recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Koti ja keittiö** on Fokus Media -kustantamon julkaisema aikakauslehti, jonka aihepiirejä ovat sisustus sekä ruoanlaitto, viinit, matkailu ja antiikki. Lehden lukijat ovat etupäässä 35–60-vuotiaita naisia. Lehti on ilmestynyt vuodesta 1996 lähtien.

Aluksi *Koti ja keittiö* ilmestyi neljästi vuodessa. Sen päätoimittajana oli 1996–2012 ja uudelleen 2016 alkaen Anna-Liisa Hämäläinen, joka palkittiin vuonna 2012 Aikakauslehtien päätoimittajayhdistyksen Julius-journalistipalkinnolla. Hämäläinen toimi vuosina 2013–2019 myös saman kustantajan *Oma Aika* -lehden päätoimittajana. Hämäläinen jäi eläkkeelle alkuvuodesta 2020.

15-vuotisjuhlansa kunniaksi *Koti ja keittiö* -lehti alkoi vuonna 2011 palkita suomalaisen muotoilualan henkilöitä ja tuotteita. Muoto 2011 -gaalassa palkittiin muotoiluvaikuttajina sisustusarkkitehti Marko Paananen ja Marimekon toimitusjohtaja Mika Ihamuotila. Sittemmin lehti on palkinnut elämäntyöstä Olavi Lindénin (2012), Yrjö Sotamaan (2013) ja Vuokko Nurmesniemen (2014), ja kilpailuun on tullut mukaan myös eri tuotemuotoiluprojekteja palkitsevia sarjoja.

Syksyllä 2014 Aller ilmoitti yt-neuvottelujen yhteydessä harkitsevansa *Koti ja keittiö* ja *Divaani*-lehtiensä uudelleenorganisointia.

Syksyllä 2017 Aller Media myi lehden Fokus Medialle. Lehden kustannus siirtyi Fokus Medialle vuoden 2018 alussa.

Tällä hetkellä (lokakuu 2023) lehden päätoimittajana toimii Jaana Kivipelto-Tulkki. Kansallisen mediatutkimuksen mukaan lehti tavoitti 117 000 lukijaa lehteä kohden vuonna 2022.

Lähteet
-------

1. ↑  Koti ja keittiö, mediakortit, Aller, viitattu 23.3.2015.
2. ↑  Koti ja keittiö[vanhentunut linkki], Fennica, viitattu 23.3.2015.
3. ↑  Aikakauslehtialan palkinnot Anna-Liisa Hämäläiselle ja Antti Marttiselle, Markkinointi & Mainonta 29.11.2012, viitattu 23.3.2015.
4. ↑  Koti ja keittiö -lehdelle uusi päätoimittaja *fokusmedia.fi*. Viitattu 28.8.2020.
5. ↑  Paanaselle ja Ihamuotilalle sisustusvaikuttaja-palkinnot, Markkinointi & Mainonta 5.9.2011, viitattu 23.3.2015.
6. ↑  Koti ja keittiö palkitsee suomalaista designia, Markkinointi & Mainonta 30.8.2011, viitattu 23.3.2015.
7. ↑  Muoto 2011–2014-sivut (Arkistoitu – Internet Archive), Koti ja keittiö -sivusto, viitattu 23.3.2015.
8. ↑  Aller aloittaa yt-neuvottelut - "Panostamme brändeihin, joiden kohderyhmät ovat valmiit myös maksamaan", Markkinointi & Mainonta 20.10.2014, viitattu 23.3.2015.
9. ↑  Aller myy kaikki kuukausilehtensä Fokus Medialle *Markkinointi & Mainonta*.  2.11.2017. Viitattu 3.11.2017.
10. ↑  Koti ja keittiö - Paras suomalainen sisustuslehti
11. ↑  MEDIAKORTTI 2023 (Arkistoitu – Internet Archive)
Suomenkielisen Wikisanakirjan logo.
**Wikisanakirja** (engl. *Wiktionary*) on Wikipedian sisarhanke, jonka tavoitteena on luoda wikipohjainen kaikkien kielten välinen vapaa sanakirja. 

Wikisanakirjaa voi käyttää:

* sanojen, termien ja lyhenteiden selitysteoksena
* sivistyssanakirjana
* murresanakirjana
* synonyymisanakirjana
* käännössanakirjana

Wikisanakirjan artikkeleina on erikielisiä sanoja sisältäen tiedon sanan luokittelusta ja merkityksestä. Artikkelissa annetaan sanalle muiden muassa synonyymejä ja käännöksiä. Englanninkielinen Wikisanakirja aloitti 12. joulukuuta 2002, ja ensimmäiset muunkieliset Wikisanakirjat (ranska ja puola) 29. maaliskuuta 2004.

Suomenkielinen Wikisanakirja
----------------------------

Suomenkielisen Wikisanakirjan artikkeleissa kerrotaan vieras- ja suomenkielisistä sanoista suomeksi. Suomenkielinen versio aloitti 2. toukokuuta 2004 Wiktionaryna. Sen nimi suomennettiin Wikisanakirjaksi 9. syyskuuta 2004 suomenkielisessä Wikipediassa päättyneessä äänestyksessä. 19. maaliskuuta 2005 kirjoitettiin suomenkielisen Wikisanakirjan tuhannes artikkeli. 26. syyskuuta 2005 suomenkielinen Wikisanakirja alkoi eritellä suuria ja pieniä kirjaimia sanan ensimmäisen kirjaimen osalta. Tämä oli toteutettu joissakin muissa Wikisanakirjoissa, kuten englanninkielisessä, jo aiemmin. Suomenkielisessä Wikisanakirjassa on noin 490 000 artikkelia. Suomenkielinen Wikisanakirja on 18. suurin eri kielten Wikisanakirjojen joukossa artikkelimäärällä mitattuna.

Lähteet
-------

1. ↑  List of Wiktionaries (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Wikisanakirja**.

WikisanakirjaWikisanakirjaWikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: **Wikisanakirja**.
* Suomenkielinen Wikisanakirja
* Englanninkielinen Wikisanakirja
* Luettelo erikielisistä Wikisanakirjoista

**Wikimedia Foundation**

**Hankkeet:** Wikipedia • Wikisanakirja • Wikisitaatit • Wikiaineisto • Wikikirjasto • Wikimedia Commons • Wikispecies • Wikiuutiset • Wikiopisto • Wikidata • Wikimatkat  

**Tapaamiset:** Wikimania  

**Tunnettuja henkilöitä:** Jimmy Wales • Katherine Maher • Larry Sanger  

**Organisaatioita:** Wikimedia Suomi • Wikimedia Sverige • Wikimedia Eesti • Wikimedia Norge • Wikimedia Deutschland • Wikimedia France • Wikimedia Russia·
**Zell am See** on talviurheilupaikkana tunnettu kaupunki Itävallassa Salzburgin osavaltiossa. Kaupungissa oli vuoden 2019 arvion mukaan 9 854 asukasta ja sen pinta-ala on 55,1 neliökilometriä.

Zell am See sijaitsee aivan Schmittenhöhe-vuoren (1 965 mpy) juurella, joten hiihtohissillä pääsee rinteisiin aivan kaupungin keskustasta. Noin viiden kilometrin etäisyydellä olevaan Kaprunin kylään ja sen hiihtokeskukseen on tiheät linja-autoyhteydet. Kesämatkailua palvelee jonkin matkaa keskustasta länteen sijaitseva Schmittenhöhebahn-köysirata ja alueen patikointireittiverkosto. Sekä talvella että kesällä avoinna oleva hiihtokeskus Alpinecenter Kitzsteinhornin juurella sijaitsee noin 10 kilometrin etäisyydellä Zell am Seesta. 

Zell am Seen kautta kulkee Salzburgin ja Innsbruckin välinen rautatie. Matkaa Salzburgiin on maanteitse noin 80 kilometriä ja Müncheniin Saksaan noin 200 kilometriä. Lähimmät lentoasemat ovat Salzburgissa ja Münchenissä.

Muun muassa kuuluisa yhdistetyn hiihtäjä Felix Gottwald on syntynyt Zell am Seessä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Zell am See *citypopulation.de*. Viitattu 15.11.2019. (englanniksi)
2. ↑  *Otavan Iso tietosanakirja*, osa 10, palsta 500. Helsinki: Otava, 1965.

Aiheesta muualla
----------------

* Zell am See (saksaksi)
* Landesberufsschule Zell am See (saksaksi)
* Zell am See-Kaprun Tourismus GmbH (englanniksi)

Dreifaltigkeitsgasse, Zell am See
**ORP Mazur** oli Puolan laivastolle Versaillesin rauhansopimuksen mukaisesti luovutettu Saksan keisarillisen laivaston torpedovene *SMS V-105*, joka oli siten 1918 itsenäistyneen maan laivaston ensimmäisiä aluksia. Se oli toisen maailmansodan ensimmäisiä upotettuja aluksia.

Valmistus
---------

Alankomaiden hallitus tilasi aluksen Stettiner Maschinenbau A. G. Vulcanilta Stettinistä Saksasta nimellä *Hr. Ms. Z-1*, mutta ensimmäisen maailmansodan alettua Saksan hallitus takavarikoi 10. elokuuta 1914 telakalla olleen aluksen sen kolmen sisaraluksen kanssa. Alus laskettiin vesille 26. elokuuta 1914 ja otettiin 23. maaliskuuta 1915 Saksan keisarillisen laivastoon torpedoveneenä nimellä *SMS V-105*.

Palvelus
--------

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 

Ensimmäisen maailmansodan päätyttyä alus määrättiin ensin luovutettavaksi Brasilialle, mutta aluksen osti brittiläinen telakka. Lopulta alus vaihdettiin 1921 Puolan kanssa torpedoveneeseen *A-69*. Huonokuntoinen alus huollettiin ennen luovutusta Rosythissä, mistä se hinattiin syyskuussa 1921 Gdanskiin.

Alus otettiin 2. elokuuta 1922 virallisesti Puolan merivoimien palvelukseen nimellä *ORP Mazur*. Alus oli torpedoveneviirikössä (puol. *Dywizjon Torpedowców*) ja sen keulaan oli maalattu tunnuskirjaimet MR. *ORP Mazur* muutettiin 1931 tykistökoululaivaksi, jolloin aseistus vaihdettiin kolmeen 75 millimetrin Schneider tykkiin ja kahteen konekivääriin sekä torpedoputket poistettiin.

*Mazur* siirrettiin 1935 telakalle modernisoitavaksi, jolloin sen aseistukseen lisättiin yksi Vickersin 40 millimetrin ilmatorjuntatykki. Aluksen toinen savuhormi poistettiin konehuoneen modernisoinnissa. Alus palasi palvelukseen 1937.

*Mazur* oli 1. syyskuuta 1939 toisen maailmansodan alkaessa luutnantti Tadeusz Rutkowskin päällikkyydessä Oksywiessä. Alus oli iltapäivällä laiturissa valmiina lähtemään merelle, kun Saksan ilmavoimien koneet hyökkäsivät. Aluksen viereen osui pommi ja toinen keskilaivaan, jolloin se upposi yhä tulittaen hyökkääjiä. Aluksen miehistöstä sai surmansa nelisenkymmentä henkeä. Alus oli toinen sodan ensihetkinä uponneista aluksista apualus *ORP Nurekin* kanssa. Saksalaiset romuttivat hylyn.

Lähteet
-------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **ORP Mazur**.
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1906–1921*. London: Conway Maritime Press, 1985. ISBN 0-85177-245-5. (englanniksi)
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1922–1946*. London: Conway Maritime Press, 1987. ISBN 0-85177-146-7. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Gardiner, Robert 1906-1921 s. 170
Kader Abdolah lokakuussa 2008.
**Kader Abdolah** (12. lokakuuta 1954 Arak, Iran) alkuperäiseltä nimeltään **Hossein Sadjadi Ghaemmaghami Farahani** on iranilaissyntyinen, Alankomaissa, Delftissä asuva kirjailija. Abdolah kirjoittaa hollanniksi. 

Abdolah opiskeli nuorena fysiikkaa Teheranissa.  Sen jälkeen hän suoritti asevelvollisuutensa Iran keisarillisessa laivastossa. Hän oli mukana vasemmistolaisessa liikkeessä, joka aluksi vastusti šaahia ja myöhemmin Ajatollah Khomeinin pappisvaltaa. Vuonna 1988 Abdolah pakeni Iranista Alankomaihin.  Kirjailijanimensä Abdolah muodosti kahden surmatun ystävänsä nimestä. Hänen ensimmäinen kirjansa ilmestyi vuonna 1993. Vuonna 2005 ilmestyi hänen menestysteoksensa *Talo moskeijan vieressä*, joka valittiin vuonna 2007 toiseksi parhaaksi hollaninkieliseksi romaaniksi.

*Talo moskeijan vieressä* on toistaiseksi ainoa Abdolahin suomeksi julkaistu teos. Se ilmestyi vuonna 2011. Romaani kertoo syrjäisessä Senedžanin kaupungissa elävästä mattokauppias Agha Džanin perheestä. Tapahtumat alkavat 1960-luvun lopulta ja päättyvät 1970- luvun lopun poliittiseen kuohuntaan. Se kertoo värikkäästi kaupungista ja sen asukkaista, heidän avioliitoistaan, syrjähypyistään ja liiketoimistaan. Siinä esiintyy niin oopiumin väärinkäyttäjiä, salaisia poliiseja, kylähulluja kuin vallankumouksellisia sekä imaamien että vasemmistolaisten puolelta. Se on myös kertomus Iranin nykyaikaistumisesta, radion ja television mahdista.

Kunnianosoituksia
-----------------

* Chevalier dans l´Orde des Arts et des Lettres, Ranska 2008
* Groeningenin yliopiston kunniatohtori, Alankomaat 2009

Viitteet
--------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑
4. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kader Abdolah**.
* bazarforlag.fi
* blogspot.fi
* 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |


Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
*Hakusana "FDL" ohjaa tänne. Lyhenne voi tarkoittaa myös Finnish Defence League -yhdistystä.*

GNU logo
**GNU Free Documentation License** (GFDL) on yhdysvaltalaisen Free Software Foundationin (FSF) luoma, dokumenteille tarkoitettu vapaa lisenssi. Hengeltään se muistuttaa useiden vapaiden ohjelmistojen käyttämää GNU GPL -lisenssiä. Lisenssi on suunniteltu ohjelmistodokumentointia ja muita viite- ja hakuteosmateriaalien kaltaisia aiheita ajatellen.

Debian-projektin määritelmä vapaasta lisenssistä ei ollut yhtenevä FSF:n GNU-projektin käsityksen kanssa, ja Debian on päätynyt pitämään GFDL:ää epävapaana.
Pääasiallisen ongelmana Debian pitää muuttumattomia kappaleita (*invariant sections*). Näitä voivat olla esimerkiksi kansitekstit, kiitokset tai tekstin omistaminen jollekulle, jota kirjoittaja ei halua muutettavan. Lisäksi GNU vaatii että dokumentaation lähdekoodi (*transparent copies*) on jaettava jokaisen lopullisen version mukana, ja sen on oltava jakelussa vielä vuoden sen jälkeen kun dokumentaatiota ei enää levitetä. GNU pyrkii myös vastustamaan käytönhallintamekanismeja (DRM) ja vaatii ettei kopioinnin estoon käytetä teknisiä menetelmiä. Debian-projektin mielestä tämä on epämääräisesti määritelty ja voi kieltää esimerkiksi salatut levyosiot tai jopa käyttöjärjestelmien käyttöoikeuksien käytön.

Wikimedia
---------

Wikimedian projekteista mm. Wikipedian teksti on lisensoitu GFDL-lisenssillä, mikä tarkoittaa sitä, että Wikipedian artikkeleita saa vapaasti kopioida, levittää ja julkaista niin verkossa kuin paperillakin, muutettuna tai muuttamattomana sillä ehdolla että kaikki julkaistut versiot lisensoidaan myös GFDL-lisenssillä. Wikipediassa on erikseen kielletty kansitekstien ja vakiolukujen ("invariant sections") käyttö.

Lähteet
-------

1. ↑

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **GNU Free Documentation License**.
* GNU Free Documentation License
* GFDL 1.3: Wikipedia's exit permit LWN.net -sivustolla (englanniksi)
**Kaiku** on Ville Vallgrenin vuonna 1887 veistämä marmoriveistos ja Vallgrenin läpimurtoteos.

Ville Vallgren oli omimmillaan runollisten ja aistillisten aiheiden parissa, joissa ihmishahmo usein yhdistyy luontoon ja sen ilmiöihin. *Kaiku*-veistoksessa poika kuuntelee keskittyneesti käsi korvallaan. Hänen olemuksessaan on luonnonlapsen tunnelmaa ja rokokoonomaista suloutta. Pehmeä asento kertoo istuvan pojan rentoutuneisuudesta hänen koko olemuksen kuitenkin keskittyessä yhteen asiaan. Istuinalustanaan hänellä on murattien koristama kanto.

*Kaiku* on tehty nuoren Vallgrenin uran alkuvaiheessa, jolloin hän teki muitakin poika-aiheisia veistoksia. Myöhemmin hän tuli tunnetuksi naisia kuvaavista veistoksista, kuten *Havis Amanda*.

Veistoksen vaiheita
-------------------

Veistos oli esillä kipsisenä Pariisin Salongissa vuonna 1886, jossa se sai kunniamaininnan. Tämän jälkeen taiteilijalta tilattiin teos marmorisena. Teos kuuluu Ateneumin taidemuseon kokoelmaan, johon se on saatu Eversti Hugo Standertskjöldin testamenttilahjoituksena vuonna 1931.

Lähteet
-------

* Ahtola-Moorhouse, Leena; toim Huusko, Timo: "Ville Vallgren: Kaiku", *Ateneum-opas*, s. 33. Helsinki: Valtion taidemuseo, 2007.

Aiheesta muualla
----------------

* *Kaiku*[vanhentunut linkki] Suomen Kansallisgallerian sivulla
Ajokaistoja, joissa on muun muassa pakollista ajosuuntaa osoittavia tiemerkintöjä.
**Ajokaista** on ajoneuvolle tarkoitettu ajoradan pituussuuntainen osa. Ajokaistoja saatetaan päällystetyillä teillä erottaa toisistaan ja ohjata niillä tapahtuvaa kääntymistä tai ohittamista tai ajonopeutta ym. tiemerkinnöillä. Moottoriteillä ja muilla vilkkaammilla tieosuuksilla on ajosuuntaa kohden kaksi tai useampi ajokaistaa.

Kun ajokaista syystä tai toisesta päättyy, tästä ilmoitetaan liikennemerkein ja tiemerkinnöin. Ajokaistan päättyessä ensisijaisena sääntönä on, että päättyvällä kaistalla kulkevan ajoneuvon täytyy väistää jatkuvan kaistan puolella kulkevia ajoneuvoja. Joskus kaksi ajokaistaa saattavat myös yhdistyä. Tästä ilmoittava liikennemerkki astui voimaan vuoden 2020 tieliikennelain uudistuksen myötä. Tällaisessa paikassa ajoneuvojen täytyy siirtyä yhdistyneelle kaistalle vuorotellen.

Ajokaista voidaan myös varata jollekin tietylle kulkumuodolle. Tällaisia ajokaistoja ovat esimerkiksi linja-autokaistat ja pyöräkaistat.

Muutenkin ajokaistojen tyypillinen liikenne vaihtelee siten, että jotkut kaistat joillakin alueilla ovat paljolti raskaan liikenteen käytössä, kun taas jotkut kaistat joillakin alueilla ovat enimmäkseen henkilöautojen käytössä. Tämä otetaan huomioon liikennesuunnittelussa, kuten kaistojen leveyttä suunniteltaessa. Ajokaistoja suunniteltaessa on otettava huomioon myös kevyen liikenteen kulkuväylät. Joissakin paikoissa on ajokaistakohtaisia nopeusrajoituksia.

Katso myös
----------

* Leveäkaistatie
* Ohituskaistatie
* Kaksiajoratainen tie

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑  Kaista päättyy - muista vetoketjutaktiikka *Autot*.  5.9.2016. Iltalehti. Viitattu 7.5.2023.
3. ↑  Kari Ylänne: Uusi liikennemerkki kertoo "vetoketjuajosta" *Autot*.  25.3.2020. Ilta-Sanomat.
4. ↑  Liikennetekninen poikkileikkaus Suomen kuntatekniikan yhdistys SKTY. Viitattu 7.5.2023. [vanhentunut linkki]

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Lane
Sara Sampaio
**Sara Sampaio** (s. 21. heinäkuuta 1991 Porto) on portugalilainen malli.

Sampaio voitti 15-vuotiaana Portugalissa Cabelo Pantene -kilpailun. Ammattimaisen uransa mallina hän aloitti opiskellessaan osa-aikaisesti Lissabonin yliopistossa. Läpimurtonsa hän teki vuonna 2011, jolloin esiintyi ensimmäisen kerran *Vogue Portugalin* kannessa. Sittemmin Sampaio on esiintynyt myös muiden maiden *Vogue*-painosten kansissa. Hän esiintyi ensimmäisenä portugalilaisena mallina *Sports Illustrated Swimsuit Issuessa*. Vuosina 2012–2015 Sampaio toimi Calzedonia-muotimerkin kasvoina. Vuonna 2013 hän esiintyi ensimmäisen kerran Victoria's Secretin catwalkilla, ja vuonna 2015 hänet valittiin Victoria's Secret -enkeliksi. Sampaio onkin tullut tunnetuksi erityisesti työstään Victoria's Secretille. Hän on toiminut myös L'Oréal Parisin ja Moroccanoilin maailmanlaajuisena lähettiläänä.

Sampaiota ovat edustaneet mallitoimistot The Lions (New York), Women Management (Pariisi) ja Central Models (Lissabon). Vuonna 2023 hänet valittiin Eve Teschmacherin roolin esittäjäksi *Superman*-elokuvaan. Sampaio on kertonut kärsineensä 15-vuotiaasta saakka trikotillomaniasta ja sairastaneensa lisäksi ahdistuneisuushäiriötä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  42 Facts about Sara Sampaio Facts.net, viitattu 14.4.2024 (englanniksi)
2. 1 2  Annachiara Biondi, Sara Sampaio: Victoria’s Secret Fashion Show 2017 – Model Profile Vogue India 16.11.2017, viitattu 14.4.2024 (englanniksi)
3. 1 2  Superman: Legacy - Victoria´s Secret -mallina tunnettu Sara Sampaio on Eve Teschmacher Findance 23.11.2023, viitattu 14.4.2024
4. ↑  Jordi Lippe-McGraw, Sara Sampaio Opens Up About Her Battle With ​​Trichotillomania Sports Illustrated Swimsuit Issue 8.9.2022, viitattu 14.4.2024 (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Sara Sampaio Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Osa Kaisa Salmen Gerberauni-teoksesta Turun tuomiokirkon edustalla 6. kesäkuuta 2008
**Kaisa Johanna Salmi** (s. 1968 Helsinki) on suomalainen installaatio-, performanssi-, yhteisö-, ja ympäristötaiteilija.

Hänet tunnetaan muun muassa mittavista ympäristötaideteoksistaan, kuten eduskuntatalon portaille (2007) ja Turun tuomiokirkon edustalle (2008) sommitelluista gerbera-asetelmista. Muita uutisoituja ja huomioita herättäneitä ympäristöteoksia ja performansseja ovat olleet muun muassa Helsingin Narinkkatorille Helsinki-viikolle muovijätteistä tehty teos "Muovivyöry" (2010), Lahdessa 28. huhtikuuta 2013 tuhansia osallistujia kerännyt *Fellmanin pelto - "elävä monumentti"* -suurperformanssi ja siitä tehty elokuva sekä Oulun keskustassa elokuussa 2013 Pakkahuoneenkadun peittänyt 34 000 ruusupensaasta koottu teos.

Fellmanin pelto -performanssi Lahdessa 28. huhtikuuta 2013
Salmi on koulutukseltaan taiteen maisteri Aalto-yliopistosta (2011), teatteritaiteen maisteri valosuunnittelussa Teatterikorkeakoulusta (2006) ja tekee parhaillaan (vuonna 2021) nykytaiteen väitöskirjaa Aalto-yliopistossa.

Salmi on palkittu 1. palkinnolla ympäristötaidekilpailussa Helsingissä vuonna 2010 ja hänet valittiin Suomen instituutin vuoden 2011 suomalaiseksi taiteilijaksi Virossa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Kaisa Salmi: Info & CV *kaisasalmi.com*.  2021. Viitattu 7.9.2021.
2. ↑  Kaisa Salmi *Kuvataiteilijamatrikkeli*.  2013. Suomen taiteilijaseura. Viitattu 31.8.2013.
3. ↑  Sari Saloranta: Ympäristötaiteilija Kaisa Salmi kutsuu Lahteen 22 000 ihmistä "punavankileirille" *Demari*.  28.1.2013. Viitattu 31.8.2013.
4. ↑  Moderni punavankileiri elää historiaa Lahdessa *Turun Sanomat*.  26.4.2013.  Arkistoitu 21.2.2014. Viitattu 31.8.2013.
5. ↑  Fellmanin pelto - 22 000 ihmisen elävä monumentti *www.lahdenmuseot.fi*.  2013. Lahti:  Lahden taidemuseo.  Arkistoitu 23.2.2014. Viitattu 31.8.2013.
6. ↑  Satu Niskanen: Ruusut valtasivat Pakkahuoneenkadun *Kaleva*.  25.8.2013. Oulu:  Kaleva. Viitattu 31.8.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* Kaisa Salmen sivusto
**Vanhakylä** (ven. Старая Деревня, *Staraja Derevnja*) oli inkeriläinen kylä, joka kuului Kelton luterilaisen seurakuntaan. Entinen kylän alue kuului vuoteen 2023 saakka Seuloskoin piiriin. 

Kylä mainitaan ensimmäinen kerta vuonna 1696 (*Nobria*) ja Kelton seurakunnassa (22 kylää) oli silloin 127 taloa. 
Vuonna 1745 Kelton kirkonkirjassa kylä mainitaan nimellä *Keltinkylä* ja sen suvut oli Virolainen, Rikkinen, Kukkonen, Jääskeläinen, Anttonen, Häväli, Husu ja Levonen. 
Vuonna 1849 siellä asui 266 ihmistä, niistä inkeriläisiä (savakoita) - 196 (82 miestä ja 114 naista), ja Suomen karjalaisia - 70 (miehiä 43, naisia 27). 

1900-luvun alussa kylän suurin suku oli Jääskeläinen. Muut isot suvut oli Anttonen, Ronkonen, Huuhka, Kelkka ja Kokko. Vanhakylän tilat oli Aatola, Tommola, Juhala, Henilä, Eskola, Eskolmattila, Huuska, Antursla, Sakarla, Saksala, Siprelä, Junuskila ja Pristava. Kylässä kukoisti maatalous, eritoten perunaviljeily ja karjanhoito. 1910-luvussa Vanhakylässä toimi osuuskauppa, maatalousseura, raittiusseura, oli oma voimistelujoukkue. Kylässä avattiin suomenkielinen koulu vuonna 1910, opettajina toimi P. Hutter ja Keltosta kotoisin ollut J. Parkkinen. 

Vuonna 1926 Vanhakylässä oli 97 taloa ja 475 asukasta, niistä 437 (86 taloa) - inkeriläisiä.
1930-luvun alussa kylässä oli perustettu Kelton ensimmäinen kolhoosi, *"Murros"*, joka "mursi myös pohjan" monilla kylän asukkailla. Vuodesta 1931 varakkaita sukuja karkotettiin "kulakkeina" Keski-Aasiaan ja Hiipinään, missä osa kuoli nälkään ja vaikeiden asuinolosuhteiden takia. Vanhakylästä kotoisin ollut Matti Jääskeläinen kertoi näistä tapahtumista sanoittamalla uusiksi vanhan kansanlaulun.

Toisen maailmansodan aikana kylä joutui Leningradin saartoon. Maaliskuussa vuonna 1942 kaikki kylän suomalaiset (470 ihmistä eli 124 perheettä) karkotettiin, vietiin Laatokan jään kautta läheiselle rautatieasemalle ja sieltä jälleen Siperiaan. Sodan jälkeen entisille asukkaille kiellettiin asumasta kotikylässä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Keltun asutus.  *Inkeri*, 17.08.1912, nro 60B, s. 1. Artikkelin verkkoversio.
2. ↑  von Köppen, Peter: Erklärender Text zu der ethnographischen Karte des St. Petersburger Gouvernements *digi.kansalliskirjasto.fi*. St.-Petersburg, 1867.
3. ↑  Vapaaehtoista palontorjuntaa Keltossa.  *Inkeriläisten Viesti*, 1977, nro 12, s. 9. Artikkelin verkkoversio.
4. ↑  Osuustoiminta.  *Neva*, 15.10.1913, nro 66, s. 2. Artikkelin verkkoversio.
5. ↑  Maaseutu. Keltto.  *Neva*, 15.10.1913, nro 66, s. 2. Artikkelin verkkoversio.
6. ↑  Koulut.  *Inkeri*, 17.08.1912, nro 60A, s. 2. Artikkelin verkkoversio.
7. ↑  Inkeriläisten asuttujen paikkojen luettelo vuosien 1926-1928 Leningradin alueen väenlaskun ainehiston mukaan *scribd.com*.
8. ↑  J. Kajava: Rikkaita miehiä.  *Inkeriläisten Viesti*, 1959, nro 9. Artikkelin verkkoversio.
9. ↑  Folkswagen: Kelton Pojat *youtu.be*.
*Tämä artikkeli kertoo kanavasta Kangasalla. Laukaassa Paanalansaaren länsipuolella on myös Kaivannon kanava.*
Kaivannon kanava
**Kaivannon kanava** sijaitsee Kangasalla Längelmäveden ja Roineen välissä Keisarinharjusta ja Vehoniemenharjusta muodostuvan harjujakson matalimmalla kohdalla. Kanavan pituus on noin 120 metriä ja leveys 30–45 metriä.

Aikaisemmin näiden järvien pinnat olivat harjujakson takia eri tasossa, mutta 1800-luvun alussa alettiin paikalle suunnitella rakennettavaksi kanavaa. Kanavan päätyöt valmistuivat syksyllä 1829, ja huhtikuussa 1830 raotettiin kanavan portteja varovasti. Kun vedentuloa kasvatettiin, murtuivat kanavan rakenteet. Kanavan rakenteet tuhoutuivat ja kannas kanavan ympäriltä huuhtoutui veden mukana. Tämän seurauksena kanava oli muuttunut avoimeksi salmeksi ja Längelmäveden vedenpinta aleni noin kaksi metriä Roineen tasolle.

Kanavan yli on nykyään Lahteen vievän valtatie 12:n silta ja paikalla on kioski ja toisella puolen tietä grilliravintola. Kanavalla järjestetään talvisin mm. avantouimareiden uintitapahtumia, *Kaivannon kanavan yliuinteja*. Keväisin taas pidetään perinteinen *kuoretapahtuma*, jonka idea perustuu siihen, että kanavasta on pyydetty suurilla haaveilla (lipoilla) kutemaan nousevia kuoreita. Tämän kalastusmuodon huippukausi on lyhyt ja se ajoittuu aikaan jäidenlähdön ja koivun lehteentulon välillä.

Kaivannon kanavan luoteispuolella toimi vuoteen 2015 asti vuonna 1963 avattu Kaivannon sairaala, joka oli Pirkanmaan sairaanhoitopiirin B-mielisairaala.

Katso myös
----------

* Sarsanvirta
* Iharinkoski
* Kostianvirta

Lähteet
-------

1. 1 2  Laskiakangas, Isojoki (sijainti maastokartalla) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 31.1.2024.
2. ↑  Mäntylä, Jorma: Sarsan maisema mullistui yhdessä yössä *Tiede-lehti 4/2004*.  2004. Viitattu 15.6.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kaivannon kanava** Wikimedia Commonsissa

* Hurskainen, Tarmo: Suomen Kanavat – Kaivanto (Arkistoitu – Internet Archive), 2005
* Kaivannon kanava 100 vuotias, Hakkapeliitta, 01.04.1930, nro 14, s. 15, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Perustiedot Wikidatassa: Kaivannon kanava (Q18681925)ohje |
| --- |
|  |
| esiintymä kohteesta | kanava |
|  |
| valtio | Suomi |
|  |
| sijaitsee hallinnollisessa alueyksikössä | Kangasala |
|  |
| koordinaatit | 61°25′13″N 24°08′29″E﻿ / ﻿61.4203°N 24.1414°E﻿ / 61.4203; 24.1414 |
|  |
|  |

 |
**Almirante Juan de Borbón** (runkonumero F102) on Espanjan laivaston vuonna 2002 vesillelaskettu Álvaro de Bazán -luokan fregatti.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Álvaro de Bazán -luokka*
Alus tilattiin 31. tammikuuta 1997 Izarilta Ferrolista, missä köli laskettiin 27. lokakuuta 2000 telakkanumerolla 202. Alus laskettiin vesille 28. helmikuuta 2002 kumminaan Doña Pilar de Borbón y Battemberg ja otettiin palvelukseen 3. joulukuuta 2003.

Palvelus
--------

Alus suojasi 8. syyskuuta 2006 Rotasta Espanjan asevoimien sotilaiden kuljetusta Libanoniin, mistä se palasi 12. marraskuuta Rotaan.

Helmikuussa 2007 alus osallistui GALIBER 2007 -harjoitukseen, mistä se palasi satamaan maaliskuussa. Alus lähti toukokuussa koeajoihin Cartagenaan. Kesäkuussa se oli Norjan Stavangerissa sekä Kreikan Haniassa ja Iraklionissa, mistä se palasi kuun lopulla kotisatamaan.

Tammikuussa 2008 alus lähti Cádiziin, mutta joutui palaamaan satamaan konevian vuoksi. Huhtikuussa alus lähti Brestiin yhteistoimintaharjoitukseen Ranskan laivaston kanssa. Kesäkuussa alus lähti Viroon, mistä se palasi joulukuussa.

Tammikuussa 2010 alus lähti Portugaliin ja Cádiziin. Touko-kesäkuussa alus läpäisi operatiiviset testit.

Alus saapui 12. tammikuuta 2011 Virginiaan Norfolkin laivastotukikohtaan liittyäkseen Carrier Strike Group Two:hon (CSG2) COMPTUEX ja JTFEX -harjoituksiin.

Alus vieraili Helsingissä huhtikuussa 2024.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Spanish frigate Almirante Juan de Borbón

Lähteet
-------

1. ↑  Almirante Juan de Borbón
2. ↑  Espanjalainen fregatti lipui Helsingin laituriin, katso kuvat vierailulla olevista Nato-aluksista *Yle Uutiset*.  12.4.2024. Viitattu 13.4.2024.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Almirante Juan de Borbón (F102)** Wikimedia Commonsissa
**Alkio** (myös **elementti** tai **jäsen**) on joukko-opissa joukon sisältämä objekti.

Joukko-oppi ja alkiot
---------------------

Joukossa *A* = {1, 2, 3, 4} on neljä alkiota: 1, 2, 3 ja 4. Näiden muodostamat ryhmät, esimerkiksi {1, 2} ja {3}, ovat *A*:n osajoukkoja. 

Joukon alkiot voivat olla mitä tahansa olioita. Esimerkiksi joukossa *C* = {Kasper, Jesper, Joonatan} on kolme alkiota: Kasper, Jesper ja Joonatan. Joukon alkiot voivat olla myös joukkoja. Esimerkiksi joukon *B* = {1, 2, {3, 4} } alkiot eivät ole 1, 2, 3 ja 4, vaan joukossa on kolme alkiota: luvut 1 ja 2 sekä joukko {3, 4}.

Merkitseminen
-------------

Relaatiota "kuuluu joukkoon" merkitään merkillä ∈. Esimerkiksi *x* ∈ A tarkoittaa, että *x* on joukon *A* alkio. Voidaan myös sanoa, että "*x* on joukossa *A*" tai "*A* sisältää *x*:n". Jos *x* ei kuulu joukkoon *A*, se merkitään *x* ∉ *A*. 

Tyhjä joukko on joukko, jossa ei ole yhtään alkiota. Tyhjää joukkoa merkitään {\displaystyle \varnothing }:lla tai {\displaystyle \{\}}:lla.

Joukkojen mahtavuus
-------------------

Joukon alkioiden lukumäärää kutsutaan mahtavuudeksi. Esimerkiksi edellä määritellyn joukon *A* mahtavuus on 4, joukkojen *B* ja *C* taas 3. Joukon mahtavuus voi olla myös ääretön. Tällainen joukko on esimerkiksi luonnollisten lukujen joukko.

Esimerkkejä
-----------

Yllä olevien joukkojen mukaisesti:

* 2 ∈ *A*
* {3, 4} ∈ *B*
* {3, 4} on joukon *B* alkio
* 3 ∉ *B*
* Joukon *D* = {2, 4, 6, 8, 10, 12} mahtavuus on 6.
* Joukon *P* = {2, 3, 5, 7, 11, 13, ...} (alkuluvut) mahtavuus on ääretön.

Kirjallisuutta
--------------

* Rikkonen, Harri: *Matematiikan pitkä peruskurssi II: Reaalimuuttujan funktioiden differentiaalilasku*. Helsinki: Otakustantamo, 1969. ISBN 951-671-022-0.
* Pitkäranta, Juhani: *Calculus Fennicus*. Helsinki: Avoimet oppimateriaalit ry, 2015. ISBN 978-952-7010-12-9, ISBN 978-952-7010-13-6 (pdf).
* Lipschutz, Seymour: *Set Theory and Related Topics*. McGraw-Hill, 1964. ISBN 0-07-037986-6.
**João Pedro da Silva Pereira** (s. 25. helmikuuta 1984 Lissabon, Portugali) on portugalilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja.*lähde?*

Seurajoukkueura
---------------

Pereira on lissabonilaisen Benfican kasvatti. Hän pelasi ensi kerran edustusjoukkueessa 17. elokuuta 2003 ottelussa Boavistaa vastaan. Ensimmäisellä kaudellaan hän pelasi yhteensä 25 sarjaottelua.*lähde?*

Kauden 2004–2005 päätteeksi Benfica voitti maan pääsarjamestaruuden ja Pereira pelasi suurimman osan kauden otteluista. Uuden päävalmentajan Ronald Koemanin alaisuudessa Pereiran peliaika kuitenkin väheni, ja lopulta hänet myytiin kesällä 2006 Gil Vicenteen.

Kaudeksi 2007–2008 Pereira siirtyi Bragaan, jossa hänen pelipaikkansa oikeana laitapuolustajana vakiintui. Hänen ensimmäinen maalinsa joukkueessa syntyi 22. helmikuuta 2009 ottelussa Associação Naval 1º de Maioa vastaan*lähde?*.

22. joulukuuta 2009 Pereira teki sopimuksen Sporting Clube de Portugalin kanssa ja hänestä maksettiin kolmen miljoonan euron siirtokorvaus. Kaudella 2010–2011 hän pelasi sekä puolustajana että keskikenttäpelaajana. 30. huhtikuuta 2011 hän teki joukkueensa 2–1-voittomaalin ottelussa Portimonensea vastaan.*lähde?*

24. toukokuuta 2012 Pereira siirtyi Valenciaan 3,6 miljoonan euron siirtokorvauksella. Hän teki joukkueen kanssa 3+1-vuotisen sopimuksen.

Maajoukkueura
-------------

Pereira sai ensimmäisen kutsun Portugalin maajoukkueeseen lokakuussa 2010 ja teki pelasi ensimmäisen kerran 8. lokakuuta 2010 pelatussa vuoden 2012 EM-karsintaottelussa Tanskaa vastaan.*lähde?*

Saavutukset
-----------

Päivitetty 1. syyskuuta 2017.  

**Benfica**

* Primeira Liga: 2004–2005
* Portugalin cup: 2003–2004
* Supertaça Cândido de Oliveira: 2005

**Sporting CP**

* Supertaça Cândido de Oliveira: 2015

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  João Pereira Soccerway-sivustolla (englanniksi)
2. ↑  João Pereira National Football Teams -sivustolla (englanniksi)
3. ↑  Benfica bring in Braga full-back UEFA. Viitattu 16.5.2012. (englanniksi)
4. ↑  OFFICIAL: Joao Pereira moves to Sporting Portugal Football. Viitattu 16.5.2012. (englanniksi)
5. ↑  El Valencia confirma el fichaje de Joao Pereira Marca. Viitattu 25.5.2012. (espanjaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* João Pereiran tilastot Footballzz-sivustolla[vanhentunut linkki] (englanniksi)

Portugalin joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2012
1 Eduardo |
2 Alves |
3 Pepe |
4 Veloso |
5 Coentrão |
6 Custódio |
7 Ronaldo |
8 Moutinho |
9 Almeida |
10 Quaresma |
11 Oliveira |
12 Patrício |
13 Costa |
14 Rolando |
15 Rúben Micael |
16 Meireles |
17 Nani |
18 Varela |
19 Lopes |
20 Viana |
21 Pereira |
22 Beto |
23 Postiga |
Valmentaja Bento

Portugalin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2014
1 Eduardo |
2 Alves |
3 Pepe |
4 Veloso |
5 Coentrão |
6 Carvalho |
7 Ronaldo |
8 Moutinho |
9 H. Almeida |
10 Vieirinha |
11 Éder |
12 Patrício |
13 Costa |
14 Neto |
15 Silva |
16 Meireles |
17 Nani |
18 Varela |
19 A. Almeida |
20 Amorim |
21 Pereira |
22 Beto |
23 Postiga |
Valmentaja Bento
**Mestaritontun seikkailut** on tamperelaisen Aili Somersalon kirjoittama saturomaani. Kirja julkaistiin vuonna 1919, ja vuonna 2009 siitä otettiin jo 20. painos. *Mestaritontun seikkailut* on itsenäinen jatko-osa Somersalon teokselle *Päivikin satu*. Teos valittiin *Helsingin Sanomien* äänestyksessä vuonna 2004 suosituimmaksi kotimaiseksi lastenkirjaksi kautta aikojen. Onni Mansnerus teki kirjan vuoden 1945 uusintapainokseen värikuvituksen ja kansikuvan, joita on käytetty kaikissa myöhemmissä painoksissa.

Kirjan päähenkilö on Mestaritonttu, joka kuninkaan moitteista loukkaannuttuaan päättää jättää toimensa Satulinnan vartijana. Jätettyään Satumaan taakseen Mestaritonttu joutuukin melkoisiin seikkailuihin sekä Kyöpelinvuoren noitien että merenväen parissa. 

Ylen radioteatteri teki *Mestaritontun seikkailuista* neliosaisen radiokuunnelman vuonna 1986. Mestaritontun roolissa oli Ossi Ahlapuro ja muissa rooleissa muun muassa Miitta Sorvali, Tuula Nyman ja Maija-Liisa Peuhu. Kirjan pohjalta on tehty myös useita näyttämösovituksia. Lisäksi *Mestaritontun seikkailut* on julkaistu Seela Sellan lukemana äänikirjana.

Lähteet
-------

1. 1 2  Lindfors, Jukka: Mestaritontun seikkailut *Elävä arkisto*.  14.2.2008. Yle. Viitattu 6.2.2015. (suomeksi)
2. ↑  Ville Hänninen: *Kirjan kasvot: sata vuotta suomalaisia kirjankansia*, s. 101–102. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, Helsinki 2017.
3. ↑  Mestaritontun seikkailut *Finna.fi*.  Arkistoitu 28.3.2018. Viitattu 28.3.2018.
**Hanna Ankka** on walesilainen Elke ja Jack Counsellin ideoima stop-motion animoitu sarja.  

Hanna Ankka auttaa yhdessä poikansa Fransun kanssa apua tarvitsevia eläinlapsia erilaisissa pulmissa. Sarja käsittelee esikouluikäisten katsojien kohtaamia ongelmia.

Tunnuslaulu
-----------

*Ootsä ankka onneton taikka nalle säikky niin?*  

*Jos oot sä suulas lepakko, luota Hannan ohjeisiin!*  

*Muu, bää, kvaak kvaak, kvaak kvaak,* 
*sun pulmas Hanna hoitaa.*  

*Muu, bää, kvaak kvaak, kvaak kvaak.*  

*Nyt kaikki soittelemaan!*  

*Jos siivet ilmaan kanna ei, kuka auttaa silloin voi?*  

*Tai miks on suuri kirahvi? Ehkä Hanna neuvoin sois!*  

*Muu, bää, kvaak kvaak, kvaak kvaak,* 
*sun pulmas Hanna hoitaa.*  

*Muu, bää, kvaak kvaak, kvaak kvaak.*  

*Nyt kaikki soittelemaan!*

Suomenkieliset äänet
--------------------

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Tiina Pirhonen  | … |  Hanna
  |
|  Aleksis Sankari  | … |  Fransu
  |
|  Johanna Viksten  | … |  
  |
|  Susa Saukko  | … |  
  |
|  Markku Huhtamo  | … |  
  |
|  Johannes Tervo  | … |  
  |
|  Tuomas Vapaavuori  | … |  
  |
|  Annituuli Kasurinen  | … |  
  |
|  Ralf Ähberg  | … |  
  |
|  Patrick Carlson  | … |  
  |

Lähteet
-------

1. ↑  TV Toons: Hana's Helpline  2009. Toonhound.
2. ↑  Hana's Helpline Hoho Entertainment.
3. ↑  Hana's Helpline Imbd.
4. ↑  Sarjan lopputekstit
Børsen
**Børsen** (tansk. *Pörssi*) tai **Børsbygningen** (*Pörssitalo*) on 1600-luvulta peräisin oleva historiallinen pörssirakennus Kööpenhaminan Slotsholmenissa, lähellä Christiansborgin linnaa. Rakennus on hollantilaisen renessanssiarkkitehtuurin hienoimpia edustajia Tanskassa.

Historia
--------

Tanskan kuningas Kristian IV rakennutti Børsenin useassa vaiheessa vuosina 1619-1640. Rakennuksen pääosa valmistui 1623, ja sen arkkitehteinä toimivat Lorenz ja Hans van Steenwinckel nuorempi. Talon kuuluisa lohikäärmetorni rakennettiin 1624-25 kuvanveistäjä Ludvig Heidtriderin piirustuksien mukaan, ja kanavan puoleinen pääty valmistui lopulta vasta 1640.

Vuonna 1647 kuningas myi rahapulassa rakennuksen kauppias Jakob Madsenille, joka oli myös viereisen Christianshavnin pormestari. Kristianin poika Frederik III hankki sen myöhemmin takaisin kruunulle, kunnes v. 1857 Fredrik VII myi sen jälleen, tällä kertaa tukkukauppiaiden killalle. Kaupan ehtojen seurauksena Børsenistä tuli Tanskan ensimmäinen suojeltu rakennus. 1987 kauppiaskilta muutti nimensä Tanskan kauppakamariksi, joka omistaa rakennuksen edelleen, ja pitää siellä pääkonttoriaan.

Vuonna 1918 työttömät anarkistit hyökkäsivät Børseniin, mikä tunnetaan Tanskan historiassa nimellä "stormen på Børsen" ("rynnäkkö Pörssiin").

Kööpenhaminan pörssi toimi Børsenin talossa v. 1974 asti.

Rakennus syttyi tuleen huhtikuussa 2024.

Kuvia
-----

* Børsenin luoteispääty.Børsenin luoteispääty.
* Børsenin torninhuippu. Sen muodostavat neljän lohikäärmeen yhteen kiertyneet hännät.Børsenin torninhuippu. Sen muodostavat neljän lohikäärmeen yhteen kiertyneet hännät.
* Torninhuippu toisesta kuvakulmasta.Torninhuippu toisesta kuvakulmasta.
* P.S. Krøyerin maalaus Fra Københavns Børs.P.S. Krøyerin maalaus *Fra Københavns Børs*.
* Børseniä esittävä H.G.F. Holmin maalaus vuodelta 1823.Børseniä esittävä H.G.F. Holmin maalaus vuodelta 1823.

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Børsen**.

Lähteet
-------

1. 1 2  Caspar Jørgensen: Børsen *Den Stora Danske Leksikon*. Viitattu 20.11.2022. (tanskaksi)
2. 1 2  Old Stock Exchange (Børsen) *Copenhagen Portal*.  Arkistoitu 20.11.2022. Viitattu 20.11.2022. (englanniksi)
3. ↑  Ove W. Dietrich: Dansk Erherv *Den Stora Danske Leksikon*. Viitattu 20.11.2022. (tanskaksi)
4. ↑  Børsen, Stormen på (1918) Leksikon.org. Viitattu 20.11.2022. (tanskaksi)
5. ↑  Malmberg, Reetta: Mediat: Kööpenhaminan historiallinen pörssirakennus palaa *HS.fi*.  16.4.2024. Viitattu 16.4.2024.
Rahjan kunta Seuloskoin piirin kartalla.
**Rahja** (ven. Рахья́) eli **Torhvo** (ven. Торфяное, *Torfjanoje*) on kaupunkimainen taajama ja kaupunkikunta Leningradin alueen Seuloskoin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee 25 kilometriä Pietarista koilliseen Pietarin ja Laatokan välisen rautatien varrella. Taajamassa on asukkaita 3 000 ja kunnassa 6 100 henkeä (vuonna 2007).

Taajama on saanut alkunsa Irinovkan rautatien varrelle vuonna 1892 syntyneestä turvebrikettitehtaan työläisasutuksesta. Vuonna 1922 rautatieasema ja asutus saivat nimen Rahja kaksi vuotta aikaisemmin murhatun Jukka Rahjan mukaan. Toisen maailmansodan aikana Rahjan kautta kulki "Elämän tie", jonka kautta huollettiin piiritettyä Leningradia.

Kunnan hallinnollinen keskus on Rahjan taajama. Lisäksi siihen kuuluvat seuraavat asutuskeskukset: Kokkero (ven. Коккорево, *Kokkorevo*), Ladožski Trudposjolok (ven. Ладожский Трудпосёлок), Murjanselkä (ven. Ириновка, *Irinovka*), Murja, Porissova (ven. Борисова Грива, *Borisova Griva*), Sepänsuo (ven. Проба, *Proba*), Vahanova (ven. Ваганово, *Vaganovo*), asutukset Posjolok-2 (ven. Посёлок № 2), Posjolok 13 (ven. Посёлок № 13), Zmeinyj (ven. Змеиный) sekä Irinovkan ja Laatokan (ven. Ладожское Озеро) asemanseudut.

Rahjan turvetuotanto loppui 1990-luvun alussa. Nykyään taajamassa on pieniä puunjalostuslaitoksia, lakkoja ja maaleja valmistava yritys sekä teurastamo.

Kunnan päämies on Stanislav Pirnatš, kunnanhalinnon päämies Sergei Kuznetsov.

Lähteet
-------

1. ↑  *Venäjän federaation paikannimiä*, s. 198. Helsinki: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus, 2006. ISBN 952-5446-18-2. Teoksen verkkoversio (viitattu 9.10.2015).
2. ↑  Карло Курко «Финны-ингерманландцы в когтях ГПУ» Porvoo-Helsinki 1943, СПб 2010, стр. 50 ISBN 978-5-904790-05-9
3. ↑  Seuloskoin piirin väestö *vsevinfo.ru*. Viitattu 11.9.2008. (venäjäksi)
4. ↑  Leningradin alueen paikallishallinto 1.1.2008 *lenobl.ru*. Viitattu 11.9.2008. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Rahjan taajamasta kertova sivusto (venäjäksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Leningradin alueen kaupungit ja taajamat |
| --- |
|  |
| Kaupungit | 
* Antrea
* Boksitogorsk
* Enso
* Hatsina
* Ivangorod
* Jaama
* Kiriši
* Koivisto
* Kommunar
* Korotka
* Koskenala
* Käkisalmi
* Laukaa
* Lotinapelto
* Lomkka
* Lupana
* Olhava
* Pella
* Pikaljovo
* Pähkinälinna
* Seuloskoi
* Sierattala
* Sjasstroi
* Slantsy
* Sosnovyi Bor
* Tihvinä
* Tusina
* Uuras
* Uusi-Laatokka
* Viipuri
* Volossova

 | Leningradin alueen vaakuna |
|  |
| Kaupunkityyppiset taajamat | 
* Budogoštš
* Haisevaisi
* Imeni Morozova
* Imeni Sverdlova
* Jefimovski
* Johannes
* Jääski
* Kaarlahti
* Kuismala
* Lepäsi
* Naasia
* Namkku
* Nikolski
* Orinansavotta
* Paulova
* Priladožski
* Punaporu
* Rahja
* Raivola
* Rjabovo
* Siiverska
* Svirstroi
* Taaitsa
* Toksova
* Tolmatšovo
* Tuprova
* Uljana
* Vaaseni
* Vahriselkä
* Viiritsa
* Vornasuo
* Voznesenje

 |

 |
*Tämä artikkeli kertoo Makedonian kuninkaasta. Samannimisestä paavista kerrotaan artikkelissa Aleksanteri IV (paavi).*
**Aleksanteri IV Aigos** (323–309 eaa.) oli Aleksanteri Suuren ja Roksanen postuumisti syntynyt poika ja Makedonian nimellinen kuningas vuosina 323–309 eaa. 

Aleksanteri hallitsi yhdessä Aleksanteri Suuren veljen Filippos III:n kanssa. Kummatkin kuninkaat olivat virallisia hallitsijoita. Olympias murhautti Filippoksen vuonna 317 eaa.

Hallitsijoina toimivat:

* Perdikkas (323–321 eaa.),
* Antipatros (321–319 eaa.),
* Polyperkhon (319–316 eaa.),
* Kassandros (316–309 eaa.)

Kassandros antoi murhata Aleksanterin ennen kuin hänestä tuli täysi-ikäinen.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Filippos III** | **Makedonian kuningas** | Seuraaja:**Kassandros** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Filippos III** | **Persian kuningas**Makedonialainen hallitsijasuku | Seuraaja:**Seleukos I** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Filippos III** | **Egyptin faarao**Makedonialainen hallitsijasuku | Seuraaja:**Ptolemaios I** |
*Tämä artikkeli käsittelee presidentin tytärtä. Taiteilija Anna Halosesta on erillinen artikkeli.*
Ulkoministeri Tarja Halonen tyttärensä Anna Halosen kanssa (1999)
**Anna Elina Halonen** (s. 25. marraskuuta 1978 Helsinki) on presidentti Tarja Halosen ja tämän entisen avomiehen Kari Pekkosen (1945–2017) tytär.

Halonen on opiskellut kansainvälistä politiikkaa Kentin yliopistossa Canterburyssä Englannissa ja työskentelee tutkijana Aleksanteri-instituutin Venäjän ja Itä-Euroopan tutkimuksen tohtoriohjelmassa. Hän valmistelee väitöskirjaa Helsingin yliopiston valtiotieteelliseen tiedekuntaan. Halonen on työskennellyt myös sihteerinä Euroopan neuvostossa. Lisäksi hän on toiminut rytmisen kilpavoimistelun valmentajana ja ollut Suomen Voimisteluliiton hallituksessa.

Ennen Anna Halosen syntymää hänen äitinsä oli maanpuolustuskurssilla, jonka osallistujista 12 kuoli Rissalan lento-onnettomuudessa. Tarja Halonen ei ollut koneessa, koska raskauden vuoksi lääkäri oli kehottanut välttämään lentämistä.

Lähteet
-------

1. ↑  Kysely Suomen voimisteluliitto Svolin hallitusehdokkaalle (doc) (Arkistoitu sivu) Suomen Voimisteluliitto. Viitattu 6.1.2016.
2. ↑  Henkilökunta Aleksanteri-instituutti. Viitattu 6.1.2016.
3. ↑  Kekkosen pojasta tuli suurlähettiläs, Ahtisaaren pojasta yrittäjä. Muistatko vielä, mitä lähihistorian presidenttien lapsista tuli?
4. ↑  Anna Halonen valittiin Voimisteluliiton hallitukseen (Arkistoitu – Internet Archive)
5. ↑  Myllyniemi, Timo: Tarja Halonen vältti täpärästi lentoturman 1978 *Iltasanomat.fi*.  13.4.2010. Viitattu 6.1.2016. [vanhentunut linkki]
**Ferdinand Wilhelm "Vilho" Juhonpoika Heino** (26. syyskuuta 1887 – 11. lokakuuta 1918) oli kiikoislainen työmies, mäkitupalaisen poika ja Kiikoisten punakaartin päällikkö Suomen sisällissodassa. Hän toimi Lavian–Suodenniemen rintamalla Kiikoisten rintamapäällikkönä.

Heino osallistui monien valkoisiksi epäiltyjen vankien kuulusteluihin, ja oli tekemisissä useiden alueellaan tapahtuneiden vankien joukkomurhien kanssa. Sodan lopussa hän pakeni ja jäi Lahdessa vangiksi. Hänet tuomittiin kuolemaan ja teloitettiin ampumalla Hennalan vankileirissä. Heino oli yksi viimeisistä, jotka ehdittiin ampua ennen kuin valtiorikosoikeuksien langettamien kuolemantuomioiden täytäntöönpano keskeytettiin ja yleinen armahdus lievensi nämä elinkautisiksi kuritushuonerangaistuksiksi.

Heino esiintyy anonyyminä Väinö Linnan romaanissa *Täällä Pohjantähden alla 2*, jossa kuvataan hänen teloituksensa Hennalan vankileirissä. Hänen Piilosen mukaan vankisellin seinään kirjoittamansa sanat mainitaan myös Linnan kirjassa nimellä "Frans Wilhelm Laakso".

Lähteet
-------

* Halonen, Alex: Suomen luokkasota-historiaa ja muistelmia
* Piilonen, Juhani: Sastamalan historia 3
* Sotasurmat-projektin nimitiedosto

### Viitteet

1. ↑  Piilonen, Juhani: *Sastamalan historia 3*, s. 461. Vammala: Juhani Piilonen ja Vammalan kaupungin historiatoimikunta, 1997.
2. 1 2  Piilonen, Juhani: *Sastamalan historia 3*, s. 527. Vammala: Juhani Piilonen ja Vammalan kaupungin historiatoimikunta, 1997.
3. ↑  Linna, Väinö: *Täällä Pohjantähden alla 2* (14. painos), s. 446–447. Porvoo-Helsinki: WSOY, 1970.
Dolikolien yleinen rakenne
**Dolikolit** ovat ryhmä pitkäketjuisia tyydyttymättömiä alkoholeja. Dolikolien rakenne koostuu toistuvista isopreeniyksiköistä, joita on peräkkäin tyypillisesti noin 14–24 kappaletta. Tyydyttymättömän hiilivetyketjun päässä on primäärinen alkoholiryhmä. Dolikolit osallistuvat muun muassa proteiinien glykosylaatioprosesseihin.

Biologinen rooli
----------------

Dolikoleja muodostuu eliöissä niin kutsutun mevalonaattireitin kautta muodostuvasta farnesyylipyrofosfaatista, ja sitä esiintyy kaikissa kudoksissa. Suurin osa dolikolista esiintyy vapaana lipidialkoholina ja pienempi osa esteröityneenä rasvahappojen kanssa tai fosforihapon kanssa muodostaen dolikolifosfaattia tai dolikolipyrofosfaattia. Dolikolin fosforylaatiota katalysoi dolikolikinaasientsyymi. Dolikolia kertyy kudoksiin ihmisen ikääntyessä, ja dolikolipitoisuutta on ehdotettu käytettäväksi eräänä ikääntymisen biomarkkerina.

Dolikoli osallistuu fosforyloituneessa muodossaan proteiinien aminohappojen glykosylaatioon. Sen rooli on toimia hiilihydraattiryhmien kantajana glykosylaatioprosesseissa ja lipidien pakkautumisessa soluissa. Tämän lisäksi sillä voi olla rooli solujen suojaamisessa oksidatiivista stressiä ja hapettavia olosuhteita, esimerkiksi happiradikaaleja, vastaan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Tadeusz Chojnacki & Gustav Dallner: The biological role of dolichol.  *The Biochemical Journal*, 1988, 251. vsk, s. 1–9. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 28.2.2017.  (englanniksi)
2. 1 2 3  K. K. Carroll, N. Guthrie & K. Ravi: Dolichol: function, metabolism, and accumulation in human tissues.  *Biochemistry and Cell Biology*, 1992, 70. vsk, nro 6, s. 382–384. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 28.2.2017.  (englanniksi)
3. ↑  Ilaria Parentini, Gabriella Cavallini, Alessio Donati, Zina Gori & Ettore Bergamini: Accumulation of Dolichol in Older Tissues Satisfies the Proposed Criteria To Be Qualified a Biomarker of Aging.  *Journal of Gerontology*, 2005, 60A. vsk, nro 1, s. 39–43. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 28.2.2017.  (englanniksi)
4. ↑  Gabriella Cavallini, Antonella Sgarbossa, Ilaria Parentini, Ranieri Bizzarri, Alessio Donati, Francesco Lenci & Ettore Bergamini: Dolichol: A Component of the Cellular Antioxidant Machinery.  *Lipids*, 2016, 51. vsk, nro 4, s. 477–486. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 28.2.2017.  (englanniksi)