recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Nuragus** (sardiksi *Nuràgus*) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Etelä-Sardinian maakunnassa. Kunnassa on arviolta 913 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 19,90 neliökilometriä. Se sijaitsee 359 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.

Lähteet
-------

1. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Altitudini dei comuni tramite DEM *Italian kuntien pinta-alat ja korkeus merenpinnasta*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)
2. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Bilancio demografico al 30/11/2016 *Italian tilastokeskuksen väestötilasto alueittain, maakunnittain ja kunnittain*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Nuragus** Wikimedia Commonsissa

Etelä-Sardinian maakunta
Arbus | Armungia | Ballao | Barrali | Barumini | Buggerru | Burcei | Calasetta | Carbonia | Carloforte | Castiadas | Collinas | Decimoputzu | Dolianova | Domus de Maria | Domusnovas | Donori | Escalaplano | Escolca | Esterzili | Fluminimaggiore | Furtei | Genoni | Genuri | Gergei | Gesico | Gesturi | Giba | Goni | Gonnesa | Gonnosfanadiga | Guamaggiore | Guasila | Guspini | Iglesias | Isili | Las Plassas | Lunamatrona | Mandas | Masainas | Monastir | Muravera | Musei | Narcao | Nuragus | Nurallao | Nuraminis | Nurri | Nuxis | Orroli | Ortacesus | Pabillonis | Pauli Arbarei | Perdaxius | Pimentel | Piscinas | Portoscuso | Sadali | Samassi | Samatzai | San Basilio | San Gavino Monreale | San Giovanni Suergiu | San Nicolò Gerrei | San Sperate | San Vito | Sanluri | Santadi | Sant’Andrea Frius | Sant’Anna Arresi | Sant’Antioco | Sardara | Segariu | Selegas | Senorbì | Serdiana | Serramanna | Serrenti | Serri | Setzu | Seui | Seulo | Siddi | Siliqua | Silius | Siurgus Donigala | Soleminis | Suelli | Teulada | Tratalias | Tuili | Turri | Ussana | Ussaramanna | Vallermosa | Villacidro | Villamar | Villamassargia | Villanova Tulo | Villanovaforru | Villanovafranca | Villaperuccio | Villaputzu | Villasalto | Villasimius | Villasor | Villaspeciosa
*Tämä artikkeli käsittelee vuosina 1957–1975 valmistettua Fiat 500 -mallia. Muita samannimisiä malleja löytyy täsmennyssivulta.*
Fiat 500
**Fiat 500** on Fiatin valmistama pieni automalli. Alkuperäinen Fiat 500, Fiat Topolino, oli aikanaan yksi maailman pienimmistä autoista. Yleensä Fiat 500 tarkoittaa kuitenkin mallia Fiat 500 Nuova (myös Fiat Bambino), jonka valmistus aloitettiin vuonna 1957.

Uutta Dante Giacosan suunnittelemaa mallia mainostettiin halpana ja käytännöllisenä kaupunkiautona. Pienestä koostaan huolimatta Fiat 500 osoittautui erittäin suosituksi autoksi eri puolilla Eurooppaa, ja siitä tuli eräänlainen italialainen kultti-ikoni. Kaiken kaikkiaan autoja myytiin noin 3,6 miljoonaa kappaletta.

Fiat 500 Giardiniera
Fiat 500:n pieni kaksisylinterinen takamoottori oli iskutilavuudeltaan 479 kuutiosenttimetriä, teholtaan 13 hevosvoimaa ja ilmajäähdytetty. Auton pituus oli alle kolme metriä ja huippunopeus 85 km/h. Myöhempien parannusten ansiosta huippunopeus saatiin nostettua 95 kilometriin tunnissa. Fiat 500:n valmistus päättyi vuonna 1975, jolloin sen korvasi seuraaja Fiat 126. Fiat 126 ei kuitenkaan ollut koskaan yhtä suosittu kuin edeltäjänsä.

Lähteet
-------

* Gizmohighway: Fiat 500 History (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Fiat 500 Carsfromitaly.net. Viitattu 2.7.2019. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Fiat 500** Wikimedia Commonsissa

* "500 wants you" (italiaksi, englanniksi)
* Fiat 500 blog (englanniksi)
* Fiat 500 club Nederland (hollanniksi, englanniksi)

Fiatin automallit

|  |  |
| --- | --- |
| Nykyiset mallit | 
* Argo
* Cronos
* Doblò
* Ducato
* Fiorino
* Mobi
* Panda
* Pulse
* Scudo
* Strada
* Tipo
* Toro
* 500
* 500C
* 500X
* 500e

 |
| Entiset mallit | 

|  |  |
| --- | --- |
|  1899–1945 | 
* 3,5HP
* 4 HP
* 6 HP
* 8 HP
* 10 HP
* 12 HP
* Brevetti 10–12 HP
* Brevetti tipo 2 15–25 HP
* 24 HP
* 60 HP
* 1T
* 1
* Zero
* 2B
* 70
* 508C
* 508
* 503
* 502
* 509
* 518
* 510
* 514
* 519
* 520
* 524
* 527
* 574 Corsa
* 1100
* 2800
* Mod 5
* 500 "Topolino"

 |
|  1945– | 
* Albea
* Argenta
* Barchetta
* Bravo (2007)
* Bravo/Brava
* Campagnola
* Cinquecento
* Coupé
* Croma
* Croma (2005)
* Daily
* Dino
* Duna/Prêmio
* Elba
* Freemont
* Fullback
* Grand Siena
* Idea
* Linea
* Marea
* Multipla
* Oggi
* Ottimo
* Palio
* Panorama
* Punto
* Regata
* Ritmo/Strada
* Sedici
* Seicento/600
* Siena
* Stilo
* Talento
* Tempra
* Tipo
* Ulysse
* Uno
* Uno (2010)
* Viaggio
* 124
* 124 Sport Coupé
* 124 Sport Spider
* 124 Spider (2015)
* 125
* 126
* 127
* 128
* 130
* 131
* 132
* 133
* 147
* 238
* 241
* 242
* 500
* 500L
* 600
* 850
* 1000
* 1100
* 1300
* 1400
* 1500
* 1800/2100
* 2300
* X1/9

 |

 |
| Konseptimallit | 
* Fiat Phylla
* Turbina

 |
| Hyötyajoneuvot | 

|  |  |
| --- | --- |
|  Sotilasajoneuvot | 
* L6/40
* L3/35
* 3000
* M11/39
* M13/40
* M14/41

 |

 |
| Tulevat mallit |  |
**Nurallao** (sardiksi *Nuràdda*) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Etelä-Sardinian maakunnassa. Kunnassa on arviolta 1 270 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 34,76 neliökilometriä. Se sijaitsee 390 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.

Lähteet
-------

1. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Altitudini dei comuni tramite DEM *Italian kuntien pinta-alat ja korkeus merenpinnasta*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)
2. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Bilancio demografico al 30/11/2016 *Italian tilastokeskuksen väestötilasto alueittain, maakunnittain ja kunnittain*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Nurallao** Wikimedia Commonsissa

Etelä-Sardinian maakunta
Arbus | Armungia | Ballao | Barrali | Barumini | Buggerru | Burcei | Calasetta | Carbonia | Carloforte | Castiadas | Collinas | Decimoputzu | Dolianova | Domus de Maria | Domusnovas | Donori | Escalaplano | Escolca | Esterzili | Fluminimaggiore | Furtei | Genoni | Genuri | Gergei | Gesico | Gesturi | Giba | Goni | Gonnesa | Gonnosfanadiga | Guamaggiore | Guasila | Guspini | Iglesias | Isili | Las Plassas | Lunamatrona | Mandas | Masainas | Monastir | Muravera | Musei | Narcao | Nuragus | Nurallao | Nuraminis | Nurri | Nuxis | Orroli | Ortacesus | Pabillonis | Pauli Arbarei | Perdaxius | Pimentel | Piscinas | Portoscuso | Sadali | Samassi | Samatzai | San Basilio | San Gavino Monreale | San Giovanni Suergiu | San Nicolò Gerrei | San Sperate | San Vito | Sanluri | Santadi | Sant’Andrea Frius | Sant’Anna Arresi | Sant’Antioco | Sardara | Segariu | Selegas | Senorbì | Serdiana | Serramanna | Serrenti | Serri | Setzu | Seui | Seulo | Siddi | Siliqua | Silius | Siurgus Donigala | Soleminis | Suelli | Teulada | Tratalias | Tuili | Turri | Ussana | Ussaramanna | Vallermosa | Villacidro | Villamar | Villamassargia | Villanova Tulo | Villanovaforru | Villanovafranca | Villaperuccio | Villaputzu | Villasalto | Villasimius | Villasor | Villaspeciosa
**Sirkka Virginia Rikka** (myöh. **Vainonen**, 4. heinäkuuta 1912 Michigan, Yhdysvallat – 20. tammikuuta 2002 Kankaanpää) oli Neuvostoliitossa kuuluisaksi noussut amerikansuomalaistaustainen laulaja.

Sirkka Rikka syntyi amerikansuomalaiseen perheeseen Michiganin osavaltiossa Yhdysvalloissa 1912. Hän työskenteli nuoruudessaan muun muassa tavaratalossa ja vaatemallina. 1930-luvun laman aikaan irtisanottu Rikka muutti suomalaistaustaisen miehensä Aarne Rikan kanssa yleisen muuttoliikkeen houkuttelemana Neuvostoliittoon vuonna 1932. Sirkka Rikka opiskeli lääketiedettä, mutta äänialaltaan koloratuurisopraanon Rikan kyvyt huomattiin ja hänet kiinnitettiin neuvostokarjalaiseen kansanmusiikkiin erikoistuneeseen Kantele-yhtyeeseen.

Sirkka Rikka lauloi muun muassa suomenkielisiä, karjalankielisiä, venäjänkielisiä, englanninkielisiä, saksankielisiä ja ranskankielisiä kappaleita. Hänen äänensä taipui myös ooppera-aarioihin.

Lähteet
-------

1. 1 2  Säilynoja, Juhana: Amerikansuomalaiset Sirkka ja Aarne Rikka lähtivät rakentamaan Neuvostoliittoa  21.8.2015. Yle Uutiset. Viitattu 17.3.2021.
**Orroli** (sardiksi *Arròlli, Arròli*) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Etelä-Sardinian maakunnassa. Kunnassa on arviolta 2 267 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 75,59 neliökilometriä. Se sijaitsee 550 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.

Lähteet
-------

1. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Altitudini dei comuni tramite DEM *Italian kuntien pinta-alat ja korkeus merenpinnasta*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)
2. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Bilancio demografico al 30/11/2016 *Italian tilastokeskuksen väestötilasto alueittain, maakunnittain ja kunnittain*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Orroli** Wikimedia Commonsissa

Etelä-Sardinian maakunta
Arbus | Armungia | Ballao | Barrali | Barumini | Buggerru | Burcei | Calasetta | Carbonia | Carloforte | Castiadas | Collinas | Decimoputzu | Dolianova | Domus de Maria | Domusnovas | Donori | Escalaplano | Escolca | Esterzili | Fluminimaggiore | Furtei | Genoni | Genuri | Gergei | Gesico | Gesturi | Giba | Goni | Gonnesa | Gonnosfanadiga | Guamaggiore | Guasila | Guspini | Iglesias | Isili | Las Plassas | Lunamatrona | Mandas | Masainas | Monastir | Muravera | Musei | Narcao | Nuragus | Nurallao | Nuraminis | Nurri | Nuxis | Orroli | Ortacesus | Pabillonis | Pauli Arbarei | Perdaxius | Pimentel | Piscinas | Portoscuso | Sadali | Samassi | Samatzai | San Basilio | San Gavino Monreale | San Giovanni Suergiu | San Nicolò Gerrei | San Sperate | San Vito | Sanluri | Santadi | Sant’Andrea Frius | Sant’Anna Arresi | Sant’Antioco | Sardara | Segariu | Selegas | Senorbì | Serdiana | Serramanna | Serrenti | Serri | Setzu | Seui | Seulo | Siddi | Siliqua | Silius | Siurgus Donigala | Soleminis | Suelli | Teulada | Tratalias | Tuili | Turri | Ussana | Ussaramanna | Vallermosa | Villacidro | Villamar | Villamassargia | Villanova Tulo | Villanovaforru | Villanovafranca | Villaperuccio | Villaputzu | Villasalto | Villasimius | Villasor | Villaspeciosa
**Perdaxius** (sardiksi *Perdàxius*) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Etelä-Sardinian maakunnassa. Kunnassa on arviolta 1 455 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 29,5 neliökilometriä. Se sijaitsee 98 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.

Lähteet
-------

1. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Altitudini dei comuni tramite DEM *Italian kuntien pinta-alat ja korkeus merenpinnasta*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)
2. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Bilancio demografico al 30/11/2016 *Italian tilastokeskuksen väestötilasto alueittain, maakunnittain ja kunnittain*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Perdaxius** Wikimedia Commonsissa

Etelä-Sardinian maakunta
Arbus | Armungia | Ballao | Barrali | Barumini | Buggerru | Burcei | Calasetta | Carbonia | Carloforte | Castiadas | Collinas | Decimoputzu | Dolianova | Domus de Maria | Domusnovas | Donori | Escalaplano | Escolca | Esterzili | Fluminimaggiore | Furtei | Genoni | Genuri | Gergei | Gesico | Gesturi | Giba | Goni | Gonnesa | Gonnosfanadiga | Guamaggiore | Guasila | Guspini | Iglesias | Isili | Las Plassas | Lunamatrona | Mandas | Masainas | Monastir | Muravera | Musei | Narcao | Nuragus | Nurallao | Nuraminis | Nurri | Nuxis | Orroli | Ortacesus | Pabillonis | Pauli Arbarei | Perdaxius | Pimentel | Piscinas | Portoscuso | Sadali | Samassi | Samatzai | San Basilio | San Gavino Monreale | San Giovanni Suergiu | San Nicolò Gerrei | San Sperate | San Vito | Sanluri | Santadi | Sant’Andrea Frius | Sant’Anna Arresi | Sant’Antioco | Sardara | Segariu | Selegas | Senorbì | Serdiana | Serramanna | Serrenti | Serri | Setzu | Seui | Seulo | Siddi | Siliqua | Silius | Siurgus Donigala | Soleminis | Suelli | Teulada | Tratalias | Tuili | Turri | Ussana | Ussaramanna | Vallermosa | Villacidro | Villamar | Villamassargia | Villanova Tulo | Villanovaforru | Villanovafranca | Villaperuccio | Villaputzu | Villasalto | Villasimius | Villasor | Villaspeciosa
Konstantin Nikolajevitsh Leontjev vuonna 1880
**Konstantin Nikolajevitš Leontjev** (ven. Константи́н Никола́евич Лео́нтьев; 25. tammikuuta (J: 13. tammikuuta) 1831 Kudinovo, Kalugan kuvernementti - 24. marraskuuta (J: 12. marraskuuta) 1891 Sergijev Posad) oli venäläinen diplomaatti ja filosofi. Porvariston vastaisen ja elitistisen paatoksensa vuoksi hän sai lempinimen "Venäjän Nietsche". Leontjevin näkemys historiasta oli äärimmäinen, ja hänen vaikutuksensa omana aikanaan oli suppea. Nikolai Danilevskin ideat tekivät aluksi vaikutuksen Leontjeviin, mutta hiljalleen Leontjev etääntyi niistä, varsinkin panslavismista. Hänen näkemyksensä poikkesivat slavofiileistä monissa kysymyksissä. Erotuksena venäläisistä muilta slaaveilta puuttui Leontjevin mielestä organisoiva periaate, muoto, minkä vuoksi he olivat alttiita ortodoksiselle ja bysanttilaiselle kulttuurille vieraille egalitarismin ideoille. Inhossaan liberalismia ja rappeutuvaa Länsi-Eurooppaa kohtaan Leontjev kuitenkin lähestyi slavofiileja ja romanttisia nationalisteja.

Kehitysoppi
-----------

Leontjevin mukaan evoluutiossa on aina kolme vaihetta. Ensimmäiselle vaiheelle on ominaista mustavalkoinen yksinkertaisuus ja tasarakenteisuus, toiselle taas yksilöllistyminen ja suurin mahdollinen vaihtelu "despoottisen muodon" rajoissa, "kukoistava kompleksisuus". Kolmannelle vaiheelle ovat ominaisia tekijöitä jakautuminen, tasoittuminen ja organismin kuolemaa enteilevä uusi mustavalkoinen yksinkertaisuus. Tällaista evoluutiota on nähtävissä biologisessa maailmassa, taiteen tyyleissä ja yhteiskunnan mekanismeissa.

Näkemys venäläisyydestä
-----------------------

Leontjevin mielestä Venäjä, jolla on vahvoja aasialaisia piirteitä, on ennen kaikkea bysanttilaisen sivilisaation perillinen. Bysanttilainen perintö, joka sai Venäjällä muotonsa ortodoksiassa ja itsevaltiudessa, on hänen mukaansa "organisoiva periaate" Venäjän historiassa. Leontjev piti Pietari Suuren despoottisuutta "edistyksellisenä" ja "aristokraattisena" ja Katariina Suuren hallituskauden aikaista maaorjuutta ja aateliston etuoikeuksien vahvistamista hyvinä asioina Venäjän kannalta. Leontjevin näkemyksen mukaan Venäjän historiallinen tehtävä oli Konstantinopolin valtaaminen ja slaavilaisten kansojen johtaminen tulevaisuuteen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Jangfeldt, Bengt: *Venäjä. Aatteet ja ideat Pietari Suuresta Putiniin*, s. 109-112. Siltala, 2022. ISBN 978-952-388-137-2.
**Serramanna** (sardiksi *Serramànna*) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Etelä-Sardinian maakunnassa. Kunnassa on arviolta 9 178 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 83,84 neliökilometriä. Se sijaitsee 30 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.

Lähteet
-------

1. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Altitudini dei comuni tramite DEM *Italian kuntien pinta-alat ja korkeus merenpinnasta*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)
2. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Bilancio demografico al 30/11/2016 *Italian tilastokeskuksen väestötilasto alueittain, maakunnittain ja kunnittain*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Serramanna** Wikimedia Commonsissa

Etelä-Sardinian maakunta
Arbus | Armungia | Ballao | Barrali | Barumini | Buggerru | Burcei | Calasetta | Carbonia | Carloforte | Castiadas | Collinas | Decimoputzu | Dolianova | Domus de Maria | Domusnovas | Donori | Escalaplano | Escolca | Esterzili | Fluminimaggiore | Furtei | Genoni | Genuri | Gergei | Gesico | Gesturi | Giba | Goni | Gonnesa | Gonnosfanadiga | Guamaggiore | Guasila | Guspini | Iglesias | Isili | Las Plassas | Lunamatrona | Mandas | Masainas | Monastir | Muravera | Musei | Narcao | Nuragus | Nurallao | Nuraminis | Nurri | Nuxis | Orroli | Ortacesus | Pabillonis | Pauli Arbarei | Perdaxius | Pimentel | Piscinas | Portoscuso | Sadali | Samassi | Samatzai | San Basilio | San Gavino Monreale | San Giovanni Suergiu | San Nicolò Gerrei | San Sperate | San Vito | Sanluri | Santadi | Sant’Andrea Frius | Sant’Anna Arresi | Sant’Antioco | Sardara | Segariu | Selegas | Senorbì | Serdiana | Serramanna | Serrenti | Serri | Setzu | Seui | Seulo | Siddi | Siliqua | Silius | Siurgus Donigala | Soleminis | Suelli | Teulada | Tratalias | Tuili | Turri | Ussana | Ussaramanna | Vallermosa | Villacidro | Villamar | Villamassargia | Villanova Tulo | Villanovaforru | Villanovafranca | Villaperuccio | Villaputzu | Villasalto | Villasimius | Villasor | Villaspeciosa
**Siliqua** (sardiksi *Silìcua*) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Etelä-Sardinian maakunnassa. Kunnassa on arviolta 3 872 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 189,85 neliökilometriä. Se sijaitsee 66 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.

Lähteet
-------

1. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Altitudini dei comuni tramite DEM *Italian kuntien pinta-alat ja korkeus merenpinnasta*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)
2. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Bilancio demografico al 30/11/2016 *Italian tilastokeskuksen väestötilasto alueittain, maakunnittain ja kunnittain*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Siliqua** Wikimedia Commonsissa

Etelä-Sardinian maakunta
Arbus | Armungia | Ballao | Barrali | Barumini | Buggerru | Burcei | Calasetta | Carbonia | Carloforte | Castiadas | Collinas | Decimoputzu | Dolianova | Domus de Maria | Domusnovas | Donori | Escalaplano | Escolca | Esterzili | Fluminimaggiore | Furtei | Genoni | Genuri | Gergei | Gesico | Gesturi | Giba | Goni | Gonnesa | Gonnosfanadiga | Guamaggiore | Guasila | Guspini | Iglesias | Isili | Las Plassas | Lunamatrona | Mandas | Masainas | Monastir | Muravera | Musei | Narcao | Nuragus | Nurallao | Nuraminis | Nurri | Nuxis | Orroli | Ortacesus | Pabillonis | Pauli Arbarei | Perdaxius | Pimentel | Piscinas | Portoscuso | Sadali | Samassi | Samatzai | San Basilio | San Gavino Monreale | San Giovanni Suergiu | San Nicolò Gerrei | San Sperate | San Vito | Sanluri | Santadi | Sant’Andrea Frius | Sant’Anna Arresi | Sant’Antioco | Sardara | Segariu | Selegas | Senorbì | Serdiana | Serramanna | Serrenti | Serri | Setzu | Seui | Seulo | Siddi | Siliqua | Silius | Siurgus Donigala | Soleminis | Suelli | Teulada | Tratalias | Tuili | Turri | Ussana | Ussaramanna | Vallermosa | Villacidro | Villamar | Villamassargia | Villanova Tulo | Villanovaforru | Villanovafranca | Villaperuccio | Villaputzu | Villasalto | Villasimius | Villasor | Villaspeciosa
**Adolf Wilhelm Wegelius** (9. maaliskuuta 1799 Turku – 23. syyskuuta 1888 Pohja) oli suomalainen yliopistonkamreeri ja yksi Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran perustajajäsenistä.

Wegeliuksen vanhemmat olivat kauppalaivuri Joakim Gabriel Wegelius (1757–1837) ja Johanna Richter (k. 1820). Hän kävi Turun katedraalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi Turussa 1815. Wegelius opiskeli Turun akatemiassa ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1821 ja filosofian maisteriksi 1823. Filosofian tohtoriksi hänet vihittiin 1823. Hänestä tuli riemumaisteri 1873.

Wegelius oli Turun katedraalikoulun vt. venäjänkielen opettajana 1823–1824. Hänestä tuli yliopiston konsistorin ylimääräinen amanuenssi 1825, vakinainen amanuenssi 1828, yliopistonsihteeri 1829 ja yliopistonkamreeri 1840. Wegelius erosi yliopistonkamreerin virasta 1860.

Adolf Wilhelm Wegelius oli naimisissa 1835–1843 musiikinopettaja Charlotta Katarina Amalia Mozellin (k. 1843) kanssa ja 1845–1886 Sofia Charlotta Fredrika Wendellin (k. 1886) kanssa. Hänen poikiaan ensimmäisestä avioliitosta olivat Jyväskylän kansakouluseminaarin lehtori Wilhelm Wegelius (1838–1924) ja Perhon kappalainen Adolf Wegelius (1836–1868) sekä toisesta avioliitosta Helsingin musiikkiopiston perustaja ja johtaja Martin Wegelius (1846–1906). Wegeliuksen veljiä olivat leimapaperikonttorin kassanhoitaja, kamreeri Karl Gabriel Wegelius (1793–1856) ja Turun kappalainen David Johan Wegelius (1797–1831).

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Adolf Vilhelm Wegelius. Verkkojulkaisu 2005. Luettu 21.1.2024.
2. ↑  Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran jäsenet 1831–1892 : Wegelius, Adolf Wilhelm
3. ↑  Yrjö Punkari : Vesilahtelaiset opintiellä
4. 1 2  Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Joakim Gabriel Wegelius. Verkkojulkaisu 2005. Luettu 21.1.2024.
**Tratalias** (sardiksi *Tratalìas*) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Etelä-Sardinian maakunnassa. Kunnassa on arviolta 1 085 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 31 neliökilometriä. Se sijaitsee 17 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.

Lähteet
-------

1. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Altitudini dei comuni tramite DEM *Italian kuntien pinta-alat ja korkeus merenpinnasta*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)
2. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Bilancio demografico al 30/11/2016 *Italian tilastokeskuksen väestötilasto alueittain, maakunnittain ja kunnittain*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Tratalias** Wikimedia Commonsissa

Etelä-Sardinian maakunta
Arbus | Armungia | Ballao | Barrali | Barumini | Buggerru | Burcei | Calasetta | Carbonia | Carloforte | Castiadas | Collinas | Decimoputzu | Dolianova | Domus de Maria | Domusnovas | Donori | Escalaplano | Escolca | Esterzili | Fluminimaggiore | Furtei | Genoni | Genuri | Gergei | Gesico | Gesturi | Giba | Goni | Gonnesa | Gonnosfanadiga | Guamaggiore | Guasila | Guspini | Iglesias | Isili | Las Plassas | Lunamatrona | Mandas | Masainas | Monastir | Muravera | Musei | Narcao | Nuragus | Nurallao | Nuraminis | Nurri | Nuxis | Orroli | Ortacesus | Pabillonis | Pauli Arbarei | Perdaxius | Pimentel | Piscinas | Portoscuso | Sadali | Samassi | Samatzai | San Basilio | San Gavino Monreale | San Giovanni Suergiu | San Nicolò Gerrei | San Sperate | San Vito | Sanluri | Santadi | Sant’Andrea Frius | Sant’Anna Arresi | Sant’Antioco | Sardara | Segariu | Selegas | Senorbì | Serdiana | Serramanna | Serrenti | Serri | Setzu | Seui | Seulo | Siddi | Siliqua | Silius | Siurgus Donigala | Soleminis | Suelli | Teulada | Tratalias | Tuili | Turri | Ussana | Ussaramanna | Vallermosa | Villacidro | Villamar | Villamassargia | Villanova Tulo | Villanovaforru | Villanovafranca | Villaperuccio | Villaputzu | Villasalto | Villasimius | Villasor | Villaspeciosa
Juuri vihitty diakoni pitelee ripidiä pyhitetyn ehtoolliskalkin yläpuolella Uspenskin katedraalissa. Vasemmassa reunassa isä metropoliitta Ambrosius, hänen ja diakonin välissä emeritus kirkkoherra, isä Aleksander Korelin. Oikeassa laidassa vihittavän johdattajana toiminut isä ylidiakoni Juha Lampinen.
**Ripidi** on ortodoksinen jumalanpalvelusväline. Ripidi on pyöreä, noin 40 cm läpimittainen ja useimmiten metallinen kiekko, jonka keskellä on kuusisiipisen kerubin kuva molemmilla puolilla. Levyn reunat voivat olla yhtenäiset tai sitten koristellut, oikeastaan joka kirkossa joissa ripidejä on ne ovat erilaisia. Levyyn liittyy keskimäärin noin puolentoista metrin pituinen puinen tai metallinen varsi. Ripidejä on aina kaksi ja niitä säilytetään alttarissa, tavallisimmin alttaripöydän takaisen ristin yhteydessä olevissa telineissä.

Ripidejä käytetään piispan toimittamassa palveluksessa kuvaamaan enkelien läsnäoloa. Niitä kantavat alidiakonit tai joskus kirkonpalvelijat. Ne ovat mukana saatoissa ja evankeliumia luettaessa sekä ehtoollista jaettaessa kantajat pitelevät niitä viistosti evankeliumikirjan tai ehtoolliskalkin yläpuolella. Jos piispa toimittaa Kristuksen hautauspalveluksen, ristisaatossa kannetaan myös ripidejä, joita pidellään Kristuksen hautausikonin yläpuolella. Samoin kheirotoniaan eli diakoniksivihkimiseen kuuluu ripidi, jota vihitty liikuttelee vaakasuunnassa pyhitettyjen ehtoollislahjojen yläpuolella kuvaten täten Pyhän Hengen laskeutumista. Tapa on peräisin Bysantin hovista. Tästä syystä ripidejä ei käytetä alkukristillisen perinteen mukaisessa Jaakobin liturgiassa.

Lähteet
-------

* Dimitri Tarvasaho: *Ortodoksisen kirkon pyhät toimitukset; liturgiikka keskikouluja ja seminaareja varten.* Helsinki: Ortodoksisen kirjallisuuden julkaisuneuvosto, 1979. ISBN 951-9071-28-8.
* Arkkimandriitta Arseni: *Ortodoksinen sanasto*. Otava, 1999. ISBN 951-1-15657-8.

### Viitteet

1. ↑   Ortodoksinen sanasto
**Hillar Aben** (3. joulukuuta 1929 Tartto – 21. tammikuuta 2024) on virolainen tieteilijä ja Viron tiedeakatemian jäsen. Hän valmistui insinööriksi Tallinnan teknillisestä yliopistosta vuonna 1953 ja väitteli tohtoriksi vuonna 1966. Hänet nimitettiin Viron tiedeakatemian jäseneksi vuonna 1977.

Aben on tutkinut paljon varsinkin fotoelastisuutta ja siihen liittyvää jännitysten jakautumista kiinteissä aineissa. Hänellä on yritys, joka valmistaa polariskooppeja, joiden avulla voidaan havaita lasin optiikkaan vaikuttavia veto- ja puristusjännityksiä lasin sisällä. Lisäksi hän on tutkinut muun muassa kaupunkien aluesuunnittelun matemaattista mallintamista sekä johtanut Tallinnan kyberneettistä instituuttia. Hän on suomalaisen Teknillisten tieteiden akatemian sekä Euroopan tieteiden ja taiteiden akatemian jäsen.

Aben kuului Viron miekkailujoukkueeseen vuosina 1951–1953. Hän voitti yhden henkilökohtaisen Viron mestaruuden sekä neljä joukkuemestaruutta.

Kunnianosoitukset
-----------------

* Valkoisen Tähden ritarikunnan III luokan ansioristi

Lähteet
-------

1. ↑
2. 1 2  Akadeemik Hillar Aben 90 (pdf) *Eesti Teaduste Akadeemia*. Viitattu 17.6.2020. (viroksi)[vanhentunut linkki]
3. 1 2  Tallinna Tehnikaülikooli teadus- ja arendustegevuse 2014. aasta koondaruanne (pdf) *Tallinna Tehnikaülikool*. Viitattu 17.6.2020. (viroksi)[vanhentunut linkki]
4. ↑  Aben, Hillar *Eesti spordi biograafiline leksikon*. Viitattu 17.6.2020. (viroksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Ensihoitolääkäri** on operatiivisesti toimiva lääkäri, joka työskentelee hoitolaitosten ulkopuolisessa ensihoidossa. Ensihoitolääkärin työnkuvaan kuuluu alueensa päivittäisten ensihoitotehtävien hoitoon osallistuminen joko fyysisesti potilaan vierellä tai telemetrisesti ohjaamalla muun tehtävään osallistuvan ensihoitohenkilöstön toimintaa.

Ensihoitolääkärien koulutus on lääkärin peruskoulutus sekä erikoistuminen johonkin soveltuvaan erikoisalaan. Käytännössä suurin osa ensihoitolääkäreistä on anestesiologian ja tehohoidon erikoislääkäreitä tai kyseiselle erikoisalalle erikoistumassa olevia.

Suomessa ensihoitolääkärin työnkuva on varsin uusi. Ensihoitolääkäreitä työskentelee ympärivuorokautisesti Suomessa kuudessa lääkärihelikopterissa seitsemästä sekä joissain pelkästään maitse toimivassa lääkäriyksikössä. Ensihoidon erityispätevyys, myöhemmin ensihoitolääketieteen erityispätevyys, on ollut mahdollista suorittaa 22. helmikuuta 2001 lähtien.

Varsinaisten ensihoitotehtävien lisäksi ensihoitolääkärien työnkuvaan kuuluu myös koulutus ja tutkimustoiminta. Koulutukseen kuuluu niin alueen hätäkeskusten kouluttaminen kuin muun ensihoitohenkilöstön kouluttaminen tehtävien välissä ja etenkin tehtävien aikana ns. bed-side-koulutuksena eli käytännön potilastyötä ohjaten.

Ensihoitolääkäri voi tutkia muun muassa ensihoidon vaikuttavuutta sekä vertailla eri hoitomuotoja. Aiemmin ensihoitoon liittyviä akateemisia tutkimuksia ei juurikaan ole tehty.

Ensihoitolääkäri ei tarkoita samaa kuin ensihoidon vastuulääkäri eivätkä ensihoidon vastuulääkärit ole välttämättä ensihoitolääkäreitä. Kuitenkin varsin monen sairaanhoitopiirin vastuulääkärit työskentelevät vuorollaan myös operatiivisena ensihoitolääkärinä alueensa lääkäriyksikössä.

Katso myös
----------

* Porrastettu ensihoitojärjestelmä

Aiheesta muualla
----------------

* Oulun seudun ensihoitolääkärin tehtäviä (Arkistoitu – Internet Archive)
* Medi-Helin sivuilta kuvausta työnkuvasta (Arkistoitu – Internet Archive)
* Lääkäriliiton ensihoitolääketieteen erityispätevyyden määritelmä (Arkistoitu – Internet Archive)
* Helsingin ja Uudenmaan sairaanhoitopiirin lääkäriyksiköiden toiminnan kuvausta (Arkistoitu – Internet Archive)
Alidiakonit kantavat dikiriä ja trikiriä piispan edellä.
**Alidiakoni**, **ipodiakoni** tai **hypodiakoni** (m.kreik. υποδιάκονος) on ortodoksisen kirkon jumalanpalveluksissa piispan apulaisena toimiva mieshenkilö. Alidiakoni kuuluu lukijoiden ohella alempaan papistoon ja on vihitty kheirotesialla. Varsinaiseen papistoon kuuluvat diakoni, pappi ja piispa. Alidiakoneja eli **subdiakoneja** on ollut myös katolisessa kirkossa mutta siellä virka on Vatikaanin vuoden 1962 kirkolliskokouksen päätöksellä lakkautettu. Anglikaanisessa kirkossa anglokatolisissa seurakunnissa messussa subdiakonin tehtävä on usein edelleen epävirallisesti olemassa.

Historiallisesti alidiakonin tehtävä perustettiin avustamaan diakoneja köyhien ja leskien avustamisessa. Varhaisessa kirkossa haluttiin pitää kiinni periaatteesta, että kaupungissa on apostolien esimerkin mukaan vain 7 diakonia (Ap. t. 7). Köyhiä ja leskiä saattoi kuitenkin olla kaupunkia kohti satoja. Tämän vuoksi 7 diakonia kohden oli useita alidiakoneja.

Alidiakoni on tavallisesti piispan toimittamissa jumalanpalveluksissa piispaa ja papistoa avustava mieshenkilö. Nimensä mukaisesti toimi on palvelustehtävä, mutta varsinaisen diakonin tointa vähäisempi. Jumalanpalveluksissa alidiakoni käyttää stikaria, jonka päälle rinnan ympäri on ristinmuotoisesti kiedottu orari. Alidiakoniksi voidaan vihkiä 19 vuotta täyttänyt naimisissa oleva tai selibaattilupauksen tehnyt mies. Samoin kuin diakoneita ja pappeja, alidiakonia ei vihkimyksen jälkeen enää voida vihkiä avioliittoon. Tämä avioliittosääntö ei koske lukijoita.

Kirkolliset vaatteet
--------------------

* Jumalanpalvelusta toimittava alidiakoni pukeutuu stikariin ja rinnalle ristiin sidottuun orariin sekä alusviittaan.Jumalanpalvelusta toimittava alidiakoni pukeutuu stikariin ja rinnalle ristiin sidottuun orariin sekä alusviittaan.
* Muuten alidiakoni käyttää vihkimyksensä merkkinä alusviittaa ja kirkkorakennuksen ulkopuolella skufiaa.Muuten alidiakoni käyttää vihkimyksensä merkkinä alusviittaa ja kirkkorakennuksen ulkopuolella skufiaa.

Lähteet
-------

* Lempiäinen, Pentti: *Pyhät toimitukset*. 2. uud. p.. Helsinki: Kirjapaja, 1985. ISBN 951-621-613-7.

### Viitteet

1. ↑  Paul F. Bradshaw: "Ministry and Ordination in the Third and Forth Centuries", *Rites of Ordination. Their history and theology.*, s. 48. Great Britain: SPCK Publishing, 2014. ISBN 978-0-07157-9. (englanniksi)
2. ↑  Nikodim Milash (1896): *Ortodoksisen kirkon kanonit selityksineen*, s. 327. Suomentanut Antti Inkinen. Pieksämäki: Ortodoksisen kirjallisuuden julkaisuneuvosto, 1980. ISBN 951-9071-34-2.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Alidiakoni** Wikimedia Commonsissa
Virpi Mikkonen. kuvaaja: Riikka Kantinkoski
**Virpi Mikkonen** (s. 13. heinäkuuta 1980 Oulu) on suomalainen toimittaja ja ruokakirjailija.

Opinnot
-------

Virpi Mikkonen kirjoitti ylioppilaaksi Oulun normaalikoulun lukiosta vuonna 2000.*lähde?* Hän on valmistunut vaatetusalan artesaaniksi (2004) ja suorittanut tutkinnon*selvennä* tiedotusopista Tampereen yliopistossa 2005–2011 sekä valmistunut health coachiksi newyorkilaisesta Institute for Integrative Nutritionista 2012.

Työ
---

Mikkonen aloitti toimittajanuransa freelancerina vuonna 2005. Hän on kirjoittanut pääasiassa aikakauslehtiin hyvinvoinnista, kauneudesta ja ruuasta. Mikkonen työskenteli toimittajana ja tuottajana *Trendi*-lehdessä vuosina 2009–2013. Hän piti hyvinvointiin keskittynyttä blogia nimeltä *Kiitos hyvää* vuosina 2010–2014. Vuodesta 2014 alkaen hän on ylläpitänyt ruokaan ja puhtaisiin nautintoihin keskittyvä nettisivustoa nimeltä *Vanelja*. Vanelja palkittiin parhaasta ulkoasusta amerikkalaisen Saveur-lehden järjestämässä Food Blog Awardsissa kesäkuussa 2015. 

Vuonna 2015 julkaistiin Mikkosen kirjoittama ja valokuvaama ruokakirja *Kiitos hyvää – herkkuja ilman sokeria ja gluteenia* (Otava).Mikkosen toinen kirja *Kiitos hyvää Pikaruokaa* ilmestyy Otavan julkaisemana 2016. 

Mikkosen ensimmäinen teos *Kiitos hyvää – herkkuja ilman sokeria ja gluteenia* on ensimmäinen suomalainen ruokakirja, jonka oikeudet on myyty Yhdysvaltoihin. 

Mikkonen toimii ruokakirjailijana, vapaana kirjoittajana, valokuvaa, suunnittelee reseptiikkaa yrityksille ja tekee ruokastailauksia.

Julkaisut
---------

* *Kiitos hyvää – herkkuja ilman sokeria ja gluteenia*. Helsinki: Otava, 2015. ISBN 9789511285403.
* *Kiitos hyvää Pikaruokaa.* (Arkistoitu – Internet Archive) Helsinki: Otava, 2016. ISBN 9789511292685. (Arkistoitu – Internet Archive)

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑  Hakkarainen, Anna-Kaari: Suu Sametissa, Olivia, Aller-kustannus, 4/2014
3. ↑  Anttila, Päivi: Karkit vaihtuivat kakkuihin, Voi hyvin, A-lehdet, 10/2014.
4. ↑  Iisalo, Laura: Virpi: Pure Pleasure *Creating Helsinki*.  12.12.2014. Viitattu 15.12.2014. (englanniksi)
5. ↑  Mikkonen, Virpi: Kiitos hyvää *Kiitos hyvää*. Lily. Viitattu 15.12.2014.
6. ↑  Ruoka: Ruokabloggaajien MM-kisoissa palkittu Virpi Mikkonen tähtää maailmalle *HS.fi*.  Arkistoitu 22.12.2015. Viitattu 15.12.2015.
7. ↑  Kiitos hyvää *Otava*.  Arkistoitu 13.12.2014. Viitattu 15.12.2014.
8. ↑  Suomalainen ruokabloggari sai reseptikirjansa Yhdysvaltain markkinoille: "Asiat, jotka tulevat sydämestä..." *Ilta-Sanomat*.  10.12.2015.  Arkistoitu 11.12.2015. Viitattu 15.12.2015. fi-FI
9. ↑  Mikkonen, Virpi: Vanelja *Vanelja*. Viitattu 15.12.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Vanelja

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
**Unihoc** on ruotsalainen salibandytuotteita valmistava yritys.

Yleistä Unihocista
------------------

Unihoc on ruotsalainen salibandymailavalmistaja, joka on markkinajohtaja*lähde?* muun muassa Ruotsissa, Tšekissä, Sveitsissä ja Norjassa. Suomessa Unihoceja myydään lukuisissa urheiluliikkeissä sekä myös Stockmanneissa. 

Unihoc on yksi maailman vanhimmista salibandyvalmistajista. Se on perustettu vuonna 1972.

Suomessa Unihocin mailoilla pelaa Rauman SalBan salibandy-joukkue.

Vuonna 2012 Ylen Kuningaskuluttaja-ohjelman testissä Unihoc hävisi suomalaisille merkeille. Sitä kritisoitiin kömpelyydestä ja ulkonäöstä.

Mailat ja varusteet
-------------------

Unihoc on tuonut markkinoille patentoituja varsiratkaisuja, kuten Curven (taitettu varsi), Bamboo (varsi ohenee golfin rautamailan tavoin lapaa kohti), Top Lightin (todella kevyt varsi), Bubblen sekä Double Bubblen (kyseisissä mailoissa yksi- tai kaksikuplitettu varsi). Niiden lisäksi valikoimasta löytyy myös Pistol- ja TWS (Two Way System) -varret.

Kauden 06-07 puolivälissä Unihoc toi myyntiin veivilavan nimeltään Evo2 Senseidoja kauden lopulla Evo3 Hook -lavan].

Unihoc tekee mailojen, lapojen ja grippien lisäksi myös muita salibandytuotteita, kuten urheilu- ja vapaa-ajanvaatteita ja salibandysuojalaseja.

Lähteet
-------

1. ↑  Unihoc *Innebandybutiken*.  Arkistoitu 20.4.2016. Viitattu 18.4.2016. (ruotsiksi)
2. ↑  Rauman SalBa ja Unihoc yhteistyöhön *SalBa*.  Arkistoitu 27.4.2016. Viitattu 18.4.2016.
3. ↑  Suomalaiset merkit pärjäsivät salibandymailatestissä *Yle Kuningaskuluttaja*.  8.11.2012. Viitattu 18.4.2016.
4. ↑  Evo2 Sanseido
5. ↑  Evo3 Hook -lapa

Aiheesta muualla
----------------

* Unihoc Suomessa
* Unihoc Ruotsissa
* Keskustelua salibandystä ja salibandyvarusteista
**Erkko Aarnenpoika Kajander** (s. 18. kesäkuuta 1949 Helsinki) on suomalainen kemianteollisuuden yritysjohtaja, joka on saanut teollisuusneuvoksen arvonimen.

Kajander syntyi kelloseppämestari, talousneuvos Aarne Walfrid Kajanderin ja diplomikauppias Maj-Lis Cecilia Kotisalon perheeseen. Höän avioitui 1972 Annukka Aarnion kanssa. Kajander tuli ylioppilaaksi Helsingin Ranskalais-suomalaisesta yhteiskoulusta 1969 ja valmistui ylioppilasmerkonomiksi 1970. Hänellä on myös tutkinto Lausannen yliopistosta. Kajander oli Finnairin myynninedistäjä 1971 ja 1972, Palkki Oy:n, Pellos Oy:n, Oy Kiteen Puhos Ab:n vienti- ja hallintotehtävässä 1976–1977 ja Pellos Products Ltd:n hallintojohtaja Englannissa 1977–1981 sekä hallituksen jäsen 1976–1982.

Pellos Oy:n vientipäällikkö Kajander oli 1981–198, Oy Wilhelm Schauman Ab:n aluemarkkinointipäällikkö 1983 ja tulosyksikön johtaja 1984–1986, Oy Noresin Ab:n vienti- ja ulkomaantoimintojen päällikkö 1986–1987, yhdysvaltalaisen Noresin Inc:n varatoimitusjohtaja ja hallituksen jäsen 1987–1988, Oy Noresin Ab:n, vuodesta 1991 Dynoresin Oy, liiketoimintajohtaja 1988–1991, kaupallinen johtaja 1991–1995, hallituksen varajäsen 1991–1999, teollisuusliimojen toimialajohtaja 1995–1999 sekä toimitusjohtaja ja hallituksen jäsen 1999–2000.

Kajander oli Bakelite Oy:n toimitusjohtaja ja hallituksen jäsen 2001–2005, Bakelite Groupin johtoryhmän jäsen 2001–2005 ja sitten Hexion Specialty Chemicals Oy:n, vuodesta 2010 Momentive Specialty Chemicals Oy, toimitusjohtaja ja hallituksen jäsen. Hänellä on lisäksi ollut lukuisia liike-elämän ja muita asiantuntija- luottamustehtäviä, muun muassa maanpuolustusjärjestöissä. Teollisuusneuvoksen arvon Kajander sai 2005. Joensuun yliopisto myönsi hänelle kunniatohtorin arvon 2009.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Nummela, Ilkka: Teollisuusneuvos Erkko Kajander (1949–). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 18.12.2013. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 17.1.2024.
2. ↑  Laitinen, Jaana: Ihmiset. Onnittelemme. Teollisuusmies viihtyy isänmaan asialla. Erkko Kajander, 60. (Tilaajille) *Helsingin Sanomat*.  18.6.2009. Viitattu 17.1.2024.
**Apokatastasis** (kreik. ἀποκατάστασις, *apokatástasis*), ennalleenpalauttamisoppi eli oppi universaalista, yleisestä pelastuksesta. Toisin kuin ikuisen rangaistuksen oppi sekä ehdollisen kuolemattomuuden ja syntisten tuhon oppi (lat. annihilaatio), apokatastaasi lupaa kaikille lopullisen pelastuksen.

Varhainen kristinusko
---------------------

Kirkkoisistä apokatastaasioppia edusti ensimmäisenä Origenes. Hän opetti, että kaikkien rationaalisten luontokappaleiden sielut tulevat ajan mittaan täydellisesti puhdistumaan synnistä ja palautuvat alkuperäiseen yhteyteensä Jumalan kanssa. Myös eräät muut idän kirkon teologit, kuten Gregorios Nyssalainen, Iisak Syyrialainen ja Euagrios Pontoslainen, ovat edustaneet opetusta yleisestä pelastuksesta. Samankaltainen toivo yleisestä pelastuksesta on löydettävissä muiltakin idän isiltä.

Apokatastaasioppi tuomittiin origenelaisriitojen päätteeksi vuonna 553 Konstantinopolin toisessa kirkolliskokouksessa. Tätä ennen Origenes oli useaan otteeseen tuomittu mm. Konstantinopolin paikallisessa kirkolliskokouksessa vuonna 543.

Nykyisin
--------

Suomessa apokatastaasiopin edustajana tunnetaan esim. luterilainen pappi Antti Kylliäinen, joka on julkaissut teologisen pamfletin nimeltä Kaikki pääsevät taivaaseen: Välttämättömiä tarkistuksia kristillisiin opinkohtiin (1997).

1900-luvulla syntynyt oppi universalismista on samankaltainen, kuin apokatastasis-oppi.

Sitaatteja
----------

> »Minä olen sitä mieltä, että mitä tulee helvettiin ja sen kidutusten vaikeuteen, Hän kunniakkaana Luojana tulee näyttämään ihmeellisen lopputuloksen ja sanoinkuvaamattoman suuren armahtavaisuuden toimeenpanon. Hänen rakkautensa, voimansa, ja viisautensa rikkaus saadaan tuntea siitä aivan erityisellä tavalla, sanoin kuin Hänen hyvyytensä aaltojen kiihkeä väkevyys. Ei ole armahtavaisen Luojan tapaista luoda järjellisiä olentoja saadakseen syöstä heidät säälimättömästi herkeämättömään kärsimykseen sellaisten asioiden takia, jotka Hän tiesi jo ennen niiden toteutumista.»   
> (Iisak Syyrialainen: Helvettiä koskeva näköala (Puhe 120:6), suomentanut Serafim Seppälä)
> 
>

Lähteet
-------

* Arkkimandriitta Arseni: *Ortodoksinen sanasto*. Otava, 1999.

### Viitteet

1. ↑  Tiainen, Jorma O. Mäkelä, Pekka (toimittajat): *Tietojätti*, s. 61. Gummerus Kustannus Oy, 1993.
2. 1 2  Arkkimandriitta Arseni: Ortodoksinen sanasto, Otava 1999, s. 35.
3. ↑  "120 HELVETTIÄ KOSKEVA NÄKÖALA (theoria) - siinä määrin, kuin ihmisluonnolle voi suoda armoa muodostaa näkemyksiä tällaisista salaisuuksista", *Pyhä Iisak Niniveläinen – Kootut teokset*, s. 867. Käännös ja johdanto: Munkki Serafim. Valamon luostarin julkaisuja 102. Uusi Valamo: Valamon luostari, 2005. ISBN 952-5495-03-5.
**U.B. Funkeys** on lasten tietokonepeli. Perinteisten pelitallenteiden sijaan peli on rakennettu muovisen hahmon sisään jossa on tietokoneeseen kytkettävä usb liitin. Tämä, 12cm korkea muovinen hahmo on U.B. aloituspakkauksessa. Päähahmon lisäksi pelissä käytetään pienempiä, n.6cm korkeita muovisia hahmoja, jotka kytketään isoon päähahmoon asettamalla ne pään takaa löytyvään liittimeen. Pienillä hahmoilla voi pelissä kulkea teleporteista ja pelata erilaisia pelejä. Isoin päähahmo "U.B." ei varsinaisesti tee pelissä paljon mitään ilman pieniä hahmoja, eli lisäosia. Aloituspakkauksessa tulee U.B. päähahmon lisäksi kaksi pientä funkey hahmoa.

Juoni
-----

Varsinaisessa pelissä tarina alkaa siitä, kun Funkeyt pelaavat näytöllä hauskoja pelejä ja leikkivät. Heillä on salaisuus jonka Funkey nimeltä "Tohtori Tinker" on keksinyt. Tuo salainen keksintö ovat teleportit, jotka toimivat voimakristallien avulla. Niillä Funkeyt matkustavat silmänräpäyksessä toistensa luo eri maailmoihin. Eräänä päivänä portit räjähtävät, voimakristallit sinkoutuvat eri puolille "Terrapiniaa" (Terrapinia = Funkey maailmankaikkeus) ja Tohtori Tinker katoaa. Jotkut Funkeyt pystyvät matkustamaan toisiin maailmoihin ja jotkut toisiin, mutta matkustus rajoittui räjähdyksen jälkeen paljon. Yhdestä portista tupsahtaa sitten "U.B." Ja siitä alkaa pelin seikkailu Terrapiniassa.

Aiheesta muualla
----------------

* U.B. Funkeys
Seattle Mist vs. San Diego Seduction Lingerie Football Leaguessa syyskuussa 2009.
**Legends Football League (LFL)** (aiemmin **Lingerie Football League**) on naisten amerikkalainen jalkapallosarja, jota pelataan Yhdysvalloissa. Sarja aloitettiin vuonna 2009, ja sitä pelataan NFL, NHL ja MLS -areenoilla ja stadioneilla. Sarjan perusti Mitchell S. "Mitch" Mortaza.

Alun perin Lingerie Footballia pelattiin NFL-otteluiden puoliajoilla, mutta suuren suosion vuoksi päätettiin tehdä kokonaan oma sarja. Jokaisessa joukkueessa pelaa seitsemän pelaajaa samaan aikaan kentällä. Nimensä sarja on saanut siitä, että naiset pelaavat sitä pelkissä alusvaatteissa. Pelaajilla on push-up-rintaliivit, tiukat housut ja pleksimaskit, joista näkyvät kasvot läpi. Puoliajoilla mieskatsojille järjestetään kilpailuja, joissa voi voittaa esimerkiksi mahdollisuuden taklata naispelaajia.

Joukkueet
---------

Sarjassa pelaa 8 joukkuetta (2017) kahdessa eri lohkossa (Eastern & Western Conference): 

* Chicago Bliss (EC)
* Atlanta Steam (EC)
* Omaha Heart (EC)
* Pittsburgh Rebellion (EC)
* Seattle Mist (WC)
* Los Angeles Temptation (WC)
* Austin Acoustic (WC)
* Denver Dream (WC)

Lähteet
-------

1. ↑  Lingerie Football League Founder Mitch Mortaza Got His Showbiz Start on TV's Blind Date browardpalmbeach.com.  Arkistoitu 14.2.2011. Viitattu 14.12.2010. (englanniksi)
2. ↑  Huh, seksikkäät naiset pelaavat alusvaatteissa rajua jalkapalloa – katso MTV3. Viitattu 14.12.2010.
3. ↑  Tämä liiga tihkuu seksiä - katso kuumat kuvat! iltasanomat.fi. Viitattu 14.12.2010. [vanhentunut linkki]
4. ↑  Onko tässä maailman seksikkäin liiga? iltalehti.fi. Viitattu 14.12.2010.
5. ↑  Naisten jenkkifutisliigassa vaatteita on naurettavan vähän miehiin verrattuna - rajua väkivaltaa kentällä *iltalehti.fi*. Viitattu 20.6.2017.
6. ↑  2017 Standings - Legends Football League *Legends Football League*.  Arkistoitu 15.6.2017. Viitattu 20.6.2017. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Legends Football Leaguen kotisivut
**Driton Shala** (s. 26. toukokuuta 1997) on kosovolais-suomalainen jalkapalloilija. Shala on pelannut Veikkausliigassa FC Lahden ja PK-35 Vantaan riveissä yhteensä 10 ottelua. Shalan veli Drilon Shala on myös jalkapalloilija.

Seurajoukkueet
--------------

Driton Shalan pelaajaura aikuisten tasolla alkoi kaudella 2014, kun hän nousi FC Lahden kokoonpanoon. Shala debytoi Veikkausliigassa vain 16-vuotiaana 27. huhtikuuta 2014 ottelussa KuPS–FC Lahti. Debyyttiottelu jäi kuitenkin ainoaksi Veikkausliiga-otteluksi FC Lahden paidassa, ja Shala pelasi kaudet 2014–2016 pääasiassa FC Lahden reservijoukkue FC Lahti Akatemiassa Kakkosessa. Shala pelasi loppukaudesta 2016 myös yhdeksän liigaottelua PK-35 Vantaan riveissä.

Shala siirtyi kaudeksi 2017 Kakkosessa pelanneen KTP:n riveihin. Shala pelasi kaudella 2017 yhteensä 21 Kakkosen ottelua ja teki niissä viisi maalia. KTP voitti kaudella 2017 Kakkosen A-lohkon. Kaudeksi 2018 Shala siirtyi Ykkösen AC Ouluun, jossa hän pelasi yhdeksän Ykkösen ottelua. Kaudella 2019 hän ei saanut peliaikaa ja Shalan sopimus AC Oulun kanssa purettiin kesken kauden.

Maajoukkue
----------

Driton Shala debytoi ikäluokkansa (1997) maajoukkueessa 16-vuotiaana 20. tammikuuta 2014 Minskissä pelatussa ottelussa Moldova–Suomi. Hän pelasi oman ikäluokkansa maajoukkueessa kuusi ottelua.

Lähteet
-------

1. ↑  Shala ja KTP sopimukseen KTP 13.4.2017.
2. ↑  AC Oulu kiinnitti kaksi nuorta suomalaispelaajaa – Koljonen ja Shala sopimuksiin AC Oulu 31.1.2018.
3. ↑  AC Oulu kohtaa KTP:n perjantaina AC Oulu 15.8.2019.
4. ↑  Jalkapallokirja 2015

Aiheesta muualla
----------------

* Driton Shala Palloliiton sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
* Driton Shala Veikkausliigan sivuilla
* Driton Shala Soccerwayn sivuilla