recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Liuskepaljakkayökkönen** (*Xestia lyngei*) on pieni, arktisten tunturiseutujen ja tundran yökköslaji. Suomen lajiston uhanalaisarvioinnissa 2010 se on luokiteltu vaarantuneeksi (VU).

Koko ja ulkonäkö
----------------

Liuskepaljakkayökkönen on perusilmeeltään tummanharmaa yökköslaji. Etusiivet ovat melko kapeat, tummanharmaat, keskiosastaan hieman tummemmat ja kauttaaltaan vaalean kehnän peitossa. Vaaleat yökköstäplät erottuvat vain heikosti, ja ulompi poikkiviiru on heikosti sahamainen. Takasiivet ovat vaaleanruskeat, ulospäin tummenevat, ja siiven keskellä on laaja, tumma, puolikuumainen keskitäplä. Ruumis on tukeva. Siipiväli on 26–32 mm.

Tuhkapaljakkayökkönen (*Xestia quieta*) voi olla melko samannäköinen.

Levinneisyys ja lentoaika
-------------------------

Liuskepaljakkayökköstä tavataan Norjan ja Ruotsin tuntureilta Venäjän tundran ja Jäämeren saarten kautta arktiseen Pohjois-Amerikkaan. Suomessa liuskepaljakkayökkösellä on tunnettu ja joinakin vuosina yksilömäärältään runsaslukuinen esiintymä Kilpisjärvellä, Saanatunturin rinteellä. Lisäksi sitä tavataan Kilpisjärven koillispuolisilta takatuntureilla. Perhoset lentävät heinäkuun alkupuoliskolla.

Elinympäristö ja elintavat
--------------------------

Liuskepaljakkayökköstä tavataan korkealla tunturipaljakalla, Ruotsissa vasta yli kilometrin korkeudessa, ja laji on sidoksissa tunturialueiden liuskekivikkoihin. Perhoset lentävät päivisin nopeasti lähellä maanpintaa ja vierailevat ahkerasti etenkin tunturikohokin (*Silene acaulis*) kukilla. Häirittynä perhonen lähtee helposti lentoon. Luultavasti perhosen kehitys munasta aikuiseksi kestää ainakin kaksi vuotta.

Suomen uhanalaisarvioinnissa liuskepaljakkayökkönen on luokiteltu vaarantuneeksi, ja se on yksi Suomen kansainvälisistä vastuulajeista.

Ravintokasvi
------------

Toukka elää erityisesti variksenmarjalla (*Empetrum*), mutta on kasvatuksessa syönyt myös erilaisia heiniä

Lähteet
-------

1. 1 2  Jari-Pekka Kaitila, Kari Nupponen, Jaakko Kullberg & Erkki Laasonen 2010. Perhoset. Julk.: Rassi, P. Hyvärinen, E. Juslén, A. & Mannerkoski, I. (toim.). Suomen lajien uhanalaisuus – Punainen kirja 2010. Ympäristöministeriö & Suomen ympäristökeskus, Helsinki. s. 430–470
2. ↑
3. 1 2 3  Mikkola K, Jalas I. Suomen perhoset. Yökköset 1. Suomen Perhostutkijain Seura. Otava 1977. ISBN 951-1-04296-3
4. 1 2 3
5. ↑
6. ↑  Panu Välimäki, Marko Mutanen, Tomi Mutanen & Timo Lehto: Mielenkiintoiset perhoshavainnot ja vaelluskatsaus 2008. Baptria, 2009, 34. vsk, nro 2. Suomen Perhostutkijain Seura.
7. ↑
8. ↑
9. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* lepidoptera.pl[vanhentunut linkki]

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q11876081
* Wikispecies: Xestia lyngei
* BAMONA: Xestia-lyngei
* BioLib: 54509
* BOLD: 157262
* EoL: 3936032
* Fauna Europaea: 448808
* Fauna Europaea (new): a6c1dff4-1507-44e0-b602-67b506036e6e
* GBIF: 5714958
* iNaturalist: 452520
* ITIS: 771461
* LepIndex: 250854
* MONA: 10986.1
* NatureServe: 2.864167
* NCBI: 1488997

 |

 |
**James Caron Butler** (s. 13. maaliskuuta 1980 Racine, Wisconsin) on yhdysvaltalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija.

Urheilu-ura
-----------

Pääasiassa pienenä laitahyökkääjänä pelannut Butler pelasi yliopistokoripalloa Connecticutin yliopiston joukkueessa vuosina 2000–2002. Jälkimmäisellä kaudellaan hänet valittiin konferenssinsa parhaaksi pelaajaksi. Miami Heat varasi hänet NBA:han kymmenennellä vuorolla vuoden 2002 varaustilaisuudessa. NBA:ssa Butler pelasi vuosina 2002–2016 edustaen useita joukkueita, pisimpään Washington Wizardsia, jonka pelaajana hänet myös valittiin NBA:n tähdistöotteluun vuosina 2007 ja 2008. Heatissä hänet valittiin tulokaskaudellaan sarjan tulokkaiden ykköstähdistöviisikkoon. Vuonna 2011 Butler voitti Dallas Mavericksissa NBA:n mestaruuden.

Muuta
-----

Vuonna 2015 Butlerista julkaistiin omaelämäkerta *Tuff Juice*, jossa hän käy läpi muun muassa rikosten ja huumediilerinä toimimisen värittämää nuoruuttaan.

Lähteet
-------

* Caron Butler Stats Basketball-Reference.com (englanniksi)
* Caron Butler College Stats College Basketball at Basketball-Reference.com (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  College Basketball at Basketball-Reference.com
2. ↑  Basketball-Reference.com
3. ↑
4. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Caron Butler** Wikimedia Commonsissa

Dallas Mavericks – NBA:n mestari 2011
0 Shawn Marion ·
2 Jason Kidd ·
3 Rodrigue Beaubois ·
4 Caron Butler ·
6 Tyson Chandler ·
11 José Juan Barea ·
13 Corey Brewer ·
16 Predrag Stojaković ·
20 Dominique Jones ·
28 Ian Mahinmi ·
31 Jason Terry ·
33 Brendan Haywood ·
35 Brian Cardinal ·
41 Dirk Nowitzki ·
92 DeShawn Stevenson  

Päävalmentaja Rick Carlisle   

Apuvalmentajat Darrell Armstrong · Dwane Casey · Tim Grgurich · Robert Hackett · Monte Mathis · Terry Stotts



|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
Daan Jippes Helsingin kirjamessuilla 2008.
**Daniel Jan "Daan" Jippes** (s. 14. lokakuuta 1945 Amsterdam, Alankomaat) on yksi 2000-luvun alun suosituimpia Aku Ankka -piirtäjiä ja yksi Carl Barksin uskollisimpia seuraajia. Jippes piirsi underground-sarjakuvia ennen Disney-hahmojen pariin siirtymistään. Jippesin tyyli pohjaa ankkataiteilija Carl Barksin luomaan piirrostyyliin. Hänestä on myös käytetty nimitystä "Disney-sarjakuvien Michelangelo".

Jippes aloitti sarjakuvien lukemisen ja piirtämisen jo lapsena. Ensimmäiset Disney-työnsä hän teki 1970-luvun alussa: ne olivat pääosin kansikuvia, joista monet liittyivät Barksin, Floyd Gottfredsonin ja Paul Murryn tekemiin sarjakuviin. Disney-uransa alkuaikoina hän teki yhteistyötä Freddy Miltonin kanssa. Yhteistyö loppui 1980-luvun alussa, kun Jippes muutti Yhdysvaltoihin työskennelläkseen Disneyn studioilla.

Daan Jippes on piirtänyt uusiksi kaikki sarjakuvat, joihin Barks teki käsikirjoituksen 1960- ja 1970-luvulla, mutta joita Barks ei piirtänyt itse. Alun perin piirtäjinä toimivat Tony Strobl ja Kay Wright. Niitä on julkaistu englanniksi pääasiassa Uncle Scrooge-lehdessä sekä myös muutamassa muussa Gemstone-kustantamon lehdessä. Kesällä 2008 Gemstone aloitti albumisarjan, jossa oli tarkoitus julkaista kaikki Jippesin tähän mennessä piirtämät sarjat. Sarjaa ehti kuitenkin ilmestyä vain yksi numero ennen kuin Gemstone luopui Disney-lehtien julkaisemisesta.

Suomeksi on julkaistu vuonna 2002 kirja nimellä *Ankantekijät 1: Ihmissusia ja sudenpentuja*, joka sisältää edellä mainittuja Barks-Jippes-sarjoja. Syyskuussa 2008 ilmestyi *Ankantekijät 10: Lannistumaton laivuri*, joka sisältää Jippesin ja Miltonin yhteisiä sarjoja. *Carl Barksin kootuissa* on julkaistu kaikki Barksin käsikirjoituksiin perustuvat Jippesin piirtämät tarinat.

Albumeja
--------

* Danier ( = Daan Jippes): *Aivopähkinä*. (Hoofden op hol, 2006.) Kääntänyt Anssi Rauhala. Havank 1. Apollo, 2009. ISBN 978-952-5769-06-7.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Timo Ronkainen: Jippes ja Milton Suomeen! Aku Ankka 43/2008.
2. ↑  Kirjatyö - Aku Ankan juhlavuoden näyttely Päivälehden museossa (Arkistoitu – Internet Archive)
3. 1 2  Laakisarjat Oy: Daan Jippes Kirjamessuilla (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Daan Jippes**.
* Daan Jippesin haastattelu
* S. Santikko: Aivopähkinä kesähelteille. Kvaak.fi 5.6.2009.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Suomi (KANTO)
* Belgia
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* RKD Artists

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Daban** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Koulikoron alueen Katin piirissä Malissa. Se sijaitsee 80 kilometriä Katista luoteeseen. Kunnassa on 11 200 ja kylässä 2 400 asukasta (vuonna 2009).

Dabanin kunnan pinta-ala on 737,36 neliökilometriä. Se rajoittuu etelässä Katin piirin N’Tjiban, pohjoisessa ja idässä Kolokanin piirin Guihoyon ja lännessä Kayesin alueen Kitan piirin Kotouban kuntiin. Länsirajalla virtaa Baouléjoki.

Kuntaan kuuluu kymmenen kylää. Liikenneyhteydet ovat heikot varsinkin sadeaikana. Seudun pääelinkeino on maanviljely. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi, riisi, puuvilla, kenaf ja vihannekset. Lisäksi harjoitetaan karjanhoitoa, kalastusta, keräilyä, käsityöammatteja ja pienimuotoista kaupankäyntiä.

Lähteet
-------

1. ↑  4ème recensement général de la population et de l’habitat. Résultats définitifs, tome 0: Répertoire des villages *instat-mali.org*.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 10.5.2018.
2. 1 2 3  Plan de sécurité alimentaire: Commune rurale de N’Tjiba 2008-2012 *aec.msu.edu*.  2008.  Arkistoitu 14.6.2010. Viitattu 10.5.2018.
3. ↑  Mali - Région de Koulikoro: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 10.5.2018.
4. ↑  Mali – Région de Kayes: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 10.5.2018.
Eeva Lennon Akateemisen kirjakaupan kohtaamispaikalla 2019
**Claude Eeva Maria Lennon** (o.s. **Karikoski**; s. 6. joulukuuta 1936 Helsinki) on Englannissa asuva suomalainen toimittaja, joka työskenteli Yleisradion freelance-kirjeenvaihtajana Pariisissa 1963–1964, *Uuden Suomen* Pariisin-kirjeenvaihtajana 1965–1970 ja sen jälkeen Lontoossa mm. Yleisradion ja *Demari*-lehden sekä *Talouselämän* freelance-kirjeenvaihtajana. Hän on jäänyt eläkkeelle Yleisradiosta mutta työskentelee edelleen freelance-toimittajana.

Eeva Lennon oli vuodesta 1962 naimisissa irlantilaisen toimittajan Peter Lennonin (1930–2011) kanssa. Heillä on Pariisissa syntyneet tytär Suzanne ja poika Samuel jotka työskentelevät Englannissa media-alalla.

Eeva Lennon asuu Crouch Endissä Pohjois-Lontoossa.

Työskennellessään Pariisissa Eeva Lennon raportoi Suomeen muun muassa Pariisin opiskelijamellakoista keväällä 1968. Pariisin-vuosina Eeva ja Peter Lennonin ystäväpiiriin kuului irlantilainen Nobel-kirjailija Samuel Beckett.

Koulutukseltaan Eeva Lennon on lainopin kandidaatti (1960) ja valtiotieteiden maisteri (1963) Helsingin yliopistosta. Hänen isänsä oli eversti V. A. M. Karikoski.

Julkaisuja
----------

* Lennon, Eeva: *Eeva Lennon, Lontoo*. Hämeenlinna: Karisto, 2018. ISBN 978-951-23-6316-2.

Lähteet
-------

1. 1 2  Tolonen, Jaana (toim.): *Suomen lakimiehet – Finlands jurister 1988*, s. 562. Suomen Lakimiesliiton kirjasarja, 99. Helsinki: Lakimiesliiton kustannus, 1988. ISSN 0585-9530. ISBN 951-640-395-6.
2. ↑  Suomalaisia kirjeenvaihtajia. Suomen suurlähetystö, Lontoo. Viitattu 23.9.2016.
3. 1 2 3  Mayes, Ian: "Peter Lennon obituary. A Guardian journalist, he returned to his native Ireland to make the masterly film Rocky Road to Dublin." *The Guardian* 20.3.2011. Viitattu 25.9.2016.
4. 1 2  Sipilä, Annamari: Kaikkien kirjeenvaihtajien äiti Eeva Lennon.  *Helsingin Sanomat*, 28.7.2018, s. C 1–3. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 28.7.2018.
5. ↑  Eeva Lennon lupasi, ettei kerro Erkki Toivasen kumppanin olevan mies: "Sitten Erkki sanoi, että emme ala sitä enää salaamaan." *Ilta-Sanomat*.  13.10.2018. Viitattu 28.10.2018.
6. ↑  Kerttula, Suvi: "Täällä Eeva Lennon, Lontoo." *Ilta-Sanomat*, Plus-liite, s. 16–19. 6.10.2018. Helsinki: Sanoma Media.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
**Eeva Niinivaara**, o. s. *Pedriks* (20. joulukuuta 1901 Siimust, Viro – 29. lokakuuta 2000 Helsinki) oli virolaissyntyinen Helsingin yliopiston viron kielen ja kirjallisuuden lehtori.

Eeva Niinivaaran vanhemmat olivat maanviljelijä Karl Eduard Pedriks (1873–1951) ja Anna Päll (1869–1945). 

Niinivaara kävi Tartossa tyttökoulun, opiskeli sitten Tarton yliopistossa taidehistoriaa, viron kieltä ja filosofiaa, ja toimi vuodesta 1928 Võrun seminaarissa viron ja suomen kielen opettajana. Vuonna 1930 hän meni naimisiin suomalaisen kielentutkijan Martti Niinivaaran (1905–1935) kanssa ja muutti asumaan Helsinkiin. 

Suomessa Niinivaara opiskeli ensin kansakoulunopettajaksi ja vuonna 1947 hän suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon Helsingin yliopistossa. Niinivaara toimi Helsingin yliopiston viron kielen lehtorina 1945–1971 ja hän opetti viron kieltä myös Jyväskylän kesäyliopistossa ja Kalliolan vapaaopistossa.

Niinivaara julkaisi viron- ja suomenkielisten runojen kokoelman nimeltä *Unarsõnad*, kirjoitti esseitä sekä muistelmateoksen *Yhä paistaa sama aurinko*.

Teoksia
-------

* *Eesti lugemik: näytteitä kirjallisuudesta*; tekijät Leeni Vesterinen, Helmer Winter; avustajina Eeva Niinivaara ja Henno Jänes. 2. uusittu painos Otava 1960
* *Unarsõnad*. Helsingin yliopisto, Helsinki 1979
* *Kasvumaa: Eeva Niinivaaran kirjoituksia vuosilta 1923-1981*; toim. Henni Ilomäki ym. Castrenianumin toimitteita 23. Helsingin yliopisto, Helsinki 1981
* *Yhä paistaa sama aurinko: elämää nuoruuteni Eestissä ja Suomessa*; toim. Hannu-Pekka Lappalainen. Otava 1988

Lähteet
-------

* Eeva Niinivaara SKS:n kirjailijamatrikkelissa (toimimaton linkki) (Arkistoitu sivu)
* Eeva Niinivaaran muistokirjoitus Helsingin Sanomissa vuonna 2000

Aiheesta muualla
----------------

* Kalle Kurg. *Vihmavari* (*Sateenvarjo*. Runo on omistettu Eeva Niinivaaralle, 1982.) Runokokoelma *Pimeduse värvid* 1960-1990 (*Pimeyden värit* 1960-1990), kustantamo Virgela, Tallinna 1999, s. 106.
* Eeva Niinivaaran elämäkerta Kansallisbiografiassa (maksullinen)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Wenzel Hollarin etsauksen aiheena on Aisopoksen satu ketusta ja leijonasta. 
**Vestigia terrent** (lat.), suomeksi "jäljet pelottavat" on tokaisu, joka perustuu Aisopoksen faabeliin "Kettu, leijona ja jalanjäljet". Faabelin numero Perryn indeksissä on 142.

Alkuperä
--------

Aisopos kertoo sadussaan, että eläinten kuningas Leijona sairastui ja kutsui muut eläimet luolaansa kuulemaan viimeisen tahtonsa. Ensin luolaan meni vuohi, sitten lammas ja sen jälkeen vasikka. Tämän jälkeen Leijona toipui sen verran, että näyttäytyi luolan suulla, missä näki tapahtumia seuranneen ketun. Leijona kysyi, miksei tämä tullut hänen luokseen osoittamaan kunnioitustaan. Kettu vastasi: "Pyydän Teidän Majesteetiltanne anteeksi, mutta huomasin eläinten jäljet, jotka menevät luolaan, mutta en nähnyt yksienkään tulevan takaisin. Pysyttelen mieluummin ulkona, kunnes näen sisään menneiden eläinten palaavan."

Ilmauksen "*vestigia terrent"* loi kuitenkin Horatius (65–8 eaa.), joka käytti sitä eräässä kirjeessään.

Merkitys ja käyttö
------------------

Satuun viittasi Platon (427–347 eaa.) dialogissaan *Alkibiades I*. Siinä Sokrates kertoo rikkauksista, jotka valuvat Spartaan, mutta eivät koskaan tule sieltä pois. Sokrates jatkaa: "Tulee mieleen se, mitä kettu sanoi leijonalle Aisopoksen sadussa."

Aisopoksen tarina opettaa, että helpompi on joutua vihollisen ansaan tai jonkinlaiseen kiipeliin kuin vapautua sellaisesta.

Lähteet
-------

* Kivimäki, Arto: *Carpe Diem! Hauskaa ja hyödyllistä latinaa*. Karisto, 2008. ISBN 978-951-23-4118-4.

### Viitteet

1. ↑  Kivimäki, 2008, s. 294
2. ↑  The Fox, the Lion and the Footprints *Aesopica: Aesop's Fables in English, Latin & Greek*.  (englanniksi)
3. 1 2  Aisopos: Leijona, kettu ja pedot *aesopfables.com*. Viitattu 27.12.2020.
4. ↑  Horatius: *Epistulae* 1.1.74. (Horatius: Q. Horati Flacci epistularum liber primus *The Latin Library*. Viitattu 27.12.2020. )
5. ↑  Platon: *Alkibiades I. Teoksessa: Platon, Teokset VII*, s. 62 (123a). Otava, 1999.
**John Marshall Alexander, Jr.**, taiteilijanimeltään **Johnny Ace** (9. kesäkuuta 1929 – 25. joulukuuta 1954) oli yhdysvaltalainen rhythm and blues -laulaja.

Johnny Ace syntyi Memphisissä, Tennesseessä ja sai peruskoulutuksensa LaRose Grammar Schoolissa ja Booker T. Washington High Schoolissa. Palveltuaan toisen maailmansodan aikana merivoimissa hän liittyi pianistiksi Adolph Duncanin yhtyeeseen. Hän soitti myös B. B. Kingin kanssa. Pian muusikko otti käyttöön taiteilijanimensä ja solmi levytyssopimuksen Duke Recordsin kanssa. Hänen ensimmäinen äänityksensä vuodelta 1952 "My Song" oli R&B-listojen kärjessä monta viikkoa.

Tulevina vuosina monet Acen Duke Recordsilla julkaisemat kappaleet nousivat listahiteiksi. Näistä ykkössijalle nousivat "The Clock" ja "Pledging My Love". Hän alkoi kierrellä ja esiintyi monesti yhdessä Big Mama Thorntonin kanssa. Eräällä kiertueellaan Teksasin Houstonissa hän ampui itsensä humalatilassa kesken venäläisen ruletin. Hautajaisiin 2. tammikuuta 1955 osallistui arvioidut n. 5 000 ihmistä.

Johnny Acen uraa edesauttaneita henkilöitä olivat levypomo Don D. Robey, Buffalo Booking Agencyn Evelyn Johnson ja memphisiläisen WDIA-radioaseman James Mattis. Ace sai vuosina 1954 ja 1955 useita tunnustuksia sellaisilta organisaatioilta kuin Cash Box, BMI, Billboard ja The Automatic Music Industry of America.

Johnny Acen kappaleista on tehty covereita, kuten Aretha Franklinin vuonna 1968 äänittämä versio "My Song" -laulusta. Paul Simon on kirjoittanut laulun "The Late Great Johnny Ace".

Diskografia
-----------

### Albumit

* Johnny Ace Memorial Album (1955)
* Johnny Ace: Pledging My Love (1986)
* Johnny Ace: The Complete Duke Recordings (2004)
* The Chronological Johnny Ace: 1951–1954 (2005)
* Johnny Ace: Essential Masters, Burning Fire (2008)
* Johnny Ace: Aces Wild! The complete solo sides and sessions (2012)

### Singlet

* "My Song" / "Follow the Rule" (1952)
* "Cross My Heart" / "Angel" (1953)
* "The Clock" / "Aces Wild" (1953)
* "Saving My Love for You" / "Yes, Baby" (1954)
* "Please Forgive Me" / "You've Been Gone So Long" (1954)
* "Never Let Me Go" / "Burley Cutie" (instrumental) (1954)
* "Pledging My Love" / "Anymore" / "No Money" (1955)
* "Anymore"/ "How Can You Be So Mean" (1955)
* "So Lonely" / "I'm So Crazy, Baby" (1956)
* "Don't You Know" / "I Still Love You So" (1956)

Lähteet
-------

1. ↑
2. 1 2 3  LP-levyn *Memorial Album for Johnny Ace* (Ace Records CH 40, 1981) kansiteksti.
3. ↑  Juhani Ritvanen: Johnny Ace: Memorial album for. (Levyarvostelu) *Blues News*, 1982, 15. vsk, nro 2, s. 36. Helsinki:  Suomen Afroamerikkalaisen musiikin Yhdistys r.y.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
Toisen maailmansodan aikainen *Schützen* olkalappu
SS-Schützen kauluslaatat
**Schütze** on Saksan armeijan sotamiestä vastaava sotilasarvo, joka on ollut käytössä ensimmäisestä maailmansodasta lähtien. Vuoteen 1918 saakka Schütze oli alin värvättyjen arvo konekivääriyksiköissä sekä joissakin eliittiyksiköissä. 

Suomeksi käännettäessä Schütze voi olla "ampuja" tai "kiväärimies", mutta käytännössä sillä tarkoitetaan sotamiestä. Schütze voi olla myös sukunimi. Sana juontuu saksan verbistä *schützen*, joka tarkoittaa puolustautumista ja vartioimista.

Kaksi SS-Schützen arvoista lapsisotilasta antautumassa yhdysvaltalaisille vuonna 1945.
Aluksi SS käytti SS-Schützen sijaan arvoa SS-Mann, kuten myös Sturmabteilung, jolla oli oma arvonsa SA-Mann. SS- ja SA-Mann olivat alimpia palvelukseen hyväksyttyjen värvättyjen arvova. Vuodesta 1938 lähtien Waffen-SS käytti vastaavaa arvoa SS-Schütze, mutta Allgemeine SS ja muut SS:n haarat pitivät SS-Mannin arvon. Vastaavasti SS:n seuraavaksi ylempi arvo oli SS-Obermann, lukuun ottamatta Waffen-SS:a, joka käytti tilalla arvoa SS-Oberschütze.

Nykyajan Saksan armeijassa Schütze on harvinainen arvo, sillä eri aselajit käyttävät omia vastineitaan. Esimerkiksi viestijoukoissa (*Fernmelder*) alin värvätyn arvo on radisti (*Funker*).

Katso myös
----------

* Luettelo SS-arvoista

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Alempi arvo**Anwärter** | **SS-arvo****Schütze** | Ylempi arvo**Oberschütze** |
*Tämä artikkeli käsittelee huonekalualan yritystä. Hangon kaupunginjohtajasta ks. Jouko Mäkinen (kaupunginjohtaja).*
**Jouko Mäkinen Oy** oli suomalainen huonekalualan yritys, joka toimi vuodesta 1953 emoyhtiönsä Grahn-yhtymän konkurssiin asti vuonna 1986. Se tunnettiin erityisesti *MackFinn*-kirjahyllyistään.

Huonekalutehdas Jouko Mäkinen Ky perustettiin Jurvaan vuonna 1965. Se aloitti seudulle tyypilliseen tapaan tyylihuonekalujen valmistajana, mutta siirtyi sittemmin levypintaisiin tuotteisiin, erityisesti kirjahyllystöihin.

Vuonna 1971 Jouko Mäkinen Oy sai vientitoimintansa kasvuun toimittamalla sisustuksen Tallinnan Viru-hotelliin.

Grahn-yhtymä osti Jouko Mäkinen Oy:n vuonna 1977. Samana vuonna Jouko Mäkinen Oy:öön fuusioitiin Grahn-yhtymään kuulunut Haukivuoren vanhaa sahaa hallinnoinut Kyyvesi Oy ja vuonna 1978 osia Lepokalusto Oy:n konkurssipesästä.

Jouko Mäkisen tytäryhtiönä oli myös vuonna 1975 perustettu Jurvan Jousi Oy, yhä toimiva jousitehdas Jurvassa.

Kun Grahn-yhtymä meni konkurssiin 1986, Jouko Mäkinen Oy:n kirjahyllytuotantoa jatkoi Jurvassa MackFinn Teollisuus Oy vuoteen 2013 asti.

Lähteet
-------

1. ↑  Grahn-yhtymä Oy (Arkistoitu – Internet Archive), Elinkeinoelämän keskusarkisto. Viitattu 6.8.2014.
2. ↑  Jouko Mäkinen Oy[vanhentunut linkki], Elinkeinoelämän keskusarkisto. Viitattu 6.8.2014.
3. ↑  Sarantola-Weiss, Minna: *Kalusteita kaikille. Suomalaisen puusepänteollisuuden historia*, s. 194. Puusepänteollisuuden liitto ry, 1995. ISBN 952-90-6138-2.
4. ↑  Kyyvesi Oy (Arkistoitu – Internet Archive), Elinkeinoelämän keskusarkisto. Viitattu 6.8.2014.
5. ↑  Jouko Mäkinen Oy (Arkistoitu – Internet Archive), Elinkeinoelämän keskusarkisto. Viitattu 6.8.2014.
6. ↑  Jurvan Jousi Oy (Arkistoitu – Internet Archive), Elinkeinoelämän keskusarkisto. Viitattu 6.8.2014.
7. ↑  Yritys, Jurvan Jousi Oy. Viitattu 6.8.2014.
8. ↑  MackFinn meni konkurssiin (Arkistoitu – Internet Archive), Jurvan Sanomat 25.1.2013. Viitattu 6.8.2014.
**Laajennettu kompleksitaso** ({\displaystyle {\overline {\mathbb {C} }}}) on kompleksilukujen joukko, johon on lisätty yksi piste, äärettömyyspiste (\infty ). Tämän pisteen ajatellaan olevan äärettömän kaukana missä suunnassa tahansa. 

Laajennetulle tasolle määritellään topologia, jonka kannan muodostavat kompleksitason avoimet kiekot sekä sellaiset joukot, joihin kuuluvat äärettömyyspiste sekä kaikki kompleksiluvut, joiden itseisarvo on jotakin vakiota suurempi, eli muotoa 

{\displaystyle \{z\in {\mathbb {C} }||z-z\_{0}|<r\}} tai
{\displaystyle \{\infty \}\cup \{z\in {\mathbb {C} }||z|>=r\}}
olevat joukot. Tällöin laajennettu taso on topologisena avaruutena kompakti.

Laajennettu taso voidaan kuvata stereografisella projektiolla homeomorfisesti Riemannin pallolle. Laajennettu taso on esimerkki topologisesta Aleksandrovin kompaktisoinnista eli yhden pisteen kompaktisoinnista. 

Laajennettua kompleksitasoa käytetään funktioteoriassa yleisesti funktioiden määrittelyjoukkona.

Lähteet
-------

* Olli Lehto: *Funktioteoria I–II*, s. 11–12, Limes r.y. 1985, ISBN 951-745-077-X

Kirjallisuutta
--------------

* Spiegel, Murray R.; Lipschutz, Seymour; Schiller, John J.; Spellman, Dennis: *Complex Variables*. Shaum's Outline Series. McGraw-Hill Book Company, 2009 (1964). ISBN 978-0-07-161569-9, ISBN 978-0-07-161570-9 (eBook).
* Rikkonen, Harri: *Matematiikan pitkä peruskurssi II – Reaalimuuttujan funktioiden differentiaalilasku*. Helsinki: Otakustantamo, 1969. ISBN 951-671-022-0.
* Pitkäranta, Juhani: Calculus Fennicus – TKK:n 1. lukuvuoden laaja matematiikka (2000–2013) (pdf) Helsinki:  Avoimet oppimateriaalit ry. ISBN 978-952-7010-12-9 ISBN 978-952-7010-6 (pdf). Viitattu 8.7.2019.
**Laajasalon peruskoulu** sijaitsee Helsingin Laajasalossa, Yliskylässä. Koulu tunnettiin aiemmin **Yliskylän kouluna**. Koulussa toimivat peruskoulun suomenkieliset luokat 1–9. Koulussa oli noin 930 oppilasta vuonna 2021. Vuonna 2011 Laajasalon ala-asteen koulu ja Laajasalon yläasteen koulu yhdistyivät Laajasalon peruskouluksi.

Koulun rehtorina toimii Marja-Riitta Rautaparta ja rehtorin viransijaisena Janne Pellikka. Virka-apulaisrehtoreina toimivat Lilli Härkönen ja Tiia Thurén.

Koulussa on mahdollisuus opiskella painotetusti musiikkia, ja oppilaat valitaan soveltuvuuskokeella vuosittain 2. ja 6. luokalta. Lisäksi 7.–9.-luokilla on mahdollista opiskella painotetusti liikuntaa, ja oppilaat valitaan painotetun musiikin tapaan soveltuvuuskokeella.

Laajasalon peruskoulu oli mukana lukuvuosina 2017–2018 ja 2018–2019 Umo Helsinki Jazz Orchestran Musatehdas-projektissa, jossa oppilaat pääsivät sanoittamaan omia kappaleitaan ja Umo teki kappaleisiin sovituksen. Projektissa oli lisäksi oppilaiden suunnittelemaa tanssikoreografiaa sekä Sami Kontolan vetämänä sambamusiikkia. Projektia veti Kontolan lisäksi Aija Puurtinen ja Ville Vannemaa. Päätöskonsertti kuultiin Vuotalossa helmikuussa 2018 ja Malmitalossa tammikuussa 2019.

Rakennukset
-----------

Laajasalon peruskoulu koostuu neljästä rakennuksessa. Alatalo sijaitsee noin 20 metrin päästä ylätalosta. Alatalossa sijaitsee luokat 1.–6. ja yksi kolmesta liikuntasalista.

Ylätalossa on koulun luokat 7.–9. ja siellä sijaitsee kaksi liikuntasalia.

Ylätalon edustalla sijaitsee matala rakennus, jossa on teknisen käsityön luokka ja kuvataiteen luokka.

Ylätalon takana sijaitsee vuonna 2007 rakennettu parakkirakennus, jossa sijaitsee historianluokka ja uskonnonluokka. Suuresta oppilasmäärästä johtuen loput luokat 5–6 on sijoitettu parakkeihin Alatalon sijasta.

Laajasalon ala-asteen koulussa havaittiin hometta vuonna 2007, minkä takia koulun 3.–6.-luokkalaiset siirrettiin Salmisaaren kouluun ja 2.-luokkalaiset Tahvonlahden kouluun. 1.-luokkalaiset jäivät koulun D-rakennukseen, jossa havaittiin vähiten hometta. Koulu toimi kevääseen 2011 saakka pihalle rakennetuissa parakeissa, kun homevaurioita korjattiin rakennuksessa. *lähde?*

Lähteet
-------

1. 1 2  Perusopetuksen oppilatiokset (Valitse opetuksen järjestäjäksi Helsingin kaupunki) Opetushallinnon tilastopalvelu Vipunen. Viitattu 1.3.2023.
2. ↑  Laajasalon peruskoulu – koulun esittely *hel.fi*.  Arkistoitu 20.3.2016. Viitattu 11.2.2016.
3. ↑  Yhteystiedot Helsingin kaupunki. Viitattu 1.3.2023.
4. ↑  Meidän koulu Helsingin kaupunki. Viitattu 1.3.2023.
5. ↑  Musatehtaan kulisseissa UMO Helsinki Jazz Orchestra. Viitattu 1.3.2023.
6. ↑  UMOn Musatehdas soi jo kolmatta kertaa! UMO Helsinki Jazz Orchestra. Viitattu 1.3.2023.
7. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Koulun kotisivut
**AMD K6** on AMD:n valmistama Intel Pentium -tason suoritin. Se on AMD K5:n seuraaja. K6 perustuu NexGenin suunnittelemaan Nx686-suorittimeen. K6:tta valmistettiin kahdella eri ytimellä. Sen kellotaajuus on 166, 200, 233, 266 tai 300 megahertsiä. Sen seuraajia ovat AMD K6-2 ja AMD K6-III.

Tekniset tiedot
---------------

Original K6 (model 6)
K6 "Little Foot" (model 7)
AMD K6 sisältää 8,8 miljoonaa transistoria. Siinä on 64 kilotavua L1-välimuistia, 32 kilotavua datalle ja 32 kilotavua käskyille. Se tukee MMX-käskyjä, käyttää 66 megahertsin väylää ja liitetään Socket 7 -suoritinkantaan. Suorittimen liukuhihnan pituus on 5-6 vaihetta riippuen suoritettavasta käskystä, ja se pystyy suorittamaan kahta eri käskyä rinnakkain.

Liukulukuyksikkö ei ollut liukuhihnoitettu, joten liukulukulaskennan suorituskyvyssä K6 hävisi Intel Pentiumille ja Intel Pentium Prolle. Liukulukusuorituskyky oli kuitenkin selvästi parempi kuin Cyrixin suorittimissa.

K6 pilkkoi suurimman osan suoritettavista CISC-käskyistä RISC-tyylisiksi mikro-operaatioiksi, joita prosessoriydin sisäisesti suoritti. Monimutkaisemmat käskyt suoritettiin silti edelleen mikrokoodilla, kuten kaikissa myöhäisemmissäkin x86-suorittimissa.

K6 osasi dynaamisesti uudelleenjärjestellä suoritettavan ohjelmakoodin käskyjä paremman suorituskyvyn saamiseksi, toisin kuin Intel Pentium, joka suoritti käskyt aina samassa järjestyksessä kuin miten ne koodissa esiintyivät. K6:ssa oli myös aikaansa nähden melko kehittynyt haarautumisenennustin.

Eri ydinten erot:

### K6 (Model 6)

* 0,35 mikrometrin prosessi
* Julkaistiin 2. huhtikuuta 1997
* Käyttöjännite 2,9 volttia (166, 200) tai 3,2/3,3 volttia (233)
* Kellotaajuus 166, 200 tai 233 megahertsiä

### K6 "Little Foot" (Model 7)

* 0,25 mikrometrin prosessi
* Julkaistiin 6. tammikuuta 1998
* Käyttöjännite 2,2 volttia
* Kellotaajuus 200, 233, 266 tai 300 megahertsiä

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **AMD K6**.
* Suorittimen esittely AMD:n sivulla

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
AMD:n valmistamat suorittimet |
| --- |
|  |
| Varhaiset | 
* *Am286*
* *Am386*
* *Am486*
* Am5x86
* *K5*
* *K6*
* *K6-2*
* *K6-III*

 |
|  |
| Athlon | 
* *Athlon*
* *Duron*
* *Sempron*

 |
|  |
| Athlon 64 | 
* Athlon 64
* Sempron
* Turion 64
* Turion 64 X2

 |
|  |
| Phenom | 
* Phenom
* Phenom II

 |
|  |
| Bulldozer | 
* Bulldozer
* Piledriver
* Steamroller
* Excavator

 |
|  |
| Zen | 
* Ryzen
* Threadripper

 |
|  |
| Palvelin | 
* Opteron
* Epyc

 |
|  |
| Muita | 
* Geode
* *Alchemy*
* *AMD Am29000*

 |
|  |
| *kursivointi: tuotanto lopetettu* |

 |
**AMD Bobcat** on AMD:n vähävirtainen ja edullinen suoritinarkkitehtuuri, joka perustuu AMD 14h -mikroarkkitehtuuriin ja tukee AMD64 -käskykantaa. Bobcat on pelkästään uusi prosessoriydin; AMD Fusion -prosessoreissa samalle sirulle ladotaan 1–4 bobcat-ydintä Radeon HD 6000 näytönohjainlogiikan kanssa. AMD käyttää prosessoriin integroidusta näytönohjaimesta nimitystä APU (Accelerated Processing Unit). Julkaisu tapahtui vuonna 2011.

Bobcatin seuraaja on Jaguar.

Markkina-asema ja tavoitteet
----------------------------

Bobcat suunniteltiin kilpailemaan Intel Atom- ja VIA Nano-suorittimien kanssa, ja siihen pohjautuvien piirien virrankulutus on 1-10 watin luokkaa.

AMD:n tavoittena oli, että Bobcat pääsee suorituskyvyssä 90 prosenttiin nykyisten keskitason prosessorien suorituskyvystä alle puolella sirun koolla.

Bobcatin kanssa rinnakkainen, tehokkaampiin pöytäkoneisiin ja palvelimiin tarkoitettu uusi x86-ydin on AMD Bulldozer.

Tekniset yksityiskohdat
-----------------------

Toisin kuin Intel Atom, Bobcat tukee käskyjen uudelleenjärjestämistä, minkä vuoksi Bobcatin voi olettaa olevan selvästi Atomia nopeampi yhden säikeen suorituskyvyssä.

Yhdellä ytimellä on kokonaisluvuille kaksi kokonaisluku-ALUa sekä latausyksikkö ja tallennusyksikkö. Liukulukujen lataus- ja tallennusyksikkö on ilmeisesti yhdistetty suoraan 512 Kb L2-välimuistiin, ohittaen L1-datavälimuistin kokonaan. Bobcat tukee MMX, SSE, SSE2, SSE3, SSSE3, SSE4A ja AMD-V käskykannan laajennoksia.

Lähteet
-------

1. ↑  AMD Fusion APU Era Begins  4.1.2011. AMD. Viitattu 10.11.2014. (englanniksi)
2. 1 2  Shiloy, Anton: AMD Bobcat: Sub-1W Chip with 90% of Today’s Performance *Xbitlabs.com*.  15.11.2009.  Arkistoitu 10.11.2014. Viitattu 10.11.2014. (englanniksi)
3. ↑  AMD Embedded G-Series APU Platform AMD. Viitattu 10.11.2014. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
AMD:n valmistamat suorittimet |
| --- |
|  |
| Varhaiset | 
* *Am286*
* *Am386*
* *Am486*
* Am5x86
* *K5*
* *K6*
* *K6-2*
* *K6-III*

 |
|  |
| Athlon | 
* *Athlon*
* *Duron*
* *Sempron*

 |
|  |
| Athlon 64 | 
* Athlon 64
* Sempron
* Turion 64
* Turion 64 X2

 |
|  |
| Phenom | 
* Phenom
* Phenom II

 |
|  |
| Bulldozer | 
* Bulldozer
* Piledriver
* Steamroller
* Excavator

 |
|  |
| Zen | 
* Ryzen
* Threadripper

 |
|  |
| Palvelin | 
* Opteron
* Epyc

 |
|  |
| Muita | 
* Geode
* *Alchemy*
* *AMD Am29000*

 |
|  |
| *kursivointi: tuotanto lopetettu* |

 |
**Vesterillo** eli **Illo** on Västanfjärdin kylä nykyisessä Kemiönsaaren kunnassa Varsinais-Suomessa.

Vesterillo sijaitsee Västanfjärdin eteläosassa Lammalan kaakkoispuolella. Vesterillon naapurikylät ovat Gräggnäs ja Brännboda. Vesterillo on ollut paikallinen keskus 1500-luvulla. Kylän keskusta sijaitsi meren rannalla, mutta maankohoamisen myötä kylän edustalla ollut kapea lahti on hävinnyt. Vesterillossa on louhittu kalkkia 1882–1952, mistä muistona on Illogruvan Ängesholmarnan edustalla.

Lähteet
-------

1. ↑  Västanfjärds sockenplan 2013 (pdf) Västanfjärds Byaråd. Viitattu 25.3.2019. (ruotsiksi)
2. ↑  Esa Laukkanen: Kemiönsaaren Västanfjärdin arkeologinen inventointi vuonna 2011 (pdf) Varsinais-Suomen maakuntamuseo. Viitattu 25.3.2019.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Västanfjärd |
| --- |
|  |
| Taajamat | 
* Lammala

 |
|  |
| Rekisterikyliä Västanfjärdissä | 
* Billböle
* Brännboda
* Finsjö
* Galtarby
* Gräggnäs
* Kobböle
* Misskärr
* Nivelax
* Norrlammala
* Pörtsnäs
* Sirnäs
* Söderlammala
* Södersundvik
* Tappo
* Västanfjärd
* Vesterillo
* Östanå

 |

 |
**Dattatreya Ramchandra Kaprekar** (marathiksi दत्तात्रेय रामचंद्र कापरेकर, *Dattātreya Rāmcaṃdra Kāprekar*; 17. tammikuuta 1905 Dahanu, Maharashtra – 1986 Devlali, Maharashtra) oli intialainen opettaja ja itseoppinut matemaatikko. Hän kävi koulua Thanessa ja Punen Fergusson Collegessa ja valmistui kandidaatiksi Mumbain yliopistosta vuonna 1929. Hän työskenteli vuosina 1930–1962 opettajana Nashikissa Maharashtran osavaltiossa. Suhteellisen vähäisestä koulutuksestaan huolimatta hän kirjoitti lukuisia julkaisuja muun muassa jaksollisista desimaaliluvuista, taikaneliöistä ja kokonaislukujen erityisominaisuuksista.

Vuonna 1949 Kaprekar löysi lukuun 6174 liittyvän ominaisuuden: jos neljästä numerosta, jotka eivät ole kaikki identtisiä, muodostetusta suurimmasta mahdollisesta luvusta vähennetään samoista numeroista muodostettu pienin luku, ja tämä toistetaan, päädytään lähes aina lukuun 6174; esimerkiksi

* 4321 − 1234 = 3087
* 8730 − 0378 = 8352
* 8532 − 2358 = 6174

Luku 6174 nimettiin myöhemmin Kaprekarin vakioksi.

Vuonna 1980 Kaprekar löysi Kaprekarin luvut, joiden neliöiden kokonaislukuesitys voidaan jakaa kahdeksi luvuksi, joiden summa on alkuperäinen luku; esimerkiksi

* 7032 = 494209, josta saadaan 494 + 209 = 703
* 27282 = 7441984, josta saadaan 744 + 1984 = 2728

Lähteet
-------

1. ↑  Dilip M. Salwi: Dattaraya Ramchandra Kaprekar *4to40.com*.  24. tammikuuta 2005.  Arkistoitu 16.11.2007. Viitattu 20. tammikuuta 2022. (englanniksi)
2. ↑  Daniel Hanover: The Base Dependent Behavior of Kaprekar's Routine: A Theoretical and Computational Study Revealing New Regularities *arxiv.org*.  2017. Viitattu 20. tammikuuta 2022. (englanniksi)
3. ↑  Douglas E. Iannucci: The Kaprekar Numbers.  *Journal of Integer Sequences*, 2000, 3. vsk, s. 00.1.2. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 20. tammikuuta 2022.  (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* MathSciNet
* zbMATH

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
**Doraisamy Raja** (s. 3. kesäkuuta 1949) on intialainen poliitikko, joka on toiminut kommunistisen puolueen pääsihteerinä vuodesta 2019 alkaen. Aiemmin hän oli parlamentaarikkona Rajya Sabhassa kaksi kautta vuosina 2007–2019.

Raja aloitti poliittisen uransa toimimalla All India Students Federation -opiskelijajärjestössä. Hänet valittiin kommunistisen puolueen nuorisojärjestön Tamil Nadun paikallisosaston osavaltiosihteeriksi vuonna 1975. Hän toimi tehtävässä viisi vuotta. Nuorisojärjestön pääsihteerinä hän toimi vuosina 1985–1990. Puolueensa kansallisena sihteerinä hän toimi vuodesta 1994, kunnes sai ylennyksen pääsihteeriksi vuonna 2019. Vuonna 2007 hänet valittiin ensimmäiselle kaudelleen edustajaksi Rajya Sabhaan. Hänet valittiin toiselle kaudelle vuonna 2013 AIADMK-puolueen tuella. Kun hänen toinen kautensa päättyi hänet valittiin kommunistisen puolueen pääsihteeriksi, terveyssyistä eronneen Suravaram Sudhakar Reddyn paikalle. Valituksi tullessaan hän oli ensimmäinen kastiton, joka on koskaan valittu suurimpien kommunististen puolueiden johtoon.

Puolueen pääsihteerinä Raja on arvostellut Intian kansanpuolueen (BJP) yhteyksiä hindunationalistiseen Rashtriya Swayamsevak Sangh (RSS) -vapaaehtoisjärjestöön. Hänen mukaansa BJP ja RSS ovat yhdessä aiheuttaneet sisällissotaa muistuttavan tilanteen vuoden 2020 kansalaisuuslain uudistuksella. Hänen mukaansa Modin hallituksen ja RSS:n tavoite on muuttaa Intia hindulaiseksi teokratiaksi. Hänen mukaansa luokkataistelu ei Intiassa rajoitu vain taloudellisiin olosuhteisiin vaan myös kastisyrjinnän vastustamiseen.

Lähteet
-------

1. 1 2  Jha, Nikhil: D Raja becomes CPI general secretary: All you need to know about the man and his political career *Times Now News*.  25.7.2019. Viitattu 30.1.2020.
2. ↑  Kanimozhi, D Raja take oath as Rajya Sabha members *Rediff*.  26.7.2007. Viitattu 30.1.2020.
3. ↑  Kanimozhi wins Rajya Sabha polls, so does Raja *India Today*.  27.7.2013. Viitattu 30.1.2020.
4. ↑  D. Raja takes over as CPI general secretary *The Hindu*.  21.7.2019. Viitattu 30.1.2020.
5. ↑  D Raja replaces Sudhakar Reddy to become first Dalit CPI general secretary *New Indian Express*.  21.7.2019. Viitattu 30.1.2020.
6. ↑  BJP, RSS have created civil war-like situation in India: CPI’s D Raja *Financial Express*.  18.1.2020. Viitattu 30.1.2020.
7. ↑  Kolappan, B.: RSS ideology is divisive, fascist, says D. Raja *The Hindu*.  28.7.2019. Viitattu 30.1.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **D. Raja** Wikimedia Commonsissa
**Ngosa Simbyakula** (s. 13. toukokuuta 1954) on sambialainen poliitikko ja diplomaatti. Hän on koulutukseltaan lakimies ja on toiminut useissa eri tehtävissä sekä Sambiassa että ulkomailla.

Simbyakula on suorittanut lakitieteiden kandidaatin ja maisterin tutkinnot Sambian yliopistossa sekä väitellyt tohtoriksi oikeustieteissä Wisconsin-Madisonin yliopistossa Yhdysvalloissa. 2010–2011 hän toimi Sambian avoimen yliopiston lakitieteiden koulutusyksikön dekaanina ja vuodesta 2011 alkaen erilaisissa tehtävissä Sambian parlamentissa. 2011–2013 Simbyakula toimi Sambian apulaisoikeusministerinä, 2013–2015 asuntoministerinä ja 2015–2016 oikeusministerinä. Vuosina 2017–2020 Simbyakula toimi Sambian suurlähettiläänä Yhdysvalloissa ja vuodesta 2020 Sambian YK-suurlähettiläänä.

Simbyakula on naimisissa ja hänen harrastuksiaan ovat baseball sekä pöytätennis.

Lähteet
-------

1. 1 2  Ngosa Simbyakula *National Assembly of Zambia*. Viitattu 5.8.2022. (englanniksi)
2. ↑  New Permanent Representative of Zambia Presents Credentials *UN Press*.  28.1.2020. Viitattu 5.8.2022. (englanniksi)
**Ngamijärvi** on kausittain täyttyvä järvi Botswanassa. Vetensä se saa Okavangon suiston kautta. Järvellä ei ole laskujokea, ja siihen laskee Okavangon suistosta tuleva Kunyerejoki.

Ngamijärvi 1850-luvun lopulla tehdyssä piirustuksessa.
Okavangon läntinen sivujoki Thaoge virtasi vielä 1800-luvulla Ngamijärveen asti. Järvi olikin 1800-luvulla huomattavasti suurempi kuin nykyään. Kun tutkimusmatkailija David Livingstone löysi sen vuonna 1849, sen rantaviivan on arvioitu olleen noin 275 kilometriä. Thaogen virtauksen tukkiuduttua se muuttui enemmän kausittaiseksi järveksi. Se kuitenkin täyttyi lähes joka vuosi, mutta Okavangon valuma-alueen virtauksen muutoksen takia vuoden 1990-luvulla se oli kuivana lähes vuosittain. Järvi on kuitenkin toistuvasti täyttynyt 2000-luvulla, esimerkiksi vuosina 2004–2007.

Ngamijärven ympäristön luonto riippuu paljon tulvista ja niiden tiheydestä. Vuoden 2004 tulvan aikana se oli lähinnä suuri suolapannu, mutta vuonna 2006 se oli saanut jälleen pysyvän kosteikon piirteitä. Sinne olivat levinneet muun muassa juolahirssi, *Pycreus nitidus*, vitalaji *Potamogeton thunbergi*, muutamia lummelajeja ja erityisesti avoimessa vedessä kasvava rusolehtilaji *Ludwigia stolonifera*, jota valkoposkitiirat käyttivät pesimiseen. Seuraavan vuoden tulvan aikana järveen levisi muun muassa osmankäämilajeja ja monet aiemmat lajit jatkoivat leviämistään.

Ngamijärvi on yksi Botswanan kahdestatoista kansainvälisesti tärkeästä lintualueesta, jonka kriteerit se täyttää kuivanakin. Kuivanakautena Ngamijärven alueella elää muun muassa maailmanlaajuisesti silmälläpidettävä aropääskykahlaaja ja rajoitetusti levittäytyneet tai vain tiettyyn biomiin sopeutuneet kalaharinruostepyrstö, punasilmätimali ja helmihietakyyhky. Tulvivan järven linnusto on puolestaan huomattavan monipuolinen; järvellä on erityisen runsaasti vesilintuja. Vuonna 1979 järvellä laskettiin olevan 27 000 punanokkasorsaa ja 7 000 pikkutavia ja vuonna 1989 noin 10 000 aropääskykahlaajaa ja pääskykahlaajaa, yli tuhat valkoposkitiiraa sekä useita muita lajeja.

Lähteet
-------

* Hancock, P. & Muller, M. & Oake, K.: Lake Ngami Important Bird Area Monitoring Report 2007 (pdf) Birdlife Botswana.  Arkistoitu 7.10.2014. Viitattu 17.11.2014. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  Hancock & Muller & Oake, s. 2.
2. ↑  Alemaw, F. & Ashworth, J. M. & Hughes D.: *Hydrology of the Okavango Delta*. The Department of Water Affairs, 2003. Teoksen verkkoversio (pdf) (viitattu 17.11.2014). (englanniksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Lake Ngami *Encyclopædia Britannica*.  2014. Encyclopædia Britannica Online. Viitattu 17.11.2014. (englanniksi)
4. ↑  Hancock & Muller & Oake, s. 4.
5. ↑  Lake Ngami Birdlife Botswana.  Arkistoitu 26.7.2015. Viitattu 17.11.2014. (englanniksi)
**Borrowdale** oli suomalainen kolmimastoinen rautaparkki, joka oli rakennettu 1868. Parkki oli suomalaisen Gustaf Eriksonin varustamon omistuksessa 1916–1917. Saksalainen sukellusvene upotti Borrowdalen huhtikuussa 1917.

Parkki Borrowdalen rakensi W.H. Potter & Sons Liverpoolissa Englannissa vuonna 1868 White Star Line -varustamolle alun perin Itä-Intian liikenteeseen. Laiva oli alun perin fregatti mutta se muutettiin 1903 parkiksi. Laivan vetoisuus oli 1 268 bruttorekisteritonnia ja kantavuus 1 900 kuollutpainotonnia. Laivan pituus oli 65,85 metriä, leveys 10,28 metriä ja syväys 6,70 metriä. Suomeen Borrowdale ostettiin Nicholson & McGill -varustamolta Liverpoolista vuonna 1899. Laivan omisti vuoteen 1916 asti joukko maarianhaminalaisia merenkulkuneuvos Mathias August Trobergin (1855-1935) johdolla. 

Saksalainen sukellusvene U 21 torpedoi Borrowdalen 30. huhtikuuta 1917 noin 160 mailia Scillynsaarilta länsilounaaseen. Borrowdale oli koksilastissa matkalla Swanseasta Etelä-Afrikan Port Nollothiin. Laivan miehistö pelastui ja se kuljetettiin Milford Haveniin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Jukka Mikkolan Suurten purjelaivojen bibliografia : Borrowdale (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Bruzelius.info : Borrowdale
**Kukka** oli suomalainen diskopop-yhtye, joka saavutti kulttisuosiota Tampereella vuosituhannen vaihteessa.

Kukka perustettiin Tampereella keväällä 1997. Se teki ensimmäisen, neljä kappaletta sisältäneen demonsa samana vuonna ja soitti ensimmäiset keikkansa kesällä 1998. Seuraavan vuoden aikana yhtye teki vielä pari demoa, jotka poltettiin myöhemmin *Collected Works* -nimiseksi CD:ksi.

Merceedee's-pienlevy-yhtiö julkaisi Kukan ensimmäisen virallisen singlen alkuvuodesta 2000. Sen ensimmäinen painos myytiin nopeasti loppuun.

Yhtye teki pienen kiertueen myös Pietariin ja Moskovaan vuonna 2000. Jukka Kärkkäinen ohjasi musiikkivideon kappaleesta "Hot Light". Videon myötä yhtye huomattiin myös Tampereen ulkopuolella ja haastatteluja annettiin MoonTV:lle ja MTV3:n *Jyrkille*.

Alkuvuodesta 2001 Kukka konsertoi taas Pietarissa. Suosio kasvoi jatkuvasti, mutta erään konsertin päätteeksi Tampereen Yo-talolla vuonna 2001 yhtye ilmoitti, että se lopettaa.

Kukka teki lyhyen paluun vuonna 2007, jolloin Helmi-levyt julkaisi kahden CD:n kokoelma-albumin yhtyeen koko tuotannosta ja yhtye teki muutaman konsertin.

Yhtyeen jäsenet ovat myöhemmin soittaneet muun muassa kokoonpanoissa Risto, Moppi & Aivokurkiaiset ja Aloha Junktion.

Kokoonpano
----------

* Tuomas "Moppi" Toiviainen – laulu, kitara, koskettimet, ohjelmointi
* Risto Ylihärsilä – koskettimet, rummut, ohjelmointi
* Ville Koistinen – basso, koskettimet

Diskografia
-----------

### Albumit

* *Collected Works*  (2007)

### Singlet

* *Machine / Hot Light / Waiting a Jet-Plane*  (2000)

Lähteet
-------

1. ↑  Meriläinen, Rosa: Rokkistaralla on aamuisin nälkä *Aviisi*.  28.4.1999. Viitattu 7.7.2008.
2. 1 2 3 4  Ylitalo, Marko: Sydän sanoo chabom.  *Valo*, 3.–9.8.2007.  Aamulehti.

Aiheesta muualla
----------------

* Kukka Myspacessa (englanniksi)
Hermann Winkelmann vuonna 1895.
**Hermann Winkelmann** (8. maaliskuuta 1849 Braunschweig, Saksa – 18. tammikuuta 1912 Wien, Itävalta-Unkari) oli saksalainen oopperalaulaja, äänialaltaan tenori.

Winkelmannin isä oli Zeitter & Winkelmann -pianonvalmistajayhtiön perustaja Christian Ludewig Theodor Winkelmann. Poika suunnitteli isänsä yritystoiminnan jatkamista ja lähtikin Pariisiin opiskelemaan pianonrakennusta. Siellä hän päätti kuitenkin suuntautua laulun alalle. Winkelmann aloitti laulukoulutuksen jo Pariisissa ja jatkoi sitä sitten Kochin johdolla Hannoverissa. Winkelmann teki oopperadebyyttinsä vuonna 1875 Sondershausenissa Manricon roolissa Giuseppe Verdin oopperassa *Trubaduuri*. Hän teki esiintymisiä Altenburgissa, Darmstadtissa ja Leipzigissa ennen asettumistaan Hampuriin ja liittymistään Hampurin valtionoopperaan vuonna 1878. Hampurissa Winkelmann osallistui *Reininkullan* (rooli: Loge, 1878) ja *Jumalten tuhon* (1879) paikallisiin ensiesityksiin. Siellä hän myös loi nimiroolin Anton Rubinsteinin *Néron*-oopperan kantaesityksessä vuonna 1879. Vuonna 1882 Winkelmann esiintyi Hampurin valtionoopperan Lontoon-matkalla Drury Lane -teatterissa Hans Richterin johdolla. Hän oli Lontoon ensimmäinen *Tristan ja Isolde* -oopperan Tristan ja *Nürnbergin mestarilaulajat* -oopperan Walther. Lisäksi hän esiintyi Lontoossa Lohengrinina ja Tannhäuserina sekä osallistui Ludwig van Beethovenin 9. sinfonian esitykseen.

Richard Wagner henkilökohtaisesti valitsi Winkelmannin luomaan *Parsifal*-oopperan nimiroolin Bayreuthin musiikkijuhlilla 1882. Tässä roolissa hän jatkoi esiintymisiä Bayreuthissa vuoteen 1891. Usein hänen kanssaan esiintyi tuolloin Amalie Materna, joka loi samassa oopperassa Kundryn roolin. Vuonna 1884 Winkelmann esiintyi Yhdysvaltain Wagner-juhlilla New Yorkissa, Chicagossa, Bostonissa ja Cincinnatissa, esimerkiksi Theodore Thomasin johdolla. Hänen kanssaan kiersivät Emil Scaria ja Amalie Materna. Winkelmann pääsi Wienin hovi-/valtionoopperan jäseneksi vuonna 1883 ja sai siellä mainetta sankaritenorina tekemistään Wagner-tulkinnoista. Hän oli Wienin ensimmäinen Tristan (1883) ja tulkitsi lisäksi kaupungin ensimmäisenä *Otellon* nimiroolin.

Oopperauransa ohella Winkelmann teki oratorio- ja liedesiintymisiä. Hän vetäytyi lavalta vuonna 1907. Winkelmannilta on olemassa joitain äänityksiä 1900-luvun alusta pianosäestyksellä. Myös Winkelmannin Hans-pojasta tuli oopperalaulaja.

Lähteet
-------

1. 1 2  Hermann Winkelmann Oxford Reference
2. 1 2 3 4 5  Hermann Winkelmann (1847-1912) Mahler Foundation


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* BMLO
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |