recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Djamel Menad** (arab. جمال مناد‎, s. 22. heinäkuuta 1960 El Bayadh, Ranskan Algeria) on algerialainen jalkapallovalmentaja ja entinen hyökkääjä, joka on Algerian maajoukkueen kautta aikain kolmanneksi paras maalintekijä 25 maalilla. Menad on voittanut myös Afrikan mestaruuden vuonna 1990.

Ura
---

Menad aloitti ammattilaisuransa CR Belouizdadissa, jossa hän pelasi viiden kauden ajan. Tuona aikana Menad voitti joukkueen kanssa Algerian cupin vuonna 1978. Hän siirtyi vuonna 1981 Tizi-Ouzoun, jossa Menad voitti heti ensimmäisellä kaudellaan Algerian mestaruuden. Menestys jatkui myös seuraavillakin kausilla, kun hän voitti Algerian mestaruuden vuosina 1983, 1985 ja 1986.

Menestyksekkäiden kotimaan vuosien jälkeen Menad siirtyi Eurooppaan vuonna 1987 ja aluksi Ranskaan Nîmes Olympiquehen. Menad onnistui kohtuullisesti maalinteossa tehden parhaimmillaan 12 maalia 27 ottelussa Nîmesille. Matka jatkui kolmen kauden jälkeen vuonna 1990 Portugaliin Famalicãoon, jossa hän vietti kaksi kautta. Menad pelasi vielä yhden kauden Portugalissa Belenensesissa, jossa maalinteko jäi vaisuksi onnistuessaan tekemään vain kolme maalia.

Vuonna 1993 Menad palasi takaisin kotimaahansa ja vanhaan seuraansa JS Kabylieen. Hän palasi joukkueensa kanssa takaisin menestyksen makuun, kun Kabylie voitti viiden vuoden tauon jälkeen Algerian mestaruuden. Lisäksi se juhli historian ensimmäistä Afrikan Cup-voittajien cupin voittoa vuonna 1995. Menad myös päätti uransa Kabylien riveissä kaudella 1995–1996.

### Maajoukkueura

Menad kuului Algerian maajoukkueeseen vuosina 1980–1995. Tuona aikana hän edusti maataan kaksissa arvokisoissa vuoden 1986 MM-kisossa ja 1990 Afrikan kisoissa. Menad voitti Afrikan kisoissa Algerialle sen maan historian ensimmäisen Afrikan mestaruuden, lisäksi samoissa kisoissa hän oli turnauksen paras maalintekijä neljällä maalilla. Kaiken kaikkiaan Menad pelasi Algerian paidassa 80 maaottelua ja teki niissä 25 maalia.

### Saavutukset

* Algerian cup (3): 1978, 1986, 1994
* Algerian mestaruus (5): 1982, 1983, 1985, 1986, 1995
* Afrikan mestaruus: 1990
	+ Paras maalintekijä: 1990 (4 maalia)
* Afrikan Cup-voittajien cup: 1995

Lähteet
-------

* Worldfootball (englanniksi)
* National Football Teams (englanniksi)

Algerian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1986
1 Drid |
2 Guendouz |
3 Chebal |
4 Kourichi |
5 Liegeon |
6 Said |
7 Assad |
8 Maroc |
9 Menad |
10 Belloumi |
11 Madjer |
12 Bensaoula |
13 Harkouk |
14 Zidane |
15 Sadmi |
16 Mansouri |
17  Khalidi |
18 Benmabrouk |
19 Chaib |
20 Megharia |
21 El Hadi |
22 Amara |
Valmentaja Saâdane

Algerian joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 1990
 Kadir |
 Larbi |
 Osmani |
 Abderrahmane |
 Adghigh |
 Adjas |
 Benhalima |
 Bounaâs |
 Lazizi |
 Manaâ |
 Megharia |
 Serrar |
 Amani |
 El Ouazani |
 Madjer |
 Meftah |
 Rahmouni |
 Saïb |
 Oudjani |
 Menad |
 Djahnit |
 Bouiche |
 Rahem |
Valmentaja Kermali
**Yrjö Antero Nikkola** (8. joulukuuta 1884 Seinäjoki – 14. elokuuta 1963) oli suomalainen toimittaja ja kirjailija. Hän käytti nimimerkkejä *Vilho Peitsi* ja *Sonsar*.

Nikkolan vanhemmat olivat maanviljelijä Antti Nikkola ja Serafina Jouppila. Hän pääsi ylioppilaaksi Vaasan reaalilyseosta 1905 ja opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi 1909 ja maisteriksi 1910. 

Nikkola toimi Helsingin Sanomain kotimaanosaston toimittajana 1920–1926 sekä Uudessa Suomessa kotimaanosaston toimittajana 1926–1932 ja ulkomaanosaston toimittajana 1932–1957.

Yrjö Nikkola oli naimisissa vuodesta 1927 Katri Siviä Alénin (1887–1961) kanssa.

Julkaisuja
----------

Nimimerkillä *Vilho Peitsi*:

* *Napoleon marssii Wieniin: seikkailuja Ranskan-Itävallan sodassa v. 1809*. Gummerus 1935

Nimimerkillä *Sonsar*:

* *SKSK: satavuotisillanvietto ravintola Adlonissa lauantaina, syyskuun 17 p:nä 1949 klo 19: pöytälaulut*. SKSK Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran Kirjapaino, Helsinki 1949

Lähteet
-------

* Yrjö Nikkola SKS:n kirjailijamatrikkelissa (toimimaton linkki)
* GeneaNet : Yrjö Antero Nikkola[vanhentunut linkki]

1. 1 2 3 4  Ylioppilasmatrikkeli 1905, matrikkelinumero 29960 (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Kansalliskirjasto : Vilho Peitsi
**Jon Aurtenetxe Borde** (s. 3. tammikuuta 1992 Amorebieta, Biskaja, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja tai keskuspuolustaja. Hän edustaa Espanjan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa pelaavaa Athletic Bilbaota.

Seurajoukkueura
---------------

Aurtenetxe on Athleticin kasvatti. Hän siirtyi seuraan kaudeksi 2002–2003 kotikuntansa seurasta SD Amorebietasta. Hän debytoi seuran edustusjoukkueessa 17-vuotiaana 16. joulukuuta 2009 Eurooppa-liigan lohkovaiheen ottelussa Werder Bremeniä vastaan. Tuolloin hän kuului vakituisesti vielä seuran A-juniorijoukkueeseen, jonka kanssa hän voitti nuorten Copa del Reyn kaudella 2009–2010.

Kaudeksi 2010–2011 Aurtenetxe rekisteröitiin Athleticin reservijoukkueeseen Athletic B:hen, mutta hän ei pelannut joukkueessa otteluakaan, vaan pääsi suoraan edustusjoukkueen miehistöön. Ensiesiintymisensä Espanjan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa hän teki 28. elokuuta 2010 kauden avauskierroksen ottelussa Hérculesia vastaan. Aurtenetxe syrjäytti Koikilin, Xabi Castillon ja Mikel Balenziagan vasemman laitapuolustajan paikalla, mutta leikkaushoitoa vaatinut olkapäävamma keskeytti lupaavasti alkaneen esikoiskauden joulukuussa 2010. Loukkaantumisesta toivuttuaan Aurtenetxe pelasi kauden 2010–2011 lopulla kolme ottelua Athletic B:ssä.

Aurtenetxe palasi tuolloin Marcelo Bielsan valmentaman Athleticin avauskokoonpanoon kausiksi 2011–2012 ja 2012–2013. Ensimmäisellä kaudella joukkue ylsi sekä Eurooppa-liigan että Copa del Reyn loppuotteluun. Kesällä 2013 nimitetyn uuden päävalmentajan Ernesto Valverden suunnitelmiin Aurtenetxe ei kuitenkaan sopinut, ja kaudeksi 2013–2014 hänet lainattiin Celta Vigoon.

Maajoukkueura
-------------

Aurtenetxe kuului Espanjan alle 17-vuotiaiden maajoukkueeseen vuoden 2009 MM-kilpailuissa, jossa hän pelasi viidessä ottelussa. Espanja ylsi turnauksessa välieriin. Sittemmin hän on pelannut alle 19-vuotiaiden maajoukkueissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Player Athletic Club. Viitattu 6.4.2011. (englanniksi)
2. ↑  El Athletic se proclama campeón de la Copa del Rey Juveniles  27.6.2010. Marca. Viitattu 6.4.2011. (espanjaksi)
3. ↑  El Athletic no prevé renovar a Koikili  12.11.2010. Deia.  Arkistoitu 15.11.2010. Viitattu 6.4.2011. (espanjaksi)
4. ↑  Aurtenetxe es operado de un hombro y estará entre cuatro y seis meses de baja  28.12.2010. Deia. Viitattu 6.4.2011. (espanjaksi)[vanhentunut linkki]
5. ↑  Aurtenetxe: Jon Aurtenetxe Borde BDFutbol. Viitattu 26.8.2013. (englanniksi)
6. ↑  Jon Aurtenetxe, cuarto descarte de Valverde  9.8.2013. El Correo. Viitattu 26.8.2013. (espanjaksi)
7. ↑  Cesión de Aurtenetxe  22.8.2013. Athletic Club. Viitattu 26.8.2013. (espanjaksi)
8. ↑  FIFA Player Statistics FIFA.  Arkistoitu 12.11.2012. Viitattu 6.4.2011. (englanniksi)
9. ↑  Players UEFA. Viitattu 6.4.2011. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Jon Aurtenetxe Athleticin sivustolla (englanniksi)
* Jon Aurtenetxe BDFutbol-sivustolla (englanniksi)
**Axel Hervelle** (s. 12. toukokuuta 1983 Liège) on belgialainen koripalloilija, joka edustaa nykyisin CB Bilbao Berria.

Ura
---

Hervelle pelasi koripalloa Verviers-Pepinsterin juniorijoukkueissa, joista hän nousi edustusjoukkueeseen kaudeksi 2000–2001. Viimeisellä kaudellaan hän teki Belgian liigassa 10,2 pistettä ottelua kohden ja siirtyi vuonna 2004 Real Madridiin. Hervelle voitti joukkueessa Espanjan-mestaruuden vuosina 2005 ja 2007. Lisäksi vuonna 2007 hän voitti ULEB Cupin. Hervelle osallistui vuonna 2005 NBA:n varaustilaisuuteen, jossa Denver Nuggets varasi hänet 52. pelaajana. Vuonna 2009 hänen pelaajaoikeutensa siirrettiin Houston Rocketsille pelaajavaihdon myötä. Hervelle edusti Real Madridia joulukuuhun 2009 asti ja tammikuussa 2010 hän siirtyi CB Bilbao Berriin.

Lähteet
-------

1. 1 2  HERVELLE, AXEL Euroliiga. Viitattu 29.5.2011. (englanniksi)
2. ↑  Feigen, Jonathan: Rockets trade guard White to Denver Chron. Viitattu 29.5.2011. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Euroliigan pelaajaprofiili (englanniksi)
* Virallinen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive) (ranskaksi)
M/S Selandia
**M/S Selandia** oli maailman ensimmäinen dieselmoottorikäyttöinen valtamerialus, joka valmistui 1912. Laivan nimi tuli tanskalaisen Själlandin saaren latinankielisestä nimestä. Viime vaiheissaan se oli suomalaisomistuksessa *Tornator*-nimisenä ja ajoi karille Japanissa tammikuussa 1942.

M/S Selandia rakennettiin Burmeister & Wainin telakalla Kööpenhaminassa ja se oli ensimmäinen kolmesta laivasta jotka tanskalainen Det Østasiatiske Kompagni -yhtiö tilasi Skandinavia–Genova–Bangkok-linjalleen. Laiva laskettiin vesille 4. marraskuuta 1911 ja se valmistui 22. helmikuuta 1912. Laivan pituus oli 112,8 metriä, leveys 16,15 metriä, syväys 9,14 metriä, vetoisuus 4 964 bruttorekisteritonnia ja suurin nopeus 11 solmua. Koneina käytettiin kahta 8-sylinteristä 4-tahtista 1 250 hevosvoiman dieselmoottoria. Laivassa ei ollut savupiippua vaan moottorien pakokaasut poistuivat onton etumaston kautta.

Selandia oli yhdistetty rahti- ja matkustajalaiva. Alun perin laivalla oli tilavat hytit 20 ensimmäisen luokan matkustajalle. Miehistön vahvuus oli 39.

Selandia myytiin norjalaisomistukseen 1936 Panamaan ja se sai nimekseen *Norseman*. Lokakuussa 1940 se myytiin Suomeen Finland–Amerika Linjen -varustamolle ja laivan uudeksi nimeksi tuli *Tornator*.

Tornator lähti 7. maaliskuuta 1941 teräs- ja paperilastissa Petsamon Liinahamarin satamasta Panaman kanavan kautta kohti Japania jonne se saapui 27. toukokuuta. Jatkosodan syttyminen kesäkuun lopulla 1941 esti laivan paluumatkan Suomeen. Se ryhtyi nyt kuljettamaan rahtia Japanin ja Kiinan välillä japanilaisen Yamashita-yhtiön laskuun. Laiva ajoi karille 26. tammikuuta 1942 Omaisakin lähellä Japanin rannikolla ja katkesi neljä päivää myöhemmin 30. tammikuuta kahtia. Miehistö ehti kuitenkin pelastua aluksesta. Tornatorin miehistö jäi Jokohamaan odottaen mahdollisuutta päästä Suomeen. Kymmenen miehistön jäsentä lähti 10. lokakuuta 1942 saksalaisella *Ramses*-aluksella kohti Eurooppaa. Ramses upotettiin 28. marraskuuta Australian pohjoispuolella ja laivan oma miehistö sekä suomalaiset matkustajat joutuivat vankileirille Australiaan. Tornatorin miehistön jäseniä palasi Suomeen vuoden 1945 lopulla mutta kaksi heistä jäi pidemmäksi aikaa asumaan Japaniin.

Lähteet
-------

* Karlsson, Bengt: 'Selandia' - maailman ensimmäinen diesellaiva valtameriliikenteeseen : Burmeister&Wain Skibsvaerftin käänteentekevä toimitus 100 vuotta sitten.  *Voima ja käyttö*, 2012, 106. vsk, nro 4, s. 20-21. Helsinki:  Suomen konepäällystöliitto. ISSN 0355-7081.
* Wreck site : MV Tornator (1942)
* Tekniset tiedot tanskankielisen Wikipedian M/S Selandia-artikkelista
* Warsailors.com-keskustelu Tornatorin vaiheista

### Viitteet

1. ↑  Karlsson, Bengt: 'Selandia' - maailman ensimmäinen diesellaiva valtameriliikenteeseen : Burmeister&Wain Skibsvaerftin käänteentekevä toimitus 100 vuotta sitten.  *Voima ja käyttö*, 2012, 106. vsk, nro 4, s. 20-21. Helsinki:  Suomen konepäällystöliitto. ISSN 0355-7081.
**Sava Savanović** on serbialaisen kansanuskon tunnetuimpia vampyyrejä. Sava Savanovićin uskotaan asuneen vanhassa vesimyllyssä Zarožjen kylässä Bajina Baštan kunnassa. Hänen väitetään tappaneen viljaa jauhamaan tulleita ihmisiä ja juoneen heidän verta. Vaikka usein sanotaan hänen olleen ensimmäinen serbialainen vampyyri, usein mainitaan myös Veliko Gradištesta kotoisin oleva vuonna 1724 kuollut Petar Blagojević, joka omana aikanaan pääsi myös Euroopan huomion keskipisteeksi.

Mylly
-----

Muutamat viime vuosikymmenet Sava Savanovićin mylly on ollut Jagodićin perheen omistuksessa ja sitä on usein nimitetty "Jagodićin myllyksi". Se oli toiminnassa myöhään 1950-luvulle asti, jolloin se suljettiin ja sammutettiin. Vesimylly vetää puoleensa kävijöitä, mutta kylän asukkaat eivät ole vielä onnistuneet tekemään myllystä menestyksekästä turistikohdetta.

Vaikutus kulttuuriin
--------------------

Sava Savanovićin hahmo mainitaan kirjailija Milovan Glišićin kertomuksessa "Posle devedeset godina" ja serbialaisessa kauhuelokuvassa *Leptirica* vuodelta 1973, joka perustuu Glišićin kertomukseen, sekä myös Mirjana Novakovićin kirjassa *Strah i njegov sluga*.

Katso myös
----------

* Arnaut Pavle
* Leptirica

Lähteet
-------

1. 1 2  Politika: Sava Savanović još čeka da postane srpski brend

Aiheesta muualla
----------------

* Tietoja kansanuskomuksista Zarožjen kylän epävirallisilla sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
**Pedro Contreras González** (s. 7. tammikuuta 1972 Madrid, Espanja) on entinen espanjalainen jalkapallomaalivahti.

Seurajoukkueura
---------------

Contreras on Real Madridin kasvatti. Hän oli mukana voittamassa Mestarien liigaa kaudella 1997–1998, vaikkakaan ei itse pelannut minuuttiakaan turnauksessa. Hän pelasi neljän kauden ajan Real Madridin reservijoukkueessa ja ensimmäiset ottelunsa edustusjoukkueessa hän pelasi kaudella 1998–1999. Kauden 1996–1997 Contreras pelasi lainalla Rayo Vallecanossa.

Kaudeksi 1999–2000 hän siirtyi Málagaan. Hän oli neljän pelaamansa kauden aikana joukkueen kiistaton ykkösvahti ja jäi paitsi ainoastaan kuudesta sarjaottelusta vuosina 1999–2003.

Vuonna 2003 hän teki sopimuksen sevillalaisseura Betisin kanssa. Contreras pelasi ensimmäisen kautensa aikana joukkueessa 22 ottelua, mutta seuraavalla kaudella hänelle ei otteluita kertynyt kesällä 2004 hankitun Toni Doblasin vietyä ykkösvahdin paikan. Kaudella 2005–2006 hän pelasi otteluita sekä Mestarien liigassa että UEFA Cupissa ja piti muun muassa englantilaista Chelseaa vastaan maalinsa puhtaana.

Kaudeksi 2007–2008 Contreras siirtyi lainasopimuksella Cádiziin, jossa hän pelasi 36 ottelua. Hänet vapautettiin sopimuksestaan kesällä 2008 ja samalla hän päätti pelaajauransa.

Maajoukkueura
-------------

Contreras toimi Espanjan maajoukkueen kolmosvahtina vuoden 2002 MM-kilpailuissa. Hän pelasi uransa ainoan maaottelun 16. lokakuuta 2002 ystävyysottelussa Paraguayta vastaan.

Aiheesta muualla
----------------

* Tilastot BDFutbol -sivustolla (englanniksi)
* Maajoukkuetilastot Fútbol en la Red -sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (espanjaksi)

Espanjan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2002
1 Casillas |
2 Torres |
3 Juanfran |
4 Helguera |
5 Puyol |
6 Hierro |
7 Raúl |
8 Baraja |
9 Morientes |
10 Tristán |
11 de Pedro |
12 Luque |
13 Ricardo |
14 Albelda |
15 Romero |
16 Mendieta |
17 Valerón |
18 Sergio |
19 Xavi |
20 Nadal |
21 Luis Enrique |
22 Joaquín |
23 Contreras |
Valmentaja Camacho
Suražin vaakuna vuodelta 1782.
**Suraž** (ven. Сура́ж) on kaupunki Brjanskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Dneprin vesistöön kuuluvan Iput-joen varrella 177 kilometriä Brjanskista lounaaseen. Kaupunki on Suražin piirin keskus. Sen kautta kulkee Unetšan ja Oršan välinen rautatie. Vuonna 2010 kaupungissa asui 11 640 ja koko piirissä 24 623 henkeä.

1600-luvun alussa paikalle perustettiin Suražitšin kylä. Vuonna 1781 siitä tuli kaupunki ja Tšernigovin lääniin kuuluneen kihlakunnan keskus. Vuonna 1894 rakennettiin kartonkitehdas, jota laajennettiin 1920–1930-luvuilla. Samaan aikaan kaupunkiin perustettiin myös elintarviketeollisuutta. Toisen maailmansodan aikana Suraž oli saksalaisten miehittämä. Nykyään siellä on paperi- ja kartonkitehdas, elintarviketeollisuutta ja ompelimo.

Lähteet
-------

1. ↑  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki (Venäjän federaation tilastovirasto), www.gks.ru: Vserossijskaja perepis naselenija 2010. Tom 1. Tšislennost i razmeštšenije naselenija. (Koko Venäjän kattava väestönlaskenta 2010. Osa 1. Väestön lukumäärä ja jakauma. Taulukko 11 (MS Excel-taulukko))  2012. Moskova:  ИИЦ «Статистика России».  Arkistoitu 15.3.2013. Viitattu 27.7.2013. (venäjäksi)

### Lähteet joihin ei ole viitattu

* *Goroda Rossii: entsiklopedija*, s. 449. Moskva: Bolšaja Rossijskaja Entsiklopedija, 1994. ISBN 5-85270-026-6.

Aiheesta muualla
----------------

* Suražin piirin sivusto (venäjäksi)
* Epävirallinen kaupunkisivusto (venäjäksi)
**Isaac ibn Ghiyyat** (hepr. ‏יצחק בן יהודה אבן גיאת‎, arab. ﺇﺑﻦ ﻏﻴﺎث‎ *ibn Ghayyath*) (1038 Lucena, Espanja – 1089 Córdoba, Espanja) oli espanjalainen rabbi, Raamatun kommentaattori, filosofi, ja liturginen runoilija.

Ibn Ghiyyat syntyi vuonna 1038 Lucenassa, Espanjassa, missä hän varttui ja myös johti rabbiinisen sisäoppilaitoksen tapahtumia. Toisien viranomaisten mukaan hän oli talmud ja posek Isaac Alfasin opettaja, kun taas toisien mukaan he olivat opiskelijatoverit. Ibn Ghiyyatin tunnetuimmat oppilaat olivat oma poikansa Judah ibn Ghayyatin lisäksi myös Joseph ibn Sahl ja Moses ibn Ezra. Talmudilainen soturi ja valtiomies Samuel ibn Naghrela ja tämän poika Joseph pitivät Ibn Ghiyyatia suuressa arvossa, ja Joseph-pojan kuolemansa jälkeen (vuonna 1066) Ibh Ghiyyat valittiin hänen tilalleen Lucenan rabbiksi, jona hän työskenteli kuolemaansa asti.

Ibn Ghiyyat kirjoitti kokoelman festivaaleja koskevia rituaalilakeja, joka julkaistiin nimikkeellä *Sha'are Simḥah*, ja jonka pesahia koskevat lait julkaistiin uudelleen vuonna 1864 Berliinissä nimikkeellä *Hilkot Pesaḥim*. Hän kirjoitti myös filosofisen selostuksen Saarnaajan kirjasta, mutta tämä teos tunnetaan ainoastaan myöhempien kirjailijoiden lainausten kautta. Hänen merkittävimmät teokset ovat liturgisia runoja, ja hänen virret löytyvät rukouskirjasta *Maḥzor of Tripoli* otsikolla *Sifte Renanot*.

Lähteet
-------

* Gotthard Deutsch, M. Seligsohn: IBN GHAYYAT, ISAAC BEN JUDAH *JewishEncyclopedia.com*.  2002. Viitattu 6.6.2011. (englanniksi)
**Cedric Bryan Maxwell** (s. 21. marraskuuta 1955 Kinston) on yhdysvaltalainen entinen koripalloilija.

Ura
---

Maxwell pelasi yliopistokoripalloa Charlottessa vuosina 1973–1977. Hän osallistui NBA:n vuoden 1977 varaustilaisuuteen, jossa Boston Celtics varasi hänet kahdentenatoista pelaajana. Tilastojen valossa hänen paras kautensa oli kausi 1978–1979, jolloin hän teki 19,0 pistettä ja otti 9,9 levypalloa ottelua kohden. Ensimmäisen NBA-mestaruutensa Maxwell voitti kaudella 1980–1981, jolloin hänet valittiin myös finaalien arvokkaimmaksi pelaajaksi. Seuraavan kerran Maxwell voitti mestaruuden kaudella 1983–1984. Hän edusti Bostonia vuoteen 1985 asti, jonka jälkeen hänet kaupattiin Los Angeles Clippersille vaihdossa Bill Waltoniin ja ykköskierroksen varaukseen. Maxwell pelasi Clippersissa puolitoista kautta, jonka jälkeen hänet myytiin Houston Rocketsille, jossa hän vietti yhden kauden. Lokakuussa 1988 hänen pelioikeutensa myytiin Washington Bulletsille, mutta hän ei koskaan edustanut seuraa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Basketball-Reference: Cedric Maxwell Basketball-Reference. Viitattu 10.6.2011. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* NBA:n pelaajaprofiili (englanniksi)
* Basketball-Referencen pelaajaprofiili (englanniksi)
**Geoff Wilson** (s. 19. toukokuuta 1962 Winnipeg, Manitoba, Kanada) on kanadalainen entinen jääkiekkoilija. Hän oli oikea laitahyökkääjä ja pelasi rightin puolelta.

Ura
---

Wilson teki kaudella 1980–1981 läpimurron WHL:ssä tekemällä siellä tehot 42+47=89. Hän oli Winnipeg Warriorsin paras pistemies. NHL-joukkue Pittsburgh Penguins varasi Wilsonin seitsemännellä kierroksella numerolla 133 kesällä 1981. Hän ei kuitenkaan pelannut NHL:ssä.

Kausi 1982–1983 SM-liigajoukkue HIFK:ssa oli Wilsonille ainoa pääsarjatasolla. Hän voitti keväällä 1983 Suomen-mestaruuden ja lopetti siihen uransa.

Muuta
-----

Wilsonin seurana HIFK:ssa pelasi hänen kaksoisveljensä Carey Wilson, joka on sittemmin pelannut yli 550 NHL-ottelua. Careyn poika ja Geoffin veljenpoika Colin Wilson pelaa tällä hetkellä NHL:ää Nashville Predatorsissa. Heidän isänsä Jerry Wilson on pelannut myös NHL:ssä, kun hän edusti Montréal Canadiensia kolmen ottelun ajan kaudella 1956–1957.

Tilastot
--------

|   |   | Runkosarja |   | Pudotuspelit |   | Palkinnot |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kausi | Joukkue | Liiga | O | M | S | Pist. | RM | O | M | S | Pist. | RM |   |   |   |   |   |   |
| 1978–1979 | Calgary Wranglers | WHL | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | - | - | - | - | - |
| 1980–1981 | Winnipeg Warriors | WHL | 69 | 42 | 47 | 89 | 25 | - | - | - | - | - |
| 1981–1982 | Winnipeg Warriors | WHL | 57 | 29 | 34 | 63 | 27 | - | - | - | - | - |
| 1982–1983 | HIFK | SM-liiga | 17 | 6 | 6 | 12 | 27 | 9 | 1 | 3 | 4 | 30 | Kanada-malja |
| 1 kausi | yhteensä | SM-liiga | 17 | 6 | 6 | 12 | 27 | 9 | 1 | 3 | 4 | 30 |

Aiheesta muualla
----------------

* Geoff Wilson The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
* Geoff Wilson Eurohockey-sivustolla (englanniksi)
* Geoff Wilson *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)
**Zhou Yongkang** on kiinalainen poliitikko, sekä entinen kommunistisen puolueen politbyroon pysyväiskomitean jäsen ja maan ylin turvallisuusjohtaja. Hän jäi eläkkeelle vuonna 2012. Viranomaiset kertoivat heinäkuussa 2014 aloittaneensa tutkimaan syytöksiä Zhoun epäillystä vakavasta puoluekurin rikkomisesta, jolla viitataan yleensä korruptioon.

Elämäkerta
----------

Yongkang syntyi Wuxin kaupungissa Jiangsun maakunnassa Itä-Kiinassa vuonna 1942. Hän liittyi kommunistipuolueeseen vuonna 1962 ja valmistui Pekingin petrooli-instituutista vuonna 1966 erikoistuen maaöljyn geofysiseen kartoitukseen ja etsintään. Seuraavien 32 vuoden ajan Yongkang työskenteli Kiinan öljyteollisuudessa nousten lopulta China National Petroleum Corporationin johtoon vuonna 1998. Vuosina 1999-2002 hän toimi puoluesihteerinä Sichuanin maakunnassa. Sichuanissa hänet on liitetty paikalliseen liikemies Liu Haniin, joka teloitettiin helmikuussa 2015 "mafiatyylisten" rikosten ja murhien järjestämisestä.

Vuonna 2002 Yongkang nimitettiin politbyroohon ja myöhemmin samana vuonna hänestä tuli julkisen turvallisuuden ministeri. Vuonna 2007 hänet ylennettiin keskuskomitean politbyroon pysyvän komitean jäseneksi. Pysyvä komitea on Kiinan ylin päätöksiä tekevä elin. Virkakaudellaan hän toimi muun muassa Tiibetin ja Xinjiangin levottomuuksien hallinnassa. Yongkangilla oli läheiset yhteydet Bo Xilain kanssa, joka sittemmin pidätettiin. Xilai joutui oikeuteen ja oikeudenkäynnin aikana elokuussa 2013 hän kertoi menettelystään tapauksessa, jossa poliisijohtaja Wang Lijun loikkasi Yhdysvaltojen konsulaattiin. Xilai kertoi saaneensa ohjeistuksen poliittisten ja lakiasioiden komissiolta, jonka johdossa Yongkang tuolloin toimi.

Yongkang pidätettiin ja erotettiin puolueesta joulukuussa 2014 kommunistisen puolueen suorittamien tutkimusten jälkeen puoluekurin rikkomisen takia. Termiä on yleensä käytetty korruptioepäilyistä. Sittemmin syytteet tarkentuivat koskemaan epäilyjä lahjuksista, vallan väärinkäytöstä ja valtionsalaisuuksien vuotamisesta.

Yksityiselämä
-------------

Zhou Yongkang on ollut naimisissa kaksi kertaa. Zhou Bin, Yongkangin poika hänen ensimmäisen vaimonsa kautta, on tunnettu öljy- ja kaasuteollisuuden saralla. Zhou Bin pidätettiin vuonna 2013 korruptioepäilyjen takia.

Lähteet
-------

1. ↑  Nurminen, Jussi: Kiinan entinen turvallisuusjohtaja joutui viranomaisten syyniin  29.7.2014. Yle Uutiset. Viitattu 29.7.2014.
2. 1 2 3 4  Profile: China's fallen security chief Zhou Yongkang *BBC News*. BBC. Viitattu 8.4.2015. (englanniksi)
**Bertel Henrik Laurell** (13. heinäkuuta 1879 Hailuoto – 19. heinäkuuta 1954 Tampere) oli suomalainen Tampereella vaikuttanut lääkäri. Laurell oli erittäin tunnettu, ja hänen lääkärintoiminnastaan Tampereella on jäänyt muistiin paljon kaskuja.

Laurellin vanhemmat olivat kirkkoherra, rovasti Josef Salem Laurell ja Gustava Elisabet Snellman. Hän pääsi ylioppilaaksi 1899 Oulun lyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta lääketieteen kandidaatiksi 1904 ja lisensiaatiksi 1908.

Laurell toimi Ikaalisten kunnanlääkärinä 1908–1909 ja 1911–1919. Hän oli sitten vähävaraisten lääkärinä Tampereella 1920–1943, ja juuri tältä ajalta ovat peräisin ne kaskut, joissa hän on päähenkilönä.

Bertel Laurell oli naimisissa vuodesta 1908 sairaanhoitaja Ida Rankaviidan kanssa.

Tampereen Lääkäriseura on jakanut vuodesta 1985 lähtien ansioituneille lääkäreille Bertel Laurellin kunniapalkintoa.

Lähteet
-------

* 
* Tampereen Lääkäriseuran historiaa (Arkistoitu – Internet Archive)
* Huuska, Veikko: Ikaalisten kunnanlääkäri Bertel Laurell teki uraauurtavaa työtä 100 v sitten *Uusi Suomi*.  31.12.2012. Viitattu 5.11.2021.

### Viitteet

1. 1 2 3 4  LAURELL Bertel Henrik. *Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu.
2. ↑  Tri Bertel Laurell 50-vuotias.  *Aamulehti*, 13.7.1929, nro 188, s. 2. Artikkeli Kansalliskirjaston digitaalisissa aineistoissa. Viitattu 5.11.2021.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
**Michael Grimaldi** (s.1971) on yhdysvaltalainen New Yorkissa asuva taidemaalari. Hän on yksi neljästä Grand Central Academy of Artin pääopettajista. Hän maalaa aina elävästä mallista, tyypillisiä hänen töidensä aiheita ovat asetelmat, maisemat, muotokuvat ja muut figuratiiviset aiheet.

Hän aloitti opintonsa 1985 ja jatkoi 1989 New York studio school of drawingiin, opiskellen maalausta ja kuvanveistoa. Tämän jälkeen hän siirtyi Art Students League of New Yorkiin, sieltä Ablert Defoisiin Ranskaan, opiskelemaan Ted Seth Jacobsin ja Anthony J. Ryderin ohjauksessa. Tästä hän vielä jatkoi 1993-1994 National Academy of Designiin, School of Fine Artsiin New Yorkkiin. Ja viimein päätyen opiskelemaan Water Street Atelieriin Jacob Collinssin ohjaukseen 1994-1997. Vielä 2004 hän täydensi osaamistaan Faculdad Medicina, Anatomian ja leikkauksen osastolla Argentiinassa Buenos Airesissa.

Nykyään Grimaldi opettaa ja on opettanut useissa kouluissa ympäri maailmaa. Ensiksi hän opetti Seattle Academy of Fine Artissa 1997 (ja palaa vieläkin opettamaan lyhyeksi aikaa joka vuosi). Hän oli yksi Studio 126 school of artin perustajista ja on myös opettanut Academy of Design School of Fine Artissa New Yorkissa ja Water Street Atelierissa figuratiivista piirustusta. Tällä hetkellä hän on yksi neljästä pääopintosuunnitelman opettajasta Grand Central Academyssä.

Aiheesta muualla
----------------

* 
* (Arkistoitu – Internet Archive)
**Abdoulaye Diagne-Faye** (s. 26. helmikuuta 1978 Rufisque) on senegalilainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän lopetti uransa 2017.

Seuraura
--------

Abdoulaye Fayen ensimmäinen eurooppalainen seura oli Ranskan Ligue 1:ssa pelaava RC Lens, jonka kirjoilla hän oli 2002 - 2006. Siellä hän pelasi 44 ottelua. Hänet lainattiin 2004 - 2005 Ligue 1:een nousseeseen FC Istresiin, jossa hän pelasi 28 ottelua. Hän pelasi Englannin Valioliigan Bolton Wanderersissa 2005 - 2007, ensimmäisen vuoden lainalla. Hän pelasi 72 ottelua, joissa hän teki kolme maalia. Hän siirtyi elokuussa 2007 vuodeksi toiseen Valioliigaseuraan, Newcastle Unitediin, jossa hän oli kentällä 24 ottelussa tehden yhden maalin. Pisimpään hän pelasi Valioliigassa Stokessa 2008 - 2011. Siellä hänelle kertyi 84 ottelua ja kuusi maalia. Kaudeksi 2011/12 hän siirtyi sarjatasoa alemmaksi Englannin Mestaruussarjaan West Hamin joukkueeseen, jossa otteluita tuli 29. Hän oli nostamassa kaudella 2012/13 Hull Cityä Valioliigaan pelaten 31 peliä kauden 46 ottelusta. Seuraavalla pelikaudella hän pääsi Valioliigassa kentälle vain kolmessa ottelussa. Hänen uransa viimeinen seura oli 2015 - 2017 Malesian Valioliigan Sabah FC.

Maajoukkueura
-------------

Abdoulaye Fayen ensimmäinen esiintyminen Senegalin maajoukkueessa tapahtui 20. elokuuta 2004 jalkapallon MM-kisojen Afrikan karsinnoissa Togoa vastaan. Ensimmäisen maajoukkuemaalinsa hän teki 26. maaliskuuta 2005 Liberiaa vastaan. Vuosien 2004 - 2010 aikana hän pelasi yhteensä 22 maaottelua tehden niissä kaksi maalia.

Lähteet
-------

* Abdoulaye Faye Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
**Fernando Soriano Marco** (s. 24. syyskuuta 1979 Zaragoza, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Segunda Divisiónissa pelaavaa Almeríaa ja on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja.

Seurajoukkueura
---------------

Soriano on Zaragozan kasvatti. Ennen siirtymistään edustusjoukkueeseen hän pelasi kauden 2001–2002 lainalla Recreativossa. 

Ensimmäisellä kaudellaan 2003–2004 maan pääsarjassa Primera Divisiónissa hän kuului joukkueensa luottopelaajiin. Hän teki muun muassa voittomaalit otteluissa Racing Santanderia ja Barcelonaa vastaan. Joukkue voitti kauden päätteeksi Copa del Reyn, jonka loppuottelussa se kaatoi Real Madridin.

Kaudeksi 2005–2006 Soriano siirtyi sarjatasoa alemmas Almeríaan. Hän pelasi ensimmäisellä kaudellaan 34 ottelua ja teki niissä seitsemän maalia. Seuraavalla kaudella hän oli joukkueensa näkyvimpiä hahmoja, kun se nousi ensimmäistä kertaa historiassaan Primera Divisióniin.

Kausi 2009–2010 Almeríassa sujui moitteettomasti ja hän kuului jo kolmatta vuotta peräkkäin kiistattomasti joukkueen avauskokoonpanoon. Joukkueen edelliskausien maalipyssyn Álvaro Negredon lähdettyä kesän aikana pois Sorianon hyökkäysvastuu lisääntyi ja hän pelasi useita otteluita hyökkäävänä keskikenttäpelaajana. Hän onnistui kauden aikana maalinteossa seitsemästi.

21. toukokuuta 2010 hän teki 2+1-vuotisen sopimuksen Osasunan kanssa. Kauden 2010–2011 jälkeen hän palasi takaisin Almeríaan.

Aiheesta muualla
----------------

* Fernando Sorianon tilastot BDFutbol-sivustolla (englanniksi)
**Aarno Eero Julius Kemppainen** (5. syyskuuta 1886 Kittilä – 12. maaliskuuta 1947 Kuopio) oli suomalainen päätoimittaja.

Kemppaisen vanhemmat olivat metsätarkastaja Adolf Kemppainen ja Agatha Charlotta Ingman. Hän pääsi ylioppilaaksi 1906 Kuopion lyseosta ja valmistui 1909 Suomen Liikemiesten Kauppaopistosta.

Kemppainen oli Kuopiossa ilmestyneen Savotar-lehden päätoimittajana 1911–1918 ja Warkauden Lehden päätoimittajana 1928–1930. Hän on sen jälkeen vuodesta 1930 STT:n Kuopion toimiston johtajana.

Aarno Kemppainen oli naimisissa vuodesta 1911 Lyyli Kekkosen kanssa. Lääninreviisori ja runoilija Eino Kemppainen, toimittaja-kirjailija Yrjö Kemppainen ja majuri Efraim Kemppainen olivat Aarno Kemppaisen veljiä.

Teoksia
-------

* *Piirteitä Kuopion uimaseuran 10-vuotisesta toiminnasta vv. 1904-1914*. Kuopion uimaseura, Kuopio 1915
* *Tiiliä lukemassa. Muutamia vankilamuistelmia*. Pohjolan kustannus, Oulu 1917

Lähteet
-------

* Pohjoissavolaisen kaunokirjallisuuden bibliografia : Aarno Kemppainen (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Ylioppilasmatrikkeli 1906, matrikkelinumero 30860 (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Immosta, Pöllästä ja Karkmania, Warkauden Lehti 11.6.2013[vanhentunut linkki]
**Esko Pietarinpoika Uttermark** (*Eskil Utmark*, mainitaan 1588–1629) oli suomalainen talonpoika, joka oli nuijasodan aikana yksi nuijamiesten johtajista Savossa.

Uttermark syntyi Suonenjoella. Pohjoismaisessa sodassa 1570–1595 hän palveli Axel Kurckin lipustossa lähettinä ja 1596 hänet on merkitty kotitalonsa isännäksi Suonenjoella. Nuijasota saavutti Savon seuraavana vuonna, kun Pohjois-Savon talonpojat lähtivät marssimaan kohti käskynhaltija Gödik Fincken johtamaa Olavinlinnaa. Uttermarkin, pielavetisen Tahvo Niskasen ja vehmersalmelaisen Olli Möykkysen johtamat yli 400 miestä hiihtivät 10. tammikuuta 1597 Pieksämäeltä Joroisiin ja edelleen Rantasalmelle. Siellä odoteltiin lisäjoukkoja Mikkelistä, lähetettiin Finckelle vaatimus antautumisesta ja poltettiin useita seudun ratsutiloja. Käkisalmen linnan päällikkö Arvid Henrikinpoika Tavast lähetti Fincken avuksi lisävoimia, jotka hyökkäsivät nuijamiesten kimppuun sekä Juvan Härkälässä että Rantasalmen Putkilahdessa, surmaten 67 ja 45 kapinallista. Uttermark, jota pidetään Savon huomattavimpana nuijapäällikkönä, pääsi pakoon Joroisten suuntaan, jonka Pajalassa (Pasalassa) 16. tammikuuta käydyssä taistelussa kaatui vielä 16 nuijamiestä. Pääjoukko pääsi kuitenkin karkuun ja myös Uttermark säilytti henkensä.

Vuonna 1600 Uttermark mainitaan pientilallisena, 1603 hän sai Kaarle-herttualta vapauskirjeen kahden veromarkan tilaan ja vuodesta 1617 vuoteen 1623 hänellä oli 5,5 veromarkan maaomaisuus. Vielä lähes 60-vuotiaana vuodesta 1623 vuoteen 1629 Uttermark mainitaan Erik Jooninpojan komppanian lippumiehenä.

Lähteet
-------

1. ↑  Veijo Saloheimo: "Uttermark, Esko Pietarinpoika (mainitaan 1588–1629)", *Suomen kansallisbiografia, osa 10*, s. 182-183. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2007. ISBN 978-951-746-451-2. Teoksen verkkoversio.

Aiheesta muualla
----------------

* Pia Puntanen, Taru Särkkä: Nuijasota Savossa (Viitattu 23.11.2014)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia

 |

 |
Osa artikkelisarjaa
 **Teosofia** 

Perustajat 

* Helena Blavatsky
* Henry Steel Olcott
* William Quan Judge


Henkilöitä 

* Annie Besant
* Alfred Percy Sinnett
* Pekka Ervast


Organisaatio 

* Teosofinen Seura
* Kansainvälinen Teosofinen Seura


Teoksia 

* *Hunnuton Isis*
* *Salainen oppi*
* *Teosofian avain*
* *Mahatmakirjeet*


Muuta 

* Ruusu-Risti
* Esoterismi


 

 malline: näytä • keskustele • muokkaa 

William Quan Judge.
**William Quan Judge** (13. huhtikuuta 1851 – 21. maaliskuuta 1896) oli mystikko, esoteerikko ja okkultisti, sekä yksi Teosofisen Seuran perustajista. Hän syntyi Dublinissa Irlannissa. Judgen ollessa 13-vuotias perhe muutti Yhdysvaltoihin. Hän sai kansalaisuuden 21-vuotiaana ja valmistui lakimieheksi.

Judge oli yksi niistä seitsemästätoista, jotka kokosivat alkuperäisen Teosofisen Seuran. H.P. Blavatskyn ja Henry Steel Olcottin tavoin hän pysyi järjestössä, kun muut jättivät sen. Kun Olcott ja Blavatsky siirtyivät Intiaan, Judge jäi Yhdysvaltoihin, jossa hän piti seuran toimintaa käynnissä samalla kun työskenteli asianajajana. 

Judge kirjoitti teosofisia artikkeleita useisiin teosofisiin lehtiin sekä johdantonumeron *The Ocean of Theosophy* -lehteen 1893. Hänestä tuli Teosofisen Seuran Amerikan osaston pääsihteeri 1884, Abner Doubledayn toimiessa pääjohtajana. 

Blavatskyn kuoleman jälkeen 1891 Judge sekaantui Olcottin ja Annie Besantin kiistelyyn, joka koski niin sanottuja "Mahatmakirjeitä". Tämän seurauksena hän lopetti yhteistyönsä Olcottin ja Besantin kanssa 1895 ja otti enemmistön seuran Amerikan osastosta itselleen. Hän ehti johtaa uutta organisaatiotaan vuoden ennen kuolemaansa, jonka jälkeen johto siirtyi Katherine Tingleylle. 

Olcottin ja Besantin johtama osasto tunnetaan nykyisin nimellä Theosophical Society - Adyar ja Judgen johtama nimellä Theosophical Society mutta usein tarkennuksella "International headquarters, Pasadena, California."

Pasadenan osastosta irtosi vuonna 1898 Temple of the People ja vuonna 1909 United Lodge of Theosophists tai ULT.

Lähteet
-------

* The Edgar Rice Burroughs Library

Aiheesta muualla
----------------

* Articles by Judge (englanniksi)
* Theosophy Library Online (englanniksi)
* Articles by William Quan Judge and his biography (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii
	+ 2

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Anna Katarina Niska** (23. marraskuuta 1843 Oulu – 4. huhtikuuta 1930) oli varhainen säilyketehtaan perustaja ja johtaja.

Niskan vanhemmat olivat kauppias Claes Niska ja Brita Katarina Cajanus. Hän lopetti koulunkäynnin 14-vuotiaana ja siirtyi työelämään. 1873–1874 hän toimi taloudenhoitajana Järvikylän kartanossa Joroisissa, mutta sai 1875 matka-apurahan opiskellakseen elintarvikkeiden säilöntää muissa Pohjoismaissa. Palattuaan matkalta hän pyrki Ouluun 1874 perustetun säilyketehtaan johtajaksi ja kun ei päässyt tehtävään, perusti kaupunkiin oman säilyketehtaan 1870-luvun loppupuolella. Säilyketehtaat olivat Suomessa uusi asia, sillä vielä parinkymmenen vuoden päästäkin 1899 niitä oli tilastoissa vain kolme ja niissä oli yhteensä vain seitsemän työntekijää. Niskan tehtaassa säilöttiin suolattua lohta ja riistalintujen lihaa. Vaikka Niskan tehdas siirtyi 1891 torniolaiselle Nordbergin kauppahuoneelle, hän oli sen johtaja aina vuoteen 1893 saakka. Niska toimi tämän jälkeen taloudenhoitajana ensin Lapinlahden sairaalassa Helsingissä ja sitten Niuvanniemen sairaalassa Kuopiossa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Tanja Hellsten: *Anna Niska (1843–1930). Suomen Kansallisbiografia. Osa 7*. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2006. ISBN 951-746-448-7.  Sivut 101-102.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |
**Hilda Margareta Lovisa Nyström** (20. heinäkuuta 1838 Hämeenlinna – 1896 jälkeen) oli suomalainen maanviljelijä.

Nyströmin vanhemmat olivat kauppias Carl Henrik Nyström ja Christina Lovisa Sirelius. Vanhemmat ostivat 1843 Lempäälästä kamarineuvos Johan Henrik Nordenswanin (1801-1862) omistaman Lastusten kartanon ja 1857 Urjalasta vänrikki Bengt Gabriel Rangellin omistaman Matkun eli Kreivilän kartanon. Suomen Naisyhdistyksen teoksen *Biograafisia tietoja Suomen naisista eri työaloilla* (1896) mukaan nimenomaan Nyström hoiti maataloutta ja Kreivilän tilaa jo isänsä eläessä ja hänellä oli "erinomainen taipumus maanviljelykseen". Kartanon 1860-1862 rakennetussa päärakennuksessa oli 15 huonetta ja viimeksi mainittuna vuonna sen pihapiiriin rakennettiin suuri kivinavetta. Carl Henrik Nyströmin kuoltua 1878 Kreivilä oli lesken nimissä vuoteen 1883 asti, jolloin sen osti teollisuuspatruuna Axel Wilhelm Wahren. Nyström hankki puolestaan haltuunsa velaksi Pantalan rusthollin, kunnosti sen ja myi edelleen 19 000 markan voitolla. Tämän jälkeen hän raivasi peltoja ja harjoitti maataloutta yli kymmenen vuoden ajan Hattulassa, mutta palasi sitten takaisin maanviljelijäksi Urjalaan, Mäkelän rustholliin.

Lähteet
-------

1. 1 2  Anneli Mäkelä-Alitalo: "Nyström, Hilda (S 1838, K 1896 jälkeen)", *Suomen kansallisbiografia, osa 7*, s. 277–278. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2006. ISBN 951-746-448-7. Teoksen verkkoversio.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |
**Simo Olkkoinen** (n. 1599, ilmeisesti Alavus – n. 1661) oli talonpoika, joka sai kuolemantuomion noituudesta.

Olkkoisen isä oli Olkkosen talon isäntä Lauri Alavudelta, hän jatkoi talonpitoa isänsä jälkeen 1620-luvulla. Noituudesta Olkkoista syytettiin vasta ikämiehenä, asia tuli ensimmäisen kerran esille Pietarsaaren pitäjän ylimääräisillä käräjillä 1661. Käräjäpöytäkirjojen mukaan hän olisi ollut vanha ja kuuluisa noita, joka oli jo vuosia aikaisemmin kierrellyt pitkin pitäjää tehden karjataikoja yhden nahkaisen ja kahden palttinaisen taikapussin ja suolan voimin. Palkaksi taikomisista Olkkoiselle olisi annettu ruokatarpeita ja palkanmaksusta kieltäytyminen olisi johtanut ongelmiin petoeläinten kanssa. Käräjillä Olkkoinen kielsi ensin taikomiset, mutta sitten murtui ja pyysi armoa. Kehotettaessa toistamaan taikansa hän otti suolaa vasempaan käteensä ja luki Isä meidän -rukouksen siunauksen kanssa kolme kertaa sanoen, ettei osaa mitään muita loitsuja. Hän antoi silti ilmi toisia noitia kuten jo edesmenneen Simo Hulkoisen, jonka pojan hän väitti yhä harjoittavan noituutta Ilmajoella. Oikeus tuomitsi Olkkoisen kuolemaan, alistaen tuomion Turun hovioikeuden vahvistettavaksi. Hovioikeuden arkistojen tuhoutumisen takia tuomion täytäntöön panosta ei ole tietoa, mutta Olkkoinen kuitenkin häviää tietolähteistä vuoden 1661 jälkeen.

Katso myös
----------

* Noitavainot Ruotsin valtakunnassa

Lähteet
-------

1. 1 2  Ilkka Mäntylä: *Olkkoinen, Simo (noin 1599-1661). Suomen Kansallisbiografia. Osa 7*. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2006. ISBN 951-746-448-7.  Sivu 343.

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia

 |

 |
**Henry Blount** (s. 1602 Hertfordshire, Britannia – 9. lokakuuta 1682) oli englantilainen kirjailija ja matkailija.

Blount opiskeli St Albans Schoolissa Hertfordshiressä, Trinity Collegessa Oxfordissa ja Gray's Innissä Lontoossa. Blount teki lyhyet matkat Italiaan, Ranskaan ja Espanjaan, ennen kuin lähti Venetsiasta toukokuussa 1634 purjehtimaan kaleerillaan Adrianmerelle. Blount rantautui Spalatossa, josta hän jatkoi Dinaaristen alppien yli Sarajevoon. Sarajevosta Blount matkusti kolmessa päivässä osmaniarmeijan kanssa Belgradiin. Osmaniarmeija oli matkalla taistelemaan Puolaa vastaan. Belgradista Blount jatkoi edelleen Sofian ja Hadrianopoliksen kautta Konstantinopoliin. Tähän mennessä aikaa oli kulunut 52 päivää. Konstantinopolissa Blount viipyi viisi päivää, jonka jälkeen hän lähti osmanilaivaston kyydissä Egyptiin. Egyptissä hän kävi Kairossa, Aleksandriassa, Al-Fayyumissa ja Gizassa. Egyptistä Blount palasi ranskalaisaluksen kyydissä ensin Palermoon, Sisilian saarelle, josta hän jatkoi matkaansa Roomaan ja josta edelleen takaisin Englantiin Firenzen, Bolognan ja Venetsian kautta.

Englannissa kuningas Kaarle I löi Blountin ritariksi. Vuosina 1642–1651 käydyssä Englannin sisällissodassa Blount taisteli rojalistien puolella.

Blount avioitui Hester Wanen kanssa ja he saivat muun muassa pojat Charles Blountin ja Sir Thomas Pope Blountin.

Sir Peter Lely maalasi Blountista muotokuvan, joka on nykyisin esillä National Portrait Galleryssä Lontoossa.

Tuotanto
--------

* *A Voyage into the Levant. A breife Relation of a Iourney, lately performed by Master H. B. Gentleman, from England by the way of Venice, into Dalmatia, Sclavonia, Bofnia, Hungary, Macedonia, Thessaly, Thrace, Rhodes and Egypt, unto Grand Cairo. With particular observations concerning the moderne condition of the Turkes, and other people under that Empire*. Lontoo: I. L. 1636. Teoksen verkkoversio. (englanniksi)

Lähteet
-------

1. 1 2  Person Page - 17154 thePeerage.com. Viitattu 16.10.2009. (englanniksi)
2. 1 2  Sir Henry Blount National Portrait Gallery. Viitattu 16.10.2009. (englanniksi)
3. 1 2 3 4 5  Parker, Kenneth: *Early modern tales of Orient: a critical anthology*, s. 175. Routledge, 1999. ISBN 0415147565. Teoksen verkkoversio (viitattu 16.10.2009). (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Australia
* Kreikka
* Alankomaat
	+ 2

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Lasse Summa** (s. 17. maaliskuuta 1960 Heinola) on suomalainen entinen jääkiekkomaalivahti.

Ura
---

Summa pelasi ensimmäiset miesten pelinsä Savonlinnan Pallokerhon I-divisioonajoukkueessa kaudella 1980–1981. Hän siirtyi seuraavaksi kaudeksi 1981–1982 SM-liigaan ja Kiekkoreippaan maalinsuulle. Summa torjui joukkueen tulokaskaudellaan SM-liigan runkosarjassa kuudenneksi ja Lahden Reippaan seurahistorian ainoan kerran SM-liigan pudotuspeleihin. 

Kiekkoreipas putosi SM-liigasta keväällä 1985. Summa torjui joukkueessa vielä kolme kautta I-divisioonassa kevääseen 1988 saakka, jolloin Kiekkoreipas sijoittui runkosarjassa kolmanneksi, mutta hävisi liigakarsinnoissa KooKoolle otteluvoitoin 3-2. Summan pelaajaura loppui tuohon kevääseen.

Uransa jälkeen Summa on toiminut mm. Kiekkoreippaan ja Pelicansin A-nuorten maalivahtivalmentajana. Hän on sittemmin myös työskennellyt Lahdessa.

Lähteet
-------

* Lasse Summa The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
* Lasse Summa Eurohockey-sivustolla (englanniksi)
* Lasse Summa *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Miikka Mikkola: 87-88 – Kovat piipuissa  2.5.2004. Jatkoaika.com. Viitattu 7.7.2011. (englanniksi)
2. ↑  Marko Lempinen: Pelicansin legendat  11.10.2007. Ilta-Sanomat. Viitattu 7.7.2011. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
**The Blind Boys of Alabama** on yhdysvaltalainen gospel-yhtye. Se perustettiin vuonna 1939 *Alabama Institute for the Negro Blind* -koulussa, joka oli tarkoitettu sokeille mustaihoisille lapsille Alabaman Talladegassa. Yli 70-vuotisen uransa aikana yhtye on voittanut muun muassa viisi Grammy-palkintoa ja valittu *the Gospel Music Hall of Fame* -listalle. Yhtye on tehnyt yhteistyötä muun muassa Curtis Mayfieldin, Ben Harperin, Eric Claptonin, Princen ja Tom Waitsin kanssa sekä esiintynyt useissa yhdysvaltalaisissa televisio-ohjelmissa ja kansainvälisillä konserttikiertueilla.

Historia
--------

The Blind Boys of Alabama perustettiin sokeille mustaihoisille lapsille tarkoitetussa *the Alabama Institute for the Negro Blind* -koulussa Alabaman Talladegassa vuonna 1939. Perustamisen jälkeen yhtye esiintyi 40 vuoden ajan lähes yksinomaan mustalle gospel-yleisölle soittaen kirkoissa, konserttisaleissa ja jopa joillakin stadioneilla Yhdysvalloissa. Yhtyeen ensilevytys, hitiksikin noussut *I Can See Everybody's Mother But Mine*, levytettiin Veejay-levymerkille vuonna 1948.

1960-luvulla yhtye tuki Martin Luther Kingin kansalaisoikeusliikettä. Yhtye koki uuden nousun suosioon vuonna 1983 hitillään *The Gospel at Colonus*, jolla se alkoi tavoittaa myös laajempaa yleisöä. 1990-luvulla yhtye oli kahdesti ehdolla Grammy-palkinnon saajiksi ja esiintyi myös Valkoisessa talossa. Sittemmin se on saavuttanut viisi Grammy-palkintoa ja omien levytystensä lisäksi tehnyt yhteistyötä lukuisten yhdysvaltalaisten tunnettujen artistien kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  The Blind Boys of Alabama *www.blindboys.com*.  2011.  Arkistoitu 24.2.2014. Viitattu 13.7.2011. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **The Blind Boys of Alabama** Wikimedia Commonsissa
**Michael "No Joke" Stewart** (s. 20. joulukuuta 1977 Columbia, Tennessee) on yhdysvaltalainen ammattilaisnyrkkeilijä.

Taustaa
-------

Varttuessaan Stewart kasvoi rikollisuuden keskellä ja täyttäessään kuusitoista vuotta, miehellä oli takanaan jo kahdeksan eri nuorisovankilaa. Elämä muuttui kun Stewart tapasi vaimonsa, Lisa Stewartin. Parilla on kaksi tytärtä.

Nyrkkeilyura
------------

Stewart aloitti uransa voitokkaasti. Hän voitti 30 ensimmäisestä ottelustaan 28, joista 14 tyrmäyksellä, ja kaksi päättyi tasapeliin.

Uran ensimmäinen tappio oli pisteillä Dorin Spiveyä vastaan. Ura jatkui seitsemällä perättäisellä voitolla. Stewart voitti tuolloin USBA:n ylemmän kevytsarjan mestaruusvyön kohdatessaan Charles Tschorniawskyn.

Uran toinen tappio tuli kun Stewart kohtasi Sharmba Mitchellin IBF-liiton mestaruusottelussa. Stewart hävisi ottelun yksimielisin pistein. Seuraavasta ottelusta tuli voitto tyrmäyksellä ja Stewart pääsi kohtaamaan Ricky Hattonin WBU:n maailmanmestaruusottelussa. Stewart tyrmättiin ensimmäistä kertaa urallaan ottelun viidennessä erässä.

Ura jatkui kahdella voitolla ja yhdellä tappiolla. Toinen otteluista voitettiin hauistyrmäyksellä. Stewart sai tyrmättyä vastustajansa hauiksellaan. Tilastolla 38-4-2 Stewart otettiin mukaan Contender - Haastaja:n toiselle tuotantokaudelle.

Contender - Haastaja
--------------------

Stewart valittiin siniseen joukkueeseen. Hän otteli ensimmäisen kierroksen kuudennessa ottelussa. Vastustajakseen hän valitsi hyvän ystävänsä Ebo Elderin. Ensimmäiset kolme erää Elder johti kamppailua. Neljännessä Stewart sai lyötyä kovan oikean, joka tyrmäsi Elderin.

Toisen kierroksen kolmannessa ottelussa Stewart kohtasi Grady Brewerin. Vakuuttuneena helposta tyrmäysvoitosta, Stewart haki yhden iskun tyrmäystä. Brewer vei vastustajastaan helpon pistevoiton pistein 50-45. Stewart pakkasi laukkunsa ja poistui kisasta.

Haastajan jälkeen
-----------------

Haastajan jälkeen Stewart on otellut kymmenen pienen luokan ottelua, joista seitsemän hän voitti, kaksi hävisi ja yksi mitätöitiin.