recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Jan Ammann** (s. 25. elokuuta 1975 Billerbeck, Nordrhein-Westfalen) on saksalainen laulaja ja musikaaliesiintyjä. Hänen äänialansa on korkea baritoni.

Ura
---

Ammann opiskeli teatteritaiteita ja musiikkia Hochschule für Theater und Musik -oppilaitoksessa 1998–2001. Sen jälkeen on suorittanut näyttelijän- ja laulajanopintoja muun muassa Los Angelesissa ja Salzburgin Mozarteumissa. Ammannin varhaisia rooleja olivat Tonyn osa *West Side Storyssa* ja nimiosa musikaalissa *Ludwig II. – Sehnsucht nach dem Paradies*. Vuosina 2008–2011 Ammann näytteli kreivi von Krolockia musikaalissa *Tanz der Vampire*. Vuosina 2011–2013 hän teki Maxim de Winterin roolin musikaalissa *Rebecca*.

Kuningas Ludvig II:n näytteleminen on ollut yksi Ammannin uran punaisia lankoja. Hän näytteli omintakeista hallitsijaa jo 25-vuotiaana edellämainitussa *Ludwig II* -musikaalissa ja edelleen 2005–2007 musikaalissa *Ludwig²*. Vuonna 2017 Ammann näytteli Ludvigia musikaalissa *Ludwig² - Der König kommt zurück* ja vuosikymmenen lopulla hän näytteli jälleen nimiroolin musikaalissa *Ludwig²*. Toistuva rooli on ollut myös tohtori Živago, jota Ammann on näytellyt Leipzigin oopperassa.

Ammann on konsertoinut 2000-luvun alusta alkaen sekä soolona että ryhmässä Musical Tenors, johon kuuluvat Ammannin lisäksi Christian Alexander Müller, Mark Seibert ja Patrick Stanke.

Ammannin levytyksiä ovat muun muassa albumit *Die größten Musicalhits aller Zeiten* (2016) ja *Jan Ammann - Best Of Live* (2020).

Ammann on saanut useita palkintoja säveltaiteellisista suorituksistaan, kuten parhaan musikaalinäyttelijän palkinnon tohtori Živagon roolistaan vuosina 2017 ja 2019.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Jan Ammann *Janammann.artandsoul.eu*.  Arkistoitu 25.3.2020. Viitattu 6.3.2020.
2. ↑  Jan Ammann Discography *Castalbums.org*. Viitattu 6.3.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Operabase: Jan Ammann
* KulturAspekte: Jan Ammann – A Musical Love Story

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: de:Jan Ammann 

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
Mart Saar
Mart Saarin synnyinkoti
**Mart Saar** (28. syyskuuta 1882 Hüpassaare – 28. lokakuuta 1963 Tallinna) oli virolainen säveltäjä. Hän keskittyi enimmäkseen miniatyyreihin; hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa noin 350 a cappella -kuorolaulua, 180 yksinlaulua ja 120 pianokappaletta. Alun perin hän omaksui vaikutteita 1900-luvun alun eurooppalaisesta modernismista, mutta myöhemmällä urallaan hän muovasi tyyliään keräilemiensä virolaisten kansanlaulujen pohjalta.

Saar sai varhaisimman musiikkikasvatuksensa isältään, joka soitti urkuja. Hän sai opetusta myös säveltäjä Artur Kappin isältä Joosep Kappilta. Vuonna 1901 Saar lähti opiskelemaan urkujensoittoa Pietarin konservatorioon opettajanaan Louis Homilius. Hän sai samanaikaisesti sävellysopetusta Nikolai Rimski-Korsakovilta ja Anatoli Ljadovilta. Valmistuttuaan Saar työskenteli musiikkiopettajana Tartossa. Vuonna 1921 hän muutti Tallinnaan työskentelemään vapaana säveltäjänä ja urkurina sekä *Muusikaleht*-julkaisun toimittajana. Vuosina 1932–1943 Saar asui lapsuudenkodissaan Hüpassaaressa, jossa hän myöhemmin vietti kaikki kesänsä. Vuosina 1943–1956 hän työskenteli sävellysprofessorina Tallinnan konservatoriossa. Hänen johdollaan siellä opiskelivat muiden muassa Tuudur Vettik, Riho Päts, Ester Mägi, Harri Otsa, Uno Naissoo, Valter Ojakäär ja Jaan Rääts. Vuonna 1956 Saar kärsi halvauksesta, jonka seurauksena hän luopui opetustyöstään ja omistautui säveltämiselle.

Lauluja Saar sävelsi muiden muassa Juhan Liivin, Karl Eduard Söötin ja Anna Haavan sanoihin. Hänen pianokappaleidensa joukossa on muun muassa preludeja. Pienimuotoisten teostensa lisäksi hän sävelsi myös esimerkiksi orkesterimusiikkia ja musiikin lastennäytelmään. Saarin kotimuseo avattiin Hüpassaareen vuonna 1972. Hänen elämästään ja teoksistaan on julkaistu useita kirjoja.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Mart Saar Estonian Music Information Centre


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Suzanne Citron**, o.s. *Suzanne Grumbach*, ((15. heinäkuuta 1922 – 22. tammikuuta 2018) oli ranskalainen historioitsija, kirjailija ja kasvatustieteilijä. Hänen molemmat isoisänsä olivat Ranskan keskeisiä valtiomiehiä: kenraali Paul Grumbach sekä Pariisin hovioikeuden presidentti Eugène Dreyfus. 

Ranskan miehityksen aikana Citron pidätettiin Lyonissa 25. kesäkuuta 1944, ja hän oli Drancyn keskitysleirissä kaksi viikkoa, jotka olivat elokuussa 1944 suljetun leirin viimeiset viikot. 

Citron opiskeli historiaa ja suoritti historian maisterintutkinnon, joka on samalla eräänlainen päättötutkinto, sekä väitteli tohtoriksi nykyhistoriasta. Hän toimi yli kaksikymmentä vuotta lukion historianopettajana ja tämän jälkeen yksitoista vuotta Villetanneusen (Pariisin XIII) yliopiston opettajana. Hänen väitöskirjansa *L’Origine des sociétés de spécialistes et le corporatisme dans l’enseignement secondaire de 1902 à 1914* käsitteli opetuksen sosiologisia ongelmia.

Citron toimi aktiivisesti 1960- ja 1970-luvuilla pedagogisissa järjestöissä, joiden tarkoituksena oli muuttaa opetuksen sisältöä. Tässä vaiheessa hän julkaisi lukuisia artikkeleita eri kasvatustieteellisissä lehdissä ja käsitteli niissä eritoten lukio-opetusta. Kirjoituksissaan hän julkaisi säännöllisesti näkökulmiaan kolmenkymmenen vuoden ajan Le Monde -lehdessä ja myöhemmin myös Libération-lehdessä.

Teokset
-------

* *L'école bloquée*, Bordas, 1971
* *Enseigner l’histoire aujourd’hui. La mémoire perdue et retrouvée*, Éd. ouvrières 1984
* *Le mythe national. L'Histoire de France en question* -. Les Editions Ouvrières. 1989
* *Le Bicentenaire et ces îles que l'on dit françaises*. Syllepse, 1989
* *L’Histoire de France autrement*, 1992 , 2e éd. 1995 Ed. de l’Atelier
* *L’Histoire des hommes* Syros jeunesse, 1996 , nouvelle éd. mise à jour en 1999
* *Mes lignes de démarcation - croyances, utopies, engagements*, Syllepse, 2003

Lähteet
-------

* Rémi Fabre; Suzanne Citron - Mes Lignes de Demarcation, Croyances, utopies, engagements (Arkistoitu – Internet Archive) (ranskaksi)

### Viitteet

1. ↑  L'historienne Suzanne Citron est morte, Le Monde 22.1.2018. Viitattu 23.1.2018.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Australia
* Korea
* Alankomaat
* Portugali

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Flokumafeeni** on voimakas rotanmyrkkynä käytetty antikoagulantti. Se on toisen polven 4-hydroksikumariini-johdannainen ja K-vitamiini -antagonisti. Sitä kutsutaan "super-varfariiniksi" sen voimakkuuden takia sekä sen vuoksi, että sillä on ominaisuutena kertyä myrkkyä saaneen organismin elimistöön.

Flokumafeeni on hajuton, väritön-kermanvärinen kiteinen kiinteä aine. Se vaikuttaa nieltynä ja ihon läpi. Se on kertamyrkky ja yksi syöntikerta riittää surmaamaan jyrsijän.

Suomessa aine on vain ammattikäyttöön ja sitä myydään tuotenimellä Storm® Se kehitettiin 1984 Shell International Chemical:in laboratoriossa.

Toksisuus
---------

Useimmille jyrsijälaeille LD50 on 1 mg/kg, mutta se voi vaihdella eri lajien välillä 0.12 mg/kg: Kenttämyyrä; 10 mg/kg Okahiiri. Koirille 0.075–0.25 mg/kg.

Vasta-aine
----------

Antidoottina eli vastamyrkkynä annetaan K1-vitamiinia.

Lähteet
-------

1. ↑  Rottien ja hiirien torjunta (Arkistoitu – Internet Archive) Tukes
2. ↑  Storm®-hiirille ja rotille  (Arkistoitu – Internet Archive)
3. 1 2  Flocoumafen   A new anticoagulant rodenticide

Aiheesta muualla
----------------

* Flokumafeeni ICSC kemikaalikortti
* PubChem: Flocoumafen (englanniksi)
* Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Flocoumafen (englanniksi)
* ChemBlink: Flocoumafen (englanniksi)
*Tämä artikkeli käsittelee maailmankaikkeuden nimitystä. Katso myös täsmennyssivu.*
Muinainen- ja keskiaikainen kosmos kuvattuna Peter Apianin *Cosmographia*ssa (Antwerpen, 1539).
**Kosmos** (m.kreik. κόσμος) tarkoittaa maailmankaikkeutta, erityisesti järjestyneenä kokonaisuutena. Antiikin ajattelija Pythagoras sanoi: "Kosmos tarkoittaa järjestäytynyttä maailmankaikkeutta"

Alkujaan sana on tarkoittanut paitsi järjestystä ja järjestelmällistä asetelmaa, myös koristetta.

Kristillisessä teologiassa sanaa on käytetty kuvaamaan luotua kaikkeutta, mukaan lukematta Jumalaa.

Sanalla **kosmografia** on tarkoitettu kaikkeuden yleisten piirteiden kuvausta, selittävän tähti- ja maantieteen yhteensovitusta, sekä taivaan että maan kuvaamista.

Tieteenala, joka tutkii kosmosta on kosmologia.

Lähteet
-------

1. ↑  *Kielitoimiston sanakirja*. Kotimaisten kielten tutkimuskeskuksen julkaisuja 132. Internet-versio MOT Kielitoimiston sanakirja 1.0. Helsinki: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus ja Kielikone Oy, 2004. ISBN 952-5446-11-5.
2. ↑  Kosmologian kurssi 2000, kurssimateriaali Helsingin normaalilyseo. Viitattu 7.1.2007.
Harry Reems
**Herbert Streicher** eli **Harry Reems** (27. elokuuta 1947 – 19. maaliskuuta 2013) oli yhdysvaltalainen entinen pornonäyttelijä, joka muistetaan pääasiassa hänen esiintymisestään Gerard Damianon *Syvä kurkku* -elokuvassa vuonna 1972. Hänen vastanäyttelijänään oli Linda Lovelace. 

Reems syntyi Bronxissa, New Yorkissa juutalaiseen perheeseen. Palveltuaan Yhdysvaltain merijalkaväessä hän aloitti uransa Broadwayn ulkopuolisessa teatterissa; muita elokuvia *Syvän kurkun* ohella on muun muassa *The Devil in Miss Jones* (1973). Reemsin muistelmateos *Here Comes Harry Reems* julkaistiin vuonna 1975.

Reems sai jopa tuomion siveellisyyttä loukkaaviin elokuviin osallistumisesta, mutta tuomio kumottiin Alan Dershowitzin käsittelemän onnistuneen valituksen jälkeen. Hän kärsi aiemmin alkoholismista, mutta raitistui sittemmin ja kääntyi uskoon. Alkoholiriippuvuus ehti aiheuttaa hänelle kroonisen haimatulehduksen, vatsahaavoja ja maksasairauden. Reems kuoli haimasyöpään maaliskuussa 2013.

Reems, joka oli ollut pitkään vetäytyneenä pornonäyttelijän uraltaan, oli haastateltavana vuoden 2005 *Inside Deep Throat* -dokumentissa. Hänet oli nimetty XRCO Hall of Fameen. Hän oli kääntynyt kristinuskoon ja ollut vuodesta 1990 naimisissa Jeanne Sterretin kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2  'Deep Throat' star Harry Reems dead at 65 *movies.msn.com*.  20.3.2013.  Arkistoitu 23.3.2013. Viitattu 21.3.2013.
2. ↑  Keeps, David A.: Porn-again Christian *The Observer*. Viitattu 11.8.2009. (englanniksi)
3. ↑  Itzkoff, David: The Afterlife of a Porn Star *New York Magazine*.  7.2.2005. Viitattu 11.8.2009. (englanniksi)
4. ↑  Syvä kurkku -pornoelokuvan tähti on kuollut *Mesta.net*.  21.3.2013. Viitattu 21.3.2013. [vanhentunut linkki]
5. ↑  Corliss, Richard: That Old Feeling: Porn Again *Time*.  7.5.2005.  Arkistoitu 7.7.2009. Viitattu 11.8.2009. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Synchronkartei

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Havaijin saarella sijaitseva **Mauna Loan tulivuori alkoi purkautua** 27. marraskuuta 2022. Tulivuori purkautui viimeksi vuonna 1984.

Purkaus alkoi 27. marraskuuta Mokuʻāweoweon kalderasta kello 11.30 paikallista aikaa. Purkautuminen lakkasi 13. joulukuuta. Yhdysvaltain geologisen tutkimuslaitoksen mukaan laavavirtaus ei levinnyt kovinkaan laajalle ja se pysähtyi hieman reilun 3 kilometrin päähän Daniel K. Inouyen moottoritiestä. Laavavirtaus katkaisi kuitenkin tien ja sähköt Mauna Loan observatoriosta. Havaijin kuvernööri David Ige määräsi Havaijin kansalliskaartin avustamaan liikenteenohjauksessa 5. joulukuuta samana päivänä, jolloin hänen virkakautensa päättyi. Joulukuun alussa Ige sanoi, että Havaijin saarelle matkustaminen ei ole erityisen vaarallista, vaikkakin purkauksia seuraavat autoilijat saattavatkin haitata liikennettä.

Viranomaiset arvioivat purkauksen aiheuttamiksi vahingoiksi noin 1,5 miljoonaa dollaria, johon kuului lähinnä vain kaksi yksityistietä. Purkausta seuraamaan saapuneille turisteille rakennettiin 600 000 dollarilla erillinen paikka, josta tapahtumia saattoi seurata. Arviolta 100 000 ihmistä kävi seuraamassa tulivuorenpurkausta. Näihin kuuluivat muun muassa Havaijin vastikään virkaan astunut kuvernööri Josh Green.

Lähteet
-------

1. ↑  Volcano Watch — When will Mauna Loa erupt next? *U.S. Geological Survey*.  2022. Viitattu 3.1.2023. (englanniksi)
2. ↑  2022 Eruption of Mauna Loa - Hawaiʻi Volcanoes National Park *U.S. National Park Service*.  2022. Viitattu 3.1.2023. (englanniksi)
3. ↑  Hawaii's Mauna Loa volcano eruption may end soon after producing dazzling lava displays *CNN*.  11.12.2022. Viitattu 3.1.2023. (englanniksi)
4. ↑  Lava crosses access road, 2 new flows emerge from Mauna Loa *Honolulu Star-Advertiser*.  29.11.2022. Viitattu 3.1.2023. (englanniksi)
5. ↑  National Guard activated to assist with traffic control amid Mauna Loa eruption *West Hawaii Today*.  6.12.2022. Viitattu 3.1.2023. (englanniksi)
6. ↑  Lava is spilling toward a key Hawaiian highway, but the governor says it’s safe to visit the Big Island *CNN News*.  1.12.2022. Viitattu 3.1.2023. (englanniksi)
7. ↑  Over course of eruption, Mauna Loa lava traveled 16 miles and response cost $2M *Hawaii News Now*.  15.12.2022. Viitattu 3.1.2023. (englanniksi)
**Ulf Mikael Smeds** (24. syyskuuta 1973 Parainen – 22. elokuuta 2020 Helsinki) oli Maksuturva-yhtiöiden (Maksuturva Group Oy ja Maksuturva ICT Services Oy) perustaja sekä toimitusjohtaja ja hallituksen jäsen.

Koulutukseltaan Smeds oli kauppatieteiden maisteri (1999). Vuonna 2006 hän aloitti jatko-opinnot ja ryhtyi työstämään väitöskirjaa Aalto-yliopistossa (Helsingin Kauppakorkeakoulu) kuluttajien suhtautumisesta verkkomaksamisen turvallisuuteen. Väitöskirja jäi kesken Maksuturva-yhtiöiden perustamisen takia. Ennen Maksuturva-yhtiöiden perustamista Smeds työskenteli OP:n palveluksessa vuosina 1999–2008 erikoisalueena ottolainaus ja maksuliike. Maksuturva Group Oy (entiseltä nimeltään Suomen Maksuturva Oy) toimii Finanssivalvonnan alaisena rekisteröitynä maksulaitoksena, ja sille on myönnetty kansainvälisten korttiyhtiöiden PCI DSS -turvallisuussertifikaatti.

Smeds toimi vuosina 2011–2014 Suomen Elektronisen Kaupankäynnin yhdistyksen (ECF:n) hallituksen jäsenenä ja myöhemmin puheenjohtajana. Vuonna 1996 toimintansa aloittanut ECF sulautui vuonna 2014 Verkkoteollisuus ry:hyn.

Smeds oli naimisissa ja hänellä on kolme lasta.

Lähteet
-------

1. ↑  Karvinen, Konsta – Thibblin, Niklas: Verkkoliikennetoiminnan kehittäjä. (Muistokirjoitus.) *Helsingin Sanomat*, 18.10.2020, s. C 27. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 18.10.2020.
2. ↑  Tiedote: Muistoissamme Mikael Smeds Svea. Viitattu 2.9.2020.
3. ↑  Valvottavat. Finanssivalvonta. Viitattu 5.11.2016.
4. ↑  Verkkokaupan edunvalvontaa tiivistetään *Kauppa.fi*.  Arkistoitu 16.11.2016. Viitattu 15.11.2016.
**Kosmonautti** (ven. космона́вт, *kosmonavt*) on Neuvostoliiton ja Venäjän käyttämä nimitys avaruuslentäjistä. Nimessä on yhdistetty kreikan sanat *kosmos* (maailmankaikkeus) ja *nautes* (purjehtija).

Kosmonautti-termi löi itsensä läpi globaalisti Juri Gagarinin lentäessä ensimmäisenä ihmisenä avaruudessa huhtikuussa 1961. Neuvostoliiton johtajan Nikita Hruštšovin käyttäessä avaruuslentoja oman asemansa pönkittämiseen, ja Neuvostoliiton propagandana termi sai poliittisen värityksen. 

Kosmonauttien ja astronauttien koulutus oli 1950-luvun jälkipuolella ja 1960-luvun alussa erittäin pitkä prosessi. Se kesti vuosia, ja avaruuslentäjät oppivat aluksestaan likimain kaiken. Neuvostoliiton ja Yhdysvaltain avaruuslentäjien tehtäviin ei juuri kuulunut avaruusaluksensa ohjaaminen. Kummassakin maassa avaruuslentäjien koulutusta lyhennettiin 1970-luvulta alkaen merkittävästi. Venäläiset ovat edelleen kouluttaneet kosmonauttioppilaitaan noin vuoden ajan. Ulkomaalaisille koulutusta on usein pidentänyt venäjän kielen opiskelu. 

Venäjän avaruuslentäjien koulutus tapahtuu Tähtikaupungissa Moskovan lähellä. Kosmonautit olivat Neuvostoliitossa eriytynyt ihmisryhmä. Kosmonautit asuvat edelleen perheineen ko. kaupungissa. Vastaava ilmiö voi olla olemassa myös Houstonissa, mutta se ei ole yhtä silmiinpistävä. 

Venäjällä oli vuonna 2006 kaikkiaan 37 kosmonauttia, joista 29 oli koulutusvaiheessa. Kosmonautin palkka on 600 euroa*selvennä*, mikä on yksi syy siihen, että hakijoiden määrä on laskenut. Vuonna 2006 Energija-yhtiö pyrki rekrytoimaan kosmonautteja yliopistoista: 20 valikoidusta hakijasta kukaan ei läpäissyt lääketieteellisiä testejä.

Vuonna 2012 Venäjän avaruusjärjestö muunsi kosmonauttien työnkuvaa ja valintaprosessia. Kosmonauttien pitää tästedes erota asevoimista, joka loi siviiliavaruuslentäjien kaaderin, joka poikkeaa Yhdysvaltain NASA:n käytännöstä. Tammi-maaliskuussa 2012 Venäjän avaruusjärjestö järjesti uusien kosmonauttien avoimen haun. Valintavaatimuksiin kuului alle 33 vuoden ikä, yliopistokoulutus ja Sojuz-avaruusalukseen perustuvista pituusvaatimuksia. 

Avaruusturistit ovat uusin kosmonauttien luokka. Venäläiset ovat 2000-luvulla myyneet järjestelmällisesti avaruuslentoja ISS-avaruusasemalle 20 miljoonalla dollarilla.

Katso myös
----------

* Interkosmos
* Taikonautti
* Luokka:Neuvostoliittolaiset avaruuslentäjät
* Luokka:Venäläiset avaruuslentäjät

Lähteet
-------

1. ↑   Russia to reform cosmonaut recruitment, www.Spacedaily.com, 29.8.2012

Aiheesta muualla
----------------

* Kiinnostus laskussa (englanniksi)
* Luettelo venäläisistä kosmonauteista (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
*Tämä artikkeli kertoo Britannian kuninkaallisen laivaston tyypin 42 ohjushävittäjästä. Muita merkityksiä on täsmennyssivulla.*

**HMS York** (viirinumero D98) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuosina 1985-2012 palveluksessa ollut tyypin 42 ohjushävittäjä, joka kuului luokan kolmanteen tilaussarjaan (Manchester-luokka).

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Tyyppi 42 -hävittäjä*
Alus tilattiin Swan Hunterilta Birkeknheadistä, missä köli laskettiin 18. tammikuuta 1980. Se laskettiin vesille 20. kesäkuuta 1982 kumminaan Lady Gosling ja otettiin palveluskäyttöön 9. elokuuta 1985.

Palvelus
--------

Alus suojasi vuoden 1993 Irakin sodassa lentotukialus *HMS Ark Royalia*. Aluksen etukannen 4,5 tuuman tykki päivitettiin 2004 Mk8 Mod1 malliksi. Alus evakuoi heinäkuussa 2006 Britannian kansalaisia Beirutista *HMS Gloucesterin* kanssa.

Helmikuussa 2010 alus oli emälaiva *RFA Wave Rulerin* kanssa Falklandeilla, koska Argentiinan ja Britannian välillä oli kiistaa alueen öljyvarantojen hyödyntämisestä. Helmikuussa 2011 alus oli Maltalla valmiina Britannian kansalaisten evakuointiin Libyasta. Alus saapui 10. maaliskuuta East Coveen Falklandeilla aloittaen aluevesien valvonnan. Alus havaitsi 12. joulukuuta Orkneyn koillispuolella Venäjän laivaston lentotukialus *Admiral Kuznetsovin* saattajineen, joita se varjosti viikon ajan.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:HMS York (D98)

Lähteet
-------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **HMS York (D98)**.
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1947–1995*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1995. ISBN 0-85177-605-1. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Gardiner, Robert s. 511

*Tyypin 42* -ohjushävittäjät

|  |
| --- |
| **1. sarja:** *HMS Sheffield* - *HMS Birmingham* - *HMS Cardiff* - *HMS Coventry* - *HMS Newcastle* - *HMS Glasgow* |
| **2. sarja:** *HMS Exeter* - *HMS Southampton* - *HMS Nottingham* - *HMS Liverpool* |
| **3. sarja:** *HMS Manchester* - *HMS Gloucester* - *HMS Edinburgh* - *HMS York* |
| **Argentiinan laivasto:** *ARA Hércules* - *ARA Santísima Trinidad* |
| Edeltäjä: *Tyypin 82*-ohjushävittäjät – Seuraaja: *Tyypin 45*-ohjushävittäjät |
Sebaldus Heyden
**Sebaldus Heyden** (Sebald Hayd), (18. joulukuuta 1499 Bruck, Erlangen, Saksa – 9. heinäkuuta 1561 Nürnberg Saksa) oli saksalainen kanttori, rehtori ja virsirunoilija.

Hayden opiskeli jesuiittojen ylläpitämässä yliopiostossa Ingolstadissa. Vuonna 1519 hänestä tuli Nürnbergin Spitalschule-koulun rehtori ja vuonna 1525 Nürnbergin Sebalduskoulun ensimmäinen luterilainen rehtori. Hän oli myös musiikkiteoreetikko ja Martin Lutherin ajatusten kannattaja, kun reformaatio saavutti Nürnbergin. Rehtorina hän oli kiinnostunut pedagogisista kysymyksistä, eräs hänen julkaisunsa käsittelee musiikinopetusta (*De arte canendi*). Urkuri ja virsisäveltäjä Nikolaus Selnecker oli hänen oppilaansa ja hänen ystäviään olivat taidemaalari Albrecht Dürer ja laulaja Hans Sachs.

Hänen kirjoittamiaan virsiä on säilynyt kahdeksan, joista tunnetuin lienee kärsimysvirsi "O Mensch, bewein dein Sünde groß" jossa oli 23 säkeistöä ja jota mm. J. S. Bach on käyttänyt omissa teoksissaan. (Koraalialkusoitto BWV 622 ja Matteuspassio, osa 35.) 

Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa on yksi Haydenin kirjoittama virsi *"*Gott, unser Sterck und Zuversicht", Psalmin 46 pohjalta vuonna 1537 kirjoitettu teksti, virsi 181 "Jumala täysi turva on" (Suom. Hemminki Maskulainen virsikirjaan 1605. Uud. Bengt Jakob Ignatius 1824, virsikirjakomitea 1984). Virren sävelmä on Heikki Klemetti 1905 tekemä sävelmä. 

Sama virsi on Ruotsin kirkon virsikirjassa, virsi 371 *"*Vain Herra turvanamme on"*.* Suomennos pohjatuu Johan O. Wallinin 1818 ja Anders Frostensonin 1980 tekemiin muokkauksiin ja se on Pekka Kivekkään 1998 tekemä. Virren sävelmänä on saksalainen kansansävelmä / Wittenberg 1533.

Lähteet
-------

1. 1 2  "Liederkunde", *Evangelisches Gesangbuch. Ausgabe für die Evangelisch-Lutherische Landeskirche Sachsens*. Evangelische Verlagsanstalt GmbH, Leipzig, 1995 (pain.). (saksaksi)
2. ↑  Oscar Lövgren: *Psalm- och sånglexikon*, s. 292. Gummesons bokförlag, Stockholm, 1964. (ruotsiksi)
3. ↑  Sebald Heyden (Hymn-Writer, Poet, Musicologist) *bach-cantatas.com*. Viitattu 8.11.2020. (englanniksi)
4. ↑  181 Jumala täysi turva on *virsikirja.fi*. Viitattu 8. 11.2020.
5. ↑  O Mensch, bewein dein Sünde groß *bach-cantatas.com*. Viitattu 8.11.2020. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola
* Portugali
* Vatikaani

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* BMLO
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* RISM
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Fanny Eufrosyne Davidsson** tai **Davidson**, suomentaja ja sanoittaja nimellä **F. Davidson** (sukunimi vuodesta 1935 *Sartto*; 18. marraskuuta 1877 Tampere – 15. maaliskuuta 1962 Tampere) oli suomalainen toimittaja, kääntäjä ja kirjailija.

Tamperelaisen tehtailija David Wilhelm Davidssonin ja Eufrosyne Antaverkan tytär Fanny Davidsson pääsi ylioppilaaksi Tampereen suomalaisesta tyttökoulusta 1899. Hän opiskeli jonkin aikaa kirjallisuutta Helsingin yliopistossa, mutta palasi sitten toimittajaksi Tampereelle.

Fanny Sartto toimi vuonna 1943 perustetun Pirkkalais-Kirjailijat ry:n ensimmäisenä puheenjohtajana.

Kirjailija Panu Rajala on kuvannut romaanissaan *Runoilijan sydän* Davidssonin ja runoilija J. H. Erkon välistä suhdetta. Erkko asui alivuokralaisena tehtailija Davidssonin perheessä toimiessaan Tampereella alkoholin valmistuksen tarkastajana. Hän kirjoitti 18-vuotiaalle Fannylle runosäkeitä ja he kävivät myös yhdessä teatterissa katsomassa Minna Canthin *Sylvi*-näytelmää. Runoilija ehti jo kosiakin Fannya, mutta suhde kariutui siihen, että Fannyn isä ei hyväksynyt Erkon toimintaa työväenliikkeen piirissä. Fanny Davidsson oli myöhemmin kihloissa vuodesta 1906 alkaen työväenrunoilija Kössi Kaatran kanssa mutta he eivät menneet koskaan naimisiin ja suhde katkesi 1920-luvulla Kaatran paettua Suomen sisällissodan jälkeen Ruotsiin.

Teoksia
-------

* *Hengetär*, romaani. Otava 1904
* *Viettejä*, novelleja. Vihtori Kosonen, Helsinki 1908
* *Tampereen teatterien vaiheita*. Tekijä, Tampere 1929

Suomennoksia
------------

* Gustaf af Geijerstam: *Eksyksissä*. K. Kaatra, Tampere 1907, Isak Julin, Tampere 1912 (alkuteos *Vilse i lifvet*)
* Jack London: *Erämaan ääni*. K. Kaatra, Tampere 1907, Isak Julin, Tampere 1912 (alkuteos *The Call of the Wild*)
* Ernst Toller: *Koneitten murskaaja*. Näytelmä, ensi-ilta Tampereen Työväen Teatterissa keväällä 1923

Lähteet
-------

* Fanny Davidsson SKS:n kirjailijamatrikkelissa (toimimaton linkki)
* DAVIDSON (→ SARTTO) Fanny Eufrosyne. *Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu.
* Kalle Lehtinen: Pirkkalais-Kirjailijat ry, Koskesta voimaa -sivusto

### Viitteet

Aiheesta muualla
----------------

* Annikka Puukka : *Fanny Davidson-Sartto - erään kirjoittavan naisen elämä*, Historian pro gradu-tutkielma, Tampereen yliopisto, Yhteiskunta- ja kulttuuritieteiden yksikkö 2015
* Fanny Sartto : Pakinaa eräiden vanhojen talojen menneisyydestä, Tammerkoski, 01.05.1939, nro 2, s. 17, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
*Tämä artikkeli kertoo Britannian kuninkaallisen laivaston Town-luokan kevyestä risteilijästä. Muita samannimisiä aluksia on täsmennyssivulla.*

**HMS Yarmouth** oli Britannian kuninkaallisen laivaston Weymouth-luokan kevyt risteilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Town-luokka (risteilijä, 1910)*
Alus tilattiin osana vuosien 1909-1910 laivasto-ohjelmaa London and Glasgow Companyltä, missä köli laskettiin 27. tammikuuta 1910. Alus laskettiin vesille 12. huhtikuuta 1911 ja valmistui huhtikuussa 1912.

Palvelus
--------

Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Välimeren laivaston 4. taistelulaivueeseen, mistä se siirrettiin elokuussa 1913 Kiinan asemalle. Ensimmäisen maailmansodan alkaessa alus oli edelleen Kiinan asemalla. Alus määrättiin tuhoamaan Saksan keisarikunnan laivaston risteilijä *SMS Emden*. Alus valtasi lokakuussa alun perin kreikkalaisen *SS Pontoporuksen*, joka oli saksalaisaluksen hiililaivana. Alus upotti saksalaisen hiilialus *SS Markomannian*.

Joulukuussa alus palasi Britteinsaarille, jossa se liitettiin Suuren laivaston 2. risteilijäviirikköön ja edelleen 3. risteilijäviirikköön helmikuussa 1915. Alus osallistui 31. toukokuuta - 1. kesäkuuta 1916 viirikön mukana Skagerrakin taisteluun. Alus myytiin romutettavaksi 2. heinäkuuta 1929 Alloa South Breaking Companylle Rosythiin.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1906–1921*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1985. ISBN 0-85177-245-5. (englanniksi)
* Wragg, David: *Royal Navy Handbook 1914–1918*. Gloucestershire, Englanti: Sutton Publishing, 2006. ISBN 0-7509-4203-7. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Gardiner, Robert 1906-1921 s. 52

*Town*-luokan risteilijät

|  |
| --- |
| **Bristol-luokka** *HMS Bristol* - *HMS Glasgow* - *HMS Gloucester* - *HMS Liverpool* - *HMS Newcastle* |
| **Weymouth-luokka** *HMS Weymouth* - *HMS Yarmouth* - *HMS Dartmouth* - *HMS Falmouth* |
| **Chatham-luokka** *HMS Chatham* - *HMS Dublin* - *HMS Southampton* - *HMAS Brisbane* - *HMAS Melbourne* - *HMAS Sydney* |
| **Birmingham-luokka** *HMS Birmingham* - *HMS Lowestoft* - *HMS Nottingham* - *HMAS Adelaide* |
| **Birkenhead-luokka** *HMS Birkenhead* - *HMS Chester* |
| Edeltäjä: Active-luokan tiedusteluristeilijät – Seuraaja: *Arethusa*-luokka |
**Hanna Cilla Johnson**, o. s. *Frankenhaeuser* (1. heinäkuuta 1911 Helsinki – 6. huhtikuuta 2002 Tukholma) oli suomalaissyntyinen ruotsalainen kääntäjä. Hän oli naimisissa vuodesta 1940 kirjailija Eyvind Johnsonin kanssa.

Cilla Johnsonin vanhemmat olivat arkkitehti Carl Frankenhaeuser ja lastentarhanopettaja Hanna Åström. Hänen isänsä omisti Porvoon maalaiskunnassa Kulloon kartanon ja Cilla Johnson kävi koulunsa Porvoossa ja pääsi siellä ylioppilaaksi. Hän opiskeli sitten humanistisia aineita Helsingin yliopistossa ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1935. Cilla oleskeli joitain aikoja Englannissa ja tuli siellä kosketuksiin joidenkin Bloomsburyn ryhmän jäsenten kanssa. Hän tutustui Helsingissä myös moniin suomenruotsalaisiin ja riikinruotsalaisiin kirjailijoihin. Cilla Johnson halusi kirjastonhoitajaksi ja hän työskenteli Helsingin kaupunginkirjastossa.

Mentyään naimisiin Eyvind Johnsonin kanssa hän avusti tätä käännöstöissä, joita kirjailija oli ottanut taloudellisista syistä. Vuodesta 1942 alkaen Cilla Johnson alkoi myös itse toimia kääntäjänä. Hän käänsi ruotsin kielelle norjalaisten, tanskalaisten ja englantilaisten kirjailijoiden, muun muassa Johan Borgenin, Knut Hamsunin, Aksel Sandemosen, Tarjei Vesaasin ja Elizabeth Bowenin teoksia. Käännöstyön ohella Cilla Johnson työskenteli Ruotsin tiedeakatemian Nobel-kirjastossa vuosina 1968–1982. Hän sai Ruotsin akatemian kääntäjäpalkinnon 1988 ja Elsa Thulinin kääntäjäpalkinnon 1991.

Cilla Johnsonin tytär on ruotsalainen kääntäjä Maria Ekman (s. 1944).

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Svenskt översättarlexikon : Cilla Johnson, 1911–2002


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Ruotsi
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Uppslagsverket Finland

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: sv:Cilla Johnson
**Mikael Samppa** (18. toukokuuta 1921 Nuijamaa – 4. syyskuuta 1999 Lappeenranta) oli eteläkarjalainen metallialan yrittäjä. Hän perusti Misa Oy:n joka valmisti hänen kehittämiään jatkuvalämmitteisiä saunan kiukaita ja seinään kiinnitettäviä sähkökiukaita. Eläkkeelle jäätyään hän harjoitti laajaa mehiläistarhausta ja lampaanhoitoa.

Pajaseppä
---------

Mikael Samppa syntyi Nuijamaalla Mikko Sampan ja hänen vaimonsa Leenan (Helena) os. Juvakka nelilapsisen perheen toisena lapsena. Ammatiltaan hän oli peltiseppä. Jatkosota ja rintamalle joutuminen keskeytti hänen työnsä helsinkiläisillä peltikattotyömailla. Sodan jälkeen hän toimi kyläseppänä ja valmisti konesaumattuja peltikattoja ja muita metallitöitä perustamassaan verstaassa Nuijamaalla. Nuijamaan kirkossa on Mikko Sampan tekemiä taontatöitä.

Misa Oy
-------

Mikael Samppa työntekijöiden kanssa Misan toimistossa. Kuva Lappeenrannan museot
Samppa avioitui Kerttu Hovin kanssa v. 1947. Pariskunta muutti vuonna 1953 Lappeenrantaan ja Samppa ryhtyi valmistamaan rakentamansa omakotitalon autotallissa sarjatuotantona mm. lumikolia ja jääkairoja.  Vuonna 1956 hän perusti  puulämmitteisiä saunan kiukaita valmistavan yrityksen Misa Tuotteen. Samppa kehitti jatkuvalämmitteiseen kiukaaseensa pitkän tulenkiertojärjestelmän ja kolmionmuotoiset palokammiot. Kiuas teki hyvin kauppansa ja vuonna 1965 Misa muutti ensimmäisestä Lappeenrantaan v. 1962 rakennetusta tehdashallista Muukkoon rakentamaansa uuteen halliin, missä alettiin valmistaa myös sähkökiukaita. Misa valmisti siellä myös ensimmäiset seinään kiinnitettävät sähkökiukaat. Misa muuttui osakeyhtiöksi Misa Oyksi vuonna 1966. Emalipinnoite katsottiin soveliaimmaksi kiukaisiin ja vuonna 1972 yritys muutti Lappeenrantaan ja rakensi sinne oman emalointilaitoksen.

Misan Kenno-merkkinen hunajalinko jälkiasennetulla vauhtipyörälläMisan Kenno-merkkinen hunajalinko
Misasta kasvoi merkittävä teollisuusyritys, jonka tuotteita vietiin 30 maahan ja jonka palveluksessa oli enimmillään 130 työntekijää. Mikael Sampan harrastukset, mehiläishoito ja lammastarhaus näkyivät myös Misan tuotannossa. Hän suunnitteli niissä tarvittavia tuotteita, kuten Kenno-merkkisiä hunajalinkoja ja lammaskaukaloita, joita Misa valmisti.  Sampalla oli myös kunnostettavia maatiloja Lemillä.

Samppa jäi eläkkeelle vuonna 1985 ja möi yrityksensä sen työntekijöille. Itse hän jatkoi mittavaa mehiläisten ja lampaiden hoitoa yhdessä vaimonsa kanssa.

Lapsettomaksi jäänyt pariskunta perusti testamenttilahjoituksellaan Mikael ja Kerttu Sampan rahaston, joka tukee liike-elämän palvelukseen aikovien eteläkarjalaisten nuorten ulkomailla suoritettavia kieliopintoja ja edistää taloudellista tutkimustyötä.

Aiheesta muualla
----------------

Misan historiaa

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Yrittäjä Mikael Samppa. Taitava kyläseppä kehitti jatkuvalämmitteisen kiukaan. Helsingin sanomat 1.10.1999  s. A4
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12  Mikael ja Kerttu Sampan rahasto Kiuasvalmistaja Misa Oy:n ja sen perustajapariskunnan lahjoitus Etelä-Karjalan rahasto Suomen Kulttuurirahasto. Viitattu 8.3.2022.
3. 1 2 3 4 5  Martti Hytti: Toiminta alkoi omakotitalon autotallissa.  *Etelä-Saimaa*, 9.5.2006.
**Kosmologinen vakio** (merkitään yleensä suurella lambdalla Λ) esiintyy Albert Einsteinin yleisessä suhteellisuusteoriassa. Vakion yksikkö on 1/sekunti2, ja se on verrannollinen tyhjiön energiatiheyteen ρ:

{\displaystyle \Lambda ={{8\pi G} \over {3c^{2}}}\rho }*lähde?*
missä

* π on pii
* *G* on gravitaatiovakio
* *c* on valonnopeus

Kosmologinen vakio voi olla joko positiivinen, negatiivinen tai nolla. Koska kosmologinen vakio toimii eräänlaisena "antipainovoimana", positiivinen kosmologinen vakio aiheuttaa avaruuden laajenemisen kiihtyvällä nopeudella (katso pimeä energia). Einstein lisäsi vakion yhtälöihinsä, koska oli tyytymätön siihen, että ne eivät sallineet vakaata maailmankaikkeutta. Jos universumin ainetiheys olisi riittävän suuri (kuten se näytti olevan), painovoima aiheuttaisi maailmankaikkeuden romahtamisen kasaan, minkä tasapainottamiseksi kosmologinen vakio otettiin kuvaan mukaan.

Pian Einsteinin jälkeen kävi kuitenkin ilmi muun muassa Edwin Hubblen havainnoista, että maailmankaikkeus laajenee. Einstein hylkäsi kosmologisen vakion ja kutsui sitä "elämänsä suurimmaksi munaukseksi". Ironisesti hän oli kuitenkin kaukaa viisas, sillä 1990-luvulla tehdyt supernovahavainnot osoittivat maailmankaikkeuden laajenevan kiihtyvällä nopeudella. Tämä voidaan selittää olettamalla kosmologinen vakio hyvin pieneksi, mutta kuitenkin nollasta poikkeavaksi. Kiihtyvästi laajeneva maailmankaikkeus voidaan selittää myös esimerkiksi kvintessenssillä, mutta kosmologinen vakio on "taloudellisin" ja siksi parhaana pidetty selitys.

Nykyfysiikan suurimpia ongelmia on se, että useimmat kvanttikenttäteoriat antavat kosmologiselle vakiolle valtavan suuren arvon. Ei tiedetä, kuinka havaintojen mukainen pienen pieni kosmologinen vakio saadaan johdettua hiukkasfysiikasta. Jotkut fyysikot, esimerkiksi Steven Weinberg, uskovat, että tyhjiöenergian arvo voidaan selittää vain antrooppisella periaatteella.

Lähteet
-------

* Eva Isaksson & K. V. Laurikainen & Eckhard Kreisel & Tapani Perko: *Albert Einstein, tutkija ja ihminen*. Helsinki: Tähtitieteellinen yhdistys Ursa ry, 1979. ISBN 951-9269-07-X.
* Singh, Simon: *Big Bang, maailmankaikkeuden synty*. Suomentanut Veli-Pekka Ketola. Tammi, 2004. ISBN 978-951-31-3360-3.

### Viitteet

1. ↑  Singh 2004, s. 137–138
2. ↑  Isaksson et al. 1979, s. 93

Aiheesta muualla
----------------

* Scholarpedia: Cosmological constant (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**Mätäsansikka** (*Waldsteinia geoides*) on ruusukasvien heimoon ja ansikoiden sukuun kuuluva kasvilaji, jota käytetään koristekasvina.

Ulkonäkö ja koko
----------------

Viisiteräinen kukka lähikuvassa

Mätäsansikka on ainavihanta tai puoliainavihanta, monivuotinen ruohokasvi, jonka kasvukorkeus on 15–30 senttimetriä. Kasvi muodostaa maavarren, mutta ei rönsyjä. Lehdet ovat herttamaisia-munuaismaisia Kolmiomainen lehtilapa muodostuu 3–5 osasta; lehdet ovat kiiltäviä ja sahalaitaisia.

Kasvi kukkii keväällä huhti-toukokuussa. Kukat ovat keltaisia ja viisiteräisiä, samantapaisia kuin metsämansikalla; niistä kehittyy pieniä, kuivia, syötäväksi kelpaamattomia pähkylöitä.

Kromosomiluku on 2n = 14.

Levinneisyys
------------

Mätäsansikka kasvaa luonnonvaraisena entisten Tšekkoslovakian ja Jugoslavian alueilla, Unkarissa, Bulgariassa, Romaniassa ja Länsi-Ukrainassa sekä lisäksi vieraslajina Norjassa. Lajia ei esiinny Euroopan ulkopuolella.

Elinympäristö
-------------

Mätäsansikka kasvaa metsissä, pensaikoissa ja vuorten rinteillä.*lähde?*

Käyttö
------

Mätäsansikkaa voidaan käyttää maanpeitekasvina puuryhmien alla. Sitä on kasvatettu ainakin vuodesta 1804.*lähde?*

Nimi
----

Ansikoiden suvun tieteellinen nimi *Waldsteinia* on annettu itävaltalaisen kasvitieteilijän ja kirjailijan, kreivi Franz Adam von Waldstein-Wartenbergin (1759–1823) kunniaksi. Lajiepiteetti *geoides* puolestaan tarkoittaa "Geumia muistuttavaa" ja viittaa mätäsansikan lehtien samankaltaisuuteen kellukoiden (*Geum*) lehtien kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Waldsteinia geoides* Willd. *powo.science.kew.org*. Viitattu 17.7.2022.
2. ↑  Mätäsansikka – *Geum waldsteinia* *Laji.fi*. Viitattu 17.7.2022.
3. ↑  LuontoPortti: Rönsyansikka (Geum ternatum) *luontoportti.com*. Viitattu 29.7.2022.
4. 1 2 3  Missouri Botanical Garden: Waldsteinia geoides *missouribotanicalgarden.org*. Viitattu 29.7.2022. (englanniksi)
5. 1 2 3  Nelkenwurzähnliche Waldsteinie / Gelapptblättrige Waldsteinie *baumschule-horstmann.de*. Viitattu 29.7.2022. (saksaksi)
6. ↑  Flora Europaea *books.google.fi*. Viitattu 29.7.2022. (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: de:Gelapptblättrige Waldsteinie 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q921553
* BioLib: 60985
* CoL: 5BTWY
* EoL: 632904
* EPPO: WADGE
* EUNIS: 179509
* GBIF: 2986314
* iNaturalist: 829086
* IPNI: 742769-1
* IRMNG: 10582456
* ISC: 117886
* MoBotPF: 286606
* Plant List: rjp-9739
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:742769-1
* Tropicos: 27805253
* WFO: wfo-0001018881

 |

 |
Dixon Entrance salmen rajat.
**Dixon Entrance** (haidaksi *Seegaay*) on vesialue Kanadan ja Yhdysvaltojen välillä. Saari erottaa Kanadan Brittiläisen Kolumbian provinssin ja Yhdysvaltojen Alaskan osavaltion toisistaan. Kanadan puolella Dixon Entrance salmi sijaitsee Kuningatar Charlotten saarten (Haida Gwaii) ja Hecatensalmen pohjoispuolella. Alaskassa se rajautuu Clarencensalmeen ja Prince of Wales Island -saareen.

Kanada ja Yhdysvallat ovat olleet vuodesta 1903 saakka eri mieltä missä maiden välinen aluevesiraja sijaitsee ja raja on ollut kiistanalainen. Vuonna 1903 tehdyssä sopimuksessa molemmat maat sopivat rajan kulkevaksi kartalla näkyvien A–B pisteiden välillä, mutta toisin kuin Kanada, Yhdysvallat tulkitsee sopimuksen vain määrittäneen karkeasti maa-alueiden jakatumisen maiden välillä. Yhdysvallat on vaatinut vesialueiden jakamista tasan molempien maiden kesken, jonka mielestä suuri osa Dixon Entrace salmea kuuluisi osaksi Alaskaa.

Salmen nimesi brittiläinen Joseph Banks, tutkimusmatkailija George Dixonin kunniaksi joka kartoitti alueen vuonna 1787.

Lähteet
-------

1. 1 2  Dixon Entrance Encyclopædia Britannica. Viitattu 18.10.2010. (englanniksi)
2. 1 2  Daniel Francis: Dixon Entrance The Canadian Encyclopedia. Viitattu 18.10.2010. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
3. ↑  David H. Gray: Canada’s Unresolved Maritime Boundaries (PDF) *IBRU Boundary and Security Bulletin*.  1997. Durham University. Viitattu 18.10.2010. (englanniksi)
Ludwig Traube
**Ludwig Traube** (1818–1876) oli saksalainen lääkäri. Traube ansioitui kokeellisessa patologiassa ja fysikaalisten tutkimusmenetelmien yleistämisessä. Hän oli Berliinissä sisätautiopin ylimääräisenä professorina 1857–1872 ja professorina 1872 lähtien. Traube oli yksi aikansa Saksan tunnetuimmista kliinikoista. Hän tutki varsinkin keuhkoja, sydäntä ja munuaisia. Hänen teoksistaan on käänteentekevä ainakin *Die Ursachen und die Beschaffenheit derjenigen Veränderungen, welche das Lungenparenchym nach Durchschneidung der Nn. vagi erleidet* (1946) Trauben poika oli filologi ja paleografi Ludwig Traube.

Lähteet
-------

1. 1 2  Iso tietosanakirja, osa 13 vuodelta 1938, s. 1284
2. ↑  *Otavan Iso tietosanakirja, osa 8*, s. 1582. Helsinki: Otava, 1964.
3. ↑  Tietosanakirja (1909), osa 9 vuodelta 1917, s. 1876


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Kreikka
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Ferenc Erkel
Unkarin kansallislaulu (Himnusz) Ferenc Erkelin allekirjoituksella
**Ferenc Erkel** (7. marraskuuta 1810, Gyula – 25. kesäkuuta 1893, Budapest) oli unkarilainen säveltäjä. Hän oli unkarilaisen grand operan isä, joka sävelsi lähinnä historiallisiin aiheisiin liittyviä oopperoita, joita yhä esitetään ahkerasti Unkarissa. Hän sävelsi myös kappaleen "Isten áldd meg a magyart" eli Unkarin kansallislaulun, joka otettiin käyttöön 1844. Hänen neljän ensimmäisen oopperansa libreton kirjoitti Béni Egressy. Oopperoiden lisäksi hän sävelsi muun muassa pianolle ja kuorolle. Hänen tunnetuin pianokappaleensa on *Rákóczi-induló* (1840).

Erkel johti *Budapestin filharmonista orkesteria* (perustettu 1853). Kun Unkarin kuninkaallinen ooppera (nykyisin Unkarin valtionooppera) aloitti Budapestissa vuonna 1884, hän oli sen ensimmäinen taiteellinen johtaja. Vuonna 1911 Budapestissa perustettiin oopperatalon osasto, joka myös esitti oopperoita, nimeltään *Erkel Színház* (Erkel-teatteri) vuonna 1953. Hän oli myös johtaja ja pianonsoiton opettaja Budapestin musiikkiakatemiassa vuoteen 1886.

Lisäksi Erkel oli kansainvälisesti tunnettu shakinpelaaja.

Oopperoita
----------

* *Bátori Mária* (1840)
* *Hunyadi László* (1844)
* *Erzsébet* (1857, osittain)
* *Bánk bán* (1861)
* *Sarolta* (1862)
* *Dózsa György* (1867; Dózsa oli vuoden 1514 talonpoikaiskapinan johtaja)
* *Brankovics György* (1874)
* *Névtelen hősök* (1880, "Nimettömät sankarit")
* *István király* (1885)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ferenc Erkel**.
* Ferenc Erkel ChessGames.com-sivustolla (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* RISM
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Iževskin patoallas.
**Iž** (ven.  ja tat. Иж, udmurtiksi Оӵ, *Oč*) on Volgan vesistöön kuuluvan Kaman sivujoki Udmurtiassa ja Tatarstanissa Venäjällä. Sen pituus on 270 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 8 510 neliökilometriä. Keskimääräinen virtaus Agryzin luona on 17,7 kuutiometriä sekunnissa.

Joki saa alkunsa Jakšur-Bodjan ja Šarkanin piireistä virtaavien Bolšoi ja Malyi Iž -jokien yhtymäkohdasta. Se virtaa kohti etelää ja laskee Ala-Kaman tekojärveen. Suurimmat sivujoet ovat Selytška, Tšur, Ljuk, Sepytš, Postolka, Bobinka, Tšaž, Varzinka, Mukšinka, Vožoika, Pozim ja Kyrkymas.

Ižin varrella sijaitsee Udmurtian pääkaupunki Iževsk, jossa on suuri patoallas. Joki on pahasti saastunut. Sitä käytetään vesilähteenä ja retkeilykohteena.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Udmurtskaja Respublika: Entsiklopedija*, s. 344. Iževsk: Udmurtija, 2000. ISBN 5-7659-0732-6.
2. ↑  *Udmurtskaja Respublika: Entsiklopedija*, s. 345. Iževsk: Udmurtija, 2000. ISBN 5-7659-0732-6.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Iž (joki)**.
* Iž Venäjän vesistörekisterissä (venäjäksi)
**Mikael Talasjoki** (s. 27. maaliskuuta 1979 Helsinki) on suomalainen estejuoksija, keskimatkojen juoksija ja kestävyysjuoksija. Hän edustaa Helsingin Kisa-Veikkoja. Häntä ovat valmentaneet Jan Vorselman ja vuodesta 2001 Tommy Ekblom.

Talasjoki sijoittui 1996 Kapkaupungin maastojuoksun MM-kilpailuissa alle 20-vuotiaiden sarjassa 98:nneksi. Saman ikäluokan MM-kilpailuissa Sydneyssä hän karsiutui 3 000 metrin estejuoksun alkuerissä. Hän oli Torinossa 1997 maastojuoksun MM-kilpailujen alle 20-vuotiaiden sarjassa 101:s ja Suomi joukkuekilpailussa 16:s. Seuraavana vuonna hän karsiutui Annecyn alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 3 000 metrin estejuoksun alkuerissä sekä sijoittui saman ikäluokan maastojuoksun EM-kilpailuissa Ferrarassa 34:nneksi ja joukkuekilpailussa 11:nneksi. Vuonna 1999 hän sijoittui Göteborgin alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 3 000 metrin estejuoksussa 12:nneksi.

Talasjoki on edustanut Suomea aikuisten maaotteluissa ja Euroopan cupin kilpailuissa vuodesta 1999. Hän on sijoittunut 3 000 metrin estejuoksun maaottelukilpailuissa toiseksi Göteborgissa 1999, 2001, 2005 ja 2007. Hän oli toinen myös Euroopan cupin ykkösliigassa Gävlessä 2005.

Talasjoki on saanut Kalevan kisoissa pronssia 1 500 metrillä 2006. 3 000 metrin estejuoksussa hän on ollut toinen 2004, 2006, 2007 ja 2010 sekä kolmas 2005 ja 2008. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän on saanut kultaa 4 × 800 metrillä 2007, 2008 ja 2010 sekä 4 × 1 500 metrillä 2005, 2006, 2007, 2008 ja 2009. Maastojuoksun SM-kilpailuissa hän oli toinen 4 kilometrillä 2005. Sisäratojen SM-kilpailuissa 2003 hän sai kultaa 3 000 metrillä ja pronssia 1 500 metrillä.

Ennätykset
----------

### Ulkoradat

| *Matka* | *Aika* | *Paikka* | *Päivä* |
| --- | --- | --- | --- |
| 800 m | 1.52,79 | Lohja | 8. heinäkuuta 2000 |
| 1 500 m | 3.44,36 | Lappeenranta | 21. heinäkuuta 2005 |
| 3 000 m | 8.05,83 | Eurajoki | 1. heinäkuuta 2000 |
| 5 000 m | 14.10,06 | Göteborg | 28. elokuuta 2005 |
| 10 000 m | 31.46,44 | Helsinki | 14. syyskuuta 2002 |
| 3 000 m ej | 8.34,85 | Göteborg | 4. syyskuuta 2004 |

### Sisäradat

| *Matka* | *Aika* | *Paikka* | *Päivä* |
| --- | --- | --- | --- |
| 800 m | 2.01,50 | Tallinna | 15. tammikuuta 1997 |
| 1 500 m | 3.51,96 | Jyväskylä | 13. helmikuuta 1999 |
| 3 000 m | 8.06,97 | Kuortane | 23. helmikuuta 2003 |
| 3 000 m ej | 8.45,41 | Mustasaari | 9. helmikuuta 2002 |

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Mikael Talasjoki Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
2. ↑  Cross Junior Men - 23-03-97 *iaaf.org*.  Arkistoitu 29.10.2013. Viitattu 7.6.2011. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |