recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**HMS Marshal Ney** oli Britannian kuninkaallisen laivaston Marshal Ney -luokan monitori, joka valmistettiin ensimmäisen maailmansodan alkaessa.

Valmistus
---------

Alus tilattiin nimellä *HMS M.13* Palmers Shipbuilding and Iron Companyltä Jarrowista, missä köli laskettiin tammikuussa 1915 telakkanumerolla 859. Alus laskettiin vesille 17. kesäkuuta ja valmistui vielä samana vuonna 31. elokuuta. Se nimettiin uudelleen ranskalaisen Napoleonin sotien marsalkan Michel Neyn mukaan.

Alus oli suunniteltu Belgian rannikon matalikkoja varten ja se oli varustettu tulitukitehtäväänsä varten kahdella 15 tuuman tykillä. Tykit olivat jääneet ylimääräisiksi Renown-luokan taisteluristeilijöiden uudelleen suunnittelusta, mutta ne eivät olleet ajoissa valmiit ja ne korvattiin *HMS Ramilliesilta*. Käytetyt dieselmoottorit aiheuttivat teknisiä ongelmia, mikä rajoitti aluksen käyttöä.

Palvelus
--------

Vuonna 1916 alukselta poistettiin 15 tuuman tykkitornit, jotka siirrettiin vasta vesille laskettuun *HMS Erebukseen*. Niiden tilalle asennettiin yksi 9,2 tuuman tykki sekä neljä kuuden tuuman tykkiä ja samalla alus siirrettiin vartioalukseksi. Huhtikuussa 1917 alus torjui Ramsgateen hyökänneet Saksan keisarikunnan laivaston hävittäjät.

Alus oli vuoden 1919 Queenborough'ssa tukikohta-aluksena ennen kuin se riisuttiin aseista, minkä jälkeen se jatkoi 1920 palvelustaan Fort Blockhousessa varastolaivana. Alus nimettiin kesäkuussa 1922 *HMS Vividiksi*, ja se jatkoi palvelustaan konemiesten koululaivana. Alus nimettiin tammikuussa 1934 *HMS Drakeksi* ja *HMS Alaunia II:ksi* 1947. 

*HMS Alaunia II* saapui 6. lokakuuta 1957 romutettavaksi Wardin romuttamolle Milford Haveniin.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1922–1946*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1987. ISBN 0-85177-146-7. (englanniksi)
* Buxton, Ian: *Big Gun Monitors - Design, Construction and Operations 1914-1945*. Barnsley, Englanti: Seaforth Publishing, 2008. ISBN 978-1-84832-124-3. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Buxton, Ian s. 91
Linjakartta
**Le Havren raitiotieliikenne** on raitiotiejärjestelmä, jota käytetään Le Havren alueella.

Historia
--------

Kaupungin raitiotieliikenne alkoi vuonna 1874 hevosraitiotiellä ja 1900-luvulla rataverkko sähköistettiin. Toinen maailmansota vaurioitti raitiotielinjoja merkittävästi, minkä myötä toiminta lopetettiin vuonna 1951 ja raitiotie korvattiin johdinautoilla.

2000-luvun alussa raitiotie nousi jälleen ajankohtaiseksi ja kaupunki käynnisti kyselyn uuden liikennöintimuodon rakentamisesta kaupunkiin. Kaupungissa päädyttiinkin rakentamaan raitiotie ja rakennustyöt aloittiin vuonna 2010. Y-kirjaimen muotoisella raitiotielinjastolla yhdistettiin kaupungin suurimmat asukaskeskittymät sekä liikennöintipaikat.

Raitiotie valmistui loppuvuodesta 2012 ja sen kustannukset olivat 395 miljoonaa euroa. Raitiotien laajennusta Le Havren päärautatieasemalta Stade Océanelle on suunniteltu.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Dossier. Le tramway du Havre bientôt inauguré  14.10.2012. normandie-actu.fr. Viitattu 25.2.2017. (ranskaksi)
2. ↑  Le tramway du Havre ac-rouen.fr. Viitattu 25.2.2017. (ranskaksi)
3. ↑  Transports : bientôt un téléphérique au Havre ?  18.3.2014. normandie-actu.fr. Viitattu 25.2.2017. (ranskaksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Le Havren raitiotieliikenne**.
* Viralliset kotisivut (ranskaksi) (englanniksi)
Josef Sousedík
**Josef Sousedík** (18. joulukuuta 1894 Vsetín, Itävalta-Unkari – 15. joulukuuta 1944 Vsetín, Böömin–Määrin protektoraatti) oli sähköasentaja, yrittäjä ja keksijä. Hänen nimissään on yli 50 sähkö- ja konetekniikkaan liittyvää patenttia. Tästä syystä häntä nimitetään "Määrin Edisoniksi".

Sousedík syntyi kuusilapsiseen perheeseen. Hänen isänsä oli ammatiltaan puuseppä.

Sousedík opiskeli oppisopimuksella sähköasentajaksi työn ohessa Thonelan ja Bubelan tehtailla. Syyskuussa 1912 hän aloitti sähköasentajan työt Bartelmus-Donátin tehtaassa Brnossa ja opiskeli samanaikaisesti teknillisessä koulussa. Tänä aikana hän tutustui muutamiin sähkötekniikan asiantuntijoihin, kuten Jozef Sumeciin.

Ensimmäisessä maailmansodassa Sousedík joutui taistelemaan Venäjän ja Italian vastaisilla rintamilla. Hän haavoittui Italiassa, minkä jälkeen hänet lähetettiin kotiinsa Vsetíniin. Tšekkoslovakian itsenäistyttyä 1919 hän osallistui Unkaria vastaan käytyihin taisteluihin.

Sousedík palasi kesällä 1919 takaisin opiskelemaan ja suorittamaan loppututkintonsa. Hän aloitti sähkölaitteiden kaupan ja korjauspajan vanhempiensa kotitalossa, mutta perusti pian oman sähkölaitteisiin erikoistuneen verstaan vanhalla sahalla Vsetín-Trávníkyssa. Sousedík kehitti sähkölaitteita ja sai useita alaan liittyviä patentteja. Näistä merkittävimpiä oli oikosulkumoottorin automaattinen käynnistin. Toiminta laajeni, ja vuonna 1934 yritys työllisti jo 200 henkilöä. Tällöin se fuusioitui Ringhoffer-Tatran kanssa, ja Sousedíkista tuli sen pääjohtaja. Hän suunnitteli ja patentoi uudenlaisen sähkömekaanisen voimansiirron Tatran ČSD M290.0 -pikajunaan.

Liiketoiminnan ulkopuolella Sousedík osallistui aktiivisesti Vsetínin poliittiseen, sosiaaliseen ja kulttuurilliseen elämään. Hän toimi kaupungin pormestarina yhteensä kymmenen vuotta.

Saksan miehitettyä Tšekkoslovakian Tšekin-puoleisen osan maaliskuussa 1939 Sousedík liittyi välittömästi vastarintaliikkeeseen. Hänen toimintansa liikkeessä paljastui joulukuussa 1944, ja hän joutui Gestapon pidättämäksi. Sousedík ammuttiin 15. joulukuuta kuulustelujen yhteydessä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Lenjik, Pavel: AT&P Journal 12/2000 - Josef Sousedík (PDF) AT&P Journal.  Arkistoitu 6.7.2007. Viitattu 30.8.2010. (tšekiksi)
2. 1 2 3 4  Important Personalities in Vsetín History - Josef Sousedík (1894 - 1944) Vsetínin kaupunki. Viitattu 30.8.2010. (englanniksi)
3. ↑  United States Patent US1768220 - Automatic Starter for Induction Motors (PDF) (sivut 1–3) FreePatentsOnline.com. Viitattu 30.8.2010. (englanniksi)
4. ↑  Parostroj - Motorové vozy řady M290.0 Parostroj.net. Viitattu 30.8.2010. (tšekiksi)
5. ↑  United States Patent US2172298 - Electrical Transmission Gear, in Particular for Traction Machines (PDF) (sivut 1-5) FreePatentsOnline.com. Viitattu 30.8.2010. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Tšekki
* Puola

 |

 |
Josef Mandelstam, Berndt Lagerstamin maalaus vuodelta 1911, valmistui Mandelstamin kuoleman jälkeen.
**Josef Mandelstam** (18. toukokuuta 1846 Poltava – 15. helmikuuta 1911 Helsinki) oli venäjänjuutalainen oppinut, joka toimi Helsingin yliopiston venäjän kielen ja kirjallisuuden professorina vuosina 1897–1911.

Mandelstamin vanhemmat olivat kauppias Emeljan Mandelstam ja Anna Mandelstam. Hän pääsi ylioppilaaksi Harkovassa 1864 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1869 ja lisensiaatiksi 1874. Hän toimi opettajana lukioissa ja paašikouluissa vuosina 1870–1895 Orjolissa, Harkovassa ja Pietarissa. Hän sai 1877 kollegiasessorin, 1881 hovineuvoksen, 1885 kollegineuvoksen ja 1889 valtioneuvoksen arvonimet. Mandelstam oli Katarinainstituutin tarkastajana Pietarissa 1891–1897 ja Pietarin yliopiston vertailevan mytologian yksityisdosenttina 1895.

Vuonna 1897 Mandelstam sai professuurin Helsingistä ja asettui Suomeen, johon hän pian kotiutui. Vuonna 1907 hänet vihittiin Helsingin yliopiston kunniatohtoriksi. Juutalaissukuinen Mandelstam oli siinä määrin liberaali, että kuultuaan hänen luentonsa Vjatšeslav von Plehwe totesi, että Venäjällä tuollainen professori ei kauaa pysyisi virassa. Mandelstamin ympärille syntyi vuoden 1908 alussa huomiota herättänyt kohu: Hän oli arvostellut *Hufvudstadsbladetissa* jyrkin sanoin *Uusi Suomi* -lehden ja vanhasuomalaisten Venäjän-politiikkaa Suomen asemalle vahingolliseksi, minkä seurauksena vanhasuomalaisia tukeneet ylioppilaat järjestivät helmikuun alussa useita häirintämielenosoituksia Mandelstamin luennoilla vaatien hänen eroaan. Mandelstam ei kuitenkaan eronnut.

Josef Mandelstam oli naimisissa kolme kertaa:

* Varvara Kryloffin (k. 1896) kanssa
* Vera Nikolajevna Sabellon (k. 1906) kanssa
* vuodesta 1907 Kerstin Sergeliuksen kanssa

Kirjailija Karin Mandelstam oli Josef Mandelstamin tytär tämän kolmannesta avioliitosta.

Julkaisut
---------

* *Svensk-rysk ordbok. Enligt uppdrag av kejserliga senaten för Finland*. Utarbetad af J. Mandelstam och A. Igelström, Finska litteratursällskapet tr. 1905

Lähteet
-------

1. 1 2  Helsingin yliopiston opettaja- ja virkamiesmatrikkeli 1640–1917, osa H–O
2. ↑  Matti Klinge (toim.): *Helsingin yliopisto 1640–1990: Keisarillinen Aleksanterin yliopisto 1808–1917*, s. 455, 825, 867–869. Otava, Helsinki 1989.
3. ↑  Mandelstamin juttu, Seura, 04.05.1938, nro 18, s. 22, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Puola

 |

 |
*Tämä artikkeli kertoo Britannian kuninkaallisen laivaston Mars-luokan linjalaivasta. Marsin muita merkityksiä on täsmennyssivulla.*

**HMS Mars** oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1794 vesillelaskettu Mars-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Mars-luokka (linjalaiva)*
Alus tilattiin 17. tammikuuta 1788 Deptfordin telakalta, jossa rakennustöistä vastasi Martin Ware. Köli laskettiin 10. lokakuuta 1789. Alus laskettiin vesille 25. lokakuuta 1794 ja valmistui 8. marraskuuta, jolloin valmistuskustannukset olivat 50 270 puntaa takilointeineen ja varustamisineen.

Palvelus
--------

Alus otettiin palvelukseen marraskuussa 1794 päällikkönään Charles Cotton. Se oli 16.–17. kesäkuuta 1795 mukana Cornwallisin perääntyessä ylivoimaisen Ranskan laivaston edellä. Helmikuussa 1797 aluksen päällikkönä oli Alexander Hood. Huhtikuussa alus oli mukana Spitheadin kapinassa. Alus valtasi 21. huhtikuuta 1798 Ranskan laivaston 74-tykkisen linjalaivan *L’Herculen* Brestin edustalla, jolloin miehistöstä sai surmansa kolmekymmentä ja haavoittui 60. Kaatuneiden joukossa oli myös Alexander Hood.

Alus romutettiin 1823.

Lähteet
-------

* Winfield, Rif: *British Warships in the Age of Sail 1793–1817 – Design, Construction and Fates*. Minnesota: Seaforth Publishing, 2005. ISBN 978-1-84415-717-4. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Winfield 2005, s. 37.

*Mars*-luokan linjalaivat

|  |
| --- |
| *HMS Mars* – *HMS Centaur* |
| Edeltäjä: *HMS Brunswick* - Seuraaja: *HMS Revenge* |
Stewartin lauseessa esiintyvät janat ja pisteet
Geometriassa **Stewartin lause** kuuluu seuraavasti: Olkoon *ABC* kolmio jolle *AB=c*, *AC=b* ja *BC=a*. Olkoon lisäksi *X* piste kolmion sivulla *BC* jolle *BX=x* ja *XC=y*. Jos *p* on janan *AX* pituus, on voimassa 

{\displaystyle a(p^{2}+xy)=b^{2}x+c^{2}y}.
Stewartin lause voidaan todistaa kosinilauseen avulla: Olkoon \alpha  kulma *AXB*. Soveltamalla kosinilausetta kolmioon *AXB* saadaan

{\displaystyle c^{2}=x^{2}+p^{2}-2px\cos \alpha } eli
{\displaystyle \cos \alpha ={\frac {x^{2}+p^{2}-c^{2}}{2px}}.}
Koska {\displaystyle \cos(180^{\circ }-\alpha )=-\cos \alpha }, soveltamalla kosinilausetta kolmioon *AXC* saadaan 

{\displaystyle \cos \alpha ={\frac {b^{2}-y^{2}-p^{2}}{2py}}}.
Siten 

{\displaystyle 2py(x^{2}+p^{2}-c^{2})=2px(b^{2}-y^{2}-p^{2})}
Jakamalla lauseke puolittain *2p*:llä ja järjestelemällä termejä saadaan 

{\displaystyle x^{2}y+xy^{2}+p^{2}y+p^{2}x=b^{2}x+c^{2}y}
eli

{\displaystyle xy(x+y)+p^{2}(x+y)=b^{2}x+c^{2}y}.
Koska {\displaystyle a=x+y}, saadaan 

{\displaystyle a(xy+p^{2})=b^{2}x+c^{2}y.\quad \Box }
Apolloniuksen lause on Stewartin lauseen erikoistapaus.
**Nõmme järv** (myös *Kurtna Nõmmejärv, Nõmmjärv*) on Virossa Itä-Virumaalla Alutagusen kunnassa Konsun kylässä sijaitseva järvi. Järvi sijaitsee Kurtnan järvialueella, joka muodostuu osittain Mustajõen valuma-alueella olevasta 42 järvestä ja niiden ympäristöstä.

Maantietoa
----------

Järven pinta-ala on 13 hehtaaria ja se on 700 metriä pitkä ja 350 metriä leveä. 
Sen laskujokena toimii Raudi kanal (Raudi jõgi), joka on kaivettu yhdysoja Särgjärven ja Ahvenjärven kautta Konsun järveen. Kanava alkaa 13 kilometrin päässä öljyliuskekaivokselta. Myös tulee laskuoja, joka viimeinen oja ketjussa Suurjärv, Niinisaare järv ja Mustjärv. Järven valuma-alueen laajuus on 20,6 neliökilometriä.

Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 3,1 metriä ja suurin syvyys 7,5 metriä. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,00039 kuutiokilometriä eli 0,39 miljoonaa kuutiometriä .
Järven rantaviivan pituus on 1,6 kilometriä ja sen rannat ovat pääasiassa metsää. Konsun kylä sijaitsee Räätsman järven rannalla 300 metrin päässä Nõmmen järvestä.

Järven luokittelu ja ekologia
-----------------------------

Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) (vir. *Veepoliitika Raamdirektiivi, (VRD)*) luokituksen (VRD 2) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa ei lämpötilakerrostu (vir. *keskmise karedusega kihistumata veega järv*).

Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti samalla sekä kovavetiseksi järveksi että eutrofiseksi järveksi (vir. *kalgiveeline eutroofne tai kalgiveeline rohketoiteline*, KE). Silloin järven veden kalkkipitoisuus on keskikorkea tai korkea ja se on rehevöitynyt.

Lähteet
-------

1. ↑  *Estonian Environmental Register*View and modify data on Wikidata. Tieto on haettu Wikidatasta.
2. 1 2 3 4 5 6  Tamre, Ruta (toim.): *Eesti järvede nimestik*. Tallinna, Viro: Keskkonnaministeeriumi Info- ja Tehnokeskus, 2006. ISBN 978-9985-881-40-8. Teoksen verkkoversio (PDF) (viitattu 31.3.2017). (viroksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
3. 1 2 3  Keskkonnaregister: Nõmme järv (Kurtna) (vee2027400) *Keskonnainfo*. Tallinna, Viro:  Keskkonnaministeerium. Viitattu 31.3.2017. (viroksi)
4. ↑  Metsur, Madis & Tamm, Indrek: Eesti Energia Kaevandused ASi Viru kaevevälja kaevandamise lõpetamise I etapiga kaasneva eeldatava keskkonnamõju hindamine (Arkistoitu – Internet Archive)(viroksi), : Eesti Energia Kaevandused AS, 2014, viitattu 9.4.2017
5. ↑  Laskettu kertomalla järven pinta-ala sen keskisyvyydellä. Tämä ei ole viranomaisten määrittämä arvo!

Aiheesta muualla
----------------

* Kurtna järvestik (viroksi) (suom. *Kurtnan järvisalue*)
**Kaarlo Rudolf Savolahti** (vuoteen 1915 **Gustafsson**; 26. maaliskuuta 1893 Pieksämäki – 3. syyskuuta 1960 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja ulkoasiainhallinnon virkamies.

Savolahti pääsi ylioppilaaksi 1911 ja opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi 1914 ja maisteriksi 1917. Savolahti oli Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan hallituksen jäsen 1914–1915 ja Ylioppilaslehden toimittaja 1916. Hän oli sitten Suur-Savo-lehden päätoimittajana 1916–1917. Hän oli vielä Maaseudun Tulevaisuuden toimittajana 1918–1919 ja Keskusosuusliike Hankkijan sihteerinä ja osastopäällikkönä 1919–1920. Savolahti toimi vuoden 1916 eduskuntavaaleissa Nuorsuomalaisen puolueen vaalisihteerinä Mikkelin läänissä.

Savolahti työskenteli vuodesta 1920 Suomen ulkoministeriön palveluksessa. Hän oli ministeriön kaupallisen jaoston ja tietotoimiston päällikkö 1923–1930, kauppapoliittisten asiain osaston päällikkö 1930–1933, kauppasopimusasiain päällikkö 1933–1939, kauppapoliittisen osaston päällikkö 1939–1941 ja neuvotteleva virkamies 1941–1960. Hän sai vuonna 1924 pääkonsulin ja vuonna 1934 erikoislähettilään ja täysivaltaisen ministerin arvonimen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Ministeri K. R. Savolahti kuollut (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 13.9.1960, HS Aikakone. Viitattu 7.3.2018.
2. ↑  Ylioppilaslehden henkilökunta 1913 - 2013


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Josef Mindler** (7. helmikuuta 1808 Wertinger – 20. lokakuuta 1868 Ateena) oli saksalainen pikakirjoittaja, joka laati Gabelsbergerin pikakirjoitusjärjestelmästä kreikankielisen version.

Mindler opiskeli oikeustiedettä, mutta jätti opintonsa kesken ja liittyi armeijaan. Hän oli joukkojen mukana Kreikassa, jonka kuninkaaksi oli tullut saksalainen Otto. Jouduttuaan palaamaan Saksaan, Mindler aloitti Münchenissä pikakirjoitusjärjestelmän sovittamisen kreikan kielelle, ja palasi vuonna 1856 Kreikkaan. Vuonna 1862 hänet valittiin Kreikan parlamentin pikakirjoitustoimiston johtajaksi.

Mindler käänsi ensimmäisenä saksaksi Dionýsios Solomóksen runon *Ýmnos eis tin Eleftherían* kokonaisuudessaan. Käännös oli aikaisemmin tuntematon, mutta löydettiin ateenalaisen Benaki-museon arkistosta ja julkaistiin kirjana vuonna 2010.

Lähteet
-------

1. 1 2  Bonnet, Rudolf: *Männer der Kurzschrift*, s. 133–134. Darmstadt: Winklers Verlag, 1935. (saksaksi)
2. 1 2  Melin, Olof Werling: *Stenografiens historia, 2. osa*, s. 532. Tukholma: Nordiska Bokhandeln, 1929. (ruotsiksi)
3. ↑  Johnen, Christian: *Allgemeine Geschichte der Kurzschrift*, s. 246–247. 4. painos. Berliini: H. Apitz, 1940. (saksaksi)
4. ↑  Neuerscheinungen aus dem IFB Verlag Deutsche Sprache GmbH *vds-ev.de*. Viitattu 10.2.2011. (saksaksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
**Karvetin koulu** on Naantalissa, Karvetin kaupunginosassa sijaitseva vuonna 1985 valmistunut alakoulu. Koulussa on noin 200 oppilasta, yhdessätoista perusopetusryhmässä. Näin ollen yhdellä luokalla on keskimäärin 18 oppilasta. Karvetin koulussa on myös opetusta erityistä tukea tarvitseville kommunikaatiovaikeuksisille lapsille ja kolme erityisluokanopettajaa jotka ohjaavat pienryhmiä.

Koulussa on 511 m² liikuntasali, koripallokenttä ja välittömässä läheisyydessä lämmitettävä tekonurmikenttä. Koulua laajennettiin vuosina 2008-2009, jolloin laajennusosaan tuli uusia luokkatiloja, terveydenhoitajan ja kiinteistönhoitajan tilat sekä tekonurmen käyttäjien pukuhuonetilat. Hankkeen kustannukset olivat 2,8 miljoonaa euroa.

Karvetin koulun keittiö valmistaa oman koulun lisäksi Karvetin päiväkodin, Tammiston päiväkodin, Nuhjalan päiväkodin, Isotalontien ryhmäperhepäiväkodin sekä Karvetin varahoitokodin ateriat.

Karvetin koululla on järjestetty vuosina 2006 ja 2008 footbagin Suomen-mestaruus-kilpailut sekä vuonna 2004 verkkofootbagin kaksinpelin SM-kisat.

Lähteet
-------

1. 1 2  Koulun henkilökunta Naantalin kaupunki. Viitattu 3.7.2016.
2. 1 2  Karvetin koulu Naantalin kaupunki. Viitattu 17.2.2014.
3. ↑  Naantalin kaupunki: Talousarvion 2008 II osavuosiraportti 1.1. – 31.8. *naantali.fi*.  13.10.2008. Viitattu 4.6.2009. [vanhentunut linkki]
4. ↑  Naantalin kaupunki: Lausunto ruokapalveluselvityksestä *aleksis.naantali.fi*.  21.5.2008.  Arkistoitu 4.3.2016. Viitattu 10.4.2009.
5. ↑  Suomen Footbag Liitto ry: Tapahtumat *footbag.fi*. Viitattu 10.4.2009.
6. ↑  Tammi, Maija: Peli, joka ei jätä kylmäksi  4.12.2004. Turku:  Turun Sanomat. Viitattu 17.1.2011. [vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Hyytiäinen, Erja: Karvetin koulussa tieto paremmista tiloista leikkaa pahimman tuskan  10.12.2006. Turku:  Turun Sanomat. Viitattu 17.1.2011. [vanhentunut linkki]
**Steíri** (kreik. Στείρι; myös transl. *Stíri*) on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Dístomo-Aráchova-Antíkyran kuntaan, Boiotian alueyksikköön ja Keski-Kreikan alueeseen. Aiemmin kylä kuului Dístomon kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Dístomo-Aráchova-Antíkyran kunnan Dístomon kunnallisyksikköön. Kylän väkiluku on 686 (vuonna 2011).

Antiikin Stiriin kaupungin raunioita.
Steírin kylä sijaitsee Elikónas-vuoren eteläpäässä noin 450 metrin korkeudessa, noin neljä kilometriä kaakkoon Dístomosta ja noin 15 kilometriä länteen Livadeiásta.

Kylä on perinyt nimensä sen paikalla sijainneelta antiikin ajan Stiriin eli Steiriin kaupungilta. Se kukoisti noin ajalla 550 eaa.–640 jaa. Siitä on säilynyt joitakin raunioita. Noin 175/135 eaa. kaupunki oli liitossa (*sympoliteia*) rannikolla sijainneen Medeonin kaupungin kanssa. Se liitti kaupungit yhdeksi kaupunkivaltioksi.

Steíri muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Στειρίου, *Topikí Koinótita Steiríou*), johon kuuluu Steírin kylän lisäksi Unescon maailmanperintökohteisiin kuuluva bysanttilaisella ajalla perustettu Pyhittäjä Luukaksen luostari (*Moní Osíou Louká*). Koko yhdyskunnan väkiluku on 689.

Lähteet
-------

1. 1 2  Steiri *America Pink*. Viitattu 15.1.2016.
2. 1 2 3  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
3. ↑  Steiris *Pleiades*. Viitattu 18.1.2016.
4. ↑  Pausanias: *Pausanias's Description of Greece*, s. 447. Cambridge Library Collection - Classics. Pausanias's Description of Greece, vol. 5. Toim. James George Frazer. Cambridge University Press, 2012. ISBN 1108047270. Teoksen verkkoversio.
5. ↑  Arnaoutoglou, Ilias: *Ancient Greek Laws: A Sourcebook*, s. 132. Routledge Sourcebooks for the Ancient World Series. Psychology Press, 1998. ISBN 0415149843. Teoksen verkkoversio.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Steíri** Wikimedia Commonsissa
**Kaarlo Jonathan Jalkanen** (3. tammikuuta 1864 Rautalampi – 9. tammikuuta 1917 Jyväskylä) oli suomalainen lyseon rehtori ja historiantutkija.

Henkilöhistoria
---------------

Jalkasen vanhemmat olivat talollinen Juhana Jalkanen ja Fredrika Waris. Hän pääsi ylioppilaaksi Kuopion lyseosta 1883 ja opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi 1889, maisteriksi 1890, lisensiaatiksi 1892 ja tohtoriksi 1911. Väitöskirjan aiheena oli Pohjois-Hämeen erämaiden asutus vuoteen 1620 saakka. Jalkanen toimi Jyväskylän seminaarin historian ja kasvatusopin lehtorina 1893–1901 ja Jyväskylän lyseossa historian, maantieteen ja suomenkielen lehtorina 1901–1917 sekä rehtorina 1905–1917. Hän oli Jyväskylän yliopistovaliokunnan puheenjohtaja 1910–1917, yliopistotoimikunnan jäsen 1911–1917 sekä toimi kesäyliopiston järjestelyjen johdossa 1912–1917. Jalkanen oli Jyväskylän kaupunginvaltuutettuna 1897–1899 sekä 1911–1917.

Kaarlo Jalkanen oli naimisissa vuodesta 1893 opettaja Anni Helmi Maria Blomstedtin kanssa. Heidän poikansa oli kirkkoherra, teologian tohtori Kaarlo Väinö Lemmitty Jalkanen.

Maanviljelijä, valtiopäivämies Juho Jalkanen oli Kaarlo Jalkasen veli.

Teoksia
-------

* *Pohjois-Hämeen erämaan asutus ja olot vuoteen 1620*, väitöskirja. Hämeenlinna 1892
* *Verot Rautalammilla v:ina 1562-1620*. Suomen historiallinen seura, Helsinki 1892
* *"Amerikantauti" Suomessa 16 ja 17 vuosisadalla*. Gummerus 1896
* *Rautalammin vanhan hallintopitäjän historia*. Pitäjänkertomuksia 6. Gummerus 1900, uusi näköispainos Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, Helsinki 2010
* *Apperseptioni : sielutieteellis-kasvatusopillinen tutkimus*; tekijät Karl Lange ja K. J. Jalkanen. Otava, Kuopio 1901
* *Lappeenrannan kaupungin historia 1649-1741*. Lappeenrannan kaupunki 1913

Lähteet
-------

* JALKANEN Kaarlo Jonatan. *Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu.
* Wikiaineisto : Kuka kukin oli 1961
* Teoslista Fennica-tietokannasta

### Viitteet

1. ↑  Geni: Johannes Jalkanen Viitattu 2.2.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Aineistoa Keski-Suomen historiasta : K. J. Jalkasen väitöskirja Pohjois-Hämeen erämaat, asutus ja olot vuoteen 1620 (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
K. O. Götz: *27. toukokuuta 1954*, 1954.
**Karl Otto Götz** (yleensä **K. O. Götz**; 22. tammikuuta 1914 Aachen – 19. elokuuta 2017 Wolfenacker) oli saksalainen abstraktin taiteen merkittävä edustaja. Hän asui ja työskenteli Niederbreitbach-Wolfenackerin alueella Rheinland-Pfalzin osavaltiossa.

K. O. Götz opiskeli 1930-luvulla vesitasolentäjäksi. Hänen ensimmäiset abstraktit maalauksensa ovat vuodelta 1932. Natsien valta-aikana 1935–1945 hän oli maalaus- ja näyttelykiellossa. Asevelvollisuutensa hän suoritti 1930-luvun lopulla Luftwaffen lentäjänä. Hän harjoitti myös kokeellista elokuvaa. Huolimatta sota-ajasta hän harjoitti maalaustaitojan muun muassa Dresdenissä sekä Saksan miehittämässä Norjassa, jossa hän oli palveli jääkäriupseerina.

Götzin asunto tuhoutui Dresdenin pommituksessa 1945, mutta Götzin ensimmäinen näyttely pidettiin jo vuonna 1946 Wuppertalissa Studio Raschissa taidemaalari Willi Baumeisterin vaikutusvallan avulla. Vuodesta 1949 Götz toimi taiteilijaryhmä CoBrAn yhteydessä ainoana saksalaisena ja asui Frankfurt am Mainissa sekä Pariisissa 1950-luvun. Vuodesta 1959 vuoteen 1975 Götz toimi Düsseldorfin taideakatemian opettajana. Sen aikana, jo 1960-luvulta alkaen Götzistä tuli kansainvälisesti menestyvä ja tunnustettu kokeellisen ja abstraktin taiteen edustaja ja kehittäjä.

Lähteet
-------

1. ↑  Bosetti, Annette: Im Alter von 103 Jahren: Jahrhundertmaler Karl Otto Götz gestorben *RP Online*.  21.8.2017. Viitattu 22.8.2017. (saksaksi)
2. ↑  K. O. Götz – Biografie – Lebenslauf K. O. Götzin elämäkerta kotisivulla.  Arkistoitu 27.7.2014. Viitattu 24.7.2014 (saksaksi).


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Belgia
	+ 2
* Yhdysvallat
* Australia
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Photographers' Identities
* RKD Artists
* Städel
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Postipysäkki** oli Posti- ja Lennätinhallituksen aikana Suomessa alimman lajin postitoimipaikka.

Postipysäkkien historiaa
------------------------

Postipysäkit olivat kaikkein pienimpiä toimipaikkoja. Niitä oli lähinnä laitoksissa, yksityisillä rautateillä sekä joissakin matkustajalaivoissa ja yhteysaluksissa.

Postipysäkeillä ei ollut postinkantajaa vaan useimmiten postihyllyt asiakkaille, jotka itse noutivat postinsa, koska tämä toimipaikka palveli yleensä hyvin rajallista aluetta. Malliesimerkki tällaisesta oli Röykän sairaalan yhteydessä toiminut postipysäkki Röykkä I, jonka postinumero oli 05130. Pysäkki poikkesi normaalista sairaalan postista siten, että se palveli myös rajanaapurina toimivaa Geofysiikan observatoriota. Toimipiste suljettiin sairaalan toiminnan päättyessä.

Suomenlahden ulkosaaria hoitaneessa kelirikkoalus s/s Suursaaressa postipysäkkiä hoiti perämies. Aluksella oli oma, sen nimellä varustettu postileimasin. Katsottiin että päivämääräleimasin kuuluisi vasta ylemmille postiasemille. Toisella yhteysaluksella, M/S Jäämerellä, joka liikennöi Petsamon vesillä, oli puolestaan epävirallinen nimileimasin. Aluksen kautta kuljetettu posti leimattiin erikseen Kalastajasaarennon sataman postiasemalla.[1] Postilaivan arvonimen omanneella matkustajalaiva S/S Ariadnella oli erikseen postipysäkinhoitaja, joka oli Posti- ja lennätinhallituksen palveluksessa. 

Yksityisillä rautateillä postipysäkkiä hoiti tavallisesti kyseisen rautatiepysäkin hoitaja tai joskus asemapäällikkö. Äänekosken–Suolahden rautatien Paatelan postipysäkillä oli oma hoitaja, pysäkinhoitajan puoliso Maria Salo, "Pysäkin-Maija".[2]

Järjestelmä uusittiin kun posti yhtiöitettiin. Nykyiset asiamiespostit vastannevat parhaiten entisiä postipysäkkejä, tosin niiden henkilöstö ei ole Postin palveluksessa vaan toiminta suoritetaan myyntipalveluna.

Joillakin erityisillä kohteilla, Helsingissä tunnetuimpina Linnanmäen huvipuistolla ja Korkeasaaren eläintarhalla, postilaatikkoon laitetut kortit ja kirjeet varustetaan paikan omalla erikoisleimalla. 

Jokioisten museorautatien nykyinen erikoisleima
Väliaikaisia postipysäkkejä on ollut suurten tapahtumien yhteydessä. Esimerkiksi 6.–16. elokuuta 1965 Sauvossa järjestetyllä partiolaisten kansainvälisellä Hakkis-suurleirillä oli oma postipysäkkinsä, joka oli paikalle ajettu, Postin linja-autoon sisustettu toimipaikka, jolla oli oma leirin ajan voimassa ollut erityisleimansa. Sillä oli jopa pankkioikeus, eli kuriositeettina voinee mainita, että kyseisellä leirillä oli kaksikin pankkia: postibussin vieressä oli Pohjoismaiden Yhdyspankin omistama pankkiauto.

Lähteet
-------

* Visa Auvinen (toim.): Leijonalippu merellä
* Resiina-lehdet

### Viitteet

1. ↑  Visa Auvinen: *Leijonalippu merellä*, luvun "Yhteysalukset osiot "Yhteysalus", "Suursaari" ja "Jäämeri". [Turku]: Eita, 1983. ISBN 951-95781-1-0
2. ↑  Asko Jämsén: *Äänekosken–Suolahden yksityisrautatie*. Museorautatieyhdistys, 1984. ISBN 951-9138-01-3
**Norjalaiset postinumerot** ovat nelinumeroisia postinumeroita. Norjalainen postiyhtiö Posten Norge tekee pieniä muutoksia postinumeroihin joka vuosi.

18. maaliskuuta 1968 alkaen Norja on käyttänyt nelinumeroista postinumerojärjestelmää. Numerot kasvavat sitä suuremmiksi, mitä kauempana ollaan Norjan pääkaupungista Oslosta. Suurimmat postinumerot löytyvät Finnmarkin läänistä Norjan pohjoisosasta, jossa ne alkavat numeroilla 95-99. Pienin postinumero on 0001 (Oslo) ja suurin 9991 (Båtsfjord).

Postinumeroalueet
-----------------

Kaksi ensimmäistä numeroa määrittelee, mihin lääniin postinumero kuuluu.

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| * 00-12 Oslo
* 13–14 Akershus
* 15–18 Østfold
* 19–21 Akershus
* 21–25 Hedmark
* 26–29 Oppland
* 30 Buskerud
 | * 30–32 Vestfold
* 33–36 Buskerud
* 36–39 Telemark
* 40–44 Rogaland
* 44–47 Länsi-Agder
* 47–49 Itä-Agder
* 50–55 Hordaland
 | * 55 Rogaland
* 56–57 Hordaland
* 57 Sogn og Fjordane
* 58–59 Hordaland
* 59 Sogn og Fjordane
* 60–66 Møre og Romsdal
* 67–69 Sogn og Fjordane
 | * 70–71 Etelä-Trøndelag
* 71 Pohjois-Trøndelag
* 72–75 Etelä-Trøndelag
* 75–77 Pohjois-Trøndelag
* 77 Etelä-Trøndelag
* 78–79 Pohjois-Trøndelag
* 79–89 Nordland
 | * 84 Nordland ja Troms
* 80-99  Jan Mayen
* 90–94 Troms
* 917 Huippuvuoret
* 94 Troms ja Nordland
* 95–99 Finnmark
 |

Linkkejä
--------

* Posten – Norjan postiyhtiö (norjaksi)
* Postinumerohaku (englanniksi)
* Norjan postinumerot koordinaatein (norjaksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Postal codes in Norway
**Fairey Gannet** on englantilainen sukellusveneiden torjuntalentokone. Sen voimalaite oli Armstrong Siddeley Double Mamba -potkuriturbiini. Gannet oli lentotukialuksia käyttävä sotilaslentokone.

Fairey Gannet oli kolmipaikkainen. Konetyyppi palveli suhteellisen pitkän ja noin neljännesvuosisadan kestäneen palvelusuran aikana Englannin lisäksi ainakin Saksan ja Australian merivoimien käytössä. Tyypin lentokoneita myytiin myös Indonesialle. Taitettavien siipien ohella lentokoneessa oli kaksoispotkurijärjestelmä. Siinä oli kaksi kappaletta eri suuntiin pyöriviä nelilapaisia potkureita.

Tyypin tärkeimmät variantit olivat AS.4 ja AEW.3. AS oli sukellusveneiden torjuntakone (*anti-submarine*) ja AEW varhaisen varoitusjärjestelmän lentokone eli *airborne early warning*/AWACS. Ensilento tapahtui vuonna 1949 ja käyttöönotto vuonna 1953. Konetyyppi vedettiin pois aktiivipalveluksesta vasta vuonna 1978.

Tekniset tiedot
---------------

*Lähde:* *lähde?*

**Yleiset ominaisuudet**

* **Miehistö:** 3
* **Voimalaite:** &&&&&&&&&&&&&&01.&&&&001 × Armstrong-Siddeley ASMD.1 -potkuriturbiini; &&&&&&&&&&&02200.&&&&002 200 kW (&&&&&&&&&&&02950.&&&&002 950 hv)

**Suoritusarvot**

* **Suurin nopeus:** &&&&&&&&&&&&0500.&&&&00500 km/h
* **Matkalentonopeus:** &&&&&&&&&&&&0400.&&&&00400 km/h
* **Lakikorkeus:** &&&&&&&&&&&07600.&&&&007 600 m

**Aseistus**  

* 908 kg pommeja, torpedo, syvyyspommeja: koneen sisäisessä pommikuilussa
* raketteja: siipien alla olevissa ripustuspisteissä

Lähteet
-------

* Tiedon Portaat 3 (osio: Ilmailu, oppitunti 18: kirj. Jaakko Kaskia), WSOY, Porvoo, 1968 (s. 608-609)

### Viitteet

1. ↑  Tiedon Portaat 3: s. 608

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Fairey Gannet**.
* 
* (Arkistoitu – Internet Archive)
* 
* 

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**Michael Olaitan Oyeneye** (s. 1. tammikuuta 1993) on nigerialainen jalkapalloilija, joka edustaa Kreikan Superliigassa pelaavaa Ergotelis FC:tä lainalla samassa sarjassa pelaavasta Olympiakos FC:stä. Molempijalkainen Olaitan on pelipaikaltaan hyökkääjä. 

Kotimaansa Mighty Jetsissä uransa aloittanut Olaitan siirtyi Kreikan kakkosliigassa pelanneeseen Veria FC:hen vuonna 2011. Hän oli yksi joukkueen parhaita pelaajia, kun se nousi kaudelle 2011-2012 Kreikan Superliigaan. Kesällä 2013 Olaitan siirtyi Kreikan Superliigan menestyksekkäimpään joukkueeseen, Olympiakos FC:hen ilmaisella siirrolla. Hän voitti joukkueen riveissä liigan kaudella 2013-14. Tammikuussa 2015 Olaitan siirtyi kauden loppuun asti kattavalla lainasopimuksella Superliigan Ergotelis FC:hen.

Olaitan on pelannut Nigerian alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa kahdeksan ottelua.

Lähteet
-------

* 

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**Karl Martti Mikael Rickman** (25. joulukuuta 1891 Porvoo – 11. joulukuuta 1966 Elimäki) oli suomalainen, Elimäellä vaikuttanut kartanonomistaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen vuonna 1949. Hän toimi Hämeenkylän kartanon pitkäaikaisena isäntänä vuodesta 1914 alkaen.

Rickmanin vanhemmat olivat kirkkoherra, rovasti Richard Rickman ja Anna Sofia Helena Nyqvist ja puoliso vuodesta 1941 sairaanhoitaja Sirkka-Liisa Vitikainen. Rickman kävi Helsingin Suomalaista Yhteiskoulua seitsemänteen luokkaan. Hän jäi ensin töihin perheensä kotipappilan pelloille ja siirtyi sitten harjoittelemaan muille tiloille. Hän opiskeli Kurkijoen maamiesopistossa vuosina 1911–1912 ja perehtyi maatalouteen Odensen koelaitoksella Tanskassa ja Svalövin kasvinjalostustilalla Skånessa. Opintojen jälkeen Rickman osti Elimäen huonokuntoisen Hämeenkylän kartanon vuonna 1914 sukulaistensa tuella, ja teki siitä kukoistavan 40-luvulle tultaessa. Hän hallitsi sekä kasvinviljelyn että karjatalouden, laajensi viljelysalaa, otti käyttöön 20-luvulla koneellisen lypsyn ja salaojitti tilansa pellot 60-luivun alkuun mennessä.

Rickmanin hoiti pitkään eri luottamustehtäviä. Hän oli mukana muun muassa Elimäen Säästöpankin toiminnassa ja kunnan holhouslautakunnan puheenjohtajana. Hän toimi Kymenlaakson Osuusmeijerin hallituksessa vuodesta 1919 vuoden 1964 syyskuuhun ja oli sen puheenjohtajana vuodesta 1950 lähtien. Hän aloitti 1952 puheenjohtajana Savo-Karjalan Meijeriliitossa ja toimi 1957 Valion hallintoneuvoston varapuheenjohtajana.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  K. M. Rickman *Biografiasampo*. Viitattu 11.8.2022.
*Tämä artikkeli kuvaa Britannian kuninkaallisen laivaston kolmannen luokan linjalaivaa. Muita merkityksiä on täsmennyssivulla.*

**Fairfax** oli Englannin tasavallan laivaston vuonna 1653 vesillelaskettu 52-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.

Valmistus
---------

Edellinen *Fairfax* paloi Chathamissa vesirajaan 21. maaliskuuta 1653 ja vain kahdeksan päivää myöhemmin valtiopäivät määräsi rakennettavaksi korvaavan uuden aluksen. Alus tilattiin 29. maaliskuuta 1653 Chathamin telakalta, jossa rakennustöistä vastasi John Taylor. Tilausta kuitenkin täsmennettiin 6. huhtikuuta siten, että valmistajaa velvoitettiin käyttämään käyttökelpoiset osat palaneesta aluksesta uudisrakennukseen. Alus laskettiin vesille syyskuussa ja sen valmistuskustannukset olivat 7 065 puntaa.

Palvelus
--------

Alus otettiin palvelukseen 1654 päällikkönään Edward Blagg, joka luovutti päällikkyyden vielä saman vuoden lopulla John Lawsonille. Alus vietti talven St. Helenalla. Vuonna 1656 alus oli jälleen Blaggin alaisuudessa osana Blaken laivastoa.

Alus haaksirikkoutui 1682.

Lähteet
-------

* Winfield, Rif: *British Warships in the Age of Sail 1603–1714 – Design, Construction, Careers and Fates*. Barnsley: Seaforth Publishing, 2009. ISBN 978-1-84832-040-6. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  Winfield, Rif s. 52
**Kignan** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Sikasson piirissä Malissa. Se sijaitsee 75 kilometriä Sikassosta luoteeseen. Kunnassa on 26 000 ja kylässä 8 600 asukasta (vuonna 2009).

Kignanin kunnan pinta-ala on 1 202 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Sikasson piirin Koumankoun, Dialakoron ja Kabarasson, idässä Kourouman, etelässä Sanzanan ja lännessä Tellan kuntiin. Maisemaa leimaavat tasangot ja kukkulat. Vesistöistä tärkein on sadekauden jälkeen kuivuva Bagoén sivujoki N’kègnè. Seutu kuuluu Sudanin ilmastovyöhykkeeseen.

Kuntaan kuuluu 15 kylää. Asukkaat ovat etupäässä senufoja, bambaroita ja miniankoja. Lisäksi on muun muassa dogoneja, fulbeja ja bozoja. Yleisin kieli on bambara.

Kignanin kautta kulkee Gongasson ja Fanan välinen maantie. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät vijlelykasvit ovat hirssi, durra, maissi, maapähkinä ja myytäväksi kasvatettava puuvilla. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan kalastusta, kaupankäyntiä ja käsityöammatteja. Teollisuutta edustavat CMDT:n puuvillankäsittelylaitos ja sen jätekuitua hyödyntävä Sucotex.

Lähteet
-------

1. ↑  4ème recensement général de la population et de l’habitat. Résultats définitifs, tome 0: Répertoire des villages *instat-mali.org*.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 9.6.2018.
2. 1 2 3 4  Plan de Sécurité Alimentaire: Commune Rurale de Kignan 2005-2009 *aec.msu.edu*.  2005.  Arkistoitu 13.6.2010. Viitattu 9.6.2018.
3. ↑  Mali - Région de Sikasso: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 9.6.2018.
Fairey Campania
**Fairey Campania** oli brittiläisen Fairey Aviation Companyn suunnittelema ja valmistama tiedustelulentokone, joka oli ensimmäinen yhtiön suurempiin tuotantolukuihin yltänyt konemalli. Se suunniteltiin Britannian amiraliteetin vaatimusten mukaan kaksipaikkaisena tiedustelukoneena toimimaan vesilentokoneiden emälaivoilla ja erityisesti *HMS Campanialla*, jonka mukaan konemalli myös nimettiin.

Koneiden ensimmäinen sarja käsitti kymmenen konetta (s/n N1000-1009 c/n F.16-25). Tämän jälkeen muotoutui kaksi päätyyppiä F.17 ja F.22, joista käytettiin esisarjan tunnusnumeroita. Kahden päätyypin erona oli niihin asennettu voimanlähde. Ensimmäinen Fairey Campania F.16, jonka voimanlähteenä oli 250 hevosvoiman nestejäähdytteinen V12 Rolls-Royce Mk.IV (myöhemmin nimetty Eagle IV:ksi), lensi ensilentonsa 16. helmikuuta 1917 Hamblessa ohjaajanaan Sydney Pickles. Laivasto testasi koneen heinäkuussa Marine Experimental Aircraft Depotissa Port Victoriassa Isle of Grainilla lähellä Sheernessiä. F.17 mallin voimanlähteenä oli 275 hevosvoiman Rolls-Royce Eagle V, joka oli asennettu edemmäs ja sen pakoputket sijaitsivat siipien takana. Kone teki ensilentonsa 3. kesäkuuta Hamblessa lentäjänään Sydney Pickles. F.16 ja F.17 siirrettiin myöhemmin Scapa Flow'hon.

Mallin F.22 voimanlähteenä oli 260 hevosvoiman nestejäähdytteinen V12 Sunbeam Maori II. Mallia pidettiin sopivana trooppisiin olosuhteisiin suuremman jäähdyttimensä ansiosta. Maori asennettiin 25 koneeseen (s/n N2375-2399 c/n F.195-219). Kaikki loput valmistuneet koneet varustettiin ensimmäisen sarjan koneet Eagle IV ja Eagle V -moottoreilla sekä sen jälkeen 325 hevosvoiman Eagle VII ja 345 hevosvoiman Eagle VIII -moottoreilla. Kaikkien mallien aseistuksena oli taakseampuva Scarff-kehään asennettu Lewis-konekivääri ja ripustimiin asennetut pommit.

Fairey Campanialle varattiin 200 sarjanumeroa ja niitä lopulta tilattiin 100 kappaletta, mutta niistä valmistui vain 62. Suuri osa Fairey Campania F.17:stä toimi *HMS Campanian* lisäksi *HMS Nairanalta* ja *HMS Pegasukselta*. *HMS Nairanan* Fairey Campania F.17:t osallistuivat Pohjois-Venäjän interventioon 1919. Kaikkiaan 27 kappaletta Fairey Campania F.17 -lentokoneita toimi Royal Naval Air Servicen tukikohdista. Vienan Kemistä käsin ne pommittivat suomalaisia joukkoja Uhtualla.*lähde?*

Lähteet
-------

* Taylor, H. A.: *Fairey Aircraft since 1915*. Lontoo, Englanti: Naval Institute Press, 1974. ISBN 0-87021-208-7. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Taylor, H. A. s. 54
2. ↑  Taylor, H. A. s. 56-57
3. ↑  Taylor, H. A. s. 57–59
4. ↑  Taylor, H. A. s. 60

Aiheesta muualla
----------------

* A Fairey F.17 Campania seaplane comes alongside HMAS AUSTRALIA (englanniksi)
**Kifisós** (kreik. Κηφισός), antiikin **Kefissos** (m.kreik. Κηφισσός), on joki, joka virtaa Ateenan metropolialueella Attikassa Kreikassa. Se saa alkunsa Párnitha- ja Pentéli-vuorten alueelta ja laskee Saroninlahteen kuuluvaan Faleroninlahteen.

Kifisós-joki Kifisoú-valtakadun alla.
Kifisós virtaa Ateenan keskustan ja varsinaisen Ateenan kunnan alueen länsipuolelta. Se näkyy Ateenan kaupunkikuvassa nykyisin vain vähän. Joki on suureksi osaksi katettu kulkiessaan tiiviimmän metropolialueen läpi. Sen vesi on suhteellisen saastunutta ja se muistuttaa suurta viemäriä. Kifisós kulkee pitkään valtatien Α1 eli Ateena–Thessaloniki-moottoritien alla. Tämä osuus tunnetaan *Kifisoú*-valtakatuna. Joen laskupaikka on Moscháton ja Pireuksen Néo Fáliron välillä.

Antiikin aikana Kefissoksen sivujokia olivat Ilissos ja Eridanos, jotka kummatkin ovat nykyään lähes olemattomia tai johdettu putkiin maan alle. Ne yhtyivät Kefissokseen Akropoliin länsipuolella. Platonin Akatemia sijaitsi Kefissoksen varrella.

Attikassa oli myös toinen Kefissos-niminen joki, joka virtasi Kithaironin vuorelta ja laski mereen Eleusiissa. Kreikkalaisessa mytologiassa nämä joet yhdistettiin joenjumala Kefissokseen. Sama tai saman niminen jumala yhdistettiin myös Boiotian suurempaan Kefissosjokeen.

Lähteet
-------

1. ↑  Christou, Chris: Kifissos & Ilissos Rivers: A Tale of Two Rivers in Athens, Greece *theglobalgrid.org*.  7.3.20140. Viitattu 15.8.2016.
2. ↑  Leonard, John: The central role of rivers and springs in ancient Athens *Ekathimerini*.  28.12.2010. Viitattu 15.8.2016.
3. ↑  Kephisos (2) *Theoi Greek Mythology*. Viitattu 15.8.2016.
4. ↑  Kephisos (1) *Theoi Greek Mythology*. Viitattu 15.8.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kifisós** Wikimedia Commonsissa
**Fair use** on Yhdysvaltojen tekijänoikeuslainsäädännössä määritelty käsite, jonka perusteella voi poikkeustapauksissa käyttää tekijänoikeuden muuten suojaamaa materiaalia. Tilannetta pitää tarkastella kokonaisuutena: saako tiettyjä osia tietystä teoksesta käyttää tietyssä tilanteessa.

Yhdysvaltain *Fair use* on osa kopiointioikeuksien tärkeimpiä rajoituksia. Säädös on kehittynyt useiden oikeustapausten päätösten tuloksena. Artikla 107:ssa luetellaan kohtuullisen ("fair") käytön tarkoituksia, kuten kritiikki, kommentti, uutisraportointi, opetus, opinnäyte ja tutkimus. Artiklassa mainitaan neljä tekijää, joiden mukaan kohtuukäyttöä määritellään:

* Käytön tarkoitus ja luonne, onko käyttö esimerkiksi luonteeltaan kaupallista tai voittoa tavoittelematonta koulutusta
* Kopioitavan teoksen luonne
* Käytetyn osan määrä ja oleellisuus suhteessa tekijänoikeuden alaiseen teokseen kokonaisuutena
* Käytön vaikutus potentiaaliseen markkinaan tai tekijänoikeuden alaisen teoksen arvoon

Yhdysvaltain tekijänoikeustoimiston mukaan ero kohtuullisen käytön ja sen loukkauksen välillä saattaa olla epäselvä ja sen määrittely vaikeaa.

Suomen lainsäädäntö ei tunne tätä kohtuullisen käytön periaatetta. Sen sijaan Suomessa tunnetaan sitaattioikeus, yksityiskäyttöoikeus sekä erityisesti opetukseen liittyviä poikkeussääntöjä (kuten teosten esittämisoikeus opetuksessa).

Muun muassa Etelä-Korea on lisännyt lakiinsa kohdan vastaavalle käyttötapaukselle.

Soveltaminen Internetissä
-------------------------

Käytäntöön soveltaminen Internetissä on ristiriitainen koska eri maissa on eri tekijänoikeuskäytäntöjä. YouTube on lisännyt käytännön, jolla videot voivat säilyä eri maissa näkyvillä. Vaikute käytäntöön oli Toein vaatimus poistaa pitkiä anime- ja manga-arvosteluja sisältäviä videoita palvelusta.

Katso myös
----------

* Tekijänoikeuden rajoitukset

Lähteet
-------

1. ↑  Korpela J: Tekijänoikeuden rajoitusten tulkinnasta Datatekniikka ja viestintä 2002
2. ↑  Fair use *Copyright*.  2009. U.S. Copyright Office.  Arkistoitu 20.12.2007. Viitattu 3.1.2012. (englanniksi)
3. ↑  Jaewoo Cho: As Korea Implements Fair Use, Two Cases Offer Precedent for Flexible Copyright Exceptions and Limitations *infojustice.org*.  18.2.2013. Viitattu 27.1.2022. (englanniksi)
4. ↑  Isaiah Colbert: YouTuber Hit With Ungodly Number Of Anime Copyright Strikes Gets A Win For Everyone *kotaku.com*.  27.1.2022. Viitattu 27.1.2022. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Fair use** Wikimedia Commonsissa
**Kuollut metafora** on kielellinen ilmaus, joka on tullut osaksi kielenkäyttöä jonkin tietyn kerran eläneen käsitteellisen metaforan kautta. Kuolleiden metaforien löytämiseen tarvitaan usein etymologista tutkimusta, ja monet nykysuomen kirjaimelliset ilmaukset ovat alkujaan kliseytyneitä metaforia. Tällainen on esimerkiksi suomen *kuunsirppi*.*selvennä* Metaforan kuolemisen syy on usein käsitteen alkuperäisen merkityksen poistuminen käytöstä; tästä hyvä esimerkki on englannin *pedigree* ("sukupuu"), joka on peräisin ranskankielisestä metaforasta *ped de gris*, "kurjen jalka". Ilmauksessa on verrattu piirretyn sukupuun muotoa linnun jalkaan. Englannin puhujat eivät enää kutsu kurjen jalkaa nimellä *ped de gris*, joten metafora on kuollut. Toisen tulkinnan mukaan kuollut metafora on mikä tahansa metafora, joka ei ole enää tuore ja säväyttävä ja josta on tullut fraasi, kuten *hiirenharmaa* tai *tuhkanharmaa*. Itse asiassa näyttää siltä, että koko kieli on pitkälti rakentunut muinaisista kielikuvista, joista on aikaa myöten tullut kuolleita metaforia.

Ero elävän ja kuolleen metaforan välillä ei aina ole selkeä; esimerkiksi jotkut tuntevat edelleen suomen metaforaperäisen verbin *saivarrella* kantasanan *saivare* (täin toukka) ja saattavat tunnistaa metaforan, kun taas toiset eivät. Myös viittomakielen viittoma "kahville" on kuollut metafora, sillä se matkii kahvin jauhamista kahvimyllyssä aikana, jolloin käytetään pääasiassa kahvinkeittimiä ja suodatinkahvia. Suomen *karhu* on alkuaan sanasta *karhea* johdettu kuollut metafora, eufemismi, ja englannin *bear* puolestaan on alun perin tarkoittanut ruskeaa. Myös ilmausta *kuollut metafora* voi itseään pitää kuolleena metaforana.*selvennä*

Lähteet
-------

1. ↑  Metaforatutkimus Lapuan patruunatehtaan räjähdysonnettomuudesta kertovista lehtiteksteistä *osuva.uwasa.fi*. Viitattu 29.1.2021.
2. 1 2 3  Idström, Anna & Sachiko, Sosa: "Metaforat kulttuurin peilinä", *Kielissä kulttuurien ääni*, s. 55-57. Helsinki: Tietolipas, 2009. ISBN 978-952-222-129-2.
3. ↑  Taivaaseen liittyvien kielikuvien taustan variaatiosta *helda.helsinki.fi*. Viitattu 29.1.2021.
4. ↑  Metafora – Tulkinnan syövästä kielikritiikkiin *dev.netn.fi*.  Arkistoitu 8.2.2021. Viitattu 29.1.2021.