recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Koubaye** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Moptin alueen Moptin piirissä Malissa. Se sijaitsee Nigerjoen sisämaasuistossa 35 kilometriä Moptista lounaaseen. Kunnassa on 6 600 ja keskuskylässä 2 900 asukasta (vuonna 2009).

Maantiede
---------

Koubayen kunta rajoittuu idässä Moptin piirin Socouran ja Soyen, etelässä Ouro Modin ja lännessä Sasalbén sekä pohjoisessa Ténenkoun piirin Togoro Kotian kuntiin.

Kunnan alue on pinnanmuodostukseltaan kumpuilevaa tulvatasankoa ja luonnonvaraiselta kasvillisuudeltaan lähinnä pensasaroa. Vesistöjä ovat Niger, sen haarajoki Sono sekä lukuisat tulvajärvet. Niiden rannoilla on tulvaniittyjä. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen.

Asutus
------

Vuonna 1996 perustettu kunta oli aikaisemmin osa Ouro Modin arrondissementtia. Nykyään siihen kuuluu kahdeksan kylää: Daka Bori, Diam Alla Bozo, Diam Alla Rimaibé, Kelloye, Koubaye, Lardé Bali, Singuino ja Yogonsiré. Asukkaat ovat fulbeja, rimaibeja, bozoja ja malinkeja. Yleisimmät kielet ovat bozo ja fulani.

Liikenne, elinkeinot ja palvelut
--------------------------------

Kunnan läpi kulkee Moptin ja Ténenkoun välinen tie, joka on liikennöintikelpoinen vain osan vuodesta. Tulva-aikaan tärkein liikenneväylä on Nigerjoki.

Asukkaiden pääelinkeinot ovat maanviljely, puolipaimentolaisuuteen perustuva karjanhoito ja etupäässä bozojen harjoittama kalastus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi (90 % tuotannosta), maissi ja lehmänpapu. Lisäksi harjoitetaan puunhankintaa, keräilyä, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä.

Kunnassa toimii kolme alakoulua, kaksi koulutus- ja kehittämiskeskusta (CED) ja yksi lukutaitokeskus. Yogonsiréssa on vaatimaton terveyskeskus. Vesihuolto käsittää kaivoja ja porakaivoja sekä kaksi kastelukanavaa. Muita palveluja ovat Koubayen viisi kauppaa. Liikennevaikeuksien takia kunnassa ei ole toria.

Lähteet
-------

* Analyse-diagnostic de la commune rurale de Koubaye *geradsn.org*.  2009.  Arkistoitu 15.8.2016. Viitattu 18.7.2016.

### Viitteet

1. ↑  4ème Recensement Général de la Population et de l’Habitat du Mali (RGPH). Resultats definitifs. Tome 0: Repertoire des villages *instat-mali.org*.  2013.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 18.7.2016.
2. ↑  Mali - Région de Mopti: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 30.9.2014. (ranskaksi)
3. ↑  Mali - Cercle de Mopti - Région de Mopti: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 30.9.2014. (ranskaksi)
4. ↑  Analyse-diagnostic, s. 28–29.
5. ↑  Analyse-diagnostic, s. 10–11.
6. 1 2 3  Plan de Securite Alimentaire: Commune Rurale de Koubaye 2006–2010 *fsg.afre.msu.edu*.  Arkistoitu 6.3.2016. Viitattu 30.9.2014. (ranskaksi)
7. ↑  Analyse-diagnostic, s. 31–35.
8. ↑  Analyse-diagnostic, s. 54–58.
**Linka D** eli **D-linja** on Prahan metroon rakenteilla oleva laajennus, johon on sen valmistuessa määrä kuulua 10 metroasemaa. Linjasta on määrä tulla Prahan neljäs metrolinja. Linjan tunnusväriksi on valittu sininen.

Valmistuessaan D-linjan on määrä kulkea uudelta Depo Písnicen metroasemalta Prahan keskustassa sijaitsevaan Náměstí Mírun metroasemalle, jossa se yhdistyisi nykyiseen A-linjaan. Lisäksi linja leikkaa C-linjan Pankrácin metroasemalla. 

D-linjaa on suunniteltu pitkään, mutta rakennustöiden aloittamista lykättiin vuosia. Metrolinjaa on suunniteltu ainakin vuodesta 2000 lähtien ja sen rakennustöiden arvioitiin tuolloin alkavan vuonna 2010. Kesällä 2020 rakennustöiden arvioitiin alkavan vihdoinkin vuonna 2021 ja metron ensimmäisen osuuden pitäisi olla käytössä vuonna 2023. Samaan aikaan uuden metrolinjan rakennuskustannuksiksi arvioitiin noin 73 miljardia korunaa eli noin 2,7 miljardia euroa.

Metron varsinaiset rakennustyöt alkoivat lopulta huhtikuussa 2022, jolloin alettiin rakentamaan Pankrácin ja Olbrachtovan välistä rataosuutta.

Vuonna 2021 metrohankkeen kokonaisbudjetti oli kohonnut jo 98 miljardiin korunaan.

Suunnitellut asemat
-------------------

Asema (rakennustilanne; yhteydet muihin linjoihin)

* Náměstí Míru (ei aloitettu; A-linja)
* Náměstí bratří Synků (ei aloitettu)
* Pankrác (kesken; C-linja)
* Olbrachtova (kesken)
* Nádraží Krč (ei aloitettu)
* Nemocnice Krč (ei aloitettu)
* Nové Dvory (ei aloitettu)
* Libuš (ei aloitettu)
* Písnice (ei aloitettu)
* Depo Písnice (ei aloitettu)

Rakennustöiden tilanne huhtikuun 2022 tilanteen mukaan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5
2. 1 2 3 4  Prager Metro: Bau der neuen Linie D nimmt Konturen an *Czech Radio*. Viitattu 26.8.2020. (saksaksi)
3. ↑  Prague 4 targeted for expansion (arkistoitu: ) *Prague Post*.  Arkistoitu 6.1.2014. Viitattu 26.8.2020. (englanniksi)
**Syväjärvi** on syvähkö ja saareton erämaajärvi Ilomantsin eteläosassa Pohjois-Karjalan maakunnassa. Sen pinta-ala on 20,1 hehtaaria. Etäisyys Joensuusta on 71 kilometriä itään. Syväjärvi kuuluu Petkeljärven kansallispuistoon.

Maantiede
---------

Syväjärven pituus etelästä pohjoiseen on 800 metriä. Leveys on noin puolet pituudesta. Järven eteläisimmän osan muodostaa noin hehtaarin laajuinen lahti. Noin neljä hehtaaria Syväjärvestä on vähintään viisitoista metriä syvä. Syvin alue sijaitsee järven pohjoisosassa, jossa kymmenen metrin syvyyskäyrä on lähimmillään noin kymmenen metrin päässä rantaviivasta.

Syväjärvi on osa kokonaisuutta, jossa järvien pinnat ovat noin 144,7 metriä merenpinnan yläpuolella. Syväjärveen laskee Tuomipuro pohjoisesta Joutenjärveltä (145,8 metriä mpy). Syväjärvi laskee etelään Heinälampeen ja siitä itään Kaitajärveen.

Syväjärven vesitilavuus on 1 839 000 kuutiometriä.

Syväjärvi (04.922.1.052) kuuluu Nuorajärven alueeseen (04.922), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Mekrijärven-Nuorajärven alue (04.92) ja ensimmäinen on Koitajoen valuma-alue (04.9). Nuorajärven alueeseen kuuluu 84 vähintään hehtaarin laajuista järveä. Viisi laajinta ovat Nuorajärvi, Niettaanselkä, Viinijärvi, Haapojärvi ja Valkiajärvi.

Ilomantsissa on myös toinen Syväjärvi (04.932.1.029). Se sijaitsee Koitajoen yläosan alueella noin 50 kilometriä Nuorajoen alueen Syväjärveltä pohjoiseen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Syväjärvi, vakavesi, Ilomantsi
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 25.5.2022.
3. ↑  Syväjärvi. Järviwiki. Viitattu 25.5.2022.
4. ↑  Nuorajärven alue (04.922). Järviwiki. Viitattu 25.5.2022.
5. ↑  Syväjärvi. Järviwiki. Viitattu 25.5.2022.
*Pohjanmaan Suunnan* ensimmäinen näytenumero jatkoi *Kokkola*-lehden numerointia.
**Pohjanmaan Suunta** oli Kokkolassa vuosina 1934–1936 ilmestynyt Isänmaallisen kansanliikkeen sanomalehti.

*Pohjanmaan Suunta* syntyi, kun IKL:n pää-äänenkannattajan *Ajan Suunnan* kustannusyhtiön ostama kokoomuslainen *Kokkola*-lehti yhdistettiin yhtiön Seinäjoella julkaiseman *Lakeuden Suunnan* kanssa Etelä- ja Keski-Pohjanmaata varten tarkoitetuksi maakuntalehdeksi. Etelä-Pohjanmaan IKL:läiset kuten K. R. Kares ja Reino Ala-Kulju vetäytyivät *Pohjanmaan Suunnasta* jo keväällä 1935 ja perustivat Seinäjoelle uuden lehden *Lakeuden*. Levikkialueen supistuminen heikensi *Pohjanmaan Suunnan* jo ennestään huonoa taloutta, ja kesällä 1936 lehden julkaisuyhtiö teki konkurssin.

Aluksi kerran ja sittemmin kolmesti viikossa ilmestyneen lehden päätoimittajina ja vastaavina toimittajina työskentelivät Ilmari Koski (1934–1936), Reino Ala-Kulju (1935) ja Kyösti Peura (1935–1936). Sen johtokunnan puheenjohtajina toimivat Aarne Lehonkoski (1934–1935) ja Juhani Vuorinen (1935–1936). Taloudenhoitajina ja toimitusjohtajina olivat Aarne Artto (1934), Toivo Tuominen (1934), Felix Korhonen (1935) ja Kyösti Peura (1935–1936).

Lähteet
-------

1. 1 2  *Suomen lehdistön historia 6: Hakuteos Kotokulma – Savon Lehti*, s. 241. Kuopio: Kustannuskiila, 1988. ISBN 951-657-240-5.
2. ↑  *Suomen lehdistön historia 2: Sanomalehdistö suurlakosta talvisotaan*, s. 301–302. Kuopio: Kustannuskiila, 1987. ISBN 951-657-198-0.

Aiheesta muualla
----------------

* *Pohjanmaan Suunta* digitoituna kansalliskirjastossa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Isänmaallinen kansanliike |
| --- |
|  |
| Puoluejohto | 

|  |  |
| --- | --- |
| Puheenjohtajat | 
* Kosola
* Annala

 |
|  |
| Pääsihteerit | 
* Ala-Kulju

 |

 |
|  |
| Organisaatio | 

|  |  |
| --- | --- |
| Läheisjärjestöt | 
* Musta Karhu
* Mustapaidat
* Sinimustat
* Suomen Kansallinen Ammattikuntajärjestö
* Uusi Huomen

 |
|  |
| Media | 
* Ajan Suunta (1932–1934)
* Karjalan Suunta (1933–1939)
* Keski-Suomen Suunta (1936–1939)
* Kymenlaakson Suunta (1933–1939)
* Lahden Suunta (1934–1936)
* Lakeuden Sana (1932–1933)
* Lakeuden Suunta (1933–1934)
* Lakeus (1935–1939)
* Pohjanmaan Suunta (1934–1936)
* Pohjois-Karjala (1936–1939)
* Pohjolan Suunta (1934–1936)
* Satakunnan Suunta (1934–1936)
* Savon Suunta (1934–1939)
* Työn Suunta (1935–1939)
* Varsinais-Suomi (1935–1940)

 |

 |
|  |
| Historia | 
* Kekkosen konstit

 |

 |
**Kotouba** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Kitan piirissä Malissa. Se sijaitsee 150 kilometriä Kitasta koilliseen. Kunnassa on 5 800 ja kylässä 1 200 asukasta (vuonna 2009).

Kotouban kunnan pinta-ala on 927 neliökilometriä. Se rajoittuu etelässä Kitan piirin Kassaron, lännessä ja pohjoisessa Madinan ja idässä Koulikoron alueen Kolokanin piirin Guihoyon ja Katin piirin Dabanin kuntiin. Itärajalla virtaa Baouléjoki. Ilmasto on sudanilais-sahelilainen.

Kuntaan kuuluu kuusi kylää. Asukkaat ovat fulbeja, kakoloja ja bambaroita. Yhteinen kieli on bambara.

Seudun liikenneyhteydet ovat huonot. Elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, käsityöammatit ja kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat puuvilla, hirssi, maissi, maapähkinä ja riisi. Tuotantoeläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja siipikarja.

Alueella sijaitsee Boucle du Baoulén kansallispuisto.

Lähteet
-------

1. 1 2  4ème recensement général de la population et de l’habitat. Résultats définitifs, tome 0: Répertoire des villages *instat-mali.org*.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 6.7.2018.
2. 1 2 3 4  Plan de sécurité alimentaire: Commune rurale de Kotouba 2007-2011 *aec.msu.edu*.  2006.  Arkistoitu 13.6.2010. Viitattu 6.7.2018.
3. ↑  Région de Kayes: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 6.7.2018.
4. ↑  Région de Koulikoro: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 6.7.2018.
**Zarubino** (ven. Зару́бино) on kylä Novgorodin alueen Ljubytinon piirin Ljubytinon kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Okulovkan ja Neboltšin välisen rautatien varrella 10 kilometriä Ljubytinosta kaakkoon. Kylän ohi kulkee myös Ljubytinon ja Borovitšin välinen maantie. Kylässä on 1400 asukasta (vuonna 2011).

Neuvostoaikana Zarubino oli kaupunkimainen taajama, jossa toimi Borovitšin tulenkestävien materiaalien kombinaatille savea tuottanut kaivos. Toiseksi suurin yritys oli Kirovin tehtaan konepaja. Kaivos suljettiin kannattamattomana vuonna 1991 ja konepaja lopetti toimintansa 2000-luvun vaihteessa. Vuonna 2004 paikkakunnan status alennettiin kyläksi.

Zarubino koostuu puutarhapalstojen ympäröimistä omakotitaloista ja matalista asuintaloista. Kylästä on linja-autoyhteys Ljubytinoon. Rautatiellä on henkilöliikennettä kahdesti viikossa. Palveluihin kuuluu lastentarha, keskikoulu, kulttuuritalo, kirjasto ja lastenkoti. Zarubinossa toimii myös Ljubytinon piirisairaala.

Lähteet
-------

1. 1 2  Generalnyi plan munitsipalnogo obrazovanija Ljubytinskoje selskoje poselenije Ljubytinskogo raiona Novgorodskoi oblasti: materialy po obosnovaniju  2011. Veliki Novgorod:  GradInfo.  Arkistoitu 1.10.2013. Viitattu 25.11.2011. (venäjäksi)
2. ↑  *Bolšaja sovetskaja entsiklopedija, tom 9*, s. 375. Moskva: Sovetskaja entsiklopedija, 1972.
Amerikkalainen *wheelie bike* monine lisävarusteineen.
**Rodeopyörä** on chopper-tyylisestä moottoripyörästä vaikutteita saanut polkupyörä, joka oli suosittu etenkin nuorten poikien keskuudessa 1960-luvulta 1970-luvulle. Rodeomallisen pyörän tunnistettavimpia osia ovat korkea ohjaustanko ja pienehköt pyörät (etupyörä joskus takapyörää pienempi) sekä pitkä, takapyörän ylle ulottuva pehmustettu speedway- eli "banaanisatula", johon mahtuu myös kyytiläinen. Satulan takaosasta nousee krominvärinen kaariputki, "jappirauta", joka toimii selkänojana.

Pitkän satulan ja korkean ohjaustangon ansiosta ajaja voi siirtää painopistettään taakse, mikä mahdollistaa helpon keulimisen eli ajon pelkän takapyörän varassa. Tämän takia pyörää kutsutaan englanniksi nimellä *wheelie bike*, "keulimispyörä".

Rodeopyörä kehitettiin Yhdysvalloissa 1960-luvun keskivaiheilla, ja Suomessa se oli suosituimmillaan 1970-luvulla. Suomessa yleisiä rodeopyöriä olivat Anttila-postimyyntitavaratalon markkinoima saksalainen Bonanza Rodeo Sport, Helkama Jopo Rodeo ja Tunturipyörän valmistama Tunturi Ralli, mutta muillakin merkeillä oli rodeomalleja.

Liikenneturvallisuudesta huolestuneet pitivät lapsia temppuiluun innostavia rodeopyöriä vaarallisina. Vuonna 1977 Suomessa kehitettiin polkupyörien uudet turvallisuusnormit, joissa muun muassa pitkä satula yläkaarineen kiellettiin ja ohjaustanko sai olla enintään 70 cm leveä ja ulottua enintään 40 cm matalimman istuintason yläpuolelle. 

Vuonna 2013 Helkama toi vuosikymmenten jälkeen uudelleen markkinoille "nostalgisen", alkuperäistä pienemmän, 7–10-vuotiaille pojille suunnatun Jopo Rodeo -pyörän korkeine ohjaustankoineen ja pitkine satuloineen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Wheelie Bike, Sheldon Brown's Bicycle Glossary, 1996, 2008. Viitattu 9.9.2020.
2. ↑  1970-luku *Tunturi-polkupyörien historia*. Tunturi. Viitattu 9.9.2020.
3. ↑  Alastalo, Kirsi: Pyöräily ennen ja nyt, ISBN 978-952- 69091-1- 0 (PDF). Viitattu 9.9.2020
4. ↑  Oi muistatko ? osa 1 *70-luvulta, päivää! -blogi*.  26.8.2009. Viitattu 9.9.2020.
5. ↑  Neuvoja pyöräilijöille.  *Helsingin Sanomat*, 17.4.1981, s. 50. Näköislehti verkossa. Viitattu 9.9.2020.
6. ↑  Raukko, Erkki: Rodeopyörä on vaarallinen.  *Tuulilasi*, 5/1975, s. 114.
7. ↑  Jansson, Matti: Polkupyörälle annettiin turvallisuusnormit.  *Helsingin Sanomat*, 5.5.1977, s. 16. Näköislehti verkossa. Viitattu 9.9.2020.
8. ↑  Nostalginen jopo Rodeo tekee paluun, Helkama-Velox 16.4.2013. Viitattu 9.9.2020.
**Kent Johnson** (s. 18. lokakuuta 2002 Port Moody, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija. Johnson edustaa NHL-joukkue Columbus Blue Jacketsia. Blue Jackets varasi hänet ensimmäisellä kierroksella 5. varausvuorolla vuoden 2021 varaustilaisuudessa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä ja hänen kätisyytensä on vasen.

Ennen NHL-uraansa Johnson pelasi Michiganin yliopiston joukkueessa. Huhtikuussa 2022 Johnson teki kolmevuotisen tulokassopimuksen Blue Jacketsin kanssa. Johnson on pelannut urallaan kolme NHL:n runkosarjan ottelua ilman tehopisteitä. Tilastot päivitetty 20. huhtikuuta 2022.

Johnson kuului Kanadan joukkueeseen Pekingin talviolympialaisissa 2022. Olympiaturnauksen viidessä ottelussa Johnson teki yhden maalin ja neljä syöttöä eli viisi tehopistettä. Johnson kuului Kanadan joukkueeseen myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2022. Turnauksen kahdessa ottelussa hän teki yhden maalin.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kent Johnson The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
2. ↑
Kasarin luhtaa Matsalun kansallispuistossa.
**Matsalun kansallispuisto** (vir. *Matsalu rahvuspark*) sijaitsee Läänemaan ja Pärnumaan maakunnissa Länsi-Virossa. Se sijaitsee Läänerannan, Lääne-Nigulan ja Haapsalun alueella parikymmentä kilometriä Haapsalun keskustasta etelään. Puisto on laajuudeltaan 48 610 hehtaaria.

Kansallispuistoon kuuluvat Matsalunlahti ja Kasari jõen alajuoksu sekä noin 50 meren saarta. Puiston tarkoitus on suojella erityisesti erityisesti pesiviä, sulkivia ja muuttavia lintuja.

Alue määriteltiin valtakunnalliseksi luonnonsuojelualueeksi vuonna 1957. Siitä tuli kansallispuisto vuonna 2004.

Kansallispuiston opastuskeskuksena toimii Penijõen kartano Lihulan kaupungin pohjoispuolella.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Matsalun kansallispuisto ja luontokeskus *Läänemaa turism*. Haapsalun matkailuinfokeskus.  Arkistoitu 24.12.2016. Viitattu 23.12.2016.
2. ↑  Maainfo Kaardirakendus (Viron maanmittauslaitoksen karttapalvelu) Maa-amet. Viitattu 28.4.2018. (viroksi), (englanniksi)
3. 1 2 3  Matsalun kansallispuisto *Estonian national parks*. Keskkonnaamet. Viitattu 23.12.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Matsalun kansallispuisto** Wikimedia Commonsissa
**William Elford Leach** (2. helmikuuta 1791 Plymouth, Englanti – 26. elokuuta 1836 Tortona, Italia) oli englantilainen eläintieteilijä ja meribiologi.

William Leachin isä oli plymouthilainen asianajaja. 12-vuotiaana William lähti opiskelemaan Exeteriin, jossa hänen pääaineinaan olivat anatomia ja kemia. Jo näihin aikoihin hän keräsi meren eliöitä Plymouthin ja muualta Devonin rannoilta. 17-vuotiaana Leach aloitti lääketieteen opinnot St Bartholomew's Hospitalissa Lontoossa ja saattoi opintonsa päätökseen Edinburghin yliopistossa ja St Andrewsin yliopistossa.

Vuonna 1813 Leach palasi eläintieteen pariin, ja hänet palkattiin assistentiksi British Museumin eläintieteen laitokselle. Hän otti tehtäväkseen Hans Sloanen kokoelmien järjestämisen. Hänestä tuli sitten luonnonhistoriallisen osaston apulaisjohtaja, ja hänestä kehittyi nilviäisten ja äyriäisten erityistuntija. Hän tutki myös hyönteisiä, nisäkkäitä ja lintuja.

Leachin nimeämistapa oli erikoinen. Hän nimesi 27 lajia ystävänsä John Cranchin mukaan, joka oli kerännyt lajit Afrikasta. Vuonna 1818 hän nimesi yhdeksän sukua Caroline-nimen mukaan, mahdollisesti naisystävänsä mukaan.

Vuonna 1821 Leach kärsi liian työnteon aiheuttaman vakavan hermoromahduksen ja lähti museosta maaliskuussa 1822. Hän matkusti vanhemman sisarensa kanssa läpi Euroopan ja kuoli koleraan Genovan pohjoispuolella Italiassa elokuussa 1836.

Leach nimesi erittäin monia uusia eläinsukuja ja lajeja. Linnuista hän nimesi muun muassa veririntasepän (*Lybius vieilloti*) vuonna 1815 Louis Jean Pierre Vieillotin kunniaksi. Leachin kunniaksi on nimetty sininauraja (*Dacelo leachii*) ja isopyrstömuura (*Mackenziaena leachii*).

Teoksia
-------

* *The zoological miscellany.* E. Nodder & Son, Lontoo 1814-1817.
* *Malacostraca podophthalmata Britanniae or Descriptions of such British species of the Linnean genus Cancer as have their eyes elevated on footstalks.* Sowerby, Lontoo 1815-1875 (p.m.)
* *Systematic Catalogue of the specimens of the indigenous mammalia and birds that are preserved in the British Museum.* Lontoo 1816.
* *On the Genera and species of Eproboscideous insects and on the arrangement of Oestrideous insects.* Neill, Edinburgh 1817.
* *Molluscorum Britanniæ synopsis. A synopsis of the mollusca of Great Britain.* (kirjoitettu 1820), van Voorst, Lontoo 1852 (p.m.)

Lähteet
-------

1. ↑  ITIS
2. ↑  BirdLife Suomi (Arkistoitu – Internet Archive)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Symbolinen laskenta** eli **algebrallinen laskenta** eli **tietokonealgebra** tarkoittaa sitä matematiikan ja teoreettisen tietokäsittelytieteen osa-aluetta, joka tutkii yhtälöiden ja lausekkeiden tehokasta käsittelyä symbolisessa muodossa tietokonetta apuna käyttäen, tähän liittyviä algoritmeja ja niiden tehokkuutta ja sovellutuksia. Symboliseen laskentaan kykeneviä ohjelmistoja kutsutaan *tietokonealgebrajärjestelmiksi*.

Näitä järjestelmiä käyttäen voidaan integroida ja derivoida lausekkeita symbolisessa muodossa, sijoittaa lausekkeita toisiin lausekkeisiin, sieventää lausekkeita, kertoa ja jakaa polynomeja ja rationaalilausekkeita sekä jakaa niitä tekijöihin, suorittaa matriisilaskuja jne. Järjestelmät sisältävät yleensä myös mahdollisuuden mielivaltaisen tarkkaan aritmeettiseen laskentaan liuku- ja kokonaisluvuilla. Ohjelmistot sisältävät yleensä myös kehittyneet lausekkeiden tulostus- ja tallennusmahdollisuudet niiden myöhempää käyttöä varten tai osaksi kirjallista dokumenttia, nettisivuja tai vaikkapa tehokkaaseen numeeriseen laskentaan soveltuvaa ohjelmakoodia.

Symbolisen laskennan järjestelmien avulla voidaan ainakin periaatteessa tehdä kaikkia niitä laskuja, joita on mahdollista suorittaa kynää ja paperia käyttäen. Laskennan tehokkuudessa tietokone ylittää usein miljoonakertaisesti sen, mitä perinteisessä laskennassa on mahdollista saavuttaa. Ongelmana on kuitenkin se, että järjestelmien tehokas käyttö vaatii yleensä jonkin verran ohjelmointitaitoja.

Esimerkkejä symboliseen laskentaan tarkoitetuista ohjelmistoista ovat mm. Axiom, GAP, DERIVE, Macsyma, Maple, Mathematica, PARI, REDUCE ja Sage.

Kansainvälisissä yhteyksissä symbolisen laskennan järjestelmistä käytetään nykyisin usein lyhennettä CAS. Lyhenne tulee englannin kielen sanoista "Computer Algebra System".

Symbolinen laskenta on Suomessa parhaillaan erittäin ajankohtainen asia, sillä keväällä 2012 sallittiin ensimmäistä kertaa symbolisten laskimien käyttö ylioppilaskirjoituksissa.

Aiheesta muualla
----------------

* Lappi, Esa; Lappi, Merikki: "Symboliset laskimet tulevat - ollaanko valmiita?" Solmu-lehden artikkeli
* Kivelä, Simo K.: "Symbolinen laskenta ja koulumatematiikka", Teknillinen korkeakoulu[vanhentunut linkki]
* Ruohonen, Keijo: "Symbolinen analyysi", Tampereen teknillinen yliopisto, 2003 (Arkistoitu – Internet Archive)
* Kivelä, Simo K.: "Symboliset laskentaohjelmat ja matematiikan opetus", 1999[vanhentunut linkki]
*Tämä artikkeli kuvaa Britannian kuninkaallisen laivaston toisen luokan linjalaivaa. Sanan muita merkityksiä on täsmennyssivulla.*

**HMS Neptune** oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1756 vesillelaskettu Neptune-luokan 90-tykkinen toisen luokan linjalaiva.

Valmistus
---------

Alus tilattiin 12. heinäkuuta 1750 Portsmouthin telakalta, missä köli laskettiin 20. heinäkuuta 1750. Alus laskettiin vesille 8. joulukuuta 1756 ja valmistui 2. huhtikuuta 1757. Aluksen valmistuskustannukset olivat 39 692 puntaa ja 11,5 pennyä sisältäen varustamisen ja muutostyöt. Alus laskettiin uudelleen vesille 17. heinäkuuta 1757.

Palvelus
--------

Alus otettiin palvelukseen marraskuussa 1756 päällikkönään Michael Everett. Alus oli vuonna 1757 vara-amiraali Sir Charles Knowlesin lippulaivana päällikkönään James Galbraight. Se osallistui Ile d'Aixin taisteluun 23. syyskuuta.

Alus siirrettiin tammikuussa 1777 reserviin Portsmouthissa ja muutettiin proomuksi heinäkuussa 1784. Alus oli vastaanottoaluksena vuodesta 1802 ja romutettiin lokakuussa 1816 Portsmouthissa.

Lähteet
-------

* Winfield, Rif: *British Warships in the Age of Sail 1714-1792 - Design, Construction and Fates*. Minnesota: Seaforth Publishing, 2007. ISBN 978-1-84415-700-6. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3  Winfield 2007 s. 16
*Tämä artikkeli kertoo Britannian kuninkaallisen laivaston Indefatigable-luokan taisteluristeilijästä. Muita samannimisiä aluksia on täsmennyssivulla.*

**HMS New Zealand** oli Britannian kuninkaallisen laivaston Indefatigable-luokan taisteluristeilijä, joka oli Uuden-Seelannin lahja Britannialle.

Britannian luodessa 1900-luvun alussa modernia Kuninkaallista laivastoa Brittiläisen kansainyhteisön jäsenmaita pyydettiin osallistumaan rakentamiseen. Uuden-Seelannin pääministeri Sir Joseph Ward ilmoitti 1909, että hänen johtamansa valtio rahoittaisi yhden taistelulaivan esimerkiksi muille jäsenmaille. Rahoitettava alus oli taisteluristeilijä *New Zealand*.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Indefatigable-luokka (taisteluristeilijä)*
Alus tilattiin Govanista Fairfield Shipbuilding and Engineering Companyltä, missä köli laskettiin 20. kesäkuuta 1910. Alus laskettiin vesille 11. heinäkuuta 1911 ja otettiin palvelukseen 23. marraskuuta 1912.

Palvelus
--------

*New Zealand* lähti kiertämään dominioita helmikuussa 1913 ja palattuaan joulukuussa alus liitettiin 1. taisteluristeilijäviirikköön, joka teki vierailun Baltian maihin. Ensimmäistä maailmansotaa varten alus liitettiin elokuussa 1914 Suureen laivastoon, jossa se oli 2. taisteluristeilijäviirikön lippulaivana tammi-helmikuussa 1915.

Doggermatalikon taistelussa alus ampui 147 laukausta 12 tuuman pääaseillaan ilman tiedossa olevaa tulosta. Aluksesta tehtiin amiraali Beattyn lippulaiva, kun *HMS Lion* tuli taistelukyvyttömäksi.

*New Zealand* ja *HMAS Australia* törmäsivät toisiinsa 22. huhtikuuta 1916. *New Zealandin* vauriot saatiin korjattua ennen Skagerrakin taistelua, missä alukseen osui yksi 11 tuuman kranaatti X-torniin. Osuma ei kuitenkaan aiheuttanut merkittäviä vaurioita. Alus ampui taistelun kuluessa enemmän kuin mikään muu dreadnought 420 kappaletta 12 tuuman kranaattia ilman havaittavaa tulosta ja ainoastaan neljä osumaa rekisteröitiin.

Kesäkuussa 1916 alus liitettiin 1. taisteluristeilijäviirikköön, mutta alus korvattiin *HMS Renownilla* jo syyskuussa ja alus palasi 2. taisteluristeilijäviirikköön palvellen siinä sodan loppuun saakka.

Vuonna 1919 alus kiersi uudelleen dominioita ollen amiraali John Jellicoen lippulaivana. Alus siirrettiin Washingtonin laivastosopimuksen seurauksena poistolistalle ja myytiin romutettavaksi joulukuussa 1922.

Lähteet
-------

* Coward, B. R.: *Battleships & Battlecruisers of the Royal Navy since 1861*. Runnymede, Englanti: Ian Allan Ltd, 1986. ISBN 0-7110-1573-2. (englanniksi)
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1906–1921*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1985. ISBN 0-85177-245-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Coward s. 68
2. 1 2 3 4 5 6  Conway's s. 27

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **HMS New Zealand (1911)**.
* Maritimequestin kuvagalleria HMS New Zealand[vanhentunut linkki]

*Indefatigable*-luokan taisteluristeilijät

|  |
| --- |
| HMS *Indefatigable* –
HMS *New Zealand* –
HMAS *Australia* |
| Edeltäjä: *Invincible*-luokka – Seuraaja: *Lion*-luokka |
**Maunu Veikko Merenmies** (alk.**Sjöman** vuoteen 1935, 17. syyskuuta 1907 Marttila – 31. lokakuuta 1941 Segeza) oli suomalainen pituushyppääjä ja kolmiloikkaaja. Hän edusti urallaan Turun Urheiluliittoa, Valkeakosken Hakaa ja Myllykosken Kilpa-Veikkoja.

Merenmies saavutti SM-kilvassa menestystä ensi kerran vuonna 1929 sijoittuessaan kolmiloikassa kuudenneksi. Vuonna 1934 hän oli SM-kisassa neljäs ja 1936 viides. Parhaan saavutuksensa hän sai vuoden 1937 SM-kisoissa sijoittuessaan pituushypyssä kolmanneksi. Tällöin hän edusti Myllykosken Kilpa-Veikkoja. Ennätyksensä hän saavutti vuonna 1928 kolmiloikassa tuloksen ollessa 14,47 ja pituushypyssä vuonna 1931 tuloksenaan 714.

Veikko Sjöman valmistui vuonna 1931 ekonomiksi ja opiskeli vielä sen jälkeen lakia. Hän oli työurallaan Iisalmessa, Valkeakoskella Jylhävaara Oy:n palveluksessa ja Myllykoskella Yhtyneet Paperitehtaat Oy:n palveluksessa.

Veikko Merenmies oli kaatuessaan Jatkosodan hyökkäysvaiheessa luutnantti JR 23:ssa.

Lähteet
-------

* Arponen, Antti O.; Kasila, Markku; Peltola Veli-Matti: *He antoivat kaikkensa - Viime sodissa menehtyneet suomalaiset mestariurheilijat*. Auditorium, 2014. ISBN 978-952-7043-03-5.
**Symbolinen yleistys** on tapa abstraktoida käsiteltävä aihe symbolista muotoa käyttäen siten, että se on helppo ymmärtää valittujen symbolien ansiosta.

Taustaa
-------

Thomas Kuhn on tuonut symbolisen yleistyksen kirjansa *Tieteellisten vallankumousten rakenne* jälkipuheessa. Hänen mukaansa symboliset yleistykset ovat tietyn ryhmän jäsenten kyselemättä ja nurisematta käyttämiä ilmauksia, joille on helppo antaa looginen muoto. Esimerkiksi (x)(y)(z) Φ(x,y,z).

Esitystapoja symboliselle yleistykselle
---------------------------------------

Symboliset yleistykset ovat formalismeja, jotka ilmaisevat minkälaisia tieteellisten lakien tulee olla.
Ne ovat usein valmiiksi symbolisessa muodossa, matriiseja tai kaavoja, jotka palvelevat aluksi tiedeyhteisön sisäistä viestintää, mutta murtautuvat aikanaan menestyessään laajaankin käyttöön.
Esimerkkejä ovat voiman (F) ja sähkövirran (I) sekä energian (E) yhtälöt:

* {\displaystyle F=m\*a}.
* {\displaystyle I=V/R}.
* {\displaystyle E=m\*c}2.

Tietojenkäsittelytieteessä ohjelman kulkua lauseiden S läpi voidaan kuvata kaavalla S = S1 ● S2 ● .. ● SN, jossa yhdistetty funktio vastaa siirtymistä edellisestä lauseesta toiseen. Tässä kuvaustavassa tietojenkäsittelyn sekventiaalista periaatetta kuvataan analogisella matemaattisella operaatiolla.

Paitsi, että symbolinen yleistys saattaa muodostaa kaavan, se saattaa olla väite, joka liittyy uuteen mullistavaan paradigmaan. Aikanaan se todistetaan oikeaksi tai hylätään, tai se voi jäädä huomiotta. Esimerkki sanallisesta väitteestä, jota myös voidaan pitää symbolisena yleistyksenä: "*vaikutus on yhtä suuri kuin vastavaikutus*".

Symbolisten yleistysten merkitys
--------------------------------

Symboliset yleistykset ovat keskeisessä asemassa tieteen formalisoinnissa. Niihin koskeva konsensus on edellytys logiikan ja matematiikan rutiininomaiselle soveltamiselle tiedeyhteisön toiminnassa. 
Huolimatta siitä, että symbolisiin yleistyksiin liittyvästä konsensuksesta seuraa tiedeyhteisön jäsenten sitoutuminen matemaattisten ja loogisten operaatioiden tuloksiin, ei tiedeyhteisön jäsenten tarvitse olla yksimielisiä siitä, kuinka symbolisten yleistysten sisältämät symbolit kytkeytyvät havaintoihin ja koetuloksiin.

Katso myös
----------

* Symbolinen analyysi

Kirjallisuutta
--------------

* Thomas S. Kuhn: Tieteellisten vallankumousten rakenne. Art House, 1962.

Aiheesta muualla
----------------

* *Olennaisia muutoksia*. Paradigmateoreettinen tutkimus tieteen kehityksen dynamiikasta. Pro-gradu Jose Hult, 1997.
**Michelle Manning** on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, tuottaja ja televisio-ohjaaja.

Manning kävi USC School of Cinematic Artsia ja aloitti uransa yhteistyössä John Hughesin kanssa tuottaen elokuvat *Synttärit* (1984) ja *The Breakfast Club* (1985). Hän teki ohjausdebyyttinsä vuonna 1986 elokuvassa *Blue City – laiton kaupunki*, joka perustuu Ross Macdonaldin samannimiseen romaaniin. Elokuvan pääosissa olivat Judd Nelson ja Ally Sheedy, ja se on toistaiseksi jäänyt hänen ainoaksi ohjaustyökseen. Lisäksi hän on ohjannut jaksoja televisiosarjoihin *Friday the 13th: The Series* ja *Miami Vice*.

Vuonna 1991 Manning aloitti työskentelyn Paramount Picturesilla tuotanto-osaston varajohtajana, ja vuonna 1997 hänet äänestettiin tuotannon johtajaksi. Myöhemmin Paramount Picturesilla hän on ollut tuottamassa muun muassa elokuvaa *The Eye* (2008) ja elokuvaa *The Dirt – Törkytehdas* (2011), joka perustuu Mötley Crüesta kertovaan samannimiseen omaelämäkertaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Gora, Susannah (2010). You Couldn't Ignore Me If You Tried. Three Rivers Press. s.22
2. ↑  NANCY MILLS (November 19, 1986). "Women Directors: Door Opens – Page 3 – Los Angeles Times". Articles.latimes.com. Haettu, 16.8.2012.
3. ↑  Michelle Manning Promoted to President, Production of Paramount Pictures' Motion Picture Group – TheFreeLibrary.com

Aiheesta muualla
----------------

* Michelle Manning Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
**Symfonia** on monikansallinen power metal -yhtye, jonka kitaristi Timo Tolkki kokosi vuonna 2010.

Tolkin ohella yhtyeeseen kuuluvat liittymisjärjestyksessä laulaja Andre Matos, basisti Jari Kainulainen, rumpali Uli Kusch ja kosketinsoittaja Mikko Härkin. Jäsenet ovat tunnettuja muun muassa yhtyeistä Angra, Helloween, Sonata Arctica ja Stratovarius, joten kyseessä on eräänlainen superyhtye. Yhtyeen perustamishetkellä kaikki jäsenet asuivat Pohjoismaissa.

Yhtye teki Aasian mantereen kattavan levytyssopimuksen japanilaisen Marqueen Avalon-levymerkin kanssa ja aloitti esikoisalbuminsa äänittämisen marraskuussa 2010. Muualla maailmassa yhtyeellä on jakelusopimus Edelin kanssa. Esikoisalbumi *In Paradisum* ilmestyi Japanissa 23. maaliskuuta ja muualla 1. huhtikuuta 2011. Yhtyeen ensiesiintyminen oli Helsingin Finnish Metal Expossa 18. helmikuuta 2011.

5. joulukuuta 2011 Timo Tolkki julkaisi ilmoituksen omalla Facebook -sivustollaan, että bändi lopettaa erimielisyyksien ja huonon menestyksen vuoksi.

Jäsenet
-------

* Mikko Härkin – kosketinsoittimet
* Jari Kainulainen – basso
* Andre Matos – laulu
* Timo Tolkki – kitara
* Uli Kusch – rummut

Julkaisut
---------

* *In Paradisum* (2011)

Lähteet
-------

1. ↑  Symfonia @ Encyclopardia Metallum (englanniksi)
2. 1 2  Symfonia  8.11.2010. Imperiumi.net. Viitattu 9.2.2011.
3. ↑  Latest News  25.11.2010. Symfonia. Viitattu 9.2.2011. (englanniksi)
4. 1 2  Symfonia  11.2.2011. Edel Distribution. Viitattu 19.2.2011. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
5. ↑  New Releases Avalon. Viitattu 9.2.2011. (japaniksi)
6. ↑  Helsinki Metal Meeting – lisää ohjelmaa  11.11.2010. Finnish Metal Expo. Viitattu 9.2.2011.
7. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Yhtyeen sivusto (englanniksi)
**Pumit**, muilta nimiltään **premit**, **primit** tai **xifanit**,ovat etninen ryhmä Kiinan Yunnanin ja Sichuanin provinsseissa suurimman osan asuessa edellisessä. Heitä on noin 32 000. Pumit ovat läheistä sukua tiibetiläisille ja he puhuvat pumin kieltä.

Historia
--------

Puminkielistä kirjoitusta kääröllä.
Pumeja pidetään historiallisten qiangien jälkeläisinä, jotka muuttivat tiibetin ylängöltä etelään 600-luvulta lähtien. Song-dynastian aikana pumit ja muut tiibetiläisten ja kiinalaisten välillä asuneet kansat tunnettiin nimellä *xifan*. Nämä kansat yhdistivät paimentolaisuutta ja maanviljelyä, ottaen voimakkaita vaikutteita tiibetiläisiltä naapureiltaan. Mongolien Kublai-kaanin hyökätessä Yunnanissa sijainnutta Dalin kuningaskuntaa vastaan monet pumit palvelivat hänen armeijassaan ja asettuivat tätä kautta Yunnaniin. Tullen alueelle verrattain myöhään he asettuivat asumaan korkealle vuoristoseudulle pieniin kyliin muiden etnisten ryhmien, kuten naxien, baiden ja mosojen alueille. Alueita hallitsi useimmiten *tusi* eli paikallinen heimopäällikkö, jonka asetti virkaansa Kiinan hovi. Joillakin alueilla tuseina toimi pumeja. Sichuanin Mulissa muodostui 1600-luvulla pieni autonominen lamalainen kuningaskunta, jonka tusi oli myös paikallisen buddhalaisen luostarin päälama. Pumeista käytettiin termiä xifan aina kommunistien valtaantuloon saakka vuonna 1949. Tuolloin aloitettiin etnisten ryhmien kartoitus, jolloin Yunnanin "xifanit" määriteltiin pumeiksi, mutta suurin osa Sichuanin puolella asuneista xifaneista määriteltiinkin tiibetiläisiksi.

Kulttuuri
---------

Pumeja kansallisasuissa.
Suurin osa pumeista asuu vuoristoisella maaseudulla vain harvojen asuessa kaupungeissa. Pieni osa miehistä on luostareissa. Pumit kasvattavat esimerkiksi maissia, vehnää ja kasviksia. Suurella osalla on myös kotieläimiä, kuten sikoja, vuohia, kanoja ja muutamia nautoja. Sichuanin puolella osa pumeista työskentelee valtion omistamilla laidunmailla, joilla kasvatetaan jakkeja. Pumin kieli voidaan jakaa kolmeen eri murteeseen ja pumien identiteetti on yleensä kytköksissä pikemminkin näihin murreryhmiin kuin käsitteeseen pumeista yhtenä etnisenä ryhmänä. Kolme murretta ovat phzomi, phzome ja tshomi. Heidät voidaan edelleen myös jakaa mieslinjaisiin klaaneihin. Suurin osa pumeista on lamalaisia, johon on liittynyt myös joitakin vaikutteita luonnonuskoista.

Lähteet
-------

1. 1 2  James S. Olson: *An ethnohistorical dictionary of China*, s. 281-282. Greenwood Press, 1998. ISBN 0–313–28853–4. (englanniksi)
2. 1 2  Kelvin Ember, Carol R. Ember, Ian Skoggard: *Encyclopedia of World Cultures - Supplement*, s. 277-280. Gale Group, 2002. ISBN 0-02-865671-7. (englanniksi)
**Lucija Zaninović** (s. 26. kesäkuuta 1987 Split) on kroatialainen taekwondon olympia- ja MM-mitalisti sekä kolminkertainen Euroopan-mestari.

Zaninović saavutti Lontoon olympialaisissa 2012 pronssia 49 kg:n sarjassa kukistettuaan pronssiottelussa jatkoajalla meksikolaisen Jannet Alegrian. Hän sai samassa painoluokassa pronssia myös Pueblan MM-kilpailuissa 2013 hävittyään välieräottelussa jordanialaiselle Dana Haidarille. Hän hävisi MM-kilpailuissa puolivälieräottelun 47 kg:n sarjassa 2007 ja 49-kiloisissa 2011.

Zaninović on voittanut kolme Euroopan-mestaruutta 49 kg:n painoluokassa. Pietarissa 2010 hän kukisti loppuottelussa ranskalaisen Yasmina Aziez'n pistein 9–5, Manchesterissa 2012 venäläisen Kristina Kimin 10–1 ja Bakussa 2014 Yasmina Aziez'n 5–4. Bakun Euroopan kisoissa 2015 ja Montreux'n EM-kilpailuissa 2016 hän sai pronssia.

Lähteet
-------

1. ↑  Lucija Zaninović *sports-reference.com*.  Arkistoitu 16.11.2012. Viitattu 26.4.2015. (englanniksi)
2. 1 2 3  Zaninovic, Lucija *taekwondodata.com*. Viitattu 24.5.2016. (englanniksi)
**Veikko Johannes Niemi-Aro** (23. syyskuuta 1913 Kauhajoki – 23. heinäkuuta 1998 Oulu) oli suomalainen sahateollisuuden yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.

Niemi-Aron vanhemmat olivat maanviljelijä Juho Jaakko Niemi-Aro, aiemmin Kasari-Aro, ja Aino Sesilia Filppula. Hänen puolisonsa olivat 1947–1970 Sinikka Marttila ja vuodesta 1975 Eira Hasanen. Niemi-Aro kävi kansakoulun ja itseopiskeluna kirjallisen konttoriopiston kurssin, samoin kuin kirjanpitokursseja. Hän toimi vuodesta 1935 sahateollisuudessa ja aloitti 1939 sahateollisuuskoulun Viipurissa, valmistuen sahateknikoksi 1941 Kotkassa. Niemi-Aro toimi työnjohtajana useilla sahoilla. Vuonna 1938 hän tuli Kauhajoen Saha -yhtiön palvelukseen, osallistuen kuitenkin sekä talvisotaan että jatkosotaan ja yleten suoraan ylikersantista vänrikiksi käymättä Reserviupseerikoulua. Sotilasarvotaan Niemi-Aro oli reservin kapteeni. Oltuaan ensin Kauhajoen Sahan saha- ja metsäpäällikkö Niemi-Aro tuli yhtiön toimitusjohtajaksi 1958. Hän kehitti yrityksestä monipuolisen puunjalostuslaitoksen, jossa oli puutalotehdas, liimapalkkien valmistamo, höyläämö ja kyllästämö. Yritys oli aikanaan Suomen suurimpia talotehtaita. Vuonna 1976, kun Niemi-Aro jäi eläkkeelle, sen palveluksessa oli 450 henkilöä. Niemi-Aro myös edisti laajasti sahateollisuuden yhteistyötä ja hänellä oli useita alansa ja muita luottamustoimia. Hänet tunnettiin urheilun ystävänä ja etenkin Kauhajoen Karhun tukijana. Teollisuusneuvoksen arvonimen Niemi-Aro sai vuonna 1967.

Lähteet
-------

1. 1 2  Biografia-sampo: Veikko Niemi-Aro Viitattu 17.10.2021.
2. ↑  Ihmiset. Kuolleet. Teollisuusneuvos Veikko Niemi-Aro. *Helsingin Sanomat*, 3.8.1998. (Tilaajille), Viitattu 17.10.2021.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Talousvaikuttajat
* Biografiasampo

 |

 |
Matvei Korgujev.
**Matvei Mihailovitš Korgujev** (ven. Матве́й Миха́йлович Ко́ргуев, 1883 Kieretti – 4. heinäkuuta 1943 Kieretti) oli venäläisten kansansatujen taitaja.

Matvei Korgujevin isä oli venäläinen pomori ja äiti karjalainen talonpoikaisnainen. Hän työskenteli lapsesta saakka paimenena, metsätöissä ja matruusina sekä myöhemmin sahalla, Muurmannin radan rakennustöissä ja sadunkertojana pomorien kalastusartteleissa. Elämänsä loppuvaiheessa Korgujev toimi kalastuskolhoosin työnjohtajana.

Korgujevilla oli ilmiöimäinen muisti sekä monimutkaisten satuaiheiden yhdistämisen taito. Hänen repertuaarinsa käsitti etupäässä ihmesatuja, joissa heijastuu pohjolan luonto sekä kalastajan, maanviljelijän ja metsästäjän arkielämä. Korgujev osasi myös karjalankielisiä satuja ja kansanrunoja.

Kansanperinteen tutkija Aleksandr Netšajev kirjoitti 1930-luvulla muistiin yli 120 Korgujevin satua, jotka julkaistiin kaksiosaisena teoksena. Vuonna 1938 Korgujev hyväksyttiin Neuvostoliiton kirjailijaliiton jäseneksi.

Tšuupan keskikoulun yhteydessä toimii Korgujeville omistettu museo.

Suomennettu teos
----------------

* *Kolme satua*. Suom. Tamara Padarina. Kuusamo: Kuusamon kunnan kulttuuritoiminta, 1996.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  *Karelija: entsiklopedija. Tom 2*, s. 94. Petrozavodsk: Petropress, 2009. ISBN 978-5-8430-0125-4.
2. ↑  Muzei Korgujeva *regionchupa.ru*.  Arkistoitu 24.9.2015. Viitattu 29.3.2013. (venäjäksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Tiongui** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Kolondiéban piirissä Malissa. Se sijaitsee lähellä Norsunluurannikon rajaa 75 kilometriä Kolondiébasta kaakkoon. Kunnassa on 9 200 ja kylässä 2 900 asukasta.

Tionguin kunta rajoittuu pohjoisessa Kolondiéban piirin Nangalasson, lännessä Kadianan ja idässä Kadiolon piirin Fouroun kuntiin sekä etelässä Norsunluurannikkoon.

Kuntaan kuuluu 11 kylää. Asukkaat ovat senufoja, bambaroita ja fulbeja.

Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat maissi, durra, hirssi ja puuvilla. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja.

Lähteet
-------

1. 1 2  4ème Recensement Général de la Population et de l’Habitat du Mali (RGPH). Resultats definitifs. Tome 0: Repertoire des villages *instat-mali.org*.  2013.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 25.2.2018.
2. ↑  Mali - Région de Sikasso: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 25.2.2018.
3. 1 2  Plan de sécurité alimentaire: Commune rurale de Tiongui 2006–2010 *fsg.afre.msu.edu*.  2005. Viitattu 25.2.2018. [vanhentunut linkki]
**Teijo Jämsä** on suomalainen rumpali.

Jämsä voitti 16-vuotiaana humpan Suomen-mestaruuden Magnet-yhtyeen kanssa. Laajempaa, kansainvälistäkin tunnettavuutta hän sai 2000-luvun alussa toimineen Killer-yhtyeen jäsenenä. Killerin lopetettua toimintansa Jämsä ja basisti Timo Huhtala perustivat uuden Killer Aspect -yhtyeen, jonka esikoisalbumi ilmestyi vuonna 2008. Muita kokoonpanoja, joissa hän on vaikuttanut, ovat muun muassa cover-yhtye Mr C ja Boys of the Band.

Jämsä on toiminut myös sessiomuusikkona. Hän soitti Sunrise Avenuen debyyttialbumilla *On the Way to Wonderlandilla* (2006) yhtyeen etsiessä vielä vakituista rumpalia. Lisäksi hän on soittanut muun muassa Apocalyptican, Kaija Koon ja Gimmelin albumeilla sekä Antti Tuiskun ja vuoden 2005 Eurovision laulukilpailussa Venäjää edustaneen Natalja Podolskajan taustayhtyeissä.

Jämsä on kotoisin Toholammilta.

Nykyisin Teijo Jämsä vaikuttaa Fireal-yhtyeessä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Killer Aspect Bonnier.  Arkistoitu 16.10.2009. Viitattu 2.1.2010.
2. ↑  Biografia Boys of The Band.  Arkistoitu 25.9.2014. Viitattu 2.1.2010.
3. ↑  Albumin teko Sunrise Avenue. Viitattu 2.1.2010.
4. ↑  Antti Tuisku at Sea Antti Tuisku.  Arkistoitu 25.2.2010. Viitattu 2.1.2010.
5. ↑  Pohjalaiset ponnistavat Euroviisuihin  4.12.2009. Yle.fi.  Arkistoitu 8.12.2009. Viitattu 2.1.2010.

Aiheesta muualla
----------------

* Killer Aspectin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Matías Nahuel Leiva Esquivel** (eli *Matías Nahuel*, s. 22. lokakuuta 1996 Rosario, Argentiina) on argentiinalais-espanjalainen jalkapalloilija, joka edustaa Segunda Divisiónissa pelaavaa Tenerifea. Pääsarjatasolla hän on edustanut Villarrealia ja Real Betisia sekä kreikkalaista Olympiakosta. Oikeajalkainen Nahuel on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä.

Ura
---

### Seurajoukkueura

Nahuel on Villarrealin kasvatti. Vuosina 2012–2013 hän pelasi seuran C-joukkueessa ja vuodesta 2013 seuran B-joukkueessa. Villarrealin edustusjoukkueen paidassa Primera Divisiónissa Nahuel debytoi tammikuussa 2014 Real Sociedadia vastaan. Kaudella 2013–2014 hän pelasi neljä ottelua pääsarjassa. Seuraavalla kaudella Nahuel pelasi vain yhden ottelun Eurooppa-liigassa ja kolme Espanjan cupissa mutta suurin osa kaudesta kului Villarrealin reservijoukkueessa. Kaudella 2015–2016 hän pelasi 20 liigaottelua, neljä Espanjan cupin ottelua ja kuusi Eurooppa-liigan ottelua. Kauden ainoan maalinsa hän teki cupissa Huescaa vastaan. Seuraavat 1,5 vuotta Nahuel pelasi lainalla Real Betisissa ja esiintyi 17 pääsarjaottelussa. Kreikkalaisseura Olympiakosissa hän pelasi neljä Kreikan Superliigan ottelua vuoden 2018 loppupuolella.

### Maajoukkueura

Nahuelilla on synnyinmaansa Argentiinan lisäksi myös Espanjan kansallisuus ja edustusoikeus, sillä hän on asunut maassa pitkään. Nahuel pelasi vuosina 2014–2015 Espanjan alle 19-vuotiaiden maajoukkueessa ja oli mukana voittamassa ikäluokan EM-kultaa vuonna 2015. Hän teki turnauksessa maalin alkulohkossa Saksaa ja loppuottelussa Venäjää vastaan. Hän on pelannut kaksi ottelua Espanjan alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa.

Saavutukset
-----------

**Espanja**

* Alle 19-vuotiaiden EM-kilpailut: kultaa (2015)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Matías Nahuel Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
**Lucifer’s Friend** on saksalainen vuonna 1970 perustettu yhtye. Sen tunnetuin jäsen on Uriah Heepissä vuosina 1976–1979 laulanut britti John Lawton. Yhtyeen levyillä on vaikutteita useista musiikkityyleistä kuten heavystä, progressiivisesta rockista ja jazz-rockista.

Yhtye teki ensimmäisen levynsä nimellä Asterix vuonna 1970. Vielä samana vuonna yhtyeen nimeksi kuitenkin vaihtui Lucifer’s Friend. Yhtyeen nimeä kantavalla esikoisalbumilla musiikki muistuttaa saman ajan varhaisia heavy-yhtyeitä kuten Black Sabbathia.

Seuraava levyllä *Where the Groupies Killed the Blues* (1972) Lucifer’s Friendin musiikki vaihtui aivan erilaiseksi. Levy sisältää hyvin kokeellista progressiivista ja psykedeelistä rockia. Kolmas levy *I’m Just a Rock & Roll Singer* (1973) on perinteisempää rockia. Neljännellä *Banquet*-levyllä (1974) on vaikutteita fuusiojazzista ja mukana on myös 30-henkinen taustayhtye. Yhtyeen ihailijoiden keskuudessa neljä ensimmäistä Lucifer’s Friend -julkaisua sekä ensimmäinen Asterix-nimellä tehty ovat arvostetuimpia.

*Mind Exploding* -levyllä Lucifer’s Friend yritti yhdistää edellisen levyn jazz-vaikutteita aikaisempaan rock-soitantoon. Laulaja John Lawton jätti yhtyeen vuonna 1976 liittyäkseen Uriah Heepiin ja hänet korvasi Mike Starrs, joka oli aikaisemmin laulanut yhtyeessä Colosseum II. Ilman Lawtonia tehdyillä albumeilla *Good Time Warrior* (1978) ja *Sneak Me In* (1980) yhtye yritti olla aiempaa kaupallisempi.

John Lawton teki vuonna 1980 sooloalbumin *Heartbeat*, jolla on Lucifer’s Friendin soittajia taustamuusikoina. Virallisesti hän palasi yhtyeen laulajaksi jälleen heavy rockia sisältävällä levyllä *Mean Machine* (1981). Yhtye hajosi vuonna 1982 mutta palasi yhteen vielä 1990-luvun alussa julkaistakseen albumin *Sumo Grip* (1994).

Levyjulkaisut
-------------

* *Lucifer’s Friend* (1970)
* *Where The Groupies Killed the Blues* (1972)
* *I’m Just A Rock’n’Roll Singer* (1973)
* *Banquet* (1974)
* *Mind Exploding* (1976)
* *Good Time Warrior* (1978)
* *Sneak Me In* (1980)
* *Mean Machine* (1981)
* *Sumo Grip* (1994)
* *Awakening* (2015)
* *Live @ Sweden Rock* 2015 (2016)
* *Too Late To Hate* (2016)
* *Black Moon* (2019)
**Teija Katariina Hannila** (s. 2. elokuuta 1980 Korpilahti) on suomalainen kolmiloikkaaja ja pituushyppääjä. Hän edustaa Viipurin Urheilijoita ja häntä valmentaa Mikael Inkeroinen. Vuoteen 2002 asti häntä valmensi Ilpo Vesterinen.

Hänen kolmiloikkaennätyksensä on 13,70, jonka hän hyppäsi Lapinlahdella 3. heinäkuuta 2005. Hallissa hän on loikkinut 13,28 Jyväskylässä 27. helmikuuta 2005. Pituushypyssä hänen ennätyksensä on Jämsässä 28. kesäkuuta 2003 hypätty 621. Halliennätyksensä 613 hän hyppäsi Jyväskylässä 8. helmikuuta 1997.

Hänellä on nimissään kolmiloikan 17-vuotiaiden Suomen ennätys sisäradoilla (13,27 m), jonka hän hyppäsi vuonna 1997. Hänen paras saavutuksensa on Kalevan kisojen hopea Porissa 17. heinäkuuta 2005.

Aikuisten SM-mitalit
--------------------


|  |  |
| --- | --- |
| 
* Ulkoradoilla
	+ Hopeaa 2005 (3-loikka 13,51)
	+ Pronssia 2003 (pituus 610)
	+ Pronssia 2007 (pituus 603)

 | 
* Sisäradoilla
	+ Pronssia 2002 (3-loikka 12,97)

 |

Ennätykset
----------


|  |  |
| --- | --- |
| 
* Ulkoradoilla
	+ Pituus 621 (2003)
	+ 3-loikka 13,70 (2005)

 | 
* Sisäradoilla
	+ Pituus 613 (1997)
	+ 3-loikka 13,28 (2005)

 |

Lähteet
-------

* Teija Hannila Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).

### Viitteet

1. ↑  Yleisurheilun Suomen ennätykset[vanhentunut linkki] Tilastopaja. Viitattu 3.4.2018


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |