recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Stadion Hohe Warte** on Itävallan pääkaupungissa Wienissä sijaitseva jalkapallostadion. Nykyään se toimii First Vienna FC:n sekä amerikkalaista jalkapalloa pelaavan Raiffeisen Vikings Viennan kotikenttänä. Lisäksi stadionilla pelataan rugbya.

Vuonna 1921 valmistunut Hohe Warte -stadion sijaitsee samannimisellä mäellä Wienin pohjoisosassa Heiligenstadtin kaupunginosassa. Sen kapasiteetti oli alun perin 85 000 katsojaa, mikä teki Hohe Wartesta yhden Euroopan suurimmista stadioneista. Se toimi Itävallan jalkapallomaajoukkueen kotikenttänä vuoteen 1931 saakka, jolloin nykyisinkin käytössä oleva Praterstadion valmistui. Hohe Wartella järjestettiin myös muun muassa nyrkkeilyotteluita sekä oopperanäytöksiä.

Hohe Warte on rakennettu amfiteatterin muotoon, niin että kenttää ympäröi kolmelta sivustalta nurmipintainen rinnekatsomo. Ainoastaan yhdellä sivustalla on katsomorakennus. Vuodesta 2005 lähtien rinnekatsomot ovat olleet suljettuina turvallisuussyistä, joten stadionin nykyinen yleisökapasiteetti on vain 5 500 henkeä. Paikoista suurin osa on pääkatsomossa, lisäksi rinteeseen on tehty pieni teräsrakenteinen katsomo.

Panoraamakuva stadionista.

Lähteet
-------

1. ↑  Stadiongesichte First Vienna FC. Viitattu 10.10.2013.
2. ↑  Hohe Warte-Stadion in neuem Glanz *Der Standard*.  20.6.2006. Viitattu 10.10.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Stadion Hohe Warte** Wikimedia Commonsissa
Viktor Kin 1930-luvulla.
**Viktor Pavlovitš Kin** (ven. Ви́ктор Па́влович Кин, oikea sukunimi **Surovikin**, Суровикин; 14. tammikuuta (J: 1. tammikuuta) 1903 Voronežin läänin Novohopjorsk – 1937 tai 1938 vankeudessa) oli venäläinen neuvostokirjailija ja lehtimies.

Viktor Kin syntyi rautatieläisen perheeseen. Hän liittyi bolševikkipuolueeseen vuonna 1920 ja teki maanalaista puoluetyötä Venäjän kaukoidässä. Vuosina 1928–1930 hän opiskeli punaisten professorien instituutissa Moskovassa ja työskenteli sen jälkeen TASS:n kirjeenvaihtajana Roomassa ja Pariisissa. Vuonna 1937 hänestä tuli *Le Journal de Moscou* -lehden toimittaja. Pian tämän jälkeen hänet pidätettiin ja ilmeisesti ammuttiin kansanvihollisena.

Kinin ainoa merkittävä teos on romaani "Tuolla puolen" (*Po tu storonu*, 1928). Se on romanttinen kertomus Venäjän kansalaissotaan Kaukoidässä osallistuneista nuorista. Kirjailijan keskeneräiset romaanit katosivat pidätyksen yhteydessä.

Suomennettu teos
----------------

* *Tuolla puolen*. Suom. Lea Helo. Leningrad: Kirja, 1932.

Lähteet
-------

1. ↑  Kasack, Wolfgang: *Entsiklopeditšeski slovar russkoi literatury s 1917 goda*, s. 354–355. London: Overseas Publications Interchange, 1988. ISBN 0-903868-73-3.
2. ↑  *Russkije pisateli, XX vek. Biobibliografitšeski slovar. Tšast 1*, s. 616–617. Moskva: Prosveštšenije, 1998. ISBN 5-09-006993-X.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Vilhelm Pitkämiekan hautausmuistomerkki Rouenissa.
**Vilhelm Pitkämiekka** (ransk. *Guillaume Longue-Épée*, normanniksi *Willâome de lon Espee*, lat. *Willermus Longa Spata*, muinaisnorjaksi *Vilhjálmr Langaspjót*; n. 893 – 17. joulukuuta 942) oli Normandian toinen hallitsija vuodesta 927 aina vuonna 942 tapahtuneeseen salamurhaansa asti.

Vilhelm oli viikinkipäällikkö Rollon poika. Vilhelmin salamurhan jälkeen hänen pojastaan Richard Sans-Peurista (Rikhard I Normandialainen) tuli Normandian seuraava hallitsija.

Lähteet
-------

1. ↑  December 17, 942: Assassination of William I Longsword of Normandy. *European Royal History*.  17.12.2020. Viitattu 16.9.2022. (englanniksi)
2. ↑  William I *Encyclopædia Britannica*. Viitattu 16.9.2022. (englanniksi)
3. ↑  One Library: The politics of being Norman in the reign of Richard the Fearless, Duke of Normandy (r. 942–996)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Vilhelm Pitkämiekka** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
**Malli** eli **tulkinta** on logiikan käsite, joka tarkoittaa usein totuusarvojen ja mahdollisesti merkitystenkin asettamista logiikan symboleille ja lauseille. 

Jonkin kielen *L* *malli* on siis joukko *M* kielen *L* symboleita (luettelo niistä kielen *L* peruspropositioista, jotka tulkitaan tosiksi mallissa *M*). Jos kielessä *L* on *n* propositiomuuttujaa, kielellä on siis 2^{n} erilaista mallia.

Kielen L lause *p* on *tosi mallissa M* jos ja vain jos *p* on lauseiden *M* looginen seuraus eli *p* on tosi kaikissa maailmoissa, joissa lauseet *M* ovat tosia, mikä merkitään {\displaystyle M\vDash p}.

Esimerkki: jos {\displaystyle M=\{P,Q\}}, niin mm. lauseet *P* ja {\displaystyle P\land Q} ovat tosia mallissa *M* mutta *R* ja {\displaystyle P\land R} eivät ole (siis {\displaystyle M\not \vDash R} ja {\displaystyle M\not \vDash P\land R}).

Katso myös
----------

* Mahdolliset maailmat
* Totuusarvo

Lähteet
-------

1. ↑  Mattila, Jorma K.: Diskreetit mallit ja menetelmät (Määritelmä 5.3.8. sivu 41) Lappeenrannan teknillinen yliopisto, Sovelletun matematiikan laitos.  Arkistoitu 22.1.2022. Viitattu 9.11.2010.
**Vilhelm I Oranialainen** (lisänimi *Vaitelias*, 24. huhtikuuta 1533 – 10. heinäkuuta 1584) oli Hollandin, Zeelandin ja Utrechtin maaherra. Hän oli Alankomaiden vapaustaistelija ja yhdisti maakunnat, jotka kuitenkin joutuivat uudestaan Espanjalle.

Vilhelm syntyi saksalaiseen Nassaun ruhtinassukuun. Hänen esi-isänsä olivat hallinneet Alankomaita 400 vuoden ajan ennen Burgundin valtaannousua. Vilhelmin setä Henry peri suvun tilukset Luxemburgissa, Brabantissa, Flandersissa ja Hollannissa. Veljenpoika Rene peri äidiltään Ranskan Oranian ruhtinaskunnan, jonka mukaan suku nimettiin tulevien vuosisatojen aikana. Rene kuoli lapsettomana 1544, ja serkku Vilhelm sai hänen omaisuutensa 11-vuotiaana.

Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan hallitsija, Espanjan kuningas Kaarle V otti nuoren Vilhelmin hoviinsa oppimaan keisarikunnan politiikkaa. Keisari luotti nuorukaiseen ja antoi hänen olla läsnä tärkeiden lähettiläiden tapaamisissa. Lisänimi "vaitelias" saattaa tulla tältä ajalta, sillä Vilhelm ei vuotanut valtionsalaisuuksia. On myös muita tarinoita nimen alkuperästä.

Vilhelm piti näyttäviä juhlia ja vastaanottoja Nassaun palatsissa Brysselissä. Hänestä tuli Alankomaiden aateliston puhemies. Hän oli tyytymätön aateliston vähäiseen valtaan ja siihen miten Espanjan Filip II vainosi Alankomaiden protestantteja. Vilhelm nousi Alankomaiden aatelisen opposition kärkijoukkoon. Se halusi lisää valtaa aatelistolle ja espanjalaiset ulos Alankomaista.

Alankomaiden seitsemän maakuntaa perustivat Utrechtin liiton, ja Vilhelmiä pyydettiin sen hallitsijaksi. Hän suostui kuitenkin johtamaan sitä vain sodan aikana. Vilhelm kuoli salamurhaajan luodista vuonna 1584.

Lähteet
-------

1. ↑  *Otavan suuri Ensyklopedia, 10. osa (Turgenev-öljytalous)*, s. 7875–7876, art. Vilhelm I Oranialainen. Otava, 1981. ISBN 951-1-06271-9.
2. 1 2 3 4  William the Silent, Prince of Orange *Holland History -Famous Dutch People*.
3. ↑  William The Silent: Father of the Netherlands *Portraits of Faithful Saints*. Reformed Free Publishing Association.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Vilhelm I Oranialainen** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
	+ 2
* Chile
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Alankomaat
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Hamza ibn-'Ali ibn-Ahmad** (s. 985–k. vuoden 1021 jälkeen) oli yksi druusilaisuuden perustajista. Hänet tunnetaan myös nimellä **az-Zuzani**.

Hamza ibn-'Ali saapui Egyptiin vuonna 1017, jota tuolloin hallitsi Fatimidien dynastiaan kuulunut kalifi Al-Hakim bi-Amr Allah. Al-Hakim oli kalifin ohella myös imaami ja Hamza ibn-'Ali alkoi saarnata tämän uskonnollisten näkemysten puolesta. Myöhemmin Al-Hakim julistautui uudestisyntyneeksi Jumalaksi ja Hamza ibn-'Alista tuli puolestaan hänen imaaminsa. Hamza ibn-'Ali vaikutti sittemmin Kairossa, jossa hän aloitti lähetyssaarnaustoiminnan uskonnon levittämiseksi. Hamza ibn-'Alin omien uskomusten mukaan hänen levittämässään uskonnossa oli kyse kokonaan uudesta uskonnosta, joka korvaisi perinteisen islamin uskon. Vuonna 1021 kalifi Al-Hakim kuitenkin katosi epäselvissä olosuhteissa ja druusilaisuutta alettiin vainota sen hävitessä Egyptistä lopulta kokonaan. Hamza itse piiloutui julkisuudesta ja väitti Al-Hakimin kadonneen vain koetellakseen seuraajiensa uskoa. Myöhemmin Hamzan uskonnolliset opetukset inspiroivat useita talonpoikaiskapinoita Syyriassa.

Lähteet
-------

1. ↑  *Britannica Encyclopedia of World Religions*, s. 409. Encyclopædia Britannica, 2006. ISBN 978-1-59339-491-2. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
**Korpijärvi** on metsäjärvi Liperissä Pohjois-Karjalan länsiosassa. Sen pinta-ala on 2,4 neliökilometriä. Etäisyys Joensuusta on 33 kilometriä länsilounaaseen.

Maantiede
---------

Korpijärvi koostuu selkävedestä, josta työntyy etelään Ruoholahti, länteen Korpilahti ja Kotilahti ja pohjoiseen Saunalahti. Itään työntyy noin kilometrin pituinen Pitkälahti. Korpijärven suurin ulottuvuus lännestä itään on 2,9 kilometriä ja etelästä pohjoiseen 2,2 kilometriä. Niemistä suurimpia ovat luoteisrannan Puolukkaniemi ja etelärannan Ruohoniemi. Noin kymmenesosa Korpijärvestä on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvintä on itärannan läheisyydessä. Järven läntiset ja eteläiset osat sekä Pitkälahti ovat matalia.

Korpijärven saariluku on yhdeksän. Saarista kolme on alle aarin laajuisia luotoja. Laajimmat saaret (Haasiasaaret, Rajasaaret) sijaitsevat järven eteläosassa. Puolukkaniemen itäpuolella järven pohjoisosassa sijaitsee Lehtosaari. Korpijärven rannat ovat metsämaata, pientaloja on jonkin verran. Järven länsipuolitse kulkee rautatie, joka hipoo Kotilahden rantaa. Pitkälahden yli kulkee valtatie 23. Tien itäpuolinen noin viisi hehtaaria laaja järvenosa on lähes erillään pääaltaasta.

Korpijärveen laskee useita vähäisiä laskuojia. Korpijärvi laskee Korpijokea itään Ristinlampeen (75,9 metriä mpy), joka laskee Rikinlammen kautta Oriveteen (75,9 metriä mpy).

Korpijärven vesitilavuus on 11 310 000 kuutiometriä.

Korpijärvi (04.315.1.004) kuuluu Heinoniemenjoen valuma-alueeseen (04.315), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Oriveden alue (04.31) ja ensimmäinen on Oriveden–Pyhäselän alue (04.3). Korpijärvi on Heinoniemenjoen valuma-alueen laajin vakavesi, toiseksi laajin on Ristinlampi. Alueeseen kuuluu 10 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä.

Liperin Korpijärvi on viidenneksi laajin Suomen 40:stä Korpijärvestä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Korpijärvi, vakavesi, Liperi
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 7.5.2022.
3. ↑  Korpijärvi. Järviwiki. Viitattu 7.5.2022.
4. ↑  Heinoniemenjoen valuma-alue (04.315). Järviwiki. Viitattu 7.5.2022.
5. ↑  Korpijärvi. Järviwiki. Viitattu 7.5.2022.
Venäjä pelaa Georgiaa vastaan 2007.
**Venäjän rugby union -maajoukkue** edustaa Venäjää rugby unionin maajoukkuekilpailuissa. Sitä hallinnoi vuonna 1990 perustettu *Rugby Union of Russia*.

Venäjä on pelannut kahdesti MM-kilpailuissa. Vuonna 2011 se jäi alkulohkossaan viimeiseksi hävittyään ottelunsa Yhdysvaltoja, Italiaa, Irlantia ja Australiaa vastaan. Se hävisi kaikki neljä otteluaan myös MM-kilpailuissa 2019.

Venäjä on sijoittunut IRB Nations Cupissa toiseksi 2017 ja 2019 sekä kolmanneksi 2006. European Nations Cupissa se on ollut toinen 2008 ja 2010 sekä kolmas 2001, 2002, 2014 ja 2016. Cup of Nations -kilpailun se on voittanut 2015, 2016 ja 2017.

Venäjä oli toukokuussa 2020 kansainvälisen rugbyliitto IRB:n rankingissa 20:lla sijalla.

Lähteet
-------

1. ↑  Rugby Union Of Russia *worldrugby.org*. Viitattu 2.10.2015. (englanniksi)
2. 1 2  Rugby - Russia *the-sports.org*. Viitattu 10.5.2020. (englanniksi)
3. ↑  World Rankings *Worldrugby.org*.  9.3.2020.  Arkistoitu 11.5.2016. Viitattu 10.5.2020. (englanniksi)
**Paul Walter Franke** (23. joulukuuta 1917 Boston – 21. heinäkuuta 2011 Queens) oli yhdysvaltalainen oopperalaulaja, äänialaltaan tenori.

Franke opiskeli New England Conservatory of Musicissa ja lauloi Radio City Music Hallissa ennen kuin aloitti uran Metropolitan-oopperassa. Hän erikoistui comprimariorooleihin eli oopperoiden sivuosiin. Franke teki Metropolitan-oopperassa ensimmäisen esiintymisensä Italo Montemezzin oopperassa *L'amore dei tre re* 1. joulukuuta 1948. Viimeisen kerran hän esiintyi siellä Francis Poulenc'n *Karmeliittain tarinoissa* 16. huhtikuuta 1987. Kaikkiaan Franke lauloi Metropolitan-oopperassa 1 980 kertaa.

Franke teki myös esiintymisiä Santa Fen oopperassa ja osallistui moniin levytyksiin. Hänellä oli vaimo (k. 2002) ja neljä lasta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Paul Franke, Ubiquitous Singer at the Met, Dies at 93 The New York Times


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Han Duck-soo** (hangul: 한덕수; hanja: 韓悳洙; uudistettu latinisaatio: *Han Deoksu*) (s. 18. kesäkuuta 1949, Jeonju) on eteläkorealainen poliitikko ja maan aiempi pääministeri. Han oli Korean tasavallan pääministeri maaliskuusta 2007 helmikuuhun 2008, ja nimitettiin uudestaan toukokuusta 2022.

Han Duck-soo on talousasiantuntija ja poliittiselta kannaltaan sitoutumaton, joskin hän on lähellä Uri-puoluetta. Hän suoritti taloustieteen kandidaatintutkinnon Soulin kansallisessa yliopistossa 1971 ja tohtorintutkinnon Harvardin yliopistossa 1984. Valmistuttuaan Soulista hän työskenteli virkamiehenä ja asiantuntijana kahden vuosikymmenen ajan, kunnes 1993 alkaen toimi talouspoliittisena neuvonantajana ja pian myös apulaisministerinä. Korean kauppaministerinä Han oli 1998–2001. 

Maaliskuussa 2005 Han Duck Soo pääsi Lee Hae-chanin hallitukseen rahaministeriksi, ja oli samalla myös varapääministeri. Leen jouduttua eroamaan toimi Han 15. maaliskuuta 2006 alkaen aina 19. huhtikuuta saakka virkaatekevänä pääministerinä, kunnes Han Myeong Sook muodosti uuden hallituksen. 2006–2007 Han Duck-soo oli jälleen presidentin neuvonantajana. Tässä asemassa hän oli suuresti vaikuttamassa Etelä-Korean ja Yhdysvaltojen välisen vapaakauppasopimuksen sisältöön.

Pääministeri Han Myeong-sookin erottua maaliskuun alussa 2007 virastaan nimitti presidentti Roh Moo-hyun 9. maaliskuuta Han Duck-soon ehdokkaakseen uuden hallituksen johtoon. Parlamentin kansalliskokous hyväksyi valinnan (äänin 210 puolesta, 51 vastaan) 2. huhtikuuta, josta päivästä alkaen Han oli virallisesti pääministeri.

Han Duck-soon pääministerikausi päättyi 29. helmikuuta 2008, kun edellisen vuoden joulukuussa presidentiksi noussut Hannara Dang -puolueen Lee Myung-bak sai pääministeriehdokaansa hyväksytyksi parlamentissa. Han Duck-soota seurasi pääministerinä Han Seung-soo.

Presidentti Yoon Suk-yeol nimitti Hanin uudestaan pääministeriksi 21. toukokuuta 2022. Hänestä tuli vanhin pääministerin virkaan nimitetty henkilö.

Aiheesta muualla
----------------

* Korean pääministerin virallinen sivu (englanninkielinen versio)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Korea

 |

 |
*Obergruppenführer* **Viktor Lutze** (28. joulukuuta 1890 Bevergern, Saksa – 2. toukokuuta 1943 Potsdam) oli natsi-Saksassa SA:n johtaja Pitkien puukkojen yössä tapahtuneen Ernst Röhmin murhan jälkeen. Lutze oli *Stabschef der SA*, kunnes kuoli auto-onnettomuudessa 1943.

Lutze liittyi Saksan armeijaan vuonna 1912 ja taisteli ensimmäisessa maailmansodassa. Sodan jälkeen Lutze liittyi poliisiin ja natsipuolueeseen. Hänestä tuli Hannoverin poliisipäällikkö vuonna 1933, jossa virassa hän toimi kuolemaansa asti.

Lutzen avulla Hitler sai tietoja Röhmin suunnitelmasta tehdä SA:sta oikea kansallissosialistien armeija. Hitler sai Lutzelta apua myös Pitkien puukkojen yötä varten laadittujen tappolistojen tekemisessä. Kun surmatyöt oli toteutettu, hänestä tehtiin SA-järjestön johtaja. SA:n merkitys ja Lutzen valta kuitenkin kapenivat Saksassa koko ajan.

Lutze kuoli auto-onnettomuudessa saamiinsa vammoihin 1943.

Lähteet
-------

1. ↑  James Taylor and Warren Shaw: *Dictionary of the Third Reich*. s. 177. London: The Penguin, 1998. ISBN 978-0140513899.

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Viktor Lutze**.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
Isaac Newton.
Stephen Hawking.
**Lucas-professuuri** (engl. *Lucasian Professor of Mathematics*) on Henry Lucasin vuonna 1663 perustama matematiikan professuuri Cambridgen yliopistossa. Virallisesti viran perusti Kaarle II 18. tammikuuta vuonna 1664. Lucasin kuoltua joulukuussa 1663 hän jätti testamentissaan yliopistolle lähes 4 000 kirjaa. Testamentissa hän myös määräsi Lucas-professuurille ehdot, jotka viran haltijan on täytettävä. Eräs ehto oli, ettei viran haltija saa käydä aktiivisesti kirkossa. Ensimmäinen Lucas-professori oli Isaac Barrow ja nykyään virassa on fyysikko Michael Cates.*lähde?*

Luettelo Lucas-professoreista
-----------------------------

* 1664 Isaac Barrow
* 1669 Sir Isaac Newton
* 1702 William Whiston
* 1711 Nicholas Saunderson
* 1739 John Colson
* 1760 Edward Waring
* 1798 Isaac Milner
* 1820 Robert Woodhouse
* 1822 Thomas Turton
* 1826 Sir George Biddell Airy
* 1828 Charles Babbage
* 1839 Joshua King
* 1849 Sir George Stokes
* 1903 Sir Joseph Larmor
* 1932 Paul Dirac
* 1969 Sir James Lighthill
* 1980 Stephen Hawking
* 2010 Michael Green
* 2015 Michael Cates

Lähteet
-------

1. ↑  Canbridge University Reporter, No 6380, Vol cxlv No 24 *admin.cam.ac.uk*.  Wednesday 18 March 2015. Viitattu 2.1.2016. (englanniksi)
**Viktor Leonard Schauman** (12. huhtikuuta 1822 Pietarsaari – 3. helmikuuta 1872 Vaasa) oli suomalainen Pietarsaaressa asunut apteekkari ja teollisuusmies.

Elämäkerta
----------

Schaumanin vanhemmat olivat Naantalin ja Uudenkaupungin kaupunginviskaali Bernt Schauman (1786–1862) ja Anna Lovisa Wilhelms (1795–1866). Hän meni työhön apteekkiin 1834, hänestä tuli proviisori 1843 ja hän suoritti apteekkaritutkinnon 1845. Schauman toimi apteekkarina Pietarsaaressa vuodesta 1845 alkaen.

Schauman omisti vuodesta 1845 alkaen yhdessä pietarsaarelaisen kauppiaan ja laivanvarustajan Philip Ulric Strengbergin kanssa vuonna 1762 Pietarsaareen perustetun tupakkatehtaan (*Jakobstads Tobaksspinneri*). Tehtaan uudeksi nimeksi tuli Ph. U. Strengberg & Co Tobaks-Fabrik ja Schauman ja Strengberg laajensivat sitä ja koneellistivat tehdasta. Schauman oli kiinnostunut myös puutarhanhoidosta ja hänen ja hänen vaimonsa muistoksi perustettiin Pietarsaareen *Skolparkenin* nimellä tunnettu kasvitieteellinen puutarha.

Viktor Schauman oli naimisissa Elise Wilhelmina Ekelundin (1826–1914) kanssa. Heidän poikiaan olivat teollisuusmes Wilhelm Schauman, Folkhälsanin perustaja Ossian Schauman ja vaasalainen kauppaneuvos Axel Mortimer Schauman (1855–1903).

Kirjallisuutta
--------------

* Alarik Ahlström : *Victor L. Schauman : apotekare, industriman och växtodlare*. Jakobstad 1950

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Adelsvapen-Wiki : Adliga ätten Schauman nr 1287, tabell 39

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Viktor Schauman
**Solomon Hersh Frees** (22. kesäkuuta 1920 – 2. marraskuuta 1986) oli yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, lauluntekijä ja säveltäjä.

Ura
---

Freesin ura alkoi vuonna 1942 lyhytanimaatiossa *Woodsman, Spare That Tree*, jossa hän toimi korpin äänenä. Hahmon roolissa Frees oli aina vuoteen 1950 asti ja teki samalla useita muita rooleja lyhytanimaatioihin saamatta kuitenkaan nimeään lopputeksteihin. 1950-luvulla hän oli mukana muutamissa radiokuunnelmissa. Parhaiten Frees kuitenkin muistetaan Taavi Ankan ääniroolista *Disneyn ihmeellinen maailma* animaatiosarjasta 1960-luvulla. Hän teki uransa aikana äänirooleja animaatioiden ja radion lisäksi televisiosarjoihin, jossa Frees usein toimi kertojana, kuten sarjassa *Naked City*. Lisäksi vuonna 1984 Frees lainasi äänensä televisiosarja Ritari Ässän K.A.R.R.ille, jonka äänenä aikaisemmin toimi Peter Cullen. Hän oli myös Hanna-Barberan tuottamassa Ihmeneloset animaatiosarjassa Möykyn äänenä vuosina 1967–1968. Freesin uran pisin äänirooli on kenties Taavi Ankan jälkeen John Beresford Tipton animaatiosarjassa The Millionaire, jossa hän äänitti 204 jaksoa. Nämä esitettiin vuosien 1955–1960 aikana.

Lisäksi Freesin ääntä kuultiin myös Disneylandin Haunted Mansionin Ghost Hostina, jonka nykyinen ääni on Corey Burton. Burton otti myös Taavi Ankan roolin Freesin kuoltua vuonna 1986. Hänet muistetaan myös ääninäyttelijänä, joka usein dubbasi toisen näyttelijän pieleen menneet repliikit tai mikäli henkilö sattui sairastumisen tai jonkun muun syyn vuoksi olemaan poissa äänityksestä, jolloin Frees kutsuttiin usein paikalle 1950- ja 1960-luvulla.

Frees kuoli marraskuussa 1986 sydänvikoihin Kaliforniassa ollessaan 66-vuotias.

Aiheesta muualla
----------------

* Voice Chasers (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Belgia
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Synchronkartei

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
**Pyhäjärvi** (ven. Озеро Пюхяяарви) on Suomen ja Venäjän rajalla sijaitseva karu suurjärvi. Sen pinta-ala on 248 neliökilometriä, josta 206,79 neliökilometriä on Suomen alueella. Järven Suomen puoleinen osa sijaitsee Kiteellä ja Parikkalassa, Venäjän puoleinen osa kuuluu Karjalan tasavaltaan. Entisten Kesälahden ja Uukuniemen kuntien kirkonkylät sijaitsevat järven rannalla. Pyhäjärvi on Suomen 21. laajin järvi. Sen vesitilavuus Suomen osalta on noin 1,7 kuutiokilometriä.

Maantiede
---------

Pyhäjärven rantaviiva on melko epäyhtenäinen. Järven pohjoisosan Hummonselkä, Näsöselkä ja Pajarinselkä ovat yhteydessä pääaltaaseen kapean Syrjäsalmen kautta. Suuret selkävedet Syrjäsalmelta etelään ovat Hiekanpäänselkä, Kokonniemenselkä, Kajoonselkä, Taipaleenselkä ja Papinniemenselkä. Rajavyöhykkeellä on Ristinselkä ja Kalattomanselkä. Järven kaakkoisosa sijaitsee Venäjällä. Pyhäjärven syvimmät kohdat sijaitsevat altaan länsiosassa Lentteenselällä ja toisaalta Hiekanpäänselän itäosassa. Noin 3,4 neliökilometriä järven Suomen puoleisesta osasta on yli 20 metriä syvää. Järven Suomen puoleinen osuus on keskimäärin syvempi (noin 8 metriä) kuin Venäjän puoleinen osuus (noin 7 metriä).

Pyhäjärvessä on 363 saarta, joista 25 on alle aarin laajuisia luotoja. Yli hehtaarin laajuisia mutta alle neliökilometrin laajuisia saaria on 57. Yli neliökilometrin laajuisia saaria on 5. Valtaosa saarista on siten pinta-alaltaan aarista hehtaariin. Järven keskiosassa sijaitsee kaksi suurta saarta, Sarvisalo ja Suitsansaari, jonka eteläpuolinen saari on Venäjän alueella. Sarvisaloon on siltayhteys mantereelta.

Pyhäjärvi on niukkaravinteinen nuottaruohotyypin järvi. Sen ekologinen tila on erinomainen ja kemiallinen tila hyvä. Järven Suomen puoleisen osuuden tilavuus on 1 668 750 000 kuutiometriä eli noin 1,67 kuutiokilometriä. Koko järven vesitilavuus on noin kaksi kuutiokilometriä.

Pyhäjärvi kuuluu Vuoksen vesistöön ja laskee pohjoisosistaan Puhoksenkosken kautta Saimaan Oriveteen. Puhoksenkoskessa on vesivoimalaitos. Keskimääräinen pinnankorkeus merenpinnasta on 79,6 metriä.

Pyhäjärvi on samantasoinen sen koillispuolisen Ätäskön kanssa. Järviä yhdistää Juurikkasalmi.

Katso myös
----------

* Luettelo Suomen sadasta suurimmasta järvestä

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Pyhäjärvi, vakavesi, Kitee
2. 1 2 3 4 5  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 28.8.2021.
3. 1 2  Pyhäjärvi (04.391.1.001). Järviwiki. Viitattu 27.8.2021.
4. ↑  Pyhäjärvi *Ympäristö.fi*. Viitattu 27.8.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Pajunen, Hannu: Järvisedimentit kuiva-aineen ja hiilen varastona, GTK, 2004
* Convention on the Protection and Use of Transboundary Watercourses and International Lakes: Drainage basin of the Baltic Sea (pdf) *First Assessment of Transboundary Rivers, Lakes and Groundwaters in the UNECE region*.  17 March 1992. UNECE (United Nations Economic Commission for Europe). Viitattu 24.3.2009. (englanniksi)
**Pyhäjärvi** on yksi Keski-Suomen merkittävistä lintujärvistä ja osa Natura 2000 järviluonnon suojelualuetta Konneveden Pyhälahdessa. 

Pyhäjärvi on merkittävä kevätmuuton aikainen levähdyspaikka. Järvellä tavataan monet vesilinnut, pedot, kahlaajat ja peltolinnut. Pyhäjärven rannalla on kaksi lintutornia. Pesimälajistoon kuuluvat kaikki tavalliset puolisukeltajasorsat, sotkat ja mustakurkku-uikku. Loppukesällä järvellä saalistaa paljon petolintuja. Harvinaisuuksista on havaittu mm. kiljukotka, punajalkahaukka, lampiviklo ja allihaahka. Paikka on ainutlaatuinen myös muun järviluonnon ja kasviston sekä hyönteisten osalta. Pyhäjärven laskujoki on Pyhäjoki (Konnevesi), joka laskee Keiteleseen .

Natura 2000 suojeltu lintujärvi
-------------------------------

Pyhäjärvi on osa Natura 2000 järviluonnon suojelualuetta lähellä Pohjois-Keitele- järveä. Se kuuluu rantojensuojeluohjelmaan jossa järven runsas linnusto saatiin palautettua padon ja avovesilampareiden avulla. Ohessa Pyhäjärven sijainti Googlen kartalla. 
Alueella voi tavata mm. joutsenia, sorsia, suokukkoja, kapustarintoja, kanahaukkoja, ruskosuohaukkoja ja nuolihaukkoja. Harvinaisuuksista on havaittu mm. kiljukotka, punajalkahaukka, lampiviklo ja allihaahka. Lisätietoa lajistosta löytyy Natura
2000 -kohdekuvauksesta .

Kasvistollinen arvo
-------------------

Pyhäjärven rakenteellisesti monipuolinen ja laaja luhtavyöhyke kiertää koko järven yhtenäisenä, mutta ulkoreunaltaan piisamien aikaansaannosten takia pirstaleisena. Itärannalla on laidunniittyä. Pyhäjärven umpeenkasvua on kiihdyttänyt järven lasku-uoman perkaaminen alueen alavien peltojen ja metsämaiden kuivattamiseksi vuonna 1959. Pyhäjärven veden laskun estämiseksi rakennetulla padolla ei ole saatu estettyä umpeenkasvua. Umpeenkasvua ovat vauhdittaneet myös järven valuma-alueella tehdyt ojitukset, jotka ovat tuoneet järveen lisää kiintoainesta. Järvelle on tehty kunnostussuunnitelma ja kunnostustoimet on käynnistetty .

Pyhäjärvessä pesivät linnut
---------------------------

* mustatattiainen
* ampuhaukka
* kalatiira
* kurki
* laulujoutsen
* liro
* luhtahuitti
* mustakurkku-uikku
* pikkulokki
* ruskosuohaukka
* sinisuohaukka
* suokukko
* uivelo
* vesipääsky

Pyhäjärven muuttolinnut
-----------------------

* harmaahaikara
* heinätavi
* härkälintu
* jouhisorsa
* jänkäkurppa
* lapasorsa
* metsähanhi
* mustaviklo
* naurulokki
* nuolihaukka
* punajalkaviklo

Pyhäjärvessä tavattuja lintuja
------------------------------

* haapana
* isokuovi
* metsäviklo
* pensastasku
* silkkiuikku
* sinisorsa
* taivaanvuohi
* tavi
* telkkä
* töyhtöhyyppä
* tukkasotka
* valkoviklo
* konnanulpukka

Lähteet
-------

1. ↑
2. 1 2
3. ↑
4. ↑
**Venäjän jalkapallon amatööriliiga** (ven. Любительская футбольная лига, *Ljubitelskaja futbolnaja liga*) on Venäjän jalkapalloilun neljänneksi korkein sarjataso. Liigan järjestää Venäjän jalkapalloliitto yhteistyössä alueittenvälisten liittojensa, jotka kokoavat yhteen kaikkiaan 79 alueliittoa, kanssa. Liiga perustettiin vuonna 2003.

Sarjat
------

Liiga on jaettu kymmeneen alueelliseen sarjaan:

* Kaukoitä
* Siperia
* Ural ja Länsi-Siperia
* Luode
* Keskinen (Moskova ja Moskovan alue, kolme alueellista lohkoa)
* Kultainen kehä
* Musta maa
* Volga
* Eteläinen liittovaltiopiiri

Lähteet
-------

* (Arkistoitu – Internet Archive)
* (Arkistoitu – Internet Archive)

VenäjäVenäjän jalkapallo
Lajiliitto: Venäjän jalkapalloliitto   

Sarjat: Valioliiga *(Premjer liga)* | 1. divisioona *(Pervyj divizion)* | 2. divisioona *(Vtoroj divizion)* | Amatööriliiga *(Ljubitelskaja liga)*   

Cup-kilpailut: Venäjän cup *(Kubok Rossii)* | Venäjän supercup *(Superkubok Rossii)*   

Maajoukkueet: Venäjän maajoukkue | Venäjän naisten maajoukkue | Alle 21-vuotiaiden maajoukkue
**Pyhäjärvi** on melko syvä järvi Kuusamon Rukalla 17 kilometriä Kuusamon kuntakeskuksesta pohjoiseen. Sen pinta-ala on 2,2 neliökilometriä ja vesitilavuus 22,8 kuutiohehtometriä.

Maantiede
---------

Pyhäjärven pituus lännestä itään on 3,8 kilometriä. Saaria ei ole. Järven luoteisosan muodostaa noin puolitoista kilometriä pitkä Vaaralahti. Yli 15 metriä syvä alue sijaitsee pääaltaan länsiosassa, josta se työntyy Vaaralahteen. Järven itäosa on länsiosaa matalampi. Noin 15 prosenttia Pyhäjärvestä on vähintään 20 metriä syvä.

Pyhäjärven rannoilla on metsää ja peltoja. Itärannalle virtaa Soukkelojoki idästä, järven luusua on vastarannalla, josta lähtee mutkainen vesireitti länteen Kuontijärveen (284,1 metriä mpy). Kuontijärven tilavuus on alle puolet Pyhäjärvestä, mutta pinta-ala lähes kolminkertainen.

Pyhäjärven vesitilavuus on 22 773 000 kuutiometriä.

Pyhäjärvi (73.053.1.001) kuuluu Pyhäjärven valuma-alueeseen (73.053), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Koutajoen vesistössä (73). Toinen jakovaihe on Naatikkajoen valuma-alue (73.05). Pyhäjärvi on Pyhäjärven valuma-alueen laajin järvi Rukajärven jälkeen. Alueeseen kuuluu viisitoista vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista kolmella ei ole virallista nimeä.

Kuusamossa on toinenkin Pyhäjärvi. Se sijaitsee kunnan pohjoisosassa 25 kilometriä Rukan Pyhäjärveltä pohjoiseen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Pyhäjärvi, vakavesi, Kuusamo
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 30.8.2021.
3. ↑  Pyhäjärvi (73.053.1.001). Järviwiki. Viitattu 30.8.2021.
4. ↑  Pyhäjärven valuma-alue (73.053). Järviwiki. Viitattu 30.8.2021.
**Mustaperän kivikautinen talo** on Pohjois-Pohjanmaalla Taivalkoskella sijaitseva kivikautisen asuinrakennuksen jäännös. Se löydettiin vuonna 2010 tehdyssä inventoinnissa.

Talo sijaitsee Mustaperän etelärannalla noin 28 kilometriä Taivalkosken keskustasta itään. Se on Kylmäluoman retkeilyalueella ja sen ohi kulkee retkeilyalueen polku. Paikalla on noin 14×6,2 metrin kokoinen suorakaiteen muotoinen lounais-koillissuuntainen painauma, jonka syvyys on noin 50–70 senttimetriä.

Painauman viereisen kaatuneen puun alta löytyi palaneita kiviä, kvartsi-iskoksia sekä palanutta luuta. Luusta tehdyn radiohiiliajoituksen mukaan paikalla on ollut asutusta noin 6 200 vuotta sitten.

Lähteet
-------

1. 1 2  Muinaisjäännösrekisteri: Mustaperä *Kulttuuriympäristön palveluikkuna kyppi.fi*.  21.11.2012. Museovirasto. Viitattu 1.4.2017.
2. 1 2 3 4  Taivainen, Jouni (toim.): *Metsiin kadonneet: Valtion metsien kulttuuriperintökohteiden inventointihanke 2010–2015*, s. 47. Metsähallitus, 2016. ISBN 978-952-295-144-1.
Jalkaprässi
**Jalkaprässi** on lihaskuntoharjoite, jossa harjoittelija työntää painoa poispäin itsestään käyttämällä jalkojaan työntämiseen. Termi *jalkaprässi* tarkoittaa myös laitetta, jota käytetään harjoitteen suorittamiseen.

Jalkaprässin päätyypit
----------------------

* Viistossa tai vaakatasossa oleva "kelkkatyyppinen" laite, johon lastataan painolevyjä. Kelkka liikkuu kiskoilla edestakaisin ja käyttäjä istuu istuimella ja työntää jaloillaan kelkkaa eteenpäin tai viistosti ylöspäin, riippuen laitteesta. Viistoissa laitteissa on yleensä turvakannattimet painoille, jolloin painot eivät pääse laskeutumaan aivan alas asti, eivätkä tällöin vahingoita käyttäjää.

* Toisentyyppisissä prässeissä on vaijeri, joka on kiinni painopakassa ja harjoittelijan työntäessä jaloillaan laitteessa olevaa levyä, vaijeri vetää painot ylös.

Joissain jalkaprässilaitteissa on mahdollisuus kallistaa levyä jota jalat työntävät, jolloin laitetta voi myös käyttää pohjelihasten treenaamiseen. Osa jalkaprässilaitteista voi myös toimia Hack-kyykkylaitteena.

Lihasryhmät
-----------

Jalkaprässi vaikuttaa pääasiassa seuraaviin lihaksiin:

* Nelipäinen reisilihas (quadriceps femoris)
* Pakaralihas (gluteus maximus)

Lisäksi useat muut reisien ja lantionseudun lihakset avustavat tai tukevat suoritusta.

Jalkaprässinoston voimakkuus
----------------------------

Viistossa jalkaprässissä pystytään nostamaan valtavia painoja verrattuna muihin harjoitteisiin. Erityyppisten jalkaprässien tulokset eivät ole keskenään vertailukelpoisia. Kehonrakentaja Ronnie Coleman esiintyy videoissa, joissa hän nostaa jalkaprässissä 1043 kiloa. Jalkakyykyn ennätykset ovat noin puolet tästä.

Katso myös
----------

* Lihaskuntoharjoite

Lähteet
-------

1. ↑   *gymleco.fi*. Viitattu 07.12.2013.
2. ↑   *exrx.net*. Viitattu 07.12.2013. (englanniksi)
3. ↑   *kuntosaliharjoittelu.fi*.  Arkistoitu 12.12.2013. Viitattu 07.12.2013. (suomeksi)
4. ↑   *seriouspowerlifting.com*. Viitattu 07.12.2013. (englanniksi)
5. ↑   *seriouspowerlifting.com*. Viitattu 07.12.2013. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Jalkaprässi** Wikimedia Commonsissa

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Leg press
Auringon magneettikentän pyöriminen vaikuttaa planeettainvälisessä aineessa olevaan plasmaan.
**Planeettainvälinen avaruus** on planeettojen ja muiden taivaankappaleiden välissä sijaitseva lähes tyhjä avaruuden alue. Se koostuu harvassa olevasta aineesta ja fysiikan voimista, kuten sähkömagneettisesta säteilystä. Planeettojen välisen avaruuden tyypillisimmät aineet ovat plasmaa ja neutraaleita kaasuja.

Planeettojen välisessä avaruudessa sijaitseva plasma on peräisin aurinkotuulesta. Se saa alkunsa Auringosta ja sen liikerata kulkee Auringosta poispäin muodostaen Auringon magneettikentän pyörimisen seurauksena spiraalin.

Ilmiöt
------

Planeettojen välillä on avaruuspölyä, joka näkyy Maahan suotuisissa oloissa eläinratavalona.

Katso myös
----------

* Tähtienvälinen aine

Lähteet
-------

1. ↑  Interplanetary medium *Encyclopaedia Britannica*. Encyclopædia Britannica, Inc.. Viitattu 20.8.2013. (englanniksi)
2. ↑  Valerie Illingworth: *The Facts on File Dictionary of Astronomy*, s. 238. 5. painos. Facts On File, Inc, 2009. Google Books (viitattu 21.8.2013). (englanniksi)
3. ↑  Planeettainvälinen kaasu ja pöly *Kosmos*.  22.8.1999. Ursa. Viitattu 20.8.2013.
**Zhang Yining** (张怡宁, s. 5. lokakuuta 1982 Peking, Kiinan kansantasavalta) on kiinalainen pöytätenniksen pelaaja. Hän voitti neljä olympiakultaa ja kymmenen maailmanmestaruutta. Hän oli aikanaan naisten maailmanlistan ykkösenä sekä kaksin- että nelinpelissä.

Vuoden 1999 MM-kisoissa Eindhovenissa Zhang saavutti kaksinpelissä hopeaa ja nelinpelissä pronssia Zhang Yingyingin kanssa. Vuoden 2000 MM-joukkuekisoissa Kuala Lumpurissa hän voitti Kiinan joukkueessa kultaa Li Jun, Wang Huin, Wang Nanin ja Sun Jinin kanssa. MM-kisoissa 2001 Osakassa hän oli sekä kaksinpelissä että nelinpelissä (yhdessä Zhang Yingyingin kanssa) pronssisijalla ja voitti kultaa Kiinan joukkueessa, johon kuuluivat hänen lisäkseen Sun Jin, Wang Nan, Li Ju ja Yang Ying.

Pariisin MM-kisoissa 2003 Zhang oli kaksinpelissä hopealla ja voitti nelinpelissä maailmanmestaruuden Wang Nanin kanssa. MM-joukkuekisoissa 2004 Dohassa Zhang voitti jälleen kultaa Kiinan joukkueessa, johon hänen lisäkseen kuuluivat Wang Nan, Guo Yue, Niu Jianfeng ja Li Ju. Ateenan olympialaisissa 2004 Zhang Yining voitti kultaa sekä kaksinpelissä että nelinpelissä Wang Nanin kanssa.

Maailmancupin Zhang Yining voitti vuosina 2001 ja 2002. Vuonna 2003 hän oli kolmas.

Shanghain MM-kilpailuissa 2005 Zhang voitti kultaa kaksinpelissä ja Wang Nanin kanssa nelinpelissä. Bremenissä 2006 hän voitti joukkuemaailmanmestaruuden. Zagrebin MM-kilpailuissa 2007 Zhang voitti Wangin kanssa kultaa nelinpelissä ja saavutti pronssia kaksinpelissä. Guangzhoun MM-kilpailuissa 2008 hän voitti viidennen joukkuemaailmanmestaruutensa.

Zhang toimi urheilijoiden valan vannojana Pekingin kesäolympialaisissa 2008. Pöytätenniksen joukkuekilpailussa Zhang voitti olympiakultaa. Singaporen finaalissa kaataneessa joukkueessa olivat mukana lisäksi Guo Yue ja Wang Nan. Maailman ykköspelaaja Zhang voitti olympiakultaa myös kaksinpelissä. Vastustajanaan hänellä oli 4–1-voittoon päättyneessä kamppailussa joukkuetoverinsa Wang.

Zhang voitti kymmenennen maailmanmestaruutensa Yokohaman MM-kilpailuissa 2009 kaksinpelissä, jonka loppuottelussa hän voitti maannaisensa Guo Yuen erin 4–2 hävittyään tälle kaksi ensimmäistä erää.

Lähteet
-------

1. ↑  バタフライ契約選手紹介 (Arkistoitu – Internet Archive)
2. 1 2 3 4 5 6 7  Zhang Yining *Tabletennis.guide*. Viitattu 4.4.2019. (englanniksi)
3. 1 2  Zhang Yining *Sports Reference*.  Arkistoitu 18.3.2009. Viitattu 4.4.2019. (englanniksi)
4. ↑  China beats Singapore for women's table tennis gold *theage.com.au*.  17. elokuuta 2008. China Daily Information Co. Viitattu 17. elokuuta 2008. (englanniksi)
5. ↑  Zhang completes China's table tennis sweep *cbc.ca*.  22. elokuuta 2008. CBC. Viitattu 22. elokuuta 2008. (englanniksi)
6. ↑  Siukonen, Markku: *Urheilun vuosikirja 31*, s. 243. Minerva Kustannus Oy, 2010. ISBN 978-952-492-346-0.

Aiheesta muualla
----------------

* Zhang Yining ITTF:n sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Baldassare Peruzzin piirros sadusta Aulus Gelliuksen sadusta Androkles ja leijona.
**Androkles ja leijona** on vanha tarina antiikin ajoilta. Tarinan on muistiinmerkinnyt Aulus Gellius, 100-luvun kirjailija. 

Androkles oli karannut afrikkalainen orja Roomassa ja hän oli piiloutunut luolaan.
Samassa luolassa oli haavoittunut leijona, joka oli saanut piikin tassuunsa. Androkles ei paennut vaan otti piikin pois leijonan jalasta. 

Vuosia myöhemmin kristityksi kääntynyt Androkles jäi roomalaisten vangiksi ja joutui sirkukseen leijonien eteen. Kaikkein suurin niistä hyökkäsi Androklesta kohti mahtava kita ammollaan, mutta kierähtikin hänen jalkoihinsa kuin kotikissa ja puremisen sijaan nuoli hänen käsiään.

Se oli Androkleen luolassa parantama leijona. Näin nähdyn ihmeen vuoksi Androkles armahdettiin ja hän sai pitää henkensä.

Myöhemmin satu esiintyy useissa satukirjoissa ja siitä on tehty myös näytelmiä ja elokuvia.

Lähteet
-------

1. ↑  Androkles ja leijona *Kirjasampo.fi - kirjallisuuden verkkopalvelu*. Viitattu 20.9.2018.
2. ↑  Androcles And the Lion (1952) *Elonet*. Viitattu 20.9.2018.
3. ↑  Mikael, Fränti: Androcles ja leijona *Helsingin Sanomat*.  12.2.1999. Viitattu 20.9.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Gellius - Attic Nights - Book V *Penelope.uchicago.edu*. Viitattu 20.9.2018.
**Planet FunFun** oli 1990-luvun alkupuolella toiminut pohjoismaiden ensimmäinen sisähuvipuisto.*lähde?* Huvipuisto toimi neljän vuoden ajan Keravan Alikeravalla sijaitsevassa Klondyke-talossa tarjoten muitakin oheispalveluita huvipuiston lisäksi. Huvipuisto perustettiin vuonna 1990 nimellä **Fanfaari,** ja ensimmäisen kerran se oli toiminnassa vuonna 1991. Kesän 1992 jälkeen nimi kuitenkin muutettiin Planet FunFuniksi, kun Panzelda Oy osti puiston. Viimeisen kerran Planet FunFun on ollut käytössä vuonna 1995.

Fanfaarin aika
--------------

### Perustaminen

Fanfaari perustettiin jo vuoden 1990 puolella. Yleisölle se avattiin Keravan Alikeravalla sijaitsevassa Klondyketalossa ensimmäisen kerran lauantaina 16. helmikuuta 1991 kello 12.00. Ennen virallista puiston aukeamista oli viikkoa ennemmin jo pidetty kenraaliharjoitukset, joihin mahtui ainoastaan 3 000 ensimmäisenä saapunutta. Vielä aiemmin, kun Fanfaari järjesti lehdistötilaisuuden, eivät laitteet vielä olleet tulleet. Fanfaari joutuikin lainaamaan laitteensa Suomen Tivolilta. Fanfaarin huvipuistohankkeen takana oli Klondyke Oy:n toimitusjohtaja Janne Kuusisto. Osakkaita ja muita omistajia puistolla oli aluksi yhdeksän, mutta osakeannin takia lukema nousi 180:een.

Huvipuisto tuli maksamaan 150 miljoonaa markkaa. Tästä 20 miljoonaa markkaa kului laitehankintoihin. Kun kaikki kerrokset laskettiin mukaan, oli Fanfaarin pinta-ala yhteensä 15 000 neliömetriä. Tarkoitus oli myös luoda puistoon keskieurooppalainen tunnelma. Kuten avajaisten kenraaliharjoituksissa, myös muulloin puistoon mahtui kerrallaan noin 3 000 asiakasta. Nimi Fanfaari valittiin yleisökilpailun kautta useista ehdotuksista.

### Hinnat

Fanfaarissa oli käytössä sisäänpääsymaksu alueelle. Se oli 50 markkaa, ja sillä pääsi lähes kaikkiin laitteisiin. 80 markalla sai rannekkeen, jolla pääsi myös vuoristorataan ja kahteen muuhun laitteeseen, jotka eivät sisältyneet aluemaksuun. Sesonkiaikana eli kesällä rannekehinta aleni 20 markkaa, ja samalla sisäänpääsymaksu poistui käytöstä. Näin kaikkien alueelle halunneiden täytyi ostaa 60 markan ranneke.

Muuta
-----

Huvipuiston tiloissa säilytettiin esimerkiksi *Cliffhanger*-elokuvan lavasteita sekä kuvattiin televisiosarjaa *Gladiaattorit,* ja tiloissa toimi seitsemän ravintolaa.

Lähteet
-------

*

Aiheesta muualla
----------------

* Ylen Elävä arkisto: Renny Harlinin Planet FunFunin piti tarjota kaikille jotain
* Palomäki, Paula: Rennyn Planet FunFun on tosisiisti paikka.  *Helsingin Sanomat*, 26.9.1992, s. 23. Näköislehden aukeama (tilaajille).
**Suomalainen eroseminaari** on Patentti- ja rekisterihallituksen suojaama eroauttamisen nimike lähestymiselle, jonka ovat kehittäneet psykologi Kari Kiianmaa sekä parisuhdekouluttaja Marianna Stolbow yhdysvaltalaisen tohtori Bruce Fisherin eroa käsittelevän menetelmän pohjalta. Suomalainen eroseminaari koostuu 11 viikoittain tapahtuvasta kolmen tunnin tapaamisesta, jossa eronneet tai eroa pohtivat aikuiset käsittelevät eroprosessin eri vaiheita.

Taustaa
-------

Alun perin Yhdysvalloista Suomeen 1990-luvulla tuodun Fisherin eroseminaariin verrattuna Suomalaiseen eroseminaariin on lisätty toiminnallisuutta sekä aiheita, jotka laatijoidensa mukaan koskettavat nimenomaan 2000-luvun suomalaisperheitä.*lähde?*

Rakenne
-------

Menetelmä on strukturoitu, opetuksellinen työmalli. Jokaiselle seminaarikerralle on tarkka ohjelma, aikataulu, harjoitteet ja kotitehtävät.

Osallistujat saavat tietoa, ohjausta ja tukea parisuhteen päättymisen herättämiin kysymyksiin erilaisten toiminnallisten harjoitusten, teoriaosuuksien, pienryhmäkeskustelujen sekä kotitehtävien avulla. 11 tapaamiskertaa jakautuvat seuraavasti: viisi ensimmäistä keskittyvät päättyneeseen parisuhteeseen liittyviin kysymyksiin, viisi seuraavaa uuden elämänvaiheen jälleenrakentamiseen ja viimeinen eron jälkeiseen vanhemmuuteen. 

Eroprosessin avaaminen, päätökseen vaikuttaneiden tekijöiden sekä eron molempien osapuolten ymmärtäminen mahdollistaa eron jälkeisen yhteistyövanhemmuuden. 

Suomalaisen eroseminaarin ryhmiin ei voi osallistua pariskuntana.

Oleellista ryhmissä on myös vertaistuki, jonka osallistujat toisiltaan kolmen kuukauden ajanjaksolla saavat. Niin vertaisilla kuin ohjaajallakin on vaitiolovelvollisuus josta sovitaan kaikkien osallistujien kesken kurssin alussa.

Lähteet
-------

1. ↑  Erosta eteenpäin *kirja.fi*.  Arkistoitu 16.12.2014. Viitattu 16.12.2014.
2. ↑  Suomalainen eroseminaari *suomalaineneroseminaari.fi*. Viitattu 16.12.2014.
3. ↑  Menetelmät - Suomalainen eroseminaari *suomalaineneroseminaari.fi*. Viitattu 16.12.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Liberamente.fi
* Suomalainen eroseminaari
**Androtion** (m.kreik. Ἀνδροτίων, *Androtiōn*; 300-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen reettori eli puhuja, joka oli kotoisin Ateenasta.

Elämä
-----

Androtion oli Andronin poika, Isokrateen oppilas ja Demostheneen aikalainen. Hänen poliittisista kannoistaan ja puoluekunnastaan ei ole tietoa, mutta Ulpianus antaa hänestä kuvan yhtenä aikansa johtavista demagogeista. Hän vaikuttaa olleen taitava ja kaunopuheinen puhuja. Demostheneen puheiden joukossa on säilynyt puhe *Androtionia vastaan*. Demosthenes kirjoitti sen 27-vuotiaana, ja jäljitteli siinä Isokrateen ja Androtionin kaunopuheista tyyliä.

Demostheneen puheen aiheena oli seuraava: Androtion oli suostutellut kansan äänestämään jostakin asiasta lakien tai tapojen vastaisesti. Euktemon ja Diodoros syyttivät häntä tästä, ja vaativat oikeuksien viemistä häneltä, osaksi koska hän oli ehdottanut laitonta äänestystä, ja osaksi joidenkin muiden väärinkäytösten vuoksi. Demosthenes kirjoitti puheen Androtionia vastaan Diodorokselle, toiselle syyttäjistä, joka piti sen. Kiistan lopputulosta ei tiedetä.

Teokset
-------

Androtionin puheet eivät ole säilyneet nykyaikaan, lukuun ottamatta katkelmaa, jonka Aristoteles on säilyttänyt ja jota hän kehuu. Puheiden lisäksi jotkut tutkijat ovat laittaneet Androtionin nimiin tekstin nimeltä *Erotikos*, joka on säilynyt Demostheneen puheiden joukossa, mutta tämä tulkinta on myös kyseenalaistettu.

Jotkut tutkijat ovat pitäneet tätä Androtionia samana henkilönä kuin historioitsija Androtion, joka kirjoitti Attikan historiasta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Smith, William: "Androtion (1)", *Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology*. Boston: Little, Brown and Company, 1849–1867. Teoksen verkkoversio.
2. ↑  *Suda*, Ἀνδροτίων.
3. ↑  Ulpianus: *Demostheneen puheesta Androtionia vastaann* (*Ad Demosth. c. Androt.*) s. 594.
4. ↑  Skolia *ad Hermogen.* s. 401.
5. ↑  Aulus Gellius: *Attikan öitä* 15.28; Plutarkhos: *Kuuluisien miesten elämäkertoja*, Demosthenes 15.
6. ↑  Libanios: *Argum. ad Demosth. Androt.*
7. ↑  Aristoteles: *Retoriikka* III.4, 1406b26–29: "Androtion sanoi Idrieuksesta, että tämä oli kuin kahleista päästetty pikku koira", suomennos Päivi Myllykoski.
8. ↑  Smith, William: "Androtion (2)", *Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology*. Boston: Little, Brown and Company, 1849–1867. Teoksen verkkoversio.