Tämä artikkeli käsittelee **uskonnonvapautta Suomessa**.

Oikeudelliset perusteet
-----------------------

Uskonnonvapautta Suomessa koskevia säädöksiä ovat Yhdistyneiden kansakuntien ihmisoikeuksien yleismaailmallinen julistus, Euroopan neuvoston ihmisoikeussopimus, Suomen perustuslaki sekä uskonnonvapauslaki.

### Suomen perustuslaki

Suomen perustuslain (731/1999) 11 §:n mukaan

*Jokaisella on uskonnon ja omantunnon vapaus. Uskonnon ja omantunnon vapauteen sisältyy oikeus tunnustaa ja harjoittaa uskontoa, oikeus ilmaista vakaumus ja oikeus kuulua tai olla kuulumatta uskonnolliseen yhdyskuntaan. Kukaan ei ole velvollinen osallistumaan omantuntonsa vastaisesti uskonnon harjoittamiseen.*
### Uskonnonvapauslaki

Uskonnonvapaudesta on Suomessa säädetty erikseen uskonnonvapauslaissa (453/2003).

Keskeisin uskonnonvapautta koskeva säännös on lain 3 §. Sen mukaan "jokaisella on oikeus päättää uskonnollisesta asemastaan liittymällä sellaiseen uskonnolliseen yhdyskuntaan, joka hyväksyy hänet jäsenekseen, tai eroamalla siitä".

Lapsen uskonnollisesta asemasta päättävät huoltajat yhdessä. Äidillä on kuitenkin vuoden ajan oikeus yksin päättää lapsen liittymisestä uskonnolliseen yhdyskuntaa, mikäli huoltajat eivät sovi asiasta. Kaksitoista vuotta täyttäneen lapsen uskonnollista asemaa voidaan muuttaa vain hänen omalla suostumuksella. Näin ollen tämän ikäinen lapsi seuraa esimerkiksi uskonnollista yhdyskuntaa vaihtavia vanhempiaan vain omalla suostumuksellaan. Viisitoista vuotta täyttänyt lapsi voi itse liittyä tai erota uskonnollisesta yhdyskunnastaan vanhempien suostumuksella.

Uskonnonvapauslain perusteluissa (3.1. Tavoitteet) on ilmaistu seuraavasti: "Lapsen uskonnollista asemaa koskevassa sääntelyssä lähtökohtina ovat perheen uskonnollisen yhtenäisyyden tukeminen, lapsen uskonnollisen aseman pysyvyyden ja lapsen myötämääräämisoikeuden turvaaminen sekä alaikäisen suojelu."

Lain mukaan (6 §) oikeudesta saada uskonnon opetusta säädetään erikseen. Asiasta on säädetty perusopetuslaissa ja lukiolaissa.

### Muut lait

Islamin halal-teurastuksessa eläin teurastetaan viiltämällä elävänä kaula auki. Eläinsuojelulakiin on tehty uskonnollisista syistä kompromissi, jossa eläimen tainnuttaminen yhtä aikaa verenlaskun kanssa on sallittua. Käytännössä samanaikaisuus on miltei mahdotonta, minkä vuoksi halal-liha teurastetaan Suomessa samoin kuin tavanomainen liha, mutta tainnutuksen jälkeen muslimi pyytää jumalalta luvan ja viiltää sitten kaulan auki. Eläinsuojelulaki ei kuitenkaan kiellä tainnuttamattomasti teurastetun lihan maahantuontia.
Helmikuussa 2023 eduskunnan perustuslakivaliokunta linjasi, että halal-teurastamisen ja košer-teurastamisen on oltava jatkossakin sallittua Suomessa ja eläinten hyvinvointia koskevaa lakiehdotusta on muutettava.
Eduskunnassa oli huolestuttu miten NATO-maa Turkki reagoisi lakihankkeeseen, joka rajoittaisi muslimien uskonnonvapautta. Lisäksi Yhdysvaltain suurlähetystö oli kiinnostunut lakiesityksestä.

Naisten sukupuolielimien silpominen on ehdottomasti kielletty, vaikka sen syynä olisikin uskonnollinen tapa. Poikien ympärileikkaus on ollut käytännössä sallittua ilman nimenomaista poikkeussäännöstä rikoslaissa. Elokuussa 2007 korkein oikeus antoi valitusluvan asiassa, jossa syyttäjä vaati pojan ympärileikkauksesta rangaistusta, käräjäoikeus tuomitsi korvauksia mutta ei rangaistusta ja hovioikeus vapautti syytetyn. Maaliskuussa 2016 korkein oikeus linjasi, että ympärileikkaus muusta kuin lääketieteellisestä syystä täyttää sinänsä pahoinpitelyn tunnusmerkistön. Se ei kuitenkaan ole rangaistava tilanteessa, jossa leikkausta voidaan pitää lapsen edun mukaisena. Korkein oikeus kiersi kysymyksen uskonnonvapaudesta vetoamalla aiempaan ratkaisuunsa. Ratkaisussa mainitulla lapsen edulla se tarkoittaa uhrin identiteettiä ja yhteisöön kiinnittymistä eli käytännössä sosiaalista painetta.

Jehovan todistajilla oli erivapaus saada vapautus asevelvollisuudesta huhtikuuhun 2019 saakka, jolloin poikkeuslaki kumottiin. Jehovan todistajien oppi ehdottomasti kieltää asepalveluksen.

### Rienauslait

Suomessa vuoden 1734 lain rikoskaari määräsi jumalanpilkasta kuolemantuomion. Vuoden 1889 rikoslaissa oli jumalanpilkkaa koskeva pykälä. Vuodesta 1890 eteenpäin enimmäisrangaistus jumalanpilkasta oli neljä vuotta vankeutta ja vuodesta 1970 eteenpäin kaksi vuotta.

Vuonna 1999 tuli voimaan Suomen rikoslain 17 luvun 10 § uskonrauhan rikkomisesta. Lain mukaan uskonrauhan rikkomisesta voidaan tuomita sakkoihin tai vankeuteen enintään kuudeksi kuukaudeksi. Uskonrauhan rikkomiseen syyllistyy mikäli "julkisesti pilkkaa Jumalaa tai loukkaamistarkoituksessa julkisesti herjaa tai häpäisee sitä, mitä uskonnonvapauslaissa tarkoitettu kirkko tai uskonnollinen yhdyskunta muutoin pitää pyhänä, tai meluamalla, uhkaavalla käyttäytymisellään tai muuten häiritsee jumalanpalvelusta, kirkollista toimitusta, muuta sellaista uskonnonharjoitusta taikka hautaustilaisuutta." Uskonnonvapauslain 2 §:n mukaisesti uskonnollisella yhdyskunnalla tarkoitetaan evankelis-luterilaista tai ortodoksista kirkkoa tai rekisteröityä uskonnollista yhdyskuntaa. Vapaa-ajattelijain liitto on arvostellut rikosnimikettä tarpeettomana, koska muut lait suojelevat uskonnon harjoittamista häiritsemiseltä.

Historiaa
---------

Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen vuoden 1903 Forssan ohjelmassa todettiin:

> »Uskonto on julistettava yksityisasiaksi. Kirkko on erotettava valtiosta ja kirkolliset sekä uskonnolliset yhdyskunnat katsottava yksityisiksi yhdistyksiksi, jotka itse järjestävät sisälliset asiansa. Uskonnonopetus on poistettava kouluista.»   
> ()
> 
> 

Uskonnonvapauslain säätämisen jälkeen 1923 Suomessa on saanut vapaasti perustaa uusia uskonnollisia yhdyskuntia, ja myös kaikkien uskontokuntien ulkopuolelle jääminen on sallittua. Vasta uskonnonvapauslaki antoi uskonnottomille täydet kansalaisoikeudet. Vaatimus valtion ja kirkon erottamisesta ei kuitenkaan toteutunut, minkä Jussi Pikkusaari on väitöskirjassaan tulkinnut tappioksi sosiaalidemokraattien katsomuspolitiikalle.

Valtio-oikeuden ja kansainvälisen oikeuden professori, Åbo Akademin Ihmisoikeusinstituutin johtaja Martin Scheinin toteaa, että myös Suomen valtiokirkkoon kuuluvilla tulee olla uskonnonvapaus, johon sisältyy oikeus päättää siitä, harjoittaako uskontoa vai ei.

Kirkon ja valtion eron kannattajien kuten vapaa-ajattelijoiden mielestä Suomessa on kaksi valtiokirkkoa, Suomen evankelis-luterilainen kirkko ja Suomen ortodoksinen kirkko, jotka tulee muuttaa tavallisiksi yhdistyksiksi. Nämä perisivät jäsenmaksunsa kuten muutkin yhdistykset eivätkä kirkollisveron kautta. Kirkoilla ei heidän mukaansa tulisi olla julkisoikeudellista asemaa eikä mitään erioikeuksia.

Osa suomalaisista wiccoista järjestäytyi *Suomen vapaa wicca-yhdyskunta* -nimiseksi uskonnolliseksi yhdyskunnaksi. Yhdyskunta haki opetusministeriöltä virallisen uskontokunnan asemaa vuonna 2001. Ministeriö ja edelleen korkein hallinto-oikeus hylkäsivät hakemuksen sillä perusteella, että wiccalaisuudessa ei ole "yhtenäistä ja vakiintunutta, esimerkiksi uskontunnustukseen, pyhiin kirjoituksiin tai muihin pyhinä pidettyihin perusteisiin perustuvaa oppijärjestelmää". Yhdyskunnan vähäinen toiminta loppui kielteiseen päätökseen ja päätöksestä ei tehty valitusta.

Vuonna 2000 julkaistun Suomen luterilaisen kirkon tutkimuksen mukaan 67 % suomalaisista koki uskonnonvapauden toteutuvan Suomessa hyvin, ja 2 % suomalaisista koki sen toteutuvan huonosti.

Varhaiskasvatuksessa
--------------------

Suomessa lasten päivähoidossa annetaan uskonnollista kasvatusta. Uskontokasvatuksen määrää lain lasten päivähoidosta toinen pykälä, joka lisättiin lakiin vuonna 1983. Kasvatuksessa on kunnioitettava lapsen huoltajien vakaumusta. Uskontokasvatuksen vaihtoehtona on elämänkatsomustietokasvatus. Perustuslain 11 § turvaamaa oikeutta vakaumuksen vapauteen käyttää esiopetusikäisten kohdalla huoltaja, joka valitsee joko uskontokasvatuksen tai elämänkatsomustietokasvatuksen. Esiopetuksen eettinen kasvatus on koko esiopetusryhmälle yhteistä.

Koulussa
--------

Perustuslain 11 §:n 2 momentin perusteella ketään ei voida velvoittaa osallistumaan vakaumuksensa vastaisesti uskonnon harjoittamiseen. Tämän perusteella oppilasta ei voida velvoittaa osallistumaan jumalanpalvelukseen, uskonnolliseen päivänavaukseen tai muuhun uskonnolliseen tilaisuuteen.

Nykyinen käytäntö on, että oppilaan huoltaja ilmoittaa, jos oppilas ei osallistu uskonnon harjoittamiseen. Ilmoituksen voi tehdä kertaluontoisesti esimerkiksi kouluun ilmoittauduttaessa tai tapauskohtaisesti. Ilmoituksen jälkeen koulun on huolehdittava siitä, että oppilas ei osallistu kyseisiin tilaisuuksiin. Koululla on vastuu oppilaan turvallisuudesta myös silloin, kun oppilas ei osallistu koulun järjestämään uskonnolliseen tilaisuuteen. Koulu järjestää oppilaalle tilaisuuden ajaksi muuta toimintaa. Lukiossa ilmoituksen tekee opiskelija itse.*lähde?*

Opetushallitus on antanut muistion *Perusopetuslain muutoksen vaikutukset uskonnon ja elämänkatsomustiedon opetukseen sekä koulun toimintaan*. Muistion mukaan "Opetussuunnitelman perusteiden mukaisesti järjestetty uskonnon opetus ei ole Suomen perustuslain (731/1999) 11 §:ssä tarkoitettua uskonnon harjoittamista." ja "Perustuslakivaliokunnan kannanoton mukaan uskontoon perehtymiseen kuuluu myös tutustuminen uskonnonharjoittamisen muotoihin ja tapoihin."

Katso myös
----------

* Luettelo Suomen rekisteröidyistä uskonnollisista yhdyskunnista
* Uskonnottomuus Suomessa
* Kirkosta eroaminen Suomessa
* Suomalainen muinaisusko
* Ensimmäinen ristiretki Suomeen
* Toinen ristiretki Suomeen
* Kolmas ristiretki Suomeen

Lähteet
-------

1. ↑  Halal-lihan kysyntä kasvaa Suomessa – suurin osa tulee vielä ulkomailta *Yle Uutiset*. Viitattu 7.4.2016.
2. ↑  Perustuslakivaliokunta: Lakiesitystä muutettava – uskonnollisia teurastamistapoja ei tule kieltää *Ilta-Sanomat*.  16.2.2023. Viitattu 16.2.2023.
3. ↑  Yhdysvaltojen suurlähetystö kiinnostui eläinten teurastamista koskevasta lakihankkeesta – taustalla Suomen Nato-prosessi *Ilta-Sanomat*.  15.2.2023. Viitattu 16.2.2023.
4. ↑  Isä ympärileikkautti poikansa ilman äidin suostumusta – KKO tuomitsi pahoinpitelystä *Yle Uutiset*. Viitattu 7.4.2016.
5. ↑  KKO sallii ympärileikkauksen vanhempien yhteisellä luvalla - uutinen 31.3.2016 *uskonnonvapaus.fi*. Viitattu 7.4.2016.
6. ↑  Lassfolk-Feodoroff, Crista: Jehovan todistajat joutuvat armeijaan, kuten muutkin *Helsingin Uutiset*.  27.2.2019. Viitattu 16.2.2020.
7. ↑  Laki Jehovan todistajien vapauttamisesta asevelvollisuuden suorittamisesta eräissä tapauksissa annetun lain kumoamisesta *Finlex*.  15.3.2019. Viitattu 16.2.2020.
8. ↑  Mies joka päätti totella Jumalaa - 19-vuotiaalle Antonio Gargallolle annettiin kaksi vaihtoehtoa: tarttua aseisiin tai joutua teloitetuksi (1937). *wol.jw.org*.
9. ↑  Jumalanpilkka  4.2.2009. Uskonnonvapaus.fi:  Vapaa-ajattelijain liitto ry. Viitattu 8.9.2009.
10. ↑  Toivonen, Raimo: Jumalanpilkka taas kerran *Vapaa ajattelija*.  4–5/2000. Helsinki:  Vapaa-ajattelijain liitto ry. Viitattu 8.9.2009.
11. ↑  Rikoslaki 19.12.1889/39 *Finlex*. Edita.  Arkistoitu 17.10.2015. Viitattu 8.9.2009.
12. ↑  I-SHO:2008:6 Uskonrauhan rikkominen – Rikosoikeudellinen laillisuusperiaate  3.7.2008. Suomen Asianajajaliitto. Viitattu 8.9.2009. [vanhentunut linkki]
13. ↑  Hartikainen, Erkki: *Tieteellinen maailmankatsomus*. Liite: Vapaa-ajattelijain liiton kannanotto. Helsinki: Vapaa-ajattelijain liitto, 1980.   
Vainio, Janne: Jumalanpilkan maallinen paluu *Vapaa ajattelija*.  4/2005. Helsinki:  Vapaa-ajattelijain liitto ry. Viitattu 8.9.2009.
14. ↑  Forssan ohjelma (Hyväksytty puoluekokouksessa 1903, Forssa) Suomen Sosialidemokraattinen Puolue.  Arkistoitu 13.6.2008. Viitattu 17.12.2008.
15. ↑  Niiniluoto, Ilkka: Ateismi. Teoksessa Helenius, Timo & Koistinen, Timo & Pihlström, Sami (toim.): *Uskonnonfilosofia*, s. 128. Porvoo Helsinki: WSOY, 2003. ISBN 951-0-27403-8.
16. ↑  Pikkusaari, Jussi: *Vaikea vapaus: Sosialidemokratian häviö kirkolle Suomen kulttuuritaistelussa*. Väitöskirja, Oulun yliopisto. Bibliotheca historica 32. Helsinki: Suomen historiallinen seura, 1998. ISBN 951-710-085-X.
17. ↑  Niiniluoto 2003, s. 127.
18. ↑  Scheinin, Martin: Koulujen uskonnonopetus ihmisoikeuksien näkökulmasta (PDF) *Teologinen aikakauskirja*.  2002. Helsinki:  Teologinen julkaisuseura.  Arkistoitu 17.6.2009. Viitattu 30.6.2009.
19. ↑  Vapaa-ajattelijain liitto ry  2009. Tampere:  Uskomaton.fi.  Arkistoitu 9.7.2009. Viitattu 29.6.2009.
20. ↑  Kotilainen, Vesa: Johanna haluaa olla laillisesti noita *Turun sanomat*.  19.7.2003. Viitattu 14.8.2009. [vanhentunut linkki]
21. ↑  Hjelm, Titus (toim.): *Mitä wicca on?*. Helsinki: Like, 2005. ISBN 952-471-502-3.
22. ↑  Lång, Hanna-Maria: "Wicca=...": Sosiaalisen identiteetin vaikutus wiccan määrittelyyn Suomiwicca-keskustelulistalla (PDF) (Pro gradu -työ, Helsingin yliopisto, teologinen tiedekunta, uskontotieteen laitos) *oa.doria.fi*.  26.11.2007.  [vanhentunut linkki]
23. ↑  Uskonnonvapaus toteutuu Suomessa hyvin  31.1.2000. Kirkon tutkimuskeskus.  Arkistoitu 3.5.2007. Viitattu 1.7.2010.
24. ↑  Esiopetuksen opetussuunnitelman perusteet (PDF)  2000. Opetushallitus. Viitattu 28.5.2010.
25. ↑  Päiväkodit ja uskonnonvapaus *Uskonnonvapaus.fi*. Viitattu 28.5.2010.
26. ↑  Elämänkatsomustietokasvatuksen opetussuunnitelma *Et-opetus.fi*. Tampereen vapaa-ajattelijat ry ym.  Arkistoitu 5.3.2016. Viitattu 28.5.2010.
27. ↑  Perusopetuslain muutoksen vaikutukset uskonnon ja elämänkatsomustiedon opetukseen sekä koulun toimintaan (PDF) Opetushallitus.  Arkistoitu 18.1.2007. Viitattu 26.1.2010.
28. ↑  Opetushallituksen muistio Perusopetuslain muutoksen vaikutukset uskonnon ja elämänkatsomustiedon opetukseen sekä koulun toimintaan (päiväämätön) (Arkistoitu – Internet Archive); 29. syyskuuta 2007