**Off the Record** on Sweet-yhtyeen huhtikuussa 1977 julkaistu viides studioalbumi. Se jäi ilmestyessään vähälle huomiolle silloisen punkrock-villityksen johdosta, eikä levyn tiimoilta tehty myöskään kiertuetta. *Off the Record* oli Sweetin viimeinen RCA Recordsille tekemä levytys, eikä kyseinen yhtiö tästä syystä mainostanut albumia erityisen voimakkaasti. Myöhemmin albumin arvostus on noussut ja nykyään monet pitävät levyä jopa Sweetin parhaana.

Albumi jatkaa yleisesti Sweetin edellisten albumien hard rock -suuntausta. Kuten edellisalbumi *Give Us a Winkillä*, myös *Off the Recordilla* kaikki kappaleet ovat yhtyeen itse kirjoittamia.

Nauhoitus
---------

Sweet oli albumia työstäessä haasteen edessä. Tiedossa oli, että *Off the Record* olisi viimeinen RCA:lle tehtävä albumi ennen siirtymistä Polydor Recordsille. Tästä syystä albumin piti olla riittävän hyvä säilyttääkseen Polydorin mielenkiinnon, mutta ei kuitenkaan niin hyvä, että se joutuisi kilpailemaan uudelle levy-yhtiölle tehtävän esikoisalbumin kanssa. Lisäksi sopimus Pohjois-Amerikassa jatkui Capitolin kanssa, eikä albumi siten saanut vaikuttaa välityöltä.

Albumin työnimi oli ensin *Live for Today* ja myöhemmin *The Windy City*. Lopullinen nimi *Off the Record* keksittiin vasta, kun kansitaide oli valmistunut.

Kappaleiden taustaa
-------------------

Aloituskappale "Fever of Love" julkaistiin melodisuudestaan johtuen singlenä. Toinen kappale, single "Lost Angels", on astetta raskaampi kuin avauskappale. Se esitettiin muun muassa Suomessa *Toivotaan toivotaan* -musiikkiohjelmassa. Melodisen raskas "Midnight to Daylight" edustaa tyylillisesti perinteistä Sweetiä, ja A-puolen päättää Deep Purple -vaikutteinen, yli seitsemänminuuttinen "Windy City", jonka sovituksessa on sanottu olevan vivahteita kyseisen yhtyeen kappaleista "Smoke on the Water" ja "Woman from Tokyo". 

B-puolen avausraitana on anarkistiset sanoitukset sisältävä "Live for Today", joka on todennäköisesti koko yhtyeen uran punk-vaikutteisin kappale. Kappaleesta tehtiin kaksi versiota, joista ensimmäisessä solisti Brian Connolly käyttää runsaasti sanaa *fuck*. Toisessa, siistitymmässä versiossa, kyseinen kirosana on korvattu sanalla *far*. Lisäksi tehtiin pelkistetty, suoraa punkia edustava versio, jota ei kuitenkaan julkaistu. Nopeatempoisesta kappaleesta "She Gimme Lovin'" voi löytää yhtymäkohdan Led Zeppelinin kappaleeseen "Whole Lotta Love". "She Gimme Lovin'" sisältää myös tuulitunneliefektin. "Laura Lee" on hidastempoinen balladi. Vielä työstövaiheessa kappale tunnettiin nimellä "Laura Lee (Show Me the Way)", joka sisälsi lopussa nopeatempoisen osion sanoituksineen. Lopullisessa albumiversiossa kappale kuitenkin häivyttäen päättyy kesken nopeatempoisen loppuosion, ennen lauluosuuksia. Leikkaamaton ja täyspitkä versio, "Laura Lee (Show Me the Way)", on sittemmin julkaistu useilla yhtyeen harvinaisuuksia sisältävilä kokoelmilla. "Hard Times" on raskas hard rock -kappale. Levyn päättävä "Funk It Up" sen sijaan heijastelee nimensä mukaisesti diskofunk-musiikkia. "Funk It Up" julkaistiin heinäkuussa 1977 singlenä Pohjois-Amerikassa.

Saavutukset
-----------

*Off the Record* on viimeinen Suomen listalle noussut Sweet-albumi. Levy näyttäytyi sijalla 29 heinäkuussa 1977 ja pysyi listalla yhden viikon ajan. Heikohko menestys kielii jo edellä mainitusta albumin vähälle huomiolle jäämisestä. Keski-Euroopassa menestys oli jonkin verran parempaa, esimerkiksi Itävallassa listasijoitus oli viides. Totutusta poiketen *Off the Record* sai kehuja myös kriitikoilta.

Ennen *Off the Recordin* ilmestymistä marraskuussa 1976 julkaistiin singlenä "Lost Angels", josta muodostui ensimmäinen Britanniassa top 40:een nousematon Sweet-single sitten vuoden 1971. Myös maaliskuussa ilmestynyt "Fever of Love" julkaistiin ennen albumia, ja se koki edeltäjänsä kohtalon. Kuitenkin Länsi-Saksassa, jossa yhtyeen suosio oli kaupallisesti suurinta, "Lost Angels" nousi sijalle 13 ja "Fever of Love" sijalle 9. Lisäksi "Funk It Up" julkaistiin heinäkuussa 1977 singlenä ainoastaan Pohjois-Amerikassa. Se sijoittui Yhdysvalloissa sijalle 88.

Painokset
---------

*Off the Record* oli Sweetin viides albumi, ja sen julkaisi Euroopassa RCA Records. Albumi oli gatefold-mallia eli avattavakantinen. Siihen sisältyi myös ruskea sisäpussi, jonka toisella puolella oli albumin krediittitiedot ja toisella puolella kuvat yhtyeen jäsenistä lavalla.

Yhdysvalloissa ja Kanadassa *Off the Recordin* julkaisi totutun Capitol Recordsin lisäksi myös RCA. Pohjois-Amerikan-versiolle sisältyi kappale "Stairway to the Stars" ja kappaleet olivat eri järjestyksessä. Lisäksi kannen yläreunaan, Euroopan-painoksen vastaisesti, oli merkitty albumin nimi.. Japanissa albumin julkaisi Toshiba ja sen sisältö oli sama kuin Pohjois-Amerikan-painoksessa.

Kappaleet
---------

* Kaikki kappaleet kirjoittaneet ja sovittaneet Brian Connolly, Steve Priest, Andy Scott, Mick Tucker.

### Euroopan-versio

**A-puoli**

1. Fever of Love – 3.59
2. Lost Angels – 4.02
3. Midnight to Daylight – 3.30
4. Windy City – 7.27

**B-puoli**

1. 
2. Live for Today – 3.22
3. She Gimme Lovin' – 4.04
4. Laura Lee – 4.16
5. Hard Times – 4.00
6. Funk It Up – 3.33

#### Vuoden 1999 remasteroidun version bonuskappaleet

1. 
2. A Distinct Lack of Ancient – 4.09 (singlen b-puoli)
3. Why Don't You Do It to Me – 3.14 (singlen b-puoli)

#### Vuoden 2005 remasteroidun version bonuskappaleet

1. 
2. A Distinct Lack of Ancient (singlen b-puoli)
3. Funk It Up (disco mix)
4. Stairway to the Stars (singlen a-puoli)
5. Why Don't You Do It to Me (singlen b-puoli)
6. Midnight to Daylight (extented version)
7. Lost Angels (demoversio)
8. She Gimme Lovin' (demoversio)
9. Hard Times (alkuperäinen versio)

### Yhdysvaltain-versio

1. Fever of Love (erilainen intro)
2. Lost Angels
3. Midnight to Daylight
4. Laura Lee
5. Windy City
6. Stairway to the Stars (lisäkappale)
7. Live for Today (hieman erilainen versio)
8. Funk It Up (David's Song)
9. Hard Times
10. She Gimme Lovin'

Singlet
-------

|  |
| --- |
| "Lost Angels" (1976, RCA Records) |
| 1. Lost Angels – 4.02 (säv. Connolly/Priest/Scott/Tucker)
2. Funk It Up – 3.33 (säv. Connolly/Priest/Scott/Tucker)

"Lost Angels" ilmestyi singlenä paljon ennen itse albumia, vuoden 1976 puolella. Se ei noussut Britanniassa listalle, ensimmäisen kerran Sweet-singlen kohdalla sitten vuoden 1971. |

|  |
| --- |
| "Fever of Love" (1977, RCA Records) |
| 1. Fever of Love – 3.59 (säv. Connolly/Priest/Scott/Tucker)
2. A Distinct Lack of Ancient – 3.14 (säv. Connolly/Priest/Scott/Tucker)

"Fever of Love" oli albumin toinen singlejulkaisu ja se menestyi Saksassa hieman edellissingleä paremmin. Britanniassa se ei "Lost Angelsin" tapaan noussut listalle. |

Kokoonpano
----------

* Brian Connolly – laulu
* Steve Priest – basso, huuliharppu, laulu
* Andy Scott – kitarat, syntetisaattorit, laulu
* Mick Tucker – lyömäsoittimet, laulu

Arvostelut
----------

* Allmusic () linkki

Lähteet
-------

* Väistö, Keijo & Perttunen, Jukka: *The Sweet – Purkkaa, jytää, glamouria ja hysteriaa*. Tampere: Tehokopiointi, 2003. ISBN 952-99007-1-6.

### Viitteet

1. ↑  The Sweet – Off the Record (Album) austriancharts.at. Viitattu 8.9.2010.  (saksaksi)
2. ↑  Album – The Sweet, Off The Record swedishcharts.com. Viitattu 8.9.2010. [vanhentunut linkki] (saksaksi)
3. ↑  The Sweet – Off the Record (Album) swedishcharts.com. Viitattu 8.9.2010.  (englanniksi)
4. ↑  The Sweet – Off the Record (Album) norwegiancharts.com. Viitattu 9.9.2010.  (englanniksi)
5. ↑  Pennanen, Timo: *Sisältää hitin, levyt ja esittäjät Suomen musiikkilistoilla vuodesta 1972*, s. 278. Helsinki: Otava, 2006. ISBN 978-951-1-21053-5.
6. ↑  Search – RPM – Library and Archives Canada collectionscanada.gc.ca. Viitattu 9.9.2010.  (englanniksi)
7. ↑  allmusic ((( Off the Record (Original) > Charts & Awards > Billboard Albums ))) allmusic.com. Viitattu 9.9.2010.  (englanniksi)
8. 1 2  Väistö, Perttunen 2003, s. 57.
9. 1 2 3 4  Väistö, Perttunen 2003, s. 58.
10. ↑  Väistö, Perttunen 2003, s. 59.
11. ↑  Väistö, Perttunen 2003, s. 59–60.
12. 1 2 3  Väistö, Perttunen 2003, s. 61.
13. 1 2  Väistö, Perttunen 2003, s. 60.
14. ↑  Väistö, Perttunen 2003, s. 145–146.
15. ↑  Väistö, Perttunen 2003, s. 146.