recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Tru64 UNIX** on 64-bittinen Alpha-suorittimella toimiva Unix-käyttöjärjestelmä, jonka kehitti Digital Equipment Corporation (DEC), joka päätyi Hewlett-Packardin (HP) omistukseen.

Käyttöjärjestelmän edeltäjä oli VAX- ja MIPS-alustoille kehitetty Ultrix.

Kun Digital kehitti 64-bittisen Alpha-prosessorinsa 1990-luvun alussa, tarvittiin sillä toimiva Unix-versio, joka korvaisi Ultrixin. Kehittämisessä otettiin lähtökohdaksi Open Software Foundationin määrittelemä OSF/1. Nimeksi tuli **Digital OSF/1** (**DEC OSF/1**) joka oli ensimmäinen 64-bittinen Unix-käyttöjärjestelmä. Sitä kehitettiin edelleen versioon 3.2 asti, kunnes 1990-luvun puolessa välissä julkaistussa versiossa 4.0 nimi muuttui **Digital Unixiksi**. Compaqin ostettua Digitalin nimeksi tuli **Tru64 UNIX**.

Viimeinen versio on 5.1B-6, jonka tuki päättyi 31.12.2012.

Teknisiä ominaisuuksia
----------------------

Tru64 UNIX perustuu Open Software Foundationin referenssitoteutukseen OSF/1 ja siinä on osia BSD:n versioista 4.3 ja 4.4 sekä System V:stä sekä muista lähteistä. 
Tru64 UNIX on moniajokäyttöjärjestelmä, jolla voidaan käyttää hyväksi symmetristä moniprosessointia (SMP) ja mm. monisäietekniikkaa.
Käyttöjärjestelmässä voi käyttää sekä BSD-pohjaisia että System V -pohjaisia sovelluksia.

Työpöytäympäristönä on Digital Unix versiosta 4.0 alkaen X Window Systemiin ja Motifiin perustuva Common Desktop Environment (CDE).

Käyttöjärjestelmässä oli Digitalin kehittämä tiedostojärjestelmä Advanced Filesystem (AdvFS). AdvFS on journaloiva tiedostojärjestelmä, joka on suunniteltu toimimaan myös klusteroiduissa ympäristöissä. AdvFS:n maksimikoko on 16 teratavua.

Muita tuettuja tiedostojärjestelmiä ovat: NFS, MFS, CDFS, DVDFS, FFM ja proc. Tietoliikenteeseen käytetään pääsääntöisesti TCP/IP-protokollaa, kuten Unixeissa yleensä. Muita tietoliikenneprotokollia ovat: DECnet, OSI ja LAT.

Versiot
-------

* DEC OSF/1 1.2 (1993)
* DEC OSF/1 3.0 (1994)
	+ Symmetrinen moniprosessointi (SMP)
* Digital UNIX 3.2 (1995)
* Digital UNIX 4.0 (1996)
	+ Common Desktop Environment (CDE)
* Tru64 UNIX 4.0F (1999)
* Tru64 UNIX 5.0 (1999)
* Tru64 UNIX 5.1 (2000)
	+ IPv6
* Tru64 UNIX 5.1B-6 (2010)

Lähteet
-------

1. 1 2  HP Tru64 UNIX HP.  Arkistoitu 3.1.2017. Viitattu 21.1.2017.
2. ↑  ULTRIX *osdata.com*. Viitattu 7.5.2019. (englanniksi)
3. 1 2  ARCHIVED: What are DEC OSF/1, Digital UNIX, and Tru64 UNIX? Indiana University. Viitattu 12.5.2019. (englanniksi)
4. ↑  8 Windowing Environment *cs.auckland.ac.nz*. Viitattu 30.11.2020. (englanniksi)
5. 1 2 3  Jonathan Corbet: What's AdvFS good for?  25.6.2008. LWN.net. Viitattu 5.6.2019. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Tru64 UNIX**.
* Tru64 UNIX Operating system SPD (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
* Digital UNIX Frequently Asked Questions (FAQ) (englanniksi)
* Digital UNIX Documentation Library (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Tru64 UNIX
**Dead Man** on Jim Jarmuschin ohjaama ja käsikirjoittama vuonna 1995 ilmestynyt lännenelokuva. Täysin mustavalkoisen elokuvan pääosia esittävät muun muassa Johnny Depp, amerikkalainen alkuperäiskansalainen Gary Farmer ja Robert Mitchum. Musiikin elokuvaan on tehnyt Neil Young. Elokuvassa on monia lauseita ja vitsejä makahin, creen ja siksikan kielillä, joita ei ole käännetty englannin kielelle. 

Elokuvassa kirjanpitäjä William Blake (Johnny Depp) matkaa Machine-nimiseen kylään etsimään töitä. Kylässä hän sotkeutuu murhaan ja tulee myös itse ammutuksi. Blake lähtee pakomatkalle ja saa matkakumppanikseen natiiviamerikkalaisen heimostaan häädetyn Nobodyn, joka uskoo Blaken olevan kuuluisa runoilija William Blake. Nobody auttaa Blakea selviytymään erämaassa, joka osoittautuu vaaralliseksi monien yrittäessä saada Blakea kiinni löytöpalkkion toivossa. Selviytymisen toivossa Blake muuttuu lainsuojattomaksi tappajaksi ja jättää entisen elämänsä taakseen.

Natiivi-amerikkalaiset elokuvassa
---------------------------------

Tyypillisesti natiivi-amerikkalaiset kuvataan villeinä, brutaaleina tai parantajan hahmoina, jotka eivät toimi elokuvan keskiössä. Ohjaaja Jarmuschille oli tärkeää päästä eroon Hollywoodin stereotyypeistä, jotka koskivat natiivi-amerikkalaisten hahmoja. Hän loi hahmon natiivi-amerikkalaiselle Gary Farmerille, joka tekee Nobodysta yhden mielenkiintoisimmista hahmoista elokuvassa. Nobody esitetään aluksi stereotyyppisesti parantajana, joka pelastaa Blaken, mutta elokuvan edetessä hänen hahmonsa osoittautuu mutkikkaaksi. Elokuvassa esiintyy myös monia kohtauksia, joissa puhutaan creen tai siksikan kielillä, joita ei ole käännetty englannin kielelle. Tämän lisäksi elokuva nostaa kohtauksillaan esille eurooppalaisten invaasion tuhoisaa vaikutusta natiivi-amerikkalaisten heimoihin.
**Niala** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Ségoun alueen Blan piirissä Malissa. Se sijaitsee Banijoen eteläpuolisella tasangolla 12 kilometriä Blasta länteen. Kunnassa on 10 300 ja keskuskylässä 2 200 asukasta (vuonna 2009).

Nialan kunta rajoittuu pohjoisessa Blan piirin Dienan, idässä Blan, etelässä Beguenén ja lännessä Falon ja Tiemenan kuntiin.

Entisestä Blan arrondissementisa erotettuun kuntaan kuuluu seitsemän kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita, miniankoja, fulbeja ja dogoneja. Vallitseva uskonto on islam. Lisäksi on kristittyjä ja animisteja.

Nialan kautta kulkee Blan ja Falon välinen huonokuntoinen tie. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, metsien hyödyntäminen, käsityöammatit ja kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, maissi, riisi, durra, maapähkinä, lehmänpapu ja maapapu. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, aasit, siat ja vuohet. Palveluihin kuuluvat kuusi alakoulua, yläkoulu, koulutus- ja kehittämiskeskus (CED), lukutaitokeskukset, terveyskeskus ja sairastupa. Vesihuolto kattaa 80 % tarpeesta. Kunnassa ei ole sähköä.

Lähteet
-------

1. 1 2  4ème Recensement Général de la Population et de l’Habitat du Mali (RGPH). Resultats definitifs. Tome 0: Repertoire des villages *instat-mali.org*.  2013.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 10.8.2016.
2. ↑  Mali - Région de Ségou: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 10.8.2016.
3. 1 2 3  Plan de Securite Alimentaire: Commune Rurale de Niala 2008–2012 *fsg.afre.msu.edu*.  2007.  Arkistoitu 5.7.2017. Viitattu 10.8.2016.
*Tämä artikkeli käsittelee Ségoun alueen kuntaa. Samanniminen kunta on myös Koulikoron alueella.*

  

  

  

  

  

  

  

  

  

  

  

**Niamana** on maalaiskunta Ségoun alueen Sanin piirissä Malissa. Sen keskuskylä Niamana Sobala sijaitsee Banijoen eteläpuolisella tasangolla 50 kilometriä Sanista lounaaseen. Kunnassa on 9 600 ja keskuskylässä 800 asukasta (vuonna 2009).

Niamanan kunta rajoittuu idässä Sanin piirin Diélin, etelässä Diakourounan ja lännessä Blan piirin Yangasson kuntiin. Alue on pinnanmuodostukseltaan tasankoa. Pysyviä vesistöjä ei ole. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Kasvillisuus on savannia.

Kuntaan kuuluu 19 kylää. Asukkaat ovat bambaroita, soninkeja, miniankoja ja fulbeja.

Seudun läpi kulkee Ségoun ja Moptin välinen maantie RN6. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, käsityöammatit ja pienimuotoinen kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi, hirssi ja maissi. Myytäväksi kasvatetaan maapähkinää ja puuvillaa. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, hevoset, aasit ja siipikarja. Nuoriso hakeutuu ansiotöihin kaupunkeihin.

Kunnassa toimii neljä julkista alakoulua, viisi kyläkoulua, Niamana Sobalan yläkoulu, 15 lukutaitokeskusta sekä koulutus- ja kehittämiskeskus (CED). Niamana Sobalassa on terveyskeskus, synnytyslaitos ja lääkevarasto. Vesihuolto käsittää perinteisiä ja nykyaikaisia kaivoja, 18 käsikäyttöistä porakaivoa ja yhden aurinkovoimalla toimivan pumpun.

Lähteet
-------

1. 1 2  4ème recensement général de la population et de l’habitat. Résultats définitifs, tome 0: Répertoire des villages *instat-mali.org*.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 23.2.2018.
2. ↑  Mali - Région de Ségou: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 23.2.2018.
3. 1 2 3 4  Plan de Securite Alimentaire: Commune Rurale de Niamana 2007–2011 *fsg.afre.msu.edu*.  2007. Viitattu 23.2.2018. [vanhentunut linkki]
**Valjalan kirkko** on keskiaikainen kirkko Valjalan kylässä Saarenmaan saarella Virossa. Kirkko on tiettävästi vanhin Viron kivikirkoista ja se palveli aikanaan paitsi kirkkona, mutta myös linnoituksena.

Historia
--------

Kirkon länsifasadi.
Valjalan kirkko rakennettiin Valjalan maalinnan valloituksen jälkeen vuonna 1227. Valjalan valloitus merkitsi viimeisen vapaan Viron muinaismaakunnan kukistumista ristiretkeläisille. Valjalan kirkko on tiettävästi vanhin Viron kivikirkoista. Kirkon vanhin säilynyt osa on sen kuoriosa, johon rakennettiin vielä myöhemmin myös kirkkosali. Kirkko rakennettiin linnoitusrakenteeksi vuoden 1343 Yrjönyön kapinan aikaan. Rakennus ryöstettiin vuonna 1710 suuren Pohjan sodan aikana. Sittemmin 1900-luvun aikana kirkkoa on kunnostettu useampaan otteeseen.

Rakennus
--------

Kirkon torni.
Valjalan kirkko toimi paitsi kirkkorakennuksena, mutta myös linnoituksena. Kirkon länsifasadilla on sisterssiläisille tyypilliset kaksi suippokaarista ja yksi pyöreä ikkuna. Ikkunat ovat korkealla, jotta vihollinen ei pääsisi niistä sisään. Ikkunoiden yläpuolen suuri kaari rakennettiin ilmeisesti toteuttamattomana osana suunnitelmia laajentaa kirkkoa länteen. Kirkon pyöräkaarinen portaali edustaa romaanista tyyliä. Kirkolla on myös torni, joka on rakennettu mahdollisesti 1600-luvulla. Tornimuurissa on vanhojen hautalaattojen kappaleita. Kirkon kuoriosassa on kuusi apostolihahmoja esittävää seinämaalausta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Valjala kirik *Kultuurimälestiste register*. Muinsuskaitseamet. Viitattu 3.8.2019. (viroksi)
2. 1 2  Zetterberg, Seppo: *Viron Historia*, s. 71, 145. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2007. ISBN 9517465203.
3. 1 2  Valjalan Martinin kirkko *visit estonia*. Estonian Convention Bureau. Viitattu 3.8.2019.
4. ↑  Valjalan Martinin kirkko *Estonianislands.com*.  Arkistoitu 28.11.2020. Viitattu 3.8.2019.
**Niantaga** on maalaiskunta Sikasson alueen Koutialan piirissä Malissa. Sen keskuskylä Koloni sijaitsee 60 kilometriä Koutialasta koilliseen. Kunnassa on 6 200 ja keskuskylässä 4 000 asukasta (vuonna 2009).

Niantagan kunta rajoittuu kaakossa Koutialan piirin Koromon, etelässä Songo-Doubacorén, lännessä Ségoun alueen Blan piirin Diaramanan, pohjoisessa Yangasson ja koillisessa Sanin piirin Diakourounan ja Tourakolomban kuntiin. Maisemaa leimaavat tasangot ja laaksot.

Kuntaan kuuluu kolme kylää. Asukkaat ovat etupäässä miniankoja, fulbeja ja bambaroita.

Seudun pääelinkeino on maatalous. Tärkeimmät viljelykasvit ovat puuvilla, maissi, hirssi, durra, riisi, maapähkinä ja pavut. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja aasit.

Lähteet
-------

1. 1 2  4ème recensement général de la population et de l’habitat. Résultats définitifs, tome 0: Répertoire des villages *instat-mali.org*.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 10.3.2018.
2. ↑  Mali - Région de Sikasso: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 10.3.2018.
3. ↑  Mali - Région de Ségou: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 10.3.2018.
4. 1 2 3  Plan de Sécurité Alimentaire: Commune Rurale de Niantaga 2006-2008 *fsg.afre.msu.edu*.  2006.  Arkistoitu 5.3.2016. Viitattu 10.3.2018.
Presidentti Putin myönsi Staršinoville (kuvassa oikealla) kunniamerkin ansioista isänmaan hyväksi vuonna 2001

**Vjatšeslav Ivanovitš Staršinov** (ven. Вячеслав Иванович Старшинов, s. 5. kesäkuuta 1940 Moskova, Neuvostoliitto) on entinen neuvostoliittolainen jääkiekkoilija. Hänen pelipaikkansa oli keskushyökkääjä. Hänen on sanottu olleen yksi maailman parhaista jääkiekkoilijoista 1960-luvulla. Staršinov pelasi kuuluisassa Moskovan Spartakin ketjussa yhdessä Jevgeni ja Boris Maiorovin kanssa.

Urheilusaavutukset
------------------

Staršinov oli voittamassa kolmea Neuvostoliiton mestaruutta Moskovan Spartakin joukkueessa vuosina 1962, 1967 ja 1969. Maailmanmestaruuden hän voitti yhdeksän kertaa vuosina 1963–1971 sekä olympiakultaa vuosina 1964 ja 1968. MM-kisojen paras maalintekijä hän oli vuosina 1963 ja 1966, ja hänet palkittiin vuoden 1965 MM-kisojen parhaana hyökkääjänä. Neuvostoliiton urheilumestarin arvon hän sai vuonna 1963.

Pelaajana
---------

Staršinov oli tunnettu vahvasta maalinedustapelistään; hän toimitti maalivahdin eteen torjumat kiekot maaliin. Hän oli ahkera laukoja mistä hyvänsä kulmasta maalin lähellä. Staršinov pelasi fyysistä ja kovaotteista jääkiekkoa. Hän oli yksi ratkaisupelaajista maailmanmestaruuskisoissa 1960-luvulla.

Aiheesta muualla
----------------

* (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
* (venäjäksi)

Lähteet
-------

1. ↑  Vyacheslav Starshinov Olympedia. Viitattu 6.7.2021. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* VIAF

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee yhdysvaltalaista kaupunkia. Mobile tarkoittaa myös esimerkiksi katosta riippuvaa taide-esinettä, jossa on liikkuvia osia.*



**Mobile** on Yhdysvaltojen Alabaman osavaltion keskeisiä kaupunkeja ja merkittävin satama. Kaupunki sijaitsee Meksikonlahden pohjoisrannalla Mobilenlahdella. Kaupungin nimi juontaa juurensa paikalla asuneesta mobileintiaaniheimosta.

Historia
--------

Höyrylaivoja Mobilen satamassa.
Kaupunki perustettiin 1702, joskin jatkuvien Mobilejoen tulvien vuoksi sen sijaintia muutettiin vuonna 1711. Kaupunki oli osa Ranskan Louisianaa. Pariisin sopimuksella 1763 Mobile siirtyi brittien hallintoon. Muutos aiheutti kaoottisen tilanteen, ja ranskankreolilainen väestö muutti sankoin joukoin länteen nykyisten Mississippin ja Louisianan osavaltioiden alueille. Amerikan vallankumoussotien yhteydessä 1780 Mobilen saivat espanjalaiset ja pitivät sitä hallussaan vuoteen 1814. Sen jälkeen siitä tuli Yhdysvaltojen Meksikonlahden rannikon toiseksi suurin satama. Alkoi puuvillabuumi. Kauppa ja merenkulku vilkastuivat suuresti. Vuonna 1860 saapui virallisesti viimeinen orjalaiva *Clotilda* ilman kapteenia. Mukana tulleet afrikkalaiset rantautuivat ja ryhtyivät asuttamaan lähiympäristöä, jossa onnistuivat säilyttämään kielensä ja kulttuurinsa 1900-luvulle asti. Yhdysvaltain sisällissodan aikana Mobile oli strategisesti tärkeä satamakaupunki etelävaltioille ja sen lähistöllä käytiin Mobilenlahden taistelu vuonna 1864. Toisen maailmansodan jälkeen Mobileen rakennettiin *Brookleyn lentotukikohta*. Kaupungissa sijaitsee myös yliopisto *University of South Alabama*. Alue on kuuluisa ostereistaan ja katkaravuistaan, joskin näiden tuotanto on taantunut.

Elokuussa 2005 iski Hurrikaani Katrina alueelle. Mobile kärsi huomattavia vahinkoja, mutta säästyi täystuholta toisin kuin lännempänä sijaitsevat Biloxi, Gulfport ja New Orleans.

Väestö
------

Vuoden 2000 väestönlaskennan mukaan Mobilen väkiluku on 198 915, esikaupungit mukaan lukien noin 550 000. Asukkaista ilmoitetaan olevan valkoihoisia 50,4 % ja tummaihoisia tai afroamerikkalaisia 46,3 %. Lasten osuus on 26,5 %. Virallisen köyhyysrajan alla on 21,2 prosenttia väestöstä.

Satelliittikuva Mobilesta

Lähteet
-------

### Viitteet

1. ↑  American FactFinder (Community facts -haulla *kaupungin nimi, piirikunta*) *US Census Bureau*.  (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Mobile (Alabama)** Wikimedia Commonsissa
**De svarta riddarna** ("Mustat ritarit") on norjalais-ruotsalaisen Margit Sandemon kirjoittama historiallinen romaanisarja. Sarjaan kuuluu kaksitoista kirjaa, jotka ovat (nimisuomennokset ruotsinkielisten nimien mukaan):

1. *I skuggan av ett tecken* (*Varjon merkissä*)

* ISBN 9177130006

2. *Dit ingen går* (*Sinne ei mene kukaan*)

* ISBN 9177130014

3. *Vindens klagan* (*Tuulen valitus*)

* ISBN 9177130022

4. *Trollmannens märke* (*Velhon merkki*)

* ISBN 9177130030

5. *Skuggor* (*Varjot*)

* ISBN 9177130049

6. *Tistel bland rosor* (*Ohdakkeita ruusujen seassa*)

* ISBN 9177130057

7. *Amuletterna* (*Amuletit*)

* ISBN 9177130065

8. *Järnjungfrun* (*Rautaneitsyt*)

* ISBN 9177130073

9. *Demonens vingar* (*Demonin siivet*)

* ISBN 9177130081

10. *De okända* (*Tuntematon*)

* ISBN 917713009X

11. *Stenarnas tystnad* (*Kivien hiljaisuus*)

* ISBN 9177130243

12. *Vinterdröm* (*Talviuni*)

* ISBN 91-7713-025-1

De svarta riddarna -sarja on julkaistu kolmella kielellä, norjaksi, ruotsiksi ja puolaksi.

De svarta riddarna -sarjan logo.
Sarjan ensimmäinen osa ilmestyi vuonna 2000 ja viimeinen vuonna 2003. Lisäksi on kirjoitettu vuonna 2003 julkaistu kirja nimeltä *I riddarnas spår*, joka kertoo niistä vanhoista legendoista ja siitä tutkimustyöstä, johon De svarta riddarna -sarja perustuu.

Juoni
-----

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
De svarta riddarna-sarjan tapahtumat alkavat vuonna 2001. Päähenkilöinä on kaksi nuorta, Unni ja Morten. Morten on juuri joutunut auto-onnettomuuteen, ja kun Unni käy hänen luonaan sairaalassa, hän saa kuulla, että 1400-luvulla viisi mustaa ritaria tekivät sopimuksen ja langettivat Mortenin suvun ylle kirouksen, joka aiheutti sen, ettei kukaan siinä suvussa elä 25 vuotta vanhemmaksi. Sekä Mortenin vanhemmat että isovanhemmat kuolivat jo 25-vuotiaina, ja nyt Mortenin 25-vuotissyntymäpäivä lähestyy uhkaavasti ja häntä odottaa sama kohtalo.

Unni ja Morten päättävät tehdä yhdessä jotakin kirouksen murtamiseksi, ja lähtevät jäljittämään kirousta. Tarinan edetessä he tapaavat kolme muuta nuorta, Antonin ja hänen veljensä Jordin sekä Jordin naisystävän Veslan.
**Vjažištše** (ven. Вяжище) on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Outovan piirissä.

Maantietoa
----------

Järvi on 1,0 kilometriä pitkä, 0,5 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 32 hehtaaria. Se sijaitsee suoalueen itäpuolella ja sen omatkin rannat ovat ilmakuvista päätellen metsäisiä eteläosia lukuun ottamatta rämettä tai avosuota. Sen keskisyvyys on 1,3 metriä ja parhaimmillaan se on 2,3 metriä syvä. Järvi sijaitsee kaksi kilometriä Jammin (ven. Ямм) kirkonkylästä etelään ja 500 metrin päässä sen itäpuolelta ohittavalta ja Jammin kautta kulkevalta maantieltä 58K-096. Järvi on autio eikä sinne tule tietä.

Luontoarvoja
------------

Järvessä elää ainakin hauki, särki, ahven, kiiski, ruutana, mutakala, lahna, pasuri ja sorva. Jokirapua on esiintynyt heikosti eikä sitä ole enää tavattu vuoden 1997 jälkeen. Sillä on mutapohja ja sen rannikot ovat hiekkarantoja siellä, missä suo ei ole levittänyt hetteikköjä rantaveden peittoon. Etelärannoilla makaa järvessä veteen kaatuneita puunrunkoja ja järvellä voi kellua hetteiköistä irronneita turvelauttoja. Järvessä esiintyy toisinaan kalakuolemia.

Vesistösuhteita
---------------

Vjažištše sijaitsee Želtšan valuma-alueella ja sen laskujoki Osnitsa on Želtšan sivujoki. Želtša laskee Peipsijärveen, jonka alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven laskujoki Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen. Järven valuma-alueen koko on 31,5 neliökilometriä, mikä johtuu Brankasta (ven. Бранка) ja muista suo-ojien haaroista, jotka hakevat vettä monelta suolta ja järviltä. Valuma-alueen järviä ovat esimerkiksi Brannojen järvet ja Kolpino (ven. Колпино). Vjažištšen laskujoki on Osnitsa (ven. Осница), joka yhtyy Želtšaan kolmen kilometrin päässä Jammin kylässä.

Huomautuksia
------------

1. 1 2 3 4  Kohteen pituus, leveys ja ympäristön kasvillisuus, asutus ja nimistöä on tarkistettu Internetin Google-, Bing-, ACME- tai Yandex-karttapalvelusta käyttäen järven koordinaatteja.
2. ↑  Järven tilavuus on laskettu kertomalla järven pinta-ala sen keskisyvyydellä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Pihkovan alueen kartta: sivu 9 (Arkistoitu – Internet Archive), viitattu 30.5.2020
2. 1 2 3 4 5 6 7  Pihkovan alueen järviä (Excel) (arkistoitu, 22.5.2014)  luotu 7.9.2013. pskov.ru:  Pihkovan alueen valtion lupa- ja ympäristöhallintokomitea.  Arkistoitu 30.6.2019. Viitattu 30.5.2020. (venäjäksi)
3. ↑  Kuusinen, M. & Ollikainen, V.: *Venäläis-suomalainen suursanakirja*. Werner Söderström Oy, 1978. ISBN 951-0-00150-3.
4. 1 2  Neuvostoajan kartta: Лист O-35-Б, Луга (Luga), 1:200 000, viitattu 30.5.2020
Moba-asutus Togossa.
**Mobat** ovat gurilaista kieltä puhuva kansa Togon Savanesin alueella sekä lähiseuduilla Ghanassa ja Burkina Fasossa. Heitä on noin 150 000 henkeä.

Mobien sukukansoja ovat gurmat ja basarit. Ennen siirtomaa-aikaa he kuuluivat mamprusien ja dagombien valtapiiriin. Mobien pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Monet käyvät ansiotöissä Togon ja Ghanan eteläosien kahvi- ja kaakaoplantaaseilla.

Mobien asutus on hajanaista. Perinteinen asumus on pyöreä olkikattoinen savimaja. Asuntoa, talousrakennuksia ja viljavarastoa ympäröi savimuuri. Miehet pitävät eurooppalaisia vaatteita, naiset tunikan kaltaista paitaa ja eurooppalaisia leninkejä. Ruokavalio koostuu viljatuotteista ja kasviksista. Maitoa ja maitotuotteita ei käytetä.

Perinteinen yhteiskuntajärjestys koostuu suurperheistä, kyläyhteisöistä, patrilineaarisista suvuista ja ikäryhmistä. Avioliitto on virilokaalinen. Polygynia, leviraatti, sororaatti ja ostoavioliitto ovat yleisiä. Initiaatioriittiin liittyy etunimen vaihto.

Suurin osa mobista harjoittaa perinteistä uskontoa. Osa on muslimeja ja osa katolisia. Kansalla on rikas musiikkikulttuuri.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  *Narody i religii mira: Entsiklopedija*, s. 347. Moskva: Bolšaja Rossijskaja entsiklopedija, 1999. ISBN 5-85270-155-6.
|  |
| --- |
| Propyyliheksedriini |
| Propyyliheksedriini |
| **Systemaattinen (IUPAC) nimi** |
| 1-Sykloheksyyli-*N*-metyylipropan-2-amiini |
| **Tunnisteet** |
| CAS-numero | 101-40-6 |
| ATC-koodi |  ? |
| PubChem | 7558 |
| DrugBank | DB06714 |
| **Kemialliset tiedot** |
| Kaava | C10H21N |
| Moolimassa | 155.28 g/mol |
| **Farmakokineettiset tiedot** |
| Hyötyosuus |  ? |
| Metabolia |  ? |
| Puoliintumisaika |  ? |
| Ekskreetio |  ? |
| **Terapeuttiset näkökohdat** |
| Raskauskategoria | ? |
| Reseptiluokitus | 
 |
| Antotapa |  ? |

**Propyyliheksedriini** on lääkkeenä ja päihteenä käytetty stimulantti. Lääkkeenä sitä käytetään nenäsumutteena, joka vähentää nenän tukkoisuutta. Esimerkiksi Yhdysvalloissa nenäsumutetta myydään muun muassa kauppanimellä *Benzedrex*.

Päihdekäytössä propyyliheksedriini aiheuttaa amfetamiinin kaltaisen usean tunnin kestoisen päihtymyksen. Päihdekäytössä propyyliheksedriiniä saatetaan eristää lääkkeistä kiteisiksi suoloiksi, jotka niellään, nuuskataan tai pistetään verenkiertoon. Lääkeliuoksia saatetaan käyttää myös sellaisenaan. Propyyliheksedriinin päihdekäyttö on 1970-luvulta alkaen eri maissa johtanut useisiin stimulanttipsykooseihin, erilaisiin sydänperäisiin ongelmiin ja kuolemiin.

Maailman antidopingtoimisto (WADA) on luokitellut propyyliheksedriinin dopingaineeksi ja se on WADA:n kiellettyjen aineiden listalla.

Propyyliheksedriini on rakenteellisesti muuten samanlainen metamfetamiinin kanssa, mutta propyyliheksedriinissä on metamfetamiinin bentseenin tilalla sykloheksaani. Propyyliheksedriinissä on yksi kiraliakeskus ja sillä on siten kaksi stereoisomeeriä. Strereoisomeereistä L-propyyliheksedriini vapauttaa runsaammin dopamiinia ja norepinefriiniä toimien siten tehokkaampana stimulanttina ja sympatomimeettinä. Propyyliheksedriinin tarkkaa toimintamekanismia ei tiedetä.

Lähteet
-------

1. ↑  DR Wesson: Propylhexdrine.  *Drug and Alcohol Dependence*, 1986, 17. vsk, nro 2, s. 273–278. doi:10.1016/0376-8716(86)90013-X. ISSN 0376-8716. Artikkelin verkkoversio.
2. ↑  Benzedrex Inhaler *bfascher.com*. Viitattu 10.10.2020.
3. 1 2  PF Julia, EM Francis: Propylhexedrine: a vintage drug of abuse, rediscovered.  *Journal of Psychoactive Drugs*, 2012, 44. vsk, nro 3, s. 277–279. PubMed:23061329. doi:10.1080/02791072.2012.704593. ISSN 0279-1072. Artikkelin verkkoversio.
4. ↑  *Prohibited list: january 2020*, s. 7. WADA, 2020. Teoksen verkkoversio.
François-Xavier Fabren maalaama Alban herttuatar Louisen muotokuva vuodelta 1793.
**François-Xavier Fabre** (1766 Montpellier Ranska – 1837) oli ranskalainen taidemaalari, joka maalasi historiallisia aiheita. 

Fabre oli Jacques-Louis Davidin oppilas ja nousi maineeseen voitettuaan Prix de Romen vuonna 1787. Ranskan vallankumouksen aikana hän muutti Firenzeen, ja hänestä tuli Firenzen akatemian jäsen ja maalauksen opettaja. Hän ystävystyi Italiassa kirjailija Vittorio Alfierin kanssa, ja hänen väitetään avioituneen tämän lesken Luise zu Stolberg-Gedernin kanssa. Louisen kuoltua vuonna 1824 hän peri tämän omaisuuden, jonka hän käytti kotikaupunkiinsa perustamansa taidekoulun rahoittamiseen. Hän itse testamenttasi taidekokoelmansa kaupungille, josta tuli Musée Fabren perusta.

Fabren maalauksia ovat muun muassa *Kuoleva pyhä Sebastian* (1789) ja *Narkissoksen kuolema* (1814).

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **François-Xavier Fabre** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Prado
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Italian People
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Paljasjalkaisia kävelijöitä paljasjalkareitillä Niedersachsenissa, Saksassa
**Paljasjalkapuisto** on puistomainen alue, joka on tarkoitettu paljain jaloin käveltäväksi. Paljasjalkapuistossa on erilaisia materiaaleja jalkapohjalla aistittavaksi, kuten kaadettuja puunrunkoja, käpyjä, kiviä ja vesialueita.

Saksan ensimmäinen paljasjalkapolku perustettiin vuonna 1992 Bad Sobernheimiin. Nyt Saksassa on jo yli 60 paljasjalkapuistoa, joissa käy vuosittain satojatuhansia ihmisiä. Paljasjalkapuistoja on myös muun muassa Tanskassa, Australiassa ja Etelä-Koreassa.

Lähteet
-------

1. ↑  Paljain varpain kohti kesää  15.5.2012. Yle Akuutti. Viitattu 17.5.2012.
2. ↑  Paljasjalon kävely on hyvää lihasharjoitusta  7.7.2009. MTV3. Viitattu 17.5.2012.
3. ↑  Paljasjalkakävely *Terveyskirjasto*.  7.7.2009. Duodecim.  Arkistoitu 4.3.2016. Viitattu 8.11.2010.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Paljasjalkapuisto**.
* Public Barefoot Parks in Europe *www.barfusspark.info*. Viitattu 17.5.2012. (englanniksi)
* Anttonen, Hujanen, Kaikkonen, Märsylä: Paljasjalkarata lasten jalkaterien toimintojen aktivoijana *Jalkaterapian koulutusohjelman opinnäytetyö*.  23.11.2010. Metropolia. Viitattu 17.5.2012.
**Jingyuan** (kiin. 經遠) oli Kiinan Qing-dynastian Beiyangin laivaston Stettinissä Saksassa vuonna 1888 valmistunut Jingyuan-luokan panssariristeilijä. Alus upposi 17. syyskuuta 1894 Jalujoen taistelussa.

Valmistus
---------

*Jingyuan* tilattiin Stettiner AG Vulcanilta Stettinistä Saksasta ja sen köli laskettiin 1. tammikuuta 1885. Alus laskettiin vesille 3. tammikuuta 1887 ja se valmistui heinäkuussa 1887. Alus saapui marraskuussa Kiinaan, missä se liitettiin Beiyangin laivastoon 1. tammikuuta 1888.

Palvelus
--------

*Jingyuanin* liitettiin sisaraluksensa *Laiyuanin* kanssa Kiinassa Beiyangin laivastoon. Alukset kuuluivat vuonna 1889 amiraali Ding Ruchangin osastoon, joka vieraili Vladivostokissa. Alku vuodesta 1894 alus vieraili *Dingyuanin* ja *Zhenyuanin* sekä sisaraluksensa kanssa Singaporessa, mutta osaston käskettiin palaamaan Weihaiweihin ensimmäisen Kiinan-Japanin sodan uhatessa.

Alus sisaraluksineen osallistui Jalujoen taisteluun 17. syyskuuta 1894, jossa ne joutuivat taisteluun keisarillisen Japanin laivaston risteilijäosaston kanssa. *Jingyuan* yritti törmätä risteilijä *Yoshinoon* onnistumatta. Alus räjähti tykkitulessa vieden lähes koko 270 hengen miehistön mukanaan.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1860–1905*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 2002. ISBN 0-85177-133-5. (englanniksi)
* Wrigth, Richard N. J.: The Peiyang and Nanyang Cruisers of the 1880s.  *Warship*, 1996, XX. vsk, s. 95-110. Lontoo, UK:  Conway Maritime Press. ISBN 0-85177-685-X.   (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Wrigth, Richard N. J. s. 105

Jingyuan-luokan panssariristeilijät

|  |
| --- |
| *Jingyuan* - *Laiyuan* |
| Edeltäjä: ei – Seuraaja: *Pingyuan* |
**Auli Hillevi Virta** (s. 18. huhtikuuta 1951 Pori) on suomalainen yleisurheilija, joka saavutti SM-mitaleja 1960- ja 1970-lukujen vaihteessa. Hän edusti Koiviston Iskua.

Virta saavutti Kalevan kisoissa viisiottelussa hopeaa vuonna 1969 ja sijoittui kuudenneksi vuonna 1967. Hän saavutti Kalevan kisoissa pronssia 200 metrin aitajuoksussa vuonna 1968 ja korkeushypyssä vuonna 1970. Pituushypyssä hän sijoittui Kalevan kisoissa kuudenneksi vuonna 1968 ja yhdeksänneksi vuonna 1970.

Virran ennätyksiä ovat 200 metrin aitajuoksussa 29,9 s vuodelta 1968 sekä korkeushypyssä 163 cm ja pituushypyssä 547 cm vuodelta 1970.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Auli Virta Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
2. ↑  Hannus, Matti; Laitinen, Esa & Martiskainen, Seppo: *Kalevan kisat - Kalevan malja*, s. 289. Suomen Urheiluliitto, 2002. ISBN 951-96491-5-8.
3. ↑  Hannus, Matti; Laitinen, Esa & Martiskainen, Seppo: *Kalevan kisat - Kalevan malja*, s. 272, 275. Suomen Urheiluliitto, 2002. ISBN 951-96491-5-8.
*Tämä artikkeli kertoo nielurisoihin kertyvistä paakuista. Proppu voi tarkoittaa puhekielessä kiinnitystulppaa tai sulaketta.*
Kookas proppu nielurisassa.
Normaalikokoinen proppu.
**Proppu**, **risakivi** tai **tonsilloliitti** on nielurisojen koloihin kertynyt paakku, joka koostuu muun muassa kovettuneista bakteereista. Se on väriltään tyypillisesti kellertävän vaalea ja haisee usein epämiellyttävältä. Useimmilla ihmisillä on proppuja elämänsä aikana ainakin muutaman kerran.

Propun muodostuminen
--------------------

Nielurisat ovat täynnä koloja ja onteloita. Niihin saattaa kertyä bakteereja, kuolleita soluja ja limaa, jotka eivät pääse pois. Tällöin jäänteet voivat tiivistyä vaaleiksi möykyiksi koloihin. Kun möykyt kovenevat tai kalkkeutuvat, syntyy proppu.

Proppuja muodostuu paljon etenkin nielurisatulehduksista tai toistuvista nielutulehduksista kärsivillä.

Oireet
------

Proppu on hyvin paikallinen ja usein oireeton. Proput saattavat aiheuttaa pahanhajuista hengitystä, pahaa makua suussa, kurkkukipua, nielemisvaikeuksia ja nielurisojen turvotusta.

Proput sinänsä ovat vaarattomia, mutta joskus ne ylläpitävät bakteeritoimintaa, jonka tuloksena muodostuu pahanhajuista hengitystä aiheuttavia rikkiyhdisteitä.

Hoito
-----

Tyypillisesti proput ovat varsin pieniä ja ne aiheuttavat niin vähän haittaa, että ne voidaan poistaa kotona esimerkiksi tikkujen tai pumpulipuikkojen avulla. Poistaminen voi onnistua ilman välineitä painelemalla sormella nielurisaa eri puolilta samalla kurkkua hieman vastapainoksi jännittämällä saada proput puristettua ulos jonka jälkeen ne voidaan sylkeä pois. Lisäksi lämpimällä suolavedellä kurlaaminen voi lievittää proppujen aiheuttamaa epämukavuutta.

Vaikeammissa tapauksissa proppuihin voidaan määrätä erilaisia antibiootteja. Niistä voi olla apua, vaikkakaan ne eivät poista alkuperäistä proppujen muodostumisen syytä.

Mikäli proput ovat kehittyneet erityisen suuriksi ja oireileviksi, ne voidaan joutua poistamaan leikkauksella.

Lähteet
-------

1. 1 2  Haiseva paakku nielussa – se ei välttämättä ole pelkkä ruoanmuru *Yle*.
2. 1 2 3  Haisevia paakkuja nielussa? Näin pääset eroon propuista *tohtori.fi*.
3. ↑  Proput kurkusta? *Hyvä terveys*.
Rekonstruktiopiirros Eleusiin Suuresta propylaiasta.
Ateenan Akropoliin Propylaian rauniot.
**Propylaion** (m.kreik. προπύλαιον, lat. *propylaeum*), **propylaia** (m.kreik. προπύλαια, lat. *propylaea*) eli **propylon** (m.kreik. πρόπυλον, lat. *propylum*) tarkoittaa antiikin kreikkalaisessa arkkitehtuurissa monumentaaliporttia, joka toimi pyhäkköalueen eli temenoksen sisäänkäyntinä. Propylaionit muodostuivat yleensä pylväiden varassa olleesta portiikista, ja joskus niissä oli suljettavat oviportit.

Sanat *propylaion* ja *propylaia* ovat yhdistelmiä kreikan etuliitteestä *pro*- (’ennen’ tai ’edessä’) ja sanan *pylon* tai *pylaion* (’portti’) yksiköstä ja monikosta. Ne tarkoittavat siis kirjaimellisesti "ennen porttia olevaa".

Esimerkkejä
-----------

Tunnettuja antiikin aikaisia propylaion-portteja ovat muun muassa:

* Propylaia, Ateenan Akropoliin porttirakennus
* Propylaia, Asklepieion, Epidauros
* Suuri propylaia, Eleusis (Akropoliin Propylaian kopio)
* Pieni propylaia, Eleusis
* Propylon, Delos
* Propylon eli Ptolemaion, Suurten jumalten pyhäkkö, Samothrake

Termiä on sovellettu myös uusklassisessa arkkitehtuurissa, jossa vastaavankaltaisia portteja ovat muun muassa:

* Brandenburgin portti, Berliini
* Eustonin kaari (Euston Arch), Lontoo
* Propyläen, München

Lähteet
-------

1. ↑  Liddell, Henry George & Scott, Robert: προπύλαιος / προπύλαια, τά *A Greek-English Lexicon*.  1940. Oxford:  Clarendon Press / Perseus Digital Library, Tufts University.  (englanniksi)
2. ↑  Liddell, Henry George & Scott, Robert: πρόπυλον, τό *A Greek-English Lexicon*.  1940. Oxford:  Clarendon Press / Perseus Digital Library, Tufts University.  (englanniksi)
3. 1 2  Propylaeum *Encyclopaedia Britannica*. Viitattu 10.6.2019.
4. ↑  Castrén, Paavo & Pietilä-Castrén, Leena: "Propylaia", *Antiikin käsikirja*, s. 462. Otava, 2000. ISBN 951-1-12387-4.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **propylaion** Wikimedia Commonsissa
Yasmine Lafitte, AVN Adult Entertainment Expossa vuonna 2009
**Yasmine Lafitte** arabiaksi ياسمين لافيت (1. lokakuuta 1973, Tahar Souk, Marokko) on marokkolais-ranskalainen entinen pornonäyttelijä. 

Lafitten perhe muutti Lyoniin kun hän oli vauva. 18-vuotiaana hän lähti kotoaan ja opiskeli sairaanhoitajaksi ja työskenteli samalla tarjoilijana. Aikuisviihteen tekemisen hän aloitti silloisen miesystävänsä kanssa vuonna 2004. Kolme vuotta myöhemmin hän solmi rahakkaan sopimuksen Marc Dorcelin tuotantoyhtiön kanssa.

Lafitte on esiintynyt myös valtavirran elokuvissa. Hän teki vuonna 2007 roolin Cannesin elokuvajuhlilla esitetyssä Danielle Arbidin elokuvassa *A Lost Man*ja sivuroolin Olivier Marchalin rikoselokuvassa *MR 73*. Tehtyään useita pornoelokuvia hän lopetti niiden tekemisen vuonna 2009 keskittyäkseen valtavirran elokuviin ja työhönsä tuottajana. Hän sai uransa aikana aikuisviihdealan palkintoja.

Lähteet
-------

1. ↑  Yasmine (IV) Moroccan *Stars*. AVN. Viitattu 3.4.2022. (englanniksi)
2. 1 2  Plasse, Stéphanie: Yasmine : sexe, islam et blouse blanche *Découverte*.  12.12.2009. Le Nouvel Afrik.com. Viitattu 7.4.2021. (ranskaksi)
3. ↑  Hamdani, Hassan: Les Marocains et le X. Une histoire charnelle *Couverture*. Telquel Online.  Arkistoitu 13.1.2011. Viitattu 7.4.2021. (ranskaksi)
4. ↑  Sullivan, David: Exclusive: Complete 2008 eLINE Award Winners from Venus Berlin *Business*.  22.10.2008. AVN. Viitattu 3.4.2022. (englanniksi)
5. ↑  Warren, Peter: Venus Award Winners Announced *Business*.  24.10.2007. AVN. Viitattu 3.4.2022. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Yasmine Lafitte Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Achim Steiner (vasemmalla)
**Achim Steiner** (s. 1961 Brasilia) on saksalainen ympäristöpolitiikan asiantuntija. Hän työskentelee Yhdistyneiden kansakuntien kehitysohjelman (UNDP) pääjohtajana vuodesta 2017. Aiemmin hän työskenteli YK:n ympäristöohjelman (UNEP) johtajana 2006–2016.

Vuosina 2001–2006 Steiner oli Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton (IUCN) pääjohtaja. YK:n yleiskokous valitsi Steinerin UNEP:n johtoon nelivuotiskaudelle 2006. Vuonna 2010 hänet valittiin toiselle nelivuotiskaudelle, minkä jälkeen kautta jatkettiin vielä kahdella vuodella vuoteen 2016 saakka.

Steiner asui kymmenen ensimmäistä elinvuottaan Brasiliassa,*lähde?* mutta suoritti opintonsa Britanniassa. Hän opiskeli filosofiaa, valtio-oppia ja taloutta Oxfordin yliopistossa, missä suoritti kandidaatin tutkinnon (BA). Maisterin tutkinnon (MA) hän suoritti Lontoon yliopistossa, missä hän opiskeli taloutta ja aluesuunnittelua erikoistuen kansainväliseen kehitykseen ja ympäristöpolitiikkaan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Achim Steiner UNEP. Viitattu 21.2.2022. (englanniksi)
2. ↑  UNDP Administrator Achim Steiner begins second term  17.6.2021. UNDP. Viitattu 21.2.2022. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Achim Steiner TED.comissa (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Tšekki

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Planetaariset tunnit** on muinainen järjestelmä, jolla kuvattiin aikaa päivästä tai yöstä. Päivän tunnit saatiin jakamalla auringon nousun ja laskun välinen aika kahteentoista osaan. Yö auringon laskusta sen nousuun jaettiin myös kahteentoista osaan. Tämä tapa jakaa tunnit tuli Egyptistä.

Päivän ensimmäinen tunti nimettiin kyseistä viikonpäivää hallitsevan planeetan mukaan. Maanantai - Kuu, Tiistai - Mars, Keskiviikko - Merkurius, Torstai - Jupiter, Perjantai - Venus, Lauantai - Saturnus, Sunnuntai - Aurinko. Seitsemän planeetan listaa toistettiin seuraaville tunneille järjestyksessä Saturnus, Jupiter, Mars, Aurinko, Venus, Merkurius ja Kuu seuraavaan auringon nousuun saakka.

Planetaarisia tunteja käytettiin keskiaikaisissa grimoireissa tavallisesti kertomaan ajankohtaa, milloin joku asia piti tehdä. Esimerkiksi "Saturnuksen päivänä ja tuntina" tarkoitti lauantaina auringon noustessa.

Lähteet
-------

1. ↑  Oja, Heikki: *Aikakirja 2007*, s. 72. Helsinki: Helsingin yliopiston almanakkatoimisto, 2007. ISBN 952-10-3221-9. Teoksen verkkoversio (viitattu 27.6.2011).  (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Stratton-Kent, Jake: *The True Grimoire*, s. 174. Bibliothèque Rouge. Scarlet Imprint, 2010. ISBN 978-0-9567203-2-0.

Aiheesta muualla
----------------

* Planetary hours (englanniksi)
**CASSIOPE** on Kanadan avaruusjärjestön kehittämä tiedesatelliitti. Se laukaistaneen avaruuteen elliptiselle polaariradalle ainakin vuosi myöhässä alkuperäisestä tavoitteestaan, joka oli vuoden 2010 lopussa. Satelliitti kuljettaa tietoliikenneyritykselle kehitettyä tietoliikennetransponderiä, jonka nimi on Cascade, ja tieteellistä mittalaiteyhdistelmää, jonka nimi on ePOP (enhanced Polar Outflow Probe). Näiden kahden laitteen nimien yhdistelmä luo akronyymin CASSIOPE, joka on purettavissa sanoiksi "Cascade, Smallsat and Ionospheric Polar Explorer".

Calgaryn yliopiston avaruustutkimuksen instituutti johtaa hanketta. Sen kehittämä mittalaite mittaa auringon aktiivisuutta, etenkin revontulia. ePOPin tiedelaitteet on NASAn ja JAXAn toteuttamia.

Cascade tietoliikennelaite on "store&forward"-tyyppinen tiedostojen välityslaite. Järjestelmän käyttäjä tarvitsee 1-2 metrin kokoisen antennin satelliittilähetys- ja vastaanottoasemalleen. Satelliittin siirtämä tiedosto on tyypillisesti kooltaan 50-500 Gbyteä. Satelliittiin voidaan viedä tietoa 4 kbps nopeudella ja siitä voidaan ladata maahan tietoa 4 Mbps nopeudella. Satelliitti kuljettaa tiedon 90 minuutissa toiseen paikkaa Kanadassa tai muuhun paikkaan satelliitin lentoradan alla. Potentiaalinen käyttäjä on siis periferiassa toimiva ihminen, yritys tai kunnan tai valtion organisaatio. Päivässä satelliitti voi kuljettaa jopa 15 gigabyteä tietoa.

Satelliitin pääurakoitsijana on kanadalainen Bristol Aerospace. CASSIOPE painaa 375 kg ja sen muoto on kuusikulmainen, (1,8 m kulmasta kulmaan, pituus 1,2 metriä).

Laukaisu
--------

CASSIOPE:n laukaisu Vandenbergin lentotukikohdasta.
Satelliitti laukaistiin SpaceX:n Falcon 9 v1.1 -raketilla. Primaarihyötykuorman laukaisu onnistui. Lento oli uuden Falcon 9:n version ensilento ja samalla ensimmäinen, jolla kokeiltiin uudelleenkäytön tekniikoita varsinaisella lennolla. Ensimmäisen vaiheen aiotut 3 moottoria saatiin syttymään uudelleen laskeutumisvaihetta varten ja vaihe ohjattua laskeutumaan mutta toisella poltolla ilmakehässä vaihe alkoi pyöriä hallitsemattomasti, jolloin polttoaine pakkautui tankkien reunamille ja moottori sammui. Vaihe tuhoutui ja törmäsi mereen.

Myös toisen vaiheen moottori yritettiin uudelleenkäynnistää mutta se ei onnistunut. Tällöin sekundaarinen hyötykuorma, joukko nanosatelliitteja, jäi laukaisematta aiotusti.

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  CASSIOPE's ePOP probe will study upper atmosphere Canadian Space Agency.
4. 1 2  Ferster, Warren: Upgraded Falcon 9 Rocket Successfully Debuts from Vandenberg *spacenews.com*.  29.9.2013. SpaceNews Inc. Viitattu 17.2.2015. (englanniksi)
**Caluire-et-Cuire** on Ranskan kunta ja 42 000 asukkaan kaupunki Lyonin esikaupunkialueella. Se kuuluu Rhônen departementtiin Rhône-Alpesin hallintoalueella Itä-Ranskassa. 

Caluire-et-Cuire sijaitsee Saône- ja Rhônejokien välissä Lyonin keskustan pohjoispuolella.

Caluire-et-Cuire tuli toisen maailmansodan aikana tunnetuksi vastarintajohtaja Jean Moulinin pidätyksestä kesäkuussa 1943.

Caluire-et-Cuiren naapurikunnat ovat etelässä Lyon, luoteessa Collonges-au-Mont-d’Or, pohjoisessa Fontaines-sur-Saône, idässä Rillieux-la-Pape ja kaakossa Villeurbanne.

Kunta jakautuu kaupunginosiin Bissardon, Cuire-le-Bas, Cuire-le-Haut, Le Bourg, Le Vernay, Montessuy, Saint-Clair ja Vassieux. Suurimmat niistä ovat Montessuy (12 000 asukasta) ja Cuire-le-Haut (8 000 asukasta).

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäiset artikkelit: fr:Caluire-et-Cuire & en:Caluire-et-Cuire
**Planken** on Liechtensteinin väkiluvultaan pienin kunta noin 360 asukkaallaan. Planken sijaitsee vuoren rinteellä metsän ympäröimänä, ja se onkin monen patikkareitin aloituspaikka. Kylästä aukeaa näkymä Reinin laaksoon. Kunnan nimi tulee roomalaisten sanasta *Planca* tai *Plaunca*, joka tarkoittaa vuoren rinteellä olevaa niittyä tai laidunta. Kuntaa ympäröivissä metsissä ennen harjoitettu metsäteollisuus ei enää ole merkittävää, vaan suurin osa plankenilaisista ansaitsee elantonsa Reinin laakson liikkeissä. Planken tunnetaan myös alppihiihdon olympiavoittaja Hanni Wenzelistä.

Nähtävyyksiä
------------

* *Josefinkappeli* rakennettiin 1768 ja kunnostettiin ruhtinas Franz I:n tuella 1929/1930.

Politiikka
----------

Plankenin kunnanjohtaja on *Gaston Jehle* (FBP). Maaliskuun 2005 maapäivävaaleissa Plankenista valittiin maapäiville yksi edustaja, FBP:n *Josy Biedermann*.

LiechtensteinLiechtensteinin kunnat

|  |  |
| --- | --- |
| Oberland | 
* Balzers
* Planken
* Schaan
* Triesen
* Triesenberg
* Vaduz

 |
| Unterland | 
* Eschen
* Gamprin
* Mauren
* Ruggell
* Schellenberg

 |
**Callum William McGregor** (s. 14. kesäkuuta 1993 Glasgow) on skotlantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Skotlannin valioliigassa pelaavaa Celticiä.

McGregor teki debyyttinsä Celticin edustusjoukkueessa kesäkuussa 2014 Mestarien liiga -karsinnassa KR Reykjavíkiä vastaan, ja teki myös ottelun ainoan maalin.

McGregor pelasi useissa Skotlannin juniorimaajoukkueissa. Skotlannin A-maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen ottelunsa 9. marraskuuta 2017 Alankomaita vastaan. Kesäkuun 13. päivään 2021 mennessä hän on pelannut 31 maaottelua.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Callum McGregor Transfermarkt-sivustolla (englanniksi) Viitattu 14.6.2021.

  

Skotlannin joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2020
1 Marshall |
2 O’Donnell |
3 Robertson |
4 McTominay |
5 Hanley |
6 Tierney |
7 McGinn |
8 McGregor |
9 Dykes |
10 Adams |
11 Christie |
12 Gordon |
13 Taylor |
14 Fleck |
15 Gallagher |
16 Cooper |
17 Armstrong |
18 Turnbull |
19 Nisbet |
20 Fraser |
21 McLaughlin |
22 Patterson |
23 Gilmour |
24 Hendry |
25 Forrest |
26 McKenna |
Valmentaja Clarke
*Vega*. Jacob Häggin (1839–1931) maalaukseen perustuva postikortti.
**Vega** oli ruotsalainen parkki, joka oli alun perin rakennettu pyyntialukseksi. Se oli Adolf Erik Nordenskiöldin laiva tutkimusmatkalla, jolla hän ensimmäisenä purjehti läpi Koillisväylän 1878–1880. Kuljettuaan Koillisväylän alus purjehti koko Euraasian ympäri.

Laiva
-----

SS *Vega* oli kolmimastoinen puurakenteinen purjelaiva, jossa oli 70 hevosvoiman höyrymoottori apuvoimana. Aluksen pituus oli 46 metriä, ja sen kapasiteetti oli 357 tonnia. Se rakennettiin Bremerhavenissa vuonna 1872 valaanpyyntialukseksi.

Arktinen tutkimus
-----------------

*Vegan* matka Euraasian ympäri.
Ruotsi hankki ja uudelleenrakensi aluksen arktiseen tutkimukseen Adolf Erik Nordenskiöldin tutkimusmatkaa varten. Hanketta rahoitti etenkin Ruotsin kuningas Oskar II. *Vegan* kapteenina historiallisella retkellä toimi Ruotsin laivaston luutnantti Louis Palander. *Vega* lähti Ruotsista 22. kesäkuuta 1878. Se jäin jäihin kiinni 28. syyskuuta 1878 vain 200 kilometrin päässä Beringinsalmesta. Laiva pääsi jäistä irti 18. heinäkuuta 1879. Kaksi päivää myöhemmin se ohitti Dežnevinniemen, jolloin se oli kulkenut Koillisväylän poikki. Se palasi Ruotsiin läntisen Tyynenmeren, Intian valtameren, Suezin kanavan ja Välimeren kautta.

Laivan tuhoutuminen
-------------------

Tutkimusmatkan jälkeen alus myytiin takaisin pyyntiyhtiölle, ja sen ilmoitettiin uponneen vuonna 1903 Melwille-lahteen Grönlannin luoteisrannikolla skotlantilaisen Ferguson-varustamon tehtävissä.

Kuvia
-----

* Vegan paluu Tukholmaan 24. huhtikuuta 1880. Robert Haglundin kuva vuodelta 1880.*Vegan* paluu Tukholmaan 24. huhtikuuta 1880. Robert Haglundin kuva vuodelta 1880.
* Georg von Rosen, Upptäcktsresanden A. E. Nordenskiöld, 1886. Maalauksessa Nordenskiöld ja taustalla Vega.Georg von Rosen, *Upptäcktsresanden A. E. Nordenskiöld*, 1886. Maalauksessa Nordenskiöld ja taustalla *Vega*.
* Ivar Johnsson, Vega-monumentti, 1930, Tukholma.Ivar Johnsson, *Vega-monumentti*, 1930, Tukholma.

Lähteet
-------

1. 1 2  Baker, W.A. & Tryckare, Tre: *The Engine Powered Vessel*, s. 81. New York: Grosset & Dunlap, 1965.
2. ↑  Aho, Maire: A. E. Nordenskiöld *A.E. Nordenskiöld Collection included in the Unesco Memory of the World Program*.  Tietolinja News 1/1999. Viitattu 22.06.2018.
3. 1 2  Liukkonen, Petri & Pesonen, Ari: Baron Nils A(dolf) E(rik) Nordenskiöld (1832-1901) *Authors' Calendar*.  2008. Viitattu 22.06.2018.
4. ↑  Föremål Ruotsin kansallismuseo.  Arkistoitu 4.11.2014. Viitattu 23.4.2015. (ruotsiksi)
Kharonin, unen, yön ja Morfeuksen pursi Luca Giordanon maalaus, 1684-1686.
**Psykopompos** (kreik. *ψυχοπομπός* ’sielujen opas’) tarkoittaa useissa uskonnoissa erityistä henkistä olentoa, joka ohjaa vainajaa tuonpuoleiseen. Psykopomposten tehtävänä ei ole tuomita kuollutta vaan ainoastaan turvata matka. 

Psykopompokset on usein samastettu hevosiin, korppeihin, koiriin, variksiin, pöllöihin, varpusiin, hirviin ja delfiineihin. Jungilaisessa psykologiassa psykopompos on välittäjä tietoisuuden ja alitajunnan välillä. Unissa se voidaan nähdä viisaana miehenä (tai naisena) tai toisinaan auttavan eläimen hahmossa. Joissakin kulttuureissa šamaani hoitaa psykopompoksen tehtävää. Eri uskonnoissa psykopompoksia ovat olleet esimerkiksi Epona, Horus, Neith, Kharon, Morfeus, Hermes, Thanatos, Turms, Agni, Azrael, Gabriel, Baldur, Mithra, Odin ja enkelit sekä valkyyriat.

Lähteet
-------

1. ↑  ψυχοπομπός *Henry George Liddell, Robert Scott A Greek-English Lexicon*. Perseus.tufts.edu. Viitattu 12.10.2021. (englanniksi)

Katso myös
----------

* Kuolema
* Sielulintu

### Kirjallisuutta

* Mircea Eliade, "Shamanism", 1964, Chapters 6 and 7, "Magical Cures: the Shaman as Psychopomp".