recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Nykroppan tehdas huippuaikoinaan 1950-luvulla.
**Nykroppa** on taajama Filipstadin kunnassa Ruotsin Värmlannin läänissä. Se sijaitsee 13 kilometriä kaakkoon keskustaajama Filipstadista. Vuoden 2020 väestönlaskennassa siellä oli 725 asukasta.

Nykroppa on vanha ruukkialue, jossa on käsitelty rautaa 1500-luvulta alkaen. Se toimi kruununruukkina vuoteen 1622, jolloin omistajaksi tuli muiden muassa Louis De Geer. Vuonna 1714 ainoaksi omistajaksi tuli Claes Linroth, joka yhdisti toiminnan läheisen Storforsin ruukin kanssa. Vuonna 1809 molemmat ruukit osti kreivi C. G. Lövenhielm, ja hänen kuoltuaan 1839 muodostettiin Storfors-yhtiö, josta tuli vuonna 1866 osakeyhtiö. Vuodesta 1909 yhtiön enemmistöomistajana oli Uddeholm-yhtiö, joka uudisti terästehdasta korvaamalla Bessemer-prosessin Siemens-Martin-prosessilla. Vuonna 1918 tehdasyhtiö sulautettiin Uddeholmiin, mutta tehdas jatkoi.

Nykroppan tehtaan huippuaikaa oli 1950-luku, mistä alkoi alamäki joka johti tehtaan sulkemiseen vuonna 1973. Tehtaassa työskenteli paljon suomalaisia, kuten muissakin Uddeholm-yhtiön Värmlannin tehtaissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Leino, Jouko: Värmlannin suomalaisilla on jatkuvasti hyvä nimi.  *Helsingin Sanomat*, 4.2.1963, s. 6. Näköislehti (maksullinen).

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: sv:Nykroppa
**RoboCop** on Data Eastin ja Oceanin vuonna 1988 julkaisema kolikkopeli, joka käännettiin lukuisille tietokoneille ja pelikonsoleille. Peli pohjautuu samannimiseen Paul Verhoevenin ohjaamaan *RoboCop* elokuvaan.

Perustietoa
-----------

Kuvakaappaus pelin NES-versiosta.
Peli on sivulta katsottua tasohyppely ja shoot 'em up räiskintää, jossa pelaajan on tapettava hyökkääviä rikollisia. Kuoleminen palauttaa pelaajan tason alkupisteeseen tai pelaaja kuolee lopullisesti, jolloin hänen on aloitettava peli kokonaan alusta tai jatkettava aiemmin säilytetystä tilanteesta. Monissa käännöksissä pelaajalla on vain yksi elämä, eikä säilytysmahdollisuutta ole. Varsinaisten jaksojen välissä on monissa käännöksissä bonustasoja, joissa esimerkiksi ammutaan maalitauluja, rikollisia tai yritetään tunnistaa poliisien tietokoneen avulla rikollisen kasvoja.

Pelin käännöksissä on nähty olevan useita pelattavuudelle haitallisia ominaisuuksia, ja monien versioiden teknistä toteutusta on pidetty keskinkertaisena tai huonona. Peli myi kuitenkin suhteellisen hyvin ilmeisesti elokuvan saaman suosion takia. Pelille julkaistiin jatkoksi *RoboCop 2*, *RoboCop 3* ja *Robocop vs. The Terminator* videopelit. RoboCop 2 oli samantyyppinen kuin edeltäjänsä, mutta muut jatko-osat olivat pelinä varsin erityyppisiä. RoboCop 3 taas perustui vektorigrafiikkaan.

Suomessa Niko Nirvi, joka piti itse elokuvaa "vuosikymmenen toimintaelokuvana", arvosteli RoboCop-pelin Commodore 64 -version MikroBitti-lehden numerossa 2/1989, ja antoi sille hyvin huonon arvion. Saman lehden Nordic sen sijaan innostui pelistä.

Aiheesta muualla
----------------

* *RoboCop* MobyGamesissa (englanniksi)

*RoboCop*

|  |  |
| --- | --- |
| Elokuvat | 
* RoboCop
* RoboCop 2
* RoboCop 3
* RoboCop

 |
| Televisio | 
* RoboCop: The Animated Series
* RoboCop
* RoboCop: Alpha Commando
* RoboCop: Prime Directives

 |
| Pelit | 
* RoboCop
* RoboCop 2
* RoboCop 3
* RoboCop vs. The Terminator
* RoboCop

 |
| Sarjakuvat | 
* RoboCop vs. The Terminator
* RoboCop

 |
| Hahmot | 
* RoboCop
* ED-209

 |
**Xu Rongmao** (s. 1950) on kiinalais-australialainen miljardööri. Hän on Manner-Kiinan 40. rikkain mies ja samalla yksi Shanghain suurimmista kiinteistösijoittajista. Xu on Shimao Group -nimisen kiinteistöremontointi- ja sijoitusfirman johtaja. Hänen arvioitu varallisuutensa on noin 16,8 miljardia Yhdysvaltain dollaria.

Elämä
-----

Xu syntyi Fujianin maakunnan Quanzhoun kaupungin Shishissä Kaakkois-Kiinassa. Hän oli perheen kahdeksasta lapsesta vanhin. Hänen valmistuttuaan lukiosta 1960-luvulla Kiinan kulttuurivallankumouksen aikaan hänet lähetettiin paljasjalkalääkäriksi. 1970-luvulla hän muutti Hongkongiin tekstiilityöläiseksi.*lähde?*

### Rikastuminen

1980-luvun alussa Xu teki huhujen mukaan omaisuuden käymällä kauppaa Hongkongin pörssin osakkeilla. 1980-luvun puolivälissä Xu muutti takaisin Kiinaan. Hän sijoitti 1,2 miljoonaa dollaria kotikaupungissaan Shishissä sijaitsevaan neuletehtaaseen. "Neuletehtaan" rakentaminen oli kuitenkin vain peitenimi hotellin rakentamiselle, joka oli tuolloin Kiinassa kiellettyä. "Tehtaan" valmistumisen aikoihin Kiinan lainsäädäntö kuitenkin muuttui ja yksityisten hotellien omistaminen tuli lailliseksi. Tällöin Rongmaosta tuli Kiinan ensimmäisen kolmen tähden hotellin omistaja. Xu lähti 1990-luvulla valloittamaan Australian kiinteistömarkkinoita. Hän siirtyi lopulta Australiasta Pekingin ja Shanghain kiinteistömarkkinoille. Siellä hän verkostoitui korkea-arvoisten valtion virkamiesten kanssa. Näiden yhteyksien avulla hän sai ostettua halpoja tontteja, joille hän myi asuntoja ennakkoon. Ne taas mahdollistivat asuntojen rakentamisen. Tämän jälkeen Xu keskittyi uusien luksustalojen rakentamiseen Shimao Groupin kautta. Hänen kunnianhimoisin projektinsa oli suuren jokivarrella sijaitsevan luksusasuntokompleksin rakentaminen Pudongin kaupunginosaan Shanghaihin.

Poliittinen ura
---------------

Xu on mukana monessa kiinalaisessa poliittisessa organisaatiossa. Hän on esimerkiksi Kiinan poliittisen neuvoston jäsen.

Lähteet
-------

1. ↑  Hurun Report - List *www.hurun.net*.  Arkistoitu 27.9.2022. Viitattu 27.9.2022.
2. 1 2 3  Rongmao Xu *prabook.com*. Viitattu 27.9.2022. (englanniksi)
*Tämä artikkeli käsittelee commedia dell'arten hahmoa. Muista merkityksistä, katso täsmennyssivu.*
Tiberio Fiorilli Scaramouchen roolissa. Pietro Paolinin maalaus noin vuodelta 1630.
**Scaramouche** (ital. *Scaramuccia*) on commedia dell'arten hahmo. Scaramouche on häikäilemätön ja epäluotettava palvelija. Hänen intohimonsa juonitteluun johtaa hänet usein vaikeisiin tilanteisiin, mutta hän onnistuu kuitenkin aina selviytymään niistä, ja yleensä uhriksi jää viaton sivullinen. Scaramouche oli alun perin muunnelma commedia dell'arten toisesta hahmosta, Il Capitanosta, kerskailevasta sotilaasta.

Hahmon kehitti huippuunsa italialainen näyttelijä Tiberio Fiorilli (1608–1694). Hän muunsi Capitanon sotilasroolin varattoman herrasmiehen huvittavaksi palvelijahahmoksi. Hahmolla oli mustat polvihousut, takki, viitta ja baretti. On epäselvää, kuka koomikko otti ensimmäisenä käyttöönsä nimen Scaramuccia, mutta hahmon napolilainen alkuperä on kiistaton, sillä se kuvaa hahmoa, joka kävi jatkuvasti pikkutaisteluita. Ennen kuin Fiorilli otti hahmon käyttöönsä, sitä esittivät koomikot, jotka esittivät Il Capitanoa ja tekivät siitä karikatyyrin kerskailevasta ja valehtelevasta sotilaasta, joka kykenee tarinoissaan ihailtaviin tekoihin mutta jonka kohtalona on todellisuudessa aina ottaa turpiinsa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Scaramouche *Encyclopedia Britannica*. Viitattu 25.8.2023. (englanniksi)
2. ↑  SCARAMUCCIA *Enciclopedia Italiana*. Treccani. Viitattu 25.8.2023. (italiaksi)
Kartta Traakian heimoista. Keltit sinisin kirjaimin.
**Tylisin kuningaskunta** oli kelttien Traakiaan perustama kuningaskunta 200-luvulla eaa. Kuningaskunnan perustaminen liittyi kelttien suurempaan liikehdintään antiikin Kreikkaan.

Historia
--------

200–luvun alussa keltit olivat aloittaneet Tonavan keskialueiden valloituksen. Vuonna 281 eaa. he lähtivät levittäytymään etelään ja itään ryöstäen muun muassa Odrysian pääkaupunki Seuthepoliksen ja avaten näin tien hyökkäykselle Delfoihin. Tylisin kuningaskunta perustettiin näiden hyökkäysten ja sitä seuranneen kelttiasutuksen seurauksena. Kreikkalainen historioitsija Polybios kertoi kuningaskunnan sijainneen Byzantionin lähellä, mutta myöhemmin aiheesta kirjoittanut Stefanos Byzantionlainen mainitsi sen sijainneen lähempänä Balkanvuori. Tylisin tarkkaa aluetta on vaikeaa määritellä ja on mahdollista että keltit liikkuivat ympäri suurta aluetta. Muutamat alueelta löydetyt La Tènen kulttuurin tyyliset metalliesineet eivät ole auttaneet kelttien alueen selvittämisessä. Se tiedetään, että eräs kelttiryhmä saavutti Gallipolin 227 eaa. mutta Antigonos II:n joukot voittivat heidät. Kelttien valta Traakiassa kukistettiin lopullisesti vuosina 213–212 eaa.

Perintö
-------

Mezekin hautapaikan sisätiloja.
Vain kaksi sukupolvea kestänyt kelttivalta Traakiassa jätti jälkeensä vain vähän merkkejä. Alueelta on löydetty joitakin kelttiläistyylisiä esineitä, mutta on mahdotonta sanoa onko ne esimerkiksi saatu lahjaksi ja olivatko niiden omistajat kelttejä. Mezekistä on löydetty hautapaikka, jossa on sekä traakialaisia että kelttiläisiä piirteitä, mutta on jälleen vaikea sanoa olivatko sinne haudatut traakialaisia vai kelttejä. Hauta oli alun perin traakialainen, mutta sitä käytettiin uudestaan 200–luvulla eaa. Hautaan laitettiin mukaan ilmeisesti sotavaunut, joten se on ehkä ollut kelttiläisen päällikön hautapaikka.

Lähteet
-------

1. 1 2  Barry Cunliffe: *The Ancient Celts*, s. 172−174. Penguin Books, 1997. ISBN 0140254226. (englanniksi)
Andri Plah’otnjuk.
**Andri Mykolajovytš Plah’otnjuk** (ukr. Андрій Миколайович Плахотнюк; s. 1. elokuuta 1975 Harkova, Ukrainan SNT) on ukrainalainen diplomaatti, joka on vuodesta 2020 lähtien toiminut Ukrainan Ruotsin-suurlähettiläänä.

Plah’otnjuk valmistui vuonna 1997 Harkovan kollegiumin itämaisten tieteiden ja kansainvälisten suhteiden instituutista kansainvälisten taloudellisten suhteiden asiantuntijaksi sekä japanin ja englannin kielten kääntäjäksi. Vuosina 1997–1998 hän työskenteli Ukrainan ulkoministeriön Aasian ja Tyynenmeren osaston attaseana ja 3. sihteerinä. Vuosina 1998–2002 hän toimi Ukrainan Kiinan-suurlähetystössä 3. ja sitten 2. sihteerinä. Vuosina 2002–2003 hän työskenteli ulkoministeriössä. Vuosina 2003–2004 hän toimi Ukrainan varaulkoministerin 1. sihteerinä ja avustajana. Vuosina 2004–2006 hän toimi ulkoministeriön Aasian ja Tyynenmeren osastolla neuvonantajana. Vuosina 2006–2010 hän toimi poliittisena neuvonantajana Ukrainan Kiinan-suurlähetystössä. Vuosina 2011–2013 hän toimi ulkoministeriössä osastonjohtajana. Vuosina 2013–2014 hän toimi ulkoministeriön poliittisen analyysin osaston johtajana. Vuosina 2014–2016 hän toimi ulkoministeriön Venäjä-osaston johtajana. Vuosina 2016–2020 hän toimi ulkoministeriön Venäjältä tulevien uhkien torjumisesta vastaavan osaston johtajana.

Syyskuussa 2020 Ukrainan presidentti Volodymyr Zelenskyi nimitti Plah’otnjukin Ukrainan Ruotsin-suurlähettilääksi.

Kunnianosoitukset
-----------------

* Pohjantähti-ritarikunta, 1. luokan komentaja (Ruotsi, 2022)
* Ansioritarikunta, III luokka (Ukraina, 2021)

Lähteet
-------

1. ↑  Плахотнюк Андрій Миколайович Посольство України в Королівстві Швеція.  Arkistoitu 10.8.2023. Viitattu 10.8.2023. (ukrainaksi)
2. ↑  Указ Президента України №402/2020  21.9.2020. Президент України.  Arkistoitu 10.8.2023. Viitattu 10.8.2023. (ukrainaksi)
3. ↑  Ukrainas ambassadör har förlänats Nordstjärneorden *Phaleristica*.  6.7.2022.  Arkistoitu 10.8.2023. Viitattu 10.8.2023. (ruotsiksi)
4. ↑  Указ Президента України №669/2021  18.12.2021. Президент України.  Arkistoitu 10.8.2023. Viitattu 10.8.2023. (ukrainaksi)
Vincent van Gogh, *Kurtisaani* (Keisai Eisenin mukaan), öljymaalaus, 1887.
**Japonismi** (ransk. *japonisme*), myös **japanismi**, tarkoittaa Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa 1800-luvun lopulla alkaneita japanilaisia vaikutteita ja japanilaisen tyylin ihailua länsimaissa. Japonismi vaikutti varsinkin sisustustyyleissä ja kuvataiteessa. Sanaa *japonisme* käytti ensimmäisenä Jules Claretie vuonna 1872. 

Japanilaiset ukiyo-e-puupiirrokset olivat inspiroineet 1860-luvulta alkaen Japanin avautumisen jälkeen monia eurooppalaisia impressionisteja etenkin Ranskassa. Puupiirrosten perspektiivin ja varjostusten puute, suuret tasaiset värialueet ja voimakkaat värit viehättivät taiteilijoita. Uutta oli myös niiden sommittelullinen vapaus, diagonaalit, erikoiset kuvakulmat ja rajaukset verrattuna länsimaisen taiteen perinteisiin. Toisin kuin muussa orientalismissa, japonismissa sovellettiin japanilaisia ja itämaisen tyylin elementtejä, kun muuten oli enemmänkin maalattu eksoottisia näkymiä länsimaisella tyylillä.

Japanin kaupan avautuminen Kanagawan sopimuksen jälkeen toi ukiyo-e-puupiirrosten ohella länteen koko joukon japanilaisia käyttö- ja koriste-esineitä, mikä vaikutti myös sisustukseen. Japanilaiset puupiirrokset vaikuttivat myös jugend-tyylin syntyyn. Varsinkin Utamaron ja Hokusain puupiirroksilla oli paljon vaikutusta. Samaan aikaan Japanissa länsimaalaistuminen vähensi puupiirrosten arvostusta.

Japanilaisesta taiteesta saivat vaikutteita varsinkin Arthur Wesley Dow, Pierre Bonnard, Mary Cassatt, Edgar Degas, Pierre-Auguste Renoir, James McNeill Whistler, Claude Monet, Vincent van Gogh, Camille Pissarro, Aubrey Beardsley, Alphonse Mucha ja Gustav Klimt, samoin kuin arkkitehdit Frank Lloyd Wright ja Charles Rennie Mackintosh. Toulouse-Lautrecin litografioissa japonismi on selvää, samoin Félix Vallottonilla, ja Paul Gauguinin puupiirroksissa maalausten ohella. Jotkut japanilaisesta taiteesta lumoutuneet taiteilijat jopa muuttivat tai matkustivat Japaniin. 

Japonismi vaikutti myös musiikkiin, esimerkkinä Giacomo Puccinin japanilaisaiheinen ooppera *Madama Butterfly* (1904).

Katso myös
----------

* Chinoiserie
* Orientalismi

Lähteet
-------

1. ↑  Ives, Colta: Japonisme | Essay | The Metropolitan Museum of Art | Heilbrunn Timeline of Art History *The Met’s Heilbrunn Timeline of Art History*.  2004. Viitattu 14.8.2023. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Japonismi** Wikimedia Commonsissa
***Koninginnedag*** eli **kuningattaren päivä** on kansallinen vapaapäivä Alankomaissa. Sitä juhlitaan 30. huhtikuuta. Päivänä juhlitaan kuningatar Beatrixin syntymäpäivää. Kuningatar Beatrix on itse syntynyt 31. tammikuuta, mutta juhlapäivä on pysynyt 30. huhtikuuna, mikä oli Beatrixin edeltäjän, hänen äitinsä Julianan syntymäpäivä.

Vuonna 2014 juhlapäivää tullaan kutsumaan*päivitettävä* nimellä ***Koningsdag*** eli **kuninkaan päivä**, kun Willem-Alexander siirtyy valtaan 30. huhtikuuta 2013. Tästä eteenpäin juhlapäivää vietetään kuninkaan oikeana syntymäpäivänä, 27. huhtikuuta.

Juhla on yksi suurimmista ja värikkäimmistä juhlista Alankomaissa, etenkin Amsterdamissa.
Juhla muistuttaa paljon yleistä kaupunkikarnevaalia. Amsterdamin ulkoilmajuhlaan osallistuu lähes 800 000 ihmistä. Juhlijat täyttävät kadut, kanaalit, puistot ja aukiot pukeutuneina oranssiin. Amsterdam täyttyy koko kaupungin kattavasta kirpputorista sekä lukemattomista esityksistä teatterista musiikkiin. Koko keskusta on yhtä juhla-aluetta ja suljettu liikenteeltä. 

Oranssiin pukeutuneet juhlijat Amsterdamin kanaaleissa. *Koninginnedag 2007*

Lähteet
-------

* (Arkistoitu – Internet Archive)
* 

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Koninginnedag
**Toni Matti Kristian Kuusela** (s. 21. tammikuuta 1994 Vimpeli) on suomalainen keihäänheittäjä. Yleisurheilussa hän edustaa Vimpelin Vetoa. Kuusela edusti vuosina 2017–2022 Kuortaneen Kuntoa, vuosina 2014–2016 Alajärven Ankkureita ja sitä ennen vuoteen 2013 Vimpelin Vetoa. Hänen valmentajanaan toimii Petteri Piironen. Nuorempana Kuusela pelasi pesäpalloa Vimpelin Vedossa.

Kuusela sijoittui Rietin alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2013 viidenneksi tuloksella 73,06. Vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa hän karsiutui loppukilpailusta tuloksella 76,96. Vuonna 2022 Kuusela sijoittui Münchenin EM-kilpailuissa viidenneksi tuloksella 80,20. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 Kuusela jäi karsintaan tuloksella 79,27.

Kuuselan ennätys on 15. kesäkuuta 2021 Orimattilassa heitetty 85,03, jolla tuloksella hän rikkoi myös Tokion olympiakisojen tulosrajan. Kuusela sijoittui Suomi–Ruotsi-maaottelussa Tampereella 1. syyskuuta 2018 kolmanneksi tuloksella 75,96 ja voitti maaottelun keihäskisan Tampereella 2020 tuloksella 80,45. Hän sai Kalevan kisoissa hopeaa 2022 ja 2023 sekä pronssia vuosina 2019, 2020 ja 2021.

Kuusela on pelannut Superpesiksessä kahdeksan ottelua Vimpelin Vedossa ja kolme ottelua Joensuun Mailassa kaudella 2012. Lisäksi hän edusti kaudella 2012 myös Vedon B- ja A-junioreita. Kuusela on voittanut Vimpelin Vedon riveissä A-poikien SM-kultaa vuonna 2012. Samana vuonna hän voitti miesten SM-hopeaa Vimpelin joukkueessa. Sisäpelissä hänen roolinsa on ollut etenijä, ulkopelissä koppari. 

Kuusela on kotoisin Vimpelin Rantakylästä.

Saavutukset pesäpallossa
------------------------

### Pelaajana

* 1 SM-hopea: 2012
* A-poikien SM-kulta: 2012

Lähteet
-------

* Toni Kuusela Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
* Toni Kuusela Pesiksen Maailma -sivustolla

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5  Tilastopaja
2. 1 2 3  Viiden vuoden vammakierre oli tuhota lupaavan keihäänheittäjän uran – yön synkät ajatukset väistyivät aina aamulla, ja nyt Toni Kuuselan sinnikkyys palkitaan
3. ↑  Toni Kuusela ylitti keihään olympiarajan ennätyksellään 85,03 – Kolmiloikan tuore SE-nainen Senni Salminen teki hurjan tuulituloksen Orimattilassa *Yle Urheilu*. Viitattu 16.6.2021.
4. ↑  Toni Kuusela Kalevan kisoistaan: "Päin helvettiä mennään" *Yle Urheilu*.  27.7.2023. Viitattu 30.7.2023.
5. 1 2  Pesäpallon SM-mitalistit Pesäpalloliitto.  Arkistoitu 18.9.2017. Viitattu 14.4.2018.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
**Maniac Latin Disciples** (usein lyhennetty MLD tai MLDN) on suuri hispaaninen katujengi*selvennä* Chicagossa, Illinoisissa. Jengi on erittäin väkivaltainen ja ottaa osaa huumeiden kuljetukseen. On arvioitu, että jengissä on reilut 1500 jäsentä.

Jengin symbolit ja viholliset
-----------------------------

Jengin symboleita ovat kuusisakarainen tähti, joka edustaa heidän liittoaan Folks Nationin*selvennä* kanssa, sydän, jolla on sarvet ja mahdollisesti*selvennä* pirun häntä, hakaristi, joka edustaa jengin perustajaa Albert 'Hitler' Hernandezia, kolmipäinen talikko*selvennä* sekä Maniac-munkki*selvennä*. Maniac Latin Disciplesillä on pitkä sota Latin Kings-jengin kanssa. Latin Kings ja MLD olivat ennen liitossa, mutta Latin Kingsin jäsenien tapettua Albert 'Hitler' Hernandezin jengien välit hajosivat ja sota alkoi.

Historia ja järjestöllinen rakenne
----------------------------------

Maniac Latin Disciples-jengi perustettiin vuonna 1966 Chicagon Humboldt Parkissa. Sen perusti Albert 'Hitler' Hernandez. Jengi tunnettiin ensin Latin Scorpionsina.

Vuonna 1970 Latin Kingsit murhasivat Albert 'Hitler' Hernandezin, ja tämän johdosta jengin korkea-arvoisimman jäsenen titteli vaihdettiin 'Kuninkaasta' 'Prinssiksi'. Hänen paikastaan taistelivat 'Diablo' ja 'Chi-chi', jotka molemmat olivat korkea-tasoisia*selvennä* jäseniä jengissä. Jengi liittoutui Gangster Disciplesien kanssa ja tämän myötä vaihtoi nimensä Latin Disciplesiksi.
1970-luvun puolivälissä Latin Disciplesit liittoutuivat Latin Eaglesien, Spanish Cobran ja Imperial Gangstersien kanssa, ja liittoa kutsuttiin United Latino Organizationiksi. 

Latin Disciplesit liittyivät Folks Nationiin vuonna 1978.

Vuonna 1983 Fernando "Ferny" Zayas tuli jengin johtajaksi ja lisäsi jengin nimeen sanan 'Maniac'. Maniac Latin Disciplesit kasvoivat hurjaa vauhtia keräämällä jäseniä osavaltion vankiloista. He valtasivat alueita Pohjoisesta ja Läntisestä Chicagosta käyttämällä väkivaltaa ja tuhoamalla vastustajansa. Jengin johtaja Zayas vangittiin vuonna 1983 murhan takia, mutta hän on kyennyt johtamaan jengiään vankilasta käsin, vaikkakin jotkin 'setit'*selvennä* ovat irroittautuneet hänen hallinnastaan.

Vuonna 1996 MLD varajohtaja Johnny "Loco" Almodovar pidätettiin murhasta. Hän ja hänen kätyrinsä julistivat sodan Spanish Cobria vastaan, kun eräs korkea-arvoinen MLD ammuttiin Humboldt Parkissa. Pian tämän jälkeen jengin katujohtaja, Enrique "Rick Dog" Garcia murhattiin, ja tekijänä oli toinen MLD:n jäsen, Jamie 'Tuffy' Ruiz.

Jengin saatua taas hierarkiansa kokoon FBI suoritti suuren opeaation ja pidätti paljon MLD:in johtajia vuonna 2004 huumesyytteistä. Korkea-arvoisimmat pidätetyt olivat Fidel 'Fiddle' Hernandez sekä Antonio 'Bird' Perez jotka olivat jengin johtajia pidätyksensä aikana.

Tällä hetkellä*milloin?* MLD on kaatumassa, sillä monet heidän ryhmittymistään ovat alkaneet erota Fernyn johtajuudesta ja alkaneet taistella toisiaan vastaan huumerahoista ja alueista.
**Naxçıvan Muxtar Respublikası Televiziya və Radio Verilişləri** on Azerbaidžaniin kuuluvan Nahitševanin autonomisen tasavallan yleisradioyhtiö.

Paikalliset radiolähetykset alkoivat Nahitševanin autonomisessa neuvostotasavallassa vuonna 1930. Valtion radiokomitea perustettiin vuonna 1932. Paikallisten televisiolähetysten alkaessa vuonna 1963 se muutettiin radio- ja televisiokomiteaksi. Toiminta eriytettiin Azerbaidžanin radio- ja televisioyhtiöstä vuonna 2003. Nykyinen valtionyhtiö on perustettu vuonna 2021. Sen yhteydessä toimii vuonna 2018 perustettu uutistoimisto Nuhçıxan.

Yhtiön radiokanava käyttää nimeä Naxçıvan radiosu ja televisio nimeä Naxçıvan TV. Ne lähettävät ohjelmaa 16 tuntia päivässä. Radiolähetykset tapahtuvat ULA-alueella ja televisiolähetykset digitaalisella DVB-T -järjestelmällä. Ohjelmia voi seurata myös Internetissä..

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Radio haqqında *Naxçıvan TV*. Viitattu 2.8.2022.
2. 1 2 3  Televiziya haqqında *Naxçıvan TV*. Viitattu 2.8.2022.
3. ↑  Haqqımızda *AzTV*. Viitattu 2.8.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Naxçıvan Muxtar Respublikası Televiziya və Radio Verilişləri (azeriksi)
*Tämä artikkeli käsittelee kaupunkia Espanjassa. Sanan muita merkityksiä, katso täsmennyssivu.*

  

  

  

  

  

  

  

  

**León** on kaupunki Luoteis-Espanjassa, Kastilia ja Leónin itsehallintoalueessa Leónin maakunnassa. Kaupungissa on 127 817 asukasta (2015), neljännes maakunnan väestöstä ja se on siten maakunnan suurin kaupunki.

Leónin maamerkkejä ovat goottilainen katedraali, Real Colegiata de San Isidoro ja Casa de Botines, joka on yksi arkkitehti Antoni Gaudín varhaisimpia töitä.

Ilmasto
-------

Leónissa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan lauhkea meri-ilmasto. Vuoden keskilämpötila on noin 11 °C ja keskimääräinen sademäärä 560 millimetriä. Heinäkuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 20 °C. Viilein kuukausi on tammikuu, jolloin keskilämpötila on noin 3 °C. Sateisin kuukausi on marraskuu, jolloin sataa keskimäärin noin 70 millimetriä. Maaliskuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 23 millimetriä.

Historia
--------

León perustettiin vuonna 68 roomalaisen Legio VII Geminan tukikohdaksi ja sitä kutsuttiin nimellä *Legio* (suom. *legioona*), josta tulee myös kaupungin nykyinen nimi.

Visigoottikuningas Leovigild valloitti kaupungin 500-luvulla ja muslimit vuonna 712. Vuonna 856 kuningas Ordoño I asutti kaupungin uudelleen ja Ordoño II teki siitä Leónin kuningaskunnan pääkaupungin 914. Al-Mansur Ibn Abi Aamir ryösti kaupungin vuonna 987, mutta kuningas Alfonso V rakensi sen uudelleen.

León oli pysähdyspaikka pyhiinvaeltajille matkalla Santiago de Compostelaan. 1500-luvulta lähtien kaupungin tärkeys alkoi vähentyä.

Espanjan sisällissodassa León liittyi kesäkuussa 1936 taisteluun tasavaltalaisia vastaan.

1980-luvulta lähtien León on ollut leonilaisen nationalismin polttopiste, kansallismieliset ovat pyrkineet eroamaan Kastilia ja Leónista ja luomaan oman autonomisen alueen, jopa oman valtion, joka muodostettaisiin Leónin, Salamancan ja Zamoran maakunnista.*lähde?*

Juhlapäiviä
-----------

Paikallisia juhlapäiviä ovat: 24. kesäkuuta, 29. heinäkuuta ja 5. lokakuuta.

Lähteet
-------

1. 1 2
2. ↑  Climate León climate-data.org:  Climate-Data.org. Viitattu 23.3.2019. (englanniksi)
3. ↑  Jona Lendering: Legio VII Gemina Livius.org.  Arkistoitu 17.6.2014. Viitattu 7.9.2011. (englanniksi)
4. ↑  Adrian Room: *Placenames of the world: origins and meanings of the names for 6,600 countries, cities, territories, natural features, and historic sites*, s. 216. McFarland, 2006. ISBN 9780786422487. Teoksen esikatselu Google Books -palvelussa (viitattu 7.9.2011). (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **León** Wikimedia Commonsissa
**Mohamed Simakan** (s. 3. toukokuuta 2000 Marseille) on ranskalainen jalkapalloilija, joka pelaa Saksan Bundesliigan RB Leipzigissa. Hänen pelipaikkansa on puolustaja. Hän edusti aiemmin RC Strasbourgia Ranskan Ligue 1:ssä vuoteen 2021. Hän pelasi 38 Ranskan pääsarjaottelua ja teki yhden maalin. Simakan voitti vuosina 2022 ja 2023 Saksan Cupin RB Leipzigin paidassa. Hän on pelannut Bundesliigassa kesään 2023 mennessä 52 ottelua ja tehnyt kaksi maalia. Mestarien liigassa hän on tehnyt 11 ottelussaan yhden maalin ja antanut kolme maalisyöttöä. Eurooppa-liigassa hän on pelannut kolme ottelua.

Hän on tehnyt yhden maalin Ranskan U20-maajoukkueessa ja pelannut yhden ottelun U21-maajoukkueessa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Mohamed Simakan Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
2. ↑  A thriller in Berlin: how relentless RB Leipzig won their first major title *Red Bull*. Viitattu 4.1.2023. (englanniksi)

RB Leipzig – Saksan Bundesliiga
1 Gulácsi |
2 Simakan |
4 Orbán |
7 Olmo |
8 Haidara |
9 Poulsen |
10 Forsberg |
11 Werner |
13 Nyland |
16 Klostermann |
17 Szoboszlai |
18 Nkunku |
19 Silva |
21 Blaswich |
22 Raum |
23 Halstenberg |
24 Schlager |
25 Ba |
27 Laimer |
32 Gvardiol |
37 Diallo |
38 Novoa |
39 Henrichs |
44 Kampl |
Valmentaja Rose
saksankielinen BASIC-peli vuodelta 1973
**Lunar Lander** (*kuulaskeutuja*) on videopelien lajityyppi, joista ensimmäinen on tehty vuonna 1969 kuukausia ensimmäisen Kuuhun laskeutumisen jälkeen.
Pelejä on sen jälkeen tehty lukuisille eri alustoille.

Historia
--------

Ensimmäisen pelin teki Jim Storer syksyllä 1969 Digitalin PDP-8-minitietokoneelle. Storerin koulussa oli PDP-8, jossa oli kahdeksan kaukokirjoitinta ja 12 kilotavua keskusmuistia, josta 4 kilotavua oli jaettu käyttäjien välillä. Storer kirjoitti *Lunar Landing Game* -pelin BASICin kaltaisella FOCAL-kielellä. Peli oli tekstipohjainen, vuoropohjainen ja koostui pelaajalle esitettävistä kysymyksistä joihin pelaajan piti vastata numeroilla.
Storer lähetti pelinsä Digitalille, jossa David H. Ahl muutti pelin BASICille, jonka jälkeen peli levisi suosittuna johdantona ohjelmointiin.
Ahl liitti pelin Digitalin julkaisemaan kirjaansa *101 BASIC Computer Games*, jossa oli lisäksi kaksi muuta siitä inspiraariota saanutta peliä.

PDP-8:lle julkaistuja vastaavankaltaisia pelejä olivat *Rocket* (n. 1971, Eric Peters) ja *LEM* (n. 1971, William Labaree II).

Ensimmäinen graafinen peli on tehty vuonna 1973 Digitalin DEC GT-40 -päätteelle. Jack Burness sai varhain vuonna 1973 sopimuksen Digitalilta ja ohjelmoi *Moonlander*-pelin PDP-11 assemblyllä. Peli käytti vektorigrafiikkaa ja näytti poikkileikkauksen kuun pinnasta. Peli oli suosittu akateemisissa laitoksissa, joissa oli pääte.

Atarin ohjelmoija Howard Delman näki Burnessin pelin vierailulla Nasan Ames Research Centerissä ja sai inspiraation pelin kehittämisestä kaupallisempaan muotoon. Delman ja Rich Moore kehittivät kolikkopelin *Lunar Lander* (1979) Atarilla kehitetyllä vektorigrafiikkaa näyttävällä laitteistolla. 
Pelin ohjausmalli oli samankaltainen Burnessin versioon, mutta pelaajat ohjasivat alusta työntövoimalla ja kahdella kääntöön vaikuttavalla napilla: pelistä karsittiin simulaatio ja tehtiin siitä helpompi lähestyä satunnaiselle pelaajalle. Pelissä oli neljä pelimoodia vaihtelevalla vaikeustasolla: realistisella moodilla kukaan ei osannut laskeutua.
Samaa laitteistoa käytettiin myös *Asteroids* (1979) -peliin.

Atarin kolikkopelin jälkeen useat tahot julkaisivat vastaavia pelejä kuten:

* *Tranquility Base* (Apple II, 1980)
* *Jupiter Lander* (Commodore VIC-20, 1981)
* *Rocket Lander* (IBM PC, 1982)
* *Lunar Lander* (Game Boy, 1990)
* *Lunar Flight* (2012)

Burnessin peliä käytettiin myös ennakkotapauksena estämään Ataria patentoimasta kokonaista joukkoa pelejä.

*Gravitar* (1982) perustui konseptiin *Lunar Landerin* ja *Asteroidsin* yhdistelmästä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  50 Years on the Moon: The Evolution of Lunar Lander Games *uk.pcmag.com*.  3.7.2019. Viitattu 10.2.2020. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17  Benj Edwards: Forty Years of Lunar Lander *technologizer.com*.  19.7.2009. Viitattu 10.2.2020. (englanniksi)
3. 1 2  Lunar Lander Arcade History. Viitattu 10.2.2020. (englanniksi)
4. ↑  Gravitar Arcade History. Viitattu 10.2.2020. (englanniksi)
Wilhelmine von Sagan.
**Katharina Friederike Wilhelmine Benigna von Sagan**, Kuurinmaan prinsessa, Saganin herttuatar, (8. helmikuuta 1781 Jelgava – 29. marraskuuta 1839 Wien) oli baltiansaksalainen ylhäisaatelinen ja tullut tunnetuksi Itävallan ulkoministerin ja kanslerin Klemens von Metternichin rakastajattarena.

Wilhelmine von Sagan syntyi nykyisen Latvian alueella, Kuurinmaan viimeisen herttuan Peter von Bironin tyttäreksi. Vuonna 1795 herttuakunta oli pakko luovuttaa Venäjälle ja herttua siirtyi perheineen Sleesiaan, Saganiin. Ruhtinatar sai hyvän koulutuksen, hän tunsi erityisen hyvin historiaa ja filosofiaa. Lisäksi hän osasi monia kieliä ja oli tunnettu bibliofiili. 

Kustaa Mauri Armfeltilla oli suhde Wilhelmine von Saganin äidin kanssa, mutta myös tytär rakastui suomalaiseen kenraaliin. Suhteesta syntyi tytär Adelaide Gustava Aspasija. Synnytys oli vaikea ja Wilhelmine ei voinut enää saada lapsia. Tytär annettiin kasvatettavaksi isän sukulaisille Suomeen eivätkä äiti ja tytär enää tavanneet. 

Liikkuvaa elämää Euroopan salongeissa viettänyt ruhtinatar ei voinut sietää Napoleonia. Hän kustansi salaa 500 miehen varusteet Ranskan vastaiseen taisteluun ja kuului Napoleonia vastustaneiden naisten loosiin, vaikka hänen sisarensa olikin Napoleonin vaimon hovineito. Säilyneen kirjeenvaihdon perusteella voidaan päätellä ruhtinattaren vihanneen kaikkea liberaalia. 

Klemens von Metternichin ja Wilhelmine von Saganin suhde alkoi vuonna 1813. He olivat tunteneet toisensa jo muutaman vuoden ajan. Ruhtinattaren epäillään olleen tuolloin Venäjän hallituksen palveluksessa tehtävänään vaikuttaa Itävallan kanslerin poliittisiin mielipiteisiin. Suhde päättyi osittain myös siksi, että ruhtinatar ei halunnut olla naimisissa olleen Metternichin salainen rakastajatar. Mielenkiintoinen yksityiskohta on se, että von Sagan ja Metternichin seuraava rakastajatar Catherine Bagration asuivat samalla kadulla viereisissä taloissa.  Suhteen jälkeen Metternich ja von Sagan kirjoittivat toisilleen satoja kirjeitä, jotka löydettiin vuonna 1949.

Wienin kongressin jälkeen Catherine von Sagan toimi monen tytön kasvatusäitinä. Hän solmi avioliiton vuonna 1819 Karl Rudolf von der Schulenburgin kanssa. Liitto päättyi avioeroon vuonna 1829. Myös kaksi aikaisempaa, lyhyeksi jäänyttä avioliittoa päättyivät eroon. Myös Božena Němcová, tšekkiläinen kirjailija, oli yksi ruhtinattaren kasvatustyttäristä. Kirjailijan epäillään olleen Wilhelmine von Saganin sisarentytär. Asiaa ei ole tosin todistettu virallisesti.

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. 1 2 3
3. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Latvia
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Ylinen Viipurintie**, aikaisemmin Ylinen Viipurin tie (vanhalla ruotsin kielellä *Then annen wäg ifrå Wijborg til Taffuestehwsz* eli Toinen tie Viipurista Hämeenlinnaan), oli pohjoisempi kahdesta Hämeestä Kymenlaakson kautta Viipuriin johtavasta vanhasta tiestä. Se on ollut jo Kustaa Vaasan sihteerin, Jaakko Teitin 1555–1556 laatimassa yhtenäisessä luettelossa. Viipurin alinen eli eteläisempi tie kulkee nimellä Suuri Rantatie. Muita mainittuja teitä ovat Hämeen härkätie, Suuri Savontie, tie Turusta Ulvilaan, tie Ulvilasta Korsholmaan sekä Kyröskankaan tie.

Tien linjaus
------------

Ylisen Viipurintien reitti kulki Hämeenlinnasta Hollolan (myös nykyisen Lahden) kautta Viipuriin. Tiellä on kaksi linjausta nykyisen Lahden ja Lappeenrannan välillä:

Hämeenlinna (Luhtialan silta hieman linnan pohjoispuolella) – (3-tien haara Hauho, Vanajan kirkko) - Sairionmäki – Katumajärvi – Syrjäntaka – Tanttila – Porvola – Huljala – Helvetti – Haisevanojansilta – Toivola – Likalamminsillat – Kiviojan silta – Sairakkala – Salpausselän kangas – Hollolan kirkon eteläpuolitse – Untila – Vesijärven ja Porvoonjoen latvan välistä harjua pitkin – Lahti – Teilimäki – Nastola – Keskimaansilta – Iitti – Lapveden ranta – Vuolenkoski – Kimola – Jaala – Selänpää – Tuohikotti – Lappeenranta – Viipuri. Salpausselkää pitkin kulkeva tielinjaus noudattaa Kouvolan ja Lappeenrannan välillä nykyisen valtatie 6:n linjausta pääosin.

Eteläisempi tielinja ylittää Kymijoen Keltissä, nykyisen Kymen Paviljongin eteläpuolelta. Rantaan johtaa tiepohja, jota pitkin pääsee lauttavalkamaan. Kymijoen itäpuolella tie jatkuu Ruotsulan vallien vierestä peltojen keskeltä Anttilan talolle ja pitkin Ulvinkujaa. Niskalantien itäpuolella tie jatkuu ensin Ahopellonkujaa pitkin ja siirtyy sitten kärrypolulle ja kääntyy kohti pohjoista. Tie menee Sikomäenvuoren huipun itäpuolelta ja metsittyy yhä enemmän, kunnes se saavuttaa 6-tien eteläpuolta kulkevalle sähkölinjalle. 6-tien tie ylittää Tykkimäen mainoskyltin länsipuolelta ja nousee yhä olemassa olevalle metsätielle. Metsätie jatkuu 6-tien pohjoispuolella, sen suuntaisena ja päättyy liikenneympyrään kauppakeskus Veturin länsipuolella. Tielinja ylittää likenneympyrän ja 6-tien ja häviää Prisman alle.

Kustaan sodan aikana vuonna 1789 käydyn Utin taistelun seurauksena Venäjän keisarikunta rakensi Uttiin linnoituksen. Tätä ennen tien varteen oli rakennettu Taavetin linnoitus (Davidovin linnoitus).

Hämeenlinnan Lammilla on tieosuus, jonka nimi on muistoksi Ylinen Viipurintie. Myös Lahdessa on valtatie 12:sta Lahden kaupungin Möysään erkaneva katuosuus, jonka nimi on Viipurintie.

Yhteys jatkui Suomen suuriruhtinaskunnan päähallintopaikkaan, Turkuun, Hämäläisten Härkätienä (vanhalla ruotsin kielellä *Ifrå Taffuestehuss til Åbo eli* (Tie) Hämeenlinnasta Turkuun) eteenpäin Turkuun.

Lähteet
-------

1. ↑  Museotiet ja sillat: Teitin tiet (Internet Archivessa, tallennettu 28.9.2011)  2002. Tiehallinto.  Arkistoitu 28.9.2011. Viitattu 13.12.2015.
2. ↑  Kartta *Linnasta linnaan -sivusto*.  Arkistoitu 5.3.2016. Viitattu 13.12.2015.
**Florent-Eustache Hessou** (s. 3. tammikuuta 1968 Zinvie, Benin) on beniniläinen journalisti, dramaturgi, valokuvaaja, kirjailija ja kirjallisuuden opettaja sekä kulttuurivaikuttaja. Hessou on eräs Beninin nuorten kirjailijoiden yhdistyksen, uuden runollisen kirjoittamisen perustajista.

Hessou on valmistunut Beninin kansallisen yliopiston nykykirjallisuuden laitokselta ja jatkoi opintojaan Dakarissa, jossa hän suoritti korkeakoulututkinnon. Hän on toimittaja Beninin yleisradiossa. Hän isännöi *Dimanche dimanche* -ohjelmaa, jossa esitellään viikoittain otteita Beninissä esitetyistä näytelmistä.*lähde?*

Hessou on tunnettu runoilija. Hän julkaisi runokirjan *Mémoire d’écranin* (Näytön muisti, 1995), joka voitti ensimmäisen palkinnon runokilpailussa Regards croisés sur le Bénin. Hän kirjoitti palkitun näytelmän *La Salubrité du sangia* (Veren turvallisuus, 1997). Vuonna 2004 hän julkisi näytelmän *La Première dame* (Ensimmäinen nainen).

Lähteet
-------

1. ↑  Hessou, Florent Eustache *Les francophonies en Limousin*. Viitattu 10.3.2019. (ranskaksi)
2. ↑  Florent Hessou *Kamercultures*. Africultures. Viitattu 10.3.2019. (ranskaksi)[vanhentunut linkki]
Karjalan kartanoNavetta
**Karjalan kartano** sijaitsee Rautalammilla Pohjois-Savossa. Karjalan kartanon rakennusaika oli 1873–1874. Kartano edustaa 1800-luvun loppupuolen sveitsiläisvaikutteista nikkarityyliä. Karjalan kartanon rakennutti kihlakunnan piirilääkäri Johan Vilhelm Roschier, joka tuli Rautalammille piirilääkäriksi vuonna 1862. Rochier osti Toholahden niemessä sijaitsevan maatilan Daniel Karjalaiselta.

Päärakennusta vastapäätä sijaitsee alatalo (1865), jossa Rochier asui ennen päärakennuksen valmistumista. Alatupa jäi väentuvaksi palvelusväelle. Rakennukset ryhmittyvät Karjalassa miespihaan (päärakennus, alatalo ja kaksikerroksinen aitta) ja karjapihaan (navetta, meijeri-aitta ja uudempi varastorakennus). Navetta on rakennettu 1880-luvun alussa luonnonkivistä. Rakennuksien ulkoasut ovat säilyneet alkuperäisinä. Kartanon sisätiloissa on tehty muutoksia vuosien varrella: uunit purettu, seiniin lisätty lämpöeristeitä ja keittiö uudistettu. Sisäkatoissa on harvinaisia vanhoja kattomaalauksia, jotka restauroitiin 1970-luvulla. Karjalan kartanon puutarhan suunnitteli silloinen lääninagronomi. Pihapiirissä on myös rantasauna, joka sijaitsee Äijäveden rannalla.

Lähteet
-------

* Pohjois-Savon kulttuuriympäristöselvitys. 2011. Pohjois-Savon liiton julkaisu A:66. Pohjois-Savon liitto. Kuopio.
* Rautalammin rakennusinventoinnin keruukertomus. 1990. Rautalammin kunta. Rautalampi

Aiheesta muualla
----------------

* Raitin molemmin puolin
**Mohamed Salah Jedidi** (17. maaliskuuta 1938 Ghardimaou, Tunisia – 17. maaliskuuta 2014) oli tunisialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän oli Tunisian jalkapallomaajoukkueen kautta aikain seitsemänneksi paras maalintekijä 17 maalilla.

Seurajoukkueura
---------------

Jedidi aloitti jalkapalloilun myöhemmällä iällä siirtyessään opiskelemaan yliopistoon Arianassa. Hän liittyi samalla AS Arianan riveihin vuonna 1956. Kaksi vuotta myöhemmin Club Africainin silloinen valmentaja Fabio Roccheggiani huomasi nuoren hyökkääjän potentiaalin ja hankki tuolloin 20-vuotiaan pelaajan Club Africainin riveihin. Ensimmäinen kausi 1958–1959 meni vielä varahyökkääjän roolissa, jolloin joukkue sijoittui viidenneksi. Jedidi sai ensimmäisen tilaisuutensa kaudella 1961–1962, kun joukkueen kokeneet avain pelaajat Kébaili, Mohamed Ayachi ja Hassen Zlassi jättivät seuran erinäisten syiden vuoksi. Jedidi onnistui samalla kaudella tekemään kuusi maalia ollen joukkueensa paras maalintekijä. Seuraavalla kaudella hän oli lähellä voittaa joukkueelleen Tunisian cupin, kun Club Africain kohtasi loppuottelussa ES Sahelin, mutta hävisi ottelun 2–1. Kausi 1963–1964 oli Club Africainille menestyksekäs vuosi, kun joukkue voitti historiansa kolmannen Tunisian-mestaruuden. Seuraavalla kaudella joukkue voitti Tunisian cupin ja Jedidi voitti uransa ensimmäisen maalikuninkuuden Tunisian pääsarjassa 17 maalilla. Jedidi jatkoi menestyksekästä uraansa Club Africainin riveissä aina kauteen 1968–1969 asti, jonka aikana hän voitti yhteensä kaksi Tunisian-mestaruutta, sekä maalikuninkuutta.

Uransa aikana Jedidi pelasi yhteensä 222 liigaottelua ja 40 Tunisian cupin ottelua, joissa hän onnistui 12 kertaa maalinteossa.

### Maajoukkueura

Maajoukkueessa Jedidi pelasi ensi kerran vuoden 1962 Afrikan-mestaruuskisoissa, jossa hän auttoi Tunisiaa voittamaan maan ensimmäisen mitalin Afrikan-mestaruuskisoissa. Jedidi teki turnauksessa avausmaalin pronssiottelussa Ugandaa vastaan. Kolme vuotta myöhemmin hän oli saavuttamassa Afrikan-mestaruus hopeaa, kun Tunisia hävisi loppuottelussa Ghanalle maalein 3–2. Jedidi teki turnauksessa yhden maalin.

Saavutukset
-----------

### Seurajoukkueissa

* Tunisian-mestaruus (2): 1964, 1967
* Tunisian cup (4): 1965, 1967, 1968, 1969

### Maajoukkueessa

* Afrikan-mestaruuskilpailut
	+ Pronssia: 1962
	+ Hopeaa: 1965

### Henkilökohtaiset

* Tunisian pääsarjan maalikuninkuus (2): 1965 (17 maalia), 1969 (17 maalia)

Lähteet
-------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Mohamed Salah Jedidi**.
1. ↑  L’ancien footballeur Mohamed Salah Jedidi n’est plus *Directinfo*.  17.3.2014. Viitattu 18.3.2014. (ranskaksi)
2. ↑  MOHAMED SALAH JEDIDI (Arkistoitu – Internet Archive) *Club Africain* Viitattu 26.11.2009 (ranskaksi)
**Rakennekerrokset** (myös **päällysrakenne**) tarkoittavat esimerkiksi tien pohjakerroksia. Rakennekerrokset on toteutettava huolellisesti, sillä muuten routa tai liikenteen kuormitus hajottaa päällysteen. Myös luonnonkivistä tai betonikivistä ladottujen kiveysten alle tehdään rakennekerrokset. Tuleva liikenne vaikuttaa rakennekerrosten korkeuteen: mitä raskaampi liikenne päällysteellä kulkee, sitä kantavampia eli korkeampia kerrosten on oltava.

Kerrokset
---------

1. Päällyste
2. Asennushiekka (riippuen päällysteestä)
3. Kantava kerros
4. Jakava kerros
5. Suodatinkerros
6. Pohjamaa

Pohjamaa ja suodatinkerros muodostavat alusrakenteen, loput kerrokset ovat päällysrakenne. Suodatinkerros ja jakava kerros muodostavat yhdessä tukikerroksen.

Rakennekerrosten rakentaminen ja materiaalit
--------------------------------------------

Pohjamaa tasoitetaan suunnitellun kaltevuuden ja korkeuden mukaan, tarvittaessa myös tiivistetään. Tukikerroksen alle levitetään usein suodatinkangas, joka voi myös toimia koko suodatinkerroksena. Suodatinkerroksen tarkoituksena on estää alus- ja päällysrakenteita sekoittumasta. Yleensä suodatinkerroksena on hiekkaa, jonka maksimiraekoko on 2 cm.

Jakavana kerroksena käytetään kalliosta tai sorasta murskattua kiviainesta, jossa suurimmat kappaleet ovat käyttökohteesta riippuen 56 tai 90 mm. Samoja materiaaleja käytetään myös kantavassa kerroksessa, mutta silloin niiden maksimiraekoko on 31 tai 56 mm. Kantavan kerroksen tarkoitus on lisätä rakenteiden kantavuutta ja tasata alusta päällystettä varten. Pihalle, jonka halutaan kestävän henkilöautoja, riittää hyvin kantavalla ja routimattomalla maalla 15 cm:n paksuinen kantava kerros sorasta. Jos maaperä on routivaa, tarvitaan vähintään 30 cm:n paksuinen tukikerros; vastaavan tukikerroksen paksuus Pohjois-Suomessa voi olla jopa 70 cm.

Kasa graniittisia katukiviä Oulussa.

Päällyste
---------

Päällysteenä on useimmiten kiviä, laattoja, soraa tai asfalttia. Ulkonäön lisäksi päällysteelle on muitakin vaatimuksia: sen pitää olla kulutuksen- ja säänkestävä, helppo pitää puhtaana ja kunnossa ympärivuotisesti eikä se saa olla liukas.
Päällysteestä riippuen sen alle laitetaan asennushiekkakerros, joka on hienoa hiekkaa. Betonikivien ja -laattojen alle laitetaan 3–4 cm paksu asennushiekkakerros, luonnonkiville sitä tarvitaan 10–15 cm.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Pentti Alanko, Taina Koivunen, Elina Regårdh, Meeri Saario: Suomalainen piha ja puutarha. Gummerus 2006. s. 55–56.
2. 1 2 3 4 5  Seepsula: Infrastruktuurin rakentaminen

Aiheesta muualla
----------------

* Raskasta liikennettä kestävien betonikiveysten rakennekerrosten mitoitusohje (Arkistoitu – Internet Archive)
* Tiesitkö? Teissä on monia kerroksia ja niillä kaikilla on oma tarkoituksensa, Väylävirasto
Kaivokselan ostoskeskus, näkymä yläpihalta (kesällä 2013)
Kaivokselan ostoskeskus, yläpihaa (kesällä 2013).
**Kaivokselan ostoskeskus** on Vantaan Kaivokselassa sijaitseva ostoskeskus, joka avattiin jouluna 1962 ja valmistui lopulliseen muotoonsa 1965. Ostoskeskuksen suunnitteli arkkitehti Aarne Ehojoki.

Ostoskeskus oli Vantaan ensimmäinen ja myös yksi pääkaupunkiseudun suurimmista liikekeskuksista. Myymälöitä oli tähän aikaan neljä, ja muita palveluita olivat pankit, kirjakauppa, kenkäkauppa, vaateliike, lelukauppa ja vieressä yksityinen lääkäriasema. Ostoskeskus palveli Kaivokselan lisäksi myös Myyrmäkeä, kunnes 1967 Myyrmäen Louhelaan avattiin oma ostoskeskus.

Lamavuodet ja Myyrmannin avaaminen 1994 tyhjensivät Kaivokselan ostoskeskuksen. Nykyään siinä toimii lähinnä ravintoloita, baareja ja videovuokraamo.

Vuonna 2004 ostoskeskuksessa sattui tulipalo, joka tuhosi ostoskeskuksen pohjoispuolella sijaitsevan liikerakennuksen.

Kaivokselan ostoskeskusta pidetään rakennushistorialliselta arvoltaan alueellisesti merkittävänä kohteena, ja sen arvoluokka on 2.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Länsi-Vantaan kaupunkipolut (Arkistoitu – Internet Archive)
2. 1 2  Vantaan ostoskeskukset, s. 14
3. ↑  Kuninkaankolmio.fi – Kaivoksela[vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Länsi-Vantaan kaupunkipolut (Arkistoitu – Internet Archive)
* Aalto-yliopisto: Karitta Laitinen, Eija Huuhka – Vantaan ostoskeskukset
* Härkönen, Anni: Miksi Vantaan ensimmäinen ostari rapistuu? Keskellä Kaivokselaa on aikansa arkkitehtoninen helmi, joka halutaan jyrätä asuntojen tieltä *Helsingin Sanomat*. 18.9.2020.
**Cambridge Bay** (inuinnaqtuniksi *Iqaluktuuttiaq*, inuktitutiksi ᐃᖃᓗᒃᑑᑦᑎᐊᖅ) on pikkukylä Kanadassa, Nunavutin territoriossa. Kylä sijaitsee Victoriansaaren etelärannalla, Kitikmeotin alueella. Kylän väkiluku oli vuoden 2006 väestönlaskennassa 1 477. Kylä on nimetty brittiläisen Cambridgen herttua Adolfin mukaan. Kylä sijaitsee tiettömällä alueella, ja ainoat liikenneyhteydet ovat vuosittaisen meriproomuyhteyden lisäksi lentokoneet. Kylän läheisyydessä sijaitsee Cambridge Bayn lentoasema.

Historia
--------

1920-luvun alkupuolella Kanadan ratsupoliisilla ja Hudson's Bay Companyllä oli tukikohdat nykyisen kylän alueella. Toisen maailmansodan jälkeen alueelle rakennettiin Loran-torni. Vuonna 1955 Kanadan arktisille saarille rakennettiin tutkaverkosto havaitsemaan mahdollisia ilmahyökkäyksiä Pohjois-Amerikkaa vastaan, suurin osa tutka-asemista purettiin myöhemmin, mutta Cambridge Bayn asema on edelleen toiminnassa. Kanadan puolustusvoimien tukikohdan johdosta alueelle virtasi ympäröivältä alueelta paikallisia, vuonna 1984 Cambridge Bay virallistettiin pikkukyläksi.

Cambridge Bayn edustalla on osittain uponnut Roald Amundsenin luoteisväylän kartoittamiseen käyttämän Maud-laivan hylky.

Lähteet
-------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Cambridge Bay** Wikimedia Commonsissa

1. ↑  Population and dwelling counts Statistics Canada.  Arkistoitu 15.8.2009. Viitattu 22.8.2009. (englanniksi), (ranskaksi)
**Hall Beach** (inuktitutiksi **Sanirajak ᓴᓂᕋᔭᒃ**) on pikkukylä Kanadassa, Nunavutin territoriossa, Qikiqtaalukin alueella. Kylän iniuktiittinimi Sanirajak tarkoittaa rantaviivaa. Kylän väkiluku on 654 (2006). Kylä sijaitsee tiettömällä alueella, ja ainoat liikenneyhteydet ovat vuosittaisen yhteysaluksen lisäksi lentokoneet. Kylän läheisyydessä sijaitsee Hall Beachin lentoasema.

Historia
--------

Alueella on ollut asutusta ainakin viimeisen tuhannen vuoden ajan. Ensimmäisen merkit ihmisasutuksesta ovat kylän lähistöllä sijaitsevat Thulen kulttuurin jättämät rakennusten rauniot. Ensimmäiset eurooppalaiset alueella olivat William Edward Parry ja hänen retkikuntansa, joka vietti talven 1822–1823 läheisessä Igloolikin kylässä. Hall Beach perustettiin virallisesti vuonna 1957 ja sinne rakennettiin Kanadan ilmapuolustuksen tutka-asema. 1960-luvulta lähtien kylään muutti useita inuiittiperheitä, johtuen valtion tukemasta asuntorakentamisesta ja kylässä sijaitsevista palveluista.

Vuonna 1971 Hall Beachista laukaistiin seitsemän Sandian Tomahawk -tyyppistä luotainrakettia, jotka saavuttivat 270 kilometrin korkeuden.

Lähteet
-------

1. ↑  Hall Beach, Nunavut Natural Resources Canada.  Arkistoitu 2.10.2008. Viitattu 11.9.2009. (englanniksi), (ranskaksi)
2. ↑  2006 Community Profiles Statistics Canada. Viitattu 11.9.2009. (englanniksi), (ranskaksi)[vanhentunut linkki]
3. ↑  Hall beach, Nunavut Nunavut Teachers Certification Service (NTCS).  Arkistoitu 30.10.2009. Viitattu 11.9.2009. (englanniksi)
4. ↑  Hall Beach Encyclopedia Astronautica. Viitattu 11.9.2009. (englanniksi)