recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Javad Foroughi** (pers. ‏جواد فروغی‎, *Javād Foruġī*; s. 11. syyskuuta 1979 Ilam, Iran) on iranilainen ampuja ja olympiavoittaja.

Foroughi aloitti harjoittelemaan ammattimaisesti kesäkuussa 2017. Hän oli kuusi vuotta aiemmin ensimmäinen kokeillut pistooliammuntaa, ja yliopistoaikana hän oli harrastanut kivääriammuntaa. Irania hän edusti ensimmäisen kerran vuonna 2018. Aasian kisoissa Foroughi sijoittui 21:ksi sekä MM-kilpailuissa 71:ksi ja sekajoukkueiden sarjassa 30:ksi. Aasian-mestaruuskilpailuissa 2019 Foroughi voitti kaksi pronssia, miesten ilmapistoolin sekä sekajoukkueiden 10 metrin kilpailusta. Hän kilpaili myös urheilupistoolin 25 metrin sarjassa ja 25 metrin isopistoolissa. Urheilupistoolissa hän sijoittui viidenneksi ja isopistoolissa kuudenneksi.

Foroughin kansainvälinen vuoden 2021 kilpailukausi alkoi hyvin, sillä hän voitti 10 metrin ilmapistoolissa sekä New Delhin että Osijekin osakilpailut. Sekajoukkueissa hän sijoittui New Delhissä toiseksi ja Osijekissa kolmanneksi sekä miesten ilmapistoolin joukkuekilpailussa Osijekissa kolmanneksi. Tokion olympialaisissa Foroughi voitti 10 metrin ilmapistoolissa olympiakultaa. Hänen tuloksensa 244,8 pistettä oli myös olympiaennätys. Foroughista tuli 41-vuotiaana Iranin olympiahistorian vanhin mitalisti. Mahmoud Namdjou oli voittanut 38-vuotiaana pronssia Melbournessa 1956.

Lähteet
-------

1. 1 2  Foroughi Javad The Tokyo Organising Committee of the Olympic and Paralympic Games.  Arkistoitu 30.7.2021. Viitattu 24.7.2021. (englanniksi)
2. 1 2  Javad Foroughi International Shooting Sport Federation. Viitattu 24.7.2021. (englanniksi)
3. ↑  Javad Foroughi strikes gold in the men's 10m air pistol final  24.7.2021. The Tokyo Organising Committee of the Olympic and Paralympic Games.  Arkistoitu 24.7.2021. Viitattu 24.7.2021. (englanniksi)
4. ↑  Shooter Foroughi wins Iran’s first gold at Tokyo 2020 *Tehran Times*.  24.7.2021. Viitattu 24.7.2021. (englanniksi)
**Kertoja** on fiktiivinen hahmo ja jokamies Chuck Palahniukin romaanissa *Fight Club* (1996), siihen perustuvassa samannimisessä elokuvassa, jossa häntä näyttelee Edward Norton, sekä sarjakuvassa *Fight Club 2*. Kertoja kärsii unettomuudesta ja hänellä on jakautunut persoona nimeltä **Tyler Durden**, jota näyttelee elokuvassa Brad Pitt.

Vuonna 2008, *Empire*-lehti valitsi Tyler Durdenin kaikkien aikojen parhaaksi elokuvahahmoksi.

Taustaa
-------

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Tyler Durden on kertojan mielikuva, jonka hän näkee vain itse, mutta kun kertoja menee nukkumaan, hänestä tulee Tyler Durden (ei ulkonäöllisesti, vaan luonteeltaan ja hän omaksuu silloin Tylerin identiteetin).

Kertoja tapaa Tylerin ensimmäistä kertaa lentokoneessa. Tyler esittelee itsensä saippuanvalmistajana. Pian he alkavat perustamaan "tappelukerhoja" (engl. *Fight Club*), jonka suosio on valtava. Myöhemmin tappelukerho paisuu maanlaajuiseksi vallankumoukseksi nimeltä "Operaatio täystuho" (engl. *Project Mayhem*), jossa kertoja, Tyler ja muut kerhojen jäsenet terrorisoivat isoja toimistorakennuksia.

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**

Lähteet
-------

1. ↑  Empire’s The 100 Greatest Movie Characters of All Time *SlashFilm*.  1.12.2008. Viitattu 24.3.2020.
Vessaharja telineessään.
**Vessaharja** eli WC-harja on WC-istuimen pesua varten suunniteltu harja. Sen harjaspää on tyypillisesti pyöreä, jotta se mahtuu syvälle WC-istuimen altaaseen. Vessaharjan mukana tulee yleensä teline tai kuppi, jossa harjaa säilytetään, kun sitä ei käytetä.

Käyttö
------

Vessaharjalla pestään WC-istuimen allasta sisäpuolelta. Harjaa pyöritetään pesuaineen kanssa altaan reunoja pitkin, ja lopuksi harja upotetaan veteen ja harjataan myös altaan pohja. Viimeisenä pytty vedetään.

Harja on suositeltavaa huuhdella käytön jälkeen. Myös harjan teline kannattaa tyhjentää ja pestä säännöllisesti.

Vessaharja kannattaa vaihtaa kokonaan uuteen aika ajoin, sillä bakteerit pesivät pitkään käytössä olleessa harjassa.

Lähteet
-------

1. ↑  Kylpyhuoneen puhdistus *Martat*. Viitattu 21.5.2023.
2. ↑  Alina Koskela: Harva asia saa ammattisiivoojan kavahtamaan ällötyksestä – yksi sellainen kuitenkin löytyy, ja se sijaitsee vessassa *Kotiliesi.fi*.  22.9.2022. Viitattu 21.5.2023.
3. ↑  Tiedätkö, milloin vessaharja kannattaa vaihtaa? Se voi olla syynä outoon hajuun *www.iltalehti.fi*. Viitattu 21.5.2023.
**Benefon Q** oli suomalaisen Benefonin peruskuluttajalle suunnattu GSM-puhelin. Vuonna 2000 markkinoille tullessaan puhelin oli pienimpiä kaksitaajuuspuhelimia ja maksoi noin 3 000 markkaa. Laitteessa oli Microsoftin Mobile Explorer WAP-verkkoselain.

Puhelimen ulkonäkö oli suorakulmainen ja metallinen. Hopeanharmaasta ABS-muovikuoresta ulostyöntyvä antenni alkoi olla tuolloin matkapuhelimissa jo harvinainen. Se vähensi puhelimen modernia vaikutelmaa mutta tarjosi toisaalta hyvän kuuluvuuden huonossa kentässä. Creadesign Oy:n Hannu Kähösen muotoilema Benefon Q palkittiin kunniamaininnalla vuoden 2001 Pro Finnish Design -kilpailussa.

Puhelimen ominaisuuksiin kuuluivat muun muassa kalenteri ja tykkimiespeli. Se oli ensimmäisiä GSM-puhelimia, joilla oli mahdollista ketjuttaa tekstiviestejä 640 merkkiin saakka. Tekstiviestien kirjoittamista helpotti ennakoiva T9-tekstinsyöttö. Benefon Q tarjosi 40 valmista soittoääntä sekä värinähälytyksen, mutta kaiuttimen äänenlaatua ei pidetty hyvänä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Teemu Kemppainen: Benefon Q, Se toinen kotimainen  5.10.2000. MikroPC.  Arkistoitu 10.6.2015. Viitattu 19.11.2013.  (Internet Archive, tallennettu 10.6.2015.)
2. 1 2 3  Benefon Q  2005. Puhelin maailma (sic). Viitattu 19.11.2013. [vanhentunut linkki]
3. ↑  Pro Finnish Design 2001 Honourable Mentions: Design Forum Finland.  Arkistoitu 10.6.2015. Viitattu 19.11.2013.
4. ↑  Kähönen Hannu, 'Q' Mobile Phone Design Addict.  Arkistoitu 13.5.2013. Viitattu 19.11.2013.
**Kauko Verner Pouttu** (s. 26. huhtikuuta 1934 Kannus) on suomalainen eläköitynyt yrittäjä ja yritysjohtaja, joka on saanut teollisuusneuvoksen arvonimen.

Pouttu syntyi teurastamoyrittäjä Yrjö Poutun ja Alvi Åkerfeltin perheeseen ja avioitui 1953 Salme Isohannin kanssa. Kauppaneuvos Jorma Pouttu oli hänen veljensä ja yrittäjäkumppaninsa, toinen veli Arvo Pouttu sai puolestaan talousneuvoksen arvonimen. Kauko Pouttu kävi kansakoulun ja useita liha-alan kursseja ja teki opintomatkoja Eurooppaan ja Yhdysvaltoihin. Hän oli Yrjö ja Alvi Poutun yrityksen, vuodesta 1957 Pouttu ja Pojat ja vuodesta 1976 Pouttu-osakeyhtiö, kuljetuspäällikkö 1952–1960, tekninen johtaja 1961–1984 ja varatoimitusjohtaja 1985–1990. Pouttu-konsernin tekninen johtaja hän oli 1985–1990 ja Toiminimi Poutun Turkiksen toimitusjohtaja vuodesta 1957. Hänellä on ollut myös liha-alan ja muita luottamustehtäviä. Teollisuusneuvoksen arvonimen Pouttu sai 1986.

Lähteet
-------

1. 1 2  Mäkinen, Riitta: Teollisuusneuvos Kauko Pouttu (1934–). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 12.11.2023.
2. ↑  Pouttu Oy: Lihanjalostaja, turkistarhaaja.  *Etelä-Suomen Sanomat*, 3.11.1980, nro 298, s. 7. Kansalliskirjasto. Viitattu 12.11.2023.  (ei-vapaa)
*Yekîneyên Parastina Gel*n‎ eli *YPG*n lippu.
**Kansan suojeluyksiköt** (arab. وحدات حماية الشعب‎; kurdiksi یەکینەکانی پاراستنی گەل‎; *Yekîneyên Parastina Gel* eli *YPG*; syyr. *ܚܕܝ̈ܘܬܐ ܕܣܘܬܪܐ ܕܥܡܐ* (*Ḥdoywotho d'Sutoro d'Amo*)) on Syyriassa toimiva aseistautunut ryhmä eli armeija. Se puolustaa Rojavaa eli Pohjois-Syyrian tasavaltaa, joka on Syyriassa sijaitseva itsehallintoalue.

Suojeluyksiköt on Kansanvaltaisen liittopuolueen (PYD) aseellinen siipi. YPG on liittoutunut Turkissa perustetun Kurdistanin työväenpuolueen (PKK) kanssa.

Suojeluyksiköiden mukaan sillä on vuonna 2018 järjestäytynyttä toimintaa Afrinin, Kobanen ja Ciziren piirikunnissa sekä Aleppon Sheikh Maqsoudin kaupunginosassa.

Historia
--------

Pienemmät ryhmät perustivat Kansan suojeluyksiköt järjestönä vuonna 2004 suojelemaan ihmisiä Syyriassa vallassa olleen Baath-puolueen hallinnon tekemiltä hyökkäyksiltä. Suojeluyksiköt järjestäytyivät monissa kaupungeissa ja taistelivat hallintoa vastaan. Virallisesti suojeluyksiköt perustettiin vuonna 2011.

Suojeluyksiköt valtasi Kobanen heinäkuussa 2012. Elokuussa 2014 suojeluyksiköt liittyi kansainväliseen Islamilaista valtiota vastaan hyökkäävään liittoumaan. Lokakuussa 2014 Islamilainen valtio saartoi Kobanea kolmesta suunnasta ja neljäs oli Turkin raja. Turkki salli suojeluyksikön jäsenten paeta Islamilaista valtiota Turkin puolelle, mutta myös esti Turkin ja Syyrian kurdeja osallistumasta väkivaltaisuuksiin. Vuonna 2014 noin 65 % suojeluyksiköiden jäsenistä oli miehiä ja noin 35 % naisia.

Lähteet
-------

1. ↑  About Us | English *www.ypgrojava.org*. Viitattu 20.4.2018.
2. 1 2 3 4  Luke Harding, Ian Black: The fight for Kurdistan - the Guardian briefing *the Guardian*.  10.10.2014. Viitattu 20.4.2018. (englanniksi)
3. 1 2  About Us | English *www.ypgrojava.org*. Viitattu 20.4.2018.
4. ↑  Kurdish women need arms to fight Isis | @guardianletters *the Guardian*.  30.10.2014. Viitattu 20.4.2018. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kansan suojeluyksiköt** Wikimedia Commonsissa
Järjestön lippu vuodesta 1945.
**Bình Xuyên** oli Ranskan Indokiinassa ja Etelä-Vietnamissa toiminut rikollisjärjestö. Järjestöstä tuli toisen maailmansodan jälkeen huomattava poliittinen tekijä omine yksityisarmeijoineen. Se auttoi ensin Việt Minhiä ja sittemmin ranskalaista hallintoa. Välirikko Etelä-Vietnamin presidentti Ngô Đình Diệm johti ankariin taisteluihin Saigonissa ja lopulta järjestön toiminnan lakkauttamiseen.

Historia
--------

Bình Xuyên sai alkunsa 1920-luvun alkupuolella. Sen jäsenistö koostui toisiinsa vai löyhästi liittyneistä joukoista merirosvoja ja muita rikollisia. Eri järjestöihin kuului noin 200 300 henkilöä ja niiden jäsenet toteuttivat esimerkiksi laivojen kaappauksia ja sieppauksia. Sen päätutkikohta sijaitsi Chợ Lớn (usein vain *Cholon*) kaupunginosa Saigonissa. Järjestön johtaja Lê Văn Viễn (salanimeltään *Bảy Viễn*) kehitti liikkeestä edelleen huomattavan poliittisen tekijän Vietnamissa toisen maailmansodan jälkeen. Järjestö liittoui Việt Minhin kanssa. Bình Xuyênin jäsenet syyllistyivät esimerkiksi noin 150 ranskalaisen tai euraasialaisen siviilin joukkomurhaan Saigonissa 15. syyskuuta 1945.

Bình Xuyên hylkäsi liittonsa Việt Minhin kanssa vuonna 1947. Sen sijaan se alkoi tukeutua ranskalaiseen siirtomaahallintoon. Vastineesta esimerkiksi sotilaallisesta, taloudellisesta ja poliittisesta tuesta hallinnolle Bình Xuyên sai suojelusta valtiolta. Valtion tuella järjestö otti haltuunsa suurimman osan maan uhkapeleleaamisen ja prostituution, minkä lisäksi se harjoitti rahanpesua. 1950-luvun alkuun tullessa järjestö oli myös värvännyt noin 40 000:n henkilön yksityisen armeijan.

Hallinnon ja Bình Xuyênin välit rikkoutuivat Ngô Đình Diệmin noustessa valtaan Etelä-Vietnamissa vuonna 1955. Ngô Đình Diệm aloitti oman valtansa pönkittämisen iskien mahdollisia uhkia vastaan. Bình Xuyêniä ja Lê Văn Viễniä hän vaati poistumaan Saigonista yksityisarmeijoineen. Kun tähän ei suostuttu 27. huhtikuuta alkoivat veriseksi osoittautuneet taistelut Saigonissa Bình Xuyênin ja Etelä-Vietnamin armeijan välillä. Lopulta noin kuukauden kestäneiden taistelujen jälkeen Bình Xuyênin joukot oli isketty hajalle. Noin 500 henkilöä oli kuollut ja 25 000 oli jäänyt kodittomaksi. Lê Văn Viễn pakeni Ranskaan mukana huomattava omaisuutensa. Bình Xuyênin toiminta loppui ja osa sen jäsenistä liittyi sittemmin vietkongin riveihin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Spencer C. Tucker: *The Encyclopedia of the Vietnam War*, s. 109. Toinen painos. ABC-CLIO, 2011. ISBN 978-1-85109-960-3. (englanniksi)
Huittisten hirvenpää.
**Huittisten hirvenpää** on hirvenpäätä esittävä kiviveistos, joka löytyi vuonna 1903 Huittisten Palojoelta Malmin torpan perunamaasta. Löydös on herättänyt suurta kansainvälistäkin huomiota ja on edelleen tunnetuin suomalainen muinaislöytö. Se ajoitetaan mesoliittiselle kivikaudelle.

Taustaa
-------

Torppari Heikki Malmin renki Kustaa Mäenpää oli kunnostamassa peltoa perunamaaksi, kun esine löytyi. Vuonna 1904 Malmi vei kiviesineen Turun markkinoille, jossa se herätti mielenkiintoa. Kivi vaihtoi omistajaa viidellä markalla ja päätyi Turun kaupungin historiallisen museon ja myöhemmin kansallismuseoon kokoelmiin. Huittisten museolla on kokoelmissaan veistoksen jäljennös.

Vuonna 1907 Julius Aulio matkusti paikan päälle tutustumaan aiheeseen ja suoritti Malmin suostumuksella kaksipäiväisen arkeologisen kaivauksen. Löydöksinä hän ilmoitti kulttuurikerroksen, josta löytyi muun muassa kvartsi-iskoksia, neliömetrin suuruinen kuoppaliesi, kaksi suurempaa ja matalampaa liettä, palaneita luunpalasia, kivikirveen palanen, särkynyt ja kulunut hiomakivi ja pieni tasataltta. Asuinpaikan laajuus olisi ollut 1,200 –1,300 m2. Haastattelussa hänelle kerrottiin muistakin tehdyistä löydöistä, mutta esineet olivat hävinneet.

Mesoliittinen esine
-------------------

Huittisten hirvenpää vuonna 1964 julkaistussa postimerkissä.
Asuinpaikkaa tutkiessaan 1907 ei Julius Aulio kyennyt ajoittamaan sitä oikein. Asuinpaikka ajoitettiin vuoden 1957 kaivauksissa löydetyllä hiilenpalasella. Asuinpaikan iäksi saatiin 5170 eaa. (radiohiilivuosia), joka olisi kalibroituna noin 6100 eaa. Se on silloin mesoliittiselta kaudelta ja on samalla vanhin Suomesta löydetty kiviveistos.

Hirvenpää on tehty vuolukivestä, jota esiintyy pääosin Itä-Suomessa. Vastaavia vuolukivestä tehtyjä veistoksia ei Satakunnasta tunneta. Mesoliittiset pallonuijat ovat olleet joskus myös vuolukivestä.

Esine on muotoiltu tikkaamalla ja sitten hiottu huolellisesti. Veistoksen hirven päänlakeen on tehty reikä varttamista varten, eli veistosta on mahdollisesti käytetty sauvana tai nuijana. Vuolukivi ei kuitenkaan kestä lyöntiä, koska se on niin pehmeää.

Hirvi on kuvattu niin luonnonmukaisesti, että mallina oli selvästi kaadettu eläin. Asiantuntijan arvion mukaan kohteena oli noin vuoden ikäinen vasa, joka oli ollut kuolleena jo muutamia päiviä. Realismista on kuitenkin poikettu silmien ja korvien kuvailussa. Silmät ovat pyöreät pallot ja korvat pyöreät korvakkeet.

Katso myös
----------

* Hirvenpääsauva
* Säkkijärven hirvenpää

Lähteet
-------

* Aulio, Julius: Huittisten hirvenpääase
* Kalibrointiohjelma: CalPal Online
* Huurre, Matti: *Kivikauden Suomi*. Helsinki: Otava, 1998. ISBN 951-1-15186-X.

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Aulio, Julius, Huittisten hirvenpääase
2. 1 2  Museovirasto: Huittisten Palojoen asuinpaikka (Museoviraston rekisteriportaali) *kulttuuriymparisto.nba.fi*.  Arkistoitu 6.6.2014. Viitattu 20.11.2011.
3. ↑  Lähteet: CalPal. -ohjelmalla
4. ↑  Huurre, Matti, 1998, s. 291

Aiheesta muualla
----------------

* Elävä Kivikausi: Vuolukiviesineet
**Marxilais-leniniläinen yhteiskuntatieteen seura** (**MLYS**) oli jyväskyläläinen 12. toukokuuta 2005 perustettu yhdistys, joka perustettiin "edesauttamaan marxilais-leniniläisen tieteen eri osa-alueiden tutkimusta ja kommunistisen teorian kehittämistä sekä edistämään työväenliikkeen opinto- ja sivistystoimintaa." Seura lakkautti toimintansa vuonna 2008 ja se poistettiin yhdistysrekisteristä.

MLYS julkaisi teoreettista *Jäänmurtaja*-lehteä kahdesta neljä kertaa vuodessa. Lehdessä esitettiin muun muassa analyyseja kapitalismin palauttamisesta Neuvostoliitossa. *Jäänmurtajassa* julkaistiin myös artikkeleja kansainvälisistä asioista ja Suomen työväenliikkeen historiasta sekä analysoitiin Suomen nyky-yhteiskunnan tilaa luokkakantaisesti marxismi-leninismin tyyliin.

Kun esimerkiksi SKP:n ohjelmassa valitetaan että sosialistissa maissa "pääsi vallalle myös valtiollinen byrokratia, eräissä vaiheissa jopa stalinilainen terrori", puolusti MLYS Stalinin aikana Neuvostoliitossa harjoitettua politiikkaa. MLYS:n näkemys oli, että Neuvostoliiton kehityksessä ratkaiseva käänne tapahtui vasta Stalinin kuoltua.

Teesit
------

Seura julkaisi teesinsä, joissa pyrittiin analyysiin nykyisestä yhteiskunnasta ja sille vaihtoehtoisen yhteiskunnan hahmottamiseen:

### Työväenluokka ja valtio

* Työväenluokan johtava rooli sosialistisen vallankumouksen toteuttamiseen.
* Työväenluokan ja kapitalistien välinen ristiriita, joka aikaa myöten johtaa proletariaatin diktatuuriin.
* Marxilaisen teorian mukaan jokaisessa yhteiskunnassa on johtava luokka, jolla on hallussaan muun muassa väkivaltakoneisto.
* Yhteiskuntaluokkien kuolema.
* Neuvostoliiton virheiden analysointi ja paluu ennen Hruštšovin aikaa vallinneeseen tilanteeseen on pakollinen.
* Kiinan kansantasavalta on myös hylännyt proletariaatin edut ja vallan on kaapannut revisionistinen porvaristo.

### Kommunistinen puolue

* Työväenluokka tarvitsee vallankumouksessa johtajaa. Kommunistinen puolue on johtava ryhmä (Lenin).
* Objektiivisten olojen tutkiminen ja analysointi sekä tämän perustalle luotu strategia ovat aktiivin toiminnan takeet.
* Puolue on elävä kaaderiorganisaatio.
* Jäsenten erotettava milloin on tehtävä maanalaista työtä tai julkista toimintaa.
* Valmistauduttava olosuhteiden muutokseen.

### Opportunismi ja marxismi-leninismi

MLYS:n näkemyksen mukaan kommunistisen liikkeen jatkuvana ongelmana on oikeisto-opportunismi eli revisionismi ja vasemmisto-opportunismi. MLYS:n näkemyksen mukaan Neuvostoliiton kommunistinen puolue siirtyi revisionistiselle linjalle Hruštšovin otettua vallan ja Kiinan kommunistinen puolue taas Mao Zedongin kuoltua ja Deng Xiaopingin noustua johtoon. 

Oikeisto-opportunismin tunnusmerkeiksi MLYS katsoo muun muassa ajatuksen sosialismin ja kapitalismin rauhanomaisesta rinnakkainelosta, rauhanomaisen sosialismiin siirtymisen sekä proletariaatin diktatuurin hylkäämisen.

Lähteet
-------

1. ↑
**Per Daniel Bolund** (s. 3. heinäkuuta 1971 Tukholma) on ruotsalainen ympäristöpuolueen poliitikko ja biologi. Hän toimii puolueensa toisena puheenjohtajana Märta Stenevin kanssa. Hän oli ympäristö- ja ilmastoministeri Löfvenin III hallituksessa. Aiemmin hän on ollut rahoitusmarkkina- ja apulaisvaltiovarainministeri (2014–21) sekä asuntoministeri (2016, 2019–21). Bolund on istunut valtiopäivillä vuosina 2006–10 ja uudelleen vuodesta 2011.

Elämä ja ura
------------

Bolund syntyi vuonna 1971. Hänen vanhempansa Lars ja Christina olivat molemmat professoreita. Hän valmistui ylioppilaaksi tukholmalaisen Södra Latinin lukion luonnontiedelinjalta vuonna 1989. Vuosina 1992–96 hän opiskeli biologiaa Tukholman yliopistossa, josta valmistui filosofian maisteriksi vuonna 1996. Yhden lukukauden hän vietti vaihdossa Skotlannissa. Hän aloitti tohtorikoulutettavan opinnot Tukholman yliopistossa vuonna 2000, mutta ei suorittanut niitä loppuun. Syynä oli, että hänen tutkijaryhmänsä ohjaaja menehtyi äkillisesti ja samaan aikaan hän pääsi ympäristöpuolueen edustajana Tukholman kaupunginvaltuustoon.

Vuosina 2002–06 Bolund toimi poliittisena asiantuntijana elinkeinoministeriössä. Vuonna 2006 hänet valittiin valtiopäiville, jossa hänestä tuli elinkeinovaliokunnan jäsen. Vuonna 2014 hänet valittiin rahoitusmarkkina- ja kuluttajaministeriksi sekä apulaisvaltiovarainministeriksi. Vuonna 2019 kuluttajaministerin virka vaihtui asuntoministerin paikkaan. Vuonna 2021 hän toimi ilmasto- ja ympäristöministerinä.

Bolundilla on kokemusta myös kunnallispolitiikasta, sillä hän on ollut Tukholman kaupunginvaltuutettu vuosina 1998–2006 sekä kunnallisneuvos vuosina 2010–11.

Yksityiselämä
-------------

Bolund asuu Tukholmassa Älvsjön kaupunginosassa. Hän on avoliitossa ja hänellä on kolme lasta. Hän tykkää seurata koripalloa ja kannattaa Los Angeles Lakersia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Per Bolund (MP) *Riksdagen*. Viitattu 8.12.2021. (ruotsiksi)
2. 1 2  En duktig biologilärare inspirerade Per Bolund att läsa vidare *Stockholms universitet*.  9.2.2021.  Arkistoitu 19.5.2021. Viitattu 19.5.2021. (ruotsiksi)
3. 1 2  CV Per Bolund *Regeringskansliet*.  Arkistoitu. Viitattu 19.5.2021. (ruotsiksi)
4. ↑  Här är de nya ministrarna *AftonbladetTekijä=Joachim Kerpner*.  14.10.2014. Viitattu 19.5.2021. (ruotsiksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Per Bolund**.
* Per Bolund Ruotsin valtiopäivien suivuilla (ruotsiksi)
* Per Bolund ympäristöpuolueen sivuilla (ruotsiksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* VIAF

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee vuorta Peloponnesoksella. Muita merkityksiä on täsmennyssivulla.*
Erýmanthos  
ΕρύμανθοςErýmanthos-vuori.

|  |  |
| --- | --- |
| Tyyppi | 
vuoristoView and modify data on Wikidata  |
| Sijainti | 
Akhaia, Länsi-Kreikka,Kreikka Kreikka |
| Korkeus merenpinnasta | 
2 224 m |
| Prominenssi | 
1 210 m |

Kartta

|  |  |
| --- | --- |
| Koordinaatit | 
37° 51′ 10″ P, 21° 49′ 21″ IView and modify data on Wikidata  |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Erýmanthos** (kreik. Ερύμανθος; myös *Erímanthos*) on vuori ja vuorijono Peloponnesoksen niemimaalla Kreikassa. Sen korkeus on 2 224 metriä ja prominenssi 1 210 metriä.

Erýmanthos-vuoriston huippuja talvella.
Erýmanthos sijaitsee luoteisella Peloponnesoksella Akhaian alueyksikön alueella linnuntietä noin 32 kilometriä eteläkaakkoon Patraksen kaupungista. Vuoren korkeimman huipun nimi on Olonós (Ωλονός), mitä nimeä käytetään myös koko vuoresta. Muut korkeimmat huiput ovat Moungíla (Μουγγίλα, 2 169 m), Profítis Ilías (Προφήτης Ηλίας, 2 125 m), Pyrgákos (Πυργάκος, 2 050 m), Neraïdovoúni (Νεραϊδοβούνι, 1 923 m), Psilí Toúrla (Ψηλή Τούρλα, 1 891 m), Lepída (Λεπίδα, 1 541 μ), Melissovoúni (Μελισσοβούνι, 1 464 μ) ja Ágios Athanásios (Άγιος Αθανάσιος, 1 219 m).

Vuorelta saa alkunsa Erýmanthos-joki. Myös Erýmanthoksen kunta on saanut nimensä vuoresta.

Lähteet
-------

1. ↑  Olonos *Peakery*.  Arkistoitu 22.8.2016. Viitattu 15.8.2016.
2. ↑  Map: Olonos *Peakery*. Viitattu 15.8.2016.
3. 1 2  Mount Erymanthos *Mountains Greece*.  Arkistoitu 15.9.2016. Viitattu 15.8.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Erýmanthos** Wikimedia Commonsissa

Kreikan vuoret ja vuoristot

|  |  |
| --- | --- |
| Korkeimmat vuoret(yli 2 000 m) | 
* Ólympos
* Smólikas
* Vóras
* Grámmos
* Gkióna
* Týmfi
* Vardoúsia
* Parnassós
* Ída eli Psiloreítis
* Páchnes
* Kakardítsa
* Taÿ́getos
* Kyllíni
* Aroánia
* Varnoúntas
* Tymfristós
* Lákmos
* Katarachiás
* Vasilítsa
* Falakró
* Erýmanthos
* Órvilos
* Tringía
* Doúsko
* Piéria
* Karáva
* Tzéna
* Lýgkos
* Kakoplévri
* Mavrovoúni
* Pínovo
* Oíti
* Díkti
* Avgó
* Aféntis Christós
* Vérno
* Áskio
* Kaliakoúda
* Vérmio
* Chatzí
* Áthos
* Bélles
* Trapezítsa

 |
| Vuoristot | 
* Ágrafa
* Akarnaniká
* Asteroúsia
* Athamaniká
* Bélles
* Koúla
* Kroússia
* Lasíthi
* Lefká Óri
* Óri Kyparissías
* Píndos
* Rodópi
* Thryptí

 |
Rebeca Matte Bello
Rebeca Matte Bello: *Spectre de la Guerre,* vuosilta 1908–1914, Rauhan palatsin puutarha, Haag.
**Rebeca Matte Bello** (29. lokakuuta 1875 Santiago – 15. toukokuuta 1929 Pariisi) oli chileläinen kuvanveistäjä. Hänen teoksiaan on nykyään nähtävissä Chilen kansallisessa taidemuseossa. Häntä pidetään Chilen nykyaikaisen kuvanveistotaiteen perustajana.

Diplomaattiperheen tyttärenä Matte Bello pääsi jo nuorena matkustamaan Eurooppaan. Hän opiskeli ensin Italiassa Villa Medicissä ja sitten Ranskassa Academie Julianissa. Vuonna 1900 hän sai mitalin Pariisin salongissa, ja lisää tunnustuksia tuli Italiasta, Yhdysvalloista ja Chilestä. Tyttären kuolema tuberkuloosiin aiheutti luomiskauden katkeamisen.

Matte Bello palasi Chileen ja lahjoitti suurimman osan töistään museolle. Hän oli mukana perustamassa orpokotia. Taiteen pariin hän palasi vuonna 1912, jolloin alkoi uusi tuottelias kausi. Hän valmisti tuolloin Haagissa sijaitsevan teoksensa *Spectre de la Guerre*.

Matte Bello teki veistokset joko suoraan marmoriin tai teki pronssitöitä. Hän työnsä osuu siirtymävaiheeseen akateemisuudesta kohti realistisempaa ilmaisua, ja myöhemmän kauden töissä on selviä vaikutteita Rodinilta. Hänen työnsä heijastelevat tekijänsä omia tunteita, surua, kipua ja melankoliaa. Haagin rauhan palatsin puutarhan työn katsotaan enteilevän ensimmäisen maailmansodan kauhuja.

Matte Bello kuoli Pariisissa sairastettuaan tuberkuloosia.

Lähteet
-------

1. ↑
2. 1 2 3 4 5


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Chile
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Musée d'Orsay
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
Fraktó  
ΦρακτόFraktón metsää.

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Dráma, Itä-Makedonia ja Traakia, KreikkaBulgaria |
| Vuoristo | 
Rodópi |
| Korkeus merenpinnasta | 
1 953 m |

Kartta

|  |  |
| --- | --- |
| Koordinaatit | 
41° 34′ 06″ P, 24° 31′ 31″ IView and modify data on Wikidata  |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Fraktó** (kreik. Φρακτό) eli **Fraktos** (bulg. Фрактос) on vuori Rodópi-vuoristossa Kreikan ja Bulgarian rajalla. Sen korkeus on 1 953 metriä.

Vesiputous Fraktó-vuorella.
Fraktón korkeimman huipun nimi on Delimpóska (kreik. Δελημπόσκα) eli Deliboska (bulg. Делибоска). Vuoren Kreikan puoleinen osa sijaitsee Dráman alueyksikössä Itä-Makedonian ja Traakian alueella, noin 192 kilometriä itään Thessalonikista.

Vuori tunnetaan muun muassa harvinaisen koskemattomasta ja luonnontilaisesta Fraktón metsästä. Se on suojeltu Natura 2000 -alueena, jonka koko on 73,2 neliökilometriä. Vuorella on useita vesiputouksia.

Lähteet
-------

1. 1 2  Πεζοπορικές διαδρομές στα βουνά της Κεντρικής Ροδόπης: Παρθένο Δάσος Φρακτού – Καταρράκτες Αχλαδορέματος – Φαρασινό ρέμα *The Hiking Experience*. Viitattu 20.5.2019.
2. 1 2  Δάσος Φρακτού *Mountains Greece*. Viitattu 20.5.2019.
3. ↑  Φρακτό *Hellaspath*. Viitattu 20.5.2019.
4. ↑  GR1140001 Dasos Fraktou *Natura 2000*. Viitattu 20.5.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Fraktón metsä** Wikimedia Commonsissa
Irene Dukainan sinetti.
**Irene Dukaina** (m.kreik. Εἰρήνη Δούκαινα, *Eirēnē Dūkaina*, 1066 – 19. helmikuuta 1123) oli Bysantin keisarinna ja Aleksios I Komnenoksen vaimo.

Irene kuului mahtavaan Dukasten sukuun, jonka riveistä olivat tulleet keisarit Konstantinos X Dukas ja Mikael VII Dukas. Irenen ja Aleksioksen välit eivät koskaan olleet lämpimät, vaikka pari saikin seitsemän lasta.

Kun Aleksios kaappasi vallan vuonna 1081, hän muutti keisarilliseen palatsiin asumaan äitinsä, Anna Dalassenan ja Mikael VII:n lesken Marian kanssa. Luultavasti Aleksios suunnitteli menevänsä naimisiin leskikeisarinnan kanssa. Irene sai asua palatsin alakerrassa. Vanhan tavan mukaan Irene olisi pitänyt kruunata keisarinnaksi samaan aikaan kun Aleksios kruunattiin keisariksi, mutta näin ei käynyt. Lopulta Irene kruunattiin viikko Aleksioksen jälkeen, kun kansa ja kaupungin patriarkka olivat painostaneet tätä.

Parin ensimmäinen lapsi Anna syntyi pian sen jälkeen, kun Aleksios oli palannut taistelemasta Robert Guiscardia vastaan vuonna 1083. Annasta suunniteltiin heti alkuunsa Mikael VII:n pojan Konstantinoksen vaimoa. Mutta kun Irene sai Johanneksen vuonna 1087, Aleksios päätti tehdä tästä kruununperillisen ja syrjäyttää Konstantinoksen.

Kun Aleksios oli kuolemaisillaan vuonna 1118, Irene olisi halunnut, että Annan miehestä Nikeforos Bryennioksesta olisi tullut uusi keisari hänen poikansa Johanneksen sijaan. Aleksios kuitenkin suosi Johannesta ja sai tämän ottamaan vallan omiin käsiinsä. Anna ja Irene yrittivät syrjäyttää Johanneksen, mutta yritys epäonnistui. Irene vetäytyi itse rakennuttamaansa luostariin, jossa hän myös kuoli.

Anna Komnena kirjoitti myöhemmin isänsä elämäkerran, jossa hän myös kuvailee äitiään. Irene oli erittäin lukenut ihminen ja erityisen kiinnostunut uskonnosta. Hän lahjoitti suuria summia luostareille ja Anna mainitsee myös, että hän oli erittäin antelias myös tavallisia ihmisiä kohtaan.

Perhe
-----

Irene ja Aleksios saivat seitsemän lasta:

* Anna (1083–1153)
* Maria
* Johannes (1087–1143)
* Andronikos (kuoli noin 1130)
* Isaak
* Eudokia
* Theodora

Kirjallisuutta
--------------

* Linnér, Sture: *Anna Komnenas värld: Bysans på 1100-talet*. Atlantis, 1993.
* Norwich, John Julius: *Byzantium: The Decline and Fall*. Viking, 1991. ISBN 0-679-41650-1.

Aiheesta muualla
----------------

* Medieval Sourcebook: Anna Comnena: The Alexiad (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
	+ 2

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Kiekonlyönti** (myös *Kurranlyönti*) on suomalaiseen kansanperinteeseen kuuluva joukkuepeli. Sitä pelattiin usein pyhäiltaisin kahden kyläkunnan kesken maantiellä kylien puolivälissä. Toisinaan pelaamiseen käytettiin myös erityisesti raivattuja kiekkotantereita. Kiekko oli puinen ja sitä lyötiin puisilla kangilla. Peliä pidettiin ratkenneena, kun hävinnyt osapuoli oli ajettu oman kylänsä puolelle. Kiekonlyönti oli suosittua varsinkin Hämeessä. Se tunnetaan muun muassa Aleksis Kiven romaanista *Seitsemän veljestä*. Lajissa on tuttuja piirteitä monista nykyään suosituista lajeista, kuten baseballista, rugbysta, kriketistä, maahockeysta ja jääkiekosta.

Viimeisen sadan vuoden aikana kurranlyönti on menettänyt asemansa yleisenä kansanhuvina, vaikka se aiemmin kuului jokakesäisiin peleihin. Lajin aiemmasta levinneisyydestä kertoo etenkin se kirjava nimistö, jolla peliä on kutsuttu eri puolilla Suomea: *ajokonkari*, *ajonlyönti*, *hyrynlyönti*, *keilin heitto*, *kiekkeren lyönti*, *kiekonlyönti*, *kierikka*, *konkarin heitto*, *kyökän heitto*, *kähkerän lyönti*, *köhkörön heitto*, *pikapyörälyönti*, *pyöränlyönti*, *rillalyönti* ja *tiirikan lyöminen* sekä ruotsinkieliset nimet, kuten *slå trilla*, *rulla trilla* ja *kasta trissa*.

Jyväskylässä perustettiin 1990-luvun alussa kiekonlyönnin ainoa erikoisseura, Suomen Kurranlyöjät. 2020-luvun alussa lajia on elvytetty uudelleen Helsingissä.

Kiekonlyönti sekoitetaan toisinaan kyykkään, joka on vuosisatojen takaa periytyvä karjalainen ulkopeli.

Lähteet
-------

1. ↑  Elonet: Kansanomaista urheilua Ruovedellä (1940) (Videoleike, noin kohdasta 5'00 eteenpäin) *Elonet*. Kansallinen audiovisuaalinen instituutti. Viitattu 9.10.2018. (suomeksi)
2. 1 2 3  KURRANLYÖNTI | Aleksis Kiven Seura *aleksiskivenseura.fi*. Viitattu 10.10.2022.
3. ↑  Kärkkäinen, Pekka; Laitinen, Erkki & Sironen, Esa: Takaisin juurille? *SUHS.fi*. Viitattu 9.10.2018. (suomeksi)
4. ↑  Teronen, Arto: Perinnepelejä vitriinistä *LÄÄKETIETEELLINEN AIKAKAUSKIRJA DUODECIM*.  2015. Suomalainen Lääkäriseura Duodecim. Viitattu 9.10.2018. (suomeksi)

Aiheesta muualla
----------------

* SATU APO: SEITSEMÄN VELJEKSEN ETNOGRAFISESTA LUENNASTA : Humoristinen, draamallinen ja romanttinen paisuttelu
* Elonet: Kansanomaista urheilua Ruovedellä (1940)
* Aleksis Kiven Seura: Kurranlyönti
Geráneia  
ΓεράνειαGeráneia-vuori.

|  |  |
| --- | --- |
| Tyyppi | 
vuoristoView and modify data on Wikidata  |
| Sijainti | 
Korinthia, Peloponnesos jaLänsi-Attika, Attika,Kreikka |
| Korkeus merenpinnasta | 
1 351 m |

|  |  |
| --- | --- |
| Koordinaatit | 
38° 00′ 00″ P, 23° 05′ 00″ IView and modify data on Wikidata  |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Geráneia** (kreik. Γεράνεια) on vuori ja vuorijono Korinthian ja Länsi-Attikan rajalla Kreikassa. Sen korkeus on 1 351 metriä (joissakin lähteissä 1 369 metriä), pituus itä-länsisuunnassa noin 30 kilometriä ja leveys pohjois-eteläsuunnassa noin 5–10 kilometriä.

Geráneia-vuoren alue kuuluu Loutráki-Perachóra-Ágioi Theódoroin ja Mégaran kuntiin. Vuoren itäpuolella sijaitsevat Patéras-vuori ja Mégaran kaupunki, länsipuolella Loutrákin kaupunki ja lounaispuolella Korintin kannaksen kapeimmat kohdat.

Geráneian korkeimman huipun nimi on Makryplági (Μακρυπλάγι). Vuori on suojeltu Natura 2000 -alueena, jonka pinta-ala on 6 987 hehtaaria. Sen rikkaaseen kasvilajistoon kuuluu 950 eri lajia. Eteläosassaan vuori laskee Saroninlahteen jyrkkänä kalliorinteenä, joka tunnetaan nykyisin nimellä Kakiá Skála ja antiikin aikana Skironin kallioina.

Lähteet
-------

1. ↑  Gerania mountain, Mountains, Attiki *Greek Travel Pages*. Viitattu 10.9.2018.
2. 1 2  Το σύνολο των κορυφών *Oreivatein*.  Arkistoitu 17.9.2018. Viitattu 10.9.2018.
3. 1 2  Geraneia Mountains *Visit Loutraki*. Viitattu 10.9.2018.
4. ↑  Γεράνεια: Ντάρτιζα - Μακρυπλάγι και κατάβαση από το δυτικό αυχένα *users.sch.gr*.  Arkistoitu 28.7.2018. Viitattu 10.9.2018.
5. ↑  GR2530005 Ori Geraneia *Natura 2000*. Viitattu 10.9.2018.
**Aleksander Borisovitš Godunov** (ven. Александр Борисович Годунов, 28. marraskuuta 1949 Sahalin – 18. toukokuuta 1995 Los Angeles) oli venäläinen balettitanssija ja näyttelijä, jonka loikkaus 23. elokuuta 1979 aiheutti diplomaattisen kriisin Yhdysvaltain ja Neuvostoliiton välillä.

Godunov liittyi Bolšoi-teatteriin vuonna 1971. Hän oli jo silloin lupaava balettitanssija. Yhdysvaltain balettiuransa jälkeen Godunov esiintyi monissa elokuvissa. Hän näytteli amish-maanviljelijää elokuvassa *Peter Weirin Todistaja* vuodelta 1985, psykopaattista terroristia Karlia elokuvassa *Die Hard – vain kuolleen ruumiini yli*, Maxia elokuvassa *Rahareikä* sekä Vronskyä elokuvassa *Anna Karenina* vuodelta 1974. Hänestä tuli Yhdysvaltain kansalainen vuonna 1987.

Loikkaus
--------

23. elokuuta vuonna 1979, kun Bolšoi-teatteri oli kiertueella New York Cityssä, Godunov otti yhteyttä viranomaisiin ja anoi poliittista turvapaikkaa. Kun KGB oli kuullut tempauksesta, Bolšoi oli juuri lentokentällä matkalla takaisin. KGB päätti estää Godunovin vaimon, mukana kiertueella olleen solisti Lyudmila Vlasovan, loikkauksen. Rouva Vlasovaa pidettiin Aeroflotin Moskovan koneessa, mutta koneelta evättiin lähtölupa kolmeksi vuorokaudeksi, koska maahanmuuttovirasto halusi tietää, lähteekö tämä maasta vapaaehtoisesti eikä pakosta. Presidentti Jimmy Carter ja neuvostojohtaja Leonid Brežnev joutuivat kriisiin mukaan.

26. elokuuta kone sai lähtöluvan, ja Vlasova palasi Moskovaan. Godunov yritti vuoden ajan saada vaimonsa Yhdysvaltoihin. Heidät tunnettiin kylmän sodan Romeona ja Juliana. Pari erosi vuonna 1982.

Godunov jatkoi tanssijanuraa Yhdysvalloissa American Ballet Theatressa vuoteen 1982 asti, jolloin hänen välinsä teatterin johtajan, Mihail Baryšnikovin, kanssa menivät poikki. Godunov matkusti Hollywoodiin ja aloitti romanssin näyttelijä Jacqueline Bissetin kanssa. Suhde päättyi vuonna 1988. Godunovin kuuluisin rooli oli elokuvassa *Die Hard* (1988), jossa hän näytteli terroristi Karlia.

Kuolema
-------

Ystävät huolestuivat Godunovista 18. toukokuuta 1995, koska hän ei ollut pitkiin aikoihin vastannut soittoihin. He lähettivät sairaanhoitajan hänen asunnolleen, mistä Godunov löydettiin kuolleena alkoholismin ja hepatiitin aiheuttamien komplikaatioiden seurauksena. Hän eli vain 45-vuotiaaksi. On ollut epäselvää, kauanko Godunov oli ollut kuolleena ja hänen ystävänsä väittivät, etteivät olleet kuulleet hänestä mitään kymmeneen päivään. Hänen tuhkansa on siroteltu Tyynellemerelle.

Lähteet
-------

1. ↑  
Gregory, John; Vallance, Tom: OBITUARY:Alexander Godunov *The Independent*.  20.5.1995. Viitattu 2.7.2014. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Aleksandr Godunov Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Synchronkartei
* Trove
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Gkióna  
ΓκιώναGkióna-vuori.

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Fokis, Keski-Kreikka, Kreikka |
| Vuoristo | 
Píndos |
| Korkeus merenpinnasta | 
2 510 m |
| Prominenssi | 
1 702 m |

Kartta

|  |  |
| --- | --- |
| Koordinaatit | 
38° 36′ 50″ P, 22° 15′ 11″ IView and modify data on Wikidata  |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Gkióna** (kreik. Γκιώνα, myös *Gióna*), antiikin **Aselēnon** (m.kreik. Ἀσέληνον, kreik. Ασέληνο, *Asélino*, "Kuuton"), on vuori Píndos-vuoristossa Keski-Kreikassa. Sen korkeus on 2 510 metriä ja prominenssi 1 702 metriä. Gkióna on Keski-Kreikan vuorista korkein ja Kreikan kaikista vuorista viidenneksi korkein.

Gkióna sijaitsee Fokiin alueyksikön alueella Parnassós- ja Vardoúsia-vuorten välissä. Gkiónan korkein huippu on nimeltään Pyramída (Πυραμίδα). Muut korkeimmat huiput ovat Pérdika (Πέρδικα, 2 484 m), Tragonóros (Τραγονόρος, 2 456 m), Platyvoúna (Πλατυβούνα, 2 316 m), Profítis Ilías (Προφήτης Ηλίας, 2 298 m), Kástro (Κάστρο, 2 176 m), Vráïla (Βράϊλα, 2 177 m), Paliovoúni (Παλιοβούνι, 2 122 m), Pýrgos (Πύργος, 2 066 m), Lyrítsa (Λυρίτσα, 2 007 m), Bótsikas (Μπότσικας, 1 945 m), Kokkinári (Κοκκινάρι, 1 908 m), Tychioúni (Τυχιούνι, 1 842) ja toinen Profítis Ilías (Προφήτης Ηλίας, 1 806 m).

Lähteet
-------

1. 1 2  Pyramida *Peakery*. Viitattu 15.8.2016.
2. ↑  Map: Pyramida *Peakery*. Viitattu 15.8.2016.
3. 1 2  Mount Giona *Mountains Greece*.  Arkistoitu 15.9.2016. Viitattu 15.8.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Gkióna** Wikimedia Commonsissa

Kreikan vuoret ja vuoristot

|  |  |
| --- | --- |
| Korkeimmat vuoret(yli 2 000 m) | 
* Ólympos
* Smólikas
* Vóras
* Grámmos
* Gkióna
* Týmfi
* Vardoúsia
* Parnassós
* Ída eli Psiloreítis
* Páchnes
* Kakardítsa
* Taÿ́getos
* Kyllíni
* Aroánia
* Varnoúntas
* Tymfristós
* Lákmos
* Katarachiás
* Vasilítsa
* Falakró
* Erýmanthos
* Órvilos
* Tringía
* Doúsko
* Piéria
* Karáva
* Tzéna
* Lýgkos
* Kakoplévri
* Mavrovoúni
* Pínovo
* Oíti
* Díkti
* Avgó
* Aféntis Christós
* Vérno
* Áskio
* Kaliakoúda
* Vérmio
* Chatzí
* Áthos
* Bélles
* Trapezítsa

 |
| Vuoristot | 
* Ágrafa
* Akarnaniká
* Asteroúsia
* Athamaniká
* Bélles
* Koúla
* Kroússia
* Lasíthi
* Lefká Óri
* Óri Kyparissías
* Píndos
* Rodópi
* Thryptí

 |
Yhdistyneen kuningaskunnan passi, jota maan kansalaiset voivat hakea
**Britannian kansalaisuus** on Yhdistyneen kuningaskunnan ja yksittäisen henkilön välinen laillinen suhde. Maassa noudatetaan sekaisin sekä ius soli- että ius sanguinis -periaatetta.

Kansalaisuuden saaminen syntymällä
----------------------------------

Ennen vuotta 1983 kaikki Britanniassa syntyneet saivat maan kansalaisuuden huolimatta vanhempien kansalaisuudesta. Tämän jälkeen syntyneistä lapsista saavat Britannian kansalaisuuden vain ne, joiden vanhemmista vähintään yhdellä on Britannian kansalaisuus tai pysyvä oleskelulupa.

Kansalaisuuden saaminen hakemuksella
------------------------------------

Hakemuksen perusteella Britannian kansalaisuuden voi saada, mikäli hakija täyttää seuraavat ehdot:

* asunut Britanniassa viisi vuotta
* on toistaiseksi voimassa oleva oleskelulupa (vähintään 12 kuukautta ennen hakemusta)
* ei ole ollut poissa maasta yli 450 päivää viimeisen viiden vuoden aikana, eikä yli 90 päivää viimeisen vuoden aikana
* vähintään 18-vuotias
* osaa puhua joko englantia, kymriä tai gaelia
* aikoo asua Britanniassa jatkossakin
* läpäissyt kansalaisuuskokeen
* on hyvämaineinen.

Britannian kansalaisen kanssa naimisissa oleva voi hakea kansalaisuutta kolmen vuoden maassa asumisen jälkeen.

Kaksoiskansalaisuus
-------------------

Britannia hyväksyy kaksoiskansalaisuuden.

Lähteet
-------

1. ↑  Detailed Guide to Applying for British Citizenship *Anglia Immigration Law*. Viitattu 23.8.2023. (englanniksi)
2. ↑  Check if you're a British citizen *GOV.UK*. Viitattu 23.8.2023. (englanniksi)
3. ↑  Apply for citizenship if you have indefinite leave to remain or 'settled status' *GOV.UK*. Viitattu 23.8.2023. (englanniksi)
4. ↑  Apply for citizenship if your spouse is a British citizen *GOV.UK*. Viitattu 23.8.2023. (englanniksi)
5. ↑  Dual citizenship *GOV.UK*. Viitattu 23.8.2023. (englanniksi)
Vuodenpyörän juhlapäivät.
Samhainina vainajia muistelevia uuspakanoita.
**Vuodenpyörä** viittaa uuspakanoiden, kuten wiccojen, kahdeksaan vuotuiseen uskonnolliseen juhlapäivään eli *sapattiin*. Niihin kuuluu neljä aurinkoon liittyvää juhlaa sekä neljä kausittaista juhlaa, joilla juhlistetaan merkittäviä vuodenajan vaihtumisia.

Sykliseen aikakäsitykseen uskoneet muinaiset keltit juhlistivat vuodenpyörässä olevia päiviä, mutta vuodenpyörä sinällään on uusi keksintö. Sitä ehdotti ensimmäisenä Jacob Grimm vuoden 1835 teoksessaan *Teutoninen mytologia*. Nykymuotoisen vuodenpyörän laativat wiccat 1950- ja 1960-luvulla.

Vuodenpyörän kahdeksan pyhää joustavine päivämäärineen ovat:

* Samhain 31. lokakuuta, vuodenkierron alun juhla
* Yule 20.–25. joulukuuta, talvipäivänseisauksen juhla
* Imbolc 1.–2. helmikuuta, uudelleensyntymisen ja puhdistautumisen juhla
* Ostara (Ēostre, Eostar) 20.–23. maaliskuuta, kevätpäiväntasauksen juhla
* Beltane 30. huhtikuuta – 1. toukokuuta, valon, hedelmällisyyden ja kesän tulon juhla
* Litha 20.–22. kesäkuuta, kesäpäivänseisauksen juhla
* Lughnasadh 1. elokuuta, sadonkorjuun juhla
* Mabon 20.–23. syyskuuta, syyspäiväntasauksen ja menneen vuoden muistelun juhla

Juhlapäivien tarkoitus on huomioida se, mitä ihminen on saavuttanut ja menettänyt vuoden kierron aikana. Siihen liittyy muinaisten kelttien uskomus, jonka mukaan tasapaino säilytetään kun muistellaan saatuja asioita kiitollisina mutta myös menetettyjä asioita.

Kun kristinusko syrjäytti pakanauskonnot Euroopassa, vuodenpyörän juhlapäivät kristillistettiin. Esimerkiksi Yulesta tuli joulu ja Ostara korvattiin pääsiäisellä.

* Vuodenpyörää kuvaava maalaus, Vivienne Shanley.Vuodenpyörää kuvaava maalaus, Vivienne Shanley.
* Kahdeksanpuolainen pyörä on eräs vuodenpyörän symboli.Kahdeksanpuolainen pyörä on eräs vuodenpyörän symboli.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Joshua J. Mark: Wheel of the Year *Ancient History Encyclopedia*.  28.1.2019. Viitattu 4.1.2020.
**Phasmophobia** on Kinetic Gamesin 18. syyskuuta 2020 julkaisema kauhupeli, joka perustuu aaveiden metsästykseen. Peliä voi pelata 1–4 hengen ryhmässä ja se onkin suunniteltu yhteistyöpeliksi. Tavoitteena pelissä on vierailla kummittelevissa paikoissa ja selvittää, mikä pelin kummituksista kyseisessä sijainnissa on. Tämä tehdään pelissä olevien työkalujen, kuten EMF-mittarin, sekä Spirit boxin avulla.

Peli on ostettavissa ja ladattavissa Steam-alustasta. Pelistä on tulossa konsoliversio, ja se on määrä julkaista lokakuussa 2023.

Pelaaminen
----------

Pelaajan tehtävänä on selvittää, minkä tyyppinen kummitus kummittelee valitussa paikassa. Peliä voidaan pelata yksin tai muiden pelaajien kanssa. Peli käyttää hyödykseen paikallista keskustelua, jonka avulla pelaajat voivat kommunikoida kummituksen ja muiden metsästäjien kanssa. Pelaajan täytyy tarkkailla autossa olevaa järkimittaria, joka kertoo, missä asteikoilla pelaajan järki on. Mitä alhaisempi järki on, sitä useammin kummitus aloittaa pelaajan metsästyksen ja estää tämän pääsyn ulos talosta. Pelaajan täytyy piiloutua tai juosta kummitusta pakoon. Kaikilta kummitustyypeiltä ei voi juosta pakoon tai piiloutua. Mikäli kummitus saa pelaajan kiinni tai tappaa koko ryhmän, peli päättyy ja pelaaja voi menettää tavaroita.

### Todisteet

Selvittääkseen kummituksen pelaajan täytyy etsiä todisteita, jotka kertovat, minkä tyyppinen kummitus on kyseessä. Todisteaineistona ovat ultraviolet, henkiradio, pakkanen, aavehiukkanen (ghost orb), D.O.T.S-projektori, tason 5 EMF ja aavekirjoitus. Tämän lisäksi pelaaja voi suorittaa kolmea lisätehtävää ja ottaa kuvia kameralla, jotka vaikuttavat saatavan palkkion suuruuteen

### Varusteet

Pelissä perusvarusteisiin kuuluu D.O.T.S.-laserprojektori, EMF-mittari, aavekirjoituskirja, henkiradio, lämpömittari, UV-taskulamppu, videokamera ja tavallinen taskulamppu. Pelissä on myös kirottuja esineitä, joiden avulla voidaan saada kummitus esiin. lumottu peili, manauspiiri, voodoo-nukke, musiikkirasia, ouija-lauta, apinan käpälä ja tarot-kortit. Jokaisella varusteella on pelissä kolme tasoa, joita päivittämällä varusteista tulee paremmat.

### Aavetyypit

Elokuussa 2023 Phasmophobiassa on 24 eri aavetyyppiä. Näihin kuuluvat mm. Räyhähenki, Banshee, Jinni, Demoni, Yokai, ja Goryo. Jokaisella aavetyypillä on erilaisia kykyjä.

### Kartat

Phasmophobia pelissä on 2023 yhteensä 12 eri karttaa joissa pelaaja voi metsästää kummituksia. Karttoja ovat esimerkiksi kuvitteellinen mielisairaala Sunny Meadows Mental Institution, josta on kaksi erilaista versiota sekä kuvitteellinen leirintäalue Camp Woodwind. Karttojen koot vaihtelevat pienestä suureen, ja suuremmat kartat on suunnattu isommille pelaajamäärille.

Lähteet
-------

1. ↑  Phasmophobia Steamissä *store.steampowered.com*. Viitattu 15.11.2022.
2. ↑  Kinetic Games *kineticgames.co.uk*. Viitattu 16.11.2022.
3. ↑   *Twitter*. Viitattu 25.8.2023.
4. ↑  Map *Phasmophobia Wiki*. Viitattu 3.10.2023. (englanniksi)
**Almyróksen arkeologinen museo** (kreik. Αρχαιολογικό Μουσείο Αλμυρού, *Archaiologikó Mouseío Almyroú*, myös Γιαννοπούλειο Αρχαιολογικό Μουσείο, *Giannopoúleio Archaiologikó Mouseío*) on arkeologinen museo Almyróksen kaupungissa Kreikassa. Se esittelee erityisesti lounaisen Magnesian alueelta löydettyä esineistöä.

Historia ja rakennus
--------------------

Museon perusti alun perin paikallinen antiikintutkimuksen seura Óthrys, joka perustettiin vuonna 1896. Sen vanha nimi viittaa seuran kantavana voimana toimineeseen Nikólaos Giannópoulokseen. Museo toimii uusklassisessa rakennuksessa, jonka rakennushanke alkoi vuonna 1910 ja joka valmistui lopulta vuonna 1930. Se kunnostettiin sodan ja vuosien 1955 ja 1956 maanjäristysten jälkeen vuosina 1956–1958.

Museo luovutettiin kulttuuriministeriölle vuonna 1960 ja uusittiin, mikä valmistui vuonna 1969. Museorakennus kärsi suuria vaurioita vuoden 1980 maanjäristyksessä, jonka jälkeen harkittiin sen purkamista. Kokoelmat siirrettiin Vóloksen arkeologiseen museoon. Rakennus päätettiin kuitenkin kunnostaa, mikä valmistui vuonna 1996. Museo avattiin uudelleen vuonna 1998. Museorakennuksessa on yksi pääsali ja kaksi sivusalia.

Kokoelmat
---------

Museon kokoelmiin kuuluu esineistöä nykyisen Almyróksen kunnan alueelta lounaisesta Magnesiasta, joka oli antiikin aikana Akhaia Fthiotista, sekä myös muualta Thessaliasta. Ajallisesti kokoelma ulottuu neoliittiselta kaudelta bysanttilaiselle kaudelle.

Kokoelmiin kuuluu muun muassa löytöjä keskisen helladisen kauden asuinpaikasta Xenián Kastrákista, protogeometrisen kauden asuin- ja hautapaikasta Plátanoksen Voulokalývasta, sekä antiikin ajan Haloksen ja Thebain kaupungeista. Museoesineisiin lukeutuu muun muassa veistoksia, keramiikkaa, hautakiviä, työkaluja, aseita, koruja sekä bysanttilaisten kirkkojen koristeosia. Museossa on myös kirjasto, johon kuuluu tutkimuskirjallisuutta, käsikirjoituksia, sanomalehtiä sekä tietoja kokoelman löydöistä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Γιαννοπούλειο Αρχαιολογικό Μουσείο Αλμυρού: Ιστορικό Υπουργείο Πολιτισμού και Αθλητισμού. Viitattu 13.11.2023.
2. 1 2 3  Γιαννοπούλειο Αρχαιολογικό Μουσείο Αλμυρού: Περιγραφή Υπουργείο Πολιτισμού και Αθλητισμού. Viitattu 13.11.2023.
3. 1 2  Αρχαιολογικό Μουσείο Αλμυρού *Δήμος Αλμυρού*. Viitattu 13.11.2023.
4. 1 2 3 4  Γιαννοπούλειο Αρχαιολογικό Μουσείο Φιλαρχαίου Εταιρείας Αλμυρού «Όθρυς». Viitattu 13.11.2023.
5. ↑  Γιαννοπούλειο Αρχαιολογικό Μουσείο Αλμυρού: Εκθέσεις Υπουργείο Πολιτισμού και Αθλητισμού. Viitattu 13.11.2023.