recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Luminara Unduli** on kuvitteellinen hahmo *Tähtien sodan* maailmassa. Hän on esiintynyt *Kloonien hyökkäys*- ja *Sithin kosto* -elokuvissa sekä *Myrskyn merkit* -kirjassa.

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**

Taustaa
-------

Luminara Unduli toimi jedinä Galaktisen tasavallan lopulla. Hänet nimitettiin jedimestariksi kymmenen vuotta ennen kloonisotia ja hänestä olisi tullut jedineuvoston jäsen, ellei Palpatine olisi vaatinut Anakin Skywalkerille tätä paikkaa ja neuvosto myöntänyt sitä, jotta Anakin voisi pitää Palpatinea silmällä. Luminara toimi yhdessä lojaalin padawaninsa, Barriss Offeen, kanssa ja he toimivat taisteluissakin täydellisesti yhdessä.

Unduli oli humanoidi ja kotoisin Mirialilta. Hänen alahuulensa oli värjätty purppuraksi ja hänen leuassaan kulki sarja mustia timanttimaisia kuvioita. Undulin silmät olivat puolestaan siniset ja iho oliivinvihreä.

Unduli oli hyvin voimakas ja ainoastaan harvat jedit vastasivat hänen tasoaan: on sanottu, että hän olisi ollut melkein samaa tasoa kuin entinen jedimestari, kreivi Dooku. Seitsemästä valosapelitekniikasta Unduli suosi Soresua, sillä hän uskoi, että tämän tyylin täysin hallitseva on voittamaton. Valosapelitaitojensa lisäksi hän oli myös harjoittanut itsestään hyvin vetreän, joten hän pystyi helposti väistämään kaikki iskut joita ei torjunut vihreällä valosapelillaan. Vuosien harjoitus olikin tuottanut tulosta, sillä hänen vartaloaankin pystyi kutsumaan aseeksi.

Hieman ennen kloonisotia Unduli ja Barriss Offee suorittivat komennusta Ansionissa yhdessä Obi-Wan Kenobin ja tämän padawanin, Anakin Skywalkerin kanssa.

Kloonisodat
-----------

Unduli taisteli Kloonisotien alussa yhdessä muiden jedien kanssa Geonosiksen taistelussa ja oli yksi harvoista selviytyjistä.

Tämän jälkeen Unduli vei Offeen Ilumin kristalliluoliin päättääkseen hänen koulutuksensa. Offeen valmistettua valosapelinsa, temppeliin hyökkäsi droideja. Kaksikko onnistui tuhoamaan puolet sadoista droideista, mutta useat niiden asettamat miinat melkein tuhosivat temppelin. Kaksikon täytyi käyttää kaikki voimansa välttääkseen tuhoutumista kivien alle. Yoda kuitenkin saapui pelastamaan heidät.

Unduli taisteli menestyksekkäästi useissa kloonisotien taisteluissa, mutta kohtasi vihdoin loppunsa Kashyyykilla, jonne hänet ja Quinlan Vos oli lähetetty. Kun Palpatinen Käsky 66 astui voimaan, omat kloonisotilaat tappoivat Undulin. Vos kuitenkin onnistui pelastautumaan Kashyykin luontoon.

Aiheesta muualla
----------------

* Luminara Unduli Wookieepediassa (englanniksi)
* Luminara Unduli Jedipediassa
**John Graham Hope Horsley de la Poer Beresford, 5. Deciesin paroni** (5. joulukuuta 1866 – 31. tammikuuta 1944), oli angloirlantilainen upseeri, virkamies ja poolonpelaaja.

Beresford opiskeli Etonissa, mutta hän liittyi armeijaan vuonna 1887, jossa hän palveli Kuninkaallisissa husaarijoukoissa Afrikassa vuoteen 1910 saakka ja hänet ylennettiin uransa aikana everstiksi. Vuonna 1910 hän peri Deciesin paronin arvonimen ja hän toimi Yhdistyneen kuningaskunnan ylähuoneen jäsenenä vuosina 1912–1944.

Beresford osallistui poolon sekajoukkueen mukana vuoden 1900 Pariisin olympialaisiin, missä hänen joukkueensa voitti kultaa.

Beresford ja hänen ensimmäinen vaimonsa Helen vuonna 1911.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  John Beresford *Athletes*. The International Olympic Committee (IOC). Viitattu 20.2.2022. (englanniksi)
2. ↑  John Beresford *Athletes*. Olympedia. Viitattu 20.2.2022. (englanniksi)
3. ↑  Polo and the Olympic Games in history *Irish Times.com*. Daily Trust. Viitattu 20.2.2022. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* VIAF
* WorldCat

 |

 |
**PKAN-tauti** on erittäin harvinainen neurodegeneratiivinen sairaus, joka aiheuttaa liikehäiriön ja muita oireita. Sen nimi tulee englannin kielen sanoista *pantothenate kinase-associated neurodegeneration* eli "pantotenaattikinaasiin liittyvä hermostorappeuma". PKAN-tauti johtuu PANK2-geenin virheestä, joka muuttaa hermokudosta ja aiheuttaa muun muassa raudan kertymistä tyvitumakkeiden alueelle. Sairaus periytyy peittyvästi autosomissa. Sen esiintyvyydeksi on arvioitu 1–3 / 1 000 000.

PKAN-taudin tyypillinen muoto alkaa aiheuttaa oireita leikki-iässä. Tyypillisiä varhaisia oireita ovat kävelyn vaikeutuminen, alaraajojen spastisuus, pakkoliikkeet, virheasennot ja puheen muuttuminen epäselväksi. Motorinen kehitys viivästyy ja oireet yleensä etenevät leikki-iässä alkavassa tautimuodossa siten, että potilas menettää kävelykyvyn ennen noin 10–15 vuoden ikää. Usein taudinkulku on kuitenkin aaltoileva, jolloin oireet saattavat välillä nopeasti pahentua ja sitten tasaantua pidemmäksi aikaa. Mitä varhaisemmin PKAN-taudin oireet alkavat, sitä todennäköisempää on laaja-alaisten oppimisvaikeuksien ilmeneminen. Monille potilaista kehittyy verkkokalvorappeuma, jonka varhaisia merkkejä ovat hämäräsokeus ja näkökentän kapeutuminen. PKAN-tautiin voi liittyä psykiatrista oireilua. Ravitsemus saattaa jäädä puutteelliseksi suun ja nielun alueen motoristen toimintojen vaikeutuessa. Taudinkulku on yksilöllinen ja vaikeasti ennakoitava, mutta leikki-iästä asti oireita aiheuttava tautimuoto johtaa yleensä ennenaikaiseen kuolemaan. Nykyhoidoilla ennuste on kuitenkin parantunut.

PKAN-taudista tunnetaan myös epätyypillinen muoto, joka on lievempi ja ennusteeltaan parempi. Se alkaa tyypillisesti aiheuttaa oireita teini-iässä tai nuorella aikuisiällä. Ensimmäisiä merkkejä voivat olla puheen häiriöt. Psyykkinen oireilu on yleistä. Se voi ilmetä persoonallisuuden muutoksina, lisääntyneenä impulsiivisuutena tai masennuksena. Verkkokalvon muutokset ovat kuitenkin epätyypillisessä tautimuodossa harvinaisia. Motorisina oireina ilmenee lihasjäykkyyttä, vapinaa ja parkinsonismia. Näille oireille luonteenomaista on epätyypillisessä tautimuodossa hidas eteneminen, mutta kävelykyvyn menettäminen taudin etenemisen myötä on mahdollista. Potilaan älyllisen tason laskua pidetään sitä epätodennäköisempänä, mitä vanhempi hän on ensimmäisten oireiden ilmetessä.

PKAN-taudin kliininen kuva kuvattiin 1920-luvun alussa, ja oireisto nimettiin ensimmäisen raportin laatineiden mukaan Hallervorden–Spatzin oireyhtymäksi. Tämä nimitys on kuitenkin myöhemmin poistunut käytöstä. PANK2-geenin virhe sairauden taustalta löydettiin 2000-luvun alussa. PKAN-taudin hoito on oireenmukainen ja voi sisältää lääkityksen, neurokirurgisia toimenpiteitä sekä arjen laajat tukitoimenpiteet. PKAN-tauti kuuluu NBIA-lyhenteellä tunnettuun tautiryhmään (*neurodegeneration with brain iron accumulation* eli "hermostorappeuma aivojen rautakertymillä").

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Helena Kääriäinen, PKAN-tauti Tukiliitto 10.11.2022, viitattu 9.7.2023
John Boyd Dunlop
**John Boyd Dunlop** (5. helmikuuta 1840 Dreghorn, Ayrshire, Skotlanti – 23. lokakuuta 1921 Dublin, Irlanti) oli skotlantilainen keksijä, ammatiltaan eläinlääkäri. John Boyd Dunlop keksi vuonna 1887 ilmarenkaan polkupyörään. Patentin hän haki keksinnölleen 7. joulukuuta 1888.

Ennen ilmarengasta polkupyörän renkaat oli tehty yleensä puusta. Ilmarenkaan ansiosta polkupyörä jousti entistä paremmin ja tämä vaikutti ratkaisevasti polkupyörän suosion kasvuun pyöräilyn mukavuuden kasvaessa merkittävästi. Hän on perustanut muun muassa renkaita valmistavan Dunlop Tyresin.

Katso myös
----------

* Polkupyörän rengas
* Polkupyörän pumppu

Aiheesta muualla
----------------

* Mr. Dunlopin makkarat, Seura, 26.10.1938, nro 43, s. 14, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Irlanti
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**PKC Group Oy** on suomalainen entinen pörssiyhtiö, joka toimii kansainvälisesti päätoimialueillaan johdinsarjatuotannossa ja elektroniikan sopimusvalmistajana. Yrityksen päätuotteina ovat hyötyajoneuvojen johdinsarjat. Vuonna 2017 intialainen Motherson Sumi Systems Limited (MSSL) osti PKC Groupin koko osakekannan ja yhtiö poistui pörssistä.

PKC suunnittelee, valmistaa ja integroi räätälöityjä sähkönjakelujärjestelmiä ja niihin liittyviä arkkitehtuurikomponentteja, ajoneuvoelektroniikkaa, johtoja ja kaapeleita erityisesti kuorma- ja linja-autoihin, kevyisiin ja vapaa-ajan ajoneuvoihin, rakennuskoneisiin sekä maatalous- ja metsätalouslaitteisiin. Lisäksi PKC suunnittelee ja valmistaa sähkökaappeja ja sähkönjakelujärjestelmiä johtaville kiskokaluston valmistajille.

Yhtiöllä on tehtaita Brasiliassa, Meksikossa, Kiinassa, Puolassa, Virossa, Serbiassa, Venäjällä, Liettuassa, Englannissa ja Arabiemiraateissa.

Historiaa
---------

PKC Groupin pääkonttori Kempeleessä
Vuonna 1969 Oy Nokia Ab:n omistama *Pohjolan Kaapeli Oy* perusti Kempeleeseen autojen johdinsarjoja valmistavan tehtaan. Uusi tehdas toimitti samaan aikaan perustetulle Uudenkaupungin autotehtaalle johdinsarjoja.

Pohjolan Kaapeli, jolla oli myös Oulun Ruskossa toimivat käämilanka-, asennusjohto- ja telekaapelitehtaat, fuusioitiin Nokia Kaapeliin vuonna 1981. Johdinsarjojen tuotanto yhtiöitettiin omaksi yhtiökseen vuonna 1990, jolloin sen nimeksi tuli *Nokia Johdinsarjat Oy*. Nokian keskityttyä yhä enemmän telekommunikaatioon, johdinsarjatehdas myytiin toimivalle johdolle.

*PK Cables Oy* perustettiin kesäkuussa 1994 ja kolmen vuoden kuluttua yritys listautui Helsingin pörssiin. PKC Group Oyj nimi oli käytössä vuodesta 2000 lähtien.

Huhtikuussa 2008 PKC Group vaihtoi toimitusjohtajaa kun Mika Karin tilalle nimitettiin hallituksen silloinen puheenjohtaja Harri Suutari. Talousjohtaja Sami Klemola erosi tehtävästään kesäkuussa 2008.

Syksyllä 2008 PKC Group hankki saksalaisen MAN:in Puolan johdinsarjaliiketoiminnan 20 miljoonalla eurolla. Maaliskuussa 2009 yhtiö ilmoitti irtisanovansa 150 henkilöä ja sulkevansa Kempeleen tehtaansa.

Syksyllä 2011 PKC osti yhdysvaltalaisen johdinsarjavalmistaja AEES inc:n noin 110 miljoonan käteissummalla. Yrityskaupan myötä yhtiön työntekijämäärä kasvoi yli 13 000:lla.

Kirjallisuutta
--------------

* P. Haapanen, H. Paronen & H. Karlsson: *Aika matka. Nokia kaapeli 75 vuotta.* Vantaa 1987.
* Kulju, Mika: *Suomalaisen alihankintateollisuuden uranuurtaja, PKC Group 1969–2004.* PKC Group 2004. ISBN 952-91-7918-9.

Lähteet
-------

1. ↑  Vehviläinen, Maija: Intialaisen Motherson Sumin ostotarjous PKC:sta toteutumassa *Arvopaperi*.  22.3.2017. Viitattu 14.5.2017.
2. ↑  PKC:n talousjohtaja erosi *hs.fi*.  12.6.2008. Helsingin Sanomat. Viitattu 12.8.2008.
3. ↑  PKC ostaa MAN:in Puolan johdinsarjaliiketoiminnan  8.10.2008. PKC Group Oyj. Viitattu 14.2.2013.
4. ↑  Helsingin Sanomat. 20.3.2009. PKC sulkee tehtaansa Kempeleessä.
5. ↑  PKC kasvaa johtavaksi globaaliksi raskaiden kuorma-autojen johdinsarjojen valmistajaksi ostamalla AEES:n  9.8.2011. PKC Group Oyj. Viitattu 14.2.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* PKC Groupin verkkosivusto
Petteri Silvań vuonna 2010
**Petteri Silván** (s. 21. lokakuuta 1972) on suomalainen endurokuljettaja.

Silván on viisinkertainen enduron henkilökohtaisten luokkien maailmanmestari. Osakilpailuvoittoja hänellä on MM-tasolla 44. Joukkuemaailmanmestaruuksia hänellä on neljä.

Kansainvälisellä tasolla Silván kilpaili viimeisen kerran vuonna 2005, jonka jälkeen jatkoi vielä kolmen kauden ajan SM-sarjassa.

Vuonna 2022 kansainvälinen moottoripyöräilyliitto FIM valitsi Silvánin Enduro Legendaksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Petteri Silván *Moottoriurheilu.tv*.  12.11.2017.  Arkistoitu 13.7.2018. Viitattu 13.7.2018.
2. ↑  Petteri Silvan nimettiin FIM Enduro legendaksi FIM vuosikokouksessa Italiassa  7.12.2022. Suomen Moottoriliitto. Viitattu 28.2.2023.
3. ↑  Arkimies, Tuomas: Petteri Silvánin, 50, sähköpostiin kilahti viesti, jota moni ei ole saanut – "Neljä kertaa ensin itse sitä tavasin" *Helsingin Sanomat*.  29.1.2023. Viitattu 28.2.2023.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**John Bettis** (s. 24. lokakuuta 1946 Long Beach) on yhdysvaltalainen populaarimusiikin sanoittaja. Hän työskenteli The Carpentersin kanssa vuodesta 1969 lähtien ja sanoitti useat lauluduon hiteistä, mukaan lukien "Top of the World", "Goodbye to Love" ja "Only Yesterday".

Bettis on yltänyt sanoittamillaan kappaleilla top 10 -listalle sekä pop-, soul- että countrymusiikissa ja hänen lauluistaan on myyty yhteensä yli 250 miljoonaa äänitettä. Hänen sanoittamiinsa hitteihin kuuluvat The Pointer Sistersin "Slow Hand" (1981), Michael Jacksonin "Human Nature" (1983) ja Madonnan "Crazy for You" (1985).

Bettis on palkittu Emmyllä kahdesti: vuonna 1988 kesäolympialaisten tunnuskappaleesta "One Moment in Time" ja vuonna 2003 kappaleesta "Where Is the Hope". Hänen *Kummisetä osa III* -elokuvaan sanoittamansa kappale "Promise Me You’ll Remember" oli ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi.

John Bettis valittiin vuonna 2011 Songwriters Hall of Fameen.

Lähteet
-------

1. ↑  John Bettis Biography (1946-) *Film Reference*. Viitattu 22.1.2013. (englanniksi)
2. 1 2  Ankeny, Jason: John Bettis *Allmusic*. Viitattu 22.1.2013. (englanniksi)
3. ↑  Hoerburger, Rob: Lyricist John Bettis Revels In Versatility.  *Billboard*, 22.8.1981, 93. vsk, nro 33, s. 37.  Nielsen Business Media, Inc. ISSN 0006-2510.   (englanniksi)
4. 1 2 3 4  John Bettis *Songwriters Hall of Fame*. Viitattu 22.1.2013. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Grammy Awards
* MusicBrainz

 |

 |
**Peugeot 106** on Peugeot’n vuosina 1991–2003 valmistama pieni henkilöautomalli. Se jakaa suuren osan tekniikastaan sisarmallinsa Citroën Saxon kanssa. Mallin seuraajaksi tuli Peugeot 107. 

Viisiovinen Peugeot 106.Peugeot’n pikkuautojen eli 100-sarjan ensimmäinen malli oli vuonna 1972 esitelty 104. Sen korvaajaksi esiteltiin vuonna 1983 Peugeot 205, mutta malli pysyi tuotannossa vuoteen 1988 saakka. Pienempi 106 esiteltiin 205:n alapuolelle vuonna 1991.

Luokitusta varten Peugeot toi markkinoille urheilullisen 106 Rallye -mallin, jossa oli 1,3-litrainen (100 hv) moottori. Auton tunnusmerkkinä oli valkoisiksi maalatut Michelinin 14-tuumaiset peltivanteet. Varustelu oli Rallyessa niukka.

Peugeot 106 RallyeVuonna 1996 malli koki kasvojenkohotuksen, jossa se sai uudet puskurit, ajovalot ja etusäleikön. Muotoilu oli aiempaa pyöreämpää. Turvallisuutta parannettiin oviin asennetuilla sivutörmäyssuojilla ja kuljettajan turvatyyny tuli vakiovarusteeksi.

106 Rallye uudistui muuta mallistoa myöhemmin vuonna 1998, ja tällä kertaa siinä oli moottorina kahdeksanventtiilinen 1,6-litrainen (103 hv). Rallye sijoittui mallistossa kalliimman 16-venttiilisen GTI:n alapuolelle, mutta etuna siihen verrattuna oli alhaisempi paino.

Facelift-mallin Peugeot 106.

Lähteet
-------

1. 1 2  Peugeot 106 Rallye review, history, prices and specs *Evo*. Viitattu 7.9.2018. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Peugeot 106** Wikimedia Commonsissa

Peugeot’n automallit

|  |  |
| --- | --- |
| Nykyiset henkilöautomallit | 
* 108
* 208
* 301
* 308
* 408
* 508
* 2008
* 3008
* 5008
* Rifter
* Traveller

 |
| Nykyiset hyötyajoneuvot | 
* Partner
* Expert
* Boxer
* Pick Up
* Landtrek

 |
| Entiset mallit | 
* 104
* 106
* 107
* 1007
* 201
* 202
* 203
* 204
* 205
* 206
* 207
* 301
* 302
* 304
* 305
* 306
* 307
* 309
* 401
* 402
* 403
* 404
* 405
* 406
* 407
* 504
* 505
* 601
* 604
* 605
* 607
* 806
* 807
* 4007
* 4008
* Bipper
* RCZ
* Hoggar
* iOn
* D3
* D4
* J5
* J7
* J9

 |
**Richard John Bingham, Lucanin 7. jaarli** (**"Lord Lucan"** s. 18. joulukuuta 1934) oli brittiläinen jaarli, joka katosi 7. marraskuuta 1974 lastenhoitajansa murhan jälkeen. Hän ajoi ystävänsä luokse Sussexiin lainaamallaan Fordilla, joka löytyi myöhemmin hylättynä. Poliisietsinnöissä hänestä ei löytynyt jälkeäkään. Joitakin varmistamattomia havaintoja tehtiin ulkomailla.

Murhailtana Binghamien kotiin murtauduttiin ja 29-vuotias lastenhoitaja Sandra Rivett lyötiin kuoliaaksi. Paikalle saapunut rouva Bingham tunnisti murtautujan miehekseen, joka hyökkäsi myös hänen kimppuunsa. Hän pääsi pakoon ja hälytti apua paikallisesta pubista.

Lucanin poika George Bingham myönsi uskovansa isänsä syyttömyyteen. Hänestä hyökkäyksen kohteeksi joutunut rouva Lucan oli lääkkeiden vaikutuksen alaisena ja erehtyi henkilöllisyydestä. Oikeus myönsi John Binghamille kuolintodistuksen vuonna 2016, jolloin aatelisarvo siirtyi hänen pojalleen.

Lähteet
-------

1. 1 2  Lord Lucan death certificate granted *BBC News*.  3.2.2016. Viitattu 19.3.2016. (englanniksi)
2. 1 2  Andrew Alderson, Richard Eden: Lord Lucan could still be alive, says the detective leading a new hunt for him *The Telegraph*.  7.11.2004. Viitattu 24.3.2016. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Henkilöt | 
* UK Parliament

 |

 |
**Layne Flack** (18. toukokuuta 1969 Rapid City, Etelä-Dakota, Yhdysvallat – 19. heinäkuuta 2021) oli yhdysvaltalainen pokeriammattilainen.

Flack voitti urallaan kuusi World Series of Pokerin (WSOP) ranneketta ja yhden World Poker Tourin (WPT) turnauksen. Flack varttui Montanassa ja ennen pokeriuraansa hän toimi jakajana. Uralla menestyväksi pokerinpelaajaksi häntä auttoivat Johnny Chan ja Huck Seed.

Layne Flack edusti Full Tilt Poker -nettipokerihuonetta. Elokuussa 2007 Flackin pokeriuran turnausansiot ylittivät 3,4 miljoonaa dollaria.

World Series of Poker
---------------------

Flack voitti kuusi WSOP-turnausta ja voitettuaan kaksi peräkkäistä turnausta vuonna 2002 hän sai lempinimen "Back-to-Back Flack" ("peräkkäiset Flack"). Voittojen lisäksi Flackillä oli kaksi kakkos- ja kolmostilaa.

### WSOP-rannekkeet

| Vuosi | Turnaus | Palkintosumma (USD) |
| --- | --- | --- |
| 1999 | $3,000 Pot Limit Hold-Em | 224 400 |
| 2002 | $2,000 No Limit Hold-Em | 303 880 |
| 2002 | $1,500 No Limit Hold-Em | 268 020 |
| 2003 | $2,500 Omaha Hi-Lo Split | 119 260 |
| 2003 | $1,500 Limit Hold-Em Shootout | 120 000 |
| 2008 | $1,500 Pot Limit Omaha w/Rebuys | 577 725 |

World Poker Tour
----------------

Flackin toistaiseksi ainoa WPT-voitto tuli helmikuussa 2003 WPT Pro-Celebrity Invitational -kutsuturnauksesta. Ykköspalkinto turnauksessa oli 125 000 dollaria. Kolmesta finaalipöytäsijoituksesta arvokkain oli UltimateBet.Com Poker Classicin kakkostila syksyllä 2004, josta Flack ansaitsi puoli miljoonaa dollaria. Kolmas Flack oli vuoden 2002 World Poker Finals -turnauksessa.

Lähteet
-------

1. ↑   : Layne Flack WSOP player profile World Series of Poker. Viitattu 21. kesäkuuta 2008.
2. ↑  Layne Flack, Six-Time WSOP Bracelet Winner, Dead at 52
3. ↑
4. ↑   : Layne Flack stats The Hendon Mob. Viitattu 8. elokuuta 2007.

Aiheesta muualla
----------------

* Flackin sivu Full Tilt Pokerilla (Arkistoitu – Internet Archive)
* WPT:n profiili
* Layne Flack The Hendon Mob Poker Databasessa (englanniksi)
**Ikoma** (jap. 生駒 巡洋戦艦) oli 1908 valmistunut keisarillisen Japanin laivaston Tsukuba-luokan taisteluristeilijä, joka romutettiin 20. syyskuuta 1923. Se osallistui ensimmäiseen maailmansotaan.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Tsukuba-luokka*
Alus tilattiin 1904 Kuren laivastontelakalta, missä köli laskettiin 15. maaliskuuta 1906. Alus laskettiin vesille 9. huhtikuuta 1906 ja otettiin palvelukseen 24. maaliskuuta 1908.

Palvelus
--------

Hieman palvelukseen oton jälkeen alus liitettiin osastoon, joka saattoi lokakuussa 1908 Yhdysvaltain laivastoa Japanin aluevesillä. *Ikoma* vieraili Argentiinassa osallistuen maan satavuotisjuhlallisuuksiin. Buenos Airesista se jatkoi matkaansa ylittäen Atlantin vieraillen Lontoossa sekä muissa Euroopan kaupungeissa ennen paluuta Intian valtameren ylittäen Japaniin.

Ensimmäisessä maailmansodassa alus osallistui Qingdaon taisteluun sekä lukuisiin eteläisen Tyynenmeren ja Intian valtameren operaatioihin osana ympärysvaltojen käyttöön luovutettua Japanin laivastoa. Alus oli sijoitettuna Hong Kongiin, Singaporeen ja Australian Townsvilleen 1. marraskuuta 1914 – 17. tammikuuta 1915.

*Ikoma* myytiin 20. syyskuuta 1923 romutettavaksi Mitsubishille osana Washingtonin laivastosopimukseen liittyviä sitoumuksia.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway’s All the World’s Fighting Ships 1860–1905*. Lontoo: Conway Maritime Press, 2002. ISBN 0-85177-133-5. (englanniksi)
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway’s All the World’s Fighting Ships 1906–1921*. Lontoo: Conway Maritime Press, 1985. ISBN 0-85177-245-5. (englanniksi)
* Hore, Peter: *The Ironclads*. Lontoo: Southwater, 2006. ISBN 1-84476-299-8. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Gardiner 1985, s. 233.

Tsukuba-luokan taisteluristeilijät

|  |
| --- |
| *Tsukuba* - *Ikoma* |
| Edeltäjä: ei – Seuraaja: Ibuki-luokka |
Edson Lemaire vuoden 2013 Maanosaliittojen cupissa.
**Edson Lemaire** (s. 31. lokakuuta 1990 Papeete) on tahitilainen jalkapalloilija, joka edustaa maansa pääsarjassa pelaavaa AS Dragonia. Oikeajalkaisen Lemairen pelipaikka on oikea laitapuolustaja. Hän kuuluu myös Tahitin jalkapallomaajoukkueeseen. Lemaire on 179 cm.

Ura
---

Lemaire edusti tahitilaista AS Vairaota vuodet 2009-2012. Vuonna 2012 hän siirtyi yhteen maan suurseuroista AS Dragoniin. Dragonin paidassa Lemaire on pelannut OFC Champions League. 

Tahitin jalkapallomaajoukkueessa Lemaire debytoi kesken vuoden 2012 Oseanian-mestaruusturnauksen Vanuatua vastaan. Tahiti voitti Oseanian mestaruuden tuolloin ja pääsi pelaamaan seuraavan vuoden Maanosaliittojen cupiin. Cupissa Lemaire pelasi Tahitin kaikissa kolmessa ottelussa, joista yhdessä, Espanjaa vastaan, hän oli avauksessa. Tahiti hävisi kaikki kolme otteluaan murskalukemin.

Lähteet
-------

* Edson Lemaire Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
* 
* (Arkistoitu – Internet Archive)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
*Vanity Fair* -lehdessä 8. heinäkuuta 1882 julkaistu karikatyyri John Bennet Lawesista. Théobald Chartranin piirros.
**John Bennet Lawes** (28. joulukuuta 1814 Rothamsted, Harpenden, Hertfordshire – 31. elokuuta 1900 Rothamsted) oli brittiläinen keksijä ja maataloustieteilijä. Hän perusti Rothamstedin koetilan, jossa kokeili superfosfaatin käyttöä lannoitteena. Tämä oli ensimmäisiä kemiallisia lannoitteita. Koetilalla saavutettujen tulosten perusteella Lawes patentoi menetelmän, jolla fosfaattimalmia käsiteltiin rikkihapolla ja saatiin superfosfaatiksi kutsuttua lannoitetta.

Lawes opiskeli Etonissa ja Oxfordissa. Hän julkaisi yli 120 tieteellistä artikkelia.

Lähteet
-------

1. 1 2  Encyclopedia Britannica
2. ↑  Rothamsted Research (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Sir John Bennet Lawes dead New York Times 1900


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Yhdysvallat
* Australia
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Balvenien tislaamo.
**Balvenie** on skotlantilainen single malt -viski. Sen tislaamo sijaitsee Dufftownissa Speysidessa. Balvenien tislaamo rakennettiin vuonna 1892, ja se on yksi William Grantin kolmesta tislaamosta. 

Balvenie jakaa saman tontin Glenfiddichin kanssa. Tislaamot käyttävät samaa mallasta, samaa vettä ja käytännössä samoja menetelmiä niin mäskäyksessä, käyttämisessä kuin tislauksessakin. Silti viskit eroavat selvästi toisistaan. Viskien erot johtuvat tislauskattiloista. Glendiffichin kattilat kuumennetaan hiilillä ja Balvenien kaasulla. Balveniella on edelleen oma lattiamallastamo, vaikka se tuottaakin vain pienen osan tislaamon tarvitsemasta raaka-aineesta. 

Viskin luonteen kannalta tärkein tekijä on tislaamon paksut, lyhytkaulaiset tislauspannut. Niistä saadaan pähkinäistä ja maltaista raakatislettä, taustalle hedelmäisyyttä. Balveniesta voi erottaa muun muassa seuraavia makuja: hedelmät, tammi, mausteet, pähkinät, hunaja, viljat.

Merkittäviä Balvenie-viskejä
----------------------------

Balvenie DoubleWood 12-year-old
* Balvenie DoubleWood 12-year-old
* Balvenie Signature 12-year-old
* Balvenie Roasted Malt 14-year-old
* Balvenie Single Barrel 15-year-old
* Balvenie Rum Cask 17-year-old
* Balvenie 21-year-old PortWood Finish
* Balvenie Vintage Cask No 6570, 1976

Lähteet
-------

* Broom Dave. Handbook of Whisky. Octopus Publishing Ltd 2001, 32-33.
* Broom Dave. The World Atlas of Whisky. Octopus Publishing Group Ltd 2010, 70.
* Roskrow Dominic. The World's best Whiskies. Aurum Press Ltd 2010, 65.
Patagonia
**Patagonia** on Etelä-Amerikan mantereen eteläkärki, josta osa kuuluu Chileen ja osa Argentiinaan. Sen halkaisevat Andit, joiden molemmin puolin on Patagonialle tyypillistä soran peittämää arotasankoa, joka kohoaa portaittain noin sadan metrin askelina. Patagoniaksi lasketaan usein vain Andien itäpuolinen tasanko. Toisaalta myöskään sen pohjoisrajaa, jonka takana alkaa *pampa*, ei ole selkeästi määritelty. Eräs käytetty rajaviiva on Rio Colorado.

Andien juurella on suuria järviä ja vuorilta lähtee itään jokia, Coloradon lisäksi Rio Negro, Chubut, Deseado, Chico ja Coig. Osa joista ja puroista päättyy laskujoettomiin suolajärviin.

Patagonian kylmin osa on sen eteläkärki. Kesällä lämpötilat vaihtelevat yleensä pohjoisreunan 22 °C ja eteläkärjen 9 °C välillä, syksyisin ja keväisin 15 °C ja 5 °C välillä ja talvella 9 °C ja nollan välillä. Sademäärä jää vuodessa noin 400 millimetriin, rannikolla sataa hiukan enemmän. Lumisateet ovat harvinaisia rannikolla, mutta Andien juurella tavallisia.

Patagonian uhanalaisiin eläimiin kuuluvat nandu ja guanako.

Patagonia sai nimensä löytöretkeilijä Fernão de Magalhãesilta. Hän väitti kohdanneensa vuonna 1520 alueella jättiläisiä, joita hän alkoi kutsua patagonialaisiksi. Nimen alkuperästä ei ole varmuutta. Mahdollisesti Magalhães otti nimen aikanaan tunnetusta romaanista *Primaleon*, jossa esiintyi villien kansa nimeltä patagonialaiset. On myös esitetty, että nimi tarkoittaisi "isojalkaisten maa", sillä *pata* on espanjaksi 'jalka'.

* San Carlos de Barilochen kaupunki Patagonian järvialueellaSan Carlos de Barilochen kaupunki Patagonian järvialueella
* Patagonian aroa Chilen puolellaPatagonian aroa Chilen puolella
* Torres del Painen kansallispuistoa nähtynä Lago Pehoé -järveltäTorres del Painen kansallispuistoa nähtynä Lago Pehoé -järveltä
* Chubutin maakuntaa ArgentiinassaChubutin maakuntaa Argentiinassa
* Talvista Patagoniaa Cerro Chapelcossa, ArgentiinassaTalvista Patagoniaa Cerro Chapelcossa, Argentiinassa
* Perito Morenon jäätikköä ArgentiinassaPerito Morenon jäätikköä Argentiinassa

Katso myös
----------

* Patagonian aavikko
* Tulimaa
* Los Glaciaresin kansallispuisto
* Väinö Auer

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Patagonia Encyclopedia Britannica. Viitattu 9.7.2013.
2. ↑  Matt Simon: Fantastically Wrong: Magellan’s Strange Encounter With the 10-Foot Giants of Patagonia *Wired*.  17.9.2014. Viitattu 11.8.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Patagonia** Wikimedia Commonsissa

* (englanniksi)
* (englanniksi)
* (englanniksi)
* Ratsain halki Patagonian, Helsingin Sanomat, 23.10.1938, nro 286, s. 33, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Ratsain halki Patagonian II, Helsingin Sanomat, 30.10.1938, nro 293, s. 34, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
**Markus Kuotesaho** (s. 1959 Oulu) on suomalainen romukauppias, transvestiitti ja keskustan kunnanvaltuutettu Siikajoelta, joka on esiintynyt muun muassa tv-ohjelmissa *Markus vs. maailma* ja *Markus vastaan kansa.* Kuotesaho oli vuonna 2020 ehdolla Kultainen Venla -palkinnon voittajaksi kategoriassa Paras esiintyjä. Hän asuu Siikajoella Revonlahdella.

Ura julkisuudessa
-----------------

Kuotesaho nousi julkisuuteen vuonna 2014 esiinnyttyään *Seiska*-lehdessä. Suurelle yleisölle hän tuli kuitenkin tunnetuksi Yle TV1:n näyttämästä lyhytdokumentista *Minun tieni, perkele*, joka palkittiin Tampereen elokuvajuhlilla kunniamaininnalla. Dokumentin jälkeen Kuotesaho nähtiin saman kanavan *Perjantai*-ohjelmassa esitetyissä lyhyissä videoissa. Tämän jälkeen Kuotesaho on esiintynyt muun muassa Ylen sarjoissa *Markus vs. maailma* ja *Markus vastaan kansa*.

Kuotesaho oli ehdolla omalta listaltaan vuoden 2019 eduskuntavaaleissa, mutta ei tullut valituksi. Hän sai Oulun vaalipiirissä 4 002 ääntä. Vuoden 2021 kuntavaaleissa hänet valittiin Siikajoen kunnanvaltuustoon keskustan ehdokkaana.
Vuoden 2023 eduskuntavaaleissa hän oli keskustan ehdokas Uudenmaan vaalipiirissä.

Kuotesahosta julkaistiin syyskuussa 2020 Kirsi-Maria Hiltusen kirjoittama elämäkertateos *Markus Kuotesaho – Legenda jo eläessään.*

Lähteet
-------

1. ↑  Markus vastaa tänään tv:ssä elämäntapansa arvostelijoille: "Se ei v\*\*\*u kuulu kenellekään" *www.iltalehti.fi*. Viitattu 30.11.2020.
2. 1 2  Siikajoki palkitsi tv-tähti Markus Kuotesahon ämpärillä: "Siinähän se on elämä mennä nilikuttanut" *Ilta-Sanomat*.  15.2.2020. Viitattu 30.11.2020.
3. ↑  Suomen tunnetuin transvestiitti Markus Kuotesaho, 60, hakeutui julkisuuteen, kun elämä oli umpikujassa: "Takerruin viimeiseen oljenkorteen" *mtvuutiset.fi*.  6.9.2020. Viitattu 30.11.2020.
4. ↑  Palkitut elokuvat 2017 *Tampere Film Festival*.  Arkistoitu 25.10.2020. Viitattu 30.11.2020.
5. ↑  Oulun vaalipiiri, ehdokaskohtaiset tulokset *tulospalvelu.vaalit.fi*. Viitattu 29.3.2021.
6. ↑  Viihdeviikko: Ärräpäitä päästelevä Siikajoen transvestiitti Markus Kuotesaho sai nollabudjetilla lähes 4000 ääntä vaaleissa: "Ei pitäisi yllättää!" *www.iltalehti.fi*. Viitattu 30.11.2020.
7. ↑  Markus Kuotesaho *vaalit.yle.fi*.  14.6.2021. Viitattu 14.6.2021.
8. ↑  Keskusta.fi > Ehdokkaat > Uudenmaan vaalipiiri *keskusta.fi*.
9. ↑  Kirja Markus Kuotesahosta: tie ujosta pojasta tunnetuksi transvestiitiksi *Pienkustantamo Koikkela - lukemista lapsille ja aikuisille*. Viitattu 30.11.2020.
**Bamba** on maalaiskunta Moptin alueen Koron piirissä Malissa. Sen keskuskylä Deguéré sijaitsee Bandiagaran kalliorinteellä 65 kilometriä Korosta pohjoiseen. Kunnassa on 13 600 asukasta (vuonna 2009).

Bamban kunta rajoittuu pohjoisessa Koron piirin Kassan, idässä ja etelässä Diankaboun, lounaassa Bandigaran piirin Sanghanin sekä lännessä Métoumoun ja Ondougoun kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen.

Kuntaan kuuluu 28 kylää. Asukkaat ovat etupäässä dogoneja. Heidän lisäkseen kunnassa asuu fulbeja. Uskonnoltaan valtaosa on muslimeja.

Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi, lehmänpapu, maapapu, seesami ja maapähkinä. Kotieläimiä ovat lampaat, vuohet, hevoset, aasit, siipikarja ja kamelit. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Kunnassa käy myös matkailijoita.

Kunnan liikenneyhteydet ovat heikot. Palveluihin kuuluvat koulut ja terveysasema.

Lähteet
-------

1. ↑  Resultats Provisoires RGPH 2009 (Région de Mopti) *instat.gov.ml*.  Arkistoitu 22.7.2011. Viitattu 19.11.2014. (ranskaksi)
2. ↑  Mali - Cercle de Koro - Région de Mopti: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 19.11.2014. (ranskaksi)
3. ↑  Mali - Région de Mopti: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 19.11.2014. (ranskaksi)
4. 1 2 3 4  Plan de Securite Alimentaire: Commune Rurale de Bamba 2007–2011 *fsg.afre.msu.edu*.  Arkistoitu 6.3.2016. Viitattu 19.11.2014. (ranskaksi)
**Robert Kántor** (s. 25. helmikuuta 1977) on tšekkiläinen uransa lopettanut jääkiekkopuolustaja. Hänet tunnettiin kovasta laukauksestaan.

Kántor aloitti pääsarjauransa kaudella 1995–1996 Tšekin Extraliigassa HC Kometa Brnossa, joka tippui sarjasta kauden päätteeksi. Seuraavan kauden Kántor pelasikin Brnossa Tšekin toiseksi korkeimmalla tasolla. kaudeksi 1997–1998 Kántor palasi Extraliigan, kun hän siirtyi HC Třineciin. Třinecissä hän pelasi kolmella kaudella, kunnes hän vaihtoi joukkuetta kahdesti kesken kauden 1999–2000. Kántor aloitti kauden Třinecissä, mutta siirtyi HC Havířovin kautta HC Pardubiceen. Kauden 2000–2001 hän edusti HC Karlovy Varyä.

Kaudet 2001–2003 Kántor pelasi SM-liigan HIFK:ssa. Jälkimmäisellä HIFK-kaudellaan Kántor teki suhteellisen hyvät tehot puolustajalle 8+11. Kaudeksi 2003–2004 hän siirtyi Venäjän superliigaan Moskovan Dynamoon. Kántorin kausi ei sujunut kovinkaan hyvin, ja hän vaihtoi kesken kauden Ak Bars Kazaniin. Kántor palasi SM-liigaan kaudeksi 2004–2005, kun hän teki sopimuksen Tapparan kanssa. Tapparassa Kántor pelasi yhden kauden. Joukkue ei käyttänyt Kántorin sopimuksessa ollutta optiovuotta, joten hän joutui siirtymään kauden jälkeen. Kántor palasi kotimaahansa, kun hän teki sopimuksen Extraliigan voittaneeseen Pardubiceen.

Kántor teki kaudeksi 2006–2007 artistisopimuksen Elitserienin Färjestadin kanssa. Hän liittyi joukkueen kokoonpanoon lokakuussa. Alkukaudesta hän pelasi viisi ottelua Tšekin HC Vítkovicessä. Kántor edusti Färjestadia yhden kauden, ja hän siirtyi kaudeksi 2007–2008 Saksan DEL-liigan DEG Metro Starsiin. SM-liigaseura Jokerit hankki Kántorin kuitenkin kesken kauden puolustajapulansa takia.

Kántor vaihtoi Jokereista taas Tšekin sarjoihin, kun hän teki sopimuksen kaudesta 2008–2009 ykkössarjassa pelanneen Kometa Brnon kanssa. Kántor oli aloittamassa Brnota nousemaan takaisin Extraliigaan. Hän aloittikin kauden 2009–2010 Extraligassa, mutta brnolaisseura vuokrasi hänet kesken kauden ykkössarjan HC Šumperkiin. Tammikuussa 2010 Kántor siirtyi pois Tšekistä, kun hän teki loppukauden mittaisen sopimuksen Elitserienin Röglen kanssa. Kaudella 2010–2011 hän pelasi 15 ottelua Slovakian Extraligan HC Slovan Bratislavassa ja 16 ottelua Tšekin ykkössarjan Piráti Chomutovissa. Seuraavaksi kaudeksi Kántor siirtyi Itävallan pääsarjan EC Graz 99ersiin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Robert Kantor *Eliteprospects.com*. Viitattu 20.11.2011. (englanniksi)
2. ↑  Robert Kantor Tapparaan *Jatkoaika.com*.  2.8.2004. Jatkoaika. Viitattu 1.2.2010.
3. ↑  Robert Kantor palaa kotimaahansa *Jatkoaika.com*.  27.4.2005. Jatkoaika. Viitattu 1.2.2010.
4. ↑  Färjestad värvar tjeckiskt muskelpaket *svt.se*.  25.9.2006. Sveriges Television. Viitattu 1.2.2010. (ruotsiksi)
5. ↑  Robert Kantor Jokereihin *Jatkoaika.com*.  22.11.2007. Jatkoaika.com. Viitattu 1.2.2010.
6. ↑  Robert Kantor palaa kotimaahansa *Jatkoaika.com*.  11.8.2008. Jatkoaika.com. Viitattu 1.2.2010.
7. ↑  Erikzon, Olof: Robert Kantor förstärker Rögle  31.1.2010. Rögle BK. Viitattu 1.2.2010. (ruotsiksi)
**Koverokoit** (Schreckensteiniidae) on pieni perhosheimo ja koverokoimaisten yläheimon (Schreckensteinioidea) ainoa heimo. Sen kahteen sukuun kuuluu yhteensä kahdeksan pientä perhoslajia. Aikaisemmin heimo on ollut yhdistettynä kehrääjäkoimaisiin sekä yläheimoon Copromorphoidea, mutta toukkien ja koteloiden anatomiset piirteet viittaavat sen olevan pikemminkin lähellä outokoimaisia.

Koverokoilajien takimmaisen jalkaparin säärissä on tunnusomaisesti pitkiä ja jäykkiä sukasia. Kaikki lajit ovat pieniä perhosia, joiden siivet ovat kapeat, suipot ja siipiväli vaihtelee 10–12 mm. Siivet ovat yksiväriset tai niissä on pitkittäisjuovia. Naaraan etu- ja takasiipeä yhdistävässä frenulumissa on ainoastaan yksi oka. Pistesilmät ja chaetosemat puuttuvat. Lepäävä perhonen pitää takaraajojaan sivuille levitettynä, jolloin säärten sukaset näkyvät hyvin.

Toukat elävät ravintokasvilla vapaina ja syövät lehdet jokseenkin kokonaan lehtisuonia lukuun ottamatta. Niillä on hyvin ohuet vatsajalat. Kotelo sijaitsee kupolimaisen, kanaverkkoa muistuttavan kotelokopan sisällä ja ryömii ulos sitä ympäröivästä kotelokopasta ennen aikuisen perhosen kuoriutumista käyttäen apunaan takaruumiin jaokkeiden pitkiä sukasia.

Heimon lajeista koverokoi (*Schreckensteinia festaliella*) on vieraslajina levinnyt lähes kaikkialle ja sitä tavataan Suomessakin. Muut *Schreckensteinia*-suvun viisi lajia esiintyvät holarktisella tai neotrooppisella alueella. Suvun *Corsocasis* kolme lajia elävät Aasiassa.

Lähteet
-------

1. ↑
2. 1 2 3 4  Kristensen, N.P. (toim.): Handbuch der Zoologie/Handbook of Zoology (Volume IV – Arthropoda: Insecta. Part 35: Lepidoptera, Moths and Butterflies 1). Walter de Gruyter, Berlin & New York. ISBN 3-110-15704-7 s. 220
3. ↑  Mikkola, Kauri & Murtosaari, Jussi & Nissinen, Kari (toim.): Perhosten lumo: Suomalainen perhostieto. Helsinki: Tammi, 2005. ISBN 951-31-3317-6 s. 234
4. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Tree of Life Web Project (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q136814
* Wikispecies: Schreckensteiniidae
* BAMONA: Schreckensteiniidae
* BioLib: 17308
* BOLD: 653
* BugGuide: 113965
* CoL: G3W
* EoL: 898
* EPPO: 1SCHRF
* Fauna Europaea: 5295
* Fauna Europaea (new): b473953c-2baf-462a-be45-86e8fcbe8b84
* GBIF: 8865
* iNaturalist: 345534
* IRMNG: 110869
* ITIS: 693977
* NBN: NBNSYS0000160951
* NCBI: 687154

 |

 |
Sedan-korinen Peugeot 304.
**Peugeot 304** on henkilöauto. Se on ranskalaisvalmisteinen, ja sijoittui myyntimarkkinoilla pienemmän kokoluokan perheautosarjaan. Autoa valmistettiin noin 1,3 miljoonaa kappaletta. Esittely tapahtui vuonna 1969. Auton valmistus Ranskassa loppui vuonna 1980.

Peugeot 304 Break
Korimalleja oli useita, moottorikoot olivat 1,3 ja 1,5-litraiset R4-bensiinimoottorit ja 1,4 litran dieselmoottori. 1288 kuutiosenttimetrisen bensiinimoottorin keskikulutus oli 10,1 litraa sadalle kilometrille. Moottorin teho oli 70 hevosvoimaa SAE-normin mukaan.

Peugeot 304 kykeni saavuttamaan 150 km/h huippunopeuden. Auton omamassa oli 900 kilogrammaa, henkilöluku viisi ja hankintahinta vuonna 1971 oli 19 120 Suomen markkaa.

Peugeot 304 Coupé
Automallin edeltäjä oli Peugeot 204, ja sen seuraajaksi esiteltiin vuonna 1977 Peugeot 305.

Peugeot 304 Cabriolet

Lähteet
-------

* Kojo, Pauli (päätoim.) & Leskinen, Jyrki & Räty, Riitta & Rautio, Riitta (siht.): Mitä-Missä-Milloin, Kansalaisen Vuosikirja 1972. Otava, Keuruu, 1971, ei isbn-tunnusta.

### Viitteet

1. 1 2  MMM 1972: s. 305

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Peugeot 304** Wikimedia Commonsissa

Peugeot’n automallit

|  |  |
| --- | --- |
| Nykyiset henkilöautomallit | 
* 108
* 208
* 301
* 308
* 408
* 508
* 2008
* 3008
* 5008
* Rifter
* Traveller

 |
| Nykyiset hyötyajoneuvot | 
* Partner
* Expert
* Boxer
* Pick Up
* Landtrek

 |
| Entiset mallit | 
* 104
* 106
* 107
* 1007
* 201
* 202
* 203
* 204
* 205
* 206
* 207
* 301
* 302
* 304
* 305
* 306
* 307
* 309
* 401
* 402
* 403
* 404
* 405
* 406
* 407
* 504
* 505
* 601
* 604
* 605
* 607
* 806
* 807
* 4007
* 4008
* Bipper
* RCZ
* Hoggar
* iOn
* D3
* D4
* J5
* J7
* J9

 |
**Michael Rösch** (s. 4. toukokuuta 1983 Girna) on saksalais-belgialainen uransa lopettanut ampumahiihtäjä.

Rösch hiihti toisen osuuden olympiakultaa voittaneessa Saksan joukkueessa Torinossa 2006. Hänen lisäkseen joukkueeseen kuuluivat Sven Fischer, Michael Greis ja Ricco Gross. Joukkue kukisti yhdestä sakkokierroksestaan huolimatta toiseksi tulleen, puhtaasti ampuneen Venäjän joukkueen 20,9 sekunnilla. Samoissa kisoissa hän sijoittui yhteislähdön kymmenenneksi ja normaalimatkan 42:nneksi. 

Rösch on ollut MM-kisoissa Anterselvassa 2007, Östersundissa 2008 ja Pyeongchangissa 2009 voittamassa Saksalle viestipronssia. Hän on MM-kilpailuissa yltänyt viidesti henkilökohtaisilla matkoilla kymmenen parhaan joukkoon: hän sijoittui Anterselvassa 2007 takaa-ajossa kymmenenneksi, Östersundissa 2008 sprintin viidenneksi ja takaa-ajon seitsemänneksi sekä Pyeongchangissa 2009 takaa-ajossa yhdeksänneksi ja yhteislähtökilpailussa viidenneksi.

Rösch on urallaan voittanut kaksi maailmancupin osakilpailua: Ruhpoldingin takaa-ajokilpailun 16. tammikuuta 2006 ja Hanti-Mansijskin sprintin 15. maaliskuuta 2007. Hän on yltänyt yhteensä yhdeksän kertaa palkintosijalle maailmancupissa (tilanne 10.1.2015). Hän oli kokonaiscupin viides kaudella 2005/2006.

Rösch voitti nuorten maailmanmestaruuden pikakilpailussa 2003 sekä viestissä 2001, 2002 ja 2004. Lisäksi hän saavutti hopeaa normaalimatkalla 2002, viestissä 2003 sekä pikakilpailussa ja takaa-ajossa 2004. Hän voitti EM-kilpailujen nuorten sarjassa 2002 kultaa takaa-ajossa ja hopeaa pikakilpailussa ja viestissä. Miesten Euroopan-mestaruuden hän voitti viestissä 2004. Hän voitti rulla-ampumahiihdon maailmanmestaruuden takaa-ajossa 2009 ja 2014 ja sekaviestissä 2009 sekä oli pikakilpailussa toinen 2009 ja 2014.

Rösch sai Belgian kansalaisuuden vuonna 2014.

Rösch lopetti uransa ampumahiihtäjänä keväällä 2019.

Maailmancupin palkintosijat
---------------------------

* Kausi 2005–2006: Brezno-Osbrlie sprintissä toinen, Brezno Osbrlie normaalimatkalla kolmas, Brezno-Osbrlie takaa-ajossa kolmas, Ruhpolding takaa-ajon voitto, Ruhpolding sprintissä toinen
* Kausi 2006–2007: Hochfilzen sprintissä toinen, Hanti-Mansijsk sprintissä voitto
* Kausi 2007–2008: Oslo sprintissä toinen
* Kausi 2008–2009: Oberhof sprintissä toinen

Lähteet
-------

* Michael Rösch Kansainvälinen ampumahiihtoliitto (IBU).  (englanniksi)
* Website Michael Rösch

### Viitteet

1. ↑  Biatlontopper Michael Rösch mag zich Belg noemen *De Morgen*.  27.1.2014. demporgen.be. Viitattu 19.2.2014. (hollanniksi)
2. ↑  Ainakin nämä hiihtourheiljat lopettavat uransa tähän kauteen *Kestävyysurheilu.fi*.  Arkistoitu 8.4.2019. Viitattu 8.4.2019.
Pat Shurmur Cleveland Brownsin päävalmentajana vuonna 2012.
**Pat Shurmur** (s. 14. huhtikuuta 1965 Ann Arbor, Michigan) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon valmentaja. Hän on toiminut NFL:n New York Giantsin päävalmentajana vuosina 2018-2019 ja Cleveland Brownsin päävalmentajana vuosina 2011–2012. Shurmur toimi apuvalmentajana St. Louis Ramsin hyökkäyksen koordinaatorina vuosina 2009–2010, Philadelphia Eaglesin pelinrakentajien valmentajana vuosina 1999–2008 ja hyökkäyksen koordinaattorina vuosina 2013–2015 sekä tilapäisenä päävalmentajana vuonna 2015.

Vuosina 2016–2017 Shurmur toimi hyvällä menestyksellä Minnesota Vikingsin hyökkäyksen koordinaattorina. Hänen alaisuudessaan pelinrakentajat Sam Bradford ja Case Keenum nostivat erinomaisesti pelinsä tasoa. Vikings selviytyi kaudella 2017 NFC:n konferenssifinaaliin, jonka jälkeen New York Giants palkkasi Shurmurin päävalmentajakseen.

Lähteet
-------

1. ↑  Pro Football reference: Pat Shurmur
2. ↑  Philly.com: Eagles fire Chip Kelly amid team's lost season
3. ↑  ESPN.com: Pat Shurmur named head coach of Giants


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Eric Mangini** | **Cleveland Brownsin päävalmentaja**2011–2012 | Seuraaja:**Rob Chudzinski** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Steve Spagnuolo** | **New York Giantsin päävalmentaja**2018–2019 | Seuraaja:**Joe Judge** |
**Nälkiintyminen** (käännetty myös nääntyminen, engl. *starvation*) on tietotekniikassa tila, jossa prosessi tai säie ei pääse etenemään muiden prosessien tai säikeiden toiminnan takia[1].

Nälkiintyminen muistuttaa lukkiutumista, mutta eroaa siitä siten, että nälkiintyminen voi koskea vain yhtä prosessia, eikä ohjelmallista poissulkemista tai muita vastaavia lukkiutumisen yhteydessä mainittuja ehtoja ole annettavissa. Nälkiintymiseen riittää, jos on olemassa resurssi, jonka käytöstä (epäsuorasti) kilpaillaan. Tämä resurssi on usein itse suoritin, eli vaikka prosessilla on kaikki muut sen tarvitsemat resurssit, se nälkiintyy, jos sille ei anneta ajoaikaa.

Nälkiintyminen voi tulla vastaan myös ohjelmallisena ongelmana. Tällainen on kuvattuna esimerkiksi aterioivien filosofien ongelmassa, kun ensin on estetty lukkiutuminen.

Nälkiintymistä voidaan estää ohjelmallisesti pakottamalla esimerkiksi semaforien avulla haluttu käyttäytyminen. Myös vuoronnusmenetelmä voi olla sellainen, että se estää nälkiintymisen.

Katso myös
----------

* Synkronointi (ohjelmointi)

Lähteet
-------

1. ↑  Ilkka Haikala ja Hannu-Matti Järvinen: *Käyttöjärjestelmät* (luku 3). Talentum 2003. ISBN 951-762-837-4
**Peugeot 305** on Peugeot’n vuosina 1977–1988 valmistama keskiluokan automalli, joka korvasi Peugeot 304:n. Sen seuraajiksi tulivat Peugeot 309- ja 405-mallit.

Facelift-mallin Peugeot 305.
Ainoa korimalli oli aluksi neliovinen sedan. Vuonna 1980 esiteltiin farmarimalli Break, josta tuli saataville myös kolmiovinen tavarankuljetusmalli ilman takaikkunoita ja -istuimia. Valikoimassa olivat aluksi 1,3- (65 hv) ja 1,5-litraiset (74 hv) bensiinimoottorit, hieman myöhemmin tuli myös 1,5-litrainen (50 hv) dieselmoottori.

Vuonna 1982 malli koki kasvojenkohotuksen, jossa se sai uuden kojelaudan ja keulaa kallistettiin hieman taaksepäin. Auto sai uudet XU-sarjan moottorit, joihin kuului 1,6- ja 1,9-litraiset bensiinimoottorit sekä 1,9-litrainen dieselmoottori.

Vuonna 1984 esiteltiin urheilullinen 305 GTX, jossa oli 1,9-litrainen (105 hv) moottori Solex-kaksoiskaasuttimilla. Ulkoisesti mallin tunnisti 14-tuumaisista alumiinivanteista ja takaspoilerista. Vuonna 1986 GTX sai tuuletetut jarrulevyt ja valinnaisena saataville tuli ZF:n automaattivaihteisto.

Facelift-mallin Peugeot 305 Break.

Lähteet
-------

1. ↑  Peugeot 305 GTX (1984–1987) *l’automobile ancienne*.  24.8.2015. Viitattu 12.9.2018. (ranskaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Peugeot 305** Wikimedia Commonsissa

Peugeot’n automallit

|  |  |
| --- | --- |
| Nykyiset henkilöautomallit | 
* 108
* 208
* 301
* 308
* 408
* 508
* 2008
* 3008
* 5008
* Rifter
* Traveller

 |
| Nykyiset hyötyajoneuvot | 
* Partner
* Expert
* Boxer
* Pick Up
* Landtrek

 |
| Entiset mallit | 
* 104
* 106
* 107
* 1007
* 201
* 202
* 203
* 204
* 205
* 206
* 207
* 301
* 302
* 304
* 305
* 306
* 307
* 309
* 401
* 402
* 403
* 404
* 405
* 406
* 407
* 504
* 505
* 601
* 604
* 605
* 607
* 806
* 807
* 4007
* 4008
* Bipper
* RCZ
* Hoggar
* iOn
* D3
* D4
* J5
* J7
* J9

 |
**Petőfin silta** on Tonavan yli kulkeva silta Budapestissa. Se yhdistää toisiinsa Boráros térin Pestin puolella ja Goldmann György térin Budan puolella. Boráros tér on Pestin Suuren kehäkadun eteläinen päätepiste, ja sieltä lähtevät paikallisjunat Csepelsaarelle. Sillan Budan-puoleisen pään lähellä on Budapestin tekniikan ja taloustieteiden yliopisto.

Historia
--------

Petőfin silta oli alun perin nimetty valtionhoitaja Miklós Horthyn mukaan. Sillan on suunnitellut Pál Álgyay Hubert. Sen suunnittelu aloitettiin vuonna 1933 ja se vihittiin käyttöön 12. syyskuuta 1937. Toisen maailmansodan loppuvaiheissa vetäytyvät saksalaiset räjäyttivät sillan 14. tammikuuta 1945. Puna-armeijan joukot rakensivat sen paikalle ensin väliaikaisen sillan, ja pysyvä silta rakennettiin uudestaan vuosina 1950–1952. Samalla se sai uuden nimen Unkarin kansallisrunoilijan Sándor Petőfin mukaan.

Rakenne
-------

Petőfin silta on tyypiltään ristikkosilta. Toisin kuin monet muut Budapestin sillat, se on täysin koristelematon. Sillan rakennusaika oli Unkarissa taloudellisesti ja poliittisesti vaikeaa aikaa, joten sillan suunnittelussa käytännöllisyys oli ulkonäköä tärkeämpää. Sillalla on kaksi ajokaistaa kumpaankin suuntaan ja niiden välissä raitiotie.

Lähteet
-------

* Petofi Bridge/Budapest *Bridges of Budapest*. Viitattu 14.1.2012. (englanniksi)

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Petőfin silta**.