recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Luis Santiago Pasquet** (13. toukokuuta 1917 Salto, Uruguay – 5. marraskuuta 2013 Lahti) oli uruguaylaistaustainen säveltäjä ja muusikko, joka asui Suomessa vuodesta 1974 lähtien. Pasquet sai Suomen kansalaisuuden mentyään naimisiin suomalaisen vaimonsa kanssa. Pasquet yhdisti sävellyksissään muun muassa jazzin, eteläamerikkalaisen kansanmusiikin ja uruguaylaisen tangon aineksia impressionismiin ja ekspressionismiin. Valtaosa Pasquetin sävellystuotannosta syntyi Suomessa.

Elämä
-----

Pasquet syntyi 13. toukokuuta 1917 Saltossa, Uruguayssa. Hän sai opetusta musiikinteoriassa ja pianonsoitossa jo 7-vuotiaana.. Jazzista hän innostui kuultuaan sitä kotona äänilevyiltä. Hän soitti jazzia radiossa jo 15-vuotiaana. Hän toimi kolme vuotta pianistina kotikaupungissaan Saltossa ja muutti sitten Montevideoon opiskelemaan kemiaa. Hän opiskeli samalla myös pianopedagogiikkaa, orkesterinjohtoa ja sävellystä.

Pasquet toimi 14 vuoden ajan kapellimestarina Uruguayn radiossa ja televisiossa. 1960-luvulla hän toimi musiikin johtajana Libanonin Kasinossa. Hän toimi myös pianistina eri puolilla Eurooppaa. Hän esiintyi monien aikansa kuuluisuuksien, kuten Edith Piafin, Josephine Bakerin, Louis Armstrongin ja Juliette Grécon kanssa.

Vuonna 1974 Pasquet muutti Lahteen tavattuaan tulevan vaimonsa Ilsen. Hän toimi aluksi korrepetiittorina Suomen kansallisoopperassa ja myöhemmin Lahden oopperassa ja vuosina 1988–95 säestäjänä Lahden konservatoriossa. Lahden konservatoriossa hän alkoi näyttää sävellyksiään Sotilasmusiikkikoulussa opettaneille ja konservatorion puhallinorkesteria johtaneille Juha Salmelalle ja Hannu Lehtoselle. He auttoivat tuomaan Pasquetin teoksia konserttilavalle ja yleisempään tietoisuuteen.

Pasquetille myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 1998. Hänet kutsuttiin konservatorion kunniasäveltäjäksi vuonna 2004, ja hän on lahjoittanut kaikki sävellyksensä konservatoriolle.

Pasquet kuoli Lahdessa 5. marraskuuta 2013 96 vuoden iässä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Luis Pasquet sävelsi musiikkinsa Suomessa Länsiväylä.  Arkistoitu 6.3.2016. Viitattu 20.3.2015.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8  Luis Pasquet HS Muistot.  Arkistoitu 5.3.2016. Viitattu 20.3.2015.
3. 1 2  El adiós a un músico importante que Uruguay no supo reconocer El Pais. Viitattu 20.3.2015. (espanjaksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Uruguay

 |

 |
**Filippiinienviirikaija** (*Prioniturus discurus*) on Filippiineillä elävä kaijalaji.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Filippiinienviirikaija on noin 27 cm pitkä ja painaa 140–160 g. Kuten kaikilla viirikaijoilla, on silläkin pidentyneet keskimmäiset pyrstösulat, joiden päässä on ikään kuin lusikka tai lasta. Naaraan pyrstö on lyhyempi. Sen höyhenpuku on vihreä, vaaleampi ja kellanvihreämpi alapuolelta. Pää, kurkku ja niska ovat siniset, takavatsa ja alaperä keltaiset ja pidentyneet pyrstösulat säihkyvän tummat. Nokka on vaalean siniharmaa ja kärjestä valkoinen, iiris ruskeanharmaa ja jalat siniharmaat. Nuori lintu muistuttaa aikuista mutta siltä puuttuvat pyrstösulkien "lusikat" ja pään sininen on himmeää tai puuttuu.

Esiintyminen
------------

Filippiinienviirikaija elää lähes koko Filippiinien alueella. Sen populaatio on kooltaan noin 10 000 yksilöä ja elinympäristön ala 50 000–100 000 neliökilometriä. Lajista tunnetaan ainakin kolme alalajia.

Elinympäristö
-------------

Laji elää metsissä ja peltojen tai hakkuiden keskelle jääneissä metsiköissä 1 700 m:n korkeudelle merenpinnasta.

Lisääntyminen
-------------

Lajin pesintä tunnetaan puutteellisesti. Pesintää tapahtuu ainakin huhti-toukokuussa ja laji on yhdyskuntalintu, jonka pesät ovat puunkoloissa.

Ravinto
-------

Filippiinienviirikaija syö hedelmiä (eritoten banaania), marjoja, siemeniä ja pähkinöitä.

Lähteet
-------

* Forshaw, Joseph M. & Cooper, William T. 1977: Parrots of the World. - T.F.H. Publications, Inc. New Jersey. ISBN 0-87666-959-3
* World Parrot Trust
* Mangoverde (kuva) (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. ↑  BirdLife International: *Prioniturus discurus* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2014.3*.  2014. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 29.1.2015. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q1271400
* Wikispecies: Prioniturus discurus
* ADW: Prioniturus\_discurus
* Avibase: 5B2086A6B87F95AB
* BirdLife: 22727871
* CoL: 4MFF3
* BOW: bcrtai1
* eBird: bcrtai1
* EoL: 1177857
* GBIF: 2480034
* iNaturalist: 18960
* IRMNG: 10762865
* ITIS: 177530
* IUCN: 22727871
* NCBI: 678586
* Species+: 3647
* Xeno-canto: Prioniturus-discurus

 |

 |
**Luis Milla Aspas** (s. 12. maaliskuuta 1966 Teruel, Espanja) on entinen espanjalainen jalkapalloilija ja nykyinen valmentaja. Hän edusti 16-vuotisella pelaajaurallaan kolmea eri Espanjan suurseuraa Barcelonaa, Real Madridia ja Valenciaa.

Seurajoukkueura
---------------

Milla sai jalkapallo-oppinsa Barcelonan junioriakatemiassa. Ensiesiintymisensä seuran edustusjoukkueessa hän teki kaudella 1984–1985 ottelussa Zaragozaa vastaan. Samaisessa ottelussa hän teki myös uransa ensimmäisen maalin maan pääsarjassa Primera Divisiónissa.

Lopulta kaudella 1988–1989 hän onnistui vakiinnuttamaan pelipaikkansa edustusjoukkueessa ja pelasi seuraavien kahden kauden aikana yhteensä 53 ottelua. Kesällä 1990 Milla ei päässyt yhteisymmärrykseen sopimusasioista Barcelonan kanssa ja siirtyi ilmaisella siirrolla Real Madridiin. Hän kärsi ensimmäisellä kaudellaan loukkaantumisesta, eikä pelannut kuin kuudessa ottelussa. Loukkaantumisensa jälkeen hän teki onnistuneen paluun ja nousi yhdeksi keskikentän luottopelaajista.

Milla pelasi uransa viimeiset vuodet Valenciassa, jossa hän lopulta päätti uransa kesällä 2001. Hän pelasi pelaajauransa aikana kaikkiaan yli 400 virallista ottelua.

Maajoukkueura
-------------

Milla teki ensiesiintymisensä Espanjan maajoukkueessa 15. marraskuuta 1989 ottelussa Unkaria vastaan. Myöhemmin urallaan hän pelasi vielä kahdessa maaottelussa Sveitsiä ja Tšekkoslovakiaa vastaan. Maaleja maajoukkueessa hän ei onnistunut tekemään.

Valmentajaura
-------------

Milla aloitti valmentajauransa Puçolista, joka pelasi maan alimmalla kansallisella sarjatasolla Tercera Divisiónissa. Kaudeksi 2007–2008 hän siirtyi entisen seuratoverinsa Michael Laudrupin apuvalmentajaksi pääsarjaseura Getafeen.

Kesällä 2008 hänet nimettiin Espanjan alle 19-vuotiaiden maajoukkueen päävalmentajaksi. Kaksi vuotta myöhemmin hän siirtyi valmentamaan alle 21-vuotiaiden maajoukkuetta. Hänet erotettiin maajoukkueen päävalmentajan paikalta epäonnistuneiden vuoden 2012 kesäolympialaisten jälkeen, kun Espanja ei selviytynyt jatkoon omasta alkulohkostaan.

Helmikuussa 2013 hän siirtyi Al Jaziran päävalmentajaksi.

Saavutukset
-----------

* **Barcelona**:
	+ Primera División: 1984–1985
	+ Cup-voittajien cup: 1988–1989
	+ Copa del Rey: 1989–1990

* **Real Madrid**:
	+ Primera División: 1994–1995, 1996–1997
	+ Supercopa de España: 1990, 1993
	+ Copa del Rey: 1992–1993

* **Valencia**:
	+ Copa del Rey: 1998–1999
	+ Supercopa de España: 1999

Aiheesta muualla
----------------

* Luis Millan tilastot BDFutbol-sivustolla (englanniksi)
* Luis Millan maajoukkuetilastot Fútbol en la Red -sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (espanjaksi)

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Juan Ramón López Caro** | **Espanjan U21-maajoukkueen päävalmentaja**2010–2012 | Seuraaja:**Julen Lopetegui** |

Espanjan joukkue – Jalkapallo kesäolympialaisissa 2012
1 De Gea |
2 Azpilicueta |
3 Domínguez |
4 J. Martínez |
5 Í. Martínez |
6 Alba |
7 Adrián |
8 Muniain |
9 Rodrigo |
10 Mata |
11 Koke |
12 Montoya |
13 Botía |
14 Romeu |
15 Isco |
16 Tello |
17 Herrera |
18 Mariño |
Valmentaja Milla
**Olle Kaján** (1911 Pietari – 22. maaliskuuta 1938 Dakar, Senegal) oli suomalainen merimaalari.

Kaján muutti jo lapsena Suomeen vanhempiensa mukana ja kävi sitten Vaasan suomalaista lyseota. Asevelvollisuuden suoritettuaan hän lähti merille ja purjehti maapallon ympäri. Hän oli sittemmin neljänä kesänä mukana Hemming Elfvingin sillilaivueessa. 1930-luvun puolivälissä hän hankki *O'Kay*-nimisen purren, jolla hän sitten purjehti, maalasi merimaalauksia ja piti satamakaupungeissa taidenäyttelyitä. Suomessa hän piti näyttelyitä Helsingissä ja Vaasassa. 

Viimeiselle purjehdusmatkalleen Kaján lähti kesäkuussa 1937. Matka suuntautui Tanskan ja Norjan kautta Englantiin ja sieltä edelleen Santa Cruziin Teneriffalle, jonne Kaján saapui 23. syyskuuta. Muutamia viikkoja ennen kuolemaansa Kaján tapasi pari tanskalaista, jotka kertoivat olevansa lehtimiehiä ja haluavansa vuokrata O'Kayn tehdäkseen värifilmiä mereltä. Tanskalaisten toiveen mukaan Kaján lähti sitten purrellaan heidän kanssaan Dakariin. Hänet löydettiin 22. maaliskuuta 1938 Dakarissa purreltaan pää kuulan lävistämänä. Hänen vieressään oli browning-pistooli. Kajánin mukana olleet tanskalaiset väittivät kyseessä olleen itsemurhan. Itsemurhan syynä olivat tanskalaisten mukaan Kajánin talousvaikeudet ja trooppisen ilmaston aiheuttama päänsärky. He ilmoittivat asiasta Tanskan Dakarin konsulille ja lähtivät sitten O'Kaylla Dakarista 4. huhtikuuta. Kaján haudattiin Dakarin protestanttiselle hautausmaalle.

Olle Kajánin vaimo Elsa Kaján oli mukana matkalla Teneriffalta Dakariin ja hän palasi Suomeen kuukautta ennen Kajánin kuolemaa. Olle Kajánin oli tarkoitus myydä O'Kay tanskalaisille mutta hän ei ollut saanut kauppahintaa eikä veneen vuokraa ja tanskalaiset olivat eläneet Dakarissa Kajánin kustannuksella. 

Sittemmin selvisi että tanskalaiset Bjarne Berbom ja Holger Thrane Nielsen olivat saapuneet Ilhéusiin Brasiliaan veneellä, jonka nimenä oli nyt *Fox III*. He olivat esittäneet asian ikäänkuin he olisivat omistaneet purren ja Olle Kaján vaimoineen olisi ollut heidän vieraanaan.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kuolleita, Helsingin Sanomat, 05.05.1938, nro 119, s. 7, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
2. 1 2 3  Merimaalari Olle Kajanin hämäräperäinen kuolema, Lahti, 23.06.1938, nro 73, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
3. ↑  Olle Kajanin kuolemantapaus lopullisesti selvitetty. Tanskalaiset olivat vain anastaneet aluksen, Liitto, 18.09.1938, nro 214, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
4. ↑  O'Kay on nyt Etelä-Amerikassa, Savo, 29.06.1938, nro 145, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

Aiheesta muualla
----------------

* Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Olle Kaján
**Brijesh Sharmari "BJ" Lawrence** (s. 27. joulukuuta 1989 Basseterre) on saintkittsnevisläinen pikajuoksija, pikaviestin MM-mitalisti. Hän on edustanut yhdysvaltalaista Doane College Tigers -seuraa. Hän on pituudeltaan 180 cm.

Lawrence karsiutui 100 metrin puolivälierissä Delhin Kansainyhteisön kisoissa 2010. Keski-Amerikan ja Karibian mestaruuskilpailuissa 2011 hän sijoittui 200 metrillä neljänneksi ja sai pronssia 4 × 100 metrin viestissä. Daegun MM-kilpailuissa hän karsiutui 200 metrin alkuerissä ja juoksi ankkuriosuuden pronssia saaneessa Saint Kitts ja Nevisin 4 × 100 metrin viestijoukkueessa. Saman vuoden Guadalajaran Pan-Amerikan kisoissa hän karsiutui 200 metrin välierissä ja juoksi ankkuriosuuden hopeaa saaneessa pikaviestijoukkueessa.

Lawrence karsiutui 60 metrin välierissä Istanbulin sisäratojen MM-kilpailuissa 2012. Lontoon olympialaisissa 2012 hän kuului alkuerissä karsiutuneeseen pikaviestijoukkueeseen. Sopotin MM-hallikilpailuissa 2014 hän karsiutui jälleen 60 metrin välierissä. Hän juoksi kolmannen osuuden Saint Kitts ja Nevisin joukkueessa, joka sai IAAF World Relays -kilpailuissa 2014 hopeaa 4 × 200 metrin viestissä. Glasgow'n Kansainyhteisön kisoissa 2014 hän karsiutui 100 metrin välierissä ja 200 metrin alkuerissä.

Lawrence kuului Saint Kitts ja Nevisin joukkueisiin, jotka sijoittuivat vuoden 2015 World Relays -kilpailuissa kuudenneksi 4 × 100 ja 4 × 200 metrin viesteissä. Saman vuoden Pohjois- ja Keski-Amerikan sekä Karibian mestaruuskilpailuissa hän sijoittui 200 metrillä seitsemänneksi. Hän karsiutui 100 metrin alkuerissä Toronton Pan-Amerikan kisoissa ja Pekingin MM-kilpailuissa.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

### Ulkoradat

| *Laji* | *Aika* | *Paikka* | *Päivä* |
| --- | --- | --- | --- |
| **100 m** | 10,12 | Crete | 21. huhtikuuta 2012 |
| **200 m** | 20,34 | Walnut | 19. huhtikuuta 2014 |

### Sisäradat

| *Laji* | *Aika* | *Paikka* | *Päivä* |
| --- | --- | --- | --- |
| **60 m** | 6,62 | AlbuquerqueAlbuquerque | 8. helmikuuta 201415. helmikuuta 2014 |
| **200 m** | 20,99 | Lincoln | 19. helmikuuta 2011 |

Lähteet
-------

1. 1 2  BJ Lawrence *sports-reference.com*.  Arkistoitu 3.12.2016. Viitattu 6.4.2016. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13  BJ Lawrence SKN *tilastopaja.net*. Viitattu 6.4.2016. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
3. 1 2 3 4 5 6  Brijesh Lawrence Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
Hiekkaranta Ko Taolla
Katunäkymä Ko Taon keskuksesta Ban Mae Hatista
**Ko Tao** tai **Koh Tao** (thaiksi เกาะเต่า, 'kilpikonnasaari') on Thaimaalle kuuluva saari, joka sijaitsee Siaminlahdella Surat Thainin provinssissa noin 70 kilometriä Kran kannaksesta. Saari on pinta-alaltaan noin 21 km². Lähimmät kaupungit mantereella ovat Chumphon ja Surat Thani, joista on lauttayhteys Ko Taolle. 

Ko Taon vesissä eli ennen runsaasti kilpikonnia. Nyt suurin osa konnista on siirtynyt muille vesille, mutta edelleen saari tunnetaan kirkkaista vesistään ja hienoista sukelluskohteistaan. Kirkkaat vedet ja korallit houkuttelevat sukeltajia ympäri maailman, mutta korallit ovat kärsineet suuria vahinkoja alueella toimivien sukelluskoulujen johdosta. Alueen vesissä voi jopa törmätä mahtavaan valashaihin. 

Juuri sukeltaminen on monelle pääsyy tulla saarelle. Ko Taolla on lukuisia sukelluskouluja, jotka tarjoavat sukellusretkiä ja -kursseja myös aloittelijoille. Tao tunnetaankin yhtenä Kaakkois-Aasian merkittävimmistä sukelluskohteista.

Sää Ko Taolla on hyvä ympäri vuoden. Helmi- ja maaliskuu ovat lämpimimmät kuukaudet sadekauden osuessa marraskuulle. Monsuunin aikana sää voi tosin olla hyvinkin lämmin ja aurinkoinen. 

**Lähisaaret:**

* Ko Samui
* Ko Phangan

Aiheesta muualla
----------------

* Matkaopas aiheesta Ko Tao Wikimatkoissa

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ko Tao** Wikimedia Commonsissa
**Brigitte Habersatter** (o.s. **Totschnig**, s. 30. elokuuta 1954 Filzmoos, Salzburg) on itävaltalainen alppihiihtäjä.

Totschnig saavutti Innsbruckin olympialaisissa 1976 hopeaa syöksylaskussa 0,52 sekuntia Rosi Mittermaierille hävinneenä ja oli kuudestoista suurpujottelussa. Sapporon olympialaisissa 1972 hän oli syöksylaskussa viidestoista. Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 1978 hän sijoittui syöksylaskussa seitsemänneksi.

Totschnig voitti syöksylaskun maailmancupin kokonaiskilpailun kausilla 1975–1976 ja 1976–1977. Alppiyhdistetyn maailmancupissa hän oli neljäs kaudella 1975–1976 ja suurpujottelun maailmancupissa viides kaudella 1976–1977. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui neljänneksi kaudella 1976–1977 ja kuudenneksi kaudella 1975–1976.

Totschnig voitti seitsemän maailmancupin osakilpailua syöksylaskussa ja yhden suurpujottelussa. Lisäksi hän sijoittui kaksi kertaa toiseksi ja kolme kertaa kolmanneksi.

Hän voitti Itävallan-mestaruuden syöksylaskussa ja alppiyhdistetyssä 1978. Hänet valittiin Itävallan vuoden naisurheilijaksi 1976. Aktiiviuransa jälkeen hän työskenteli vuonna 1978 rakentamassaan huoneistohotellissa Filzmoosissa.

Palkintosijat maailmancupin osakilpailuissa
-------------------------------------------

|
|  |
| Päivä | Kilpailupaikka | Maa | Laji | Sijoitus |
| 19. joulukuuta 1972 | Saalbach | Itävalta | syöksylasku | 3. |
| 16. tammikuuta 1973 | Grindelwald | Sveitsi | syöksylasku | 3. |
| 10. joulukuuta 1975 | Aprica | Italia | syöksylasku | 1. |
| 16. joulukuuta 1975 | Cortina d'Ampezzo | Italia | syöksylasku | 2. |
| 17. joulukuuta 1975 | Cortina d'Ampezzo | Italia | alppiyhdistetty | 2. |
| 7. tammikuuta 1976 | Meiringen | Sveitsi | syöksylasku | 1. |
| 12. maaliskuuta 1976 | Aspen | Yhdysvallat | syöksylasku | 1. |
| 11. joulukuuta 1976 | Courmayeur | Italia | suurpujottelu | 1. |
| 15. joulukuuta 1976 | Cortina d'Ampezzo | Italia | syöksylasku | 3. |
| 20. joulukuuta 1976 | Zell am See | Itävalta | syöksylasku | 1. |
| 21. joulukuuta 1976 | Zell am See | Itävalta | syöksylasku | 1. |
| 25. tammikuuta 1977 | Crans-Montana | Sveitsi | syöksylasku | 1. |
| 12. maaliskuuta 1977 | Heavenly Valley | Yhdysvallat | syöksylasku | 1. |

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Brigitte Totschnig *sports-reference.com*.  Arkistoitu 29.9.2015. Viitattu 22.10.2015. (englanniksi)
2. ↑  Innsbruck (AUT) 08.02.1976 Olympic Winter Games - Ladies' Downhill *fis-ski.com*. Viitattu 22.10.2015. (englanniksi)
3. 1 2 3  Brigitte Totschnig Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
Pjotr Veršigora neuvostoliittolaisessa postimerkissä.
**Pjotr Petrovitš Veršigora** (ven. Пётр Петро́вич Верши́гора́; 16. toukokuuta (J: 3. toukokuuta) 1905 Severinovkan kylä Moldaviassa – 27. maaliskuuta 1963 Moskova) oli venäläinen neuvostokirjailija.

Pjotr Veršigora syntyi opettajaperheeseen. Vuonna 1930 hän valmistui Odessan konservatorion ohjaajalinjalta ja vuonna 1938 Moskovan elokuva-akatemiasta. Hän työskenteli näyttelijänä ja ohjaajana. Toisen maailmansodan aikana Veršigorasta tuli yksi partisaaniliikkeen johtajista ja vuonna 1943 ukrainalaisen partisaanidivisioonan komentaja. Samana vuonna hän liittyi NKP:n jäseneksi. Vuonna 1944 Veršigora sai Neuvostoliiton sankarin arvonimen ja sodan lopussa hän oli kenraalimajuri. Vuosina 1945–1947 hän kävi pääesikunnan akatemian ja työskenteli vuoteen 1954 saakka sen opettajana.

Veršigoran dokumenttiromaani "Heillä on puhdas omatunto" (*Ljudi s tšistoi sovestju*, 1946) sai Stalin-palkinnon vuonna 1947. Sen alkuperäinen versio on todenmukainen partisaanitaistelujen kuvaus, mutta myöhemmin kirjailija joutui muokkaamaan teosta virallisen linjan mukaiseksi. Kirjan jatko-osia ovat *Karpatski reid* ("Karpaattien retki", 1950) ja *Reid na San i Vislu* ("Retki Sanille ja Veikselille", 1959). Sotakuvausten lisäksi Veršigora on kirjoittanut myös kotiin palaavaan rintamamiehen ja byrokratian törmäystä käsittelevän romaanin *Dom rodnoi* ("Koti", 1962). Sodan jälkeen hän puolusti aktiivisesti vainon kohteeksi joutuneita entisiä partisaaneja.

Suomennettu teos
----------------

* *Heillä on puhdas omatunto*. Suom. L. Helo. Petroskoi: Karjalais-suomalaisen SNT:n valtion kustannusliike, 1949.

Lähteet
-------

1. ↑  *Russkije pisateli, XX vek. Biobibliografitšeski slovar. Tšast 1*, s. 282–283. Moskva: Prosveštšenije, 1998. ISBN 5-09-006993-X.
2. 1 2  *Bolšaja Sovetskaja Entsiklopedija, tom 4*, s. 568. Moskva: Sovetskaja Entsiklopedija, 1971.
3. 1 2  *Russkije pisateli, XX vek. Biobibliografitšeski slovar. Tšast 1*, s. 283. Moskva: Prosveštšenije, 1998. ISBN 5-09-006993-X.
4. ↑  Kasack, Wolfgang: *Entsiklopeditšeski slovar russkoi literatury s 1917 goda*, s. 160. London: Overseas Publications Interchange, 1988. ISBN 0-903868-73-3.

Aiheesta muualla
----------------

* Kratkaja literaturnaja entsiklopedija: Pjotr Veršigora (venäjäksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* Encyclopedia of Modern Ukraine
* IdRef

 |

 |
**Débélin** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Bougounin piirissä Malissa. Se sijaitsee Banin yläjuoksulla 72 kilometriä Bougounista koilliseen. Kunnassa on 8 300 ja keskuskylässä 1 200 asukasta (vuonna 2009, väestönlaskenta).

Débélinin kunta rajoittuu pohjoisessa Bougounin piirin Domban, idässä Sanson ja Koumantoun sekä etelässä ja lännessä Zantiébougoun kuntiin. Kunta kuuluu Sudanin vyöhykkeeseen. Se on pinnanmuodostukseltaan kumpuilevaa tasankoa. Kasvillisuus on savannia.

Kuntaan kuuluu yhdeksän kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita. Lisäksi on fulbeja ja dogoneja.

Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, keräily, käsityöammatit ja kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, hirssi, maissi, riisi, puuvilla, maapähkinä ja lehmänpapu. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja.

Lähteet
-------

1. 1 2  4ème recensement général de la population et de l’habitat. Résultats définitifs, tome 0: Répertoire des villages *instat-mali.org*.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 10.5.2017.
2. ↑  Mali - Région de Sikasso: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 10.5.2017.
3. 1 2 3  Plan de securite alimentaire: Commune rurale de Debelin 2006-2010 *fsg.afre.msu.edu*.  2006. Viitattu 10.5.2017. [vanhentunut linkki]
*Tämä artikkeli kertoo Espanjan laivaston vesilentokoneidenemälaivasta. Muita samannimisiä aluksia on täsmennyssivulla.*

**Dédalo** oli Espanjan laivaston vesilentokoneiden- ja sulkupallojen emälaiva, jolla kykeni operoimaan saman aikaisesti yksi ilmalaiva, kaksi sulkupalloa sekä joitakin vesilentokoneita. Alus otettiin palvelukseen 1922 ja poistettiin 1935 palveluksesta toisen Marokon sodan jälkeen.

Hankinta ja muutostyöt
----------------------

Alus oli alun perin saksalainen kauppa-alus SS *Neuenfels*, joka oli valmistettu 1901 Britteinsaarilla. Ensimmäisen maailmansodan lopulla lokakuussa 1918 se vallattiin Espanjan satamissa olleiden viiden muun saksalaisaluksen kanssa korvauksena Saksan keisarikunnan laivaston sukellusveneiden upottamista espanjalaisaluksista. 

Alus nimettiin *España No.6:ksi*, minkä jälkeen se hyvin pian nimettiin *Dédaloksi*. Se oli joulukuusta 1921 alkaen viisi kuukautta telakalla Barcelonassa muutettaessa alus vesilentokoneiden emälaivaksi. Muutostyöt maksoivat 8 miljoonaa pesetaa.

Palvelus
--------

Alus osallistui Rifin sotaan tukikohtanaan Cartagena, jolloin sen lentokoneet tukivat Al Hoceiman maihinnousua. Juan de la Cierva laskeutui 1934 aluksen kannelle Valencian lähistöllä C.30-autogirolla G-ACIO ja nousi puoli tuntia myöhemmin. Tämä on ilmailun historian ensimmäinen helikopterilla tehty lasku ja nousu aluksen kannelle.

*Dédalo* poistettiin palveluksesta 1934 ja laivastoluettelosta huhtikuussa 1936. Espanjan sisällissodan vuoksi alus kuitenkin viipyi kotisatamassaan Cartagenassa 1. maaliskuuta 1940 saakka ennen hinaamista Valenciaan romutettavaksi.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1922–1946*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1987. ISBN 0-85177-146-7. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Gardiner, Robert s. 403
*Tämä artikkeli kertoo Britannian kuninkaallisen laivaston Amphion-luokan sukellusveneestä. Muita saman nimisiä aluksia on täsmennyssivulla.*

**HMS Amphion** (viirinumerot P439 ja S43) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Amphion-luokan sukellusvene toisen maailmansodan jälkeen.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Amphion-luokka (sukellusvene)*
Alus tilattiin 7. huhtikuuta 1943 Vickers Armstrongilta Barrow-in-Furnesista. Köli laskettiin 14. marraskuuta 1943 nimellä *HMS Anchorite*, mutta aluksen nimi vaihdettiin ennen vesillelaskua. Alus laskettiin vesille 31. elokuuta 1944. ja valmistui 27. maaliskuuta 1945 ennen toisen maailmansodan päättymistä, mutta se ei kerennyt osallistua sotatoimiin. Alus todettiin koeajoissa epävakaaksi, mikä korjattiin rakentamalla keulaan ohjaussiivekkeet, muuttamalla polttoaineen paikkaa sekä eristämällä oikea ja vasen sukellustankki toisistaan. Pian sotatoimien päätyttyä alukselta poistettiin 20 millimetrin ilmatorjuntatykit. Se modernisoitiin 1960, jolloin Mk8 torpedoputket korvattiin Mk20 torpedoputkilla ja edelleen 1966 Mk23 putkilla.

Palvelus
--------

Alus oli 1961 viestiliikennelinkkinä napajään alla sukeltaneen *HMS Finwhalen* ja sukellusveneiden esikunnan välillä.

Alus myytiin 24. kesäkuuta 1971 romutettavaksi ja romutettiin heinäkuussa Inverkeithingissä.

Päälliköt
---------

Aluksen päälliköinä olivat:

* Ronald Hugh Dewhurst, DSO kesäkuu 1944 - 5. toukokuuta 1946

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1922–1946*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1987. ISBN 0-85177-146-7. (englanniksi)
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1947–1995*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1995. ISBN 0-85177-605-1. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3  Conway's 1947-1995 s. 528
2. ↑  Uboat.net - HMS Amphion
3. ↑  Conway's 1947-1995 s. 491
Place Dauphine.
Place Dauphinea ympäröivät korttelit nähtynä lännestä Pont Neufilta.
**Place Dauphine** on kolmionmuotoinen aukio Pariisin keskustassa Île de la Citén saarella, lähellä saaren läntistä päätä, Palais de Justicen länsipuolella. Rue Henri-Robert -niminen lyhyt katu kulkee aukion kärjestä Pont Neuf -sillalle.

Place Dauphinen rakennutti Ranskan kuningas Henrik IV ja sen rakentaminen aloitettiin vuonna 1607. Aukion nimi viittaa Ranskan kruununprinssistä käytettyyn nimitykseen *dauphin*, sillä Henrik IV:lle oli syntynyt kauan odotettu perillinen, tuleva kuningas Ludvig XIII. Aukiota reunusti alkujaan kolme yhtenäistä taloriviä, joiden rakennukset olivat kolmikerroksisia. Aukion asemakaavaa muutettiin voimakkaasti paroni Haussmannin aikana 1800-luvun lopulla. Aukion itäistä sivua reunustanut talorivi vaurioitui pahoin Pariisin kommuunin kukistamistaisteluissa vuonna 1871 ja se purettiin kokonaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Martina Padberg: *Taide & Arkkitehtuuri: Pariisi* (suom. Tapani Kilpeläinen), s. 43. Tandem Verlag (h. f. ullmann) 2007. Alkuteos *Kunst & Architektur Paris*.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Place Dauphine** Wikimedia Commonsissa
**Maksimos Tyroslainen** (m.kreik. Μάξιμος Τύριος, lat. *Cassius Maximus Tyrius*) (100-luku) oli antiikin kreikkalainen keskiplatonilainen filosofi ja reettori. Hän vaikutti Antoninusten ja Commoduksen aikana. Maksimoksen teoksissa on paljon viittauksia Kreikan historiaan mutta ei juuri Roomaan; tästä on päätelty, että hän eli enimmäkseen Kreikassa ja opetti mahdollisesti Ateenassa.

Filosofia
---------

Maksimos oli nimellisesti platonisti mutta ajattelussaan monella tavalla eklektikko. Hänen ajattelunsa edeltää monella tavalla uusplatonismia.

Maksimokselta on säilynyt 41 tutkielmaa teologisista, eettisistä ja muista filosofisista aiheista. Maksimos katsoi, että Jumala on korkein olento ja vain järjen tavoitettavissa ja että Jumala on yksi ja jakamaton, vaikkakin tästä käytetään useita nimiä.

Samalla tavalla kuten eläimet muodostavat välimuodon kasvien ja ihmisten väliin, samalla tavalla Jumalan ja ihmisten välillä on välimuotoja, daimoneita, jotka oleskelevat taivaan ja maan välillä. Sielu muistuttaa monella tavalla jumaluutta; se on osaksi kuolevainen, osaksi kuolematon, ja kun se vapautetaan ruumiin kahleista, siitä tulee daimoni. Elämä on sielun unta, josta se herää kuolemassa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Maximus of Tyre (*Encyclopaedia Britannica 11th ed.* (1911). Encyclopaedia Britannica Company, Cambridge, Englanti.) *1911encyclopedia.org*. Viitattu 22.10.2008.

Kirjallisuutta
--------------

* Taylor, Thomas: *The Dissertations of Maximus Tyrius*. C. Wittingham, 1804. Teoksen verkkoversio.
* Trapp, Michael: *Maximus of Tyre: The Philosophical Orations*. Clarendon Press, 1997.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Maximus of Tyre 

Antiikin filosofia – Platonismi

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Akatemia | 

|  |  |
| --- | --- |
|  Vanha: | Platon · Speusippos · Ksenokrates · Menedemos · Eudoksos · Filippos · Polemon · Krantor · Krates |
|  Keskimmäinen: | Arkesilaos · Lakydes · Euandros · Telekles · Hegesinos |
|  Uusi: | Karneades · Kleitomakhos · Kharmadas · Metrodoros Stratonikeialainen · Filon Larissalainen |

 |
| Keskiplatonismi | Antiokhos Askalonlainen · Aristos Askalonlainen · Eudoros Aleksandrialainen · Theomnestos · Filon Aleksandrialainen · Plutarkhos Khaironeialainen · Onasandros · Albinos · Alkinoos · Maksimos Tyroslainen · Apuleius · Attikos · Numenios · Kassios Longinos · Origenes Pakana |
| Uusplatonismi | Ammonios Sakkas · Plotinos · Amelios · Porfyrios · Iamblikhos · Marius Victorinus · Sopatros · Sosipatra · Aidesios · Deksippos · Khrysanthios · Salustios · Maksimos · Eusebios · Plutarkhos Ateenalainen · Hypatia · Macrobius · Hierokles · Syrianos · Hermias · Aidesia · Proklos · Marinos · Asklepigenia · Asklepiodotos · Isidoros · Ammonios Hermias · Kalkidios · Damaskios · Simplikios · Priskianos · Eulalios · Olympiodoros |
Place de la République.
Aukion pohjoislaidalla sijaitseva entinen kasarmi Caserne Vérines.
*Tasavallan muistomerkki*.
**Place de la République** (suom. *Tasavallan aukio*) on suorakulmainen aukio Pariisissa, 3. 10. ja 11. arrondissementin rajalla. Sen pinta-ala on 3,3 hehtaaria, ja se on yksi Pariisin suurimmista aukioista.[1] Aukiolla risteävät seuraavat bulevardit ja muut kadut: Boulevard du Temple, Boulevard Saint-Martin, Boulevard Magenta, Boulevard Voltaire, Avenue de la République, Rue du Temple, Rue René-Boulanger, Rue Léon-Jouhaux ja Rue du Faubourg-du-Temple.[2]

Place de la Républiquen paikalla sijaitsi aiemmin 1300-luvulla rakennettuun niin sanottuun Kaarle V:n kaupunginmuuriin kuulunut Templen portti.[1] Aukio syntyi vuonna 1854, kun Pariisin asemakaavaa uudistettiin paroni Haussmannin suunnitelmien mukaan. Aukion nimi oli alkujaan place du Château-d’eau. Sen pohjoissivua reunustavat arkkitehti Gabriel Davioudin suunnittelemat entiset kasarmi- ja liikerakennukset.[2] Valokuvauksen pioneerin Louis Daguerren kuuluisa dioraamateatteri sekä Alexandre Dumas’n vuonna 1847 perustama Théâtre-Lyrique sijaitsivat aikanaan Place de la Républiquen luona. Vuonna 2013 valmistuneissa muutoksissa aukion jalankulkualuetta laajennettiin.[2][1]

Aukiolla järjestettiin suuria mielenilmauksia tammikuussa 2015 Charlie Hebdon terrori-iskun jälkeen ja uudelleen marraskuussa 2015 Pariisin terrori-iskujen jälkeen. Tammikuussa 2016 aukiolle sijoitettiin iskujen uhreille omistettu muistolaatta.[2]

Tasavallan muistomerkki
-----------------------

Aukion keskellä on vuonna 1883 pystytetty *Tasavallan muistomerkki* (*Monument à la République*), jonka ovat suunnitelleet kuvanveistäjäveljekset Léopold ja Charles Morice. Ranskan tasavaltaa symboloiva Marianne-patsas on 9,5 metriä korkea ja seisoo 15,5 metriä korkealla jalustalla. Sen kolme suurta jalustahahmoa edustavat vapautta, veljeyttä ja tasa-arvoa. Jalustan alaosassa on kaksitoista pronssireliefiä, jotka kuvaavat Ranskan tasavaltaisen historian merkittäviä tapahtumia vuoden 1789 vallankumouksesta alkaen.[2]

Ennen nykyistä patsasta paikalla on ollut kaksikin suihkulähdettä. Ensimmäinen, vuonna 1811 valmistunut suihkulähde, tunnettiin nimellä *Château d’Eau* ("vesilinna"), ja koko aukio sai alkuperäisen nimensä sen mukaan. Jälkimmäinen, Davioudin vuonna 1875 suunnittelema suihkulähde, siirrettiin sittemmin place Félix-Ébouélle.[2][1]

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Place de la République (englanniksi) Parismarais.com. Viitattu 214.2016.
2. 1 2 3 4 5 6  La place de la République (ranskaksi) Paris1900. Viitattu 21.4.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Place de la République** Wikimedia Commonsissa
**Déraciné** on From Softwaren kehittämä ja Sonyn julkaisema virtuaalitodellisuuteen pohjautuva seikkailupeli. Peli on julkaistu yksinoikeudella PlayStation 4 -pelikonsolille marraskuussa 2018, ja se vaatii toimiakseen PlayStation VR -virtuaalitodellisuuslasit, PlayStation Cameran, sekä kaksi PlayStation Move -ohjainta. Déraciné on ensimmäinen peli, jonka From Softwaren toimitusjohtaja Hidetaka Miyazaki on käsikirjoittanut itse. Hidetaka Miyazaki on myös ohjannut pelin.

Pelaaminen
----------

Pelissä pelataan keijukaisella, jota maanpäälliset ihmiset eivät voi aistia, eikä havaita, koska keijukaisten fyysinen olemus perustuu toiseen ulottuvuuteen. Maan ulkopuolisena olentona keijukainen kokee maanpäälisen ajan pysähtyneen paikoilleen. Tämän lisäksi ihmiset eivät voi nähdä, eivätkä millään muullakaan tavalla aistia keijukaisia. Tämä tarkoittaa ettei pelaaja voi puhua tai näyttäytyä ihmisille vaan joutuu elämään eristyksissä kaikesta maanpäällisestä elämästä. 

Pelaaja voi vaikuttaa maanpäällisiin asioihin käyttämällä apunaan vedettävää kelloa. Kellon avulla pelaaja voi kelata maanpäällistä aikaa eteen tai taaksepäin. Kellon avulla pelaaja voi vaikuttaa asioihin esimerkiksi siirtämällä jotain esinettä ja kelaamalla aikaa eteenpäin, jolloin esineen siirtämisen aiheuttama vaikutus näkyy pelaajalle. Pelaajan tavoite on aikaa manipuloimalla saada ihmiset huomaamaan että hän on olemassa.

Tarina
------

Tarinan vaikutteina on skotlantilaisen runoilijan Fiona McLeodin teokset. Pelin tarinaa kuvastaa yksinäisyys, sekä eristyneisyys, jotka olivat usein myös Fionan runojen keskeisiä teemoja.

Peli sijoittuu 1900-luvun ranskalaiseen sisäoppilaitokseen, jossa elää keijukainen, mutta koulun oppilaista Yuliya-niminen nuori tyttö on ainut, joka uskoo keijukaisten olemassa oloon. 

Pelin tarina alkaa kun Yuliya päättää tehdä testin, jonka avulla hän voi todistaa luokkakavereilleen että keijukaiset ovat olemassa.

Lähteet
-------

1. ↑  Déraciné pelin viraaliset nettisivut. Sony.  Arkistoitu 30.10.2019.  (englanniksi)
2. ↑  The celebrated Bloodborne & Dark Souls creator discusses his unexpected new project.  19.6.2018. playstation.blog.  "Miyazaki cites 19th-century Scottish poet Fiona McLeod as a key influence on the game, whose writing bore "a sense of sorrow and isolation" – elements that Miyazaki explains are "definitely relatable when you start experiencing the game"."  (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Pelin läpipeluu (englanniksi)
* A Story Playthrough of Déraciné (englanniksi)
*Hakusana "Desideria" ohjaa tänne. Etunimeä käsittelee artikkeli Desideria (nimi).*

Désirée Clary
Désirée Clary kuolinvuoteellaan.
**Bernardine Eugénie Désirée Clary** eli **Desideria** (8. marraskuuta 1777 Marseille, Ranska – 17. joulukuuta 1860 Tukholma, Ruotsi) oli Ruotsin ja Norjan kuningatar, Ruotsi-Norjan kuninkaan Kaarle XIV Juhanan puoliso ja Oskar I:n äiti.

Desideria oli marseillelaisen silkkikauppiaan tytär. Désirée oli kihloissa sekä Joseph että Napoleon Bonaparten (1794–1796) kanssa. Joseph nai kuitenkin hänen sisarensa Julie Claryn 1794. 17. elokuuta 1798 Désirée Clary nai Napoleonin marsalkan Jean-Baptiste Bernadotten, joka kruunattiin 1818 Ruotsin kuninkaaksi. Heidän vuonna 1799 syntynyt poikansa Joseph François Oscar Bernadotte oli Ruotsin ja Norjan kuningas 1844–1859.*lähde?*

Desideria ei sopeutunut helposti ruotsalaiseen ilmastoon ja tapoihin, vaan hän eli etenkin ennen vuotta 1823 pitkiä aikoja Pariisissa erillään perheestään.*lähde?*

Lähteet
-------

1. ↑  Desideria (Désirée Clary) (1777–1860) *Kungahuset*.  Arkistoitu 8.4.2018. Viitattu 7.4.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* verkkosivu Annemarie Selinkon kirjasta Désirée

* The story of Desiree (saksaksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* KulturNav

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Place du Châtelet läheisestä Tour Saint-Jacques -tornista kuvattuna. Keskellä Fontain du Palmier -suihkulähde.
Fontaine du Palmier.
**Place du Châtelet** [plas dy ʃatlɛ] on aukio Pariisin keskustassa Seinen pohjoisrannalla, Pont au Change -sillan pohjoispäässä, 1. ja 4. arrondissementin rajalla. Boulevard de Sébastopol saa alkunsa Place du Châtelet’lta.

Aukion paikalla sijaitsi aikanaan Pariisia suojellut linnoitus Grand Châtelet, jonka Ranskan kuningas Ludvig VI Paksu rakennutti 1100-luvulla. Linnoitus purettiin vuonna 1802 Napoleonin määräyksestä ja sen tilalle rakennettiin nykyinen aukio. Aukiolle pystytettiin vuosina 1806–1808 Napoleonin voitoille omistettu arkkitehti François-Jean Brallen suunnittelema näyttävä suihkulähde Fontaine du Palmier (tunnetaan myös nimellä *Fontaine de la Victoire*, "Voiton suihkulähde"). Suihkulähteeseen kuuluu 22 metriä korkea pylväs, jonka huipulla on Louis-Simon Boizot’n veistämä voitonjumalatarta esittävä patsas. Jalustassa on lueteltu Napoleonin voittamien taisteluiden nimiä. Suihkulähdettä siirrettiin ja korotettiin hieman aukion laajentamisen yhteydessä vuonna 1858.

Aukion vastakkaisille laidoille valmistui vuosina 1860 ja 1862 kaksi arkkitehti Gabriel Davioudin suunnittelemaa teatteria, Théâtre du Châtelet ja Théâtre de la Ville (kaupunginteatteri).

Lähteet
-------

1. 1 2  La place du Châtelet (ranskaksi) Paris1900. Viitattu 15.5.2016.
2. ↑  Fontaine du Châtelet - Paris (ranskaksi) Napoleon.org. Viitattu 15.5.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Place du Châtelet** Wikimedia Commonsissa
**Collarbone** on vuonna 2000 perustettu helsinkiläinen rockyhtye, jonka musiikissa on vaikutteita alternative rockista ja hard rockista. Yhtye on julkaissut kaksi täyspitkää albumia.

Historia
--------

### Alkuvuodet

Neljä alkuperäisjäsentä Thomas Kirjonen, Janne Suominen, Matti Piipponen ja Janne Sivunen perustivat Collarbonen syksyllä 2000. Yhtye teki kolme demoa ja omakustanne-EP:n *Devil in Miss Verril*, joka julkaistiin 2004. Yhtye solmi levytyssopimuksen Spinefarm Recordsin kanssa voitettuaan Ääni ja vimma -bändikilpailun keväällä 2005.

### The Back of Beyond

Debyyttilevy *The Back of Beyond* julkaistiin keväällä 2007. Jonas Olssonin tuottamalta, Jens Bogrenin miksaamalta ja Ue Nastasin masteroimalta levyltä julkaistiin single "The Last Call", joka sai runsaasti soittoaikaa Radio Rockilla ja oli myöhemmin muun muassa SubTV:n *Äijät*-ohjelman soundtrackilla.

### Pretty Dirty

Loppuvuodesta 2008 Collarbone otti riveihinsä viidennen jäsenen, muun muassa April-yhtyeessä vaikuttaneen kitaristi Mikko Merilinnan. Toinen albumi *Pretty Dirty* äänitettiin kesällä 2009 Jonas Olssonin toimiessa jälleen tuottajana. Risto Hemmi miksasi levyn alkuvuodesta 2010 Finnvox-studiolla Helsingissä.

*Pretty Dirtyn* ensimmäinen single "The Machine" julkistettiin 1. maaliskuuta 2010. The Machine valikoitui YleX:n X-Ryhmän tehobiisiksi viikolla 10 ja se pysyi pitkään Himotuimmat-listalla ollen muutamia viikkoja listaykkösenä. Levy julkaistiin Universal Music Oy:n kautta 28. huhtikuuta 2010. Laulaja Thomas Kirjonen jätti yhtyeen kesällä 2011 keskittyäkseen soolouraansa.

Diskografia
-----------

### Albumit

* *The Back of Beyond*  (2007)
* *Pretty Dirty*  (2010)

### Singlet

* "The Last Call" (2007)
* "The Machine" (2010)

### Musiikkivideot

* "Gone" (2004)
* "The Last Call" (2007)
* "The Machine" (2010)
* "End of The Line" (2010)

Lähteet
-------

1. ↑  spinefarm.fi (Arkistoitu – Internet Archive) Spinefarm-levy-yhtiön virallinen sivusto. Viitattu 12.3.2010.
2. ↑  universalmusic.fi[vanhentunut linkki] Universal-levy-yhtiön virallinen sivusto. Viitattu 28.4.2010.
3. ↑  freeyourmind.fi (Arkistoitu – Internet Archive) Ylen Free Your Mind -sivusto. Viitattu 9.3.2010.
4. ↑  spinefarm.fi (Arkistoitu – Internet Archive) Spinefarm-levy-yhtiön virallinen sivusto. Viitattu 1.3.2010.
5. ↑  jonasolsson.net Tuottaja Jonas Olssonin virallinen sivusto. Viitattu 9.3.2010.
6. ↑  ylex.fi YleX:n X-Ryhmä. Viitattu 10.3.2010.

Aiheesta muualla
----------------

* Collarbonen virallinen sivusto
* Collarbone Myspacessa (englanniksi)
* The Back of Beyond -levyn arvostelu desibeli.netissä
* Collarbone YLE:n Free Your Mind -sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
**Dídac Vilà Rosselló** (s. 9. kesäkuuta 1989 Mataró, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Espanyolia ja on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja.

Seurajoukkueura
---------------

Vilà on Espanyolin kasvatti. Ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa hän teki 30. tammikuuta 2010 kotiottelussa Athletic Bilbaota vastaan. Hän pelasi ensimmäisen kautensa aikana yhteensä 11 ottelua.

Seuraavalla kaudella 2010–2011 Vilà onnistui vakiinnuttamaan pelipaikkansa joukkueen avauskokoonpanossa, syrjäyttäen pitkään paikalla pelanneen David Garcían.

28. tammikuuta 2011 hän siirtyi italialaisseura Milaniin 4 miljoonan euron siirtokorvauksella. Hän teki joukkueen kanssa nelivuotisen sopimuksen.

Kesäkuussa 2011 hän palasi Espanyoliin yhden kauden lainasopimuksella. Hän pelasi kauden aikana yhteensä 37 sarjaottelua ja teki niissä kaksi maalia.

Kauden jälkeen Vilà palasi Milanoon, mutta 27. heinäkuuta 2012 ilmoitettiin hänen siirtyvän lainasopimuksella Valenciaan. Joukkueella on mahdollisuus tehdä kauden päätteeksi siirrosta pysyvä noin 3 miljoonalla eurolla. Siirto kuitenkin lopulta kariutui, kun pelaaja ei läpäissyt seuran suorittamaa lääkärintarkastusta.

Lähteet
-------

1. ↑  Didac confirma su traspaso al Milan Marca. Viitattu 28.1.2011. (espanjaksi)
2. ↑  Dídac regresa al Espanyol (Arkistoitu – Internet Archive) RCD Espanyol. Viitattu 11.1.2012. (espanjaksi)
3. ↑  Dídac Vilà llega cedido al Valencia Marca. Viitattu 27.7.2012. (espanjaksi)
4. ↑  Dídac Vilà no pasa el reconocimiento médico Marca. Viitattu 7.8.2012. (espanjaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Dídac Vilàn tilastot BDFutbol-sivustolla (englanniksi)
**Souleye** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Ségoun alueen Macinan piirissä Malissa. Se sijaitsee Nigerjoen tulva-alueen reunalla 15 kilometriä Macinasta kaakkoon. Kunnassa on 9 900 asukasta (vuonna 2009).

Souleyen kunta rajoittuu idässä Macinan piirin Sanan, etelässä Saloban ja lännessä Macinan sekä pohjoisessa Moptin alueen Ténenkoun piirin Diafarabén kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen.

Kuntaan kuuluu kymmenen kylää ja kaksitoista pikkukylää. Asukkaat ovat bambaroita, fulbeja, bozoja ja dogoneja.

Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, käsityöammatit ja pienimuotoinen kaupankäynti. Palveluihin kuuluvat kahdeksan alakoulua, yläkoulu, koulutus- ja kehittämiskeskus (CED) sekä terveysasema.

Lähteet
-------

1. ↑  Resultats Provisoires RGPH 2009 (Région de Ségou) *instat.gov.ml*.  Arkistoitu 22.7.2011. Viitattu 1.11.2014. (ranskaksi)
2. ↑  Mali - Région de Ségou: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 1.11.2014. (ranskaksi)
3. 1 2 3  Plan de Securite Alimentaire: Commune Rurale de Souleye 2007–2011 *fsg.afre.msu.edu*. Viitattu 1.11.2014. (ranskaksi)[vanhentunut linkki]
**Broken Flowers**, myös *Broken flowers – särkyneet kukat* (epäv.) (engl. *Broken Flowers*) on Jim Jarmuschin ohjaama, käsikirjoittama ja tuottama elokuva, joka sai ensi-iltansa elokuussa 2005.

Cannesin elokuvajuhlilla elokuva oli ehdolla Kultaisen palmun voittajaksi, ja voitti Grand Prix -palkinnon.

Broken Flowers on omistettu ranskalaiselle ohjaaja Jean Eustachelle. Elokuvan musiikin on säveltänyt etiopialainen Mulatu Astatke ja on tyyliltään ns. ethio-jazzia.

Elokuva edustaa Jarmuschin elokuvista eniten perinteistä tyyliä. Pääosaa "Don Johnstonia" esittävä näyttelijä Bill Murray on taustaltaan koomikko. Elokuvan hahmo on ikuinen poikamies, jonka nimi viittaa *Miami Vicen* tähteen Don Johnsoniin. "Johnston" saa nimettömän kirjeen, jossa kerrotaan hänellä olevan jo aikuisikään ehtinyt poika. "Johnston" lähtee etsimään entisiä naisystäviään löytääkseen pojan mahdollisen äidin.

Rooleissa
---------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Bill Murray  | … |  Don Johnston
  |
|  Jeffrey Wright  | … |  Winston
  |
|  Frances Conroy  | … |  Dora 
  |
|  Sharon Stone  | … |  Laura
  |
|  Jessica Lange  | … |  Carmen 
  |
|  Tilda Swinton  | … |  Penny 
  |
|  Julie Delpy  | … |  Sherry
  |
|  Alexis Dziena  | … |  Lolita 
  |
|  Chloë Sevigny  | … |  Carmenin avustaja
  |
|  Mark Webber  | … |  The Kid
  |

Arvioita
--------

*Turun Sanomien* Tapani Maskulan mukaan *Broken Flowers* on tragikomedia siitä, miten kauan sitten hyljättyä tai kadotettua rakkautta ei saa haikailemallakaan takaisin. Bill Murray on hänestä apaattisuudessaan sopiva hahmo Jarmuschin minimalistisen todellisuustajun tulkiksi. "*Broken Flowers* ei pyri realistiseksi elokuvaksi, joten ei kannata ihmetellä millä keinoin hymytön, harmaantunut, äreä ja vähäpuheinen sohvaperuna on vietellyt viereensä lukemattoman määrän viehkeitä naikkosia."

Lähteet
-------

1. ↑  Broken Flowers (2005) Elonet. Viitattu 20.6.2009.
2. ↑  Arto Pajukallio, Ikääntynyt Don Juan kuulee olevansa isä. Helsingin Sanomat 18.7.2010, sivu C 15
3. ↑  Maskula, Tapani: Hurmurin iltarusko *Turun Sanomat*.  7.10.2005.  Arkistoitu 21.4.2019. Viitattu 18.4.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* *Broken Flowers* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
**Ina Forsman** (s. 1994) on suomalainen blueslaulaja. Hän on julkaissut kaksi albumia, *Ina Forsman with Helge Tallqvist Band* (2013) ja *Ina Forsman* (2016). Vuonna 2012 hän kilpaili Idolsin kuudennella tuotantokaudella ja pääsi finaalivaiheeseen. Hän on konsertoinut Yhdysvalloissa ja Keski-Euroopassa muun muassa Tasha Taylorin kanssa. Vuonna 2015 hänet palkittiin vuoden tulokkaana Finnish Blues Awards -palkintogaalassa.

Lähteet
-------

1. ↑  Muistatko vielä Idolsissa laulaneen Ina Forsmanin? Keikkailee nyt tauotta Keski-Euroopassa *Helsingin Sanomat*.  20.4.2016. Viitattu 6.2.2017.
2. ↑  Blues Caravan 2016 at the Boom Boom Club Ukblues.org.  Arkistoitu 7.8.2018. Viitattu 6.2.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen sivusto

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Dêqênin prefektuurin sijainti eteläisen Kiinan Yunnanissa.
**Dêqên** tai **Diqing**, täydellisemmin **Dêqênin tiibetiläisten autonominen prefektuuri** (kiin. 迪庆藏族自治州, pinyin: Díqìng Zàngzú Zìzhìzhōu) on prefektuuri Kiinan Yunnanin maakunnan luoteisosassa. Prefektuurin pinta-ala on 23 870 neliökilometriä ja väkiluku 400 000 (2010). Prefektuurin pääkaupunki on 173 000 asukkaan piirikuntatason kaupunki Shangri-La.

Prefektuuri rajoittuu kaakossa Lijiangin ja lounaassa Nujiangin prefektuuriin. Yunnanin maakunnan pääkaupunki Kunming sijaitsee linnuntietä noin 440 kilometriä Shangri-Lasta kaakkoon, maanteitse matkaa on runsas 600 kilometriä. Shangri-Lan lentoasemalta on lentovuoroja ainakin Kunmingiin ja Lhasaan.

Prefektuuri jakautuu paikallishallinnossa kolmeen osaan:

* Shangri-Lan piirikuntatason kaupunki (ennen vuotta 2002 nimeltään *Zhongdian*)
* Dêqênin piirikunta
* Weixin lisujen autonominen piirikunta

Prefektuuri väestön suurimmat etniset ryhmät ovat vuoden 2000 väestönlaskennan mukaan: tiibetiläiset, lisut, han-kiinalaiset ja naxit.

  

* Dêqên.Dêqên.
* Shangri-Lan vanhan osan kattoja. Shangri-Lan vanhan osan kattoja.
* Songzanlin-luostari Shangri-Lassa.Songzanlin-luostari Shangri-Lassa.
* Guishan pyhäkkö.Guishan pyhäkkö.
* Juhla Dukezongissa.Juhla Dukezongissa.
* Tibetiläisiä puutalojaTibetiläisiä puutaloja
* Pengerrettyjä peltoja ja asutusta Shangri-Lan piirikunnassa.Pengerrettyjä peltoja ja asutusta Shangri-Lan piirikunnassa.
* Jokiuomaa seuraava kävelypolku.Jokiuomaa seuraava kävelypolku.

Lähteet
-------

1. ↑  Yunnan Province (pohjautuu Kiinan tilastokeskuksen tietoihin) geohive.com. Viitattu 9.4.2015. (englanniksi)
2. 1 2  Diqing Travel Guide travelchinaguide.com. Viitattu 9.4.2015. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Dêqên** Wikimedia Commonsissa

* Dêqênin prefektuurin kotisivut (kiinaksi) (diqing.gov.cn)