recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Pehr Erik Sahlman** (24. kesäkuuta 1774 Uppsala – 25. marraskuuta 1831 Pori) oli ruotsalaissyntyinen virkamies, joka toimi Suomen suuriruhtinaskunnan vuorilaitoksen vuorimestarina 1809–1821.

Sahlman kirjoitti ylioppilaaksi Uppsalassa vuonna 1785. Vuonna 1795 hän suoritti Uppsalan yliopistossa tutkinnon teologiassa, siveysopissa ja lakitieteessä ja vuonna 1796 kemiassa, fysiikassa ja vuoritieteessä. Sahlman tuli auskultantiksi Ruotsin vuorikollegioon vuonna 1796, ja hänet otettiin masuunimestaritaidon oppilaaksi vuonna 1797. Hänen nimitettiin Ruotsin vuorikollegion alaisuudessa toimineen Suomen vuorimestaripiirin virkaa tekeväksi ylimasuunimestariksi vuonna 1800 ja vakinaiseksi ylimasuunimestariksi vuonna 1802. Hänet määrättiin hoitamaan vuorimestarin tehtäviä vuonna 1809 ja nimitettiin vuorimestariksi vuonna 1810. Sahlman erosi vuorimestarin virasta vuonna 1826 ja siirtyi hoitamaan suuriruhtinaskunnan omistamaa Leineperin ruukkia. Sahlman kuoli Porissa 25. marraskuuta 1831.

Sahlman oli naimissa Anna Christina Hagnerin kanssa vuodesta 1821. Heillä ei ollut lapsia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Eevert Johannes Laine (1907) - Piirteitä suomen vuoritoimen historiasta 19-vuosisadan ensipuoliskolla
**Otto Wilhelm Nevanlinna** (vuoteen 1906 saakka **Neovius**) (15. kesäkuuta 1867 Hamina – 15. syyskuuta 1927 Helsinki) oli suomalainen matematiikanopettaja.

Nevanlinnan vanhemmat olivat kenraalimajuri Edvard Engelbert Neovius ja Elise Gustafva Krogius. Otto Nevanlinna aloitti opinnot Haminan kadettikoulussa, mutta siirtyi sitten Böökin lyseoon Helsinkiin, josta hän valmistui ylioppilaaksi 1884. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1887 ja lisensiaatiksi (tohtoriksi) 1891. Spektroskopiaa käsitelleen fysiikan väitöskirjan aiheena oli *Om skiljandet af kväfvets och syrets linier i luftens emissionsspektrum*. Nevanlinna teki tutkimustyötä Pulkovon observatoriossa Pietarissa, Tukholmassa ja Pariisissa.

Varsinaisen elämäntyönsä Otto Nevanlinna teki matemaattisten aineiden, erityisesti fysiikan opettajana. Hän oli ensimmäisiä kokeellisten ainesten käyttöön ottajia fysiikan opetuksessa. Otto Nevanlinna oli matematiikan ja luonnonopin lehtorina Joensuun lyseossa 1892–1903, Helsingin ruotsalaisessa reaalilyseossa 1903–1910 ja suomalaisessa normaalilyseossa 1910–1912, missä hän oli sitten matemaattisten aineiden yliopettaja 1912–1927. Nevanlinnaa pidettiin ankarana, mutta taitavana opettajana. Hän julkaisi omalta alaltaan artikkeleita Kasvatusopillisen yhdistyksen aikakauskirjassa sekä vanhemman veljensä Lars Nevanlinnan sairastuttua ja kuoltua uusia painoksia tämän algebran ja geometrian oppikirjoista.

Nevanlinnan puoliso vuodesta 1892 oli *Margarete Henriette Louise Romberg* (k. 1955), Pulkovon tähtitornissa Pietarissa työskenneleen saksalaisen tähtitieteilijän *Herman Rombergin* tytär. Matemaatikot Rolf Nevanlinna ja Frithiof Nevanlinna olivat heidän lapsiaan.

Lähteet
-------

* Ilmari Heikinheimo: *Suomen elämäkerrasto*. Helsinki: Werner Söderström Osakeyhtiö, 1955.  Sivu 534.

### Viitteet

1. ↑  Rolf Nevanlinna: *Muisteltua*, s. 21–27. Otava. ISBN 951-1-02208-3.
2. 1 2  Olli Lehto: *Korkeat maailmat. Rolf Nevanlinnan elämä*, s. 24–32. Otava. ISBN 951-1-17200-X.
3. ↑  *L. Neovius-Nevanlinnan Algebran oppikirja. Uudestaan toimittanut O. Nevanlinna*. WSOY, 1924.
4. ↑  T:ri L. Neovius-Nevanlinna: *Alkeisgeometrian oppikirja lyseoita, yhteiskouluja ja tyttökouluja varten. Kuudes painos*. WSOY, 1923.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Uppslagsverket Finland
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
TromsøyaSijainti

|  |  |
| --- | --- |
| Muut nimet | 
Romssasuolu |
| Sijainti | 
TromssaTromssan lääniNorja |
| Vesialue | 
NorjanmeriView and modify data on Wikidata  |
| Korkein kohta | 
Varden, 159 m |
| Pinta-ala | 
22,97 km² |

Väestö| Asukasluku | 
36 088 (2012) |
| Suurin kaupunki | 
Tromssa |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Tromsøya** (pohjoissaameksi *Romssasuolu*) on saari mantereen ja Kvaløyan välissä Tromssassa Tromssan läänissä. Tromssan keskusta sijaitsee saaren itäpuolella, mutta väestö asuu hajanaisesti ympäri saarta. Tromssan lentoasema sijaitsee saaren länsipuolella. Saari on yhdistetty mannermaahan Tromsøbrua-sillan ja Tromsøysundtunnelen-tunnelin avulla, ja Kvaløyan saarelle Kvaløyslettaan pääsee Sandnessundbrua-siltaa pitkin.

Tromsøya on noin 10 km:n pituinen pohjois–etelävälillä. Ylhäällä, keskellä saarta sijaitsee järvi, Prestvannet, joka padottiin vuonna 1867. Talot peittävät suuren osan saaresta, mutta myös metsäalueita on jonkun verran.

Saarella, sen itäpuolella, sijaitsevat mm. Tromssan yliopisto, Pohjois-Norjan yliopistollinen sairaala ja Tromsø Museum.

Väestö
------

Tromsøya on Norjan väkirikkain saari ohitettuaan Hinnøyan. Saaren väkiluku on 36 088 (1. tammikuuta 2012, ja on jaettu viiteen osa-alueeseen:

* Sentrum 6784
* Sommerlyst 7283
* Nordre Tromsøya 7477
* Mortensnes 9046
* Søndre Tromsøya 5498

Sentrumin alue koostuu nimensä mukaisesti keskustasta ja sen lähiympäristöstä, eli saaren itäisestä puolesta. Nordre Tromsøya on saaren pohjoisosa, ja Søndre Tromsøya sen sijaan eteläosa. Saaren läntisellä puolella sijaitsevat Sommerlyst ja Mortensnes.

Panoraamakuva Tromsøyasta.Panoraamakuva Tromsøyasta.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Tromsøya** Wikimedia Commonsissa

* Satelliittikuva Tromsøyasta (Google Maps)
Ilja Repinin vuonna 1900 maalaama Natalia Nordmannin muotokuva Ateneumissa.
**Natalia Borisovna Nordmann** (ven. Ната́лия Бори́совна Но́рдман, kirjailijanimeltään **Severova**, Северова; 14. joulukuuta 1863 Helsinki – 30. kesäkuuta 1914 Locarno) oli suomalaissyntyinen venäläinen kirjailija. Hänet tunnetaan taiteilija Ilja Repinin muusana.

Natalia Nordmannin vanhemmat olivat suomenruotsalainen amiraali Bernhard (Boris) Nordmann ja venäläiseen aatelissukuun kuulunut Marija Arbuzova. Natalia sai perusteellisen kotikoulutuksen, osasi useita kieliä sekä harrasti musiikkia, kuvataiteita ja valokuvausta.

Nordmann lähti vuonna 1884 rakentamaan parempaa maailmaa Yhdysvaltoihin, mutta palasi pian takaisin. Vuonna 1896 hän tutustui Ilja Repiniin, jonka kanssa hän solmi siviiliavioliiton. Nordmann rakennutti Kuokkalaan pienen mökin, joka muutamassa vuodessa laajeni Penatyn huvilaksi. Repin asettui sinne pysyvästi vuonna 1903. Taiteilija maalasi Nordmannista useita tauluja ja kuvitti kaikki hänen teoksensa.

Nordmann oli kiinnostunut uusista aatteista, joista tärkeimmäksi muodostui kasvissyönti. Kirjailija Kornei Tšukovski kuvailee muistelmissaan Nordmannin luonnetta kiihkoilevaksi, määräileväksi ja mahtipontiseksi, mutta tunnustaa hänen vilpittömyytensä ja lahjakkuutensa.

Nordmannin kirjallinen tuotanto heijastaa hänen aatemaailmaansa. Pienoisromaani *Begljanka* ("Karkuri", 1900) kertoo naisen pyrkimyksestä itsenäisyyteen ja henkilökohtaiseen vapauteen. Romaanin *Krest materinstva* ("Äitiyden risti", 1904) aiheena on nykyajan naisen kohtalo. Todellisen vapauden perusta on kirjailijan mukaan usko Jumalaan ja rakkauden käskyihin sekä luopuminen oman edun tavoittelusta. Naisena olemisen tarkoitus on perhe ja sen onni.

Nordmann kirjoitti vuosina 1906–1912 kymmenen näytelmää, joita esitettiin Repinin Prometei-kesäteatterissa Ollilassa. Kokoelma *Intimnyje stranitsy* ("Intiimejä sivuja", 1910) kertoo vierailusta Leo Tolstoin Jasnaja Poljana -maatilalla ja kuvaa Tolstoin ristiriitaisia käsityksiä naiseudesta ja taiteesta. Vuodesta 1911 lähtien Nordmann kirjoitti paljon kasvissyöjälehti *Vegetarianskoje obozrenijeen*.

Tuberkuloosia sairastanut Nordmann matkusti vuonna 1914 Sveitsiin. Hän kieltäytyi omaisuudestaan ja Repinin avusta ja kuoli yksin köyhäinsairaalassa. Orselinan hautausmaalle pystytettiin vuonna 1989 Nordmannin muistomerkki.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  *Russkije pisateli 1800–1917: Biografitšeski slovar, tom 4*, s. 358. Moskva: Bolšaja Rossijskaja entsiklopedija, 1999. ISBN 5-85270-256-0.
2. ↑  Kornei Tšukovski: Pamjati Nordman-Severovoi *Chukfamily*. Viitattu 14.8.2020.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Tšekki

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Musée d'Orsay

 |

 |
**Trond Einar Elden** (s. 21. helmikuuta 1970) on entinen norjalainen yhdistetyn urheilija ja hiihtäjä.

Eldenin uran paras saavutus oli 19-vuotiaana saavutetut yhdistetyn maailmanmestarudet 1989 MM-kisoissa Lahdessa sekä henkilökohtaisessa kilpailussa että joukkuekilpailussa. Jälkimmäisessä voittajajoukkueeseen kuului myös hänen veljensä Bård Jørgen Elden.

1992 talviolympialaisissa Albertvillessä hän voitti Norjan joukkueessa yhdistetyn joukkuekilpailun hopeaa. Henkilökohtaisilla matkoilla hän sijoittui olympialaisissa yhdeksänneksi Albertvillessä ja kahdeksanneksi Lillehammerissa 1994. 1993 MM-kisoissa Falunissa hän saavutti henkilökohtaisella matkalla pronssia ja joukkuekilpailussa hopeaa. Ramsaun MM-kisoissa 1999 hän oli mukana Norjan joukkueessa voittamassa joukkuehopeaa. Maailmancupissa hän voitti viisi kilpailua vuosina 1989–1991. Cupin kokonaispisteissä hän oli parhaimmillaan kolmas kaudella 1990–1991.

Yhdistetyssä hiihto oli aina ollut Eldenin vahvempi osa-alue, ja hän yhdistetyn uransa lopetettuaan kilpaili myös hiihtäjänä, pääasiassa sprinttimatkoilla. Maailmancupissa hänen parhaat sijoituksensa sprintissä ovat kaksi kakkossijaa vuodelta 2001. Hän lopetti aktiiviuransa vuonna 2005.

Seuratasolla Elden edusti Strindheim IL:ää.

**Maailmancupin osakilpailuvoitot**

|
|  |
| Päivä | Kilpailupaikka | Maa | Kilpailu |
| 3. maaliskuuta 1989 | Oslo | Norja | normaalikilpailu |
| 11. maaliskuuta 1989 | Falun | Ruotsi | normaalikilpailu |
| 2. maaliskuuta 1991 | Lahti | Suomi | normaalikilpailu |
| 8. maaliskuuta 1991 | Falun | Ruotsi | normaalikilpailu |
| 15. maaliskuuta 1991 | Oslo | Norja | normaalikilpailu |

Lähteet
-------

* Trond Einar Elden Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi) (yhdistetty)
* Trond Einar Elden Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi) (maastohiihto)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* VIAF

 |

 |
Otto Ohlendorf SS-Brigadeführerin univormussa vuonna 1943.
**Otto Ohlendorf** (4. helmikuuta 1907 – 7. kesäkuuta 1951) oli saksalainen Sicherheitsdienstin korkea-arvoinen upseeri ja oikeustieteen tohtori. Toisen maailmansodan aikana hän toimi muun muassa Einsatzgruppe D:n komentajana.

Sukutausta ja opinnot
---------------------

Ohlendorf syntyi tilanomistajan poikana Hoheneggelsenissa lähellä Hildesheimia Saksassa. Hän liittyi kansallissosialistiseen puolueeseen vuonna 1925 (jäsennumero 6 531) ja puolueen taistelujärjestö SS:ään vuonna 1926 (jäsennumero 880). Ohlendorf opiskeli talous- ja oikeustiedettä Leipzigissa ja Göttingenissä. Oikeustieteen tohtoriksi hän väitteli italialaisesta Pavian yliopistosta.

Ura natsihallinnossa
--------------------

Alkuvuodesta 1936 SS-Hauptsturmführer Ohlendorf nimitettiin talousjohtajaksi turvallisuuspalvelu SD:hen. Toukokuussa 1936 hänet ylennettiin SS-Sturmbannführeriksi. Vuonna 1939 Ohlendorf sai SS-Standartenführerin arvon ja hänet nimitettiin RSHA:n alaisuudessa toimineen SD:n kotimaan osaston päälliköksi (*Leiter des Amtes III* [*Deutsche Lebensgebiete*]). 

Kesäkuussa 1941 hänet käskettiin Einsatzgruppe D:n komentajaksi, toiminta-alueenaan Bessarabia, Bukovina, Etelä-Ukraina ja Krimin niemimaa. Ohlendorfin Einsatzgruppe toteutti muun muassa Simferopolin joukkomurhan joulukuussa 1941, jolloin yli 
14 000 ihmistä surmattiin. Uhreista suurin osa oli juutalaisia. Kesäkuun 1941 ja heinäkuun 1942 välisenä aikana Ohlendorfin joukot teloittivat noin 90 000 ihmistä. Einsatzgruppe D:n komentajana hän toimi heinäkuuhun 1942 asti, jonka jälkeen Ohlendorf jatkoi SD:n kotimaan osaston päällikön tehtäviään. Vuonna 1943 Ohlendorf nimitettiin elinkeinoministeriön alivaltiosihteeriksi, vastuualueenaan sodanjälkeisen talouden suunnittelu. Marraskuussa 1944 Ohlendorf ylennettiin kenraaliluutnantiksi (*SS-Gruppenführer und Generalleutnant der Polizei*).

Tuomio
------

Otto Ohlendorf Einsatzgruppen-oikeudenkäynnissä Nürnbergissä 1948.
Otto Ohlendorf tuomittiin Nürnbergin oikeudenkäynneissä kuolemaan ja hänet teloitettiin Landsbergin vankilassa hirttämällä 7. kesäkuuta 1951.

Populaarikulttuurissa
---------------------

Otto Ohlendorfin hahmo esiintyy Gerald Greenin kirjassa *Polttouhrit* ja teokseen perustuvassa samannimisessä televisiodraamassa.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Otto Ohlendorf** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Ingalls** on kaupunki Grayn piirikunnassa Kansasin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Kaupungin väkiluku oli vuoden 2000 väestönlaskentatietojen mukaan 328. Kaupunki sijaitsee U.S. Route 50 -valtatien ja BNSF Railwayn omistaman rautatieosuuden varrella Arkansasjoen pohjoisrannalla.

Ennen kaupungin virallista perustamista sen lävitse johti siirtolaisten käyttämä vankkuritie Santa Fe Trail. Kaupungin perusti miljonääri Asa T. Soule, ja se nimettiin Kansasin silloisen senaattorin John J. Ingallsin mukaan.

Ingallsin kaupunki sekä läheinen Cimarronin kaupunki kävivät kiivasta ja osin väkivaltaista taistelua siitä, kummasta kaupungista tulisi Grayn piirikunnan hallintokaupunki. Ingalls hävisi viimeisen taiston vuonna 1896, joka johti kaupungin asukasluvun romahtamiseen. Vuonna 1928 kaupungin väkiluku oli pienentynyt jo niin paljon, ettei maatalouslautakunta enää noteerannut Ingallsia erillisenä kaupunkina luettelossaan.

Lähteet
-------

1. 1 2  John ja Susan Howell: Ingalls, Kansas *skyways.lib.ks.us*.  Arkistoitu 22.2.2009. Viitattu 16.1.2009. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Skyways: Ingalls, Kansas (Arkistoitu – Internet Archive)
**Kathrin Boron** (myöh. **Köppen**, s. 4. marraskuuta 1969 Eisenhüttenstadt, Saksan demokraattinen tasavalta) on saksalainen, kansainvälisen uransa alussa Itä-Saksaa edustanut soutaja. Hän voitti neljä olympiakultaa ja kahdeksan maailmanmestaruutta.

Boron voitti olympiakultaa pariairokaksikossa Kerstin Köppenin kanssa Barcelonassa 1992 ja Jana Thiemen kanssa Sydneyssä 2000 sekä pariaironelosessa Atlantassa 1996 ja Ateenassa 2004. Viidensissä olympialaisissaan Pekingissä 2008 hän saavutti pariaironelosessa pronssia.

Boron voitti maailmanmestaruuksia jo juniorisarjassa. Ensimmäiset aikuisten maailmanmestaruutensa hän voitti Itä-Saksan edustajana pariaironelosessa Bledissä 1989 ja pariairokaksikossa Tasmaniassa 1990. Saksojen yhdistymisen jälkeen hän voitti kultaa pariairokaksikossa Wienissä 1991 parinaan edellisen vuoden tapaan Beate Schramm. Račicen MM-kilpailuissa 1993 Boron saavutti hopeaa pariairokaksikossa ja Indianapolisissa 1994 hopeaa yksikössä. Tampereen MM-kilpailuissa 1995 hän sijoittui yksikössä neljänneksi.

Toisen olympiavoittonsa jälkeen Boron osallistui Aiguebeletten MM-kilpailuihin 1997 sekä pariairokaksikossa että -nelosessa ja voitti molemmissa kultaa. Kölnin MM-kilpailuissa 1998 hän voitti kultaa pariaironelosessa, St. Catharinesissa 1999 pariairokaksikossa ja kolmannen olympiavoittonsa jälkeen Luzernissa 2001 yhä pariairokaksikossa. Tämän jälkeen hän saavutti vielä MM-hopeaa pariairokaksikossa Milanossa 2003 sekä pariaironelosessa Gifussa 2005 ja Münchenissä 2007.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Kathrin Boron *World Rowing*. FISA.  Arkistoitu 11.1.2021. Viitattu 3.4.2020. (englanniksi)
2. ↑  Kathrin Boron *Olympic.org*. IOC. Viitattu 3.4.2020. (englanniksi)
3. ↑  Siukonen, Markku & Ahola, Matti: *Urheilun vuosikirja 14*, s. 81. Sporttikustannus Oy, 1993. ISBN 951-8920-18-4.
4. ↑  Siukonen, Markku: *Urheilun vuosikirja 18*, s. 80. Kustannus-Notariaatti Oy, 1997. ISBN 952-5106-05-5.
5. ↑  Siukonen, Markku: *Urheilun vuosikirja 22*, s. 84. Kustannus-Notariaatti Oy, 2001. ISBN 952-5106-14-4.
6. ↑  Siukonen, Markku: *Urheilun vuosikirja 26*, s. 76. Minerva Kustannus Oy, 2005. ISBN 952-5591-08-5.
**Ingeborg Katarina Norell**, o.s. *Stenborg* (s. 1727, ilmeisesti Porvoossa), oli käsityöläisvaimo ja ensimmäinen virallisesti palkittu naispuolinen suomalainen hengenpelastaja.

Norellin isä lienee ollut porvoolainen satulaseppä Hans Stenborg. Tenholan Germundin kylässä tapahtui 8. huhtikuuta 1780 onnettomuus, kun kaksivuotias tyttö putosi kaivoon ja hänen luultiin hukkuneen. Paikalle sattui 53-vuotias Norell, joka oli lukenut *Collegium medicumin* eli lääkintöhallituksen edeltäjän julkaisemaa almanakkaa, jossa oli hengenpelastusohjeet. Norell aloitti lapsen puhallus- ja hierontaelvytyksen, jota jatkettiin yli tunnin ajan muiden paikalla olleiden kanssa niin, että lopulta tyttö virkosi ja toipui onnettomuudesta täysin entiselleen. Kaksi vuotta myöhemmin 1782 maaherra Anders de Bruce ehdotti Norellille Isänmaallisen Seuran palkintoa ihmishengen pelastamisesta. Seuraavana vuonna hänelle myönnettiinkin palkintona kymmenen riikintaalaria.

Norellin puoliso oli vuodesta 1764 kultaseppä Carl Gustaf Norell, aiemmin Norelius (1738-1782). Hän oli ollut vaimonsa veljen, kultaseppä Jakob Stenborgin oppipoika. Carl Gustaf Norell oli vaimoaan yksitoista vuotta nuorempi, mutta kuoli vain 46-vuotiaana joulukuussa 1782. Perheeseen syntyneestä kolmesta lapsesta ainoa eloon jäänyt, poika Jakob Johan, oli tuolloin 12-vuotias. Norellit asuivat ensin Porvoossa ja sitten Haminassa vuoteen 1768. Miehensä kuoltua Norell lähti Tenholan rippikirjan mukaan Pohjaan, mutta ei näytä sinne silti päätyneen. Hänen myöhemmät vaiheensa eivät ole tiedossa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Anneli Mäkelä-Alitalo: *Norell, Ingeborg (S 1727). Suomen Kansallisbiografia. Osa 7*. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2006. ISBN 951-746-448-7.  Sivu 175.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia

 |

 |
**Sambiassa** järjestettiin **presidentinvaalit** 20. syyskuuta 2011. 23. syyskuuta korkeimman oikeuden presidentti Ernest Sakala tiedotti, että Michael Sata voitti vaalit kukistaen valtaapitävän Rupiah Bandan. Sata aloitti virkakautensa samana päivänä.

Presidenttiehdokkaat
--------------------

Istuva presidentti Rupiah Banda Movement for Multi-Party Democracy -puolueesta valittiin ensimmäiselle kokonaiselle presidenttikaudelleen lokakuussa 2008. Sitä ennen hän oli toiminut sijaispresidenttinä maan entisen presidentin Levy Mwanawasan kuollessa elokuussa 2008.

Michael Sata oli Patriotic Front -puolueen ehdokas ja Hakainde Hichilema oli United Party for National Development -puolueen ehdokas.

Lähteet
-------

1. ↑  Sambian vaalit: Kansa haluaa muutosta *global.finland.fi*.  19.9.2011. Viitattu 24.9.2011. [vanhentunut linkki]
2. ↑  Sambia sai uuden presidentin *Iltalehti*.  23.9.2011. Viitattu 24.9.2011.
3. ↑  Redvers, Louise: China's stake in Zambia's election *BBC News*.  19.0.2011. Viitattu 24.9.2011. (englanniksi)
**Otto Reinhold Rehbinder** (21. tammikuuta 1795 Leppävirta – 17. tammikuuta 1855 Helsinki) oli suomalainen senaattori, vapaaherra ja valtioneuvos.

Rehbinderin vanhemmat olivat Savon jalkaväkirykmentin kapteeni, vapaaherra Gustaf Henrik Rehbinder (k. 1813) ja Maria Charlotta Furumarck. Hän pääsi ylioppilaaksi 1810 ja suoritti Turun akatemiassa tuomarintutkinnon 1813. Rehbinder sai varatuomarin arvon 1817.

Rehbinder oli Vaasan hovioikeudessa kanslistina 1818–1819, aktuaarina 1819, ylimääräisenä viskaalina 1819–1820, notaarina 1820–1822, varakanneviskaalina 1822–1823, asessorina 1823–1841 ja hovioikeudenneuvoksena 1841. Rehbinder oli Suomen senaatin oikeusosastolla senaattorina 1841–1855. Hän sai valtioneuvoksen arvon 1855.

Rehbinder oli naimisissa vuodesta 1824 Ulrika Sofia Loden kanssa.

Lähteet
-------

1. ↑  Kotivuori, Yrjö: Otto Reinhold Rehbinder. *Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu 2005. Luettu 13.7.2015.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852

 |

 |
Arin Ilejay
**Richard Arin Ilejay** on yhdysvaltalainen muusikko, joka on soittanut rumpuja metalliyhtye Avenged Sevenfoldissa. Hän on myös metalcore-yhtye Confiden entinen rumpali.

Varhainen elämä
---------------

Arin Ilejay syntyi Venturassa, Kaliforniassa. Isä Ric Ilejay on amerikkalaista, filippiiniläistä ja meksikolaista syntyperää ja äiti Charlotte Tuttle on amerikkalaista, hollantilaista ja saksalaista syntyperää. Ilejayn molemmalla vanhemmalla on musiikillinen tausta. Hänen isänsä on ammatiltaan kitaristi ja hänen äitinsä evankelistinen laulaja. Ilejay aloitti rumpujen soiton yhdeksänvuotiaana. Hän opetteli funkia, jazzia, rockia ja latinalaista jazzia hyvin nuorena isänsä kanssa. Soittaminen Top 40 -yhtyeissä, jazz/rock-yhtyeissä ja soittaminen ystävien kanssa kristillisissä rock-yhtyeissä opetti Ilejayta monipuolisesti. Ilejay opiskeli Palmdale High Schoolin rumpulinjalla musiikillisen johtajan Tom Hixonin alaisuudessa.

Ura
---

Ilejaylle on muotoutunut oma tyyli hänen soitettuaan useissa erilaisissa ​​yhtyeissä, kuten Tear the Sails, Confide ja Avenged Sevenfold. 

Ilejay oli rumpali Kaliforniasta tulevassa kristillisen metallin yhtyeessä Confidessa. Hän on mukana ryhmän täyspitkässä esikoisalbumissa *Truth* (2008) ja esiintyi heidän kanssaan vuoden 2008 Warped Tourissa.

Avenged Sevenfoldiin hän liittyi tammikuussa 2011 rumpaliksi väliaikaisesti soittaneen Mike Portnoyn paikalle.

Julkaisut
---------

### Confiden kanssa

* Shout the Truth (2008)
* Shout the Truth (re-issue) (2009) (uudistettu hänen vanhoista rumputallenteistaan)

### Avenged Sevenfold kanssa

* Not Ready to Die (2011) - single "Call of the Dead" -albumilta
* Hail to the King (2013) - albumi

Lähteet
-------

* 

### Viitteet


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Otto Emil Johannes Palmgren** (15. heinäkuuta 1919 Turku – 29. lokakuuta 1967 Helsinki) oli suomalainen röntgenlääkäri, joka tunnettiin myös taitavana säveltäjänä. Hänen tunnetuin sävelmänsä on Mauno Kuusiston ja Georg Otsin 1960-luvun vaihteessa suomeksikin tunnetuksi tekemä "Spegling" eli Reino Helismaan sanoin "Heijastus". Alkuperäisen ruotsinkielisen tekstin siihen teki runoilija Jarl Hemmer. Kappaleesta on tehty kymmeniä muitakin levytyksiä suomeksi ja ruotsiksi.

Otto Palmgren tuli ylioppilaaksi 1937 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1951. Hän erikoistui röntgenhoitoon ja valmistui alan erikoislääkäriksi 1957. Hän toimi Hangon kaupunginsairaalan röntgenlääkärinä 1953–1955, Helsingin yleisen sairaalan röntgenapulaislääkärinä 1953–1957, sitten ensimmäisen sisätautiosaston ja Auroran sairaalan röntgenapulaislääkärinä. Vuosina 1959–1962 Palmgren toimi pääesikunnan lääkintäosaston toimistoesiupseerina, kunnes hän siirtyi Koskelan sairaskodin röntgenlääkäriksi. Palmgren kuoli 48-vuotiaana lokakuussa 1967.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kuolleita: Lääket. lisensiaatti Otto Emil Johannes Palmgren.  *Helsingin Sanomat*, 8.11.1967, s. 9. Näköislehden aukeama (tilaajille).
2. ↑  "Heijastus", *Suuri toivelaulukirja 3*, s. 24. Toim. Aapeli Vuoristo, 2. painos. Musiikki-Fazer, Suuri suomalainen kirjakerho, 1980.
3. ↑  Otto Palmgrenin sävellystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Nea Keihäs** (s. 13. heinäkuuta 2001) on suomalainen salibandyn pelaaja, pelipaikaltaan puolustaja.

Keihäs on edustanut Naisten Salibandyliigassa eli nykyisessä F-liigassa turkulaista FBC Loistoa kaudesta 2019–2020 alkaen. Hän on pelannut liigassa kolmen kauden aikana 55 runkosarjaottelua, joissa hän on tehnyt viisi maalia ja antanut 23 maalisyöttöä, sekä kahdeksan pudotuspeliä, joissa hän on tehnyt yhden maalin ja saanut kuusi syöttöpistettä.

Keihäs voitti alle 19-vuotiaiden maailmanmestaruuden vuonna 2021. Hän teki turnauksen kuudessa ottelussaan yhden maalin ja sai kaksi syöttöpistettä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Nea Keihäs *Nhlfinns.net*.  9.4.2022. Viitattu 10.4.2022.
2. ↑  Nea Keihäs F-liiga. Viitattu 10.4.2022.
3. 1 2  Player Card: Nea Keihäs *Floorball.org*. IFF. Viitattu 10.4.2022. (englanniksi)
4. ↑  Siltanen, Joel: U19-naisten MM-joukkue julkaistiin – "Meillä on taitava ja hyvin liikkuva joukkue" *Pääkallo.fi*.  4.8.2021. Viitattu 10.4.2022.
5. ↑  Siltanen, Joel: Kooste: Hämäläisen hattutemppu täydentyi jatkoajalla ja käynnisti voitonjuhlat – katso MM-finaalin maalit *Pääkallo.fi*.  6.9.2021. Viitattu 10.4.2022.
**Matomo** on maalaiskunta Ségoun alueen Macinan piirissä Malissa. Sen keskuskylä Matomo Marka sijaitsee Nigerjoen ja Banin välisellä tasangolla 45 kilometriä Macinasta kaakkoon. Vuonna 2009 kunnassa oli 10 800 asukasta.

Matomon kunta rajoittuu etelässä ja lounaassa Macinan piirin Sanan, luoteessa Moptin alueen Ténenkoun piirin Diafarabén sekä idässä Djennén piirin Kéwan ja Néma-Badenyakafon kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen.

Kuntaan kuuluu 14 kylää ja yksi pikkukylä. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita, fulbeja, markoja, bozoja ja songhaita. Vallitseva uskonto on islam.

Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, käsityöammatit ja kaupankäynti. Tärkein viljelykasvi on riisi. Matomo Markassa pidetään viikoittaiset markkinat.

Matomosta on tieyhteydet Saniin, Macinaan, Diafarabéen ja Djennéen. Ainoastaan Sanin tie on liikennöintikelpoinen ympäri vuoden. Palveluihin kuuluvat viisi alakoulua ja terveysasema.

Lähteet
-------

1. ↑  Resultats Provisoires RGPH 2009 (Région de Ségou) *instat.gov.ml*.  Arkistoitu 22.7.2011. Viitattu 1.11.2014. (ranskaksi)
2. ↑  Mali - Région de Ségou: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 1.11.2014. (ranskaksi)
3. 1 2 3 4  Plan de Securite Alimentaire: Commune Rurale de Matomo 2007–2011 *fsg.afre.msu.edu*. Viitattu 1.11.2014. (ranskaksi)[vanhentunut linkki]
**Janez "Jani" Klemenčič** (s. 21. syyskuuta 1971 Jesenice) on slovenialainen soudun olympia- ja MM-mitalisti. Hän on pituudeltaan 190 cm. Hän edusti Bled VK -seuraa.

Klemenčič kuului Milan Janšan, Sašo Mirjaničin ja Sadik Mujkičin kanssa Slovenian perämiehettömään neloseen, joka saavutti olympiapronssia Barcelonassa 1992. Hän oli samassa veneluokassa MM-kilpailuissa neljäs 1994 ja kahdeksas 1995. Hän sijoittui perämiehettömässä nelosessa neljänneksi Atlantan olympialaisissa 1996, MM-kilpailuissa 1997 ja Sydneyn olympialaisissa 2000.

Klemenčič voitti perämiehettömässä nelosessa maailmancupin kilpailun Sevillassa 2001. Hän sai samassa veneluokassa MM-pronssia Luzernissa 2001 sekä sijoittui neljänneksi MM-kilpailuissa 2002 ja yhdeksänneksi Ateenan olympialaisissa 2004.

Lähteet ja huomautukset
-----------------------

1. 1 2  nelonen ip= perämiehetön nelonen
2. ↑  Jani Klemenčič *sports-reference.com*.  Arkistoitu 13.7.2011. Viitattu 15.10.2015. (englanniksi)
3. 1 2 3 4  Klemencic *worldrowing.com*. Viitattu 15.10.2015. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* VIAF
* WorldCat

 |

 |
**Matongon teologinen seminaari** (MLTC, Matongo Lutheran Theological College) on useamman afrikkalaisen maan luterilaisten kirkkojen koulutuskeskus, jossa koulutetaan pappeja, evankelistoja ja diakonissoja. Koulutusta annetaan Kenian evankelis-luterilaisen kirkon sekä Etiopian, Sambian, Kongon, Ruandan, Liberian ja Sudanin sisarkirkkojen tuleville työntekijöille. Seminaarissa kaikki koulutus tapahtuu englanniksi ja tutkintoja voi suorittaa teologian kandidaatin tutkintoon asti. Seminaarissa opetus on luterilaiseen tunnustukseen pohjautuvaa. Se valmistaa opiskelijoita suoraan kirkollisiin tehtäviin. Oppilaitos on Kenian koulutus-, tiede- ja teknologiaministeriön rekisteröimä oppilaitos vuodesta 2005 lähtien.

Sijainti
--------

Matongo sijaitsee Länsi-Keniassa, 60 kilometriä kaakkoon Kisumusta.

Taustajärjestöt
---------------

Matongon teologisen seminaarin toimintaa ovat tukeneet useat pohjoismaiset lähetysjärjestöt. Ruotsista toimintaa ovat tukeneet Evangeliska Fosterlandsstiftelsen, Suomesta Suomen luterilainen evankeliumiyhdistys ja Svenska Lutherska Evangeliföreningen sekä Norjasta Norjan luterilainen lähetysliitto.

Historia
--------

Matongon raamattukoulun perustivat ruotsalaiset lähetystyöntekijät vuonna 1957. Se laajeni vuonna 1978 teologiseksi seminaariksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  MLTC *www.oocities.org*. Viitattu 27.12.2020.
2. ↑  Matongon teologinen seminaari *Sley*. Viitattu 27.12.2020.
**Janette Fishell** on yhdysvaltalainen urkuri ja säveltäjä.

Fishell syntyi ja varttui Indianan Rushvillessä. Hän aloitti pianotunneilla käymisen 5-vuotiaana ja siirtyi urkutunteihin 12-vuotiaana. Fishell sai musiikin kandidaatin (1981) ja maisterin (1982) arvot Indianan yliopistosta. Musiikin tohtoriksi hän väitteli Northwestern Universityssa vuonna 1988. Fishellin opettajien joukossa olivat Wilma Jensen ja Wolfgang Rübsam. Fishell sai myös lisäopetusta Saksassa Ludger Lohmannilta.

Fishell on työskennellyt resitalistina ja kirkkomuusikkona episkopaalikirkoissa Indianapolisissa sekä Pohjois-Carolinan Greenvillessä. Hän piti 2010-luvulla 21:n konsertin hankkeen, jossa esitti kaikki Johann Sebastian Bachin urkuteokset. Lisäksi hän on tehnyt useita esiintymismatkoja Eurooppaan. Bachin ja Marcel Duprén teosten ohella Fishell on levyttänyt musiikkia esimerkiksi Petr Ebeniltä ja Ludwig van Beethovenilta. Ebenin urkumusiikki oli hänen väitöskirjansa aihe. Duo-ohjelmistoa Fishell on tulkinnut Colin Andrewsin kanssa.

Fishell on muiden töidensä ohella toiminut urkuprofessorina ja urkujensoiton laitoksen johtajana Indianan yliopiston Jacobs School of Musicissa. Aiemmin hän oli Itä-Carolinan yliopiston musiikkikoulun professori. Fishellin omia kuoro- ja urkusävellyksiä on julkaistu.

Lähteet
-------

1. 1 2  Her Story 2015 News at IU
2. ↑  Janette Fishell Naxos
3. 1 2 3 4  Janette Fishell Jacobs School of Music
4. 1 2 3  Janette Fishell (Arkistoitu – Internet Archive) Janette Fishell


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
**Fromia indica** on punasävyinen meritähtilaji.

Ulkonäkö ja koko
----------------

*Fromia indica*-meritähden sakarat kasvavat korkeintaan 3 cm pitkiksi. Itse tähden halkaisija voi olla noin 12 cm. Sen väri vaihtelee punaisen eri sävyissä. Sakaroiden kärjet ovat tummemmat kuin keskuskiekko.

Levinneisyys
------------

*Fromia indica*-meritähtiä on tavattu Atlantin kaakkoisosasta, Intian valtamerestä ja Tyynenmeren länsiosasta 1–25 metrin syvyydestä. Se elää hiekkapohjalla, koralliriutalla tai suurten kivien päällä.

Ravinto ja hoito akvaariossa
----------------------------

Lajia pidetään myös riutta-akvaarioissa. Se on aktiivinen päiväsaikaan, ja liikkuu pitkin akvaarion kiviä. Se syö lietettä ja kivien pinnalla elävien bakteerien muodostamaa ohutta bakteerikalvoa. Siksi tätä lajia ei voi pitää kovin uudessa akvaariossa, jossa bakteerikanta ei ole kehittynyt. Se on myös herkkä happamuuden, lämpötilan ja suolaisuuden vaihteluille. Meritähden itsensä keräämän ruoan lisäksi sitä ruokitaan hiutaleruoilla ja pienillä paloilla lihapitoista ravintoa. Tähden luontainen ravinto on kuitenkin mikroskooppisen pientä, silmälle näkymätöntä levä- ja bakteerimassa, eikä se juuri käytä muuta ravintoa. Siksi nälkään nääntyminen on vakava uhka vankeudessa, ja useimmat yksilöt kuolevat viimeistään parissa vuodessa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Sea Life Base
2. 1 2 3 4  Pet Education
3. 1 2  Desert Coral Aquariums (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑   Meerwasser Lexicon] (saksaksi) (hyvä kuvia)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q2254432
* Wikispecies: Fromia indica
* AFD: Fromia\_indica
* BOLD: 13386
* CoL: 6JPB9
* GBIF: 2272444
* iNaturalist: 119443
* IRMNG: 10543962
* ITIS: 990177
* NCBI: 109180
* SeaLifeBase: 86696
* uBio: 5960235
* WoRMS: 368952

 |

 |
Carl Johan Korsman
**Carl Johan Korsman** (14. kesäkuuta 1829 Pyhämaa – 24. toukokuuta 1907 Helsinki) oli suomalainen laivanvarustaja ja suomalaisen talvimerenkulun uranuurtaja.

Korsmanin vanhemmat olivat kirkkoherra Johan Jacob Korsman ja Amalia Karolina Achander. Hän palveli *1. tarkkampujapataljoonassa* 1846–1852, *krenatööritarkkampujapataljoonassa* 1852–1856 ja *1. ruotujakoisessa Turun tarkkampujapataljoonassa* 1856–186S. Korsmanista tuli vänrikki 1848, aliluutnantti 1853, luutnantti 1855, alikapteeni 1863 ja kapteeni 1868.

20 vuotta kestäneen sotilasuran jälkeen Korsman toimi laivanvarustajana ensin Turussa 1868–1876 ja sitten Hangossa 1876–1894. Korsman perusti *höyrylaivayhtiö Ahkeran* 1868, *Turun rannikkohöyryalusyhtiön* 1870, *laivayhtiö Åbon* 1872 ja *laivayhtiö Turun* 1878. Korsman rakennutti 1868 Suomen ensimmäisen potkurirannikkohöyrylaivan S/S Ahkeran. 

Vuonna 1878 hän osti S/S Expressin ja ryhtyi harjoittamaan sillä talviliikennettä Hanko–Tukholma-linjalla kuljettaen kerran viikossa postia ja matkustajia. Korsmanilla oli Hangossa talo Bulevardin varrella siirtolaishotellia vastapäätä ja *Villa Doris* niminen kesäasunto Hangon Kylpyläpuistossa. Vuonna 1892 Korsman lahjoitti Hangon kirkkoon Kristus-patsaan. Korsman myi aluksensa 1894 ja muutti samalla pois Hangosta.

Korsman toimi myös Hangon kylpylaitoksen toimitusjohtajana 1880-1890 ja hän omisti Karunan kartanon 1857–1859. Vuonna 1874 Korsman perusti yhdessä turkulaisten liikemiesten kanssa *Turun Konepaja Oy*:n (Åbo Mekaniska Verkstads Ab) jolla oli telakka, valimo ja konepaja Aurajoen länsirannalla. Pääasiassa höyrylaivoja ja höyrysluuppeja valmistanut yritys toimi vuoteen 1898 saakka jolloin se tullittoman Venäjän-viennin päättymisen takia joutui lopettamaan toimintansa ja siirtyi uudelle Ab Vulcan-nimiselle yhtiölle.

Carl Johan Korsman oli naimisissa vuodesta 1854 Isabella Charlotta Ramsellin (1833–1907) kanssa.

Lähteet
-------

* Wikiaineisto: Kuka kukin oli 1961
* Erkki Härö: Höyrykonevalmistajia Suomessa[vanhentunut linkki]

Kirjallisuutta
--------------

* Pussinen, Veli-Matti: "Korsman, Carl (1829–1907)", *Suomen kansallisbiografia, osa 5*, s. 355. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2005. ISBN 951-746-446-0. / Teoksen verkkoversio.

Aiheesta muualla
----------------

* Korsman, Carl hakuteoksessa *Uppslagsverket Finland* (2012). (ruotsiksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Uppslagsverket Finland
* Biografiasampo

 |

 |
**Fromia monilis** on punasävyinen meritähtilaji.

Ulkonäkö ja koko
----------------

*Fromia monilis*-meritähden sakaroissa on tummanpunaiset kärjet, vaaleammat tyvet. Keskuskiekon keskiosa on myös kirkkaan punainen. Tähti kasvaa noin 30 cm leveäksi.

Levinneisyys
------------

*Fromia monilis*-meritähtiä on tavattu Intian valtamereltä ja Tyynenmeren länsiosasta; sen levinneisyysalue ulottuu Andamaaneilta Australiaan ja Japaniin. Se elää matalassa vedessä kivikkoisessa ympäristössä.

Ravinto ja hoito akvaariossa
----------------------------

Lajia pidetään myös riutta-akvaarioissa. Se syö kivien pinnalla elää mikroskooppisen ohutta leväkerrosta, joten se menestyy vain vanhahkossa, hyvin kypsyneessä akvaariossa. Jos tätä levää ei kasva tarpeeksi, lisäruokinta ei yleensä onnistu, vaan Fromia kuolee nälkään.

Lähteet
-------

1. 1 2  Sealifebase
2. ↑  Wet Web Media
3. ↑  Blue Zoo Aquatics

Aiheesta muualla
----------------

* Meerwasser lexicon (saksaksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q1954511
* Wikispecies: Fromia monilis
* AFD: Fromia\_monilis
* CoL: 6JPB5
* GBIF: 2272436
* iNaturalist: 119436
* IRMNG: 10799575
* ITIS: 990182
* NCBI: 478254
* SeaLifeBase: 86697
* uBio: 6288847
* WoRMS: 213301

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee venäläistä elokuvaa. Brittiläis-yhdysvaltalaisesta televisiosarjasta Yövahti on oma artikkeli.*

**Night Watch – yövahti** (ven. Ночной Дозор, *Notšnoi Dozor*; myös *Yövahti*) on vuonna 2004 valmistunut venäläinen elokuva. Elokuva on yksi harvoista 2000-luvulla länsimaissa laajaan teatterilevitykseen päässeistä venäläisistä elokuvista. Elokuva on nykyajan Moskovaan sijoittuva fantasiatarina, jossa hyvät Muukalaiset yrittävät pitää kurissa pahoja Muukalaisia (vampyyreita). Elokuva on perustuu Sergei Lukjanenkon viisiosaisen *Yöpartio*-romaanisarjan (1998–2012) ensimmäiseen osaan *Yöpartio*. Jatkoelokuva *Day Watch* julkaistiin 1.1.2006. Lukjanenkon romaanisarjan seuraavien osien filmatisointi- tai julkaisuaikataulusta ei ole tietoa.

Juoni
-----

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Tuhat vuotta sitten käytiin suuri taistelu Valon ja Pimeyden voimien välillä. Taistelu päättyi tasatilanteeseen, ja sen jälkeen on vallinnut hutera rauha. Valon voimat muodostivat Yövartion, joka pyrkii rajoittamaan pimeyden voimien toimintaa esimerkiksi pitämällä kurissa luvattomat metsästäjät. Pimeyden voimat taas muodostivat Päivävartion, joka valvoo Yövartion toimintaa.

Elokuvien päähenkilö on Moskovassa elävä Anton, joka saatuaan tietää olevansa Muukalainen päätyy työskentelemään Yövartiossa.

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**

Näyttelijöitä
-------------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Konstantin Khabenskiy  | … |  Anton
  |
|  Vladimir Menshov  | … |  Geser
  |
|  Valeriy Zolotukhin  | … |  Otets Kosti
  |
|  Mariya Poroshina  | … |  Svetlana
  |
|  Galina Tyunina  | … |  Olga
  |
|  Yuriy Kutsenko  | … |  Ignat
  |
|  Aleksey Chadov  | … |  Kostya
  |
|  Zhanna Friske  | … |  Alisa
  |

Aiheesta muualla
----------------

* Elokuvan virallinen kotisivu
**Veijo Savikko** (s. 10. marraskuuta 1953) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen kilpakävelijä. Hänen seuransa oli koko hänen uransa ajan Turun Weikot. Aikuisten SM-tasolla Savikko saavutti ulkoradoilta kaikkiaan kahdeksan mitalia. 20 kilometrin kävelyssä hän saavutti hopeaa vuonna 1985 sekä kaksi pronssia vuosina 1988 ja 1993, sekä 50 kilometrin kävelyssä kultaa vuonna 1988, kolme hopeaa vuosina 1989, 1990 ja 1995 sekä pronssia vuonna 1987. Lisäksi hän oli voittamassa joukkueensa kanssa kultaa 3 × 5 000 metrin kävelyviestissä vuonna 1986. Sisäratojen SM-kisoista Savikko saavutti hopeaa 5 000 metrin kävelyssä vuonna 1987.

Kansainvälisissä kilpailuissa Savikko on edustanut Suomea yhden kerran. Tokiossa vuonna 1991 järjestetyissä MM-kisoissa hän osallistui 50 kilometrin kävelyyn, mutta ei selviytynyt kilpailussa maaliin saakka.

Virallisissa kilpailuissa Savikko ei ole esiintynyt vuoden 1996 jälkeen.

Lähteet
-------

1. ↑  Veijo Savikko Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
Merlot
**Merlot** [merlo] on viiniköynnöslajike, jota käytetään pääasiassa punaviinin tuotantoon. Merlot tuottaa tavallisempiin Cabernet Sauvignonin tummiin rypäleisiin verrattuna vaaleampia, ohutkuorisempia ja isompia rypäleitä. Merlot on suhteellisen sopeutuvainen ja nopeasti kypsyvä, runsassatoinen lajike, ja sitä viljellään kaikilla merkittävillä viinintuotantoalueilla. Rypäleet sisältävät myös vähemmän tanniinia, ja niinpä pelkästä Merlot'sta tehdyt viinit kypsyvät nopeasti ja niitä pidetään "helppoina juotavina". 

Bordeaux'ssa ja bordeaux'laista viinityyliä noudattavilla viinitiloilla Merlot'ta sekoitetaan muiden rypäleiden, kuten Cabernet Sauvignonin ja Cabernet Francin, kanssa. Bordeaux'n Pomerolin ja Saint-Émilionin viinialueilla Merlot'n osuus voi olla jopa 70–80 %. Esimerkiksi Pomerolin alueen kuuluisa Château Pétrus on valmistettu lähes yksinomaan savimaalla kasvaneiden Merlot-köynnösten rypäleistä. Yhdysvalloissa ja Etelä-Amerikassa tuotetaan paljon pelkästään Merlot'sta tehtyjä viinejä. Chilessä Merlot-viineihin voidaan sekoittaa myös Carmenère-rypäleiden mehua.

Merlot'n tunnusmerkkinä pidetään luumumaista aromia; vahvan hedelmäisyyden vuoksi sitä käytetään tanniinisen ja hapokkaan Cabernet Sauvignonin kanssa. Cabernet Sauvignonin sanotaan luovan viinin "selkärangan" ja Merlot'n "lihakset" selkärangan ympärille.
**Carl Klick** (1. elokuuta 1792 Rokkala, Johannes – 15. maaliskuuta 1837 Helsinki) oli suomalainen eversti, maaherra ja senaattori.

Klickin vanhemmat olivat Anjalan liiton johtaja, majuri Carl Henrik Klick ja Anna Elisabet Armfelt (1761–1827). 

Klick oli Suomen opetuspataljoonan päällikkönä everstin arvoisena 1823–1827. Hän toimi Savon ja Karjalan läänin maaherrana 1828–1829, Uudenmaan ja Hämeen läänin maaherrana 1828–1831 ja Hämeen läänin maaherrana 1831. Klick oli senaatin talousosaston jäsenenä 1831–1837 ja hän toimi senaatin kamaritoimituskunnan päällikkönä 1833–1834.

Lähteet
-------

1. 1 2  Geni.com : Carl Carlsson Klick
2. ↑  Carl Klickin muotokuvan seliteteksti (Finna.fi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Hämeen läänin maaherrat ja kuvernöörit |
| --- |
|  |
| Venäjän keisarikunta (1831–1917) | 
* Klick
* Stichaeus
* Snellman
* Rehbinder
* von Troil
* Molander
* Nordenstreng
* von Ammondt
* Costiander
* von Boehm
* von Kothen
* Svertškov
* Papkov
* Gordie
* Brofeldt
* Spåre

 |
|  |
| Suomi (1917–1997) | 
* Saarinen
* Tulenheimo
* von Hellens
* Mattsson
* Tuominen
* Sandelin
* Tainio
* Suonio

 |

 |
**Carl Johan Bergman** (s. 14. maaliskuuta 1978 Ekshärard, Värmlanti, Ruotsi) on ruotsalainen ampumahiihtäjä. 

Bergman hiihti ankkuriosuuden Ruotsin voittaessa sekaviestin maailmanmestaruuden Anterselvan MM-kilpailuissa 2007. Pyeongchangin MM-kisoissa 2009 hän toi Ruotsin sekaviestijoukkueen toisena maaliin 6,2 sekuntia Ranskalle hävinneenä. Hanty-Mansijskin sekaviestin MM-kilpailuissa 2010 hän hiihti ankkuriosuuden Ruotsin pronssijoukkueessa. Torinon olympialaisissa 2006 hän hiihti niin ikään viimeisen osuuden Ruotsin miesten viestijoukkueessa, joka jäi neljänneksi vain kolme sadasosasekuntia pronssia saaneelle Ranskalle hävinneenä. Ensimmäiset henkilökohtaiset arvokisamitalisa hän saavutti oltuaan Ruhpoldingin MM-kilpailuissa 2012 kolmas sprintissä ja toinen takaa-ajossa. Lisäksi hän oli kuudes yhteislähtökilpailussa. Hän on ollut lisäksi Oberhofin MM-kisoissa 2004 normaalimatkalla yhdeksäs sekä Hochfilzenin MM-kilpailuissa 2005 sprintissä kahdeksas. 

Bergman on kilpaillut maailmancupissa kaudesta 2000–2001 lähtien ja voittanut kolme osakilpailua, sprintin Kontiolahdella 2005 sekä Östersundissa ja Hochfilzenissä 2011. Hän on ollut lisäksi kolme kertaa toinen ja kuusi kertaa kolmas (kauden 2011–2012 loppuun mennessä). Kokonaiskilpailussa hän on ollut kuudes kaudella 2011–2012 ja kahdeksas kaudella 2008–2009.

Bergmanin ampumatarkkuus on yleensä ollut noin 80 prosenttia. Tahdissa on ollut vain kaksi selvää poikkeusta: hänen paras ampumakautensa on ollut kausi 2001–2002, jolloin hänen tarkkuutensa oli 87 prosenttia. Kaksi vuotta aiemmin hänen ampumatarkkuutensa oli vain 73 prosenttia, kun hän ampui pystystä vain 64 prosentin tarkkuudella. 

Bergman seurustelee norjalaisen ampumahiihtäjän Liv Kjersti Eikelandin kanssa.

Bergman lopetti uransa keväällä 2014.

Lähteet
-------

* Carl Johan Bergman Kansainvälinen ampumahiihtoliitto (IBU).  (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Bergerillä ylimääräisiä paineita *yle.fi*. Viitattu 6.3.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen sivu (Arkistoitu – Internet Archive)
**Nils (Niilo) Helander** (24. huhtikuuta 1922 Heinola – 2. heinäkuuta 1944 Immola) oli suomalainen TK-valokuvaaja.

Helander oli päässyt ylioppilaaksi ja hän palveli jatkosodan aikana sotilasvirkamiehenä 8. Tiedotuskomppaniassa.

Helander otti ensimmäiset TK-kuvansa syksyllä 1941 ja kaikkiaan hän ehti ottaa noin 3 000 kuvaa. Hän hankki myös tähystäjäkoulutuksen ja oli kesällä 1944 mukana tähystäjänä suomalaisten SB-pommikoneiden pommituslennoilla ottaen samalla kuvia. 

Helander kaatui 22-vuotiaana 2. heinäkuuta 1944 Immolan lentokentällä Imatralla. Hän kuvasi kiitotiellä kenttää pommittaneita venäläisiä pommikoneita ja maataistelukoneita kun hänen rintaansa osui ylilentäneen lentokoneen konetykin ammus. Edellisenä päivänä Helander oli ollut Immolasta lentäneiden osasto Kuhlmeyn Stuka-syöksypommittajien mukana kuvauslennolla toimien Stukan taka-ampujana.

Helander on haudattu Hietaniemen sankarihautaan.

Lähteet
-------

* Suomen sodissa 1939-1945 menehtyneet[vanhentunut linkki]
* Janne Toivonen : Rämäpää Nils Helander oli yksi rintamalla kaatuneista kuvaajista, Helsingin Sanomat 19.7.2014

Aiheesta muualla
----------------

* SA-kuva-arkistosta löytyy Helanderin ottamia kuvia hakuehdolla Nils Helander tai Niilo Helander
**Merle Soppela** (s. 28. huhtikuuta 1991) on suomalainen entinen alppihiihtäjä. Hän edusti Santa Claus Ski Team -seuraa. Soppela kilpaili pujottelussa, suurpujottelussa ja super-alppiyhdistetyssä.

Alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailuihin Soppela osallistui vuosina 2013, 2015 ja 2017. Paras tulos oli vuoden 2015 pujottelun 21:s sija.

Vuonna 2009 Soppela sijoittui 28:nneksi nuorten MM-kilpailujen pujottelussa. Maailmancupissa hän kilpaili ensimmäisen kerran Levillä marraskuussa 2010 keskeyttäen ensimmäisellä kierroksella. Vuoden 2011 MM-kilpailuissa Soppela oli pujottelussa 16:s ja suurpujottelussa 22:s. Maailmancupissa Soppela pääsi ensimmäisen kerran maaliin Ofterschwangin pujottelussa maaliskuussa 2012 ollen ensimmäisen laskun 43:nneksi nopein. Kauden 2015–2016 alussa Soppela loukkaantui harjoitusleirillä ja joutui jättämään kauden väliin.

SM-kilpailuissa Soppela on saavuttanut neljä kultaa, yhden hopean ja neljä pronssia.

Soppela lopetti uransa keväällä 2017.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Merle Soppela Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
2. ↑  Poutiainen saamassa nuoren haastajan kotikaupungistaan *mtv3.fi*. Viitattu 24.10.2012.
3. ↑  Official Results fis-ski.com. Viitattu 24.10.2012. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
4. ↑  Haapanen, Liisa: Loukkaantuminen keskeyttää alppihiihtäjä Merle Soppelan kauden *Yle Uutiset*.  1.10.2015. Viitattu 1.10.2015.
5. ↑  Niemeläinen, Jonne: Polvivaivat päättivät Merle Soppelan uran – "Vamma on vaivannut koko menneen kauden" *Yle Urheilu*. Viitattu 27.3.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Karttunen, Anu: Soppelan suurpujottelu vakuuttanut valmentajankin *Yle Urheilu*.  9.10.2012.