recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
KV12 rakenne.
**KV12** on hauta Kuninkaiden laaksossa. Se oli luultavasti tarkoitettu useiden eri kuningasperheen jäsenten hautaukseen. Sen käyttö aloitettiin todennäköisesti Uuden valtakunnan 18. dynastian aikana ja sitä jatkettiin 19. ja 20. dynastian aikana. Ajoitus perustuu haudan arkkitehtuuriseen tyyliin.

Haudasta on löydetty muumioita ja hautakalusteita. Haudassa ei ole koristelua. Etuosan huoneiden seinät ja katto ovat noen peitossa.

Tutkimuksen historia
--------------------

* Richard Pococke (1737–1738): kartoitus
* Giovanni Battista Belzoni (1817): kartoitus
* James Burton (1825): kartoitus
* John Gardner Wilkinson (1825–1828): kartoitus
* Ernest Harold Jones (1908–1909): kaivaukset
* Howard Carter (1920–1921): kaivaukset
* Edwin Brock (1994): valokuvaus
* Otto Schaden (1994): valokuvaus

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  KV 12 (Unknown) Theban Mapping Project.  Arkistoitu 1.11.2008. Viitattu 26.7.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **KV12** Wikimedia Commonsissa

  

Kuninkaiden laakson haudat
KV1 · KV2 · KV3 · KV4 · KV5 · KV6 · KV7 · KV8 · KV9 · KV10 · KV11 · KV12 · KV13 · KV14 · KV15 · KV16 · KV17 · KV18 · KV19 · KV20 · KV21 · KV22 · KV23 · KV24 · KV25 · KV26 · KV27 · KV28 · KV29 · KV30 · KV31 · KV32 · KV33 · KV34 · KV35 · KV36 · KV37 · KV38 · KV39 · KV40 · KV41 · KV42 · KV43 · KV44 · KV45 · KV46 · KV47 · KV48 · KV49 · KV50 · KV51 · KV52 · KV53 · KV54 · KV55 · KV56 · KV57 · KV58 · KV59 · KV60 · KV61 · KV62 · KV63 · KV64 · KV65 · KVA · KVF
Ampuminmaa

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
60°22′15.0″N, 21°50′16.1″E, NaantaliVarsinais-SuomiSuomi |
| Merialue | 
Saaristomeri |
| Pinta-ala | 
0,96 km²  |

Väestö| Asukasluku | 
5 |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Ampuminmaa** on saari Naantalissa Rymättylän alueella. Saaren pinta-ala on 0,96 neliökilometriä ja vakituisia asukkaita oli vuonna 2009 5. Vapaa-ajan asuntoja saarella oli 59, pois lukien vapaa-ajan asunnot, joissa asutaan pysyvästi. Saarelle ei ole kiinteää tieyhteyttä.

Ampuminmaa sijaitsee Otavan ja Saloluodon saarten välissä. Saari on luode-kaakko-suunnassa pitkulainen ja sen suurin pituus on noin 2,5 kilometriä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  "Liite 1", *Ilman kiinteää tieyhteyttä olevat pysyvästi asutut saaret*, s. 109. Alueiden kehittäminen 26/2010. Työ- ja elinkeinoministeriö, 2010. ISSN 1797-3562 ISBN 978-952-227-374-1. Teoksen verkkoversio (pdf) (viitattu 22.9.2014).
2. ↑  Ampuminmaa Karttapaikassa *kansalaisen.karttapaikka.fi*. Maanmittauslaitos. Viitattu 22.9.2014.
Javier Perianes
**Javier Perianes** (s. 24. syyskuuta 1978 Nerva) on espanjalainen pianisti.

Perianes opiskeli Ana Guijarron ja Josep Colomin johdolla. Ohjausta ja neuvoja hän sai myös Daniel Barenboimilta, Alicia de Larrochalta ja Richard Goodelta. Perianesin kanssa työskennelleitä kapellimestareita ovat olleet muiden muassa Daniel Barenboim, Charles Dutoit, Zubin Mehta, Gustavo Dudamel, Sakari Oramo, Juri Temirkanov, Gustavo Gimeno, Santtu-Matias Rouvali, Louis Langrée, Juanjo Mena, Simone Young, Vladimir Jurowski, David Afkham, Pablo Heras-Casado, François-Xavier Roth, Daniel Harding ja Klaus Mäkelä. Perianes on esiintynyt sellaisilla festivaaleilla kuin Promsissa, Mainly Mozart, Prahan kevät ja Luzernin festivaali. Perianesin säännöllinen yhteistyökumppani kamarimusiikissa on ollut Tabea Zimmermann, ja lisäksi hän on esiintynyt esimerkiksi Quiroga-kvartetin kanssa.

Vuonna 2012 Perianes sai maansa kulttuuriministeriöltä Kansallisen musiikkipalkinnon. Vuonna 2019 hänet valittiin International Classical Music Awardsin yhteydessä "vuoden taiteilijaksi". Perianes on levyttänyt Harmonia Mundille. Useiden espanjalaissäveltäjien tuotannon ohella hän on levyttänyt muiden muassa Ludwig van Beethovenin, Felix Mendelssohnin, Franz Schubertin, Edvard Griegin, Frédéric Chopinin, Claude Debussyn, Maurice Ravelin ja Béla Bartókin teoksia. Debussy-levytyksellä hän sai vuonna 2019 Gramophone-palkinnon. Ensimmäisenä levytyksenään Perianes julkaisi vuonna 2003 Olallo Moralesin musiikista koostuneen albumin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Javier Perianes: Biography AllMusic
2. 1 2 3  Javier Perianes Harrison Parrott

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset sivut (englanniksi), (espanjaksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Norjalainen santalilähetys** (norj. *Den norske Santalmisjon*), oli norjalainen luterilainen lähetysjärjestö, joka toimi Intian santalien parissa sekä harjoitti myöhemmin lähetystyötä muuallakin ympäri maailmaa. Se toimi osana Norjan kirkkoa. Järjestö perustettiin vuonna 1867 ja lakkautettiin vuonna 2001 sen muodostaessa kahden muun järjestön kanssa Normisjonin.

Historia
--------

Norjalainen santalilähetys perustettiin vuonna 1867 Santal Parganasissa Intiassa Lars Olsen Skrefsrudin ja Hans Peter Børresenin aloitettua siellä lähetystyön yhdessä brittiläisten lähetystyöntekijöiden kanssa. Järjestön tunnettuihin lähetystyöntekijöihin kuuluivat raamatunkääntäjät Paul Olaf Bodding ja Håkon Halvorsrud sekä Olav Hodne. Alueelle perustetusta kirkosta tuli itsenäinen vuonna 1950.

Myöhemmin Santalilähetys teki lähetystyötä useissa Aasian, Afrikan ja Etelä-Amerikan maissa.

Järjestö lakkautettiin 1. tammikuuta 2001, kun se ja kaksi muuta norjalaista luterilaista kristillistä järjestöä, Det norske lutherske Indremisjonsselskap ja Langesundsfjordens Indremisjonsselskap yhdistyivät yhdeksi järjestöksi nimellä Normisjon.

Lähteet
-------

1. ↑  Hans-Jørgen Wallin Weihe: Den norske Santalmisjon  28.3.2017. Store Norske Leksikon. Viitattu 13.4.2018. (norjaksi)
2. ↑  Historikk (Sivun arkistoitu versio) Normisjon.  Arkistoitu 23.6.2006. Viitattu 13.4.2018. (norjaksi)
3. ↑  Hans-Jørgen Wallin Weihe: Normisjon  19.2.2018. Store Norske Leksikon. Viitattu 13.4.2018. (norjaksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Kristinusko Norjassa |
| --- |
|  |
| Tunnustuskunnat | 

|  |  |
| --- | --- |
| Katolisuus | 
* Katolinen kirkko Norjassa
	+ Oslon roomalaiskatolinen hiippakunta

 |
|  |
| Protestantismi | 

|  |  |
| --- | --- |
| Luterilaisuus | 
* Norjan kirkko
	+ Haugelaisuus
* Luterilainen kirkko Norjassa
* Den nordisk-katolske kirke
* Det evangelisk-lutherske kirkesamfunn
* Det evangelisk-lutherske stift i Norge
* Evankelis-luterilainen tunnustuskirkko
* Liberaali Lyngenin suunta
* Lyngenin suunta
* Norjan evankelis-luterilainen vapaakirkko

 |
|  |
| Muu protestantismi | 
* Helluntaiherätys Norjassa
* Norjan baptistiliitto
* Norjan lähetysseura

 |

 |

 |
|  |
| Järjestöt | 
* Den norske Santalmisjon
* Indremisjonsforbundet
* Norjan kristillinen neuvosto
* Norjan luterilainen lähetysliitto
* Normisjon

 |

 |
| "Den glider in"Nick Borgen |
| --- |
| Singlen "Den glider in" kansikuva |
| Singlen tiedot |
|  Albumilta | *Golden Hockey Night 95* |
|  Äänitetty  | 1995 |
|  Julkaistu | 1995 |
|  Formaatti | CD |
|  Tyylilaji | Dansband |
|  Kesto | 04.00 |
|  Levymerkki | Rival |

**"Den glider in"** on Peter Karlssonin säveltämä ja sanoittama laulu, joka tuli tunnetuksi Ruotsin jääkiekkomaajoukkueen tunnussävelmänä jääkiekon maailmanmestaruuskisoissa 1995 Ruotsissa.

Laulun levytti Nick Borgen yhdessä Ruotsin maajoukkueen kanssa. Suomi voitti maailmanmestaruuden ja laulu nousi Suomessa suureen suosioon. Se äänestettiin samana vuonna Radiomafian top 500 -listalla kaikkien aikojen 13:nneksi parhaaksi kappaleeksi. Maajoukkuepelaajat ja valmentaja Curt Lindström levyttivät kappaleen Kirkan kanssa ruotsiksi. Kappale olisi haluttu suomentaa, mikä olisi sopinut laulun tekijälle, mutta levy-yhtiö BMG ei antanut siihen lupaa.

Sanat "Den glider in" tulevat ruotsalaisen radiotoimittajan Lennart Hylandin tunnetusta selostuksesta jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuissa 1962, kun Nils Nilsson teki ratkaisevan maalin tyhjään maaliin maailmanmestaruuden ratkaisseessa ottelussa, jossa Ruotsi voitti Kanadan 5–3 ja Ruotsi voitti näin kultaa.

Lähteet
-------

1. ↑  Lyrical.nl[vanhentunut linkki]
2. ↑  Radiomafian Top 500 (v. 1995)
3. ↑  Peter Karlsson kertoo DEN GLIDER IN-laulun huikean tarinan Tärändöstä Tukholman MM-kisoihin ja ensisoittoon Tornion kaupunginhotelliin! *vaylanpyorre.com*.  26.6.2014. Viitattu 7.5.2015.
4. ↑  Kiekkohuuma yltyy, tämän katsomista et kadu! Vieläkö muistat? Kirka lauloi Leijonien kanssa "Den glider in" *www.iltalehti.fi*. Viitattu 23.5.2016.
5. ↑  Den Glider In -kappaleen tekijä kertoo nyt, miltä tuntui, kun Suomi varasti Ruotsin voittolaulun vuonna 1995 *Iltalehti*.  26.5.2019. Viitattu 30.5.2019.
6. ↑  Leifby, Marcus: Tre Kronor vs Kanada – bragderna vi minns *Aftonbladet.se*.  8.5.2009.  (ruotsiksi)
**Jean Bouin** (28. joulukuuta 1888 Marseille – 29. syyskuuta 1914) oli ranskalainen kestävyysjuoksija, joka otti osaa vuoden 1908 olympialaisiin 1 500 metrin juoksijana, mutta karsiutui alkuerissä.

Bouin voitti vuosina 1911–1913 Kansainvälisen maastojuoksun, jota pidetään maastojuoksun MM-kilpailujen edeltäjänä. Vuoden 1911 lopulla Bouin juoksi Pariisissa 10 000 metrillä maailman siihen asti parhaan ajan 30.58,8, joka paransi Alfred Shrubbin edellistä ennätystä 3,6 sekunnilla. Tämä tulos hyväksyttiin matkan viralliseksi maailmanennätykseksi. Hän juoksi samana vuonna myös 6 mailin juoksun maailmanennätyksen 29.51,6, joka oli 7,8 sekuntia Shrubbin ennätystä nopeampi. Paavo Nurmi rikkoi molemmat maailmanennätykset myöhemmin, kuuden mailin vuonna 1930 ja 10 000 metrin vuonna 1921.

Vuoden 1912 Tukholman kesäolympialaisissa Bouin jätti 10 000 metriä väliin säästellen voimiaan muille matkoille. Maastojuoksussa hän keskeytti, mutta 5 000 metrin juoksussa hän sai hopeaa Suomen Hannes Kolehmaisen jälkeen. Bouinin aika oli 14.36,7, mikä alitti entisen maailmanennätyksen lähes puolella minuutilla. Kolehmainen oli kuitenkin loppukirissä sekunnin kymmenyksen nopeampi.

Bouinin viimeiseksi suursaavutukseksi jäi seuraavana vuonna Tukholmassa juostu tunnin juoksun maailmanennätys 19 021 metriä. Tämän ennätyksen rikkoi vasta Paavo Nurmi 1928 ja se säilyi Ranskan ennätyksenä yli 40 vuotta. Jean Bouin kaatui kersanttina ensimmäisessä maailmansodassa Marnen ensimmäisessä taistelussa.

Lähteet
-------

* Hannus, Matti;: *Yleisurheilu: Tuhat tähteä*. WSOY, 1983. ISBN 951-0-11900-8.

* Pihkala, Lauri; Jukola, Martti;: *Olympialaiskisat ennen ja Pariisissa 1924*. WSOY, 1924.

* Raevuori, Antero;: *Huippu-urheilun maailma, osa 1*. WSOY, 1978. ISBN 951-0-08689-4.

### Viitteet

1. 1 2  Virtamo, Keijo (toim.): *Fokus-Urheilu 2*, s. 421. Otava, 1970.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**KV31** on tunnistamattoman henkilön hauta Kuninkaiden laaksossa. Hauta on ajoitettu Uuden valtakunnan 18. dynastian aikaiseksi.

Haudan löysi ja siellä suoritti ensimmäiset kaivaukset Giovanni Battista Belzoni vuonna 1817. Myös Victor Loret on kartoittanut hautaa vuonna 1898. Hauta on täynnä hiekkaa eikä sen sisällöstä ole tietoa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  KV 31 (Unknown) Theban Mapping Project.  Arkistoitu 28.9.2007. Viitattu 28.7.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **KV31** Wikimedia Commonsissa

  

Kuninkaiden laakson haudat
KV1 · KV2 · KV3 · KV4 · KV5 · KV6 · KV7 · KV8 · KV9 · KV10 · KV11 · KV12 · KV13 · KV14 · KV15 · KV16 · KV17 · KV18 · KV19 · KV20 · KV21 · KV22 · KV23 · KV24 · KV25 · KV26 · KV27 · KV28 · KV29 · KV30 · KV31 · KV32 · KV33 · KV34 · KV35 · KV36 · KV37 · KV38 · KV39 · KV40 · KV41 · KV42 · KV43 · KV44 · KV45 · KV46 · KV47 · KV48 · KV49 · KV50 · KV51 · KV52 · KV53 · KV54 · KV55 · KV56 · KV57 · KV58 · KV59 · KV60 · KV61 · KV62 · KV63 · KV64 · KV65 · KVA · KVF
Ylärivi vasemmalta oikealle:: 157 eaa. Rooman tasavalta, 73 jaa. Vespasianus, 161 jaa. Marcus Aurelius, 194 jaa. Septimius Severus;   
 Alarivi vasemmalta oikealle: 199 jaa. Caracalla, 200 jaa. Julia Domna, 219 jaa. Elagabalus, 236 jaa. Maximinus Thrax
**Denaari** (lat. *denarius*) oli antiikin roomalainen raha. Se oli pieni hopearaha, joka oli yleisin tuotettu käyttöraha, kunnes antoninianus syrjäytti sen vähitellen. Sanasta periytyvä **dinaari** on monissa arabimaissa ja entiseen osmanien valtakuntaan kuuluneissa maissa vielä nykyäänkin käytössä oleva valuutta.

Ensimmäiset denaarit lyötiin Rooman tasavallan aikana vuoden 211 eaa. tienoilla toisen puunilaissodan aikoihin. Denaari painoi keskimäärin 4,5 grammaa. 100-luvulla eaa. sen paino laski noin 3,9 grammaan ja keisari Neron kaudella edelleen 3,4 grammaan. Tämän jälkeen denaarin arvo alkoi laskea nopeammin, kun sen hopeapitoisuutta ja painoa vähennettiin seuraavien keisarien aikoina.

Denaarin alkuperäinen arvo oli 10 as-rahaa, mihin rahan nimi viittaa. Noin vuonna 141 eaa. sen arvoksi asetettiin 16 asia johtuen asin painon laskemisesta. Denaari oli tärkein imperiumissa käytetty raha antoninianuksen käyttöönottoon asti 200-luvun puolivälissä. Ilmeisesti viimeiset denaarit lyöttivät keisari Aurelianus vuosina 270–275 ja keisari Diocletianus kautensa alkuvuosina vuodesta 284 alkaen. Käytöstä poistumisensa jälkeen denaaria käytettiin edelleen kirjanpidossa tavalla, jota nykyisin ei enää ymmärretä.

Rooman tasavallan lopunaikoina työläisen päivässä tienaama bruttopalkka saattoi olla yhden denaarin.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**Javon Francis** (s. 14. joulukuuta 1994) on jamaikalainen pikajuoksija, jonka päämatka on 400 metrin juoksu.

Francis voitti alle 20-vuotiaiden Keski-Amerikan ja Karibian mestaruuden 4 × 400 metrin viestissä 2012. Barcelonan alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa hän oli samana vuonna 400 metrillä yhdeksäs. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän karsiutui 400 metrin välierissä ja juoksi ankkuriosuuden hopeaa saaneessa Jamaikan 4 × 400 metrin viestijoukkueessa.

Francis karsiutui Pekingin MM-kilpailuissa 400 metrin välierissä. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän karsiutui 400 metrin välierissä ja juoksi ankkuriosuuden hopeaa saaneessa Jamaikan 4 × 400 metrin viestijoukkueessa. Birminghamin MM-hallikilpailuissa 2018 hän karsiutui 400 metrin välierissä. Hän saavutti Gold Coastin Kansainyhteisön kisoissa 2018 pronssia 400 metrillä ja 4 × 400 metrin viestissä. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän juoksi alkuerissä 4 × 400 metrin viestissä. Loppukilpailussa Jamaika saavutti toisella kokoonpanolla hopeaa. Hän saavutti samoissa kilpailuissa hopeaa myös 4 × 400 metrin sekaviestissä.

Francis on voittanut 400 metrin Jamaikan-mestaruuden 2015 ja 2016.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

### Ulkoradat

| *Laji* | *Aika* | *Paikka* | *Päivä* |
| --- | --- | --- | --- |
| 200 m | 20,52 | Kingston | 27. tammikuuta 2018 |
| 400 m | 44,50 | Kingston | 13. kesäkuuta 2015 |

### Sisäradat

| *Laji* | *Aika* | *Paikka* | *Päivä* |
| --- | --- | --- | --- |
| 400 m | 45,97 | Lubbock | 10. helmikuuta 2018 |

Lähteet ja huomautukset
-----------------------

1. ↑  juoksi vain alkuerissä
2. 1 2 3 4 5 6  Javon Francis JAM *tilastopaja.net*. Viitattu 27.8.2016. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
3. ↑  4X400 METRES RELAY MIXED *iaaf.org*. Viitattu 4.11.2019. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Henrik Forbus** (k. 13. maaliskuuta 1681 Oulu) oli suomalainen vouti, raatimies, pormestari ja valtiopäivämies.

Forbuksen vanhemmat olivat oululainen porvari, Iin nimismies Kasper Hansson Forbus (k. 1682) ja Brita Jönsdotter. Hän pääsi ylioppilaaksi Uppsalassa 1647.

Forbus toimi Hailuodon vapaaherrakunnan voutina 1654–1656 ja Iin vapaaherrakunnan voutina vuodesta 1661. Hän oli porvarina Oulussa vuodesta 1663 ja toimi Oulun raatimiehenä vuodesta 1664 ja pormestarina vuodesta 1676. Forbus oli Oulun edustajana valtiopäivillä 1668, 1678 ja 1680.

Henrik Forbus oli naimisissa vuoteen 1663 Brita Larsdotter Carlanderin (k. 1663) kanssa tämän toisessa avioliitossa ja vuodesta 1664 Margareta Larsdotter Lithoviuksen (k. 1731) kanssa. Hänen poikiaan olivat Limingan kirkkoherra Henrik Forbus (1674–1737), vaasalainen raatimies Kasper Forbus (k. 1693) ja Kemin kirkkoherra Lars Forbus (1672–1725).

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Kotivuori, Yrjö: Henrik Forbus. *Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu 2005. Luettu 8.4.2016.
**KV39** on tunnistamattoman henkilön, mahdollisesti Amenhotep I:n, hauta Kuninkaiden laaksossa. Hauta on ajoitettu arkkitehtuurisen tyylin perusteella Uuden valtakunnan 18. dynastian aikaiseksi.

Haudan yläosat on kaivettu huonolaatuiseen kiveen, eikä niiden alkuperäisistä seinäpinnoista ole paljon jäljellä. Alemmat osat ovat paremmassa kunnossa, vaikka niiden seinärakenteet ovat paikoin vahingoittuneet. Vuoden 1994 tulva täytti haudan osittain kiviromulla. Haudasta on löydetty muun muassa vaatteita, ruokatarvikkeita, muumioita ja niiden kääreitä, koruja, uskonnollisia välineitä, hautakalusteita, astioita ja papyryksia.

Tutkimuksen historia
--------------------

* Boutros Andraos ja C. Macarios (1900): löytäminen ja ensimmäiset kaivaukset
* Howard Carter (1916): vierailu
* John Rose (1989, 1991–1994): kaivaukset
* Ian Buckley (2001–): kaivaukset ja kartoittaminen

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  KV 39 (Amenhetep I (?)) Theban Mapping Project.  Arkistoitu 27.4.2009. Viitattu 29.7.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **KV39** Wikimedia Commonsissa

  

Kuninkaiden laakson haudat
KV1 · KV2 · KV3 · KV4 · KV5 · KV6 · KV7 · KV8 · KV9 · KV10 · KV11 · KV12 · KV13 · KV14 · KV15 · KV16 · KV17 · KV18 · KV19 · KV20 · KV21 · KV22 · KV23 · KV24 · KV25 · KV26 · KV27 · KV28 · KV29 · KV30 · KV31 · KV32 · KV33 · KV34 · KV35 · KV36 · KV37 · KV38 · KV39 · KV40 · KV41 · KV42 · KV43 · KV44 · KV45 · KV46 · KV47 · KV48 · KV49 · KV50 · KV51 · KV52 · KV53 · KV54 · KV55 · KV56 · KV57 · KV58 · KV59 · KV60 · KV61 · KV62 · KV63 · KV64 · KV65 · KVA · KVF
**Dendermonden päiväkotipuukotukset** tapahtuivat 23. tammikuuta 2009 Belgiassa Dendermondessa Brysselin pohjoispuolella. Aamulla kello kymmenen paikallista aikaa kasvonsa mustavalkoiseksi maalannut 20-vuotias Kim De Gelder soitti paikallisen päiväkodin ovikelloa. Rynnättyään sisään mies aloitti puukotukset kahdessa kerroksessa. Puukotuksissa kuolivat 6- ja 9-kuukautiset vauvat sekä 54-vuotias lastenhoitaja Marita Blindeman. Lisäksi toistakymmentä henkilöä loukkaantui. Pidätettäessä De Gelderillä oli mukanaan lista, jossa oli kolmen päiväkodin nimet, joihin hän ilmeisesti suunnitteli hyökkäystä.

De Gelderin tunteneet henkilöt ovat kuvailleet tätä epäkypsäksi, ujoksi ja erakoksi. Hänen on kerrottu olevan kauhuelokuvien ja videopelien fani. De Gelder ei menestynyt sairaanhoitajaopinnoissaan ja työskentelikin supermarketissa, missä tosin lopetti useita kuukausia ennen puukotuksia.

Päiväkotipuukotuksia tutkittaessa De Gelderiä alettiin epäillä 16. tammikuuta 2009 tapahtuneesta 73-vuotiaan Elza Van Raemdonckin puukotuksesta Dendermonden läheisyydessä. De Gelder myönsi sittemmin surmanteon.

Oikeudenkäynti
--------------

Vuonna 2013 aloitetussa oikeudenkäynnissä De Gelderiä syytettiin neljästä murhasta ja 25:stä murhan yrityksestä. Asianajajansa mukaan De Gelder ei ollut mielenvikaisuuden vuoksi vastuussa teoista.

Kaksitoistajäseninen valamiehistö katsoi maaliskuussa 2013, että De Gelder ei ollut mielisairas, ja tuomitsi hänet elinkautiseen vankeuteen.

Lähteet
-------

1. ↑  Falkehed, Magnus; Victorzon, Andreas: Han ville döda 67 dagisbarn.  *Aftonbladet*, 25.1.2009. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 25.1.2009.  (ruotsiksi)
2. ↑  Het monster van Dendermonde heet Kim De Gelder nieuws.be. Viitattu 25.1.2009. (hollanniksi)
3. 1 2 3  Päiväkotitappaja puhuu viimein, Iltalehti 27.1.2009
4. ↑  20-vuotias mies syytteeseen Belgian päiväkotipuukotuksista. MTV3, 24.1.2009
5. ↑  Belgian päiväkotipuukottajan lapsiuhrit olivat vauvoja. MTV3, 23.1.2009
6. ↑  Belgian verilöylystä epäillään 20-vuotiasta miestä. MTV3, 23.1.2009
7. ↑  Vauvoja Belgiassa puukottanutta epäillään aikaisemmasta surmasta. Helsingin Sanomat (Arkistoitu – Internet Archive), 26.1.2009
8. ↑  Katriina Mäkelä: Belgian päiväkotitappaja myönsi vanhuksen surman  3.3.2009. Iltalehti. Viitattu 17.3.2013.
9. ↑  Asianajaja: Vauvoja surmannutta Belgian "Jokeria" ei voi tuomita  22.2.2013. Ilta-Sanomat.  Arkistoitu 24.2.2013. Viitattu 17.3.2013.
10. ↑  Chris Irvine: Joker killer handed life sentence  22.3.2013. telegraph.co.uk. Viitattu 29.3.2013. (englanniksi)
**KV38** on Thutmosis I:n hauta Kuninkaiden laaksossa Uuden valtakunnan 18. dynastian ajalta. Sen löysi ja ensimmäiset kaivaukset suoritti Victor Loret vuonna 1899. Howard Carter suoritti haudassa kaivauksia vuonna 1919.

Kallion huono laatu ja tulvavedet ovat tehneet suurta vahinkoa haudan koristelulle ja rakenteelle. Haudasta on löydetty pääasiassa hautakalusteita.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  KV 38 (Thutmes I) Theban Mapping Project.  Arkistoitu 22.4.2009. Viitattu 29.7.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **KV38** Wikimedia Commonsissa

  

Kuninkaiden laakson haudat
KV1 · KV2 · KV3 · KV4 · KV5 · KV6 · KV7 · KV8 · KV9 · KV10 · KV11 · KV12 · KV13 · KV14 · KV15 · KV16 · KV17 · KV18 · KV19 · KV20 · KV21 · KV22 · KV23 · KV24 · KV25 · KV26 · KV27 · KV28 · KV29 · KV30 · KV31 · KV32 · KV33 · KV34 · KV35 · KV36 · KV37 · KV38 · KV39 · KV40 · KV41 · KV42 · KV43 · KV44 · KV45 · KV46 · KV47 · KV48 · KV49 · KV50 · KV51 · KV52 · KV53 · KV54 · KV55 · KV56 · KV57 · KV58 · KV59 · KV60 · KV61 · KV62 · KV63 · KV64 · KV65 · KVA · KVF
**Baimak** (ven.  Байма́к , baškiiriksi Баймаҡ) on kaupunki Baškortostanissa Venäjällä. Se sijaitsee Uralin itärinteellä Uraljoen vesistöön kuuluvan Tanalyk-joen yläjuoksulla 489 kilometriä Ufasta etelään. Kaupunki on Baimakin piirin keskus. Asukkaita on 16 900 henkeä (vuonna 2008).

Baimak on syntynyt vuonna 1913 perustetun vaskisulattamon asutuksesta. Kaupunki siitä tuli vuonna 1938. Nykyään kaupungissa on konepaja ja elintarviketeollisuutta.

* Baimak talvella.Baimak talvella.
* Kirkko Baimakissa.Kirkko Baimakissa.

Lähteet
-------

* *Goroda Rossii: entsiklopedija*, s. 32. Moskva: Bolšaja Rossijskaja Entsiklopedija, 1994. ISBN 5-85270-026-6.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Baimak** Wikimedia Commonsissa

* Baimakin piirin sivusto (venäjäksi)

Baškortostanin lippuBaškortostanin tasavallan kaupungit
**Pääkaupunki: Ufa**  

Agidel | 
Baimak | 
Belebei | 
Beloretsk |
Birsk |
Blagoveštšensk |
Davlekanovo |
Djurtjuli |
Išimbai | 
Janaul |
Kumertau | 
Meleuz |
Mežgorje |
Neftekamsk |
Oktjabrski |
Salavat |
Sibai |
Sterlitamak |
Tuimazy |
Utšaly
Kopio Seti I:n haudan seinämaalauksesta
**KV17** on Seti I:n hauta Kuninkaiden laaksossa Uuden valtakunnan 19. dynastian ajalta.

Haudasta on löydetty muumioituneita elämiä, veistoksia, hautakalusteita, astioita sekä papyryksia. Hauta on kärsinyt jonkin verran vahinkoa tulvista sekä vandaalit ovat hakanneet irti osan haudan seinäkoristeista. Maalaukset ovat himmenneet ja haudassa vierailijoiden kynttilöistä ja soihduista muodostunut noki on peittänyt osan reliefeistä.

Tutkimuksen historia
--------------------

* Giovanni Battista Belzoni (1817): löytäminen, ensimmäiset kaivaukset ja entisöinti
* James Burton (1825): entisöinti
* Robert Hay (1826): vierailu
* Ranskalais-toscanalainen retkikunta (1828–1829): hautatekstien tutkinta
* Howard Carter (1902–1903): kaivaukset ja entisöinti
* Alexandre Barsanti (1913): entisöinti
* Harry Burton (1921–1928): valokuvaus
* Theban Mapping Project (1979): kartoitus
* Erik Hornung (1991): hautatekstien tutkinta
* Egyptin amerikkalainen tutkimuskeskus (1996–2000): entisöinti

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  KV 17 (Sety I) Theban Mapping Project.  Arkistoitu 16.2.2011. Viitattu 26.7.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **KV17** Wikimedia Commonsissa

  

Kuninkaiden laakson haudat
KV1 · KV2 · KV3 · KV4 · KV5 · KV6 · KV7 · KV8 · KV9 · KV10 · KV11 · KV12 · KV13 · KV14 · KV15 · KV16 · KV17 · KV18 · KV19 · KV20 · KV21 · KV22 · KV23 · KV24 · KV25 · KV26 · KV27 · KV28 · KV29 · KV30 · KV31 · KV32 · KV33 · KV34 · KV35 · KV36 · KV37 · KV38 · KV39 · KV40 · KV41 · KV42 · KV43 · KV44 · KV45 · KV46 · KV47 · KV48 · KV49 · KV50 · KV51 · KV52 · KV53 · KV54 · KV55 · KV56 · KV57 · KV58 · KV59 · KV60 · KV61 · KV62 · KV63 · KV64 · KV65 · KVA · KVF
**Tapani Erling** (s. 22. lokakuuta 1945) *lähde?* on suomalainen kansantaloustieteilijä. Hän toimi Tullihallituksen pääjohtajana vuosina 1998–2012. Vuoden 2006 heinäkuussa Erling valittiin Maailman tullijärjestön puheenjohtajaksi.

Erling työskenteli Outokumpu-yhtiön useissa johtotehtävissä vuosina 1983-1998, mm. yrityssuunnittelujohtajana sekä osakkuusyhtiöiden johdossa Portugalissa ja Pietarissa. Tätä ennen hän työskenteli Postipankin ulkomaanosastolla ja ekonomistina mm. työvoimaministeriössä ja valtiovarainministeriössä. Suomen OECD-edustustossa Pariisissa hän toimi talous- ja finanssiasioiden erikoisavustajana vuosina 1974-78. Hän on ollut Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen jäsen ja toiminut ulkomaankauppaministeri Jermu Laineen poliittisena sihteerinä vuosina 1973–1974.

Erling on edistänyt Suomen ja Ranskan välistä yhteistyötä, ja hänelle myönnettiin Ranskan kunnialegioonan ritarimerkki vuonna 2006.

Lähteet
-------

1. 1 2  Tapani Erling Maailman tullijärjestön johtoon *mtv3.fi*.  1.7.2006.  Arkistoitu 12.4.2016. Viitattu 27.12.2012.
2. ↑  Television Tulli- ja Lentokenttä –sarjoissa esiintyneet tullilaiset palkittiin
3. ↑  Tapani Erlingille ranskalainen ritarimerkki *HS.fi*.  23.7.2006. Viitattu 29.12.2008. [vanhentunut linkki]
*Tämä artikkeli kertoo Britannian kuninkaallisen laivaston Suffolk-luokan linjalaivasta. Nimen muita merkityksiä on täsmennyssivulla.*

**HMS Ajax** oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1767 vesillelaskettu Suffolk-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Suffolk-luokka*
William Bateleyn suunnittelema alus tilattiin 4. joulukuuta 1762 Portsmouthin telakalta, jossa rakennustöistä vastasi Thomas Bucknall. Se nimettiin 18. huhtikuuta 1763. Köli laskettiin 6. syyskuuta. Alus laskettiin vesille 23. joulukuuta 1767 ja valmistui 5. lokakuuta 1770. Valmistuskustannukset olivat 28 248 puntaa ja kuusi shillinkiä. Lisäksi varustaminen maksoi 7 657 puntaa seitsemän shillinkiä ja pennyn, mihin sisältyi joulukuussa tehty huolto.

Palvelus
--------

Alus osallistui Yhdysvaltain vapaussotaan ollen mukana Cabo de São Vicenten, Cheasapeaken, St. Kittsin ja Saintesin taisteluissa.

Alus poistettiin palveluksesta elokuussa 1783 ja myytiin 1 020 punnalla 10. helmikuuta 1785.

Lähteet
-------

* Winfield, Rif: *British Warships in the Age of Sail 1714-1792 - Design, Construction and Fates*. Minnesota: Seaforth Publishing, 2007. ISBN 978-1-84415-700-6. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Winfield, Rif s. 69

*Suffolk*-luokan linjalaivat

|  |
| --- |
| *HMS Suffolk* – *HMS Ajax* |
| Edeltäjä: Ramillies-luokka – Seuraaja: *HMS Egmont* |
KV16 rakenne.
**KV16** on Ramses I:n hauta Kuninkaiden laaksossa Uuden valtakunnan 19. dynastian ajalta.

Haudasta on löydetty muumioita, veistoksia ja hautakalusteita. Haudan rakenne ja koristelut ovat kärsineet tulvan aiheuttamista vahingoista. Sadevettä on valunut hautaan kalliossa olevien halkeamien kautta. Maali on lohkeillut ja seinät halkeilleet kallion liikkeen takia.

Tutkimuksen historia
--------------------

* Giovanni Battista Belzoni (1817): löytö ja ensimmäiset kaivaukset
* James Burton (1825): kartoitus
* Edward William Lane (1826–1827): vierailu
* Ranskalais-toscanalainen retkikunta (1828–1829): hautatekstien tutkinta
* Carl Richard Lepsius (1844–1845): hautatekstien tutkinta
* Alexandre Piankoff (1957): hautatekstien tutkinta

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  KV 16 (Rameses I) Theban Mapping Project.  Arkistoitu 23.5.2009. Viitattu 26.7.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **KV16** Wikimedia Commonsissa

  

Kuninkaiden laakson haudat
KV1 · KV2 · KV3 · KV4 · KV5 · KV6 · KV7 · KV8 · KV9 · KV10 · KV11 · KV12 · KV13 · KV14 · KV15 · KV16 · KV17 · KV18 · KV19 · KV20 · KV21 · KV22 · KV23 · KV24 · KV25 · KV26 · KV27 · KV28 · KV29 · KV30 · KV31 · KV32 · KV33 · KV34 · KV35 · KV36 · KV37 · KV38 · KV39 · KV40 · KV41 · KV42 · KV43 · KV44 · KV45 · KV46 · KV47 · KV48 · KV49 · KV50 · KV51 · KV52 · KV53 · KV54 · KV55 · KV56 · KV57 · KV58 · KV59 · KV60 · KV61 · KV62 · KV63 · KV64 · KV65 · KVA · KVF
Kansainvälinen kuurouden symboli.
**Kuurous** määritellään kuuloelinten aistivammaksi, joka estää kuulemisen. Ihmisillä kuurouden rajaksi lasketaan 85–90 dB äänenvoimakkuuden kuuleminen eli vaikea tai erittäin vaikea kuulovammaisuus. Kuulon puuttuminen vaikuttaa eniten sosiaalisesti, sillä kommunikointi kuulevien kanssa vaikeutuu. 

Kuurous aiheutuu pääosin neljällä tavalla: geneettisesti periytymällä, sairauksien aiheuttamana, lääkityksen aiheuttamana tai fyysisestä vammautumisesta. Kuuroutta pystytään hoitamaan sisäkorvaistutteiden ja kuulolaitteiden avulla.

Kuurot muodostavat kieli- ja kulttuurivähemmistön. Syntymäkuurojen ja nuorena kuuroutuneiden ensikieli tai äidinkieli on yleensä viittomakieli. Etenkin nuoremman polven kuurot kutsuvat itseään mielellään viittomakielisiksi. He kuuluvat viittomakieliseen vähemmistöryhmään. Kaikki kuurot eivät pidä kuuroutta vammana, joka vaatisi lääketieteellistä hoitoa.

Kuurot kommunikoivat keskenään yleensä viittomakielellä. Viittomakieltä taitamattomien kuulevien kanssa he voivat kommunikoida muun muassa kirjoittamalla ja lukemalla. Useimmat kuurot osaavat myös lukea huulilta. Huuliltaluku sisältää kuitenkin aina myös arvailua, sillä kaikki konsonantit eivät eroa toisistaan visuaalisesti. Osa kuuroista osaa myös puhua.

Kielenoppimisiän jälkeen kuuroutuneet käyttävät itseään ilmaistessaan usein myös puhetta. Heille tärkeimmät kielen vastaanottamistavat saattavat olla huuliltaluku ja lukeminen. Monet opettelevat myös tukiviittomia tai viitottua puhetta. Mitä nuorempana kuuroutuu, sitä todennäköisempää on, että opettelee myös viittomakielen. Sisäkorvaistutteella kuuroutunut voi saada ison osan kuulostaan takaisin.

Syyt
----

### Synnynnäinen kuurous

Kuurouteen tai kuuroutumiseen on useita mahdollisia syitä. Synnynnäinen kuurous voi olla seurausta esimerkiksi ennenaikaisesta syntymästä, raskausajan häiriötekijöistä, geneettisistä syistä ja erilaisista oireyhtymistä.

### Kuulovamma

*Pääartikkeli: Kuulovamma*
Vaikean kuulovamman voivat aiheuttaa myös kovat äänet tai jonkin korvan osan vaurioituminen. Myös ikääntymiseen liittyy kuuloaistin heikkenemistä. Joillakin kuuroilla lisävaivana on jatkuva korvien soiminen, tinnitus. 

Aivokalvontulehdukseen liittyy sisäkorvan leviämisen ja sitä myötä kuuroutumisen riski. Myös tietyt muut sairaudet saattavat johtaa kuurouteen, ja aina syytä ei tiedetä.

Katso myös
----------

* Luettelo tunnetuista kuuroista
* Kuurojen museo
* Kuurosokeus
* Audismi

Lähteet
-------

1. ↑  Kuulovammat *Kuuloliitto*. Viitattu 17.12.2022.
2. ↑  Kuulovamman aste *Kuuloavain.fi*. Viitattu 17.12.2022.
3. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kuurous**.
* Kuurojen liitto ry (Arkistoitu – Internet Archive).
* LapCI ry - Sisäkorvaistutelasten ja perheiden yhdistys
* Kuulokojeen tarina. Ylen Elävä arkisto.
**Baião** on koillisbrasilialainen rytmikuvio, jonka pohjalta on kehittynyt monimuotoista musiikkia. Sen pääinstrumentti on zabumba-niminen kaksipäinen bassorumpu, jota soitetaan nuija toisessa kädessä, kapula toisessa, kumpikin lyöden rummun eri päihin. Jokaiseen baiaon tahtiin kuuluu kolme nuijan iskua, joista keskimmäinen on voimakkain. Jos merkitään heikkoa ja voimakasta nuijan iskua tum ja TUM, ja kapulan iskuja tik, on baiao-rytmi "tumtik-TUMtik-tumtik, tumtik-TUMtik-tumtik". 

Baião perustuu Koillis-Brasilian alkuperäiskansojen musiikkiin, mutta se on saanut vaikutteita maahanmuuttajilta. Afrikasta tuli vuorolaulun (kysymys-vastaus; esilaulaja-kuoro) perinne ja Euroopasta perinteisiä tansseja (polkka, masurkka).

Baiaon kanta-aluetta on Pernambucon osavaltio, mutta se on levinnyt laajemmalle Brasiliaan ja antanut vaikutteita jopa São Paulon ja Rio de Janeiron musiikkiin. Baiaolla on maalaismainen maine, ja kaupunkilaiset ovat halveksineet sitä vuosikymmenten ajan.

Lähteet
-------

1. ↑  Forro *Great Brazilian Music*. Viitattu 28.7.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* Baião – Levada simples na Zabumba (Arkistoitu – Internet Archive)
Tapani Harmaja.
**Tapani Kaarle Arvid Harmaja** (13. huhtikuuta 1917 Helsinki – 1. helmikuuta 1940 Viipurinlahti) oli suomalainen lentäjä ja kirjailija.

Harmajan vanhemmat olivat kansantaloustieteilijä Leo Harmaja ja filosofian maisteri Laura Harmaja. Runoilija Saima Harmaja oli Tapanin vanhempi sisar. Tapani ja Saima Harmajan äidinpuoleinen isoisä oli runoilija ja senaattori Arvid Genetz (Arvi Jännes). Harmaja tuli ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta yhteiskoulusta 1934 ja aloitti yhteiskuntatieteiden opinnot Helsingin yliopistossa. 1937 hän oli Lontoossa kieli- ja lentäjän ammattiopinnoissa. Kadettikoulussakin välillä opiskellut Harmaja palasi yliopistoon ja valmistui filosofian kandidaatiksi.

Asevelvollisuutensa 1935-1936 suorittanut reservin vänrikki Harmaja oli saanut tähystäjä- ja lentäjäkoulutuksen. Suomen ilmavoimat tehosti kalustohankintoja syksyllä 1939 alkaneen toisen maailmansodan vuoksi. 23. lokakuuta 1939 allekirjoitetun hankintasopimuksen mukaan Italiasta ostettiin 25 Fiat G.50 -hävittäjää. Harmaja oli eräs koneiden ostoon liittyneistä koelentäjistä. Hän teki Torinon kentän yläpuolella 800 km/h:n syöksynopeusennätyksen, jossa kone vaurioitui. Tupakoimaton Harmaja sai ennätyksestään Fiat-yhtiöltä lahjaksi kultaisen savukekotelon. Kultainen savukekotelo on palkinto, jonka Maanpuolustuskorkeakoulun Tukisäätiö luovuttaa vuosittain yleisesikuntaupseerikurssin parhaalle lentäjälle.

Ilmavoimissa 1936–1937 ja 1939 palvellut Harmaja kaatui talvisodan aikana ilmataistelussa 1. helmikuuta 1940 Viipurinlahdella Nuoraalla lähellä Venäjänsaarta. Fokker-hävittäjällä FR-115 lentänyt Harmaja yritti irtaantua vihollisista syöksymällä pilven läpi mutta ei onnistunut enää oikaisemaan konettaan.

Teoksia
-------

* *Pilven veikot: Maailmansodan kuuluisimpien lentäjien tarina*. WSOY 1938. 2. painos 1941, 3. painos 1953.
* *Kauluksennappi: Yksinäytöksinen huvinäytelmä.* Kirjoittanut Tap. WSOY:n näytelmäsarja 169. WSOY 1945.

Lähteet
-------

* Tapani Harmaja SKS:n kirjailijamatrikkelissa (toimimaton linkki)
* Suomen sodissa 1939–1945 menehtyneiden tiedosto.[vanhentunut linkki]

### Viitteet

1. ↑  *Isänmaan puolesta: Talvisodassa 1939–1940 kaatuneiden upseereiden elämäkerrasto*, s. 88–89. WSOY, 1949.
2. ↑  Toppari, Kirsti: "Kuka oli Tapani Harmaja?" Perinnepalsta, Maanpuolustuskorkeakoulu, 1/2006, s. 34-35.

Aiheesta muualla
----------------

* Lisää luettavaa aiheesta **Tapani Harmaja** on Wikiaineistossa Luettelo Tapani Harmajan lehtiartikkeleista

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
*Tämä artikkeli kertoo Britannian kuninkaallisen laivaston tyypin 21 fregatista. Muita saman nimisiä aluksia on täsmennyssivulla.*

**HMS Alacrity** (viirinumero F174) oli Britannian kuninkaallisen laivaston tyypin 21 fregatti Falklandin sodassa.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Tyyppi 21 -fregatti*
Aluksen tilattiin 11. marraskuuta 1971 Yarrow Shipbuildersilta Scotstounista Glasgow'sta, missä köli laskettiin 5. maaliskuuta 1973. Se laskettiin vesille 18. syyskuuta 1974 kumminaan amiraali Sir Rae McKaigin puoliso ja valmistui 2. heinäkuuta 1977. Sille sijoitettiin etukannelle tykkitornin taakse Exocet -merimaaliohjusten laukaisualusta.

Palvelus
--------

Vastaanottotestit saatiin päätökseen huhtikuussa 1977. Alus liitettiin heinäkuussa palvelukseen otettaessa 3. fregattilaivueeseen. Alus osallistui Spitheadissä järjestettyyn katselmukseen, jonka jälkeen se jatkoi koeajoja ja koulutusta saavuttaakseen operatiivisen valmiuden. Vuonna 1979 alus siirrettiin 1. fregattilaivueeseen ja 1980 se liitettiin osastoon, joka kiersi maailmaa. Kierroksen aikana alus vieraili muun muassa Jangtse-joella ensimmäisenä kuninkaallisen laivaston aluksena 30-vuoteen. Persianlahden tapahtumat nopeuttivat aluksen paluuta kotimaahan, jonne se saapui joulukuussa. Seuraavana vuonna alus osallistui Naton sotaharjoitukseen Ocean Safariin Pohjois-Atlantilla.

Alus lähti 5. huhtikuuta 1982 laivasto-osaston mukana Falklandille, jossa se upotti tykkitulella 10. ja 11. toukokuuta välisenä yönä Swan saaren edustalla Argentiinan laivaston huoltoaluksen *ARA Isla de los Estadosin*. Vaikka se selvisi sodasta aluksen runkoon tuli kovissa olosuhteissa murtumia. Seuranneen huollon aikana aluksen kyljet korjattiin hitsaamalla ja niiden kestävyyttä lisättiin. Samassa yhteydessä aluksen rungon aiheuttamaa melua vähennettiin.

Pakistanin laivaston *Badr*
---------------------------

*USS Tarawa* (kauimpana) ja *PNS Badr*.
Alus poistettiin palveluksesta ja se myytiin Pakistanille 1. maaliskuuta 1994, mutta ilman Exocet- ja Sea Cat-ohjuksia. Pakistanin laivasto nimesi aluksen *Badriksi*. Alukselle asennettiin Exocet-ohjusten tilalle kiinalaisvalmisteiset LY 60N -ohjukset. Elektroniikkavarustusta muutettiin korvaamalla tyypin 992 ilmavalvontatutka Signaalin DA08 -tutkalla. Omasuojaa lisättiin asentamalla Mk36 SRBOC omasuojaheittimet.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1947–1995*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1995. ISBN 0-85177-605-1. (englanniksi)
* Marriott, Leo: *Royal Navy Frigates 1945–1983*. Lontoo, Englanti: Ian Allan Ltd, 1983. ISBN 0-7110-1322-5. (englanniksi)
* Lippiett, John: *Modern Combat Ships 5: Type 21*. Lontoo, Englanti: Ian Allan Ltd, 1990. ISBN 0-7110-1903-7. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Lippiett, John s. 16
2. ↑  Lippiett, John s. 107

Tyypin 21 fregatit

|  |
| --- |
| *HMS Amazon* - *HMS Antelope* - *HMS Active* - *HMS Ambuscade* - *HMS Arrow* - *HMS Alacrity* - *HMS Ardent* - *HMS Avenger* |
| Edeltäjä: Tribal-luokka – Seuraaja: Tyyppi 22 |
Silminnäkijäkuvauksen mukaan tehty piirros New Jerseyn paholaisesta, julkaistu *Philadephia Evening Bulletinissa* 1909.
**Jerseyn paholainen** (engl. *Jersey Devil*) on taruolento, jonka asuinseutu on Yhdysvaltojen New Jerseyn syrjäseuduilla. Jotkut asukkaat ovat kertoneet kuulleensa huutoja pimeässä ja uskovansa suolla vaanivan jonkin. Jerseyn paholaisen kerrotaan olevan lepakonsiipinen olento, jolla on sarvekas hevosen pää. Olento tunnetaan 1700-luvulta, mutta sen alkuperä on luultavasti jo intiaaneilta. On väitetty paholaisen vieneen mukanaan kotieläimiä sekä lapsia. 

Tuhannet ihmiset väittävät nähneensä paholaisen. Erityisen runsaasti havaintoja saatiin vuonna 1909. Joseph Bonaparte, Napoleonin veli ja Espanjan entinen kuningas, väitti nähneensä olennon.

Legendoja
---------

Erään tarinan mukaan Jerseyn paholainen oli Pine Barrensissa 1800-luvun puolivälissä asuneen rouva Leedsin 13. lapsi. Uusi raskaus sai hänet niin tolaltaan, että synnytyksen jälkeen hän huusi "Olen saanut tarpeekseni lapsista! Paholainen saa viedä tämän!" Samassa ihmislapsi muuttui siivekkääksi hirviöksi, joka lensi piipun kautta ulos.

Legendasta on useita versioita, joissa päivämäärä ja paholaisen ulkomuoto vaihtelevat. Joissakin versioissa paholainen on tavallinen lapsi, jonka rouva Leeds sulkee joko kellariin tai ullakolle. Lapsi kuitenkin pääsee karkuun ja pakenee metsiin. Toisen legendan mukaan mustalaiskirous lankesi itsekkään äidin ylle, kun tämä kieltäytyi antamasta mustalaisille ruokaa ja yösijaa. Eräiden tarinoiden mukaan Leeds itse oli noita, tai paikalliset kirosivat hänet suhteesta englantilaisen sotilaan kanssa.

Pine Barrensissa sijainnut Shourds House -niminen mökki on tarinoiden mukaan paholaisen syntykoti. Paikan voi yhä löytää, mutta mökistä on enää jäljellä perustukset.

Jääkiekkoseura New Jersey Devils on ottanut nimensä Jerseyn paholaisen mukaan.

Lähteet
-------

* Unknownexplorers.com - The Jersey Devil (englanniksi)

Commons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Jerseyn paholainen**.
*Tämä artikkeli kuvaa Britannian kuninkaallisen laivaston Fame-luokan kolmannen luokan linjalaivaa. Sanan muita merkityksiä on täsmennyssivulla.*

**HMS Albion** oli Britannian kuninkaallisen laivaston Fame-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Fame-luokka (linjalaiva)*
Alus tilattiin 24. kesäkuuta 1800 Perry, Wells & Greeniltä Blackwallista, missä köli laskettiin kesäkuussa 1800. Se laskettiin vesille 17. kesäkuuta 1802 ja valmistui 27. elokuuta Woolwichissa ja 17. maaliskuuta 1803 Sheernessissä.

Palvelus
--------

Toukokuussa 1803 aluksen päällikkönä oli John Ferrier ja liittyi amiraali Cornwalliksen laivasto-osastoon, jonka tehtävänä oli valvoa Brestin saartoa. Alus kuitenkin erkani laivastosta siirtyäkseen Intian valtamerelle, jossa se palveli useita vuosia.

Vuonna 1809 alus suojasi yhdeksää Itä-Intian purjehtijaa paluumatkalla Britteinsaarille. Hyökyaalto hajotti 20. marraskuuta osaston ja upotti suojattavista aluksista kolme: *Lord Nelson*, *Glory* ja *Experiment*.

Napoleonin sotien päätyttyä ja telakalla tehtyjen korjausten valmistuttua aluksesta tehtiin kontra-amiraali George Cockburnin lippulaiva ja otti osaa vuoden 1812 sotaan Yhdysvaltoja vastaan. Kesällä 1814 alus Cheasapeakenlahdelle tunkeutuneessa osastossa purjehti Potomacia ja Patuxentia ylävirtaan tuhoten useita aluksia sekä rannoille varastoitua materiaalia. Sotatoimet päättyivät vuoden 1815 sopimukseen.

Alus oli vuonna 1816 brittiläis-alankomaalaisessa laivasto-osastossa, joka tulitti Algeria. Alus oli 1827 Codringtonin johtamassa laivasto-osastossa turvaamassa Kreikan itsenäisyyttä Navarinon taistelussa, jossa turkkilais-egyptiläinen laivasto-osasto kärsi tappion.

Aluksen muutostyöt vastaanottoalukseksi aloitettiin maaliskuussa 1831 Portsmouthissa, mutta se valmistui sairaalalaivana heinäkuussa. Alus oli karanteenilaivana Leithissä 1832–1835 ja romutettiin kesäkuussa 1836 Deptfordissa.

Lähteet
-------

* Winfield, Rif: *British Warships in the Age of Sail 1793-1817 - Design, Construction and Fates*. Minnesota: Seaforth Publishing, 2005. ISBN 978-1-84415-717-4. (englanniksi)
* Winfield, Rif: *British Warships in the Age of Sail 1817-1863 - Design, Construction, Careers and Fates*. Barnsley: Seaforth Publishing, 2014. ISBN 978-1-84832-169-4. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Winfield, Rif s. 67
Jerry Siegel vuonna 1976
**Jerome Siegel** (17. lokakuuta 1914 – 28. tammikuuta 1996 Cleveland, Ohio) oli yhdysvaltalainen sarjakuvakäsikirjoittaja. Siegel työskenteli sarjakuvakustantamo National Comicsissa (nyk. DC Comics). Hän kehitti mm. Aaveen, Doctor Occultin ja Sam Bradleyn. Siegel muistetaan kuitenkin parhaiten supersankari Teräsmiehen toisena keksijänä.

Siegel haastoi ystävänsä Joe Shusterin kanssa DC Comicsin useasti oikeuteen koskien Teräsmiehen omistajaoikeuksia. Vasta Siegelin kuoleman jälkeen vuonna 1999, yhdysvaltalainen oikeuslaitos määräsi 50 % omistajaoikeudet hahmosta Siegelin ja Shusterin perikunnille.

Siegel ja Shuster ovat luoneet myös mm. seuraavat Teräsmies-sarjakuvien hahmot: Lois Lane, Lex Luthor ja vuonna 1945 luotu Teräspoika (Teräsmiehen seikkailut, kun hän oli nuori).

Vuonna 2018 ilmestyi sarjakuvaromaani "The Joe Shuster Story: The Artist Behind Superman", joka käsittelee Siegelin ja Shusterin elämänvaiheita 1900-luvun alun Yhdysvalloissa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Friedman, Gabe: The tragic tale of Superman’s Jewish creators, told in graphic novel form *News*.  6.10.2018. The Times of Israel. Viitattu 20.12.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
	+ 2
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* RKD Artists

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Austrobaileyaceae** on siemenkasviheimo, joka parin muun heimon kanssa kuuluu lahkoon Austrobaileyales. Heimossa on vain yksi Koillis-Australiassa kasvava suku, *Austrobaileya*, jossa on kaksi lajia.

Tuntomerkit
-----------

*Austrobaileya*-lajit ovat sademetsän liaaneja eli puuvartisia köynnöksiä, jotka kiipeävät kiertymällä tuen ympärille. Niillä on enemmän tai vähemmän vastakkaiset, lyhytruotiset ja ehyet lehdet. Kukat sijaitsevat lehtihangoissa ja ovat kookkaita ja riippuvia, noin viiden senttimetrin levyisiä. Niissä on 12–24 harittavaa kehälehteä, 6–11 hedettä leveine ja lapamaisine palhoineen sekä niiden sisäpuolella ainakin kuusi joutohedettä. Ponnet ovat lokerositeeseen vajonneita. Erillisiä emejä on 4–14, tavallisesti kuudesta yhdeksään. Luotti on kärjestään kaksiliuskainen. Siemenaiheita on kussakin emissä 4–14, tavallisesti kuudesta kahdeksaan. Kukka muistuttaa päällisin puolin melko paljon lumpeitten kukkaa. Hedelmistö koostuu enemmän tai vähemmän soikeista pikku marjoista, jotka kehittyvät erillisistä emilehdistä. Siemenissä on kirjava siemenvalkuainen. Kromosomiluvun yksi annos on n = 22, mahdollisesti myös 23.

Lähteet
-------

* Stevens, P. F. 2001–: Angiosperm Phylogeny Website: Austrobaileyaceae Version 12, July 2012 [and more or less continuously updated since]. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  Stevens 2001–, viitattu 16.11.2014.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q13872246
* Wikispecies: Austrobaileyaceae
* APNI: 54501
* ATRF: Austrobaileyaceae
* CoL: 6XV
* EPPO: 1AUSF
* FoAO2: Austrobaileyaceae
* Fossilworks: 55379
* GBIF: 4197024
* GRIN: 119
* iNaturalist: 71448
* IPNI: 77126701-1
* IRMNG: 113749
* ITIS: 18066
* NCBI: 22297
* Open Tree of Life: 745573
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:77126701-1
* Tropicos: 42000004
* Watson & Dallwitz: austroba
* WFO: wfo-7000000057

 |

 |
**Rixton** on englantilainen vuonna 2012 perustettu popyhtye, joka koostuu neljästä jäsenstä. Yhtyeen manageri on Scooter Braun. Yhtyeen nimi oli alun perin *Relics*. Rixtonin muodostavat Jake Roche, Charley Bagnall, Danny Wilkin ja Lewi Morgan.

Historiaa
---------

Vuonna 2012 perustettu Rixton julkaisi ensimmäisen albuminsa, *Let the Roadin*, maaliskuussa 2015. Singlejä yhtye on julkaissut kolme, vuonna 2014 julkaistut *Me and My Broken Heart* ja *Wait on Me* sekä vuonna 2015 julkaistu, Let the Roadillakin mukana oleva *Hotel Ceiling*. Rixtonin todennäköisesti tunnetuin kappale on maaliskuussa 2014 julkaistu *Me and My Broken Heart*, joka oli Skotlannin ja Britannian singlelistan ykkönen ja Suomen virallisen listan 13:s.

Jäsenet
-------

* Jake Roche – laulu ja rytmikitara
* Charley Bagnall – kitara ja taustalaulu
* Danny Wilkin – basso, koskettimet ja taustalaulu
* Lewi Morgan – rummut ja joskus taustalaulu

Diskografia
-----------

### Albumit

* *Let the Road* (2015)

### EP:t

* Me and My Broken Heart EP (2014)
* Woah (2019)

### Singlet

* *Me and My Broken Heart* (2014)
* *Wait on Me* (2014)
* *Hotel Ceiling* (2015)
* *We All Want the Same Thing* (2015)
* *Sorry to Interrupt* (feat. Jessie J and Jhené Aiko) (2015)
* *Mama’s House* (2019)

Lähteet
-------

1. 1 2

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.