recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Jersey Ringel käyttämässä kameraa lentokoneen siivellä vuonna 1921.
Kyle Franklin esiintymässä vuonna 2005.
**Siipikävely** (engl. *wing walking*) on kävelemistä kaksitasoisen lentokoneen siivellä koneen ollessa ilmassa.

Siipikävelijöitä esiintyi paljon lentonäytöksissä etenkin 1920-luvulla. Heistä varhaisimpia ja kaikkein tunnetuin oli Ormer Locklear. Hän liittyi Yhdysvaltain armeijan ilmavoimiin vuonna 1917 ja alkoi kävellä koneidensa siivillä korjatakseen niitä lennossa. Locklearin esimiehet rohkaisivat miehen toimintaa, sillä se sai muut lentäjät luottamaan koneidensa turvallisuuteen. Armeijan jälkeen Locklear ryhtyi esiintymään lentonäytöksissä ja kehitti monia uusia siipikävelytekniikoita, joista tuli alan perustemppuja. Hän muun muassa seisoi siivellä käsillään sekä roikkui siivestä. Locklearin jälkeen muut siipikävelijät kehittivät tekniikoita edelleen. Myös myöhemmin kuuluisaksi noussut lentäjä Charles Lindbergh oli lentouransa alussa siipikävelijä.

Siipikävelijöiden temppuja jouduttiin rajoittamaan Yhdysvalloissa sen jälkeen, kun moni oli kuollut uhkarohkeita temppuja yrittäessään, mukaan lukien Locklear. Vuonna 1936 siipikävely kiellettiin Yhdysvalloissa kokonaan alle 457 metrissä. Tämä oli myrkkyä lajille, sillä yleisö ei nähnyt liian korkealla yläilmoissa tehtyjä temppuja. Esiintyjien laskuvarjopakon myötä laji menetti myös vaarallisuutensa, joka oli kiehtonut yleisöä.

Rajoituksista huolimatta siipikävelynäytöksiä järjestetään kuitenkin Yhdysvalloissa ja muualla maailmassa edelleen, ja esimerkiksi vuonna 2006 maailmassa järjestettiin yhteensä 269 näytöstä.

Lähteet
-------

1. ↑  Laura Glad: Kuningatar Elisabetin puoliso prinssi Philip, 95, harvinaisessa tv-dokumentissa – sivaltaa osuvasti kuuluisaa juontajaa *Ilta-Sanomat*.  12.12.2016. Viitattu 30.8.2021.
2. 1 2  Staurowsky, Ellen J. (toim. Booth, Douglas & Thorpe, Holly): *Berkshire Encyclopedia of Extreme Sports*, s. 375–377. Berkshire, 2007. ISBN 978-0-9770159-5-5.
3. ↑  David H. Onkst: Wing Walkers U. S. Centennial of Flight Commision. Viitattu 30.8.2021.
**Association for Applied Sport Psychology** (lyh. **AASP**) on yhdysvaltalaislähtöinen kansainvälinen urheilupsykologian monialainen järjestö. Järjestö perustettiin vuonna 1986 nimellä Association for the Advancement of Applied Sport Psychology. Nimi lyhennettiin nykyiseen muotoonsa 2007.

AASP:n tarkoituksena on edistää urheilupsykologian tieteen ja eettisten käytäntöjen kheitystä. AASP tarjoaa sertifiointeja urheilun, liikunnan ja terveyspsykologian ammattilaisille. AASP edistää henkistä suorituskykyä ja mielenterveyttä. Järjestö edistää soveltavan urheilun ja liikunnan tutkimusta ja harjoittelua. AASP on yksi urheilupsykologian johtavista järjestöistä.

Järjestön pääjulkaisu on *Journal of Applied Sport Psychology*.

Katso myös
----------

* Urheilupsykologia

Lähteet
-------

1. 1 2 3  AASP *Dictionary APA*. Viitattu 11.9.2023.
2. ↑  Association fo Applied Sport Psychology *Human Kinetics*. Viitattu 11.9.2023.
3. ↑  Weinberg, Robert S.: *Foundations of Sport and Exercise Psychology*, s. 33–34. Human Kinetics. ISBN 978-1-7182-1656-3.
**Urasoe** (jap. 浦添市, *Urasoe-shi*) on Japanin kaupunki Okinawan saarella Okinawan prefektuurissa. Se sijaitsee Okinawan eteläosassa Itä-Kiinan meren rannikolla aivan prefektuurin pääkaupungin Nahan pohjoispuolella ja liittyy kiinteästi Nahan suurkaupunkialueeseen. Kaupungin rannikon edustalla kasvaa koralliriuttoja. Urasoessa on 114 963 asukasta (syyskuussa 2019) ja sen pinta-ala on 19,48 neliökilometriä.

Keskiajalla Kamakura- ja Muromachi-kausilla Urasoe kukoisti okinawalaisen Chūzanin kuningaskunnan pääkaupunkina. Urasoen linnasta käsin hallitsivat muun muassa kuninkaat Shunten, Eiso ja Satto. 1400-luvun alussa Shō Hashi yhdisti Okinawan kolme kuningaskuntaa, ja pääkaupunki siirrettiin Shuriin. Sen jälkeen paikkakunta taantui maanviljelystä eläväksi kyläksi. Toisessa maailmansodassa Urasoessa käytiin Okinawan taistelun kovimmat yhteenotot, joissa puolet alueen asukkaista sai surmansa ja kylä tuhoutui maan tasalle. Sodan jälkeen paikkakunnan asukasluku on kasvanut voimakkaasti Nahan läheisyyden ansiosta ja Okinawan pohjoisosiin johtavan tien varrelle on syntynyt liiketoimintaa ja teollisuutta. Kaupunkioikeudet Urasoelle myönnettiin vuonna 1970.

Kaupungin merkittävimpiin nähtävyyksiin kuuluvat Urasoen linnan raunio ja Ryūkyū-kuningaskunnan kuninkaallinen mausoleumi Urasoe yōdore. Kaupungissa toimivat myös muun muassa Okinawan kansallisteatteri ja Urasoen taidemuseo. Yhdysvaltain merijalkaväen tukikohta Camp Kinser käsittää suurehkon osan kaupungin pinta-alasta. Urasoea palvelee Okinawan monorail.

Kuvia
-----

* Okinawan kansallisteatteriOkinawan kansallisteatteri
* Urasoen taidemuseoUrasoen taidemuseo
* Urasoe yōdoreUrasoe yōdore
* Urasoemaedan monorailasemaUrasoemaedan monorailasema

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  ブリタニカ国際大百科事典 小項目事典: 浦添市 Kotobank. Viitattu 24.10.2019.
2. 1 2  浦添市の人口 浦添市役所. Viitattu 24.10.2019.
3. 1 2 3  市民の花・花木・木 浦添市役所. Viitattu 24.10.2019.
4. 1 2  浦添市の魅力が詰まった一冊「浦添市市勢要覧2018」 浦添市役所. Viitattu 24.10.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Urasoe** Wikimedia Commonsissa

* Kaupungin internetsivut (japaniksi)

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Okinawan prefektuuri |
| --- |
|  |
| Kaupungit | 
* Ginowan
* Ishigaki
* Itoman
* Miyakojima
* Nago
* Naha (pääkaupunki)
* Nanjō
* Okinawa
* Tomigusuku
* Urasoe
* Uruma

 |
|  |
| Kunnatpiirikunnittain | **Kunigamin piirikunta** (Ginoza · Higashi · Ie · Kin · Kunigami · Motobu · Nakijin · Ōgimi · Onna) · **Miyakon piirikunta** (Tarama) · **Nakagamin piirikunta** (Chatan · Kadena · Kita-Nakagusuku · Nakagusuku · Nishihara · Yomitan) · **Shimajirin piirikunta** (Aguni · Haebaru · Iheya · Izena · Kita-Daitō · Kumejima · Minami-Daitō · Tokashiki · Tonaki · Yaese · Yonabaru · Zamami) · **Yaeyaman piirikunta** (Taketomi · Yonaguni) |

 |
|  |
| --- |
|  |
| Osa artikkelisarjaa |
| Kristinusko maittain |
|  |
| Afrikka
* Algeria
* Angola
* Benin
* Botswana
* Burkina Faso
* Burundi
* Egypti
* Eritrea
* Etelä-Afrikka
* Etiopia
* Gabon
* Gambia
* Ghana
* Guinea
* Kamerun
* Kenia
* Kongon demokraattinen tasavalta
* Kongon tasavalta
* Lesotho
* Liberia
* Madagaskar
* Malawi
* Marokko
* Mosambik
* Namibia
* Nigeria
* Norsunluurannikko
* Päiväntasaajan Guinea
* Ruanda
* Sambia
* Sierra Leone
* Swazimaa
* Tansania
* Togo
* Uganda
* Zimbabwe
 |
| Aasia
* Bangladesh
* Etelä-Korea
* Filippiinit
* Indonesia
* Intia
* Itä-Timor
* Japani
* Kambodža
* Kiina
	+ Hongkong
* Laos
* Malesia
* Myanmar
* Nepal
* Pakistan
* Singapore
* Sri Lanka
* Taiwan
* Thaimaa
 |
| Etelä-Amerikka
* Argentiina
* Bolivia
* Brasilia
* Chile
* Kolumbia
* Paraguay
* Peru
* Uruguay
 |
| Eurooppa
* Alankomaat
* Albania
* Armenia
* Belgia
* Espanja
* Irlanti
* Italia
* Itävalta
* Kreikka
* Kroatia
* Latvia
* Liettua
* Malta
* Pohjoismaat
	+ Islanti
	+ Norja
	+ Ruotsi
	+ Suomi
	+ Tanska
* Portugali
* Puola
* Ranska
* Romania
* Saksa
* Serbia
* Slovakia
* Slovenia
* Sveitsi
* Tšekki
* Ukraina
* Unkari
* Venäjä
* Viro
* Yhdistynyt kuningaskunta
 |
| Lähi-Itä
* Iran
* Israel
* Jordania
* Kypros
* Libanon
* Syyria
* Turkki
 |
| Pohjois-Amerikka
* Kanada
* Yhdysvallat
 |
| Oseania
* Amerikan Samoa
* Australia
* Cookinsaaret
* Fidži
* Kiribati
* Marshallinsaaret
* Niue
* Papua Uusi-Guinea
* Ranskan Polynesia
* Salomonsaaret
* Samoa
* Tonga
* Tuvalu
* Uusi-Kaledonia
* Uusi-Seelanti
* Vanuatu
 |
| * n
* k
* m
 |

Tämä artikkeli kertoo **kristinuskosta Egyptissä**. Egyptin väestöstä suurin osa on muslimeita ja vain vähemmistö kuuluu kristillisiin kirkkoihin. Noin 10 prosenttia väestöstä on kristittyjä. Suurin kirkkokunta Egyptissä on koptikristityt. Muita kristillisiä kirkkokuntia ovat mm. Armenian apostolinen kirkko, katolinen kirkko, maroniittikirkko, ortodoksinen kirkko ja anglikaaninen kirkko.

Historia
--------

Egypti on yksi maailman suurista sivilisaation alkukodeista. Niilin laaksossa syntyi valtakunta jo noin vuonna 3200 eKr. Dynastioiden sarja hallitsi Egyptiä kolmen vuosituhannen ajan. Noin vuodesta 341 eKr. Egyptin dynastiat siirtyivät persialaisille, jotka vuorostaan kreikkalaiset ja roomalaiset dynastiat myöhemmin syrjäyttivät.

Egypti kristillistettiin ensimmäisellä vuosisadalla. Aleksandria oli yksi alkukirkon tärkeimmistä keskuksista. Arabit ottivat Egyptin haltuunsa 700-luvulla ja islamista tuli enemmistön uskonto alueella. Muinaisten egyptiläisten jälkeläiset, koptikristityt ovat kuitenkin säilyneet Egyptissä huomattavan vähemmistönä.

Egypti siirtyi turkkilaisten hallintaan 1517 ja brittien haltuun 1822. Toisen maailmansodan jälkeen Egypti sai takaisin itsenäisyytensä ja siitä tuli tasavalta 1952. Egypti on käynyt kolme sotaa Israelia vastaan vuosina 1956, 1967 ja 1973. 1800-luvulla ja 1900-luvuilla Egyptiin on syntynyt anglikaanisia, katolisia sekä protestanttisia evankelisia ja helluntaikirkkoja.

Lähteet
-------

1. ↑  Countries: Egypt *Central Intelligence Agency: World Factbook*. Viitattu 21.7.2023. (englanniksi)
2. 1 2 3  Maat: Egypti *World Council of Churches*. Viitattu 21.7.2023. (englanniksi)
Rāznajärvi.
**Rāznan kansallispuisto** (latv. *Rāznas nacionālais parks*) on latvialainen vuonna 2007 perustettu suojelualue, joka sijaitsee maan itäosan järvialueella Latgalliassa, Rēzeknen kaupungin eteläpuolella. Puisto on 596,15 neliökilometrin laajuinen.

Kansallispuiston keskeisin osa on Rāznajärvi, joka on Latvian toiseksi suurin järvi (57,56 km²). Järven pääallas on saareton. Sen etelä- ja itärannat ovat hiekkarantojen ansiosta sopivia virkistyskäyttöön, mutta pohjois- ja länsirannat ovat mutaisia. Lisäksi puistoon sisältyy metsä- ja ruohikkoalueita. Järven itärannalla on majoituspalveluja ja sinne on bussiyhteydet Rēzeknestä. Pyöräily on yksi vaihtoehto tutustua alueeseen.

Lähteet
-------

1. 1 2  Tero H. Savolainen: *Sankarimatkailija Latvian maakunnissa*, s. 188–189. Helsinki: Like, 2013. ISBN 978-952-01-0882-3.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Rāznan kansallispuisto**.
* Visiting Rāzna National Park. Dabas aizsardzības pārvalde.

LatviaLatvian kansallispuistot

* Gaujan kansallispuisto
* Ķemerin kansallispuisto
* Rāznan kansallispuisto
* Slīteren kansallispuisto
**Päivi Kankaro** eli **Bääbs** on Varsinais-Suomesta kotoisin oleva helsinkiläinen laulaja, joka on ollut TV-resistori-yhtyeen jäsen vuodesta 1999. Bääbs-nimi on alun perin TV-resistorin toisen laulajan Yrjö Saarisen keksimä lempinimi.

Bääbs-nimellä Kankaro on esiintynyt vuoden 2009 alusta lähtien. Ensimmäinen virallinen julkaisu tällä nimellä oli Sony Musicin julkaisemalta *Syvissä Vesissä* -kokoelmalevyltä löytyvä coveri Stig Doggin kappaleesta "Kun nainen lyö".

Euroviisut 2010
---------------

Syyskuussa 2009 Bääbs valittiin avoimeen kilpailuun tulleiden 267 demon joukosta 2010 Euroviisujen Suomen esikarsintaan 30 muun artistin kanssa. Lokakuussa 2009 järjestetyn tekstiviestiäänestyksen myötä Bääbs valittiin jatkoon ja pääsi Euroviisujen Suomen semifinaaleihin. Bääbsin kilpailukappaleen "You Don't Know Tomorrow" sävelsi, sanoitti ja tuotti helsinkiläinen Viola-yhtye.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* (Arkistoitu – Internet Archive)
* Bääbsin artistisivu (Arkistoitu – Internet Archive) Yleisradion Euroviisu-sivuilla

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Szentendre** on kaupunki Unkarissa Pestin läänissä. Se on pinta-alaltaan 43,82 neliökilometriä ja siellä on 23 401 asukasta (2009).

Szentendre sijaitsee Tonavan varrella lähellä Budapestia. Kaupunki on kuuluisa museoista ja gallerioistaan. Szentendrestä on tullutkin merkittävä turistikohde maalauksellisen kaupunkikuvansa ja hyvien liikenneyhteyksiensä ansiosta.

Historia
--------

Szentendre on ollut asuttu jo kivikaudella. Roomalaiset valtasivat kaupungin Augustuksen hallintoaikana ja nimesivät sen Ulcisia Castraksi. Kansainvaellusaikana 400-luvulla kaupungin puolustusjärjestelmät tuhottiin. Myöhemmin siitä tuli avaarien heimokeskus.

Ruhtinas Kurszán valtasi Szentendren merkittävänä strategisena kohteena, kun unkarilaiset asettuivat nykyisen Unkarin alueelle. Ensimmäinen maininta Szentendresta on vuodelta 1009. Keskiaikaiset asuinalueet rakennettiin ympäröimään kirkkokukkulaa, jonka keskellä oli apostoli Andreakselle pyhitetty kirkko. Osmanivallan aikana kaupungin väkiluku pieneni huomattavasti.

Osmanit valtasivat Belgradin uudestaan vuonna 1690, ja Habsburgeja kannattavat serbit joutuivat pakenemaan Belgradista. Keisari Leopold I sijoitti yli 6 000 serbiä Szentendreen. Vielä vuonna 1815 kaupungin asukkaista 42 prosenttia oli serbejä, mutta vuoteen 1890 mennessä heidän määränsä oli vähentynyt 19 prosenttiin. Vuonna 1888 Szentendreen saapui rautatie. Kaupungin suurimmaksi kansalaisuudeksi on noussut 1900-luvulla unkarilaiset.

Lähteet
-------

1. ↑  A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG HELYSÉGNÉVTÁRA, 2009 – Központi Statisztikai Hivatal Unkarin tilastokeskus. Viitattu 20. maaliskuuta 2010. [vanhentunut linkki]
2. 1 2 3  Szentendre: History (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Szentendre** Wikimedia Commonsissa

* Kaupungin kotisivut (unkariksi)
* Tonavan helmi (unkariksi)
* 

* Matkaopas aiheesta Szentendre Wikivoyagessa (englanniksi)
**Vallon-Pont-d'Arc** on kunta eteläisessä Ranskassa Ardèchen departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Kunnan läpi vitaa Rhônen sivujoki Ardèche. Jokea ympäröivä Ardèchen rotko (*Gorges de l'Ardèche*), joka kuuluu samannimiseen luonnonpuistoon (*Réserve naturelle nationale des gorges de l'Ardèche*). Rotkossa on kunnan alueella näyttävä luonnon muodostama joen ylittävä kaari Pont d'Arc.

Nähtävyyksiä
------------

Kunnassa sijaitseva Chauvet'n luola (*Grotte Chauvet*) on tunnettu esihistoriallisista luolamaalauksistaan, jotka esittävät erilaisia eläimiä, juoksua, metsästystä ja taistelua. Luola maalauksineen kuuluu Unescon maailmanperintöluetteloon. Luola ei ole yleisölle avoinna. Lähettyville on kuitenkin rakennettu luolan jäljitelmä Caverne du Pont-d'Arc, jossa voi tutustua miltä luolassa näyttää.

* Vallon-Pont-d’Arcin kunnantaloVallon-Pont-d’Arcin kunnantalo
* Chauvet'n luolan hevosiaChauvet'n luolan hevosia

Lähteet
-------

1. ↑  Insee
2. 1 2  Tour de France 2016

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Vallon-Pont-d’Arc** Wikimedia Commonsissa

* Caverne du Pont-d'Arc
William Inge
**William Motter Inge** (3. toukokuuta 1913 Independence, Kansas – 10. kesäkuuta 1973 Los Angeles) oli yhdysvaltalainen käsikirjoittaja, näytelmäkirjailija ja näyttelijä. Häntä pidetään Yhdysvaltojen Keskilännen kuvaajana, ja hänen tarinoidensa päähenkilöt ovat usein yksinäisiä ja seksuaalisesti ahdistuneita. 

Inge suoritti bachelor-tutkinnon teatteritaiteessa Kansasin yliopistossa ja opetti sitten 1937–1938 englantia high schoolissa Kansasin Columbuksessa. Suoritettuaan master-tutkinnon hän opetti Stephens Collegessa Missourin Columbiassa 1938-1943.

Inge toimi teatterikriitikkona St Louis Star-Times -sanomalehdessä ja Tennessee Williamsin rohkaisemana kirjoitti ensimmäisen näytelmänsä *Farther Off from Heaven*, joka kantaesitettiin Dallasissa, Texasissa 1947.

Monet hänen näytelmänsä on sovitettu elokuviksi, kuten *Tule takaisin, pikku Sheba* (1952) ja *Bussipysäkki* (1956). Näytelmä *Picnic* voitti Pulitzer-palkinnon ja New York Drama Critics’ Circlen palkinnon. Sen pohjalta tehtiin elokuva *Rakkauden huviretki* (1955). Myös näytelmää on esitetty Suomessa tällä nimellä. Elia Kazanin elokuva *Kuumetta veressä* (1961) tehtiin Ingen alkuperäiskäsikirjoituksen pohjalta, ja Inge palkittiin siitä Oscarilla.

Suomennetut näytelmät
---------------------

Lähde:

* *Tule takaisin pikku Sheba* (*Come Back, Little Sheba*, 1950)
* *Rakkauden huviretki* (*Pic nic*, 1953) Pulitzer-palkinto
* *Bussipysäkki* (*Bus Stop*), suom. Ritva Arvelo Teatterikorkeakoulu näytelmämonisteet

Lähteet
-------

* Bra Böckers lexikon, 1976

### Viitteet

1. ↑  Drama, Pulitzer Prizes. Viitattu 11.10.2014.
2. ↑  Past Awards, New York Drama Critics’ Circle. Viitattu 11.10.2014.
3. ↑  Ilona-esitystietokanta, Teatterin tiedotuskeskus, viitattu 15.12.2014.
4. ↑  Splendor in the Grass *awardsdatabase.oscars.org*. Viitattu 11.4.2019.
5. ↑  Risto Rantala ja Kaarina Turtia (toim.): "William Inge", *Otavan kirjallisuustieto*, s. 315. Helsinki: Otava, 1990. ISBN 951-1-09209-X.
6. ↑  Inge William, Tinfo, viitattu 9.5.2021

Aiheesta muualla
----------------

William Inge Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Kreikka
* Korea
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
* Portugali

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: sv:William Inge
**Pushkar** (hindiksi पुष्कर) on kaupunki ja pyhiinvaelluskohde Rajasthanin osavaltiossa Intiassa. Pushkar sijaitsee noin 14 kilometriä luoteeseen Ajmerin kaupungista. Pushkar sijaitsee Pushkarjärven rannalla. Lähin lentoasema, Jaipurin kansainvälinen lentoasema, sijaitsee noin 150 kilometrin päässä kaupungista. Ajmerin kaupungissa on lähin rautatieasema.

Kaupungin väkiluku on kehittynyt seuraavasti: 11 506 (vuonna 1991), 14 791 (2001) ja 21 626 asukasta (2011). 

Pushkar on tunnettu erityisesti kamelimarkkinoistaan. Jo noin 150 vuoden ajan kaupunkiin on kerääntynyt kameleita, hevosia ja muita kotieläimiä omistajineen syksyisin, tavallisesti marraskuussa. Perinne jatkuu, ja nykyisin markkinoista on tullut turistinähtävyys. Siihen liittyy useita muita tapahtumia, esim. pyhiinvaeltajia, jotka kylpevät pyhässä järvessä, käärmeenlumoajia, nuorallatanssijoita, eri lajien kilpailuja, mm. parhaimmista viiksistä. Tapahtuma kestää paria viikkoa, ja turistien määrä on noussut viime vuosina muutamaan sataan tuhanteen. 

* Kaupunkinäkymä vuorelta.Kaupunkinäkymä vuorelta.
* Vihertävä kaupunki monsuunisateiden jälkeen.Vihertävä kaupunki monsuunisateiden jälkeen.
* Temppeli.Temppeli.
* Kylpyportaikkoja Pushkarjärven rannalla.Kylpyportaikkoja Pushkarjärven rannalla.
* Kylpyportaikkoja.Kylpyportaikkoja.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Thomas Brinkhoff: India: Rājasthān (Intian Rajasthanin osavaltion väestötietoja, kaupunkien tietoja kohdassa *Contents: Agglomerations & Cities*. Aineistolähteeksi ilmoitetaan Intian viranomaislähteet, mm. väestönlaskennat.) citypopulation.de. Viitattu 14.5.2015. (englanniksi)
2. ↑  Pushkar Camel Fair *pushkarcamelfair.com*.  (englanniksi)
3. ↑  Pushkar Camel Fair, Lonely Planet *lonelyplanet.com*.  (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Pushkar** Wikimedia Commonsissa

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Pushkar
**Bagni di Lucca** on kunta Italiassa Toscanan alueella olevassa Luccan maakunnassa. Kunta on ollut tunnettu kylpyläkaupunki jo roomalaisten aikaan. Bagni di Luccassa on kuumia lähteitä, joiden vesi sisältää sulfaattia, bikarbonaattia ja kalsiumia.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Bagni di Lucca** Wikimedia Commonsissa

Lähteet
-------

1. 1 2 3  www.tuttitalia.it
2. ↑  Kunnan kotisivut

Luccan maakunta
Altopascio | Bagni di Lucca | Barga | Borgo a Mozzano | Camaiore | Camporgiano | Capannori | Careggine | Castelnuovo di Garfagnana | Castiglione di Garfagnana | Coreglia Antelminelli | Fabbriche di Vergemoli | Forte dei Marmi | Fosciandora | Gallicano | Lucca | Massarosa | Minucciano | Molazzana | Montecarlo | Pescaglia | Piazza al Serchio | Pietrasanta | Pieve Fosciana | Porcari | San Romano in Garfagnana | Seravezza | Sillano Giuncugnano | Stazzema | Vagli Sotto | Viareggio | Villa Basilica | Villa Collemandina
*Tämä artikkeli käsittelee mittalaitetta. Muita merkityksiä on täsmennyssivulla.*
Lyijystä valmistettu luoti meren syvyyden mittaamiseksi. Reikään kaadettiin talia, jotta siihen tarttuisi merenpohjan maa-ainesta merenpohjan laadun selvittämiseksi. Kuva Madridin merimuseosta.
**Luoti** on merenkulussa käytetty, alkeellisimmillaan narusta ja painosta muodostuva laite, jolla on mitattu veden 
syvyyttä eli luodattu, sen purjehduskelpoisuuden selvittämiseksi tai paikanmäärityksen apuna. Nuoraan liittyy määrävälein erivärisiä kangastilkkuja, jotka ilmaisevat syvyydet; viiden metrin välein on nahkasuikale, jossa on reikiä, yksi aina kutakin syvyyden viittä metriä kohti. Kirjailija Mark Twain on omaksunut tekijänimensä siipiratasalusten väylien luotaamisessa käytetystä syvyyttä kuvaavasta ilmauksesta "mark twain", jolla on jokislangissa tarkoitettu kahden sylen eli 3,7 metrin turvallista syvyyttä.

Lyijystä valetun luodin pohjassa oli painuma, johon voitiin laittaa talia tai muuta paksua rasvaa. Osuessaan merenpohjaan rasvaan jäi pohja-ainesta, ja merikarttoihin tehtyihin pohja-ainesmerkintöjen avulla tätä tietoa voitiin käyttää apuna paikanmäärityksessä yhdessä syvyystiedon kanssa.

Purjelaivojen aikakaudella perämiehet ja luotsit pystyivät määrittelemään alusten sijainteja tarkasti luotauksen avulla; tarkka syvyys ja pohjan laatu yhdessä elämänikäisen kokemuksen kanssa tekivät näistä miehistä suorastaan velhoja tässä suhteessa. Jopa kuvitteellisessakin kirjallisuudessa monien korkeidenkin upseerien sanotaan jättäneen luotauksen avulla tapahtuvan rannikkonavigoinnin suosiolla kokeneiden pursimiesten ja luutnanttien tehtäväksi; jo tuolloin ymmärrettiin työnjaon merkitys.

Merimieskoulutuksessa käsiluodin käyttö säilyi yhtä kauan kuin purjelaivatkin; toisen maailmansodan aikana aivan uudelle tehokkuustasolle kehittynyt ja hankintakuluiltaan valtavasti edullistunut kaikuluotain syrjäytti vanhan menetelmän 1950-luvulla. Viimeisiä käsiluodin ammattimaisia käyttäjiä olivat Gustaf Eriksonin suuret lastipurjelaivat ­– kuten monen muunkin vanhan ja perinteisen navigointimenetelmän.

Nykyisin kaikuluotain on suurelta osin korvannut perinteisen luodin merenkulun apuvälineenä. Erittäin suosituksi on tullut pienikokoinen, kädessä pidettävä kaikuluotain.

Luotia käytetään edelleen navigointiapuna pienveneilyssä. Merikartoissa on edelleen säilytetty pohja-ainesmerkinnät.

Jotkut veneilyn jatkokoulutusta antavat venekerhot ja navigaatioseurat kouluttavat vieläkin käsiluodin käyttäjiä. Toinen kohtalaisen suosittu menetelmä on käyttää syvyysmitoilla varustettua kokoon taitettavaa luotausseivästä, joka saattaa olla esimerkiksi jollan avulla rantautumispaikkaa haettaessa nopeampi ja käytännöllisempi kuin kädessä pidettävä kaikuluotain.

Lähteet
-------

1. ↑   K-E Löfgren: Veneilijän merenkulkuoppi I: Saaristonavigointi
*Tämä artikkeli käsittelee Japanin kaupunkia Hyōgon prefektuurissa. Muista merkityksistä katso täsmennyssivu.*


  

  

  

  

  

  

  

**Kawanishi** (jap. 川西市, *Kawanishi-shi*) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kansain alueella Hyōgon prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin kaakkoisosassa Inajoen varrella. Idässä se rajautuu Osakan prefektuuriin. Kaupungin eteläosassa on tasankoa, pohjoisosat ovat vuoristoisia. Kawanishissa on 153 520 asukasta (joulukuussa 2019) ja sen pinta-ala on 53,44 neliökilometriä.

Kawanishi on pääosin Osakan asuinlähiötä, jonka kehitys alkoi 1900-luvun alkupuolella alueelle johtavien rautatielinjojen rakentamisen myötä. Kaupunkioikeudet Kawanishi sai vuonna 1954, kun silloiseen Kawanishin maaseutukaupunkiin liitettiin kaksi muuta kuntaa. Suuremman mittakaavan aluerakentamishankkeita golfkenttineen kaupungissa aloitettiin toisen maailmansodan jälkeen. Perinteisiä elinkeinoja seudulla olivat kankaiden *yūzen*-värjäys, puuvillan valkaisu ja hevosennahkojen parkitseminen. Kukkulaisilla alueilla harjoitetaan hedelmien ja vihannesten puutarhaviljelyä.

Kawanishissa sijaitseva Tadan alue tunnetaan Tada-genji-suvun, Minamoto-klaanin haaran, alkukotina. Siellä on säilynyt suvun historiaan kiinteästi liittyviä instituutioita, kuten Tadan pyhäkkö ja Mangan-jin temppeli. Luonnonnähtävyyksiä ovat muun muassa Inajoen laakso, joka kuuluu prefektuurin luonnonpuistoon, ja Chimyōjärvi patoineen. Kawanishia palvelevat JR Nishi-Nihonin Fukuchiyama-linja, Hankyū-rautateiden Takarazuka-päälinja sekä Nose-rautateiden Myōken-linja ja Nissei-linja.

Kuvia
-----

* Kyōdōkan-museoKyōdōkan-museo
* Myōkenvuoren kaapelivaunuMyōkenvuoren kaapelivaunu
* Kawanishi-Noseguchin rautatieasemaKawanishi-Noseguchin rautatieasema
* Kawanishi vuoden 1985 ilmakuvassaKawanishi vuoden 1985 ilmakuvassa

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  川西市とは City of Kawanishi. Viitattu 10.02.2020.
2. 1 2  令和元年12月末　町丁別人口集計表・推計人口 （Excel 27.8KB） City of Kawanishi. Viitattu 10.02.2020. [vanhentunut linkki]
3. 1 2 3  ブリタニカ国際大百科事典 小項目事典: 川西市 Kotobank. Viitattu 10.02.2020.
4. 1 2 3  日本大百科全書: 川西（市） Kotobank. Viitattu 10.02.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kawanishi** Wikimedia Commonsissa

* Kaupungin internetsivut (japaniksi)

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Hyōgon prefektuuri |
| --- |
|  |
| Kaupungit | 
* Aioi
* Akashi
* Akō
* Amagasaki
* Asago
* Ashiya
* Awaji
* Himeji
* Itami
* Kakogawa
* Kasai
* Katō
* Kawanishi
* Kōbe (pääkaupunki)
* Miki
* Minami-Awaji
* Nishinomiya
* Nishiwaki
* Ono
* Sanda
* Shisō
* Sumoto
* Takarazuka
* Takasago
* Tanba
* Tanba-Sasayama
* Tatsuno
* Toyooka
* Yabu

 |  |
|  |
| Kunnatpiirikunnittain | **Akōn piirikunta** (Kamigōri) · **Ibon piirikunta** (Taishi) · **Kakon piirikunta** (Harima · Inami) · **Kanzakin piirikunta** (Fukusaki · Ichikawa · Kamikawa) · **Kawaben piirikunta** (Inagawa) · **Mikatan piirikunta** (Kami · Shin’onsen) · **Sayōn piirikunta** (Sayō) · **Takan piirikunta** (Taka) |

 |
**Spoleto** on kunta Keski-Italiassa Umbrian hallintoalueella olevassa Perugian maakunnassa.

Nähtävyyksiä
------------

Spoleton historia juontaa aina antiikin aikaan saakka. Se oli roomalaisten vauras municipium, josta on jäljellä yhä useita rakennelmia. Näitä ovat roomalainen teatteri ensimmäiseltä vuosisadalta ennen ajanlaskumme alkua sekä vuodelta 23 oleva kaari *Arco di Druso e Germanico*. Näyttävin kaupungin nähtävyyksistä on korkealla mäellä oleva linna Rocca Albornoziana. Se on valmistunut 1300-luvulla, ja se rakennettiin puolustamaan strategisesti tärkeää tietä, Via Flaminiaa. San Salvatoren basilika 800-luvulta kuuluu Unescon maailmanperintöluetteloon osana kokonaisuutta langobardien rakennuksia Italiassa.

* Roomalainen teatteriRoomalainen teatteri
* Arco di Druso e GermanicoArco di Druso e Germanico
* Rocca AlbornozianaRocca Albornoziana

Muuta
-----

Vuodesta 2014 lähtien Spoleto on toiminut italialaisen tv-sarjan *Isä Matteon tutkimuksia* kuvauspaikkana.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  www.tuttitalia.it
2. ↑  Comune di Spoleto : Turismo e cultura : Storia
3. ↑  Don Matteo 9 anticipazioni prima puntata: da Gubbio a Spoleto *UrbanPost*.  8.1.2014. Viitattu 4.10.2018. (italiaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Spoleto** Wikimedia Commonsissa

Perugian maakunta
Assisi | Bastia Umbra | Bettona | Bevagna | Campello sul Clitunno | Cannara | Cascia | Castel Ritaldi | Castiglione del Lago | Cerreto di Spoleto | Citerna | Città della Pieve | Città di Castello | Collazzone | Corciano | Costacciaro | Deruta | Foligno | Fossato di Vico | Fratta Todina | Giano dell’Umbria | Gualdo Cattaneo | Gualdo Tadino | Gubbio | Lisciano Niccone | Magione | Marsciano | Massa Martana | Monte Castello di Vibio | Monte Santa Maria Tiberina | Montefalco | Monteleone di Spoleto | Montone | Nocera Umbra | Norcia | Paciano | Panicale | Passignano sul Trasimeno | Perugia | Piegaro | Pietralunga | Poggiodomo | Preci | San Giustino | Sant’Anatolia di Narco | Scheggia e Pascelupo | Scheggino | Sellano | Sigillo | Spello | Spoleto | Todi | Torgiano | Trevi | Tuoro sul Trasimeno | Umbertide | Valfabbrica | Vallo di Nera | Valtopina
**Gypsumville** on asuinalue Manitoban provinssin keskiosassa Winnipeg- ja Manitobajärvien välisellä alueella Kanadassa. Se sijaitsee 242 kilometriä pohjoisluoteeseen Winnipegistä Lake St. Martin -järven rannalla. Siellä asuu 285 asukasta ja siellä on 175 taloutta.

Gypsumville on saanut nimensä vuonna 1905 avatun postitoimiston mukaan.*lähde?* Postitoimipiste sai nimensä alueen kipsiesiintymien mukaan. Esiintymät löydettiin jo 1888, ja niiden hyödyntäminen alkoi 1890. Aluksi Gypsymvillestä johti kipsinkuljetusta varten rakennettu rautatie Manitobajärven rannalle, jossa kipsi siirrettiin proomuihin ja kuljetettiin edelleen järven eteläpäässä sijaitsevalle Whitemudjoelle, josta oli rautatieyhteys muualle maahan. Canadian National rakensi oman ratalinjansa Winnipegistä Gypsumvilleen vuonna 1912: ratalinja on sittemmin lakkautettu ja purettu.

Lähteet
-------

1. ↑  Broadbad.gc.ca: Community profile[vanhentunut linkki]
2. ↑  Gordon Goldsborough: William Martin (1856-1932)  5. elokuuta 2009. Manitoba Historical Society. Viitattu 10.2.2010. (englanniksi)
**Ukyō-ku** (jap. 右京区) on yksi Kioton kaupungin 11 suuralueesta. Se sijaitsee Kioton luoteisosassa Katsurajoen varrella. Suuralueen eteläosan tasanko on urbaania aluetta, mutta pohjoisessa siihen kuuluu laajoja vuoristo- ja maaseutualueita Tanban ylängöltä. Lännessä alue nousee 924 metriä korkealle Atagovuorelle. Ukyōn suuralueella on 202 513 asukasta (joulukuussa 2020) ja sen pinta-ala on 292,07 neliökilometriä, joten se on Kioton suuralueista laajin.

Ukyōn suuralue perustettiin vuonna 1931, kun Kiotoon liitettiin Saganon maaseutukaupunki ja yhdeksän kyläkuntaa. Ukyōsta irrotettiin Nishikyōn suuralue vuonna 1976, mutta vuonna 2005 se laajeni jälleen, kun siihen yhdistettiin Keihokun maaseutukaupunki. Ukyōn eteläosien aiemmin maaseutumaisille alueille on rakennettu asuinalueita sekä kone- ja hienomekaanista teollisuutta.

Katsurajoen varrella sijaitsee Arashiyaman seutu, joka on suosittu matkailukohde. Siellä on lukuisia buddhalaisia temppeleitä, kuten Tenryū-ji, ja historiallinen Togetsukyōn silta. Idempänä ovat Daitoku-jin, Myōshin-jin, Ninna-jin ja Ryōan-jin temppelit, Takaon vuoristoalueella Arashiyaman pohjoispuolella vuorostaan Jingo-jin ja Kōzan-jin temppelit. Eräs nähtävyys on Uzumasan kaupunginosassa sijaitseva Tōei-elokuvayhtiön teemapuisto Tōei Uzumasa eigamura.

Ukyōn suuraluetta palvelevat Kioton metron Tōzai-linja, JR Nishi-Nihonin San’in-päälinja, Hankyū-rautateiden Kioto-päälinja, Keifuku-rautateiden (Randen) Arashiyama-päälinja ja Kitano-linja sekä Sagano kankō -rautatie.

Kuvia
-----

* Ninna-jin temppeliNinna-jin temppeli
* Ōkōchi-sansō-huvilaŌkōchi-sansō-huvila
* Otagi Nenbutsu-jin rakan-patsaitaOtagi Nenbutsu-jin rakan-patsaita
* Saganon bambumetsääSaganon bambumetsää
* Uzumasan rautatieasemaUzumasan rautatieasema

Lähteet
-------

1. 1 2 3  推計人口 令和２（２０２０）年１２月１日現在 京都市総合企画局情報化推進室統計解析担当. Viitattu 07.02.2021.
2. 1 2 3  ブリタニカ国際大百科事典 小項目事典: 右京区 Kotobank. Viitattu 07.02.2021.
3. 1 2 3  goo 地図 NTT Resonant Inc.. Viitattu 07.02.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ukyō-ku** Wikimedia Commonsissa

* Suuralueen internetsivut (japaniksi)

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Kioton prefektuuri |
| --- |
|  |
| Kioton suuralueet | 
* Fushimi-ku
* Higashiyama-ku
* Kamigyō-ku
* Kita-ku
* Minami-ku
* Nakagyō-ku
* Nishikyō-ku
* Sakyō-ku
* Shimogyō-ku
* Ukyō-ku
* Yamashina-ku

 |  |
|  |
| Muut kaupungit | 
* Ayabe
* Fukuchiyama
* Jōyō
* Kameoka
* Kizugawa
* Kyōtanabe
* Kyōtango
* Maizuru
* Miyazu
* Mukō
* Nagaokakyō
* Nantan
* Uji
* Yawata

 |
|  |
| Kunnatpiirikunnittain | **Funain piirikunta** (Kyōtanba) · **Kusen piirikunta** (Kumiyama) · **Otokunin piirikunta** (Ōyamazaki) · **Sōrakun piirikunta** (Kasagi · Minami-Yamashiro · Seika · Wazuka) · **Tsuzukin piirikunta** (Ide · Ujitawara) · **Yosan piirikunta** (Ine · Yosano) |

 |
**Brandon** on kaupunki Manitoban provinssissa Kanadassa. Se on Winnipegin jälkeen Manitoban toiseksi suurin kaupunki: vuoden 2006 väestönlaskennassa kaupungin asukasluku oli 41 511.

Liikenne
--------

Kaupungin pohjoispuolella kulkee Kanadan läpi ulottuva Trans-Canada Highway, jota pitkin provinssin pääkaupunkiin Winnipegiin on matkaa noin 200 km. Pohjois-etelä suunnassa kaupungin läpi kulkee Manitoba Provincial Highway 10, joka yhdistää kaupungin etelässä Yhdysvaltoihin ja pohjoisessa Minnedosan, Dauphinin, Swan Riverin, The Pasin ja Flin Flonin kaupunkeihin. Kaupungin pohjoisepuolella sijaitsee Brandonin lentoasema josta on reittiliikennettä Winnipegiin ja Dauphiniin.

Maantiede ja ilmasto
--------------------

| Brandonin
 ilmastodiagrammi |
| --- |
| T | H | M | H | T | K | H | E | S | L | M | J |
| 
 
 
21

 
-12
-24
 | 
 
 
19

 
-9
-21
 | 
 
 
23

 
-1
-13
 | 
 
 
38

 
10
-3
 | 
 
 
49

 
19
4
 | 
 
 
70

 
24
10
 | 
 
 
72

 
27
12
 | 
 
 
71

 
25
11
 | 
 
 
51

 
19
5
 | 
 
 
24

 
12
-1
 | 
 
 
16

 
-0
-10
 | 
 
 
21

 
-10
-20
 |
| lämpötila celsiusasteinasademäärä millimetreinä*Lähde: Environment Canada* |

Kaupunki sijaitsee Westmanin hallintoalueella lounaisessa Manitobassa. Kaupungin läpi virtaa Assiniboinejoki. Se on maastoltaan hyvin tasaista, kaupungin lähistöllä ei ole mainittavia korkeuseroja.

Brandon sijaitsee preerialla ja tämän vuoksi ilmasto on puolikuiva, Köppenin ilmastoluokitus asteikolla **BSk**. Kesäisin tuulet puhaltavat useimmiten etelästä, tuoden alueelle lämmintä ilmaa. Talvisin tuulet puhaltavat yleisesti pohjoisesta ja luoteesta, tuden alueelle erittäin kylmää ilmaa Kanadan arktisilta alueilta.

Kaupungin heinäkuun keskimääräinen päivän korkein lämpötila on 26,5 °C ja matalin tammikuussa –23,9 °C. Vuotuinen sädemäärä on 472,7 mm.

Lähteet
-------

1. 1 2  Community Profiles  2006. Statistics Canada.  Arkistoitu 10.9.2012. Viitattu 1.8.2009. (englanniksi),(ranskaksi)
2. 1 2  Canadian Climate Normals 1961-1990 (Brandon) Environment Canada. Viitattu 1.8.2009. (englanniksi),(ranskaksi)[vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Brandon (Manitoba)**.
* Brandonin kaupunki
**Iwata** (jap. 磐田市, *Iwata-shi*) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Tōkain alueella Shizuokan prefektuurissa. Se sijaitsee Tyynenmeren Enshūnmeren rannikolla prefektuurin länsiosassa Tenryū- ja Ōtajokien välissä. Pohjoisessa pitkänomaisen muotoinen kaupunki ulottuu Iwataharan ylängölle ja Akaishivuorten reunavuorille. Iwatassa on 169 673 asukasta (maaliskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 163,45 neliökilometriä.

Historia
--------

Nara-kaudella Iwataan perustettiin Tōtōmin provinssin pääkaupunki (*kokufu*) ja provinssitemppeli. Iwatan nykyinen kantakaupunki muodostuu Mitsuken ja Nakaizumin alueista, joista Mitsuke kehittyi Edo-kaudella yhtenä vilkkaan Tōkaidō-tiereitin postiasemista (*shukuba*) ja Nakaizumi paikallisena hallintokeskuksena. Myöhemmin Nakaizumin kasvua vauhditti sinne 1800-luvun lopulla avattu Tōkaidō-rautatielinjan asema. Kaupunkioikeudet Iwatalle myönnettiin vuonna 1948. Kaupunki laajeni huomattavasti vuonna 2005, kun siihen liitettiin Fukuden, Ryūyōn ja Toyodan maaseutukaupungit sekä Toyookan kyläkunta. Iwataan on sijoittunut tekstiili-, metalli-, auto- ja lääketeollisuutta. Kaupunkiin kuuluvalla viljavalla maaseutualueella tuotetaan riisiä, vihanneksia, meloneita, teetä sekä sian- ja kananlihaa.

Kulttuuri
---------

Iwatan kulttuuriperintöön kuuluvat Tōtōmin provinssitemppelin raunioiden ja muiden historiallisten muistomerkkien lisäksi muun muassa Mitsuken koulu ja siellä sijaitseva Iwatan kirjasto. Iwataa palvelevat JR Tōkain Tōkaidō-päälinja ja Tenryū Hamanako -rautatien Tenryū Hamanako -linja.

Kuvia
-----

* Mitsuke-koulu ja Ōmi Kunitama-jinjaMitsuke-koulu ja Ōmi Kunitama-jinja
* Fu Hachiman-gūn porttiFu Hachiman-gūn portti
* Zendō-jin temppelin kamferipuuZendō-jin temppelin kamferipuu
* Iwatan rautatieasemaIwatan rautatieasema

Lähteet
-------

1. 1 2 3  磐田市の概要 Iwata City. Viitattu 06.05.2020.
2. 1 2  磐田市の人口　平成31年度（令和元年度） Iwata City. Viitattu 06.05.2020.
3. 1 2 3  磐田市の花・木・昆虫 Iwata City. Viitattu 06.05.2020.
4. 1 2 3  ブリタニカ国際大百科事典 小項目事典: 磐田市 Kotobank. Viitattu 06.05.2020.
5. 1 2 3  日本大百科全書: 磐田（市） Kotobank. Viitattu 06.05.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Iwata** Wikimedia Commonsissa

* Kaupungin internetsivut (japaniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Shizuokan prefektuuri |
| --- |
|  |
| Kaupungit | 
* Atami
* Fuji
* Fujieda
* Fujinomiya
* Fukuroi
* Gotenba
* Hamamatsu
* Itō
* Iwata
* Izu
* Izunokuni
* Kakegawa
* Kikugawa
* Kosai
* Makinohara
* Mishima
* Numazu
* Omaezaki
* Shimada
* Shimoda
* Shizuoka (pääkaupunki)
* Susono
* Yaizu

 |  |
|  |
| Kunnatpiirikunnittain | **Haibaran piirikunta** (Kawanehon · Yoshida) · **Kamon piirikunta** (Higashi-Izu · Kawazu · Matsuzaki · Minami-Izu · Nishi-Izu) · **Shūchin piirikunta** (Mori) · **Suntōn piirikunta** (Nagaizumi · Oyama · Shimizu) · **Tagatan piirikunta** (Kannami) |

 |
Johann Gottfried Galle
**Johann Gottfried Galle** (9. kesäkuuta 1812 – 10. heinäkuuta 1910) oli saksalainen tähtitieteilijä, joka tunnetaan Neptunuksen löytäjänä. 

Aikaisemmin olivat Urbain Le Verrier ja John Couch Adams todenneet, että Uranuksen havaittu kiertorata poikkesi selvästi Newtonin gravitaatiolain mukaisista ennusteista, joissa myös tunnettujen planeettojen vetovoimat oli otettu huomioon. Tästä he molemmat olivat toisistaan tietämättä päätelleet, että Uranuksen kiertoradan ulkopuolella on tuntematon planeetta. Johann Gottfried Galle löysikin tämän planeetan, Neptunuksen, Berliinin observatoriossa 23. syyskuuta 1846 opiskelija Heinrich Louis d'Arrest'n avustuksella vain asteen päästä siitä, missä Le Verrier oli päätellyt sen olevan.

Kuollessaan Potsdamissa Galle oli jo 98-vuotias. Hänen mukaansa on nimetty yksi kuun kraattereista.

Lähteet
-------

1. ↑  Karttunen, Hannu: *Vanhin tiede – Tähtitiedettä kivikaudesta kuulentoihin*, s. 430. Helsinki: Ursa, 2014. ISBN 978-952-5329-26-1.

Kirjallisuutta
--------------

* Karttunen, Hannu: *Vanhin tiede – Tähtitiedettä kivikaudesta kuulentoihin*. Helsinki: Ursa, 2014. ISBN 978-952-5329-26-1.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Italia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Bror Sixten Hjelt** (17. marraskuuta 1897 Helsinki – 14. lokakuuta 1984 Helsinki) oli suomalainen jääkäriupseeri, yrittäjä ja sukeltaja.

Elämänvaiheet
-------------

### Ura sotilaana

Hjelt otti nuorena vapaaehtoisena osaa Jääkäripataljoona 27:n toimintaan; hän kuului Pellingin osastoon ja haavoittui erään operaation aikana vakavasti jääden yksin hankeen; hänet pelasti helsinkiläinen liikkeenharjoittaja Aleko Lilius löytäessään haavoittuneen meren jäältä tajuttomana. Hjelt toipui vammoistaan ja rauhan tultua otti osaa Suomen uuden sotalaitoksen toimintaan.

Hjelt otti osaa myös Viron vapaussotaan vuosina 1918–1919 ja haavoittui myös siellä; Kadettikoulun hän kävi sen jälkeen ja palveli eri upseerinarvoissa Jääkäritykistörykmentissä Hämeenlinnassa, viimeksi adjutanttina vuoteen 1925 jolloin erosi palveluksesta kapteenin arvoisena.

### Liike-elämään

Vuonna 1925 Hjelt kiinnitettiin Ekströmin Koneliike Oy:n palvelukseen jossa hän olikin pitkään eli vuoteen 1940. Sinä vuonna hän perusti ensimmäisen itsenäisen liikkeensä, Oy Kone-Edustus AB:n.

### Toinen maailmansota

Talvisodan syttyessä edelleen reserviin kuulunut kapteeni Hjelt palveli tykistössä ja haavoittui Hangon rintamalla vuonna 1941. Hänet ylennettiin majuriksi vuonna 1943.

### Sukelluksesta elämäntyö

Sotatoimien päätyttyä ja Valvontakomission poistuttua Hjelt palasi liike-elämään perustaen eri alojen liikkeitä vaihtelevalla menestyksellä. Vuonna 1953 urheilusukelluksen uranuurtajat Ora Patoharju ja Ralf Tötterström etsivät rahoittajaa alansa ensimmäiselle erikoisliikkeelle.

Hjelt – jonka kutsumanimeksi vakiintui tuolloin "majuri" – oli myös innokas alan harrastaja ja koska hänellä oli varoja niin hänestä tulikin ensimmäinen toimitusjohtaja uuteen liikkeeseen; liike sai nimen OPTOMEC, koska majuri oli suunnitellut optis-mekaanisten laitteiden maahantuontia mutta ei saanutkaan jo luvattuja lisenssejä jostain syystä; nimi kuitenkin oli jo rekisteröity joten se sai kelvata. OPTOMEC olikin alan uranuurtaja ja huomattava osa myöhempien liikkeiden perustajista sai koulutuksensa siellä.

Hjelt myi liikkeen 1970-luvulla viimeisille oppipojilleen kun tunsi voimiensa hiipuvan. Liikkeen toiminta lopetettiin ilmeisesti sattumalta pari viikkoa sen jälkeen, kun Hjelt oli kuollut lokakuussa 1984 .

Liikkeen kaikki kolme toimipistettä - vanha ja uusi myymälä Huopalahdentiellä ja sukelluspukutehdas Kalevankadulla - ovat edelleen olemassa, tosin muussa käytössä.

Liikkeen viimeinen toiminut osa, sukelluspullojen täyttöön käytetty kiinteä korkeapainekompressori, oli lakkauttamisen jälkeen muutaman vuoden ajan eräässä urheiluliikkeessä Kuortaneenkadulla Vallilassa kunnes kyseinen liike myös lopetti toimintansa jolloin loppuun palvellut laitteistokin romutettiin samalla kun liikerakennus purettiin.

Lähteet
-------

* Kari Jokinen: *Sukeltajan tie*, Otava 1996: ISBN 951-1-1446-1
* Kuolinuutinen, Helsingin Sanomat 19.10.1984
* Aleko Lilius: Nuori mies panee toimeksi. (Ung man i farten, 1956.) Suomentanut Aaro Vuoristo. WSOY, 1958

### Viitteet

1. ↑   Lilius: Nuori mies panee toimeksi, s. 119–120
2. 1 2 3 4  Kuolinuutinen, HS 19.10.1984.
3. ↑   Sukeltajan tie, s. 222 - 223.
**Arthur Rickhard (Richard, Rikhard) Ramsay** (3. huhtikuuta 1838 Kuopio – 22. joulukuuta 1915 Helsinki) oli suomalainen kenraalimajuri, joka palveli Venäjän keisarillisessa armeijassa ja Suomen suuriruhtinaskunnan armeijassa.

Ramsayn vanhemmat olivat Kuopion läänin kuvernööri Gustaf Adolf Ramsay ja Vendla Gustava von Essen. Hänen puolisonsa vuodesta 1897 oli Agatha Magdalena Augusta Malin von Knorring (1853-1936), joka oli Henrik Gustaf von Knorringin pojantytär. Kenraalimajuri Gustaf Adolf Ramsay oli hänen veljensä.

Ramsay tuli oppilaaksi Suomen Kadettikouluun 1849 ja hänet ylennettiin valmistuttuaan vänrikiksi vuonna 1858. Luutnantiksi Ramsay ylennettiin vuonna 1865 ja kapteeniksi vuonna 1874. Suomen tarkk’ampujapataljoonassa palvellut Ramsay osallistui komppanianpäällikkönä Turkin sotaan vuosina 1877–1878. Everstiluutnantiksi ylennettynä hän oli Mikkelin tarkk’ampujapataljoonan komentaja vuodesta 1880. Everstiksi vuonna 1882 ylennetty Ramsay erosi sotapalveluksesta vuonna 1891 kenraalimajurina.

Ramsay edusti aatelissäädyssä sukuaan valtiopäivillä 1872 ja 1877–1878.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Ramsay, Arthur Rikhard Suomalaiset kenraalit ja amiraalit Venäjän sotavoimissa 1809–1917 Viitattu 23.9.2018.
2. 1 2  *Kuka kukin on 1909. Julkisuudessa esiintyvien kansalaisten elämäkertoja*, s. 261-262. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Kansa, 1908.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kenraalit ja amiraalit
* Biografiasampo

 |

 |
**Kaminoyama** (jap. 上山市, *Kaminoyama-shi*) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Tōhokun alueella Yamagatan prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin kaakkoisosassa Yamagatan allaslaakson eteläreunalla. Idässä kaupungin alue nousee Zaōvuorelle ja rajautuu Miyagin prefektuuriin. Kaminoyamassa on 29 653 asukasta (syyskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 240,93 neliökilometriä.

Kaminoyama on vanha kylpyläpaikkakunta, jonka kuuman lähteen (*onsen*) arvellaan löytyneen 1400-luvun puolivälissä. Kaminoyaman linna perustettiin vuonna 1535. Edo-kaudella 1600–1800-luvuilla Kaminoyama kehittyi linnanaluskaupunkina ja yhtenä Ushū-kaidō-tiereitin postiasemista (*shukuba*) Matsudaira-klaanin hallinnassa. Toisen maailmansodan jälkeen alueelta löydettiin uusia kuumia lähteitä, joiden myötä Kaminoyama saavutti suosiota matkailukohteena. Kaupunkioikeudet osana Japanin nykyistä kunnallishallintoa Kaminoyama sai vuonna 1954, kun Kaminoyaman maaseutukaupunkiin liitettiin viisi kyläkuntaa. Kaupunkiin on sijoittunut elintarvikkeiden, metalliosien ja sähkölaitteiden tuotantoa. Ympäröivillä maaseutualueilla viljellään esimerkiksi kakeja.

Kaminoyama-onsenin kuuman lähteen ja Kaminoyaman linnan jäänteiden lisäksi kaupungin nähtävyyksiä ovat runoilija Mokichi Saitōn muistomuseo, zenmunkki Takuan Sōhōn huvila Harusame-an ja muun muassa kiinalaista käsityötaidetta esittelevä Kaisendō-museo. Kaupungin itäosat kuuluvat Zaōn puolikansallispuistoon. Kaminoyamaa palvelee JR Higashi-Nihonin Ōu-päälinja, jota pitkin kulkee suurnopeusjunayhteys Yamagata Shinkansen.

Kuvia
-----

* Kaminoyama-onsenin rautatieasemaKaminoyama-onsenin rautatieasema
* Kaminoyaman linnaKaminoyaman linna
* Harusame-anHarusame-an
* Näkymä ZaōvuoreltaNäkymä Zaōvuorelta
* Kaminoyaman kantakaupunki vuoden 1976 ilmakuvassaKaminoyaman kantakaupunki vuoden 1976 ilmakuvassa

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  ブリタニカ国際大百科事典 小項目事典: 上山市 Kotobank. Viitattu 22.10.2020.
2. 1 2  上山市の今月の人口と世帯数 上山市役所. Viitattu 22.10.2020.
3. 1 2 3 4  上山市プロフィール 上山市役所.  Arkistoitu 19.10.2020. Viitattu 22.10.2020.
4. 1 2 3  日本大百科全書: 上山（市） Kotobank. Viitattu 22.10.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kaminoyama** Wikimedia Commonsissa

* Kaupungin internetsivut (japaniksi)

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Yamagatan prefektuuri |
| --- |
|  |
| Kaupungit | 
* Higashine
* Kaminoyama
* Murayama
* Nagai
* Nan’yō
* Obanazawa
* Sagae
* Sakata
* Shinjō
* Tendō
* Tsuruoka
* Yamagata (pääkaupunki)
* Yonezawa

 |  |
|  |
| Kunnatpiirikunnittain | **Akumin piirikunta** (Yuza) · **Higashi-Murayaman piirikunta** (Nakayama · Yamanobe) · **Higashi-Okitaman piirikunta** (Kawanishi · Takahata) · **Higashi-Tagawan piirikunta** (Mikawa · Shōnai) · **Kita-Murayaman piirikunta** (Ōishida) · **Mogamin piirikunta** (Funakata · Kaneyama · Mamurogawa · Mogami · Ōkura · Sakegawa · Tozawa) · **Nishi-Murayaman piirikunta** (Asahi · Kahoku · Nishikawa · Ōe) · **Nishi-Okitaman piirikunta** (Iide · Oguni · Shirataka) |

 |
**Lyder van Kyren** (mainitaan 1307 – 1322) oli Turun linnan päällikkö, jonka aikana linnassa aloitettiin tärkeät rakennustyöt.

Van Kyren kuului Holsteinin ritaristoon, jonka jäseniä siirtyi Ruotsiin. Hän oli mukana Ruotsin herttuoiden tekemissä liittosopimuksissa, ja herttuat sijoittivat hänet viimeistään ennen juhannusta 1315 Turun linnan päälliköksi hoitamaan läntisen Suomen puolustusta ja hallintoa. Syyskuusta 1315 lähtien hän toimi Suomen herttuan Valdemar Maununpojan nimissä. Van Kyrenin aikana aloitettiin Turun linnan toinen rakennusvaihe, jolloin siitä tehtiin ruhtinaanlinnan vaatimukset täyttävä suljettu asuntolinna. Van Kyren tunnettiin laajasti, ja hän solmi suhteita muun muassa kaupunkiin tulleisiin saksalaisiin kauppiaisiin. Novgorodissa Turkua, Suomen ruhtinaan kaupunkia, kutsuttiin hänen mukaansa nimellä "Lyderev". Vuonna 1318 venäläisten onnistui kuitenkin linnasta huolimatta päästä tuhoamaan kaupunkia ja Turun tuomiokirkkoa. Van Kyren säilytti asemansa herttua Valdemarin kuoltuakin. Vuonna 1320 hän sai tehtäväksi neuvotella venäläisten kanssa Viipurin asemasta. Seuraavana kesänä hän puolestaan toimi herttuatar Ingeborg Norjalaisen neuvoksena. Vielä vuoden lopulla 1322 hänet mainitaan Varsinais-Suomen yhteydessä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Suvanto, Seppo: "Lyder van Kyren", *Suomen kansallisbiografia, osa 5*, s. 612. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2005. ISBN 951-746-446-0. / Teoksen verkkoversio.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |