recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Näkymä entisen padon yläpuolelta (katso yllä).
**Gdovka** (ven. Гдовка, vir. *Oudova*) on Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueella virtaava joki, joka laskee Peipsijärveen Outovassa. Joen nimi voi olla suomeksi myös Outovanjoki (vertaa vir. *Oudova jõgi*), koska keskustaajama *Gdov* on suomeksi Outova.

Joen kulku
----------

Joen alkupää sijaitsee suolammessa Pesij Mohin (ven. Песий Мох) suoalueella, jonne on kaivettu kolme kilometriä pitkä suora kuivatusojien johto-oja. Johto-ojat on johdettu joen luontaiseen uomaan, joka virtaa ensin neljä kilometriä pohjoiseen, jossa sijaitsee joen läpivirtausjärvi Antuhnovo. Joki kiertää suoalueen Sorotšij Mohin (ven. Сорочий Мох) sen itä- ja pohjoispuolelta ja kun se kääntyy länteen, ohittaa se Birjutšev Moxin (ven. Бирючев Мох) suoalueen sen eteläpuolelta. Täällä joen etelästä tuleva sivujoki yhtyy pääuomaansa ja kuusi kilometriä lännessä joki kääntyy luoteeseen päin. Seuraavan osuuden puolimatkassa siihen yhtyy idästä päin toinen suuri sivujoki, joka saa alkunsa edellä mainitulta Birjutševin suoalueelta ja joka virtaa Seltsyn (ven. Сельцы) kylän läpi. Joki saapuu nyt metsäalueelta vilellylle surulle, missä se virtaa ensin Jevreinon (ven. Еврейно) kylän ohi, sitten Outovan läpi ja laskee Peipsijärveen Ustjen (ven. Устье) kylässä.

Valuma-alue ja sivujoet
-----------------------

Gdovka sijaitsee Narvanjoen vesistöalueessa Peipsijärven alueella. Gdovka laskee Peipsijärven itärantaan 1,5 kilometriä etelään Tšerman suistosta. Peipsijärven laskujoki Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen. Gdovkan valuma-alue sijaitsee kokonaan Pihkovan alueella Outovan piirissä ja sen pinta-ala on 150 neliökilometriä. Sen valuma-alue rajautuu pohjoisessa Tšerman valuma-alueeseen, idässä Pljussan valuma-alueeseen ja etelässä Vetkan- (ven. Ветка) ja Kunan (ven. Куна) valuma-alueisiin. Sen suurimpien sivujokien nimiä ei ole mainittu käytettävissä kartoissa. Joen valuma-alueella on joitakin lampia ja Antuhnovo on ainoa järvi, joka sijaitsee sen pääuomassa.

Hallintoalue
------------

Valtiollisen vesistörekisterin mukaan joki ja sen valuma-alue kuuluu Itämeren valuma-alueen piiriin (ven. Балтийский бассейновый округ). Venäjän vesistöjen hallintorakenteesta ei ole tässä tietoa, mutta alue sisältyy kuitenkin Pihkovan alueeseen. Joen vesistörekisterin numero on 01030000312102000027381 .

Huomautuksia
------------

1. 1 2 3 4  Teksti on osittain käännös venäjänkielisestä artikkelista ru:Гдовка, jonka tiedot on vielä tarkistamatta muista lähteistä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Gdovka (*textual.ru*) *Venäjän valtion vesistötietokanta*. Viitattu 2.6.2020. (venäjäksi)
2. 1 2  Pihkovan alueen kartta: sivu 4, sivu 5, viitattu 2.6.2020
3. 1 2 3  Neuvostoajan kartta: Лист O-35-Б, Луга (Luga), 1:200 000

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: ru:Гдовка
**Carmine Coppola** (11. kesäkuuta 1910 New York – 26. huhtikuuta 1991 Los Angeles) oli yhdysvaltalainen huilisti, säveltäjä ja kapellimestari, joka teki uransa loppuvaiheessa elokuvamusiikkia erityisesti poikansa Francis Ford Coppolan ohjauksiin, muun muassa *Kummisetä*-trilogiaan ja elokuvaan *Ilmestyskirja. Nyt*.

Coppola teki varsinaisen uransa ensin orkesterihuilistina Arturo Toscaninin johtamassa NBC-radioyhtiön sinfoniaorkesterissa ja sitten Broadwayllä musikaalien kapellimestarina. Kun poika Francis pääsi ohjaamaan Hollywoodissa, tämä kutsui isänsä tekemään musiikkia elokuviinsa, joista ensimmäinen oli *Finianin sateenkaari* (1968). Coppola sai yhdessä Nino Rotan kanssa Oscar-palkinnon musiikista elokuvaan *Kummisetä osa II*. Hän sävelsi musiikin myös poikansa elokuvaan *Kiviset puutarhat* (1987), Carroll Ballardin elokuvaan *Musta ori* (1979) sekä Abel Gancen mykkäelokuvan *Napoléon* (1928) restauroituun versioon (1980–1981), jota hän piti tärkeimpänä elokuvatyönään.

Lähteet
-------

1. 1 2  Carmine Coppola Elonetissä.
2. 1 2  Uusitalo, Kari ja Huhtamo, Erkki: "Riveistä vuonna 1991 poistuneet", *Elävän kuvan vuosikirja 1990*, s. 130. Toim. Matti Apunen. Suomen elokuvasäätiö, Suomen elokuva-arkisto, Valtion Painatuskeskus, 1990. ISBN 951-861-951-4.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Australia

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Grammy Awards
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Gbêkên alue** (ransk. *région de Gbêkê*) on Vallée du Bandaman piirikuntaan kuuluva hallintoalue Norsunluurannikon keskiosassa. Sen hallinnollinen keskus on Bouaké. Alueen pinta-ala on 9 136 neliökilometriä. Asukkaita on 1 010 800 henkeä (vuonna 2014, väestönlaskenta).

Gbêkên alue rajoittuu pohjoisessa Hambolin, idässä Iffoun, etelässä Bélierin ja lännessä Marahouén ja Bérén alueisiin.

Alue käsittää Béoumin, Botron, Bouakén ja Sakassoun departementit. Aliprefektuureja on 20 ja kyliä 771. Asukkaat ovat etupäässä bauleja. Lisäksi on djulia ja paljon ulkomailta muuttaneita.

Väestön pääelinkeinot ovat kaupakäynti, maanviljely ja teollisuus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat jamssit, riisi, maissi, maapähkinä, maniokki, vihannekset ja munuaispuu. Teollisuus tuottaa puuvillaa ja tekstiilejä, ruokaöljyä, cashew-pähkinöitä, alkoholia ja tupakkaa sekä pakkaustarvikkeita.

Alueen nähtävyyksiä ovat baulekuninkaiden hovi Sakassoussa, Wassoun savenvalajat, Agbassin esihistorialliset luolat, Samori Tourén linnoitus Marabadiassassa sekä luontokohteet virtahepoineen. Bauleilla on rikas käsityö- ja tanssiperinne.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Présentation de Gbèkè *Côte d’Ivoire politique*. Viitattu 4.2.2022.
2. ↑  Répertoire des localités: Région du Gbèkè *Institut national de la statistique*. Viitattu 4.2.2022.
**Urheiluteko, jota Suomi ei unohda** oli aikakauslehti Urheilun Kuva-Aitan vuosina 1957–1967 jakama vuosittainen palkinto. Vuosina 1957–1965 palkinto oli hopeahaarikka, ja tämän jälkeen Vesa Männikön suunnittelema korkokuva.

Sama henkilö saattoi saada palkinnon vain kerran. Lopullisen valinnan teki lehti itse, mutta lukijoiltakin kysyttiin mielipidettä.

Palkinnon saajat
----------------

* 1957 Olavi Salsola yleisurheilu/keskimatkojen juoksija
* 1958 Kalevi Hämäläinen hiihto
* 1959 Juhani Järvinen pikaluistelu
* 1960 Veikko Hakulinen hiihto
* 1961 Pauli Nevala yleisurheilu/keihäänheitto
* 1962 Valto Olenius yleisurheiluvalmennus/seiväshyppy
* 1963 Pentti Eskola yleisurheilu/pituushyppy
* 1964 Veikko Kankkonen mäkihyppy
* 1965 Jorma Kinnunen yleisurheilu/keihäänheitto
* 1966 Eero Mäntyranta hiihto
* 1967 Eero Tapio paini

Vastaavantyyppistä palkintoa oli antanut jo aiemmin Suomen Urheilulehti, joka palkitsi vuosittain menestyneen suomalaisurheilijan Suomen Urheilulehden kultamitalilla.

Lähteet
-------

* Vesa-Matti Peltola: Urheilun Kuva-Aitan palkinnot Suomen Urheilutietäjät ry. Viitattu 25.7.2017.
Vjatskije Poljanyn vaakuna.
**Vjatskije Poljany** (ven. Вя́тские Поля́ны, mariksi Виче Алан) on kaupunki Kirovin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Vjatkajoen rannalla 350 kilometriä Kirovista kaakkoon. Kaupungin kautta kulkee Kazanin ja Agryzin välinen rautatie (Vjatskije Poljanyn asema). Asukkaita on 38 800 henkeä (vuonna 2008).

1500-luvulle saakka paikalla sijaitsi pieni udmurttikylä. Vuonna 1596 perustettiin Kristuksen syntymän luostari, jonka ympärille syntyi vilkas kauppataajama. Vuonna 1915 rakennettiin sen kautta kulkeva Moskovan ja Jekaterinburgin välinen rautatie. Vuonna 1938 Vjatskije Poljany sai kaupunkimaisen taajaman statuksen ja vuonna 1942 siitä tuli kaupunki.

Nykyään Vjatskije Poljanyssa on konepaja, puunjalostus- ja elintarviketeollisuutta.

Lähteet
-------

* *Goroda Rossii: entsiklopedija*, s. 101. Moskva: Bolšaja Rossijskaja Entsiklopedija, 1994. ISBN 5-85270-026-6.

Aiheesta muualla
----------------

* Vjatskije Poljanyn sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Thorvald Aagaard
**Hans Thorvald Aagaard** (8. kesäkuuta 1877 Rolsted, Fyn – 22. maaliskuuta 1937 Ringe) oli tanskalainen säveltäjä.

Aagaard sai opetusta Carl Nielseniltä Kööpenhaminassa vuonna 1898. Ollessaan konservatorio-opiskelijana vuosina 1900–1902 hän sai opetusta viulunsoitossa Valdemar Toftelta, urkujensoitossa Otto Mallingilta ja musiikin teoriassa Jørgen Ditleff Bondesenilta. Aagaard jatkoi asepalveluksen jälkeen kontrapunktin ja sävellyksen opiskelua Nielsenin sekä musiikin historian opiskelua Thomas Laubin johdolla. Vuonna 1905 hän pääsi vaaliseurakunnan (valgmenighed) urkuriksi ja kansankorkeakoulun opettajaksi Ryslingessä. Vuonna 1907 Aagaard perusti Fynske Musikantere -orkesterin, joka piti yli 400 konserttia hänen johtaessaan sitä kuolemaansa saakka.

Aagaard työskenteli tanskalaisen laulun ja kirkkolaulun uudistamisen parissa. Hän oli vuonna 1922 saataville tulleen *Højskolesangbogenin* pääjulkaisija. Kokoelmassa on monia hänen omia laulujaan; lisäksi hänen sävellyksiään ilmestyi monissa hänen itsenäisesti julkaisemissaan kokoelmissa. Aagaard julkaisi vuonna 1933 pedagogisen teoksen *Violinskole for Seminarier*. Lisäksi hän kirjoitti lukuisia musiikkihistoriallisia artikkeleita *Højskolebladet* - ja *Fyns Tidende* -lehtiin. Vuonna 1937 kuollut Aagaard haudattiin Ryslingeen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Thorvald Aagaard Dansk Biografisk Leksikon


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Gdańskin piirikunta** (puol. *powiat gdański*) on yksi Pommerin voivodikunnan piirikunnista. Piirikunnan arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 118 489. Siihen kuuluvat seitsemän kuntaa ovat Cedry Wielkie, Kolbudy, Pruszcz Gdański, Przywidz, Pszczółki, Suchy Dąb ja Trąbki Wielkie.

Väestö
------

Piirikunnan väestöpyramidi 2014.
Vuoden 2019 lopussa Gdańskin piirikunnan asukkaista 50,9 prosenttia oli naispuolisia ja 49,1 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 22,5 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 61,8 prosenttia ja eläkeikäiset 15,7 prosenttia. Väestön keski-ikä oli 37,9 vuotta, mikä on koko Puolan väestön keski-ikää alempi. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 1 500 lasta.

Gdańskin piirikunnan väkiluku on kasvanut suoraviivaisesti koko 2000-luvun ajan, minkä alussa se oli 79 459 asukasta. Piirikunnan syntyvyys (1,9 syntymää yhtä kuolemaa kohden) on koko Puolan keskimääräistä tasoa korkeampi ja se on saanut muuttovoittoa sekä muulta Puolalta että ulkomailta. Asukkaiden määrän ennakoidaankin kasvavan 168 877 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Powiat gdański w liczbach *Polska w liczbach*. Viitattu 2.9.2020. (puolaksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Pommerin piirikunnat |
| --- |
|  |
| Kaupunkipiirikunnat | 
* Gdańsk (hallintokeskus)
* Gdynia
* Słupsk
* Sopot

 |
|  |
| Piirikunnat | 
* Bytów
* Chojnice
* Człuchów
* Gdańsk
* Kartuzy
* Kościerzyna
* Kwidzyn
* Lębork
* Malbork
* Nowy Dwór
* Puck
* Słupsk
* Starogard
* Sztum
* Tczew
* Wejherowo

 |

 |
**Dylan Bronn** (arab. ديلان برون‎, s. 19. kesäkuuta 1995 Cannes, Ranska) on tunisialainen jalkapalloilija. Puolustajana pelaava Bronn edustaa Italian pääsarjassa pelaavaa Salernitanaa.

Seurajoukkueura
---------------

Bronn aloitti uransa Ranskassa nuorten tasolla kotikaupunkinsa AS Cannesin riveissä. Sittemmin aikuisten tasolla hän siirtyi pelaamaan CFA sarjatasolle jatkaen Cannesin riveissä kaudella 2013–2014.

### Chamois Niortais

Ammattilaiseksi Bronn päätyi kaudella 2016–2017 siirryttyään Ligue 2 tasolla pelanneeseen Chamois Niortais'iin. Hän pelasi avauskaudella 30 sarjaottelua ja onnistui maalinteossa kahdesti.

### Gent (2017–2019)

Elokuussa 2017 Bronn allekirjoitti neljän vuoden sopimuksen Belgian pääsarjassa pelaavan Gentin kanssa. Bronn nousi avauskaudellaan Belgiassa avauskokoonpanoon pelaten 34 pääsarjaottelua ja onnistui maalinteossa edelliskauden tapaan kahdesti.

### Salernitana (2022–)

Elokuussa 2022 Bronn allekirjoitti kolmen vuoden sopimuksen Serie A:ssa pelaavan Salernitanan kanssa.

Maajoukkueura
-------------

Bronn sai edustaa äitinsä kotimaata Tunisiaa ja pelasi ensimmäisen maaottelunsa 28. maaliskuuta 2017 harjoitusottelussa Marokkoa vastaan.

Kesäkuussa 2018 Bronn valittiin Tunisian maajoukkueeseen 2018 MM-kilpailuihin Venäjälle. Hän teki kisoissa ensimmäisen maaottelumaalin Belgiaa vastaan toisessa lohko-ottelussa. Bronn kavensi ottelun 2–1 tilanteeseen. Pian maalin jälkeen hän loukkaantui kesken ottelun.

Lähteet
-------

1. ↑  Dylan Bronn é un nuovo giocatore della Salernitana *ussalernitana1919.it* 12.8.2022 Viitattu 26.11.2022 (italiaksi)
2. ↑  Tunisia World Cup squad: Leicester City’s Benalouane in 23-man squad *bbc.co.uk* Viitattu 18.6.2018 (englanniksi)

Tunisian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2018
1 Ben Mustapha |
2 S. Ben Youssef |
3 Benalouane |
4 Meriah |
5 Haddadi |
6 Bedoui |
7 Khaoui |
8 F. Ben Youssef |
9 Badri |
10 Khazri |
11 Bronn |
12 Maâloul |
13 Sassi |
14 Ben Amor |
15 Khalil |
16 Mathlouthi |
17 Skhiri |
18 Srarfi |
19 Khalifa |
20 Chaalali |
21 Nagguez |
22 Hassen |
23 Sliti |
Valmentaja Maâloul

Tunisian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2022
1 Mathlouthi |
2 Ifa |
3 Talbi |
4 Meriah |
5 Ghandri |
6 Bronn |
7 Msakni |
8 Mejbri |
9 Jebali |
10 Khazri |
11 Khenissi |
12 Maâloul |
13 Sassi |
14 Laïdouni |
15 Ben Romdhane |
16 Dahmen |
17 Skhiri |
18 Chaalali |
19 Jaziri |
20 Dräger |
21 Kechrida |
22 Ben Saïd |
23 Sliti |
24 Abdi |
25 Ben Slimane |
26 Hassen |
Valmentaja Kadri
**Roy Denzil Hibbert** (s. 11. joulukuuta 1986 Queens, New York) on yhdysvaltalaissyntyinen jamaikalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija, pelipaikaltaan sentteri. Hän edusti ammattilaisurallaan neljää NBA-joukkuetta, pisimpään Indiana Pacersia. Hibbert valittiin kahdesti NBA:n tähdistöotteluun ja kerran sarjan kakkospuolustustähdistöön.

Ura
---

Georgetownin yliopistossa ennen ammattilaisuraansa pelannut Hibbert oli ensimmäisen kierroksen varaus NBA:n vuoden 2008 varaustilaisuudessa. Hänet valittiin ensimmäisen kerran urallaan NBA:n tähdistöotteluun kaudella 2011–2012 ja toisen kerran kaudella 2013–2014. Jälkimmäisellä kaudella hänet valittiin myös kakkospuolustustähdistöön. Kaudella 2015–16 Indiana Pacers kauppasi hänet Los Angeles Lakersiin. Kesällä 2016 Hibbert siirtyi Charlotte Hornetsiin, minkä jälkeen hän edusti vielä Denver Nuggetsia. Hibbert ilmoitti virallisesti päättävänsä kilpauransa heinäkuussa 2018 oltuaan pelaamatta edelliskauden.

Lähteet
-------

1. 1 2  Roy Hibbert Stats *Basketball at Sports-Reference.com*. Sports Reference LLC..  Arkistoitu 12.1.2012. Viitattu 21.12.2018. (englanniksi)
2. ↑
3. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Roy Hibbert** Wikimedia Commonsissa
**Gašper Krošelj** (9. helmikuuta 1987 Ljubljana, Slovenian ST, Jugoslavia) on slovenialainen jääkiekkomaalivahti. 

Krošeljin kasvattaseura on hänen kotikaupunkinsa HK Slavija Ljubljana, mutta junioriurallaan Krošelj pelasi myös Slovakiassa. Siellä hän edusti HC Topoľčanyn ja MsHK Žilinan juniorijoukkueita.

Ensimmäiset miesten ottelunsa Krošelj pelasi kaudella 2006–2007 edustaessaan kroatialaista Medveščak Zagrebia. Joukkue pelasi kyseisellä kaudella sekä Interligassa että Kroatian pääsarjassa. Krošelj ehti pelata yhden ottelun myös Slovenian jääkiekkoliigassa HK Slavija Ljubljanan paidassa.

Seuraava kausi kului vielä Slavija Ljubljanan paidassa, kunnes kaudeksi 2008–2009 Krošelj palasi Zagrediin. Seuraavan kolmen kaudena Krošelj edusti Zagredia Slovenian, Kroatian ja Itävallan pääsarjoissa sekä Slohokej Ligassa.

Kaudeksi 2011–2012 Krošelj palasi Sloveniaan ja edusti HK Jesenicea Itävallan pääsarjassa ja HD Jesenice mladia Slohokej Ligassa. Loppukaudeksi hän siirtyi Tanskaan ja Metal Ligaenissa pelaavaan Aalborg Piratesiin. 

Kaudella 2012–2013 Krošelj jatkoi Tanskassa, edustaen nyt Herlev Eaglesia. Seuraavalla kaudella hän pelasi Norjassa, edustaen GET-ligaenin Sparta Sarpsborgia. Ura Norjassa jäi yhteen kauteen ja Krošelj jatkoi uraansa Ruotsin HockeyAllsvenskanissa IK Oskarshamnin paidassa. Huhtikuussa 2015 Krošelj solmi jatkosopimuksen seuran kanssa koskien kautta 2015–2016. Sopimus purettiin jo toukokuussa 2015 ja Krošeljin huhuttiin lähtevän jääkiekkoliiga KHL:ään.

Maajoukkueessa
--------------

Krošelj pelasi Slovenian nuorten maajoukkueessa yhteensä 16 ottelua. Hän oli voittamassa alle 18-vuotiaiden MM-kisojen 1. divisioonan pronssia sekä alle 20-vuotiaiden MM-kisojen 1. divisioonan B-lohkon hopeaa ja A-lohkon pronssia.

Ensimmäisen maaottelunsa Slovenian jääkiekkomaajoukkueessa Krošelj pelasi vuonna 2015. Krošelj edusti Sloveniaa myös jääkiekon MM-kilpailuissa vuonna 2017.

Lähteet
-------

* Gašper Krošelj *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi) Viitattu 15.5.2015

### Viitteet

1. ↑  Svenson, Göran: Gasper och Victor förlänger *ikoskarshamn.artisan.se*.  11.4.2015. IK Oskarshamn.  Arkistoitu 18.5.2015. Viitattu 11.5.2015. (ruotsiksi)
2. ↑  Svensson, Johan: Målvakten lämnar svenska klubben för KHL *expressen.se*.  14.5.2015. AB Kvällstidningen Expressen. Viitattu 15.5.2015. (ruotsiksi)
**Dylan McDermott** (oikealta nimeltään **Mark Anthony McDermott**, s. 26. lokakuuta 1961 Waterbury, Connecticut) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänellä on irlantilais-italialaiset sukujuuret.

Ura
---

Hänen kuuluisin roolinsa on Bobby Donnellin rooli lakisarjassa *Oikeus ja kohtuus*. Dylan McDermott on sen lisäksi näytellyt runsaasti myös elokuvissa kuten John Irvinin ohjaamassa sotaelokuvassa *Hamburger* *Hill* (1987), Julia Robertsin tähdittämässä elokuvassa *Teräskukat* (1989), Clint Eastwoodin tähdittämässä elokuvassa *Tulilinjalla* (1993), *Joulu Manhattanilla* (1994), Neve Campbellin ja Matthew Perryn tähdittämässä elokuvassa *Tango kolmelle* (1999), *Texas Rangers* (2001), *Pahan sanansaattajat* (2007) ja *Olympos on valloitettu* (2013).

Yksityiselämä
-------------

McDermott avioitui näyttelijä Shiva Rosen kanssa vuonna 1995. Heillä on kaksi tytärtä (s. 1996 ja 2005). Pari ilmoitti asumuserostaan syyskuussa 2007. Dylan on seurustellut aikaisemmin myös Julia Robertsin kanssa. *People*-lehti valitsi Dylanin vuonna 1998 yhdeksi maailman kauneimmista ihmisistä.

Lähteet
-------

1. ↑   Dylan McDermott and Wife Separate, 27.9.2007

Aiheesta muualla
----------------

* Dylan McDermott Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* Dylan McDermott Elonetissä.
* Dylan McDermott NNDB:ssä

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Mehmed Paša Sokolovićin silta, joka toimi yhtenä joukkomurhan näyttämönä.
**Višegradin joukkomurha** oli Bosnian sodan tapahtuma Višegradin kaupungissa Bosnia ja Hertsegovinassa. Serbipoliisit ja -sotilaat murhasivat kaupungissa bosniakkisiviilejä. Kansainvälisen Jugoslavia-tuomioistuimen mukaan serbit tappoivat Višegradissa ja sen ympäristössä noin 3 000 bosniakkia.

Ennen sotaa Višegradissa oli noin 14 000 bosniakkia. Sodan alkuvaiheissa serbialaiset ryhmät systemaattisesti hyökkäsivät bosniakkien kimppuun tavoitteenaan heidän poistaminen kaupungista. Merkittävin serbialainen ryhmittymä, joka syyllistyi Višegradin joukkomurhaan oli Valkoiset kotkat, jota johti Milan Lukić. Valkoiset kotkat hyökkäsivät useasti Višegradin bosniakkeja kohtaan. Ryhmä syyllistyi raiskauksiin, kidutukseen, silpomisiin, sekä bosniakkien pakottamiseen työhön ja muuttoon. Se oli ensimmäisiä esimerkkijä serbien bosnikkiväestön etnisistä puhdistuksista.

Serbit tappoivat useita bosniakkeja historiallisella Mehmed Paša Sokolovićin sillalla ja Drinajoen rannoilla. Kuolleet ja puolikuolleet uhrit heitettiin sillalta jokeen. Lisäksi monia bosniakkeja sullottiin Višegradin taloihin ja poltettiin elävältä. Kaupungin lähistöllä oli myös Vilina Vlasin kylpylä, joka oli yksi Bosnian sodan pahamaineisimpia leirejä, jossa bosniakkinaisia ja -tyttöjä raiskattiin ja pahoinpideltiin.

Višegradin tapahtumat pysyivät pitkään salassa. Serbit sulkivat kaupungin, minkä takia uutisten kerääminen sieltä oli hyvin vaikeaa. Vasta vuonna 1996 *The Guardian* -lehden toimittaja Ed Vulliamy pystyi paljastamaan Višegradin tapahtumat muulle maailmalle.

Katso myös
----------

* Etniset puhdistukset Bosnian sodassa

Lähteet
-------

* Totten, Samuel & Bartrop, Paul Robert & Jacobs, Steven L.: *Dictionary of Genocide: A-L*. Greenwood Publishing Group, 2008. ISBN 9780313346422. Google-kirjat (viitattu 30.1.2010). (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  Totten & Bartrop & Jacobs, s. 459-460
2. ↑  The warlord of Visegrad *guardian.co.uk*.  11.8.2005. Guardian News and Media Limited. Viitattu 30.1.2010. (englanniksi)
Theatinerkirche Münchenissä.
**Theatinerkirche** eli **St. Kajetanin kirkko** on kirkko saksalaisessa Münchenin kaupungissa, Baijerissa. Se edustaa italialaista myöhäisbarokkia.

Historia
--------

Kirkko rakennettiin vuosina 1663–1690 Baijerin vaaliruhtinaan Ferdinand Marian ja tämän puolison Henriette Adelaiden pojan, kruununprinssi Max Emanuelin (myöh. vaaliruhtinas Maksimilian II Emanuel) syntymän kunniaksi. Sen suunnittelusta vastasi alun perin italialainen arkkitehti Agostino Barelli (1627–1687). Barellin jälkeen suunnitteluvastuu siirtyi sveitsiläiselle Enrico Zuccallille, joka lisäsi kirkkoon vastoin alkuperäisiä Barellin suunnitelmia kaksi tornia. Hän myös saatti loppuun 71-metrisen keskuskupolin suunnittelun.

Sisätilat
---------

Kirkon sisätilojen stukkokoristelut asennettiin vuosien 1685 ja 1688 välisenä aikana. Niiden suunnittelusta on vastannut Nicolo Petri ja Wolfgang Leutner. Mustanpuhuvan saarnastuolin on valmistanut Andreas Faistenberger vuonna 1686.

Aiheesta muualla
----------------

* Tietoa Theatinerkirchestä Münchenin kaupungin sivuilla
**Halkiankosken voimalaitos** on Nivos Energian omistama vesivoimala Mustijoessa Pornaisten Halkiassa. Mustijoessa on Pornaisissa kymmenen koskea, joista Halkiankoski eli Ryöpyn koski on suurin. Halkiankosken vesiputous oli vapaana virratessaan yksi Etelä-Suomen korkeimmista ja jyrkimmistä putouksista.

Halkiankosken kohdalla Mustijoki kapenee kallionhalkeamaan, josta se putoaa 10–12 metriä alaspäin. Kallionhalkeama on padottu ja vesi ohjataan generaattoriin. Voimalan teho on 0,3 megawattia eli se on minivesivoimala. Koski on mahdollista nähdä kevättulvien aikaan, kun vettä juoksutetaan voimalan ohi luonnonuomaan. Voimala tuottaa 1 500 megawattituntia vuodessa, sen pudotuskorkeus on 10 m ja rakennevirtaama 3,5 m³/s.

Perimätiedon mukaan Halkiankoskessa on ollut vesiratasmylly 1700-luvulta lähtien. 1910-luvun lopussa paikalle asennettiin ensimmäinen sähkögeneraattori. 30 kilowatin generaattoria suurennettiin kaksi kertaa. Nykyinen voimalaitosrakennus valmistui 1930-luvun lopulla. Mäntsälän Sähkö on ostanut voimalassa tuotetun sähkön vuodesta 1976 lähtien. Voimala oli aiemmin Halkian kyläläisten yhteisen jakokunnan omistuksessa. Mäntsälän Sähkö osti voimalan Halkiankoski Oy:ltä toukokuussa 2001. Mäntsälän Sähkön nimi on ollut Nivos Energia tammikuusta 2017 lähtien.

Kalastuslain perusteella sata metriä Halkiankosken voimalaitospadolta alajuoksuun ulottuvalla alueella ei saa kalastaa. Halkiankosken voimalaitos muodostaa kalojen vaellusesteen yhdessä Lahankosken, Laukkosken ja Tyysterinkosken voimalaitosten patojen kanssa. Itä-Uudenmaan ja Porvoonjoen vesien- ja ilmansuojeluyhdistyksen vuonna 2018 julkaisema *Mustijoen vesistön virtavesien kalatalouden kehittämissuunnitelma* suosittelee, että Halkiankosken ohi rakennettaisiin ohitusuoma, jotta kalat pääsisivät nousemaan voimalan ohi. Ohitusuoma toimisi myös vaelluskalojen kutu- ja poikastuotantoalueena.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Wahlström, Marko: Minivesivoima virtaa Halkialla.  *Itäväylä*, 10.6.2015. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 29.12.2019.
2. ↑  Halkiankosken voimalaitos ÅF-Consult Oy, Hydro Power.  Arkistoitu 13.9.2019. Viitattu 29.12.2019.
3. ↑  Toiviainen, Antti: Halkiankosken voimala siirtyi Mäntsälän Sähkön omistukseen.  *Uusimaa*, 31.5.2001. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 29.12.2019.  (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑  Nivos Energia Oy Kauppalehti. Viitattu 29.12.2019.
5. ↑  Vainio, Sampo & Janatuinen, Aki & Niemi, Juha: Mustijoen vesistön virtavesien kalatalouden kehittämissuunnitelma (PDF) (Sivut 31, 56 ja 62)  2018. Itä-Uudenmaan ja Porvoonjoen vesien- ja ilmansuojeluyhdistys. Viitattu 29.12.2019.
**Halkietelä** ja **halkipohjoinen** ovat savolaisten kansanperinteisiä ilmansuuntia, jotka oli sidottu paikallisiin maastonmuotoihin varsinaisten ilmansuuntien sijasta. Nämä ilmansuunnat määräytyivät suuria osia Savon maastosta hallitsevien, jotakuinkin luode-kaakko-suuntaisten moreeniharjanteiden ja pitkittäisharjujen, ja niiden välisten järvien ja soiden mukaan siten, että halkietelä eli **maaetelä** oli paikallisten harjujen ja harjanteiden pitkittäissuunnassa jotakuinkin kaakossa päin, ja halkipohjoinen tai **maapohjoinen** taas oli vastakkaisessa suunnassa jotakuinkin luoteeseen. Nämä ilmansuunnat vaihtelivat hieman maastonmuotojen paikallisen suunnan mukaan. Erotuksena maahan sidotuista halkietelästä ja halkipohjoisesta varsinaista etelää sanottiin *ilmaneteläksi* ja varsinaista pohjoista *ilmanpohjoiseksi*.

Poikittain harjujen ja järvien pitkittäissuuntaa vastaan, eli jotakuinkin koilliseen tai lounaaseen suuntautuvan asian, kuten talon edustan, polun, katseen tai liikkeen sanottiin suuntautuvan **poikkimaan**, kun taas pitkittäin harjujen ja järvien mukaan suuntautunut kohdistui **halkimaan**. Halkimaan oli usein helpompi kulkea pitkiä matkoja kuin poikkimaan. Talojen ja rakennusten etuseinä ja ovi suunnattiin yleensä joko halkimaan eli jotakuinkin kaakkoon, taikka poikkimaan eli jotakuinkin lounaaseen - molemmat suunnat hakivat muun muassa päivän lämpöä. Talot suunnattiin halkimaan useimmiten järvien luoteisissa pohjukoissa, ja poikkimaan järvien pitkillä koillisrannoilla. Talon etuosa siis suunnattiin yleensä järvelle, ja talon taakse jäi usein harju. Lounais-, etelä-ja kaakkoisrannoilla ei mielellään asuttu.

Lähteet
-------

*
Thorvald Bindesbøll
**Thorvald Bindesbøll** (21. heinäkuuta 1846 Kööpenhamina – 27. elokuuta 1908 Frederiksberg) oli tanskalainen arkkitehti. Häntä pidetään maan tärkeimpiin kuuluneena arkkitehtina 1800- ja 1900-lukujen vaihteessa, minkä lisäksi hän muotoili etenkin keramiikkaesineitä ja painotuotteita. Hän on piirtänyt muun muassa Carlsberg-panimon logon, joka on säilynyt lähes alkuperäisessä muodossaan toista sataa vuotta. 

Vuonna 2006 Bindesbøllin elämäntyö valittiin yhdeksi arkkitehtuurikohteeksi Tanskan kulttuurikaanoniin. Häntä kutsutaan perusteluissa "Tanskan Picassoksi", joka suunnitteli astioita, kirjankansia, julisteita, logoja, huonekaluja, tekstiilejä ja taloja. Tanskan taideteollisuusmuseon kokoelmissa on yli 6 000 Bindesbøllin tekemää piirustusta.

Thorvald Bindesbøllin isä oli arkkitehti Gottlieb Bindesbøll.

Thorvald Bindesbøll -mitali
---------------------------

Tanskan kuninkaallinen taideakatemia on vuodesta 1979 jakanut Thorvald Bindesbøllin mukaan nimettyä mitalia tunnustuksena saavutuksista taideteollisuuden ja teollisen muotoilun aloilla.

Lähteet
-------

1. ↑  *Kulturkanonen*. København: Kulturministeriet, 2006. Teoksen verkkoversio (viitattu 26.1.2016).  (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Thorvald Bindesbøll Medaljen, Den Store Danske. Viitattu 26.1.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Thorvald Bindesbøll** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Museum of Modern Art
* Musée d'Orsay
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Thorvald Bindesbøll
**Valkealampi** (ven. Валкеалампи, Светлое, *Svetloje*) on Venäjällä Karjalan tasavallan Sortavalan ja Suojärven piireissä sijaitseva järvi.

Maantietoa
----------

Valkealampi on 1,6 kilometriä pitkä, noin 700 metriä leveä, ja sen pinta-ala on noin 70 hehtaaria. Lampi sijaitsee valuma-alueen luoteisosassa metsämaastossa loivassa painaumassa. Lammen muoto on pitkänomainen ja siinä on satelliittivalokuvien perusteella kolme puuluotoa. Rantaviiva mutkittelee niin, että niemet ja lahdet vuorottelevat toisiaan. Pohjoisrannat ovat soistuneita, samoin on itäosassakin. Lammella tai sen lähiympäristössä ei ole asutusta eikä lammelle tule tietä. Alueen piirijako seuraa järven itäistä rantaa niin, että järvi jää vähintään suureksi osaksi Sortavalan puolelle.

Vesistösuhteita
---------------

Valkealampi kuuluu Nevan vesistöalueessa Laatokan valuma-alueen Jänisjoen vesistöalueeseen, jossa Kiekuanjoki laskee Jänisjärveen. Jänisjärvi laskee vuorostaan Laatokkaan, jonka laskujoki Neva laskee Pietarissa Itämeren Suomenlahteen.

Lammen laskupuro alkaa sen pohjoisrannasta ja se kiertää pohjoispuolella sijaitsevalla suolla pienten lampien kautta. Sitten virtaa kuusi kilometriä kapeaa laaksoa myöten alas ja yhtyy siellä Kiekuanjokeen, joka sitten laskee Kuhilaslammen läpi Jänisjärveen.

Lähteitä
--------

### Huomioita

1. 1 2  Asia on luettu venäjänkielisen Wikipedian artikkelista ru:Валкеанлампи, jossa sille on lähde.
2. 1 2 3 4 5 6 7  Asia katsottu ja mitattu Internetin karttapalveluista kuten esimerkiksi Google Earth, GeoMixer tai ACME.

### Viitteet

1. ↑  Valkealampi, Валкеалампи (*textual.ru*) *Venäjän valtion vesistötietokanta*. Viitattu 29.1.2022. (venäjäksi)
2. 1 2 3  Valkealampi. *Kartassa:* *Topografinen kartta* 1:100 000. Kartan verkkoversio Maanmittauslaitoksen Karjalan kartat -palvelussa (viitattu 30.1.2022)
**Thea Gabriele von Harbou** (27. joulukuuta 1888 Tauperlitz Baijeri – 1. heinäkuuta 1954 Berliini) oli saksalainen kirjailija, elokuvakäsikirjoittaja ja näyttelijä, syntyperältään preussilaista aristokratiaa. 
Hänen ensimmäinen romaaninsa ilmestyi 1905 lehdessä *Deutsche Roman-Zeitung*. Hän kuitenkin ryhtyi näyttelijäksi ja aloitti 1906 Düsseldorfissa, mistä hän muutti Weimariin (1908), Chemnitziin (1911) ja Aacheniin (1913). Aachenissa hän tutustui ensimmäiseen aviomieheensä, näyttelijä, ohjaaja Rudolf Klein-Roggeen, ja he avioituivat 1914.

Fritz Lang ja Thea von Harbou Berliinin asunnossaan 1923 tai 1924.
Hän kirjoitti vuonna 1920 Fritz Langin kanssa ensimmäisen elokuvakäsikirjoituksensa *Unelmien temppeli*. Langista tuli hänen toinen aviomiehensä 1922, ja he tekivät seuraavina vuosina yhteistyötä, kirjoittivat esimerkiksi käsikirjoituksen elokuviin *Metropolis* ja *M – kaupunki etsii murhaajaa*. He muuttivat erilleen lokakuussa 1931, ja avioero tuli voimaan 1933. Von Harboun liittyminen Saksan kansallissosialistiseen työväenpuolueeseen vuonna 1932 oli luultavasti syy avioeroon Langista, joka 1934 muutti Saksasta Pariisiin, kun hänen elokuvansa *Tri Mabusen testamentti* oli kielletty Saksassa. 

Harbou teki käsikirjoituksen elokuvaan *Der Herrscher* (1937), jonka ohjasi Veit Harlan ja pääosaa näytteli Emil Jannings. Elokuva kertoo ehdottomasta alistumisesta diktaattorin valtaan, ja palkinto tulee täydellisenä voittona.

Brittiläinen sotilashallinto pidätti hänet toisen maailmansodan jälkeen, ja hän joutui tekemään sekalaisia töitä, kuten siivoamaan raunioita pommituksen jäljiltä. Saatuaan työluvan hän teki jonkin verran töitä elokuvan parissa ja jatkoi käsikirjoituksien kirjoittamista.

Aiheesta muualla
----------------

* Thea von Harbou Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* Elämäkerta (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Valkealammi** on 26 hehtaarin laajuinen kirkasvetinen metsäjärvi Vihdin ja Hyvinkään rajalla pohjoisella Uudellamaalla. Etäisyys Nummelasta on 28 kilometriä koilliseen, Hyvinkään keskustasta 16 kilometriä lounaaseen ja Helsingin keskustasta 47 kilometriä pohjoisluoteeseen.

Maantiede
---------

Valkealammin lounais–koillissuuntainen ulottuvuus on kilometrin. Valtaosa järvestä sijaitsee Vihdin alueella, koillisin osa sijaitsee Hyvinkäällä. Järven länsiosassa on pieni saari, koilliskolkassa lähellä rantaa on hieman isompi saari. Ruuhka-Suomessa sijaitsevan Valkealammin ympäristö on pääosin metsämaata, koillisrannalla on muutamia rakennuksia. Valkealammin luoteispuolella levittäytyy Valkealamminsuo, koillisessa on Valkealamminharju, etelässä Mustalammi ja lounaassa Komi. Kolmisen kilometriä pohjoiseen sijaitsee Vihdin pohjoisin järvi, Aarlammi.

Valkealammia ympäröi metsäinen moreenirinne. Järven vesi on kirkasta, varsin väritöntä ja aavistuksen hapanta. Happitilanne on hyvä.

Valkealammi (21.062.1.001) kuuluu Keihäsjoen keskiosan alueeseen (21.062), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vantaanjoen vesistössä (21). Toinen jakovaihe on Keihäsjoen valuma-alue (21.06). Valkealammi on Vantaanjoen alueen luoteisia vakavesiä.

Muuta
-----

Vihdin Valkealammi on pinta-alaltaan laajin Suomen lukuisista Valkealammista; se on myös eteläisin Valkealammi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Valkealammi, vakavesi, Vihti
2. 1 2 3 4 5  Valkealammi. Järviwiki. Viitattu 3.4.2021.
3. ↑  Vantaa (21). Järviwiki. Viitattu 3.4.2021.
4. ↑  Valkealammi. Järviwiki. Viitattu 20.4.2021.
**Thebai** (m.kreik. Θῆβαι, *Thēbai*) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Jooniassa nykyisen Turkin alueella. Se sijoitetaan rannikolle nykyisen Doğanbeyn lähelle.

Thebai sijaitsi Mykale-vuorella pohjoiseen Miletoksesta ja länteen Prienestä. Thebain kaupunkivaltion hallussa ollut alue oli suhteellisen pienikokoinen, ja sen kooksi on arvioitu alle 25 neliökilometriä.

Thebain historiasta tiedetään vain vähän. Kaupungin tiedetään olleen olemassa poliksena suuren osan klassista kautta ja ainakin vielä hellenistisen kauden alussa vuonna 323 eaa. Kaupunki on luetteloitu polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi sillä perusteella, että monet seikat, tukevat tällaista tulkintaa, vaikka sitä ei suoraan kutsutakaan polikseksi missään antiikin aikaisessa lähteessä. Jossain vaiheessa Thebai vaikuttaa olleen Samoksen alaisuudessa osana sen *peraiaa* eli mantereen puolen alueita. Hellenistisellä kaudella 200-luvulla eaa. kaupunki oli tullut Miletoksen alaisuuteen. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä *Thēbaios* (Θηβαῖος).

Thebain paikalta on löydetty kaupunginmuurien sekä kahden temppelin ja asutuksen jäänteitä. Piirtokirjoitusten perusteella kaupungissa tiedetään olleen muun muassa Athenen, Hermes Kteniteen ja Hekaten kultit.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Hansen, Mogens Herman & Nielsen, Thomas Heine: "869 Thebai", *An Inventory of Archaic and Classical Poleis*. An Investigation Conducted by The Copenhagen Polis Centre for the Danish National Research Foundation. Oxford: Oxford University Press, 2004. ISBN 0-19-814099-1.
2. ↑  Thebai *Pleiades*. Viitattu 1.2.2018.
**Theagenes Patraslainen** (m.kreik. Θεαγένης; n. 160 jaa.) oli antiikin kreikkalainen kyyniseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Hän oli Peregrinos Proteuksen läheinen ystävä ja kotoisin Patraista Akhaiasta.

Theagenes tunnetaan lähinnä Lukianoksen teoksessa *Peregrinoksen polttoitsemurha* esiintyvänä henkilönä. Hänet esitetään siinä ylistämässä Peregrinoksen päätöstä tehdä itsemurha polttamalla itsensä:

> »Julkeaako joku [...] leimata Proteuksen turhamaiseksi? Oi maa, aurinko, joet, meri ja isäimme jumala Herakles! Proteuksen, joka virui kahleissa Syyriassa, joka luopui 5000 talentista isänmaansa hyväksi, joka karkotettiin Roomasta, joka on loistavampi kuin aurinko ja kykenevä kilpailemaan Olympian Zeun kanssa! Mutta kun hän nyt on päättänyt lähteä roviolla elämästään, senkö nyt muutamat leimaavat turhamaisuudeksi? Eikö sitten Herakleskin tehnyt niin?» 
> 
> 

Theagenes auttoi Peregrinosta sytyttämään hautajaisrovion, johon tämä heittäytyi. Hän vertasi Peregrinoksen itsemurhaa intialaisten gymnosofistien samanlaiseen käytäntöön. Lukianos — joka suhtautui vihamielisesti Theageneeseen ja tämän edustamaan kyynisyyteen — sanoo, että Theageneellä oli viidentoista talentin omaisuus, jonka tämä oli saanut koronkiskontaa harjoittamalla.

Galenos mainitsee Theageneen ja sanoo tämän opettaneen päivittäin Trajanuksen forumilla Roomassa suurille ihmisjoukoille. Galenos kertoo, kuinka Theagenes kuoli, kun hän sai väärää hoitoa maksatulehdukseen Statilius Attalukselta, joka toimi myös keisari Marcus Aureliuksen lääkärinä.

Lähteet
-------

1. ↑  Lukianos: *Peregrinoksen polttoitsemurha* 4. Teoksessa Lukianos: *Jumalatarten kauneuskilpa ja muita satiireja*. Kreikan kielestä suomentanut Kaarle Hirvonen. Espoo: Littera, 1983. ISBN 951-9356-01-0.
2. ↑  Lukianos: *Peregrinoksen polttoitsemurha* 36.
3. ↑  Lukianos: *Peregrinoksen polttoitsemurha* 25.
4. ↑  Lukianos: *Peregrinoksen polttoitsemurha* 30.
5. 1 2  Galenos: *Methodus medendi*, 13.15.

Antiikin filosofia – Kyyninen koulukunta

|  |  |
| --- | --- |
| Kreikkalainen aika | Antisthenes · Diogenes · Monimos · Onesikritos · Filiskos · Krates · Hipparkhia · Metrokles · Kleomenes · Bion · Menippos · Menedemos · Kerkidas · Teles |
| Roomalainen aika | Demetrios · Oinomaos · Demonaks · Agathobulos · Sekundos · Peregrinos Proteus · Pankrates · Theagenes · Kreskentios · Herakleios · Asklepiades · Salustios |
Cayorin hallitsija vangitsee Bruen. Piirros Jean-Baptiste Durandin teoksesta *Atlas pour servir au voyage du Sénégal* (1802)
**André Brue** (25. helmikuuta 1654 – 20. maaliskuuta 1738 Marseille) oli ranskalainen kolonialisti ja Länsi-Afrikan tutkija.

Brue syntyi La Ciotatista kotoisin olleeseen porvarissukuun, joka harjoitti merenkulkua ja kaupankäyntiä Levantissa. Hän lienee myös itse seurannut sukunsa perinteitä ja toiminut kauppiaana Libanonin Tripolissa.

Brue nimitettiin Senegalin kauppakomppanian päälliköksi Saint-Louisiin vuonna 1697. Hän palasi Ranskaan vuonna 1702, ja seuraavana vuonna hänet nimitettiin kauppakomppanian pääjohtajaksi. Brue oli jälleen Senegalissa Rouenin kauppakomppanian päällikkönä vuosina 1714–1718 ja Ranskan Itä-Intian kauppakomppanian päällikkönä vuosina 1718–1720. Hän kävi Länsi-Afrikassa viimeisen kerran Marseillen Intian kauppakomppanian kenraalikomissaarina vuonna 1723.

Bruen toiminta-alue Länsi-Afrikassa ulottui nykyisen Mauritanian rannikolta Guinea-Bissauhun. Hän laajensi ranskalaisten kaupankäyntiä ja pyrki karkottamaan kilpailijat alueelta. Brue järjesti tutkimusmatkoja Atlantin rannikolle ja Senegal- ja Gambiajoille sekä perusti kauppa-asemia rannikolle ja sisämaahan.

Brue teki ensimmäisen matkansa Senegaljoelle vuonna 1697 avaten Galamin ranskalaisten kaupankäynnille. Seuraavana vuonna hän perusti joelle Saint-Josephin linnakkeen ja eteni Féloun putouksille saakka. Myöhemmin Brue rakennutti Saint-Pierren linnakkeen Faléméjoelle ja lähetti miehensä tutkimaan Bamboukin kultaesiintymiä.

Jean-Baptiste Labat kuvasi Bruen matkoja teoksessaan *Nouvelle relation de l’Afrique occidentale* (1728). Étienne-Felix Berliouxin väitöskirja (1874) teki hänestä yhden ranskalaisen kolonialismin merkkihenkilöistä. Myöhemmin kävi ilmi, että osa Labatin kuvauksista perustuu kauppakomppanian päällikköinä aikaisemmin toimineiden Michel Jajolet de la Courben ja Jean Bourguignonin muistiinpanoihin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Masson, Paul: Une double énigme: André Brue.  *Revue d’histoire des colonies*, 85/1932, s. 9–34. Artikkelin verkkoversio.
2. ↑  Hughes, Arnold & Perfect, David: *Historical Dictionary of the Gambia: Fourth Edition*, s. 27–28. Lanham, Toronto, Plymouth: The Scarecrow Press, 2008. ISBN 978-0-8108-5825-1.
3. ↑  *Nouvelle biographie universelle, tom 7*, s. 570–571. Paris: Firmin Didot Frères, 1853. Teoksen verkkoversio.
4. ↑  *Afrika: entsiklopeditšeski slovar, tom 1*, s. 369. Moskva: Sovetskaja entsiklopedija, 1986.
5. ↑  Heawood, Edward: *A History of Geographical Discovery in the Seventeenth and Eighteenth Centuries*, s. 157–160. Cambridge: Cambridge University Press, 1912 (2011). ISBN 978-1-107-60049-2.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Belgia
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Valtakatu** on Valkeakosken kaupungin pääkatu kaupungin keskustassa.

Historia
--------

Näkymä Valkeakosken pääkadulta
Valtakatu on muodostunut silloisista myllykylän kujista ja poluista osittain 1800-luvun loppupuolella, pääosin 1900-luvun alkupuolella. Valtakatu oli silloin osa vanhaa *Lempääläntie*tä ja *Hämeenlinnantie*tä eli Sääksmäentietä, mutta reitti kulki tosin tuolloin kohti Myllysaarta. Sittemmin uuden Isonsillan valmistuttua kaupungin pääliikenne kulki suoraan Sääksmäentieltä Valtakadun kautta Lempääläntielle. 1980-luvun ja 1990-luvun taitteessa kaupungin keskustan rauhoittamisen takia, liikenne johdettiin menemään Tehtaankadun kautta. Valtakadun eteläosa muutettiin kävelykaduksi *Torikadun* tapaan ja reitti keskustaan kulkemaan Kauppatorin kautta. Kadun liikenneosuuden eteläpää on yksisuuntainen etelään tultaessa. Rinnakkaiskatu, *Seurahuoneenkatu* on yksisuuntainen pohjoiseen tultaessa. Yksisuuntaisella osuudella on parkkipaikkoja molemmin puolin katua, sekä taksitolppa aivan Koskikaran vieressä.

Paikkoja
--------

Kauppakeskus Koskikara oikealla ja Valtakadun eteläpää
Valkeakosken kauppatori sijaitsee aivan keskustassa kadun vieressä ja Kauppakeskus Koskikara autokulkuosuuden eteläpäässä. Kadun varrella on myös paljon erikoisliikkeitä;

* Jysk
* Keski-Hämeen rakennus
* Masan autotarvike
* Punainen risti
* Parturi-kampaamo Päivi
* Viialan Leipomo
* Kampaamo Elise
* Valkeakosken asunnot Oy
* Valkeakosken asunnonvälitys
* Suomen talousverkko
* Lähi-Tapiola
* Valkeakosken musiikkikirjasto
* Valkeakosken musiikkiopisto
* Aktiiviterveys
* 1lysti
* Hiuspiste Keskilinna
* Suomen kesäteatteri -toimisto
* Parturi-kampaamo Sarit
* Cap-autokoulu
* Kinttula
* Elokuvateatteri Kino Sampo
* Tampereen työterveys
* Minnan Kangasaitta
* Jalkahoitola Eila Lindgren
* FilmTown
* Moda Mäkipää
* Ravintola Mustakissa
* Valokuvausliike Näppäri
* Parturiliike Paakki
* Tyylitukka
* Papachi
* Värisilmä
* Pub Roudari
* Cabaret-yökerho
* Säästöpankki

  

Valtakadun kävelykatu osuudella sijaitsee mm. Musta Pörssi, Suomen Terveystalo, Mama's Bar & Bistro ja Nordea.
**André Martín Carrillo Díaz** (s. 14. kesäkuuta 1991 Lima) on perulainen jalkapalloilija, joka edustaa saudiarabialaista Al-Hilalia. Oikeajalkainen Carrillo on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Hän pelaa myös Perun jalkapallomaajoukkueessa.

Ura
---

### Seurajoukkueura

Carrillo edusti vuodet 2009–2011 kotimaansa suurseuraa Alianza Limaa. Vuonna 2011 Carrillo siirtyi Portugalin Primeira Ligan Sporting CP:hen. Debyytti lissabonilaisseurassa tapahtui syyskuussa 2011 Rio Ave FC:tä vastaan. Kaudella 2014–2015 Carrillo pelasi ensimmäiset pelinsä Mestareiden liigassa ollen kentällä jokaisessa Sportingin kuudesta lohkovaiheen ottelusta. Tuolla kaudella hän pelasi Primeira Ligassa 32 ottelua tehden niissä viisi maalia.

### Maajoukkueura

Carrillo debytoi Perun jalkapallomaajoukkueessa vuoden 2011 Copa Américan lohkovaiheen ottelussa Chileä vastaan. Hän ratkaisi pelin Chilelle tekemällä viimeisellä minuutilla oman maalin. Carrillo ei pelannut enää tuossa turnauksessa, mutta voitti kuitenkin pronssia Perun kanssa. Nykyisin hän kuuluu maajoukkueen avainpelaajiin. Myös vuoden 2015 Copa Américasta Carrillo saavutti maajoukkueen kanssa pronssia tehden pronssiottelussa yhden maalin.

Saavutukset
-----------

**Seurajoukkuetasolla**

* Portugalin cup: 2014–2015
* Supertaça Cândido de Oliveira: 2015

**Maajoukkuetasolla**

* Copa América: pronssia (2011, 2015)

Lähteet
-------

* André Carrillo Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
*
**Valtaistuimet** (latinaksi *throni*) ovat yhdeksänportaisen enkelihierarkian ensimmäisen hierarkian kolmas kuoro. Kirkkotaiteessa valtaistuimet kuvataan usein ketjuna ympyröitä tai renkaita, joiden ulkokehällä on neljä tai kuusi siipeä, joissa on silmiä. Varsinkin ikoneissa kehät sijoitetaan Kristuksen jalkojen alle. Ihmishahmoisena valtaistuinten enkeliluokkaan kuuluva hahmo on toisinaan kuvattu piispan asussa.

Erikoinen kuva pyörämäisestä enkelihahmosta on peräisin Hesekielin kirjan alusta (1:16-21), jossa kuvattu kerubeja. Kerubien lisäksi tekstissä kuvataan outoja esineitä, pyöriä: "Kaikki neljä pyörää olivat toistensa kaltaisia, ja ne välkehtivät kuin olisivat krysoliitista tehdyt. Niissä oli kuin pyörä ristikkäin toisen kanssa… Pyörät olivat korkeat, pelottavat, jokainen kehä oli täynnä välkehtiviä silmiä."

Kirkkotaiteessa kuvataan Raamatussa (2. Kuninkaiden kirjassa) kerrottua tarinaa Elian taivaaseen ottamisesta. Hän matkustaa tulisilla vaunuilla. Elian käyttämän "kulkuneuvon" on tulkittu mahdollisesti olevan valtaistuinten luokkaan kuuluvan enkeliolennon. Tämän kaltaisista tulkinnoista ovat myös ufo-harrastajat kiinnostuneita. Heistä Hesekielin kirjan kuvaus valtaistuimet-enkeliluokasta on kuvaus avaruusaluksen vierailusta maan päällä muinaisina aikoina.

Lähteet
-------

* Olli Seppälä: Maan ja taivaan enkelit. Kirjapaja 1998.