recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Agía Eirínin rotkoAgía Eirínin rotko ja Lefká Óri -vuorten länsipää Monísta nähtynä.

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Anatolikó Sélino, Kántanos-Sélino, Chaniá, KreetaKreikka Kreikka |

Hallinto| Nimi alkuperäiskielellä | 
Φαράγγι Αγίας Ειρήνης |
| Tyyppi | 
KanjoniView and modify data on Wikidata  |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Agía Eirínin rotko** (kreik. Φαράγγι Αγίας Ειρήνης, *Farángi Agías Eirínis*, myös *Agía Irínin rotko*) on rotko Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Kántanos-Sélinon kunnassa saaren lounaisosassa noin 50 kilometriä Chaniásta lounaaseen.

Agía Eirínin rotkoa.
Agía Eirínin rotko sijaitsee Lefká Óri -vuoriston eli "Valkoisten vuorten" länsipäässä. Sen pituus on noin 7,5 kilometriä. Rotko on saanut nimensä Agía Eirínin kylästä, joka sijaitsee sen pohjoispäässä noin 560 metrin korkeudella merenpinnasta. Rotkon eteläpäässä Libyanmeren rannikolla sijaitsee Soúgian kylä. Rotkon seinämien suurin korkeus on noin 500 metriä ja kapeimmillaan rotkon leveys on noin 10 metriä. Rotko on Natura 2000 -aluetta.

Agía Eirínin rotko on Kreetan toiseksi suosituin rotkovaelluskohde idempänä sijaitsevan Samarián rotkon jälkeen. Samarián rotkoon verrattuna Agía Eiríni on vähemmän ruuhkainen ja rauhallisempi. Vaellusreitti kulkee yleensä Agía Eirínin kylästä Soúgiaan, mutta vaelluksen voi tehdä myös toisin päin. Koko vaelluksen pituudeksi tulee noin 12 kilometriä, josta varsinaista rotkoa on noin 7 kilometriä. Vaellus kestää noin 3–4 tuntia ja sen aikana laskeudutaan noin 500 metriä alaspäin. Rotko on avoinna läpi vuoden. Agía Eiríniin on bussiyhteys Chaniásta. Soúgiasta on lauttayhteys Palaióchoraan ja Chóra Sfakíoniin, joista pääsee edelleen bussilla Chaniáan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Agia Irini Gorge *Cretan Beaches*. Viitattu 15.8.2016.
2. 1 2  Agia Eirini Gorge *Explore Crete*. Viitattu 15.8.2016.
3. 1 2  The Gorge of Agia Irini *Visit West Crete*. Viitattu 15.8.2016.
4. 1 2  The Agia Irini Gorge in the Southwest of Crete *Crete Home*. Viitattu 15.8.2016.
5. ↑  Agia Irini Gorge *We Love Crete*. Viitattu 15.8.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Agía Eirínin rotko** Wikimedia Commonsissa
Kuvassa sarjan neljä ensimmäistä sotilaskonetta: F-100—104.
**Century Series**-nimellä kutsuttiin Yhdysvaltain ilmavoimien hävittäjäkoneita, joiden tunnusnumero ylitti luvun 100. Nämä otettiin palveluskäyttöön 1960-luvun alkuun mennessä. Viimeiset sarjan koneet poistettiin käytöstä vasta 1990-luvulla. Monet sarjan koneista palvelivat Natomaiden ilmavoimissa. Pitkät palvelusurat huipentuivat päätökseensä Yhdysvaltain kansalliskaartin (ANG) riveissä. Koneet oli suunniteltu myöhemmin aseistettaviksi taktisin ydinasein, joista ensimmäinen oli Mk-7 "Thor".

Sarjaan kuuluneet palveluskäyttöön otetut hävittäjäkoneet ja rynnäkköpommittajat:

* North American F-100 Super Sabre
* McDonnell F-101 Voodoo
* Convair F-102 Delta Dagger
* Lockheed F-104 Starfighter
* Republic F-105 Thunderchief
* Convair F-106 Delta Dart
* McDonnell F-110 Spectre oli sama kone kuin laivaston McDonnell Douglas F-4 Phantom II. Sekaannus oli yksi syy siihen, miksi Yhdysvaltain ilmavoimat ja laivasto lopulta yhdenmukaistivat tyyppimerkintänsä.
* General Dynamics F-111 Aardvark

Näiden lisäksi osa jäi mock-up -tai prototyyppiasteelle:

* Republic XF-103 Thunderceptor
* North American XF-107
* North American F-108 Rapier
* Bell XF-109

Aiheesta muualla
----------------

* Hallen Hävittäjäsivut:  (Arkistoitu – Internet Archive) (suomeksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en: Century Series
**Monster – Aileen Wuornos** on yhdysvaltalainen elokuva, joka kertoo prostituoidun ja sarjamurhaajan Aileen Wuornoksen elämästä. Vuonna 2002 teloitettua, seitsemän miestä tappanutta Wuornosta näyttelee eteläafrikkalainen Charlize Theron. Wuornoksen rakastajaa näyttelee Christina Ricci. Elokuvan on ohjannut ja käsikirjoittanut Patty Jenkins.

Theron sai roolityöstään Wuornoksena kiitosta sekä useita palkintoja kuten parhaan naispääosan Oscar-palkinnon ja Golden Globen parhaasta naispääosasta draamaelokuvassa.

Juoni
-----

Aileen tapaa Selbyn (Ricci) baarissa Floridaan muuttonsa jälkeen. Selby ihastuu Aileeniin välittömästi, vaikka on selvää, että Aileenilla on ongelmia. Lopulta pari muuttaa yhteiseen asuntoon. Laskujen maksamisesta tulee hankalaa ja Aileenin on pakko hakea laillista työtä. Tämä on kuitenkin todella vaikeaa, sillä hänellä ei ole minkäänlaisia suosituksia.

Lopulta rahanpuute, stressi ja hänen asiakkaidensa osoittama viha kasaantuvat ja pakottavat Wuornoksen tappamaan useita ihmisiä. Alussa naiivi Selby alkaa lähellä elokuvan loppua auttaa poliisia saamaan Aileenin kiinni. Tämä pidätetään, vangitaan ja tuomitaan kuolemaan.

Näyttelijät
-----------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Charlize Theron  | … |  Aileen Wuornos
  |
|  Christina Ricci  | … |  Selby 
  |
|  Bruce Dern  | … |  Thomas 
  |
|  Lee Tergesen  | … |  Vincent Corey 
  |
|  Annie Corley  | … |  Donna
  |

Arvioita
--------

*Turun Sanomien* Tapani Maskulan mukaan ohjaaja Jenkins ei oikein osaa pitää tarinaa loogisesti kasassa. Sen sijaan Theronin roolityön hän sanoo jättävän varjoon muut näyttelijät, ohjaajan ja lopulta myös Aileen Wuornosin.

Lähteet
-------

1. ↑  AllMovie
2. ↑  Maskula, Tapani: Patty Jenkins: Monster - Aileen Wuornos *Turun Sanomat*.  15.3.2004. Viitattu 17.4.2019.
**Parenkyymisolukko** eli **tylppysolukko** on kasvien elävää perussolukkoa. Ruohovartisten kasvien soluista suurin osa on parenkyymisolukkoa. Parenkyymisolukkoa on tavallisesti joka puolella kasvia, niin juurissa, varsissa kuin lehdissäkin. Juurissa parenkyymisolukkoa on muun muassa juuren kuori, varsissa johtojänteiden ympärillä ja lehdissä mesofyllissä. Yleistetysti parenkyymisolukkoa on kaikki se kasvin elävä solukko, joka ei kuulu muihin solukkotyyppeihin.

Parenkyymisolukon soluilla voi olla erilaisia tehtäviä sijainnistaan riippuen. Lehdissä oleva parenkyymisolukko sekä ruohovartisilla kasveilla myös suuri osa varren parenkyymisolukon soluista on tavallisesti yhteyttävää solukkoa. Yhteyttävää parenkyymisolukkoa kutsutaan klorenkyymiksi. Parenkyymisolukon soluihin voidaan myös varastoida aineita tai ne voivat antaa tukea tai pitää osaltaan kasvia pystyssä, kuten tukisolukonkin (kollenkyymin ja sklerenkyymin) solut, jotka ovat myös muodostuneet parenkyymisolukon soluista. Lisäksi tuuletussolukko eli aerenkyymi on muodostunut parenkyymisolukosta. Parenkyymisolukon solut eivät yleensä muodostuttuaan enää jakaudu, vaikka säilyttävätkin jakautumiskykynsä.

Kuvia
-----

* Johtoparenkyymiä 40x Johtoparenkyymiä 40x
* Johtoparenkyymiä 100x Johtoparenkyymiä 100x
* Johtoparenkyymiä 400x Johtoparenkyymiä 400x
* Johtoparenkyymiä 400x Johtoparenkyymiä 400x
* Johtoparenkyymiä 400x Johtoparenkyymiä 400x

Lähteet
-------

* Pyykkö, Maire: *Kasvianatomia*, s. 84. Helsinki: Gaudeamus, 1980. ISBN 951-662-269-0.
* Lab I Introduction to Plant structure (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Tieteen termipankki (parenkyymisolukko) *Tieteen termipankki*. Viitattu 3.5.2017. (suomeksi)
**Epäviralliset painin Euroopan-mestaruuskilpailut 1902** järjestettiin Haagissa, Alankomaissa. Kyseessä olivat kaikkien aikojen toiset epäviralliset painin EM-kilpailut. Kisoissa painittiin kreikkalais-roomalaisessa painissa yhdessä sarjassa ilman erillisiä painoluokkia.

Mitalistit
----------

### Kreikkalais-roomalainen paini

| Sarja | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| Avoin sarja | Tanska Hans Heinrich Egeberg | Alankomaat J. Koelink | Alankomaat A. Kok |

Mitalitaulukko
--------------

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Tanska | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 2 |  Alankomaat | 0 | 1 | 1 | 2 |

Lähteet
-------

* FILA:n tietokanta (englanniksi)

PainiPainin Euroopan-mestaruuskilpailut
1911 |
– |
1921 |
– |
1924 |
1925 |
1926 |
1927 |
1929 |
1930 |
1931 |
1933 |
1934 |
1935 |
1937 |
1938 |
1939 |
– |
1946 |
1947 |
1949 |
– |
1966 |
1967 |
1968 |
1969 |
1970 |
1972 |
1973 |
1974 |
1975 |
1976 |
1977 |
1978 |
1979 |
1980 |
1981 |
1982 |
1983 |
1984 |
1985 |
1986 |
1987 |
1988 |
1989 |
1990 |
1991 |
1992 |
1993 |
1994 |
1995 |
1996 |
1997 |
1998 |
1999 |
2000 |
2001 |
2002 |
2003 |
2004 |
2005 |
2006 |
2007 |
2008 |
2009 |
2010 |
2011 |
2012 |
2013 |
2014 |
2015 |
2016 |
*2017*

---

**Epäviralliset EM-kilpailut:** 1898 |
1902 |
1903 |
1904 |
1905 |
1906 |
1907 |
1909 |
1910 |
1912 |
1913 |
1914
**Cenwalh** (k. 672) oli Wessexin kuningas 643–645 ja 648–672. Hän nousi valtaistuimelle isänsä kuningas Cynegilsin kuoltua, joko vuonna 641 tai 643. Hänen kuninkuuttaan varjosti Mercian kasvava mahti. 

Cynegils oli vanhoilla päivillään kääntynyt kristityksi, mutta Beda Venerabiliksen mukaan Cenwalh kieltäytyi kasteesta. Anglosaksien kronikan mukaan Cenwalh nousi Wessexin kuninkaaksi 643 ja määräsi, että Winchesteriin oli rakennettava kirkko. Bedan mukaan Cenwalh hylkäsi ensimmäisen vaimonsa, Mercian kuninkaan Pendan sisaren Cyneburgan, mennäkseen naimisiin Seaxburgin kanssa. Tämän vuoksi Penda karkotti Cenwalhin vuonna 645. Cenwalh sai turvapaikan Itä-Anglian kuninkaan Annan luota ja kääntyi siellä kristityksi. Myöhemmin hän palasi Wessexin kuninkaaksi. Anglosaksien kronikan mukaan Cenwalh sai kasteen vuonna 646, ja hän sai kuninkuutensa takaisin vuonna 648.

Kronikan mukaan Cenwalh antoi maata Ashdownista sukulaiselleen, kuningas Cwichelmin pojalle Cuthredille. Cenwalh taisteli vuonna 658 walesilaisia vastaan Penselwoodissa ja ajoi nämä Parretiin saakka. Bedan mukaan Cenwalh nimitti Agilbertin Dorchester-on-Thamesin piispaksi ja Winen Winchesterin piispaksi. Agilbert kuitenkin palasi Ranskaan pian nimityksensä jälkeen, jossa hänestä tuli Pariisin piispa. Myös Wine luopui virastaan riitaannuttuaan Cenwalhin kanssa vuonna 669.

Cenwalhin kuninkuuden viime vuosina Wessex menetti alueita Mercialle. Anglosaksien kronikka kertoo, että vuonna 661 Mercian kuningas Wulfhere hävitti maita aina Ashdowniin saakka. Wulfhere myös valloitti Wightsaaren ja lahjoitti sen Sussexin kuninkaalle Æthelwalhille. Kronikan mukaan Cenwalh kuoli vuonna 672, ja hänen leskensä kuningatar Seaxburg hallitsi sen jälkeen Wessexiä vuoden verran. Beda Venerabiliksen mukaan Cenwalhin kuoltua Wessex jaettiin kymmeneksi vuodeksi useiden vasallikuninkaiden kesken.

Lähteet
-------

* Kari, Risto: Historian ABC – Kaikkien aikojen valtiot 6. Tammi 2001. ISBN 951-31-1098-2

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Kings of Wessex 534–944 Foundation for Medieval Genealogy. Viitattu 23.2.2020. (englanniksi)
2. 1 2  Kari 2001, s. 119


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Wessexin kuningaskunnan hallitsijat |
| --- |
|  |
| 
* Cerdic (519–534)
* Cynric (534–560)
* Ceawlin (560–591)
* Ceol (591–597)
* Ceolwulf (597–611)
* Cynegils (611–643)
* Cwichelm (~626–636)
* Cenwalh (643–645)
* Penda (~626–655)
* Cenwalh (648–672)
* Seaxburg ~(672–674)
* Cenfus (674)
* Aescwine (674–676)
* Centwine (676–685)
* Cædwalla (685–688)
* Ine (688–726)
* Aethelheard (726–740)
* Cuthred (740–756)
* Sigeberht (756–757)
* Cynewulf Wessexiläinen (757–786)
* Beorhtric (786–802)
* Egbert (802–839)
* Ethelwulf (839–856)
* Ethelbald (856–860)
* Ethelbert (860–865)
* Ethelred (866–871)
* Alfred Suuri (871–899)

 |

 |
**Epäviralliset painin Euroopan-mestaruuskilpailut 1906** järjestettiin Haagissa, Alankomaissa. Kisat järjestettiin Alankomaissa viidennen kerran peräkkäin. Kilpailuissa painittiin kreikkalais-roomalaisessa painissa kolmessa eri sarjassa. Kyseessä oli EM-tasolla ensimmäinen kerta, kun painijat jaettiin erillisiin painoluokkiin.

Mitalistit
----------

### Kreikkalais-roomalainen paini

| Sarja | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| 75 kg | Alankomaat W. van Veen | Alankomaat J. Lorentz | Alankomaat Josef Mercey |
| 85 kg | Alankomaat F. Togni | Alankomaat G. Heil | Alankomaat A. Kok |
| yli 85 kg | Saksan keisarikunta Heinrich Rondi | Alankomaat C. Kok | Alankomaat Fritz Stolzenwald |

Mitalitaulukko
--------------

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Alankomaat | 2 | 3 | 3 | 8 |
| 2 | Saksan keisarikunta Saksa | 1 | 0 | 0 | 1 |

Lähteet
-------

* FILA:n tietokanta (englanniksi)

PainiPainin Euroopan-mestaruuskilpailut
1911 |
– |
1921 |
– |
1924 |
1925 |
1926 |
1927 |
1929 |
1930 |
1931 |
1933 |
1934 |
1935 |
1937 |
1938 |
1939 |
– |
1946 |
1947 |
1949 |
– |
1966 |
1967 |
1968 |
1969 |
1970 |
1972 |
1973 |
1974 |
1975 |
1976 |
1977 |
1978 |
1979 |
1980 |
1981 |
1982 |
1983 |
1984 |
1985 |
1986 |
1987 |
1988 |
1989 |
1990 |
1991 |
1992 |
1993 |
1994 |
1995 |
1996 |
1997 |
1998 |
1999 |
2000 |
2001 |
2002 |
2003 |
2004 |
2005 |
2006 |
2007 |
2008 |
2009 |
2010 |
2011 |
2012 |
2013 |
2014 |
2015 |
2016 |
*2017*

---

**Epäviralliset EM-kilpailut:** 1898 |
1902 |
1903 |
1904 |
1905 |
1906 |
1907 |
1909 |
1910 |
1912 |
1913 |
1914
**Kruunukärhö** (*Clematis macropetala*) on kärhöihin kuuluva köynnös, jota kasvatetaan Suomessa monivuotisena koristekasvina.

Ulkonäkö ja koko
----------------

Kruunukärhö on näyttävä helppohoitoinen puutarhakasvi, joka kasvaa 3–4 metriä korkeaksi köynnökseksi. Laji muistuttaa alppikärhöä (*Clematis alpina*), mutta sillä on suuremmat ja avoimemmat kukat, jotka ovat vaaleansiniset ja puolikerrotut. Kukat kukkivat alkukesästä ja koristeelliset pähkylöiden muodostamat pallot valmistuvat loppukesästä. Kruunukärhöstä on olemassa myös vaaleanpunakukkaisia puutarhamuotoja. Kukat kukkivat edellisvuoden versoilla, joten kruunukärhöä ei saa leikata keväällä.

Levinneisyys
------------

Kruunukärhö kasvaa Suomessa kasvuvyöhykkeillä I-V.

Elinympäristö
-------------

Käyttö
------

Kärhöt kasvavat parhaiten aurinkoisella tai puoliaurinkoisella kasvupaikalla.  Maan tulee olla kuohkea ja ravinteikas, hieman hapan ja sitä tulee kastella säännöllisesti. Köynnös ei kuitenkaan siedä seisovaa vettä.  
Jos köynnöstä halutaan leikata sen koon rajoittamiseksi, leikkaaminen tulee tehdä kukinnan jälkeen.   Köynnöskasvit tarvitsevat tuen tai ne täytyy istuttaa pensaiden vierelle, joiden yli köynnökset voivat kiipeillä. Taimi istutetaan syvään ja vinosti tukea kohden, jotta latva lähtee kiipeämään oikeaan suuntaan.. Laji on hyvin talvea kestävä. Jos köynnös on kuitenkin kuivunut talvella, lähtee se kasvamaan maan alta uudelleen, jolloin kukinta on myöhäisempi mutta kukkien koko usein pienempi. Jos kukat mustuvat ja kuivuvat äkkiä ilman syytä, kyseessä saattaa olla klematissairaus.

Lähteet
-------

1. ↑   Otavan puutarhakirja Gunnel Nyblom-Holberg, 1983 s.168
2. ↑  Varjokasvit. Runsautta ja hehkua puutarhaan. Susanna Widlundh, 2009 s. 69.
3. ↑   Suomalainen viherpiha. Ammattilaisten ohjeita pihanhoitoon. Taina Koivunen (toim.), 2006 s.126
4. ↑
5. ↑
6. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
7. ↑  Jokanaisen puutarhakirja. Rea Peltola & Vesa Koivu, 2006 s 81
8. ↑  1000 puutarhavinkkiä. Anneli Calder (toim.), 2011 s. 90

Aiheesta muualla
----------------

* Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Kruunukärhö (*Clematis macropetala*)
* ITIS: *Clematis macropetala* (englanniksi)
* Flora of China: *Clematis macropetala* (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q3206463
* Wikispecies: Clematis macropetala
* CoL: VY7D
* EoL: 2873592
* EPPO: CLVMA
* FoC: 200007676
* GBIF: 6376282
* GRIN: 84
* iNaturalist: 707287
* IPNI: 709867-1
* ITIS: 821170
* MoBotPF: 286197
* NCBI: 1111104
* Open Tree of Life: 661436
* Plant List: kew-2726301
* PLANTS: CLMA21
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:709867-1
* Tropicos: 27101236
* WFO: wfo-0000610232

 |

 |
**José Antonio Bautista Santos** (s. 19. lokakuuta 1980 Santo Domingo) on dominikaanilainen baseballpelaaja, pelipaikaltaan oikea koppari ja kolmospesämies, joka on vapaa pelaaja. Hän on edustanut Major League Baseball (MLB) -sarjassa kahdeksaa joukkuetta: Baltimore Orioles, Tampa Bay Devil Rays, Kansas City Royals, Pittsburgh Pirates, Toronto Blue Jays, Atlanta Braves, New York Mets ja Philadelphia Phillies.

Ura
---

Bautista muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1998 opiskellakseen ja pelatakseen yliopistobaseballia Chipola Collegen joukkueessa. Pittsburgh Pirates varasi hänet vuoden 2000 MLB:n varaustilaisuudessa 20. kierroksella.

MLB-uransa Bautista aloitti vuonna 2004 Baltimore Oriolesissa, ja edusti tulokaskaudellaan ennätyksellisesti viittä eri seuraa. Torontoon hänet kaupattiin elokuussa 2008, ja läpimurtonsa yhdeksi baseballin kovimmista lyöjistä hän teki kaudella 2010.

Saavutukset
-----------

* Kaksinkertainen American Leaguen Hank Aaron -palkinnon voittaja (2010, 2011)
* Kuusinkertainen tähdistöpelaaja (2010–2015)
* Kolme American Leaguen kopparien Silver Slugger -palkintoa (2010, 2011, 2014)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**Portagen ufo** ja siihen liittynyt ufon takaa-ajo on tunnetuimpia modernin ajan ufohavaintoja. Tapaus sattui Yhdysvalloissa Ohion osavaltion Portagen piirikunnassa vuonna 1966. 

Apulaissheriffit Dale F. Spaur ja Wilbur Neff tutkivat Ravennan lähellä hylättyä autoa. Kello oli viisi aamulla. Huriseva, kirkas jalkapallon muotoinen esine nousi metsän takaa. Se siirtyi poliisiauton päälle 50 m autosta ylöspäin. Kohteen pohja oli valaiseva ja yläosa pimeämpi. Kun kohde lähti liikkeelle itään, miehet seurasivat sitä autolla 86 mailia.

Ufon näkijäksi leimautui lähinnä Dale F. Spaur, vaikka ilmiöllä oli useita todistajia. Spaur joutui naurunalaiseksi ja hänen uransa ja avioliittonsa menivät pilalle. Tapaus on Hynekin ufoluokituksen 2. asteen lähituntumien tyyppiesimerkkejä.

Lähteet
-------

1. ↑  Staff Reports: Famous 86-mile UFO chase in 1966 still defies Air Force 'explanation' *Beaver County Times*. Viitattu 17.5.2022. (englanniksi)
2. ↑  Ben Wolford: Seeing a UFO ruined Dale Spaur’s life *The Portager*.  3.4.2020. Viitattu 17.5.2022. (englanniksi)
3. ↑  J. Allen Hynek - Ufot toden rajamailla s.250 WSOY 1973 ISBN 951-0-05638-3
**Annu Maaria Montell** (s. 7. toukokuuta 1976 Ylitornio) on suomalainen seitsenottelija. Hän edusti Aavasaksan Urheilijoita ja hänen valmentajanaan toimi hänen isänsä Markku Montell. Aikuisten tasolla hän voitti ulkoratojen SM-kilpailuissa viisi mitalia: pronssia korkeushypyssä ja kolme hopeaa ja yhden pronssin seitsenottelussa. Sisäratojen SM-kilpailuista Montell voitti kaksi hopeaa ja kaksi pronssia viisiottelussa. Montell on myös seitsenottelun nuorten Euroopan mestari vuodelta 1995, ja samassa kilpailussa Katja Ripatti oli kolmas.  Hän ei ole kilpaillut virallisissa kilpailuissa vuoden 2004 jälkeen. Hänen ennätyksensä seitsenottelussa on 5931 pistettä, mikä oikeuttaa Suomen kaikkien aikojen tilastossa (heinäkuussa 2022) sijaan 13.

Myös hänen siskonsa Emma Montell on yleisurheilija.

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Annu Montell Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
3. ↑


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**I pirati della Malesia** (*Malesian merirosvot*) on Emilio Salgarin Malesiaan sijoittaman merirosvokirjasarjan toinen osa, joka ilmestyi vuonna 1895. Sandokanin ja hänen ystävänsä Yanez de Gomeran seikkailut jatkuvat heidän matkatessaan pelastamaan syyttömänä vangittua Tremal-Naikia James Brooken, Sarawakin pelätyn valkoisen rajahin vankilasta. *I pirati della Malesia* jatkaa *Le tigri di Mompracemissä* alkanutta tarinaa.

Juoni
-----

Sandokan on palannut Mompracemille yhdessä ystävänsä, Yanez de Gomeran kanssa, kun sattuma tutustuttaa heidät intialaiseen Kammamuriin, joka on lähtenyt pelastamaan vääryydellä vangittua isäntäänsä. Kammamurin mukana matkustaa nuori nainen, Ada Corishant, joka on lady Marianna Guillonkin serkku ja Kammamurin isännän, Tremal-Naikin morsian. Nainen on kuitenkin menettänyt järkensä jouduttuaan kärsimään traumaattisia kokemuksia jumalatar Kalia palvovan kuristajalahkon käsissä.

Sandokan ja Yanez matkustavat Kammamurin, Adan ja Mompracemin tiikereiden kanssa Sarawakiin vapauttaakseen Tremal-Naikin. Pelastusretki ei aivan suju suunnitelmien mukaan, sillä lady Mariannan setä, lordi James Guillonk, sekaantuu asiaan hautoen yhä kostoa Sandokanille ja Yanezille. Myös Sarawakin brittiläinen hallitsija, rajah James Brooke, on Mompracemin merirosvojen leppymätön vihollinen, eikä halua menettää tilaisuutta hankkiutua näistä eroon lopullisesti.

Tärkeimmät hahmot
-----------------

* **Sandokan:** Mompracemin merirosvojen päällikkö, Malesian Tiikeri
* **Yanez de Gomera:** Sandokanin paras ystävä, portugalilainen seikkailija
* **Tremal-Naik:** Intialainen tiikerinmetsästäjä, Ada Corishantin sulhanen, Sandokanin ystävä
* **Kammamuri:** Tremal-Naikin palvelija, Sandokanin ystävä, Mompracemin tiikereiden liittolainen
* **Ada Corishant:** Tremal-Naikin morsian, lady Marianna Guillonkin serkku, Idän temppelin vartija
* **Rajah James Brooke:** Sarawakin valkoinen rajah, Sandokanin ja muiden merirosvojen leppymätön vihollinen
* **Sambiglion:** Mompracemin tiikeri, yksi Sandokanin luotetuimmista alipäälliköistä
* **Lordi James Guillonk:** lady Marianna Guillonkin setä, Sandokanin katkera vihollinen

Elokuvasovitukset
-----------------

* *I pirati della Malesia*, 1941
* *Malesian merirosvot*, 1964

Aiheesta muualla
----------------

* Kirjan kolme ensimmäistä lukua PDF-muodossa (Arkistoitu – Internet Archive)
**Projekti 945** (Nato-raportointinimi *Sierra*) oli Neuvostoliiton laivaston neljän ydinsukellusveneen muodostama alusluokka.

Suunnittelu
-----------

TsKB-112 Lazurit aloitti 1972 luokan suunnittelun. Veneet käyttivät samaa OK-650-painevesireaktoria kuin Projekti 971 ja *K-278 Komsomolets*. Aseistukseksi tuli kuusi 533 mm torpedoputkea, joita voitiin käyttää myös S-10 Granat -risteilyohjuksen laukaisuun. Veneessä oli tilaa 40 torpedolla. Edeltäjistä saatujen kokemusten mukaan veneessä oli kaksinkertainen titaaninen runko, joka mahdollisti sukelluksen erittäin syvälle ja vähensi magneettista havaittavuutta. Runko oli päällystetty havaitsemista vaikeuttavilla laatoilla.

945.A "Kondor" 
Rungot rakennettiin Gorkissa, josta ne hinattiin viimeisteltäväksi Severodvinskiin. Luokka oli tarkoitettu pääasialliseksi hyökkäysveneeksi, ja jopa 26 suunniteltiin rakennettavaksi. Teollinen kapasiteetti oli kuitenkin riittämätön titaanisten veneiden valmistukseen ja niitä valmistui vain neljä, jonka jälkeen oli ryhdyttävä rakentamaan teräsrunkoisia Štšuka-B-luokan veneitä.

Alukset
-------

Ensimmäinen vene, *K-239 Karp* valmistui 1983 ja otettiin palvelukseen 1984. Se sai myöhemmin nimen *Tula* ja poistettiin käytöstä, kun se törmäsi 1992 Yhdysvaltain laivaston Los Angeles -luokan *USS Baton Rougen* kanssa Kiltinän lähellä.

*К-276 Krab* otettiin käyttöön 1987 ja se sai myöhemmin nimen "Kostroma".

Projekti 945.A Sierra II
------------------------

Kahden valmistuneen veneen jälkeen seuraavia jatkettiin kuudella metrillä ja sensorivarustusta uusittiin. Luokka sai nimen projekti 945.A Kondor (Nato-raportointinimi *Sierra II*). Tämän mallin veneet olivat Pohjoiseen laivastoon sijoitetut *K-336 Zabatka*, nykyisin *Pskov* ja *K-534 Okun*, nykyisin *Nižni Novgorod*.

Projekti 945.B Mars
-------------------

Kolmas luokan versio oli projekti 945.B Mars, mutta ainoa sitä edustanut vene romutettiin 1992 ennen valmistumista.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1947–1995*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1995. ISBN 0-85177-605-1. (englanniksi)
* Project 945 Sierra class Attack Submarine (Nuclear Powered) (Arkistoitu – Internet Archive), FAS

### Viitteet

1. ↑  Gardiner, Robert s. 410

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Projekti 945**.
Neuvostoliiton ja Venäjän ydinkäyttöiset hyökkäyssukellusveneet
Projekti 627 "Kit" (November) | Projekti 671 "Jorš", "Sjomga", "Štšuka" (Victor) | Projekti 705 "Lira" (Alfa) | Projekti 945 "Barrakuda", "Kondor" (Sierra) | Projekti 685 "Plavnik" (Mike) | Projekti 971 "Štšuka-B" (Akula)
**Kitkan viisas** -nimitystä käytetään Koillismaan ylänköalueen järvistä pyydetyistä muikuista, joiden erityisominaisuutena on pehmeä ruoto. Kitkan viisas -muikku on lisätty vuonna 2013 komission asetuksella niiden tuotteiden joukkoon, joilla on suojattu alkuperänimitys (SAN).

Alueen arktisten olosuhteiden ja vesistöjen vähäravinteisuuden takia Kitkan viisas on useimpia muita makean veden muikkukantoja huomattavasti pienempi, noin kahdeksan senttimetrin pituinen ja 4–5 gramman painoinen. Pienen koon takia Kitkan viisaan ruoto ei kovetu vaan se säilyy pehmeänä.

Kitkan Legendat -peli
---------------------

Kuusamolaismuikusta on myös julkaistu tietokonepeli **Kitkan Legendat**. Pelissä tutustutaan Kitkan viisaan elinympäristöön. Peli on strateginen kalastuspeli, jossa tavoitteena on hankkia elanto kalastamalla. Peliä ovat olleet kehittämässä myös ammattikalastajat.

Lähteet
-------

1. ↑  EU:n nimisuojajärjestelmä *Evira*.  Arkistoitu 15.4.2017. Viitattu 12.3.2017.
2. 1 2  Kitkan Viisas muikku sai suojauksen nimelleen - Kitkan viisas, Kuusamo - Posio *Kitkan viisas, Kuusamo - Posio*. Viitattu 12.3.2017.
3. ↑  Kitkan Legendat *Kitkan Legendat*.  Arkistoitu 13.3.2017. Viitattu 12.3.2017.
4. ↑  Kitkan Viisas ui verkkoon – kalastuksen saloihin pelin avulla *Yle Uutiset*. Viitattu 12.3.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kitkan viisas
**Nara** on maalaiskunta ja sen keskuskylä sekä Koulikoron alueen Naran piirin hallinnollinen keskus Malissa. Se sijaitsee lähellä Mauritanian rajaa 295 kilometriä Koulikorosta maanteitse pohjoiseen. Kunnassa on 33 200 asukasta (vuonna 2009).

Naran kunta rajoittuu idässä Naran piirin Guénéiben, etelässä Guirén ja Ouagadoun ja lännessä Korongan kuntiin sekä pohjoisessa Mauritaniaan. Pinnanmuodostukseltaan alue on hiekkaista tasankoa. Se kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen.

Kuntaan kuuluu 17 kylää. Asukkaista suurin osa on maureja.

Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maapähkinä, pavut ja okra. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, hevoset, kamelit ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan kalastusta, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Kunnassa ja piirissä ei ole lainkaan teollisuutta.

Narasta on maantieyhteydet Nioroon, Nionoon, Kolokaniin ja Mauritaniaan. Lähistöllä on käyttämätön lentokenttä. Palveluihin kuuluvat koulut ja piirin poliklinikka.

Lähteet
-------

1. ↑  Resultats Provisoires RGPH 2009 (Région de Koulikoro) *instat.gov.ml*.  Arkistoitu 22.7.2011. Viitattu 31.10.2014. (ranskaksi)
2. ↑  Mali - Région de Koulikoro: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 31.10.2014. (ranskaksi)
3. 1 2  Synthese des plans de securite alimentaire des communes du cercle Nara 2007–2011 *fsg.afre.msu.edu*. Viitattu 31.10.2014. (ranskaksi)[vanhentunut linkki]
4. 1 2  Plan de Securite Alimentaire: Commune Rurale de Nara 2007–2011 *fsg.afre.msu.edu*.  Arkistoitu 29.4.2014. Viitattu 31.10.2014. (ranskaksi)
5. 1 2  Schéma Régional d'Aménagement du Territoire de la Région de Koulikoro *geradsn.org*.  2011.  Arkistoitu 27.10.2014. Viitattu 31.10.2014. (ranskaksi)
6. ↑  Mali: Carte Routière *reliefweb.int*. Viitattu 31.10.2014. (ranskaksi)
**Kemeni** (myös *Kéméni*) on maalaiskunta ja sen keskuskylä Ségoun alueen Blan piirissä Malissa. Se sijaitsee Banijoen eteläpuolisella tasangolla 23 kilometriä Blasta itään. Kunnassa on 13 400 ja keskuskylässä 3 100 asukasta (vuonna 2009).

Kemenin kunta rajoittuu pohjoisessa Blan piirin Korodougoun, idässä Yangasson, etelässä Samabogon ja Dougouolon sekä lännessä Blan kuntiin.

Kuntaan kuuluu 11 kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita, miniankoja, fulbeja ja soninkeja. Vallitsevat uskonnot ovat islam ja kristinusko.

Kemenin kautta kulkee Blan ja Sanin yhdistävä maantie RN6. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus ja pienimuotoinen kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat puuvilla, hirssi, durra, maissi, maapähkinä ja pavut. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja aasit. Palveluihin kuuluvat kuusi alakoulua, yläkoulu, koraanikoulu ja terveyskeskus.

Lähteet
-------

1. ↑  4ème Recensement Général de la Population et de l’Habitat du Mali (RGPH). Resultats definitifs. Tome 0: Repertoire des villages *instat-mali.org*.  2013.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 9.8.2016.
2. ↑  Mali - Région de Ségou: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 9.8.2016.
3. 1 2  Plan de Securite Alimentaire: Commune Rurale de Kéméni 2008–2012 *fsg.afre.msu.edu*.  2007. Viitattu 9.8.2016. [vanhentunut linkki]
**Knut Wulff** (1913 Malmö – 2002) oli ruotsalainen kosmetiikka-alan keksijä ja yrittäjä, joka perusti 1950-luvulla Pierre Robert -yrityksen ja teki siitä Pohjoismaiden suurimman kosmetiikkayrityksen. Eläkeiässä 1980-luvulla hän perusti kosmetiikan postimyyntiyrityksen nimeltä Fleur de Santé.. Hän oli myös Suomen kunniakonsuli kotikaupungissaan Malmössä.

Wulff otti 17-vuotiaana vuonna 1930 hoitaakseen saksalaissyntyisen isänsä kampaamoliikkeen Malmössä ja alkoi kiinnostua hiustenhoidon lisäksi asiakkaidensa kauneudenhoidosta laajemminkin. Hänen ensimmäinen keksintönsä oli *Lait de beauté* -ihovoide, joka tunnetaan paremmin nimellä LdB. Sitä hän valmisti tarinan mukaan aluksi keittiön yleiskoneella. 1950-luvun lopulla hänen tuotteisiinsa kuului myös *Mille Colori* -niminen laaja meikkisarja. 1970-luvulla Wulffin markkinaosuus Ruotsin ihonhoitotuotteista oli noin puolet ja kaikesta kosmetiikkamyynnistä noin kolmannes. Wulffin yrityksen nimi oli aluksi *Monsieur Robert*, kunnes se sai vuonna 1964 hänen kahden poikansa etunimien mukaan nimen Pierre Robert AB.

Vuonna 1971 valmistui uusi lähes 13 tuhannen neliömetrin tehdas Skånen Tygelsjöhön. Neljä vuotta myöhemmin Wulff myi yrityksensä kulutustavarajätti Unileverille, mutta jatkoi sen toimitusjohtajana vuoteen 1978 ja jäi sitten eläkkeelle 65-vuotiaana. Hän kuitenkin jatkoi keksijän ja yrittäjän uraansa ja perusti yrtteihin ja postimyyntiin perustuvan kosmetiikkamerkin *Fleur de Santé*. Sen hän myi pian Ellokselle, minkä jälkeen sen omistajana on ollut toinen postimyyntiyhtiö, Cydonia Development.

Lähteet
-------

1. 1 2  Knut Wulff – den svenske skönhetspionjären som med fransk flärd skapade Nordens största skönhetsföretag, Pierre Robert *Sveriges Radio*.  28.12.2012. Viitattu 10.3.2023.
2. ↑  Pii (Pirkko Kolbe): Viikon vaihtuessa.  *Helsingin Sanomat*, 30.8.1970, s. 12. Näköislehti (maksullinen).
3. ↑  Konsulikunta.  *Helsingin Sanomat*, 30.8.1970, s. 9. Näköislehti (maksullinen).
4. 1 2  Wulff, Knut *Skånes NäringslivsArkiv, Visual arkiv på nätet, Archive.is*. Viitattu 10.3.2023.
**Kitilänselkä** oli kylä Korpiselän kunnassa Raja-Karjalassa Viipurin läänissä Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella. Kitilänselkä sijaitsi Korpiselän itäosassa Ägläjärveltä Yläjärvelle johtavan kylätien varrella, josta Kitilänselän kohdalla erkani kylätie Keskijärvelle. Yläjärvi–Ägläjärvi tie yhtyi Ägläjärvellä Korpiselkä–Suojärvi maantiehen. Matkaa Korpiselän kirkonkylälle on noin 40 kilometriä. Kitilänselän naapurikyliä olivat Keskijärvi ja Yläjärvi pohjoisessa, Ägläjärvi etelässä sekä Haukivaara lännessä.

Kitilänselkää alettiin asuttaa 1700-luvun lopulla, jolloin Ägläjärven kylästä alkoi siirtyä uudisasukkaita pohjoiseen päin.

Talvisodan päättäneessä Moskovan rauhassa vuonna 1940 Kitilänselkä luovutettiin Neuvostoliitolle. Kyläläiset oli evakuoitu muualle Suomeen jo sodan aikana. Jatkosodan alussa 1941 kylä vallattiin takaisin ja asukkaat pääsivät jälleenrakentamaan kotejaan, mutta 1944 alueelta oli vetäydyttävä ja väestö evakuoitiin uudelleen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  *Viipurin lääni, Maanmittaushallituksen toimittama yleiskartta* 1:400 000. (Alkuperäiset karttalehdet E4, E5, F4 ja F5. Piirretty 1904-1913. Korjattu 1939-1942) Maanmittauslaitos ja Topografiakunta, 2003.
2. ↑  Saloheimo, Veijo: Korpiselkä (Korpiselän pitäjän puoli vuosituhatta) *kiinet.com*.  Arkistoitu 5.12.2008. Viitattu 31.10.2010.

Korpiselän kylät
Haukivaara • Hoilola • Hominvaara • Karali • Keskijärvi • Kilpijärvi • Kitilänselkä • Kokkari • Korpiselkä (kirkonkylä) • Kruununpuisto • Lehmivaara • Mannervaara • Meriinaho • Ruhovaara • Saarivaara • Saaroinen • Tolvajärvi • Tšiipakka • Tšikki • Tšokki • Vieksinki • Yläjärvi • Ägläjärvi
Le Palais des Thés -teetalon Pariisin myymälän teehyllyjä.
**Le Palais des Thés** on vuonna 1986 Pariisissa perustettu ranskalainen teealan yritys. Yrityksellä on yhteensä yli 60 teemyymälää Ranskassa ja Ranskan ulkopuolella, muun muassa Tokiossa, Moskovassa ja Oslossa. Lisäksi yritys harjoittaa teen vähittäismyyntiä verkkokaupassaan, missä se on Euroopan johtavia teetaloja.

Le Palais des Thés’n teevalikoima on tavanomaista laajempi, käsittäen teetä myös harvinaisemmista teen tuottajamaista sekä erittäin korkealaatuisia ja vaikeasti saatavia teelaatuja. Myymäläketjun kilpailijoita Pariisissa ovat esimerkiksi vuonna 1854 perustettu teetalo Mariage Frères ja vuonna 1925 avattu Dammann Frères.

Lähteet
-------

1. 1 2  Palais des Thés *proachat.net*. Viitattu 7.7.2022. (ranskaksi)
2. ↑  Palais des Thés (François-Xavier Delmas'in, Le Palais des Thés -yrityksen perustajan lyhyt kuvaus yrityksen perustamisesta) *chercheurdethe.com*. Viitattu 7.7.2022. (ranskaksi)
3. ↑  Où trouver de très bons thés à Paris ? (Mistä löytää oikein hyvää teetä Pariisissa; artikkelissa mainitaan Le Palais des Thés ja sen kilpailijoita) *pariszigzag.fr*. Viitattu 7.7.2022. (ranskaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Le Palais des Thés (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
* Fodor's Review, Paris Shopping: Le Palais des Thés (englanniksi) (fodors.com)
* Category: Palais des Thés (yrityksen perustajan blogiartikkeleita aiheesta) (englanniksi) (discoveringtea.com)
**Eric Sean Nally** on yhdysvaltalainen laulaja ja lauluntekijä. Hänet tunnetaan erityisesti Foxy Shazam -yhtyeen laulajana ja keulahahmona sekä avustavasta lauluosuudesta Macklemore & Ryan Lewisin menestyskappaleessa "Downtown".

Eric Nally varttui Madisonvillen kaupunginosassa Cincinnatissa. Hän perusti Foxy Shazamin yhtyekavereidensa (kitaristi Loren Turner, pianisti Sky White, basisti Daisy Caplan, trumpetisti ja taustalaulaja Alex Nauth sekä rumpali Aaron McVeigh) kanssa Cincinnatissa vuonna 2004. He julkaisivat ensimmäisen albumin, *The Flamingo Trigger*, vuonna 2005. Foxy Shazam julkaisi yhteensä viisi albumia.

Nally sai mainetta mahtailevasta, tavallisuudesta poikkeavasta ja omituisesta lavaesiintymisestä, joka käsitti muun muassa mieltymystä taiturimaisiin tanssiliikkeisiin ja palavien savukkeiden syömiseen. Häntä on verrattu Freddie Mercuryyn, Justin Hawkinsiin ja Noel Fieldingiin. Foxy Shazam keskeytti vuonna 2014, jonka jälkeen Nally on tehnyt soolouraa.

Nally oli kanssakirjoittajana Meat Loafin studioalbumilla *Hang Cool Teddy Bear* (2009). Hän ohjasi "Ruby"-singlekappaleen musiikkivideon (2017) yhdessä Jaakko Mannisen kanssa. Nallyn oli tarkoitus kirjoittaa kappale Jack Nicholsonille, mutta Nicholson ei ollut kiinnostunut asiasta.

Eric Nally on tehnyt yhteistyötä ja kiertänyt esiintymässä hip hop -artisti Macklemoren kanssa. Hän esiintyi "Downtown"-musiikkivideolla vuonna 2015. Hän lauloi Macklemore & Ryan Lewisin *This Unruly Mess I've Made* -albumilla kappaleessa "Downtown" vuonna 2016 ja Macklemoren *Gemini*-albumilla kappaleessa "Ain't Gonna Die Tonight" vuonna 2017.

Diskografia
-----------

### Singlet

* "Ruby" (2017)
* "Believe" (2017)
* "Black" (2017)
* "Spirits" (2018)

### Julkaisut joilla esiintyy

* "Downtown" (2015)1
* *This Unruly Mess I've Made* (2016)2
* *Gemini* (2017)3
* *The Great Electronic Swindle* (2017)4
* "Waves" (2017)5
* *Triple J's Hottest 100 – Volume 23* (2016)6

1 Macklemore & Ryan Lewisin single
  
 2 Macklemore & Ryan Lewisin studioalbumi: kappaleessa "Downtown"
  
 3 Macklemoren studioalbumi: kappaleessa "Ain't Gonna Die Tonight (ft. Eric Nally)"
  
 4 The Bloody Beetrootsin studioalbumi: kappaleessa "Enter The Void (ft. Eric Nally)"
  
 5 Cool Lifen singlekappale "Waves (ft. Eric Nally)"
  
 6 kokoelma-albumi: Macklemore & Ryan Lewisin kappaleessa "Downtown (ft. Eric Nally, Melle Mel, Kool Moe Dee & Grandmaster Caz)"

Lähteet
-------

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5   Apple Music Preview. Viitattu 24.6.2018
2. 1 2 3   Substream Magazine. Viitattu 24.6.2018
3. ↑  Kaufman, Gil: Watch Debut Solo Video From Foxy Shazam Singer Eric Nally: Exclusive 'Ruby' Premiere *billboard.com*.  9.7.2017. Viitattu 24.6.2018. (englanniksi)
4. ↑  Rhiannon, Alexis: What Did Eric Nally Do Before Macklemore & Ryan Lewis' "Downtown"? He Taught The World About Foxy Shazams *bustle.com*.  31.8.2015. Viitattu 24.6.2018. (englanniksi)
5. ↑
6. ↑  Yeung, Neil Z.: *Gemini* *allmusic.com*. Viitattu 26.6.2018. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz

 |

 |
Prokopánistos  
Προκοπάνιστος

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
38°18′18″N, 21°18′22″E, MesolóngiAitolia-Akarnania, Länsi-KreikkaKreikka |
| Vesialue | 
Mesolóngin–Aitolikón laguunit, Patraksenlahti |
| Merialue | 
Joonianmeri, Välimeri |
| Korkein kohta | 
10 m |
| Pinta-ala | 
0,65 km² |

Väestö| Asukasluku | 
5 |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Prokopánistos** (kreik. Προκοπάνιστος) on pieni Kreikan saari, joka sijaitsee Patraksenlahden ja Mesolóngin laguunin toisistaan erottavassa saariketjussa. Saaren pinta-ala on noin 0,65 neliökilometriä ja asukasluku 5 (vuonna 2011). Hallinnollisesti saari kuuluu Mesolóngin kuntaan, Aitolia-Akarnanian alueyksikköön ja Länsi-Kreikan alueeseen.

Prokopánistos on pitkä ja kapea, ja kulkee itä-länsisuunnassa Mesolóngin laguunin lounaislaidalla. Saaren suurin korkeus on 10 metriä. Prokopánistoksen länsipuolella sijaitsee Éxo Loúroksen saari ja koillispuolella Schoiniás.

Lähteet
-------

1. ↑  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 10.9.2018. (kreikaksi)
2. 1 2  Prokopanistos, Small island, Messolongi *Greek Travel Pages*. Viitattu 10.9.2018.
**Reaktiopropulsion tutkimusryhmä** (ven. Группа изучения реактивного движения, *Gruppa izutšenija reaktivnogo dviženija*) eli **GIRD** (ven. ГИРД) oli neuvostoliittolainen vuonna 1924 perustettu tutkimusryhmä, joka ratkaisi rakettitekniikan peruskysymykset. 

Neuvostoliitossa toimi useita tutkimusryhmiä Moskovassa ja Leningradissa. Ne toimivat joko "Rakettitekniikan keskustoimiston" alaisuudessa (TsBIRP) tai "Neuvostoliiton intreplanetaarisen lennon tutkimusseuran" alaisuudessa (OIMS). Johtavat henkilöt olivat Fridrih Tsander ja Sergei Koroljov sekä Mihail Tihonravov.

GIRD-ryhmä kehitti muun muassa Gird-09- ja GIRD-X-raketit.

Vuonna 1930 ryhmät organisoitiin tiiviimmin, niistä tuli Len-GIRD (Leningradissa) ja Mos-GIRD (Moskovassa), joista kehittyi "Valtion reaktiotutkimuksen instituutti" (RNII, Reaktivnyi nautšno-issledovatelski institut). Myös toisessa maailmansodassa käytetyn Katjuša-raketin kehitys tapahtui sen puitteissa. Toiminnan pääpaino oli kuitenkin nestemäistä ajoainetta käyttävien rakettien kehitystyössä.

Aiheesta muualla
----------------

* GIRDistä kertova dokumentti[vanhentunut linkki]
* Information on rocket Gird-09
* Gird-09 -raketti
*Eric Kennington R.A. (1888-1960)*  William Rothenstein 
Eric Kennington, 1915, The Kensingtons at Laventie.
**Eric Kennington** (1888-1960) oli brittiläinen taidemaalari ja kuvanveistäjä. Hän oli virallinen sotataiteilija sekä ensimmäisessä maailmansodassa (1916-1919) että toisessa maailmansodassa (1940-1945). Vuonna 1920 hän matkusti Arabiaan kuvittaakseen T. E. Lawrence teoksen *Seven Pillars of Wisdom*.

Kennington osallistui ensimmäiseen maailmansotaan 13. pataljoonassa, The London Regiment, lempinimeltään ‘The Kensingtons’, vuodesta 1914 kesäkuuhun 1915. Hän haavoittui ja joutui palaamaan siviiliin. Hän maalasi tovereilleen kunnianosoituksena suuren teoksen lasilevyn takapuolelle, *Kensingtons at Laventie*.

Lähteet
-------

1. ↑  Eric Kennington 1888–1960 Tate. Viitattu 24.10.2014.
2. ↑  The Kensingtons at Laventie Imperial War Museum. Viitattu 24.10.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Eric Kennington** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
	+ 2
* BnF data
	+ 2
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Australia
* Alankomaat
* Puola
* Portugali

 |
|  |
| Taiteenala | 
* South Australia
* New Zealand Artists
* Museum of Modern Art
* Musée d'Orsay
* RKD Artists
* Te Papa (New Zealand)
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**GIOVE B**:n eli toisen Galileo-testisatelliitin kehitti vuonna 2009 purettu Galileo Industries -yhtiö. 

Satelliitin pääurakoitsija oli Astrium GmbH Saksasta, satelliitin rakensi Thales Alenia Space Ranskassa ja navigaatiohyötykuorman kehitti Astrium Ltd Englannissa. Satelliitti koottiin Italiassa Alenia Spazion (2005 lähtien Alcatel-Alenia Space -yhtiön osa, sittemmin Thales Alenia Spacen osa) tehtaalla. Koska Giove A:n laukaisu onnistui ja satelliitti toimii, pitkään ei ollut varmaa, laukaistaanko Giove B -satelliittia lainkaan.

GIOVE-B laukaistiin Baikonurista Sojuz-kantoraketilla 27. huhtikuuta 2008 23 000 km korkealle radalle, jossa se toimii 2,5 vuotta. Satelliittia operoidaan Telespazion keskuksesta Fucinosta Rooman läheltä.

Tekniikkaa
----------

Satelliitti painaa 530 kg, josta 28 kg hydratsiiniä satelliitin asennonsäätöön. Sen koko on 95 cm x 95 cm x 240 cm. Se on kolmiakselistabiloitu. Sen sähköteho on 1100 W - satelliitissa on kaksi 4,3 metriä pitkää aurinkopanelia. Satelliitti lähettää Galileon signaaleja L1, E5 ja E6 taajuuksilla, mutta vain kahdella taajuudella kerrallaan.

Katso myös
----------

* GIOVE-A

Lähteet
-------

1. 1 2

Aiheesta muualla
----------------

* ESA:n edistyksellisin navigointisatelliitti laukaistiin viime yönä – ESA Paikallistiedotus Suomi 27.4.2008.
Meritullinkatu 33 1900-luvun alussa.
**Kruununhaan linna** (myös **Gripenbergien talo**) oli Helsingin Kruununhaassa osoitteessa Meritullinkatu 33 sijainnut rakennus. Sen suunnitteli arkkitehti Bruno F. Granholm vuonna 1899 ja sen rakennutti valtioneuvos Claes Gripenberg. Vuonna 1900 valmistunut alkuperäinen kaksikerroksinen rakennus poikkesi tuolloin vallalla olleista kansallisromanttisista ja jugend-tyylisistä rakennuksista.

Vuodesta 1914 rakennuksessa asui Ranskan Suomen-lähettiläs. Hänen perikuntansa myi rakennuksen vuonna 1927 Kulmakoululle ja Ruusu-Ristille. Rakennusta päätettiin laajentaa sekä korottaa kahdella kerroksella. Suunnitelmat työhön tilattiin arkkitehtiveljekset Jussi ja Toivo Paatelalta. Korotuksen yhteydessä purettiin yläosa talon julkisivua dominoineesta pyöreästä tornista sekä valtaosa julkisivujen koristeaiheista.

Koulutoiminta päättyi vuonna 1981 ja rakennuksessa toimii nykyisin useita teatterijärjestöjä. Lease Deal Oyj osti Kiinteistö Oy Teatterikulman koko osakekannan vuonna 2019.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  HS.fi kaupunki: Kruununhaan linna menetti torninsa Kulmakoulun korotuksessa (Arkistoitu – Internet Archive)
2. 1 2  Antti Manninen: Puretut talot, 100 tarinaa Helsingistä, Helsingin Sanomat, Karisto, Hämeenlinna, 2004
3. ↑  Lease Deal on ostanut Kruunuhaan linnan *leasedeal.fi*.  26.9.2019. Viitattu 8.10.2021.
**Eric Gordon Murray** (s. 6. toukokuuta 1982 Hastings) on uusiseelantilainen soudun kaksinkertainen olympiavoittaja ja kahdeksankertainen maailmanmestari. Hän edustaa Avon RC -seuraa ja on pituudeltaan 195 cm.

Murray sijoittui junioreiden MM-kilpailuissa kahdeksikossa 12:nneksi 2000. Ensimmäisissä aikuisten MM-kilpailuissaan, Milanossa 2003, hän oli perämiehellisessä nelosessa viides. Ateenan olympialaisissa 2004 hän sijoittui perämiehettömässä nelosessa viidenneksi ja Gifun MM-kilpailuissa 2005 kuudenneksi.

Murray saavutti ensimmäisen palkintosijansa maailmancupissa oltuaan perämiehettömässä nelosessa kolmas Poznańissa 2006. Etonin MM-kilpailuissa 2006 hän oli samassa veneluokassa yhdeksäs. Seuraavana vuonna hän voitti perämiehettömässä nelosessa maailmancupin kilpailun Amsterdamissa sekä maailmanmestaruuden Münchenissä yhdessä Hamish Bondin, Carl Meyerin ja James Dallingerin kanssa. Pekingin olympialaisissa 2008 sama miehistö sijoittui seitsemänneksi.

Murray ja Bond siirtyivät vuonna 2009 perämiehettömään kaksikkoon, ja ovat sen jälkeen voittaneet kaikki arvokilpailut ja maailmancupin kilpailut, joihin ovat osallistuneet. He voittivat maailmanmestaruuden Poznańissa 2009, Karapirossa 2010 ja Bledissä 2011, joissa kaikissa hopeaa sai brittipari Pete Reed & Andrew Triggs-Hodge. Lontoon olympialaisissa 2012 Murray ja Bond soutivat alkuerissä maailmanennätyksen 6.08,50. Loppukilpailun he voittivat ajalla 6.16,65 kukistaen toiseksi sijoittuneen Ranskan yli neljällä sekunnilla.

Murray ja Bond voittivat perämiehettömän kaksikon maailmanmestaruuden jälleen Chungjussa 2013, Amsterdamissa 2014 ja Aiguebelettessa 2015. Amsterdamin kisoissa he osallistuivat myös perämiehelliseen kaksikkoon, jonka voittivat perämiehenään Caleb Shepherd. He voittivat perämiehettömän kaksikon olympiakultaa Rio de Janeirossa 2016.

Bond ja Murray on valittu soudun parhaaksi miesten venekunnaksi 2013 ja 2014.

Maailmancupin voitot
--------------------

Lähde: World Rowing

### Perämiehetön nelonen

* 2007: Amsterdam

### Perämiehetön kaksikko

* 2009: München, Luzern
* 2010: Bled, München, Luzern
* 2011: Hampuri, Luzern
* 2012: Luzern, München
* 2013: Eton, Luzern
* 2014: Aiguebelette, Luzern
* 2015: Luzern
* 2016: Luzern, Poznań

Lähteet ja huomautukset
-----------------------

1. ↑  ip= perämiehetön, "ilman perämiestä"
2. ↑  Eric Murray *sports-reference.com*.  Arkistoitu 4.3.2016. Viitattu 4.9.2015. (englanniksi)
3. 1 2 3 4 5  Eric MURRAY *worldrowing.com*. Viitattu 22.8.2016. (englanniksi)
4. ↑  Rowing at the 2012 London Summer Games:Men's Coxless Pairs *sports-reference.com*.  Arkistoitu 15.8.2012. Viitattu 4.9.2015. (englanniksi)
5. ↑  Natural Born Winners *row-360.com*.  20.5.2015.  (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
**Paavo Juhani Siurua** (9. toukokuuta 1931 Oulu – 29. maaliskuuta 1989 Oulu) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Siuruan vanhemmat olivat kansakoulunopettaja Niilo Bernhard Siurua ja kauppa-apulainen Aino Elina Lipponen ja puoliso vuodesta 1962 Leila Kiviharju. Siurua tuli ylioppilaaksi Oulun lyseosta 1949 ja valmistui ekonomiksi Helsingin kauppakorkeakoulusta 1953. Hän oli Pohjanmaan Kauppiaiden Oy:n konttoripäällikkö Vaasassa 1954–1957 ja osastopäällikkö Oulussa 1959–1964, Noiro Oy:n osastopäällikkö Helsingissä 1965–1966, A & O -ryhmän toiminnanjohtaja 1966–1967, Oy Kerilon Ltd:n toimitusjohtaja Torniossa 1967–1972, Säteri Oy Kerilonin johtaja 1972–1974, Suurmarkkinat Oy:n varatoimitusjohtaja Helsingissä 1974–1975 ja Pohjanmaa Oy:n toimitusjohtaja Oulussa 1976–1987 ja hallituksen puheenjohtaja vuodesta 1976. Siurualla oli myös lukuisia luottamustehtäviä. Sotilasarvoltaan hän oli reservin kersantti. Siurua sai kauppaneuvoksen arvonimen 1987. Taiteilija Erkki Koponen maalasi hänen muotokuvansa 1981.

Lähteet
-------

1. 1 2  Turunen, Harri: Kauppaneuvos Paavo Siurua (1931–1989). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 18.12.2013. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 17.12.2022.
2. 1 2  Paavo Siurua *Biografiasampo*. Viitattu 17.12.2022.
3. ↑  Kuka kukin on 1978, s. 915. Viitattu 17.12.2022.
4. ↑  Kuolleet. Kauppaneuvos Paavo Siurua.  *Uusi Suomi*, 4.4.1989, nro 89, s. 7. Kansalliskirjasto. Viitattu 17.12.2022.