Ruumisarkku
**Ruumisarkku** on arkku, jossa vainaja haudataan tai tuhkataan.

Yleensä ruumisarkut tehdään puusta, mutta ruumiita kuljetettaessa käytetään yleisesti sinkkiarkkuja, koska ne kestävät sään ja lämmön vaihteluita puuarkkuja paremmin. 

Hautaamiseen käytetään lähes poikkeuksetta puuarkkuja, jotka maatuvat muutamassa vuodessa. Puuarkku on tavallisesti päällystetty maatuvalla kankaalla, paperilla, tapetilla, lakattu tai maalattu. Ruumisarkun vakiopituus Suomessa on 200 cm, mutta niitä valmistetaan eri kokoisina, jotta lapset, vauvat, ylipainoiset, lyhytkasvuiset ja erityisen pitkät ihmiset voitaisiin haudata heidän ruumiinkokoaan vastaavassa arkussa.

Tuhkauksessa ruumis poltetaan arkkuineen ja tuhka laitetaan uurnaan.

Sinkkiarkku
-----------

Sinkkiarkkuja käytetään, kun ruumiita kuljetetaan lentokuljetuksilla maasta toiseen. Kansainvälisen ilmailuliiton IATA:n rahtimääräykset edellyttävät niiden käyttöä.

Sinkkiarkku on yleensä sinkitettyä rautapeltiä. Se on suljettu juottamalla. Paineenvaihtelun takia sinkkiarkussa on venttiii, ja hajujen takia venttiilissä on aktiivihiilisuodatin. Sinkkiarkku sijoitetaan tavalliseen, puusta valmistettuun ruumisarkkuun. Puinen arkku puolestaan sijoitetaan lastulevystä valmistettuun kuljetuslaatikkoon, josta ei saa ilmetä sisällön laatu.

Sinkkiarkku on hinnaltaan noin kaksinkertainen verrattuna tavalliseen arkkuun. Suomessa sinkkiarkkuja tarvitaan korkeintaan muutama kymmenen vuodessa, lähinnä Suomessa menehtyneille ulkomaalaisille.

Lyijyarkku
----------

Muinaisten roomalaisten lyijyarkku kolmannelta tai neljänneltä vuosisadalta.
Britannian kuninkaalliset haudataan monisatavuotisen kuninkaallisen perinteen mukaisesti vielä nykyäänkin tammiarkussa, jossa on lyijyvuoraus. 

Lyijyvuorauksen ansiosta arkku on tiivis. Kun arkkuun ei pääse ilmaa eikä kosteutta, ruumiin maatuminen hidastuu, koska pieneliöiden kasvu hidastuu, jolloin ne eivät hajota ruumiin kudoksia yhtä nopeasti kuin tavallisesti. Lyijyvuorauksen ansiosta ruumis säilyy jopa vuoden pidempään kuin tavallisessa arkussa. 

Toisaalta, jos arkku ei olisi ilmatiivis, ruumiin hajoamisesta syntyvä haju leviäisi arkusta ympäristöön. Sen vuoksi ne vainajat, joita ei ole tarkoitus haudata maahan, saavat usein lyijyvuorauksella ilmatiiviiksi tehdyn arkun. 

Myös esimerkiksi Yhdistyneen kuningaskunnan pääministeri Winston Churchill haudattiin lyijyarkussa. 

Lyijyarkussa on haudattu myös radioaktiivisen säteilyn uhreja, kuten Tšernobylin ydinvoimalaonnettomuudessa kuolleiden palomiesten ruumiit, sekä fyysikko Marie Curien ruumis.

Hankinta
--------

Ruumisarkun hinta määräytyy sen koosta, rungon puulajista ja käytetystä pintamateriaalista. Arkun sisälle tuleva peite ja tyyny voivat olla hinnoiteltu erikseen. Hintaan vaikuttaa myös valmistusmaa. Ruumisarkun voi ostaa hautaustoimistojenliiton alaisesta hautaustoimistosta, itsenäisestä hautaustoimistosta tai verkkokaupasta. Hautaustoimistoissa on esillä edustavia arkkuja, joiden myyntikate on korkea, jos asiakas haluaa ostaa edullisemman esimerkiksi tapettipäällysteisen arkun hänen on osattava pyytää sitä oma-aloitteisesti. Vainajan kuljetus on yleensä sidottu samaan liikkeeseen arkunhankinnan kanssa. Ruumisarkun voi ostamisen sijaan rakentaa myös itse höylätystä puutavarasta tai koota valmiista levyistä.*lähde?*

Historia
--------

Ruumisarkkuja on käytetty todistettavasti lähes yhtä kauan kuin ihmiskunnan kehittyneemmät kulttuurit ovat olleet olemassa, joskin aluksi niitä käytettiin vain ylhäisön hautaamiseen. Ehkä tunnetuin ruumisarkku on Tutankhamonin kultaisella kuolinnaamiolla varustettu sisempi arkku, jonka sisässä faaraon balsamoitu ruumis lepäsi.

Arkkupeitto
-----------

Arkkupeitto on ruumisarkun päälle levitettävä suuri (noin 2,5 × 1,6 metriä), kulmista pyöristetty peite, jota käytetään muistotilaisuuden ajan. Arkkupeiton käyttö sopii yksinkertaiselle ruumisarkulle ja tilaisuuksiin, joissa arkkua ei kanneta hautaan. Arkkupeitto voi olla vainajan omaisten tai se voidaan vuokrata hautaustoimistosta.

Lähteet
-------

* Korpela, Salla: *Hän on poissa: Opas hautajaisten järjestäjälle*. Helsinki: Kirjapaja, 2005. ISBN 951-607-167-8.

### Viitteet

1. ↑  *Kielitoimiston sanakirja*. Kotimaisten kielten tutkimuskeskuksen julkaisuja 132. Internet-versio MOT Kielitoimiston sanakirja 1.0. Helsinki: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus ja Kielikone Oy, 2004. ISBN 952-5446-11-5.
2. ↑  Lempiäinen, Pentti: *Hautajaiset: Valmistamme surujuhlan*, s. 244. 4. uudistettu painos. Helsinki: Kirjapaja, 2004. ISBN 951-607-127-9.
3. ↑  Korpela 2005, s. 44.
4. 1 2 3  Millaisia ne sinkkiarkut ovat? *ts.fi*.  15.1.2005. Viitattu 29.5.2023.
5. 1 2 3 4  Jonas Grosen Meldal: Tämän vuoksi kuningatar Elisabet haudataan lyijyarkussa *tieku.fi*.  19.9.2022. Viitattu 29.5.2023.
6. ↑  Blake Stilwell: Firefighters Who Responded to Chernobyl Meltdown Had To Be Buried in Lead Coffins *Coffee or Die Magazine*.  25.4.2204. Viitattu 12.6.2023. (englanniksi)
7. ↑  Far from their buried husbands, Chernobyl widows still cope with loss | The Seattle Times *archive.seattletimes.com*. Viitattu 12.6.2023.
8. ↑  Natasha Lisova: Widows Recall the Painful Days After Chernobyl *The Moscow Times*.  26.4.2006. Viitattu 12.6.2023. (englanniksi)
9. ↑  Lubenau & Pasquier: The Radioactive Remains of Pierre and Marie Curie. The Invsible Light. The Journal of the British Society for the History of Radiology. Numero 37, heinäkuu 2013.
10. ↑  Korpela 2005, s. 48–51, 52.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **ruumisarkut** Wikimedia Commonsissa

* Free Coffin Plans - How to Build A Coffin. Vanerisen tee-se-itse-arkun teko-ohje (englanniksi)