recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Louis Fürnberg (1949)
**Louis Fürnberg** (24. toukokuuta 1909 Iglau, nyk. Jihlava – 23. kesäkuuta 1957 Weimar) oli saksalainen säveltäjä, kirjailija ja journalisti. Hän saavutti tunnustusta Itä-Saksassa etenkin kappaleellaan "Lied der Partei", jota käytettiin Saksan sosialistisen yhtenäisyyspuolueen ylistyslauluna. Laulusta tulevat helposti muistettavat sanat "Die Partei, die Partei, die hat immer recht" ("Puolue, Puolue, se on aina oikeassa"). Fürnbergin laulusta "Das neue Leben muss anders werden" tuli Saksan vapaan nuorison hymni.

Fürnbergin ensimmäinen emigroitumisyritys johti Gestapon pidättämäksi joutumiseen, mutta hän lähti vuonna 1939 Italiaan ja Jugoslaviaan. Vuonna 1941 hän muutti Palestiinaan. Hän toimi toisen maailmansodan jälkeen Tšekkoslovakian hallinnon palveluksessa ja muutti Weimariin vuonna 1954. Fürnberg kirjoitti muun muassa kommunistisia kantaatteja ja näytelmiä amatöörejä ja festivaaleja varten. Hänen kirjalliseen tuotantoonsa kuuluu myös runoutta ja historiallisia romaaneja. Hän toimi Deutsche Schillerstiftungin pääsihteerinä vuonna 1955. Hän oli Itä-Berliinin taiteiden akatemian ja vuodesta 1956 (Itä-)Saksan kirjailijaliiton jäsen. Fürnberg käytti myös salanimeä *Nuntius*.

Fürnberg sai vuonna 1953 Julius Fučík -palkinnon ja vuonna 1956 Itä-Saksan kansallispalkinnon. Hänen kuoltuaan leskeksi jäi vaimo Lotte, joka asui Weimarissa, kunnes kuoli 92-vuotiaana vuonna 2004. Koulu Weimarissa nimettiin vuonna 1959 postuumisti Fürnbergin mukaan. Weimarissa on hänen muistopatsaansa. Hänen mukaansa nimettiin myös palkinto, jonka saajiin kuuluivat Hanns Cibulka (1973) ja Walter Werner (1975).

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  The Arts, Sciences, and Literature, s. 349-350 Herbert A. Strauss ja muut
2. ↑  Zukunft am Ende: Autobiographische Sinnstiftungen von DDR-Geisteswissenschaftlern nach 1989, s. 75 Christiane Lahusen
3. ↑  The Portrayal of Jews in GDR Prose Fiction, s. 25 Paul O'Doherty
4. 1 2  Louis Fürnberg WeimarLese
5. ↑  Geschichte (Arkistoitu – Internet Archive) Grundschule Louis Fürnberg
6. ↑  Wer war wer in Mecklenburg und Vorpommern: Das Personenlexikon, s. 1784 Grete Grewolls
7. ↑  Literaturlexikon Vo–Z, s. 324 Wilhelm Kühlmann

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Louis Fürnberg** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* RISM
* IdRef

 |

 |
Louis Jean Desprez.
Uppsalan kasvitieteellisen puutarhan kasvihuone on Desprezin suunnittelema.
**Louis Jean Desprez**, joskus virheellisesti *Jean Louis Desprez* (1743 Auxerre, Ranska − 19. maaliskuuta 1804 Tukholma, Ruotsi) oli ranskalainen arkkitehti, maalari ja graafikko, joka työskenteli Ruotsissa. Desprez oli yksi monista taiteilijoista, jotka kuningas Kustaa III toi Ruotsiin. Desprezin arkkitehtuuri edustaa monumentaalista uusklassismia. Tyylisuuntaansa hän haki oppia Etelä-Italiassa ja Sisiliassa. 

Desprez teki useita Rooman Pantheonia mukailevia ehdotuksia, joista toteutui kuitenkin vain Hämeenlinnan kirkko (1798). Hänen Viaporia (Suomenlinna) varten tekemänsä suunnitelmat jäivät toteutumatta.

Desprez suunnitteli myös lavasteita, joiden vaikutteiden antaja oli Piranesi. Hänen romanttinen tyylinsä oli pitkään alan esikuva. Maalauksissaan hän hyödynsi historiallisia aiheita.

Desprez’n oppilaita olivat Charles Bassi ja Carl Christoffer Gjörwell.

Töitä
-----

* Uppsalan kasvitieteellisen puutarhan kasvihuone
* Kupariteltta, 1790
* Hämeenlinnan kirkko, 1798

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Facta2001, WSOY 1981, 3. osa, palsta 481

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Louis Jean Desprez** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Scientific illustrators
* KulturNav
* MusicBrainz
* RKD Artists
* Städel
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* EUTA
* Uppslagsverket Finland

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Treffit Elmossa** (*St. Elmo’s Fire*) on Joel Schumacherin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 1985. Elokuvan ovat käsikirjoittaneet Schumacher ja Carl Kurlander ja tuottanut Lauren Shuler Donner, ja sen pääosissa esiintyvät Emilio Estevez, Rob Lowe, Andrew McCarthy, Demi Moore, Ally Sheedy, Judd Nelson ja Mare Winningham. Elokuva kertoo juuri Georgetownin yliopistosta valmistuneista nuorista, jotka totuttelevat yliopistoelämän jälkeiseen aikuistumiseen ja vastuun kasvamiseen.

Elokuvan musiikin sävelsi David Foster. Hän teki elokuvan teemakappaleen "St. Elmo’s Fire (Man in Motion)" yhdessä englantilaisen muusikko John Parrin kanssa, ja Parr äänitti kappaleen elokuvan soundtrack-albumille. Siitä tuli valtavan suosittu, ja se nousi Yhdysvalloissa listaykköseksi Billboard Hot 100 -singlelistalla vuoden 1985 syyskuussa ja saavutti myös Grammy-ehdokkuuden. Se oli myös viiden parhaan joukossa Euroopan maiden singlelistoilla, ja kymmenen parhaan joukossa Kanadassa ja Australiassa.

Rooleissa
---------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Emilio Estevez  | … |  Kirby "Kirbo" Keager
  |
|  Andrew McCarthy  | … |  Kevin Dolenz
  |
|  Rob Lowe  | … |  Billy Hicks
  |
|  Judd Nelson  | … |  Alec Newbury
  |
|  Ally Sheedy  | … |  Leslie Hunter
  |
|  Demi Moore  | … |  Jules Van Patten
  |
|  Mare Winningham  | … |  Wendy Beamish
  |
|  Andie MacDowell  | … |  Dale Biberman
  |

Arvioita
--------

*Video-oppaassa* vuodelta 1994 Kati Sinisalo sanoo päähenkilöiden ärsyttävän ja loukkaavan parikymppisten katsojien älyä, mutta antaa elokuvalle kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota "hyvä". Myös *VideoHound’s Golden Movie Retriever* sanoo heikon käsikirjoituksen tuhlaavan näyttelijöiden kykyjä ja antaa elokuvalle kaksi ja puoli tähteä neljästä.

Lähteet
-------

1. ↑  Romano, Bello (toim.): *Video-opas 95, Yli 8500 elokuvaa, 2000 uutuutta*. WSOY, 1994. ISBN 951-0-19839-0.
2. ↑  St Elmo's Fire[vanhentunut linkki], *VideoHound’s Golden Movie Retriever*. Gale, 2008. Haettu 12.11.2016 palvelusta HighBeam Research (vaatii tilauksen).
**Lylykkäänjärvi** on suoperäinen järviallas seututien 848 ja Kiiminkijoen välisellä alueella Huttukylän kaupunginosassa Oulussa Pohjois-Pohjanmaalla. Se on Loukkojärven jälkeen Kiimingin suuralueen suurimpia vesialtaita. Järvi on muodostunut noin 5 000–6 000 vuotta sitten, jolloin se maannousun myötä erkani Litorinamerestä omaksi vesialtaakseen.

Järveä ympäröivät Siltasuo pohjoisessa sekä Lylykkäänsuo kaakossa, jotka laskevat vetensä järveen. Järven länsiosasta alkava laskuoja virtaa länteen ja laskee soiden ja pienten lampien kautta Kalimeenojaan ja sitä kautta Perämereen. Suurin osa järveä ympäröivistä soista on ojitettu, ainoastaan ranta-alueet ovat luonnontilaisia. Järven länsirannalla sijaitsee kesäasuntoja.

Lähteet
-------

* Tapio Muurinen, Ilkka Aro: Turvetutkimusraportti 351 (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. 1 2  Lylykkäänjärvi *Järviwiki*.  1.2.2011. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 31.7.2011.

Kiiminki

|  |  |
| --- | --- |
| Kylät ja alueet | 
* Kirkonkylä
* Alakylä
* Haipuskylä
* Hannus
* Huttukylä
* Jääli
* Tirinkylä
* Välikylä
* Ylikylä

 |
| Muuta Kiiminkiin liittyvää | 
* Jäälihalli
* Kirkko
* Oskari Jauhiaisen museo
* Oulun radio- ja televisioasema

 |
| Joet ja kosket | 
* Jolosjoki
* Kiiminkijoki
* Koitelinkoski

 |
| Järvet | 
* Jäälinjärvi
* Kalimeenlampi
* Lylykkäänjärvi

 |
**Maaselki** (ven. Стекля́нный, *Stekljannyi*) on taajama Leningradin alueen Seuloskoin piirin Kuivaisin kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Silantojärven (ven. Силанде, *Silande*) rannalla 17 kilometriä Kuivaisista länteen. Taajamassa on 2 100 asukasta (vuonna 2010).

Maaselki mainitaan ensimmäisen kerran Novgorodin Vatjan viidenneksen verokirjassa vuonna 1499/1500. Myöhemmin se oli Lempaalan luterilaiseen seurakuntaan kuulunut inkeriläiskylä. 1800-luvulla seudulla toimi lasitehdas, josta taajama on saanut nykyisen venäläisen nimensä. Vuonna 1926 perustettiin Maaselkin suomalainen kyläneuvosto, jonka alueella asui 877 suomalaista ja 166 venäläistä. Suomalaiset karkotettiin muualle Neuvostoliittoon 1930-luvun lopussa.

Taajama koostuu viisi- ja kolmekerroksisista asuintaloista, omakotitaloista sekä erillisestä metsänhoitoalueen asutuksesta. Siellä toimii rakennustarvike-, puunjalostus- ja elintarviketeollisuutta. Palveluihin kuuluvat lastentarha, koulu ja poliklinikka. Maaselkistä on linja-autoyhteys Vaskelan asemalle ja Pietariin. Taajamassa on myös vuonna 2001 käyttöön otettu Inkerin kirkon Toksovan seurakunnan kappelirakennus.

Lähteet
-------

1. ↑  *Venäjän federaation paikannimiä*, s. 224. Helsinki: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus, 2006. ISBN 952-5446-18-2. Teoksen verkkoversio (viitattu 9.10.2015).
2. 1 2  Projekt Generalnogo plana Kuivozovskogo selskogo poselenija Vsevoložskogo munitsipalnogo raiona Leningradskoi oblasti: Materialy po obosnovaniju projekta generalnogo plana. Tom II, kniga 1: Analiz sostojanija territorii, problem i napravleni jejo kompleksnogo razvitija  2011. Sankt-Peterburg:  NIIPG gradostoitelstva.  Arkistoitu 30.4.2013. Viitattu 18.11.2011. (venäjäksi)
3. ↑  Toksovan evankelis-luterilainen seurakunta *toksovo.elci.ru*.  Arkistoitu 2.12.2010. Viitattu 18.11.2011. (venäjäksi)
Claude Le Jeune.
**Claude Le Jeune** (1528 – 1602) oli ranskalainen renessanssiajan kuorosäveltäjä. Hän kuului *musicue mesuréen* joka antiikin esikuvia seuraten yritti sopeuttaa latinalaiset runomitat soinnilliseen asuun. Le Jeune oli *musicue musuréen* paras jäsen. Hänen sarjateoksissaan, esimerkiksi *Kevät*, soveltamaansa tyyliä on kuvailtu *maalailevaksi*. Le Jeune sävelsi myös muun muassa psalttarin*selvennä* useampaan otteeseen sekä Baffin antiikkirunomitallisia lauluja. Hän saattoi lisätä polyfoniseen sävellykseen ylimääräisen äänen.

Lähteet
-------

1. 1 2  Iso tietosanakirja, osa 7 vuodelta 1934, palsta 1015
2. ↑  Otavan Suuri Ensyklopedia, s. 5606
3. ↑  Otavan Suuri Ensyklopedia, s. 5304


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Alankomaat
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* RISM
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Maarit Pyökäri** (s. 1951 Piikkiö) on suomalainen teatterinjohtaja ja ohjaaja. Hän on koulutukseltaan logonomi.

Pyökäri opiskeli yliopistossa kirjallisuutta, lehdistöoppia, tiedotusta ja filosofiaa, mutta teatteri veti hänet puoleensa. Hän oli Turun ylioppilasteatterin ohjaajana vuosina 1976–1978 ja sen jälkeen Työväen Näyttämöiden Liiton koulutusohjaaja 1979–1981. Salon teatterissa hän oli teatterinjohtajana vuosina 1981–1985 ja Rovaniemen kaupunginteatterissa ohjaajana vuosina 1985–1987.

Vuonna 1987 Pyökäri valittiin Rauman Kaupunginteatterin johtajaksi, jona hän toimi vuoteen 1994 saakka. Sen jälkeen hän oli Oulun kaupunginteatterin johtaja vuosina 1995–2000. Kahden johtajapestin jälkeen hän toimi vuodet 2000–2007 vapaana ohjaajana, jolloin hän työskenteli useiden eri teatteriryhmien kanssa sekä muun muassa Tampereen Teatterikesän taiteellisena johtajana vuosina 1999–2003. Hän on ollut myös valtion näyttämötaidetoimikunnan puheenjohtajana vuosina 2001–2003.

Vuonna 2007 Pyökäri valittiin Lahden kaupungin teatterinjohtajan virkaan, jossa hän oli vuoteen 2013 saakka. Pyökäri on ollut vuodesta 2008 lähtien myös Suomen Teatterit ry:n hallituksen jäsen. 1. elokuuta 2013 Pyökäri aloitti Tampereen Työväen Teatterin taiteellisena johtajana. Hän on ilmoittanut jäävänsä eläkkeelle 1. syyskuuta 2018.

Lähteet
-------

* Maarit Pyökäri. Lahden kaupunginteatteri (Arkistoitu – Internet Archive)
* Lahden kaupunginteatterin teatterinjohtajan viran vaali. Lahden kaupunki[vanhentunut linkki]
* Maarit Pyökäri jatkaa Lahden kaupunginteatterin johdossa[vanhentunut linkki]

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5 6  Tampereen työväen teatterin teatterinjohtaja vaihtuu.  *Turun Sanomat*, 28.8.2017, s. 19.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset Muokkaa Wikidatassa | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Katriinan sairaala** on Vantaan Seutulassa sijaitseva sairaala. Sairaala on Vantaan ainoa terveyskeskussairaala ja sillä on 155 potilaspaikkaa. Sairaalassa on kahdeksan vuodeosastoa, joista yksi tarjoaa palliatiivista hoitoa, päiväsairaala ja geriatrinen poliklinikka. Sairaalan tiloissa toimi aiemmin myös Katriinan terveysasema, mutta sen toiminta on siirretty marraskuun 2011 lopussa tehdyllä päätöksellä Martinlaakson terveysasemalle. Katriinan sairaalan alaisuuteen kuuluu myös Peijaksen sairaalassa sijaitseva 37-paikkainen geriatrinen akuuttiyksikkö.

Sairaalan alueella sijaitsee Seutulan kylän Katrinebergin kartano, jonka Helsingin maalaiskunta osti vuonna 1949. Arkkitehti Elsi Laisaari suunnitteli nykyisen sairaalan vanhan osan ja se rakennettiin kartanon koillispuolelle, alle sadan metrin päähän vuosina 1957–1959. Kunnan vanhainkoti nimeltään Katriinakoti aloitti tuolloin toimintansa, ja sen nimi vaihtui Katriinan sairaalaksi vuonna 1969. Sairaalaa laajennettiin vuonna 1979 ja peruskorjattiin vuosina 1991–1994 ja 2005.

Sairaalan lähellä sijaitsee muun muassa Katriinan päiväkoti, Seutulan päiväkoti ja Seutulan koulu. Katrinebergin kartanoon ja sen lähialueille on valmisteilla kotieläinpiha, joka on tarkoitus avata kesällä 2017.

Lähteet
-------

1. ↑  Osasto 5[vanhentunut linkki] vantaa.fi, viitattu 16.9.2014
2. ↑  Terveysasemat (Maininta Vantaan kaupungin Sosiaali- ja terveyslautakunnan päätöksestä 29.11.2011) Vantaan kaupunki.  Arkistoitu 12.1.2014. Viitattu 29.12.2013.
3. ↑  Katriinan sairaala Vantaan kaupunki.  Arkistoitu 19.10.2011. Viitattu 11.10.2008.
4. ↑  Katriinan sairaalan historiaa Vantaan kaupunki.  Arkistoitu 14.4.2012. Viitattu 11.10.2008.
5. ↑  Mia Lindström: Katrinebergin kotieläinpiha auki ensi kesänä  29.8.2016. Vantaan Sanomat. Viitattu 31.8.2016.
**Maarjamõisa**  (suomeksi: 'Mariankartano') on virolaisen Tarton kaupungin kaupunginosa. Se sijaitsee noin kaksi kilometriä kaupungin keskustasta lounaaseen, Riiankadun (Jõhvi–Tartu–Valga-tie, E264) pohjoispuolella. Sen väkiluku on 382 (31. joulukuuta 2013) Sen pinta-ala on 1,13 neliökilometriä.

Maarjamõisaa ympäröivät pohjoisesta alkaen myötäpäivään seuraavat kaupunginosat: Veeriku, Tähtvere, Vaksali, Tammelinn, Ränilinn, Räni (Ülenurmen kunta), Õssu (Ülenurmen kunta).

Vanha sisätautien klinikka on suojelukohde.
Maarjamõisa on lääketieteen tutkimuksen keskuspaikka, sillä siellä sijaitsevat useimmat Tarton yliopistollisen sairaalaan rakennukset ja myös koko Tarton yliopiston lääketieteellinen tiedekunta. Vähitellen sinne on siirtynyt muitakin yliopiston tiedekuntia, kuten Teknologiainstituutti, biolääketieteen keskus Biomedicum, kemian laitos Chemicum ja fysiikan laitos Physicum.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Statistiline ülevaade Tartu 2013 Tartu linn.  Arkistoitu 10.12.2014. Viitattu 29.12.2016. (viroksi)

  


|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Tarton kaupunginosat |
| --- |
|  |
| 
* Annelinn
* Ihaste
* Jaamamõisa
* Kesklinn
* Karlova
* Maarjamõisa
* Raadi-Kruusamäe
* Ropka
* Ropkan teollisuusalue
* Ränilinn
* Supilinn
* Tammelinn
* Tähtvere
* Vaksali
* Variku
* Veeriku
* Ülejõe

 | Tarton vaaakuna |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Maarjamõisa
**Katrin Nabholz** (s. 3. huhtikuuta 1986 Basel) on sveitsiläinen jääkiekkoilija, joka pelasi keskushyökkääjänä. Hän saavutti Sveitsin maajoukkueessa olympiapronssia Sotšissa 2014 ja MM-pronssia Yhdysvalloissa 2012. Sotšin olympiaturnauksessa hän toimi joukkueen varakapteenina. Nabholz edusti Sveitsiä myös Vancouverin olympialaisissa 2010. MM-kilpailuissa hän pelasi vuoden 2012 turnauksen lisäksi vuosina 2007 Kanadassa, 2008 Kiinassa, 2009 Suomessa, 2011 Sveitsissä sekä joukkueensa varakapteenina Kanadassa 2013.

Nabholz pelasi Sveitsin naisten pääsarjassa 14 kautta edustaen pääasiassa ZSC Lionsia. Hän voitti sarjan mestaruuden viidesti vuosina 2011–2013 sekä 2016 ja 2017.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Katrin Nabholz *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB. Viitattu 10.6.2021. (englanniksi)
2. ↑  Katrin Nabholz *Olympedia*. Viitattu 10.6.2021. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
**Katrin Zeller** (s. 1. maaliskuuta 1979) on saksalainen entinen maastohiihtäjä. Hän kilpaili maailmancup-tasolla vuosina 1999–2014.

Zeller sijoittui Sapporon MM-kilpailuissa 2007 25:nneksi 30 kilometrin perinteisen yhteislähdössä ja 29:nneksi 10 kilometrin vapaan kilpailussa. Liberecin MM-kilpailuissa 2009 hän hiihti avausosuuden hopeaa saavuttaneessa Saksan viestijoukkueessa. Lisäksi hän oli seitsemäs parisprintissä, seitsemästoista yhdistelmäkilpailussa ja kahdeksastoista 10 kilometrillä. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän oli mukana Saksan viestihopeaa saavuttaneessa joukkueessa. Sprintissä Zeller oli neljästoista, 30 kilometrillä 19:s ja yhdistelmäkilpailussa 24:s. Oslon MM-kilpailuissa 2011 hän sijoittui viestissä viidenneksi, 30 kilometrillä 12:nneksi, yhdistelmäkilpailussa 16:nneksi ja 10 kilometrillä 22:nneksi. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 hän oli 10 kilometrillä 11:s, 30 kilometrillä 14:s ja yhdistelmäkilpailussa 25:s. Sotšin olympialaisissa 2014 hän sijoittui 30 kilometrillä 12:nneksi, 10 kilometrillä 25:nneksi ja yhdistelmäkilpailussa 26:nneksi.

Maailmancupissa Zeller saavutti yhden henkilökohtaisen palkintokorokesijoituksen oltuaan kolmas 10 kilometrin perinteisen kilpailussa Lahdessa 2. maaliskuuta 2008. Joulukuussa 2013 hän sijoittui Asiagon parisprintin kolmanneksi yhdessä Denise Herrmannin kanssa. Saksan viestijoukkueen mukana hän on sijoittunut neljä kertaa toiselle sijalle ja kerran kolmanneksi. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui parhaimmillaan kolmanneksitoista kaudella 2011–2012.

Lähteet
-------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Katrin Zeller**.
* Katrin Zeller FIS:n tietokannassa (Arkistoitu – Internet Archive)
**Kiinteistötunnus** on Suomessa kiinteistön yksilöivä tunnus. Kiinteistötunnuksen rakenne on määritelty kiinteistörekisteriasetuksen (5.12.1996/970) 1 §:ssä. 

Kiinteistötunnus on tunnus, joka annetaan kiinteistölle, kun se rekisteröidään asemakaavan mukaisesti asemakaava-alueelle.

Kiinteistötunnuksena käytetään kaavayksikön ja kaavatontin yksilöivää tunnusta. Se muodostetaan neliosaisena numerosarjasta joka on muotoa ###-###-####-####.

1. Ensimmäinen osa on kolminumeroinen kuntanumero. Se voi olla myös kunnan jollakin alueella aikaisemmin voimassa ollut kuntanumero, mikäli sama kuntanumero ei ole ollut käytössä myös toisessa kunnassa (osakuntaliitos). 

2. Seuraavat kolme osaa muodostetaan kunnan päättämällä tavalla.

Jos on kyse kaavayksiköstä, joka muodostaa yleisen alueen, kertoo numerosarjan keskimmäinen nelinumeroinen osa alueen käyttötarkoituksen seuraavasti:

• 9901 Katualue

• 9902 Tori ja katuaukio

• 9903 Puisto

• 9904 Urheilualue

• 9905 Loma- ja matkailualue

• 9906 Liikennealue

• 9907 Vaara-alue

• 9908 Erityisalue ja suojelualue

• 9909 Vesialue

Kiinteistötoimituksessa tai yhdistämällä muodostetuille kiinteistöille ja muille rekisteriyksiköille annetaan uusi kiinteistötunnus. Tontin tai yleisen alueen muodostamista tarkoittavassa lohkomisessa jäljelle jäävän muodostajakiinteistön tunnus säilyy muuttumattomana.

### Muutos aikaisempaan

Aikaisemmin, ennen 10.4.2014 voimaan tullutta annetuista kiinteistötunnuksista pystyi päättelemään esimerkiksi, missä kylässä kiinteistö sijaitsi tai onko kiinteistö muodostettu lohkomalla toisesta kiinteistöstä. Aikaisemmin lohkomisessa kantakiinteistölle jäi entisen emäkiinteistön kiinteistötunnus ja siitä erotetut kiinteistöt saivat oman kiinteistötunnuksen, jonka viimeinen luku erosi emä- ja kantakiinteistön tunnuksesta.

Esimerkiksi eduskuntatalon rakennuksen rekisteriyksikön kiinteistötunnus on 91 (Helsingin kaupunki) - 13 - 400 - 2 tai toisessa neljätoistanumeroisessa määrämuotoisessa muodossa 09101304000002.  Tunnuksesta näkee, että samasta emäkiinteistöstä on erotettu useita saajakiinteistöjä. 

Suomen kiinteistöjen rekisteriyksiköiden rajat on nähtävissä Maanmittauslaitoksen Karttapaikassa viikon viiveellä kiinteistötoimituksen rekisteröinnistä.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑  JHS suositus *docs.jhs-suositukset.fi*.  Arkistoitu 19.2.2018.
3. ↑  JHS 138 Kiinteistötunnus, määräalatunnus ja käyttöoikeusyksikkötunnus (PDF) (Huomio! Suositus JHS 138 on kumottu.) JHS 138. Voimassa vuosina 1998–2014. JUHTA - Julkisen hallinnon tietohallinnon neuvottelukunta. *docs.jhs-suositukset.fi*.  Arkistoitu 29.7.2014.
4. ↑  Kansalaisen karttapaikka *asiointi.maanmittauslaitos.fi*.
Kiintoavain, jossa toisessa päässä 11 ja toisessa 9 mm:n avainväli
**Kiintoavain** on lähinnä pulttien ja muttereiden kiertämiseen tarkoitettu käsityökalu. Kiintoavaimeksi sanotaan työkalua, jossa on pultinkantaan tarttumista varten kiinteät leuat; leukojen välinen etäisyys on nimeltään avainväli.

Kiintoavaimia on eri kokoisia, sillä jokainen pultinkanta tarvitsee juuri oikean kokoisen avaimen. Yleensä avainväli on noin 8–32 millimetriä, joskin tätä pienempiä ja suurempiakin valmistetaan. Melko tavallista on, että kiintoavaimen toisessa päässä on erikokoinen avainväli kuin toisessa päässä.

Kiintoavaimia valmistetaan myös muilla kuin metrisellä mitoituksella. Tällöinkin koko ilmoitetaan joko avainvälinä, esim. 7/16", tai Whitworth-standardin (BSW) tapauksessa sellaisen pultin halkaisijan mukaan, jolle avain on tarkoitettu, esim. 3/8W.

Katso myös
----------

* Jakoavain
* Kiintolenkki
* Lenkkiavain
* Vääntötyökalu

Lähteet
-------

1. ↑  Sähköasennustekniikka, Jukka Ahoranta ISBN 978-952-63-1995-7
**Yrjö Alexander Lalla** (7. syyskuuta 1908 Lokalahti – 30. syyskuuta 1993 Mynämäki) oli suomalainen taidemaalari. Hän kunnostautui myös koristetakojana, puunveistäjänä ja taidegraafikkona.

Lalla valmistui Turun taideyhdistyksen piirustuskoulusta vuonna 1933. Hän teki 1950-luvulla opintomatkoja Tanskaan, Ranskaan ja Saksaan. Hän maalasi satoja muotokuvia malleinaan muun muassa Edvin Laine ja Liisa Tuomi sekä kotipaikkakuntansa Mynämäen rakennuksia ja maisemia. Hänen maalauksiaan on muun muassa Turun taidemuseon ja Amos Andersonin taidemuseon kokoelmissa.

Koristetakojana Lalla valmisti Mynämäen kirkon porraskaiteet.

Lalla suunnitteli Mynämäen aseveljien vuonna 1940 toteutetun lipun, josta vuonna 1957 muokattiin Mynämäen sissien partiolippukunnan lippu. Hän suunnitteli myös urheiluseura Mietoisten Maununpoikien lipun.

Lallalle myönnettiin vuonna 1985 Kalevala-mitali ja Aurora-mitali.

Lähteet
-------

* Ojanperä, Päivi: Monipuolinen Yrjö Lalla ei ollut alkuunkaan boheemi.  *Turun Sanomat*, 8.9.2008, s. 15.
* Yrjö Lalla taiteilijamatrikkelissa
**Kiinteä lipas** on aseen patruunasäiliö, jota ei voi irrottaa aseesta täyttöä tai tyhjennystä varten. Lippaita käytetään yleisimmin pultti- tai vipulukkoisissa kivääreissä, jolloin halutaan varmistaa, ettei irrotettava lipas vahingossa putoa aseesta kuljetuksen ja käsittelyn aikana. Putkilippaalla, joka on sijoitettu aseen piipun alle ja on usein piipun mittainen, saavutetaan suuri patruunakapasiteetti. Pumppu- ja itselataavaat haulikot sekä usein vipulukkoiset kiväärit, kuten Winchester, on tavallisesti varustettu putkilippaalla.

Lipas, jossa patruunat ovat päällekkäin, täytetään vetämällä aseen lukko auki ja patruunat syötetään päältä lippaaseen, aiemmin varsinkin sotilasaseissa erityisen patruunasiteen eli syöttökamman avulla. Putkilipas täytetään aina patruuna kerrallaan joko aseen sivusta tai takaa perälevyn aukon läpi, joissakin aseissa lippaan kylkeen tehdystä syöttöaukosta.

Koska patruunat sijaitsevat putkilippaassa peräkkäin niin, että takimmaisen patruunan kärki nojaa etummaisen nalliin, isorekyylisissä ja keskisytytteistä patruunaa käyttävissä aseissa luotien täytyy olla hylsyyn lujasti kiinnitettyjä, eli niipattuja, ja tylppä- tai tasakärkisiä edessä olevan patruunan nallin syttymisen estämiseksi rekyylin vaikutuksesta.

Kiinteät lippaat ovat purettavissa ja usein tyhjennystä varten avattavissa pohjastaan. Pohjalevy on kiinnitetty salvalla ja ruuvilla, joitten avaamisen ja pohjalevyn poistamisen jälkeen lippaan saa purettua ja puhdistettua. Putkilipas puretaan avaamalla sen sulkutulppa ja vetämällä mekanismi suojaputkestaan.
**Geopotentiaali** on Maan painovoimakentän potentiaali*selvennä*.

Painovoima, joka on pyörivän Maan pinnalla vallitseva gravitaation ja Maan pyörähdysliikkeen yhteisvaikutus, on konservatiivinen voimakenttä. Tämä merkitsee sitä, että kentässä liikkuva koemassa ei suorita eikä siihen suoriteta työtä, kun se liikkuu suljetun polun ympärillä.

Konservatiivista voimakenttää voidaan kuvata potentiaalin gradienttina: voima per massayksikkö, painovoiman 
tapauksessa sama kuin vapaan putoamisen kiihtyvyys, on potentiaalin paikan derivaatta. Potentiaali kuvaa yksikkömassan
saavuttamaa energiatasoa, kun se on siirrety tarkasteltavana olevaan paikkaan sovitusta lähtöpisteestä.

Pisteen absoluuttinen potentiaali ei ole suoraan mitattavissa, mutta pisteiden väliset potentiaalierot kyllä, tarkkavaaituksen avulla. Potentiaalin lähtö- eli datumpisteeksi valitaan yleensä keskimerenpinta, esimerkiksi Suomen N60-korkeusjärjestelmä käyttää lähtötasonaan vuoden 1960 alun keskimerenpintaa Helsingin satamassa. N60-järjestelmän metriset korkeudet johdetaan itse asiassa geopotentiaaliluvuista, joita lasketaan keskimerenpinnasta ylöspäin.

Avaruudessa geopotentiaali merkitsee taas inertiaalijärjestelmässä *gravitaatiokentän* potentiaalia, jonka gradientti on vetovoima. Tämä potentiaali on nolla äärettömyydessä. Fysikaalisen määritelmän mukaan se on negatiivinen maapallon läheisyydessä. Geodesiassa se kuitenkin määritetään päinvastaisella etumerkillä, jolloin se on Maan läheisyydessä positiivinen.

Geopotentiaalin yksikkö on {\displaystyle {\rm {m^{2}s^{-2}}}}.

Geopotentiaaliluku
------------------

**Geopotentiaaliluku** C on Maan painovoimakentän potentiaali geoidilla {\displaystyle W\_{0}} vähennettynä potentiaalilla havaintopisteessä {\displaystyle W\_{P}}:

{\displaystyle C=W\_{0}-W\_{P}=-\int \_{P\_{0}}^{P}dW=-\int \_{P\_{0}}^{P}gn}
Geodesiassa painovoimakentän potentiaali määritellään siten, että se pienenee ylöspäin. Geopotentiaaliluku on nolla geoidilla ja kasvaa ylöspäin. Geopotentiaalilukujen mittausyksikkö on **geopotentiaaliyksikkö** (lyh. *GPU*, engl. *Geopotential Unit*), joka on {\displaystyle 10\ {\rm {m^{2}s^{-2}}}} ja vastaa lähestulkoon metrin korkeuseroa, koska geopotentiaalin pystygradientti eli painovoima Maan pinnalla on noin {\displaystyle 9{,}8\ {\rm {ms^{-2}}}}.

Lähteet
-------

1. ↑  Torge, W. & J. Müller (2012). Geodesy. 4th edition. W. de Gruyter, Berlin, Boston, pp. 83, ISBN 978-3-11-020718-7
Lucian Bernhard
**Lucian Bernhard**, syntymänimeltään **Emil Kahn** (15. maaliskuuta 1883 Stuttgart – 29. toukokuuta 1972 New York), oli saksalainen graafikko, kuvittaja, taidemaalari, kirjainmuotoilija, sisustussuunnittelija ja opettaja. Hän oli pitkälti itseoppinut, lukuun ottamatta lyhyitä taideopintoja Münchenin taideakatemiassa. Kahn omaksui salanimensä Lucian Bernhard vuonna 1905.

Vuonna 1901 Lucian Bernhard muutti Berliiniin ja vuonna 1903 hän voitti tulitikkutehdas Priesterin julistekilpailun yksinkertaisen pelkistetyllä työllä, joka oli Plakatstilin lähtölaukaus. Vuonna 1904 hänestä tuli Deutsche Werkstätten für Handwerkskunstin taiteellinen johtaja. Vuonna 1910 Bernhard työskenteli Hans Sachsin Das Plakat -lehdessä. Bernhardista tuli Berliinin taideakatemian professori 1920. Hän muutti New Yorkiin vuonna 1923. Bernhard perusti Contempora-studion Rockwell Kentin, Paul Poiretin, Bruno Paulin ja Erich Mendelsohnin kanssa. Vuodesta 1930 lähtien Bernhard työskenteli lähinnä taidemaalarina ja kuvanveistäjänä. Hän suunnitteli myös useita kirjaintyyppejä American Type Foundersille.

Bernhard on suunnitellut seuraavat kirjaintyypit: 

* Bernhard Antiqua
* Bernhard Fraktur
* Flinsch Privat
* Bernhard Schönschrift
* Bernhard Fashion
* Bernhard Gothic BQ
* Negro
* Lilli
* Lucian
* Bernhard Tango
* Bernhard Modern
* Aigrette

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Lucian Bernhard - Font Designer of Bernhard *linotype.com*. Monotype GmbH. Viitattu 18.9.2019. (englanniksi)
2. ↑  Lucian Bernhard *Identifont*. Viitattu 27.1.2020. (englanniksi)

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Lucian Bernhard**.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
	+ 2
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Museum of Modern Art
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Canon 85 mm f/1.8.
**Kiinteäpolttovälisen objektiivin** polttoväli on vakio ja siten sillä ei ole mahdollista zoomata. Kiinteäpolttovälinen objektiivi on kameroiden ensimmäinen objektiivityyppi ennen muuttuvapolttovälisen objektiivin (zoom-objektiivi) kehittämistä.

Ennen zoom-objektiiveja kameroiden polttoväliä saatettiin muuttaa esimerkiksi laatikkokameroissa palkeen avulla, jolla objektiivin ja valotettavan filmin välinen etäisyys muuttui niiden välissä olevan palkeen supistuttua tai pidennyttyä siksi, että objektiivia liikuteltiin kiskoja pitkin eteen- tai taaksepäin.

Kiinteäpolttovälisten objektiivien etuna on mm. rakenteen yksinkertaisuus ja nykyään useissa valokuvaamisen lajeissa suositaan kiinteäpolttovälisiä objektiiveja. Kiinteäpolttovälisissä objektiiveissa on myös yleensä parempi valovoima kuin muuttuvapolttovälisissä. Suurimmilla valotusaukoilla varustetut objektiivit ovat kiinteäpolttovälisiä.

Lähteet
-------

1. ↑  David D. Busch: *David Busch's Quick Snap Guide to Using Digital SLR Lenses*, s. 16. Cengage Learning, 2008. ISBN 9781598636611. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kiinteäpolttovälinen objektiivi** Wikimedia Commonsissa

Objektiivit
**kalansilmäobjektiivi** | **laajakulmaobjektiivi** | **makro-objektiivi** | **normaaliobjektiivi | kauko-objektiivi**  

kiinteäpolttovälinen objektiivi | 
zoom-objektiivi   

automaattitarkenteinen objektiivi | käsitarkenteinen objektiivi  

polttoväli | valotusaukko   

polttovälin muuttaja | loittorengas  
 objektiivin kiinnitys
**Conwyn linna**, **Conwy Castle** (kymriksi *Castell Conwy*) on keskiaikainen linnoitus Conwyssa Walesin pohjoisrannikolla. Conwyn linnan rakennutti Walesin valloituksen jälkeen vuosina 1283–1289 kuningas Edvard I lujittaakseen valtaansa Walesissa. Linna rakennettiin suuremman projektin yhteydessä osaksi Conwyn kaupunginmuureja. Seuraavina vuosisatoina linnalla oli suuri merkitys monissa sodissa. Se kesti Madog ap Llywelynin piirityksen talvella 1294–95, ja se oli Rikhard II:n turvapaikka 1399, ja vuonna 1401 sitä pitivät vallassaan Owain Glyndŵrille uskolliset joukot. 

Conwyn linnan ja kaupunginmuurin rekonstruktio 1300-luvun alun asuun.
Edward keksi nimittää Conwyssä syntynyttä poikaansa Walesin prinssiksi, joka on nykypäivään asti säilynyt kruununperijän arvonimi.

Linnasta vastaa Cadw. Vuonna 2010 linnassa kävi matkailijoita 186 897.

Lähteet
-------

1. ↑  Medieval Castles English Monarchs
2. ↑  Economigwynedd.info (Arkistoitu – Internet Archive) s. 22 (pdf)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Conwyn linna** Wikimedia Commonsissa
**Georg Albert Hellström** (27. syyskuuta 1869 Pietari – 9. kesäkuuta 1926 Viipuri) oli suomalainen Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut kenraalimajuri.

Hellströmin vanhemmat olivat kauppa-asiamies, kollegineuvos Thomas Leonard Hellström ja Carolina Fredrika Charlotta Synnerberg ja puoliso vuodesta 1903 Ljubov Klaudijevna Fley. Hellström suoritti Pietarissa 1. kadettikoulun 1888, jatkaen opintojaan Nikolain ratsuväkiopistossa. Sieltä valmistuttuaan hänet määrättiin kornettina Suomen Rakuunarykmenttiin Lappeenrantaan 1890. Seuraavana vuonna Hellström komennettiin 4. Pihkovan, H.M. Keisarinnan henkivartiorakuunarykmenttiin, josta hän kuitenkin palasi Suomen Rakuunarykmenttiin ja sai ylennyksen luutnantiksi 1894 ja aliratsumestariksi 1897. Hellström toimi rykmenttinsä ase-esimiehenä 1896–1898. Kouluttajaksi upseerien ratsuväkikouluun Pietariin hänet siirrettiin 1900 ja edelleen 1902 3. Kirsanovin reserviratsuväkirykmenttiin, mutta pysytettynä upseerien ratsuväkikoulun palveluksessa. Hellström osallistui Venäjän–Japanin sotaan 1904–1905 ja ylennettiin jälkimmäisenä vuonna ratsumestariksi. Hänet määrättiin pysyvästi upseerien ratsuväkikoulun 1907 ja nimitettiin 1909 koulun kirjastonhoitajaksi, everstiluutnantiksi ylennettynä. Vuonna 1912 Hellström siirrettiin 1912 armeijaratsuväkeen ja asetettiin Suomen Kenraalikuvernöörinkanslian käytettäväksi. Hän toimi siellä vt. nuorempana kielenkääntäjänä 1912–1913 ja kielenkääntäjänä 1913–1914. Eron sotapalveluksesta Hellström sai kenraalimajurina 1914, mutta työskenteli vielä reservissä Suomen Kenraalikuvernöörinkanslian kassanhoitajana helmikuun vallankumoukseen 1917 saakka.

Lähteet
-------

1. 1 2  Georg Albert Hellström *Suomalaiset kenraalit ja amiraalit Venäjän sotavoimissa 1809–1917*. Biografiakeskus, Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. (Viitattu 15.2.2020)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kenraalit ja amiraalit

 |

 |
**Akshay Luciano Bacheta** (s. 26. huhtikuuta 1990 Romford) on brittiläinen moottoriurheilija. Vuonna 2012 Bacheta voitti FIA Formula Two Championship -sarjan mestaruuden.

Ura
---

Bacheta aloitti uransa karting-sarjoissa 13-vuotiaana vuonna 2004. Heti seuraavana vuonna hän siirtyi Ginetta Junior -mestaruussarjaan. Hän voitti kauden aikana kuusi kilpailua ja ajoi eniten paalupaikkoja ja nopeimpia kierroksia. 

Vuonna 2006 Bacheta voitti T Cars -sarjan mestaruuden. Hän tuli myös kolmanneksi FPA-sarjan Autumn Trophy -kisassa. Seuraavana vuonna hän sijoittui kolmanneksi FPA-sarjan kokonaiskilpailussa.

Vuosina 2008 ja 2009 Bacheta kilpaili Eurocup Formula Renault ja Formula Renault 2.0 -sarjoissa ilman menestystä. Kolmannella Eurocup-kaudellaan vuonna 2010 Bacheta sijoittui toiseksi. Samana vuonna hän ajoi myös muutaman kilpailun Formula BMW -sarjassa. 

Vuonna 2011 Bacheta kilpaili GP3-sarjassa RSC Mücke Motorsport -tallissa. Bacheta ajoi Unkarissa harjoituksissa ulos. Hän lipesi reunavalliin, ja auto lähti hurjaan lentoon ja jäi katolleen kaidetta ja reunavallia vasten. Bacheta ei loukkaantunut. Bacheta keräsi kauden aikana neljä pistettä Britannian kilpailusta. Hänet korvasi Belgian kilpailusta lähtien italialainen Daniel Mancinelli.

Vuonna 2012 Bacheta ajoi Formula 2 -sarjassa voittaen sarjan mestaruuden. Hän voitti kauden neljä ensimmäistä kilpailua, jonka jälkeen hän voitti yhden kilpailun Belgian Spassa. Vuonna 2013 Bacheta siirtyi kilpailemaan Auto GP World Series -sarjaan. Hän voitti kauden aikana yhden kilpailun, kunnes hän joutui jättämään loppukauden väliin budjettiongelmien takia.

GP3 -tulokset
-------------

| Kausi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2011 | RSC Mücke Motorsport | TURFEAKesk. | TURSPR19 | ESPFEA22 | ESPSPR16 | EURFEA18 | EURSPR10 | GBRFEA5 | GBRSPR19 | GERFEA25 | GERSPR25 | HUNFEA17 | HUNSPRKesk. | BELFEA  | BELSPR  | ITAFEA  | ITASPR  | 4 | 22. |

Lähteet
-------

1. ↑  Zanella wins as Bacheta is crowned champion  30.9.2012. F2.  Arkistoitu 3.10.2012. Viitattu 3.10.2012.
2. 1 2  Luciano Bacheta startet für das Interwetten.com Junior Team  16.2.2010. Automobilsport.com. Viitattu 27.9.2012. (saksaksi)
3. ↑   Formula Palmer Audi: 2007 Championship standings.(englanniksi) Luettu 27.9.2012
4. ↑   Formula Palmer Audi: 2006 Autumn Trophy Championship standings. Luettu 27.9.2012.(englanniksi)
5. ↑  James Calado sets the pace in Hungary *gp3series.com*.  29.7.2011. Viitattu 1.10.2012. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* FIA Formula 2 - esittely (Arkistoitu – Internet Archive)
* Virallinen sivusto
**Yrjö Aleksanteri Länsiluoto** (26. maaliskuuta 1890 Tampere – 22. syyskuuta 1954 Helsinki) oli suomalainen kouluneuvos ja päätoimittaja.

Länsiluoto pääsi ylioppilaaksi 1910 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1920 ja maisteriksi 1921. Hän oli toimitussihteerinä Tampereen Sanomat, Karjalan Aamu ja Yhteishyvä-lehdissä sekä Oy Maaseudun Sanomain isännöitsijänä ja lehden päätoimittajana 1922–1923. Tämän jälkeen Länsiluoto oli Tuusulan kansanopiston johtajana 1923–1934 ja sen jälkeen vuodesta 1934 kouluhallituksen kansanopetusosastolla kouluneuvoksena. Länsiluoto oli lisäksi Järvenpään yhteiskoulun uskonnon opettajana 1928–1932 ja pakolaiskansakoulujen tarkastajana 1935–1939. 

Länsiluoto toimi kansanopisto- ja kansankorkeakoulukomiteoiden puheenjohtajana, Kansanvalistusseuran esimiehenä ja Suomen Kansanopistoyhdistyksen sihteerinä. Hän oli muun muassa Kordelinin säätiön hallituksen jäsen ja Suomen Nuorison liiton kunniajäsen.

Julkaisuja
----------

* *Tuusulan kansanopisto 1907-1927* ; toimituskunta Yrjö Länsiluoto ym. Tuusulan kansanopisto, Kerava 1927
* *Nuorten matkassa eestien mailla*. Kerava 1929
* *Nuorisoseurat ja heimotyö*. Porvoo 1931
* *Tuusulan kansanopisto 1907-1932* ; toim. Yrjö Länsiluoto. Tuusulan kansanopisto, Kerava 1932
* *Medborgarfostran i de kristliga folkhögskolorna : föredrag*. Kristliga folkhögskolan i Nykarleby, Jakobstad 1947

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kouluneuvos Yrjö Länsiluoto kuollut, Karjalan Heimo 10/1854 s. 109
2. ↑  Kansaneläkelaitoksen henkilökortit -arkisto > Vuosina 1950-1958 kuolleiden henkilöiden hakemistokortit
3. ↑  Kouluneuvos Yrjö Länsiluoto 60-vuotias, Laatokka 24.03.1950, nro 69, s. 3, Kansalliskirjaston Digitoidut aineistot

Aiheesta muualla
----------------

* Liivin kansaa katsomassa, Hels. Sanomille kirj. Yrjö Länsiluoto Helsingin Sanomat Viikkoliite 23.09.1928, nro 39, s. 3. Kansalliskirjaston Digitoidut aineistot
Lysingin kihlakunnan sijainti Itä-Götanmaan läänin kartalla.
**Lysingin kihlakunta** (ruots. *Lysings härad*) oli kihlakunta Itä-Götanmaan läänissä Ruotsissa. Vuoden 1945 väestönlaskennan mukaan kihlakunnan maapinta-ala oli 438,04 neliökilometriä ja asukasluku 8 469 henkeä. Kihlakuntaan kuuluneet kunnat olivat Västra Tollstad, Ödeshög, Stora Åby, Trehörna, Rök, Heda, Svanshals ja Kumla.

Kihlakunnan tuolloisista kunnista Kumla kuuluu nykyään Mjölbyn kuntaan ja muut Ödeshögin kuntaan.

* Lysingin kihlakunnan vaakunaLysingin kihlakunnan vaakuna

Lähteet
-------

1. ↑  I. Areal och folkmängd inom särskilda förvaltnings­områden m.m. befolk­nings­agglomera­tioner (PDF) (Tab. 1. Areal, folkmängd efter kön och civilstånd samt folkmängdstäthet i kommuner, församlingar, municipalsamhällen, härad och län den 31 december 1945, enligt indelningen den 1 januari 1946) *Folkräkningen den 31 december 1945*.  24.3.1947. SCB: Historisk statistik:  Statistiska centralbyrån. Viitattu 3.10.2015. (ruotsiksi)
**Yrjö Daniel Lampila** (23. huhtikuuta 1901 Helsinki – 18. lokakuuta 1963 Helsinki) oli suomalainen uimahyppääjä, joka osallistui Amsterdamin kesäolympialaisiin vuonna 1928. Lampila oli 1920-luvun alussa Työväen Urheiluliiton parhaita uimahyppääjiä ja myöhemmin hän saavutti useita SM-mitaleita.

Elämä ja ura
------------

18-vuotiaana Töölön Vesaan liittynyt Lampila sijoittui TUL:n mestaruuskilpailuissa kolmanneksi vuonna 1921 suorissa kerroshypyissä ja 1923 ponnahduslautahypyissä. Tämän jälkeen Lampila loikkasi porvariseura Helsingin Uimareihin ja pääsi näin mukaan vuoden 1928 kesäolympialaisiin. Vuonna 1925 Lampila voitti Suomen mestaruuden suorissa hypyissä ja sijoittui toiseksi suorissa kerroshypyissä sekä ponnahduslautahypyissä. Vuosina 1926–1927 Lampila saavutti SM-mitaleita kerros- ja ponnahduslautahypyissä ja 1928 hän voitti suorien sekä vaihtelevien kerroshyppyjen SM-kultaa. Olympialaisissa Lampila sijoittui 10 metrin ponnahduslautakilpailun karsintaryhmänsä neljänneksi jääden finaalin ulkopuolelle.

Lampila kävi kolme vuotta Kuvataideakatemiaa ja opiskeli sen jälkeen kultasepäksi. Hänen metallitöidensä kerrottiin kiinnittäneen jopa Akseli Gallen-Kallelan huomion. Tämä kehottikin Lampilaa ryhtymään taiteilijaksi, mutta Lampila jäi työskentelemään metallialan perheyritykseen Oy Veljekset Lampilaan. Myöhemmin 1950-luvulla Lampila työskenteli teollisena suunnittelijana Heteka Oy:ssä.

Yrjö Lampilan veljiä olivat Töölön Vesan puheenjohtajana toiminut Urho Lampila ja muun muassa painijana tunnettu Kaarlo Lampila. Yrjö Lampila kuoli 62-vuotiaana lokakuussa 1963. Hänet on haudattu Malmin hautausmaalle.

Lähteet
-------

1. 1 2  Yrjö Lampila (arkistoitu sivu) Sports Reference.  Arkistoitu 3.12.2016. Viitattu 22.1.2021. (englanniksi)
2. 1 2 3  Lahtinen, Esko S.: *Painimatolta pallokentille : Töölön Vesa 1906–2006*, s. 28. Helsinki: Töölön Vesa, 2006. ISBN 952-91930-2-5. Teoksen verkkoversio (PDF).
3. 1 2  Yrjö Lampila tänään 60-vuotias.  *Helsingin Sanomat*, 23.4.1961, s. 25. HS Aikakone (vain tilaajille). Viitattu 22.1.2021.
4. ↑  Yrjö Daniel Lampila  26.3.2016. Billion Graves. Viitattu 22.1.2021.
**Coogee** on uimaranta ja lähiö Sydneyssä, Australiassa. Coogee sijaitsee kahdeksan kilometrin päässä Sydneyn keskustasta Randwickin kaupungiosassa.

Tasmaninmeri, Coogee Bay sekä Coogee Beach sijaitsevat lähiön itäisellä puoliskolla. Coogeen rajat muodostuvat Clovelly Roadista, Carrington Roadista ja Rainbow Streetistä.

Historia
--------

### Aboriginaalinen

Coogee Surf Club
Coogee Beach Bath
Nimen Coogee on sanottu tulleen aboriginaalien sanasta *koojah*, joka tarkoittaa "haisevaa paikkaa" tai "haisevaa merilevää".

Alueen ensimmäiset vierailijat 1820-luvusta eteenpäin eivät osanneet vahvistaa, mitä "Coogee" tarkoitti tai että liittyikö se edes Coogee Beachiin. 

Eräät todisteet viittaavat siihen, että sana "Coogee" on itse asiassa alkuperäinen aboriginaalinen paikka seuraavassa lahdessa Coogeen pohjoispuolella, joka tunnetaan nimellä Gordon's Bay.

### Coogee Palace Aquarium (1887-1986)

Coogeen akvaario ja kylpylä avattiin virallisesti 23. joulukuuta 1887 maatilkulle Arden Streetille, Beach Streetille, Bream Streetille ja Dolphin Streetille. *Palaceen* sisältyi sisätiloissa oleva uima-allas (25 x 10 metriä), akvaario, jossa oli muun muassa tiikerihai, suuri sali, jota käytettiin mm. rullaluisteluun, bändikoroke ja ulkoilmabaari.

Kesäkuussa 1945 myrsky aiheutti suuren kattokupolin romahtamisen ja vuonna 1987 Coogee Palace ja kattokupoli saatiin vihdoin uudelleen rakennettua yhdessä ravintoloiden ja baarien lisäämisen ohella.

### The Coogee Pier (1928-1934)

Coogee Pier vuonna 1928.
Vuonna 1924 Coogee Beachille alettiin rakentaa englantilaistyylistä huvilaituria. 24. heinäkuuta 1928 laituri avattiin virallisesti. Pituudeltaan se oli 180 metrin pituuden. Laituriin kuului juhlasali, 1400 istuiminen teatteri, 400 paikkainen ravintola, pieniä kauppoja jne. Coogeen armoton aallokko vahingoitti laituria ja se poistettiin käytöstä vuonna 1934. Hengenpelastajat ovat äskettäin löytäneet laiturin jäänteitä 50 metrin päästä rannasta.

### Shark Arm -murhatapaus (1935)

Tapaus *Shark Arm* viittaa onnettomuuteen Coogee Aquarium Bathsilla vuonna 1935, kun kiinni saadun tiikerihain vatsasta löytyi ihmiskäsi. Käsi tunnistettiin tatuoinnin avulla kadoksissa olleen James Smithin kädeksi. Käsi oli leikattu irti, joten tapaus johti murhatutkimuksiin. Ketään ei koskaan haastettu oikeuteen murhasta, vaikka paikallinen rikollinen Reginald Holmes löydettiinkin ammuttuna autostaan läheltä Sydney Harbour Bridgea päivää ennen kuin Smithin kuoleman tutkimisen piti alkaa.

Katso myös
----------

* Sydneyn rannat

Lähteet
-------

* Guide to Sydney Beaches
* "Sand in our Souls - the Beach in Australian History" Leone Huntsman, MUP, 2001

### Viitteet

1. ↑  Gregory's Sydney Street Directory, Gregory's Publishing Company, 2007
2. ↑  Another version is koo-chai or koo-jah: the smell of the seaweed drying (Bidigal language). Why Coogee smells in history. Joel Gibson. European Network for Indigenous Australian Rights.
3. ↑  livingharbour.net (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Coogee**.
* Coogeen rannan kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)