recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Winifred Honor McKellar** (10. marraskuuta 1920 Dunedin – 2. helmikuuta 2024 Alexandra) oli uusiseelantilainen oopperalaulaja ja musiikkipedagogi, joka oli äänialaltaan mezzosopraano.

McKellar sai kandidaatin arvon Otagon yliopistosta vuonna 1942 ja opiskeli vuosina 1946–1949 Lontoon Royal Academy of Musicissa. Hänen opettajanaan Lontoossa oli Roy Henderson. 1950-luvulla McKellarista tuli yksi alkuperäisistä New Zealand Opera Companyn laulajista. 1960-luvulla hän palasi Isoon-Britanniaan, jossa hän esiintyi Glyndebournen kuoron, Opera For Allin ja John Alldisin kuoron laulajana. Vuonna 1971 McKellar nimitettiin ensimmäiseksi päätoimiseksi laulun luennoitsijaksi Otagon yliopistoon. Hänen johdollaan opiskelivat muiden muassa Patrick Power, Jonathan Lemalu, Martin Snell ja Matthew Landreth. McKellar jäi eläkkeelle luennoitsijan asemastaan vuonna 1985, mutta jatkoi sen jälkeenkin opettamista sekä yliopistossa että yksityisesti. McKellarille myönnettiin vuonna 1989 Queen's Service Medal. Vuonna 2012 hänestä tehtiin Uuden-Seelannin lauluopettajien liiton elinikäinen jäsen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Afton Wooten, Obituary: Honor McKellar Passes Away at 103 OperaWire 5.2.2024, viitattu 9.2.2024 (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Distinguished Alumni Award Recipient 2021 - Honour McKellar QSM St Hilda's Collegiate School, viitattu 9.2.2024 (englanniksi)
3. 1 2  Matthew Littlewood, McKellar was ‘my musical mother’ Otago Daily Times 8.2.2024, viitattu 9.2.2024 (englanniksi)
**Grand Rapidsin verilöyly** sai alkunsa torstaina 7. heinäkuuta 2011, kun aseistautunut mies tappoi seitsemän ihmistä Grand Rapidsin kaupungissa Michiganin osavaltiossa. Epäilty ampuja Rodrick Dantzler tappoi myöhemmin itsensä pidettyään kolmea ihmistä panttivankinaan poliisien takaa-ajettua häntä.

Epäilty
-------

Epäilty asemies oli 34-vuotias tummaihoinen rakennusinsinööri Rodrick Dantzler. Dantzler oli tuomittu murtovarkaudesta vuonna 1992 oltuaan 15-vuotias. Hän eli lapsuudensa ilman isää isäpuolensa kanssa, joka käytti huumeita. Vuonna 1995 Dantzlerin äiti Victoria Dantzler hääti hänet ulos talostaan ja hankki lähetysmiskiellon. Myös kolme muuta naista olivat hankkineet lähestysmiskiellon Danztleria vastaan. Vuonna 1995 Dantzler sytytti äitinsä talon tuleen. Vuonna 1997 hänet tuomittiin perheväkivallasta ja omaisuuden tuhoamisesta. Vuonna 2000 Dantzleria syytettiin pahoinpitelystä hänen oltuaan osallisena tilanteessa, jossa erästä henkilöä ammuttiin: hänet tuomittiin kolmesta kymmeneen vuoteen vankeuteen. Vankilassa Dantzler osallistui vihanhallintaohjelmiin ja hankki ylioppilasdiplomin. Hänet vapautettiin vuonna 2005. Vapauttamisen jälkeen hänellä sanottiin olevan kaksisuuntainen mielialahäiriö eikä hän ottanut lääkkeitään. Vuonna 2010 Dantzleria syytettiin pahoinpitelystä ja hänet tuomittiin vuodeksi vankeuteen. Hänen äitinsä kuvaili hänellä olevan "erittäinen tulinen temperamentti, joka käyttäytyy väkivaltaisesti ilman ajattelua." Dantzler käytti alkoholia ja huumeita päivää ennen ammuskelua. Hänellä tiedettiin olleen alkoholiongelma.

Seuraukset
----------

Michiganin kuvernööri Rick Snyder ilmaisi "surunvalittelunsa ja syvän osanottonsa" ja kutsui ammuskelua "tajuttomaksi ja traagiseksi väkivalta-aalloksi".

Lähteet
-------

1. ↑  Mies ampui seitsemän ja otti panttivankeja USA:ssa *Nelonen*.  8.7.2011. Viitattu 8.7.2011.
2. ↑  Verilöyly USA:ssa - uhrien joukossa pieni tyttö (Poliisin julkaisema kuva ampujasta) *Ilta-Sanomat*.  Arkistoitu 9.7.2011. Viitattu 8.7.2011.
3. 1 2  Police: Seven shot dead in two GR homes *WOOD-TV*.  7.7.2011.  Arkistoitu 10.7.2011. Viitattu 8.7.2011. (englanniksi)
4. 1 2 3  U.S. man who killed 7 in rampage turns gun on self *The Vancouver Sun*.  7.7.2011. Viitattu 8.7.2011. (englanniksi)
5. 1 2 3 4  Dantzler in trouble since he was 15 *WOOD-TV*.  8.7.2011.  Arkistoitu 11.7.2011. Viitattu 9.7.2011. (englanniksi)
6. 1 2  Harger, Jim: Rodrick Dantzler's violent history: His mother, girlfriends lived in fear *The Grand Rapids Press*.  8.7.2011. Viitattu 9.7.2011. (englanniksi)
7. ↑  Police: Killer of 7 was 'hunting' ex-girlfriends, relatives *MSNBC*.  8.7.2011. Viitattu 9.7.2011. (englanniksi)
8. ↑  Michigan shootings suspect kills himself, say police *BBC News*.  8.7.2011. Viitattu 9.7.2011. (englanniksi)
9. ↑  Murray, Dave: Police chief: Grand Rapids mass murder suspect Rodrick Dantzler 'went out hunting people' *The Grand Rapids Press*.  7.7.2011. Viitattu 9.7.2011. (englanniksi)
10. ↑  Snyder: Condolences for Grand Rapids gun victims *Grand Rapids Press*.  8.7.2011. Viitattu 8.7.2011. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
*Tämä artikkeli käsittelee juhlamenoissa esiintyvää henkilöä. Muista merkityksistä katso täsmennyssivu Airut.*
**Airut** on juhlamenoissa käytetty avustaja. Airuet kuuluvat vahvasti erityisesti akateemiseen juhlaperinteeseen, esimerkiksi promootioissa ja osakunnilla. Airuet edustavat nuorten ylioppilaiden tärkeää osaa yliopistoyhteisössä. 

Airuet ja juhlapuhuja suorittamassa HYKSin Iho-Allergiasairaalan pitkäaikaisen ylilääkärin virallisen muotokuvan paljastusta helmikuussa 2007. Airuilla on nauhat paitsi väärillä olkapäillä, myös nauhat ylösalaisin.
Airuita voidaan käyttää ovivartiossa, lippuvartiossa, arvovieraiden saattajina ja vastaavissa kunniatehtävissä. Myös esimerkiksi arvohenkilön pitäessä puhetta tai vaikka virallista muotokuvaa paljastettaessa molemmille puolille voidaan asettaa airuet. 

Suomessa airuen tunnuksena on yleensä silkkinen airutnauha. Yleisin airutnauha on Suomen lipun väreissä oleva sinivalkoinen noin 20 cm leveä silkkinauha. Helsingin yliopiston osakunnilla ja tiedekuntajärjestöillä on airutnauhat omissa väreissään. Näitä käytetään tarpeen mukaan yliopiston ja osakuntien omissa tilaisuuksissa. Myös muilla järjestöillä on omia airutnauhoja. Esimerkiksi Suomen Sosialidemokraattinen Puolue ja muut työväenpuolueet käyttävät useimmiten paraateissaan airutnauhoina kokopunaisia vastaavia nauhoja.

Airutnauhan tulee aina olla siisti. Airutnauha asetetaan miehillä oikean olkapään yli kulkemaan vasemmalle puolelle rinnan yli noin lantiolle, jossa se solmitaan. Suomen lipun nauhassa valkoinen puoli on ylöspäin. Nauhan päät jäävät vapaasti roikkumaan, mieluiten mahdollisimman tasapituisina. Naisella nauha sidotaan vasemman olan yli oikealle puolelle. Tällöin kunniavartiossa nainen seisoo oikealla ja mies vasemmalla puolella ovea niin, että nauhoista muodostuu A-kirjain. 

Airutnauhat edellyttävät virallista käytöstä ja siistiä tai juhlapukeutumista. Airutnauhaa käyttävä henkilö ei laula, syö, juo tai kiirehdi nauha päällä. Akateemisissa juhlissa airuilla on usein ylioppilaslakki.

Lähteet
-------

* Kajanti, Caius: *Siniristilippumme*. Pohjautuu teokseen *Suomen lippu kautta aikojen*. Otava, 1997. ISBN 951-1-13552-X.
* Kajanti, Caius (päätoim.): *Suomen lippu kautta aikojen*. Siniairut, 1983. ISBN 951-95798-0-X.
* *Veneilijän lippukirja*. Helsinki: Suomen veneilyliitto, 1998. ISBN 952-9610-01-7.
**Crunchyroll** on animen, mangan ja draamasarjojen katsomiseen tarkoitettu verkkosivusto ja suoratoistopalvelu. Crunchyrollissa on yli 25 000 videota, joiden toistamiseen menisi yli 15 000 tuntia. Crunchyrollin palvelimet sijaitsevat Kaliforniassa, mutta sivustolla on myös toimisto Tokiossa. Crunchyroll on ollut jo useiden vuosien ajan suomalaisten käytetyin palvelu animen suoratoistamiseen,*lähde?* koska hyvin harva muu laillinen palvelu tarjoaa samanlaista palvelua Suomen alueelle. Tekijänoikeussyistä kaikkia palvelun animesarjoja ei ole lisensoitu suomalaisten nähtäviksi, mutta siitä huolimatta suomalaisille on näkyvillä palvelussa yli 200 animesarjaa. Animen lisäksi sivustolta löytyy myös mangaa.

Elokuussa 2021 Sony Picturesin omistama Funimation hankki Crunchyrollin yli miljardin dollarin hintaan. Kaupasta ilmoitettiin ensi kerran joulukuussa 2020, mutta se odotti hyväksyntää. Crunchyrollilla on yli 5 miljoonaa maksavaa tilaajaa maailmanlaajusesti ja 120 miljoonaa rekisteröitynyttä käyttäjää yli 200:ssa maassa.
Crunchyroll on perustettu vuonna 2006.

Palvelut
--------

Ilmaiset käyttäjät saavat katsoa videoita SD-laadulla mainoskatkojen kera. Palvelusta maksaneet käyttäjät saavat katsoa videoita Full HD 1080p -laadulla, ilman mainoksia ja heillä on myös monia muita palveluita, joita ei ilmaiseksi saa. Maksaneet käyttäjät näkevät videolähetyksen yleensä noin tunnin kuluttua japanilaisesta TV-lähetyksestä. Crunchyrollissa toimii palvelun oma nettikauppa, josta voi ostaa aiheisiin kuuluvia tavaroita. Palvelusta maksaneet käyttäjät saavat tuotteista alennusta. Näiden lisäksi palvelu tarjoaa muun muassa aihekohtaiset uutiset, käyttäjäprofiilit, keskustelufoorumit sekä Crunchyroll Libraryn, joka on eräänlainen palvelun sisäinen versio Wikipediasta. Sivusto antaa myös työkalut käyttäjille muun muassa oman blogin, nettisivujen, fanisivujen, klubien ja foorumien tekoon.

Yhteensopivuus
--------------

Crunchyrollia käytetään enimmäkseen tietokoneella, kuten Windowsilla, Macillä taikka Linuxilla. Pääasia on, että laitteessa toimii Adobe Flash Player. Tämän lisäksi Crunchyroll toimii myös iPadeilla, iPhoneilla, Android laitteilla, joissakin digibokseissa, PlayStation 3, PS Vita, Nintendo Switch, ja Xbox 360 -pelikonsoleissa sovelluksen kautta sekä uusimmissa televisioissa.

Indiemateriaali
---------------

Sivustolla julkaistaan myös runsaasti indiemateriaalia, kuten indieanimea ja indiemangaa.

Lähteet
-------

1. ↑  crunchyroll.com *similarweb.com*. Viitattu 8. heinäkuuta 2023. (englanniksi)
2. 1 2
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑  Amy Ratcliffe: Sony's Funimation Acquires Crunchyroll for Over $1 Billion *nerdist.com*.  9.8.2021. Viitattu 10.8.2021. (englanniksi)
7. 1 2 3 4  Sony’s Funimation Closes $1.2B Crunchyroll Acquisition From AT&T, Plans to Create Single Anime Service *variety.com*.  9.8.2021. Viitattu 10.8.2021. (englanniksi)
8. ↑
9. ↑
10. ↑
11. ↑
12. 1 2
13. ↑
14. ↑
15. ↑
16. ↑
17. ↑
18. ↑
Kopparnäs-Störsvik

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Uudenmaan maakuntaSuomi |
| Lähin kaupunki | 
Espoo |
| Pinta-ala | 
23 km² |

Karttamuokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Kopparnäs-Störsvik** on Inkoossa ja Siuntiossa läntisellä Uudellamaalla sijaitseva virkistys- ja luonnonsuojelualue. Kopparnäs on Inkoon puolella ja Störsvik Siuntion puolella.

Kopparnäs-Störsvikistä vesialuetta on noin 15 neliökilometriä, mannerta runsaat 7 neliökilometriä ja saaria 0,7 neliökilometriä. Ilmeeltään alue on monimuotoinen kallioisine merenrantoineen, saaristoineen, niittyineen, soineen, metsineen ja pienine sisävesineen. Saarista suurin on Stora Halsö, sisävesistä laajin on Kvarnträsk alueen pohjoisosassa. Kopparnäsin lounaisosassa on helppopääsyinen Berguddenin näköalapaikka.

Toisen maailmansodan jälkeen Kopparnäs ja Störsvik kuuluivat Porkkalan vuokra-alueeseen. Tuolloin Kopparnäsin manneralue paloi lähes täysin, mutta Störsvik ei, joten sen metsät ovat merkittävästi vanhempia kuin Kopparnäsin. Alueella on myös pronssikautisia hautaröykkiöitä. Kopparnäs-Störsvik siirtyi Uudenmaan virkistysalueyhdistyksen ja Metsähallituksen hallintaan 2000-luvun alussa.

Störsvikissä esiintyy uhanalaisiksi luokiteltuja luontotyyppejä. Nisäkkäistä alueella on havaittu muun muassa liito-oravia, minkkejä, valkohäntäkauriita ja hirviä. Linnuista alueella on havaittu muun muassa eri tikka- ja haukkalajeja. Alueen kasvistoon kuuluvat muun muassa uhanalaiset korpihohtosammal ja partanaava.

Kopparnäs-Störsvikin etäisyys Helsingin keskustasta on noin 40 kilometriä länsilounaaseen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Kopparnäs-Störsvik Uudenmaan virkistysalueyhdistys. Viitattu 21.2.2020. (suomeksi)
2. ↑  Störsvik *metsonpolku.fi*.  11.2.2016.  Arkistoitu 25.2.2020. Viitattu 21.2.2020. (suomeksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kopparnäsin virkistysalue
**Sjundeå Allmogeförening** oli 4. lokakuuta 1896 perustettu siuntiolainen ruotsinkielinen nuorisoseura. Seura oli Siuntion ensimmäinen ja pitkään ainoa nuorisoseura. Sjundeå Allmogeförening lopetti toimintansa 3. huhtikuuta 1938.

Historia ja toiminta
--------------------

Sjundeå Allmogeförening eli suomennettuna Siuntion maalaisseura perustettiin Siuntiossa Fredriksbergin koulun 25-vuotisjuhlan yhteydessä 4. lokakuuta 1896. Seuran perustamiskokous pidettiin tuona päivänä koululla. Seuran ensimmäinen puheenjohtaja oli August Perklén. Ensimmäisenä toimintavuonnaan seuraan liittyi 150 jäsentä pitäjän kaikista yhteiskuntaluokista.

Seura työskenteli muun muassa kirjaston ja jo aiemmin perustetun pienen puhallinorkesterin ylläpitämiseksi. Myös eläintensuojelu oli seuran tehtävälistalla. Rahaa saatiin muun muassa myyjäisistä ja juhlien järjestämisestä. Vuonna 1898 Siuntion kunta myönsi 300 markkaa kirjastolle Sjundeå Allmogeföreningin aloitteesta. Seura alkoi myös aktiivisesti levittää eri lehtien tilausta Siuntioon. Vuonna 1900 seura myönsi 50 markkaa lehtien tilaamiseen varattomille.

Sjundeå Allmogeförening julkaisi vuodesta 1905 omaa lehteä nimeltä *Hummelpåsen*, joka oli nimetty vanhan siuntiolaisten haukkumanimen mukaan.

Seuran toiminta oli kuivunut paljolti vuoden 1910 jälkeen. Tuona vuotena seuran toiminnassa mainitaan enää vain lukupiiri. Siuntioon oli syntynyt uusia järjestöjä ja nuorisoseuroja, jotka toimivat Sjundeå Allmogeföreningin hengessä. Vuonna 1934 päätettiin Sjundeå Allmogeförening virallisesti lakkauttaa. Lakkauttaminen vahvistettiin seuran kokouksessa 3. huhtikuuta 1938. Seuran jäljelle jääneistä varoista myönnettiin 500 markkaa kunnallisneuvos Johannes Klockarsin haudanhoitoon Maalahdella, 2 000 markkaa myönnettiin Siuntion suojeluskunnan torvisoittokunnalle ja loput 6 403 markkaa myönnettiin Siuntion kotiseutuyhdistys Hembygdens Vänner i Sjundeån historiarahastolle.

### Åvalla

Vuonna 1899 Sjundeå Allmogeförening alkoi selvittää oman kokoontumispaikan rakentamista. 1905 päätettiin rakennusrahaston perustamisesta ja vuonna 1906 Bollstadin kylän Pellaksen talon omistaja Gustaf Flytström lahjoitti yhdistykselle tontin seurataloa varten. Talon peruskivi oli jo laskettu kunnes suunnitelmat yht´äkkiä hylättiin täysin. Vuonna 1909 päätettiin, että Suitian kartanon omistajan paroni August Wrede af Elimän tuella ostettaisiin Siuntion kirkonkylästä niin kutsuttu Brobackan huvila 9 000 markalla. Huvilan nimeksi muutettiin Åvalla ja seura kokoontui siellä aina vuoteen 1918 asti, jolloin rakennus myytiin Siuntion kunnalle kunnan virastotaloksi.

Puheenjohtajat
--------------

Lista nuorisoseuran Sjundeå Allmogeförening puheenjohtajista:

* August Perklén 1896-1902
* Frans Salovius 1904
* Ivar Wahlbeck 1904-1905
* Max Haneman 1905-1908
* Alex. Stenholm 1908-

Katso myös
----------

* Åvalla
* Hembygdens Vänner i Sjundeå

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Alf Brenner: "XII. Kulturföreningar", *Sjundeå sockens historia I*, s. 493-497. Hembygdens vänner i Sjundeå, 1953. ruotsi
**Aigition** (m.kreik. Αἰγίτιον, lat. *Aegitium*) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Aitoliassa Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Dorídan kunnan alueella lähellä nykyistä Aigítion kylää.

Maantiede
---------

Aigitionin kaupunki sijaitsi Aitolia Epiktetoksessa lähellä Ozolian Lokriin rajaa. Se oli rakennettu vuorten keskelle noin 80 stadioninmitan päähän merestä. Seutu oli aitolialaisen apodotien (*Apodotai*) heimon aluetta. Kaupunki sijaitsi noin kilometrin länteen nykyisestä Aigítiosta. Se jakaantui kahteen osaan, linnoitettuun asutukseen ja kukkulan huipulla olleeseen linnoitettuun akropoliihin.

Historia
--------

Aigitionin kaupunki oli olemassa ainakin klassisella ja hellenistisellä kaudella. Se tunnetaan historiassa pelkästään Thukydideeltä, joka kertoo, että ateenalaiset hyökkäsivät sinne Demostheneen johdolla vuonna 426 eaa. ja kärsivät tappion aitolialaisille.

Kaupungin lähellä sijaitseva nykyinen Aigítion kylä on nimetty antiikin aikaisen kaupungin mukaan. Kylän alkuperäinen nimi oli vuoteen 1927 saakka Stroúza.

Rakennukset ja löydökset
------------------------

Thukydideen kuvauksen perusteella kaupunki on ollut suhteellisen pieni linnoitettu asutus. Kaupunginmuureista on säilynyt osia erityisesti niiden pohjois-, länsi- ja eteläsivulta. Myös akropoliin muuria on säilynyt, parhaimmillaan lähes 3,5 metrin korkeudelta sen eteläsivulla. Muurit oli tehty osaksi suorakulmaisista ja osaksi monikulmaisista kivistä. Löytöihin lukeutuu myös muun muassa vesisäiliöiksi tulkittuja rakennelmia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Hansen, Mogens Herman & Nielsen, Thomas Heine: "143. Haighition", *An Inventory of Archaic and Classical Poleis*. An Investigation Conducted by The Copenhagen Polis Centre for the Danish National Research Foundation. Oxford: Oxford University Press, 2004. ISBN 0-19-814099-1.
2. 1 2  Smith, William: "Aegitium", *Dictionary of Greek and Roman Geography*. Boston: Little, Brown and Company, 1854. Teoksen verkkoversio. (englanniksi)
3. ↑  Aigition *Pleiades*. Viitattu 4.10.2023. (englanniksi)
4. 1 2 3  Aigition (Aitolia) 5 Aigitio/Strouza - Αιγίτιον *ToposText*. Viitattu 4.10.2023. (englanniksi)
5. ↑  "55 C4 Aigition", *Barrington Atlas of the Greek and Roman World*. Princeton University Press, 2000. ISBN 978-0691031699. (englanniksi)
6. 1 2  Thukydides: *Peloponnesolaissota* 3.97.
**Uki Nieminen** (22. maaliskuuta 1898 Kuhmoinen – 20. marraskuuta 1942 Impilahti) oli suomalainen Sortavalassa ilmestyneen *Laatokka*-lehden päätoimittaja. Hän kirjoitti pakinoita nimimerkillä "Ahvo".

Nieminen kävi oppikoulua Joensuussa ja suoritti rautatievirkamiestutkinnon. Hän siirtyi kuitenkin lehtialalle ja oli aluksi *Karjalainen*-lehdessä toimittajana kunnes siirtyi *Laatokka*-lehteen jossa hän oli toimitussihteerinä 1922–1929 ja päätoimittajana 1929–1942. Nieminen oli Sortavalan radioyhdistyksen johtohenkilöitä ja hän toimi jatkosodan aikana Sortavalan radion ohjelmapäällikkönä kaupungin valtauksesta lähtien. Hän oli myös Sortavalan kaupunginvaltuuston jäsenenä.

Nieminen sai tarkastusmatkalla ollessaan surmansa tasoristeysonnettomuudessa Impilahden Ristiojalla 20. marraskuuta 1942. Henkilöauto jossa hän oli matkustajana ajoi tasoristeyksessä Uuksusta Pitkärantaan matkalla olleen matkustajajunan eteen. Törmäyksessä auto leikkautui kahtia ja takapenkillä olleet Nieminen ja Sortavalan kaupunginjohtaja Arvi Häyhä saivat heti surmansa. Etupenkillä olleista sai surmansa luutnantti Tenhunen ja sotamies Eino Kääriäinen loukkaantui vakavasti. Onnettomuusautossa olleet eivät ilmeisesti huomanneet junaa auton sivuikkunoiden huurtumisen takia.

Teoksia
-------

* *Laatokka 1881-1931 : 50-vuotisjulkaisu*. Sortavala 1931

Lähteet
-------

1. 1 2  Ristiojan ylikäytäväonnettomuus, Laatokka 24.11.1942, nro 132, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
2. 1 2  Päätoimittaja Uki Nieminen, Laatokka 21.11.1942, nro 131, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Toivo Aalto-Setälä 1930-luvun alussa.
**Toivo Armas (T. A.) Aalto-Setälä** (2. helmikuuta 1896 Köyliö – 3. huhtikuuta 1977 Rauma) oli suomalainen kihlakunnantuomari, laamanni ja kansallisen kokoomuksen kansanedustaja.

Aalto-Setälän vanhemmat olivat maanviljelijä Jooseppi Aalto ja Aina Sofia Setälä. Hän pääsi ylioppilaaksi 1915 ja valmistui lakitieteen kandidaatiksi 1921. Aalto-Setälä sai varatuomarin arvon 1923.

Aalto-Setälä toimi asianajajana Raumalla 1921–1930. Hän oli Rauman raastuvanoikeudessa ja maistraatissa nuorempana oikeusneuvosmiehenä 1922–1929 ja oikeuspormestarina 1930–1953. Tämän jälkeen hän oli Euran tuomiokunnan tuomarina Raumalla 1953–1959, Ulvilan tuomiokunnan tuomarina Porissa 1959–1966 ja lakiasiaintoimiston hoitajana Raumalla 1966–1970. Aalto-Setälä oli myös sotatuomarina 1942–1946, Rauman merenkulkukoulun opettaja sekä Länsi-Suomi-lehden vastaavana toimittajana 1932–1933, 1938 ja 1942. Hän sai pormestarin arvonmen 1954 ja laamannin arvonimen 1965. 

Aalto-Setälä oli kansanedustajana 1927–1929 ja 1930–1933 edustaen Turun läänin pohjoista vaalipiiriä. Hän oli presidentin valitsijamiehenä vuosien 1950 ja 1956 presidentinvaaleissa ja toimi Rauman kaupunginvaltuuston puheenjohtajana 1941–1947. Aalto-Setälä kuului muun muassa kokoomuksen puoluevaltuuskuntaan ja Suomen reserviupseeriliiton hallitukseen.

Toivo Aalto-Setälä oli naimisissa vuodesta 1922 Katri Maria Horellin kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  .aspx Toivo Aalto-Setälä *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta.
2. ↑  Porvarillisen työn arkisto : Toivo Aalto-Setälä
3. ↑  Kuka kukin on 1954 (Projekt Runeberg)
4. ↑  Rauman seudun asialla vuodesta 1905, Länsi-Suomi 6.12.2015

Kansallisen kokoomuspuolueen kansanedustajat

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Kansallisen kokoomuspuolueen kansanedustajat 1927–1929 |
| --- |
|  |
| Eduskuntaryhmä(34) | 
* Aalto-Setälä
* Aarnio
* Ainali
* Gebhard
* Gummerus
* Heikkilä
* Härmä
* Ikola
* Ingman
* Junnila
* Jussila
* Järvinen
* Kuokkanen
* Kuuliala
* Lehtinen
* Lehtonen
* Luoma
* Malmivaara
* Moilanen
* Neitiniemi
* Nikkanen
* Nukari
* Oksanen
* Pastell
* Pennanen
* Puhakka (1927–1928)
* Pulkkinen
* Rantanen
* Sahlstein
* Seppänen
* Talas
* Turja
* Vainio (1928–1929)
* Virkkunen

 |

 |

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Kansallisen kokoomuspuolueen kansanedustajat 1930–1933 |
| --- |
|  |
| Eduskuntaryhmä(42) | 
* Aalto-Setälä
* Ainali
* Anttila
* Forstadius
* Häkkinen
* Junnila
* Jussila
* Kallioniemi
* Kilpeläinen
* Kolkki
* Korpisaari
* Koskelainen (1931–1933)
* Koskenheimo (1930–1933†)
* Kuokkanen
* Kuuliala
* Lehtonen
* Leivo
* Malmivaara
* Moilanen
* Mäkelä
* Nikkanen
* Oksala
* Oksanen
* Paavolainen
* Pennanen
* Perheentupa
* Pesonen
* Pihkala
* Pojanluoma
* Päivänsalo
* Rantanen
* Rautaharju
* Riipinen
* Sahlstein
* Solja
* Sovijärvi
* Svinhufvud (1930–1931)
* Tulenheimo
* Tuomikoski
* Turja
* Virkkunen

 |

 |



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Eduskunta

 |

 |
**Jakov Mitrofanovitš Rotšev** (ven. Я́ков Митрофа́нович Ро́чев, 23. tammikuuta 1909 nykyisen Uhtan kaupunkipiirikunnan Ust-Uhtan kylä – 3. syyskuuta 1977 Syktyvkar) oli kominkielinen neuvostokirjailija.

Jakov Rotšev syntyi komitalonpojan perheeseen. Koulun jälkeen hän toimi opettajana ja paikallislehden kirjeenvaihtajana. Vuonna 1937 Rotšev valmistui Komin pedagogisesta instituutista, minkä jälkeen hän työskenteli Komin kirjakustantamon toimittajana ja vuosina 1953–1970 Voivyv kodźuv -kirjallisuuslehden päätoimittajana. Vuonna 1940 hänet hyväksyttiin NKP:n ja vuonna 1942 Neuvostoliiton kirjailijaliiton jäseneksi.

Rotševin ensimmäiset teokset ilmestyivät vuonna 1929. Vuodesta 1938 lähtien hän kirjoitti romaania *Kyk drug* ("Kaksi ystävystä"), joka ilmestyi vuonna 1951. Komi- ja nenetsinuoren vaiheita Venäjän vallankumouksen ja kansalaissodan aikana kuvaavan trilogian jatko-osia ovat *Iźva gyźö* ("Ižma aaltoilee", 1959) ja *Mu vežöm* ("Maan uudistuminen", 1967).

Aiheesta muualla
----------------

* Jakov Rotševin lyhyt elämäkerta (venäjäksi), (komiksi)
* Kratkaja literaturnaja entsiklopedija: Jakov Rotšev (venäjäksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
Lehden ensimmäisen varsinaisen numeron etusivu.
**Tornio** oli Torniossa vuosina 1898–1901 ilmestynyt sanomalehti.

Kirjaltaja Johan Vilhelm Heickellin perustama *Tornio* oli kaupungin ensimmäinen sanomalehti. Haaparantalaisen *Pohjolan* lakattua se pyrki toimimaan koko Peräpohjolan ja Tornionjokilaakson uutis- ja ilmoituslehtenä. Linjaltaan suomenmielinen ja sortovuosina perustuslailliselle kannalle asettunut *Tornio* lakkautettiin yllättäen sen jälkeen kun se oli julkaissut erään allegoriseksi tulkitun novellin. Heickell onnistui vasta vuonna 1905 perustamaan sen jatkajaksi uuden *Tornion Lehden*.

Kaksi kertaa viikossa ilmestyneellä lehdellä oli vuonna 1899 noin 600 tilaajaa. Sen vastaavina toimittajina työskentelivät Kaarlo E. Ottelin (1898–1899) ja J. W. Heickell (1899–1901).

Lähteet
-------

1. 1 2 3  *Suomen lehdistön historia 7: Hakuteos Savonlinna – Övermarks Tidning*, s. 127. Kuopio: Kustannuskiila Oy, 1988. ISBN 951-657-241-3.

Aiheesta muualla
----------------

* Tornio digitoituna kansalliskirjastossa
Entistä ratapohjaa heti erkanemiskohdan jälkeen
**Säynätsalon rata** oli Suomen rataverkkoon kuulunut sivurataosuus, joka sijaitsi Keski-Suomen maakunnassa Jyväskylän eteläosassa. Radan pituus oli noin 3,6 kilometriä ja sitä käytettiin Säynätsalon vaneritehtaan kuljetuksiin. Rata erkani Orivesi–Jyväskylä-radasta Paasivuoren ja Paavalinvuoren tunnelien välissä olleen Raudanlahden linjavaihteen kohdalla. Jyväskylän ja Säynätsalon välinen rataosuus avattiin liikenteelle 12. tammikuuta 1970, ja koko Jämsän oikorata valmistui vuonna 1978.

Tavaraliikenne Säynätsalon radalla päättyi vuonna 1999, kun Säynätsalon vaneritehdas siirtyi käyttämään muita kuljetusmuotoja. Raudanlahden ja Säynätsalon väliseltä radalta poistettiin kiskotus ja ratapölkyt vuonna 2005. Radasta on jäljellä ratapohja sekä Säynätsalon salmen ylittävä pengersilta.

Maantien 6090 viereen rakennettiin jalankulku- ja pyöräilyväylä välille Muurame-Kinkovuori vuonna 2022. Väylä rakennettiin puretun Säynätsalon junaradan ratapohjalle.

Historia
--------

Rautatiehanke nousi esiin ensimmäisen kerran 1930-luvulla. Uudelleen se nousi esiin 1950-luvun alussa, kun Enso-Gutzeit oli valmis osallistumaan radan kustannuksiin 250 miljoonalla markalla, mutta hanke joutui vastatuuleen. Rakentaminen varmistui 1960-luvun alussa kun tehtiin päätös Jämsänkosken ja Jyväskylän välisen radan rakentamisesta. Rata ei kulkisi Säynätsalon kautta vaan teollisuusrata erkanisi pääradasta. Rakennustyö suunniteltiin siten, että ensimmäisenä saataisiin liikenteeseen Jyväskylän ja Säynätsalon väli. Työt käynnistyivät vuoden 1964 alussa ja samana vuonna rataa rakennettiin 280 miehen voimin. Radan Jyväskylän puoleinen pää valmistui kesällä 1968. Juhlajuna Säynätsaloon saapui tammikuussa 1970. Jo neljän päivän päästä vaneritehtaan tuotteita lähti rautateitse. Radalla oli suuri merkitys tehtaalle.

Lähteet
-------

* Ratahallintokeskus: Vähäliikenteisten ratojen tulevaisuusselvitys 2/2005

1. ↑  Maantien 6090 (Kinkovuorentie) jalankulku- ja pyöräilyväylä välillä Muurame-Kinkovuori, Muurame ja Jyväskylä *Väylävirasto*. Viitattu 10.2.2024.
2. ↑  Maantien 6090 jalankulku- ja pyöräilyväylä välillä Muurame - Kinkovuori, Muurame ja Jyväskylä *Väylävirasto*. Viitattu 10.2.2024.
3. ↑  Matti Rautjoki et al.: *PÄIVÄT seutuvilla Päijänteen : säynätsalolaisten kirja*, s. 122-123. Säynätsalon kunta, 1994. ISBN 952-9845-17-0.

Aiheesta muualla
----------------

* Vaunut.org: Kuvia entisestä Säynätsalon radasta
* Vaunut.org: Kuvia Raudanlahdesta
Lehden ensimmäisen numeron etusivu.
**Tornion Lehti** oli Torniossa vuosina 1905–1926 ilmestynyt sanomalehti.

Johan Vilhelm Heickellin *Tornion* lakkauttamisen jälkeen vuonna 1901 Tornion kaupunki jäi vuosiksi vaille omaa sanomalehteä. Vuoden 1905 alussa Heickell perusti *Tornion Lehden*, jonka kilpailijaksi ilmestyi pian *Tornion Uutiset*. *Tornion Lehti* oli autonomian ajan laimean nuorsuomalainen ja kannatti vuoden 1918 hallitusmuototaistelussa tasavaltaa. Muuten se oli etupäässä epäpoliittinen paikallinen uutislehti.

Kahdesti viikossa ilmestyneen lehden levikki oli 700 kappaletta vuonna 1926. Sen vastaavina toimittajina ja julkaisijoina työskentelivät J. W. Heickell (1905–1917), Eino Haataja (1917–1920) ja F. F. Rautio (1920–1926). Vuonna 1926 Rautio myi lehden kokoomuslaisille, jotka perustivat sen tilalle *Perä-Pohjan*.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Suomen lehdistön historia 7: Hakuteos Savonlinna – Övermarks Tidning*, s. 130–131. Kuopio: Kustannuskiila, 1988. ISBN 951-657-241-3.

Aiheesta muualla
----------------

* *Tornion Lehti* digitoituna kansalliskirjastossa
**Kirjoperhoskukka** eli **siroperhoskukka** (*Schizanthus pinnatus*) on koisokasvien (Solanaceae) heimoon, perhoskukkien (*Schizanthus*) sukuun kuuluva kasvilaji. Kirjoperhoskukaksi saatetaan kutsua myös tästä lajista jalostettua risteymää, loistoperhoskukkaa (*Schizanthus* × *wisetonensis*).

Kirjoperhoskukka on yksivuotinen kasvi, joka kasvaa tavallisesti noin 45 cm korkeaksi. Sen varsi on haarova ja kasvutavaltaan pysty. Lehdet ovat noin 10 cm pitkiä ja syvään liuskoittuneita. Kukat kehittyvät viuhkomaisiin kukintoihin ja muistuttavat ulkonäöltään hieman joidenkin kämmeköiden kukkia. Kukat voivat olla monenvärisiä, muun muassa punaisia, violetteja, keltaisia tai valkoisia, mutta usein niissä on purppuranvärisiä pilkkuja ja keltainen keskusta. Kirjoperhoskukka kukkii keväällä.

Kirjoperhoskukka kasvaa luontaisena Chilen vuoristoissa, mutta sitä kasvatetaan koristekasvina muualla.

Lähteet
-------

* Missouri Botanical Garden: *Schizanthus pinnatus* (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Laji.fi: Kirjoperhoskukka (*Schizanthus pinnatus*)
| "What Do You Mean?"Justin Bieber |
| --- |
| Singlen "What Do You Mean?" kansikuva |
| Singlen tiedot |
|  Julkaistu | 28. elokuuta 2015 |
|  Formaatti | digitaalinen lataus |
|  Tekijä(t) | Justin Bieber, Jason Boyd, Mason Levy |
|  Tuottaja(t) | Mason Levy, Bieber |
|  Tyylilaji | pop, EDM |
|  Kesto | 03.27 |
|  Levy-yhtiö | Def Jam |
| Justin Bieberin muut singlet |
| "Where Are Ü Now"2015 | "What Do You Mean?"2015 | "Sorry" |

**What Do You Mean?** on kanadalaisen laulajan Justin Bieberin kappale ja ensimmäinen single hänen neljänneltä, *Purpose*-nimiseltä studioalbumilta. Single julkaistiin 28. elokuuta 2015, jolloin se sai hyvän vastaanoton kriitikoilta, ja menestyi myös kaupallisesti. Kappale pääsi listakärkeen Australiassa, Unkarissa, Uudessa-Seelannissa, Alankomaissa, Irlannissa, Ruotsissa ja Iso-Britanniassa. Se on myös Bieberin parhaiten debytoinut single Saksassa.

Singleä myytiin Yhdysvalloissa ensimmäisellä viikolla 337 000 digitaalista latausta, ja siitä tuli Bieberin ensimmäinen Billboard Hot 100 -listaykkönen, kun se nousi ykkössijalle julkaisuviikollaan. Se on listan historian 23. kappale, joka on debytoinut ykkössijalla, ja samalla Bieberistä tuli nuorin miesaristi, jonka kappale on noussut heti ensimmäisellä viikolla listan kärkeen. Tästä saavutuksesta Bieber palkittiin, kun hänelle myönnettiin ennätys Guinness World Records -kirjassa.

Suomessa single nousi ensimmäisellä listaviikollaan virallisen singlelistan sijalle kolme, minkä jälkeen se oli kaksi viikkoa listan kärjessä.

Live-esitykset
--------------

"What Do You Mean?"-kappaleen live-esityksiä televisioitiin useaan otteeseen. Justin Bieber esitti kappaleen muun muassa vuoden 2015 MTV Video Music Awards ja MTV Europe Music Awards -gaaloissa. *Billboard* arvosti eritysesti MTV VMA -tapahtumassa Bieberin ammattimaista esiintymistä lavalla sekä kunnioittivat "tunnetta, joka välittyi hyvin kuuntelijoihin". Bieber itki lavalla esityksen päätteeksi. Itkeminen performanssin jälkeen sai paljon huomiota, ja välikohtauksesta tulikin yksi tapahtuman keskusteluimmista hetkistä sosiaalisessa mediassa. Bieber esitti kappaleen myöhemmin vielä ranskalaisessa NRJ Music Award-show’ssa. *Metro* kuvaili esityksen aiheuttamaa reaktiota "hysteeriseksi".

Lähteet
-------

1. ↑  Trust, Gary: Justin Bieber Scores First Hot 100 No. 1 With Debut of 'What Do You Mean?' *Billboard*.  8.9.2015. Viitattu 11.9.2015. (englanniksi)
2. ↑  Tilastot -Justin Bieber: What Do You Mean? Musiikkituottajat – IFPI Finland ry. Viitattu 24.10.2015.
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑
8. ↑
9. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
10. ↑

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:What Do You Mean?
Riihimäen Teatterin sisäänkäynti vuonna 2021.
**Riihimäen Teatteri** on Riihimäellä toimiva ammattiteatteri joka saa kunnallista ja valtiollista tukea. Riihimäen Teatteri on perustettu vuonna 1946 ja on näin ollen yksi Suomen vanhimmista ammattiteattereista omassa kokoluokassaan. Ohjelmistossa on kotimaisia ja ulkomaisia näytelmiä, nykykirjailijoiden uutuuksia ja klassikoita. Omia tuotantoja on vuosittain pari, ja lisäksi on vierailuja ja yhteistuotantoja. Teatterissa työskentelee kymmenen vakituista työntekijää.

Riihimäen Teatteri on valittu vuoden 2017 teatteriksi.

Historia
--------

Riihimäen Teatterin juuret juontavat 1800-luvun lopulle, vaikka ammattiteatteri perustettiin paikkakunnalle huomattavasti myöhemmin. Näytteleminen on ollut suosituimpia harrastuksia Riihimäellä jo 1800-luvun lopulla.

Teatteri perustettiin elokuussa vuonna 1946, jolloin se toimi Riihimäen Näyttämön nimellä. Vuonna 1955 nimi muutettiin Riihimäen Teatteriksi. Kohtalokas tulipalo tammikuussa 1976 tuhosi teatteritalon täysin. Mukana paloi myös lähes koko arkisto ja muu irtaimisto. Yksi arvokkaimmista menetyksistä oli noin 1 500 asukokonaisuutta käsittänyt puvusto.

Nykyään teatteri toimii jälleen samalla paikalla, missä se aikoinaan avasi ovensa..

Vuoden 2012 alusta Riihimäen Teatteri muuttui säätiöstä osakeyhtiöksi. Teatterin toimintaa johtaa toimitusjohtaja, jonka kanssa taiteellisia valintoja tekee taiteellinen johtaja.

Kaupunginjohtaja Sami Sulkon budjettiesityksessä vuodelle 2018 kaupungin avustus putoaa 500000 eurosta 200000 euroon. Valtion tuki on ollut 500000. Jos Sulkon budjettisuunnitelma toteutuu, teatterin toiminta lakkaa.

Kaupunki myi teatterin joulukuussa 2018 Bulevardin Teatteriyhdistykselle. Bulevardin teatteriyhdistysvastaa Aleksanterin teatterin taiteellisesta ja vierailuteatteritoiminnasta.

Henkilökunta
------------

### Riihimäen Näyttämön / Riihimäen Teatterin taiteelliset johtajat

* Jussi Komi 1946–1947
* Anni Hämäläinen 1947–1953
* Armas Outinen 1953–1957
* Kauko Laurikainen 1957–1958
* Martti Räsänen 1958–1961
* Vili Kauko 1961
* Pentti Lähde 1963–1973
* Timo Paavola 1973–1975
* Jouko Kivi 1977–1982
* Erkki Aura 1975–1977
* Tarja Immonen 1983–1985
* Veikko Manninen 1985–1987
* Svante Korkiakoski 1987–1999
* Jarno Hiilloskorpi 1999–2003
* Aleksander Anria 1.8.2003–31.12.2011
* Saana Lavaste ja Saara Rautavuoma 2012–2014
* Janne Saarakkala 2015–2019

Toimitusjohtajat
* Niina Torkko (toimitusjohtaja) 1.1.2012–8.1.2017
* Matti Arnkil (toimitusjohtaja)

Lähteet
-------

1. 1 2  Piskuinen taistelija Riihimäeltä valittiin Vuoden teatteriksi, Yle.fi/uutiset 27.3.2017
2. 1 2 3  Miki Wallenius: Riihimäen kaupunki aikoo lopettaa Vuoden teatterin *Yle.fi, uutiset*.  31.10.2017. Viitattu 31.10.2017.
3. ↑  Anne-Maria Niskanen: Riihimäen Teatterin myynti varmistui *Yle.fi, uutiset*.  10.12.2018. Viitattu 10.12.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Riihimäen teatterin kotisivut
**Suomen kielen lautakunta** on Kotimaisten kielten keskuksen yhteydessä toimiva suomen kielenhuollon asiantuntijaelin. Lautakunta koostuu 4–8 jäsenestä, jotka keskuksen johtaja kutsuu lautakuntaan kolmivuotiskausiksi. Yksi lautakunnan jäsenistä kuuluu tutkimuskeskuksen henkilökuntaan. Toiminnasta on linjattu valtioneuvoston asetuksella.

Lautakunta päättää suomen kielen käyttöön liittyvistä yleisistä ja periaatteellisista suosituksista ja esittää kannanottoja kielenkäytöstä ja kielipolitiikasta. Lautakunnan käsittelyyn tulee asioita Kielitoimiston ja *Kielitoimiston sanakirjan* aihepiireistä. Sen edeltäjiä ovat Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran kielivaliokunta (1928–1948), Suomen Akatemian kielilautakunta (1949–1969) ja Nykysuomen laitoksen kielilautakunta (1970–1976).

Kaudella 1. kesäkuuta 2021 – 31. toukokuuta 2024 lautakunnan jäsenet ovat:

* professori Tiina Onikki-Rantajääskö, puheenjohtaja
* toiminnanjohtaja Sari Hyytiäinen, varapuheenjohtaja
* professori Jarmo Jantunen
* yliopistonlehtori, tutkija Lari Kotilainen
* yksikön päällikkö Kaisa Kuhmonen
* toimittaja Pertti Seppä
* suomentaja Natasha Vilokkinen
* kielenhuolto-osaston johtaja Salli Kankaanpää (Kotimaisten kielten keskus).

Lautakunnan sihteerinä toimii erityisasiantuntija Sari Maamies (Kotimaisten kielten keskus).

Kannanottoja
------------

Suomen kielen lautakunta linjasi kokouksessaan 31. tammikuuta 2014, että muoto *alkaa tekemään* on osa yleiskieltä samalla tavalla kuin *alkaa tehdä*.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Suomen kielen lautakunta Kotimaisten kielten keskus. Viitattu 6.11.2021.
2. ↑  Valtioneuvoston asetus Kotimaisten kielten keskuksesta (1566/2011) *Finlex.fi*. Viitattu 6.11.2021.
3. ↑  Ikola, Osmo: Suomen kielen lautakunta – mihin se pyrkii ja miten se toimii?  1/1984. Kotus. Viitattu 6.11.2021.
4. ↑  Alkaa tehdä ja alkaa tekemään rinnakkain yleiskielessä Kotus. Viitattu 6.11.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Suomen kielen lautakunnan suosituksia ja kannanottoja Kotimaisten kielten keskus
**Bio Huvimylly** oli elokuvateatteri Raahessa. Se oli toiminnassa samalla paikalla vuosina 1937–2011. Huvimylly oli Raahen ainoa elokuvateatteri. Alkuperäinen, suojeltu rakennus on yhä olemassa, ja se on tarkoitus kunnostaa kulttuurikäyttöön vuoteen 2026 mennessä.

Historia
--------

Bio Huvimyllyn rakennustyöt alkoivat syyskuun vuoden 1936 loppupuolella ja rakennus valmistui maaliskuussa 1937. Suunnittelija on jäänyt tuntemattomaksi. Rakennus vastaa malliltaan 1930-luvulla elokuvateattereille suositeltua mallia. Se rakennettiin kuitenkin niin sanotulle välitontille, ei kulmatontille. 

1960-luvulla paikkamäärää vähennettiin talouden vuoksi. Pienempi paikkamäärä pienensi elokuvista maksettavia kopiovuokria. Se myös toi niin sanotun pienteatterilisän. 1960-luvulla rakennus sai myös sisävessat. Alkuperäisen rakennuttajan Kaarlo Siposen kuoltua vuonna 1962 rakennus siirtyi perikunnan hoidettavaksi. Vuonna 1973 Velikalle Siponen osti teatterin. Jyri Yli-Luoma pyöritti toimintaa vuosina 1992-2003. Myöhemmille omistajilleen teatteri siirtyi vuonna 2004.

Elokuvateatteri on säilynyt varsin hyvin alkuperäisenä rakennuksena, tosin sisäpuolella on melkein kaikki uusiutunut. Teatteri sai uudet istuimet, Dolby-stereot ja helmiäisvalkokankaan. Alun perin sisäänkäynti oli kadun puolelta pääovista ja uloskäynti takaa valkokankaan vasemmalta puolelta. Parvekekatsomosta poistuttiin rakennuksen vasemmalla puolella olevia tikkaita pitkin. Sittemmin sekä ulos- että sisäänkäynti on tapahtunut pääovista kadun puolella. 

Alun perin elokuvateatterissa oli yli 300 paikkaa, mutta sittemmin niitä vähennettiin muun muassa paloturvallisuussyistä. Lopullinen paikkamäärä oli 230. Huvimyllyssä oli myös parvekekatsomo ja aitiopaikat.

### Toiminnan päättyminen

Bio Huvimyllyn vuokrasopimus päättyi marraskuussa 2011. Tontin omistanut Soveliuksen Apurahasäätiö ei jatkanut vuokrasopimusta rakennuksen omistajan kanssa. Museovirasto on Bio Huvimyllyn säilyttämisen kannalla. Teatteriin on kuitenkin suunniteltu uutta toimintaa, ja kesällä 2022 Raahen kaupungille jätettiin toimintasuunnitelma Bio Huvimyllyn tulevaisuudesta. Huhtikuussa 2023 Huvimyllyssä järjestettiin konsertti. Rakennuksessa ei kuitenkaan ole esimerkiksi lämmitystä.

Lähteet
-------

* Huvimylly.com [vanhentunut linkki]

### Viitteet

1. 1 2  Annala, Päivi & Seeskorpi, Päivi: Raahen Bio Huvimyllyyn viritellään uutta toimintaa *Yle Uutiset*.  15.8.2022. Viitattu 21.10.2022.
2. 1 2  Ukkonen, Risto: Bio Huvimyllyn kunnostushanke avataan Raahessa Samuli Putron ja paikallisen puhallinorkesterin yhteiskonsertilla *Yle*.  28.4.2023. Viitattu 3.5.2023.
3. ↑  Museovirasto puoltaa Bio Huvimyllyn säilyttämistä rakennusperintö.fi.  [vanhentunut linkki]
4. ↑  Länkinen, Toni: Vanhaan Raaheen ha­lu­taan elä­mys­ten ja elo­ku­vien Hu­vi­myl­ly, joka voisi kyt­key­tyä Oulu2026-kult­tuu­ri­pää­kau­pun­ki­hank­kee­seen (Maksullinen artikkeli) *Kaleva*.  9.8.2022. Viitattu 21.10.2022.
**Jesse Väänänen** (s. 6. tammikuuta 1984 Lahti) on suomalainen maastohiihtäjä. Hän edusti urallaan Lahden Hiihtoseuraa. Häntä valmensi vuodesta 2005 lähtien Mikko Virtanen ja sitä ennen Marko Passila.

Väänänen osallistui hiihtokilpailuihin ensimmäisen kerran seitsenvuotiaana ja harrasti nuorena muutenkin monipuolisesti urheilua. Käytyään Salpausselän lukion hän suoritti varusmiespalveluksen Urheilukoulussa, jossa hänet valittiin saapumiserän 1/04 parhaaksi sotilaaksi. Väänäsellä todettiin rasitusastma 2004. Hän harrastaa kitaran- ja pianonsoittoa sekä taulujen maalaamista. Hänen isänsä on entinen kilpahiihtäjä ja Suomen hiihtomaajoukkueen huoltomies Kari Väänänen.

Väänänen sijoittui nuorten MM-kilpailuissa kymmenenneksi 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa Sollefteåssa 2003 ja kuului neljänneksi sijoittuneeseen Suomen 4 ×10 kilometrin viestijoukkueeseen Strynissä 2004. Ensimmäisissä aikuisten arvokisoissaan, Vancouverin olympialaisissa 2010, hän sijoittui perinteisen hiihtotavan sprinttikilpailussa 22:nneksi.

Väänänen kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Lahdessa maaliskuussa 2004. Ensimmäiset maailmancup-pisteensä hän sai oltuaan kymmenes Kuusamon perinteisen hiihtotavan sprinttikilpailussa joulukuussa 2007. Parhaimmillaan hän oli neljäs Otepään perinteisen sprintissä tammikuussa 2010. SM-kilpailuissa hän oli viides 15 kilometrillä Tampereella 2006 ja 10 kilometrillä Pyhäjärvellä 2007 sekä neljäs parisprintissä Rukalla 2008.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Jesse Väänänen (arkistoitu versio) *hiihtoliitto.sporttisaitti.com*.  Arkistoitu 13.2.2009. Viitattu 17.1.2010.
2. ↑  Jesse Väänänen on taidemaalari *iltasanomat.fi*.  17.1.2010. Viitattu 17.1.2010.
3. 1 2  Jesse Väänänen Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
4. ↑  SM-HIIHDOT 2006 TAMPERE 1.3.2006 *joutsa.fi/pommi*.  Arkistoitu 8.10.2006. Viitattu 17.1.2010.

Aiheesta muualla
----------------

* Jesse Väänänen Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
**Lionginas Abarius** (8. elokuuta 1929 Maniuliškės, Zarasain kunnallispiiri – 22. huhtikuuta 2022 Vilna) oli liettualainen säveltäjä ja kuoronjohtaja.

Abarius valmistui vuonna 1953 Tallat-Kelpšan musiikkikoulusta Vilnassa. Vuosina 1953–1958 hän opiskeli kuoronjohtoa Liettuan konservatoriossa. Abarius valittiin Liettuan laulujuhlan pääkuoronjohtajaksi vuonna 1960. Lisäksi hän johti Liettuan radion ja television sekakuoroa vuosina 1963–1981. Abarius opetti Liettuan musiikki- ja teatteriakatemiassa ja johti vuosina 1988–1995 sen kuoronjohdon laitosta. Hänelle myönnettiin vuonna 1967 Liettuan sosialistisen neuvostotasavallan kunniataiteilijan arvonimi. Vuonna 1995 hän sai Gediminaksen ritarikunnan kolmannen luokan kunniamerkin ja vuonna 2016 Liettuan kulttuurin ja taiteen kansallispalkinnon.

Abariuksen sävellystuotantoon kuuluu muun muassa messuja. Hänen poikansa oli muusikko Gintautas Abarius. Hänen tyttärestään Daina Lazauskienėsta tuli kuoronjohtaja.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Conductor and composer Abarius passes away at 92 Delfi 22.4.2022, viitattu 8.2.2024 (englanniksi)
2. 1 2  In memoriam Lionginas Abarius Lietuvos chorų sajunga, viitattu 8.2.2024 (liettuaksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Puola

 |

 |
Helsingin juutalainen hautausmaa.
Hautausmaan kappeli.
**Helsingin juutalainen hautausmaa** on Helsingin juutalaisen seurakunnan ylläpitämä hautausmaa Helsingin Etu-Töölössä, luterilaisen Hietaniemen hautausmaan uurnalehdon ja Hietaniemen krematorion vieressä.

Historiaa
---------

Hautausmaa on perustettu vuonna 1895, ja K. R. Lindgrenin suunnittelema kappeli valmistui 1940-luvulla. Nykyistä hautausmaata edelsi 1840-luvulla perustettu pienikokoinen niin sanottu vanha juutalainen hautausmaa, joka on yhä jäljellä Suomen kaartin hautausmaan ja Helsingin islamilaisen hautausmaan välissä. Hautausmaalla on sankarihauta, johon on haudattu kolmetoista sodissa 1939–1944 kaatunutta. Lisäksi kuuden kadonneen nimet merkitty muistokiveen. Sam Vannin ja Leo Engelin suunnittelema *In memoriam 1939–1944* -sankaripatsas pystytettiin vuonna 1953. Lisäksi hautausmaalla on veteraanilehto, jossa sijaitsee Suomen Juutalaiset Sotaveteraanit -yhdistyksen hankkima ja vuonna 2002 paljastettu muistokivi.

Hautausmaalla voi huomata pieniä hautoja, jotka ovat kuolleena syntyneiden tai nimettömien lasten hautoja.

Hautausmaalle haudattuja tunnettuja henkilöitä
----------------------------------------------

|  |  |
| --- | --- |
| * Scholem Bolotowsky, insinööri, Suomen juutalaisten uskonnollinen johtomies
* Ruben Jaari, kauppaneuvos
* Santeri Jacobsson, Lauritsalan kauppalanjohtaja
* Max Jakobson, ministeri ja diplomaatti
* Louis Laber, Suomalaisen Oopperan pääohjaaja
* Dave Liebkind, Ylen toimittaja ja liikemies
 | * David Morduch, toimitusjohtaja ja liikemies
* Harry Orvomaa, musiikkivaikuttaja
* Simon Parmet, säveltäjä ja kapellimestari
* Elis Sella, näyttelijä ja laulaja
* Hanna Taini, näyttelijä
* Sam Vanni, taidemaalari, akateemikko
 |

Katso myös
----------

* Suomen juutalaiset

Lähteet
-------

1. ↑  Pehkonen, Marja: *Hauraita muistoja Helsingin hautausmailta*, s. 81–82. Helsingin kaupunginmuseo (Narinkka-sarja) 2008. ISBN 978-952-223-283-0
2. 1 2 3  Tulusto, Riitta & Siikanen, Liisa: Hietaniemen kivet kertovat (PDF) *ekumenia.fi*. Viitattu 21.6.2014.
3. ↑  Max Jakobson haudattiin  12.3.2013. Ilta-Sanomat.  Arkistoitu 16.3.2013. Viitattu 21.6.2014.
4. ↑  Pääohjaaja Louis Laberin hautaus, Helsingin Sanomat, 31.12.1929, nro 353, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Helsingin juutalainen hautausmaa** Wikimedia Commonsissa
**Zaman** (Заман, "Aika") on Venäjällä Kabardi-Balkarian pääkaupungissa Naltšikissa ilmestyvä balkaarinkielinen sanomalehti.

*Zaman* on saanut alkunsa vuonna 1921 perustetusta venäjänkielisestä *Krasnaja Kabarda* -lehdestä. Vuonna 1924 se sai nimen *Qaraxalq* ("Köyhälistö") ja alkoi julkaista aineistoa myös balkaariksi, kabardiksi ja tatiksi. Balkaarinkielinen *Leninci jol* ("Leninin tie") erotettiin omaksi lehdekseen vuonna 1931. Vuonna 1935 se sai nimen *Sotsialistiçeski Qabartı-Malqar*. Saksalaismiehityksen aikana vuosina 1942–1943 balkaarinkielistä aineistoa julkaistiin *Za Sovetskuju Kabardino-Balkariju* -lehdessä.

Lehti lakkasi balkaarien karkotuksen yhteydessä vuonna 1944. Se perustettiin uudelleen heidän päästyään palaamaan kotiseudulleen vuonna 1957 nimellä *Kommunizmge jol* ("Tie kommunismiin").

*Kommunizmge jol* oli NKP:n Kabardi-Balkarian aluekomitean sekä Kabardi-Balkarian ASNT:n korkeimman neuvoston ja ministerineuvoston äänenkannattaja. Viidesti viikossa ilmestyneen lehden painosmäärä oli 1970-luvun puolivälissä noin 6 000 kappaletta. Sen rinnalla julkaistiin venäjänkielistä *Kabardino-Balkarskaja pravdaa*, kabardinkielistä *Lenin guegua* ja nuorisolehteä *Sovetskaja molodjož*.

Lehti sai nimen *Zaman* vuonna 1991. Se on Kabardi-Balkarian tasavallan parlamentin ja hallituksen äänenkannattaja. Tasavallan kolmen päälehden ilmestymistiheyttä harvennettiin taloussyistä viidestä kolmeen kertaan viikossa vuonna 2018. Nelisivuisen ja broadsheet-kokoisen *Zamanin* painosmäärä oli 1 800 kappaletta vuonna 2024.

Lähteet
-------

1. ↑  Dygova K. H.: "Obzor pervyh petšatnyh sredstv massovoi informatsii v Kabardino-Balkarskoi respublike", *Fundamentalnaja i prikladnaja nauka: novyje vyzovy i proryvi. Sbornik statei meždunarodnoi nautšno-praktitšeskoi konferentsii, tšast 2*, s. 218–222. Petrozavodsk: Novaja nauka, 2020. Teoksen verkkoversio.
2. ↑  *Gazety SSSR 1917–1960: Bibliografitšeski spravotšnik, tom 4*, s. 132–133. Moskva: Kniga, 1980.
3. 1 2  *Petšat KBR za 65 let: 1921–1984*, s. 561–565. Naltšik: Elbrus, 1985. Teoksen verkkoversio.
4. ↑  "Zamanu" – 80 let *Elbrusoid*. Viitattu 10.2.2024.
5. ↑  *Petšat KBR za 30 let. Tom 1: 1982–1992*, s. 269. Naltšik: Gosudarstvennaja natsionalnaja biblioteka Kabardino-Balkarskoi Respubliki, 2016. Teoksen verkkoversio.
6. 1 2  Julkaisutiedot.  *Zaman*, 8.2.2024, s. 4. Artikkelin verkkoversio.
7. ↑  Gazety Kabardino-Balkarii sokratili tšislo vypuskov *Kavkazski uzel*.  12.1.2018. Viitattu 10.2.2024.

Aiheesta muualla
----------------

* Lehden sivusto