recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Ismail Ahmed Ismail** (s. 10. syyskuuta 1984 Khartum, Sudan) on sudanilainen keskimatkojen juoksija ja 800 metrin olympiamitalisti.

Ismail karsiutui 1 500 metrin alkuerissä Lissabonin sisäratojen MM-kilpailuissa 2001. Hän sijoittui kuudenneksi junioreiden Afrikan mestaruuskilpailujen 800 metrillä Réduit’ssa 2001. Alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Kingstonissa 2002 hän oli samalla matkalla viides ajalla 1.47,20. Pariisin MM-kilpailuissa 2003 hän karsiutui 800 metrin alkuerissä. Abujan Afrikan kisoissa 2003 hän sijoittui 800 metrillä viidenneksi. Ensimmäisen arvokisamitalinsa hän sai oltuaan kolmas Afrikan-mestaruuskilpailujen 800 metrillä Brazzavillessä 2004 ajalla 1.45,87. Ateenan olympialaisissa hän sijoittui samalla matkalla kahdeksanneksi.

Ismail saavutti hopeaa vuonna 2006 Bambousin Afrikan-mestaruuskilpailujen 800 metrillä 2006 ajalla 1.46,65 – ero kilpailun voittaneeseen Alex Kipchirchiriin oli kolme sadasosasekuntia. Hän sai David Rudishan jälkeen hopeaa myös vuoden 2008 Afrikan-mestaruuskilpailujen 800 metrillä Addis Abebassa ajalla 1.45,41. Lisäksi hän kuului Sudanin hopeajoukkueeseen 4 × 400 metrin viestissä. Pekingin olympialaisissa 2008 hän sai hopeaa ajalla 1.44,70. Hän nousi juoksussa toiseksi 200 metriä ennen maalia ja lähestyi loppusuoralla kilpailun voittanutta Wilfred Bungeita, joka sai ajan 1.44,65. Kyseessä oli Sudanin kaikkien aikojen ensimmäinen olympiamitali. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän keskeytti 800 metrin välierässä. Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa 2010 hän oli neljäs. Hän karsiutui 800 metrin alkuerissä Daegun MM-kilpailuissa 2011, Istanbulin MM-hallikilpailuissa 2012 ja Lontoon olympialaisissa 2012.

Ismail on pituudeltaan 191 cm ja hän painaa 71 kg.

Ennätykset
----------

Ulkoradat
800 metriä – 1.43,82 (2009)
1 500 metriä – 3.41,97 (2005)
Sisäradat
800 metriä – 1.44,75 (2009)
1 500 metriä – 4.02,79 (2001)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11  Ismail Ahmed Ismail Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
2. 1 2  Ahmad Ismail *tilastopaja.org*. Viitattu 30.12.2012. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
3. ↑  800 meter Men Final ; Official result *intnet.mu*.  Arkistoitu 5.3.2016. Viitattu 13.9.2009. (englanniksi)
4. ↑  Athletics African Championships 2008 at Addis Ababa (eth) Men: 800 m *sports123.com*. Viitattu 17.11.2008. (englanniksi)
5. ↑  Men's 800m - FINAL *iaaf.org/OLY08*.  23.8.2008. Viitattu 17.11.2008. (englanniksi)
6. ↑  Seitsemän uutta maata mitalikantaan olympiatasolla *mtv3.fi*.  24.8.2008. Viitattu 17.11.2008.
7. ↑  800 Metres - M Semi-Final *berlin.iaaf.org*.  21.8.2009.  Arkistoitu 8.8.2012. Viitattu 13.9.2009. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Raija Viola Määttänen-Falck** (26. lokakuuta 1933 Helsinki – 18. heinäkuuta 2015) oli suomalainen oopperalaulaja (mezzosopraano), Taru Linnalan, Ture Aran ja Matti Lehtisen oppilas. Määttänen opiskeli laulua myös italialaisten opettajien johdolla. Hän piti ensikonserttinsa Helsingissä vuonna 1965, mutta hän oli kuulunut Suomen Kansallisoopperan solistikuntaan jo vuodesta 1960 lähtien. Varsinaisen solistikiinnityksensä hän sai Kansallisoopperaan vuonna 1975. Hän esiintyi myös Savonlinnan oopperajuhlilla vuosina 1974–1980 sekä osallistui oopperalevytyksiin (mm. *Juha*).

Määttäsen puoliso vuosina 1962–1990 oli oopperalaulaja Jorma Falck.

Lähteet
-------

1. ↑  Raija Viola Määttänen *BillionGraves*. Viitattu 15.7.2021. (englanniksi)  
Raija Määttänen-Falck. Encore. Kansallisooppera. Viitattu 15.7.2021
2. ↑  *Otavan Iso Musiikkitietosanakirja 4*, s. 395. Helsinki 1978. ISBN 951-1-04763-9
3. ↑  Virtamo, Keijo (toim.): *Otavan musiikkitieto: A–Ö*, s. 277. Helsinki: Otava, 1997. ISBN 951-1-14518-5.
**Raija-Koivuniemi** on Valkeakosken 14. kaupunginosa. Ennen kuntaliitosta Koivuniemi kuului Sääksmäen kuntaan. Alue on rakennettu pääosin 1940- ja 1950-luvuilla. Alue jakaantuu kolmeen pienalueeseen.

Pienalueet
----------

### Koivuniemi

Koivuniemen asutusalue sijaitsee keskellä Koivuniemiä. Se on alueista suurin ja tiiviisti asuttu. Alue koostuu 1960-, 1970- ja 1980-luvuilla rakennetuista omakotitaloista. Katuja ovat *Lehvätie*, *Vihtatie*, *Mahlatie* ja *Koivuniementie*. Alueen läpi kulkee Valmarinniemeen vievä *Valmarintie*. *Leposaarentie* on erillään alueen länsipuolella oleva Leposaareen vievä tie.

### Raija

Raija on alueista pienin. Raija sijaitsee alueen länsipuolella Kärsänlahden tuntumassa. Raijassa on kuusi *Raijantien* varteen 1950-luvulla rakennettua rintamamiestaloa ja kaksi muuta taloa.

### Kasuri

Kasuri on alueista hajanaisin ja itäisin.*lähde?* Alueen talot on rakennettu pääosin *Pälkäneentien* eli seututien 307 varteen tai siltä erkaneville hiekkateille kuten *Jussintielle* ja *Rättästentielle*. Kasuri on myös yksi Sääksmäen historiallisista kylistä Mallasveden rannalla.

Palvelut
--------

Lähimmät peruspalvelut sijaitsevat kaupungin keskustassa, jonne on Koivuniemestä matkaa noin viisi kilometriä. Alueen aivan itäisimmällä laidalla, Kasurissa on Leppälän kyläkoulu, joka on tosin lakkautusuhan alla. Lähin kauppa on Sointulassa.

Virkistysalueet
---------------

Alueella sijaitsee *Valmarinniemen virkistysalue*. Alue koostuu muutamasta Mallasveden saaresta. Koivuniemestä on Korkeakankaan hiihtokeskukseen vain noin 2,5 kilometriä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  14. kaupunginosa Valkeakosken kaupunki.  Arkistoitu 26.6.2009.

Valkeakosken kaupunginosat

* 1. kaupunginosa
* 2. kaupunginosa
* 3. kaupunginosa
* 4. kaupunginosa
* Antinniemi
* Roukko
* 7. kaupunginosa
* Lintula
* Kirjasniemi
* Ulvajanniemi
* 11. kaupunginosa
* 12. kaupunginosa
* Raija-Koivuniemi
* Sointula
* Eerola
* Pispantalli
* Holmi-Varsanhäntä
* Kärjenniemi
* Irjala
* Kemmola
* Juusonranta
**Soroptimist International** (SI) on ammatissa toimivien naisten vapaaehtoinen palvelujärjestö, joka toimii paikallisten, kansallisten ja kansainvälisten yhteisöjen kanssa ja pyrkii vaikuttamaan aktiivisesti päätöksentekoon yhteiskunnan kaikilla tasoilla. Järjestö ei ota kantaa puoluepoliittisiin eikä uskonnollisiin kysymyksiin. Järjestöllä on lähes 100 000 jäsentä ja 3 000 klubia 126 maassa. Suomessa järjestöllä on 59 klubia ja 1 400 jäsentä. 

Järjestöllä on yleisstatus*selvennä* YK:n talous- ja sosiaalineuvostossa (ECOSOC) ja konsultatiivinen status*selvennä* YK:n teollistamisjärjestössä (UNIDO). Järjestö tunnustetaan useissa YK:n ala- ja erityisjärjestöissä ja sillä on edustajat YK:n New Yorkin, Pariisin, Geneven ja Wienin kansalaisjärjestökomiteoissa mm. naisen aseman ja ihmisoikeuksien lautakunnissa. Järjestöllä on edustaja myös Euroopan neuvostossa. Soroptimist International of Finland ry (Suomen Soroptimistiklubien Unioni) kuuluu yhtenä 62 jäsenjärjestöstä Naisjärjestöjen Keskusliittoon.

Aiheesta muualla
----------------

* Soroptimist International of Finland ry (Suomen soroptimistiklubien unioni)
* Soroptimist International
**Raigarh** on kaupunki (vuodesta 2001 *Municipal Corporation*) Intiassa Chhattisgarhin osavaltiossa. Vuoden 2001 väestönlaskennan mukaan siellä oli noin 137 000 asukasta, ja se on samannimisen piirikunnan hallintokeskus. Kaupunki sijaitsee Kelo-joen varrella Bilaspurista Rourkelaan johtavalla rautatiellä.

Historia
--------

Aikoinaan Raigarh oli samannimisen ruhtinaskunnan pääkaupunki. Tammikuussa 2015 hijra-sukupuolivähemmistöön kuuluva Madhu Kinnar valittiin kaupungin pormestariksi.

Ilmasto
-------

Raigarhin ilmasto on trooppinen.*lähde?* Suurin osa sateista tulee monsuunikauden aikana kesäkuusta syyskuuhun. Keskimääräinen vuotuinen sademäärä on 1587 millimetriä. Vuoden keskilämpötila on 27,4 °C.*lähde?*

Lähteet
-------

1. ↑  Transsexuelle Bürgermeisterin *queer.de*. Viitattu 28.11.2020. (saksaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Raigarh** Wikimedia Commonsissa

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: de:Raigarh (Stadt)
Suomen Kauppapankin entinen pääkonttori
**Suomen Kauppapankki Osakeyhtiö** oli suomalainen vuosina 1907–1924 toiminut liikepankki jonka pääkonttori oli Viipurissa.

Pankki perustettiin vuodenvaihteessa 1906–1907 sen jälkeen kun Pohjoismaiden Osakepankki oli päättänyt siirtää pääkonttorinsa Viipurista Helsinkiin. Suomen Kauppapankilla oli 13 konttoria Etelä- ja Itä-Suomessa ja sen pääkonttori sijaitsi Viipurissa jonne pankille valmistui vuonna 1912 pääkonttorirakennus Torkkelinkatu 12:ta. Pankilla oli vuonna 1920 talletuksia 68 miljoonan markan edestä.

Ensimmäisen maailmansodan jälkeen pankin osake-enemmistö siirtyi viipurilaisen Savo-Karjalan Osake-Pankin haltuun.

Kauppapankki ajautui vaikeuksiin vuonna 1923. Se oli ottanut ulkomailta lainaa ja ajautunut vaikeuksiin markan arvon alenemisen takia. Vaikeuksien voittamiseksi suunniteltiin omistusjärjestelyä Savo-Karjalan Osake-Pankin ja Kansallis-Osake-Pankin kanssa, mutta Kauppapankin johto ei hyväksynyt ehtoja. Lopulta Helsingin Osakepankki joutui ottamaan kaatumassa olleen Kauppapankin vastaan. Suomen Kauppapankki fuusioitiin Helsingin Osakepankkiin 1. toukokuuta 1924.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  1912-72 poistuneet pörssiyhtiöt : Suomen Kauppapankki Osakeyhtiö, Pörssitieto G. Kock
2. 1 2  Blomstedt, Yrjö: *Kansallis-Osake-Pankin historia I: 1889–1939*, s. 291. Helsinki: Kansallis-Osake-Pankki, 1989. ISBN 952-90089-6-X.
**Raigarhin piirikunta** on yksi Keski-Intiassa sijaitsevan Chhattisgarhin osavaltion piirikunnista. Vuoden 2011 väestönlaskennassa sen väkiluku oli 1 493 984 henkeä.

Piirikunnan pinta-ala on 8070 km² ja hallintokeskus Raigarhin kaupunki.

Historia
--------

Raigarhin piirikunta oli osa Madhya Pradeshia vuoteen 2000 asti, jolloin uusi Chhattisgarhin osavaltio perustettiin.*lähde?*

Väestö
------

Vuoden 2011 väestönlaskennassa Raigarhin piirikunnan väkiluku oli 1 493 984 henkeä. Väestönkasvu on erittäin nopeaa: vuosien 2001–2011 välillä piirikunnan väestö kasvoi peräti 18,05 prosenttia. Miehiä on hieman enemmän kuin naisia, mikä on Intialle tyypillistä: tuhatta miestä kohden piirikunnassa on 991 naista. 73,26 prosenttia väestöstä osasi lukea vuonna 2011, mikä on lähellä maan keskiarvoa. Lähes 95,3 prosenttia väestöstä on hinduja, noin 3,2 prosenttia kristittyjä, noin 1,2 prosenttia muslimeja, noin 0,1 prosenttia sikhejä ja noin 0,4 prosenttia ei ole ilmoittanut uskontoaan tai harjoittaa jotain muuta uskontoa. Alle kuusivuotiaita lapsia on 13,1 prosenttia väestöstä. Piirikunnassa puhutaan chhattisgarhin kieltä, mutta myös orijaa ja hindiä.*lähde?*

Vain vajaa 16,5 prosenttia piirikunnan väestöstä asuu kaupungeissa.*lähde?* Suurin kaupunki on Raigarh, jossa on 137 126 asukasta.

Talous
------

Piirissä viljellään juuttia ja tuotetaan kivihiiltä ja terästä. Maatalous on kuitenkin hallitseva elinkeino.*lähde?*

Lähteet
-------

1. 1 2  Raigarh District : Population 2011-2020 data - Corona Virus *census2011.co.in*. Viitattu 28.11.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Raigarhin piirikunta** Wikimedia Commonsissa

* Piirikunnan kartta

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: de:Raigarh (Distrikt)
Arkkitehti Pertti Pakkalan suunnittelema Kallaveden kirkko (1983) sijaitsee osoitteessa Rauhalahdentie 21.
**Kallaveden kirkko** on Kuopiossa Jynkän kaupunginosan eteläreunalla oleva kirkko. Se on valmistunut vuonna 1983, ja se vihittiin mikkelinpäivänä 2. lokakuuta 1983. Kirkon on suunnitellut arkkitehti Pertti Pakkala Kuopiosta. Se toimii entisen Kuopion maalaiskunnan sekä vuonna 2011 Kuopioon liitetyn Karttulan ja 2015 liitetyn Maaningan alueet kattavan Kallaveden seurakunnan pääkirkkona.*lähde?*

Kallaveden kirkko on niin sanottu seurakuntakeskuskirkko,*lähde?* eli siinä on kirkkosali ja muita seurakunnallisia tiloja. Kirkkosalissa on noin 300 paikkaa, mutta suurempiin tilaisuuksiin saa 200 lisäpaikkaa seurakuntasalista. Niistä moni sisältyy kirkon suureen aulaan, nykyaikaiseen kirkkopihaan. Rakennuksen lastenhuoneessa on mahdollista osallistua jumalanpalvelukseen.*lähde?*

Kirkon urut ovat perinteiset mekaaniset urut. Ne on valmistanut Oulunsalon Urkurakentamo.*lähde?*

Lähteet
-------

1. 1 2  Kallaveden kirkko. kuopionseurakunnat.fi
**Randall David Johnson** (s. 10. syyskuuta 1963 Walnut Creek, Kalifornia) on yhdysvaltalainen baseballpelaaja, pelipaikaltaan syöttäjä, joka pelasi 22 kautta Major League Baseball (MLB) -sarjassa vuosina 1988–2009. Hän edusti suurimman osan urastaan Seattle Marinersia ja Arizona Diamondbacksia. Johnson saavutti urallaan 303 voittoa, mikä on vasenkätisistä syöttäjistä viidenneksi eniten, ja 4 875 suorapolttoa, toiseksi eniten kaikista syöttäjistä Nolan Ryanin jälkeen. Hän voitti liigan parhaalle syöttäjälle myönnettävän Cy Young -palkinnon viidesti, kerran American Leaguessa ja neljä kertaa National Leaguessa. Hänet valittiin kymmenen kertaa MLB:n tähdistöotteluun.

Montreal Expos varasi Johnsonin vuoden 1985 varaustilaisuuden 2. kierroksella. Hän teki debyyttinsä MLB:ssä kaudella 1988. Expos kauppasi hänet Seattle Marinersiin kauden 1989 alussa. Kaudella 1990 hänet valittiin ensimmäistä kertaa tähdistöotteluun, ja kaudella 1995 hän voitti ensimmäisen Cy Young -palkintonsa. Kaudella 1998 Mariners ei luvannut Johnsonille jatkosopimusta, ja hänet kaupattiin Houston Astrosiin siirtoikkunan viimeisenä päivänä heinäkuussa. Kauden 1998 jälkeen hän teki neljävuotisen sopimuksen vasta kaksi vuotta MLB:ssä pelanneen Arizona Diamondbacksin kanssa. Diamondbacksissa Johnson voitti Cy Youngin neljä kertaa peräkkäin, ja World Seriesin vuonna 2001, jolloin hänet valittiin World Seriesin arvokkaimmaksi pelaajaksi. Tammikuussa 2005 hänet kaupattiin New York Yankeesiin. Kaksi vuotta myöhemmin hänet kaupattiin takaisin Diamondbacksiin, jossa hän pelasi vielä kaksi kautta. Kaudeksi 2009 hän teki sopimuksen San Francisco Giantsin kanssa, ja ilmoitti uransa lopettamisesta kauden jälkeen.

Johnson valittiin Baseball Hall of Fameen vuonna 2015.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Randy Johnson *baseball-reference.com*. Sports Reference LLC. Viitattu 29.7.2012. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Randy Johnson** Wikimedia Commonsissa

* Johnsonin tiedot MLB:n sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
* Johnsonin tiedot ESPN:n sivuilla (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Photographers' Identities

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC

 |

 |
**HED-meteoriitti** on tyypillinen akondriitti, jollaiset ovat jyvättömiä kivimeteoriitteja.
HED-meteoriitteina alkuperä on luultavasti asteroidi 4 Vesta jonka kaukoputkilla havaittu epäsäännöllinen muoto kielii suurista törmäyksistä. Se kuuluu luokkaan V. Vestasta lienee törmäyksissä irronnut pienempiä, alle 10 kilometrin läpimittaisia asteroideja, joista jotkut muodostavat Vesta-ryhmän jossa on 253 jäsentä. Jotkut Vesta-ryhmän asteroidit ovat ajautuneet 3:1 rataresonanssiin Jupiterin radalla, epävakaalle radalla jolla säilytään korkeintaan 100 miljoonaa vuotta. joistain näistä asteroideista on tullut V-tyypin Maata lähestyviä asteroideja, kuten
3908 Nyx. Tämän kaltaisista ovat törmäykset ehkä irrottaneet meteoriitteja.

HED-meteoriitit ovat kiteytyneet Aurinkokunnan varhaisvaiheessa 4,43–4,55 miljardia vuotta sitten. HED-meteoriitit ovat matkanneet avaruudessa 6–73 miljoonaa vuotta. Kaikista meteoriiteista tähän luokkaan kuuluu 5 % ja akondriiteista 60 %.

HED-meteoriittien alajako
-------------------------

* Howardiitit
* Eukriitit
* Diogeniitit
**Verkkotallennustila** on tavallisesti Internetissä tarjottu tietokonepalvelintila, jonne voi tallentaa tiedostoja. Tällä tavalla voidaan varmistaa tiedostojen säilyminen. Joitain verkkotallennustiloja tarjotaan pienehköllä tallennustilalla maksutta, kun taas suurehkoista tiloista tulee maksaa erikseen lisäpalveluna.

Verkkotallennustiloja toteutetaan nykyään pilvipalveluna, jolloin verkkotallennustilan tiedot voivat olla useammalla kuin yhdellä palvelimella. Maksuttomien verkkotallennustilojen koko vaihtelee palvelusta riippuen. Maksullisten versioiden hinnat alkavat noin. 10 eurosta kuukaudessa ja siitä ylöspäin.

Verkkotallennuspalveluja
------------------------

**Dropbox** -palvelun käyttöohjelmia on saatavissa Windowsille, Linuxille, Mac OS:lle sekä myös mobiilisovelluksina Androidille ja iOSlle.

**Microsoft OneDrive** -palvelun käyttöohjelmia on saatavissa Windowsille ja Mac OS:lle sekä myös mobiilisovelluksina Androidille ja iOSlle.

**Google Drive** -palvelun käyttöohjelmia on saatavissa Windowsille ja Mac OS:lle sekä myös mobiilisovelluksina Androidille ja iOSlle.

**Apple iCloud Drive** -palvelun käyttöohjelmia on saatavissa Windowsille ja Mac OS:lle sekä myös mobiilisovelluksena iOSlle.

**Box** -palvelun käyttöohjelmia on saatavissa Windowsille ja Mac OS:lle sekä myös mobiilisovelluksina Androidille ja iOSlle.

**Amazon Drive** -palvelun käyttöohjelmia on saatavissa Windowsille ja Mac OS:lle sekä myös mobiilisovelluksina Androidille ja iOSlle.

Muuta
-----

Verkkotallennustiloja voidaan käyttää myös keskenään käytettävien laitteiden tiedostojen ajantasaistamiseen laitteiden kesken. Lisäksi useimmissa palveluissa on mahdollista jakaa tiedostoja eri tavoin muille käyttäjille.

Verkkotallennustila voidaan toteuttaa myös Internetin ulkopuolella omassa intranetissä esimerkiksi NAS-laitteiden tiedostopalveluiden kautta.

Suosituilla sähköpostipalveluilla, kuten Hotmaililla voi saada verkkotallennustilan, kuten OneDriven tai Googlella Google Driven.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Aleksi Vähimaa: Mihin pilveen tiedostot kannattaa tallettaa? Testasimme 6 vaihtoehtoa *TIVI*.  29.1.2020. Viitattu 23.7.2021.
2. ↑  Aleksi Vähimaa: Vaihtoehto pilvitallennukselle – testissä kolme noin 200 euron nas-laitetta *TIVI*.  2.1.2021. Viitattu 23.7.2021.
3. ↑  Mikä ihmeen NAS? (ja miksi tarvitsisin sellaisen?) *kotimikro.fi*.  8.12.2019. Viitattu 23.7.2021.
**Suomen Keittiömestarit ry** (SKM; ruots. *Finlands Köksmästare rf.*, engl. *Finnish Chef Association*) on Suomen alueellisten keittiömestariyhdistysten kattojärjestö. Yhdistyksen tehtävänä on edistää suomalaista ruokakulttuuria ja korkealaatuista keittotaitoa Suomessa ja ulkomailla. Yhdistys on perustettu vuonna 1950, ja se on Pohjoismaiden keittiömestareiden (NKF) ja Keittiömestareiden maailmanliiton (WACS) jäsen. Yhdistyksellä on yhteensä 14 alueyhdistystä ja yli tuhat henkilöjäsentä eri puolilla Suomea. Yhdistyksen puheenjohtaja on Ulla Liukkonen.

Yhdistys järjestää valtakunnallisia alan ammattitaitokilpailuja, ja se johtaa Suomen Kokkimaajoukkueen toimintaa. Se on mukana alan valtakunnallisen Mestarit-lehden toimittamisessa, joka on lakkautettu. Ja vastaa keittiöalan ammattitaitokilpailujen tuomarikoulutuksesta.

Suomen kokkimaajoukkue
----------------------

Kymmenjäseninen Suomen kokkimaajoukkue harjoittelee yhdessä kerran kuussa ja osallistuu vuosittain Keittiömestareiden maailmanliiton (WACS) kilpailuihin. Kunkin joukkueen toimintakausi on neljä vuotta, ja se huipentuu joka neljäs vuosi järjestettäviin kokkiolympialaisiin (engl. *The Culinary Olympics*).

Teoksia
-------

* 50-vuotishistoriikki: Eero Mäkelä & Merja Sillanpää: *Talon tapaan. Suomalaisten keittiömestarien 50 vuotta*. Helsinki: Tammi, 2000. ISBN 951-31-1777-4.

Lähteet
-------

1. ↑  Ulla Liukkoselle pohjoismaiset Cordon Rouge -käädyt  13.6.2011. Yleisradio, yle.fi. Viitattu 8.12.2017.
2. ↑  Suomen Kokkileijonat Culinary Team of Finland, ctof.fi. Viitattu 9.12.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Yhdistyksen kotisivut
* Pohjoismaiden keittiömestareiden kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (nkf-chefs.com)
* Keittiömestareiden maailmanliiton kotisivut (worldchefs.org)
Neitsyt ja lapsi. Colomben vuonna 1473 käsikirjoitukseen Heures d'Anne de France tekemä kuva.
**Jean Colombe** (s. Bourges noin 1430 – k. noin 1493 Bourges) oli ranskalainen keskiaikaisen gotiikan ajan taidemaalari. Hänen tunnetuin työnsä on kuvitus käsikirjoitukseen Très Riches Heures. Hänen veljensä oli kuvanveistäjä Michel Colombe (s. 1430 – k. vuoden 1512 jälkeen).

Lähteet
-------

1. ↑  "Ranskan taide", *Otavan Suuri Ensyklopedia 7*, s. 5612–5613. Helsinki: Otava, 1979. ISBN 951-1-05468-6.

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Jean Colombe**.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
	+ 2
* VIAF
	+ 2
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Scientific illustrators
* KulturNav
* MusicBrainz
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Kalla

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
RaahePohjois-PohjanmaaSuomi |
| Merialue | 
Perämeri |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Kalla** on karu, kivikkoinen saari Perämerellä Raahen edustalla. Se on yksi Raahen saariston uloimmista saarista.

Matala kivikkosaari on pieni, vain noin 350 metriä pitkä itä–länsi-suunnassa ja noin 300 metriä pohjois–etelä-suunnassa. Sen korkein kohta kohoaa vajaan kolmen metrin korkeuteen merenpinnan yläpuolelle, ja muodostaa kapean harjanteen joka ulottuu saaren itäkärjestä lounaisosaan. Saaren eteläkärjessä on noin hehtaarin kokoinen kluuvijärvi, merenkohoamisen vuoksi merestä irti kuroutunut entinen merenlahti.

Saari on ollut kalastajien tukikohtana 1800-luvulta lähtien. Saaressa on nykyisin kalastajaseuran tupa sekä kaksi yksityistä mökkiä, nuotiopaikka ja WC.

Lähteet
-------

1. ↑  Maastokartta ja ilmakuvat
2. 1 2  Raahen saaristokartta 2011
3. ↑  Flada-kluuvijärvi *Tutustu Merenkurkun luontoon*.  Arkistoitu 23.5.2016. Viitattu 29.1.2012.
4. ↑  Kivikkoinen Kalla *Räntätty raaheksi*.  Arkistoitu 27.9.2007. Viitattu 29.1.2012.
HelsingholmenHelsingholmenin satama

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
KemiönsaariVarsinais-SuomiSuomi |
| Saariryhmä | 
Turunmaan saaristo |
| Vesialue | 
Gullkronanselkä |
| Merialue | 
Saaristomeri |
| Pinta-ala | 
0,42 km² |

Väestö| Asukasluku | 
3 |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Helsingholmen** on saari Kemiönsaaren kunnassa. Se sijaitsee kunnan länsiosassa Gullkronanselän tuntumassa. Helsingholmen on 42 hehtaarin kokoinen ja sillä asuu vakituisesti kolme ihmistä. Saarella ei ole lainkaan kesäasutusta. Yhteysalus m/s Stella poikkeaa saarelle tilauksesta.

Helsingholmen on ollut asuttu 1770-luvusta lähtien. Saarella asuu perhe, joka saa elantonsa kalastuksesta ja pienviljelystä. Helsingholmen on suosittu vierasvenesatama, jossa toimii kioski ja vuokrattava sauna. Saarella saa liikkua vapaasti ja siellä on useita luontopolkuja.

Helsingholmen on lähinnä metsän peitossa. Saaren keskiosassa on niitty. Helsingholmenin asutus ja satama sijaitsevat pohjoisrannalla Hemvikenin äärellä. Saaren itäisellä niemellä on kaksi hiekkarantaa.

Lähteet
-------

1. ↑  Elina Auri: Ilman kiinteää tieyhteyttä olevat pysyvästi asutut saaret (pdf) (s. 80) Työ- ja elinkeinoministeriö. Viitattu 6.4.2015.
2. ↑  Reittiaikataulut Kuljetus-Savolainen.  Arkistoitu 13.2.2015. Viitattu 6.4.2015.
3. ↑  Pia Prost: Bebodda öar i Åbolands skärgård (pdf) (s. 2) Egentliga Finlands byar rf.  Arkistoitu 29.8.2018. Viitattu 6.4.2015. (ruotsiksi)
4. ↑  Helsingholmen Venelehti.  Arkistoitu 11.4.2015. Viitattu 6.4.2015.
5. ↑  Kansalaisen karttapaikka Maanmittauslaitos. Viitattu 6.4.2015. [vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Helsingholmen** Wikimedia Commonsissa
Helsingfors Segelklubb ry:n logo
**Helsingfors Segelklubb ry** eli **HSK** (myös **Hoski**) on vuonna 1899 perustettu helsinkiläinen pursiseura. Seuran kotisatama sijaitsee Lauttasaaressa saaren itäpuolella Vattunokan alueella. Jäseniä seuralla on noin 1600 ja venepaikkoja noin 500. Seuran kommodori on Erkka Ansala.

Historia
--------

Vuonna 1899 Helsingin länsiosien purjehduksen harrastajat perustivat yhdistyksen nimellä **Helsingfors Arbetare Segelklubb**. Jäseniä yhdistyksessä oli jo ensimmäisenä vuonna toistasataa ja purjeveneitä 21. Useat yhdistyksen perustajista olivat ruotsinkielisiä ja monet heistä kirjapainoalalla. Tuohon aikaan veneenomistajiksi pääsi rakentamalla veneensä itse. 

Suomen saavutettua itsenäisyytensä yhdistys merkittiin vuonna 1919 uuteen yhdistysrekisteriin eräänä ensimmäisistä, nyt nimellä Helsingfors Segelklubb. Yhdistyksen kotisatamat ovat aina sijainneet Helsingin länsilaidalla. Entiset satamat, Kellosaari ja Iso-Pässi, joiden hyväksi menneet sukupolvet työskentelivät, ovat jääneet täytemaan, liikenteen tai rakentamisen alle.

Nykyinen kotisatama Lauttasaaren itärannalla on ollut yhdistyksen käytössä vuodesta 1959 lähtien ja se saavutti jo 1970-luvun alussa lähes nykyisen laajuutensa. Sataman alue on vuokrattu Helsingin kaupungilta, mutta rakennukset ovat yhdistyksen omat. Satama on vuosien varrella laajentunut. Tällä hetkellä veneiden laituripaikkoja on runsaat 300, ja kevytveneiden maapaikkoja toistasataa. Uusi klubitalo valmistui 2010.

Sataman palvelut
----------------

Sataman sijainti: 60°09′04.55″N, 24°53′30.4″E

HSK:n satamassa ja sen läheisyydessä on monipuolisia palveluita veneilijöille kuten ST1-merihuoltoasema, ravintola Blue Peter sekä monia veneliikkeitä. Vierasvenesataman sisäänajon koordinaatit ovat 60°08′58.4″N, 24°53′30.8″E. Satamassa on mahdollisuus käyttää vettä ja sähköä.

Kilpapurjehdus
--------------

HSK:lla on pitkät perinteet kilpapurjehduksessa. Tunnettuja hoskilaisia kilpapurjehtijoita ovat muun muassa Suomen purjehdusmaajoukkueeseen 2016 kuuluvat Tuuli Petäjä-Sirén, Mikaela Wulff, Kaarle Tapper, sekä veljekset Joonas Lindgren ja Niklas Lindgren. Suomen aiempia HSK:laisia olympiaedustajia ja myös -mitalisteja ovat olleet muun muassa Jouko Lindgren, Esko Rechardt ja Heikki Elomaa.

#### Purjehduskilpailut

Seura on järjestänyt useita kansainvälisen tason purjehduskilpailuja. Muutamia suurimpia näistä on listattu alla.

##### Euroopanmestaruus

* 1980 Finnjolla
* 1987 Louhi
* 1993 Tornado
* 1998 49er
* 1999 Star
* 2003 Melges 24
* 2009 Laser 4.7
* 2011 470-jolla

##### Maailmanmestaruus

* 1980 E-jolla
* 1985 Optimistijolla
* 1986 505-jolla
* 1994 470-jolla
* 2006 2.4 mR
* 2016 H-vene maailmanmestaruus

##### Tulevia kilpailuja

* 2016 Folkboat Gold Cup
* 2017 Melges 24 maailmanmestaruus
* 2018 Louhi Gold Cup

Lähteet
-------

1. ↑  Historia *Hoski*. Viitattu 19.2.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Seuran kotisivut
* HSK:n vierasvenesatama
Maspalomasin dyynit
El Faro de Maspalomas -majakka
**Maspalomas** on matkailualue San Bartolomé de Tirajanan kunnassa Kanariansaariin kuuluvalla Gran Canarian saarella. Nimi on peräisin joko mallorcalaisesta Rodrigo Mas de Palomar -nimisestä sotilaasta tai genovalaisesta Francisco Palomar -nimisestä henkilöstä. Alueen ilmasto on Gran Canarian saaren eteläosille tyypillisesti kuiva ja päivälämpötilat pysyvät talvellakin useimmiten yli 20:ssa celsiusasteessa.

Maspalomas on erityisen tunnettu matkailustaan ja lukuisista hotelleistaan. Tunnetuimmat nähtävyydet ovat Maspalomasin hiekkarannat ja dyynit. Ne levittäytyvät kilometrien matkalle. Alueen näkyvin maamerkki on 68-metrinen majakka *El Faro de Maspalomas*. Majakka sijaitsee dyynien ja laajan ostoskeskuksista ja hotelleista koostuvan alueen rajakohdassa. Alueen pohjoisosissa on laajat golfkentät ja bungalowalueet. Maspalomasiin lukeutuu myös 2000-luvulla rakennettu Melonerasin hotellialue joka leviää Faron majakalta rantaa pitkin länteen. Majakan ja ostoskeskuksen kupeessa on myös linja-autoasema. Dyynien pohjoisosassa on merkittävä luonnonsuojelualue. Maspalomasissa sijaitsee Aqualand Maspalomas -vesipuisto.

Tunnettu matkailukeskus Playa del Inglés on noin viiden kilometrin päässä Maspalomasin majakalta.

Lähteet
-------

1. ↑  Iltalehden Kanaria-extra *iltalehti.fi*.  Arkistoitu 11.10.2009. Viitattu 22.10.2009.  (Internet Archivessa)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Maspalomas** Wikimedia Commonsissa
**Nick Kuiper** (12. helmikuuta 1982 Beaconsfield, Québec, Kanada) on kanadalainen, hollantilaiset sukujuuret omaava entinen jääkiekkopuolustaja, joka pelasi viimeksi kaudella 2013–2014 Hollannin jääkiekkoliigassa Heerenveen Flyersin joukkueessa. 

Kuiperin ammattilaisura alkoi vuonna 2004 AHL:n Norfolk Admiralsissa, jossa hän pelasi kaksi kautta. Kaudella 2006–2007 Kuiper pelasi viidessä eri joukkueessa. Kausi alkoi kahdella ottelulla AHL:n Manitoba Moosessa, jonka jälkeen seuraavat seitsemän peliä hän pelasi Portland Piratesissa. Sitten hän siirtyi ECHL:n Augusta Lynxiin, jossa hän pelasi 33 ottelua, jonka jälkeen hän palasi takaisin AHL:ään ja pelasi 18 ottelua Springfield Falcons -joukkueessa. Kauden lopuksi hän pelasi vielä kaksi playoff-ottelua ECHL:n Johnstown Chiefsissä. Kaudella 2007–2008 hän pelasi 45 SM-liigaottelua Ässissä ja 12 Elitserien-ottelua Luleåssa. Seuraavat kolme kautta (2008–2011) hän pelasi Itävallan EC Grazissa. Kuiper oli kaudella 2011–2012 Belfast Giantsissa voittamassa Britannian EIHL-liigan mestaruutta. Belfastista Kuiper siirtyi seuraavalle kaudelle Serie A:n Allegheen, jossa pelasi 44 ottelua. Italiassa vietetyn vuoden jälkeen hän pelasi vielä yhden kauden Hollannin Heerenveenissä ennen kuin päätti uransa.

Lähteet
-------

* Nick Kuiper *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Nick Kuiper Jatkoaika.comissa (Internet Archive)
* Nick Kuiper The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
*Tämä artikkeli kertoo yliopistosta; Massachusettsissa toimii myös teknillinen korkeakoulu Massachusetts Institute of Technology eli MIT.*
Yliopiston logo
**Massachusettsin yliopisto** (engl. *University of Massachusetts*) on Yhdysvaltojen Massachusettsin osavaltiossa viidellä kampuksella toimiva yliopisto. Sen vanhin ja suurin kampus Amherstissa tunnetaan myös nimellä **UMass Amherst**. Muut kampukset sijaitsevat Bostonissa, Dartmouthissa, Lowellissa ja Worcesterissa.

Yliopiston edeltäjä oli Massachusettsin maatalousoppilaitos, joka perustettiin vuonna 1863. Siitä tuli yliopisto 1947. Bostonin ja Worcesterin kampukset perustettiin 1962 ja 1964. Lowellin ja Dartmouthin kampukset olivat itsenäisiä korkeakouluja vuoteen 1991 asti, jolloin ne yhdistettiin Massachusettsin yliopistoon.

Syksyllä 2011 Amherstissä oli yli 28 000 opiskelijaa, joista noin 6 300 jatko-opiskelijoita. Bostonissa ja Lowellissa opiskelijoita oli yli 15 000 kummassakin, Dartmouthissa noin 9 200 ja Worcesterissa 1 200.

Lähteet
-------

1. ↑  The University of Massachusetts System The University of Massachusetts System. Viitattu 15.8.2012. (englanniksi)
2. ↑  About UMass Amherst University of Massachusetts Amherst.  Arkistoitu 14.8.2012. Viitattu 15.8.2012. (englanniksi)
3. ↑  Facts 2011–2012 The University of Massachusetts System.  Arkistoitu 21.1.2013. Viitattu 15.8.2012. (englanniksi)

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Massachusettsin yliopisto**.
**Jean DeWolff** on Marvel-kustantamon luoma sarjakuvahahmo, jonka ensiesiintyminen tapahtui *Marvel Team-Up* -lehden numerossa 48. DeWolff toimi useimmiten yhteistyössä Hämähäkkimiehen kanssa.

Historia
--------

Jean DeWolff syntyi New Yorkin kenties tiukimmalle poliisitarkastajalle koskaan, **Phillip DeWolffille**. Jean oli pariskunnan toinen lapsi ja poikaa toivonut Phillip vaati eroa vaimostaan **Celiasta**. Tuomioistuin asettikin Jeanin isoveljen **Brianin** huoltajuuden Phillipille ja antoi Jeanin äitinsä huostaan. Sekavan ja traumaattisen lapsuuden kokenut Jean sai turvaa uudesta isästään **Carl Weatherbystä**, joka piti Jeania kuin omana tyttärenään. Lopulta myös Jean päätyi poliisiuralle.

Poliisiakatemiassa Jean sai kaikkien aikojen parhaimmat arvosanat. Ainoastaan hänen poliisitoimissaan kadonnut iseveljensä Brian oli pärjännyt paremmin. Lopulta Jean päätyi New Yorkin 37. poliisipiirin päälliköksi Manhattanille.

Uransa aikana Jean yritti turhaan selvittää kadonneen veljensä kohtaloa ja tuli samalla tunnetuksi päättäväisenä ja taitavana johtajana. DeWolff tuli tunnetuksi myös käyttämiensä 1930-luvulta peräisin olevien autojensa ja retrovaatteidensa vuoksi.

Ennen traagista kuolemaansa psykopaatti Synninpäästäjän käsissä, DeWolff joutui usein tekemisiin supersankarien, kuten Hämähäkkimiehen ja Rautamiehen kanssa. DeWolffin kuoltua Hämähäkkimies löysi DeWolffin asunnosta lukuisia kuvia itsestään, joka saattoi merkitä kovapintaisen poliisikapteenin kenties ihastuneen Hämähäkkimieheen.

Voimat ja varusteet
-------------------

Kapteeni DeWolff ei omaa supervoimia. Hän on kuitenkin kovapintainen etsivä ja taitava ampuja sekä lähitaistelija.

Ultimate Jean DeWolff/Jeanne De Wolfe
-------------------------------------

Ultimate Marvel -jatkumossa DeWolff on edelleen kovapintainen poliisikapteeni, jonka moraali on joiltain osin kyseenalaistettavissa. Käsikirjoittaja Brian Michael Bendis muutti hahmon nimen muotoon **Jeanne De Wolfe**.

On paljastunut, että De Wolfe toimii Kingpinin käskyläisenä hankkien näin tietoa poliisin sisäpiiristä rikollisherralle. Myöhemmin Tuomari tappoi De Wolfen ampumalla.

Myös Hämähäkkimies sai selville De Wolfen petturuuden. Selvisi myös, että De Wolfe oli luultavasti maannut Kingpinin kanssa. Kingpin nähtiinkin suremassa De Wolfen kuolemaa, joka saattaa varmentaa näiden kahden intiimimmän suhteen luonteen.
Feldt 1960-luvun alussa.
**Kjell-Olof Feldt** (s. 18. elokuuta 1931 Holmsund) on entinen ruotsalainen sosiaali­demokraatti­poliitikko, joka toimi Ruotsin kauppaministerinä 1970–1975 ja valtiovarainministerinä 1982–1990.

Kjell-Olof Feldt tuli ministeriaikoinaan tunnetuksi omaperäisistä lausunnoistaan, jotka eivät aina olleet pääministeri Olof Palmen mieleen. Feldt muun muassa ei valtiovarainministerinä kannattanut sosiaalidemokraattien ajamia palkansaajarahastoja eikä aggressiivista devalvaatiopolitiikkaa Ruotsin kilpailukyvyn ylläpitämiseksi.

Feldtin vuonna 1991 ilmestynyt muistelmakirja *Dessa dagar* aiheutti Ruotsissa poliittisen myrskyn, koska se asetti kyseenalaiseksi sosiaalidemokratian pyhät arvot. Sittemmin Feldt on kirjoittanut puolen tusinaa muutakin kirjaa. Syksyllä 2016 julkaistaan Kjell-Olof Feldtin ja hänen vaimonsa, toimittaja-kirjailija Birgitta von Otterin kirja alkoholismista nimeltä *Vägen ut*.

Nuoruus ja uran alku
--------------------

Feldt syntyi työläisperheeseen Uumajan lähellä. Vanhemmat erosivat pian, ja äiti kasvatti poikaansa aluksi yksinhuoltajana Skellefteåssa. Kun hän avioitui yrittäjämiehen kanssa, Kjell-Olof sai mahdollisuuden käydä lukion ja valmistui Uppsalan yliopistosta valtiotieteen maisteriksi 1956. Hän työskenteli toimittajana *Libertas*- ja *Tiden*-lehdissä 1958–1964, osin samaan aikaan kun oli jo aloittanut virkamiesuran. Hän oli Ruotsin valtiovarainministeriössä budjettisihteerinä 1962–1964 ja toimistopäällikkönä 1964–1965, sitten budjettipäällikkönä vuoteen 1967 ja valtiosihteerinä vuoteen 1970 asti, jolloin hänet kutsuttiin Ruotsin kauppaministeriksi.

Teoksia
-------

* *Dessa dagar, i regeringen 1982–1990.* Norstedt, 1991.
* *Rädda välfärdstaten.* Norstedt, 1994.
* *Det blev ingen storväst : min barndom och uppväxt.* Ekerlid, 2002.
* *I cancerns skugga : ett år av förtvivlan och hopp.* Yhdessä Birgitta von Otterin kanssa. Ekerlid, 2003.
* *Min väg till politiken*. Ekerlid, 2005.
* *En kritisk betraktelse*. Bonniers, 2012.
* *Barnläkarfallet. En förnekad rättsskandal.* Yhdessä Birgitta von Otterin kanssa. Bonniers, 2012. ISBN 9789100141134.
* *Vägen ut. En loggbok om alkoholism och medberoende*. Yhdessä Birgitta von Otterin kanssa. Bonniers, 2016. ISBN 9789100166724.

Lähteet
-------

1. 1 2  Aura, Matti: Kansankodin haaksirikko. Entinen valtiovarainministeri tekee tiliä Ruotsin talouspolitiikan kriisistä, *Helsingin Sanomat* 9.7.1991. Viitattu 30.6.2016.
2. ↑  Vägen ut. En loggbok om alkoholism och medberoende (Arkistoitu – Internet Archive), Albert Bonniers Förlag. Viitattu 1.7.2016.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäiset artikkelit: en:Kjell-Olof Feldt & sv:Kjell-Olof Feldt
**Nieleminen** (lat. *deglutitio*) perustuu moniosaiseen heijasteeseen, jota säätelee ydinjatkeessa ja aivosillan alaosassa sijaitseva nielemiskeskus. Nieleminen kuuluu osittain tahdonalaisiin täyttöheijasteisiin. Nielemisen ensimmäinen osa on tahdonalaista, jolloin ruokapalaa liikutetaan suussa poskien, huulien ja kielen avulla kohti nielua.

Ruokapalan aiheuttama paineärsyke kitakaarissa ja lakipurjeessa sijaitseviin painereseptoreihin käynnistää nielemisen automaattisen osan. Painereseptoreista kulkee viesti nielemiskeskukseen, josta lähtee supistumiskäsky kurkunpään, nielun ja ruokatorven lihaksille. Tällöin peristalttiset aallot kuljettavat ruokapalan nielun läpi ruokatorveen ja sieltä mahansuun kautta mahalaukkuun. Nieltäessä pehmeä suulaki nousee ylös sulkien ruokapalalta tien nenänieluun. Kurkunpäässä kurkunkansi laskeutuu ja muu kurkunpää nousee sitä vasten, jolloin ruokapala ei pääse kulkeutumaan henkitorveen. Taskuhuulet ja äänihuulet sulkeutuvat ja sulkevat näin kokonaan kurkunpään. Nielemisen ajaksi hengitys pysähtyy.

Katso myös
----------

* Ruoansulatus
* Sylki
* Refleksit
Kiznerin piiri Udmurtian kartalla.
**Kiznerin piiri** (ven. Кизне́рский райо́н, *Kiznerski raion*, udmurtiksi Кизнер ёрос, *Kizner joros*) on kunnallishallintoalue Udmurtian tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1939 perustetun piirin pinta-ala on 2264,5 neliökilometriä. Asukkaita on 20 300 henkeä (vuonna 2010).

Kiznerin piiri sijaitsee Udmurtian lounaisosassa. Se rajoittuu pohjoisessa Vavožin, idässä Možgan ja kaakossa Grahovon piireihin, etelässä Tatarstaniin ja lännessä Kirovin alueeseen. Pinta-alasta 60 % on metsää. Seutu kuuluu Vjatkan vesistöön. Hyötykaivannaisia ovat öljy, savi ja kalkkikivi. Kiznerin lähellä on ainutlaatuinen kivennäisvesiesiintymä.

Piiriin kuuluu 14 maalaiskuntaa: Baldeika, Bemyž, Bezmenšur, Jagul, Kizner, Korolenko, Krymskaja Sludka, Lipovka (keskuspaikka Kizner), Murkoz-Omga, Sarkuz, Staraja Bodja, Staryi Karmyž, Staryje Kopki ja Verhni Bemyž. Hallinnollinen keskus on Kiznerin taajama. Toinen suurempi asutuskeskus on Bemyžin entinen piirikeskus.

Asukkaista 46,0 % on udmurtteja, 38,2 % venäläisiä ja 12,9 % tataareja. Kaupunkiväestöä ei ole.

Seudun läpi kulkee Moskovan, Kazanin ja Jekaterinburgin välinen rautatie. Kizneristä on maantieyhteys Bemyžin ja Možgan kautta Iževskiin. Piirissä on metsä-, puunjalostus- ja elintarviketeollisuutta. Maatalous on keskittynyt maidon ja lihan tuotantoon sekä viljan, rehukasvien, perunan, juureksien, vihanneksien ja pellavan viljelyyn.

Piirissä toimii taidekoulu, ammattikoulu ja kotiseutumuseo. Sen alueella sijaitsee Multanin oikeusjutun tunnetuksi tekemä Vuž Multanin kylä (nykyinen Korolenko). Paikallislehtenä ilmestyy *Novaja žizn*.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  *Udmurtskaja Respublika: Entsiklopedija*, s. 399. Iževsk: Udmurtija, 2000. ISBN 5-7659-0732-6.
2. 1 2  Tšislennost naselenija raionov i gorodskih naseljonnyh punktov subjektov Rossijskoi Federatsii *perepis-2010.ru*.  Arkistoitu 18.1.2012. Viitattu 19.1.2012. (venäjäksi)
3. 1 2 3 4 5  *Udmurtskaja Respublika: Entsiklopedija*, s. 400. Iževsk: Udmurtija, 2000. ISBN 5-7659-0732-6.

Aiheesta muualla
----------------

* Kiznerin piirin sivusto (venäjäksi)

Udmurtian hallinnollinen jako

|  |  |
| --- | --- |
| Kaupunkipiirikunnat | **Iževsk** (pääkaupunki) · Glazov · Možga · Sarapul · Votkinsk |
| Piirit | Alnaši · Balezino · Debjosy · Glazov · Grahovo · Igra · Jar · Jukamenskoje · Kambarka · Karakulino · Kez · Kijasovo · Kizner · Krasnogorskoje · Malaja Purga · Možga · Sarapul · Selty · Šarkan · Sjumsi · Uva · Vavožin · Votkinsk · Jakšur-Bodja · Zavjalovo |
**Jean Guttery Fritz** (16. marraskuuta 1915 Hankou, Kiina – 14. toukokuuta 2017 Sleepy Hollow, New York) oli yhdysvaltalainen lastenkirjailija. Hän syntyi lähetystyöntekijöille Hankoussa ja asui siellä 12-vuotiaaksi. Hänelle syntyi myös sisko Miriam, kun hän oli 11-vuotias, mutta vauva kuoli viikon vanhana.

Fritz valmistui Massachusettsin Wheaton Collegesta vuonna 1937. Hän meni vuonna 1941 naimisiin Michael Fritzin kanssa. Parille syntyivät lapset David ja Andrea. Fritz työskenteli paitsi kirjailijana, myös kirjastoalalla. Hänen esikoisteoksensa, *Bunny Hopwell’s First Spring*, julkaistiin vuonna 1954. Aiemmin häneltä oli ilmestynyt lukuisia novelleja lehdessä. Hänen muihin teoksiinsa lukeutuu historiallinen romaani *The Cabin Faced West* (1958) sekä omaelämäkerta *Homesick, My Own Story* (1982). 

Fritzille myönnettiin Newbery Honor vuonna 1983 ja Laura Ingalls Wilderin mitali vuonna 1986. Vuonna 2003 hän sai National Humanities Medalin.

Lähteet
-------

1. ↑  Fox, Margalit: Jean Fritz, Who Wrote History Books for Children, Dies at 101 *The New York Times*.  17.5.2017. Viitattu 19.5.2017. (englanniksi)
2. ↑  Making a Difference: The National Humanities Medalists (Arkistoitu – Internet Archive)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Jean Fritz 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Korea
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**James Patrick "Jim" Walsh** (29. elokuuta 1930 San Francisco, Kalifornia – 4. maaliskuuta 1976 San Francisco, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen koripalloilija ja olympiavoittaja.

Elämä ja ura
------------

Walsh pelasi vuodet 1949–1952 Stanfordin yliopiston joukkueessa. Baltimore Bullets varasi hänet NBA:han 97. vuorolla vuoden 1952 varaustilaisuudessa. Walsh pelasi amatöörisarjaa Phillips 66ers -joukkueessa ja vuonna 1957 kymmenen ottelua NBA:ta Philadelphia Warriorsissa. Amatöörinä Walsh valittiin Yhdysvaltain miesten maajoukkueen kokoonpanoon Melbournen kesäolympialaisiin 1956, missä maa voitti kultaa. Walsh kuoli vain 45-vuotiaana 4. maaliskuuta 1976: hänelle oli tehty viikkoja ennen kuolemaansa kaksi mahaleikkausta.

Lähteet
-------

* Jim Walsh *Olympedia*.  (englanniksi)
* Jim Walsh Stats Basketball-Reference.com (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Basketball-Reference.com
2. ↑
3. ↑  Olympedia

Aiheesta muualla
----------------

* Jim Walsh Kansainvälinen olympiakomitea.  (englanniksi)

Yhdysvaltain joukkue – Kesäolympialaiset 1956
3 Cain |
4 Hougland |
5 Jones |
6 Russell |
7 Walsh |
8 Evans |
9 Haldorson |
10 Tomsic |
11 Boushka |
12 Ford |
13 Jeangerard |
14 Darling |
Valmentaja Tucker
**Víkos** (kreik. Βίκος) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Víkoksen rotkon pohjoispäässä noin 51 kilometriä pohjoisluoteeseen Ioánninan kaupungista. Se kuuluu hallinnollisesti Zagórin kuntaan, Ioánninan alueyksikköön ja Epeiroksen alueeseen. Kylän väkiluku on 26 (vuonna 2011).

Víkoksen rotko Víkoksen kylästä nähtynä.
Aiemmin Víkos kuului Kentrikó Zagórin kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Zagórin kunnan Kentrikó Zagórin kunnallisyksikköön. Kylä on osa Arístin kyläyhdyskuntaa.

Víkoksen kylästä on hyvä näköala Víkoksen rotkoon, josta se on saanut nimensä. Kylä on yleinen lähtöpiste rotkoon suuntautuville vaelluksille. Kylän lähellä sen kaakkoispuolella on Panagía Spiliótissan eli Luolan Neitsyt Marian kirkko.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. ↑  Zagoria Vikos Village *Greeka.com*. Viitattu 5.9.2016.
**Víctor Rodríguez Romero** (s. 23. heinäkuuta 1989 Barcelona, Katalonia, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Zaragozaa ja on pelipaikaltaan laitalinkki.

Seurajoukkueura
---------------

Rodríguez pelasi kausina 2009–2012 Badalonassa, jossa teki 85:ssä Segunda División B:n ottelussa kahdeksan maalia. Kaudeksi 2012–2013 hän siirtyi saman sarjatason Zaragoza B:hen, mutta pääsi kuitenkin debytoimaan Zaragozan edustusjoukkueessa jo toisella Primera Divisiónin sarjakierroksella 25. elokuuta 2012 Espanyolia vastaan. Ensimmäisen maalinsa Rodríguez teki 22. syyskuuta 2012 Osasunan verkkoon.

Lähteet
-------

* Víctor BDFutbol-sivustolla (englanniksi)
* Víctor Futbolme-sivustolla (espanjaksi)
* Víctor Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)

Zaragoza – Primera División
1 Roberto |
2 Movilla |
3 Paredes |
4 Álvaro |
5 Lanzaro |
6 Goni |
7 Aranda |
8 Oriol |
9 Postiga |
10 Apoño |
11 Montañés |
12 Romaric |
13 Doblas |
15 José Mari |
16 Loovens |
17 Babović |
18 Wilchez |
19 Săpunaru |
20 Zuculini |
21 Abraham |
22 Pintér |
23 J. Álamo |
24 Obradović |
25 Franco |
26 Ortí |
32 Víctor |
Valmentaja Jiménez
| "Sata kesää, tuhat yötä / Ei tule toista kertaa"Paula Koivuniemi |
| --- |
|  |
| Singlen tiedot |
|  Albumilta | *Sata kesää, tuhat yötä* |
|  A-puoli | "Sata kesää, tuhat yötä" |
|  Julkaistu | 1981 |
|  Tyylilaji | iskelmä, disko |
|  Kesto | 04.04 |
|  Levy-yhtiö | Polydor Records |
| muut singlet |
|  | "Sata kesää, tuhat yötä / Ei tule toista kertaa" |  |

**Sata kesää, tuhat yötä** on suomalaisen iskelmätaiteilija Paula Koivuniemen musiikkikappale vuodelta 1981. Se julkaistiin seitsentuumaisena vinyylisinglenä ja saman nimisen studioalbumin avausraitana. Kappale on Raul Reimanin sanoittama ja Esa Niemisen sovittama käännösversio Jörg Eversin, Jürgen S. Korduletschin, Keith Forseyn ja Mats Björklundin alkuperäiskappaleesta "(Boogie Woogie) Dancin' Shoes", jonka Claudja Barry levytti 1978. Singlen b-puolena on Niemisen säveltämä ja Juha Vainion sanoittama iskelmä "Ei tule toista kertaa".

"Sata kesää, tuhat yötä" -kappaleen rakenteena on intro - säkeistö - kertosäkeistö - välisoitto - säkeistö - kertosäkeistö. Toisen säkeistön jälkeistä kertosäettä toistetaan muunnellen kappaleen loppuun. Laulun kertoja muistelee mennyttä unelmien kesää, jonka hän haluaa kokea uudestaan.

"Sata kesää, tuhat yötä" on versioitu muutamaan otteeseen, mukaan lukien Toni Wirtasen rock-henkinen tulkinta vuodelta 2014, jonka hän esitti Koivuniemelle eräässä television viihdeohjelmassa. Secondhand Songs -sivuston mukaan Claudja Barryn levyttämästä alkuperäisteoksesta ei ole tehty muunkielisiä käännöksiä.

"Sata kesää, tuhat yötä" nousi Jukebox-listan sijalle kolme. Singlemyynnissä se ylsi sijalle 15. Vuoden 1981 Suomen suurimpien hittien joukossa kappale sijoittuu sijalle 30. Suoratoistopalvelu Spotifyssa kappaleella oli huhtikuun 2023 alkuun tultaessa yli viisi miljoonaa toistokertaa.

Lähteet
-------

* Pennanen, Timo: *Sisältää hitin : levyt ja niiden esittäjät Suomen musiikkilistoilla vuodesta 1972*. Kustannusosakeyhtiö Otava, 2006.

1. ↑  Paula Koivuniemi – Siivet *Discogs.com*. Viitattu 1.4.2023. (englanniksi)
2. ↑  Paula Koivuniemi – Sata Kesää, Tuhat Yötä *Discogs.com*. Viitattu 1.4.2023. (englanniksi)
3. ↑  Chords for Paula Koivuniemi - Sata Kesää, Tuhat Yötä *Chordu.com*. Viitattu 1.4.2023. (englanniksi)
4. ↑  Boogie Woogie Dancin' Shoes *Secondhandsongs.com*. Viitattu 1.4.2023. (englanniksi)
5. ↑  Pennanen, s. 30 ja 183

Aiheesta muualla
----------------

* Chordify: Paula Koivuniemi - Sata Kesää, Tuhat Yötä