recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Josef (Jussi) Aron Nemes** (vuoteen 1943 *Nemeschansky*; 26. lokakuuta 1917 Turku – 19. lokakuuta 1986) oli suomalainen venealalla toiminut yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen vuonna 1974. Hän oli myös kilpapurjehduksen 5.5-luokan maailmanmestari 1963.

Nemesin vanhemmat olivat toimitusjohtaja Benjamin Elchanan Nemes (aiemmin Nemeschansky) ja Sara Seligson ja puoliso 1943–1983 Chaje Mary Steinbock. Hän suoritti ylioppilastutkinnon iltaopiskeluna Helsingin ruotsalaisessa lyseossa ja valmistui sähköinsinööriksi Tekniska läroverket i Helsingforsista 1939. Opiskeluaikanaan hän työskenteli harjoittelijana Valtionrautateiden Pasilan konepajalla, Oy Strömberg Ab:ssa sekä Kone Oy:ssä ja 1941–1944 veljensä Isac Nemeksen Helsingin Verkatehdas Oy:ssä isännöitsijänä. Hänen isänsä ja perhetuttu Fabian Jaarin omistaman Veneveistämö Ab Vator Oy:n (vuodesta 1953 Oy Vator Ab) toimitusjohtajana hän toimi 1944–1983. Vatorin johtamisen lisäksi Nemes toimi perheen tukkuliikkeen johdossa sekä Hyvinkäälle muuttaneessa Helsingin Verkatehtaassa.

Nemes oli 1940-luvun lopulla perustamassa Suomen Veneveistämöyhdistystä (sittemmin Venealan Keskusliitto Finnboat) ja toimi sen puheenjohtajana 1949–1958. Hän oli myös Teollisuudenharjoittajain Liiton valtuuskunnan ja johtokunnan jäsen, Suomen Meripuolustusyhdistyksen hallituksessa sekä Pohja-yhtymän hallintoneuvostossa. Nemes kutsuttiin amerikkalaisen Boating Industry Associatioin jäseneksi, ja hän tutustui liiketoimissaan henkilökohtaisesti eri maiden kuninkaallisiin ja tunnettuihin liikemiehiin. Muun muassa Norjan kuningas Harald V sekä ruotsalainen vuorineuvos Marcus Wallenberg kuuluivat Nemeksen ystäväpiiriin. Hän toimi myös Helsingin juutalaisen seurakunnan luottamustehtävissä, ja voitti omalla veneellään purjehduksen 5.5-luokan maailmanmestaruuden 1963.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Sofia Kotilainen: Jussi Nemes *Biografiasampo*. Viitattu 6.7.2023.
2. 1 2 3  Helsingin Sanomat. 21.10.1986. s. 12. Kuolleita.
**Pertti Porokari** (s. 14. syyskuuta 1964) toimi Insinööriliiton (IL) puheenjohtajana vuosina 2007–2016.

Porokari valmistui ylioppilaaksi vuonna 1983 ja insinööriksi sähköautomaatiotekniikasta vuonna 1991. Hän sai euroinsinöörin nimikkeen vuonna 2004. Porokari työskenteli Siemensillä käyttöönottoinsinöörinä 1987–2003.

Ennen puheenjohtajuuttaan Porokari toimi Insinööriliiton yksityisen sektorin asiamiehenä 2003–2007. Hän aloitti Insinööriliiton väliaikaisena puheenjohtajana vuonna 2007 Matti Viljasen siirryttyä Akavan puheenjohtajaksi. Marraskuussa 2007 Porokari valittiin varsinaiseksi puheenjohtajaksi. Hänet valittiin toiselle nelivuotiskaudelle marraskuussa 2011. Kolmannelle puheenjohtajakaudelle Porokari valittiin marraskuussa 2015. Toukokuussa 2016 liiton edustajakokous erotti liiton hallituksen ja puheenjohtaja vaihtui kesken puheenjohtajakauden.

Porokari on ollut Akavan hallituksen jäsen vuodesta 2007 ja varapuheenjohtaja toimikaudella 2010–2011. Lisäksi hän on ollut Ylemmät Toimihenkilöt YTN:n varapuheenjohtaja (2007–2011) ja puheenjohtaja (2012–) sekä Teollisuuden palkansaajien varapuheenjohtaja (2008–2010, 2013–) ja puheenjohtaja (2011–2012).

Lähteet
-------

1. 1 2  Insinööriliiton puheenjohtaja Porokari sai potkut *Yle Uutiset*. Viitattu 10.6.2016.
2. 1 2 3  Pertti Porokarin ansioluettelo  2.11.2015. Insinööriliitto.  Arkistoitu 22.4.2016. Viitattu 8.4.2016.
3. ↑  Porokari sai jatkoajan insinöörien johdossa *TS.fi*.  24.11.2007. Viitattu 8.4.2016.
4. ↑  Laatikainen, Tuula: Porokari jatkaa UIL:n johdossa *Tivi.fi*.  25.11.2011. Viitattu 8.4.2016.
5. ↑  Pertti Porokari jatkaa Insi­nöö­ri­liiton puheen­joh­ta­jana *Suomenmaa*.  20.11.2015. Viitattu 22.12.2015.
**Adelianós Kámpos** (kreik. Αδελιανός Κάμπος) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Réthymnon kuntaan, Réthymnon alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Adelianós Kámpos on osa Ádelen kyläyhdyskuntaa. Kylän väkiluku on 680 (vuonna 2011).

Adelianós Kámpoksen rantaa.
Adelianós Kámpoksen kylä sijaitsee Kreetan pohjoisrannikolla eli Kreetanmeren rannalla noin kuusi kilometriä itään Réthymnon keskustasta. Se on alun perin Ádelen kylän ranta-asutus, mutta nykyisin Réthymnon esikaupunkia ja osa sen itäpuolisen rannikon turistialuetta. Réthymnosta alkunsa saava pitkä hiekkaranta ulottuu kylään saakka. Kylässä on paljon hotelleja.

Aiemmin kylä kuului Arkádin kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Réthymnon kunnan Arkádin kunnallisyksikköön.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. ↑  Αδελιανός Κάμπος Δήμος Ρεθὐμνης. Viitattu 1.9.2021.
3. ↑  Παραλία Αδελιανός Κάμπος *Cretan Beaches*. Viitattu 1.9.2021.
Adele ja Fred Astaire vuonna 1921.
**Adele Astaire** (alk. **Adele Marie Austerlitz**, 10. syyskuuta 1897 Omaha, Nebraska – 25. tammikuuta 1981 Tucson, Arizona) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, tanssija ja laulaja, joka esiintyi veljensä Fred Astairen kanssa vaudevillessä ja Broadwaylla.

Adele Austerlitzin isä oli muuttanut Yhdysvaltoihin Itävallasta, ja hänen äitinsä vanhemmat olivat kotoisin Alsacesta. Adele ja Fred esiintyivät vaudevillessa ensimmäisen kerran jo lapsina vuonna 1905. Vuonna 1917 he tekivät Broadway-debyyttinsä näytelmässä *Over the Top*. 1920-luvulla he saavuttivat menestystä näytelmällä *For Goodness Sake* (1922) sekä George Gershwinin menestysmusikaaleilla *Lady Be Good* ja *Funny Face*.

Vuonna 1932 Astaire meni naimisiin brittiläisen Charles Cavendishin kanssa ja lopetti näyttelijän uransa. Hän muutti takaisin Yhdysvaltoihin miehensä kuoltua vuonna 1944. Adele Astaire kuoli tammikuussa 1981 Tucsonissa, Arizonassa.

Broadway-näytelmät
------------------

* *Over the Top* (1917)
* *The Passing Show of 1918* (1918)
* *Apple Blossoms* (1919)
* *The Love Letter* (1921)
* *For Goodness Sake* (1922)
* *The Bunch and Judy* (1922)
* *Lady, Be Good!* (1924)
* *Funny Face* (1927)
* *Smiles* (1930)
* *The Band Wagon* (1931)

Lähde: Internet Broadway Database.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Adele Astaire *Allmusic*. Viitattu 7.4.2013. (englanniksi)
2. ↑  Rockwood, Camilla (toim.): "Astaire, Adele", *Chambers Biographical Dictionary*. Chambers Harrap Publishers Ltd, 2007. ISBN 978-0-550-10200-3. (englanniksi)
3. ↑  Adele Astaire *Internet Broadway Database*. Viitattu 7.4.2013. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Melvin "Mell" Lazarus** (nimimerkki *Mell*; 3. toukokuuta 1927 Brooklyn, New York – 24. toukokuuta 2016 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen sarjakuvapiirtäjä, joka tunnetaan piirtämistään strippisarjakuvista *Miss Peach* (julkaistu suomeksi nimellä *Neiti Maikka*) ja *Momma*.

Lazarus jätti high schoolin kesken toisena lukuvuonna vuonna 1943 ryhtyäkseen piirtäjäksi. Hän piirsi aluksi *Wee Women* ja *Li’l One* -nimisiä sarjoja ja työskenteli sarjakuvapiirtäjä Al Cappin omistamassa Toby Press -kustantamossa mainoskuvien piirtäjänä ja myöhemmin toimittajana. Älykkäistä ja kyynisistä isopäisistä koululapsista kertonut *Miss Peach* -sarjakuva syntyi vuonna 1957 Lazarusin ehdotuksena United Features Syndicaten julistamaan kilpailuun ja se alkoi ilmestyä samana vuonna *New York Herald Tribunessa*. Sarja sisälsi usein poliittista ja yhteiskunnallista satiiria. *Miss Peach* ilmestyi parhaimmillaan 300 sanomalehdessä. Lazarus lopetti sen piirtämisen vuonna 2002. Vuonna 1970 Lazarus lanseerasi myös toisen sarjakuvan, aikuisia lapsiaan määräilevästä iäkkäästä äidistä kertovan *Momman*. Tämä sarja levisi Publishers-Hall Syndicaten levittämänä yli 400 lehteen. Lazarus piirsi *Mommaa* kuolemaansa asti, viimeisessä vaiheessa vaimonsa avustamana. Hän teki uransa aikana yli 33 000 yksittäistä strippiä.

Lazarus palkittiin National Cartoonists Societyn Reuben-palkinnolla 1982. Hän toimi seuran puheenjohtajana 1989–1993.

Lazarus julkaisi romaanit *The Boss Is Crazy, Too* (1964) ja *The Neighborhood Watch* (1986). Lisäksi hän kirjoitti näytelmiä ja televisio-ohjelmien käsikirjoituksia. Lazarus oli Mensan jäsen.

Lazarus asui vuodesta 1975 Kaliforniassa. Hän kuoli 89-vuotiaana Los Angelesissa 24. toukokuuta 2016 Alzheimerin taudin aiheuttamiin komplikaatioihin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Sam Roberts: Mell Lazarus, Cartoonist of ‘Miss Peach’ and ‘Momma,’ Dies at 89 (englanniksi) New York Times 25.5.2016.
2. 1 2  Mel Lazarus (englanniksi) Jewish Virtual Library. Viitattu 4.1.2015.
3. 1 2  About Mell Lazarus (englanniksi) Creators.com. Viitattu 4.1.2015.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC

 |

 |
**Juhana "Jussi" Lukkarinen** (30. heinäkuuta 1884 Kontiolahti – 1. heinäkuuta 1963 Seinäjoki) oli suomalainen kansanperinteen kerääjä ja tutkija sekä valokuvaaja. Hän teki useita tutkimusmatkoja Pohjois-, Raja- ja Itä-Karjalaan sekä Inkeriin.

Lukkarinen kuului Samuli Paulaharjun kertojalähteenä tunnetun paiholalaisen Antti Lukkarisen perheeseen. Hän opiskeli Helsingin yliopistossa kansanrunoutta ja kansatiedettä. Hän työskenteli myöhemmin Kansallismuseon amanuenssina ja oli myös Seurasaaren ulkomuseon tehtävissä. Lukkarinen kävi runonkeruumatkoilla Inkerissä vuosina 1909 ja 1911 sekä Vienan Karjalassa vuonna 1917. Hänen keräämiään runoja julkaistiin *Suomen kansan vanhat runot* -kokoelmassa, jonka toimitustyöhön hän osallistui. Lukkarinen toimitti sarjan osat *Etelä-Pohjanmaan runot*, *Satakunnan runot II* ja kaksiosaisen *Savon runot*. 1930-luvulla hän pääosin julkaisi kansanrunouskokoelmia sekä kansanperinteen tutkimuksia.

Lukkarinen liittyi valkoisiin joukkoihin sisällissodan aikana ja oli aktiivisesti mukana hankkeissa Itä-Karjalan liittämiseksi Suomeen. Hän oli mukana myös yleisesikunnan tiedustelutoiminnassa.

Teokset
-------

* *Inkeriläisten kotijumalista* (1912)
* *Inkeriläisten praasnikoista* (1912)
* *Vähäne sellitysty Livvin rahvahal erähih nygözih dieloloih* (1918)
* *Vienan Karjalassa* (1918)
* *Etelä-Pohjanmaan runot* (1933)
* *Pakanuutta loitsuissamme?* (1933)
* *Satakunnan runot. 2* / julkaisseet T. Pohjankanervo ja J. Lukkarinen (1934)
* *Savon runot. 1 ja 2* (1934 ja 1936)
* *Suomalaisten naimatapoja : aineksia suomalaisten kansojen avioliiton historiaan. 1*(1934)
* *Isävaltainen perhe* (1939)

Lähteet
-------

1. ↑  Juhana Lukkarinen Kuka kuvasi? -tietokanta, Suomen valokuvataiteen museo. Viitattu 21.3.2018.
2. ↑  Pekka Laaksosen, *Kotimailla* SKS,1999
3. ↑  Kuolleita (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 7.7.1963, HS Aikakone. Viitattu 21.3.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* J. Lukkarisen valokuvia

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* VIAF
* WorldCat

 |

 |
**Aleksandr Borisovitš Kusikov** (ven. Алекса́ндр Бори́сович Ку́сиков) (1896 Armavir, Venäjän keisarikunta – 20. kesäkuuta 1977 Pariisi, Ranska) oli venäläinen runoilija. 

Hän kuului imaginistiseen koulukuntaan yhdessä Sergei Jeseninin, Anatoli Mariengofin ja Vadim Šeršenevitšin kanssa.

Kusikov eli lapsuutensa Armavirin kaupungissa, josta hän muutti Moskovaan vuonna 1917. Hän liittyi imaginisteihin, joiden kanssa hän julkaisi ja esitti runoja ja piti yllä ryhmän kustannustoimintaa. Kusikovin tuotannossa vakituisia aiheita olivat hänen lapsuusmaisemansa Kubanjoella, tšerkessit, sekä Koraanin ja persialaisen runouden teemat.

Kusikov muutti vuonna 1922 Berliinin kautta Pariisiin, jossa hän kuoli vuonna 1977.

Lähteet
-------

* McVay, Gordon: *The Tree-stump and the Horse: The Poetry of Alexander Kusikov*, s. 101–131. Oxford Slavonic Papers, 1978. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Aleksandr Nikolajevitš Maltsev** (ven. Александр Николаевич Мальцев, s. 20. huhtikuuta 1949 Kirovo-Tšepetsk, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on entinen neuvostoliittolainen jääkiekkoilija, olympiavoittaja ja maailmanmestari. Hän oli yksi tunnetuimmista ja taitavimmista pelaajista Neuvostoliiton jääkiekkomaajoukkueessa vuosina 1968–1983. Hän teki 213 maalia 321 maaottelussa. Hänen hallussaan on maailmanmestaruuskisojen tehotilaston kolmas sija: 156 pistettä (77+79) 101 ottelussa. Hän pelasi neuvostoliigassa 530 ottelua vuosina 1967–1984 edustaen Moskovan Dynamoa.

Hän on voittanut urallaan kaksi olympiakultaa, yhden olympiahopean, kahdeksan maailmanmestaruutta ja Kanada-cupin ja Neuvostoliiton mestaruuden. 

Maltsev tuli tunnetuksi pelintekijänä ja ratkaisijana. Hän pelasi keskushyökkääjänä ja oikeana laitahyökkääjänä. Uransa alussa hän pelasi Anatoli Firsovin keskusmiehenä, ja sai askeettisena urheilijana tunnetulta laitamieheltään myös kritiikkiä hedonistisen elämänasenteensa takia. Hän pelasi kekseliästä peliä ja pystyi tekemään yllättäviä liikkeitä jäällä ja taktisia muutoksia pelin aikana. Hän oli hyvä mailankäsittelijä ja pystyi yleensä voittamaan yksi vastaan yksi -tilanteet. Maltsev oli erittäin taitava ja nopea luistelija ja hänellä oli tarkka ja erittäin nopea laukaus. Yksilötaitojensa lisäksi häntä pidettiin hyvänä joukkuepelaajana.

Saavutuksia ja palkintoja
-------------------------

* Neuvostoliiton urheilumestarin arvo vuonna 1971
* talviolympialaisissa kultaa 1972 ja 1976, hopeaa 1980
* jääkiekon maailmanmestaruuskisoissa kahdeksan kultaa, tehotilaston voittaja 1970 ja 1972, paras hyökkääjä 1972 ja 1981
* Neuvostoliiton mestaruus 1972
* Kanada-cupin voitto 1981
* MM-kisojen tähdistökentällisessä 1970, 1971, 1972, 1978 ja 1981
* IIHF Hall of Fameen vuonna 1999

Lähteet
-------

* Arponen, Antti O.; Hannus, Matti; Honkavaara, Aarne; Leinonen, Kimmo; Mäki-Kuutti, Tarmo; Raatikainen, Voitto; & Raevuori, Antero: *Talviurheilun tähdet*, s. 742. WSOY, 1986. ISBN 951-0-13095-8.
* Aleksandr Maltsevin olympiasijoitukset Sports Reference LLC.  Arkistoitu 31.8.2011. Viitattu 22.7.2011. (englanniksi)
* Aleksandr Maltsev Eurohockey-sivustolla (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Eurohockey
2. 1 2  Sports Reference LLC
3. ↑  Arponen, ym. s. 742

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Aleksandr Maltsev** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |

 |
Meir Amit
**Meir Amit** (hepr. ‏מאיר עמית‎; 17. maaliskuuta 1921 – 17. heinäkuuta 2009) oli israelilainen kenraalimajuri ja poliitikko, joka toimi Mossadin johtajana vuosina 1963–1968. 

Amit syntyi Tiberiasissa nimellä Meir Slutzki. Nuorena hän muutti Alonimin kibbutziin ja liittyi Haganahiin. Hän taisteli Israelin itsenäisyyssodassa, jäi armeijan palvelukseen ja yleni kenraalimajuriksi. Hän myös opiskeli Yhdysvalloissa Columbia Business Schoolissa. Vuosina 1962–1963 hän johti Amania ja vuosina 1963–1968 Mossadia. 

Poliittisella urallaan Amit edusti lyhytikäiseksi jäänyttä Dash-puoluetta ennen siirtymistään Shinui-puolueeseen. Hän istui knessetissä ja toimi vuosina 1977–1978 Israelin liikenne- ja viestintäministerinä. Hän sai vuonna 2003 Israel-palkinnon. Hän väitti maailman olevan joutumassa kolmanteen maailmansotaan islamin ja länsimaiden välillä. Hän kannatti Mahmoud Ahmadinejadin surmaamista.

Amit kuoli 88-vuotiaana pitkään sairastettuaan.

Lähteet
-------

1. ↑  'We're on the eve of World War III' (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Former Mossad chief: Assassinate Ahmadinejad (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Meir Amit passes away aged 88


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
Suomessa on pidetty kotieläimiä noin 3000 vuotta. Suomalaiset alkuperäisrodut ovat aikojen saatossa sopeutuneet hyvin pohjoisiin oloihin, mutta eivät usein menesty kilpailussa jalostetumpien rotujen kanssa. Alkuperäisrotujen lisäksi Suomessa on kehitetty myös kaksi uutta hevosrotua.

Hevosrodut
----------

* Suomalainen ratsuponi
* Suomenhevonen
* Suomenpuoliverinen, FWB

Koirarodut
----------

Suomalaisista koiraroduista vanhin on suomenpystykorva. Se on ns. alkuperäisrotu, joka polveutuu suoraan luonnonkannasta ilman risteytyksiä. Kaikki suomalaiset koirarodut ovat työkoiriksi, joko metsästykseen tai poropaimeniksi, jalostuneita. Tämä on suoraan sidoksissa paikalliseen kulttuuriin, jossa metsästys ja maatalous säilyivat pitkään tärkeinä elinkeinoina. 

Luettelo suomalaisista koiraroduista:

* Karjalankarhukoira
* Lapinporokoira
* Suomenajokoira
* Suomenlapinkoira
* Suomenpystykorva

Lammasrodut
-----------

* Ahvenanmaanlammas  eli saaristolammas
* Kainuunharmas
* Suomenlammas

Nautarodut
----------

* Suomenkarja:
	+ Itäsuomenkarja eli kyyttö
	+ Länsisuomenkarja
	+ Pohjoissuomenkarja eli lapinlehmä

Muut eläimet
------------

* Suomalainen maatiaiskana
* Suomalainen maatiaissika
* Suomenvuohi

Aiheesta muualla
----------------

* Maa- ja elintarviketalouden tutkimuskeskus Suomen alkuperäisrodut
* VirtuaaliAMK Suomen alkuperäisrodut
* Maatiainen ry: Maatiaiseläimet
Pyykkinaru ja pyykkipoikia

**Pyykkinaru** on naru tai köysi, joka on pingotettu kahden tai useamman pisteen välille maanpinnan tai lattian yläpuolelle puhtaan pyykin kuivumaan ripustamista varten. Ripustamisessa voidaan käyttää apuna pyykkipoikia. 

Pidemmillä pyykkinaruilla voi olla keskellä tuki, jotta naru ei katkeaisi. Pyykkinaru tulisi ripustaa tarpeeksi korkealle, jotta vaatteet eivät likaantuisi osumalla maahan.

Pyykkinaru voi sijaita myös pyörivässä telineessä, jolloin se vie vähemmän tilaa.

Yhdysvalloissa pyykkien kuivattamista narulla pidetään sopimattomana. Etenkin alusvaatteiden julkinen esittely on epäsopivaa, ja pyykkinarujen näkyminen mielletään alaluokkaiseksi, joten se saattaa alentaa asuinalueen arvostusta ja kiinteistöjen arvoa.

Lähteet
-------

1. ↑  Pyykkinarut kiihdyttävät tunteita Yhdysvalloissa *Helsingin Sanomat*.  24.11.2009.  Arkistoitu 1.3.2010. Viitattu 17.10.2017.  (Internet Archive 1.3.2010)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Pyykkinaru** Wikimedia Commonsissa
**Molfetta** on kunta Etelä-Italiassa  Barin metropolikaupungissa Apulian alueella. Se sijaitsee Adrianmeren rannalla noin 30 kilometriä Barista rannikkoa pitkin pohjoiseen.

Nähtävyyksiä
------------

Kaupungin nähtävyyksiä on sen vanhakaupunki *Isola di Sant’Andrea* mutkaisine katuineen. Kaupungin tuomiokirkko *Duomo di San Corrado* on rakennettu alkujaan 1100-luvulla. Neitsyt Marian katedraali (*Cattedrale di Santa Maria Assunta*) on peräisin 1600-luvulta. Keskustan ulkopuolella oleva polje *Pulo di Molfetta* on arkeologinen kohde museoineen. 

  

* Duomo di San CorradoDuomo di San Corrado
* Neitsyt Marian katedraaliNeitsyt Marian katedraali
* Pulo di MolfettaPulo di Molfetta
* Molfettan satamaaMolfettan satamaa

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  www.tuttitalia.it
2. ↑  Giro d’Italia 2017

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Molfetta** Wikimedia Commonsissa

Barin maakunnan vaakunaBarin metropolikaupunki
Acquaviva delle Fonti | Adelfia | Alberobello | Altamura | Bari | Binetto | Bitetto | Bitonto | Bitritto | Capurso | Casamassima | Cassano delle Murge | Castellana Grotte | Cellamare | Conversano | Corato | Gioia del Colle | Giovinazzo | Gravina in Puglia | Grumo Appula | Locorotondo | Modugno | Mola di Bari | Molfetta | Monopoli | Noci | Noicattaro | Palo del Colle | Poggiorsini | Polignano a Mare | Putignano | Rutigliano | Ruvo di Puglia | Sammichele di Bari | Sannicandro di Bari | Santeramo in Colle | Terlizzi | Toritto | Triggiano | Turi | Valenzano
**Molenbeek**, viralliselta nimeltään ranskaksi **Molenbeek-Saint-Jean** ja hollanniksi **Sint-Jans-Molenbeek**, on yksi Brysselin pääkaupunkialueen yhdeksästätoista kunnasta. Vuonna 2014 Molenbeekissa oli noin 95 000 asukasta.

Historia
--------

Paikalla sijainneesta kylästä alettiin käyttää nimeä *Molenbeek* (suom. *"Myllypuro"*) noin vuonna 985.

Varhaiskeskiajalla kylä oli katolisen pyhimyksen Gertrud Nivellesiläisen ihmeitä tekeväksi väitetyn lähteen sijaintipaikkana tunnettu pyhiinvaelluskohde.

Kylä liitettiin osaksi Brysseliä 1200-luvulla. Alue säilyi 1700-luvulle saakka pääasiallisesti maaseutumaisena.

Nykyaika
--------

Kunta jakautuu 2000-luvulla selkeästi kahtia: vauraaseen ja lähes pelkästään asumiskäyttöön keskittyneeseen yläosaan sekä tiheästi asutettuun työväenluokkaiseen alaosaan. Kunnassa, varsinkin keskustaajaman itäosassa asuu lähes 40 prosenttia väestöstä kattava, lähinnä marokkolaistaustainen muslimivähemmistö.

Lähteet
-------

1. ↑  Molenbeek St-Jean *ibsa.irisnet.be*.  Arkistoitu 20.3.2016. Viitattu 22.3.2016. (ranskaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Molenbeek-Saint-Jean** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Bryssel Bryssel |
| --- |
|  |
| Kunnat | 
* Anderlecht
* Auderghem
* Berchem-Sainte-Agathe
* Brysselin kaupunki
* Etterbeek
* Evere
* Forest
* Ganshoren
* Ixelles
* Jette
* Koekelberg
* Molenbeek-Saint-Jean
* Saint-Gilles
* Saint-Josse-ten-Noode
* Schaerbeek
* Uccle
* Watermael-Boitsfort
* Woluwe-Saint-Lambert
* Woluwe-Saint-Pierre

 |

 |
**Pogo** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Ségoun alueen Nionon piirissä Malissa. Se sijaitsee Nigerjoen pohjoispuolisella tasangolla 40 kilometriä Nionosta etelään. Kunnassa on 16 300 asukasta (vuonna 2009).

Pogon kunta rajoittuu lännessä Nionon piirin Siribalan, pohjoisessa Nionon, idässä Macinan piirin Bokyweren ja Kolongon sekä etelässä Ségoun piirin Sibilan ja Sansandingin kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Kunnan alueella sijaitsevat Dosséguélan kosteikko ja M’Bèwanin keinokastelualue.

Kuntaan kuuluu 18 kylää. Asukkaiden enemmistö on bambaroita. Heidän lisäkseen kunnassa asuu fulbeja ja bozoja. Vallitseva uskonto on islam.

Seudun pääelinkeino on maanviljely, Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, lehmänpapu, maapähkinä, maissi sekä Dosséguélan reunoilla ja M’Bèwanin alueella riisi. Lisäksi harjoitetaan karjanhoitoa, kalastusta, käsityöammatteja ja pienimuotoista kaupankäyntiä.

Kunnan liikenneyhteydet ovat heikot. Palveluihin kuuluvat seitsemän alakoulua, kaksi koraanikoulua, koulutus- ja kehittämiskeskus (CED) sekä terveysasema.

Lähteet
-------

1. ↑  Resultats Provisoires RGPH 2009 (Région de Ségou) *instat.gov.ml*.  Arkistoitu 22.7.2011. Viitattu 7.11.2014. (ranskaksi)
2. ↑  Mali - Région de Ségou: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 7.11.2014. (ranskaksi)
3. 1 2 3 4  Plan de Securite Alimentaire: Commune Rurale de Pogo 2007–2011 *fsg.afre.msu.edu*.  Arkistoitu 7.3.2016. Viitattu 7.11.2014. (ranskaksi)
Mellarin entinen sisäänkäynti Korvatunturintiellä.
**Mellari** oli Mellunmäen ja sen lähialueiden asukkaiden kohtaamispaikka Helsingissä. Se sijaitsee noin kymmenen minuutin kävelymatkan päässä Mellunmäen metroasemalta. Mellari on kutsumanimi, ja paikan virallinen nimi on Naapuruustalo Mellari. Nimi muuttui naapuruustaloksi vuoden 2021 alussa, kun tila siirtyi Helsingin kaupungilta Kalliolan setlementin ylläpitämäksi. Aikaisemmin paikka tunnettiin nimellä asukastalo Mellari. Mellarin toiminnan tavoitteena on tukea alueen asukkaiden kohtaamista ja yhdessä tekemistä. Tilaa voi käyttää maksutta erilaiseen yleishyödylliseen ja asukkaiden ideoimaan yhteisöllisyyttä lisäävään toimintaan. Kalliolan toimintaperiaatteiden mukaisesti Mellari on uskonnollisesti ja poliittisesti sitoutumaton, päihteistä ja syrjinnästä vapaa tila. 

Mellarin toiminta käynnistyi keväällä 2008 paikallisen Mellunmäki-Seura ry:n ylläpitämänä. Tuolloin Mellari sijaitsi "vanhan ostoskeskuksen" alakerrassa ja tilaa toiminnalle oli noin 600 m². Mellarissa toimivat vuokralaisina myös sosiaalivirasto, partiolaiset, kahvila Eden sekä kierrätyspiste. Helsingin Kulttuurikeskus ylläpiti Mellarissa Mellupistettä, jonka tietokoneilla pystyi käyttämään Internetiä maksutta. Toiminta ostoskeskuksen tiloissa päättyi sen tultua puretuksi. Tilalle valmistui kerrostaloasuntoja ja Attendon hoivakoti vuonna 2019.

Lähteet
-------

* Naapuruustalo Mellari
*

Aiheesta muualla
----------------

* Mellarin avaamisesta
**Graham Jonathan Zusi** (s. 18. elokuuta 1986 Longwood, Florida) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, joka edustaa Major League Soccerissa pelaavaa Sporting Kansas Cityä. Vasenjalkainen Zusi on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän pelaa myös Yhdysvaltain jalkapallomaajoukkueessa.

Seurajoukkueura
---------------

Zusi varattiin vuoden 2009 MLS:n varaustilaisuudessa numerolla 23 Kansas City Wizardsiin. Hän debytoi liigassa maaliskuussa 2009 Toronto FC:tä vastaan. Hän teki läpimurtonsa kaudella 2011, kun seura oli vaihtanut nimensä Sporting Kansas Cityksi. Vuonna 2013 Zusi voitti Sportingin kanssa MLS Cupin kaadettuaan finaalissa rangaistuspotkuilla Real Salt Laken. Kauden 2012-13 aikana Zusi harjoitteli Valioliiga-seura West Ham Unitedin kanssa.

Maajoukkueura
-------------

Zusi debytoi Yhdysvaltain jalkapallomaajoukkueessa tammikuussa 2012 Venezuelaa vastaan. Ensimmäisen maajoukkuemaalinsa hän teki neljä päivää myöhemmin Panamaa vastaan harjoitusottelussa. Zusi kuului päävalmentaja Jürgen Klinsmannin ryhmään vuoden 2014 MM-kisoissa. Zusi pelasi turnauksessa kaikissa Yhdysvaltain neljässä ottelussa ja saalisti kaksi syöttöpistettä. Hän on pelannut 55 maaottelua ja tehnyt niissä viisi maalia.

Lähteet
-------

* Graham Zusi Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
* 
* (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. ↑  Mamrud, Roberto: USA - Record International Players  5.7.2018. RSSSF. Viitattu 5.10.2018. (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Caesarsalaattiannos.
**Caesarsalaatti** on yksinkertainen salaatti, joka sisältää romainesalaatin lehtiä, paahdettuja tai valkosipuli-öljy-sekoituksessa paistettuja leipäkuutioita eli krutonkeja ja parmesaanijuustoa kastikkeessa, joka valmistetaan kananmunankeltuaisesta, oliiviöljystä, sitruunamehusta, worcesterkastikkeesta tai sardelleista, valkosipulista, sinapista ja mustapippurista. Salaatista tehdään usein täyteläisempi lisäämällä siihen esimerkiksi kypsennettyä kanaa, rapeaa pekonia tai katkarapuja.

Historiaa
---------

Caesarsalaatin kehitti ravintoloitsija Caesar Cardini, italialaissiirtolainen, joka työskenteli ravintoloissa Meksikossa ja Yhdysvalloissa.
 Cardini asui San Diegossa Kaliforniassa mutta työskenteli rajan takana Tijuanassa kieltolain aikana. Hänen tyttärensä Rosa (1928–2003) muisteli, että Cardini keksi salaatin 4. heinäkuuta 1924, kun Yhdysvaltain itsenäisyyspäivän juhlinta oli tyhjentänyt keittiön raaka-aineista. Oli käytettävä, mitä sattui olemaan, ja Cardini keksi myös mennä sekoittamaan salaatin kastikkeen asiakkaiden pöydän ääreen.

Valmistus
---------

Caesarsalaatista ja etenkin sen kastikkeesta on lukemattomia reseptejä. Alun perin kastike valmistettiin raa'asta munankeltuaisesta, mutta salmonellavaaran vuoksi keltuainen voidaan joidenkin reseptien mukaan kuumentaa ja hyydyttää varovasti hyvin miedolla lämmöllä ja koko ajan vatkaten, ettei siitä tule kokkareista. Sitten sen annetaan jäähtyä ennen muiden aineiden lisäämistä.

Joissakin resepteissä parmesaani laitetaan kastikkeeseen eikä lastuina tai raasteina itse salaattiin. Vahvanmakuisen sardellimurskan sijasta kastikkeeseen suositellaan worcesterkastiketta, jonka yksi päämausteista on sardelli.

Caesarsalaatin kastikkeita on saatavilla myös pullotettuina valmiskastikkeina.

Lähteet
-------

1. ↑  Nimimerkki "Torsti" palstalla Torsti tietää: Terve lukijat. Torsti löysi palautepostin...  7.1.2001. Helsingin Sanomat. Viitattu 1.12.2012. [vanhentunut linkki]
2. ↑  Cesar Cardini, Creator of Salad, Dies at 60.  *Los Angeles Times*, November 5, 1956.
3. ↑  Rosa Cardini (obituary)  22.9.2003. The Telegraph. Viitattu 1.12.2012.
4. ↑  Caesar-kastike 6 x 1 l Saarioinen. Viitattu 1.12.2012. [vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Caesarsalaatti** Wikimedia Commonsissa
Cheetah Chrome vuonna 2011.
**Cheetah Chrome** (oik. **Eugene O’Connor**, s. 18. helmikuuta 1955 Cleveland, Ohio) on yhdysvaltalainen muusikko, joka soitti kitaraa The Dead Boys -yhtyeessä.

Ura
---

The Dead Boysin hajottua Cheetah Chrome soitti ympäri New Yorkia yhtyeiden Stilettos ja Cheetah Chrome and the Casualties kanssa. Hän äänitti myös singlen *Still Wanna Die/Take Me Home*. Vähän tämän jälkeen hän soitti Ronnie Spectorin sooloalbumilla *Siren*. 1980-luvulla hän teki useita levytyksiä, muun muassa oman yhtyeensä Cheetah Chrome and the Ghetto Dogs kanssa. Hän soitti myös Jeff Dahlin kappaleessa "I Kill Me". Lisäksi hän kuului The Dead Boysin yhteenliittymiin 1980-luvun lopussa.

1990-luvulla Cheetah Chrome muutti Nashvilleen Tennesseehen ja äänitti livealbumin *Alive in Detroit* Hamtraickissa, Michiganissa. Vuonna 2002 hän soitti kitaraa useissa kappaleissa False Alarm's -yhtyeen albumilla *Fuck’Em All We’ve Already Won!*.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Cheetah Chrome** Wikimedia Commonsissa

* Cheetah Chrome Allmusic.com-sivustolla. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC

 |

 |
**Chellsie Memmel** (s. 23. kesäkuuta 1988) on yhdysvaltalainen telinevoimistelija. Hän on olympiamitalisti, maailmanmestari ja Pan-Amerikan kisojen kultamitalisti.

Memmelin ensimmäiset arvokisat olivat vuoden 2003 Pan-Amerikan kisat Santo Domingossa, joissa hän voitti kultaa joukkuekilpailussa, neliottelussa ja eritasonojapuilla sekä sai pronssimitalin puomilta. Vuonna 2005 hän voitti Melbournessa maailmanmestaruuden neliottelussa ja sai hopeaa eritasonojapuilta ja puomilta. Vuoden 2006 maailmanmestaruuskilpailuissa Aarhusissa hän saavutti hopeaa joukkuekilpailussa. Memmel osallistui Pekingin olympialaisiin vuonna 2008 saavuttaen hopeaa joukkuekilpailussa.

Memmel lopetti uransa vuonna 2012 kärsittyään leikkauksia vaatineista nilkka- ja olkapäävammoista ja jäätyään karsinnoissa pois Lontoon olympiajoukkueesta. Hän meni naimisiin Kory Maierin kanssa ja sai kaksi lasta. Hän pysyi kuitenkin telinevoimistelun parissa toimimalla esimerkiksi tuomarina kilpailuissa.

Memmel ilmoitti vuonna 2020 palaavansa voimistelu-uralle tavoitteenaan Tokion olympialaiset. Memmeliä valmentaa hänen isänsä. Kisoihin päästessään 32-vuotias Memmel olisi vanhin Yhdysvaltain maajoukkueen telinevoimistelija 60 vuoteen. Memmel toivoo esimerkillään herättävänsä keskustelua iästä telinevoimistelussa.

Lähteet
-------

* Chellsie Memmel Biography and Results *teamusa.org.* Viitattu 20.4.2021.

### Viitteet

1. ↑  USA Gymnastics | Chellsie Memmel *usagym.org*. Viitattu 20.4.2021.
2. 1 2  Chellsie Memmel, 12 years after Olympics, back in gymnastics as a mom *OlympicTalk | NBC Sports*.  3.8.2020. Viitattu 20.4.2021. (englanniksi)
3. ↑  She Makes It Official: Chellsie Memmel's Comeback To Gymnastics Is A Go *teamusa.org*.  1.8.2020. Viitattu 20.4.2021.
4. ↑  Chellsie Memmel feels 'stronger' as she announces comeback to gymnastics *Olympic Channel*. Viitattu 20.4.2021.

Aiheesta muualla
----------------

Chellsie Memmelin YouTube-kanava
**Capnocytophaga canimorsus** on gramnegatiivinen sauvabakteeri, jota tavataan koirilla ja kissoilla suun normaalifloorassa. Sen aiheuttamat infektiot ovat melko harvinaisia. Infektioille altistavat muun muassa erilaiset immuunipuutostilat, syöpä, pernanpoisto ja alkoholismi.

Vakavat sairastumiset ovat harvinaisia. Tavallisimmin tartunnan saa, kun koiran purressa koiran sylkeä joutuu haavaan. Bakteeri voi tarttua myös esimerkiksi silloin, kun koira nuolee ihmisen rikkoutunutta ihoa. Alkuoireita ovat kuume, koko ruumiissa tuntuvat kivut ja huonovointisuus. Oireet ilmenevät parin kolmen päivän kuluttua tartunnasta. Myöhemmin potilaan hengitys saattaa vaikeutua ja munuaiset lakata toimimasta. Bakteeria vastaan ei ole rokotetta.

*Capnocytophaga canimorsus* -bakteeri tarttuu viidessä prosentissa koiran puremista. Ihon oireillessa tulee heti hakeutua hoitoon. Potilas voi joutua dialyysiin tai amputaatioihin. Bakteerin vuoksi 1–2 potilasta vuodessa päätyy tehohoitoon tai kuolee.

Lähteet
-------

1. ↑  Jussila, Tapio & Keränen, Tapani & Luostarinen, Liisa & Liimatainen, Oili & Vuento, Risto: Capnocytophaga canimorsuksen aiheuttama meningiitti.  *Duodecim*, 1997, 113. vsk, nro 13, s. 1253–. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 2.3.2022.
2. 1 2  Konttinen, Matti: Koiran nuolaisu voi johtaa amputaatioon *Yle Uutiset*.  11.2.2015. Viitattu 2.3.2022.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q310984
* BacDive: 5493
* CoL: QQX4
* EoL: 976183
* EPPO: CAPCCA
* GBIF: 3228512
* IRMNG: 10030275
* ITIS: 960318
* LPSN: capnocytophaga.html#canimorsus
* NCBI: 28188
* NZOR: 44a726a3-eba2-4816-8852-2fa54bb356a7

 |

 |
**Jorma Voitto Juhani "Jokke" Seppälä** (s. 24. kesäkuuta 1953 Anjala) on suomalainen muusikko, jonka levytysura alkoi 1970-luvun alussa rockyhtye Sessionissa. Sessionista Seppälä siirtyi Kisun taustayhtyeeseen, jossa soitti myös hänen pikkuveljensä Jarmo "Jakke" Seppälä. Vuonna 1976 veljekset soittivat Danny Show’ssa ja sen jälkeen Virve Rostin taustayhtyeessä. Vuonna 1979 ilmestyi Jokke ja Jakke Seppälän yhteisalbumi *2 Seppälää*. Vuonna 1980 Jokke osallistui Syksyn sävel -kilpailuun kappaleella "Lauantaiyö" ja julkaisi sooloalbuminsa *Move on*. Näihin aikoihin Seppälällä oli yhtye yhdessä Pepe Willbergin kanssa. Toinen sooloalbumi *Find my girl* julkaistiin vuonna 1982. 

1980-luvulla Seppälä oli usein televisiossa taustakuorolaulajana muun muassa Euroviisuissa (1983–1986 ja 1989). Hän oli myös mukana televisio-ohjelmassa *Perjantaipörssi* sekä Euroviisukarsinnoissa vuosina 1985 ja 1986. Vuonna 1985 Seppälä lauloi Pave Maijasen kappaleen "Jossain..." ja seuraavana vuonna mukana oli Seppälän oma kappale "Kaamoksen maa". "Kaamoksen maan" esitti Gruppo Jokke (Jokke Seppälä, Anita Pajunen, Rele Kosunen ja Leena Nilsson). Vuoden 1985 Knokke Cupissa Seppälä edusti Suomea yhdessä Ami Aspelundin ja Maarit Hurmerinnan kanssa.

Vuonna 1991 Seppälä sävelsi Samuli Edelmannille Syksyn sävelessä toiseksi sijoittuneen ja hitiksi muodostuneen kappaleen "Pienestä kii". Seppälä on säveltänyt mainosmusiikin lisäksi kappaleita monille muillekin artisteille ja tuottanut muun muassa The Kidsin kaksi albumia sekä Kurren, Jaana Lammin ja Marjorien levyjä.

Diskografia
-----------

* *2 Seppälää* (1978)
* *Move on* (1980)
* *Find my girl* (1982)
* *Säveltäjän omakuva* (2003)

Lähteet
-------

* Latva, Tony; Tuunainen, Petri: *Iskelmän tähtitaivas: 500 suomalaista viihdetaiteilijaa*. Helsinki: WSOY, 2004. ISBN 951-0-27817-3.

### Viitteet

1. ↑  Petri Kaivanto: Jokke Seppälä Estradeja ja sessioita Elvis Ry. Viitattu 28.12.2008. [vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Jokke Seppälän esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
* Jokke Seppälän sävellystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
* Jokke Seppälän sanoitustuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
* Jokke Seppälän sovitustuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Pogostan Sanomat** on Ilomantsin, Tuupovaaran ja Kiihtelysvaaran paikallislehti. Lehden ilmestymispäivä on torstai. Lehden levikki vuonna 2016 oli 4 761 kappaletta.

Lehden päätoimittaja on Jyrki Pönkkä (vuodesta 2021 lähtien). Hänen edeltäjänsä oli Leila Virnes (vuodesta 2013). Hänen edeltäjänsä oli Aino Pesu (vuosina 2006–2013). 
Lehden aiempi päätoimittaja oli Hilkka Kuusela, joka tunnettiin nimellä Pogostan Hilkka. *Pogostan Sanomien* päätoimittajana vuosina 1984–2006 toiminut Anja Kangas nykyaikaisti lehden ja nosti sen entistä merkittävämpään paikalliseen asemaan. Kangas palkittiinkin Pohjois-Karjalan sanomalehtimiesyhdistyksen tiedottamispalkinnolla. 

Tätä aikaisemmin Anja Kangas oli palkittu valtakunnallisella tiedottamispalkinnolla ja Pro Ilomantsi -palkinnolla. Kangas toimi myös Kalevalaisen liiton *Pirta*-lehden päätoimittajana uudistaen myös sen toiminnan.

*Pogostan Sanomat* kuuluu joensuulaiseen PunaMusta Media -konserniin, joka julkaisee muun muassa *Karjalaista* sekä *Karjalan Heiliä*, *Lieksan Lehteä*, *Outokummun Seutua*, *Parikkalan-Rautjärven Sanomia*, *Pielisjokiseutua* ja *Ylä-Karjalaa*.

Lähteet
-------

1. ↑  Pogostan Sanomat - tietoa lehdestä *pogostansanomat.fi*.  Arkistoitu 13.8.2018. Viitattu 13.8.2018. (suomeksi)
2. ↑  Tarja Laitinen: Sanomalehti Karjalainen  13.10.2016. Yle Uutiset. Viitattu 17.11.2018.
3. ↑  Toimitus: Pogostan Sanomien uudeksi päätoimittajaksi on valittu kiihtelysvaaralainen Jyrki Pönkkä - Pogostan Sanomat *www.pogostansanomat.fi*.  Arkistoitu 28.7.2022. Viitattu 28.7.2022.
4. ↑  Toimitus: Lue runo: Lukija lähestyi runolla Pogostan Sanomien eläköityvää päätoimittajaa - Pogostan Sanomat *www.pogostansanomat.fi*.  Arkistoitu 28.7.2022. Viitattu 28.7.2022.

Katso myös
----------

* Pogosta-sanan merkityksiä

Aiheesta muualla
----------------

Pogostan Sanomat
**Poggioreale** on kunta Italiassa Sisilian länsiosassa olevassa Trapanin maakunnassa.

Raunioitunut vanha kylä
Poggioreale tuhoutui täysin Belicejoen laaksossa tapahtuneessa voimakkaassa maanjäristyksessä vuonna 1968. Tuhoutunutta kylää ei kuitenkaan kunnostettu järistyksen jälkeen. Sen sijaan päätettiin rakentaa uusi kylä, Poggioreale Nuova, neljän kilometrin päähän vanhasta kylästä. Uuden kylän suunnitteli arkkitehti Franco Purini. Uusi kylä moderneine betonitaloineen ei kuitenkaan miellyttänyt kaikkia asukkaita, jotka olivat tottuneet vanhan vuonna 1642 perustetun Poggiorealen taloihin. Uusi kylä suunniteltiin 10 000 asukkaalle, mutta siellä on vain noin 1500 asukasta. Vanhassa kylässä asukkaita oli noin 3400.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  www.tuttitalia.it
2. ↑  istat
3. ↑  50 years since Sicily's earthquake, an urban disaster of a different kind The Guardian. Viitattu 10.5.2018. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Poggioreale** Wikimedia Commonsissa

Trapanin maakunta
Alcamo | Buseto Palizzolo | Calatafimi Segesta | Campobello di Mazara | Castellammare del Golfo | Castelvetrano | Custonaci | Erice | Favignana | Gibellina | Marsala | Mazara del Vallo | Paceco | Pantelleria | Partanna | Petrosino | Poggioreale | Salaparuta | Salemi | San Vito Lo Capo | Santa Ninfa | Trapani | Valderice | Vita
"**Prelude to a Kiss**" (suom. *Alkusoitto suudelmaan*) on Duke Ellingtonin säveltämä ja Irving Gordonin ja Irving Millsin sanoittama jazzstandardi.

Kappaleen nauhoitti ensimmäisenä Duke Ellingtonin orkesteri, soolosaksofonistinaan Johnny Hodges, 9. elokuuta 1938. Saman kuun 24. päivä Hodges nauhoitti kappaleen omalla nimellään laulaja Mary McHugh’n kanssa. Levyllä esiintyvän "Johnny Hodges and His Orchestran" kokoonpano oli kuitenkin nimestä huolimatta sama kuin Ellingtonin yhtyeen. Hodges soitti Ellingtonin nauhoituksessa sopraano- ja omalla nimellään nauhoitetussa versiossa alttosaksofonia. McHugh’n laulama versio nousi listalla neljännelletoista sijalle lokakuussa 1938. Sen suosio jäi kuitenkin aluksi Ellingtonin saman vuoden listaykköseksi nousseen nauhoituksen "I Let a Song Go Out of My Heart" varjoon.

Ellington nauhoitti kappaleen urallaan useita kertoja ja sen ovat äänittäneet myös lukuisat muut artistit, muun muassa John Hardee, Pee Wee Russell, Sarah Vaughan, Nancy Wilson ja Ben Webster.

Rakenteeltaan kappale on 32 tahdin mittainen AABA. A-osiot ovat C-duurissa ja B-osion ajaksi sävellaji vaihtuu E-duuriin. Kappaleen epäillään olevan peräisin Ellingtonin saksofonisti Otto Hardwickin säveltämästä melodiasta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Jeremy Wilson: Prelude to a Kiss *JazzStandards.com*. Viitattu 8.11.2011. (englanniksi)
2. ↑  Alan Kurtz: Johnny Hodges: Prelude to a Kiss *Jazz.com*.  Arkistoitu 11.10.2015. Viitattu 8.11.2011. (englanniksi)
3. ↑  K. J. McElrath: Musical analysis of "Prelude to a Kiss" *JazzStandards.com*. Viitattu 8.11.2011. (englanniksi)

Duke Ellington

|  |  |
| --- | --- |
| Albumit | *...And His Mother Called Him Bill* |
| Kappaleet | 
* "Blood Count"
* "Caravan"
* "Chelsea Bridge"
* "In a Sentimental Mood"
* "It Don’t Mean a Thing (If It Ain’t Got That Swing)"
* "Lush Life"
* "Mood Indigo"
* "Prelude to a Kiss"
* "Perdido"
* "Satin Doll"
* "Solitude"
* "Something to Live For"
* "Take the ’A’ Train"
* "Things Ain’t What They Used to Be"

 |
| Soittajat | 
* Harold Ashby
* Louie Bellson
* Jimmy Blanton
* Mercer Ellington
* Otto Hardwick
* Al Hibbler
* Johnny Hodges
* Herb Jeffries
* Oscar Pettiford
* Billy Strayhorn
* Billy Taylor
* Clark Terry
* Juan Tizol
* Ben Webster

 |
*Tämä artikkeli käsittelee graafiteoreettista kiertoa. Kierto voi tarkoittaa myös geometrista yhtenevyyskuvausta, rotaatiota.*
**Kierto** on operaatio puulle graafiteoriassa. Kierron lajeja ovat esimerkiksi kierto vasemmalle, kierto oikealle sekä kaksoiskierto vasemmalle ja kaksoiskierto oikealle.

Puu tasapainotetaan kiertämällä:

```
       D
      / \
     /   \
    B     E
   / \
  A   C

```

voidaan kiertää muotoon:

```
     B
    / \
   /   \
  A     D
       / \ 
      C   E 

```

Edellä oleva esimerkki on *kierto oikealle*. Vastaava operaatio päinvastoin on *kierto vasemmalle*. 

Lisäksi puun tasapainottamiseksi voidaan tarvita *kaksoiskiertoa oikealle* tai *kaksoiskiertoa* vasemmalle. Kaksoiskierto oikealle suoritetaan suorittamalla ensin kierto vasemmalle vasemmanpuoleiselle lapsisolmulle ja sitten suorittamalla kierto oikealle solmulle itselleen. Seuraavassa esimerkissä tehdään solmulle (F) kaksoiskierto oikealle:

```
       F
      / \
     /   \
    B     G
   / \
  A   D
     / \
    C   E

```

Kierretään vasemmalle vasen lapsisolmu (B). 

```
         F
        / \
       /   \
      D     G
     / \
    B   E
   / \
  A   C

```

Kierretään oikealle solmu itse (D). 

```
    
       D
      / \
     /   \
    B     F
   / \   / \
  A   C E   G

```
**Melle** on Ranskan kunta Deux-Sèvresin departementissa Poitou-Charentesin hallintoalueella. Kymmenen neliökilometrin laajuisessa kunnassa oli vuoden 2012 väestönlaskennassa 3 673 asukasta. Suurimmillaan asukasluku oli 1970-luvun lopulla, noin 4 000.

Mellestä ovat kotoisin sosialistien vuoden 2007 presidenttiehdokas Ségolène Royal, matemaatikko ja fyysikko Marcel Brillouin sekä elokuvaohjaaja Laurent Cantet.

Melle perustettiin Kaarle Suuren valtakaudella hopeakaivokseksi, ja kaupungissa sijaitsi jonkin aikaa myös Ranskan rahapaja. Aachenista löytynyt Kaarle Suuren aikainen kolikko on merkitty lyödyksi *Metullossa* eli Mellessä. Vanha hopeakaivos on nykyisin matkailukohde.

Mellen muita nähtävyyksiä ovat jopa 1600-luvulta peräisin olevat kaupunkitalot sekä Saint-Hilairen kirkko, joka on Unescon maailmanperintökohde ja Santiago de Compostelaan kulkeneen pyhiinvaellusreitin levähdyspaikka. Kaupungissa on myös vanhoja pesula- ja terveyskylpylärakennuksia. Mellen arboretumissa eli puulajipuistossa on nähtävillä yli sata ruusulajiketta ja kaikkiaan yli tuhat kasvilajia.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäiset artikkelit: fr:Melle (Deux-Sèvres) & en:Melle, Deux-Sèvres 

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Melle (Deux-Sèvres)** Wikimedia Commonsissa
**Heikki Ilmari Allonen** (s. 12. kesäkuuta 1954 Oulu) on suomalainen diplomi-insinööri. Hän oli Patrian toimitusjohtaja elokuusta 2008 lähtien, josta toimesta hän jäi eläkkeelle elokuussa 2016..

Allonen valmistui ylioppilaaksi vuonna 1973 ja diplomi-insinööriksi Teknillisesta korkeakoulusta vuonna 1978. Hän on opiskellut myös Svenska handelshögskolanissa.

Allonen aloitti uransa Lohja Rudus Oy Ab:n projekti-insinöörinä, jona hän toimi vuodet 1979–1980. Vuosina 1980–1982 hän toimi Saudi Building Material Co:n toimitusjohtajana. Allonen toimi vuodet 1982–1986 Oy Lohja Ab:n osastopäällikkönä, 1986–1988 apulaisjohtajana ja 1988–1991 yrityssuunnittelujohtajana sekä vuosina 1991–1992 samassa tehtävässä Metraksi (sittemmin Wärtsilä) sulautuneessa yrityksessä. Vuodet 1992–2000 hän oli yrityksen johtokunnan jäsen.

Vuosina 2001–2003 Allonen oli SRV Yhtiöiden toimitusjohtaja. Fiskarsin toimitusjohtajana hän työskenteli vuodet 2003–2007. Keväällä 2008 hänet nimitettiin Patrian hallituksen jäseneksi ja elokuussa toimitusjohtajaksi. Allonen seurasi tehtävässä Patriaa vuodesta 2001 johtanutta Jorma Wiitakorpea.

Allonen on ollut vuodesta 1995 naimisissa presidentti Mauno Koiviston tyttären Assi Koiviston kanssa. Hänellä on kaksi poikaa aiemmasta avioliitostaan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  *Kuka kukin on 2011*, s. 48. Helsinki: Otava. ISBN 978-951-1-24712-8.
2. ↑  Patrian toimitusjohtaja vaihtuu 15.8.2016 (patrian lehdistötiedote)  30.5.2016. Patria Oyj. Viitattu 27.5.2017.
3. ↑  Heikki Allosesta Patrian uusi toimitusjohtaja  18.8.2008. Patria. Viitattu 27.5.2014. [vanhentunut linkki]
4. ↑  Taipale, Taru: Patrialla on pitkä tie *Talouselämä.fi*.  16.12.2008. Viitattu 27.5.2014. [vanhentunut linkki]


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Heikinmessut** olivat Suomen suojeluspyhimyksen Pyhän Henrikin kunniaksi pidettyjä kirkkojuhlia, joiden vietto alkoi 1200- ja 1300-luvun vaihteessa. Juhlia oli vuosittain kaksi. Pyhimyksen kuolinpäivänä 20. tammikuuta vietettiin "talvi-Heikkiä". Skandinaviassa juhlapäivä oli 19. tammikuuta, johon Suomessakin myöhemmin siirryttiin ja joka nykyäänkin on Heikin ja Henrikin nimipäivä. "Kesä-Heikki" oli Pyhän Henrikin luiden Turkuun siirtämisen eli translaation muistopäivä 18. kesäkuuta. 

Suurimmat juhlat vietettiin Turussa ja pienempiä kautta maan. Pyhiinvaelluskohteina olivat kuolinpaikka Köyliönjärven Kirkkosaari ja aiempi hautapaikka eli Nousiaisten kirkko. Heikinmessuja on vietetty myös Pohjoismaissa, Saksassa ja Englannissa, joka oli Pyhän Henrikin synnyinmaa.

Jo varhain järjestettiin Turussa juhlapäivinä markkinat. Talvella niihin liittyi heikinmarkkinat (pidettiinhän ne Heikin päivänä) ja kesällä tuohimarkkinat. Tuohimarkkinoita pidettiin vielä 1900-luvun alussa. Turun, Nousiaisen ja Köyliön yhdisti aikoinaan kesällä käytössä ollut kesätie, jota pyhiinvaeltajat ja kauppamiehet käyttivät. Tähän niin kutsuttuun Sant Henrikin tiehen liittyi ympäröiviltä seuduilta tulevia muita teitä.

Turun lisäksi toinen merkittävä Heikinmessujen aikainen kokoontumispaikka oli Kokemäen Ylistaron kylässä sijaitseva Pyhän Henrikin saarnahuone ympäristöineen. Perimätiedon mukaan piispa vietti rakennuksessa viimeisen yönsä ennen Köyliönjärven jäällä tapahtunutta surmaansa. Saarnahuoneesta tuli myöhemmin merkittävä pyhiinvaelluspaikka, jossa Heikinmessujen aikaan järjestettiin lisäksi kärjäjiä ja markkinoita. 

Pyhän Henrikin muistopäivä on yhä Suomen evankelis-luterilaisen kirkon 19. tammikuuta viettämä erityispyhä.

Lähteet
-------

1. ↑  *Otavan iso tietosanakirja,* Otava 1960–1965, hakusana Henrik Pyhä.
2. 1 2  *Uusi tietosanakirja,* Tietosanakirja oy 1960–1966, hakusana heikinmessut.
3. 1 2  *Suomalainen tietosanakirja,* Weilin+Göös 1989–1993, ISBN 951-35-4644-6, hakusana heikinmessut.
4. ↑  Tapio Salminen: *Joki ja sen väki – Kokemäen ja Harjavallan historia jääkaudelta 1860-luvulle*. Viitattu 15.1.2013.
5. ↑  Pyhän Henrikin muistopäivä *Kirkkovuosikalenteri*. Viitattu 19.4.2023.