recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Devanagarin kirjain झ़ [ʒ] muodostetaan lisäämällä nukta-tarke konsonanttiin झ [dʒʱ].
**Nukta** (hindiksi नुक़्ता, *nuqtā* tai नुक्ता *nuktā*) on joissakin intialaisissa kirjaimistoissa käytetty tarkemerkki, joka kirjoitetaan pisteenä konsonantin alapuolelle. Sitä käytetään kuvaamaan äänteitä, jotka ovat joko vierasperäisiä tai joille ei muusta syystä ole kehitetty omaa merkkiä aakkostossa.

Hindin devanagari-kirjaimistossa käytetään pisteellisiä konsonantteja persiasta tai arabiasta lainattujen äänteiden esittämiseen: क़ [q], ख़ [x], ग़ [ɣ], ज़ [z], झ़ [ʒ], फ़ [f]. Marathissa merkitään retrofleksitremulanttia pisteellisellä r-kirjaimella (ऱ [ɽ]), kun taas hindissä käytetään pisteellistä ḍ- ja ḍh-konsonanttia aspiroimattoman ja aspiroidun retrofleksitremulantin esittämiseen (ड़ [ɽ], ढ़ [ɽʱ]).

Bengalilaisessa kirjaimistossa käytetään j-äänteen kuvaamiseen pisteellistä *ya*-konsonanttia য় [j]. Lisäksi bengalilaisessa kirjaimistossa käytetään hindin tavoin pisteellisiä kirjaimia retrofleksitremulanteille ড় [ɽ] ja ঢ় [ɽʱ].

Kutšia kirjoitetaan gudžaratilaisella aakkostolla, johon on lisätty viisi pisteellistä konsonanttia kuvaamaan gudžaratista puuttuvia äänteitä: ગ઼ [ɠ], જ઼ [z], ડ઼ [ɗ], ફ઼ [f] ja બ઼ [ɓ].

Lähteet
-------

1. 1 2  Hindi *Omniglot*. Viitattu 19.7.2014. (englanniksi)
2. ↑  Marathi *Omniglot*. Viitattu 19.7.2014. (englanniksi)
3. 1 2  Bengali alphabet *Omniglot*. Viitattu 19.7.2014. (englanniksi)
4. ↑  Assamese *Omniglot*. Viitattu 19.7.2014. (englanniksi)
5. ↑  Kutchi *Omniglot*. Viitattu 19.7.2014. (englanniksi)
Yleinen esimerkki Pummerer-toisiintumisesta
**Pummerer-toisiintuminen** on toisiintumisreaktio, jossa sulfoksidit toisiintuvat elektrofiilien vaikutuksesta α-substituoiduiksi tioeetterijohdannaiseksi esimerkiksi etikkahappoanhydridin vaikutuksesta muodostuu α-asetoksitioeetteri. Pummerer-toisiintuminen on nimetty kehittäjänsä itävaltalaisen kemistin Rudolf Pummererin mukaan ja Pummerer raportoi reaktion ensimmäisen kerran vuonna 1910.

Reagenssit ja mekanismi
-----------------------

Pummerer-toisiintumisissa edellytetään, että toisiintuvassa sulfoksidissa on α-asemassa rikkiatomiin nähden sijaitsevaan hiiliatomiin sitoutunut vähintään yksi vetyatomi. Elektrofiilina reaktiossa käytetään tyypillisesti etikkahappoanhydridiä, trifluorietikkahappoanhydridiä, happoklorideja tionyylikloridia tai vetykloridia. Pummerer-toisiintumisen ensimmäisessä vaiheessa sulfoksidi reagoi elektrofiilin kanssa muodostaen sulfoniumkationin. Tästä kationista eliminoituu rikkiin sitoutuneesta hiilestä protoni ja muodostuu tioniumkationi. Tämä sulfeniumkationi on elektrofiilinen ja reagoi nukleofiilin kanssa additioreaktiolla. Mikäli alkuperäisenä elektrofiilinä käytetään etikkahappoanhydridijohdannaista muodostuu α-asetoksitioeetteri ja mikäli elektrofiilina käytetään suolahappoa tai tionyylikloridia muodostuu α-klooritioeetteri. Muodostuva tuote voidaan hydrolysoida aldehydiksi.

Pummerer-reaktio on enantioselektiivinen ja kiraalisista sulfoksideista muodostuu tietty enantiomeeri hyvällä enantioylimäärällä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Rodney Willer: *Sulfoxides, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 23.12.2014
2. 1 2  Kathrin-Maria Roy: *Sulfones and Sulfoxides, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 23.12.2014
3. 1 2 3  Michael B. Smith & Jerry March: *March's Advanced Organic Chemistry*, s. 1866–1867. John Wiley & Sons, 2007. ISBN 978-0-471-72091-1. (englanniksi)
4. 1 2 3  Jie Jack Li: *Name Reactions*, s. 501–502. Springer, 2014. ISBN 978-3-319-03979-4. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 23.12.2014). (englanniksi)
**Pummangin luonnonpuisto** oli Petsamon kunnassa Kalastajasaarennon alueella Pummanginniemessä sijainnut luonnonpuisto joka perustettiin 1938 luonnonsuojelulain nojalla valtion maille. Puiston pinta-ala oli 48 neliökilometriä. Puisto jäi Moskovan rauhassa 1940 luovutetulle alueelle. 

Puiston alueella oli meren rannalla pystysuoria korkeita tai matalampia kallioseinämiä eli pahtoja. Kasvillisuus oli tyypillistä tunturikasvillisuutta variksenmarjan ollessa valtalajina. Alueella kasvoi myös varpumaista vaivaiskoivua ja tunturivarpuja mutta poronhoito ei ollut mahdollista koska poronjäkälää oli niukalti. Kosteissa meren rantaan laskevissa notkoissa oli kuitenkin rehevämpää kasvillisuutta kuten pajuja, karhunputkea, niittysuolaheinää, lapinorvokkeja ym. Linnustoon kuuluivat muun muassa niittykirvinen, lapinsirkku ja suippopyrstökihut sekä rannan tuntumassa rantaharakka ja luotokirvinen. Pummangin puiston erikoisuus oli kilometrin pituinen ja noin 40–50 metriä korkea kallioseinämä, ns. *Haikaranpahta* jolla pesi vuosittain 100–200 merimetsoparia ja lisäksi pikkukajavia, etelänkiisloja, pohjankiisloja, harmaalokkeja, muuttohaukkoja ja korppeja.

Lähteet
-------

1. ↑  Eero Kakkuri : Metsäntutkimuslaitoksen tutkimusmetsät ja luonnonsuojelualueet 1922–2005. Metlan työraportteja 21, sivu 6-8, 23 (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Einari Merikallio : Heinäsaarten kansallispuisto ja Pummangin luonnonpuisto. Metsätieteellisen tutkimuslaitoksen luonnonsuojelualuekuvauksia 2, Helsinki 1939, sivu 20-28
Stefan Zeromski
**Stefan Żeromski** (1864 Strawczyn – 1925 Varsova, Puola) oli marxilaisuudesta vaikutteita saanut puolalainen kirjailija. Hän kirjoitti talonpoikien, työläisten ja älymystön elämästä sekä porvarillisen yhteiskunnan sosiaalisista vastakkaisuuksista Hän toimi kirjastonhoitajana Varsovassa, muutti sitten ulkomaille, mutta ensimmäisen maailmansodan alkaessa palasi kotimaahan. Hän osallistui myös Puolan valtiolliseen elämään. Häntä on pidetty yhtenä Puolan kirjallisuuden kriittisen realismin etevimmistä edustajista.

Żeromski toimi 1889–1892 kotiseudullaan opettajana ja oleili 1892–1896 Sveitsissä. Puolaan palattuaan hän toimi kirjastonhoitajana ja vuodesta 1904 vapaana kirjailijana. Kaksi kertaa hänet vangittiin. Vuonna 1900 ilmestyneessä teoksessa *Ludzie bezdomni* hän aloitti kauden, jossa realismiin tulee symbolismin ja ekspressionismin sävyjä. Hänen merkittävin romaaninsa on 1904 ilmestynyt *Popioły*, jossa hän enteilee Puolan kansan uudelleen syntymistä ja maan itsenäisyyttä.

Suomennettu tuotanto
--------------------

* *Elämän hurma* (*Uroda życia*), suom. Jalo Kalima, Helsinki: Otava 1924

Novelleja
* Kärsimys, novelli, suom. Antti Tiittanen. Väinämöinen 1926: no 4 s. 64–65, kirjailijan esittely s. 63–64 Verkossa

Tekijänimellä Stefan Žeromski teoksessa: *Slaavilaisen kirjallisuuden kultainen kirja*, toim. V. K. Trast, WSOY 1936

* Korpit, varikset nokkivat meidät
* Kun kaupunki kuolee: katkelma teoksesta *Popioly*

Teoksessa *Valkoinen kotka*: puolalaisia novelleja, suom. ja toim. Reino Silvanto. Jyväskylä: Gummerus 1937

* Jumalansa luo
* Tabu

Lähteet
-------

1. 1 2  Risto Rantala ja Kaarina Turtia (toim.): "Żeromski, Stefan", *Otavan kirjallisuustieto*, s. 878. Helsinki: Otava, 1990. ISBN 951-1-09209-X.
2. ↑  Iso tietosanakirja, osa 15, palsta 1282, Otava 1939
3. 1 2  Factum, osa 8, s. 252–253, Weilin+Göös 2005
4. ↑  Iso tietosanakirja, osa 15 Otava 1939, palsta 1282

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Stefan Żeromski** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
	+ 2
	+ 3
* VIAF
	+ 2
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* Historical Dictionary of Switzerland
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Líneik Anna Sævarsdóttir.
**Líneik Anna Sævarsdóttir** (s. 3. marraskuuta 1964) on islantilainen edistyspuolueen poliitikko, joka on toiminut vuodesta 2021 lähtien Alltingin 2. varapuhemiehenä.

Líneik syntyi Reykjavíkissä. Hän suoritti Islannin yliopistossa vuonna 1989 biologian kandidaatintutkinnon ja vuonna 1991 pedagogisen tutkinnon. Vuosina 1993–1996 hän toimi Hvanneyrin maatalouskoulun täydennyskoulutusjohtajana. Vuosina 1998–2000 hän toimi Austurlandin lukioiden yhteistyökomitean projektijohtajana. Hän oli vuosina 2004–2006 opettaja Fáskrúðsfjörðurin peruskoulussa ja vuosina 2006–2013 sen rehtori.

Alltingissä Líneik on istunut vuosina 2013–2016 ja jälleen vuodesta 2017 lähtien Norðausturkjördæmi-vaalipiirin edustajana. Hän on vuodesta 2021 lähtien toiminut hyvinvointivaliokunnan puheenjohtajana sekä Alltingin 2. varapuhemiehenä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Líneik Anna Sævarsdóttir *Æviágrip þingmanna frá 1845*. Alþingi.  Arkistoitu 11.6.2022. Viitattu 11.6.2022.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* VIAF

 |

 |
**Meigsin oireyhtymä** tarkoittaa hyvänlaatuisen munasarjakasvaimen esiintymistä samanaikaisesti askiteksen ja keuhkopussin nestekertymän kanssa. Noin prosentti munasarjakasvaimista voi ilmetä näiden liitännäisoireiden yhteydessä.

Joe Vincent Meigs ja John W. Cass raportoivat vuonna 1937 seitsemän tapausesimerkkiä munasarjakasvaimen, askiteksen ja keuhkopussin yhtäaikaisesta ilmenemisestä. Vastaavasta yhteydestä oli kirjoitettu aiemminkin, mutta Meigs ja Cass ensimmäisinä raportoivat askiteksen ja keuhkopussin nestekertymän korjautuvan kasvaimen poiston myötä. Rhodes ja Terrell nimesivät oireyhtymän myöhemmin Meigsin mukaan. Vuonna 1954 Meigs määritteli oireyhtymälle diagnostiset kriteerit, joihin kuuluvat hyvänlaatuinen munasarjakasvain (fibrooma, tekooma, granuloosasolun kasvain tai Brennerin tuumori), askites, keuhkopussin nestekertymä ja kahden jälkimmäisen paraneminen kasvaimen poiston jälkeen. On tavattu myös hyvänlaatuisen munasarjakasvaimen yhteydessä esiintyvää sydänpussin nestekertymää, joka paranee kasvaimen poistolla.

Meigsin oireyhtymän etiologia on tuntematon. Useimmiten siihen liittyvä kasvaintyyppi on fibrooma. Oireyhtymä on äärimmäisen harvinainen alle 30-vuotiailla naisilla, mutta paljon yleisempi vaihdevuodet ohittaneilla naisilla. Epätyypilliseksi tai epätäydelliseksi Meigsin oireyhtymäksi saatetaan määritellä hyvänlaatuisen munasarjakasvaimen esiintyminen joko askiteksen tai keuhkopussin nestekertymän, mutta ei molempien kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Shahid A. Mohammed, Abhishek Kumar, Meigs Syndrome National Library of Medicine, viitattu 13.6.2023
**Meijerialan Ammattilaiset MVL** on suomalainen ammattijärjestö. Järjestö on perustettu vuonna 1945 ja sen jäsenistön muodostavat meijeriteollisuudessa työskentelevät erikoiskoulutetut työntekijät sekä tekniset toimihenkilöt. Meijerialan Ammattilaisten jäseniä työskentelee maidonjalostusteollisuudessa esimerkiksi meijeristeinä, meijeriteknikkoina, meijeri-insinööreinä, laborantteina sekä koneteknikkoina. MVL neuvottelee Elintarviketeollisuusliitto ETL:n kanssa meijerialan palkoista ja työehdoista. MVL on STTK:n jäsen.

Historia
--------

Meijerialan Ammattilaiset MVL perustettiin 27. toukokuuta 1945 Tampereella nimellä Meijeriammattiväen Yhdistys. Vuonna 1948 yhdistyksen nimi muutettiin Meijeriväen Liitoksi. Ensimmäisen meijerialaa koskevan palkkasopimuksen liitto solmi työnantajaosapuolen kanssa vuonna 1951. Samana vuonna ilmestyi ensimmäisen kerran myös liiton jäsenlehti Maitotalous. Vuonna 1968 perustettiin liiton jäsenistön työttömyysturvaa hoitamaan Meijeriväen työttömyyskassa. Vuonna 1972 Meijeriväen Liitto liittyy keskusjärjestö STTK:hon. Samana vuonna liitto antoi myös historiansa ensimmäisen lakkovaroituksen. Sitkeiden neuvotteluiden ansiosta lakko onnistuttiin välttämään ainoastaan muutama tunti ennen sen alkamista. Nykyisen nimensä Meijerialan Ammattilaiset MVL yhdistys sai vuoden 2004 sääntöuudistuksen yhteydessä.

Muuta
-----

Ammatillisen edunvalvonnan ja työehtosopimusneuvotteluiden lisäksi MVL järjestää jäsenilleen laajaa loma- ja vapaa-ajantoimintaa. Paikallistasolla toiminnasta vastaa 13 alueyhdistystä. Alueyhdistyksen lisäksi MVL:n piirissä toimii opiskelijayhdistykset Hämeen ammattikorkeakoulun meijeri-insinööriopiskelijoita ja Hämeen ammatti-instituutin meijeristiopiskelijoita varten sekä oma eläkeläisryhmä. Jäsenistön vapaa-ajan, lomanvieton ja matkailun edistämiseksi MVL Lomat Oy ylläpitää lomahuoneistoja, jotka ovat jäsenistön käytettävissä.

Aiheesta muualla
----------------

* Meijerialan Ammattilaiset MVL STTK:n sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
* MVL Facebookissa

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑
4. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
STTK |
| --- |
|  |
| Puheenjohtajat | 
* Lumme (1946–1947)
* Parmanne (1947–1975)
* Reini (1975–1990)
* Swanljung (1990–2000)
* Mäenpää (2000–2013)
* Palola (2013–)

 |
|  |
| Jäsenliitot | 
* Ammattiliitto Jyty
* Ammattiliitto Kelan toimihenkilöt
* Ammattiliitto Pro
* Kirkon alat
* Meijerialan Ammattilaiset MVL
* METO - Metsäalan Asiantuntijat
* Rakennusinsinöörit ja -arkkitehdit RIA
* Suomen Konepäällystöliitto
* Suomen lähi- ja perushoitajaliitto SuPer
* Suomen Laivanpäällystöliitto
* Suomen pelastusalan ammattilaiset SPAL
* Tehy
* Toimihenkilöliitto Erto

 |

 |
**Nitrosyylikloridi** (ClNO) on kloorin, typen ja hapen muodostama molekyyliyhdiste, jota syntyy muun muassa kuningasveden hajoamistuotteena. Huoneenlämpötilassa aine on kellertävä ja pistävän hajuinen kaasu. Nesteenä aine on punaista.

Valmistus
---------

Nitrosyylikloridia voidaan valmistaa monella eri tavoilla. Yksi käytetyimmistä tavoista on nitrosyylikloridin kerääminen kuningasveden valmistuksen yhteydessä. Tässä reaktiossa reagoivat vahvat typpihappo- ja suolahappoliuokset. Reaktion sivutuotteena syntyy kloorikaasua. 

3 HCl + HNO3 → NOCl + Cl2 + 2 H2O
Vaikka kuningasvettä oli käytetty metallien liuottamiseen jo kauan, vasta 1831 Edmund Davy huomasi nitrosyylikloridikaasun muodostumisen.

Ainetta voidaan valmistaa myös eri typen oksidien reaktioilla. Typpioksidin hapettamisessa syntyy dityppitrioksidia, joka reagoi suolahapon kanssa muodostaen nitrosyylikloridia.

2 NO + ½ O2 → N2O3 + 2 HCl → 2 NOCl + H2O
Nitrosyylikloridia syntyy myös typpidioksidin ja suolahapon reagoidessa keskenään.

NO2 + 2 HCl → NOCl + H2O + ½ Cl2
Ainetta on mahdollista valmistaa myös dityppitrioksidin ja tionyylikloridin reaktiolla.

N2O3 + SOCl2 → 2 NOCl + SO2
Myös nitrosyylirikkihapon ja suolahapon reaktio tuottaa nitrosyylikloridia.

NOHSO4 + HCl → NOCl + H2SO4

Käyttö
------

Nitrosyylikloridia käytetään muun muassa orgaanisessa synteesissä nitroso- ja α-kloorioksiimiyhdistetiden tuottamiseen.

Turvallisuus
------------

Aine on myrkyllistä ja aiheuttaa hengitettynä hengenahdistusta ja yskää. Aine on voimakas hapetin ja kykenee myös syövyttämään metalleja. Nitrosyylikloridin reagoidessa veden kanssa reaktiotuotteina syntyy suolahappoa ja typen oksideja. Veteen joutuessaan aine on eliöstölle vaarallista.

Lähteet
-------

1. 1 2  Nitrosyylikloridin kansainvälinen kemikaalikortti Viitattu 12.12.2008
2. 1 2  Roger Adams (Päätoim.): *Organic Reactions Volume II*. New York: John Wiley & Sons, 1944. ISBN 978-0-471-00495-0. Teoksen verkkoversio (viitattu 13.12.2008). (englanniksi)
3. 1 2 3 4 5  Helmut Kraus, Alexander Klausener & Heinz Landscheidt: Process for the continuous preparation of nitrosyl chloride FreePatentsOnline. Viitattu 13.12.2008.
4. ↑  Abstracts of the Papers Printed in the Philosophical Transactions of the Royal Society of London, Vol. 3. JSTOR. Viitattu 13.12.2008.
**Nitty Gritty Dirt Band** (vuosina 1976–1981 nimellä **Dirt Band**) on yhdysvaltalainen country rock -yhtye, joka on perustettu Kaliforniassa keväällä 1966 hippinuorukaisten kotikutoisena *jug band* -kokoonpanona. Yhtye tunnetaan parhaiten Nashvillen muusikoiden kanssa tehdyistä perinteitä kunnioittavista bluegrass-albumeista *Will the Circle Be Unbroken I–III*, mutta yhtyeen oma tuotanto on modernimpaa kantrirockia Eaglesin tyyliin. Yhtyeen hittejä ovat olleet "Mr. Bojangles", "Fishin' in the Dark", "An American Dream" ja "Baby's Got a Hold on Me".

Yhtyeen alkuperäisiä jäseniä olivat Jeff Hanna, Bruce Kunkel, Ralph Barr, Les Thompson, Dave Hanna ja Glen Grosclose. Muutaman kuukauden ajan mukana oli Jackson Browne, joka lähti pian tekemään soolouraa. Monien vaihdosten jälkeen yhtyeen 2020-luvun jäsenet ovat Bob Carpenter, Jimmie Fadden, Jaime Hanna, Jeff Hanna, Ross Holmes ja Jim Photoglo.

Yhtyeen nimeä kantava esikoisalbumi julkaistiin vuonna 1967 ja tuotti singlehitin "Buy For Me The Rain". Läpimurto tapahtui kuitenkin vasta viidennellä albumilla *Uncle Charlie and His Dog Teddy*, jolle levytettiin versiot Jerry Jeff Walkerin laulusta "Mr. Bojangles" ja Earl Scruggsin bluegrasskappaleesta "Randy Lynn Rag". Sen jälkeen yhtye innostui bluegrassista niin, että levytti Nashvillessä sikäläisten muusikoiden kanssa akustisen tupla-albumin *Will the Circle Be Unbroken* (1972), jolla mukana ovat muun muassa Earl Scruggs, Doc Watson, Merle Travis ja Roy Acuff. Vuonna 2005 albumi valittiin mukaan Yhdysvaltain kongressin kirjaston National Recording Registry -kokoelmaan, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä yhdysvaltalaisia äänitteitä.

1980-luvun alussa yhtye palasi Nashvilleen ja siirtyi kantrirockista yhä enemmän valtavirran countryyn. Heidän tuolloisia hittejään olivat "Dance Little Jean," "Workin' Man," "Long Hard Road," "Baby's Got A Hold On Me" ja "Fishin' in the Dark". Vuonna 1989 levytettiin kakkososa ja vuonna 2002 kolmososa vuoden 1972 perinnealbumille *Will the Circle Be Unbroken*. Kakkososa voitti kolme Grammy-palkintoa ja Country Music Associationin vuoden albumi -palkinnon. Livetaltiointina toteutettu vuoden 2002 kolmas levy sai International Bluegrass Music Associationin palkinnon ja country-Grammyn.

Yhtye pääsi mukaan Nashvillen kaupungin Music City Walk of Fameen huhtikuussa 2008.

Lähteet
-------

1. ↑  Complete National Recording Registry Listing, Library of Congress. Viitattu 7.9.2020.
2. 1 2  Nitty Gritty Dirt Band *Nashvillen kaupungin Visit Music City -sivusto*. Viitattu 17.7.2022.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäiset artikkelit: en:Nitty Gritty Dirt Band & en:List of Nitty Gritty Dirt Band members

Kirjallisuutta
--------------

* Nyman, Jake: "Nitty Gritty Dirt Band", *Rocktieto. Osa 3 N–Z*, s. 30–32. Soundi-kirja 16. Pirkkala: Fanzine Oy, 1982. ISBN 951-99372-4-2.
Pottiputkia
Pottiputki ja istuttaja
**Pottiputki** on istutusväline jolla voi istuttaa puun paakkutaimia. Sen kehitti Sauli Takalon työn pohjalta Tapio Saarenketo 1970-luvun alussa.

Käyttö
------

Istutettaessa pottiputki isketään maahan ja pottitaimi päätyy maahan kun jalalla polkaistaan pottiputken alaosassa olevaa vipua. Tällöin mekanismi suorittaa istutuksen; Alaosan kaksi metallista leukaa aukenevat ja taimi tipahtaa leukojen aukenemisen muodostamaan kuoppaan. Istuttaja voi palauttaa leuat kiinni vetämällä kahvasta, joka on putken yläosassa. Istuttaja voi operaation jälkeen esimerkiksi saappaan reunalla viimeistellä istutuksen niin, että maa taimen ympäriltä tiivistyy, ja tarkistaa että taimi jää pystysuoraan. Istuttajalla voi olla mukana useita kymmeniä taimia taimivakassa.

Menetelmä on nopeampi ja helpompi kuin kuokka, kumartelua ei tarvita. Istutusnopeuteen vaikuttaa myös taimien kantomatka ja maaston muoto. 

Jos taimi on halkaisijaltaan liian iso, se ei mahdu putkeen. Pottiputkia on olemassa useita eri kokoja, joissa muuttuva tekijä on erityisesti putken halkaisija. Koivun istutuksessa pottiputki ei välttämättä toimi koska koivun taimi saattaa olla liian iso verraten ohkaiseen pottiputkeen. 

Maastosta riippuen leukoihin voi kertyä esimerkiksi kosteahkoa multa-ainesta, joka on mielekästä toisinaan puhdistaa. Puhdistaminen tapahtuu siten, että jättää leuat auki-asentoon ja kaapii aineksen pois, tai kopistelee putkea niin että aines tipahtaa.

Lähteet
-------

1. ↑  metsateho.fi, Historiikki s.194 (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Salmela, Marja ja Snellman, Ritva-Liisa: Taimissa on tulevaisuuden turva.  *Helsingin Sanomat*, 2.6.1985, s. 27. Näköislehden aukeama (tilaajille).
3. ↑  Metsäkoulu s.76 kpl 4 ISBN 978-952-5694-63-5
Jane Smiley vuonna 2009.
**Jane Smiley** (s. 26. syyskuuta 1949) on yhdysvaltalainen romaanikirjailija. Hän on kirjoittanut romaaneja ja novelleja vaihtelevista aiheista muun muassa keskiajan Grönlannista, maanviljelystä, avioliitosta, politiikasta ja hevostenkoulutuksesta.

Lapsuutensa Smiley vietti Saint Louisissa ja opiskeli siellä John Burroughs Schoolissa. Kandidaatintutkinnon hän suoritti Vassar Collegessa ja valmistui tohtoriksi Iowan yliopistosta, jossa hän myös työskenteli vuosina 1981–1996. Smiley on ollut naimisissa kolmesti, ja hänellä on kaksi tytärtä ja yksi poika. Smiley asuu nykyään Kaliforniassa.

Smiley julkaisi ensimmäisen romaaninsa *Barn Blind* vuonna 1980, mutta hänen menestynein teoksensa on *A Thousand Acres* (suom. *Sydänmailla*), josta hän sai Pulitzer-palkinnon vuonna 1992. Teos perustuu William Shakespearen *Kuningas Lear* -näytelmään ja kertoo iowalaisesta maanviljelijäperheestä.

Ensimmäinen Smileyn suomennettu teos oli *Vuonojen kansa* (engl. alkuteos *The Greenlanders*), joka kertoo saaganomaiseen tyyliin 1300-luvun grönlantilaisten elämästä. Päähenkilöiksi nousevat grönlantilaisen tilallisen lapset Gunnar ja Margret. Heidän kauttaan tuodaan esiin Grönlannin karu elämä nälänhätineen ja sukuriitoineen mutta myös rakkaus ja ilonhetket.

Tuotanto
--------

### Suomennetut teokset

* *Etsimisen aika* (Otava 1990) (*The Age of Grief*, 1989; *Ordinary Love & Good Will*, 1989)
* *Sydänmailla* (Otava 1997) (*A Thousand Acres*, 1991)
* *Vuonojen kansa* (Otava 1989) (*The Greenlanders*, 1988)

### Suomentamattomat teokset

* *At Paradise Gate* (1981)
* *Barn Blind* (1980)
* *Duplicate Keys* (1984)
* *Good Faith* (2003)
* *Horse Heaven* (2000)
* *Moo* (1995)
* *Ten Days in the Hills* (2007)
* *The All-True Travels and Adventures of Lidie Newton* (1998)
* *Thirteen Ways of Looking at the Novel* (2005)

Lähteet
-------

* Jane Smiley. 2000.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Korea
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Fília** (kreik. Φίλια) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Lesboksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Länsi-Lesboksen kuntaan, Lesboksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 653 (vuonna 2011).

Fílian kylä sijaitsee Lesboksen luoteisissa sisäosissa 11 kilometriä länsiluoteeseen Kallonín kaupungista ja 50 kilometriä luoteeseen saaren keskuksesta Mytilínistä. Fília muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Φίλιας, *Topikí Koinótita Fílias*), johon kuuluu varsinaisen Fílian kylän lisäksi Kechrádan kylä. Koko yhdyskunnan väkiluku on 685.

Ennen vuotta 2011 kylä kuului Kallonín kuntaan ja vuosina 2011–2019 Lesboksen kuntaan ja sen Kallonín kunnallisyksikköön.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 25.12.2013. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Fília** Wikimedia Commonsissa
Maanviljelyä Šanin osavaltiossa Myanmarissa.
**Myanmarin ympäristöpolitiikan** arkea ovat monimuotoiset ja pitkäkestoiset ongelmat, joiden ratkaisemista vaikeuttaa maan sulkeutuneisuus. Vallassa oleva sotilasjuntta rajoittaa merkittävästi kansalaisten perusoikeuksia. Rajoitukset lehdistönvapauteen, kansalaistoimintaan ja ulkomaisten tarkkailijoiden maahanpääsyyn vaikuttavat myös ympäristöpolitiikassa.

Myanmarin ympäristöpoliittisiin haasteisiin kuuluvat energiantuotannon, kuten öljyntuotannon ja suurvesivoimaloiden, vaikutukset, villieläinten salametsästys ja niistä saatavien varojen, kuten norsujen ja norsunluun salakauppa, sekä holtiton metsien käyttö. Germanwatchin Global Climate Risk Indexin mukaan Myanmar oli vuonna 2004 myös maailman maista kymmenen suurimpia ilmastoon liittyvistä luonnonmullistuksista vaurioita saaneen maan joukossa. Nargis-myrsky huhtikuussa 2008 johti laajaan riippumattomien avustusjärjestöjen tukeen Myanmarin ihmisille. Myanmar kuitenkin esti Yhdysvaltojen sotalaivojen maihin pääsyn. Satojatuhansia ihmisiä jäi kodittomaksi ja mahdollisesti ainakin osa rannikon pelloista suolaantui merivedestä.

Ympäristönsuojelu
-----------------

### Norsut

Myanmarissa on suuri norsukanta: 4 000–5 000 norsua. Kansainvälinen Cites-sopimus kieltää norsujen ja norsunluutavaroiden kaupan. Villieläinkauppaa valvovan Traffic-järjestön tammikuussa 2009 julkaiseman raportin mukaan Myanmarista on tulossa norsujen ja norsunluun kaupan keskus.

### Padot

Ympäristöjärjestöt ovat arvostelleet sotilasjunttaa patohankkeista, muun muassa koska ne johtavat laajoihin pakkomuuttoihin.

### Metsähakkuut

Juntta sallii laajoja metsähakkuita, mikä kaventaa villieläinten elintilaa.

Katso myös
----------


|  |  |
| --- | --- |
|  | ***Ympäristönsuojelunteemasivu*** |



|  |  |
| --- | --- |
|  | ***Kestävän kehityksenteemasivu*** |

* Kestävä kehitys alueittain ja maittain

Lähteet
-------

1. ↑  Global climate risk index 2006 (Arkistoitu – Internet Archive) Weather-related loss events and their impacts on countri e s i n 2004 and in a longterm comparison, Sven Anemüller, Stephan Monreal and Christoph Bals, Germanwatch, s. 5 ja 16, July 2006
2. 1 2 3  Myanmarista on tullut laittoman norsukaupan keskus, salakuljetetuista eläimistä tulee usein turistien työjuhtia, Helsingin Sanomat 9.1.2009 B1
**Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 1914** olivat viidennet viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut. Kilpailut käytiin Vaasassa 20.–21. kesäkuuta 1914. Kilpailuissa juostiin myös naisten 100 metrin henkilökohtainen mestaruuskilpailu. Ohjelmassa oli myös piirien välinen 3000 metrin joukkuejuoksu ja 5-ottelu Vaasan piiriläisille.

Miehet
------

### Miehet 4 × 100 metriä

Epätasaisten rataolosuhteiden vuoksi kilpailussa juostiin ensiksi välierä joukkue kerrallaan. HIFK 45,3 ja HKV 45,9 selvisivät loppukilpailuun, josta Vaasan Kiisto putosi ajalla 47,0.


| Sija | Seura | Kilpailijat | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Helsingin IFK | John Engberg, Lars Hornborg, Valentin Malinovski, Paul Jefimoff | 45,1 |
| 2 | Helsingin Kisa-Veikot | Toivo Latvio, Viljo Seppälä, Erkki Kättö, Emil Liljeberg | 45,3 |
| 3 | Vaasan Kiisto |  | 47,5 |
|

  

  

### Miehet 1 600 metriä

(800 + 400 + 200 + 200)


| Sija | Seura | Kilpailijat | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Helsingin IFK | Fagerström, Valentin Malinovski, John Engberg, Paul Jefimoff | 3.47,5 |
| 2 | Helsingin Kisa-Veikot | Eino Alho, Erkki Kättö, Viljo Seppälä, Toivo Latvio | 3.47 ? |
| 3 | Vaasan Kiisto |  | 3.52,4 |
|

  

  

### Miehet 5 × 2 000 metriä


| Sija | Seura | Kilpailijat | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Helsingin IFK | Erik Wasenius, Ossian Bärlund, Uno Fagerström, Valter Nyström, Hjalmar Nyström | 30.40,0 |
| 2 | Vaasan Kiisto | Pihlajamäki, E. Geiger, L. Paloluoma, Frans Ilomäki, A. Saario | 31.38,6 |
| 3 |  |  |  |

Naiset
------

### Naiset 4 × 100 metriä


| Sija | Seura | Kilpailijat | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Vaasan Kiisto | L. Mäkipää, S. Autio, E. Huhtamaa, F. Sinervo | 62,3 |
| 2 |  |  |  |
| 3 |  |  |  |
|

  

  

### Naiset 100 metriä

Mukana 10 juoksijaa. Suoritettiin alku- ja välierät ennen loppukilpailua. 


| Sija | Kilpailija | Seura | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Ida Välimäki |  | 14,2 |
| 2 | Lisie Nyström |  | 14,3 |
| 3 | Ida Paananen |  | 14,6 |
|

Lähteet
-------

* Suomen Urheilulehti, 27.06.1914, nro 39, s. 10-11

  

YleisurheiluViestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut
1910 |
1911 |
1912 |
1913 |
1914 |
1915 |
1916 |
1917 |
1918 |
1919 |
1920 |
1921 |
1922 |
1923 |
1924 |
1925 |
1926 |
1927 |
1928 |
1929 |
1930 |
1931 |
1932 |
1933 |
1934 |
1935 |
1936 |
1937 |
1938 |
1939 |
1940 |
 1941–1942 |
1943 |
 1944 |
1945 |
1946 |
1947 |
1948 |
1949 |
1950 |
1951 |
1952 |
1953 |
1954 |
1955 |
1956 |
1957 |
1958 |
1959 |
1960 |
1961 |
1962 |
1963 |
1964 |
1965 |
1966 |
1967 |
1968 |
1969 |
1970 |
1971 |
1972 |
1973 |
1974 |
1975 |
1976 |
1977 |
1978 |
1979 |
1980 |
1981 |
1982 |
1983 |
1984 |
1985 |
1986 |
1987 |
1988 |
1989 |
1990 |
1991 |
1992 |
1993 |
1994 |
1995 |
1996 |
1997 |
1998 |
1999 |
2000 |
2001 |
2002 |
2003 |
2004 |
2005 |
2006 |
2007 |
2008 |
2009 |
2010 |
2011 |
2012 |
2013 |
2014 |
2015 |
2016 |
2017 |
2018 |
2019 |
2020 |
2021 |
2022
**Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 1911** olivat toiset viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut. Kilpailut käytiin Helsingissä 17.–18. heinäkuuta 1911 HKV:n järjestäminä.

Miehet
------

### Miehet 4 x 100 metriä


| Sija | Seura | Kilpailijat | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Helsingin IFK | John Engberg, Rolf Berner, Birger Halén, Lauri Lång | 47,0 |
| 2 | Helsingin Kisa-Veikot 2 | V. Seppälä, P. Kättö, Toivo Latvio, Eino Soinio | 47,8 |
| 3 | Helsingin Kisa-Veikot 1 | Toivo Elo, Pärnänen, Nyström, Emil Kukko | ½ m edellisestä |
|

  

  

### Miehet 1 600 metriä

(800+400+200+200)


| Sija | Seura | Kilpailijat | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Helsingin Kisa-Veikot | Lauri Pihkala, Toivo Elo, Väinö Pärnänen, Emil Kukko | 3.47,7 |
| 2 | Helsingin IFK | Rolf Berner, E. Halén, John Engberg, Lauri Lång | 4.00,1 |
| 3 | Koiton Visa |  | 4.06,5 |
| 4 | Ojakkalan Yritys |  | 4.06,5 |
|

  

  

### Miehet 5 x 2 000 metriä


| Sija | Seura | Kilpailijat | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Helsingin Kisa-Veikot | Eino Elo, Alfred Laakso, Akseli Vilenius, Albin Stenroos, Hannes Kolehmainen | 30.16,6 |
| 2 | Viipurin Reipas |  | 30.17,3 |
| 3 | Turun Urheiluliitto |  | 31.15,5 |
| 4 | Helsingin Ponnistus |  | 31.57,5 |
| 5 | Ojakkalan Yritys |  | 32.48,8 |
| 6 | Porvoon Akilles |  | 33.51,4 |
|

Lähteet
-------

* 01.07.1911 Suomen Urheilulehti no 7
* Virtamo, Keijo (toim.): *Fokus-Urheilu 2*, s. 447. Otava, 1970.

YleisurheiluViestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut
1910 |
1911 |
1912 |
1913 |
1914 |
1915 |
1916 |
1917 |
1918 |
1919 |
1920 |
1921 |
1922 |
1923 |
1924 |
1925 |
1926 |
1927 |
1928 |
1929 |
1930 |
1931 |
1932 |
1933 |
1934 |
1935 |
1936 |
1937 |
1938 |
1939 |
1940 |
 1941–1942 |
1943 |
 1944 |
1945 |
1946 |
1947 |
1948 |
1949 |
1950 |
1951 |
1952 |
1953 |
1954 |
1955 |
1956 |
1957 |
1958 |
1959 |
1960 |
1961 |
1962 |
1963 |
1964 |
1965 |
1966 |
1967 |
1968 |
1969 |
1970 |
1971 |
1972 |
1973 |
1974 |
1975 |
1976 |
1977 |
1978 |
1979 |
1980 |
1981 |
1982 |
1983 |
1984 |
1985 |
1986 |
1987 |
1988 |
1989 |
1990 |
1991 |
1992 |
1993 |
1994 |
1995 |
1996 |
1997 |
1998 |
1999 |
2000 |
2001 |
2002 |
2003 |
2004 |
2005 |
2006 |
2007 |
2008 |
2009 |
2010 |
2011 |
2012 |
2013 |
2014 |
2015 |
2016 |
2017 |
2018 |
2019 |
2020 |
2021 |
2022
**Myh’ailo Albertovytš Fedorov** (ukr. Михайло Альбертович Федоров; s. 21. tammikuuta 1991) on ukrainalainen poliitikko, joka on elokuusta 2019 lähtien toiminut Ukrainan digitaalisen muutoksen ministerinä ja yhtenä Ukrainan varapääministereistä.

Fedorov syntyi Vasylivkassa. Hän opiskeli vuosina 2009–2014 Zaporižžjan kansallisen yliopiston sosiologian ja johtamisen tiedekunnassa. Vuoden 2014 parlamenttivaaleissa hän oli ehdokkaana libertaarisen 5.10-puolueen listan 166:ntena. Vuoden 2019 presidentinvaalin aikana hän työskenteli Volodymyr Zelenskyin kampanjassa. Saman vuoden parlamenttivaaleissa hänet valittiin Ukrainan parlamenttiin eli Verh’ovna Radaan Kansan palvelija -puolueen listan kuudentena, sitoutumattomana ehdokkaana. Elokuussa 2019 hänet nimitettiin yhdeksi varapääministereistä sekä digitaalisen muutoksen ministeriksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Федоров Михайло Альбертович *kmu.gov.ua*.  Arkistoitu 21.2.2023. Viitattu 21.2.2023. (ukrainaksi)
2. ↑  Федоров Михайло Альбертович *LB.ua*.  Arkistoitu 21.2.2023. Viitattu 21.2.2023. (ukrainaksi)
3. ↑  Федоров Михайло Альбертович *ПолітХаб*.  Arkistoitu 21.2.2023. Viitattu 21.2.2023. (ukrainaksi)
**Jungfruholmen** on saari Kemiönsaaren kunnassa Varsinais-Suomessa. Saari sijaitsee Kemiönsaaren länsipuolella ja kuuluu Saaristomeren kansallispuistoon.

Jungfruholmen ja kolme muuta saarta ovat kasvaneet yhteen. Kokonaisuus Jungfruholmen-Högholmen-Skansholmen merkitään usein kartoissa pelkkänä Högholmenina. Jungfruholmen on kolmoissaaren pohjoisin osa. Saarella sijaitsee Saaristomeren suurin hiidenkirnu. Jungfruholmenin länsipuolella avautuu Gullkronanselkä. Etelässä sijaitsee pieni Lindholmen ja idässä Jungfrusund erottaa saaren Kemiönsaaren pääsaaresta.

Jungfruholmenin vieressä oleva salmi Jungfrusund on vanha merenkulkureitti. Sitä on luultavasti käytetty jo rautakaudella. Suojainen salmi on ollut myös hyvä levähdyspaikka laivoille. Keskiajalla Jungfruholmeniin ja salmen ympäristöön on rakennettu pieniä linnoitteita ja huoltorakennuksia. Salmi on käynyt myöhäiskeskiajalla liian matalaksi suurimmille laivoille, joten reitti siirtyi kulkemaan Jungfruholmenin länsipuolelta. Myöhemmin venäläiset linnoittivat salmea ja Jungfruholmenille rakennettiin ryssänuuneja, kommendantin talo ja tykkipatteri.

Lähteet
-------

1. ↑  Sanna-Mari Kunttu: Jungfruholmenin kaksoishiidenkirnu Saaristomerellä Retkipaikka. Viitattu 18.2.2019.
2. 1 2  Jonna Lankinen: Saaristomeren kenties suurin hiidenkirnu on venematkan päässä Turun Sanomat.  Arkistoitu 19.2.2019. Viitattu 18.2.2019.
3. ↑  Kansalaisen karttapaikka Maanmittauslaitos. Viitattu 18.2.2019.
4. ↑  Jungfruholmen Museovirasto. Viitattu 18.2.2019.
**Siskoni ja minä** (ransk. *Les Sœurs fâchées*) on vuonna 2004 ensi-iltansa saanut Alexandra Leclèren ohjaama ja käsikirjoittama ranskalainen draamakomediaelokuva, jonka pääosia näyttelevät Isabelle Huppert ja Catherine Frot. Elokuva on Leclèren ensimmäinen elokuvaohjaus. Philippe Godeau oli elokuvan tuottajana. Huppert ja Frot laulavat elokuvan lopputekstien aikana soivan "Rue de Jollières" -kappaleen, jonka sanoitti Alexandra Leclère ja sävelsi Philippe Sarde.

Juoni
-----

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Elegantti pariisitar Martine Demouthy (Isabelle Huppert) on päässyt avioliiton kautta parempaan keskiluokkaan ja jättänyt vaatimattoman syntyperänsä taakseen. Eräänä päivänä hänen sisarensa Louise Mollet (Catherine Frot) saapuu maalta kaupunkiin, ja kauhukseen Martine huomaa, että sisar aikoo viettää viikonlopun hänen kanssaan. Hienostunut Martine häpeää Louisen suorasukaista käytöstä ystäviensä edessä, mutta kahden kesken sisarukset alkavat lähentyä toisiaan.

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**

Näyttelijät
-----------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Isabelle Huppert  | … |  Martine Demouthy
  |
|  Catherine Frot  | … |  Louise Mollet
  |
|  François Berléand  | … |  Pierre Demouthy
  |
|  Brigitte Catillon  | … |  Sophie
  |
|  Michel Vuillermoz  | … |  Richard
  |
|  Christiane Millet  | … |  Géraldine
  |
|  Rose Thiéry  | … |  Fernanda
  |
|  Bruno Chiche  | … |  Charles
  |
|  Antoine Beaufils  | … |  Alexandre Demouthy
  |

Tuotanto
--------

*Siskoni ja minä* kuvattiin Pariisissa 5 320 000 euron budjetilla. Elokuvan tuotantoyhtiönä oli Pan-Européenne ja elokuvan tuotantoa olivat tukemassa myös muun muassa StudioCanal, France 2 Cinéma, Canal+ ja Ciné+.

*Siskoni ja minä* -elokuvan virallinen traileri julkaistiin 4. marraskuuta 2004.

Julkaisu ja vastaanotto
-----------------------

*Siskoni ja minä* sai ensi-iltansa Thessalonikin elokuvajuhlilla Kreikassa 21. marraskuuta 2004. *lähde?* Elokuva sai ensi-iltansa Ranskassa 22. joulukuuta 2004 ja oli Pan-Européennen teatterilevittämä. Elokuva keräsi Ranskassa teatterikierroksensa aikana 1 450 584 katsojaa ja lähes kymmenen miljoonan dollarin lipputulot. *Siskoni ja minä* sai ranskalaisilta elokuvakriitikoilta myönteisen vastaanoton. Suomessa elokuva ei saanut teatteriensi-iltaa, mutta televisioensi-iltansa se sai Yle TV1 -kanavalla 23. heinäkuuta 2010.

*Siskoni ja minä* julkaistiin Ranskassa DVD:lle 5. syyskuuta 2005.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Les Soers fâchées Allociné. Viitattu 8.3.2017. (ranskaksi)
2. 1 2 3 4 5 6  Les Sœurs fâchées *JP’s Box-Office*. Viitattu 8.3.2017. (ranskaksi)
3. 1 2 3 4  Me and My My Sister Cineuropa. Viitattu 8.3.2017. (englanniksi)
4. 1 2 3  *Les soeurs fâchées (2004)* Elonetissä.. Viitattu 8.3.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* *Siskoni ja minä* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* *Siskoni ja minä* AllMoviessa. (englanniksi)
* *Siskoni ja minä* UniFrancessa (ranskaksi)
Nordstromin tavaratalo Oregonin Tigardissa
**Nordstrom, Inc.** on yhdysvaltalainen luksustavaratalojen ketju, jonka pääkonttori ja suurimmat tavaratalot sijaitsevat Seattlessa Washingtonin osavaltiossa. Nordstrom on keskittynyt kalliimman hintaluokan vaatteisiin, jalkineisiin, asusteisiin ja kosmetiikkaan, joissa sen tärkeimpiä kilpailijoita ovat muut tavarataloketjut, kuten Bloomingdale’s, Neiman Marcus, Saks Fifth Avenue ja Lord & Taylor.

Historiaa
---------

Nordstromin juuret juontavat vuoteen 1901, jolloin ruotsalaiset maahanmuuttajat John W. Nordstrom ja Carl Wallin perustivat Seattleen kenkäkaupan. Vasta 22 vuotta myöhemmin perustettiin sivuliike, josta ketju alkoi vähitellen kehittyä. Vuonna 1928 John W. Nordstrom luovutti johdon ja omistuksensa kahdelle pojalleen, ja seuraavana vuonna myös Wallin luopui osakkeistaan Nordstromin veljesten hyväksi. Kesti vielä 31 vuotta ennen kuin Nordstrom oli kasvanut kahdeksan myymälän ketjuksi kahdessa osavaltiossa. Vuonna 1963 se laajensi valikoimaansa kengistä vaatteisiin ja asusteisiin.

Vasta kolmannen Nordstrom-sukupolven astuttua yrityksen johtoon se alkoi laajentua valtakunnalliseksi ketjuksi vuonna 1968. Pörssiyritys Nordstromista tuli vuonna 1971. Ranskalainen muotimerkki Façonnable otettiin yhteistyökumppaniksi vuonna 1988, ja vuonna 2000 Nordstrom osti sen. Seitsemää vuotta myöhemmin Nordstrom kuitenkin myi merkin kahdeksan erillistä myymälää eteenpäin mutta jätti sen omien myymälöidensä valikoimiin.

Vuoden 2011 lopussa Yhdysvalloissa toimi 117 Nordstrom-tavarataloa ja 108 Nordstrom Rack -nimistä outlet-myymälää. Lisäksi yrityksellä on verkkokauppa.

Nordstrom on aina ollut tunnettu erinomaisesta asiakaspalvelustaan. Talouslehti *Fortunen* listalla "100 parasta työnantajaa 2007" Nordstrom sijoittui sijalle 24.

Lähteet
-------

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: de:Nordstrom 

1. ↑  Nordstrom (JWN) (Arkistoitu – Internet Archive), Wikinvest. Viitattu 15.9.2014.
2. 1 2  Peltola, Heikki: *Palveluloisto ja kiehtomisen aito taito, Kaupan keinot hyperkilpailussa*, s. 206. Helsinki: Edita, 2007. ISBN 9789513749422.
3. ↑  Annual report 2011 (Sivu 10)
4. ↑  Best Companies to Work for in 2007, CNNMoney.com.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Nordstrom (kauppaketju)** Wikimedia Commonsissa

* Nordstromin verkkosivusto
Zu Chongzhin patsas
**Zu Chongzhi** (kiin.: 祖沖之; pinyin: *Zǔ Chōngzhī*; Wade–Giles: *Tsu Ch'ung-chih*; 429–500) tai **Wenyuan** (kiin.: 文遠; pinyin: *Wényuǎn*) oli kiinalainen matemaatikko, insinööri ja tähtitieteilijä, joka laski piin likiarvoksi {\displaystyle \pi \approx {\tfrac {355}{113}}}. Hänen laskemansa likiarvo pitää paikkansa aina kahdeksanteen desimaaliin saakka. Arvon hän määritti 12 288-sivuisen monikulmion avulla. Hän ratkaisi useita muita ongelmia *Zhui Shu* -teoksessaan, muun muassa määritti pallon tilavuudelle kaavan.

Elämäkerta
----------

Zǔ Chōngzhīn suku oli kotoisin nykyisestä Baodingin kaupungista, Kiinan koillisosasta. Hän itse syntyi vuonna 429 nykyisessä Nanjingin kaupungissa. Zun isoisoisä oli itäisen Jin-dynastian virkailija. Dynastian heikettyä tilalle tuli Liu-Song-dynastia, jonka palveluksessa palvelivat Zu Chongzhin isoisä ja isä. Zun suvussa oli runsaasti tähtitiedettä osaavia, joiden tiedot siirtyivät sukupolvelta toiselle. Tieto siirtyi varhaisessa vaiheessa myös Zulle, josta tulikin varsin etevä matemaatikko ja tähtitieteilijä. Uuden keisarin kuullessa pojasta, hän kutsui hänet hoviinsa opiskelemaan lisää. Vuonna 462 hän jätti keisarille muistionsa, jossa hän kritisoi käytössä ollutta He Chengtianin suunnittelemaa Yuanjia-kalenteria. Tilalle hän ehdotti mallia, jossa vuoteen mahtuisi tarkempi määrä lunaatio-vaiheita ja ottaisi huomioon myös päiväntasausten prekessioliikkeen huomioon. Daming-kalenterina tunnettu kalenteri otettiin käyttöön Zu Chongzhin kuoleman jälkeen vuonna 510 poikansa Zu Gengzhin ansiosta.

Li Chunfeng kutsui Zuta kaikkien aikojen parhaimmaksi matemaatikoksi. Hänen mukaansa Zu teki ympyrän kehän pituuden ja halkaisijan suhteelle kaksi approksimaatiota: {\displaystyle \pi \approx {\tfrac {22}{7}}\approx {\tfrac {355}{113}}}. Lisäksi hän määritti välin, jolta piin arvo löytyy: 3,1415926 < π < 3,1415927. Jälkimmäinen approksimaatio pysyi usean vuosisadan ajan kaikkein tarkimpana likiarvona. Se on myös tarkin murtolukuapproksimaatio piille, missä nimittäjä on alle 16 600. Murtolukua kutsutaan joskus Zun suhteeksi.

Matematiikan ohella Zu tutki materelogiaa ja musiikin teoriaa.

Lähteet
-------

1. ↑  O’Connor, John J. & Robertson, Edmund F.: Zu Chongzhi *MacTutor History of Mathematics archive*.  (englanniksi)
2. ↑  Alexei Volkov: Zu Chongzhi Encyclopedia Britannica. Viitattu 7.7.2008. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Korea
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* zbMATH

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Carl Edward Hellmayr
**Carl Edward (Eduard) Hellmayr** (29. tammikuuta 1878 Wien − 24. helmikuuta 1944 Orselina, Sveitsi) oli itävaltalainen lintutieteilijä.

Hellmayr opiskeli Wienin yliopistossa. 1903 hän liittyi Münchenin museon lintuosaston henkilökuntaan ja 1908 hänet nimitettiin osaston intendentiksi. Hän erikoistui neotrooppisen alueen lintuihin ja tutki Johann Baptist von Spixin kokoelman Brasilian linnuista. 1904–1905 hän vietti pitkiä aikoja Pariisin luonnonhistoriallisessa museossa tutustuen erityisesti Alcide d'Orbignyn Etelä-Amerikasta kerättyyn kokoelmaan. 1905 hän siirtyi kolmeksi vuodeksi Walter Rothschildin museoon Tringissä Englannissa, missä hän työskenteli Ernst Hartertin opastuksen alaisena. Münchenissä hän sai professorin arvonimen. Hän oli Baijerin lintutieteellisen seuran pääsihteeri ja seuran lehden *Verhandlungen*in toimittaja vuoteen 1921.

1922 Hellmayr nimitettiin Chicagon museon (*Field Museum in Chicago*) eläintieteen avustavaksi intendentiksi. Hänen päätehtävänsä oli toimittaa vastikään kuolleen Charles Barney Coryn aloittama *Catalogue of Birds of the Americas* loppuun. Tähän tehtävään hän paneutui vuosiksi. 1931 hän muutti takaisin Wieniin ja asui siellä, kunnes natsit pidättivät ja vangitsivat hänet vuonna 1938. Hellmayr sairastui ja vietti seitsemän viikkoa sairaalassa. Suhteidensa ansiosta hän kahden kuukauden päästä onnistui pääsemään pois Itävallasta ja muutti Sveitsiin, jossa asui kuolemaansa saakka. Sveitsissä hän viimeisteli teossarjaa, joka kuitenkin jäi hieman kesken.

Hellmayr oli American Ornithologists’ Unionin kunniajäsen vuodesta 1911 alkaen, ja myös British Ornithologists’ Unionin kunniajäsen. Hän julkaisi noin 160 tieteellistä artikkelia.

Hellmayrin kunniaksi on nimetty ruskojuovanapsija (*Mecocerculus hellmayri*), punaolkaorneero (*Gyalophylax hellmayri*), viitaorneero (*Hellmayrea gularis*), viirulakkiorneero ( *Cranioleuca hellmayri*) ja arokirvinen (*Anthus hellmayri*). Hellmayr itse nimesi suuren joukon lintulajeja ja alalajeja, muun muassa kalliovarpusen alalajin *exigua* 1902.

Teoksia
-------

* *Revision of Spix's Types of Brazilian Birds* (1906)
* *Catalogue of Birds of the Americas* (1918–1949), 15-osainen sarja, joista kaksi ensimmäistä osaa oli Charles Barney Coryn ja 13 osaa Hellmayrin kirjoittamia.
* *The Birds of Chile*, (yhdessä Henry Boardman Conoverin kanssa).

Lähteet
-------

* Muistokirjoitus/John T. Zimmer. The Auk. (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* International Plant Names Index
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Carl Edvard Heurlin**, aateloituna vuodesta 1840 **af Heurlin** (25. maaliskuuta 1790 Jämsä – 15. joulukuuta 1844 Helsinki) oli suomalainen senaattori ja valtioneuvos.

Heurlinin vanhemmat olivat Jämsän kirkkoherra Samuel Niklas Heurlin (1740–1814) ja Elisabet Sofia Heinricius. Hän kävi Porvoon lukiota, pääsi ylioppilaaksi 1808 ja suoritti Turun akatemiassa tuomarintutkinnon 1810. Heurlin sai varatuomarin arvon 1815, kihlakunnantuomarin arvonimen 1817 ja laamannin arvonimen 1826.

Heurlin oli Turun hovioikeudessa ylimääräisenä notaarina 1812–1814, kanslistina 1814–1817 ja ylimääräisenä viskaalina 1817. Hän oli Suomen senaatin valtiovaraintoimituskunnan apulaisesittelijäsihteerinä 1817–1822. Heurlin oli samalla Turun hovioikeudessa notaarina 1818–1822 ja varakanneviskaalina 1822. Hän oli Turun ja Porin läänin lääninsihteerinä 1822–1839 ja Viipurin hovioikeuden hovioikeudenneuvoksena 1839–1840. Heurlin oli viimeksi senaatin talousosaston jäsenenä ja valtiovaraintoimituskunnan päällikön apulaisena 1840–1844. Hän sai valtioneuvoksen arvon 1843.

Heurlin oli naimisissa vuodesta 1818 Matilda Sofia Asprothin (k. 1882) kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Kotivuori, Yrjö: Karl Edvard af Heurlin. *Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu 2005. Luettu 23.12.2015.
**Fabryn tauti** on perinnöllinen, α-galaktosidaasi-entsyymin (α-GAL) puutoksesta johtuva rasva-aineenvaihdunnan sairaus. α-GAL pilkkoo solujen sisäseinämiin kerääntyvää globotriaosyyliseramiidia (GL-3) niin pieniksi, että ne siirtyvät verenkiertoon.

Tauti vaikuttaa yleisimmin verisuoniin, munuaisiin, sydämeen, ihoon ja aivoihin. Sen oireita ovat muun muassa raajojen kivut, lämmönnousu, huono lämmönsietokyky, vatsakivut, ripuli ja pahoinvointi. Sydänmuutokset, munuaistoiminnan heikkeneminen ja aivoverenkierron häiriöt johtavat tautia sairastavien potilaiden ennenaikaiseen kuolemaan.

Tauti on hyvin harvinainen. Fabryn taudin esiintyvyys on 1/50 000—117 000, mutta se on yleisempi miehillä, koska sen geeni on X-kromosomissa. Suomessa on diagnosoitu 30 Fabryn tautia sairastavaa henkilöä, joista puolet asuu Varsinais-Suomessa, ja hoito on keskittynyt Turun yliopistolliseen keskussairaalaan.

Tautia on todettu myös Pohjanmaalla toistakymmentä tapausta, ja potilaat ovat lähtöisin Vöyrin seudulta. Ensimmäiset todettiin vuonna 2013, ja tapauksia voi olla enemmänkin. Myös Ruotsissa on tapauksia Uumajan seuduilla, ja niiden yhteyttä suomalaisiin tutkitaan Vaasan keskussairaalassa.

Koska tauti on harvinainen ja oireet vaihtelevia ja tyypillisiä muillekin taudeille, se diagnosoidaan usein suhteellisen myöhään. Fabryn taudin oireet alkavat yleensä noin 10 vuoden iässä, mutta tauti diagnosoidaan keskimäärin 28 vuoden iässä.

Fabryn taudin perinteinen hoito on perustunut oireiden hoitamiseen (esimerkiksi dialyysihoito, sydämen ohitusleikkaukset ja kipulääkkeet). Hoidon ansiosta Fabryn tautia sairastavien miesten elinikä on ollut noin 50 vuotta ja naisten noin 70 vuotta. 

Taudin uusi hoitomuoto on entsyymikorvaushoito, joka on käytössä Suomessa.

Lähteet
-------

1. ↑  Huhtikuu on omistettu Fabryn taudille.  *AVAIN. Neurologinen aikakauslehti*, 2022.
2. 1 2  Koski, Olli: Pohjanmaalla on löydetty useita tapauksia harvinaista Fabryn tautia *Ylen uutiset*. Viitattu 9.12.2014.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Fabryn tauti**.
* Tietoja Suomen MS-liiton sivulla (Arkistoitu – Internet Archive)
*