**Metyylimalonyylikoentsyymi-A** (C25H40N7O19P3S) on koentsyymi-A:n ja metyylimalonihapon johdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä esiintyy välituotteena useissa aineenvaihduntareiteissä esimerkiksi eräiden aminohappojen ja rasvahappojen aineenvaihdunnassa.

Biologinen rooli
----------------

Nisäkkäissä metyylimalonyylikoentsyymi-A:ta muodostuu parittomia määriä sisältävien rasvahappojen β-hapettumisen ja isoleusiinin, valiinin, treoniinin ja metioniinin aineenvaihdunnan seurauksena muodostuvasta propionyylikoentsyymi-A:sta ja tätä katalysoiva entsyymi on propionyylikoentsyymi-A-karboksylaasi. Tässä reaktiossa muodostuu metyylimalonyylikoentsyymi-A:n S- eli D-isomeeria. Eräillä bakteereilla on myös toinen entsyymi metyylimalonyylikoentsyymi-A-transkarboksylaasi, joka katalysoi yhdisteen reversiibeliä muodostumista propionyylikoentsyymi-A:sta ja oksaloetikkahaposta.

S-metyylimalonyylikoentsyymi-A:sta muodostuu R-metyylimalonyylikoentsyymi-A:ta eli L-metyylimalonyylikoentsyymi-A:ta metyylimalonyylikoentsyymi-A-epimeraasin eli metyylimalonyylikoentsyymi-A-rasemaasin katalysoimana. Tämä yhdisteen isomeeri toisiintuu metyylimalonyylikoentsyymi-A-mutaasin eli metyylimalonyylikoentsyymi-A-isomeraasin vaikutuksesta sukkinyylikoentsyymi-A:ksi, joka voidaan edelleen hyödyntää solujen energiantuotantoon osana sitruunahappokiertoa. Mikäli elimistössä on metyylimalonyylikoentsyymi-A-mutaasin puutostila johtaa se niin kutsuttuun metyylimaloniasiduriaan, jossa elimistöön kertyy metyylimalonihappoa ja metyylimalonyylikoentsyymi-A:ta. Metyylimalonyylikoentsyymi-A on pyruvaattikarboksylaasin inhibiittori ja metyylimalonihappo estää sukkinaattidehydrogenaasin toimintaa. Tämä johtaa solujen energiantuotannon häiriöihin ja edelleen kehityshäiriöihin ja hoitamattomana jopa kuolemaan.

Metyylimalonyylikoentsyymi-A osallistuu myös eräisiin katabolisiin aineenvaihduntareaktioihin kuten eräiden aminohappojen biosynteesiin, parittomia määriä hiiliä sisältävien rasvahappojen biosynteesiin ja 6-deoksieryhronolidi B:n ja muiden polyketidien kuten erytromysiinin ja telitromysiinin biosynteesiin (metyylimalonyylikoentsyymi-A sitoutuu asyylikantajaproteiinin ja fosfopanteteiinin muodostamaan kompleksiin). Lisäksi se on eräissä eliöissä osa hiilensidontaan osallistuvaa hydroksipropionaattireittiä, jossa glyoksyylihaposta ja propionyylikoentsyymi-A:sta muodostuu metyylimalonyylikoentsyymi-A:ta ja edelleen mesakonyyli-C1-koentsyymi-A:ta (mesakonihapon johdannainen).

Lähteet
-------

1. ↑  Methylmalonyl Coa – Substance summary *PubChem*. NCBI. Viitattu 21.7.2015.
2. 1 2 3  Jeremy M. Berg, John L. Tymoczko & Lubert Stryer: *Biochemistry, 6th Edition*, s. 627–628, 668. W. H. Freeman and Company, 2006. ISBN 978-0-7167-8724-2. (englanniksi)
3. 1 2 3  David E. Metzler: *Biochemistry*, s. 947–949. Academic Press, 2003. ISBN 9780080924731. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 21.7.2015). (englanniksi)
4. 1 2  David M. Greenberg: *Metabolic Pathways*, s. 236. Academic Press, 2014. ISBN 9781483273532. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 21.7.2015). (englanniksi)
5. ↑  Denise R. Ferrier: *Biochemistry*, s. 193–194. Lippincott Williams & Wilkins, 2013. ISBN 9781451175622. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 21.7.2015). (englanniksi)
6. ↑  Michael Lieberman,Allan D. Marks,Colleen M. Smith: *Marks' basic medical biochemistry*, s. 430. Lippincott Williams & Wilkins, 2008. ISBN 978-0781770224. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 21.7.2015). (englanniksi)
7. ↑  Paolo Tortori-Donati,Andrea Rossi: *Pediatric Neuroradiology*, s. 589. Springer, 2010. ISBN 978-3-540-26398-2. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 21.7.2015). (englanniksi)
8. ↑  G. L. Hasenhuettl: *Fats and Fatty Oils, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2005. Viitattu 21.7.2015
9. ↑  Graham Patrick: *An Introduction to Drug Synthesis*, s. 441–446. Oxford University Press, 2015. ISBN 978-0-19-870843-8. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 21.7.2015). (englanniksi)
10. ↑  F. Robert Tabita: The hydroxypropionate pathway of CO2 fixation:Fait accompli.  *Proceedings of the National Academy of Sciences*, 2009, 106. vsk, nro 50, s. 21015–21016. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 21.7.2015.  (englanniksi)