**Anatoli Pavlovitš Bondartšuk** (ven. Анатолий Павлович Бондарчук) (s. 31. toukokuuta 1940 Starokonstantinov), on entinen neuvostoliittolainen moukarinheittäjä, olympiavoittaja Münchenissä 1972 ja sittemmin huippuvalmentaja.

Bondartšuk kehittyi heittäjänä hitaasti ja pääsi lähelle 70 metrin lukemia vasta yhdeksän vuoden harjoittelun jälkeen 1967. Ensimmäisiin arvokisoihinsa hän osallistui EM-Ateenassa 1969. Hän heitti neljännellä kierroksella uuden maailmanennätyksen 74,68 ja jätti edellisen vuoden olympiavoittaja Romuald Klimin hopealle. Myöhemmin samana vuonna hän paransi ennätyksen lukemiin 75,48 ylittäen ensimmäisenä 75 metrin rajan. Kaksi vuotta myöhemmin Helsingin EM-kisoissa Bondartšuk jäi pronssille heitettyään viimeisellään 71,40.

Münchenin olympialaisissa Bondartšuk, tuolloin 32-vuotias liikuntatieteiden tohtori, heitti ensimmäisellä kierroksella voittotuloksen 75,50. Sarja oli tasainen, kuudesta heitosta huonoinkin kantoi 71,70.

 1974 EM-Roomassa Bondartšuk ei yllättäen selvinnyt karsinnasta. Montréalin olympialaisissa Bondartšukilla oli oman suorituksensa lisäksi jännitettävänä valmennettavansa, vasta 20-vuotiaan Juri Sedyhin suoritus. Oppipoika oli tällä kertaa mestaria parempi ja voitti kultaa uudella olympiaennätyksellä 77,52. Bondartšuk sai pronssia 75,48 kantaneella ensimmäisellä heitollaan. Väliin kiilasi Neuvostoliiton kolmoisvoiton varmistanut Aleksei Spiridonov. Kilpailun aikana sattui moukarinheitolle ei kovin harvinainen vaaratilanne, kun Bondartšukin viides heitto lipsahti pahasti sektorin ulkopuolelle ja oli osua takasuoralla verrytelleisiin 5 000 metrin ensimmäisen alkuerän juoksijoihin. Lähinnä moukarin putoamispaikkaa oli Lasse Virén. Bondartšuk päästi valtavan varoitushuudon nähtyään moukarin lentosuunnan.

Bondartšukin ennätykseksi jäi 77,42.

Valmentajana Bondartšuk menestyi yhtä hyvin kuin urheilijanakin. Hänen valmennettavansa ovat voittaneet mitaleja viisissä olympialaisissa. Nykyään Bondartšuk asuu ja valmentaa Kamloopsissa, Kanadassa. Viimeisin valmennettava, Kanadan kuulantyönnön ennätysmies Dylan Armstrong sijoittui Pekingin olympialaisissa neljänneksi. Bondartšukin muita nykyisiä valmennettavia ovat Kanadan moukarinheiton ennätysnainen Sultana Frizell, entinen ennätysnainen Jennifer Joyce ja Caymansaarten ennätysmies Michael Letterlough.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Hannus, Matti: *Yleisurheilu: Tuhat tähteä*. WSOY, 1983. ISBN 951-0-11900-8.
2. ↑   Siukonen, Markku; Ahola, Matti: *Suuri EM-kirja*. Gummerus, 1990. ISBN 951-8920-11-7.
3. ↑   *EM 71 Helsinki*. WSOY, 1972. ISBN 951-0-00478-2.
4. ↑   Arponen, Antti O.: *Olympiakisat Ateenasta Atlantaan*. WSOY, 1996. ISBN 951-0-21072-2.
5. ↑  Hannus, Matti; Shearman, Mark: *Montreal olympiakirja*. Offsetpaino Sivakka, 1976. ISBN 951-99090-6-0.

Miesten moukarinheiton olympiavoittajat

|  |
| --- |
| 1900: John Flanagan |
1904: John Flanagan |
1908: John Flanagan |
1912: Matt McGrath |
1920: Patrick Ryan |
1924: Frederick Tootell |
1928: Patrick O’Callaghan |
1932: Patrick O’Callaghan |
1936: Karl Hein |
1948: Imre Németh |
1952: József Csermák |
1956: Harold Connolly |
1960: Vasili Rudenkov |
1964: Romuald Klim |
1968: Gyula Zsivótzky |
1972: Anatoli Bondartšuk |
1976: Juri Sedyh |
1980: Juri Sedyh |
1984: Juha Tiainen |
1988: Sergei Litvinov |
1992: Andrei Abduvalijev |
1996: Balázs Kiss |
2000: Szymon Ziółkowski |
2004: Kōji Murofushi |
2008: Primož Kozmus |
2012: Krisztián Pars |
2016: Dilšod Nazarov |
2020: Wojciech Nowicki |


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |