recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
*Tämä artikkeli kertoo musiikkikappaleesta. Easter Parade on myös Sinun kanssasi kahden -elokuvan alkukielinen nimi.*
"**Easter Parade**" (suom. *Pääsiäisparaati*) on Irving Berlinin säveltämä ja sanoittama musiikkikappale vuoden 1933 Broadway-revyystä *As Thousands Cheer*. Laulu esitettiin näytelmän ensimmäisen näytöksen viimeisessä kohtauksessa, joka kuvasi pääsiäisparaatia New Yorkin Fifth Avenuella. Sen esittivät Marilyn Miller ja Clifton Webb.

Berlin oli säveltänyt kappaleen viisitoista vuotta aikaisemmin ja julkaissut sen nimellä "Smile and Show Your Dimple", mutta sävellys ei ollut menestynyt. *As Thousands Cheer* -näytelmään hän kirjoitti uuden sanoituksen, ja "Easter Paradesta" tuli näytelmän menestynein kappale. Kappale on myöhemmin esitetty elokuvissa *Ravintola Vapaa-aika* (1942) ja *Sinun kanssasi kahden* (1948).

Lähteet
-------

* Bergreen, Laurence: *As Thousands Cheer: The Life of Irving Berlin*. Hodder and Stoughton, 1990. ISBN 0-340-53486-9. (englanniksi)
* Magee, Jeffrey: *Irving Berlin’s American Musical Theater*. Oxford University Press, 2012. ISBN 978-0-19-539826-7. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  Bergreen 1990, s. 322.
2. ↑  Magee 2012, s. 191.
3. ↑  Bergreen 1990, s. 317.
4. ↑  Bergreen 1990, s. 339.
5. ↑  Eder, Bruce: Easter Parade [Original Motion Picture Soundtrack] *Allmusic*. Viitattu 16.4.2013. (englanniksi)
**Murdershock** on vuonna 2005 perustettu riihimäkeläis-helsinkiläinen yhtye, joka soittaa thrash/death-tyylistä metallimusiikkia. Se alkoi vuonna 2005 kitaristi Willen ja basisti Jukan sivuprojektina. He soittivat aiemmin melankolisemmassa yhtyeessä ja halusivat soittaa raskaampaa ja nopeampaa musiikkia.

Murdershock on tähän mennessä julkaissut kaksi demoa ja yhden EP:n, jotka ovat lähes poikkeuksetta saaneet positiivista palautetta arvosteluissa. Yhtye julkaisi joulukuussa 2007 uusimman demonsa *Aborted Evolution*, jonka myötä yhtye solmi levytyssopimuksen kesän 2008 alussa. Sen jälkeen yhtye teki kiireisen keikkakesän ja on nyt äänittänyt debyyttialbuminsa, joka julkaistiin 13. toukokuuta 2009.

Jäsenet
-------

* Pekka Okuloff – laulu
* Ville Saloranta – kitara
* Ari-Pekka Repo – kitara
* Jukka Hjelm – basso

### Entiset jäsenet

* Markus Mutta – laulu
* Jokke – kitara
* Panu Posti – rummut

Diskografia
-----------

### Demot

* *Deathsicktwist* (2006)
* *Aborted Evolution* (2007)

### EP:t

* *Inside My Insanity* (2007)

### Albumit

* *Reasoning Insanity* (2009)

Lähteet
-------

* murdershock.com (Arkistoitu – Internet Archive)
* Encyclopaedia Metallum
* *Kaupunkilehti Vartti* 2.4.2008 (s. 16)

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
* Yhtye MySpace-sivusto
* Murdershock Encyclopaedia Metallumissa
**Harkovan kansallinen lääketieteellinen yliopisto** (ukr. Ха́рківський націона́льний меди́чний університе́т, *H’arkivskyi natsionalnyi medytšnyi universytet*, aiemmin **Harkovan lääketieteellinen valtioninstituutti**, ukr. Харківський державний медичний інститут, *H’arkivskyi deržavnyi medytšnyi instytut*) on Ukrainan Harkovassa sijaitseva kansallinen, lääketieteeseen keskittynyt yliopisto. 

Harkovan lääketieteellinen yliopisto pohjautuu Harkovan yliopiston lääketieteelliseen tiedekuntaan ja lukee aloitusvuodekseen 1805, jolloin lääketieteellinen opetus alkoi Harkovan yliopistossa. Harkovan yliopiston lääketieteellinen tiedekunta rakensi vuonna 1887 opetustilat anatomialle ja 1896 seurasi neljä uutta yliopiston klinikkaa. Nämä rakennukset ovat nykyisin Harkovan kansallisen lääketieteellisen yliopiston käytössä. Vuonna 1910 perustettiin naisille ylempää opetusta antanut Naisten lääketieteellinen instutuutti. Tämä yhdistettiin vuonna 1920 lääketietellisen tiedekunnan kanssa Harkovan lääketieteelliseksi akatemiaksi, joka uudelleennimettiin 1921 Harkovan lääketieteelliseksi instituutiksi. Vuonna 1994 Ukrainan hallitus päätti perustaa Harkovan lääketieteellisen valtionyliopiston aiemman lääketieteellisen instituutin pohjalta. Vuonna 2007 tälle myönnettiin kansallisen yliopiston asema ja yliopisto sai nykynimensä.

Harkovan lääketieteellisessä yliopistossa opiskelee noin 7 000 perus- tai jatko-opiskelijaa. Näistä runsas 2 000 on ulkomaalaisia, kotoisin 70 eri maasta. Yliopistolla on 65 ainelaitosta. Näissä työskentelee noin 800 henkeä, joista 130 on professorin arvo.

Vuonna 2013 suoritetussa ukrainalaisten yliopistojen vertailussa Harkovan kansallinen lääketieteellinen yliopisto pisteytettiin Ukrainan 46. parhaaksi yliopistoksi 200 arvioidun korkeakoulun joukosta. Lääketieteellisistä yliopistoista se sijoittui 6. sijalle maassaan.

* Harkovan kansallisen lääketieteellisen yliopiston rakennus. Harkovan kansallisen lääketieteellisen yliopiston rakennus.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  History of Kharkiv National Medical University Harkovan kansallinen lääketieteellinen yliopisto, knmu.kharkov.ua. Viitattu 1.11.2014. (englanniksi)
2. 1 2 3  Official site of Kharkiv National Medical University: Our university Harkovan kansallinen lääketieteellinen yliopisto, knmu.kharkov.ua. Viitattu 1.11.2014. (englanniksi)
3. ↑  Ukraine "Top 200" University Rankings, ireg-observatory.org, 6.6.2013, viitattu 6.11.2014, (englanniksi)
4. ↑  Reityng universytetiv Ukrajiny III, IV rivniv akredytatsiji Top-200 Ukrajina u 2013 rotsi 31.5.2013, euroosvita.net, viitattu 1.11.2014, (ukrainaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Harkovan kansallinen lääketieteellinen yliopisto** Wikimedia Commonsissa

* Ranking web of universities - Ukraine webometrics.info, viitattu 1.11.2014 (englanniksi)
Gigetta Morano vuonna 1914.
**Luigia "Gigetta" Morano** (2. elokuuta 1887 Verona – 11. lokakuuta 1986 Torino) oli italialainen näyttelijä.

Eläinlääkärin perheeseen syntynyt Morano aloitti näyttelijänuransa harrastelijateatterissa ja Ermete Novellin teatteriseurueessa. Luigi Maggi kutsui hänet vuonna 1908 Ambrosio Filmille, jossa hän työskenteli lähes keskeytyksettä vuoteen 1920 saakka. Gigetta-nimellä esiintyneestä Moranosta tuli vuonna 1910 italialaisen elokuvan ensimmäinen naiskoomikko. Hän esiintyi myös historiallisissa elokuvissa ja draamoissa. Vuodesta 1913 lähtien Morano teki Eleuterio Rodolfin ja Camillo De Rison kanssa joukon pikantteja tilannekomedioita
. Hän oli näyttelijänä monipuolinen ja välitön, vailla aikansa naistähdille ominaisia diivan elkeitä.

Italialaisen elokuva kriisiydyttyä Morano vetäytyi alalta vuonna 1921. Toisen maailmansodan jälkeen hän teki muutamia sivuosia muun muassa Federico Fellinin elokuvissa *Vetelehtijät* (1953) ja *8½* (1963).

Elokuvia
--------

* *Il diavolo zoppo*, 1910
* *Aeneas ja Dido*, 1910
* *Leijonat laivassa*, 1912

Lähteet
-------

1. 1 2  Abel, Richard (ed.): *Encyclopedia of Early Cinema*, s. 640. Abingdon: Routledge, 2005. ISBN 0-415-23440-9.

Aiheesta muualla
----------------

* Internet Movie Database: Gigetta Morano (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Yhdysvallat

 |

 |
*Tämä artikkeli kertoo Britannian kuninkaallisen laivaston Abercrombie-luokan monitorista. Muita samannimisiä aluksia on täsmennyssivulla.*

**HMS Havelock** oli Britannian kuninkaallisen laivaston Abercrombie-luokan monitori ensimmäisessä maailmansodassa.

Taustaa ja valmistus
--------------------

Bethlehem Steelin Charles M. Schwab tarjosi 3. marraskuuta 1914 amiraliteetin ensimmäiselle merilordille Winston Churchillille käyttöön neljä neljäntoista tuuman 45 pituuskaliiperin BL Mk II kaksoistykkitornia, jotka oli tilattu Kreikan laivaston *Salamista* varten. Torneja ei kuitenkaan voitu toimittaa brittien kauppasaarron vuoksi saksalaiselle telakalle. Kuninkaallinen laivasto suunnitteli torneja varten monitoriluokan, joka oli suunniteltu nimenomaan rannikkomaalien tulittamiseen.

Alus tilattiin Belfastista Harland and Wolffilta, missä köli laskettiin 12. joulukuuta 1914. Alus laskettiin vesille 29. huhtikuuta 1915. Yhdysvaltain ollessa edelleen puolueeton alus nimettiin uudelleen 31. toukokuuta palvelukseen otettaessa *HMS M2*:ksi ja edelleen 19. kesäkuuta *HMS General Grantiksi*. Lopulta 21. kesäkuuta aluksen nimeksi tuli *HMS Havelock*.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1906–1921*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1985. ISBN 0-85177-245-5. (englanniksi)
* Lynch, John: *Belfast Built Ships*. Stroud, Englanti: The History Press, 2012. ISBN 978-0-7524-6339-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Gardiner, Robert s. 43
2. ↑  Gardiner, Robert s. 44
Tamperelaisen Osuusliike Voiman hotellin takkahuone vuonna 1961 Harry Bertoian tuoleineen ja Alvar Aallon valaisimineen.
**Takkahuone** on oleskelutila, jonka keskeisenä elementtinä on avotakka tai takkauuni. Se voi toimia olohuoneen rinnalla asunnon toisena oleskeluhuoneena tai liittyä hotellin tai muun majoitusrakennuksen saunatiloihin.

Historiaa
---------

Takkahuoneita (ruots. *gillestuga*) rakennettiin Pohjoismaissa 1950-luvulta alkaen pientaloihin usein kellarikerrokseen niin, ettei niissä välttämättä ole lainkaan ikkunaa. Seinät ovat tyypillisesti puupaneloidut ja seiniä kiertää kulmasohva, pehmustettuja lavereita tai muita mukavia istumapaikkoja. Takkahuone saatettiin sisustaa rustiikkityylisesti, varustaa baarikaapilla ja somistaa esimerkiksi lomamatkojen matkamuistoilla. Takkahuoneet olivat suosituimmillaan 1960- ja 1970-luvuilla, jolloin niitä käytettiin pientalon varsinaisen olohuoneen sijasta perheen vapaamuotoiseen oleskeluun ja television katsomiseen.

Suomessa takkahuone on usein saunan yhteydessä ja voi samalla toimia saunan pukuhuoneena. Kotien lisäksi myös hotellisaunojen ja yritysten edustussaunojen oleskelutilat ovat usein takkahuoneen kaltaisia tulisijoineen ja tarjoilumahdollisuuksineen. Niistä voi olla pääsy uima-altaalle, parvekkeelle tai patiolle vilvoittelemaan.

Myös kesämökin tai muun loma-asunnon pääasiallista oleskelutilaa saatetaan kutsua takkahuoneeksi.

Nykyisin pientalojen takkahuoneita muutetaan usein muuhun käyttöön, kuten kodinhoitohuoneeksi, vierashuoneeksi, kotiteatteriksi, lasten leikkihuoneeksi tai nuorten vapaa-ajanhuoneeksi (engl. *rec room*).

Lähteet
-------

1. ↑  Tell, Johan: "Gillestuga", *Utrotningshotat*, s. 52–54. Bokförlaget Max Ström, 2007. ISBN 978-91-7126-061-1. (ruotsiksi)
2. ↑  Kiinteistöt: Vähä-Kiljava  2009. Suomen Arkkitehtiliitto SAFA.  Arkistoitu 26.2.2019. Viitattu 9.3.2019.
3. ↑  Apua kodinhoitohuoneen suunnitteluun *Meillä kotona -sivusto*.  5.7.2011. A-lehdet.
Shoreditchin kaupungintalo.
**Shoreditch** on Lontoon kaupunginosa Hackneyn kaupunkipiirissä. Sen etelärajalta alkaa Lontoon City.

Keskiaikainen Shoreditchin seurakunta oli paikallishallinnollinen yksikkö vuoteen 1899, jolloin perustettiin Shoreditchin kaupunkipiiri (*Borough*). Kaupunkipiiriin kuului kolme aluetta: Shoreditch, Hoxton ja Haggerston. Niillä oli oma kaupungintalo, Shoreditch Town Hall, joka seisoo yhä Old Streetin itäpäässä. Shoreditch yhdistettiin Hackneyyn vuonna 1965.

Shoreditchilla on entisaikoina ollut maine East Endin köyhänä alueena, jossa oli paljon rikollisuutta, prostituutiota ja sosiaalisia ongelmia mutta myös vireää kulttuurielämää teattereineen ja varietee-esityksineen. Charlie Chaplin esiintyi siellä ennen muuttoaan Yhdysvaltoihin. Shoreditchissa sijaitsivat The Theatre- ja Curtain-teatterit, joille Shakespeare kirjoitti näytelmiä ja näytteli niissä itsekin. Gainsboroughin studio, jossa Alfred Hitchcock aloitti uransa, sijaitsi Hoxtonissa, joka usein luetaan kuuluvaksi Shoreditchiin. 

Nykyään Shoreditch on trendikäs kaupunginosa, jossa toimistojen ja asuntojen neliöhinnat ovat korkeita. Sitä on luonnehdittu hipstereiden kaupunginosaksi New Yorkin Williamsburgin tai lievemmässä mitassa Helsingin Punavuoren tapaan. Shoreditch on ollut Työväenpuolueen kannatusaluetta kaikissa parlamenttivaaleissa vuodesta 1935 lähtien. Alueen nykyinen edustaja Britannian parlamentissa on Meg Hillier. Hän sai 79 prosenttia äänistä vuoden 2017 vaaleissa Hackney South and Shoreditchin vaalipiirissä.

Lähteet
-------

1. ↑  Arthurlloyd.co.uk: Shoreditch Theatres and Halls (englanniksi)
2. ↑  Thrillist.com: Top 10 Hipster Neighborhoods on Earth (englanniksi)
3. ↑  Hackney South & Shoreditch *UK Polling Report*.  2015.  Arkistoitu 21.8.2017. Viitattu 17.6.2017. (englanniksi)
4. ↑  General Election 2017: Hackney South and Shoreditch results in full *Hackney Citizen*.  9.6.2017. Viitattu 17.6.2017. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Shoreditch** Wikimedia Commonsissa
Taklaus rugby unionissa
**Taklaaminen** liittyy moniin palloilulajeihin. Taklatessa otetaan fyysinen kontakti vastapuolen pelaajaan. Lajikohtaisesti on määritelty minkälaiset taklaukset ovat sallittuja, ja sääntöjen rikkomisesta seuraa lajille tyypilliset rangaistukset.

Taklaaminen muutamissa eri lajeissa
-----------------------------------

Esimerkkejä taklaamisesta eri lajeissa. Myös muissa lajeissa taklataan.

### Jalkapallo

Jalkapallossa perustaklaaminen tapahtuu työntämällä vastapuolen pelaaja irti pallosta kylki kylkeä vasten. Ojennetulla kädellä ei saa taklata, muuten vastustaja saa vapaa- tai rangaistuspotkun riippuen rikkeen tapahtumapaikasta. *Liukutaklaus* tarkoittaa pallon riistämistä vastustajalta suorittamalla taklaus maata pitkin. Taklaavan pelaajan tulee liukutaklauksessa osua palloon ennen pelaajaa.

### Amerikkalainen jalkapallo

Amerikkalaisessa jalkapallossa taklaaminen on tärkeä pelin osa-alue. Puolustajat yrittävät pysäyttää pallonkantajan taklaamalla hänet. Pelinrakentajan taklaamista kutsutaan säkitykseksi (engl. *Sack*). Taklaukset tilastoidaan ja ne ovat tärkeä mittari etenkin tukimiesten ja linjamiesten tehokkuudelle.

### Jääkiekko

Jääkiekossa taklaukset ovat osa peliä ja siinä nähdään usein koviakin taklauksia. Suurin osa taklauksista tehdään laitaa vasten, sillä avojäällä taklaamisesta saattaa saada rangaistuksen ja taklattu voi loukkaantua pahoin. Kiekotonta pelaajaa ei saa taklata. Myös päähän kohdistuneet taklaukset ovat kiellettyjä, niistäkin voi saada jäähyn tai pahimmassa tapauksessa pelirangaistuksen.

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Taklaaminen** Wikimedia Commonsissa

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Tackle (football move)
*Tämä artikkeli kertoo Britannian kuninkaallisen laivaston Canada-luokan kolmannen luokan linjalaivasta. Muita saman nimisiä aluksia on täsmennyssivulla.*

**HMS Orion** oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1787 vesillelaskettu Canada-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Canada-luokka (linjalaiva)*
Alus tilattiin 2. lokakuuta 1782 Deptfordin telakalta William Barnardilta, missä köli laskettiin helmikuussa 1783. Se laskettiin vesille 1. kesäkuuta 1787 ja valmistui 1. marraskuuta mennessä. Aluksen tarjoukseen perustunut hinta oli 30 144 puntaa 11 shillinkiä ja 1 penny ja sen varustamiskustannukset olivat Deptfordissa 3 449 puntaa ja Woolwichissa 7 052 puntaa.

Palvelus
--------

*Orion* otettiin palvelukseen syyskuussa 1787 päällikkönään Hyde Parker ja poistettiin palveluksesta Plymouthissa helmikuussa 1788. Alus palautettiin palvelukseen heinäkuussa Plymouthin vartiolaivana päällikönään Andrew Sutherland. Se osallistui kaikkiin merkittäviin Ranskan vallankumoussotien ja Napoleonin sotien meritaisteluihin. Se oli 1794 mukana Ushantin kolmannessa taistelussa päällikkönään John Thomas Duckworth. Vuoden 1795 alussa aluksen päällikkyyden vastaanotti James Saumarez, jonka alaisuudessa alus osallistui Lorientin edustalla 22. kesäkuuta käytyyn Groix'n taisteluun.

Vuoden 1797 alussa alus siirrettiin Välimeren laivastoon, jonka mukana se osallistui Cabo de São Vicenten taisteluun 14. helmikuuta. Taistelun jälkeen alus osallistui Cadizin saarron valvontaan maaliskuusta 1797 huhtikuuhun 1798, jolloin se lähti Välimerelle Horatio Nelsonin johtaman laivueen mukana. Laivasto-osasto kohtasi Ranskan laivaston Abukirin taistelussa, jolloin aluksen päällikkö James Saumarez haavoittui.

Seitsemän vuotta myöhemmin lokakuussa 1805 Edward Codringtonin alaisuudessa alus osallistui Trafalgarin taisteluun, jossa se yhdessä *HMS Ajaxin* kanssa pakottivat Ranskan merivoimien 74-tykkisen linjalaivan *Intrépiden* antautumaan. Alus poistettiin tammikuussa 1814 palveluksesta ja se romutettiin heinäkuussa Plymouthissa.

Lähteet
-------

* Winfield, Rif: *British Warships in the Age of Sail 1793-1817 - Design, Construction and Fates*. Minnesota: Seaforth Publishing, 2005. ISBN 978-1-84415-717-4. (englanniksi)
* Goodwin, Peter: *The Ships of Trafalgar - The British, French and Spanish Fleets October 1805*. London: Conway Maritime Press, 2005. ISBN 1-84486-015-9. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Winfield, Rif 1714-1792 s. 88

*Canada*-luokan linjalaivat

|  |
| --- |
| *HMS Canada* – *HMS Majestic* – *HMS Orion* – *HMS Captain* |
| Edeltäjä: Albion-luokka – Seuraaja: Ramillies-luokka |
*Tämä artikkeli kertoo Britannian kuninkaallisen laivaston Hecla-luokan tutkimusaluksesta. Muita merkityksiä on täsmennyssivulla.*

**HMS Hecla** (viirinumero A133) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Hecla-luokan tutkimusalus, joka valmistui vuonna 1964. Alus palveli kolmisenkymmentä vuotta ennen kuin HMS *Scott* korvasi sen vuonna 1997.

Palvelus
--------

Falklandin sodan aikana vuonna 1982 alus oli ambulanssina ja kuljetti haavoittuneita sairaalalaiva SS *Ugandalle*. Alus sijoitettiin joulukuussa 1996 poistolistalle ja myytiin siviilipalvelukseen. Uusi omistaja nimesi aluksen MV *Blighiksi*, minkä jälkeen se jatkoi vedentutkimusaluksena Irlannin rannikolla tukikohtanaan Waterford.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:HMS Hecla (A133)

Lähteet
-------

* Critchley, Mike: *British Warships & Auxiliaries 1997-1998*. Liskeard, Cornwall: Warships World. ISBN 0-907771-61-0. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Critchley, MIke s. 34
**Ajan lyhyempi historia** (engl. *A Briefer History of Time*) on Stephen Hawkingin ja yhdysvaltalaisen fyysikon Leonard Mlodinown kirjoittama, vuonna 2005 julkaistu tietokirja. Se on päivitys ja tiivistys Hawkingin vuonna 1988 ilmestyneestä kirjasta *Ajan lyhyt historia*. *Ajan lyhyemmässä historiassa* alkuperäisen teoksen keskeistä sisältöä on laajennettu, mutta samalla kirjan pituus ja helppolukuisuus ovat säilyneet. Teoksen sisältöä on päivitetty vastaamaan tieteen uudempia käsityksiä, ja teoksen nimestä huolimatta muutamia aiheita on myös laajennettu. Teos on siis lyhyempi historia, sillä kirjasta on jätetty pois jonkin verran teknistä sisältöä. Sisältöä on myös päivitetty liittämällä siihen uusia teorioita ja havaintoja. *Ajan lyhyemmässä historiassa* kerrotaan edistysaskelista kohti täydellistä, kaikki fysiikan voimat yhdistävää teoriaa. Havaintojen osalta kirja sisältää tärkeää uutta tietoa, kuten kosmista taustasäteilyä, joita mittasivat COBE-satelliititi sekä Hubble-avaruusteleskooppi.*lähde?*

Lähteet
-------

* Hawking, Stephen W.: *Ajan lyhyempi historia*. WSOY, 2005. ISBN 978-951-0-33523-9.

Kirjallisuutta
--------------

* Hawking, Stephen W.: *Ajan lyhyt historia: Alkuräjähdyksestä mustiin aukkoihin. (A brief history of time, 1988.)* Alkusanat: Carl Sagan. Suom. Risto Varteva. 8. painos 1999. Helsinki: WSOY, 1988. ISBN 951-0-15092-4.
* Hawking, Stephen W.: *Ajan lyhyt historia. (The illustrated A brief history of time, 1996.)* Tarkistettu ja täydennetty, kuvitettu laitos. Suom. Risto Varteva. 5. painos 2005. Helsinki: WSOY, 2000. ISBN 951-0-19440-9.
Hazrat Babajan
**Hazrat Babajan** (k. 21. syyskuuta 1931) oli pataanitaustainen askeetti. Hän eli viimeiset vuotensa Punessa, Intiassa. Hänet tunnetaan erityisesti Meher Baban guruna.

Elämäkerroissa Babajanille esitetään erilaisia syntymäaikoja aina 1790-luvulta asti. Niitä kuten hänen varhaisia elinvaiheitaan ei ole voitu luotettavasti vahvistaa. Länsimaisilla kielillä julkaistuissa lähteissä esitetyt väitteet perustuvat hänen oppilaansa Meher Baban kertomuksiin ja myös niissä on epäjohdonmukaisuuksia. Babajanin esitetään eri lähteiden mukaan saapuneen Puneen 1903–1907. Hän eli asunnottomana puun alla Char Bawdin slummissa.

Meher Baba kertoi, että hänen isänsä arvosti Babajania mutta että tätä pidettiin myös noitana ja hulluna. Meher kävi vuosina 1913 ja 1914 keskustelemassa Babajanin luona ja kertomansa mukaan sai tältä suudelman otsalleen henkisen armon merkiksi.

Paul Brunton tapasi Babajanin vuonna 1931 muutama kuukausi ennen tämän kuolemaa, oli kuvauksensa mukaan vaikuttunut ja piti tätä aitona fakiirina.

Lähteet
-------

1. ↑  Hazrat Babajan, Faqir of Poona *www.independentphilosophy.net*. Viitattu 19.11.2017.
2. ↑  Paul Brunton: *A Search In Secret India: The classic work on seeking a guru*. Random House, 2016-12-15. ISBN 9781473527836. Teoksen verkkoversio (viitattu 19.11.2017). en

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Haïbongo** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Timbuktun alueen Dirén piirissä Malissa. Se sijaitsee Nigerjoen sivuhaaran varrella 15 kilometriä Diréstä itään. Kunnassa on 14 200 asukasta (vuonna 2009).

Haïbongon kunnan pinta-ala on arviolta 240,1 neliökilometriä. Se rajoittuu etelässä Dirén piirin Sareyamoun, lännessä Tienkourin ja pohjoisessa Kirchamban ja Danghan sekä idässä Gourma-Rharousin piirin Haribomon kuntiin. Seutu kuuluu Saharan ja Sahelin siirtymäalueeseen. Sen läpi virtaavat Niger, sen haarajoet Mayel Binga, Gania djindé ja Haoudjindé sekä joukko vadeja. Tulva-aikana tasangolle muodostuu järviä.

Kuntaan kuuluu 12 kylää ja kaksi paimentolaisryhmää. Asukkaat ovat etupäässä songhaita. Lisäksi on fulbeja, tuaregeja, belloja ja bozoja. Vallitseva uskonto on islam.

Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, käsityöammatit ja kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi, hirssi ja durra. Kotieläimiä ovat naudat, vuohet, lampaat, aasit, hevoset ja kamelit. Maatalous kärsii lisääntyvästä kuivuudesta.

Kulkuyhteydet ovat huonot varsinkin tulva-aikana. Palveluihin kuuluu kolme koulua ja terveysasema.

Lähteet
-------

1. ↑  Resultats Provisoires RGPH 2009 (Région de Tombouctou) *instat.gov.ml*.  Arkistoitu 22.7.2011. Viitattu 13.9.2014. (ranskaksi)
2. 1 2 3  Schéma Directeur de Lutte Contre l’Ensablement dans le Nord du Mali (6ème et 7ème Régions): Monographie de la Commune de Haïbongo *environnement.gov.ml*.  2004.  Arkistoitu 6.10.2011. Viitattu 13.9.2014. (ranskaksi)
3. 1 2 3 4  Plan de Securite Alimentaire: Commune Rurale de Haibongo 2006–2010 *fsg.afre.msu.edu*.  Arkistoitu 13.9.2014. Viitattu 13.9.2014. (ranskaksi)
**Hoikkasinikorento** (*Orthetrum coerulescens*) on sinikorentoihin kuuluva sudenkorento, jonka aikuiset koiraat ovat väriltään sinisiä.

Ulkonäkö ja koko
----------------

Naaras
Hoikkasinikorennon koiras saa sukukypsäksi tullessaan asteittain sinistä väriä. Keltaisen ja tumman kirjavasta sinihärmäiseksi muuttuu alkuun takaruumis ja sen jälkeen keskiruumis takaruumiin vaaletessa. Nuoremmat koiraat ja naaraat ovat väriltään keltaisia. Naaras muuttuu vanhemmiten ruskeaksi. Lajilla on vaaleat siipitäplät ja olkajuovat, jotka ovat näkyvä tuntomerkki etenkin nuorilla korennoilla. Paikoillaan oleva hoikkasinikorento pitää usein etujalkojaan päänsä taakse taitettuina.

Ulkonäöltään hoikkasinikorento on muista lajeista lähimmin merisinikorennon kaltainen. Hoikkasinikorento on kuitenkin tätä pienikokoisempi ja hoikempi. Myös sinihärmäinen sorjahukankorento muistuttaa hoikkasinikorentoa.

Hoikkasinikorennon takaruumiin pituus on 27–31 mm ja takasiiven pituus 28–33 mm.

Levinneisyys ja elinympäristö
-----------------------------

Lajia tavataan yleisenä Etelä- ja Keski-Euroopassa, Välimeren rannikoilla Pohjois Afrikassa, paikallisena pohjoisessa Euroopassa sekä Aasiassa Pohjois-Intiaan ulottuvalla alueella. Suomessa laji on harvinainen ja esiintyy lähinnä paikoittaisena. Lajin vahvin elinalue Suomessa sijoittuu Heinolan ja Mäntyharjun välille sekä Ruokolahdelle.

Hoikkasinikorento elää virtaavilla vesillä, kuten puroilla ja joilla, joilla on runsaasti kasvillisuutta ja puolivarjoinen valoisuus.

Elintavat
---------

Lajin lentoaika on Suomessa kesäkuun puolestavälistä elokuun lopulle. Päälentoaika on heinäkuun alulta elokuun alkuun.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Clausnitzer, V.: *Orthetrum coerulescens* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2014.2*.  2009. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 21.9.2014. (englanniksi)
2. ↑  Sami Karjalainen, Heidi Viljanen, Pasi Sihvonen: Hoikkasinikorento – *Orthetrum coerulescens* *Suomen Lajitietokeskus*.  2019. Viitattu 23.3.2022.
3. 1 2 3 4 5 6  Karjalainen, Sami: *Suomen sudenkorennot*, s. 166–167. Uudistettu laitos. Kustannusosakeyhtiö Tammi, 2010. ISBN 978-951-31-5425-7.

Aiheesta muualla
----------------

* Hoikkasinikorento Korentowikissä

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q1746600
* Wikispecies: Orthetrum coerulescens
* BioLib: 1657
* BOLD: 198428
* CoL: 759LG
* EoL: 131382
* EUNIS: 241331
* Fauna Europaea: 214392
* Fauna Europaea (new): e4efbb51-537b-457c-a421-0d1257a4fc8b
* GBIF: 1428583
* iNaturalist: 107954
* IRMNG: 11025944
* IUCN: 158682
* NBN: NBNSYS0000005640
* NCBI: 333459

 |

 |
*Tämä artikkeli kertoo Britannian kuninkaallisen laivaston H-luokan hävittäjästä. Muita saman nimisiä aluksia on täsmennyssivulla.*

**HMS Hardy** (viirinumero H87) oli Britannian kuninkaallisen laivaston H-luokan laivueenjohtaja toisessa maailmansodassa.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: H-luokka (hävittäjä)*
Alus tilattiin Birkenheadistä Cammell Laird and Companyltä, missä köli laskettiin 30. toukokuuta 1935. Alus laskettiin vesille 7. huhtikuuta 1936 ja otettiin palvelukseen 11. joulukuuta.

Palvelus
--------

Palvelukseen otettaessa alus liitettiin H-luokasta muodostettuun Välimeren laivaston 2. hävittäjälaivueeseen, jossa se oli edelleen toisen maailmansodan alkaessa.

Sodan alussa alus johti *HMS Hastyn*, *HMS Hostilen* ja *HMS Herewardin* keskiselle Atlantille etsimään saksalaisia saarronmurtajia Force K:n kanssa. Joulukuussa puolilaivue (viirikkö) purjehti La Plata -joelle tukemaan kommodori Harwoodia etsittäessä Saksan laivaston taistelulaiva *Admiral Graf Speetä*. Osasto saapui kuitenkin alueelle vasta taistelun päätyttyä.

Vuoden 1940 alussa aluksen johtama viirikkö palasi Britteinsaarille, jossa se liitettiin Norjaan lähetettäviin yksiköihin. Alus sai taas johtoon koko laivueensa, jonka se johti Narvikin ensimmäiseen taisteluun. Laivue hyökkäsi 10. huhtikuuta Saksan laivaston hävittäjien kimppuun. Taistelussa *Hardyyn* osui *Z2 Georg Thielen* tykkituli tuhoten sillan, ruorihuoneen ja poistaen käytöstä etummaiset tykkitornit. Ohjauskyvytön alus ajoi vuonon eteläreunassa karille, jossa siihen osui uudelleen. Alus tuhoutui rannassa täysin.

Päälliköt
---------

Aluksen päälliköinä olivat:

* Bernard Armitage Warburton-Lee VC 28. heinäkuuta 1939 – 10. huhtikuuta 1940

Lähteet
-------

* English, John: *Amazon to Ivanhoe - British Standard Destroyers of the 1930s*. Kendal: World Ship Society, 1993. ISBN 0-905617-64-9. (englanniksi)
* Whitley, M. J.: *Destroyers of World War Two – an international encyclopedia*. Lontoo: Arms and Armour, 1988. ISBN 0-85368-910-5. (englanniksi)
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1922–1946*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1987. ISBN 0-85177-146-7. (englanniksi)
* Levy, James P.: *The Royal Navy's Home Fleet in World War II*. New York: Palgrave macmillan, 2003. ISBN 1-4039-1773-6. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Whitley, M. J. s. 110
2. 1 2  Whitley, M. J. s. 107

Aiheesta muualla
----------------

* Uboat.net - HMS Hardy

*H*-luokan hävittäjät

|  |
| --- |
| **Laivueenjohtaja:** *HMS Hardy* |
| **Alukset:** *HMS Hasty* - *HMS Havock* - *HMS Hereward* - *HMS Hero* - *HMS Hostile* - *HMS Hotspur* - *HMS Hunter* - *HMS Hyperion* |
| **Brasilialaiset:** *HMS Harvester* - *HMS Havant* - *HMS Havelock* - *HMS Hesperus* - *HMS Highlander* - *HMS Hurricane* |
| Edeltäjä: *G*-luokka – Seuraaja: *I*-luokka |
Mineichi Koga vuonna 1943.
**Mineichi Koga** (jap. 古賀 峯一, *Koga Mineichi*, 25. syyskuuta 1885 Arita, Japani – 31. maaliskuuta 1944 Filippiinienmeri) oli japanilainen amiraali, joka toimi Japanin yhdistetyn laivaston ylipäällikkönä toisen maailmansodan aikana vuosina 1943–1944.

Koga valmistui keisarillisesta laivastoakatemiasta vuonna 1906 ja laivaston esikuntakoulusta vuonna 1915. Hän oli Japanin laivastoattaseana Pariisissa vuosina 1926–1928 ja sai ylennyksen kontra-amiraaliksi vuonna 1932. Hän oli myös muun muassa Yokosukan laivastotukikohdan päällikkönä. Kogasta tuli joulukuussa 1937 laivaston pääesikunnan apulaispäällikkö. Hän komensi vuosina 1939–1941 Japanin 2. laivastoa ja sen jälkeen Kiinan alueen laivastoa. Tyynenmeren sodan puhjettua joulukuussa 1941 hän oli yksi Hongkongin valtauksen komentajista. Hän sai vuonna 1942 amiraalin arvon ja hänet siirrettiin 1. laivastopiirin komentajaksi.

Koga tuli yhdistetyn laivaston ylipäälliköksi 21. huhtikuuta 1943 Isoroku Yamamoton kuoltua amerikkalaisten iskussa. Kogan johdolla laadittiin niin sanottu Z-suunnitelma, jonka mukaan Japani puolustaisi valloittamiaan alueita eteläisellä Tyynellämerellä ja valmistautuisi ratkaisevaan taisteluun lyödäkseen Yhdysvallat. Hän kaavaili myös suurta vastahyökkäystä Aleuteilla, mutta se ei onnistunut. Japani joutui lopulta aloittamaan perääntymisen Gilbertsaarilla ja Filippiineillä. Kogan suunnitelmassa Saipanin saari Mariaaneilla ja Davaon kaupunki Filippiineillä määriteltiin "viimeisiksi" asemiksi, joista ei luovuttaisi. Koga joutui helmikuussa 1944 siirtämään päämajansa amerikkalaisten pommitusten vuoksi Trukista lähes 2 500 kilometriä itään Palauhun. Hän kuoli 31. maaliskuuta 1944 ollessaan evakuoimassa päämajaansa Palaulta edelleen Davaoon, kun häntä kuljettanut Kawanishi H8K -lentovene putosi taifuunissa valtamereen. Myös Kogan esikuntapäällikköä Shigeru Fukudomea kuljettanut toinen lentovene putosi samana päivänä; Fukudome selvisi, mutta hänen mukanaan ollut kopio Z-suunnitelmasta päätyi amerikkalaisille.

Kogan kuolema julkistettiin toukokuussa 1944, jolloin hänen seuraajakseen nimitettiin Soemu Toyoda. Koga ylennettiin postuumisti laivastoamiraaliksi (*gensui*).

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Koga Mineichi (1885-1944) (englanniksi) The Pacific War Online Encyclopedia (Kent G. Budge). Viitattu 28.10.2019.
2. 1 2 3 4  Mineichi Koga (englanniksi) Spartacus Educational (John Simkin). Viitattu 28.10.2019.
3. 1 2  Greg Bradsher: The Z Plan Story –Japan's 1944 Naval Battle Strategy Drifts into U.S. Hands (englanniksi) *Prologue* 3/2005, Yhdysvaltain kansallisarkisto. Viitattu 28.10.2019.
4. ↑  1944: Death of Japanese Admiral Mineichi Koga – Commander of the Most Powerful Japanese Fleet (englanniksi) History.info. Viitattu 28.10.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Mineichi Koga** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Yhdysvallat

 |

 |
**Kähtävä** on Alavieskan kylä Rautiontien eli yhdystie 7720:n varrella, kunnan keskustasta noin 4 km Rautioon päin. Kylässä on noin 250 asukasta.

Historia
--------

Kylän alueelta löytyneet kampakeraamiset esineet on ajoitettu noin 3000 eaa. -vuosituhannelta peräisin oleviksi. Pähkinäsaaren rauhan rajakirjassa mainitaan Kähtävän jääneen Novgorodin omistukseen, mutta Ruotsilla olevan kuitenkin majavien pyyntioikeus Kähtävänojan alueella. Tutkija Aarre Alopaeus on arvioinut kylän nimen juontuvan Pähkinäsaaren rauhan aikoihin ja olevan peräisin latinan kielisestä, käki-lintua tarkoittavasta *kedheve*-sanasta. Kotimaisten kielten tutkimuskeskus on puolestaan arvellut nimen juontuvan inarinsaamen kielen termistä *kähtee*, joka tarkoittaa kaakkuria.

Kähtävänojan varrelle ensimmäiset pysyvämmät asukkaat asettuivat 1400-luvun lopulta, ja 1500-luvulta on löydetty mainintoja neljästä talosta.

Kylässä sijaitseva Mattilanperän taloryhmä on luokiteltu Suomen valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin. Se on Museoviraston mukaan edustava ja hyvin säilynyt esimerkki Pohjanmaan jokilaaksokylien takamaille 1700-luvun loppupuolella syntyneistä kruununtiloista.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Tervetuloa Kähtävän kyläyhdistyksen sivuille! Kähtävän kyläyhdistys. Viitattu 2.2.2013.
2. ↑  Mattilanperän kylä *Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt RKY*. Museovirasto.

Aiheesta muualla
----------------

* Kähtävän kyläyhdistyksen sivusto
* Alahautala, Raili: *Kähtävä. Sukupolvien perintö*. Ylivieska 2001.
**Sirkku Kotilainen** on suomalainen tutkija ja kasvatustieteilijä. Kotilainen työskentelee mediakasvatuksen professorina Tampereen yliopistossa. 

Kotilainen on suorittanut ylioppilastutkinnon Poltinahon yhteiskoulun iltalinjalla Hämeenlinnassa vuonna 1977, tiedottajatutkinnon Markkinointi-Instituutissa vuonna 1981 ja yhteiskuntatieteiden maisterin tutkinnon Tampereen yliopistossa vuonna 1995. Opettajaksi hän on pätevöitynyt Hämeen Ammattikorkeakoulussa vuonna 1997 ja valmistunut kasvatustieteen lisensiaatiksi Tampereen yliopistossa vuotta myöhemmin. Kotilainen on työskennellyt journalistina, tiedottajana ja opetustehtävissä. Hän on toiminut Tampereen yliopistossa määräaikaisena yliassistenttina, jonka opetus- ja tutkimusalueena on audiovisuaalinen mediakulttuuri  sekä Turun yliopistossa, jossa hän toimii mediakasvatuksen dosenttina. Hän on koordinoinut useita mediakasvatukseen ja nuorten mediankäyttöön liittyviä tutkimushankkeita sekä kotimaassa että kansainvälisesti.

Kotilainen on yksi mediakasvatuksen uranuurtajista Suomessa. Hän on väitellyt tohtoriksi 2001 aiheenaan "Mediakulttuurin haasteita opettajankoulutukselle" ja hän on ollut perustamassa valtakunnallista mediakasvatuksen yhdistystä, Mediakasvatusseuraa toimien sen puheenjohtajana vuodesta 2005 helmikuuhun 2008 saakka.

Teokset
-------

* Sirkku Kotilainen & Sara Sintonen(toim.) (2005) Mediakasvatus 2005: Kansalliset kehittämistarpeet [Oikeusministeriön julkaisuja 2005:5] Oikeusministeriö (Edita Prima): Helsinki.
* Sirkku Kotilainen (2001). Mediakulttuurin haasteita opettajankoulutukselle. Väitöskirja, Tampereen yliopisto.
* Sirkku Kotilainen ym. (toim.) (1999). Mediakasvatus. Edita. – Näkökulmia mediakasvatuksen käytännön kysymyksiin.
* Sirkku Tuominen (1999). Mediapedagogiikkaa opettajankoulutuksessa I : koulutuksen vaikuttavuuden arviointia viiden opiskelijan koulutus- ja mediaelämäkerran avulla. Tampereen yliopisto. Opettajankoulutuslaitoksen julkaisuja A ; 17

Lähteet
-------

1. ↑


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Vuoden 1908 ensimmäisen numeron etusivu.
**Käkisalmen Sanomat** oli Käkisalmessa sekä myöhemmin Parikkalassa ja Lappeenrannassa vuosina 1906–1940 ja 1944 ilmestynyt sanomalehti.

Kaakkois-Karjalan Kirjapaino Oy:n julkaisema *Käkisalmen Sanomat* perustettiin riitaisan *Itä-Karjalan* korvaajaksi. Se oli aluksi nuorsuomalainen, hallitusmuototaistelussa tasavaltalainen ja vuoden 1919 lopusta lähtien sitoutumaton porvarillinen, joskin usein lähellä kokoomuspuoluetta. Journalistisesti korkeatasoinen lehti menestyi hyvin myös taloudellisesti. Lehden ilmestyminen keskeytyi talvisotaan. Jatkosodan lopulla sitä julkaistiin vielä jonkin aikaa Lappeenrannassa.

*Käkisalmen Sanomat* ilmestyi vuodesta 1907 lähtien kolmesti, vuonna 1918 neljästi ja vuodesta 1919 jälleen kolmesti viikossa. Sen levikki oli 1910-luvulta lähtien 7 000 kappaleen tienoilla. Päätoimittajina työskentelivät Kaarlo Korpilahti (1907), Verneri Westerdahl (1907–1911), Yrjö August Vuorelainen (1911–1935), Olavi Westerdahl (1935–1940) ja Jussi Harjula (1944).

Lähteet
-------

1. 1 2 3  *Suomen lehdistön historia 6: Hakuteos Kotokulma – Savon Lehti*, s. 49–50. Kuopio: Kustannuskiila Oy, 1988. ISBN 951-657-240-5.

Aiheesta muualla
----------------

* *Käkisalmen Sanomat* digitoituna kansalliskirjastossa
**Euroopan keskuspankin pääkonttori** on rakennuskompleksi Ostendin kaupunginosassa Frankfurt am Mainissa Saksassa. Kompleksiin kuuluvat tukkutori Großmarkthalle, uusi 185/165 metriä korkea kaksoispilvenpiirtäjä ja matala rakennus, joka yhdistää tornit. Euroopan keskuspankilla oli ennen uuden pääkonttorin valmistumista toimitiloja Eurotowerissa ja kolmessa muussa tornitalossa (Eurotheumissa, Japan Centerissä ja osoitteessa Neue Mainzer Straße 32-36) Frankfurtin keskustassa.

1,3 miljardia euroa maksaneen pääkonttorin avaaminen 18. maaliskuuta 2015 aiheutti mellakointia Frankfurtissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Wallius, Anniina: Poliisiautot palavat Frankfurtissa vastalauseena EKP:n uudelle pääkonttorille  18.3.2015. Yle Uutiset. Viitattu 23.3.2015.
2. ↑  Blomberg, Maria: Frankfurtissa illan mielenosoitukset keskittyivät kaupungin keskustaan *yle.fi*.  18.3.2015. Viitattu 23.3.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Euroopan keskuspankin pääkonttori** Wikimedia Commonsissa

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Seat of the European Central Bank
| "Ei elämästä selviä hengissä"Juice Leskinen Slam |
| --- |
| Singlen "Ei elämästä selviä hengissä" kansikuva |
| Singlen tiedot |
|  Albumilta | *XV yö (Tauko III)* |
|  B-puoli | "Viidestoista yö" |
|  Julkaistu | 1980 |
|  Formaatti | 7" vinyyli |
|  Tyylilaji | suomirock |
|  Kesto | 02.28 |
|  Levymerkki | Hi-Hat |
| Listasijoitukset |
| Suomi 7. (maaliskuu 1980) |
| Juice Leskinen Slamin muut singlet |
| "On syytä elää"1979 | "Ei elämästä selviä hengissä"1980 | "Mies joka rakastaa itseään"1980 |

"**Ei elämästä selviä hengissä**" on Juice Leskisen säveltämä ja sanoittama kappale vuodelta 1980. Se ilmestyi albumilla *XV yö (Tauko III)* ja siitä julkaistulla singlellä, jonka B-puolella oli "Viidestoista yö". Singlen kummastakin kappaleesta tuli hitti. Kappaleen esittävät levyllä Juice Leskinen (laulu), Eero "Safka" Pekkonen (taustalaulu), Petteri Salminen (akustinen kitara ja taustalaulu), Jari Yliaho (akustinen kitara ja taustalaulu), Hannu Tervaharju (basso ja taustalaulu), Matti A. Takala (rummut ja taustalaulu), Ila Loueranta (akustinen kitara ja taustalaulu) sekä Timo Ulkuniemi (huuliharppu ja akustinen kitara). Kappale nousi Suomen virallisen singlelistan sijalle 7.

"Ei elämästä selviä hengissä" on saanut nimensä Hank Williamsin kappaleesta "I'll Never Get Out of This World Alive". Juice Leskisen sanoituksia tutkineen Lasse Halmeen mukaan se on ohjelmajulistus itsenäisen elämän puolesta ja turhaa moralismia vastaan. Kappale kuvastaa myös Leskisen omaa elämäntapaa, ja sitä soitettiin hänen kuolemansa jälkeen paljon radiossa.

Leskinen on itse kertonut, että kun hän makasi sairaalassa saatuaan maksakirroosin, eräs lääkäri siteerasi hänelle kappaleen sanoitusta: "Maksasi sanoi poks, däng däng." Leskisen mielestä se oli osuvin tilanne, missä kappaletta on esitetty.

Lähteet
-------

1. 1 2  Listalevyt: Juice Leskinen
2. ↑  Hietanen, Olli: Juice Leskinen Slam.  *RARE Levynkeräilijän erikoislehti*, 1993, nro 4. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 20.5.2010.
3. 1 2  *Juice Leskinen. Syksyn sävel. Kaikki singlet 1974–2004*. CD-boksin liite. Johanna Kustannus, 2007.
4. ↑  Halme, Lasse: *Onko siinä sanoma? Mitä Juice todella sanoi?*, s. 8. Omakustanne, 1992. ISBN 952-90-4037-7.
5. ↑  Rytsä, Paavo: Juice Leskinen: Ei elämästä selviä hengissä *Elävä arkisto*.  19.6.2007 (päivitetty 11.7.2016). Yleisradio. Viitattu 7.1.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kappale Ylen Elävässä arkistossa
*Tämä artikkeli kertoo Britannian kuninkaallisen laivaston K-luokan hävittäjästä. Muita saman nimisiä aluksia on täsmennyssivulla.*

**HMS Kingston** (viirinumero F64) oli Britannian kuninkaallisen laivaston K-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: K-luokka (hävittäjä)*
Alus tilattiin 1937 vuoden 1937 laivasto-ohjelmassa J. Samuel White and Companylta Cowesista Isle of Wightista, missä köli laskettiin vielä samana vuonna 6. lokakuuta. Alus laskettiin vesille 9. tammikuuta 1939 ja valmistui 14. syyskuuta.

Palvelus
--------

Alus osallistui 22. maaliskuuta 1942 taisteluun Italian laivastoa vastaan. Siihen osui 15 tuuman kranaatti, joka surmasi viisitoista ja haavoitti kahtakymmentä miehistönjäsentä. Alus kykeni laukaisemaan kolme torpedoa ennen pysähtymistä. Alus pääsi *HMS Havockin* saattamana Maltalle, jossa sen vauriot tutkittiin. Alus siirrettiin 27. maaliskuuta korjattavaksi telakalle. Korjaustyöt keskeytyivät päivittäin ilmapommitusten vuoksi ja 5. huhtikuuta alukseen osui pommi, joka aiheutti vuodon. Alus vaurioitui 7. huhtikuuta ja upposi 11. huhtikuuta telakka-allas numero neljään. Hyökkäyksissä sai surmansa neljätoista ja haavoittuu neljä henkeä. Vaurioiden tarkastuksen jälkeen alus todettiin korjauskelvottomaksi.

Hylky hinattiin St. Paulsin lahteen, jonka suulle se upotettiin sulkulaivaksi. Hylky nostettiin 1947 ja romutettiin Maltalla.

Lähteet
-------

* English, John: *Afridi to Nizam - British Fleet Destroyers 1937-43*. Kent: World Ship Society, 2001. ISBN 0-905617-95-9. (englanniksi)
* Whitley, M. J.: *Destroyers of World War Two – an international encyclopedia*. Lontoo: Arms and Armour, 1988. ISBN 0-85368-910-5. (englanniksi)
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1922–1946*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1987. ISBN 0-85177-146-7. (englanniksi)
* Levy, James P.: *The Royal Navy's Home Fleet in World War II*. New York: Palgrave macmillan, 2003. ISBN 1-4039-1773-6. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3  Naval-history.net - HMS Kingston

*K*-luokan hävittäjät

|  |
| --- |
| *HMS Kelly* - *HMS Kandahar* - *HMS Kashmir* - *HMS Kelvin* - *HMS Khartoum* - *HMS Kimberley* - *HMS Kingston* - *HMS Kipling* |
| Edeltäjä: *J*-luokka – Seuraaja: *L*-luokka |
Onni Gideon Tervonen esitti Sirkus Papukaijassa isohousuista klovnia ja Orvo Kontio sirkustirehtööriä. Kuva on Sirkus Papukaijan 7-vuotislähetyksestä vuodelta 1967. Se oli samalla Papukaijan viimeinen lähetys.
Fakiiri Kronblom ja tirehtööri Orvo Kontio.
**Sirkus Papukaija**, myöhemmin pelkkä **Papukaija** oli vuosina 1961–1967 lähetetty lasten televisio-ohjelma. Ohjelma lähetettiin joka toinen sunnuntai. Siihen liittyi myös lasten kerhotoimintaa.

Estradiohjelmassa esiintyivät muun muassa sirkustirehtööri-toimittaja Orvo Kontio, taikuri Fakiiri Kronblom (Nils Hedengren), joka otti käyttöön taikasanat "suolaa, suolaa, enemmän suolaa", professori Hajamieli (Martti Varpama) sekä Onni-klovni (Onni Gideon Tervonen), jonka housut ja kengät määrittelivät klovnin Suomen lasten mielikuvissa. Myös Eveliina Pokela oli ohjelman vakioesiintyjiä. Ohjelmassa oli tapana piilottaa tai esimerkiksi pudottaa lentokoneesta papukaijamerkkejä, jonka löytäneet saivat palkinnon palauttaessaan sellaisen televisiostudioon. Tämä "etu" koski lähinnä helsinkiläislapsia.

Ohjelman lapsikatsojia kehotettiin perustamaan eri paikkakunnille papukaijakerhoja, joiden välityksellä he saattoivat liittyä ohjelman suurempaan papukaijakerhoon. Kerhossa oli tuhansia jäseniä. Papukaijakerhoja perustaneille lapsille järjestettiin retkiä ja keräyksiä, ja hyvästä suorituksesta sai "kymmenen pistettä ja papukaijamerkin".

Kuuluisia sanontoja
-------------------

* *10 pistettä ja papukaijamerkki*
* *Suolaa, suolaa, enemmän suolaa*

Parodia
-------

Pirkka-Pekka Petelius esitti Fakiiri Kronblomia *Velipuolikuu*-viihdesarjan parodisessa sketsissä, jossa hän yritti taikoa "punaista neilikkaa".

Lähteet
-------

1. ↑  Sirkus Papukaijan 7-vuotisjuhlaohjelma YLE Elävä Arkisto
2. ↑  Sirkus Papukaijan salaseura Suomenlinnassa YLE elävä arkisto
3. ↑  Tuominen, Henrik: Sirkus Papukaija mullisti lapsen elämän *vintti.yle.fi*.  11.03.2014. Yle. Viitattu 3.12.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* YLE/Elävä arkisto: Sirkus Papukaija
**Kansainliiton neuvosto** oli asioita valmisteleva Kansainliiton elin, jolla oli valtuudet käsitellä mitä tahansa asiaa, joka koski maailmanrauhaa. 

Neuvostossa oli aluksi kahdeksan jäsentä, joista neljä pysyvää: Britannia, Ranska, Italia ja Japani, sekä neljä vaihtuvaa jäsentä, jotka yleiskokous valitsi kolmivuotiskaudeksi. Uudeksi pysyväksi jäseneksi tuli Saksa sen liityttyä Kansainliittoon 1926 ja Neuvostoliitto 1934.

Ensimmäiset vaihtuvat jäsenet olivat Belgia, Brasilia, Kreikka ja Espanja. Yhdysvalloista oli tarkoitus tulla neuvoston viides pysyvä jäsen, mutta se ei liittynyt maailmanjärjestöön senaatin kieltäydyttyä ratifioimasta Versailles’n rauhansopimusta 19. maaliskuuta 1920. 

22. syyskuuta 1922 neuvoston vaihtuvien jäsenten määrä lisättiin kuuteen ja 8. syyskuuta 1926 yhdeksään. 

Neuvoston jäsenmäärä kasvoi 1930-luvun lopulla viiteentoista. Neuvostoliitto erotettiin, kun se hyökkäsi 1939 Suomeen. Japanin ja Saksan erottua Kansainliitosta niiden paikalle valittiin uudet, vaihtuvat jäsenet, joten neuvoston jäsenmäärä ei pienentynyt. 

Neuvosto kokoontui keskimäärin viisi kertaa vuodessa. Lisäksi pidettiin tarvittaessa lisäkokouksia. Kansainliiton neuvosto kokoontui vuosina 1920–1946 kaiken kaikkiaan 107 kertaa.

Suomen kannalta tärkeä päätös oli, kun Kansainliiton neuvosto päätti 24.6.1921 tunnustaa Suomelle suvereenisuuden Ahvenanmaahan.

Lähteet
-------

1. 1 2  Facta2001, osa 7, palsta 608, hakusana Kansainliitto.
2. ↑  Perustuslakivaliokunnalle, Ahvenanmaan kansainvälinen asema, Eduskunnan ulkoasiainvaliokunta 4. joulukuuta 1990. Lausunto n:o 2

Aiheesta muualla
----------------

* Jouko Lindholm, Vähemmistöjen suojelujärjestelmä Kansainliitossa vuoteen 1925, Laudaturtutkielma, Turun yliopisto 1987