recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Kartta kaikkien vuoden 1952 hurrikaanien ja trooppisten myrskyjen radoista, väritettynä Saffirin-Simpsonin hurrikaaniasteikon mukaan: punainen 5, tummanoranssi 4, oranssi 3, keltainen 2, vaaleankeltainen 1. Sinisten pallukoiden avulla esitetään trooppinen myrsky.
**Vuoden 1952 Atlantin hurrikaanikausi** käsittää hurrikaanit ja niitä heikommat trooppiset myrskyt, joita nimettiin Atlantilla 15. kesäkuuta – 15. marraskuuta 1952. Tämä oli viimeinen vuosi, jolloin myrskyjen nimeämiseen käytettiin armeijan puhelinaakkosia.

Yhdestätoista myrskystä viisi saavutti hurrikaanin voiman. 

Kaudella 1952 hirmumyrskyjä havaittiin siihenastisia keskiarvoja vähemmän. Kaksi myrskyä havaittiin vain pitkän matkan tiedustelulentojen avulla. Kauden voimakkain myrsky oli hurrikaani Fox, joka riehui Kuubassa ja Bahamalla lokakuussa.

| Myrsky | SSHS | Aktiivisena |
| --- | --- | --- |
| Trooppinen myrsky 1 | 0 | 3.-4.2. |
| Hurrikaani Able | 2 | 18.8.-3.9 |
| Trooppinen myrsky 3 | 0 | 27.-28.8. |
| Hurrikaani Baker | 2 | 31.8.-8.9. |
| Trooppinen myrsky 5 | 0 | 8.-11.9. |
| Hurrikaani Charlie | 3 | 24.-28.9. |
| Trooppinen myrsky Dog | 0 | 24.-30.9. |
| Trooppinen myrsky 8 | 0 | 25.-30.9. |
| Hurrikaani Easy | 2 | 6.11.10. |
| Hurrikaani Fox | 4 | 20.-27.10. |
| Trooppinen myrsky 11 | 0 | 26.-30.10. |
|

Lähteet
-------

1. ↑  Tropical Cyclone Naming History and Retired Names *National Hurricane Center*. Viitattu 30.9.2018.
2. ↑  Grady Norton: Hurricanes of 1952 *Monthly Weather Review*. Viitattu 30.9.2018.


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä:**Vuoden 1951 Atlantin hurrikaanikausi** | **Hurrikaanit Atlantilla** | Seuraaja:**Vuoden 1953 Atlantin hurrikaanikausi** |
Kartta kaikkien vuoden 1957 hurrikaanien ja trooppisten myrskyjen radoista, väritettynä Saffirin-Simpsonin hurrikaaniasteikon mukaan: punainen 5, tummanoranssi 4, oranssi 3, keltainen 2, vaaleankeltainen 1. Sinisten pallukoiden avulla esitetään trooppinen myrsky.
**Vuoden 1957 Atlantin hurrikaanikausi** käsittää hurrikaanit ja niitä heikommat trooppiset myrskyt, joita nimettiin Atlantilla 1. kesäkuuta - 30. marraskuuta 1957. 

Kahdeksasta myrskystä kolme saavutti hurrikaanin voiman.

Samoja nimiä käytetään uudelleen joka kuudes vuosi, mutta jos myrsky on tehnyt erityisen pahaa tuhoa, sen nimi poistetaan listoilta. Vuonna 1957 listoilta poistettiin Audrey.

| Myrsky | SSHS | Aktiivisena |
| --- | --- | --- |
| Trooppinen myrsky 1 | 0 | 8-15.6. |
| Hurrikaani Audrey | 3 | 24.-29.6. |
| Trooppinen myrsky Bertha | 0 | 8.-11.8. |
| Hurrikaani Carrie | 4 | 2.-22.9. |
| Trooppinen myrsky Debbie | 0 | 7.-9.9. |
| Trooppinen myrsky Esther | 0 | 16.-19.9. |
| Hurrikaani Frieda | 1 | 20-26.9. |
| Trooppinen myrsky 8 | 0 | 23.-27.10. |

Lähteet
-------

1. ↑  Howard C. Sumner: "North Atlantic Tropical Storms", *Climate data 1957*, s. 101. NOAA, 1958. Teoksen verkkoversio (viitattu 27.9.2018).
2. ↑  Tropical Cyclone Naming History and Retired Names *National Hurricane Center*. Viitattu 30.9.2018.


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä:**Vuoden 1956 Atlantin hurrikaanikausi** | **Hurrikaanit Atlantilla** | Seuraaja:**Vuoden 1958 Atlantin hurrikaanikausi** |
**Adder-luokka** oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston kuuden vuosina 1870–1876 vesillelasketun monitorin muodostama alusluokka.

Suunnittelu
-----------

Luokan alusten pituus oli 58,60–59,56, leveys 13,41 ja syväys 2,97 metriä. Niiden uppouma oli 1 555 tonnia paitsi *Hr. Ms. Luipaardin* 1 585 tonnia. Alusten miehistöksi tarvittiin 117 miestä.

Propulsiojärjestelmä oli suunniteltu tuottamaan 560–740 ihp:tä, mikä mahdollisti seitsemästä kahdeksaan solmun maksiminopeuden. Niiden varastoihin sopi 93 tonnia hiiltä. Suojana oli kyljissä 5,5 tuuman valurautapanssari ja torneissa 11-8 tuuman panssarointi.

Alusten aseistuksena oli aluksi kaksi Armstrongin valmistamaa yhdeksän tuuman rihlattua tykkiä paitsi *Luipaardilla*, jolle asennettiin yksi yhdentoista tuuman 22 pituuskaliiperin tykki. Lopulta kaikkien lukuun ottamatta varhain tuhoutunutta *Hr. Ms. Adderia* aseistus oli yksi yksitoistatuumainen 22 pituuskaliiperin, kaksi yhden naulan ja kaksi yhden naulan revolveritykkiä.

Alukset
-------

**Adder-luokan monitorit**| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| *Hr. Ms. Adder* | Fijenoord |  | 1871 |  |  |
| *Hr. Ms. Haai* | Fijenoord |  | 1871 |  |  |
| *Hr. Ms. Hyena* | Amsterdamin telakka |  | 1870 |  |  |
| *Hr. Ms. Luipaard* | Fijenoord |  | 1876 |  | myyty 1907 |
| *Hr. Ms. Panter* | Amsterdamin telakka |  | 1870 |  | myyty 1906 |
| *Hr. Ms. Wesp* | Amsterdamin telakka |  | 1871 |  | myyty 1906 |
|

Lähteet
-------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Adder-luokka**.
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway’s All the World’s Fighting Ships 1860–1905*. Lontoo: Conway Maritime Press, 2002. ISBN 0-85177-133-5. (englanniksi)
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1906–1921*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1985. ISBN 0-85177-245-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Gardiner, Robert s. 373
2. 1 2 3  Gardiner, Robert 1906-1921 s.365
Kartta kaikkien vuoden 1959 hurrikaanien ja trooppisten myrskyjen radoista, väritettynä Saffirin-Simpsonin hurrikaaniasteikon mukaan: punainen 5, tummanoranssi 4, oranssi 3, keltainen 2, vaaleankeltainen 1. Sinisten pallukoiden avulla esitetään trooppinen myrsky.
**Vuoden 1959 Atlantin hurrikaanikausi** käsittää hurrikaanit ja niitä heikommat trooppiset myrskyt, joita nimettiin Atlantilla 1. kesäkuuta – 30. marraskuuta 1959. 

Neljästätoista myrskystä seitsemän saavutti hurrikaanin voiman. Voimakkain niistä oli Hurrikaani Gracie.

| Myrsky | SSHS | Aktiivisena |
| --- | --- | --- |
| Trooppinen myrsky Arlene | 0 | 28.5. - 2.6. |
| Trooppinen myrsky Beulah | 0 | 15.-19.6. |
| Hurrikaani 3 | 1 | 18.-19.6. |
| Hurrikaani Cindy | 1 | 4.-11.7. |
| Hurrikaani Debra | 1 | 22.-27.7. |
| Trooppinen myrsky 6 | 3 | 2.-3.8. |
| Trooppinen myrsky Edith | 0 | 18.-19.8. |
| Trooppinen myrsky 8 | 0 | 28.8.-3.9. |
| Trooppinen myrsky 9 | 0 | 9.-11.9. |
| Hurrikaani Flora | 1 | 9.-12.9. |
| Hurrikaani Gracie | 4 | 20.-30.9. |
| Hurrikaani Hannah | 3 | 27.9.-7.10. |
| Trooppinen myrsky Irene | 0 | 6.-9.10. |
| Hurrikaani Judith | 1 | 14.-22.10. |

Samoja nimiä käytetään uudelleen joka kuudes vuosi, mutta jos myrsky on tehnyt erityisen pahaa tuhoa, sen nimi poistetaan listoilta. Vuonna 1959 listoilta poistettiin Gracie.

Lähteet
-------

1. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Vuoden 1959 Atlantin hurrikaanikausi** Wikimedia Commonsissa


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä:**Vuoden 1958 Atlantin hurrikaanikausi** | **Hurrikaanit Atlantilla** | Seuraaja:**Vuoden 1960 Atlantin hurrikaanikausi** |
Sucren sijainti
Departementin lippu
Departementin vaakuna
**Sucre** on yksi Kolumbian 32 departementista. Se sijaitsee Luoteis-Kolumbiassa Karibianmeren rannalla ja sitä reunustavat Bolívarin ja Córdoban departementit. Departementti perustettiin 18. elokuuta 1966 ja se sai nimensä Antonio José de Sucren mukaan. Departementin hallinnollinen keskus on Sincelejo. Departementin pinta-ala on 10 917 km² ja asukasluku 772 010 asukasta vuonna 2005.

Lähteet
-------

1. ↑  Resultados del Censo 2005 (Arkistoitu – Internet Archive)


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Kolumbian departementit |
| --- |
|  |
| 
* Amazonas
* Antioquia
* Arauca
* Atlántico
* Bolívar
* Boyacá
* Caldas
* Caquetá
* Casanare
* Cauca
* Cesar
* Chocó
* Córdoba
* Cundinamarca
* Guainía
* Guaviare
* Huila
* La Guajira
* Magdalena
* Meta
* Nariño
* Norte de Santander
* Putumayo
* Pääkaupunkialue
* Quindío
* Risaralda
* San Andrés, Providencia y Santa Catalina
* Santander
* Sucre
* Tolima
* Valle del Cauca
* Vaupés
* Vichada

 |

 |
Renegade @ Mbar 2013
**Renegade** (oikealta nimeltään Karl René Malmström s. 19. toukokuuta 1961 Helsinki) on suomalainen reggae-artisti ja kasvatustieteen maisteri. Hän asuu Helsingin Lauttasaaressa. 
Renegaden pääinstrumetti on rummut mutta hän on levyttänyt myös laulajana, toasterina ja sound systemin mikkimiehenä.

Ura rumpalina
-------------

Renegade aloitti rumpujen soittamisen Lauttasaaren Yhteiskoulun Big Bandissä ja koululaisorkestereissa. Vuonna -79 hän oli mukana perustamassa Suomen ensimmäisiin reggae-kokoonpanoihin kuuluvaa Soon Come -orkesteria. Soon Come ei julkaissut olemassaolonsa aikana levyä, vaikka kolmen singlen verran materiaalia saatiin master-nauhalle asti. Tämän jälkeen Renegade soitti RMY-yhtyeessä, joka julkaisi singlen Quartsikello/Sarjakuvasankari(JP-musiikki1980). 90-luvun alkupuolella Renegade soitti Levitators-yhtyeessä keikoilla perkussioita ja vuorotteli orkesterin vakiorumpalin Ossi "Pupa Massive" Helinin kanssa rumpusetin soittoa Helinin toustatessa.

Vuonna 1992 Renegade oli mukana perustamassa yhdessä Mike Thomasin ja Mohammed "Momo Cat" Quiatin kanssa Saganor-orkesteria, joka oli ensimmäinen kansainvälinen reggae-bändi Suomessa. Saganor ei julkaissut suosiostaan huolimatta levyä. 90-luvun lopulle osui myös lyhyt pyrähdys rumpalina dance-artisti Bu Bu Manin taustabändissä.

Vuonna 2007 Renegade liittyi rumpaliksi The Groundsound Bandiin, joka toimi sekä Momo Catin että James "Plookie" Thomasin taustabändinä. Renegade on soittanut myös Don Jusa & Kapinaliitto -kokoonpanossa, sekä soittaa nykyisin Maria Aleksandra & Rootward Rockes -kokoonpanossa, että Negus Rocketeers -kokoonpanossa. Tämän lisäksi hän on toiminut sessiorumpalina Studio Redissä.

Ura toasterina ja laulajana
---------------------------

Renegade debytoi toasterina nimellä Sir Rappa Rene Levitators-yhtyeen rytmialbumilla Take A Ride, joka julkaistiin vuonna 1987. Seuraavat julkaisut olivat El Vital Soundin 7" singlellä jälleen yhteistyössä Levitatorsin ja sen laulajien Teacherin sekä Natty-J:n kanssa.

Vuonna 2004 Renegade liittyi Suhinators-kokoonpanoon ja on mukana yhtyeen nimeä kantavalla Suhinators-esikoisalbumilla tällä kertaa laulajana kappaleellaan Vampire Style.
Renegade on esiintynyt myös Papa Jahmani’s Hi-Fi -sound systeemissä.

Renegade keikkailee laulajana Maria Aleksandran kanssa.

Esiintymiset Jamaikalla
-----------------------

Jamaikan matkojensa yhteydessä Renegade on esiintynyt jamaikalaisyleisölle sekä rumpalina että toasterina.

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
6. ↑
7. ↑
8. ↑
9. ↑
10. ↑
11. ↑
12. ↑

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Renegade (artisti)**.
* The Groundsound Band Myspacessa (englanniksi)
* Suhinators Myspacessa (englanniksi)
* Don Jusa & Kapinaliitto (Arkistoitu – Internet Archive)
* Elvital Sound feat. Renegade MySpace -sivustolla
**Pratt-instituutti** on New Yorkin Brooklynissa sijaitseva yksityinen korkeakoulu. Siihen kuuluvat arkkitehtuurin, taiteen ja designin, vapaiden taiteiden ja luonnontieteiden, ammattiopintojen sekä informaatiotieteiden tiedekunnat. Instituutin taiteiden tiedekunta on näistä maineikkain. Instituutissa voi suorittaa sekä perustutkintoja että maisteriopintoja. Oppilaitokseen kuuluu myös kirjasto ja tutkimuslaitoksia.

Charles Pratt perusti alun perin instituutin ammattikouluksi vuonna 1887. Ensimmäiset kandidaatin tutkinnot Pratt-instituutissa suoritettiin vuonna 1938 ja maisteriopinnot aloitettiin vuonna 1950. Prattin perustama Pratt Free Library liitettiin Pratt-instituuttiin vuonna 1940, ja samana vuonna instituutti aloitti kirjastoalan jatko-opinnot. Pratt-instituutin alumneja ovat muun muassa taidemaalari Max Weber ja valokuvaaja Robert Mapplethorpe sekä arkkitehti William Van Alen.

Lähteet
-------

1. 1 2  Pratt Institute *Encyclopedia Britannica*. Viitattu 9.5.2023. (englanniksi)
2. ↑  William Van Alen New Netherland Institute. Viitattu 9.5.2023. (englanniksi)
Baiyoke Tower II on Pratunamin maamerkki ja Thaimaan toiseksi korkein*lähde?* rakennus.
**Pratunam** (thaiksi ประตูน้ำ) on kortteli Ratchathewin kaupunginosassa Bangkokissa Thaimaassa, jonne ovat keskittyneet kaupungin suurimmat vaatemarkkinat. Pratunam tarkoittaa kanavan sulkuporttia.

Pratunamin markkinat ovat auki ympäri vuorokauden. Ne sijaitsevat Ratchaprarop ja Petchaburi -katujen risteyksessä. Markkinat ovat laajentuneet aikojen kuluessa ympäröiville kaduille. Pratunam on kaupungin edullisimpia ostospaikkoja. Vaatteiden lisäksi myytävänä on laukkuja, reppuja, kelloja ja käsityötuotteita. Alueella asuu paljon intialaisia ja pakistanilaisia, jotka ovat perinteisesti toimineet räätäleinä ja vaatekauppiaina.

Petchaburi-kadulla sijaitsee Bangkokin suurin tietokonekauppakeskus Panthip Plaza. Thaimaan korkein rakennus Baiyoke Tower II (88 kerrosta, 304 m), jossa toimii hotelli Baiyoke Sky, on sekin Pratunamissa. Muita hotelleja alueella ovat Indra Regent, Baiyoke Suite Hotel ja Amari Watergate. Lähimmälle ilmajunarata-asemalle (Chit Lom) on matkaa melkein kilometri.

Katso myös
----------

* Chatuchak

Aiheesta muualla
----------------

* 360-asteen panoraama Baiyoke Tower II:n huipulta (Baiyoke Sky Hotel) (Arkistoitu – Internet Archive)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Bangkok |
| --- |
|  |
| Historia | 
* Bangkokin pommi-isku 2015

 |  |
|  |
| Koulutus ja tiede | 
* Chulalongkornin yliopisto
* Mahachulalongkornrajavidyalayan yliopisto
* Mahidolin yliopisto

 |
|  |
| Kulttuuri | 
* Channel 7 Stadium
* Lumpini Stadion
* Rajadamnern Stadion
	+ Nyrkkeilyn maailmanmestaruuskilpailut 2003
	+ Kesäuniversiadit 2007
	+ Mestareiden kisa 2012
	+ Jousiammunnan Aasian-mestaruuskilpailut 2015
* Thailand Open

 |
|  |
| Liikenne | 
* Bang Na -moottoritie
* Bangkokin metro
* Don Muangin kansainvälinen lentoasema
* Bangkokin klongit
* Skytrain
* Suvarnabhumin kansainvälinen lentoasema

 |
|  |
| Talous | 
* Pratunam
* Baiyoke Tower I
* Baiyoke Tower II

 |
|  |
| Nähtävyydet | 
* Demokratian muistomerkki
* Suuri palatsi
* Thaimaan kansalliskirjasto
* Victory Monument
* Wat Arun
* Wat Benchamabophit

 |

 |
Kartta kaikkien vuoden 1953 hurrikaanien ja trooppisten myrskyjen radoista, väritettynä Saffirin-Simpsonin hurrikaaniasteikon mukaan: punainen 5, tummanoranssi 4, oranssi 3, keltainen 2, vaaleankeltainen 1. Sinisten pallukoiden avulla esitetään trooppinen myrsky.
**Vuoden 1953 Atlantin hurrikaanikausi** käsittää hurrikaanit ja niitä heikommat trooppiset myrskyt, joita nimettiin Atlantilla 15. kesäkuuta – 15. marraskuuta 1953.

Neljästätoista myrskystä kuusi saavutti hurrikaanin voiman. Vain yksi ihminen sai myrskyissä surmansa, ja taloudelliset tuhot arvioitiin kuudeksi miljoonaksi Yhdysvaltain dollariksi. Hurrikaani Carol vaurioitti Uuden Englannin rannikon kalastuslaivastoa, ja Hazel lisäsi tulvatuhoja Floridassa.

| Myrsky | SSHS |
| --- | --- |
| Trooppinen myrsky Alice |  |
| Trooppinen myrsky 2 |  |
| Hurrikaani Barbara |  |
| Hurrikaani Carol |  |
| Trooppinen myrsky 5 |  |
| Hurrikaani Dolly |  |
| Hurrikaani Edna |  |
| Trooppinen myrsky 8 |  |
| Hurrikaani Florence | 3 |
| Hurrikaani Gail | 1 |
| Trooppinen myrsky 11 | 0 |
| Hurrikaani Hazel | 1 |
| Trooppinen myrsky 13 | 0 |
| Trooppinen myrsky Irene | 0 |

Lähteet
-------

1. ↑  Grady Norton: Hurricanes of 1953 *Monthly Weather Review*. Viitattu 30.9.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Vuoden 1953 Atlantin hurrikaanikausi** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä:**Vuoden 1952 Atlantin hurrikaanikausi** | **Hurrikaanit Atlantilla** | Seuraaja:**Vuoden 1954 Atlantin hurrikaanikausi** |
**Ehrhardt-Szawe** oli vuosina 1922–1924 toiminut saksalainen autonvalmistaja, joka syntyi Ehrhardtin ja Szawen yhteenliittymänä.

Vuonna 1922 ruotsalainen makeisyritys Kanold osti Ehrhardtin ja Szawen osake-enemmistöt ja yhdisti yritykset tarkoituksenaan tehdä voittoja valuuttaspekuloinnilla. Ehrhardt-Szawet perustuivat Szawe-malleihin, joista tunnetuin oli kuusisylinterisellä, 2,6-litraisella 50-hevosvoimaisella moottorilla varustettu malli. Autot eivät kuitenkaan käyneet riittävän hyvin kaupaksi, ja vuonna 1924 yritys oli konkurssissa.

Pluto Automobilfabrik osti Zella St. Blasiin tehtaan ja valmisti siellä Pluto-merkkisiä autoja Amilcarilta hankkimallaan lisenssillä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Coxhead, Peter (toim.) & Georgano, G.N. (toim.) & Neubauer, Hans-Otto (kirj.): "Ehrhardt-Szawe", *Maailman moottoriajoneuvot*, s. 380. 1. osa: Henkilöautomerkit A–E. Suomentanut Jaskari, Hannu. Turku: Teknillinen Kustannusliike Oy, 1985. ISBN 951-9364-26-9.
2. 1 2 3 4  Ehrhardt Wartburgpage. Viitattu 11.3.2012. (saksaksi)
Kartta kaikkien vuoden 1956 hurrikaanien ja trooppisten myrskyjen radoista, väritettynä Saffirin-Simpsonin hurrikaaniasteikon mukaan: punainen 5, tummanoranssi 4, oranssi 3, keltainen 2, vaaleankeltainen 1. Sinisten pallukoiden avulla esitetään trooppinen myrsky.
**Vuoden 1956 Atlantin hurrikaanikausi** käsittää hurrikaanit ja niitä heikommat trooppiset myrskyt, joita nimettiin Atlantilla 1. kesäkuuta – 30. marraskuuta 1956. 

Kausi oli tavanomaista vähemmän aktiivinen. Kahdestatoista myrskystä neljä saavutti hurrikaanin voiman, eikä yhtään niistä luokiteltu voimakkaaksi hurrikaaniksi (tuohon aikaan rajana oli 120 kt eli noin 60 m/s). 76 ihmisen ilmoitettiin kuolleen myrskyjen uhreina.

| Myrsky | SSHS | Aktiivisena |
| --- | --- | --- |
| Trooppinen myrsky 1 | 0 | 7.-10.6. |
| Trooppinen myrsky 2 | 0 | 11.-14.6. |
| Hurrikaani Anna | 1 | 25.-27.7. |
| Hurrikaani Betsy | 3 | 9.-21.8. |
| Trooppinen myrsky Carla | 0 |  |
| Trooppinen myrsky Dora | 0 |  |
| Trooppinen myrsky Ethel | 0 |  |
| Hurrikaani Flossy | 1 | 20.9.-3.10. |
| Trooppinen myrsky 9 | 0 |  |
| Trooppinen myrsky 10 | 0 |  |
| Hurrikaani Greta | 2 | 31.10.-7.11. |
| Trooppinen myrsky 12 | 0 | 19.-21.11. |

Lähteet
-------

1. ↑  Dunn, Davis & Moore: Hurricane Season of 1956 *Monthly Weather Review*. Viitattu 29.9.2018.


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä:**Vuoden 1955 Atlantin hurrikaanikausi** | **Hurrikaanit Atlantilla** | Seuraaja:**Vuoden 1957 Atlantin hurrikaanikausi** |
**Ehtoollispakko** tarkoittaa aiemmin käytössä ollutta vaatimusta käydä ehtoollisella, jotta voisi saada tiettyjä yhteiskunnallisia oikeuksia. Perustan ehtoollispakolle loi paavi Innocentius III (noin 1161–1216), joka antoi asiasta määräyksen vuonna 1215. Trenton kirkolliskokous vahvisti myöhemmin määräyksen, jonka mukaan ehtoollisella tuli käydä ainakin kerran vuodessa, ettei joutuisi pannaan ja saisi hautauksen kristillisten tapojen mukaan.

Uskonpuhdistajain vastustuksesta huolimatta ehtoollisella käynti oli Pohjoismaissa edellytyksenä monen toimen suorittamiseen. Sitä tarvittiin, jotta voisi solmia avioliiton, saisi kansalaisoikeudet, voisi suorittaa akateemisia tutkintoja, pääsisi virkaan, voisi todistaa oikeudessa, voisi työskennellä jossain ammatissa ja saisi harjoittaa kauppaa.

Suomessa avioliiton solmimiseen tarvittavasta ehtoollisella käynnistä tuli 1890-luvulla vaikea yhteiskunnallinen ongelma. Ehtoollispakko poistettiin 1910, jolloin evankelis-luterilaisen kirkon jäseniltä edellytettiin vain rippikoulun suorittamista avioliittoon kuuluttamisen ehtona. Vuonna 1917 laillistettiin siviiliavioliitot. Lopullisesti ehtoollispakko lakkasi 1979, jolloin sitä ei edellytetty enää kummeiltakaan ja lasten ehtoollinen tuli kirkkolain muutoksen myötä mahdolliseksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  *Uusi tietosanakirja*, Tietosanakirja oy 1960–1966
2. ↑  Laki kirkkolain muuttamisesta, 614/1979, 36 ja 49 §
Imperial Crown of India
**Imperial Crown of India** (*Intian keisarillinen kruunu*) on Yhdistyneen kuningaskunnan kruununjalokiviin kuuluva kruunu. Se tehtiin kuningas Yrjö V:lle hänen Intian-matkaansa varten 1911, eikä sitä ole käytetty sen jälkeen.

Tausta
------

Yhdistyneen kuningaskunnan perustuslaki kieltää kruununjalokivien viemisen pois maasta; kielto on peräisin ajoilta, jolloin monarkit rahapulassaan panttasivat kruununkalleuksia ulkomaisille tahoille. Historiallisten kruununkalleuksien kuljettaminen Intiaan asti nähtiin myös riskialttiina. Tästä syystä päätettiin valmistaa uusi kruunu Yrjö V:n ja kuningatar Maryn Intian-matkaa varten, jolloin heidät julistettiin Intian keisariksi ja keisarinnaksi paikallisten hallitsijoiden ja arvohenkilöiden edessä.

Kruunun valmistivat tuolloiset kuninkaalliset kultasepät, Garrard & Co. Se maksoi £60 000, ja Intian hallinnosta vastannut ministeriö, *India Office*, vastasi kustannuksesta.

Kuvaus
------

Kruunu painaa 920 g (2,03 naulaa) ja siihen on istutettu 6170 timanttia, 9 smaragdia, 4 rubiinia ja 4 safiiria. Kruunun edessä on erityisen hieno, 32 karaatin (6,4 g) smaragdi. Yrjö V kirjoitti päiväkirjaansa kruunun olleen painava ja epämukava kannettava.

Muiden brittiläisten kruunujen tapaan Imperial Crown of Indiassa on vuorotellen neljä yrjönristiä ja neljä heraldista liljaa. Niistä poiketen huipun valtakunnanomenaa kannattaa kahdeksan kärjistään ylöspäin taipuvaa puolikaarta tavallisten neljän sijaan.

Käyttö
------

Yrjöä ja Marya ei kruunattu keisariksi ja keisarinnaksi *durbar*-seremoniassa; tuolloinen Canterburyn arkkipiispa, Randall Davidson, ei pitänyt sopivana järjestää kristillistä seremoniaa maassa, jonka asukkaat olivat enimmäkseen hinduja tai muslimeja. Niinpä kuningas saapui paikalle kruunu päässään, ja tilaisuus esitettiin kuusi kuukautta aiemmin pidettyjen kruunajaisten vahvistamisena.

Kruunua ei ole käytetty sen jälkeen, kun Yrjö V palasi Intiasta. Intian itsenäistyttyä kuningas Yrjö VI ja pääministeri Clement Attlee päättivät, että niin kauan kuin Intia ja Pakistan pysyvät Kansainyhteisön jäseninä, kruunu on osa Yhdistyneen kuningaskunnan kruununkalleuksia. Kumpikaan maa ei ole eronnut Kansainyhteisöstä, joten kruunua säilytetään muiden kruununkalleuksien kanssa Lontoon Towerin Jewel Housessa, missä se on yleisön nähtävillä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Mears, Kenneth J.; Thurley, S.; Murphy, C.: *The Crown Jewels*, s. 33. Historic Royal Palaces, 1994. Teoksen verkkoversio.
2. ↑  The Imperial Crown of India Royal Collection Trust. Viitattu 27.1.2021. (englanniksi)
3. ↑  Edward Francis Twining: *A History of the Crown Jewels of Europe*, s. 169. B.T. Batsford, 1960. Teoksen verkkoversio. (englanniksi)
4. ↑  Josh Brooman: *The World Since 1900*, s. 96. Longman, 1989. ISBN 0-5820-0989-8. Teoksen verkkoversio. (englanniksi)
**Ylävesi** on järvi Pohjois-Savon eteläosassa. Sen pinta-ala on 1,4 neliökilometriä. Etäisyys Kuopiosta on 29 kilometriä etelälounaaseen.

Maantiede
---------

Ylävesi on sokkeloinen ja koostuu suurelta osin kapeista lahdista. Valtaosa järvestä sijaitsee Suonenjoen alueella, kapea kaistale järven lounaisosasta sijaitsee Leppävirralla. Etäisyys järven eteläkolkasta pohjoiskolkkaan on 4,6 kilometriä. Yläveden lahtia ovat etelästä lukien Jokilahti, Matolahti, Karhulahti, Tulilahti ja Joutenlahti. Huomattavin niemi on järven eteläosaa jakava Keltunniemi. Yläveden pohja kumpuilee ja noin 12 hehtaaria järven alasta on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvin piste, 23 metriä, sijaitsee järven pohjoisosassa.

Yläveden saariluku on seitsemän. Selkeästi laajin saari on noin yhdeksänhehtaarinen Aittosaari, jota erottaa mantereesta vain vähäinen salmi. Aittosaaren kaakkoispuolella sijaitsee noin puolitoistahehtaarinen Matosaari. Yläveden muut saaret ovat alle hehtaarin laajuisia. Yläveden rannat ovat enimmäkseen metsämaata. Maasto kohoaa Aittosaaren luoteisosassa noin 20 metriä järvenpintaa korkeammalle.

Yläveteen virtaa tulouomia sen ympärillä sijaitsevista pienistä järvistä (Joutenjärvi, Kirppulampi, Varsolampi). Yläveden luusua sijaitsee järven kaakkoisosassa, josta sen vedet laskevat Koirusjärven (96,4 metriä mpy) luoteisosaan.

Yläveden vesitilavuus on 5 753 000 kuutiometriä.

Ylävesi (04.275.1.017) kuuluu Oravijoen-Mertajoen valuma-alueeseen (04.275), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Kallaveden alaosan alue (04.27) ja ensimmäinen jakovaihe on Haukiveden–Kallaveden alue (04.2). Ylävesi on toiseksi laajin Oravijoen-Mertajoen valuma-alueen 30:stä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Laajin on Koirusjärvi eli Ylä-Koirus ja kolmanneksi laajin on Petäjäjärvi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Ylävesi (sijainti maastokartalla) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 4.4.2023.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 4.4.2023.
3. ↑  Ylävesi (04.275.1.017) *Järviwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 4.4.2023.
4. ↑  Oravijoen-Mertajoen valuma-alue (04.275) *Järviwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 4.4.2023.
Yksityiskohta Max Liebermannin maalauksesta.
Impastomaalausta Rembrandtin omakuvassa vuodelta 1669.
Yksityiskohta Vincent van Goghin maalauksesta *Ensimmäiset askeleet, Millet’n mukaan* vuodelta 1890. Maalaus on Metropolitanin museossa. Van Gogh maalasi voimakkaita impastoja.
**Impasto** on maalaustekniikka, jossa maalataan paksulla värillä reliefimäisesti. Siveltimen tai palettiveitsen jäljet näkyvät läheltä katsottuna. Impastoja maalatessa värejä toisinaan sekoitetaan suoraan maalauskankaalla.

Impasto sopii hyvin öljyvärimaalaukseen, koska öljyväriä voi käyttää paksuina kerroksina. Toisaalta reliefimäinen maalaus onnistuu myös akryylivärillä, ja etuna on nopea kuivuminen. Akvarelli- tai temperamaalaukselle impasto ei ole luonteenomaista.

Paksua väriä voidaan käyttää eri tarkoituksiin. Impasto on hyvä keino korostaa huippuvaloja tai muuten erityistä korostusta vaativia kuvan osia. Paksun värin avulla maalaukseen voidaan luoda kolmiulotteinen vaikutelma. Tätä tehokeinoa käytti muun muassa Rembrandt koruissa ja kankaitten laskoksissa. Rembrandt ja Tizian muotoilivat impastoja vaalealla värillä lisätäkseen niiden päälle kuultavia värikerroksia. Päälle siveltävän ohuen värin voi pyyhkiä maalaustekstuurin uurteisiin, jolloin reliefivaikutelma korostuu. Impastoa voi käyttää myös lisäämään ekspressiivisten siveltimenvetojen vaikutusta.

Impastoa käytettiin jo ennen Rembrandtia ja barokkia, joskin öljyväreillä maalattiin pitkään ohuina läpikuultavina kerroksina kuten temperalla aiemmin. Giovanni Bellinin sanotaan olleen ensimmäisiä, jotka kokeilivat peittävämpää ja paksumpaa maalausta, joka muistutti impastoa. Myös Tizian käytti impastoa maalauksissaan. Myöhemmin ranskalainen impressionistinen koulukunta ja abstraktit ekspressionistit sovelsivat impastoa, josta tuli suositumpaa tehdasvalmisteisten öljyvärien tultua markkinoille. Impasto kuuluu olennaisena osana myös toimintamaalaukseen ja ekspressionismiin.

Impaston vastakohta on maalaaminen sileästi käyttäen tasaisia väripintoja ja värien sulauttamista.

Katso myös
----------

* Alla prima
* Sumraus

Lähteet
-------

1. ↑  Veikko Kiljunen: *Taidemaalarin materiaalioppi*, s. 87. Kustannus Oy Taide, 1996. ISBN 951-608-004-9.
2. ↑  Colin Hayes: *Piirustus ja maalaus. Opas ja käsikirja*, s. 64. Suomentanut Eeva Reed ja Markku Valkonen. WSOY, 1980. ISBN 951-0-10053-6.
3. ↑  *Taiteen pikkujättiläinen*, s. 837. WSOY, 1995. ISBN 951-0-16447-X

Aiheesta muualla
----------------

* Impasto muotokuvissa National Portrait Galleryn sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)

Maalaustekniikat

|  |  |
| --- | --- |
| Sideaineen mukaan: | 
* *Öljymaalaus*
* *Temperamaalaus*
* *Akvarelli*
* *Akryyliväri*
* *Fresko*
* *Seccomaalaus*
* *Kalkkimaalaus*
* *Vahamaalaus*
* *Guassi*
* *Pastellimaalaus*

 |
| Maalauspohjan mukaan: | 
* *Seinämaalaus*
* *Taulumaalaus*
* *Miniatyyrimaalaus*

 |
| Värinlevitystavan mukaan: | 
* *Pastoosi*
* *Laseeraus*
* *Laveeraus*
* *Impasto*
* *Sumraus*
* *Sgraffito*

 |
| Maalausjärjestyksen mukaan: | 
* *Alla prima*
* *Grisaille*
* *Kerrosmaalaus*
* *Imprimituuri*

 |
| Maalaustyylin mukaan: | 
* *Chiaroscuro*
* *Sfumato*
* *Trompe l’œil*
* *Kollaasi*
* *Ulkoilmamaalaus*

 |
**Yykeänperänvankka** (myös *Yykeänvankka*, vanh. *Jyykeänperänouta* tai *Jyykeänperänvankka*, norj. *Skibotndalen*, pohjoissaameksi *Ivguvuovdi*) on laakso Omasvuonon (norj. *Storfjord*) kunnassa Tromssan läänissä Norjassa. Laakso on 38 kilometriä pitkä ja ulottuu Yykeänperänlahden (norj. *Skibotnbukta*) kohdalta Yykeänvuonolta (norj. *Lyngen*) kaakkoon Suomen rajalle. Laaksossa virtaa Yykeänperänjoki (norj. *Skibotnelva*). Eurooppatie 8 kulkee laksossa koko sen matkalla ja myös Eurooppatie 6 kulkee laakson poikki sen suulla, missä on myös Yykeänperän (norj. *Skibotn*) taajama, josta laakso on saanut nimensä. Suomenkielisessä nimessä esiintyvä maastosana "vankka" tarkoittaa laaksoa tai jokilaaksoa ja nimessä Yykeänperä esiintyvä määriteosa "perä" tässä vuonon pohjukkaa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Yykeänperänvankka *Kvensk stedtsnavndatabase*. Kvensk stedsnavntjeneste. Viitattu 9.1.2014. (norjaksi)
2. 1 2 3  Yykeänperänvankka *Norgeskart*. Kartverket. Viitattu 9.1.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Yykeänperänvankka** Wikimedia Commonsissa

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: no:Skibotndalen
**Imperator Aleksandr III** (ven. Император Александр III) oli vuonna 1904 valmistunut Venäjän keisarikunnan laivaston Borodino-luokan taistelulaiva.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Borodino-luokka (taistelulaiva)*
Alus tilattiin Itämeren telakalta Pietarista, missä köli laskettiin heinäkuussa 1899. Alus laskettiin vesille 3. elokuuta 1901 ja valmistui marraskuussa 1903.

Palvelus
--------

*Imperator Aleksandr III* lähti 15. lokakuuta 1904 Itämeren laivastosta muodostetun Venäjän Tyynenmeren laivaston 2. laivueen mukana Libausta Port Arthuriin. Laivueen komentajana oli vara-amiraali Zinovi Rožestvenski, jonka alaisuudessa laivue kiersi Kap Hornin saapuen Nosy Ben saarelle 9. tammikuuta 1905. Laivue oli saarella kaksi kuukautta levossa ja täydennettävänä. Laivue siirtyi Camranhinlahteen Ranskan Indokiinaan odottamaan Tyynenmeren laivaston 3. laivuetta, joka saapui kontra-amiraali Nikolai Nebogatovin johdolla 9. toukokuuta. Laivueet aloittivat 14. toukokuuta matkan Vladivostokiin. Aluksiin oli kuormattu runsaasti materiaalia matkaa varten, mikä kasvatti niiden uppoumaa merkittävästi. Tämä laski alusten panssarivyöt vedenpinnan alle.

Osasto kulki lyhyintä reittiä Tsusimansalmen kautta, missä se joutui keisarillisen Japanin laivaston yllättämäksi. *Imperator Aleksandr III* oli Tsushiman meritaistelun alkaessa venäläisten neljän Borodino-luokan aluksen muodostaman 1. divisioonan toisena aluksena lippulaiva *Knyaz Suvorovin* jälkeen. Alus syttyi tuleen pian taistelun alettua. Taistelun toisessa vaiheessa japanilaiset keskittivät tulensa alukseen, joka kaatui. Aluksen upottua alueelta ei löytynyt eloonjääneitä.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1860–1905*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 2002. ISBN 0-85177-133-5. (englanniksi)
* McLaughlin, Stephen: Aboard Orël at Tsushima.  *Warship*, 2005, XXVII. vsk, s. 38-65. Lontoo:  Conway Maritime Press. ISBN 1-84486-003-5.   (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Gardiner, Robert s. 184

Borodino-luokan taistelulaivat

|  |
| --- |
| *Borodino* - *Imperator Aleksandr III* - *Knjaz Suvorov* - *Orel* - *Slava* |
| Edeltäjä: *Tsesarevitš* – Seuraaja: Evstafi-luokka |
**David Cobeño Iglesias** (s. 6. huhtikuuta 1982 Madrid) on espanjalainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Espanjan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa pelaavaa Rayo Vallecanoa.

Ura
---

Cobeño on Rayo Vallecanon kasvatti, mutta hän edusti ammattilaisuransa alkuvuosina myös Ponferradinaa, Real Madridia, Sevillaa ja Almeríaa. Real Madridissa hän toimi kaudella 2005–2006 kakkosjoukkue Castillan maalivahtina Espanjan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda Divisiónissa. Ensiesiintymisensä Espanjan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa Cobeño teki Sevillan kanssa 18. maaliskuuta 2007 ottelussa Celtaa vastaan. Hän oli kaudella 2006–2007 osa UEFA-supercupin, UEFA-cupin ja Copa del Reyn voittanutta joukkuetta, mutta toimi pääasiassa Andrés Palopin varamiehenä.

Kaudeksi 2008–2009 Cobeño palasi tuolloin Segundassa pelanneeseen Rayoon. Paluu oli onnistunut, sillä hän oli sarjan vähiten maaleja päästänyt maalivahti, mistä hänet palkittiin Zamora-palkinnolla. Cobeño onnistui myös kertaalleen maalinteossa 24. toukokuuta 2009 ottelussa Elcheä vastaan, kun hänen omalta rangaistusalueeltaan lähettämä avauspotku yllätti virkaveli Jaime Jiménezin. Kaudeksi 2011–2012 Cobeño nousi Rayon kanssa Primeraan. Kiistatonta ykkösmaalivahdin asemaa hän ei kuitenkaan ole Rayon Primera-kausilla onnistunut vakiinnuttamaan, vaan hän on joutunut jakamaan peliajan Joel Roblesin, Dani Giménezin, Rubén Martínezin, Toño Martínezin ja Cristian Álvarezin kanssa.

Kesällä 2012 Cobeño siirtyi romanialaiseen Vasluihin, mutta sopimus purettiin sopeutumisvaikeuksien vuoksi jo saman kesän aikana ja hän palasi Rayoon pelaamatta yhtään virallista ottelua Vasluissa. Kaudella 2015–2016 Cobeño toimii Rayon kapteenina.

Saavutukset
-----------

**Seurajoukkue**

* Copa del Rey: 2006–2007
* UEFA-cup: 2006–2007
* UEFA-supercup: 2006

**Henkilökohtaiset**

* Zamora-palkinto (Segunda División): 2008–2009

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Cobeño: David Cobeño Iglesias *BDFutbol*. Viitattu 28.8.2015. (englanniksi)
2. ↑  De Oro, Juan Carlos: Cobeño se hizo con el Zamora *Rayo Herald*.  22.6.2009.  Arkistoitu 28.2.2017. Viitattu 28.8.2015. (espanjaksi)
3. ↑  Cobeño, titular ante el equipo al que marcó desde su portería *Marca*.  19.8.2013. Unidad Editorial. Viitattu 28.8.2015. (espanjaksi)
4. ↑  Ramiro, David: El Rayo apuesta por la experiencia y veteranía para su portería *Mundo Deportivo*.  6.8.2015. Viitattu 28.8.2015. (espanjaksi)
5. ↑  Cobeño regresa al Rayo dos meses después de marcharse *AS*.  29.8.2012. Prisa. Viitattu 28.8.2015. (espanjaksi)
6. ↑  Los 20 capitanes de la Liga BBVA  19.8.2015. Liga de Fútbol Profesional. Viitattu 28.8.2015. (espanjaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* David Cobeño BDFutbol-sivustolla (englanniksi)

Rayo Vallecano – Primera División
1 Rubén |
2 Tito |
3 Casado |
4 Labaka |
5 Gálvez |
6 Rodri |
8 Adrián |
9 José Carlos |
10 Piti |
11 Domínguez |
13 Dani |
14 Nicki Bille |
16 Amat |
17 Trashorras |
18 J. Fuego |
19 Lass |
20 Vázquez |
21 Abu |
22 Sueliton |
23 Delibašić |
24 Arana |
25 Cobeño |
29 Léo Baptistão |
33 Perea |
Valmentaja Paco
**Imperator Alexander II** oli suomalainen puinen fregatti joka rakennettiin 1864 Uudessakaupungissa. Laiva oli valmistuessaan suurin siihen mennessä Suomessa rakennettu alus ja se sai nimensä Venäjän silloisen keisarin Aleksanteri II:n mukaan. Laiva sai 22. marraskuuta 1872 vuodon kovassa myrskyssä Atlantilla ja kallistui pahoin. Bremeniläinen parkkilaiva La Plata pelasti fregatin miehistön joulukuun alussa 1872. 

Fregatti rakennettiin laivanrakennusmestari Hans Henrik Kjäldströmin (1830-1877) johdolla Hartmanin ja Kräkin veistämöllä Uudessakaupungissa 1864. Honkapuisen, tasasaumaisen, rautavahvisteisen laivan pohja oli peitetty kuparilevyillä. Laivan vetoisuus oli 1 021 bruttorekisteritonnia ja 920 nettorekisteritonnia. Laivan pituus oli 52,06 metriä, leveys 11,95 metriä ja syväys 6,09 metriä. Laivan varustajina olivat uusikaupunkilaiset Johan Frans Oskar Hartman (1824-1875) ja Gabriel Leonard Kräki (1830-1911).

Laiva teki ensimmäisenä uusikaupunkilaisena laivana matkan Itä-Intiaan ja takaisin Eurooppaan noutaessaan sokerilastin Jaavan Bataviasta Amsterdamiin vuosina 1866-1867. Vuonna 1868-1869 se kuljetti kivihiililastin Cardiffista Japanin Jokohamaan ja 1870-1871 kivihiililastin Liverpoolista Point de Galleen Ceylonille. Fregatti sai myrskyssä vuodon ja kallistui pahoin Atlantilla 22. marraskuuta 1872 ollessaan matkalla maissilastissa New Yorkista joko Queenstowniin tai Falmouthiin. Bremeniläinen parkkilaiva La Plata pelasti fregatin miehistön 3. joulukuuta 1872 ja pahoin kallistunut laiva jätettiin merelle ajelehtimaan.

Raumalaiset laivanvarustajat omistivat 1899-1918 rautafregatti **Imperator Alexander II**:n. Tämä laiva oli rakennettu Englannissa 1885 nimellä *Grassendale*. Fregatti myytiin syyskuussa 1918 Ruotsiin jossa sen nimeksi tuli *Ernst*. Fregatti upposi ajettuaan Hertha Flackin miinakenttään Tanskan rannikolla 25. huhtikuuta 1920. Fregatin keulakuvan kopio on Rauman merimuseossa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Jukka Mikkolan Suurten purjelaivojen bibliografia : Imperator Alexander II (Arkistoitu – Internet Archive)
2. 1 2 3  Vakkasuomalaisia purjealuksia ja laivanvarustajia : Fregatti Imperator Aleksander II (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Jukka Mikkolan Suurten purjelaivojen bibliografia : Imperator Alexander II ex Grassendale (Arkistoitu – Internet Archive)
**Mercedes-Benz C140** on Mercedes-Benz CL-sarjan ensimmäisen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 1992–1998. Se korvasi edeltäneen S-sarjan coupén (C126) ja seuraajaksi tuli C215.

Mercedes-Benz C140 (1992–1998)
------------------------------

Mercedes-Benz S-sarjaan (W140) perustuva kaksiovinen coupé-malli esiteltiin Detroitin autonäyttelyssä tammikuussa 1992. Se tunnettiin aluksi SEC-mallinimellä, mutta jo vuonna 1993 mallia alettiin kutsua S-sarjan coupéksi. Viralliseksi mallinimeksi tuli vuonna 1996 CL-sarja.

Ensimmäiset mallit olivat 500 SEC 5,0-litraisella V8:lla (320 hv) ja 600 SEC 6,0-litraisella V12:lla (394 hv). Malliston perusmoottoriksi tuli vuonna 1994 4,2-litrainen V8. Seuraavana vuonna autoon tuli ESP-ajonvakautusjärjestelmä ja uusi viisiportainen automaattivaihteisto. Vuonna 1996 varusteluun lisättiin sivuturvatyynyt, xenon-ajovalot ja pysäköintitutka.

Lähteet
-------

1. 1 2  Mercedes-Benz CL 420 – Fels der Entscheidung *Auto Bild Klassik*.  11.11.2013. Viitattu 9.6.2020. (saksaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Mercedes-Benz CL-sarja (C140)** Wikimedia Commonsissa
**Vaatetäi** (*Pediculus humanus* var. *humanus*) on ulkonäkönsä perusteella täysin erottamaton päätäistä (*Pediculus humanus* var. *capitis*), ja laboratorio-olosuhteissa nämä kaksi muunnosta saattavat lisääntyä keskenään. Luonnossa niillä on omat elinympäristöt. Vaatetäit ovat erikoistuneet munimaan munansa vartaloon tai vaatteisiin, kun taas päätäit munivat hiusten juuriin.

Vaatetäit aiheuttavat paitsi kovaa kutinaa, ne myös kantavat ja välittävät erilaisia tauteja.

Hoito
-----

Täiden poisto voi tapahtua kuumentamalla kaikki vaatteet ja vuodevaatteet, esimerkiksi täisaunassa. Ellei se käy helposti tai ole mahdollista, voidaan turvautua myös täitä tappaviin jauheisiin.

Vaatetäi ihmisen vaatetuksen iän arvioinnissa
---------------------------------------------

Kuinka kauan ihmiset ovat käyttäneet vaatteita, voidaan arvioida siitä ajankohdasta, jolloin vaatetäi on eriytynyt päätäistä. Vaatetäin DNA:n mutaatioista on laskettu, että ihmiset ovat käyttäneet vaatteita ainakin 107 000 vuotta sitten. Ihmisen täi on eriytynyt simpanssin täistä 770 000 vuotta sitten.

Lähteet
-------

1. ↑  Tutkimus vaatetäin perimästä


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q549378
* AFD: Pediculus\_humanus\_humanus
* BugGuide: 343995
* CoL: 5K9BJ
* EoL: 50014693
* EPPO: PEDIHO
* GBIF: 4987993
* iNaturalist: 411752
* ITIS: 186075
* NCBI: 121224
* NZOR: cf13d40b-0d48-4286-a145-5b1080854463
* Psocodea Species File: 1235024

 |

 |
**Philip J. Fry**, usein vain **Fry**, on kuvitteellinen hahmo *Futurama*-televisiosarjassa. Fryn ääninäyttelijä on Billy West.

Elämä
-----

*Futurama*-DVD:n mukaan Fry syntyi 9. elokuuta 1974. 

Ensimmäisessä jaksossa "Työtön avaruudessa" (engl. *Space Pilot 3000*) Fry eli muutamat ensimmäiset sekunnit vuodessa 2000 ennen kuin joutui vahingossa Kryo-säiliöön ja heräsi tuhat vuotta mohemmin vuonna 2999, Fry säilyi yhä nuorekkaana biologisesti mutta on kronologisesti yli tuhat vuotta vanha. Tulevaisuudessa hän tapaa Leelan ja Benderin. He päättävät mennä Fryn sukulaisen Hubert J. Farnsworthin johtamaan Planet Expressiin töihin. Tästä sarja saa varsinaisesti alkunsa.

Jaksossa "Roswell" (engl. *Roswell that Ends Well*) Fry ja Planet Expressin miehistö joutuvat aikaloukkuun aina Roswellin ufotapahtumiin asti. Siellä Fry yrittää suojella isoisäänsä Enusta, jotta tämä ei kuolisi ja Fry katoaisi sen seurauksena olemattomiin. Epähuomiossa hän kuitenkin aiheuttaa Enuksen kuoleman ydinräjähdyksessä viedessään tämän testialueelle, mutta Fry ei kuolekaan, sillä hän itse menee ja harrastaa seksiä oman isoäitinsä kanssa, tämän ollessa vielä nuori. Niinpä Fry teki itsestään oman isoisänsä.

Lähteet
-------

1. ↑  Futurama: Space Pilot 3000 *TV.com*.  Arkistoitu 6.8.2011. Viitattu 22.9.2017. (englanniksi)
**Mercedes-Benz W203** on Mercedes-Benz C-sarjan toisen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 2000–2006. Se korvasi edeltäneen W202-mallin ja seuraajaksi tuli W204. C-sarjan coupé-mallia myytiin aluksi C Sportcoupé -nimellä, mutta vuonna 2008 se nimettiin omaksi CLC-sarjakseen. Coupén valmistus jatkui aina vuoteen 2011 saakka.

Mercedes-Benz W203 (2000–2006)
------------------------------

Mercedes-Benz W203 esiteltiin kesällä 2000 neliovisena sedanina, farmarimalli (S203) saapui seuraavana vuonna.

Vuoden 2002 Euro NCAP -kolaritestistä W203 sai tulokseksi täydet viisi tähteä.

Farmarikorinen Mercedes-Benz C200 Kompressor.
Alkuvuonna 2004 W203 koki kevyen kasvojenkohotuksen, jossa siihen tehtiin pieniä uudistuksia sekä ulko- että sisäpuolelle.

Facelift-mallin Mercedes-Benz C230.

Lähteet
-------

1. ↑  Mercedes-Benz C-sarja 2002 Euro NCAP. Viitattu 23.7.2017. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Mercedes-Benz C-sarja (W203)** Wikimedia Commonsissa
**Mercedes-Benz W206** on Mercedes-Benz C-sarjan viidennen sukupolven malli, jota on valmistettu vuodesta 2021 lähtien. Se korvasi edeltäneen W205-mallin.

Mercedes-Benz W206 (2021–)
--------------------------

Mercedes-Benz W206 esiteltiin helmikuussa 2021. Edeltäjäänsä verrattuna se kasvoi akseliväliltään 25 millimetriä. Uutena ominaisuutena on nelipyöräohjaus, joka on valittavana lisävarusteena. Sisäpuolella suurin uudistus on S-sarjassa aiemmin esitelty toisen sukupolven MBUX-tietoviihdejärjestelmä. Sitä käytetään kojelautaan sijoitetun pystysuuntaisen kosketusnäytön kautta, jonka koko on vakiona 9,5 tuumaa. Lisävarusteena saa suuremman 11,9-tuumaisen näytön. Autossa on aina digitaalinen mittaristo, jonka näytön koko on vakiona 10,25 tuumaa, lisävarusteena sen koon voi kasvattaa 12,3 tuumaan.

Mercedes-Benz S206
Vuoden 2022 Euro NCAP -kolaritestistä W206 sai tulokseksi täydet viisi tähteä.

Moottorivalikoimassa on ainoastaan nelisylinterisiä rivimoottoreita. Mallivalikoiman muodostavat aluksi C 180, C 200, C 300, C 220 d ja C 300 d. Kaikkien moottorien yhteydessä on yhdeksänportainen automaattivaihteisto. C 200 ja C 300 ovat saatavana nelivetoisina.

Shanghain autonäyttelyssä huhtikuussa 2021 esiteltiin ainoastaan Kiinassa myytävä sedanin pidennetty L-versio. Se on akseliväliltään 89 millimetriä perusmallia pidempi. Lisäksi takamatkustajien matkustusmukavuutta on parannettu muhkeammilla pääntuilla ja suuremmalla keskikyynärnojalla.

Mercedes-Benz C-sarjan All-Terrain
Täysin uusi C-sarjan malliversio on Münchenissä syyskuussa 2021 esitelty farmarimallin maastokelpoisempi All-Terrain-versio. Mercedes-Benzillä on jo aiemmin ollut tarjolla vastaava versio E-sarjasta (W213). C-sarjan All-Terrain on 40 millimetriä perusmallia korkeampi.

Lähteet
-------

1. 1 2  Uusi Mercedes-Benz C-sarja kasvaa ja sähköistyy entisestään – hybridin toimintamatka jopa 100 km *Moottori*.  23.2.2021. Viitattu 19.12.2021.
2. ↑  Mercedes-Benz C-sarja 2022 Euro NCAP. Viitattu 17.7.2022. (englanniksi)
3. ↑  New Mercedes-Benz C-Class L Is Like A Mini-Maybach For China *Carscoops*.  19.4.2021. Viitattu 19.12.2021. (englanniksi)
4. ↑  Korotetut farmarit eivät mene koskaan pois muodista, ja uusin esimerkki on Mercedes-Benzin C-sarjan uusi All-Terrain *Tekniikan Maailma*.  18.8.2021. Viitattu 19.12.2021.
5. ↑  2022 Mercedes-Benz C-Class All-Terrain Looks High On Life In Munich  6.9.2021. Motor1.com. Viitattu 19.12.2021. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Mercedes-Benz C-sarja (W206)** Wikimedia Commonsissa
Luoteis-Helsingin musiikkiopisto Pohjois-Haagassa
**Luoteis-Helsingin musiikkiopisto** eli **Luhmo** on yksityinen, lakisääteistä valtionapua saava musiikkioppilaitos, joka antaa perusopetusta helsinkiläisille lapsille, nuorille ja aikuisille.
Luoteis-Helsingin musiikkiopisto ja musiikkileikkikoulu kattavat Lassilan, Pohjois-Haagan, Kannelmäen, Malminkartanon ja Huopalahden toimialueen. Luhmo kuuluu lakisääteisen valtionavun piiriin ja noudattaa opetushallituksen määrittelemää musiikin laajan oppimäärän opetussuunnitelmaa. Luoteis-Helsingin musiikkiopiston opetussuunnitelman pohjana ovat opetushallituksen 6.8.2002 vahvistamat valtakunnalliset taiteen perusopetuksen musiikin laajan oppimäärän opetussuunnitelman perusteet.

Opetettavat aineet
------------------

### Instrumentit

* Alttoviulu
* Huilu
* Nokkahuilu
* Kantele
* Kitara
* Klarinetti
* Klassinen yksinlaulu
* Piano
* Pop-laulu
* Sello
* Trumpetti
* Viulu
* Ukulele

### Ryhmäaineet

* Jousiorkesterit
* Kitaraorkesterit ja -yhtyeet
* LuoMuKanteleet
* Musiikin perusteet
* Musiikkileikkikoulu
* Puhallinyhtyeet
* Soitinkaruselli

Lähteet
-------

1. ↑  Kanneltieto (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Luhmo/

Aiheesta muualla
----------------

* Kirkko ja kaupunki: Luoteis-Helsingin musiikkiopiston jouset soittavat virsimusiikkia[vanhentunut linkki]
* Helsingin kaupunki: Muskaria päiväkoteihin - mukana Luhmo (Arkistoitu – Internet Archive)
Nimiösivu vuodelta 1729.
**Vaatimaton ehdotus, joka estäisi Irlannin lapsia olemasta taakaksi vanhemmilleen tai maalleen** (engl. *A Modest Proposal for Preventing the Children of Poor People from Being a Burden to their Parents or Country*) on irlantilaisen kirjailijan Jonathan Swiftin vuonna 1729 julkaistu satiirinen pamfletti, jossa hän ehdottaa, että Irlantia vaivannut paha köyhyysongelma ratkaistaisiin siten, että yläluokka ostaisi alaluokan lapset ja söisi ne. 

Swiftin mukaan hänen ehdotuksensa toteuttaminen vähentäisi katolilaisten määrää ja saisi miehet kohtelemaan vaimojaan paremmin, koska he tietäisivät kuinka paljon rahaa vauvalla voitaisiin ansaita. Lisäksi "nuori, hyvin imetetty terve lapsi on vuoden ikäisenä mitä ravitsevinta, herkullisinta ja terveellisintä ruokaa niin muhennettuna, paahdettuna, paistettuna kuin keitettynäkin" ja vauvojen surmatkin vähenisivät.

Pamfletti herätti aikalaisissa pahennusta, ja siitä järkytyttiin vielä Ruotsissa, kun pamfletti julkaistiin ruotsiksi vuonna 1832. Suomeksi se julkaistiin vuonna 1998.

Lähteet
-------

1. ↑  Rydman, Jan: Vaatimaton ehdotus: lapset ruokapöytään *Tieteessä tapahtuu*.  3/1998.  Arkistoitu 13.6.2013. Viitattu 11.6.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* Koko kirja Google Booksissa