recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Urcy** on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 33 kilometriä Beaunen kaupungista pohjoiseen.

Kunnan tunnetuin nähtävyys on 1700-luvulla rakennettu linna *Château de Montculot*. Runoilija Alphonse de Lamartine peri linnan setänsä kuoltua vuonna 1826. Hän kunnosti linnan tehdäkseen siitä itselleen asuinpaikan. Kunnostustyöt maksoivat paljon, ja sitä oli tekemässä suurimmillaan jopa sata työntekijää. Lisäksi hän paransi teitä ja rakennutti kunnalle tyttökoulun. Lamartine osti toisen linnan, *Château de Milly*n Saône-et-Loiressa, eikä enää kyennyt jatkamaan linnan kunnostustöitä. Lopulta hän myi Château de Montculotin vuonna 1831. Nykyään linna on hylätty ja suurelta osin raunioina. Kunnan keskustassa oleva Saint-Médardin kirkko on rakennettu 1800-luvulla samalla paikalla olleen 1200-luvun kirkon tilalle. Kunnan pesutalo on myös 1800-luvulta.

Urheilu
-------

Urcy on ollut päänäyttämönä Courses de Côte Urcy -autokilpailussa.

  

* Château de MontculotChâteau de Montculot
* Saint-Médardin kirkkoSaint-Médardin kirkko
* PesutaloPesutalo

Lähteet
-------

1. ↑  Comparateur de territoire Institut National de la Statistique et des Études Économiques. Viitattu 26.5.2022. (ranskaksi)
2. 1 2  Urcy Echo des communes. Viitattu 26.5.2022. (ranskaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Urcy** Wikimedia Commonsissa
**Michael Z. Land** (s. 1961) on yhdysvaltalainen videopelimusiikin säveltäjä, jonka tuotanto on tullut tutuksi useista LucasArtsin peleistä.

Huhtikuussa 1990 Land sai töitä Lucasfilm Gamesista (myöhemmin nimellä LucasArts), joka oli *Tähtien sota* -elokuvista tutun George Lucasin omistama pelitalo. Land työskenteli yhtiössä ohjelmoijana ja muusikkona. Hänen ensimmäisenä työtehtävänsä oli *The Secret of Monkey Islandin* taustamusiikin säveltäminen. Pelin taustamusiikin työstäminen antoi Landille tilaisuuden näyttää kykynsä, sillä hän ei ollut koskaan säveltänyt mitään karibialaistyylistä musiikkia.

Land kehitti SCUMMin iMUSE-järjestelmän Peter McConnellin kanssa.

*Monkey Islandin* käyttämä äänimoottori huolestutti Landia, sillä hänestä oli mahdotonta yhdistää taustamusiikkia ruudun tapahtumiin. Land aloitti työn iMUSE:n parissa, joka ratkaisisi tämän ongelman. Projekti paisui kuitenkin haastavammaksi kuin hän oli odottanut ja Land kutsui apuun ystävänsä Peter McConnellin. Alun perin he suunnittelivat iMUSE:n edistyneeksi MIDI-sekvensseriksi, mutta vuosien varrella siitä muodostui pikemmin tapa ohjata taustamusiikin käyttäytymistä pelin edetessä. Land johti myös yhtiön ääniosastoa, ja iMUSE:n kehityksestä aiheutuneiden kiireidensä takia hän palkkasi toisen ystävänsä, Clint Bajakianin, säveltämään pelimusiikkia puolestaan.

iMUSE:n valmistuttua Land palasi säveltäjän työhönsä ja teki lisää musiikkia LucasArtsin peleihin.

Tunnetuimpia sävellyksiä
------------------------

* *The Secret of Monkey Island* (1990) (Barney Jonesin, Patric Mundyn ja Andy Newellin kanssa)
* *Secret Weapons of the Luftwaffe* (1991)
* *Monkey Island 2: LeChuck's Revenge* (1991) (Clint Bajakianin, Robin Goldsteinin, Peter McConnellin ja Anthony Whiten kanssa)
* *Star Wars: X-Wing* (1992) (John Williamsin, Clint Bajakianin ja Peter McConnellin kanssa)
* *Indiana Jones and the Fate of Atlantis* (1992) (John Williamsin, Clint Bajakianin ja Peter McConnellin kanssa)
* *Star Wars: Tie Fighter* (1994) (John Williamsin, Clint Bajakianin ja Peter McConnellin kanssa)
* *The Dig* (1995)
* *The Curse of Monkey Island* (1997)
* *Escape from Monkey Island* (2000) (Clint Bajakianin, Anna Karneyn ja Peter McConnellin kanssa)
* *SimCity 4* (2003) (useiden muiden säveltäjien kanssa)
* *Tales of Monkey Island* (2009)

Lähteet
-------

1. ↑  Marty Mulrooney: INTERVIEW – In Conversation With Peter McConnell (Video Game Music Composer) *alternativemagazineonline.co.uk*.  1.2.2012. Viitattu 7.9.2021. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Michael Land VGMdb-sivustolla (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Michael Kühnen** (21. kesäkuuta 1955 Bonn – 25. huhtikuuta 1991 Kassel) oli saksalainen uusnatsijohtaja. Hän oli ensimmäisiä julkisuudessa natsismia kannattaneita henkilöitä toisen maailmansodan jälkeisessä Länsi-Saksassa ja myös aikansa tunnetuin saksalainen uusnatsi.

Kühnen toimi aluksi äärioikeistolaisen NPD-puolueen nuorisojärjestössä 1970-luvun alusta lähtien ja vaikutti sen jälkeen avoimesti uusnatsistisissa ryhmittymissä. Hän palveli lyhyen aikaa luutnanttina Länsi-Saksan armeijassa, josta Kühnen kuitenkin erotettiin vuonna 1977 natsipropagandan levittämisen vuoksi. Armeijan jälkeen hän perusti oman natsijärjestön, joka teki yhteistyötä useiden muiten uusnatsiorganisaatioiden kanssa ja syyllistyi muun muassa useisiin pankkiryöstöihin sekä muihin asellisiin iskuihin. Vuonna 1979 Kühnen tuomittiin kolmen ja puolen vuoden vankeusrangaistukseen.

1980-luvun aikana hän toimi erilaisissa äärioikeistolaisissa ja natsistisissa ryhmittymissä saaden vuonna 1985 neljän vuoden vankeustuomion. Vuonna 1986 Kühnen ilmoitti olevansa homoseksuaali, mikä johti hänen vaikutusvaltansa laskuun Saksan uusnatsiliikkeessä. Kühnen itse piti esikuvanaan 1930-luvun alussa natsipuolueessa vaikuttanutta Ernst Röhmiä, joka oli myös homo. Kühnenin mielestä homoseksuaalit soveltuivat uusnatsiliikkeiden toimintaan erinomaisesti, koska he pystyivät perheettöminä tiukemmin sitoutumaan niiden toimintaan. Vapauduttuaan vankilasta vuonna 1988 Kühnen perusti jälleen uusia uusnatsiryhmiä, jotka kuitenkin jäivät lyhytaikaisiksi. Viimeisen kerran hän oli julkisuudessa huhtikuun alussa 1991, jolloin Kühnen mellakoi johtamansa skinhead-ryhmän kanssa Puolan vastaisella raja-asemalla, vastustaen sen avaamista. Kühnen kuoli sairaalassa AIDS:iin liittyviin tauteihin vielä saman kuun aikana. Vaikka hän oli itse homoseksuaali, tekivät Kühnenin johtamat ryhmät lukuisia väkivaltaisia hyökkäyksiä ulkomaalaisten lisäksi myös seksuaalivähemmistöjä kohtaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Der neue Neonazi: Michael Kühnen  28.4.1978. Die Zeit. Viitattu 19.7.2014.
2. 1 2  Michael Kuhnen, 35, Top German Neo-Nazi  26.4.1991. The New York Times. Viitattu 19.7.2014.
3. ↑  Gestorben: Michael Kühnen  29.4.1991. Der Spiegel. Viitattu 19.7.2014.
4. 1 2  Gay journalist admits fascist tendencies of homosexual activists  12.5.2009. Renew America. Viitattu 19.7.2014.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Matinpäivän taistelu** oli Baltian ristiretkien aikaan käyty virolaisten ja Kalparitariston sekä heidän liiviläisten liittolaisten välinen taistelu.

Taistelu
--------

Sakalalainen virolainen päällikkö Lembitun oli onnistunut keräämään joukkoja Sakalasta Läänemaasta, Harjumaasta, Järvamaasta, Virumaasta sekä Revaliasta taisteluun kalparitaristoa vastaan, joka oli aloittanut ristiretket pakanallisia virolaisia vastaan. Lembitu kokosi yhteensä 6000 soturia ja lisäksi venäläiset olivat luvanneet vahvistuksia. Venäläiset eivät kuitenkaan ehtineet saapua ennen kalparitariston hyökkäystä. Lembitu kuoli taistelun aikana ja virolaiset hävisivät, Henrikin Liivinmaan kronikan mukaan Lembitun tappoi latvialainen soturi Veko, joka hakkasi Lembitun pään irti ja vei sen sittemmin Riikaan. Myös kristinuskoon kääntynyt liiviläinen heimopäällikkö Kauppo kuoli taistelussa. Taistelun seurauksena kalparitaristo otti haltuunsa Sakalan ja Järvamaan virolaiset maakunnat.

Lähteet
-------

* Vilho Niitemaa ja Kalervo Hovi, *Baltian historia*, Helsinki 1959, ISBN 951-30-9112-0
**Catalina Pella** (s. 31. tammikuuta 1993) on argentiinalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 213 huhtikuussa 2016. Hän on voittanut urallaan kuusi ITF-turnausta kaksinpelissä ja kahdeksan ITF-turnausta nelinpelissä.

Pella pelasi WTA-turnauksen pääsarjassa ensimmäisen kerran Bogotassa huhtikuussa 2016. Hän eteni pääsarjaan karsintojen kautta. Pääsarjan ensimmäisellä kierroksella hän voitti maailmanlistan sijalla 55 olleen Teliana Pereiran ja toisella kierroksella Elitsa Kostovan. Puolivälierissä hän hävisi Irina Falconille. Hän pelasi Argentiinan Fed Cup -joukkueessa ensimmäisen kerran vuonna 2016.

Myös hänen veljensä Guido Pella on tennispelaaja.

Lähteet
-------

1. 1 2  Catalina Pella WTA:n sivuilla (englanniksi)
2. ↑  Catalina Pella ITF:n sivuilla (englanniksi)
3. ↑  Catalina Pella Billie Jean King Cup -sivustolla (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Catalina Pella WTA:n sivuilla (englanniksi)
* Catalina Pella ITF:n sivuilla (englanniksi)
**Kossaia** (m.kreik. Κοσσαία, lat. *Cossaea*) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Traakiassa nykyisen Kreikan alueella. Se tarkkaa sijaintia ei tunneta.

Myöskään Kossaian historiasta ei tiedetä juuri mitään. Kaupunki on luetteloitu nykytutkimuksessa polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi sillä perusteella, että se on saattanut kuulua klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, sillä sen nimi esiintyy liiton verotusluetteloissa vuonna 425/424 eaa. Lisäksi Kossaian mainitsee Traakian kaupunkien joukossa Stefanos Byzantionlainen. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä *Kossaios* (Κοσσαῖος).

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Hansen, Mogens Herman & Nielsen, Thomas Heine: "625. Kossaia", *An Inventory of Archaic and Classical Poleis*. An Investigation Conducted by The Copenhagen Polis Centre for the Danish National Research Foundation. Oxford: Oxford University Press, 2004. ISBN 0-19-814099-1.
2. ↑  Kossaia *Pleiades*. Viitattu 1.11.2021.
3. ↑  "51 Kossaia", *Barrington Atlas of the Greek and Roman World*. Princeton University Press, 2000. ISBN 978-0691031699.
4. ↑  Stefanos Byzantionlainen: *Ethnika* 378.11–12.
**Gibraltarin museo** (engl. *Gibraltar Museum*) on Gibraltarilla toimiva kansallismuseo, jossa esitellään alueen historiaa, luonnonhistoriaa ja kulttuuria.

Historia
--------

Arkeologinen ulkoilmanäyttely museossa.
Gibraltarin museon perusti alueen silloinen kuvernööri kenraali Sir Alexander Godle 27. heinäkuuta vuonna 1930. Museotalo muodostettiin kahdesta ennen upseereja majoittaneesta talosta. Paikka valittiin, koska sen alapuolella sijaitsi hyvin säilynyt maurilainen kylpylä. Ongelmaksi muodostui aluksi näyttelyiden kokoaminen ja näyttelyiden esineitä lainattiin esimerkiksi British Museumilta. Myöhemmin museon vetonauloiksi kohosivat maurilainen kylpylä, Gibraltarin pienoismalli ja egyptiläinen muumio. Museo suljettiin toisen maailmansodan ajaksi ja se avasi ovensa uudelleen vuonna 1945. Vuonna 1966 virkaansa astunut museon kuraattori Joaquin Bensusan uudisti näyttelyitä enemmän Gibraltaria koskevaksi. Näyttelyissä alettiin tuoda esille myös paikallista luontoa. Nykyisin museota johtaa professori Clive Finlayson.

Tutkimus
--------

Gibraltarin museon toiminnan yhteydessä tehdään myös tieteellistä tutkimusta. Tutkimuksen pääkohteita ovat olleet muun muassa neoliittiset ihmis- ja eläinpopulaatiot, foinikialainen ja karthagolainen arkeologia, keskiaikainen arkeologia ja vedenalainen tutkimus.

Lähteet
-------

1. 1 2  History of the Museum (A) *Discover Gibraltar*.  Arkistoitu 5.9.2013. Viitattu 31.8.2012. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Gibraltarin museo** Wikimedia Commonsissa
Flying V kitaroita. Vasemmalla ja keskellä olevat ovat Gibsoneita. Oikealla on Dean-merkkinen Flying V.
**Gibson Flying V** on Gibsonin vuonna 1958 julkaisema sähkökitaramalli. Se oli yksi kolmesta *modernistic series* -kitarasta joita olivat sen lisäksi myös Gibson Explorer ja Gibson Moderne.

Historia
--------

**Flying V** oli alkuaikoinaan erittäin modernin muotoinen eikä saavuttanut aluksi suurtakaan suosiota, sillä se oli omana aikanaan hyvin radikaalin muotoinen valtavirtaan nähden. Valmistus lopetettiinkin vuonna 1959 oltuaan markkinoilla vain vuoden verran. Vuonna 1967 puolestaan Gibson päätti jatkaa mallin valmistusta ja ei ole sittemmin lopettanut sitä. Flying V ei ole itsessään saavuttanut huimaa suosiota, mutta merkittävän siitä tekee se, että se on ollut ratkaisevana vaikuttajana esimerkiksi Jackson King V sekä Jackson Randy Rhoads -kitaroiden suunnittelussa. Nämä edellä mainitut ovat menestyneet hyvin.

Lähteet
-------

* Gibson Flying V, Zuitar Guitar DataBase (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  Denyer, Ralph, 1992: Suuri kitarakirja (ISBN 951-0-20072-7)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Gibson Flying V** Wikimedia Commonsissa
**Gibraltarin piiritys** oli Reconquistan aikana, vuonna 1309 tapahtunut taistelu. Gibraltaria puolustaneet Granadan kuningaskunnan muslimit antautuivat sen jälkeen Kastilian kuningaskunnan voitoilla. Gibraltar oli tämän jälkeen 24 vuoden ajan espanjalaisilla, kunnes muslimit valloittivat sen uudestaan vuoden 1333 piirityksessä.

Tausta ja taistelu
------------------

Reconquista oli edennyt jo hyvin 1200-luvulla, ja vuosisadan puolivälin jälkeen Kastilian kuninkaat pyrkivät pääsemään etelään jo Gibraltarinsalmelle. Sen hallitseminen estäisi uusien valtauksien tulemisen Pohjois-Afrikasta. Kastilian kuningas Ferdinand IV ja Aragonian Jaakko II yhdistivät voimansa 1309. Ferdinand piiritti Algecirasia ja Jaakko Almeríaa. Algecirasin piirityksen aikana Ferdinand huomasi Gibraltarin haavoittuvuuden ja lähetti joukkoja valtaan sen.

Ferdinand lähetti Alonso Pérez de Guzmánin hyökkäämään Gibraltarille maitse, ja samaan aikaan Kastilian laivasto Jaspert V de Castellnoun johdolla saartoi sen. Gibraltarin puolustajat eivät kestäneet piiritystä ja neuvottelivat pian antautumisehdoista. Maurit antautuivat lopulta 12. syyskuuta, ja Gibraltar siirtyi espanjalaisten haltuun.

Seuraukset
----------

Vaikka Gibraltar ei ollut yhtä merkittävä kuin viereinen Algeciras, voitto oli merkittävä saavutus, ja se antoi Kastilialle pysyvän tukikohdan Gibraltarinsalmelle. Ferdinand saapui Gibraltarille todennäköisesti 14. syyskuuta ja määräsi vaurioituneiden muurien korjaamisen sekä uuden kaleereille turvallisen telakan rakentamisen. Gibraltarin asukkaista monet lähtivät pakoon, sillä antautumissopimuksen mukaan 1 125 muslimia muutti Marokkoon, sillä he eivät halunneet jäädä espanjalaisvallan alle.

Gibraltar oli 24 vuoden ajan Kastilian yksinäinen tukikohta keskellä muslimialueita. Se oli kuitenkin heikosti puolustettu, eikä sitä pystytty varustamaan kunnolla, sillä Kastilialla ei ollut vakituista laivastoa. Marokkolaisjoukot valtasivatkin sen takaisin muslimeille vuoden 1333 piirityksessä.

Lähteet
-------

* Fa, Darren & Finlayson, Clive: *The Fortifications of Gibraltar 1068-1945*. Oxford: Osprey Publishing, 2006. ISBN 978-1-84603-016-1. Google-kirjat (viitattu 9.9.2012). (englanniksi)
* O’Callaghan, Joseph F.: *The Gibraltar Crusade*. Philadelphia: University of Pennsylvania Press, 2011. ISBN 978-0-8122-4302-4. Google-kirjat (viitattu 9.9.2012). (englanniksi)
* Rogers, Clifford J. (toim.): *The Oxford Encyclopedia of Medieval Warfare and Military Technology*. New York: Oxford University Press, 2010. ISBN 978-0-19-533403-6. Google-kirjat (viitattu 9.9.2012). (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Fa & Finlayson, s. 11.
2. 1 2 3  Rogers, s. 209.
3. 1 2 3  O’Callaghan, s. 128–129.
**Omega 7** oli miaminkuubalainen antikommunistinen terroristijärjestö. Se vastusti Fidel Castron johtamaa kommunistista hallitusta, ja sen tavoitteena oli kommunistisen hallinnon syrjäyttäminen.

Järjestö perustettiin 11. syyskuuta 1974 Sikojenlahden maihinnousuun osallistuneiden veteraanien kesken. Sen perustaja oli Eduardo Arocena, joka oli osallistunut Kuuban hallinnon vastaiseen toimintaan 1960-luvulta lähtien. "Omega" viittasi kreikkalaisten aakkosten viimeiseen kirjaimeen, ja se merkitsi järjestölle viimeistä hyökkäystä Castron hallintoa vastaan. Numero "7" viittasi järjestön alkuperäiseen jäsenmäärään. Terroristijärjestö Omega 7 syyllistyi kymmeniin terrori-iskuihin Yhdysvaltojen maaperällä. Kohteita olivat muun muassa Venezuelan konsulaatti, kuubalaiset ja muut Latinalaisen Amerikan maiden diplomaatit, ja myös kaikki sellaiset tahot, jotka suhtautuivat Castron hallintoon myönteisesti tai eivät olleet vahvasti Castron hallintoa vastaan. Tuhoisimman iskunsa järjestö toteutti 6. lokakuuta 1976, kun se tuhosi Cubana Airlines -matkustajakoneen Barbadoksen ilmatilassa. Iskussa kuoli 73 ihmistä. Järjestön toiminta loppui käytännössä siihen, kun järjestön perustaja Arocena (joka käytti koodinimeä "Omar") tuomittiin elinkautiseen Manhattanilla vuonna 1984.

Lähteet
-------

1. ↑  Gus, Martin: *The SAGE Encyclopedia of Terrorism, Second Edition*, s. 446. SAGE Publications, 2011. ISBN 9781483305646. Teoksen verkkoversio.
2. 1 2  Elfrink, Tim: Let Terrorist Eduardo Arocena Go *Miami New Times*.  25.9.2008. Viitattu 14.6.2016.
3. ↑  Lubasch, Arnold H.: EXILE IS CONVICTED AS OMEGA 7 LEADER *The New York Times*.  23.9.1984. Viitattu 14.6.2016.
4. ↑  Treaster, Joseph B.: SUSPECTED HEAD OF OMEGA 7 TERRORIST GROUP SEIZED *The New York Times*.  23.7.1983. Viitattu 14.6.2016.
5. ↑  Chomsky, Aviva: *A History of the Cuban Revolution*, s. 73. John Wiley & Sons, 2015. ISBN 9781118942291. Teoksen verkkoversio.
6. ↑  The Miami mafia’s September 11 *Latin American Studies*.  11.9.2002. Viitattu 14.6.2016.
7. ↑  Lubash, Arnold H.: EXILE IS CONVICTED AS OMEGA 7 LEADER *The New York Times*.  23.9.1984. Viitattu 14.6.2016.
*Tämä artikkeli käsittelee uskonnollista termiä. Sanan täsmennyssivu käsittelee sanan ja siihen liittyvien sanojen muita merkityksiä.*
**Mysteeri** tarkoittaa uskontoon liittyviä yliluonnollisia ilmiöitä. Esikristillisiä uskontoja, joissa on tällaisia ilmiöitä, sanotaan mysteeriuskonnoiksi. Ne olivat suosittuja antiikin Kreikassa ja Roomassa.

Idän kristillisissä kirkoissa mysteereillä viitataan sakramentteihin. Alkukirkon aikaan ne salattiin pakanoilta.

Lähteet
-------

1. ↑  Chrisholm, Hugh: "Mystery", *The Encyclopaedia Britannica : a dictionary of arts, sciences, literature and general information (Volume 19)*, s. 117–123. New York: Cambridge University Press, 1911. encyclopaediabri19chisrich. Teoksen verkkoversio (viitattu 16.11.2018). (englanniksi)
2. ↑  Eastern Orthodox Church *Religion*.  11.6.2008. BBC. Viitattu 16.11.2018. (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Sacred mysteries
**Luna 9** (ven. Луна-9) oli ensimmäinen Kuun pinnalle pehmeästi laskeutunut avaruusluotain, jonka lähetti Neuvostoliitto. Se lähetti radioteitse Maahan ensimmäiset Kuun pinnalta koskaan otetut valokuvat. Kuvat olivat mustavalkoisia. Luna 9 laukaistiin 31. tammikuuta 1966 ja se laskeutui Kuun pinnalle 3. helmikuuta. Luna koostui laiteosasta ja laskeutumisosasta. Laskeutumisessa pallomainen laskeutumisosa lensi laiteosasta irti ja avautui. Sen laskeutumisosassa oli radiolaitteet, ajoitusjärjestelmä, lämmönsäätelyjärjestelmät, tieteellisiä laitteita, voimanlähteitä ja kamerajärjestelmä.

Laskeuduttuaan Myrskyjen valtamereen (*Oceanus Procellarum*), neljä pyöreän laskeutumiskapselin yläosan muodostanutta kansiosaa aukenivat ja tukivat luotaimen Kuun pintaa vasten. Jousien avulla toimineet antennit nousivat ylös, ja peilien avulla toiminut televisiokamera aloitti Kuun pinnan valokuvaamisen. Luotain lähetti maahan radioaaltojen avulla tietoja seitsemässä eri vaiheessa, jotka yhteensä kestivät 8 tuntia ja 5 minuuttia. Luna 9 oli osunut 25-metrisen kraatterin loivalle rinteelle, jolla oli basalttia muistuttavaa kiveä. Kuvassa näkyi soraa ja lohkareita. Britit saivat siepattua Jodrell Bankin teleskoopilla Luna 9:n radioteitse lähettämiä kuvia ennen virallista julkistamista. Luotaimen paristot loppuivat 6. helmikuuta 1966.

Lähteet
-------

1. 1 2  NASA - NSSDC - Spacecraft - Trajectory Details NASA.  Arkistoitu 21.7.2015. Viitattu 30.7.2015.
2. ↑  NASA - NSSDC - Spacecraft - Details NASA. Viitattu 30.7.2015.
3. ↑  Karttunen, Hannu: *Matkalla avaruuteen. Avaruustutkimuksen historia ja tekniikka*, s. 54. Helsingissä: Otava, 2009. ISBN 978-951-1-23174-5.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Luna-ohjelma |
| --- |
|  |
| Luotaimet | 
* Luna 1
* Luna 2
* Luna 3
* Luna 4
* Kosmos 60
* Luna 5
* Luna 6
* Luna 7
* Luna 8
* Luna 9
* Kosmos 111
* Luna 10
* Luna 11
* Luna 12
* Luna 13
* Luna 14
* Luna 15
* Kosmos 300
* Kosmos 305
* Luna 16
* Luna 17
* Luna 18
* Luna 19
* Luna 20
* Luna 21
* Luna 22
* Luna 23
* Luna 24

 |
|  |
| Kuukulkijat | 
* Lunohod 1
* Lunohod 2
* (Lunohod 3 – laukaisematon)

 |

 |

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Kuun valloituksen aikajana |
| --- |
|  |
|   Neuvostoliitto
  Yhdysvallat
  Japani
  Kiina
  Eurooppa
  Intia |
|  |
|  |
|  |
|   Neuvostoliitto
  Yhdysvallat
  Japani
  Kiina
  Eurooppa
  Intia |

 |
**Lunascape Orion** on verkkoselain. Sen kehittelytyö aloitettiin 2001 Tokiossa.
Vuonna 2008 selain julkaistiin kansainvälisille markkinoille ja Lunascape avasi toimiston Sunnyvalessa, Yhdysvaltain Kaliforniassa.
Selaimen viimeisin päivitys on helmikuulta 2018.

Lunascape on yksi niistä selaimista, jotka kuuluvat tätä artikkelia laadittaessa*milloin?* selainvalinta-valikkoon. Tuo valikko ilmestyy Microsoftin Windows-käyttöjärjestelmän saapuneitten päivitystietojen muassa. EU määräsi Microsoftin tarjoamaan vaihtoehtoja, omalle Internet Explorer (IE) -selaimelleen.

Lunascape Orion on artikkelin kirjoitushetkellä*milloin?* ainoa selain, joka kykenee käyttämään kolmea eri selainmoottoria samanaikaisesti. Niin ikään kesken selauksen voidaan selainmoottoria vaihtaa. Kirjauduttaessa eri yhteisöpalveluihin, jollainen Wikipediakin on: saattaa äkillinen istunnon aikana tapahtuva tahaton uloskirjautuminen olla mahdollista, mikäli selainmoottoria vaihdetaan session aikana.

Lunascape -selaimesta on olemassa suomenkielinen versio, joka on numeroinniltaan 6. Selaimen koko, taikka vaatima muistitila on noin hieman alle 50 megatavua (Mt). Ohjelman vaatima muistitila on optionaalista, eli käyttäjän tekemistä valinnoista riippuvaista. Pienin latausoptio vie muistitilaa arviolta 17 Mt verran, jossa ei ole mukana WebKit-ydintä. Selaimen vaatiman tiedoston lataaminen tapahtuu fyysisesti Japanista (verkkopäätteen tunnus: "jp").

Lunascape Orion toimii ainakin Microsoftin Windows- käyttöjärjestelmissä, myös Windows 7:ssä. Englanninkielisenä on saatavilla oleva tuorein versio 6.8.0 (sekä suomenkielisenä 6.4.1). Selainohjelman lataaminen sekä käyttö ovat maksuttomia.

Lunascape Orionin käyttämät selainmoottorit
-------------------------------------------

* Trident (versio 9.0.8)
* Gecko (versio 3.6.28)
* WebKit (versio/build 1.3.7)

Lähdetieto, sekä selainohjelman virallinen kotisivu
---------------------------------------------------

Lunascapen kotisivut
**Savukosken kirkonkylä** on Savukosken kunnan ainoa taajama. Se on Kemihaaran varrella siten, että sen pohjoispuolelle jäävät Savukosken kirkko, hautausmaa, koulu, kunnanvirasto, terveysasema ja tori. Hautausmalle on haudattu muun muassa tunnetut vaikuttajat Gabriel Kaleb Savukoski eli *Sau-herra*, Aleksi Hihnavaara eli *Mosku* sekä Veijo Nylund eli *Sota-Roope*; vanhin hauta vuodelta 1917 kuuluu itävaltalaiselle sotavankeudesta pakoa yrittäneelle Josph Nemethille.. Eteläpuolella on museo sekä Vitikan, Anttilan ja Jänkölän tilat. Joen ylittävän sillan kautta pääsee muun muassa Mukkavaaran ja Akansuvannon pikkukyliin. Sallaan menevä tie ylittää idässä joen vasta noin viiden kilometrin päässä Tenniöjoen laskukohdan yläpuolella. Länteen päin pääsee jokivartta seuraten Pelkosenniemelle. Kolmanteen naapuriin Sodankylään voi kulkea kahta kautta: eteläisempää Pelkosenniemen reittiä ja sitten Kitisen vartta tai pohjoista kautta Värriön, Tanhuan ja Kelujärven kautta. Viime sotien välillä noin vuonna 1940 rakennettu Salpalinja kulkee kirkonkylän tuntumassa.

Historiaa ja kulttuuria
-----------------------

Savukoski on ollut vuosisatoja harvaanasuttua saamelaisasutusta. Suomalaiset ovat tulleet oikeastaan vasta 1700-luvulla vesireittien kautta. Kristinusko näyttää tulleen idästä päin, ja evankelis-luterilainen kirkko on rakennettu rajakirkoksi vasta vuonna 1956 pienenä sisältäen asuinrakennuksen, kellotapuli pari vuotta myöhemmin. Savukosken seurakunta erotettiin Sodankylän pastoraatista 1916, mutta vuodesta 1931 se on kuulunut Pelkosenniemen seurakuntaan. Savukosken kirkonkylän polttivat saksalaiset sotilaat Lapin sodassa. 

Savukosken kirkonkylällä on Korvatunturin koulu sekä Savukosken lukio sekä esiopetusta. Muuta kulttuuritarjontaa tuovat Kemijärven kansalaisopisto sekä Koillis-Lapin musiikkiopisto.

Savukosken kirkonkylää pidetään valtakunnallisesti arvokkaana kulttuurimaisemana, koska maisemassa yhdistyvät soisuus ja korkeuserot, lähinnä Mukkavaara, lisäksi säilyneet jokitörmät molemmin puolin jokea, vaikka kirkon puolella on omakotitaajama ja vastapuolella maalaismaisemaa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Savukosken hautausmaa *GEOCACHING*. Viitattu 3.3.2019.
2. 1 2  Matleena Muhonen ja Mervi Savolainen: 34.KEMIJOEN VARREN KULTTUURIMAISEMAT: SAVUKOSKEN KIRKONKYLÄN JOKIMAISEMA *Etelä- ja Keski-Lapin valtakunnallisesti ja maakunnallisesti arvokkaat kulttuurimaisemat*.  2013. Lapin ELY-keskus. Viitattu 3.3.2019.
3. 1 2  Savukosken kunta *Savukosken kunta*. Viitattu 3.3.2019.

Lapin maakunnan kuntien hallinnolliset keskukset

|  |
| --- |
| Ahola (Posio) • Hetta (Enontekiö) • Ivalo (Inari) • Kemin keskustaajama • Kemijärven keskustaajama • Kittilän kirkonkylä • Kolarin kirkonkylä • Laurila (Keminmaa) • Muonion kirkonkylä • Pelkosenniemen kirkonkylä • Pellon kirkonkylä • Ranuan kirkonkylä • Rovaniemen keskustaajama • Sallan kirkonkylä • Savukosken kirkonkylä • Simon asemanseutu • Sodankylän kirkonkylä • Tervolan kirkonkylä • Tornion keskustaajama • Utsjoen kirkonkylä • Ylitornion kirkonkylä |
| Katso myös: Luettelo Suomen taajamista • Luettelo Suomen kunnista |
**Salisylaattipaju**, eli **rohdospaju** on luonnonlääketeollisuuden, erit. pajurohdosten raaka-aineeksi viljelty paju[1]. Salisylaattipajun kuori ja lehdet sisältävät runsaasti salisylaatteja, kuten salisiinia ja salikortiinia, sekä muita fenolisia glukosideja[2]. Nämä yhdisteet toimivat pajurohdosten tehoaineina, mutta suojaavat myös pajua sen luontaisilta tuholaisilta[3].

Suomalaisista pajulajeista mustuvapaju (*Salix myrsinifolia* Salisb.) sopii hyvin rohdostuotantoon voimakkaan kasvunsa sekä korkeiden salisylaattipitoisuuksiensa vuoksi[4]. Kotimaisissa tutkimuksissa mustuvapajun on todettu sopivan hyvin lyhytkiertoviljelyyn, jossa siitä on sopivalla viljelytekniikalla saatu hyviä salisylaattisaantoja. Suomessa salisylaattipajua ei kuitenkaan tällä hetkellä viljellä.

Lähteet
-------

1. ↑  Julkunen-Tiitto, R. and Meier, B. 1992. Variation in growth and secondary phenolics among field-cultivated clones of *Salix myrsinifolia*. Planta Medica 58:77–80.
2. ↑  Julkunen-Tiitto, R. 1989. Phenolic constituents of Salix: a chemotaxonomic survey of further Finnish species. Phytochemistry 28:2115–2125.
3. ↑  Heiska, S. Tikkanen, O-P. Rousi, M. and Julkunen-Tiitto, R. 2007. Bark salicylates and condensed tannins reduce vole browsing amongst cultivated dark-leaved willows (*Salix myrsinifolia*). Chemoecology 17:245–253.
4. ↑  Heiska, S. Rousi, M. Turtola, S. Meier, B. Tirkkonen, V. and Julkunen-Tiitto, R. 2005. The effect of genotype and cultivation method on the total salicylate yield of dark-leaved willows (*Salix myrsinifolia*). Planta Medica 71:1134–1139.
**Sutherland Springs** on kunnallishallinnoton alue Yhdysvalloissa Texasin osavaltiossa. Se sijaitsee noin 32 kilometriä San Antoniosta itään U. S. Route 87:n varrella. Vuoden 2000 väestönlaskennan mukaan paikkakunnalla asui 362 ihmistä.

Sutherland Springs sijaitsee Cibolo Creekin länsirannan tontilla, joka määriteltiin vuonna 1854 John Sutherlandille, joka oli asettunut alueelle vuonna 1849. Hän oli avannut vuonna 1851 kotiinsa vaunupysäkin ja postitoimiston. Sutherland Springsista tehtiin vuonna 1860 Wilsonin piirikunnan pääkaupunki, mutta pääkaupunki siirrettiin sisällissodan jälkeen Floresvilleen.

Whitehall on yksi harvoja paikkakunnan säilyneistä varhaisista rakennuksista. Vuonna 1848 valmistunut rakennus kuuluu National Register of Historic Places -rekisteriin.
Sutherland Springsiin alkoi tulla matkailijoita, kun rautatie rannikolta San Antonioon valmistui vuonna 1877. Paikkakunta siirrettiin vuonna 1910 uudelle paikalle, mihin muuttivat myös suurin osa vanhan kylän yrityksistä. Sutherland Springs oli suosittu lomakohde, sillä siellä oli pienellä alueella useita mineraalipitoisia lähteitä. Lokakuussa 1913 tulva tuhosi lähteet ja paviljongit, eikä paikkakunnan matkailuala toipunut siitä. Sutherland Springs muutti vanhalle paikalleen, ja uusi asuinalue oli käytännössä autioitunut vuoteen 1940 mennessä.

Sutherland Springsin asukasluku laski matkailualan heikkenemisen jälkeen. Vuonna 1920 siellä oli ollut noin 400 asukasta, mutta vuonna 1980 enää 114. Asukasmäärä on kasvanut hieman taas 1980-luvun alun jälkeen.

Sutherland Springsin pienessä baptistikirkossa tapahtui 5. marraskuuta 2017 ammuskelu, jossa kuoli 26 ihmistä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  McCaslin, Richard B.: Sutherland Springs, TX *Handbook of Texas Online*.  15.6.2010. Texas State Historical Association. Viitattu 6.11.2017. (englanniksi)
2. 1 2  Montgomery, David & Mele, Christopher & Fernandez, Manny: Gunman Kills at Least 26 in Attack on Rural Texas Church *NYTimes.com*.  5.11.2017. The New York Times Company. Viitattu 6.11.2017. (englanniksi)
3. ↑  Whitehall National Park Service. Viitattu 6.11.2017. (englanniksi)
4. ↑  Sutherland Springs, Texas Texas Escapes. Viitattu 6.11.2017. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Sutherland Springs** Wikimedia Commonsissa
ITU:n määrittelemät radiotaajuusalueet
**SHF** (**superkorkea taajuus**, engl. *super high frequency*) on Kansainvälisen televiestintäliiton (ITU) termi radiotaajuusalueelle, joka kattaa 3–30 GHz:n radioaallot (aallopituusalue 1–10 cm; *senttimetriaallot*).
SHF on akronyymi englannin kielen sanoista *super high frequency* (superkorkea taajuus).

Taajuusalueen radioaallot etenevät suoran etenemisen mallin mukaan. Aallonpituus on 1–10 cm, jolloin antennit saadaan erittäin pieniksi tai vaihtoehtoisesti metriluokan kokoisilla antennilla saadaan erittäin suuria vahvistuksia, jolloin säteily suuntautuu pieneen tilaan.

Taajuusalueen alapäätä (3–5 GHz) käytetään myös ns. troposfäärisirontayhteyteen eli tropolinkeissä. Tämä yhteys perustuu alle 10 kilometrin korkeudessa oleviin ilmakehän pyörteisiin ja muihin epätasaisuuksiin, jotka sirottavat niihin osuvan SHF-alueen radioaaltoja.

Sää alkaa radioaaltojen taajuuksien kasvaessa vaikuttaa ensimmäisen kerran SHF-alueella, lähinnä sateen vuoksi. Voimakas sade vaimentaa SHF-alueella sähkömagneettista säteilyä.

Alueen suuntaaviin antenneihin perustuvien linkkien havaitseminen, kuuntelu ja häirintä on erittäin vaikeaa. Muun muassa Yhdysvaltojen armeijan MSE-viestijärjestelmä käyttää 15 GHz:n lyhyen kantaman (n. 8 km) linkkejä (*down the hill*) esikunnan ja korkeammalla olevan alueellisen viestikeskuksen tai kaukolinkin välillä.

Suuren vahvistuksen antennien käytössä on vaikeaa suunnata antenni vasta-asemaan etenkin siirtyvässä käytössä.

Lähteet
-------

1. ↑  Kovrigin, Alexandr: VLF- ja ELF-aaltojen mittaaminen ja käyttökohteet (PDF) *urn.fi*. Viitattu 6.10.2021.
2. ↑  J. Korpela: Sähkömagneettinen spektri *jkorpela.fi*. Viitattu 6.10.2021.
3. 1 2 3  Nomenclature of the frequency and wavelength bands used in telecommunications *itu.int*.  8/2015. Viitattu 6.10.2021. (englanniksi)
4. ↑  Kresimir Malaric: *EMI Protection for Communication Systems*, s. 28. Artech House, 2009. ISBN 9781596933149. (englanniksi)

Radio

|  |  |
| --- | --- |
| ITU-radiotaajuusalueet | 
* ELF
* SLF
* ULF
* VLF
* LF
* MF
* HF
* VHF
* UHF
* SHF
* EHF
* THF

 |
| AM-alueet | 
* SW ('lyhyet aallot')
* MW ('keskipitkät aallot')
* LW ('pitkät aallot')

 |
| FM-alueet | 
* ULA (ultralyhyet aallot)

 |
| Modulaatiot | 
* Amplitudimodulaatio (AM)
* Taajuusmodulaatio (FM)

 |
| Muuta | 
* Aallonpituus
* DAB (digiradiotekn.)
* DRM (digiradiotekn.)
* Radioaalto
* Radiotaajuusalueet

 |

Sähkömagneettinen säteily

**Sähkömagneettinen spektri:** gammasäteily • röntgensäteily • ultraviolettisäteily • valo • infrapunasäteily • alimillimetrisäteily • mikroaallot • radioaallot

---

**Radiotaajuusalueet**: THF • EHF • SHF • UHF • VHF • HF • MF • LF • VLF • ULF • SLF • ELF

---

**Valo**: violetti • sininen • syaani • vihreä • keltainen • oranssi • punainen
**Kamajauhola** oli Jääsken eteläisimmässä osassa sijainnut kylä, jonka naapurikyliä olivat muun muassa Ahvola, Oravala ja Ihalempiälä. Kamajauhola rajoittui itäpuolella Antreaan, etelässä Ahvolaan. 

Kylän läpi kulki Jääskestä Viipuriin johtava maantie. Lähin rautatieliikennepaikka oli Hannilan asema Antreassa, ensimmäisen Karjalan radan varrella, noin 4-5 kilometrin päässä.

Läheisimpiä vesistöjä olivat pienehköt Oravalanjärvi ja Ahvolanjärvi sekä pieni Ilmalampi, joka sijaitsi kylän rajalla. Kylän läpi virtasi pieni puro, joka laski Ilmalampeen. Kylän maisema muodostui peltoaukeista ja mäistä, joille myös talot oli rakennettu. Näistä huomattavmpia olivat kylän keskustassa sijaitseva Tihveränmäki sekä Heramäki. Kylässä oli vuosien 1870–1879 rippikirjassa 2 maakirjataloa, jotka tosin olivat jakautuneet useille tilanhaltijoille.

  

Jääski

|  |  |
| --- | --- |
| Kylät | Ahola • Ahtiala • Ahvola • Eevala • Einola • Haikola • Hallikkala • Hirsilampi • Hyppölä • Hämälälä • Ihalempiälä • Jakola • Jakovala • Järvenkylä • Kamajauhola • Kaplahala • Kasila • Kemppilä • Kiljolanmaa • Kirkonkylä • Kiurula • Kokkola • Kostiala • Kuurmanpohja • Kyyrölä • Kärenniemi • Kärkkäälä • Kärättilä • Laitila • Laukkala • Littula • Lokkarila • Lottola • Meltola • Myllölä • Niemi • Näträmälä • Oravala • Pajarila • Patjaala • Pelkola • Penttilä • Pieppola • Puujalka • Päähkälä • Ranssila • Riikola • Rikkola • Rossila • Rouhiala • Räikkölä • Seppälä • Soperonmaa • Suikkala • Sunila • Teppanala • Tollola • Velkula • Vetelälä • Virola • Virolansalo |
| Muut | Enso |
**Kalógria** (kreik. Καλόγρια) on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Dytikí Achaḯan kuntaan, Akhaian alueyksikköön ja Länsi-Kreikan alueeseen. Aiemmin kylä kuului Lárissoksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Dytikí Achaḯan kunnan Lárissoksen kunnallisyksikköön. Kalógria on osa Áraxoksen kyläyhdyskuntaa. Kylän väkiluku on 29 (vuonna 2011).

Kalógria sijaitsee Peloponnesoksen niemimaan luoteisrannikolla Joonianmeren rannalla Lárissos-joen suussa, noin 45 kilometriä länteen Patraksen kaupungista. Sen ympäristö on Kotýchin ja Strofylián kosteikkojen kansallispuistoa, ja sen länsipuolella sijaitsee suojelualueeseen kuuluva Prókopos-järvilaguuni ja eteläpuolella Strofylián metsä.

Kalógrian ranta
---------------

Kalógria tunnetaan erityisesti pitkästä Kalógrian hiekkadyynirannasta.

* 
* 
*

Lähteet
-------

1. 1 2  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. 1 2  Kalogria Beach *Patras Info*. Viitattu 3.9.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kalógrian ranta** Wikimedia Commonsissa
**Kamakai** (m.kreik. Καμακαί, lat. *Camacae*) eli **Kemakai** (m.kreik. Κεμακαί, lat. *Cemacae*) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Bottikessa nykyisen Chalkidikín niemimaan länsiosassa Kreikassa. Sen tarkkaa sijaintia ei tunneta, mutta se sijoitetaan lähelle Kalindoiaa. Kaupunkivaltion alue tunnettiin nimellä *Kamakaia* (Καμακαία, lat. *Camacaea*).

Kamakain historiasta ei tiedetä paljoakaan. Kaupungin arvellaan olleen olemassa poliksena suuren osan klassista kautta ja ainakin vielä hellenistisen kauden alkuun vuoteen 323 eaa. Klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Kamakai kuului Bottiken polisten liittoon sekä Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja se esiintyy liiton verotusluetteloissa yhden kerran vuonna 421/420 eaa.

Aleksanteri Suuri antoi kaupungin alueet makedonialaisille vuonna 323/322 eaa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Hansen, Mogens Herman & Nielsen, Thomas Heine: "576 Kamakai", *An Inventory of Archaic and Classical Poleis*. An Investigation Conducted by The Copenhagen Polis Centre for the Danish National Research Foundation. Oxford: Oxford University Press, 2004. ISBN 0-19-814099-1.
2. ↑  Kamakai *Pleiades*. Viitattu 1.6.2020.
**Tanimbarinkakadu** (*Cacatua goffiniana*) on yksi Indonesian kotoperäisistä papukaijalajeista. Se kuuluu töyhtökakadujen sukuun.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Tanimbarinkakadun pituus on 32 cm ja paino noin 300 grammaa. Sen höyhenpuku on kokonaan valkoinen, pään ja rinnan höyhenet toisinaan lohenpunertavat ja siipien ja pyrstön alapinta kellanvalkoiset. Paljas rengas silmän ympärillä on valkoinen, nokka vaaleanharmaa, koivet harmaat ja iiris koiraalla tummanruskea, naaraalla punertava. Päälaen töyhtö nousee pystyyn, kun lintu on kiihtynyt. Sukupuolet ja nuoret linnut ovat höyhenpuvultaan samanlaisia.

Esiintyminen
------------

Tanimbarinkakadut elävät Indonesian kaakkoisosassa Tanimbar-saariin kuuluvilla Yamdenan ja Laratin saarilla. Lisäksi lajia on siirtoistutettu Kain saarelle ja Singaporeen. Populaation koko on noin 300 000–400 000 yksilöä. Laji on silmälläpidettävä elinympäristöjen tuhoutumisen ja kaupallisen lemmikkieläinkaupan takia.

Elinympäristö
-------------

Tanimbarinkakadun elinympäristöä ovat alavien maiden metsät, puutarhat ja puistot.

Lisääntyminen
-------------

Pesä on puunkolossa. Munamäärä on kaksi, joskus kolme.

Ravinto
-------

Ruokavalio koostuu siemenistä, pähkinöistä, hedelmistä, marjoista sekä luultavasti hyönteisistä ja niiden toukista.

Lähteet
-------

* Forshaw, Joseph M. & Cooper, William T. 1977: Parrots of the World. - T.F.H. Publications, Inc. New Jersey. ISBN 0-87666-959-3
* World Parrot Trust (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  BirdLife International: *Cacatua goffiniana* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.2*.  2012. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 3.5.2014. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q757402
* Wikispecies: Cacatua goffiniana
* ARKive: cacatua-goffiniana
* Avibase: 67EE6F845DA552A4
* BirdLife: 22684800
* BOLD: 113959
* BOW: tancoc1
* eBird: tancoc1
* GBIF: 2479886
* iNaturalist: 117152
* ITIS: 714024
* IUCN: 22684800
* NCBI: 12983
* Species+: 9618
* TSA: 3029
* Xeno-canto: Cacatua-goffiniana

 |

 |
Ryan Center for the Musical Arts on tiedekunnan keskeinen rakennus.
**Henry and Leigh Bienen School of Music** (ennen vuotta 2008 **Northwestern University School of Music**) on yhdysvaltalainen musiikkialan oppilaitos, hallinnollisesti yksi Northwestern-yliopiston tiedekunnista. 

Se on yksi Yhdysvaltojen vanhimmista tutkintoon tähtäävistä musiikkialan oppilaitoksista. Koulun juuret ovat vuonna 1873 perustetussa konservatoriossa, joka perustettiin kahden naisten collegen yhdistyessä. Nykyisin sillä on 135 henkeä henkilökuntaa ja noin 600 opiskelijaa.

Koulu on tarjonnut vuosikymmenien ajan mahdollisuuksia suorittaa kaksoistutkinto, jossa musiikin lisäksi valmistutaan maisteriksi luonnontieteiden, tekniikan, kulttuurin tai markkinoinnin alalta.

Vuodesta 2004 alkaen koulu on myöntänyt joka toinen vuosi Nemmers-palkinnon (Michael Ludwig Nemmers Prize in Music Composition) ansioituneelle säveltäjälle. Sen ovat voittaneet muun muassa Kaija Saariaho (2008) ja Esa-Pekka Salonen (2014).

Lähteet
-------

1. ↑  History *Bienen School of Music*. Viitattu 28.4.2016.
2. ↑  Northwestern University Bienen School of Music *majoringinmusic.com*. Viitattu 28.4.2016.
3. ↑  Michael Ludwig Nemmers Prize in Music Composition *Northwestern University School of Music*.  Arkistoitu 20.12.2016. Viitattu 28.4.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Peterson's: Henry and Leigh Bienen School of Music (englanniksi) (petersons.com)
* Henry and Leigh Bienen School of Music (pdf) (englanniksi) (music.northwestern.edu)
Henry Wood
**Henry Joseph Wood** (1869–1944) oli brittiläinen orkesterinjohtaja ja säveltäjä, jonka tuotantoon kuuluu messuja, oratorio, koomisia oopperoita ja operetteja. Wood oli kymmenvuotiaana urkurinsijainen Lontoossa, vuonna 1883 konserttisoittaja sekä oopperakapellimestari vuodesta 1890. Vuodesta 1895 kuolemaansa asti hän johti perustamaansa kävelykonserttisarjaa, joka nykyisin tunnetaan Proms-festivaalina. Konserteista kasvoi historiallisia instituutioita. Hänen toimintansa lisäsi suomalaisen (Sibeliuksen), venäläisen, ranskalaisen ja saksalaisen musiikin tunnettuutta Englannissa. Silti hänen alaansa kuului myös kotimaista musiikkia.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Factum, osa 8*, s. 184. Espoo: Weilin & Göös, 2005. ISBN 951-35-6682-X.
2. 1 2  Iso tietosanakirja, osa 15 vuodelta 1939, palsta 881
3. ↑  Otavan Suuri Ensyklopedia, s. 7859

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Henry Wood**.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
	+ 2
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Omakuva 2010
**Henry John Carl Wuorila-Stenberg** (Oik. Stenberg, s. 6. helmikuuta 1949 Helsinki) on suomalainen taidemaalari, jonka useissa teoksissa on ekspressionismin ja surrealismin sävyjä.

Henkilöhistoria
---------------

Wuorila-Stenberg opiskeli Suomen taideakatemian yhteydessä 1967–1968 Erkki Heikkilän koeluokalla ja sen jälkeen Vapaassa taidekoulussa Tor Arnen ja Unto Pusan ohjauksessa. Hän jatkoi opintojaan Accademia di Belle Artissa Roomassa 1970–1971. Vuonna 1971 hän siirtyi Länsi-Berliiniin ja suoritti akateemisen loppututkinnon Hochschule für Bildende Künstessä 1974. Vuonna 1978 hän opiskeli Dresdenin Hochschule für Bildende Künstessä anatomiaa Gottfried Bammesin johdolla. Wuorila-Stenberg on toiminut maalaustaiteen opettajana Taideteollisessa korkeakoulussa 1984–1998 ja Kuvataideakatemiassa vuosina 1996–2005 ensin maalaustaiteen tuntiopettajana ja myöhemmin professorina ja maalausosaston johtajana. Wuorila-Stenberg on ollut yhteiskunnallisesti aktiivinen ja ottanut kantaa vähäosaisten puolesta. Wuorila-Stenbergille myönnettiin Suomi-palkinto vuonna 1996 ja Pro Finlandia -mitali 2004. Taidemaalariliitto kunniajäsen vuonna 2019. Vuonna 2013 hän julkaisi omaelämäkertansa *Hämärän näkijä*.

Vanhemmat: Eläinlääkäri Harry John Robert Adolf Stenberg ja sairaanhoitaja Hillevi Marjatta Stenberg.

Taiteellinen tuotanto
---------------------

Wuorila-Stenberg aloitti ekspressionistina, mutta suuntautui 1980-luvulla abstrakteihin aiheisiin ja vaihtoi samalla öljyvärit akryyliväreihin. Sittemmin hän on yhdistänyt mainittuja tyylilajeja ja käyttänyt teoksissaan myös öljypastelliliituja.

Lähteet
-------

* Immonen, Kari; Rautio, Pessi: *Henry Wuorila-Stenberg : ristiriidasta myötätuntoon*. Helsingin kaupungin taidemuseon julkaisuja no. 83. Helsinki: Minerva, 2004. ISBN 951-8965-55-2.

### Viitteet

1. 1 2  Ilvas, Juha: *Kansallistaidetta. Suomalaista taidetta Kansallis-Osake-Pankin kokoelmissa*, s. 338-339. Henry Wuorila-Stenberg. Helsinki: Kansallis-Osake-Pankki, 1989. ISBN 951-889-000-5.

Kirjallisuutta
--------------

* Wuorila-Stenberg, Henry: *Hämärän näkijä*. Helsinki: Like, 2013. ISBN 978-952-01-0893-9.

Aiheesta muualla
----------------

* Wuorila-Stenberg.com (myös paljon teoskuvia)]
* Kuvataiteilijamatrikkeli

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Taiteenala | 
* RKD Artists

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Uppslagsverket Finland

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Keith Leroy Connor** (s. 16. syyskuuta 1957 Anguilla) on brittiläinen kolmiloikkaaja. Hän muutti synnyinmaastaan Anguillasta Britanniaan ollessaan kuusivuotias.

Connor sai hopeaa sisäratojen EM-kilpailuissa Milanossa 1978 tuloksella 16,53. Hän voitti samana vuonna kultaa Kansainyhteisön kisoissa Edmontonissa loikittuaan 17,21. Prahan EM-kilpailuissa hän oli kuudes ja Moskovan olympialaisissa 1980 neljäs.

Connor loikki sisäratojen maailmanennätyksen 17,31 Detroitissa 13. maaliskuuta 1981. Ulkorataennätyksensä 17,57 hän hyppäsi Provossa 5. kesäkuuta 1982. Hän voitti 1982 Euroopan-mestaruuden Ateenassa tuloksella 17,29 ja Kansainyhteisön kisat Brisbanessa tuulituloksella 17,81.

Connor karsiutui loppukilpailusta Helsingin MM-kilpailuissa 1983. Hän sai pronssia Los Angelesin olympialaisissa 1984 tuloksella 16,87.

Lähteet
-------

1. ↑  Keith Connor *sports-reference.com*.  Arkistoitu 24.3.2011. Viitattu 19.9.2014. (englanniksi)
2. ↑  Athletics: Connor lands Australia job *Telegraph.co.uk*.  21.3.2001. Viitattu 19.9.2014. (englanniksi)
3. 1 2 3  Keith Connor *Tilastopaja.org*. Viitattu 19.9.2014. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
4. ↑  COMMONWEALTH GAMES MEDALLISTS - ATHLETICS (MEN) *gbrathletics.com*. Viitattu 19.9.2014. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Keith Foote Nyborg** (4. maaliskuuta 1930 Ashton, Idaho – 15. syyskuuta 2019 Ashton, Idaho) oli yhdysvaltalainen liikemies ja karjankasvattaja, joka toimi Yhdysvaltain Suomen-suurlähettiläänä vuosina 1981–1986.

Tanskalaissukuinen ja sujuvaa suomea puhunut Nyborg toimi Suomessa mormonisaarnaajana 1950–1952 ja alkoi tuolloin opiskella asemamaansa kieltä. Pian palattuaan Yhdysvaltoihin hän avioitui tamperelaisen Raija-Leena Itkosen (1934–2010) kanssa. He saivat kaksi poikaa ja tyttären, joka opiskeli Suomessa.

Finlandia Ranch -nimisellä karjatilallaan Idahossa Nyborg tutustutti Suomeen lähteviä mormonisaarnaajia suomalaiseen kulttuuriin, muun muassa saunaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Suomea puhuva liikemies ja karjatilallinen.  *Helsingin Sanomat*, 12.7.1981, s. 5. Näköislehti (maksullinen). Viitattu 24.10.2020.
2. ↑  Huhtanen, Matti: Kuolleita: Rouva Raija-Leena Nyborg.  *Helsingin Sanomat*, 27.3.2010. Digilehti (maksullinen). Viitattu 24.10.2020.
3. ↑  Vahtokari, Reijo: Reagania on alettu ymmärtää. (Nyborgin jäähyväishaastattelu) *Suomen Kuvalehti*, 1986, nro 2, s. 7. Näköislehti (maksullinen). Viitattu 24.10.2020.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Keith Foote Nyborg