recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Aiko Academy Oy
Sastamalan koulutuskuntayhtymän aikuiskoulutusosasto ja oppisopimustoimisto: pääsisäänkäynti Karkun Voimarinteellä.
Sastamalan koulutuskuntayhtymän aikuiskoulutusosasto ja oppisopimustoimiston Voimarinteen toimipisteen aula.
**SASKY koulutuskuntayhtymän aikuiskoulutusosasto ja oppisopimustoimisto** on vuonna 1990 Vammalan aikuiskoulutusosaston nimellä aloittanut
aikuiskoulutusosasto ja oppisopimustoimisto joka on osa SASKY koulutuskuntayhtymää. 
Aikuiskoulutusosasto ja oppisopimustoimisto on vuodesta 2009 toiminut Voimarinteellä entisen Hoikan opiston tiloissa Sastamalan Karkussa. Aikuiskoulusosasto kehittää ja toteuttaa ammattillista koulutusta ja siihen liittyviä työnantajapalveluita pääasiassa elinkeino- ja yritystoiminnan tarpeisiin. 
Aikuiskoulusosasto järjestää tutkintotavoitteista koulutusta yli kolmellakymmenellä alalla.

Toimipisteet
------------

Aikuiskoulutusosasto ja oppisopimustoimistolla on toimipisteitä myös seuraavilla paikkakunnilla:

* Osara (Ammatti-Instituutti Iisakki (Arkistoitu – Internet Archive))
* Eura
* Huittinen (Huittisten ammatti- ja yrittäjäopisto (Arkistoitu – Internet Archive))
* Ikaalinen (Ikaalisten aikuiskoulutusyksikkö (Arkistoitu – Internet Archive))
* Kokemäki (Huittisten ammatti- ja yrittäjäopisto (Arkistoitu – Internet Archive))
* Mänttä-Vilppula (Mäntän seudun koulutuskeskus (Arkistoitu – Internet Archive))
* Sastamala (Sastamalan oppilaitokset)

Aiko Academy Oy
---------------

Yhtiön toimialana on tarjota ja järjestää työvoima-, aikuis-, lyhytkurssi-, kansainvälistä sekä muuta maksullista koulutusta. Yhtiö voi myös tarjota muuta edellä mainittuja tukevaa koulutusta, valmennusta ja konsultointia. Lisäksi yhtiö voi harjoittaa aikuiskoulutus-, oppisopimus-, ja työelämäpalveluiden kehittämistoimintaa.

Yhtiö voi toimintaansa varten omistaa ja hallita osakkeita, osuuksia ja kiinteistöjä sekä käydä niillä kauppaa ja vuokrata niitä.

SASKY koulutuskuntayhtymän omistaa koko yhtiön osakekannan.

Aiheesta muualla
----------------

* aiko.fi (Arkistoitu – Internet Archive)
* aikoacademy.fi (Arkistoitu – Internet Archive)
|  |
| --- |
| Osa artikkelisarjaa |
| Protestantismi |
| Latin version of the Christian cross which is used by virtually all Protestant denominations |
| Aiheet
* Suuret herätykset
* Uskonpuhdistus

 |
| Teologia
* Viisi pääperiaatetta
* Adiafora
* Pelastusvarmuus
* Uskovien kaste
* Protestanttinen kirkko-oppi
* Yleinen pappeus

 |
| Pääsuuntaukset
* Adventismi
* Anabaptismi
* Anglikanismi
* Baptismi
* Helluntaiherätys
* Kalvinismi
* Luterilaisuus
* Metodismi
* Vapaat suunnat

 |
| Alasuuntaukset
* Herrnhutilaisuus
	+ Hussilaisuus
	+ Valdolaisuus
* Kveekarit
* Katolis-apostolinen kirkko
* Pietismi
	+ Suomen herätysliikkeet
* Plymouthin veljet
* Pyhitysliike
* Raamatuntutkijat
* Seitsemännen päivän adventismi
* Schwenckfeldiläisyys

 |
| * Yleiskristilliset liikkeet

* Karismaattinen liike
	+ Uskon Sana
* Evankelikalismi
* Uuskarismaattisuus

 |
| Muut liikkeet
* Arminiolaisuus
* Fundamentalismi
* Liberaaliteologia
* Puritanismi
* Radikaalipietismi
* Uusprotestantismi

 |
| Lisää aiheesta
* Kotikirkot

 |
| * n
* k
* m
 |

**Kotiseurakuntaliike** (englanniksi: *house church, organic church, simple church*) on kansainvälinen uskonnollinen, uuskarismaattinen kristinuskoon pohjautuva liike, joka sijoittuu perinteisten tunnustuskuntien ulkopuolelle. Sen, kuten useiden uusien uskonnollisten liikkeiden, suhde kansallisvaltioihin on jännitteinen. Yhtenä sen voimakkaan leviämisen taustatekijänä on globalisoituminen. Liikkeen merkittävä edustaja on yhdysvaltalainen Neil Cole.

Kotiseurakuntaliike on helluntailaisuuden tavoin ekstaattinen kokemushakuinen liike, jolle on ominaista uskonnollinen individualismi, joka korostaa yksilön kääntymiskokemusta, mutta myös voimakas yhteisöllisyys, jossa korostuvat voimakas johtajuus ja yhteisesti noudatettavat normit. Sillä on myös yhteyksiä evankelikaalisuuteen ja on lähellä molempia.

Yhdysvaltalaislähtöisen liikkeen levinneisyydestä ei saa helposti kuvaa, koska toisaalta kyse on nuoresta liikkeestä ja toisaalta rekisteröimättömyydestä. Euroopassa ryhmien synty ajoittuu 2000-luvun alkuun. Seurakuntaverkostossa on yleensä noin yhdeksän seurakuntaa, joissa on yhteensä alle sata jäsentä. Kussakin ryhmässä on keskimäärin yksitoista jäsentä. Kaikkiaan jäseniä arvioidaan Euroopassa olevan noin 140 000. Suomessa on viisi erillistä kotiseurakuntaverkostoa. Suomessa liikettä ei ole tutkittu, mutta siitä on joitakin mainintoja Kimmo Ketolan teoksessa *Uskonnot Suomessa* vuodelta 2008.

Lähteet
-------

* Timo Koivisto: Johtajuus muutoksessa kansainvälisen kotiseurakuntaliikkeen johtajuuskäsitys (pdf) (teologian pro gradu -tutkielma) *helda.helsinki.fi*.  2017.

Viitteet
--------

1. 1 2  Koivisto, s. 1
2. ↑  Koivisto, s. 8
3. ↑  Koivisto, s. 9–10
4. ↑  Koivisto, s. 10
5. ↑  Koivisto, s. 11
6. ↑  Koivisto, s. 12
7. ↑  Kimmo Ketola, *Uskonnot Suomessa*, Kirkon tutkimuskeskus, 2008 ISBN 978-951-693-287-6 Verkossa

Aiheesta muualla
----------------

* Marko Jauhiainen, Seurakunta\_kotona, (Arkistoitu – Internet Archive) (pdf)
**ThinkPad** on alun perin IBM:n valmistama ja markkinoima kannettavien tietokoneiden sarja. Vuonna 2005 IBM myi henkilökohtaisten tietokoneiden valmistuksensa kiinalaiselle Lenovolle.

ThinkPadeissä on perinteisesti ollut TrackPoint-tappihiiri. Useimmat mallit ovat mustan värisiä, mutta joitakin malleja on saatavilla muun muassa punaisen ja sinisen värisenä. 

ThinkPadin nimi tuli nahkaisista taskumuistikirjoista, joita jaetaan kaikille IBM:n työntekijöille. Niiden kannessa oli yhtiön motto, eli "Think" (ajattele). IBM:n nimitiimi alusta lähtien vastusti nimeä, sillä siihen asti kaikki IBM-tietokoneet oli tunnettu mallinumeroilla nimien sijaan, mutta vaihtoi mielipidettä kun huomattiin miten tunnetuksi ThinkPad tuli mediassa. Suunnittelutyön ensimmäisille ThinkPadeille teki IBM:n japanilainen Yamato-suunnittelukeskus. ThinkPadien puhtaat mustat linjat on ilmeisesti otettu perinteisestä japanilaisesta *shoukadou bentou* -lounaslaatikosta*lähde?*.

Kuvia
-----

* Vuodesta 2007 käytössä ollut Lenovo ThinkPadin logo ja alkuperäinen IBM ThinkPadin logoVuodesta 2007 käytössä ollut Lenovo ThinkPadin logo ja alkuperäinen IBM ThinkPadin logo
* Näppäimistö, kosketuslevy ja punainen TrackPoint-tappihiiriNäppäimistö, kosketuslevy ja punainen TrackPoint-tappihiiri
* ThinkPadeja kansainvälisellä avaruusasemalla 2004ThinkPadeja kansainvälisellä avaruusasemalla 2004

Lähteet
-------

1. ↑  Pervilä, Markku: Lenovo saattoi IBM-kaupan päätökseen *is.fi*.  2.5.2005. Digitoday. Viitattu 20.1.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **ThinkPad** Wikimedia Commonsissa

* Lenovo – ThinkPad
* ThinkPad Wiki (englanniksi)
**Merkuriusta kiertävän kuun** uskottiin olevan olemassa jonkin aikaa. 27. maaliskuuta 1974, kaksi päivää ennen kuin Mariner 10 ohitti Merkuriuksen, Maassa sijaitsevat havaintolaitteet alkoivat havaita suuria määriä ultraviolettisäteilyä Merkuriuksen läheiseltä alueelta, jossa ei tähtitieteilijöiden mukaan "pitäisi olla mitään". Seuraavana päivänä säteily oli kadonnut. Se tuli takaisin esiin kolmen päivän kuluttua, ja huomattiin, että se vaikutti lähtevän Merkuriuksen läheisestä tuntemattomasta kohteesta. Jotkut tähtitieteilijät arvioivat, että kyseessä on havaittu tähti, mutta muiden mukaan kyseessä oli tuntematon kuu perustuen siihen, että säteilyn lähtöpaikka oli liikkunut ja säteily ei voisi olla niin voimakasta, jos se olisi kulkenut tähdeltä toiselle. Kohteen nopeudeksi arvioitiin 4 kilometriä sekunnissa, mikä on hyvin tyypillinen nopeus kuulle.

Kaksoistähtiteoria
------------------

31 Crateris, mahdollinen pimentyvä kaksoistähti
Pian havaittiin, että "kuu" liikkui poispäin Merkuriuksesta, ja pian syntyi teoria että säteily tuli jo tunnetusta tähdestä, 31 Craterisista. Säteilyn syntyperä on edelleen tuntematon. 31 Crateris vaikuttaa olevan kaksoistähti, jonka kiertoaika on 2,9 päivää. Tämä on mahdollinen ultraviolettisäteilyn lähde.

Merkuriuksen kuu johti tärkeään tähtitieteelliseen löytöön, vaikkei se ollutkaan olemassa. Se nimittäin osoitti, että ultraviolettisäteily kykenee kulkemaan voimakkaana pidempiä matkoja kuin aiemmin oli havaittu.

Katso myös
----------

* Neith

Lähteet
-------

1. ↑  Merkuriuksen kuu
Kuvaa vuoden 2007 juhlasta
**Kanamara Matsuri** (かなまら祭り?, 'Teräksisen falloksen festivaali') on joka kevät järjestettävä festivaali Kawasakissa, Japanissa. Juhlan pääpäivänä pidetään yleensä huhtikuun ensimmäistä sunnuntaita. Miehen penis on juhlien teema ja sitä kuvataan niin kuvissa, karkeissa, veistetyissä vihanneksissa kuin šintolaisissa alttareissa.

Juhla on alun perin šintolainen. Kanamara Matsurin keskiössä on penistä kunnioittava alttari, joka oli suosittu prostituoitujen keskuudessa. He rukoilivat suojaa sukupuolitaudeilta. Siltä on pyydetty apua myös muun muassa helppoon synnytykseen ja harmoniseen avioliittoon.

Aiheesta muualla
----------------

* A day at the Kanamara Matsuri in Yamasaki
* The shrine's festival webpage (japaniksi)
* A report of the event (illustrated)
* Another report (unillustrated) (Arkistoitu – Internet Archive)
* A picture of the object of veneration
* Kanamara Matsuri Video
* Explanation of the history of the festival with a detailed schedule of the festivities.
**Glykoalkaloidit** ovat kasvisten luontaisia myrkkyjä eli toksiineja. Glykoalkaloideja saadaan pääasiassa perunasta, mutta niitä on myös raaoissa vihreissä tai vihertävissä tomaateissa. Perunan glykoalkaloideja kutsutaan solaniiniksi (C45H73NO15) sekä kakoniiniksi (C45H73NO14) ja tomaatin tomatiiniksi (C50H83NO21). Ne ovat suurina annoksina terveydelle haitallisia. Glykoalkaloidit hajottavat solukalvoja ja häiritsevät hermoston toimintaa säätelevien koliiniesteraasien toimintaa.

Myrkytysoireet
--------------

Glygoidialkaloidit hajottavat solukalvoja ja häiritsevät hermovälitysaineen (koliiniesteraasi) toimintaa. Yleisimpiä myrkytysoireita ovat kivun tunne mahassa tai suolistossa, pahoinvointi, ripuli, oksentelu, usein yhdessä päänsäryn ja kuumeen kanssa sekä iholle muodostuvat laikut. Vakavissa tapauksissa verenpaineen lasku, hermosto-oireista yleisimmät ovat uneliaisuus, apaattisuus/rauhattomuus, täriseminen, sekavuus, depressio, harhanäyt ja näkökyvyn heikkeneminen. Erittäin korkeat pitoisuudet saattavat aiheuttaa jopa kuoleman.

Riskirajana pidetään 200 mg/kg perunan mukuloiden tuorepainoa kohti, kotimaisten ruokaperunoiden keskimääräinen glykoalkaloidipitoisuus on ollut 82 milligrammaa kilossa.

Lähteet
-------

* Elintarviketurvallisuusvirasto: Elintarvikkeiden luontaiset myrkyt (Arkistoitu – Internet Archive)

=Viitteet
---------

1. ↑  Peruna Paavon perunasivu, Energiapaju.fi. Viitattu 8.11.2023 (Alkuperäinen julkaisu: Ahvenniemi, P. Maatilan Pirkka 4(2000):47-48)
Tyypillinen mariachiorkesteri.
**Mariachi** on meksikolaista kansanmusiikkia.

Perinteisiä mariachisoittimia ovat harppu, viulut, kitarat, vihuela ja guitarrón. Nykyaikana harpun ovat korvanneet trumpetit. Mariachia lauletaan rauhallisella tyylillä nasaaliäänellä. Mariachiorkesteri on pukeutunut *charro*-asuun, johon kuuluu leveä sombrero, nilkkasaappaat sekä tiukat ja koristellut housut ja takki.

Mariachilaulujen sanoitukset vaihtelevat rakkaudesta politiikkaan ja vallankumoukseen. Tunnetuimpia mariachikappaleita ovat "Cielito lindo" ja "Jalisco".

Mariachin alkuperästä ja nimen merkityksestä ei ole varmuutta. Mariachi perustuu meksikolaiseen son-musiikkiin, jossa on espanjalaista, intiaani- ja afrikkalaista vaikutusta 1700-luvulta. Mariachi syntyi Jaliscon osavaltiossa ja levisi muualle Meksikoon 1800-luvun alkupuolella. Musiikillisesti mariachi omaksui 1800-luvun lopulla sonin lisäksi myös valsseja, polkkia ja boleroita.

Mariachin suosion huippu ajoittuu 1900-luvun alkupuolelle, jolloin sitä kuultiin paljon meksikolaisessa elokuvassa. Sen jälkeen sen maailmansuosio laski, ja nykyisin mariachi on suosittua lähinnä Meksikossa ja Yhdysvaltain puolella rajaa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Pitman, Thea (toim. Dennison, Stephanie & Shaw, Lisa): "Mariachi, Ranchera, Norteña, Tex-Mex", *Pop Culture Latin America!*, s. 19–22. ABC-Clio, 2005. ISBN 1-85109-504-7.
**World Christian Fundamentals Association** (WCFA) oli vuonna 1918 perustettu kristillisen fundamentalismin kattojärjestö. Järjestö oli fundamentalistien ensimmäinen kattojärjestö ja sen perustajia olivat William Bell Riley (1861–194), Jasper C. Massee (1871–1965), James M. Gray (1851–1935) sekä Arno Gaebelein (1861–1945). Riley johti järjestöä vuoteen 1930 saakka.

WCFA:ta on pidetty ensimmäisen maailmansodan jälkeisen ajan vahvimpana fundamentalistisena toimijana. Järjestöllä oli laajat verkostot Yhdysvaltain kaupunkeihin. Järjestön perustajista tuli fundamentalistiliikkeen peurstajat. Järjestön johtajat olivat eskatologisesti Niagaran konferenssin linjoilla, mutta järjestöön kuului myös postmilleniaalisia kalvinisteja.

Oppi
----

WCFA:n opillinen julistus puhui Jeesuksen henkilökohtaisesta premillenniaalisesta paluusta. Järjestön yhdeksän fundamentin listaaan kuuluivat mm. maininta uudestisyntymisestä uskon edellytyksenä sekä selkeä kolminaisuusoppia, perisyntiä ja kadotettujen ikuista rangaistusta koskevat korostukset.

Historia
--------

WCFA perustettiin ekumeenisia aloitteita vastustaeiden yhteistyö- ja avunantojärjestöksi. WCFA:han liittyivät painostusjärjestöt Fundamentalist Fellowship (1920) ja Baptist Bible Union (1923). Vaikka monet fundamentalistityyppiset ryhmät jättäytyivät järjestön ulkopuolelle, oli 1920-luvun puoliväliin mennessä tapahtunut jakautuminen modernisteihin ja fundamentalisteihin selvää.

Katso myös
----------

* Kristillinen fundamentalismi

Lähteet
-------

* Marty, Martin E.: *Modern American Protestantism and its World*. Volume 10: Fundamentalism and Evangelicalism. K.G. Saur, 1993. ISBN 9783110974362.
* Ruotsila, Markku: *Yhdysvaltain kristillinen oikeisto*. Helsinki: Gaudeamus, 2008. ISBN 978-952-495-065-7.

### Viitteet

1. 1 2  Marty 1993, s. 122
2. 1 2  Ruotsila 2008, s. 39
3. ↑  Ruotsila 2008, s. 48-49
**Chuck** on yhdysvaltalainen Warner Brosin tuottama televisiosarja, joka alkoi Yhdysvalloissa 24. syyskuuta 2007 NBC-kanavalla. Sarjaa tehtiin viisi tuotantokautta. Suomessa sarja alkoi Sub-kanavalla 8. kesäkuuta 2010.

Sarja kertoo tietokone-ekspertti Chuck Bartowskista, jonka aivoihin siirtyy huippusalainen tietokanta sähköpostin välityksellä. Sen seurauksena CIA ja NSA lähettävät agenttinsa hänen peräänsä. Ennen kuin selviää kuinka arvokkaat tiedot saadaan talteen, Chuckin täytyy elää kaksoiselämää vakoojana, minkä vuoksi hänen henkensä on jatkuvasti vaarassa.

Näyttelijät ja hahmot
---------------------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Zachary Levi  | … |  Charles "Chuck" Bartowski
  |
|  Yvonne Strahovski  | … |  Sarah Walker
  |
|  Adam Baldwin  | … |  John Casey
  |
|  Joshua Gomez  | … |  Morgan Grimes
  |
|  Sarah Lancaster  | … |  Eleanor "Ellie" Bartowski
  |
|  Ryan McPartlin  | … |  Devon "Kapteeni Mahtava" Woodcomb
  |
|  Mark Christopher Lawrence  | … |  Michael "Iso-Mike" Tucker
  |
|  Scott Krinsky  | … |  Jeffrey "Jeff" Barnes
  |
|  Vik Sahay  | … |  Lester Patel
  |
|  Julia Ling  | … |  Anna Wu 
  |
|  Matthew Bomer  | … |  Bryce Larkin
  |

Juoni
-----

Chuck Bartowski (Zachary Levi) työskentelee tietokone-eksperttinä Buy More -nimisessä elektroniikkaa ja kodinkoneita myyvässä tavaratalossa. Hän asuu siskonsa Ellien (Sarah Lancaster) ja tämän miehen Devonin (Ryan McPartlin) kanssa. He ovat molemmat lääkäreitä, jotka kannustavat Chuckia jatkuvasti etenemään työ- ja rakkauselämässään. Chuckin paras ystävä on hänen työkaverinsa Morgan Grimes (Joshua Gomez).

Sarjan alussa Chuck elää täysin normaalia elämää, kunnes saa vanhalta koulukaveriltaan Bryce Larkinilta (Matthew Bomer), karkuteille lähteneeltä CIA:n agentilta, sähköpostiinsa oudon tiedoston. Pahaa-aavistamaton Chuck avaa tiedoston, ja kaikki Yhdysvaltain hallinnon salaiset tiedot sisältävä Risteymä-niminen tietokanta siirtyy hänen aivoihinsa sähköpostiin piilotettujen kuvien kautta. Hallinnon oma kopio Risteyksestä tuhoutuu Brycen paetessa, ja Chuckille jää toistaiseksi ainoa. Hänellä ei ole muuta vaihtoehtoa kuin käyttää Risteyksen tietoja auttaakseen hallintoa nappaamaan salamurhaajia ja kansainvälisiä terroristeja. Risteys aiheuttaa "välähdyksiä" joita Chuck näkee sellaisten henkilöiden ja asioiden lähellä, joista on merkintöjä tietokannassa. Chuckin avuksi lähetetään agentti Sarah Walker (Yvonne Strahovski) ja eversti John Casey (Adam Baldwin), joiden tehtävänä on suojella häntä ja tietokantaa.

Sarah esittää Chuckin tyttöystävää ja hankkii työn läheisestä Wienerlicious-nimisestä hot dogeja myyvästä pikaruokalasta, ja John tulee töihin Buy Moreen. Näin he voivat tarkkailla Chuckia koko ajan. Sarah ja Chuck alkavat kuitenkin pitää toisistaan hieman enemmän kuin oli tarkoitus.

Chuck joutuu sarjan aikana huimiin seikkailuihin, vaikka hän tahtoisi kaiken olevan jo ohi.

Jaksot
------

*Pääartikkeli: Luettelo televisiosarjan Chuck jaksoista*

Lähteet
-------

1. ↑  Subin kesän ohjelmistoa *spotti.sub.fi*. Viitattu 29.3.2010. [vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* *Chuck* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
**Avioton lapsi** (lyh. **au-lapsi**) on termi, jolla viitataan *avioliiton ulkopuolella syntyneeseen lapseen* eli lapseen, jonka vanhemmat eivät ole olleet keskenään naimisissa lapsen syntyessä.

Avioliiton ulkopuolella syntyneillä lapsilla on ollut heikko asema monessa eurooppalaisessa, myös suomalaisessa yhteiskunnassa vielä 1900-luvun alussa. Joissakin kulttuureissa aviottomiin lapsiin suhtaudutaan edelleen halveksivasti, jopa vihamielisesti. Muinaisaikoina avioliiton ulkopuoliset lapset on ajoittain jopa surmattu jo vastasyntyneinä. Keskiajalla aatelinenkin saattoi olla *äpärä*, jos toinen vanhemmista oli aatelinen, joka oli tunnustanut avioliiton ulkopuolella syntyneen lapsensa. Silloin hänen aatelisvaakunassaan oli niin sanottu bastardijänne.

Suomen eduskunta hyväksyi vuonna 1922 lain avioliiton ulkopuolella syntyneistä lapsista ja sen nojalla kaikkiin kuntiin nimettiin lastenvalvojat valvomaan aviottomien lasten ja heidän äitiensä etuja.

Avioliiton ulkopuolella syntyneen lapsen nimityksiä suomen kielessä
-------------------------------------------------------------------

Suomen kielessä muita nimityksiä avioliiton ulkopuolella syntyneestä lapsesta ovat "äpärä" ja "lehtolapsi". Nykyään nimitykset ovat halventavia mutta eivät välttämättä ole olleet aina. Lapissa ja Pohjois-Pohjanmaalla on äpärällä aiemmin tarkoitettu surmatun lapsen haamua.

Äpärä tai äpäre on aiemmin merkinnyt kansanomaisessa kielenkäytössä myös niitylle niittämisen jälkeen kasvanutta heinää eli odelmaa. Kirjateollisuuden puhekielessä äpärällä on viitattu taittovirheeseen, jossa kappaleen loppurivi tulee sivun tai palstan ensimmäiseksi riviksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Miina Sillanpää: *Laki avioliiton ulkopuolella syntyneistä lapsista eduskunnan käsiteltävänä*, Toveritar: työläiskotien perhelehti, 1922.
2. ↑  *Kielitoimiston sanakirja*. Kotimaisten kielten tutkimuskeskuksen julkaisuja 132. Helsinki: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus ja Kielikone Oy, 2004. ISBN 952-5446-11-5.  Internet-versio MOT Kielitoimiston sanakirja 1.0
3. ↑  Pentikäinen, juha: *Kalevalan mytologia*. Gaudeamus, 1987. ISBN 951-662-403-0.
4. 1 2  Sadeniemi, Matti: *Nykysuomen sanakirja, 14. painos, osa 6*, s. 759. WSOY, 1996. ISBN 951-0-18267-2.
**Karjalohjan kunnantalo** (nyk. **Kylätalo Kehrä**) on Lohjan Karjalohjalla sijaitseva entinen kunnantalo. Se sijaitsi vuoteen 2013 Karjalohjan kunnassa, jonka virastotalo se oli.

Historia
--------

Rakennus valmistui vuonna 1908 Karjalohjan kunnalle. Edellinen kunnantalo sijaitsi samalla tontilla, mutta oli palanut samana vuonna. Rakennuksessa on ajan saatossa toiminut myös kanttorila, alakansakoulu ja kirjasto. Rakennuksen ulkonäköä on muutettu jonkin verran, huomattavimpana muutoksena olleen vuonna 1952, kun uusi sisäänkäynti valmistui.

Kunnantalo menetti viimein alkuperäisen käyttötarkoituksensa Karjalohjan liityttyä Lohjaan. Siinä toimi hetken ajan Lohjan kaupungin palvelupiste. Vuoden 2016 alussa talo laitettiin myyntiin. Saman vuoden kesänä talo myytiin ja siitä tehtiin Kylätalo Kehrä.

Lähteet
-------

1. ↑  kylätalokehrä - Google-haku *www.google.com*. Viitattu 29.8.2022.
2. ↑  Uudenmaan päätöksen paikat. Uudenmaan kunnan- ja kaupungintalot kuvina - PDF Ilmainen lataus *docplayer.fi*. Viitattu 29.8.2022.
3. ↑  Karjalohjalla myydään entistä kunnantaloa *Länsi-Uusimaa*.  9.1.2016. Viitattu 29.8.2022.
4. ↑  Uutisia kyliltä: Karjalohjan entisestä kunnantalosta tuli kylätalo Kehrä *Länsi-Uusimaa*.  14.6.2016. Viitattu 29.8.2022.
**Heinolan jäähalli** (markkinointinimeltään **Versowood-areena**) on Heinolan suurin jäähalli. Jäähalli nimettiin Mestis-joukkue Peliittojen sponsorin Versowoodin mukaan joukkueen noustua Mestikseen kaudeksi 2006–2007.

Halli
-----

### Historia

Hallia rakennettiin vuosina 1983 ja 1984 entisen tekojään ympärille. Hallin alapuolelle rakennettiin lisäksi erilaisia liikuntatiloja kamppailulajiseurojen ja muiden liikuntayhteisöjen käyttöön. Näiden oheen suunniteltiin rakennettavaksi myös keilahallia, mutta keilaajat perääntyivät hallihankkeesta kesken suunnitteluvaiheen ja rakennuttivat kilometrin päähän keilahalli Valopallon. Jäähalli vihittiin käyttöön elokuussa 1984 ja ensimmäinen ottelu oli Suomen ja Ruotsin A-maajoukkueiden loppuunmyyty ystävyysottelu. Ensimmäinen virallinen ottelu oli I-divisioonan toisen kierroksen ottelu Peliitat–KalPa, joka päättyi vierasjoukkueen 5–6-voittoon 666 katsojan edessä. Yleisöä Katsomopaikkoja hallissa oli alkujaan yhteensä 2975, pääkatsomoon mahtui 2686 (1486 istumaan, 1200 seisomaan) ja erillisiin päätykatsomoihin ylimääräiset 289 katsojaa. Päätykatsomot on sittemmin purettu.

Peliitat piti kahvila Pelikaania hallin kaupunginpuoleisessa päädyssä. Seura luopui siitä talvella 1985, eikä kukaan ottanut kahvilatoimintaa vastuulleen. Nykyään tila on käytössä anniskelualueena Peliittojen ja Tinatuoppien otteluissa. Hallia ei ole remontoitu kertaakaan perusteellisesti, mutta pieniä muutoksia on tehty useaan otteeseen. Jää uudistettiin kesällä 2006 täyttämään Mestiksen vaatimukset, lisäksi hallin aulaa uudistettiin ja osa kuppipenkeistä vaihdettiin taitettaviin vuonna 2011.

Hallin pääasiallisia vuokralaisia ovat Mestiksessä pelaava jääkiekkoseura Peliitat, sekä junioritoimintaan keskittyvä Heinolan Kiekko. Siellä pelaavat myös II-divisioonan Tinatuopit ja Heinola Ringette.

Heinolan jäähallissa on myös pelattu osa vuoden 2001 alle 18-vuotiaiden jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuista.

Heinolan jäähalli on erityisen tunnettu laadukkaasta jäästä, joka on liukas, mutta ei liian liukas. Puuhamiehenä tämän taustalla on toiminut liikuntapaikkahoitaja Mikko Kantola, kuka on tullut tutuksi Zambonin käsittelytaidoistaan ja mustasta huumoristaan.

Jäädytetyt paidat
-----------------

Jäädytetyt paidat tulivat kaudelle 2018–2019 Peliittojen 50-vuotisjuhlavuoden kunniaksi.

* # 16 Marko Nyman
* # 19 Vesa Welling
* # 27 Steve McDonald

* Hallissa on lisäksi Heinolan Kiekon Suomi-sarja-kauden 2005-2006 mestaruusviiri.

Lähteet
-------

1. 1 2
2. ↑  Itä-Häme 28.9.1984
3. ↑  I div..  *Helsingin Sanomat*, 28.9.1984, s. 46.

Mestiksen jäähallit

|  |
| --- |
| FPS • Hermes • HK Zemgale • Hokki • IPK • JoKP • K-Espoo • K-Vantaa • Ketterä • KeuPa HT • Koovee • Peliitat • RoKi • TUTO Hockey |
**Heinolan pitäjänkirkko** (vuoteen 2007 **Heinolan maaseurakunnan kirkko**) on Heinolan kaupungin kahdesta kirkosta vanhempi. Se sijaitsee entisen Heinolan maalaiskunnan kirkonkylässä Vanhan hautausmaan laidalla. Puinen tasavartinen ristikirkko on valmistunut vuonna 1755. Heinolan kaupunki ja maalaiskunta yhdistyivät 1997, jolloin kaupunki- ja maaseurakunta muodostivat seurakuntayhtymän. Vuonna 2007 molemmat seurakunnat lakkautettiin ja perustettiin nykyinen Heinolan seurakunta. Seurakuntien yhdistymiseen asti kirkko tunnettiin Heinolan maaseurakunnan kirkkona.

Kirkko ja tapuli
----------------

Kellotapuli.
Vuonna 1755 valmistuneen kirkon rakentajana pidetään August Sorsaa. Jokaisen sakaran jatkeena on eteinen tai muu tila. Sakarat kapenevat päitään kohti. Kirkon ainutlaatuisesti kuvioitu aumattu paanukatto on tehty 1820, aikaisemmin katteena oli lautakatto. Kirkossa tehtiin vuonna 1933 huomattavia muutoksia sekä sisätiloihin että ulkonäköön. Muutostyön suunnittelija oli arkkitehti Kauno S. Kallio.

Erillisen, keskellä kirkkomaata seisovan 28 metriä korkean kellotapulin on suunnitellut Carl Ludvig Engel, tapuli valmistui 1834, rakennusmestarina oli Erkki Leppänen. Tapulin paanukatto on vuodelta 1998. Kirkonkelloja on kaksi. Aikaisempi kellotapuli oli ilmeisesti valmistunut samoihin aikoihin kuin kirkkokin.

### Kirkon sisätilat

Kirkon urut ovat pneumaattiset 16-äänikertaiset urut, jotka ovat Kangasalan urkutehdas rakensi vuonna 1920. Saarnastuolin lisäksi kirkossa on myös lukkarintuoli, jossa lukkari johti virrenveisuuta silloin, kun kirkossa ei ollut vielä urkuja. Alttaritaulu *Jeesus kantaa ristiään* on lahjoitus vuodelta 1820, sen maalaaja on ilmeisesti Lars Johan Källström. Kuorin molemmilla sivuilla on lasimaalaus.

Kirkkoympäristö
---------------

Vanhan pappilan pihapiiriä.
Heinolan pitäjän kirkon sankarihaudat kesällä 2014
Kirkon ohi kulkeva maantie johti aikoinaan Heinolasta Mikkeliin. Järven rannalla olevan kirkonkylän maisemaan kuuluvat muun muassa kiviaitainen kirkkomaa, kirkko ja kellotapuli sekä maantien toisella puolella oleva 1860-luvulta peräisin oleva kirkonkylän pappila pihapiirin rakennuksineen ja puutarhoineen. Kirkkoympäristö sisältyy Museoviraston inventoimiin valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.

Sankarihautausmaan muistomerkki "Usko tulevaisuuteen" on kuvanveistäjä Paavo Mikkolan suunnittelema graniittiveistos, joka on paljastettu 11. syyskuuta 1950.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Heinolan pitäjänkirkko Heinolan seurakunta. Viitattu 27.12.2017.
2. ↑  Heinolan seurakunnan historiaa Heinolan seurakunta. Viitattu 27.12.2017.
3. ↑  Pitäjän kirkko ja pappila Heinolan kaupunki.  Arkistoitu 14.11.2007. Viitattu 27.12.2017.
4. ↑  Heinolan maaseurakunnan kirkkoympäristö *Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt RKY*. Museovirasto.
5. ↑  Vanha hautausmaa Heinolan seurakunta. Viitattu 27.12.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Heinolan pitäjänkirkko** Wikimedia Commonsissa
Aline Danioth

**Aline Danioth** (s. 12. maaliskuuta 1998) on sveitsiläinen alppihiihtäjä.

Euroopan nuorten talviolympiafestivaaleilla Malbunissa 2015 Danioth saavutti pujottelussa pronssia. Lillehammerin nuorten talviolympialaisissa 2016 hän voitti kultaa pujottelussa ja alppiyhdistetyssä sekä saavutti pronssia suurpujottelussa ja supersuurpujottelussa. Nuorten MM-kilpailuissa 2016 Danioth voitti kultaa alppiyhdistetyssä. Vuoden 2018 nuorten MM-kilpailuissa hän voitti kultaa alppiyhdistetyssä ja saavutti pronssia pujottelussa. Vuonna 2019 hän saavutti nuorten MM-kilpailuissa hopeaa pujottelussa.

Ensimmäisissä aikuisten MM-kilpailuissaan Åressa 2019 Danioth voitti kultaa joukkuekilpailussa ja oli viidestoista pujottelussa. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui pujottelussa kymmenenneksi. Courchevelin / Méribelin MM-kilpailuissa 2023 hän oli samassa lajissa kuudes.

Alppihiihdon maailmancuphän oli samassa lajissa kuudes.issa Danioth kilpaili ensimmäisen kerran Courchevelissä joulukuussa 2015. Ensimmäisen kerran hän pääsi toiselle kierrokselle Lienzin pujottelussa joulukuussa 2017. Hän sijoittui kilpailussa 19:nneksi. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kymmenes Flachaun pujottelussa kaudella 2018–2019. Parhaimmillaan hän on sijoittunut seitsemänneksi Lienzin pujottelussa joulukuussa 2019 ja kahdeksanneksi Zagrebin pujottelussa tammikuussa 2020.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Aline Danioth Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
**Josef Miklós** (1901 – 1990) oli unkarilaissyntyinen Suomessa ja myöhemmin Ruotsissa asunut taidemaalari.

Transsilvaniasta kotoisin ollut Miklós opiskeli Budapestin taidekorkeakoulussa 1925 ja Pariisissa Académie Julianissa 1929–1930. Hän oli myös stipendiaattina Accademia Ungheresessa Roomassa. Miklós asui Suomessa vuosina 1931–1944 ja hän piti oman näyttelyn Salon Strindbergi8ssä 1937 sekä Budapestissa Salon Mübaratissa. Suomessa hän asui talvet Helsingissä ja retkeili kesäisin maalausmatkoilla Saimaalla, Raja-Karjalassa, Suomussalmella ja Paanajärvellä. Miklós osallistui kuudella työllä Venetsian biennaaleen vuonna 1940. Hän siirtyi vuonna 1944 Ruotsiin ja haki sieltä turvapaikkaa. Ruotsissa hänellä oli näyttelyitä muun muassa Galleri S:t Göranissa ja Drakenissa Tukholmassa vuonna 1977. Ruotsissa Miklós teki muun muassa 15 neliömetrin kokoisen öljytemperaseinämaalauksen Spångan siunauskappeliin ja 9 neliömetrin mosaiikkityön Färentunan kunnantalolle. Suomessa Miklósin töihin kuului ravintola Hungarian seinäfreskot Helsingissä. Hänen teoksiaan on Unkarin kansallisgalleriassa Budapestissa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Taiteilija ja isänmaanystävä, Seura, 25.05.1938, nro 21, s. 11, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: sv:Josef Miklós
**Niet Molotoff** on suomalainen propagandalaulu. Sen on säveltänyt Matti Jurva ja sanoittanut Tatu Pekkarinen. Jurva levytti kappaleen vuonna 1942 taustayhtyeenään Kristalli-Tanssiorkesteri, jota johti George de Godzinsky. Levytyksen orkesterisäestyksen sovitti Robert von Essen. Laulun nimi viittaa Neuvostoliiton ulkoministerinä toimineeseen Vjatšeslav Molotoviin, jota laulussa pilkataan ja verrataan murhattuun Nikolai Bobrikoviin.

Oman versionsa ("Njet Molotoff") kappaleesta levytti Solistiyhtye Suomi vuonna 1989. Jurvan esitys on mukana vuonna 2002 julkaistulla kokoelmalevyllä *Molotohvin koktaili – Sota-ajan propagandaa levyillä 1940–1942*.

Suomalainen RAC-yhtye Mistreat on tehnyt kappaleesta cover-version "Oi Molotohvi".

Laulun melodia perustuu venäläiseen kansanlauluun nimeltä Uhar-kupets (ven. Ухарь-купец).

Ukrainalainen versio
--------------------

Vuonna 2022 laulusta ilmestyi ukrainalainen versio, jossa sanoitus on päivitetty vastaamaan vuoden 2022 Venäjän hyökkäystoimia Ukrainaa vastaan. Esimerkiksi Molotoff on vaihtunut Venäjän presidentti Vladimir Putinin.

Lähteet
-------

1. ↑  Marjo Kaartinen, Hannu Salmi & Marja Tuominen: *Maamme: itsenäisen Suomen kulttuurihistoria*, s. 201. Veli-Pekka Lehtola: Kuoleman ja elämän rintamat. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2016. ISBN 978-952-222-686-0.
2. ↑  Molotohvin koktaili *Artie Music*. Viitattu 6.5.2010.
3. ↑  Niet molotoff *Äänitearkisto*.  Arkistoitu 26.5.2012. Viitattu 6.5.2010.
4. ↑  Ukraina teki oman versionsa suomalaisesta tunnetusta sotalaulusta – kertosäkeessä tylyt terveiset Putinille, Iltalehti / Antti Halonen, 16.7.2022, viitattu 31.8.2022
5. ↑  Kun Molotoffista tuli Vladimir, Sotaveteraanit.fi / Jukka Halonen, viitattu 31.8.2022

Aiheesta muualla
----------------

* "Niet Molotoff" ja muita suomalaisia sota-ajan propagandalauluja Ylen Elävässä arkistossa
**Mikkosten maailma** oli Nelosella esitetty tositelevisiosarja, jossa seurattiin Nina ja Timo T.A. Mikkosen perheen arkea. Sarja avautui Suomen televisiohistoriassa poikkeuksellisesti siten, että katsojat saivat päättää ensimmäisen pilottijakson 8. maaliskuuta 2009 jälkeen tekstiviestiäänestyksellä esitetäänkö sarja kokonaisuudessaan. Myönteinen tulos julkistettiin 12. maaliskuuta suorassa Maria!-ohjelman lähetyksessä.

Mikkosten Maailma lopetettiin toukokuussa 2009. Ohjelma katsojaluvut putosivat nopeasti alun runsaasta 300 000 katsojasta alle puoleen. Nelosen mukaan sarjasta ei ollut alun perin tarkoituskaan tehdä pitkäikäistä, mutta silti alhaiset katsojaluvut olivat pettymys. Myöhemmin selvisi, että ohjelman jatkamisen puolesta tulleet äänet tulivat vain muutamasta puhelinliittymästä.

Vuoden 2010 alussa sarja julkaistiin DVD:nä.

Sisältö
-------

Ohjelmassa seurattiin Mikkosten perheen arkipäivää sekä kuultiin heidän mielipiteitään ja kannanottojaan ajan ilmiöihin. Mikkoset muun muassa lukivat sanomalehtiä tuoreeltaan ja ottivat kantaa päivän polttaviin aiheisiin. Lisäksi ohjelmassa nähtiin perheen poikien toimittamat lyhyet "Poikien uutiset", joissa kerrottiin perheen tapahtumista viikon varrelta.

Lähteet
-------

1. ↑  Nina ja Timo T. A. Mikkosen tv-sarja lopetetaan  16.4.2009. Helsingin Sanomat. Viitattu 16.4.2009.
2. ↑  Uusi Suomi: Mikkosten maailma katoaa ruudusta
3. ↑  Tapaus Mikkosten maailmasta – Totuus tosi-tv:stä paljastui *Uusi Suomi*. Viitattu 8.8.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* *Mikkosten maailma* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* Uutinen jonka mukaan ohjelman saamat kyllä-äänet tuli vain muutamasta numerosta.
**Payne Stewartin lento-onnettomuus** tapahtui maanantaina 25. lokakuuta 1999 kello 12.13, kun Sunjet Aviationin operoima Learjet 35A putosi polttoaineen loppumisen takia pellolle noin 20 kilometriä Yhdysvaltain Etelä-Dakotan osavaltion Aberdeenin kaupungista länteen. Kaikki koneessa olleet neljä matkustajaa ja kaksi miehistön jäsentä saivat surmansa. Yksi kuolleista oli ammattigolfari Payne Stewart.

Kone
----

Payne Stewartin Learjet 35A -kone oli rekisteriltään N47BA. Kone teki ensilentonsa vuonna 1976.

Matkustajat ja miehistö
-----------------------

Koneessa oli golffari Payne Stewart, hänen agenttinsa Van Ardan ja Robert Fraley sekä golfarkkitehti Bruce Borland.

Koneen lentäjinä olivat 42-vuotias kapteeni Michael Kling ja 27-vuotias perämies Stephanie Bellegarrigue.

Lento
-----

Kone lähti Orlandosta kello 9.20. Myöhemmin koneesta alkoi kadota paineistus, jolloin kaikki koneessa olleet menettivät tajuntansa. Koneeseen menetettiin myös radioyhteys. Yhdysvaltain ilmavoimien F-16-hävittäjät lähtivät seuraamaan konetta. Yhden hävittäjäkoneen pilotti yritti katsoa koneeseen sisään, mutta ikkunat olivat huurussa eikä sisältä näkynyt liikettä, joten kone lensi "haamukoneena".

Kun kone oli lentänyt melkein neljä tuntia ja yli puolet Yhdysvalloista luoteeseen päin Orlandosta, sen polttoaine loppui kello 12.13. Kone putosi pellolle ja syttyi tuleen.

Onnettomuuden syyt
------------------

Paineistuksen häviämisen syytä ei ole vielä saatu selville. Onnettomuuden osasyy oli epäonnistuminen hätähapen saannissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Learjet Model 35, N47BA, near Aberdeen, South Dakota, October 25, 1999. *web.archive.org*.  28.4.2017. Viitattu 12.9.2023.
2. ↑

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:1999 South Dakota Learjet crash
**Jouko Tapani Koskinen** (7. syyskuuta 1936 Karstula – 27. huhtikuuta 2021 Helsinki) oli suomalainen yritysjohtaja ja diplomi-insinööri, joka teki uransa Neles-venttiilivalmistajan palveluksessa vuodesta 1968 vuoteen 1996, ensin teknisenä johtajana ja sitten toimitusjohtajana vuodesta 1980 alkaen. Hän oli keskeinen henkilö Neleksen ja yhdysvaltalaisen teollisuusventtiilivalmistaja Jamesburyn fuusiossa 1990-luvun taitteessa. Vuonna 2003 julkaistiin hänen laatimansa liki 500-sivuinen Neleksen historiikki.

Koskinen oli kyläseppien sukua Keski-Suomen Karstulasta. Keskikoulun loppuvaiheissa perhe muutti Somerolle, ja lukion Koskinen suoritti Forssan yhteislyseossa. Hän valmistui diplomi-insinööriksi vuonna 1963 Helsingin Teknillisen korkeakoulun koneenrakennusosaston konstruktiiviselta linjalta. Ensimmäinen alan työpaikka oli E. Santasalo Oy:ssä teollisuuden hammasvaihteiden parissa 1962–1968.

Teoksia
-------

* *Neles. Nelimarkan oivalluksista maailmanmaineeseen.* Metso Automation, Ajatus Kirjat / Gummerus 2003. ISBN 9512065401.

Lähteet
-------

1. ↑  Kuolinilmoitus, *Helsingin Sanomat* 29.5.2021, s. C 19
2. 1 2  Muistokirjoitus: Jouko Koskinen 1936–2021 *Helsingin Sanomat*.  1.6.2021. Viitattu 1.6.2021.
3. ↑  Yrityshistoriaa sisäpiiristä *Talouselämä*.  27.4.2004. Viitattu 3.6.2019.
4. ↑  Koskinen, Jouko: 8.27. Neles-säätöventtiilit  25.2.2013. Puunjalostusinsinöörit ry. Viitattu 3.6.2019.
**Samppa (Sampsa) Lahdenperä** (s. 22. maaliskuuta 1946 Savonlinna) on suomalainen pukusuunnittelija, lavastaja ja kuvittaja.

Lahdenperä on toiminut lavastajana ja pukusuunnittelijana muun muassa Helsingin kaupunginteatterissa, ja hän on tehnyt pukusuunnittelun myös moniin televisioelokuviin. Teatteri- ja televisiotyönsä ohella Lahdenperä on tehnyt kuvituksen yli sataan kirjaan, muun muassa tietokirjoihin, lastenkirjoihin ja oppikirjoihin. Lahdenperä on tunnettu erityisesti useisiin teoksiin taidokkaasti piirtämistään kasvien värikuvista. Hän on julkaissut lisäksi kaksi tietokirjaa yhdessä Kyllikki Villan kanssa.

Vuonna 1998 Lahdenperä palkittiin Pro Finlandia -mitalilla ja hänelle myönnettiin taiteilijaeläke 2015.

Lähteet
-------

1. 1 2  Samppa Lahdenperä Elonetissä.
2. 1 2  Samppa Lahdenperän töitä Teatterimuseossa. Mtv3.fi Uutiset 11.06.2004
3. ↑  Helsingin kaupunginteatteri, esitysluettelo
4. ↑  Lahdenperä, Samppa & Villa, Kyllikki 1981. *Metsän marjat*. Helsinki: Otava (takakannen teksti). ISBN 951-1-06326-X
5. ↑  Villa, Kyllikki (like.fi)
6. ↑  Vihdoin helpotusta arkeen – Muskalle myönnettiin taiteilijaeläke  3.7.2015. MTV.fi.  Arkistoitu 13.7.2015. Viitattu 11.7.2015.

Kirjallisuutta
--------------

* Reitala Heta & Lahdenperä, Samppa 2005. *Harha on totta – Näkökulmia suomalaiseen lavastustaiteeseen ja pukusuunnitteluun 1900-luvun alusta nykypäivään*. Atena Kustannus Oy. ISBN 951-7-96384-X

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |

 |
Imperium Europan tunnus
**Imperium Europa** on maltalainen radikaalisti siirtolaisuutta vastustava puolue. Se perustettiin vuonna 2000. Puolue on asemoitunut Eurooppa-myönteiseksi, mutta nykymuotoisen Euroopan unionin vastaiseksi.

Imperium Europa katsoo kulttuurisen moninaisuuden käytäntöjen johtavan kulttuurien tuhoutumiseen ja pyrkii edistämään uutta "alueiden ja kansojen Eurooppaa". Eurovaaleissa 2009 Imperium Europa sai maltalaisten äänistä 1,47 %, eurovaaleissa 2014 2,68 % ja eurovaaleissa 2019 3,17 %. Vuoden 2019 eurovaaleissa puolue oli Maltan kolmanneksi äänestetyin. Niissä ainoana europarlamentaarikkoehdokkaana oli puolueen äärioikeistolainen johtaja Norman Lowell. Puolueen mukaan muut maltalaiset MEP-ehdokkaat ajoivat Brysselissä henkilökohtaisia etujaan ja puolueidensa agendoja. Lowell kertoi maltalaisen F Living -televisiokanavan haastattelussa vuonna 2019 kannattavansa Adolf Hitlerin tapaa hallita Saksaa 1930-luvulla. Hän oli jo aiemmin kiistänyt holokaustin ja katsonut kansallissosialismin olevan menneisyyttä, mutta hyväksi aikanaan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Massimo Costa, Imperium Europa approved as political party, Norman Lowell to contest MEP elections Malta Today 7.3.2019, viitattu 22.8.2023
2. ↑  EP election: Imperium Europa now Malta’s third largest party The Malta Independent 27.5.2019, viitattu 22.8.2023
3. ↑  Matthew Vella, Norman Lowell interview turns Hitler-fest as F Living gives far-rightist free rein Malta Today 11.4.2019, viitattu 22.8.2023
4. ↑  Matthew Vella, ‘Nazism? It was alright at the time…’ says holocaust-denier Lowell Malta Today 19.8.2015, viitattu 22.8.2023
**Scott Pilgrim** on Bryan Lee O'Malleyn luoma Kanadalainen sarjakuva. Se koostuu kuudesta pokkarista, jotka Oni Press julkaisi elokuun 2004 ja heinäkuun 2010 välisenä aikana. Suomeksi sarjaa alkoi julkaisemaan Egmont Kustannus syyskuussa 2010.

Sarjakuvan päähenkilö on Scott Pilgrim, 23-vuotias kanadalainen osa-aikamuusikko, joka soittaa bassokitaraa yhtyeessä nimeltä Sex Bob-omb. Hän rakastuu lähettityttö Ramona Flowersiin, mutta voidakseen seurustella hänen kanssaan Scottin täytyy päihittää kaksintaisteluissa hänen seitsemän entistä kumppania.

Scott Pilgrimin maailma on eräänlainen sekoitus todellisuutta ja videopelien maailmasta inspiroitunutta fantasiaa. Tästä on esimerkkinä Scottin ja Ramonan exien väliset epärealistiset taistelut ja se, että Scottin viholliset muuttuvat kasaksi kolikoita, kun Scott päihittää heidät. Sarja sisältää suuren määrän viittauksia tunnettuihin videopeleihin ja muuhun populaarikulttuuriin.

Sarjakuvan osat
---------------

* *Scott Pilgrim's Precious Little Life* (suomeksi *Scott Pilgrim ja upea elämä*)
* *Scott Pilgrim vs. The World* (*Pilgrim vastaan maailma*)
* *Scott Pilgrim & The Infinite Sadness* (*Scott Pilgrim ja pohjaton suru*)
* *Scott Pilgrim Gets It Together*
* *Scott Pilgrim vs. The Universe* (*Scott Pilgrim vastaan universumi*)
* *Scott Pilgrim's Finest Hour*

Elokuva
-------

Elokuvan logo.Elokuvan logo.
*Pääartikkeli: Scott Pilgrim vastaan maailma*
Scott Pilgrim -sarjakuvien pohjalta on tehty elokuva Scott Pilgrim vastaan maailma, joka tuli ensi-iltaan elokuussa 2010. Elokuvan ohjasi Edgar Wright ja pääosaa näyttelee Michael Cera.

Videopeli
---------

*Pääartikkeli: Scott Pilgrim vs. the World: the Game*
Ubisoftin kehittämä videopeli *Scott Pilgrim vs. the World: the Game* julkaistiin Playstation Network ja Xbox Live Arcade -palveluissa elokuussa 2010. Peliin on tuottanut musiikit chiptune-yhtye Anamanaguchi ja grafiikasta vastaa pikselitaiteilija Paul Robertson. Peli on tyypiltään beat 'em up -taistelupeli 90-luvun pelien hengessä.

Joulukuussa 2014 peli poistettiin PlayStation 3:n ja Xbox 360:n latauspalveluista, ja sen jälkeen sitä ei ole voinut ostaa enää näille konsoleille. Syynä pelin poistoon oli mahdollisesti pelin lisenssin päättyminen.

Syyskuussa 2020 Ubisoft paljasti pelin tulevan takaisin myyntiin Nintendo Switch, Xbox One ja PlayStation 4 -konsoleille sekä Ubisoftin Uplay:hin.

Lähteet
-------

1. ↑  Scott Pilgrim Video Game References - UGO.com (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Jarkko Sikiö: Scott Pilgrim ja upea elämä[vanhentunut linkki]. Kvaak.fi 15.10.2010.
* Bryan Lee O'Malley Livejournalissa
* Bryan Lee O'Malley's website
* ScottPilgrim.com (Arkistoitu – Internet Archive)
* Scott Pilgrim MySpacessa
* *Scott Pilgrim: Previews Promo Strip* (Arkistoitu – Internet Archive)
* *Scott Pilgrim vs. The World The Game*
* *Scott Pilgrim vastaan maailma* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* *Official Scott Pilgrim vs. The World Movie Site*
**Anne Agius Ferrante** (1925/1926 – 5. huhtikuuta 2023) oli maltalainen poliitikko.

Ferrante oli oikeuskanslerina toimineen Philip Pullicinon tytär. Hänet valittiin Maltan parlamentin jäseneksi ensimmäisenä kansallispuolueen listalta sinne päässeenä naisena vuonna 1980. Silloin järjestettiin poikkeukselliset vaalit Ġorġ Borg Olivierin kuoltua. Niissä Ferrante sai Olivierilta tyhjäksi jääneen paikan. Hän istui parlamentin jäsenenä, kunnes seuraavat vaalit järjestettiin vuonna 1981.

Ferrante menetti miehensä varhaisella iällä, mutta omistautui lastensa Susan Zammit Tabonan ja Timothyn kasvattamiseen. Hän vastusti 1980-luvun alussa Chris Fearnen tekemää aloitetta avioeron tunnustamiseksi. Aloite ei mennyt silloin läpi. Ferrante myös edisti sosiaalisia asioita muun muassa Malta Girl Guides Associationissa. Hän kuoli 97-vuotiaana huhtikuussa 2023.

Lähteet
-------

1. 1 2  Karl Azzopardi, PN’s first female MP Anne Agius Ferrante dies at 97 Malta Today 6.4.2023, viitattu 23.4.2023
2. ↑  Hon. Anne Agius Ferrante MP Parliament of Malta, viitattu 23.4.2023
3. 1 2  Malta's first PN woman MP, Ann Agius Ferrante, dies, aged 97 Times of Malta 6.4.2023, viitattu 23.4.2023
4. 1 2  Parliament pays tribute to Anne Agius Ferrante The Malta Independent 17.4.2023, viitattu 23.4.2023
**Karl Viktor (K. V.) Hintz** (10. huhtikuuta 1888 Tiukka – 7. kesäkuuta 1972 Kristiinankaupunki) oli suomalainen poliitikko. Hintz toimi RKP:n kansanedustajana vuosina 1929–1930 edustaen Vaasan läänin eteläistä vaalipiiriä. Hintz toimi myös Tiukan kunnanvaltuuston puheenjohtajana. Hintz toimi presidentin valitsijamiehenä vuonna 1931. Siviiliammatiltaan Hintz oli maanviljelijä ja hän toimi viljelijänä Tiukassa. Hintz toimi myös Tiukan osuuskaupan hoitajana 1914–1920 ja Tiukan kunnansihteerinä ja rahastonhoitajana 1921–1937. Hintzin vanhemmat olivat maanviljelijä Karl Johan Eriksson ja Wilhelmina Andersdotter. Hintzin puoliso vuodesta 1915 oli Amanda Vilhelmina Thomasfolk.

Lähteet
-------

1. ↑  .aspx Viktor Hintz *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta.


|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajat 1929–1930 |
| --- |
|  |
| Eduskuntaryhmä(23) | 
* von Born
* Bäck
* Colliander
* Estlander
* Forsberg
* von Frenckell
* Furuhjelm
* Haga
* Hintz
* Hästbacka
* Inborr
* Jacobsson
* Jern
* Kullberg
* Laurén
* Lindberg
* Mangs
* Molin
* Palmgren
* Sanmark
* Schauman
* Sergelius
* Österholm

 |

 |


|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Vaasan läänin eteläisen vaalipiirin kansanedustajat 1929–1930 |
| --- |
|  |
| Kansanedustajat (12) | 
* Estlander
* Hintz
* Hongisto
* Ikola
* Jacobsson
* Jern
* Koivisto
* Mangs
* Penttala
* Perälä
* Tarkkanen
* Virkkunen

 |

 |


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Eduskunta

 |

 |
Harald Czudaj ja jarrumies Axel Jang maansa mestaruuskilpailuissa vuonna 1990.
**Harald Czudaj** (s. 14. helmikuuta 1963 Wemsdorf, DDR) on saksalainen entinen rattikelkkailija, olympiavoittaja ja Stasin agentti. Hän edusti uransa aikana Itä-Saksaa ja myöhemmin Saksan liittotasavaltaa.

Ura
---

Czudaj aloitti uransa *SG Dynamo Zinnwald* -seurassa. Ensimmäiset arvokisamitalinsa hän saavutti vuoden 1990 MM-kilpailuista St. Mortizista, kun hän saavutti miehistön kapteenina hopeaa sekä kahden että neljän miehen kilpailuista. Seuraavana vuonna Altenbergin MM-kisoista hän saavutti pronssia neljän miehen kilpailussa.

Vuonna 1992 Czudajn johtama nelikko (Tino Bonk, Axel Jang, Alexander Szelig) voitti Euroopan mestaruuden. Samana vuonna Czudaj myönsi toimineensa Itä-Saksan salaisen poliisin Stasin ilmiantajana salanimellä "Ralf Richter" ja lähettäneensä ainakin kymmenen raporttia seuratoveriensa tekemisistä vuosina 1988–1990. Czudaj pyysi tekemisiään anteeksi ja hänen annettiin kilpailla Albertvillen olympialaisissa. Hänen johtamansa nelikko sijoittui kuudenneksi.

Czudajn uran kirkkain kruunu olivat 1994 Lillehammerin olympialaiset, missä hän neljän miehen kelkan pilottina voitti olympiakultaa yhdessä Karsten Brannaschin, Olaf Hampelin ja Alexander Szeligin kanssa. Vuonna 1995 sama nelikko saavutti EM-pronssia. Samana vuonna hän saavutti pilottina neljän miehen kelkkailussa myös MM-pronssia. Czudaj voitti vielä neljän miehen kelkkailussa uransa toisen Euroopan mestaruuden vuonna 1998 sekä EM-pronssia vuonna 1999.

Czudaj lopetti aktiiviuransa vuonna 2001 ja on sittemmin toiminut valmentajana. Vuonna 2006 Torinon olympialaisissa hän valmensi Alankomaiden maajoukkuetta.

Arvokisamitalit
---------------

* **Olympialaiset**
* 1994

neljän miehen kelkka: kultaa (Czudaj, Brannasch, Hampel, Szelig)
**Maailmanmestaruuskilpailut**

* 1990

kahden miehen kelkka: hopeaa (Czudaj, Jang)
neljän miehen kelkka: hopeaa (Czudaj, Bonk, Szelig, Jang)
* 1991

neljän miehen kelkka: pronssia (Czudaj, Bonk, Jang, Szelig)
* 1995

neljän miehen kelkka: pronssia (Czudaj, Voss, Lehmann, Szelig)
**Euroopanmestaruuskilpailut**

* 1992

neljän miehen kelkka: kultaa (Czudaj, Bonk, Jang, Szelig)
* 1995

neljän miehen kelkka: pronssia (Czudaj, Brannasch, Szelig, Lehmann)
* 1998

neljän miehen kelkka: kultaa (Czudaj, Voss, Görmer, Szelig)
* 1999

neljän miehen kelkka: kultaa (Czudaj, Voss, Lehmann, Embach)

Lähteet
-------

* Sports Reference: Harald Czudaj (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. ↑  Welt Online: Mielkes Rächer unbestraft 22.3.2000
2. ↑  NY Times: ALBERTVILLE: NOTEBOOK; Germany Won't Ban Sledder Who Informed
3. ↑  Omroep Brabant: Kitty Van Haperen remster van Jurg
4. ↑
5. ↑
6. ↑