recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Irving Azoff vuonna 2018.
**Irving Azoff** (s. 12. joulukuuta 1947) on yhdysvaltalainen musiikkialan johtaja ja henkilökohtainen manageri, joka edustaa muun muassa artisteja Christina Aguilera, Journey, Eagles, Joe Walsh, Van Halen, Thirty Seconds to Mars, Steely Dan, Maroon 5, No Doubt, Fleetwood Macin Lindsey Buckingham, Jon Bon Jovi, Bon Jovi ja koomikkoa Chelsea Handler.

Syyskuusta 2013 lähtien hän on ollut Azoff MSG Entertainmentin hallituksen puheenjohtaja ja toimitusjohtaja. Yritys on yhteinen Madison Square Garden Companyn kanssa. Tätä ennen hän on ollut Ticketmaster Entertainmentin hallituksen puheenjohtaja, Live Nation Entertainmentin puheenjohtaja sekä Front Line Managementin toimitusjohtaja. Hän on myös yhtiöiden Clear Channel Communications, Starz Inc,. ja IMG hallituksissa.

Vuonna 2012 Azoff oli *Billboardin* Power 100 -listan kärjessä, ja lehti nimesi hänet musiikkialan vaikutusvaltaisimmaksi henkilöksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Billboard Power 100: Irving Azoff *Billboard*.  26.1.2012. Viitattu 2.11.2015. (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Irving Azoff 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz

 |

 |
**HMS Garmer** oli alun perin saaristotykistön (ruots. *Kungliga Skärgårdsartilleriet*) ja sen Ruotsin laivastoon liittämisen jälkeen vuonna 1872 alkaen laivaston monitori. Ruotsissa alus luokiteltiin 3. luokan panssarilaivaksi (ruots. *Pansarbåtar af 3:e klassen* ja vuodesta 1895 alkaen ruots. *3:e klass pansarbåt*.

Valmistus
---------

Ericssonin ja d'Aillyn suunnitteleman aluksen kokonaispituus oli 28,5 ja sen maksimi leveys 6,98 metriä. Aluksen syväys oli ainoastaan 2,29 metriä. Aluksen uppouma oli täysin kuormattuna 271 tonnia. Aluksen Yhdysvalloista New Yorkista ostettu yksikattilainen 90 hevosvoiman höyrykone mahdollisti 5,5 solmun nopeuden.

Aluksen aseistuksena oli ainoastaan yksi Finspongin valmistama 26,7 senttimetrin matalapaineinen Ferlitsen-järjestelmää käyttävä suustaladattavatykki. Lisäksi aluksella oli vuonna 1877 kymmenpiippuinen 12 millimetrin konekivääri. Aluksen suojana oli 39 millimetriä paksu panssarivyö ja 20 millimetrin kansipanssari. Tykkitornin kilpi oli 149 millimetriä ja tulenjohtotorni 208 millimetriä paksu. Aluksen miehistönä oli kaksi upseeria, neljä aliupseeria ja neljätoista miehistönjäsentä.

Alus tilattiin Norrköpingistä Motalan telakalta. Alus laskettiin vesille 19. toukokuuta 1867 ja se otettiin palveluksen 17. maaliskuuta 1868.

Palvelus
--------

Alus poistettiin palveluksesta 17. helmikuuta 1893.

Lähteet
-------

* Hofsten, Gustaf von & Waernberg, Jan: *Örlogsfartyg - Svenska maskindrivna fartyg under tretungad flagg*. Luulaja: Svenskt Militärhistoriskt Bibliotek, 2004. ISBN 91-974384-3-X. (ruotsiksi)
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1860–1905*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 2002. ISBN 0-85177-133-5. (englanniksi)
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1906–1921*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1985. ISBN 0-85177-245-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  Harris s. 28-29
2. ↑  Hofsten, Gustaf von & Waernberg, Jan s. 101
Chimichurrikastiketta.
**Chimichurri** on argentiinalainen kastike. Sitä tarjoillaan etenkin pihvien, mutta myös muun liharuuan lisukkeena.

Piirteet ja käyttö
------------------

Pihvin kanssa.
Chimichurrin perusraaka-aineita ovat persilja, oregano, chilijauhe, valkosipuli ja kasvisöljy. Tarkempia reseptejä ja valmistusmenetelmiä on kuitenkin useampia. Tavallisin tapa käyttää chimichurria on tarjoilla sitä pihvin kanssa. Perinteisesti sitä käytettiin etenkin peittämään voimakasmakuista tuoreeltaan leikatun lihan makua. Pihvien lisäksi sitä voidaan käyttää myös miltei minkä vain muun liharuuan lisukkeena.

Chimichurri on erityisen suosittua Argentiinassa. Se on kuitenkin levinnyt myös eri puolille maailmaa etenkin argentiinalaisten ravintoloiden mukana.

Historia
--------

Chimichurrin alkuperästä on useampia eri suosittuja tarinoita. Yksi tunnetuimmista liittyy irlannista Argentiinaan 1800-luvulla saapuneeseen siirtolaiseen James McCurryyn. Hänen sanotaan yrittäneen luoda worcesterkastikeen tapaisen kastikkeen paikallisia raaka-aineita käyttäen. Nimi chimichurri on johdettu tämän tarinan mukaan argentiinalaisesta tavasta lausua hänen nimensä. Muissa tarinoissa kastike ja nimi on johdettu baskien mukanaan tuomasta yrttikastikkeesta *tximitxurri*, tai vangiksi jääneen brittisotilaan pyynnöstä "give me the curry".

Tarinoissa kastike liitetään usein 1800-luvun tapahtumiin, mutta sillä saattaa olla todellisuudessa paljon pidempi historia. Joidenkin historioitsijoiden mukaan kastike on peräisin alueen alkuperäiskansoilta ja sitä on valmistettu jo ennen Kristoffer Kolumbuksen saapumista Amerikkaan vuonna 1492. Nimi on saatettu johtaa ketšuan kielestä ja se on ollut yleisnimitys lihan säilömisen yhteydessä käytetyille voimakkaille kastikkeille.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Agostino Petroni: Chimichurri: The Argentinian sauce eaten as a ritual *BBC Travel*. BBC. Viitattu 23.7.2021. (englanniksi)
**Karibianjatropa** (*Jatropha integerrima*) on jatropien (*Jatropha*) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on pensas tai ainavihanta pieni puu, joka voi korkeimmillaan kasvaa noin neljä metriä korkeaksi. Kasvatettuna se jää tavallisesti matalammaksi. Lehdet sijaitsevat vuorottain ja ovat 5–15 cm pitkiä ja 3–8 cm leveitä. Lehdet ovat väriltään kirkkaanvihreitä, mutta niiden muoto vaihtelee; tavallisesti lehdet ovat ehyitä, soikeita ja teräväkärkisiä, mutta joskus eri tavoin liuskaisia. Kukat kehittyvät 5–10 cm pitkien kukintoperien päissä sijaitseviin viuhkoihin. Kukat ovat yksineuvoisia, halkaisijaltaan noin 3 cm ja väriltään punertavia. Hedelmät ovat halkaisijaltaan noin 1–1,3 cm olevia kotia. Siemenet ovat puolestaan 8 mm pitkiä, vaaleanruskeita ja mustapilkkuisia. Koko kasvi on myrkyllinen, etenkin siemenet.

Karibianjatropa kasvaa luontaisena Kuubassa sekä Hispaniolan saarella. Siellä laji kasvaa hiekkaisella maaperällä melko kuivilla kasvupaikoilla sekä erilaisilla häirityillä kasvupaikoilla.

Karibianjatropaa kasvatetaan koristekasvina. Se on helppohoitoinen koristekasvi, jota lisätään siemenistä. Siemeniä tulee liottaa vedessä yön yli ennen niiden istuttamista maahan. Karibianjatropa menestyy trooppisilla ja subtrooppisilla alueilla sekä paikoin myös temperaattisilla alueilla. Kasvit eivät kuitenkaan kestä yhtään pakkasta. Karibianjatropa menestyy monenlaisilla maaperillä ja täysikokoiset kasvit kestävät kuivia kausia. Kasvupaikan tulisi olla täydessä auringon valossa tai enintään vain kevyesti varjossa. Kasvupaikan lämpötilan tulisi pysyä mielellään yli +16°C:n. Kasvukauden aikana kasvia voi kastella keskimääräisesti, mutta talvikauden aikana sitä ei tarvitse kastella lainkaan, vaan maaperän voi antaa kuivua lähes kokonaan ennen seuraavan kasvukauden ja kastelun alkua.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Pietro Puccio & Mario Beltramini: *Jatropha integerrima* *Monaco Nature Encyclopedia*.  9.8.2008. Viitattu 1.11.2022. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* JSTOR Global Plants: *Jatropha integerrima* (englanniksi)
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): *Jatropha integerrima* (englanniksi)
* Integrated Taxonomic Information System (ITIS): *Jatropha integerrima* (englanniksi)
* Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): *Jatropha integerrima* (peregrina) (englanniksi)
* Flora of North America: *Jatropha integerrima* (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q1930222
* Wikispecies: Jatropha integerrima
* AoFP: 1714
* APDB: 106830
* CoL: 6NDV3
* EoL: 1156079
* EPPO: IATIN
* FNA: 250016242
* GBIF: 3073017
* GRIN: 312795
* iNaturalist: 164240
* IPNI: 350290-1
* IRMNG: 11436254
* ITIS: 28338
* NatureServe: 2.138583
* NCBI: 316874
* Open Tree of Life: 607939
* PalDat: Jatropha\_integerrima
* Plant List: kew-104678
* PLANTS: JAIN
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:350290-1
* Tropicos: 12802176
* WFO: wfo-0000219712

 |

 |
Joensuun kanavan läppäsilta
**Läppäsilta** tarkoittaa siltaa, jonka kansi voidaan kääntää vaakasuoran akselin ympäri pystyasentoon. Näin sillan alittava laivaväylä vapautuu myös korkeampien alusten kuljettavaksi. Läppäsiltoja on kahta eri tyyppiä: kiinteäakselinen läppäsilta ja Scherzer-läppäsilta, jossa akselit avaamisen yhteydessä vetäytyvät väylästä poispäin, jolloin alusten vaatima tila saavutetaan helpommin kuin kiinteäakselisessa sillassa. Molemmissa siltatyypeissä voi olla joko yksi tai kaksi nousevaa läppää.

Suomen läppäsillat ovat useimmiten yksivartisia Scherzer-tyyppisiä siltoja. Suomen ensimmäinen teräsrakenteinen kiinteäakselinen läppäsilta rakennettiin Poriin vuonna 1926. Turkuun vuonna 1931 valmistunut Pansion läppäsilta oli Suomen ensimmäinen Scherzer-tyypin läppäsilta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Aitta, Seppo: *Siltojemme historia (History of Finnish bridges)*, s. 272. Helsinki: Suomen Rakennusinsinöörien Liitto RIL ry, 2004. ISBN 951-758-446-6.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Läppäsillat** Wikimedia Commonsissa
Ferdinand Sor

**Fernando Sor** (14. helmikuuta 1778 – 10. heinäkuuta 1839) oli espanjalainen säveltäjä ja kitaristi. Kotimaassaan Espanjassa myös "kitaran Beethoveniksi" kutsuttu Sor kuuluu ensimmäisiin säveltäjiin, joiden ansiosta kitaraa alettiin arvostaa konserttisoittimena.

Elämäkerta
----------

Melko varakkaaseen perheeseen syntynyt Sor polveutui pitkästä sukulinjasta ammattisotilaita ja alun perin hänen aikeenaan olikin jatkaa tätä perinnettä. Sor kuitenkin hylkäsi sotilasuran ja kiinnostui musiikista, kun hänen isänsä tutustutti hänet italialaiseen oopperaan. Sorin isä opetti hänelle myös kitaransoittoa, vaikka kitara ei siihen aikaan ollutkaan varsinaisesti konserttisoitin, vaan sitä saattoi kuulla lähinnä kapakoissa.

Sor opiskeli musiikkia luostarissa Montserrat-vuoren rinteillä ja sävelsi siellä myös ensimmäiset teoksensa kitaralle. Sor joutui kuitenkin lopettamaan opintonsa hänen isänsä kuoltua, sillä hänen äidillään ei ollut varaa kustantaa niitä.

Vuonna 1808, kun Napoleon Bonaparte hyökkäsi Espanjaan, Sor alkoi säveltää kitaralle kansallismielistä musiikkia, johon usein liittyi isänmaallisia sanoituksia. Kun Espanjan armeija kukistui, hän myöntyi kuitenkin hänelle tarjottuun hallinnolliseen virkaan uudessa hallituksessa. Vuonna 1813 Sor ja monet muut ranskalaisten kanssa veljeilleet taiteilijat ja aristokraatit lähtivät Espanjasta, kun ranskalaiset ajettiin pois maasta. Hän muutti Pariisiin, eikä enää koskaan palannut kotimaahansa.

Pariisissa Sor saavutti mainetta kaupungin taideyhteisössä sävellystensä ja kitaransoittotaitojensa ansiosta. Lopulta hän alkoi tehdä konserttikiertueita muualle Eurooppaan ja tuli kuuluisaksi ympäri Eurooppaa. Vuonna 1827 Sor asettui aloilleen ja päätti asua koko loppuelämänsä Pariisissa. Hänen sävellystyönsä jatkui varsin tuotteliaana.

Sorin viimeiseksi teokseksi jäi messu, jonka hän sävelsi vuonna 1837 kuolleelle tyttärelleen. Tyttären kuolema sai jo valmiiksi huonossa kunnossa olevan Sorin syvän masennuksen valtaan. Hän kuoli vuonna 1839 kieli- ja kurkkusyöpään.

Aiheesta muualla
----------------

* Kaikki Sorin sävellykset

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Korea
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
* Portugali

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* RISM
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**HMS Gambia** (viirinumero 48) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Fiji-luokan ilmatorjuntaristeilijä.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Crown Colony -luokka (risteilijä)*
Alus tilattiin maaliskuussa 1938 vuoden 1938 laivasto-ohjelmassa Swan Hunterilta, missä köli laskettiin 24. heinäkuuta 1939. Alus laskettiin vesille 30. marraskuuta 1940 ja otettiin palvelukseen 21. helmikuuta 1942.

Palvelus
--------

Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Itä-Intian laivastoasemaan, jonka mukana se osallistui syyskuussa 1942 Madagaskarin valtaukseen. Alus valvoi 1943 Itäisen laivaston mukana kauppareittejä Intian valtamerellä, kunnes palasi Liverpooliin huollettavaksi kesäkuusta syyskuuhun. Palvelukseen palattuaan alus operoi joulukuussa Biskajanlahdella rannikkoliikennettä vastaan. Alus siirrettiin vuoden 1943 lopulla Uuden-Seelannin laivastolle.

### HMNZS Gambia

Helmikuussa 1944 *HMNZS Gambia* palasi Itäiseen laivastoon etsimään saarronmurtajia Kookossaarten alueelta. Alus suojasi lentotukialusrynnäköitä japanilaisten hallussa oleville öljykentille ja lentokentille, kunnes se liitettiin marraskuussa Brittiläiseen Tyynenmeren laivastoon.

Alus osallistui Okinawan taisteluun ja Formosan operaatioihin ennen lopullista etenemistä Japanin pääsaarille. Alus palasi 27. maaliskuuta 1946 Kuninkaallisen laivaston hallintaan Portsmouthissa, minkä jälkeen se siirrettiin huoltoon. Alus palautettiin palvelukseen 1. heinäkuuta 1946 ja liitettiin Kauko-Idän laivaston 5. risteilijäviirikköön.

### Loppupalvelus

*HMS Gambia* palasi 6. tammikuuta 1948 Englantiin. Se liitettiin tammikuussa Brittiläiseen Välimeren laivaston 2. risteilijäviirikköön, mistä se siirrettiin 1. risteilijäviirikköön. Alus siirrettiin lokakuussa 1954 Itä-Intian laivastoasemalle, missä siitä tuli 1955 4. risteilijäviirikön lippulaiva sekä samalla aseman viimeinen lippulaiva. Alus palasi 19. syyskuuta 1958 Chathamiin.

Alus palasi palvelukseen 4. marraskuuta 1958 Välimeren laivaston 1. risteilijäviirikköön. Alus palveli 1960 Etelä-Atlantilla ja Kotilaivastossa ennen joulukuista siirtoaan reserviin. Alus oli Portsmouthissa reservissä, kunnes se sijoitettiin poistolistalle ja myytiin T W Wardille romutettavaksi. Alus hinattiin 2. joulukuuta 1968 Portsmouthista ja se saapui 5. joulukuuta Inverkeithingiin romutettavaksi.

Lähteet
-------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **HMS Gambia**.
* Whitley, M. J: *Cruisers of World War Two – an international encyclopedia*. Lontoo: Arms and Armour, 1996. ISBN 1-86019-874-0. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5  Whitley 1996, s. 125

*Crown Colony* -luokan risteilijät

|  |  |
| --- | --- |
| Fiji-luokka | *HMS Bermuda* – *HMS Fiji* – *HMS Gambia* – *HMS Jamaica* – *HMS Kenya* – *HMS Mauritius* – *HMS Nigeria* – *HMS Trinidad* |
| Uganda-luokka | *HMS Ceylon* – *HMS Newfoundland* – *HMS Uganda* |

|  |
| --- |
| Edeltäjä: Dido-luokka – Seuraaja: Minotaur-luokka |
**Minna Canthin patsas** Kuopion keskustan Maljalahden kaupunginosan Minna Canthin puistossa on paljastettu vuonna 1937. Patsaan on suunnitellut suomalainen kuvanveistäjä Eemil Halonen.

Patsas esittää istuvaa Minna Canthia, pronssivalos on korkeudeltaan 2,3 metriä ja patsaan graniittinen jalusta 2,4 metriä. Valos on valmistunut 1936.

Patsashankkeen taustalla olivat Suomalainen Naisliitto ja kuopiolaiset naisyhdistykset, jotka perustivat patsastoimikunnan ja keräsivät rahaa. Taiteilijat tekivät oma-aloitteisesti luonnoksia muistopatsaaksi. Lapinlahtelaissyntyinen Eemil Halonen teki useita luonnoksia, joissa hän kuvasi Canthia eri ikäisenä. Halonen sai muistomerkkitilauksen. Valitusta ehdotuksesta tehtiin luonnollisen kokoinen pahvimalli ja sen avulla kokeiltiin sopivaa sijoituspaikkaa. Se löytyi kaupungin keskustan koillisosasta. Minna Canthin puisto on rauhallisella paikalla ruutukaava-alueen laidalla ja puiston valaistusolosuhteetkin vastasivat Halosen toiveita. Puistosuunnitelman teki Bengt Schalin. Minna Canthin puisto on muodoltaan symmetrinen ja patsas sijoitettiin graniittialustalle nurmialueen keskelle. Patsas patsas paljastettiin 12. toukokuuta 1937, jolloin oli kulunut 40 vuotta Canthin kuolemasta.

Ehdotusten joukossa oli myös Viivi Vallgrenin luonnos, joka kuitenkin esitti nuorta Canthia, ja veistoksen haluttiin esittävän tätä vanhemmalla iällä. Patsashankkeessa oli Helmi Karjalaisella leijonan osa.

Patsas seppelöidään vuosittain Minna Canthin päivänä 19. maaliskuuta.

Katso myös
----------

* Minna Canthin patsaat ja muistomerkit

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kuopio; Julkiset taideteokset ja muistomerkit ulkotiloissa; Veistokset, reliefit, mosaiikit, julkisivu- ja ympäristöteokset  16.4.2015. Kuopion kaupunki, taidemuseo. Viitattu 18.10.2015.
2. 1 2 3  Kaupunkipuistot: Minna Canthin puisto Kuopion kaupunki.  Arkistoitu 1.10.2015. Viitattu 18.10.2015.
3. 1 2 3 4 5 6  Kuopion patsaat: Patsaspeli (Patsaan kuvaa klikkaamalla avautuu tietoruutu välilehtineen) Kuopion kaupunki. Viitattu 18.10.2015.
4. 1 2  Valtuustoaloite Minna Canthin patsaan siirtämiseksi teatteritalon eteen ja Valkeisenlammen puiston nimeämiseksi Minna Canthin puistoksi (PDF) (Kuopion kaupunginvaltuuston kokous 15.6.2015 §56)  15.6.2015. Kuopion kaupunki.  Arkistoitu 1.10.2015. Viitattu 18.10.2015.
5. ↑  Tuulikki Ritvanen: Helmi Karjalainen – Kuopion Minna Canth -patsashankkeen alkuunpanija Naisten ääni. Viitattu 17.4.2019.
6. ↑  Väisänen, Soili: Minnan Canthin patsas seppelöidään taas Kuopiossa *Savonsanomat.fi*.  17.3.2008. Savon Media Oy. Viitattu 18.10.2015. [vanhentunut linkki]
**Kera Group Oy** on rakennusalan muovituotteita valmistava yritys Orimattilassa. Sen asiantuntemus keskittyy erilaisiin päivänvaloratkaisuihin sekä paloturvallisuutta edistäviin savunpoistojärjestelmiin. Päätuotteita ovat savunpoistoluukut, kattovalokuvut sekä erilaiset kodin ja asumisen ratkaisut, kuten valokatteet, terassit ja terassilasit.

Laajentuneen yhtiön nimi muutettiin vuonna 2012 Kera Group Oy:ksi. Alabrändit, jotka jakaantuvat omiksi liiketoimintayksiköiksi ovat:

* KERAVENT (savunhallinta)
* KERAPLAST (valoa läpäisevät rakennustuotteet)

Liiketoimintayksiköt toimivat Ruotsissa, Virossa, Latviassa, Liettuassa, Puolassa, Tanskassa ja Norjassa. Yhtiön toimitilat sijaitsevat Orimattilassa kahdessa eri osoitteessa. Tuotantotilaa on yhteensä 10 500 m².

Historiaa
---------

Tapio Nieminen ja Pertti Könönen päättivät vuonna 1971 perustaa osakeyhtiön toimialamäärittelynä "kattovalokupujen ja muiden muovituotteiden valmistus". Tasakattoisen arkkitehtuuritrendin ansiosta kattokuvut menivät hyvin kaupaksi. Yritys toimi aluksi keravalaisen omakotitalon kellarissa – siitä nimi Keraplast – mutta jo seuraavana vuonna hankittiin suuremmat tilat Orimattilasta.

Vuonna 2012 Keraplast Oy sai Suomen Yrittäjien valtakunnallisen yrittäjäpalkinnon.

Lähteet
-------

1. ↑  Lähde:Balance Consulting, PRH Kaupparekisteri: Nopea kasvu siivitti Keraplast konsernin selvään tulosparannukseen, Tilikausi: 2011/12  21.04.2012. Kauppalehti.  Arkistoitu 16.6.2015. Viitattu 4.11.2012.
2. ↑  Yritysesittely Keraplast Oy.  Arkistoitu 26.10.2012. Viitattu 4.11.2012.
3. ↑  Keraplast selättää suhdanteet tuotteillaan  20.10.2012. Etelä-Suomen Sanomat. Viitattu 4.11.2012.

Aiheesta muualla
----------------

* Keraplastin 40-vuotishistoriikki (Docplayer)
**Aitoon koulutuskeskus** (**AIKK**) sijaitsee Aitoon kylässä Pälkäneellä. Koulu on ammatillinen oppilaitos.

Historiaa
---------

Aitoon koulutuskeskus aloitti toimintansa Louon tilalla keväällä 1921 nimellä Aitoon talous- ja puutarhakoulu. Samalla tilalle toimi yksityinen oppikoulu, jonka tiloja haluttiin käyttää kesäaikaan. Aluksi Aitoon talous- ja puutarhakoulussa pidettiin pelkästään kesäkursseja, mutta 1920-luvun lopulla kurssit pitenivät seitsemän kuukautta kestäviksi ja talviaikana järjestettiin lyhyempiä kotitalouskursseja.

Maatalousopettaja Anna Tapion perustama maatalousoppilaitos Anna Tapion koulu erkaantui Aitoon talous- ja puutarhakoulusta 1930-luvulla, ja se toimii nykyisinkin Louon tilalla. Samalla Aitoon talous- ja puutarhakoulu siirtyi vuokratiloihin Knaapin tilalle. Vuonna 1949 koulu sai emäntäkoulun oikeudet, ja koulua ylläpitämään perustettiin yhtiö nimeltä Aitoon Emäntäkoulu Oy.

Vuonna 1988 koulun nimi muuttui Aitoon emäntäkoulusta Aitoon kotitalousoppilaitokseksi. Samoihin aikoihin koulun toiminta oli uhattuna, kun sen oppilasmäärä oli laskenut hyvin alhaiseksi ja koulu uhattiin lakkauttaa. Eduskunta kuitenkin kumosi Suomen hallituksen tekemän lakkautuspäätöksen.

Vuonna 1990 koulussa aloitettiin ammatillinen erityisopetus, ja vuonna 1998 siitä tuli ammatillinen erityisoppilaitos. Koulun nimi muuttui nykyiselleen vuonna 2006.

Nykyisin Aitoon koulutuskeskuksella on toimipiste Tampereella. Vuonna 2021 koulu täytti sata vuotta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Historia *Aitoon koulutuskeskus*. Viitattu 5.7.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Koulun kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Fernando Marçal marraskuussa 2019.
**Fernando Marçal de Oliveira** (s. 19. helmikuuta 1989 São Paulo) on brasilialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pituudeltaan 178-senttimetrinen. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Wolverhampton Wanderersia.

Marçal siirtyi vuonna 2010 kotimaastaan Portugaliin, jossa hän edusti Torreensea, Nacionalia ja Benficaa. Viimeksi mainitun joukkueessa hän ei kuitenkaan pelannut yhtään liigaottelua vaan oli lainalla Turkissa Gaziantepsporin joukkueessa kaudella 2015–2016 ja Ranskassa Guingampin joukkueessa kaudella 2016–2017. Kesällä 2017 Marçal siirtyi Lyoniin. Hän on kauden 2019–2020 loppuun mennessä pelannut Ligue 1:ssä 72 ottelua, joista Guingampissa 31 ja Lyonissa 41. Mestarien liigassa hän on pelannut Lyonin joukkueessa yhdeksän ottelua. Eurooppa-liigassa hän on pelannut kahdeksan ottelua, joista Nacionalissa kaksi ja Lyonissa kuusi.

Lähteet
-------

1. 1 2  Fernando Marçal Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)

  

Wolverhampton Wanderers – Englannin Valioliiga
1 Sá |
3 Aït-Nouri |
4 Collins |
7 Neto |
8 Neves |
9 Jiménez |
10 Podence |
11 Hwang |
13 Sarkic |
14 Mosquera |
15 Boly |
17 Guedes |
19 Jonny |
20 Chiquinho |
22 Semedo |
23 Kilman |
24 Toti |
25 Ronan |
27 Nunes |
28 Moutinho |
32 Dendoncker |
37 Traoré |
39 Cundle |
62 Søndergaard |
  Bonatini |
  Cutrone |
Manageri Lage
Minna Canthin kadun eteläpäätä pohjoisen suuntaan. Vasemmalla Venäjän tiede- ja kulttuurikeskus.
Hälytysajoneuvoja Minna Canthin kadun ja Nordenskiöldinkadun risteyksessä.
**Minna Canthin katu** (ruots. *Minna Canths gata*) on noin 350 metriä pitkä katu Helsingin Taka-Töölössä. Katu on nimetty kirjailija Minna Canthin mukaan. Katu on jalkakäytävät mukaan lukien noin kymmenen metriä leveä, ja pysäköinti on sallittu vain kadun toisella puolella. Nopeusrajoitus kadulla on 30 kilometriä tunnissa.

Minna Canthin kadun, Linnankoskenkadun ja Nordenskiöldinkadun rajaamalla alueella sijaitsevat Linnankoskenpuisto sekä Venäjän tiede- ja kulttuurikeskus. Mikael Lybeckin kadun ja Tavaststjernankadun välissä kulkee Kirjailijanpuisto Minna Canthin kadulta Valhallankadulle, jonka jälkeen sama puisto jatkuu Lastenlinnalle asti nimellä Arvo Ylpön puisto. Samassa kohdassa Minna Canthin kadun toisella puolella sijaitsee Kansaneläkelaitoksen päätoimitalo.

Poikkikadut etelästä pohjoiseen
-------------------------------

* Linnankoskenkatu
* Ruusankatu (itään)
* Nordenskiöldinkatu
* Mikael Lybeckin katu (länteen)
* Tavaststjernankatu (länteen)
* Messeniuksenkatu ja Päivärinnankatu (itään)

Lähteet
-------

* Minna Canthin katu *Helsinki – Karttapalvelu*. Viitattu 25.5.2020.  Vaalenapunaisesta pallosta klikkaamalla saa lisätietoa.
**Fernando Torres Durán** (2. elokuuta 1937 Cartago, Panama – 13. marraskuuta 2019 Panamá, Panama)oli Panamassa toiminut kolumbialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Calin hiippakuntaan 16. heinäkuuta 1960 ja nimitettiin Panamán arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Abaradiran titulaaripiispaksi 29. marraskuuta 1996. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi José Dimas Cedeño Delgado, jota avustivat Pedro Rubiano Sàenz ja Daniel Enrique Núñez Núñez.

Torres Durán sai 2. heinäkuuta 1999 nimityksen panamalaisen Chitrén hiippakunnan johtoon. Hän jäi eläkkeelle 25. huhtikuuta 2013. Hän kuoli 13. marraskuuta 2019 Panaman pääkaupungissa 82-vuotiaana.

Lähteet
-------

1. ↑  Fallece Fernando Torres Durán, obispo emérito de la Diócesis de Chitré *La Prensa*.  14.11.2019. Viitattu 15.11.2019. (espanjaksi)
2. 1 2  Thays Domínguez: Muere en la capital Monseñor Fernando Torres Durán, Obispo Emérito de Chitré *Panamá América*.  14.11.2019. Viitattu 15.11.2019. (espanjaksi)
3. 1 2  Catholic-Hierarchy.org: Bishop Fernando Torres Durán (englanniksi)
**Keplerin yhtälö** on eräs taivaanmekaniikan perustavimmista yhtälöistä. Se ilmaisee yhteyden kahden taivaankappaleiden (planeetta, asteroidi, komeetta, tms.) liikkeiden laskemisessa tarvittavan suureen, keskianomalian M ja eksentrisen anomalian E, välillä. Keplerin yhtälö on näennäisesti yksinkertainen:

{\displaystyle M=E-e\sin E},

missä e on taivaankappaleen radan eksentrisyys. Yhtälössä sekä E että M on lausuttu radiaaneina. Varsinainen ongelma on, että tyypillisesti M ja e tunnetaan, ja eksentrinen anomalia E täytyisi saada selville. Tämän ratkaiseminen ei ole mitenkään mahdollista analyyttisesti vaan ratkaisussa joudutaan aina turvautumaan numeerisiin menetelmiin.

Yllä oleva muoto Keplerin yhtälöstä on voimassa ellipsiradoille. Hyperbeliradoille se pätee myös, mutta tällöin kulma E on imaginäärinen. Paraabeliradalle yhtälöstä on olemassa oma erikoistapauksensa, jota kutsutaan *Barkerin yhtälöksi*.

Ratkaisu
--------

Jos taivaankappaleen rata halutaan esittää ajan funktiona, lasku vaatii käytännössä eksentrisen anomalian ratkaisemista jokaista aika-askelta varten. Tästä syystä Keplerin yhtälön mahdollisimman tehokas ratkaisu on tärkeää. Yhtälön muoto tuottaa kuitenkin hankaluutta, sillä jos rata on hyvin soikea eli e on lähellä ykköstä ja etenkin jos tämän lisäksi M on pieni (lähellä nollaa), yhtälön iterointi suppenee varsin hitaasti ja voi olla numeerisesti epätarkka. Tästä syystä erilaisia menetelmiä yhtälön ratkaisemiseksi on esitetty satoja. 

Eräs kätevimpiä menetelmiä on seuraava. Merkitään {\displaystyle f=E-e\sin E-M}, ja lasketaan tämän ensimmäinen ja toinen derivaatta E:n suhteen eli {\displaystyle f\,'=1-e\cos E} ja {\displaystyle f\,''=e\sin E}. Nyt yhtälö voidaan ratkaista valitsemalla alkuarvoksi {\displaystyle E\_{0}=M} ja iteroimalla kaavasta

{\displaystyle E\_{n+1}=E\_{n}-{\frac {f\_{n}}{\sqrt {(f'\_{n})^{2}-f\_{n}f''\_{n}}}}},

kunnes haluttu tarkkuus on saavutettu (eli kunnes {\displaystyle |E\_{n+1}-E\_{n}|<\epsilon }, missä \epsilon  on yleensä luokkaa 10−6 tai pienempi). Tämä menetelmä toimii aina ja suppenee hyvin nopeasti.
**Minna Forss** (os. *Rancken*, 27. joulukuuta 1848 Mietoinen – 29. heinäkuuta 1931 Helsinki) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja toimittaja.

Minna Rancken syntyi Mietoisten pastorin Engelbrekt Ranckenin perheeseen. Hän kävi Turun ruotsalaisen tyttökoulun ja opiskeli vuonna 1871 avatussa Tammisaaren seminaarissa. Valmistuttuaan opettajaksi vuonna 1875 Rancken työskenteli Lohjan kansakoulussa ja siirtyi seuraavana vuonna Uudenkaarlepyyn seminaarin normaalikouluun. Hän meni naimisiin kansakoulunopettaja Mathias Forssin kanssa vuonna 1880 ja työskenteli sen jälkeen opettajana Porvoossa ja vuosina 1889–1916 Helsingissä. Minna Forss oli yksi Suomen ensimmäisistä naispuolisista ruotsinkielisistä kansakoulunopettajista ja jatkoi työtään ajalleen harvinaisesti myös perheen perustamisen jälkeen.

Koulutyönsä ohella Minna Forss toimitti miehensä kanssa *Veckobladet*-lehteä. Mathias Forssin kuoltua vuonna 1903 hän vastasi lehdestä yksin. Naispuolisena päätoimittajana Forssilla oli vain muutamia edeltäjiä kuten *Savonlinnan* Maria Ramstedt ja *Isänmaan Ystävän* Tekla Hultin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Minna Forss.  *Tidskrift för folkskolan*, 2/1917, s. 20–21. Artikkelin verkkoversio.
2. 1 2 3  Minnesord.  *Hufvudstadsbladet*, 31.7.1931, s. 4.
3. ↑  *Suomen lehdistön historia 1: Sanomalehdistön vaiheet vuoteen 1905*, s. 570–571. Kuopio: Kustannuskiila, 1988. ISBN 951-657-220-0.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset Muokkaa Wikidatassa | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Keramian teollisuusrata** oli Kemiössä toimivan Keramian tiili- ja keramiikkatehtaan kuljetuksia varten rakennettu rata. Yhtiöllä jonkin verran 600 mm:n kapearaiteisia raiteita ja mm. Riihimäen–Lopen rautatien vanhin veturi, Tampella 174/1911, 0-6-0st, "Jekke". 

Veturi ostettiin keväällä 1931 ja palveli sodanjälkeiseen aikaan asti, jolloin se romutettiin. Viimeiset aikansa se oli höyrynkehittäjänä eikä kelvannut sotakorvaukseksi. Yhtiöllä ehti olla lisäksi yksi Deutz MLH 332-moottoriveturi (27211/1939, 0-4-0 dm), joka myytiin Lohikon Tiili Oy:lle Kankaanpäähän ja siirtyi aikoinaan Rosenlew-yhtiön omaisuudeksi muun tiilitehtaan kaluston mukana. Veturiin oli jossain vaiheessa vaihdettu alkuperäisen tilalle 3-sylinterinen Deutz –traktorinmoottori. Muuten se oli raideleveyttä lukuun ottamatta hyvin samanlainen kuin Minkiöllä oleva, toinen poikkeus on kankivoimansiirto. Viimeiset havainnot veturista tehtiin vuonna 1978, jolloin se oli sortuneen tallinsa raunioissa Kankaanpäässä. Vaunuina etupäässä kuuppavaunuja, joista parhaassa kunnossa olleet menivät Kankaanpäähän moottoriveturin mukana. Mikään yhtiön kapearaidekalustosta ei kelvannut sotakorvaukseksi. Keramia-yhtiön kapearaideliikenne loppui jo 60-luvulla, jolloin kalusto romutettiin tai myytiin. 

Pieniä kiskotuksen pätkiä ja muutamia jo osittain maatuneita kiskottomia, mutta vielä tunnistettavia ratapölkkyjä oli paikallaan vielä elokuussa 1968, jolloin aivan Keramia Oy:n vieressä olleella partiolippukunta Turun Metsänkävijät ry:n leirialueella (jonne tie kulki tehdasalueen läpi) järjestettiin useampien Metsänkävijä–lippukuntien yhteinen kesäleiri. Nykyään ovat kaikki rippeetkin teollisuusradasta hävinneet, pääasiassa jääneet rakennusten tai maanrakennustöiden alle.

Lähteet
-------

* Lännen pikajuna - Riihimäen-Lopen rautatie 1907-1954, s. 35
* Resiina-lehti2/1982, s. 7
**Piimäjärvi** on matala, kahdesta altaasta koostuva järvi Kiteen pohjoisosassa Pohjois-Karjalassa. Sen pinta-ala on 4,6 neliökilometriä. Etäisyys Joensuusta on 45 kilometriä eteläkaakkoon. Järven läheisyydestä on löydetty kivikautisia asuinpaikkoja.

Maantiede
---------

Piimäjärven ulottuvuus kaakosta luoteeseen on 4,1 kilometriä. Järven eteläosan nimi on Piimälampi, jonka pinta-ala on noin 80 hehtaaria eli noin kuudesosa järven kokonaispinta-alasta. Valtaosan järvestä muodostaa pohjoinen pääallas, jota yhdistää Piimälampeen noin sata metriä leveä salmi, jonka rannalta on löydetty kivikautisia asuinpaikkoja. Pääaltaan luoteisosassa sijaitsee suultaan avoin Suolahti ja pohjoisimmassa osassa samanmallinen Harvistonlahti.

Piimäjärvi on verraten tasasyvä. Noin puolet sen alasta on vähintään kaksi metriä ja enintään kolme metriä syvä. Vähintään kolme metriä syvä alue sijaitsee järven pohjoispuoliskolla ja syvin piste on noin neljä metriä. Piimälammen syvimmät kohdat ovat noin kaksimetrisiä.

Piimäjärven saariluku on kahdeksan. Saarista neljä on alle aarin laajuisia luotoja ja yhden pinta-ala on yli hehtaarin. Saarten yhteenlaskettu pinta-ala on kolmisen hehtaaria ja rantaviiva 920 metriä.

Piimäjärven länsirannalla sijaitsee Piimajärven kylä peltoineen. Kylän halki kulkee 30. itäinen pituuspiiri. Piimäjärven pohjoisrannalta alkaa Harvistonsuo, jonka halki virtaa järven lasku-uoma kohti luodetta. Järven itäinen ranta-alue on metsämaata. Piimälammen rantavyöhyke on soista. Piimäjärven länsipuolitse kulkee yhdystie 15541 ja itäpuolitse valtatie 6 sekä Karjalan rata. Kiteen lentokenttä sijaitsee noin puolitoista kilometriä järveltä kaakkoon.

Piimäjärven vesitilavuus on 9 908 000 kuutiometriä.

Piimäjärvi (04.383.1.002) kuuluu Piimäjoen yläosan valuma-alueeseen (04.383), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Piimäjoen valuma-alue (04.38) ja ensimmäinen jakovaihe on Oriveden–Pyhäselän alue (04.3). Piimäjärvi on laajin Piimäjoen yläosan valuma-alueen viidestä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Toiseksi laajin on Särkijärvi, jota seuraa Haukilampi. Kaksi pienintä vakavettä, eli Mustalampi ja Majoinlampi, ovat alle viiden hehtaarin laajuisia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Piimäjärvi (sijainti maastokartalla) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 6.2.2023.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 6.2.2023.
3. ↑  Piimäjärvi (04.383.1.002) *Järviwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 6.2.2023.
4. ↑  Piimäjoen yläosan valuma-alue (04.383) *Järviwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 6.2.2023.
Pohjoiskorealaisen telatykin putki
**Piippu** on ampuma-aseen osa jonka läpi ammus kulkee. Piippu on pitkä, suora ja poikkileikkaukseltaan pyöreä lähes poikkeuksetta metallista valmistettu kappale, jonka keskellä on pyöreä reikä ammusta varten. Reiän seinämässä on useissa asetyypeissä kiertyvä uritus, rihlaus, jonka tehtävänä on saada ammus pyörimään pituusakselinsa ympäri, jotta se lentäisi vakaasti. Halkaisijaltaan yli 20 mm piippuja kutsutaan putkiksi.

Piipun alkupäässä on takaaladattavissa aseissa yleensä patruunapesä ylimenokartioineen ja suussa päätekartio. Piipun suussa voi olla kierre tai jokin muu kiinnitysmekanismi liekinsammutinta, pistintä, suujarrua, äänenvaimenninta tai muuta lisävarustetta varten. Aseen käyntitarkkuuden kannalta on oleellista, että piippu on mahdollisimman jäykkä, ja sisäpinnan laatu on hyvä.Kun patruunan lataus on piippuun käyvä, käy ase/piippu laukauksesta toiseen samalla tavalla. Piipun pituus ilmoitetaan patruunalla ladattavissa aseissa mitattuna iskupohjasta piipunsuuhun.

Piiput valmistetaan yleensä takomalla.Piippuja voidaan valmistaa myös lastuamalla(kanuunapora/nappirihlaus)

Kuva 105-millimetrisen tykinputken sisältä.
**Wedlock – kalmankihla** on Rutger Hauerin tähdittämä ja Lewis Teaguen ohjaama toimintaelokuva vuodelta 1991.

Juoni
-----

Onnistuneen keikan jälkeen rikostoverit pettävät jalokivivaras Frank Warrenin. He ampuvat Frankia useita kertoja ja häipyvät sitten luullen hänen kuolleen. Kitumaan jäänyt Frank kuitenkin selviytyy, ja hän on onnistunut jo aiemmin piilottamaan saaliin. Frank tuomitaan elinkautiseen vankeusrangaistukseen. Vankila on sikäli erikoinen, ettei siellä ole kovinkaan paljon vartijoita, mutta kaikilla vangeilla on kaulassaan "Wedlock"-panta, joka räjähtää vangin yrittäessä karata. Räjähtäminen voidaan kuitenkin välttää, jos vanki onnistuu löytämään "parinsa", jolla on sama viivakoodi kaulapannassaan. Mikäli näiden kahden välinen etäisyys ylittää kolmen sadan metrin, panta kuitenkin aktivoituu. Frank löytää pian oman parinsa ja yhdessä he onnistuvat pakenemaan. He lähtevät etsimään kätkettyjä timanttisalkkuja, mutta ennen pitkää vanhat rikostoverit ovat heidän perässään samoin aikein.

Arvioita
--------

*Video-oppaassa* vuodelta 1994 Markku Salmi sanoo *Kalmankihlaa* onnistuneeksi toimintapaketiksi ja antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota "hyvä".

Lähteet
-------

1. ↑  Romano, Bello (toim.): *Video-opas 95, Yli 8500 elokuvaa, 2000 uutuutta*. WSOY, 1994. ISBN 951-0-19839-0.

Aiheesta muualla
----------------

* *Wedlock – kalmankihla* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
**Wednesday Addams** on Charles Addamsin luoma kuvitteellinen hahmo, joka kuuluu Addamsin perheeseen. Hahmo esiintyi ensimmäistä kertaa vuonna 1938 *The New Yorker* -lehdessä julkaistussa strippisarjakuvassa ja sen jälkeen monissa televisiosarjoissa ja elokuvissa. Häntä ovat näytelleet muun muassa Lisa Loring ja Christina Ricci. Wednesday on pääosassa Netflixin vuonna 2022 alkaneessa samannimisessä televisiosarjassa, jossa hahmoa esittää Jenna Ortega.

Addamsin perhe
--------------

*Pääartikkeli: The Addams Family*
Wednesday on osa Charles Addamsin luomaa kuvitteellista Addamsin perhettä. Hän on Gomez ja Morticia Addamsin tytär. Ydinperheeseen kuuluu myös Pugsley, joka esitetään vaihtelevasti joko Wednesdayn iso- tai pikkuveljenä.

Hahmo
-----

### Kehitys

Wednesdayn nimesi Charles Addamsin ystävä, kirjailija ja runoilija Joan Blake. Nimi on peräisin "Maanantain lapsi on kaunis piltti" -lastenlorun säkeestä "keskiviikon lapsi murheita saa" (engl. *Wednesday’s child is full of woe*). Hahmo mainittiin ensimmäistä kertaa nimeltä vuonna 1964 alkaneessa televisiosarjassa *The Addams Family*.

### Ominaisuudet

Alkuperäisissä sarjakuvissa Wednesday esitetään 6–8 vuotiaana karmivana pikkutyttönä. Myöhemmin julkaistuissa elokuvissa ja televisiosarjoissa hahmo on joko lapsi tai teini-ikäinen. Broadwayn näytelmissä Wednesday on esitetty aikuisena.

Wednesday pitää tyypillisesti hiuksiaan kahdella letillä ja pukeutuu mustaan mekkoon. Hahmoa kuvataan tavallista lasta älykkäämmäksi ja ovelammaksi. Vuoden 1964 televisiosarjassa Wednesday esitetään outona mutta optimistisena lapsena, joka pitää hämähäkeistä ja päättömistä nukeista. Myöhemmissä sovituksissa Wednesday on synkempi ja väkivaltaisampi, mutta hän rakastaa edelleen kaameita asioita.

Vuoden 2022 televisiosarjassa Wednesdayllä on selvännäkijän kykyjä. Aiemmin hahmolla ei ole ollut yliluonnollisia voimia, vaikka yliluonnollisuutta on muuten perheestä kertovissa sarjoissa tai elokuvissa esiintynytkin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Gooden, Tai: The Sinister Evolution of Wednesday Addams *Nerdist*.  28.11.2022. Viitattu 17.12.2022. (englanniksi)
2. ↑  Viikonpäivät *Värssyjä*. Viitattu 17.12.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Wednesday Addams** Wikimedia Commonsissa

* Wednesday Addams The Addams Family Wikissä
Bror Hjorth
**Bror Hjorth** (tai **Hjort**, 22. huhtikuuta 1894 Älvkarleby, Upsalan lääni – 1968) oli ruotsalainen kuvanveistäjä, taidemaalari ja piirtäjä. Hän opiskeli Pariisissa vuosina 1921–1924, ja siellä hän arvioiden mukaan opettajaltaan sai taipumuksen arkkitehtoniseen yksinkertaisuuteen, rytmiseen jännitykseen sekä pintakäsittelyn karkeuteen ja ilmaisuvoimaisuuteen. Pariisissa Hjorthiin vaikuttivat myös primitiivinen taide, naivismi sekä kubismi, varsinkin Pablo Picasso. Hjorthin taide liittyy kuitenkin ennen kaikkea ruotsalaiseen kansanelämään ja talonpoikaiskulttuuriin. Kansanelämää hän kuvasi rehevän naivistisesti. Hän sai merkittäviä vaikutteita Ruotsin kansantaiteesta. Hänen pelkistetyt veistoksensa ja maalatut puureliefinsä ovat monumentaalisia ja rytmisesti rakenteellisia. Hjorth teki myös Jukkasjärven kirkon alttariptyykissä olevat Lars Levi Laestadiuksen herätystyötä kuvaavat puukohokuvat. Hän oli Tukholman taidekorkeakoulun piirustuksen professori vuosina 1949–1959 ja vuonna 1956 perustetun Upsalan kuvanveistokoulun opettaja.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Otavan Iso Fokus, osa 2*, s. 1094. Helsinki: Otava, 1972. ISBN 951-1-00272-4.
2. 1 2 3 4  *Otavan Iso tietosanakirja, osa 3*, s. 794. Helsinki: Otava, 1962.
3. 1 2  *Facta, osa 3*, s. 627. 7. p.. Porvoo Helsinki: WSOY: Tietosanakirja, 1977. ISBN 951-0-01483-4.
4. ↑  Kodin suuri tietosanakirja, osa 4 vuodelta 1979, s. 265
5. ↑  WSOY:n Iso Tietosanakirja, osa 3 vuodelta 1995, s. 266
6. ↑  Bror Hjorth, Svenskt biografiskt lexikon

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Bror Hjorth** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* KulturNav
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Weberocereus** on kaktuskasvisuku. Se on nimetty 1800-luvun maineikkaan kaktustutkijan Fréderick Albert Constant Weberin mukaan.

Tuntomerkit
-----------

Kasvit ovat päällyskasveja (epifyyttejä tai litofyyttejä), rentovartisia tai kiipeileviä pensaita. Juuret ovat usein varteen kehittyviä jälkijuuria (adventiivijuuria). Nivelikkäät varret ovat poikkileikkaukseltaan pyöreitä, kulmikkaita tai litistyneitä. Uurteiden väliset harjut ovat liuskaisia tai hampaisia, ja niitä on kahdesta viiteen. Areolit ovat pieniä ja heikkopiikkisiä tai piikittömiä. Kukat sijaitsevat varren sivulla lateraalisesti ja ovat avoinna yöaikaan. Ne ovat muodoltaan kellomaisia tai lyhyen suppilomaisia, väriltään vaaleanpunaisia, hailakankeltaisia tai vihreäsävyisiä ja kooltaan kolmesta viiteen cm pitkiä. Kukkapohjuksessa on sukasten ja karvamaisten piikkien muodostamia tupsuja. Maljamaisen pohjuksen nielussa on hedekiehkura. Hedelmä on pallomainen tai pitkänomainen, mehevä, pinnaltaan usein kyhmyinen tai sukasellinen, väriltään keltainen tai punainen. Malto on valkoista tai purppuraista.

Levinneisyys
------------

Eniten suvun lajeja on Costa Ricassa, mutta suvun kokonaisalue ulottuu Meksikon eteläosasta Ecuadoriin.

Lajit
-----

Suvussa katsotaan olevan yhdeksän lajia.

* *Weberocereus biolleyi*
* *Weberocereus bradei*
* *Weberocereus glaber*
* *Weberocereus imitans*
* *Weberocereus panamensis*
* *Weberocereus rosei*
* *Weberocereus tonduzii*
* *Weberocereus trichophorus*
* *Weberocerus tunilla*

Lähteet
-------

* Anderson, E. F. 2001: The Cactus Family. - Timber Press. Portland, Oregon. ISBN 0-88192-498-9.

### Viitteet

1. ↑  Anderson 2001: 678
2. 1 2  Anderson 2001: 679
3. ↑  Anderson 2001: 678ss

Aiheesta muualla
----------------

* Cacti Guide.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q136931
* Wikispecies: Weberocereus
* BioLib: 105640
* CoL: 87PG
* GBIF: 7281443
* GRIN: 12792
* iNaturalist: 272578
* IPNI: 289036-2
* IRMNG: 1071485
* ITIS: 907043
* NCBI: 336104
* Open Tree of Life: 801965
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:289036-2
* Tropicos: 40025647
* WFO: wfo-4000040571

 |

 |
**eduroam** (lyhenne sanoista *education roaming*) on kansainvälinen yhteispalvelu, jonka avulla toisessa organisaatiossa vieraileva käyttäjä saa verkkoyhteyden oman kotiorganisaationsa käyttäjätunnuksilla.

Käytäntö
--------

eduroam on GÉANTin omistama tavaramerkki ja eduroam-verkkovierailuun voi liittyä mikä tahansa yliopisto, korkeakoulu tai tutkimuslaitos, jonka WLAN-verkko täyttää tietyt ehdot. eduroam-yhteistyössä mukana olevien organisaatioiden opiskelijoille ja henkilökunnalle avautuu eduroamin myötä mahdollisuus käyttää langatonta verkkoa ilman erityistä vierailijatunnusta ympäri maailmaa.

Tekniikkaa
----------

eduroamissa käyttäjät kirjautuvat omilla tunnuksillaan eduroam-vierailijaverkkoon toisessa korkeakoulussa tai tutkimuslaitoksessa. Tunnistamistiedot välitetään tietoturvallisesti kotiorganisaatiolle, joka tarkistaa tiedot käyttäjätietokannasta ja vastaa takaisin. Tiedonvälityksessä käytetään RADIUS-hierarkiaa ja käyttäjätunnuksen realm-osa (kayttajatunnus@realm) kertoo vierailijaverkolle, että tunnistamispyyntö on välitettävä hierarkiassa eteenpäin. Tiedot välitetään kansalliselle RADIUS-juurelle, joka realmin perusteella ohjaa autentikontipyynnön joko oikealle kotiorganisaatiolle, jos on kyse maan sisäisestä verkkovierailusta, tai kansainvälisille RADIUS-juurille.

Autentikointiin käytetään IEEE 802.1X -standardia, jota organisaation WLAN-verkon ja käyttäjien päätelaitteiden täytyy tukea. eduroam-yhteistyössä mukana olevien organisaatioiden verkoissa käytetään verkon nimenä (SSID:nä) *eduroam*.

Lähteet
-------

1. ↑  eduroam.org – Frequently Asked Questions *eduroam.org*. Viitattu 24.11.2016.
2. ↑  eduroam Compliance Statement v1.0 TSec(11)043 (PDF)  4.10.2011. TERENA. Viitattu 24.11.2016. en

Aiheesta muualla
----------------

* Kansainvälinen eduroam.org
* eduroam.fi
Stora Enson Veitsiluodon paperitehdas
**Paperitehdas** on paperin valmistamiseen tarkoitettu tehdas. Paperitehtaassa valmistetaan paperia kasvikuiduista, kuten selluloosasta, vanhoista vaatteista tai muista raaka-aineista. Paperitehtaissa käytetään paperikoneita, kuten fourdrinier.

Historia
--------

Paperitehtaiden historian tutkimista vaikeuttaa tutkijoiden käyttämän terminologian ja määritelmien hajanaisuus. Useat käyttävät termiä tehdas erottelematta sitä, onko tehtaan käyttövoimana ihminen, eläin vai vesi. Tämän seurauksena on ollut vaikeata määrittää milloin vesivoimaa ryhdyttiin käyttämään hyödyksi paperinvalmistuksessa. Tämä on ollut merkittävä muutos paperin valmistuksessa käytettävissä menetelmissä.

### Käsityönä ja eläinvoimalla tapahtunut paperinvalmistus

Kiinalaiset ja muslimipaperivalmistajat hyödynsivät ihmis- ja eläinvoimaa paperin valmistuksessa. Ei kuitenkaan ole varmoja lähteitä sille, että he olisivat hyödyntäneet vesivoimaa. Tämän johdosta paperitehtaista käytettiin yleensä nimitystä paperimylly. 

Tutkijat ovat löytäneet paperimyllyjä Bagdadista Abbasidien aikakaudelta vuosilta 794–795. Vesivoiman käytöstä ei kuitenkaan ole vielä tältäkään ajalta varmoja viitteitä.

### Vesivoimalla toimivat paperitehtaat

Al-Andaluksessa tehty kattava tutkimus alueen paperinvalmistuksesta ei paljastanut merkkejä vesikäyttöisistä tehtaista. Myöskään reconquistan jälkeen tapahtuneessa omaisuuden jaossa ei ole mainittu vesivoimalla toimineita paperitehtaita. Arabialaisissa teksteissä ei koskaan mainita termiä mylly paperinvalmistuksen yhteydessä ja Ziridien sulttaanin Al-Muizz ibn Badisin kirjoittamassa kuvauksessa puhutaan ainoastaan käsin tapahtuvasta paperinvalmistuksesta. Englantilainen insinööri ja historioitsija Donald Hill on tunnistanut mahdollisen vesivoimalla toimineen paperitehtaan Samarkandista 1000-luvulta. Hillin lähteenä on persialaisen tiedemiehen Al-Biruniin muistiinpanoihin, mutta hän myöntää, että muistiinpanoissa mainitaan liian lyhyesti, jotta asia voitaisiin varmuudella päätellä. Tätä kuitenkin pidetään ensimmäisenä lähteenä vesivoimalla tapahtuneesta paperinvalmistuksesta.

Hill mainitsee, että paperitehtaita on mainittu varhaisissa kristillisissä katalonialaisissa lähteissä 1150-luvulta lähtien, joka voi viitata islamilaisiin perinteisiin, mutta varmoja lähteitä tälle ei ole. 

Ensimmäinen varma viite vesivoimalla toimineesta paperitehtaasta on vuodelta 1282  Aragonian kuningaskunnasta. Pietari III antamassa julistuksessa mainitaan kuninkaallisen vesimyllyn perustaminen paperinvalmistuksen keskuksena toimineeseen Xàtivaan. Alueen paikalliset muslimipaperinvalmistajat näyttävät vieroksuneen uutta keksintöä, sillä julistuksessa annetaan heille oikeus jatkaa paperinvalmistusta perinteisellä tavalla. 

Ensimmäinen Alppien pohjoispuolella toiminut pysyvä paperitehdas perustettiin 1390 Nürnbergiin. 1300-luvun puolivälin jälkeen paperinvalmistus Euroopassa kehittyi nopeasti. 

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Paper mill
**Eduardo and His Brazilian Aeroplane** on yhtye, jonka Eduardo Domingues de Jesus perusti Suomessa. Sieltä Domingues matkusti Italiaan opiskelemaan ja myöhemmin muutti Suomeen. 

Eduardo and his Brazilian Aeroplane on tehnyt suomalaisten artistien lauluista brasilialaisia tulkintoja. Laulut on sovittanut Anthony "Toninho" Johnson. Brazilian Aeroplane on esittänyt ja levyttänyt mm. J. Karjalaista portugaliksi Domingues kääntämin tekstein. Hän on kääntänyt myös muun muassa Ultra Bran lauluja yhteistyössä Sanna Edelmanin kanssa.

Yhtye on julkaissut singlen nimeltä "Zero e um (Ett och noll)" 19. kesäkuuta 2010. Alkuperäinen laulu on Bo Kaspers Orkesterin tuotantoa. Albumi "Simetria: Bo Kasper in Brazil" on julkaistu 15.11.2010.

Diskografia
-----------

### Eduardo and His Brazilian Aeroplane

Albumit

* *Telepatia: J. Karjalainen music in Brazil* (2003)
* *Simetria – Bo Kasper in Brazil* (2010)

Singlet

* *Capoeira, Bola & Areia* (2002)

* *Botão com âncora* (1998), sisältää myös laulun *Selvagens Lupinéias*

* *Zero e um (2010)*

### Muut levytykset

* Live at Ribs (2000), sis. *Bossa do Jukka*, *Cinderela impaciente* (Levoton tuhkimo), *Heróis* (Sankarit)

Aiheesta muualla
----------------

* Brazilian Aeroplane -sivusto
* Poko Rekordsin yhtyettä koskeva sivu (Arkistoitu – Internet Archive)
* Pirkko Kotirinnan arvostelu levystä "SIMETRIA: Bo Kasper in Brazil" Helsingin Sanomissa 28.11.2010 (Arkistoitu – Internet Archive)