recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Riikka Krenn** (s. 1979) on suomalainen toimittaja, joka työskentelee Rantapallo.fi-matkailusivuston päätoimittajana sekä Suomen Mensan jäsenlehden päätoimittajana.

Krenn on valmistunut maisteriksi Jyväskylän yliopiston viestintätieteiden laitokselta pääaineenaan yhteisöviestintä. Koulutukseltaan hän on filosofian maisteri.

Krenn toiminut vuodesta 2010 alkaen Rantapallo.fi-matkailusivuston päätoimittajana. Rantapallo on Suomen suurin matkailualan verkkopalvelu, jossa toimituksellisen sisällön ja hakupalvelujen lisäksi toimii myös laaja blogiportaali.

Aiemmin Krenn on asunut vuosia Saksassa ja toiminut siellä toimittajana, vapaana kirjoittajana ja suomen kielen opettajana. Hänen julkaisuihinsa kuuluvat myös saksalaisen Polyglott-kustantamon matkaopaskirja *Finnland on Tour* (2010) sekä yhdessä kuvittaja Sanna Partasen kanssa julkaistu kaksikielinen lastenkirja *Hugo kaukana kotoa - Hugo weit weg von Zuhause* (2007). Vuosina 2003-2010 Krenn on toiminut myös Suomen Mensan jäsenlehden toimituskunnassa ja vuoden 2015 alusta lehden päätoimittajana.

Krennin luoma Hugo-hahmo kertoo kaksikielisen tarinan suomalaisen Hugo-hirven eksymisestä Saksaan ja matkasta takaisin Suomeen. Krenn ja Partanen ovat esiintyneet Hugo-hahmon kanssa muun muassa Leipzigin kirjamessuilla, Helsingin kirjamessuilla sekä useissa kulttuuritapahtumissa Suomessa, Saksassa ja Luxemburgissa. *Hugo kaukana kotoa - Hugo weit weg von Zuhause* on ensimmäinen kaksikielisesti julkaistu suomalais-saksalainen lastenkirja.

Teoksia
-------

* *Hugo kaukana kotoa - Hugo weit weg von Zuhause*, lastenkirja (BoD 2007)
* *Finnland on Tour* (Polyglott 2010)

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
5. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Matkailuportaali Rantapallo.fi
* Markkinointi ja Mainonta: Rantapallo sai päätoimittajan
* Mensan jäseniä
**Erkki Susi** (27. tammikuuta 1947 Nurmo – 5. helmikuuta 2018 Helsinki) oli suomalainen toimittaja. Hän oli Tiedonantajan päätoimittaja vuosina 1984–2012. Susi kuului Suomen kommunistisen puolueen (aik. SKPy) keskuskomiteaan ja poliittiseen toimikuntaan vuodesta 1986.

Susi aloitti poliittisen toimintansa 1960-luvulla. Hän liittyi Suomen kommunistiseen puolueeseen (SKP) vuonna 1969. Opiskellessaan Helsingin yliopistossa poliittista historiaa hän oli mukana Akateemisen Sosialistiseuran toiminnassa. Vuonna 1971 Susi aloitti SKP:n opposition Tiedonantaja-lehden toimittajana ja gradu jäi tekemättä. Aluksi hän kirjoitti lehteen historia-artikkeleja ja pakinoita nimimerkillä Aleksandrovitsh. SKP:n erotettua oppositionsa (niin sanotut taistolaiset) Tiedonantajasta tuli 1986 Suomen kommunistisen puolueen (yhtenäisyys) (SKPy) äänenkannattaja. Susi valittiin uuden puolueen poliittiseen toimikuntaan.

Susi osallistui vaaleihin SKP:n listoilla Helsingissä muun muassa eduskuntavaaleissa 2011 (48 ääntä) sekä kunnallisvaaleissa 2004 (79) ja 2008 (31).

2000-luvulla Susi osallistui aktiivisesti taistolaiskeskusteluun ja puolusti SKP:n opposition linjaa kriitikkoja vastaan.*lähde?*

Susi jäi eläkkeelle elokuun 2012 lopussa. Hän jatkoi senkin jälkeen kirjoittelua Tiedonantajaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Tiedonantajan entinen päätoimittaja Erkki Susi kuoli, Yle.fi/uutiset 5.2.2018
2. 1 2 3  Marko Korvelasta Tiedonantajan päätoimittaja Kulttuurivihkot 20.8.2012
3. ↑  Poliittinen toimikunta (Arkistoitu – Internet Archive) SKP 2012
4. 1 2  SKP:n järjestöjen edustajien kokous 26.–27.4.86 (SKP:n järjestöt 1986), s. 87, 89.
5. ↑  Ehdokkaiden äänet / Helsinki Oikeusministeriö 13.5.2011
6. ↑  Kunnallisvaalit 2004 - tulospalvelu *HS Verkkoliite*.  2004.  Arkistoitu 29.10.2013. Viitattu 1.3.2009.
7. ↑  Ehdokkaiden äänet / Helsinki Oikeusministeriö 31.10.2008

Aiheesta muualla
----------------

* Erkki Suden muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
**Michael Quarshie** (s. 13. marraskuuta 1979 Erlangen, Länsi-Saksa) on yksi kaikkien aikojen menestyneimmistä suomalaisista amerikkalaisen jalkapallon pelaajista.

Pelaajaura
----------

Quarshie aloitti uransa Vantaan TAFTissa. Sen jälkeen hän voitti Suomen mestaruudet Helsinki Roostersin riveissä 1997 ja 2000.

Quarshie lähti Yhdysvaltoihin vuonna 2000. Hän edusti ensin St. Peter’s Collegea New Jerseyssä, mutta vaihtoi sitten Columbian yliopistoon ja pelasi yliopistojoukkueen riveissä. Quarshie oli ehdolla Yhdysvaltain vuoden 2004 opiskelijaurheilijaksi. Kun NFL-ammattilaisliigan varausta ei tullut, Quarshie jatkoi vuoden 2005 uraansa NFL-Eurooppa-liigan Frankfurt Galaxyssä.

Quarshie teki International Practice Development Squad -sopimuksen NFL-seura Oakland Raidersin kanssa ja oli sen organisaatiossa 2005–2007. Kesällä 2006 harjoitusleirillä saadun polvivamman vuoksi Raiders kuitenkin siirsi Quarshien niin sanottuun injured reserve -ryhmään (IR), mikä toisaalta koko kauden pelaamattomuutta mutta pysymistä Oakland Raidersin organisaatiossa.

Kauden 2007 lopussa Quarshie tuli toipumaan loukkaantumisistaan Suomeen ja Porvoon Butchersin riveihin. Butchersissa hän voitti Suomen mestaruuden kesällä 2007. Kesäksi 2008 Quarshie teki sopimuksen Kanadan ammattilaisliigaan, Toronto Argonauts -joukkueeseen. Perhesyiden takia hän kuitenkin vain käväisi Kanadassa ja palasi pian Suomeen ja Helsinki Wolverinesin riveihin.

Yksityiselämä
-------------

Quarshie suoritti Yhdysvalloissa Columbian yliopistossa valtiotieteiden kandidaattia vastaavan tutkinnon ja työskenteli opiskeluaikana Wall Streetillä investointipankeissa. Hän asuu nykyisin Suomessa ja on Yhdysvalloissa tapaamansa Nicolas Wuorenheimon kanssa perustanut ravitsemusalan yrityksen Wellnes Foundry. Hän on ollut mukana perustamassa Walter-yhdistystä, joka auttaa monikulttuurisia lapsia sopeutumaan Suomeen, ja on sen vt. toiminnanjohtaja.

Saksassa syntyneen Quarshien isä on ghanalainen, äiti suomalainen, ja hän on molempien maiden kansalainen. Hän on asunut Suomessa vuodesta 1985 ja laulanut Cantores Minores -kuorossa. Suomalaisen vaimonsa kanssa hänellä on kaksi tytärtä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Jaana Laitinen, Jenkkifutari auttaa syömään oikein, Helsingin Sanomat 9.5.2011 sivu C 4
2. ↑  Suomalainen jenkkifutaaja Kanadaan ammattilaiseksi  13.2.2008. Iltalehti. Viitattu 13.2.2008.
3. ↑  Quarshie Vaahteraliigan Wolwerinesiin  1.7.2008. MTV3. Viitattu 26.7.2008.

Aiheesta muualla
----------------

* Michael Quarshien kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Tero-Pekka Henell Turun kirjamessuilla 2015.
**Tero-Pekka Edvard Henell** (s. 31. lokakuuta 1957 Helsinki) on suomalainen musiikkialan hallintomies, toimittaja ja säveltäjä.

Henell toimi Turun filharmonisen orkesterin intendenttinä ja konserttitalon johtajana 2000–2006 ja Kuudennen kerroksen orkesterin intendenttinä 2006–2007. Hän hoiti 1988–1993 samaa tehtävää Lahden kaupunginorkesterissa ja toimi tiiviissä yhteistyössä kapellimestari Osmo Vänskän kanssa. Tuona aikana Lahden kaupunginorkesterin levyt menestyivät hyvin. Henell lopetti kulttuurin hallintotyöt ja valmistui syksyllä 2007 henkiseksi valmentajaksi ja tennisvalmentajaksi.

Jakso Ruotsin radion sinfoniaorkesterin intendenttinä 1993–1994 päättyi ammattiyhdistyskahnaukseen. Svenska Rikskonserterin projektipäällikkönä hän toimi 1994–1996. Ruotsalaisen Målvaktsbolagetin toimitusjohtajana Henell toimi 1998–2001 ja helsinkiläisen Edition Wilhelm Hansen Oy:n johtajana ja kustannuspäällikkönä 1999–2000. Hän on opiskellut musiikkitiedettä Jyväskylän yliopistossa ja laulua ja toiminut myös jääkiekkovalmentajana.

Turun-kaudellaan Henell toteutti näyttävän tempauksen elokuussa 2005. Silloin esitettiin Richard Wagnerin *Lentävä hollantilainen* Aurajoen rannalla Suomen Joutsenen ja Sigynin kansilla. Laivat kiinnitettiin nokat vastakkain ja satamaan rakennettiin 4000 hengen katsomo.

Henellin puoliso on Leif Wagerin ja Eva Hemmingin tytär Carmela Wager, ja heillä on kaksi lasta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Paavilainen, Ulla (päätoim.): *Kuka kukin on: Henkilötietoja nykypolven suomalaisista 2015*, s. 190. Helsinki: Otava, 2014. ISBN 978-951-1-28228-0.
2. ↑  Tero-Pekka Henell *Kannuvalimo*.  Arkistoitu 27.8.2009. Viitattu 7.2.2011.  (Internet Archive, tallennettu 27.8.2009.)
3. ↑  Pitkä ja tylsä CV Henell Coaching. Viitattu 7.2.2011. [vanhentunut linkki]
4. ↑  Lentävän Hollantilaisen ohjelmakirja Turun filharmoninen orkesteri.  Arkistoitu 10.11.2010. Viitattu 7.2.2011. (Internet Archive, tallennettu 10.11.2010.)
**Alfa Romeo SZ** (Sprint Zagato) on korkean suorityskyvyn urheiluauto, jota tuotettiin vain 1036 kappaletta, vuosina 1989-1991. Sen tuottivat yhdessä Zagato, Alfa Romeo ja Fiat. Auton esittelyversio esiteltiin vuoden 1987 Geneven autonäyttelyssä ES-30:nä, Zagaton prototyyppinä.

Historia
--------

SZ:n esittelyversio esiteltiin vuonna 1987 Geneven autonäyttelyssä. Prototyyppimallin nimi oli tuolloin ES-30 (Experimental Sportscar 3,0-litrainen moottori) ja auto oli rakennettu Alfa Romeo 75:n pohjalta. Vuonna 1989 esiteltiin lähes identtinen tuotantomalli, jonka nimeksi tuli yksinkertaisesti SZ, muistuttaen Alfa Romeon loistopäivien Sprint Zagatosta ja Sport Zagatosta.

Auton hinta oli reilu 55 tuhatta dollaria. Huolimatta siitä, että joidenkin mielestä hinta oli kova ja ulkonäkö ei kaikista paras, niin kaikki 1036 kappaletta myytiin vuosina 1989-1991 .

Lähteet
-------

1. ↑  Alfa Romeo SZ – Belrose Classics *belroseclassics.com*. Viitattu 16.4.2024. (englanniksi)
2. ↑  Djordje Sugaris: In-Depth: The Alfa Romeo SZ *Sports Car Digest*.  18.11.2021. Viitattu 16.4.2024. (englanniksi)
|  |
| --- |
| **Nebra hieroglyfein** |
| **Horus-nimi** |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |
|  |
|  |

 |  |

 |
| *Nebra*Auringon herra *tai* Aurinko on herra |
| **nimi kuningasluetteloissa** |
| 

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 

|  |
| --- |
|  |
|  |
|  |

 |  |

 |
| *Kakau* |

**Nebra** (tai **Raneb**) oli muinaista Egyptiä 2. dynastian aikaan vuoden 2865 eaa. tienoilla hallinnut faarao.

Nebran hallituskaudesta ei tiedetä juuri mitään, sillä tältä ajalta ei ole löydetty juurikaan kirjallisia merkintöjä. Nebra on kuitenkin ensimmäinen faarao, jonka nimessä on Ra-jumalan nimi. Tämä tarkoittaa mahdollisesti, että Nebra perusti Ra-jumalan kultin.

Mit Rahinasta Memfiksen lähellä on löydetty steela, jossa on Nebran nimi. Tämä merkitsee mahdollisesti sitä, että hänen hautansa sijaitsee (edeltäjiensä tavoin) jossain päin Sakkaraa. Nebran sinetti on löydetty Hetepsekhemwyn haudasta Sakkarassa, joten on mahdollista, että Nebra valtasi haudan itselleen. 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Hetepsekhemwy** | **Egyptin faarao**2. dynastia | Seuraaja:**Nynetjer** |
Kuvakaappaus DealExtremen verkkosivulta.
**DealExtreme** oli kiinalainen elektroniikkaan erikoistunut verkkokauppa, joka lopetti toimintansa jossakin vaiheessa vuosien 2020 ja 2022 välillä. Tarkkaa syytä tai ajankohtaa ei tiedetä, koska tietoja aiheesta on vain vähän saatavilla. Voidaan kuitenkin arvella, että koronapandemia, EU:n verotus ja muiden verkkokauppojen, kuten AliExpressin kasvava suosio oli ainakin osasyynä yrityksen kohtaloon.

Tilaukset toimitettiin ympäri maailman ilman eri maksua suoraan Hongkongista, Kiinasta. Tuotevalikoima koostui kodinelektroniikasta, matkapuhelimista ja useista muista pienlaitteita sisältävistä tuotekategorioista. Ostokset maksettiin PayPal-maksujärjestelmän avulla.

DealExtremen verkkosivusto oli käytettävissä 14 eri kielellä. Sivustolla oli myös keskustelualue, jossa asiakkaat saattoivat kysellä muilta asiakkailta esimerkiksi tuotteiden käyttöongelmista. Asiakkaat pystyivät myös kirjoittamaan arvosteluja tuotteista, ja näin muut asiakkaat saivat tietoa tuotteen laadusta.

Lähteet
-------

1. ↑  Opastaja.com: DealExtreme verkkokauppa katosi vähin äänin *Opastaja.com*. Viitattu 3.8.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* DealExtreme.com, kiinalainen uusivuosi ja Reality
* opastaja.com, dealextreme-kokemuksia
Kolikko jossa on Aelia Verinan kuva.
**Aelia Verina** (kuoli 484) oli Itä-Rooman keisari Leo I:n vaimo ja keisari Zenonin anoppi.

Verina ja Leo I saivat yhden tyttären Ariadnen joka meni naimisiin Leon tärkeimmän kenraalin Zenonin kanssa. Aluksi Verina suosi Zenonia. Kun Leo I kuoli ja Aradnen ja Zenonin pojasta Leo II:n tuli keisari. Koska poika oli vielä nuori tehtiin Verinan ja Ariadnen suostumuksella Zenonista Leon kanssahallitsija.

Mutta pian tämän jälkeen Verina oli mukana salajuonessa Zenonia vastaan veljensä Basiliscuksen, rakastajansa Patriciuksen ja kenraali Illuksen kanssa. Zenon joutui pakenemaan Konstantinopolista vuonna 475, mutta sai vallattua kaupungin takaisin jo seuraavana vuonna ja Verina siirtyi taas vävynsä puolelle. 

Pian tämän jälkeen Verina yritti juonitella Illusta vastaan, joka oli antautunut Zenonille. Illus vangitsi Verinan Zenonin suostumuksella. Tämä johti uuteen kapinaan, jota johti Verinan poika Marcianus, joka kuitenkin kukistettiin ja lähetettiin maanpakoon.

Vuonna 483 Illus oli riitaantunut Zenonin kanssa ja alkoi yhdessä Verinan kanssa kapinaan häntä vastaan. He julistivat yhdessä erään kenraali Leontiuksen keisariksi. Mutta Zenon kukisti kapinan. Verina pakeni Isauriaan, jossa hän kuoli vuonna 484.
**Kojiki** (jap. 古事記, suom. *Vanhojen asioiden kronikka*) on yksi vanhimmista säilyneistä japanilaisista kirjoista ja vanhin tunnettu japanilainen historiateos. Se on valmistunut vuonna 712 ja siinä kerrotaan Japanin historia maailman luomisesta keisarinna Suikon hallituskauteen 600-luvun alussa.

*Kojiki* luotiin korostamaan keisarin asemaa ja jumalallista alkuperää kiinalaisen mallin mukaan. Se saattaa perustua aiempiin, mahdollisesti tuhoutuneisiin heimokronikoihin. Kirjan esipuheessa Ō no Yasumaro kertoo keisarinna Genmein määränneen hänet kirjoittamaan *Kojikin* keisari Tenmun hovipalvelija Hieda no Aren ulkomuistista kertomien, vanhemmista kronikoista opeteltujen tietojen mukaan. Kronikka jakautuu kolmeen osaan: ensimmäinen osa käsittää mytologisen luomiskertomuksen, toinen osa käsittelee keisari Jinmua, Yamaton valtion perustamista sekä viittätoista Jinmua seurannutta legendaarista keisaria ja kolmas osa kahdeksaatoista seuraavaa keisaria.

Vuonna 720 valmistui seuraava kronikka, *Kojikia* laajempi *Nihonshoki*.

Kojiki-den
----------

*Kojiki-den*
Motoori Norinaga julkaisi Edo-kaudella 44-osaisen tutkimuksen *Kojikista* nimeltä *Kojiki-den* (jap. 古事記伝).

Lähteet
-------

1. ↑  Olavi K. Fält, Kai Nieminen, Anna Tuovinen ja Ilmari Vesterinen: *Japanin kulttuuri*, s. 301–304. Otava, 1994. ISBN 951-1-12746-2.

Aiheesta muualla
----------------

* (Arkistoitu – Internet Archive)
* Kojikin uudistettu versio vuodelta 1910 (Arkistoitu – Internet Archive) (japaniksi)
* The Internet Sacred Text Archive – Basil Hall Chamberlainin käännös *Kojikista* vuodelta 1919.
**Reitkalli** (ruots. Bredskall) on kylä Haminassa. Se sijaitsee noin kahdeksan kilometrin päässä kaupungin keskustasta luoteeseen Summanjoen varrella. Haminan ja Juurikorven välinen junarata kulkee kylän eteläpuolella Reitkallin ja Summan välissä.

Historia
--------

Reitkalli on yksi entisen Vehkalahden pitäjän vanhimpia kyliä. Kylän läheltä on löydetty jäänteitä jo esihistoriallisesta asutuksesta. Ensimmäinen maininta kylästä löytyy vuodelta 1396 Erengisle Niilonpojan kirjeestä. Kylän asutuksen uskotaan syntyneen 1200- ja 1300-lukujen ruotsalaisen uudisasutuksen myötä, väestö on suomalaistunut 1500-lukuun mennessä. Joen ja maantien ansiosta Reitkalli sijaitsi liikenteellisesti keskeisellä paikalla ja tästä johtuvan säätyläisasutuksen johdosta siitä tuli Vehkalahden toinen keskus Salmenkylän rinnalle.

Kylän liikenneyhteydet paranivat vuonna 1899 kun Reitkallin seisake avattiin yksityisen Inkeroinen–Hamina-rautatien avautuessa liikenteelle. Henkilöliikenne lakkautettiin vuonna 1968 ja seisake lakkautettiin tavaraliikenteen osalta vuonna 1970. Vanha rata purettiin vuonna 1984.

Reitkallin kansakoulu sai alkunsa 18.12.1882 rovastin ehdotettua uusien koulujen perustamista Reitkalliin ja Pyhältöön. Perustamisasiakirjat allekirjoitettiin maaliskuussa 1884. Aluksi tarkoituksena oli rakentaa erilliset koulut tytöille ja pojille, mutta suunnitelmia muutettiin ja päätettiin rakentaa Vehkalahden ensimmäiset sekakansakoulut. Reitkallin koulu rakennettiin paikalle, jossa 1400-luvulla sijaitsi Näkin aateliskartano. Koulu aloitti toimintansa 16.10.1886. Koulun ensimmäisenä opettajana toimi Ida Merus. Reitkallin toinen koulurakennus vihittiin käyttöön 19.10.1952. Koulutoiminta Reitkallissa päättyi toukokuussa 2005, ja seuraavana syksynä koulurakennukset siirtyivät Perhekoti Huvikummun käyttöön.

Kuvia
-----

* Reitkallin entinen kouluReitkallin entinen koulu
* Reitkallin kylää Suurvuorelta katsottuna, vasemmalla SummanjokiReitkallin kylää Suurvuorelta katsottuna, vasemmalla Summanjoki

Lähteet
-------

1. ↑  Postinumerohaku 49520 Reitkalli *kartta.com*. Viitattu 19.4.2024.
2. ↑  G17:2/1 Reitkalli / Bredskall; Tiluskartta ja selitys Reitkallin kylän pelloista (1740) *finna.fi*. Viitattu 4.9.2023.
3. ↑  Svenska ortnamn i Finland *kaino.kotus.fi*. Viitattu 4.9.2023.
4. ↑  Kulttuuriymparisto.nba.fi (Arkistoitu – Internet Archive)
5. ↑  Haminan rata *radanvarsi.wordpress.com*. Viitattu 20.3.2023.
6. ↑  Perhekoti Huvikumpu : Reitkallin koulun historia (Arkistoitu – Internet Archive)

Haminan kaupunginosat ja kylät

* Alakaupunki
* Hevoshaka
* Hietakylä
* Hillo
* Husula
* Ihamaa
* Kannusjärvi
* Kitula
* Kolsila
* Kuorsalo
* Linnoitus
* Metsäkylä
* Myllykylä
* Mäntlahti
* Neuvoton
* Onkamaa
* Paijärvi
* Pampyöli
* Pappilansaaret
* Petkele
* Pitäjänsaari
* Poitsila
* Pyhältö
* Pyötsaari
* Rakila
* Reitkalli
* Ruissalo
* Ruotsinkylä
* Ruukki
* Salmenkylä
* Saviniemi
* Sivatti
* Summa
* Syväsatama
* Tallinmäki
* Tammio
* Tervasaari
* Uusi-Summa
* Vehkajärvi
* Vilniemi
**Anna Alida Theresia Nilsson** (27. huhtikuuta 1869 Ulricehamn – 11. joulukuuta 1947) oli ruotsalainen piirustusopettaja, naisasianainen ja rauhanaktivisti. Hän työskenteli suurimman osan urastaan Malmössä. Siellä hän myös harjoitti kansalaisaktivismia useissa yhdistyksissä, jotka muun muassa ajoivat äänioikeutta naisille. Jäätyään eläkkeelle vuonna 1929 Nilsson lähti kiertämään Eurooppaa levittäen kirjoittamaansa vihkosta *Data och fakta rörande fredsrörelsen* (englanniksi *ABC of the Peace Movement. Dates and Facts*). Se käännettiin useille kielille ja sen avulla hän pyrki innostamaan erityisesti naisia rauhanliikkeen toimintaan. Nilsson myös vertaili eri maiden historia-aineen oppikirjoja ja pyrki löytämään niistä esimerkkejä rauhan edistämisestä, joita voitaisiin käyttää ruotsalaisissa koulukirjoissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Andersson, Irene: Anna Alida Theresia Nilsson *Svenskt kvinnobiografiskt lexikon*.  5.6.2020. Viitattu 18.4.2024. (ruotsiksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Anna T. Nilsson** Wikimedia Commonsissa
Kostianvirran laskukohta Mallasveteen.
Kostianvirtaa itään Onkkaalantien sillalta.
**Kostianvirta** on Kokemäenjoen vesistöön kuuluva joki, joka sijaitsee Pirkanmaalla Pälkäneen kirkonkylässä. Sitä pitkin Pälkänevesi laskee Mallasveteen. Koska molempien järvien keskivedenkorkeus on noin 84 metriä merenpinnasta, Kostianvirran virtaussuunta vaihtuu toisinaan, erityisesti keväisten sulamisvesien vaikutuksesta.

Kostianvirran kautta kulkee laivaväylä, jolta on yhteydet Pälkäneveden ja Jouttesselän kautta Aitoon kylään sekä Mallasveden kautta Längelmäveden reitille, Hauhon reitille ja Valkeakoskelle. Laivareitti avattiin, kun joki oli ensi ruopattu nykyisen kaltaiseen kuntoon.

Synty
-----

Ennen vuotta 1604 Kostianvirran kohdalla oli pieni Hykiänkoski, mutta pääosa Pälkäneveden, Vesijärven ja Längelmäveden vesistä laski Roineeseen Kangasalla sijainneen Sarsanvirran kautta. Toukokuussa 1604 vesi uursi Hykiänkosken paikalle suuremman uoman, ja Pälkäneveden pinta laski useita metrejä Mallasveden tasolle. Myös Längelmäveden pinta aleni, joskin vähemmän, ja se alkoi laskea entisen salmen paikalle syntyneen Iharinkosken kautta Pälkäneveteen. Tämän takia Sarsanvirta kuivui yhdessä yössä 10. kesäkuuta 1604.

Kostianvirran taistelu
----------------------

*Pääartikkeli: Kostianvirran taistelu*
Lokakuussa 1713 käytiin Kostianvirran rannoilla Suureen Pohjan sotaan liittyvä Kostianvirran taistelu, jossa Fjodor Apraksinin johtama Venäjän armeija löi Carl Gustaf Armfeltin johtaman Ruotsin armeijan, ja isoviha alkoi. Venäläiset pitävät Kostianvirran taistelua sodan ratkaisutaisteluna, vaikka vielä helmikuussa 1714 käytiin Isossakyrössä Napuen taistelu.

Lähteet
-------

1. ↑  Kostianvirta, Pälkäne (sijainti maastokartalla) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 9.10.2019.
2. 1 2  Mäntylä, Jorma: Sarsan maisema mullistui yhdessä yössä *Tiede-lehti 4/2004*.  2004. Viitattu 15.6.2016.
3. ↑  Riihimäki, Irene: Sydän-Hämeen Lehti: Juhla, jota on odotettu 56 vuotta *shl.fi*.  Kesäkuu 16, 2014 17:08. Viitattu 21.7.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kostianvirta** Wikimedia Commonsissa

* Hurskainen, Tarmo: Kostianvirta (Arkistoitu – Internet Archive), 2006
* Kostianvirran esittely ja kuvia
* Lisätietoa Kostianvirran taistelusta (Arkistoitu – Internet Archive)
Pertti Kaukonen. Tuntemattoman kuwaitilaisen muotokuvamaalarin teos. 
**Pertti Lauri Juhani Kaukonen** (5. kesäkuuta 1942 Helsinki) on suomalainen suurlähettiläs ja ulkoasiainneuvos.

Perhe
-----

Kaukosen isä on kanslianeuvos, yritysjohtaja Lauri Kaukonen ja Elsa Kaukonen.

Opinnot
-------

Kaukonen valmistui ylioppilaaksi Helsingin yksityislyseosta vuonna 1961. Kaukonen valmistui Helsingin yliopistosta valtiotieteen kandidaatiksi vuonna 1965 ja valtiotieteen maisteriksi vuonna 1966.

Ura
---

Kaukonen aloitti ulkoministeriön palveluksessa vuonna 1965. Hänet komennettiin Suomen Pariisin suurlähetystön alaisen Rouenin kunniakonsulin viraston sihteeriksi vuonna 1966 ja vuonna 1968 Pariisin suurlähetystön avustajaksi Ranskassa. Vuonna 1970 hänet komennettiin Suomen Bukarestin suurlähetystön avustajaksi Romaniasssa ja ylennettiin lähetystösihteeriksi samana vuonna.

Kaukonen toimi ulkoministeriön jaostosihteerinä vuonna 1972. Seuraavana vuonna hänet komennettiin Suomen Kööpenhaminan ensimmäiseksi lähetystösihteeriksi Tanskassa, jossa hän toimi vuoteen 1976 asti.

Vuodesta 1976 hän toimi ulkoministeriön virkaa tekevänä jaostopäällikkönä ja seuraavana vuonna hänet ylennettiin jaostopäälliköksi. Kaukonen korotettiin lähetystöneuvoksen virkaan vuonna 1978.

Kaukonen nimitettiin Suomen asiainhoitajaksi Etelä-Afrikan Pretoriassa vuonna 1980. Kaukonen siirtyi Suomen Washingtonin suurlähetystön ministerineuvokseksi vuonna 1984. Kaukonen palasi Suomeen vuonna 1986, jonka jälkeen hän toimi lähetystöneuvoksena ulkoministeriössä vuoteen 1992.

Kaukonen korotettiin ulkoasiainneuvokseksi vuonna 1992 ja samana vuonna Suomen tasavallan presidentti Mauno Koivisto nimitti Kaukosen Suomen suurlähettilääksi Kuwaitiin, Qatariin, Bahrainiin ja Yhdistyneisiin arabiemiraatteihin. Tasavallan presidentti Martti Ahtisaari vieraili Kuwaitissa ja Yhdistyneissä arabiemiraateissa vuonna 1996. Presidentti Ahtisaaren valtiovierailu Kuwaitissa oli ensimmäinen valtionpäämiestason vierailu maassa. Kaukonen oli viimeinen suomalainen suurlähettiläs, joka hoiti Abu Dhabin lähettilään tehtäviä Kuwaitista käsin.

Ritarikunnat
------------

* Senegal Leijonan kansallinen ritarikunta upseeri (1973)
* Tanska Dannebrogin ritarikunta ritari (1973)
* Suomi Suomen Leijonan ritarikunta 1. luokan ritari (1976)
* Tanska Dannebrogin ritarikunta 1. luokan ritari (1977)
* Etelä-Afrikka Etelä-Afrikan Tasavallan Hyvän Toivon ritarikunta komentajamerkki (1984)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Nuorteva, Jussi & Raitio, Tuire: *Ulkoasiainhallinnon matrikkeli 1918-1993*. Ulkoministeriö, 1993-1996.
2. ↑  Ulkoasiainhallinto | Kuwaitissa oleva Suomen suurlähettiläs... *Helsingin Sanomat*.  26.8.1996. Viitattu 19.4.2024.
3. ↑  Ulkoasiainhallinto | Suomen Kuwaitin suurlähettiläs... *Helsingin Sanomat*.  17.1.1998. Viitattu 19.4.2024.
4. ↑  Ulkoasiainhallinto | Kuwaitissa oleva Suomen suurlähettiläs... *Helsingin Sanomat*.  26.8.1996. Viitattu 19.4.2024.
5. ↑  Kahdenväliset suhteet *Suomi ulkomailla: Kuwait*. Viitattu 19.4.2024.
6. ↑  Tasavallan presidentti Martti Ahtisaaren vierailut ulkomaille *www.presidentti.fi*. Viitattu 19.4.2024.
**Kreuzspiel** on Karlheinz Stockhausenin vuonna 1951 säveltämä musiikkiteos, joka esiintyy Stockhausenin teosluettelossa numerona 1/7. Stockhausen piti sitä ensimmäisenä aitona sävellyksenään, ja sitä edeltäviä teoksia vain tyyliharjoituksina. Sävellyksen virikkeitä olivat Olivier Messiaenin Mode de valeurs et d’intensités ja Karel Goeyvaertsin Sonaatti kahdelle pianolle.

Lähteet
-------

1. ↑  Kreuzspiel (Archive.org) Stockhausen-Verlag.  Arkistoitu 21.6.2023. Viitattu 28.03.24. (englanniksi)
2. ↑  Karlheinz Stockhausen Complete List of Works (Archive.org) Stockhausen-Verlag.  Arkistoitu 2.8.2023. Viitattu 28.03.24. (englanniksi)
3. ↑  Karlheinz Stockhausen: Stockhausen on Music: Lectures and Interviews (sivut 34-35) (Archive.org)  1989. London & New York:  Marion Boyars. Viitattu 28.03.24. (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Kreuzspiel
**Webley-revolveri** on vuosina 1887–1963 useina eri malleina Brittiläisen kansainyhteisön asevoimissa käytetty kaksitoiminen revolveri. Webley ehti käyttöaikanaan olemaan palvelusaseena niin buurisodissa kuin molemmissa maailmansodissakin. Viimeiset Webley-revolverit poistettiin sotilaskäytöstä Yhdistyneen kuningaskunnan asevoimissa vasta vuonna 1963.

Britannian armeija otti Webley Mk I -revolverin käyttöön vuonna 1887. Vuonna 1913 käyttöön otettiin Mk V -malli, jota alettiin jo vuonna 1915 korvata Mk VI -mallilla. Webley oli muun muassa laivastossa ja ilmajoukoissa palvelevien sekä konekiväärimiesten ja panssarivaunujen miehistöjen palvelusase, mutta sitä käyttivät myös monet upseerit. Se ei ollut aseena erityisen tarkka, mutta se oli helppokäyttöinen ja luotettava.

Ensimmäisen maailmansodan taisteluissa Webley-revolverin apuna käytettiin mahdollisesti myös irrotettavaa tukkia, joka muutti revolverin karbiiniksi. Taisteluhautojen vyöryttämisessä myös revolveriin kiinnitettävä pistin oli hyödyksi. Pienellä kuuden patruunan rullalla varustetun revolverin ampumanopeutta oli mahdollista tehostaa Prideaux-pikalaturilla.

Webley-revolverit todettiin vuonna 1932 vanhentuneiksi ja niitä alettiin korvata Enfield No. 2 -revolvereilla, mutta niitä käytettiin silti laajalti myös toisessa maailmansodassa.

Lähteet
-------

* Maze, Robert: *The Webley Service Revolver*. Osprey Publishing, 2012. ISBN 978-1849088039. Teoksen verkkoversio. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  Maze 2012, s. 4
2. 1 2 3  Webley Mark VI revolver *Royal Armouries collections*. Viitattu 23.5.2019. (englanniksi)
3. 1 2 3  Guttman, John: Webley & Scott Mk VI Revolver: The British Officer’s Man-Stopper of Choice *HistoryNet*.  3.7.2013. Viitattu 23.5.2019. (englanniksi)
Opiston päärakennus Oriveden keskustassa.
**Oriveden Opisto** on nykyisin Tampereella sijaitseva vuonna 1909 perustettu kansanopisto, joka tunnetaan erityisesti kuvataiteen, musiikin ja kirjoittamisen opetuksesta. Opisto aloitti toimintansa Keski-Hämeen kansanopiston nimellä Längelmäen Länkipohjassa. Se muutti Oriveden kirkonkylään vuonna 1910. Nimi *Oriveden opisto* otettiin käyttöön 1928.

Opisto on sitoutumaton ja erityisesti taiteisiin keskittynyt aikuisoppilaitos. Talven opintolinjoilla voi opiskella musiikkia, kuvataiteita, kirjoittamista, visuaalista pelisuunnittelua, peliteknologiaa ja elektronista urheilua. Opistolla on lisäksi kirjoittamisen, kuvataiteen, musiikin ja luovan hyvinvoinnin kesä- ja lyhytkursseja sekä kirjoittamisen verkkokursseja ja monimuotokoulutuksia. Opiston kirjoittajakoulutus on muodostunut valtakunnallisesti merkittäväksi.*lähde?*

Opistossa toimi kirjoittajalukio 1997 alkaen. Syksystä 2015 se siirtyi Oriveden kaupungin lukion vastuulle.

Opisto perustettiin vuonna 1909. Kansanvalistusseuran omistukseen se tuli vuonna 1946. Vuodesta 1953 Oriveden Opiston osana on toiminut Klemetti-Opisto, jossa on koulutettu muun muassa kuoronjohtajia ja järjestetty nuorten musiikkileirejä. Sen nimissä toimii myös kamarikuoro. Klemetti-opisto oli aiemmin järjestämässä Lappeenrannan laulukilpailua.*lähde?*

Oriveden ja Voionmaan opisto aikoivat yhdistyä vuoden 2015 alussa. Neuvottelut eivät kuitenkaan johtaneet tulokseen.

Oriveden Opisto liitettiin Ahlmanin ammattiopistoon 1.1.2015. Kesällä 2018 Oriveden Opiston koko toiminta siirtyi Ahlmanille Tampereelle.

Syksyllä 2019 kulttuuriosuuskunta Pro Orivesi osti Oriveden keskustassa sijaitsevat opiston kiinteistöt Ahlmanilta.  Osuuskunta jatkaa alueella erilaista kulttuuri- ja tapahtumatoimintaa Oriveden Kampus -nimellä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Palomaa, Antti: Oriveden ja Voionmaan opistot yhdistyvät – koulutus loppuu Ylöjärvellä *Yle Uutiset*.  29.4.2014. Viitattu 29.4.2014.
2. ↑   Hannu Tarmio, Pentti Papunen ja Kalevi Korpela (toim.): *Suomenmaa 6: maantieteellis-yhteiskunnallinen tieto- ja hakuteos*, s. 22. WSOY, 1976.
3. ↑  Kirjoittajalukio siirtyy Oriveden lukioon *Oriveden Sanomat*.  14.4.2015.  Arkistoitu 23.11.2018.
4. ↑  Kokko, Tiina: Voionmaan ja Oriveden opistojen yhdistyminen törmäsi ongelmiin *Yle Uutiset*.  20.8.2014. Viitattu 31.7.2023.
5. ↑  Sinetti ministeriöltä opistojen yhdistymiseen *Oriveden Sanomat*.  30.10.2014.  Arkistoitu 7.11.2014.
6. ↑  Ahlman tarjoaa Oriveden opiston kiinteistöjä kaupungille yhdellä eurolla – "Verottajan käsityksen mukaan kokonaisuuden arvo on 4,3 miljoonaa euroa" *Aamulehti*.  20.6.2019. Viitattu 23.3.2021.
7. ↑  Yle: Kulttuuriosuuskunta ostaa legendaarisen Oriveden opiston tilat – omistukseen tulee noin 8000 neliötä 3,5 hehtaarin tontilla *Yle*.  11.10.2019. Yle. Viitattu 9.12.2019.
8. ↑  Oriveden Kampus: Oriveden Kampus -kotisivu Kulttuuriosuuskunta Pro Orivesi. Viitattu 11.12.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Ahlman ammatillinen koulutus
**Kuttusi** (ven. Куттузи, *Kuttuzi*) on entinen inkeriläinen kylä, joka kuului Hietamäen luterilaisen seurakuntaan. Nykyään Kuttusi kuuluu Leningradin alueen Lomonosovin piiriin. 

Kylä on listattu Novgorodin Vatjan viidenneksen verokirjassa vuodelta 1499/1500 *Kutina* -muodossa. Ruotsin 1600-luvun asiakirjoissa kylä esintyy eri nimillä: Kuttela by (vuonna 1616), Kuttuioua By (1620), Kuttazijss by (1639), Kuttosis (1680) jne. Vaihtelevat kirjoitusasut viittaavat siihen, että ainakin myöhemmässä vaiheessa ääntäminen on ollut *kuttoila*, *kuttusi* ja nimi olisi yhdistetty eläimen nimitykseen *kuttu*, tai siihen perustuvaan henkilönnimeen.

Vuonna 1849 kylässä asui 70 inkeriläistä, niistä äyrämöisiä - 12 (4 miestä ja 8 naista) ja savakoita - 58 (27 miestä ja 31 naista).

Kuttusin pääelinkeinot oli maanviljely ja karjanhoito. Kylässä oli avattu suomenkielinen koulu vuonna 1900, sen tiloissaan toimi myös kutoma- ja käsityökoulu. Koulun opettajana toimi A. Ilonen, ja myöhemmin A. Teider ja Ilmari Toikka.

Kylän suvut oli Ruotsi ja Toikka. Kuttusissa olivat syntyneet Adam Ruotsi (v. 1846), Hietamäen ensimmäisiä opettajia, ja professori Matti Toikka (v. 1902). Vuonna 1926 kylässä oli 67 taloa ja 250 asukasta, niistä 189 henkilöä (42 taloa) - inkeriläisiä.

Toisen maailmansodan aikana kylä oli saksalaisjoukkojen miehittämä. Vuosina 1943-1944 inkeriläisiä vietiin Viron kautta Suomeen. Sodan jälkeen osa heistä jäi Suomeen, jotkut pakenivat Ruotsiin. Neuvostoliittoon palanneet eivät vastoin lupauksia päässeet kotikyläänsä, vaan heidät karkotettiin eri puolille Venäjää.

Lähteet
-------

Wikberg, Pekka: *Inkerinmaan kasvattajia. Toikat Hietamäeltä*. Ykkös-Offset, 2007. 

### Viitteet

1. ↑  Kepsu, Saulo: *Inkerin pogostat*, s. 373. Helsinki: Kotus, 2020. Teoksen verkkoversio.
2. ↑  von Köppen, Peter: Erklärender Text zu der ethnographischen Karte des St. Petersburger Gouvernements *digi.kansalliskirjasto.fi*. St.-Petersburg, 1867.
3. ↑  Hietamäen kutomakoulu.  *Inkeri*, 01.10.1909, nro 63, s. 1. Artikkelin verkkoversio.
4. ↑  Inkeriläisten asuttujen paikkojen luettelo vuosien 1926-1928 Leningradin alueen väenlaskun ainehiston mukaan *scribd.com*.
| "Message in a Bottle"Taylor Swift |
| --- |
|  |
| Singlen tiedot |
|  Albumilta | *Red (Taylor’s Version)* |
|  Studio  | Kitty Committee (Belfast)  House Mouse (Tukholma) |
|  Julkaistu | 16. marraskuuta 2023 |
|  Formaatti | digitaalinen, suoratoisto, lp (albumi), cd (albumi) |
|  Tekijä(t) | Taylor Swift  Max Martin  Shellback |
|  Tuottaja(t) | Shellback  Elvira Anderfjärd |
|  Tyylilaji | pop |
|  Kesto | 04.45 |
|  Levy-yhtiö | Republic Records |
| Listasijoitukset |
| Yhdysvallat 50. |
| Taylor Swiftin muut singlet |
| "I Bet You Think About Me"2021 | "Message in a Bottle"2021 | "The Joker and the Queen"2022 |

**Message in a Bottle** (koko nimi "Message in a Bottle (Taylor's Version) (From the Vault)") on yhdysvaltalaisen laulaja Taylor Swiftin kappale albumilta *Red (Taylor’s Version)*. Albumi ilmestyi 12. lokakuuta 2021. Swift kirjoitti kappaleen Max Martinin ja Shellbackin kanssa. Tuottajina toimivat Shellback ja Elvira Anderfjärd.
Kappale julkaistiin singlenä Yhdysvaltain popradioon neljä päivää albumin ilmestymisen jälkeen. Kappaleesta julkaistiin lisäksi remix "Message in a Bottle (Fat Max G Remix)".

Albumi *Red (Taylor’s Version)* on uudelleen levytetty versio Taylor Swiftin vuoden 2014 albumista *Red*. Swift levyttää vanhaa tuotantoaan uudelleen levy-yhtiökiistojen takia. "Message in a Bottle" oli tarkoitettu alkuperäiselle *Red*-albumille, mutta jäi tuolloin pois levyltä. Se levytettiin uudelleen vuonna 2021 ja lisättiin *Red (Taylor's Version)* -albumille.

Kappale menestyi kaupallisesti kohtalaisesti. Se nousi Yhdysvalloissa Billboard 100 -listan sijalle 45. Kappale oli lisäksi Kanadassa listasijalla 32 ja Australiassa sijalla 33 ja Uudessa-Seelannissa sijalla 12.

Lähteet
-------

1. 1 2  The ultimate guide to every song on 'Red (Taylor's Version)' Insider 13.11.2021
2. ↑  A RECAP OF RADIO ADD RECAPS Hits Double 16.11.2023
3. ↑  Message in a Bottle (Fat Max G Remix) (Taylor’s Version) Spotify.
4. ↑  Bruner, Raisa: Here’s Why Taylor Swift Is Re-Releasing Her Old Albums *time.com*.  25.3.2021. Time.  (englanniksi)
5. 1 2  Chart History Taylor Swift Billboard
**Tarjanruusu** (*Rosa* 'Tarja Halonen') on Tarja Halosen mukaan nimetty ruusulajike. Tarjanruusu on osa tarhakanadanruusujen (*Rosa* Blanda-ryhmä) lajikeryhmää, joka periytyy kanadanruusun (*Rosa blanda*) risteymistä. Lajike on löydetty Helsingin kaupunginpuutarhurina 1900-luvun puolivälissä toimineen Bengt Schalinin puutarhasta ja se sai nykyisen nimensä Suomen ruususeuralta 2002.

Tarjanruusu on pystykasvuinen, noin 2–3 metriä korkeaksi kasvava pensas. Pensaan kukinta alkaa kesä-heinäkuun vaihteessa. Kukkanuput ovat punaiset, avonaiset kukat liilanroosan väriset, puolikerrannaiset ja tuoksuvat, keltaheteiset. Kiulukoita eli ruusunmarjoja, jotka ovat litteänpyöreitä ja oranssinvärisiä, muodostuu runsaasti. Lajike menestyy Suomessa kasvuvyöhykkeillä I–IV.

Lähteet
-------

1. ↑  Suomen Lajitietokeskus: Tarjanruusu – *Rosa* (Blanda-Ryhmä) 'Tarja Halonen' Viitattu 10.11.2023.
2. 1 2  Suomen ruususeura: Vuoden 2013 ruusu ’Tarja Halonen’
3. ↑  Suomalainen taimi, Tarjanruusu 'Tarja Halonen'


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q123401433
* Laji.fi: MX.5081390

 |

 |
**Krister Löfroth** on suomalainen valokuvaaja. Löfrothille on myönnetty Suomen Ammattivalokuvaajat ry:n mestari-arvonimi.

Päivätyönsä KuvaSeppälä -yhtiöissä lisäksi Löfroth on toiminut aktiivisesti Suomen Ammattivalokuvaajat ry:ssä, muun muassa puheenjohtajana 2010–2011.. Hän on opetushallituksen kuvallisen ilmaisun tutkintotoimikunnan varapuheenjohtaja.

Finavian kutsusta Löfrothin näyttely *Anti-Gravity Women* on helmikuusta 2014 alkaen ollut esillä Helsinki-Vantaan lentoasemalla. Tällä kuvasarjalla FEP Federation of European Photographers myönsi Löfrothille QEP (Qualified European Photographers) arvonimen. Vuonna 2014 Nikon kutsui Löfrothin lähettilääkseen.

Maaliskuussa 2016 julkaistaan Löfrothin tietokirja *Suomen parhaat henkilökuvat – ideoita ja vinkkejä kuvaamiseen*. Siinä esittäytyvät Löfrothin itsensä lisäksi valokuvaajat Jere Hietala, Harri Hinkka, Mikaela Holmberg, Antti Karppinen, Krista Keltanen, Onni Kinnunen, Vesa Koivunen, Mitja Kortepuro, Lauri Laukkanen, Juha Metso, Sami Reivinen, Nana Simelius, Vesa Tyni ja Ville Wikstedt.

Teoksia
-------

* Löfroth, Krister: *Suomen parhaat henkilökuvat – ideoita ja vinkkejä kuvaamiseen*. Docendo 2016. ISBN 978-952-291-217-6.

Lähteet
-------

1. ↑  Mestariarvo SAV (Arkistoitu – Internet Archive), Suomen ammattivalokuvaajat ry, viitattu 3.1.2015.
2. 1 2 3  Krister Löfroth (Arkistoitu – Internet Archive), Kamera-lehti 2/2014, viitattu 3.1.2015.
3. ↑  Tutkintotoimikunnat (Arkistoitu – Internet Archive), Opetushallitus, viitattu 3.1.2015.
4. ↑  Naiset lentävät Helsinki-Vantaan ilmailunäyttelyssä (Arkistoitu – Internet Archive), viitattu 3.1.2015.
5. ↑  29th QEP session, official results (Arkistoitu – Internet Archive), FEP Federation of European Photographers, viitattu 3.1.2015.
6. ↑  Ambassadors (Arkistoitu – Internet Archive), Nikon Suomi, viitattu 3.1.2015.
7. ↑  Suomen parhaat henkilökuvat – ideoita ja vinkkejä kuvaamiseen (Krister Löfroth), Docendo. Viitattu 18.1.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* www.lofroth.fi Löfrothin fi-domain-sivusto
* www.lofroth.eu Löfrothin eu-domain-sivusto
* www.aperdude.com Löfrothin Aperdude-blogi
**Kaukasi** (ven. Каукузи, *Kaukuzi*), myös *Kaukaisi*, oli inkeriläinen kylä, joka kuului Hietamäenn luterilaisen seurakuntaan. Nykyään entinen kylän alue kuuluu Leningradin alueen Lomonosovin piiriin. 

Kylä mainitaan eri nimillä (Kavgala, Kaukoila by, Kaukahallinen, Caukasj) Ruotsin 1600-luvun asiakirjoissa, silloin Kaukasi kuului Tuutarin seurakuntaan. Kylän nimi johtuu ilmeisesti henkilönnimistä Kaukanen tai Kaukainen, joita tavataan 1550- ja 1600-luvuilla Kannaksella, esim. Antreassa, josta muutto Tuutariin on mahdollinen. Vuoden 1680 maakirjassa Kaukasin kylästä oli kolme taloa, joista kahta asuttavat Moses Toikka ja Olof Koski, ja vuonna 1690 - neljä taloa. 

Vuonna 1849 kylässä asui 60 inkeriläistä (äyrämöisiä), 25 miestä ja 35 naista. 

Kaukasissa perustettiin pojille tarkoitettuna suutari- ja satulaseppäkoulu vuonna 1898. Lähin suomenkielinen koulu avattiin vuonna 1900 Kuttusin kylässä.

Kylän suvut oli Nokelainen, Pukero ja Toikka. Seuraavat merkkihenkilöt syntyivät Kaukasissa: Juhana Toikka (vuonna 1865), yhteiskunnan vaikuttaja, kunniaporvari; Pietari Abrahaminp. Toikka (1862), Kolppanan seminaarin johtaja, opettaja ja kirjailija; Pietari Pietarinp. Toikka (1855), opettaja ja katekeetta; Toivo Toikka (1889), agronomi.

Vuonna 1926 Kaukasissa oli 27 taloa ja 113 asukasta, niistä 110 henkilöä (25 taloa) - inkeriläisiä. Kaukasi tuhoutui toisen maailmansodan aikana ja kylän alue jäi autioksi.

Lähteet
-------

Wikberg, Pekka: *Inkerinmaan kasvattajia. Toikat Hietamäeltä*. Ykkös-Offset, 2007. 

### Viitteet

1. ↑  Kepsu, Saulo: *Inkerin pogostat*, s. 287. Helsinki: Kotus, 2020. Teoksen verkkoversio.
2. ↑  von Köppen, Peter: Erklärender Text zu der ethnographischen Karte des St. Petersburger Gouvernements *digi.kansalliskirjasto.fi*. St.-Petersburg.
3. ↑  Inkeriläisten asuttujen paikkojen luettelo vuosien 1926-1928 Leningradin alueen väenlaskun ainehiston mukaan *scribd.com*.
**Tarhatulppaanit** ovat sipulikasveja, jotka kuuluvat tulppaanien (*Tulipa*) sukuun. Ne ovat tunnettuja kauniista, suurista ja värikkäistä kukistaan. Tarhatulppaanit ovat monivuotisia kasveja, jotka kukkivat keväällä ja niiden kukat ovat usein terälehdiltään eri sävyisijä, kuten punaisia, keltaisia, valkoisia,oransseja ja pinkkejä.
Tarhatulppaanit ovat alun perin peräisin Keski-Aasiasta ja ne ovat levinneet laajalti eri puolille maailmaa. Ne viihtyvät parhaiten aurinkoisilla ja hyvin vettä läpäisevillä paikoilla, mutta ne sietävät myös osittaista varjoa. Tarhatulppaanit ovat yleensä kylmänkestäviä ja ne pärjäävät hyvin viileämmässä ilmastossa.

Kasvatus
--------

Tarhatulppaanien sipulit istutetaan yleensä syksyllä ennen maan pakkasten alkua 10–15 cm syvyyteen minkä jäljeen ne peitetään mullalla.

Vettä läpäisevä ja ravinteikas maaperä on tärkeää tarhatulppaanien menestyksen kannalta. Maaperän tulisi olla kohtalaisen kosteaa, mutta ei märkää. Valoisuuden suhteen mielellään. 

Tarhatulpaanit hyötyvät kevyestä lannoituksesta kasvukaudella ja kastelusta kuivina kausina. Lakastuneet kukat kannataa poistaa innostaakseen kasvia kukkimaan lisää.

Lähteet
-------

1. ↑  doradin puutarhasivut: tulppaanit *doradi.kapsi.fi*. Viitattu 4.3.2024.
2. ↑  Tulipa gesneriana - Tulip *www.flowersofindia.net*. Viitattu 4.3.2024.
3. ↑  Tarhatulppaani *Kekkilä.fi*. Viitattu 4.3.2024.
4. ↑  Tarhatulppaani *Ice Cream* 5 kpl *Impecta Fröhandel*. Viitattu 4.3.2024.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q163060
* Wikispecies: Tulipa gesneriana
* APA: 4490
* BioLib: 42043
* BOLD: 754478
* CoL: 59KYV
* EoL: 1082877
* EPPO: TULGE
* GBIF: 5299675
* GRIN: 40734
* iNaturalist: 129054
* IPNI: 542923-1
* IRMNG: 10194801
* ISC: 117689
* ITIS: 43105
* NatureServe: 2.159063
* NBN: NBNSYS0000004986
* NCBI: 13306
* Open Tree of Life: 878707
* Plant List: kew-289575
* PLANTS: TUGE
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:542923-1
* Tropicos: 18400363
* VASCAN: 28720
* WFO: wfo-0000743525
* Laji.fi: MX.41603

 |

 |
*Tämä artikkeli kuvaa Yhdysvaltain laivaston New Orleans -luokan panssarikansiristeilijää. Muita saman nimisiä aluksia on täsmennyssivulla.*

**USS New Orleans** (runkonumerot PG-34 ja CL-22) oli Yhdysvaltain laivaston vuonna 1896 vesille laskettu New Orleans -luokan panssarikansiristeilijä.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: New Orleans -luokka (1896)*
Brasilia tilasi *Amazonakseksi* nimetyn aluksen Armstrong, Mitchell and Companyn Elswickin telakalta Newcastle upon Tynestä, missä köli laskettiin vuonna 1895. Alus laskettiin vesille 14. joulukuuta 1895. Alus oli lähes valmis maaliskuun alussa 1896, kun Yhdysvaltain ja Espanjan välinen jännite alkoi kasvaa. Laivastoministeri John D. Long odotti laivastoattaseoiden tiedottavan Euroopan telakoiden mahdollisuudesta myydä aluksia. Lontoossa ollut laivastoattasea luutnantti John C. Coldwell osti Brasilialta 16. maaliskuuta 1898 *Amazonaksen* sekä sen sisaraluksen *Almirante Abreun*.

Caldwell vastaanotti 18. maaliskuuta *Amazonaksen* Gravesendissä. Myöhemmin samana päivänä saapui *USS San Francisco* Gravesendiin, missä *Amazonakselle* oli nostettu Yhdysvaltain lippu. *San Franciscon* ensimmäinen upseeri Arthur P. Nazro siirrettiin *Amazonaksen* päälliköksi, jonka tehtävänä oli kuljettaa alus Yhdysvaltoihin. Päällikön mukana siirtyi viisi muuta upseeria ja 87 miehistönjäsentä sekä yliluutnantti George Barnettin johtamat 18 merijalkaväen sotilasta.

Palvelus
--------

Seuraavat yhdeksän päivää alusta valmisteltiin lähtöön, jolloin siihen lastattiin muun muassa ammuksia, kordiittia ja mustaa ruutia. Alus siirrettiin 27. maaliskuuta alavirtaan pitkin Thamesia, minkä jälkeen se aloitti *San Franciscon* perässä matkan Yhdysvaltoihin. Alus saapui 15. huhtikuuta Halifaxin kautta Tompkinsvilleen, missä sen lastina olleet ampumatarvikkeet siirrettiin maihin. Samana päivänä alus vastaanotti ilmoituksen uudesta nimestään, *New Orleans*. Nimi vaihdettiin 16. huhtikuuta 1898.

Alus lähti 17. toukokuuta Norfolkista ja liittyi 30. toukokuuta Santiago de Cuban edustalla olleeseen laivueeseen. Seuraavana päivänä alus tunkeutui *USS Massachusettsin* ja *USS Iowan* kanssa satamaan. Käytyään 6. ja 16. kesäkuuta tykistötaistelua sataman suulla olleiden linnakkeiden kanssa, alus lähti Key Westiin hiilestämään.

Kesän alus partioi San Juanin ja Guantanamon lahden väliä estääkseen laivaliikenteen alueella. Aluksen miehistö valtasi 17. heinäkuuta Ranskan lipun alla purjehtineen *Olinde Rodriquesin*. Se saapui 20. lokakuuta Philadelphiaan.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1860–1905*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 2002. ISBN 0-85177-133-5. (englanniksi)
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1906–1921*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1985. ISBN 0-85177-245-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5  history.navy.mil

*New Orleans* -luokan risteilijät

|  |  |
| --- | --- |
| Brasilian laivasto | *Barroso* - *Amazonas* - *Almirante Abreu* |
| Chilen laivasto | *Ministro Zenteno* |
| Yhdysvaltain laivasto | *USS New Orleans* - *USS Albany* |

|  |
| --- |
| Edeltäjä: *USS Chicago* – Seuraaja: Pennsylvania-luokka |
**Kristine Bruvik Vikse** (s. 1973) on norjalainen muotisuunnittelija, joka tunnetaan lasten- ja naistenvaatemallistoistaan. Vikse voitti vuoden 2012 Oslo Fashion Week -messujen "Who’s Next" -palkinnon. Vuonna 2013 hänet valittiin 12 suunnittelijan joukkoon Mercedes-Benzin SL-sarjan lokakuussa järjestettyjen 60-vuotisjuhlallisuuksien suunnitteluun Lontoossa.

Vikse aloitti toimintansa *MeMini*-lastenvaatemallistollaan vuonna 2006, jolloin hän myi vaatteita suoraan varastostaan  Haugesundissa. Vuonna 2012 hänen mallistoaan myytiin Norjassa yli 95 liikkeessä. Viksen mallistoja myydään Norjan lisäksi myös Ruotsissa, Suomessa, Britanniassa, Kanadassa ja Japanissa.

Viksen muita vaatemerkkejä ovat *Birgit by Kristine Vikse* ja *Fragments of Norway*.

Lähteet
-------

1. 1 2  Martine Frøyseland: Designer går opp i størrelse.  *Finansavisen*, 27.12.2012.  Hegnar Media. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 10.1.2013.  (norjaksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Designer fra Haugesund vant pris *Stavanger Aftenblad*.  13.8.2012. Stavanger.  Arkistoitu 15.8.2012. Viitattu 10.1.2013. (norjaksi)
3. ↑  Om oss (Arkistoitu – Internet Archive), Kristine Vikse. Viitattu 17.9.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Kristine Viksen sivusto (englanniksi)
**Xiaomi Redmi Note 8** on Xiaomin 16. lokakuuta 2019 julkaisema älypuhelin, jossa on esiasennettuna Android 10 Xiaomin MIUI-käyttöliittymällä.

Tekniset tiedot
---------------

### Muotoilu

Xiaomi Redmi Note 8 -älypuhelimessa on 6,3-tuumainen täysteräväpiirtonäyttö 19,5:9-kuvasuhteella.

### Fyysiset osat

Laitteesta löytyy 2 gigahertsin kahdeksanydinsuoritin. Laitteessa on 3 gigatavua RAM-muistia ja 32 gigatavua sisäistä muistia. Puhelimen muisti on laajennettavissa enintään 128 gigatavun microSD-kortilla.

#### Kamerat ja multimedia

Laitteessa on neljä takakameraa. Pääkameran tarkkuus on 48 megapikseliä, toinen kamera on 8 megapikseliä (ultralaajakulmakamera), kolmas kamera on 2 megapikseliä (makrokamera) ja neljäs kamera on 2 megapikseliä (syvyystietokamera). Etukameran tarkkuus on 13 megapikseliä.

Videokuvaus voidaan tehdä 2160p (4K) -resoluutiolla 30 fps, 1080p (täysteräväpiirto) -resoluutiolla 120 fps sekä 720p (teräväpiirto) -resoluutiolla 240 fps.

### Ohjelmisto

Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android 10 Xiaomin MIUI-käyttöliittymällä.

Lähteet
-------

* Phonearena: Xiaomi Redmi Note 8
**Kuntala** on Vihdissä, Uudellamaalla sijaitseva entinen kunnantalo. Vuonna 1911 talkootyönä valmistuneen jugend-tyylisen hirsirakennuksen suunnitteli Artturi Hiidenheimo ja puutavaran lahjoitti vihtiläisten tilojen isännät. Alkujaan Kuntala toimi käytännössä seurojentalona, josta oli varattu pari huonetta Vihdin kunnantoimistolle. Vihdin kunnanvirasto toimi rakennuksessa vuodesta 1911 vuoteen 1972.

Kuntalan alakerran luoteissiipi oli vuodesta 1960 verotoimiston käytössä. Uuden kunnantalon valmistuessa 1972, vanhan kunnantalon toimistotilat jäivät kokonaan verotoimiston käyttöön. Rakennus peruskorjattiin vuonna 1994 Vihdin pääkirjastoksi. Uuden pääkirjaston valmistuessa Nummelaan vuonna 1998, rakennuksen kirjastotoimintaa jatkoi Vihdin kirkonkylän kirjasto. Kirkonkylän kirjasto siirtyi syksyllä 2019 kirkonkylän uuteen koulukeskukseen.

Lue myös
--------

* Vihdin kunnanvirasto (rakennus)

Lähteet
-------

1. 1 2  Vihdin nyt yli satavuotias kunnantalo oli pitkään kirkonkylän ja Vihdin keskus – Kuntalalla on monet kasvot *Vihdin Uutiset*.  16.5.2019. Viitattu 4.10.2023.
2. ↑  Aurell, Pirkko: *Signe Brander Vihdissä*, s. 14. Vihdin kameraseura Signe Branderin jäljillä. Vihdin museo, 2007. ISBN 978-952-99944-0-3.