**Alejandro Navarro** (s. 15. syyskuuta 1976 Gran Canaria, Kanariansaaret) on espanjalainen karateka. Hän on 16-kertainen Kyokushinin Euroopan-mestari, joista Navarro on voittanut yhdeksän kertaa avoimensarjan mestaruuden. Hän on voittanut myös kerran maailmanmestaruuden 2013. Navarro on voittanut IKO-liiton EM-kilpailuissa eniten mestaruuksia.

Elämäkerta
----------

Navarro syntyi Gran Canarialla, jossa hän alkoi harrastamaan kamppailulajeja, kuten taekwondoa ja hapkidoa. Sittemmin 16-vuotiaana Navarro vieraili sukulaistensa luona Fuerteventuralla, jossa hän kiinnostui Kyokushin karatesta. Neljä vuotta myöhemmin täytettyään 20 vuotta, Navarro muutti Fuerteventuraan harjoittelemaan Kyokushinia.

Navarro on myös pitkän luokan potkunyrkkeilyn harrastaja ja hänen oli tarkoitus pyrkiä K-1 uraan. Kuitenkin Navarro tunnetaan pitkästä letitetystä parrastaan, joka K-1 ehtojen mukaan hänen olisi pitänyt leikata, jotta hän olisi saanut kilpailla. Navarro kuitenkin kieltäytyi ja hänen uransa potkunyrkkeilyn parissa on vielä auki.

Kilpaura
--------

Navarro sijoittui kuudenneksi historian toisissa EM-kilpailujen avoimessasarjassa 2002. Hän voitti samana vuonna alle 80-kiloisten sarjassa Puolan mestaruuden. Kaksi vuotta myöhemmin hän oli kuudes samoissa kisoissa, jotka pidettiin myös Puolassa. Navarro saavutti ensimmäisen kerran Kyokushinin Euroopan-mestaruuskisoissa mitalin vuonna 2005. Tuolloin hän saavutti pronssia alle 90-kiloisten sarjassa. Samana vuonna marraskuussa Navarro eteni EM-kilpailujen avoimessasarjassa loppuotteluun, jossa hän hävisi Krzysztof Habraszkalle. Navarro saavutti EM-pronssia toukokuussa 2006 kotikisoissaan Espanjassa alle 90-kiloisten sarjassa.

### Euroopan-mestari (2006–2009)

Navarro voitti ensimmäisen Euroopan-mestaruutensa loppuvuodesta 2006 Italiassa. Hän otteli avoimessapainoluokassa, jossa Navarro voitti loppuottelussa Piotr Banasikin.

Toukokuussa 2007 Navarro saavutti kolmannen EM-pronssin Kreikassa. Loppuvuodesta Navarro otteli menestyksekkäästi myös EM-kilpailujen avoimessasarjassa, jossa hän eteni kolmannen kerran peräkkäin loppuotteluun. Navarro saavutti toisen Euroopan-mestaruuden voitettuaan loppuottelussa Lucian Gogonelin.

2008 Navarro voitti kaksi Euroopan-mestaruutta, joista ensimmäisen hän saavutti kotikisoissaan Espanjassa toukokuussa. Navarro voitti loppuottelussa Lucian Gogonelin. Kaksikko kohtasi myös loppuvuodesta EM-kilpailujen avoimensarjan loppuottelussa Bulgariassa, jossa Navarro oli voittavana osapuolena.

2009 Navarro jatkoi menestystään voitettuaan toisen kerran peräkkäin kaksi Euroopan-mestaruutta vuoden aikana. Lisäksi hän saavutti MM-hopeaa ja Japanin mestaruuskilpailuissa hopeaa. Navarro aloitti vuoden voittamalla hopeaa MM-kilpailuissa huhtikuussa alle 90-kiloisten sarjassa. Hän hävisi loppuottelussa edellisvuoden mestarille Kentarō Tanakalle. Toukokuussa Navarro eteni toisen kerran peräkkäin painoluokallisissa EM-kilpailuissa loppuotteluun, jossa hän kohtasi toistamiseen Lucian Gogonelin. Navarro voitti mestaruuden toisen kerran peräkkäin alle 90-kiloisten sarjassa. Se oli samalla hänen viides Euroopan-mestaruus. Loppuvuodesta Navarro saavutti hopeaa Japanin mestaruuskilpailuissa, jossa hän hävisi MM-kilpailujen tavoin Kentaro Tanakalle. Navarro päätti vuotensa voittamalla Euroopan-mestaruuden Ranskassa. Hän voitti loppuottelussa maanmiehensä Pablo Estensoron.

### Euroopan- Japanin- ja maailmanmestaruus (2011–2013)

Navarron Euroopan-mestaruusputki sai päätöksensä Serbiassa 2010. Hän eteni EM-kilpailujen avoimessasarjassa loppuotteluun, jossa hävisi Nicolae Stoianille. Navarro kuitenkin palasi pian takaisin Euroopan-mestariksi voitettuaan ensin toukokuussa Italiassa superraskaansarjan mestaruuden. Hän voitti loppuottelussa Djema Belkhodjan. Myöhemmin marraskuussa Navarro voitti myös avoimensarjan Euroopan-mestaruuden, kun hän voitti loppuottelussa Zahari Damjanovin.

2012 Navarro ei saavuttanut Euroopankilpailuissa mitalia, mutta sen sijaan hän saavutti menestystä Japanissa voitettuaan Japanin mestaruuden ja pronssia All American Openissa. Japanissa Navarro voitti loppuottelussa Goderzi Kapanadzen.

2013 vuosi oli Navarrolle menestyksekkäämpi, kun hän saavutti huhtikuussa raskaansarjan maailmanmestaruuden Tokiossa. Navarro voitti loppuottelussa Shohei Kamadan. Toukokuussa Navarro eteni myös EM-kilpailuissa loppuotteluun, jossa hän hävisi suparraskaansarjan mestaruuden Zahari Damjanoville. Kesällä Navarro saavutti toisen pronssin All American Openissa ja marraskuussa hän eteni toisen kerran peräkkäin Japanin mestaruuskisoissa loppuotteluun, mutta hävisi Ajima Kyoheille. Jouluna Navarro saavutti vielä toisen Euroopan-mestaruuden Ranskassa avoimessasarjassa, voitettuaan loppuottelussa Sergey Uvitskiyn.

### Paluu Euroopan mestariksi ja superraskassarja (2014–2017)

Toukokuussa 2014 Navarro saavutti EM-pronssia superraskaassasarjassa voitettuaan mitalikamppailussa Patryk Sypieńin. Kesällä hän sijoittui viidenneksi All American Openissa.

Maaliskuussa 2015 Navarro voitti Lyon Openin, jossa hän kohtasi loppuottelussa Djema Belkhodjan. Toukokuussa hän saavutti uransa kymmenennen Euroopan mestaruuden voitettuaan loppuottelussa edellisvuoden mestarin Zahari Damjanovin. Navarro saavutti myös joukkuemaailmanmestaruuskisoissa pronssia Euroopan joukkueessa.

Navarro saavutti vuonna 2016 pronssia Seiken Cupissa Venäjällä voitettuaan mitalikamppailussa Artem Lyalikovin. Painoluokallisissa EM-kisoissa hän jäi mitaleitta, mutta voitti uransa yhdennentoista Euroopan mestaruuden loppuvuodesta avoimessapainoluokassa. Hän kohtasi loppuottelussa voitokkaasti Andrei Luzinin.

Navarro sai kutsun osallistua 2017 MM-kilpailuihin, jossa hän kohtasi ensimmäisellä kierroksella yhdysvaltalaisen Sota Nakanon. Navarro hävisi kamppailun ja putosi jatkosta. Toukokuussa Navarro saavutti viidennen EM-pronssimitalinsa, kun hänen vastustaja Goderzi Kapanadzen ei kyennyt ottelemaan. Kesäkuussa Navarro oli mukana All American Openissa, jossa hän eteni loppuotteluun saakka. Navarro eteni suoraan toiselle kierrokselle ja sai vastaansa Ilja Poljakovin, jonka hän myös voitti. Kolmannella kierroksella Navarro sai vastaansa toisen venäläisen Aleksandr Bedshvilin, jonka hän onnistui myös voittamaan. Välierissä Navarro voitti japanilaisen Takehiro Kagan ja eteni loppuotteluun, jossa hän hävisi ranskalaiselle Antonio Tusseaulle. Loppuvuodesta Navarro saavutti vielä EM-hopeaa avoimessasarjassa hävittyään loppuottelussa Konstantin Kovalenkon, jolle hän hävisi myös loppuottelupaikan toukokuun painoluokallisissa EM-kisoissa.

### Muutto Venäjälle ja Euroopan mestaruus (2018–)

Navarro oli aiemmin harjoitellut Venäjällä Mad Max dojolla, mutta siirtyi myös opettamaan karatea Venäjälle mentyään naimisiin. Toukokuussa Navarro otti EM-pronssia voitettuaan Andrzej Winiarskan. Kesäkuussa hän puolestaan voitti ensimmäistä kertaa All American Openin. Hän kohtasi loppuottelussa moninkertaisen Yhdysvaltain mestarin Daniel Milicevicin. Navarro saavutti vielä loppuvuodesta kahdeksannen avoimensarjan Euroopanmestaruuden voitettuaan loppuottelussa Dzmitryi Varabein.

Navarro saavutti toukokuussa 2019 EM-hopeaa raskaassasarjassa hävittyään loppuottelussa Andrei Luzinille. Sittemmin marraskuussa hän oli jälleen mukana Kyokushinin suurimmassa turnauksessa World Openissa, jossa hän eteni 32 parhaan joukkoon. Navarron turnaus päättyi hävittyään Yuta Takahashille, joka sijoittui lopulta neljänneksi.

Navarro teki historiaa voittamalla marraskuussa 2021 45-vuotiaana Euroopan raskaansarjan mestaruuden. Voitettuaan loppuottelussa Aleksei Fedoseevin hänestä tuli samalla toiseksi eniten raskaansarjan mestaruuksia voittanut ottelija, sekä nousi tasoihin eniten mitaleja painoluokallisissa EM-kisoissa saavuttanut ottelija Lucian Gogonelin kanssa. Turnauksen jälkeen hän oli vielä mukana joulukuussa Open Baltic Cupissa, jossa hän sijoittui kuudenneksi. Navarro hävisi viimeisen ottelunsa Andrei Luzinille kahden jatkoerän jälkeen. Hänet palkittiin turnauksen jälkeen parhaasta taisteluhengestä.

Kesäkuussa 2022 Navarro lähti puolustamaan Euroopan-mestaruuttaan. Hän eteni loppuotteluun saakka voitettuaan Mate Badarin. Loppuottelussa Navarro kohtasi Maxime Demeautisin, jonka hän voitti tuomariäänin. Voiton myötä Navarro nousi jaetulle sijalle yhdessä Lucian Gogonelin ja Oleksandr Jeremenkon eniten saavutettuja painoluokallisia Euroopan mestaruuksia. Hänestä tuli samalla eniten mitaleja saavuttanut ottelija painoluokallisissa EM-kilpailuissa. Marraskuussa Navarro onnistui saavuttamaan yhdeksännen Euroopan mestaruuden avoimessa painoluokassa, kun hän voitti loppuottelussa Patryk Sypieńin. Navarro voitti ensin Ahmad al-Jumahin tuomariäänin ja sen jälkeen Wiktor Kolajan. Voittojen myötä hän kohtasi välierissä Andri Meženskyin, jonka Navarro voitti yhden jatkoerän jälkeen tuomariäänin.

Toukokuussa 2023 Navarro oli mukana Puolan EM-kilpailuissa. Hän eteni suoraan toiselle kierrokselle, jossa Navarro voitti Gabriel Bożekin tuomariäänin. Seuraavaksi välierässä hän voitti Andrzej Winiarskin ja eteni loppuotteluun. Navarro kohtasi edellisvuoden keskisarjan mestarin Bogomil Kostovin. Hän voitti mestaruuden lopulta yhden jatkoerän jälkeen tuomariäänin. Mestaruuden myötä Navarrosta tuli eniten painoluokallisia Euroopan mestaruuksia voittanut ottelija. Samalla hän jakaa Oleksandr Jeremenkon kanssa eniten raskaansarjan Euroopan mestaruuksia voittaneena.

Potkunyrkkeily
--------------

Navarro otteli potkunyrkkeilyn parissa 2004 ja 2005 kaksi ottelua. IchiGekin järjestämät ottelut käytiin Japanissa, joiden säännöt vaihtelivat. Ensimmäinen ottelu käytiin K-1 säännöin, jossa Navarro kohtasi Taichi Furutan. Hän voitti ottelun ensimmäisessä erässä teknisellä tyrmäyksellä. Toisessa ottelussa Navarro kohtasi Sergey Precakinovin, joka käytiin enemmän Kyokushin säännöin. Navarro hävisi kolme erää kestäneen ottelun tuomariäänin.

Yksityiselämä
-------------

Navarro on ollut naimisissa Ksenija Zasorinan kanssa. Pari meni naimisiin Habarovskissa, Venäjällä 14. huhtikuuta 2018.

Tilastot
--------

| Tulos | Tilasto | **Vastustaja** | **Ratkaisu** | **Tapahtuma** | **Päivämäärä** | **Erä** | **Aika** | **Huomio** |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Tappio | 1–1 | Venäjä Sergey Precakinov | Päätös (yksimielinen) | 3.19 Ichigeki | 19.3.2005 | 3 | 2:00 | Kyokushin säännöt |
| Voitto | 1–0 | Japani Taichi Furuta | Tekninen tyrmäys | Ichigeki Kyokushin vs K-1 All Out Battle | 30.5.2004 | 1 | 2:15 |
|

Lähteet
-------

1. 1 2  FIGHTERS *kyokushin-world.org* Viitattu 26.8.2016 (englanniksi)
2. ↑  The 11th World Open Karate Championship Draw *kyokushinkaikan.org* Viitattu 29.8.2016 (englanniksi)
3. ↑  Alejandro Navarro: Never stop dreaming (Arkistoitu – Internet Archive) *kyokushinkarate.com.ua* 18.6.2015 Viitattu 10.12.2015 (englanniksi)
4. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  European Openweight Championships - IKO *kyokushinresults.com* Viitattu 29.5.2017 (englanniksi)
5. ↑  Polish Championships *kyokushinresults.com* Viitattu 21.7.2018 (englanniksi)
6. 1 2 3 4 5 6 7  IKO European Championships *kyokushinresults.com* Viitattu 29.5.2017 (englanniksi)
7. ↑  All American Open 2014 *france-kyokushin.fr* 24.6.2014 Viitattu 31.5.2017 (ranskaksi)
8. ↑  Résultats de l'Open de Lyon 2015 Elite *france-kyokushin.fr* 22.3.2015 Viitattu 31.5.2017 (ranskaksi)
9. ↑  Mundial por Equipes marca 40 anos do Kyokushin Brasil *kyokushin.com.br* 20.7.2015 Viitattu 25.10.2022 (portugaliksi)
10. ↑  Russian Openweight Tournament *kyokushinresults.com* Viitattu 13.1.2020 (englanniksi)
11. ↑
12. ↑  Антонио Тюссо новый чемпион Америки. Результаты All American Open 2017 (Arkistoitu – Internet Archive) *kyokushinkarate.com.ua* 25.6.2017 Viitattu 27.7.2017
13. ↑  12th World Tournament Viitattu 9.12.2019 (englanniksi)
14. ↑  Результаты 34-го Чемпионата Европы по киокушинкай *superkarate.ru* 14.11.2021 Viitattu 15.11.2021 (venäjäksi)
15. ↑  Онлайн трансляция «Open Baltic Cup 2021» 18.12.2021 Viitattu 20.12.2021 (venäjäksi)
16. ↑  Результаты «Open Baltic Cup 2021» *superkarate.ru* 19.12.2021 Viitattu 2.1.2022 (venäjäksi)
17. ↑  The 35th European Weight Category Karate Championships Results (IKO) *kyokushinkarate.news* 12.6.2022 Viitattu 12.6.2022 (englanniksi)
18. ↑  The 19th European Open Kyokushin Karate Championship Results (IKO) *kyokushinkarate.news* 6.11.2022 Viitattu 7.11.2022 (englanniksi)
19. ↑  The 36th European Weight Category Kyokushin Championships Results *kyokushinkarate.news* 21.5.2023 Viitattu 21.5.2023 (englanniksi)
20. 1 2  Results (Arkistoitu – Internet Archive) *ichigeki.com* Viitattu 1.6.2017 (japaniksi)
21. ↑  Алехандро Наварро и Ксения Засорина стали мужем и женой! *superkarate.ru* 14.4.2018 Viitattu 24.4.2018 (venäjäksi)

Euroopan Openin mestarit

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **2000-vuosikymmen:**

2000: PuolaSylwester Sypień
2002: PuolaTomasz Najduch
2003: RanskaAlexandre Rodrigues
2004: PuolaKrzysztof Habraszka
2005: PuolaKrzysztof Habraszka
2006: EspanjaAlejandro Navarro
2007: EspanjaAlejandro Navarro
2008: EspanjaAlejandro Navarro
2009: EspanjaAlejandro Navarro

 | **2010-luku:**

2010: RomaniaNicolae Stoian
2011: EspanjaAlejandro Navarro
2013: EspanjaAlejandro Navarro
2014: PuolaPatryk Sypień
2015: UkrainaOleksandr Jeremenko
2016: EspanjaAlejandro Navarro
2017: VenäjäKonstantin Kovalenko
2018: EspanjaAlejandro Navarro
2019: PuolaPatryk Sypień

 | **2020-luku:**

2022: EspanjaAlejandro Navarro

 |

IKO:n raskaansarjan Euroopan-mestarit

|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **1970-luku:**

1978: Yhdistynyt kuningaskuntaHoward Collins

 | **1980-luku:**

1982: LiechtensteinCeno Marxer
1985: SveitsiAndy Hug
1987: AlankomaatMichel Wedel
1989: SveitsiAndy Hug

 | **1990-luku:**

1991: Yhdistynyt kuningaskuntaMichael Thompson
1993: RuotsiJuhani Vepsäläinen
1995: TanskaNicholas Pettas
1996: PuolaTomasz Najduch
1997: PuolaMarek Kosowski
1998: PuolaMateusz Wojcik
1999: RomaniaPaul Kasprowski

 | **2000-vuosikymmen:**

2000: JapaniHitoshi Kiyama
2001: VenäjäLetši Kurbanov
2002: UnkariAkos Aladics
2003: PuolaKrzysztof Habraszka
2004: PuolaKrzysztof Habraszka
2005: VenäjäGoderzi Kapanadze
2006: RomaniaLucian Gogonel
2007: RomaniaLucian Gogonel
2008: EspanjaAlejandro Navarro
2009: EspanjaAlejandro Navarro

 | **2010-luku:**

2010: VenäjäTariel Nikoleišvili
2011: UkrainaOleksandr Jeremenko
2012: UkrainaOleksandr Jeremenko
2013: UkrainaOleksandr Jeremenko
2014: UkrainaOleksandr Jeremenko
2015: UkrainaOleksandr Jeremenko
2016: UkrainaEldar Ismailov
2017: RanskaAntonio Tusseau
2018: VenäjäAndrei Luzin
2019: VenäjäAndrei Luzin

 | **2020-luku:**

2021: EspanjaAlejandro Navarro
2022: EspanjaAlejandro Navarro
2023: EspanjaAlejandro Navarro

 |  |

IKO:n superraskaansarjan Euroopan-mestarit

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **1980-luku:**

1982: Yhdistynyt kuningaskuntaJulian Baker

 | **1990-luku:**

1997: UkrainaOleksandr Lapko
1998: PuolaPavel Mandok
1999: UkrainaOleksandr Lapko

 | **2000-vuosikymmen:**

2000: PuolaTomasz Najduch
2001: PuolaTomasz Najduch
2002: PuolaTomasz Najduch
2003: SerbiaSveto Dekovic
2004: VenäjäSokrat Suleimanov
2005: ArmeniaArthur Hovhannisyan
2006: BulgariaPetar Martinov
2007: TšekkiJan Soukup
2008: PuolaKrzysztof Habraszka
2009: BulgariaZahari Damjanov

 | **2010-luku:**

2010: BulgariaZahari Damjanov
2011: EspanjaAlejandro Navarro
2012: RanskaDjema Belkhodja
2013: BulgariaZahari Damjanov
2014: BulgariaZahari Damjanov
2015: EspanjaAlejandro Navarro
2016: VenäjäDavid Sarkoshyan
2017: VenäjäKonstantin Kovalenko
2018: VenäjäKonstantin Kovalenko
2019: VenäjäOleksandr Jeremenko

 | **2020-luku:**

2021: VenäjäIgor Zagainov
2022: RanskaAntonio Tusseau
2023: RanskaAntonio Tusseau

 |  |

IKO:n Japanin mestarit

|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **1960-luku:**

1969: JapaniTerutomo Yamazaki

 | **1970-luku:**

1970: JapaniKazuyuki Hasegawa
1971: JapaniKatsuaki Satō
1972: JapaniMiyuki Miura
1973: JapaniHatsuo Royama
1974: JapaniKatsuaki Satō
1976: JapaniToshikazu Sato
1977: JapaniAzuma Takashi
1978: JapaniJōkō Ninomiya
1979: JapaniMakoto Nakamura

**2020-luku:**

2020: VenäjäKonstantin Kovalenko
2022: JapaniKaito Nishimura
2022: JapaniKaito Nishimura

 | **1980-luku:**

1980: JapaniKeiji Sanpei
1981: JapaniKeiji Sanpei
1982: JapaniKeiji Sanpei
1983: JapaniYasuto Onishi
1984: JapaniHiroki Kurosawa
1985: JapaniAkiyoshi Matsui
1986: JapaniAkiyoshi Matsui
1988: JapaniKuwashima Yasushihiroshi
1989: JapaniKenji Yamaki

 | **1990-luku:**

1990: JapaniAkira Masuda
1992: JapaniYoshihiro Tamura
1993: JapaniHajime Kazumi
1994: JapaniKenji Yamaki
1996: JapaniHajime Kazumi
1997: JapaniHajime Kazumi
1998: JapaniHajime Kazumi

 | **2000-vuosikymmen:**

2000: JapaniHitoshi Kiyama
2001: JapaniHitoshi Kiyama
2002: JapaniHajime Kazumi
2004: JapaniKentarō Tanaka
2005: JapaniYoshiaki Uchida
2006: JapaniYoshiaki Uchida
2008: JapaniMakoto Taniguchi
2009: JapaniKentarō Tanaka

 | **2010-luku:**

2010: VenäjäTariel Nikoleišvili
2012: EspanjaAlejandro Navarro
2013: JapaniAjima Kyohei
2014: VenäjäDarmen Sadvokasov
2016: JapaniShōhei Kamada
2017: JapaniYuta Takahashi
2018: JapaniMikio Ueda

 |  |

|}

IKO:n raskaansarjan maailmanmestarit

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| **1990-luku:**

1997: Japani Masayoshi Takaku

 | **2000-vuosikymmen:**

2001: Japani Hitoshi Kiyama
2005: Japani Kentarō Tanaka
2009: Japani Kentarō Tanaka

 | **2010-luku:**

2013: Espanja Alejandro Navarro
2017: Venäjä Andrei Luzin

 |  |