**Shades of Deep Purple** on brittiläisen Deep Purple -yhtyeen esikoisalbumi. Se äänitettiin toukokuussa 1968 ja julkaistiin saman vuoden heinäkuussa. Yhdysvalloissa albumin julkaisi levy-yhtiö Tetragrammaton ja Britanniassa Parlophone.

Albumilla oleva lainakappale "Hush" oli suuri hitti Yhdysvalloissa nousten singlelistan sijalle neljä. Levyllä on myös hidastempoinen ja alussa mystisiä tunnelmia luova versio The Beatlesin "Helpistä". Itse albumi nousi sijalle 24 ja oli Deep Purplen menestynein albumi Yhdysvaltain markkinoilla vuoden 1972 *Machine Head* -albumiin asti.

Albumin työstö
--------------

Albumi äänitettiin 11.–13. toukokuuta 1968 Pye Studiosissa, Lontoon Marble Archissa. Kolme päivää oli tuolloin tyypillinen äänitysaika ensilevynsä tehneelle yhtyeelle. The Beatlesin levy-yhtiönä Parlophone oli tottunut vaatimuksiin pidemmästä levytysajasta, mutta Deep Purplen Yhdysvaltain levy-yhtiö Tetragrammaton oli työskentelytavoissaan hektisempi. *Shades of Deep Purple* oli vasta yhtiön toinen äänite, ja sen julkaisu oli sovittu heinäkuulle. Niinpä levy piti äänittää yhden viikonlopun aikana. Tämä kuitenkin riitti yhtyeelle, sillä se oli harjoitellut kappaleita ja soittanut niitä keikoillaan. Levylle päätyivät kaikki äskettäisellä Skandinavian-kiertueella soitetut kappaleet.

Levyn kappaleet soitettiin kahteen kertaan ja parempi versio valittiin albumille. Ensimmäisenä studiopäivä oli lauantai 11. toukokuuta, jolloin valmistuivat kappaleet "And the Address" ja "Hey Joe", ja niitä seurasivat "Hush" ja "Help". Sunnuntaina äänitettiin kappaleet "I’m So Glad", "Love Help Me" ja "Mandrake Root". Maanantaiaamuna saatiin vielä valmiiksi "One More Rainy Day". Deep Purple oli päättänyt kappalejärjestyksen jo ennen levytystä, ja heidän toiveensa kahdeksan kappaleen sitomisesta toisiinsa toteutettiin lisäämällä raitojen väleihin BBC:n kaupallisessa levityksessä olleita ääniefektejä.

Levyn tuotti Derek Lawrence, joka pääasiassa katseli sivusta, kun yhtye äänitti ohjelmistonsa, jonka esitykset ja sovitukset olivat hioutuneet jo keikoilla. Omien sanojensa mukaan hän vain seurasi kelloa, etteivät Ritchie Blackmoren ja Jon Lordin soolot venyisi liian pitkiksi. Kesken äänitysten yhtyeen aiempi yhteistyökumppani Chris Curtis saapui studiolle ilmoittamaan, että hänet on valittu Deep Purplen uudeksi tuottajaksi. Blackmore sanoi, ettei soita siinä tapauksessa nuottiakaan. Tämän jälkeen Curtis lähti eikä enää tullut takaisin.

Studio oli varattu niin lyhyellä varoitusajalla, että yhtyeen majoittamisessa oli ongelmia. Solisti Rod Evans nukkui yöt pakettiautossa, mikä heikensi hänen lauluääntään.

Musiikki
--------

*Shades of Deep Purple* on musiikillisesti epäyhtenäinen albumi, sillä yhtyeellä ei ollut vielä selvää suuntaa tyylistään. Esillä on erityisesti kosketinsoittaja Jon Lord. Kappaleet valittiin pääasiassa muusikoiden entisten yhtyeiden esittämistä lainakappaleista, sillä uusia omia kappaleita ei ehditty kiireessä säveltää tarpeeksi. Kenelläkään yhtyeen jäsenistä ei ollut myöskään juurikaan kokemusta laulujen kirjoittamisesta. Myös omista sävellyksistä löytyy elementtejä aiemmin tehdystä musiikista. Avausraidassa "And the Address" esiintyy *Myrskylinnut*-televisiosarjan tunnussävel, ja kappaleessa "Mandrake Root" on vahvoja vaikutteita Jimi Hendrixin levytyksestä "Foxy Lady".

Suomenkielisen Deep Purple -historiikin kirjoittanut Jan Ekblad kuvailee albumia tyypilliseksi 1960-luvun lopun psykedeelisvaikutteiseksi levyksi sillä erolla, että siinä ei ole yhtä paljon sooloja. Yhtye otti vaikutteita esimerkiksi Vanilla Fudgelta sekä klassisesta musiikista. Jälkimmäinen oli pitkälti urkuri Jon Lordin ansiota.

### Kappalemateriaali

Levyn ensimmäinen kappale on Ritchie Blackmoren ja kosketinsoittaja Jon Lordin säveltämä instrumentaali "And the Address", jota on verrattu The Outlawsin ja Jimi Hendrixin materiaaliin. Lainakappale ja singleksi päätynyt "Hush" valittiin albumille Blackmoren ehdotuksesta. Siinä on esillä erityisesti Lord, joka soittaa puolitoistaminuuttisen kosketinsoolon. "One More Rainy Day" on pop-kappale, jonka rumpukuvioita on verrattu Pink Floydin kappaleeseen "Paintbox". Lord lisäsi klassisia vaikutteita lainakappaleeseen "I’m So Glad". Kappaleen intro, The Nice -vaikutteinen "Prelude: Happiness", merkittiin yhtyeen yhdessä tekemäksi, jotta myös basisti Nick Simperin ja rumpali Ian Paicen nimet saatiin mukaan *Shades of Deep Purplen* säveltäjätietoihin.

B-puolen aloittaa "Mandrake Root", jota on pidetty esimerkkinä siitä, mihin Deep Purple vielä pystyisi. Kuusiminuuttisesta kappaleesta yli puolet on Blackmoren ja Lordin sooloilua Simperin ja Paicen luoman rytmipohjan päällä. Osia kappaleesta esitettiin yhtyeen konserteissa vielä 1980-luvullakin. "Help" on hidas, psykedeelinen versio The Beatlesin kappaleesta. "Love Help Me" on The Beach Boys -tyylinen kappale, jossa Blackmore soittaa wah-wah-soolon. Albumin päättää lainakappale "Hey Joe", johon on otettu klassisia vaikutteita sekä sekoitettu boleron rytmiä. Kappaleen alku sisältää lainauksen Manuel de Fallan *Kolmikolkkahattu*-baletin esityksestä "Myllärin tanssi".

Julkaisu ja vastaanotto
-----------------------

Yhdysvalloissa albumin julkaisi Tetragrammaton Records, jonka kanssa Deep Purple oli solminut levytyssopimuksen pian äänitysten päätyttyä. Levy ilmestyi siellä heinäkuussa 1968, heti "Hush"-singlen jälkeen. Single oli noussut siellä Billboard-listan neljänneksi, minkä myötä levy-yhtiön vahvasti markkinoima albumikin ylsi sijalle 24. Yhtyeen kotimaassa Britanniassa Parlophone julkaisi albumin vasta syyskuussa. Se ilmestyi sekä mono- että stereoformaatissa. Levy ei saavuttanut siellä listasijoitusta. *Beat Instrumental* -lehti kuitenkin kutsui Deep Purplea ensimmäiseksi superyhtyeeksi.

Deep Purplen ensimmäisten albumien jälkimaine on ollut ristiriitainen. Niiden katsotaan heijastelevan myöhemmin realisoitunutta potentiaalia, mutta samalla ne osoittavat, että yhtye vasta etsi omaa tyyliään. Mikäli *Shades of Deep Purple* ei olisi menestynyt, olisi yhtye saattanut hajota heti alkuun. *AllMusic*-sivuston arviossa Bruce Eder katsoo Nick Simperin ja Ian Paicen rytmiosaston kannattelevan albumia. Myös Jon Lordin klassisesta musiikista ammentava urkujensoitto on vahvasti esillä. Ritchie Blackmoren kitaransoittoa Eder pitää väkinäisenä. Kaikkiaan albumi on hänen mukaansa kuitenkin mainio, ja se saa arvosanaksi neljä tähteä viidestä mahdollisesta.

### Listasijoitukset

| Valtio | Lista | Korkein sijoitus | Nousu listalle | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  Yhdysvallat | Billboard 200 | 24. | syyskuu 1968 |  |

Kappalelista
------------

**A-puoli**

1. And the Address – 4.38 (säv. Ritchie Blackmore, Jon Lord)
2. Hush – 4.24 (säv. Joe South)
3. One More Rainy Day – 3.40 (säv. Rod Evans, Lord)
4. a) Prelude: Happiness (säv. Evans, Blackmore, Lord, Nick Simper, Ian Paice)   
b) I’m So Glad (säv. Skip James) – 07:19

**B-puoli**

1. 
2. Mandrake Root – 6.09 (säv. Evans, Blackmore, Lord)
3. Help – 6.01 (säv. John Lennon, Paul McCartney)
4. Love Help Me – 3.49 (säv. Evans, Blackmore)
5. Hey Joe – 7.33 (säv. Billy Roberts)

**Remasteroidun CD-version bonuskappaleet (2000)**

1. 
2. Shadows (album out-take) – 3.38 (säv. Evans, Blackmore, Lord, Simper, Paice)
3. Love Help Me (instrumentaaliversio) – 3.29 (säv. Evans, Blackmore)
4. Help (vaihtoehtoinen otto) – 5.23 (säv. Lennon, McCartney)
5. Hey Joe (BBC Top Gear session) – 4.05 (säv. Roberts)
6. Hush (live US TV) – 3.53 (säv. South)

Kokoonpano
----------

* Ritchie Blackmore – kitara
* Rod Evans – laulu
* Nick Simper – basso
* Jon Lord – kosketinsoittimet
* Ian Paice – rummut

Lähteet
-------

* Ekblad, Jan M. (toim.): *Deep Purple – syvän purppuran vuodet 1967–2004*. Sisältää Deep Purplen historiikin, yhtyeeseen liittyviä arvosteluja, fanitarinoita sekä diskografian. Useita kirjoittajia. Suurimman osan tekstistä on kirjoittanut historiikin laatinut Heikki Heino, jonka tekstiin tässä artikkelissa pääasiassa viitataan. Kirjan loppupuolelta löytyy myös levyarvosteluja: *Shades of Deep Purplen* on arvostellut Esa Ström. Tampere: Juvenes Print, 2004. ISBN 952-5546-02-0.
* *Shades of Deep Purple* -albumin CD-version kansilehti (EMI 7243 4 98336 2 3)
* Thompson, Dave: *Smoke on the Water – Deep Purplen tarina*. Minerva, 2013. ISBN 978-952-492-743-7.

### Viitteet

1. 1 2 3  Shades Of Deep Purple Deep-Purple.net. Viitattu 14.1.2014.  (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Thompson 2013, s. 55.
3. 1 2 3  Ekblad 2004, s. 14.
4. 1 2 3  Kansilehti, s. 7.
5. 1 2 3  Ekblad 2004, s.14–15.
6. 1 2  Kansilehti, s. 8.
7. 1 2 3 4 5  Thompson 2013, s. 56.
8. ↑  Ekblad 2004, s. 15.
9. ↑  Kansilehti, s. 9.
10. ↑  Hush (Deep Purple). *Billboard*: Hot 100. Viitattu 4.9.2021. (englanniksi)
11. 1 2  Ekblad 2004, s. 16.
12. ↑  ChartArchive - Deep Purple ChartArchive.org. Viitattu 15.1.2014. [vanhentunut linkki] (englanniksi)
13. 1 2  Eder, Bruce: Deep Purple: Shades of Deep Purple. *AllMusic*. Viitattu 29.6.2021. (englanniksi)
14. ↑  Shades of Deep Purple - Deep Purple Awards AllMusic AllMusic.com. Viitattu 15.1.2014.  (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Shades of Deep Purple Discogsissa.  (englanniksi)
* Albumi *Shades of Deep Purple* Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Deep Purple |
| --- |
|  |
| 
* Ian Gillan
* Steve Morse
* Don Airey
* Roger Glover
* Ian Paice

* Entiset jäsenet: Jon Lord
* Ritchie Blackmore
* David Coverdale
* Glenn Hughes
* Joe Lynn Turner
* Rod Evans
* Nick Simper
* Tommy Bolin
* Joe Satriani

 |
|  |
| Studioalbumit | 
* Shades of Deep Purple
* The Book of Taliesyn
* Deep Purple
* Deep Purple in Rock
* Fireball
* Machine Head
* Who Do We Think We Are
* Burn
* Stormbringer
* Come Taste the Band
* Perfect Strangers
* The House of Blue Light
* Slaves and Masters
* The Battle Rages On
* Purpendicular
* Abandon
* Bananas
* Rapture of the Deep
* Now What?!
* Infinite
* Whoosh!
* Turning to Crime

 |
|  |
| Livealbumit | 
* Concerto for Group and Orchestra
* Made in Japan
* Made in Europe
* Last Concert in Japan
* Live in London
* Scandinavian Nights
* Nobody’s Perfect
* In the Absence of Pink: Knebworth ’85
* Come Hell or High Water
* King Biscuit Flower Hour Presents: Deep Purple in Concert
* California Jamming
* Mk III: The Final Concerts
* Live at the Olympia ’96
* Gemini Suite Live
* In Concert with The London Symphony Orchestra
* Total Abandon: Australia ’99
* Live at the Rotterdam Ahoy
* This Time Around – Live in Tokyo
* The Soundboard Series
* Inglewood – Live in California
* Kneel & Pray
* Space Vol 1 & 2
* Perks and Tit
* Just Might Take Your Life
* Live in Stockholm
* Live in Montreux 1969
* Live in Paris 1975
* Live in Europe 1993
* Live at Montreux 1996
* Live in Denmark 1972
* Live at Montreux 2006

 |
|  |
| Kokoelmat | 
* Purple Passages
* Mark I & II
* The Early Years
* 24 Carat Purple
* When We Rock, We Rock, and When We Roll, We Roll
* The Mark II Purple Singles
* Deepest Purple: The Very Best of Deep Purple
* The Anthology
* Powerhouse
* The Singles A’s & B’s
* 30 Very Best of Deep Purple
* Days May Come: The 1975 Rehearsals, Volume 1
* 1420 Beachwood Drive: The 1975 Rehearsals, Volume 2
* Listen, Learn, Read On
* The Platinum Collection

 |
|  |
| Videot | 
* Concerto for Group and Orchestra
* Special Edition EP
* Live in Concert 1972/73
* California Jam / Live in California 74
* Rises Over Japan
* Come Hell or High Water
* Bombay Calling – Live in India 1995
* Live at Montreux 1996
* Live at the Royal Albert Hall
* Total Abandon
* New, Live & Rare
* Perihelion
* Live Encounters

 |
|  |
| Muuta | 
* Blackmore’s Night
* Black Sabbath
* Dixie Dregs
* Living Loud
* Gary Moore
* Rainbow
* Trapeze
* Whitesnake

 |
|  |
| 
* diskografia
* luettelo kappaleista

 |

 |