recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Matti Koskiala** (s. 22. maaliskuuta 1941 Helsinki) on suomalainen jazzrumpali, musiikkipedagogi, musiikkitoimittaja sekä samban ja muun brasilialaisen rytmimusiikin asiantuntija.

Koskiala on monipuolinen lyömäsoittaja, joka on esittänyt ja levyttänyt jazzia, viihdemusiikkia, tanssimusiikkia ja lastenmusiikkia. Hänen erityinen kiinnostuksen kohteensa on brasilialainen musiikki, josta hän on julkaissut yhdessä Urpo Häyrisen kanssa kirjan *Samba ja Rion karnevaalit* (Kirjayhtymä 1984). Hän on tehnyt aiheesta myös kolmisensataa televisio- ja radio-ohjelmaa. Brasilialaiskipinä syntyi Koskialan ollessa 1970-luvulla jonkin aikaa opiskelemassa Yhdysvaltojen Berklee College of Musicissä, jossa hän tapasi brasilialaisia muusikoita.

Vuosina 1968–1972 Koskiala opetti rumpujensoittoa Fazerin Musiikkikoulussa ja sitten Oulunkylän pop- ja jazzopistossa sen perustamisesta lähtien. Vuonna 1971 hän julkaisi opetusäänilevyn *Rytmiikka*. Hän on luennoinut rytmimusiikista muun muassa Helsingin ja Tampereen yliopistojen musiikkitieteen laitoksilla sekä Sibelius-Akatemiassa. Vuonna 1976 Koskiala aloitti yhdessä Juhan Virkkilän kanssa sambakoulutoiminnan Suomessa.

Matti Koskiala on soittanut muun muassa Onni Gideonin, Heikki Sarmannon ja Erik Lindströmin kokoonpanoissa sekä studiomuusikkona monilla äänilevyillä 1960-luvun alusta lähtien. Hän on ollut perustamassa Suomen jazzarkistoa sekä toiminut Suomen Muusikkojen liiton hallituksessa ja Viihdemuusikot ry:n puheenjohtajana.

Lähteet
-------

1. ↑  Mattlar, Mikko: 80-vuotias | Matti Koskiala aloitti soittamisen Helsingin ensimmäisellä jazzklubilla: Latinalaisia rytmejä hän soittaa muun muassa Dannyn Painajainen-kappaleessa *Helsingin Sanomat*.  20.3.2021. Viitattu 18.4.2021.
2. 1 2 3 4  Matti Koskiala, Klubiorkesteri-sivusto, viitattu 10.3.2015.
3. ↑  Samba sujuu myös suomalaisilta (Arkistoitu – Internet Archive), Länsiväylä 4.3.2014, viitattu 10.3.2015.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Vesa Vainio** (s. 10. maaliskuuta 1964 Alajärvi) on suomalainen pesäpalloilija. Vainio edusti pääsarjaurallaan kasvattajaseuraansa Alajärven Ankkureita, Hyvinkään Tahkoa, Vaasan Mailaa, Siilinjärven Pesistä ja Loimaan Palloilijoita. Alajärven Ankkureissa pelatessaan Vainio saavutti kaksi SM-kultaa kaudella 1988 ja kaudella 1989 sekä kaksi SM-pronssia kaudella 1984 ja kaudella 1992. Vainio pelasi urallaan kolme Itä-Länsi-ottelua vuosina 1989, 1990 ja 1992. Hän pelasi ulkokentällä ykkösvahtina. Vainio pelasi urallaan Pesäpallon SM-sarjassa ja Superpesiksessä yhteensä 368 runkosarjaottelua. Näissä hän löi 22 kunnaria ja 296 tavallista juoksua, toi 218 juoksua ja keräsi 1483 kärkilyöntiä. Vainio pelasi urallaan 63 ylemmän loppusarjan ottelua. Näissä hän löi 34 tavallista juoksua, toi 26 juoksua ja keräsi 216 kärkilyöntiä. Vainio pelasi urallaan kuusi alemman loppusarjan ottelua. Näissä hän löi neljä tavallista juoksua, toi neljä juoksua ja keräsi 20 kärkilyöntiä.

Lähteet
-------

1. 1 2
2. ↑
3. ↑
Nördlinger Riesin kraatteri näkyy hyvin riittävän tarkassa korkokuvakartassa ympyrämäisenä painumana.
tarkempi korkokuvakartta Nördlinger Riesin kraatterista.
Nördlinger Riesin kraatterin reuna.
Nördlinger Ries-kraatteri satelliittikuvassa lounaasta katsoen. Kraatteri näkyy peltoja täynnä olevana ympyränä, jota osin ympyröivät tummat metsät.
**Nördlinger Ries** on ympyränmuotoinen laakso vuoristoisella alueella Etelä-Saksan itäisessä Baijerissa, kolmion Stuttgart-München-Nurnberg sisässä Donau-Riesin alueella. Toinen kaupunkikolmio on Stuttgart-München-Augsburg. Paikka on läntisessä Baijerissa Stuttgartista noin 80 km itään, ja myös Aalenin kaupungista itään Stuttgartin ja Regensburgin puolivälissä.

Tonavan pääuoman laakson pohjoispuolella lähellä erästä kohtaa, jossa Rein ja Tonava miltei kohtaavat toisensa. Alueen läpi kulkee Tonavan sivuhaara Wörnitz. Painumaa ympäröivää vuoristoa kutsutaan lännessä Schwäbischer Alb:iksi ja idässä Fränkischer Alb:iksi. Näistä Nördlinger Riesin ympyräpainuma erottuu selvästi riittävän tarkassa korkokuvakartassa. Ilmakuvassa Ries näkyy peltoisena tasankona osin metsäisten vuorten ja kukkuloiden ympäröimänä. Joskus näiden vuorten yllä on pilviä ympyrämäisenä muodostumana pitkin Riesin painuman reunavuoria. Nördlinger Riesiä pidetään yleisesti asteroiditörmäyksen aiheuttamana. Nördlingenin kaupunki on 6 km lounaaseen ympyrämäisen kraatterin keskustasta.

Kraatterin läpimitta on 24 km, ja se on nykyään noin 100–150 m syvä, koska on täyttynyt maa- ja kivikerrostumilla. Kraatteri syntyi ehkä mioseenikaudella 14,5 miljoonaa vuotta sitten noin 1,1–1,5 km:n läpimittaisen asteroidin törmäyksessä. Tapahtui 1,8 miljoonan Hiroshiman pommia vastaava räjähdys, kun länsilounaasta saapunut asteroidi törmäsi ehkä nopeudella 20 km/s (17–21 km/s) kulmassa 30–50 astetta. Sulaa kiveä lensi 450 km:n päähän Tšekin Määriin asti, josta sitä löytyy nykyään moldaviitti-tektiitteinä. Kraatterista on löydetty impakteille tyypillistä sueviittia ja breksiaa, ja mikroskooppisen pieniä timantteja. Lähistöillä on pienempi 3,8 km:n läpimittainen Steinheimin allas, joka on syntynyt samoihin aikoihin kuin suuri Ries-kraatteri. Tämän pienemmän altaan synnytti ehkä 150 m:n läpimittainen kappale. Se lienee ollut Riesin kraatterin synnyttäneen asteroidin kuu.

Lähteet
-------

* J. Baier: *Die Bedeutung von Wasser während der Suevit-Bildung (Ries-Impakt, Deutschland)*[vanhentunut linkki]*. - Jber. Mitt. oberrhein. geol. Ver. N. F. 94, 2012.*
* J. Baier: *Zur Herkunft und Bedeutung der Ries-Auswurfprodukte für den Impakt-Mechanismus* (Arkistoitu – Internet Archive). - Jber. Mitt. oberrhein. geol. Ver. N. F. 91, 9-29, 2009.
* J. Baier: *Die Auswurfprodukte des Ries-Impakts, Deutschland*, in *Documenta Naturae*, Vol. 162, München, 2007. ISBN 978-3-86544-162-1
* J. Baier: *Zur Herkunft der Suevit-Grundmasse des Ries-Impakt Kraters*, in *Documenta Naturae*, Vol. 172, München, 2008. ISBN 978-3-86544-172-0

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Nördlinger Ries**.
* Ries at Earth Impact Database
* Ries Crater Museum Nördlingen
* Travel for Kids: Nordlingen, Germany
**Vesa Veikko Vihriälä** (s. 22. syyskuuta 1955 Vimpeli) on suomalainen ekonomisti joka toimi Elinkeinoelämän tutkimuslaitoksen (Etla) ja Elinkeinoelämän valtuuskunnan (Eva) toimitusjohtajana vuosina 2012–2019.

Ura
---

Koulutukseltaan Vihriälä on valtiotieteiden tohtori. Hän opiskeli kansantaloustiedettä Helsingin yliopiston valtiotieteellisessä tiedekunnassa ja oli vierailevana tutkijana Massachusetts Institute of Technologyssa.

Vuosina 2010–2012 Vihriälä toimi Euroopan komission varapuheenjohtaja, talouskomissaari Olli Rehnin neuvonantajana. Aiemmin hän toimi vuosina 2004–2010 talousneuvoston sihteeristön päällikkönä ja talousasioiden alivaltiosihteerinä Valtioneuvoston kansliassa. Hän on toiminut myös Pellervon taloudellisen tutkimuslaitoksen toimitusjohtajana (1997–2004), useissa tehtävissä Suomen Pankissa sekä tutkijana OECD:ssä.

Vihriälä nimitettiin taloustieteen työelämäprofessoriksi Helsinki GSE:hen helmikuussa 2019. Hän aloitti tehtävässä heinäkuussa 2019.

Yksityiselämä
-------------

Keskustan entinen kansanedustaja Jukka Vihriälä on Vesa Vihriälän veli.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Ansioluettelo Etla. Viitattu 29.1.2014.
2. ↑  Malin, Risto: Korkman (64) eläkkeelle - ylittää hallituksen mutta alittaa EK:n tavoitteen *Talouselämä*.  24.1.2012. Viitattu 27.8.2016.
3. ↑  Taloussanomat: Vesa Vihriälä siirtyy työelämäprofessoriksi *Ilta-Sanomat*.  20.2.2019. Viitattu 20.2.2019.
4. ↑  Marjukka Liiten, Vihriälä taloustieteen työelämäprofessoriksi. Helsingin Sanomat 21.2.2019 s. A 27
5. ↑  Kukko-Liedes, Pirjo: Kolmen kisa Suomen Pankkiin *Kaleva.fi*.  11.9.2007. Viitattu 7.6.2016.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
**Sotilasavustus** on avustus, joka voidaan maksaa varusmies- tai siviilipalveluksessa olevalle asevelvolliselle ja hänen omaiselleen palvelusajalta. Asevelvollisella tarkoitetaan naista tai miestä, joka on aseellisessa, aseettomassa tai siviilipalveluksessa. Avustuksen saamiseen vaikuttavat asevelvollisen ja avustukseen oikeutetun omaisen palvelusaikana käytettävissä olevat nettotulot. 

Asevelvollisen omaiselle suoritettava avustus koostuu perusavustuksesta, asumisavustuksesta sekä erityisavustuksesta, joilla turvataan kohtuullinen toimeentulo. 

Asevelvolliselle itselleen sotilasavustuksena maksetaan opintolainojen korot, jotka erääntyvät maksettaviksi palvelusaikana, sekä erityisestä syystä asumisavustus hänen käytössään olevasta asunnosta aiheutuviin kohtuullisiin menoihin.

Sotilasavustusta haetaan Kansaneläkelaitokselta. Sen päätöksistä valitetaan sosiaaliturvan muutoksenhakulautakunnalle.

Lähteet
-------

* Sotilasavustuslaki 20.8.1993/781

### Viitteet

1. ↑  Asevelvollisen tuet  18.1.2016. Kela. Viitattu 1.7.2016.
2. ↑  Sotilasavustuksen perusavustus  11.6.2015. Kela.  Arkistoitu 16.7.2016. Viitattu 1.7.2016.
3. ↑  Opintolainojen korot  11.6.2015. Kela.  Arkistoitu 25.6.2016. Viitattu 1.7.2016.
4. ↑  Asumisavustus  11.6.2015. Kela.  Arkistoitu 16.7.2016. Viitattu 1.7.2016.
**Vesa Toijonen** (s. 1951) on suomalainen televisiotoimittaja ja dokumentaristi, joka on työskennellyt 1970-luvun puolestavälistä Yleisradiossa. Hän on erikoistunut ulkomaanreportaaseihin ja työskentelee Ulkolinja-ohjelman tuottajana.

Toijonen valmistui yhteiskuntatieteiden maisteriksi Tampereen yliopistosta. Hän aloitti uransa kotimaantoimittajana Ajankohtaisessa kakkosessa ja 1970-luvun puolivälin Tasavallassa tapahtuu -makasiiniohjelmassa talouden ja politiikan aiheilla. Hänen rohkea tyylinsä suututti joskus poliitikkoja, ja Toijonen siirtyi ulkomaantoimittajaksi. Vuosina 1987–1989 Toijonen oli Ylen kirjeenvaihtajana Madridissa.

Toijonen tuli tunnetuksi vuosien 1992–1995 raporteistaan Jugoslavian hajoamissodista, joista hänet palkittiin Kirkon viestintäpalkinnolla 1994. Sotien päätyttyä hän työskenteli vuoden verran Bosniassa Unescon media-asiantuntijana, ja hän on useasti palannut Balkanille tekemään seurantadokumentteja alueen kehityksestä.

Vuonna 2004 Vesa Toijonen ja muu työryhmä palkittiin Yleisradion Ulkolinja-ohjelmasarjasta tiedonjulkistamisen valtionpalkinnolla. Vuoden 2014 lokakuussa Toijosen ja Ari Lehikoisen dokumenttielokuva *Kasvot Syyrian sodalle* voitti Berliinin Prix Europa -televisiofestivaaleilla parhaan ajankohtaisdokumentin palkinnon. Saman vuoden joulukuussa Toijonen sai Journalistiliitolta joka neljäs vuosi jaettavan Sananvapauden kunniastipendin. Sen perusteluissa sanotaan Toijosen aina kamppailleen vapaan ja korkeatasoisen journalismin ja dokumenttituotannon puolesta. "Hän on kansainvälisen tason dokumentaristi, alallaan harvoja Suomessa." Perusteluissa mainittiin myös Toijosen koulutustehtävät entisen Jugoslavian alueella.

Lähteet
-------

1. ↑  Römpötti, Harri: "Ulkolinjan perustamisen taustalla oli poliittista peliä" – Ylen Ulkolinja täyttää 40 vuotta *Helsingin Sanomat*.  4.5.2017. Viitattu 7.5.2017.
2. 1 2 3  Erho, Nina: Sinne ja takaisin – Ulkomaanreportterin työ on some-aikakaudellakin ennen kaikkea läsnäoloa, toimittajalegendat Vesa Toijonen ja Rauli Virtanen sanovat *Journalisti*.  26.2.2015.  Arkistoitu 24.9.2016. Viitattu 25.9.2016.
3. ↑  Ajankohtainen kakkonen – Historia *Yle Vintti*. Viitattu 15.8.2015.
4. ↑  Myönnetyt palkinnot *Tiedonjulkistamisen neuvottelukunta*. Viitattu 20.3.2020.
5. 1 2  Ylen Vesa Toijonen palkittiin Sananvapauden kunniastipendillä *Yle Uutiset*.  12.12.2014. Viitattu 25.9.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Suikkanen, Päivi: Toimittajalegenda Vesa Toijonen: "Some-aikakaudellakin on oltava läsnä – ja etsittävä totuutta" *Yle TV1*.  21.6.2017. Viitattu 20.3.2020.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Elonet

 |

 |
**Katsuragi** (jap. 葛城) oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1885 vesillelaskettu puurunkoinen kolmimastoinen parkkitakiloitu Katsuragi-luokan korvetti. Alus romutettiin vuonna 1913.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Katsuragi-luokka*
Alus tilattiin luokkansa nimikkoaluksena Yokosukan laivastontelakalta osana vuoden 1882 hankintoja ja sen köli laskettiin 18. elokuuta 1883. Alus laskettiin vesille 31. maaliskuuta 1885 ja se valmistui 4. marraskuuta 1887.

Palvelus
--------

Alus osallistui ensimmäiseen Kiinan–Japanin sotaan partioiden Korean, Dairenin ja Weihaiwein välillä. Se osallistui läntisen osaston reservialuksena Jalujoen taisteluun. Alus luokiteltiin 21. maaliskuuta 1898 3. luokan tykkiveneeksi, minkä jälkeen se oli lähinnä rannikontutkimus- ja valvontatehtävissä. Alus ajoi Izu Ōshiman saaren edustalla karille 6. lokakuuta 1900, mistä seuranneen uppoamisen jälkeen kesti kuukauden nostaa alus uudelleen korjattavaksi Yokosukan laivastontelakalle.

Venäjän–Japanin sodassa alus oli Nagasakin sataman vartioaluksena. Se luokiteltiin 2. luokan rannikonvalvonta-alukseksi 28. elokuuta 1912, ja se poistettiin alusluettelosta 4. marraskuuta 1913. Alus myytiin tämän jälkeen romutettavaksi.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Japanese corvette Katsuragi

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway’s All the World’s Fighting Ships 1860–1905*. Lontoo: Conway Maritime Press, 2002. ISBN 0-85177-133-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Nishida, Hiroshi: Katsuragi class Corvettes *homepage2.nifty.com*.  Arkistoitu 8.12.2012. Viitattu 15.9.2016. (englanniksi)
**Nikolai Gavrilovitš Varlamov** (6. tammikuuta 1907 Pietari – 25. heinäkuuta 1943) oli Neuvostoliiton 239. jalkaväkirykmentin yhdeksännen komppanian kersantti, joka heittäytyi vihollisen tulen eteen toisessa maailmansodassa.

Kuolemansa jälkeen 25. syyskuuta 1943 hänestä tehtiin Neuvostoliiton sankari ja vuonna 1976 Segežan–Repolan maantielle 59 kilometrin päästä Segežasta hänen muistokseen pystytettiin obeliski. Hän sai postuumisti myös Leninin kunniamerkin. Segežan piirin Kamennyj Borin kylässä sijaitsevassa sisäoppilaitoksessa numero 7 avattiin Nikolai Varlamoville omistettu museo ja vuonna 1982 Segežan piirin työläisten varoilla pystytettiin Kamennyj Boriin muistomerkki Neuvostoliiton sankarille. Hänen nimelleen omistettiin myös kymmenen pioneerivartiostoa Karjalassa. Hänelle on myös nimetty katu Petroskoissa sekä rintakuva Äänisen traktoritehtaan kulttuuritalossa, minkä lisäksi hänen mukaansa on nimetty kalastustroolari, Vienan-Äänisen varustamon hinaaja. Varlamovin kuva on lisäksi 1977 perustetussa galleriassa Antikaisen- ja Krasnoinkatujen alueella Petroskoissa.

Lähteet
-------

*
**Vladimír Bednář** (s. 1. lokakuuta 1948 Beroun) on Tšekkoslovakiaa edustanut jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän saavutti Tšekkoslovakian maajoukkueessa olympialaisissa pronssia Sapporossa 1972. MM-kilpailuissa hän voitti kultaa Prahassa 1972 sekä saavutti pronssia Tukholmassa 1969 ja samassa kaupungissa 1970. Hän voitti alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden vuonna 1968.

Bednář edusti kotimaansa pääsarjassa mestarijoukkue Dukla Jihlavaa kausina 1967–1968 ja 1968–1969. Sitten hän palasi Škoda Plzeňiin, jossa hän pelasi kauteen 1981–1982 saakka. Uransa viimeisinä vuosina hän pelasi myös Norjassa ja Jugoslaviassa. Ura päättyi pahaan silmävammaan.

Bednář valittiin Tšekin jääkiekkoilun kunniagalleriaan vuonna 2016.

Lähteet
-------

1. 1 2  Vladimír Bednář *Olympedia*.  (englanniksi)
2. 1 2 3  Vladimir Bednar *Eliteprospects*. Viitattu 5.2.2021. (englanniksi)
3. ↑  Membres of Czech Hockey Hall of Fame *sinslavycslh.cz*. Viitattu 5.2.2021. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Tšekki

 |

 |
**Lykos** oli kreikkalaisessa mytologiassa antiikin Theban hallitsija. Hänen edeltäjänsä oli hänen veljensä Nykteus ja häntä seurasivat kaksoset Amfion ja Zethos.

Nykteus ja Lykos olivat joko spartti Khthonioksen tai nymfi Klonian ja Hyrieuksen tai Poseidonin ja plejadi Kelainon poikia. Veljekset pakenivat Euboiasta murhattuaan kuningas Flegyaan, asettuivat Hyriaan ja siirtyivät sitten Thebaan, koska he olivat kaupungin kuninkaan Pentheuksen ystäviä.

Pentheusta seurasi Polydoros, joka nai Nykteiin, Nykteuksen tyttären. Nykteuksesta tuli Labdakoksen, Polydoroksen pojan sijaishallitsija, kun Polydoros kuoli nuorena. Nykteuksen tytär Antiope tuli raskaaksi Zeukselle ja pakeni Sikyoniin naidakseen kuningas Epopeuksen.

Pausanias kirjoittaa, että Nykteus johti thebalaiset Epopeusta vastaan mutta haavoittui ja hänet kannettiin takaisin Thebaan, missä hän kuoli nimitettyään ensin Lykoksen sijaishallitsijaksi. Nykteus kehotti Lykosta jatkamaan taistelua Epopeusta vastaan ja rankaisemaan Antiopea. Myös Epopeus kuoli haavoihinsa, ja hänen kruununperijänsä Lamedon luovutti Antiopen vapaaehtoisesti välttääkseen sodan.

Apollodoros kuitenkin kirjoittaa, että Lykos valittiin jälleen sijaishallitsijaksi Labdakoksen kuoltua. Nykteus surmasi itsensä häpeästä saatuaan selville Antiopen raskauden, ja Lykos käynnisti hyökkäyksen omasta halustaan rangaistakseen Antiopea. Onnistuneen sotaretken jälkeen hän vie tämän takaisin Thebaan.

Molemmissa versioissa Antiope joka tapauksessa synnytti kaksoset Amfionin ja Zethoksen Kithaironvuorella paluumatkan aikana. Lykos hylkäsi lapset jättäen nämä paimenille.

Palattuaan Thebaan Lykos antoi Antiopen vaimolleen Dirkelle, joka kohteli tätä julmasti. Monen vuoden jälkeen Antiope pakeni ja löysi poikansa, jotka palasivat Thebaan tappaakseen Lykoksen ja Dirken ja ottaakseen kaupungin haltuunsa. Euripideen mukaan Hermes kielsi kaksosia tappamasta Lykosta, mutta hän pakotti Lykoksen luovuttamaan Theban heille.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Apollodoros: *Bibliotheke* ('Kirjasto') 3.5.5 (engl. käännös).
2. ↑  Apollodoros: *Bibliotheke* ('Kirjasto') 3.10.1 (engl. käännös).
3. ↑  Hyginus: *Astronomica* ii.21 (engl. käännös).
4. ↑  Pausanias: *Periegesis tes Hellados* ('Kreikan kuvaus') 2.6.2 (engl. käännös).

  



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Nykteus** | **Theban kuningas**1400-luku eaa. (1. hallintokausi)Kuvitteellinen kronologia | Seuraaja:**Labdakos** |


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Labdakos** | **Theban kuningas**1400-luku eaa. (2. hallintokausi)Kuvitteellinen kronologia | Seuraaja:**Amfion ja Zethos** |
**Olli Koskelin** (s. 16. huhtikuuta 1955) on suomalainen säveltäjä. Hän on opiskellut sävellystä Jukka Tiensuun, Eero Hämeenniemen ja Tristan Murailin johdolla. Lisäksi hän on opiskellut klarinetinsoittoa Helsingin konservatoriossa ja musiikkitiedettä Helsingin yliopistossa. Vuodesta 1987 hän on opettanut musiikkia Teatterikorkeakoulun tanssitaiteen osastolla.

Koskelinin sävellystuotanto on monivivahteista, ja siinä on nähty vaikutteita muun muassa neoimpressionismista ja jälkiekspressionismista. Hänen musiikkinsa koostuu usein ohimenevistä vaikutelmista, jotka luodaan hienovaraisin sävelkuvioin. Koskelinin sävellystyyliä on luonnehditty myös lyyriseksi ja läpikuultavaksi.

Lähteet
-------

* Olli Koskelin. Fennica Gehrman
* Musikrecension: Olli Koskelin – doldis som imponerar. Huvudstadsbladet 19.1.2012 (Arkistoitu – Internet Archive)
* Hetken vaikutelmat häilyivät runollisesti. Helsingin Sanomat 19.1.2012

Aiheesta muualla
----------------

* Olli Koskelin Elonetissä.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |

 |
Hulluuden riivaama Lykurgos hyökkää puolisonsa kimppuun (noin 350–340 eaa.).
**Lykurgos** (m.kreik. Λυκοῦργος) oli kreikkalaisessa mytologiassa edonialaisten kuningas Traakiassa ja Dryaan poika. Hän kielsi Dionysos-kultin, ja kuultuaan Dionysoksen olevan valtakunnassaan hän vangitutti tämän seuraajat, mainadit. Dionysos pakeni ja sai turvapaikan Thetiin luona.[1]

Dionysos rankaisi Lykurgosta mielipuolisuudella. Apollodoros kertoo, että Lykurgos tappoi poikansa silpoen tältä raajat irti kirveellä, koska luuli tätä viiniköynnökseksi, Dionysokselle pyhitetyksi kasviksi. Lisäksi Dionysos lähetti maahan kuivuuden niin pitkäksi aikaa kuin Lykurgos jätettiin rankaisematta teostaan. Tämä johti siihen, että alamaiset surmasivat kuninkaansa revityttämällä tämän raajat irti villihevosilla päästäkseen eroon kuivuudesta.[2]

Hyginuksen versiossa Lykurgos tappoi hulluudessaan sekä poikansa että vaimonsa ja leikkasi jalkansa irti, koska luuli sitä viiniköynnökseksi. Lopuksi Dionysos syötti tämän panttereilleen.[3]

Sofokles puolestaan antaa ymmärtää, että Lykurgos ainoastaan suljettiin vangiksi luolaan Dionysoksen käskystä, kunnes hänen raivonsa laantui.[4]

Lähteet
-------

1. ↑  Homeros: *Ilias* 6.119–143 (engl. käännös.)
2. ↑  Apollodoros: *Bibliotheke* ('Kirjasto') 3.5.1 (engl. käännös)
3. ↑  Hyginus: *Fabulae* cxxxii (engl. käännös.)
4. ↑  Sofokles: *Antigone* 955–965 (engl. käännös.)
**We Put Out Records** (**WPO**) on yhdysvaltalainen on musiikkialan mainostamiseen ja julkistamiseen erikoistunut pienlevy-yhtiö. Yhtiö aloitti toimintansa yhtymänä, jonka tarkoituksena oli saada julkistettua levy-yhtiöttömien yhtyeiden musiikkia. Yhtiö on tuottanut huomattavimmissa määrin indie rockia, hardcorea, punkia, sekä metallimusiikkia.

Yhtiö aloitti toimintansa lähinnä yhtyeiden radiomarkkinointiin panostavana, mutta haarautui myöhemmin myös kenttämarkkinointia ja artistien tuottamista käsittelevään levy-yhtiöön. Liikkeenjohto on ollut yhteistyössä muun muassa Shadows Fallin, Thursdayn (joista molemmat käyneet Yhdysvaltain top-20 listoilla), God Forbidin, Murder by Deathin sekä Strech Arm Strongin kanssa.

WPO julkaisi muutamia levyjä, kunnes piti liiketoiminnassaan muutaman vuoden tauon, jonka aikana se auttoi muita levy-yhtiöitä artistiensa markkinoinnissa. Tehtyään sopimuksen indie-levy-yhtiö *Alternative Distributionin* kanssa WPO palasi takaisin töihin täyspäiväisenä levy-yhtiönä.

We Put Out Records kuuluu Warner Music Groupiin kuuluvan Eastwest Recordsin levy-yhtiöperheeseen.

Yhtyeitä
--------

* God Forbid
* The North Atlantic
* Patent Bending
* Stretch Arm Strong

Aiheesta muualla
----------------

* We Put Out Recordsin kotisivu
*Tämä artikkeli käsittelee kaupunkia. Short Sunderland oli brittiläinen toisen maailmansodan aikainen lentovene.*



  

  

  

  

  

  

  

**Sunderland** on noin 175 000 asukkaan rannikkokaupunki ja 277 000 asukkaan metropolihallintopiiri *(metropolitan borough)* Tyne ja Wearin metropolikreivikunnassa Koillis-Englannissa. Se sijaitsee Wearjoen suulla Pohjanmeren rannikolla. Hallintopiiriin kuuluu Sunderlandin kaupungin lisäksi Washingtonin, Houghton-le-Springin ja Hetton-le-Holen kaupungit sekä Rokerin ja Seaburnin rantalomakohteet.

Sunderland on telakoiden ja hiilikaivosten ympärille rakentunut teollisuuskaupunki, jota 1900-luvun lopulla vaivasi massatyöttömyys ja sosiaaliset ongelmat. Viimeinen telakka suljettiin 1988 ja viimeinen hiilikaivos 1994. Vauxin panimo suljettiin 1999.

Uutta teollisuutta on noussut hitaasti alueelle, mm. Nissanin autotehdas, Nike ja Barclays. Eurooppalainen IT-teollisuus on alkanut sijoittaa tukitoimintojaan ja muita puhelinpalveluita alueelle.

Teollisuuskaupunkina Sunderland kärsi pahasti toisen maailmansodan pommituksista. Niinpä sen keskustasta tuhoutuivat monet vanhat rakennukset. Joitakin hienoja kirkkoja on jäljellä, kuten arts and crafts -tyyliä edustava St Andrew’s Roker.

Muuta
-----

Sunderland ja läheinen Newcastle ovat kilpailleet keskenään erinäisissä asioissa joskus hyvinkin vihamielisesti jo vuosisatojen ajan. Kiistojen sanotaan juontavan juurensa Englannin sisällissotaa edeltävään aikaan, jolloin Newcastlen kaupungille myönnettiin yksinoikeus alueen kivihiilikauppaan. Keskinäinen kilpailu ilmenee nykyään etenkin kaupunkien jalkapalloseurojen välillä.

Sunderlandin kaupunki on tunnettu jalkapallojoukkueestaan Sunderland AFC, joka kuului aikoinaan Englannin menestyneimpiin jalkapalloseuroihin, ja joka pelaa Englannin Mestaruussarjassa.

Sunderlandissa puhutussa englannin murteessa on paljon skottivaikutteita.

Sunderlandin ystävyyskaupunkeja ovat Saint-Nazaire Ranskassa ja Essen Saksassa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Sunderland *Encyclopaedia Britannica*. Viitattu 8.4.2019. (englanniksi)
2. ↑  Brinkhoff, Thomas: Sunderland (Tyne and Wear, North East England, United Kingdom) – Population Statistics, Charts, Map and Location *City Population*. Viitattu 8.4.2019. (englanniksi)
3. ↑  Brinkhoff, Thomas: Sunderland (Metropolitan Borough, Tyne and Wear, United Kingdom) – Population Statistics, Charts, Map and Location *City Population*. Viitattu 8.4.2019. (englanniksi)
4. ↑  Vaux Brewery Sunderland Wearside Online
5. ↑  St. Andrew's Church (Arkistoitu – Internet Archive) Visit Sunderland

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Sunderland** Wikimedia Commonsissa
**Prytaneion** (m.kreik. Πρυτανεῖον) oli antiikin aikainen prytaneion eli virkamiesten rakennus Deloksen saarella Kreikassa. Sen rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. Tarkemmin kohde on osa Deloksen Apollonin ja Artemiin pyhäkköaluetta.

Prytaneionin hermi.
Prytaneionin jäänteet on ajoitettu ajalle 500–350 eaa. Rakennus sijaitsi Deloksen pyhäkköalueen eteläosassa Buleuterionin eteläpuolella ja Neorionin länsipuolella. Sen sisäänkäynti oli etelästä. Julkisivussa oli neljän doorilaisen pylvään pylväikkö. Se johti marmoripäällysteiselle sisäpihalle, jonka takana oli kaksi suurempaa huonetta sekä kaksi pienempää huonetta. Suuremmat huoneet toimivat todennäköisesti prytaneiden kokoontumispaikkana, arkistona sekä lepotilana. Kokoontumishuoneessa oli Hestian alttari. Vuodesta 166 eaa. lähtien eli saaren päädyttyä takaisin Ateenan haltuun kaksi rakennuksen huoneista oli omistettu Ateenan ja Rooman demosten kulteille.

Lähteet
-------

1. 1 2  Delos, Prytaneion *Perseus*. Viitattu 24.10.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Prytaneion** Wikimedia Commonsissa
**Nzinga** (myös **Jinga** tai **Nzingha**) oli Ndongon ja Matamban kuningatar nykyisen Angolan alueella. Hän johti vastarintaa tuolloin alueella valtaansa levittäneitä portugalilaisia vastaan.

Elämäkerta
----------

Nzinga neuvottelee portugalilaisten kanssa Luandassa. Tarinan mukaan hän käytti yhtä mukanaan ollutta naista ihmisistuimena, kun portugalilaiset eivät tarjonneet hänelle tuolia.
Nzinga syntyi vuoden 1582 paikkeilla ja hänen isänsä Kiluanji oli mbundujen Ndongon ja Matamban kuningaskuntien hallitsija Malanjen ylängöllä nykyisen Angolan alueella. Kiluanji menetti kruununsa avioliiton ulkopuolella syntyneelle pojalleen Mbandille. Mbandi karkotti Nzingan, joka olisi saattanut muodostaa uhan hänen vallalleen.

Mbandi tuli toisiin ajatuksiin Portugalin alettua levittää valtaansa Malanjen ylängöllä. Hän kutsui siskonsa takaisin maanpaosta ja vuonna 1622 Nzinga lähti Luandaan neuvottelemaan portugalilaisten kanssa. Hänen onnistuikin saada portugalilaiset tunnustamaan Ndongon kuningaskunnan itsenäisyys ja vastavuoroisesti Ndongo vapautti aikaisemmin vangeiksi otetut portugalilaiset, sekä takasi kuningaskunnan tukevan alueen kaupankulkua. Nzinga kääntyi poliittisista syistä myös kristinuskoon, ottaen nimen Dona Anna de Sousa tai Souza.

Nzingan portugalilaisten kanssa solmima sopimus raukesi myöhemmin ja hänen veljestään ei ollut vastusta portugalilaisille. Tällöin Nzinga muodosti oman armeijansa imbangaloista ja alkoi järjestää hyökkäyksiä portugalilaisia vastaan. Hän liittoutui myös portugalilaisten vihollisen Alankomaiden kanssa. Alankomaiden sotaretkeä Angolassa johti Alankomaiden Länsi-Intian kauppakomppanian Pernambucon kuvernööri Johan Maurits Nassau-Siegen. Alankomalaiset valtasivat Luandan vuonna 1641 ja uhkasivat näin Portugalin orjakauppaa. Portugalilaiset tekivät vastaiskun  Rio de Janeirosta ja kaupunki vallattiin takaisin vuonna 1648. Alankomaalaisten tappio oli suuri takaisku Nzingalle. Hän vältti jonkin aikaa suoraa toimintaa Portugalia vastaan, mutta häiritsi silti orjien vientiä Luandaan. Orjakaupan jatkumista haluavat portugalilaiset suostuivat rauhaan vuonna 1656. Heille annettiin kauppaan liittyneitä myönnytyksiä ja Nzinga kuoli 17. joulukuuta 1663.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  R. Hunt Davis, Jr.: *Encyclopedia of African History and Culture*, s. 210. vol. III. Facts On File, 2005. ISBN 978-1-4381-2917-4. (englanniksi)
2. ↑  A. R. Disney: *A History of Portugal and the Portuguese Empire - From Beginnings to 1807, Volume 2: The Portuguese Empire*, s. 70-74. Cambridge University Press, 2009. ISBN 978-0-511-65024-6. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Nzinga (kuningatar)** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
	+ 2
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef
	+ 2

 |

 |
Eric Ericson vuonna 2007.
**Eric Gustaf Ericson** (26. lokakuuta 1918, Borås – 16. helmikuuta 2013 Tukholma) oli ruotsalainen kuoronjohtaja ja professori. Hän valmistui Tukholman kuninkaallisesta musiikkikorkeakoulusta vuonna 1943 ja jatkoi sen jälkeen opintojaan muun muassa Sveitsissä ja Yhdysvalloissa.

Ericson perusti Ruotsin ensimmäisen ammattilaiskuoron, Kammarkörenin, vuonna 1945, ja hänen aloitteestaan perustettiin myös Ruotsin Radion kuoro, jonka johtajana hän toimi 1951–1982. Uppsalan yliopiston mieskuoroa Orphei Drängar Ericson johti 1951–1991. Hän toimi kuoronjohdon professorina Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa vuodesta 1979.

Eric Ericsonille myönnettiin Polar Music Prize -palkinto vuonna 1997.

Lähteet
-------

1. ↑  Eric Ericson 26/10 1918 — 16/2 2013.  16.2.2013. Orphei Drängar. Viitattu 16.2.2013. (ruotsiksi)*lähde tarkemmin?*

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Eric Ericson** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
	+ 2
	+ 3
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
	+ 2
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat
	+ 2
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Námestovo** (unk. *Námesztó*; puol. *Namiestów*) on pieni kaupunki Pohjois-Slovakiassa. Se on Žilinan alueeseen kuuluvan Námestovon piirin hallintokeskus ja suurin kaupunki. Vuonna 2018 kaupungin väkiluku oli 7 827.

Etymologia
----------

Námestovon nimi on johdettu "edustajaa" tai "varajäsentä" merkitsevästä sanasta *námesta* (vrt. nykyslovakin *námestník* ja nykytšekin *náměstek*), mikä viittaa kaupungissa asuneisiin valakkeihin. Sen on esitetty juontuvan myös henkilönnimestä Namest, mikä ei kuitenkaan ole yhtä todennäköistä.

Maantiede
---------

Námestovo sijaitsee Oravan tekojärven länsirannalla lähellä Puolan rajaa, noin 15 kilometrin päässä Tvrdošínista ja 30 kilometrin päässä Dolný Kubínista.

Historia
--------

Ensimmäinen maininta Námestovosta on 1500-luvulta, jolloin alue asutettiin laajemmin. Kaupunki kasvoi nopeasti, koska se sijaitsi suotuisalla paikalla Puolaan johtavan kauppareitin varrella. Toisen maailmansodan lopulla kaupunki paloi. Oravan tekojärven rakentaminen vaikutti huomattavasti kaupungin elämään, sillä kaksi kolmannesta siitä jäi veden alle. Teollisuuden kasvu ja sitä seurannut asuntojen rakentaminen kasvattivat kaupunkia 1970-luvulla entisestään.

Väestö
------

Vuoden 2001 väestönlaskennan mukaan Námestovossa oli 8 135 asukasta, joista 98,65 prosenttia oli slovakkeja ja 0,65 prosenttia tšekkejä. Asukkaista 92,12 prosenttia oli roomalaiskatolisia, 4,95 prosenttia uskonnottomia ja 0,84 prosenttia luterilaisia.

Kuvia
-----

* Auringonlasku Oravan patojärven yläpuolellaAuringonlasku Oravan patojärven yläpuolella
* Námestovo talvellaNámestovo talvella
* Námestovo syksylläNámestovo syksyllä

Tunnettuja námestovolaisia
--------------------------

* Jozef Kabaň
* Dušan Tittel
* Anton Bernolák

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Námestovo
Radama I
**Radama I** (noin 1793 – 27. heinäkuuta 1828) oli madagaskarilaisen Imerinan valtakunnan hallitsija, josta tuli koko Madagaskarin ensimmäinen kuningas.

Radama oli Andrianampoinimerinan nuorin poika. Isänsä kuoltua vuonna 1810 hänestä tuli Imerinan hallitsija. Hän torjui naapurikansojen hyökkäykset ja ryhtyi laajentamaan valtakuntaansa Britannian tuella. Vuonna 1818 hän julistautui Madagaskarin kuninkaaksi.

Radama kutsui maahan englantilaisia lähetyssaarnaajia, jotka perustivat kouluja ja loivat latinalaiseen kirjaimistoon perustuvan malagassin kirjakielen. Hän uudisti maan armeijaa ja hallintoa eurooppalaisten asiantuntijoiden avulla. Radama alisti betsileot ja sakalavat ja valloitti saaren rannikkoseudut. Vuonna 1825 hän karkotti ranskalaiset Madagaskarin eteläosassa sijainneesta Fort Dauphinin (nykyinen Tolanaro) tukikohdasta.

Vain 36-vuotiaana kuollutta Radamaa seurasi valtaistuimella Ranavalona I, yksi hänen 12 vaimostaan.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Grecian greyhound** on sukupuuttoon kuollut kreikkalainen koirarotu. Tieteelliseksi nimeksi on aikoinaan esitetty *Canis graius*.

Ulkomuoto
---------

Grecian greyhound oli huomattavasti pienempi kuin nykyinen kreikanvinttikoira, ja eräiden piirroksiin perustuvien arvioiden mukaan sen säkäkorkeus olisi saattanut olla 68 cm tai hieman vähemmän. 1800-luvulla grecian greyhoundia kuvailtiin englanninvinttikoiraa pitkäkarvaisemmaksi ja pienemmäksi. Piirrosten perusteella sen korvat olivat riippuvat ja häntä pitkä ja sapelin muotoinen. Karvapeite oli hieman aaltoilevaa, ja värivaihtoehtoihin lukeutuivat mm. valkoinen mustin ja valkoinen harmain merkein.

Alkuperä
--------

Grecian greyhound polveutuu mitä todennäköisimmin kelttienvinttikoiran, salukin ja afgaaninvinttikoiran kantarodun välisistä risteytyksistä. Sitä käytettiin jänisten ja muiden vastaavien eläinten metsästykseen. Tähän tehtävään se käytti muiden vinttikoirien tapaan näköaistiaan, ja saaliin paikannettuaan se juoksi tämän nopeasti kiinni. Lisäksi sitä pidettiin aateliston arvokkaana lemmikkinä, ja tätä asemaa korosti rodulla yleisesti nähty kultainen kaulapanta. Rodun arveltiin ensi kerran kuolleen sukupuuttoon jo 1700-luvulla, mutta tämä tieto ei perustunut tarkkoihin tutkimuksiin vaan se selvisi mitä todennäköisimmin elossa vielä parin seuraavan vuosikymmenen ajan. Suurin osa asiantuntijoista katsoo sen kuolleen varmuudella sukupuuttoon 1800-luvulla, vaikka jotkut heistä uskovat joidenkin sen jälkeläisten selvinneen nykypäiviin asti.

Lähteet
-------

* Morris, Desmond: Dog - The Ultimate Dictionary of Over 1000 Dog Breeds

### Viitteet

1. ↑  Hamilton Smith, Charles. *The Naturalist’s Library: Vol. XIX, Mammalia: Dogs, Vol. II*, s. 175. Chatto & Windus: Piccadilly.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: ja:グリーシャン・グレイハウンド 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Kreikkalaiset koirarodut |
| --- |
|  |
| FCI | 
* Kreikanajokoira

 |
|  |
| Muut KOH:n hyväksymät | 
* Epeiroksenmolossi
* Kreetankoira
* Kreikanpaimenkoira
* Miletoksenkoira
* Valkoinen kreikanpaimenkoira

 |
|  |
| Harvinaiset | 
* Aleksanterinkoira
* Alopekis
* Eteläeuboianpaimenkoira
* Kárpathoksenvinttikoira
* Kolmivärinen kreikanajokoira
* Kreikanbulldoggi
* Kreikancollie
* Kreikangriffoni
* Kreikankarjakoira
* Kreikanmastiffi
* Kreikanterrieri
* Kreikanvillisikakoira
* Kreikanvinttikoira
* Krikellonkoira
* Moustakatou
* Náxoksenvinttikoira
* Peloponnesoksenkoira
* Pyrrhoksenkoira
* Rodoksenpaimenkoira
* Rodoksenvinttikoira
* Siteíanajokoira
* Skyroksenpaimenkoira
* Spartanpaimenkoira
* Sýroksenseisoja
* Tampakoskylo
* Vardousianajokoira
* Venetaki

 |
|  |
| Sukupuuttoon kuolleet | 
* Grecian greyhound
* Kámiroksenvinttikoira
* Lakonianvinttikoira
* Molossus
* Sulioottikoira

 |

 |
Racquets-pelaajia noin vuodelta 1902
**Racquets** on sisällä pelattava mailapeli. Pelin tarkoituksena on lyödä pientä palloa puisilla mailoilla 9,1 metriä korkeaan seinään. Pelikentän koko on 9,1 x 18,3 metriä. Racquetsia pelataan erityisesti englanninkielisissä maissa, kuten Isossa-Britanniassa, Irlannissa, Yhdysvalloissa ja Kanadassa. Peliä on pelattu 1700-luvulta lähtien, jolloin peliä pelattiin lyömällä palloa vankilan muuriin. Verrattuna squashiin racquetsissa käytetään hieman erilaista mailaa ja racquetsin pallo on suurempi ja kimmoisampi. Samoin racquetissa on mahdollista saada piste vain syöttäessä. Racquets on ollut kertaalleen mukana olympialaisissa, kun se oli mukana Lontoossa 1908. Voittaja oli Ison-Britannian Evan Noel.

Lähteet
-------

1. ↑  Callum Ng: What is the difference between racquetball and squash?  30. kesäkuuta 2015. Kanadan olympiakomitea. Viitattu 25.6.2019. (englanniksi)
2. ↑  The Laws of Rackets Tennis & Rackets Association.  Arkistoitu 21.3.2019. Viitattu 25.6.2019. (englanniksi)
3. ↑  The North American Racquets Association The North American Racquets Association. Viitattu 25.6.2019. (englanniksi)
4. ↑  History of the Game The North American Racquets Association. Viitattu 25.6.2019. (englanniksi)
**Eric Garner** oli pidätystilanteessa kuollut henkilö, jonka kuolema herätti huomiota Yhdysvalloissa. Hän kuoli 17. heinäkuuta 2014 New Yorkin Staten Islandissa, sen jälkeen, kun newyorkilainen poliisi Daniel Pantaleo otti kielletyn kuristusotteen Garnerista pidätystilanteessa. Tilanteesta levinnyt videokuva herätti suurta huomiota Yhdysvalloissa, sai aikaan keskustelua poliisin voimankäytöstä ja oli yksi monesta raportoidusta poliisiväkivaltatilanteesta, joka johti mielenosoituksiin.

New Yorkin poliisilaitoksen poliisit lähestyivät Garneria, koska epäilivät hänen myyvän luvatta yksittäisiä savukkeita. Garnerin kerrottua poliisille, että hän oli väsynyt olla häirinnän kohteena ja ettei myynyt savukkeita, poliisit yrittivät pidättää Garnerin. Kun Pantaleo laittoi kätensä Garnerin päälle, Garner veti kätensä pois. Pantaleo siirsi tämän jälkeen kätensä Garnerin niskan ympärille ja taltutti hänet maahan. Usean poliisin painaessa Garneria alas, hän toisti lausetta "I can't breath" ('En pysty hengittämään.') 11 kertaa maatessa kasvot maata vasten. Garnerin menetettyä tajuntansa, hän makasi jalkakäytävällä seitsemän minuutin ajan samalla, kun poliisit odottivat ambulanssia. Garner todettiin kuolleeksi lähisairaalassa noin tuntia myöhemmin. 

Oikeuslääkäri ilmoitti viralliseksi kuolinsyyksi tapon, koska oikeuslääkärin raportin mukaan Garner kuoli toisen ihmisen tahallisesta toimesta. Ruuminavauksen mukaan Garnerin kuolema johtui siitä, että hänen niskansa ja rintansa olivat painuneet kasaan poliisin painaessa häntä maata vasten, mikä johti lopulta sydänkohtaukseen.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Eric Garnerin kuolema** Wikimedia Commonsissa
Radama II
**Radama II** (syntyjään prinssi Rakoto eli Rakotosehenondradama; 23. syyskuuta 1829 – 12. toukokuuta 1863) oli Madagaskarin kuningas, joka hallitsi maata vuosina 1861–1863.

Prinssi Rakoto oli virallisesti kuningas Radama I:n poika, vaikka hän oli syntynyt yli yhdeksän kuukautta tämän kuoleman jälkeen. Hänen äitinsä Ranavalona I vastusti eurooppalaisvaikutusta ja pyrki palauttamaan perinteiset arvot. Uudistusmielinen prinssi yritettiin saada valtaan Joseph-François Lambertin vuonna 1857 järjestämän epäonnistuneen vallankaappausyrityksen avulla. Prinssi Rakoto peri vallan äitinsä kuoltua vuonna 1861 ja otti kuninkaana nimen Radama II.

Radama II avasi maan ulkomaiselle vaikutukselle ja solmi ystävyyssopimukset Britannian ja Ranskan kanssa. Kristittyjen vainot lopetettiin ja lähetyssaarnaajat palasivat maahan. Kuninkaan länsimielisyys herätti laajaa tyytymättömyyttä ja johti vuonna 1863 vallankaappaukseen, jossa hänet tapettiin kuristamalla.

Radama II:n valtaistuimen peri hänen vaimonsa Rasoherina, jota seurasi toinen hänen vaimoistaan Ranavalona II. Jatkossa aatelisto valvoi hallitsijoiden toimia. Pääministeri Rainilaiarivony oli naimisissa kaikkien kolmen viimeisen kuningattaren kanssa. 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Aulai** (m.kreik. Αὐλαί, lat. *Aulae*) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Kaariassa Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella. Se sijoitetaan lähelle nykyistä Muğlan maakunnan Orhaniyeta.

Aulain historiasta ei tiedetä juuri mitään. Vaikka kaupunki on luetteloitu polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi, sen todellinen asema tunnetaan kuitenkin huonosti. Tulkinta perustuu lähinnä siihen, että Aulai kuului klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon. Se esiintyy liiton verotusluetteloissa vuosina 454/453–415/414 eaa.

Kaupungin kansalaisista käytettiin etnonyymejä *Auliatēs* (Αύλιάτης), *Auliētēs* (Αὐλιήτης) ja *Auleatēs* (Αὐλεάτης).

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Hansen, Mogens Herman & Nielsen, Thomas Heine: "877 Aulai", *An Inventory of Archaic and Classical Poleis*. An Investigation Conducted by The Copenhagen Polis Centre for the Danish National Research Foundation. Oxford: Oxford University Press, 2004. ISBN 0-19-814099-1.
2. ↑  Aulai *Pleiades*. Viitattu 2.11.2020.
Floridalaisessa museossa oleva tsantsa
**Tsantsa** eli tzantza on kutistettu ihmispää. Ecuadorin alueella asuva shuarien heimo teki tsantsoja surmaamistaan vihollisista rituaalejaan varten. Ruumiista irrotetusta päästä poistettiin pääkallo ja jäljelle jäänyttä ihoa ja tukkaa keitettiin ja kuumennettiin, kunnes se oli kutistunut kolmasosaan oikeasta koosta. Shuarien käsityksen mukaan kutistettuun päähän jäi asumaan vihollisen henki. Sen uskottiin auttavan miestä pitämään vaimonsa kurissa ja takaamaan, että tämä teki ahkerasti töitä.

Kutistettuja päitä tuli nähtäville ulkomaailmaan vasta 1800-luvun puolivälissä, koska siihen asti shuarit elivät eristäytynyttä elämää. Päät herättivät suurta huomiota ja niitä asetettiin näytteille eri puolilla maailmaa. Esimerkiksi sarjakuvasankari Tintti kohtaa 1930-luvun tarinassa *Särkynyt korva* intiaaneja, jotka kutistavat päitä. Shuarit saivat maineen sotahulluina raakalaisina.

Lähteet
-------

1. ↑  How to Prepare a Shrunken-Head
2. 1 2  Lasse Telling: Sotasaaliiksi kutistettiin päitä. (Artikkelissa kansaa nimitetään jivaroiksi.) *Tieteen Kuvalehti Historia*, 2010, nro 15, s. 59-61.  Bonnier. ISSN 0806-5209.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kutistetut päät** Wikimedia Commonsissa

* "Tsantsa", Seura, 29.03.1939, nro 13, s. 22, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Milt Buckner vuonna 1953
**Milton Brent Buckner** (10. heinäkuuta 1915 Saint Louis, Missouri – 27. heinäkuuta 1977 Chicago, Illinois) oli yhdysvaltalainen jazzpianisti, -urkuri, -vibrafonisti ja -sovittaja, joka 1950-luvun alusta lähtien teki tunnetuksi Hammond-sähköurkuja jazz- ja viihdemusiikin soittimena. Sitä ennen vuosina 1941–1948 hän toimi Lionel Hamptonin yhtyeen pianistina, sovittajana ja apulaisjohtajana.

Milt Buckner jäi yhdeksänvuotiaana orvoksi ja varttui Detroitissa. Hän sai musiikkioppia sedältään, pasunisti John Tobiasilta, ja opiskeli sitten Detroit Institute of Arts -oppilaitoksessa ja kulki samalla kiertueilla Harlem Aristocratsin, Mose Burken ja The Dixie Whangdoodles -yhtyeen mukana. Buckner työskenteli 1930-luvun Detroitissa muun muassa Cab Callowayn kanssa, 1941–1948 Lionel Hamptonin yhtyeessä ja perusti sitten oman big bandinsä kunnes palasi Hamptonin leipiin vuosiksi 1950–1952. Siitä lähtien hän soitti uransa loppuun asti miltei yksinomaan Hammond-urkuja, useimmiten triokokoonpanoissa. 1960- ja 1970-luvuilla hän teki useita kiertueita myös Eurooppaan.

Buckner kuoli Chicagossa 1977.

Diskografiaa
------------

* *Vibe Boogie* (Lionel Hamptonin kanssa, 1945)
* *Chord a Rebop* (Lionel Hamptonin kanssa, 1946)
* *Rockin’ with Milt* (1954)
* *Rockin’ Hammond* (1956)
* *Count Basement* (1956)
* *Send Me Softly* (1957)
* *Mighty High* (Argo, 1959)
* *Please Mr. Organ Player* (1960)
* *Midnight Mood* (1962)
* *Play Chords* (1966)
* *More Chords* (1969)
* *Rockin' Again* (1972)
* *Green Onions* (kitaristi Roy Gainesin kanssa, 1975)

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Buckner, Milt(on Brent) (Arkistoitu – Internet Archive), Baker’s Biographical Dictionary of Musicians, The Gale Group 2001. Vaatii HighBeam-tilauksen. Viitattu 8.12.2015.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Belgia
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Aukštojasin korkeimmalla kohdalla on kivi jossa lukee sen nimi ja korkeus.
Aukštojasin sijainti  
Aukštojasin sijaintiAukštojasAukštojasin sijainti
**Aukštojas** on Liettuan korkein kohta. Valko-Venäjän rajan tuntumassa sijaitseva mäki on 294 metriä korkea. Aiemmin oletettiin että Juozapine Kalnas on Liettua korkein kohta. Vilnan Gediminasin teknillisen yliopiston vuonna 2004 tekemissä tarkemmissa tutkimuksissa selvisi että se on vain 292,7 metriä korkea. Noin puolen kilometrin päästä löytyi kukkula jonka korkeus on 293,84 metriä. Loppujen lopuksi Juozapine Kalnas ei ollut edes toiseksi korkein kukkula, vaan noin 10 kilometrin päässä sijaitseva Kruopine on 293,65 metriä korkea.

Vasta löydetyllä Liettuan korkeimmalla kohdalla ei ollut nimeä ja siitä järjestettiin yleisökilpailu samana vuonna 2004. Nimeksi valittiin liett. *Aukštojas / Aukštejas* joka on liettualaisen mytologian ylin jumala. Uusi nimi tuli viralliseen käyttöön 18.11.2005.

Lähteet
-------

1. 1 2  Lithuania - Aukštojas Kalnas *Virtual Mountains*.  huhtikuu 2008. Viitattu 09.05.2018.