recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Tony Ayala, Jr.** (13. helmikuuta 1963 San Antonio, Texas – 12. toukokuuta 2015 San Antonio, Texas) oli yhdysvaltalainen keskisarjan nyrkkeilijä ja rikollinen. Hän aloitti nyrkkeilyuransa vuonna 1980 ja oli vuonna 1982 saanut 22 voittoa eikä hävinnyt kertaakaan. Hän oli tyrmännyt 19 vastustajaansa ja saanut vahvasta, aggressiivisesta kilpailutyylistään lempinimen "El Torito".

Kerran Ayala sylkäisi vastustajansa päälle, kun tämä makasi maassa Ayalan lyömänä. Hän myönsi nauttineensa myös kolmeen otteeseen heroiinia ennen ottelua. Voitettuaan Carlos Herreran loppuvuodesta 1982 Ayalan oli määrä kohdata maailmanmestari Davey Moore.

Rikokset
--------

Ottelu Moorea vastaan jäi käymättä. 1. tammikuuta 1983 Ayala murtautui naapurinsa, nuoren naisopettajan asuntoon, ja häiritsi tätä seksuaalisesti. Nyrkkeilijä oli jo aiemmin saanut ehdollista vankeutta vastaavista teoista. Kolmannesta kerrasta hän sai kuitenkin 35 vuotta ehdotonta vankeutta. Syyttäjä suositteli koko tuomion istumista, sillä Ayalan voitiin katsoa olevan vaaraksi yhteiskunnalle.

Ayala pääsi vapauteen kuudentoista vuoden istumisen jälkeen vuonna 1999. Hän jatkoi nyrkkeilyuraansa voittaen kuusi ja häviten kaksi ottelua. Yori Boy Campasista tuli ensimmäinen Ayalan voittanut nyrkkeilijä Texasissa 28. heinäkuuta 2000.

Ayala kuitenkin jatkoi myös rikosuraansa. Hän tuli ammutuksi olkapäähänsä murtauduttuaan nuoren naisen asuntoon vuonna 2000. Hän sai lievän tuomion, mutta vuonna 2003 hän joutui epäillyksi lapsiseksistä oltuaan seksuaalisessa kanssakäymisessä 13-vuotiaan tytön kanssa. Tyttö kuitenkin kiisti tapahtuneen sittemmin, joten Ayala vapautui syytteistä.

Vuonna 2004 Ayala tuomittiin kymmeneksi vuodeksi vankilaan toistuneesta ehdonalaissääntöjen rikkomisesta.

Lähteet
-------

1. ↑  Wilson, Mark D. & Whisler, John: Controversial San Antonio boxing legend Tony Ayala Jr. found dead at gym *San Antonio Express-News*.  12.5.2015. Viitattu 13.5.2015. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

*
William Henry Phelps
**William Henry Phelps** (14. kesäkuuta 1875 New York City – 8. joulukuuta 1965 Caracas, Venezuela) oli yhdysvaltalainen lintutieteilijä ja liikemies.

William Phelpsin vanhemmat olivat Dudley F. Phelps ja Louise Lander Prince Phelps. Hän opiskeli Milton Academyssa ja Harvardissa. Vuonna 1896 Phelps matkusti lintutieteelliselle tutkimusmatkalle Venezuelaan mentorinsa Frank Chapmanin ja Wirt Robinsonin kehotuksesta. Matkallaan hän rakastui brittiläisen maahanmuuttajaperheen tyttäreen Alicia Elvira Tuckeriin. Phelps palasi Yhdysvaltoihin mukanaan pieni näytekokoelma, jonka hän luovutti American Museum of Natural Historylle. Hän laati ensimmäisen tutkielmansa kokoelman linnuista yhdessä Chapmanin kanssa vuonna 1897 (*Birds observed on a collecting trip to Bermúdez, Venezuela. By William Henry Phelps. With critical notes and descriptions of two new species, by Frank M. Chapman*). Päätettyään opintonsa Harvardissa Phelps palasi Venezuelaan ja avioitui Alicia Tuckerin kanssa. He asettuivat Maturíniin, missä Phelps aloitti liiketoimintansa myymällä kahvia. Heille syntyi kolme poikaa, joista William Henry Phelps, Jr. avusti häntä myöhemmin kaikessa lintutieteeseen liittyvässä.

Phelps nimesi useita uusia lintulajeja, useimmat yhdessä John Todd Zimmerin tai poikansa kanssa. Näitä olivat muun muassa venezuelanviuhkakerttuli (*Myioborus cardonai*), keltarillikerttuli (*Myioborus pariae*), valkonaamakerttuli (*Myioborus albifacies*), venezuelantinami (*Crypturellus ptaritepui*) ja venezuelanluhtakana (*Rallus wetmorei*).

Phelps julkaisi suuren määrän tieteellisiä kirjoituksia.

Lähteet
-------

1. ↑  ITIS (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**Héctor Pedro Scarone** (26. marraskuuta 1898 Montevideo – 4. huhtikuuta 1967 Montevideo) oli uruguaylainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Hän on Uruguayn maajoukkueen kaikkien aikojen paras maalintekijä.

Scarone pelasi vuosina 1917–1930 yhteensä 51 maaottelua, joissa hän teki 31 maalia. Hän voitti maajoukkueen kanssa Etelä-Amerikan-mestaruuden vuosina 1917, 1923, 1924 ja 1926, olympiakultaa vuosina 1924 ja 1928 sekä maailmanmestaruuden vuonna 1930. Seurajoukkueuransa (1913–1939) Scarone edusti pääosin Nacionalia, mutta teki lyhyitä vierailuja espanjalaisessa Barcelonassa (1926) sekä italialaisissa Internazionalessa (1931–1932, 1934) ja Palermossa (1932). Nacionalissa hän voitti Uruguayn pääsarjamestaruuden kahdeksan kertaa. Uransa hän päätti Montevideo Wanderersissa.

Pelaajauransa jälkeen Scarone valmensi Nacionalia ja espanjalaista Real Madridia (1951–1952).

Lähteet
-------

1. ↑  Héctor Scarone – Goals in International Matches RSSSF. Viitattu 29.7.2007.

Aiheesta muualla
----------------

* Héctor Scaronen esittely Nacionalin sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (espanjaksi)

Uruguayn joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1930
Andrade |
Anselmo |
Ballesteros |
Calvo |
Capuccini |
Castro |
Cea |
Dorado |
Fernández |
Gestido |
Iriarte |
Mascheroni |
Melogno |
Nasazzi |
Petrone |
Píriz |
Recoba |
Riolfo |
Saldombide |
Scarone |
Tejera |
Urdinarán |
Valmentaja Suppici
**Herman Charles Bosman** (5. helmikuuta 1905 – 14. lokakuuta 1951) oli eteläafrikkalainen kirjailija, joka on tunnettu afrikkalaista maaseutuelämää kuvaavista novelleista.

Bosman suoritti kasvatustieteen tutkinnon Witwatersrandin yliopistossa Johannesburgissa. Hänen opettajanuransa päättyi lopulta nopeasti, kun hänet tuomittiin kuolemaan veljensä ampumisesta. Tuomio muutettiin myöhemmin 10 vuodeksi, josta Bosman istui vain neljä. Hän kirjoitti ensimmäiset tarinansa vankilassa ja myöhemmin hän kirjoittikin *Cold Stone Jug* -kokoelman erilaisia sardonisia vankilapilapiirroksia. Bosman kirjoitti erityisesti runokirjoja, mutta myös kaksi romaania *Jacaranda in the Night* ja *Willemsdorp*.

Lähteet
-------

1. 1 2  Herman Charles Bosman | Afrikaans writer, short stories | Britannica *www.britannica.com*. Viitattu 28.9.2023. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
	+ 2
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Dmitri Vasiljevitš Karpov** (ven. Дмитрий Васильевич Карпов; s. 23. heinäkuuta 1981, Karaganda, Neuvostoliitto) on kazakstanilainen moniottelija, kolminkertainen arvokisamitalisti.

Karpov sijoittui 2000 Santiago de Chilen nuorten MM-kisoissa kymmenottelussa neljänneksi tuloksella 7366. Seuraavana vuonna hän voitti lajissa Itä-Aasian mestaruuden. Vuonna 2002 hän oli Aasian kisoissa kymmenottelussa toinen ja Aasian mestaruuskilpailuissa pituushypyssä kahdeksas tuloksella 770. Seuraavana vuonna hän voitti Kazakstanin sisäratojen mestaruuden seitsenottelussa ja ulkoratojen mestaruuden 200 metrin juoksussa. Pariisin MM-kisoissa hän voitti kymmenottelussa MM-pronssia tuloksella 8374. Vuonna 2004 Karpov sijoittui neljänneksi Budapestin sisäratojen MM-kisoissa seitsenottelussa tuloksella 6155 ja voitti myöhemmin samana vuonna olympiapronssia Ateenan olympialaisissa tuloksella 8725. Helsingin MM-kisoissa 2005 hän keskeytti.

Vuoden 2007 MM-kilpailuissa Osakassa Karpov otteli 8586 pisteellä pronssille. Myös sisäratojen MM-kilpailuissa 2008 Valenciassa hän sai pronssia. Pekingin olympialaisissa 2008 hän keskeytti. Berliinin MM-kisoissa 2009 ja Daegun MM-kisoissa 2011 hän sijoittui 21:nneksi.

Muuta
-----

Karpov on naimisissa kazakstanilaisen seitsenottelijan Irina Karpovan kanssa.

Ennätykset
----------

* 100 metrin juoksu: 10,69 (2006)
* 200 metrin juoksu: 21,65 (2003)
* 400 metrin juoksu: 46,81 (2004)
* 1 500 metrin juoksu: 4.32,34 (2006)
* 110 metrin aitajuoksu: 13,93 (2002)
* Korkeushyppy: 212 (2003)
* Seiväshyppy: 530 (2008)
* Pituushyppy: 805 (2002)
* Kuulantyöntö: 16,95 (2010)
* Kiekonheitto: 52,80 (2004)
* Keihäänheitto: 60,31 (2006)
* Kymmenottelu: 8725 (2004)

Lähteet
-------

* Dmitri Karpov Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  DMITRIY KARPOV *Athletes*. The International Olympic Committee (IOC). Viitattu 16.8.2020. (englanniksi)
2. ↑  Williams, Joel: For this decathlete couple, sports is not all about winning *Sports*.  7.7.2013. DNA India. Viitattu 16.8.2020. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Pátria Amada** ("Rakastettu isänmaa") on Mosambikin kansallislaulu. Se korvasi vanhemman Viva, Viva a FRELIMOn vuonna 2002.

Sanat
-----

Sanat ovat portugaliksi, joka on Mosambikin ainoa virallinen kieli.

Na memória de África e do Mundo
Pátria bela dos que ousaram lutar
Moçambique, o teu nome é liberdade
O Sol de Junho para sempre brilhará
(2x)

Moçambique nossa pátria gloriosa
Pedra a pedra construindo um novo dia
Milhões de braços, uma só força
Oh pátria amada, vamos vencer
Povo unido do Rovuma ao Maputo
Colhe os frutos do combate pela paz
Cresce o sonho ondulando na bandeira
E vai lavrando na certeza do amanhã
(2x)

Moçambique nossa pátria gloriosa
Pedra a pedra construindo um novo dia
Milhões de braços, uma só força
Oh pátria amada, vamos vencer
Flores brotando do chão do teu suor
Pelos montes, pelos rios, pelo mar
Nó juramos por ti, oh Moçambique
Nenhum tirano nos irá escravizar
(2x)

Moçambique nossa pátria gloriosa
Pedra a pedra construindo um novo dia
Milhões de braços, uma só força
Oh pátria amada, vamos vencer

Lähteet
-------

1. ↑  MOZAMBIQUE : Mozambique National Anthem Pátria Amada *Anthems*. National Anthems of the World Organisation (NAW). Viitattu 21.12.2020. (englanniksi)
2. 1 2  Mozambique National Anthems.info. Viitattu 21.12.2020. (englanniksi)
3. ↑  Mozambique *The World Factbook*. Central Intelligence Agency (CIA). Viitattu 21.12.2020. (englanniksi)
**Brian Glynn** (23. marraskuuta 1967 Iserlohn, Länsi-Saksa) on kanadalainen jääkiekkopuolustaja, jonka ammattilaisura kesti 1987–1998. Hän pelasi urallaan NHL:ssä kuudessa eri seurassa yhteensä 431 ottelua. Glynnillä on sekä Kanadan että Saksan kansalaisuudet.

Glynn pelasi viimeiset juniorikautensa WHL:n Saskatoon Bladesissa, jota hän edusti kaudet 1984–1987. Calgary Flames varasi hänet NHL:ään varaustilaisuudessa 1986, mutta hän pelasi kuitenkin Saskatoonissa vielä kauden 1986–1987. Tulokaskaudellaan, 1987–1988, Glynn pelasi Calgaryssä 67 ottelua. Seuraavalla kaudella Glynnin otteet heikkenivät, ja hän joutui tyytymään vain yhdeksään NHL-otteluun. Calgary lähettikin hänet farmiin IHL-seura Salt Lake Golden Eaglesiin, jota edusti suurimmaksi osaksi myös kaudella 1989–1990. Keväällä 1990 Glynn valittiin IHL:n tähdistökentälliseen ja palkittiin Governor's Trophyllä IHL:n parhaana puolustajana.

Kauden 1990–1991 Glynn aloitti vielä Salt Lakessa, mutta hänet kaupattiin pian Minnesota North Starsiin vaihdossa František Musiliin. Minnesotassa hän pelasi loppukauden aikana 66 NHL-ottelua. Kesken kauden 1991–1992 Glynn kaupattiin jälleen, kun Minnesota lähetti hänet Edmonton Oilersiin vaihdossa Brad Shaw'hon. Edmontonissa Glynn pelasi puolitoista kautta. Juuri ennen kauden 1993–1994 alkua hän siirtyi Ottawa Senatorsiin vaihdossa kahdeksannen kierroksen varausoikeuteen vuoden 1994 varaustilaisuudessa.

Glynn pelasi Ottawassa 48 ottelua, kunnes Vancouver Canucks otti puolustajan siirtolistalta. Vancouverissa hän pelasi loppukauden. Ennen kauden 1994–1995 alkua Hartford Whalers otti hänet waiver draftissa. Hartfordissa Glynn pelasi kaksi täyttä kautta. Kaudella 1996–1997 Glynn pelasi vain yhden ottelun Hartfordissa, kun hänet kaupattiin Detroit Red Wingsiin. Hän oli osa suurta kauppaa, jossa Detroit hankki hänen lisäkseen Brendan Shanahanin ja antoi Hartfordille Paul Coffeyn, Keith Primeaun ja kesän 1997 ensimmäisen kierroksen varausvuoron. Detroitissa Glynn ei pelannut otteluakaan vaan edusti loppukauden IHL:n San Antonio Dragonsia.

Glynn siirtyi Saksan DEL-liigaan kaudeksi 1997–1998. Hän pelasi kauden Kölner Haiessa, jonka väreissä pääsi pelaamaan Saksan pääsarjan lisäksi European Hockey Leagueta. Glynn lopetti uransa keväällä 1998.

Lähteet
-------

1. ↑  Brian Glynn at eliteprospects.com *www.eliteprospects.com*. Viitattu 30.7.2023. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5  Brian Glynn *Legends of Hockey*. Hockey Hall of Fame and Museum. Viitattu 12.9.2010. (englanniksi)
3. ↑  Yannis, Alex: Whalers Finally Trade Shanahan for Coffey *NYTimes.com*.  10.10.1996. The New York Times Company. Viitattu 12.9.2010. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Brian Glynn The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
**Jane Saville** (s. 5. marraskuuta 1974) on entinen australialainen kävelijä.

Saville kilpaili 1990 Plovdivin nuorten MM-kisoissa, joissa sijoittui 5 000 metrin ratakävelyssä kolmanneksitoista ajalla 23.42,46 ja 1992 Soulin nuorten MM-kisoissa, joissa voitti samalla matkalla hopeaa ajalla 21.58,64. Vuonna 1997 hän käveli kävelyn maailmancupissa 10 kilometrin kävelyssä neljänneksikymmenenneksi ajalla 45.19 ja karsiutui Ateenan MM-kisoissa 10 000 metrin ratakävelyn alkuerissä ajalla 46.12,76. Kaksi vuotta myöhemmin hän oli kävelyn maailmancupissa 20 kilometrin kävelyssä kahdeksastoista ajalla 1.31.58 ja Sevillan MM-kisoissa samalla matkalla seitsemäs. Saville johti Sydneyn olympialaisissa 2000 20 kilometrin kävelyä ylivoimaisesti, mutta juuri ennen maalia hänet hylättiin. Hänet hylättiin myös seuraavana vuonna Edmontonin MM-kisoissa.

Saville voitti 2002 Kansainyhteisön kisoissa 20 kilometrin kävelyn. Samana vuonna hän voitti lajin maansa mestaruuden ja oli kävelyn maailmancupissa kahdeskymmenesneljäs. Hän uusi Australian mestaruutensa myös vuonna 2003. Pariisin MM-kisoissa samana vuonna hän oli yhdestoista ajalla 1.30.51. Seuraavana vuonna hän käveli neljänneksi kävelyn maailmancupissa ajalla 1.27.44 ja voitti olympiapronssia Ateenan olympialaisissa. Helsingin MM-kisoissa 2005 hän oli kahdeskymmenes, mutta seuraavana vuonna Melbournen Kansainyhteisön kisoissa hän voitti kultaa ennen hopealle sijoittunutta siskoaan Natalieta. Samana vuonna hän voitti Australian mestaruuden ja sijoittui kävelyn maailmancupissa seitsemänneksi. Vuonna 2008 Saville oli seitsemäs kävelyn maailmancupissa ja kahdeskymmenes Pekingin olympialaisissa.

Saville lopetti uransa alkuvuodesta 2009. Hän on naimisissa pyöräilijä Matt Whiten kanssa.

Ennätykset
----------

* 5 000 metrin ratakävely: 21.48,58 (2006)
* 10 kilometrin kävely: 42.15 (1999)
* 20 kilometrin kävely: 1.27.44 (2004)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Jane Saville Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
2. ↑
3. ↑  Saville retires; a look back on her career – "I’ve never followed the pack" *iaaf.org*.  3.2.2009. IAAF. Viitattu 22.2.2009.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Australian Women's Register
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Asil Nadir** (s. 1941) on kyproksenturkkilainen liikemies ja talousrikollinen, joka tuli tunnetuksi 1980-luvulla brittiläisen kohuyhtiön Polly Peck plc:n johtajana. Vuonna 2012 hänet tuomittiin kymmenen vuoden vankeusrangaistukseen yli 28 miljoonan punnan kavaltamisesta Polly Peckistä ja sen sisaryhtiöistä.

Asil Nadir syntyi Famagustassa, Brittiläisessä Kyproksella, josta hänen perheensä muutti pääkaupunkiin Nikosiaan. Nadirin isä perusti sinne muun muassa sanomalehtien jakeluyhtiön. 1950-luvun keskivaiheilla perhe pakeni Kyproksen levottomuuksia ja vainoja Lontooseen. Brittikoulujen jälkeen Asil Nadir opiskeli myös Istanbulin yliopistossa suorittamatta tutkintoa. 1960-luvun alussa poika palasi Lontooseen isänsä tekstiiliyrityksen palvelukseen. Turkin miehitettyä Kyproksen perhe kutsuttiin saarelle pelastamaan alueen hedelmä- ja hotelliliiketoimintaa. Perhe perusti Kyprokselle myös tekstiilitehtaan.

1980-luvun alussa perheyrityksen johtoon astunut Asil Nadir palasi Lontooseen ja osti sieltä pienen ja huonosti kannattaneen Polly Peck -nimisen tekstiiliyhtiön. Hän teki siitä miljardiluokan yrityksen ja listautti sen Lontoon pörssiin. Yritys oli Britanniassa yksi sikäläisen kasinotalouden symboleista: tuhannen punnan sijoitus yhtiön osakkeisiin vuonna 1981 nousi parhaimmillaan yli miljoonan punnan arvoiseksi. Polly Peck oli yksi FTSE 100 -indeksin yhtiöistä. Se oli myös pohjois-Kyproksen merkittävin työnantaja, jonka hotellien ja mediayhtiöiden palveluksessa oli 10 prosenttia alueen työvoimasta. Alueen kansantuotteesta Polly Peck tuotti parhaimmillaan viidenneksen. Vähitellen Asil Nadir omisti myös kartonkitehtaan Kyproksella, televisiotehtaan Turkissa, Pizza Hut -ketjun Britanniassa, Del Monten tuoretuoteyrityksen ja japanilaisen Sansui-äänentoistomerkin.

Polly Peck ajautui selvitystilaan vuonna 1990 yhteensä 550 miljoonan punnan veloista. Asil Nadirin oli määrä astua oikeuden eteen vuonna 1993, mutta hän pakeni kotiseudulleen Kyprokselle ja piileskeli siellä 17 vuotta. Hän palasi Britanniaan vuonna 2010 vakuuttuneena siitä, ettei häntä enää syytettäisi. Hänet kuitenkin pidätettiin ja tuomittiin kymmenen vuoden vankeuteen vajaan 30 miljoonan punnan kavaltamisesta Polly Peckin konkurssin yhteydessä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Leinonen, Hannu: Syöksykierteeseen joutunut Polly Peck selvitystilaan.  *Helsingin Sanomat*, 26.10.1990, s. 27. Näköislehden aukeama (tilaajille).
2. ↑  Leinonen, Hannu: Polly Peckin omistaja Nadir pidätettiin Lontoossa *Helsingin Sanomat*.  17.12.1990. Viitattu 4.12.2018.  (vaatii tilauksen)
3. ↑  Strömberg, Jari: Polly Peckin Asil Nadir pakeni Britanniasta Pohjois-Kyprokseen.  *Helsingin Sanomat*, 7.5.1993, s. 27. Näköislehden aukeama (tilaajille).
4. ↑  Evans, Martin: Asil Nadir jailed for ten years for 'theft on a grand scale' *The Telegraph*.  23.8.2012. Viitattu 4.12.2018. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
**GAZ-63** on neuvostoliittolaisen GAZ:in valmistama kuorma-auto. Ajoneuvon rakenne perustuu GAZ:n aikaisemman GAZ-51 -kuorma-auton rakenteeseen. Ajoneuvoa valmistettiin useana eri versiona vuosina 1948–1968 sekä siviili- että sotilaskäyttöön. Kuljetuksen lisäksi GAZ-63:a käytettiin myös paloautona. GAZ-63:n pohjalta suunniteltiin myös BTR-40-sotilasajoneuvo.

Kuvagalleria
------------

* GAZ-63:n paloautomalli .GAZ-63:n paloautomalli .
* GAZ-63 ja säiliövaunu.GAZ-63 ja säiliövaunu.
* Ponttoonisillalla varustettu GAZ-63.Ponttoonisillalla varustettu GAZ-63.
* GAZ-63 radioauto jonka takatilassa on MOST-2 radioasema.GAZ-63 radioauto jonka takatilassa on MOST-2 radioasema.

Lähteet
-------

1. ↑  Mäkipirtti, Markku: *Puolustusvoimien moottoriajoneuvot 1960–2000 – Neuvostoliittolaiset sarjat; GAZ-66*, s. 121–122. Tampere: Apali Oy, 2006. ISBN 978-952-5026-50-4.

Aiheesta muualla
----------------

* www.sovavto.net

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **GAZ-63**.
Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:GAZ-63
**Yoandri Betanzos** (s. 15. helmikuuta 1982 Santiago de Cuba) on kuubalainen kolmiloikkaaja.

Betanzos voitti 1999 alle 18-vuotiaiden kolmiloikan MM-hopeaa Bydgoszczissa tuloksella 15,83. Seuraavana vuonna hän oli toinen nuorten MM-kisoissa Santiago de Chilessä tuloksella 16,34. Vuonna 2003 hän voitti MM-hopeaa Pariisin MM-kisoissa loikittuaan 17,28. 2004 hän voitti pronssia Budapestin sisäratojen MM-kisoissa tuloksella 17,36 ja kultaa Ibero-Amerikan mestaruuskilpailuissa. Ateenan olympialaisissa hän oli neljäs tuloksella 17,47 häviten pronssimitalisti Danil Burkenjalle yhdellä senttimetrillä.

Betanzos voitti jälleen MM-hopeaa Helsingin MM-kisoissa 2005 tuloksellaan 17,42. Myöhemmin samana vuonna IAAF:n yleisurheilufinaalissa hän oli ensimmäinen loikittuaan 17,46. Vuonna 2006 hän voitti sisäratojen MM-pronssia Moskovan sisäratojen MM-kisoissa ja oli ensimmäinen IAAF:n yleisurheilufinaalissa. Osakan 2007 ja Berliinin 2009 MM-kilpailuissa hän jäi karsintaan. Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa 2010 hän sai hopeaa ennätyksellään 17,69. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän sijoittui yhdenneksitoista tuloksella 16,67 m.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

* Kolmiloikka: 17,65 (2009)
* Kolmiloikka (sisäradat): 17,69 (2010)

Lähteet
-------

* Yoandri Betanzos Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Miesten kolmiloikan tulokset Ateenan olympialaisissa 2004, IAAF (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Sigurdur Franklin "Frank" Frederickson** (11. kesäkuuta 1885 Winnipeg – 28. toukokuuta 1979) oli kanadanislantilainen jääkiekkoilija. Hänet tunnetaan myös sukunimellä Fredrickson (, ), mutta Kansainvälinen olympiakomitean tietokannassa käytetään nimeä Frederickson.

Frederickson oli Winnipeg Falconsin kapteeni, kun se osallistui Antwerpenin olympialaisiin 1920 Kanadan joukkueena. Kanada voitti turnauksessa olympiakultaa, ja Frederickson siirtyi samana vuonna PHCL-liigaan Victoria Aristocrats -joukkueeseen. Vuonna 1925 Victoria voitti Stanley Cupin. Vuonna 1926 Fredericksonin joukkue Detroit Cougars liittyi NHL-liigaan. Frederickson pelasi NHL:ssä vuoteen 1931 saakka. Hän toimi kauden 1929–1930 myös Pittsburgh Piratesin valmentajana. Vuonna 1958 Frederickson nimettiin Hockey Hall of Fameen.

Lähteet
-------

1. ↑  The Winnipeg Falcons Hockey team - Military Biographies *www.winnipegfalcons.com*.  Arkistoitu 13.8.2020. Viitattu 23.5.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Fredericksonin ammattilaisuran tilastot
Frank Stallone
**Francesco Stallone Jr.** (s. 30. heinäkuuta 1950) on yhdysvaltalainen näyttelijä, laulaja-lauluntekijä ja muusikko. Hän on Sylvester Stallonen nuorempi veli, ja on säveltänyt musiikkia hänen elokuviinsa (esim. 'Rocky').

Hänen kappaleensa "Far from Over", joka soi vuoden 1983 filmissä Staying Alive ja filmin soundtrack-levyllä oli 10. sijalla 'Billboard Hot 100'-listalla. Sama kappale oli myös ehdolla Golden Globe-palkinnolle. Frank Stallone myös näytteli sivuosaroolin kyseisessä veljensä Sylvester Stallonen ohjaamassa filmissä

Tunnettu myös mm. elokuvaroolista Baarikärpänen-elokuvasta.

Aiheesta muualla
----------------

* Frank Stallone Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* Kotisivu  (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Grammy Awards
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
Edvard Finne
**Edvard Finne** (käytti Saksassa nimeä Edison), (14. toukokuuta 1896 Koivulahti – 12. joulukuuta 1941) oli suomalainen jääkäri ja maanviljelijä. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Edvard Finne ja Maria Elisabet Enlund. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1924 Amanda Johanna Westerholmin kanssa. Tämä kansakoulun käynyt suutari oli todellinen sitkeyden ilmentymä, hänen halunsa liittyä jääkäriliikkeeseen oli niin suuri, että hän lähti matkalle hiihtäen pohjanlahden yli ja hänen sitkeyttään osoittaa se, että hänen toinen jalkansa oli tehty puusta. Hän liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 9. maaliskuuta 1916. Huolimatta hänen suuresta halustaan päästä sotilaskoulutukseen, pioneeripataljoonassa katsottiin hänet kykenemättömäksi sotapalvelukseen ja hänet määrättiin siviilitöihin, mutta vieläkään hän ei antanut periksi vaan pääsi pataljoonan yhteyteen, mutta vain sen Altonassa sijainneeseen työosastoon. Mistä hänet passitettiin takaisin siviilitöihin 10. helmikuuta 1917. Hän palasi Suomeen maaliskuussa 1918, mutta ei osallistunut itse Suomen sisällissotaan taistelijana vaan keskittyi maanviljelyyn Sulvassa sijainneella maatilalla. Hänet on haudattu Sulvaan. Hänelle myönnettiin kunnianosoituksena Jääkäripataljoona 27:n jääkärimerkki.

Lähteet
-------

* Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938.
* Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 ISBN 951-99046-8-9.

### Viitteet

1. ↑  Suomen jääkärien elämäkerrasto 1938
2. ↑  Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975


    Ylennykset ja kunniamerkit    



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Ylennykset** |  | **Kunniamerkit** |
| * Jääkäri 1918
 | Jääkärimerkki | * Jääkärimerkki
 |
Mežduretšjen kunta Kuolan piirin kartalla
**Mežduretšje** (ven. Междуре́чье) on maalaiskunta ja sen keskustaajama Kuolan piirissä Murmanskin alueella, Murmanskin kaupunginsta ja Kuolanvuonosta länteen. Mežduretšje sijaitsee Petsamoon ja Norjan rajalle johtavan M18-valtatien varrella. Kunnan asukasluku oli 2 503 henkeä (vuonna 2010).

Asutuskeskukset
---------------

Kunnan keskustaajama Mežduretšje sijaitsee 24 km piirikeskuksesta Kuolasta luoteeseen. Kunnan muut asutuskeskukset ovat Minkino ja Mišukovo Kuolanvuonon rannalla sekä läntisempi Kilpjavr.

Lähteet
-------

1. ↑  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki (Venäjän federaation tilastovirasto), www.gks.ru: Vserossijskaja perepis naselenija 2010. Tom 1. Tšislennost i razmeštšenije naselenija. (Koko Venäjän kattava väestönlaskenta 2010. Osa 1. Väestön lukumäärä ja jakauma. Taulukko 11 (MS Excel-taulukko))  2012. Moskova:  ИИЦ «Статистика России».  Arkistoitu 15.3.2013. Viitattu 27.7.2013. (venäjäksi)

### Lähteet joihin ei viitata

* Mežduretšje Murmanskin alueen sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)

**Kuolan piiri**

**Kaupunkikunnat:**  

**Kuola** (hallinnollinen keskus) – Kildinstroi – Molotšnyi – Murmaši – Tumannyi – Ylä-Tuuloma (*Verhnetulomski*)  

**Maalaiskunnat:**  
 Mežduretšje – Pušnoi – Teriberka – Tuuloma (*Tuloma*) – Uura (*Ura-Guba*)
**Lorraine Fenton** (o.s. **Graham**, s. 8. syyskuuta 1973 Manchester, Jamaika) on jamaikalainen entinen pikajuoksija, jonka päämatka oli 400 metrin juoksu.

Fentonin ensimmäiset arvokisat olivat Ateenan MM-kisat 1997, joissa hän karsiutui 400 metrin henkilökohtaisessa kilpailuissa välierissä ajalla 50,90 ja oli Jamaikan 4 x 400 metrin viestijuoksujoukkueessa, joka voitti kisoissa pronssia. Seuraavana vuonna hän oli GP-finaalissa seitsemäs. Sevillan MM-kisoissa 1999 hän juoksi ennätysajallaan 49,92 pronssille. Sydneyn olympialaisissa 2000 hän teki jälleen uuden ennätyksensä, 49,58, joka riitti olympiahopeaan. Hän voitti olympialaisissa hopeaa myös viestissä. Hän oli saman vuoden GP-finaalissa ensimmäinen.

Fenton voitti MM-hopeaa Edmontonin MM-kisoissa 2001 henkilökohtaisessa kilpailussa sekä kultaa viestissä. 2002 hän voitti maansa mestaruuden 400 metrillä ja sijoittui GP-finaalissa toiseksi. Pariisin MM-kisoissa 2003 hän voitti henkilökohtaisessa kilpailussa hopeaa ajalla 49,43 ja viestissä MM-pronssia. Kauden lopussa IAAF:n yleisurheilufinaalissa hän juoksi toiseksi. Fenton oli takareisivamman vuoksi sivussa koko vuoden 2004, mutta palasi kilparadalle 2005, jolloin hän karsiutui henkilökohtaisella matkalla välierissä, mutta juoksi ankkuriosuuden Jamaikan MM-hopeaa voittaneessa viestijoukkueessa. Fenton pitää hallussaan Jamaikan ennätystä ajallaan 49,30, jonka hän juoksi vuonna 2002.

Ennätykset
----------

* 200 metrin juoksu: 22,62 (2001)
* 400 metrin juoksu: 49,30 (2002)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Lorraine Fenton Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Natalja Sadova** (ven. Наталья Садова, o.s. **Koptjuh**, s. 15. kesäkuuta 1972, Gorki, Neuvostoliitto) on venäläinen kiekonheittäjä.

Sadova aloitti kansainvälisen kilpauransa vuonna 1995, jolloin hän voitti Universiadit ja Euroopan cupin. Göteborgin MM-kisoissa hän oli viides tuloksella 62,60. Atlantan olympialaisissa 1996 hän voitti olympiahopeaa heitettyään 66,48. Vuonna 1997 hän voitti jälleen Universiadit ja Euroopan cupin sekä MM-pronssia Ateenan MM-kisoissa. Seuraavana vuonna hän voitti Euroopan cupin lisäksi GP-finaalin ennätystuloksellaan 68,50. Yleisurheilun maailmancupissa hän oli samana vuonna kolmas ja Budapestin EM-kisoissa toinen. Sadova voitti 1999 neljännen kerran Euroopan cupin sekä sijoittui neljänneksi Sevillan MM-kisoissa. Sydneyn olympialaisissa 2000 hän oli jälleen neljäs. Hän voitti Edmontonin MM-kisoissa 2001 kultaa tuloksella 68,57, mutta kilpailujen jälkeen hänet hylättiin veren liian suuren kofeiinipitoisuuden takia. Hän ei saanut kärystään kilpailukieltoa.

Sadova voitti 2002 Euroopan cupin ja EM-hopeaa Münchenin EM-kisoissa. Loppukaudesta hän oli ensimmäinen GP-finaalissa ja kolmas yleisurheilun maailmancupissa. Seuraavana vuonna hän oli Euroopan cupissa kolmas ja heitti viidenneksi Pariisin MM-kisoissa. Kauden lopussa IAAF:n yleisurheilufinaalissa hän sijoittui viidenneksi. Sadova nousi Ateenan olympialaisissa 2004 viidennellä heitollaan olympiakultaan. Hänen voittotuloksensa oli 67,02. Samana vuonna kauden lopussa hän sijoittui IAAF:n yleisurheilufinaalissa toiseksi. Vuonna 2005 Sadova voitti Euroopan talviheittocupin. Helsingin MM-kisoissa hän voitti hopeaa ja kauden lopussa hän voitti IAAF:n yleisurheilufinaalin. Sadova kärähti dopingista kesällä 2006. Hänet asetettiin kahden vuoden kilpailukieltoon, joka päättyi 6. heinäkuuta 2008.  Hän osallistui Pekingin olympialaisiin elokuussa 2008, mutta ei selviytynyt karsinnasta loppukilpailuun. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän oli seitsemäs ja Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 neljäs.

Ennätykset
----------

* Kiekonheitto: 70,02 (1999)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Natalja Sadova Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
2. 1 2
3. ↑
4. ↑
5. ↑  Discus Women Final *European Athletics*.  28.7.2010. Viitattu 30.7.2010. (englanniksi)

Naisten kiekonheiton olympiavoittajat

|  |
| --- |
| 1928: Halina Konopacka |
1932: Lillian Copeland |
1936: Gisela Mauermayer |
1948: Micheline Ostermeyer |
1952: Nina Romaškova |
1956: Olga Fikotová |
1960: Nina Ponomarjova |
1964: Tamara Press |
1968: Lia Manoliu |
1972: Faina Melnik  |
1976: Evelin Schlaak |
1980: Evelin Jahl |
1984: Ria Stalman |
1988: Martina Hellmann |
1992: Maritza Martén |
1996: Ilke Wyludda |
2000: Ellina Zvereva |
2004: Natalja Sadova |
2008: Stephanie Brown-Trafton |
2012: Sandra Perković |
2016: Sandra Perković |
2020: Valarie Allman |


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Santiago Denia Sánchez**, yleensä vain **Santi** (s. 9. maaliskuuta 1974 Albacete, Espanja) on entinen espanjalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja.

Seurajoukkueura
---------------

Santi aloitti ammattilaisuransa kotikaupunkinsa Albacetestä. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa maan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa 6. syyskuuta 1992 Sevillaa vastaan. Ensiesiintymisensä jälkeen hän onnistui vakiinnuttamaan pelipaikkansa joukkueen avauskokoonpanossa, ja kauden edetessä hänestä tuli yksi joukkueen luottopelaajista.

Vuonna 1995 Santi siirtyi Atlético Madridiin. Hän voitti joukkueessa ensimmäisellä kaudellaan 1995–1996 maan pääsarjamestaruuden sekä cupin. Otteluita sarjakauden aikana hänelle kertyi yhteensä 37.

Kauden 1999–2000 päätteeksi Atlético Madrid tippui Segunda Divisióniin. Hänen asemansa joukkueessa myös laski seuraavien kausien aikana, peliajan jäätyä vähemmälle. Kaudeksi 2004–2005 hankittu Pablo aiheutti lisää kilpailua kyseisellä pelipaikalla, eikä Santi lopulta pelannut kauden ensimmäisen puoliskon aikana otteluakaan. Tammikuussa 2005 hän palasi kasvattajaseuraansa lainasopimuksella, josta kuitenkin tehtiin pysyvä kauden päätyttyä. Hän solmi joukkueen kanssa kaksivuotisen sopimuksen.

Santi päätti pelaajauransa kauteen 2006–2007. Hän pelasi urallaan yhteensä 362 sarjaottelua ja teki niissä 10 maalia.

Maajoukkueura
-------------

Santi teki ensiesiintymisensä Espanjan maajoukkueessa 11. lokakuuta 1997 vuoden 1998 MM-karsintaottelussa Färsaaria vastaan. Toisen ja viimeisen esiintymisensä hän teki maaliskuussa 1998 ystävyysottelussa Ruotsia vastaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Atlético farewell for Santi UEFA. Viitattu 24.9.2010. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Santin tilastot BDFutbol -sivustolla (englanniksi)
* Santin maajoukkuetilastot Fútbol en la Red -sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (espanjaksi)

Espanjan joukkue – Jalkapallo kesäolympialaisissa 1996
1 Mora |
2 Mendieta |
3 Aranzabal |
4 Navarro |
5 Santi |
6 Óscar |
7 Raúl |
8 Roberto |
9 Corino |
10 José Ignacio |
11 Idiakez |
12 Karanka |
13 Aizkorreta |
14 Morientes |
15 De la Peña |
16 Lardín |
17 Sietes |
18 Dani |
Valmentaja Clemente
Näyttelijä Göran Schauman.
**Curt Göran Schauman** (s. 29. elokuuta 1940 Helsinki) on suomenruotsalainen näyttelijä ja kilpapurjehtija. Hänen isänsä oli näyttelijä ja teatterijohtaja Runar Schauman. Svenska Teaternissa näyttelevällä Schaumanilla on ollut useita elokuvarooleja ja hän on ollut mukana muun muassa televisiosarjoissa *Vihan päivät* (*Din vredes dag*, 1991), *Parhaat vuodet* (2000) ja *Benner & Benner* (2001–2002). Hän esittää paronia Timo Koivusalon *Täällä pohjantähden alla* -elokuvassa. Schaumanin isä Runar puolestaan esitti paronia Edvin Laineen elokuvassa *Täällä Pohjantähden alla* (1968).

Göran Schauman sai Pro Finlandia -mitalin vuonna 1992.

Schauman on kilpaillut purjehduksessa. Hän purjehti Münchenin olympialaisissa 1972 Louhi-luokassa yhdessä Kurt Nymanin ja Antero Sotamaan kanssa ja sijoittui kahdeksanneksi. MM-kisoissa hän saavutti Louhi-luokassa pronssia 1970.

Elokuvarooleja
--------------

* *Meren kasvojen edessä* (1967) – ylioppilas Pykälä
* *Luottamus* (1976) – Eugen Schauman
* *Miestä ei voi raiskata* (1978) – Bertil Sund, Evan entinen miesystävä
* *Pekka Töpöhäntä* (1981) – maatilan isäntä (äänirooli)
* *Ystävät, toverit* (1990) – johtaja Liljeroos
* *Tulennielijä* (1998) – pappi
* *Lapin kullan kimallus* (1999) – kreivi Armfelt
* *Leijat Helsingin yllä* (2001) – Totti, Benitan isä
* *Täällä Pohjantähden alla* (2009) – paroni
* *Joulukuusivarkaat* (2009) – Fredi
* *Kaappari* (2013) – ruotsalainen mies

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Siukonen, Markku: *Urheilukunniamme puolustajat – Suomen olympiaedustajat 1906–2000*, s. 301–302. Graface Jyväskylä, 2001. ISBN 951-98673-1-7.

Aiheesta muualla
----------------

* Schauman, Göran hakuteoksessa *Uppslagsverket Finland* (2012). (ruotsiksi)
* Göran Schauman Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* Göran Schauman Elonetissä.

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Ritva
* Elonet
* Uppslagsverket Finland

 |

 |
**Sari Kärnä** (s. 2. huhtikuuta 1988 Oulainen) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelasi SM-sarjassa kausilla 2004−2018. Hän on pituudeltaan 165 cm. Hän työskentelee rikostutkijana Tampereen poliisissa.

Kärnä on Oulaisten Huiman kasvatti. Hän aloitti SM-sarjauransa Oulun Kärpissä 2004–2009. Hän pelasi Ilveksessä 2009–2015 voittaen Suomen-mestaruuden 2010 ja Euroopan cupin 2011. Hän pelasi Jyväskylän JYPissä kauden 2015–2016, jolloin seura voitti Suomen-mestaruuden. Kausilla 2016–2018 hän edusti jälleen Ilvestä. Hän päätti uransa SM-hopeaan 2018. Hänet nimettiin SM-sarjan All Stars -kentälliseen kausilla 2009–2010 ja 2015–2016..

Kärnä pelasi SM-sarjassa/liigassa kaikkiaan 296 runkosarjaottelua, joissa teki 147 maalia ja antoi 161 maalisyöttöä. Pudotuspeleissä hän teki sadassa ottelussa 18 maalia ja antoi 26 maalisyöttöä.

Kärnä pelasi naisten maajoukkueessa ensimmäisen kerran kaudella 2009–2010. Hän saavutti pronssia ensimmäisissä aikuisten arvokisoissaan, Ruotsin MM-kilpailuissa 2015. Hän kuului neljänneksi sijoittuneeseen Suomen joukkueeseen 2016 ja pronssijoukkueeseen 2017. Hän pelasi kaikkiaan 101 naisten maaottelua, joissa teki 16 maalia ja antoi 11 maalisyöttöä. MM-kilpailuissa hän pelasi 18 ottelua, joissa antoi yhden maalisyötön.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Sari Kärnä *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)
2. 1 2 3  Sari Kärnä *eurohockey.com*. Viitattu 3.6.2015. (englanniksi)
3. 1 2  Rauhallinen rikostutkija Sari Kärnä muuttuu kiekkokaukalossa "murskaajaksi" – "tuomarilinjan pitäisi olla sallivampi" *hs.fi*.  23.9.2016. Viitattu 3.5.2017.
4. ↑  Ilves nousi kuilun partaalta mestariksi *yle.fi*.  3.4.2010. Viitattu 3.5.2017.
5. ↑  Onnea Ilves! Naisten Eurocupin voitto Suomeen! *leijonat.fi*. Viitattu 3.6.2015. [vanhentunut linkki]
6. ↑  Hulanmäki juhli mestaruutta, Kärnän ura päättyi hopeaan *pyhajokiseutu.fi*.  10.4.2018. Viitattu 6.4.2019.
7. ↑  Suomen naisleijonat ottivat MM-pronssia *ilkka.fi*.  4.4.2015. Viitattu 3.6.2015.
Aleksei Isajevin kuva neuvostoliittolaisessa kirjekuoressa kuvituksena vuonna 1978.
R-11-ohjuksen moottori.
**Aleksei Mihailovitš Isajev** (ven. Алексе́й Миха́йлович Иса́ев, 24. lokakuuta 1908 Pietari – 10. kesäkuuta 1971 Moskova) oli neuvostoliittolainen raketti-insinööri.

Aleksei Isajev alkoi toimintansa Leonid Duškinin alaisuudessa toisen maailmansodan aikana. Tuolloin suunnittelun tavoite oli rakettimoottoria käyttävä torjuntahävittäjälentokone. Koelentokone Bereznjak-Isajev BI-1 lensi 12 kertaa vuosina 1942–1945.

Vuonna 1944 hän perusti oman suunnittelutoimistonsa (OKB), jonka tavoite oli kehittää nestemäistä ajoainetta käyttäviä rakettimoottoreita. Valentin Gluško huomasi Isajevin rakettimoottoreiden kehittyneisyyden verrattuna Saksan V-2-ohjuksen raskaaseen moottoriin. Moottorin polttokammion rakenne keveni ja yksinkertaistui.*lähde?*

Isajev on kuitenkin tunnettu pienemmistä rakettimoottoreistaan. Vuonna 1951 hänen moottorinsa oli R-11 (Scud) ohjuksen ydin. Isajev suunnitteli KDU-414-radankorjausmoottorin Neuvostoliiton planeettaluotaimiin (Venera-1 - Venera-8, Mars 1) ja KTDU-425-moottorin uudempiin kuuluotaimiin (Luna -luotaimet).

Isajev oli Neuvostoliiton tiedeakatemian kirjeenvaihtajajäsen.*lähde?*

Isajevin mukaan on nimetty kraatteri Kuun pinnalta vuonna 1976.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  International Space Hall of Fame, Alexei M. Isayev *New Mexico Museum of Space History*. Viitattu 30.8.2018.
2. ↑  Isayev *Encyclopedia Astronautica*. Viitattu 30.8.2018.
3. ↑  Hellmuth, Walter: I. Le Bereznyak-Isayev BI *Les avions-fusée Russes*.  10.1.2005. Viitattu 30.08.2018.
4. ↑  Isaev *Gazetteer of Planetary Nomenclature*. Viitattu 30.08.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Clark, Phillip: *The Soviet Manned Space Program*. Orien Books, 1988. ISBN 0-517-56954-X.
* Rozenberg, Igor & Zak, Anatoly: RD-0146 rocket engine *Russianspaceweb.com*.  22.11.2013. Viitattu 30.8.2018.
* Harvey, Brian: *Soviet and Russian Lunar Exploration*. Berlin Heidelberg New York: Springer, 2007. ISBN 0-387-21896-3. Teoksen verkkoversio.

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |

 |
**Aarne Aleksander Rapp** (13. toukokuuta 1897 Helsinki – 13. joulukuuta 1939 Forssa) oli suomalainen taidemaalari, piirtäjä ja kirjailija.

Rapp opiskeli Taideteollisessa keskuskoulussa 1913–1917 ja Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1917–1919. Hän osallistui Suomen Taiteilijain vuosinäyttelyihin vuosien 1919 ja 1928 välillä. Hän työskenteli puolustuslaitoksen palveluksessa piirtäjänä.

Rappin vanhemmat olivat taidemaalari Alex Rapp ja Anette Ollila.
Rapp oli naimisissa Lilly Elisabeth Manseliuksen kanssa. Aarne Rappin veli Eino Rapp oli myös taidemaalari.

Kirjallista tuotantoa
---------------------

* *Kunnian kulkurit*. Gummerus 1922
* *Ruhtinatar*. Gummerus 1924
* *Ympyrä avautuu* : romaani. Gummerus 1938 (nimellä *Aarne Rappi*)

Lähteet
-------

* Aarne Rapp SKS:n kirjailijamatrikkelissa (toimimaton linkki)
* Aarne Rapp, Suomen kuvataiteilijat-verkkomatrikkeli

### Viitteet

1. ↑  Lönn, Rauha (toim.): *Kuvataiteilijat 2004*, s. 694. Helsinki: Suomen Taiteilijaseura / Kustannus Oy Taide, 2004. ISBN 951-608-063-4.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuolleitten valtakunnassa. Suomen Kuvalehdelle kirj. ja valok. Aarne Rapp, Suomen Kuvalehti, 29.11.1930, nro 48, s. 21, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Lauri Vilho Pääkkönen** (16. lokakuuta 1865 Hankasalmi – 6. syyskuuta 1939 Viipuri) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja kirjailija. Hän käytti nimimerkkejä *Lassi*, *L.V.P.* ja *L.W.P:nen*.

Pääkkönen valmistui kansakoulunopettajaksi Sortavalan seminaarista. Vuosina 1890–1899 Pääkkönen asui Heinolassa, jossa hänen vaimonsa toimi alakoulun opettajana. Heinolassa Pääkkönen oli myös Jyränkö-lehden päätoimittajana ja hän vaikutti merkittävästi siihen että Heinolaan perustettiin opettajaseminaari käymällä syksyllä 1899 henkilökohtaisesti asian vuoksi kenraalikuvernööri Nikolai Bobrikovin puheilla. Hän kierteli vuosina 1889–1904 Inkerissä, Tverin Karjalassa, Aunuksessa ja Vepsässä keräten kansa- ja muinaistieteellistä aineistoa. Pääkkönen keräsi muun muassa noin 6 000 kivikauden esinettä Kansallismuseon kokoelmiin. Retkiensa ansiosta hänestä tuli Karjalan Sivistysseuran kunniajäsen. Kun Pääkkönen joutui viranomaisten epäluulojen kohteeksi näiden retkien vuoksi hän ryhtyi vuonna 1900 kansakoulunopettajaksi ensin Nurmijärvelle. Pääkkönen oli sitten opettajana myös Nastolassa, Kytäjällä, Karkkilassa ja viimeksi Pyhtäällä. Eläkkeelle jäätyään hän muutti Kuokkalaan Karjalan kannakselle.

Pääkkönen kävi 1890-luvulla opintomatkalla Venäjällä ja palattuaan kiersi Mikkelin läänin maanviljelysseuran palkkaamana opettamassa huopikkaiden tekoa eri puolilla Savoa ja Kajaanissa sekä Heinolassa.

Pääkkönen oli opettajana ja koulun johtajana Högforsin kansakoulussa Karkkilassa yhdessä vaimonsa Katri Pääkkösen kanssa 1903–1918.

Teoksia
-------

* *Tuonelasta käsin : tosi tapauksen mukaan kirj. Lassi*. Warén, Pori 1896
* *Kesämatkoja Venäjän Karjalassa sekä hajanaisia kuvauksia Karjalan kansan nykyisyydestä ja entisyydestä*. Suomen muinaismuisto-yhdistys, Helsinki 1898
* *Kalevalassa : keräilijän kokemuksia Venäjän Karjalasta ja Vienasta* : vuorokeskustelu, kirjoittanut L. W. P:nen. Suomen opettajain raittiusliiton vuorokeskusteluja n:o 17. Helsinki 1936

Lähteet
-------

* Lauri W. Pääkkönen SKS:n kirjailijamatrikkelissa (toimimaton linkki)
* Museo24 Jämsän seudun huopateollisuus : Huopasia Venäjältä Suomeen
* Tuure Hasselman ja Kirsti Salmi-Nikander : Vuosisadan koulutarina – Haukkamäen koulu 1899–1999. Haukkamäen koulun vanhempainyhdistys ry, Karkkila 1999, s. 14 ja 23

### Viitteet

1. ↑  Lauri Vilho Pääkkösen kuolinilmoitus, Uusi Suomi, 08.09.1939, nro 241, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
2. 1 2  Miksi seminaari sittenkin saatiin Heinolaan? Opettaja Pääkkösen osuus asiaan, Heinolan Sanomat, 14.09.1939, nro 102, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
3. ↑  Opettaja Lauri Vilho Pääkkönen kuollut, Hyvinkään Sanomat, 12.09.1939, nro 72, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
**Össjö** on Ängelholmin kuntaan kuuluva taajama Skånen luoteisosassa eteläisessä Ruotsissa. Etäisyys Malmöstä on noin 70 kilometriä pohjoiseen.

Össjö on tilastoitu taajamaksi vuodesta 2015 alkaen, jolloin sen väkiluku ylitti 200 asukkaan rajan. Sitä ennen se oli tilastoitu taajamaksi vuonna 1990. Össjön piirissä (Össjö distrikt) puolestaan asuu noin 580 ihmistä (2018). Sen alue vastaa Össjön seurakunnan aluetta, ja se sijaitsee Ängelholmin kunnan itäosassa.

Pop-laulaja Marie Fredriksson (1958–2019) oli syntynyt Össjössä, josta hän muutti nelivuotiaana läheiseen Östra Ljungbyhyn.

Lähteet
-------

1. ↑  Folkmängd och landareal i tätorter efter region, tabellinnehåll och vart 5:e år : Össjö (html) *Statistikdatabasen.scb.se*.  2018. Statistiska centralbyrån. Viitattu 10.12.2019. (ruotsiksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: sv:Össjö
**Juri Petrovitš Štšekotšihin** (Ю́рий Петро́вич Щекочи́хин, 9. kesäkuuta 1950 – 3. heinäkuuta 2003) oli venäläinen tutkiva journalisti, kirjailija ja liberaali kansanedustaja, joka kuoli oudolla tavalla. Hän tuli tunnetuksi kirjoittamalla järjestäytyneestä rikollisuudesta ja korruptiosta sekä kampanjoimalla niitä vastaan. Hänen viimeinen ei-fiktiivinen teoksensa käsitteli KGB:n tiedonantajina toimineita henkilöitä.

Štšekotšihin työskenteli toimittajana Novaja gazeta -lehdessä. Hän selvitteli mm. Moskovan kerrostaloräjäytyksiä 1999, joiden takana on väitetty olleen Venäjän salaiset palvelut, sekä Tri kita -korruptioskandaalia, johon liittyi korkeita FSB:n upseereita ja joka kytkeytyi rahanpesuun Bank of New Yorkin kautta. 

Štšekotšihin kuoli äkillisesti heinäkuussa 2003 outoon sairauteen. Vain muutamaa päivää myöhemmin hänen oli määrä lähteä Yhdysvaltoihin tapaamaan FBI:n tutkijoita. Venäjän viranomaiset julistivat hänen sairauskertomuksensa salaiseksi. Sairauden oireet sopivat radioaktiivisten aineiden aiheuttamaan myrkytykseen ja muistuttavat vahvasti oireita, joista kärsi Aleksandr Litvinenko ennen kuolemaansa 2006. Litvinenko väitti eläessään, että Štšekotšihinin kuolema oli poliittinen salamurha, ja samanlaisia teorioita on esitetty joukkoviestimissä.

Lähteet
-------

1. ↑   Alex Goldfarb and Marina Litvinenko. "Death of a dissident|Death of a Dissident: The Poisoning of Alexander Litvinenko and the Return of the KGB." Free Press, New York, 2007. ISBN 978-1416551652.
2. ↑


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Yuri Shchekochikhin
**Marguerite MacIntyre** (s. 11. toukokuuta 1965; Detroit, Michigan, Yhdysvallat) on amerikkalainen näyttelijä. Ensimmäisen kerran MacIntyre esiintyi teatterissa jo 16-vuotiaana ja on esiintynyt uransa aikana myös Broadwaylla.

MacIntyren televisiotyöt sisältävät sekä komedia- että draamasarjoissa, muun muassa sarjoissa *Seinfeld*, *Ally McBeal*, *Veronica's Closet*, *Two Guys and a Girl*, *Shield - lain varjolla*, *Teho-osasto*, *Oikeus ja kohtuus*, *Kameleontti*, *Kyle XY* ja *Vampyyripäiväkirjat*.

MacIntyrella on tutkinto Etelä-Kalifornian yliopistosta ja hän on opiskellut Lontoossa *Royal Academy of Dramatic Art*-koulussa.

Lähteet
-------

1. ↑  Marguerite MacIntyre, actress, at IMDb.com

Aiheesta muualla
----------------

* Marguerite MacIntyre IMDb:ssa.
* Marguerite MacIntyre Buddy.tv:ssä.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |