recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Craig Williamson** on entinen eteläafrikkalainen poliisiupseeri, joka toteutti apartheid-hallinnon aikana lukuisia Etelä-Afrikan silloisen hallituksen vastustajiin kohdistuneita pommi-iskuja, murtovarkauksia, kaappauksia ja salamurhia. Williamson oli osallisena muun muassa apartheidin vastaisen aktivistin Ruth Firstin murhanneen kirjepommin suunnittelussa ja toteutuksessa sekä vuonna 1982 järjestetyssä Afrikan kansalliskongressin Lontoon-päämajan pommi-iskussa. Williamsonin nimi on noussut esiin myös voimakkaasti apartheidia vastustaneen Ruotsin pääministeri Olof Palmen murhatutkimuksien yhteydessä, joskaan pitäviä todisteita Williamsonin osallisuudesta ei ole saatu.

Apartheid-järjestelmän kaatumisen jälkeen Williamson anoi armahdusta useista rikoksista Etelä-Afrikan Totuuskomissiolta ja on ollut yksi keskeisimmistä tietolähteistä Pieter Willem Bothan hallinnon organisoimiin salaisiin operaatioihin.

Lähteet
-------

1. ↑  Brittain, Victoria: Outrage over amnesty for apartheid killer *The Guardian*.  13.6.2000. Viitattu 8.4.2019. (englanniksi)
2. ↑  APPLICATION IN TERMS OF SECTION 18 OF THE PROMOTION OF NATIONAL UNITY AND RECONCILIATION ACT, NO. 34 OF 1995.  AC/99/0292. TRUTH AND RECONCILIATION COMMISSION, AMNESTY COMMITTEE. Viitattu 21.2. 2008. (englanniksi)
3. ↑  PALME MURDER: THE SOUTH AFRICAN CONNECTION AND THE SWEDISH POLICE LINK  FECL 47 (October 1996). FORTRESS EUROPE? - Circular Letter.  Arkistoitu 10.9.2017. Viitattu 21.2.2008. (englanniksi)
**Deborah Richter** (s. syyskuu 1957 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka esiintyi pääosin urallaan draamasarjoissa ja elokuvissa.

Ura
---

Richter kruunattiin vuonna 1975 Miss Kaliforniaksi, jonka jälkeen hän siirtyi näyttelijäksi. Richter esiintyi ensi kerran televisiossa vuonna 1977 televisiosarjassa Waltonin perhe. Samana vuonna hän vieraili myös Baretta-sarjassa, sekä esiintyi ensi kerran elokuvaroolissa Yhden miehen pelissä. Vuonna 1979 Richter vieraili yhden jakson verran Charlien enkeleissä. Hän nousi lopulta tunnetuksi vierailevasta roolistaan televisiosarjassa Hill Street Blues, jossa hän esitti Charles Haidin näyttelemän Andrew Renkon vaimoa vuosina 1982–1987. Vuonna 1989 Richter esiintyi Jean-Claude Van Dammen kanssa pääosassa elokuvassa Cyborg.

Richterin viimeiseksi elokuvaksi jäi Cahoots vuonna 2001.

Lähteet
-------

1. 1 2  Debi Richter *AmIAnnoying.com* Viitattu 15.3.2011 (englanniksi)
2. ↑  Deborah Richter *Who's Dating Who?* Viitattu 15.3.2011 (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |

 |
**M/S *Clipper Racer*** (IMO 9119397) on brittiläisen Seatruck Ferries Shipholding Ltd:n omistama ro-ro-rahtialus. Alus on rakennettu vuonna 1997 Huelvassa Espanjassa. *Clipper Racer* on rekisteröity Maltan lipun alle ja sen kotipaikka on Valletta. 

*Clipper Racerin* sisaraluksia ovat M/S *Clipper Ranger*, M/S *Arrow* ja M/S *Hildasay*.

Käyttöhistoria
--------------

### 1997–2004

Lokakuussa 1997 vastavalmistunut alus luovutettiin Estonian Shippingin omistukseen, joka rekisteröi aluksen *Lehola*-nimisenä Viron lipun alle. Kotipaikaksi tuli Tallinna. Tämän jälkeen alus aloitti liikennöinnin linjalla Tallinna–Helsinki–Kööpenhamina–Århus. Elokuussa 1998 Lehola aikarahdattiin Czar Peter Linen Kronstadtin ja Moerdijkin väliseen liikenteeseen. Helmikuussa 1999 rahtaaja vaihtui: alus siirtyi Delom-varustamon liikenteeseen linjalle Sete–Marseille–Tunis. Lokakuussa 2000 laiva siirtyi Tallinnan ja Kielin väliseen liikenteeseen.

### 2005–

Tammikuussa 2005 Lehola aikarahdattiin P&O Ferriesin liikenteeseen linjalle Zeebrugge/Rotterdam–Hull. Kreikkalainen Elmira Shipping osti aluksen 11. heinäkuuta ja rekisteröi sen Maltan lipun alle. Kotipaikaksi tuli Valletta. Laiva rekisteröitiin 15. elokuuta 2005 Triumph Navigationin omistukseen *RR Triumph* -nimisenä. Lippuvaltiona säilyi edelleen Malta. *RR Triumph* oli 15. heinäkuuta 2006 viimeistä päivää Zeebruggen ja Hullin välisessä liikenteessä, jonka jälkeen se siirtyi liikennöimään Liverpoolin ja Dublinin välille. Helmikuussa 2007 rahtaussopimus P&O Irish Sean kanssa päättyi ja suurempi M/S *Global Freighter* korvasi aluksen. Sopimuksen päätyttyä *RR Triumph* aikarahdattiin Balearian liikenteeseen Espanjaan. Seatruck Ferries Shipholding Ltd. osti 30. lokakuuta 2007 aluksen ja joulukuussa se sai nimen *Triumph*. Helmikuusta maaliskuuhun 2008 alus oli aikarahdattuna Condor Ferriesin liikenteeseen, jonka jälkeen Isle Of Man Steam Packet aikarahtasi aluksen. Heinäkuussa 2008 alus sai nimen *Clipper Racer*. Jälleen huhtikuussa 2009 *Clipper Racer* aikarahdattiin espanjalaisen Balearian liikenteeseen.

Lähteet
-------

1. 1 2  Clipper Racer (IMO: 9119397) Vesseltracker.com. Viitattu 14.5.2010. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  M/S LEHOLA Fakta om Fartyg. Viitattu 14.5.2010. (ruotsiksi)
3. ↑  Registry > Company Info > Seatruck Ferries Shipholding Ltd > General Det Norske Veritas.  Arkistoitu 1.4.2007. Viitattu 14.5.2010. (englanniksi)
4. ↑  Clipper Racer Tschudi Ship Management AS.  Arkistoitu 10.11.2009. Viitattu 14.5.2010. (englanniksi)
5. ↑  Koefoed-Hansen, Michael: M/F Clipper Racer The ferry site. Viitattu 14.5.2010. (englanniksi)
6. ↑  Global Freighter - New Charter Ship for P&O Irish Sea Irish Sea Shipping.  Arkistoitu 13.4.2008. Viitattu 14.5.2010.  (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Fakta om Fartyg – M/S *Lehola* (ruotsiksi)
* The ferry site – M/F *Clipper Racer* (englanniksi)
Kambodžan nykyinen lippu.
**Kambodžan** nykyinen lippu on otettu käyttöön vuodesta 1993, sen jälkeen kun monarkia palautettiin maahan kansanäänestyksellä.

Vuodesta 1850 maalla on ollut lippu, johon on kuvattu Angkor Watin keskusta. Nykyinen sini-punalippu on myös ollut maan tunnuksena vuosina 1948–1970. Maa sai uuden lipun 9. lokakuuta vuonna 1970, kun kenraali Lon Nol esitteli maalle uuden symbolin **Khmerin tasavallan** aikana.

**Demokraattisen Kamputsean** lippu oli maan käytössä vuosina 1975–1979, ja lipussa oli kuvattu kolmitorninen keltainen Angkor Wat punaisella taustalla.

Kun **Kambodžan kansantasavalta** perustettiin vuonna 1979, maalle tuli uusi lippu, joka toimi maan tunnuksena aina vuoteen 1989.

Vuosina 1989–1991 maa tunnettiin nimellä **Kambodžan valtio**, ja sen lipussa oli sini-punataustat, jonka keskellä oli kultainen Angor Wat.

Kambodžan sisällissodan osapuolet sopivat aselevosta ja YK :n tukemat vaalit vuonna 1993 auttoivat palauttamaan järjestyksen. YK ehdotti maalle väliaikaista lippua, jossa oli vaaleansininen tausta, ja keskellä valkoinen Kambodžan kartta.

* Vuosina 1863–1948 käytetty Kambodžan kuningaskunnan lippu Ranskan Indokiinassa.Vuosina 1863–1948 käytetty Kambodžan kuningaskunnan lippu Ranskan Indokiinassa.
* Vuosina 1942–1945 toisen maailmansodan japanilaismiehityksen aikainen lippu.Vuosina 1942–1945 toisen maailmansodan japanilaismiehityksen aikainen lippu.
* Vuosina 1948–1970 käytetty Kambodžan kuningaskunnan lippu.Vuosina 1948–1970 käytetty Kambodžan kuningaskunnan lippu.
* Vuosina 1970–1975 käytetty Khmerin tasavallan aikainen lippu.Vuosina 1970–1975 käytetty Khmerin tasavallan aikainen lippu.
* Vuosina 1975–1979 käytetty Demokraattisen Kamputsean lippu.Vuosina 1975–1979 käytetty Demokraattisen Kamputsean lippu.
* Vuosina 1979–1989 käytetty Kambodžan kansantasavallan lippu.Vuosina 1979–1989 käytetty Kambodžan kansantasavallan lippu.
* Vuosina 1989–1991 käytetty Kambodžán valtion lippu.Vuosina 1989–1991 käytetty Kambodžán valtion lippu.
* YK:n vuosina 1992–1993 käytetty Kambodžan väliaikainen lippu.YK:n vuosina 1992–1993 käytetty Kambodžan väliaikainen lippu.

Aasian valtioiden liput

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Afganistan | Arabiemiirikunnat | Armenia | Azerbaidžan | Bahrain | Bangladesh | Bhutan | Brunei |
| Etelä-Korea | Filippiinit | Georgia | Indonesia | Intia | Irak | Iran | Israel |
| Itä-Timor | Japani | Jemen | Jordania | Kambodža | Kazakstan | Kiina | Kirgisia |
| Kuwait | Laos | Libanon | Malediivit | Malesia | Mongolia | Myanmar | Nepal |
| Oman | Pakistan | Pohjois-Korea | Qatar | Saudi-Arabia | Syyria | Singapore | Sri Lanka |
| Tadžikistan | Taiwan | Thaimaa | Turkki | Turkmenistan | Uzbekistan | Venäjä | Vietnam |
Annariitta Minkkinen esiintyy yksityistilaisuudessa Uudessakaupungissa kesällä 2010. Petri Rajala säestää.
**Annariitta Minkkinen** (23. tammikuuta 1949 Jyväskylä – 23. lokakuuta 2015 Turku) oli suomalainen laulaja. Hän oli lähtöisin Jyväskylästä mutta teki pääosan elämäntyöstään Turussa.

Annariitta Minkkisellä oli teatteritausta, ja ammatiltaan hän oli laulun ja äänenmuodostuksen opettaja.*lähde?* Hänet tunnettiin erityisesti työväenlaulujen tulkitsijana, mutta hän halusi valikoida ohjelmistonsa siten, että laulut ilmentävät hänen omia tuntemuksiaan, eikä hän halunnut lokeroitua omin sanoin:"Taide-elämyksien pitäisi kuulua jokapäiväiseen elämäämme kuten leipä ja voi; vasta silloin on elämä täyttä." Viimeisinä vuosinaan hän keskittyi muun muassa kreikkalaisiin lauluihin sekä Bertolt Brechtin teksteihin.

Minkkisellä on myös kansainvälistä menestystä: Hän on esiintynyt muun muassa Berliinin nuorisofestivaaleilla 1973 ja hänet on palkittu Sotšin kansainvälisillä laulufestivaaleilla. Hän lauloi myös Jouko Aaltosen dokumenttielokuvassa *Kenen joukoissa seisot* vuodelta 2006.

Annariitta Minkkinen kuoli pitkälliseen sairauteen.

LP-levyt
--------

* *Ihmisten enemmistö*, 1975
* *Taas kukkii pellava*, 1980, Fazer/Kansankulttuuri
* *Yökiitäjä*, 1984

Lähteet
-------

* Annariitta Minkkinen Arsnetin sivuilla[vanhentunut linkki]

### Viitteet

1. ↑   *Kansan Uutiset*, 25.11.2015, s. 8.
2. ↑  Kuolleet Kari Levola: Ääni ulottui monelle vuodelle (muistokirjoitus) Helsingin Sanomat 5.12.2015 s. C 26 Artikkelin verkkoversio (Arkistoitu – Internet Archive)
3. 1 2 3  Kari Levola: Annariitta Minkkinen.  *Kansan Uutiset*, 4.12.2015, s. 14.
4. ↑  Ilpo Saunion arvostelu *Taas kukkii pellava* -levyn takakannessa.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Susanne Ljungskog** (s. 16. maaliskuuta 1976 Halmstad) on entinen ruotsalainen maantiepyöräilijä, kaksinkertainen maailmanmestari.

Ljungskog voitti maantieajon maailmanmestaruuden Zolderissa 2002 ennen Nicole Brändliä sekä Hamiltonissa 2003 ennen Mirjam Melchersiä. Molempina vuosina hän voitti lisäksi UCI:n pistekilpailun.

Ljungskog on voittanut Giro de Toscana -kilpailun vuosina 2002, 2003 ja 2005, Holland Ladies Tourin vuosina 2003 ja 2006 sekä Tour de l'Aude Cycliste Feminin -etappikilpailun 2007 ja 2008. Lisäksi hän on voittanut Trofeo Citta di Rosignano -kilpailun vuonna 2003, Emakumen Saria -ajon 2006 sekä Emakumeen Biran ja aika-ajokilpailu Chrono des Herbiers'n vuonna 2007. 

Ljungskog on voittanut viisi maailmancupin osakilpailua: GP Suisse Féminin (2001), Primavera Rosa (2001), Castilla y Leon (2005), Open de Suède Vårgårda (2006) ja Bernin ympäriajo 2008. Maailmancupin kokonaispisteissä hän on ollut toinen 2005 ja kolmas 2001.

Vuonna 2006 Ljungskog voitti Italian ympäriajossa seitsemännen etapin ja sijoittui kokonaiskilpailussa kolmanneksi. 

Hän on voittanut lisäksi alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa kultaa maantieajossa ja hopeaa aika-ajossa 1998. 

Ljungskog lopetti uransa vuonna 2010 hemokromatoosin vuoksi.

Lähteet
-------

* Susanne Ljungskog Cyclingwebsite-tietokannassa[vanhentunut linkki] (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Susanne Ljungskogs karriär slut *dn.se*.  6.5.2010. Dagens Nyheter.  Arkistoitu 9.5.2010. Viitattu 7.5.2010. (ruotsiksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (ruotsiksi) (englanniksi)
**Elina Heino** (s. 24. syyskuuta 1961 Helsinki) on suomalainen toimittaja ja televisiotuottaja. Hän on valmistunut valtiotieteiden maisteriksi Helsingin yliopistosta.

Heino on työskennellyt kirjoittavana toimittajana muun muassa *Taloussanomissa, Helsingin Sanomien* Kuukausiliitteessä, *Ilta-Sanomissa, Ylioppilaslehdessä* ja päätoimittajana *Suomi-lehdessä*. Vuoden 2011 alusta hän on ollut vapaa toimittaja. Heino vastasi 2008–2010 tuottajana *Vihreä Lanka* -lehden reportaaseista, profiileista ja kulttuurijutuista. 

Heino on työskennellyt pitkään toimittajana myös televisiossa. Vuosina 2007–2008 hän oli apulaistuottaja TV2:n ohjelmassa *Hullu juttu*. Heino on ollut tekemässä myös ohjelmia *Ajankohtainen kakkonen*, *Tervo & Päivärinta*, *K. Tervo*, *Inhimillinen tekijä*, *Yhdenillan pysäkki*, *Pikku Jättiläinen* ja *Onnelliset* sekä tuottajana tai apulaistuottajana ohjelmissa *T-Klubi*, *Harakanpesä* ja *Prisma Studio*. Lisäksi Heino on ohjannut ja käsikirjoittanut Yle Teemalle seitsenosaisen seurantadokumentin *Tähtäimessä maraton* ja ollut toinen käsikirjoittajista sarjassa *60-luvun kuvakirja*.

Heino työskenteli juontajana, tuottajana ja toimittajana Radio Cityssä kanavan alkuvuosina 1985–1990, jolloin sillä oli toimitila Lepakolla.

Heino on Tutkivan journalismin yhdistyksen hallituksessa 2012 alkaen. Hänen *Mediuutisissa* keväällä 2012 julkaistu juttunsa "Ambulanssilla Eurooppaan" valittiin edustamaan Suomea EU:n journalismikilpailuun EU Health Prize for Journalists 2012.

Teokset
-------

* Kari Tervo, Heikki Hiilamo ja työryhmä: *Suomen sata rikkainta*. Helsinki: Tammi, 2000. (Heino on ollut kirjoittamassa kirjan henkilöesittelyjä)

* Elina Heino (toim.), Wenzel Hagelstam & Kari Toivonen: *Antiikkia, antiikkia*. Helsinki: Kustannus W. Hagelstam ja Tarinatalo, 2000.

Lähteet
-------

1. ↑  Suomen sata rikkainta Libris
2. ↑  Antiikkia, Antiikkia[vanhentunut linkki] Suurikuu

Aiheesta muualla
----------------

* Jukka Lindfors, Markku Salo: Nupit kaakkoon. Elmu kymmenen vuotta. Elävän musiikin yhdistys ry ja Kustannusosakeyhtiö City, 1988. Sivut 250, 262.
* Helsingin Sanomat 19.1.2007: Ihanaa 60-luvun nostalgiaa.
* Antiikkia, antiikkia -kirjasta Verkkouutiset 12.1.2001
* Helsingin Sanomat 12.3.2001: Oivallisia oppaita huutokaupassa kävijöiden hyödyksi ja huviksi.
* Elina Heino IMDB:ssä
**Odlanier Solís** (s. 5. huhtikuuta 1980 Havanna, Kuuba) on kuubalainen raskaan sarjan ammattilaisnyrkkeilijä. Amatöörinä hän voitti olympiakultaa ja kolme maailmanmestaruutta. Solis on 187 cm pitkä.

Amatööriura
-----------

Vuonna 1998 Solís voitti juniorien Pan-Amerikan mestaruuden Tolucassa sekä juniorien maailmanmestaruuden Buenos Airesissa. Vuonna 1999 hän voitti Kuuban mestaruuden Félix Savónilta ja puolusti mestaruuttaan viidesti peräkkäin, vuoteen 2004 saakka. Vuonna 2005 hän siirtyi amatöörien raskaasta sarjasta superraskaaseen sarjaan (yli 91 kg), mutta hävisi Kuuban mestaruusloppuottelussa Michel López Núñezille. Seuraavan vuonna hän voitti jälleen mestaruuden. 

MM-kisoissa Solís voitti kultamitalin raskaassa sarjassa 2001 Belfastissa ja 2003 Bangkokissa, ja superraskaassa sarjassa 2005 Mianyangissa. Solís ei päässyt edustamaan maataan Sydneyn olympialaisissa vuonna 2000, kun Kuuban edustajana Savón tavoitteli kolmatta peräkkäistä olympiakultaansa. Hän oli mukana neljä vuotta myöhemmin Ateenan olympialaisissa, missä hän voitti kultamitalin raskaassa sarjassa.

Kaikkiaan Solís saavutti amatöörina 227 voittoa ja kärsi 14 tappiota.

Ammattilaisura
--------------

Joulukuussa 2006 Kuuban maajoukkueen harjoitellessa Venezuelassa Pan-Amerikan kisoja varten Solís pakeni yhdessä Yan Bartelemi Varelan ja Yuriorkis Gamboa Toledanon kanssa Kolumbiaan ja sieltä myöhemmin Miamiin. Hän solmi ammattilaissopimuksen saksalaisen *First Artist* -ammattilaistallin kanssa. 

Ensimmäisessä ammattilaisottelussaan 27. huhtikuuta 2007 Solís tyrmäsi vastustajansa Andreas Sidonin vain 47 sekunnin jälkeen. Toisessa ottelussaan kesäkuussa hän pisti vielä paremmaksi ja tyrmäsi Alex Mazikinin vain 43 sekunnin ottelun jälkeen. Ammattilaisurallaan hän on saavuttanut voitot myös Aldo Collianderista, Marcus McGeestä ja Jeremy Batesista. Vuonna 2009 Solis on voittanut ensimmäisen erän teknisellä tyrmäyksellä Dominique Alexanderin ja toisen erän teknisellä tyrmäyksellä Monte Barrettin.

Lähteet
-------

1. 1 2   (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Ammattilaistilastot (BoxRec)
**Mari Teinilä** (s. 12. joulukuuta 1960 Namibia) on suomalainen toimittaja ja *Kotimaa*- ja *Askel*-lehden entinen päätoimittaja.

Teinilä on syntynyt Namibiassa, jossa hänen vanhempansa olivat lähetystyössä. Hän muutti Suomeen 12-vuotiaana. Hän on työskennellyt *Lähetyssanomissa*, *Kirkko ja kaupungissa* sekä *Kotimaassa*, jonka palvelukseen hän meni 1996 ja jonka toimituspäällikkönä hän toimi 2005–2009 ja sen jälkeen päätoimittajana. Teinilän erityisaloja ovat kotimaisen kirkollisen uutisoinnin lisäksi lähetystyötä, pakolaisuutta ja aidsia koskeva uutisointi. Hän on tehnyt useita juttumatkoja ulkomaille, erityisesti Afrikkaan. Teinilä on myös ollut kansainvälisen ekumeenisen uutistoimisto ENI:n (Ecumenical News International) hallituksen jäsen 2003–2007.

Toimittajan työn ohella Teinilä on kirjoittanut kirjoja, muun muassa henkilökuvan kirjailija Anna-Maija Raittilasta.

Teinilä aloitti 1. toukokuuta 2009 *Kotimaan* toisena päätoimittajana yhdessä vastaavan päätoimittajan Pauli Aalto-Setälän kanssa. Aalto-Setälän siirryttyä toisiin tehtäviin hänestä tuli vastaava päätoimittaja.

*Askel*-lehden päätoimittajana Teinilä aloitti 2018. Hän luopui sekä *Kotimaa*- että *Askel*-lehden päätoimittajuudesta vuonna 2022 ja jatkoi rivitoimittajana.

Teokset
-------

* *Kerttu Nygren. Etiopiassa rakkaudesta*. Helsinki: Suomen Lähetysseura, 1999. ISBN 951-624-254-5.
* *Anna-Maija Raittila. Luottamuksen pyhiinvaeltaja*. Helsinki: Kirjapaja, 2001. ISBN 951-625-706-2.
* *Lopun elämää. Itsemurhan tehneiden omaiset kertovat*. Helsinki: Kirjapaja, 2006. ISBN 951-607-303-4.

Lähteet
-------

1. ↑  60-vuotias | Kotimaa-lehden päätoimittaja Mari Teinilä: Kirkon pitää hyväksyä homoparien vihkiminen *Helsingin Sanomat*.  10.12.2020. Viitattu 10.12.2020.
2. ↑  Kuokkanen, Katja: Totuudella vapauttava kirkkotoimittaja.  *Helsingin Sanomat*, 12.12.2010, s. C8.
3. ↑  Kotimaan ja Askeleen päätoimittaja vaihtuu – Mari Teinilä jatkaa lehtien toimittajana *kotimaa.fi*.  26.8.2022. Viitattu 23.10.2022.


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| Kotimaa-lehden logo | Edeltäjä:**Pauli Aalto-Setälä** | **Kotimaan päätoimittaja**2009–2022 | Seuraaja:**Freija Özcan** |

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat

 |

 |
**Paul Darden Jr.** (s. 27. lokakuuta 1968) on yhdysvaltalainen pokeriammattilainen, rap-musiikkipromoottori ja yökerhonomistaja.

Darden varttui New Havenissa, Connecticutissa rikollisessa ympäristössä. 15-vuotiaana häntä syytettiin murhasta, mutta syytteet hylättiin. Pokerin avulla Darden sai muutettua elämäntyylinsä. Häntä mentoroi toinen afroamerikkalainen, pokeriammattilainen Phil Ivey.

Pokeriura
---------

Alun perin Darden tunnettiin seitsemän kortin avopokerin taitajana. Tässä pelimuodossa ($ 2,500 Seven Card Stud) hän voitti World Series of Poker -rannekkeen vuonna 2001. Marraskuussa 2002 Darden voitti World Poker Tourin 49'er Gold Rush Bonanza -turnauksen ja 146 000 dollarin ykköspalkinnon. Tämän lisäksi Dardenilla on WPT:llä ollut viides PartyPoker.com Million -turnauksessa maaliskuussa 2005 (voittosumma 300 000 dollaria) ja seitsemäs Legends of Poker -turnauksessa elokuussa 2002. WPT:n kutsukilpailussa Bad Boys of Poker ("pokerin pahat pojat") huhtikuussa 2003 hän oli toinen Gus Hansenin voittaessa. 

Joulukuussa 2005 Darden voitti FullTilt.net Poker Global Poker Challenge -tapahtuman. Hän ansaitsi ykköstilastaan 200 000 dollaria. WSOP:n pääturnauksessa Darden on parhaimmillaan ollut 45. (vuonna 2003).

Elokuussa 2007 Darden pokeriuran turnausansiot ylittivät 1,9 miljoonaa dollaria.

Lähteet
-------

1. ↑   : Paul Darden WSOP player profile World Series of Poker. Viitattu 7. elokuuta 2007.
2. ↑   : Paul Darden player profile SmokePoker.com.  Arkistoitu 27.9.2007. Viitattu 14. toukokuuta 2007.
3. ↑   : David Plastik SmokePoker.com.  Arkistoitu 27.9.2007. Viitattu 14. toukokuuta 2007.
4. ↑   : Paul Darden stats The Hendon Mob. Viitattu 7. elokuuta 2007.

Aiheesta muualla
----------------

* Paul Darden The Hendon Mob Poker Databasessa (englanniksi)
* WPT:n profiili
**Charles "Chip" Jett** (s. 22. syyskuuta 1974 Scottsdale, Arizona) on yhdysvaltalainen pokeriammattilainen. Hän aloitti uransa jakajana kasinolla, mutta siirtyi pelaaja-ammattilaiseksi huomattuaan siinä ansaitsevansa paremmin.

Jett sijoittui toiseksi Howard Ledererin voittamalla World Poker Tourin (WPT) PartyPoker.com Million II -risteilyllä maaliskuussa 2003. Myöhemmin samana vuonna hän oli kaksi kertaa World Series of Poker -turnausten (WSOP) finaalipöydässä ja toistamiseen WPT:n finaalipöydässä Mel Judahin voittamassa Legends of Poker -turnauksessa.

Vuonna 2005 Jett oli WSOP:n 5 000 dollarin seitsemän kortin avopokeri -turnauksen kolmas. Lokakuussa samana vuonna hän ansaitsi 107 900 dollaria Bellagio Festa Al Lago -turnauksen kakkostilasta, kuukautta myöhemmin hän oli toinen myös Amir Vahedin voittamassa Ultimate Poker Challengen finaalissa ansaiten 106 700 dollaria. Vuoden 2007 WSOP:ssa Jett oli kolmas 1 000 dollarin S.H.O.E.-turnauksessa.

Jettin vaimo on pokeriammattilainen Karina Jett (omaa sukua Mikelis). Elokuussa 2005 he pelasivat samassa finaalipöydässä London Open -turnauksessa. Chip Jett oli turnauksen neljäs ansaiten 150 000 dollaria ja Karina kahdeksas saaden 45 000 dollaria. Perheessä on tytär ja poika. Sekä Chip että Karina Jett edustavat Full Tilt Poker -nettipokerihuonetta.

Jett kirjoittaa *Card Player Magazineen* kolumneja yhdessä vaimonsa kanssa. Elokuussa 2007 Jettin pokeriuran turnausansiot ylittivät 2,0 miljoonaa dollaria.

Lähteet
-------

1. ↑   : Chip Jett WSOP player profile World Series of Poker. Viitattu 10. elokuuta 2007.
2. ↑   : Chip Jett profile World Poker Tour. Viitattu 14. toukokuuta 2007.
3. ↑   : Chip Jett stats The Hendon Mob. Viitattu 10. elokuuta 2007.

Aiheesta muualla
----------------

* Chip Jett The Hendon Mob Poker Databasessa (englanniksi)
* Poker Babesin profiili
* WPT:n profiili
**Vince Burgio** (s. Kansas City, Missouri) on yhdysvaltalainen pokeriammattilainen.

Burgio valmistui Missourin yliopistosta ja muutti Kaliforniaan vuonna 1976, jossa hän aloitti rakennusliiketoiminnan. Burgio aloitti pokerin turnauspelaamisen säännöllisesti vuonna 1987.

Vuonna 1992 Burgio saavutti huomiota kun hänet valittiin Four Queens Poker Classic -tapahtuman parhaaksi yleispelaajaksi. Samana vuonna hän oli toinen World Series of Pokerin (WSOP) $ 1,500 Ace to Five Draw -turnauksessa. Toistaiseksi ainoan WSOP-rannekkeensa hän voitti vuonna 1994 $ 1,500 Seven-Card Stud Split -turnauksessa. Ykköspalkinto siinä oli 127 200 dollaria. Samana vuonna hän selvityi WSOP:n pääturnauksen finaalipöytään ja oli lopulta neljäs ansaiten 168 000 dollaria.

World Poker Tourilla (WPT) Burgio on ollut kerran finaalipöydässä: hän oli viides Paul Dardenin voittaessa marraskuussa 2002 49'er Gold Rush Bonanza -turnauksen. 

Elokuussa 2006 Burgio voitti lowballin maailmanmestaruuden Legends of Poker -tapahtumassa Bicycle Casinolla, Los Angelesissa. Burgio on pelannut myös Ultimate Poker Challenge -ohjelmassa.

Burgio on julkaissut omaelämäkerran *Pizza, Pasta And Poker: The Private & Public Life of a Professional Poker Player*. Hän kirjoittaa kolumneja *Card Player Magazineen*. Elokuussa 2007 Burgion pokeriuran turnausansiot ylittivät 1,9 miljoonaa dollaria.

Lähteet
-------

1. ↑   : Vince Burgio WSOP player profile World Series of Poker. Viitattu 7. elokuuta 2007.
2. ↑  Ron Rose: Vince Burgio Poker Aces: The Stars of
Tournament Poker.  Arkistoitu 25.5.2007. Viitattu 14. toukokuuta 2007.
3. ↑   : Vince Burgio stats The Hendon Mob. Viitattu 7. elokuuta 2007.

Kirjallisuutta
--------------

* Vince Burgio: *Pizza, Pasta And Poker: The Private & Public Life of a Professional Poker Player*. Burgio, 2005. ISBN 978-0-9776133-0-4.

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset kotisivut
* Vince Burgio The Hendon Mob Poker Databasessa (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
**Michael "Scotty" Scott** (s. 1942) on yhdysvaltalainen liikemies, joka toimi Apple Computerin ensimmäisenä toimitusjohtajana helmikuusta 1977 maaliskuuhun 1981. Scott toimi kalifornialaisen National Semiconductorin tuotantopäällikkönä, kunnes Mike Markkula suostutteli hänet ottamaan vastaan juuri perustetun Apple Computerin toimitusjohtajan paikan.

Vuonna 1979 Scott teki periaatepäätöksen, jonka mukaan Applessa ei enää käytetä (sähkö)kirjoituskoneita. Samana vuonna Jef Raskinin Macintosh-projekti oli vielä neljän ihmisen muodostaman tiimin tutkimusprojekti, joka oli jatkuvan lakkauttamisuhan alaisena. Scott ja Markkula antoivat projektin kuitenkin jatkua. 25. helmikuuta 1981 Scott erotti 40 Apple II -tiimissä työskennellyttä päällikköä ja muuta henkilöstöön kuuluvaa kutsumalla heidät yksitellen toimistoonsa. Toimella Scott pyrki hidastamaan Applen liian nopeaa kasvua ja poistamalla turhia, tehottomia työntekijöitä. Myöhemmin samana vuonna Mike Markkula otti Scottin aseman toimitusjohtajana ja Scott siirrettiin hallituksen varajäseneksi. 10. heinäkuuta 1981 Scott jätti Applen.

Vuosina 1983–1988 Scott johti Starstruck-yritystä, joka työskenteli meritse laukaistavan satelliitin parissa. Hän aloitti myös eräiden voittoa tavoittelemattomien yhdistysten tukemisen, joita olivat Seattlen Ooppera ja California Institute of Technology. 

Scott on jalokiviasiantuntija ja on kirjoittanut aiheesta kirjan. Hänen kokoelmansa on ollut näytteillä Santa Anan Bowers-museossa. Scott on tukenut Rruff-projektia, joka pyrkii tuottamaan täydellisen kokoelman spektrejä taittavia mineraaleja.

Lähteet
-------

1. ↑  Andy Hertzfeld, Good Earth, Folklore.org (englanniksi). Luettu 26. syyskuuta 2006.
2. ↑  Andy Hertzfeld, Black Wednesday, Folklore.org (englanniksi). Luettu 26. syyskuuta 2006.
3. ↑  Chris Seibold, July 10, 1981: Michael Scott Leaves Apple, Apple Matters (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi). Luettu 26. syyskuuta 2006.
4. ↑  Rruff, About the Project (englanniksi). Luettu 26. syyskuuta 2006.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**–** | **Applen toimitusjohtaja**1977–1981 | Seuraaja:**Mike Markkula** |
*Tämä artikkeli käsittelee koirarotuja. Kuoleman henkilöitymää länsimaisessa kansanperinteessä kutsutaan joskus myös noutajaksi.*
Noutajan tehtävä on hakea metsästäjän ampuma saalis.
**Noutajat** ovat koirarotuja, jotka ovat erikoistuneet pienriistan talteenottoon sekä maalla että vedessä. Niillä on synnynnäinen vietti ottaa kiinni ja kuljettaa esineitä, ja koulutuksen avulla tämä vietti voidaan ohjata tarkoituksenmukaiseen toimintaan metsästäjän apuna. FCI tunnustamat kuusi noutajarotua ovat kultainennoutaja, labradorinnoutaja, sileäkarvainennoutaja, novascotiannoutaja, chesapeakelahdennoutaja ja kiharakarvainennoutaja.

Noutaja työskentelee vasta laukauksen jälkeen. Sen tehtävä on etsiä ja tuoda ammuttu saalis ohjaajalleen sitä vaurioittamatta. Muut lintukoirat avustavat metsästäjää noutamisen lisäksi eri tavoin esimerkiksi ilmaisemalla saaliin tai ajamalla sen esiin. Poikkeuksen tekee novascotiannoutaja, joka noutamisen lisäksi houkuttelee liikehdinnällään vesilintuja lähemmäs itseään ja kiinnittää niiden huomion tarjoten ohjaajalle laukaustilaisuuden, mutta joka silti luetaan noutajaksi.

Noutajia käytetään nykyään enemmän seura- kuin metsästyskoirina, ja maailmanlaajuisesti suosituimmat seurakoirat ovat kultainennoutaja ja labradorinnoutaja. Niistä on lisäksi tullut suosittuja opaskoirarotuja. Suuren suosionsa vuoksi kultaisennoutajan ja labradorinnoutajan populaatiot ovat jakautuneet alatyypeiksi: raskaampiin, kauneus- ja seurakoiraominaisuuksien perusteella jalostettaviin näyttelylinjaisiin, ja solakampiin työskentelyominaisuuksien perusteella jalostettaviin metsästyslinjaisiin. Maasta ja rodusta riippuen tyyppien eriytymistä pyritään estämään vaatimalla koiralta hyväksytty metsästyskoesuoritus ennen kuin sille myönnetään näyttelyvalion arvo. Novascotiannoutaja ja sileäkarvainennoutaja ovat viime vuosien aikana myös yleistyneet, mutta ne ovat yleensä metsästys- ja harrastuskoiria. Chesapeakelahdennoutaja ja kiharakarvainennoutaja ovat suhteellisen harvinaisia, mihin saattaa osasyynä vaikuttaa niiden kovuus ja itsepäisyys.

Noutajarodun koira on tyypillisesti vakaahko, seurallinen, oppivainen, ihmisistä kiinnostunut ja urheilullinen, minkä ansiosta noutajat soveltuvat metsästyksen lisäksi monenlaisiin harrastuksiin. Noutajien rodunomaisia koemuotoja ovat taipumuskokeet (NOU) ja noutajien metsästyskokeet (NOME). Noutajat ovat hyvin monipuolisia koiria, joten niille sopivat hyvin myös muut lajit, kuten TOKO, agility, MEJÄ, VEPE, PK ja niin edelleen.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Noutajakoirarodut |
| --- |
|  |
| FCI | 
* chesapeakelahdennoutaja
* kiharakarvainennoutaja
* kultainennoutaja
* labradorinnoutaja
* novascotiannoutaja
* sileäkarvainennoutaja

 |
|  |
| Harvinaiset | 
* murraynjokinoutaja

 |
|  |
| Sukupuuttoon kuolleet | 
* venäjännoutaja

 |

 |
**Kokoity Džabejy fyrt Eduard** (oss. Кокойты Джабейы фырт Эдуард, *Kokojty Džabejy fyrt Eduard*, georg. ედუარდ ჯაბეს ძე კოკოითი, *Eduard Džabes dze Kokoiti*, ven. Эдуа́рд Джабе́евич Коко́йты, *Eduard Džabejevitš Kokoity*, s. 31. lokakuuta 1964 Tskhinvali, Etelä-Ossetian AA, Georgian SNT, Neuvostoliitto) on osseettipoliitikko, Venäjän, Nicaraguan ja Venezuelan tunnustaman Etelä-Ossetian presidentti vuosina 2001–2011.

Kokoity on entinen painija ja Neuvostoliiton olympiajoukkueen jäsen. Hän oli vuoteen 1989 Tskhinvalin komsomolin pääsihteeri. Vuonna 1992 hän muutti Moskovaan, jossa harjoitti liiketoimintaa. Hän palasi vuonna 2001 Etelä-Ossetiaan, jossa hänet marras-joulukuussa 2001 valittiin tasavallan presidentiksi. Kokoity sai merkittävää tukea maan merkittävimpiin kuuluvalta Tedejevin klaanilta. Hänen valintansa jälkeen Tedejevit saivat haltuunsa tullilaitoksen ja liikenteen Transkaukasian valtatiellä. Vuonna 2003 Kokoity erotti Albert Tedejevin asemastaan turvallisuusneuvoston johdossa ja määräsi heidän yksityisarmeijansa riisuttavaksi aseista.

Kokoity valittiin toiselle kaudelle marraskuussa 2006. Myöhemmin Georgian hallitsemilla alueilla järjestettiin oma äänestys, jossa Kokoityn erottama entinen pääministeri Dmitri Sanakojev valittiin Georgian tukeman "Etelä-Ossetian väliaikaisen hallinnollisen entiteetin" johtoon.

Vuonna 2011 Kokoityn entiset ministerit syyttivät häntä korruptiosta ja vwnäjän tukirahojen väärinkäytöksistä ja vaativat ennenaikaiset vaalit.

Lähteet
-------

1. ↑  Q&A: South Ossetian separatist presidential election *BBC*.  2012. Viitattu 26.10.2019.
Simen Lieungh
**Simen Lieungh** (16. maaliskuuta 1960) on norjalainen johtaja, joka toimi pörssiyhtiö Aker Solutions ASA:n toimitusjohtajana maaliskuusta 2008 alkaen 16. kesäkuuta 2010 saakka.

Ura
---

Norjalainen Lieungh on valmistunut Norjan teknis-luonnontieteellisesta yliopistosta. Ennen Aker-yhtiöitä hän työskenteli Norjan puolustusvoimien tutkimusinstituutissa (norj. *Forsvarets forskningsinstitutt – FFI*). 

Lieungh aloitti Aker-yhtiöissä vuonna 1988 ja työskenteli ennen toimitusjohtajaksi nimitystään tuolloin Aker Kværner -nimellä tunnetussa yhtiössä vuoteen 2007 saakka. Hän toimi yrityksen *Field Development* -yksikön johtajana 2002-2007. Hänellä on yli kahdenkymmenen vuoden kokemus suurista öljyteollisuuden toimitusprojekteista. Hän palasi Aker Kværneriin Arne Blystad AS -yhtiön johdosta. Lieunghin edeltäjä Aker Kværnerin toimitusjohtajana oli Martinus Brandal joka siirtyi yhtiön hallituksen puheenjohtajaksi. Lieunghin toimitusjohtajakausi loppui 16. kesäkuuta 2010, jolloin virkaatekeväksi toimitusjohtajaksi alkoi talousjohtaja Leif H. Borge. Syitä Lieunghin eroon ei kerrottu. Yhtiön kerrottiin kehittyneen hyvin hänen pääjohtajakaudellaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Simen Lieungh *myAker*.  3. kesäkuuta 2008. Aker.  Arkistoitu 13.6.2010. Viitattu 11. elokuuta 2008. (norjaksi)
2. 1 2  Simen Lieungh appointed President & CEO of Aker Kværner ASA (Lehdistötiedote)  22. tammikuuta 2008. Aker Solutions.  Arkistoitu 16.5.2008. Viitattu 11. elokuuta 2008. (englanniksi)
3. ↑  Anne Lindeberg: Lieungh går fra Aker Solutions *Dagens Næringsliv*.  16.6.2010.  Arkistoitu 19.6.2010. Viitattu 20.6.2010. (norjaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Simen Lieungh Aker-yhtiöiden sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
**Andreas P. Nielsen** (8. toukokuuta 1953 Kolding, Tanska – 4. kesäkuuta 2011, Tanska) oli tanskalainen kirjailija ja säveltäjä.

Hänellä oli kansanmusiikkiyhtye *Dræsinebanden* vaimonsa, laulaja-säveltäjä Inge-Marie Nielsenin kanssa. Tanskan suurimpiin musiikkialan menestyksiin kuuluva yhtye on ensiesiintymisestään lähtien vuodesta 1988 esittänyt konsertteja eri puolilla Tanskaa ja myynyt yli 800 000 äänitettä. Nielsen on ollut kahdesti ehdokkaana Grammy-palkinnon saajaksi. Pari järjesti Ærøn saarella Ærøskøbingissä konsertteja kulttuuri- ja musiikkikahvilassaan *Cafe Dræsinenissä*. Kahvilassa esiintyi joka kesä tunnettuja tanskalaisia kansanmuusikkoja.

Lähteet
-------

1. 1 2  Staun, Simon: Dræsinebandens Andreas er død *fyens.dk*.  4.6.2011. Viitattu 4.6.2011. (tanskaksi)
2. ↑  Jensen, Tove: Andreas P. Nielsen - en lokal forfatter *nyborgbibliotek.dk*.  Arkistoitu 19.7.2011. Viitattu 4.6.2011. (tanskaksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
Saližan Šaripov
**Saližan Šakirovitš Šaripov** (ven. Салижан Шакирович Шарипов, s. 24. elokuuta 1964 Uzgen, Kirgiisien SNT, Neuvostoliitto) on kirgisialainen kosmonautti.

Šaripov valmistui sotilaslentäjäksi vuonna 1987. Tämän jälkeen hän toimi lennonopettajana. Šaripov valittiin kosmonauttikoulutukseen vuonna 1990. Hän suoritti vuonna 1994 Moskovan valtiollisessa yliopistossa kartografian tutkinnon.

Šaripov lensi avaruudessa ensi kerran STS-89-lennolla 22.–31. tammikuuta 1998, joka oli Mir-avaruusaseman huoltolento. Hän lensi myös Sojuz TMA-5 -lennolla ISS-avaruusasemalle.

Šaripov syntyi nykyisen Kirgisian alueella ja on Venäjän kansalainen. Hän on naimisissa Nadežda Šaripovan kanssa. Perheessä on yksi tytär ja yksi poika.

Lähteet
-------

1. ↑  Davison, Mark & Rollins, Paul: Salihzan Sharipov *ISS Phase 1 History Project*.  8.3.1998. NASA.  Arkistoitu 16.7.2003. Viitattu 17.8.2009. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Saližan Šaripov**.
* Saližan Šaripovin esittely Roskosmosin sivustolla (englanniksi) (venäjäksi)
* Saližan Šaripovin esittely NASAn sivustolla (englanniksi)
Michele Bachmann, 2011.
**Michele Marie Bachmann** (o.s. Amble, s. 6. huhtikuuta 1956 Waterloo, Iowa) on yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko ja Minnesotan kongressiedustaja vuodesta 2007. Hän on ensimmäinen republikaanien naiskongressiedustaja Minnesotasta.

Bachmann tunnetaan konservatiivisen Teekutsuliikkeen kannattajana.

Bachmann pyrki republikaanisen puolueen presidenttiehdokkaaksi vuoden 2012 vaaleihin. Hän voitti elokuussa 2011 republikaanien presidenttiehdokkuutta koskevan ei-sitovan mielipideäänestyksen. Bachmann keskeytti vaalikampanjansa tammikuussa 2012, kun hän sai Iowan esivaaleissa vain viisi prosenttia äänistä jääden kuudenneksi.

Koulutukseltaan Bachmann on asianajaja. Hän on ollut vuodesta 1978 naimisissa Marcus Bachmannin kanssa. Heillä on viisi lasta.

Lähteet
-------

1. ↑  Biography *Congresswoman Michele Bachmann*. U. S. House of Representatives.  Arkistoitu 11.4.2011. Viitattu 14.6.2011. (englanniksi)
2. ↑  USA:n teekutsuliikkeen johtohahmo voitti republikaanien mielipideäänestyksen  14.8.2011. YLE Uutiset. Viitattu 14.8.2011.
3. ↑  Surkeasti menestynyt presidenttiehdokas keskeyttää vaalikampanjansa USA:ssa *Iltalehti*. Viitattu 4.1.2012.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Michele Bachmann**.
* Bachmannin virallinen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
* Wikiuutisissa on aiheeseen liittyvä uutinen: ***Michele Bachmann pois presidenttikilvasta***

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* US Congress

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
**Diego Ángel Capel Trinidad** (s. 16. helmikuuta 1988 Albox, Almerían maakunta, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa portugalilaista Sporting Clube de Portugalia ja on pelipaikaltaan vasen laitalinkki.

Ura
---

Capel on Sevillan kasvatti, mutta juniorina hän kuului hetken aikaa myös Barcelonan organisaatioon, jonne hän ei kuitenkaan sopeutunut. Ensiesiintymisensä Sevillan edustusjoukkueessa Capel teki 24. lokakuuta 2004 Primera Divisiónin ottelussa Atléticoa vastaan ollessaan vain 16-vuotias. Kausien 2004–2007 aikana hän esiintyi joukkueessa yhteensä seitsemässä sarjaottelussa, mutta pääasiallisesti hän pelasi vielä seuran B-joukkueessa kahta sarjatasoa alempana. Kaudella 2006–2007 Capel oli mukana B-joukkueen saavuttaessa historiallisen sarjanousun toiseksi korkeimmalle sarjatasolle Segunda Divisióniin.

Kaudeksi 2007–2008 Capel nousi vakituisesti Sevillan edustusjoukkueeseen ja lopulta ykkösvalinnaksi pelipaikallaan, mihin osaltaan vaikutti Antonio Puertan kuolema elokuussa 2007. Pääsarjauransa ensimmäisen maalin Capel teki Barcelonaa vastaan 9. helmikuuta 2008. Noin kuukautta aiemmin hän onnistui maalinteossa entistä seuraansa vastaan myös Espanjan cupissa Copa del Reyssä.

Capel on edustanut Espanjaa useissa juniori-ikäluokissa, ja vuonna 2006 hän oli voittamassa alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruutta. Espanjan maajoukkueessa Capel teki ensiesiintymisensä ystävyysottelussa Tanskaa vastaan 20. elokuuta 2008. Ottelu oli Espanjan ensimmäinen uuden päävalmentajan Vicente del Bosquen alaisuudessa.

Saavutukset
-----------

* Alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruus: 2006

Lähteet
-------

1. 1 2  El genio que plantó al Barcelona con 13 años AS. Viitattu 14.8.2008.
2. 1 2  Ficha del jugador LFP. Viitattu 14.8.2008.
3. ↑  Capel vuelve a ser el azote del Barcelona Marca. Viitattu 14.8.2008.
4. ↑  Bueno too good for Scotland UEFA. Viitattu 14.8.2008.
5. ↑  Jugadores de la selección Fútbol en la Red. Viitattu 21.8.2008.

Aiheesta muualla
----------------

* Diego Capelin esittely Sevillan sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (espanjaksi)

Espanjan alle 21-vuotiaiden joukkue – Jalkapallon alle 21-vuotiaiden EM-kilpailut 2009
1 Jiménez |
2 Torres |
3 Monreal |
4 J. García |
5 Torrejón |
6 Martínez |
7 Sisi |
8 R. García |
9 Bojan |
10 Jurado |
11 Granero |
12 Azpilicueta |
13 Asenjo |
14 Sánchez |
15 Flores |
16 Marcano |
17 Capel |
18 Suárez |
19 Xisco |
20 Pereira |
21 López |
22 León |
23 Adán |
Valmentaja López Caro
**Terhi Uusi-Luomalahti** (20. helmikuuta 1974) on suomalainen entinen jalkapalloilija.

Uusi-Luomalahti aloitti jalkapalloilun Järvenpään Palloseurassa. Kasvattajaseurastaan hän siirtyi Puistolan Urheilijoihin ja oli mukana nostamassa Puistolan SM-sarjaan vuonna 1991. Sen jälkeen matka jatkui Suomen menestyksekkäimpään jalkapalloseuraan HJK:hon, jossa hän voitti mm. 7 Suomen mestaruutta ja 4 Suomen Cupia. Viimeisen kautensa SM-sarjassa Uusi-Luomalahti pelasi FC Espoossa, joka ylsi hopeamitaleille sekä mestaruussarjassa että Suomen Cupissa. Kauden 2005 jälkeen loukkaantumisten riivaama Uusi-Luomalahti päätti siirtyä pelaamaan alemmalle sarjatasolle Naisten Ykköseen PuiU:un. Uusi-Luomalahti kipparoi tällä viimeisellä jalkapallokaudellaan Puistolan taas SM-sarjaan.

Vuosina 1992–2005 Uusi-Luomalahti kuului naisten maajoukkueen runkopelaajiin. Hän pelasi yhteensä 60 maaottelua, joissa hän teki 7 maalia.

Terhi Uusi-Luomalahti on myös toiminut naisten A-maajoukkueen fysioterapeuttina sekä Helsingin piirin joukkueiden valmentajana ja huoltajana. Vuonna 2007 Terhi aloitti HJK:n 1994-syntyneiden tyttöjen edustusjoukkueen valmentamisen.

Seurat
------

* JäPS, Järvenpää
* PuiU, Helsinki
* HJK, Helsinki
* FC Espoo
* PuiU, Helsinki

Saavutukset
-----------

* 7 Suomen mestaruutta (HJK 1995-2001)
* 4 Suomen Cupia (HJK 1998-2000, 2002)
* UEFA Cupin välierä (HJK 2002)
* Maalikuningatar 1995
* Helsingin naispelaaja 1997, 2002
* Vuoden naisfutaaja (pelaajien äänestys) 2003
* EM-kisat 2005 sijoitus 3-4
* 60 maaottelua joissa 7 maalia
* Ensimmäinen A-maaottelu: 9. toukokuuta 1992 (EM-karsinta) Suomi-Ranska Turku
* Ensimmäinen A-maaottelumaali: 6. syyskuuta 1997 (MM-karsinta) Suomi-Sveitsi Pietarsaari 45 90' 1-0

Lähteet
-------

1. ↑  Aalto, Seppo ym.: *Tähtien Tarina*, s. 315-319. Helsingin Jalkapalloklubi, 2007. ISBN 978-952-92-2062-5.
2. ↑  Soininen, Heidi (toim.): *Jalkapallokirja 2009*, s. 173, 178. Suomen Palloliitto, 2009. ISSN-0787-7188.

Suomen joukkue – Jalkapallon naisten EM-kilpailut 2005
1 Kunnas |
2 Vaelma |
3 Julin |
4 Valkonen |
5 Salmén |
6 Sarapää |
7 Mäkinen |
8 Mustonen |
9 Kalmari |
10 Rantanen |
11 Kackur |
12 Junkkari |
13 Thorn |
14 Ahonen |
15 Malaska |
16 Uusi-Luomalahti |
17 Lindqvist |
18 Talonen |
19 Lindström |
20 Matikainen |
Valmentaja Käld
**Soraya Saga** (jap. 嵯峨 空哉, *Saga Soraya*), oikealta nimeltään **Kaori Tanaka** (jap. 田中 香, *Tanaka Kaori*), on japanilainen kuvittaja, joka on osallistunut videopelien kehitykseen graafisena suunnittelijana ja juonenkirjoittajana. Tanakan alkuperäinen taiteilijanimi oli **Clio Saga**. Hän asuu Tokiossa ja on naimisissa pelisuunnittelija Tetsuya Takahashin kanssa.

Ura
---

Saga työskenteli Squarella vuosina 1991–1996. Tuona aikana hän suunnitteli kartan *Final Fantasy V*:n maailmalle ja loi seuraavaan *Final Fantasy* -osaan kaksi hahmoa, veljekset Edgar Roni Figaro ja Sabin Rene Figaro; sittemmin hän on toiminut ainoastaan freelancerinä sitoutumatta mihinkään muuhun yritykseen. Hänen viimeinen peliprojektinsa Squarella oli vuonna 1998 julkaistu *Xenogears*, jonka tarina perustui hänen käsikirjoituksiinsa. Pelin pääsunnittelija oli hänen aviomiehensä Tetsuya Takahashi.

Lähdettyään Squarelta lopullisesti hän loi monia hahmoja ja tarinan ensimmäiseen Monolith Soft -yhtiön kehittämään *Xenosaga*-peliin, joka oli *Xenosaga Episode I: Der Wille zur Macht*. Kun sarjan toinen osa oli vielä tuotannossa, hän ilmoitti omalla verkkosivustollaan jättävänsä työnsä *Xenosaga* -sarjan parissa.

Tuotantoa
---------

| Nimi | Ilmestymisvuosi | Rooli |
| --- | --- | --- |
| *Final Fantasy V* | 1992 | Karttasuunnittelija |
| *Final Fantasy VI* | 1994 | Kenttägrafiikkasuunnittelija |
| *Xenogears* | 1998 | Juonen käsikirjoittaja |
| *Xenosaga Episode I: Der Wille zur Macht* | 2002 | Tapahtumakäsikirjoittaja |
| *Xenosaga Episode II: Jenseits von Gut und Böse* | 2004 | Avustava tekijä |
|

Lähteet
-------

1. ↑  Duckroll: Square Haven: Masato Kato - The M Night Shyamalan of gaming  11.6.2006. Square Haven. Viitattu 17.5.2007. (englanniksi)
2. ↑  Profile: Soraya Saga Soraya.jp. Viitattu 17. toukokuuta 2007. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
3. ↑  *Final Fantasy VI* Critique of Gamesissa Critique of games. Viitattu 16.5.2007. (japaniksi)
4. ↑  Heath Hindman: Soraya Saga Separates From Xenosaga  18.1.2005. RPGamer.  Arkistoitu 30.9.2007. Viitattu 17.5.2007. (englanniksi)
5. ↑  Credits for Final Fantasy V MobyGames. Viitattu 17.5.2007. (englanniksi)
6. ↑  Credits for Final Fantasy III MobyGames. Viitattu 17.5.2007. (englanniksi)
7. ↑  Credits for Xenogears MobyGames. Viitattu 17.5.2007. (englanniksi)
8. ↑  Credits for Xenosaga Episode I: Der Wille zur Macht MobyGames. Viitattu 17.5.2007. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Soraya Sagan virallinen sivusto[vanhentunut linkki] (japaniksi)
* Soraya Saga Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
**Francisco Javier Vicente Navarro** (s. 6. helmikuuta 1974 Valencia, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija, joka päätti uransa vuonna 2009. Hän oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja.

Ura
---

Navarro on Valencian kasvatti. Hän debytoi seuran edustusjoukkueessa ja Espanjan pääsarjassa Primera Divisiónissa kaudella 1993–1994. Seuraavan kauden hän pelasi lainalla Logroñésissa.

Kaudeksi 1995–1996 Navarro palasi Valenciaan ja pelasi 19 ottelussa joukkueen yltäessä liigan toiseksi. Vuonna 1997 hän loukkasi vasemman polvensa vakavasti, mikä lähes päätti hänen uransa. Pitkän kuntoutusjakson jälkeen hänet lainattiin Segunda Divisiónin Elcheen, jossa pelaamansa vahvan kauden 2000–2001 jälkeen pääsarjaseura Sevilla hankki hänet riveihinsä.

Sevillassa Navarro toimi myös kapteenina ja saavutti vuosina 2006–2007 kaksi UEFA-cupia sekä yhden UEFA-supercupin, Espanjan cupin ja Espanjan supercupin. Getafea vastaan pelattu vuoden 2007 Espanjan cupin loppuottelu jäi hänen uransa viimeisekseen, sillä myöhemmin kesällä hän loukkasi tällä kertaa oikean polvensa. Lähes kahden kauden pelaamattomuuden jälkeen Navarro ilmoitti lopulta toukokuussa 2009 päättävänsä uransa.

Espanjan maajoukkueessa Navarro debytoi 32-vuotiaana ystävyysottelussa Romaniaa vastaan 15. marraskuuta 2006. Vuonna 1996 hän osallistui Espanjan olympiajoukkueen mukana Atlantan kesäolympialaisiin.

Lähteet
-------

1. 1 2  Un gran defensa superado por las lesiones  19.5.2009. UEFA.  Arkistoitu 21.5.2009. Viitattu 20.5.2009. (espanjaksi)
2. ↑  Javi Navarro dice adiós: "El Sevilla ha sido mi casa, mi trabajo, todo para mí... gracias a todos"  20.5.2009. Sevilla FC. Viitattu 20.5.2009. (espanjaksi)
3. ↑  Jugadores de la selección Fútbol en la Red.  Arkistoitu 2.1.2010. Viitattu 20.5.2009. (espanjaksi)
4. ↑  FIFA Player Statistics FIFA.  Arkistoitu 5.11.2012. Viitattu 20.5.2009. (englanniksi)

Espanjan joukkue – Jalkapallo kesäolympialaisissa 1996
1 Mora |
2 Mendieta |
3 Aranzabal |
4 Navarro |
5 Santi |
6 Óscar |
7 Raúl |
8 Roberto |
9 Corino |
10 José Ignacio |
11 Idiakez |
12 Karanka |
13 Aizkorreta |
14 Morientes |
15 De la Peña |
16 Lardín |
17 Sietes |
18 Dani |
Valmentaja Clemente
**Joseph "Joe" Tehan** (s. 15. syyskuuta, Utica, New York) on yhdysvaltalainen pokeriammattilainen.

MBA-tutkinnon suorittanut Tehan aloitti pokerin ammattilaisuransa Las Vegasissa käteispelaajana. Vuonna 2005 hän pelasi ensimmäiset turnauksensa ja joulukuussa 2005 hän oli Five Diamond World Poker Classic -tapahtuman 1 500 dollarin no limit hold'em -turnauksen kakkonen ja kuukautta myöhemmin L.A. Poker Classicin 294 dollarin kisan voittaja. Näistä hän voitti 101 480 ja 179 605 dollaria. 

Kesäkuussa 2006 Tehan saavutti uransa toistaiseksi suurimman voiton, kun hän oli ykkönen World Poker Tourin Mandalay Bay Poker Championship -turnauksessa. Voitostaan Tehan ansaitsi 1 033 440 dollaria. 

Joulukuussa 2006 Five Diamond World Poker Classic -tapahtuman 5 000 dollarin no limit hold'em -turnauksessa Tehan sijoittui toiseksi Erik Cajelaisin jälkeen ja ansaitsi 250 290 dollaria. Toukokuussa 2007 Tehan voitti Mirage Poker Showdownin 2 500 dollarin no limit hold'em -turnauksen ja ansaitsi 105 910 dollaria.

Elokuussa 2007 Tehanin pokeriuran turnausansiot ylittivät 1,9 miljoonaa dollaria.

Lähteet
-------

1. ↑   : Joe Tehan WSOP player profile World Series of Poker. Viitattu 29. elokuuta 2007.
2. ↑   : Joe Tehan profile World Poker Tour.  Arkistoitu 30.9.2007. Viitattu 18. toukokuuta 2007.
3. ↑   : Joe Tehan stats The Hendon Mob. Viitattu 29. elokuuta 2007.

Aiheesta muualla
----------------

* Joe Tehan The Hendon Mob Poker Databasessa (englanniksi)
* : Joe Tehan profile World Poker Tour.  Arkistoitu 30.9.2007. Viitattu 18. toukokuuta 2007.
* Craig Cunningham: Joe Tehan - Going Pro  3.8.2006. PokerWorks. Viitattu 18. toukokuuta 2007.