Jukka Uunila vuonna 1972.
**Jukka Ahti Juhani Uunila** (alk. **Ahti Juhani**, 4. kesäkuuta 1923 Himanka – 22. marraskuuta 2021 Helsinki) oli suomalainen urheiluvaikuttaja, jota vaikutusvaltansa ja uransa keston vuoksi on kutsuttu myös "urheilun Kekkoseksi". Näkyvimmissä tehtävissä hän oli Suomen Valtakunnan Urheiluliiton (SVUL) puheenjohtajana 1982–1993 (varapuheenjohtaja 1961–1981), Suomen Olympiakomitean puheenjohtajana 1969–1984 (varapuheenjohtaja 1965–1968), Suomen Urheiluliiton (SUL) puheenjohtajana 1965–1974 sekä Veikkauksen toimitusjohtajana 1973–1990.

Nuoruus
-------

Ensimmäiset vuotensa Jukka Uunila asui Himangalla. Hänen isänsä Kalle toimi suojeluskunnan aluepäällikkönä ja äitinsä Sally kansakoulunopettajana. Jukalla oli kaksi veljeä, Yrjö ja Mikko. Perhe harjoitti myös maanviljelyä. Kun perhe muutti Kokkolaan, Jukka meni mukaan KPV:n jalkapallotoimintaan. Hänen lopulliseksi lajikseen tuli kuitenkin yleisurheilu, päälajina 400 metrin aitajuoksu kansallisella tasolla. Ura jäi lyhyeksi, kun hän ryhtyi valtakunnallisiin valmennus- ja järjestötehtäviin.

Ura
---

Uunila lähti kesällä 1941 lukiosta jatkosotaan ilmoittauduttuaan ensin vapaaehtoisena alokkaaksi. Sodan päätyttyä hän opiskeli Suomen urheiluopistossa Vierumäellä liikunnanohjaajaksi ja palkattiin Suomen Urheiluliiton yleisurheilun aluevalmentajaksi 1946–1949.

Uunila toimi Kuortaneen urheiluopiston ensimmäisenä johtajana 1949–1960, sen jälkeen Ilkka Oy:n toimitusjohtajana Seinäjoella 1960–1962 ja sitten Helsingissä Veikkauksen omistaman kirjapaino Kvartto Oy:n toimitusjohtajana 1962–1973 ja huipensi uransa Veikkauksen toimitusjohtajana.

Uunila oli karismaattinen johtaja*lähde?*. Hän suunnitteli koulupoikana upseerin uraa, mutta sota muutti suunnitelmat. Hän oli erinomainen puhuja ja esiintyjä, jolla oli urheilusta valtava tietomäärä ja laaja-alainen kokemus seuratasolta valtakunnallisiin järjestöihin*lähde?*. Häntä houkuteltiin politiikkaan, mutta hän ei koskaan suostunut minkään puolueen ehdokkaaksi vaaleissa*lähde?*.

Uunilan heikko puoli oli kielitaidon puute. Sen takia hän ei koskaan päässyt kansainvälisiin johtotehtäviin.

Uunila sai kauppaneuvoksen arvon 1976. Veikkauksen ja urheilujärjestöjen johtamisen ohessa hän oli muun muassa Union Öljy Oy:n hallintoneuvoston jäsen ja Tapiola-yhtiöiden hallintoneuvoston pitkäaikainen varapuheenjohtaja.

Uunilalle myönnettiin ansioistaan Suomen urheilun hyväksi Suomen urheilun suuri ansioristi vuonna 1983. Vuonna 2008 Uunila palkittiin Suomen urheilugaalassa Elämänurapalkinnolla työstään urheilun parissa. Hän on Suomen Urheiluliiton kunniapuheenjohtaja. Jyväskylän yliopistossa hän sai 1982 liikuntatieteiden kunniatohtorin arvon.

### SUL

Uunila valittiin yleisurheilun lajiliiton Suomen Urheiluliiton johtokuntaan 27-vuotiaana 1951, nuorempana kuin kukaan sitä ennen tai sen jälkeenkään. Hän tuli SUL:n puheenjohtajaksi 1965, kun suomalainen yleisurheilu oli heikommalla tasolla kuin koskaan ennen, esimerkiksi vuoden 1966 EM-kilpailuista Budapestista ei saatu yhtään mitalia. Puheenjohtaja Uunila käynnisti 1960-luvun lopussa SUL:n kehittämisohjelman, johon liittyivät organisaation uudistaminen, taloustilanteen kohentaminen, valmentajakoulutuksen lisääminen, yleinen johtamiskoulutus myös piiri- ja seuratasolla sekä urheilijoiden harjoitusmahdollisuuksien parantaminen esimerkiksi uuden stipendijärjestelmän avulla. Puheenjohtaja Uunila hankki Suomeen kestävyysjuoksuvalmentaja Arthur Lydiardin Uudesta Seelannista. Lydiard sai aikaan perinteisen kestävyysjuoksun uuden nousun, jonka tuloksena olivat Juha Väätäisen menestykset Helsingin EM-kisoissa 1971 sekä Lasse Virénin ja Pekka Vasalan voitot Münchenin olympiakisoissa 1972. Uunila jätti SUL:n puheenjohtajuuden 1974, kun Suomi oli saavuttanut laajaa menestystä EM-kilpailuissa Roomassa.

### Olympiakomitea

Olympiakomitean puheenjohtajana Uunila samalla tavalla uudisti järjestön organisaatiota ja kohensi sen taloutta*lähde?*. Hän oli 1950- ja 1960-luvuilla olympiajoukkueiden johtotehtävissä (joukkueen ylijohtaja Mexicossa 1968), ja on ollut paikalla kaikkiaan 20 olympiakisoissa.

### SVUL

Urheilun keskusjärjestön SVUL:n puheenjohtajana Uunila joutui 1990-luvun alussa näkemään järjestön taloudellisen tuhon, kun nousukauden aikana SVUL sijoitti lainarahalla varojaan erilaisiin toimistotaloihin, laskettelukeskuksiin ja kelomajoihin, jotka 1990-luvun alun talouslamassa joutuivat ylivoimaisiin vaikeuksiin. Uunila oli vuosikymmeniä puhunut ja tehnyt työtä sen eteen, että Suomeen saataisiin yksi ja ainoa urheilun keskusjärjestö. Niitä oli 1990-luvun alussa vielä neljä: SVUL, Työväen Urheiluliitto (TUL), ruotsinkielisten urheilujärjestö CIF ja Suomen Palloliitto, jonka ohjelmassa tosin oli vain jalkapallo. Talouslaman takia valtiovalta ryhtyi toimiin säästöjen aikaansaamiseksi ja 1993 perustettiin uusi keskusjärjestö Suomen Liikunta ja Urheilu (SLU). Uunilan johtama SVUL oli kuitenkin lähes konkurssitilassa, eikä lähtenyt SLU:n jäseneksi. SVUL:n toiminta käytännössä loppui 1993, vaikka järjestöä ei ole koskaan virallisesti lakkautettu. Uunilan maineeseen tuli pieni tahra. Hän todisteli vastustaneensa SVUL:n hallituksessa huikeimpia investointisuunnitelmia, mutta jääneensä demokraattisessa päätöksenteossa vähemmistöön.*lähde?*

### Veikkaus

Veikkauksen toimitusjohtajana Uunila oli kehittämässä perinteisen vakioveikkauksen ja loton oheen runsaasti uusia pelimuotoja. Veikkauksen liikevaihto ja tuotto moninkertaistuivat hänen aikanaan.

Kunniamerkit
------------

* 4. luokan Vapaudenristi tammenlehvien kera
* 4. luokan Vapaudenristi
* Pohjois-Vienan muistoristi
* 15. prikaatin muistoristi
* Suomen Leijonan komentajamerkki
* Suomen Liikuntakulttuurin ja urheilun suuri ansioristi
* Kansainvälisen Olympiakomitean Olympic Order
* Ruotsin Pohjantähden Ritarikunnan komentajamerkki

Lähteet
-------

* Erkki Alaja: *Oodi Jukka Uunilalle* (Urheilulehti 50/2006, s. 36–37)
* Antti O. Arponen: Jukka Uunila. Suomalainen urheiluvaikuttaja. Suomen Urheilumuseosäätiö. 2012. ISBN 978-952-67019-8-1.

### Viitteet

1. ↑  Kuolinilmoitus. *Helsingin Sanomat* 6.1.2022, s. B 9
2. ↑  Urheilutiedon SM-kilpailu 2013 ("vuodesta 2010 virallisesti Jukka Ahti Juhani Uunila" ) *www.sci.fi*. Suomen Urheilutietäjät ry. Viitattu 23.1.2022.
3. ↑  Arponen, s. 13
4. ↑  Jukka Uunila on kuollut  23.11.2021. iltalehti.fi. Viitattu 23.11.2021.
5. 1 2 3  Muistokirjoitus | Jukka Uunila 1923–2021 *Helsingin Sanomat*.  14.1.2022. Viitattu 14.1.2022.
6. ↑  Arponen, s. 319
7. 1 2 3  Arponen, s. 318
8. ↑  Arponen, s. 15
9. ↑  Arponen, s. 29
10. ↑  Arponen, s. 41
11. ↑  Arponen, s. 241
12. ↑  Arponen, s. 67–68

Kirjallisuutta
--------------

* Nurmela, Kari A.: *Jukka Uunila: Urheilujohtaja.* Weilin+Göös. 1979.
* *Suomi voittoon, kansa liikkumaan: Suomen Urheiluliiton 100-vuotishistoria.* 2006.
* Ylikangas, Heikki: *Markat miljooniksi: Puoli vuosisataa suomalaista veikkausta.* 1990.

Aiheesta muualla
----------------

* Kulha, Keijo K.: Kauppaneuvos Jukka Uunila (1923–2021). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 5.9.2011. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
* Itse asiassa kuultuna, tv-haastattelu vuodelta 1994, 56 min, Yle Areena.
* Uunila, Jukka hakuteoksessa *Uppslagsverket Finland* (2012). (ruotsiksi)

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Suomen Olympiakomitean puheenjohtajat |
| --- |
|  |
| Puheenjohtajat | 
* Reinhold Felix von Willebrand (1907–1919)
* Ernst Krogius (1919–1929)
* Kustaa Levälahti (1929–1937)
* Urho Kekkonen (1937–1946)
* William Lehtinen (1946–1951)
* Väinö Karikoski (1951–1956)
* Yrjö Valkama (1956–1961)
* Jukka Rangell (1961-1963)
* Akseli Kaskela (1963–1969)
* Jukka Uunila (1969-1984)
* Carl-Olaf Homén (1984–1988)
* Tapani Ilkka (1988–2004)
* Roger Talermo (2004–2012)
* Risto Nieminen (2012–2016)
* Timo Ritakallio (2016–2020)
* Jan Vapaavuori (2020–)

 |  |

 |

SVUL:n puheenjohtajat
Ivar Wilskman |
Kaarle Majantie |
Aksel Ek |
Kustaa Levälahti |
Aksel Ek |
Väinö Niiniluoto  

Jukka Rangell | 
Väinö Karikoski | 
Jukka Rangell |
Kauno Kleemola |
Akseli Kaskela | 
Jukka Uunila



|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Suomen liikuntakulttuurin ja urheilun suuren ansioristin saajat |
| --- |
|  |
| Nykyiset haltijat | 
* 1994 Carl-Olaf Homén
* 2003 Pirjo-Liisa Vilenius
* 2009 Veikko Puputti
* 2010 Marja-Liisa Kirvesniemi
* 2010 Lasse Virén
* 2015 Pertti Karppinen
* 2016 Kalervo Kummola
* 2022 Marie Lundmark

 |
|  |
| Aikaisemmat saajat | 
* 1947 Elli Björkstén
* 1947 Hannes Kolehmainen
* 1947 Paavo Nurmi
* 1948 Anni Collan
* 1948 Erik von Frenckell
* 1948 Lauri Pihkala
* 1948 Viktor Smeds
* 1948 Arvo Vartia
* 1949 Kustaa Levälahti
* 1949 Eino Pekkala
* 1950 Urho Kekkonen
* 1951 Jukka Rangell
* 1954 Kaarina Kari
* 1957 Toivo Aro
* 1958 Akseli Kaskela
* 1963 Hilma Jalkanen
* 1963 Bruno Nyberg
* 1964 Kauno Kleemola
* 1964 Väinö Lahtinen
* 1965 Liisa Orko
* 1966 Heikki Savolainen
* 1966 Yrjö Valkama
* 1967 Clas Thunberg
* 1974 J. O. Söderhjelm
* 1976 Veikko Hakulinen
* 1978 Väinö Soininen
* 1979 Lennart Kivi
* 1980 Kalle Kaihari
* 1982 Erkki Kivelä
* 1983 Sulo Kolkka
* 1983 Jukka Uunila
* 1987 Hannu Koskivuori
* 1987 Unto Siivonen
* 1988 Impi Jokinen
* 1988 Martti Karvonen
* 1989 Sulo Hostila
* 1989 Nils-Erik Nyman
* 1989 Paavo Pekkanen
* 1990 Osmo Niemelä
* 1995 Matti Ahde
* 1997 Peter Tallberg
* 1998 Pentti Linnosvuo
* 2001 Tapani Ilkka
* 2003 Kalevi Tuominen
* 2009 Siiri Rantanen
* 2022 Ilkka Kanerva

 |

 |

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Uppslagsverket Finland
* Biografiasampo

 |

 |