recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Kuurinmaan tukikohtia Gambiassa.
**Kuurinmaan siirtomaat** olivat Kuurinmaan herttuakunnan kaksi pientä siirtokuntaa. Nykyisen Gambian Kunta Kintehin saarella oli kuurinmaalainen linnoitus ja Länsi-Intian Tobagossa siirtokunta.

Siirtomaiden hankkiminen
------------------------

Kuurinmaan herttuakunnan siirtomaat hankki sille sen herttua Jakob Kettler. Hän oli innostunut siirtomaista opiskellessaan Hollannissa. Jakob osti Tobagon saaren 1640-luvulla ja vuonna 1651 James Islandin (nyk. Kuntah Kinteh Island) nykyisestä Gambiasta. Jakob rakennutti Kuurinmaalle myös laivaston, joka käsitti 79 kauppa- ja 59 sotalaivaa. Kaikkiaan laivoissa oli 1 416 tykkiä, jotka valmistettiin Kuurinmaalla, kuten laivatkin.

Gambia
------

Kuurinmaalta vietiin Gambiaan suolaa, terästä, paloviinaa ja muuta tavaraa. Sieltä puolestaan saatiin muun muassa norsunluuta ja orjia. Orjat vietiin edelleen Tobagoon, jossa he työskentelivät pääasiassa sokeriplantaaseilla. Kuurinmaa menetti saaren vuonna 1659 hollantilaisille, ja kaksi vuotta myöhemmin se siirtyi Englannin omistukseen.*lähde?*

Tobago
------

Kuurinmaalaisten siirtolaisten muistomerkki Great Courland Bay -lahdella Tobagossa.
Tobagon siirtomaahan muutti myös siirtolaisia Kuurinmaalta. Ensimmäiset heistä tulivat Tobagoon vuonna 1653. Heitä oli 212, mutta kaikki kuolivat vuoden kuluessa epäselvissä olosuhteissa. Vuonna 1656 saarelle saapui laiva *La Duchesse de Courlandie*, jonka mukana oli 120 merimiestä ja 80 siirtolaisperhettä. Neljänä seuraavana vuonna saarelle tuli vielä kahdeksan laivaa ja 700 perhettä. Kuurinmaa menetti siirtomaansa myös Tobagossa 1650-luvun lopussa Pohjan sodan aikana. Kuurinmaan siirtomaakauden jäljiltä Tobagoon jäi kuurinmaalaisia paikannimiä, kuten esimerkiksi saaren suurin joki Courland River, joka laskee lahteen nimeltä Great Courland Bay.

Lähteet
-------

* Marjo Mela ja Lembit Valba: *Latvian historiaa ja kulttuuria*. Rozentāls-seura, 2005. ISBN 951-986-71-1-2.
* Anna Zīgure: *Latvian maa ja taivas. Kertomuksia Latvian historiasta ja nykypäivästä*. Otava, 2000. ISBN 951-1-15215-7.

### Viitteet

1. ↑  Zīgure 2000, s. 78.
2. ↑  Sanna Jawara: Gambia: James Island Renamed  7.2.2013. AllAfrica, allafrica.com, lähteenään The Daily Observer (Banjul). Viitattu 19.1.2017. (englanniksi)
3. ↑  Mela ja Valba 2005, s. 69.
4. ↑  Zīgure 2000, s. 85.
5. 1 2  Zīgure 2000, s. 86.

Siirtomaavallat

|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Alankomaat Alankomaat
Belgia Belgia | Yhdistynyt kuningaskunta Britannia
Espanja Espanja | Italia Italia
Japani Japani | Kuurinmaa Kuurinmaa
Ranska Ranska | Ruotsi Ruotsi
Saksan keisarikunta Saksa | Tanska Tanska
Portugali Portugali | Venäjän keisarikunta Venäjä
Yhdysvallat Yhdysvallat |
**Päijät-Hämeen kesäyliopisto** on Lahdessa toimiva, Päijät-Hämeen kesäyliopistoyhdistys r.y.:n ylläpitämä suomalainen kesäyliopisto. Se on perustettu vuonna 1963.

Vuonna 2015 Päijät-Hämeen kesäyliopisto järjesti eri toimipisteissään yhteensä 234 opintojaksoa, joille osallistui kaikkiaan 3 641 opiskelijaa. Opetusta annettiin yhteensä 3 343 oppituntia (2015). 

Opetuksesta huomattava osa (154 opintojaksoa) oli avoimen yliopiston opetusta. Näille kursseille osallistui yhteensä 2 094 opiskelijaa, jotka suorittivat kursseilla yhteenlaskettuna 3 657 opintopistettä. Opettajakuntaan kuului yhteensä 89 henkilöä, joista avoimessa yliopistossa opetti 34, joista professoreja tai dosentteja oli 12. Muussa kuin avoimessa yliopisto-opetuksessa opetusta antoi 55 opettajaa.

Päijät-Hämeen kesäyliopisto rahoitti toimintaansa ensisijaisesti opiskelijamaksuilla (53,5 % kaikista tuloista) ja valtion maksuosuudella (23,4 %). Kuntien maksuosuudet muodostivat 19,3 prosenttia ja hankkeista, tilauskoulutuksista tai muualta saatiin 3,8 % vuoden 2015 tuloista.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Arkistoitu kopioSelvitys Suomen kesäyliopistojen toiminnasta vuonna 2015 (pdf) (Kesäyliopistot on listattu perustietoineen sivuilla 10–12, avoimen yliopisto-opetuksen kurssien yhteenvetoa sivun 16 taulukossa 5, opetushenkilökunnasta sivun 20 taulukossa 9, talouden lukuja sivun 29 talukossa 17 ja yhteystiedot sivulla 31) Suomen kesäyliopistot ry. Finlands sommaruniversitet rf. kesayliopistot.fi.  Arkistoitu 18.8.2016. Viitattu 15.7.2016.
2. ↑  **Huom:** Tilastotiedot uupuvat julkaisuun 1. luettelemasta kahdesta ruotsinkielisestä kesäyliopistosta: Hangö sommaruniversitet ja Öppna högskolan/ Högskolan på Åland.
*Hakusana "Long Yu" ohjaa tänne. Kiinan keisarinnasta kerrotaan artikkelissa Longyu.*
Long Yu
**Yu Long** (kiin. 余隆, *Yú Lóng*; s. 1964 Shanghai) on kiinalainen kapellimestari.

Yu syntyi musikaaliseen perheeseen ja sai varhaista musiikkikasvatusta isoisältään, säveltäjä Ding Shandelta. Myöhemmin hän opiskeli pianonsoittoa ja orkesterinjohtoa Shanghain konservatoriossa, josta valmistui vuonna 1987. Hän jatkoi opintojaan Berliinin taideyliopistossa, palasi Euroopasta vuonna 1992 ja sai nimityksen Kiinan kansallisoopperan pääkapellimestariksi Pekingissä. Vuonna 1998 hän perusti Pekingin musiikkifestivaalin, josta vastasi vuoteen 2018 saakka. Yu johti vuonna 2000 aloitetta Kiinan filharmonikkojen perustamiseksi ja on toiminut sen pääkapellimestarina. Vuonna 2003 hän pääsi Guangzhoun sinfoniaorkesterin johtoon, vuonna 2009 Shanghain sinfoniaorkesterin musiikilliseksi johtajaksi ja vuonna 2015 Hongkongin filharmonisen orkesterin päävierailijaksi.

Yu on esiintynyt Shanghain sinfoniaorkesterin kanssa eri puolilla Eurooppaa ja Yhdysvalloissa. Hänen johdollaan Kiinan filharmonikoista tuli vuonna 2008 ensimmäinen Vatikaanissa esiintynyt kiinalaisorkesteri. Hän on vieraillut muiden muassa New Yorkin ja Los Angelesin filharmonikkojen, Chicagon sinfoniaorkesterin, Philadelphian orkesterin, Philharmonia-orkesterin, Orchestre de Parisin, Münchenin filharmonikkojen, NDR:n filharmonikkojen ja Sydneyn sinfoniaorkesterin johdossa. Perinteisen ohjelmiston ohella Yu on johtanut nykymusiikin, kuten Krzysztof Pendereckin, Philip Glassin, Tan Dunin, Unsuk Chinin ja Qigang Chenin teosten esityksiä. Yu solmi vuonna 2018 eksklusiivisen levytyssopimuksen Deutsche Grammophonin kanssa. Hänen ensilevytyksenään sille ilmestyi tulkinta Chenin teoksesta *Wu Xing*.

Yu on vieraillut esimerkiksi Promsissa ja Edinburghin kansainvälisellä festivaalilla. Elokuussa 2017 hän teki debyyttinsä Luzernin festivaalilla johtamalla Shanghain sinfoniaorkesterissa konsertissa, jonka ohjelmisto koostui Aaron Avshalomovin, Pjotr Tšaikovskin ja Dmitri Šostakovitšin teoksista. Yu on ollut mukana johtamassa MISA-kesäfestivaalia Shanghaissa. Deutsche Grammophonin 120-vuotisjuhlien kunniaksi kaudella 2018–19 hän johti Keisarillisessa esi-isien temppelissä konsertin, jonka esiintyjiin kuuluivat muiden muassa Aida Garifullina ja Daniil Trifonov.

Yu pääsi vuonna 2016 ulkomaalaisena kunniajäsenenä Yhdysvaltain taide- ja tiedeakatemiaan ja sai Bundesverdienstkreuzin. Hän sai vuonna 2013 Kiinan taidepalkinnon. Hän on myös saanut ritarin arvot Ordre des Arts et des Lettresissä ja Kunnialegioonassa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Long Yu Lucerne Festival
2. 1 2 3 4 5  Yu Long HKPhil
3. ↑  Maestro Long Yu | Global Music Ambassador (Arkistoitu – Internet Archive) Compose2020


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Yui Ōhashi** (jap. 大橋 悠依, *Ōhashi Yui*; s. 18. lokakuuta 1995) on japanilainen uimari, joka on erikoistunut sekauintiin. Hän on kaksinkertainen olympiavoittaja ja kaksinkertainen MM-mitalisti.

Ōhashi saavutti pitkän radan MM-kilpailuissa hopeaa 200 metrin sekauinnissa Budapestissa 2017 ja pronssia 400 metrin sekauinnissa Gwangjussa 2019. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän voitti kultaa 400 metrin sekauinnissa ajalla 4.32,08, millä hän jätti hopeamitalisti Emma Weyantin 0,68 sekunnin ja pronssimitalisti Hali Flickingerin 2,82 sekunnin päähän, ja kolme päivää myöhemmin 200 metrin sekauinnissa ajalla 2.08,52, mikä riitti 0,13 sekunnin eroon hopeamitalisti Alex Walshista. Ōhashi on voittanut kultamitaleja myös Tyynenmeren-mestaruuskilpailuissa, Aasian kisoissa, Aasian-mestaruuskilpailuissa ja universiadeissa.

Ōhashin pitkän radan sekauintiennätykset ovat 200 metrillä 2.07,91 MM-kilpailuista 2017 ja 400 metrillä 4.30,82 huhtikuulta 2018. Lyhyellä radalla Ōhashi on uinut 100 metrillä ajan 58,69 lokakuussa 2020, 200 metrillä 2.03,93 marraskuussa 2020 ja 400 metrillä 4.22,73 maailmancupin kilpailussa marraskuussa 2018.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Yui Ohashi FINA. Viitattu 28.7.2021. (englanniksi)
**Nipiksi** (engl. *a nip*) kutsutaan yleensä paperikoneen, kartonkikoneen tai selluloosankuivauskoneen telapuristimen puristusta. Puristuksen kovuus on riippuvainen puristintelojen pinta-aineen kovuudesta ja telojen puristusvoimasta, mitä mitataan viivapaineella kilonewtoneina metrille (kN/m).

Telapuristimet
--------------

### Tavalliset telapuristimet

Paperin ollessa viiraosalta puristinosalle tullessaan kosteaa ensimmäisellä telapuristimella viivapaineet ovat vähäisiä, esimerkiksi 40 kN/m-50 kN/m, kun taas toisella telapuristimella ne voivat olla jo 60 kN/m-70 kN/m. Kolmannella telapuristimella voivat viivapaineet olla jo 80 kN/m - 120 kN/m.

### Isotelapuristimet

Tavallisia telapuristimia suuremman kuiva-ainepitoisuuden saavuttamiseksi käytetään halkaisijaltaan tavallisia telapuristimia suurempihalkaisijaisia telapuristimia, mitä kutsutaan isoteloiksi kartonginvalmistuksessa, missä koneen käyntinopeus on hitaampi kuin paperinvalmistuksessa ja missä kartonkiradan neliomassa on suurempi kuin paperinvalmistuksessa. Näin ollen kartonkirata kestää murtumatta suurempaa puristusvoimaa kuin paperirata. Siksi voidaan käyttää tavanomaista telapuristinta suurempaa viivapainetta, jolloin painekuviosta tulee kuvaajaltaa terävämpi. Tällöin puhutaan kovasta nipistä eli kovasta puristuksesta.

Kenkäpuristimet
---------------

Kenkäpuristimissa viivapaineet voivat olla moninkertaisia kolmannen telepuristimen viivapaineisiin verrattuina. Puristuksen painemuotokuvaajan ollessa pidempi, kutsutaan kenkäpuristimen puristusta "pitkäksi nipiksi" johtuen siitä, että paperi on yhdessä kenkäpuristimessa puristuksessa pidempään kuin telapuristimessa.
**Mikrolímano** (kreik. Μικρολίμανο) on Pireuksen kaupungin kaupunginosa sekä siellä oleva venesatama Ateenan metropolialueella Kreikassa. Se sijaitsee Pireuksen koillisosassa Fálironlahden rannalla. Mikrolímano voidaan lukea osaksi laajempaa Kastéllan kaupunginosaa.

Mikrolímanon satamaa.
Mikrolímano käsittää saman alueen kuin antiikin ajan Munikhian satama, ja sen satama toimii samassa luonnonsatamalahdessa. Bysanttilaisella ajalla satama tunnettiin nimellä *Fanári* (Φανάρι) todennäköisesti siksi, että siellä on ollut pieni majakka. Myöhemmin paikka on tunnettu myös nimillä *Koumoundoúroksen satama* (Λιμένας Κουμουνδούρου) sekä *Tourkolímano* (Τουρκολίμανο, "Turkkilaissatama").

Mikrolímanon satamalahti on ovaalinmuotoinen ja sen halkaisija on noin 260–300 metriä. Satama on nykyisin huvi- ja pienvenesatamana. Mikrolímanossa toimii muun muassa Pireuksen pursiseura (*Istioploïkós Ómilos Peiraiós*).

Lähteet
-------

1. 1 2  Mikrolimano *Destination Piraeus*.  Arkistoitu 1.3.2017. Viitattu 20.3.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Mikrolímano** Wikimedia Commonsissa
| 
Kiinan historia |
| --- |
| **MUINAINEN** |
| **Kolme hallitsijaa ja viisi keisaria** |
| **Xia-dynastia** 2070–1600 eaa. |
| **Shang-dynastia** 1600–1046 eaa. |
| **Zhou-dynastia** 1122–256 eaa. |
|   **Läntinen Zhou-dynastia** |
|   **Itäinen Zhou-dynastia** |
|     Kevättä ja syksyä |
|     Taistelevat läänitysvaltiot |
| **SUURVALTA** |
| **Qin-dynastia** 221 eaa.–206 eaa. |
| **Han-dynastia** 206 eaa.–220 jaa. |
|   **Läntinen Han-dynastia** |
|   **Xin-dynastia** |
|   **Itäinen Han-dynastia** |
| **Kolme kuningaskuntaa** 220–280 jaa. |
|   **Wei, Shu Han & Wu** |
| **Jin-dynastia** 265–420 jaa. |
|   **Läntinen Jin** |
|   **Itäinen Jin** | **16 kuningaskuntaa**304–439 jaa. |
| **Eteläinen ja pohjoinen dynastia** 420–589 jaa. |
|
| **Sui-dynastia** 581–619 jaa. |
| **Tang-dynastia** 618–907 jaa. |
| **5 dynastiaa & 10 kuningaskuntaa**907–960 jaa. | **Liao-dynastia**907–1125 jaa. |
|  |  |
| **Song-dynastia**960–1279 jaa.  |  |
|   **Pohjoinen Song** |  | **L. Xia-dyn.** |
|   **Eteläinen Song** | **Jin-dynastia** |  |
| **Yuan-dynastia** 1271–1368 jaa. |
| **Ming-dynastia** 1368–1644 jaa.  |
| **Qing-dynastia** 1644–1911 jaa.  |
| **NYKYAIKA** |
| **Kiinan tasavalta** 1911–1949 |
| **Kiinan kansantasavalta** 1949–nyt | **Kiinan tasavalta** (Taiwanissa) |
| Kiina historian aikajanaKiinan dynastiatKiinan sotilashistoriaKiinan taidehistoriaKiinan tekniikan ja tieteen historiaKiinan koulutuksen historia |
| malline: näytä • keskustele • muokkaa |

**Yuan-dynastia** (mongoliksi  *Dai Ön Yeke Mongghul Ulus*; kiinaksi 元朝 [Yuán cháo]) hallitsi Kiinaa 1271–1368. Sitä kutsutaan myös **mongolidynastiaksi**. Sitä edelsi Song-dynastia ja seurasi Ming-dynastia.

Vuonna 1231 mongolit valtasivat Korean ja sen kautta myöhemmin hyökkäilivät myös Japaniin. 1200-luvun puoleenväliin mennessä mongolit olivat ottaneet haltuunsa Pohjois-Kiinan ja Keski-Aasian muslimivaltiot. Valtavan Mongolivaltakunnan resursseja käyttäen Kublai-kaani jatkoi Eteläisen Song-dynastian valtaamista. Kublai-kaani onnistuikin aloittamaan Yuan-dynastian, ensimmäisen alkuperältään ei-kiinalaisen dynastian, joka hallitsi koko Kiinaa. Kanton vallattiin 1279, mikä lopetti Eteläisen Song-dynastian.

Han-kiinalaiset joutuivat sorron kohteeksi Yuan-dynastian aikana. Valtion virkoihin valittiin mongoleja tai Mongolivaltion alistamien muiden kansojen edustajia mieluummin kuin kiinalaisia. 

Kulttuurin alalla tapahtui kehitystä mongolivallan alla. Erityisesti kansankielistä kirjallisuutta alettiin kirjoittaa enemmän. Lisäksi mongolit toivat uusia elementtejä valtaamiltaan alueilta, esimerkiksi eurooppalaisia soittimia.

Laaja ulkomaalaisen vallan vastustus han-kiinalaisten keskuudessa synnytti lukuisia kapinoita, jotka lopulta ajoivat mongolit takaisin Mongolian aroille. Tätä seurasi valtakamppailu, jonka seurauksena syntyi Ming-dynastia.

Katso myös
----------

* osittain samanaikaisesti myös Eteläinen Song-dynastia
* Yuan-dynastian hallitsijat

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Song-dynastia ja Jin-dynastia** | **Kiinan dynastiat** | Seuraaja:**Ming-dynastia** |
Gerhard Fieseler Tempelhofin lentoasemalla 1931.
**Gerhard Fieseler** (15. huhtikuuta 1896 – 1. syyskuuta 1987) oli saksalainen ensimmäisen maailmansodan aikainen hävittäjä-ässä, josta tuli toisen maailmansodan aikainen lentokonesuunnittelija.

Nuoruus
-------

Gwrhard Fieseler syntyi Gleschissä, Saksassa, kirjapainon omistajan poikana. 

Hän astui asepalvelukseen Saksan armeijan lentojoukkoihin vuonna 1915. Lentokoulutuksen aikana hän romutti yhden koneen. Hän pääsi tähystäjäksi vuonna 1916. Vuonna 1917 hän oli läpikäynyt hävittäjäkoulutuksen. Hän joutui Makedonian rintamalle. 

Hän saavutti 19 ilmavoittoa ensimmäisessä maailmansodassa saaden kultaisen palveluristin ja 1. ja 2. luokan rautaristit.

1920-luvulla
------------

Hän toimi kirjapainossaan sodan jälkeen. Vuonna 1926 hän lopetti kirjapainonsa Eschweilerissa ja pestautui kasselilaisen Raab-Katzenstein-lentokonetehtaan lennonopettajaksi. Hän kehittyi hyväksi taitolentäjäksi. Vuonna 1927 hän esitti Zürichissä erityisen rohkean taitolentoesityksen ja alkoi hankkia esityksillään yhä enemmän. Vuonna 1928 hän suunnitteli oman taitolentokoneensa, joka sai nimen Fieseler F1 vaikka oli Raab-Katzensteinin tehtaan valmistama. 

Hän suunnitteli Raab-Katzenstein RK-26 Tigerschwalbe-lentokoneen 1920-luvun lopussa. näiden koneiden valmistuslisenssi myytiin ruotsalaiselle AB Svenska Järnvägverkstaderna (ASJA), joka valmisti 25 konetta Ruotsin ilmavoimille. Yksi näistä lahjoitettiin Suomen ilmavoimille talvisodan aikana. 

Vuonna 1930 Raab-Katzenstien meni konkurssiin. Fieseler päätti yrittää itsenäisenä yrittäjänä. Hän osti Segelflugzeugbau Kassel-tehtaan, joka oli tehnyt purjelentokoneita. Hän nimesi sen Fieseler Flugzeugbau -tehtaaksi. Vuodesta 1932 hän alkoi tehdä urheilukoneita. 

Hän voitti Pariisissa vuoden 1934 taitolennon maailmanmestaruuden – 10 000 frangin palkinto meni yhtiön kehittämiseen.

Toiminta natsi-Saksassa
-----------------------

Fieseler Fi 156 Storch.
Fieseler oli Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen jäsen ja voitti Luftwaffen tilauksia vuonna 1935. Vuonna 1936 hän voitti STOL-koneen suunnittelukilvan Fieseler Fi 156 Storch -koneella. 

Sodan jälkeen hän oli yhdysvaltalaisten vankina. Vankeuden jälkeen hän avasi uudelleen tehtaansa, joka alkoi valmistaa autojen osia. 

Fieseler kuoli Kasselissa 91-vuotiaana.

Aiheesta muualla
----------------

* Thorsten Wiederhold: Gerhard Fieseler – eine Karriere. Ein Wirtschaftsführer im Dienste des Nationalsozialismus. (Nationalsozialismus in Nordhessen – Schriften zur regionalen Zeitgeschichte, Band 20) - ISBN 3-934377-98-X
* Gerhard Fieseler: Meine Bahn am Himmel (omaelämäkerta)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Mikrokosmos** (esiintynyt Suomessa myös nimellä **Mikromaailma**) on Marvel-kustantamon luoma kuvitteellinen rinnakkaistodellisuus. Käsitteen keksivät Stan Lee ja Jack Kirby ja Mikrokosmos esiintyi ensimmäisen kerran amerikkalaisen *Fantastic Four Annual*-lehden numerossa 5 (1967). 

Suomessa Mikrokosmos esiintyi ensimmäisen kerran Ihmesarjan numerossa 34 (1968).

Kuvaus ja historiaa
-------------------

Mikrokosmos on Ihmenelosten johtajan Reed Richardsin löytämä ulottuvuus, joka sijaitsee rinnakkaisella tasolla normaalin Marvel-universumin kanssa. Alussa ulottuvuuteen pääsi ainoastaan erikoisten laitteiden ja menetelmien avulla (pääasiallisesti kutistumalla atomitasolle ja yli). Uskomus, että ulottuvuus sijaitsee atomeissamme on saanut aikaan Herra Fantastisen hokeman fraasin "On olemassa maailmoja maailmojen sisällä." 

Mikrokosmos ei kuitenkaan ole mikroskooppisen pieni ulottuvuus, ainoastaan sinne kulkevat ulottuvuuksienväliset väylät ovat. On siis teoreettisesti mahdollista saapua samaan Mikrokosmokseen eri paikoilta maapalloa. Alun perin Marvel-universumissa sijaitsikin monta eri Mikrokosmosta, kuten Mikronauttien kotiplaneetta. 

Näitä erilaisia Mikrokosmoksia ei ole enää olemassa. Peter Davidin käsikirjoittamassa Kapteeni Ihmeen seikkailussa paljastettiin, että toistaiseksi missään näkemättömässä seikkailussa Paroni Karzan ja Thanoksen välinen taistelu tuhosi kaikki Mikrokosmoksen rinnakkaisulottuvuudet yhdistäen ne yhteen ainoaan Mikrokosmokseen. 

Yhdistyneen Mikrokosmoksen kenties tunnetuin asukas on Psykomies, nerokas tiedemies joka kykenee laitteillaan manipuloimaan erilaisia emootiota. Psykomies on toistuvasti vainonnut Ihmenelosia. Mikrokosmos on myös salaperäisen **Enigma-voiman** alkuperä, joka toistuvasti manifestoituu maapallolle Kapteeni Universumin muodossa.
Tuomas Hytönen
**Tuomas Pentinpoika Hytönen** (s. 16. toukokuuta 1981) on suomalainen matemaatikko. Hän on toiminut matematiikan professorina Helsingin yliopistossa vuodesta 2015. Vuosina 2011–2015 hän toimi apulaisprofessorina.

Hytönen valmistui maisteriksi 2001 ja väitteli tohtoriksi matematiikasta vuonna 2003 Teknillisessä korkeakoulussa. Hytönen on toiminut akatemiatutkijana Helsingin yliopiston matematiikan ja tilastotieteen laitoksella. Varsinaisen tieteellisen läpimurtonsa hän teki vuonna 2010 löytäessään yleisen todennäköisyyspohjaisen esityskaavan, jonka avulla kaikki singulaariset integraalit voidaan hajottaa yksinkertaisempien lausekkeiden summaksi. Esityskaavansa avulla Hytönen onnistui ensimmäisenä todistamaan niin sanotun A2-konjektuurin. Monet nimekkäätkin matemaatikot olivat aiemmin epäonnistuneet sen todistamisessa.

Elokuussa 2011 Hytönen sai Euroopan tutkimusneuvoston (ERC) 1,1 miljoonan euron arvoisen nuoren tutkijan apurahan (ERC Starting Grant) viideksi vuodeksi.

Lähteet
-------

1. 1 2  Tuomas Hytönen: Curriculum Vitae (pdf)  14.1.2019. Helsingin yliopisto. Viitattu 22.6.2023. (englanniksi)
2. 1 2  Tiedote/Helsingin yliopisto: Matemaatikko Tuomas Hytönen sai kilpaillun ERC-miljoonarahoituksen. Kauppalehti 17.8.2011.[vanhentunut linkki]


Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta ***Tuomas Hytönen***. 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* MathSciNet
* Mathematics Genealogy Project
* ORCID

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Chemmy Alcott vuonna 2009.
**Chimene Mary "Chemmy" Alcott** (s. 10. heinäkuuta 1982 Brighton & Hove, Yhdistynyt kuningaskunta) on englantilainen alppihiihtäjä.

Alcott sijoittui Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002 alppiyhdistetyssä neljänneksitoista. Torinon olympialaisissa 2006 hän oli syöksylaskussa yhdestoista ja Val d'Isèren MM-kilpailuissa 2009 viidestoista. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän sijoittui syöksylaskussa 13:nneksi ja alppiyhdistetyssä 11:nneksi. Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui supersuurpujottelussa 24:nneksi. Sotšin olympialaisissa 2014 hän sijoittui syöksylaskussa 19:nneksi ja supersuurpujottelussa 23:nneksi. Nuorten MM-kilpailuissa hän oli parhaimmillaan neljäs Sella Nevean yhdistetyn kilpailussa 2002.

Alcott sijoittui maailmancupin osakilpailussa ensimmäisen kerran kymmenen parhaan joukkoon oltuaan yhdeksäs Cortina d'Ampezzon syöksykilpailussa tammikuussa 2004. Parhaimmillaan hän on ollut seitsemäs Reiteralmin superyhdistetyssä joulukuussa 2006. Hän on voittanut kymmeniä Britannian mestaruuksia.

Alcott lopetti uransa kauden 2013–2014 jälkeen.

Lähteet
-------

1. ↑  Chemmy Alcott *sports-reference.com*.  Arkistoitu 30.10.2013. Viitattu 24.10.2009. (englanniksi)
2. 1 2 3  Chemmy Alcott / Olympic Winter Games *fis-ski.com*.  Arkistoitu 24.9.2015. Viitattu 5.4.2014. (englanniksi)
3. 1 2  Chemmy Alcott / FIS World Ski Championships *fis-ski.com*.  Arkistoitu 24.9.2015. Viitattu 5.4.2014. (englanniksi)
4. ↑  Chemmy Alcott / FIS Junior World Ski Championships *fis-ski.com*.  Arkistoitu 24.9.2015. Viitattu 24.10.2009. (englanniksi)
5. ↑  Chemmy Alcott / FIS World Cup *fis-ski.com*.  Arkistoitu 24.9.2015. Viitattu 5.4.2014. (englanniksi)
6. ↑  Chemmy Alcott / National Championships *fis-ski.com*.  Arkistoitu 24.9.2015. Viitattu 24.10.2009. (englanniksi)
7. ↑  GB Olympic skier Alcott retires  25.3.2014. BBC Sport. Viitattu 5.4.2014. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen sivusto (englanniksi)
**Eeva** on suomalainen komediasarja, joka esitettiin Mainos-TV:n ohjelmistossa tammikuusta joulukuuhun 1971. Sen käsikirjoitti Inke Tarkas, joka toimi myös sarjan toisena ohjaajana Aarne Tarkaksen ohella. Nimiroolia, yksinhuoltaja Eeva Kesästä esittää Marjatta Kallio ja tämän 16-vuotiasta tytärtä Terhi Panula.

Yhdysvaltalaisista sarjoista kuten The Lucy Show’sta vaikutteita ottanut *Eeva* oli yritys tehdä suomalaista tilannekomediaa. 1970-luvun alun ilmapiiri ei sen kepeyttä suosinut. Kriitikko Anna Kerttu Wiik kuvasi päähenkilöä "tylsäksi", "kaakattajaksi" ja "lähes sietämättömäksi otukseksi" ja ihmetteli, miten tällä voi olla niin järkevä tytär. Hän luonnehti muitakin sarjan hahmoja oudoiksi ja yliammutuiksi.

Marjatta Kallion ja Terhi Panulan ohella sarjassa näyttelevät muiden muassa Olavi Ahonen, Tiina Rinne, Leo Jokela, Pentti Irjala ja Pia Hattara. Yksittäisissä jaksoissa vierailee kymmeniä muitakin näyttelijöitä, kuten Uljas Kandolin, Brita Koivunen, Martti Tschokkinen ja Aarre Karén.

Jaksot ja esityspäivät
----------------------

Jaksot ja esityspäivät*lähde?*

1. Posliinikana 5.1.1971
2. Naisten yö 19.1.1971
3. Peruukki 2.2.1971
4. Yövartija vain… 16.2.1971
5. Isojen poikien leikit 2.3.1971
6. Amerikan setä 16.3.1971
7. Tieteen uhri 30.3.1971
8. Naamiaiset 13.4.1971
9. Pelihimo 27.4.1971
10. Mitäs me taiteilijat 11.5.1971
11. Suuria kauppoja 25.5.1971
12. Lapsenpiiat 15.9.1971
13. Paha tyttö 13.10.1971
14. Veronalaiset rakastavaiset 10.11.1971
15. Kuun kivi 8.12.1971

Lähteet
-------

1. ↑  Nimeämätön lehtileike "Epäilyttävä Eeva" blogisivustolla TV-näytelmät, nimimerkki Parahin 9.10.2012. Viitattu 15.4.2014.
2. ↑  Komediaa: Eeva, Veera ja Saara, Rhoda, Yle Muistikuvaputki 3.1.2008. Viitattu 15.4.2104.
**Jarmo Tapio Laitinen** (s. 20. kesäkuuta 1954 Helsinki) on suomalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija ja nykyinen koripallovalmentaja.

Laitinen pelasi ja valmensi pitkään Tampereen Pyrinnössä, joka nosti hänen pelipaitansa kattoon tammikuussa 2018. Vuonna 2018 hänet nimettiin Suomen koripallon Hall of Fameen.

Pelaajaura
----------

Pelaajaurallaan Laitinen pelasi 279 SM-sarjaottelua tehden niissä 3 737 pistettä. Hänen edustamiaan joukkueita olivat HNMKY, Playhonka ja Pyrintö. Hän voitti Suomen mestaruuden Playhongan riveissä vuonna 1979. Laitinen pelasi myös yliopistokoripalloa Yhdysvalloissa. Miesten maajoukkueessa hän pelasi 63 ottelua, joissa pisteitä kertyi 214. Hän on historian nuorin pelaaja, joka on pelannut Suomen miesten maajoukkueessa.

Valmentajaura
-------------

Laitinen on valittu kahdesti vuoden valmentajaksi. Pääsarjatasolla hän on Korihaiden ja Pyrinnön lisäksi valmentanut Kankaantaan Kisassa ja Lappeenrannan Namikassa. Hän on toiminut valmentajana myös useissa nuorten maajoukkueissa. Yhteensä Laitinen on valmentanut pääsarjatasolla 18 kautta ja yli 600 ottelua. Kaudella 2013–2014 hän toimi Pyrinnön valmennuksen konsulttina. Kaudella 2015–2016 hän toimi Raholan Pyrkivän valmentajistossa.

Pelityyli
---------

Pyrinnön päävalmentajana toimineen Raimo Lammin mukaan Laitinen oli pelintekijä, joka heitti tarkasti tärkeissä otteluissa.

Lähteet
-------

* Jarmo Laitinen (Arkistoitu – Internet Archive) Suomen Koripalloliitto
* Maajoukkuetilastot (Arkistoitu – Internet Archive) Suomen Koripalloliitto
* *Urheilumme Kasvot Osa 3 Palloilu*, s. 858–859. Oy Scandia Kirjat Ab, 1973.
* Salo, Urho (toim.): *Tampereen Pyrintö 100 vuotta 1896–1996*. Tampereen Pyrintö ry.

### Viitteet

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Finnish Basketball Hall of Fame täydentyy neljällä uudella legendalla  1.9.2018. basket.fi:  Suomen Koripalloliitto. Viitattu 1.9.2018.
4. ↑  Salmi, Pentti: *Koripallokirja 2007/08*. Suomen koripalloliitto, 2007.
5. 1 2
6. ↑  Laitinen saalisti 200. voittonsa Korisliigassa  18.2.2007. Suomen Koripalloliitto. Viitattu 21. lokakuuta 2007. [vanhentunut linkki]
7. ↑
8. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
9. ↑
10. ↑  Salo (toim.), 423


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Risto Piipari** | **Korisliigan vuoden valmentaja**1999–2000 ja 2000–2001 | Seuraaja:**Eero Saarinen** |

Suomen joukkue – Koripallon EM-kilpailut 1977
4 Sarkalahti |
5 Kasko |
6 Sten |
7 Taponen |
8 Zitting |
9 Lignell |
10 Mäntynen |
11 Rauramo |
12 Koskinen |
13 Mahlamäki |
14 Laitinen |
15 Saaristo |
Valmentaja Petersen
**Károlos Papoúlias** (kreik. Κάρολος Παττούλιας, 4. kesäkuuta 1929 Ioánnina, Kreikka – 26. joulukuuta 2021) oli kreikkalainen juristi ja poliitikko, joka toimi Kreikan presidenttinä 12. maaliskuuta 2005 – 13. maaliskuuta 2015.

Elämä ja ura
------------

Papoúlias syntyi Ioánninassa Epeiroksessa vuonna 1929. Hän opiskeli Pogonianíssa ja Ateenassa, ja osallistui Natsi-Saksan miehityksen aikaan vastarintajoukkojen toimintaan. Papoúlias opiskeli lakia Ateenan yliopistossa sekä Milanon ja Kölnin yliopistoissa, joista viimeksi mainitusta väitteli tohtoriksi kansainvälisessä yksityisoikeudessa. Vuoden 1967 sotilasvallankaappauksen jälkeen Papoúlias siirtyi Länsi-Saksaan ja toimi junttaa vastaan.

Juntan kaaduttua vuonna 1974 Papoúlias toimi sosialidemokraattisessa PASOK-puolueessa. Papoúlias on valittu Kreikan parlamenttiin 1977, 1981, 1985, kesä- ja marraskuussa 1989, 1990, 1993, 1996 ja 2000. Hän toimi useita kertoja ulko- ja puolustusministerinä vuosina 1981–1989 ja 1993–1996. Papoúlias toimi monipuolisesti Kreikan ja muiden maiden suhteiden parantamiseksi ja pyrki edistämään rauhantyötä ja aseidenriisuntaa. Hän toimi muun muassa Lähi-idän rauhan sekä Kyproksen EU-jäsenyyden edistämiseksi, ja tuki myös Turkin lähentymistä EU:iin.

Vuonna 2005 porvarienemmistöinen parlamentti valitsi sosialistipuoluetta edustavan Papoúliaksen presidentiksi.

Papoúlias oli naimisissa María Pánoun kanssa, ja heillä on kolme tytärtä. Kreikan lisäksi hän puhui saksaa, italiaa ja ranskaa. Nuorempana Papoúlias oli Kreikan mestari seiväshypyssä sekä jäsenenä maan lentopallojoukkueessa.

Lähteet
-------

1. ↑  Former Greek President Papoulias passes away *ekathimerini.com*.  26.12.2021. Viitattu 26.12.2021. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Karolos Papoulias Presidency of the Hellenic Republic.  Arkistoitu 15.5.2020. Viitattu 3.9.2018.
3. ↑  Conservative parliament votes... *NY Times*. Viitattu 21.6.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Károlos Papoúlias** Wikimedia Commonsissa

Kreikan kolmannen tasavallan (1974–) presidentit
Michaíl Stasinópoulos (1974–1975) · Konstantínos Tsátsos (1975–1980) · Konstantínos Karamanlís (1980–1985) · Ioánnis Alevrás (1985) · Chrístos Sartzetákis (1985–1990) · Konstantínos Karamanlís (1990–1995) · Konstantínos Stefanópoulos (1995–2005) · Károlos Papoúlias (2005–2015) · Prokópis Pavlópoulos (2015–2020) · Katerína Sakellaropoúlou (2020–)



|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Kreikka
* Portugali

 |

 |
**Aróni** (kreik. Αρώνι) on Kreikan kyläyhdyskunta (virallisesti Δημοτική Κοινότητα Αρωνίου, *Dimotikí Koinótita Aroníou*), joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Chanián kuntaan, Chanián alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kyläyhdyskunnan väkiluku on 3 003 (vuonna 2011).

Arónin kyläyhdyskunnan kylät sijaitsevat Akrotírin niemimaan eteläosassa noin 8,5 kilometriä itään Chanián keskustasta. Se on nykyään käytännössä Chanián esikaupunkialuetta. Kyläyhdyskuntaan kuuluvat kylät Ágios Nikólaos (0 asukasta vuonna 2011), Anemómyloi (237), Kathianá (413), Pazinós (629), Pithári (1 724) ja Zornádis (0). Kylien lähellä sijaitsee Chanián kansainvälinen lentoasema.

Aiemmin kyläyhdyskunta kuului Akrotírin kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Chanián kunnan Akrotírin kunnallisyksikköön.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
**Tantallonin linna** on raunio North Berwickissä, Skotlannissa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Linna koostuu kolmesta 15 metriä korkean muurin yhdistämästä tornista.

Historia
--------

Tantallonin linnan rakennutti jaarli William Douglas 1350-luvulla.

Linnaa piiritti Skotlannin kuningas Jaakko IV vuonna 1491 ja hänen seuraajansa Jaakko V vuonna 1528, jolloin aiheutui merkittävää vahinkoa. Kaksi tornia tuhoutui lähes kokonaan Englannin sisällissodassa vuonna 1651, jolloin 91 rojalistia piti siellä tukikohtaansa. Cromwellin joukot tulittivat linnaa 12 päivää, jonka jälkeen varuskunta antautui.

Douglasit myivät linnan pois vuonna 1699, jonka jälkeen se jatkoi rapistumista. Viranomaisille se lahjoitettiin vuonna 1924 ja sitä hoitaa nykyään Historic Scotland.

Pohjapiirros

Lähteet
-------

1. 1 2  TANTALLON CASTLE Historic Scotland. Viitattu 18.9.2013. (englanniksi)
2. 1 2  TANTALLON CASTLE FACTS *britainirelandcastles.com*. Viitattu 21.9.2013. (englanniksi)
3. ↑  Investigating Tantallon Castle (PDF) Historic Scotland. Viitattu 18.9.2013. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Tantallonin linna** Wikimedia Commonsissa
Robert II:sen sinetti
**Robert II** (2. maaliskuuta 1316 – 19. huhtikuuta 1390) oli ensimmäinen Stewart- eli Stuart-sukuinen Skotlannin kuningas. Hän oli kuninkaana 1371–1390. Hänen ensimmäinen vaimonsa oli Elisabeth Mure of Rowallan (s. 1324, k. 1355) ja toinen Euphemia Ross (s. 1320, k. 1387). Robert II:lla tiedetään olleen ainakin 21 lasta. Robert II:sta tuli kuningas Robert Brucen lähimpänä jälkeläisenä (hänen äitinsä oli Brucen tytär) aiemman kuninkaan, Brucen pojan David II:n kuoltua lapsettomana.

Robert Stewart oli yksi päätekijöistä yhdessä William Douglasin kanssa 1363 kapinassa kuningas David II:ta vastaan. Robertin isä oli Walter Stewart (k. 1326) ja äiti Marjory Bruce (1296–1316). Marjoryn lyhyt elämä oli värikäs. Hän oli muun muassa äitinsä ja tätinsä kanssa kuningas Edward I:n ja Edward II:n vankina Englannissa 1306–1314. He vapautuivat, kun heidät vaihdettiin Herefordin jaarliin Marjorien isänsä Robert I Brucen voitettua Bannockburnin taistelun. Marjory kuoli pudottuaan hevosen selästä vuonna 1316, hänen ainoan poikansa Robertin ollessa vain parin kuukauden ikäinen. Walter Stewartin isä oli Robert Brucen liittolainen James Stewart.

Lähteet
-------

1. ↑  Robert II (r.1371-1390) The British Monarchy

  


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä:**David II** | **Skotlannin kuningas**1406–1437 | Seuraaja:**Robert III** |

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Eero Väinö Broman** (s. 15. maaliskuuta 1963 Helsinki) on suomalainen yrittäjä. Hän on Broman Groupin hallituksen puheenjohtaja (2013–). Vuodesta 2022 lähtien Broman on ollut Alma Median hallituksen jäsen.

Elämä ja ura
------------

Broman valmistui ylioppilaaksi vuonna 1982 ja kauppatieteen maisteriksi 1987. Hän oli Broman Groupin hallintojohtaja 1986–1995, varatoimitusjohtaja 1995–2013, Laakerikulma Oy:n toimitusjohtaja 2002–2007 ja Motonetin toimitusjohtaja 2007–2016.

Bromanin isä on Väinö H. Broman. Hän on äitinsä Riitta Reenpään kautta Reenpään sukua ja isänsä äidin puolelta Cederbergin sukua. Hänen veljensä Harri Broman toimii Broman Groupin ja Varaosamaailman toimitusjohtajana.

Eero Broman on isänsä tavoin karjalaisen kulttuurin tukija ja on toiminut Karjalaisen Kulttuurin Edistämissäätiön hallituksessa 2000-luvulta lähtien. Hän on ollut Otava Oy:n hallituksen jäsen vuodesta 2007.

Nuorena Broman oli SM-tason korkeushyppääjä ja saavutti Lahden Kalevan kisoissa 1985 jaetun pronssimitalin tuloksella 214. Hänen uransa ajoittui 1980-luvun alusta vuoteen 1987. Hänen ennätyksensä on 216 cm vuodelta 1986. Urallaan hän edusti Joensuun Katajaa. Broman on toiminut Joensuun Katajan johtokunnassa (2002–) ja puheenjohtajana (2002–2004) sekä Suomen Urheiluliiton johtokunnassa (2006–2009).

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Paavilainen, Ulla (päätoim.): *Kuka kukin on. Henkilötietoja nykypolven suomalaisista 2015*, s. 75. Helsinki: Otava, 2014. ISBN 978-951-1-28228-0.
2. ↑  Kokko, Outi: Heikki Herlin ehdolla Alma Median hallitukseen *IS Taloussanomat*.  25.1.2022. Viitattu 10.4.2022.
3. ↑  Eero Broman *Alma Media*.  29.3.2022. Viitattu 17.4.2023.
4. ↑  Kai Hoffman: Kauppaneuvos Harri Broman (1961–). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 14.10.2014. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 22.9.2015
5. ↑  Karjalaisen Kulttuurin Edistämissäätiö *kkes.fi*. Viitattu 15. elokuuta 2010. (suomeksi)
6. ↑  Otava-Kuvalehdet Oy *web.archive.org*. Viitattu 15. elokuuta 2010. (suomeksi)
7. ↑  Eero Broman Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu). Viitattu 1.5.2017.
**Pitäkää tunkkinne!** (engl. *Keep your damn jack!*) on vanhaan koomiseen tarinaan perustuva sanonta, jolla kuvataan pessimistisen ja kielteisen asenteen aiheuttamaa luopumista tavoitellusta asiasta juuri, kun se ollaan vaikeuksien jälkeen saavuttamassa.

Yhdysvaltalaisen radiokoomikon Danny Thomasin (1912–1991) tunnetuksi tekemässä tarinassa kauppamatkustajamiehen autosta puhkeaa rengas syrjäisellä, pimeällä maaseudulla, eikä autosta löydy tunkkia renkaan vaihtamiseksi. Mies lähtee kohti asutun näköistä taloa, jonka ikkunasta häämöttää valo kaukana taivaanrannassa, kysymään löytyisikö sieltä tunkkia lainaksi. Tarinan erilaisissa versioissa miehen kengät kastuvat kun on ylitettävä ojia, vaatteet repeävät tarttuessaan piikkilanka-aitaan, talon koira ajaa miestä takaa, mies liukastuu lehmänläjään ynnä muuta sellaista. Tarpoessaan kohti taloa mies alkaa epäillä, että ehkä talon väki ei haluakaan lainata tunkkiaan syystä tai toisesta, varsinkaan juuri hänelle. Joka tapauksessa miehen mieli alkaa täyttyä yhä synkemmistä ja epäilevämmistä ajatuksista talon väkeä kohtaan. Kun mies lopulta koputtaa talon ovelle, hän on jo täynnä vihaa ja turhautumista ja varma siitä, ettei häntä kukaan auta. Niinpä oven avautuessa hän vain huutaa: "Pitäkää tunkkinne!"

Suomessa tarina ja sanonta ovat tulleet tutuiksi muun muassa television komediasarjoista *Kuten haluatte* ja *Kummeli*.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Missä yhdysvaltalaisessa tv-sarjassa sanonta pitäkää tunkkinne esiintyi ensimmäisen kerran? Kysy kirjastonhoitajalta -palvelu, Kirjastot.fi. Selitys perustuu mm. Outi Lauhakankaan kirjaan *Svengaa kuin hirvi – sanontojen kootut selitykset*. Viitattu 10.12.2016.
2. ↑  Danny Thomas, 79, the TV Star Of 'Make Room for Daddy,' Dies, *The New York Times* 7.2.1991. Viitattu 10.12.2016.
3. ↑  The Jack Story (Arkistoitu – Internet Archive), John Carroll University. Viitattu 10.12.2016.
**Unto Vilhelm Sjö** (s. 31. maaliskuuta 1948, Loviisa) on uransa päättänyt suomalainen seiväshyppääjä, joka saavutti 1970-luvun alkupuoliskolla kaksi SM-mitalia ja oli vahvasti ehdolla vuoden 1972 kesäolympialaisiin.

Unto Sjön kansallinen kilpailu-ura alkoi 1960-luvun puolivälissä nuorten sarjoissa. Vuonna 1968, vielä nuorten sarjassa, Sjö rikkoi Per-Olof Jonassonin tekemän viisi vuotta vanhan miesten SFI-seiväsennätyksen kesällä 1968 tuloksellaan 480 cm. Saman vuoden Kalevan kisoissa hän oli kuudes ja voitti alle 20-vuotiaiden SM-kisan. Viiden metrin rajan Sjö rikkoi seuraavana kesänä.

Kesällä 1971 alkoivat maaotteluedustukset, joita kertyi Sjölle kaikkiaan yhdeksän vuoteen 1974 asti. Valmentajana Sjöllä oli seiväshyppyuransa juuri päättänyt Aulis Kairento, joka oli myös samaan aikaan kilpailleen Antti Kallomäen valmentaja. Kesällä 1972 Sjö oli vahvasti ehdolla myös Münchenin kesäolympialaisiin. SUL ja Suomen olympiakomitea olivat määritelleet kisarajaksi 520 cm. Sjö ylitti rajan elokuun puolivälissä. Viikkoa myöhemmin käydyssä Suomi–Ruotsi-maaottelussa, joka oli määritelty viimeiseksi valintakilpailuksi, Sjö sijoittui neljänneksi tuloksella 500 cm. Näin hänet jätettiin valitsematta olympialaisiin. Sjö kilpaili kotimaassa 27. elokuuta olympialaisten käynnistyessä ja saavutti tuloksen 528 cm, joka jäikin hänen seiväsennätyksekseen.

Vuoden 1972 jälkeen Sjö jatkoi vielä aktiivista seiväshyppyuraansa vuoteen 1974 asti.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Unto Sjö Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
**Pétur Guðmundsson** (s. 9. maaliskuuta 1962) on islantilainen kuulantyöntäjä, sisäratojen EM-mitalisti. Hän edusti aktiiviurallaan selfosslaista HSK-seuraa. Hän on pituudeltaan 193 cm.

Pétur karsiutui loppukilpailusta Soulin olympialaisissa 1988. Hän sijoittui sisäratojen MM-kilpailuissa 11:nneksi Budapestissa 1989 ja neljänneksi Sevillassa 1991, mutta karsiutui loppukilpailusta Tokion MM-kisoissa 1991. Hän sijoittui viidenneksi Genovan EM-hallikilpailuissa 1992. Hän karsiutui loppukilpailusta Barcelonan olympialaisissa 1992 ja Stuttgartin MM-kilpailuissa 1993.

Pétur saavutti pronssia sisäratojen EM-kilpailuissa Pariisissa 1994 tuloksella 20,04. Helsingin EM-kilpailuissa hän oli samana vuonna seitsemäs. Barcelonan MM-hallikilpailuissa 1995 hän sijoittui kuudenneksi.

Pétur Guðmundsson työnsi ennätyksensä 21,26 Mosfellsbaerissa 10. marraskuuta 1990. Sisäradoilla hän työnsi parhaimmillaan 20,66 Reykjavikissa 3. marraskuuta 1990.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Pétur Guðmundsson *sports-reference.com*.  Arkistoitu 4.11.2012. Viitattu 26.1.2016. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5 6  Athletics - Petur GUDMUNDSSON *the-sports.org*. Viitattu 26.1.2016. (englanniksi)
3. 1 2 3 4  Pétur Guðmundsson (kuulantyöntäjä) Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
4. ↑  Men's Shot put - 11th March *the-sports.org*. Viitattu 26.1.2016. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Henkilöt | 
* World Athletics

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee lehteä. Gorehoundilla voidaan myös tarkoittaa erittäin väkivaltaisista elokuvista pitävää ihmistä.*

**Gorehound** on vuosina 1990–2000 Suomessa julkaistu elokuva-alan aikakauslehti. Lehti keskittyi erityisesti kauhu-, kultti- ja underground-elokuviin. 

Lahtelainen elokuvalehti sai julkaisijakseen vuonna 1992 yhdistyksen nimeltä **Dark Fantasy ry**, joka toimi aktiivisesti silloista videosensuuria vastaan. Yhdistys luovutti vuonna 1998 Suomen hallitukselle sensuuria vastustaneen 20 000 nimeä sisältäneen adressin. 

Kun vuonna 2001 laki muuttui koskemaan enää vain aikuisille tarkoitettuja elokuvia, oli Gorehound saavuttanut osittain päämääränsä. Gorehoundin lopetettua jatkoivat osittain samat toimittajat valtavirran elokuviin enemmän keskittyneen elokuvalehti Hohdon julkaisemista.

Päätoimittajat
--------------

* Freddy K. (N:o 1–4)
* Tommi Koivula (N:o 5–11)
* Mikko Aromaa (N:o 12, 14, 16, 18, 20, 22–34)
* Jukka Halttunen (N:o 13, 15, 17, 19, 21)

Katso myös
----------

* Luettelo suomalaisista elokuvalehdistä ja -verkkojulkaisuista

Lähteet
-------

* Tanja Etutalo: Hohdokkaita elokuvahetkiä *Tutka-verkkolehti*.  03.02.2005. Diakonia-ammattikorkeakoulu. Viitattu 14.11.2009. [vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Dark Fantasyn Gorehound sivut Internet Archivessa (-1999)
* Hohdon Gorehound sivut Internet Archivessa (1999-)
**Unto Aadolf Liettyä** (15. maaliskuuta 1922 Pohjaslahti – 20. heinäkuuta 1990 Ruovesi) oli suomalainen Ruovedellä asunut maisema- ja muotokuvamaalari. Liettyä teki maisemamaalauksia Ruoveden seudun luonnosta (Tarjannevesi, Helvetinjärvi, Kovero, Väärinmaja, Pouru).

Liettyän vanhemmat olivat maanviljelijä Manu Liettyä sekä Hilma, o.s. Salmi. Liettyä osallistui jatkosotaan ja haavoittui 19-vuotiaana Rajajoella. Toipilaana hän keskittyi ennen sotaa alkaneisiin taideopintoihinsa. Liettyä opiskeli Suomen Taideakatemiassa 1944-1946, minkä jälkeen hän muutti perheineen takaisin Ruovedelle. Hänen opettajinaan olivat ruovesiläinen kirjailija ja taidemaalari Heikki Asunta sekä Ruovedellä niin ikään vaikuttanut taidemaalari Gabriel Engberg. 

Liettyän töitä oli ensi kertaa esillä Tampereen Taiteilijaseuran syysnäyttelyssä 1946. Oman ensinäyttelynsä hän piti Tampereen Kirjastosalissa tammikuussa 1947. Tämän jälkeen Liettyä piti useita näyttelyitä eri puolilla Suomea. 

Liettyä kuului julkisessa sanassa usein käytettyyn `Ruoveden taiteilijasiirtokuntaan`, jonka muita taiteilijoita olivat Seppo Näätänen, Elga Sesemann, Pentti Toivonen, Eero Sysikumpu ja Heikki Asunta. 

Liettyä oli 1950-luvulla opettamassa vuonna 1952 perustetun Mäntän Taidekerhon jäseniä. Opetustyötä hän teki myös Ruoveden peruskoulun yläasteella ja lukiossa sekä alueen kuvataidepiireissä. Liettyä oli perustajajäsen ja puheenjohtaja useita vuosia Suomen Sotainvaliditaiteilijat ry:ssä sekä Ruoveden Taideyhdistyksessä. 

Liettyän tuotantoa on määritelty realistis-romanttiseksi tai realistis-klassiseksi. Nuorena koettu sodan trauma ja sen ´maalaaminen pois` toistuu usein Liettyän antamissa haastatteluissa.

Maalauksia
----------

* *Kesämaisema*, öljymaalaus 1956
* *Aamuranta*, öljymaalaus 1966
* *Huhtikuu*, öljymaalaus 1974, oli esillä kansainvälisessä  *Salon International Art et Loisirs* näyttelyssä Pariisissa elo–syyskuussa 1974. Liettyä sai maalauksesta diplomin ja kunniakirjan.
* *Purolehto Syyspäivänä*, öljymaalaus 1981

Lähteet
-------

* Siiroinen, Leena: *Ruoveden maiseman tulkitsija*, Ruoveden Joulu,1986.
* Unto Liettyän arkisto (J. Kallio), Virrat.

1. 1 2  Näyttelytekstit, Tiina Lammisen kotisivut
2. ↑  Bukowskis : Unto Liettyä (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Mäntän kuvataideharrastus alkoi sotien jälkeen, Serlachius museot elokuu 2017 (Arkistoitu – Internet Archive)
Piuvan kaivoskäytävät ovat jylhiä holvikäytäviä.
**Piusan hiekkakivikaivos** sijaitsee Kaakkois-Virossa Võrun kunnan Piusan kylässä. Kaivoksesta on louhittu kvartsihiekkaa lasiteollisuuden käyttöön vuosina 1922–1966. Kaivos sijaitsee Valga-Koidula-rautatien varrella, Piusan rautatieaseman välittömässä läheisyydessä. Piusaan on kesäaikana päivittäinen junayhteys Tartosta.

Kaivoksessa on käytäviä noin 30 kilometriä, jotka sijaitsevat noin 40 hehtaarin alueella. Kaivoskäytävät ovat tyypillisesti 2–3 metriä leveitä ja korkeita. Vierailijat eivät nykyään pääse sortumavaaran takia varsinaisiin käytäviin. 

Kaivoskäytävät ovat noin 4 000 lepakon talvehtimispaikka. Nykyään kaivos on suojelualue ja matkailukohde, jossa on opastuskeskus. Lähistöllä on myös savipaja  ja kauppa.

Lähteet
-------

Piusa Koobaste ja külastuskeskus (Kaivoksen ja opastuskeskuksen sivut) *piusa.ee*.  24.11.2010. Viitattu 17.8.2013. (viroksi), (suomeksi), (englanniksi), (saksaksi), (venäjäksi)

### Viitteet

1. ↑  Põhisõiduplaan alates 26.05.2013 (pdf) (Edelaraudteen juna-aikataulut Tartto-Koidula-Piusa)  2013. Edelaraudtee AS.  Arkistoitu 8.9.2013. Viitattu 17.8.2013. (viroksi), (englanniksi), (venäjäksi)
2. ↑  Sikk, Rein: Piusa koobaste häving jätkub (Eesti Päevalehtin artikkeli) *Eesti Päevaleht*.  25.5.2013. Viitattu 17.8.2013. (viroksi)
3. ↑  (Arkistoitu – Internet Archive) Savipajan sivut (viroksi), (englanniksi) (Arkistoitu – Internet Archive)