recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**LaVerne Janet Jones-Ferrette** (o.s. **Jones**, s. 16. syyskuuta 1981 Saint Croix) on yhdysvaltainneitsytsaarelainen pikajuoksija.

Jones-Ferretten ensimmäiset aikuisten kansainväliset arvokisat olivat Ateenan olympialaiset 2004, jossa hän selviytyi puolivälieriin sekä 100 että 200 metrillä. Hän karsiutui molemmilla matkoilla puolivälierissä myös Pekingissä 2008 ja eteni sekä 100 että 200 metrillä välieriin Lontoon olympialaisissa 2012. Välieriin hän on selviytynyt myös 60 metrin juoksussa sisäratojen MM-kilpailuissa 2006, 2008 ja 2012 sekä 200 metrillä ulkoratojen MM-kilpailuissa 2005, 2007 ja 2009.

Keski-Amerikan ja Karibian mestaruuskilpailuissa hän sijoittui vuonna 2006 toiseksi 100 metrillä ja neljänneksi 200 metrillä. Pan-Amerikan kisoissa hän sijoittui vuonna 2007 seitsemänneksi sekä 100 metrillä että 400 metrillä.

6. helmikuuta 2010 Stuttgartissa Jones-Ferrette juoksi sisäradalla 60 metrillä ajan 6,97, joka oli 11 vuoteen ensimmäinen 7 sekunnin alitus. Edellinen häntä nopeammin matkan juossut oli Ekaterini Thanu ajallaan 6,96 vuonna 1999. Maailman kaikkien aikojen tilastossa Jones-Ferrette on kuudentena.

Maaliskuussa 2010 Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa Jones-Ferrette juoksi 60 metrillä toiseksi ajalla 7,03 s. Hän oli kuitenkin antanut 16. helmikuuta klomifeeniä sisältäneen dopingnäytteen ja sai myöhemmin kuuden kuukauden kilpailukiellon ja menetti saavuttamansa hopeamitalin.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

Ulkoradat
* 100 metriä: 11,07 (2012)
* 200 metriä: 22,46 (2009)
* 400 metriä: 51,47 (2007)

Sisäradat
* 60 metriä: 6,97 (2010)
* 200 metriä: 23,16 (2003)
* 400 metriä: 51,60 (2007)

Lähteet
-------

* Powell, David: Focus on Athletes - Laverne Jones-Ferrette  25.7.2009. IAAF. Viitattu 7.2.2010. (englanniksi)
* LaVerne Jones-Ferrette Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  LaVerne Jones (Arkistoitu – Internet Archive), Sports Reference LLC, viitattu 7.2.2010
2. ↑  Istanbul 2012 – Naisten 60 metrin välierien tulokset, IAAF (englanniksi)
3. ↑  Gordon, Ed: Jones-Ferrette shocks with 6.97 dash in Stuttgart  7.2.2010. IAAF. Viitattu 9.2.2010. (englanniksi)
4. ↑  Laverne Jones-Ferrette stripped of world indoor medal after positive test  16.12.2010. Athletics Weekly.  Arkistoitu 20.12.2010. Viitattu 17.12.2010. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Palvelusisäänkäynti** on tila asuinkerrostalossa huoneiston ja porrashuoneen, rivi- ja pientaloissa huoneiston ja sisäänkäynnin välissä. Tähän ovien rajaamaan tilaan on mahdollisuus toimittaa tilauksia asukkaan poissa ollessa ilman pääsyä itse asuinhuoneistoon.

Palvelusisäänkäynnin käyttö perustuu sähköiseen lukitusjärjestelmään, joka sallii sähköisen avaimen käytön kotiin toimitettavia tuotteita tilattaessa. Tilaaja hallitsee itse sähköistä avainta ja muuttaa sitä tarvittaessa. Hän voi myös määritellä aikaikkunan jonka sisällä toimitus tapahtuu. Sähköisen avaimen käyttö on perinteisiin avaimiin nähden merkittävästi turvallisempaa, sen korvaaminen uudella on edullista, nopeaa ja yksinkertaista ja sen jakaminen on helppoa. Palvelusisäänkäynti on mitoitettu yleisimmille kotiintoimituksille. Se voidaan varustaa haluttaessa kylmälaitteilla elintarviketoimituksia varten.

Lähteet
-------

1. ↑  NCC:n palvelusisäänkäyntiin kotiinkuljetus onnistuu asukkaan poissaollessa *NCC*. Viitattu 10.9.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* (Arkistoitu – Internet Archive)
Vuoden 1973 Fiat 124
**Fiat 124** (1966–1974) oli italialaisen Fiatin seuraaja 1300-mallille. Auto valittiin Vuoden autoksi Euroopassa 1967. Suomessa auto on tullut tunnetuksi siihen perustuvasta neuvostoliittolaisesta Ladasta.

Fiat 124 Familiare
Fiat 124:ää pidettiin perinteisenä ja hyvänä perheautona. Siinä oli eteen pitkittäin sijoitettu 1 200-kuutioinen nelisylinterinen moottori (60 hv), joka siirsi voiman nelivaihteisen vaihteiston kautta takapyöriin. Fiat 124:ää valmistettiin neljänä eri korimallina: berlina (sedan), farmari, spider (avomalli) ja coupé. Suomeen tuotiin virallisen maahantuonnin kautta vain sedania.

Vuonna 1968 tuli saataville uudistettu malli 124 Special (124 S), jossa oli neljä pyöreää valonheitintä ja 1 400-kuutioinen moottori (70 hv). Perusmalli säilyi yhä tuotannossa.

Mallille tehtiin vuonna 1970 kasvojenkohotus. Lisäksi tuli saataville malli Special T, jossa oli Spiderin 80-hevosvoimainen, kahdella yläpuolisella nokka-akselilla varustettu moottori.

Berlinan tuotanto päättyi 1974. Peruskorimallia eri merkkisinä autoina kuitenkin valmistettiin vielä tämän jälkeenkin muualla maailmassa, muun muassa Venäjällä, Espanjassa ja Turkissa. Auton seuraaja oli Fiat 131 (Mirafiori). Italiassa autoa tehtiin noin 1,5 miljoonaa kappaletta, maailmanlaajuisesti noin neljä miljoonaa.

Katso myös
----------

* Fiat 124 Sport Coupé
* Fiat 124 Sport Spider

Lähteet
-------

* Kojo, Pauli (päätoim.) et al: Mitä-Missä-Milloin - Kansalaisen Vuosikirja 1972, Helsinki, Otava, 1971 s. 304. Artikkelin laatinut Jyrki Leskinen

### Viitteet

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  MMM 1972: s. 304

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Fiat 124** Wikimedia Commonsissa

Fiatin automallit

|  |  |
| --- | --- |
| Nykyiset mallit | 
* Argo
* Cronos
* Doblò
* Ducato
* Fiorino
* Mobi
* Panda
* Pulse
* Scudo
* Strada
* Tipo
* Toro
* 500
* 500C
* 500X
* 500e

 |
| Entiset mallit | 

|  |  |
| --- | --- |
|  1899–1945 | 
* 3,5HP
* 4 HP
* 6 HP
* 8 HP
* 10 HP
* 12 HP
* Brevetti 10–12 HP
* Brevetti tipo 2 15–25 HP
* 24 HP
* 60 HP
* 1T
* 1
* Zero
* 2B
* 70
* 508C
* 508
* 503
* 502
* 509
* 518
* 510
* 514
* 519
* 520
* 524
* 527
* 574 Corsa
* 1100
* 2800
* Mod 5
* 500 "Topolino"

 |
|  1945– | 
* Albea
* Argenta
* Barchetta
* Bravo (2007)
* Bravo/Brava
* Campagnola
* Cinquecento
* Coupé
* Croma
* Croma (2005)
* Daily
* Dino
* Duna/Prêmio
* Elba
* Freemont
* Fullback
* Grand Siena
* Idea
* Linea
* Marea
* Multipla
* Oggi
* Ottimo
* Palio
* Panorama
* Punto
* Regata
* Ritmo/Strada
* Sedici
* Seicento/600
* Siena
* Stilo
* Talento
* Tempra
* Tipo
* Ulysse
* Uno
* Uno (2010)
* Viaggio
* 124
* 124 Sport Coupé
* 124 Sport Spider
* 124 Spider (2015)
* 125
* 126
* 127
* 128
* 130
* 131
* 132
* 133
* 147
* 238
* 241
* 242
* 500
* 500L
* 600
* 850
* 1000
* 1100
* 1300
* 1400
* 1500
* 1800/2100
* 2300
* X1/9

 |

 |
| Konseptimallit | 
* Fiat Phylla
* Turbina

 |
| Hyötyajoneuvot | 

|  |  |
| --- | --- |
|  Sotilasajoneuvot | 
* L6/40
* L3/35
* 3000
* M11/39
* M13/40
* M14/41

 |

 |
| Tulevat mallit |  |
Pieninyn kansallispuisto

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Puola |
| Pinta-ala | 
2 346,0 km2View and modify data on Wikidata  |

Hallinto| Tyyppi | 
KansallispuistoView and modify data on Wikidata  |
| Perustettu | 
1932View and modify data on Wikidata  |

Karttamuokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Pieninyn kansallispuisto** Puolassa sisältää 21 kilometriä polkuja, missä retkeilijät voivat patikoida. Puiston läheisyydessä sijaitsevat Czorsztynin ja Niedzian linnat. Puiston alueella on vuoristossa Sokolican ja Trzyn huiput, joilta avautuvat hyvät näköalat. Alueen vuoristossa on paljon karstimaata sekä kalkkikivikallioita, joihin on muodostunut kalkkikiviluolia. Pystysuorien kallioseinämien keskellä virtaa joki nimeltä Dunajec. Puistossa esiintyy ilveksiä ja kyykäärmeitä. Puiston linnustoon kuuluu kalliokiipijä ja perhosista puiston alueella esiintyy isoapolloperhonen. Puistossa esiintyviä putkilokasveja on yhteensä yli 1000 lajia. Puiston alueella olevia kalliomuodostumia ovat Trzy Koronyn massiivi ja Pieninki Czorsztynskie.

Lähteet
-------

1. ↑  Justin Kavanagh: "Pieniny", *Pohjois- ja Itä-Euroopan kansallispuistot*, s. 161. Suomentanut Jarkko Iisakka, Lauri Sallamo, Heidi Tihveräinen. Helsinki: Tammi, 2022. ISBN 978-952-04-4495-2.
2. ↑  Pieniny national park *Polish tourism organisation*. Viitattu 25.3.2023. [vanhentunut linkki]
**Shaanxin maanjäristys** on kaikkien aikojen tuhoisin maanjäristys. Siinä kuoli noin 830 000 ihmistä. Se tapahtui 23. tammikuuta 1556 Shaanxissa, Kiinassa. Maanjäristys vaikutti 1 000 kilometrin säteellä: Shaanxin, Shanxin, Henanin, Gansun, Hebein, Shandongin, Hubein, Hunanin, Jiangsun ja Anhuin maakuntiin. Tuohon aikaan suuri osa alueen ihmisistä asui lössikerrostumiin kaivetuissa luolissa, jotka sortuivat maanjäristyksen aikana. Maanjäristyksessä kuoli noin 60 prosenttia alueen väestöstä.

Maanjäristys
------------

Nykyisten arvioiden mukaan maanjäristyksen voimakkuus oli noin 8 momenttimagnitudiasteikolla. Vaikka se oli historian tuhoisin maanjäristys, se ei kuitenkaan ollut voimakkain. Jälkijäristykset jatkuivat puolen vuoden ajan, useita kertoja kuussa. Episentrumi oli Shaanxin maakunnan Huan piirikunnassa (Huaxianissa), lähellä Huavuorta (34°05' pohjoista leveyttä, 109°07' itäistä pituutta).

Keisarillinen oppinut Qin Keda selvisi maanjäristyksestä ja kirjasi tapahtumia. Hän päätteli että "maanjäristyksen alkaessa sisällä olevien ihmisten ei kannata lähteä heti ulos, vaan kyyristyä alas ja odottaa sopivaa tilaisuutta. Vaikka pesä putoaa, muutama muna voi silti säilyä ehjänä."

Kiinan historiassa maanjäristystä kuvataan seuraavasti:

> »Vuoden 1556 AD talvena tapahtui maanjäristyskatastrofi Shanxin ja Shaanxin maakunnissa. Omassa Huan piirikunnassamme tuho oli suurta. Vuoret ja joet vaihtoivat paikkaa ja teitä tuhoutui. Joissakin paikoissa maa nousi yhtäkkiä ylös muodostaen uusia kukkuloita, tai upposi alas uusiksi laaksoiksi. Toisaalla syntyi uusia jokia tai maa murtui rotkoiksi. Majat, rakennukset, temppelit ja kaupunkien muurit murtuivat saman tien.» 
> 
> 

Xi’anin kaupungissa sijaitseva Pieni villihanhipagodi (vanha korkea torni) selvisi myös järistyksestä, mutta lyheni 45 metristä 43,4 metriin.

Katso myös
----------

* Luettelo maanjäristyksistä

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Earthquake Records by Qin Keda smc.kisti.re.kr. Viitattu 11.5.2016. (englanniksi)
2. ↑  Ruins of Hua County Earthquake (1556) kepu.net.cn. Viitattu 11.5.2016. (englanniksi)
3. ↑  30 Years' Review of China's Science & Technology (käännetty sivulta 100) books.google.fi. Viitattu 11.5.2016. (englanniksi)
Jukka Saarinen elokuussa 2009.
**Jukka Saarinen** (s. 4. elokuuta 1951 Punkalaidun) on suomalainen toimittaja, sanoittaja ja kirjailija. 

Sanoittajana Saarinen on keskittynyt suomalaiseen iskelmämusiikkiin sekä tangoihin. Hänen sanoittamiaan kappaleita ovat muun muassa "Tule luo" (levyttänyt muun muassa Katri-Helena; kappale oli Suomen edustaja Eurovision laulukilpailussa vuonna 1993), "Se on mahtavaa" (Matti ja Teppo), "Minä taistelen" (Arja Koriseva), "Myrskyn maa" (Jari Sillanpää), "Yhdestoista hetki" (Jukka Hallikainen) ja "Rannalla tuulee" (Tiina Räsänen, Niina Päivänurmi).

Toimittajana Saarinen on työskennellyt muun muassa Lauttakylä-lehden päätoimittajana sekä Turun Sanomien uutispäällikkönä ja lukemistoliitteiden päällikkönä.

Kirjailijana Saarinen on kirjoittanut riimillisiä runoja, mietelmiä, värssyjä sekä teoksen Finlanders-yhtyeestä. Saarisen runoja ja sanoituksia on myös julkaistu monissa antologioissa.

Saarinen työskentelee Turun Sanomien kulttuuritoimittajana.

Teokset
-------

* *Enkeli olkapäällä*. Arkki, 2009. ISBN 978-952-230-032-4.
* *Matkalla siellä, elämän tiellä*. Aurinko Kustannus, 2010. ISBN 978-952-230-132-1.
* *Niin minä sinua ajattelen*. Aurinko Kustannus, 2011. ISBN 978-952-230-168-0.
* *Sinun vuokses - Finlanders*. Aurinko Kustannus, 2011. ISBN 978-952-230-203-8.

Aiheesta muualla
----------------

* Jukka Saarisen sanoitustuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Nikšić** (Никшић) on kaupunki ja kunta Montenegron länsiosassa Bosnia ja Hertsegovinan rajalla. Nikšićin kaupunki sijaitsee Nikšićin tasangolla Trebjesavuoren juurella. Nikšić on Montenegron toiseksi suurin kaupunki ja se on merkittävä teollisuus-, kulttuuri- ja koulukaupunki. Nikšićin kunta puolestaan on pinta-alaltaan Montenegron suurin kunta, joka käsittää hedelmällisen ja tiheään asutetun Župa-nimisen tasangon.

Väestö
------

Nikšić on Montenegron toiseksi suurin kaupunki, pääkaupunki Podgorican jälkeen. Vuonna 2003 Nikšićin kunnassa oli 75 282 asukasta ja Nikšićin kaupungissa puolestaan 58 212 asukasta. Kansallisuudeltaan asukkaista oli samana vuonna montenegrolaisia 62,63 prosenttia ja serbejä 26,74 prosenttia.

Nikšićin kaupungin asukasluvun kehitys:

* 50 399 (3. maaliskuuta 1981)
* 56 141 (3. maaliskuuta 1991)
* 58 212 (1. marraskuuta 2003)

Historia
--------

Kaupungin paikalle perustettiin roomalainen Onogošt-niminen linnoitus 300-luvulla. Se sijaitsi tärkeässä teiden risteyksessä. Sittemmin kaupunki tuli kuulumaan Serbiaan, kunnes ottomaanit valloittivat sen. Vuonna 1877 kaupunki vapautui ottomaanien vallasta ja se liitettiin Montenegroon.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Nikšić** Wikimedia Commonsissa

MontenegroMontenegron kunnat

* Andrijevica
* Bar
* Berane
* Bijelo Polje
* Budva
* Cetinje
* Danilovgrad
* Gusinje
* Herceg Novi
* Kolašin
* Kotor
* Mojkovac
* Nikšić
* Petnjica
* Plav
* Pljevlja
* Plužine
* Podgorica
* Rožaje
* Šavnik
* Tivat
* Tuzi
* Ulcinj
* Žabljak
* Zeta
**Nikša Skelin** (s. 25. maaliskuuta 1978 Split) on kroatialainen soudun olympia- ja MM-mitalisti. Hän edusti splitiläistä *HVK Gusar*-seuraa.

Skelin kuului Kroatian kahdeksikkoon, joka sai olympiapronssia Sydneyssä 2000. Hän saavutti veljensä Siniša Skelinin kanssa hopeaa perämiehettömässä kaksikossa Ateenan olympialaisissa 2004. He sijoittuivat samassa luokassa 12:nneksi Pekingissä 2008.

Skelin saavutti MM-hopeaa kahdeksikossa Luzernissa 2001. Hän sai perämiehettömässä kaksikossa MM-pronssia Sevillassa 2002 ja hopeaa Milanossa 2003 sekä sijoittui kuudenneksi Gifussa 2005.

Skelin voitti maailmancupin kilpailun kahdeksikossa Münchenissä 2000 ja 2001 sekä perämiehettömässä kaksikossa Münchenissä 2002, Milanossa 2003, Poznańissa 2004, Etonissa 2005 ja Münchenissä 2008.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Nikša Skelin Sports-reference.com.  Arkistoitu 29.8.2011. Viitattu 1.8.2015. (englanniksi)
2. 1 2 3  Sinisa Skelin Worldrowing.com. Viitattu 1.8.2015. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Kroatia

 |

 |
**Jukka Tapani Saarman** (s. 3. elokuuta 1964) on suomalainen oopperalaulaja, nykyisin tenori, vuoteen 2001 baritoni.*lähde?* Jukka Saarman valmistui laulunopettajaksi Oulun konservatoriosta 1995 ja musiikin maisteriksi Sibelius-Akatemiasta 2008.*lähde?* Akatemiassa hänen opettajinaan olivat Jaakko Ryhänen ja Anssi Hirvonen.*lähde?*

Jukka Saarman on laulanut mm. Suomen Kansallisoopperassa, Savonlinnan oopperajuhlilla ja Ilmajoen Musiikkijuhlilla ja pitänyt kirkko-, operetti-, lied- ja muita konsertteja ympäri Suomea.*lähde?* Hän oli vuosina 2007–2013 toimineen Operettiteatteri Bravon perustaja ja toiminnanjohtaja.

Jukka Saarmanin veljet Risto Saarman ja Jari Saarman ovat myös oopperalaulaja.

Rooleja
-------

* Puccini : Tosca: Cavaradossi
* Giuseppe Verdi : La Traviata; Alfredo, Gaston
* Puccini: La Boheme: Schaunard
* Aulis Sallinen: Punainen viiva: Topi
* Strauss: Lepakko: Eisenstein.

Lähteet
-------

* Bravo! – Solistit *Operettiteatteri Bravo!*.  Arkistoitu 27.3.2013. Viitattu 16.6.2020.

### Viitteet

1. ↑  Operettiteatteri Bravo menee konkurssiin *Keskisuomalainen*.  23.08.2013. Viitattu 22.11.2017.
2. ↑  Kristiina Helminen: Oopperalavoilta opettajaksi  6.5.2013. Sydän-Hämeen Lehti. Viitattu 12.12.2014.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* VIAF
* WorldCat

 |

 |
**Nilesat** on egyptiläinen satelliittitietoliikenneoperaattori. Se perustettiin heinäkuussa 1996. Sen omistavat Egyptin radio- ja televisioliitto (40%), Arabialainen teollisuusliitto (10%), Egyptin investointiyhtiö (9%) sekä yksityishenkilöt, pankit ja muut investoijat. 

Yhtiöllä on päämaa-asema Lokakuun kuudennen päivän kaupungissa ja toinen Aleksandriassa. Maa-asemat tilattiin EADS Astriumilta. 

Nilesatilla on useita tietoliikennesatelliitteja asemassa 7 astetta läntistä pituutta.

Nilesat 101
-----------

Nilesat 101 laukaistiin Arine 4-raketilla 28. huhtikuuta 1998. Sen valmisti Matra Marconi Space (osa nykyistä Astriumia). Se toimii 15 vuoden ajan.

Nilesat 102
-----------

Nilesat 102 laukaistiin Ariane 4 raketilla 17. elokuuta 2000. Sen valmisti Matra Marconi Space.

Nilesat 103
-----------

Nilesat 103 on liisattu Eutelsatilta syyskuussa 2005. Se on Eutelsatin Hot Bird 4, joka ajettiin uuteen asemaansa.

Nilesat 201
-----------

Nilesat tilasi Thales Alenia Spacelta toukokuussa 2008 tämän satelliitin. Se laukaistiin 2. elokuuta 2010 Ariane 5:llä. Tämän satelliitin tarjouspyyntöön Egypti ei aikoinaan saanut yhtään tarjousta ja yhtiö joutui neuvottelemaan tilauksen vähentyneen kilpailun puitteissa.

Lähteet
-------

1. ↑   (Egypt), COMMERCIAL SPACE SERVICES - SATELLITE OPERATORS|publisher=Jane's Space Systems and Industry|date=2007-05-14|accessdate=2008-12-05
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive) |title = NileSat will order a new satellite | publisher = Rapid TV News | date = 2008-01-30 |accessdate = 2008-12-05

Aiheesta muualla
----------------

* Nilesat homepage
**Sandaré** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Nioron piirissä Malissa. Se sijaitsee 107 kilometriä Niorosta lounaaseen. Kunnassa on 25 600 ja kylässä 4 100 asukasta (vuonna 2009).

Sandarén kunnan pinta-ala on 2 330 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Nioron piirin Diaye Couran ja Gavinanén, idässä Simbin, etelässä Diéman piirin Lakamanén ja Bafoulabén piirin Diakonin sekä lännessä Yélimanén piirin Tringan, Soumpoun, Fangan ja Kirané Kaniagan kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Pysyviä vesistöjä ei ole.

Kuntaan kuuluu 22 kylää. Asukkaista kolme neljäsosaa on bambaroita ja loput soninkeja, fulbeja ja diawandoja. Vallitseva uskonto on islam.

Sandarén kautta kulkee Bamakosta Dakariin johtava maantie RN1. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, hirssi, maissi, maapähkinä, riisi, maapapu ja salottisipuli. Tuotantoeläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja hevoset. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja kaupankäyntiä.

Lähteet
-------

1. 1 2  4ème recensement général de la population et de l’habitat. Résultats définitifs, tome 0: Répertoire des villages *instat-mali.org*.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 18.12.2018.
2. 1 2 3 4  Plan de sécurité alimentaire: Commune rurale de Sandaré 2007-2011 *aec.msu.edu*.  2007.  Arkistoitu 13.6.2010. Viitattu 18.12.2018.
3. ↑  Mali - Région de Kayes: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 18.12.2018.
**Sonja Iida Maarit Stång** (s. 18. maaliskuuta 2002 Oulu) on suomalainen yleisurheilija, jonka päälaji on 100 metrin aitajuoksu. Hän edustaa Kuivasjärven Auraa, ja häntä valmentavat Jari Stång ja Anne Karvinen-Poutanen.

Stång sijoittui 2021 Tallinnan alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 100 metrin aitajuoksussa kuudenneksi ajalla 13,78. Välierissä hän juoksi ennätyksensä 13,50. Lisäksi hän kuului alkuerissä karsiutuneeseen Suomen 4 × 100 metrin viestijoukkueeseen. Samana vuonna käydyissä Nairobin alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa hän oli 100 metrin aitajuoksussa neljäs ajalla 13,63. Alle 23-vuotiaiden EM-kisoissa Espoossa 2023 Stång juoksi oman alkueränsä viidenneksi ajalla 13,72, eikä selviytynyt välieriin.

Stång on saavuttanut Kalevan kisoissa pronssia 100 metrin aitajuoksussa 2021.

Stångin ennätys 60 metrin aitajuoksussa on 8,49 (2021).

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Sonja Stång Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
**Sonja Kuittinen** (s. 30. syyskuuta 1990 Puumala) on suomalainen näyttelijä ja muusikko. Hän on koulutukseltaan teatteritaiteen maisteri.

Näyttelijänä
------------

Kuittinen sai heti valmistuttuaan Taideyliopiston Teatterikorkeakoulusta vuonna 2016 pääroolin Zaida Bergrothin draamaelokuvassa *Miami* yhdessä Krista Kososen kanssa.  Rooli toi sekä Kuittiselle että Kososelle Jussi-ehdokkuuden parhaasta naispääosasta, jonka Kosonen voitti. 

Kuittinen on tehnyt myös roolin Kansallisteatterissa yhtenä Macbeth-näytelmän kolmesta noidasta.

Kuittisella on myös pieni rooli televisiosarja *Sorjosen* toisella kaudella. Vuonna 2021 hän esiintyy yhdessä päärooleista *Mädät omenat* -sarjassa ja vuonna 2022 *Pysäyttäkää Nyqvist* -satiirisarjassa.

Kesällä 2022 Kuittinen esitti Ylen kuunnelmasarjassa *Mä haluun olla Nylon* Erin Anttilaa.

Muusikkona
----------

Kuittinen muodostaa yhdessä Fanni Noroilan kanssa rap-yhtyeen Sofa, jonka he itse ovat määritelleet feministibändiksi.  Kuittinen esiintyy taiteilijanimellä MC SonSon.

Lähteet
-------

1. ↑  Tanja Rihu: Puumalasta punaiselle matolle  14.3.2018. Mikkeli:  Länsi-Savo. Viitattu 29.7.2018. (suomeksi)
2. ↑  Tuula Sipilä: Ihmiskokeita ja koiria *VOIMA*.  19.3.2017. Helsinki:  Voima Kustannus Oy. Viitattu 29.7.2018. (suomeksi)
3. ↑  Broholm, Ulla: Intohimoiset Naikkari-fanit eivät koskaan päässeet Nylon Beatin keikalle, mutta nyt he näyttelevät idoleitaan tarinassa ystävyydestä *Yle Draama*.  14.4.2022. Viitattu 21.7.2022.
4. ↑  Ella Ossi: Iso, paha F-sana *Nälkä 3*.  22.1.2018. Nälkä. Viitattu 29.7.2018. (suomeksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Sonja Kuittinen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Ritva
* Elonet

 |

 |
**Martti Juhani Hagman** (s. 11. huhtikuuta 1941 Helsinki) on suomalainen järjestö- ja yritysjohtaja, joka on saanut matkailuneuvoksen arvonimen.

Hagman kävi keskikoulun ja suoritti opintoja Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa 1959–1960, minkä lisäksi hän on suorittanut matkailu-, majoitus- ja ravitsemis- sekä koulutusalan kursseja. Hagman oli Helsingin Osuuskaupan ravintolatarkastaja 1964–1971 ja osastopäällikkö 1971–1972, Osuusliike Elannon hotelli- ja ravintolaryhmän aluepäällikkö 1972–1979 ja osastopäällikkö 1979–1982, E-Instituutin koulutuspäällikkö ja apulaisrehtori 1982–1985, Lomaliiton toimitusjohtaja 1985–1999 sekä Savonlinnan Kylpylaitos Oy:n, Kalajoen Matkailukeskus Rantakalla Oy:n, Lomaliiton Leirintä Oy:n, Savonlinnan Terveyskylpyläsäätiön ja Kuntolomatoiminnan Tutkimussäätiön toimitusjohtaja 1985–1999. Hänellä oli uransa aikana myös useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Matkailuneuvoksen arvonimen Hagman sai vuonna 1999.

Lähteet
-------

1. 1 2  Sofia Kotilainen: Matkailuneuvos Martti Hagman (1941–). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 5.9.2010. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 17.6.2022.
**Sonkakoski** on kylä Sonkajärven kunnassa Pohjois-Savossa.
 Kylä on saanut nimensä kylän läpi virtaavan Matkusjoessa olevan kosken mukaan. Sonkakoskelta on kahdeksan kilometriä Sonkajärven kirkonkylälle, 12 kilometriä Sukevalle ja seitsemän kilometriä Viitostielle. Kylässä risteävät tie 5862 Poromäentie/Jyrkäntie, tie 5863 Sonkakoskentie, tie 16295 Hirvijärventie ja tie 16288 Tetrikoskentie. 

Sonkakoskella toiminut Sonkakosken koulu on lakkautettu vuonna 2010. Sittemmin tiloissa on toiminut Sonkakosken nuorisoseura, ja rakennus kantaa nimeä Koskela. Sonkakoskella toimii yhä muun muassa Sonkakosken mylly ja  myllyn vesivoimalaitos sekä Sonkakosken tanssilava (Sonkakosken huvilava).

Lähteet
-------

1. ↑  Sonkakoski (myös Asutusnimihakemiston sivulle linkitetty MML:n Nimistön tietokortti: Sonkakoski ) *Asutusnimihakemisto*. Kotimaisten kielten keskus, kotus.fi. Viitattu 17.7.2021.
2. 1 2  Sonkakoski sonkajarvi.fi.  Arkistoitu 17.7.2021. Viitattu 17.7.2021.
3. ↑  Sonkakosken koulu sulkee ovensa elokuussa  17.2.2010. yle.fi. Viitattu 17.7.2021.
4. 1 2  Sonkakoski – Nähtävyydet sonkajarvi.fi.  Arkistoitu 17.7.2021. Viitattu 17.7.2021.
5. ↑  Lauri (Lasa) Nissinen: Kun siihen savuun ja rääkymiseen ei kylän pojat olleet tottuneet niin häädettiin Danny pois *iisalmensanomat.fi*.  3.6.2020. Viitattu 17.7.2021.
**Sheffieldin yliopisto** (*University of Sheffield*) on vuonna 1897 perustettu yliopisto Sheffieldin kaupungissa Englannin pohjoisosassa. Yliopisto on yksi Yhdistyneen kuningaskunnan arvostetuimmista: se kuuluu maan huippuyliopistojen muodostamaan Russell-ryhmään ja sijoittuu tutkimuksen tasossa maan kolmanneksi Oxfordin ja Cambridgen yliopistojen jälkeen.*lähde?* Erityisesti sen arkeologian, arkkitehtuurin ja politiikan laitokset ovat tunnettuja maanlaajuisesti. Yliopistossa on opiskelijoita yhteensä noin 26 000. Se työllistää 5 500 henkilöä, joista noin 1 300 on opettavaa henkilökuntaa.

Maailman viidensadan huippuyliopiston Shanghai-yliopistovertailussa Sheffieldin yliopisto ylsi vuonna 2016 sijaluvulle 101–150. Tämä tarkoitti samalla Iso-Britannian 9.–15. parhaiten sijoittuneen yliopiston asemaa.

Yliopisto perustettiin alun perin vuonna 1897 nimellä *University College of Sheffield* kolmen sheffieldiläisen eri aloille erikoistuneiden oppilaitosten yhdistyessä. Yliopiston kuninkaallinen perustamiskirja allekirjoitettiin vuonna 1905, ja se nimettiin Sheffieldin yliopistoksi. Oppilasmäärän raju kasvu 1950- ja 1960-luvuilla johti siihen, että yliopisto sai monia uusia rakennuksia, kuten 20-kerroksisen *Arts Tower* -tornitalon, joka on vielä nykyäänkin Sheffieldin korkein rakennus.

Sheffieldin yliopistolla ei ole erityistä kampusaluetta, mutta suurin osa sen rakennuksista sijaitsee samalla alueella, Sheffieldin keskustan läntisellä laidalla noin kaksi kilometriä kaupungin ydinkeskustasta.

Kuuluisia Sheffieldin yliopistosta valmistuneita ovat muiden muassa poliitikko David Blunkett, Nobel-kemisti Harold Kroto ja kirjailija Joanne Harris.

Lähteet
-------

1. ↑  Our universities russellgroup.ac.uk (englanniksi)
2. ↑  Academic Ranking of World Universities 2016 (Arkistoitu – Internet Archive) shanghairanking.com (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Sheffieldin yliopisto**.
* Times Higher Education (THE) World University Rankings: University of Sheffield
* University of Sheffield - Yliopiston virallinen kotisivu.

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Russell-ryhmä |
| --- |
|  |
| Yliopistot | 
* Belfastin yliopisto
* Birminghamin yliopisto
* Bristolin yliopisto
* Cambridgen yliopisto
* Cardiffin yliopisto
* Durhamin yliopisto
* Edinburghin yliopisto
* Exeterin yliopisto
* Glasgow’n yliopisto
* Imperial College London
* King’s College London
* Leedsin yliopisto
* Liverpoolin yliopisto
* London School of Economics and Political Science
* Manchesterin yliopisto
* Newcastlen yliopisto
* Nottinghamin yliopisto
* Oxfordin yliopisto
* Queen Maryn yliopisto
* Sheffieldin yliopisto
* Southamptonin yliopisto
* University College London
* Warwickin yliopisto
* Yorkin yliopisto

 |

 |
**Keaton Isaksson** (s. 21. huhtikuuta 1994 Helsinki) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Helsingin IFK:ta. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.

Isaksson aloitti jalkapallon IF Sibbo-Vargarnassa. Hän pelasi juniorina myös FC Futurassa ja PK Keski-Uusimaassa. Isaksson nousi PKKU:n edustusjoukkueeseen Kolmosen kaudella 2012 ja murtautui avauskokoonpanoon seuraavana vuonna Kakkosessa. Kaudeksi 2014 hän solmi sopimuksen Ykkösessä pelanneen FC Viikinkien kanssa. Isaksson suoritti alkukauden ajan varusmiespalvelustaan ja pelasi yhteensä vain yhdessätoista ottelussa Viikinkien sijoittuessa sarjansa viimeiseksi.

Talvella 2015 Isaksson liittyi Veikkausliigaan nousseen HIFK:n harjoituskokoonpanoon ja päätyi lopulta tekemään sopimuksen sen yhteistyöseuran IF Gnistanin kanssa. HIFK/Gnistan yhteistyösopimuksen kautta hän on päässyt esiintymään Veikkausliigassa 25. heinäkuuta 2015 pelatussa vierasottelussa FF Jaroa vastaan.

Isaksson siirtyi pääkaupunkiseudulta kaudeksi 2016 Ykkösessä pelanneen EIF:n riveihin. EIF-kauden jälkeen hän siirtyi Ruotsiin IFK Luleån riviehin, joka pelasi Ruotsin kolmanneksi korkeinta sarjatasoa eli 1. Divisioonaa. Hän oli kuudella maalillaan IFK Luleån paras maalintekijä. Veikkausliigaura sai jatkoa keväällä 2018, kun Isaksson aloitti PS Kemin riveissä. Heinäkuussa 2018 Iskasson siirtyi kuitenkin PS Kemistä toiseen Veikkausliigaseuraan IFK Mariehamniin.

Lähteet
-------

1. ↑  Pelaajat *gnistan.fi*.  Arkistoitu 24.9.2015. Viitattu 3.9.2015.
2. 1 2  Isaksson ponnisti SV:n riveistä liigakentille *Sipoon Sanomat*.  30.7.2015.  Arkistoitu 24.9.2015. Viitattu 3.9.2015.
3. 1 2  Keaton Isaksson uusin Viikinki *palloliitto.fi*.  30.12.2013. Suomen Palloliitto.  Arkistoitu 24.9.2015. Viitattu 3.9.2015.
4. ↑  Liigatason keskikenttämies vahvistamaan Gnistania *gnistan.fi*.  31.3.2015. Viitattu 3.9.2015.
5. ↑  PS Kemille kaksi tulokasta *kymppipaikka.fi*.  19.2.2017. Viitattu 4.11.2018.
6. ↑  Keaton Isaksson siirtyy IFK Mariehamniin *Veikkausliiga*.  24.7.2018. Viitattu 4.11.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Keaton Isaksson soccerway.com-sivustolla (englanniksi)

  

HIFK – Veikkausliiga
1 Uusitalo |
2 Kamara |
3 Mattila |
4 Patronen |
5 Sáez |
6 Dunwoody |
7 Ali |
8 Halme |
9 Entrena |
10 Yaghoubi |
11 Kujanpää |
15 Mabinda |
16 Palmasto |
17 Bäckman |
22 Hradecký |
23 Hernández |
25 Puolakainen |
31 Isaksson |
35 Ward |
44 Tukiainen |
70 Ahadi |
88 Hing-Glover |
Valmentaja Gómez
*Tämä artikkeli käsittelee Käkisalmen piiriin kuuluvaa Venäjän kuntaa. Samannimistä Suomen entistä kuntaa käsittelee artikkeli Räisälä.*



  

  

  

  

  

  

  

  

**Räisälä** eli **Melnikovo** (ven. Мельниково) on maalaiskunta (ven. Мельниковское сельское поселение, *Melnikovskoje selskoje poselenjije*) ja sen samanniminen keskustaajama Käkisalmen piirin länsiosassa Leningradin alueella Venäjällä. Nykyinen Räisälän eli Melnikovon taajama on Suomen entisen Räisälän kunnan kirkonkylä. Nykyinen Räisälän kunta rajoittuu pohjoisessa Kaukolan, idässä Norsjoen ja Pyhäjärven, kaakossa Sakkolan ja lounaassa Kuninkaanristin maalaiskuntiin ja lännessä Viipurin piiriin. Vuoksi virtaa kunnan halki, ja koillisessa kunta rajoittuu Käkisalmenselkään. Kunnan alueella sijaitsee myös Helisevänjärvi.

Pyhän Andreaksen kirkko Vuoksessa lähellä Vasiljevon taajamaa
Räisälän vanha suomalainen kirkko on pystyssä kunnan keskustaajamassa
Pieni putous lähellä Vasiljevoa.
Räisälän venäläinen nimi muutettiin Melnikovoksi vuonna 1948. Neuvostoaikana Melnikovossa toimi suuria kanakolhooseja. Hruštšovin kaudella tehtiin turkistarhaus- ja maissiviljelmäkokeiluja, jotka eivät kuitenkaan menestyneet. Seutu on myös ollut suosittua metsästysaluetta. Räisälässä mm. laskettiin aikanaan vapaaksi 82 supikoiraa luontaisesti lisääntyvän kannan aikaan saamiseksi. Supikoira on kotoisin Kaukoidästä Ussurin alueelta.

Neuvostoliiton romahdettua myös kanatalous hiipui ja kunnan asukasluku väheni.

Räisälän taajamassa on maatalousoppilaitos, koulu ja sairaala sekä Josef Stenbäckin aikanan suunnittelema suomalainen Räisälän kivikirkko, joka on 1970-luvulta toiminut kulttuuritalona. Räisälässä on kolme uutta ortodoksista kirkkoa.

Taajamat
--------

Kunnassa on kahdeksan asutuskeskusta, joista seitsemän on maaseututaajamia, yksi kylä.

* **Melnikovo** - Räisälä - hallintokeskus
* Bykovo (Быково) - Kivipelto
* Gory (Горы) - Unnunkoski, Piiskonmäki
* Hvoinoje (Хвойное) - Härskeensaari (kylä)
* Koverino (Коверино)- Rautakopra
* Studenoje (Студеное)
* Torfjanoje (Торфяное) - Konnitsa
* Vasiljevo (Васильево) - Kynsijärvi

Katso myös
----------

* Tiurinlinna

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kunnan virallinen sivusto (venäjäksi)
2. ↑  Leningradin alueen sivusto
3. 1 2 3 4  Räisälä - Melnikovo Virtuaali Vuoksi. Etelä-Karjala-instituutti.
4. ↑  Мельниковская волость. История (Arkistoitu – Internet Archive) Räisälän alueen historiaa. www.priozersk.ru (venäjäksi)
5. ↑  *Venäjän federaation paikannimiä. Oikeinkirjoitus- ja painotusopas.* Kotimaisten kielten tutkimuskeskus, 2006.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Räisälä (Käkisalmen piiri)** Wikimedia Commonsissa

* Мельниковское сельское поселение Kunnan toinen virallinen sivusto (venäjäksi)
* Galleria 8: Räisälä - Melnikovo:  Virtuaali Vuoksi (2005). Etelä-Karjala-instituutti.
Iijokisoutu-tapahtuma. 
**Iijokisoutu** on jokavuotinen matkailu- ja luonnonsuojelutapahtuma, joka on järjestetty vuodesta 1983 lähtien. Vuonna 2020 tapahtuma peruutettiin maailmalla vallinneen koronavirusepidemian takia. 

Alun perin tapahtuman tarkoitus oli kiinnittää huomiota Iijoen vapaana virtaavan valtauoman luontoarvoihin ja kulttuuriin. Tarkoitus oli myös kiinnittää päättäjien huomio jokivarren ihmisten hätään asuinympäristönsä puolesta Pohjolan Voiman suunnittelemaa Kollajan tekoallashanketta vastaan. 

Myöhemmin, koskiensuojelulain astuttua voimaan 1986, tapahtuman painopiste on muuttunut matkailutapahtumaksi, jossa soudetaan perinteisillä puuveneillä tai kajakilla meloen Taivalkosken Jokijärveltä Iijoen vapaana virtaavaa uomaa myöten 160 kilometriä alas Pudasjärven Kipinänkoskelle. 

Tapahtuma kestää viisi päivää ja on muokkautunut sekä lapsi-, että vanhusystävälliseksi. Tapahtuma ei ole kilpailu. Soutuun voi osallistua koko matkalle tai päiväetappeihin. Tapahtuman järjestää Pudasjärven luonnonsuojeluyhdistys.

Lähteet
-------

1. ↑  Iijoki – pohjoisen joen voittamaton kauneus *Iijokisoutu*. Viitattu 5.7.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Iijokisoutu
Oleksi Makejev.
**Oleksi Serhijovytš Makejev** (ukr. Олексій Сергійович Макеєв; s. 25. marraskuuta 1975 Kiova) on ukrainalainen diplomaatti, joka on toiminut Ukrainan Saksan-suurlähettiläänä syyskuusta 2022 lähtien.

Makejev valmistui vuonna 1997 Kiovan kansallisesta yliopistosta kansainvälisen turvallisuuden ongelmien ja ulkopoliittisten prosessien asiantuntijaksi sekä espanjan kielen kääntäjäksi. Vuosina 1999–2002 hän työskenteli Ukrainan Sveitsin-suurlähetystössä ja vuosina 2005–2009 Ukrainan Saksan-suurlähetystössä. Vuosina 2014–2020 hän toimi Ukrainan ulkoasiainministeriön poliittisena johtajana. Vuonna 2020 hänet nimitettiin ulkoasiainministeriön pakotepolitiikan erityisedustajaksi.

Syyskuussa 2022 Ukrainan presidentti Volodymyr Zelenskyi nimitti Makejevin Ukrainan Saksan-suurlähettilääksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Макеєв Олексій Сергійович *LB.ua*.  Arkistoitu 12.8.2023. Viitattu 12.8.2023. (ukrainaksi)
2. ↑  Олексій Макеєв Посольство України у Федеративній Республіці Німеччина.  Arkistoitu 12.8.2023. Viitattu 12.8.2023. (ukrainaksi)
3. ↑  Указ Президента України №662/2022 *president.gov.ua*.  23.9.2022.  Arkistoitu 12.8.2023. Viitattu 12.8.2023. (ukrainaksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
**Katabathmos Megas** (m.kreik. Κατάβαθμος Μέγας, lat. *Catabathmus Maior/Magnus, Catabathmos*) oli antiikin aikainen kaupunki Egyptissä. Se sijaitsi Marmarikassa Välimeren rannikolla. Nykyisin sen paikalla sijaitsee Sollumin kaupunki.

Katabathmos, suomeksi "Laskeutuminen", sijaitsi Egyptin ja Libyan Kyrenaikan rajaseudulla samannimisellä niemellä, jota pidettiin ptolamaiolaisen ja roomalaisen Egyptin sekä Kyrenaikan rajana. Sen paikka on myös lähellä nykyisten Egyptin ja Libyan valtioiden rajaa. Kaupungin kohdalla on jyrkkä rinne, jonka yläpää on noin 180 metrin korkeudella merestä. Kulku ei ole mahdollista suoraan rantaa seuraten vaan hankalammin yläkautta. Näin se muodosti luonnollisen rajan. Strabon mainitsee paikan Egyptin länsirajana. Antiikin kirjallisuudessa sen mainitsevat myös muun muassa Polybios, Pomponius Mela, Plinius vanhempi ja Orosius. Paikka tunnettiin myös nimellä *Tetrapyrgia*, "Neljä tornia", mikä kertoo sen olleen linnoitettu. Sen sataman nimi oli *Plynos* (*Plynos Limen*).

Lähteet
-------

1. 1 2  Catabathmus Maior/Plynos Limen/Tetrapyrgia *Pleiades*. Viitattu 11.1.2021.
2. ↑  Katabathmos Megas (Sallum) *Trismegistos*. Viitattu 11.1.2021.
3. 1 2 3  Lendering, Jona: Catabathmus *Livius.org*. Viitattu 11.1.2021.
4. ↑  Strabon: *Geografika* 17.1.5, 17.3.1, 17.3.22; Polybios: *Historiai* 31.18.9, 31.18.11; Plinius vanhempi: *Naturalis historia* 5.38; Pomponius Mela: *De situ orbis* (*De chorographia*) 1.41; Orosius: *Historia pakanoita vastaan* (*Historiae adversus paganos*) 1.2.88.
Arkku katafalkilla Nurmijärven siunauskappelissa. Taustalla kukkalaitteiden telineitä, arkun kyljessä lähiomaisten muistolauseita. Lattialla katafalkin vieressä maljakko muistokukille
**Katafalkki** on koroke, jolle ruumisarkku sijoitetaan siunauskappelissa tai kirkossa. Se voidaan valmistaa eri materiaaleista, kuten puusta, kivestä tai joskus metallista. Katafalkki asetetaan normaalisti pitkittäin, niin että luterilaisessa kirkossa vainajan pää on alttaria kohti, ortodoksisessa ja roomalaiskatolisessa toisin päin erilaisen perinteen johdosta.

Siunauskappeleissa katafalkki voi olla rakenteellinen osa kappelin lattiaa, joskin käytännön syistä se on hyvin usein irrallinen, mikä helpottaa muun muassa siivousta ja kiinteistön huoltoa. Kirkoissa katafalkki on irrallinen ja säilytetään erikseen hautajaisten väliajat.

Krematoinnin tultua muissa kuin katolisissa kirkoissa yhä suositummaksi on moniin luterilaisiin kappeleihin rakennettu erikseen pyörillä liikkuva katafalkki, joka nostetaan kellarikerroksen ruumishuoneesta kappelin puolelle erityisellä hissilevyllä, jonka lava sulkee väliajat nostoaukon. Näin siksi, että tuhkaus toimitetaan useimmiten erillisessä laitoksessa. Tällainen hissikoneisto asennettiin myös Helsingin ortodoksisen seurakunnan hautausmaan uuteen kirkkoon täyskorjauksen yhteydessä vuonna 2010. 

Helsingin Krematorion kappelissa, johon liittyy oma tuhkaamo, arkku siirretään vaakatasossa liikkuvalla alustalla kappelin ja sen takana olevan ruumishuoneen välillä.

Ortodoksisissa kirkoissa käytetään useimmiten puista siirrettävää katafalkkia. Kristuksen hautausikoniin liittyy eritoten Venäjän vallan aikana rakennetuissa kirkoissa oma monesti koristeellinen katafalkkinsa. Hautausikonin katafalkki on muista poiketen aina poikittain.

Lähteet
-------

* Arkkimandriitta Arseni: Ortodoksinen sanasto*selvennä*
* Kirkon tiedotuskeskus*selvennä*
* Krematoriosäätiö*selvennä*
Ryhmädiagrammi. Ryhmäteoria on osa abstraktia algebraa.
**Abstrakti algebra** on matematiikan osa-alue, joka tutkii algebrallisia rakenteita, kuten ryhmiä, renkaita ja kuntia.

Historiaa ja esimerkkejä
------------------------

Historiallisesti algebralliset rakenteet ovat usein esiintyneet ensimmäistä kertaa matematiikassa muualla kuin itse abstraktissa algebrassa. Kun uusi käsite on todettu hyödylliseksi erottaa alkuperäisestä asiayhteydestään, se on voitu aksiomatisoida ja sitä on voitu tutkia abstraktin algebran keinoin. Tämän vuoksi abstraktilla algebralla on monia yhteyksiä muihin matematiikan osa-alueisiin.

Esimerkkejä algebrallisista rakenteista, joissa on annettu yksi laskutoimitus:

* magmat
* monoidit
* puoliryhmät
* ryhmät.

Monipuolisempia algebrallisia rakenteita:

* renkaat ja kunnat
* modulit ja vektoriavaruudet
* assosiatiiviset algebrat ja Lien algebrat
* hilat ja Boolen algebrat

Kaikki yllä olevat esimerkit muodostavat yhdessä kunkin algebrallisen rakenteen homomorfismien kanssa kategorian, ja kategoriateoria antaa mahdollisuuden vertailla erilaisia algebrallisia rakenteita.

Kirjallisuutta
--------------

* Häsä, Jokke & Rämö, Johanna: *Johdatus abstraktiin algebraan*. 3. uudistettu painos (1. painos 2012). Helsinki: Gaudeamus, 2015. ISBN 978-952-495-361-0.
* Metsänkylä, Tauno & Näätänen, Marjatta: Algebra (PDF) *matematiikkalehtisolmu.fi*.  2010.
Valkoiset nuolet osoittavat valon reitin kohteesta katsojaan ja oranssit nuolet kohteen näennäisen paikan katsojasta nähtynä.
**Gravitaatiolinssi** on lähempänä oleva kappale, joka painovoimallaan taittaa kauempana olevan kohteen valoa voimistaen sitä. Kaukainen kohde voi olla kvasaari, alkugalaksi, ja läheinen kohde massiivinen galaksi.
Merkittävään valon taipumiseen tarvitaan massiivinen "linssi". Galaksi on sopiva tähän.
Gravitaatiolinssi vääristää, siirtää ja hajottaa kohteen kuvaa. Kohteen ja linssin asemasta sekä linssin voimasta riippuu, hajoaako kohde moneen osaan ja leviääkö renkaaksi linssinä toimivan läheisen kohteen ympärille. Monesti gravitaatiolinssiä sanotaan Einsteinin renkaaksi.
Albert Einstein ennusti ilmiön olemassaolon suhteellisuusteoriassa.

Taipumakulman voi laskea kaavasta:

{\displaystyle \theta ={\frac {4Gm}{rc^{2}}}}

Missä:

G on gravitaatiovakio

m on kappaleen massa

r on etäisyys valon (tai muun sähkömagneettisen säteilyn) lähtöpisteestä

c on valonnopeus tyhjössä

\theta on taipumakulma

Gravitaatiolinssien tyypit
--------------------------

* Gravitaatiolinssit
	+ Jos linssinä toimiva kohde on pallomainen ja valo tulee suoraan sen takaa, muodostuu linssin ympärille **Einsteinin rengas**.
		- Mikäli linssinä toimivia kohteita on useita peräkkäin saattaa renkaita syntyä useita, ks. SDSSJ0946+1006.
	+ Mikäli linssi on litistynyt, esimerkiksi toinen galaksi, syntyy kaukaisesta kohteesta neljä symmetristä kuvaa. Tästä tunnetuin esimerkki on Einsteinin risti.
	+ Jos linssinä toimii kokonainen galaksijoukko, kuvajaiset vääntyvät erilaisiksi kaariksi ja heijastuksiksi, johtuen galaksijoukon materiaalin epätasaisesta jakaantumisesta.
* **Mikrolinssi**-ilmiöksi kutsutaan pienten ja tiiviiden kohteiden, kuten tähtien aiheuttamia gravitaatiolinssejä. Tähteä kiertävä massiivinen eksoplaneetta voi toimia gravitaatiolinssinä, joka paljastaa planeetan olemassaolon. Puolalais-yhdysvaltalainen OGLE-projekti etsii ja on löytänyt eksoplaneettoja mikrolinssi-ilmiöön perustuen.

Aiheesta muualla
----------------

Commons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Gravitaatiolinssi**.
* NASAn Astronomy Picture of the Day -kuva Einsteinin rististä
* NASAn Astronomy Picture of the Day -kuva Einsteinin renkaasta
* Galaksijoukon aiheuttama gravitaatiolinssi-ilmiö
* OGLE-projektin kotisivut
Roméo Dallaire (2006)
**Roméo Antonius Dallaire** O.C. CMM, GOQ, MSC, CD (25. kesäkuuta 1946 Denekamp, Alankomaat) on kanadalainen evp-kenraaliluutnantti, joka toimi Kanadan senaattorina edustaen liberaalipuoluetta vuosina 2005–2014. Dallaire toimi YK:n UNAMIR-joukkojen komentajana Ruandassa kansanmurhan aikana.

Kanadanranskalainen Dallaire syntyi Alankomaissa kanadalaiselle ylikersantille Roméo Louis Dallairelle ja hollantilaiselle sairaanhoitajalle Catherine Vermeassenille. Hän muutti äitinsä kanssa Kanadaan puolivuotiaana ja kasvoi Montrealissa.

Dallaire astui Kanadan puolustusvoimien palvelukseen 1964. Vuonna 1989 hänet ylennettiin prikaatikenraaliksi. Heinäkuussa 1993 Dallaire nimitettiin YK:n Ugandan ja Ruandan sotilastarkkailujoukon (engl. *UN Observer Mission Uganda-Rwanda, UNOMUR*) komentajaksi. UNOMUR liitettiin pian YK:n avustusoperaatioon Ruandassa (engl. *UN Assistance Mission for Rwanda, UNAMIR*) ja Dallairesta tuli tämän operaation komentaja. UNAMIR:n tarkoitus oli valvoa vastasolmitun Arushan rauhansopimuksen toimeenpanoa, mutta hän joutui pian uudelleen käynnistyneen sisällissodan ja kansanmurhan todistajaksi. Operaation aikana Ruandassa murhattiin 800 000 ihmistä.

UNAMIR-operaation jälkeen Dallaire toimi Kanadan 1. divisioonan komentajana ja armeijan varakomentaja ja sai kenraaliluutnantin ylennyksen. Hän toimi myös puolustusministeriössä apulaisvarapuolustusministerinä. Dallaire jäi eläkkeelle armeijan palveluksesta vuonna 2000.

Dallairen kirja *Shake Hands with the Devil: The Failure of Humanity in Rwanda* (suom. *Kädenpuristus paholaisen kanssa*), joka kertoo hänen kokemuksistaan Ruandan operaatiossa, nousi myyntimenestykseksi ympäri maailmaa. Hänen seuraava kirjansa oli *Shake Hands With the Devil: The Journey of Roméo Dallaire*. Hänen kokemusten pohjalta on valmistunut elokuva *Shake Hands With the Devil* (2007).

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  2005 / 2006 Fellows: Lieutenant-General Romeo A. Dallaire Harvard College. Viitattu 7.9. 2007. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Roméo Dallaire** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Japani
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Katajamäen työväentalo** oli Pielaveden kunnan Katajamäen kylässä sijainnut työväentalo. Talo ei ole enää yhdistyksen omistuksessa, ja se on saatettu purkaa.

Historiaa
---------

Katajamäen työväenyhdistys perustettiin vuonna 1909. Talo valmistui vuonna 1915 omalle tontille maantien varteen. Talo ilmeisesti ostettiin suutari Lyytiseltä, joten mahdollisesti se siirrettiin eri paikasta omalle tontille. Hirsirakenteisessa talossa oli juhlasali näyttämöineen sekä talonmiehen asunto. Yhdistys liittyi Suomen Sosialistiseen Työväenpuolueeseen vuonna 1921, ja sen omaisuus takavarikoitiin. Vuonna 1932 yhdistys lakkautettiin kommunistilakien nojalla, ja valtio myi talon Katajamäen nuorisoseuralle. Vuonna 1945 yhdistys liittyi SKDL:n ja hankki talonsa takaisin, mutta talo on sittemmin jälleen myyty. Vuonna 1981 talo oli edelleen pystyssä, mutta sen myöhemmistä vaiheista ei ole tietoa.

Lähteet
-------

1. ↑  Hyvönen, Onni: *Pohjois-Savon Työväentalot*. Kuopio: Pohjois-Savon Sos.dem. Kulttuurityöntekijät ry. 1988. ISBN 951-99956-5-X.
2. ↑  Pohjois-Savo 1.7.1933, no 73 *digi.kansalliskirjasto.fi*. Viitattu 2.9.2022.
3. ↑  Sanantuoja 26.2.1915, näytenumero *digi.kansalliskirjasto.fi*. Viitattu 2.9.2022.
**Josip Šutalo** (s. 28. helmikuuta 2000 Čapljina, Bosnia ja Hertsegovina) on kroatialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa kotimaassaan Dinamo Zagrebia, jonka junioreihin hän siirtyi vuonna 2014. Tammi-kesäkuussa 2021 hän pelasi lainalla Istrassa. Hän on marraskuun 2022 loppuun mennessä pelannut Kroatian ykkösliigassa Dinamo Zagrebin joukkueessa 44 ottelua, joissa hän on tehnyt kolme maalia, ja Istrassa 22 ottelua. Kaudella 2021–2022 hän pelasi Eurooppa-liigassa seitsemän ottelua ja teki maalin kotikentällä alkulohko-ottelussa Rapid Wieniä vastaan. Kaudella 2022–2023 hän pelasi Mestarien liigassa joukkueensa kaikki kuusi ottelua alusta loppuun.

Šutalo on pelannut Kroatian nuorisomaajoukkueissa kaikissa ikäluokissa 15-vuotiaista 21-vuotiaisiin. Hän pelasi Kroatian A-maajoukkueessa ensimmäiset ottelunsa kesäkuussa 2022 Kansojen liigassa Tanskaa ja Ranskaa vastaan sekä syyskuussa vielä uudelleen Tanskaa vastaan. Näissä kolmessa ottelussa hän pelasi täydet minuutit. MM-kilpailuissa 2022 hän pelasi täydet minuutit pronssiottelussa Marokkoa vastaan jäätyään aiemmissa otteluissa ilman peliaikaa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Josip Šutalo Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)

  

Kroatian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2022
1 Livaković |
2 Stanišić |
3 Barišić |
4 Perišić |
5 Erlić |
6 Lovren |
7 Majer |
8 Kovačić |
9 Kramarić |
10 Modrić |
11 Brozović |
12 Grbić |
13 Vlašić |
14 Livaja |
15 Pašalić |
16 Petković |
17 Budimir |
18 Oršić |
19 Sosa |
20  Gvardiol |
21 Vida |
22 Juranović |
23 Ivušić |
24 Šutalo |
25 Sučić |
26 Jakić |
Valmentaja Dalić