recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Kulhollinen kaurapuuroa.
**Kaurapuuro** on puuro, jota nautitaan yleensä aamiaiseksi. Sitä syödään etenkin Pohjoismaissa, Baltiassa, Venäjällä, Skotlannissa ja Irlannissa.
Kaurapuuro on mielletty olennaisesti skotlantilaiseksi ruoaksi.

Puuro keitetään kaurahiutaleista joko maitoon tai veteen. Puuron lisukkeena voidaan tarjota maitoa, marjoja, voita, sokeria, juustoa, Irlannissa perinteisesti myös siirappia tai Skotlannissa jopa viskiä*lähde?*.

Puurosta tulee maittavinta, kun se haudutetaan hitaasti miedolla lämmöllä*kenen mukaan?*. Jos puuroa hämmennetään voimakkaasti keittämisen aikana, sen tärkkelykset muodostavat pitkiä ketjuja (sama ilmiö kuin taikinan sitko) ja siitä tulee venyvää liisteriä. Myös puuron nesteen lämpötilalla on merkitystä. Mikäli hiutaleet lisätään kiehuvaan nesteeseen, ne jäävät irtonaisemmiksi. Kylmään nesteeseen lisättynä ne liisteröityvät enemmän.

Kaurapuuro on tunnettu terveysvaikutuksistaan, sillä sen perusraaka-aineessa kaurassa on runsaasti hyvälaatuista rasvaa ja kuituja. Kaurapuurolla on myös kolesterolia alentava vaikutus kauran sisältämän beetaglukaanin takia. Yhdessä kaurapuuroannoksessa on noin kolmasosa suositellusta beetaglukaanitarpeesta.*selvennä*

Veteen tehdyn kaurapuuron energiasisältö
----------------------------------------

Kaurapuuron energiaravintoaineet 100 grammaa kaurapuuroa kohden:

| Ravintoaine | Määrä |
| --- | --- |
| Energiaa | 197 kJ (47 kcal) |
| Hiilihydraatteja | 7,2 g |
| Proteiinia | 1,8 g |
| Rasvaa | 0,9 g |

Lähde:

Muuta
-----

* 1990-luvun lopulla kauppoihin tulivat *pikapuuropussit*, joissa on kerta-annos kaurahiutaleita, sokeria ja makuaineita, kuten kuivattua hedelmää. Näillä haluttiin nostaa puuro kilpailemaan helppoudessa aamiaismurojen kanssa.
* 2000-luvun alussa kehitettiin nk. *terveyspuurohiutaleet*, joissa on kauraleseitä ravintokuitujen saannin lisäämiseksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Кулинарный словарь В.В. Похлебкина, 2002, "ПОРРИДЖ"
2. ↑  Encyclopedia of Food and Culture, The Gale Group Inc. "PORRIDGE"
3. ↑  Iltalehti.fi
4. ↑  Fineli

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kaurapuuro** Wikimedia Commonsissa
**Niilo Oskari Ihamäki** (15. syyskuuta 1920 Köyliö – 17. tammikuuta 2014 Espoo) oli suomalainen radiotoimittaja.

Ihamäki aloitti toimittajan uransa 1930-luvun lopulla Kokemäellä ilmestyneen sanomalehti Lallin kesätoimittajana. Hän tuli Yleisradion palvelukseen 1953 ja oli muun muassa käynnistämässä Pääministerin haastattelutuntia 1962 sekä luki lehtikatsauksia. Hän toimi myös radion puhetekniikan opettajana Tampereen yliopistossa. 

Ihamäki jäi eläkkeelle Yleisradiosta 1985, mutta hän jatkoi ohjelmien tekoa ja kirjoitti myös artikkeleita satakuntalaisiin lehtiin miltei kuolemaansa saakka. Erityisen mielellään Ihamäki teki ikäihmisten haastatteluja. Hän juonsi Kiikoisissa järjestetyt kansanmusiikkijuhlat Kiikoisten Purpurit 40 kertaa vuosina 1970–2009. 

Niilo Ihamäen poika on Yleisradion toimittaja Olli Ihamäki ja pojanpoika hovimuusikkona tunnettu Ilkka Ihamäki.

Lähteet
-------

1. ↑  *Mitä-Missä-Milloin, Kansalaisen vuosikirja 1957*, s. 227. Helsinki: Otava, 1956.
2. ↑  Legendaarinen radioääni Niilo Ihamäki on kuollut (Arkistoitu – Internet Archive) Kotimaa, Uutiset, Ilta-Sanomat
3. ↑  Kuolinilmoitus Helsingin Sanomissa 25.1.2014
4. 1 2   Veli-Matti Saksi: *Purpurien kasvot on poissa*. Alueviesti 29.1.2014.
5. ↑  Hovimuusikko Ilkka on radiojuontaja jo kolmannessa polvessa – kun 90-vuotias isoisä googlasi pojanpoikansa, SuomiPopin tähti kiusaantui täysin *Ilta-Sanomat*.  21.7.2020. Viitattu 17.4.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Niilo Ihamäki tapasi emännät, pääministerit ja kuninkaankin Elävä arkisto, Yleisradio
* Niilo Ihamäen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Aku Paasi**, (aik. **August Pyy**; 1895 Suurpero, Viipurin maalaiskunta – 1937 t. 1938 Neuvostoliitto) oli suomalainen SKP:n ns. revolverioppositioon kuulunut punaupseerikoulun oppilas. Hän johti vuonna 1920 Pietarissa ns. Kuusisen klubin murhat suorittanutta kuuden punaupseerikoulun oppilaan ryhmää.

Viipurin seudulta kotoisin olleen Paaden isällä oli maatila ja Paasi kävi itsekin Suomessa pehtorikoulun. Hän työskenteli myös viilarina rautateillä ja johti sisällissodan aikana Suurperon punakaartia. Sen jälkeen hän siirtyi Venäjälle aikoen ryhtyä maanviljelijäksi Altain alueella. Oleskeltuaan vuonna 1918 Buin siirtolassa Paasi asettui Pietariin ja meni oppilaaksi Pietarin punaupseerikouluun. Hän valmistui huhtikuussa 1919 koulun tykistölinjalta ja osallistui 1919–1920 taisteluihin Itä-Karjalassa muun muassa tykkipatterin komentajana.

Venäjälle paenneiden suomalaiskommunistien rivijäsenten elämä oli köyhää ja heidän arvostelunsa tukahdutettiin kommunistipuolueen johdon taholta muun muassa erottamalla arvostelijoita puolueesta. Puolueen sisälle muodostuikin oppositioryhmittymä (ns. revolverioppositio), joka päätti iskeä eli "*poistaa johdon ja joukkueen välisen kuilun*" avoimella hyökkäyksellä. Oppositio oli tyytymätön myös punaupseerikoulun komissaarina toimineen Eino Rahjan johtamistyyliin, puolueen keskuskomitan jäsenille yhteisistä varoista maksettuihin palkkioihin sekä siihen että keväällä 1919 Narvan taisteluun lähetetty Suomen komppania oli kärsinyt jo ennen rintamalle tuloa suuret tappiot johdon tekemien virheiden takia. 

Paasi erotettiin oppositiotoimintansa vuoksi SKP:stä heinäkuussa 1920. Paaden johtama kuuden punaupseerioppilaan ryhmä ampui 31. elokuuta 1920 kahdeksan SKP:n jäsentä ja haavoitti kymmentä. Teon jälkeen ryhmä antautui vapaaehtoisesti miliisille. 

Kaksi vuotta myöhemmin pidetyssä oikeudenkäynnissä heidät tuomittiin lieviin, 3–5 vuoden vankeusrangaistuksiin lukuun ottamatta SKP:n oppositioon kuuluneita Voitto Elorantaa ja Elvira Willman-Elorantaa, jotka teloitettiin. Paasi sai viiden vuoden karkotustuomion, jota hän kärsi aluksi Taka-Baikalin Tšitassa. Sittemmin hän sai työpaikan Burjatian ASNT:n maatalousasiain kansankomissariaatissa ja asettui asumaan Verhneudinskiin. Vuodesta 1924 hän oli Burjato-Mongolian ASNT:n valtion karjanjalostuksen apulaisjohtaja. Eräiden tietojen mukaan hänet vangittiin Stalinin vainojen aikaan 1937 ja teloitettiin, toisten tietojen mukaan hän kuoli luonnollisen kuoleman.

Lähteet
-------

* Mirko Harjula: *Suomalaiset Venäjän sisällissodassa 1917–1922*, s. 530–531. SKS, Helsinki 2006.
* Kiviranta, Elina: "Tervetuloa sorretut siskot, tänne joukkoomme joutukaa" - kansanedustaja Alma Jokisen tie Tampereen Amurista punapakolaiseksi Neuvosto-Venäjälle. Historia pro gradu – tutkielma, Tampereen yliopisto 2006, Aku Paadesta ja SKP:n oppositiosta sivuilla 83-84, 86
* Salomaa, Markku: Revolverioppositio.  *Historiallinen aikakauskirja*, 1991, 89. vsk, nro 1, s. 31-42. ISSN 0018-2362.
* Vuorenmaa, Anssi: Kuusisen Klubin murhat Pietarissa kesällä 1920. (Ohto Manninen - Uutisia historiasta) *Sotilasaikakauslehti*, 2009, 84. vsk, nro 11, s. 44-45. Helsinki:  Upseeriliitto. ISSN 0038-1675.
**Arvo Nestori Hyökyranta** (2. heinäkuuta 1920 Kiikoinen – 24. heinäkuuta 2009) oli suomalainen pikajuoksija ja aitajuoksija. Hän edusti Porin Pyrintöä ja oli pituudeltaan 181 cm.

Hyökyranta kilpaili maaotteluissa vuosina 1945–1950. Hän voitti 400 metrin aitajuoksun maaottelukilpailun Oslossa 1948.

Hyökyranta voitti 400 metrin aitajuoksun Suomen-mestaruuden 1948, 1949 ja 1950 sekä saavutti hopeaa Bertel Storskrubbin jälkeen 1945, 1946 ja 1947. Hän voitti 200 metrin aitajuoksun Suomen-mestaruuden 1948 sekä saavutti 400 metrin juoksussa SM-hopeaa 1948 ja SM-pronssia 1946.

Hyökyranta teki 400 metrin aitajuoksuennätyksensä 54,1 Helsingissä 11. syyskuuta 1948. 110 metrin aitajuoksussa hänen ennätyksensä oli 15,8 (Uusikaupunki 5. syyskuuta 1954) ja 400 metrillä 49,8 (Tampere 19. elokuuta 1946). 800 metrin juoksussa Hyökyrannan ennätys oli 1.55,0 (TUL:n ennätys 1947).

Keilailussa Hyökyranta saavutti mestariluokan. Hän toimi TUL:n yleisurheiluvalmennusvaliokunnassa, Pyrinnön johtokunnassa ja yleisurheilujaostossa. Ammatiltaan Hyökyranta oli kauppias. Hän harrasti teatteria, matkailua ja lentourheilua. Hyökyrannan kotikunta oli Pori.

Lähteet
-------

1. ↑  Hautakuva: Hyökyranta Arvo Nestori, albumissa Pori, Käppärän hautausmaa, osasto F6 (vaatii kirjautumisen) *suomenkirkkojajahautausmaita.fi*.
2. 1 2 3  Urheilumme Kasvot Osa 2, Hyökyranta, Arvo Nestori, sivu 969, vastaavat toimittajat Risto Rantala, Markku Siukonen, Seppo Tukiainen, Oy Scandia Kirjat Ab, Keuruu 1974
3. 1 2 3 4  Arvo Hyökyranta Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
**Paradorn Srichaphan** (thaiksi ภราดร ศรีชาพันธุ์, s. 14. kesäkuuta 1979 Bangkok) on thaimaalainen entinen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän oli ATP-listan sijalla yhdeksän 12. toukokuuta 2003. Tennisuransa aikana Srichaphan voitti viisi kaksinpeliturnausta ATP-kiertueella.

Srichaphan aloitti tenniksen pelaamisen kuusivuotiaana, ja hänen valmentajaan toimi hänen isänsä Chanachai, joka jätti työt pankissa valmentaakseen poikaansa. Junioreiden maailmanlistalla hän oli kymmenentenä vuonna 1996. Hän on kolminkertainen kultamitalisti Kaakkois-Aasian kisoista vuodelta 1999, joissa hän voitti kaksinpelin, nelinpelin (veljensä Naratornin kanssa) sekä joukkuekisan.

Grand Slam -turnauksissa Srichaphan pääsi parhaimmillaan neljännelle kierrokselle Australian avoimissa 2004, Wimbledonissa 2003 ja Yhdysvaltain avoimissa 2003.

Srichaphan kertoi uransa lopettamisesta kesäkuussa 2010. Lopullinen päätös syntyi sen jälkeen, kun hän oli joutunut moottoripyöräonnettomuuteen, jossa hän loukkasi polveaan ja käsiään vakavasti. Viimeiset ottelunsa hän pelasi maaliskuussa 2007.

Muuta
-----

Vuonna 2002 Srichaphan palkittiin ATP-kiertueen eniten vuoden aikana kehittyneeksi pelaajaksi (*ATP Most Improved Player*) ja vuosina 2002 sekä 2003 hänet palkittiin rehdeimpänä urheilijana *Stefan Edberg Sportsmanship Award* -palkinnolla. Ateenan olympialaisissa hän toimi Thaimaan lipun kantajana.

Srichaphan oli naimisissa Natalie Glebovan kanssa kolmen vuoden ajan, kunnes he erosivat vuonna 2011.

Lähteet
-------

1. 1 2  Bud Collins, The Bud Collins History of Tennis, New York, New Chapter Press, 2010, 2e painos (ISBN 978-0-942257-70-0, OCLC 456175786), s. 709View and modify data on Wikidata. Tieto on haettu Wikidatasta.
2. 1 2 3  Paradorn Srichaphan - Profile *atpworldtour.com*. ATP World Tour. Viitattu 27.3.2011. (englanniksi)
3. 1 2  Paradorn Srichaphan - Activity *atpworldtour.com*. ATP World Tour. Viitattu 27.3.2011. (englanniksi)
4. ↑  From Tennis Courts to Movie Sets, Srichaphan Continues to Thrill atpworldtour.com. Viitattu 27.3.2011. (englanniksi)
5. ↑  Tennismies sai jäädä - maailman kauneimmaksikin valittu nainen on nyt sinkku! Katso kuvat iltasanomat.fi. Viitattu 27.3.2011.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Paradorn Srichaphan** Wikimedia Commonsissa

* Paradorn Srichaphan profiili ATP:n kotisivuilla
**Hockeytvåan** tai **Ruotsin jääkiekon II-divisioona** (ruots. *Division 2*) on Ruotsin jääkiekon neljänneksi korkein sarjataso SHL:n, HockeyAllsvenskanin ja Hockeyettanin jälkeen. Sarja on aiemmin tunnettu pelkästään nimellä Division 2, jota käytetään usein edelleen eri tilastoissa. Hockeytvåan alueellinen ja se on jaettu neljään alueeseen; pohjoiseen, eteläiseen, itäiseen ja läntiseen. Alueilla on yhteensä 11 eri sarjaa. Hockeytvåanin neljän jatkosarjan parhaiten sijoittuneet joukkueet nousevat Hockeyettaniin, kun taas Hockeyettanin neljän alkusarjan viimeiseksi sijoittuneet joukkueet putoavat Hockeytvåaniin.

Kauden 2015–2016 lopulla Hockeytvåanissa kiekkoili pelaajia peräti 23 eri maasta. Suomalaisista sarjassa kiekkoili mm. uransa jo kertaalleen päättänyt entinen NHL- ja maajoukkuekiekkoilija Hannes Hyvönen.

Katso myös
----------

* SHL
* HockeyAllsvenskan
* Hockeyettan

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Elite Prospects - Division 2 (englanniksi)
2. ↑  stats.swehockey.se (englanniksi)
**Nina "Peppi" Pelkonen** on suomalainen ylikonstaapeli, joka valittiin Vuoden naiseksi vuonna 2016.
Länsi-Uudenmaan poliisilaitoksella Espoossa työskentelevä Pelkonen on käynyt vastaanottokeskuksissa luennoimassa turvapaikanhakijoille muun muassa seksuaaliseen kanssakäymiseen, häirintään, lasten suojaikärajoihin ja perheväkivaltaan liittyvistä laeista.

Pelkonen on toiminut aiemmin sotarikostutkijana ja ryhmänjohtajana siviilikriisinhallintaorganisaatio Eulexissa Kosovossa.

Vuoden nainen -valinnan tekee vuosittain Suomen liike- ja virkanaisten liitto.

Lähteet
-------

1. 1 2  Örn, Tiina: Tässä on Vuoden nainen: Opetti turvapaikanhakijoille tasa-arvoa jämäkin ottein *Helsingin Uutiset*.  Arkistoitu 8.5.2018. Viitattu 8.5.2018.
2. ↑  Nurmi, Klaus: Näin poliisi luennoi turvapaikanhakijoille: "Ei hyssyttelyä, vaan telaketjufeministinen tervetulopuhe" *Länsiväylä*.  Arkistoitu 8.5.2018. Viitattu 8.5.2018.
3. ↑  Turvapaikanhakijoiden valistaja Peppi Pelkonen tsemppaa nyt Etelä-Sudanin naispoliiseja – Kosovossa hän tutki sodassa raiskattujen karmeita kohtaloja *MTV.fi - Kotimaa - Uutiset*.  18.02.2018.  Arkistoitu 9.5.2018. Viitattu 09.05.2018.
**Cheung Cheun-Nam** (kiin.: 張轉男; Jyutping: *Zoeng1 Zyun2naam4*), taiteilijanimeltään **Yuen Qiu** (kiin.: 元秋; Jyutping: *Jyun4 Cau1*), on hongkongilainen näyttelijä, joka on näytellyt taisteluelokuvissa.

Yuen aloitti taistelulajien opettelun 1960-luvulla, 10-vuotiaana, samassa oppilaitoksessa ja samanaikaisesti kuin Jackie Chan ja Sammo Hung. Koulutus oli niin rankaa, että Yuen yritti paeta seitsemän vuoden opiskelujen jälkeen, mutta jäi kiinni ja sai rangaistukseksi 30 ruoskan iskua. Valmistuttuaan hänestä tuli sijaisnäyttelijä. Ensimmäinen rooli, josta hän sai nimensä lopputeksteihin oli pieni rooli elokuvassa *Fist of Anger* (1973). Yuen ei ollut tyytyväinen rooleihinsa, joita sai, ja näytteli vain ajoittain vuoteen 1985, jolloin hän lopetti uransa ja jäi hoitamaan lapsiaan. 20 vuotta elokuvauransa päättymisen jälkeen hän saattoi ystävänsä elokuvan *Kung Fu Hustle* koe-esiintymiseen. Ohjaaja Stephen Chow näki Yuenin ja kiinnitti hänet elokuvaan. Hän oli roolistaan ehdolla parhaan naisnäyttelijän Hongkongin elokuvapalkinnon saajaksi. Roolin myötä Yuenin elokuvaura alkoi uudelleen. Hän on näytellyt usein samoissa elokuvassa vanhan koulutoverinsa Yuen Wahin kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Yuen Qiu New York:  Hollywood.com. Viitattu 31.1.2016. (englanniksi)
2. ↑  Martial arts star Yuen Qiu arrested *USA Today*.  14.4.2005. Gannett Co.. Viitattu 31.1.2016. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Qiu Yuen *Internet Movie Database*. Seattle:  Amazon.com.  (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* Europeana

 |

 |
Gush Etzionin kartta.
**Gush Etzion** on Israelin siirtokunta-alue Palestiinan Länsirannalla (Israelissa Juudean ja Samarian hallintoalue). Alue sijaitsee Juudean vuorimaalla Jerusalemin ja Hebronin kaupunkien välissä ja käsittää useita erillisiä virallisia ja epävirallisia siirtokuntia.

Siirtokunnat
------------

Betar Illit, haredijuutalainen siirtokunta.

Kuvateksti| Nimi | Perustettu | Väkiluku (v. 2002) |
| --- | --- | --- |
| Aefar | 1984 | 410 |
| Allon Shevut | 1970 | 3 051 |
| Bat Ayin | 1989 | 1 034 |
| Betar Illit | 1990 | 39 710 |
| Efrat | 1980 | 7 685 |
| Eleazar | 1975 | 2 081 |
| Har Gilo | 1972 | 670 |
| Karmei Tzur | 1984 | 756 |
| Kedar | 1984 | 1 138 |
| Kfar Etzion | 1967 | 872 |
| Ma'ale Amos | 1981 | 264 |
| Meitzad | 1984 | 218 |
| Migdal Oz | 1977 | 435 |
| Neveh Daniel | 1982 | 1 978 |
| Nokedim | 1982 | 1 461 |
| Rosh Tzurim | 1969 | 730 |
| Tekoa | 1977 | 2 151 |

Historia
--------

Kfar Etzion vuonna 1947.
Israelin itsenäisyyssodan syttyessä vuonna 1947 nykyisen Gush Etzionin alueella oli neljä juutalaista asutuskeskusta, joista ensimmäinen eli Kfar Etzion oli perustettu vuonna 1943. Muut kolme olivat Massu'ot, Yitzhak, Ein Tzurim ja Revadim. Israelilaiset menettivät alueen taisteluissa toukokuussa 1948 arabilegioonan joukkojen hyökätessä alueelle. Kfar Etzionissa toteutettiin verilöyly, jossa monet alueen noin 500:sta israelilaisesta puolustajasta surmattiin. Siirtokuntien rakennukset hävitettiin.

Israel valtasi Länsirannan Jordanialta kuuden päivän sodan aikana vuonna 1967. Siirtokuntia alettiin prustamaan saman vuoden syyskuussa ja ensimmäinen niistä oli aikaisemmin tuhoutunut Kfar Etzion. Ensimmäisiä paikalla olivat Ha-Kibbutz ha-Dati -järjestön jäsenet. Kfar Etzionia seurasivat Har Gilo vuonna 1968, sekä Allon Shevut ja Rosh Tzurim vuonna 1970. Seuraavien vuosikymmenten aikana siirtokuntia rakennettiin edelleen lisää.

Alue on ollut joskus esillä tyhjennettävänä mahdollisen rauhansopimuksen yhteydessä, mutta Israelissa yleinen mielipide on ollut tätä vastaan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Fred Skolnik ja Michael Berenbaum: *Encyclopaedia Judaica Volume 8 Gos-Hep*, s. 145-147. Thomson Gale, 2007. ISBN 978-0-02-865928-2. (englanniksi)
2. ↑  Geography of Israel: The Etzion Bloc (Gush Etzion) *Jewish Virtual Library*. American-Israeli Cooperative Enterprise. Viitattu 16.1.2024. (englanniksi)
**Abu Omar al-Baghdadi** (syntyjään **Hamid Dawud Mohamed Khalil al Zawi**), arab. حميد داود محمد خليل الزاوي‎; 1959 – 18. huhtikuuta 2010 Tikrit, Irak) oli Irakin al-Qaidan Islamilaisen valtion (tunnetaan nykyisin nimellä Isis) johtaja vuodesta 2006 kuolemaansa saakka. Hänen jälkeensä järjestön johtajana on toiminut kalifi Abu Bakr al-Baghdadi, joka ei nimestään huolimatta ole sukua Abu Omarille.

Abu Omar al-Baghdadin menneisyydestä on julkisuudessa vain hyvin vähän tietoa, eikä hänestä myöskään ole vahvistettuja kuvia. Yhdysvaltain armeija arvelee, että Abu Omar al-Baghdadi olikin vain tekaistu henkilö, jota esitti irakilainen näyttelijä Abu Abdullah al-Naima.

Aiemmin hänet ilmoitettiin pidätetyn Irakissa useita kertoja vuosina 2007 ja 2009, mutta jokaisella kerralla saatiin myöhemmin selville, että kyseessä olikin joku muu ja Abu Omar al-Baghdadiksi epäilty henkilö esiintyi jälkeenpäin nauhoitteilla. Vuonna 2010 Irak ilmoitti teloittaneensa Tikritissä oikean Abu Omar al-Baghdadin, joka oltiin löydetty Irakin pääkaupungista Bagdadista.

Lähteet
-------

1. ↑  Who is Abu Omar al-Baghdadi (englanniksi)
2. 1 2   (Arkistoitu – Internet Archive)
**Pyhän Paavalin luterilainen katedraali** (ukr. Лютеранський собор Святого Павла, *Ljuteranskyi sobor Svjatoho Pavla*) tai (ukr. кафедральний собор Святого Павла, *kafedralnyi sobor Svjatoho Pavla*) on Ukrainan Odessassa sijaitseva evankelis-luterilainen kirkkorakennus. Se sijaitsee Odessan Primorskyin piirissä (ukr. Приморський район). 

Alkujaan vuonna 1827 valmistuneen kirkkorakennuksen ulkonäkö ja koko on muuttunut vuosien kuluessa. Rakennuksen perustukset tehtiin vuonna 1824, mutta jo kesäkuussa keskeneräinen rakennus romahti. Kirkkorakennus valmistui vuonna 1827. Vuonna 1838 voimakas maanjäristys vaurioitti kirkkoa. 1800-luvun lopulla kirkko päätettiin rakentaa uudelleen, että sinne mahtuisi yli 1 000 ihmistä.

Venäjän vallankumouksen seurauksena kirkko otettiin haltuun ja suljettiin. Sodan jälkeen siitä tehtiin Neuvostoliitossa voimistelusali. Rakennuksen kunto rapistui. Vuonna 1976 rakennus paloi. Tapahtuman arveltiin olleen tuhopoltto, mutta tekijöitä ei tavoitettu. Palon jälkeen rakennusta ei korjattu, vaan siitä muodostui asunnottomien suoja. Lopulta, vuosina 2005-2010 rakennus kunnostettiin uudelleen. Yli seitsemän miljoonaa euroa maksaneiden korjausten päärahoittaja oli Baijerin luterilainen kirkko Saksasta.

* Kirkko 1890-luvulla (ennen vuotta 1895).Kirkko 1890-luvulla (ennen vuotta 1895).
* Kirkko joskus 1800-luvulla.Kirkko joskus 1800-luvulla.
* Pyhän Paavalin kirkko 1910 (noin 1912-1917).Pyhän Paavalin kirkko 1910 (noin 1912-1917).
* Kirkko syyskuussa 2013. Kirkko syyskuussa 2013.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Hanna Kopylova & Dana Pavlychko: "52 Lutheran Cathedral", *Awesome Odesa*. Kyiv: Osnovy Publishing, 2019. ISBN 978-966-500-840-8. (englanniksi)
2. 1 2 3  Yuliia Savostina, Aleksandr Babich: "Multinational Odesa", *Odesa & Region Travel Guide*, s. 41. Kiova: Samit-book, 2019. ISBN 978-966-986-021-7. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Pyhän Paavalin luterilainen katedraali** Wikimedia Commonsissa
**Nju-Jork** (ukr. Нью-Йорк) on kaupunkityyppinen taajama Donetskin alueella Ukrainassa. Nju-Jork kuuluu Toretskin kaupunkiin ja sijaitsee sen eteläpuolella. Vuonna 2022 Nju-Jorkissa oli 9 735 asukasta. Vuosina 1951–2022 asutuskeskuksen nimenä oli **Novhorodske**.

Historia
--------

Nju-Jorkin perustivat saksalaiset siirtolaiset 1800-luvun puolivälissä. Tarinan mukaan saksalaiset olivat kotoisin Jorkista ja perustivat "Uuden Jorkin". Toinen tarina kertoo nimen johtuvan kylän merkittävän teollisuusmiehen newyorkilaisesta puolisosta. Kylän läpi rakennettiin rautatie ja 1900-luvulle tultaessa Nju-Jorkissa oli koulu, pankki, hotelli, lennätinlaitos ja konepaja. Vuonna 1917 sinne perustettiin Venäjän ensimmäinen fenolitehdas.

Nju-Jork pieneni huomattavasti ensimmäisen maailmansodan myötä. Moni muutti Yhdysvaltoihin ja Ukrainan itsenäisyyssotaa seurannut nälähätä sekä varsinkin 1930-luvun alun holodomor koitui monen kohtaloksi. Stalinin vainoissa loputkin saksalaistaustaiset siirrettiin pois kylästä. Nju-Jorkin nimi vaihdettiin vuonna 1951 Novhorodskeksi, sillä Nju-Jork muistutti liikaa New Yorkia.

Vuonna 2014 Itä-Ukrainan sodan rintamalinja kulki Nju-Jorkin vierestä. Rintamalinja vakiintui epäviralliseksi rajaksi Donetskin kansantasavallan kanssa ja jatkuvat levottumuudet alueella on saanut useat muuttamaan pois Nju-Jorkista.

Lähteet
-------

1. ↑  Number of Present Population of Ukraine Державна служба статистики України (Ukrainan tilastokeskus). Viitattu 27.2.2023. (ukrainaksi) (englanniksi)
2. ↑  Parliament renames Novhorodske village in Donetsk region to New York *ukrinform.net*. Viitattu 27.2.2023. (englanniksi)
3. ↑  Sébastien Gobert: The other New York: the small Ukrainian town fighting to recover its historic name The Calvert Journal. Viitattu 27.2.2023. (englanniksi)
4. 1 2 3  Diederik Kramers: "New York" arises again in the Donbas *opendoorukraine.nl*. Viitattu 27.2.2023. (englanniksi)
**Dmytro Palijiv**, ukr. Дмитро Паліїв, (17. toukokuuta 1896 Perevozets, Kalušin piirikunta, Galitsia – 19. tai 20. heinäkuuta 1944, Brody, Galitsia) oli ukrainalainen poliittinen ja sotilaallinen johtaja ja toimittaja. Hänen sisarensa oli Kekylija Palijiv.

Ensimmäisen maailmansodan aikana hän oli Ukrainan Sitšin kiväärimiesten upseeri. Ukrainan sotilaskomitean upseerina hän oli vastuussa Lvivissa marraskuun 1918 kansannousun onnistumisesta. Sodan jälkeen hän oli salaseuran Ukrainan sotilasjärjestö (UVO) perustajajäsen ja kuului sen ylimpään johtoon 1921–1926. Hän oli Ukrainan kansallisen työn puolueen (UPNR) perustajajäsen ja sen julkaiseman lehden *Zahravan* päätoimittaja. Hän oli myös *Novyi tšas* -lehden päätoimittaja muutamin keskeytyksin vuodet 1923–1933. Erottuaan UVO:sta hän vei UPNR:n uuteen Ukrainan kansallisdemokraattiseen allianssiin (UNDO). Hän istui UNDO:n keskuskomiteassa 1925–1933, ja hänet valittiin vuonna 1928 Puolan sejmin kansallisten vähemmistöjen ryhmän ehdokkaana.

Kun sejm hajotettiin vuonna 1930, Palijiv ja muut ukrainalaiset kansanedustajat pidätettiin, ja hän joutui kolmeksi vuodeksi vankeuteen. Normalisointipolitiikan johtavana vastustajana hänet erotettiin UNDO:sta vuonna 1933, ja hän perusti Kansallisen yhtenäisyyden rintaman. Palijiv toimitti sen sanomalehtiä *Batkivštšyna* 1934–1939 ja *Ukrajinki visty* 1935–1939. Neuvostoliiton hyökättyä Galitsiaan 1939 hän pakeni Saksan miehittämälle Lemkon alueelle Krynytsiaan ja pysytteli poissa politiikasta vuoteen 1943, jolloin hän osallistui Division Galizienin (Galitsian divisioona) perustamiseen. Hän toimi kapteenina ja divisioonan komentajan poliittisena adjutanttina ja kuoli Brodyn taistelussa 1944.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Paliiv, Dmytro *Internet Encyclopedia of Ukraine*.  1993. Viitattu 2.1.2024. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Dmytro Palijiv** Wikimedia Commonsissa
**Upseerien uimakouluksi** kutsuttiin 11. syyskuuta 1917 Viipurissa tapahtunutta venäläisten upseerien surmaamista. Pari päivää aiemmin Pietarissa alkaneesta kenraali Lavr Kornilovin johtamasta oikeistopiirien vallankaappausyrityksestä kiihtyneet bolševikkeja kannattaneet venäläiset sotilaat sieppasivat Viipurin päävartiosta 11 kenraalia ja everstiä. Siepatut upseerit vietiin Turun sillalle, josta heidät heitettiin veteen. Upseerit, jotka yrittivät päästä uimalla rantaan, ammuttiin. Surmattujen joukossa oli muun muassa 42. armeijakunnan komentaja, kenraali Vladimir Oranovski sekä suomalaissyntyinen Viipurin sensuuria aiemmin johtanut everstiluutnantti Karl Kyrenius, joka ehti ennen surmaamistaan ampua yhden rannalla seisseen sotilaan. Tapahtumaa seuraamassa oli myös suuri väkijoukko. Surmaajat kutsuivat tekojaan "upseerien uimakouluksi" ja tämä nimitys levisi myös lehtikirjoitteluun tapauksesta.

Ilmaisutapana *Upseerien uimakoulu* on eufemismi eli kaunisteleva kiertoilmaus.

Katso myös
----------

* Helmikuun vallankumouksen upseerisurmat Helsingissä

Lähteet
-------

1. ↑  Oikeiston vallankaappausyritys Venäjällä, Suomi 80-sivusto Viikko 37 8.9.-14.9.1917
2. ↑  Erkki Ahon Suomen vanhempi historia-blogi 11.11.2013 : Uimakoulu, ampumaharjoitukset

Aiheesta muualla
----------------

* Elena Dubrovskaja ja Lars Westerlund : *Upseerien uimakoulu - Viipurin upseerisurmat syyskuussa 1917* teoksessa *Venäläissurmat Suomessa vuosina 1914-22 osa 1 : Sotatapahtumat 1914-17* ; toim. Lars Westerlund. Valtioneuvoston kanslian julkaisusarja 1/2004. Helsinki 2004, s. 185[vanhentunut linkki]
**Geminaatta** eli **kaksoiskonsonantti** on pitkä konsonanttiäänne kielissä, joissa konsonanttien pituuserot tuottavat merkityseroja eli ovat foneemisia.

Suomessa useimmat konsonantit esiintyvät geminaattoina: *h, k, l, m, n, p, r, s, t* ja *ŋ* (ns. äng-äänne). Näistä *h* on geminaattana hyvin harvinainen. Geminaatiota merkitään suomessa kirjoittamalla kirjain kahteen kertaan (paitsi äng-äännettä kirjainyhdistelmällä *ng*). 

Suomessa geminaatta kuuluu aina kahteen tavuun, toisin sanoen tavuraja on geminaatan sisällä. Sen sijaan virossa geminaattoja esiintyy niinkin, että koko geminaatta kuuluu samaan tavuun. Esimerkiksi viron sana, joka kirjoitetaan *ilma*, voi tarkoittaa samaa kuin suomessa mutta myös samaa kuin suomen *ilman*. Kumpaa tarkoitetaan riippuu siitä, äännetäänkö *L*-äänne yksittäiskonsonanttina vai geminaattana.

Useissa suomen murteissa esiintyy enemmän geminaatiota kuin yleis- ja kirjakielessä: 

* Yleisgeminaatio esiintyy useimmissa itämurteissa, keski- ja pohjoispohjalaismurteissa sekä peräpohjalaismurteissa: konsonantti kahdentuu lyhyen painollisen (tai sivupainollisen) vokaalin ja pitkän vokaalin (tai diftongin) välissä, esim. "kokkous", "kovvaa" "lukkee", "perrään".
* Lounais-Suomen erikoisgeminaatio esiintyy lounaismurteissa: konsonantit *k, p, t* ja *s* voivat kahdentua, jolloin niitä seuraava vokaali on lyhyt, esim. "oikke", "soikke".
* Itä-Suomen erikoisgeminaatio esiintyy itäisimmissä savolaismurteissa, selvimmin Pohjois-Karjalassa, esim. "lehmmiä". Tämä erikoisgeminaatio on kielihistoriallisesti melko nuori ilmiö, enintään parisataa vuotta vanha.

Fonetiikassa
------------

IPA-standardin mukaan geminaatta merkitään foneettisella kaksoispisteellä eli niin kutsutulla *kaksoiskolmiolla* (ː). Esimerkki: *takka*, /tɑkːɑ/.

### Viitteet

1. ↑  Wiik 1981
2. ↑  Lyytikäinen 2020, s. 22–23
3. ↑  Lyytikäinen 2020, s. 41
4. ↑  Lyytikäinen 2020, s. 27

Kirjallisuutta
--------------

* Lyytikäinen, Erkki: *Sehän on murretta!*. Helsinki: Gaudeamus, 2020. ISBN 978-952-345-060-8.
* Wiik, Kalevi: *Fonetiikan perusteet*. Oppikirja. Helsinki: WSOY, 1981. ISBN 951-0-10324-1.
Navarran yliopiston päärakennus.
**Navarran yliopisto** (esp. *Universidad de Navarra*, lat. *Universitas Studiorum Navarrensis*), on yksityinen, paavillinen yliopisto Navarrassa Espanjassa. Sitä ei tule sekoittaa yleiseen Navarran yliopistoon *Universidad Pública de Navarra*.

Koulun synty ja kehitys
-----------------------

Korkeakoulu perustettiin avaamalla oikeustieteen tiedekunta 17.10.1952 nimellä *Estudio General de Navarra*. Perustaja on pyhä Josemaría Escrivá, katolisen sielunhoitoyhteisön Opus Dein perustaja ja vielä nykyäänkin yliopisto perustuu kristillisille arvoille ja toimii vahvasti Opus Dein apostolaatista. Alkuun kahdeksan professoria opetti 48 lakitieteen opiskelijaa. Kun vuonna 1955 oli avattu myös filosofian ja vuonna 1958 Business School IESE, vakiinnutti Pyhä istuin koulun Navarran yliopistona. Escrivá, joka oli itsekin oikeustieteen tohtori, nimettiin yliopiston suurkansleriksi. Vuonna 1954 yliopistoon perustettiin lääketieteellinen tiedekunta, jolle avattiin vuonna 1960 yliopistollinen sairaala. Lääketieteelliseen tiedekuntaan kuuluu myös lääketieteellinen tutkimuskeskus (CIMA). Espanjan valtio hyväksyi paavillisen yliopiston viralliseksi yliopistoksi 8.9.1962.

Nykyään yliopistolla on kampuksia pääasiassa Pamplonassa, mutta IESE Business School sijaitsee Madridissa ja Barcelonassa, ja San Sebastiánissa Navarran teknillisen yliopiston kampus. Navarran yliopistossa on noin 14'950 opiskelijaa ja siellä on kymmenen tiedekuntaa. Lisäksi yliopistolla on yhteistyösopimuksia muiden huippuyliopistojen, kuten esimerkiksi Aalto yliopiston kauppakorkeakoulun, Lausannen yliopiston,  University of Washington (USA) ja University of Hong Kongin (Kiina) kanssa. 

New York Times listasi Navarran yliopiston ensimmäisen kerran 60 parhaan yliopiston joukkoon. Vuonna 2012 se listattiin maailman 32. parhaana yliopistona.

Lähteet
-------

1. ↑
2. 1 2   (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
5. ↑  Nuestros socios. Facultad de Económicas. Universidad de Navarra *www.unav.edu*.  Arkistoitu 3.4.2017. Viitattu 13.10.2016.
6. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Navarran yliopisto** Wikimedia Commonsissa

* Virallinen sivusto
**Handball-Bundesliga** (**käsipallon Bundesliiga**) on Saksan käsipallon kansallinen pääsarja. Sarja on perustettu vuonna 1965 ja siinä pelaa 18 joukkuetta. Sarjan joukueet ovat perinteisesti tulleet pienemmistä kaupungeista, ja vasta vähän aikaa sitten myös suuremmista kaupungeista, kuten Berliinistä tulevia joukkueita on tullut mukaan sarjaan. Sarjan voittaja saa paikan EHF Champions Leagueen ja muut joukkueet EHF Cupiin. *lähde?*

Aiheesta muualla
----------------

Virallinen sivusto

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Saksa Urheilun pääsarjat Saksassa |
| --- |
|  |
| Sarjat | 

|  |  |
| --- | --- |
| Miehet | 
* Amerikkalainen jalkapallo
* Baseball
* Futsal
* Jalkapallo
* Jääkiekko
* Koripallo
* Käsipallo
* Lentopallo
* Maahockey
* Rugby
* Salibandy
* Vesipallo

 |
|  |
| Naiset | 
* Amerikkalainen jalkapallo
* Futsal
* Jalkapallo
* Jääkiekko
* Koripallo
* Käsipallo
* Lentopallo
* Rugby
* Salibandy
* Softball
* Vesipallo

 |

 |

 |
Polyfenyleenioksidin rakenne
Polyfenyleenioksidista valmistettu tietokoneen tuulettimen kotelo
**Polyfenyleenioksidi** eli **polyfenyleenieetteri**, **PPO** tai **PPE** on polyeettereihin kuuluva polymeeri. Sen monomeeri on 2,6-ksylenoli. Polyfenyleenioksidilla on useita käyttökohteita.

Ominaisuudet
------------

Polyfenyleenioksidi on termoplastinen polymeeri. Polymeerin moolimassa on tavanomaisesti 35 000–320  000 g/mol. Yhdisteen sulamispiste on 240–268 °C ja lasisiirtymälämpötila on 205–215 °C. Polyfenyleenioksidin tiheys on 1,04–1,16 g/cm3 ja kiteisyysaste on 40–58 %. Aineen lämpötilankesto on hyvä, ja kestää hyvin useita kemikaaleja, mutta liukenee hiilivetyihin. Polyfenyleenioksidin UV-säteilynkesto on suhteellisen huono. Polyfenyleenioksidi on jäykkää, iskunkestävää ja säilyttää muontonsa myös korkeissa lämpötiloissa. Vahvuutta voidaan kasvattaa lasikuidulla seostamalla.

Valmistus ja käyttö
-------------------

Tavanomaisin tapa valmistaa polyfenyleenioksidia on 2,6-ksylenolin hapettava polymerointi. 2,6-ksylenoli polymeroituu hapen vaikutuksesta 25–55 °C:n lämpötilassa. Katalyyttinä kvytetään kupari(I)kloridia ja alifaattisia amiineja tai pyridiiniä. Myös koboltti- tai mangaaniyhdisteitä voidaan käyttää. Reaktio on tyypiltään radikaalipolymerointi.

Toinen valmistusmenetelmä on 4-bromi-2,6-dimetyylifenolin ja voimakkaan emäksen reaktio kaliumferrisyanidin katalysoimana.

Polyfenyleenioksidia käytetään useimmiten seoksena polystyreenin tai polyamidien kanssa. Polymeeriä kvytetään muun muassa autojen osien, kodinkoneiden runkojen ja koteloiden, pumppujen osien ja sähköpistokkeiden valmistamiseen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Jukka Seppälä: *Polymeeriteknologian perusteet*, s. 233–234. 6. painos. Otatieto, 2005. ISBN 978-951-672-348-1.
2. 1 2 3 4  Dwain M. White: "Polyethers, Aromatic", teoksessa *Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2000.
3. 1 2  Thomas Scott, Mary Eagleson: *Concise encyclopedia chemistry*, s. 875. Walter de Gruyter, 1994. ISBN 978-3-11-011451-5. (englanniksi)
4. 1 2  Tony Whelan: *Polymer Technology Dictionary*, s. 332–333. Springer, 1994. ISBN 0-412-58180-9. (englanniksi)
5. 1 2 3  George Wypych: *Handbook of Polymers*, s. 555–559. ChemTech Publishing, 2022. ISBN 978-1-927885-96-3. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 29.11.2023). (englanniksi)
6. 1 2  Marianne Gilbert: *Brydson's Plastics Materials*, s. 325–326. Butterworth-Heinemann, 2017. ISBN 978-0-323-35824-8. (englanniksi)
*Hakusana "Vartalo" ohjaa tänne. Vartalo on myös kukan osa ja kielitieteen käsite.*
Vitruviuksen mies, Leonardo da Vincin kuuluisa piirros ihmisruumiista ja sen mittasuhteista.
**Ruumis** tarkoittaa ihmisen tai eläimen sekä elävää että kuollutta elimistöä.

Elävä
-----

Elävän ruumiin tutkimista kutsutaan anatomiaksi. Ainoastaan elävää ruumista tarkoittavia sanoja ovat *vartalo* ja *keho*. Suomenkielinen sana keho keksittiin Lääketieteen sanastolautakunnan ja Kielitoimiston ensimmäisen hoitajan Hannes Tepon yhteistyön tuloksena vuonna 1945, kun lääketieteen piirissä syntyi tarve sanallisesti erotella kuollut ja elävä ruumis toisistaan. On mahdollista, että sanalle keho otettiin mallia suomen sukukielestä virosta, jossa elävää ruumista tarkoittaa sana *keha*; toisaalta sana *keho* esiintyy jo Elias Lönnrotin sanakirjassa *kehän* synonyyminä.  

Oikeustoimikelpoisena pidetään henkilöä, joka on "täysissä sielun ja *ruumiin* voimissa" eli on "täysjärkinen".

Kuollut
-------

Ihmisen jäännökset Tampereen luonnontieteellisen museon dioraamassa.
Kuollutta ruumista kutsutaan myös *kalmoksi*. Vanha kalmon synonyymi on myös *hunnu*, joka on oikeastaan säilynyt vain sanonnassa "joutua hunninkoon / hunningolle", tarkoittaen "kalmistoon". Kansanrunous tuntee myös hahmon "Hunnun Herra", varhaisen lähetyssaarnaajan. Nimen selityksenä kristittyjen krusifiksit ja puheet ruumiista ja ylösnousemuksesta. Kuolemaa tarkoittava sana kalma viittaa joskus vainajaan tai kuolleeseen ruumiiseen. Sekaannusten välttämiseksi sanasta kalma on johdettu jo 1940-luvulla uudissana kalmo tarkoittamaan vain kuollutta ruumista; sanan keksi kielilautakunta vuonna 1948. Kuolleesta tai kuolevasta ruumiista on ennen käytetty myös nimitystä marras, mutta marras viittaa myös muuhun kuolevaan (esimerkiksi luonto syksyllä, marraskesi) aaveisiin ja kuoleman enteisiin.

Monesti kuolleesta ruumiista käytetään nimitystä *vainaja*, kun halutaan korostaa kuolleen henkilön henkistä puolta. Kuollutta eläimen ruumista kutsutaan usein *raadoksi* tai *haaskaksi*, etenkin teuraseläimillä myös ruhoksi.

Arkeologiassa ja toisinaan muutenkin ruumista, yleensä pitkälle hajonnutta, voidaan kutsua ihmisen jäännöksiksi. Kuolleen ruumiin tutkimista kutsutaan patologiaksi.

Katso myös
----------

* Hautaus
* Hautajaiset
* Kalmisto
* Kalmo
* Kuolema

Lähteet
-------

1. 1 2  Taru Kolehmainen: Ruumis, kalmo ja keho  3.7.2001. Julkaistu alun perin Helsingin Sanomissa:  Kotimaisten kielten tutkimuskeskus.  Arkistoitu 30.5.2011. Viitattu 12.11.2010.
2. ↑  Heikki Rönty: Miten käy sometileillesi ja veloillesi, jos kuolet yllättäen?  16.11.2018. Yle.fi. Viitattu 13.05.2023.
3. ↑  Täysissä ruumiin ja sielun voimissa: Synonyymit.fi
4. ↑  *Kielitoimiston sanakirja*. Kotimaisten kielten tutkimuskeskuksen julkaisuja 132. Internet-versio MOT Kielitoimiston sanakirja 1.0. Helsinki: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus ja Kielikone Oy, 2004. ISBN 952-5446-11-5.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ruumis**.

Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta ***Ruumis***.
Bartramin maalaus Sitkan satamasta
**Johan Joakim Bartram** (30. elokuuta  1809 Viipuri – 13. helmikuuta 1865 Elimäki) oli suomalainen sotilas, merenkävijä, tutkimusmatkailija ja kartoittaja.

Bartramin vanhemmat olivat raatimies Johan Bartram (vanhempi) ja Katarina Reizenstein. Hänen sukunsa oli lähtöisin Skotlannista ja kuului Pietarin ritarihuoneen aateliin. Bartram kävi koulua Viipurissa ja valmistui meriupseeriksi Pietarissa 1826. Bartram otti osaa Navarinon taisteluun 1827 ja yleni luutnantiksi 1832. Venäläis-amerikkalainen kauppakomppanian palveluksessa Alaskassa hän oli 1839-1846, tehden oman aluksensa päällikkönä laajoja purjehdusmatkoja. Hän toimi myös Alaskan kuvernöörin Arvid Adolf Etholénin adjutanttina. Suomeen palattuaan Bartram sai viran luotsilaitoksen apulaispäällikkönä. Hän erosi virasta everstinä 1835. Tämän jälkeen hän harjoitti maanviljelystä Savonlinnan lähellä Lehtiniemen kartanossa. Bartram kartoitti ja viitoitti ensimmäistä kertaa Saimaan vesistöä kahdeksana kesänä vuodesta 1856 alkaen. Bartramin kuoleman jälkeen tätä työtä jatkoi Konstantin Lönneström, joka myös osti Lehtiniemen kartanon. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura julkaisi Bartramin kartoituksista suomennetun teoksen *Purjelaitain osoitukset Saiman kanavasuun Lauritsalan, sekä Savonlinnan, Kuopion ja Joensuun kaupunkien välillä* (1858).

Bartramin puoliso vuodesta 1839 oli Margaretha Charlotta Schwartz (k. 1911), joka seurasi miestään tämän monille kaukomatkoille.

Lähteet
-------

* Ilmari Heikinheimo: *Suomen elämäkerrasto*, s. 51. Helsinki: Werner Söderström Osakeyhtiö, 1955.

Aiheesta muualla
----------------

* Bartramin ansioluettelo (venäjäksi) (Viitattu 12.12.2013)
* Bartramin valokuva Museoviraston kokoelmissa (Viitattu 12.12.2013)
* Bartramin lahjoittamat lumikengät Kansallismuseossa (Arkistoitu – Internet Archive) (Viitattu 12.12.2013)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |



1. ↑  Bartram, Juhana. Biografinen nimikirja. Elämäkertoja Suomen entisiltä ja nykyajoilta, 1879
**AHOLA** on suomalainen rockyhtye. Yhtye on perustettu vuonna 2011 ja sen muodostavat laulaja-kitaristi Jarkko Ahola, soolokitaristi Antti Karhumaa, basisti Jari Laitinen ja rumpali Antti Mäkelä.

Englanninkielistä musiikkia soittavan yhtyeen esikoisalbumi *Stoneface* julkaistiin huhtikuussa 2012. Albumi nousi viikolla 18/2012 Suomen virallisen albumilistan sijalle 41.

AHOLAn toinen albumi *Tug of War* julkaistiin maaliskuussa 2014. Albumi oli Suomen virallisella albumilistalla kaksi viikkoa, sijalla 14 viikolla 13/2014 ja sijalla 46 viikolla 14/2014. Ennen albumin julkaisua siltä julkaistiin tammikuussa kappale "Road of Creation" ja helmikuussa kappale "Still Metal".

Lähteet
-------

1. ↑  Band *aholaband.com*.  Arkistoitu 14.7.2014. Viitattu 12.7.2014.
2. ↑  Tässä on Teräsbetoni-Aholan uusi yhtye *Rytmi.com*.  25.7.2011. Viitattu 4.5.2012.
3. ↑  Savoila, Petja: Ahola – Stoneface *ksml.fi*.  28.4.2012.  Arkistoitu 4.5.2012. Viitattu 4.5.2012.
4. ↑  Ahola: Stoneface *ifpi.fi*. Viitattu 4.5.2012.
5. ↑  Juutilainen, Joni: Kuuntele Aholan vakuuttavasti nimetty uutuussingle *Inferno.fi*.  16.2.2014. Viitattu 12.7.2014.
6. ↑  Ahola: Tug Of War *ifpi.fi*.  Arkistoitu 14.7.2014. Viitattu 12.7.2014.
Minimoog, Deutsches Museum

**Minimoog** on Moog Musicin valmistama syntetisaattori. Se on yhdessä ARP 2600:n ja ARP Odysseyn kanssa kuuluisimpia analogisista syntetisaattoreista. Minimoogia valmistettiin vuosina 1970–1975 ja tuli uudelleen tuotantoon vuosiksi 1977–1981. Minimoog suunniteltiin erityisesti keikkakäyttöön, koska Moogilla oli tuohon aikaan tuotannossa vain suuria modulaarisia syntetisaattoreita, jotka eivät sopineet hyvin keikkakäyttöön.

Esa Kotilainen hankki Suomen ensimmäisen Minimoogin Saksasta talvella 1972–73. Minimoogin soundi oli tuohon aikaan muodissa ja Kotilaisesta tuli kysytty studiomuusikko. Hänen soittoaan voi kuulla esimerkiksi Jukka Tolosen, Hectorin ja Make Lievosen albumeilla sekä Freemanin hittikappalessa *Ajetaan tandemilla* (1976).

Moog Voyager
------------

Moog-syntetisaattoreiden luoja Bob Moog sai oikeudet Moogin nimeen 1990-luvulla ja toi Minimoogin uudelleen tuotantoon vuonna 2002. Nimi on tosin Moog Voyager, mutta se perustuu sekä ulkomuodollisesti että tekniikaltaan alkuperäiseen Minimoogiin. Syntetisaattoria kutsutaan epävirallisesti myös Minimoog Voyageriksi. Vuosina 2008–2009 valmistettiin Moog Voyager Old School -nimistä syntetisaattoria, jota tehtiin täysin alkuperäisen Minimoogin mukaan paitsi, että jotkut osat olivat uusia vastineita alkuperäisten osien ollessa mahdottomia hankkia.

1. ↑  Kun elektronisen musiikin pioneeri Esa Kotilainen toi Suomeen ensimmäisen Minimoogin, soittimen hinnalla olisi saanut henkilöauton *yle.fi*. Viitattu 14.12.2023.
**World Rally-Raid Championship** (**W2RC**) on FIA:n ja FIM:n yhteinen maailmanmestaruussarja erämaarallissa. Sarjan ensimmäinen kausi oli vuonna 2022. Sarjan promoottori on Amaury Sport Organisation (ASO). Aiemmin on järjestetty World Cup -tasoisia sarjoja.

Kaudelle 2023 sarja kasvoi neljästä viiteen kilpailuun. Kaudella 2023 sarjaan kuuluivat kilpailut Pohjois- ja Etelä-Amerikassa, Lähi-Idässä ja päätös Rallye du Maroc Pohjois-Afrikassa. Sarjan huipputapahtuma oli kauden avaava Dakar-ralli, joka järjestettiin Saudi-Arabiassa. Muita tapahtumia olivat Abu Dhabi Desert Challenge, Sonora Rally Meksikossa ja Desafio Ruta 40 Argentiinassa.
Kaudella 2024 sarjassa on mukana viisi kilpailua, jotka ovat Dakar-ralli, Abu Dhabi Desert Challenge, BP Ultimate Rally-Raid Transibérico, Desafio Ruta 40 ja Rallye du Maroc. Rally-Raid Transibérico on ainoa Euroopassa ajettava kilpailu, joka järjestetään Portugalin ja Espanjan alueella.

Lähteet
-------

1. 1 2  2023 FIA World Rally-Raid Championship (W2RC) *fia.com*. Viitattu 16.12.2023. (englanniksi)
2. 1 2  Ryan Erik King: FIA And FIM Jointly Launch World Rally-Raid Championship *jalopnik.com*.  4.12.2021. Viitattu 16.12.2023. (englanniksi)
3. ↑  FIM World Rally-Raid Championship 2023 Calendar *enduro21.com*.  8.11.2022. Viitattu 16.12.2023. (englanniksi)
4. ↑  Sergio Lillo: FIA, ASO launch new Cross-Country World Championship around Dakar *motorsport.com*.  18.6.2021. Viitattu 16.12.2023. (englanniksi)
5. ↑  W2RC – 2024 FIA World Rally-Raid Championship calendar gets green light *fia.com*.  31.8.2023. Viitattu 6.1.2024. (englanniksi)
Teekannu renderöitynä POV-Rayllä.
Alkuperäisen Utah’n teekannun malli näytteillä Computer History Museumissa.
**Utahin teekannu** (engl. *Utah teapot*) eli **Newellin teekannu** (engl. *Newell teapot*) on 3D-grafiikkasovelluksissa käytetty objekti. Sitä käytetään usein 3D-renderöijien koeobjektina.

Teekannun piirsi vuonna 1975 Martin Newell Utah’n yliopistosta. Tarinan mukaan Newell osti teekannun utahilaisesta tavaratalosta. Toisen tarinan mukaan hänen vaimonsa ehdotti kotona olevaa teekannua. Teekannu perustuu Melittan valmistamaan teekannuun, mutta se eroaa pystysuunnassa. James F. Blinnin mukaan mallia muokattiin esityksen aikana osoittamaan, että sitä voitiin manipuloida ja muokattu versio tallennettiin.
Mallina ollut teekannu on nykyisin näytteillä Computer History Museumissa Mountain View’ssä Kaliforniassa.

Teekannu oli sen aikaisen 3D-grafiikan kannalta hyvä objekti monesta syistä. Siinä on satulapisteitä, sen genus on kahvan ansiosta nollaa suurempi, se voi heittää varjon itsensä päälle, ja se on tunnistettavissa jopa ilman teksturointia.

Vaikka teekannu oli alkujaan haaste renderöintiohjelmille, ajan myötä sen renderöinti muuttui hyvin helpoksi. Sitä kuitenkin käytetään usein edelleen erilaisten renderöintijärjestelmien ja pintamateriaalien esittelyyn.

Esine on monessa 3D-mallinnussovelluksesta. Se on monissa reaaliaikaisen 3D-grafiikan rajapinnoissa: OpenGL:n päälle tehdystä GLUT-kirjastosta (`glutSolidTeapot();`) ja DirectX:lle tehdystä D3DX-kirjastosta (`D3DXCreateTeapot();`).

Kannu on toisinaan myös pilan päiten piilotettu erilaisiin 3D-grafiikalla tehtyihin kuviin ja elokuviin. Se esiintyy esimerkiksi elokuvassa *Toy Story,* Röyksoppin musiikkivideossa "Remind Me" ja satunnaisesti Microsoft Windowsin 3D-putkistonäytönsäästäjässä.

Lähteet
-------

1. ↑  Tietokonegrafiikka, Tampereen yliopisto. Viitattu 4.11.2017
2. 1 2  Computer History. Viitattu 4.11.2017
3. 1 2  A Critical History of Computer Graphics and Animation, Section 20: Icons of computer graphics, Teapot (Arkistoitu – Internet Archive) Ohion valtionyliopisto. Viitattu 4.11.2017
4. 1 2  Behold the Worlds Most Famous Teapot, Spectrum.ieee.org
5. ↑  Mike Seymour: Founders Series: industry legend Jim Blinn *fxguide.com*.  24.7.2012. Viitattu 25.9.2022. (englanniksi)
6. ↑  Collections.Computer History Museum. Viitattu 4.11.2017
7. ↑  3dmodelinganimation

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Utah’n teekannu** Wikimedia Commonsissa

* A Brief History of The Utah Teapot, Steve Baker (englanniksi)