla vaikutti muun muassa, että hän loi tuhansia kauppamerenkulun ja meriteollisuuden työpaikkoja. Hänelle myönnettiin City of Belfastin vapaakansalaisuus vuonna 1899. Tämän lisäksi hän oli tarjonnut koko laivastoaan kuningatar Viktorian palvelukseen ensimmäisessä buurisodassa. Sen lisäksi Ismay toimi Lancashiren ja Cheshiren kreivikuntien rauhantuomarina, armeijan ja merivoimien järjestämistä käsittelevän lordi Hartingtonin komission jäsenenä, Cheshiren varapäällikköluutnanttina ja yliseriffinä. Vuonna 1897 Ismaylle tarjottiin baronetin arvoa, josta hän kuitenkin kieltäytyi. Ismayn kieltäytymistä aatelisarvosta ylistettiin englantilaisissa sanomalehdissä.

1890-luvun lopulla Ismay huolestui J. P. Morganin hankkeesta ostaa kaikki Pohjois-Atlantilla liikennöivät varustamot International Mercantile Marine -yhtiölle ja samalla Morganin aloittavan mahdollisen tariffisodan. Ismay yritti saada myös muita brittiläisiä laivanvarustajia perustamaan kanssaan konsortiota, jolla brittiläinen Inman Line ostettaisiin takaisin IMM:ltä, mutta hän epäonnistui vakuuttamaan muut laivanvarustajat siitä, että Morgan oli tosissaan. Tätä pidetään vain yhtenä harvoista Ismayn uran epäonnistumisista.

Ismay kuoli Dawpoolin kartanossa Merseysidessa 23. marraskuuta 1899. Hänen leskensä Margaret Ismay lahjoitti miehensä kuoleman jälkeen muun muassa 10 000 sterlingpuntaa Liverpoolin katedraalin rakentamista varten. Lahjoituksella kustannettiin Thomas Henry Ismayn nimikkoikkuna*selvennä*.

Lähteet
-------

1. ↑  Mr Thomas Henry Ismay *Encyclopedia Titanica*. Viitattu 16.11.2018 (englanniksi).
2. ↑  Wilton J. Oldham: "Chapter 8", *The Ismay Line*. The Journal Of Commerce And Shipping Telegraph, 1961. englanti
3. ↑  Dermot Bolger: Sailing towards disaster *The Irish Times*. Viitattu 15.11.2019. (englanniksi)
4. ↑  Daniel Allen Butler: *The Age of Cunard: A Translantic History 1839-2003*, s. 140. Lighthouse Press Publication, 2004.

Kirjallisuutta
--------------

* Wilton J. Oldham: The Ismay Line (1961)
* Paul Louden-Brown: White Star Line, The: An Illustrated History 1869-1934 (2000)
* Frances Wilson: How to Survive the Titanic or The Sinking of J. Bruce Ismay (2011)

Aiheesta muualla
----------------

* Thomas Henry Ismay *The Cumbria Directory*. Viitattu 16.11.2018 (englanniksi).

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee etunimeä. Lea Piltti oli oopperalaulaja.*
**Piltti** on suomalainen etunimi. Sitä on käytetty sekä tyttöjen että poikien nimenä. Piltti on ollut käytössä nimenä jo ennen 1900-lukua, ja sen käyttö on jatkunut 2000-luvulle saakka. Nimi oli yleisimmillään aikavälillä 1940–1959, jolloin se annettiin yhdeksälle tytölle ja alle viidelle pojalle.

Yleisnimenä sana piltti tarkoittaa pientä lasta. Sanaa on käytetty melkein yksinomaan kirjakielessä, lähinnä uskonnollisessa ja runokielessä. Sana esiintyy Raamatussa ja Kalevalassa.

Piltti on myös lastenruokamerkki. Alun perin Piltti oli vuonna 1958 lanseerattu lasten ihovoide, josta merkki siirrettiin Jalostajan lastenruokiin 1961.

Tunnettuja Pilttejä
-------------------

* Piltti Heiskanen, suomalaissyntyinen yhdysvaltalainen diplomaatti

Lähteet
-------

1. ↑  Pentti Lempiäinen: Suuri etunimikirja (ISBN 951-0-23323-4)
2. ↑  Nimipalvelu
3. 1 2  Leppänen, Timo: *Merkilliset nimet. Tarinoita yritysten ja tuotteiden nimistä*. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2016. ISBN 978-952-222-720-1.