recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Fresenius** on saksalainen terveydenhuoltoalan yrityskonserni. Se noteerataan Frankfurtin pörssissä. Vuonna 2014 sillä oli 216 275 työntekijää. Samana vuonna sen liikevaihto oli yli 23 miljardia euroa ja nettotulot hieman yli miljardi euroa.

Konserni koostuu emoyhtiö Freseniuksen lisäksi neljästä tytäryhtiöstä. Fresenius Medical Care on erikoistunut kroonisiin munuaissairauksiin. Fresenius Helios on Saksan suurin sairaaloita ylläpitävä yritys. Fresenius Kabi on lääke- ja lisäravinnevalmistaja. Se valmistaa myös hoitovälineistöä. Fresenius Vamed suunnittelee, kehittää ja johtaa terveydenhuoltoon liittyviä varusteluita.

Historia
--------

Yrityksen historia ulottuu vuoteen 1462, jolloin Frankfurtiin perustettiin Hirschin apteekki, joka siirtyi Freseniuksen suvun omistukseen 1800-luvulla. Eduard Fresenius perusti vuonna 1912 lääketehtaan. Vuonna 1933 tuotanto erotettiin apteekkitoiminnasta ja se siirrettiin Bad Homburgiin. Vuonna 1966 yritys alkoi valmistaa dialyysilaitteita. Vuonna 1982 yrityksestä tehtiin osakeyhtiö. Seuraavana vuonna yritys julkisti polysulfonikuiduista valmistetut membraanit, jotka ovat edelleen tärkeitä valmistusmateriaaleja dialyysilaitteissa. Vuonna 1986 yritys listautuu Frankfurtin pörssiin. Vuonna 1996 perustettiin Fresenius Medical Care -tytäryhtiö. Kolme vuotta myöhemmin perustettiin uusi tytäryhtiö Fresenius Kabi. Vuonna 2005 yritys osti Saksan kolmanneksi suurimman yksityisen sairaalayrityksen Helioksen. Kahta vuotta myöhemmin Fresenius osti yhdysvaltalaisen Renal Care Groupin. Vuonna 2007 yrityksestä tuli eurooppayhtiö, jolloin se sai oikeuden toimia koko Euroopan unionin alueella. Vuonna 2014 Fresenius osti Rhön-Klinikum AG:lta 41 sairaalaa, jolloin siitä tuli Saksan suurin yksityinen sairaalapalveluja tarjoava yritys. Vuonna 2015 siitä tuli osa Euro Stoxx 50-indeksiä.

Lähteet
-------

1. ↑  Management Board Fresenius.  Arkistoitu 15.2.2016. Viitattu 16.2.2016. (englanniksi)
2. ↑  Supervisory Board Fresenius. Viitattu 16.2.2016. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
3. 1 2 3 4  Annual Report 2014 (pdf) Fresenius.  Arkistoitu 24.2.2016. Viitattu 16.2.2016. (englanniksi)
4. 1 2  Group Overview Fresenius.  Arkistoitu 15.2.2016. Viitattu 16.2.2016. (englanniksi)
5. ↑  History Fresenius.  Arkistoitu 15.2.2016. Viitattu 16.2.2016. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Saksa DAX-indeksi |
| --- |
|  |
| 
* Adidas
* Airbus Group
* Allianz
* BASF
* Bayer
* Beiersdorf
* BMW
* Brenntag
* Commerzbank
* Continental
* Covestro
* Daimler Truck
* Deutsche Bank
* Deutsche Börse
* Deutsche Post
* Deutsche Telekom
* E.ON
* Fresenius
* Hannover Rueckversicherung
* HeidelbergCement
* Henkel
* Infineon Technologies
* Mercedes-Benz Group
* Merck
* MTU Aero Engines
* Munich Re
* Porsche
* Porsche Automobile Holding
* Qiagen
* Rheinmetall
* RWE
* SAP
* Sartorius
* Siemens
* Siemens Energy
* Siemens Healthineers
* Symrise
* Volkswagen
* Vonovia
* Zalando

 |
|  |
| Päivitetty: 4. tammikuuta 2024 |

 |
Rebekka Habermas
**Rebekka Habermas** (1959 – 21. joulukuuta 2023) oli saksalainen historioitsija. Hän oli filosofi Jürgen Habermasin tytär.

Habermas opiskeli historiaa ja romaanisia kieliä Konstanzissa ja Pariisissa. Hän valmistui näistä opinnoistaan vuonna 1985 ja väitteli tohtoriksi Saarlandin yliopistossa Saarbrückenissä vuonna 1990. Habermas oli apulaisprofessorina Bielefeldin yliopistossa vuosina 1992–1997 ja professorin sijaisena Bochumin yliopistossa vuosina 1998–2000. Hän toimi vuodesta 2000 professorina Göttingenin Georg-August-yliopistossa, jossa hän opetti keskiajan ja nykyajan historiaa. Habermas oli myös Oxfordin yliopiston Richard von Weizsäcker Fellow ja New Yorkin The New Schoolin Theodor Heuss -professori. Lisäksi hän opetti muun muassa Montrealissa ja Pariisissa.

Habermas valittiin Academia Europæan jäseneksi vuonna 2012. Vuonna 2011 hänelle myönnettiin Geisteswissenschaften International -palkinto. Vuonna 2015 hän sai Chester Penn Higby -palkinnon artikkelistaan "Lost in Translation: Transfer and Non-Transfer in the Atakpame Colonial Scandal" vuonna 2015. Habermas keskittyi tutkimustyössään muun muassa kolonialismin historiaan; hän edusti uutta lähestymistapaa Saksan siirtomaahistoriaan. Habermasin tärkeimpiin julkaisuihin kuuluivat *Frauen und Männer des Bürgertums. Eine Familiengeschichte (1750–1850)* (2000), *Diebe vor Gericht. Die Entstehung der modernen Rechtsordnung im 19. Jahrhundert* (2016) ja *Skandal in Togo. Ein Kapitel deutscher Kolonialherrschaft* (2016). Habermas toimitti lehteä *Historische Anthropologie*. Hän kuoli 64-vuotiaana pitkään sairastettuaan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Habermas Rebekka Academia Europæa, viitattu 25.12.2023 (englanniksi)
2. 1 2 3  Rebekka Habermas S. Fischer Verlage, viitattu 25.12.2023 (saksaksi)
3. ↑  Lehrstuhl für Neuere Geschichte - Prof. Dr. Rebekka Habermas Georg-August-Universität Göttingen, viitattu 25.12.2023 (saksaksi)
4. 1 2 3 4 5  Rebekka Habermas gestorben Zeit 21.12.2023, viitattu 25.12.2023 (saksaksi)
5. ↑  Rebekka Habermas Wallstein Verlag, viitattu 25.12.2023 (saksaksi)
6. 1 2  Negotiating the secular and the religious in the German Empire: transnational approaches Berghahn Books, viitattu 25.12.2023 (englanniksi)
7. 1 2  Historikerin Rebekka Habermas ist tot NDR 21.12.2023, viitattu 25.12.2023 (saksaksi)
8. 1 2  Michael Hesse, Rebekka Habermas gestorben: Deuterin der Kolonialgeschichte Frankfurter Rundschau 25.12.2023, viitattu 25.12.2023 (saksaksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Tšekinvuoristokoira** (*Český horský pes*) on tšekkiläinen koirarotu.

Ulkomuoto
---------

Tšekinvuoristokoiran kirsu on musta. Huulet ovat voimakkaat ja hampaissa on joko leikkaava tai tasapurenta. Soikionmuotoisten ruskeiden silmien ilme on tyyni ja ystävällinen. Pitkät, kolmionmuotoiset ja riippuvat koirat ovat korkealle ja toisistaan etäälle asettuneet. Niska on keskipitkä, voimakas ja lihaksikas ilman löysää kaulanahkaa.

Runko on hieman pitkänomainen. Selkä on suora ja kiinteä, ja rintakehä pitkä ja soikea. Vatsalinja on hieman ylösvetäytynyt. Raajat ovat pitkät, suorat ja voimakkaat. Käpälät ovat suuret ja soikeat. Runsaskarvainen häntä on selkälinjan tasolle kiinnittynyt. Koiran ollessa levossa häntä riippuu alhaalla, mutta vastaavasti sen ollessa iloinen tai jännittynyt se kaartuu sirpinmuotoisena selän ylle. 

Karvapeite on tiheä, suora, jäykkä ja n. 10 cm pitkä; se on lyhyempi päässä ja eturaajoissa. Väritys on valkoinen ruskein, mustin tai muunvärisin merkein. Kuten pyreneittenmastiffilla, myös tällä rodulla pää on aina värillinen, vaikka rungon värimerkit ovatkin epäsäännölliset. 

Urosten säkäkorkeus on 62–70 cm ja paino 32–40 kg; narttujen vastaavat mitat ovat 58–66 cm ja 28–36 kg.

Luonne ja käyttäytyminen
------------------------

Tšekinvuoristokoira on miellyttävä, ystävällinen, itsevarma ja eloisa. Se on melko helppo kouluttaa eikä sen tule olla aggressiivinen. Se pitää lapsista ja tulee hyvin toimeen muiden koirien ja eläinten kanssa.

Alkuperä
--------

Rotua alettiin jalostaa 1970-luvulla slovakiancuvacista ja Kanadasta tuoduista rekikoirista, ja ensimmäinen pentue syntyi vuonna 1977. Se on monipuolinen harrastus- ja työkoira, joka jalostettiin vuoristo-olosuhteita varten. Se sopii esimerkiksi pelastus-, paimen- ja vahtikoiraksi, mutta se on nykyisin lisäksi suosittu seurakoira.

Terveys
-------

Rotu elää keskimäärin 11–12 vuotta.

Hoito
-----

Eloisana ja energisenä koirana tšekinvuoristokoiralla on suuri liikunnantarve, minkä vuoksi se tarvitsee aidatun alueen jolla liikkua vapaasti ja purkaa energiaansa. Sitä ei suositella kerrostaloon vaan se on onnellisimmillaan omakotitalon pihalla. Se nauttii pitkistä metsä- ja luontolenkeistä.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Český Horský Pes*. Hafizi. Haettu 27.10.2012

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: cs:Český horský pes 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Tšekkiläiset koirarodut |
| --- |
|  |
| FCI | 
* Ceskoslovensky vlciak
* Ceskyterrieri
* Prahanrottakoira
* Tšekinpaimenkoira
* Tšekinseisoja

 |
|  |
| Muut CMKU:n hyväksymät | 
* Kolmivärinen tšekinkoira
* Tšekinvuoristokoira

 |
|  |
| Harvinaiset | 
* Turskonrottaterrieri
* Ussurindoggi

 |
|  |
| Sukupuuttoon kuolleet | 
* Reznicky pes

 |

 |
**Motorola 56000** on Motorolan kehittämä sarja digitaalisia signaaliprosessoreja (DSP) signaalinkäsittelyä varten, julkaistu vuonna 1986.

Historia
--------

Motorola aloitti 1980-luvun puolivälissä DSP-kehityksen ja kysyi muun muassa audiolaitteiden valmistaja Peaveyltä mitä nämä haluaisivat. Motorola 56000 oli 24-bittinen prosessori, jossa oli noin 150 000 transistoria. 24-bittiä valittiin ideaalisena audionäytteistykseen tuolloin. 56001 on identtinen 56000:n kanssa lukuun ottamatta siinä olevaa RAM-muistia.

56000-sarjaa valmistettiin vuoteen 2012 saakka, jolloin Freescale Semiconductor lopetti sen erillisenä tuotteena. Suoritinta valmistetaan edelleen muihin tuotteisiin integroituna.

96002 perustui 56000-sarjalle ja ohjelmistot olivat lähdekooditasolla yhteensopiva.

Tekniikka
---------

Prosessori käyttää muokattua Harvardin arkkitehtuuria, jossa on kolme muistiavaruutta ja -väylää.

56000-sarja käyttää kiinteädesimaalista aritmetiikkaa liukulukulaskennan sijaan. Liukulukulaskenta on haastavampaa ja vaatii enemmän suorituskykyä kuin kiinteädesimaalinen.

Käyttökohteet
-------------

Prosessoria käytettiin tietokoneissa kuten NeXT, Atari Falcon (56001) ja SGI Indigo työasemissa.

Prosessori on nopea esimerkiksi FFT suorituksessa, joka on signaalinkäsittelyssä yleinen algoritmi.

Käyttökohteita ovat tyypillisesti äänentoistolaitteet, kommunikaatiolaitteet, tutkajärjestelmät ja sulautetut järjestelmät.

Mallit
------

* 56000-sarja, 24-bit
	+ 56000, 10.25-MIPS suorituskyky
	+ 56001
	+ 56002
	+ 56004

* 56100-sarja, 16-bit
	+ 56156
	+ 56166

* 56300-sarja
* 56600-sarja
* 56800-sarja

Katso myös
----------

* Fixed-point arithmetic (englanniksi)

Lähteet
-------

1. 1 2  The Motorola DSP56000 Digital Signal Processor IEEE
2. ↑  24-BIT. DIGITAL SIGNAL PROCESSOR. FAMILY (Arkistoitu – Internet Archive)
3. 1 2 3 4 5 6  Peavey and the Motorola DSP56000 *cpushack.com*.  30.9.2018. Viitattu 30.8.2021. (englanniksi)
4. ↑  The Motorola DSP 96002 IEEE floating-point digital signal processor *ieeexplore.ieee.org*. doi:10.1109/ICASSP.1989.266970.  Viitattu 19.10.2021. (englanniksi)
5. 1 2 3  World Heritage Encyclopedia: MOTOROLA 56000 *gutenberg.us*. Viitattu 8.1.2017.
6. ↑  atariforge.org – Atari Falcon030 Schematic Rev A, 1992-06-28
7. ↑  DSP56100 16-BIT DIGITAL SIGNAL PROCESSOR FAMILY MANUAL (Arkistoitu – Internet Archive)
8. 1 2  Application Optimization for the DSP56300/DSP56600 Digital Signal Processors (Arkistoitu – Internet Archive)
9. ↑  DSP56800 Family Manual (Arkistoitu – Internet Archive)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Motorola 56000
Viron passi vuonna 2021 on viininpunainen. Ylhäältä alas siinä on viroksi tekstit "Euroopa Liit" ja "Eesti vabariik", kuva Viron vaakunasta, jossa on kilven sisällä kolme leijonaa "päällekkäin", viroksi teksti "Pass" ja alareunassa kohokuvioista metsämaisemaa.Viron passi vuodelta 2021.
**Viron passi** on matkustusasiakirja, joka voidaan myöntää Viron kansalaiselle. Henley Passport Indexin mukaan Viron passilla pääsi vuonna 2023 matkustamaan 184 maahan ilman etukäteen myönnettyä viisumia. Osa näistä maista kuitenkin vaatii sähköisen matkustuslupajärjestelmän käyttöä tai myöntää viisumin vasta rajalla. Kun koko maailman passeja vertailtiin sen suhteen, moneenko maahan niillä pääsee matkustamaan ilman viisumia, Viron passi oli vuonna 2023 sijalla 10.

Passin hakeminen
----------------

Aikuisen passi on voimassa 10 vuotta. Siihen kuuluu kopio passin haltijan sormenjäljestä, passikuva ja allekirjoitusnäyte. Sormenjälkinäyte on voimassa 6 vuotta. Passikuvan voi ottaa joko itse, kuva-automaatissa tai teettää sen valokuvaajalla. Alle 12-vuotiailta lapsilta sormenjälkiä ei tarvita. Lapsen passi on voimassa viisi vuotta.

Ulkomailla Viron passeja myöntävät Viron ulkomaan edustustot. Passia voi myös hakea verkossa itsepalveluna. Ulkomaille myönnetty passi lähetetään joko hakijan valitsemaan Viron ulkomaan edustustoon tai kuriiriyrityksen välityksellä suoraan hakijalle. Yli 12-vuotias voi tarvittaessa saada yhden vuoden voimassa olevan passin ilman sormenjälkinäytettä, jos hänellä on aiemmin ollut virolainen passi tai henkilökortti ja hän oleilee ulkomailla sellaisessa paikassa, jossa ei ole Viron ulkomaan edustustoa tai jossa edustustoon olisi turhan vaikea matkustaa. Yhden vuoden passia varten hakijan on tehtävä lisäksi erillinen hakemus, jossa hän perustelee tarpeensa passille.

Lähteet
-------

1. ↑  The Henley Passport Index Henley & Partners Holdings Ltd. Viitattu 24.12.2023. (englanniksi)
2. ↑  Taotlemine iseteeninduses - Eesti passi taotlemine täiskasvanule *Politsei- ja Piirivalveamet*. Viitattu 24.12.2023. (viroksi)
3. ↑  Applying for a passport at a service office - Estonian passport for an adult *Police and Border Guard Board*. Viitattu 24.12.2023. (englanniksi)
4. ↑  Taotlemine teeninduses - Eesti passi taotlemine lapsele *Politsei- ja Piirivalveamet*. Viitattu 24.12.2023. (viroksi)
5. ↑  Mis see on? - Eesti passi taotlemine lapsele *Politsei- ja Piirivalveamet*. Viitattu 24.12.2023. (viroksi)
6. ↑  Claiming your document - Estonian passport for an adult *Police and Border Guard Board*. Viitattu 24.12.2023. (englanniksi)
7. ↑  Taotlemine välismaal - Eesti passi taotlemine täiskasvanule *Politsei- ja Piirivalveamet*. Viitattu 24.12.2023. (viroksi)
**Amélie** (31. heinäkuuta 1812 – 26. tammikuuta 1873) oli Leuchtenbergin herttuan tytär, josta tuli Pedro I:n puolisona Brasilian keisarinna.

Avioliitto Amélien kanssa oli Pedron toinen. Ensimmäisen vaimon Maria Leopoldinan aikana Pedrolla oli ollut paikallinen rakastajatar, Domitila de Castro, joka asui palatsissa. Maria Leopoldina kuoli vuonna 1826, ja häneltä jäi tytär, josta tuli vuonna 1828 Maria II Pedron luopuessa Portugalin kruunusta. Samalla Maria naitettiin Pedron veljen Mikaelin kanssa. Tästä piti tulla sijaishallitsija, mutta Mikael anasti kruunun itselleen. Vuonna 1829 Amélie matkusti Brasiliaan tulevan tytärpuolensa seurassa.

Amélie ja Pedro vihittiin lokakuussa 1829. Harvinaisen kauniin nuoren naisen saapuminen palatsiin lisäsi keisarin kansansuosiota. Hänen tullessaan brasilialaissyntyinen rakastajatar joutui lähtemään, mikä paransi Pedron ja hänen tärkeän tukijansa José Bonifácio de Andrada e Silvan välejä. Andrada e Silva ja uusi keisarinna suosittelivat Barbacenan markiisin nimittämistä pääministeriksi; markiisi oli toiminut keisarinnan saattajana matkalla Euroopasta.

Pedro syöstiin vallasta huhtikuussa 1831. Amélie ja Pedro lähtivät Pariisiin, missä heille syntyi tytär, Maria Amélia. Pedro muutti Portugaliin, ja Amélie seurasi häntä vuonna 1833.

Pedro kuoli vuonna 1834. 1840-luvulla Amélie asui tyttärensä kanssa Münchenissä, ja vuoteen 1850 mennessä he muuttivat Portugaliin, missä he asuivat Janelas Verdes -palatsissa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Amelia Of Leuchtenburg (1812–1873) *Women in World History: A Biographical Encyclopedia.*. Viitattu 19.4.2023.
2. ↑  Maria II da Gloria (1819–1853) *Women in World History: A Biographical Encyclopedia.*. Viitattu 19.4.2023.
3. 1 2  Amélia, Empress (1812–1873) *Encyclopedia of Latin American History and Culture.*. Viitattu 19.4.2023.
4. ↑  A Lost Love: Archduke Maximilian and Princess Maria Amélia *History of Royal Women*.  2014. Viitattu 19.4.2023.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Puola
* Portugali

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Kaarlo (Kalle) Rudolf Lehtinen** (6. maaliskuuta 1888 Orimattila – 12. maaliskuuta 1972 Helsinki) oli suomalainen maalarimestari ja Helsingissä toimivan *Veljekset Lehtinen Maalausliike Oy*:n toinen perustaja ja toimitusjohtaja.

Lehtinen muutti Orimattilasta Lahteen käytyään kansakoulun ja meni Lahdessa maalarinoppiin Viljasen liikkeeseen yhdessä veljensä Anselm Lehtisen kanssa. He muuttivat sitten Helsinkiin ja saivat siellä lisäkoulutusta maalarimestari Wetzelliltä. Kaarlo Lehtinen sai maalarin todistuksen vuonna 1907. Lehtinen työskenteli sitten kahden vuoden ajan Salomo Vuorion maalausliikkeessä ja teki kaksi opintomatkaa Ruotsiin ja yhden opintomatkan Tanskaan.

Lehtinen perusti vuonna 1911 *Veljekset Lehtinen Maalausliike Oy*:n yhdessä veljensä Anselm Lehtisen kanssa. Hän oli liikkeen osakkaana ja toimitusjohtajana. 1930-luvulla yritys siirtyi Snellmaninkatu 25:een, jossa se toimii edelleen. Sotien jälkeen liike osallistui materiaalipulan vuoksi Maalarimestarien Oy:n perustamiseen. Liike on suorittanut muun muassa Helsingin yliopiston rakennusten maalaustöitä 1940-luvulta alkaen.

Kaarlo Lehtinen oli Suomen Maalarityönantajain Liiton Helsingin osaston jäsenenä vuodesta 1914. Vuonna 1917 hänestä tuli järjestön johtokunnan jäsen, 1919 johtokunnan varapuheenjohtaja ja 1930 johtokunnan puheenjohtaja. Vuodesta 1925 alkaen hän oli koko maata käsittävän liiton hallituksen ja *Maalarilehden* toimikunnan jäsenenä. Lehtinen edusti ammattikuntaansa Suomen Rakennusteollisuuksien Keskusvaltuustossa. Hän oli Käsityö- ja Tehdasyhdistyksen valtuutettuna ja Maalarinammattikoulun johtokunnan puheenjohtajana. 1940-luvulla Kaarlo Lehtinen valittiin Suomen Maalarimestariliiton puheenjohtajaksi ja hän hoiti tätä tehtävää vuoteen 1962 saakka.

Kaarlo Lehtisen jälkeen Veljekset Lehtinen Maalausliike Oy:n toimitusjohtajina olivat hänen poikansa E. K. Karmanheimo ja pojanpoikansa Veikko Karmanheimo. Veljekset Lehtinen Maalausliike Oy valittiin vuoden 2015 helsinkiläiseksi yritykseksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Kaarlo Rudolf Lehtinen, Malmin hautausmaa, Helsinki BillionGraves. Viitattu 30.12.2023.
2. ↑  Kuolinilmoitus, Lehtinen Kaarlo Rudolf, Uusi Suomi, 1972, No 73, sivu 6, julkaistu 15.3.1972
3. 1 2 3 4  50-vuotias. Maalarimestari K. Lehtinen, Helsingin Sanomat, 06.03.1938, nro 63, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
4. 1 2 3 4 5  Veljekset Lehtinen Maalausliike Oy:n historiaa
5. ↑  Veljekset Lehtinen Maalausliike Oy on Vuoden 2015 helsinkiläinen yritys

Aiheesta muualla
----------------

* Veljekset Lehtinen Maalausliike Oy:n sivut
**Mošenskoje** (ven. Мошенско́е) on kylä, maalaiskunta ja Mošenskojen piirin hallinnollinen keskus Novgorodin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Mstan sivujoen Uverin varrella 243 kilometriä Novgorodista itään. Asukkaita on 2 700 henkeä (vuonna 2008).

Kunnan pinta-ala on 4,8 neliökilometriä. Mošenskojen kylä on sen ainoa asutuskeskus. Sitä ympäröivät Kirovskojen ja Kalininskojen kunnat.

Novgorodin Bežetskin viidennekseen kuulunut kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1581. Sen kautta Uverjokea pitkin kulki aikoinaan Volgan ja Ilmajärven yhdistänyt reitti, joka ohitti Mstajoen vaaralliset kosket. Mošenskoje oli pogostan ja myöhemmin volostin keskus. Leningradin alueeseen kuulunut Mošenskojen piiri on perustettu vuonna 1927. Vuonna 1944 se liitettiin vastaperustettuun Novgorodin alueeseen.

Mošenskojesta on maantieyhteys Borovitšin ja Pestovon väliselle valtatielle. Lähimmät rautatieasemat ovat Borovitšissa ja Hvoinajassa. Kylässä toimii leipomo, meijeri, huopatossutehdas sekä joukko pieniä puunjalostusyrityksiä. Maataloutta edustavat asukkaiden henkilökohtaiset aputaloudet, jotka tuottavat maitoa, lihaa, viljaa ja perunaa.

Kylän palveluja ovat kaksi lastentarhaa, keskikoulu, lasten kerhotalo ja taidekoulu, nuorison vapaa-ajankeskus, kansantaidekeskus, elokuva- ja konserttisali, piirin keskuskirjasto, lastenkirjasto, posti, piirisairaala ja vanhainkoti. Vähittäiskauppaa harjoittaa piirin kulutusosuuskunta sekä joukko yksityisyrittäjiä.

Uverjoki jakaa kylän itä- ja länsiosaan. Se koostuu etupäässä puutarhapalstojen ympäröimistä yksikerroksisista puutaloista. Nähtävyyksiä ovat vuonna 1787 rakennettu pyhän Nikolauksen kirkko sekä 1800-luvulta peräisin olevat Kruglikin ja Božerjanovin kartanot. Mošenskojen kotiseutumuseo esittelee alueen perinteistä kansankulttuuria. Kulttuuritalossa toimii taidegalleria.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Dokument territorialnogo planirovanija (generalnyi plan) Mošenskogo selskogo poselenija Mošenskogo raiona Novgorodskoi oblasti *moshenskoe.ru*.  2011. Veliki Novgorod. Viitattu 6.7.2012. (venäjäksi)[vanhentunut linkki]
2. ↑  Generalnyi plan munitsipalnogo obrazovanija Kirovskoje selskoje poselenije Mošenskogo raiona Novgorodskoi oblasti: Materialy po obosnovaniju  2011. Veliki Novgorod:  Grad-Info.  Arkistoitu 4.3.2016. Viitattu 6.7.2012. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Mošenskojen kunnan sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
* Mošenskojen piirin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
**Politika** oli suomalainen vuosina 2010−2012 julkaistu perustettu liberaali verkkolehti, jonka päätoimittajana toimi Dennis Mitzner. Lehdessä julkaistiin suomalaisten yhteiskunnallisten ajattelijoiden kirjoituksia. Ensimmäisen numeron kirjoittajina olivat muun muassa professorit Timo Vihavainen ja Juha Sihvola. Lehteen ehtivät kirjoittaa heidän lisäkseen mm. Yhdysvaltain ja Ison-Britannian historian sekä Pohjois-Amerikan kirkkohistorian dosentti Markku Ruotsila, dogmatiikan dosentti Juha Ahvio, hallintotieteiden professori Risto Harisalo, historian professori Juha Sihvola, VTM Wille Rydman, europarlamentaarikko Sampo Terho, sisäministeri Päivi Räsänen ja everstiluutnantti Jouni Suninen.

Päätoimittaja Mitzner perusti lehden yhdessä David Vatkan kanssa. Lehteä julkaisi Dmedia Oy. Mitzner oli toiminut aiemmin Jerusalem Postin ja Uusisuomi.fi:n blogistina. Lehden linja oli yleisoikeistolainen, mutta puoluepoliittisesti sitoutumaton. Lisäksi se ei ollut ideologisesti sulkeutunut, vaan esimerkiksi kulttuurin alueella kirjoittajilla oli vapaus esittää erilaisia näkemyksiä. Valtaosa kirjoituksista käsitteli arvokonservatismia,vapaata markkinataloutta ja markkinaliberalismia, maahanmuuton ja islamin kritiikkiä, itävaltalaista taloustiedettä ja Israelin politiikkan perusteita.

Lehti ilmestyi seitsemän kertaa vuodessa. Maksuttomina jutuista oli nähtävissä pääkirjoitus, yhden sivun pituiset artikkelit ja näytteet maksullista artikkeleista. Koko vuosikerran tilaus maksoi 45 euroa. Viimeinen Politikan pääkirjoitus "Hamas ei halua rauhaa" ilmestyi 16. marraskuuta 2012. Päätoimittaja Mitzner esiintyi vielä YLE1:n A-studion Talk-ohjelmassa puhumassa 22. marraskuuta 2012, mutta pian tämän jälkeen lehden verkkosivut suljettiin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Jyrki Räikkä, Uusi verkkolehti myy liberalismia Helsingin Sanomat 9.6.2010 s. C 2, Uusi Politika-nettilehti nojaa oikealle, Hs.fi, jutun tiivistelmä verkossa
2. 1 2  Jussi Jalonen: USA:n uusoikeistolaisuus kiehtoo myös Suomessa. *Kanava*, 3/2012, s. 14–29.

Aiheesta muualla
----------------

* Politika-lehden verkkosivu (Arkistoitu – Internet Archive)
* Politika tuo maksulliset mammuttijutut verkkoon *Vihreä lanka* 9.6.2010
**Keltalevät** eli **keltaviherlevät** eli **leväflagellaatit** (Xanthophyceae) on ruskeisiin leviin kuuluva leväryhmä, johon kuuluu noin 600 lähinnä makeissa vesissä elävää lajia. Muutamia lajeja on tavattu myös merivedestä ja kosteasta maasta. Sukuja on kuvattu noin 100. Valtaosa on yksisoluisia tai pieniä kolonioita muodostavia lajeja, mutta myös muutamia monisoluisia sekovarsia tuottavia lajeja tunnetaan. Keltalevät on yleensä esitetty kaari- tai luokkatason taksonina. 

Keltalevät on aiemmin luettu kokonaan toiseen eliökuntaan kuuluviin viherleviin (Chlorophyta) tai kultaleviin (Chrysophyta), joista ne kuitenkin eroavat usealla tavalla. Erot löytyvät soluseinän ja lepoitiöiden hienorakenteesta ja yhteyttämispigmenteistä. Niiden viherhiukkasissa on vaucheriaksantiinia, joka antaa keltaleville kellanvihreän värin. Keltalevät käyttävät ravintovarastonaan öljyä. Suurimmalla osalla ei ole uintisiimoja, mutta liikuntakykyisiäkin lajeja on. Soluseinä koostuu usein kahdesta limittäin sijoittuneesta puoliskosta piilevien tapaan. Keltalevien soluseinä koostuu selluloosan ja pektiinin ohella huomattavasta määrästä piitä. Ne lisääntyvät pääasiassa suvuttomasti itiöiden avulla; poikkeuksen muodostaa yksi ryhmän tunnetuimmista suvuista letkulevät (*Vaucheria*), jonka rihmamaisessa sekovarressa on suvulliseen lisääntymiseen erikoistunut rakenne.

Lähteet
-------

* Rikkinen, Jouko: Leviä, sieniä ja leväsieniä. Yliopistopaino, 1999. ISBN: 9789515703637
* CD-Facta 2005
* Encyclopædia Britannica 2007

### Viitteet

1. 1 2 3  World Register of Marine Species (WoRMS): *Xanthophyceae* (luettu 30.12.2019) (englanniksi) Taksonomian lähde
2. ↑  Palmén, Ernst & Nurminen, Matti (toim.): "Eläinkunnan luokittelu", *Eläinten maailma, Otavan iso eläintietosanakirja. 5. Sydän–Öljykala*, s. 2114. Helsinki: Otava, 1975. ISBN 951-1-02059-5.

Aiheesta muualla
----------------

* Kasviplanktonopas
* Peda.net: Planktonin mielenkiintoinen mikromaailma
* Suomen Kasviplanktonseura ry:n nettisivut

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q745912
* Wikispecies: Xanthophyceae
* AlgaeBase: 4354
* BioLib: 14859
* CoL: 7NF4Z
* EPPO: 1XANTC
* Fossilworks: 306703
* GBIF: 7073629
* iNaturalist: 53659
* IRMNG: 1472
* ITIS: 1883
* NCBI: 2833
* NZOR: 3b224100-afea-4ed7-8545-45984e4dc12a
* uBio: 427217
* WoRMS: 17793

 |

 |
Kenesjärvi kesäyöllä
**Kenesjärvi** (saameksi *Ganešjávri*) on järvi Suomen Lapissa, Utsjoen kunnassa. Tämä 64,58 hehtaarin suuruinen järvi kuuluu Tenojoen vesistöalueeseen. Sen rantaviivan pituus 8,5 kilometriä. Järvi on neutraali, rehevä, lievä humusleima.
Järvi on Kevon rotkoalueesta koilliseen, E75-tiestä itään. Ajomatkaa Utsjoelle noin 24 kilometriä.

Kenespahdan jääurut
-------------------

Kenesjärvi tunnetaan Kenespahdan 150m korkeaan jyrkänteeseen talvella syntyvistä vesiputousta muistuttavista "jääuruista". Tämä jäämuodostuma syntyy talvella, kun ylhäältä vettä valuttavan puron vesi jäätyy jyrkänteeseen. Jää sulaa huomattavasti hitaammin kuin ympäristön lumi ja järven jää. Jäätä säilyy yleensä yli juhannuksen, mutta joskus elokuun alkuun asti.

Lähteet
-------

* Kallio, Paavo: *Kevo: Mietteitä ja muistikuvia Kevosta ja pohjoisen luonnon tutkimuksesta*. Karisto. 1990. ISBN 951-23-2521-7

### Viitteet

1. ↑  Karttapaikka, MaanmittauslaitosView and modify data on Wikidata. Tieto on haettu Wikidatasta.
2. ↑  Kenesjärvi Järviwiki
3. ↑  Kenesjärvi kalapaikka.net
4. ↑  Kenesjärvi W, Huvila
5. ↑  Jääkiipeily (Arkistoitu – Internet Archive) Utsjoen matkailu
6. ↑  Utsjoki Suomen Turisti-info
7. ↑  Kallio 1990, s. 144-145
Kardinaalipiispa Angelo Sodano (2016).
**Angelo Raffaele Sodano** (23. marraskuuta 1927 – 27. toukokuuta 2022) oli katolisen kirkon italialainen kardinaali. Hänen viimeisin tittelinsä oli kardinaalikollegion dekaani ja arvoltaan hän oli kardinaalipiispa. Angelo Sodano oli myös kardinaalien keskinäisessä hierarkiassa korkea-arvoisin.

Angelo Sodanosta tuli kardinaali paavi Johannes Paavali II:n päätöksellä 28. kesäkuuta 1991. Tällöin hänestä tuli myös kardinaalivaltiosihteeri. Kardinaalipiispaksi Sodano kohotettiin 10. tammikuuta 1994. Ennen kardinaaliksi tuloaan Sodano oli työskennellyt muun muassa paavin lähettiläänä eli apostolisena nuntiuksena Chilessä. 

Johannes Paavali II:n kuoltua Sodano oli yksi ennakkosuosikeista seuraavaksi paaviksi, eli nk. *papabile*. Hän ei kuitenkaan tullut valituksi paaviksi vuoden 2005 konklaavissa, vaikkakin osallistui siihen valitsijana muiden kardinaalien tavoin. Uudeksi paaviksi valittiin tällöin saksalainen Joseph Ratzinger eli Benedictus XVI. Johannes Paavali II:n kuollessa kardinaalivaltiosihteerin virka tuli avoimeksi. Sodano kuitenkin hoiti virkaa siihen asti, kunnes Benedictus XVI oli nimittänyt uuden kardinaalivaltiosihteerin hänen tilalleen. 15. syyskuuta 2006 kardinaali Tarcisio Bertone kohosi uudeksi kardinaalivaltiosihteeriksi, jolloin Sodanon tehtävät kardinaalivaltiosihteerinä loppuivat. 

23. marraskuuta 2007 Sodano täytti kahdeksankymmentä vuotta. Paavi Paavali VI:n antaman määräyksen mukaan hän ei siten ollut enää oikeutettu osallistumaan paavinvaaleihin eli konklaaveihin valitsijana.

Lähteet
-------

1. ↑  Vaticano, è morto a 94 anni il cardinale Angelo Sodano *lastampa.it*. Viitattu 28.5.2022.
2. 1 2  Living Cardinals by Precedence (Elävät kardinaalit arvojärjestyksessä) *gcatholic.com*. Viitattu 19. tammikuuta 2008. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Catholic-Hierarchy.org: Angelo Cardinal Sodano (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Chile
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Belgia
* Tšekki
* Kroatia
* Puola
* Portugali
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Kiinassa äänitetty khariankielinen video.
**Kharian kieli** (IPA: [kʰaɽija] tai [kʰeɽija]) on austroaasialaisiin kieliin kuuluva mundakieli, jota ensisijaisesti puhuvat itäisen Intian khariat.

Historia
--------

Kielitieteilijä Paul Sidwellin mukaan austroaasialaiset kielet saapuivat Odishan rannikolle Kaakkois-Aasiasta noin 4000-3500 vuotta sitten.

Luokitus
--------

Kharia kuuluu austroaasialaisten kielten mundalaisen kieliryhmän kharia–juangilaiseen haaraan. Sen lähin sukulainen on juangin kieli, mutta näidenkin suhde on vain etäinen. Laajimmin käytetty luokitus sijoittaa kharian ja juangin yhdessä mundakielten haaran etelämundalaisten kielten alaryhmäksi. Eräät aikaisemmat luokittelujärjestelmät ovat sijoittaneet kielet yhteen itsenäiseksi, keskimundaksi kutsutusta kantakielestä polveutuvaksi haaraksi.

Tärkeimmät khariaan vaikuttaneet kielet ovat paikallinen *lingua franca* sadri sekä mundari, kurukh, hindi ja Odishassa myös orija.

Levinneisyys
------------

Kharian puhujia elää seuraavissa Intian piirikunnissa:

* Jharkhand
	+ Simdegan piirikunta
	+ Gumlan piirikunta
* Chhattisgarh
	+ Surgujan piirikunta
	+ Raigarhin piirikunta
* Odisha
	+ Sundargarhin piirikunta

Aiheesta muualla
----------------

* Kharian sanakirja verkossa (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Kharia language 

Austroaasialaiset kielet

* asuri
* birhor
* car
* ho
* juang
* juray
* keski-nikobaari
* kharia
* khasi
* khmer
* korku
* mundari
* oy
* santali
* sora
* vietnam
**Kaluste-Yhtymä Oy** oli suomalainen huonekaluliikkeiden ketju, joka perustettiin vuonna 1959 ja lakkautettiin vuonna 1991, jolloin useimmat siihen kuuluneet liikkeet jatkoivat yhteistyötään kansainvälisen Europa Möbel -ketjun jäseninä.

Kaluste-Yhtymä perustettiin parantamaan yksityisten huonekaluliikkeiden ja huonekaluvalmistajien kilpailukykyä Askon ja Iskun omia myymälöitä ja kaupan keskusliikkeiden kalustemyymälöitä (kuten OTK-laista Sotkaa) vastaan tehostamalla ostotoimintaa ja markkinointia. 

Suurimmillaan 1960-luvun lopulla Kaluste-Yhtymään kuului satakunta huonekaluliikettä ja parikymmentä valmistajaa, muun muassa Sopenkorpi Oy, Lepokalusto Oy, Loppi Oy, Myrskylä Oy, Tuomikaluste, Jalmari Vaara ja Peem Oy. 1970-luvun puolivälissä ketjuun kuului 22 suurta kalustehallia, 16 keskikokoista myymälää ja kymmenkunta pientä huonekalukauppaa, ja niiden yhteiseksi markkinaosuudeksi arveltiin 30 prosenttia.

Lähteet
-------

1. 1 2  Sarantola-Weiss, Minna: *Kalusteita kaikille. Suomalaisen puusepänteollisuuden historia*, s. 209, 214. Puusepänteollisuuden liitto ry, 1995. ISBN 952-90-6138-2.
2. ↑  Calonius, Henrik: *Kedjebildningarna i finländsk distribution*, s. 62. Helsinki: Nordic Marketing & Consulting Grönroos Co. 1976. ISBN 951-9340-12-2.

Kirjallisuutta
--------------

* Ryyppö, Urho & Häkkinen, Paavo: *Kaluste-Yhtymä Oy 1959–1984*. Lahti: Kaluste-Yhtymä, 1984.

Aiheesta muualla
----------------

* Yhtiön historiaa Pörssitiedossa
**Työnjako** on yhteiskunnan organisoitumisen ulottuvuus, jossa eri ihmiset tekevät keskenään erilaisia töitä.

**Hierarkkinen työnjako** tarkoittaa töiden ja niiden tekijöiden asettamista järjestykseen arvon perusteella. Hierarkkisen työnjaon selitysten perusmallien mukaan hierarkiat johtuvat joko

1. ihmisten välisistä eroista
2. tehtävien ja työsuoritusten välisistä eroista
3. työmarkkinoista, jossa ihmiset ja työ sopivat yhteen

Tekninen työnjako on viety äärimmilleen taylorismissa ja se on ollut vallitseva työn organisoitumisen muoto 1900-luvun ajan. Teknisen työnjaon yleistymiseen on vaikuttanut sekä tekninen kehitys (liukuhihnatyö) että ideat kuten byrokraattinen organisaatiomalli. 1960- ja 1970-luvulta lähtien tekninen kehitys, robotiikka ja työvoimapula on toisaalta taas vähentäneet teknistä työnjakoa ja johtanut työn rikastamiseen. Uutta aikakautta kutsutaan post-fordismiksi.

Katso myös
----------

* Erikoistuminen
* Fasilitointi (organisaatio)

Lähteet
-------

* Watson, Tony J.: *Sociology, Work and Industry, 4. painos*. Routledge, 1980. ISBN 0-415-32165-4.
**Felipe Anderson** (s. 15. huhtikuuta 1993) on brasilialainen jalkapalloilija, joka edustaa seurajoukkuetasolla italialaisseura Laziota. Felipe Anderson on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.

Seurajoukkueura
---------------

Felipe Anderson pelasi vuosina 2010−2013 Santosissa 61 Brasilian Série A:n ottelua, joissa teki seitsemän maalia. Hän voitti Copa Libertadoresin 2011 pelattuaan tosin vain 16 minuuttia yhdessä ottelussa. Hän voitti Recopa Sudamericanan 2012.

25. elokuuta 2013 SS Lazio ja Santos pääsivät yhteisymmärrykseen pelaajan siirtokorvauksesta, joka oli noin 8 miljoonaa euroa. Pelaaja allekirjoitti viiden vuoden sopimuksen 800 000 euron vuosipalkalla. Felipe Anderson pelasi Laziossa kausien 2013−2018 aikana 137 Italian Serie A:n ottelua ja teki 25 maalia. Eurooppa-liigassa hän pelasi 18 ottelua, joissa teki viisi maalia. Mestarien liigassa hän pelasi kaksi karsintakierroksen ottelua.

Felipe Anderson siirtyi Englannin Valioliigan West Ham Unitediin 38 miljoonan euron siirtosummalla kesällä 2018. Hän pelasi kaudella 2018–2019 Valioliigassa 36 ottelua ja teki yhdeksän maalia. Valioliigakaudella 2019–2020 hän pelasi 25 ottelua ja teki yhden maalin. Valioliigakaudella 2020–2021 hän pelasi West Hamissa kaksi liigaottelua, ja oli lokakuun alkupuolelta kauden loppuun lainalla Primeira Ligan FC Portossa, jossa pelasi viisi liigaottelua ja yhden Mestarien liigan pelin.

Maajoukkueura
-------------

Felipe Anderson kuului Brasilian joukkueeseen, joka voitti olympiakultaa Rio de Janeirossa 2016. Hän pelasi turnauksessa neljä ottelua, loppuottelussa hän tuli vaihdosta kentälle.

Brasilian A-maajoukkueessa Felipe Anderson esiintyi ensimmäisen kerran pelattuaan seitsemän minuuttia harjoitusmaaottelussa Meksikoa vastaan kesäkuussa 2015. Seuraavan kerran hän pääsi kentälle ottelussa Panamaa vastaan maaliskuussa 2019.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Felipe Anderson Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)

  

Lazio – Serie A
3 Pellegrini |
4 Patric |
5 Vecino |
6 Kamada |
7 Felipe Anderson |
8 Guendouzi |
9 Pedro |
10 Luis Alberto |
13 Romagnoli |
15 Casale |
16 Kamenović |
17 Immobile |
18 Isaksen |
19 Castellanos |
20 Zaccagni |
22 González |
23 Hysaj |
26 Bašić |
29 Lazzari |
32 Cataldi |
33 Sepe |
34 Gila |
35 Mandas |
65 Rovella |
77 Marušić |
87 Lombardi |
94 Provedel |
Valmentaja Sarri


Brasilian joukkue – Kesäolympialaiset 2016
1 Weverton |
2 Zeca |
3 Rodrigo Caio |
4 Marquinhos |
5 Augusto |
6 Santos |
7 Luan |
8 Rafinha |
9 Gabriel |
10 Neymar |
11 Jesus |
12 Walace |
13 William |
14 Luan Garcia |
15 Dourado |
16 Maia |
17 Felipe Anderson |
18 Uilson |
Valmentaja Micale
**Alessio Romagnoli** (s. 12. tammikuuta 1995 Anzio) on italialainen jalkapalloilija, joka edustaa Serie A:ssa pelaavaa Laziota. AC Milanissa pelatessaan hän oli joukkueen kapteeni. Vasenjalkainen Romagnoli on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.

Ura
---

### Seurajoukkueura

Romagnoli on AS Roman kasvatti. Hän debytoi seuran ykkösjoukkueen paidassa Serie A:ssa maaliskuussa 2013 Genoaa vastaan onnistuen heti maalinteossa puskemalla Francesco Tottin kulmapotkusta. Syyskuussa 2014 Romagnoli siirtyi kauden 2014–2015 kattavalle lainasopimukselle Serie A:n Sampdoriaan, jossa hän pelasi kauden aikana 31 ottelua tehden niissä kaksi maalia. Vahvan kauden jälkeen Romagnoli siirtyi Milaniin, jossa hän pelasi vuoteen 2022 saakka.

### Maajoukkueura

Romagnoli on edustanut monia Italian nuorten maajoukkueita. Vuodesta 2016 hän on pelannut A-maajoukkueessa, jossa otteluita on kertynyt kaksitoista. Debyyttinsä hän teki Espanjaa vastaan MM-karsinnassa 6. lokakuuta 2016. Maajoukkuedebyytissään Romagnoli pelasi topparina täydet 90 minuuttia tasatulokseen 1–1 päättyneessä ottelussa. Romagnoli teki kaksi maalia vuoden 2020 EM-kisojen karsinnoissa: lokakuussa 2019 Liechtensteinia ja runsas kuukausi myöhemmin Armeniaa vastaan.

Lähteet
-------

1. 1 2  Alessio Romagnoli Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
**Kanneltalo** (ruots. *Gamlasgården*) on yksi Helsingin kulttuurikeskuksen toimipaikoista. Se sijaitsee Helsingin Kannelmäessä, Kannelmäen rautatieaseman vieressä.

Historia
--------

Kannelmäkeen rakennettu Kanneltalo otettiin käyttöön elokuussa 1992. Talon konsertti- ja näyttelytiloista vastasi Helsingin kaupungin kulttuuriasiainkeskus ja ensimmäisenä toiminnanjohtajana aloitti Irmeli Niemi. Talossa toimi myös nuorisotalo, kirjasto sekä suomen- ja ruotsinkielinen työväenopisto.

Vuonna 1999 Kanneltalo toivoi lisätilojen rakentamista. Taloon haluttiin neuvottelutiloja ja sosiaalitiloja tekniselle henkilöstölle sekä enemmän varastotilaa.

Kanneltalon konserttitalo remontoitiin alkuvuonna 2010. Käyttöön se otettiin elokuussa Taiteiden yönä.

Rakennus
--------

Kanneltalon edessä oleva aukio tunnetaan nimellä *Sitratori*. Talossa toimivat kulttuurikeskuksen lisäksi Kannelmäen kirjasto, Läntinen työväenopisto, Kannelmäen nuorisotalo, ja lounaskahvila Pöytäliina. Kanneltalossa on galleria ja 235-paikkainen konserttisali, jossa järjestetään musiikki-, tanssi- ja teatteriesityksiä. Rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Pekka Salminen.

Konserttisalin katossa on Sakari Marilan 24 metriä pitkä lasitaideteos *Viva!*

Lähteet
-------

1. ↑  Toikka Tuomas: Uusin monitoimitalo nousi Kannelmäkeen *Helsingin Sanomat*.  21.8.1992. Viitattu 27.2.2023.
2. ↑  Kanneltaloon toivotaan lisätiloja *Yle Uutiset*.  26.8.1999. Viitattu 28.2.2023.
3. ↑  Kanneltalon konserttisali remonttiin *Yle Uutiset*.  4.12.2009. Viitattu 28.2.2023.
4. ↑  Historia *Kanneltalo*.  Arkistoitu 17.11.2015. Viitattu 7.2.2010.
5. ↑  Pohjanpalo, Olli: Kanneltalon katto sai lasimaalauksen.  *Helsingin Sanomat*, 26.3.1992, s. B1.

Aiheesta muualla
----------------

* Kanneltalon kotisivu

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kanneltalo** Wikimedia Commonsissa
Kali Yugan demoni
**Kali Yuga** eli pimeyden aikakausi on hindulaisuudessa yksi maailmankaikkeuden neljästä ikuisesti toistuvasta kehitysjaksosta eli yugasta. Kolme muuta jaksoa ovat Satya Yuga, Treta Yuga ja Dvapara Yuga. Kali Yuga on nyt käynnissä oleva ajanjakso ja sen sanotaan alkaneen Krishnan poistuttua asumuksestaan 18. helmikuuta 3102 eaa. Kali Yuga kestää 432 000 vuotta. Kali Yugan aikana ihmiskunnan henkisyys rappeutuu ja on lopulta vain neljännes siitä, mitä se oli kulta-ajalla Satya Yugan aikana. Kali Yugan aikana ilmestyy maan päälle maailmanlopun hahmo, valkoisella hevosella ratsastava Vishnun kymmenes ja viimeinen inkarnaatio Sri Kalki.

Kali Yugasta on kirjoitettu Veda-kirjallisuudessa mm. näin:

"Kali Yugan aikana maailman johtajista tulee vaarallisia ja verotus muuttuu epäoikeudenmukaiseksi. Johtajat eivät enää koe luontoa ja ihmisten roolia siinä tärkeäksi. Kali Yugan aikana väärät ihmiset pääsevät valtaan. Valtakunnallisia protesteja pyritään välttämään muutoksien estämiseksi. Täysin motiiviton murhanhimo ja murhat lisääntyvät. Himon osoittamisesta tulee sosiaalisesti hyväksyttävää. Ihmiset eivät enää ole järjen ohjattavissa, vaan tunteet valtaavat alaa, sekä toistepäin. Ihmiset ovat näennäisen älykkyyden sokaisemia, eivätkä näe enää viisauden tarpeellisuutta. Stereotyypit ja kulttuuriarvot ovat nousseet elämän prioriteeteiksi. Jopa esiteinit tulevat raskaiksi, koska yhteiskunnassa pääasiaksi on muodostumassa seksuaalisuus ja yhdyntä. Synnillisyys ja paheelliset elämäntavat valtaavat alaa ja hyveellisyys hiipuu. Alkoholi ja huumeet leviävät. Oikeita guruja ei enää kunnioiteta ja heidän opetuksiaan aletaan pilkata, sillä maailman täyttää tekaistut gurut. Syntien määrän lisääntyessä myös luonnollisten rangaistusten määrä lisääntyy ja ihmisiä menehtyy mitä julmimmissa katastrofeissa. Aikakauden loppuvaiheessa jatkuvat sateet valtaavat maan. Kali Yugan loppupuolella Kalki tulee ratsastaen valkoisella hevosellaan ja alkaa taistelunsa Kalia ja sen pimeitä voimia vastaan."
**Forer-ilmiö** (myös **Barnum-ilmiö**, P. T. Barnumin mukaan) tarkoittaa, että ihmiset hyväksyvät epämääräiset ja yleismaailmalliset selitykset erittäin osuviksi kuvauksiksi persoonallisuudestaan, jos niiden väitetään olevan juuri heitä varten tehtyjä. Forer-ilmiö voi tarjota syyn näennäistieteiden, kuten astrologian, grafologian ja ennustamisen, suosioon.

Forer-ilmiö on nimetty psykologi Bertram R. Forerin (1914–2000) mukaan, joka vuonna 1948 teetti oppilaillaan persoonallisuustestin ja antoi myöhemmin testin tulokset. Oppilaat saivat sitten arvioida, kuinka hyvin testitulos sopi heidän persoonallisuuteensa asteikolla 0–5. Keskimääräinen tulos oli 4,26. Tämän jälkeen Forer paljasti, että oli jakanut kaikille oppilaille saman testituloksen, joka oli lainattu horoskoopista.*lähde?*

Myöhemmissä tutkimuksissa on havaittu, että koehenkilö uskoo analyysiin enemmän, jos:*lähde?*

* sen kerrotaan koskevan vain häntä
* hän pitää arvioijaa auktoriteettina
* analyysi luettelee enimmäkseen myönteisiä ominaisuuksia.

Lähteet
-------

1. ↑  Ihmeellinen maailma: Forer-efekti Skepsis. Viitattu 23.11.2021.

Kirjallisuutta
--------------

* Dickson, D. H.; Kelly, I. W. (1985): The "Barnum Effect" in Personality Assessment: A Review of the Literature. — *Psychological Reports* (Missoula), 57 (1), s. 367–382. ISSN 0033-2941 (englanniksi)
Wolf-Heinrich von Helldorf
**Wolf-Heinrich Graf von Helldorf** (14. lokakuuta 1896 Merseburg – 15. elokuuta 1944 Berliini) oli Berliinin poliisiylipäällikkö. Hänet teloitettiin yhtenä osallisena heinäkuun 20. päivän salaliittoon liittyen.

Elämä
-----

Vanhaan aatelissukuun kuulunut Wolf-Heinrich von Helldorf syntyi Merseburgissa vuonna 1896. Aatelisarvoltaan hän oli Helldorfin kreivi (Graf von Helldorf). Ensimmäisessä maailmansodassa von Helldorf palveli luutnanttina vuonna 1915.

Berliinin poliisipäällikkönä
----------------------------

Wolf-Heinrich von Helldorf liittyi Sturmabteilungiin vuonna 1931. Vuonna 1933 hän sai lisää vastuuta ja nimitettiin Brandenburgin SS:n päälliköksi. Samana vuonna hänet valittiin Saksan valtiopäivien jäseneksi. Helldorf oli myös hyvin läheinen Joseph Goebbelsin kanssa. Goebbels mainitsi päiväkirjassaan heinäkuussa 1938 Helldorfin haluavan luoda Berliiniin juutalaisgeton, johon erityisesti varakkaat juutalaiset sijoitettaisiin. Helldorff auttoi joitakin juutalaisia,mutta otti siitä maksun.

20. päivän salaliitto
---------------------

Helldorfin tehtävä oli alun perin johtaa Berliinin poliisien toimintaa salaliiton aikana, eikä niinkään sekaantua vallankaappaukseen. Myöhemmin Helldorf kuitenkin totesi, että Hitler pitää syöstä vallasta ja kansallissosialistien toiminta saada loppumaan.

Kuolema
-------

Helldorf katsottiin osasyylliseksi Hitlerin salamurhayritykseen ja hänet tuomittiin kuolemaan Roland Freislerin johtamassa kansantuomioistuimessa. Helldorf hirtettiin Plötzenseen vankilassa 15. elokuuta 1944.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
**Kun jouluaamu koittaa** / **Kun joulu valkeneepi** on joululaulu ja -virsi, jonka ruotsinkielisen tekstin "När juldagsmorgon glimmar" on kirjoittanut Betty Ehrenborg-Posse vuonna 1851 ja sen julkaisi opettaja G. Berggren julkaisussa *Andelig Örtagård för Barn.* Sama teksti julkaistiin Ehrenborg-Possen julkaisemassa *Andeliga sånger för barn* -julkaisun 2. vihkossa 1854, Hän käänsi laulun sveitsiläisen papin ja runoilijan Abel Bruckhardtin (1845) Baselin murteella kirjoitetusta runosta "J will go's Stäli b'schaue in der schene Weihnachtszyt". 

Laulu on julkaistu Burchardtin tekemässä lasten lauluvihkossa *Kinder-Lieder. Eine Weihnachtsgabe für die Kinder und Mütter der Heimath* 1845. Sävelmä on saksalainen kansansävelmä Thüringenistä 1800-luvun alusta. Joidenkin tietojen mukaan se olisi vuodelta 1819 tai 1823 ja siihen on liittynyt teksti "Wir hatten gebauet ein stattlicher Haus" jonka kirjoittaja on August Daniel von Binzer.

Laulu otettiin Ruotsin kirkon virsikirjaan (*Den svenska psalmboken*) vuonna 1986 ja se on virsi 121 "När juldagsmorgon glimmar". Virren suomennoksen on uudistanut Anna-Mari Kaskinen 1995 Ruotsin kirkon suomenkielistä virsikirjaa varten "Kun jouluaamu koittaa". Tämä teksti on otettu myös vuonna 2016 uudistettuihin *Siionin lauluihin*. Laulusta on vanha suomennos vuodelta 1886, "Kun joulu valkeneepi". (*Hengellinen laulukirja* 31), *Siionin kannel* -kirjassa laulu 25, uud. Lauri Thurén.

Laulu on levinnyt laajalle, sillä se on käännetty myös englanniksi sanoilla "When Christmas Morn is Dawning". Englanninkielisissä lähteissä laulu mainitaan virheellisesti Ehrenborg-Bossen kirjoittamaksi. Laulun melodiaa käytetään Mikronesian kansallislaulun sävelmänä.

Lähteet
-------


1. ↑  [ I WILL GO ́S STÄLI B ́SCHAUE
NU JULDAGSMORGON GLIMMAR] *docplayer.se*. Viitattu 17.4.2020. (ruotsiksi)
2. 1 2 3  Per Olof Nisser, Inger Selander, Hans Bernskiöld: *Psalmernas väg. Kommentaren till text och musik i Den svenska psalmboken*
Band 1 Psalmerna 1- 204 av den ekumeniska psalmboksdelen.*, s. 316, 317. Wessmans musikförlag AB Visby 2014 ISBN 978-91-8771-034-6, 2014. (ruotsiksi)*
3. ↑  When Christmas morn is dawning *hymnary.org*. Viitattu 17.4.2020. (englanniksi)
**Kivennäismaa** on maalajityyppi, johon kuuluvat maalajit, joissa eloperäistä ainesta on alle 20 prosenttia. Moreeni on lajittumaton kivennäismaalaji, jonka syntyyn ovat vaikuttaneet jääkauden aikaiset geologiset tapahtumat. Lajittuneita kivennäismaalajitteita ovat sora, hiekka, hieta, hiesu ja savi, joista sora on karkearakeisinta ja savi hienorakeisinta. Yleisin metsän soratyyppi on harjusora, joka tunnetaan myös somerona tai Singelinä. Soraa on myös rannoilla ja rapakiven rapautumisalueilla. Hiekka on tavallisesti lajittunut veden vaikutuksesta ja sitä esiintyy usein erillään muista maalajeista. Hiesu muistuttaa savea, mutta eroaa siitä siten, että se on sitkeää eikä ole muokattavissa saven tavoin. Hieta on hikevä maalajite, ja siten se on sellaisenaan parhaiten viljelyyn soveltuva kivennäismaalajite. Muita kivennäismaalajitteita enimmäkseen sisältäviä maalajeja parannetaan viljelykelpoisemmiksi maanparannuksella. Mitä karkeajakoisempaa maalajite tai maalaji on, sitä enemmän se on vettä läpäisevää ja mitä hienojakoisempaa se on, sitä enemmän se pidättää vettä. Metsät, joiden maaperä sisältää enimmäkseen kivennäismaalejeja, ovat kangasmetsiä.

Lähteet
-------

1. ↑  Näin maaperän koostumus vaikuttaa rakentamiseen ja kasvien viihtymiseen *Puutarha.net*.  9.11.2022. Viitattu 6.9.2023.
2. ↑  Satu Rantala: *Tapion taskukirja*, s. 129. 25. uudistettu p.. Metsäkustannus, 2008. ISBN 978-952-5694-26-0.
3. ↑  Kivennäismaa- ja lehtotyypin tunnistaminen *Metsänhoidon suositukset*. Maa-ja metsätalousministeriö. Viitattu 6.9.2023.