recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
*Tämä artikkeli kertoo Englannin kuninkaallisen laivaston kaljuunasta. Muita merkityksiä on täsmennyssivulla.*

**Triumph** oli Englannin kuninkaallisen laivaston vuonna 1562 vesillelaskettu 55-tykkinen kaljuuna. Alus oli yksi kolmesta laivastolle valmistetusta kaljuunasta.

Valmistus
---------

Alus valmistettiin Woolwichin telakalla, jossa rakennustöistä vastasi Matthew Baker. Köli laskettiin 1561. Alus laskettiin vesille lokakuussa 1562. Aluksen aseistuksena oli neljä kanuunaa, kolme puolikanuunaa, yhdeksäntoista kulveriinia, kuusitoista puolikulveriinia ja kolmetoista putkea sekä neljä pienempää tuliasetta.

Palvelus
--------

Alus oli kunnostettavana Woolwichissa 1585–1586 ja otettiin palvelukseen 1588 päällikkönään lordi Hugh Seymour. Sen päälliköksi tuli helmikuussa 1588 Sir Martin Frobisher, jonka alaisuudessa alus osallistui taisteluun Espanjan voittamatonta Armadaa vastaan.

Alus rakennettiin uudelleen 1595–1596 Woolwichissa, kun tilaus oli vahvistettu 5. elokuuta 1595. Se palasi palvelukseen 1599 päällikkönään Sir Fulke Greville.

Alus myytiin 1618.

Lähteet
-------

* Winfield, Rif: *British Warships in the Age of Sail 1603–1714 – Design, Construction, Careers and Fates*. Barnsley: Seaforth Publishing, 2009. ISBN 978-1-84832-040-6. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Winfield, Rif s. 1
2. 1 2 3  Winfield, Rif s. 2
**Griswold vastaan Connecticut** (engl. *Griswold v. Connecticut*) on Yhdysvaltain korkeimman oikeuden päätös vuodelta 1965, joka laillisti ehkäisyvälineiden käytön aviopareille.

Connecticutin osavaltiossa oli vuodesta 1879 lähtien ollut voimassa laki, joka kielsi kaikenlaisten ehkäisyvälineiden käytön. Paikallisen Planned Parenthood -järjestön johtaja Estelle Griswold ja gynekologi C. Lee Buxton oli tuomittu lain perusteella: he olivat vuonna 1961 avanneet ehkäisyklinikan tarkoituksenaan haastaa kyseinen laki. Tuomio vahvistettiin osavaltion ylimmässä oikeudessa, ja tuomitut valittivat liittovaltion korkeimpaan oikeuteen.

Korkein oikeus kumosi osavaltion langettaman tuomion äänin 7–2. Oikeuden lausunnon kirjoitti William O. Douglas, ja sen mukaan yksityisyys on perustuslain suojelema oikeus, vaikkei sitä perustuslaissa nimenomaisesti mainitakaan. Täten ehkäisykielto rikkoi avioparien oikeutta yksityisyyteen. Tuomarit Hugo Black ja Potter Stewart äänestivät päätöstä vastaan ja kirjoittivat eriävät lausunnot. Heidän mukaansa päätös oli mielivaltaista tuomiovallan käyttöä, joka puuttui osavaltion lainsäädäntöön ilman perustuslaillista valtuutusta.

Griswold vastaan Connecticut oli merkittävä henkilön yksityisyyttä koskeva ennakkopäätös, joka on vaikuttanut myöhempiin oikeustapauksiin, kuten abortin laillistaneeseen päätökseen Roe vastaan Wade (1973).

Vuonna 1972 korkein oikeus laajensi ehkäisyvälineiden käytön myös muiden kuin naimisissa olevien henkilöiden oikeudeksi (Eisenstadt vastaan Baird).

Lähteet
-------

* Hall, Kermit L. (päätoim.): *The Oxford Companion to the Supreme Court of the United States*. Oxford University Press, 2005. ISBN 9780195176612.
* Epstein, Lee & Walker, Thomas G.: *Constitutional law for a changing America. Rights, liberties, and justice*. CQ Press, 2013. ISBN 9781452226743.

### Viitteet

1. ↑  Hall, s. 408.
2. ↑  Epstein & Walker, s. 401.
3. ↑  Hall, s. 408–409.
4. ↑  Epstein & Walker, s. 398.
5. ↑  Hall, s. 410.

Aiheesta muualla
----------------

* Griswold v. Connecticut *Oyez.org*.  (englanniksi)
WikibooksWikibooks 
Wikikirjastossa on aihe: **Grobin hyökkäys**. 
*Tässä artikkelissa käytetään algebrallista merkintätapaa kuvailemaan shakkisiirtoja.*

**Grobin hyökkäys** on shakkiavaus, joka alkaa siirrolla:

`1.g4`
Aloitusta pidetään epätavallisena, mutta sitä on pelannut muun muassa englantilainen suurmestari Michael Basman. Avaus on nimetty Henri Grobin mukaan. G-sotilaan siirto vapauttaa g2-ruudun valkean lähetille, mutta heikentää samalla kuningasasemaa. Parempana vaihtoehtona pidetään esimerkiksi siirtoa g3.

Muunnelmia
----------

Musta vastaa yleensä 1...d5 uhaten välittömästi g4 sotilasta valkean vastatessa tähän yleensä 1...d5 2.Lg2 vastauhkauksin tai 1...d5 2.h3 (Basmanin suositus). Peli voi jatkua esimerkiksi

`1...d5 2.h3 e5 3.Lg2 c6 4.d4 e4 5.c4 Ld6 6.Rc3 Re7`
Valkea voi jatkaa 7.g5, kuten Basman pelasi pelissä (Basman, Michael – Keene, Raymond 1981). tai vähemmän omalaatuisesti 7.Db3, kuten Basman pelasi pelissä (Basman,Michael – Singh 1989). Ensin mainittu siirto johtanee tarkalla pelillä mustan etuun.

Grobin avauksella voi joutua nopeimpaan mahdolliseen mattiin

`1...e6 2.f4 Dh4X`

1g4 e6 2.f4 Dh4X

Katso myös
----------

* Epätavalliset shakkiavaukset
* Luettelo shakkiavauksista

Lähteet
-------

1. 1 2  *database search*. www.chesslab.com.
**Kabir** (1440?-1518) oli intialainen mystikkorunoilija, joka saavutti suurta arvostusta hindujen, muslimien ja sikhien keskuudessa. Hänen tarkka syntymäaikansa ei ole tiedossa kuten eivät hänen vanhempansakaan, mutta hänen tiedetään olleen muslimi varhaisessa elämässään. Kabirin nimi, joka tarkoittaa arabiaksi suurta, todistaa hänen islamilaisesta taustastansa. Nuoruudessaan hän liittyi hindulaisen askeetikko Ramanandan seuraajaksi. Kabirin nimissä on kolme kirjaa, jotka ovat Bijak, Granthavali ja kokoelma, joka on osa sikhiläistä Adi-Granthia. Hänen ympärilleen on muodostunut pohjois- ja keski-intialainen yhteisö ja filosofia nimeltä *Kabir panth* (suom. Kabirin polku), joka vetää puoleensa erityisesti daliteja.

Rabindranath Tagore on kääntänyt englanniksi sata Kabirin runoa vuonna 1915 kirjassa *The Songs of Kabir*.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Kabir *Encyclopedia Britannica*. Viitattu 5.5.2019. englanniksi
2. 1 2 3  Tagore, Rabindranath: Songs of Kabir -teoksen esipuhe *Sacred Texts*. Viitattu 5.5.2019. englanniksi
3. ↑  Parpola, Asko, *Intian kulttuuri* 2005, s. 336

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kabir** Wikimedia Commonsissa
**Richard Thomas Buck** (s. 14. marraskuuta 1986) on brittiläinen 400 metrin juoksija.

Buck kuului Britannian joukkueeseen, joka voitti alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 4 × 400 metrin viestissä Kaunasissa 2005. Vuonna 2008 hän selviytyi välieriin Valencian sisäratojen MM-kilpailuiden 400 metrillä. Torinon sisäratojen EM-kilpailuissa 2009 hän oli viides 400 metrillä ajalla 46,93, minkä lisäksi hän voitti hopeaa 4 × 400 metrin viestissä ajalla 3.07,04 yhdessä Nick Leaveyn, Nigel Levinen ja Philip Taylorin kanssa. Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa 2010 hän karsiutui loppukilpailusta 400 metrillä, mutta voitti pronssia 4 × 400 metrin viestissä ajalla 3.07,52 yhdessä Conrad Williamsin, Nigel Levinen ja Christopher Clarken kanssa. Barcelonan EM-kilpailuissa hän juoksi 4 × 400 metrin viestin alkuerissä, ja sai hopeamitalin kun Britannian joukkue oli loppukilpailussa eri kokoonpanolla toinen. Pariisin EM-hallikisoissa 2011 hän sai hopeaa 4 × 400 metrin viestissä ja pronssia 400 metrillä. Istanbulin sisäratojen MM-kilpailuissa 2012 hän karsiutui 400 metrin välierissä, mutta voitti hopeaa 4 × 400 metrin viestissä. Helsingin EM-kilpailuissa 2012 hän sijoittui 400 metrillä viidenneksi ja juoksi Britannian hopeajoukkueessa 4 × 400 metrin viestissä. Göteborgin sisäratojen EM-kilpailuissa 2013 hän kuului Britannian kultajoukkueeseen 4 × 400 metrin viestissä. Sopotin MM-hallikilpailuissa 2014 hänet hylättiin 400 metrin alkueräjuoksussa.

Hänen ennätyksensä 400 metrillä on 2. kesäkuuta 2012 Genevessä juostu 45,61. Sisäradoilla hän on juossut 45,88, 18. helmikuuta 2012 Birminghamissa. Lisäksi hän on juossut 200 metriä aikaan 21,32 (7. heinäkuuta 2013 La Chaux-de-Fonds'ssa) sekä 300 metriä ulkoradoilla 33,25 Rietissä 8. syyskuuta 2013 ja sisäradoilla aikaan 33,96 (10. joulukuuta 2005 Sheffieldissä).

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Richard Buck Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
2. ↑  Torino 2009 – Miesten 4×400 metrin viestin tulokset, EAA (englanniksi) (PDF)
3. ↑  Doha 2010 – Miesten 4×400 metrin viestin tulokset, IAAF (englanniksi)
4. ↑  Barcelona 2010: 4x400m Relay Men Round 1 - Round 1 Heat 1 (2) *European Athletics*.  (englanniksi)
5. ↑  Barcelona 2010: 4x400m Relay Men Final *European Athletics*.  (englanniksi)
6. ↑  Paris FRA 4 - 6 March Indoor *tilastopaja.org*. Viitattu 8.3.2011. (englanniksi)
7. ↑  Istanbul 2012 – Miesten 4×400 metrin viestin tulokset, IAAF (englanniksi)
8. ↑  Helsinki 2012 – Miesten 4×400 metrin viestin tulokset, EAA. Viitattu 7.7.2012. (englanniksi)
9. 1 2  Richard Buck Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).  (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Richard Buck Britannian olympiakomitean tietokannassa (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
* Richard Buck thepowerof10:n tietokannassa (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Sweet Sweetback's Baadasssss Song** on vuonna 1971 ilmestynyt independent-draama-elokuva, jonka pääosassa näyttelee myös elokuvan ohjaajana, käsikirjoittajana ja musiikin säveltäjänä toiminut Melvin Van Peebles. Elokuva on pikareskiromaanimainen kuvaus afroamerikkalaisesta miehestä pakenemassa valkoista valtiovaltaa.

*Variety*-lehti kuvaili elokuvaa blaxploitaatio-genren johtavaksi teokseksi. Melvin Van Peeblesin poika Mario Van Peebles julkaisi vuonna 2003 aikalaishaastatteluja näyteltyihin kohtauksiin yhdistävän elokuvan *How to Get the Man’s Foot Outta Your Ass* (myös nimellä *Baadasssss!*), joka kertoo tämän elokuvan tekemisestä.

*The New York Timesin* kriitikot valitsivat *Sweet Sweetback's Baadasssss Songin* vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.

Lähteet
-------

1. ↑  Roger Ebertin arvostelu elokuvasta Baadasssss! (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  The Best 1,000 Movies Ever Made, *The New York Times*. Perustuu teokseen *The New York Times Guide to the Best 1,000 Movies Ever Made*, St. Martin's Griffin 2004. Viitattu 13.7.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* *Sweet Sweetback’s Baadasssss Song* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Wikikirjaston tunnus
**Wikikirjasto** *(Wikibooks)* on ilmainen internetissä julkaistava kokoelma vapaita kirjoja. Se perustuu wiki-tekniikkaan. Wikikirjastoa kirjoitetaan useilla kielillä. Sen sisältö on vapaaehtoisten kirjoittama, ja se tulee aina olemaan vapaata GNU Free Documentation -lisenssin mukaisesti. Aatteellinen Wikimedia-säätiö ylläpitää mutta ei omista Wikikirjastoa. Wikikirjaston tunnetuin sisarhanke on Wikipedia.

Wikikirjasto aloitettiin 10. heinäkuuta 2003. Suomenkielinen Wikikirjasto aloitettiin 27. elokuuta 2004. Englanninkielinen Wikikirjasto on suurin ja suomenkielinen 12:nneksi suurin.

Wikikirjasto tarjoaa laajat siteerausoikeudet: kuka tahansa voi käyttää sen sisältöä ilmaiseksi ja joitakin kuvia lukuun ottamatta myös kaupallisesti, kunhan samat oikeudet tarjotaan edelleen ja alkuperäinen lähde mainitaan. Wikikirjaston kuvituksen tärkeimpänä lähteenä toimii media-arkisto Wikimedia Commons, joka sisältää 200 000 tekijänoikeuksista vapaata tai vapaasti levitettävää kuvaa ja muuta mediatiedostoa.

Suomenkielisessä Wikikirjastossa on tällä hetkellä noin 3 300 sivua (2016). Wikikirjastosta voi ladata kirjoja myös PDF-muodossa. Suomenkielinen Wikikirjasto käyttää yleisten kirjastojen kymmenluokittelua. Wikijunior on Wikikirjaston alahanke.

Joitakin wikikirjastoja
-----------------------

Yli 1 000 sivun kirjastoja

Englanti (English) 
- Saksa (Deutsch)
- Ranska (Français)
- Suomi (Finnish)

Yli 100 sivun kirjastoja

Tanska (Dansk)
- Espanja (Español)
- Heprea (עברית)
- Italia (Italiano)
- Japani (日本語)
- Hollanti (Nederlands)
- Puola (Polski)
- Portugali (Português)
- Venäjä (русский)
- Ruotsi (Svenska)

Alle 100 sivun kirjastoja

Bulgaria (Български)
- Tšekki (čeština)
- Kreikka (Ελληνικά)
- Esperanto
- Viro (Eesti)
- Iran (فارسی)
- Galego (Galego)
- Unkari (Magyar)
- Interlingue
- Islanti (Íslenska)
- Korea (한국어)
- Nauru (Dorerin Naoero)
- Romania (Română)
- Serbia (српски)
- Turkki (Türkçe)
- Tataari (Tatar)
- Ukraina (українська)
- Vietnam (Tiếng Việt)
- Kiina (中文)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Wikikirjasto**.
* Suomenkielinen Wikikirjasto

**Wikimedia Foundation**

**Hankkeet:** Wikipedia • Wikisanakirja • Wikisitaatit • Wikiaineisto • Wikikirjasto • Wikimedia Commons • Wikispecies • Wikiuutiset • Wikiopisto • Wikidata • Wikimatkat  

**Tapaamiset:** Wikimania  

**Tunnettuja henkilöitä:** Jimmy Wales • Katherine Maher • Larry Sanger  

**Organisaatioita:** Wikimedia Suomi • Wikimedia Sverige • Wikimedia Eesti • Wikimedia Norge • Wikimedia Deutschland • Wikimedia France • Wikimedia Russia·
*Tämä artikkeli kertoo rakkauselokuvasta yleisesti. Anssi Mänttärin ohjaamasta elokuvasta Rakkauselokuva on oma artikkelinsa.*
Audrey Hepburn ja Gregory Peck syleilevät elokuvassa *Loma Roomassa* (1953)
**Rakkauselokuva**, myös **romanttinen elokuva**, on elokuva, jonka keskipisteessä on rakkaustarina eli romanssi. Rakkauselokuvassa romanssia käytetään joko juonityyppinä tai mihin tahansa aiheeseen sovellettuna aseenteena eli moodina. Kun romanssi ymmärretään moodina, rakkauselokuva voi edustaa useaa elokuvan lajityyppiä, joista yleisimpiä ovat romanttinen komedia, melodraama ja rakkausdraama.

Rakkauselokuva fokusoi voimakkaasti kahteen henkilöön, joiden rakastuminen toisiinsa perustellaan näiden henkilöhahmojen jonkinlaisella erityisyydellä.

Rakastunut ihminen voidaan kirjallisuudesta poiketen elokuvassa kuvata vain ulkoisesti ja lausuttujen repliikkien kautta. Siksi etenkin katseella on rakkauselokuvassa hyvin suuri merkitys. Elokuvaromanssien tärkein tehokeino on kasvoista otettu lähikuva ihmisluonteen ja mielentilan metaforana. Elokuvaromanssin avainhetkeksi on muodostunut lähikuva valkokankaan täyttävien kasvojen suudelmasta, jota pohjustaa rakastavaisten vuorotellen näkyvät kasvot erillisissä puolilähikuvissa.

Rakkauselokuvassa on usein onnellinen loppu, jossa pariskunta saa toisensa tai jossa elokuva antaa katsojalle vihjeen sen varmuudesta tai parin rakkaudesta toisiaan kohtaan.

Lähteet
-------

* Soikkeli, Markku: *Rakkauselokuvan käsikirja*. Avain, 2018. ISBN 978-952-304-163-9.

### Viitteet

1. ↑  Soikkeli 2018, s. 14–19, 37.
2. ↑  Soikkeli 2018, s. 32.
3. ↑  Soikkeli 2018, s. 24–25.
4. ↑  Soikkeli 2018, s. 30–32.
5. ↑  Soikkeli 2018, s. 20–21.

Kirjallisuutta
--------------

* Whitcomb, Cynthia: *The Heart of the Film : Writing Love Stories in Screenplays.* New York : Focal Press, 2017. ISBN 978-1-138-20110-1.
**Kosin stadion** oli antiikin aikainen kreikkalainen stadion Kosin kaupungissa Kosin saarella Kreikassa. Sen arkeologinen alue sijaitsee kaupungin keskustan länsipuolella Panagí Tsaldári ja Megálou Alexándrou -katujen välisellä alueella.

Kosin stadionin arkeologista aluetta.
Stadion rakennettiin 100-luvulla eaa. Sen pituus oli noin 180 metriä ja leveys noin 30 metriä. Stadionin arkkitehtuuri yhdisteli doorilaista ja joonialaista tyyliä. Kreikkalaisella ajalla stadionissa oli penkit vain itäsivulla. Roomalaisella ajalla lisättiin penkit myös länsisivulle.

Stadion löytyi Rudolf Herzogin ja Luciano Laurenzin kaivauksissa 1900-luvun alkupuolella. Kaivauksia alueella suoritti myös Luigi Morricone vuosina 1939–1940. Stadionin arkeologisella alueella on nähtävissä vain joitakin stadionin rakenneosia. Alueen eteläpuolella sijaitsee niin kutsuttu Läntinen arkeologinen alue.

Lähteet
-------

1. ↑  Archeological sites on Kos *Visit Greece*. Viitattu 2.12.2015.
2. 1 2 3  Ancient Stadium of Kos *Kos*.  Arkistoitu 4.3.2016. Viitattu 2.12.2015.
3. ↑  Ancient Stadium of Kos *Kos Info*. Viitattu 2.12.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kosin stadion** Wikimedia Commonsissa
**Paice, Ashton & Lord** oli vuonna 1976 perustettu brittiläinen rock-yhtye, jonka perustivat Deep Purplen kosketinsoittaja Jon Lord ja rumpali Ian Paice sekä laulaja ja kosketinsoittaja Tony Ashton. Bändissä soittivat ex-Babe Ruth kitaristi Bernie Marsden ja ex-Stretch basisti Paul Martinez.

Kokoonpano julkistettiin virallisesti 21. elokuuta 1976. Saman vuoden syyskuussa he olivat jo levyttämässä studiossa. Bändin ensimmäinen levy, Malice In Wonderland ilmestyi 4. maaliskuuta 1977.

Levy ei ollut suuri menestys. Siitä huolimatta yhtye päätti levyttää toisen levyn. Alkuvuodesta 1978 yhtye kuitenkin hajosi, kun levyn materiaalista oli 75% valmiina. Bernie Marsden liittyi David Coverdalen Whitesnakeen. Jon Lord, Paul Martinez ja Ian Paice ryhtyivät tekemään yhteistyötä Maggie Bellin kanssa. Tosin tämä jäi hyvin lyhytikäiseksi projektiksi ja Jon Lord liittyi pian myös Whitesnakeen. Tony Ashton ryhtyi tuottamaan levyjä.

Paice Ashton & Lord konsertoi vielä kerran 16. kesäkuuta 2000 EMIn Abbey Road studiolla juhliakseen Tony Ashtonin paranemista Tony Ashton Testimonial-konsertissa. Paicen, Ashtonin, Lordin ja Marsdenin lisäksi bassossa soitti Neil Murray.

**Paice, Ashton & Lord**| PAL8/1976–3/1978 | * Ian Paice – rummut
* Jon Lord – koskettimet
* Tony Ashton – laulu ja koskettimet
* Bernie Marsden – kitara
* Paul Martinez – basso
 |
|
|

Diskografia
-----------

* Malice In Wonderland (1976)
* BBC Radio 1 Live In Concert (1992)
* Paice Ashton Lord Live (DVD) (2007)
* Endangered Species (2CD+DCD) (2009)

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
**Wiidakko** on Lahdessa vuonna 2003 perustettu vaihtoehtorockyhtye. Alkuvuosinaan Wiidakko julkaisi neljä omakustanneäänitettä ja saavutti toisen sijan arvostetussa Ääni ja Vimma -bändikatselmuksessa vuonna 2004.

Joulukuussa 2005 Wiidakko kiinnitettiin helsinkiläiselle Perfection Records -yhtiölle, ja yhtyeen ensimmäinen single *980 ongelmaa* nousi YleX:n X-Ryhmä -ohjelman tehokappaleeksi. Julkaisuviikollaan helmikuussa 2006 se nousi suoraan singlelistan sijalle 7. Yhtyeen debyyttialbumi *Uusi järjestys* julkaistiin EMI Finlandin ja Perfection Recordsin yhteistyönä huhtikuussa 2006. Levyn tuottajana toimi Antto Tuomainen.

Tammikuussa 2008 julkaistun toisen albumin *Asiat joita et voi koskaan saavuttaa* tuottajina toimivat Asko Keränen ja Aku Rannila. Levyltä julkaistiin singlet "Niin", "Jokainen hyvästi on liikaa" ja "Äänet". Oman kiertueensa ohella Wiidakko kiersi Suomea myös englantilaisen LostAlonen kanssa.

Wiidakko julkaisi pitkään valmistellun yhtyeen omaa nimeä kantavan kolmannen albuminsa marraskuun lopussa 2011. Levyn tuottajana toimi Jaani Peuhu. Esimakua kuultiin jo saman vuoden maaliskuussa, kun yhtye antoi ladattavaksi kappaleen "Seis seis seis". Levyn ensimmäinen varsinainen single oli lokakuussa julkaistu "Odessa". Albumi soi edeltäjänsä tavoin YleX:n viikon levynä.

Diskografia
-----------

Albumit
* *Uusi järjestys*  (2006, Perfection Records/Parlophone)
* *Asiat joita et voi koskaan saavuttaa*  (2008, Parlophone)
* *Wiidakko*  (2011, Fresh Tunes Finland)

Singlet
* *980 ongelmaa*  (2006, Perfection Records)
* *Thalarctos maritimus*  (2006, Perfection Records/Parlophone)
* *Alaikäinen*  (2006, Perfection Records/Parlophone)
* *Niin*  (2007, Parlophone)
* *Jokainen hyvästi on liikaa*  (2008, Parlophone)
* *Äänet*  (2008, Parlophone)
* *Seis seis seis*  (2011, Wiidakko)
* *Odessa*  (2011, Fresh Tunes Finland)

Musiikkivideot
* *980 ongelmaa*  (2006, Nelivetotuotanto, ohj. Jan-Niclas Jansson)
* *Jokainen hyvästi on liikaa*  (2008, ohj. Miika Saksi)
* *Äänet*  (2008, ohj. Ville Virtakainen)
* *Odessa*  (2011, ohj. Juho Talja)

Aiheesta muualla
----------------

* Yhtyeen virallinen kotisivu - www.wiidakko.com (Arkistoitu – Internet Archive)
* Wiidakko Myspacessa (englanniksi)
* EMI Music Finland (Arkistoitu – Internet Archive)
Konveksi viisikulmio
Geometriassa **konveksi monikulmio** eli **kupera monikulmio** on yhtenäinen monikulmio, jonka sisäpisteiden muodostama joukko on konveksi. Yhtenäisen monikulmion konveksisuudelle on voimassa seuraavat yhtäpitävät tulokset:

* Jokainen konveksin monikulmion sisäkulma on korkeintaan 180 astetta.
* Millään monikulmion kahta pistettä yhdistävällä janalla ei ole pistettä, joka kulkisi monikulmion ulkopuolella.

Yhtenäinen monikulmio on **aidosti konveksi**, jos sen jokainen sisäkulma on aidosti pienempi kuin 180 astetta. Yhtäpitävästi monikulmio on aidosti konveksi, jos jokainen kahden kärjen välisen janan jokainen sisäpiste on monikulmion sisäpiste.

Jokainen säännöllinen monikulmio on konveksi. Jokainen kolmio on aidosti konveksi.

Konkaavi monikulmio
-------------------

Konkaavi kuusikulmio
Yhtenäinen monikulmio, joka ei ole konveksi, on nimeltään **konkaavi monikulmio** eli **kovera monikulmio**. Konkaavin monikulmion jokin sisäkulma on yli 180 astetta.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Konveksi monikulmio**.
* Konveksin monikulmion määritelmä ja ominaisuuksia (englanniksi)
* Konkaavin monikulmion määritelmä ja ominaisuuksia (englanniksi)
Nafud aavikkoa.
Nafud on aavikko Saudi-Arabian pohjoisosassa.  
Nafud on aavikko Saudi-Arabian pohjoisosassa.NafudNafud on aavikko Saudi-Arabian pohjoisosassa.
**Nafud** eli **Nefud** tai **An-Nafud** (arab. النفود‎, *An-Nafūd*, joskus Suuri Nafud) on Arabian niemimaan toiseksi suurin, punertavasta hiekasta koostuva aavikko, joka on yhteydessä suureen Rub’ al-Khalin hiekka-aavikkoon pitkän Dahnan käytävän kautta. Arabian kielen sanan *an-nafud* merkitys on ’hiekka-aavikko’.

Arabian niemimaan pohjoisosassa sijaitsevan Nafudin pinta-ala on noin 64 000 neliökilometriä (toisen lähteen mukaan noin 70 000 km2) ja se on noin 900 metrin korkeudella merenpinnalta. Aavikko sijaitsee suuressa soikeassa painumassa, jonka mitat ovat 290 × 225 km. Joillakin Nafudin alankoaltailla on keitaita, varsinkin Hejazvuorten lähellä on viljelykelpoisia, paimentolaisten laiduntamisen mahdollistavia keitaita. Keitaat kuten al-Jawf ja Ha’il ovat historiallisen luoteesta Välimeren suunnalta saapuvan ja kaakkoon jatkavan karavaanireitin varrella.

Nafudin aavikko on toiminut kulkuesteenä vuosisatoja. Nafud tunnetaan äkillisistä tuulistaan. Hiekkamyrskyt ovat aikojen kuluessa kasanneet valtavia hiekkadyynejä, jotka ovat nousseet jopa 183 metriä korkeiksi. 

Ympäristöään syvemmän hiekkaisen Dahnan käytävän pituus on 1 287 km ja leveys 24,1–80,5 km.

Katso myös
----------

* Arabian niemimaan aavikot
* Sakaka
* al-Jawf

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Hakulinen, Kerkko: *Paikannimet*. s. 368 Nafud. Helsinki: WSOY, 2006. ISBN 951-0-27676-6.
2. 1 2 3  An-Nafūd. Desert, Saudi Arabia *Encyclopædia Britannica*. britannica.com. Viitattu 26.7.2015. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Nafud** Wikimedia Commonsissa
Putoranan laakio
**Keski-Siperian ylänkö** (ven. Среднесиби́рское плоского́рье, *Srednesibirskoje ploskogorje*) on laaja ylänköalue Keski- ja Itä-Siperiassa Aasian pohjoisosassa Jenisei- ja Lenajokien välissä. Se sijaitsee Venäjän federaatioon kuuluvien Sahan tasavallan, Irkutskin alueen sekä Krasnojarskin aluepiirin ja sen Evenkian ja Taimyrin piirien alueilla. Keski-Siperian ylängön pinta-ala on noin 3,5 miljoonaa km². Ylängön keskikorkeus on 500–700 metriä merenpinnan yläpuolella ja korkein kohta on Kamenvuori (1 701 m), joka kuuluu alueen luoteisosassa olevaan Putoranan laakion vuorialueeseen. 

Keski-Siperian ylängön länsipuolella on laaja Länsi-Siperian alanko. Etelässä Jenisein sivujoen Angaran laakso erottaa Keski-Siperian ylängön Sajanvuorista ja Lenajoen laakso Baikalvuoristosta. Lisäksi idässä Lenajoen allas erottaa sen Verhojanskvuoristosta. 

Keski-Siperian ylängöllä vallitsee ankara mannerilmasto lyhyine ja lämpimine kesineen sekä pitkine ja kylmine talvineen. Alue kuuluu pääasiassa pohjoiseen havumetsävyöhykkeeseen. Keski-Siperian ylängöltä saa alkunsa useita jokia. Näistä suurimmat ovat Jenisein sivujoet Ala-Tunguska ja Kivinen-Tunguska, Lenan sivujoki Viljui sekä suoraan Jäämereen laskevat Hatanga ja Olenjok. 

Ylänkö on hyvin harvaan asuttua aluetta. Kasvillisuus on taigametsää, joka pohjoisessa vaihettuu tundraksi, jossa maa on ikiroudassa. Alue on luonnonvaroiltaan rikas, sieltä saadaan muun muassa kivihiiltä, rautaa, kultaa, timantteja ja öljyä.

Aiheesta muualla
----------------

* Среднесибирское плоскогорье (Arkistoitu – Internet Archive) Большая советская энциклопедия (venäjäksi)
Perinteisiä kosivilaisia keramiikkaesineitä.
**Kosivin maalattu keramiikka** on käsityöperinne, joka syntyi ukrainalaisessa Kosivin kaupungissa 1700-luvulla ja saavutti kukoistuskautensa 1800-luvun puolivälissä. Sille ovat tyypillisiä vihreäkeltaiset keramiikkaesineet, kuten astiat, juhlatavarat, lelut ja koristelaatat.

Vuonna 2019 Kosivin maalattu keramiikka lisättiin Unescon aineettoman kulttuuriperinnön luetteloihin. Se on suosittua arkikäytössä Kosivin ympäristössä ja vahvistaa osaltaan paikallista kulttuuri-identiteettiä.

Tekniikka
---------

Ukrainalaisen keramiikkataiteilija Pjotr Košakin suunnittelema koristelaatta, joka on tehty Kosivin tekniikalla 1911.
Kosivin keramiikka valmistetaan paikallisesta harmaasta savesta ja pinnoitetaan kermanvalkoisella savella. Ennen raakapolttoa esineiden pintaan raaputetaan metallitikulla koristeita ja polton jälkeen ne maalataan metallioksidipohjaisilla väriaineilla – perinteisesti vain vihreällä ja keltaisella mutta joskus myös pienellä määrällä koboltinsinistä. Lasittamisen aikana vihreä väriaine leviää samaan tapaan kuin märkä akvarelliväri. Keramiikan näyttävin piirre ovat figuratiiviset kuva-aiheet, jotka tulevat hutsulien historiasta, elämästä, kansanperinteestä, uskomuksista ja tavoista sekä Kosivin alueen luonnosta.

Kosivilaiset keramiikkataiteilijat työskentelevät pienissä, perheiden tai muutaman käsityöläisen omistamissa verstaissa. Kosivin ammattikorkeakoulun taidekeramiikan osasto ylläpitää paikallista keramiikkaosaamista ja varmistaa sen siirtymisen sukupolvelta toiselle.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Tradition of Kosiv painted ceramics *UNESCO Intangible Cultural Heritage*. Viitattu 29.1.2023. (englanniksi)
**Konvektiivinen inhibitio** (engl. *convective inhibition*, **CIN** tai **CINH**, joskus *negative buoyant energy* **NBE**) on ilman nousun estävää voimaa kuvaava luku. Konvektiota estävä kerros on inversio, joka on ylä- ja alapuolista ilmaa lämpimämpi. Konvektiivinen inhibitio eli konvektion esto CIN ilmaistaan energiana J/kg tai nopeuden neliönä m²/s². Negatiivinen ilmakehän noste CIN on CAPE:lle vastakkainen. Sbcinh on cin maan pinnalle, ja mlcinh niin sanotulle sekoittumiskerrokselle.

* CIN < 100 mahdollisesti epävakaa
* CIN 100–200 hieman vakaa
* CIN 200–300 keskinkertaisen vakaa
* CIN > 400 hyvin vakaa

Lähteet
-------

1. ↑  Convective Inhibition (CIN). Wwwagwx.ca.uky.edu:  Ag Weather Center, Department of Biosystems & Agricultural Engineering, University of Kentucky. Viitattu 16.8.2007. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Suomen mlcinh
* Suomen sbcinh

Meteorologinen data ja muuttujat

* Auringon säteily
* CAPE
* helteen tukaluus
* CIN
* epävakaisuus
* kastepiste
* konvektio
* kosteus
* lämpötila
* lifted-indeksi
* näkyvyys
* pakkasen purevuus
* pilvi
* salama
* sade
* tuuli
* vesihöyry
**Naftali Temu** (20. huhtikuuta 1945 Sotik – 10. maaliskuuta 2003 Nairobi) oli kenialainen kestävyysjuoksija.

Temu nousi kuuluisuuteen voitettuaan vuoden 1966 Kansainyhteisön kisoissa kuuden mailin juoksun ennen Australian Ron Clarkea. Kaksi päivää myöhemmin Temu osallistui kolmen mailin kilpailuun, jossa sijoittui neljänneksi.

Méxicon kesäolympialaisissa 1968 Temu piti 10 000 metrin juoksun loppukilpailussa niin kovaa vauhtia, että vain Etiopian Mamo Wolde pysyi hänen mukanaan. Viimeisen kierroksen alkaessa Wolde ohitti Temun, mutta Temu kykeni loppusuoralla kiihdyttämään Wolden ohi ja olympiavoittoon. Neljä päivää myöhemmin hän osallistui 5 000 metrin juoksuun, jossa päätyi pronssimitalille Tunisian Mohammed Gammoudin ja Kenian Kipchoge Keinon jälkeen. Temu osallistui vielä maratonille, jolla hän kävi alkumatkasta kovaa kamppailua Mamo Wolden kanssa. Kolmenkymmenen kilometrin kohdalla Wolde aloitti irtiottonsa, johon Temu ei kyennyt vastaamaan. Uupunut Temu putosi lopulta yhdeksänneksitoista.

Olympialaisten jälkeen Temun urheilu-ura kääntyi laskusuuntaan. Hän sijoittui yhdeksänneksitoista vuoden 1970 Kansainyhteisön kisoissa ja karsiutui 10 000 metrin alkuerissä Münchenin olympialaisissa 1972. Hän kuoli 57-vuotiaana vaikean sairauden murtamana.

Lähteet
-------

* Naftali Temun olympiasijoitukset Sports Reference LLC.  Arkistoitu 20.1.2009. Viitattu 16.9.2012. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  NAFTALI TEMU *Athletes*. The International Olympic Committee (IOC). Viitattu 26.12.2020. (englanniksi)

  

Miesten 10 000 metrin juoksun olympiavoittajat

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1912: SuomiHannes Kolehmainen1920: SuomiPaavo Nurmi1924: SuomiVille Ritola1928: SuomiPaavo Nurmi1932: PuolaJanusz Kusociński

 | 1936: SuomiIlmari Salminen1948: TšekkoslovakiaEmil Zátopek1952: TšekkoslovakiaEmil Zátopek1956: NeuvostoliittoVladimir Kuts1960: NeuvostoliittoPjotr Bolotnikov

 | 1964: YhdysvallatWilliam Mills1968: KeniaNaftali Temu1972: SuomiLasse Virén1976: SuomiLasse Virén1980: EtiopiaMiruts Yifter

 | 1984: ItaliaAlberto Cova1988: MarokkoBrahim Boutayeb1992: MarokkoKhalid Skah1996: EtiopiaHaile Gebrselassie2000: EtiopiaHaile Gebrselassie

 | 2004: EtiopiaKenenisa Bekele2008: EtiopiaKenenisa Bekele2012: Yhdistynyt kuningaskuntaMohamed Farah2016: Yhdistynyt kuningaskuntaMohamed Farah2020: EtiopiaSelemon Barega

 |


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
**Nafanga** on maalaiskunta Sikasson alueen Koutialan piirissä Malissa. Sen keskuskylä Karangasso sijaitsee 25 kilometriä Koutialasta kaakkoon. Kunnassa on 8 800 ja keskuskylässä 3 600 asukasta (vuonna 2009).

Nafangan kunta rajoittuu pohjoisessa Koutialan piirin Logouanan, idässä Zébalan, etelässä Koninguén, lännessä Koloniguén ja Sincinan sekä kaakossa Yorosson piirin Karanganan kuntiin. Maisemaa leimaavat tasangot ja laaksot. Pysyviä vesistöjä ei ole. Kasvillisuus on metsäsavannia. Seutu kuuluu Sudanin ilmastovyöhykkeeseen.

Kuntaan kuuluu viisi kylää. Asukkaat ovat etupäässä miniankoja. Lisäksi on boboja, fulbeja ja dogoneja.

Seudun pääelinkeino on maatalous. Tärkeimmät viljelykasvit ovat puuvilla, hirssi, durra ja maissi. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, siat ja siipikarja.

Lähteet
-------

1. 1 2  4ème recensement général de la population et de l’habitat. Résultats définitifs, tome 0: Répertoire des villages *instat-mali.org*.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 10.3.2018.
2. ↑  Mali - Région de Sikasso: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 10.3.2018.
3. 1 2 3  Plan de Sécurité Alimentaire: Commune Rurale de Nafanga 2006-2008 *fsg.afre.msu.edu*.  2006.  Arkistoitu 2.12.2013. Viitattu 10.3.2018.
Valonvahvistimen tuottama vihersävyinen kuva.
Pimeäkiikari käytössä sotaharjoituksessa.
**Valonvahvistin** on laite, jolla voidaan vahvistaa valoa kiikarille tai kameralle pimeissä olosuhteissa.

Valonvahvistin vaatii toimiakseen sähkölähteen. Kannettavissa laitteissa virtalähteenä toimivat akut tai paristot. Ajoneuvoissa, kuten panssarivaunuissa, laitteet ottavat virtansa ajoneuvon sähköjärjestelmästä.

Käytännössä valonvahvistin käyttää hyväkseen ihmissilmälle normaalisti näkymätöntä infrapunasäteilyä ja myös näkyvän alueen säteilyä eli normaalia valoa. Säteily muunnetaan ihmissilmälle näkyväksi valoksi. Valonvahvistimen tuottama kuva on sävyltään harmaan vihertävä. 

Valonvahvistin vahvistaa olemassa olevaa valoa. Täysin pimeässä tarvitaan siis ulkopuolista valoa, jotta valonvahvistimella voisi tähystää. Monissa valonvahvistimissa onkin tähän tarkoitukseen pieni infrapunavalo.

Valonvahvistin on alun perin kehitetty sotilaallisiin tarpeisiin. Nykyään ominaisuus on jo melko edullisissa videokameroissakin. Alun perin lämpövalonvahvistimien käyttö käsikäyttöisissä laitteissa oli rajoitettu niiden valtavan koon, raskaan kuorman ja tehonkulutuksen vuoksi, mutta vanadiinioksidi ja amorfinen pii ovat parantaneet niiden käyttöä, muun muassa päähän asennettavissa laitteissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Montoro, Harry P.: Image Intensification: The Technology of Night Vision *Articles*. Photonics. Viitattu 28.12.2020. (englanniksi)
**Öllöri** on kirkasvetinen suppajärvi Suomussalmen koillisosassa Kainuun maakunnassa. Sen pinta-ala on 53 hehtaaria ja vesitilavuus 5 kuutiohehtometriä. Etäisyys Kajaanista on 162 kilometriä pohjoiskoilliseen.

Maantiede
---------

Öllöri kapenee kaakosta luoteeseen kohti järven keskiosaa, jonka leveys on noin 60 metriä. Keskiosasta luoteeseen järvi jälleen levenee. Saaria ei ole. Öllörin luoteispuoliskolla sijaitsee noin hehtaarin laajuinen vähintään 30 metriä syvä vyöhyke, jonka keskellä on järven syvin kohta, 36 metriä. Öllörin kaakkoispuoliskon syvin kohta on 23 metriä. Noin neljäsosa järvestä on vähintään 15 metriä syvä.

Öllörin itäpuolella sijaitsee Poikkeusjärvi, järvien välisellä kannaksella on maantie ja pientaloja. Hossanlahdenharju erottaa Öllöriä sen länsipuolisesta Hossanjärvestä. Öllörin luoteisrannalla sijaitsee Hossan luontokeskus.

Öllörin vesitilavuus on 5 016 000 kuutiometriä.

Öllöri (59.522.1.038) kuuluu Hossanjärven alueeseen (59.522), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Oulujoen vesistössä (59). Toinen jakovaihe on Hossanjoen alue (59.52) ja ensimmäinen Kiantajärven reitin valuma-alue (59.5). Öllöri on kolmanneksi laajin Hossanjärven alueen 40:stä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Laajimmat ovat Hossanjärvi ja Poikkeusjärvi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Öllöri, vakavesi, Suomussalmi
2. 1 2 3 4 5 6 7 8  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 3.10.2021.
3. ↑  Öllöri. Järviwiki. Viitattu 3.10.2021.
4. ↑  Kainuulaisjärvi vetää vertoja tropiikin sukellusvesille – "Ei tällaisia paikkoja Suomessa juuri ole" *Maaseudun Tulevaisuus*.  11.7.2017. Helsinki:  Viestimedia Oy.  Arkistoitu 8.10.2021. Viitattu 3.10.2021.
5. ↑  Hossanjärven alue (59.522). Järviwiki. Viitattu 3.10.2021.
**AB Thulinverken** oli ensimmäinen ruotsalainen lentokonetehdas Landskronassa.

Yhtiön historia
---------------

Tohtori Enoch Thulin perusti vuonna 1913 yhdessä Oscar Askin kanssa Aeroplanvarved i Skåne-yhtiö (AVIS). Se rakensi kaksi Blériot XI -konetta nimellä Thulin A. Thulin osti toisen osakkaan pois vuonna 1914, kun ilmailuala alkoi kehittyä ensimmäisen maailmansodan seurauksena. Yhtiö vaihtoi nimensä muotoon *AB Enoch Thulins Aeroplanfabrik* (AETA). Loput 21 Bleriot-kopiota tehtiin uudistuneessa yhtiössä. Morane-Saulnier 3L konetta valmistettiin nimellä Thulin B ja Morane-Saulnier Parasolia nimellä Thulin D, molempien valmistus alkoi syksyllä 1914.

Enoch Thulin perusti lentokoulun, jonka pari konetta tuotiin Suomeen valkoisille joukoille. Thulinin tehdas myi koneita Tanskalle ja Hollannin laivaston lentojoukoille. 

Yhtiö ajautui rahoitusvaikeuksiin jo I maailmansodan aikana ja ajautui konkurssiin vuonna 1920. Ruotsin (tulevat) ilmavoimat ostivat lentokoneita mm. Itävallan Phönix-tehtaalta. Viranomaiset halusivat kaksitasoja, Thulin valmisti lähinnä 1-tasoja.

Vuonna 1920 Thulin alkoi valmistaa autoja. Autotuotanto jatkui vuoteen 1928. 

Vuonna 1922 yhtiö muuntui muotoon *AB Thulinverken*. 

Yhtiö valmisti myös ajoneuvojen jarruja. Tämä johti yhtiön jarrutuotannon sulautumiseen vuonna 1958 vuonna 1913 perustettuun Svenska AB Bromsregulator-yhtiöön. Loppuosa Thulinverkenistä on nykyisin osa SAB Wabco AB-yhtiötä. Sen on vuodesta 2004 alkaen omistanut ranskalainen Faiveley Transport.

Valmistus
---------

### Lentokoneet

* Thulin A (Blériot XI)
* Thulin B (Morane-Saulnier Type 3L)
* Thulin C (Albatros B.II)
* Thulin D (Morane-Saulnier Parasol)
* Thulin E
* Thulin FA
* Thulin G
* Thulin H
* Thulin K
* Thulin L
* Thulin LA
* Thulin M
* Thulin N
* Thulin NA

### Autot

* Thulin A
* Thulin B

### Moottoripyörät

* Thulin MC I
* Thulin MC II
* Thulin MC II

Lähteet
-------

1. ↑  K.Munson, Ensimmäisen maailmansodan hävittäjät, Otava, Helsinki, 1969, s.177

Aiheesta muualla
----------------

* Landskronan ilmailuhistoria v. 1909-1920 (Arkistoitu – Internet Archive)
* Landskronan autoiluhistoria v. 1919-1940 (Arkistoitu – Internet Archive)
Keski-Suomen liikenteen Scania K114 Jyväskylän linja-autoasemalla
**Keski-Suomen Liikenne Oy** oli Keski-Suomen alueella toimiva linja-autoliikennöitsijä. Yrityksen kotipaikka oli Äänekoski, jossa sijaitsi yrityksen tallit ja konttori. Keski-Suomen Liikenne Oy ajoi pikavuoroja välillä Jyväskylä-Oulu sekä Helsinki-Oulu, jota ajettiin yhteistyössä SL-Autoyhtymän kanssa. Vakiovuorot suuntautuvat Jyväskylästä Pyhäsalmeen sekä Saarijärvelle.

Historia
--------

Laukaasta kotoisin ollut Elias Hirvi oli ensimmäisten joukossa aloittamassa linjaliikennettä Keski-Suomessa. Vuonna 1927 hän avasi sekatavarakaupan Uuraisten Kangashäkin kylään. Vuonna 1928 hän aloitti hankkimallaan viiden hengen henkilöautolla ensimmäisen aikataulunmukaisen linjansa Kangashäkin kylästä Jyväskylään. 1930-luvun jälkipuoliskolla Hirven linjaliikenteen keskuspaikaksi tuli Äänekoski, ja hänen liikennekentäkseen muodostui Keski-Suomen maakunnan pohjoisosa. Vuonna 1939 Hirvi avasi ennakkoluulottomasti linjan Jyväskylän ja Oulun välille.

1930-luvun aikana Elias Hirvi suuntasi tarmonsa linjaliikenteen lisäksi muillekin aloille; tuolloin hän avasi Äänekoskella yhä toiminnassa olevan Hotelli Hirven. Tätä seurasivat Keski-Suomen turistikeskus Hirvaskankaalla, huoltoasema ja elokuvateatteri. Kaikkia näitä Elias Hirvi hoiti yhdessä vaimonsa Sylvi Hirven kanssa. Vuonna 1964 Hirvi muodosti liikenneyhtiönsä osakeyhtiöksi nimellä Keski-Suomen Liikenne Oy. Kannattavuuden heikennyttyä matkailukeskus, huoltoasema ja elokuvateatteri myytiin uusille omistajille ja keskityttiin linjaliikenteeseen. Elias Hirven kuoltua vuonna 1976 Keski-Suomen Liikenteen vetovastuu siirtyi hänen vävylleen Leo Mikkoselle. Keski-Suomen Liikenne liittyi ExpressBus-järjestelmään heti sen alussa vuonna 1991.

Työntekijöitä Keski-Suomen Liikenne Oy:lla oli 25 ja autoja 13. Yrityksen toimitusjohtaja on vuodesta 1990 toiminut Elias Hirven tyttärenpoika Pekka Mikkonen. Vuonna 1998 yhtiön liikevaihto oli 7,4 miljoonaa markkaa ja ajosuorite 1,09 miljoonaa kilometriä, josta 80 prosenttia muodostui linjaliikenteestä ja loput tilausajoista. Vuoden 2014 syksyllä lahtelainen Koiviston Auto-yhtymä osti yhtiön koko osakekannan, ja yhtiö fuusioitui osaksi Jyväskylän Liikennettä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Pekka Paloranta: *Pieni, sopuisa ja tehokas Keski-Suomen Liikenne*. Bussiammattilainen 6/1998, s. 32–35. Helsinki: Linja-autoliitto, 1998.
Klassinen kosinta polvistuen.
**Kosinta** on tilanne, jossa henkilö pyytää toista menemään kanssaan naimisiin. Kosinnan tarkoitus on johtaa avioliittoon. Hyväksytty kosinta saa aikaan sopimuksen avioliiton solmimisesta eli kihlauksen.

Perinteisesti miehen on odotettu kosivan naista. Suomalaisessa kansanperinteessä poikkeuksena tästä olivat neljännesvuotiset karkauspäivät, jolloin myös naisilla oli lupa kosia nuorukaisia. Kieltävästä vastauksesta nuorukaisen tuli ostaa neidolle hyvitykseksi hamekankaita. Naiset eivät ole vastaavasti ostaneet mitään miehille kieltäytyessään kosinnastaan. Nykyisin pariskunnat voivat sopia yhdessä avioliitosta, mutta perinteisesti mies valmistautui kosintaan kertomatta siitä kosittavalle. Tällöin mies osti usein vaatimattoman kultasormuksen jo ennen kosintaa valmiiksi. Mikäli nainen hyväksyi kosinnan, tästä kultasormuksesta tuli hänen kihlasormuksensa. Varsinainen hääsormus ostettiin myöhemmin tai perittiin vanhemmilta. Suomalaiseen perinteeseen on myös kuulunut niin sanottu *käden pyytäminen* vanhemmilta. Kosinta ei tällöin siis tapahtunut vain parin välillä vaan nuorukaisen tuli vahvistaa avioliitto myös tytön vanhemmilta. Sukujen merkitys oli ennen nykyistä suurempi avioliittoa solmittaessa.

Ennen kosinnat saattoivat tapahtua hyvinkin spontaanisti ja lyhyen tuntemisen jälkeen. Naimattomat nuoret miehet saattoivat kantaa sormusta povitaskussaan aivan varmuuden vuoksi tai kilpakosia kylän ainoita nuoria naisia. Länsimaissa naisella on ollut usein oikeus päättää hyväksyykö hän kosinnan vai ei. Aasian kulttuureissa sekä uskonnollisissa yhteisöissä järjestetyt avioliitot ovat tyypillisempiä ja kosinta tapahtuu lähes poikkeuksetta vanhempien kesken.

Klassisessa kosinnassa mies polvistuu naisen eteen toisen polven varaan ennen kuin esittää ratkaisevan kysymyksen.

Katso myös
----------

* Avioliitto
*Kullervon* partituurin ensimmäinen sivu kriittisestä kokonaisjulkaisusta.
**Kullervo** op. 7 on Jean Sibeliuksen viisiosainen Kalevala-aiheinen suurimuotoinen sävelruno, jota kutsutaan myös *Kullervo-sinfoniaksi*. Teos on sävelletty orkesterille, mieskuorolle, sopraanolle ja baritonille, ja se kantaesitettiin vuonna 1892. Sinfonian aiheena on Kalevalan traagisen hahmon Kullervon elämä ja kuolema.

Historia
--------

Sibelius alkoi säveltää *Kullervoa* Wienissä vuonna 1891, ja teos valmistui hänen palattuaan Helsinkiin vuonna 1892. Teoksen ensiesitys oli 28. huhtikuuta 1892; Helsingin orkesteriyhdistyksen orkesteria johti säveltäjä ja solisteina olivat Emmy Achté sekä Abraham Ojanperä.

*Kullervo* kohotti Sibeliuksen kansan tietoisuuteen lupaavana säveltäjänä, vaikka teosta onkin arvosteltu soitinnuksen ja muodon puutteista. Sibelius vetikin sävellyksen pois julkisuudesta pian ensiesitysten jälkeen, ja teos esitettiin uudelleen vasta vuonna 1958, vuosi säveltäjän kuoleman jälkeen.

Sibelius ei koskaan luovuttanut teosta painettavaksi, vaan teoksesta on säilynyt ainoastaan säveltäjän käsikirjoitus. 1930-luvulla Helsingin kaupunginorkesterin viulistin Viktor Halosen laatima partituurikopio sekä orkesterimateriaali sisältävät runsaasti puutteita ja virheitä, mikä on rajoittanut teoksen esittämistä ja vaatinut teosta johtaneilta kapellimestareilta runsaasti omaa tutkimustyötä ja tulkintaa. Vuonna 2006 teoksesta julkaistiin professori Glenda Dawn Gossin toimittama kriittinen laitos sekä säveltäjän sovitus kolmannesta ja viidennestä osasta pianolle ja lauluäänille.

Osat
----

Teoksen kesto on noin 70 minuuttia, ja se koostuu viidestä osasta, jotka kertovat Kullervon elämänvaiheista:

1. *Johdanto (Allegro moderato).* Vain orkesterille.
2. *Kullervon nuoruus (Grave)*. Vain orkesterille.
3. *Kullervo ja hänen sisarensa (Allegro vivace)*. Mieskuorolle, baritonille ja sopraanolle sävelletty kolmas osa kertoo Kalevalan 35. runon sanoin Kullervon matkasta ja hänen kohtaamisesta sisarensa kanssa. Mieskuoro toimii alkuosan kertojana ja solistit laulavat Kullervon ja tämän sisaren dialogia. Osa päättyy Kullervon sisaren hukuttautumiseen ja Kullervon valitukseen.
4. *Kullervon sotaanlähtö (Alla marcia)*. Vain orkesterille.
5. *Kullervon kuolema (Andante)*. Viimeisessä osassa mieskuoro kertoo Kalevalan 36. runon sanoin Kullervon dialogin miekkansa kanssa ja tämän kuoleman.

Lähteet
-------

1. ↑  Virtanen, Timo: Kullervo-sinfonian uuden kriittisen edition lehdistötiedote.  15.3.2006. Helsingin yliopiston kirjasto.  Arkistoitu 9.6.2007. Viitattu 14.5.2007.

Kirjallisuutta
--------------

* Heikkinen, Olli: Jean Sibeliuksen *Kullervo* ja Larin Paraske: Tarina suomalaisen sävelkielen synnystä osana kansalliskertomusta. – *Musiikki* 1/2012 (42 vsk.), s. 6–26.
**Keski-Pohjanmaan reservipataljoona** oli sisällissodassa valkoisten länsiarmeijan reservin N:o 6 Vaasan jalkaväkirykmenttiin kuuluva joukko-osasto. Pataljoona koottiin Pietarsaaren alueen miehistä, ja se järjestäytyi Kolhossa 16. maaliskuuta 1918. Se siirrettiin rintamalle 21. maaliskuuta 1918. Tässä vaiheessa pataljoona käsitti 600 miestä.

Pataljoonan komentajana oli majuri G. A. Bäckman.

* **1. komppania**

Päällikkö: aliupseeri H. Hietala

Joukkueenjohtajat: jääkärivääpeli Gustaf Holger Ramstedt (siirrettiin Porin Rykmentin 3. pataljoonaan).
* **2. komppania**

Päällikkö: aliupseeri S. V. Paaer

* **3. Komppania**

Päällikkö: kersantti Elias Paalanen

* **konekiväärikomppania**

Päällikkö: kersantti Onni Valdemar Aulo

Lähteet
-------

* Toim. Ignatius, Theslöf, Palmén, Grotenfelt, Nordenstreng ja Soikkeli, *Suomen vapaussota 1918* osat V ja VI, Otava Helsinki 1924–1925.
* *Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975*, Sarja: Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Helsinki: Jääkäriliitto 1975 ISBN 951-99046-8-9.
**Ruskohammasseppä** (*Denticollis linearis*) on hoikka, seppien heimoon kuuluva kovakuoriaislaji. Se on Suomessa yksi heimonsa yleisimmistä edustajista.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Ulkoasultaan melko paljon sylkikuoriaisia (heimo Cantharidae) muistuttavasta ruskohammassepästä on kaksi värimuotoa. Yleisemmin kuoriaisen peitinsiivet ovat vaalean kellanruskeat ja tummien pisterivien kirjomat. Harvinaisemmalla värimuodolla peitinsiivet ovat mustanruskeat ja reunoiltaan kellertävät. Naarailla peitinsiivet leventyvät kärkeä kohti. Etuselkä on melko pieni, taaksepäin levenevä, väriltään punainen tai punaruskea ja keskiosastaan laajalti mustahko. Etuselässä on keskivako ja sen terävät takanurkat suuntautuvat sivuille ja yläviistoon. Takanurkkien etupuolella on viisto ja syvä ura. Silmät ovat selvästi ulkonevat ja niiden takana on selvä ohimo. Pään etuosa on usein punertava. Raajat ovat tummia reisiä lukuun ottamatta kellanruskeat. Tuntosarvet ovat tummanruskeat, tyvestä vaaleat, melko pitkät ja sahamaiset.

Levinneisyys
------------

Ruskohammassepän levinneisyys ulottuu Espanjasta ja Irlannista Euroopan ja Keski-Aasian poikki Itä-Siperiaan. Suomessa se on hyvin yleinen koko maassa.

Elinympäristö ja elintavat
--------------------------

Erilaiset metsät ovat ruskohammassepän elinympäristöä. Erityisen yleinen laji on tunturikoivikoissa, mutta myös Etelä-Suomessa se on heimonsa yleisin edustaja lehtipuissa, usein pellonreunassa tai lehtometsässä. Aikuisia kuoriaisia tapaa yleisimmin metsänreunojen ruohovartisilta kasveilta tai kukista. Toukat talvehtivat, koteloituvat keväällä, ja aikuisia kuoriaisia on liikkeellä toukokuusta heinäkuulle huipun osuessa kesäkuun loppupuolelle. Toukat elävät lahopuiden kuoren alla etenkin harmaalepissä ja koivuissa. Toukat kaivavat puuainekseen pitkiä käytäviä ja saattavat olla muita toukkia ja omia lajitovereitaan saalistavia petoja.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  K. Heliövaara, I. Mannerkoski, J. Muona, J. Siitonen & H. Silfverberg: *Hyppivät ja hohtavat – Suomen sepät, sepikät, rikkasepät ja jalokuoriaiset*. Helsinki: Metsäkustannus Oy, 2014. ISBN 978-952-6612-38-6.  s. 46, 58, 124–126
2. ↑  Elateridae of the British Isles (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Laji.fi: Ruskohammasseppä (*Denticollis linearis*)
* Ötökkätieto: Ruskohammasseppä (*Denticollis linearis*)
* iNaturalist: Ruskohammasseppä (*Denticollis linearis*)
* UniProt: Taxonomy - *Denticollis linearis* (englanniksi)
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): *Denticollis linearis* (englanniksi)
* Insektenbox (saksaksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Taksonitunnisteet |
| --- |
|  |
| Denticollis linearis | 
* Wikidata: Q1836904
* Wikispecies: Denticollis linearis
* BioLib: 9283
* BOLD: 167184
* EoL: 3264596
* EUNIS: 256973
* Fauna Europaea: 235950
* Fauna Europaea (new): f7344529-0513-488f-8fa9-7b5c42435ced
* GBIF: 4428881
* iNaturalist: 521223
* IRMNG: 11506885
* NBN: NBNSYS0000010980
* NCBI: 333879

 |
|  |
| Elater linearis | 
* Wikidata: Q109604257
* GBIF: 4428882

 |

 |