recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Guibert-Martin Gemblouxlainen** (s. 1124 t. 1125– 22. helmikuuta 1213) oli belgialainen munkki, jonka kanssa Hildegard Bingeniläinen oli kirjeenvaihdossa. Guibert oli Hildegardin harras ihailija, ja hänestä tuli myöhemmin, Volmarin kuoltua, tämän kirjuri. Guibert oli 25 vuotta Hildegardia nuorempi. Vuonna 1175 Hildegard lähettää hänelle jäljennökset teoksistaan *Liber vitae meritorum* ja *Symphonia*. Hän kirjoitti Hildegardin Vitaa vuosina 1177–1181. mutta työ jäi kesken, kun hänet kutsuttiin takaisin luostariin. Hän otti Vitan mukaan, mutta häneltä jäi aineistoa Rupertsbergiin. Sitä aineistoa Theoderic käytti hyväkseen laatiessaan Vitan osat 2 ja 3. Hän kuvailee kirjoituksissaan Hildegardin ja nunnien toimia Hänestä tuli 1193 Gemblouxin benediktiiniläisluostarin apotti.

Lähteet
-------

1. 1 2  Margaret Schaus, Women and gender in medieval Europe: an encyclopedia, s. 365–366, CRC Press, 2006 (Google Books)
2. 1 2  Princeton University Cataloging Documentation
3. ↑  F. Donald Logan, History of Middle Ages s. 109–114
4. ↑  Hildegard chronology, Oxford Girls Choir
5. ↑  Hildegard (Arkistoitu – Internet Archive)
6. ↑  Oxford Girls Choir
7. ↑  Hildegard Society (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Hildegardin kirje Guibertille

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Italia
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Kaukosen silta** on kantatie 79:llä Kittilässä, Kaukosen kylän kohdalla sijaitseva Ounasjoen ylittävä silta. Sillan rakentaminen alkoi vuoden 2013 syksyllä ja silta avattiin liikenteelle 29. elokuuta 2014. Silta on kolmiaukkoinen jännitetty betonipalkkisilta, pituudeltaan 176 metriä ja leveydeltään 13 metriä. Sillalla on kahden ajokaistan lisäksi kevyen liikenteen väylä.

Uusi silta rakennettiin noin 500 metriä vanhan sillan pohjoispuolelle. Se vaati kantatien uudelleenlinjauksen noin 3,3 kilometrin matkalta sekä Kaukosen kylän alueella olevien teiden uudelleensuunnittelun. Uuden sillan valmistuttua vanha silta sekä sen eteläpuolella peltojen keskellä oleva tien pengerrys purettiin tulvariskien vähentämiseksi.

Edellinen silta
---------------

Vanha Kaukosen silta oli valmistunut vuonna 1952, ja se oli erittäin huonokuntoinen, sekä vain 4,5 metriä leveänä nykyaikaiselle raskaalle liikenteelle myös aivan liian kapea. Sillan huonon kunnon vuoksi Lapin Ely-keskus määräsi sillalle 50 tonnin kokonaispaino- ja 16 tonnin telipainorajoituksen 1. toukokuuta 2012 alkaen. Sillan painorajoitus aiheutti merkittäviä lisäkustannuksia, sillä raskas liikenne joutui kiertämään sillan joko Sodankylän tai Kolarin kautta, mikä lisäsi ajomatkaa 65 tai 82 kilometriä kiertoreitistä riippuen. Lisäksi kumpikin kiertoreitti vaati kapean, mutkikkaan ja huonokuntoisen kantatie 80:n käyttöä, mikä heikensi liikenneturvallisuutta huomattavasti.
Sillalla oli sen kapeuden vuoksi myös Suomen kantatieverkolla ainoa laatuaan oleva Väistämisvelvollisuus kohdattaessa -liikennejärjestely. Vanha silta sekä tien pengerrys aiheuttivat myös sillan pohjoispuolelle vuosittain suuren tulvariskin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Ruokangas, Perttu: Kaukosen silta avataan liikenteelle Kittilässä  28.8.2014. Yle. Viitattu 24.3.2015.
2. ↑  Holopainen, Hanna: Kittilän Kaukosen sillan rakentaminen alkaa  12.9.2013. Yle. Viitattu 24.3.2015.
3. ↑  Tuukkanen, Pia: Kaukosen silta sai rahoituksen  19.4.2013. Yle. Viitattu 24.3.2015.
4. ↑  Tynkkynen, Jyri: Kaukosen sillalle painorajoitus *yle.fi*.  30.4.2012. Viitattu 24.3.2015.
**Robert Seppänen** (s. 14. heinäkuuta 1990) on suomalainen lentopalloilija, joka edusti Lentopallon Mestaruusliigassa Rovaniemen Santasportia, Saimaa Volleyta, Pielaveden Sampoa ja Kokkolan Tiikereitä. Hän oli Tiikerien kapteeni kaudella 2017–2018. Seppänen oli pelipaikaltaan yleispelaaja ja pelasi nuorten maajoukkueessa.

Ura
---

Seppänen aloitti lentopallon helsinkiläisen PuMa-Volleyn riveissä. 16-vuotiaana hän lähti opiskelemaan Kuortaneen urheilulukioon ja siirtyi pelaamaan Seinäjoki-Lentiksen B-junioreihin. Seppänen voitti kaudella 2006–2007 B-junioreiden SM-kultaa, ja hänet valittiin turnauksen parhaaksi pelaajaksi sekä tähtiseitsikkoon. Samalla kaudella hän voitti aluejoukkueiden mestaruuden ja palkittiin sielläkin parhaana pelaajana. Kauden aikana hän pelasi myös 2-sarjaa nuorten maajoukkueen mukana.

Kaudella 2007 Seppänen pelasi nuorten maajoukkueen kanssa 1-sarjassa ja voitti A-poikien Suomen mestaruuden. Kauden jälkeen hän allekirjoitti hallinneen Suomen mestarin Rovaniemen Santasportin kanssa vuoden mittaisen sopimuksen. Rovaniemeläisseurassa helsinkiläispelaaja viihtyi kaksi kautta ennen kuin siirtyi Savonlinnalaisen Saimaa Volleyn riveihin vuonna 2010. Santasportissa Seppänen ehti saavuttaa miesten SM-hopeaa ja A-poikien SM-kultaa kaudella 2008–2009. A-poikien SM-turnauksessa hänet valittiin tähdistöön. Saimaa Volleysta Seppänen siirtyi neljän pelatun kauden jälkeen Pielaveden Sammon riveihin. Kauden 2014–2015 päätteeksi Seppänen allekirjoitti vuoden mittaisen sopimuksen Kokkolan Tiikereiden kanssa. Tiikereissä hän voitti SM-kultaa ja Suomen Cupin kaudella 2015–2016.

Nuorten maajoukkue
------------------

Nuorten maajoukkueessa Seppänen on esiintynyt yli 20 maaottelussa. Hän voitti maajoukkueen mukana Pohjoismaiden mestaruuden vuosina 2005 sekä 2006. Hänet valittiin vuonna 2006 kisojen parhaaksi pelaajaksi sekä tähtiseitsikkoon.

Joukkueet
---------

* 2006–2008 Kuortaneen Urheiluopisto
* 2008–2010 Santasport
* 2010–2014 Saimaa Volley
* 2014–2015 Pielaveden Sampo
* 2015–2018 Kokkolan Tiikerit

Lähteet
-------

* Jani Sippola ja Robert Seppänen Saimaan Volleyhin  10.5.2010. Saimaa Volley ry. Viitattu 4.9.2010. [vanhentunut linkki]

### Viitteet

1. ↑
2. ↑  Tiikerit ja Vantaa Ducks kohtaavat! Kaikki kannustamaan!  22.1.2018. Kokkolan Tiikerit. Viitattu 22.5.2019. [vanhentunut linkki]
3. ↑  Robert Seppänen ja Grayson Overman Tiikereihin *Keski-Pohjanmaa*.  28.7.2015. Viitattu 22.5.2019. [vanhentunut linkki]
**Johannes Robert Schyberg** (8. heinäkuuta 1872 Kööpenhamina – 19. joulukuuta 1946 Kööpenhamina) oli tanskalainen näyttelijä.

Toimistovirkailijan perheeseen syntynyt Schyberg opiskeli Kuninkaallisen teatterin baletti- ja näyttelijäkoulussa ja aloitti näyttelijänuransa vuonna 1891. Hän työskenteli vuosina 1892–1896 Dagmar-teatterissa ja vuosina 1899–1919 Kuninkaallisessa teatterissa. Vuonna 1900 Schyberg oli mukana teatteriskandaalissa, joka päättyi verettömään kaksintaisteluun Edvard Brandesin kanssa ja sitä seuranneeseen 14 päivän vankeustuomioon.

Vuosina 1912–1920 Schyberg näytteli noin 30 mykkäelokuvassa, aluksi Skandinaviske-Russiske Handelshusilla ja sitten Nordisk Filmillä. Hän myös ohjasi yhden elokuvan, *Forbryderkongens Datter* vuonna 1917. Vetäydyttyään terveyssyistä näyttelijäntyöstä vuonna 1919 Schyberg työskenteli valokuvaajana ja elokuvateatterin johtajana. Hänen muistelmansa *Billeder på væggen* julkaistiin vuonna 1941. Teatterikriitikko Frederik Schyberg oli Robert Schybergin poika.

Elokuvia
--------

* *Kuoleman saari*, 1913

Lähteet
-------

1. 1 2  Dansk film database *danskefilm.dk*. Viitattu 24.9.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Internet Movie Database: Robert Schyberg (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Israel
* Yhdysvallat

 |

 |
**Kaukokäynnistys** on moottoriajoneuvojen lisä- tai vakiovaruste, joka tarkoittaa esimerkiksi auton tai moposkootterin moottorin käynnistämistä olematta ajoneuvossa tai sen vieressä, esimerkiksi radiotaajuudella toimivalla kauko-ohjaimella.

Moderneissa autohälyttimissä on kaukokäynnistysominaisuus, joka voi toimia jopa GSM-yhteydellä. Kaukokäynnistetty auto DEI-laitteila käy vain ennaltaohjelmoidun ajan mukaisesti, ei koskaan yli tuntia kerrallaan, koska se ei ole ohjemoinnista johtuen mitenkään mahdollista. Tämä ominaisuus on valmistajakohtainen.

Toiminta
--------

Kun ajoneuvon haltija haluaa kaukokäynnistää autonsa, ajoneuvoon asennettu elektroniikka tarkistaa ensimmäisenä onko kaikki kunnossa. Tämä tarkoittaa yleisimmissä tapauksissa mm. sitä että auton käsijarru on "kytkettynä", vaihdelaatikon vaihteehvalitsin on "vapaalla", moottoritilan konepelti on kiinni, jarrupoljin on normaaliasennossaan eli ylhäällä, moottorissa ei ole kierroslukutietoa ja kaukokäynnistyksen pääkytkin (sijaitsee ajoneuvon sisällä helposti löydettävissä) on ON- tai OFF-asennossa. Kun elektroniikka on tämän kaiken tarkastanut, se alkaa käynnistämään ajoneuvoa.

Kaukokäynnistyslaitteet alkavat pyörittää starttimoottoria (dieseleissä hehkutuksen jälkeen) ja tarkkailevat kierroslukusignaalia. Kun moottori lähtee käyntiin ja käy omin voimin, kaukokäynnistysmoduuli huomaa tämän ennalta opetetusta tyhjäkäyntisignaalista. Tässä vaiheessa kaukokäynnistyselektroniikka lopettaa startin pyörittämisen ja pitää edelleen ajoneuvon virrat kytkettynä ja tarkkailee kierroslukusignaalia. 

Mikäli signaali katoaa tai laske amplitudiltaan liaan alhaiseksi opetettuun signaaliin nähden, kaukokäynnistysmoduuli alkaa käynnistämään moottoria uudelleen. Jos kaukokäynnistysmoduuli ei käynnistysvaiheessa havaitse kierroslukusignaalia, se tulkitsee jossain olevan vikaa ja lopettaa käynnistämisen. Joissain autohälytinmalleissa tämä siirtyy jopa kaksisuuntaiseen kauko-ohjaimeen tiedolla "ei onnistu". Mikäli kierroslukusignaali nousee liian korkeaksi, kaukokäynnistysmoduuli tulkitsee moottorin käyvän liian suurilla kierroksilla ja sammuttaa moottorin.

Kaukokäynnistyksen tuoma mukavuus on huipussaan varsinkin talvella, moottori on lämmin ja ajoneuvon lasit ovat sulat riippuen auton lämmityslaitteen tehosta. Kesällä tietysti auton ilmastointi jäähdyttää auton sisäilman sopivaksi. Cliffordin valmistamissa kaukokäynnistyslaitteissa on myös valmiiksirakennettu ominaisuus joka tarkkailee ajoneuvon akkujännitettä, mikäli akkujännite laskee tarpeeksi alhaiseksi, kaukokäynnistysmoduuli käynnisttää ajoneuvon, jotta akku latautuu.
**Zumba** on aerobicinen fitness-ohjelma, jonka musiikki perustuu pääosin latinalaistansseihin. 

Zumban tanssiaskeleet perustuvat erilaisiin tanssimuotoihin, joita ovat muun muassa merengue, cumbia, reggaeton, salsa, hip hop, rumba, mambo, calypso ja salsaton ja flamenco. Tunti koostuu intervallityyppisestä ohjelmasta, jossa osa liikkeistä tehdään nopealla, osa hitaammalla tempolla. Liikkeet kohdistuvat yksittäisten kehonosien sijasta koko vartaloon. Ohjaajat voivat halutessaan luoda itse tuntisisältönsä ja valita musiikin Zumba-tunneilleen, jolloin jokaisen ohjaajan tunnit poikkeavat toisistaan, tai poimia koreografiat ja musiikit suoraan Zumba Fitnessin tuottamasta materiaalista. Harrastajilla on mahdollisuus kokeilla eri maista tulevien ohjaajien Zumbaa Master Class -tapahtumissa. Zumba on kuitenkin tanssilaji.

Zumban ovat kehittäneet kolumbialaissyntyinen koreografi ja tanssija Alberto "Beto" Perez sekä yrittäjät Alberto Aghion ja Alberto Perlman. Zumba on Zumba Fitness, LLC:n rekisteröity tavaramerkki. Zumba oli Suomessa muoti-ilmiö vuosina 2009–2014.

Lähteet
-------

1. ↑  Liikunta | Muistatko vielä zumban? HS selvitti, mitä on tapahtunut liikuntalajeille, joita hetken aikaa harrastivat ihan kaikki *Helsingin Sanomat*.  17.5.2022. Viitattu 20.5.2022.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Zumba**.
* Virallinen sivusto
* Ylen Elävä arkisto: Suomi hullaantui iloiseen zumbaan
Kaukola Käkisalmen piirin kartalla
Kaukolan kirkko Suomen ajalta on säilynyt kuntakeskuksessa
**Kaukola** eli **Sevastjanovo** (ven. Севастья́ново) on maalaiskunta ja sen keskustaajama Karjalankannaksella Leningradin alueen Käkisalmen piirissä Luoteis-Venäjällä. Nykyinen Kaukolan kunta sijaitsee pääosin samalla alueella kuin Suomen Kaukolan maalaiskunta ennen sotia, Laatokan länsipuolella Käkisalmesta luoteeseen. Suomen Kaukolaan sisältynyt Kaarlahti kuitenkin muodostaa nykyisin oman kaupunkikuntansa (Kuznetšnoje), joka jää nykyisen Kaukolan sisään. Nykykunta ulottuu myös entisen Käkisalmen maalaiskunnan, Räisälän ja Hiitolan alueille. Kunta rajoittuu pohjoisessa Karjalan tasavaltaan.

Kunnan pinta-ala on 375 neliökilometriä ja asukasluku vuonna 2010 oli 800.

Kaukolassa on nykyisin yhdeksän maaseututaajamaa:

* **Sevastjanovo** (Севастьяново) - Kaukola (hallintokeskus)
* Berjozovo (Берёзово) - Lipola
* Bogatyri (Богатыри) - Koverila
* Granitnoje (Гранитное) - Kapeasalmi
* Jarovoje (Яровое) - Rokosina
* Prototšnoje (Проточное) - Järvenpää
* Stepanjanskoje (Степанянское) - (Kaukolan kk/Liinamaa)
* Šušino (Шушино) - Hautapelto
* Zavetnoje (Заветное) - Siirlahti

Lähteet
-------


* Муниципальное образование Севастьяновское сельское поселение Kunnan sivut. (venäjäksi)
* *Venäjän federaation paikannimiä*. Kotimaisten kielten tutkimuskeskus, 2006.
**Saint Kitts ja Nevisin vaakuna** hyväksyttiin maan vaakunaksi vuonna 1967. Vaakunan kentässä on valkoisella pohjalla punainen polviorsi, jonka alla on purjealus, perinteinen kuljetusväline. Polviorren päällä on kaksi liekkipuun kukkaa, joka on maan kansalliskukka. Kilven yläosassa on karibin pää, jonka ympärillä on ruusu (oikealla) ja vaakunalilja (vasemmalla). Nämä symboloivat alueen entisiä siirtomaamahteja Isoa-Britanniaa ja Ranskaa. Vaakunan yllä olevan kypärän päällä on soihtu, jota pitää kolme kättä; yksi afrikkalaisen, yksi eurooppalaisen ja yksi "sekarotuisen". Soihtu symboloi vapautta ja kädet yhtenäisyyttä. Vaakunan kilpeä kannattelee molemmin puolin maan kansallislintu pelikaani, joista toinen pitää sokeriruokoa ja toinen kookospalmua. Näitä kasveja viljellään ympäri saaria. Vaakunan alla on maan motto "Country Above Self".

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 

Pohjois-Amerikan vaakunat

|  |  |
| --- | --- |
| Vaakunat | 
* Antigua ja Barbuda
* Bahama
* Barbados
* Belize
* Costa Rica
* Dominica
* Dominikaaninen tasavalta
* El Salvador
* Grenada
* Guatemala
* Haiti
* Honduras
* Jamaika
* Kanada
* Kuuba
* Meksiko
* Nicaragua
* Panama
* Saint Kitts ja Nevis
* Saint Lucia
* Saint Vincent ja Grenadiinit
* Trinidad ja Tobago
* Yhdysvallat

 |
| Epäitsenäiset alueet | 
* Anguilla
* Aruba
* Bermuda
* Brittiläiset Neitsytsaaret
* Caymansaaret
* Curaçao
* Grönlanti
* Martinique
* Montserrat
* Puerto Rico
* Sint Maarten
* Turks- ja Caicossaaret
* Yhdysvaltain Neitsytsaaret

 |
**Mahotella Queens** on eteläafrikkalainen vuonna 1964 perustettu mbaqangaa esittävä lauluyhtye, jonka jäsenet ovat Nobesuthu Mbadu, Hilda Tloubatla ja Mildred Mangxola.

Yhtye sai alkunsa Mahlathinin taustalauluryhmästä, mutta on esiintynyt myös itsenäisenä lauluyhtyeenä perustamisestaan alkaen. *Mahotella Queens* oli hyvin suosittu Sowetossa 1960-luvulla ja saattoi konsertoida kolmesti päivässä. Sen musiikki yhdistelee mbaqangaa perinteiseen zulumusiikkiin, gospeliin ja yhdysvaltalaiseen souliin.

1970–1975 yhtye oli tauolla sen jäsenten mentyä naimisiin ja hankittua lapsia, mutta 1980-luvulla se esiintyi jälleen laajasti ja teki maailmankiertueen 1990–1991. Uransa aikana se on levyttänyt yli 20 albumia.

Yhtye osallistui maansa apartheidin vastaiseen taisteluun ja esimerkiksi sen kappale *"Kazet"* kertoo apartheidin hallinnon sortotoimista townshipeissa.

Nobesuthu Mbadu kuoli elokuussa 2021.*lähde?*

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Mahotella Queens *The Leopard Man's African Music Guide*. Viitattu 12.7.2010. (englanniksi)
**Sikakylä** on kylä Kurikassa Etelä-Pohjanmaalla entisen Jalasjärven kunnan alueella. Se sijaitsee Jalasjärven kirkonkylästä eli keskustasta noin neljän kilometrin päässä. Kauimmaisiin taloihin on kymmenkunta kilometriä keskustasta. Virallisesti se kuuluu Jalasjärven kylään. Kylä oli aikoinaan pappilan ja Lammin torpparialuetta ja reunamilla oli muutama itsellinen talo. Yksi näistä oli Kukkola, jonka nimi näkyy edelleen kylällä Kukkolantienä. 

Muutama vuosikymmen sitten kyläläiset yrittivät saada käyttöön Kellosaari-nimitystä tai Saarenkylää, mutta Sikakylä oli ja pysyi paikan nimityksenä. Kylän kolmen nimen taustoista on useita tarinoita. Sikakylään kuuluu Heittolan harju ja siellä on yhä mäyrän pesiä. Mäyriä kutsutaan metsäsioiksi ja nimitys Sikakylä saattaisi olla tästä peräisin. Sikatalous ei ole ollut kylän elinkeino, joten kesystä kotieläinsiasta nimi ei voi olla peräisin. Kellosaari-nimitys taas olisi peräisin kylän keskellä olevasta kukkulasta, josta olisi kuulunut kellojen, ilmeisestikin lehmänkellojen, kilkatus kirkonkylälle asti. Olihan alue kirkonkyläisten torpparimaita ja laidunaluetta. Saarenkylä juontuu samasta: kylän keskellä on selkeä (eteläpohjalaisittain) saari eli korkeammalle nouseva kohta.

Aiheesta muualla
----------------

* Sikakylä *Kansalaisen karttapaikka*. Maanmittauslaitos. Viitattu 23.4.2010.
* Sikakylänraittia Saarentieltä[vanhentunut linkki] ja Sikakyläntieltä kohti Tokerotietä[vanhentunut linkki]
**Sikaruusu** (erysipeloidi) on sioilla ja myös ihmisellä esiintyvä bakteeritauti. Sikaruusun aiheuttaja on grampositiivisiin sauvabakteereihin kuuluva *Erysipelothrix rhusiopathiae* -bakteeri. *Erysipelothrix rhusiopathiae* -bakteeria löytyy maaperästä, pintavesistöistä, eläinten ulosteesta ja oireettomien kantajaeläinten risoista. Alle kolmen vuoden ikäiset siat ovat herkempiä sairastumaan kliiniseen tautiin. Suomessa sikoja rokotetaan sikaruusua vastaan.

Sikaruusu on ihmisellä harvinainen ihonalaisen kudoksen infektio, jota voi esiintyä henkilöillä, jotka käsittelevät sikoja ja kaloja. Sioille sikaruusu aiheuttaa vakavan taudin, mutta ihmisellä se yleensä paranee itsestään.

Oireet
------

Sikaruusulla on todettu olevan neljä eri tautimuotoa, jotka jaotellaan oireiden voimakkuudeen ja tyypin perusteella.

Akuutti yleisinfektio aiheuttaa sairastuneelle sialle korkeaa kuumetta, niveljäykkyyttä, apaattisuutta ja kuoleman. Akuutissa ihomuodossa nähdään iholla taudille tyypillisiä timantin muotoisia kohollaan olevia ihoalueita. Krooninen nivelmuoto aiheuttaa nivelten jäykkyyttä ja ontumista, joka vähitellen etenee nivelruston sidekudostumiseen. Krooninen sydänmuoto aiheuttaa syylämäisiä muutoksia sydänläppiin, josta voi olla seurauksena äkkikuolema.

Aiheesta muualla
----------------

* Ruokavirasto: Sikaruusu
* Raimo Suhonen ja Päivi Kärkkäinen: Sikaruusu, Lääketieteellinen Aikakauskirja Duodecim, 1996;112(24):2402
* Terveyskirjasto: Risto Vuento, Sikaruusu (erysipeloidi), Lääkärikirja Duodecim, 8.10.2020
* Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Erysipeloid; Swine erysipelas (englanniksi)
**Kugarńa** (mariksi Кугарня, "Perjantai") on Joškar-Olassa Marin tasavallassa ilmestyvä lähinnä nuorisolle tarkoitettu marinkielinen viikkosanomalehti.

Kugarńa perustettiin vuonna 1991 Marin komsomolkomitean yhteydessä toimineen U vii ("Uusi voima") -nuorisoliikkeen aloitteesta. Lehdessä käsitellään Marin yhteiskunnan, talouden ja kulttuurin tapahtumia sekä nuorison ongelmia. Se sisältää myös populaaritieteellistä ja viihteellistä aineistoa. Huomattava osa painoksesta leviää tasavallan ulkopuolelle.

Nykyään lehden julkaisijoina toimivat Marin tasavallan kulttuuri-, lehdistö- ja kansallisuusasiain ministeriö sekä lehden omistava valtionyritys. Päätoimittaja on Aleksandr Petrov. Lehden sivustolla ilmoitettu painosmäärä on 3 261 kappaletta.

Lähteet
-------

1. ↑  Kugarńa Venäjän suomalais-ugrilaisen kulttuurikeskuksen sivustolla *finnougoria.ru*. Viitattu 23.2.2009. (venäjäksi)
2. ↑  Lehden tilaustiedot *gazetakugarnya.ru*. Viitattu 23.2.2009. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kugarńan sivusto (mariksi)
*Tämä artikkeli käsittelee Ison-Britannian ja Yhdysvaltojen välistä konfliktia. Itävalta-Unkarin ja Serbian välisestä kauppakiistasta kerrotaan artikkelissa Sikasota (Serbia).*

**Sikasota** (engl. *Pig War*) oli sota, joka käytiin Kanadaa tuolloin hallinneen Yhdistyneen kuningaskunnan ja Yhdysvaltojen välillä San Juanin saarten hallinnasta Yhdysvaltain luoteiskulmassa Washingtonin osavaltiossa nykyisellä Yhdysvaltain ja Kanadan rajalla. Sodan aiheutti ilmeisesti sika, joka eksyi syömään perunoita naapurin pellolta. Sota kesti 13 vuotta vuodesta 1859 vuoteen 1872.

Saarella sijaitsee nykyään kansallispuisto.

Tausta ja sodan kulku
---------------------

Sodan taustana oli kiista Yhdysvaltain ja Britannian rajan kulusta San Juanin saarten kohdalla. Saarten asema oli sotilasstrategisesti tärkeä ja saarille oli asettunut asukkaita kummastakin maasta. Vuonna 1849 allekirjoitetussa rajasopimuksessa maiden välinen raja laitettiin kulkemaan pohjoisen 49. leveysasteen mukaan ja sen jälkeen kanaalin läpi. Se, mihin kanaaliin sopimuksessa viitattiin, ei otettu kantaa, mistä rajakiista alkoi.

15. kesäkuuta 1859 yhdysvaltalainen maanviljelijä Lyman Cutlar huomasi sian penkovan hänen perunapellollaan. Hän ampui perunoita ryöväävän sian sen enempää empimättä. Sian omistaja, Cutlarin irlantilainen naapuri Charles Griffin, kimpaantui eläimen kohtalosta. Kun naapurukset eivät päässeet yksimielisyyteen korvauksesta, Hudson’s Bay Companyn palveluksessa ollut Griffin meni brittiläisten viranomaisten pakeille. He uhkasivat heittää Cutlarin vankilaan, jollei tämä maksaisi siasta vaadittua summaa.

Cutlar pyysi suojelua Yhdysvaltojen armeijalta. 27. heinäkuuta San Juaniin saapui 66 yhdysvaltalaissotilasta.

Kummatkin osapuolet kokosivat pikkuhiljaa joukkojaan San Juaniin, mutta yhtään taistelua ei käyty, vaan saaret olivat yhteisen miehityksen alaisuudessa vuoteen 1872 saakka. Amerikkalaisten ja brittien välit lämpenivät melko nopeasti.

Sodan päättyminen ja vaikutukset
--------------------------------

Vuonna 1871 Yhdysvallat ja Britannia neuvottelivat keskenään rauhansopimuksen ja pyysivät Saksan keisari Vilhelm I:sta ratkaisemaan rajakiistan. Keisari nimitti kolmihenkisen komitean, joka päätti lokakuussa 1872, että saaret kuuluvat Yhdysvalloille. Sikasota päättyi tähän.

Nykyään saaret muodostavat oman piirikuntansa Washingtonin osavaltiossa.

Lähteet
-------

1. 1 2  The Pig War  2021. The Canadian Encyclopedia. Viitattu 25.10.2022. (englanniksi)
2. ↑  Basic Information  2022. U.S. National Park Service. Viitattu 25.10.2022. (englanniksi)
3. ↑  The Pig War  2022. U.S. National Park Service. Viitattu 25.10.2022. (englanniksi)
4. 1 2  Tieteen Kuvalehti Historia 15/2012 s. 76–77
5. ↑  The US island that nearly ignited a war  12.9.2022. BBC Travel. Viitattu 25.10.2022. (englanniksi)
6. ↑  San Juan Islands | islands, Washington, United States  2022. Encyclopædia Britannica. Viitattu 25.10.2022. (englanniksi)
Kufran piirikunta Libyan kartalla.
**Kufra** (myös *Al-Kufra*, *Al-Kufrah*) on keidasalue ja piirikunta Libyan kaakkoisosassa keskellä Saharan autiomaata. Piirikunnassa on 50 100 asukasta (vuonna 2006).

Kufran keidas oli aikoinaan tärkeä Saharan yli suuntautuneen karavaanikaupan pysähdyspaikka. 1800-luvulta lähtien se toimi senusien muslimilahkon keskuksena. Italialaiset valloittivat alueen vasta 1930-luvulla. Toisen maailmansodan aikana siellä oli brittien tukikohta.

Piirikunnan keskus on Al-Džawfin kaupunki, josta on maantieyhteys Välimeren rannikolle Adždabijahiin (905 kilometriä). Kaupungissa on myös kotimaanliikennettä palveleva lentokenttä. Sudanin vastainen raja-asema Džebel al-Uweinatin luona 325 kilometriä Kufrasta kaakkoon on ollut suljettu Darfurin levottomuuksien takia.

Keitaalla kasvatetaan taatelipalmuja sekä viljellään viljaa ja puutarhakasveja. Seudulla on huomattavat pohjavesivarat, joiden avulla on toteutettu karjanhoitoon keskittyneitä maatalousprojekteja. Merkittäviä öljyesiintymiä ei ole löydetty. Alueen nähtävyyksiä ovat Džebel Arknon ja Džebel al-Uweinatin kalliopiirrokset ja -maalaukset lähellä Egyptin ja Sudanin rajaa.

Lähteet
-------

1. ↑  Districts of Libya *statoids.com*. Viitattu 31.7.2011. (englanniksi)
2. ↑  Anthony Ham: *Libya*, s. 207. Footscray–Oakland–London: Lonely Planet, 2007. ISBN 978-1-74059-493-6.
3. ↑  Ronald Bruce St John: *Historical Dictionary of Libya, fourth edition*, s. 219. Lanham–Toronto–Oxford: The Scarecrow Press, 2006. ISBN 978-0-8108-5303-4.
4. ↑  Anthony Ham: *Libya*, s. 241. Footscray–Oakland–London: Lonely Planet, 2007. ISBN 978-1-74059-493-6.
5. ↑  Anthony Ham: *Libya*, s. 235–237. Footscray–Oakland–London: Lonely Planet, 2007. ISBN 978-1-74059-493-6.
6. ↑  *Afrika: entsiklopeditšeski slovar, tom 2*, s. 66. Moskva: Sovetskaja entsiklopedija, 1987.
7. ↑  Ronald Bruce St John: *Historical Dictionary of Libya, fourth edition*, s. 279. Lanham–Toronto–Oxford: The Scarecrow Press, 2006. ISBN 978-0-8108-5303-4.
8. ↑  Ronald Bruce St John: *Historical Dictionary of Libya, fourth edition*, s. 143. Lanham–Toronto–Oxford: The Scarecrow Press, 2006. ISBN 978-0-8108-5303-4.
9. ↑  Anthony Ham: *Libya*, s. 208–210. Footscray–Oakland–London: Lonely Planet, 2007. ISBN 978-1-74059-493-6.
**Patrice Bailly-Salins** (s. 21. kesäkuuta 1964 Morez) on ranskalainen uransa lopettanut ampumahiihtäjä. Hän on maailmanmestari, olympiamitalisti ja maailmancupin kokonaiskilpailun voittaja.

Bailly-Salins voitti pikakilpailun (10 km) maailmanmestaruuden Antholzissa 1995. Hän ampui pystyasennosta yhden ohilaukauksen ja kukisti toiseksi sijoittuneen, ilman sakkokierroksia selvinneen Pavel Muslimovin 1,9 sekunnilla. Hän hiihti samojen kilpailujen viestissä toisen osuuden Ranskan hopeajoukkueessa ja oli normaalimatkalla (20 km) seitsemäs. Brezno-Osrblien MM-kilpailuissa 1997 hän oli pikakilpailussa 15:s ja takaa-ajossa 13:s.

Bailly-Salins hiihti Lillehammerin olympialaisissa 1994 toisen osuuden pronssia saaneessa Ranskan viestijoukkueessa. Samojen kisojen pikakilpailussa hän sijoittui 11:nneksi ja normaalimatkalla 13:nneksi.

Bailly-Salins voitti maailmancupin kokonaiskilpailun kaudella 1993–1994. Lisäksi hän sijoittui neljänneksi kaudella 1992–1993, viidenneksi kaudella 1991–1992 ja seitsemänneksi kaudella 1994–1995. Hän voitti yhteensä kuusi maailmancupin osakilpailua, oli kolme kertaa toinen ja kerran kolmas.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Patrice Bailly-Salins *biathlonresults.com*. Viitattu 24.12.2014. (englanniksi)
2. ↑  WORLD CHAMPIONSHIPS - Antholz-Anterselva (ITA) Men 10 km Sprint *biathlonresults.com*. Viitattu 24.12.2014. (englanniksi)
3. ↑  WORLD CHAMPIONSHIPS - Antholz-Anterselva (ITA) Men 4 x 7.5 km Relay *biathlonresults.com*. Viitattu 24.12.2014. (englanniksi)
4. ↑  OLYMPIC WINTER GAMES - Lillehammer (NOR) Men 4 x 7.5 km Relay *biathlonresults.com*. Viitattu 24.12.2014. (englanniksi)
**"Sikasota"** oli Itävalta-Unkarin ja Serbian välillä maaliskuusta 1906 heinäkuuhun 1909 jatkunut kiista, jossa Itävalta-Unkari yritti karjaeläimiä koskeneen tuontikiellon avulla painostaa Serbiaa luopumaan aluelaajennuksiin tähdänneestä politiikastaan. Konflikti sai nimensä siitä, että sen aikana myös sikojen tuonti Serbiasta Itävalta-Unkarin alueelle kiellettiin kokonaan.[1][2]

Maiden välit olivat huonontuneet Serbiassa vuonna 1903 tapahtuneen vallanvaihdoksen jälkeen, minkä seurauksena neuvottelut keskinäisen kauppasopimuksen uusimisesta eivät tahtoneet edetä. Serbia halusi vähentää taloudellista riippuvuuttaan Itävalta-Unkarista, jonne suuntautui yli 80 prosenttia Serbian viennistä ja josta saatiin myös yli 50 prosenttia tuonnista. Neuvottelut kariutuivat lopullisesti Serbian solmittua tulliliiton Bulgarian kanssa elokuussa 1905. "Sikasota" alkoi, kun Itävalta-Unkari sulki Serbian vastaisen rajansa kaupankäynniltä 1. maaliskuuta 1906 alkaen. Serbia onnistui kuitenkin löytämään vienti- ja luottomarkkinoita muualta, ja sen ulkomaankauppa itse asiassa lisääntyi kauppasulun aikana. Tuonti järjestyi Saksasta. "Sikasota" onnistui ainoastaan lisäämään Serbian vihamielisyyttä Itävalta-Unkaria kohtaan. Se lisäsi myös Serbian halua saada yhteys Adrianmeren rannikkoon ja siten vahvisti ekspansiohakuista politiikkaa Serbiassa.[1]

Lähteet
-------

1. 1 2  Pig War (englanniksi) *Encyclopædia Britannica Online Academic Edition*. Viitattu 28.6.2013.
2. ↑  Austria (foreign policy 1878–1908) (englanniksi) *Encyclopædia Britannica Online Academic Edition*. Viitattu 28.6.2013.
**Kudo** tai **Kudo-Voskresenskoje** (ven. Кудо-Воскресенское) on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Opotškan piirissä. Saman piirin alueella on 17 kilometrin päässä toinenkin Kudojärvi.

Maantietoa
----------

Järvi on 1,8 kilometriä pitkä, 1,1 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 1,37 neliökilometriä eli 137 hehtaaria. Järven poikki kulkee osittain veden alla harju, joka näkyy veden päällä kummallakin vastarannalla niemenä ja keskellä saarena. Järven itäpuolella on vielä kaksi pientä saarta. Järven suurin syvyys on 15 metriä, mutta sen keskisyvyys on vain 5 metriä. Järven pohjois- ja itärannoille ylettyy peltoja, joita viljellään edelleen. Pohjoispuolella sijaitsee pieni kylä Jurjevo (ven. Юрьево) ja itäpuolella Kuhnovo (ven. Кухново). Muualla ovat peltopalstat harvemmassa. Etelärannasta alkaa etelään ulottuva suo, jossa järven laskuoja virtaa suo-ojana.

Luontoarvoja
------------

Järven itä- ja pohjoisrannoilla on ihmistoiminnan vaikutus ollut suuri, mutta etelä- ja länsirannoilla kasvaa metsämaat sekametsää. Etelärannassa on myös suomaata, jolla on vaikutusta järveen ja sen laskujokeen. Järvessä on runsaasti eri kalalajeja: lahna, hauki, ahven, pasuri, suutari, karppi, pasuri, suutari, ruutana, made, säyne, mutakala ja rantanuoliainen. Järvessä elää myös rapu.

Vesistösuhteita
---------------

Kudo sijaitsee Kudkan valuma-alueella. Kudka on Velikajan sivujoki ja se kuuluu Velikajan valuma-alueeseen, joka on Narvanjoen vesistöalueen eteläisin osa. Velikaja laskee Peipsijärveen, mistä Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Itämerellä Suomenlahteen. Järven koillisrantaan tule metsäoja ja ympäröiviltä pelloilta laskee siihen pelto-ojia. Järven laskuoja lähtee etelärannasta ja se virtaa aluksi suoalueen läpi kohti etelää. Siihen yhtyy muutama muu oja, mutta laskuoja katsotaan olevan Kudkajoki jo tässä vaiheessa. Järven valuma-alueen koko on 18,7 neliökilometriä.

Huomautuksia
------------

1. 1 2 3 4 5  Kohteen pituus, leveys ja ympäristön kasvillisuus sekä asutus on tarkistettu Internetin karttapalvelusta käyttäen järven koordinaatteja.
2. ↑  Järven tilavuus on laskettu kertomalla järven pinta-ala sen keskisyvyydellä.
3. 1 2 3 4  Teksti on osittain käännös venäjänkielisestä artikkelista ru:Кудо (озеро, Глубоковская волость), jonka tiedot on vielä tarkistamatta muista lähteistä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Pihkovan alueen järviä (Excel) (arkistoitu, 22.5.2014)  luotu 7.9.2013. pskov.ru:  Pihkovan alueen valtion lupa- ja ympäristöhallintokomitea.  Arkistoitu 30.6.2019. Viitattu 6.12.2019. (venäjäksi)
2. 1 2 3  Kudo (*textual.ru*) *Venäjän valtion vesistötietokanta*. Viitattu 16.12.2019. (venäjäksi)
3. 1 2  Neuvostoajan kartta: O-35-Д, Псков (Pihkova), 1:200 000

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: ru:Кудо (озеро, Глубоковская волость)
Emakkoja kasvatushäkeissä. Kyseisenlaiset kasvatushäkit on kielletty Suomessa.
**Sikatalous** on maatalouden tuotantohaara, joka tuottaa sianlihaa elintarviketeollisuuden ja kuluttajien käyttöön.

Sikatalous Suomessa
-------------------

Vuonna 2017 suurin osa sikatiloista sijoittui Varsinais-Suomeen, Etelä-Pohjanmaalle ja Pohjanmaalle, minkä lisäksi merkittäviä sikatiloja sijoittui Satakuntaan, Pirkanmaalle ja Hämeeseen. Keskimäärin koko Suomessa emakkoja oli tilaa kohden 149 kappaletta.

Suomessa porsastuotantoa harjoittavilla tiloilla oli vuonna 2007 keskimäärin 130 emakkoa. Yhdistelmätuotantoa harjoittavilla tiloilla oli keskimäärin 84 emakkoa. Näiden tilojen kannattavuus oli parempi kuin pelkkää porsastuotantoa harjoittavien. Kannattavuutta lisää vielä jalostussikojen kasvattaminen.

Vuonna 2017 sikatiloilla tehdyissä tarkistuksissa havaittiin 15 prosentilla tarkastetuista tiloista eläinsuojelusäädösten vastaista toimintaa, mikä on vähemmän kuin kymmenen vuotta aikaisemmin, jolloin luku oli 23 prosenttia.

Lähteet
-------

1. ↑  Sikojen lukumäärä muuttujina Vuosi, ELY-keskus, Muuttuja ja Laji *statdb.luke.fi*. Luke. Viitattu 13.8.2018.
2. ↑  Sikatalous kustannusten puristuksessa  5.5.2009. MTT. Viitattu 24.9.2012.
3. ↑  Otantaan perustuvat tarkastukset 2017 *Evira*.  Arkistoitu 13.8.2018. Viitattu 13.8.2018.
4. ↑  Otantaan perustuvat tarkastukset 2007 *Evira*.  Arkistoitu 13.8.2018. Viitattu 13.8.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Sikatalous** Wikimedia Commonsissa
**Mahou** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Yorosson piirissä Malissa. Se sijaitsee lähellä Burkina Fason rajaa 50 kilometriä Yorossosta maanteitse kaakkoon. Kunnassa on 16 200 ja kylässä 12 100 asukasta (vuonna 2009).

Mahoun kunnan pinta-ala on 166,13 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Yorosson piirin Bouran, Ménamba I:n ja Yorosson ja lännessä Kouryn kuntiin sekä etelässä ja idässä Burkina Fasoon. Maisemaa leimaavat ylätasangot, alangot ja rinteet. Kasvillisuus on pensassavannia.

Kuntaan kuuluu neljä kylää. Asukkaat ovat etupäässä boboja. Lisäksi on fulbeja, bambaroita ja miniankoja.

Sonan kylän kautta kulkee Burkina Fason rajalle johtava maantie RN12. Kylässä on raja-asema ja tulli.

Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat maissi, riisi, hirssi ja durra. Myytäväksi kasvatetaan puuvillaa. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat ja vuohet. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja pienimuotoista kaupankäyntiä. Mahoussa pidetään viikoittaiset markkinat. Nuoriso muuttaa ansiotöihin kaupunkeihin ja naapurimaihin.

Kunnassa toimii neljä julkista alakoulua, kolme kyläkoulua, yläkoulu, koraanikoulu ja koulutus- ja kehittämiskeskus (CED). Mahoun terveyskeskuksen käyttöaste on alhainen.

Paikallinen nähtävyys on naamioihin perustuva initiaatioriitti *komo*.

Lähteet
-------

1. 1 2  4ème Recensement Général de la Population et de l’Habitat du Mali (RGPH). Resultats definitifs. Tome 0: Repertoire des villages *instat-mali.org*.  2013.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 27.2.2016.
2. 1 2 3 4 5  Cartographie et présentation de la gestion des frontières au Mali *publications.iom.int*. Viitattu 27.2.2018.
3. ↑  Mali - Région de Sikasso: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 27.2.2018.
4. 1 2 3 4  Plan de sécurité alimentaire de la commune rurale de Mahou *fsg.afre.msu.edu*.  2006. Viitattu 27.2.2018. [vanhentunut linkki]
**Sikaduo** oli suomalainen huumorillista eurodance-musiikkia esittänyt yhtye, joka otti huomattavasti vaikutteita ruotsalaisyhtye Rednexin tyylistä ja musiikista. Vuosina 1994–1995 vaikuttanut Sikaduo julkaisi kolme singleä ja albumin *Pekoni-business*, jonka nimi viittasi yhtyeen imagoon Texasista Suomeen palanneina sikatalouden harjoittajina. Sikaduo oli tuottaja Kristian Maukosen ideoima, ja sen taiteilijanimillä esiintyvien jäsenten roolin ohuus oli osa imagoa. Irtoviiksin ja aurinkolasein sonnustautuneen kaksikon on arveltu olleen aiemman Rapatin jäseniä.

Sikaduon laulajat olivat Adam ja Joshua Virtanen, joiden kerrottiin singlen *Kourin, kourin* kansitekstissä olevan identtiset kaksoset. Yhtyeeseen kuuluivat myös viulisti Franklin Kaustinen, banjisti George Kuhmo ja puimureita hoitanut Billy Nieminen sekä tanssijat Miss Oklahoma & Miss Texas.

Diskografia
-----------

### Singlet

* *Kourin, kourin* (Columbia 1994) CDS
* *Huraa, huraa* (Columbia 1995) CDS
* *Felicia* (Columbia 1995) CDS

### Albumi

* *Pekoni-business* (Columbia 1995) CD

1. Intro: pekoni business
2. Felicia
3. Huraa huraa
4. Hi ho let's go
5. Ukrainalainen tuopinkohotuslaulu
6. Munamies
7. Kourin, kourin
8. Sikafarmarin porsaankyljys rap
9. Nana
10. Psyko hitskokmix
11. Kourin, kourin (mexsikamix)
12. Huraa, huraa (texmix)
13. Nana (hopealyhtymix)

Lähteet
-------

1. ↑
Traktorivetoinen kivenkeräyskone kerää kiviä pellolta.
Kivenkeräyskone tai kivenkeruukone on traktorivetoinen työkone, jolla kerätään kiviä peltojen pintamaasta. Kivien lisäksi koneella voi kerätä myös puuainesta ja muuta roskaa. Kivenkeräyskonetta käytetään maataloudessa ja joskus myös viherrakentamisessa kuten golf-kenttien ja puistoalueiden rakentamisessa sekä sorateiden perusparannuksessa. 

Kivien kerääminen pelloilta ehkäisee muille peltotyökoneille, kuten leikkuupuimureille, niittokoneille ja paalaimille kivistä syntyviä vaurioita. Kivien poistaminen myös parantaa maan kasvukuntoa. Esimerkiksi nurmirehun sato kasvaa, kun sen voi niittää alempaa pelkäämättä kiviä. Myös juuresten, kuten perunan ja porkkanan sadonkorjuussa kivistä on haittaa. Kivien poistaminen on erityisen tärkeää Suomessa ja muualla pohjoisessa, koska routa nostaa kiviä maan sisältä kohti pintaa. Usein kivenkeruukonetta käytetään myös uusien peltojen raivaamiseen. Kivenkeräyskoneen omistaja voi olla maanviljelijä tai urakoitsija, mutta kivenkeräyskone voi olla myös yhteisomistuksessa ns. kimppakoneena.

Kivenkeräyskoneessa on karhotin, joka kerää kivet tyypillisesti 4–6 metrin leveydeltä sekä nostorumpu, joka nostaa kerätyt kivet säiliöön. Multa seulotaan prosessissa irti kivistä ja puhtaita kiviä voi käyttää maanrakennuksessa. Säiliöstä kivet voidaan kipata joko haluttuun kohtaan maastossa tai esimerkiksi peräkärryyn pois kuljetettavaksi. Voima siirretään traktorista kivenkeräyskoneeseen voimanulosottoakselila ja kivenkeräyskoneen sisällä voima välitetään hihnoilla, jotka myös vaimentavat iskuja. Kivenkeruukoneet voivat tyypillisesti nostaa jopa 50 senttimetriä halkaisijaltaan olevia kiviä.

Kivenkeräyskoneita
------------------

\* PEL-Tuotteen Kivi-Pekka (Arkistoitu – Internet Archive)

\* Elhon Scorpio (Arkistoitu – Internet Archive)

\* Ahmet Rock Tornado

Lähteet
-------

1. ↑  PEL-Tuotteen ratkaisu työn tehostamiseen - Urakointiuutiset.fi *www.urakointiuutiset.fi*. Viitattu 22.5.2018.
2. ↑  Maatilan Pellervo *www.pellervo.fi*. Viitattu 22.5.2018. (englanniksi)
**Olavi Koponen** (s. 1951) on suomalainen arkkitehti, joka on erikoistunut puuarkkitehtuuriin.

Olavi Koponen syntyi vuonna 1951, ja hän valmistui vuonna 1993 arkkitehdiksi Tampereen teknillisestä korkeakoulusta. Hän oli opiskellut myös yhteiskuntatieteitä Moskovassa.

Koponen alkoi herättää huomiota 2000-luvun alussa puusta rakennetuilla pientaloilla ja loma-asuinnoilla. Koposen puutöitä pidetään persoonallisina, ja hän on itse kuvannut niitä tulkinnoiksi luonnon ja ihmisen suhteesta. Koposen 2000-luvun alun suunnitelmia on muun muassa Espoossa oleva Kotilo-talo. Se rakennettiin vuoden 2006 Kauklahden asuntomessualueelle ja palkittiin seuraavana vuonna puuarkkitehtuurin Puupalkinnolla.

Olavi Koposen suunnittelema Kotilo-talo.
Koponen muutti vuonna 2010 Ranskan Grenobleen, missä hän on työskennellyt R2k Architecte -toimistossa. Koposen partneri toimistossa on ranskalainen Veronique Klimine. Ranskassa Koponen on jatkanut puuarkkitehtuurin parissa, ja hänen suunnitelemiaan ovat muun muassa Limeil-Brévannesin koulukeskus ja tenciniläinen päiväkoti.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Vuoden 2020 arkkitehtuurin valtionpalkinto arkkitehti Olavi Koposelle  24.11.2020. Arkkitehtuurin tiedotuskeskus Archinfo. Viitattu 30.11.2020.
2. ↑  Hannakaisa Taskinen: Muuttaisitko tänne? Uniikki talo on nyt myynnissä Espoossa  18.3.2013. MTV Uutiset. Viitattu 30.11.2020.
3. ↑  Ulla Solasaari-Pohjanpalo: Arkkitehdin koti keskellä luontoa *Koti & Keittiö*.  14.3.2019. Fokus Media Finland Oy. Viitattu 30.11.2020.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* ULAN

 |

 |
**Olavi Kauhanen** (23. kesäkuuta 1926 Äyräpää – 30. joulukuuta 2013 Tampere) oli suomalainen keihäänheittäjä ja lentopalloilija.

Kauhanen voitti keihäänheiton Suomen-mestaruuden vuosina 1956 ja 1959 sekä saavutti SM-hopeaa vuosina 1955 ja 1962. Heinäkuussa 1959 Tampereella hän heitti uransa pisimmän heiton 79,63 m, jolla hän sijoittui sillä hetkellä Suomen kaikkien aikojen tilastossa toiseksi. Yhdeksässä maaottelussaan 1954–1959 Kauhanen keräsi viisi voittoa. 

Lentopallossa Kauhanen voitti Suomen-mestaruuden vuosina 1959 ja 1961 Järvensivun Kisan riveissä sekä edusti Suomea MM-kilpailuissa vuonna 1952.

Kauhanen ei kilpaillut olympialaisissa, vaikka oli Melbournen olympiavuonna 1956 Suomen paras keihäänheittäjä. Vaikka hän voitti 1956 Lahdessa Tampereen Pyrinnön väreissä SM-kultaa huipputuloksella 77,35 ja olympiapuvun mitatkin jo otettiin, häntä ei lopulta valittu. Rooman kesäolympialaisiin 1960 vuotta aikaisemmin ennätyksensä heittänyttä Kauhasta ei valittu, koska hän edusti tuolloin TUL:n jäsenseuraa Tampereen Kisa-Tovereita. 

Ikämiehenä vuonna 1966 hän teki M40-sarjan ME:n 72,88, ja vielä 45-vuotiaana hän heitti 64,68. Syyskuun 13. päivänä 1959 hän teki harvinaisen tempun voittaessaan TUL:n keihäsmestaruuden ja Suomen lentopallomestaruuden samana päivänä.

Olavi Kauhanen toimi TUL:n keihäsvalmentajana vuosina 1959–1976.

Kauhanen työskenteli palomiehenä ja eläköityi palomestarina Tampereen palokunnasta. Hän kuoli Tampereella 87-vuotiaana 30. joulukuuta 2013.

Lähteet
-------

* Olavi Kauhanen Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
* Pitko, Matti: Kuolleet: Kauhanen oli kahden lajin Suomen mestari.  *Aamulehti*, 7.1.2014, s. B16.
* In Memoriam. (Nekrologi - Olavi Kauhanen) *Yleisurheilun Kuvalehti*, 2014, nro 1.

### Viitteet

1. ↑  Sopanen, Ari: Suomen kaikkien aikojen keihäänheittotilasto 31.12.1959.  *Nurmi*, 2006, 1. vsk, nro 1, s. 72. Littoinen:  Suomen Yleisurheiluarkisto r.y..
2. ↑  Aamulehti 7.1.2014
**Tarik Elyounoussi** (s. 23. helmikuuta 1988 Al Hoceima, Marokko) on marokkolaissyntyinen norjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan yleensä vasen laituri tai hyökkääjä. Hän on pelannut kotimaansa lisäksi muun muassa Alankomaissa ja Saksassa.

Al Hoceiman kaupungissa Marokossa syntynyt ja kasvanut Elyounoussi muutti 12-vuotiaana perheensä kanssa Norjaan. Hänellä ei ole enää synnyinmaansa kansalaisuutta, sillä Norja ei salli kaksoiskansalaisuutta. Elyounoussin serkku Mohamed Elyounoussi on myös norjalainen maajoukkuetason jalkapalloilija.

Ammattilaisura
--------------

Elyounoussi siirtyi kesällä 2008 Tippeligaenin Fredrikstadista Eredivisiessä pelaavaan Heerenveeniin. Tammikuussa 2011 Elyounoussi palasi takaisin Fredrikstadiin, josta siirtyi elokuussa 2012 toiseen norjalaisseuraan Rosenborgiin.

Toisella yrityksellään ulkomailla Elyounoussin suunnaksi valikoitui Bundesliigan TSG 1899 Hoffenheim, minne hän siirtyi heinäkuussa 2013.

### Maajoukkueura

Norjan A-maajoukkueessa Elyounoussi debytoi toukokuussa 2008 Uruguayta vastaan ja teki ensimmäisen maaottelumaalinsa oltuaan kentällä vain neljä minuuttia.. Heinäkuuhun 2018 mennessä hän on pelannut 48 maaottelua ja tehnyt niissä yhdeksän maalia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Tarik Elyounoussi Transfermarkt-sivustolla (englanniksi) Viitattu 5.5.2015.
2. ↑  Norge Menn Senior A - Toppscorer, gule og røde kort Norges Fotballforbund. Viitattu 8.8.2018. (norjaksi)
**Maria Luisa** (1745–1792) oli espanjalainen prinsessa, josta tuli keisari Leopold II:n puolisona saksalais-roomalainen keisarinnapuoliso, Saksan, Unkarin ja Böömin kuningatar ja Toscanan herttuatar. 

Maria Luisa oli Espanjan Bourbon-sukuisen kuninkaan Kaarle III:n tytär. Jo varhain sovittiin, että hänet naitettaisiin Habsburg-sukuun. Alkujaan sulhaseksi valittiin Leopoldin isoveli, mutta koska hän kuoli nuorena, sulhanen vaihtui nuorempaan. Häitä vietettiin Innsbruckissa vuonna 1765. Pariskunta sai 16 lasta 21 vuoden aikana. Toistuvat raskaudet ja synnytykset vanhensivat Maria Luisaa nopeasti. Hänen kerrotaan hyväksyneen miehensä suhteet ja jopa ystävystyneen tämän läheisimmän rakastajattaren kanssa.

Lähteet
-------

1. ↑  Martin Mutschlechner: ‘A splendid populator’ – Leopold II and his large family *The World of Habsburgs*. Viitattu 28.4.2018. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Saksa
* Italia
* Belgia
* Yhdysvallat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
**Jouhivita** (*Potamogeton rutilus*) on vitakasvien (Potamogetonaceae) heimoon, vitojen (*Potamogeton*) sukuun kuuluva monivuotinen kasvilaji. Se on pienikokoinen ruohovartinen vesikasvi, joka kasvaa kokonaan upoksissa vedenpinnan alla. Jouhivita muistuttaa jonkin verran kyhmyvitaa (*Potamogeton trichoides*), mutta lajit ovat erotettavissa toisistaan varren, kielekekorvakkeiden sekä hedelmien ulkonäön perusteella.

Jouhividan varsi on nauhamainen, noin 1 mm leveä ja runsashaarainen. Lehdet ovat myös noin 1 mm leveitä, pitkäsuippuisia, kolmisuonisia sekä vaaleanvihreitä tai hieman punertavia. Kaikki lehdet ovat keskenään samanlaisia uposlehtiä, eikä kelluslehtiä ole lainkaan. Lehtien tyvellä on kiinni olevat kielekekorvakkeet. Jouhividan kukintona on noin 1–3 cm pitkän varren päässä sijaitseva lyhyt tähkä. Hedelmät ovat noin 2 mm pitkiä ja sileäselkäisiä.

Jouhivita kasvaa kirkkaissa sekä niukkaravinteisissa järvissä, ja veden ravinnepitoisuuksien noustessa jouhivita yleensä häviää kyseiseltä kasvupaikalta. Suomessa jouhivitaa on havaittu muutamista paikoista eri puolilta maata. Ruotsissakin jouhivita on harvinainen. Etelä-Ruotsissa jouhivitaa on tavattu usein samoilta kasvupaikoilta kuin hyvin harvinaista notkeanäkinruohoakin (*Najas flexilis*).

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Den virtuella floran: Styvnate (*Potamogeton rutilus*) *Den virtuella floran*.  1999. Naturhistoriska riksmuseet. Viitattu 11.9.2020. (ruotsiksi)
2. ↑  Raino Lampinen & Tapani Lahti: Kasviatlas 2018: Jouhivita (*Potamogeton rutilus*) *Kasviatlas*. Luonnontieteellinen keskusmuseo. Viitattu 11.9.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Laji.fi: Jouhivita (*Potamogeton rutilus*)
* The Plant List: *Potamogeton rutilus* (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q10682832
* Wikispecies: Potamogeton rutilus
* CoL: 4M3YX
* EPPO: PTMRU
* EUNIS: 193895
* GBIF: 5301218
* iNaturalist: 485625
* IPNI: 603395-1
* IRMNG: 10941262
* ITIS: 519522
* NBN: NBNSYS0000002137
* NCBI: 397076
* Open Tree of Life: 161389
* Plant List: kew-308710
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:603395-1
* Tropicos: 26300036
* VASCAN: 19385
* WFO: wfo-0000769981

 |

 |