recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Italian ja Uuden-Seelannin ottelu Milanon San Sirolla 2009.
**Italian rugby union -maajoukkue** edustaa Italiaa rugby unionin maajoukkuekilpailuissa. Sitä hallinnoi vuonna 1926 perustettu *Federazione Italiana Rugby*.

Italia on pelannut jokaisessa MM-lopputurnauksessa, muttei ole kertaakaan selviytynyt alkulohkosta jatkoon. Parhaimmillaan se on voittanut kaksi ottelua vuosien 2003, 2007, 2011, 2015 ja 2019 kisoissa.

Italia on pelannut Six Nations Championshipissa vuodesta 2000 lähtien. Parhaimmillaan se on sijoittunut neljänneksi 2007 ja 2013.

European Nations Cupin Italia voitti 1997. Lisäksi se on sijoittunut yhdeksän kertaa toiseksi ja kahdeksan kertaa kolmanneksi.

Italia oli toukokuussa 2020 kansainvälisen rugbyliitto IRB:n rankingissa 14. sijalla.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Rugby - Italy *the-sports.org*. Viitattu 10.5.2020. (englanniksi)
2. ↑  Rugby - VI Nations : presentation and medal winners *the-sports.org*. Viitattu 21.9.2015. (englanniksi)
3. ↑  World Rankings *worldrugby.org*.  9.3.2020.  Arkistoitu 11.5.2016. Viitattu 10.5.2020. (englanniksi)
**Kengo Nakamura** (jap. 中村 憲剛, *Nakamura Kengo*; s. 31. lokakuuta 1980) on japanilainen jalkapalloilija. Hän edustaa japanilaista Kawasaki Frontalea ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.

Nakamura on edustanut koko ammattilaisuransa ajan Kawasaki Frontalea.

Tilastot
--------

| Japanin maajoukkueessa |
| --- |
| Vuodet | ottelut | maalit |
| 2006 | 3 | 1 |
| 2007 | 13 | 0 |
| 2008 | 13 | 2 |
| 2009 | 12 | 2 |
| 2010 | 11 | 0 |
| 2011 | 4 | 1 |
| 2012 | 7 | 0 |
| 2013 | 5 | 0 |
| Yhteensä | 68 | 6 |

Aiheesta muualla
----------------

* Kengo Nakamuran tilastot National Football Teams -sivustolla (englanniksi)
* Japan National Football Team Database

Japanin joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2007
1 Kawaguchi |
2 Konno |
3 Komano |
5 Tsuboi |
6 Abe |
7 Endō |
8 Hanyū |
9 Yamagishi |
10 S. Nakamura |
11 Satō |
12 Maki |
13 Suzuki |
14 K. Nakamura |
15 Mizuno |
18 Narazaki |
19 Takahara |
20 Yano |
21 Kaji |
22 Nakazawa |
23 Kawashima |
24 Hashimoto |
28 Ōta |
29 Inoha |
Valmentaja Osim

Japanin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2010
1 Narazaki |
2 Abe |
3 Komano |
4 Tanaka |
5 Nagatomo |
6 Uchida |
7 Endō |
8 Matsui |
9 Okazaki |
10 S. Nakamura |
11 Tamada |
12 Yano |
13 Iwamasa |
14 K. Nakamura |
15 Konno |
16 Ōkubo |
17 Hasebe |
18 Honda |
19 Morimoto |
20 Inamoto |
21 Kawashima |
22 Nakazawa |
23 Kawaguchi |
Valmentaja Okada

Japanin joukkue – Maanosaliittojen cup 2013
1 Kawashima |
2 Inoha |
3 G. Sakai |
4 Honda |
5 Nagatomo |
6 Uchida |
7 Endō |
8 Kiyotake |
9 Okazaki |
10 Kagawa |
11 Havenaar |
12 Nishikawa |
13 Hosogai |
14 Nakamura |
15 Konno |
16 Kurihara |
17 Hasebe |
18 Maeda |
19 Inui |
20 Takahashi |
21 H. Sakai |
22 Yoshida |
23 Gonda |
Valmentaja Zaccheroni



|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Japani

 |

 |
**Lady Wonder** (1924–1957) oli hevonen, jolla väitettiin olleen paranormaaleja kykyjä. Hevosen väitettiin auttaneen poliisia kadoneen pojan ruumiin löytämisessä, ennustaneen, että Jack Dempsey voittaa Jack Sharkeyn nyrkkeilyottelussa, ja lisäksi avustaneen öljyesiintymän löytämisessä. Kysyjät saivat esittää kolme kysymystä dollarilla. Hevosen kouluttaja C.D Fonda oli opettanut hevosen osoittamaan kirjainkortteja. Hevonen sai laajaa julkisuutta ja sillä ansaittiin huomattavasti rahaa.

Parapsykologi Joseph Banks Rhine tutki asiaa ja ilmoitti, että hevosella on paranormaali kyky. Kuitenkin taikurina toiminut Milbourne Christopher havaitsi, että todellisuudessa hevonen reagoi kouluttajansa kepillä näyttämiin merkkeihin. Myös John Scarne havaitsi, että hevonen ei kyennyt vastaamaan, jos kouluttaja ei tiennyt vastausta. Kyseessä oli hyvin koulutettu eläin, jonka kyvyt eivät olleet paranormaaleja.

Lähteet
-------

Abraham Kovoor: Lady Wonder: A Mind-Reading Horse 

### Viitteet

1. 1 2  Abraham Kovoor’s Case Diary: Lady Wonder: A Mind-Reading Horse! *www.carvaka4india.com*. Viitattu 21.11.2017.
2. ↑  Psychic Pets and Pet Psychics - CSI *www.csicop.org*. Viitattu 21.11.2017.
**Henrinlehtikuusi** (*Larix* × *marschlinsii*) on euroopanlehtikuusen (*Larix decidua*) ja japaninlehtikuusen (*Larix kaempferi*) risteymä. Se voi muodostua luonnossa täysin itsenäisesti sen kantalajien kasvaessa samalla alueella. Henrinlehtikuusi on löydetty Skotlannista ja kuvattu ensimmäisen kerran vuonna 1917. Lähes samoihin aikoihin risteymää on myös onnistuttu tuottamaan keinotekoisesti Sveitsissä tutkittaessa eri lehtikuusilajeja ja -lajiristeymiä puuteollisuuden tarpeisiin. Henrinlehtikuusta käytetäänkin myös teollisuudessa, sillä siinä yhdistyvät puuteollisuuden näkökulmasta kantalajiensa monet hyvät puolet; puu on vastustuskykyinen taudinaiheuttajia vastaan sekä kasvaa nopeasti ja nopea kasvuvauhti ei vaikuta puuaineksen kovuuteen tai kestävyyteen.

Henrinlehtikuusen kypsiä käpyjä
Henrinlehtikuusi on kausivihanta havupuu, joka kasvaa keskimäärin 38 metriä korkeaksi. Rinnankorkeudelta täysikokoinen henrinlehtikuusi on halkaisijaltaan noin metrin. Muuten henrinlehtikuusi näyttää yleisesti ottaen kantalajiensa keskimääräiseltä välimuodolta. Neulaset ovat enemmän japaninlehtikuusen kaltaisia eli pidempiä ja sinertävämpiä kuin euroopanlehtikuusella. Emikävyt ovat 2,5–4 cm pitkiä eli lähes yhtä suuria kuin euroopanlehtikuusellakin, mutta käpysuomut muistuttavat ulkonäöltään enemmän japaninlehtikuusen käpysuomuja.

Suomessa henrinlehtikuusi on siperianlehtikuusen (*Larix sibirica*) ja euroopanlehtikuusen (*Larix decidua*) jälkeen kolmanneksi yleisin lehtikuusi.

Lähteet
-------

1. 1 2  American Conifer Society: *Larix* × *marschlinsii* *American Conifer Society*.  24.6.2018.  Arkistoitu 7.11.2018. Viitattu 7.11.2018. (englanniksi)
2. ↑  LuontoPortti: Siperianlehtikuusi (*Larix sibirica*) *LuontoPortti*.  Arkistoitu 7.11.2018. Viitattu 7.11.2018. (suomeksi) (toimimaton linkki)

Aiheesta muualla
----------------

* Suomen Lajitietokeskus: Henrinlehtikuusi (*Larix* × *marschlinsii*)
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Henrinlehtikuusi (*Larix* x *marschlinsii*)
* ITIS: *Larix* × *marschlinsii* (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q21177790
* Wikispecies: Larix × marschlinsii
* EPPO: LAXEU
* GBIF: 4938682
* GRIN: 316718
* iNaturalist: 359768
* ITIS: 822571
* NCBI: 49226
* PfaF: Larix x marschlinsii
* PFI: 10281
* PLANTS: LAMA16

 |

 |
**Robert Thomas Orr** (17. elokuuta 1908 San Francisco, Kalifornia - 23. kesäkuuta 1994 Larkspur, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen eläintieteilijä.

Orr valmistui kandidaatiksi San Franciscon yliopistosta 1929, sekä maisteriksi ja filosofian tohtoriksi Berkeleyn yliopistosta Joseph Grinnellin ohjauksessa. Hänen väitöskirjansa käsitteli Kalifornian kaniinien biologiaa. Orr oli American Ornithologists' Unionin ja Kalifornian tiedeakatemian jäsen, sekä Cooper Ornithological Societyn kunniajäsen ja puheenjohtaja useaan otteeseen.

Orr opetti sekä Stanfordin yliopistossa, Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä että San Franciscon yliopistossa. Hän toimi Kalifornian tiedeakatemian lintu- ja nisäkäskokoelmien kuraattorina 1936–1963. Hänen johdollaan akatemian tutkijat keräsivät yhden Yhdysvaltain hienoimmista merieläinkokoelmista. Orr toimi myös tiedeakatemian apulaisjohtajana vuosina 1964–1975.

Orr kirjoitti uransa aikana noin 260 tieteellistä ja kansantajuista artikkelia sekä 13 kirjaa. Orr nimesi joitakin uusia eläinlajeja, linnuista mustaotsakolibrin (*Eupherusa cyanophrys*) yhdessä John Stuart Rowleyn kanssa vuonna 1964.

Lähteet
-------

* Muistokirjoitus (The Auk 112:1032-1033, 1995) (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  ITIS (englanniksi) (Arkistoitu – Internet Archive)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Lastenkulttuurikeskus Efektin logo
**Lastenkulttuurikeskus Efekti** on vuonna 2005 perustettu Päijät-Hämeen alueen lastenkulttuurin keskus, joka järjestää kulttuuritarjontaa alueen päiväkoteihin ja kouluihin. Toimintaan kuuluu työpajoja, kiertävää lastenkulttuuria, tapahtumia ja yleisötyötä. Efektin kautta järjestetään vuosittain useita tapahtumia ympäri maakuntaa, joista suurin on alkuvuoteen sijoittuvat Lahden Lasten Talvikarnevaalit.

Toiminnan koordinoinnista vastaa Lahden kaupungin kulttuuripalvelut ja rahoitukseen osallistuu Opetus- ja kulttuuriministeriön lisäksi Asikkalan, Hartolan, Heinolan, Hollolan, Kärkölän, Orimattilan, Padasjoen ja Sysmän kunnat.

Lastenkulttuurikeskus Efekti kuuluu Suomen Lastenkulttuurikeskusten liittoon. Efekti osallistuu myös valtakunnalliseen Taidetestaajat -hankkeeseen, joka tarjoaa yläkouluikäisille nuorille taide-elämyksiä ja keinoja arvioida kokemustaan taiteen parissa.

Toimintaa
---------

Maksuttomat kulttuurivierailut maakunnan päiväkoteihin ja kouluihin kuuluvat Efektin perustoimintaan. Vierailuja toteutetaan pääsääntöisesti päiväkotien ja koulujen omissa tiloissa syyslukukaudella ja ne sisältävät muun muassa musiikkia, tanssia, teatteria ja työpajoja. Vierailujen tulee tukea koulujen taide- ja kulttuurikasvatusta, sekä soveltua opetussuunnitelmaan. Kulttuurivierailuja toteuttavat ammattitaiteilijat ja taiteilijaryhmät Lahden kaupungin kulttuuripalveluiden koordinoimana.

### Kesänäyttämö

Efekti-hanke oli mukana kolmessa Lahden kaupungin kiertuemaisessa kesätyöproduktiossa vuosina 2006-2008. Produktiot olivat perheille suunnattuja tapahtumia, jotka koostuivat maakuntia kiertävistä kiertueista, satunäytelmistä, musiikkinäytelmistä ja lastentyöpajoista. Lähes vuosittain järjestettävät Lahden kesätyöproduktiot ovat työllistäneet muun muassa musiikki-, tanssi- ja näyttämötaidetaustaisia nuoria jo vuodesta 1995 alkaen.

* Prinsessa Ruusunen (2006)
* Robin Hood (2007)
* Lännen keisari (2008)

### Lastenkulttuuria ukrainalaispakolaisille

Vuonna 2023 Efekti oli mukana valtakunnallisessa Suomen Kulttuurirahaston rahoittamassa Lastenkulttuuria ukrainalaispakolaisille -hankkeessa, joka järjesti kulttuuritoimintaa ukrainalaisperheille. Lahdessa järjestettiin lelukeräys, jossa uusia tai hyväkuntoisia käytettyjä leluja pystyi lahjoittamaan MML:n toimipisteellä. Lahjoitukset jaettiin hankkeen tapahtumissa kevään 2023 aikana.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Lastenkulttuurikeskus Efekti *phlastenkulttuuri.fi*. Viitattu 6.2.2023.
2. 1 2  Lampinen, Pauliina: *Kesätöissä Proggiksessa*, s. 9-10 & 113-134. Lahti: Lahden kaupungin kulttuuripalvelut. 2023.
3. 1 2  Jäsenverkosto kartalla *Lastenkulttuuri.fi*. Viitattu 6.2.2023.
4. 1 2  Lahden Lasten Talvikarnevaalit *Lastenkulttuurikeskus Efekti*. Viitattu 10.2.2023.
5. ↑  Taidetestaajat *taidetestaajat.fi*. Viitattu 7.2.2023.
6. ↑  Esiintyjille *Lastenkulttuurikeskus Efekti*. Viitattu 10.2.2023.
7. 1 2  Kulttuurivierailut *Kulttuurikeskus Efekti*. Viitattu 10.2.2023.
8. ↑  Veirto, Tuija: Lahtelaislapset lahjoittivat satoja leluja ukrainalaispakolaisille *Yle*.  3.2.2023. Viitattu 10.2.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Lastenkulttuurikeskus Efektin verkkosivut
*Tämä artikkeli kertoo SI-järjestelmän yksiköstä. Nimestä Henry kertoo artikkeli Henry ja Luxemburgin suurherttuasta kertoo artikkeli Henri (Luxemburg).*
**Henry** (tunnus H) on SI-järjestelmän induktanssin yksikkö (1 H = V·s/A). Henry on myös permeanssin eli magneettisen johtavuuden yksikkö. Yksikkö henry on nimetty sähkömagnetismia tutkineen Joseph Henryn mukaan.

Jos henryn kokoisen kelan virta muuttuu ampeerin sekunnissa, sen navoissa on voltin kokoinen jännite. Napajännite *E* voidaan laskea induktanssista *L*, virrasta *I* ja ajasta *t* seuraavasti:

E = L·ΔI/Δt
Ampeerin virta kääminkierrosta kohti aiheuttaa henryn kokoisessa kelassa weberin kokoisen magneettivuon (Wb = V·s). Toisinaan puhutaan myös käämivuosta (Ψ), joka on kierrosmäärä kertaa kelan magneettivuo. Induktanssi (L) voidaan tällöin ajatella myös käämivuoksi virtaa (I) kohti ja henryn kokoisessa kelassa ampeerin virta aiheuttaa weberin kokoisen käämivuon.

L = N·Φ/I = Ψ/I
Muiden yksikköjen avulla henry voidaan ilmaista seuraavasti:

1 H = 1 Wb/A = 1 V·s/A.

Lähteet
-------

1. 1 2  Suomen Standardoimisliitto: SI-opas (myös painettuna, ISBN 952-5420-93-0) (PDF) (Sivu 4.) *SFS-oppaat*.  04.11.2002. Suomen Standardoimisliitto. Viitattu 18.12.2011.
**Kolme poikaani** (*My Three Sons*) on yhdysvaltalainen televisiosarja, jota tuotettiin 12 tuotantokautta vuodesta 1960 vuoteen 1972. Sen pääosaa, leskeksi jäänyttä lentokoneinsinööriä ja kolmen pojan yksinhuoltajaisää Steven Douglasia esittää Fred MacMurray. Hänen alkuperäiset kolme poikaansa ovat college-opiskelija Mike (Tim Considine), high schoolia käyvä Robbie (Don Grady) ja kuopus Chip (Stanley Livingston).

Sarjan alussa William Frawleyn esittämä poikien äidinisä asui samassa taloudessa. Frawleyn terveyden heikennyttyä hänet korvasi isoisän veljeä esittänyt William Demarest. Syksyllä 1965 vanhin poika Mike kirjoitettiin ulos sarjasta ja naimisiin, mutta uudeksi kolmanneksi pojaksi tuli adoptiopoika Ernie. Häntä näytteli Chipin näyttelijän oikea veli Barry Livingston. Sarjan viimeisinä vuosina Steven Douglas menee uusiin naimisiin ja saa tämän myötä perheeseensä myös tyttären, Dorothyn.

Suomessa *Kolme poikaani* kuului Mainos-TV:n keskiviikko-ohjelmistoon ainakin vuosina 1967–1968.

Lähteet
-------

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:My Three Sons 

1. ↑  Kolme poikaani, Television aarteet -blogi 6.6.2012. Viitattu 11.10.2014.
2. ↑  Kolme poikaani, lapsuuden tv-sarja, Rouva Ruutu vastaa, Yle Vintti 3.12.2007. Viitattu 11.10.2014.
Lapsia kokeilemassa tuulilaitetta ilmaa käsittelevessä näyttelyssä Münchenin lasten- ja nuortenmuseossa.
**Lastenmuseo** on lapsille suunnattu museo. Lastenmuseot eroavat muista museoista siinä, ettei ne eivät välttämättä keskity kokoelman kartuttamiseen, vaan niiden päämäärä on tarjota lapsille ja koko perheille monipuolisia ympäristöjä oppimista ja leikkimistä varten.

Lastenmuseoiden kokoelmat kerätään esineiden opetuksellisen hyödyllisyyden näkökulmasta. Niissä voi olla muun muassa erilaisia työpajoja, tiedetehtäviä, esityksiä, luontokävelyitä, nukke-esityksiä, musiikkia, tanssia, maalamista, piirtelyä. Monissa muissakin museoissa voi olla lapsille suunnattuja osastoja, näyttelyitä.

Lastenmuseoiden taustalla ovat "lastengalleriat", joita on ollut muun muassa Victoria and Albert Museumissa ja Metropolitan Museum of Artissa. Ensimmäinen varsinaisesti lapsille suunnattu museo oli vuonna 1899 avattu Brooklynin lastenmuseo.

Lähteet
-------

* Alexander, Edward P. & Alexander, Mary & Decker, Juilee: *Museums in Motion: An Introduction to the History and Functions of Museums*. Lanham, Maryland: Rowman & Littlefield, 2017. ISBN 9781442278790. Google-kirjat (viitattu 1.4.2017). (englanniksi)
* Mayfield, Margie I.: Children’s museums: purposes, practices and play?.  *Early Child Development and Care*, 2/2005, 175. vsk, nro 2, s. 179–192.  Taylor and Francis Group. Artikkelin verkkoversio (pdf). Viitattu 1.4.2017.  (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Mayfield, s. 181.
2. 1 2  Alexander & Alexander & Decker, s. 177.
3. ↑  Mayfield, s. 182.
4. ↑  Alexander & Alexander & Decker, s. 178.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **lastenmuseo**.
**Stereo** on David Cronenbergin ohjaama, käsikirjoittama, kuvaama ja leikkaama elokuva vuodelta 1969. *Stereo* on runsaan tunnin mittainen eli kestoltaan lyhytelokuvan ja kokopitkän välimaastossa.

Tarinan keskittyy tohtori Luther Stringfellow’n tekemään kokeeseen, jossa joukkoa telepaattisilla kyvyillä siunattuja nuoria kannustetaan kehittämään taitojaan seksuaalisella tutkimusmatkailulla.

Elokuva kuvattiin äänettömänä, koska Cronenbergin käyttämä kamera oli liian meluisa. Elokuvaan lisättiin jälkeenpäin "tieteellisen" tarkkailijan kommenttiraita.

*Stereo* hahmottelee useita Cronenbergin tuotannossa toistuvia teemoja, kuten uusien tietoisuuden tasojen etsiminen seksuaalisen kokeilun avulla. Tämä on teemana elokuvissa *Kylmät väreet*, *Videodrome – tuhon ase*, *Erottamattomat*, *Alaston lounas*, *M. Butterfly* ja *Crash*. 

David Cronenbergin ohjaamat elokuvat
*Transfer* • *From the Drain* • *Stereo* • *Crimes of the Future* • *Kylmät väreet* • *Verenimijät* • *Fast Company* • *The Brood* • *Scanners – tappava ajatus* • *Videodrome – tuhon ase* • *Viimeinen yhteys: The Dead Zone* • *Kärpänen* • *Erottamattomat* • *Alaston lounas* • *M. Butterfly* • *Crash* • *eXistenZ* • *Spider* • *A History of Violence* • *Eastern Promises* • *A Dangerous Method*
**Triadit** ovat kiinalaisia järjestäytyneen rikollisuuden ryhmittymiä.

Triadit syntyivät 1600-luvulla syrjäyttääkseen Qing-dynastian ja palauttaakseen Ming-dynastian valtaan Kiinassa. Alkuvaiheissaan triadit olivat yhtenäinen ryhmittymä tarkkoine sääntöineen, mutta 1900-luvulla ne alkoivat jakautua erillisiin ryhmiin. Kun kommunistit nousivat Kiinassa valtaan 1949, triadit pakenivat Hongkongiin, Macaoon, Taiwaniin ja ulkomaiden chinatowneihin. Toista maailmansotaa seuranneina vuosikymmeninä Hongkong, joka oli tuolloin vielä osa brittiläistä imperiumia, oli triadien pääkaupunki, ja paikallisen poliisin mukaan jopa joka kuudes kaupungin asukkaista kuului triadeihin. Triadit alkoivat jälleen levitä Manner-Kiinaan 1980-luvulla.

Triadien toimintaan kuuluvat huumekauppa ja naiskauppa Manner-Kiinasta Hongkongiin. Nykyisin triadit harjoittavat paljon myös tavanomaista liiketoimintaa. Järjestöjen rakenne on vapaamuotoisempi kuin menneinä vuosikymmeninä, ja myös niiden rituaalit ovat yksinkertaistuneet.

Triadi-nimitys perustuu järjestöjen kiinankieliseen nimeen *san he hui* (kiin. 三合會), joka tarkoittaa "kolmen ykseyden liittoa". Kiinalaiset itse eivät puhu "triadeista", vaan käyttävät yksittäisten salaseurojen omia nimiä tai kattokäsitteitä kuten *hak she wui* ("Musta liitto"). Triadit ja muut triadien kaltaiset salaseurat ovat historiansa varrella tehneet yhteistyötä monien eri vallanpitäjien kanssa kuten Kuomintangin, brittien, japanilaisten ja nykyään myös kommunistien. Kuomintangin johtajan Tšiang Kai-šekin uskotaan liittyneen Qingbang-triadiin Shanghaissa vuonna 1919.

Hongkongin suurin ja vanhin triadi on Sun Yee On, ja toiseksi suurin on 14K. Väkivaltaisin maine on 14K:lla. Vuonna 2019 triadien jäsenten kerrottiin hyökänneen demokraattisia uudistuksia vaativia mielenosoittajia vastaan.

Lähteet
-------

1. 1 2  T. Wing Lo, Sharon Ingrid Kwok: Chinese Triad Society *Oxford Bibliographies*. Viitattu 13.8.2018. (englanniksi)
2. ↑  An Economic History of Organized Crime *taylorfrancis.com*. Viitattu 8.9.2019. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
3. ↑  PATRIOTIC CHINESE TRIADS AND SECRET SOCIETIES: FROM THE IMPERIAL DYNASTIES, TO NATIONALISM, AND COMMUNISM (Julkaistu lehdessä: Asian Affairs, Volume 50, 2019 – Issue 3) *tandfonline.com*.  23.7.2019. Viitattu 8.9.2019. (englanniksi)
4. ↑  Hongkongin mielen­osoitusten pelätään kärjistyvän, ja jopa "kiinalaisen mafian" epäillään sekaantuneen yhteen­ottoihin – mitä ovat paha­maineiset triadit? *Helsingin Sanomat*.  3.8.2019. Viitattu 8.9.2019.
**Indonesian tennisliitto** on Indonesian kansallinen tenniksen hallintoelin. Se tunnetaan indonesian kielellä nimellä PELTI (Persatuan Lawn Tennis Indonesia). 

PELTI perustettiin 26. joulukuuta 1935 ja sen tehtäviin kuuluvat lajin edistäminen, rahoituksen tarjoaminen pelaajien kehittämiseksi, juniori- ja ammattilaisturnausten järjestäminen sekä Indonesian Fed Cup- ja Davis Cup -joukkueiden hallinnointi. 

Vuonna 2006 Indonesian Fed Cup -joukkue pelasi maailmanlohkon kakkosryhmässä, mutta kieltäytyi pelaamasta play-off-ottelua Israelissa ja ottelu Israelin Fed Cup -joukkuetta vastaan merkittiin näin tappioksi. Indonesian hallituksen kerrottiin kieltäneen Indonesian tennisliittoa osallistumasta otteluun. Kansainvälisen tennisliiton (ITF) presidentti Francesco Ricci Bitti sanoi, että liitto oli surullinen päätöksestä. ITF sakotti Indonesian tennisliittoa 31 600 Yhdysvaltain dollarilla ja esti sen osallistumisen vuoden 2007 turnaukseen. Sakko koostui 20 000 dollarista Israelin tennisliitolle, 6 600 dollarista ITF:n menojen korvaamiseksi Israelin Fed Cup -ottelun valmisteluihin ja 5 000 dollarista ottelusta vetäytymisestä. Sanktio pudotti Indonesian Aasian/Oseanian lohkon II-ryhmään vuodeksi 2008.

Lähteet
-------

1. ↑  PELTI  ::  PB/Pengda Pelti *web.archive.org*.  25.1.2014. Viitattu 7.11.2019. (indonesiaksi)
2. ↑  "Israel wins Fed Cup match when Indonesian team refuses to play," *USA Today*.
3. ↑  "Indonesia pulls out of Fed Cup match against Israel," ESPN.
4. ↑  "Roundup: Indonesia refuses to play in Israel," *The New York Times*.
5. ↑  "2006 Fed Cup Women's Tennis Results," QuickSports.
6. ↑  "Israel wins Fed Cup match vs. Indonesia by forfeit," ESPN.
7. 1 2  "Indonesia fined by Tennis Federation," *The Jerusalem Post*.

Aiheesta muualla
----------------

* Indonesian tennisliiton kotisivut
**Kolme ässää** on suomalainen lapsille tarkoitettu animaatiosarja. Se kertoo kahden lapsen ja koiran, Sallan, Saken ja Saastamoisen, muodostamasta salapoliisikolmikosta, joka ratkoo omassa lähiympäristössään tapahtuvia mysteerejä. Sarjan on käsikirjoittanut myös Sirkuspelle Hermannin luojana tunnettu kirjailija Simo Ojanen ja piirtänyt animaattori Mikko Kunnas. Kertojana toimii näyttelijä Tapio Hämäläinen.

*Kolme ässää* -sarjan ensimmäiset jaksot esitettiin TV2:n Pikku Kakkosessa vuonna 1994. Vuosina 1994–1998 valmistui yhteensä 33 viiden minuutin pituista jaksoa, jotka on myöhemmin julkaistu myös DVD-muodossa *Pikku Kakkosen parhaat* ja *Pikku Kakkosen suosikit* -nimisissä sarjoissa. Varsinaisten jaksojen lisäksi DVD:t sisältävät tietoiskuja muun muassa heijastimen ja pelastusliivien käytöstä. Kolmen ässän seikkailuja on myyty myös ulkomaille. Sitä on lähetetty muissa Pohjoismaissa.*lähde?*

Vuonna 2001 ilmestyi Simo Ojasen lastenkirja *3 ässää ja karkulainen*, jonka kuvitus on animaatiosarjan tavoin Mikko Kunnaksen tekemä.

Jaksot
------

1. Apua karhu!
2. Aarteenkaivajan arvoitus
3. Avain kateissa
4. Lentävä lohikäärme
5. Tomaattiarvoitus
6. Lumimiehen jäljillä
7. Vesihirviö
8. Sateenvarjovaras
9. Kammottava pulputtaja
10. Outo ääni sairaalassa
11. Kaupassa kummittelee
12. Hätä pesäpuussa
13. Sukellusvene
14. Saastamoinen katoaa
15. Kummitustalo
16. Miksi torvi ei soi
17. Salla on paras
18. Pankkiryöstö
19. Koditon koirapentu
20. Iltataivaalla ufo
21. Saastamoisen onnenluu
22. Palovartiossa
23. Sammakkohuolia
24. Mustan pullon arvoitus
25. Meteliä lelutehtaassa
26. Kellarivaras
27. Porkkanenä kateissa
28. Piparikakkuarvoitus
29. Sallan hattu hukassa
30. Kimaltava aarre
31. Joulukuusimetsässä
32. Joulupukki ryöstetty
33. Kuka varasti kellonviisarit

Lähteet
-------

1. 1 2  Mainio agenttikolmikko Kolme ässää Animaatioblogi Eläköön kuvat! Viitattu 20.3.2014.
2. ↑  Lastenohjelmien historiaa Yle Vintti. Viitattu 20.3.2014.
3. ↑  Mikko Kunnaksen satuhahmot kelpaavat myös ulkomaille  21.7.1999. Taloussanomat. Viitattu 20.3.2014.
4. ↑  3 ässää ja karkulainen Kirjasampo. Viitattu 20.3.2014.
*Tämä artikkeli käsittelee jumalaa. Psytrance-artistista kertoo artikkeli Indra (psytrance-artisti).*
Indra
**Indra** (devanagari: इन्द्र) on Rigvedan ylijumala, sään ja sodan jumala sekä Svargalokan herra hindulaisuudessa. Indran nimi on tullut mahdollisesti suomalais-ugrilaisesta sanasta *Ilma* tai *Ilmari*.

Veda-hymneissä Indra kuvataan sankarilliseksi ja loistavaksi hahmoksi, joka ajaa kolmipäisen norsun selässä. Indran aseena oli salama, jota hän kantoi oikeassa kädessään. Lisäksi hän käytti nuolia, koukkua ja verkkoa, johon hän kietoi vihollisensa. Indra saavutti valta-asemansa hindujumalien joukossa surmaamalla Vritran, kuivuuden käärmeen, joka oli niellyt kosmiset vedet ja makasi kerällä vuorten yllä. Indran iskemä salama halkaisi käärmeen mahan ja päästi vedet valloilleen synnyttäen elämää ja vapauttaen aamunkoiton. 

500-luvulla eaa. Indra tunnettiin paratiisin jumalana, ja Vishnu oli ottanut hoitaakseen hänen tehtävänsä. Indran kreikkalainen vastine oli taivaan jumala Zeus, ja roomalaiset samaistivat hänet omaan taivaanjumalaansa Jupiteriin.

Lähteet
-------

1. ↑  Suomen kieleen on tullut vaikutteita yllättävästä suunnasta – moni sana on jäänne kohtaamisista indoiranilaisten kanssa *Helsingin Sanomat*.  13.12.2019. Viitattu 13.12.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Indra** Wikimedia Commonsissa

**Hindulaiset jumalat**
**Miespuoliset**: Trimurti (Brahma | Vishnu | Shiva) | Rama | Krishna | Ganesha | Indra | Hanuman | Surya | Lakshmana

**Naispuoliset**: Tridevi (Sarasvati | Lakshmi | Parvati) | Gayatri | Durga | Devi | Sita | Radha | Kali | Shakti | (muita)
Magneettikentän vaikutus positiivisesti ja negatiivisesti varatun hiukkasen rataan. Magneettikenttä osoittaa kuvassa katsojaan päin.
Fysiikassa **Lorentzin voima** on voima, jonka sähkömagneettinen kenttä aiheuttaa varattuun hiukkaseen. 
Hiukkaseen vaikuttaa sähkökentästä aiheutuva voima {\displaystyle \scriptstyle q\mathbf {E} } ja magneettikentästä aiheutuva voima {\displaystyle \scriptstyle q\mathbf {v} \times \mathbf {B} }.  Yhdistettynä ne antavat Hendrik Lorentzin mukaan nimetyn Lorentzin voiman yhtälön

{\displaystyle \mathbf {F} =q(\mathbf {E} +\mathbf {v} \times \mathbf {B} ),}
missä

**F** on voima (yksikkö newton N)
**E** on sähkökentän voimakkuus (volttia per metri V/m)
**B** on magneettikentän magneettivuon tiheys (weberiä per neliömetri Wb/m2, toisin sanoen tesla T)
*q* on hiukkasen sähkövaraus (coulombi C)
**v** on hiukkasen hetkellinen nopeus (metriä per sekunti m/s)
ja × on ristitulo.
Positiivisesti varattu hiukkanen kiihtyy yhtälön mukaan sähkökentän **E** osoittamaan suuntaan, mutta magneettikenttä **B** aiheuttaa hiukkaseen sekä magneettikenttää että nopeuden suuntaa vastaan kohtisuoran voiman. Siispä tasaisessa magneettikentässä hiukkanen joutuu ympyräliikkeeseen, jos siihen ei vaikuta muita voimia.

Oikean käden sääntö
-------------------

Oikean käden sääntö. Virta **I** (peukalo) kuvaa positiivisten hiukkasten nopeuden suuntaa. Etusormi merkitsee magneettikentän **B** suuntaa ja keskisormi hiukkaseen kohdistuneen voiman **F** suuntaa.
Magneettikentän aiheuttaman voiman suunta voidaan hahmottaa positiivisesti varautuneiden hiukkasten tapauksessa oikean käden säännön mukaisesti. 

Oikean käden sääntöä käytettäessä peukalo, etusormi ja keskisormi asetetaan osoittamaan kohtisuorasti toisiaan vastaan kuvan osoittamalla tavalla. Magneettikenttä osoittaa keskisormen suuntaan ja hiukkasen nopeus etusormen suuntaan. Lorentzin voima osoittaa tällöin peukalon suuntaan, jos hiukkanen on positiivisesti varautunut. Negatiivisesti varautuneen hiukkasen tapauksessa voima osoittaa vastakkaiseen suuntaan. 

Kuvassa on esitetty sääntö hieman toisella tapaa (eri sormia vastaa eri suureet), mutta lopputulos on sama.

Sovellukset
-----------

Lorentzin voima on olennainen sovelluksien kannalta esimerkiksi massaspektrometreissä ja syklotroneissa.

Lähteet
-------

1. ↑  I. S. Grant & W. R. Phillips: "4.2.1", *Electromagnetism, 2. painos*, s. 121–122. Wiley, 2003. ISBN 0-471-92712-0. (englanniksi)

Kirjallisuutta
--------------

* Lindell, Ismo; Sihvola, Ari: *Sähkömagneettinen kenttäteoria 1. Staattiset kentät*. Helsinki: Otatieto, 2013. ISBN 978-951-672-354-2.
Nainen polkupyöränsä kanssa. Stereokuvapari noin vuodelta 1900.
**Stereoskopia** on yhteisnimitys tekniikoille, joilla kaksiulotteiseen kuvaan voidaan luoda syvyysvaikutelma. Nämä niin kutsutut 3D- eli kolmiulotteiset kuvat perustuvat siihen, että ihmisen silmien välisen pienen etäisyyden vuoksi silmät näkevät kohteen hiukan erilaisista kulmista. Kolmiulotteinen vaikutelma voidaan saada aikaan valokuvien ja muiden kaksiulotteisen kuvien ohella myös elokuviin.

Stereoskopisten kuvien eli stereogrammien valmistuksen keksi ensimmäisenä Sir Charles Wheatstone vuonna 1838. Stereoskopiaa käytetään fotogrammetriassa sekä taiteessa ja viihteessä.

Tekniikat
---------

### Stereokuvaparit

*Pääartikkeli: stereoskooppi*
Helpoin tapa luoda syvyysvaikutelma kuvaan on ottaa samasta aiheesta kaksi eri kuvaa hiukan kuvakulmaa muuttaen. Kolmiulotteisuuden illuusio perustuu ihmisen binokulaariseen näköön.

Stereokuvaparien etuna on se, että varsinaista kuvankäsittelyä ei tarvita. Kuvien katselussa auttaa stereoskooppi, mutta katseen sopivasti kohdistamalla syvyysvaikutelman saa näkyviin myös ilman apuvälineitä. Katsojan tulisi joko katsoa kieroon tai hajauttaa katseensa (kohdistaa katse kuvan taakse) siten, että kahden sijasta hän näkeekin kolme kuvaa. Näistä keskimmäinen näyttää kolmiulotteiselta. Stereokuvaparien katselu ilman stereoskooppia voi olla vaikeaa ja vaatii harjoitusta.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **stereoskopia**.
* Stereoscopy.com – The World of 3D-Imaging! (englanniksi)
* International Stereoscopic Union (ISU) (englanniksi)
* 3D Stereo Software (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (saksaksi)
Venäläinen 2B1 Oka-telatykki.
**2B1 OKA** on neuvostoliittolaisvalmisteinen telahaupitsi, kaliiperiltaan 420 mm. Tämän tykistöaseen omamassa oli 55.3 tonnia ja miehistön määrä 7 henkeä. Tykin pituus oli mittavat 20 metriä ja ase pystyi ampumaan 750 kg:n painoisia ammuksia 45 km:iin asti. Telatykki kehiteltiin vuosina 1957-1960, mutta jäi suurelti taktisten rakettiaseitten varjoon. Kenttäkäyttöön olisi ase ollut varsin kankeasti liikuteltava, johtuen huomattavasta tykinputken pituudesta.

Oka on myös joki Venäjällä. Se laskee Volgan vesistöön. Okan korvasivat myöhempänä monet FROG-rakettiperheeseen kuuluneet rakettiaseet. Okaa liikutti 720 hevosvoiman eli 515 kW:n tehoinen V12-dieselmoottori.

Lähteet
-------

1. 1 2  2B1 Oka *Armored Fighting Vehicles*. Military Factory. Viitattu 21.7.2018. (englanniksi)
2. 1 2  Kinnear, James & Sewell, Stephen: 2B1 "Oka" (Obiekt-273) *Soviet T-10 Heavy Tank and Variants*.  29.6.2017. Bloomsbury Publishing. Viitattu 21.7.2018. (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**2S35 Koalitsija** (ven. 2С35 «Коалиция-СВ») on venäläinen 2S19 Msta-S:n korvaajaksi kaavailtu panssarihaupitsi.

Kehittely
---------

2S35 Koalitsija kuvattuna edestä.
2S35 Koalitsija oli ensin tarkoitus valmistaa panssarivaunualustalle tykkitornilla, jossa olisi ollut kaksi 152 mm 2A70-tykkiä. Tämä suunnitelma kuitenkin peruttiin vuonna 2010. Sittemmin suunnitelmat muuttuivat ja vaunu rakennettiin lopulta yhdellä tykillä varustettuna Armata-panssarivaunun pohjalle. Ensimmäiset Koalitsija-panssarihaupitsit tulivat koekäyttöön vuonna 2014. Huhtikuussa 2015 vaunusta vuosi julkisuuteen Venäjän voitonpäivän paraatin harjoituksista otettuja kuvia, jonka jälkeen Venäjän puolustusministeriö julkaisi siitä virallisia kuvia. Vaunu oli alun perin tarkoitus esitellä vasta varsinaisessa paraatissa toukokuussa.

Ominaisuudet
------------

Ensimmäiset versiot rakennettu T-90 rungolle, T-14 runkoon siirrytään vasta myöhemmin. Valokuvissa Koalitsijan tykkitorni oli osittain huputettu, mutta sen tykki oli näkyvissä. Kuvien perusteella sen tykin suujarru ja iskunvaimennin poikkeavat 2S19 Msta-S-panssarihaupitsista. Koalitsija painaa arvoiden mukaan noin 48 tonnia. Venäjän puolustusministeriön mukaan Koalitsijan tykillä voi ampua 70 kilometrin päähän. Tykkitornin katolla on 12,7 mm konekivääri. Tykkitorni on ilmeisesti miehittämätön T-14-taistelupanssarivaunun tornin tapaan.

Lähteet
-------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **2S35 Koalitsija**.
1. ↑  Christopher F Foss: Russia's new Koalitsiya self-propelled gun being trialled *janes.com*. Viitattu 25.4.2015. (englanniksi)
2. ↑  Nicholas de Larrinaga: New Russian heavy armour breaks cover *IHS Jane's Defence Weekly*. Viitattu 25.4.2015. (englanniksi)
3. ↑
4. ↑
5. ↑  Russian WW2 parade: A tank-spotter's guide *BBC News*. BBC. Viitattu 6.5.2015. (englanniksi)
6. ↑  Nicholas de Larrinaga ja Nikolai Novichkov: Russia's armour revolution *IHS Jane's Defence Weekly*. Viitattu 18.5.2015. (englanniksi)
Boyan Slat
**Boyan Slat** (s. 27. heinäkuuta 1994) on alankomaalainen yrittäjä ja keksijä, joka toimii perustamansa voittoa tavoittelemattoman The Ocean Cleanup -järjestön toimitusjohtajana. Hänen järjestönsä tavoitteena on kehittää teknologiaa valtamerten muovijätteiden keräämiseksi. Slatin idea oli kehittää automatisoitu laite, joka kerää muovijätettä kierrätettäväksi. Valtamerten puhdistamisen lisäksi hän on suunnitellut ratkaisuja joista peräisin olevan muoviroskan keräämisen. Ocean Cleanup -hankkeen teknologiaa on hyödynnetty muun muassa Tyynenmeren jätepyörteen puhdistamisessa. Käytetty laite on U-kirjaimen muotoinen putki, jonka alla on kolmen metrin syvyyteen ulottuva verkko, laitteen anturit ilmoittavat sijaintinsa laivalle, joka vastaa laitteen tyhjentämisestä.

Boyan Slat valittiin vuoden 2016 Forbes 30 Under 30 -luetteloon

Lähteet
-------

1. ↑  Boyan Slatin verkkosivut *boyanslat.com*.  Arkistoitu 4.11.2021. Viitattu 4.11.2021. (englanniksi)
2. ↑  Raphael, T. J.: Meet the guy trying to clean up the Great Pacific Garbage Patch *USA Today*.  18.8.2016. Viitattu 4.11.2021. (englanniksi)
3. ↑  Savolainen, Laura: Onko tämä 19-vuotias ratkaissut valtamerten muoviongelman? *Yle uutiset*.  11.7.2014. Viitattu 4.11.2021.
4. ↑  Corder, Mike: Dutch inventor unveils device to scoop plastic out of rivers *Associated Press*.  27.10.2019. Viitattu 4.11.2021.
5. ↑  Tyynenmeren jättimäisestä jätepyörteestä roskia keräävä 600-metrinen laite toimii lopulta niin kuin pitääkin *Tekniikan Maailma*.  4.10.2019. Viitattu 4.11.2021.
6. ↑  Forbes 30 Under 30 *Forbes*. Viitattu 4.11.2021. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat
* Puola

 |

 |
Kuvan 2S4 Tjulpan -telamörssäri laukaisukunnossa.
**2S4 Tjulpan** (ven. 2С4 «Тюльпан», "tulppaani") on Neuvostoliitossa suunniteltu ja tuotettu telavetoinen panssariase, jonka pääase on 240 mm:n kranaatinheitin. Sen sisarase on 2S7 Pion ("pioni"), joka jakaa saman M-1975-määritelmän yhdessä Tjulpanin kanssa, vaikka aseet hyväksyttiin sotilaskäyttöön eri aikoihin. Molemmat käyttävät tela-alustana samantyyppistä kuin 2K11 Krug, joka on ohjuksia käyttävä it-panssarivaunu. Tjulpania voidaan käyttää linnakkeen murtajana (engl. *bunker buster*) ja se kykenee käyttämään laser-ohjattuja kranaatteja, kemiallisia aseita sekä ydinkranaatteja.

Vuoteen 1988 tuotannossa säilynyt 2S4 Tjulpan on osallistunut sotatoimiin, muun muassa Afganistanissa ja Tšetšeniassa. Sillä on sodittu myös Syyriassa ja Ukrainan alueella. Venäjän asevoimat on ryhtynyt päivittämään omia aseistustaan 2S4M-variaatioon.

Kuvassa 2S4 Tjulpan -telavetoista kranaattiasetta käyttäneet valtiot.

Lähteet
-------

* 
* 
* 

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Berkeley Square sijaitsee Lontoon Mayfairin kaupunginosassa. Lintuasiantuntijoiden mukaan öisin siellä laulaa todennäköisemmin punarinta kuin maaseudulla viihtyvä satakieli.
**A Nightingale Sang in Berkeley Square** on Manning Sherwinin säveltämä ja Eric Maschwitzin sanoittama brittiläinen musiikkikappale vuodelta 1940.  Rakastavaisista pienen lontoolaispuiston kesäyössä kertova kappale syntyi miesten oleskellessa Ranskan Rivieralla pienessä Le Lavandoun kylässä juuri ennen toisen maailmansodan syttymistä. Maschwitz lainasi kappaleen nimen (suom. *Satakieli lauloi Berkeley Squarella*) Michael Arlenin novellista. Tarinan mukaan Sherwin ensiesitti kappaleen paikallisessa baarissa sikäläisen saksofonin kanssa, säestäen itseään pianolla, mutta yleisö ei esitykselle lämmennyt.

Laulun ovat levyttäneet lukemattomat artistit, tunnetuimpina Vera Lynn, Bobby Darin, Nat King Cole, Blossom Dearie, Rod Stewart ja Mel Tormé. Moniäänisinä versioina sitä ovat levyttäneet muun muassa lauluyhtyeet Manhattan Transfer ja Singers Unlimited, instrumentaaliversiona muun muassa Glenn Miller orkestereineen ja kymmenet muut jazzkokoonpanot.

Tapani Kansa suomensi laulun levylleen *Särkyneen toiveen katu* (2013) nimellä "Satakieli Esplanadin puistossa". Saukki on suomentanut sen nimellä "Satakieli kaupungissa", mutta suomennosta ei ilmeisesti ole levytetty.

Lähteet
-------

1. ↑  Didapper, PJ: When a nightingale sang just a few miles from Berkeley Square *The Pharmaceutical Journal*.  20.5.2010. The Royal Pharmaceutical Society.  Arkistoitu 25.8.2017. Viitattu 4.6.2018. (englanniksi)
2. 1 2  "Satakieli kaupungissa", *Suuri toivelaulukirja 8*, s. 112. Toim. Aapeli Vuoristo, 2. painos. Musiikki-Fazer, Suuri suomalainen kirjakerho, 1990.
3. ↑  Lasser, Michael: *America's Songs II: Songs from the 1890s to the Post-War Years*, s. 175. Routledge, 2014. ISBN 9781135094522. Kirjan sivu Google Booksissa (viitattu 4.6.2018).
4. ↑  Rod Stewart, A Nightingale Sang in Berkeley Square, also performed by Allmusic. Viitattu 4.6.2018. (englanniksi)
5. ↑  Koppinen, Mari: 19-vuotias Tapani Kansa asteli huhtikuisena aamuna 1968 Kulttuuritalolle ja antoi kaikkensa verisen kappaleen kanssa – siitä käynnistyi 50 vuoden hieno ura, jonka loppumetrejä on varjostanut tragedia *Helsingin Sanomat*.  1.9.2018. Viitattu 1.9.2018.  (Tilaajille.)
Koulurakennus ennen purkamistaan.
**Tabunovin koulu** oli Helsingissä vuosina 1864–1958 toiminut venäjänkielinen koulu. Se toimi Mannerheimintien ja Lönnrotinkadun kulmatalossa, jonka kauppias Nikifor Tabunov (1803/1804–1868) myi Helsingin ortodoksiselle seurakunnalle vuonna 1863. Alakoulun lisäksi rakennuksessa toimivat aluksi myös venäjänkielinen poikalyseo Aleksanterin kimnaasi ja tyttölyseo Marian kimnaasi, jotka muuttivat myöhemmin omiin koulutaloihinsa. Tabunovin koulua ylläpiti alkuaan Venäjän valtio, mutta koska seurakunta omisti rakennuksen, koulun johtosääntöön tehtiin sopimus, jonka mukaan talo palautuisi seurakunnalle koulutoiminnan lakatessa. Suomen itsenäistyttyä 1917 Venäjän valtion omaisuus takavarikoitiin, mutta ortodoksinen seurakunta sai sopimuksen nojalla talonsa takaisin vuonna 1920 ja jatkoi koulun toimintaa. Itsenäisyyden aikana se toimi pelkästään kansakouluna, sillä venäläisistä lyseoista ei enää päässyt Suomen yliopistoihin.

Tabunovin koulun toimintaa jatkoi vuodesta 1930 Helsingin venäläinen lyseo ja vuodesta 1955 Helsingin Suomalais-venäläinen koulu. Tabunovin koulun vanhaan rakennukseen Mannerheimintiellä asettui vuonna 1927 Helsingin suomalainen yksityislyseo eli "Jyllan", josta tuli myös suosittu Helsingin venäläisten perheiden keskuudessa, koska sitä sijaintinsa vuoksi pidettiin Tabunovin koulun seuraajana. Rakennus purettiin vuonna 1958 ortodoksisen seurakunnan rakennuttaman liiketalon tieltä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Veronica Shenshin: *Venäläiset ja venäläinen kulttuuri Suomessa – Kulttuurihistoriallinen katsaus Suomen venäläisväestön vaiheista autonomian ajoilta nykypäiviin* (s. 58, 60, 66–67)  2008. Helsingin yliopiston Aleksanteri-instituutti.  Arkistoitu 30.10.2017.
2. ↑  Suomalais-venäläinen koulu täytti 55 vuotta! (Arkistoitu versio) Venäjän Tiede- Ja Kuluttuurikeskus 2010
Niels Henrik Abel
**Abelin–Ruffinin lauseen** mukaan ei yleisellä viidennen ja sitä korkeamman asteen yhtälöllä ole juurilausekkeisiin perustuvaa ratkaisukaavaa.

Abelin-Ruffinin lause ei tarkoita sitä, että viidennen ja sitä korkeamman asteen yhtälöt ovat ratkaisemattomia. Itse asiassa jos polynomi on reaali- tai kompleksikertoiminen, yhtälöllä on aina juuria kompleksitasossa. Tämä on nimeltään algebran peruslause. Vaikka ratkaisuja ei voida laskea tarkasti, niitä voidaan laskea numeerisilla menetelmillä niin tarkasti kuin halutaan. Käytettyjä menetelmiä ovat Newtonin-Raphsonin menetelmä ja Laguerren menetelmä.

Alempien asteiden yhtälöt
-------------------------

Esimerkiksi toisen asteen polynomiyhtälö voidaan aina ratkaista äärellisen monen yhteen- vähennys- kerto- ja jakolaskun avulla. Nimittäin yhtälön *ax2 + bx + c = 0* juuret ovat

{\displaystyle x={\frac {-b\pm {\sqrt {b^{2}-4ac\ }}}{2a}}.}
Samanlaiset kaavat tunnetaan kolmannen- ja neljännen asteen polynomiyhtälöille. Kaavat on tunnettu jo 1500-luvulta alkaen.

Viidennen ja korkeamman asteen yhtälöt
--------------------------------------

Esimerkiksi yhtälöä *x*5 - *x* + 1 = 0 ei voida ratkaista juurilausekkeiden avulla. Joitakin viidennen asteen yhtälöitä sen sijaan voidaan, esimerkiksi *x*5 - *x*4 - *x* + 1 = 0. Évariste Galois kehitti teorian sille, mitkä polynomiyhtälöt voidaan ratkaista juurilausekkeiden avulla: ne ja vain ne joiden Galois'n ryhmä on ratkeava. Kolmannen- ja neljännen asteen yhtälön ratkaisukaavojen perusteella ovat symmetriset ryhmät *S*2, *S*3 ja *S*4 ratkeavia, mutta *S**n* ei ole kun *n*≥5. Ryhmien ratkeavuus voidaan kuitenkin osoittaa helpommin ryhmän kompositiojonon avulla kuin ratkaisukaavan perusteella.

Historiaa
---------

Paolo Ruffini, *Teoria generale delle equazioni*, 1799
Lauseen todisti ensimmäisenä Paolo Ruffini vuonna 1799, mutta hänen todistuksensa sisälsi pienen aukon. Ruffini todistus perustui permutaatioryhmiin. Lauseelle esitti todistuksen myös Niels Henrik Abel vuonna 1824. Évariste Galois tutki ongelmaa syvällisemmin, ja hänen mukaansa onkin nimetty Galois'n teoria, johon myös Abelin-Ruffinin lause kuuluu.

Aiheesta muualla
----------------

* Lauseen todistus[vanhentunut linkki]
* Abel och lösbara ekvationer av primtalsgrad (Arkistoitu – Internet Archive)
Kapurthala Sainikin koulu, Kapurthala.
**Kapurthala** (pandžabiksi ਕਪੂਰਥਲਾ, *Kapūrathalā*, hindiksi कपूरथला, *Kapūrathalā*) on kaupunki Punjabin osavaltiossa Intiassa. Brittiläisen hallinnon aikana Kapurthala oli samannimisen vasallivaltion (engl. *princely state*) pääkaupunki, jota hallitsi siirtomaaherrojen suosiolla paikallinen maharadža. Nykyään se on Kapurthalan piirin hallinnollinen keskus.

Kapurthalassa on asukkaita 85 686 (2001). Se sijaitsee 19 km Jalandharista, jonne on rautatieyhteys, ja 66 km Amritsarista, jossa sijaitsee lähin lentokenttä.

Kaupungissa on 1930 valmistunut maurilaistyylinen moskeija, jonka esikuvana toimi Marrakechin Qutbiya. Monet ranskalaisvaikutteiset hallintorakennukset ja palatsit ovat antaneet kaupungille kutsumanimen "Punjabin Pariisi".

Lähteet
-------

1. ↑  Imperial Gazetteer of India, vol. xiv, s. 408. Viitattu 3.12.2010
2. ↑  Kapurthala City.com Viitattu 3.12.2010
3. ↑  Citypopulation.de Viitattu 3.12.2010
4. 1 2  Welcome to Kapurthala: Introduction (Arkistoitu – Internet Archive) Viitattu 3.12.2010
5. ↑  Maps of India: The Moorish Mosque, Kapurthala City Viitattu 3.12.2010

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kapurthala**.
* Kapurthalan piirin viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
* Sainik School Kapurthala (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
**Ursula Oppens** (s. 2. helmikuuta 1944 New York, New York) on yhdysvaltalainen pianisti. Merkittävän osan urastaan hän on omistanut aikansa piano-ohjelmiston esittämiseen ja levyttämiseen. Hänet tunnetaan laajasta levytysten katalogistaan, joka koostuu enimmäkseen, vaikkakaan ei ainoastaan nykymusiikista. Levytyksiä ovat julkaisseet Cedille Records, ECM, Arte Nova Classics ja monet muut levy-yhtiöt.

Oppens sai varhaisimman pianonsoiton opetuksensa äidiltään Edith Oppensilta, joka oli tunnettu pianonsoiton opettaja. Myöhemmin häntä opetti Leonard Shure. Hän valmistui Massachusettsin Radcliffe Collegesta vuonna 1965 ja eteni sitten maisteriopintoihin Juilliard School of Musicissa. Siellä Oppensin opettajiin kuuluivat Rosa Lhévinne sekä Felix Galimir, ja sieltä hän sai oppiarvonsa vuonna 1967. Vuonna 1968 Oppensista tuli Young Concert Artists -voittaja, ja vuonna 1969 hän teki New Yorkin -debyyttinsä Carnegie Hallissa. Samana vuonna hänet palkittiin kansainvälisessä Ferruccio Busoni -pianokilpailussa. Vuonna 1971 Oppens oli mukana perustamassa nykymusiikin Speculum Musicae -kokoonpanoa.

Oppens on kantaesittänyt teoksia säveltäjiltä, joihin ovat kuuluneet John Adams, Luciano Berio, William Bolcom, Anthony Braxton, Elliott Carter, John Corigliano, Anthony Davis, John Harbison, Julius Hemphill, Laura Kaminsky, Tania León, György Ligeti, Witold Lutosławski, Harold Meltzer, Meredith Monk, Conlon Nancarrow, Tobias Picker, Bernard Rands, Frederic Rzewski, Allen Shawn, Alvin Singleton, Joan Tower, Lois V. Vierk, Amy Williams, Christian Wolff, Amnon Wolman ja Charles Wuorinen. Oppens on usein yhdistänyt samoissa konserteissa modernia ja perinteistä ohjelmistoa. Hän on saanut viisi Grammy-ehdokkuutta.

Oppens on esiintynyt lukuisten suurten sinfoniaorkestereiden sekä jousikvartettien ja muiden kamarikokoonpanojen kanssa Yhdysvalloissa ja ulkomailla. Hän on opettanut Brooklyn Collegessa, CUNY Graduate Centerissä, Northwestern Universityssa ja Mannes School of Musicissa. Vuonna 2019 hän sai kunniatohtorin arvon New England Conservatory of Musicista. Oppens on istunut tuomaristojen jäsenenä monissa kansainvälisissä kilpailuissa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Ursula Oppens AllMusic
2. 1 2  Pianist Ursula Oppens – A Conversation with Bruce Duffie Bruce Duffie
3. 1 2 3  Ursula Oppens Colbert Artists Management


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Grammy Awards
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Sam & Max Hit the Road** on LucasArtsin vuonna 1993 julkaisema seikkailupeli. Pelin hahmot ovat peräisin Steve Purcellin *Sam & Max* -sarjakuvasta. Peli on kirjoitettu SCUMM-komentosarjakielellä. Pelin keskeinen aihe on yhdysvaltalaisten kitschmäisten turistirysien parodiointi.

Tekijät
-------

Sam ja Max.
*Sam & Max Hit the Roadin* suunnittelivat Steve Purcell, Sean Clark, Collette Michaud ja Michael Stemmle. Pelin ohjelmoivat Sean Clark, Stemmle, Livia Mackin ja Jonathan Ackley. Pelin kuvitukset tekivät Peter Chan, Paul Mica ja Purcell, animaatiot tekivät Lila Dowling, Purcell, Michaud, Jesse Clark ja Larry Ahern sekä kolmiulotteiset animaatiot tekivät Ron Lussier ja Ralph Gerth. Pelin musiikit sävelsivät Clint Bajakian, Peter McConnell ja Michael Z. Land.

Samin englanninkielinen ääninäyttelijä oli Bill Farmer ja Maxin Nick Jameson.

Juoni
-----

Sam ja Max komennetaan etsimään karnevaalien vetonaula Bruno-isojalkaa, joka on karannut kirahvikaulatyttö-Trixien kanssa. Heidän perässään on myös erikoisuuksien keräilijä, amerikanliverpoolilainen country-tähti Conroy Bumpus, joka haluaa liittää Brunon ja Trixien kokoelmaansa.

Julkaisut
---------

LucasArts julkaisi *Sam & Max Hit the Roadin* levykkeillä vuonna 1993 MS-DOSille. Myöhemmin peli julkaistiin CD-ROMilla täysin äänitetyin puhein, siinä missä edellisessä oli puhetta vain alkuanimaatiossa. Vuonna 1995 peli julkaistiin Macintoshille CD-ROMilla. Peli on kirjoitettu SCUMMin versio 6:lla.

*Sam & Max Hit the Road* julkaistiin alun perin englanniksi. Softgold julkaisi sen CD-ROMilla saksaksi puhuttuna ja C.T.O. puolestaan italiaksi.

Jatko-osat
----------

LucasArts tiedotti elokuussa 2002, että *Sam & Max Hit the Road* saisi jatko-osan *Sam & Max Freelance Police*. Maaliskuussa 2004 pelin julkaisu peruutettiin. Telltale Games neuvotteli vuoden ajan oikeuksista pelin viimeistelemiseksi, niitä kuitenkaan saamatta.

LucasArtsin lisenssin rauettua Telltale Games hankki oikeudet hahmoihin ja alkoi kehittää uutta Sam & Max -pelisarjaa. Se koostuu lyhyistä episodeista, jotka muodostavat "kausia" (season), kuten televisiosarjoissa usein on tapana. Ensimmäisenä julkaistiin *Sam & Max Save the World* (2006–2007), sitten *Sam & Max Beyond Time and Space* (2007) ja *Sam & Max: The Devil’s Playhouse* (2010).

Aiheesta muualla
----------------

* *Sam & Max: Hit the Road* MobyGamesissa (englanniksi)