recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Tähän kuvaan on piirretty vain kolme kaikista hiukkasen mahdollisuuksista kulkea pisteestä A pisteeseen B
**Polkuintegraalit** ovat fyysikko Richard Feynmanin esittelemä ajatustapa, jossa hiukkasen ei ajatella siirtyvän yhtä tiettyä reittiä paikasta toiseen, vaan hiukkanen näyttäisi kulkevan kaikkia mahdollisia reittejä yhtä aikaa. Näihin lukeutuvat myös ne reitit, joissa aika kulkee takaperin, sekä ne, joissa hiukkanen jää kiertämään silmukkaa ajassa. 

Feynmanin polkuintegraalireitit ilmaistaan kahdella luvulla, joista toinen ilmaisee hiukkasta kuvaavan aallon voimakkuutta ja toinen sen huipun sijaintia. Todennäköisyys hiukkasen siirtymiselle paikasta toiseen saadaan laskemalla yhteen kaikkien mahdollisten reittien aallot. Käytännössä isommat kappaleet liikkuvat kuitenkin yhtä reittiä kerrallaan, koska monista hiukkasista koostuvalla kappaleella reitit kumoavat toisensa ja vain yksi jää jäljelle. Polkuintegraalien kuvakulmasta virtuaalihiukkaset näyttävät olevan yksi ja sama hiukkanen, joka kiertää polkuintegraalissa ympyrää ajan suhteen.

Katso myös
----------

* Moninkertaiset historiat
*Tämä artikkeli käsittelee vuonna 1830 syntynyttä Jeremiah C. Sullivania. Hänen tuomarina työskennelleestä isästään katso Jeremiah C. Sullivan (tuomari).*
Jeremiah C. Sullivan
**Jeremiah Cutler Sullivan** (1. lokakuuta 1830 Madison, Indiana – 21. lokakuuta 1890) oli yhdysvaltalainen lakimies ja sotilas, joka palveli Pohjoisvaltioiden kenraalina Yhdysvaltain sisällissodassa. Hänen samanniminen isänsä oli Indianan osavaltion korkeimman oikeuden tuomari.

Sullivan aloitti sotilasuransa valmistumalla vuonna 1848 laivastoakatemiasta Annapolisissa, jonka jälkeen hän palveli kuusi vuotta laivastossa. Yhdysvaltain sisällissodan syttymisen jälkeen Sullivan oli mukana organisoimassa Indianan 6. vapaaehtoisrykmenttiä ja hänet valittiin rykmentin kapteeniksi. Myöhemmin hänet ylennettiin everstiksi ja siirrettiin Indianan 13. vapaaehtoisrykmentin komentajaksi. Keväällä 1862 hän komensi kokonaista prikaatia James Shieldsin johtamassa divisioonassa ensimmäisessä Kernstownin taistelussa. Pian taistelun jälkeen hänet ylennettiin prikaatikenraaliksi. Sullivan työskenteli loppusodan aikana useissa eri tehtävissä komentaen muun muassa kokonaista divisioonaa Länsi-Virginiassa ja erosi armeijasta sodan lopulla toukokuussa 1865. Sullivanille ei sodan loputtua myönnetty brevet-ylennystä kenraalimajuriksi, vaikka hän olikin toiminnut pitkään divisioonan komentajan.

Sodan jälkeen Sullivan asui Marylandissa, Oaklandissa ja muualla Kaliforniassa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Jeremiah Cutler Sullivan *American Battlefield Trust*. Viitattu 30.12.2018. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
**Pyhä Rosalia** (n. 1130 Palermo, Sisilia – n. 1160 Monte Pellegrino, Italia) oli pyhimys, erakko ja ihmeidentekijä joka tunnettiin katumuselämänsä ankaruudesta. Nainen oli Sinibaldin ja Quisquinan tytär ja polveutui Kaarle Suuresta. Hänen kerrotaan nuoruudessaan jättäneen kotinsa ja piiloutuneen luolaan lähellä Bivonaa ja myöhemmin toiseen Monte Pellegrinossa lähellä Palermoa, jossa hän kuoli ja hänet haudattiin. Pyhimys ehti viettää 16 vuotta Monte Pellegrinossa ja kuoli 30-vuotiaana. Vuonna 1624 hänen jäännöksensä löydettiin ja tuotiin Palermon katedraaliin. Hän on seuraavien Italian paikkojen suojeluspyhimys: Baucina, Benetutti, Bivona, Campofelice di Roccella, Delia, Isola delle Femine, Lentiscosa, Palermo, Pegli, Racalmuto, San Mango Cilento, Santo Stefano Quisquina, Sisilia ja Vicari. Paavi Urban VIII laittoi hänen nimensä *Martyrologium Romanumiin* ja naisen juhlapäivää vietetään 4. syyskuuta. Nainen tunnetaan myös nimellä *La Santuzza* eli "pieni pyhimys".

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Saint Rosalia *CatholicSaints.Info*.  28.9.2010. Viitattu 1.7.2021. (englanniksi)
2. ↑  Book of Saints – Rosalia *CatholicSaints.Info*.  4.9.2016. Viitattu 1.7.2021. (englanniksi)
3. ↑  Catholic Online: St. Rosalia - Saints & Angels *Catholic Online*. Viitattu 1.7.2021. (englanniksi)
4. 1 2 3  Catholic Encyclopedia – Saint Rosalia *CatholicSaints.Info*.  3.9.2014. Viitattu 1.7.2021. (englanniksi)
5. ↑  Thursday of the Twenty-Second Week of Ordinary Time - September 04, 2014 - Liturgical Calendar *www.catholicculture.org*. Viitattu 1.7.2021.
**Jean-Sébastien Aubin** (s. 19. heinäkuuta 1977, Montreal, Québec) on kanadalainen uransa lopettanut jääkiekkomaalivahti.

Ura
---

Aubin aloitti uransa QMJHL:ssä, josta monet muutkin kanadalaiset maalivahdit ovat nousseet NHL:ään. Hän pelasi kolmessa joukkueessa, joista eniten Sherbrooke Fauconsissa. Hänen ammattilaisuransa alkoi ECHL:ssä, jossa hän pelasi Pittsburgh Penguinsin farmijoukkueessa Dayton Bombersissa. Penguins oli valinnut hänet NHL:n varaustilaisuudessa numerolla 76 vuonna 1995.

Aubin nousi Pittsburghin kokoonpanoon kaudeksi 1998–1999, jolloin hän pelasi Tom Barrasson kakkosvahtina. Seuraavalla kaudella Aubin nousi Pittsburghin ykkösvahdiksi. Hän voitti kauden aikana 20 ottelua ja tulokasmaalivahtien voittotilaston ykkönen. Seuraavien kausien aikana Aubin kärsi loukkaantumisista ja joutui taistelemaan peliajasta Johan Hedbergin kanssa. Aubin lähetettiin lopulta Wilkes-Barre/Scranton Penguinsiin AHL-liigaan kaudella 2002–2003.

Penguins ei uusinut Aubinin sopimusta kesällä 2004. Työsulkukaudella Aubin pelasi St. John's Maple Leafsissa ja kaudeksi 2005–2006 hän siirtyi vapaana agenttina Toronto Maple Leafsiin. Ensimmäinen Toronto-kausi meni AHL-liigan Toronto Marliesissa, mutta toisella kaudella hän oli Toronton kakkosmaalivahti. Kaudeksi 2007–2008 Aubin teki sopimuksen Los Angeles Kingsin kanssa. Hänet kaupattiin kuitenkin kesken kauden Anaheim Ducksiin.

Kesällä 2008 Aubin teki vuoden sopimuksen Philadelphia Flyersin kanssa, mutta joutui tyytymään pelipaikkaan vain farmijoukkueessa Philadelphia Phantomsissa. Aubin ei saanut paikkaa mistään NHL-joukkueesta, joten hän siirtyi Eurooppaan Saksan DEL-liigan DEG Metro Starsiin vuoden sopimuksella.

Aubin pelasi lopulta kolme kautta DEG Metro Starsissa. Ensimmäisellä kaudellaan hänet valittiin DEL-liigan parhaaksi maalivahdiksi. Sen jälkeen ura Saksassa ei sujunut enää aivan yhtä hyvin, ja kaudella 2011–2012 hän ajautui vaikeuksiin valmentaja Jeff Tomlinsonin kanssa. Bobby Goepfert nousi ykkösmaalivahdiksi, Aubin pelasi vain 16 ottelua. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi Serie A:n HC Pustertal-Val Pusteriaan.

Uransa viimeiseksi jääneen kauden 2014–2015 Aubin edusti Ranskan pääsarjassa pelannutta Ducs d’Angersia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Jean-Sebastien Aubin *Legends of Hockey*. Hockey Hall of Fame and Museum. Viitattu 25. marraskuuta 2008. (englanniksi)
2. ↑  Flyers sign free agent goaltender Jean-Sebastien Aubin to one-year deal *NHL.com*.  18. syyskuuta 2008. National Hockey League. Viitattu 25. marraskuuta 2008. (englanniksi)
3. ↑  Vizemeister verpflichtet Goalie Aubin rp-online.de. Viitattu 21.10.2009. (saksaksi)
4. ↑  Pettersson, Robert: J.S.Aubin è il nuovo goalie del Val Pusteria *HockeyTime.net*.  3.6.2012. Associazione Culturale Hockeytime. Viitattu 6.6.2012. (italiaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Jean-Sébastien Aubin *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)
**Jeremias Cacavelas** (myös kirjoitusasussa **Ieremia Cacavela**, 1643? – 1698?) oli kreikkalainen ortodoksimunkki, saarnaaja, teologi, kirjanoppinut ja kielenkääntäjä. 

Cacavelas syntyi Kreetalla vuoden 1643 aikoihin. Hän kävi opintonsa Wienissä ja Leipzigissa. Myöhemmin hän toimi Konstantinopolin ekumeenisen patriarkaatin saarnamiehenä Istanbulissa. Hän käänsi Wienin piirityksestä kertovan tapahtumisvuonna 1683 nimettömänä julkaistun italiankielisen teoksen kreikaksi. Cacavelas merkitsi käännöksen käsikirjoituksen valmistuneen Bukarestissa joulukuussa 1686, mutta se julkaistiin kreikan- ja englanninkielisenä painoksena vasta vuonna 1925, yli 200 vuotta Cacavelasin kuoleman jälkeen. 1680-luvulla hänestä tuli Valakian ruhtinaan Constantin Cantemirin pojan Dimitrie Cantemirin ensimmäinen opettaja, kun tämä aloitti opintonsa Iașissa. Cacavelas opetti Cantemirille latinaa, kreikkaa, kirjallisuutta ja filosofiaa. Cantemirista tuli myöhemmin tieteilijä ja hän omisti varhaiset tutkimuksensa Cacavelasille. Jeremias Cacavelas kuoli vuoden 1698 aikoihin.

Lähteet
-------

* Hobhouse, John Cam: *A Journey Through Albania, and Other Provinces of Turkey in Europe and Asia, to Constantinople, During the Years 1809-1810*, s. 1053. James Cawthorn, 1813.
* Popa, Mihai: Science and Faith in Dimitrie Cantemir's Works.  *Annals of the Academy of Romanian Scientists - Series on Philosophy, Psychology, Theology and Journalism*, 2011, nro Vol. 3, 1-2/2011, s. 185-190. ISSN 2067-113X. Artikkelin verkkoversio (PDF). Viitattu 7.9.2018.  (englanniksi)

Viitteet
--------

1. ↑  Muita nimen kirjoitusasuja ovat mm. Ieremia Cacavella ja Jeremias Cacavellas.
2. 1 2  Ieremia Cacavela (1643-1698?) Bibliotheque nationale de France. Viitattu 7.9.2018
3. 1 2  Hobhouse 1813, s. 1053
4. ↑  Cantemir’s Europeanism Associata Europeana Dimitrie Cantemir. Viitattu 7.9.2018
5. ↑  F.M. Marshall: A Greek Manuscript Describing the Siege of Vienna by the Turks in 1683 JSTOR. Viitattu 7.9.2018
6. ↑  Popa 2011, s. 185-186
Jean Aumer vuonna 1815.
**Jean-Louis Aumer** (21. huhtikuuta 1774 tai 1776, Strasbourg – heinäkuu 1833, St-Martin-en-Bosc) oli ranskalainen balettitanssija ja -koreografi. Vuodet 1791–1792 hän oli Lontoossa Jean Daubervalin opetuksessa. Sen jälkeen hän tanssi kaudet 1794 ja 1795 ensin Jean-Georges Noverren balettiseurueessa ja sitten King's Theatre -teatterissa. Ensiesiintymisensä hän teki vuonna 1798 Pariisin oopperassa.

Vuonna 1804 Aumer aloitti balettimestarin työnsä niinikään Pariisissa. Hän ohjasi useita Daubervalin töitä, kuten La Fille mal gardéeta, ja kirjoitti omia balettejaan. Hänen tyylinsä seuraili läheisesti Daubervalin toimintabaletille kehittämiä periaatteita, ja hänen töissään olikin paljon dramatiikkaa. Osa hänen baleteistaan saavutti hyvinkin paljon menestystä, ja esimerkiksi Les Amours d'Antoine et de Cléopâtre teki Westfalenin kuninkaaseen Jérome Bonaparteen niin suuren vaikutuksen, että hän kutsui Aumerin vuonna 1809 balettimestariksi Kasselin hoviteatteriin. Sen jälkeen Aumer teki töitä vielä Lyonissa ja Wienissä, kunnes hän vuonna 1820 muutti takaisin Pariisiin. Hän kirjoitti uusia baletteja, jotka saivat kuitenkin osakseen arvostelua eivätkä menestyneet. Aumer jäi eläkkeelle vuonna 1831 ja kuoli kaksi vuotta myöhemmin.

Baletteja
---------

* Les Deux Créoles (1806)
* Les Amours d'Antoine et de Cléopâtre (1808)
* La Belle au bois dormant (1829)
* Manon Lescaut (1830)

Lähteet
-------

1. 1 2  Jean-Louis Aumer *Oxford Reference*. Viitattu 5.5.2023. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Jurgis Bielinis** (16. maaliskuuta 1846 – 18. tammikuuta 1918) oli liettualainen itsenäisyysaktivisti, joka tuli tunnetuksi kirjojen salakuljettajana aikana, jona Venäjän keisarikunta oli kieltänyt latinalaisilla aakkosilla kirjoitettujen liettuankielisten kirjojen julkaisemisen.

Elämäkerta
----------

Bielinisin kotitalo Purviškaissa.
Bielinis syntyi 16. maaliskuuta 1846 Purviškaissa talonpoikaisperheeseen. Hän opiskeli saksalaisessa peruskoulussa Riiassa. Vuonna 1864 Venäläiset viranomaiset kielsivät latinalaisilla aakkosilla kirjoitettujen liettuankielisten kirjojen julkaisun. Liettualaiset aktivistit alkoivat julkaista teoksiaan Vähä-Liettuassa Saksan keisarikunnan Itä-Preussissa. Bielinis alkoi ottaa osaa venäläisvastaiseen liikkeeseen vuodesta 1873. Hän oli yksi kirjoja Liettuaan salakuljettaneen *knygnešiai*-liikkeen johtohahmoista. Bielinis toimi aluksi yhteistyössä samogitialaisen piispa Motiejus Valančiuksen kanssa ja sittemmin itsenäisesti. Salakuljetuksen keskus oli Garšvain kylä Panevežysin kunnassa. Bielinis kuoli Vilnassa 18. tammikuuta 1918 hieman sen jälkeen, kun Saksa miehitti Liettuan ensimmäisessä maailmansodassa ja pari kuukautta ennen Liettuan itsenäisyysjulistusta.

Lähteet
-------

1. ↑  Wojciech Roszkowski ja Jan Kofman: *Biographical Dictionary of Central and Eastern Europe in the Twentieth Century*, s. 86. M.E.Sharpe, 2008. ISBN 978-0-7656-1027-0. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Puola

 |

 |
**Frank Bough** (15. tammikuuta 1933 Fenton, Stoke-on-Trent – 21. lokakuuta 2020) oli brittiläinen televisiojuontaja, joka toimi muun muassa urheiluohjelmissa. Hän opiskeli Oxfordin Merton Collegessa.

Bough aloitti BBC-uransa 1960-luvulla ja työskenteli ohjelmissa *Look North*, *Sportsview* ja *Grandstand*. Vuonna 1964 hän alkoi juontaa BBC Sports Personality of the Year -show’ta, jota hänen kanssaan tuli juontamaan 1970–1980-luvuilla Harry Carpenter. Lisäksi Bough työskenteli *Nationwide*-ohjelmassa, ja vuodesta 1983 hän juonsi Selina Scottin kanssa *Breakfast Timea*. Hän jatkoi BBC-uraansa vuoteen 1988.

Bough myönsi vuonna 1988 viettäneensä aikaa prostituoitujen kanssa kokaiinijuhlissa, ja vuonna 1992 hänet kuvattiin menemässä sadomasokistien "synninpesään" ja palaamassa sieltä. Hänellä todettiin maksasyöpä, ja hänelle ennustettiin vain viikkoja elinaikaa, mutta hän selvisi sairaudestaan vuonna 2001 suoritetun maksansiirron avulla.

Lähteet
-------

1. ↑  Frank Bough: Former Grandstand and Breakfast Time presenter dies aged 87 *BBC News*.  26.10.2020. Viitattu 26.10.2020. (englanniksi)
2. ↑  Obituary: Frank Bough *BBC News*.  26.10.2020. Viitattu 26.10.2020. (englanniksi)
3. 1 2  BBC Sport: Frank Bough
4. ↑  Mail Online: Celebrity sex scandals
5. ↑  Free Online Library: BOUGH LIVER SWAP; Star beats cancer.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Jean** (myös *John*) **Alfred Duquette** (15. maaliskuuta 1853 Oswego, New York, Yhdysvallat – 10. toukokuuta 1902 Montreal, Kanada) oli kanadalaistunut viulisti, alttoviulisti ja musiikkipedagogi. Saavuttuaan Montrealiin vuoden 1865 paikkeilla hän opiskeli vuosina 1865–1871 viulunsoittoa Jules Honen johdolla. Seuraavat kaksi vuotta hän vietti Bostonin konservatoriossa, josta sai diplominsa.[1]

Duquette opetti eri opinahjoissa viulun-, pianon- ja mandoliininsoittoa sekä säestämistä. Hänen oppilaidensa joukossa olivat Albert Chamberland ja Camille Couture. Duquette oli ensimmäinen viulisti jousikvartetissa, jonka perustivat vuonna 1890 hänen kanssaan viulisti Isaac Silverstone, alttoviulisti Cathcart Wallace ja sellisti Louis Charbonneau. Duquette oli mukana perustamassa Montrealin sinfoniaorkesteria, jossa hän soitti alttoviulistien sektiossa. Hän toimi orkesterin puheenjohtajana vuosina 1894–1896. Hän oli myös Montrealin musiikkiliiton puheenjohtaja. Vuosina 1899–1901 hän osallistui kamarimusiikkikonsertteihin, joissa hän esiintyi kvartetissa Otto Zimmermannin, Herbert Spencerin ja Charbonneaun kanssa.[1]

Kesäkuussa 1878 Duquette meni naimisiin pianisti-laulaja Cordélia Lavalléen kanssa, joka oli Calixa Lavalléen sisko. Duquetten ja hänen vaimonsa tytär Blanche Duquette oli pianisti, joka meni vuonna 1900 naimisiin musiikkikriitikko Gustave Comten kanssa. Jean A. Duquetten veli oli Ellsworth Duquette, ja hänen poika oli Raoul Duquette.[1]

Lähteet
-------

1. 1 2 3  The Canadian Encyclopedia: Jean A. Duquette
| "How’s This?"Hyuna |
| --- |
|  |
| Kappaleen tiedot |
|  Albumilta | *A’wesome* |
|  Julkaistu | 2016 |
|  Tekijä(t) | Hyuna |
|  Tyylilaji | Trap, Hip hop |
|  Kesto | 03.19 |
|  Levy-yhtiö | Cube Entertainment |
| *Hyunan* muut kappaleet |
| "Roll Deep"2015 | "How’s This?"{{{nrot}}} | "Babe"2017 |

**"How’s This?"** ( Hangul : 어때?; RR : eottae?) on eteläkorealaisen laulajan ja räppärin Hyunan on laulu hänen viidennestä EP-levyltään, *A’wesome (2016)*. Sen ovat kirjoittaneet Hyuna, Big Sancho ja Seo Jaewoo, ja jälkimmäisen tuottama. Kappale julkaistiin title trackinä 1. elokuuta 2016. Hyuna esitti kappaleen useista Etelä-Korean musiikkiohjelmista, mukaan lukien M Countdownissa ja Inkigayossa, joissa hän voitti myös musiikkinäytöspalkinnon. 

Laulu oli parhaimmillaan Gaonin digitaalilistalla ja US World Digital Chartissä neljäntenä.

Sävellys
--------

Hyuna, Big Sancho ja Seo Jae-woo kirjoittivat kappaleen "How's This" ja sen tuotti Jae-woo. Fuse-kanavan Jeff Benjamin kuvaili laulua "tyypillisenä klubihittinä", joka "vaihtelee eri genrejen välillä hakkaavaan biitin.

Listasijoitus
-------------

Laulu debytoi sijalla 5 Gaon Digital Chart -listalla 31. heinäkuuta - 6. elokuuta 2016 välisenä aikana; kappalella oli 102 587 latausta ja 2 201 140 kuuntelua. Kappale debytoi myös sijalla 16 elokuun 2016 listalla, ja sille oli kerääntynyt 190 625 latausta ja 7 372 262 kuuntelua.

Musiikkivideo
-------------

"How’s This?":n musiikkivideo julkaistiin myös 1. elokuuta. Sen ohjasi Zanybrosin Hong Won-ki, ja sijoittui klubille ja mukana oli sata tanssijaa. "How’s This?" oli useiden musiikkilistojen huipulla julkaisun jälkeen, ja sen musiikkivideo saavutti yli 2 miljoonaa näyttökertaa 24 tunnissa.

Palkinnot ja ehdokkuudet
------------------------

| Vuosi |  | Kategoria | Ehdokas | Tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2016 | Mnet Asian Music Awards | Paras Tanssi Esitys - Solo | "How’s This?" | Ehdokkaana |
| UnionPay Vuoden Kappale | Ehdokkaana |
| UnionPay Vuoden Artisti | Hyuna | Ehdokkaana |

Lähteet
-------

1. ↑  어때? *www.melon.com*.  (koreaksi)
2. ↑  "HyunA Returns With Genre-Bending Club Banger ’How’s This?’: Watch the Video", *Fuse*.
3. ↑  국내 대표 음악 차트 가온차트! *gaonchart.co.kr*.
4. ↑  국내 대표 음악 차트 가온차트! *gaonchart.co.kr*.
5. ↑  국내 대표 음악 차트 가온차트! *gaonchart.co.kr*.
6. ↑  국내 대표 음악 차트 가온차트! *gaonchart.co.kr*.
7. ↑  국내 대표 음악 차트 가온차트! *gaonchart.co.kr*.
8. ↑  국내 대표 음악 차트 가온차트! *gaonchart.co.kr*.
**Multimediakonsultit** oli turkulainen rockyhtye, joka toimi 2000-luvun alkuvuosista noin vuoteen 2011 ja levytti kolme albumia.

Multimediakonsulttien jäsenet työskentelivät it- ja media-alalla ja yhtyeen laulut kertovatkin nykyajan työelämästä: koodaajista, pätkätyöstä, turhista palavereista ja vieraantumisesta. Desibeli.netin Tero Lyytikäisen ja Mika Rothin mukaan heidän musiikkinsa on "omituinen yhdistelmä Alivaltiosihteerin virallista jäyhyyttä ja Lapinlahden Lintujen luovaa hulluutta". Yhtyeen tuotantoa kuvailtiin myös "moderniksi työväenmusiikiksi" tai "valkokauluspunkiksi".

Yhtyeen kokoonpano oli melkein sama kuin 1990-luvun alussa toimineessa ryhmässä Jyrki Kuri & Kommunistit. Siihen kuuluivat alun perin Manne Santala (basso, ammatiltaan lomakesuunnittelija), Mikko Kuusto (kitara, mikrotukihenkilö), Riku Ahlsten (kitara, äänittäjä), Jura Sivonen (rummut, mediainsinööri) ja Jarmo Lundgren (laulu ja rytmikitara, multimediasuunnittelija) 
 Sanoituksia yhtyeelle teki myös muun muassa Miska Rantanen. Yhtyeen tulkinnassa Rauno Lehtisen Georg Otsille säveltämästä "Kun päättyy työ"-laulusta vieraili laulusolistina Helge Kontio, ja kakkosalbumin yhdellä raidalla lauloi Tuula Amberla.

Yhtyeen jäsenet olivat haastateltavina Ylen Voimala-kulttuuriohjelmassa elokuussa 2005. Jakson esittelyteksti kuului "Saame-rapia, pätkätyöläisjumppaa ja Multimediakonsulttien toimistorockia. Kaksi-kolmekymppiset virittelevät vastarannan verkostoja riistoyhteiskunnalle".

Yhtye tuotti lauluistaan myös monia musiikkivideoita, usein mustavalkoisia. Vierailevan solistin Helge Kontion laulama cover-versio Rauno Lehtisen ja Juha Vainion laulusta "Kun päättyy työ" sekä sen 1970-luvun työläisrealismia henkivä video saivat kehuja Levyraadissa toukokuussa 2005 ja sijoittuivat jakson kakkossijalle.

Levytyksiä
----------

* 2003: *Multimediakonsultit* (Kenolamusic MAMMUCD 0116)
* 2004: *Multimediakonsultit 2* (Kenolamusic MAMMUCD 0126), sisältää CD-ROM-ohjelman
* 2006: *Uimahallilta Ostostielle* (Kenolamusic MAMMUCD 0147)
* 2022: *Sielujen teurastamo*

Lähteet
-------

1. 1 2  Mikko Lamberg: Multimediakonsultit: Uimahallilta Ostostielle, levyarvio, Desibeli.net 2.12.2006. Viitattu 12.4.2014.
2. ↑  Mika Roth ja Tero Lyytikäinen: Kupittaa, Multimediakonsultit, Haarakiila, 21.10.2004 Semifinal/Helsinki, Desibeli.net 2004. Viitattu 12.4.2014.
3. 1 2 3  Multimediakonsultit Muusikoiden.net:in haastattelussa, Muusikoiden.net 19.08.2003. Viitattu 12.4.2014.
4. ↑  Kenolamusic, Arsnet. Viitattu 12.4.2014.
5. ↑  003: Multimediakonsultit – Siintävä etäisyys (Arkistoitu – Internet Archive), Komitea.fi. Viitattu 12.4.2014.
6. ↑  Mari Ylänen: Musiikkia konttorirotille, Multimediakonsultit soittaa rockpoppia tietotyöläisten arjesta, Taloussanomat 21.1.2004. Viitattu 12.4.2014.
7. 1 2  Multimediakonsultit 2, Fono.fi. Viitattu 12.4.2014.
8. ↑  Vuosi 2005 (Arkistoitu – Internet Archive), Voimala, Yle TV1. Viitattu 12.4.2014.
9. ↑  Multimediakonsultit: "Kun päättyy työ" Levyraadissa 2005, YouTube. Viitattu 12.4.2014.
10. ↑  Uimahallilta ostostielle (Album), Cdon.com. Viitattu 12.4.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Multimediakonsultit Discogs.com-tietokannassa
**Krisun Miikul**, oikealta nimeltään **Nikolai Vasiljevitš Hrisanfov** (ven. Николай Васильевич Хрисанфов; 1898 Petroskoin kihlakunnan Vuohtjärven kylä – 8. tammikuuta 1938 Sandarmoh Karhumäen lähellä) oli karjalainen kirjailija ja kotiseuduntutkija.

Nikolai Hrisanfov valmistui Leningradin yliopiston historiallis-kielitieteellisestä tiedekunnasta. Vuonna 1922 hän osallistui Neuvosto-Karjalan toiseen puoluekonferenssiin, jossa arvosteli karjalaisia syrjivää virka- ja kielipolitiikkaa. 1930-luvun alussa hän kiinnostui kotiseudun ja karjalaisen kansanperinteen tutkimuksesta. Myöhemmin hän toimi Karjalan keskusarkiston johtajana ja Karjalan kulttuuri-instituutin tutkijana. 

Hrisanofov oli yksi ensimmäistä aunuksen murteella kaunokirjallisia teoksia laatineista kirjoittajista. Hänen runojaan julkaistiin tekijänimellä Krisun Miikul Punainen Karjala -lehdessä vuosina 1936 ja 1937. Kalle Rautio sävelsi laulun hänen runostaan *Törökän kolhoznitsoil* ("Törökän kolhoosinaisille"). Hän käänsi karjalaksi myös Aleksandr Puškinin teoksia.

Hrisanfov pidätettiin 22. lokakuuta 1937, tuomittiin kuolemaan vakoojana ja teloitettiin. Hänet todettiin syyttömäksi vuonna 1956.

Lähteet
-------

* Djužev, Ju.I.: *Pisateli Karelii: biobibliografitšeski slovar*, s. 270–271. Petrozavodsk: Ostrova, 2006. ISBN 5-98686-006-3.
* *Natsionalnyje pisateli Karelii: finskaja emigratsija i polititšeskije repressii 1930-h godov: biobibliografitšeski ukazatel = Karjalan kansalliset kirjailijat: suomalaisten maastamuutto ja 1930-luvun poliittiset rangaistustoimet: biobibliografiahakemisto*, s. 40–41. Petrozavodsk: , 2005. ISBN 5-7378-0074-1.
**Haora** (bengaliksi  হাওড়া, *Hāoṛā*) eli **Howrah** on teollisuuskaupunki Howrahin piirikunnassa Länsi-Bengalin osavaltiossa Intiassa. Kaupunki sijaitsee Hoogli-joen varrella Kalkutan vieressä.

Kaupungin nimi juontaa mahdollisesti juurensa paikalla aiemmin olleeseen kylään, jonka nimi oli *Harirah*. Kirjallinen maininta tunnistettavasta paikasta nimeltä *Bator* on vuodelta 1578 jaa. Vuonna 1713 (Englannin) Itä-Intian kauppakompanian Bengalin neuvosto pyysi hallitsija Farrukshiyarilta lupaa perustaa kauppa-asema viidelle paikkakunnalle, joista yksi oli Harirah (Howrah). Lupa saatiin ja tämän seurauksena kaupungin kehitys sai vauhtia. Vuosina 1854 ja 1862 kaupunkiin perustettiin rautatieasema.

Kaupunki on väkiluvultaan osavaltionsa suurimpia. Väkiluku on kehittynyt väestönlaskentojen mukaan seuraavasti: 950 435 (vuonna 1991), 1 007 532 (2001) ja 1 077 075 (2011).

* Haoran rautatieasema.Haoran rautatieasema.
* Haoran silta.Haoran silta.
* Liikennettä Haoran sillalla.Liikennettä Haoran sillalla.

Lähteet
-------

1. 1 2  Thomas Brinkhoff: India: West Bengal (Intian Länsi-Bengalin osavaltion väestötietoja, kaupunkien tietoja kohdassa *Contents: Cities, Towns and Outgrowth Wards*. Aineistolähteeksi ilmoitetaan Intian viranomaislähteet, mm. väestönlaskennat. Vuoden 2011 väkiluku tarkistettu myös viralliselta väestönlaskennan sivustolta, lataamalla osavaltion kaupunkien data excel-taulukkona. Myös väestönlaskenta 2011 käyttää kaupunginnimeä *Haora*.) citypopulation.de. Viitattu 14.5.2015. (englanniksi)
2. ↑  History of Howrah

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Howrah** Wikimedia Commonsissa
**Anders Hellant** (30. marraskuuta 1717 Pello – 23. marraskuuta 1789 Tornio) oli liike-elämän vaikuttaja, tähtitieteilijä ja fyysikko.

Hellantin vanhemmat olivat Pohjois-Lapin vouti Anders Hellant vanhempi ja Brita Kempe. Hän opiskeli Uppsalassa muun muassa tähtitieteilijä Anders Celsiuksen johdolla ja pääsi tämän avulla mukaan ranskalaisen Maupertuis’n 1736-1737 johtamaan astemittausretkikuntaan Tornionjoelle. Hellant puolusti Uppsalassa 1738 tutkimustaan *Et nyt sät at fiska i the norländska elfvar*, mutta palasi sitten tehtailijaksi Tornioon. 1742 hänet nimitettiin Lapin varatuomariksi ja 1756-1762 hän oli Lapin taloustirehtööri. Hän jatkoi silti ilmatieteellisten havaintojen sekä magneettisten ja tähtitieteellisten mittausten tekemistä. 1744-1748 hän julkaisi almanakan Tornion horisontin mukaan ja 1748-1749 hän oli tähtitieteilijänä mukana Ruotsin ja Norjan rajankäynnissä. Ruotsin tiedeakatemian jäseneksi Hellant kutsuttiin 1750. Akatemian julkaisuihin hän kirjoitti parikymmentä tutkielmaa, muun muassa *Om vattnets värme i norden* (1753), *Om klimatets hälsösamhet i Kuusamo och Sodankylä* (1769) sekä *Beskrifning om staden Torneå* (1774). Celsiuksen ohella hän oli ensimmäisiä, joka kiinnitti huomiota maankohoamiseen Suomessa ja Ruotsissa.

Hellant kuoli naimattomana.

Henllantille on pystytetty muistomerkki Tornion kirkon seinustalle vuonna 2001.

Lähteet
-------

* Ilmari Heikinheimo: *Suomen elämäkerrasto*. Helsinki: Werner Söderström Osakeyhtiö, 1955.  Sivu 287.

### Viitteet

1. ↑  *Tornion muistomerkit*. sivu 7. Tornio: Tornion kulttuuritoimisto & Tornion matkailutoimisto & Tornionlaakson maakuntamuseo, 2002. Teoksen verkkoversio (PDF) (viitattu 1.8.2022).

Aiheesta muualla
----------------

* Hellant Tornion kaupungin sivuilla (Viitattu 16.2.2014)
* Promemoria om Anders Hellant (1717-1789), ruotsiksi (Arkistoitu – Internet Archive) (Viitattu 16.2.2014)
* Boström, H. J. 1918. Anders Hellant: kaksisatavuotis muisto 1717 30/11 1917. P.L.K:n julkaisuja, nide 3. Perä-Pohjolan ja Lapin kotiseutuyhdistys, 1918. 82 s.
* Tobé, Erik 1991. Anders Hellant. En krönika om sjuttonhundratalets märkligaste tornedaling. Tornedalica. 224 s.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Ruotsi

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Uppslagsverket Finland
* Biografiasampo

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Anders Hillborg** (s. 31. toukokuuta 1954) on kansainvälisesti merkittävimpiä ruotsalaisia nykymusiikin säveltäjiä. Hän opiskeli vuosina 1976–1982 Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa. Hänen opettajiensa joukossa olivat Gunnar Bucht ja Brian Ferneyhough. Opintojensa jälkeen Hillborg on työskennellyt vapaana säveltäjänä ja sävellysopettajana.

Hillborg on säveltänyt suurimuotoisia orkesteriteoksia, kuoromusiikkia ja kamarimusiikkia, mutta on vaikuttanut myös popin ja rockin alalla. Säveltäjän merkittäviin teoksiin lukeutuvat klarinettikonsertto *Peacock Tales* (kantaesittänyt Martin Fröst 2002) sekä laulusarja *Jag vill se min älskade komma från det vilda* Eva Dahlgrenin sanoihin. Hillborg on Turun filharmonisen orkesterin kotisäveltäjä.

Haastattelussa vuodelta 1993 Hillborg sanoi kuuntelevansa Stravinskin, Bachin, Ligetin ja Stockhausenin ohella Princeä ja muuta afroamerikkalaista musiikkia, jonka hän arveli vaikuttavan vahvasti tulevien vuosien länsimaiseen taidemusiikkiin enemmän kuin aikoinaan vaikuttivat Arnold Schönberg ja 12-säveljärjestelmä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Turun filharmoninen orkesteri: Kotisäveltäjä Anders Hillborg
2. ↑  Sirén, Vesa: Sorretun soittimen esitaistelija.  *Helsingin Sanomat*, 6.3.1993, s. 34 / C2. Näköislehden aukeama (vain tilaajille). Viitattu 18.11.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset sivut (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki

 |
|  |
| Taiteenala | 
* BRAHMS
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC

 |

 |
**My Little Eye** (*My Little Eye*) on vuonna 2002 ensi-iltansa saanut Marc Evansin ohjaama brittiläinen kauhuelokuva.

Juoni
-----

Elokuva on kauhujännäri viidestä nuoresta, jotka osallistuvat internetissä näkyvään tosi-tv-ohjelmaan. Jos nuoret kestävät syrjäisessä talossa yhdessä puoli vuotta, he voittavat miljoona dollaria. Jos joku poistuu, kukaan ei saa mitään. Elokuvassa tapahtumia seurataan muka taloon ripoteltujen nettikameroiden heikkolaatuisten kuvien välityksellä, eli yleisö näkee saman kuin tarinan nettiohjelman katsoja.

Arvioita
--------

*Helsingin Sanomien* Mikko-Pekka Heikkinen kiteyttää elokuvan visuaalisesti näppäräksi mutta laiskasti kirjoitetuksi kauhujännäriksi. "Lupaava kehittely isketään kiveen lopussa, kun juoneen kätketty yllätys paljastetaan. Seuraa ikävän tunkkainen verilöyly, jolle ei löydy perusteita elokuvan sisäisestä logiikasta." Film-O-Holic.com-elokuvasivuston Juha Wakosen mielestä elokuvassa yhdistyvät *The Blair Witch Project* ja *Big Brother* varsin onnistuneesti. "Evansin *My Little Eye* herättelee kysymyksiä siitä, kuka haluaa katsoa ’todellisia’ äärimmäisyyksiä kotisohvansa nurkasta ja miten pitkälle tuottajat ovat valmiita menemään."

Lähteet
-------

1. ↑  Varjola, Markku: *Elokuvien ensi-illat Suomessa 2000–2007*, s. 28. Helsinki: Suomen elokuvakerhojen liitto SEKL ry, 2008. Arkistoitu 16.10.2013. (pdf) (viitattu 18.11.2012).
2. 1 2  Heikkinen, Mikko-Pekka: My Little Eye *Helsingin Sanomat*.  30.5.2003. Helsinki:  Sanoma Media Finland Oy. Viitattu 23.4.2019.  (Tilaajille.)
3. 1 2  Wakonen, Juha: Äärimmäinen todellisuus-tv *film-o-holic.com*.  30.5.2003. Viitattu 23.4.2019.
**Hr. Ms. C** oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston A-luokan teräsrunkoinen miinanraivaaja, joka otettiin palvelukseen 1930.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: A-luokka (miinanraivaaja)*
Alus tilattiin Rijkswerf Willemoordilta Den Helderistä ja sen köli laskettiin 19. huhtikuuta 1929 telakkanumerolla 8. Alus laskettiin vesille saman vuoden lopulla ja se otettiin palvelukseen 4. elokuuta 1930.

Palvelus
--------

Aluksen miehistö upotti aluksensa Surabayassa 6. maaliskuuta 1942. Japanilaiset nostivat hylyn ja se kunnostettiin.

Alus liitettiin keisarillisen Japanin laivastoon 8. huhtikuuta 1943 apusukellusveneidentorjunta-aluksena nimellä *Cha 116*. Sen aseistuksena oli muutostöiden jälkeen 47 millimetrin, kolme 25 millimetrin ja yksi 13 millimetrin tykki. Lisäksi alukselle oli asennettu kahdeksan syvyyspommia. Yhdysvaltain laivaston TF-38:n lentokoneet upottivat aluksen 13. marraskuuta 1944 Manilanlahdella 20 merimailia Cavitesta länteen.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway’s All the World’s Fighting Ships 1922–1946*. Lontoo: Conway Maritime Press, 1987. ISBN 0-85177-146-7. (englanniksi)
* Jentschura, Hansgeorg; Jung, Dieter & Mickel, Peter: *Warships of the Imperial Japanese Navy, 1869–1945*. Lontoo: Arms & Armour Press, 1977. ISBN 0-85368-151-1. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3  netherlandsnavy.nl
2. 1 2  Jentschura, Hansgeorget al s. 223
**Anders Hedberg** (s. 25. helmikuuta 1951 Örnsköldsvik, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija ja ensimmäisiä Pohjois-Amerikassa menestyneitä eurooppalaispelaajia. Ruotsissa hänen seuransa olivat MODO Hockey (1967–1972) ja Djurgårdens IF Hockey (1972–1974).

Maanmiehensä Ulf Nilssonin kanssa Hedberg siirtyi vuonna 1974 Winnipeg Jets -seuraan, joka pelasi World Hockey Association -liigassa. Laitahyökkääjä Hedberg oli pian sensaatio WHA:ssa tehtyään 100 tehopistettä vain 65:ssä tulokaskaudella pelaamassaan ottelussa. Hänen ketjunsa keskushyökkääjä oli Ulf Nilsson ja sen toisessa laidassa pelasi jääkiekon supertähti Bobby Hull.

Hedberg oli keskeisessä osassa joukkueensa Jetsin voittaessa WHA-mestaruuden Avco World Trophyn vuosina 1976 ja 1978. Kesällä 1978 Nilsson ja Hedberg allekirjoittivat sopimuksen NHL-seura New York Rangersin kanssa. Hedberg keräsi kaikkiaan 856 pistettä Pohjois-Amerikan ammattisarjoissa pelaamissaan 751 ottelussa. Hän päätti uransa Rangersissa 1985.

Hän pelasi NHL:n tähtijoukkueessa Challenge Cupissa 1979.

Anders Hedberg oli AIK:n General Manager vuosina 1987–1991 ja tämän jälkeen Toronto Maple Leafsin Euroopan pelaajatarkkailun johtaja vuosina 1991–1997. Kaudesta 1996–1997 alkaen hän toimi myös Toronton pelaajakehityksen johtajana ja apulais-GM:na. Ruotsin jääkiekkomaajoukkueen General Managerina hän toimi vuosina 2000–2002. Tämän jälkeen hän palasi NHL:aan ja toimi 2002–2007 Ottawa Senatorsin henkilöstöjohtajana (Director of Player Personnel). 2007–2015 kausilla hän toimi New York Rangersin Euroopan pelaajatarkkailun johtajana ja uransa kaksi viimeistä vuotta MODO Hockeyn Senior Advisorin ja hallituksen jäsenen tehtävissä ennen eläköitymistään.

Palkintoja
----------

* Bill Masterton Trophy 1985

Lähteet
-------

1. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Anders Hedberg Legends of Hockey -sivustolla (englanniksi)
* Anders Hedberg The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Börje Salming** | **Viking Awardin voittaja**1980 | Seuraaja:**Kent Nilsson** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Brad Park** | **Bill Masterton Trophyn voittaja**1980 | Seuraaja:**Charlie Simmer** |

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
| "My Moment"Rebecca Black |
| --- |
| Singlen "My Moment" kansikuva |
| Singlen tiedot |
|  Julkaistu | 19. heinäkuuta 2011 |
|  Formaatti | digitaalinen lataus |
|  Tuottaja(t) | Brandon Hamilton, Quinton Tolbert, Charlton Pettus |
|  Tyylilaji | teini-pop |
|  Kesto | 03.25 |
|  Levy-yhtiö | RB Records |
| muut singlet |
| "Friday"2011 | "My Moment"2011 | "Person of Interest"2011 |

MusiikkinäyteMy MomentÄänitiedostojen kuunteluohjeet

"**My Moment**" on yhdysvaltalaisen levyttävän artistin Rebecca Blackin kappale. Sen kirjoittivat ja tuottivat Brandon "Blue" Hamilton ja Quinton Tolbert. RB Records julkaisi sen iTunes Storessa Blackin toisena singlenä 19. heinäkuuta 2011. Black perusti kappaleen julkaisseen RB Records -levy-yhtiön itse, sen jälkeen kun kiista hänen aiemman singlensä "Fridayn" jakelusta ja omistuksesta alkoivat. *My Momentin* kerrotaan olevan osoitettu kaikille heille, jotka arvostelivat hänen aiempaa singleään *Fridayta*.

"My Moment" sai huonoja arvosteluja musiikkikriitikoilta. Jotkut ottivat huomioon kappaleen olevan erilainen kuin Blackin edellinen single, mutta kritisoivat autotunen käyttöä Blackin laulussa. Toisin kuin edeltäjänsä, kappale ei yltänyt kansallisille musiikkilistoille. Kappaleen musiikkivideo julkaistiin seuraavana päivänä, joka kuvaa muun muassa kappaleen nauhoitusta ja Blackin esiintymistä oman elokuvansa ensi-illassa. Video keräsi yli miljoona katselukertaa vuorokauden sisällä sen julkaisusta ja joulukuussa 2011 sitä on katsottu yli 30 miljoonaa kertaa.
Torstarin pääkonttori sijaitsee Torontossa samassa rakennuksessa Toronto Starin päätoimipisteen kanssa.
**Torstar Corporation** on kanadalainen mediayhtiö, jonka päämaja sijaitsee Torontossa, Ontariossa. Yhtiön tunnetuin julkaisu on sanomalehti Toronto Star. Se on julkinen osakeyhtiö, jonka osake (TSX: TS.B noteerataan Toronton pörssissä. Yhtiö toimii Kanadassa, Yhdysvalloissa ja kansainvälisesti.

Yhtiön toiminta on jaettu kolmeen sektoriin: Metroland Media Group (MMG), Star Media Group (SMG), ja Digital Ventures. MMG-segmentti julkaisee kahta päivittäistä sanomalehteä sekä noin sataa paikallista sanomalehteä. Lisäksi se esimerkiksi tuottaa digitaalisia verkkopalveluja (kansallisia kaupallisia sivustoja kuten homefinder.ca ja save.ca) sekä paikallisia kotisivuja. SMG-segmentti julkaisee Kanadan laajalevikkisintä Toronto Star -sanomalehteä, Toronto Star Touchia, ja sivustoa thestar.com sekä englanninkielisiä joukkoliikenteessä jaettavia Metro-sanomalehtiä (Free Daily News Group Inc) monissa Kanadan kaupungeissa sekä kiinankielistä Sing Tao Daily -lehteä (Toronto, Vancouver ja Calgary). Digital Ventures -sektori tuottaa digitaalisia viestintäpalveluja, kuten mainosohjelmia verkkoon sekä autoilu- ja ulkoliikuntatapahtumiin.

Elokuuhun 2014 saakka Torstar omisti Harlequin Enterprices -yrityksen, joka tunnettiin maailman laajimpana romanttisen viihdefiktion julkaisijana. Harlekiinikirjoja se tuotti noin 160 miljoonan kirjan vuosittaisella painosmäärällä yli 110 eri markkinalla ja yli 30 kielellä kansainvälisesti. Harlequin Enterprices myytiin News Corpille. 

Torstar on osaomistaja Kanadan suurimmassa tietotoimistossa The Canadian Pressissä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Company Overview of Torstar Corporation (myös välilehti People) bloomberg.com. Viitattu 17.7.2017. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5  Arkistoitu kopioTorstar Corp (TSb.TO) reuters.com.  Arkistoitu 25.3.2015. Viitattu 17.7.2017. (englanniksi)
3. 1 2 3  Arkistoitu kopioOverview torstar.com.  Arkistoitu 16.7.2017. Viitattu 17.7.2017. (englanniksi)
4. 1 2  Arkistoitu kopioTorstar Corporation thecanadianencyclopedia.com.  Arkistoitu 26.2.2014. Viitattu 17.7.2017. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Torstar** Wikimedia Commonsissa
**Kirjeet** (m.kreik. Ἐπιστολαί, *Epistolai*, lat. *Epistolae*) on Filostratoksen, todennäköisesti Filostratos Ateenalaisen, kirjoittamien kirjeiden kokoelma. Siihen kuuluu 73 rakkausaiheista kirjettä.

Filostratoksen arvellaan kirjoittaneen kirjeet ennen asettumistaan Roomaan. Erään teorian mukaan hän olisi julkaissut kirjeistä elämänsä aikana kaksi eri laitosta. Ensimmäisen, palavaa rakkautta osoittavien kirjeiden kokoelman hän olisi julkaissut nuorena, ja toisen, hieman harkitumman kokoelman vanhemmalla iällään.

Kirjeet muistuttavat aiheensa ja tyylinsä puolesta Alkifronin kirjeitä, ja ovat mahdollisesti saaneet tältä vaikutteita. Niiden tavoitteena vaikuttaa olevan esitellä Filostratoksen monipuolisia kykyjä reettorina ja kirjailijana. Kirjeiden aiheet ovat pääosin hyvin samankaltaisia keskenään. Muutamat ovat satiirisia, ja yksi on Filostratoksen suojelijalle, keisarinna Julia Domnalle osoitettu sofistien puolustus. Lisäksi tunnetaan yksi ylimääräinen kirje, joka käsittelee kirjeiden kirjoittamista. Se on laitettu joskus Filostratos Ateenalaisen ja joskus Filostratos Lemnoslaisen nimiin.

Kirjeistä 63:n *editio princeps* oli Aldus Manutiuksen toimittama (Venetsia, 1499). Johannes Meursius lisäsi omaan laitokseensa kahdeksan kirjettä (Elzevirin paino, 1616). Gottfried (Gottfridus) Olearius lisäsi vielä kolme kirjettä, jotka julkaisi omassa Filostratoksen koottujen teosten laitoksessaan (2 osaa, Leipzig, 1709, fol.).

Lähteet
-------

1. 1 2  Alciphron, Aelian, and Philostratus: The Letters *Loeb Classical Library*. Viitattu 9.5.2022.
2. 1 2 3 4  Smith, William: "Philostratus (8)", *Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology*. Boston: Little, Brown and Company, 1849–1867. Teoksen verkkoversio.
3. ↑  Philostratus *Encyclopaedia Britannica*.  1911. Wikisource.  (englanniksi)

Kirjallisuutta
--------------

* Philostratus: *The Letters*. Teoksessa Alciphron, Aelian, Philostratus: *The Letters*. Translated by A. R. Benner, F. H. Fobes. Loeb Classical Library 383. Cambridge, MA: Harvard University Press, 1949.

Aiheesta muualla
----------------

* Philostratus the Athenian: *Epistulae et dialexeis*. Perseus. (muinaiskreikaksi)
Gareth Jonesin muistolaatta Aberystwythin yliopistossa Walesissa.
**Gareth Richard Vaughan Jones** (13. elokuuta 1905 – 12. elokuuta 1935) oli walesilainen toimittaja, joka maaliskuussa 1933 raportoi ensimmäisenä länsimaissa omalla nimellään Neuvostoliiton vuosien 1932–1933 nälänhädästä ja Ukrainan holodomorista.

Jonesia kiellettiin uutisten jälkeen koskaan palaamasta Neuvostoliittoon. Hänet murhattiin vuonna 1935 hänen ollessaan tutkimassa Japanin miehittämää Mongoliaa. Murhan takana oli todennäköisesti Neuvostoliiton sisäministeriö NKVD.

Elokuvia
--------

* Agnieszka Holland: *Mr Jones* (2019)

Lähteet
-------

1. ↑  BBC: Journalist Gareth Jones' 1935 murder examined by BBC Four


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Puola

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Gareth Jones (journalist)
Torron kappeli elokuussa 2020.
**Torron kappeli** on Tammelan seurakunnan kirkkorakennus Tammelan Torron kylässä Kanta-Hämeen maakunnassa. Nykyisen, vuonna 1969 valmistuneen kappelin on suunnitellut Risto Hurme. Vieressä oleva kellotapuli valmistui vuonna 2006.

Laajan Torronsuon takana sijaitsevaan syrjäiseen Torron kylään perustettiin kylän nykyiseen keskustaan kylän oma hautausmaa vuonna 1801 ja pian tämän jälkeen vuonna 1804 rakennettiin Torron ensimmäinen rukoushuone. Kellotapuli valmistui vuonna 1811. Uusi rukoushuone rakennettiin ensimmäisen paikalle 1840-luvulla (toisen tiedon mukaan vuoteen 1874). Kun 1800-luvun lopulla oltiin perustamassa kansakoulua, uusi koulu rakennettiin kyläkirkon tontille ja rukoushuone purettiin vuonna 1894 uuden koulun rakennustarpeiksi. Vanhalle tontille kylän keskustaan jäi vain kellotapuli. Uusi hautausmaa nykyisen Pursiontien varressa perustettiin vuonna 1891. Uuden kappelin saaminen hautausmaan yhteyteen pantin vireille 1951 ja nykyinen kappeli valmistui vuonna 1969.

Lähteet
-------

1. ↑  Kiinteistöt ja hautausmaat Tammelan seurakunta.  Arkistoitu 18.9.2020. Viitattu 25.8.2020.
2. 1 2  Kappeli *Torro – Kylä muutakin kuin suota*. Torro-Seura. Viitattu 25.8.2020.
3. ↑  Torron kylä *Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt RKY*. Museovirasto.
Gareth McAuley West Bromvich Albionin ottelun alkulämmittelyssä 2014.
**Gareth McAuley** (s. 5. joulukuuta 1979 Larne, County Antrim, Pohjois-Irlanti) on pohjoisirlantilainen jalkapalloilija, joka edustaa skotlantilaista Rangersia. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.

McAuley edusti englantilaista West Bromwich Albionia vuosina 2011–2018. Hänen aiempia seurojaan olivat Ipswich, Leicester ja Lincoln. West Bromwichissa McAuley pelasi 203 Valioliigan ottelua, joissa hän teki 15 maalia.

Pohjois-Irlannin jalkapallomaajoukkueessa McAuley on pelannut 79 A-maaottelua, joissa hän on tehnyt yhdeksän maalia. McAuley kuului Pohjois-Irlannin joukkueeseen myös Ranskan EM-kilpailuissa 2016.

Lähteet
-------

* 

### Viitteet

1. ↑
2. ↑  West Brom sign Ipswich defender Gareth McAuley  23.5.2011. BBC. Viitattu 10.11.2018. (englanniksi)
3. 1 2  Rangers: Gareth McAuley joins Steven Gerrard's side until end of the season  3.9.2018. BBC. Viitattu 10.11.2018. (englanniksi)
4. ↑  Mamrud, Roberto: Northern Ireland - Record International Players  5.7.2018. RSSSF. Viitattu 10.11.2018. (englanniksi)
5. ↑

Pohjois-Irlannin joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2016
1 McGovern |
2 McLaughlin |
3 Ferguson |
4 McAuley |
5 J. Evans |
6 Baird |
7 McGinn |
8 Davis |
9 Grigg |
10 Lafferty |
11 Washington |
12 Carroll |
13 C. Evans |
14 Dallas |
15 McCullough |
16 Norwood |
17 McNair |
18 Hughes |
19 Ward |
20 Cathcart |
21 Magennis |
22 Hodson |
23 Mannus |
Valmentaja O’Neill
**Christof Innerhofer** (s. 17. joulukuuta 1984 Bruneck, Etelä-Tiroli, Italia) on italialainen alppihiihtäjä. Hän on maailmanmestari ja olympiamitalisti.

Arvokilpailut
-------------

Innerhofer teki ensiesiintymisensä aikuisten arvokilpailuissa Åren MM-kisoissa 2007 sijoittuen syöksylaskussa 38:nneksi.

Val d'Isèren MM-kilpailuissa 2009 hän oli supersuurpujottelussa neljäs jääden mitalista viiden sadasosasekunnin päähän. Syöksylaskussa hän sijoittui 11:nneksi.

Vancouverin olympialaisissa 2010 Innerhofer oli supersuurpujottelussa kuudes ja superyhdistetyssä kahdeksas. Garmisch-Partenkirchenin MM-kisoissa 2011 hän voitti supersuurpujottelussa kultaa, superalppiyhdistetyssä hopeaa ja oli pronssilla syöksyssä. Schladmingin MM-kisoissa 2013 hän sijoittui supersuurpujottelussa seitsemänneksi ja syöksylaskussa 14:nneksi. Sotšin olympialaisissa 2014 hän sai syöksystä hopeaa ja alppiyhdistetystä pronssia. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän oli alppiyhdistetyssä neljästoista. Åren MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui supersuurpujottelussa neljänneksi ja syöksylaskussa 11:nneksi. Cortina d'Ampezzon MM-kilpailuissa 2021 hän oli syöksylaskussa kuudes ja alppiyhdistetyssä neljästoista. Pekingin olympialaisissa hän sijoittui alppiyhdistetyssä kymmenenneksi.

Maailmancup
-----------

Innerhofer sijoittui maailmancupissa ensimmäisen kerran kymmenen parhaan joukkoon oltuaan yhdeksäs Bormion syöksykilpailussa joulukuussa 2007. Ensimmäisen voittonsa – ja palkintokorokepaikkansa – hän sai niin ikään Bormion syöksylaskussa 28. joulukuuta 2008. Samalla kaudella hän oli lisäksi kolmas Sestrieren yhdistetyn kilpailussa ja Åren supersuurpujottelussa. Supersuurpujottelucupissa hän sijoittui viidenneksi.

Kaudella 2010–2011 Innerhofer oli kolmas Bormion syöksylaskussa ja voitti Banskon alppiyhdistetyn. Hän sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa kahdeksanneksi ja yhdistetyn cupissa toiseksi. Kaudella 2011–2012 hän oli kolmas Wengenin syöksylaskussa ja voitti Schladmingin supersuurpujottelun. Kaudella 2012–2013 hän voitti Beaver Creekin, Wengenin ja Garmisch-Partenkirchenin syöksylaskut ja oli kolmas Kitzbühelin supersuurpujottelussa. Syöksylaskucupissa hän sijoittui neljänneksi ja maailmancupin kokonaiskilpailussa kymmenenneksi. Kaudella 2013–2014 hän sijoittui toiseksi Lenzerheiden syöksylaskussa. Kaudella 2015–2016 hän oli toinen Jeongseonin supersuurpujottelussa. Seuraavalla kaudella hän sijoittui toiseksi Kitzbühelin supersuurpujottelussa. Kaudella 2017–2018 hän oli toinen Åren finaalitapahtuman supersuurpujottelussa. Kaudella 2018–2019 hän sijoittui toiseksi Lake Louisen syöksylaskussa, Val Gardenan supersuurpujottelussa ja Bormion syöksylaskussa.

Euroopan cupissa Innerhofer on voittanut kolme osakilpailua.

Lähteet
-------

* Christof Innerhofer Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Kucera syöksyi yllätyskultaan Yle 7.2.2009 Viitattu 9.2.2009