recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Thetisjärven hirviö** on liskoihminen, jonka jotkut ovat väittäneet nähneensä Kanadan länsiosassa sijaitsevalla Thetisjärvellä. Hirviö on nähty vain muutamia kertoja. Sillä väitetään olevan koukkukynnet, viiltävän terävät evät ja sekä kidukset että keuhkot. Hirviöllä sanotaan olevan myös räpylät käsissään ja jaloissaan, hopeanhohtoinen suomupeite ja pitkät torahampaat.

Ensimmäinen havainto olennosta tehtiin 19. syyskuuta 1972. Kaksi teini-ikäistä poikaa väitti olennon nousseen vedestä ja ajaneen heitä takaa metsän läpi. Hahmo tavoittikin toisen pojista ja pisti häntä käteen päänsä piikkisillä evillä. Neljä päivää myöhemmin kaksi muuta poikaa kohtasi samannäköisen hirviön toisessa osassa järveä. Kanadan kuninkaallinen ratsupoliisi suoritti asiasta tutkimuksen, mutta minkäänlaista todistusaineistoa ei saatu.

Yksi alkuperäinen todistaja Russell Van Nice on sanonut, että "se oli vain valetta", ja että hänen ystävänsä Mike Gold "yritti saada huomiota". Van Nicen mukaan hänen ystävänsä oli tunnettu siitä, että hän valehteli usein.

Lähteet
-------

1. ↑  
Loxton, Daniel: Junior Skeptic #35: The Shocking Secret of Thetis Lake.  *Sceptic*, 2009, 15. vsk, nro 2, s. 74-81.  Skeptics Society. Artikkelin verkkoversio.  (englanniksi)
François-Auguste Parseval-Grandmaison
**François-Auguste Parseval-Grandmaison** (7. toukokuuta 1759 Pariisi – 7. joulukuuta 1834 Pariisi) oli ranskalainen runoilija ja Ranskan akatemian jäsen. Hän on matemaatikko Marc-Antoine Parsevalin nuorempi veli.

Aluksi Parseval-Grandmaison suunnitteli taidemaalarin uraa ja opiskeli maalaamista tunnetun taidemaalarin Jacques-Louis Davidin johdolla. Perhe kuitenkin menetti omaisuutensa Ranskan suuren vallankumouksen melskeissä, ja hänen tuli ansaita elantonsa muotokuvamaalarina Ranskan vallankumouksen terrorin aikakaudella.

Parseval-Grandmaison liittyi Napoleonin joukkoihin. Hän kirjoitti useita runoja uuden johtajan kunniaksi. Hänet nimitettiin Ranskan tiede- ja taidekomission jäseneksi, ja tässä ominaisuudessa hän seurasi Napoleonia tämän sotaretkelle Egyptiin vuonna 1798.

Parseval-Grandmaison valittiin Ranskan akatemian jäseneksi vuonna 1811, ja sen jälkeen hän omistautui yli kahdenkymmenen vuoden ajan eepoksen kirjoittamiselle. *Filip Augustus* ilmestyi 1826, ja se oli kaksitoista laulua käsittävä eepos, joka ylisti Bouvinesin taistelua yli kymmenellä tuhannella aleksandriinilla.

Teokset
-------

* *Poésies diverses composées en Égypte, en Angleterre et en France* (1803)
* *Les Amours épiques, poème en six chants, contenant la traduction des épisodes sur l'amour composés par les meilleurs poëtes épiques* (1804)
* *La garantie* (1804)
* *La naissance du roi de Rome* (1811)
* *Le mariage de Napoléon* (1819)
* *Philippe-Auguste, poème héroïque en douze chants* (1825)

Aiheesta muualla
----------------

* Ranskan akatemian elämäkertatietosivut (Arkistoitu – Internet Archive)
* Yksityiset Parseval de Grandmaison-sivut (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä:**Ange-François Fariau de Saint-Ange** | **Ranskan akatemian jäsen Tuoli 11811–1834** | Seuraaja:**Narcisse-Achille de Salvandy** |

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Ruotsi
* Kreikka
* Alankomaat
* Puola
* Portugali

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Alu Dadaševitš Alhanov** (ven. Алу́ Дада́шевич Алха́нов, (s. 20. tammikuuta 1957) on Venäjän varaoikeusministeri. Hän oli vuosina 2004–2007 Tšetšenian tasavallan presidentti.

Alhanov syntyi Kazakstanissa, jonne tšetšeenikansa oli karkotettuna toisen maailmansodan jälkeen. Hän meni Neuvostoliiton armeijaan koulun jälkeen ja liittyi poliisivoimiin 1983, opiskeltuaan Mogilevissa Valko-Venäjällä. Hän opiskeli poliisikorkeakoulussa Donin Rostovissa ja nimitettiin Tšetšeeni-Ingusian hallituksen Pohjois-Kaukasian kuljetusministeriön varajohtajaksi Groznyiin 1992. Hänet pääsi myöhemmin osaston johtajaksi, jossa virassa oli vuoteen 1997.

Alhanov oli Venäjän puolella ensimmäisessä Tšetšenian sodassa 1994. Hän sai urhoollisuusmitalin Groznyin taistelussa 1996.

Huhtikuussa 2003 hänet nimitettiin Ahmad Kadyrovin hallituksen sisäministeriksi ja poliisivoimien kenraalimajuriksi. Kun Kadyrov surmattiin toukokuussa 2004, Alhanovista tuli Venäjän ja Kadyrovin klaanin suosikki pääministerin virkaan.

29. elokuuta 2004 presidentinvaaleissa Alhanov sai virallisten tietojen mukaan 73,67 % äänistä 85,25 % äänestysaktiivisuudella. Vaalikampanja käytiin terroriuhan alla, jota muun muassa Yhdysvaltain ulkoministeriö arvosteli. Separatistit nimittivät vaalia "farssiksi." Surmatun presidentti Kadyrovin pojasta Ramzan Kadyrovista tuli tasavallan pääministeri joulukuussa 2005.

Tasavallassa käytiin hiljaista valtakamppailua presidentin ja pääministerin välillä aina tammikuuhun 2007 asti. 19. tammikuuta entisen presidentti Kadyrovin joukot ratsasivat sanomalehti Daymohin tilat ja polttivat lehden seuraavan päivän 11 000 kappaleen painoksen, jossa onniteltiin presidentti Alhanovia syntymäpäivän johdosta. Viisi päivää myöhemmin Alhanov ilmoitti, ettei aio jatkaa tasavallan johdossa.

Presidentti Vladimir Putin vapautti Alhanovin 15. helmikuuta 2007 tehtävästään, jonka jälkeen hän siirtyi Moskovaan varaoikeusministeriksi. Presidentinvirkaa ryhtyi hoitamaan Ramzan Kadyrov.

Lähteet
-------

1. ↑  Tšetšenian presidentin lähtölaskenta alkoi jo syksyllä HS. Viitattu 15.02.2007.

Aiheesta muualla
----------------

* Chechnya: Amid Tight Security, Alkhanov Inaugurated As Chechen President RFREL (englanniksi)
* Regions and territories: Chechnya - Leaders (BBC) (englanniksi)
* Q&A: The Chechen election (BBC) (englanniksi)
* Profiili (NUPI.no) (englanniksi)
* Tsetsheenian presidentti Alu Alhanov kotitasavaltansa tilanteesta (VoR)
**Thestorides** (m.kreik. Θεστορίδης, *Thestoridēs*; 700-luku eaa.?) oli antiikin kreikkalainen eeppinen runoilija ja opettaja, joka oli kotoisin Fokaiasta. Hänet mainitaan Pseudo-Herodotoksen kirjoittamassa Homeroksen elämäkerrassa.

Pseudo-Herodotoksen mukaan Homeros siirtyi kerran Joonian Fokaiaan. Koska hän oli köyhä, hänen täytyi asui suosijoiden luona. Thestorides, jonka ammattina oli opettaa kirjaimia nuorille, otti Homeroksen kotiinsa sillä hinnalla, että Homeros antaisi hänen tehdä kopiot runoilijan Fokaissa runoilemista eepoksista. Kertomuksen mukaan Homeros runoili Fokaiassa eepokset *Pieni Ilias* ja *Fokais*. Thestorides kirjoitti ne ylös, siirtyi Khiokselle ja esitti runoelmat ominaan. Kun Homeros sai kuulla tästä, hän teki kaikkensa päästäkseen Khiokselle. Lopulta hän pääsi saarelle ja esitti siellä omaa runouttaan. Thestorides poistui kuultuaan Homeroksen tulosta. Kertomus asettaa selvästi vastakkain Homeroksen suullisen runouden ja Thestorideen kirjallisessa muodossa olleen runouden.

Myöhemmän antiikin aikana *Pieni Ilias* laitettiin Homeroksen sijasta useammin Leskheen nimiin.

Lähteet
-------

1. 1 2  Nagy, Gregory: *Homer the Preclassic*, s. 37–39. Joan Palevsky imprint in classical literature. Sather Classical Lectures 67. University of California Press, 2017. ISBN 0520294874, 9780520294875. Teoksen verkkoversio.
2. ↑  Smith, William: "Lesches", *Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology*. Boston: Little, Brown and Company, 1849–1867. Teoksen verkkoversio.
3. ↑  Lendering, Jona: Little Iliad *Livius.org*. Viitattu 10.5.2021.
**Haarus** on Suomessa sijaitseva kylä Kauhavan kaupungissa, entisten Alahärmän ja Kortesjärven kuntien alueella. Haarus on Haarusjärven rannalla. Haaruksessa asuu neljä asukasta. Lisäksi siellä on 11 mökkiä.

Maantieto
---------

Haarus sijaitsee Haarusjärven ympärillä. Sen runkoverkon muodostaa Haaruksentie, Haaruskankaantie sekä Laitalantie. Kaikki Haaruksen ympärivuotiset asukkaat asuvat järven länsipäässä. 

### Luonto

Haaruksen länsiosassa sijaitsee Haaruskangas niminen hiekkakangassa. Kankaalle on hiekanoton seurauksena muodostunut lampia. Haaruksen metsät ovat havuvoittoisia.

#### Haarusjärvi

Haarusjärvi on 40,8 hehtaarinen järvi Haaruksessa. Haarusjärveen laskee Kakkurilampi Kakkuriluoman kautta. Laskupaikalle on rakennettu tekosaaria turpeen/humuksen vuoksi. Haarusjärvi laskee Pirttisenjoen kautta Purmojokeen.

Palvelut
--------

* Kauhavan kaupungin uimaranta
* Haaruksen retkeilyreitistö
* Leirintäalue Ruskonranta
* Mökkikylä Jääskänloma

Lähteet
-------

1. ↑  Google Maps *Google Maps*. Viitattu 22.2.2018.
2. ↑  Haarusjärvi *Järviwiki*. Viitattu 22.2.2018.
**Kuudennen sukupolven Ford Transitia** valmistettiin vuosina 2006–2013. Se valittiin Vuoden pakettiautoksi 2007.

Ford Transit VI (2006–2013)
---------------------------

Avolavallinen Ford Transit.
Vuonna 2006 viidennen sukupolven Transit kävi läpi perusteellisen kasvojenkohotuksen. Eniten muotoilu muuttui keulan osalta, johon tuli samankaltainen ilme kuin vuoden 1998 konseptimallissa. Ulkonäön ohella muutoksia tehtiin myös ohjaamossa, jossa kojelauta ja ohjauspyörä vaihdettiin täysin uusiin.

Aiempi bensiinimoottori korvattiin Rangerin 2,3-litraisella 146-hevosvoimaisella, mutta Suomen tuontiohjelmasta se jätettiin pois. Kaikissa dieselmoottoreissa siirryttiin käyttämään yhteispaineruiskutusta. 2,0-litrainen diesel vaihtui 2,2-litraiseen, josta oli kolme tehovaihtoehtoa (85/110/130 hv). 2,4-litraisia oli myös tarjolla kolme eritehoista versiota (100/115/140 hv).

Ford Transit -pikkubussi.
Vuonna 2007 130-hevosvoimaisen 2,2 litran dieselin teho nousi 140 hevosvoimaan. Transit-malliston uusi moottori oli viisisylinterinen 3,2-litrainen diesel, joka tuotti 200 hevosvoimaa tehoa. Kyseinen moottori oli saatavana ainoastaan takavetoiseen versioon.

Loppuvuodesta 2008 110-hevosvoimaisen 2,2-litraisen moottorin tehoa nostettiin 115 hevosvoimaan.

### Ford Transit Sport Van

Ford Transit Sport Van
Vuoden 2006 puolivälissä Ford esitteli urheilullisen Transit Sport Van -mallin, jossa oli moottorina 2,2 litran (130 hv, 2007 lähtien 140 hv) diesel. Ulkoasua on piristetty raidoituksella, 18 tuuman kevytmetallivanteilla, korinmuotoilusarjalla ja pakoputkien kaksoisulostulolla. Varusteluun sisältyi matkustajan turvatyyny, tuulilasinpyyhinten sadetunnistin, kuuden levyn CD-vaihtaja, veluuriverhoilu, monitoimiohjauspyörä ja kuormatilan suojasarja.

### Ford Transit XXL

Ford Transit XXL
Juhlistaakseen Transitin valintaa Vuoden pakettiautoksi 2007, Ford valmisti yhden kappaleen ekstrapitkää Transit XXL:ksi nimettyä mallia, joka rakennettiin yhdistämällä kaksi tavallista Tourneo-pikkubussia. Auto on 7,4 metriä pitkä ja siinä on istumapaikat kahdeksalle hengelle. Moottorina on 2,2-litrainen (130 hv) diesel, ja ylelliseen varusteluun kuuluu nahkaverhoilu, DVD-soitin matkustamon näyttöruuduilla ja 16 tuuman kevytmetallivanteet.

Lähteet
-------

* *Transit-esite*. Ford Motor Company Limited, 9/2011.

### Viitteet

1. ↑  Winners – 2007 Van of the Year. Viitattu 13.10.2019. (englanniksi)
2. ↑  Kuurio, Harry: Vertailu: Ford Transit, Mercedes-Benz Vito ja Volkswagen Transporter.  *Auto Bild Suomi*, 2011, nro 15, s. 26–31. Artikkelin lyhennetty verkkoversio.  (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Esite 9/2011, s. 28–29.
4. ↑  Ford Transit *Auto Express*.  6.3.2007. Viitattu 6.9.2015. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ford Transit (2006)** Wikimedia Commonsissa
**Altti Johannes Järvinen** (19. kesäkuuta 1889 Harjavalta – 4. maaliskuuta 1982 Pori) oli suomalainen hammaslääkäri ja kuoronjohtaja.

Järvinen aloitti kuorolaulun jo kouluaikoinaan Lahdessa ja opiskellessaan kuului Ylioppilaskunnan Laulajiin sekä Helsingin yliopiston Satakuntalaisen Osakunnan kuoroon. Vuonna 1919 hän perusti Porin Suojeluskunnan mieskuoron toimien sen johtajana Suojeluskuntien lakkauttamiseen vuoteen 1944 saakka. Sen jatkajaksi perustettiin Järvisen aloitteesta Porin Mies-Laulu, jonka taiteellisena johtajana hän oli 1945–1965. Vuonna 1945 Järvinen oli mukana perustamassa Suomen Mieskuoroliittoa. Myöhemmin hän toimi sen kunniapuheenjohtajana vuodesta 1968 lähtien kuolemaansa saakka. Altti Järviselle on myönnetty Suomen Mieskuoroliiton kunniamerkki nro 3. Professorin arvonimi hänelle myönnettiin vuonna 1969.

Järvinen valmistui hammaslääkäriksi vuonna 1915 ja toimi yksityishammaslääkärinä Porissa vuoteen 1970 saakka. Muistelmateoksensa hän julkaisi vuonna 1968.

Järvinen osallistui Suomen sisällissotaan valkoisten joukoissa, ja toimi myöhemmin Porin Seudun Rintamamiesyhdistyksen puheenjohtajana.

Teokset
-------

* *Elämäni laulut*. Helsinki: WSOY, 1968. ISBN 951-00199-5-X.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Kuolleita : Professori Altti Järvinen.  *Helsingin Sanomat*, 9.3.1982, s. 12. HS Aikakone (vain tilaajille). Viitattu 30.3.2018.
2. ↑  Faktat lyhyesti Porin Mies-Laulu. Viitattu 2.9.2012.
3. ↑  Historia Suomen Mieskuoroliitto. Viitattu 2.9.2012.
4. ↑  Rovamo, Marja: Altti Järvinen 90 vuotta tänään.  *Helsingin Sanomat*, 19.6.1979, s. 14. HS Aikakone (vain tilaajille). Viitattu 27.1.2019.
5. ↑  Harjakankaan taistelun muistomerkki paljastettu Noormarkussa.  *Helsingin Sanomat*, 1.4.1938, s. 11. HS Aikakone (vain tilaajille). Viitattu 27.1.2019.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Benedikt Jóhannesson** (s. 4. toukokuuta 1955) on islantilainen reformipuolueen poliitikko, joka istui kansanedustajana Alltingissä vuosina 2016–2017 ja toimi Islannin valtiovarainministerinä vuonna 2017.

Benedikt syntyi Reykjavíkissä. Hän suoritti vuonna 1977 kandidaatintutkinnon Wisconsinin yliopistossa pääaineenaan matematiikka ja sivuaineenaan taloustiede. Vuonna 1979 hän suoritti Floridan osavaltionyliopistossa tilastotieteen maisterintutkinnon, ja vuonna 1981 hän väitteli tohtoriksi aiheenaan tilastotiede ja matematiikka. Vuosina 1982–1986 hän työskeneteli opettajana reykjavíkiläisessä lukiossa. Vuonna 1984 hän perusti Talnakönnun-konsulttiyhtiön, jota hän johti vuoteen 2016 asti.

Vuoden 2016 parlamenttivaaleissa Benedikt valittiin Alltingiin Norðausturkjördæmi-vaalipiiristä. Tammikuussa 2017 hänet nimitettiin valtiovarainministeriksi, jossa virassa hän toimi saman vuoden marraskuuhun asti. Vuoden 2017 parlamenttivaaleissa Benediktiä ei valittu Alltingiin.

Benedikt on naimisissa Vigdís Jónsdóttirin kanssa. Heillä on kolme aikuista lasta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Benedikt Jóhannesson *Æviágrip þingmanna frá 1845*. Alþingi.  Arkistoitu 6.6.2022. Viitattu 7.6.2022. (islanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* MathSciNet
* Mathematics Genealogy Project
* zbMATH

 |

 |
**Anne Katherine (Kate) Walbert** (s. 1961 New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen kirjailija. Hän asuu New Yorkissa.

Walbert suoritti MA-tutkinnon englannin kielessä New Yorkin yliopistossa ja opettaa luovaa kirjoittamista Yalen yliopistossa. Hän asui lapsena eri puolilla Yhdysvaltoja ja myös Japanissa, ja hän sanoo että joutuessaan olemaan aina ikään kuin "uusi lapsi" uudelle paikkakunnalle tullessaan hän on oppinut tarkkailemaan.

The Gardens of Kyoto.
*The Gardens of Kyoto* edustaa tyylillisesti suullisen kerronnan perinnettä. Walbert uskoo tämän perustuvan lapsuudenkokemuksiin perheen muuttaessa aina uudelle paikkakunnalle, tutustuessa uusiin ihmisiin, jolloin hän kuunteli äitinsä uusien ystävien, paikkakunnan naisten, kertomuksia elämästään, naisten joista hänen mielessään muodostui ikään kuin yksi nainen. Hänestä juuri se tarina on kiinnostava, sillä miehet ovat jo kertoneet tarinansa. *The Gardens of Kyoto* perustuu saman nimiseen palkittuun novelliin. Se on jännityskertomus ja rakkauskertomus, mutta tietoisesti hyvin säädyllinen 1900-luvun puolivälin elämän kuvaus.

Teokset
-------

* *A Short History of Women*, Scribner, 2009 romaani
* *Our Kind*, romaani (ehdokkaana: National Book Award 2004)
* *The Gardens of Kyoto*, Scribner, 2001, romaani (Connecticut Book Award in Fiction -palkinto 2002)
* *Where She Went*, 1998 (novelleja) The New York Times: Notable Book of 1998
* *Year of the Woman* (näytelmä)
* *Quiet, She Said* (näytelmä)
* *Elsewhere* (näytelmä)

Lähteet
-------

1. ↑  Kate Walbert, National Library of Australia
2. ↑  Charlierose.com (Arkistoitu – Internet Archive)
3. 1 2  Author Interview: Kate Walbert (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑  The Gardens of Kyoto, description

Aiheesta muualla
----------------

* Kate Walbertin sivusto
* Kate Walbertin haastattelu (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Youngin suunnitelma** oli vuonna 1929 laadittu järjestely Saksalle ensimmäisen maailmansodan jälkeen määrättyjen sotakorvausten maksamisesta. Se korvasi vuonna 1924 käyttöönotetun Dawesin suunnitelman.

Suunnitelman laati yhdysvaltalaisen Owen D. Youngin johtama komitea, joka aloitti toimintansa Pariisissa 11. helmikuuta 1929. Komitea esitti mietintönsä 7. kesäkuuta samana vuonna ja sen pohjalta pienin muutoksin muokattu suunnitelma hyväksyttiin 1. syyskuuta 1930. Suunnitelmassa Saksan maksettavaksi määrättyä korvaussummaa pienennettiin 121 miljardiin reichsmarkiin, jotka tulisi maksaa 59 vuoden aikana. Suunnitelmaan sisältyi myös Kansainvälisen järjestelypankin perustaminen ja Saksan talouselämän ulkomaisen kontrolloinnin lopettaminen.

1930-luvun lama vei nopeasti Saksan maksukyvyn pian Youngin suunnitelman käyttöönoton jälkeen. Lausannen konferenssi ehdotti vuonna 1932 korvaussumman alentamista nimelliseen kolmeen miljardiin markkaan, mutta päätöstä ei koskaan ratifioitu. Adolf Hitlerin valtaannousun jälkeen Saksa ilmoitti luopuvansa kokonaan sotakorvausten maksamisesta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Young Plan (englanniksi) *Encyclopædia Britannica Online Academic Edition*. Viitattu 31.5.2013.
Heinz Berggruen vuonna 2002.
**Heinz Berggruen** (5. tammikuuta 1914 Berliini – 23. helmikuuta 2007 Pariisi) oli saksalainen taidekauppias ja keräilijä, joka perusti Berggruenin museon Berliiniin.

Berggruen muutti natsien hallitsemasta Saksasta Yhdysvaltoihin vuonna 1936. Hän opiskeli Berkeleyn yliopistossa ja vuonna 1939 hänestä tuli San Franciscon modernin taiteen museon apulaisjohtaja. Valmistellessaan Diego Riveran näyttelyä museoon hän tutustui Frida Kahloon, jonka kanssa hänellä oli lyhyt romanssi.

Sodan jälkeen Berggruen tutustui Pablo Picassoon Pariisissa. Picasso piti Berggruenista, josta tuli hänen taidevälittäjänsä. Oltuaan 60 vuoden ajan maanpaossa Berggruen palasi Saksaan ja perusti Berliiniin taidemuseon, joka sijaitsee vastapäätä Charlottenburgin linnaa. Hän myi kallisarvoisen taidekokoelmansa nimelliseen hintaan Preussin kulttuuriperintöä vaalivalle säätiölle. Tästä hyvästä Berggruen palkittiin Berliinin kunniakansalaisuudella ja Saksan liittovaltion ansioristillä. Myös Charlottenburgissa sijaitseva aiemmin kenraali Erich Hoepnerin mukaan nimetty lukio nimettiin uudelleen Heinz Berggruenin kunniaksi.

Lähteet
-------

1. ↑  *Bundesverdienstkreuz, Großes Verdienstkreuz mit Stern und Schulterband*


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Alankomaat
* Portugali

 |
|  |
| Taiteenala | 
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Tv- ja elokuvakoulu Young Filmmakers** on nuorille suunnattu avoin mediakoulu, joka toimii Helsingissä, Lahdessa, Porvoossa ja Loviisassa.

Young Filmmakers (YF) on aloittanut toimintansa vuonna 2009. Koulun perusajatuksena on antaa nuorille realistinen kuva media-ammateista ja tukea oppilaiden audiovisuaalista harrastuneisuutta.

Media-alalla toimivien koulun omien ohjaajien lisäksi Young Filmmakersissa opettavat myös vierailevat televisio- ja elokuva-alan ammattilaiset, joiden avulla oppilaita tutustutetaan alan eri työtehtäviin. Koulu toteuttaa opintoretkiä ja projekteja, joissa tv- ja elokuvatyöhön tutustutaan käytännön tasolla. Young Filmmakers ylläpitää myös internet-tv:tä, jossa esitetään koulussa valmistuvia oppilastöitä.

Young Filmmakers tutkii ja kehittää jatkuvasti uusia tapoja lasten ja nuorten opettamiseen ja mediakasvatuksen toteuttamiseen. Koulu toimii yhteistyössä paikallisten media-alan toimijoiden ja nuorisokeskusten kanssa.

Aiheesta muualla
----------------

* Tv- ja elokuvakoulu Young Filmmakersin kotisivut
**Suomen merivoimien sotilasarvot** 

Upseerit 

* amiraali
* vara-amiraali
* kontra-amiraali
* lippueamiraali
* kommodori
* komentaja
* komentajakapteeni
* kapteeniluutnantti
* yliluutnantti
* luutnantti
* aliluutnantti

Aliupseerit 

* sotilasmestari
* ylipursimies
* pursimies
* ylikersantti
* kersantti
* alikersantti

Miehistö 

* ylimatruusi
* matruusi


**Komentajakapteeni** (lyhenne **kom.kapt.** tai sotilaskäytössä **komkapt**) on Suomen merivoimien sotilasarvo. Maavoimissa sitä vastaa majurin sotilasarvo. Komentajakapteenia alempi sotilasarvo on kapteeniluutnantti ja ylempi komentaja. Komentajakapteenin hihamerkissä on tummansinisellä pohjalla kolme paksua kultaista poikkiviivaa, joiden päällä on kultainen leijona.

Insinööriupseereilla nauhojen välit ovat purppuranvärisiä, lääkintäupseereilla punaiset ja musiikkiupseereilla vaalean siniset. 

Arvo ja tunnukset ovat käytännössä kansainvälisiä, vaikka joissain maissa komentaja käyttää kolmea paksua raitaa ja komentajakapteenit yhtä kapeaa raitaa kahden paksun välissä, joka vastaa Suomen merivoimissa kapteeniluutnantin arvomerkkiä (esimerkiksi englanninkieliset *commander* ja *lieutenant commander*). Venäjä käyttää tämän arvon tunnuksena merkintää 3. arvoluokan kapteeni. Jotkut valtiot, kuten Italia, Saksa ja Ranska, käyttävät merkintää *korvettikapteeni* (ital. *capitano di corvetta*, saks. *korvettenkapitän*).

* Komentajakapteenin olkalaatta.Komentajakapteenin olkalaatta.
* Lääkintäkomentajakapteenin olkalaatta.Lääkintäkomentajakapteenin olkalaatta.

Lähteet
-------

1. ↑  Lyhenneluettelo  07.01.2013. Kotimaisten kielten keskus.  Arkistoitu 12.10.2013. Viitattu 9.4.2013.
2. ↑  Puolustusvoimat: Sotilasmerkistö ja -lyhenteet 2005  2005. Puolustusvoimat.  Arkistoitu 24.9.2015. Viitattu 9.4.2013.
3. ↑  Ekman, P. O.: *Sukellusvenesotaa Itämerellä*, liitteet: Suomen, Saksan ja Neuvostoliiton sotilasarvot.
4. ↑  *Meririntama merisotatapahtumat Itämeren pohjoisosassa 1941–1944*, luku "Laivat puuta, miehet rautaa";Porvoo - Hki - Juva,WSOY, 1983 ISBN 951-0-11993-8 (sid.).

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Komentajakapteeni** Wikimedia Commonsissa
**John Henry Gurney** (4. huhtikuuta 1819 Earlham Hall, Norfolk − 20. huhtikuuta 1890) oli englantilainen pankkiiri ja amatöörilintutieteilijä.

Gurneyn isä oli Joseph John Gurney. Ollessaan 10-vuotias Gurney lähetettiin yksityiskouluun Leytonstoneen. Täällä hän keräsi ensimmäisen luonnontieteellisen kokoelmansa. Sitten hän meni Friends' Schooliin Tottenhamiin, missä hän tutustui William Yarrelliin. 17-vuotiaana Gurney siirtyi Norwichiin suvun pankkibisnekseen.

Gurney julkaisi lukuisia artikkeleita Norfolkin linnuista *The Zoologist*-lehdessä. Hän myös keräsi laajan petolintukokoelman. 1864 hän julkaisi ensimmäisen osan kokoelmastaan *Descriptive Catalogue*. 1872 hän toimitti *The Birds of Damara Land*-teoksen ystävänsä Karl Johan Anderssonin muistiinpanojen pohjalta.

Vuosien 1875 ja 1882 välillä hän julkaisi sarjan muistiinpanoja *The Ibis*-lehdessä, kuten *Catalogue of Birds in the British Museum* ja 1884 *List of Diurnal Birds of Prey, with References and Annotations*.

Hänen poikansa John Henry Gurney Jr. (1848–1922) oli myös lintutieteilijä. Hänen tyttärensä oli Agatha Gurney (1881-1937).

John Henry Gurney nimesi suuren joukon eläimiä, linnuista muun muassa madagaskarintuulihaukka (*Falco newtoni*), afrikanpikkukotka (*Hieraaetus ayresii*) ja tumma-ampiaishaukka (*Henicopernis infuscatus*) ovat hänen nimeämiään.

Mustakaulauikun (*Podiceps nigricollis*) eteläafrikkalainen rotu *gurneyi* on nimetty isä ja poika Gurneyn kunniaksi, samoin kuin papuankotka (*Aquila gurneyi*), pisarapöllönen (*Mimizuku gurneyi*), malakanpitta (*Pitta gurneyi*), afrikankirjorastas (*Zoothera gurneyi*) ja natalinmesikko (*Promerops gurneyi*).

Lähteet
-------

1. ↑  ITIS
2. ↑  BirdLife Suomi (Arkistoitu – Internet Archive)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
Charlie Chaplin nauratti yleisöä vuonna 1916.
**Komedia** on elokuvagenre, jonka elokuvien perimmäinen tavoite on saada katsoja tuntemaan huvittuneisuutta, iloa ja kenties nauramaan. 

Komedia on draaman ohella elokuvan vanhin genre ja ollut mukana mykkäelokuvien ajoista asti. Alun perin elokuvien huumori oli liikuntapitoisempaa, ja huumoria luotiin liioitellusti esimerkiksi kaatumisilla ja potkuilla, jotka saatiin elokuvissa näyttämään hauskoilta. Kun äänielokuva yleistyi, siirrettiin elokuviin myös humoristista puhetta sekä alettiin keksiä yhä modernimpia vitsejä ja huumorin muotoja itseironiaan, mustaan huumoriin ja camp-huumoriin asti. Syntyivät myös niin kutsutut parodiaelokuvat, joissa pilkattiin muita kuuluisia, yleensä vakavasti tehtyjä elokuvia esimerkiksi asettamalla jokin alkuperäisteoksen kuuluisa kohtaus toisenlaiseen tilanteeseen tai viemällä sitä pidemmälle kuin alkuperäinen teos.

Kuuluisia elokuvakoomikkoja ovat muiden muassa Charlie Chaplin, Buster Keaton, Jerry Lewis, John Cleese ja Monty Python.

Kirjallisuutta
--------------

* Komediaelokuvan teemanumerot, *Filmihullu* 6/1995, 4–5/2002 ja 6/2019.
* Virtanen, Arto: "Hei, mille me nauretaan?" *Filmihullu* 5/2013.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Komediaelokuva**.
* Komediaelokuvia Internet Archivessa
*
**Marielundin rautatieasema** (lyh. Ml, ruots. *Marielunds järnvägsstation*) on kapearaiteisen Upsala–Lenna Jernväg -museorautatien liikennepaikka Uppsalan kunnassa, Ruotsissa. Asemalla toimii myös rautatiekahvila, ja tavaramakasiinissa on rautatiehistoriallinen näyttely.

Historia
--------

Liikennepaikka avattiin liikenteelle vuonna 1876 seisakkeena ja kuormauspaikkana, mutta muutettiin myöhemmin asemaksi. Asemamiehen tehtäviä hoiti Marielundiin sijoitettu ratavahti. Vuonna 1918 asemarakennus ja laiturialueet varustettiin sähkövalaistuksella. Makasiinirakennus valmistui vuonna 1949, ja samana vuonna valmistui myös pää- ja sivuraiteen välissä oleva välilaituri.

Liikennepaikka varustettiin sähköisillä turvalaitteilla ja tulosuunnan opastimilla vuonna 1953. Sähkötoiminen esiopastin Lännan tulosuunnalta oli otettu käyttöön jo 1943.

Rataa hallinnoiva museorautatieyhdistys, Museiföreningen Stockholm-Roslagens Järnvägar, on rakentanut uudelleen poispuretun ratapihan junakohtauksia varten. Yhdistys on myös siirtänyt puretun makasiinirakennuksen tilalle makasiinin Österbybrukista.

Lähteet
-------

1. ↑  Thomas Tydal: Trafikplatser (haku ehdoilla "Trafikplats: Marielund") *Tydal.nu*. Viitattu 5.1.2010. (ruotsiksi)
2. 1 2 3 4  Besök Jernvägskaféet i Marielund  19.12.2009. Museiföreningen Stockholm-Roslagens Järnvägar.  Arkistoitu 11.8.2010. Viitattu 5.1.2010. (ruotsiksi)
**Suomen merivoimien sotilasarvot** 

Upseerit 

* amiraali
* vara-amiraali
* kontra-amiraali
* lippueamiraali
* kommodori
* komentaja
* komentajakapteeni
* kapteeniluutnantti
* yliluutnantti
* luutnantti
* aliluutnantti

Aliupseerit 

* sotilasmestari
* ylipursimies
* pursimies
* ylikersantti
* kersantti
* alikersantti

Miehistö 

* ylimatruusi
* matruusi


**Komentaja** (lyhenne **kom.** tai sotilaskäytössä **kom**) on sotilasarvo Suomen merivoimissa. Maavoimissa sitä vastaa everstiluutnantin sotilasarvo. Komentajaa alempi sotilasarvo on komentajakapteeni ja ylempi kommodori.

Komentajan hihamerkissä on tummansinisellä pohjalla alhaalta lukien seuraavat kultaiset arvonauhat: kaksi paksua, yksi ohut, yksi paksu. Näiden päällä on kultainen leijona.

Arvo on kansainvälinen, ja muissa maissa sitä käytetään vastaavalla tasolla. Tunnuksetkin ovat pääsääntöisesti lähes samanlaisia. Erikoisupseereilla on lisätunnus: insinööreillä nauhojen välit ovat purppuranvärisiä ja lääkäreillä, eläinlääkäreillä, hammaslääkäreillä ja proviisoreilla punaisia. 

Komentajan arvo on pääsääntöisesti kadettikoulun käyneiden (sotatieteiden maisterin tutkinto) ammattisotilaiden arvo; reserviupseerien yleneminen tähän arvoon on äärimmäisen poikkeuksellista ja johtuu lähes poikkeuksetta sota-ansioista. Kuuluisimpia tällaisia poikkeuksia lienee brittiläinen sukeltajaupseeri, RNVR:n komentaja Lionel Crabb, joka ansaitsi arvonsa suojasukeltajana toisessa maailmansodassa. 

Suomalaisista reserviupseereista komentajan arvon on saavuttanut kustantaja, ministeri Aatos Erkko (1932–2012). Erkko tunnettiin paitsi keskeisenä suomalaisena sanomalehti- ja kustannusalan vaikuttajana, myös innokkaana sotilasmusiikkitoiminnan tukijana ja höyrylaivaharrastajana. Erkko toimi vuosia muun muassa kansainvälisen Hamina Tattoo -sotilasmusiikkitapahtuman järjestelytoimikunnan kunniapuheenjohtajana.*lähde?*

* Komentajan olkalaatta.Komentajan olkalaatta.
* Komentajan hihalaatta.Komentajan hihalaatta.
* Komentaja Kaila Auno.Komentaja Kaila Auno.
* Lääkintäkomentajan olkalaatta.Lääkintäkomentajan olkalaatta.
* Insinöörikomentajan olkalaatta.Insinöörikomentajan olkalaatta.

Neuvostoliitossa oli loppuun asti käytäntönä ja Venäjällä on edelleen, että merivoimien esiupseerit käyttävät kapteenin arvoa, johon liittyy arvoluokkamerkintä. 3. arvoluokan kapteeni vastaa komentajakapteenia, 2. arvoluokan komentajaa ja 1. arvoluokan kommodoria. Neuvostolaivastolla oli myös erillinen kommodorin arvo, mutta se merkitsi kenraalikuntaan kuuluvaa kommodoria.

Joissakin eurooppalaisissa ja Etelä-Amerikan valtioissa arvon nimikkeenä on *fregattikapteeni* (saks. *Fregattenkapitän*, esp. *capitano-de-fragata*).

Lähteet
-------

1. ↑  Lyhenneluettelo  27.11.2014. Kotimaisten kielten keskus.  Arkistoitu 12.10.2013. Viitattu 23.3.2015.
2. ↑  Puolustusvoimat: Sotilasmerkistö ja -lyhenteet 2005 (sivu 113)  2005. Puolustusvoimat.  Arkistoitu 24.9.2015. Viitattu 23.3.2015.
3. ↑  P. O. Ekman: *Sukellusvenesotaa Itämerellä*, Merikustannus, 1986 ISBN 951-99791-1-5 Liitteet: Suomen, Saksan ja Neuvostoliiton sotilasarvot
4. ↑  Suomen Valtiokalenteri, kohta "Saksan Liittotasavallan sotilasasiamies".
**John Hothby** (n. 1410 – 1487) oli brittiläinen karmeliittoihin kuulunut säveltäjä ja musiikkiteoreetikko.

Hothby saapui vuonna 1467 Luccaan, jossa toimi vuodesta 1479 saakka teologian lehtorina. Hän opetti kaupungissa myös kielioppia ja aritmetiikkaa. Hothby oli Luccassa vuoteen 1486 ja palasi Englantiin hieman ennen kuolemaansa. Lorenzo de’ Mediciä kiittäneen kirjeensä perusteella hän oli ennen Luccassa viettämäänsä aikaa ollut Firenzessä, ja kirjeessään Bartolomé Ramos de Parejalle hän viittasi laajemminkin Euroopan sisällä tekemäänsä kiertelyyn.

Hothbyn teoreettisten teosten joukossa on kattavia tutkielmia, kuten *Tractatus quarundam regularum artis musicae* ja *La Calliopea legale*. Häneltä on säilynyt vain yhdeksän omaa sävellystä, joiden joukossa kuitenkin on sekä hengellisiä että maallisia teoksia.

Lähteet
-------

1. 1 2  John Hothby Oxford Reference, viitattu 12.7.2021
2. 1 2 3  The Musical Theory of John Hothby JSTOR, viitattu 12.7.2021

Aiheesta muualla
----------------

* IMSLP: nuotteja

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
	+ 2
* VIAF
	+ 2
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Australia
* Alankomaat
* Portugali

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Tasavallan presidentin viiri
**Komentoviiri**, joissakin hakuteoksissa **päällikkyysviiri**, on tiettyyn virka- tai luottamustehtävään liittyvä erityisviiri. Lähes kaikki komentoviirit ovat malliltaan lippuviirejä; vain merivoimilla on kieppuvia viirejä. Useimmat niistä ovat kaksikielekkeisiä niin sanottuja leveäviirejä.

Presidentin viiri
-----------------

Tasavallan presidentin viiriä käytetään ensisijaisesti merellä ja se nostetaan alukseen, jossa presidentti on ja lasketaan heti hänen poistuessaan. Maa-ajoneuvoissa eli lähinnä presidenttiä kuljettavissa autoissa sen paikalla käytetään presidentin lipusta tehtyä pienoislippua.

Presidentin viiri tehtiin alun perin vuonna 1918 valtionhoitaja Mannerheimille eräänlaisena kompromissina lippukiistan ollessa vielä käynnissä, ja se jäi käyttöön kun valtionhoitaja luovutti tehtävänsä tasavallan presidentille. 

Merivoimien sotaviiri

Sotaviiri
---------

**Sotaviiri** on noin kolme metriä pitkä valkea kaksikielekkeinen viiri, jonka tangonpuoleisessa tyvessä on Suomen pienoislippu.

Merenkulkulaitoksen ja Tullilaitoksen viirit
--------------------------------------------

Merenkulkulaitoksen päälliköllä oli oma komentoviirinsä, samoin merivoimien eri päälliköillä.

Merenkulkulaitoksen aluksille tarkoitettu kaksihaarainen toimintaviiri säilyi varsinaisen laitoksen loppuun asti. 
Sitä käytettiin silloin kun alus oli virkatehtävässä liikkeellä.

Viiristä on olemassa kaksi versiota eli alkuperäisellä Suomen vaakunalla varustetulla erikoismerkillä ja viimeksi käytössä olleella jossa oli uusi kompassimerkki. 

Tullilaitoksen veneviiri
Laivaston eri komentoviirit
Merenkulkulaitoksen omat viirit. Näissä kappaleissa on jo uusittu kompassiruusu-erikoismerkki

Rajavartiolaitoksen viirit
--------------------------

Rajavartiolaitoksella on kaksi omaa komentoviiriä, samoin merivartioston komentajalla omansa

Rajavartioston komentajien ja Merivartioston komentajan viiri

Venekerhojen viirit
-------------------

Yleisin komentoviiri on venekerhon kommodorin viiri; se on pursilipun pohjalle tehty kaksikielekkeinen leveäviiri, jossa on kyseisen seuran erikoismerkki. Varakommodorin komentoviiri on muuten samanlainen mutta siinä on alareunassa sininen paarre

Merenkävijät ry:n kommodorin viiri

Lähteet
-------

* Kajanti, Caius (toim.): *Suomen lippu kautta aikojen*. Helsinki: Siniairut, 1983. ISBN 951-95798-0-X.
* *Veneilijän lippukirja*. Helsinki: Suomen moottoriveneliitto, 1991. ISBN 952-9610-00-9.
* Lippulain lähetekeskustelun, valiokuntakäsittelyiden ja lopullisen käsittelyn pöytäkirjat liitteineen, syksy 1978, Eduskunnan pöytäkirjat, Kansallisarkisto
* Veneilijän Vuosikirja 2013, Suomen Purjehdus ja veneily ry; ISSN-L 2242-7694

### Viitteet

1. ↑  Veneilijän lippukirja, luku taistelua Pursilipun elämästä
2. 1 2  Veneilijän Lippukirja, s. 24
3. ↑  Veneilijän Lippukirja, s. 23
*Tämä artikkeli kertoo järvestä Strugi-Krasnyjen piirissä. Nimen muista merkityksistä kerrotaan täsmennyssivulla Dolgoje.*

**Dolgoje** (ven. Долгое, Кривое, Крюковское) on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Strugi-Krasnyjen piirissä. Järven nimi *ozero Dolgoje* merkitsee pitkää (″Pitkäjärvi″), millä todennäköisesti viitataan järven pitkänomaiseen muotoon.

Maantietoa
----------

Järvi on 850 metriä pitkä, 350 metriä leveä ja sen pinta-ala on 10 hehtaaria. Se on pitkä ja kapea järvi, jossa on vastarannoilla pienet lahdet. Se sijaitsee 3,5 kilometriä Knjažitsyn (ven. Княжицы) kylästä luoteeseen. Sen keskisyvyys on 2,5 metriä ja sen syvänteessä on 4,0 metriä vettä. Sen vedenpinnan korkeus on alle 150 metriä mpy. Järvellä ei vaikuta ilmakuvien perusteella olevan asutusta.

Luontoarvoja
------------

Järvessä elää ainakin ahven, särki, mutakala, hauki ja ruutana. Järvellä on mutapohja. Sen metsäiset rannat ovat matalat ja paikoin soistuneet. Rantaveteen on kaatunut puiden runkoja ja sourannoilla työntyy järvelle turvehetteikköjä.

Vesistösuhteita
---------------

Dolgoje sijaitsee Tšorjanan valuma-alueella ja se on Tšorjanan lähdejärvi. Tšorjana laskee Peipsijärveen, jonka Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen. Järven valuma-alueen koko on 0,31 neliökilometriä , josta järvi itse muodostaa kolmasosan. Ilmakuvien perusteella siihen ei ole johdettu ojia. Sen lasku-uoma Tšorjana alkaa järven pohjoispäästä pienenä purona.

Huomautuksia
------------

1. 1 2 3 4 5  Kohteen pituus, leveys ja ympäristön kasvillisuus, asutus ja nimistöä on tarkistettu Internetin Google-, Bing-, ACME- tai Yandex-karttapalvelusta käyttäen järven koordinaatteja.
2. ↑  Järven tilavuus on laskettu kertomalla järven pinta-ala sen keskisyvyydellä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Neuvostoajan kartta: Лист O-35-Б, Луга (Luga), 1:200 000, viitattu 7.6.2020 (venäjäksi)
2. 1 2 3 4  Pihkovan alueen kartta: sivu 10 (Arkistoitu – Internet Archive), viitattu 7.6.2020 (venäjäksi)
3. 1 2 3 4 5 6 7  Pihkovan alueen järviä (Excel) (arkistoitu, 22.5.2014)  luotu 7.9.2013. pskov.ru:  Pihkovan alueen valtion lupa- ja ympäristöhallintokomitea.  Arkistoitu 30.6.2019. Viitattu 7.6.2020. (venäjäksi)
4. ↑  Kuusinen, M. & Ollikainen, V.: *Venäläis-suomalainen suursanakirja*. Werner Söderström Oy, 1978. ISBN 951-0-00150-3.
Checks and balances käytännössä: presidentti Donald Trump esitti Neil Gorsuchia korkeimman oikeuden tuomariksi tammikuussa 2017. Myöhemmin senaatti hyväksyi Trumpin ehdotuksen.
**Checks and balances** viittaa järjestelmään, jossa lainsäädäntö-, toimeenpano- ja tuomiovaltaa on rajoitettu niin, ettei yksikään toimielimistä pysty käyttämään rajoituksetonta valtaa. Checks and balances on osa vallan kolmijako-oppia.

Englanninkieliselle käsitteelle ei ole vakiintunutta suomenkielistä ilmaisua, mutta siihen on viitattu muun muassa *punnusten ja vastapunnusten järjestelmänä**.*

Esimerkkejä
-----------

### Antiikin Rooma

Kreikkalaisen historioitsija Polybioksen mukaan antiikin Rooma perustui checks and balances -järjestelmälle: valta oli jaettu konsulin (monarkia), senaatin (aristokratia) ja kansalaisten (demokratia) kesken.

### Yhdysvallat

Yhdysvalloissa checks and balances -järjestelmään ei suoraan viitata maan perustuslaissa, mutta Yhdysvaltain poliittisessa järjestelmässä on silti useita lainsäädäntö-, toimeenpano- ja tuomiovallan vallankäyttöön liittyviä rajoituksia. Esimerkiksi tuomioistuimet voivat rajoittaa lainsäädäntö- ja toimeenpanovallan valtaa julistamalla näiden toiminnan perustuslain vastaiseksi. Presidentillä on tietyissä tilanteissa mahdollisuus estää kongressin päätökset veto-oikeudellaan. Senaatti taas voi esimerkiksi estää Yhdysvaltain toisen valtion kanssa allekirjoittaman sopimuksen hyväksymisen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  "checks and balances." Encyclopædia Britannica. Encyclopædia Britannica Ultimate Reference Suite. Chicago: Encyclopædia Britannica, 2015.
2. ↑  Husa, Jaakko: checks and balances -oppi *Tieteen termipankki*. Viitattu 24.7.2017.
**Mariella Bettineschi** (s. 1948 Brescia, Italia) on italialainen kuvanveistäjä. Bettineschi opiskeli kuvataiteita Bergamossa Carraran akatemiassa, josta hän valmistui vuonna 1970. Bettineschi on työskennellyt Italian lisäksi muun muassa Berliinissä vuoteen 1995 asti. Nykyään hän asuu Bergamossa.

*Carro Celeste*, Turku, 1994.
Bettineschi osallistui Venetsian biennaaliin vuonna 1988. Hän on pitänyt noin kolmekymmentä yksityisnäyttelyä vuodesta 1981 lähtien, pääasiassa eri puolilla Italiaa, mutta myös Berliinissä, Lontoossa, Turussa ja Yhdysvalloissa. Hän on osallistunut ryhmänäyttelyihin vuodesta 1985 lähtien liki vuosittain.

Turussa Itsenäisyydenaukiolla on Mariella Bettineschin ympäristötaideteos *Carro Celeste* vuodelta 1994. Teos on turkulaisen Pro Cultura -säätiön "Turku – eurooppalainen kuvanveistoskaupunki" -hankkeen ensimmäisiä teoksia. Lujitemuovinen, koboltinsininen isokokoinen laatta on kumipyörien varassa puiston nurmikolla ja tukevasti paikoilleen kiinnitetty, mutta siitä saa vaikutelman alaspäin vierivästä vaunusta. *Carro Celesten* sponsoroi italialainen, Bergamosta oleva kemianteollisuuden yritys Radici.

Bettineschin taiteenlajeja ovat maalaus, kuvanveisto, piirustus, kollaasi, valokuvaus ja digitaalinen maalaus.

Lähteet
-------

1. ↑  Mariella Bettineschi Richard Saltoun Gallery, Lontoo. Viitattu 10.4.2021.
2. ↑  CV Richard Saltoun Gallery, Lontoo. Viitattu 10.4.2021.
3. ↑  Mariella Bettineschi (1948-) Carro Celeste  20.9.2007. Wäinö Aaltosen museo.  Arkistoitu 17.6.2011. Viitattu 10.4.2021.
4. ↑  Mariella Bettineschi: Carro Celeste Turun kaupunki. Viitattu 10.4.2021.
5. ↑  Heino, Jari: Taivaalliset vaunut karkaavat – kaikki nykyiset taideteokset eivät tulevaisuudessa mahdu supistuvalle Itsenäisyydenaukiolle *Turun Sanomat*.  13.4.2020. Viitattu 10.4.2021.
6. ↑  ART: For Finland"Carro Celeste" Mariella Bettineschi RadiciGroup. Viitattu 10.4.2021.
7. ↑  Mariella Bettineschi: biografia *Bettineschin kotisivu*. Viitattu 10.4.2021.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**John Hough** ['hʌf] (s. 21. marraskuuta 1941 Lontoo) on brittiläinen elokuva- ja televisio-ohjaaja, joka on työskennellyt myös Hollywoodissa. Hänet tunnetaan parhaiten 1970- ja 1980-luvulla tekemistään ohjaustöistä kuten *Silminnäkijä* (1970), *Pirun kaksoset* (Twins of Evil, 1971), *Aarresaari* (1972, englanninkielinen versio), *Paholaisen talo* (The Legend of Hell House, 1973), *Hurja Larry, tuhma Mary* (1974), *Pako taikavuorelle* (1975), *Paluu Taikavuorelta* (1978), *Kultasaalis* (Brass Target, 1978), *Mustien vuorten kulta* (El Triunfo de un hombre llamado caballo, 1982) ja *Rakkauden uhkapeli* (A Hazard of Hearts, 1987).

Houghin ensimmäisiä ohjaustöitä olivat neljä jaksoa 1960-luvun lopun televisiosarjaan *Herrasmiesagentti* (The Avengers). Muutaman brittielokuvan jälkeen hän siirtyi 1970-luvun alkupuolella Hollywoodiin, jossa pääsi ennen pitkää toteuttamaan unelmansa elokuvien ohjaamisesta Disney-yhtiölle.

Lähteet
-------

1. ↑  John Hough Interview, 2007 *YouTube*.  10.12.2011. Viitattu 16.9.2021.
2. 1 2  John Hough: "I am happy to say that ‘Dirty Mary, Crazy Larry’ is one of Quentin Tarantino’s favorite films" *filmtalk.org*.  30.8.2017 (haastattelu tehty 2013). Viitattu 16.9.2021.
3. ↑  John Hough Elonetissä. . Viitattu 16.9.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* John Hough Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Dolcetto-rypäleitä
**Dolcetto** on italialainen musta viinirypälelajike, jota kasvatetaan laajalti Piemonten alueella Luoteis-Italiassa. Lajikkeesta tuotettujen viinien happamuus on alhainen, ja ne on yleensä tarkoitettu nautittavaksi muutaman vuoden kuluessa valmistuksesta.

Italialainen sana *dolcetto* tarkoittaa "pientä makeaa", mutta ei ole varmaa, sisältyikö nimeen alun perin mitään viittausta rypäleen makeustasoon.

Dolcettoa pidetään kevyenä helposti juotavana punaviininä, joka sopii hyvin pastojen ja pizzaruokien kanssa.

Dolcetto-viiniköynnöksen lehtiä
Suurin osa Dolcetto-rypäleistä tuotetaan Piemonten alueella Luoteis-Italiassa. Italiassa rypälettä viljellään noin 6 000 hehtaarin alueella, ja maassa tuotetaan noin 98 prosenttia Dolcetto-rypäleistä.

Katso myös
----------

* Luettelo italialaisista viinirypälelajikkeista

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Freedman, Brian: Everything You Need to Know About Dolcetto *foodandwine.com*.  6.7.2022. Viitattu 3.7.2023. (englanniksi)
2. 1 2 3  Dolcetto Wine *wine-searcher.com*. Viitattu 3.7.2023. (englanniksi)
3. ↑  Mansson, Per-Henrik: Light Makes Right *Wine Spectator*.  31.10.1995.  Arkistoitu 30.4.2004.  (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Dolcetto** Wikimedia Commonsissa

* Vitis International Variety Catalogue VIVC: Dolcetto (englanniksi)
* Italian Wine Central: Dolcetto (englanniksi)
* Suckling, James: Overlooked Treasures: Dolcetto, Italy (Arkistoitu versio) Wine Spectator, 26.9.2001. (englanniksi)
*Tämä artikkeli käsittelee musiikkialbumia. Käsite "rajoitettu ydinsota" selitetään artikkelissa ydinsota.*

**Rajoitettu ydinsota** on suomalaisen punkyhtyeen Rattuksen vuonna 1982 julkaistu EP-levy. Yhtyeen kolmen ensimmäisen levyn sijaan se sisältää perinteisen punkin sijaan hardcore-vaikutteista materiaalia. Levy julkaistiin myöhemmin Suomen lisäksi Ranskassa ja Brasiliassa paikallisilla levymerkeillä. Sen materiaali on mukana myös vuonna 1993 ilmestyneellä kokoelma-CD:llä *Levytykset 1981–1984*.

*Rajoitettu ydinsota* on yksi ensimmäisiä suomalaisia hardcore-levyjä. Sitä on kutsuttu myös Rattuksen "läpimurtolevyksi" ja EP:n kappaleet saivat jopa radiosoittoa. Musiikillisesti levy on edeltäjiään synkempi ja sanoitukset olivat muuttuneet samalla vakavammiksi, käsitellen Ronald Reagania, ydinsotaa ja fasismia. Vaikutteita oli saatu erityisesti brittiläiseltä Dischargelta.

Vuonna 2011 saksalainen Höhnie Records julkaisi EP:n seitsentuumaisena vinyylinä, josta otettiin tuhannen kappaleen painos.

Muusikot
--------

* Jake – laulu, kitara
* Tomppa – basso
* Vellu – rummut
* Annikki – taustalaulu
* Punsku – taustalaulu
* Vote – taustalaulu

Kappaleet
---------

A-puoli
1. *Keppiä Ronaldille* – 1.04
2. *Sodan tragedia* – 1.59

B-puoli
1. *Rajoitettu ydinsota* – 1.14
2. *Muotinatsit* – 2.22

Lähteet
-------

* RATTUS: RAJOITETTU YDINSOTA Finnmusic.

### Viitteet

1. 1 2  Rattus 30v. Rattus. Viitattu 9.1.2016.
2. 1 2  Rattus – Rajoitettu ydinsota  20.4.2010. Piparnakkelin Pandaluola.  Arkistoitu 27.1.2016. Viitattu 9.1.2016.
3. ↑  Rattus ‎– Rajoitettu Ydinsota -EP Discogs. Viitattu 9.1.2016.