recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Jaana Maarit Savolainen** (s. 23. tammikuuta 1964 Lappeenranta) on suomalainen maastohiihdon maailmanmestari ja olympiamitalisti.

Urheilu-ura
-----------

Savolainen saavutti viestissä pronssia Calgaryn olympialaisissa 1988 ja voitti kultaa Lahden MM-kisoissa 1989. Hän edusti Outokummun Partiota vuoteen 1987 saakka, jolloin siirtyi Lahden Hiihtoseuraan.

Calgaryn olympialaisissa Savolainen sijoittui henkilökohtaisella vapaan hiihtotavan 20 kilometrillä 28:nneksi. Albertvillen olympialaisissa 1992 hän oli viestissä neljäs, takaa-ajossa 18:s, perinteisen hiihtotavan 5 kilometrillä 26:s ja vapaan hiihtotavan 30 kilometrillä 28:s. MM-kilpailuissa hänen paras henkilökohtainen sijoituksensa oli 16. sija vapaan hiihtotavan 10 kilometrillä Lahdessa 1989.

Savolainen voitti urallaan kaksi maailmancupin osakilpailua: Holmenkollenin kisoissa 10 kilometriä vuonna 1986 ja Soldier Hollowissa 5 kilometriä vuonna 1989. Hän päätti kansainvälisen uransa vuoden 1992 lopussa.

Luisteluhiihdon taitajana Savolainen hiihti maajoukkueessa viestissä yleensä kolmannen tai neljännen osuuden, koska saman ajan suomalaisista naishuippuhiihtäjistä Pirkko Määttä ja Marja-Liisa Kirvesniemi olivat lähinnä perinteisen tyylin hiihtäjiä.

Savolainen harrasti nuorempana myös yleisurheilua. Hänellä on muun muassa kaksi SM-pronssia nuorten sarjasta maastojuoksun joukkuekilpailusta.

Hiihtouran jälkeen
------------------

Savolaisella on yo-merkonomin ja erikoisammattivalmentajan koulutukset. Lisäksi hänellä on koulutusta kiinalaiseen lääketieteeseen, manuaaliseen selkäterapiaan ja lasten akupunktioon. Savolaisen on tehnyt toiminimellä akupunktiota ja hierontaa vuodesta 2005. Hän on toiminut myös hiihtovalmentajana. Savolainen toimi pitkään Eurosportilla hiihtolähetysten kommentaattorina.

Lähteet
-------

* Arto Hakola: Kaivoksen kainalosta maailman kilpakentille - Outokummun Partio ry 100 vuotta (ISBN 978-952-67669-7-3), osa 1, sivu 33

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Siukonen, Markku: *Urheilukunniamme puolustajat – Suomen olympiaedustajat 1906–2000*, s. 301. Graface, 2001. ISBN 951-98673-1-7.
2. ↑  Siukonen, Markku & Ahola, Matti: *Urheilun vuosikirja 9*, s. 184. Sporttikustannus Oy, 1988. ISBN 951-8920-00-1.
3. ↑  Siukonen, Markku & Ahola, Matti: *Urheilun vuosikirja 13*, s. 191–192. Spartakus Oy, 1992. ISBN 951-96269-2-1.
4. ↑  Siukonen, Markku & Ahola, Matti: *Urheilun vuosikirja 10*, s. 161. Sporttikustannus Oy, 1989. ISBN 951-8920-07-9.
5. ↑  Jaana Savolainen *Tilastopaja*. Viitattu 16.11.2022.
6. 1 2  Tmi Jaana Savolainen *jaanasavolainen.com.kotisivukone.com*. Viitattu 16.11.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Jaana Savolainen Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
Lehden etusivu syyskuussa 2023.
**Qızıl tañ** (Кызыл таң, "Punainen aamunkoitto") on Venäjällä Baškirian pääkaupungissa Ufassa ilmestyvä tataarinkielinen sanomalehti.

*Qızıl tañin* edeltäjä oli Orenburgissa vuonna 1918 perustettu Baškirian vallankumouskomitean lehti *Başqortostan* ("Baškiria"), joka vuonna 1924 jaettiin tataarin- ja baškiirinkielisiksi lehdiksi. Tataarinkielinen lehti sai nimen *Yaña awıl* ("Uusi kylä") ja vuonna 1930 nimen *Qommuna* ("Kommuuni"). Se lakkasi vuonna 1941 ja alkoi ilmestyä uudelleen vuonna 1944 nimellä *Qızıl tañ*.

*Qızıl tañ* oli neuvostoaikana NKP:n Baškirian aluekomitean sekä Baškirian ASNT:n korkeimman neuvoston ja ministerineuvoston äänenkannattaja. Kuudesti viikossa ilmestyneen lehden painosmäärä oli 106 000 kappaletta vuonna 1972.

Lehti on nykyään Baškortostanin tasavallan parlamentin ja hallituksen äänenkannattaja. Sen ilmestymistiheys on harventunut viidestä kolmeen kertaan viikossa. Painosmäärä laski 12 500:sta vuonna 2012 4 800 kappaleeseen vuonna 2019. Toimitus julkaisee myös lasten viikkolehteä *Oçqın* ("Kipinä") ja aikakauslehteä *Ällüki*.

Lähteet
-------

1. ↑  Fazlutdinov, I. K.: Istoritšeskije predposylki stanovlenija tatarskoi natsionalnoi petšati na territorii sovremennogo Baškortostana.  *Vestnik Baškirskogo universiteta*, 2/2008, s. 357–358. Artikkelin verkkoversio.
2. 1 2  *Tatarskaja perioditšeskaja petšat*, s. 74–75. Kazan: Izdatelstvo Akademii nauk Respubliki Tatarstan, 2017. ISBN 978-5-902375-22-7.
3. ↑  Kuznetsov, I. V. & Fingerit, Je. M.: *Gazetnyi mir Sovetskogo Sojuza, 1917–1970 gg. Tom 2: Respublikanskije, krajevyje, oblastnyje i okružnyje gazety*, s. 77. Moskva: Izdatelstvo Moskovskogo universiteta, 1976.
4. ↑  *Bolšaja sovetskaja entsiklopedija, tom 14*, s. 68. Moskva: Sovetskaja entsiklopedija, 1973.
5. ↑  Kyzyl tan *Regionalnyi interaktivnyi entsiklopeditšeski portal "Baškortostan"*. Viitattu 28.1.2024.
6. ↑  Murzabulatova, G. K.: "Tatarskaja perioditšeskaja petšat Respubliki Baškortostan", *Fundamentalnyje osnovy innovatsionnogo razvitija nauki i obrazovanija: Sbornik statei VI Meždunarodnoi nautšno-praktitšeskoi konferentsii, tšast 3*, s. 26–28. Penza: Nauka i prosveštšenije, 2019. Teoksen verkkoversio.

Aiheesta muualla
----------------

* Lehden sivusto
**Anambra** on yksi Nigerian 36 osavaltiosta. Se sijaitsee maan eteläosassa. Anambran pinta-ala on 4 844 neliökilometriä. Vuoden 2006 väestönlaskennan alustavien tulosten mukaan Anambrassa oli 4 182 032 asukasta. Anambra on siis yksi Nigerian tiheimmin asuituista osavaltioista. Suurin etninen ryhmä on igbot. 

Anambran pääkaupunki on Awka. Toinen suuri kaupunki on Onitshan jokisatama Niger-joen varrella.

Lähteet
-------

1. ↑  2006 Population Census Federal Republic of Nigeria.  Arkistoitu 4.7.2007. Viitattu 27.3.2008.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Anambra** Wikimedia Commonsissa

Nigerian lippuNigerian osavaltiot

Abia | Adamawa | Akwa Ibom | Anambra | Bauchi | Bayelsa | Benue | Borno | Cross River | Delta | Ebonyi | Ẹdo | Ekiti | Enụgụ | Gombe | Imo | Jigawa | Kaduna | Kano | Katsina | Kebbi | Kogi | Kwara | Lagos | Nasarawa | Niger | Ogun | Ondo | Ọsun | Oyo | Plateau | Rivers | Sokoto | Taraba | Yobe | Zamfara  

Pääkaupunkiterritorio
**Kevyt osasto 15** koottiin jatkosodan alkaessa kesäkuun 22. päivä 1941 enolaisista reserviläisistä. Osastoon kuului 1. komppania, 2. komppania ja esikuntakomppania. Se kuului 7. divisioonaan ja osasto siirtyi heinäkuun alkuun 1941 mennessä Tohmajärvelle. Seitsemäs divisioona hyökkäsi 10.7.1941 alkaen Pälkjärvelle ja sieltä edelleen Kirkkolahden ja Rättimäen suunnalle. Kevyt osasto oli aluksi hyökkäävien joukkojen reservinä.

Kevyt osasto 15 eteni JR 9:n pataljoonien mukana 17.7.1941 mennessä Kirkkolahteen ja sieltä edelleen Hämekoskelle. Ensimmäiset varsinaiset taistelutehtävät osastolla oli Hämekoskella ja myöhemmin 23.7.1941 Rytyssä. Elokuun 23. päivänä osasto eteni Kerisyrjään ja sieltä edelleen Koirinojalle. Kolatselkään osasto saapui 29. elokuuta ja lepäsi Vieljärven Jyrinkylässä 2.9.1941 saakka. Syyskuun 3. päivänä eteneminen jatkui polkupyörillä Varloihin. Se saapui 7. syyskuuta Saarimäen kylään. Marssi jatkui seuraavana päivänä Aunukseen ja sieltä edelleen Mäkriänjärvelle. Kevyt osasto eteni polkupyörillä 9. syyskuuta Syvärin rannalle Vaaseniin. Osasto ylitti ensimmäisenä suomalaisosastona Syvärin seuraavana päivänä. Osasto vietti Kurpovon kylässä 16.9.1941 saakka ja lähti samana päivänä Laguksen jääkärien kanssa etenemään Syvärijoen länsipuolen rantoja kohti Äänistä. Syyskuun 19. päivänä Laguksen jääkärit ja kevyt osasto 15 hyökkäsivät Tokarin asemalle ja saivat sen haltuun iltapäivällä kello 14.00. 

Puna-armeijan pataljoona yritti vallata aseman takaisin 21.9.1941, mutta asema saatiin pidettyä suomalaisilla, kun apuun saatiin kapteeni Vilho Julkusen JR 51 yksi pataljoona. Seuraavat kaksi viikkoa Kevyt osasto 15 teki partiointeja Syvärin rantakyliin. Lokakuun 15. päivänä osasto saapui Äänisen rannalle Petäjäselkään ja eteni sieltä polkupyörillä Äänisen rantatietä Voznesenjaan 17.10.1941 aamupäivällä ja saapui illalla Baranyn kylään. Lokakuun 19. päivänä osasto siirrettiin Karkan kylään, jossa se otti vastaan etulinjan varmistustehtävän. Yksi komppania teki Karkasta partiomatkoja lähialueiden kyliin. Lokakuun 26. päivä osasto siirtyi Juksovaan ja sen tilalle Karkan alueelle tuli Yrjö Keinosen komentama JR 9:n osasto. Lokakuun 29. päivänä Kevyt osasto 15 siirtyi Ostan kylän länsipuolelle Nikitinskajan ja Levinan alueelle. Osasto hyökkäsi Vuorensolan pataljoonan kanssa Simanovaan ja Kopovaan 30.–31.10.1941. Taistelujen päätyttyä Kevyt osasto jäi marras-joulukuun 1941 ajaksi JR 9:n ensimmäisen pataljoonan alueelle partiointitehtäviin. Tammikuun alusta 1942 lähtien Kevyt osasto 15 oli etulinjassa JR 9:n ensimmäisen pataljoonan alueella.

Kevyt osasto 15 lakkautettiin heinäkuussa 1942 ja sen sotilaista siirrettiin vuosina 1912–1924 syntyneet JR 9:ään ja JR 30:een, sekä vuosina 1909–1911 syntyneet JR 51:een.
**Syöpäsäätiö** on perustettu vuonna 1948, ja osa Syöpäjärjestöjä. Säätiö kerää varoja Syöpäjärjestöjen tavoitteiden ja toiminnan edistämiseen: kotimaiseen syöpätutkimukseen, syöpään sairastuneiden ja heidän läheistensä neuvontapalveluihin, sekä ennaltaehkäisyyn ja varhaiseen toteamiseen. Syöpäsäätiö toimii lahjoitusvaroin, yksityishenkilöiden ja organisaatioiden tuki mahdollistaa Syöpäsäätiön työn. Lahjoittajiensa avulla Syöpäsäätiö on suurin yksityinen syöpätutkimuksen rahoittaja Suomessa. Syöpäsäätiön pääsihteeri on patologian erikoislääkäri, lääketieteen tohtori **Juha Pekka Turunen**. Säätiön tunnetuin keräys on vuosittain lokakuussa järjestettävä Roosa nauha -keräys.

Syöpätutkimus
-------------

Lahjoitusvaroilla tuetaan sekä perus- että kliinistä syöpätutkimusta. Syöpäsäätiö on viime vuosina rahoittanut tutkimusapurahojen kautta mm. syövän täsmähoidon kehittämistä, aivokasvainten kuvantamisen ja geenihoidon tutkimusta sekä kasvainten genetiikan selvittämistä.

Syöpäsäätiön työ on ollut monelle korvaamatonta, sillä syöpätutkimuksen avulla on voitu kehittää syövän diagnostiikkaa ja hoitomuotoja. Syöpäsäätiö on ollut mukana vaikuttamassa siihen, että yhä useampi voittaa vaikean sairauden: kun Syöpäsäätiön toiminnan alussa vain kolmannes sairastuneista voitiin parantaa, nyt jo kaksi kolmesta paranee. Syöpäsäätiö on lahjoittajiensa avulla vaikuttanut tähän tulokseen.

Neuvonta ja tuki
----------------

Lahjoitusvaroilla Syöpäsäätiö ylläpitää myös Syöpäjärjestöjen valtakunnallista ja maksutonta neuvontapuhelinta, joka tarjoaa tukea ja tietoa potilaille ja heidän läheisilleen. Neuvontapalvelun tavoitteena on varmistaa, ettei kukaan jäisi yksin sairauden kanssa. Henkilökohtaista neuvontaa antavat syöpään erikoistuneet terveydenhuollon ammattilaiset suomeksi ja ruotsiksi. Neuvontapalvelussa työskentelee viisi neuvontahoitajaa. Neuvontahoitajien kanssa voi keskustella puhelimitse, sähköpostitse, chatissa (kahdenkeskinen verkkoneuvonta) tai HUS:n Syöpätautien klinikalla Helsingissä. Lisätietoa neuvontapalvelusta löytyy osoitteessa www.neuvontahoitaja.fi. Valtakunnallisen neuvontapalvelun lisäksi neuvontaa tarjoavat Syöpäjärjestöjen jäsenyhdistykset eri puolella maata.

Lähteet
-------

* Syöpäsäätiö
Aluelehtien toimistorakennus, jossa on Iskelmä Sastamalan ja Alueviestin toimitukset.
**Iskelmä Sastamala** on Iskelmä-ketjuun 1. tammikuuta 2012 liittynyt paikallisradio, jonka omistaa Kustannusliike Aluelehdet Oy. Asema kuuluu Pirkanmaalla Sastamalan ja Hämeenkyrön sekä Satakunnassa Kankaanpään seudulla. Ennen vuoden 2011 loppua asema toimi nimellä Radio Manta. Iskelmän-ohjelmiston lisäksi asemalta voi kuunnella arkisin paikallisuutisia (kello 9.26, 11.26, 13.30, 15.26), paikallistunti (kello 13-14), jumalanpalveluksen Tyrvään kirkosta sunnuntaisin (kello 10:00) ja Mantan matkassa -ohjelmaa joka kuukauden ensimmäisenä perjantaina (kello 19:00). Iskelmä Sastamala selostaa myös VaLePan ja Kankaanpään Mailan vieraspeliotteluita. Iskelmä Sastamalan toimitus on Alueviesti-lehden yhteydessä Sastamalassa Hopunkatu 1:ssä Kustannusliike Aluelehdet Oy:n rakennuksessa. Asema tekee myös markkinointiyhteistyötä Iskelmä Satakunnan kanssa.

Taajuudet
---------

Sastamala: 101,2 MHz

Kankaanpää: 105,3 MHz

Hämeenkyrö: 96,9 MHz

Lähteet
-------

1. ↑  Radio Mantasta Iskelma Sastamala  11.10.2011. Mediamonitori. Viitattu 29.2.2012.

Aiheesta muualla
----------------

* Iskelmä Sastamalan verkkosivut
* Iskelmä Sastamalan Facebook-sivut
* Iskelmä Sastamalan Twitter-sivut
* Iskelmä Sastamala Iskelmä.fi:ssä
**Justin "ZeeJustin" Bonomo** (s. 30. syyskuuta 1985) on yhdysvaltalainen pokeriammattilainen. 

Bonomo kasvoi Virginiassa ja aloitti yhdeksänvuotiaana Magic: The Gathering -korttipelin harrastamisen. Myöhemmin hän kiersi ympäri maailmaan MTG-turnauksissa. Alkuvuodesta 2002 Bonomo aloitti pokeriharrastuksen ja siirtyi pikkuhiljaa mikrotasoilta korkeammeille tasoille netissä aloittaen livepelaamisen vuonna 2004.

Turnausmenestys
---------------

Bonomo ehti saavuttaa liveturnausmenestystä jo ennen kuin täytti 21 vuotta (alaikäraja Yhdysvaltain kasinoilla). World Poker Tourilla hän oli kolmaskymmenes tammikuussa 2005 PokerStars Caribbean Adventure -turnauksessa ja European Poker Tourilla neljäs Deauvillessä, Ranskassa helmikuussa 2005. WPT:ssä Bonomon paras sijoitus on seitsemäs tila joulukuulta 2006 Doyle Brunson North American Poker Classicista. 

World Series of Pokerissa (WSOP) Bonomo on selviytynyt kahdesti finaalipöytään: vuonna 2007 2000 dollarin no limit holdem -turnauksessa hän oli neljäs ja seuraavana vuonna Erick Lindgrenin voittamassa 5000 dollarin no limit holdem -turnauksessa kakkonen. Jälkimmäisestä hän ansaitsi 230 159 dollaria.

Tammikuussa 2024 Bonomon pokeriuran turnausansiot ylittivät 63,3 miljoonaa dollaria. Hän on The Hendon Mobin turnausansioita seuraavalla sivustolla maailman toiseksi eniten pokeriturnauksista ansainnut pelaaja.

Nettipeliskandaali
------------------

Vuonna 2006 Bonomo jäi kiinni useilla käyttäjätileillä pelaamisesta samassa turnauksessa.  PartyPoker ja PokerStars sulkivat Bonomon tilit ja jäähdyttivät satojen tuhansien dollarien rahavarat.

Lähteet
-------

1. ↑   : Justin Bonomo WSOP player profile World Series of Poker. Viitattu 21. kesäkuuta 2008.
2. ↑  The Just Life Official site of Justin Bonomo.  Arkistoitu 15.6.2008. Viitattu 21.6.2008. (englanniksi)
3. ↑   : Justin Bonomo stats The Hendon Mob. Viitattu 21. kesäkuuta 2008.
4. ↑  Adam Small: Pokergate: Inside look at the recent online cheating scandal Bluff Magazine.  Arkistoitu 24.6.2008. Viitattu 21.6.2008. (englanniksi)
5. ↑  Should Dutch Boyd and Justin "Zeejustin" Bonomo Finally be Forgiven?  30.6.2007. Poker King. Viitattu 21.6.2008. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
* Justin Bonomo The Hendon Mob Poker Databasessa (englanniksi)
**Miguel Ángel Rubiano Chávez** (s. 3. lokakuuta 1984 Bogotá) on kolumbialainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa Ceramica Panaria-Navigare -tallissa 2006–2007, edusti Centri della Calzatura - Partizan -joukkuetta 2008–2009, Meridiana-Kamenia 2010, D'Angelo & Antenucci-Nippo -joukkuetta 2011, Androni Giocattoli - Venezuelaa 2012–2013, Colombia-tallia 2014–2015, Coldeportes - Claroa ja Chinese Continental Team of Gansu Bankia 2016 sekä Coldeportes-Zenúa vuodesta 2017. 

Hän jäi kiinni octopaminen käytöstä Regio Tour -kilpailussa elokuussa 2008 ja sai kahden vuoden kilpailukiellon, joka lyheni valituksen jälkeen takautuvasti puolen vuoden mittaiseksi heinäkuussa 2009.

Rubiano voitti Italian ympäriajossa 2012 Porto Sant'Elpidioon päättyneen kuudennen etapin karattuaan irtiottoon jyrkässä nousussa noin 35 kilometriä ennen maalia.

Saavutuksia
-----------

Lähteet:Cyclingbase, Cycling Archives

2008
Doble Sucre Potosí GP Cemento Fancesa, 4. etapin voitto
~~Slovakian ympäriajo, 1. etapin voitto~~
2011
Tour de San Luis, 6. etapin voitto
Slovakian ympäriajo, 3. etapin voitto
Tour de Hokkaido, kokonaiskilpailun ja 4. etapin (aika-ajo) voitto
2012
Italian ympäriajo, 6. etapin voitto
2014
Maantieajon Kolumbian-mestaruus
2016
Tour of Qinghai Lake, 1. etapin voitto

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Miguel Angel Rubiano Chavez *cyclingbase.com*.  Arkistoitu 4.3.2007. Viitattu 6.10.2012. (ranskaksi)
2. 1 2 3  Miguel Angel Rubiano Chavez *cyclingarchives.com*. Viitattu 23.1.2019. (englanniksi)
3. ↑  Miguel Angel Rubiano *procyclingstats.com*. Viitattu 23.1.2019. (englanniksi)
4. ↑  RUBIANO CHAVEZ Miguel Angel *cqranking.com*. Viitattu 7.1.2016. (englanniksi)
5. ↑  Rubiano etappivoittoon, Malori Giron kärkeen *yle.fi*.  11.5.2012. Viitattu 6.10.2012.
**Fumio Nanri** (jap. 南里 文雄; 1910 Osaka – 1975) oli japanilainen jazzmuusikko. Hän soitti trumpettia.

Nanri syntyi perheensä kuudesta lapsesta nuorimpana. Hän soitti alun perin kornettia teini-ikäisenä ja sai innoitusta Louis Armstrongista. 19-vuotiaana Nanri matkusti Shanghaihin, jossa hän pääsi kuulemaan monia yhdysvaltalaisia jazzkokoonpanoja. Hän sai opetusta pianisti Teddy Weatherfordilta. Palattuaan Japaniin Nanri perusti vuonna 1934 oman swingyhtyeensä, Fumio Nanri and his Hot Peppersin. Yhtye levytti eräitä Japanin ensimmäisistä jazzkappaleista. Osassa kappaleista Nanrin yhtye teki yhteistyötä laulaja Dick Minen kanssa. 1930-luvun loppupuolella Nanri vietti osan ajasta Kiinan Dalianissa ja osan Japanissa. Toisessa maailmansodassa hän palveli Japanin asevoimia lääkintäjoukoissa.

Vuonna 1946 Nanri käynnisti uudelleen Hot Peppers -yhtyeensä toiminnan. Hän pääsi soittamaan ihailemansa Louis Armstrongin kanssa tämän vieraillessa Japanissa vuonna 1953. Nanri jatkoi levyttämistä 1970-luvulle ja teki viimeisen levytyksensä Toshiyuki Miyaman big bandin kanssa vain hieman ennen kuolemaansa. Nanrin mukaan nimetty palkinto myönnetään japanilaisille jazzmuusikoille.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Joseph Paice, Fumio Nanri World of Jazz 26.6.2020, viitattu 12.1.2024 (englanniksi)
Pankkia mainostava mies Occupy Wall Street -mielenosoituksessa.
**Bank of North Dakota** (BND) on Pohjois-Dakotan osavaltion omistama pankki, joka on perustettu vuonna 1919. Pankin perustamisen promoottorina toimi sosialistipuolueesta erotettu poliitikko A. C. Townley, joka perusti oman puolueen nimeltä Non-Partisan League vuonna 1918. Pohjois-Dakota oli silloin kuten nytkin hyvin maatalousvaltainen alue; silloin siellä viljeltiin pääasiassa vehnää. Vehnän hintataso laski, ja esimerkiksi Minneapolisin ja Chicagon pankit nostivat samaan aikaan maatalouslainojen korkoja jopa 12 prosenttiin. Non-Partisan League sai suuren vaikutusvallan Pohjois-Dakotan edustajainhuoneessa ja senaatissa, ja osavaltion pankin perustaminen kävi mahdolliseksi seuraavana vuonna. Suuren laman aikana esimerkiksi opettajille maksettiin hyödykkeissä, mutta pankki otti tiloja haltuunsa. Laman jälkeen maita pyrittiin myymään takaisin entisille omistajille sikäli kuin olivat edelleen niitä viljelleet.

Pankki myöntää edullisia lainoja paikallisille yrityksille ja opiskelijoille. Erityisesti osavaltion omaa toimintaa on voitu rahoittaa sangen edullisesti, koska pankin ei tarvitse vaatia itseltään eli osavaltiolta korkoja. Ylijäämänsä pankki käyttää infrastruktuuriin ja hyvinvointipalveluihin. Voittoa vaativia osakkeenomistajia pankilla ei ole.

Pankilla on vain yksi konttori, joka sijaitsee Bismarckissa.

Lähteet
-------

1. ↑  History of BND *Bank of North Dakota*.  2016. Viitattu 7.9.2016. (englanniksi)
2. ↑  Lauri Väisänen: *Julkinen pankkitoiminta ja rahapoliittinen vallankäyttö*, s. 63. Peruste, 2016. ISBN 1798-985X.
3. ↑  Public *Bank of North Dakota*.  2016. Viitattu 7.9.2016. (englanniksi)
*Tämä artikkeli käsittelee kirjastonhoitajaa. Näyttelijä Henrik Grönroosista on eri artikkeli.*

**Henrik Grönroos** (21. tammikuuta 1908 – 5. elokuuta 2007) oli suomalainen kirjastonhoitaja ja kunniatohtori.

Ura
---

Grönroos aloitti Helsingin yliopiston kirjaston palveluksessa vuonna 1931. Seuraavana vuonna hän sai määräyksen amanuenssiksi. Grönroos oli keskeinen tekijä evakuoitaessa kirjaston aineistoa toisen maailmansodan takia, ja myös sen palauttamisessa sodan jälkeen. Hän jäi eläkkeelle 1971.

Grönroosin puoleen käännyttiin usein, kun jotain tietoa ei kerta kaikkiaan löytynyt. Hän tunsi kirjaston kokoelmat perin pohjin ja harjoitti tutkimusta, mutta ei koskaan väitellyt tohtoriksi. Koko Suomen kirjastotoimea Grönroos avitti opettamalla Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa. Hän kirjoitti suomalaisten bibliografioiden bibliografian, *Finlands bibliografiska litteratur*, joka julkaistiin 1975. Grönroos vihittiin kunniatohtoriksi 1973.

Grönroosin kirjahistoriallisia artikkeleita on koottu teokseen *Cognitio librorum. Retkiä kirjojen maailmaan. Utflykter i böckernas värld*.

Lähteet
-------

  

### Viitteet

1. ↑  Häkli, Esko: Grönroos, Henrik (1908 - 2007) *Kansallisbiografia.fi*.  8.6.2004. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 3.6.2019.
2. ↑  Krohn, Kai: Kunniatohtori Henrik Grönroos *Helsingin Sanomat*.  23.8.2007. Sanoma Oy. Viitattu 3.6.2019.
3. 1 2 3  Häkli, Esko: Suomen tieteellisten kirjastojen nestor Henrik Grönroos on poissa *Signum*.  2007. Suomen tieteellinen kirjastoseura. Viitattu 3.6.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Doria.fi: Henrik Grönroos on poissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**X-tra** on päivittäistavarakaupan omiin merkkeihin lukeutuva edullisen hintatason tuotemerkki, jonka omistaa pohjoismainen hankintayhtiö Coop Trading. Merkin tuotteiden valmistuttajana ja maahantuojana toimii Suomessa Inex Partners, Ruotsissa Coop Sverige ja Norjassa Coop Norge. Suomessa X-tra -tuotteita myy S-ryhmä.

Vuoteen 2006 asti X-tra -tuotteita myytiin myös Tradeka Oy:n kaupoissa (Euromarket, Valintatalo ja Siwa), kunnes ne poistuivat niistä yhdessä Daily- ja Rainbow-tuotteiden kanssa Tradekan vaihdettua päivittäistavaroidensa logistiikkayhtiöksi Inex Partnersin sijasta Tuko Logistics Oy:n. Sen mukana Tradekan kauppoihin tulivat tilalle Eldorado- ja First Price -tuotteet.

Kritiikkiä
----------

Kansalaisjärjestö Finnwatchin 2013 julkaisemassa selvityksessä kaupan omien merkkien vastuullisuudesta kävi ilmi, että X-tra -tonnikalasäilykkeiden tuotannossa Thaimaassa oli ongelmia. Pienellä palkalla työskentelevien työntekijöiden henkilöllisyysasiakirjoja oli takavarikoitu eikä kaikilla ollut kirjallisia työsopimuksia. S-ryhmä ilmoitti ryhtyneensä toimenpiteisiin tilanteen korjaamiseksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Own Brands | Coop Trading (Arkistoitu – Internet Archive)
2. 1 2  Solla, Katja: Kaupan oma merkki ja brändituote – samaa tavaraa eri paketissa? *Yle.fi*.  03.10.2013.  Arkistoitu 26.9.2016. Viitattu 21.4.2017.
3. ↑  Hänninen, Heidi: Tradeka vaihtoi Inexin Tuko Logisticsiin *Tekniikka & Talous*.  20.11.2006. Viitattu 29.10.2017.
4. ↑   viitattu 11.11.2013
5. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive) viitattu 11.11.2013
**Luokittelematon kieli** on sellainen kieli, jonka sukulaisuussuhteet muihin kieliin ovat epäselviä kielitieteen piireissä. 

Erona isolaattikieliin luokittelemattomien kieliä ei ole vielä senhetkisen tutkimustiedon valossa pystytty yhdistämään muihin kieliin. Luokittelemattomat kielet ovat yleensä vastikään tunnistettuja, kun taas isolaattakielten sukulaissuhteiden puuttuminen on pystytty perustelemaan pitkällisen tieteellisen tutkimuksen avulla..

Syitä sille, miksi kieli on luokittelematon, ovat mm.:

* Tutkimuksen ja datan puute
* Tutkimuksen ja datan huono laatu
* Huonosti tunnetut suhteet naapurikieliin
* Tieteellinen konsensus

Ethnologue listaa yhteensä 51 luokittelematonta kieltä, joista merkittävä osa sijaitsee Brasiliassa ja Indonesiassa.

Esimerkkejä luokittelemattomista kielistä
-----------------------------------------

| Kieli | ISO 639-3 | Puhuma-alue |
| --- | --- | --- |
| Agavotaguerra | avo | Brasilia Brasilia |
| Enggano | eno | Indonesia Indonesia |
| Lufu | ldq | Nigeria Nigeria |
| Majhwar | mmj | Intia Intia |
| Pumé | yae | Venezuela Venezuela |
| Quinqui | quq | Espanja Espanja |
| Skottiromani | trl | Skotlanti Skotlanti |
| Waxianghua | wxa | Kiina Kiina |
| Yitha-yitha | xth | Australia Australia |

Lähde:

Lähteet
-------

1. 1 2  Isolates & unclassified languages *www.muturzikin.com*. Viitattu 11.6.2020.
2. ↑  Unclassified *Ethnologue*. Viitattu 11.6.2020. (englanniksi)
3. ↑  Unclassified-ALL *mpi-lingweb.shh.mpg.de*.  Arkistoitu 11.6.2020. Viitattu 11.6.2020.
**Stéphane Rémy Daniel Risacher** (s. 26. elokuuta 1972 Moulins) on ranskalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija.

Ura
---

### Seurajoukkueet

Risacher pelasi juniorikoripalloa Stade Clermontois'n joukkueissa. Lisäksi hän pelasi INSEP:n juniorijoukkueissa. Risacher aloitti pääsarjauransa kaudella 1989–1990, jolloin hän pelasi Tours Joué Basketissa. Joukkue putosi kauden päätteeksi toiselle sarjatasolle, mutta Risacher jatkoi vuoteen 1991 asti seurassa. Kausiksi 1991–1994 hän siirtyi takaisin pääsarjatasolle CRO Lyon Basketin joukkueeseen. Vuodet 1994–1999 Risacher edusti Paris Basket Racingia, jonka paidassa hän voitti Ranskan-mestaruuden kaudella 1996–1997. Kaudeksi 1999–2000 hän siirtyi Pau-Ortheziin.

Risacher siirtyi ulkomaille vuonna 2000 ja hän jatkoi pelaamista kreikkalaisessa Olympiakosissa. Hän voitti seuran kanssa Kreikan cup-mestaruuden kaudella 2001–2002. Vuodet 2002–2006 Risacher pelasi espanjalaisessa Unicaja Málagassa. Hän voitti Espanjan-mestaruuden kaudella 2005–2006. Mestaruuden päätteeksi Risacher siirtyi CB Murciaan, jota hän edusti kaksi kautta. Tämän jälkeen hän palasi Ranskaan ja pelasi Élan Chalonin joukkueessa kahden kauden ajan. Toukokuussa 2010 Risacher ilmoitti lopettavansa ammattilaiskoripallon.

### Maajoukkue

Maajoukkuetasolla Risacher edusti menestyksekkäästi maansa juniorimaajoukkueita. Hän oli mukana vuonna 1993, jolloin Ranska voitti pronssia alle 22-vuotiaiden EM-kilpailuista. Ensimmäiset aikuisten arvokisat Risacher pelasi vuonna 1993, jolloin Ranska oli mukana EM-kilpailuissa. Hän oli mukana myös vuosien 1997, 1999 ja 2001 EM-kilpailuissa. Ainoan arvokisamitalinsa Risacher voitti vuoden 2000 olympialaisista, joista Ranska saavutti hopeamitalin. Kaiken kaikkiaan hän edusti maataan 123 ottelussa.

Lähteet
-------

1. ↑  Stéphane Risacher LNB. Viitattu 29.12.2011. (ranskaksi)
2. 1 2  S. Risacher ACB.  Arkistoitu 28.5.2015. Viitattu 29.12.2011. (espanjaksi)
3. ↑  Minteguia, Igor: Adiós a un clásico del basket europeo: Risacher anuncia su retirada  12.5.2010. solobasket. Viitattu 29.12.2011. (espanjaksi)
4. ↑  Stéphane Risacher FFBB. Viitattu 29.12.2011. (ranskaksi)[vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Euroliigan pelaajaprofiili (englanniksi)
* ACB:n pelaajaprofiili (Arkistoitu – Internet Archive) (espanjaksi)

Ranskan joukkue – Kesäolympialaiset 2000
4 Sonko |
5 Sciarra |
6 Rigaudeau |
7 Foirest |
8 Bonato |
9 Dioumassi |
10 Risacher |
11 Gadou |
12 Julian |
13 Palmer |
14 Bilba |
15 Weis |
Valmentaja de Vincenzi
Ferdinand Maria, Paul Mignardin maalaama muotokuva vuodelta 1674.
**Ferdinand Maria** (31. lokakuuta 1636 München – 26. toukokuuta 1679 Schleissheim) oli Baijerin vaaliruhtinas vuosina 1651–1679. Hän oli Baijerin ensimmäisen vaaliruhtinaan Maksimilian I:n poika, joka tuli valtaan alaikäisenä. Ferdinand Maria pyrki jälleenrakentamaan Baijeria kolmikymmenvuotisen sodan hävityksen jäljiltä muun muassa tukemalla maatalouden kehittämistä. Myös tuhoutuneita kirkkoja ja luostareita uudelleenrakennettiin. Hän kutsui vuonna 1669 uudelleen koolle valtiopäivät, jotka eivät olleet kokoontuneet sitten vuoden 1612. Ferdinand Marian seuraajaksi tuli hänen poikansa Maksimilian II Emanuel.

Lähteet
-------

1. ↑  Ferdinand Maria (englanniksi) *Encyclopædia Britannica Online Academic Edition*. Viitattu 17.9.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ferdinand Maria** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* BMLO
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Salla Fagerström** (s. 1980) on suomalainen tietokirjailija ja televisiokäsikirjoittaja.

Fagerström kuuroutui lapsuudessaan. Hän on käsikirjoittanut muun muassa televisiosarjat *Jarkko ja kuuro Amerikka* ja *Tanja ja kuuro Eurooppa*. Fagerström on julkaissut Like Kustannuksen kautta kirjat *Liisa Kauppinen – Tiedän sen mahdolliseksi* (2019, ihmisoikeusaktivisti Liisa Kauppisen elämäkerta) ja *Kymmenen kirveeniskua* (2023, true crime -teos). *Kymmenen kirveeniskua* käsittelee tapausta, jossa Maria Sofia "Fiia" Åbergin vuonna 1914 tehdystä surmasta tuomittiin kuuro Ida Josefina Saarinen, jonka syyllisyydestä on kuitenkin esitetty epäilyjä. Fagerströmille myönnettiin teoksesta Vimma-kulttuuripalkinto.

Fagerström on toiminut Suomen Kuurojen historiaseura ry:n puheenjohtajana ja osallistunut valtioneuvoston asettaman kuurojen ja viittomakielisten totuus- ja sovintoprosessia valmistelevan työryhmän toimintaan.

Lähteet
-------

1. 1 2  Salla Fagerström Like Kustannus, viitattu 30.1.2024
2. ↑  Sari Autio, Sittenkin syytön? Ilta-Sanomat 25.5.2023, viitattu 30.1.2024
3. ↑  Tiina Vihra, Vimma-palkinto kirjailija Salla Fagerströmille Kuurojen Liitto 1.12.2023, viitattu 30.1.2024
4. ↑  Salla Fagerströmin Kymmenen kirveeniskua -kirjan esittelytilaisuus Kuurojen Liitto, viitattu 30.1.2024
**Fredrik "Freddi" Smulter** (s. 1983) on suomenruotsalainen voimanostaja. Hän on penkkipunnerruksen nelinkertainen maailmanmestari vuosilta 2009, 2012, 2014 ja 2015. Vuonna 2014 hän voitti superraskaan sarjan maailmanmestaruuden 400 kg:n maailmanennätystuloksella. Vuonna 2015 maailmanmestaruuskisoissa Sundsvallissa hän paransi ennätykseksi 401kg.

Yksityiselämä
-------------

Smulter asuu ja harjoittelee Maalahdessa. Hän oli Maalahden kunnanvaltuuston jäsen RKP:n edustajana kaudella 2004–2008.
Hän painaa 150 kiloa, on ammatiltaan poliisivartija, töissä Vaasan poliisilaitoksella ja harrastaa historiaa sekä karaokea. Hänellä on kaksi poikaa.

Lähteet
-------

1. ↑  21.-22.2.2009 Voimanosto, avoin, Sotkamo  22.2.2009. Suomen Voimanostoliitto ry.  Arkistoitu 2.9.2017. Viitattu 2.9.2017.
2. ↑  Isaksson, Janne: Rankning: Svenskfinlands 50 största idrottshjältar genom tiderna *svenska.yle.fi*. Viitattu 21.5.2020. (ruotsiksi)
3. 1 2 3  Ala-Kivimäki, Petteri: Tässä on maailman vahvin ylävartalo – Fredrik Smulter nostaa penkistä 400 kiloa *Helsingin Sanomat*.  19.6.2014.  Arkistoitu 7.11.2014. Viitattu 7.11.2014.
4. ↑  Karttunen, Anu: Smulter täräytti maailmanennätyksen! *Yle Uutiset*.  23.5.2015. Viitattu 17.4.2016.
5. ↑  Kunnallisvaalit 2004 tulospalvelu *Helsingin Sanomat*.  Arkistoitu 22.12.2015. Viitattu 7.11.2014.
**Peter Turtschaninoff** [turtša'niːnof] (29. kesäkuuta 1951 Helsinki – 9. marraskuuta 2003 Barcelona) oli suomalainen radio- ja TV-toimittaja.

Turtschaninoff oli lähes 20 vuoden ajan Yleisradion palveluksessa ja teki opetusohjelmia radioon ja televisioon. Hän toimi Radio- ja TV-toimittajien liiton RTTL:n puheenjohtajana 1992–1994 sekä vieraili Pohjolan talon johtajana Färsaarilla vuosina 1994–1999. Turtschaninoff kuoli sydänkohtaukseen syksyllä 2003 Barcelonassa.

Peter Turtschaninoff oli vuosina 1976–1983 avioliitossa toimittaja Christine Saarukan kanssa. Kirjailija Maria Turtschaninoff on heidän tyttärensä.

Lähteet
-------

1. ↑  Uttal av finlandssvenska efternamn Kotus. Viitattu 23.6.2018. (ruotsiksi)
2. ↑  Biström, Hedda: Peter Turtschaninoffin muistokirjoitus. 2004. (ruotsiksi)
3. ↑  Peter Turtschaninoff död. Yle Nyheter 19.11.2003.
4. ↑  Radio- ja televisiotoimittajien liiton (RTTL) puheenjohtaja Peter Turtschaninoff, 42, siirtyy Färsaarille Pohjolan talon johtajaksi. *Helsingin Sanomat* 27.10.1993.
5. ↑  *Vem och vad 1996: Biografisk handbok*, s. 496. Helsingfors 1996. ISBN 951-50-0800-X
**College Democrats of America** (lyh. **CDA**) on Yhdysvaltojen demokraattisen puolueen opiskelijajärjestö, joka keskittyy korkeakouluihin. Järjestö toimii suoraan emopuolueensa alaisuudessa siinä missä osavaltioiden paikalliset puolueetkin.

CDA:lla on toimintaa osavaltioiden lisäksi myös Washingtonissa ja Puerto Ricolla.

Vuonna 2014 järjestön sisällä ilmeni erimielisyyksiä siitä, millaisen kannan se ottaa Israelin ja Gazan väliseen konfliktiin (Operaatio Suojaava reuna). Järjestön aktiivi vertasi Israelin pääministeriä, Benjamin Netanjahua, Tshingis Khaniin ja joutui sittemmin eroamaan.. 

Presidentti Franklin D. Roosevelt piti ensimmäisen radiopuheensa 24. elokuuta 1935 ja osoitti sen CDA:n ja YDA:n edeltäjälle Young Democratic Clubs of America -järjestölle.

Lähteet
-------

1. ↑  Who are we?  2020. Democrats. Viitattu 10.3.2020. (englanniksi)
2. ↑  CDA State Federations  2020. Democrats. Viitattu 10.3.2020. (englanniksi)
3. ↑  Gerstenfeld, Adam: Pro-Israel activists pursue college Democrats *US Today*.  18.2.2018. Viitattu 10.3.2020. (englanniksi)
4. ↑  Radio Address to the Young Democratic Clubs of America.  2020. The American Presidency Project. Viitattu 10.3.2020. (englanniksi)
Taiteilijan näkemys vastaavanlaisesta törmäyksestä.
**Theia** on oletettu protoplaneetta, jonka arvellaan törmänneen Maahan noin 4,5 miljardia vuotta sitten ja synnyttäneen Kuun. Theia törmäsi Maahan 150 miljoonaa vuotta aurinkokunnan synnyn jälkeen. Ilman törmäystä Theiasta olisi todennäköisesti tullut yksi planeetta muiden joukkoon.

Theian arvellaan olleen suunnilleen Mars-planeetan kokoinen. Koostumukseltaan Theia ilmeisesti muistutti Maata, sillä ne muotoutuivat samalla alueella. Useimmissa malleissa Kuusta arvioidaan olevan Theiaa noin 70–90 prosenttia ja Maata 10–30 prosenttia.

Planeetta on nimetty Theian, kreikkalaisen mytologian titaanin mukaan.

Animaatio joka havainnollistaa Kuun muodostumisen Maan ja Theian välisessä törmäyksessä. Theia liikkui ajoittain hitaammin ja välillä nopeammin kuin maapallo Auringon kiertoradalla, mikä lopulta johti tasaiseen lähestymiseen. Näkymä pohjoisnavalta.

Katso myös
----------

* Maan troijalainen

Lähteet
-------

1. 1 2  Lisätodisteita Kuun synnystä Maan ja planeetan kokoisen kappaleen törmäyksessä, Teemu Karlsson, Geologia.fi
2. 1 2  Kuinka Kuu syntyi? - Törmäyksestä, varmisti volframilöytö, Yle tiede, 10.4.2015
3. 1 2  Tutkimustulos muuttaa käsityksen maapallosta: "Väkivaltaisempi törmäys kuin tiesimme", Jouni Munukka, MTV uutiset 8.2.2016
4. ↑  Kuun synty, osa 2: Salaperäinen Theia (Arkistoitu – Internet Archive), Markus Hotakainen, Yle tiedetuubi 9.4.2015
**Cyril Gautier** (s. 26. syyskuuta 1987 Plouagat, Bretagne) on ranskalainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa Bretagne-Armor Lux -joukkueessa 2007. Hän siirtyi BBox - Bouygues Telecom -talliin 2009, ja edusti joukkuetta, nimeltään sittemmin Team Europcar, vuoteen 2015. Kausilla 2016–2018 hän ajoi Ag2r-La Mondiale-tallissa ja vuodesta 2019 Vital Concept-B&B Hotels / B&B Hotels - KTM -joukkueessa.

Saavutuksia
-----------

Lähteet: Pro Cycling Stats, Cycling Archives

2008
Grand Prix de Plumelec-Morbihan, toinen
EM-kilpailut, alle 23-v. maantieajossa kultaa
Kreiz Breizh Elite, 2. etapin voitto
MM-kilpailut, alle 23-v. maantieajossa kuudes
2010
Route Adélie de Vitré, voitto
2012
Critérium International, nuorten kilpailun voitto
2013
Tour du Finistère, voitto
2014
Pariisi–Nizza, kokonaiskilpailussa kuudes
Tour du Limousin, 2. etapin voitto
GP Ouest-France, neljäs
2016
Välimeren ajo, mäkikirikilpailun voitto
Paris–Camembert, voitto
2017
Volta a la Comunitat Valenciana, mäkikirikilpailun voitto
Tour du Limousin, 3. etapin voitto
2019
Tour du Haut Var, mäkikirikilpailun voitto

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Cyril Gautier *procyclingstats.com*. Viitattu 25.2.2019. (englanniksi)
2. 1 2  Cyril Gautier *cyclingarchives.com*. Viitattu 18.1.2022. (englanniksi)
Bagdadin itäpuolelta 7. marraskuuta 2005 löytynyt IED, jonka Irakin poliisi on tehnyt vaarattomaksi.
Irakilaisesta rakennuksesta löydettyjä LRCT-tukiasemia joita käytetään pommin kauko-ohjaukseen (LRCT: Long Range Cordless Telephone).
**Tienvarsipommi** on räjähde, joka yleensä asetetaan tienvarteen ja laukaistaan tähystettynä kauko-ohjatusti, kun ajoneuvo tai sotilaita on kohdalla. Tienvarsipommit vakiintuivat käsitteenä Irakin sodan loppuvaiheessa, kun irakilaiset vastarintaryhmät ryhtyivät räjäyttelemään itse valmistamiaan pommeja tienvarsilla haitatakseen vapaaehtoisten koalition joukkojen läsnäoloa Irakissa. 

Tienvarsipommeilta on vaikea suojautua. Pommit on usein naamioitu hyvin, jolloin niiden havaitseminen on erittäin vaikeaa. Yleisiä tapoja naamiointiin on peittää pommi hiekalla ja kivillä tai laittaa pommi kuolleen eläimen raadon sisään. Yksittäisistä tekijöistä juuri tienvarsipommit ovat aiheuttaneet suurimmat tappiot amerikkalaisjoukoille Irakissa.

Tienvarsipommin räjähde voi perustua 60–81 mm kevyen kranaatinheittimen kranaattiin tai myös 122–155 mm tykistökranaattiin. Ajastimena voidaan käyttää vaikkapa videonauhuria.

Tienvarsipommeja voi olla monenlaisia. Yhdysvaltain armeija käyttää niistä yleisnimitystä *improvisoitu räjähde* (engl. *Improvised Explosive Device, IED*). IED:t voivat olla aikasytyttimellä varustettuja. Mikäli ne ovat kauko-ohjaimella tähystyksen perusteella laukaistavia, käytetään niistä nimitystä *kauko-ohjattavat improvisoidut räjähteet* (*Remote Control IED* tai lyhyemmin RCIED). Tämänkaltaisia laitteita käytetään erityisesti Irakissa, mutta myös muualla Lähi-idässä. Vastaavanlaisella laitteella myös räjäytettiin matkustajajuna Madridissa 11. maaliskuuta 2004 sekä Lontoon pommi-iskuissa 7. heinäkuuta 2005. Mafia murhasi italialaisen tuomarin Giovanni Falconen tienvarsipommilla vuonna 1992. 

Ajoneuvoon kätkettyä improvisoitua räjähtävää laitetta eli autopommia kutsutaan englanniksi nimellä *Vehicle Based Improvised Explosive Device* (VBIED).

Lähteet
-------

1. ↑  Tienvarsipommilta on vaikea suojautua *23.5.2007*. Ilta-Sanomat.  Arkistoitu 25.7.2015. Viitattu 25.7.2015.
Ritarikunnan tunnuksia
**Orania-Nassaun ritarikunta** (holl. *Orde van Oranje-Nassau*) on alankomaalainen ritarikunta. Sen perusti Alankomaiden sijaishallitsija Emma vuonna 1892 tyttärensä Vilhelmiinan nimissä. Uusi ritarikunta perustettiin tunnustuksena ulkomaalaisille diplomaateille ja Alankomaiden kansalaisille tunnustuksena kansakunnan hyväksi tehdystä työstä.

Nykyään kunniamerkkiä jaetaan erinomaisista ansioista yhteiskunnan hyväksi, kuten vaikkapa vapaaehtoistyöstä. Kunniamerkin voivat saada myös sellaiset henkilöt, jotka ovat ansioituneet omalla ammatillisella alallaan erityisen hyvin. Kunniamerkki voidaan myöntää myös ulkomaalaisille. Saajaa voivat ehdottaa alankomaalaisten kohdalla paikallinen pormestari tai ulkomaalaisten kohdalla maan ulkoministeri.

Kunniamerkkiä jaetaan kuudessa luokassa:

* Suurristin ritari
* Suurupseeri
* Komentaja
* Upseeri
* Ritari
* Jäsen

Lähteet
-------

1. 1 2  Order of Orange-Nassau, Military Division, Knight  2022. Medalbook. Viitattu 20.7.2022. (englanniksi)
2. 1 2  Dutch Orders and Honours  26.11.2012. Unofficial Royalty. Viitattu 20.7.2022. (englanniksi)
3. ↑  Order of Orange-Nassau - Decorations and honours  29.6.2021. Kanselarij der Nederlandse Orden. Viitattu 20.7.2022. (englanniksi)
4. ↑  Personal decorations - Decorations and honours  14.4.2015. Royal House of the Netherlands. Viitattu 20.7.2022. (englanniksi)
**Juri Poutanen** (s. 16. heinäkuuta 1965 Vartiamäki, Neuvostoliitto) on suomalainen (inkeriläinen) tähtitieteilijä ja tähtitieteen professori Turun yliopiston fysiikan ja tähtitieteen laitoksella. Hän toimii myös Tuorlan observatorion johtajana. 

Poutanen on valmistunut ylioppilaaksi vuonna 1982 fysiikan ja matematiikan erikoislukiossa #45 Pietarin yliopiston alaisuudessa. Hän suoritti Pietarin yliopiston maisteritutkinnon 1987 pääaineenaan tähtitiede. Poutanen oli jatko-opiskelijana Pietarin yliopistossa 1987–1990 ja toimi nuorempana tutkijana Pietarin yliopistossa akateemikko Victor V. Sobolevin tutkimusryhmässä 1990–1991. Muutettuaan Suomeen vuonna 1992 hän toimi tutkimusassistenttina 1992–1994 Helsingin yliopiston Observatoriossa.

Poutanen väitteli filosofian tohtoriksi tähtitieteen alalla Helsingin yliopistossa 1994. Vuodet 1994–1996 hän oli post doc -tutkija Tukholman yliopiston observatoriossa. Hän toimi assistenttina Uppsalan yliopiston (1996–1997) ja Tukholman yliopiston (1997–2001) observatorioissa. Uppsalan yliopiston teoreettisen astrofysiikan dosentiksi hänet nimitettiin vuonna 1997. Oulun yliopiston tähtitieteen professorin virkaan hänet nimitettiin 1. heinäkuuta 2001 alkaen. Hänet nimitettiin Turun yliopiston tähtitieteen professoriksi 1.1.2014 alkaen.

Poutasen tutkimuksen erikoisalue on teoreettinen astrofysiikka, erityisesti mustat aukot Linnunradalla ja muissa galakseissa, blasaarit, neutronitähdet, gammasädepurkaukset, niiden lähettämä säteily, sen teoria ja mallintaminen.

Poutanen on julkaissut noin 300 tieteellistä artikkelia. Hän on Suomen Tiedeseuran sekä Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen.

Lähteet
-------

1. ↑  Fysiikan ja tähtitieteen laitos Turun yliopisto. Viitattu 23.05.2022.
2. ↑  Juri Poutasen web sivu *users.utu.fi*. Viitattu 12.10.2014.
3. ↑  Juri Poutasen julkaisuluettelo *ui.adsabs.harvard.edu*. Viitattu 09.08.2019.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii
* Mathematics Genealogy Project
* ORCID
* ResearcherID
* Scopus

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Bioetiikan instituutti** on vuonna 2015 perustettu, poliittisesti ja uskonnollisesti riippumaton yleishyödyllinen yhdistys, joka sijaitsee Tampereella. Instituutin tavoitteena on kuroa Suomen välimatkaa bioetiikan tiedonalalla erityisesti naapurimaihin kuten Ruotsiin, Norjaan ja Viroon nähden, sillä bioetiikan tiedonalan koulutus ja yhteiskunnallinen merkitys ovat Suomessa moniin muihin länsimaihin nähden toistaiseksi vähäisempiä. Instituutti pyrkii myös tukemaan bioetiikan alalla kattavien kansainvälisten yhteyksien rakentumista Suomesta ulkomaille, esimerkiksi Yhdysvaltoihin, jota pidetään bioetiikan tiedonalan synnyinmaana ja sen keskeisenä edelläkävijänä. Bioetiikan instituutti toimii tyypillisesti yhteistyössä toimijoiden kuten korkeakoulujen, tutkimusinstituuttien, sairaaloiden, kuntien ja valtionhallinnon kanssa.

Käytännössä bioetiikan instituutti on toteuttanut tehtäväänsä erityisesti osallistumalla Suomessa aktiivisesti yleisen tietoisuuden herättämiseen bioetiikan tiedonalan olemassaolosta sekä bioetiikassa käsiteltävistä aihepiireistä ja näkökulmista. Bioetiikan instituutti on myös toteuttanut hankkeita kuten kansalaisraateja ajankohtaisista bioetiikan kysymyksistä. Esimerkiksi kansalaisraateja on järjestetty vanhojen ihmisten hoivarobotiikan sekä toisaalta geenitiedon ja -tutkimuksen eettisistä ja yhteiskunnallisista teemoista.

Bioetiikan instituutti on Suomessa tehdyn työn ohella rakentanut kansainvälisiä suhteita Suomen ulkopuolelle erityisesti tutkijavaihtojen ja kansainvälisten yhteistyöprojektien kautta.

Instituutin hallituksen puheenjohtajat
--------------------------------------

* Heikki Saxén 2015–

Lähteet
-------

1. ↑  Bioetiikan instituutin kotisivut, instituutin tehtävä. *bioetiikka.fi*.

Aiheesta muualla
----------------

* Bioetiikan instituutin kotisivut.
* Saxén, Heikki & Salla Saxén: *Miten bioetiikka voi muuttaa suomalaista terveydenhuoltoa?*. Helsinki: Kunnallisalan kehittämissäätiö, 2016. ISBN 978-952-7072-60-8. Luettavissa verkossa.
Aguibu Tall.
Aguibun palatsi Bandiagarassa.
**Aguibu Tall** (noin 1839 tai 1842–1843 – 1907) oli tukulorivaltakunnan perustajan Umar Tallin poika, josta Ranskan siirtomaavalta teki Macinan vasallivaltion hallitsijan.

Aguibu oli Umar Tallin ja Bornun sulttaanin tyttären poika. Hänen veljensä, Umaria hallitsijana seurannut Ahmadu asetti hänet sijaisekseen tukulorivaltakunnan pääkaupunkiin Ségouun ollessaan sotaretkillä Kaartassa vuosina 1870–1874. Ahmadu kiitti kyvykkääksi hallitsijaksi osoittautunutta veljeään ryöstämällä hänen vaimonsa, orjansa ja kultansa, mikä myöhemmin toimi syynä Aguibun siirtymiseen ranskalaisten puolelle. Vuonna 1878 Ahmadu lähetti Aguibun päälliköksi isänsä ensimmäiseen pääkaupunkiin Dinguirayeen.

Aguibu oli luonteeltaan rauhallinen ja uskonnollisesti maltillinen. Hän teki muutamia sotaretkiä Fouta Djallonin emiirejä vastaan, ylläpiti suhteita britteihin Sierra Leonessa ja etsi Ranskan tukea veljeään ja Samori Tourén Wasulua vastaan. Ranskan Sudanin ylikomendantti Joseph Gallieni solmi Aguibun kanssa ystävyys- ja kauppasopimuksen Tambassa vuonna 1887.

Ylikomendantti Louis Archinardin määräämä Koundianin tukulorilinnoituksen valloitus vuonna 1889 oli vähällä rikkoa Aguibun ja ranskalaisten välit. Dinguirayen päällikkö lepytettiin runsailla lahjoilla. Ségoun (1890) ja Nioron (1891) valloituksen jälkeen tukulorivaltakunta lakkasi olemasta, ja Aguibu asettui Ranskan palvelukseen. Dinguirayeen lähetettiin ranskalainen komendantti ja varuskunta.

Aguibu elätteli toiveita pääsystä Kaartan hallitsijaksi Ahmadun seuraajana. Ranskalaiset eivät kuitenkaan olleet halukkaita perustamaan uudelleen juuri valloittamaansa tukulorivaltakuntaa. Ahmadun paettua Bandiagarasta vuonna 1893 Archinard teki Aguibusta ranskalaisen residentin alaisen Macinan kuninkaan.

Aguibu yritti turhaan protestoida Ranskan toimia alueellaan. Ranskalaiset kustansivat kuninkaan ylläpidon, mutta hän joutui jättämään vaimonsa, orjansa ja omaisuuteensa Dinguirayeen. Aguibua kiellettiin ostamasta aseita ja ruutia, ja hänen rinnalleen asetettiin arvohenkilöistä koostunut hallintoneuvosto.

Bandiagaran residenssi muutettiin hallintopiiriksi vuonna 1903. Alue alistettiin suoraan Ranskan hallintoon, ja Aguibu alennettiin paikallisten tukulorien perinteiseksi päälliköksi. Entinen kuningas noudatti kuolemaansa saakka perinteistä protokollaa ja hän sai ranskalaisilta vuotuisen 80 000 frangin avustuksen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Saint-Martin, Yves: Un fils d’El Hadj Omar: Aguibou, roi du Dinguiray et du Macina (1843?-1907).  *Cahiers d’Études africaines*, 29/1968, s. 144–178. Artikkelin verkkoversio.
**Clément Lhotellerie** (s. 9. maaliskuuta 1986 Charleville-Mézières) on ranskalainen maantiepyöräilijä, ajajatyypiltään mäkiajaja.

Lhotellerie on kilpaillut myös maastopyöräilyssä. Hän on saavuttanut cyclocrossissa junioreiden MM-pronssia vuonna 2004, Ranskan juniorimestaruuden 2003 ja 2004, Ranskan alle 23-vuotiaiden mestaruuden 2006 ja yleisen sarjan Ranskan-mestaruuden 2015.

Lhotellerie aloitti ammattilaisuransa Skil-Shimano-tallissa 2007, jolloin hän voitti 3-Länder Tourin mäkikilpailun, sijoittui kokonaiskilpailussa yhdenneksitoista ja 5. etapilla toiseksi. Tour du Limousin -ajossa hän voitti nuorten kilpailun ja sijoittui kokonaiskilpailussa neljänneksi.

Vuonna 2008 Lhotellerie sijoittui Pariisi–Nizza-ajossa kolmannella etapilla toiseksi hävittyään Kjell Carlströmille kirikamppailussa. Kaksikko (Lhotellerie, Carlström) oli lähtenyt Bradley McGeen kanssa pääjoukosta irti jo aivan alkuvaiheissa. Hän voitti myös mäkikilpailun. Samana vuonna hän sijoittui Andalucían ympäriajon kokonaiskilpailun toiseksi oltuaan toinen myös ensimmäisellä etapilla.

Lhotellerie edusti vuonna 2009 Vacansoleil-tallia. Hänen sopimuksensa kuitenkin purettiin heinäkuun alussa hänen jäätyään dopingtestissä kiinni metyyliheksamiini-nimisen aineen käytöstä. Hän edusti Roubaix-Lille Métropole -joukkuetta vuonna 2010, La Royale Pedale Saint Martin -tallia 2011, Colba - Superano Ham -joukkuetta 2012–2013 ja Team Peltrax - C.S.Dammarie-lés-Lys -tallia 2014.

Saavutukset
-----------

2007 - Skil-Shimano
3-Länder Tour, mäkikilpailun voitto, kokonaiskilpailun yhdestoista
Niedersachsen Rundfahrt, 9. sija
Tour du Limousin, nuorten kilpailun voitto, neljäs kokonaiskilpailussa
2008 - Skil-Shimano
Pariisi–Nizza-ajo, 3. etapin toinen, mäkikilpailun voitto
Andalucían ympäriajo, kokonaiskilpailun toinen
Dunkerquen neljän päivän ajo, kokonaiskilpailun toinen
2012 - Colba - Superano Ham
Flèche Ardennaise, voitto

Lähteet
-------

* Clément Lhotellerie trap-friis.dk-tietokannassa (englanniksi)
* Clément Lhotellerie cyclingarchives.com-tietokannassa (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  L'hotellerie let go by Vacansoleil *cyclingnews.com*.  2.7.2009. Viitattu 5.9.2009. (englanniksi)
2. ↑  Clément Lhotellerie *cyclingbase.com*.  Arkistoitu 2.4.2015. Viitattu 30.3.2015. (englanniksi)