recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Koppalanjärvi** on rantaviivaltaan rikkonainen, useasta altaasta koostuva korpijärvi Juuassa Pohjois-Karjalan luoteisosassa. Sen pinta-ala on 1,7 neliökilometriä. Etäisyys Joensuusta on 72 kilometriä pohjoisluoteeseen.

Maantiede
---------

Koppalanjärven rantaviivan pituus on 25 128 metriä. Etäisyys järven eteläkolkasta pohjoiskolkkaan on 3,4 kilometriä ja länsikolkasta itäkolkkaan 3,0 kilometriä. Järven eteläisimmän osan muodostaa Kotilahti, jonka koillispuolella avautuu Kotiselkä. Kotiselältä kuljetaan kapeaa Lauttasalmea järven keskiosaan, josta pääsee noin sata metriä leveää salmea järven luoteisosan Jokiselälle ja muutaman metrin levyistä salmea järven pohjoisimman osan muodostavalle Pohjoisselälle. Koppalanjärven lukuisista niemistä vain luoteisrannan Töhönniemellä on karttanimi.

Yli puolet Koppalanjärvestä on vähintään 1,5 metriä ja enintään 3 metriä syvä. Kotilahti on syvintä aluetta. Lauttasalmen pohjoispuoliset järvenosat ovat matalia lukuun ottamatta Pohjoisselän 11-metristä syvännettä.

Koppalanjärven saariluku on 13. Saarista 8 on alle aarin laajuisia luotoja. Ainoa yli hehtaarin laajuinen saari on Kotiselän eteläosassa sijaitseva noin kaksihehtaarinen nimetön saari. Töhönniemen itäpuolella sijaitsee noin puolen hehtaarin laajuinen nimetön saari. Myös Pohjoisselän itäosassa sijaitsee noin puolen hehtaarin laajuinen nimetön saari. Koppalanjärven rannat ovat metsä- ja suomaata. Kotiselän etelärannalla kohoaa Koppalanvaara, jonka huippu on noin 215 metriä merenpinnan yläpuolella.

Koppalanjärvi laskee Jokiselän länsirannalta alkavaa Koppalanpuroa länteen Kalliojärveen (180,3 metriä mpy).

Koppalanjärven vesitilavuus on 5 102 500 kuutiometriä. Runsas kymmenesosa vesitilavuudesta on vähintään kuuden metrin syvyydessä.

Koppalanjärvi (04.762.1.010) kuuluu Polvijärven valuma-alueeseen (04.762), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Kajoonjärven valuma-alue (04.76) ja ensimmäinen on Juojärven reitin valuma-alue (04.7). Koppalanjärvi on Polvijärven valuma-alueen toiseksi laajin vakavesi, laajin on Polvijärvi ja kolmanneksi laajin on Kalliojärvi. Polvijärven valuma-alueeseen kuuluu 35 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Koppalanjärvi, vakavesi, Juuka
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 3.5.2022.
3. ↑  Koppalanjärvi. Järviwiki. Viitattu 3.5.2022.
4. ↑  Polvijärven valuma-alue (04.762). Järviwiki. Viitattu 3.5.2022.
**Lakshmana** (Sanskrit: लक्ष्मण) on sekä Raman veli että tämän läheinen ystävä, ja yksi Ramayanan sankareista.

Lakshmana on Shatrughnan kaksosveli, joka syntyi Ayodhyassa. Hänen äitinsä on Sumitra, Kosalan kuninkaan Dasarathan kolmas vaimo. Vaikka Lakshmanalla on kaksosveli, hän oli erityisen kiintynyt Ramaan, jotka olivat erottamattomia. 

Kun Rama meni naimisiin Sitan kanssa, Lakshmana avioitui tämän nuoremman sisaren kanssa.

Laksmana Ramayanassa
--------------------

Laksmana tunnetaan suuresta lojaalisuudestaan, rakkaudestaan ja sitoutumisestaan Ramaan, niin vastoinkäymisten kuin ilojenkin aikana. Hänet tunnetaan suurena sotilaana, joka ei koskaan epäröi palvella veljeään. Lakshman tappoi Indrajitin, joka oli Ravanan poika.Lakshmana palvelee Ramaa ja Sitaa erityisesti heidän pakomatkansa aikana, rakentaen heille kotia metsään ja vartioiden heitä öisin, sekä seuraten heitä pitkille väsyttäville vaelluksille ja yksinäiseen elämään valittamatta koskaan tai huolehtimatta omista tarpeistaan.

Kerran Raman ollessa pyydystämässä kultaista peuraa Sitalle, Lakshmana jää vahtimaan Sitaa. Demonikuningas Ravana kuitenkin onnistuu uskottelemaan Sitalla ja sitä kautta Lakshmanalle että Rama on vaikeuksissa, jolloin Lakshmana lähtee pelastamaan Ramaa. Sita jää mökkiin yksin, ja Lakshmana piirtää mökin ympärille taikavoimillaan Lakshmanan kehän, jonka yli kukaan ei voi kuolematta astua Sitaa uhkaamaan. Ravana onnistuu kuitenkin houkuttelemaan hyväuskoisen Sitan pois alueelta, ja täten onnistuu kidnappaamaan hänet.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Lakshmana**.
* Ramayana (englanniksi)
* Ramayan of Valmiki (englanniksi)

**Hindulaiset jumalat**
**Miespuoliset**: Trimurti (Brahma | Vishnu | Shiva) | Rama | Krishna | Ganesha | Indra | Hanuman | Surya | Lakshmana

**Naispuoliset**: Tridevi (Sarasvati | Lakshmi | Parvati) | Gayatri | Durga | Devi | Sita | Radha | Kali | Shakti | (muita)
Kopiopuristin, Nordean pankkimuseo, Helsinki.
Kopiokirjan aukeama, jossa kopiopuristimella jäljennettyjä kirjeitä. Oikeanpuoleinen kirje kuultaa silkkipaperin läpi, vasemmanpuoleinen näkyy peilikuvana. Kansalliskirjasto, Helsinki.
**Kopiopuristin**, myös **jäljennyspainin**, on mekaaninen ruuvipuristin, jolla 1800-luvun loppupuolella erilaisissa toimistoissa, pankeissa, kauppahuoneiden konttoreissa ja lehtien toimituksissa valmistettiin jäljennöksiä lähtevästä kirjeenvaihdosta. James Watt oli hakenut patentin keksimälleen laitteelle jo 1780.

Toimintaperiaate
----------------

Kopiomusteella kirjoitettu kirje asetettiin kopiokirjan kostutettua silkkipaperista sivua vasten, jotka suojattiin vielä molemmin puolin vahapapereilla. Kopiokirja asetettiin puristimeen kahden metallilevyn väliin, jotka puristettiin yhteen kammesta kierreruuvia pyörittäen. Paineen vaikutuksesta kostunutta mustetta tarttui tällöin kopioitavasta kirjeestä silkkipaperiin muodostaen alkuperäiskirjoituksen peilikuvan. Ohuen silkkipaperin läpikuultavuuden vuoksi teksti oli luettavissa sivun kääntöpuolelta. Myös kirjoituskoneen kirjoitusta oli mahdollista jäljentää samalla menetelmällä.

Päivän aikana kirjoitetut kirjeet olivat tavallisesti yön yli puristimessa kopiokirjan välissä. Monissa toimistoissa kopiopuristimia käytettiin pitkälle 1900-luvun alkuun, kunnes uudet monistusmenetelmät ja yksinkertaiset kopiokoneet korvasivat ne.

Lähteet
-------

1. ↑   Artikkeli *Jäljennyspainin*, Tietosanakirja 3. osa, Tietosanakirja-osakeyhtiö, 1911, palsta 1577.
2. ↑  Artikkeli *Kopiepress*, Nordisk familjebok – Konversationslexikon och realencyklopedi 14. bandet, Nordisk familjeboks förlag, 1911, palsta 968

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: de:Kopierpresse
Remien lyöttämiä kultakolikoita.
**Remit** (lat. *Remi*) olivat belgeihin kuulunut kelttiläinen heimo, joka asui Gallia Belgicassa Seinen varrella. Remien pääkaupunki oli Durocortorum, nykyinen Reims. Svessionit olivat remien naapureita ja liittolaissuhteessa heihin.

Gallian sodan alkaessa vuonna 58 eaa. heedut ja sekveenit olivat Gallian johtavia kansoja. Roomalaiset kuitenkin löivät sekveenit ja remit nousivat sekveenien tilalle, ja heihin liittyi useita heimoja, jotka eivät pitäneet heedujen johtoasemasta. Jopa vaikutusvaltaiset karnuutit liittoutuivat remien kanssa.

Kun belgit ryhtyivät vuonna 57 eaa. keräämään joukkoja hyökätäkseen Caesarin johtamia roomalaisia vastaan, pettivät remit maanmiehensä. Remit lupasivat Rooman prokonsulille viljaa, panttivankeja sekä apua taistelussa belgejä ja germaaneja vastaan. Remit eivät myöskään osallistuneet vuonna 52 eaa. Bibractessa pidettyyn Gallian kansojen kokoukseen, jossa sovittiin joukkojen lähettämisestä Vercingetorixin avuksi Alesian taisteluun.

Pliniuksen mukaan remit saivat foederatuksen eli Rooman liittolaisen aseman, ja Strabonin mukaan roomalaiset suosivat remejä. Remien pääkaupungissa Durocortorumissa oli roomalaisten kuvernöörien väliaikainen virka-asunto.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  William Smith: REMI *Dictionary of Greek and Roman Geography (1854)*. Perseus Digital Library. Viitattu 13.6.2020. (englanniksi)
**Murli Deora** (10. tammikuuta 1937 – 24. marraskuuta 2014) oli intialainen liikemies ja poliitikko, joka toimi maansa yritysministerinä vuonna 2011, öljyministerinä 2006–2011 ja Mumbain pormestarina 1977–1978.

Deoran poliittinen ura alkoi kunnanvaltuutettuna Mumbaissa vuonna 1968. Hän toimi tehtävässä kymmenen vuotta, jonka aikana hänestä tuli Mumbain pormestari 1977–1978. Ura Mumbain paikallispolitiikassa päättyi, kun hän siirtyi Maharashtran osavaltioparlamentin ylähuoneen lainsäätäjäksi vuonna 1982. Lok Sabhaan hän siirtyi vuonna 1985. 1970-luvulla hän sai kongressipuolueelta tehtäväkseen johtaa puolueen toimintaa Maharashtran alueella. Hänen tuli myös ylläpitää puolueen suhteita Mumbain liikemaailman rikkaiden piireihin.

Deora lopetti tehtävänsä kongressipuolueen Maharashtran osaston johtajana vuonna 2003 oltuaan virassa yli 20 vuotta. Vuonna 2006 pääministeri Manmohan Singh teki hänestä öljyministerin vaikka kriitikot paheksuivatkin Deoran läheisiä yhteyksiä vaikutusvaltaisiin liikemaailman sukuihin. Vuonna 2011 julkitulleen raportin mukaan öljyministerinä hän suosi suuria öljy-yhtiöitä. Kun hänen kautensa öljyministerinä päättyi hän oli pisimpään palvellut öljyministeri. Hänet siirrettiin yritysministeriksi, jona hän toimi vuonna 2011. Hänen kolmas kautensa parlamentin ylähuoneessa keskeytyi hänen kuollessaan vuonna 2014.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Murli Deora: The longest serving Petroleum Minister *The Hindu*.  24.11.2014. Viitattu 24.12.2019.
2. 1 2  Bhatia, Sidharth: Murli Deora was a bridge between the Congress and Mumbai's corporate world *Scroll*.  24.11.2014. Viitattu 24.12.2019.
3. ↑  Nayyar, Dhiraj; Bamzai, Sandeep: Murli Deora favoured gas majors as oil minister, says CAG report *India Today*.  17.6.2011. Viitattu 24.12.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Murli Deora** Wikimedia Commonsissa
*Hakusana "E105" ohjaa tänne. E105 on myös atsoväri Nopea keltainen AB.*

**E105** eli **Eurooppatie 105** on Norjan Kirkkoniemen ja Ukrainassa Krimin niemimaalla sijaitsevan Jaltan välinen eurooppatie. Tien pituus on 3 770 kilometriä. Tieosuus Murmanskista Pietariin kulkee Venäjän M18-valtatien ("Kuola") reittiä, Pietarista Moskovaan M10- ja tästä edelleen M2-valtatietä. Ukrainassa eurooppatie yhtyy kansallisiin M20- ja M18-valtateihin.

Reitti
------

Kirkkoniemi – Murmansk – Kantalahti – Petroskoi – Pietari – Novgorod – Valdai – Vyšni Volotšok – Tver – Moskova – Tula – Orjol – Belgorod – Harkova – Zaporižžja – Simferopol – Alušta – Jalta

Kuvia
-----

* Kirkkoniemi, NorjaKirkkoniemi, Norja
* Norjan ja Venäjän välinen rajanylityspaikkaNorjan ja Venäjän välinen rajanylityspaikka
* MKAD-kehätie MoskovassaMKAD-kehätie Moskovassa
* Jalta, UkrainaJalta, Ukraina

Lähteet
-------

1. ↑  European Agreement on Main International Traffic Arteries (ARG), pdf, 2008, United Nations, Economic Commission for Europe, Inland transport committee, unece.org, viitattu 22.7.2014, (englanniksi)
2. ↑  Je. L. Makarevitš (redaktor): *Atlas avtomobilnyh dorog. Zapadnaja Jevropa. Strany Baltii, Rossija, Belarus, Ukraina, Moldova* 1:500 000. Minsk, Valko-Venäjä: Izdatelstvo Jansejan, 2005.  ISBN 985-6501-12-1.  (venäjäksi)

Eurooppatiet
E1 | E3 | E4 | E5 | E6 | E7 | E8 | E9 | E10 | E11 | E12 | E13 | E14 | E15 | E16 | E17 | E18 | E19 | E20 | E21 | E22 | E23 | E24 | E25 | E26 | E27 | E28 | E29 | E30 | E31 | E32 | E33 | E34 | E35 | E36 | E37 | E38 | E39 | E40 | E41 | E42 | E43 | E44 | E45 | E46 | E47 | E48 | E49 | E50 | E51 | E52 | E53 | E54 | E55 | E56 | E57 | E58 | E59 | E60 | E61 | E62 | E63 | E64 | E65 | E66 | E67 | E68 | E69 | E70 | E71 | E72 | E73 | E74 | E75 | E76 | E77 | E78 | E79 | E80 | E81 | E82 | E83 | E84 | E85 | E86 | E87 | E88 | E89 | E90 | E91 | E92 | E94 | E95 | E96 | E97 | E98 | E99 | E101 | E105 | E115 | E117 | E119 | E121 | E123 | E125 | E127 | E136 | E271 | E551 | E844
Nea Kontio vihreiden puoluekokouksessa 2008.
**Nea Kontio** (s. 1953) on suomalainen uskonnonopettaja ja poliitikko.

Kontio oli vihreiden edustaja Lahden kaupunginvaltuustossa vuodet 1985–2000. Hän on ollut perustamassa Lahden Vihreitä.

Vuodesta 1984 Kontio on taistellut Lahden Karjusaaren lehmuslehdon suojelemiseksi. Vuonna 2003 hän oli mukana yhdessä muiden luonnonsuojelijoiden kanssa maalaamassa puita ja kiviä punamultamaalilla Villikarju-luonnonsuojeluryhmän järjestämässä tempauksessa. Kontio tuomittiin Lahden käräjäoikeudessa vahingonteosta sakkoihin. Hänet määrättiin maksamaan vahingonkorvauksia yksityisille maanomistajille ja Lahden kaupungille. Sakkorangaistusta korotti se, että hän jatkoi maalaamista vielä toisenakin päivänä.

Lahden Vihreät erotti Kontion jäsenyydestä alkuvuodesta 2004. Kunnallisvaaleissa 2004 Kontio valittiin Lahden kaupunginvaltuustoon Vaihtoehtoväen listoilta. Hän muodosti oman, yhden jäsenen valtuustoryhmänsä, kun Lahden vihreistä irronneessa Wellamo-valtuustoryhmässä olleet vihreät eivät ottaneet häntä kunnallisvaalilistalle. Asia koski pääasiassa Lahden alueelle suunniteltua logistiikkakeskusta. Vaaleissa 2008 Kontio oli vaihtoehtoväen ehdokas, mutta putosi valtuustosta.

Ammatiltaan Kontio on uskonnonopettaja ja pappi. Kontio oli töissä Lahden yhteiskoulussa ja erosi virastaan, koska ei pitänyt koulun työhengestä. Myöhemmin hän on moittinut koulua ja kritisoinut siitä Etelä-Suomen Sanomien yleisön osastolla. Kirjoituksissaan hän on esimerkiksi väittänyt koulun suosivan tyttöoppilaita, jotka omistautuvat täysin koulutyölle ja saavat täydellisiä numeroita ja uskaltavat protestoida opettajien tahtoa vain kehittämällä itselleen syömishäiriön.

Katso myös
----------

* Salpausselän luonnonystävät

Lähteet
-------

1. ↑  Päijät-Häme pääomatulojen mukaan Yle.fi.  Arkistoitu 3.2.2014. Viitattu 3.2.2011.
2. 1 2 3 4 5  Honkonen, Juha: Aktivistipappi taistelee lehmuksista.  *Helsingin Sanomat*, 31.8.2004. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 15.4.2014.
3. ↑  Ruokolainen, Ina: Lahti siirtyi vasemmistovaltaan.  *Helsingin Sanomat*, 21.10.1992. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 15.4.2014.
4. ↑  Törmä, Jouko: Kunnallisvaalit 2000 – Kymmenen kaupungin valtuutetut.  *Helsingin Sanomat*, 24.10.2000. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 15.4.2014.
5. 1 2  Lahtelaisvaltuutetun sakot jäivät voimaan.  *Helsingin Sanomat*, 11.11.2004. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 15.4.2014.
6. ↑  Etelä-Suomen Sanomat[vanhentunut linkki]
7. ↑  Ehdokkaiden äänet – Lahti *Vaalit*.  31.10.2008. Viitattu 15.4.2014.
8. ↑  Valitut ehdokkaat Lahti *Vaalit*.  17.11.2008. Viitattu 15.4.2014.
9. ↑  Kannaksen yläkoulu kuoli pois. (Yleisönosastokirjoitus) *ESS*, helmikuu 2008.

Aiheesta muualla
----------------

* Poliisi poisti mielenosoittajan kisa-alueelta Etelä-Suomen Sanomat
**Cynthia Lauren Tewes** (s. 26. lokakuuta 1953 Braddock, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen näyttelijätär. 

Tewes näytteli risteilyemäntä Julie McCoyta suositussa televisiosarjassa *Lemmenlaiva*, josta hän sai parhaan naissivuosan Golden Globe -ehdokkuuden vuonna 1982. Tewes oli mukana sarjan alusta vuoteen 1984 asti, jolloin hänet poistettiin sarjasta kokaiiniriippuvuuden takia. Hän onnistui lopettamaan kokaiinin käytön ennen sarjan päättymistä vuonna 1987.  Hän pääsi vielä kerran Julie McCoyn rooliin *Lemmenlaiva – uudet tuulet -*sarjan myötä vuonna 1998.

Lähteet
-------

1. ↑  Kiviniemi, Kirsikka: Lauren Tewes: "Huumeleima vainoaa ikuisesti"  20. lokakuuta 2014. Ilta-Sanomat.  Arkistoitu 23.10.2014. Viitattu 21. lokakuuta 2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Lauren Tewes Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |

 |
Zoodóchos Pigí  
Ζωοδόχος Πηγή

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
38°06′56″N, 22°59′34″E, Loutráki-Perachóra-Ágioi TheódoroiKorinthia, PeloponnesosKreikka |
| Saariryhmä | 
Alkyonidiensaaret |
| Vesialue | 
Korintinlahti |
| Merialue | 
Joonianmeri, Välimeri |
| Pinta-ala | 
0,71 km² |

Väestö| Asukasluku | 
0 |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Zoodóchos Pigí** (kreik. Ζωοδόχος Πηγή) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Alkyonidiensaariin ja sijaitsee Korintinlahden itäosassa. Saaren pinta-ala on noin 0,71 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Zoodóchos Pigí kuuluu Loutráki-Perachóra-Ágioi Theódoroin kuntaan, Korinthian alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen.

Zoodóchos Pigí on Alkyonidiensaarista suurin. Saaren nimi on peräisin siellä olevasta Elävöittävän lähteen luostarista (*Moní Zoodóchou Pigís*). Luostari on ollut asumaton Korintinlahden vuoden 1981 maanjäristyksistä lähtien, mutta sitä on kunnostettu tämän jälkeenkin.

Zoodóchos Pigín luoteispuolella sijaitsee Daskalión saari ja itäpuolella Glaronísin ja Prasonísin saaret.

Lähteet
-------

1. ↑  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 25.12.2013. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. ↑  Αποκάλυψη: Πωλούνται οι Αλκυονίδες Νήσοι στο Λουτράκι! *Loutraki365*.  10.9.2019. Viitattu 4.10.2021.
Janet Ågren Carinin paronittaren rooliasussa vuonna 1975.
**Janet Ågren** (s. 6. huhtikuuta 1949 Landskrona, Ruotsi) on entinen ruotsalainen näyttelijä, joka esiintyi enimmäkseen italialaisissa eksploitaatioelokuvissa. Hän teki nuoruudessaan mallintöitä Roomassa ja kävi Alessandro Fersenin näyttelijäkoulua. Vuonna 1972 hän näytteli pienissä rooleissa Michael Cainen tähdittämässä elokuvassa *Pulp* ja Billy Wilderin ohjaamassa elokuvassa *Avanti!*, jonka pääosaa esitti Jack Lemmon. Samana vuonna Ågren näytteli myös Ettore Scolan komediassa *La più bella serata della mia vita*.

Ågren esiintyi uransa aikana yhteensä 57 elokuvassa, joista tunnetumpia ovat *City of the Living Dead* (1980), *Red Sonja* (1985) ja Bud Spencerin komediaelokuva *Konnat kehään* (1986). Vuonna 1975 hän näytteli pääosaa Rai-televisioyhtiön tuottamassa minisarjassa *Carinin paronittaren katkera kohtalo*, joka on esitetty myös Suomen televisiossa (MTV). Italiassa sarja saavutti miljoonayleisön, ja siitä tehtiin uusversio vuonna 2007, jolloin pääosan esitti Vittoria Puccini. Sarja perustuu 1500-luvulla eläneen paronitar Laura Lanzan murhamysteeriin, mutta käsikirjoituksessa tapahtumat on siirretty 1800-luvun alkuun.

1990-luvulla Ågren muutti Yhdysvaltoihin, jossa hän on työskennellyt sisustusarkkitehtina ja tekstiilitaiteilijana.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Björck, Joakim: Borstahustjejen som blev filmstjärna i Italien *Helsingborgs Dagblad*.  12.8.2007. Viitattu 16.3.2017. (ruotsiksi)
2. ↑  Tv-ohjelmasivu (s. 19). Etelä-Suomen Sanomat. 19.5.1979. (digi.kansalliskirjasto.fi)

Aiheesta muualla
----------------

* Janet Ågren Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Janet Louise Yellen** (s. 13. elokuuta 1946 Brooklyn, New York) on yhdysvaltalainen taloustieteilijä, jonka Joe Biden nimitti Yhdysvaltain valtiovarainministeriksi kautensa alkaessa tammikuussa 2021. Hän aloitti nelivuotiskauden Yhdysvaltain keskuspankin pääjohtajana 3. helmikuuta 2014. Yellen toimi aiemmin keskuspankin johtokunnan varapuheenjohtajana. Yellenin kausi jäi verrattain lyhyeksi, kun presidentti Trump siirsi Yellenin syrjään keskuspankin pääjohtajan tehtävästä marraskuussa 2017 ja Trump nimitti tilalle oman valintansa: Jerome Powellin. Yellenin kausi päättyi virallisesti helmikuussa 2018.*lähde?*

Nuoruus ja opinnot
------------------

Janet Yellen syntyi juutalaiseen perheeseen. Hän suoritti taloustieteen kandidaatin (B.A.) tutkinnon Brownin yliopistossa vuonna 1967 ja väitteli tohtoriksi (PhD) Yalen yliopistossa 1971. Vuosina 1971–1976 hän oli apulaisprofessori Harvardin yliopistossa ja työskenteli 1977–1978 Yhdysvaltain keskuspankissa ekonomistina. Vuosina 1978–1980 Yellen luennoi London School of Economicsissa ja aloitti vuonna 1980 Berkeleyn yliopistossa. Hänen erityisalojaan ovat makrotaloustiede ja työttömyyden mekanismit.

Yksityiselämä
-------------

Yellenin puoliso on taloustieteilijä George Akerlof, joka sai vuonna 2001 Nobelin taloustieteen palkinnon. He tapasivat kummankin työskennellessä Yhdysvaltain keskuspankissa vuonna 1977 ja avioituivat seuraavana vuonna. Heillä on yksi lapsi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Janet Yellen Fast Facts  25.8.2015. CNN. Viitattu 27.9.2015. (englanniksi)
2. 1 2  Varpu Kiviranta: Senaatti hyväksyi Janet Yellenin keskuspankin johtoon *Yle Uutiset*.  7.1.2014. Viitattu 27.9.2015.
3. ↑  Trump syrjäytti Obaman valinnan keskuspankki Fedin johdosta *Karjalainen*.  2.11.2017.  Arkistoitu 7.11.2017. Viitattu 2.11.2017.
4. ↑  World Jewish Congress *www.worldjewishcongress.org*. Viitattu 17.12.2015. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Janet Yellen** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Ben Bernanke** | **Yhdysvaltojen keskuspankin pääjohtaja**2014–2018 | Seuraaja:**Jerome Powell** |


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Japani
* Tšekki
* Korea
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii
* Mathematics Genealogy Project
* Scopus

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Prescott** on lähes 4 300 asukkaan historiallinen kaupunki Ontarion provinssissa Kanadassa. Se sijaitsee Saint Lawrence -joen pohjoisrannalla, noin 18 kilometriä Brockvillen kaupungista itään.

Englannin kuningas Yrjö III luovutti Prescottia ympäröivät maat 1787 majuri Edwar Jessupille, joka perusti sinne kylän 1810. Kylä nimettiin brittien kenraalikuvernöörinä vuosina 1797–1807 toimineen Robert Prescottin mukaan, ja sinne muutti Yhdysvalloista paenneita lojalisteja. Vuoden 1812 sodan aikana kylään rakennettiin Fort Wellingtonin linnake suojelemaan Kanadan rajaa ja Saint Lawrence -jokea amerikkalaisten ja ranskalaisten hyökkäyksiltä. Prescott sai kaupunkioikeudet 1834, ja sieltä rakennettiin rautatie Bytowniin eli nykyiseen Ottawaan 1854.

Lähteet
-------

1. ↑  Census Profile Statistics Canada. Viitattu 19.6.2014. (englanniksi)
2. 1 2  Morrison, K. L.: Prescott *The Canadian Encyclopedia*. Historica-Dominion.  Arkistoitu 8.5.2006. Viitattu 1.12.2010. (englanniksi)
3. 1 2 3  Our Heritage *Town of Prescott*. Historica-Dominion.  Arkistoitu 20.1.2011. Viitattu 1.12.2010. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Prescott (Ontario)** Wikimedia Commonsissa

* Town of Prescott
**Kopila** on kylä Somerniemellä Somerolla. Kylä sijaitsee seututien 280 varrella ja sen lähimpiä naapurikyliä Somerniemellä ovat Oinasjärvi lännessä ja Viuvala idässä. Etelässä kylä rajoittuu Nummen Leppäkorven kylään ja kaakkoiskulmastaan myös Pusulan Marttilan kylään. Vuoden 2010 lopussa kylässä oli 78 asukasta, mikä teki siitä asukasluvultaan Someron 47 varsinaisesta kylästä 28:nneksi suurimman.

Yhdessä Somerniemen Oinasjärven, Jakkulan ja Viuvalan kanssa Kopila on yksi Karjaanjoen vesistöön kuuluvan Oinasjärven rantakylistä. Kylän itärajana Somerniemen Viuvalan kylää vastaan on Oinasjärvestä alkava ja Nummen Pitkäjärveen Lohjalla laskeva Pitkiönjoki. Pitkiönjoen varressa sijaitseva 12 metriä korkea siirtolohkare Pitkäpaasi on rajakivenä Someroon nykyisin kuuluvien Somerniemen Viuvalan ja Kopilan sekä Lohjaan nykyisin kuuluvien Nummen Leppäkorven ja Pusulan Marttilan välillä.

Historiallisesti Kopilan kylä on ollut samaa jakokuntaa viereisen Oinasjärven kylän kanssa ja kylän vanha tontti on sijainnut lähellä Oinasjärven rantaa. Vuoteen 1543 Kopila oli yksinäistalo, mutta jaettiin sitten kahtia. 1650-luvulla kylän taloista muodostettiin Kopilan kartano. Kopilan kylän vanhalla kylätontilla sijaitseva, 1840-1860-lukujen välillä rakennettu Kopilan kartanon päärakennus on rakennus- ja kulttuurihistoriallisesti merkittävä.

Lähteet
-------

* Lehtonen, Kaarin: *Someron ja Somerniemen kulttuurimaisema ja vanha rakennuskanta*. Turku: Turun maakuntamuseo, 1990. ISBN 951-9125-77-9.

### Viitteet

1. 1 2  Lehtonen 1990: 505.
2. 1 2  Perinne- ja kulttuurimaisemia, muinaismuistoja Someron kaupunki.  Arkistoitu 28.9.2013. Viitattu 8.9.2013.
3. ↑  Kaipainen, Sauli: Somero on 48 kylän muodostama kaupunki.  *Somero*, 10.6.2011, 86. vsk, nro 43, s. 17.
4. ↑  *Peruskartta* 1:20 000. 2024 07 Somerniemi.  Helsinki: Maanmittaushallitus, 1980.
5. ↑  Lehtonen 1990: 96-97.
6. ↑  Lehtonen 1990: 99-100.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Somero |
| --- |
|  |
| Taajamat | 
* Someron keskustaajama

 |
|  |
| Rekisterikyliä Somerolla | 
* Harju
* Hirsjärvi
* Häntälä
* Härkälä
* Ihamäki
* Jaatila
* Joensuu
* Jurvala
* Kerkola
* Kimala
* Kivisoja
* Kultela
* Kärilä
* Lahti
* Lammi
* Lautela
* Ollila
* Pajula
* Paltta
* Pappila
* Pitkäjärvi
* Pusula
* Pyöli
* Rautela
* Ruunala
* Ryhtä
* Saarentaka
* Sillanpää
* Sylvänä
* Syvänoja
* Talvisilta
* Terttilä
* Viluksela
* Ylenjoki

 |
|  |
| Kulmakuntia Somerolla | 
* Isoniittu
* Kauraketo
* Koisthuhta
* Laitiainen
* Lehtimäenkulma
* Palojoki
* Uusi-Kaskisto

 |
|  |
| Rekisterikyliä Somerniemellä | 
* Härjänlahti
* Härjänoja
* Jakkula
* Kaskisto
* Keltiäinen
* Kopila
* Mäyrämäki
* Oinasjärvi
* Palikainen
* Salkola
* Suojoki
* Vesanoja
* Viuvala

 |

 |
**Janette Aarnio** (s. 2002) on suomalainen koripalloilija, pelipaikaltaan takamies.

Aarnio on Helsingin NMKY:n kasvatti. Hän voitti kaudella 2017–2018 Helsingin NMKY:n joukkueessa Suomen-mestaruuden sekä 16-vuotiaiden että 19-vuotiaiden tyttöjen sarjassa ja hänet valittiin molemmissa sarjoissa vuoden pelaajaksi. Kaudella 2018–2019 hän pelasi naisten Korisliigassa viisi ottelua runkosarjassa ja kaksi pudotuspeleissä esiintyen kentällä 20,5 minuuttia ja tehden ottelua kohden 6,4 pistettä, antaen 2,1 syöttöä ja ottaen 3,1 levypalloa.

Aarnio on pelannut Suomen 16-vuotiaiden maajoukkueessa 39 ottelua. Huhtikuussa 2019 hän oli Kreikassa voittamassa koululaisten maailmanmestaruutta Mäkelänrinteen lukion joukkueessa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Janette Aarnio (Korisliiga) *Basket.fi*. Suomen Koripalloliitto ry.. Viitattu 23.4.2019.
2. ↑  Janette Aarnio (Maajoukkue) *Basket.fi*. Suomen Koripalloliitto ry.. Viitattu 23.4.2019.
3. ↑  Mäkelänrinteen lukio juhli MM-kultaa – "Pelaajamme menevät vauhdilla eteenpäin" *Suomikoris*.  20.4.2019. Viitattu 23.4.2019.
**Nina Gavriljuk** (s. 13. huhtikuuta 1965 Leningrad) on maastohiihtäjä, joka edusti urallaan sekä Neuvostoliittoa että Venäjää.

Ura
---

Gavriljuk aloitti hiihtämisen vuonna 1976. *lähde?* Hänen ensimmäiset arvokilpailunsa olivat vuoden 1987 MM-hiihdot Oberstdorfissa, missä hän hiihti kultaa voittaneessa Neuvostoliiton viestijoukkueessa. Viestikultaa hän voitti myös 1988 Calgaryn olympialaisissa. 1989 Lahden MM-hiihdoissa hän ei hiihtänyt viestissä ja oli kymmenen kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa viides. Kolmannen arvokisaviestikultansa hän voitti 1993 Falunissa Venäjän joukkueessa. Samoissa kisoissa hän oli viidellä kilometrillä 15:s, takaa-ajossa seitsemäs ja 30 kilometrillä kahdeksas. 1994 Lillehammerin olympialaisissa hän voitti jälleen viestikultaa, saavutti lisäksi pronssia 15 kilometrillä, 5. sijan takaa-ajossa ja 11. sijan viidellä kilometrillä. 

1995 MM-kisoissa Thunder Bayssä Gavriljuk voitti jälleen viestimaailmanmestaruuden ja saavutti lisäksi hopeaa takaa-ajosta ja 5 kilometriltä. Lisäksi hän oli 15 ja 30 kilometrin kilpailuissa kuudes. Kaksi vuotta myöhemmin 1997 MM-hiihdoissa Trondheimissa hän voitti Venäjän joukkueessa jälleen viestin, ja saavutti pronssia takaa-ajosta, neljännen sijan 5 kilometriltä, viidennen sijan 15 kilometriltä ja 13. sijan 30 kilometriltä. 1998 Naganon olympialaisissa hän voitti jälleen viestistä kultaa, oli 5 kilometrillä neljäs ja takaa-ajossa seitsemäs. 1999 MM-kisoista Ramsausta hän voitti viestikultaa, tällä kertaa ankkurin roolissa, ja takaa-ajon hopeaa ja oli viidellä kilometrillä viides ja 15 kilometrillä seitsemäs. 2001 Lahden MM-kisoissa hän toi jälleen ankkurina Venäjän joukkueen viestivoittoon, oli sprintissä viides ja takaa-ajossa kahdeksas. 2002 Salt Lake Cityn olympialaisissa hän oli takaa-ajossa viides ja sprintissä 20:s, mutta muiden venäläishiihtäjien liian korkeiden hemoglobiiniarvojen vuoksi Venäjä ei päässyt osallistumaan viestiin. Viimeisimmiksi jääneissä arvokisoissaan 2003 Val di Fiemmen MM-hiihdoissa hän toi Venäjän joukkueen ankkurina viestipronssille ja saavutti lisäksi 30 kilometriltä kahdeksannen sijan ja oli takaa-ajossa 12:s. Kaikkiaan hänelle kertyi viesteistä arvokisavoittoja yhdeksän.

Maastohiihdon maailmancupissa Gavriljuk saavutti viisi osakilpailuvoittoa ja kaikkiaan 35 palkintopallisijoitusta. Parhaimmillaan hän oli maailmancupin loppupisteissä toinen, kaudella 1994–1995. Seuratasolla hän edusti Pietarin Dynamoa.

Lähteet
-------

1. ↑  Nina Gavriljuk Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
2. ↑  Siukonen, Markku: *Urheilun vuosikirja 23*, s. 178. Kustannus-Notariaatti Oy, 2002. ISBN 952-5106-16-0.
Prenzlauer Bergin sijainti Pankowin hallintoalueella (iso kuva) ja Pankowin hallintoalueen sijainti Berliinissä (pieni kuva)
Prenzlauer Bergin kartta
Näkymä Prenzlauer Bergistä
**Prenzlauer Berg** on kaupunginosa (saks. *Ortsteil*) Pankowin hallintoalueella (*Bezirk*) Saksan pääkaupungissa Berliinissä. Se on pinta-alaltaan 11 neliökilometrin suuruinen ja sen asukastiheys on 13 590 as./km². Vuoden 2011 lopussa kaupunginosan asukasluku oli 148 878.

Vuosina 1920–2000 Prenzlauer Berg oli paitsi kaupunginosa, myös oma hallintoalueensa. Vuonna 2001 Prenzlauer Bergin hallintoalue liitettiin Pankowin hallintoalueeseen, jonka alaisuudessa Prenzlauer Bergin kaupunginosa jatkaa.

Maantieto
---------

Prenzlauer Berg sijaitsee Berliinin keskustan koillispuolella. Prenzlauer Bergiä rajavaat kaupunginosat ovat lännessä Gesundbrunnen, lounaassa Mitte, etelässä Friedrichshain, kaakossa Fennpfuhl, koillisessa Weißensee ja pohjoisessa Pankow. Prenzlauer Bergin korkein kohta sijaitsee 91 metriä merenpinnan yläpuolella Volkspark Prenzlauer Bergissä.

Historia
--------

Varhaisin säilynyt maininta nimestä *Prenzlauer Berg* on vuodelta 1826. Aluetta alettiin kehittää 1800-luvun toisella puoliskolla James Hobrechtin vuonna 1862 laatiman kaupunkisuunnitelman, niin kutsutun Hobrechtin suunnitelman pohjalta. 

Entisessä Saksan demokraattisessa tasavallassa eli Itä-Saksassa aluetta asuttivat pääsääntöisesti intellektuellit, taiteilijat ja opiskelijat. Saksan jälleenyhdistyttyä Prenzlauer Bergin rakennuskanta on suurimmaksi osaksi kunnostettu ja asuntojen arvo alueella on noussut.

Väestö
------

Asukkaista ulkomaalaisia on noin 11,1 prosenttia. Suurimmat ulkomaalaisryhmät ovat ranskalaiset, italialaiset, yhdysvaltalaiset, britit, espanjalaiset ja tanskalaiset.

Lähteet
-------

1. ↑  Einwohnerinnen und Einwohner am Ort der Hauptwohnung in Berlin am 31.12.2011 nach Ortsteilen und Altersgruppen (PDF) Amt für Statistik Berlin-Brandenburg. Viitattu 4.6.2012. (saksaksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Prenzlauer Berg**.
**President** oli Englannin tasavallan laivaston vuonna 1650 vesillelaskettu 44-tykkinen neljännen luokan linjalaiva.

Valmistus
---------

Alus tilattiin huhtikuussa 1649 Deptforsdin telakalta, jossa rakennustöistä vastasi Peter Pett vanhempi. Se laskettiin vesille 9. huhtikuuta 1650. Valmistuskustannukset olivat 3 378 puntaa ja 15 shillinkiä.

Palvelus
--------

Alus otettiin palvelukseen 1650 länsirannikon suojaksi päällikkönään Anthony Young, joka oli tehtävässä vuoteen 1652. Ensimmäisessä Englannin-Hollannin sodassa alus osallistui 19. toukokuuta 1652 Doverin taisteluun.

Kuningasvallan palautuksen yhteydessä alus nimettiin 1660 *HMS Bonaventureksi*. Aluksen runkoa laajennettiin 1663, ja 1677 aluksen tykkien lukumäärä nostettiin 48:aan. Alus rakennettiin uudelleen 1683 ja laskettiin vesille 40-tykkisenä neljännen luokan linjalaivana. Alus rakennettiin toisen kerran uudelleen 1699 Woolwichin telakalla ja laskettiin vesille 46-54 tykkisenä neljännen luokan linjalaivana. Kolmas uudelleen rakentaminen toteutettiin osana vuoden 1706 hankintoja (engl. *1706 Establishment*), jolloin se laskettiin vesille 19. syyskuuta 1711 Chathamin telakalta 50-tykkisenä fregattina.

Alus nimettiin 1715 *HMS Argylliksi*. Se määrättiin 27. tammikuuta 1720 purettavaksi Woolwichissa ennen neljättä uudelleen rakentamista. Alus laskettiin vesille 5. heinäkuuta 1722 osana vuoden 1719 hankintoja (engl. *1719 Establishment*). Alus oli kotivesillä ja Atlantilla osallistuen muun muassa Itävallan perimyssotaan. Alus valtasi 1714 espanjalaisia rannikkoaluksia ja vapautti kahden muun sotalaivan avustamana viisi vallattua brittiläistä alusta Luoteis-Espanjan rannikolta.

Alus saapui vuonna 1745 Britteinsaarille saattuetta suojaten ja poistettiin palveluksesta 1746. Sotatoimien päättyessä 1748 alus hinattiin Harwichiin, jossa se upotettiin aallonmurtajaksi.

Lähteet
-------

* Winfield, Rif: *British Warships in the Age of Sail 1603–1714 – Design, Construction, Careers and Fates*. Barnsley: Seaforth Publishing, 2009. ISBN 978-1-84832-040-6. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  Winfield, Rif s. 94
**Tienamysiini** (C11H16SN2O4) on β-laktaameihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdisteellä on antibioottisia ominaisuuksia, mutta se ei sovellu käytettäväksi lääkkeenä epästabiiliutensa vuoksi. Tienamysiinin rakenne on kuitenkin perusta karbapeneemiantibiooteille.

Ominaisuudet ja esiintyminen luonnossa
--------------------------------------

Huoneenlämpötilassa tienamysiini on väritöntä tai valkoista kiteistä ainetta. Se on hygroskooppista eli imee kosteutta. Tienamysiinin eristivät Merckin tutkijat vuonna 1974 *Streptomyces cattleya*-bakteerin kasvatusliemestä. Tienamysiinin rakenne koostuu laktaamirenkaasta, johon on kiinnittynyt hydroksietyyliryhmä. Laktaamirengas on myös fuusioitunut tyydyttymättömän viisiatomisen renkaan kanssa. Tienamysiini on optisesti aktiivista ja sen ominaiskiertokyky vesiliuoksessa on +82,7. Yhdiste liukenee veteen ja vähäisessä määrin metanoliin. Tienamysiini on suhteellisen epästabiili ja on vesiliuoksessa stabiili ainoastaan pH-alueella 2–5 ja suhteellisen laimeina liuoksina. Tienamysiinillä on antibioottisia ominaisuuksia ja se tehoaa niin grampositiivisiin kuin gramnegatiivisiin bakteereihin. Se on myös resistentti useiden bakteerien laktamaasientsyymeille ja tämä johtuu laktaamirenkaaseen liittyneestä hydroksietyyliryhmästä.

Biosynteesi ja synteesi
-----------------------

*Streptomyces cattleya*-bakteeri biosyntetisoi tienamysiinin fuusioituneen β-laktaamirenkaan glutamiini- ja etikkahapoista, rikkiä sisältävä kysteinyyliamiini sivuketju on peräisin kysteiiniaminohaposta ja hydroksyylietyyliryhmä on peräisin metioniiniaminohaposta. Koska tienamysiinin rakenne on suhteellisen epästabiili ja yhdiste liukenee huonosti orgaanisiin liuottimiin, on sen eristäminen sitä tuottavan bakteerin kasvatusliemestä uuton avulla vaikeaa. Yhdisteen valmistamiseen on pyritty kehittämään kemiallisia synteesejä, joita on niin raseemisen seoksen muodostavia kuin enantiopuhtaita kokonaissynteesejä.

Lähteet
-------

1. ↑  Thienamycin – Substance summary *PubChem*. NCBI. Viitattu 27.12.2017.
2. ↑  Budavari, Susan (päätoim.): *Merck Index*, s. 1589. 12th Edition. Merck & Co. 1996. ISBN 0911910-12-3. (englanniksi)
3. 1 2  Robert Southgate & Neal F. Osborne: *Carbapenems and Penems, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 27.12.2017 (englanniksi)
4. ↑  Walter Cabri,Romano Di Fabio: *From Bench to Market*, s. 48–67. Oxford University Press, 2000. ISBN 9780198503835. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 27.12.2017). (englanniksi)
5. 1 2  Raymond Cooper,George Nicola: *Natural Products Chemistry*, s. 105. Oxford University Press, 2014. ISBN 9780198503835. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 27.12.2017). (englanniksi)
6. 1 2  Bernd Schaefer: *Natural Products in the Chemical Industry*, s. 249–252. Springer, 2015. ISBN 978-3-642-54460-6. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 27.12.2017). (englanniksi)
**Merkonomilakki** on merkonomien ammattilakki. Se on Suomen kaikista ammattilakeista toiseksi vanhin, teekkarilakin jälkeen. Sen historia juontaa Raahen Porvari- ja Kauppakouluun. Vuonna 1893 siellä toimi oppilaskunta, jolla oli tapana kokoontua lauantaisin. Siellä oli konventin pöytäkirjaan kirjattu, että ammattilakin hankkimiseksi asetetaan komitea, jossa on mukana kolme naista ja kolme miestä. Oppilaskunta hyväksyi ehdotuksen 27. marraskuuta 1893, jonka seurauksena syntyi Suomen merkonomien hopeatupsuinen valkolakki ja ensimmäiset merkonomit lakitettiin keväällä 1894. Merkonomit kuitenkin hylkäsivät lakkisymbolinsa pitkäksi aikaa. Lakin perinne herätettiin kuitenkin takaisin henkiin 1980-luvun lopulla.

Merkonomilakin tunnistaa harmaasta reunuksesta ja harmaasta pitkästä tupsusta. Kokardina lakissa on kaupan ja hallinnon tunnus eli Merkurius-sauva.

On myös olemassa tähän saman koulutukseen, mutta sen alempaan tutkintoon (merkantti) kuuluva lakki, merkanttilakki, joka oli muuten samanlainen kuin merkonomilakki, mutta reunukselta ja tupsultaan vihreä. Merkanttitutkintoa ei ole enää tutkintouudistuksen jälkeen.

Lähteet
-------

* (Arkistoitu – Internet Archive)
**Nathalie von Siebenthal** (s. 30. syyskuuta 1993) on uransa vuonna 2019 lopettanut sveitsiläinen maastohiihtäjä, joka edusti Turbach-Bisseniä.

Von Siebenthal saavutti Almatyn alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2015 kultaa 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa ja pronssia 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän oli 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa kuudes, 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 22:s ja 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 23:s. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui yhdistelmäkilpailussa neljänneksi, 30 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 11:nneksi ja 10 kilometrin perinteisellä 30:nneksi sekä viestissä Sveitsin joukkueen kolmannen osuuden hiihtäjänä seitsemänneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän oli 10 kilometrin vapaalla ja 15 kilometrin yhdistelmähiihdossa kuudes, 30 kilometrin perinteisen tyylin yhteislähtökilpailussa 22:s sekä viestissä seitsemäs. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui 30 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa seitsemänneksi, 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 18:nneksi ja viestissä seitsemänneksi.

Maailmancupissa von Siebenthal kilpaili ensimmäisen kerran Davosissa joulukuussa 2013 sijoittuen 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 56:nneksi. Ensimmäisen maailmancupin pisteensä hän saavutti joulukuussa 2014 oltuaan Davosin 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 30:s. Tour de Skin kokonaiskilpailussa hän oli 2015 seitsemästoista ja 2016 viidestoista. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui maailmancupissa ensimmäisen kerran oltuaan seitsemäs Nové Měston 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa tammikuussa 2016. Tour de Skin 2016–2017 kokonaiskilpailussa hän sijoittui kahdeksanneksi. Tourin yksittäisellä etapilla hän sijoittui parhaimmillaan kuudenneksi. Joulukuussa 2017 von Siebenthal saavutti toistaiseksi parhaan sijoituksensa oltuaan Davosin 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa viides.

Maansa mestaruuskisoissa von Siebenthal saavutti kolme kultamitalia vuosina 2014–2016.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Nathalie von Siebenthal Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
2. ↑  "Pää ja kroppa eivät kestäneet" – Krista Pärmäkosken kilpakumppani lyö yllättäen sukset naulaan, ikää vain 26 vuotta *www.iltalehti.fi*. Viitattu 23.10.2019.
**Tiemestari** on kunnan liikenneväylien kunnossapitoyksikön esimiehenä toimiva viranhaltija. Aiemmin tiemestari oli valtionhallinnon virkamies, joka johti toimialueensa teiden kunnossapitotöitä.

Tiemestari 1960-luvulla
-----------------------

Tiemestari oli 1960-luvulla tie- ja vesirakennushallituksen alainen virkamies, joka huolehti toimialueensa eli tiepiirin maanteiden ja paikallisteiden kunnossapidon johtamisesta. Suomessa oli 1965 yhteensä 175 tiepiiriä, jotka olivat vanhemman tai nuoremman tiemestari hoidossa. Lisäksi 16 tiepiirissä oli ylimääräinen tiemestari. Jokaisessa tie- ja vesirakennuspiirissä toimi ylitiemestari, joka työskenteli kunnossapitopäällikkönä toimivan insinöörin alaisuudessa. Suomessa oli 1965 kaikkiaan 13 tie- ja vesirakennuspiiriä, joiden päällikkönä oli piiri-insinööri. Tiemestarin tehtävät oli lueteltu tie- ja vesirakennushallituksen 1948 julkistamassa tiemestarin ohjesäännössä. Koulutukseltaan tiemestarit olivat tavallisesti teknillisen koulun tienrakennuksen opintosuunnan suorittaneita rakennusmestareita.

Lähteet
-------

1. ↑  Tiemestari (Työpaikkailmoitus)  13.11.2015. Helsinki:  Rakennuslehti. Viitattu 1.7.2019.
2. ↑  *Nykysuomen sanakirja*. Hakusana tiemestari. Helsinki: WSOY, 1951–1961.
3. 1 2  *Uusi tietosanakirja*. Osa 21, palsta 36, hakusana tiemestari. Helsinki: Tietosanakirja oy, 1965.
4. ↑  *Uusi tietosanakirja*. Osa 21, palsta 27, hakusana tie- ja vesirakennushallinto. Helsinki: Tietosanakirja oy, 1965.
*Tämä artikkeli kertoo kolmiloikkaajasta. Nathan Douglas voi viitata myös edesmenneeseen elokuva-alan monitoimimieheen Nedrick Youngiin.*

**Nathan Douglas** (s. 4. joulukuuta 1982) on brittiläinen kolmiloikkaaja.

Hän osallistui vuonna 2004 Ateenan olympialaisiin, mutta jäi karsintaan. Seuraavana vuonna hän oli neljäs Madridin sisäratojen EM-kisoissa, mutta karsiutui Helsingin MM-kisoissa. Vuonna 2006 hän sijoittui Moskovan sisäratojen MM-kisoissa seitsemänneksi ja voitti hopeaa Göteborgin EM-kisoissa tuloksella 17,21 m. Seuraavana vuonna hän voitti jälleen hopeaa Birminghamin sisäratojen EM-kisoissa tuloksella 17,47 m. Vuonna 2008 hän osallistui Pekingin olympialaisiin, mutta ei selviytynyt loppukilpailuun. Berliinin MM-kisoissa 2009 ja Barcelonan EM-kisoissa 2010 hän oli kymmenes. Kansainyhteisön kisoissa hän sijoittui neljänneksi 2010 ja 11:nneksi 2014. Hän karsiutui loppukilpailusta Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016. Hän sijoittui 2018 Kansainyhteisön kisoissa viidenneksi ja Berliinin EM-kilpailuissa kuudenneksi. Glasgow'n EM-hallikilpailuissa 2019 hän sijoittui seitsemänneksi.

Hänen ennätyksensä on 10. heinäkuuta 2005 Manchesterissa hypätty 17,64 m. Sisäradoilla hän on hypännyt 17,47 m, 3. maaliskuuta 2007 Birminghamissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Nathan Douglas Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
**Akuutti myelooinen leukemia** (AML) on hematologinen syöpämuoto, jota tavataan erityisesti vanhemmalla väestöllä; suurin osa diagnooseista tehdään 60-70-vuotiaille henkilöille. AML:lle tunnusomaista on CD33-pinta-antigeeniä kantavien myeloidisten kantasolujen hallitsematon jakautuminen ja puutteellinen erilaistuminen.

Hoito ja ennuste
----------------

AML:n ensisijainen hoito tapahtuu sytostaatti- eli solunsalpaajalääkityksen avulla. Useimmiten hoidossa yhdistellään eri vaikutusmekanismeilla toimivia sytostaatteja, ja AML:n ensimmäisenä syöpänään sairastavilla hoitotulokset ovat varsin hyviä, sillä remissio (paraneminen, oireiden katoaminen ja veriarvojen normalisoituminen) saavutetaan n. 85 %:lla potilaista.
Osalla potilaista AML kuitenkin uusiutuu, eli myeloidisten prekursorisolujen hallitsematon jakautuminen ja sen aiheuttamat oireet alkavat myöhemmässä elämänvaiheessa uudelleen. Tällaisen ns. relapsoituneen AML:n hoitotulokset ovat olennaisesti heikompia kuin ensimmäisen vaiheen AML:n, ja etenkin vanhusväestössä remissio saavutetaan vain 20-40 %:lla sytostaattihoidetuista. Nuoremmilla henkilöillä relapsoituneen AML:n hoitotulokset ovat parempia mutta jäävät joka tapauksessa heikommiksi kuin ensimmäisellä hoitokerralla. Relapsoituneen AML:n hoidossa voidaan käyttää sytostaattien ohella biologisiin lääkkeisiin lukeutuvaa gemtutsumabi otsogamisiinia (kauppanimi Myelotarg), joka muodostuu CD33-pintaproteiiniin kohdennetusta vasta-aineesta ja siihen liitetystä kalikeamisiini-toksiinista. Kalikeamisiini olisi yksinään annosteltuna liian myrkyllinen elimistön muille soluille, mutta sen kiinnittäminen vasta-aineeseen kohdentaa vaikutuksen vain AML-soluille tunnusomaiseen CD33-proteiiniin, mikä vähentää olennaisesti hoidon haittavaikutuksia.

Katso myös
----------

* Leukemia
Suomen itsehallinnollisella Ahvenanmaan maakunnalla on myös oma päätieverkkonsa, jossa tiet on numeroitu osin päällekkäin Manner-Suomen kanssa. Ahvenanmaalla päätiestö on maakuntahallituksen vastuulla.

Tienumerointi koskee ainoastaan Ahvenanmaan pääsaarta ja siihen siltayhteydessä olevia saaria, joten ulkosaarilla olevia teitä ei numeroida näkyviin.

Päätiet
-------

Ahvenanmaan tieverkon rungon muodostavat päätiet (ruots. *huvudväg*), jotka on numeroitu numeroin 1–4. Nämä tiet on monessa suhteessa rinnastettavissa Suomen valtateihin: ne merkitään samalla tavalla valkoisella numerolla punaiselle pohjalle, ja ne lähtevät säteittäin Maarianhaminasta (päätie 4 tosin vasta Godbystä).

* Maarianhamina – Eckerö
* Maarianhamina – Prästö
* Maarianhamina – Långnäs
* Godby – Geta

Muut tiet
---------

Päätieverkostoa täydentävät myös Suomen maanteihin rinnastettavissa olevat tiet 10, 20, 30, 40 ja 50. Ne merkitään samalla tavalla kuin Manner-Suomen nykyiset yhdystiet eli valkoisella numerolla siniselle pohjalle.

* 10 Maarianhamina (Västra Utfarten)
* 20 Maarianhamina (Österleden)
* 30 Maarianhamina – Järsö (Västra Ytternäsvägen)
* 40 Jomala – Hammarland (Emkarbyvägen)
* 50 Saltvik (Kvarnbovägen + Saltviksvägen)

Merkitsemättömät tiet
---------------------

Loput yleiset tiet on numeroitu kolminumeroisin luvuin. Niitä ei merkitä tien varsille. 

### Numerointi

|   | Alue | Numerot |
| --- | --- | --- |
| 01 | Valtatien 1 varsi | 100–199 |
| 02 | Valtatien 2 varsi | 200–299 |
| 03 | Valtatien 3 varsi | 300–399 |
| 04 | Valtatien 4 varsi | 400–499 |
| 05 | Föglö | 500–599 |
| 06 | Kumlinge ja Sottunga | 600–699 |
| 07 | Kökar | 700–799 |
| 08 | Brändö | 800–899 |
| 09 | *Ei käytössä* | 900–999 |

Aiheesta muualla
----------------

* Grönroos, Matti: Ahvenanmaan tiet *mattigronroos.fi*.  2007. Viitattu 13.12.2007.
**Nina Johanna Luukkainen** (o.s. **Koivumäki**, s. 23. heinäkuuta 1985 Pori) on suomalainen judoka. Hänen sarjansa oli 57 kilogrammaa ja vyöarvonsa toinen dan. Luukkainen edusti Tampereen Judoa ja häntä valmensi Tapio Mäntymäki.

Tampereella asuva Luukkainen aloitti judon harrastamisen kuusivuotiaana. Hän saavutti hopeaa alle 17-vuotiaiden Euroopan nuorten olympiapäivillä vuonna 2001. Seuraavana vuonna hän sai alle 20-vuotiaiden EM-hopeaa ja vuonna 2004 samassa ikäluokassa EM-pronssia. Vuonna 2006 hän saavutti EM-hopeaa alle 23-vuotiaiden sarjassa.

Aikuisten arvokilpailuissa Luukkainen sijoittui viidenneksi sekä Tampereen EM-kilpailuissa 2006 että Rio de Janeiron MM-kisoissa 2007. Maailmancup-kilpailuissa hän oli toinen Tallinnassa maaliskuussa 2006 ja Hampurissa helmikuussa 2008. Hän edusti Suomea Pekingin olympialaisissa 2008. Hävittyään avausottelunsa Xu Yanille hän jatkoi keräilyotteluissa, joista voitti ensimmäisen, mutta hävisi toisen pudoten jatkosta .

Luukkainen on voittanut Suomen mestaruuden vuosina 2002, 2004, 2005, 2007 ja 2008. Pohjoismaiden mestaruuden hän voitti 2009.

Luukkainen lopetti kilpailu-uransa vuonna 2009.

Lähteet
-------

1. ↑  Ainakin viisi judokaa lähtee MM-kisoihin *Savon Sanomat*.  18.7.2009. Viitattu 19.7.2009. [vanhentunut linkki]
2. ↑  Siukonen, Markku: *Urheilun vuosikirja 2009*, s. 50. Minerva Kustannus Oy, 2009. ISBN 978-952-492-254-8.
3. 1 2  Nina Koivumäki Suomen judoliitto.  Arkistoitu 28.3.2009. Viitattu 19.7.2009.
4. 1 2  Nina Koivumäki-Luukkainen *Judo Inside*. Viitattu 4.10.2014.
5. ↑  Judoka Koivumäen olympiaturnaus päättyi *MTV3*.  11.8.2008. Viitattu 12.8.2008.
6. ↑  Nina Luukkainen lopetti kilpajudokan uransa *Helsingin Sanomat*.  4.11.2009. Viitattu 15.11.2009.