recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Suomen maa- ja ilmavoimien sotilasarvot
 **Upseerit** 

Kenraalikunta 

* kenraali
* kenraaliluutnantti
* kenraalimajuri
* prikaatikenraali

Esiupseerit 

* eversti
* everstiluutnantti
* majuri

Komppaniaupseerit 

* kapteeni
* yliluutnantti
* luutnantti
* vänrikki

 **Aliupseerit** 

 

* sotilasmestari
* ylivääpeli
* vääpeli
* ylikersantti
* kersantti
* alikersantti

 **Miehistö** 

 

* korpraali
* sotamies

**Aliupseerioppilas** (epävirallisesti *oppilas*) on Suomen Puolustusvoimissa käytetty aliupseerikurssia (AUK) käyvien varusmiesten palvelusarvo. Aliupseerioppilaat kuuluvat miehistöön.

Aliupseerioppilaat Suomen Puolustusvoimissa
-------------------------------------------

Aliupseerikurssin alkaessa kaikki varusmiehet ovat sotamiehen arvoisia oppilaita, mutta kurssin kuluessa on mahdollisuus saada nimitys korpraalin arvoiseksi oppilaaksi. Korpraalinimitykselle ei ole kovinkaan paljoa käytännön merkitystä palveluksessa; erityisesti ensimmäisten joukossa saatuna se on kuitenkin tunnustus opintomenestyksestä.*kenen mukaan?* Merkittäväksi nimitys muodostuu vain, jos oppilas keskeyttää kurssinsa. Tällöin hän palvelee jäljellä olevan palvelusaikansa varsinaisessa sotilasarvossaan, joka on joko sotamies tai korpraali. Korpraalin arvon, kuten muutkin sotilasarvot, voi nimittäin menettää vain tuomioistuimen päätöksellä.

### Reservissä

Reserviläiset, jotka suorittavat täydennyskurssia miehistöstä aliupseeriksi, palvelevat kuitenkin henkilökohtaisessa sotilasarvossaan, joka saattaa olla jopa alikersantti.

Perinteessä perusyksikköönsä takaisin *maitojunalla* lähetettyä aliupseerioppilasta, joka joutui palvelemaan miehistöarvossa tai korpraalina kahdeksan kuukauden sijasta yksitoista kuukautta kutsuttiin pilkallisesti "diplomisotamieheksi" (eli aselajista riippuen esimerkiksi diplomiviestimieheksi) muistutukseksi saamatta jäävästä alikersantin arvosta.*lähde?*

### Toiminta nykyisin

Kaikki aliupseerioppilaat palvelevat jollakin aliupseerikurssilla. Kurssin päätyttyä oppilaat ylennetään alikersanteiksi, joka on alin aliupseeriarvo. Aiemmin vain parhaiten menestyneet ylennettiin alikersanteiksi AUK:n päättyessä. Ylentämättä jääneet korpraalit ylennettiin alikersanteiksi vasta tietyn palvelusajan jälkeen perusyksikössään. Vielä 1960-luvulla aliupseerikoulun saattoi läpäistä tulematta kertaakaan ylennetyksi.

Tunnusmerkistö
--------------

Aliupseerioppilaan arvomerkki.
Aliupseerioppilaan arvomerkkissä on hopeinen kaluunanauha eli vaakaviiva vasemmassa hihassa. Suomalaisessa armeijaslangissa vaakaviivaa kutsutaan kusiraidaksi, kusirajaksi tai aamuraidaksi.*lähde?* Korpraalin arvoisella oppilaalla on lisäksi yksi arvomerkkikulma arvomerkissään, aivan kuten muillakin korpraaleilla.

Aiheesta muualla
----------------

* Puolustusvoimat: Sotilasarvot Puolustusvoimissa
Mary Ellen Mark ja hänen aviomiehensä, elokuvaohjaaja Martin Bell vuonna 2011.
**Mary Ellen Mark** (20. maaliskuuta 1940 Philadelphia, Pennsylvania – 25. toukokuuta 2015 New York, New York) oli yhdysvaltalainen valokuvaaja. Hänet tunnetaan erityisesti pysäyttävistä muotokuvistaan ja yhteiskunnallisesti kantaa ottavasta kuvajournalismistaan.

Markin kuvia on ilmestynyt muun muassa Vanity Fairissa, Lifessä, Rolling Stonessa ja The New Yorkerissa. American Photo Magazinen lukijat äänestivät Markin kaikkien aikojen vaikutusvaltaisimmaksi naisvalokuvaajaksi. Suomessa Markin kuvia on esitelty laajasti Salon taidemuseon Veturitallissa, jossa oli esillä vuonna 2006 näyttelykokonaisuudet *American Odyssey* ja *Twins*.

Mark kuoli myelodysplastiseen oireyhtymään 75-vuotiaana Manhattanilla 25. toukokuuta 2015.

Lähteet
-------

1. 1 2  Grimes, William: Mary Ellen Mark, Photographer Who Documented Difficult Subjects, Dies at 75 *The New York Times*.  26.5.2015. Viitattu 27.5.2015. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Markin omat sivut
* Salon taidemuseon esittely Mary Ellen Markista (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Korea
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz
* Photographers' Identities
* RKD Artists
* Te Papa (New Zealand)
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
	+ 2
* IdRef

 |

 |
Théâtre des Champs-Élysées
**Auguste Perret** (12. helmikuuta 1874 – 25. helmikuuta 1954) oli ranskalainen arkkitehti. Hän oli syntynyt Belgiassa.

Perret oli maailman johtava asiantuntija betonirakentamisessa sekä funktionalismin edelläkävijöitä. Hänen suurimmaksi työkseen tuli Le Havren uudelleenrakennuttaminen toisen maailmansodan jälkeen.

Le Havre
--------

Le Havre
Sodan aikana Le Havre oli pommitettu melkein kokonaan raunioiksi ja noin 80 000 sen asukasta oli jäänyt kodittomaksi. Kaupungin rakentaminen entiselleen ei ollut mahdollista, joten Perretille annettiin tehtäväksi suunnitella kokonaan uusi kaupunki tuhoutuneen tilalle. Tästä tuli Ranskan sodanjälkeisen jälleenrakentamisen suurin hanke. Perret suunnitteli kaupungista ihanteidensa mukaisen, ilmavan ja avaran. Uusien talojen betoniin käytettiin kiviainesta, joka murskattiin tuhoutuneista taloista. Perret suunnitteli Le Havreen henkilökohtaisesti kaksi rakennusta, kaupungintalon sekä Pyhän Joosefin kirkon (*Église Saint-Joseph du Havre*).

Muita töitä
-----------

* Théâtre des Champs-Élysées

Lähteet
-------

1. ↑  Jorma O. Tiainen ja Pekka Mäkelä: *Tietojätti*. Jyväskylä: Gummerus, 1994. ISBN 951-20-4372-6.
2. ↑  *Normandia*. Suomentanut Ilkka Rekiaro, Päivi Rekiaro, Helena Rantasuo ja Katri Mäkinen. Tammi, 2008. ISBN 978-951-31-4102-8.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Auguste Perret** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* KulturNav
* Museum of Modern Art
* Musée d'Orsay
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* EUTA
* Structurae
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Logografit** (m.kreik. λογογράφος, *logografos*), sanoista "sana" (m.kreik. λόγος, *logos*) ja "kirjoittaa" (m.kreik. γράφω, *grafo*), viittaa antiikin Kreikan historiankirjoittajiin ja kronikoitsijoihin ennen Herodotosta, jota pidetään historiankirjoituksen isänä. Herodotos itse käytti edeltäjistään sanaa *logopoioi* (m.kreik. λογοποιόι, sanasta *ποιέω*, "tehdä"). Thukydides loi puolestaan sanan *logografos* kuvaamaan edeltäjiään, myös Herodotosta, mutta sana käsitetään nykyään käsittämään Herodotoksen määritelmän mukaisesti varhaisemmat historioitsijat kuten Akusilaos, Ferekydes, Hekataios, Hellanikos ja Ksanthos.

Logografit tulivat pääsääntöisesti Jooniasta ja sen saarilta. Heidän kirjoituksensa keskittyivät enemmän lukijan mielenkiinnon ylläpitämiseen kuin kertomuksen todenperäisyyteen. Niissä saatettiin kritiikittä sekoittaa keskenään mytologiaa ja historiaa, ja siksi niiden kirjoittajia kutsutaankin mieluummin kronikoitsijoiksi kuin historioitsijoiksi.

Lähteet
-------

* *Antiikin käsikirja*. Paavo Castrén ja Leena Pietilä-Castrén, 2000. ISBN 951-1-12387-4.
Mary Elizabeth Mastrantonio vuonna 2013.**Mary Elizabeth Mastrantonio** (s. 17. marraskuuta 1958 Lombard, Illinois, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa elokuvissa *Scarface – arpinaama* (1983), *Suuret setelit* (1986), *Abyss – syvyys* (1989), *Robin Hood – varkaiden ruhtinas* (1991), *Tähänastinen elämäni* (1999) ja *The Brooke Ellison story* (2004).

Mastrantonio syntyi Illinoisissa italialaisille maahanmuuttajille. Hän on ollut vuodesta 1990 naimisissa ohjaaja Pat O'Connorin kanssa. Heillä on kaksi lasta, ja he asuvat Lontoossa Englannissa.

Palkinnot
---------

* Gracie (2005)

### Ehdokkuudet

* Sierra Award (2000)
* MTV Movie Award (1992)
* Saturn (1991, 1992)
* Parhaan naissivuosan Oscar-palkinto (1987)

Lähteet
-------

1. 1 2  Erickson, Hal: Mary Elizabeth Mastrantonio *AllMovie*. Viitattu 10.2.2022. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Mary Elizabeth Mastrantonio Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee Joensuun kylää. Nimen muita merkityksiä on lueteltu täsmennyssivulla.*
**Ukkola** on yksi Joensuun kylistä entisessä Enossa. Matkaa Uimaharjuun on 6 km, Enon keskustaan 22 kilometriä, Lieksaan 45 kilometriä ja Joensuuhun 55 kilometriä.

Asukkaita on noin 250. Suurimmillaan, Ukkolan sahan ollessa toiminnassa asukkaita oli jopa 700 henkilöä. 

Kylässä on ollut alakoulu, joka on sittemmin lakkautettu. Kyläläisten kokoontumispaikka on entinen työväentalo. Ukkolassa toimii kylätoimikunta. 

Kylässä on lisäksi vuosina 1926–2005 toiminut Ukkolan rautatieasema.

Ukkolan saha
------------

Ukkolan saha perustettiin vuonna 1926 pohjoiskarjalaisten talonpoikien osuustoimintainnostuksen seurauksena. Parhaimmillaan sahalla oli töissä lähes sata henkilöä. Sahan toiminta loppui vappuna vuonna 2004.  Saha on ollut mm. Ukkola Oy:n (1944–) , Metsäliiton (1981–) ja yhtiöfuusioden jälkeen Metsä-Serlan (1986–) sekä Metsä Timberin (1995–) omistuksessa.  Sahamiljöö on osittain suojeltu, mutta itse Ukkolan saharakennuksen suojelulle ei Museoviraston mielestä ole sen huonokuntoisuuden takia perusteita. Vanhan sahan paketointilaitos paloi maantasalle ja kuivaamorakennuksen ylin kerros tuhoutui palossa huhtikuussa 2011.

Lähteet
-------

1. ↑  Karjalainen 1.5.2011
2. ↑  Sata vuotta puunjalostusteollisuutta Enossa (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Museoviraston lausuntoja 40/2004
4. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Ukkolan koulun sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
**Yleisiä vesialueita** ovat Suomen aluevedet merellä ja suurten järvien selät, siltä osin kuin ne ovat kylien rajojen ulkopuolella. Yleisillä vesialueilla voi olla myös vähäisiä saaria. Suomessa kaikilla vesialueilla on omistaja. Yleiset vesialueet omistaa valtio (paitsi Ahvenanmaalla, jossa ne omistaa maakunta). Yleiset vesialueet merkitään kiinteistöinä kiinteistörekisteriin. Sisäjärvistä yhteistä vesialuetta on yhdeksässä järvessä, eli Päijänteessä, Lappajärvessä, Höytiäisessä, Pyhäselässä, Orivedessä, Koitereessa, Puruvedessä, Oulujärvessä ja Inarijärvessä.

Pääosa yleisistä vesialueista on Metsähallituksen hallinnassa (24 350 km² vuoden 2008 alussa).

Kaikki valtion omistama vesialue ei ole yleistä vesialuetta. Valtio omistaa myös ns. *yksityistä vettä* muun muassa osana valtion metsämaa- ja suojelualuekiinteistöjä.

Kalastuksesta yleisellä vesialueella on omat määräyksensä. Meressä yleisellä vesialueella on Suomessa vakinaisesti asuvalla pohjoismaan kansalaisella oikeus kotitarve- ja virkistyskalastukseen. Järvessä yleisellä vesialueella on kunnassa asuvalla oikeus harjoittaa koukkukalastusta.

Yleisiä vesialueita ei tule sekoittaa yksityisten kiinteistöjen yhteisomistuksessa oleviin yhteisiin vesialueisiin eli osakaskuntiin.

Katso myös
----------

* Osakaskunta
* Yhteisalue

Lähteet
-------

1. ↑  Laki oikeudesta yleisiin vesialueisiin 1.4.1966/204 *finlex.fi*. Viitattu 26.7.2010.
2. 1 2 3  Yleiset vesialueet Metsähallituksen hallinnassa Metsähallitus. Viitattu 26.7.2010. [vanhentunut linkki]
3. ↑  Tieteen termipankki: Yleinen vesialue *tieteentermipankki.fi*.
4. ↑  Kalastusluvat Metsähallitus. Viitattu 26.7.2010. [vanhentunut linkki]
**Ukk’ram – Salaperäinen alus** on Alvar Gullichsenin ja Klaus Nyqvistin teos vuodelta 2015 Porin Noormarkussa. Sen on tilannut Markku-liitto. Veistoksen on valmistanut Henrik Helpiö. Ukk’ram on valmistettu teräksestä ja sen alustana on pisaran muotoinen nurmikumpu, jossa sijaitsevat perustukset eli lappeelleen sijoitetut teräsbetonipaalut. Veistos paljastettiin Markun päivänä 25.4.2015.

Alvar Gullichsen on kertonut teoksen idean syntyneen Suomenlinnan telakan kelluvista rautaporteista. Tarina salaperäisestä aluksesta syntyi yhdessä Markkujen kanssa, ja teoksen tavoitteena on herättää pohtimaan ihmiskunnan tilaa sekä ihmisen ja luonnon välistä suhdetta ja vastuutamme tulevaisuudesta.

Lähteet
-------

1. ↑  Laakso, Antti: Alvar Gullichsenin uutuusteos aidattiin – syy selvisi  18.5.2015. Ylen uutiset. Viitattu 18.5.2015.
2. 1 2  Porin taidemuseon vuosikertomus 2015  2016. Porin taidemuseo.  Arkistoitu 30.5.2016. Viitattu 19.5.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Markku-liiton tiedote (Arkistoitu – Internet Archive).
**Berit Linnea Paatsi**, ent. **Björkell**, (18. lokakuuta 1909 Ruokolahti - 4. helmikuuta 2000, Kuopio) oli suomalainen maanmittausinsinööri.

Paatsi syntyi Ruokolahdella 1909 ja oli kuollessaan 91 vuoden ikäinen.

Paatsi valmistui ylioppilaaksi 1929 yksityisluokilta Helsingissä 1929 ja suoritti diplomi-insinöörin tutkinnon Teknillisen korkeakoulun maanmittausosastolla vuosina 1931–1936. Valmistuessaan Paatsi oli Suomen toinen naispuolinen maanmittari Sirkka Liakan jälkeen.

Paatsi työskenteli maanmittausharjoittelijana kesäisin ennen opintojensa alkua. Harjoittelun Paatsi suoritti Nurmeksen korpimaastossa, ja auskultanttiaikanaan Paatsi toimi Kaavilla ja Juankoskella. Auskultantin tehtäviin kuuluivat usein ne hankalimmat työtehtävät ja vaikeasti saavutettavat kohteet.

Sotien jälkeen Paatsin työllisti siirtoväen asuttaminen. Hän työskenteli Kuopion ja Uudenmaan läänien maanlunastuslautakunnissa 1946–1950. Elämäntyönsä Paatsi teki toimitusmaanmittarina Leppävirran ja Vehmersalmen kunnissa Kuopion läänissä vuosina 1950–1972. Siirtyessään eläkkeelle vuonna 1972 Paatsi oli ainoa naismaanmittari, joka oli työskennellyt toimitusinsinöörinä kentällä koko virka-aikansa. Paatsi muistetaan tarmokkaana ja voimakastahtoisena virkanaisena, joka pyrki työssään tarkkuuteen, oikeudenmukaisuuteen ja päätösten huolelliseen harkintaan. 

Paatsi oli mukana perustamassa Suomen Akateemisen Urheiluliiton naisjaostoa. Lotta-Svärd -järjestöön Paatsi liittyi Kuopiossa vuonna 1936. Talvisodassa hän palveli ilmavalvonnassa Laatokan Karjalassa ja jatkosodassa kirjurin työtehtävissä Itä-Karjalan sotilassairaaloissa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Savola, Elijas, In Memoriam, Maankäyttö 1/2000, sivu 48.
2. 1 2  Vähäpesola, Johanna, Pro gradu -tutkielma, Uhka Miehisyydelle ja ammatille - Naiset tekniikan opiskelijoina ja asiantuntijoina Suomessa 1879–1939. Tampereen yliopisto, 2009. Teoksen verkkoversio. *tarvitaan parempi lähde*
3. ↑  Saatsi, Niko, *Ihmeellinen nainen, Karttasalista salolle – naisia maanmittauksen maailmassa*, Viisari 5/2012, s. 2–3. Lehden verkkoversio.
**Falkki** (ruots. *Falkberg*) on kylä Salon kaupungin Särkisalossa. Kylä sijaitsee mantereen puolella entisen kunnanrajan tuntumassa.

Falkki sijaitsee meren ja Makarlanjärven välisellä maa-alueella Germundsvidjan ja Finnarin välissä. Kylä on muodostunut Falkbergin tilan ympärille, jonka lisäksi kylässä on vain pari muuta asuintaloa ja vesien rannoilla kesäasutusta. Kylään kuuluu myös Svartholman saari kyläalueen eteläpuolelta.

Kylän eteläosassa kohoavalta Kleivinmäeltä on löytynyt hiidenkiuas. Falkki mainitaan ensimmäisen kerran vuoden 1540 maakirjassa. Fackelberg, sittemmin Falkberg, on ollut pitkään aatelisomistuksessa. Tilan empiretyylinen päärakennus on 1820-luvulta ja Museoviraston suojelema.

Lähteet
-------

1. ↑  Kansalaisen karttapaikka Maanmittauslaitos. Viitattu 2.1.2020.
2. ↑  *Turun maakuntamuseon Sarakum-projekti, Särkisalon kulttuuriympäristö ja arvot*, s. 18–19. Turun maakuntamuseo, 2005. Teoksen verkkoversio.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Särkisalo |
| --- |
|  |
| Taajamat | 
* Förby

 |
|  |
| Rekisterikyliä | 
* Aisböle
* Bastböle
* Falkki
* Finnari
* Förby
* Hakkala
* Heikberg
* Hästö
* Kaukassalo
* Kiviniemi
* Kota
* Kraila
* Montola
* Muuri
* Niksaari
* Norrby
* Pensalo
* Pettu
* Seppälänmäki
* Siksalo
* Suutarkylä
* Särkisalon kirkonkylä
* Söderby
* Taamarla
* Tessvärr
* Verkkoranta

 |

 |
**Ukkosen väki** tarkoittaa ukkoseen liittyviä haltijoita tai itsensä Ukko Ylijumalan taikavoimaa suomalaisessa kansanperinteessä.

Parantajat ovat hankkineet ukkosen väkeä avukseen voidakseen sen avulla parantaa sairaita. Uskottiin, että ukkosen väkeä voi saada avukseen ulkona ukonilmalla, jos tietää oikeat loitsut ja toimitukset.

Ukkosen väen ottaminen
----------------------

Erään kansanperinteen mukaan ukkosen väkeä saa, jos seisoo alasti ulkona, ja joka kerta kun ukkonen lyö, kääntyy ympäri vasemman kantapään kautta. Sitten siitä kuopasta, missä on pyöritellyt jalkaansa otetaan multaa, luetaan loitsu ja vuollaan puukolla kultaesineestä pieniä kultalastuja tilalle. Sitä multaa kannetaan sitten mukana tulikupissa, ja sen mukana tulee ukkosen väki. 

Toinen tapa saada ukkosen väkeä on mennä ukkosella kalliolle. Kallionkolossa olevaan vesilammikkoon isketään kipinöitä tulusraudalla. Luetaan loitsu, jossa vedotaan Ukko ylijumalaan. Lammikon reunasta vuollaan kallionmuruja, kääritään ne puhtaaseen riepuun ja vuollaan hopeaa tilalle. Sitä riepumyttyä pidetään sitten mukana sairaita parannettaessa.

Katso myös
----------

* Väki (mytologia)

Lähteet
-------

* Suomen Kansan Vanhat Runot: 3715, Kestilä ja 3714, Alakiiminki
Anestesialaitteisto
**Yleisanestesia** eli **nukutus** eli **narkoosi** tarkoittaa tilaa, jossa potilas ei tunne kipua eikä tiedosta tapahtumia, ei reagoi kipuun eikä muista sitä jälkikäteen. Yleisanestesia on siis eräs anestesian muoto eli keino poistaa kipu toimenpiteen ajaksi. 

Yleisanestesiaa käytetään isompien leikkausten yhteydessä, pienissä leikkauksissa sitä ei yleensä käytetä. Yleisanestesian aikaansaamiseksi käytetään useiden eri lääkkeiden yhdistelmää. Siten turvallinen yleisanestesia on vaativa erikoislääketieteellinen tehtävä. Anestesian tasoa ja potilaan elintoimintoja täytyy seurata koko anestesian ajan. 

Potilas ei ole unessa, koska unessa pystyy reagoimaan kipuun, mutta potilas ei ole varsinaisesti koomassakaan. Itse asiassa anestesiatilasta tiedetään suhteellisen vähän. On yleistä, että vaikka tietoisia muistikuvia ei jää, potilas saattaa nähdä unta kivusta.*lähde?*

Yleisanestesian aikana nukutetun potilaan elintoimintoja seurataan tarkoin leikkauksen ja yleiskunnon vaatimalla laajuudella. Tarvittaessa monitoroidaan myös lihasrelaksaation astetta ja unen syvyyttä.

Yleisanestesian jälkeen käytetään varsinaisia keskushermostoon vaikuttavia kipulääkkeitä, kuten opiaatteja (yleensä morfiini tai oksikodoni), erilaisia paikallisia puudutuksia sekä tavallisia tulehduskipulääkkeitä.

Yleisanestesian vaiheet
-----------------------

Nykyaikaisessa yleisanestesiassa on ainakin kaksi osaa: kivun lievitys, sedaatio eli nukuttaminen ja tarvittaessa lisäksi lihasrelaksaatio. Kipua lääkitään opioidijohdoksilla, joilla on myös unettava vaikutus. Varsinainen nukahtaminen saadaan aikaan anestesia-aineilla. Anestesia-aineita annetaan tavallisesti ensin suoneen, jolloin aikaansaadaan anestesiainduktio. Tämän jälkeen annetaan hengitettävää anestesiakaasua tai laskimonsisäistä nukutusainetta anestesian ylläpitämiseksi. Anestesia-aineilla on myös kipua vähentävä vaikutus. Kolmanneksi joissakin leikkauksissa annetaan lihasrelaksanttia lihasjänteyden alentamiseksi.

Yleisanestesian tavoitteet
--------------------------

Yleisanestesialla tavoitellaan seuraavaa:

* Rauhoittuminen (anestesia-aineet, esilääkkeet)
* Muistikuvien syntymisen ehkäisy (anestesia-aineet, esilääkkeet)
* Tajuttomuus (anestesia-aineet)
* Lihasjännityksen katoaminen (lihasrelaksantit, anestesia-aineet)
* Kivun poisto (kipulääkkeet)

Lähteet
-------

1. 1 2  Nukutus eli yleisanestesia *Terveyskylä*.  31.10.2017.
2. ↑  narkoosi *Kielitoimiston sanakirja*.  2020.
3. ↑  Koulu M & Tuomisto J.: *Farmakologia ja toksikologia*. Yleisanestesia-aineet. Kuopio: Kustannus Oy Medicina, 2007. ISBN 978-951-97316-2-9. Teoksen verkkoversio (viitattu 01.04.2018).
4. ↑  Koulu M & Tuomisto J.: *Farmakologia ja toksikologia*. Perifeeriset lihasrelaksantit. Kuopio: Kustannus Oy Medicina, 2007. ISBN 978-951-97316-2-9. Teoksen verkkoversio (viitattu 01.04.2018).

Aiheesta muualla
----------------

* Harry Scheinin: Anestesian mysteeri (Tieteessä tapahtuu 02/07)
* Yle: Unien salattu maailma – näkevätkö tajuttomatkin unia?
* Miten anestesia vaikuttaa aivoihin?
Serhi Sternenko oikeudenkäynnissä Kiovassa vuonna 2020.
**Serhi Vjatšeslavovytš Sternenko** (ukr. Сергій В'ячеславович Стерненко; s. 20. maaliskuuta 1995) on ukrainalainen poliittinen aktivisti. Hänen YouTube-kanavallaan oli 1,5 miljoonaa tilaajaa helmikuussa 2023.

Sternenko syntyi Sadoven kylässä Odessan alueella. Hän opiskeli oikeustiedettä Odessan yliopistossa ja valmistui vuonna 2019. Hän oli yksi vuoden 2014 Ukrainan vallankumouksen johtohahmoista Odessassa, minkä lisäksi hän osallistui mielenosoituksiin Kiovassa. Vuosina 2014–2017 hän toimi Oikean sektorin Odessan paikallisjärjestön puheenjohtajana.

Vuonna 2015 venäläismielinen poliitikko Serhi Štšerbytš syytti Sternenkoa hänen kidnappauksestaan. Helmikuussa 2021 Odessan Prymorskyin käräjäoikeus totesi Sternenkon sekä Ruslan Demtšukin syyllistyneen ryöstöön, vapaudenriistoon ja luvattomaan aseiden halussapitoon. Sternenko tuomittiin seitsemän vuoden ja kolmen kuukauden vankeusrangaistukseen, ja puolet hänen omaisuudestaan takavarikoitiin. Toukokuussa 2021 Odessan valitustuomioistuin vapautti hänet ryöstösyytteistä ja muutti vankeusrangaistuksen ehdolliseksi.

Vuonna 2018 Sternenko joutui kolmesti hyökkäyksen kohteeksi. Helmikuussa kaksi miestä pahoinpiteli hänet sairaalakuntoon. Vappuna 2018 häntä ammuttiin ei-tappavalla aseella niskaan. Myöhemmin toukokuussa hänen ja hänen tyttöystävänsä kimppuun hyökättiin. Sternenko puukotti toista hyökkääjistä, joka kuoli haavoihinsa, kun taas toinen hyökkääjistä pakeni. Kesäkuussa 2020 Sternenkoa vastaan nostettiin syytteet murhasta ja lähitaisteluaseen luvattomasta hallussapidosta. Syyttäjä Andri Radionov ei kuitenkaan suostunut allekirjoittamaan syytekirjelmää, minkä myötä asia raukesi.

Lähteet
-------

1. ↑  STERNENKO *YouTube*. Viitattu 25.2.2023.
2. 1 2 3  Стерненко Сергій В'ячеславович *LB.ua*.  Arkistoitu 25.2.2023. Viitattu 25.2.2023. (ukrainaksi)
3. 1 2  Lukašova, Sonja: Напад на "Родіну". За що Стерненку і його соратнику присудили 7 років тюрми *Ukrajinska pravda*.  24.2.2021.  Arkistoitu 25.2.2023. Viitattu 25.2.2023.
4. ↑  Апеляційний суд виправдав Стерненка за статтею про розбій і дав умовний термін *Ukrajinska pravda*.  31.4.2021.  Arkistoitu 25.2.2023. Viitattu 25.2.2023.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
**Klaus Köste** (27. helmikuuta 1943 Frankfurt an der Oder – 14. joulukuuta 2012 Wurzen) oli Saksan yhdistynyttä joukkuetta ja Itä-Saksaa urheilu-urallaan edustanut telinevoimistelija, olympiavoittaja ja Euroopan mestari.

Köste kilpaili telinevoimistelun MM-kisoissa ensimmäisen kerran Prahassa 1962. Tokion kesäolympialaisissa 1964 hän saavutti joukkuekilpailussa pronssia ja sijoittui henkilökohtaisessa moniottelussa 18:nneksi. Méxicon kesäolympialaisissa 1968 hän saavutti joukkuekilpailussa jälleen pronssia ja keräsi itäsaksalaisista toiseksi parhaat pisteet. Rekillä hän sijoittui neljänneksi pistein 19,225 ja moniottelussa 16:nneksi pistein 111,85.

Uransa ainoan henkilökohtaisen MM-mitalin Köste saavutti Ljubljanassa 1970 sijoittuessaan rekillä jaetulle pronssille. Madridin EM-kilpailuissa 1971 hän voitti kultaa rekillä sekä saavutti hopeaa nojapuilla ja pronssia hypyssä.

Münchenin kesäolympialaisissa 1972 Köste voitti kultaa hypyssä 18,850 pisteellä. Neuvostoliiton Viktor Klimenko hävisi hänelle 0,025 pisteen ja Nikolai Andrianov 0,05 pisteen erolla. Joukkuekilpailussa Köste sai kolmannen kerran olympiapronssia. Hän sijoittui viidenneksi permannolla (18,825) ja renkailla (18,950) sekä parhaana itäsaksalaisena kuudenneksi moniottelussa (113,075).

Grenoblen EM-kilpailuissa 1973 Köste voitti rekillä kultaa tasapistein länsisaksalaisen Eberhard Giengerin kanssa. Lisäksi hän saavutti pronssia moniottelussa ja permannolla. Hänen voimistelu-uransa päättyi loukkaantumiseen vuonna 1974.

Köste voitti voimistelijanurallaan 34 maansa mestaruutta. Hän toimi urheilu-uransa jälkeen voimistelunopettajana. Köste kuoli 14. joulukuuta 2012 Wurzenissa, 69-vuotiaana.

Lähteet
-------

* Kluge, Volker: *Olympische Sommerspiele, die Chronik III*, s. 98–100, 310–313, 412. Sportverlag, 2000. ISBN 3-328-00741-5. (saksaksi)
* Klaus Köste Bio, Results and Stats Sports-Reference LLC.  Arkistoitu 28.8.2011. Viitattu 17.12.2012. (englanniksi)
* Sports123.com: Gymnastics *sports123.com*. Viitattu 17.12.2012. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Klaus Köste *jahn-wandern-turnen.de*. Viitattu 23.12.2016. (saksaksi)
2. 1 2 3 4  Sports Reference LLC
3. 1 2  Kluge, s. 412
4. ↑  Kluge, s. 98–100
5. 1 2  Sports123.com
6. ↑  Kluge, s. 310–313
7. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Klaus Köste** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
Klaus Salmi vasemmaisimpana
**Karl Klaus Salmi** (3. joulukuuta 1908 Helsinki – 10. heinäkuuta 1987 Kuopio) oli suomalainen pasunisti, laulaja ja lauluntekijä. Hän käytti myös salanimeä *Kaarlo Kurki*. Salmi johti vuosina 1931–1952 Ramblersia, jonka on katsottu ensimmäisenä suomalaisorkesterina varsinaisesti edustaneen jazzia. Hän toimi orkesterissa itse pasunistina. Hän oli ennen uraansa Ramblersissa soittanut vuodesta 1927 lähtien eri kokoonpanoissa trumpettia ja pasuunaa.

Ura
---

### Varhaiset vaiheet

Salmi aloitti uransa Harry Bergströmin Black Birds -kokoonpanossa. Hän työskenteli tämän jälkeen Helsingin osakunnissa ja mykkäelokuvien Civis-teatterissa. Salmi työskenteli uransa varhaisina vuosina myös Pajazzo- ja Zamba-kokoonpanoissa. Zambassa soittivat Salmen kanssa muiden muassa Tommy Tuomikoski, Allu Kosonen ja Robert von Essen. Zamba esiintyi maan ensimmäisessä äänielokuvassa (*"Sano se suomeksi"*, 1931), joka kuitenkin on kadonnut.

### Ramblers

Zamban pohjalta syntyi Ramblers, jossa Salmi toimi vaihtelevan kokoonpanon johtohahmona. Hänen johdollaan tehtiin vuonna 1931 sen ensimmäinen äänilevy. Siinä laulajana toimi Leo Adamson, ja kappaleet ("Muistan sua, Elaine", "Onnen maa") olivat Allu Kososen sekä Matti Jurvan tekemiä. Vuodelta 1938 on merkittävä Tukholmassa tehty äänitys kappaleesta "Unelmissain oot mun", jossa harmonikkaa soittaa Toivo Kärki. Salmi tulkitsi vuonna 1945 Ramblersin kanssa laulajana kappaleet "Dinah" ja "Some of These Days". Orkesterin viimeinen julkinen esiintyminen tehtiin vuonna 1952. Myöhemmin se kuitenkin säesti levytyksillä solisteja.

### Muu työ

Salmen tekemiä kappaleita levyttivät eri artistit. Useimmat hänen kappaleistaan julkaistiin salanimellä (Kaarlo Kurki), ja hänen kanssaan niitä oli tekemässä muiden muassa Lauri Jauhiainen. Salmelta levytettyjen kappaleiden joukossa ovat "Ilta Linnanmäellä" (Kipparikvartetti, 1949), "Kenen syy" (Jorma Ikävalko, 1950) ja "Satu ruskeista silmistä" (Veikko Tuomi, 1950). Näiden levytysten tekemisen aikaan Salmi toimi sovittajana ja levytyspäällikkönä Niilo Saarikon Levytukussa. Hän asui vuodesta 1972 Kuopiossa, jossa teki opetustehtäviä. Hän palautti Ramblers-kokoonpanon toimintaan enää vain harrastusluonteisesti.

Lähteet
-------

1. ↑  Kuoliko pasunisti Klaus Salmi vuonna 1987 vai 1988? *Kysy kirjastonhoitajalta*.  6.10.2020. Viitattu 13.10.2020.
2. ↑  Hietaniemen hautausmaa, kortteli U6, rivi 15, hauta 323
3. 1 2 3 4  Klaus Salmi Pomus

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Tahrattomien myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen täydellistetty kirkko** (engl. *Perfected Church of Jesus Christ of Immaculate Latter-day Saints*) on William C. Conwayn (1865–1969) perustama myöhempien aikojen pyhien liikkeeseen kuuluva yhteisö. Se yhdisti mormoniprofeetta Joseph Smithin ajatuksia druidilaisuuteen ja Aleister Crowleyn filosofiaan. 

Conway kuului nuoruudessaan Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkkoon. Hän oli ylipappi Melkisedekin pappeuden järjestyksen mukaan. Conway kuului myös Aleister Crowleyn perustamaan Ordo Templi Orientis -salaseuraan. 

1950-luvun alkupuolella Conway kertoi saaneensa haltuunsa urimin ja tummimin sekä näkykiven, jota Smith oli käyttänyt kääntäessään Mormonin kirjaa. Hän hyväksyi vieläkin myöhempien aikojen pyhien opetukset, mutta alkoi opettaa MAP-kirkon tehneen virheen hylätessään moniavioisuuden periaatteen. Conway hyväksyi myös joitakin muinaisen druidi-uskonnon periaatteita, ennen muuta jälleensyntymisen ajatuksen, ja halusi yhdistää ne mormonismiin. 

1955 Conway muutti Kaliforniasta Meksikoon, Jukatanin niemimaalle. Hän asettui asumaan paikallisen zapoteekkiheimon luo, joka alkoi pitää Conwayta jumalallisena sanansaattajana. Conway alkoi opettaa olevansa jälleensyntynyt profeetta Moroni Mormonin kirjasta, samoin hän selitti jälleensyntyneen Joseph Smithin ilmestyneen hänelle. 1958 Conway julkaisi kirjoituksen, joka sisälsi hänen uskonnonfilosofiansa pääpiirteet. Conway selitti esimerkiksi, että kuukautisveri oli saastaista ja että kuukautiset voi saada päättymään vanhurskaalla elämällä. Hän selitti myös, että pappeuden vallalla ja alkemialla oli mahdollista muuttaa epäjaloja metalleja kullaksi. Lisäksi hän selitti Mormonin kirjan muinaisen profeetta Mulekin siunanneen San Diegon pyhien tulevaksi kokoontumispaikaksi. Conway perusti uskonnollisen yhteisön, jolle hän antoi nimen Tahrattomien myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen täydellistetty kirkko. Nimi kuvastaa hänen vakaumustaan, jonka mukaan pyhien oli mahdollista saavuttaa täydellisyys jo tässä elämässä uskon ja vanhurskaiden elämäntapojen kautta. 

Conwayn puoliso, eräs paikallinen zapoteekkinainen, synnytti tälle kaksoset vuonna 1956. Conway tosin selitti lasten syntyneen "tahrattoman sikiämisen" kautta. Conway kuoli 1969 104 vuoden iässä. Hänen kuolemansa jälkeen hänen perustamansa liike hajosi.
***Megalonyx*** (kreikkaa "iso kynsi") on verraten hyvin tunnettu hävinnyt maalaiskiaisten suku. Se kuului heimoon Megalonychidae ja asusteli Pohjois-Amerikassa plioseeni- ja pleistoseenikaudella. Se kuoli sukupuuttoon 11,000 vuotta sitten.

Ulkonäkö
--------

*Megalonyx* oli pienempi kuin sukulaisensa *Megatherium*, mutta se oli silti suuri eläin. 2,5–3 metriä pitkä, 1,70 metriä korkea ja pystyi painamaan tonnin.

Kokovertailu
Kokonsa vuoksi se oli helpompi saalis sapelihammaskissoille, mutta puolustukseksi sillä oli terävät kynnet. 
*Megalonyx*illä oli lyhyt ja leveä kuono.
Sen jäänteitä on löydetty Alaskasta Kolumbiaan asti ja se eli tiheässä metsässä.
Yksi laji *(M. jeffersoni)* on nimetty Yhdysvaltain entisen presidentin Thomas Jeffersonin mukaan.

Lajit
-----

* *Megalonyx matthisi* Hirschfeld & Webb 1963
* *Megalonyx wheatleyi* Cope 1871
* *Megalonyx leptostomus* Cope 1893
* *Megalonyx jeffersonii* Wistar 1822

Lähteet
-------

* (Arkistoitu – Internet Archive)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: nl:Megalonyx 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q134380
* Wikispecies: Megalonyx
* EoL: 4471284
* Fossilworks: 43603
* GBIF: 3239973
* iNaturalist: 317754
* NCBI: 2546667
* Plazi: 478F4789-DCAC-67AE-1192-F21126BB209B
* ZooBank: 1B0628C8-0806-4469-8D0F-8C7E1D4ED65C

 |

 |
Lester L. Wolff
**Lester Lionel Wolff** (4. tammikuuta 1919 New York – 11. toukokuuta 2021) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko.

Wolff opiskeli New Yorkin yliopistossa. Hän palveli toisen maailmansodan aikana Civil Air Patrolissa. Wolff istui Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä New Yorkin osavaltiosta vuosina 1965–1981. Hän oli epäonnistuneesti uudelleen ehdolla vuonna 1980. Politiikan ulkopuolella Wolff on työskennellyt muun muassa mainostoimiston johdossa ja televisiokommentaattorina.

10. joulukuuta 2014 Wolff otti Civil Air Patrolin puolesta vastaan Kongressin kultamitalin. Hänestä tuli 99-vuotiaana vanhin elossa ollut entinen Yhdysvaltain kongressin jäsen.

Lähteet
-------

1. ↑  Beavers, Olivia: How the GOP’s vote to remove Cheney will go down *Politico*.  12.5.2021. Viitattu 12.5.2021. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  WOLFF, Lester Lionel (1919-) Biographical Directory of the United States Congress
3. 1 2 3  At 100, former Congressman Lester Wolff is ‘too busy to die’ The Island Now
4. ↑  CAP's Lester Wolff Celebrates 100th Birthday Civil Air Patrol


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* US Congress

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
Harry Backberg.
**Harry Aatto Edvard Backberg** (5. joulukuuta 1893 Helsinki – 24. helmikuuta 1965) oli suomalainen diplomi-insinööri ja kalterijääkäri, joka perusti 1938 Insinööritoimisto Rataksen. Toimiston kautta hoidettiin 1941 suomalaisten SS-vapaaehtoisten värväys.

Backbergin vanhemmat olivat Adolf Daniel Backberg (1868–1937) ja Alina Ingeborg Malmström (k. 1948). Hän oli naimisissa Lyyli Mikkolan kanssa.

Backberg toimi ensimmäisen maailmansodan aikana jääkärivärvärinä ja hän oli sen vuoksi vangittuna Pietarin Spalernajan vankilassa 1916–1917. Backberg tutustui tätä kautta myös Esko Riekkiin, joka on samaan aikaan vankina Špalernajassa. Kalterijääkärien tunnukseen kuului myöhemmin Backbergin mukaansa ottaman sellinavaimen kopio. Backberg valmistui diplomi-insinööriksi 1920 Teknillisestä korkeakoulusta.

Backbergin perustamaa ja johtamaa Insinööritoimisto Ratasta käytettiin suomalaisten SS-vapaaehtoisten värväykseen keväällä 1941. Värväystä johti Backbergin kalterijääkäritoveri Esko Riekki. Myös kaksi Backbergin omaa poikaa liittyi SS-pataljoonaan. Ratas hoiti SS-vapaaehtoisten asioita aina toukokuuhun 1942 saakka, jolloin tehtävät siirtyivät SS-Vapaaehtoistoimistolle. Sotien jälkeen Insinööritoimisto Ratas jatkoi toimintaansa vielä 1950-luvulle saakka. Ratas suunnitteli muun muassa myllyjä, viljavarastoja ja leipomoita. Rataksen toimisto sijaitsi Temppelikatu 4 B:ssä Töölössä.

Lähteet
-------

* Geni.com : Harry Backberg
* Veljesapu-Perinneyhdistys ry : Insinööritoimisto Ratas (Arkistoitu – Internet Archive)
**Yrjö Veikko Juuti** (24. kesäkuuta 1891 Kiihtelysvaara – 9. joulukuuta 1930 Helsinki) oli suomalainen toimittaja.

Yrjö Juutin isä oli kansakoulunopettaja K. J. Juuti. Hän valmistui ylioppilaaksi Joensuun lyseosta vuonna 1909, suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon Helsingin yliopistossa vuonna 1914 ja vihittiin maisteriksi vuonna 1919.

Juuti työskenteli sijaisopettajana Joensuun lyseossa ja Pohjois-Karjalan kansanopistossa vuonna 1910, *Ylioppilaslehden* toimitussihteerinä vuosina 1913–1914, *Kauppalehden* toimitussihteerinä vuosina 1916–1917, *Laatokan* päätoimittajana vuosina 1917–1918, *Karjalan Sanomien* päätoimittajana vuonna 1918 ja jälleen *Kauppalehden* toimituksessa vuosina 1919–1920. Hän toimi Itä-Karjalan toimituskunnan sihteerinä ja valtioneuvoston kirjaajana vuonna 1920, suojeluskuntien yliesikunnan sanomalehtijaoston päällikkönä vuonna 1921 ja *Satakunnan Kansan* toimittajana vuonna 1922. Vuonna 1924 Juuti palasi *Kauppalehteen*, jonka päätoimittaja hän oli vuodesta 1929.

Juuti toimi Karjalaisen osakunnan kuraattorina vuosina 1919–1921, Turun yliopiston matka-asiamiehenä vuosina 1921–1923 ja Pohjois-Karjalan Kansallisliiton piirisihteerinä vuoden 1927 vaaleissa. Hän julkaisi *Karjalan Sanomissa* tutkimussarjan *Käkisalmen läänin oloista 1656–1663*.

Hänen poikansa oli toimittaja Jyrki A. Juuti.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Maisteri Yrjö Juuti (muistokirjoitus).  *Uusi Suomi*, 10.12.1930, s. 4.
2. ↑  Yrjö Juuti.  *Karjalan maa*, 11.12.1930.
3. 1 2  Yrjö Juuti (muistokirjoitus).  *Karjalainen*, 11.12.1930, s. 2.
4. ↑  Maisteri Yrjö Juuti (muistokirjoitus).  *Helsingin Sanomat*, 10.12.1930, s. 3.
**Timanttikoirat, turkoosit päivät: Kertomuksia ilmestysten avaruuden universumista** on Alastair Reynoldsin tieteiskirja, joka koostuu kahdesta tarinasta: *Timanttikoirat* ja *Turkoosit päivät*.

Timanttikoirat
--------------

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Timanttikoirat kertoo retkikunnasta, joka matkustaa etäiselle planeetalle ratkaisemaan *Veritornin* arvoituksen. Veritorni on noin 250 metriä korkea ja sen alkuperäistä rakentajaa tai tarkoitusta ei tunneta. Ryhmä henkilöitä voi mennä torniin ja edetä siellä huoneesta toiseen ratkomalla matemaattisia ongelmia. Vääristä vastauksista seuraa hirvittäviä rangaistuksia, tai jopa kuolema. Oikealla vastauksella voi edetä seuraavaan huoneeseen tai poistua kokonaan tornista. Ryhmän edetessä tornissa ongelmat vaikeutuvat ja rangaistukset pahenevat jatkuvasti. Seurausta tai mahdollista palkintoa kaikkien ongelmien ratkaisemisesta ei tunneta. Torni on tietoinen kone, joka havaitsee mikäli haasteen sääntöjä yritetään rikkoa, ja rankaisee rikkomuksista sen mukaisesti. Erityisesti torni kieltäytyy päästämästä sisään ryhmiä, jotka kantavat mukanaan aseita, ja rankaisee ryhmiä jotka yrittävät ottaa näytteitä tornista.

### Hahmot

Retkikunnan perustaja on *Roland Childe*. Hän kokoaa seurueen, joka koostuu toinen toistaan älykkäämmästä ja nerokkaammasta henkilöstä. *Richard Swift* on Childen vanha ystävä joka on erilaisista ongelmista kiinnostunut ja pitää ongelmienratkaisua itseisarvona. Tarina on kerrottu Swiftin näkökulmasta. *Celestine* on matemaattinen nero, joka on saanut taitonsa lahjaksi *mielenmuovaajilta*. *Hirz* on menestynyt tietokonehakkeri, informaatikko ja vakoilija. *Forqueray* on retkikunnan aluksen kapteeni, ja tohtori *Trintignant* toimii retkikunnan lääkärinä.

Turkoosit päivät
----------------

*Turkoosit päivät* kertoo siirtokunnasta planeetalla, jonka merellä asustelee *mielenmuovaajia*. Mielenmuovaajat ovat eliöitä, jotka elävät suurina muodostelmina merellä. Ne pystyvät sulauttamaan itseensä ajatukset ja mielen miltä hyvänsä oliolta joka ui meressä. Mielenmuovaajat tallettavat olioiden, ja ihmisten, ajatuksia suuriin biologisiin muisteihinsa, ja vastalahjaksi antavat joitakin tietoa takaisin niille, jotka uivat meressä. Tarinan päähenkilö *Naqi* johtaa suurta tutkimusprojektia mielenmuovaajista, kun planeetalle saapuu uusi tutkimusryhmä avaruusaluksella. Uusi tutkimusryhmä esittää olevansa kiinnostunut Naqin projektista, mutta todellisuudessa heidän motiivinsa onkin täysin erilainen. Aidon motiivin sivuilmiönä koko planeetan turvallisuus vaarantuu.

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**

Lähteet
-------

* Reynolds, Alastair: *Timanttikoirat, turkoosit päivät: Kertomuksia ilmestysten avaruuden universumista*. (Diamond dogs, turquoise days, 2003.) Suomentanut Pirkko Talvio-Jaatinen. Like scifi. Helsinki: Like, 2005. ISBN 952-471-610-0.

Aiheesta muualla
----------------

* Juri Nummelin: Avaruus on kiehtova ja vaarallinen paikka. Turun sanomat 22.9.2005.
* Vesa Sisättö: Kidutustorni ja älykäs valtameri. Helsingin sanomat 10.1.2006.
Harry Bertoian siluetti.
Bertoian *Diamond*-tuoli (1952).
**Arieto "Harry" Bertoia** (10. maaliskuuta 1915 San Lorenzo, Friuli, Italia – 6. marraskuuta 1978 Barto, Pennsylvania) oli italialais-amerikkalainen muotoilija, kuvanveistäjä ja äänitaiteilija, joka tunnetaan erityisesti 1950-luvun alussa suunnittelemistaan teräsverkkotuoleista, koruistaan ja suurista liikkuvista seinäkoristeistaan.

Elämä ja ura
------------

Harry Bertoia matkusti 15-vuotiaana synnyinmaastaan Italiasta Yhdysvaltain Detroitiin tapaamaan isoaveljeään, päätti jäädä maahan ja aloitti opinnot teknillispainotteisessa high schoolissa. 1930-luvun lopulla hän opiskeli detroitilaisessa taidekoulussa sekä stipendiaattina Eliel Saarisen johtamassa Cranbrookin taideakatemiassa, jossa tutustui muiden muassa Walter Gropiukseen sekä Ray ja Charles Eamesiin.

Vuonna 1950 Bertoia muutti Pennsylvaniaan työskentelemään yhdessä Hans ja Florence Knollin kanssa. Pian syntyi viiden metallilangasta hitsatun sisustusesineen kokoelma, josta kuuluisimmaksi tuli *Diamond*-nojatuoli.

Bertoian "Textured Screen", joka paljastettiin Dallasin kirjastossa 1954.
### Ääniveistokset

1950-luvun puoliväliin mennessä Bertoia oli ansainnut niin paljon Knollin valmistamilla kalusteillaan, että saattoi keskittyä kuvanveistoon chicagolaisen Graham Foundationin jäsenenä. Hän otti veistoksiinsa mukaan äänen, jonka lähteinä hän käytti metallilevyjä. Hän jopa konsertoi ja levytti ääniveistostensa soittajana teemalla *Sonambient*.

Bertoia kuoli keuhkosyöpään 63-vuotiaana 1978.

Lähteet
-------

1. ↑  Harry Bertoia’s Birthplace -sivusto. Viitattu 21.7.2014.
2. 1 2  Seppo Zetterberg (toim. suomalainen laitos): *Muutosten vuosisata 6*, s. 258. Alkuteos: Power, Wealth & Powerty, The Family, Science, The Arts, Passing Parade. WSOY, 1995. ISBN 951-0-18423-3.
3. ↑  Fiel, Charlotte & Fiel, Peter: "Biographies", *Chairs*, s. 162–189. Köln: Taschen, 2001. ISBN 3-8228-5507-3. (englanniksi)(saksaksi)(ranskaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Harry Bertoia** Wikimedia Commonsissa

* Bertoian virallinen sivusto

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* KulturNav
* MusicBrainz
* Museum of Modern Art
* Victoria
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: sv:Harry Bertoia
**Michel Tétu** (s. 6. elokuuta 1941 Châteauroux) on ranskalainen kilpa-autojen suunnittelija.

Ensimmäisen auton Tétu suunnitteli Ligier-tallille vuonna 1969. Auto kantoi nimeä JS1. Onnistuneeksi osoittautuneen projektin jälkeen hänet palkattiin Alfa Romeolle vuonna 1972.

Vuonna 1978 Tétu palasi Ranskaan, kun hänet palkattiin Renault'n Formula 1 -talliin. Hän suunnitteli tallille ensimmäiseksi RS10-auton, jolla ajoivat ranskalaiskuljettajat Jean-Pierre Jabouille ja René Arnoux. 1980-luvun puolivälissä Tétu siirtyi takaisin Ligierille. Kuitenkin kauden 1988 epäonnistuneen auton suunnittelun jälkeen hän sai lähteä tallista.

Ligierin jälkeen Tétu suunnitteli ajokit ranskalaiselle Larrousse-tallille, jossa hän jatkoi vielä tallin F1-sarjasta vetäytymisen jälkeenkin 1990-luvulla.

Michel Tétun suunnittelemat Formula 1 -autot:
---------------------------------------------

* Renault RS10
* Renault RE20
* Renault RE20B
* Renault RE30
* Renault RE30B
* Renault RE30C
* Renault RE40
* Renault RE50
* Ligier JS27
* Ligier JS29B
* Ligier JS29C
* Ligier JS31
* Venturi LC92
* Larrousse LH93
* Larrousse LH94

Lähteet
-------

1. ↑  OldRacingCars.com

Aiheesta muualla
----------------

* ChicaneF1.com
* F1 News
**Harald "Harry" Borg** (13. elokuuta 1894 – 19. helmikuuta 1918) oli suomalainen konttoristi, joka 1910-luvulla oli yksi Turun ruotsinkielisen työväenliikkeen voimahahmoista. Vuoden 1918 sisällissodan aikana hän johti Ahvenanmaalle lähetettyä Turun punakaartin osastoa ja kaatui Godbyn kylässä käydyssä taistelussa.

Elämä
-----

Borg aloitti *Arbetet*-lehden konttoristina jo vuonna 1911, jolloin hän oli vasta 17-vuotias. Borg oli mukana Turun ruotsalaisen työväenyhdistyksen (Åbo Svenska Arbetarföreningen) toiminnassa, jonka johtokuntaan hänet valittiin 1916. Borg oli myös *Åbo Svenska Socialdemokratiska Ungdomsklubb* -nuorisojärjestön johtohahmoja ja kuului sen hallitukseen.

Kun Turun poliisijohto erotettiin vuoden 1917 maaliskuun vallankumouksen jälkeen, Borg oli mukana kaupunkiin perustetun järjestyslautakunnan toiminnassa. Marraskuussa 1917 Turun porvarillinen lehdistö väitti venäläisten vallankumouksellisten matruusien keskeyttäneen hänen toimeksiannostaan oikeudenkäynnin, jossa käsiteltiin elokuussa tapahtunutta Turun voimellakkaa. Joulukuisten mellakoiden aikana Borgin väitettiin osallistuneen kauppojen ryöstelyyn, mutta ilmeisesti hän yritti todellisuudessa hillitä ryösteleviä kansanjoukkoja kuitenkaan siinä onnistumatta.

Sisällissodan sytyttyä Borg johti helmikuussa 1918 Ahvenanmaalle lähetettyä Turun punakaartin osastoa, joka Finströmin Godbyn kylässä joutui taisteluun Uudenkaupungin suojeluskunnan kanssa. Borgin kerrotaan johtaneen rynnäkköä pelkästään revolveri aseenaan. Hänen lisäkseen taistelussa kaatui kaksi muuta punakaartilaista ja sen jälkeen valkoiset teloittivat kahdeksan vangiksi jäänyttä punaista Färjsundetissa. Borg ja muut Ahvenanmaalla kuolleet punakaartilaiset haudattiin Turun hautausmaalle 10. maaliskuuta järjestetyssä suuressa joukkotilaisuudessa. Suomen kasarmilta Vasaramäellä sijaitsevalle hautausmaalle kulkenutta surusaattoa oli katujen varsilla seuraamassa useita tuhansia ihmisiä.

Perhe
-----

Harry Borgin isä oli *Arbetet*-lehden perustajiin kuulunut Walter Borg. Hänen veljensä Erik Borg kuului myös punakaartiin ja teloitettiin Suomenlinnan vankileirillä toukokuussa 1918.

Lähteet
-------

1. ↑  Några av "Arbetets" medarbetare.  *Arbetet*, 21.12.1911, nro 51, s. 3. Kansalliskirjasto. Viitattu 4.3.2017.
2. ↑  Från organisationerna. Åbo sv. arbetarförening.  *Arbetet*, 22.2.1916, nro 15, s. 4. Kansalliskirjasto. Viitattu 4.3.2017.
3. ↑  Harry Borg.  *Arbetet*, 23.2.1918, nro 23, s. 1. Kansalliskirjasto. Viitattu 4.3.2017.
4. ↑  Ennen kuulumaton oikeuden häväistys Turussa.  *Uusi Aura*, 3.11.1917, nro 113, s. 3. Kansalliskirjasto. Viitattu 4.3.2017.
5. ↑  "Lilla Rödspottan".  *Åbo Underrättelser*, 27.12.1917, nro 304, s. 2. Kansalliskirjasto. Viitattu 4.3.2017.
6. ↑  Waltawa työväen surujuhla Turussa.  *Sosialisti*, 11.3.1918, nro 57, s. 3. Kansalliskirjasto. Viitattu 4.3.2017.
7. ↑  Leinonen, Timo: Turku vuonna 1918  4.9.2015. Koroinen. Viitattu 23.10.2016.
8. ↑  Korjus, Olli: *Kuusi kuolemaantuomittua*. Helsinki: Atena, 2014. ISBN 978-952-30002-4-7.