recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
*Tämä artikkeli käsittelee tietyökonetta. Maataloudessa käytettävästä koneesta katso jyrä*
Hamm 3307 tiejyrä.
**Jyrä** on maan tiivistämiseen rakennustyössä tarkoitettu kone.

Jyrätyypit
----------

Varhaiset tiejyrät olivat höyrykäyttöisiä, mutta nykyisin omalla koneella liikkuvat jyrät ovat miltei yksinomaan dieselkäyttöisiä. Ensimmäisen moottorijyrän kehitti Hans Hamm vuonna 1911. Jyriä on monenlaisia. Niiden tärkein osa on pyörinä toimiva raskas sylinterinmuotoinen tela eli valssi, joita on yhdestä kolmeen kappaletta. Hinattavissa jyrissä on yleensä vain yksi valssi, suuremmissa omalla koneella liikkuvissa on kahdesta kolmeen. 

*Tandem-jyrissä* on kaksi vetävää valssia. Tandem-jyrä keksittiin vuonna 1953. Jyrän klassinen muoto on *kolmivalssijyrä*, jossa on takana kaksi kapeampaa ja edessä yksi leveä valssi. Valssit voivat olla onttoja ja vesitäytteisiä, jolloin jyrän painoa voidaan säädellä lisäämällä ja vähentämällä vesimäärää.

*Täryjyrän* avulla voidaan tiivistää jyrättävää ainesta epäkeskokoneiston tuottamaa tärinää käyttäen enemmän kuin pelkällä jyrän painolla ja liikkeellä. Kun tandem-jyrän kummassakin valssissa on oma täry, puhutaan tandem-täryjyrästä.

Käyttö
------

Jyrä on tärkeä työkone teiden rakentamisessa ja korjauksessa ja muissakin maaperän pohja- ja päällysrakenteen tiivistämiskohteissa. Jyriä ei ole yleensä rekisteröity, koska ne on pääsääntöisesti tarkoitettu rajatuille työmaa-alueille. Siirrot tehdään kuorma-autoilla tai laveteilla. Pienempiä jyriä voidaan myös hinata lyhyitä siirtomatkoja.

Lähteet
-------

* Dolder, Willi, Dolder-Pippke, Ursula, Barner, Andreas R. Pleiffer, Frank & Bongartz, Stefan: *1000 rakennus- ja maansiirtokonetta*. 1000 Bagger und andere Baumaschinen. Suomentanut Kari Uotinen. Helsinki: Alfamer, 2009. ISBN 978-952-472-108-0.

### Viitteet

1. 1 2  Dolder ym. 2009, 35
2. ↑  Dolder ym. 2009, 86
3. ↑  Dolder ym. 2009, 89
4. ↑  Dolder ym. 2009, 93

Katso myös
----------

* Maantiivistäjä
Konserttitalo sisältä.
**Turun konserttitalo** sijaitsee Turussa Puutorin pohjoispäässä Aninkaistenkatu 9:ssä. Konserttitalon suunnitteli arkkitehti Risto-Veikko Luukkonen ja rakennus valmistui vuonna 1952, eli se on Suomen ensimmäinen konserttitalo. Se on Turun filharmonisen orkesterin kotisali, kunnes Aurajokirantaan valmistuu uusi Turun musiikkitalo Fuuga arviolta vuonna 2026. 

Turun konserttitalo edustaa funktionalistista tyylisuuntaa. Konserttitalon rakentaminen toteutettiin Turun ystävyyskaupungin Göteborgin lahjoitusvaroilla. Yhteistyön ja talon rakentamisen symboliksi pystytettiin Konserttitaloa vastapäätä olevalle Puutorilla Wäinö Aaltosen veistos Kun ystävyyssuhteet solmitaan. Patsaan kaksoiskappale on Göteborgissa kaupunginpuistossa.

Saleja on yksi ja sen akustiikan on suunnitellut Paavo Arni. 1980-luvun alussa *Helsingin Sanomien* ammattilaiskyselyssä Turun konserttitalo sai Suomen silloisista konserttisaleista eniten mainintoja hyvästä akustiikastaan. Saliin mahtuu yleisöä 1002 henkilöä, 633 alapermannolle ja 369 yläpermannolle. Konserttitalolla järjestetään konserttien lisäksi myös konferensseja, näyttelyitä, messuja ja muita tapahtumia.

Vuonna 1956 Turun konserttitalossa järjestettiin tapahtuma, jota mainostettiin Turun Sanomien ilmoituksessa rock-konserttina – musiikkityyli joka oli juuri jalkautumassa Suomeen. Konsertti aiheutti levottomuuksia ja Turun Sanomat uutisoi rakennuksesta poistetuista häiriköistä. Konserttitalossa on vieraillut aikojen saatossa kansainvälisiä huippuorkestereita ja -artisteja, kuten Demis Roussos, Duran Duran, Free, Hep Stars, Kinks, Procol Harum ja Thin Lizzy.

Vuonna 2016 konserttitalon kävijämäärä oli 116 808.

Uusi konserttitalo
------------------

Teknisen käyttöikänsä päähän tulleen konserttitalon korvaa 2020-luvun puolivälissä Turun musiikkitalo Fuuga, jonka sijaintipaikaksi on valittu Itsenäisyydenaukio Turun kaupunginteatterin ja Wäinö Aaltosen museon välissä Aurajoen itärannalla.

Lähteet
-------

1. 1 2  Turun konserttitalon historia ja arkkitehtuuri *tfo.fi*.  8.8.2011. Turun kaupunki.  Arkistoitu 5.10.2013. Viitattu 4.10.2013. (suomeksi) (englanniksi)
2. ↑  Riihinen, Eleonoora: Turussa iloitaan uudesta musiikki­talosta, jota aletaan rakentaa jo lähiviikkoina.  *Helsingin Sanomat*, 22.8.2023. Artikkelin maksullinen verkkoversio. Viitattu 22.8.2023.
3. ↑  Konserttitalon historiaa *Turun Filharmoninen orkesteri ja Turun konserttitalo -sivusto*. Viitattu 12.7.2018.
4. ↑  Parjo, Mauri: Hyvä akustiikka on jo suunniteltavissa.  *Helsingin Sanomat*, 28.3.1981, s. 23.
5. ↑  TFO - Konserttitalon salikartta TFO. Viitattu 12.7.2018.
6. ↑  Kun rock villitsi Turun *Turun Sanomat*.  27.8.2006. Viitattu 12.7.2018.
7. ↑  Huhtamäki, Mikael: *Live In Finland. Kansainvälistä keikkahistoriaa Suomessa 1955-1979*. Helsinki: Gummerus, 2013. ISBN 978-951-20-8730-3.
8. ↑  Filharmoninen orkesteri ja konserttitalo 2011–2016 (pdf) *Turun kaupungin tilastollinen vuosikirja 2017*. Turun kaupunki. Viitattu 12.7.2018.
9. ↑  Sormunen, Timo: Turun uusi konserttitalo rakennetaan Itsenäisyydenaukioille *Rakennuslehti*.  Kirjoitettu 7.4.2020. Viitattu 18.4.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Turun konserttitalo.
**Sinkkijodidi** (ZnI2) on sinkki- ja jodidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää lääketieteessä ja orgaanisen kemian synteeseissä.

Ominaisuudet
------------

Huoneenlämpötilassa sinkkijodidi on väritöntä tai kellertävää hygroskooppista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hyvin veteen ja liukenee myös etanoliin, glyseroliin ja dietyylieetteriin. Aine on heikko Lewis-happo, minkä vuoksi sen vesiliuokset ovat hieman happamia. Sinkkijodidi hajoaa hitaasti ilman ja valon vaikutuksesta, jolloin muodostuu jodia.

Valmistus ja käyttö
-------------------

Sinkkijodidia voidaan valmistaa liuottamalla metallista sinkkiä vetyjodidin kiehuvaan vesiliuokseen, neutraloimalla vetyjodidin vesiliuosta sinkkioksidin avulla hopean toimiessa katalyyttinä tai kuumentamalla sinkin ja jodin seosta typpi-ilmakehässä 600 °C:n lämpötilaan.

Zn + 2 HI → ZnI2 + H2
ZnO + 2 HI → ZnI2 + H2O
Zn + I2 → ZnI2
Sinkkijodidi on antiseptinen ja aine, mihin tarkoitukseen sitä käytetään lääketieteessä. Sitä voidaan käyttää myös astringenttina. Lisäksi yhdistettä käytetään organosinkkiyhdisteiden valmistukseen, sinkki-jodidi-tärkkelys-liuoksen valmistamiseen, katalyyttinä additio- ja substituutioreaktioissa sekä Simmons–Smith-reaktioissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  E. M. Karamäki: *Epäorgaaniset kemikaalit*, s. 258. Kustannusliike Tietoteos, 1983. ISBN 951-9035-61-3.
2. 1 2 3  Dieter M. M. Rohe, Rüdiger Winter Battersby & Hans Uwe Wolf: *Zinc Compounds, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2014. Viitattu 30.6.2015
3. 1 2  Glenn J. McGarvey: *Zinc Iodide, e-EROS Encyclopedia of Reagents for Organic Synthesis*, John Wiley & Sons, New York, 2001. Teoksen verkkoversio Viitattu 30.6.2015
4. 1 2  Dale L. Perry: *Handbook of inorganic compounds*, s. 467. CRC Press, 2011. ISBN 9781439814628. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 30.6.2015). (englanniksi)
5. ↑  Jie Jack Li: *Name Reactions for Carbocyclic Ring Formations*, s. 38–39. John Wiley & Sons, 2010. ISBN 978-0-470-87220-8. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 30.6.2015). (englanniksi)
Henrik II Äpärän kruunaus.
**Henrik II Äpärä** oli Kastilian kuningas vuosina 1369–1379 syrjäytettyään ja surmattuaan velipuolensa Pietari I Julman.

Nájeran taistelu vuonna 1367. Vas. englantilaiset joukot Mustan prinssin johdolla sekä Pietarin kastilialaiset, oikealla Henrik II:n kapinalliset sekä ranskalaiset, joita johtaa Bertrand du Guesclin. Taistelussa du Guesclin jäi vangiksi.
Henrik nosti kapinan velipuoltaan Pietaria vastaan, mutta joutui tappiolle. Tällöin Henrik pakeni Ranskaan, josta hän pyysi ja sai tukea. Samanaikaisesti Pietari liittoutui Mustan prinssin kanssa, jonka avustuksella Pietari löi Henrikin Nájeran taistelussa vuonna 1367. Kun Pietari ei halunnut maksaa luvattua summaa Mustalle prinssille, palasi prinssi Ranskan puolelle ja Pietari I jäi lopulta tappiolle.

Kuninkaana Henrik II joutui kohtaamaan surmatun velipuolensa kannattajat ja ulkoisia vihollisia. Näitä vastaan taistellessaan hän joutui turvautumaan Bertrand du Guesclinin apuun. Hän onnistui lyömään Granadan joukot ja tekemään vuonna 1371 rauhan Portugalin kanssa. Seuraavaksi hän ryhtyi kukistamaan viimeistä merkittävää vastustajaansa Martín López de Córdobaa. Lupauksista huolimatta López de Córdoba teloitettiin antautumisen jälkeen.

Lähteet
-------

* O´Callaghan, J.F.: *A history of Medieval Spain*. United Kingdom: Cornell University, 1975. ISBN 0-8014-0880-6. (englanniksi)
* *The New Encyclopaedia Britannica*. Volume 9, Micropaedia. Chicago: Encycopaedia Britannica Inc. 1986. ISBN 0-85229-434-4. (englanniksi)
* *Tietosanakirja*. Osa 7. Helsinki: Tietosanakirja-osakeyhtiö, 1915.

### Viitteet

1. ↑  O´Callaghan, s. 681
2. ↑  Tietosanakirja, palsta 563
3. ↑  The New Encyclopaedia Britannica, s. 328
4. ↑  O´Callaghan 1975, s. 426
5. ↑  O´Callaghan, s. 524
6. ↑  O´Callaghan, s. 525
7. ↑  O´Callaghan, s. 526

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Pietari I Julma** | **Kastilian kuningas**1369–1379 | Seuraaja:**Juhana I** |

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Oliivipuukoalitio** oli Italiassa eri muodoissa vuosina 1995–2007 toiminut keskustavasemmistolainen poliittinen liittouma. Sen pohjalta perustettiin syksyllä 2007 Partito Democratico.

Ensimmäinen Oliivipuukoalitio (ital. *l’Ulivo – insieme per l’Italia*) osallistui huhtikuun 1996 vaaleihin yhdessä Partito della Rifondazione Comunistan kanssa ja voitti ne. Romano Prodista tuli pääministeri. Prodin ensimmäinen hallitus kaatui lokakuussa 1998, kun kommunistit jättivät sen. Oliivipuu oli myös Massimo D’Aleman I ja II hallituksen sekä Giuliano Amaton II hallituksen ydin. Oliivipuu hävisi 2001 vaalit Silvio Berlusconin Casa delle Libertàlle. Koalitio hajosi pian puolueiden välisiin riitoihin Prodin jätettyä tehtävänsä.

Toinen Oliivipuukoalitio (ital. *Uniti nell’Ulivo*) osallistui kesän 2004 europarlamenttivaaleihin ja sai 31,1 % äänistä. Se oli tällä kertaa yhtenäisempi, ja siihen kuului vain kolme edellisen koalition kahdeksasta (Democratici di Sinistra, Democrazia è Libertà – La Margherita ja Socialisti Democratici Italiani) puolueesta sekä uusi pieni Movimento Repubblicani Europei.

Syyskuussa 2004 muodostettiin näiden neljän puolueen kesken Uniti nell’Ulivo tai FED. Se muodosti laajemman vaalikoalition L’Unione.

Lähteet
-------

1. ↑  "Ulivo-Insieme per l'Italia" *Republica*. Viitattu 9.6.2018.
Sairaalapappi istuu potilaan sängyn vierellä lukemassa vihkosta.Sairaalapappi lukee potilaalle.
3–5 sairaalapappia vihkosten kanssa laulamassa potilaalle.Sairaalapappeja potilaalle laulamassa.
Sairaalapappi jakamassa potilaalle ehtoollista.
**Sairaalapappi** eli **sairaalapastori** on pappi, joka tukee sairaalan tai hoivakodin potilaita tai asukkaita, heidän läheisiään ja henkilökuntaa keskusteluavun tai uskonnollisten toimitusten johtamisen muodossa. Sairaalapapin tekemää työtä saatetaan kutsua myös sairaalasielunhoidoksi. Sen tavoitteena on lisätä potilaan toivon tunnetta, jaksamista ja auttaa häntä jatkamaan vaikeassa elämäntilanteessa eteenpäin. Toisaalta hoitohenkilökunta saattaa yhdistää papin läsnäolon kuolemaan, eikä siksi uskalla ehdottaa potilaille hänen tapaamistaan. Tapaamiset papin kanssa järjestyvät usein lyhyellä varoitusajalla, ja papit saattavat päivystää vuorokauden ympäri ja kaikkina viikonpäivinä.

Sairaalapappi tarjoaa tukea potilaan uskonnollista vakaumusta kunnioittaen, ja potilas päättää keskustelunaiheista. Ainakin Suomessa sairaalapappi voi potilaan toivoessa kutsua tilalleen myös jonkin toisen kirkkokunnan uskonnollisen edustajan. Yleisimmät keskustelunaiheet sairaalapapin kanssa liittyvät terveyteen, elämänkriiseihin, kuolemaan ja suruun, ihmissuhteisiin, hengellisiin asioihin ja elämän merkitykseen.

Koronapandemian aikana sairaalapappien sairaalahenkilökunnan kanssa tekemä työ lähes kaksinkertaistui Suomessa. Suuri osa pappien tekemästä työstä siirtyi myös verkkoon tai puhelinkeskusteluihin.

Suomessa sairaalapapeilla on teologian maisterin koulutus ja lisäksi tehtävään sopiva erikoiskoulutus. Sairaalasielunhoidon erityiskoulutus kestää kolme vuotta. Heillä saattaa myös olla muita koulutuksia, kuten psykoterapeutin koulutus. Saman tapaiset osaamisvaatimukset ovat myös ainakin yhdysvaltalaisilla sairaalapapeilla.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Sairaalassa *Helsingin seurakunnat*. Viitattu 2.4.2023.
2. ↑  Uskonnollisuus säilyy muistisairaudesta huolimatta – sairaalapappi Heli Harjunpää kokee, että kosketus voi herättää vakavastikin muistisairaan puhumaan *Yle Uutiset*.  18.4.2022. Viitattu 2.4.2023.
3. 1 2  Sairaalapappi on tukena sairaalassa. *evl.fi*.  Arkistoitu 2.4.2023. Viitattu 2.4.2023.
4. 1 2  Sairaalapappi Salon seurakunta. Viitattu 2.4.2023.
5. ↑  Ullgren, Ulla: Sairaalapappi - kuoleman korppi?.  *LÄÄKETIETEELLINEN AIKAKAUSKIRJA DUODECIM*, 2016, 132. vsk, nro 11, s. 1090 - 1091. Artikkelin verkkoversio.
6. 1 2  Hospital Chaplain Mayo Clinic College of Medicine and Science. Viitattu 2.4.2023. (englanniksi)
7. ↑  Sairaalapastori Anne-Maria Oikarinen kulkee potilaiden ja omaisten vierellä – Kosketuksen kaipuu korostuu pandemian aikana *Seura.fi*.  25.4.2021. Viitattu 2.4.2023.
8. 1 2  Sairaalapappien tuki hoitohenkilökunnalle kasvoi merkittävästi korona-aikana – potilastapaamisista osa siirtyi puhelimeen ja nettiin *www.kirkkojakaupunki.fi*. Viitattu 2.4.2023.
9. ↑  Sairaalapappi kohtaa ammatikseen kuolemaa, mutta: "Tässä työssä myös nauretaan paljon" *www.kirkkojakaupunki.fi*. Viitattu 2.4.2023.
Rotax 914
**BRP-Rotax** GmbH & Co KG (2008 - 2016 *BRP-Powertrain GmbH & Co. KG*) on itävaltalainen moottorinvalmistaja, jonka tuotteita käytetään mm. moottorikelkoissa, moottoripyörissä ja lentokoneissa.

Yhtiö perustettiin nimellä *Rotax-Werk AG* vuonna 1920 Dresdenissä, Saksassa. Myöhemmin se joutui Fichtel & Sachs AG:n haltuun, vuonna 1943 tehdas siirrettiin Welsiin, Itävaltaan, ja sieltä vuonna 1947 Gunskircheniin. Vuonna 1959 Rotax yhdistyi wieniläiseen Lohner-Werkeen, joka valmisti autojen ja rautatievaunujen runkoja. Vuonna 1962 ensimmäinen Rotaxin moottori asennettiin moottorikelkkaan. 

Vuonna 1970 Lohner-Rotaxin osti kanadalainen Bombardier, jota kautta Rotaxin moottoripyörien moottoreiden tuotekehityksen edellytykset paranivat.

Yhtiö valmisti pelkästään kaksitahtimoottoreita vuoteen 1982 asti, jolloin se alkoi valmistaa nelitahtimoottoreita. 

Vuonna 1989 Rotax sai tyyppisertifioinnin Rotax 912 A-lentokonemoottorille.

Vuonna 2022 yhtiö joutui kohun keskelle Ukrainan sodan aikaan, koska sen valmistama moottori löytyi ukrainalaisten Mustaanmereen pudottamasta iranilaisesta Mohajer-6-lennokista, jota venäläiset käyttävät sodassa ukrainalaisia vastaan

Rotax-tuotteita
---------------

* moottoripyörien moottorit - yhtiö myy tuotteitaan italialaiselle Aprilialle, Buell:lle ja BMW:lle
* moottorikelkkojen moottorit - yhtiö myy tuotteitaan Kanadaan Can-Amille ja sen omistavalle Bombardierille — Bombardierin Ski-Doo- sekä suomalaisissa Lynx-moottorikelkoissa käytetään Rotaxin moottoreita
* Rotax Max-kartingautot
* Rotax 912 ja Rotax 914 moottorit kevytlentokoneille
* automoottoreita Sports Car Club of America F500-kilpa-autoihin

Aiheesta muualla
----------------

* Rotax website


1. ↑  Statement from BRP on the alleged use of Rotax engines in Mohajer-6 drones *News*. Rotax. Viitattu 24.10.2022.
**Natriumselenaatti** (Na2SeO4) on natrium- ja selenaatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää lannoitteissa, lasin valmistukseen, seleenin valmistukseen ja hyönteismyrkkynä.

Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
---------------------------------

Huoneenlämpötilassa natriumselenaatti on valkoista kiteistä ainetta. Kidevedettömän yhdisteen lisäksi tunnetaan myös kidevedellinen dekahydraatti (Na2SeO4·10H2O). Molemmat liukenevat runsaasti veteen.

Natriumselenaattia voidaan valmistaa neutraloimalla seleenihappoa natriumhydroksidin tai natriumkarbonaatin avulla, kuumentamalla seleenidioksidia natriumkarbonaatin kanssa, hapettamalla natriumseleniitin vesiliuosta elektrolyyttisesti tai kuumentamalla seleenin ja natriumnitraatin seosta.

H2SeO4 + 2 NaOH → Na2SeO4 + 2 H2O
Kasvit pystyvät käyttämään natriumselenaattia seleenin lähteenä ja tämän vuoksi yhdistettä käytetään lannoitteissa. Yhdistettä käytetään myös lasin värin poistamiseen, apuaineena metallien kromauksessa, hyönteismyrkkynä kasvihuoneissa ja välituotteena seleenin erotuksessa ja tuotannossa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  E. M. Karamäki: *Epäorgaaniset kemikaalit*, s. 453. Kustannusliike Tietoteos, 1983. ISBN 951-9035-61-3.
2. ↑  William M. Haynes, David R. Lide, Thomas J. Bruno: *CRC Handbook of Chemistry and Physics*, s. 4.91. 93rd Edition. CRC Press, 2012. ISBN 978-1439880494. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 11.11.2014). (englanniksi)
3. 1 2  J. E. Hoffmann & M. G. King :*Selenium and Selenium Compounds, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2010. Viitattu 11.11.2014
4. 1 2  Bernd E. Langner: *Selenium and Selenium Compounds, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 11.11.2014
***Nyyrikki*** on 13 kertaa vuodessa ilmestyvä oululainen viihdelehti ja Suomen vanhin kaunokirjallinen viikkolehti.

Nyyrikin näytenumero ilmestyi 26. marraskuuta 1904. Lehti alkoi ilmestyä säännöllisesti 1. huhtikuuta 1905 alkaen. Nyyrikin perustivat oululaiset Herman Willehad Marjamaa ja toimittaja Juho Raappana, joka oli vuonna 1899 perustanut *Kalevan* ja pakinoinut siinä Nyyrikki-nimimerkillä. 

Lehden päätoimittajina toimivat Herkko Marjamaa ja vuosina 1949–1970 hänen poikansa Kosti Marjamaa. Kosti Marjamaa oli myös lehteä kustantavan H. W. Marjamaan Kirjapaino/Marjamaa Oy:n toimitusjohtaja.

Vuonna 1972 samantapaista *Perjantai*-nimistä lehteä Oulussa julkaissut Perjantai ky osti Nyyrikin ja vuonna 1976 toisen oululaisen viikkolehden *Sirpaleen*. Sittemmin Nyyrikkiä on julkaissut Kolmiokirja Oy. Lehden päätoimittaja on Elina Uutinen.

Nyyrikissä julkaistaan novelleja, jatkokertomuksia, pakinoita ja runoja. Se on tullut tunnetuksi aloittelevien kirjoittajien tekstien ensimmäisenä julkaisupaikkana. Monet kirjailijat kuten Kalle Päätalo, Timo K. Mukka, Pentti Haanpää, Uuno Kailas ja Jorma Kurvinen ovat uransa alkuvaiheessa kirjoittaneet Nyyrikkiin.Myös Urho Kekkosen kirjoittama novelli Papinsaari löytyy vuoden 1918 Nyyrikistä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Nyyrikki-lehden verkkosivut *nyyrikkilehti.fi*.  Arkistoitu 29.4.2007. Viitattu 25.10.2014.
2. ↑  Yhteystiedot *Nyyrikkilehti.fi*.  Arkistoitu 25.10.2014. Viitattu 25.10.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Nyyrikki-lehden verkkosivut (Arkistoitu – Internet Archive)
* Avola, Pertti: Nyyrikki on tarjonnut romantiikkaa suomalaisille tsaarinajasta asti – jo 110 vuotta HS.fi. 22.7.2014.
* Nyyrikin ensimmäinen numero digitoituna

### Kirjallisuutta

* Kangasniemi, Päivi: Lukuviihteen huipulta, Kolmiokirja Oy, 1991 Painoyhtiö Liitto, Oulu
**Leijulaakso** (engl. *Waybuloo*) on brittiläis-kanadalainen lastenohjelma, joka on suunnattu alle kouluikäisille. Se esitettiin ensimmäisen kerran BBC:n CBeebies-kanavalla toukokuussa 2009. Sarjaa on tehty 100 jaksoa ja sitä on esitetty yli 80 maassa.

*Leijulaakso* sijoittuu kuvitteelliseen Naran maailmaan ja sen päähenkilöinä on neljä *palleroiksi* kutsuttua tietokoneanimoitua hahmoa – *Nok Tok*, *De Li*, *Lau Lau* ja *Yojojo*, *Dok Poi*. Lisäksi jokaisessa jaksossa on mukana lapsia, joita sarjassa kutsutaan *vekaroiksi*. Sarja on kuvattu lavasteissa, joiden päälle hahmot on lisätty. Sarjan jaksot noudattavat pitkälti samaa kaavaa. Hahmot ja lapset joogaavat, leikkivät piiloleikkiä ja ratkovat yksinkertaisia ongelmia.

*Leijulaakso* on noussut nopeasti Britannian katsotuimmaksi sarjaksi 4–6-vuotiaiden ryhmässä ja sarjan oheistuotteet, muun muassa kirjat, lelut ja vaatteet, ovat olleet myyntimenestys.

Sarjan teemat ovat herättäneet myös kritiikkiä. Jotkin kristityt ryhmät ovat kritisoineet sarjaa viittauksista buddhismiin ja hinduismiin, ja toisaalta sarjan New Age -vivahteita on myös arvosteltu.

Merkit
------

* **Lau Lau**
	+ Purppura
* **Yojojo**
	+ Oranssi
* **Nok Tok**
	+ Sininen
* **De Li**
	+ Vaaleanpunainen
* **Dok Poi**
	+ Punainen

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Annabel Freyberg: Waybuloo, a TV show of delight and wonder  30.9.2010. The Telegraph. Viitattu 9.7.2011. (englanniksi)
2. ↑  Waybuloo Continues Success On Screen And At Retail  24.3.2011. zodiakkids.com. Viitattu 9.7.2011. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Sarjan sivut BBC:n sivustolla
* Virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
* *Leijulaakso* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
**Mihail Ivanovitš Tereštšenko** (ven. Михаи́л Ива́нович Тере́щенко, ukr. Михайло Іванович Терещенко, *Myh’ailo Ivanovytš Tereštšenko*; 30. maaliskuuta (J: 18. maaliskuuta) 1886 Kiova – 1. huhtikuuta 1956 Monaco) oli Venäjän väliaikaisen hallituksen ulkoasiainministeri ja valtiovarainministeri 5. toukokuuta 1917 – 25. lokakuuta 1917. Tereštsenko oli myös huomattava maanomistaja, sokeritehtailija ja sijoittaja.

Mihail Tereštšenko syntyi rikkaaseen sokeritehtailijasukuun. Hän valmistui Kiovan ja Leipzigin yliopistoista. Vuonna 1910 Tereštšenko liittyi vapaamuurareihin ja hänestä tuli yhdessä Aleksandr Konovalovin, Aleksandr Kerenskin, Nikolai Nekrasovin ja Ivan Jefremovin ohella yksi Venäjän vaikutusvaltaisimmista vapaamuurareista. Tereštšenko oli myös duuman jäsen. Vaikka hän oli sitoutumaton, hän oli hyvin lähellä Venäjän edistyspuoluetta.

Vuosina 1912–1914 Mihail Tereštšenko omisti kirjapainon Pietarissa. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän oli Punaisen Ristin edustajana. Vuosina 1915–1917 hän toimi sotateollisuuskomitean puhemiehenä Kiovassa.

Tereštšenko oli samassa junassa, jossa Nikolai II luopui kruunustaan 15. maaliskuuta 1917. Helmikuun vallankumouksen jälkeen hänestä tuli väliaikaisen hallituksen talousministeri. Huhtikuussa 1917 Kerenski, Nekrasov ja Tereštšenko suunnittelivat koalitiohallitusta sosialistien kanssa. 5. huhtikuuta hänestä tuli ulkoministeri Pavel Miljukovin erotessa. Tereštšenko riitautui sotaministeri Aleksandr Verhovskin kanssa, jonka mukaan maa ei voinut jatkaa sotaa Euroopassa.

26. lokakuuta Tereštšenko pidätettiin yöllä Talvipalatsissa yhdessä muiden väliaikaishallituksen jäsenten kanssa. Heidät siirrettiin vankilaan Pietari-Paavalin linnoitukseen. Keväällä 1918 Tereštšenko vapautettiin ja hän muutti Norjan kautta Ranskaan. Tereštšenko tuki sisällissodassa Venäjän valkoista armeijaa. 1920- ja 1930-luvuilla Tereštšenko teki sijoituksia Ranskaan ja Madagaskarille.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Latvia
* Tšekki

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
**Pattada** (sardiksi *Patàda*) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Sassarin maakunnassa. Kunnassa on arviolta 3 084 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 164,88 neliökilometriä. Se sijaitsee 794 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.

Lähteet
-------

1. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Altitudini dei comuni tramite DEM *Italian kuntien pinta-alat ja korkeus merenpinnasta*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)
2. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Bilancio demografico al 30/11/2016 *Italian tilastokeskuksen väestötilasto alueittain, maakunnittain ja kunnittain*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Pattada** Wikimedia Commonsissa

Sassarin maakunta
Aggius | Aglientu | Alà dei Sardi | Alghero | Anela | Ardara | Arzachena | Badesi | Banari | Benetutti | Berchidda | Bessude | Bonnanaro | Bono | Bonorva | Bortigiadas | Borutta | Bottidda | Buddusò | Budoni | Bultei | Bulzi | Burgos | Calangianus | Cargeghe | Castelsardo | Cheremule | Chiaramonti | Codrongianos | Cossoine | Erula | Esporlatu | Florinas | Giave | Golfo Aranci | Illorai | Ittireddu | Ittiri | La Maddalena | Laerru | Loiri Porto San Paolo | Luogosanto | Luras | Mara | Martis | Monteleone Rocca Doria | Monti | Mores | Muros | Nughedu San Nicolò | Nule | Nulvi | Olbia | Olmedo | Oschiri | Osilo | Ossi | Ozieri | Padria | Padru | Palau | Pattada | Perfugas | Ploaghe | Porto Torres | Pozzomaggiore | Putifigari | Romana | San Teodoro | Sant’Antonio di Gallura | Santa Maria Coghinas | Santa Teresa Gallura | Sassari | Sedini | Semestene | Sennori | Siligo | Sorso | Stintino | Telti | Tempio Pausania | Tergu | Thiesi | Tissi | Torralba | Trinità d'Agultu e Vignola | Tula | Uri | Usini | Valledoria | Viddalba | Villanova Monteleone
**Piotrkówin piirikunta** (puol. *powiat piotrkowski*) on yksi Łódźin voivodikunnan piirikunnista. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 91 353. Piirikunta on jaettu 11 maalaiskuntaan, jotka ovat Aleksandrów, Czarnocin, Gorzkowice, Grabica, Łęki Szlacheckie, Moszczenica, Ręczno, Rozprza, Sulejów, Wola Krzysztoporska sekä Wolbórz ja niissä on kylien lisäksi kaksi kaupunkia; Sulejów ja Wolbórz. Hallintokeskus Piotrków Trybunalski muodostaa oman kaupunkipiirikuntansa.

Piotrkówin piirikunnan pinta-alasta 24,5 prosenttia oli metsän peitossa vuonna 2018.

Piotrkówin piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 4,8 prosenttia.

Piirikunnan väestöpyramidi 2014.
Vuoden 2019 lopussa Piotrkówin piirikunnassa oli 91 353 asukasta, joista 50,7 prosenttia naispuolisia ja 49,3 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 91 417 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 89 564 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaat muodostivat vuoden 2019 lopussa 19,4 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 60 prosenttia ja eläkeikäiset 20,6 prosenttia väestön keski-iän ollessa 40,9 vuotta. Elävänä syntyneiden määrä oli vuonna 2019 yhteensä 907 lasta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Powiat piotrkowski w liczbach *Polska w liczbach*. Viitattu 3.11.2020. (puolaksi)
2. ↑  Piotr Wojtysiak – starosta kadencji 2018–2023 w: powiat piotrkowski *PortalSamorządowy*. Viitattu 3.11.2020. (puolaksi)
3. ↑  Territorial units (Territorial units layout-pudotusvalikosta valittaessa vaihtoehto "Administrative units", sitten alle avautuvasta luettelosta kohta "Łódzkie") Puolan tilastokeskus. Viitattu 3.11.2020. (puolaksi, englanniksi)
4. ↑  Miasto na prawach powiatu Piotrków Trybunalski *Visitlodzkie.pl*. Viitattu 3.11.2020. (puolaksi)
5. ↑  Powiat piotrkowski (PDF) Łódźin tilastokeskus. Viitattu 3.11.2020. (puolaksi)
6. ↑  Mniejszości narodowe i etniczne oraz społeczność posługująca się językiem kaszubskim wg powiatów w 2011 r. Puolan sisäministeriö.  Arkistoitu 19.6.2021. Viitattu 3.11.2020. (puolaksi)

Łódźin voivodikunnan lippu.Łódźin voivodikunta
**Pääkaupunki: Łódź**   

Aleksandrów Łódzki | Bełchatów | Biała Rawska | Błaszki | Brzeziny | Drzewica | Działoszyn | Głowno | Kamieńsk | Koluszki | Konstantynów Łódzki | Krośniewice | Kutno | Łask | Łęczyca | Łódź | Łowicz | Opoczno | Ozorków | Pabianice | Pajęczno | Piotrków Trybunalski | Poddębice | Przedbórz | Radomsko | Rawa Mazowiecka | Rzgów | Sieradz | Skierniewice | Stryków | Sulejów | Szadek | Tomaszów Mazowiecki | Tuszyn | Uniejów | Warta | Wieluń | Wieruszów | Zduńska Wola | Zelów | Zgierz | Złoczew | Żychlin

**Piirikunnat**   

Bełchatów | Brzeziny | Kutno | Łask | Łęczyca | Łowicz | Itäinen Łódź | Opoczno | Pabianice | Pajęczno | Piotrków | Poddębice | Radomsko | Rawa | Sieradz | Skierniewice | Tomaszów | Wieluń | Wieruszów | Zduńska Wola | Zgierz

**Kaupunkipiirikunnat**   

Łódź | Piotrków Trybunalski | Skierniewice
Wikibooks 
Wikikirjastossa on aihe: **Lopezin avaus**. 

*Tässä artikkelissa käytetään algebrallista merkintätapaa kuvailemaan shakkisiirtoja.*

**Lopezin avaus** on shakkiavaus, jota kuvaavat siirrot

1.e4 e5
2.c3
Valkean toinen siirto on hänen siirtovaihtoehdoistaan vasta seitsemänneksi suosituin. Sen tarkoituksena on valmistella varhainen eteneminen d-sotilaalla. Avaus on kuitenkin ongelmallinen, sillä musta voi pelata heti 2...d5, ja jatkossa 3.exd5 Dxd5 valkea ei saa ratsuaan ruutuun c3. Myös 2...Rf6 tuottaa ongelmia, sillä valkean ei kannata edetä d-sotilaallaan. Jatko 3.d4 exd4 4.Dxd4 ja musta saa tempovoiton 4...Rc6. 2...Rf6 ja 2...d5 ovatkin mustan suosituimmat vastaukset. Ne myös ovat melko tehokkaita avausta vastaan.

Avaus voi muuntua Ponzianin avaukseksi tai skotlantilaisen pelin Göringin gambiitiksi, jos musta pelaa 2...Rc6.

Lopezin avaus luokitellaan ECO-koodistolla koodille C20.

Katso myös
----------

* Luettelo shakkiavauksista
* Luettelo gambiiteista

Lähteet
-------

* Schiller, Eric (2003). Unorthodox Chess Openings. Cardoza. ISBN 1-58042-072-9.

### Viitteet

1. ↑  ECO
2. 1 2  C20: KP, Lopez opening
**Piskokéfalo** (kreik. Πισκοκέφαλο) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Siteían kuntaan, Lasíthin alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylän väkiluku on 642 (vuonna 2011).

Piskokéfalon minolaisesta huvilasta löydettyjä figuriineja, n. 1650–1500 eaa. Iraklionin arkeologinen museo.
Piskokéfalo sijaitsee Kreetan itäosassa noin kolme kilometriä etelään Siteían kaupungista. Kylän maisemaa hallitsee sen suurikokoinen kirkko. Piskokéfalo muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Πισκοκεφάλου, *Topikí Koinótita Piskokefálou*), johon kuuluu varsinaisen Piskokéfalon kylän lisäksi Káto Episkopín kylä. Koko yhdyskunnan väkiluku on 781.

Piskokéfalo on myös minolaisaikaisen "huvilan" arkeologinen kohde, joka sijaitsee kylän lähellä ja on saanut siitä nimensä. Huvila on ollut kaksikerroksinen ja siitä on erotettavissa lukuisia huoneita sekä muun muassa portaikkoja. Raunioista on löydetty muun muassa idoleita sekä ihmis- ja eläinfiguriineja. Löydökset ovat esillä Iraklionin arkeologisessa museossa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 25.12.2013. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. 1 2  Piskokefalo *Crete Home*. Viitattu 20.3.2017.
3. 1 2  Piskokefalo *Sitia*. Viitattu 20.3.2017.
4. ↑  Piskokefalo Minoan Mansion *Cretan Beaches*. Viitattu 20.3.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Piskokéfalo** Wikimedia Commonsissa
**José Humberto Rujano Guillen** (s. 18. helmikuuta 1982 Santa Cruz de Mora, Merida) on venezuelalainen maantiepyöräilijä.

Rujano sijoittui vuoden 2005 Italian ympäriajossa kolmanneksi vain 45 sekuntia voittaja Paolo Savoldellille hävinneenä, Gilberto Simoni oli kilpailun toinen, 17 sekuntia Rujanoa nopeampana. Venezuelalainen oli kolmas kilpailun 13. ja 14. etapilla, toinen 17. osuudella ja voitti 19. etapin. Lisäksi hän voitti mäkikilpailun, maglia verden sekä sai yritteliäimmän ajajan tunnustuksen.

Italian ympäriajossa 2011 hän voitti 13. etapin ja nousi myös 9. etapin voittajaksi, kun Alberto Contador hylättiin dopingkäryn vuoksi. Kokonaiskilpailussa Rujano sijoittui kuudenneksi.

Rujano on voittanut Vuelta Al Tachira -etappiajon vuosina 2004, 2005 ja 2010, Clasico Banfoandes -etappikilpailun 2005, Kolumbian ja Venezuelan ympäriajon 2009 sekä Tour de Langkawi -etappiajon vuonna 2010. Lisäksi hän voitti Venezuelan maantieaika-ajomestaruuden 2007, 2009 ja 2013.

Saavutuksia
-----------

2001
Pan-Amerikan mestaruuskilpailut, alle 23-v. maantieajossa hopeaa ja aika-ajossa pronssia
2002
Vuelta al Táchira, etapin 13 voitto
2003
Clásico RCN, etapin 4 voitto
2004
Vuelta al Táchira, kokonaiskilpailun sekä etappien 5 ja 13 (aika-ajo) voitto
Pan-Amerikan mestaruuskilpailut, aika-ajossa hopeaa
2005
Vuelta al Táchira, kokonaiskilpailun sekä etappien 6, 7 ja 13 (aika-ajo) voitto
Tour de Langkawi, kokonaiskilpailussa toinen
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa kolmas, mäkikirikilpailun ja etapin 19 voitto, etapilla 17 toinen, etapeilla 13 ja 14 kolmas
Clasico Banfoandes, kokonaiskilpailun sekä etappien 4. 7 ja 8 voitto
2007
Aika-ajon Venezuelan-mestaruus
2009
Vuelta al Táchira, etappien 7, 10 ja 11 (aika-ajo) voitto
Aika-ajon Venezuelan-mestaruus
Kolumbian ympäriajo, kokonaiskilpailun sekä etappien 6, 8, 10 ja 14 (aika-ajo) voitto
Venezuelan ympäriajo, kokonaiskilpailun sekä etappien 8 ja 9 voitto
2010
Vuelta al Táchira, kokonaiskilpailun ja etapin 8 (mäkiaika-ajo) voitto
Tour de Langkawi, kokonaiskilpailun ja etapin 6 voitto
Venezuelan ympäriajo, etapin 7 voitto
Kolumbian ympäriajo, etapin 9 voitto
2011
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa kuudes, mäkikirikilpailussa toinen, pistekilpailussa kolmas, etappien 9 ja 13 voitto, etapilla 20 toinen, etapilla 16 (aika-ajo) kolmas
2012
Tour de Langkawi, kokonaiskilpailussa toinen
2013
Aika-ajon Venezuelan-mestaruus
2015
Vuelta al Táchira, kokonaiskilpailun ja etapin 6 voitto

Lähteet
-------

* José Rujano Trap–Friis-tietokannassa (englanniksi)
* Profiili cyclingarchives.com-sivustolla (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Rujano solos to victory *cyclingnews.com*.  9.8.2010. Viitattu 10.8.2010. (englanniksi)
2. ↑  José Rujano Guillen *cyclingbase.com*.  Arkistoitu 23.9.2015. Viitattu 16.3.2013. (ranskaksi)
3. ↑  Contador kahden vuoden pannaan, menetti Tourin ja Giron voitot *procycling.fi*.  6.2.2012.  Arkistoitu 9.2.2012. Viitattu 16.3.2012.
**Lettokirkiruoho** (*Gymnadenia conopsea* var. *lapponica*) Euroopan ja Aasian pohjoisilla alueilla ja vuoristoseuduilla tavattava kämmekkämuunnos. Suomessa se on rauhoitettu Oulun läänin eteläpuolella.

Lettokirkiruoho on punakirkiruohon yksi muunnos. Toinen Suomessa tavattava lajin muunnos on suurempikokoinen ja runsaskukkaisempi ahokirkiruoho (var. *conopsea*).

Ulkonäkö ja koko
----------------

Lettokirkiruoho on pienempi ja hennompi kuin ahokirkiruoho, ja kasvaa 15–30 senttimetriä korkeaksi. Kasvin juurimukulat ovat liuskaisia. Lehdet ovat tasasoukkia, vajaan senttimetrin levyisiä, 5–20 cm pitkiä ja täplättömiä. Kukinto on tiheä, tasapaksu tähkä, jossa on kukkia 15–20 kappaletta. Kukat ovat tuoksuvia, vaaleanpunaisia tai harvoin valkoisia. Kukan huuli on lähes ehyt, kannus pitkä ja hoikka. Lettokirkiruoho kukkii kesä-elokuussa.

Muista Suomessa kasvavista kämmekkälajeista lettokirkiruoho muistuttaa maariankämmekkää, mutta sen kukista ja lehdistä puuttuvat maariankämmekälle ominaiset pilkut.

Muiden kirkiruohojen tapaan lettokirkiruohon pölyttäjinä toimivat kimalaiset ja perhoset.

Levinneisyys
------------

Punakirkiruohon muunnoksia tavataan laajalla alueella, joka ulottuu Irlannista ja Ranskasta itään läpi Euroopan ja Venäjän keskiosien Kiinaan ja Japaniin saakka. Etelässä levinneisyysalue ulottuu Italiaan ja Kreikkaan, ja pohjoisessa Pohjois-Skandinaviaan. Punakirkiruohon muunnosten esiintymien levinneisyyttä Suomessa ei tunneta tarkkaan. Yleisesti voi kuitenkin todeta että lettokirkiruohoa tavataan Pohjois-Suomessa, kun taas ahokirkiruohon levinneisyysalue painottuu Pohjois-Suomeen. Oulun ja Lapin lääneissä lettokirkiruoho on paikoin yleinen.

Elinympäristö
-------------

Lettokirkiruoho kasvaa kalkkipitoisessa maassa kosteilla, valoisilla paikoilla kuten letoilla ja tunturi- ja puronvarsiniityillä.

Lähteet
-------

* *Kämmekät, Suomen orkideat*. Toim. Korhonen, Mauri & Vuokko, Seppo. Forssan kustannus Oy, Forssa 1987.
* *Retkeilykasvio*. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998.

### Viitteet

1. ↑  Ympäristöministeriö: Luonnonsuojeluasetuksessa rauhoitetut lajit Viitattu 21.10.2009.
2. 1 2  Kasviatlas 2008: Kirkiruohot[vanhentunut linkki] Viitattu 21.10.2009.
3. 1 2  Retkeilykasvio 1998, s. 500.
4. ↑  Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Kirkiruoho[vanhentunut linkki]
5. 1 2  Pohjois-Karjalan ympäristökeskus: Uhanalainen ahokirkiruoho – näyttävän punakukkaisen kämmekkäkasvin etsintäkuulutus Pohjois-Karjalassa Viitattu 21.10.2009.
6. ↑  Kämmekät, Suomen orkideat 1987, s. 67.
7. ↑  Den virtuella floran: Brudsporre (ruotsiksi) Viitattu 21.10.2009.
8. ↑  Kämmekät, Suomen orkideat 1987, s. 69.

Aiheesta muualla
----------------

* Pohjolan kasvien pauloissa: *Gymnadenia conopsea* subsp. *alpina* - punakirkiruoho subsp. lettokirkiruoho
* Kasviatlas 2020: Lettokirkiruohon levinneisyys Suomessa.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q11875654
* GBIF: 5950784
* iNaturalist: 564126
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:77277268-1
* WFO: wfo-0000839351

 |

 |
Kaavakuva aromaattisten fluorihiilivetyjen pakkautumisesta.
**HFC**-yhdisteet eli **fluorihiilivedyt** sisältävät vetyä, fluoria sekä hiiltä. HFC-yhdisteitä käytetään muun muassa kylmäaineina kylmä- ja ilmastointilaitteissa. Ne ovat fluorattuja kasvihuonekaasuja.

Ympäristövaikutukset
--------------------

HFC-yhdisteet eivät ole otsonikerrosta tuhoavia yhdisteitä, mutta ne ovat voimakkaita kasvihuonekaasuja. HFC-yhdisteet lisäävät ilmaston lämpenemistä satoja tai tuhansia kertoja voimakkaammin kuin hiilidioksidi. Lokakuussa 2016 maailman maat sopivat Montrealin pöytäkirjan Kigalin muutoksella HFC-yhdisteiden tuotannon ja kulutuksen säätelystä. Käytön rajoittamisella on arvioitu saavutettavan jopa 0,4 astetta Pariisin ilmastosopimuksen tavoitteista.

Lähteet
-------

1. ↑  Global Warming Potentials (IPCC Fourth Assessment Report) (HFC-yhdisteiden GWP arvot ovat satoja tai tuhansia kertoja suurempia kuin CO2:n arvo.) *unfccc.int*. Viitattu 20.1.2022. (englanniksi)
2. ↑  Kansainvälinen Kigalin sopimus tuli voimaan – vähentää osaltaan kasvihuonekaasupäästöjä  11.1.2019. Suomen ympäristökeskus SYKE. Viitattu 20.1.2022.
Mevlüt Çavuşoğlu (2022)
**Mevlüt Çavuşoğlu** (s. 5. helmikuuta 1968 Alanya) on turkkilainen Oikeus ja kehitys -puolueen (AKP) poliitikko.

Çavuşoğlu sai kandidaatin arvon kansainvälisissä suhteissa Ankaran yliopistosta vuonna 1988 ja valmistui maisteriksi taloustieteessä New Yorkin Long Islandin yliopistosta vuonna 1991. Hän suoritti myös asiantuntijuusohjelman Euroopan unionista Ankaran yliopiston Eurooppa-tutkimuskeskuksessa vuonna 1993. Çavuşoğlu kuului Oikeus ja kehitys -puolueen perustajajäseniin ja tuli valituksi sen parlamenttiedustajaksi 22. 23. ja 24. parlamenttikausille. Hän toimi tammikuusta joulukuuhun 2013 AKP:n varapuhemiehenä, joka vastasi ulkopolitiikasta.

Vuosiksi 2010–2012 Çavuşoğlu valittiin Euroopan neuvoston parlamentaarisen yleiskokouksen puheenjohtajaksi. Hän oli ensimmäinen turkkilainen parlamentaarikko tässä virassa. Yleiskokouksen kunniapuheenjohtajan arvonimen hän sai vuonna 2014. Vuosina 2012–2014 hän oli yleiskokouksen edustajana Venetsian komissiossa.

Çavuşoğlu toimi joulukuusta 2013 elokuuhun 2014 Turkin EU-asioiden ministerinä ja pääneuvottelijana. Elokuussa 2014 hän sai nimityksen Turkin ulkoministeriksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Mr. Mevlüt Çavuşoğlu Ministry of Foreign Affairs


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
**Tuija Anneli Ahvonen** (27. tammikuuta 1949 Helsinki – 7. lokakuuta 1983 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä, joka tuli tunnetuksi Yleisradion vuosina 1981–1983 esittämästä satiirisarjasta *Hukkaputki*. Lisäksi hänet muistetaan Radioteatterin kuunnelmasarjasta *Yhtä köyttä -yhdistys*. Ahvonen teki myös useita elokuvarooleja.

Ura
---

Ahvonen opiskeli Suomen Teatterikoulussa vuosina 1968–1971, jonka jälkeen hän oli kiinnitettynä Lappeenrannan teatteriin vuoteen 1973 saakka. Helsinkiin palattuaan hän näytteli Ryhmäteatterissa ja oli viimeiset vuotensa freelancerina. Vuonna 1981 Ahvonen esitti toista naispääosaa Eero Tuomikosken ainoaksi jääneessä pitkässä näytelmäelokuvassa *Suvi*. *Helsingin Sanomien* kriitikko Mikael Fränti kehui hänen roolisuoritustaan ja vertasi Ahvosta Jill Clayburghiin elokuvassa *Eronnut nainen* ja Jeanne Moreau’hon elokuvassa *Yö*.

Ahvonen kärsi pitkään mielenterveysongelmista. Hän oli miehensä kanssa päätynyt avioeroon ja menettänyt myös kahden lapsensa huoltajuuden. Ilta-Sanomille vuonna 1982 antamassaan haastattelussa Ahvonen kertoi jääneensä pois *Hukkaputki*-ohjelmasta kesken sen toisen tuotantokauden ja joutuneensa hoidettavaksi Lapinlahden sairaalan psykiatriselle osastolle. Ahvonen kertoi, että hänestä oli tullut julkisuuden henkilö tilanteessa, jossa hänen yksityiselämänsä oli sekaisin ja totesi "näytelleensä seitsemän vuotta tervettä ihmistä".

Ahvonen teki itsemurhan Helsingin Malminkartanossa lokakuussa 1983.

Filmografia
-----------

* *Niilon oppivuodet* (1971)
* *Jouluksi kotiin* (1975)
* *Wiipurin nopeat* (televisioelokuva, 1978)
* *Kylä huokasi* (televisioelokuva, 1979)
* *Miesten koulu* (televisioelokuva, 1980)
* *Kiljusen herrasväki* (1981)
* *Sadeaika* (1981)
* *Sotamies Jokisen vihkiloma* (televisioelokuva, 1981)
* *Suvi* (1981)
* *Uuno Turhapuron aviokriisi* (1981)
* *Sumua* (televisioelokuva, 1982)
* *Toto* (1982)
* *Regina ja miehet* (1983)

Aiheesta muualla
----------------

* Tuija Ahvonen Yle Elävä arkisto.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kuolleita : Näyttelijä Tuija Ahvonen.  *Helsingin Sanomat*, 15.10.1983, s. 18. HS Aikakone (vain tilaajille). Viitattu 11.12.2018.
2. ↑  Fränti, Mikael: Haastava kotimainen elokuva. Eero Tuomikosken "Suvi" äidin ja tyttären tuntemuksista.  *Helsingin Sanomat*, 25.9.1981, s. 48. HS Aikakone (vain tilaajille). Viitattu 26.10.2017.
3. ↑  Rytinki, Pasi: Tuija Ahvosesta tuli koko kansan tv-tähti, mutta sitten tapahtui totaalinen romahdus – seuraukset olivat traagiset  3.11.2021. Ilta-Sanomat.
4. ↑  Hukkaputken Tuija Ahvosen itsemurha.  *Hymy*, 1983, nro 11.  Viitattu 5.8.2016.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Ritva
* Elonet

 |

 |
**Topias Koukkula** (s. 17. huhtikuuta 1996) on suomalainen kolmiloikkaaja ja pituushyppääjä. Koukkula edustaa Turun Urheiluliittoa ja hänen valmentajanaan toimii Johan Meriluoto.

Kalevan kisoissa Koukkula on ollut kolmiloikassa parhaimmillaan hopealla 2018 tuloksella 15,72 ja 2022 tuloksella 16,01. Pronssia hän on saavuttanut vuonna 2015 tuloksella 15,43 m, vuonna 2017 tuloksella 15,51 m, vuonna 2019 tuloksella 16,12 m, vuonna 2020 tuloksella 15,88 m, vuonna 2021 ennätystään sivunneella tuloksella 16,14m ja vuonna 2023 tuloksella 15,81 m. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän voitti pituushypyssä kultaa 2020 ennätyksellään 767. Kolmiloikassa hän saavutti kultaa 2022 tuloksella 15,75 ja hopeaa vuonna 2018.

Alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2015 Eskilstunassa Koukkula sijoittui kolmiloikassa kahdeksanneksi tuloksella 15,55 m.

Koukkulan kolmiloikkaennätys on 30. kesäkuuta 2018 Jämsän kestävyysjuoksu-, pituus- ja 3-loikkakarnevaaleilla hypätty 16,14 m.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

Lähde: Tilastopaja
### Ulkoradoilla

* kolmiloikka: 16,14 m (Jämsä 2018)
* pituushyppy: 762 cm (Orimattila 2020)

### Sisäradoilla

* kolmiloikka: 15,95 m (Uppsala 2018)
* pituushyppy: 767 cm (Tampere 2020)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Topias Koukkula Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
2. ↑  Erittäin vilkas seurasiirtosyksy ensi kaudeksi *yleisurheilu.fi*.  15.12.2021. Viitattu 15.12.2021.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
Ritarikunnan tunnuksia
**Boyacá-ritarikunta** (esp. *Orden de Boyacá*) on kolumbialainen ritarikunta, jota jaetaan tunnustuksena erinomaisista ansioista kansainvälisen politiikan ja diplomatian saralla. Saaja voi olla sotilas- tai siviilihenkilö, eikä tämän tarvitse olla Kolumbian kansalainen.

Ritarikunta on perustettu vuonna 1922 ja se on viittaus vuonna 1819 käytyyn Boyocán taisteluun. Ritarikunnan suurmestarina toimii maan presidentti virkansa puolesta.

Kunnianosoitusta jaetaan kahdeksassa luokassa:

* suurketju
* erityisluokan suurristi
* suurristi
* suurupseeri
* hopearisti
* komentaja
* upseeri
* ritari

Lähteet
-------

1. 1 2  ODM of Colombia: Order of Boyacá  2022. medals.org.uk. Viitattu 9.6.2022. (englanniksi)
2. ↑  Colombia, Republic. An Order Of Boyacá, I Class Grand Cross Star Case *eMedals*. Viitattu 2.1.2024. (englanniksi)
3. ↑  Order of Boyaca *wawards.org*. Viitattu 9.6.2022.
4. ↑  Order of Boyaca, Extraordinary Grand Cross *Medalbook*. Viitattu 2.1.2024. (englanniksi)
**Jalkapallon I divisioonan kausi 1986** oli Suomen jalkapallon toiseksi korkeimman sarjatason kausi. Kausi pelattiin 12 joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Voittaja Lahden Reipas nousi suoraan Mestaruussarjaan. Kontulan Urheilijat ja Tampereen Pallo-Veikot pelasivat uusinnan toisesta sijasta, jonka Kontulan Urheilijat voitti 5–1. KontU karsi Mestaruussarjapaikasta Kemin Palloseuran kanssa. KePS säilytti paikkansa Mestaruussarjassa. 

MyPa ja Jaro pelasivat uusinnan putoamisesta II divisioonaan. MyPa säilytti paikkansa I divisioonassa rangaistuslaukauskilpailulla, 1–1 aet. 5–4 pen.

Sarjataulukko
-------------

| S | Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | ME | Pist |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Reipas | 22 | 13 | 7 | 2 | 40 | 20 | +20 | **33** |
| 2 | KontU | 22 | 9 | 10 | 3 | 27 | 20 | +7 | **28** |
| 3 | TPV | 22 | 10 | 8 | 4 | 52 | 34 | +18 | **28** |
| 4 | Elo | 22 | 7 | 9 | 6 | 28 | 36 | −8 | **23** |
| 5 | KPV | 22 | 5 | 12 | 5 | 22 | 20 | +2 | **22** |
| 6 | LauTP | 22 | 8 | 6 | 8 | 34 | 34 | 0 | **22** |
| 7 | FinnPa | 22 | 7 | 6 | 9 | 32 | 32 | 0 | **20** |
| 8 | Huima | 22 | 6 | 8 | 8 | 34 | 36 | −2 | **20** |
| 9 | MyPa | 22 | 7 | 5 | 10 | 35 | 37 | −2 | **19** |
| 10 | Jaro | 22 | 5 | 9 | 8 | 23 | 23 | 0 | **19** |
| 11 | KajHa | 22 | 7 | 3 | 12 | 32 | 43 | −11 | **17** |
| 12 | PK-37 | 22 | 4 | 5 | 13 | 24 | 48 | −24 | **13** |

Yleisömäärät
------------

| Seura | Ottelut | Yleisömäärä | Yleisökeskiarvo |
| --- | --- | --- | --- |
| KontU | 11 | 13 652 | 1241 |
| FinnPa | 11 | 11 491 | 1045 |
| KPV | 11 | 11 056 | 1005 |
| Reipas | 11 | 10 792 | 981 |
| Jaro | 11 | 9 390 | 854 |
| TPV | 11 | 8 074 | 734 |
| KajHa | 11 | 7 341 | 667 |
| PK-37 | 11 | 6 835 | 621 |
| MyPa | 11 | 5 949 | 541 |
| LauTP | 11 | 5 631 | 512 |
| Huima | 11 | 5 423 | 493 |
| Elo | 11 | 2 838 | 258 |
| **Yhteensä** | **132** | **98 472** | **746** |

Karsinta Mestaruussarjaan
-------------------------

* KontU – KePS 3–4 *Yleisöä 5547*
* KePS – KontU 3–2 *Yleisöä 1360*

Kemin Palloseura säilytti paikkansa Mestaruussarjassa yhteismaalein 7–5.

Lähteet
-------

1. 1 2  Jalkapallokirja 1987
2. ↑  Finland - List of League Second Level Tables *rsssf.com*. Viitattu 13.8.2013.

  

Ykkösliigan kaudet
1973 | 1974 | 1975 | 1976 | 1977 | 1978 | 1979

1980 | 1981 | 1982 | 1983 | 1984 | 1985 | 1986 | 1987 | 1988 | 1989

1990 | 1991 | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999

2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009

2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 | 2018 | 2019

2020 | 2021 | 2022 | 2023 | 2024

*Kaudet 1973–1993 I divisioona ja 1994–2023 Ykkönen*