recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Autofiktio** on kirjallisuutta, jossa kirjailija esiintyy päähenkilönä ja kertojana, osana tapahtumia, jotka ovat enemmän tai vähemmän uskollisia kirjailijan elämästä tiedetyille faktoille.

Sanan autofiktio otti käyttöön ranskalainen kirjailija Serge Doubrovsky viitatessaan romaaniinsa *Fils* (1977). Suomessa mainittiin ensimmäisen kerran lajinimikkeeksi autofiktio vuonna 2007 Anu Kaipaisen teos *Vihreiksi poltetut puut*.

Autofiktiota on määritelty omaelämäkerran alalajiksi, ja jotkut ovat pitäneet sitä omana kirjallisuudenlajina. Sitä on kutsuttu käsitteellä "fiktio itsestä". Fiktiivinen hahmo käy sitä uskottavammaksi, mitä tutummaksi hän lukijalle tulee.

Anja Kaurasen *Kiinalainen kesä* (1989) on suomalainen autofiktio. Myös Kari Hotakainen, Pentti Holappa ja Pirkko Saisio ovat kirjoittaneet romaaneita, joissa he kirjoittivat itsestään. Sofi Oksanen kertoi lehtihaastattelussa nykykirjallisuudesta autofiktion kiinnostavan häntä erityisesti.

Lähteet
-------

1. 1 2  Päivi Koivisto: Autofiktio protestina ja (identiteetti)poliittisen vaikuttamisen välineenä *Mustekala.info*.  12.7.2011. Mustekala.info. Viitattu 11.9.2013.
2. ↑  Sarah Pitcher McDonough: How to Read Autofiction *A thesis*.  4/2011. Wesleyan University. Viitattu 11.9.2013. (englanniksi)
3. 1 2  Päivi Koivisto: Omasta elämästä myytyihin sieluihin *Kiiltomato.net*. Lukukeskus. Viitattu 10.1.2022.
4. ↑  Vihreiksi poltetut puut (Siteerattu: Outi Rantanen/ Sanojen aika) *Kirjasampo*. Viitattu 16.11.2019.
5. ↑  Liisa Enwald, Anja Vähäaho, Kristiina Wallin: Alussa oli tarina, Fiktio ja fakta *Teletopelius*. Viitattu 11.9.2013. [vanhentunut linkki]
**Kaarlo (Kalle) Albert Kulmala** (27. syyskuuta 1891 Tammela – 4. marraskuuta 1936 Tukholma) oli suomalainen maanviljelijä ja Työväen ja pienviljelijäin puolueen kansanedustaja.

Kulmalan vanhemmat olivat pienviljelijä Kaarle Kulmala ja Serafia Enqvist. Hän kävi kansakoulun ja suoritti 1932–1935 maatalouskoulun Petroskoissa.

Kulmala oli vankilassa poliittisista syistä Suomen sisällissodan jälkeen 1918–1920. Hän oli maataloustöissä kotitilallaan Kuusjoella ja maanviljelijänä 1925–1930. Puolustusvaliokunnan jäsenenä hän vieraili 1927 Tuusulassa suojeluskuntien päällystöopistolla. 

Kulmala siirtyi Neuvostoliittoon 1931 ja oli siellä Repolan neuvostotilan ja Repolan kombinaatin palveluksessa 1932–1934. Hän toimi Neuvostoliiton kommunistisen puolueen Karjalan aluekomitean sihteerinä 1935, palasi Suomeen 1935 ja siirtyi 1936 Ruotsiin jossa hän myös kuoli. 

Kulmala oli Työväen ja pienviljelijäin vaaliliiton kansanedustajana 1924–1927 ja Työväen ja pienviljelijäin puolueen kansanedustajana 1927–1930 edustaen Turun läänin eteläistä vaalipiiriä. Hän oli Kuusjoen kunnanvaltuuston jäsenenä ja kuului Suomen kommunistisen puolueen keskuskomiteaan.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑  .aspx Kalle Kulmala *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta.

Työväen ja pienviljeläin eduskuntaryhmän kansanedustajat

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Työväen ja pienviljelijäin eduskuntaryhmän kansanedustajat 1924–1927 |
| --- |
|  |
| Eduskuntaryhmä(18) | 
* Allila
* Asikainen
* Huttunen
* Isaksson
* Jokela
* Komulainen (1924–1927†)
* Kulmala
* Liedes (1924–1927)
* Nurminen
* Pitkänen (1927)
* Ramstedt
* Rosenberg
* Räsänen
* Savenius
* Soikkeli
* Strengell (1924–1927)
* Tabell
* Tenhunen (1924)
* Varho (1925–1927)
* Virta
* Vuokila (1924)
* Vuorio (1924–1925)

 |

 |

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Työväen ja pienviljelijäin eduskuntaryhmän kansanedustajat 1927–1929 |
| --- |
|  |
| Eduskuntaryhmä(20) | 
* Asikainen
* Enne (1927–1928)
* Hämäläinen
* Isaksson
* Kulmala
* Latva (1927–1928)
* Lehtonen (1927)
* Lehtinen (1927–1929)
* Liedes
* Myllymäki
* Pekkala
* Perälä (1928–1929)
* Ramstedt
* Riihimäki
* Rosenberg
* Savenius
* Savolainen
* Strengell (1928–1929)
* Tabell
* Tanner
* Turunen
* Urpilainen
* Virta

 |

 |

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Työväen ja pienviljelijäin eduskuntaryhmän kansanedustajat 1929–1930 |
| --- |
|  |
| Eduskuntaryhmä(23) | 
* Halén
* Kallio (1929–1930)
* Kulmala
* Kyhälä
* Lehto
* Liedes
* Meriläinen
* Myllymäki
* Mäenpää (1930)
* Pekkala
* Perälä
* Pohjaranta
* Riihimäki
* Rosenberg
* Rötkö
* Salo
* Strengell
* Tabell
* Talvio
* Tanner
* Turunen
* Urpilainen
* Virta
* Väisänen

 |

 |



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Eduskunta

 |

 |
**Rey Francisco de Asís** oli Espanjan laivaston vuonna 1853 vesille laskettu Reina Isabel II -luokan kaksikantinen 84-tykkinen linjalaiva.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Reina Isabel II -luokka*
Alus tilattiin Ferrolista Reales Astilleros de Esteirolta, missä köli laskettiin 2. joulukuuta 1850. Alus laskettiin vesille 18. syyskuuta 1853 ja otettiin palvelukseen syyskuussa 1853.

24. lokakuuta 1855 annettiin kuninkaallinen määräys, jonka mukaan alukselle tuli asentaa 350 hevosvoiman Penn-moottori etu- ja päämaston väliin. Alus siirrettiin maaliskuussa 1856 kuivatelakalle odottamaan muutostöitä. Muutostyö peruutettiin 21. kesäkuuta 1856.

Palvelus
--------

Alus lähti 25. toukokuuta 1858 Alicantesta laivastonäyttelyn päätyttyä päällikkönään Ramón María Pery Valenciaan kuljettaen kuningatar Isabel II:ta. Kuningatarta saattanutta pääosin höyrylaivoista koostunutta laivastoa komensi laivastoministeri José María de Quesada. Alus saapui 28. toukokuuta laivaston mukana Valeciaan. Alus saapui Vigosta Ferroliin 1. syyskuuta kuljettaen kuningatarta.

Aluksesta tehtiin 11. tammikuuta 1859 kadettien koululaiva. Alus saapui 10. syyskuuta 1860 Alicanteen, mistä se lähti 16. syyskuuta Baleaareille. Se kuului laivueeseen, jossa oli kuningatarta kuljettanut potkurifregatti *Princesa de Asturias*. Alus lähti 20. syyskuuta Palmasta ja saapui Barcelonaan 21. syyskuuta.

Alus lähti 1861 Cádizista Havannaan, mistä se palasi seuraavana vuonna La Carracaan. Aluksesta tehtiin 1863 jälleen koululaiva päällikkönään Juan Topete y Carballo. Se poistettiin 19. lokakuuta 1866 alusluettelosta.

Lähteet
-------

* Winfield, Rif; Tredrea, John; Garcia-Torralba Pérez, Enrique & Blasco Felip, Manuel: *Spanish Warships in the Age of Sail 1700-1860: Design, Construction, Career and Fates*. Seaforth Publishing, 2023. ISBN 978-1-5267-9078-1. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5  Winfield et al 2023 s. 123-124

*Reina Isabel II* -luokan linjalaivat

|  |
| --- |
| *Reina Isabel II* - *Rey Francisco de Asís* |
| Edeltäjä: Neptuno-luokka – Seuraaja: EI |
**San Fernando** oli Espanjan laivaston vuonna 1765 vesille laskettu San Carlos -luokan kaksikantinen 80-tykkinen linjalaiva.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: San Carlos -luokka*
Alus tilattiin Havannasta, missä köli laskettiin 18. huhtikuuta 1764. Alus laskettiin vesille 24. heinäkuuta 1765.

Palvelus
--------

Alus lähti 14. heinäkuuta 1766 Havannasta linjalaiva *Brillanten* ja fregattien *Astrea* ja *Nuestra Señora de la Concepciónin* sekä kahden urcan ja tartanin kanssa. Ne muodostivat kuljetuksen, jonka lastina oli neljän miljoonan peson edestä aarteita. Ne saapuivat 24. syyskuuta Cádiziin. Vuonna 1767 alus partioi Biskajanlahden eteläosassa linjalaivojen *San Genaro* ja *Campión* kanssa päällikkönään Fernando de Loxtia. Vuonna 1768 alus siirrettiin Ferrolissa reserviin.

Alus palautettiin palvelukseen päällikkönään Ignacio de Mendizábal ja lähti 31. toukokuuta 1779 Ferrolista linjalaiva *San Luisin* ja fregatti *Nuestra Señora de la Asuncionin* kanssa Coruñaan. Vuosina 1780-1781 alus osallistui Gibraltarin piiritykseen ja Englannin kanaalin sotaretkiin Antonio Osornon lippulaivana. Kesäkuussa 1782 se osallistui Cabo São Vicenten edustalla brittiläisen 52 aluksen saattueen valtaukseen, mutta ei osallistunut varsinaiseen taisteluun.

Vuonna 1784 alukselle asennettiin lisäkansi, jolloin tykkien määrä aluksella nousi 94:ään. Se osallistui 1790-1796 sotatoimiin Biskajanlahdella ja Välimerellä. Vuoden 1801 lopulla alus poistettiin palveluksesta Cádizissa, mutta se oli 1805 Ferrolissa odottamassa pääsyä telakalle. Alus oli Ferrolissa, kunnes se määrättiin romutettavaksi 8. lokakuuta 1813. Alus romutettiin 1815 ja jäännökset myytiin vuoden loppuun mennessä.

Lähteet
-------

* Winfield, Rif; Tredrea, John; Garcia-Torralba Pérez, Enrique & Blasco Felip, Manuel: *Spanish Warships in the Age of Sail 1700-1860: Design, Construction, Career and Fates*. Seaforth Publishing, 2023. ISBN 978-1-5267-9078-1. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Winfield et al 2023 s. 118-119

*San Carlos* -luokan linjalaivat

|  |
| --- |
| *San Carlos* – *San Fernando* – *San Luis* |
| Edeltäjä: Rayo-luokka – Seuraaja: San Vicente Ferrer -luokka |
**Butyloitu hydroksianisoli** eli **butyylihydroksianisoli** tai **BHA** (C11H16O2) on fenoleihin kuuluvien 2-*tert*-butyyli-4-hydroksianisolin ja 3-*tert*-butyyli-4-hydroksianisolin seos. Yhdistettä käytetään hapettumisenestoaineena muun muassa elintarvikkeissa sekä petrokemian tuotteissa.

Ominaisuudet
------------

Butyloitu hydroksianisoli on huoneenlämpötilassa valkoista vahamaista ainetta. Yhdiste on käytännöllisesti katsoen veteen liukenematonta, mutta liukenee useisiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, propyleeniglykoliin ja petrolieetteriin. Butyloidun hydroksianisolin karsinogeenisuudesta on ristiriitaista tietoa. Toisaalta sen on todettu ehkäisevän eräiden yhdisteiden aiheuttamia maksakasvaimia, eikä sitä ole todettu mutageeniseksi Amesin testillä. Toisaalta butyloidun hydroksianisolin on havaittu aiheuttavan rotilla kasvaimia vatsaan ja virtsarakkoon.

Valmistus ja käyttö
-------------------

Butyloitua hydroksianisolia valmistetaan alkyloimalla p-metoksifenolia tert-butanolin tai isobuteenin avulla. Noin 90 % on 3-isomeeria ja loput ovat 2-isomeeria. Yhdistettä voidaan valmistaa metyloimalla hydrokinonin ja tert-buteenin tai isobuteenin muodostamaa reaktiotuotetta.

Butyloitua hydroksianisolia voidaan käyttää hapettumisenestoaineena muun muassa öljyissä, rasvoissa, kastikkeissa ja leipomotuotteissa. Aineen E-koodi on E320. Sitä voidaan käyttää hapettumisenestoaineena myös petrokemian tuotteissa, kumeissa, lääkkeissä ja kosmetiikassa.

Lähteet
-------

1. ↑  Butylhydroxyanisole – Substance summary *PubChem*. NCBI. Viitattu 17.12.2015.
2. 1 2 3 4  Susan Budavari (päätoim.): *Merck Index*, s. 256-257. 12th Edition. Merck & Co. 1996. ISBN 0911910-12-3. (englanniksi)
3. 1 2 3  Alén, Raimo: *Kokoelma orgaanisia yhdisteitä: Ominaisuudet ja käyttökohteet*, s. 240. Helsinki: Consalen Consulting, 2009. ISBN 978-952-92-5627-3.
4. ↑  Steven Baskin,Harry Salem: *Oxidants, Antioxidants And Free Radicals*, s. 329-330. CRC Press, 1997. ISBN 9781560326441. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 17.12.2015). (englanniksi)
5. 1 2  Narasimhan Calamur, Martin E. Carrera & Richard A. Wilsak: *Butylenes, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2003. Viitattu 17.12.2015
6. 1 2 3  George A. Burdock: *Fenaroli's handbook of flavor ingredients*, s. 193-194. CRC Press, 2009. ISBN 9781420090864. Teoksen verkkoversio (viitattu 17.12.2015). (englanniksi)
7. ↑  E320 - Butyylihydroksianisoli (BHA) Ruokavirasto. Viitattu 23.9.2023.
**Metyylisyklopentadienyyli­mangaanitrikarbonyyli** eli **MMT** (C9H7MnO3) on mangaanin organometalliyhdisteisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää polttoaineissa lisäaineena estämään nakutusta.

Ominaisuudet
------------

Huoneenlämpötilassa metyylisyklopentadienyyli­mangaanitrikarbonyyli on oranssinväristä nestettä. Yhdiste ei liukene veteen, mutta on liukoista moniin orgaanisiin liuottimiin. Yhdisteessä mangaani on poikkeuksellisesti hapetusluvulla +I ja ligandeina on metyylisyklopentadieeni ja kolme karbonyyliligandia.

Valmistus ja käyttö
-------------------

Metyylisyklopentadienyyli­mangaanitrikarbonyyliä voidaan valmistaa usealla eri tavalla. Esimerkiksi mangaani(II)kloridin reaktio syklopentadienyylimagnesiumin kanssa muodostaen manganoseenia, joka reagoi hiilimonoksidin kanssa syklopentadienyyli­mangaanitrikarbonyyliksi, joka voidaan metyloida Friedel–Crafts-alkylointireaktiolla metyylisyklopentadienyyli­mangaanitrikarbonyyliä. Toinen tapa on metyylisyklopentadieenin tai sen dimeerin johtaminen sulaan natriummetalliin diglyymiliuoksessa, jolloin muodostuu natriummetyylisyklopentadienidiä. Tämä välituote reagoi mangaanikloridin kanssa metyylimanganoseeniksi, joka reagoi hiilimonoksidin kanssa tuotteeksi. Tuote puhdistetaan tislaamalla alennetussa paineessa.

Metyylisyklopentadienyyli­mangaanitrikarbonyylin nakutusta estävät ominaisuudet löydettiin vuonna 1954 ja sitä voidaan käyttää lisäaineena polttomoottoreissa. Vaikka yhdiste ei ole yhtä myrkyllinen ihmisille ja ympäristölle kuin tetraetyylilyijy on sen käyttö ollut melko rajoitettua ja vähäistä. Ympäristöriskien vuoksi monet autonvalmistajat ovat kieltäneet aineen käytön valmistamissaan ajoneuvoissa ja nykyään sitä ei käytetä enää kehittyneissä maissa Euroopassa, Yhdysvalloissa, Kanadassa ja Japanissa. Yhdistettä lisättiin polttoaineisiin siten, että mangaanin määrä oli tyypillisesti 16,5 mg/l.

Lähteet
-------

1. ↑  (Methylcyclopentadienyl)manganese(I) tricarbonyl – Substance summary *PubChem*. NCBI. Viitattu 28.12.2015.
2. 1 2 3 4  Kenneth Pisarczyk: *Manganese Compounds, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2005. Viitattu 28.12.2015
3. 1 2 3 4 5  Arno H. Reidies: *Manganese Compounds, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 28.12.2015
4. ↑  Thomas Scott, Mary Eagleson: *Concise encyclopedia chemistry*, s. 620. Walter de Gruyter, 1994. ISBN 978-3110114515. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 28.12.2015). (englanniksi)
5. ↑  H. Scott Fogler: *Elements of Chemical Reaction Engineering*, s. 628–629. Pearson International, 2006. ISBN 0-13-127839-8. (englanniksi)
6. ↑  Marco Di Girolamo, Maura Brianti, Massimo Conte & Mario Marchionna: *Octane Enhancers, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2009. Viitattu 28.12.2015

Aiheesta muualla
----------------

* Metyylisyklopentadienyylimangaanitrikarbonyylin kansainvälinen kemikaalikortti
**Di-isopropyylibentseeni** (C12H18) on aromaattisiin hiilivetyihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Tyypillisesti se esiintyy kolmen isomeerin seoksena ja nämä isomeerit ovat 1,2- eli o-di-isopropyylibentseeni, 1,3- eli m-di-isopropyylibentseeni ja 1,4- eli p-di-isopropyylibentseeni. Ainetta käytetään muiden yhdisteiden valmistukseen.

Ominaisuudet
------------

Di-isopropyylibentseeni on huoneenlämmössä väritöntä nestettä. Se on käytännössä katsoen veteen liukenematonta ja liukenee paremmin useisiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, dietyylieetteriin, asetoniin, bentseeniin ja tetrakloorimetaaniin. Isomeereista p-isomeeri voidaan erottaa muista isomeereista tislaamalla, mutta m- ja o-isomeerien kiehumispisteet ovat liian lähellä toisiaan, jotta erottuminen olisi tehokasta.

Valmistus ja käyttö
-------------------

Di-isopropyylibentseeniä voidaan valmistaa bentseenin ja propeenin välisellä Friedel–Crafts-alkylointireaktiolla ja katalyyttinä toimii piidioksidin ja alumiinioksidin seos. Reaktio suoritetaan 150–250 °C:n lämpötilassa ja reaktiossa muodostuu seos, joka sisältää eniten p- ja m-isomeerejä sekä hyvin vähän o-isomeeria.

Tärkein di-isopropyylibentseenin käyttökohde on resorsinolin ja hydrokinonin valmistus m- ja p-isomeereista. Prosessi on analoginen fenolin valmistamiseen käytetyn kumeenin hapetusprosessin kanssa. Ensimmäisessä vaiheessa di-isopropyylibentseenin isomeerit hapettuvat di-isopropyylihydrokperoksideiksi. Nämä orgaaniset peroksidit hajoavat happokäsittelyn seurauksena asetoniksi ja resorsinoliksi tai hydrokinoniksi. p-Di-isopropyylibentseeni voidaan myös hapettaa tereftaalihapoksi. Yhdisteen isomeereja voidaan käyttää myös liuottimina.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  George W. A. Milne: *Gardner's commercially important chemicals*, s. 220-221. John Wiley and Sons, 2005. ISBN 978-0-471-73518-2. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 4.1.2016). (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Michael Röper, Eugen Gehrer, Thomas Narbeshuber & Wolfgang Siegel: 'Alkylation and Acylation, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 4.1.2016*
3. ↑  Di-isopropyylibentseenin kansainvälinen kemikaalikortti Viitattu 4.1.2016.
4. 1 2  Robert D. Ashford: *Ashford's Dictionary of Industrial Chemicals*. 2nd Edition. Wavelength Publications, 2001. ISBN 0-9522674-2-X. (englanniksi)
5. 1 2  Heinz-Gerhard Franck, Jürgen W. Stadelhofer: *Industrial Aromatic Chemistry*, s. 186-189. Springer, 2012. ISBN 978-3-642-73432-8. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 4.1.2016). (englanniksi)
6. ↑  Léon Krumenacker, Michael Constantini, P. Pontal & J. Sentenac: *Hydroquinone, Resorcinol, and Catechol, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 4.1.2016
**Harjunpää** (ruots. *Härpö*) on 1 500 asukkaan kylä Ulvilassa, Satakunnassa. Harjunpää sijaitsee Porin kaupungin kyljessä. Kylän asutus on pääosin kallioiden päällä ja kupeessa. Harjunpään kylän kallioilta näkyy Harjunpäänjoen ja Kokemäenjoen rantapelloille. Aikanaan Harjunpään kalliot muodostivat luonnonsataman, josta merkkejä voi havaita vieläkin. Sittemmin meri on vetäytynyt ja antanut tilaa Harjupään ja Sunniemen pelloille.

Harjunpään tärkeimpiä rakennuksia ovat kyläkoulu (noin 120 oppilasta, mukaan lukien esiopetus) sekä kylän lähikauppa, neuvola, kirjasto ja seurakuntakoti. Kylä tarjoaa myös monenlaisia urheiluharrastuksia, sillä sieltä löytyvät jalkapallokenttä, jääkiekkokaukalo, kuntosali, pururata ja haasteelliset mäet pyöräilyharrastukseen. Harjunpään kallioon on louhittu 1960-luvulla osin työllisyystöinä luolasto puolustusvoimille. Nykyisin luolastossa toimii tietotekniikkayritys, joka tarjoaa konehallipalveluja. Harjunpään kylään kuuluu myös Puhju, joka sijaitsee kylän keskustasta noin neljä kilometriä pohjoiseen. Sieltä on löydetty kivikautisia asumuksia, ja sen perusteella on suojeltu eräs mäki.

Harjunpään koulu on perustettu vuonna 1893. Nykyinen kivikoulu on rakennettu 1950–1960-lukujen vaihteessa ja peruskorjattu vuonna 2015 (arkkitehti Esa Säkkinen).

Historiaa
---------

Harjunpäässä tiedetään 1500-luvulla olleen yhdeksän maatilaa, mutta Porin kuninkaankartanoa perustettaessa kylästä erotettiin niin sanottu Härpsannan saari ja liitettiin kuninkaankartanoon. Yksi tiloista oli vuodesta 1456 Naantalin luostarin omistuksessa, kunnes joutui kruunulle 1556. Maanomistajana Harjunpäässä oli ainakin vanha rälssisuku Sluk, joka vuonna 1542 myi Lampolana tunnetun tilansa Sunniemen kartanon omistajalle Kustaa Finckelle. Tiloja jaettiin vuosisatojen kuluessa niin, että 1920-luvulla Harjunpäässä oli kirkonkirjojen mukaan 18 tilaa: Ali-Tuori, Yli-Tuori, Iso-Tuomola, Vähä-Tuomola, Vähä-Anttila, Väinölä, Mattila, Iso-Anttila, Uusitalo, Vanhatalo, Sippola, Iso-Kreula, Uusi-Kreula, Nedbacka, Nissilä, Perttula-Holmi, Anton Perttula ja Kalle Perttula.

Vuonna 1920 kylässä syttyi suuri tulipalo, joka tuhosi lähes kaikki kylän silloiset rakennukset.

Lähteet
-------

1. ↑  Waldenström, Stellan: *Björneborgs svenska ortnamn*. Svenska kulturfonden i Björneborg, 2007. ISBN 978-952-92-2742-6. (ruotsiksi)
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive) Kylään Ulvilaan, Harjunpää
3. ↑  Avellan, Niilo J.: "Entisen Ulvilan pitäjän maatilat II: Harjunpää", *Satakunta - Kotiseutututkimuksia III*, s. 163–166. Toinen painos. Satakuntalainen osakunta, 1928. Näköisversio verkossa (pdf) (viitattu 24.9.2014).
4. ↑  Hammarberg, Ville: "Hillda-täti löytyi muodottomaksi palaneena" – Harjunpään kauhea palo tuhosi koko kylän 1920  24.6.2017. Satakunnan Kansa. Viitattu 18.9.2018.

Ulvilan kaupunginosat

* Friitala
* Vanhakylä
* Haistila
* Harjunpää
* Kaasmarkku
* Ravani
* Sunniemi
* Suosmeri
* Koski
* Kangas
* Leineperi
* Levanpelto
* Ahmaus
* Järventausta
* Palus
* Saarijärvi
**Mason Trafford** (s. 21. elokuuta 1986 Boynton Beach, Florida) on yhdysvaltalaissyntyinen kanadalainen jalkapalloilija. Nykyään hän pelaa Veikkausliigaa IFK Mariehamnissa.

Ura
---

### Juniorina ja amatöörinä

Mason Trafford varttui North Vancouverissa, Brittiläisessä Kolumbiassa ja opiskeli Handsworthin lukiossa, jossa pelasi jalkapalloa North Shore Selects -joukkueessa. Trafford kehitti taitojaan Roman Tulisin valmennuksessa Roman Tulis European Soccer School of Excellencessä. Nuorena hänellä oli tilaisuus pelata maailman parhaita juniorijoukkueita kuten Bayern Müncheniä, 1860 Müncheniä, NAC Bredaa ja Ajaxia vastaan. Trafford pelasi kaksi vuotta Brittiläisen Kolumbian provinssijoukkueessa ja neljä vuotta yliopistosarjaa Nevadan yliopistossa, Las Vegasissa. Viimeisenä vuotenaan Rebelsissä hän toimi joukkueen kapteenina. Urheilusaavutustensa ohessa hän suoritti huippuarvosanoin Bachelor of Science -tutkinnon laskentatoimesta.

### Ammattilaisena

Mason Trafford nousi 15. elokuuta 2008 Vancouver Whitecapsin miesten joukkueeseen. Samana vuonna hän pelasi USL First Division -liigassa 14 ottelua ennen sopimuksensa päättymistä. Whitecaps varasi hänet uudelleen 3. joulukuuta 2008. Trafford allekirjoitti sopimuksen IFK Mariehamnin kanssa 29. elokuuta 2010. Kaudella 2010 hän pelasi Veikkausliigassa seitsemän ottelua ja kaudella 2011 28 ottelua ja teki molempina kausina yhden maalin.

Saavutukset
-----------

### Vancouver Whitecaps

* **USL First Divisionin mestaruus kaudella 2008**

Lähteet
-------

1. ↑  Roman Tulis (englanniksi)
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑  *Jalkapallokirja 2012*, s. 436

Aiheesta muualla
----------------

* Vancouver Whitecaps bio (englanniksi)
**Emil Kastehelmi** (ent. **Sillanpää**, s. 1993/1994) on suomalainen sotahistorian asiantuntija, valtiotieteiden kandidaatti ja tietokirjailija.

Kastehelmi aloitti tiiminsä kanssa helmikuussa 2022 Ukrainan sodan rintamakartan ylläpitämisen. Kartan tiedot ovat perustuneet avointen lähteiden tiedustelulla tehtyyn työhön. Kastehelmestä tuli Ukrainan sodan alettua kysytty asiantuntija suomalaisissa tiedotusvälineissä. Marraskuussa 2022 Kastehelmi aloitti vakituisen työskentelyn *Iltalehden* ulkomaantoimituksen erikoistoimittajana. Hän on esiintynyt myös Ukrainan sodan käänteitä viikoittain käsitelleissä IL-TV:n tilannestudioissa.

Loppuvuodesta 2022 Kastehelmeltä ilmestyi hänen Aleksi Rikkisen kanssa kirjoittamansa sotahistoriallinen kirja *Sturmbock: tutkimusmatka Lapin sodan linnoitteisiin* (Atena Kustannus, 2022). Siinä käsitellään Lapin sodan aikaisen Sturmbock-puolustuslinjan linnoitteita. Kirjan tiedot perustuvat Kastehelmen ja Rikkisen viiden vuoden ajan tekemään tutkimukseen, jossa apuna käytettiin sekä arkistolähteitä että maastotutkimusta.

Kastehelmi on työskennellyt myös viestintäalalla ja europarlamentaarikko Alviina Alametsän kotimaan avustajana.

Politiikka
----------

Kastehelmi on aktiivinen politiikassa ja on toiminut muun muassa Turun vihreiden nuorten ja opiskelijoiden puheenjohtajana. Vuonna 2017 hänet valittiin Vihreiden nuorten ja opiskelijoiden liiton liittohallitukseen. Kastehelmi oli vihreiden ehdokas vuoden 2017 kuntavaaleissa saaden 96 ääntä, mutta ei tullut valituksi.

Emil Kastehelmen vaimo Minerva Kastehelmi on vihreiden lahtelainen kaupunginvaltuutettu ja Päijät-Hämeen nuorin aluevaltuutettu. Minerva Kastehelmi toimii Päijät-Hämeen aluehallituksen jäsenenä. Minerva Kastehelmi oli vihreiden ehdokkaana eduskuntavaaleissa 2023 ollen Hämeen vihreiden ääniharava.*lähde?*

Kirjat
------

* Rikkinen, Aleksi ja Kastehelmi, Emil: *Sturmbock: tutkimusmatka Lapin sodan linnoitteisiin*. Jyväskylä: Atena, 2022. ISBN 978-951-1-42442-0.

Lähteet
-------

1. ↑
2. 1 2  Emil Kastehelmi Atena Kustannus
3. 1 2  "Tuleeko minusta Lapin sodan viimeinen uhri?" – Emil Kastehelmi kertoo dramaattisesta hetkestä tutkimuksensa loppuhetkillä MTV Uutiset
4. 1 2  Sota-asiantuntija Emil Kastehelmi Iltalehden erikoistoimittajaksi Iltalehti
5. ↑  Ukrainan sodan tilannekartta kiinnostaa laajasti – suosio on yllättänyt suomalaiset tekijätkin Reserviläinen
6. 1 2  Kuntavaalit 2017: Turku *Yle*.  2017. Viitattu 3.4.2023.
7. ↑  Turulla vahva edustus vihreiden nuorten hallituksessa *Aamuset*.  29.11.2016. Viitattu 3.4.2023.
**Façonnable** on kansainvälinen miesten ja naisten vaatteiden luksusmerkki, jonka on perustanut ranskalainen Jean Goldberg Nizzassa vuonna 1950.

Merkki tunnetaan myös silmälasikehyksistään.

Historiaa
---------

Jean Goldberg perusti räätäliliikkeen 1950 Nizzan rue Paradis’lle palvelemaan kansainvälisiä elokuvatähtiä, jotka lomailivat seudulla tai vierailivat läheisen Cannesin kaupungin elokuvajuhlilla ja tarvitsivat räätälintekoisia smokkeja ja iltapukuja. Vuonna 1961 Jean Goldbergin poika Albert otti yrityksen johtaakseen, nimesi sen Façonnableksi ja siirsi sitä räätälipalveluista kohti valmisvaatteita.

Vuonna 1973 perustettiin uusia liikkeitä pitkin Ranskan Rivieran rannikkoa Monte Carloon, Cannesiin, Saint-Tropez’hen ja Marseilleen. Pariisiin Façonnable eteni vuonna 1984. 

Tehtyään 1988 jakelusopimuksen yhdysvaltalaisen Nordstrom-luksustavarataloketjun kanssa yritys avasi ensimmäisen liikkeen New Yorkin Viidennelle avenuelle 1993. Kaksi muuta liikettä avattiin Yhdysvaltojen länsirannikolle 1997. Vuonna 2000 Nordstrom osti koko Façonnable-yrityksen Goldbergin perheeltä 170 miljoonalla Yhdysvaltain dollarilla. Vuonna 2007 Nordstrom myi Façonnablen libanonilaiselle M1 Groupille 210 miljoonalla dollarilla.

### Taiteellisia johtajia

* 1950: Jean Goldberg (perustaja, räätäli)
* 1961: Albert Goldberg (perustajan poika, räätäli)
* 2008: Eric Wright (aiemmin Karl Lagerfeldilla ja Roberto Cavallilla)
* 2010: Benjamin Nakash (Albert Goldbergin sisarenpoika)
* 2011: Julian Neale (aiemmin Michael Korsilla ja Célinellä)
* 2014: Daniel Kearns (aiemmin Louis Vuittonilla ja Yves Saint-Laurentilla)

Lähteet
-------

1. ↑  Faconnablen kehykset ovat yhtä viimeisteltyjä kuin heidän räätälöidyt miesten ja naisten vaatemallistotkin (Arkistoitu – Internet Archive), Brillet.fi. Viitattu 15.9.2014.
2. ↑  Strom, Stephanie: French Clothier Opening in New York, *New York Times* 1.10.1993 (englanniksi)
3. ↑  Deals The Washington Post 28.9.2000, sivu E.01 (englanniksi)
4. ↑  M&A deal data.(Company overview), Acquisitions Monthly' 1.9.2007 [vanhentunut linkki] (englanniksi)
5. ↑  Nordstrom sells Faconnable brand to M1 Group for $210 million (Arkistoitu – Internet Archive), Associated Press 27.7.2007 (englanniksi)
6. ↑  « Façonnable : Eric Wright quitte la direction artistique  » Fashion Dailynews.com 20.1.2010.[vanhentunut linkki]
7. ↑  Florent Gilles: « Façonnable nomme son directeur artistique » Fashion Dailynews.com 14.12.2011.[vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Façonnablen virallinen sivusto
**Tuntematon sotilas** on vertauskuvallinen edustaja sodissa kaatuneille oman maan sotilaille ja erityisesti niille, joiden kalmo on kadonnut taistelukentälle tai jäänyt tunnistamatta*lähde?*

Ajatus tuntemattomasta sotilaasta syntyi ensimmäisen maailmansodan aikana. Tuntemattoman sotilaan käsite on oleellisessa yhteydessä tuntemattoman sotilaan hautamuistomerkkeihin, joista ensimmäinen pystytettiin Lontoon Westminster Abbeyyn vuonna 1920. Hautaan laskettiin 11. marraskuuta 1920 ensimmäisen maailmansodan länsirintamalla Arras’n luona kaatunut brittisotilas, jota ei kyetty tunnistamaan. Westminster Abbeyyn haudattu tuntematon sotilas sijoittui 76. sijalle Britanniassa vuonna 2002 järjestetyssä 100 Greatest Britons -äänestyksessä.

Tunnetuin tuntemattoman sotilaan hauta sijaitsee Pariisissa Riemukaaren alla. Tuntemattoman sotilaan ruumis valittiin kahdeksasta Ranskan eri taistelukentiltä kaatuneen ranskalaiseen sotilaspukuun puetun sotilaan ruumiista, jotka oli koottu Verdunin linnakkeeseen. Sijoitus Riemukaaren saliin tapahtui 11. marraskuuta 1920 ja hautaus 28. tammikuuta 1921. Sodassa kadonneiden omaiset voivat käydä muistamassa perheensä vainajaa esimerkiksi viemällä jouluna kynttilöitä tuntemattoman sotilaan haudalle.

Tuntematon sotilas Suomessa
---------------------------

Toisen maailmansodan aikana Suomen kotirintamalla organisoitiin kampanja *Paketti tuntemattomalle sotilaalle*. Siinä monet järjestöt ja yksityiset ihmiset tekivät joulupaketteja toimitettaviksi rintamasotilaille, jotka eivät saaneet postia omilta perheiltään. Monilla sankarihaudoilla, Helsingissä ainakin ortodoksisella hautausmaalla, on oma muistomerkkinsä – hautakivi tai risti – tuntemattomalle sotilaalle.

Tuntemattoman sotilaan hautoja
------------------------------

* Tuntemattoman sotilaan hauta Pariisin riemukaaren allaTuntemattoman sotilaan hauta Pariisin riemukaaren alla
* Tuntemattoman sotilaan hauta Lontoon Westminster AbbeyssaTuntemattoman sotilaan hauta Lontoon Westminster Abbeyssa
* Tuntemattoman sotilaan hauta Moskovassa, Kremlin muurin luonaTuntemattoman sotilaan hauta Moskovassa, Kremlin muurin luona
* Tuntemattoman sotilaan muistomerkki. Ateena, Kreikka.Tuntemattoman sotilaan muistomerkki. Ateena, Kreikka.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  *Otavan Iso tietosanakirja*, osa 9, palsta 122. Helsinki: Otava, 1965.
2. ↑  Neil Hanson, *The Unknown Soldier*, luvut 23 & 24, 2005 Doubleday, London
3. ↑  *Suuret suomalaiset*, s. 260. Helsinki: Otava, 2004. ISBN 951-1-19538-7.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Tuntematon sotilas (käsite)** Wikimedia Commonsissa

* Miten amerikkalaisen tuntemattoman sotilaan valinta tapahtui. Neljä arkkua, joista yhdelle kukkakimppu, Ilta-Sanomat, 20.11.1933, nro 268, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Seuran logo.
**Sibelius-Seura ry** (ruots. *Sibelius-Samfundet rf*) on vuonna 1957 perustettu aatteellinen yhdistys, joka pyrkii kokoamaan Jean Sibeliukseen liittyvää aineistoa sekä levittämään tietoa säveltäjästä ja hänen musiikistaan. Sibelius-Seura tekee yhteistyötä muun muassa Åbo Akademin Sibelius-museon, valtionarkiston, Ainola-Säätiön ja Hämeenlinnan Sibelius-kodin kanssa. Vuodesta 1965 alkaen seura on järjestänyt Jean Sibelius -viulukilpailun yhdessä Sibelius-Akatemian kanssa ja vuodesta 1996 alkaen valmistellut Sibeliuksen sävellystuotannon kriittistä kokonaisjulkaisua yhdessä Kansalliskirjaston ja kustannusliike Breitkopf & Härtelin kanssa. Seura jakaa vuosittain Sibelius-mitalin.

Hallituksen puheenjohtajat
--------------------------

* L. A. Puntila (1957–1961)
* Severi Saarinen (1961–1963)
* J. E. Niemi (1964–1968)
* Roger Lindberg (1968–1975)
* Matti Raatikainen (1975–1982)
* Fabian Dahlström (1983–1990)
* Olavi Luokomaa (1991–2000)
* Esko Häkli (2001–2008)
* Lauri Tarasti (2009–2018)
* Lauri Ratia (2018–)

Lähteet
-------

1. ↑  Yritys- ja yhteisötietojärjestelmä.
2. ↑  Virtamo, Keijo (toim.): *Otavan musiikkitieto: A–Ö*, s. 389. Helsinki: Otava, 1997. ISBN 951-1-14518-5.

Aiheesta muualla
----------------

* Sibelius-Seura. (Arkistoitu – Internet Archive)
* Sibelius-Samfundet hakuteoksessa *Uppslagsverket Finland* (2012). (ruotsiksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Uppslagsverket Finland

 |

 |
**Coutrasin taistelu** käytiin 20. lokakuuta 1587, ja se oli osa Ranskan uskonsotia. Taistelussa protestanttien Henrik Navarralaisen joukot löivät katolilaisten Joyeusen herttuan joukot. Ranskan kuningas Henrik III:n suosikki Joyeusen herttua Anne de Joyeuse kuoli taistelussa.

Taistelu alkoi aamulla 20. lokakuuta, ja se kesti vain pari tuntia. Taistelu päättyi noin 2 000 katolilaisen kuolemaan, kun taas protestanteilla oli vain noin viisikymmentä kaatunutta. Kummankin osapuolen joukot olivat yhtä vahvat. Kummallakin puolella oli jalkaväkeä 4 000 - 5 000. Ratsuväkeä taas oli katolilaisilla 1 500 - 1 800 ja protestanteilla 1 200 - 1 500. Taistelun aikana Joyeusen herttua tapettiin kostoksi, koka hän oli neljä kuukautta aikaisemmin teloituttanut 800 hugenotia. Henrik Navarralainen järjesti seuraavana päivänä hautajaiset molempien osapuolten uhreille. Taistelu oli protestanttien ensimmäinen voitto katolilaisista, ja se oli olennainen askel Henrik Navarralaisen nousussa Ranskan valtaistuimelle vuonna 1589, ja että hänestä tuli Ranskan kuningas Henrik IV.

Lähteet
-------

1. ↑  Histoire & Patrimoine Mairie de Coutras.  Arkistoitu 28.9.2022. Viitattu 27.8.2023. (ranskaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Coutrasin taistelu** Wikimedia Commonsissa
Charles Koechlin.
**Charles Louis Eugène Koechlin** [šarl keklä̃ ] (27. marraskuuta 1867 Pariisi – 31. joulukuuta 1950 Rayol-Canadel-sur-Mer, Var) oli ranskalainen säveltäjä.

Koechlin opiskeli ensin insinööriksi ja tuli Pariisin konservatorion oppilaaksi vasta vuonna 1890. Sävellystä hänelle opettivat Jules Massenet ja Gabriel Fauré. Koechlinin tuotanto on laaja, monipuolinen ja epäsovinnainen; opusnumeroituja teoksia on yli kaksisataa. Teoksissaan hän yhdistelee vanhakantaisia ja moderneja aineksia. Hänen tunnetuimpiin sävellyksiinsä kuuluvat sarja *Viidakkokirja*, joka pohjautuu Rudyard Kiplingin aiheisiin, ja sarja *The Sevens Stars Symphony* op. 132, jonka aiheena ovat aikansa tunnetuimmat elokuvatähdet.

Koechlin oli myös huomattava opettaja ja kirjoittaja, ja hän luennoi muun muassa Yhdysvalloissa. Hän laati ensimmäisen Fauré-elämäkerran.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  *Otavan Iso Musiikkitietosanakirja 3*, s. 473–474. Helsinki 1978. ISBN 951-1-04553-9

Kirjallisuutta
--------------

* Orledge, Robert: *Charles Koechlin (1867–1950): His Life and Works*. Contemporary music studies, 1. Luxemburg: Harwood Academic Publishers, 1989. ISSN 0891-5415. ISBN 3-7186-4898-9.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Chile
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
* Portugali
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* RISM
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Kari Jaakko Juhani Jalas** (s. 3. syyskuuta 1945 Helsinki) on suomalainen valtiotieteen tohtori, joka on työskennellyt elinkeinoelämän johtotehtävissä.

Jalas opiskeli valtiotiedettä Helsingin yliopistossa ja valmistui lisensiaatiksi vuonna 1973 ja tohtoriksi 1982. Hän on työskennellyt muun muassa Suomen muoviteollisuusliiton johdossa vuosina 1975–1986, TKL:n (sittemmin TT:n) Brysselin edustuston päällikkönä 1986–1997 ja Keskuskauppakamarin toimitusjohtajana 1997–2010. Hän on myös hoitanut Helsingin yliopiston kansantaloustieteen professuuria osa-aikaisesti 1974–1977. Jalaksella on ollut myös lukuisia luottamustehtäviä, esimerkiksi arvonimilautakunnassa vuodesta 1997 alkaen ja Tapiolan hallintoneuvostossa 1997–2010. Hänelle on myönnetty kunniamerkkejä sekä kotimaasta (Keskuskauppakamarin kunniamerkki) että ulkomailta (Venäjän federaation sekä Viron kauppa- ja teollisuuskamarin kunniamerkki).

Kari Jalaksen isä oli professori Jaakko Jalas.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Paavilainen, Ulla (päätoim.): *Kuka kukin on: Henkilötietoja nykypolven suomalaisista 2015*, s. 264. Helsinki: Otava, 2014. ISBN 978-951-1-28228-0.
2. ↑  Miettinen, Hanna: Krumeluuria ja tyytyväisyyttä vastaan: Kari Jalas, 60 (Maksullinen artikkeli.) *Helsingin Sanomat*.  3.9.2005.
**Ossi Juhani Lehtinen** (17. kesäkuuta 1934 – 2. maaliskuuta 2019 Vantaa) oli suomalainen iskelmälaulaja, joka tuli tunnetuksi Dallapé-orkesterin solistina 1960-luvulla. Ossi Lehtinen oli mukana Dallapén vuoden 1964 singlellä "Tanja"/"Kultani nimen minä kirjoitan" (Odeon 45 PLD 228). 

Nuoruudessaan Lehtinen oli ottanut laulutunteja kuuluisalta laulupedagogilta Olavi Nybergiltä ja oopperalaulaja Jorma Huttuselta. Lehtinen aloitti esiintymisen jo vuonna 1950. Martti Jäppilä pestasi hänet Dallapén solistiksi A. Aimon jouduttua sydänvaivojen vuoksi jäämään pois orkesterin kiertueilta keväällä 1963. Lehtinen työskenteli tuolloin huoltomiehenä lentoyhtiö Aerolla. Lehtinen lauloi Dallapéssa syksyyn 1964 saakka, jolloin hän perusti oman yhtyeen ja hänen tilalleen Dallapéhen tuli Mikko Järvinen. Lehtinen palasi Dallapén laulusolistiksi vielä tammikuussa 1968, kunnes orkesterin uudeksi vakituiseksi solistiksi tuli saman vuoden kesäkuussa Kalevi Korpi.

Sittemmin Lehtinen esitti hengellistä musiikkia. Lehtisen puoliso oli Salli Sanelma (o.s. Tanninen) vuodesta 1961 tämän kuolemaan 2008. Lehtiset asuivat Salli Lehtisen keuhkosairauden takia jonkin aikaa Espanjassa, jossa Lehtinen lauloi Espanjassa asuville suomalaisille. Puolison kuoltua Lehtinen avioitui myöhemmin uudestaan. Hän asui Myyrmäessä Vantaalla ja osallistui aktiivisesti Myyrmäen helluntaiseurakunnan toimintaan laulamalla ja julistamalla. Loppuvuosinaan Lehtinen joutui laulamaan pyörätuolissa istuen.

Lähteet
-------

* MM studio Ossi Lehtinen, 2012, IRR-TV
* Laulaja-muusikko Ossi Lehtinen Antero Ahlgrenin vieraana. Myyrmäen Helluntaiseurakunta, 2006, TV7 ARKKI

### Viitteet

1. 1 2  Ossi Juhani Lehtinen, Helsingin pitäjän kirkon hautausmaa, Vantaa BillionGraves. Viitattu 30.12.2023.
2. ↑  Kultani nimen minä kirjoitan *fono.fi*. Fono.fi äänitetietokanta. Viitattu 29.5.2013.
3. ↑  Marko Tikka ja Toivo Tamminen: *Tanssiorkesteri Dallapé: suomijatsin legenda*, s. 239–246. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2010. ISBN 978-952-222-252-7.
4. ↑  Tikka & Tamminen 2010, s. 254.
5. ↑  Ossi Lehtinen: "Haluan lauluillani välittää Jumalan ilosanomaa" *liesikappeli.fi*. Liesikappeli.  Arkistoitu 6.8.2020. Viitattu 29.5.2013.
6. ↑  Suomen Sosialidemokraatti, 1961, No 22, sivu 9, julkaistu 24.1.1961
Muhammed Zafrulla Khan vuonna 1939.
**Muhammed Zafrulla Khan** (urduksi ‏محمد ظفر اللہ خان‎, *Muhammad Zafrullāh Xān*; 6. helmikuuta 1893 – 1. syyskuuta 1985) oli yksi Pakistanin valtion perustajiin (ns. *Founding Fathers*) kuulunut diplomaatti, lakimies, poliitikko ja islamin tuntija. Hän oli Pakistanin ensimmäinen ulkoministeri ja toimi puheenjohtajana YK:n yleiskokouksessa ja Haagin kansainvälisessä tuomioistuimessa.

Zafrulla opiskeli lakia Intiassa ja Lontoossa. Ennen Pakistanin itsenäistymistä hän työskenteli erilaisissa oikeudellisissa ja hallinnollisissa tehtävissä ja valittiin Intian islamilaisen liiton (*All-India Muslim League*) johtoon 1931. Vuonna 1939 hän johti Intian valtuuskuntaa Kansainliitossa ja 1941–1947 toimi tuomarina Intian liittovaltion tuomioistuimessa. Vuonna 1947 Zafrullasta tuli itsenäisen Pakistanin ensimmäinen ulkoministeri vuoteen 1954 saakka, jolloin hän siirtyi Kansainvälisen tuomioistuimen jäseneksi Haagiin vuoteen 1961 asti. Vuosina 1962–1963 Zafrulla johti puhetta YK:n 17. yleiskokouksessa. Jo ulkoministerintoimensa ohessa hän oli johtanut Pakistanin valtuuskuntaa YK:ssa, ja palasi tehtävään vuosiksi 1961–1964. Sen jälkeen hän palasi Haagiin 1964 ja toimi kansainvälisen tuomioistuimen presidenttinä 1970–1973.

Lähteet
-------

1. 1 2  Ilvessalo, Jaakko: "Zafrulla Khan, Muhammed (1893)", teoksessa Huovinen, Pentti ja Siikala, Kalervo (toim.): *Maailmanpolitiikan kasvot*, s. 214. Helsinki: Weilin & Göös, 1963.
2. ↑  Chaudhry Sir Muhammad Zafrulla Khan, Alislam.org, Ahmadiyya Muslim Community. Viitattu 9.11.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Columbian yliopiston 280-sivuinen pdf-dokumentti Zafrullan haastatteluista (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* NARA
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Antero Armas Juhani Helasvuo** (19. kesäkuuta 1941 Helsinki – 16. tammikuuta 2023 Helsinki) oli suomalainen kielenkääntäjä. Hän suomensi kirjallisuutta ja televisio-ohjelmia, muun muassa *Star Trekiä*.

Helasvuo opiskeli kamerataidetta Taideteollisessa oppilaitoksessa ja työskenteli muun muassa ohjaaja Maunu Kurkvaaran assistenttina 1960-luvulla. Hän asui joitain vuosia Antwerpenissä ja sai siellä oppimansa hollannin kielen ansiosta töitä Yleltä hollantilaisten lastenohjelmien kääntäjänä. Helasvuo suomensi sarjoja, elokuvia, dokumentteja ja asiohjelmia.

Helasvuo suomensi tieto- ja kaunokirjallisuutta, muun muassa Anne Applebaumin, Timothy Snyderin ja Herman Kochin teoksia. Vuonna 2023 Helasvuon suomentama Applebaumin teos *Gulag: Vankileirien saariston historia* oli ehdolla J. A. Hollon palkinnon saajaksi.

Helasvuo on haudattu Maunulan uurnalehtoon.

Lähteet
-------

1. 1 2  Helsingin seurakuntayhtymän hautahaku *Hautahaku*. Viitattu 30.12.2023.
2. 1 2  Särkkä, Heini: Antero Helasvuo on kuollut *IS.fi*.  6.2.2023. Viitattu 29.7.2023.
3. 1 2  Pajukallio, Arto: Suomentaja Antero Helasvuon oivallus Star Trekin alkusanoissa on jäänyt elämään *HS.fi*.  22.7.2022. Viitattu 29.7.2023.
4. ↑  Vuoden 2023 Agricola- ja Hollo-käännöspalkintojen ehdokkaat julkistettu  15.3.2023. Suomen kääntäjien ja tulkkien liitto. Viitattu 29.7.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Antero Helasvuo Elonetissä.
**Niemisjärvi** on kylä ja taajama, joka sijaitsee Hankasalmella Niemisjärven pohjoisrannalla noin 35 kilometrin päässä Jyväskylästä itään.

Niemisjärven kylässä asuu noin 700 asukasta. Suurimpiin työllistäjiin kuuluu Kiilto Clean Oy, jonka tuotantolaitos sijaitsee ysitien eteläpuolella. Kylässä toimii Niemisjärven koulu (esi- ja alakoulu, luokka-asteet 0-6) ja sen yhteydessä Niemisjärven kirjasto.

Niemisjärven kautta kulkee Jyväskylän–Pieksämäen rataosa, ja siellä sijaitsi aikoinaan Niemisjärven rautatieasema.*lähde?* Kyläkauppana toimi vielä 2010-luvulla on S-ryhmään kuuluva Sale. Niemisjärvellä oli aiemmin myös pankki 1990-luvulla sekä kohtaamispaikkana Maamiesseurantalo.

Lähteet
-------

* Niemisjärvi (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. 1 2  Arkistoitu kopioNiemisjärvi Hankasalmen kunta, hankasalmi.fi.  Arkistoitu 20.5.2021. Viitattu 20.5.2021.
2. ↑  Arkistoitu kopioNiemisjärven koulu Hankasalmen kunta, hankasalmi.fi.  Arkistoitu 20.5.2021. Viitattu 20.5.2021.
3. ↑  Niemisjärven kirjasto Keski-kirjastot, keski.finna.fi. Viitattu 20.5.2021.
4. ↑  Omaan kyläkauppaan lauantaina  14.6.2013. s-ryhma.fi. Viitattu 20.5.2021.
Santenin tutkimus- ja kehityskeskus Japanin Narassa.
**Santen Pharmaceutical Co. Ltd.** (jap. 参天製薬株式会社, Santen Seiyaku Kabushiki-gaisha) on japanilainen silmälääkkeisiin erikoistunut lääkeyritys. Yrityksen pääkonttori sijaitsee Osakassa, Japanissa. Yrityksellä on maailmanlaajuisesti noin 3500 työntekijää (2016) ja sen tuotteita myydään yli 50 maassa.

Yrityksellä on 4 tuotantolaitosta Japanissa, Kiinassa ja Suomessa. Tutkimus- ja tuotekehityskeskukset sijaitsevat Japanissa, Ranskassa, Suomessa ja Yhdysvalloissa.

Historia
--------

Santen perustettiin Japanissa vuonna 1890 ja se on yksi vanhimmista silmälääkealan yrityksistä maailmassa. Vuonna 1977 Santen listautui Tokion pörssiin ja alkoi edetä Euroopan markkinoille perustamalla Saksaan Santen GmbH:n vuonna 1994. Vuonna 1997 Santen osti Oy Star AB:n liiketoiminnan Suomesta ja muutti nimekseen Santen Oy.Vuonna 2011 Santen osti ranskalaisen silmälääkkeisiin erikoistuvan tuotekehitysyksikön Novagalin ja vuonna 2014 yhtiö osti amerikkalaisen lääkeyhtiö MSD:n glaukoomalääkkeet.

Santen Suomessa
---------------

Santen Oy on japanilaisen Santen Pharmaceutical Co. Ltd:n tytäryhtiö. Santen osti Oy Star AB:n toiminnan vuonna 1997 ja on siitä lähtien toiminut nimellä Santen Oy. Nykyinen toimitusjohtaja on Lasse Kovalainen.

Tampereen tehtaan tuotanto päätettiin vuonna 2013 siirtää vuoden 2016 loppuun mennessä Santenin Aasian tehtaille. Suomen yksikön oli tarkoitus muuttua vuoden 2018 jälkeen selvemmin asiantuntijaorganisaatioksi, kun Tampereen tehtaan tuotantotoiminta olisi lakkautettu. Tuotannon siirto kuitenkin viivästyi, ja tammikuussa 2019 kerrottiin Santenin myyvän Tampereen tuotantolaitoksensa lääkeyhtiö NextPharmalle ja toimintojen säilyvän Suomessa.

Lähteet
-------

1. ↑  Santen Pharmaceutical Co. Ltd.: Overview | About Santen | Santen Pharmaceutical *www.santen.com*. Viitattu 21.3.2017. (englanniksi)
2. 1 2  Santen Pharmaceutical Co. Ltd.: Production | Business Activities | About Santen | Santen Pharmaceutical *www.santen.com*. Viitattu 21.3.2017. (englanniksi)
3. ↑  Santen Pharmaceutical Co. Ltd.: R&D | Santen Pharmaceutical *www.santen.com*. Viitattu 21.3.2017. (englanniksi)
4. 1 2 3  Historia *www.santen.eu*.  Arkistoitu 22.3.2017. Viitattu 21.3.2017.
5. 1 2  Katri Outinen vahvistaa Santenin asemia Euroopan silmälääkemarkkinoilla *Apteekkari*. Viitattu 21.3.2017.
6. ↑  Juttuarkisto - Aamulehti *Aamulehti*.  Arkistoitu 22.3.2017. Viitattu 21.3.2017.
7. ↑  Santenin Tampereen tuotannon alasajo alkamassa *Yle Uutiset*. Viitattu 21.3.2017.
8. ↑  Uusitalo, Kaisa: Silmälääkeyritys Santen myy Tampereen tuotantolaitoksensa – Tehdas oli tarkoitus sulkea vuonna 2016, mutta nyt toiminta jatkuu.  *Aamulehti*, 25.1.2019. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 27.3.2019.  (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Santen Pharmaceutical** Wikimedia Commonsissa
**Smriti Irani** (s. 23. maaliskuuta 1976) on intialainen malli, näyttelijä ja poliitikko. Hän on toiminut maansa tekstiiliministerinä vuodesta 2016 sekä vuonna 2019 saanut vastuulleen naisten ja lasten asioista vastaavan ministeriön. Aikaisemmin hän on toiminut muun muassa koulutus- ja tiedotusministerinä.

Ennen poliittista uraansa Irani toimi suositun televisiosarjan päätähtenä. Hän liittyi Intian kansanpuolueeseen vuonna 2003, jonka jälkeen hän pian syytti silloista Gujaratin pääministeriä Narendra Modia vuonna 2002 tapahtuneista uskonnollisista väkivaltaisuuksista ja vaati tämän eroa.

Hän asettui ensi kerran ehdolle parlamenttivaaleissa vuonna 2004, mutta hävisi kongressipuolueen Kapil Sibalille. Vuoden 2014 vaaleissa hän oli ehdolla Amethin vaalipiirissä, missä hänen vastaehdokkaansa oli kongressipuolueen puheenjohtaja Rahul Gandhi, joka voitti Iranin noin 100 000 äänen erolla. Amethin vaalipiiri on tarjonnut voiton kaikille kongressijohtajille jo vuodesta 1980, joten Iranin voitto vuonna 2019 tuli monille yllätyksenä. Irani oli voittaessaan toinen ei-kongressipuolueen poliitikko, joka sieltä on tullut valituksi. Muutama päivä vaalien jälkeen Iranin avustajana vaaleissa toiminut mies murhattiin ampumalla.

Irani on ollut poliittisen uransa aikana osallisena useissa kohuissa. Koulutusministerinä hänen omasta koulutustaustastansa nousi esille epäselvyyksiä. Kun paljastui, että hän ei ole valmistunut mistäkään korkeakoulusta, hänet siirrettiin tekstiiliministeriksi. Toimittuaan tiedotusministerinä hän aikoi vähentää toimittajien, jotka hänen mukaansa jakoivat valeuutisia, oikeuksia.

Lähteet
-------

1. 1 2  Amethi’s winner Smriti Irani gets two key portfolios in Modi Cabinet *Economic Times*.  31.5.2019. Viitattu 27.9.2019.
2. 1 2  Naidu, Katya: Smriti Irani: The woman who broke the Congress bastion *Business Insider*.  25.5.2019. Viitattu 27.9.2019.
3. 1 2  Thaker, Aria: Smriti Irani’s journey from condemning Modi to embracing him *qz.com*.  24.5.2019. Viitattu 27.9.2019.
4. ↑  Leppänen, Mikko: Ennätysmäärä naisia nousee Intian parlamenttiin – hindunationalisteille murskavoitto, muslimiedustajia jälleen vähän *Yle*.  24.5.2019. Viitattu 27.9.2019.
5. ↑  Smriti Irani close aide shot dead in Amethi, family blames Congress workers *India Today*.  26.5.2019. Viitattu 27.09.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Smriti Irani** Wikimedia Commonsissa

* Profiili parlamentin ylähuoneen sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
* Profiili parlamentin alahuoneen sivuilla