recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**USS George Washington** (runkonumero SSBN-598) oli Yhdysvaltain laivaston George Washington -luokan strateginen ydinsukellusvene.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: George Washington -luokka*
Alus tilattiin General Dynamics Electric Boat Divisionilta Grotonista Connecticutista, missä köli laskettiin 1. marraskuuta 1958 nimellä *USS Scorpion (SSN-589)*. Aluksen runkoa pidennettiin lisäämällä siihen ohjusosasto ja alus nimettiin uudelleen *USS George Washingtoniksi*. Alus laskettiin vesille 9. kesäkuuta 1959 kumminaan Robert B. Andersonin puoliso ja liitettiin laivastoon vielä samana vuonna 30. joulukuuta ensimmäisenä päälliköinään James B. Osborn ja John L. From Jr.

Palvelus
--------

Ensimmäisenä uuden luokan ballistisin ohjuksin varustettuna aluksena *George Washington* lähti 28. kesäkuuta 1960 Grotonista Cape Canaveraliin Floridaan, jossa siihen siirrettiin kaksi kiinteää polttoainetta käyttävää Polaris-ohjusta. Aluksen siirryttyä Atlantin ohjuskoeampuma-alueelle mukanaan tarkkailijana Polaris-sukellusveneohjelman johtaja kontra-amiraali William Raborn se teki 20. heinäkuuta ensimmäisen onnistuneen Polaris-ohjuksen laukaisun pinnan alta.

Alus sai koeajot päätökseen 30. elokuuta, jonka jälkeen se siirrettiin telakalle havaittujen vikojen korjaamiseksi. Alus palasi palvelukseen 28. lokakuuta siirtyen Charlestoniin Etelä-Carolinaan kuormatakseen ensimmäisen kerran kaikki 16 Polaris-ohjusta, minkä jälkeen se oli valmis ensimmäiseen operatiiviseen purjehdukseen.

Alus saapui 21. tammikuuta 1961 New Londoniin Connecticutiin. Aluksen miehistö vaihdettiin ja se lähti 14. helmikuuta takaisin merelle. Alus saapui 25. huhtikuuta Holy Lochiin Skotlantiin, josta käsin se teki useita partiomatkoja, kunnes se palasi polttoaineen vaihtoon 1964 Electric Boat Companylle Grotoniin.

Palattuaan palvelukseen 1965 alus jatkoi partiomatkojaan ja se palveli tehtävässä seuraavat parikymmentä vuotta. Alus poistettiin palveluksesta 24. tammikuuta 1985 ja se siirrettiin Puget Soundin laivastontelakalle Bremertoniin Washingtoniin romutettavaksi. Sen kierrätys saatiin päätökseen 30. syyskuuta 1998.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  DANFS - USS George Washington (Arkistoitu – Internet Archive)
**Ulla Harriet Finne-Soveri** (ent. **Valsta**, o.s. **Finne**; s. 7. maaliskuuta 1953 Vaasa) on suomalainen geriatrian erikoislääkäri, joka on vuodesta 2014 toiminut Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen (THL) tutkimusprofessorina. Terveydenhoitoon liittyvien tehtävien ohella Finne-Soveri toimi televisiotoimittajana vuosina 1992–2000 ja esiintyi etenkin ikääntyville suunnatussa ohjelmasarjassa *Tiistaitiima*. Nuoruudessaan hän näytteli suositussa televisiosarjassa *Naapurilähiö* (1969–1976).

Helsingin yliopistossa suorittamiensa lääketieteen opintojen jälkeen Finne-Soveri toimi läpi 1980-luvun terveyskeskuslääkärinä Porvoossa ja jatkoi samalla erikoistumistaan vanhustenhoitoon. Vuosina 1994–2001 hän työskenteli Koskelan sairaalassa. Hän valmistui geriatrian erikoislääkäriksi 1994 ja lääketieteen tohtoriksi 2003. Vuodesta 2009 hän on toiminut Helsingin yliopiston geriatrian dosenttina.

Finne-Soveri toimi Kustaankartanon vanhustenkeskuksen johtajana 2001–2004 ja samalla Helsingin sosiaaliviraston ylilääkärinä 2000–2010. Vuodesta 2009 hän toimi THL:n ikäihmisten palvelut -yksikön päällikkönä, kunnes hänet nimitettiin laitoksen tutkimusprofessoriksi 2014. Vuonna 2015 Finne-Soverista tuli Helsingin sosiaali- ja terveysviraston palvelualueiden ylilääkäri.

Tunnustukset
------------

Vuonna 2001 Harriet Finne-Soveri valittiin Vuoden naiseksi, vuonna 2002 Vuoden puhujaksi ja vuonna 2006 Vuoden geriatriksi. Vuonna 2003 hän sai Johannes Linnankoski -säätiön kulttuurimitalin.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Suomen lääkärit 2007 Finlands läkare*, s. 163. Helsinki: Suomen Lääkäriliitto, 2008. ISBN 978-951-9433-56-1
2. ↑  Finne, Harriet. Ritva-tietokanta, Radio- ja TV-arkisto. Viitattu 6.12.2016.
3. ↑  Teininäyttelijästä suosituksi geriatriksi. *Etelä-Suomen Sanomat* 4.1.2016. Viitattu 6.12.2016.
4. 1 2 3  Harriet Finne-Soveri. (Arkistoitu – Internet Archive) Terveyden ja hyvinvoinnin laitos 13.5.2015. Viitattu 6.12.2016.
5. ↑  Järvinen, Marju: Tunnettu geriatri Harriet Finne-Soveri ylilääkäriksi Helsingin kaupungille. *Helsingin Sanomat* 26.5.2015. Viitattu 6.12.2016. (Maksullinen artikkeli.)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Ritva
* Elonet

 |

 |
**USS Fort McHenry** (runkonumero LSD-43) oli Yhdysvaltain laivaston vuonna 1987 valmistunut Whidbey Island -luokan maihinnousualus, joka poistettiin palveluksesta vuonna 2021.

Valmistus
---------

Alus tilattiin Seattlesta Washingtonista Lockheed Shipbuilding and Construction Companyltä, missä köli laskettiin 10. kesäkuuta 1983. Alus kastettiin ja laskettiin vesille 1. helmikuuta 1986 kumminaan Helen D. Bentley ja otettiin palvelukseen 8. elokuuta 1987 ensimmäisenä päällikkönään George S. Rhodes.

Palvelus
--------

Alus kiinnittyi 9. syyskuuta 1987 Naval Magazine Indian Islandin laituriin ammustäydennystä varten, minkä jälkeen se oli 11.-13. syyskuuta Vancouverissa Kanadassa. Alus saapui 30. syyskuuta Naval Station Treasure Islandille San Franciscoon, missä alkoi miehistön 11 päivän koulutusjakso. Alus saapui 30. syyskuuta ensimmäisen kerran uuteen kotisatamaansa San Diegoon.

Aluksella järjestettiin 27. maaliskuuta 2021 Naval Station Mayportissa palveluksestapoistoseremonia. Se poistettiin 16. huhtikuuta palveluksesta ja sijoitettiin reserviin. Alus lähti Mayportista *USNS Apachen* hinaamana Philadelphiaan Naval Inactive Ship Maintenance Faciltyyn.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  uscarriers.net
**Matti Olavi Puusaari** (28. syyskuuta 1928 Jyväskylä – 14. toukokuuta 2017 Jyväskylä) oli suomalainen toimittaja ja dokumentaristi. Hänet palkittiin Yleisradiolle tekemistään dokumenttielokuvistaan kahdesti Jussi-palkinnolla.

Puusaari pääsi ylioppilaaksi Jyväskylän normaalilyseosta 1949 ja opiskeli sitten Helsingin yliopistossa suomen kieltä ja kirjallisuutta. Hän toimi joitakin vuosia äidinkielen opettajana, kunnes hakeutui töihin Suomi-Filmiin käsikirjoittamaan ja selostamaan lyhytelokuvia, kuten Finlandia-katsauksia.

Uransa Yleisradiossa Olavi Puusaari aloitti Suomen Televisiossa 1963. Hän oli keskeisesti mukana käynnistämässä suomalaista televisiodokumenttituotantoa toimittajana, käsikirjoittajana ja ohjaajana. Parhaan televisioelokuvan Jussin hän sai vuoden 1967 Suomen sisällissotaa käsittelevästä ohjelmasta *Käy eespäin* ja vuoden 1980 dokumentista *10 vuotta köyhyydestä*.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Hintikka, Pertti & Markkanen, Matti: Olavi Puusaari 1928–2017. *Helsingin Sanomat* 22.7.2017. Viitattu 24.7.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Olavi Puusaari Elonetissä.
* Olavi Puusaari Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* Olavi Puusaari Radio- ja tv-arkiston Ritva-tietokannassa

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Elonet

 |

 |
**Harriet Hägglund**, taiteilijanimeltään **Harry**, (s. 4. elokuuta 1970 Alahärmä) on vantaalais-helsinkiläisen Passionworks-yhtyeen laulaja, lauluntekijä ja perustajajäsen. Hän on myös yhtyeen levyjä julkaisevan Rowan3 Productions Ky -levy-yhtiö-ohjelmatoimiston äänetön yhtiömies. Ennen Passionworksia Hägglund soitti koskettimia ja lauloi pietarsaarelaisessa Sonicroom-yhtyeessä sen koko toimintansa ajan (vuosina 1995–1998). 

Hägglundin ensiesiintyminen laulajana tapahtui 2-vuotiaana, ja 6-vuotiaana hän aloitti pianonsoiton. Hän opiskeli sittemmin Etelä-Pohjanmaan musiikkiopistossa pääaineenaan klassinen pianonsoitto, jonka lopetti I-kurssin suorittamisen jälkeen. Myöhemmin hän on opiskellut myös klassista laulua. Näytäntökaudella 1997–1998 Hägglund oli mukana Vaasan kaupunginteatterin musiikkinäytelmässä *Myrskyluodon Maija*.

Harriet Hägglund on toiminut MTV3 Chatin juontajana ja valvojana vuosina 2001–2003 sekä YleX:ssä toimittajana vuosina 2003–2005 muun muassa ohjelmissa *Suora Lähetys, YleX Viikonloppu* ja *Kampus*.

Lähteet
-------

* passionworksmusic.com

### Viitteet

1. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Harrietin esittelysivu Passionworksin sivuilla (osiossa MEMBERS)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz

 |

 |
**USS Guam** (runkonumero PG-43) oli Yhdysvaltain laivaston Kiinan asemalla palvelut tykkivene.

Valmistus
---------

Alus tilattiin yhtenä kuudesta tykkiveneestä Kiangnan Dock and Engineering Worksiltä Shanghaista korvaamaan Jangtsella partioineet alukset. Se laskettiin vesille 28. toukokuuta 1927 kumminaan neiti Louise Frances Bruce ja alus otettiin palvelukseen 28. joulukuuta komentajakapteeni S. G. Moore.

Palvelus
--------

Alus partioi ensimmäisen palvelusvuotensa Jangtsella, kunnes se siirrettiin partioimaan Etelä-Kiinan alueelle partioimaan aluevesiä. Alus luokiteltiin uudelleen, jolloin sen runkonumeroksi tuli 15. kesäkuuta 1928 PR-3. Seuraavana vuonna se palasi Jangtselle.

Alus lähti 4. heinäkuuta 1930 Yochowiin ja Chengliniin taatakseen lähetystyöntekijöiden ja muiden ulkomaalaisten turvallisuuden kommunistien hallinnassa olevalla alueella. Lähellä Yochowia alus joutui kiväärituleen, mihin se vastasi konekivääri ja tykkitulella. Alus ohitti kaupungin kolmesti, jolloin yksi sen miehistöstä sai surmansa. Alus evakuoi joulukuussa 1937 Yhdysvaltain kansalaisia Wuhusta Hankowiin japanilaisten edetessä kohti kaupunkia. Seuraavana vuonna alus oli asemapaikassaan suojaten Standard Vacuum Oilin tehdasta Hankowissa sekä alueella olevia Yhdysvaltain kansalaisia kiinalaisten ja japanilaisten taistellessa alueen hallinnasta.

Vuodesta 1939 lähtien keisarillisen Japanin laivaston alukset saattoivat alusta kaikilla purjehduksilla. Tammikuussa 1941 alus nimettiin *USS Wakeksi*, kun sen nimi otettiin valmistuvalle taisteluristeilijälle. Alus sai määräyksen 25. marraskuuta 1941 siirtyä Hankowin laivastotukikohtaan siirtääkseen 80 tonnia siviilien omaisuutta Shanghaihin. Aluksen saavuttaessa 30. marraskuuta Kiinan rannikon japanilaisten saattamana aluksen miehistö siirtyi *USS Luzonille* ja *USS Oahulle*, jotka lähtivät Manilaan.

*USS Wakelle* jäi ainoastaan shanghailainen luotsi ja kymmenen reserviläistä, jotka toimivat radiolinkkinä maissa oleville suurlähetystön henkilöstölle ja heitä suojaaville merijalkaväensotilaille. Japanilaisten hyökättyä Pearl Harboriin viikkoa myöhemmin joutui Shanghai kokonaisuudessaan japanilaisille. Reserviläisten epäonnistuttua aluksensa upottamisessa he joutuivat antautumaan 8. joulukuuta 1941 aluksineen japanilaisille.

Alus liitettiin 25. joulukuuta keisarillisen Japanin laivastoon tykkiveneenä nimellä *Tatara*. Se poistettiin alusluettelosta 30. syyskuuta 1945 ja alus luovutettiin 1946 Kiinalle, joka nimesi sen *Tai Yuaniksi*. Kommunistit valtasivat aluksen vuonna 1949.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  DANFS
2. ↑  Nishida
Helmi Palmèn, Yleisradion kouluradion päällikkö vuonna 1951
**Helmi Maria Palmén** (o.s. **Leinonen**, 9. tammikuuta 1905 Kuopio – 3. lokakuuta 2004) oli Ylen kouluradion päällikkö ja yhtiön ensimmäinen naispuolinen osastopäällikkö.

Palmén valmistui filosofian maisteriksi vuonna 1932. Toimittuaan ensin opettajana Kuopiossa ja Helsingissä hänet nimitettiin vuonna 1946 Yleisradion kouluradion päälliköksi silloisen Yleisradion pääjohtaja Hella Wuolijoen toimesta. Toimessaan Palmén kehitti kouluradion radiomaisuutta sekä taidekasvatusta. Hän myös laajensi kouluradio-ohjelmien näkökulmaa ottaen huomioon, että muun ohjelmiston puuttuessa kouluradiota kuunneltiin paljon myös koulujen ulkopuolella. Palmén jäi eläkkeelle vuonna 1966.

Lähteet
-------

1. ↑  Kouluradiopäällikkö Helmi Palmén 50 vuotta.  *Helsingin Sanomat*, 9.1.1955, s. 8. Lehti HS Aikakoneessa (tilaajille). Viitattu 31.12.2017.
2. ↑  Kuolinpäivä hautakivessä Maunulan uurnalehdossa, kortteli 40, rivi 14, hauta 229
3. ↑  Kilpi, Kalevi: "Kuka kukin on Yleisradiossa", *Mitä Missä Milloin 1951*, s. 320. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Otava, 1950.
4. ↑  Lyytinen, Eino & Vihavainen, Timo: *Yleisradion historia. 1. osa, 1926-1949*, s. 264. Yleisradio, 1996.
5. ↑  Helmi Palmén eläkkeelle.  *Linkki : Yleisradion henkilökunnan tiedotuslehti*, 24/1966.
**Maiju Hirvonen** (s. 25. joulukuuta 1990) on suomalainen jalkapallovalmentaja ja jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja.

Hirvonen toimii Kansallisessa Liigassa pelaavassa Helsingin Palloseura valmentajana.

Pelaajana hän on edustanut Kansallisessa Liigassa Helsingin Palloseuraa ja on pelannut pääsarjatasolla myös Ilveksessä, NiceFutiksessa, PK-35 Vantaassa ja HJK:ssa. 

Hirvonen on pelannut runsaasti otteluita myös Suomen tyttömaajoukkueissa. Palloliitto valitsi hänet lupaavimmaksi nuoreksi naispelaajaksi vuonna 2008. Hän nousi naisten maajoukkueen kokoonpanoon vuoden 2009 EM-kilpailuihin korvattuaan loukkaantuneen Heini Tiilikaisen vain päivä ennen turnauksen alkua.

Hirvonen on pelannut futsalia SM-liigassa.

Lähteet
-------

1. ↑  Naiset edustus *hps.fi*. Viitattu 5.7.2022.
2. 1 2  Parhaita palkittiin Suomen Cupin yhteydessä  1.11.2008. Suomen Palloliitto. Viitattu 23.8.2009. [vanhentunut linkki]
3. ↑  Uusin tulokas on Maiju Hirvonen PK-35 Vantaa. Viitattu 8.2.2011. [vanhentunut linkki]
4. ↑  Naisten maajoukkueeseen viime hetken muutos  22.8.2009. Suomen Palloliitto.  Arkistoitu 31.8.2009. Viitattu 23.8.2009.
5. ↑  Maiju Hirvonen Subway Kansallinen Liiga. Viitattu 10.4.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Maiju Hirvonen Naisten Liigan sivustolla[vanhentunut linkki]

Suomen joukkue – Jalkapallon naisten EM-kilpailut 2009
1 Meriluoto |
2 Vaelma |
3 Julin |
4 Valkonen |
5 Niemi |
6 Salmén |
7 Mäkinen |
8 Nokso-Koivisto |
9 Österberg Kalmari |
10 Rantanen |
11 Lehtinen |
12 Häkkinen |
13 Hyyrynen |
14 Korpela |
15 Malaska |
16 Westerlund |
17 Hirvonen |
18 Sällström |
19 Sainio |
20 Sjölund |
21 Talonen |
22 Saari |
Valmentaja Käld
**Tauno Olavi Pajunen** (20. elokuuta 1920 Mänttä – 27. maaliskuuta 1971) oli suomalainen näyttelijä, teatterinjohtaja ja teatteriohjaaja.

Ura
---

Pajusella oli useita kiinnityksiä eri teattereihin 1950- ja 1960-luvuilla. Hän työskenteli näyttelijänä muun muassa Helsingissä 1951–1956 ja Kajaanin työväenteatterin johtajana 1961–1963.

Pajunen työskenteli myös teatteriohjaajana. Hän ohjasi muun muassa näytelmät *Uhattu nuoruus*, *Sanni Kortmanin koulu* ja *Täällä Pohjantähden alla II*. Pajusen roolitehtäviä olivat muun muassa Mikko karjalaisnäytelmässä *Anu ja Mikko* ja ystävä näytelmässä *Jokamies*.

Vuonna 1955 Pajunen teki pienen mutta mieleenpainuvan roolin kuolemaantuomittuna Edvin Laineen elokuvassa *Tuntematon sotilas*.

Perhesuhteet
------------

Olavi Pajusen vanhemmat olivat valaja Waldemar Pajunen ja Lydia Stenlund. Hänellä oli kaksi lasta.

Lähteet
-------

* Veistäjä, Verneri (toim.): *Teatterin maailma 1965*. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Tammi, 1965.

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Teatterin maailma 1965, s. 305
2. ↑  Kuolinilmoitus, *Helsingin Sanomat* 6.4.1971, s. 2 (Lehti HS Aikakoneessa (tilaajille))
3. ↑  Olavi Pajunen *Elonet - Kansallisfilmografia*.  2013. Viitattu 23.4.2019.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Elonet

 |

 |
**USS Greeneville** (runkonumero SSN-772) on Yhdysvaltain laivaston Los Angeles -luokan ydinsukellusvene.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Los Angeles -luokka*
Alus tilattiin 14. joulukuuta 1988 Newport News Shipbuilding and Drydock Companyltä Newport Newsistä Virginiasta, missä köli laskettiin 28. helmikuuta 1992. Se laskettiin vesille 17. syyskuuta 1994 kumminaan varapresidentti Al Goren puoliso Tipper Gore ja liitettiin laivastoon 16. helmikuuta 1996.

Palvelus
--------

Palvelukseenotettaessa alus sijoitettiin Pearl Harboriin Havaijille.

*Greeneville* törmäsi 9. helmikuuta 2001 Honolulun lähistöllä 9 merimailia etelään Diamond Headistä japanilaiseen troolari *Ehimemaruun* ollessaan rutiinipartiossa. Troolari upposi viidessä minuutissa, jolloin sen 35 hengen miehistöstä kyettiin heti pelastamaan 26. Kahdellatoista pelastetulla oli lieviä vammoja. Troolari oli ollut koulutuspurjehduksella mukanaan 13 oppilasta opettajineen. Surmansa saaneet olivat neljä 17-vuotiasta oppilasta, kaksi opettajaa ja kolme troolarin miehistönjäsentä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  US Carriers - USS Greeneville

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **USS Greeneville** Wikimedia Commonsissa
**Biratnagar** (nepaliksi विराटनगर, *Birāṭanagara*; Birāṭnagar, Wirāṭnagar) on kaupunki Nepalin Kosin vyöhykkeen Morangin piirikunnassa, lähellä Intian rajaa. Kaupungissa asuu noin 170 000 ihmistä. Se on ympäröivän riisinviljelyseudun keskuspaikka jonka kautta kulkee kauppaa ulkomaille, lähinnä etelänaapurina olevan Intian Biharin osavaltion puolelle. 

Biratnagarista pääsee Kathmanduun sekä lentäen että maanteitse. Kaupungin lentokenttä palvelee koko Itä-Nepalin vuoristoseutua.

Biratnagarin ilmasto on mantereinen; lämpötila vaihtelee viiden ja 40 asteen välillä. Kuuminta on touko-kesäkuussa. Kovimmat sateet ajoittuvat kesämonsuunin aikaan heinä-elokuuhun. Kylmintä on tammi-helmikuussa.

*

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Nepal: Zones, Major Cities, Cities & Urban Municipalities citypopulation.de. Viitattu 29.4.2015. (englanniksi)
2. ↑  Bindloss, Joe: *Nepal*, s. 322. Footscray: Lonely Planet, 2009. ISBN 978-1-74104-832-2.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Biratnagar** Wikimedia Commonsissa

* Earthquake Vulnerability Profile and Preparedness Plan. Biratnagar Sub‐Metropolitan City (pdf) (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (errrp.org.np)
**Biosimilaari** on biologinen lääke, joka on tuotu markkinoille alkuperäislääkevalmistajan vastaavan biologisen lääkkeen patenttisuojan umpeuduttua. 

Kuten alkuperäiset biologiset lääkkeet, biosimilaarit on tuotettu biotekniikan mahdollistamin menetelmin, ja niiden teho perustuu bakteereista tai muista organismeista eristettyihin proteiineihin.

Verrattuna perinteisiin kemiallisiin lääkkeisiin biologisten lääkkeiden rakenne ja valmistusmenetelmät ovat erittäin monimutkaisia. Biosimilaarien ja alkuperäisten biologisten lääkkeiden välillä ei niiden monimutkaisuudesta johtuen voida todeta samanlaista vastaavuutta eli bioekvivalenssia kuin perinteisten kemiallisten lääkkeiden ja niitä vastaavien rinnakkaislääkkeiden välillä. Biosimilaareista ei siksi käytetä termiä rinnakkaislääke.

Biosimilaarien täytyy myyntiluvan saadakseen käydä läpi Euroopan lääkeviraston (EMEA) määrittelemä hyväksymismenettely. Myyntiluvan saamiseen vaaditaan enemmän tutkimuksiin perustuvaa tietoa lääkkeen vaikutuksista kuin perinteisten kemiallisten lääkkeiden myyntiluvan myöntämiseen. Koska vaikuttava aine on sama kuin alkuperäisessä biologisessa lääkkeessä, yhtä kattavia testejä kuin alkuperäisten biologisten lääkkeiden myöntämiseen ei kuitenkaan vaadita. 

Biologiset lääkkeet ovat useimmiten erittäin kalliita. Esimerkiksi perinnöllisen Gaucherin taudin hoitoon käytettävää imigluseraasia sisältävä alkuperäinen biologinen lääke Cerezyme maksaa n. 100 000–200 000 euroa vuodessa potilasta kohden annostuksesta riippuen. Biosimilaarit ovat yleensä edullisempia kuin vastaavat alkuperäislääkkeet.

Euroopan rinnakkaislääketeollisuuden kattojärjestö EGA on arvioinut, että biosimilaarit lääkkeet ovat 25–40 % halvempia kuin alkuperäisvalmistajien biologiset lääkkeet.

Halvempi hinta johtuu pääosin tarvittavien testien vähäisemmästä määrästä ja tuotantoprosessin tehostumisesta. Biosimilaarit tuovat markkinoille tervettä hintakilpailua, minkä ansiosta myös alkuperäisten biologisten lääkkeiden hinnat saattavat laskea.

Biosimilaareja on ollut EU:n markkinoilla huhtikuusta 2006 lähtien. Muun muassa anemian hoitoon käytetystä erytropoietiinista (EPOsta) ja biosynteettisestä kasvuhormoni somatropiinista on saatavilla biosimilaareja valmisteita.

Joskus alkuperäisen biologisen molekyylin ominaisuuksia pyritään parantelemaan pienillä molekyylimuunnoksilla, mutta lääkkeeseen voidaan vielä pääosin soveltaa alkuperäisen aineen viranomaisvaatimuksia. Tällöin on puhuttu *biobetter-lääkkeistä*.

Lähteet
-------

1. ↑  Biosimilaarit mullistavat lääkemarkkinat[vanhentunut linkki]
2. ↑  EMEA guideline on similar biological medicinal products containing biotechnology-derived proteins as active substance: quality issues (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
3. ↑  EMEA guideline on similar biological medicinal products containing biotechnology-derived proteins as active substance: non-clinical and clinical issues (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
4. ↑  Cerezymen valmisteyhteenveto (Arkistoitu – Internet Archive)
5. ↑  Myyntiluvallisten lääkevalmisteiden hinnat 1.1.2008[vanhentunut linkki]
6. ↑  EGA FOCUS on Generic Medicines - No 4 (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Maalivahti torjuu hyökkäyksen NHL-sarjan jääkiekko-ottelussa.
**Joukkuepeli** on urheilua, jossa useamman kuin yhden jäsenen muodostamat joukkueet kilpailevat toisiaan vastaan.

Kesäolympialaisten 2020 ohjelmassa oli 11 joukkuepeliä: baseball, rugby-7, softball, jalkapallo, koripallo, 3x3 koripallo, käsipallo, lentopallo, rantalentopallo, maahockey ja vesipallo. Talviolympialaisten ohjelmassa ovat jääkiekko ja curling.  Pesäpallo on Suomen kansallispeli.

Monella ensisijaisesti yksilölajilla on myös joukkuekilpailu, kuten tenniksellä, purjehduksella, kelkkailulla ja soudulla. Joukkuekilpailuiksi kutsutaan lisäksi sellaisia yksilölajien kilpailumuotoja, joissa joukkueen tulokseen lasketaan yhteen joukkueen osanottajien henkilökohtaiset tulokset. Tällaisia kilpailumuotoja ovat esimerkiksi joukkuemäkihyppy, viestikilpailut, golfin Ryder Cup, ammunta, shakkiolympialaiset ja yleisurheilun Suomi–Ruotsi-maaottelu.

Lähteet
-------

1. ↑  Olympic.org: 35 sports

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Joukkuepeli** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Urheilu |
| --- |
|  |
| Muodot | 
* Yksilöurheilu
	+ Kestävyys
* Joukkueurheilu
* Sotilasurheilu
* Vammaisurheilu
* Naisten urheilu
* Ammattiurheilu
* Puoliammattilasurheilu
* Harrasteurheilu
* Kokemusurheilu
* e-Urheilu

 |
|  |
| Tiede | 
* Liikunta
	+ Kuntoilu
* Harjoittelu
	+ Lihasvoimaharjoittelu
* Lääketiede
	+ Doping
	+ Psykologia
	+ Urheiluvammat
* Pedagogiikka
	+ Koululiikunta
	+ Fyysinen aktiivisuus
* Ravitsemus
	+ Juomat
	+ Ravinteet

 |
|  |
| Liiketoiminta | 
* Agentti
* Johtaminen
* Journalismi
* Markkinointi
* Seura
* Sponsorointi
* Taloustiede
* Oikeus
* Pelaajakauppa

 |
|  |
| Kulttuuri | 
* Derby-ottelu
* Elokuva
* Fani
* Maskotti
* Urheiluhenki
* Vedonlyönti

 |
|  |
| Muuta | 
* Kansallisurheilu
* Urheilulajit

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee Yhdysvaltain laivaston Essex-luokan lentotukialusta. Muita saman nimisiä aluksia on täsmennyssivulla.*

**USS Essex** (runkonumero CV-9, 1. lokakuuta 1952 alkaen CVA-9 ja 8. maaliskuuta 1960 alkaen CVS-9) oli Yhdysvaltain laivaston Essex-luokan lentotukialus. Alus oli palveluskäytössä vuosina 1943–1947 ja 1951–1969, joina aikoina se osallistui toiseen maailmansotaan, Korean sotaan ja Kuuban kriisiin.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Essex-luokka*
Alus tilattiin Newport News Shipbuildingiltä Newport Newsistä Virginiasta, missä köli laskettiin 28. huhtikuuta 1941. Alus laskettiin vesille 31. heinäkuuta 1942 kumminaan ilmavoimista vastaavan apulaislaivastoministerin Artemus L. Gatesin puoliso ja otettiin palvelukseen 31. joulukuuta ensimmäisenä päällikkönään D. B. Duncan.

Palvelus
--------

Keväällä 1960 alus muutettiin sukellusvenetorjuntatukialukseksi ja se siirrettiin Quonset Pointiin Rhodes Islandille. Samalla alus määrättiin 18. lentotukialusviirikön ja 3. sukellusvenelentotukialusryhmän (engl. *Antisubmarine Carrier Group 3*) lippulaivaksi. Alus osallistui seuraavien vuosien aikana koulutuspurjehduksiin ja Naton sekä CENTOn sotaharjoituksiin. Marraskuussa 1960 alus liitettiin Ranskan laivastoon operaatio Jet Streamiin.

Pinnanalla kulkenut sukellusvene *USS Nautilus* törmäsi 11. marraskuuta 1966 alukseen Moreshead Citystä 350 merimailia itään. Kumpikin alus kykeni palaamaan satamaan ilman ulkopuolista apua. *Essex* siirrettiin Norfolkiin korjattavaksi.

Alus poistettiin palveluksesta 30. kesäkuuta 1969 ja se poistettiin alusluettelosta 1. 
kesäkuuta 1973. Hylky myytiin 1. kesäkuuta 1975 romutettavaksi.

Lähteet
-------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **USS Essex (CV-9)**.
* Chesneau, Roger: *Aircraft Carriers of the World, 1914 to the Present – an illustrated encyclopedia*. Bristol: Brockhampton Press, 1998. ISBN 1-86019-87-5-9. (englanniksi)
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway’s All the World’s Fighting Ships 1922–1946*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1987. ISBN 0-85177-146-7. (englanniksi)
* Polmar, Norman: *Aircraft Carriers – A History of Carrier Aviation and its Influence on World Events Vol. 1, 1909–1945*. Dulles, Virginia: Potomac Bools Inc, 2006. ISBN 1-57488-663-0. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  DANFS – USS Essex
2. 1 2 3 4  US Carriers

*Essex*-luokan lentotukialukset

|  |
| --- |
| USS *Essex* –
USS *Yorktown* –
USS *Intrepid* –
USS *Hornet* –
USS *Franklin* –
USS *Ticonderoga* –
USS *Randolph* –
USS *Lexington* –
USS *Bunker Hill* –
USS *Wasp* –
USS *Hancock* –
USS *Bennington* –
USS *Boxer* –
USS *Bon Homme Richard* –
USS *Leyte* –
USS *Kearsarge* –
USS *Oriskany* –
USS *Reprisal* –
USS *Antietam* –
USS *Princeton* –
USS *Shangri La* –
USS *Lake Champlain* –
USS *Tarawa* –
USS *Valley Forge* –
USS *Iwo Jima* –
USS *Philippine Sea* |
| Edeltäjä: USS *Wasp* – Seuraaja: *Independence*-luokka |
**Bir Ali** on kaupunki Jemenin rannikolla Šabwan maakunnassa. Sen vieressä sijaitsevat muinaisen Qanan satamakaupungin rauniot. Nykyisin paikka on sisämaasta tulevan öljyputken päätepiste.

Maantiede
---------

Rannikkoa.
Bir Ali sijaitsee Jemenin rannikolla Šabwan maakunnan eteläosassa noin 240 kilometriä Adenin kaupungista itään.

Historia
--------

Nykyisen Bir Alin kylän vieressä sijaitsi Qanan vanha satama. Paikalta löydetyt rauniot yhdistettiin muinaiseen Qanaan ensimmäisen kerran vuonna 1834. Qanan rauniot koostuvat Husn al-Ghurabin kukkulalla sijaitsevasta linnoituksesta sekä asutuksesta sen alapuolella. Paikka on peräisin ilmeisesti ensimmäiseltä vuosisadalta ajanlaskun alun jälkeen. Qana oli aikanaan Hadramautin tärkein satama ja Hadramaut tunnettiin puolestaan erityisesti frankinsensin tuotantoalueena. Qanasta frankinsensia vietiin maitse Maribin kautta kulkevia reittejä pitkin Välimeren alueelle.

Myöhemmin Bir Ali oli pieni kalastajakylä. Sen merkitys kasvoi kuitenkin huomattavasti 1980-luvulla. Vuonna 1987 Bir Alista päätettiin tehdä Etelä-Jemenin Šabwan öljykentältä saapuvan öljyputken päätepiste. Rakennustyöt paikalla valmistuivat vuonna 1991.

Talous
------

Kuivattua kalaa.
Šabwa on Jemenin kolmanneksi suurin öljyntuotantoalue. Bir Aliin tulevan öljyputken pituus on 207 kilometriä ja kapasiteetti 135 000 tynnyriä päivässä. Bir Alin satamassa on viisi öljysäiliötä, joiden kapasiteetti yhteensä on 630 000 tynnyriä. Jemeniläiset sijoittajat ovat pyrkineet myös kehittämään paikallista matkailualaa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Nabih Bulos: Yemen is collapsing. That may be its salvation *Los Angeles Times*. Viitattu 4.8.2021. (englanniksi)
2. 1 2 3  Robert D. Burrowes: "Bir Ali", *Historical dictionary of Yemen*. The Scarecrow Press, 1995. ISBN 0-8108-2987-8. (englanniksi)
3. ↑  Seland, E.H.: Archaeology of Trade in the Western Indian Ocean, 300 BC–AD 700 *Journal of Archaeological Research 22, 367–402*.  2014. Viitattu 4.8.2021. (englanniksi)
4. ↑  Information on Oil Pipelines & Terminals, Production Activities and PSAs in Yemen (pdf) *Invest in Yemen*. Goverment Investement Authority. Viitattu 4.8.2021. (englanniksi)
**Hilda Maria Häkkinen**, o.s. *Könni*, (18. helmikuuta 1894 Töysän Ylipää – 31. joulukuuta 2005 Töysä) oli eläessään Suomen vanhin ihminen. Kuollessaan 111-vuotiaana hän oli kaikkien aikojen toiseksi tai kolmanneksi vanhimman iän saavuttanut suomalainen. Hänen elinaikanaan Suomea ehti hallita kaksi keisaria ja yksitoista presidenttiä. Hän oli seitsemänlapsisen maanviljelijäperheen neljäs lapsi.

Häkkinen kertoi itse syntyneensä 18. maaliskuuta ja halusi viettää syntymäpäiväänsä silloin. Kirkonkirjojen mukaan hän oli syntynyt 18. helmikuuta.

Häkkinen asui pitkään Hakojärvellä tyttärensä Kerttu Könnin kanssa talossa, jossa ei ollut sähköä eikä juoksevaa vettä. Pitkän elämänsä syyksi Häkkinen arveli juuri yksinkertaista elämäntapaa. Myös gerontologian professori Antti Hervosen mukaan päivittäiset askareet pitivät Häkkisen virkeänä ja toimintakykyisenä.

Viimeiset vuodet Häkkinen asui palvelutalo Elviirassa, jossa hän myös kuoli. Siellä hän vietti myös 111-vuotissyntymäpäivänsä, jolloin vieraana oli muiden muassa tasavallan presidentti Tarja Halonen. 

Hannu Karpo kävi tapaamassa Häkkistä kahteen kertaan ja esitti televisio-ohjelmassaan tämän 100- ja 109-vuotisjuhlat.

Kaikkien aikojen vanhin suomalainen oli mahdollisesti Maria Andersson, jonka uskotaan kuolleen 117-vuotiaana vuonna 1946. Ikä ei kuitenkaan ole täysin varma, joten Häkkistä vanhempi olisi ainoastaan 112-vuotiaana kuollut Lempi Rothovius.

Lähteet
-------

* Heinämäki, Liisa: Hilda Häkkinen asui kotimökissään satavuotiaana.  *Dialogi*, 2004, nro 5.  Stakes.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Tuntematon** | **Suomen vanhin ihminen**Tuntematon - 31. joulukuuta 2005 | Seuraaja:**Anna Hagman** |
Hans Rudi Erdt: Opelin mainosjuliste. Litografia vuodelta 1911.
**Hans Rudi Erdt** (31. maaliskuuta 1883 – 24. toukokuuta 1918) oli saksalainen graafikko. Hän opiskeli Münchenin taideteollisessa oppilaitoksessa ja muutti Berliiniin vuonna 1905, missä hänestä tuli mainosgraafikko. Erdt sai töihinsä vaikutteita Ludwig Hohlweinilta ja Lucian Bernhardilta. Ensimmäisen maailmansodan aikana Erdt suunnitteli julisteita Saksan valtiolle.

Lähteet
-------

1. ↑  Biography of Hans Rudi Erdt *Spartacus Educational*. Viitattu 24.9.2019. (englanniksi)

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hans Rudi Erdt**.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
	+ 2
* WorldCat
	+ 2

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Musée d'Orsay
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
Hilda Doolittle suunnilleen vuonna 1921.
**Hilda Doolittle** (10. syyskuuta 1886 – 1961) oli yhdysvaltalainen kirjailija, joka käytti salanimeä **H. D.** Hän julkaisi ainakin teokset *Collected poems* (1946), runokokoelmat *Walls Do Not Fall*, *Tribute to the Angels* ja *The Flowering on the Rod* (1944–1946). Hänen runoutensa on yleensä puhdastyylistä, imagistista, tiivistä, kuviltaan tuoretta ja sanonnaltaan täsmällistä. Doolittle oli yksi imagistisen runoilijakoulun keskeisistä jäsenistä. Hänen modernismissaan on nähtävissä mm. ranskalaisten symbolistien, japanilaisen haiku- ja tankarunouden ja John Donnen lyriikan vaikutteita Vuodesta 1911 lähtien Doolittle asui Englannissa. Doolittle oli naimisissa Richard Aldingtonin kanssa. He yhdessä käänsivät antiikin kreikkalaista runoutta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Otavan Iso tietosanakirja, osa 2 vuodelta 1961, palsta 531
2. 1 2  Facta, osa 2 vuodelta 1976, palsta 330
3. ↑  Spectrum tietokeskus, osa 13 vuodelta 1981, s. 509


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Chile
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
	+ 2
* Alankomaat
* Puola
* Portugali

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Annedroidit** (*Annedroids*) on kanadalainen lastensarja, jota esitettiin vuosina 2014–2017. Sarja kertoo 11-vuotiaasta lapsinerosta Annesta, joka ratkoo ongelmia yhdessä ystäviensä ja rakentamiensa ihmisrobottien kanssa.

Sarjaa alettiin esittää Suomessa Yle Teema & Fem -kanavalla 6. toukokuuta 2017.

Juoni
-----

Sarja käynnistyy, kun Nick muuttaa äitinsä kanssa taloon, jota vastapäätä on salaperäinen romuvarasto. Yhdessä naapurintyttö Shanian kanssa Nick alkaa ottaa selvää, mitä romujen keskellä oikein tapahtuu. Heille selviää, että romuvarastolla asuu isänsä kanssa tyttö nimeltä Anne, joka on rakentanut kolme androidia eli ihmisrobottia. He ystävystyvät ja ratkovat yhdessä erilaisia pulmia, jotka liittyvät niin tieteeseen kuin tunteisiinkin.

Näyttelijöitä
-------------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Addison Holley  | … |  Anne
  |
|  Jadiel Dowlin  | … |  Nick
  |
|  Adrianna Di Liello  | … |  Shania
  |

Lähteet
-------

1. ↑  Ihmisroboteilla ei ole sukupuolta *Helsingin Sanomat*.  6.5.2017. Viitattu 30.9.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* *Annedroidit* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* Sarjan kotisivut (englanniksi)
Pravind Kumar Jugnauth, Mauritiuksen pääministeri vuodesta 2017
**Pravind Kumar Jugnauth** (s. 25. joulukuuta 1961) on mauritiuslainen poliitikko. Hän on Mauritiuksen entisen presidentin ja pääministerin Anerood Jugnauthin poika, josta tuli Mauritiuksen pääministeri tammikuussa 2017, kun isä-Jugnauth ilmoitti eroavansa 86-vuotiaana pääministerin virasta ja nimesi seuraajaksi poikansa.

Pravind Jugnauth johtaa isänsä seuraajana myös isä-Jugnauthin vuonna 1982 perustamaa MSM-puoluetta (Militant Socialist Movement)

Mauritiuksen parlamenttivaaleissa marraskuussa 2019 Pravind Jugnauthin johtama koalitio sai selkeän vaalivoiton ja Jugnauth jatkaa Mauritiuksen pääministerinä.

Lähteet
-------

1. ↑  Mauritius *freedomhouse.org*.  4.1.2018.  Arkistoitu 29.5.2019. Viitattu 5.1.2020. (englanniksi)
2. ↑  Mauritius profile - Leader *bbc.com*.  5.6.2015. Viitattu 5.1.2020. (englanniksi)
3. ↑  Roukaya Kasenally: How Pravind Jugnauth clinched the win in Mauritius' elections *The Conversation*. Viitattu 5.1.2020. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |

 |
**Anne Szumigalski** (3. tammikuuta 1922 Lontoo, Englanti – 22. huhtikuuta 1999 Saskatoon, Saskatchewan) oli kanadalainen runoilija. Hän varttui Hampshiren maaseudulla, toimi Punaisen Ristin tulkkina toisen maailmansodan aikana ja muutti vuonna 1951 miehensä sekä perheensä kanssa Kanadaan.

Szumigalski toimi paitsi runoilijana, myös toimittajana, kielenkääntäjänä, näytelmäkirjailijana ja opettajana. Hän oli merkittävä vaikuttaja Saskatchewan Writers' Guildin perustamisen taustalla. Hän vaikutti myös kirjallisuuslehti *Grainin* perustamiseen. Hän kirjoitti tai oli mukana kirjoittamassa neljäätoista kirjaa, jotka koostuvat enimmäkseen runoudesta. Näiden joukossa ovat *Woman Reading in a Bath* (1974) ja *A Game of Angels* (1980).

Omaelämäkerrallisen teoksen *The Voice, the Word, the Text* Szumigalski julkaisi vuonna 1990. Hän kirjoitti myös holokaustiaiheisen näytelmän. Runoillaan hän voitti Kenraalikuvernöörin palkinnon.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  The Canadian Encyclopedia: Anne Szumigalski


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Lauri Armas Nevalainen** (24. tammikuuta 1927 Kotka – 31. heinäkuuta 2005 Kotka) oli suomalainen kilpasoutaja. Yhdessä kolmen muun miehen kanssa hän oli saavuttamassa maansa ensimmäistä soudun olympiamitalia.

Nevalainen kävi neljä vuotta kansakoulua ja viisi vuotta keskikoulua. Armeijan hän suoritti laivastossa Turussa vuonna 1946. Armeijan jälkeen hän meni töihin Sunilan tehtaille. Sunilasta hän lähti vuonna 1963 ja alkoi työskennellä vahtimestarina Kotkan ravintoloissa.

Ennen soutuharrastuksensa aloittamista Nevalainen oli kilpaillut hiihtäjänä, ja hiihto säilyi harrastuksena myös parhaitten soutuvuosien mentyä ohi. Vuonna 1949 soutu muuttui "Lape" Nevalaisen ykkösharrastukseksi, kun hän alkoi harjoitella yhdessä Veikko Lommin, Kauko Wahlsténin ja Oiva Lommin kanssa. Kaksi ensimmäistä vuotta olivat tälle Sunilan Soutajien neloselle tekniikan harjoittelua ja pohjakunnon luomista. Kesällä 1951 Suomessa vieraili saksalainen valmentaja Georg Hartung, joka yhdessä Veikko Lommin kanssa laati nelikolle kovan valmennusohjelman. Se sisälsi soudun lisäksi oikeita lihaksia vahvistavaa juoksua ja hiihtoa, ja talvella harjoitettiin tekniikkaa allassoudulla.

Helsingin 1952 olympialaisissa Lommit, Wahlstén ja Nevalainen sijoittuivat perämiehettömän nelosen alkuerässä helposti toiseksi, mutta välierässä vene ei pysynyt kurssillaan ja suomalaiset jäivät viimeiseksi. Keräilyeränsä he voittivat ylivoimaisesti. Loppukilpailussa suomalaiset epäonnistuivat lähdössä mutta olivat 500 metrin kohdalla Britannian venekunnan kanssa johdossa, ja puolimatkassa brititkin olivat jääneet taakse. Jugoslavia meni ohi 1 500 metrin kohdalla, ja Ranskakin nousi parisataa metriä ennen maalia toiseksi. Suomi hävisi Jugoslavialle 7,3 sekuntia ja Ranskalle 4,4 sekuntia ja sai pronssia. Se oli maan kaikkien aikojen ensimmäinen soudun olympiamitali.

Suomen mestaruuksia Nevalainen voitti viisi. Pohjoismaitten mestaruuskilpailuissa hän sai hopeaa vuonna 1953.

Saavutuksia
-----------

* Olympiapronssia Helsingissä 1952 (perämiehetön nelonen)
* PM-hopeaa perämiehettömässä nelosessa 1953
* SM-kultaa kahdeksikossa 1950 ja 1951
* SM-kultaa perämiehellisessä nelosessa 1950 ja 1951
* SM-kultaa perämiehettömässä nelosessa 1952

Lähteet
-------

* Rinne, Pekka (toim.): *Kultaa, kunniaa, kyyneleitä, III osa*, s. 478–485. Pohjanlahden Kustannus Oy, 1980. ISBN 951-95416-5-9.

### Viitteet

1. ↑  Vesa-Matti Peltola: Yhtä ja toista Urheilukunniamme puolustajista, osa 9.  *Urheilutietäjän joulu*, 2005, s. 28.
2. ↑  Vesa-Matti Peltola: Yhtä ja toista Urheilukunniamme puolustajista, osa 7.  *Urheilutietäjän joulu*, 2004, s. 34.
Ehrhardt E-V/4 -panssariauto ensimmäisen maailmansodan ajalta.
**Heinrich Ehrhardt** oli saksalainen vuosina 1904–1922 Ehrhardt-merkkisiä ajoneuvoja valmistanut yritys. Sen perusti aikaisemmin Fahrzeugfabrik Eisenachilla toiminut Heinrich Ehrhardt, joka oli hankkinut kokemusta Wartburg- ja Dixi-autojen valmistuksesta. Yrityksen vetovastuu oli Ehrhardtin pojalla, Gustav Ehrhardtilla. Tuotantolaitokset sijaitsivat Düsseldorfissa ja Zella St. Blasiissa. Ehrhardt valmisti maineeltaan laadukkaita henkilöautoja sekä sotilasajoneuvoja.

Ensimmäiset henkilöautot
------------------------

Wartburgien tapaan ensimmäiset Ehrhardtit olivat Decauvillen lisenssillä valmistettuja. Vuosina 1904–1906 valmistetut mallit myytiin nimellä Ehrhardt-Decauville. Ensimmäinen itse suunniteltu auto oli vuonna 1905 esitelty Fidelio, jonka voimanlähteenä oli 1 272-kuutioinen kaksisylinterinen moottori. Vuodesta 1906 tuotevalikoima käsitti vain itse suunniteltuja malleja. Vuodesta 1909 alkaen autoissa oli nelisylinteriset sivuventtiilimoottorit. Malliston huipulla oli 50-hevosvoimainen, iskutilavuudeltaan 7 956-kuutioinen malli, joka esiteltiin vuonna 1913. Se oli ensimmäinen nelipyöräjarruin varustettu saksalainen auto.

Panssariauto
------------

Ensimmäisen maailmansodan aikana Ehrhardt valmisti Saksan asevoimille vuosina 1915–1919 yhteensä 33 E-V/4-panssariautoa, joita käytettiin pääasiassa itärintamalla. Sodan jälkeen ne olivat osallisina Sleesian kansannousuissa.

Sodanjälkeiset mallit
---------------------

Sodan päätyttyä valmistuksessa oli kaksi henkilöautomallia: vuonna 1918 esitellyt nelisylinterinen ja 40-hevosvoimainen sekä kuusisylinterinen ja 55-hevosvoimaiset mallit. Yrityksen yhdistyttyä Szawen kanssa vuonna 1922 se jatkoi toimintaansa nimellä Ehrhardt-Szawe.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Coxhead, Peter (toim.) & Georgano, G.N. (toim.) & Neubauer, Hans-Otto (kirj.): "Ehrhardt", *Maailman moottoriajoneuvot*, s. 380. 1. osa: Henkilöautomerkit A–E. Suomentanut Jaskari, Hannu. Turku: Teknillinen Kustannusliike Oy, 1985. ISBN 951-9364-26-9.
2. 1 2 3 4 5 6  Astudillo, Josep: Ehrhardt (Ehrhardt-Szawe) (1905–1925) Barcelona, Espanja:  Autopasion18.com. Viitattu 5.3.2012. (espanjaksi)
3. ↑  Ehrhardt E-V/4 (E-V/4 Panzerkraftwagen Ehrhardt) Armored Car www.MilitaryFactory.com. Viitattu 10.3.2012. (englanniksi)
**"Dioskuurien temppeli"** on nimitys, jota käytetään eräästä antiikin aikaisesta kreikkalaisesta temppelistä 
antiikin Akragaan kaupungin arkeologisella alueella eli Valle dei Templi ("Temppelien laakso") -nimellä tunnetulla alueella nykyisen Agrigenton kaupungin eteläpuolella Sisiliassa Italiassa.

Historia
--------

Dioskuurien temppelin perustuksia.
Pyöreän ktoonisille jumalille omistetun alttarin jäänteet temppelin raunioiden vieressä.
Temppeli rakennettiin klassisella kaudella 400-luvulla eaa. ja se tuhoutui jo vuonna 406 eaa. karthagolaisten vallattua kaupungin. Temppeliä kutsutaan perinteisestä Dioskuureille eli Kastorille ja Polydeukeelle, roomalaisittain Castorille ja Polluxille, omistetuksi temppeliksi, mutta todellisuudessa kohdetta ei tiedetä. Akragaan todelliseksi Dioskuurien temppeliksi on ehdotettu myös Concordian temppelinä tunnettua rakennusta.

Rakennus
--------

Temppelin rauniot sijaitsevat Valle dei Templin alueen länsiosassa, länteen Olympoksen Zeuksen temppelin jäänteistä. Luoteispuolella sijaitsevat Hefaistoksen temppelin rauniot.

Arkkitehtuuriltaan temppeli edusti doorilaista tyyliä. Se oli rakennettu kolmiportaiselle jalustalle, ja sen stylobaatin koko oli noin 15,9 × 34,1 metriä. Temppelissä oli 6 × 13 pylvästä eli yhteensä 34 pylvästä.

Temppelirakennuksesta on säilynyt vain sen perustukset. Rakennusta rekonstruoitiin vuosina 1836 ja 1856, mutta lopputulos on nykytutkimuksen valossa täysin virheellinen, sillä se yhdistelee osia eri rakennuksista ja eri aikakausilta. Rekonstruktio koostuu neljästä pylväästä ja osasta entablementtia, jotka on pystytetty rakennuksen perustusten luoteiskulmaan.

Temppelin ympäristössä on lukuisten muiden pyhäköiden jäänteitä, mukaan lukien ktoonisille jumalille omistetun pyhäkön raunioita. Niihin kuuluu muun muassa suorakulmaisia ja pyöreitä alttareita sekä erilaisia pyhäkkörakennuksia.

Lähteet
-------

1. 1 2  Akragas, "Temple of the Dioskouroi" (Building) *Perseus*. Viitattu 1.2.2018.
2. 1 2 3 4  Stillwell, Richard & MacDonald, William L. & McAllister, Marian Holland (toim.): "AKRAGAS later AGRIGENTUM (Agrigento) Sicily", *The Princeton Encyclopedia of Classical Sites*. Princeton, N. J.: Princeton University Press, 1976. Teoksen verkkoversio.
3. 1 2 3  Tempio dei Dioscuri (Castore e Polluce) *Agrigento's Valley of the Temples*. Viitattu 1.2.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Dioskuurien temppeli** Wikimedia Commonsissa
**Kōsuke Nakamura** (jap. 中村 航輔, *Nakamura Kōsuke*; s. 27. helmikuuta 1995 Tokio) on japanilainen jalkapalloilija.

Jalkapallomaajoukkue
--------------------

Nakamura kuului Japanin U-23 joukkueeseen kesäolympialaisissa 2016, joissa Japani putosi ensimmäisellä kierroksella. Hän debytoi Japanin A-maajoukkueessa joulukuussa 2017. Hän kuului Japanin joukkueeseen myös vuoden 2018 MM-kilpailuissa. Hän on pelannut neljä maaottelua.

Lähteet
-------

1. ↑  National Football Teams

Aiheesta muualla
----------------

* Soccerway

Japanin joukkue – Jalkapallo kesäolympialaisissa 2016
1 Kushibiki |
2 Muroya |
3 Endō |
4 Fujiharu |
5 Ueda |
6 Shiotani |
7 Harakawa |
8 Ōshima |
9 Yajima |
10 Nakajima |
11 Suzuki |
12 Nakamura |
13 Kōroki |
14 Ideguchi |
15 Kamekawa |
16 Asano |
17 Iwanami |
18 Minamino |
Valmentaja Teguramori

Japanin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2018
1 Kawashima |
2 Ueda |
3 Shōji |
4 Honda |
5 Nagatomo |
6 Endō |
7 Shibasaki |
8 Haraguchi |
9 Okazaki |
10 Kagawa |
11 Usami |
12 Higashiguchi |
13 Mutō |
14 Inui |
15 Ōsako |
16 Yamaguchi |
17 Hasebe |
18 Ōshima |
19 H. Sakai |
20 Makino |
21 G. Sakai |
22 Yoshida |
23 Nakamura |
Valmentaja Nishino
Korkokuva Mtskhetassa. Adarnase I (tai Adarnase II) rukoilee Jeesuksen edessä.
**Adarnase I** (georg. ადარნასე I) tai **Adrnerse** (georg. ადრნერსე) oli Iberian (eli Georgian itäosan Kartlin) ruhtinas Khosroiani-dynastiasta vuosina 627–637/642. 

Adarnase oli Iberian viimeisen kuninkaan Bakur III:n poika ja Kakhetin herttua (eristavi). Vuonna 627 hän auttoi Bysantin ja kasaarien armeijaa Tbilisin piirityksessä, joten Bysantin keisari Herakleios teki hänestä Iberian hallitsijan teloitettuaan sassanideja kannattaneen Stepanoz I:n. Joskus vuosien 637 ja 642 välillä (eli al-Qādisiyyahin taistelun jälkeen ja ennen Nihawāndin taistelua) hän liitti joukkonsa yhteen Albanian prinssi Džavanširin kanssa ja hyökkäsi Iranin varuskuntiin Albaniassa.

600-luvun historioitsija Movses Kaghankatvatsin mukaan Adarnasella oli kolme bysanttilaista arvonimeä. Taidehistorioitsija Vakhtang Džobadzen mukaan hän oli sama henkilö kuin kunniakonsuli Adarnase (Adrnerse hypatos), joka mainitaan kaiverruksessa Džvarin luostarissa Mtskhetassa. Cyril Toumanoff kuitenkin väittää, että kaiverruksen Adrnerse tarkoittaa 600-luvun lopussa hallinnutta Adarnase II:ta. Hänen muut arvonimensä olivat todennäköisesti patricius ja mahdollisesti stratelates.

Lähteet
-------

1. 1 2  Martindale, John Robert: *The Prosopography of the Later Roman Empire*, s. 13-14. Cambridge University Press, 1992. ISBN 0521072336.
2. ↑  Rapp, Stephen H.: *Studies In Medieval Georgian Historiography: Early Texts And Eurasian Contexts*, s. 344. Peeters Bvba, 2003. ISBN 90-429-1318-5.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Stepanoz I** | **Iberian ruhtinas**627–637/642 | Seuraaja:**Stepanoz II** |
**Jälleenvakuuttamalla** vakuutusyhtiö eli ensivakuuttaja (cedentti) siirtää osan vakuutussopimuksen vastuusta toisen vakuutusyhtiön, jälleenvakuuttajan, vastuulle. Jälleenvakuutusyhtiö ei tule osapuoleksi alkuperäiseen vakuutussopimukseen.

Jälleenvakuutus otetaan yleensä sellaiselle yksittäiselle riskille, jota vakuutusyhtiö ei vakuutusmatemaattisten laskelmien perusteella voi pitää yksin omalla vastuullaan. Riski voidaan jakaa siten että vakuutuksen jokaiselle kohteelle arvioidaan suurin mahdollinen vahinko (engl. *Estimated Maximum Loss*). Tämä maksimaalinen vahinko jaetaan ensivakuuttajan ja jälleenvakuuttajan välillä sovittavalla suhteella. Riski voidaan jakaa myös siten että ensivakuuttajan vastuulle jää tietty kiinteä määrä ja jälleenvakuuttaja vastaa tämän määrän ylittävästä osasta. 

Tunnettuja jälleenvakuutusmarkkinoiden tarjoajia ovat mm. Lloyd's of London, Munich RE ja Swiss Re.

Jälleenvakuutuspoolit
---------------------

Suomalaiset vakuutusyhtiöt ovat järjestäneet eräiden hyvin suurten riskiensä vakuuttamisen siten, että useampi yhtiö toimii yhteistyössä riskien vakuuttamisessa. Tällaista järjestelmää kutsutaan pooliksi. Pooli ei itse vastaa riskeistä, vaan vastuussa ovat poolin jäsenenä olevat vakuutusyhtiöt sopimassaan suhteessa.

Suomalaiset vakuutusyhtiöt ovat mukana lääkevahinkovakuutus- ja lentovakuutuspooleissa sekä ydinvoimalaonnettomuuksien vastuita hoitavassa pohjoismaisessa ydinvakuutuspoolissa.

Aiheesta muualla
----------------

* Jälleenvakuutusta käsitteleviä aikakauslehtiä
	+ Reactions -lehden sivut
* Suomalaisia jälleenvakuutuspooleja
	+ Lääkevahinkovakuutuspooli
	+ Pohjoismainen ydinvakuutuspooli