**Elsa Mercedes Turakainen** (8. elokuuta 1904 Helsinki – 7. helmikuuta 1992 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. Hän teki huomattavan uran Helsingin Kansanteatterissa, joka alkoi vuonna 1965 toimia nimellä Helsingin kaupunginteatteri. Niin teattereissa kuin valkokankaillakin Turakainen saavutti taiteellisia voittoja tiheä­tunnelmaisissa, dramaattisissa rooleissa kuten myös tulkinnoissaan koomisista "kansan­nais­tyypeistä". Eräitä rooleja hän näytteli sekä puhe­teatterissa että elo­kuvissa. Niitä on muun muassa professorskan osa teoksessa *Ruma Elsa*.

Elo­kuva­taiteessa Turakainen – ystävien kesken "Turri" – tunnettiin varsinkin lukuisista äiti-rooleistaan. Aikakirjoihin ovat jääneet eritoten Aino Suominen eli *Suomisen perhe* -elo­kuva­sarjan äiti ja jyhkeän matriarkaalinen Loviisa Edvin Laineen ohjaamissa *Niskavuori*-elo­kuvissa. Näyttämö­taiteessa Turakainen painotti inhimillisen yhteyden mahtia, ja hänen näyttelijän­työtään luonnehdittiin groteskin parodiseksi. Elo­kuvissa hänen roolinsa vaihtelivat äiti­hahmoista iloisiin kaupunkilais­rouviin ja akka­tyyppeihin. Hänet palkittiin Pro Finlandia -mitalilla vuonna 1955.

Ura
---

### Alkuvaiheet

Elsa Turakainen syntyi ensimmäisen sorto­kauden aikana Suomen suuri­ruhtinas­kunnan pää­kaupungissa kauppias Oskar Viljam Turakaisen ja Anna Matilda Rosen­bergin perheeseen. Turakainen opiskeli ensin laulun­opettajaksi, mutta isä-Oskarin kehotuksesta hakeutui Suomen Näyttämöopistoon, jossa hän opiskeli 1926–1928. Hän teki 1930-luvulla useita opinto­matkoja Ruotsiin ja Keski-Eurooppaan. Turakainen toimi lisäksi plastiikan opettajana Viipurin Näyttämöopistossa 1930–1933.

Turakaisen näyttelijän­ura alkoi oopperasta *Kaarle-kuninkaan metsästys*, jossa hän näytteli nimiroolin. Hänen ensimmäinen teatteri­kiinnityksensä oli Viipurin Näyttämö 1928–1934, missä hän saavutti niin sanotun first ladyn*selvennä* aseman. Turakainen näytteli muun muassa Leo Tolstoin näytelmässä *Ylös­nousemus*, jossa hänellä oli Katinkan rooli. Viipurista hän siirtyi Tampereen Teatteriin kaudeksi 1934–1937.

### Helsingin Kansanteatterin kausi

Turakainen aloitti 1937 työnsä Helsingin Kansanteatterissa, josta hän jäi eläkkeelle 1974. Sinä aikana teatterin nimi vaihtui ensin Kansanteatteri-Työväenteatteriksi ja myöhemmin Helsingin kaupunginteatteriksi. Pää­kaupunkilais­teatterissa Turakaisella oli pääosat muun muassa Hella Wuoli­joen näytelmissä *Justiina* ja *Vihreä kulta*. Näytelmässä *Tulitikkuja lainaamassa* hän tulkitsi Ihalaisen emännän osan. Lisäksi Turakaisen taiteellisiin saavutuksiin kuuluivat kuningatar Gertrude näytelmässä *Hamlet* ja *Markurellien perheen* rouva Markurell, jota on luonnehdittu yhdeksi hänen parhaista suorituksistaan. Komediassa *Ruma Elsa* hän teki onnistuneen tulkinnan lemmen­kipeästä professorin leskestä vasta­näyttelijänään Arvo Lehesmaa.

Tragediennena Turakainen saavutti voiton muun muassa Franz Grillparzerin runo­muotoisessa näytelmässä *Meren ja lemmen aallot*, jossa hän näytteli maallisen ja taivaallisen välissä taisteluaan käyvää papitar Heroa. August Strindbergin *Aave­sonaatissa* Turakainen näytteli muumiota ja Lauri Kokkosen näytelmässä *Laahus* hän puolestaan tulkitsi verevän kukka­kauppiaan roolin. Niska­vuoren Loviisa-emäntää Turakainen esitti näytelmissä *Niska­vuoren Heta* ja *Entäs nyt, Niskavuori*.*lähde?*

Turakaisen näyttämö­tehtäviä olivat edellä mainittujen ohella muun muassa:

* Katon rajassa (rooli: Germaine)
* Kaunis Veera (Tolka)
* Kissat (Magda)
* Kulta vai kunnia (neiti Nobel­mann)
* Kun lesket lempivät (Suso)
* Kuolleet sielut (leskirouva Korobotska)
* Laita­puolella (Anna)
* Laulu valkoiselle miehelle (Mamma Henry)
* Pygmalion (Eliza)
* Regina von Emmeritz (Regina)
* Sade (Sadie)
* Sisään­pääsy­tutkinto (Lude)
* Vanhan naisen vierailu (Claire)
* Vihreä papu­kaija (Irene Blake Holt)

### Elokuvaura

Turakaisen elo­kuva­ura alkoi sisällis­sotaan sijoittuvasta mykkäelokuvasta *Miekan terällä* (1928). Hän näytteli ensimmäisen elo­kuva­roolinsa maalais­tyttönä *Helsingin Sanomien* mukaan "elävästi, uskottavasti ja koruttoman luontevalla tavalla". Kymmenen vuoden tauon jälkeen Turakainen esiintyi noin 60 elo­kuvassa suomalaisen elo­kuvan kulta­kaudelta lähtien aina vuoteen 1979.

Turakainen näytteli Aino Suomista kaikissa kuudessa Suomisen perhe -elo­kuvassa. 1940-luvulla yleisö samaisti hänet voimakkaasti Ainon osaan, kuten myös Lasse Pöysti ja Maire Suvanto samaistettiin Suomisen perheen lapsi­hahmoihinsa*lähde?*. Edvin Laineen elo­kuvissa *Niskavuoren Aarne* ja *Niskavuori taistelee* Turakainen näyttelee vahvoin vedoin*lähde?* suurtilan vanhaa emäntää Loviisa Niska­vuorta. Elo­kuvassa *Opri* hän tulkitsi liikunta­kyvytöntä Akvi­liina-kunnia­mummoa, joka on kolmesta kohtalo­toverista kaikkein äkäisin*lähde?*. Suoritus palkittiin Jussi-patsaalla.

Eräs Turakaisen kepeistä filmi­rooleista oli elo­kuvassa *Pekka ja Pätkä miljonääreinä*, jossa hän näytteli leski­rouvaa, kauppa­neuvoksetar Gunilla Lillukkaa, joka viettelee Pätkää. Vahvasti karrikoidut*lähde?* hienosto­rouvat saivat Turakaisesta väkevän tulkitsijansa myös esimerkiksi komedioissa *Ruma Elsa* (1949) ja *Älä nuolase...**lähde?* (1962). Yksi hänen kiitetyimpiä rooli­suorituksiaan oli ärhäkkä naapuri Saariska elo­kuvassa *Musta rakkaus* (1957). Jack Witikan ohjaamassa Aapeli-filmatisoinnissa *Pikku Pietarin piha* (1961) Turakainen näytteli Jormalaisten talouden­hoitaja Karoliinaa.

Turakaisen viimeiset elo­kuva­roolit olivat maa­seudun naisia. Laineen Väinö Linna -filmatisoinneissa *Täällä Pohjan­tähden alla* sekä *Akseli ja Elina* hänellä oli sivu­osa Leppäsen Hennana. Leppäskän rooli poikkesi merkittävästi Turakaiselle ominaisista hienosto­rouvan rooleista, kuten myös vahvaa murretta puhuva kursailematon Sammal­suon Maija vuoden 1979 elo­kuvassa *Ruskan jälkeen*. Turakainen itse koki niin suuret kuin pienetkin tyyppi­roolit omikseen, mutta totesi haastattelussa olleensa Suomisen perheen äitinä "eniten itseään". Hän painotti myös, että sanomaltaan vakuuttavan käsi­kirjoituksen avulla pienestäkin roolista saa luotua hyvän. Esi­merkkinä hän mainitsi osansa ruhtinattarena elo­kuvasta *Kaunis Veera* (1950).

### Kuunnelmat

Radiossa Turakaisen iki­muistoinen rooli on Hanna Harva­hammas *Noita Nokinenä* -kuunnelmissa.

Yksityiselämä
-------------

Turakaisen avio­puoliso oli näyttelijä Artturi Laakso vuodesta 1935 aina tämän kuolemaan vuonna 1976. Paris­kunnalla oli yksi tytär, vuonna 1936 syntynyt Varpu. Turakainen kävi mielellään teatterissa myös vapaa-aikanaan. Hän viihtyi koti­oloissa ja suorastaan rakasti saunomista. Hänen luonnettaan on kuvailtu valoisaksi.*lähde?*

Elsa Turakainen kuoli 87-vuotiaana Helsingissä 7. helmi­kuuta 1992. Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaan uurnalehtoon.

Filmografia
-----------

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Vuosi | Elokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1928 | *Miekan terällä* | Marja Tanhua |
| 1939 | *Seitsemän veljestä* | Männistön Venla |
| *Punahousut* | rouva Alma Korpio |
| 1941 | *Suomisen perhe* | äiti, Aino Suominen |
| 1942 | *Suomisen Ollin tempaus* |
| *Oi, aika vanha, kultainen...!* | Agnes Kataja |
| 1943 | *Tyttö astuu elämään* | kanslialotta |
| *Syntynyt terve tyttö* | talon­miehen rouva |
| *Synnitön lankeemus* | Sofia Blom, Ailin täti |
| *Suomisen taiteilijat* | äiti, Aino Suominen |
| *Varuskunnan "pikku" morsian* | Kaisa Kankkunen, koti­apulainen |
| 1944 | *Sylvi* | Alma Halling, Viktorin sisar |
| *Suomisen Olli rakastuu* | äiti, Aino Suominen |
| 1945 | *Tähtireportterit tulevat* | nainen Mr. Brownin juhlissa |
| *Suomisen Olli yllättää* | äiti, Aino Suominen |
| *Matkalla seikkailuun* | keskus­neiti Lehtonen, Fredrikin sisar |
| 1947 | *Kultamitalivaimo* | toimittaja "Pampula" |
| 1948 | *Toukokuun taika* | kauppa­neuvoksetar Adler­feldt |
| *Onnen-Pekka* | Hedvig Björn |
| *Neljästoista vieras* | musteri |
| 1949 | *Ruma Elsa* | Vivi Kassel |
| *Prinsessa Ruusunen* | kehrääjä-Liisa |
| *Isäntä soittaa hanuria* | Josefiina Pakarinen, tivoli­taiteilija |
| 1950 | *Kaunis Veera eli Ballaadi Saimaalta* | ruhtinatar Tolka Prtsjenski |
| 1951 | *Kenraalin morsian* | matka­kirjailija Sofia Tissari, "Tussari" |

 | 

| Vuosi | Elokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1952 | *Noita palaa elämään* | Leena, karjakko |
| *Lännen lokarin veli* | Hilkka |
| *Komppanian neropatit* | everstinna Hilda Kantola |
| 1954 | *Opri* | Akvi­liina |
| *Niskavuoren Aarne* | Loviisa, Niska­vuoren vanha emäntä |
| *Kunnioittaen* | 
rouva Selma Vuorinen
Vapaan Valistus­puolueen kansan­edusta­jaehdokas
 |
| *Kasarmin tytär* | rouva Viiki, sotilaskodin johtajatar |
| 1957 | *Vääpeli Mynkhausen* | neiti Maalin, talouden­hoitaja |
| *Pikku Ilona ja hänen karitsansa* | rouva Orpana |
| *Niskavuori taistelee* | Loviisa, Niska­vuoren vanha emäntä |
| *Musta rakkaus* | Saariska |
| 1958 | *Pekka ja Pätkä miljonääreinä* | kauppa­neuvoksetar Gunilla Lillukka |
| 1959 | *Vatsa sisään, rinta ulos!* | Hildur, sisä­oppi­laitoksen rehtori |
| *Taas tapaamme Suomisen perheen* | äiti, Aino Suominen |
| 1960 | *Skandaali tyttökoulussa* | neiti Hilja Eufrosyne Forslund |
| *Myöhästynyt hääyö* | Lilli Sorjanen, anoppi |
| 1961 | *Pikku Pietarin piha* | Karoliina |
| 1962 | *Pinsiön parooni* | Lyyti Holopainen, oik. Saara Lydia Lind­fors |
| *Älä nuolase...* | kreivitär Agda von Sadel­heim |
| 1963 | *Turkasen tenava!* | Maijan äiti |
| 1966 | *Johan nyt on markkinat!* | rouva Lilje­ström, Heikki Liljan äiti |
| 1968 | *Täällä Pohjan­tähden alla* | Leppäsen Henna |
| 1973 | *Pohjan­tähti* |
| 1977 | *Viimeinen savotta* | Havukan Reeta |
| 1979 | *Ruskan jälkeen* | Maija Sammal­suo |

 |

Lähteet
-------

* Mäkelä-Alitalo, Anneli et al.: *Suomen kansallis­bio­grafia 10*. Helsinki: Suomalaisen kirjallisuuden seura, 2007. ISBN 978-951-746-451-2.
* *Teatterin maailma – maamme teatterit ja niiden taiteilijat*. Helsinki: Tammi, 1950.
* *Teatterin maailma 1965 – Suomen teatteri­laitos ja teatteri­väki*. Helsinki: Tammi, 1965.
* Koski, Pirkko & Velt­heim, Katri: *Valo­kiilassa näyttelijä*. Helsinki: Otava, 1988. ISBN 951-11006-4-5.

### Viitteet

1. 1 2 3  Teatterin maailma 1965, s. 391
2. 1 2  *Teatterin maailma*, s. 237, 238.
3. 1 2 3 4 5 6 7 8  Rytkönen, Sisko: Elsa Turakainen Elonetissä. . Viitattu 12.3.2020.
4. 1 2  Valo­kiilassa näyttelijä, s. 94, 95
5. ↑  Teatterin maailma 1965, s. 391, 392
6. ↑  Elsa Turakaisen viimeinen leposija *VLS - Viimeiset leposijat*.  23.4.2016. Viitattu 9.4.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Elsa Turakainen (maksullinen muisto­kirjoitus) *Helsingin Sanomat*.  7.2.1992.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet
* Kansallisbiografia
* Yle
* Uppslagsverket Finland
* Biografiasampo

 |

 |