recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Harjun nuorisotalo**, entiseltä nimeltään Harjun paarihuone, on Dallapénpuistossa Vallilan kaupunginosassa Helsingissä sijaitseva entinen nuorisotalo. Se on valmistunut vuonna 1923, alun perin ruumishuoneeksi, mutta vuodesta 1986 lähtien se on toiminut nuoriso­talona. Harjun nuoriso­talon toiminta keskittyy erityisesti musiikkiin, kuvalliseen ilmaisuun, moni­kulttuuri­seen toimintaan ja alueelliseen vaikuttamiseen. Siellä järjestetään säännöllisesti musiikin ja kuva­taiteen opetusta, ja siellä on myös näyttely­tila ja kahvila.

Nuorisotalon toiminta päättyi vuonna 2019 sisäilmaongelmien vuoksi.

Historia
--------

Harjun ruumishuone vuonna 1931. Ruumisjuna lähdössä Malmin hautausmaalle.
Nykyinen nuorisotalo rakennettiin vuonna 1923 Albert Nybergin suunnittelemana ruumishuoneeksi. Talon ohi Teollisuus­kadun reunaa pitkin kulki tuolloin Sörnäisten satamarata, jonka vierellä oli myös ruumis­huoneen kohdalle päättyvä sivu­raide. Ruumis­huoneessa vainajat pestiin ja pantiin arkkuihin ja kuljetettiin sen jälkeen rauta­teitse Malmin hautausmaalle, jonne myös johti Malmin asemalta haarautunut sivu­raide. Vainajien lisäksi samassa junassa kuljetettiin tuolloin myös saattajia.

Rakennuksen alku­peräisestä käyttö­tarkoituksesta muistuttavat yhä sen pääoven yläpuolelle hakattu latinankielinen lause: *Statutum est hominibus mori* ("Säädetty on ihmiselle kuolema") sekä julkisivussa olevat ristit.

Rautatie­liikenne Malmin hautaus­maalle lopetettiin vuonna 1954, ja muutamaa vuotta myöhemmin lopetettiin myös Harjun ruumis­huoneen toiminta. Tämän jälkeen rakennus toimi pari­kymmentä vuotta maali­varastona. Vuonna 1978 se jäi sellaisenaan pois käytöstä ja päästettiin ränsistymään, mutta alueen kodittomat ja irtolaiset alkoivat pitää sitä maja­paikkanaan. Eräs nuoriso­ryhmä alkoi myös kokoontua sen kellarissa.

Aloitteen käyttämättömäksi jääneen rakennuksen muuttamisesta nuoriso­taloksi tekivät eräät nuoret, jotka ottivat yhteyttä kaupungin nuoriso-ohjaaja Pirjo-Riitta Karppiseen. Helsingin kaupungin nuoriso­lauta­kunta saikin talon käyttöönsä vuonna 1984, ja nuorisotalona se avattiin vuonna 1986.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Harjun historiikki Helsingin kaupungin nuorisoasiainkeskus.  Arkistoitu 14.1.2012. Viitattu 15.7.2013.
2. ↑  Harjun nuorisotalo Helsingin kaupungin nuorisoasiainkeskus.  Arkistoitu 19.6.2013. Viitattu 15.7.2013.
3. ↑  Kaupungin vanhin: Harjun paarihuone ei jätä kylmäksi *Helsingin Sanomat*.  3.12.1998. Viitattu 13.8.2017.
4. ↑  Marja Salmela: Helsingin "Wall Streetin" kupeessa seisoo punatiilinen kivilinna, jonka historia on täynnä ruumiita ja suomalaisen musiikin legendoja *Helsingin Sanomat*.  9.11.2019. Viitattu 4.9.2021.
5. ↑  Malmin hautausmaan rata ([vanhentunut linkki]) Malmin kuvalehti. Viitattu 15.7.2013.
6. ↑  Malmin hautausmaan historiaa Helsingin evankelisluterilainen seurakuntayhtymä. Viitattu 15.7.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Harjun nuorisotalo** Wikimedia Commonsissa
**Hurrikaani Alex** oli vuoden 2016 ensimmäinen nimetty trooppinen myrsky Atlantin hurrikaanikaudella. Saffirin-Simpsonin hurrikaaniasteikolla se luokiteltiin tasolle yksi.

Alex oli ensimmäinen tammikuussa muodostunut hurrikaani sitten vuoden 1938, ja ensimmäinen Atlantilla tammikuussa ollut hurrikaani sitten vuoden 1955 Alicen. Se kehittyi Floridassa havaitusta keskileveysasteiden matalapaineesta, joka sai vaiheittain trooppisia piirteitä.

Alex aiheutti kovia tuulia ja sateita Bermudalla ja Azoreilla. Rantautuessaan Azoreille se oli heikentynyt trooppiseksi myrskyksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Alex became first January hurricane to occur in Atlantic since 1955 *Accuweather*.  Arkistoitu 9.1.2017. Viitattu 10.1.2017.
2. ↑  Rare January Hurricane Alex Made Landfall in The Azores as a Tropical Storm *Weather*. Viitattu 10.1.2017.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hurrikaani Alex (2016)**.
* Harvinainen hurrikaani muodostui Atlantilla *Yle*. Viitattu 10.1.2017.
Kaiverrus aurinkokeskisestä maailmankuvasta. Teoksessa Andreas Cellarius, *Harmonia Macrocosmica*, 1708,
**Aurinkokeskinen maailmankuva** eli **heliosentrinen maailmankuva** (kreikan *΄Ηλιος* eli *Helios*, aurinko) on tähtitieteellinen teoria, jonka mukaan kaikki muut taivaankappaleet kiertävät Aurinkoa, vaikkakin Kuu kiertää samalla Maata. Menneinä vuosisatoina sen vahvin kilpailija oli maakeskinen eli geosentrinen maailmankuva, jonka mukaan muut taivaankappaleet kiersivätkin maata.

Eräinä ensimmäisinä aurinkokeskistä todellisuuskäsitystä ehdottivat luultavasti pythagoralaiset 300-luvulla eaa. Samaa ehdottivat antiikissa monet muutkin, mutta tämä näkemys ei kuitenkaan yleistynyt. Käyttöön vakiintui Ptolemaioksen maakeskinen teoria. Tarvetta parempaan teoriaan ei ollut, koska teoria kykeni selittämään havainnot riittävän tarkasti.

Aurinkokeskisen teorian yleistyminen alkoi vasta 1500-luvulla Nikolaus Kopernikuksen esittämänä versiona. Kopernikus oli puolalainen tutkija, joka ensimmäisenä esitti mullistavan ajatuksen, jonka mukaan planeetat, Maa niiden mukana, kiertävät Aurinkoa. Lopullisen hyväksynnän teoria saavutti Galileo Galilein, Tyko Brahen, Johannes Keplerin ja Isaac Newtonin vaikutuksesta, ainakin eurooppalaisen tieteen piirissä. Galilei teki teorian tunnetuksi. Brahen havainnot planeettojen liikkeistä ja Keplerin työ tämän havaintoaineiston kanssa olivat ristiriidassa maakeskisen mallin kanssa, ja Newtonin painovoimalaki tarjosi mallille selkeän ja yksinkertaisen teoreettisen selityksen, joka lisäksi tuotti erittäin tarkkoja ennusteita. Kopernikuksesta alkanutta todellisuuskäsityksen muutosta kutsutaan usein kopernikaaniseksi vallankumoukseksi.

1700- ja 1800-luvulla kuitenkin ilmeni, että Aurinko on vain yksi tähti muiden joukossa. 1900-luvun alussa ilmeni, että Linnunrata on vain yksi galaksi muiden joukossa. Sitten huomattiin, että Linnunrata muodostaa noin 60 muun galaksin kanssa Paikallisen ryhmän, joka on vain yksi galaksiryhmä muiden joukossa ja sitten, että Paikallinen galaksiryhmä kuuluu Neitsyen superjoukkoon, joka on vain yksi superjoukko muiden joukossa. 1980–1990-luvulla varmistui, että Linnunradassa on muitakin aurinkokuntia kuin se, johon Maapallo kuuluu. Näin aurinkokeskinen teoria osoittautui yhdeksi askeleksi tiellä, joka johti maailmankaikkeuden keskipisteen siirtymiseen yhä kauemmas ihmisestä ja sai Maan yhä vähemmän näyttämään erityisasemassa olevalta. 

Nykykäsityksen mukaan, johon on vaikuttanut voimakkaasti muun muassa suhteellisuusteoria, kaikki kaikkeuden pisteet ovat fysikaalisesta näkökulmasta samassa asemassa, jolloin mitään tiettyä pistettä ei voida asettaa erikoisasemaan muihin nähden. Tällöin kaikkeuden keskipisteen määrittäminen ei ole mielekästä.
**Associazione Calcio Chievo Verona** oli vuonna 1929 perustettu italialainen jalkapallojoukkue Veronasta, Venetosta. *Chievo* on kaupunginosa Veronassa. Vuosina 2001–2007 Chievo Verona pelasi kuusi kautta ja vuosina 
2008–2019 yksitoista kautta Serie A:ssa. Seura meni konkurssiin kesällä 2021.

Historiaa
---------

AC ChievoVerona pelasi kotipelinsä samalla stadionilla kuin paikallisvastustajansa Hellas Verona. Hellas Verona on menestyneempi joukkue ja sen faneilla oli tapana sanoa, että AC ChievoVerona on varastanut heidän nimensä, värit ja stadionin. AC ChievoVerona oli aiemmin Paluani Chievo ja lisäsi Veronan nimeensä myöhemmin. Hellas Veronan faneilla oli myös tapana pilkata paikallisvastustajaansa sanomalla, että aasitkin lentävät ennen kuin AC ChievoVerona pelaa Serie A:ssa. Kun seura sitten kauden 2000–2001 päätteeksi nousi ensimmäistä kertaa historiansa aikana Serie A:han, se sai lempinimen Mussi Volanti (Lentävät Aasit paikallisella murteella). Fanit eivät pidä lempinimeä pilkkaavana vaan ovat ylpeitä siitä ja seuran virallisilla sivuillakin on nähtävissä lentävä aasi. Seuraa kutsutaan monesti myös nimellä Gialloblu (keltasiniset), ja paikalliset kannattajat käyttävät usein lempinimeä Ceo, joka tarkoittaa Chievoa sikäläisellä murteella.

AC ChievoVeronan paras sijoitus Serie A:ssa on neljäs sija kaudella 2005–2006. Seura sijoittui kauden päätteeksi seitsemänneksi, mutta Italian jalkapalloskandaalin vuoksi edeltä pudotettiin joukkueita pois. Niin sanotusti pelaamalla hankittu paras sijoitus on viides sija seuran ensimmäiseltä Serie A -kaudelta 2001–2002.

Euroopan kentillä menestys on jäänyt vaatimattomaksi. Kaudella 2002–2003 AC ChievoVerona putosi UEFA-cupista jo ensimmäisellä kierroksella kohdattuaan Red Star Belgraden. Jalkapalloskandaalin vuoksi seura pääsi osallistumaan Mestareiden liigan karsintaan kaudella 2006–2007 mutta hävisi kolmannella kierroksella bulgarialaiselle Levski Sofialle. UEFA cupissa taival katkesi ensimmäisellä kierroksella, kun portugalilainen SC Braga meni jatkoon jatkoaikamaalilla. Suomalaisjalkapalloija Perparim Hetemaj on myös pelannut Chievossa.

Entisiä pelaajia
----------------

|  |  |
| --- | --- |
| * Brasilia Amauri
* Italia Simone Barone
* Saksa Oliver Bierhoff
* Slovenia Valter Birsa
* Kroatia Saša Bjelanović
* Italia Matteo Brighi
* Italia Eugenio Corini
* Italia Lorenzo D'Anna
* Italia Dario Dainelli
* Ranska Serge Gakpé
* Alankomaat Jonathan de Guzmán
 | * Italia Stefano Fiore
* Italia Alessandro Gamberini
* Suomi Perparim Hetemaj
* Puola Kamil Kosowski
* Italia Salvatore Lanna
* Italia Nicola Legrottaglie
* Norsunluurannikko Italia Christian Manfredini
* Italia Luca Marchegiani
* Ghana John Mensah
* Italia Simone Perrotta
* Italia Franco Semioli
 |

Lähteet
-------

1. ↑  Kuparinen, Heikki: Viimeinen yritys suomalaispelaajistakin tutun italialaisseuran pelastamiseksi kariutui – seuraikoni vuodatti sydäntäsärkevästi tunteitaan 92 vuoden tarun päätyttyä  24.8.2021. SuomiFutis. Viitattu 30.10.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen sivu
**Doctor Sir Earle Christmas Grafton Page** (8. elokuuta 1880 Grafton, Uusi Etelä-Wales – 20. joulukuuta 1961 Grafton, Uusi Etelä-Wales) oli australialainen kirurgi ja poliitikko, joka toimi lyhyesti Australian 11. pääministerinä. Hän toimi virassa 19 päivää Joseph Lyonsin kuoleman jälkeen vuonna 1939. Hän oli Country Partyn, nykyisen Australian kansallispuolueen edeltäjän, johtaja vuosina 1921–1939. Tämän lisäksi hän toimi Australian valtiovarainministerinä (*Treasurer of Australia*) vuosina 1923–1929, kauppaministerinä (*Minister for Commerce*) vuosina 1940–1941 ja terveysministerinä (*Minister for Health*) vuosina 1949–1956.

Lähteet
-------

1. ↑  National Museum of Australia: Earle Page

AustraliaAustralian pääministerit

* Edmund Barton
* Alfred Deakin
* Chris Watson
* George Reid
* Andrew Fisher
* Joseph Cook
* Billy Hughes
* Stanley Bruce
* James Scullin
* Joseph Lyons
* Earle Page
* Robert Menzies
* Arthur Fadden
* John Curtin
* Frank Forde
* Ben Chifley
* Robert Menzies
* Harold Holt
* John McEwen
* John Gorton
* William McMahon
* Gough Whitlam
* Malcolm Fraser
* Bob Hawke
* Paul Keating
* John Howard
* Kevin Rudd
* Julia Gillard
* Tony Abbott
* Malcolm Turnbull
* Scott Morrison
* Anthony Albanese


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Australia
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Australia
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Earle Page
Ignacy Łukasiewicz
**Jan Józef Ignacy Łukasiewicz** (8. maaliskuuta 1822 – 7. tammikuuta 1882) oli krakovalainen farmaseutti, joka kehitti 1853 vuoriöljyn tislausmenetelmän. Tislauksen avulla saatiin käyttökelpoista lamppuöljyä. Tällä öljyllä valaistiin muun muassa Wienin kaupunki ja myös Itävallan rautateillä tätä öljyä käytettiin valaistukseen.

Ignacy Łukasiewicz syntyi köyhään perheeseen 1822 Zadusznikin kylässä. Vuonna 1836 hän valmistui oppikoulusta Rzeszówssa. Hän pääsi heti koulun jälkeen töihin aluksi apteekkiin Łańcutissa ja myöhemmin Rzeszówssa. Siellä hän liittyi salaiseen kansallismieliseen organisaation ja pidätettiin 1846 epäiltynä laittomuuksista maahanmuuttajia kohtaan. Hän oli vangittuna vuoteen 1848 saakka. Vapauduttuaan hän työskenteli apteekissa Lwówssa. Vuosina 1850-1852 hän opiskeli farmasiaa Krakovan ja Wienin yliopistoissa. Valmistuttuaan hän palasi töihin Lwówiin.

Vuosina 1852-1853 Lukasiewicz alkoi yhdessä Jan Zehin kanssa tutkia vuoriöljyn käyttömahdollisuuksia tekniseen ja valaistuskäyttöön. Kesällä 1853 sytytettiin ensimmäisen kerran petrolikäyttöinen öljylamppu Sairaalassa Lviv Łyczakowiessa.

Vuonna 1854 Łukasiewicz tapasi Tytus Trzecieskin, jota kiinnosti hänen naapurinsa Karol Klobosan omistamassa metsässä Bóbrkassa maasta tihkuva öljy. Trzecieski tarjosi Łukasiewicz kumppanuutta tämän tihkuvan öljyn tutkimiseen ja hyödyntämiseen. Sopimus solmittiin 1854 ja perustettiin yritys Łukasiewicz-Trzecieski (vuodesta 1861 Łukasiewicz - Trzecieski - Klobassa). Tämän seurauksena käynnistyi ensimmäinen kaupallinen raakaöljyn jalostamo Chorkówkassa.

Łukasiewiczista tuli varakas mies. Hän oli myös patriootti, joka tuki vuoden 1863 kansannousua. Hän käytti varallisuuttaan laajasti hyväntekeväisyyteen ja sai sen vuoksi useita kunnianosoituksia.

Łukasiewiczista kuoli vuonna 1882 keuhkokuumeeseen ja haudattiin Zręcinissä.

Lähteet
-------

1. ↑  Vehmas A. E.: *Kivihiili, koksi ja polttoöljy*, s. 111. Helsinki: Otava, 1959.
2. 1 2 3 4 5  Muzeum Przemysłu Naftowego i Gazowniczego im. Ignacego Łukasiewicza in Bóbrka: Ignacy Łukasiewicz *bobrka.pl*.  2015.  Arkistoitu 28.8.2016. Viitattu 14.8.2016.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
**EarthCARE** (Earth Clouds, Aerosols and Radiation Explorer) on Euroopan avaruusjärjestön kaukokartoitussatelliitti, jonka suunnittelu- ja rakennusvaihe alkoi vuoden 2009 alussa. ESA on ilmoittanut, että satelliitti laukaistaan elokuussa 2019. Se on ESAn 1990-luvulla aloittaman Living Planet -ohjelman Earth Explorer -satelliitti. Satelliitti tutkii maan lämpösäteilyn tasapainoa. Se mittaa pysty- ja vaakasuunnassa pilvien ja ilmakehän aerosolien jakaumaa. 

Satelliitin suunnittelu ja rakentaminen tilattiin 27. toukokuuta 2008 saksalaiselta Astriumilta. Satelliitin hinta oli 263 miljoonaa euroa. Satelliittiohjelma toteutetaan yhteistyössä Japanin avaruusjärjestön JAXAn kanssa. Vuoden 2011 alussa satelliitin hinta on 800 miljoonaa dollaria, esim. 190 miljoonan dollarin kustannuylitys on syntynyt lasermittalaitteen ongelmista. 

Satelliitti lentää aikanaan 400 kilometriä korkealla naparadalla, jonka inklinaatio on 97 astetta. Satelliitti painaa noin 2 000 kilogrammaa. Sillä on neljä instrumenttia: 

* Atmospheric Lidar on ilmakehää luotaava lidar
* Broad-Band Radiometer on laajakaistainen radiometri
* Multi-Spectral Imager (MSI) on monella ilmakehästä säteilevällä taajuuskaistalla kuvaava spektrometri. Englantilainen, Astriumin omistama, Surrey Satellite Technology Ltd (SSTL) toteuttaa EADS Astriumin GmbH:n kanssa tämän laitteen, jonka hinta on 30 miljoonaa euroa.
* Cloud Profiling Radar (JAXA rahoittaa ja toteuttaa tämän) on pilviä tutkiva tutka

Projektin päällikkönä ESAssa toimii Alain Lefebvre.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  EarthCARE ESA Earth Online. Viitattu 22.5.2018. (englanniksi)
2. ↑
3. ↑
4. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* ESAn EarthCARE-sivut
* Astriumin EarthCARE-sivu[vanhentunut linkki]
**Francisco de Borja Fernández Fernández**, yleensä vain **Borja** (s. 14. tammikuuta 1981 Ourense, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän pelasi Espanjan Primera Divisiónissa 223 ottelua ja teki niissä kolme maalia ja edusti tällä sarjatasolla Real Madridia, Mallorcaa, Real Valladolidia, Getafea ja Eibaria. Hän pelasi vuonna 2019 päättyneen pelaajauransa loppupuolella myös Intiassa.

Ura
---

Borja liittyi Real Madridin junioriakatemiaan vuonna 1996. Menestyttyään hyvin madridilaisseuran juniorijoukkueissa hän nousi lopulta edustusjoukkueeseen vuonna 2003. Ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa hän teki 2. syyskuuta 2003 ottelussa Villarrealia vastaan. Ensimmäisellä kaudellaan 2003–2004 hän pelasi yhteensä 15 pääsarjaottelua. Toisella kaudellaan peliaika väheni ja hän pelasi vain 8 ottelussa.

Kauden 2005–2006 Borja pelasi lainalla Mallorcassa. Tämän jälkeen hän siirtyi seuraavana kesänä Segunda Divisiónissa pelanneeseen Valladolidiin. Joukkue onnistui nousemaan kaudeksi 2007–2008 maan pääsarjaan, Borjan ollessa joukkueen tärkeimpiä pelaajia kauden aikana. Hän kuului myös pääsarjassa pelatessaan joukkueensa avauskokoonpanoon ja oli yksi sen luottopelaajista. Kaudella 2009–2010 hän pelasi yhteensä 31 ottelua, joka päättyi kuitenkin lopulta pettymykseen Valladolidin pudottua pääsarjasta.

Toukokuussa 2010 hän siirtyi nelivuotisella sopimuksella Getafeen.

Lähteet
-------

1. ↑  Borja llora la lesión de Juanlu
2. ↑  Borja Fernández Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
3. ↑  Borja 'debuta' en el Getafe Marca. Viitattu 28.5.2010.

Aiheesta muualla
----------------

* Tilastot BDFutbol-sivustolla
**Elonmerkki** on elintoimintojen aikaansaama liike, olemus, lämpö, ääni tai muunlainen signaali, jonka perusteella voi selvästi erottaa elävän eliön kuolleesta. Elonmerkkien olemassaolo osoittaa esimerkiksi tajuttoman ihmisen vielä elävän. Ihmisen elonmerkkejä ovat muun muassa hengitys, sydämen toiminta, kudosjänteys, lihasjänteys, heijasteiden eli refleksien esiintyminen, ruumiinlämpö ja reagointi kipuun. Kaikkien elonmerkkien puuttumisesta on pääteltävissä henkilö kuolleeksi. Lääketieteessä kuolinhetkeksi voidaan määritellä sydämen toiminnan loppuminen eli sydänkuolema tai aivotoiminnan lakkaaminen eli aivokuolema. Ruumiiseen syntyneet lautumat ovat varma kuoleman merkki.

Elonmerkeiksi voidaan käsittää myös sellaiset merkit, joista voidaan päätellä kuolleen sikiön syntyneen elävänä. Ruumiinavauksen yhteydessä voidaan kokeilla kelluvatko sikiön keuhkot veden pinnalla. Ennen kuolemaa hengitetty ilma aikaansaa kellumisen, kun taas kuolleena (hengittämättä) syntyneen sikiön keuhkot painuvat pohjaan.

Katso myös
----------

* Asfyksia
* Kuolemanmerkit
* Valekuolema

Lähteet
-------

1. ↑  *Factum,* Weilin+Göös 2003–2005, ISBN 951-35-6646-3, hakusana elonmerkki.
2. 1 2 3  *Otavan iso tietosanakirja,* Otava 1960–1965, hakusana elonmerkki.
3. ↑  *Factum,* hakusana kuolema.
**Borja Valero Iglesias** (s. 12. tammikuuta 1985 Madrid, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän pelasi toistakymmentä vuotta ammattilaisena Espanjassa, Englannissa ja Italiassa, viimeksi Internazionalessa ja Fiorentinassa. Vuonna 2021 hän ilmoitti lopettavansa ammattilaisuransa ja siirtyi amatööritasolla pelaavaan italialaiseen CS Lebowskiin. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.

Seurajoukkueura
---------------

Valero on Real Madridin kasvatti. Hän teki ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa 25. lokakuuta 2006 Espanjan cupin ottelussa Écijaa vastaan. Valero pääsi kentälle myös Mestarien liigan ottelussa ukrainalaista Dynamo Kiovaa vastaan. Enempää vastuuta Valero ei edustusjoukkueessa saanut.

Elokuussa 2007 Valero teki viisivuotisen sopimuksen Mallorcan kanssa. Hän teki ensimmäisen maalinsa maan pääsarjassa 9. maaliskuuta 2008 kotiottelussa Recreativoa vastaan. 4. huhtikuuta 2008 hän teki toisen maalinsa kasvattajaseuraansa vastaan.

22. elokuuta 2008 Valero siirtyi 7 miljoonan euron siirtosummalla Englannin mestaruussarjan voittaneeseen West Bromwich Albioniin. Hän teki joukkueen kanssa nelivuotisen sopimuksen. Hän teki ensiesiintymisensä joukkueessa neljä päivää myöhemmin liigacupin ottelussa Hartlepool Unitedia vastaan.

Juuri ennen kesän 2009 siirtoikkunan umpeutumista Valero palasi takaisin Mallorcaan kauden 2009–2010 kattaneella lainasopimuksella. 13. syyskuuta 2009 hän teki Mallorcan seurahistorian 1 000:nnen pääsarjamaalin 1–1-tasapeliin päättyneessä ottelussa Villarrealia vastaan.

Kesällä 2010 hän siirtyi viisivuotisella sopimuksella espanjalaisseura Villarrealiin.

Maajoukkueura
-------------

Valero kuului Espanjan alle 19-vuotiaiden maajoukkueeseen, joka voitti Euroopan-mestaruuden vuonna 2004. Hän teki Turkkia vastaan pelatun loppuottelun ainoan maalin. Ensimmäisen kutsunsa Espanjan A-maajoukkueeseen Valero sai lokakuussa 2010. Ensiesiintymisensä hän teki lopulta 4. kesäkuuta 2011 pelatussa ystävyysottelussa Yhdysvaltoja vastaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Barça lose ground with Villarreal lossUEFA. Viitattu 3.1.2010. (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Ten-man Madrid held in MallorcaUEFA. Viitattu 3.1.2010. (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Baggies complete Valero captureWest Bromwich Albion FC. Viitattu 3.1.2010. (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑  Huddersfield vs WBAWest Bromwich Albion FC. Viitattu 3.1.2010. (Arkistoitu – Internet Archive)
5. ↑  Principio de acuerdo por el fichaje de Borja ValeroVillarreal CF. Viitattu 8.7.2010. (Arkistoitu – Internet Archive)
6. ↑  Valero ensures victory for Spain  24.7.2004. UEFA. Viitattu 6.10.2010. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
7. ↑  Borja Valero: "Del Bosque me conoce de sobra"  5.10.2010. Marca. Viitattu 6.10.2010. (espanjaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Borja Valeron tilastot BDFutbol-sivustolla (englanniksi)
**Ignacy Mościcki** (1. joulukuuta 1867 – 2. lokakuuta 1946) oli puolalainen kemisti ja Puolan tasavallan presidentti vuosina 1926–1939.

Mościcki liittyi Puolan sosialistiseen puolueeseen 1890-luvulla ja hän otti osaa Varsovan kenraalikuvernööri Josif Gurkon salamurhayritykseen. Hän joutui pakenemaan tsaarin poliisia 1892 Lontooseen, jossa hän tutustui Józef Piłsudskiin.

Vuonna 1897 Mościcki sai paikan opettajana Fribourgin kantolisessa yliopistossa Sveitsissä. Vuonna 1912 hän sai sähkökemian professuurin Lembergin yliopistossa (nykyisin Lviv Ukrainassa). Ensimmäisen maailmansodan jälkeen hän oli järjestämässä Puolan kemianteollisuutta. Hän oli 1922 valtion Typpiyhdisteiden tehtaan johtajana Królewska Hutassa Ylä-Sleesiassa.

Hänellä oli yli 60 tieteellistä julkaisua ja patenttia, tärkeimpänä patentti typpihapon valmistukseen ilman typestä syntetisoimalla typpioksideja valokaaren avulla.

Piłsudskin tehtyä vallankaappauksen 1926 kansalliskokous valitsi Mościckin Puolan presidentiksi ja uudelleen 1933. Hän pysyi Piłsudskille uskollisena. Piłsudskin kuoleman jälkeen Mościckin politiikka liberalisoitui. Piłsudskin kuoleman jälkeen tapahtui myös vallanjako, jolloin Mościcki oli presidentti, marsalkaksi ylennetty Edward Rydz-Śmigły asevoimien komentaja ja Walery Sławek pääministerinä. Pian sen jälkeen Rydz-Śmigły nousi Puolassa maan tärkeimmäksi mieheksi presidentti Mościckin ollessa enemmän seremoniallinen johtaja. Lisäksi pääministeri Sławek syrjäytettiin pääministeriydestä.

Saksan ja Neuvostoliiton hyökättyä Puolaan 1939 Mościcki pakeni Romaniaan, jossa hänet internoitiin hetkellisesti. Mościcki nimitti erotessaan aluksi seuraajakseen kenraali Bolesław Wieniawa-Długoszowskin, joka Ranskan ja Władysław Sikorskin painostuksesta kieltäytyi, ja hänen seuraajakseen tuli Władysław Raczkiewicz. Mościcki siirtyi Sveitsiin, jossa hän vietti loppuikänsä. Hän kuoli Versoixissa lähellä Geneveä.
Mościckin ruumis siirrettiin 1993 Pyhän Johanneksen katedraaliin Varsovaan.

Lähteet
-------

* 
* 
* 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Belgia
* Yhdysvallat
* Latvia
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Historical Dictionary of Switzerland
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Elopaino** tarkoittaa elävän eläimen massaa. Se määritetään yleensä punnitsemalla. Elopainon suuruus voidaan myös arvioida eläimen pituus- ja rinnanympärysmitan perusteella. Nautaeläinten elopaino *P* kiloina saadaan melko tarkasti kaavasta *P* = *py*2/10 000, jossa *p* on vartalon pituus lavan kärjestä peräluun kärkeen sentteinä ja *y* on ympärysmitta lapojen takaa sentteinä. Nettoelopaino on elopaino, josta on vähennetty ruoansulatuskanavan ja virtsarakon sisällyksen paino. Teuraspaino on tavallisesti 45–60 prosenttia elopainosta.

Esimerkkejä eläinten elopainoista

* suomenhevonen, 450–550 kg
* poni, alle 100 kg
* suomalainen maatiaislehmä, 300–400 kg
* ayrshirelehmä, 400–500 kg
* sonnit ovat yleensä 30–50 prosenttia painavampia
* suomalainen maatiaisemakko, 130–200 kg
* suomalainen maatiaislammas, 20–35 kg
* pässi, 50 kg
* suomalainen vuohi, 25–55 kg
* suomalainen maatiaiskana, 2 kg
* leghornkana, 2 kg
* kukko, 2,5 kg

Lähteet
-------

1. 1 2  *Iso tietosanakirja,* WSOY 1995–1997, ISBN 951-0-20153-7, hakusana elopaino.
2. ↑  *Otavan iso tietosanakirja,* Otava 1960–1965, hakusana elopaino.
3. 1 2  *Iso tietosanakirja,* Otava 1931–1939, hakusana elopaino.
Pekka Paikkari, *Iglu*, 2011. Taustalla Turun Maariankadun alkupään taloja.
**Iglu** on Pekka Paikkarin taideteos Turun Puutorilla. Teos on toteutettu torin alla olevan pysäköintiluolan tarpeisiin rakennetun ilmastointikopin seiniin. Osa kopin seinistä on päällystetty valkoisella keramiikalla, joka on "krakeloitunut" säröille.

Paikkari toteutti *Iglun* yhdessä IDO-yhtiön Tammisaaren posliinitehtaan kanssa. Yhteensä 80 neliömetriä savilaattaa valettiin kokonaisina kappaleina tehtaan varaston betonilattialle ja annettiin kuivua, jolloin se halkeili kutistuessaan. Kuivuneet laatat lasitettiin 1230 celsiusasteessa.

*Iglu* on yksi kolmesta Turku 2011 -kulttuuripääkaupunkivuodeksi toteutetusta "Savi kaupungissa" -teoksesta. Muut ovat Karin Widnäsin *Kimono* ja Kim Simonssonin *Temppeli.*

Paikkarin mukaan teos on kulmikkuudessaan perinteisen pallomaisen iglun vastakohta. Saven luonnollinen halkeaminen on hänestä sukua jäiden lähdön yhteydessä tapahtuvalle jään murtumiselle.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Savi toi kaupunkiin Iglun, Temppelin ja Kimonon, Turku 2011 -sivusto. Viitattu 11.12.2015.
ARP 2600 -syntetisaattori ilman koskettimistoa.
**ARP 2600** on ARP Instruments, Incin valmistama analoginen syntetisaattori. ARP 2600:aa on käytetty usealla levyllä, mutta sen valmistusmäärä jäi pieneksi: soitinta valmistettiin vain noin 3 000 kappaletta. ARP 2600 on yhdessä ARP Odysseyn ja ARP 2500:n rinnalla valmistajan tunnetuin syntetisaattorimalli. Soitin on aikalaistensa syntetisaattoreiden tapaan yksiääninen. Suomessa tiedetään Esa Kotilaisen ja oululaisen muusikon Jukka Ruohomäen omistavan kyseisen soittimen. ARP 2600:lla on luotu R2-D2-droidin äänet *Tähtien sota* -elokuvasarjaan. Soittimen pystyy sulkemaan kuljetusta varten "matkalaukuksi".

Syntetisaattori on rakenteeltaan puolimodulaarinen. Sitä voidaan käyttää moduuleiden keskinäisten sisäisillä peruskytkennöillä täysin ilman ulkopuolisia kytkentäkaapeleita, jolloin soittimen ominaisuuksien täydellinen hyödyntäminen on osittain rajoitettu. Ominaisuuksien käyttöä voidaan laajentaa kytkemällä moduuleita toisiinsa ulkopuolisilla kytkentäkaapeleilla modulaaristen syntetisaattorimallien tapaan.

ARP 2600 syntetisaattoria valmistettiin sen yhdeksän vuotta kestäneen tuotannon aikana (1971–1980) yhdeksänä erilaisena versiona. Suurimmat erot näissä versioiden uudistuksissa olivat enemmän ulkonäöllisiä koskien käyttöpaneelin ja merkintöjen painatuksien väritystä sekä kotelointia. Valmistaja muutti tuotannon aikana soittimen sisäistä elektroniikkaa merkittävästi kerran kopioimalla suodattimen rakennetta Moogin valmistamista syntetisaattoreista, minkä vuoksi ARP joutui lopulta oikeudenkäyntiin Moog Music Inc:n kanssa. Syyte suodattimen elektronisen kytkennän käytön kopioinnista sovittiin lopulta siten, että ARP:n oli palattava takaisin myöhemmissä versioissaan käyttämään omaa suunnittelua olevan suodattimen rakennetta.

Muihin samoina aikoina valmistettuihin syntetisaattoreihin verrattuna erikoisuutena ARP 2600:n säätimet olivat pelkästään liukusäätimiä irrallista koskettimistoa lukuun ottamatta, kun muissa syntetisaattoreissa säätimet olivat suurimmaksi osaksi pyöritettäviä.

Lähteet
-------

1. ↑  Aho, Esko: Museo pe­las­taa syn­ti­kat kaa­to­pai­koil­ta *Kaleva*.  27.4.2008. Viitattu 1.8.2022.
**Ignatas Konovalovas** (s. 8. joulukuuta 1985 Panevėžys, Liettuan SNT, Neuvostoliitto) on liettualainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa Crédit Agricole -tallissa 2008, edusti vuosina 2009–2010 Cervélo TestTeamia, 2011–2012 Team Movistaria, 2013– 2014 MTN Qhubekaa, 2015 Team Marseille - 13 KTM -joukkuetta ja vuodesta 2016 alkaen FDJ/Groupama-FDJ:tä.

Konovalovas on kilpaillut myös ratapyöräilyssä saavuttaen nuorten EM-kilpailuissa kolme pronssimitalia joukkuetakaa-ajossa. Maantieajossa hän on saanut alle 23-vuotiaiden EM-hopeaa 2007. Italian ympäriajossa 2009 hän voitti kilpailun päätösetapin, Roomassa ajetun 14,4 kilometrin aika-ajon, sekunnin erolla Bradley Wigginsiin.

Saavutuksia
-----------

Lähde: Cycling Archives

2003
Ratapyöräilyn junioreiden EM-kilpailut, Moskova, pronssia joukkuetakaa-ajossa
2005
Ratapyöräilyn alle 23-v. EM-kilpailut, Fiorenzuola d'Arda, pronssia joukkuetakaa-ajossa
2006
Maantiepyöräilyn Liettuan mestaruuskilpailut, kultaa aika-ajossa
Ratapyöräilyn alle 23-v. EM-kilpailut, Ateena, pronssia joukkuetakaa-ajossa
2007
Maantiepyöräilyn alle 23-v. EM-kilpailut, Sofia, hopeaa maantieajossa
2008
Maantiepyöräilyn Liettuan mestaruuskilpailut, kultaa aika-ajossa
Luxemburgin ympäriajo, etapin 2 voitto
2009
Italian ympäriajo, etapin 21 voitto
Maantiepyöräilyn Liettuan mestaruuskilpailut, kultaa aika-ajossa
Maantiepyöräilyn MM-kilpailut, yhdeksäs aika-ajossa
2010
Maantiepyöräilyn MM-kilpailut, 12. aika-ajossa
2013
Maantiepyöräilyn Liettuan mestaruuskilpailut, kultaa aika-ajossa
2015
Dunkerquen neljän päivän ajo, kokonaiskilpailun voitto
2016
Maantiepyöräilyn Liettuan mestaruuskilpailut, kultaa aika-ajossa
2017
Dunkerquen neljän päivän ajo, 5. etapin voitto
Maantiepyöräilyn Liettuan mestaruuskilpailut, kultaa aika-ajossa ja maantieajossa
2021
Maantiepyöräilyn Liettuan mestaruuskilpailut, kultaa maantieajossa

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Ignatas Konovalovas *cyclingarchives.com*. Viitattu 29.6.2021. (englanniksi)
2. ↑  92nd Giro d'Italia - GT Stage 21 *Cyclingnews.com*.  31.5.2009. Viitattu 1.6.2009. (englanniksi)
AS.37 Martel THO-ase *Cosfordin ilmailumuseo*ssa Englannissa.
**AS.37 Martel** (engl. lyh.: **M**issile, ***A**nti-**R**adiation, **Tel**evision*) on eurooppalainen, kahden eri asealan yrityksen yhteistyönä kehittämä ja valmistama *ilmasta maahan-ohjus* (engl. termi: *stand-off missile* tai *air-to-surface*). Se on samalla myös tutkaan hakeutuva ohjus eli *THO*-tyyppiä (engl. termi: *anti-radiation missile* taikka *ARM*). Tämän ohjustyypin suunnittelu aloitettiin vuonna 1964, käyttöön otto tapahtui 1972. Martel oli aktiivikäytössä ainakin vuonna 1984 Ranskassa sekä Britanniassa. Kehitystyöstä vastasivat sekä Matra että Hawker Siddeley.

TV-ohjattu AJ.168 Martel-ase.
Esimerkiksi samaan kehityskauteen sijoittuva SEPECAT Jaguar oli monitoimisena rynnäkkökoneena, soveltuva tätä ohjusasetta käyttämään. 0.9 Machin lentonopeuteen (1 045 km/h) yltävä Martel on alisooninen, ja sen omamassa on 550 kg. Taistelukärjen omamassa on 150 kg. Ohjuksen läpimitta on 0,40 m, siipiväli 1,20 m ja pituus 4,18 m. Martel käyttää passiivista tutkahakua. Tyypin aseesta kehitettiin myös AJ.168, joka TV-ohjattu eli videokameralla varustettu asetyyppi. Kantama kummallakin on 120 km. Britannia lienee päättänyt tämän tyypin ohjusaseen käytön vuonna 1994.

AS.37 Martel-ohjusta (THO) käyttävät tai käyttäneet maat.

### Martel-ohjusta käyttävät/käyttäneet konetyypit

* SEPECAT Jaguar
* Panavia Tornado
* Blackburn Buccaneer
* Dassault Mirage III
* BAe Sea Harrier "Shar"
* Hawker Siddeley Nimrod

Lähteet
-------

### Viitteet

1. ↑   Viitattu 23.6.2022.
2. ↑   Viitattu 23.6.2022.
3. ↑   Viitattu 25.6.2022.
4. ↑   Viitattu 23.6.2022.
5. 1 2   Viitattu 25.6.2022.
6. ↑   Viitattu 23.6.2022.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Martel (missile)
**Carl Magnus Lindholm** (27. toukokuuta 1773 Kirkkonummi – 16. kesäkuuta 1816 Helsinki) oli suomalainen kauppias ja laivanvarustaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Lindholmin vanhemmat olivat rusthollari Erik Lindholm ja Eva Christiana Brenner ja puoliso vuodesta 1802 Catharina Gustava Krogelia. Lindholm oli ensin renki ja sitten kauppa-apulainen Helsingissä 1790-luvulla, mutta piti siellä omaa kauppaliikettä viimeistään vuodesta 1802. Hän oli myös laivanvarustaja ja toimi Helsingin asemakaavaa ja uudisrakentamista valmistelevassa komiteassa 1810. Komitean muut jäsenet olivat kenraalikuvernööri Fabian Steinheil, maaherra Gustaf Fredrik Stjernvall sekä oikeuspormestari J. A. Strömberg. Helsingin jälleenrakennuskomiten jäsen porvariston edustajana Henrik Jakob Goviniuksen, Jakob Wendeliuksen ja Karl Wilhelm Lindebergin kanssa Lindholm oli vuodesta 1811. Kauppaneuvoksen arvonimen Lindholm sai 1812. Vaikka hän omisti myös kiinteistöjä, tontteja ja osuuksia aluksissa, niin hän ei menestynyt taloudellisesti hyvin. Hänen kuolinpesänsä haettiin vararikkoon.

Lähteet
-------

1. 1 2  Carl Lindholm *Biografiasampo*. Viitattu 29.6.2022.
**Leijona** on suomalainen vaatemerkki, joka on 1910-luvulta asti ollut monen eri yrityksen käytössä monessa eri muodossa, sekä tavaramerkkinä että yhtiönimen osana. Nykyisin merkkiä käyttää työvaatteita markkinoiva Leijona Group Oy, joka kuuluu tanskalaislähtöiseen Fristads Kansas -konserniin. 

Leijona-merkin otti ensimmäisenä käyttöön K. E. Heikkilän ja Heikki Kestilän Tampereelle 1919 perustama pukutehdas Heikkilä & Kestilä muodossa *Leijonapuku*. Merkillä markkinoitiin yrityksen valmistamia, Suomen ensimmäisiä tehdastekoisia miesten valmispukuja. Heikkilä & Kestilä Oy fuusioitui maaliskuussa 1931 vuonna 1920 perustetun, sotilaspukimia valmistaneen Vaatetus Osakeyhtiön kanssa yhtiöksi nimeltä Yhtyneet Pukutehtaat Oy. Se käytti Leijona-merkkiä valmistaessaan muun muassa univormuja Suomen armeijalle.

SOK osti vuonna 1941 Yhtyneet Pukutehtaat Oy:n ja muodosti siitä tytäryhtiön nimellä *Yhtyneet Pukutehtaat Leijona*. Siihen kuuluneen Tampereen pukutehtaan nimeksi muutettiin 1972 *Oy Leijona-Pukine Ab*. Nalkalan kaupunginosassa toiminut pukutehdas toimi tämännimisenä aina vuoteen 1983 saakka.

Vuonna 1988 osuuskaupparyhmät EKA ja SOK yhdistyivät, ja niiden yhteisen vaatetusteollisuuden nimeksi tuli pariksi vuodeksi *Meira Oy Leijona*. Vuonna 1991 vaatevalmistaja Rissanen osti koko liiketoiminnan, ja nimi muuttui muotoon *Rissanen Oy Leijona.* Vuonna 1993 tämän yrityksen toimiva johto osti koko liiketoiminnan, ja nimeksi tuli *Leijona-Pro Oy*.

Vuonna 1996 tanskalainen Kansas A/S osti Leijona-Pron, joka liitettiin seuraavana vuonna toiminnallisesti osaksi yhtiön Fristads-divisionaa. Vuonna 1999 Kansas A/S:n ja Wenaas A/S:n fuusiosta syntyi emoyhtiö Kansas Wenaas A/S. Sen nimi muuttui vuonna 2003 muotoon Kwintet A/S, ja samalla Leijona-Pro Oy muuttui nimelle *Kwintet Leijona Oy*. Vuonna 2015 Kwintet-konserista tuli Fristads Kansas Group ja Suomen-yhtiöstä *Leijona Group Oy*.

Lähteet
-------

1. 1 2  Vaatturitietokanta: Heikkilä & Kestilä Oy, Tampere. Viitattu 8.12.2020.
2. ↑  Jouni Keskinen: Kaupunginosa III – Nalkala, Rakennuskannan muutokset, Koskesta voimaa -sivusto
3. ↑  "Liite 1: Suomalaisia edustusvaatevalmistajia", *"Tumman puhuvasta hopeisiin avaruuspukuihin". Suomen joukkueen talvikisojen edustusasut ulkomailla 1920-luvulta 1990-luvulle*. Lahti: Lahden museot, 2001. Teoksen verkkoversio (viitattu 8.12.2020).  (Arkistoitu – Internet Archive)
4. 1 2  Historia *Leijona Group Oy*. Viitattu 8.12.2020.
Carl Martin Reinthalerin rintakuva, 1902 (tekijä: Diedrich Samuel Kropp)
**Carl Martin Reinthaler** (13. lokakuuta 1822 Erfurt – 13. helmikuuta 1896 Bremen) oli saksalainen säveltäjä, kapellimestari, kuoronjohtaja ja urkuri.

Reinthaler syntyi teologin pojaksi ja kouluttautui itsekin isänsä toivomuksen mukaan teologiksi, mutta omistautui sitten musiikille. Vuosina 1850–1852 silloisen Berliinin tuomiokirkon kuoro esitti hänen psalmisävellyksiään, minkä jälkeen Fredrik Vilhelm IV myönsi Reinthalerille kaksivuotisen stipendin Italiassa opiskelua varten. Vuosina 1852–1855 Reinthaler sävelsi oratoriota *Jephta und seine Tochter*. Hän sai työpaikan Kölnin konservatoriosta vuonna 1853 ja työskenteli Bremenin musiikkijohtajana, sen tuomiokirkon urkurina ja Singakademie Bremenin kuoromestarina vuosina 1857–1893.

Reinthaler oli vuosina 1867–1896 kirjeenvaihdossa Johannes Brahmsin kanssa; tästä on tallella 77 kirjettä enimmäkseen Brahmsilta. Brahms kirjoitti myös Reinthalerin Charlotte-vaimolle ja Henriette-tyttärelle. 27. huhtikuuta 1868 Reinthaler johti Brahmsin *Saksalaisen sielunmessun* kuusiosaisen version esityksen Bremenissä Brahmsin läsnäollessa. Lopullinen seitsenosainen versio kantaesitettiin seuraavana vuonna Carl Reinecken johdolla. Reinthaler oli kehottanut Brahmsia tekemään *Saksalaisen sielunmessun* sisällöstä kristillisemmän, mutta Brahms halusi säilyttää teoksen tarkoituksena elävien lohduttamisen eikä keskittyä kuolleiden hengellisen kohtalon pohtimiseen.

Reinthalerin sinfonia (op. 12) kantaesitettiin Bremenissä vuonna 1862. Vuonna 1875 säveltäjältä valmistui ooppera *Edda*, ja vuonna 1881 häneltä kantaesitettiin ooppera *Das Kätchen von Heilbronn* Frankfurtissa. Reinthalerista tuli professori vuonna 1888. Hän vetäytyi useista tehtävistään vuonna 1893, mutta sävelsi aivoinfarktin saatuaan vielä joitain lauluja ennen kuin kuoli Bremenissä 1896.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Carl Reinthaler Klassik Heute
2. ↑  Johannes Brahms, s. 37 Heather Platt
3. ↑  Brahms and His World: A Biographical Dictionary, s. 19 Peter Clive
4. ↑  Brahms: A German Requiem, s. 1 Michael Musgrave

Aiheesta muualla
----------------

* IMSLP: nuotteja

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Latvia
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* RISM
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Asmandian ulkoilualuetta Mynäjoen varressa Mynämäen Asemanseudulla.
**Mynämäen Asemanseutu** on asuinalue, kyläkunta ja osa Mynämäen kirkonkylän taajamaa Mynämäessä Varsinais-Suomessa. Aiemmin, ainakin vuodesta 1960 vuoteen 1995 se muodosti oman taajamansa mutta ainakin jo vuonna 2000 se on katsottu osaksi Mynämäen kirkonkylän taajamaa.

Mynämäen Asemanseudun taajama muodostui Uudenkaupungin radan varteen vuonna 1923 avatun Mynämäen rautatieaseman ympärille. Asemasta muodostui tärkeä sekä matkustaja- että tavaraliikenteen solmupaikka, ja aseman läheisyyteen sijoittui muun muassa kaksi viljavarastoa ja vuonna 1952 sinne muutti runsaasti työpaikkoja tarjonnut, maatalouskoneita valmistanut Jukon konepaja.

Kyläkeskuksena Asemanseudun taajaman ympärille muodostunut Aseman koulupiiri kattoi 12 kylää ja alueen väkiluku vuonna 2015 oli noin 500. Vuonna 2014 Mynämäen Asemanseutu valitttiin Varsinais-Suomen vuoden kyläksi. Kyläyhdistyksen Mynämäen asemanseudun kylät aikaansaannoksiin kuuluu muun muassa Mynäjoen rannassa sijaitseva Asmandian ulkoilualue joka toimii muun muassa 6 km pituisen luontopolun lähtöpaikkana.

Lähteet
-------

1. ↑  *Yleinen väestölaskenta 1960 II: Väestön ikä, siviilisääty, pääkieli ym.*. Suomen virallinen tilasto VI C:103. Helsinki: Tilastollinen päätoimisto, 1963. Verkkoversio (PDF) (viitattu 2.10.2018).
2. ↑  *Taajamat 1995*, s. 204–236. Väestölaskenta 1995: Osa 4. Helsinki: Tilastokeskus, 1997. ISBN 951-727-322-3. Verkkoversio (PDF) (viitattu 10.4.2013).
3. ↑  *Taajamat 1995*, s. 44–106. Väestölaskenta 1995: Osa 4. Helsinki: Tilastokeskus, 1997. ISBN 951-727-322-3. Verkkoversio (PDF) (viitattu 10.4.2013).
4. ↑  YKR - Taajamat ja kylät 1990 *Karttapalvelu*. Lounaistieto. Viitattu 20.8.2022.
5. ↑  YKR - Taajamat ja kylät 2000 *Karttapalvelu*. Lounaisrieto. Viitattu 20.8.2022.
6. 1 2  Mäkinen , Kari: Mynämäen Asemanseudun historiaa Mynämäen Asemanseudun kylät. Viitattu 20.8.2022.
7. ↑  Vuoden kylä 2014 Mynämäen Asemanseudun kylät. Viitattu 20.8.2022.
8. ↑  Ulkoilualue Asmandia Mynämäen Asemanseudun kylät. Viitattu 20.8.2022.
Carl Mayer 1920-luvulla.
**Carl Mayer** (20. marraskuuta 1894 Graz, Itävalta-Unkari – 1. heinäkuuta 1944 Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) oli itävaltalainen elokuvakäsikirjoittaja.

Mayer aloitti elokuvauransa tekemällä käsikirjoituksen tšekkiläisen runoilijan Hans Janowitzin kanssa. Mayer ja Janowitz olivat ystävystyneet ensimmäisen maailmansodan aikana. He jakoivat pasifistisen maailmankatsomuksen. He työstivät käsikirjoitusta, joka osoittaisi heidän mielipiteensä. Mayer ja Janowitzin yhteistyöstä syntyi *Tri Caligarin kabinetti*. Tuottaja Erich Pommer ja elokuvaohjaaja Fritz Lang, jonka piti alun perin ohjata elokuva, muokkasivat käsikirjoitusta hieman. Muutosten ansiosta elokuvasta tuli suosittu, mutta Mayer ja Janowitz eivät pitäneet muutoksista, sillä heidän mielestä se pilasi alkuperäisen idean.

Mayer ei jättänyt elokuvauraansa pettymyksestä huolimatta. Hän kirjoitti 1920-luvun alussa elokuvien sarjan, jotka käsittelivät yhteiskunnassa katoavia ihmiskohtaloita. Sarjan päätti F. W. Murnaun ohjaama *Viimeinen mies*. Murnau oli jo aiemmin ohjannut Mayerin elokuvia, mutta *Viimeisen miehen* jälkeen heidän yhteistyönsä alkoi uudestaan. Seuraavaksi Mayer käsikirjoitti Murnaulle Molièren samannimiseen näytelmään perustuvan elokuvan *Tartuffe*. Murnau lähti pian tämän jälkeen Yhdysvaltoihin, mutta Mayer päätti jäädä Saksaan, vaikka sai tarjouksia myös Yhdysvalloista. Mayer käsikirjoitti silti Murnaun Hollywood-elokuvan *Auringonnousu*.

*Auringonnousun* jälkeen Mayerin ura lähti laskuun, eikä hän jatkossa tehnyt enää yhtä paljon käsikirjoituksia. Juutalainen Mayer jätti Saksan 1930-luvun alussa, kun kansallissosialistinen puolue nousi valtaan. Hän jatkoi uraansa Ranskassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa, jossa hän toimi pääasiassa elokuvatuotantojen neuvonantajana, vaikka kirjoitti myös muutamia elokuvia.

Mayer kuoli syopään Lontoossa vuonna 1944.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Carl Mayer *Mykkäelokuvasivusto*. Viitattu 4. huhtikuuta 2009.

Aiheesta muualla
----------------

* Carl Mayer Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* Carl Mayer Elonetissä.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
AS-203:n laukaisu
**AS-203** (tai **SA-203**) oli miehittämätön Saturn IB -kantoraketin lento Apollo-avaruusohjelmassa.

AS-203:n päätehtävä oli tutkia painottomuuden vaikutuksia *S-IVB*:n tankin polttoaineeseen. Syy tähän oli, että S-IVB:n avulla astronauttien oli tarkoitus kiihdyttää alus pois Maan kiertoradalta kohti Kuuta. Insinöörit halusivat tutkia nestemäisen vedyn käyttäytymistä tankissa – asettuisiko se paikoilleen vai hölskyisikö se rauhattomasti. Tätä tarkoitusta varten tankki varustettiin 83 sensorilla ja kahdella TV-kameralla. Koska tällä lennolla oli tarkoitus tutkia tällaista tekniikkaa, mukana ei ollut komento- ja huoltomoduulia.

Lento
-----

Raketti laukaistiin 5. heinäkuuta 1966 kello 14.53.13 UTC Kennedyn avaruuskeskuksesta. *S-IVB* ja *IU* (*Instrument Unit*) kiersivät Maan neljä kertaa noin 188 kilometrin korkeudessa kuusituntisen lennon ajan.

Lennon tavoitteet saavutettiin ja neljän kierroksen jälkeen S-IVB paineistettiin, jotta saataisiin tietää paljonko painetta se kestää. Testin lopussa S-IVB räjähti palasiksi ylitettyään fyysisen kestävyytensä rajat.

Apollo-ohjelma

|  |  |
| --- | --- |
| Miehittämättömät testilennot: | SA-1 - SA-2 - SA-3 - SA-4 - SA-5 - A-101 - A-102 - A-103 - A-104 - A-105 Pad Abort Test-1 - Pad Abort Test-2 - QTV - A-001 - A-002 - A-003 - A-004 - AS-201 - AS-203 - AS-202 - Apollo 4 - Apollo 5 - Apollo 6 |
| Muut | Apollo 1 |
| Miehitetyt lennot: | Apollo 7 - Apollo 8 - Apollo 9 - Apollo 10 - Apollo 11 - Apollo 12 - Apollo 13 - Apollo 14 - Apollo 15 - Apollo 16 - Apollo 17 |
| Peruutetut lennot: | Apollo 18 - Apollo 19 - Apollo 20 |
| Muuta | 

|  |  |
| --- | --- |
|  Alukset | Apollo-avaruusalus - Kuumoduuli |
| Saturn-rakettiperhe | Saturn I - Saturn IB - Saturn V |
|  Muut | Vehicle Assembly Building - Crawler-transporter - Mobile Launcher Platform |

 |
**Frank Garfield Rutherford Jr.** (s. 23. marraskuuta 1964) on entinen bahamalainen kolmiloikkaaja, kotimaansa ensimmäinen yleisurheilun olympiamitalisti.

Rutherford suoritti taloustieteen ja tietojenkäsittelytieteen tutkinnot Houstonin yliopistossa. Opiskeluaikanaan hänestä tuli ensimmäinen bahamalainen, joka voitti kolmesti NCAA:n kolmiloikkamestaruuden.

Rutherford saavutti pronssia Indianapolisin sisäratojen MM-kilpailuissa 1987 tuloksella 17,02. Myöhemmin samana vuonna hän oli kolmas samassa kaupungissa järjestetyissä Pan-Amerikan kisoissa. Rooman MM-kilpailuissa hän putosi karsinnassa. Vuonna 1991 hän sijoittui Sevillan MM-hallikisoissa kahdeksanneksi tuloksella 16,61, mutta putosi Tokion MM-kisoissa loppukilpailusta.

Rurherford saavutti pronssia Barcelonan olympialaisissa 1992 tuloksella 17,36. Hän kukisti neljänneksi sijoittuneen Leonid Vološinin neljällä sentillä.  Myöhemmin samana vuonna Rutherford sijoittui toiseksi Havannan maailmancupissa tuloksella 17,06. Stuttgartin 1993 ja Göteborgin 1995 MM-kilpailuissa hän putosi loppukilpailusta. Atlantan olympialaisissa 1996 hän sijoittui yhdenneksitoista. 

Rurherford hyppäsi ennätyksensä 17,41 m São Paulossa 17. toukokuuta 1992. Tulos oli syntyessään Bahaman ennätys, jonka Leevan Sands sittemmin rikkoi. Rutherford pyörittää nykyään nimeään kantavaa säätiötä, joka tukee nuorten bahamalaisten koripalloilijoiden ja amerikkalaisen jalkapallon pelaajien kouluttautumista Yhdysvalloissa. Hänestä tuli Brittiläisen imperiumin ritarikunnan jäsen, MBE, toukokuussa 2003.

Lähteet
-------

* Frank Rutherford Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Athletics Pan American Games Men: Triple Jump Sports123 (englanniksi)
2. ↑  Athletics Olympic Games 1992 at Barcelona (spa) Men: Triple Jump Sports123 (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |