recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Ruusulokki** (*Rhodostethia rosea*) on pieni lokki, joka on kotoisin Koillis-Siperiasta.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Ruusulokki muistuttaa huomattavasti pikkulokkia. Sen pituus on 29–31 cm, siipien kärkiväli 90–100 cm ja paino 120–250 g. Ruusulokin jalat ovat punaiset ja sen kaulassa on ohut musta raita. Höyhenpuku on muuten melkein valkoinen. Päässä voi olla hento ruusunpunainen sävy. Selkä on vaaleanharmaa. Nuori lintu on vaikea erottaa nuoresta pikkulokista.

Levinneisyys
------------

Ruusulokki pesii Siperian koillisosissa Taimyrin niemimaalta Kolymajoelle ja mahdollisesti myös muualla. Pohjois-Amerikan pohjoisimmissa osissa ja Grönlannissa sekä mahdollisesti myös Huippuvuorilla on todettu pesintöjä. Lajin elinympäristön ala on 50 000–100 000 neliökilometriä ja maailman populaatio on kooltaan 25 000–100 000 yksilöä. Se muuttaa syksyllä vain hiukan etelämmäs avoveden reunaan. Varsinkin Alaskan Point Barrowissa havaitaan joskus syksyisin jopa tuhansia yksilöitä. Se on tavattu Suomessa ensimmäisen kerran 1973, ja sen jälkeen siitä on tehty seitsemän havaintoa.

Elinympäristö
-------------

Pesimäaikana ruusulokit elävät sisämaan soiden ja jokien varsilla lammikoissa ja allikoissa, joissa kasvaa saroja, harmaaleppää ja pajuja. Seuralaislajeina ovat yleensä muun muassa lapintiirat, mustaviklot ja suokukot. Heti pesinnän jälkeen ruusutiirat vaeltavat pohjoiseen Jäämeren ahtojäiden reunaan, jota ne seurailevat.

Lisääntyminen
-------------

Ruusulokin pesä on maassa ja naaras munii siihen kaksi tai kolme munaa. Molemmat puolisot hautovat yhteensä 21–23 päivää.

Ravinto
-------

Ruusulokit syövät pääasiassa vesihyönteisiä ja muita vedessä tai mudassa eläviä pieniä selkärangattomia, sekä pikkukaloja.

Lähteet
-------

* Cramp, Stanley (päätoim.) 1985: Handbook of the Birds of Europe, the Middle East and North Africa. – Oxford University Press. Hongkong.

### Viitteet

1. ↑  BirdLife International: *Rhodostethia rosea* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.2*.  2012. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 31.5.2014. (englanniksi)
2. ↑  Rariteettikomitea (Arkistoitu – Internet Archive)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Taksonitunnisteet |
| --- |
|  |
| Rhodostethia rosea | 
* Wikidata: Q747817
* Wikispecies: Rhodostethia rosea
* ABA: rosgul
* ADW: Rhodostethia\_rosea
* Avibase: 4CD353D243C27F86
* BioLib: 21715
* BirdLife: 22694476
* BOLD: 10195
* CoL: 4SJLX
* BOW: rosgul
* eBird: rosgul
* EUNIS: 15626
* Euring: 6010
* GBIF: 2481218
* GNAB: rosss-gull
* iNaturalist: 4557
* IRMNG: 10853764
* ITIS: 176864
* IUCN: 22694476
* NatureServe: 2.103586
* NBN: NBNSYS0000000357
* NCBI: 328017
* SeaLifeBase: 75096
* WoRMS: 137155
* Xeno-canto: Rhodostethia-rosea

 |
|  |
| Larus roseus | 
* Wikidata: Q50407535
* EUNIS: 16027
* Fauna Europaea (new): 7bfa5dd7-a151-454f-a5fc-a801279dc7c4
* GBIF: 2481191
* IRMNG: 10190265
* ITIS: 176863
* WoRMS: 344612

 |

 |
**Larry Kusche** (oik. **Lawrence David Kusche**, s. 1. marraskuuta 1940) on tunnettu väitetyn Bermudan kolmion laivojen ja lentokoneiden katoamisten epäilijä. Hän on toiminut muun muassa lentäjänä ja kirjastonhoitajana.

Kusche kiinnostui Bermudan kolmiosta, kun kirjastonhoitajana joutui tekemisiin monien kolmiota koskevien kyselyjen kanssa. Kun Kusche alkoi tutkia Bermudan kolmiota ensimmäistä kirjaansa varten, hän uskoi katoamisten olevan arvoituksellisia, mutta saatuaan tietoa luotettavista lähteistä muutti kantaansa. Useimmat katoamiset tapahtuivat myrskyjen aikaan tai olivat onnettomuuksia tai sattuivat kaukana väitetyn Bermudan kolmion alueesta. Kusche päätteli Bermudan kolmion olevan keinotekoinen arvoitus. Niinpä Kusche kirjoitti kirjan *The Bermuda Triangle Mystery – Solved* (ISBN 0-87975-971-2) (1975).

Hän kirjoitti myös tunnetusta Lento 19:n katoamisesta kirjan *The Disappearance of Flight 19*, jossa selitti lentueen katoamisen luonnollisesti. Kusche haastatteli muun muassa sen aikaista, tapauksesta tietoista laivaston henkilökuntaa. Kusche lensi itse koneella Avengerien reitin. Kusche selitti miksi lentäjä väitti virheellisesti olleensa Florida Keysin yllä.

Kuschen kirjaa on kritisoitu ainakin yhdellä englanninkielisellä verkkosivulla. Kuschen löydökset ja tutkimusmenetelmät ovat niiden mukaan epävarmoja.

Bibliografia
------------

* Lawrence David Kusche: *The Bermuda Triangle Mystery Solved*. Prometheus Books, 1995. ISBN 0-87975-971-2. (englanniksi)
* Lawrence David Kusche: *The Disappearance of Flight 19*. HarperCollins, 1980. ISBN 0-06-012477-6. (englanniksi)

Lähteet
-------

1. ↑  Bermuda (or "Devil's") Triangle *skepdic.com*.  19.12.2011. Viitattu 16.4.2012. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Israel
* Yhdysvallat
* Latvia
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC

 |

 |
**Tero Mäyränen** (s. 1976) on suomalainen elektronisen musiikin säveltäjä ja esittäjä. Hänet tunnetaan parhaiten taiteilijanimellä **Tero**, jolla hän on julkaissut useita levyjä käyttäen Commodore 64 -kotitietokonetta syntetisaattorina.

Demomuusikko
------------

Ennen sooloprojektiaan Mäyränen on ollut osana *.jRM*-ryhmää ja tuottanut musiikkia ja ohjelmoinut Amiga-tietokoneella ja C64:llä *dA JoRMaS* -demoryhmälle (nimellä Pekka Pou) sekä *Panic*-, *Dual Crew Shining*- ja *Orange* -demoryhmille (nimellä Deetsay).

Sooloura
--------

Vuodesta 2000 lähtien Tero on esiintynyt demopartyilla, teknojuhlissa sekä tietotekniikka-alan tapahtumissa – myös Commodore 64:n nostalgia-arvon takia. Rikos Records on julkaissut kaksi Teron albumia sekä yhden EP:n. Näiden lisäksi Tero on uudelleenmiksannut eri muusikoiden kappaleita, esiintynyt eri kokoelmilla ja myös soittanut levyjä nimellä *DJ Lupaus*.

Huolimatta Commodore 64:n vahvasta maineesta pelikoneena, Teron musiikki muistuttaa enemmän 1990-luvun elektroa acid-vaikutteilla ja se on esimerkiksi pelimusiikkiin verrattuna huomattavan monotonista ja kokeilevaa. Se on myös suunniteltu tanssittavaksi ja hän onkin ollut suosittu live-esiintyjä teknojuhlissa, joita hän on myös .jRM-ryhmän kanssa kiertänyt.

Mäyränen on elektroniikan harrastaja ja keräilee Commodore 64 -tietokoneita, joita hänellä on kymmenen kappaletta.

Julkaisut nimellä Tero
----------------------

### Singlet/EP:t

* *Pako*  (omakustanne, 1999)
* *Bombs Away*  (Rikos Records, 2001)
* *Suodatinjauhatus EP*  (Sewer Leak, 2012)

### Albumit

* *First Blood*  (Rikos Records, 2000)
* *Cracker's Revenge*  (Rikos Records, 2003)

### Remixit

* Paleface: Back to Square One (Tero C64 Remix) (2000)
* Dr. Robotnik: Retro Electro (Retroteroremix) (2000)
* Little Computer People: Little Computer People (Tero's C64 Remix) (2002)

Katso myös
----------

* MOS 6581

Aiheesta muualla
----------------

* Teron kotisivu
* .jRM (Arkistoitu – Internet Archive)
* dA JoRMaS -musiikkiarkisto (Arkistoitu – Internet Archive)
* Desibeli.net - Cracker's Revenge -albumin arvostelu
* Kahden markan lankku - Tero Mäyräsen haastattelu Turun Sanomissa 8.11.2005 (Arkistoitu – Internet Archive)
* Discogs.com - Tero
* pixelACHE2003 - Tero (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz
	+ 2

 |

 |
**LyX** on vapaa LaTeX-ladontaan perustuva tekstinkäsittelyohjelma. Se on tehty "näet mitä tarkoitat"-periaatteen pohjalta (engl. *what you see is what you mean, WYSIWYM*). Tällä tarkoitetaan, että käyttäjän tarvitsee huolehtia vain tekstin sisällöstä ja rakenteesta. Tekstin muotoilun hoitaa ladontajärjestelmä LaTeX. LyX on suunniteltu ammattimaisen ulkoasun tuottamiseen yksinkertaisesti ilman, että LaTeX-komentoja tarvitsee opetella.

LyX on suosittu erityisesti teknisen ja matemaattisen tekstin kirjoittajien keskuudessa sen kehittyneen matemaattisen tekstin esityksen vuoksi. Viime aikoina se on saanut suosiota myös yhteiskuntatieteilijöiden keskuudessa, koska LyXiin on lisätty laaja tuki viitetietokannoille. TeX-järjestelmän vuoksi LyXillä voidaan tuottaa erilaisia dokumentteja kuten kirjoja, muistiinpanoja, opinnäytteitä ja tieteellisiä artikkeleita. LyXissä on kielentarkistus kaikille suurille kielille. Suomelle toimii tavutus, mutta GNU Aspellin tarjoama kielentarkistus toimii toistaiseksi heikosti.

LyX-ohjelma on kehitetty alun perin Unixille ja Linuxille. Siitä on olemassa myös Windows- ja OS X -versio. LyXin Windows-versio käyttää MiKTeXiä.

Ohjelma on tehty enimmäkseen C++:lla ja se käyttää Qt:ta.

Katso myös
----------

* TeXnicCenter

Lähteet
-------

1. ↑  [lyx-announce] LyX 2.3.7 Released, 7. tammikuuta 2023 (viitattu 8. tammikuuta 2023). Tieto on haettu Wikidatasta.
2. ↑  Development FAQ *lyx.org*. Viitattu 14.3.2022. (englanniksi)
3. ↑  What is new in LyX 2.2? *wiki.lyx.org*.  toukokuu 2016. Viitattu 14.3.2022. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* LyXin viralliset sivut
**Vennäinkylä** (ven. Екатери́новка, *Jekaterinovka*) on kylä Leningradin alueen Seuloskoin piirin Kuivaisin kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Pietarin, Metsäpirtin ja Käkisalmen välisen maantien varrella kolme kilometriä Kuivaisista etelään. Kylässä on runsaat sata asukasta (vuonna 2010).

Lempaalan luterilaisen seurakunnan alueella sijainnut Vennäinkylä on nimensä mukaisesti ollut aina venäläisten asuttama. Nykyään se koostuu omakotitaloista ja kolmesta kaksikerroksista asuintalosta. Kylässä sijainnut maatalousyritys Avloga on lopettanut toimintansa.

Lähteet
-------

1. ↑  *Venäjän federaation paikannimiä*, s. 80. Helsinki: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus, 2006. ISBN 952-5446-18-2. Teoksen verkkoversio (viitattu 9.10.2015).
2. 1 2  Projekt Generalnogo plana Kuivozovskogo selskogo poselenija Vsevoložskogo munitsipalnogo raiona Leningradskoi oblasti: Materialy po obosnovaniju projekta generalnogo plana. Tom II, kniga 1: Analiz sostojanija territorii, problem i napravleni jejo kompleksnogo razvitija  2011. Sankt-Peterburg:  NIIPG gradostoitelstva.  Arkistoitu 30.4.2013. Viitattu 18.11.2011. (venäjäksi)
Koiranruusun (*Rosa canina*) kiulukoita
Kurtturuusun (*Rosa rugosa*) kiulukoita
Halkaistu kurtturuusun kiulukka
**Ruusunmarja** (myös **ruusunkiulukka**) on ruusun epähedelmä. Sen väri vaihtelee yleensä oranssista punaiseen, mutta voi olla joillain lajeilla tummempikin. Joidenkin ruusulajien, etenkin koiranruusun (*Rosa canina*), kiulukoita on käytetty C-vitamiinin lähteenä. Usein ruusunmarjoista tehdään teetä. Niistä voidaan puristaa myös öljyä tai valmistaa erilaisia elintarvikkeita, kuten hilloa, hyytelöä tai marmeladia. Ruusunmarjakeitto on erityisesti Ruotsissa suosittu ruokalaji.

Ruusunmarjan terveysedut
------------------------

Ruusunmarjassa on runsaasti C-vitamiinia, jopa 1 700–2 000 mg 100 grammassa kuivattua tuotetta. Lisäksi se sisältää A- ja E-vitamiineja sekä antioksidantteja. Ruusunmarjaa on myös käytetty ehkäisemään virtsatien tulehdusta ja hoitokeinona päänsärkyyn ja pahoinvointiin. Ruusunmarjaöljyä käytetään usein ulkoisesti parantamaan ihoa. Ruusunmarjaa käytetään myös nivelvaivojen hoitoon.

Ruusunmarja historiassa
-----------------------

Toisen maailmansodan aikana brittiläiset koululapset määrättiin keräämään ruusunmarjoja, joista sitten valmistettiin runsaasti C-vitamiinia sisältävää siirappia, joka korvasi tuontihedelmät appelsiinit. Saksalaiset olivat tuolloin Atlantin taistelun aikana saartaneet Britannian.

Lähteet
-------

* Christensen R. Bartels E. M. Bliddal H.: Efficacy of glucosamine hydrochloride or specialized rosehip powder in osteoarthritis patients: an indirect comparison meta-analysis. Poster presentation at the World Congress on Osteoarthritis (OARSI), Montreal, 10–13 September 2009.
* Vlad S. C. LaValley M. P. McAlindon T. E. et al. Glucosamine for pain in osteoarthritis. Why do trial results differ? Arth Rheum 2007; 56: 2267–2277.
* Christensen R. Bartels E. M. Altman R. D. et al. Does the hip powder of Rosa canina (rosehip) reduce pain in osteoarthritis patients? – a meta-analysis of randomized controlled trials. Osteoarthritis Cartilage 2008; 16: 965–972.

### Viitteet

1. ↑  Coffeetea.about.com (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Nivelrikon hoitokeinot, Hyvä terveys

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ruusunmarja** Wikimedia Commonsissa

* Pirjo Mattila, Tessa Alanko, Juha-Matti Pihlava ym.: Ruusunmarjojen ravintosisältö ja bioaktiiviset yhdisteet, MET72, 25 sivua, Maa- ja elintarviketalouden tutkimuskeskus, 2005, ISSN 1458-5081 (Verkkojulkaisu) Pdf-versio
* Ruusunmarjan ravintosisältö (Arkistoitu – Internet Archive), Fineli
* Kuivatun ruusunmarjan ravintosisältö (Arkistoitu – Internet Archive), Fineli
| "In The City"Lauri Ylönen |
| --- |
| Singlen "In The City" kansikuva |
| Singlen tiedot |
|  Albumilta | *New World* |
|  Julkaistu | 17. kesäkuuta 2011 |
|  Tuottaja(t) | Lauri Ylönen |
|  Tyylilaji | electropop |
|  Kesto | 04.29 |
|  Levy-yhtiö | Dynasty |
| Lauri Ylönen muut singlet |
| "Heavy"2011 | "In The City"2011 | "What Are You Waiting For?"2011 |

"**In The City**" on Lauri Ylösen musiikkikappale hänen keväällä 2011 julkaistulta sooloalbumiltaan *New World*. "In The City" julkaistiin 17. kesäkuuta 2011 singlenä. Se oli albumilta poimituista singleistä toinen "Heavyn" jälkeen. Kappale pääsi Airplay-listan 6. sijalle ja Suomen virallisen latauslistan 29. sijalle.

Musiikkivideo
-------------

Singlen musiikkivideo on kuvattu pääosin Yhdysvalloissa, Los Angelesin ja Las Vegasin kaupungeissa, mutta muutaman kohtauksen on sanottu olevan kuvattu myös Helsingissä. Videossa seurataan pääosin Amanda-nimisen käsinuken seikkailuja ympäri Amerikkaa. Nukke oli pääosassa myös "Heavy"-singlen musiikkivideossa. "In The Cityn" videossa Amanda esimerkiksi juhlii alkoholinhuuruisessa strippibaarissa.

Listasijoitukset
----------------

| Lista | Sijoitus |
| --- | --- |
| Suomi (Latauslista) | 29 |

Lähteet
-------

1. 1 2  Voice.fi: Lauri Ylösen roisi uutuusvideo, suutelevia seksipommeja, strippaamista ja viinaa. *voice.fi*.
2. ↑  Latauslista: Lauri - In The City *ifpi.fi*.
Lloyd-Langton Hawkwindin riveissä Monsters of Rock -festivaaleilla vuonna 1982
**Richard Hugh "Huw" Lloyd-Langton** (7. helmikuuta 1951 Lontoo, Iso-Britannia – 6. joulukuuta 2012) oli brittiläinen kitaristi, joka muistetaan parhaiten Hawkwind-yhtyeen jäsenenä.

Lloyd-Langton liittyi Hawkwindiin vuonna 1970 soolokitaristiksi yhtyeestä lähteneen Mick Slatteryn tilalle. Lloyd-Langton oli mukana yhtyeen ensimmäisellä albumilla, mutta erosi pian levyn ilmestymisen jälkeen koettuaan yhtyeen huumeidentäytteisen elämäntyylin liian raskaaksi. 1970-luvulla hän soitti useiden artistien kanssa ja oli jäsenenä Widowmaker-yhtyeessä vuosina 1974–1978. Yhtye keikkaili ahkerasti Yhdysvalloissa ja sai siellä listasijoituksiakin. Lloyd-Langton palasi Hawkwindiin vuonna 1979 ja pysyi yhtyeessä aina vuoteen 1988 asti. Vuonna 1982 hän perusti sivuprojektina sooloyhtyeen Lloyd Langton Group, jota hän pyöritti enemmän ja vähemmän näkyvästi aina 2000-luvulle saakka. Vuonna 2001 Lloyd-Langton palasi jälleen Hawkwindiin, mutta joutui eroamaan seuraavana vuonna sairastuttuaan legioonalaistautiin. Sen jälkeen hän vietti hiljaiseloa toipuen sairaudestaan. Vuonna 2012 hän kuoli syöpään.

Diskografia
-----------

* *Outside The Law* (epävirallinen julkaisu, 1984)
* *Night Air* (1985)
* *Like An Arrow (Through The Heart)* (1986)
* *Time And Space And LLG* (1988)
* *Elegy* (1991)
* *River Run* (1994)
* *On The Move* (1997)
* *Chain Reaction* (2000)

Lähteet
-------

1. ↑  Tuffrey, Laurie: Huw Lloyd-Langton Dies Aged 61 *The Quietus*.  7.12.2012. Viitattu 10.12.2012. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset kotisivut (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Saksa

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Hvalynskin kansallispuisto** on Venäjällä Volgan länsipuolella, Volgan ylängöllä sijaitseva kansallispuisto. Alueella myös on puiston nimikkovuoristo, Hvalynskin vuoret. Korkein huippu on Belenkaja. Alueen kallioperä sisältää paljolti liitukiveä ja merkeliä. Rinteillä on merkkejä rapautumisesta. Vuorten rinteillä kasvaa sekametsää, jossa esiintyviä puulajeja ovat tammi, lehmus ja mänty. Ylänköalueen korkeimmilla paikoilla on paikoin kasvitonta paljasta kalliota. Alueella on lähteitä, jotka saavat veden maanalaisista joista. Puiston alueella esiintyviä nisäkkäitä ovat majava, susi ja kettu. Alueella on monenlaisia matelijoita, joihin kuuluu kyykäärme. Puiston lintuja ovat merikotka, sääksi ja aavikkohaukka. Alueella on monenlaisia luontopolkuja, joista yhdellä esitellään geologiaa, toisella maanviljelyskulttuuria ja yksi polku vie Peštšera Monahan luolaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Justin Kavanagh: "Hvalynski", *Pohjois- ja Itä-Euroopan kansallispuistot*, s. 314. Suomentanut Jarkko Iisakka, Lauri Sallamo, Heidi Tihveräinen. Tammi, 2022. ISBN 978-952-04-4495-2.
**Novella Calligaris** (s. 27. joulukuuta 1954 Padova) on italialainen uimari, joka menestyi 1970-luvun alussa parhaiten pitkillä vapaa- ja sekauintimatkoilla. Hän voitti yhden maailmanmestaruuden ja saavutti kolme olympiamitalia.

Calligaris kilpaili olympialaisissa ensimmäisen kerran Méxicossa 1968. Hän sijoittui 400:n ja 800 metrin vapaauinnin alkuerissä 15:nneksi sekä 200 metrin vapaauinnin alkuerissä 30:nneksi. Münchenin olympialaisissa 1972 hän saavutti hopeaa 400 metrin vapaauinnissa ajalla 4.22,44 sekä pronssia 800 metrin vapaauinnissa ajalla 8.57,46 ja 400 metrin sekauinnissa ajalla 5.03,99.

Calligaris saavutti ensimmäisen arvokisamitalinsa EM-kilpailuissa 1970, kun hän ylsi 800 metrin vapaauinnissa pronssille. Välimeren kilpailuissa 1971 hän voitti kolme kultaa ja saavutti yhden hopean. MM-kilpailuissa 1973 hän voitti 800 metrin vapaauinnissa kultaa maailmanennätysajalla 8.52,97 sekä saavutti pronssia 400 metrin vapaauinnissa ja 400 metrin sekauinnissa. EM-kilpailuissa 1974 hän saavutti hopeaa 800 metrin vapaauinnissa ja pronssia 400 metrin vapaauinnissa.

Novella Calligarisin veli Mauro Calligaris oli myös uimari ja kilpaili Münchenin olympialaisissa 1972. Heidän äitinsä Romana Calligaris kilpaili Helsingin olympialaisissa 1952.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Novella Calligaris *Olympedia*.  (englanniksi)
2. ↑  Kojo, Pauli (päätoim.): *Mitä-Missä-Milloin 1974*, s. 464. Otava, 1973. ISBN 951-1-01072-7.
3. ↑  Kluge, Volker: *Olympische Sommerspiele, die Chronik III*, s. 418. , 2000. ISBN 3-328-00741-5. (saksaksi)
**Numero Zeron tapaus** (*Numero Zero*) on Umberto Econ viimeinen hänen elinaikanaan julkaistu teos. Alkuteos ilmestyi tammikuussa 2015, ja Helinä Kankaan suomennoksen on WSOY julkaissut syyskuussa 2015.

Teos on satiiri Italian mediamaailmasta. Sen tapahtumat sijoittuvat 1990-luvulle, aikaan jolloin sosiaalinen median valtakausi oli vielä edessä. Kirjan keskiössä ovat salaliittoteoriat. Päähenkilö, kertoja, Colonna on jättänyt opinnot kesken ja vaihtanut lyhyin väliajoin työpaikkaa. Hänen työnantajansa on vielä ilmestymätön sanomalehti, jonka tavoitteena on luoda sensaatioita. Sen keinoja ovat vallanpitäjien kiristys ja loanheitto, ja mukana ovat äärioikeistolainen salaseura, vapaamuurariloosi, CIA, terroristiryhmät. Mussolinia ei haudattukaan, vaan hänen ruumiinsa kopio. Tekeillä on ensimmäinen koenumero eli numero nolla, zero, ja Colonnan on tarkoitus kirjoittaa lehden teosta kirja.

Lehden nimi on *Domani*, ’Huomenna’, mikä viittaa siihen, ettei se käsittele päivän uutisia vaan tähtää tuleviin tarinoihin. Sen kohdeyleisö on yksinkertainen, tietämätön lukijakunta, jolle sanaristikon vihjeeksi riittää "Eevan puoliso". Vaikka kirjassa ei mainitakaan Silvio Berlusconia nimeltä, on ilmeistä, että juuri hän on lehden omistajan esikuva.

Arviot
------

Italiassa kirja nousi heti myyntilistojen kärkeen, mutta kriitikoiden näkemykset ovat enimmäkseen jokseenkin vaisuja. Tom Rachman kirjoittaa *New York Timesissa*, että kirja on nokkela ja älykäs, mutta siinä on myös hataria aineksia ja kummallisia harhapolkuja. Kirjoittajan innostus vie kuitenkin lukijan mukanaan.

Jukka Petäjä arvioi kirjan monella tapaa ohueksi, sivuja on liikaa ajatusleikin käsittelyyn, teos ei kirjallisesti "räjäytä pankkia, vaan saa holvissa aikaiseksi korkeintaan suutarin – – Lopputuloksena on sormiharjoituksia näppäimillä".

Täysin vastakkaista näkemystä kirjasta edustaa Kari Salminen *Turun Sanomissa*. Hän kysyy, pitikö itsestäänselvyydestä kirjoittaa kirja, ja vastaa, että piti: "Pieni teos tulvii loisteliaasti ilmaistuja huomioita mediasta, ihmispsyykestä, historiasta, Italiasta ja tarinoista. Kovin paljon viisasta mahtuu vaatimattomaan mittaan."

Lähteet
-------

1. ↑  Kirjan kustantajan esittelysivu, Kirja.fi (Arkistoitu – Internet Archive)
2. 1 2 3  Tom Rachman: Umberto Eco’s ‘Numero Zero’ *New York Times*.  20.10.2015. Viitattu 9.3.2016. (englanniksi)
3. ↑  Alison Flood: Umberto Eco to publish new novel, Numero Zero *Guardian*.  10.3.2015.  (englanniksi)
4. ↑  Jukka Petäjä: Econ uusi romaani jää suutariksi *hs.fi*.  10.1.2016. Viitattu 9.3.2016.
5. ↑  Kari Salminen: Todellisuus karnevaalia hullumpi *Turun Sanomat*.  18.1.2016.
Vennaskond Tikkurilassa 2006.
**Vennaskond** on virolainen folkpunk- ja folkrock-yhtye. Yhtye aloitti toimintansa vuonna 1984.*lähde?* Nimi "Vennaskond" (suomeksi "Veljeskunta") on peräisin George Orwellin romaanista *Vuonna 1984*, jossa esiintyy samanniminen vallankumouksellinen järjestö. Neuvostoliiton aikana anarkistisen punk-yhtyeen toiminta oli vaikeaa, ja KGB:n uhkailujen jälkeen yhtye pakeni Suomeen.*lähde?* Nykyisistä jäsenistä mukana tuolloin oli Tõnu Trubetsky, Allan Vainola ja Anti Pathique. Yhtye palasi Viroon sen itsenäistyttyä uudelleen vuonna 1991.*lähde?*

Kitaranräimeen ohella musiikkiin tuo omanlaisensa vivahteen viulu, puhaltimet ja myös harvinaisemmat kielisoittimet, kuten mandoliini.

Vennaskond on esiintynyt myös nimillä *The Flowers of Romance* ja *Vennaskond D*.

Kokoonpano
----------

* Tõnu Trubetsky, laulu
* Allan Vainola, kitara
* Roy Strider, kitara
* Anti Pathique, basso
* Maarit Kangron, sello
* Tuuliki Leinpere, viulu
* Anneli Kadakas, rummut ja lyömäsoittimet

Julkaisut
---------

* Girl in Black (1991, 7" vinyyli)
* Ltn. Schmidt'i pojad (1991, MC)
* Rockpiraadid (1992, MC)
* Usk, lootus ja armastus (1993, CD/MC)
* Vaenlane ei maga (1993, MC)
* Võluri tagasitulek (1994, MC)
* Inglid ja kangelased (1995, CD/MC)
* Mina ja George (1996, CD/MC)
* Reis kuule (1997, CD/MC)
* Millennium (1998, VHS)
* Insener Garini hüperboloid (1999, MC)
* Priima (1999, 2CD/MC)
* Warszawianka (1999, CD/MC)
* Ma armastan Ameerikat (2001, CD/MC)
* Ma armastan Ameerikat (2001, VHS)
* News from Nowhere (2001, CD/MC)
* Subway (2003, CD)
* Sügis Ida-Euroopas (2004, 2DVD)
* Rīgas Kaos (2005, LP)
* New York (2006, DVD)

Aiheesta muualla
----------------

* EBD: Vennaskond (Arkistoitu – Internet Archive)
**Numeropiru** on kirja tarkoitettu matematiikkaan tutustuville lapsille. Kirjan on kirjoittanut Hans Magnus Enzensberger ja kuvittanut Rotraut Susanne Berner. Saksankielinen Alkuteos *Der Zahlenteufel* on ilmestynyt 1998.

Kirjassa nuori poika nimeltä Robert kohtaa kieron numeropirun nimeltä Teplotaxl, joka ohjaa Robertia läpi kahdentoista unen. Tämä kirja on bestseller, ja se on käännetty 22 kielelle.

Robert oli äärimmäisen kyllästynyt uniinsa. Hän vihasi kaikkea, mikä liittyi matematiikkaan, koska matematiikanopettaja teki niin tylsiä tehtäviä, kuten: "Jos kaksi leipuria leipoo 444 rinkeliä kuudessa tunnissa, niin missä ajassa viisi leipuria leipoo 88 rinkeliä?"

Juoni
-----

Robert vihasi matematiikkaa. Heidän opettajansa ei ollenkaan innostanut häntä. Robertin unetkin olivat yksitoikkoisia. Eräänä yönä Numeropiru ilmestyi hänen uneensa ja alkoi opettaa hänelle matematiikkaa hauskalla tavalla. Joka yö, kun Robert nukahti, ukko opetti hänelle erilaisia temppuja ja laskutapoja, kuten hyppäämisen, takaperin hyppäämisen, juurikkaan, priimatavaran, viuh!, Bonatshi-luvut, lukukolmion, pinta-aloja ja miinusluvut. Viimeisenä yönä, kun numeropiru ajatteli onnistuneensa opettamaan Robertia tarpeeksi, Robert sai kutsun suureen illallisgaalaan Numerohelvettiin/Numerotaivaaseen. Siellä olivat neroimmat ja parhaimmat numeropirut. He söivät illallisen ja sitten pääsihteeri ojensi viidennen luokan pytagoralaisen kunniamerkin. Sen avulla Robert ratkoo haastavimmankin tehtävän hetkessä.

Kuvitteelliset termit
---------------------

* Hyppääminen = potenssiin korottaminen, luvun neliö
* Takaperin hyppääminen, juurikkaan kiskominen = neliöjuuren ottaminen
* Juurikas = juuri
* Priimatavara = alkuluvut
* Viuh! = kertoma
* Bonatshi-luvut = Fibonaccin lukujono
* Lukukolmio = Pascalin kolmio
* Miinusluvut = negatiiviset luvut.

Lähteet
-------

1. ↑  Enzensberger Hans Magnus - Numeropiru *kirjapino.fi*. Viitattu 3.10.2022.
Olofssonin tekemä kansikuva Immortalin albumille *All Shall Fall* (2008)
**Pär Olofsson** on ruotsalainen taiteilija, joka tunnetaan death metal -yhtyeille tekemistään kansikuvista. Hän on piirtänyt grafiikoita yhtyeille kuten Immolation, Spawn of Possession, The Faceless, Exodus, Pathology sekä Job for a Cowboy.
Olofssonin ensimmäinen palkkaa vastaan tehty työ oli viikingin kuva Deeds of Fleshin albumin *Crown of Souls* kansilehtisessä.

Olofssonin taiteelliselle tyylille ominaista on pimeäsävytteinen surrealismi. Hän mainitsee vaikuttajikseen Simon Bisleyn sekä H. R. Gigerin.

Lähteet
-------

1. 1 2  Vertebrae33: Pär Olofsson: Abodement *metalbandart.com*.  30.4.2012. metalbandart.com. Viitattu 14.10.2013. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Pär Olofssonin kotisivu

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Ruususiipitulkku** (*Rhodopechys sanguineus*) on paksunokkainen siemensyöjälintu.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Linnun pituus on 15 cm, siipien kärkiväli 30–33,5 cm ja paino 30–50 g. Peipon kokoinen ruskean, valkoisen ja mustan kirjava pikkulintu, jonka siivillä, pyrstössä ja yläperässä vaaleanpunaista tai ruusunpunaista väriä. Nokka on paksu, vaaleanruskea. Sukupuolet ovat muuten samanvärisiä mutta koiras on juhlapuvussa kirkkaamman värinen. Nuoren linnun värit ovat himmeämmät. Äänet tuovat mieleen kangaskiurun äänen.

Esiintyminen
------------

Alalaji *sanguineus* esiintyy paikkalintuna Turkissa, ja paikoin Lähi-idässä sekä niistä itään läntiseen Kiinaan. Marokon Atlasvuoristossa esiintyy alalaji *aliena*. Euroopan populaation koko on 600 000–1 800 000 yksilöä ja lajin kanta on elinvoimainen. Lajia ei ole tavattu Suomessa.

Elinympäristö
-------------

Pesimäaikana laji elää korkealla vuoristossa 1 700–3 300 metrin korkeudella, joskus alempana. Se viihtyy kasvittomilla jyrkillä rinteillä. Talveksi se laskeutuu alemmas.

Lisääntyminen
-------------

Pesä on maassa kivenkolossa, pensaan tyvellä, jyrkänteen hyllyllä tai ruohomättäässä. Munia on 4–5 ja muna painaa 3,1–3,5 g. Naaras hautoo 13–15 päivää. Naaras lämmittää pieniä poikasia, kunnes ne ovat noin 10 päivän ikäisiä. Molemmat puolisot ruokkivat ja hoitavat poikasia, jotka ovat lentokykyisiä noin 2-viikkoisina.

Ravinto
-------

Ruohokasvien siemenet, lisääntymisaikana syö myös jonkin verran selkärangattomia.

Lähteet
-------

1. 1 2  BirdLife International: *Rhodopechys sanguineus* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.2*.  2013. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 1.2.2014. (englanniksi)
2. 1 2 3  Perrins, Christopher M. (toim.) 1994: Handbook of the Birds of Europe, the Middle East and North Africa. – Oxford University Press. Hong Kong. ISBN 0-19-854679-3
3. ↑  Mullarney, Killian; Svensson, Lars; Zetterström, Dan & Grant, Peter: *Lintuopas – Euroopan ja Välimeren alueen linnut*. Otava, 2008. ISBN 951-1-15727-2.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Taksonitunnisteet |
| --- |
|  |
| Rhodopechys sanguineus | 
* Wikidata: Q559977
* Wikispecies: Rhodopechys sanguineus
* BirdLife: 22725105
* CoL: 4SHPG
* BOW: crwfin2
* eBird: crwfin2
* Euring: 16730
* GBIF: 2494570
* iNaturalist: 73344
* ITIS: 729201
* IUCN: 22725105
* NCBI: 1105368
* Xeno-canto: Rhodopechys-sanguineus

 |
|  |
| Fringilla sanguinea | 
* Wikidata: Q40996053
* EUNIS: 16078
* GBIF: 4408947

 |

 |
Pär Hansson
**Pär Hansson** (s. 22. kesäkuuta 1986) on ruotsalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan maalivahti. Hansson pelaa Helsingborgs IF:ssä.

Hansson on pelannut Helsingborgissa vuodesta 2001 lähtien ja miesten edustusjoukkueeseen hän nousi 2005. Kauden 2008 Hansson pelasi lainasopimuksella Ängelholms FF:ssä.

Ruotsin maajoukkueessa Hansson on pelannut kaksi maaottelua. Hänet valittiin mukaan 2012 EM-kisoihin.

Lähteet
-------

1. ↑  Pär Hanssonin profiili svenskfotboll.se. Viitattu 28.5.2012.
2. ↑  Pär Hanssonin tilastot national-football-teams.com. Viitattu 28.5.2012.
3. ↑  Guidetti ruled out of Hamrén's Sweden squad  14.5.2012. UEFA. Viitattu 28.5.2012.

Ruotsin joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2012
1 Isaksson |
2 Lustig |
3 Mellberg |
4 Granqvist |
5 M. Olsson |
6 Elm |
7 Larsson |
8 Svensson |
9 Källström |
10 Ibrahimović |
11 Elmander |
12 Wiland |
13 J. Olsson |
14 Hysén |
15 Antonsson |
16 Wernbloom |
17 Safari |
18 Holmén |
19 Bajrami |
20 Toivonen |
21 Wilhelmsson |
22 Rosenberg |
23 Hansson |
Valmentaja Hamrén
**Viktor Emanuel III** (ital. *Vittorio Emanuele III*; 11. marraskuuta 1869 – 28. joulukuuta 1947) oli Italian kuningas vuosina 1900–1946. Hän vaati myös Etiopian keisarin (1936–1943) ja Albanian kuninkaan arvonimiä (1939–1943) itselleen.

Tausta
------

Viktor Emanuel III oli Umberto I:n ja Savoijin prinsessan Margherita Teresa Giovannan poika. Hän meni naimisiin Montenegron Nikola I Petrović Njegošin tyttären Elena Petrovićin kanssa. Hän nousi valtaan 29. heinäkuuta 1900 isänsä salamurhan jälkeen.

Valtakausi
----------

Viktor Emanuel III osoitti alkukaudellaan merkkejä demokratian tukemisesta. Hän kuitenkin nimitti 1922 Benito Mussolinin pääministeriksi hylättyään neuvon kieltää fasistien marssi Roomaan. Hän ei myöskään toiminut aktiivisesti fasisteja vastaan, ja hänestä tuli lopulta pelkkä nukkehallitsija. Hän ei vastustanut julkisesti fasistien rotulakeja 1938, kun monet juutalaiset upseerit tekivät itsemurhan kuollakseen univormussa.*lähde?* Sveitsiläinen historioitsija Eddy Bauer tosin väittää teoksessaan *Toinen maailmansota*, että kuningas suhtautui kyynisesti Mussolinin hänelle tyrkyttämiin koreisiin arvonimiin.

Viktor Emanuelin toimet osoittautuivat pettymykseksi monille. Erotettuaan Mussolinin 1943 hän pakeni Roomasta oman turvallisuutensa vuoksi. Kansansuosionsa menettäneenä hän luopui vuonna 1946 kruunusta poikansa Umberton hyväksi. Hän kuoli Egyptissä 1947. Italian monarkia lakkautettiin pian tämän jälkeen.

Italian joukkojen syrjäytettyä Etiopian keisari Haile Selassien ja Albanian kuninkaan Zogu I:n, Viktor Emanuel III:n asemaa Etiopian keisarina ei kuitenkaan hyväksytty yleisesti. Hän luopui arvonimistään Albanian kuninkaana ja Etiopian keisarina vuonna 1943.

Lähteet
-------

* Bauer, Eddy: *Toinen maailmansota*. Suomentanut Kilpi, Mikko & Valpola, Aarne. WSOY, 1973. ISBN 951-0-05841-6.

### Viitteet

1. 1 2  Victor Emmanuel III Encyclopedia Britannica. Viitattu 27.10.2013.
2. ↑  *Mitä missä milloin 1951*, s. 72. Helsinki: Otava, 1950.
3. ↑  *Toinen maailmansota*, osa I, s. 35.
4. ↑  *Toinen maailmansota*, osa I, s. 37.
5. ↑  Havas, Lazlo: *Miksipä ei, mein Führer*, s. 203.
6. ↑  Montanelli, Cervi: *Storia d’italia*. RCS, 2003.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Viktor Emanuel III** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Edeltäjä:**Umberto I** | **Italian kuningas**1900–1946 | Seuraaja:**Umberto II** |

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Kroatia
* Alankomaat
* Vatikaani

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Musée d'Orsay

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Italian People
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* NARA
* RISM
* IdRef

 |

 |
**Viktor (Victor) Emil von Bonsdorff** (15. syyskuuta 1842 – 15. kesäkuuta 1878 Helsinki) oli suomalainen sotilas ja valtiopäivämies.

Von Bonsdorffin vanhemmat olivat Carl Gustaf von Bonsdorff ja Josepha Emerentia Sevón ja puoliso vuodesta 1868 Lovisa Adelaide (Lilly) Munck af Fulkila (k. 1927). Kontra-amiraali Hjalmar von Bonsdorff oli heidän poikansa. Von Bonsdorffin veljiä olivat juristi, valtiopäivämies Alfred Oskar von Bonsdorff ja rovasti Herman Gabriel von Bonsdorff. Viktor Emil von Bonsdorff kävi Haminan kadettikoulun ja yleni sotapalveluksessa vänrikiksi 1862, aliluutnantiksi 1864, luutnantiksi 1871 ja alikapteeniksi 1874.

Von Bonsdorff oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1872.

Lähteet
-------

1. 1 2  Geni: Victor von Bonsdorff Viitattu 9.8.2021.
2. ↑  Adelsvapen-wiki: Adliga ätten Munck af Fulkila nr 130, Tab 32 Viitattu 8.8.2021.
3. 1 2  Dödsfall.  *Åbo Posten*, 18.6.1878, nro 139, s. 2. Kansalliskirjasto. Viitattu 9.8.2021.
4. ↑  Förteckning öfver Ridderskapets och Adelns medlemmar vid landtdagen i Helsingfors år 1872. Protokoll fördt hos Högl. Ridderskapet och Adeln å Landtdagen I Helsingfors år 1872. Tredje häftet. Helsingfors: Hufvudstadsbladets Tryckeri, 1874, s. 431-433.
**Viktor Borisovitš Hristenko** (ven. Ви́ктор Бори́сович Христе́нко, s. 28. elokuuta 1957) on venäläinen poliitikko, jonka korkein virka oli Venäjän vastaava pääministeri 24. helmikuuta 2004 – 5. maaliskuuta 2004. Hän toimi varapääministerinä presidentti Putinin erottaessa Mihail Kasjanovin. 1. maaliskuuta Putin nimitti Mihail Fradkovin pääministeriksi, minkä duuma vahvisti neljä päivää myöhemmin. 9. maaliskuuta 2004 Hristenko nimitettiin teollisuus- ja energiaministeriksi. Loppuvuodesta 2011 hänet nimitettiin nelivuotiskaudeksi Euraasian talouskomission puheenjohtajaksi.

Hristenko on koulutukseltaan taloustieteilijä. Hän työskenteli Jeltsinin edustajana kotiseudullaan Tšeljabinskissa, kaupungin hallinnossa ja alueen varakuvernöörinä, mistä hänet nostettiin hallitukseen heinäkuussa 1997 varatalousministeriksi ja yllättäen varapääministeriksi Sergei Kirijenkon hallitukseen maaliskuussa 1998.

Hristenkon vaimo Tatjana Golikova on myös poliitikko ja ministeri vuodesta 2002.

Lähteitä
--------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Viktor Hristenko**.
* Viktor Khristenko: the third reformer (BBC)

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Venäjän federaation pääministerit |
| --- |
|  |
| Pääministerin tunnus | 
* Jeltsin
* Gaidar
* Tšernomyrdin
* Kirijenko
* Tšernomyrdin
* Primakov
* Stepašin
* Putin
* Kasjanov
* Hristenko
* Fradkov
* Zubkov
* Putin
* Medvedev
* Mišustin

 |

 |

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat

 |

 |
**Nostoraha** (ruots. *revisionsskilling*) oli Suomessa vuosina 1923–1959 käytössä ollut rahasumma, joka maksettiin hovioikeudelle haettaessa noston eli revision avulla muutosta hovioikeuden tuomioon tai päätökseen. Nostorahan ohella hovioikeudelle tarvitsi antaa kirjallinen ilmoitus tyytymättömyydestä. Nostoraha maksettiin takaisin, jos korkein oikeus muutti tai kumosi hovioikeuden langettaman tuomion tai palautti oikeusjutun alemman tuomioistuimen ratkaistavaksi. Jos riidan osapuolet sopivat jutun noston jälkeen tai korkein oikeus vahvisti hovioikeuden tuomion, niin hovioikeus sai pitää nostorahan. Samoin tapahtui, jos korkein oikeus ei ottanut juttua käsiteltäväkseen.

Nostorahan maksamisesta oli vapautettu varattomat, Suomen Pankki, Helsingin yliopisto, Valtiokonttori, Postisäästöpankki, Kouluvirkakunnan eläkekassa, Kirkollisvirkakunnan leski- ja orpokassan johtokunta ja Puolustuslaitoksen leski- ja orpokassan johtokunta

Ennen nostoraha-nimityksen käyttöönottoa säädöksissä mainittiin pelkkä rahasumma, joka vuoden 1734 lain mukaan oli 200 talaria tai vastaava määrä hopeaa tai kultaa ja vuosina 1868–1923 sata talaria. Vuosina 1923–1950 nostorahan suuruus oli 200 markkaa ja vuosina 1951–1959 sen suuruus oli 2 000 markkaa. Nostorahoista kertyneet korkovarat määrättiin meneviksi valtiolle vuodesta 1954 lähtien.. Laki nostorahasta (409/1952) kumottiin lailla (428/1959) vuoden 1960 alusta lähtien, jolloin muutoksenhausta alettiin periä leimaveroa.

Katso myös
----------

* Vetoraha
* Varauskirja

Lähteet
-------

1. ↑  Iso tietosanakirja, Otava 1931–1939
2. ↑  Oikeudenkäymiskaari 30:25
3. ↑  Laki 300/1922, 9 §
4. ↑  Suomen Pankin ohjesääntö, 365/1925, 34 §
5. ↑  Asetus sisältävä Helsingin yliopiston säännöt, 228/1924, 3 §
6. ↑  Julistus yleisistä perusteista Suomen Valtiokonttorin hallinnolle, 19/1899, 14 §
7. ↑  Ohjesääntö Suomen Valtiokonttorille, 19/1899, 69 §
8. ↑  Laki postisäästöpankista, 19/1924, 20 §
9. ↑  Ohjesääntö 294/1926, 47 §
10. ↑  Ohjesääntö 139/1927, 44 §
11. ↑  Ohjesääntö 197/1931, 44 §
12. ↑  Oikeudenkäymiskaari 30:1
13. ↑  Laki oikeudenkäymiskaaren 30 luvun muuttamisesta, 300/1922, 8 §
14. ↑  Laki oikeudenkäymiskaaren 30 luvun muuttamisesta, 328/1951, 8 §
15. ↑  Laki nostorahasta, 409/1952, 2 §
**Viktor Emil Liljeblad** (6. elokuuta 1847 Sievi – 19. lokakuuta 1907 Orimattila) oli suomalainen senaattori, laamanni ja kihlakunnantuomari.

Liljebladin vanhemmat olivat komissiomaanmittari Anders Liljeblad (1813–1879) ja Brita Katarina Eskola. Hän pääsi ylioppilaaksi 1868 Oulun alkeisoppilaitoksesta ja suoritti Helsingin yliopistossa tuomarintutkinnon 1871. Liljeblad sai varatuomarin arvon 1874 ja laamannin arvon 1894. Liljeblad oli Uudenkaarlepyyn tuomiokunnan vt. tuomarina 1872-1880, Vaasan läänin varalääninsihteerinä 1880-1883, valtiokonttorin sihteerinä 1883 ja johtajana 1888–1891, Oulun läänin lääninsihteerinä 1891–1901, Heinolan tuomiokunnan tuomarina 1901 sekä Suomen senaatin oikeusosastolla senaattorina 1901–1905.

Liljeblad toimi talonpoikaissäädyn sihteerinä valtiopäivillä 1894, 1897 ja 1899. Liljeblad oli naimisissa vuodesta 1877 Amanda Viktoria Stillanderin kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  LILJEBLAD Viktor Emil. *Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu.
2. 1 2 3  Wikiaineisto : Kuka kukin oli 1961
3. ↑  Viljo Hytönen: *Talonpoikaissäädyn historia. II Osa: Säädyn jäsenet, sihteerit ja tulkit*, s. 318. Helsinki: Otava, 1926.
Viktor Emanuel II:n monumentti
Kuva etuviistosta
**Viktor Emanuel II:n monumentti** on suuri marmorinen monumentti Rooman keskustassa, toiselta nimeltään *Altare della Patria* eli *Isänmaan alttari*. Monumentin suunnitteli Giuseppe Sacconi vuonna 1885, sen tekemiseen osallistuivat monet kuvanveistäjät Italian eri osista, se vihittiin 1911 ja valmistui lopullisesti 1925. Monumentti on pystytetty yhdistyneen Italian ensimmäisen kuninkaan Viktor Emanuel II:n kunniaksi. Monumentissa on majesteetillinen portaikko, korinttilaisia pylväitä, kuninkaan ratsastajapatsas ja kaksi jumalattaren kuvaa. Koko teos on 135 metriä leveä ja 70 metriä korkea. Materiaalina on käytetty poikkeuksellisen hohtavan valkoista marmoria Botticinosta Bresciasta. Patsaan jalustassa on Italian yhdistymisen museo. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen monumenttiin lisättiin Italian tuntemattoman sotilaan hauta.

Lähteet
-------

* Hinzen-Bohlen, Brigitte & Sorges, Jürgen: *Taide & arkkitehtuuri. Rooma*. ullman, 2006. ISBN 978-3-8331-5244-3.

### Viitteet

1. ↑  Hinzen-Bohlen & Sorges 2007, s. 42
**Nostotiivistyskorkeus** eli **tiivistymiskorkeus** on se korkeus, jossa kohoava kostea ilma tiivistyy pilvipisaroiksi. Kun ilma nousee ylöspäin, se jäähtyy adiabaattisesti, ja sen suhteellinen kosteus kasvaa. Kun on tarpeeksi kylmää, suhteellinen kosteus saavuttaa 100 %, ja alkaa syntyä pilvipisaroita. Mitä kuivempi ilma ja korkeampi lämpötila sitä ylemmäs tiivistymiskorkeus nousee. 
Tiivistymiskorkeuden avulla voidaan arvioida sellaisten pilvien alarajaa, jotka ovat syntyneet maanpinnalta alkaneest konvektiosta. Jos kosteus tiivistyy jo maanpinnalla, on sumua. 

Pinnan lähellä mitattujen lämpötilan ja kastepisten perusteella nostotiivistyskorkeus on

*h*LCL = 125 (*T* - **Td**)
*h*LCL nostotiivistymiskorkeus
*T* Lämpötila maanpinnalla
**Td** Kastepiste maanpinnalla
Kun ilmakuplat nousevat tiivistymiskorkeuteen asti, niihin saattaa kuitenkin sekoittua matkan varrella kuivempaa ilmaa. Niinpä havaittu konvektiopilvien alaraja on usein hiukan ylempänä kuin kaavasta laskettu tiivistymiskorkeus.

Nostotiivistyskorkeus voidaan määrittää myös graafisesti radioluotauksen avulla.

Kaava ei päde pilvien alarajalle silloin, kun pilvet ovat syntyneet eri ilmamassasta kuin missä lämpötila ja kastepiste mitataan. Tällainen tilanne on usein merituulen yhteydessä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Karttunen, Hannu & Koistinen, Jarmo & Saltikoff, Elena & Manner, Olli: *Ilmakehä, sää ja ilmasto*, s. 241. Ursan julkaisuja 107. Ursa, 2008. ISBN 978-952-5329-61-2.
2. ↑  Cloud Observing System derived characteristics of convection in the convective boundary layer AMS 6th Symposium on Integrated Observing Systems
3. ↑  Jeff Haby: Skew-T: a look at LCL The Weather Prediction
**Viktor Bernhard Hedlund** (27. toukokuuta 1853 Helsinki – 4. heinäkuuta 1922 Helsinki) oli suomalainen Venäjän armeijan kenraaliluutnantti, senaattori ja valtioneuvos.

Hedlundin vanhemmat olivat isäpuoli, ylikonduktööri Johan Gustaf Hedlund ja äiti Amanda Mathilda Björk. Hedlund opiskeli 1866–1873 Haminan kadettikoulussa valmistuen sieltä vänrikkinä. Hän palveli sitten *Henkikaartin Liettuan rykmentissä* yleten aliluutnantiksi 1876 ja luutnantiksi 1877. Hedlund osallistui Balkanilla käytyyn Venäjän-Turkin sotaan 1877–1878 haavoittuen Karagatshin taistelussa Filippopolissa. Sodan jälkeen Hedlund palveli 1879–1880 *Henkikaartin krenatöörijoukkojen 3. tykistöprikaatissa* ja hänet ylennettiin alikapteeniksi 1880. Hän oli sitten Suomen kadettikoulussa Haminassa 1881–1888 komppaniaupseerina ja vuonna 1888 tapahtuneen kapteeniksi ylentämisen jälkeen 1888–1889 kadettikoulun adjutanttina ja kassanhoitajana. Vuosina 1889–1893 Hedman palveli taas *Henkikaartin Liettuan rykmentissä* ja 1893–1898 everstiksi ylennettynä pataljoonankomentajana *Henkikaartin Volynian rykmentissä*.

Hedlundista tuli 1898 *14. Georgian krenatöörirykmentin* komentaja ja 1899–1901 hän oli *Henkikaartin 3. Suomen Tarkk’ampujapataljoonan* komentaja. Hedlund ylennettiin 1901 kenraalimajuriksi ja hän palveli aluksi Henkivartioväen jalkaväessä ja helmikuusta 1903 hän oli Henkivartioväen ja Pietarin sotilaspiirin komentajan käytössä erikoistehtävissä. Hedlund oli sitten kesäkuusta 1903 *Henkikaartin Kexgolmin (Käkisalmen), H. M. Itävallan Keisari Franz I:n krenatöörirykmentin* komentajana ja vuodesta 1905 *Henkivartioväen 3. jalkaväkidivisioonan 1. prikaatin* komentajana.

Hedlundista tuli 14. lokakuuta 1909 Markovin senaatin talousosaston jäsen ja finanssitoimituskunnan vt. päällikkö. Kenraaliluutnantiksi 1910 ylennetty Hedlund oli senaattorina Markovin senaatissa ja sitä 1913 seuranneessa Borovitnovin senaatissa aina vuoden 1917 Venäjän maaliskuun vallankumokseen saakka. Hedlund erosi 26. maaliskuuta 1917 tehtävistään yhdessä muiden senaatin jäsenten ja vietti sitten lopun elämäänsä Helsingissä.

Hedlund oli naimisissa vuodesta 1885 Katarina Bernoffin (1865–1938) kanssa. Heillä oli kolme poikaa.

Lähteet
-------

* Suomalaisen kirjallisuuden seura Biografiakeskus: Suomalaiset kenraalit ja amiraalit Venäjän sotavoimissa 1809-1917
* Senaattori Victor Hedlundin sukutausta
**Latvian** oli tarkoitus osallistua ensimmäistä kertaa **Turkvision laulukilpailuun**, vuonna 2016, mutta osallistuminen peruttiin, sillä kilpailua ei järjestetty. Latvia yritti kuitenkin debyyttiä seuraavan vuoden kisaan vuonna 2017.

Historia
--------

### 2016

Latvia oli aikomassa osallistua ensimmäistä kertaa vuoden 2016 Turkvision laulukilpailuun, joka olisi pidetty Istanbulissa, Turkissa. Edustajaksi oli valittu laulaja Oksana Bilera kappaleella "Yakışıyor bize bu sevgi".

### 2017

Latvia osallistui ensimmäistä kertaa vuoden 2017 Turkvision laulukilpailuun, joka olisi järjestetty Astanassa Kazakstanissa. Edustajaksi oli valittu laulaja Oksana Bilera kappaleella "Yakışıyor bize bu sevgi".

Kilpailijat
-----------

Värien selitykset
  Voitto
  Toinen
  Kolmas
  Viimeinen

| Vuosi | Artisti(t) | Kieli | Kappale | Sija | Pisteet | Semif. | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2016 | Oksana Bilera | Turkki | "Yakışıyor bize bu sevgi" | Kilpailu peruttu |
| 2017 | Oksana Bilera | Turkki | "Yakışıyor bize bu sevgi" | Kilpailu peruttu |

Lähteet
-------

1. ↑  Granger, Anthony: Latvia: Oksana Bilera To Turkvision Song Contest 2016  29.10.2016. eurovoix.com.  Arkistoitu 29.10.2016. Viitattu 29.10.2016. (englanniksi)
*Tämä artikkeli käsittelee tunnetta. Muita merkityksiä on täsmennyssivulla.*
*Hakusana "kaiho" ohjaa tänne. Etunimeä käsittelee artikkeli Kaiho (nimi).*
Vierailu entisessä koulussa voi herättää nostalgisia tunteita.
**Nostalgia** tarkoittaa menneen ikävöintiä, kaihoa ja haikeutta.

Etymologia
----------

Sanan *nostalgia* otti käyttöön 1600-luvulla sveitsiläinen lääkäri Johannes Hofer. Sana tulee kreikankielisistä sanoista *nostos* ‘kotiinpaluu’ ja *algos* ‘tuska’. Kirjaimellisesti nostalgia tarkoittaa siis kotiinpaluun halun aiheuttamaa tuskaa.

Käsitteen historia
------------------

1600-luvulta 1800-luvulle asti nostalgiaa pidettiin neurologisena sairautena, jonka oireita olivat esimerkiksi jatkuva kodin ajatteleminen, alakuloisuus, itkunpuuskat, epäsäännöllinen syke sekä tukahduttavat tuntemukset. 1800-luvun loppupuolella nostalgia nähtiin psykiatrisena tai psykosomaattisena häiriönä, jonka oireita olivat ahdistus, surullisuus, ruokahalun menetys, unettomuus ja kuume.

1900-luvun puolivälissä nostalgia alettiin nähdä regressiivisenä häiriönä, joka heijastaa alitajunnan halua palata elämän varhaisvaiheisiin. Nostalgia alennettiin masennuksen muodoksi, joka aiheutui epätäydellisestä suremisesta ja kyvyttömyydestä kestää aikuisuuden haasteita, kuten surua ja menetystä. Nostalgia myös samastettiin usein koti-ikävän kanssa.

Nostalgia alettiin nähdä koti-ikävästä itsenäisenä käsitteenä vasta 1900-luvun loppupuolella. Sosiologi Fred Davis havaitsi, että tutkitut henkilöt yhdistivät nostalgiaan sanoja kuten lämmin, entisajat, lapsuus ja kaipaus useammin kuin he yhdistivät nämä sanat koti-ikävään.

Kokemus
-------

Nostalgisista kokemuksistaan kirjoittaneiden koehenkilöiden kertomuksista on havaittu, että ihmiset kokevat nostalgiaa etenkin läheisiään kuten perheenjäseniään ja vanhoja ystäviään kohtaan. Oman itsensä ihmiset näkevät nostalgisissa kertomuksissaan lähes aina ihmistenvälisissä yhteyksissä. Jotkin kertomukset sisältävät epäonnistumisten ja menetysten kuvauksia, mutta kielteiset ja myönteiset osat asetetaan usein vierekkäin niin, että kielteistä kohtausta seuraa vapauttava myönteinen kohtaus.

Nostalgian on havaittu esiintyvän usein reaktiona kielteisiin mielentiloihin, kuten yksinäisyyteen. Nostalgian on arveltu voivan auttaa ihmistä palauttamaan mielentyyneytensä silloin, kun hän tuntee olonsa yksinäiseksi. Tutkimuksissa onkin havaittu, että nostalgisesta kokemuksesta kirjoittaneet koehenkilöt ovat kokeneet tavallisesta kokemuksesta kirjoittaneisiin koehenkilöihin verrattuna lisääntyneitä myönteisiä tunteita ja itsetuntoa. Tämän lisäksi nostalgian on havaittu saavan ihmiset tuntemaan olevansa rakastettuja sekä kykeneviä rakastamaan muita.

Katso myös
----------

* Retro

Lähteet
-------

1. ↑  *nostalgia.* *Kielitoimiston sanakirja*. Helsinki: Kotimaisten kielten keskus, 2022.
2. 1 2 3 4 5 6  Wildschut, Tim & Sedikides, Constantine (toim. Reis, Harry t. & Sprecher, Susan K.): "Nostalgia", *Encyclopedia of Human Relationships*, s. 1168–1170. Sage, 2009. ISBN 978-1-4129-5846-2.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Nostalgia** Wikimedia Commonsissa