recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Takeo Arishima** (jap. 有島武郎, 4. maaliskuuta*lähde?* 1878 Tokio, Japani – 9. kesäkuuta*lähde?* 1923 Karuizawa, Japani) oli japanilainen kirjailija. Hän kävi lähetyskoulua Jokohamassa ja oppi siellä englantia. Vuonna 1903 hänet lähetettiin Yhdysvaltoihin Mainichi shinbun -lehden kirjeenvaihtajaksi. Yhdysvaltojen vuosinaan hän sai vaikutteita Walt Whitmanilta ja Henrik Ibseniltä. Amerikan vuosiensa jälkeen hän vietti vuoden Euroopassa ja palasi Japaniin 1907.

Arishima opiskeli vuodesta 1903 Harvardin yliopistossa taloustieteitä ja historiaa. Hän liittyi 1910 tolstoilaiseen Shirakaba-ryhmään. Arishiman veli oli kirjailija Ton Satomi.

Arishima meni naimisiin vuonna 1910 ja sai kolme lasta. Yhdestä lapsesta tuli myöhemmin tunnettu näyttelijä Masayuki Mori. Vaimo kuoli jo 1916. Vuonna 1920 Arishima aloitti suhteen naimisissa olevan naisen kanssa, ja kun tämän aviomies sai tietää asiasta, pari teki kaksoisitsemurhan.*lähde?*

Arishiman yksityiskohtaisia päiväkirjoja on julkaistu hänen kuolemansa jälkeen. Hänen tunnetuin romaaninsa *Aru onna* ('Eräs nainen') ilmestyi vuonna 1919.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Risto Rantala ja Kaarina Turtia (toim.): "Satomi, Ton", *Otavan kirjallisuustieto*, s. 685. Helsinki: Otava, 1990. ISBN 951-1-09209-X.  (Lähteistää elinaikatiedoissa vuodet ja paikat)
2. ↑  Arashima Takeo (Arkistoitu – Internet Archive) Kamakura City (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Korea
* Alankomaat
	+ 2

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* Historical Dictionary of Switzerland
* IdRef

 |

 |
**Sliema Wanderers FC** on maltalainen jalkapalloseura Slieman kaupungista. Se perustettiin vuonna 1909. Joukkue pelaa maan korkeimmalla sarjatasolla Maltan Valioliigassa. Se on maan menestynein joukkue 26 liigamestaruudellaan ja 19 Maltan Cupin voitolla.

Pelaajat
--------

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

|  |
| --- |
| **Maalivahdit** |
| 1 | Malta Henry Bonello |
|  | Malta Simon Agius |
|
| **Puolustajat** |
| 2 | Malta Alex Muscat |
| 3 | Malta Ian Ciantar |
| 13 | Malta Jeffrey Chetcuti |
| 20 | Malta Ian Azzopardi |
| 17 | Malta Kane Paul Farrugia |
| 18 | Malta Clifon Ciantar |
| 24 | Malta Roderick Briffa |

 | 

|  |
| --- |
| **Keskikenttäpelaajat** |
| 7 | Malta Noel Turner (C) |
| 8 | Malta Mark Scerri |
| 10 | Malta Roderick Bajada |
| 11 | Malta Matthew Bartolo |
|  | Australia Daniel Severino |
|  | Malta Julian Vella |
| **Hyökkääjät** |
| 14 | Malta Ivan Woods |
| 21 | Malta Miguel Ciantar |
|  | Serbia Kosta Bjedov |

 |

Saavutukset
-----------

* **Maltan Valioliigan voitto:**

1919/20, 1922/23, 1923/24, 1925/26, 1929/30, 1932/33, 1933/34, 1935/36, 1937/38, 1938/39, 1939/40, 1948/49, 1953/54, 1955/56, 1956/57, 1963/64, 1964/65, 1965/66, 1970/71, 1971/72, 1975/76, 1988/89, 1995/96, 2002/03, 2003/04, 2004/05

* **Maltan Cupin voitto:**

1935, 1936, 1937, 1940, 1946, 1948, 1951, 1952, 1956, 1959, 1963, 1965, 1968, 1969, 1974, 1979, 1990, 2000, 2004

* **Maltan 1. divisioonan voitto:**

1983/84

* **Super Cupin voitto:**

1996, 2000

* **Löwenbräu Cupin voitto:**

1999, 2001, 2002

* **Super 5 Cupin voitto:**

1990/91, 2001/02, 2003/04

* **Cassar Cupin voitto:**

1923/24, 1924/25, 1933/34, 1934/35, 1937/38, 1938/39, 1945/46, 1955/56, 1956/57, 1959/60, 1966/67

* **Scicluna Cupin voitto:**

1949/50, 1950/51, 1953/54, 1954/55, 1955/56, 1956/57, 1957/58, 1958/59, 1959/60, 1965/66

* **Cousis Shieldin voitto:**

1917/18, 1919/20, 1923/24, 1925/26

* **Christmas Cupin voitto:**

1966/67, 1967/68, 1970/71

* **Independence Cupin voitto:**

1964/65, 1969/70, 1971/72, 1973/74, 1981/82

* **Testaferrata Cupin voitto:**

1964/65, 1974/75

* **MFA Cupin voitto:**

1931/32

* **Sons of Malta Cupin voitto:**

1972/73, 1979/80

* **Euro Cupin voitto:**

1982, 1987, 1990, 2004, 2005

* **Christmas Tourney Cupin voitto:**

1936/37, 1948/49

* **Schembri Shieldin voitto:**

1955/56, 1957/58

* **Empire Sports Ground Cupin voitto:**

1923/24

* **MFA League Cupin voitto:**

1965/66, 1969/70, 1978/79, 1984/85

* **MPFA Shieldin voitto:**

1954/55

Aiheesta muualla
----------------

* Joukkueen kannattajien sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)

  

Maltan Valioliigan joukkueet kaudella 2010–2011
Birkirkara • Floriana • Ħamrun Spartans • Hibernians • Marsaxlokk • Qormi • Sliema Wanderers • Tarxien Rainbows • Valletta • Vittoriosa Stars
**Şerban Celea** (10. kesäkuuta 1952 Bukarest, Romania – 20. elokuuta 2020) oli romanialainen näyttelijä.

Ura
---

Hän esiintyi Romanian elokuvatuotannoissa 1970- ja 1980-luvuilla, kunnes siirtyi Yhdysvaltain elokuvatuotantoihin 1990-luvun puolessa välissä. Pääosin Celea esiintyi suoraan videolle julkaistuissa kauhu- ja toimintaelokuvissa, kuten *Viholliseni vihollinen*, *Witchouse II: Blood Coven* ja *Pimeyden ruhtinas: Tositarina Draculasta*. Hän esiintyi myös Steven Seagalin elokuvassa *Attack Force* ja Jean-Claude Van Dammen elokuvissa *Second in Command* ja *Assassination Games*.

Lähteet
-------

1. ↑  Serban Celea *CinemaRx* Viitattu 12.8.2011
2. ↑  Actorul Şerban Celea s-a stins din viață la 68 de ani


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
**Árgoksen arkeologinen museo** (kreik. Αρχαιολογικό Μουσείο Άργους, *Archaiologikó Mouseío Árgous*) on arkeologinen museo Árgoksen kaupungissa Kreikassa. Se esittelee antiikin Argoksen kaupungista sekä sen lähialueelta löydettyä esihistoriallista ja antiikin aikaista esineistöä.

Museo on perustettu vuonna 1957. Sen vanhin osa toimii vuonna 1830 rakennetussa uusklassisessa rakennuksessa, joka lahjoitettiin Árgoksen kunnalle vuonna 1932 ja Kreikan valtiolle museokäyttöön vuonna 1955. Rakennuksen viereinen uudempi osa valmistui vuonna 1961. Museorakennus kunnostettiin vuonna 2001. Museon pysyvät näyttelyt ovat kolmessa näyttelysalissa.

Kokoelmat
---------

Museon kokoelmiin kuuluu löytöjä muinaisesta Argoksen kaupungista, kuten Argoksen teatterista ja agoralta, sekä muualta Argoliin alueelta, kuten Lernasta. Esineet ajoittuvat varhaiselta neoliittiselta kaudelta roomalaiselle kaudelle. Kokoelmiin kuuluu muun muassa veistoksia, keramiikkaa, rakennusten osia sekä lattiamosaiikkeja.

Merkittävimpiin museoesineisiin lukeutuvat muun muassa esihistoriallisen Lernan löydöt varhaiselta helladiselta kaudelta; mykeneläisaikaiset figuriinit, kuten *kurotrofos* eli lasta imettävää äitiä esittävä figuriini, 1300–1200-luvuilta eaa.; pronssinen hopliittisotilaan asepuku (kyrassi ja kypärä) 700-luvulta eaa.; krateerin osa, jonka kuvitus esittää Odysseusta sokaisemassa kyklooppi Polyfemoksen, ja joka on varhaisia esimerkkejä monumentaalimaalauksista keramiikassa, 600-luvulta eaa.; Heraklesta esittävä patsas, joka on hellenistinen kopio Lysippoksen veistämästä niin kutsutusta Farnesen Herakleesta klassiselta kaudelta; sekä eri kuukausien henkilöitymiä esittävä lattiamosaiikki 400-luvulta jaa.

* Labryksen muotoinen alttari.Labryksen muotoinen alttari.
* Kurotrofos, n. 1300–1200 eaa.*Kurotrofos*, n. 1300–1200 eaa.
* Hevonen, kuvitusta geometriselta kaudelta, 700-luku eaa.Hevonen, kuvitusta geometriselta kaudelta, 700-luku eaa.
* Odysseus sokaisee Polyfemoksen, 600-luku eaa.Odysseus sokaisee Polyfemoksen, 600-luku eaa.
* Hopliittisotilaan asepuku.Hopliittisotilaan asepuku.
* Sofokleen patsaan pää, roomalainen kausi.Sofokleen patsaan pää, roomalainen kausi.
* Ganymedeen patsaan pää, roomalainen kausi.Ganymedeen patsaan pää, roomalainen kausi.
* Antiikin aikaista vesiputkea.Antiikin aikaista vesiputkea.

Lähteet
-------

1. 1 2  Αρχαιολογικό Μουσείο Άργους: Ιστορικό Υπουργείο Πολιτισμού και Αθλητισμού. Viitattu 23.5.2016.
2. 1 2 3  Αρχαιολογικό Μουσείο Άργους: Περιγραφή Υπουργείο Πολιτισμού και Αθλητισμού.  Arkistoitu 17.6.2018. Viitattu 23.5.2016.
3. 1 2  TDirectoryDetails.asp?ID=1389 *Greek Travel Pages*. Viitattu 23.5.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Árgoksen arkeologinen museo** Wikimedia Commonsissa
**Árni M. Mathiesen** (s. 2. lokakuuta 1958) on islantilainen itsenäisyyspuolueen poliitikko, joka toimi Islannin valtiovarainministerinä vuosina 2005–2009 ja kalastusministerinä vuosina 1999–2005 sekä kansanedustajana Alþingissä vuosina 1991–2009.

Árni syntyi Reykjavíkissä. Hän opiskeli Skotlannissa Edinburghin yliopistossa ja valmistui eläinlääkäriksi vuonna 1983, minkä jälkeen hän opiskeli kalapatologiaa Stirlingin yliopistossa, josta hän valmistui vuonna 1985. Vuosina 1983–1985 hän toimi yleisenä eläinlääkärinä koillis- ja lounais-Islannissa. Vuosina 1985–1995 hän toimi kalatautien eläinlääkärinä.

Árni istui kansanedustajana Alþingissä vuosina 1991–2009. Vuonna 1999 hänet nimitettiin kalastusministeriksi, jossa virassa hän toimi vuoteen 2005 asti, jolloin hänet nimitettiin valtiovarainministeriksi, jona hän toimi vuoteen 2009 asti.

Lähteet
-------

1. 1 2  Árni M. Mathiesen *Æviágrip þingmanna frá 1845*. Alþingi.  Arkistoitu 24.12.2022. Viitattu 24.12.2022. (islanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |

 |
**Siwin kieli** on Siwan keitaalla Egyptissä asuvien berberien äidinkielenään puhuma berberikieli. Sitä puhutaan myös lähistöllä sijaitsevalla pienellä Qaran (Gara) keitaalla sekä mahdollisesti Libyan puolella rajaa Jaghbubissa. Siwin puhujia on lähes 15 000 henkeä. He muodostavat valtaosan Siwan keitaan asukkaista.

Kieli kuuluu itäisten berberikielten ryhmään. Sen lähimpiä sukulaisia ovat nykyään mahdollisesti jo sammuneet Soknan ja El-Fogahan murteet Libyan keskiosassa. Maantieteellisesti lähinnä on Itä-Libyan Awjilan berberimurre, joka kielellisesti on kuitenkin kauempana siwistä. Muualla Libyan itä- ja keskiosissa arabia on korvannut berberin jo vuosisatoja sitten.

Siwin puhujat ovat muuttaneet Siwan keitaalle ennen arabivalloitusta tai mahdollisesti vasta keskiajalla. Kielessä on lainoja Ala-Egyptin arabialaismurteista sekä vähäisemmässä määrin Itä-Libyan beduiinimurteista.

Kieli toimii yhteisön suullisen kanssakäymisen välineenä. Lähes kaikki siwalaiset puhuvat toisena kielenään arabiaa. Yhteisössä vallitseva endogamia näyttää turvaavan siwin kielen tulevaisuuden. Yleistyvissä seka-avioliitoissa syntyneet lapset puhuvat kuitenkin enimmäkseen arabiaa.

Siwi on parhaiten tutkittu itäinen berberikieli. Tärkeimmät lähteet ovat Laoustin kielioppi ja sanasto vuodelta 1931 sekä Vycichlin vuonna 2005 julkaisema kieliopillinen tutkimus bibliografioineen.

Kirjallisuutta
--------------

* Laoust, Émile. *Siwa*. (Publications de l'Institut des Hautes-Études Marocaines 22). Paris: Librairie Ernest Leroux, 1931.
* Leguil, Alphonse. Notes sur le parler berbère de Siwa (I). *Bulletin des Études Africaines de l'INALCO* VI (1986, 11).
* Leguil, Alphonse. Notes sur le parler berbère de Siwa (II). *Bulletin des Études Africaines de l'INALCO* VI (1986, 12).
* Louali, Naima & Gérard Philippson. L'accent en Siwi (berbère d'Egypte). *Proc. of XXVe Journées d'Études sur la Parole*, 325-8. Fès, 2004.
* Louali, Naima & Gérard Philippson. Deux systèmes accentuels berbères: le Siwi et le touareg. *Faits de langues* 26 (2005, 1)
* Vycichl, Werner. 2005. *A Sketch of Siwi Berber (Egypt)*. (Berber Studies v. 10). Köln: Köppe, 2005.

Lähteet
-------

* Lameen Souag, Mostafa: *Grammatical Contact in the Sahara: Arabic, Berber, and Songhay in Tabelbala and Siwa*. A dissertation submitted to the School of Oriental and African Studies, University of London, in partial fulfillment of the requirements for the degree of Doctor of Philosophy, 2010.. Teoksen verkkoversio (viitattu 3.8.2012). (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  Lameen Souag, s. 17.
2. ↑  Lameen Souag, s. 18–19.
3. ↑  Lameen Souag, s. 21–22.
4. ↑  Lameen Souag, s. 22.
**Vasten seinää** (*The Big Fix*) on Jeremy Paul Kaganin ohjaama yhdysvaltalainen jännityskomedia vuodelta 1978. Elokuvan käsikirjoitti Roger L. Simon oman romaaninsa pohjalta. Pääosia näyttelevät Richard Dreyfuss (joka myös tuotti elokuvan), Susan Anspach, Bonnie Bedelia ja John Lithgow. Tarinassa entinen opiskelijaradikaali työskentelee yksityisetsivänä ja saa vanhalta tyttöystävältään toimeksiannon tutkia poliittista likakampanjaa.

Rooleissa
---------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Richard Dreyfuss  | … |  Moses Wine
  |
|  Susan Anspach  | … |  Lila
  |
|  Bonnie Bedelia  | … |  Suzanne
  |
|  John Lithgow  | … |  Sam Sebastian
  |

Vastaanotto
-----------

Elokuva on esitetty Suomessa teatterilevityksen 1979 jälkeen televisiokanavilla 1988 ja 1999 sekä julkaistu VHS-kasettina. *Video-oppaassa* vuodelta 1994 Asko Alanen antaa elokuvalle neljä tähteä viidestä ja pitää sitä mainiona arkisen humoristisena jännärinä, jossa on hyvät näyttelijät. *Helsingin Sanomien* Mikael Fränti piti sitä Robert Altmanin *Pitkien jäähyväisten* ja Roman Polanskin *Chinatownin* jälkimainingeissa syntyneiden uudenlaisten dekkarielokuvien sympaattisimpiin kuuluvana, sekä hauskana että tarkkana selvityksenä 1960-luvun jälkikrapulasta.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Video-opas 95*, WSOY 1994.
2. ↑  Fränti, Mikael: Nukkavieru etsivä potemassa radikalismin jälkikrapulaa.  *Helsingin Sanomat*, 16.8.1988, s. 45. Näköislehti (maksullinen).
**Sivuliike** tarkoittaa Suomessa ulkomaisen yhteisön tai säätiön osaa, joka harjoittaa Suomessa jatkuvaa liike- tai ammattitoimintaa Suomessa sijaitsevasta kiinteästä toimipaikasta käsin. Sivuliike ei ole itsenäinen oikeushenkilö vaan ulkomaisen toimijan osa, joka harjoittaa toimintaa ulkomaisen toimijan nimiin ja lukuun.

Sivuliikkeestä on joskus käytetty myös ruotsista peräisin olevaa termiä *filiaali*.

Sivuliike rekisteröidään kaupparekisteriin. Sivuliikkeen nimessä on oltava lisäys, että se on sivuliike. Tämä voidaan tehdä esimerkiksi liittämällä nimen loppuun sanat *Suomen sivuliike* tai *filial i Finland.*

Sivuliikkeen sijaan ulkomainen toimija voi perustaa maahan tytäryhtiön. Tytäryhtiö eroaa sivuliikkeestä siten, että se on itsenäinen oikeushenkilö. Sivuliikkeessä näin ei ole, vaan sen varat, velat ja vastuut ovat emoyhtiön nimissä.

Koska sivuliikkeen lopettaminen on yksinkertaista, se soveltuu hyvin ajallisesti rajattua toimintaa varten. Suomessa sivuliike ei voi mennä konkurssiin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Sivuliike *prh.fi*. Viitattu 14.1.2019.
2. ↑  Sivuliike Suomessa *jasentiedote.fi*.  Arkistoitu 15.1.2019. Viitattu 14.1.2019.
3. ↑  Ulkomaisen yhtiön sivuliike Suomessa *Tilisanomat.fi*.  11.12.2007. Viitattu 14.1.2019.
4. ↑  Ruotsalaiset yritysmuodot Rajaneuvonta. Viitattu 6.7.2020.
5. ↑  Ajantasainen lainsäädäntö: Toiminimilaki 128/1979 *finlex.fi*. Viitattu 14.1.2019.
6. ↑  PRH - Handelsregistret - Grundande *www.prh.fi*. Viitattu 14.4.2022.
7. 1 2  Sivuliike vai tytäryhtiö ulkomaille? *Helsingin seudun kauppakamari*.  16.6.2020. Viitattu 14.4.2022.
**Jaakko Kemilä**, käytti kirjailijanimeä **Osmo Orjanheimo** (11. heinäkuuta 1879 Utajärvi – 13. elokuuta 1951 Helsinki) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja runoilija.

Kemilän vanhemmat olivat räätäli Jaakko Kemilä ja Valpuri Seppänen. Hän oli naimisissa vuodesta 1927 kansakoulunopettaja Selma Dagmar Mäkeläisen kanssa.

Kemilä valmistui kansakoulunopettajaksi Rauman seminaarista 1903 ja hän toimi sitten opettajana Simossa 1903-1904, Kuopiossa 1904-1916, Viipurissa 1916-1917 ja vuodesta 1917 Helsingissä. Kemilä oli perustamassa *Savon Työmies*-lehteä 1906 ja *Perjantai*-lehteä 1915. Hän avusti näitä lehtiä ja kirjoitti lisäksi kirjallisuus- ja teatteriarvosteluja *Suomen Sosialidemokraattiin* vuosina 1920-1927.

Teoksia
-------

* *Voittoihin, runoja Sukevan T.Y:n 10-vuotisjuhlaan*, kirjoittanut Orjanheimo. Kuopio 1911
* *Kuohujen keskellä, valikoima vankila- ym. runoja*. Työväen sanomalehti-osakeyhtiö, Helsinki 1921
* *Juhlaruno Kuopion Työväen teatterin 20-vuotisjuhlaan 1.4.1923*. Kuopio 1923
* *Juhlaruno vuoden 1918 uhrien muistomerkin paljastustilaisuuteen 8.9.1946*. Kuopion toverihautatoimikunta 1946

Lähteet
-------

* Suomen kirjailijat tietokanta (Arkistoitu – Internet Archive)
* Pohjoissavolaisen kaunokirjallisuuden bibliografia - Osmo Orjanheimo (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Kirjasampo.fi: Osmo Orjanheimo
*Tämä artikkeli käsittelee nykyistä kylää. Aptera oli myös antiikin ajan kaupunki Kreetalla.*


  

  

  

  

  

  

  

  

  

  

**Áptera** (kreik. Άπτερα), myös *Aptéra* (Απτέρα), aiemmin *Megála Choráfia* (Μεγάλα Χωράφια), on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Chanián kuntaan, Chanián alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Aiemmin kylä kuului Soúdan kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Chanián kunnan Soúdan kunnallisyksikköön. Kylän väkiluku on 403 (vuonna 2011).

Ápteran kukkula ja Soúdanlahti. Etualalla USS Kearsarge (LHD-3) matkalla Soúdan satamaan.
Ápteran kylä sijaitsee lähellä Kreetan pohjoisrannikkoa ja Soúdanlahden rantaa noin 12 kilometriä Chanián kaupungista ja noin 6 kilometriä Soúdan kaupungista itäkaakkoon. Kylä on ottanut nykyisen nimensä antiikin ajan Apteran kaupungista, jonka arkeologinen alue sijaitsee kukkulalla aivan kylän itäpuolella. Vuoteen 2008 saakka kylän nimi oli *Megála Choráfia* ("Suuret pellot"). Antiikin Apteran raunioiden lisäksi kylän lähistön nähtävyyksiin kuuluvat myös arkeologisen alueen yhteydessä sijaitseva Johannes Teologin luostari sekä Ápteran linna ja Izzeddinin linnoitus.

Áptera muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Απτέρων, *Topikí Koinótita Aptéron*), johon kuuluu varsinaisen Ápteran kylän lisäksi Kalámin kylä. Koko yhdyskunnan väkiluku on 479.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. ↑  Άρθρο 1: Νέα Αρχιτεκτονική της Αυτοδιοίκησης και της Αποκεντρωμένης Διοίκησης − Πρόγραμμα Καλλικράτης. (Kallikrates-suunnitelma, Kreikan virallinen lehti) *Εφημερίς της Κυβερνήσεως της Ελληνικής Δημοκρατίας*, 11.8.2010, nro Τεύχος Δεύτερο, Αρ. Φύλλου 1292.  Κεντρική Ένωση Δήμων Ελλάδας (ΚΕΔΕ). Artikkelin verkkoversio (PDF).  (kreikaksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Aptera and Kalami *K-Travel*.  Arkistoitu 29.8.2015. Viitattu 26.10.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Áptera** Wikimedia Commonsissa
**Tornion koiravaljakkoturmana** tunnettu onnettomuus tapahtui 26. joulukuuta 2005 hieman ennen klo 19.00 Tornion pohjoispuolella Korpikylässä. Onnettomuudessa saivat surmansa koiravaljakkosafarille osallistuneet kaksi nuorta italialaisturistia, joiden reki jäi pikajunan veturin alle.

18 hengen italialaisryhmä oli juuri ennen onnettomuutta aloittanut koiravaljakkosafarin. Safariin kuului useita koiravaljakoita, ja ne etenivät jonomuodostelmassa Tornio–Kolari-rautatien poikki tasoylikäytävän kohdalta.

Ryhmässä viimeisenä olleessa koiravaljakossa oli nuori poika ja tyttö. Heidän perässään seurasi vielä moottorikelkalla safariopas, joka yritti varoittaa nuoria lähestyvästä pikajunasta. Nuorten reki kuitenkin jäi Kolarista Helsinkiin matkalla olleen pikajunan veturin alle, ja reessä olleet saivat välittömästi surmansa. Onnettomuuden uhrien omaisille järjestettiin kriisiapua.

Turman poliisitutkinta kesti yli kaksi vuotta, ja sitä viivästyttivät muun muassa lausuntojen hankkiminen Italiasta sekä niiden kääntäminen suomeksi. Turman oikeuskäsittely alkoi Kemi-Tornion käräjäoikeudessa 23. maaliskuuta 2009. Käräjäoikeus tuomitsi safariyrittäjät 60 päivän ehdolliseen vankeuteen kuolemantuottamuksesta. Uhrien omaiset valittivat päätöksestä ja tapauksen käsittely Rovaniemen hovioikeudessa alkoi 14. huhtikuuta 2010. Hovioikeus ei kuitenkaan muuttanut käräjäoikeuden vahvistamia tuomioita.

Lähteet
-------

1. ↑  Tornion valjakkoturma siirtyy syyteharkintaan, Kaleva 24.01.2008[vanhentunut linkki]
2. ↑  Italialaisnuorten kuolemaan johtanutta valjakkoturmaa käsitellään oikeudessa *hs.fi*.  23.3.2009. Helsingin Sanomat.  Arkistoitu 25.3.2009. Viitattu 25.3.2009.
3. ↑  Koiravaljakkoturman käsittely alkoi hovioikeudessa *hs.fi*.  14.4.2010. Helsingin Sanomat.  Arkistoitu 16.4.2010. Viitattu 16.4.2010.
4. ↑  Hovioikeus Tornion koiravaljakkoturmista: Törkeää huolimattomuutta *iltalehti.fi*.  2.6.2010. Iltalehti. Viitattu 30.11.2012.
*Tämä artikkeli kertoo Ikaalisissa sijaitsevasta kylästä. Tevaniemi on myös kylä Lemin kunnassa.*
**Tevaniemi** on kylä Ikaalisten kaupungissa, keskustasta katsottuna pohjoisessa Kyrösjärven takana. Keskustaan on matkaa noin 30 kilometriä. Talvella matka lyhenee 14 kilometriin jäätien ansiosta. Parkanoon on matkaa noin 25 kilometriä ja Tampereelle noin 70 kilometriä. Sana "teva" on vanhaa suomea ja tarkoittaa uroshirveä.

Tevaniemen kyläseura
--------------------

Tevaniemen Kyläseura ry on perustettu 13. heinäkuuta 1998 ja on merkitty yhdistysrekisteriin 6. lokakuuta 1998. Se jatkaa 12 vuotta toimineen Tevaniemen kylätoimikunnan toimintaa. Kyläseura toimii Kallionkielen, Miettisten ja Tevaniemen kylien sekä Höytölän kylään kuuluvan Heinistön alueilla. Seura on puoluepoliittisesti sitoutumaton. Sen puheenjohtajana toimii Tomi Viitaharju ja sihteerinä Åsa Mäenpää.

Nähtävyydet
-----------

Kylässä on 1930-luvulla rakennettu Maamiesseurantalo, jota on viime vuosina*milloin?* kunnostettu. Miettisten uimarannassa on nähtävillä kivinen laivalaituri sekä vanha kirkkovene ja vaja.

Palvelut
--------

Maamiesseurantalolla järjestetään juhlia ja sinne sopii noin 200 henkeä.

Kylässä on ala-aste ja esikoulu. Tevaniemen alueen lisäksi kouluun tulee oppilaita myös Riitialasta,Mansoniemestä, Röyhiöstä sekä Leppäsjärveltä.

Liikunta
--------

Tevaniemen koulun vieressä on jääkiekkokaukalo. Tevapirtiltä lähtee kuntopolku ja talvisin latu. Tevaniemessä on yleinen uimaranta, kuten myös Kallionkielessä ja Miettisissä.

* Tevaniemen seudun yhteinen postilaatikkotelinemalli.Tevaniemen seudun yhteinen postilaatikkotelinemalli.
* Miettisissä sijaitseva kivinen laivalaituri.Miettisissä sijaitseva kivinen laivalaituri.
* Miettisissä sijaitseva kirkkoveneen vanha vaja.Miettisissä sijaitseva kirkkoveneen vanha vaja.
* Luhalahdentie. Tevaniemen keskusta on kilometrin päässä.Luhalahdentie. Tevaniemen keskusta on kilometrin päässä.
* Tevaniemen Tevapirtti. Metsästysmaja.Tevaniemen Tevapirtti. Metsästysmaja.

Aiheesta muualla
----------------

* Tevaniemen kotisivut
* Ikaalisten Kaupunki
**Valejalka** eli pseudopodi on uloke, joka työntyy solusta ja mahdollistaa solun liikkumisen. Valejalkoja on monilla yksisoluisilla kuten ameboilla sekä monisoluisten valkosoluilla (makrofagit ja neutrofiilit). Myös luusolut, eräät yksilönkehityksenaikaiset solut, fibroblastit ja syöpäsolut voivat vaeltaa.

Liike
-----

Valejalkojen toiminta perustuu solun tukirankaan kuuluvien aktiinifilamenttien käyttöön. Solukalvon alla sijaitsevat aktiinisäikeet rakentuvat siihen suuntaan, johon solun on tarkoitus ryömiä. Solukalvo venyy aktiinisäikeiden kasvaessa, ja syntyy uloke. Tämän ulokkeen solulima jäykistyy aktiiniin kiinnittyvien molekyylien (filamiini ja gelsoliini) vuoksi. Valejalan solukalvo kiinnittyy vaelluspintaan ja solun takapää supistuu myosiinin ja aktiinin vaikutuksesta, jolloin solu liukuu valejalan suuntaan.

Luokittelu
----------

Valejalat voivat näyttää hyvin erilaisilta, vaikka kaikki valejalkatyypit koostuvatkin aktiinista ja osittain myös tubuliinista. Aktiinisäikeet ovat organisoituneet eri tavalla eri valejalkatyypeissä.

**Lobopodit** ovat lyhyitä ja pulleita valejalkoja, joita esiintyy esimerkiksi ameboilla.

**Filopodit** ovat kapeampia valejalkoja, joilla on terävämmät päät. Filopodien sisältö on lähinnä ektoplasmaa. 

**Retikulopodit** ovat monimutkaisia useampien valejalkojen muodostamia epäsäännöllisiä verkkoja.

**Aksopodit** ovat neulamaisia valejalkoja, jotka koostuvat soluliman ympäröimästä tubuliinista.

Lähteet
-------

* Alberts, Johnson, Lewis, Raff, Roberts ja Walter. The Molecular Biology of the Cell (2002) 4. painos. Garland Science.
* Tirri R. ym: Biologian sanakirja. 2001.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Valejalka** Wikimedia Commonsissa
**Teuvo Syvänen** (14. elokuuta 1926 Kurkijoki – 13. elokuuta 1986 Loimaa) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.

Syvänen tuli jatkosodan jälkeen evakkona Loimaalle ja alkoi maanviljelijäksi. Maatalouskoulun käytyään hän ryhtyi vuonna 1952 kyläsepäksi ja alkoi sen ohella kehittää maatalousvälineitä ja -koneita. Ensimmäisiä hänen valmistamiaan tuotteita olivat kitkaketjut ja oja-aurat, sittemmin myös lumilingot ja kuormaimet. Syväsen konepajan toiminta laajeni 1960-alkuvuosina, yritys käytti markkinointi- ja myyntikumppanina Hankkijaa. Vuonna 1966 se sai ison työkonetilauksen TVH:lta. 1970-luvulla yritys keskittyi omiin kaivureihin, mutta toimi myös Valmetin traktoreiden työkoneiden valmistajana. 1980-luvun alussa yritys oli Loimaan suurin työnantaja. Teollisuusneuvoksen arvonimen vuonna 1982 saanut Syvänen myi yrityksensä vuonna 1984 Manconille, jolta se siirtyi Lännen Tehtaille. Lännen Tractors on edelleen merkittävä työkoneyritys Loimaalla.

Lähteet
-------

1. 1 2  Teuvo Syvänen *Biografiasampo*. Viitattu 1.12.2021.
2. ↑  "Nyrkkipajoista" menestyviä koneteollisuuden yrityksiä. Nuorta teollisuuttaa Loimaan maatalousseudulla. *Helsingin Sanomat*, 16.4.1964, s. 29.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Talousvaikuttajat

 |

 |
**Osmo Jorma Korhonen** (17. toukokuuta 1914 Karvia – 10. syyskuuta 2006 Mikkeli) oli suomalainen rakennusmestari, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.

Korhosen vanhemmat olivat kanttori Heikki Korhonen ja Impi Mantilo ja puoliso vuodesta 1945 Elsikki Linnaniemi. Talvisotaan osallistunut Korhonen haavoittui vaikeasti jouluna 1939 ja oli sen seurauksena pysyvästi 80-prosenttinen sotainvalidi. Vammoistaan huolimatta hän opiskeli ja valmistui rakennusmestariksi Helsingin teknillisestä koulusta 1944. Valmistuttuaan Korhonen toimi piirtäjänä Mikkelin kaupungin arkkitehtiosastolla 1945–1952.

Yksityiseksi rakennusurakoitsijaksi 1952 ryhtynyt Korhonen perusti 1954 rakennusliikkeen, josta tuli 1959 osakeyhtiö Rakennusliike O. J. Korhonen, ja oli sen johdossa koko yrityksen neljännesvuosisadan kestäneen toiminnan ajan. Yritys oli Mikkelin läänin suurimpia rakennusliikkeitä, mutta se rakensi lukuisia asunto-, liike- ja teollisuuskohteita myös muualla Suomessa. Mikkeliin yritys toteutti myös ortodoksisen kirkon ja pappilan. Yritys myytiin vuonna 1977 vuorineuvos Sulo Albin Tervon omistamalle rakennusliikkeelle.

Korhonen oli Sotainvalidien Veljesliiton aktiivi, osallistui Liberaalisen Kansanpuolueen toimintaan ja oli Mikkelin kaupunginvaltuuston jäsen kaksitoista vuotta, joista hän toimi kahdeksan vuotta valtuuston varapuheenjohtajana. Teollisuusneuvoksen arvonimen Korhonen sai vuonna 1969.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Osmo Korhonen *Biografiasampo*. Viitattu 21.1.2022.
2. 1 2  Muistot. Osmo Korhonen. (Tilaajille) *Helsingin Sanomat*.  10.9.2006. Viitattu 21.1.2022.
**Valencia Bàsquet Club** on espanjalainen koripalloseura. Joukkueesta käytettiin aikaisemmin sponsorointisyistä myös nimeä **Pamesa Valencia**.

Historia
--------

Seura perustettiin vuonna 1986, ja se saavutti verrattain nopeasti menestystä. Joukkue nousi vuonna 1988 ACB:hen. 1996 joukkue nousi uudelleen ja kaksi vuotta myöhemmin seura voitti Espanjan cupin. Joukkue pääsi myös Saporta Cupin finaaleihin, mutta ei onnistunut kuitenkaan voittamaan sitä. Ensimmäinen suuri kansainvälinen saavutus oli ULEB Eurocupin voittaminen ensimmäisenä joukkueena. Kaudella 2003-2004 joukkue pääsi Euroliigassa 16 parhaan joukkoon. Kaudella 2008-2009 joukkue pääsi ULEB Eurocupin puolivälieriin.

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive) (espanjaksi)
* Joukkue ACB:n sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive) (espanjaksi)
* Joukkue ULEB Eurocupin sivuilla (englanniksi)

Euroliiga 2022–2023
**Lohkovaihe**  

Alba Berlin | Anadolu Efes | Barcelona | Bayern München | Cazoo Baskonia | Virtus Bologna | Crvena zvezda | Olimpia Milano | Fenerbahçe Beko | AS Monaco Basket | ASVEL Lyon-Villeurbanne | KK Partizan | Maccabi Tel Aviv | Olympiakos | Panathinaikos | Real Madrid | Valencia BC | Žalgiris
**Dionysoksen pyhäkkö** eli **Stoibadeion** oli antiikin aikainen Dionysokselle omistettu pyhäkkö Deloksen saarella Kreikassa. Sen rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde.

Dionysos-patsaan jäänteet.Toinen sileenipatsaista.
Dionysoksen pyhäkkö syntyi vaiheittain hellenistisellä kaudella noin ajalla 300–100 eaa. Noin vuonna 300 eaa. Deloksen näytelmäkilpailut voittanut mies nimeltä Karystios pystytti paikalle korkealle jalustalle asetetun fallos-veistoksen Dionysoksen kunniaksi. 100-luvulla eaa. tämän falloksen taakse rakennettiin pieni Dionysoksen pyhäkkö, joka koostui eksedrasta. Samassa yhteydessä pyhäkön sisäänkäynnin toiselle laidalle asetettiin symmetrisesti toinen jalustalle asetettu fallos-veistos. Pyhäkkö sijaitsi Deloksen Apollonin ja Artemiin pyhäkköalueen itäpuolella.

Pyhäkön eksedran sisällä oli istuvaa, alastonta Dionysosta esittänyt veistos. Sen kummallakin puolella oli veistokset, jotka esittivät vanhoiksi sileeneiksi (*papposilenos*) pukeutuneita näyttelijöitä. Veistokset ovat säilyneet suhteellisen hyvin ja ne ovat Deloksen arkeologisessa museossa. Kummankin suuren fallos-veistoksen jalustassa on reliefit, jotka esittävät Dionysokseen liittyviä aiheita. Falloksista kumpikin on poikki.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Delos: The Archaeological Site Ministry of Culture and Sports. Viitattu 24.10.2016.
2. 1 2  Bernabé, Alberto & Herrero de Jáuregui, Miguel & Jiménez San Cristóbal, Ana Isabel & Martín Hernández, Raquel: *Redefining Dionysos*, s. 76. Walter de Gruyter, 2013. ISBN 3110301326. Teoksen verkkoversio.
3. ↑  The Temple of Dionysus on Delos, or Stoibadeion *people.hsc.edu*. Viitattu 24.10.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Dionysoksen pyhäkkö** Wikimedia Commonsissa
**Sami Heikkiniemi** (s. 30. joulukuuta 1974) on suomalainen entinen lentopalloilija, joka pelasi urallaan 506 pääsarjaottelua ja 22 maaottelua. Nykyisin Heikkiniemi toimii Suomen Lentopalloliitossa urheilutoiminnan johtajana.

Ura
---

Heikkiniemi aloitti pääsarjauransa kaudella 1994 Raision Loimun riveissä. Hän pelasi avausottelunsa SM-liigassa lokakuun 3. päivä Vammalan Lentopalloa vastaan 18-vuotiaana nuorukaisena. Tätä ennen nuorukainen oli ehtinyt debytoida jo Suomen A-maajoukkueessa arvostetussa Lentopallon Maailmanliigassa. 

Raision Loimussa Heikkiniemi pelasi SM-liigassa aina kauteen 2000 asti voittaen suomenmestaruuden kaudella 1997 sekä SM-pronssia kaudella 1999. Lisäksi hän esiintyi Loimun kanssa maailman arvostetuimmassa seurajoukkuekilpailussa, Mestareiden liigassa kaudella 1998.

Loimusta Heikkiniemi siirtyi edustamaan Viesti-Trolleyta kaudeksi, jonka jälkeen tie vei saman kaupungin Salon Piivolleyhin kaudeksi 2000-2001. Salon Piivolleyssa Heikkiniemi voitti uransa toisen SM-pronssin kaudella 2001. Piivolleyta Heikkiniemi edusti aina kauteen 2003 asti, kunnes siirtyi takaisin tuttuun Raision Loimuun voittaen Suomen Cupin mestaruuden kaudella 2004 Loimun paidassa. Vaasan Kiistoa Heikkiniemi edusti kausilla 2005-2007 nostaen Kiiston historian parhaimpiin tuloksiin joukkueen edettyä pudotuspeleihin kahtena kautena peräkkäin ja ollen lopulta viides SM-liigassa. Kaudella 2007-2008 Heikkiniemi pelasi Salon Piivolleyssa työnsä ohella.

A-maajoukkue
------------

Uransa ensimmäiset A-maaottelua Heikkiniemi pelasi maajoukkueessa kaudella 1993 arvostetussa Lentopallon Maailmanliigassa. A-maajoukkueessa Heikkiniemi esiintyi viimeisen kerran kaudella 1999. Hän pelasi lopulta 22 A-maaottelua Suomen paidassa.

Muuta
-----

Sami Heikkiniemestä tuli 2008 kuudes suomalainen 500 pääsarjatason ottelua pelannut lentopalloilija. "Noke" ylsi puolikkaaseen tuhanteen Rovaniemellä Santasportia vastaan käydyssä kamppailussa. Heikkiniemeä ennen yli 500 pääsarjaottelun lentopalloilijoita olivat Sami Juvonen, Riitta Byckling (564), Ilmo Natunen (542), Jari Salokangas (507) ja Jussi Jokinen (501).

Heikkiniemen tyttäret Ronja Heikkiniemi ja Roosa Heikkiniemi ovat molemmat pääsarjatason lentopalloilijoita, Ronja pelaa myös naisten maajoukkueessa.

Saavutukset
-----------

* Suomenmestaruus 1997
* Suomen Cupin mestaruus 2004
* SM-pronssia 1999, 2001
* 22 A-maaottelua kausilla 1993-1999

Lähteet
-------

1. ↑  Miesten SM-ottelut ennen kautta 2015-2016 (pdf) Mestaruusliiga. Viitattu 17.7.2018.
2. 1 2  Miesten A-maaottelutilasto (pdf)  1.5.2016. Suomen Lentopalloliitto. Viitattu 17.7.2018.
**Uutechnic Group** on suomalainen sekoitustekniikan yrityskonserni, jonka on vuoden 2021 alusta omistanut yhdysvaltalainen SPX Flow, Inc. Se noteerattiin Helsingin pörssissä ja se tunnettiin lähes koko pörssihistoriansa ajan, ennen marraskuun 2015 nimenvaihdosta, nimellä **Vaahto Group**. Sen kotipaikka on Uudessakaupungissa. Vuonna 2014 yhtiöllä oli keskimäärin 216 työntekijää. Samana vuonna yrityksen liikevaihto oli hieman yli 20 miljoonaa euroa ja tilikauden tappio 3,31 miljoonaa euroa.

Uutechnic-konsernin emoyhtiö on Plc Uutechnic Group Oyj. Yrityksellä on neljä tytäryhtiötä. Uutechnic Oy keskittyy sekoitustekniikkaan ja toimii Uudessakaupungissa. Japrotek Oy Ab toimii Pietarsaaressa suunnittelee ja valmistaa sekoittimia, paineastioita ja säiliöitä teollisuuden tarpeisiin. AP-Tela Oy toimii Kokkolassa. AP-Tela oy valmistaa hitsattuja levyputkia muun muassa puunjalostusteollisuudelle. Stelzer Rührtechnik International GmbH valmistaa ja suunnittelee sekoittimia.

Historia
--------

Konserni sai nykymuotonsa vuonna 1983, jolloin perustettiin Watostek Oy, joka vastaa nykyistä konsenrnin emoyhtiötä Plc Uutechnic Group Oyj:tä. Vuonna 1988 konserniin ostettiin Japrotek Oy Ab, ja seuraavana vuonna yrityksen osakkeet listattiin Helsingin pörssiin. Vuonna 1993 perustettiin Uutechnic Oy. Vuonna 1994 perustettiin AP-Tela Oy, joka oli tuolloin yrityksen osakkuusyhtiö. Vuonna 1998 konserni osti saksalaisen Stelzer Rührtechnik International GmbH:n. AP-Telasta konsernin tytäryhtiö vuonna 2001.

Emoyhtiö palkittiin vuonna 1997 valtakunnallisella yrityspalkinnolla. Tytäryhtiö Uutechnic Oy sai valtakunnallisen yrityspalkinnon 2008.

Lähteet
-------

1. 1 2  Hallinnointi *utgmix.com*.  Arkistoitu 21.4.2021. Viitattu 27.3.2021.
2. 1 2 3  UUTEC, PLC UUTECHNIC GROUP OYJ, (FI0009900708) *nasdaqomxnordic.com*. Viitattu 27.3.2021.
3. ↑  Vuosikertomus 2015 Uutechnic Group.  Arkistoitu 23.2.2016. Viitattu 15.2.2016.
4. 1 2  Suomalaisen UTG Mixing Groupin myynti SPX FLOW:lle varmistui *utgmix.com*.  18.01.2021. Viitattu 27.3.2021.
5. 1 2  Plc Uutechnic Group Oyj *Kauppalehti*. Viitattu 15.02.2016.
6. ↑  Plc Uutechnic Group Oyj - Liiketoiminta Uutechnic Group.  Arkistoitu 23.2.2016. Viitattu 15.2.2016.
7. ↑  Uutechnic Oy Uutechnic Group.  Arkistoitu 23.2.2016. Viitattu 15.2.2016.
8. ↑  Japrotek Oy Ab Uutechnic Group.  Arkistoitu 23.2.2016. Viitattu 15.2.2016.
9. ↑  AP-Tela Oy Uutechnic Group.  Arkistoitu 23.2.2016. Viitattu 15.2.2016.
10. ↑  Stelzer Rührtechnik International GmbH Uutechnic Group.  Arkistoitu 23.2.2016. Viitattu 15.2.2016.
11. ↑  Yhtiöt Uutechnic Group.  Arkistoitu 23.2.2016. Viitattu 15.2.2016. (englanniksi)
12. 1 2  Uutechnic Group -konsernin historia Uutechnic Group.  Arkistoitu 23.2.2016. Viitattu 15.2.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Osake- ja yhtiöhistoriaa Pörssitiedossa
**Tiskari** on Naantalissa, entisen Rymättylän kunnan alueella, Otavan saarella sijaitseva pieni 4,7 hehtaarin kokoinen järvi. Järvi on noin metrin syvyinen ja sen rannat ovat soistuneet. Järveä ympäröivä alue on metsäistä ja kallioista, mutta sen etelä- ja länsipuolella työntyy muutama peltokaistale rannan tuntumaan. Lähin tie ja rakennus sijaitsevat noin 150 metriä koilliseen järven rannasta. Tiskari laskee vetensä ojaa pitkin sen koillispuolella muutaman sadan metrin päässä sijaitsevaan 13,2 hehtaarin Kuralanjärveen. Kuralanjärvestä vesi laskee Riiastenjärven kautta mereen. Lounais-Suomen ympäristökeskuksen ruovikkokartoituksessa Tiskarin lounaisrannalle on merkitty pieni alue ruovikkoa.

Kulttuuriympäristö
------------------

Tiskarin ja Kuralanjärven välisen alueen läheisyydessä Prustivuorella, noin 150 metrin päässä Tiskarista, sijaitsee pronssikaudelle ajoitettu kiviröykkiö, jonka laajuus on 8,5×7,8 metriä.
Pääasiassa 1700-luvun lopulta ja 1800-luvun alusta peräisin olevien isojakokarttojen pohjalta tehdyssä maisemahistoriakartassa Tiskarin rannat olivat pääasiassa niittyjä. Tiskarin ja Kuralanjärven välissä sijaitseva Peräniityn kiinteistö, joka on myös Tiskaria lähinna oleva rakennus, on seudullisesti rakennushistoriallisesti, historiallisesti ja ympäristöllisesti arvokas kiinteistö. Sen torppa on perustettu vuonna 1886 ja päärakennus on 1800-luvun lopulta.

| Vedenlaatutiedot |
| --- |
| Päivämäärä | Kokonaisfosfori | Liukoinen happi | Näytteenottosyvyys |
| 05.02.1997 | 110,0 µg/l | 10,0 mg/l | 0,3 m |
| 16.09.1997 | 46,0 µg/l | 8,1 mg/l | 0,3 m |

Lähteet
-------

1. ↑  Kansalaisen Karttapaikka Maanmittauslaitos. Viitattu 1.12.2010.
2. 1 2  Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Suomen ympäristökeskus. Viitattu 7.11.2010.
3. 1 2 3  Pöntinen, Oskari: Airiston-Velkuan kalastusalueen järvet (pdf) Airiston-Velkuan kalastusalue. Viitattu 7.11.2010. [vanhentunut linkki]
4. ↑  lounaispaikka.fi (Ruovikkokartoitus) Lounaispaikka.  Arkistoitu 9.2.2019. Viitattu 14.11.2010.
5. ↑  Muinaisjäännösrekisteri: Prustivuori *Kulttuuriympäristön palveluikkuna kyppi.fi*. Museovirasto.
6. ↑  lounaispaikka.fi (Maisemahistoriakartat) Lounaispaikka.  Arkistoitu 9.2.2019. Viitattu 14.11.2010.
7. ↑  lounaispaikka.fi (Rakennusinventoinnit) Lounaispaikka.  Arkistoitu 9.2.2019. Viitattu 14.11.2010.
**Hans Valdemar Haataja** (14. syyskuuta 1932 Helsinki – 26. joulukuuta 2012) oli suomalainen elokuvaaja, käsikirjoittaja ja elokuvaohjaaja, joka erikoistui mainoselokuviin ja muihin lyhyisiin tilauselokuviin.

Hans Haataja tuli elokuva-alalle 1952 ja nousi Filmitalo-tuotantoyhtiössä Suomen ensimmäiseksi erityisesti mainoselokuvista tunnetuksi ohjaajaksi. Sieltä Haataja siirtyi osakkaaksi Filmi-Jattaan, jonka tytäryhtiö FJ-filmi tuotti Mikko Niskasen erinomaisesti menestyneen elokuvan *Käpy selän alla* (1966). Elokuvasta ansaitsemillaan tuotoilla Haataja ja Filmi-Jatan toimitusjohtajana toiminut Kyösti Varesvuo perustivat Crea-Filmi Varesvuo Haataja Oy:n, josta kehittyi Suomen suurimpiin kuulunut mainoselokuvien ja video-ohjelmien tuotantoyritysten ryhmä.

Vuonna 1966 Haatajan Suomen Pankkiyhdistykselle ohjaama, nuorille rahankäyttöä opastava lyhytelokuva *Ensimmäinen tilipäivä* sai parhaan lyhytelokuvan Jussi-palkinnon. Finnairin uutta New Yorkin reittiä mainostava "Omena" voitti ensimmäisenä suomalaisena mainoselokuvana Kultaisen leijonan Cannesin mainosfestivaaleilla 1969. Sen Haataja suunnitteli yhdessä mainostoimisto SEKin Eero Kinnusen kanssa. Heidän yhteistyötään oli myös Seija Tynin esittämän Supertyttö-hahmon varaan rakentuva Shell-huoltamoiden kampanja "Mieheni on Supermies" 1960-luvun puolessavälissä.

Haataja oli kolmas elokuvaneuvoksen arvonimen saajista.

Lähteet
-------

1. ↑  Biography: Hans Haataja, The Swedish Film Database. Viitattu 4.4.2014.
2. 1 2  Hans Haataja Elonetissä.
3. ↑  Timo-Erkki Heino: Kilpailijat samassa tallissa, Kyösti Varesvuon yhtiöt ovat yhdessä vahvin tekijä suomalaisessa mainoselokuvassa, Journalisti 21/2003. Viitattu 4.4.2014.
4. 1 2  Heinonen, Visa ja Konttinen, Hannu: *Nyt uutta Suomessa! Suomalaisen mainonnan historia*, s. 161, 184, 186. Helsinki: Mainostajien liitto, 2001.
5. ↑  "Hans Haataja – Cannesin ainoa kultamitalisti", teoksessa Pepe Teirikari: *Voittoja ja tappioita, Muistelmia mainoselokuvien maailmasta*, s. 38. WSOY, 2000. ISBN 951-0-25369-3.
6. ↑  Ohjelmisto – Tampereen 30. kansainväliset elokuvajuhlat 8.–12. maaliskuuta 2000. TampereFilmFestival.fi (Arkistoitu – Internet Archive). Viitattu 4.4.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Hans Haataja Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* Finnairin *Omena*-mainoselokuva vuodelta 1969

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Elonet

 |

 |
**Hans Freiherr Geyr von Schweppenburg** (3. lokakuuta 1884 Müddersheim, Saksa – 24. elokuuta 1963 Bruchbach, Saksa) oli saksalainen metsä- ja lintutieteilijä.

Geyr von Schweppenburg opiskeli 1904–1912 sekä Bonnin, Berliinin, Mündenin että Eberswalden yliopistoissa. Hän väitteli metsätieteiden tohtoriksi aiheenaan alalajiproblematiikka. Hän toimi professorina Mündenin metsäkorkeakoulussa (*Forstliche Hochschule*), kunnes jäi eläkkeelle 1938 ja palasi kotilinnaansa Eicksiin.

Geyr von Schweppenburg julkaisi useita tärkeitä kirjoituksia metsätaloudesta. Hänen intohimonsa oli kuitenkin lintujen elämän tutkiminen. Täyttäessään 20 vuotta hän oli jo ehtinyt julkaista 15 lintutieteellistä artikkelia ja julkaistujen artikkelien kokonaismäärä oli noin 250. Ensimmäinen ilmestyi 1901 ja viimeinen 1963. Hän tutki erityisesti lintujen muuttoa ja oli alansa arvostetuimpia tutkijoita. Myös lintujen lisääntyminen kiehtoi häntä, ja tutkielmat pikkusiepon (1911) ja vihervarpusen (1930) biologiasta olivat vuosikausia ainoat kelvolliset lähteet näiden kahden lajin lisääntymisestä. Vuonna 1912 hän julkaisi, yhdessä Le Roi'n kanssa, tutkielman Reininlaakson linnustosta, joka oli esikuvana Saksassa myöhemmin julkaistuille paikallislinnustotutkimuksille. Hän laajensi oksennuspallojen tutkimusta ja vuoteen 1906 mennessä oli jo tunnistanut noin 20 000 selkärankaista pöllöjen oksennuspalloista.

Vuosina 1907–1908 hän osallistui tutkimusretkiin Huippuvuorille ja Karhusaarelle ja vuonna 1913 Sudaniin. Saman vuoden lopulla hän tutustui tuaregien maahan kamelin selässä, ja 1914 hän ensimmäisenä ornitologina retkeili Ahaggarvuoristossa Etelä-Algeriassa. Jälkimmäisen matkan 3 000 kilometrin vaelluksen aikana hän keräsi 217 lintunäytettä, ensimmäiset keskisen Saharan alueelta. Kolme kuukautta matkan jälkeen hän joutui ensimmäiseen maailmansotaan ja menetti molemmat jalkansa Marnen taistelussa. Hän ei masentunut, vaan opetteli kävelemään tekojaloilla kävelykeppien avulla ja jatkoi sekä työtään että lintuharrastustaan.

Geyr von Schweppenburg nimesi joitakin lintujen alalajeja, muun muassa aavikkopääskyn (*Ptyonoprogne obsoleta*) alalajin *spatzi*.

Lähteet
-------

* Wiley InterScience (muistokirjoitus)[vanhentunut linkki]

### Viitteet

1. ↑  Zoonomen


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
	+ 2
* VIAF
	+ 2
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
	+ 2

 |

 |
**Hans Georg Pflüger** (26. elokuuta 1944 – 9. maaliskuuta 1999 Bietigheim-Bissingen) oli saksalainen säveltäjä.

Pflüger asui Bietigheim-Bissingenissä vuodesta 1950. Hän opiskeli sävellystä Henk Badingsin ja Wolfgang Fortnerin sekä urkujensoittoa Karl Richterin johdolla. Vuonna 1972 Pflüger lähti Sienaan Italian hallitukselta saamansa stipendin turvin. Siellä hän sävelsi muun muassa kymmenosaisen laulusarjan *Lazarus* Heinen runoihin. Vuonna 1988 kantaesitettiin Bonnissa Dennis Russell Daviesin johdolla Pflügerin *Metamorphosen*-teos viululle, pianolle, kolmelletoista puhallinsoittimelle ja lyömäsoittimille. Säveltäjän erityinen kiinnostus käyrätorvimusiikkia kohtaan johti useiden teosten, kuten konserton (1983) säveltämiseen kyseiselle instrumentille.

Pflügerin vuonna 1992 säveltämä pianokonsertto kantaesitettiin vuonna 1993. Solistina esiintyi Gerhard Oppitz, ja Badische Staatskapellea johti Günter Neuhold. Kaikkiaan Pflügerin tuotantoon kuuluu yli kuusikymmentä teosta. Häneltä julkaistiin ensimmäinen laulu jo vuonna 1962. Tuotantoon kuuluvat myös muiden muassa konsertto viululle, sellolle ja orkesterille (1989) sekä *Ama-Deus* puhallinoktetille ja kontrabassolle (1990).

Lähteet
-------

1. ↑  Hans Georg Pflüger Schott Music
2. 1 2  Hans Georg Pflüger Boosey&Hawkes


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* BMLO
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Arranmoren majakka.
Lough Thoirissa oleva muistomerkki, jolla muistetaan Beaver Islandin ja Arranmore yhteyttä.
**Arranmore** (iiriksi *Árainn Mhór*) on saari Irlannissa Galwayn kreivikunnassa. Se sijaitsee Burtonportin kalastajakylän edustalla Atlantin valtameressä. Saarella voi harrastaa vaellusta ja lintujen tarkkailua sekä käydä iirin kielen kurssilla.

Arranmoressa on yli 600 asukasta. Se sijaitsee viiden kilometrin päässä rannikolta Burtonportista ja kuuluu Donegalin kreivikuntaan. Sinne pääsee Burtonportin satamasta lautalla, joka kulkee joka päivä. Arranmore on toiseksi suurin Irlannin asutuista saarista, ja se on kooltaan 18 neliökilometriä. Siellä on seitsemän järveä, jotka ovat poikkeus eurooppalaisista järvistä, koska kirjolohi lisääntyy siellä luonnollisesti.

Saaren ystävyyssaari on Yhdysvalloissa Beaver Island. Saari luovutettiin Ulsterin uudisasutuksen aikana 1600-luvulla lordi Conynghamille, joka ei kuitenkaan koskaan käynyt siellä. Hänen aikanaan ihmiset kärsivät nälkää, ja monet pakenivat Yhdysvaltoihin Beaver Islandille, jonne muutti paljon saaren asukkaita myös 1800-luvun puolessavälissä nälänhädän aikana.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Burtonport