recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**1. erillinen autokomppania** (**1ERAK** ja aiemmin **1. ErAutoK**) on Suomen puolustusvoimien Kainuun prikaatin Kuopion huoltopataljoonaan kuuluva perusyksikkö, joka antaa huollon johtajakoulutusta ja miehistön yhdistelmäajoneuvokoulutusta.

Perustaminen
------------

Ennen talvisodan alkua keskitettiin 15. lokakuuta 1939 Ouluun 38. autokomppania osaksi Pohjois-Suomen ryhmää. 38. komppaniaan liitettiin vuonna 1941 Hanhikoskella perustettu 40. autokomppania. Komppania nimettiin 67. autokomppaniaksi vuonna 1941.

Porissa perustettu 13. autokomppania keskitettiin 18. lokakuuta Nuijamaalle Taliin. 13. autokomppaniaan liitettiin Lappeenrannassa perustettu 1. erillinen autokomppania, joka oli nimetty 47. autokomppaniaksi vuonna 1941. 

1. autokomppania perustettiin Lapin sodan lopulla 4. joulukuuta 1944 yhdistämällä Aunukseen sijoitettu 13. autokomppania sekä 67. autokomppania.

Historia
--------

1. autokomppania nimettiin 10. maaliskuuta 1952 puolustusvoimien organisaatiomuutosten yhteydessä 1. erilliseksi autokomppaniaksi.

Yksikkö siirrettiin 1. tammikuuta 1997 Oulusta Kainuun prikaatiin.

Lähteet
-------

1. ↑  puolustusvoimat (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Talvisodan historia 1 s. 125
3. ↑  Talvisodan historia 1 s. 118
4. ↑  Roudasmaa, stig s. 296

Aiheesta muualla
----------------

* 1. ErAutoK... historiaa (Arkistoitu – Internet Archive) Autojoukkojen Keski-Pohjanmaan Kilta
**Lihamuki** on lahtelaisena pidetty grilliruoka, joka koostuu yleensä pahvimukiin asetellusta kebablihasta. Makkaraperunoiden tapaan sitä pidetään myöhäisillan ruokana, mutta sitä on myyty myös eineksenä. Toisin kuin muun muassa Saksassa myytävät vastaavat kebabruoat, lihamuki ei yleensä sisällä esimerkiksi ranskalaisia perunoita tai riisiä, vaan koostuu yksinomaan kebablihasta ja kastikkeesta. Lihamukiin on tapana laittaa esimerkiksi jogurtista ja kuminasta tehtävää kastiketta.

Lahdessa on järjestetty myös leikkimielisiä lihamukin syömisen MM-kisoja.

Lähteet
-------

1. ↑  Näin keksittiin legendaarinen lihamuki – erikoismättö sai alkunsa housunsa sotkeneista lahtelaisista autoilijoista *is.fi*. Viitattu 26.3.2020.
2. ↑  Lahtelainen perinneruoka koko maan tietoisuuteen: Suomen Lidleissä myydään lihamukia *ess.fi*. Viitattu 26.3.2020.
3. ↑  Dönerkebab eli "lihamuki" *hs.fi*. Viitattu 26.3.2020.
4. ↑  Lihamukin syömisen maailmanmestari Jesse Pynnönen, 26, venyttää vatsalaukkua vedellä: "Ei tämä 1,2 kiloa tunnu oikeasti missään" *is.fi*. Viitattu 26.3.2020.
**Washington Shirley** (1722–1778) oli englantilainen amiraali ja tähtitieteen harrastaja. Hän oli viides Ferrersin jaarli.

Shirley liittyi laivastoon jo nuorena. Hänet ylennettiin luutnantiksi 1741, yliluutnantiksi tammikuussa 1746 ja kapteeniksi huhtikuussa 1756. Hän kohosi vuonna 1746 *Fox*-nimisen fregatin päälliköksi ja nousi siitä vuosien varrella yhä isompien alusten kapteeniksi, joissa oli 50 tykin alustaan. Marraskuussa 1759 Shirleyn komentama alus osallistui seitsenvuotisen sodan Quiberoninlahden meritaisteluun, jossa Englanti voitti Ranskan. Kun hänen veljensä, neljäs Ferrersin jaarli, menehtyi vuonna 1760, Washington Shirley hylkäsi laivastouran ja otti veljensä paikan ylähuoneessa. Vuonna 1761 hänet valittiin Royal Societyn jäseneksi hänen Venuksen ohituksesta tekemiensä havaintojen ansiosta.

Shirley oli kiinnostunut tähtitieteestä ja hänellä oli oma telluurio. Shirley osti Joseph Wrightin maalauksen Filosofi luennoi telluuriosta, ja on arveltu, että maalauksen oikeassa laidassa olevat henkilöt saattavat olla Shirley ja hänen veljenpoikansa.
Teos on nykyisin Derbyn kaupunginmuseossa.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑  Admiral Washington Shirley, 5th Earl Ferrers Shirley Association
3. ↑  Lot 1: Joseph Wright of Derby, A.R.A *Auction Title: The British Sale - Early Paintings, Drawings and Watercolours - Part I* Sotheby's
4. ↑  1. A Philosopher Lecturing on the Orrery (1764-1766) Revolutionary Players
Eugenio Brunetta d’Usseaux
Kreivi **Eugenio Giulio Maria Brunetta d'Usseaux** (14. joulukuuta 1857 Vercelli –8. tammikuuta 1919 Pariisi) oli italialainen aatelismies ja kansainvälisen olympiakomitean jäsen vuosina 1897–1919.

Brunetta d'Usseaux syntyi ranskalaistaustaiseen perheeseen ja kävi koulunsa Torinossa. Hän harrasti soutua ja ratsastusta ja oli yleisestikin kiinnostunut urheilusta. Brunetta d'Usseaux innostui paroni Pierre de Coubertinin ideasta järjestää nykyaikaiset olympialaiset antiikin ajan Olympian kisojen hengessä.

Vuonna 1897 Brunetta d'Usseaux'sta tuli kansainvälisen olympiakomitean jäsen. Hän onnistui saamaan Roomalle vuoden 1908 olympialaiset, mutta Italian hallitus luopui kisojen järjestämisestä taloudellisten syihin ja järjestelyvaikeuksiin vedoten. Sen sijaan Lontoo järjesti kisat. 

Vuonna 1908 Brunetta d'Usseaux'sta tuli kansainvälisen olympiakomitean varapuheenjohtaja. Hän yritti saada olympialaisten ohjelmaan talviurheilulajeja ja ehdotti muun muassa erillisen talviurheiluviikon liittämistä Tukholman olympialaisiin 1912. Ruotsalaiset vastustivat ideaa, mutta vuoden 1916 olympialaisten ohjelmaan talviurheiluviikko lisättiin. Kisat kuitenkin peruttiin ensimmäisen maailmansodan vuoksi.

Brunetta d'Usseaux kuoli epäselvissä oloissa Pariisissa vuonna 1919. Viisi vuotta myöhemmin Chamonixissa järjestettiin ensimmäiset talviolympialaiset.

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Italia
* Puola
* Vatikaani

 |

 |
*Tämä artikkeli kertoo kuvanveistäjästä. Sotilaasta ja maaherrasta kerrotaan artikkelissa Carl Henrik Wrede (maaherra).*
**Carl (Callo) Henrik Wrede** (9. lokakuuta 1890 Villikkala, Elimäki – 30. huhtikuuta 1924 Helsinki) oli suomalainen kuvanveistäjä.

Wreden vanhemmat olivat metsähallituksen ylijohtaja, vapaaherra Carl Ernst Wrede ja Sigrid Naëma Maria Schulman. Hän kävi oppikoulua kahdeksan luokkaa ja opiskeli sitten Suomen taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1911–1912. Wrede opiskeli kuvanveistoa Auguste Rodinin ja Antoine Bourdellen johdolla Académie de la Grande Chaumièressa Pariisissa 1912–1913 sekä myöhemmin Roomassa 1919–1920. Hän osallistui Suomen sisällissotaan Helsingin suojeluskunnan ja saksalaisten joukoissa.

Wrede teki Roomassa asuessaan rintakuvan paavi Benedictus XV:stä (1854–1922). Veistos on nykyisin Vatikaanin kokoelmissa. Wrede kuoli 1924 aivokalvontulehdukseen. Hänen veistoskokoelmansa on nykyisin esillä Anjalan kartanomuseossa.

Teoksia
-------

* *Walter Runebergin muotokuva*
* *Monsignore von Herzogin muotokuva*
* *Paavi Benedietus XV:n rintakuva*
* *"Détresse de Satan" – Saatanan ahdistus*, ekspressiivinen veistos

Lähteet
-------

* Wikiaineisto: Kuka kukin oli 1961
* Suomen kuvataiteilijat-verkkomatrikkeli
* Kymenlaaksolaiset vaikuttajahahmot: Carl Henrik Wrede (viitattu 22.1.2009) (Arkistoitu – Internet Archive)
* Museovirasto: Anjalan kartanomuseon näyttelyt (viitattu 22.1.2009)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ruotsi

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Uppslagsverket Finland

 |

 |
**Carl Henrik Pontus Martling** (25. kesäkuuta 1925 – 29. elokuuta 2017) oli Ruotsin kirkon pappi ja teologi.

Martling toimi eri kirkollisissa hallintoviroissa. Hän toimi Ruotsin kirkon koulutuskeskuksen (Svenska kyrkans lekmannaskolan) johtajana vuodesta 1971. Lekmannaskolan tarjosi koulutusta Ruotsin kirkon luottamushenkilöille ja vapaa-ehtoisille. Vuonna 1976 hänet valittiin Ruotsin kirkon keskusneuvoston (Svenska Kyrkans centalråd) johtajaksi ja 1984 hänestä tuli Ruotsin kirkon keskushallinnon kirkkosihteeri (kyrkosekreterare). Hän jäi eläkkeelle 1990. Hänet nimitettiin ylimääräiseksi hovisaarnaajaksi 1981 ja vuosina 1988–1996 hän toimi kuninkaallisena ylihovisaarnaajana. Vuosina 1962–1971 hän toimitti korkeakirkollista *Svensk pastoraltidskriftiä*. Martling on kirjoittanut useita teologisia ja yhteiskuntatieteellisiä teoksia, mm. *Svensk liturgihistoria* (1992).

Suomennetut teokset
-------------------

* *Puhuva hiljaisuus liturgisessa symboliikassa*. Suomentanut Risto Pottonen. SLEY-kirjat, 1989 ISBN 9516178804
* *Ystävät tapaavat: liturgian rikkaat ulottuvuudet*. Suomentanut Matti Aaltonen. SLEY-Kirjat, 1990 ISBN 9516179320

Lähteet
-------

Nationalencyklopedin-artikkeli: Carl Henrik Martling

Viitteet
--------

1. ↑  Carl-Henrik Martling *unt.se*. Viitattu 8. 5. 2019.
2. ↑  carl henrik martling 1925-2017 *phaleristica.com*. Viitattu 8. 5. 2019.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Alankomaat

 |

 |
Kari Lepistö vuonna 1968.
**Kari Erkki Lepistö** (1. helmikuuta 1946 Kalanti – 31. elokuuta 2007 Helsinki) oli suomalainen vaate- ja pukusuunnittelija, joka tunnettiin erityisesti rohkeista ja laadukkaista nahkavaatteistaan sekä monista teatteripuvustuksistaan, alkaen Tampereen Popteatterin Hair-musikaalista 1969.

Vaatetusalan yrittäjäperheessä kasvanut Kari Lepistö sai läpimurtonsa voittamalla vuonna 1968 nuorille valmisvaatesuunnittelijoille tarkoitetun Euro Fashion -kilpailun Lontoossa vain 22-vuotiaana, minkä jälkeen muun muassa Finnair käytti häntä uuden New Yorkin reittinsä lentohenkilökunnan avaruuslentovaikutteisten pukujen suunnittelijana. Hän suunnitteli mallistoja muun muassa Pukevalle ja Finn-Flarelle kunnes perusti veljensä Lassen kanssa 1975 LD Leatherin, joka toimi vuoteen 2000 saakka. Samoihin aikoihin oli lopetettava muukin Lepistön perheen sotien jälkeen alkanut yritystoiminta vaatetusalalla. Vuonna 1994 Lepistö teki yhteistyötä Pentikin kanssa LD Espa Oy:ssä, jonka muita suunnittelijoita olivat Irja Leimu, Arja Lehtimäki ja Ilona Pelli.

Lepistö vaali tinkimättömästi laadukkaan ja kestävän vaatteen ajatusta pintamuodin vaihtoehtona. Hänen LD Leather -myymälänsä oli pitkään keskeisellä paikalla Helsingissä, osoitteessa Arkadiankatu 8.

Kari Lepistö teki teatteripuvustuksia etenkin Tampereen Teatterille, Tampereen Työväen Teatterille ja Kotkan kaupunginteatterille.

> "Pukeutuminen on kulttuuria, ja järkevät ihmiset eivät koskaan ole seuranneet muotia orjallisesti."  
> — Kari Lepistö.
> 
>

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Keitele, Jukka: Kari Lepistö, vaatesuunnittelija. *Helsingin Sanomat* 31.8.2007. (Muistokirjoitus.) Viitattu 31.12.2022.
2. ↑  Himberg, Petra: Euromuoti 1969. Yle Elävä arkisto 23.12.2010. Viitattu 30.5.2014.
3. ↑  Fin and Beauty: To Stay Awake Appreciate It Celebrant. *The Evening Standard* 30.6.1969, s. 11. Viitattu 30.5.2014.
4. ↑  Finn Hostess uniform, 1969. *The Design Air* 21.3.2014. Viitattu 30.5.2014.
5. ↑  Lappalainen, Piippa – Almay, Mirja: *Kansakunnan vaatettajat*, s. 179. WSOY, 1996. ISBN 951-0-20864-7.
6. ↑  Mikola, Tapio: *Pikakuvia 1: Vaatemarkkinoinnin vaikuttajia sanoin ja kuvin*, s. 56. Turku: LSK, 1981. ISBN 951-99302-2-1.
7. ↑  Merin, Jennifer: Fur Bargains Always Are Flying In Finland. *Chicago Tribune* 26.10.1986. Viitattu 30.5.2014.
Henri Manninen Schortensissa, Saksassa vuonna 2014.
**Henri Jarkko Manninen** (s. 3. tammikuuta 1985) on suomalainen kestävyysjuoksija, joka edustaa Jyväskylän Kenttäurheilijoita. Häntä valmentaa Tuomo Lehtinen.

Manninen on saavuttanut Kalevan kisoista 10 000 metrin juoksussa hopeaa vuonna 2015 ja pronssia vuosina 2008, 2012 ja 2018. 5 000 metrillä hän on saanut pronssia vuonna 2010. Hänellä on pronssia myös 3 000 metriltä sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailuista 2010. Lisäksi Mannisella on SM-mitaleita viestijuoksusta, maastojuoksusta ja puolimaratonilta. Hänellä on myös maaotteluedustuksia.

Syyskuussa 2014 Manninen alitti Pekingin MM-kisojen maratonin kisarajan Berliinin maratonilla. Hän juoksi ennätyksensä 2.16.43. Hän oli Pekingissä 35:s ajalla 2.30.22.

Lähteet
-------

* Henri Manninen Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).

### Viitteet

1. ↑  Parkkinen, Jaakko: Sekunnit tällä kertaa Mannisen puolella - "Sain puristettua virtaa loppusuoralle" *Yle Urheilu*.  28.9.2014. Viitattu 4.8.2015.
2. ↑  Laine, Sami & Rajamäki, Sinikka: Suomalaisjuoksija urotekoon Pekingissä - "Keskeytys kävi mielessä" *Yle Urheilu*.  22.8.2015. Viitattu 27.8.2015.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
Miuccia Prada vuonna 2011.
**Miuccia Prada** (aiemmin **Maria Bianchi**; s. 10. toukokuuta 1949 Milano) on italialainen muotisuunnittelija, joka on työskennellyt koko uransa ajan Pradan muotitalossa. 

Pradan oli perustanut Milanossa hänen isoisänsä vuonna 1913. Tuolloin merkki keskittyi vain nahasta tehtyjen laukkujen ja asusteiden valmistamiseen. Miuccia Pradasta tuli talon pääsuunnittelija vuonna 1978, jota pidettiin omituisena, sillä hän oli muun muassa kommunistipuolueen jäsen, opiskelija ja naisten oikeuksien puolustaja. Vuonna 1985 muotimaailma kuitenkin kiinnostui hänestä hänen suunnittelemiensa mustien ja logottomien laukkujen myötä. 

Ensimmäisen valmisvaatekokoelmansa Prada julkaisi vuonna 1989, ja Pradan muotitalon pienempi merkki, Miu Miu perustettiin vuonna 1992. Prada palkittiin Council of Fashion Designers of America International-palkinnolla vuonna 1993, ja vuotta myöhemmin Pradan kokoelmia esiteltiin ensi kertaa New Yorkissa ja kauppa Lontooseen perustettiin. Nykyään Pradalla ja Miu Miulla on kaksi näytöstä vuodessa Milanossa.

Miuccia Prada tapasi aviomiehensä ja yhtiökumppaninsa Patrizio Bertellin samoihin aikoihin tullessaan Pradan pääsuunnittelijaksi. Bertellin kanssa yhteistyössä Prada teki muoti-imperiumistaan kilpailijan muotimerkkejä omistavalle LVMH:lle, omistaen muun muassa Fendin, Helmut Langin, Jil Sanderin ja Azzedine Alaian muotitalot. Heidän vanhempi poikansa Lorenzo Bertelli on kansainvälisen tason ralliautoilija.

Aiheesta muualla
----------------

* Pradan virallinen sivusto

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Victoria
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**Abrolhosin taistelu** oli meritaistelu Alankomaiden Länsi-Intian kauppakomppanian ja portugalilais-espanjalaisen laivaston välillä Abrolhosin karikolla Brasilian rannikolla 12. syyskuuta 1631. Taistelu päättyi hollantilaisten tappioon heidän komentajansa hukuttua mereen.

Tausta
------

Alankomaiden Länsi-Intian kauppakomppania oli vallannut Olindan ja Recifen Pernambucossa Brasiliassa Portugalilta vuonna 1630. Matias de Albuquerque johti portugalilaisista siirtolaisista ja intiaaneista koottuja väijytysjoukkoja käyden sissisotaa hollantilaisia vastaan. Keväällä 1631 kauppakomppanian amiraali Adriaen Janszoon Pater toi Pernambucoon 17 laivansa mukana 1 000 hollantilaista sotilasta operaatioihin Albuquerquen sissejä vastaan.

Espanja ja portugali päättivät vallata Pernambucon takaisin kesällä 1631. Yöllä 10. helmikuuta 1631 Antionio de Oquendon johtama espanjalais-portugalilainen laivasto-osasto saapui Pernambucon eteläpuolella sijainneelle lahdelle. Paikalle laskettiin maihin 2 000 espanjalaista sotilasta. Syyskuussa Oquendo lähti laivaston ja 1 200 sotilaan mukana kohti pohjoista tarkoituksena laskea joukkoja lähemmäksi Pernambucoa vahvistamaan Albuquerquen sissijoukkoja samalla, kun hänen laivansa saattaisivat Portugaliin matkalla olleita sokerilaivoja.

Taistelu
--------

Pater oli saanut kuulla Oquendon laivastosta elokuussa, mutta miehistön vähyyden takia hän pääsi liikkeelle vasta elokuun lopussa. Paterin ja Oquendon laivastot kohtasivat 12. syyskuuta Abrolhosin karikon tuntumassa Santosin ja Pernambucon puolivälillä.

Seurannut taistelu oli verinen. Paterin ja Oquendon lippulaivat ajautivat dramaattiseen kaksintaisteluun. Iltapäivällä hollantilaisten lippulaiva *Prins Willem* syttyi tuleen. Osa miehistöstä pakeni hyppäämällä mereen, mutta Pater itse oli uimataidoton. Hän roikkui aluksen keulan köydestä, kunnes lopulta hänen otteensa petti ja hän putosi mereen kadoten sen aaltoihin. Komentajansa kuoltua hollantilaiset vetäytyivät paikalta.

Seuraukset
----------

Taistelu oli päättynyt Oquendon voitoon, joskin tappiot olivat suuret. Oquendon laivoista upposi kolme ja 585 miestä oli kaatunut. Hollantilaisten laivoista upposi kaksi ja 350 miestä oli kaatunut. Oquendon onnistui laskea miehiä Albuquerquen avuksi, mutta vain 700 heistä löysi loppujen lopuksi paikalle. Maihinlaskun jälkeen Oquendo lähti laivoineen sokerilaivojen matkaan kohti Eurooppaa.

Hollantilaiset varautuivat uuteen maihnnousulaivastoon. Olinda poltettiin, koske sitä pidettiin puolustuskelvottomana ja sitä uhkasivat nyt myös vahvistetut Albuquerquen sissit. Puolustajat vetäytyivät paremmin puolustewttavissa oilleeseen Recifeen. Sodan vaivaamaasta Euroopasta ei kuitenkiaan uutta maihinnousulaivastoa ollut luvassa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Olli Bäckström: "Pernambuco", *Lumikuningas : Kustaa Aadolf ja 30-vuotinen sota*. Gaudeamus, 2020. ISBN 978-952-345-643-3.
**Abruptum** oli ruotsalainen black metal -yhtye, joka toimi 1990–2005.

Sen perustivat 1990 "It" (Tony Särkkä), All (Jim Berger) ja Ext. Ensimmäisen demon valmistumisen jälkeen vuonna 1990 Ext erotettiin yhtyeestä.
It:in mukaan Ext oli järkyttynyt demon "pahuudesta" kuultuaan lopullisen version ja hän liittyi lähimpään seurakuntaan erottuaan yhtyeestä. (Arkistoitu – Internet Archive)
All olisi jäänyt mukaan yhtyeeseen, mutta hänet pakotettiin eroamaan alkoholiongelmansa takia.

It jatkoi yhtyettä sooloprojektinaan kunnes Evil (Morgan Håkansson) liittyi siihen. Abruptum teki sopimuksen Euronymouksen levy-yhtiön Deathlike Silence Productionsin kanssa, joka julkaisi heidän kaksi albumiaan.
Euronymouksen mielestä yhtye oli "audial presence of Pure Black Evil" ja It piti Euronymousta "todellisena liittolaisena"
Yhtye teki myöhemmin ensimmäisen kappeleen *Nordic Black Metal* -kokoelmalevylle, joka oli omistettu Euronymouksen muistolle hänen kuolemansa vuoksi.

It jätti sekä yhtyeen että koko black metal -musiikin 1996 saatuaan lukuisia sekä henkilökohtaisia että hänen perheeseensä kohdistuvia uhkauksia.
Evil piti Abruptumin toiminnassa ja julkaisi musiikkia oman levy-yhtiönsä, Blooddawn Productionsin kautta, kunnes 2005 hän ilmoitti Abruptumin lopettaneen.

Diskografia
-----------

### Albumit

* *Obscuritatem Advoco Amplectere Me* (Deathlike Silence Productions, 1993)
* *In Umbra Malitae Ambulabo, In Aeternum In Triumpho Tenebrarum* (Deathlike Silence Productions, 1994)
* *Evil Genuis* (Hellspawn, 1995)
* *Vi Sonas Veris Nigrae Malitiaes* (Full Moon Productions, 1996)
* *De Profundis Mors Vas Cousumet* (Blooddawn Productions, 2000)
* *In Ictu Oculi* (Blooddawn Productions, 2001)
* *Casus Lucifer* (Blooddawn Productions, 2004)
* *Maledictum* (Blooddawn Productions, 2006)
* *Potestates Apocalypsis* (Blooddawn Productions, 2011)

### EP:t

* *Evil* (1991)
* *De Profundis Mors Vas Consumet* (2000)
* *Maledictum* (2008)

### Demot

* *Abruptum* (1990)
* *The Satanist Tunes* (1990)
* *Orchestra of Dark* (1991)

Aiheesta muualla
----------------

* Abruptum Allmusic.com-internetsivulla
**Abram Mihailovitš Lufer** (ven. Абрам Михайлович Лу́фер; 25. elokuuta 1905 Kiova – 13. heinäkuuta 1948 Kiova) oli ukrainalainen pianisti.

Lufer opiskeli musiikkikoulussa Kiovassa Grigori Beklemiševin johdolla (valmistuminen 1925) ja sitten Kiovan Lysenko-musiikki-instituutissa (valmistuminen 1928). Hän aloitti instituutissa opettamisen ja pääsi sen pianonsoiton laitoksen johtoon vuonna 1929. Vuonna 1930 Lufer oli ensipalkinnon voittaja yleisukrainalaisessa pianokilpailussa Harkovassa. Vuonna 1932 hän sai neljännen palkinnon kansainvälisessä Frédéric Chopin -pianokilpailussa Varsovassa; pistemäärä oli sama kuin Bolesław Konin.

Luferin ohjelmistossa keskeinen sija oli merkittävillä romantiikan säveltäjillä (Schumann, Liszt, Chopin), mutta hän tulkitsi myös aikansa säveltäjien teoksia. Näihin kuuluivat hänen maanmiehensä Viktor Kosenko, Boris Ljatošinski ja Levko Revutski. Vuonna 1934 Lufer sai vastuulleen musiikkikoulutuksen uudistamisen Kiovassa. Tämän seurauksena eri musiikkikoulut yhdistettiin Kiovan konservatorioksi, jota Lufer johti kuolemaansa saakka. Vuosina 1941–1944 hän johti konservatoriotoimintoja Sverdlovskissa. Opetustoimien ohella Lufer toimi Kiovan filharmonikkojen ja Kiovan radion solistina.

Luferin johdolla opiskelleiden joukossa oli Tatjana Goldfarb.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Abram Lufer[vanhentunut linkki] The Fryderyk Chopin Institute
2. ↑  Jewish Encyclopedia of Russia Belarus SIG


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Abrosaurus** oli sauropodeihin kuulunut dinosaurussuku. *Abrosauruksen* nimi tarkoittaa "herkkää liskoa", mikä juontuu sen kevytrakenteisesta kallosta.

*Abrosaurus* oli kasvinsyöjä, ja se eli 170–160 miljoonaa vuotta sitten keskijurakaudella. *Abrosauruksen* fossiileita on löydetty Kiinasta. Parhaiten säilynyt fossiili *Abrosauruksesta* on sen pääkallo. Sitä ja muita *Abrosauruksen* fossiileita säilytetään tällä hetkellä Zingong Dinosaur Museumissa, Kiinassa.

Ensimmäiset *Abrosauruksen* fossiilit löydettiin vuonna 1984. *Abrosauruksen* nimeä on vaihdettu kolme kertaa. Ensin Hui nimesi sen vuonna 1984 *Abrosaurus gigantorhinukseksi*. Vuonna 1989 Hui antoi sille nimeksi *Abrosaurus dongpoensis*. Nykyisen nimensä *Abrosaurus* sai vielä samana vuonna, kun Hui vaihtoi nimeksi *Abrosaurus dongpoi*.

*Abrosaurus* oli yksi aikansa suurimmista dinosauruksista, sen pituus oli noin 9–10 metriä ja paino 4–5 tonnia. Kaula oli erittäin pitkä. Pää oli lähes geometrinen muodoltaan ja sitä merkkasi tyypillinen harja. Jalat olivat lyhyet ja vahvat. Häntä oli pitkä ja ohut.

Lähteet
-------

1. ↑  Abrosaurus *Prehistoric Wildlife*. Viitattu 24.6.2016. (englanniksi)
2. 1 2 3  Abrosaurus dinosaur *Dinosaur Fact*. Viitattu 24.6.2016. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q131604
* Fossilworks: 56458
* GBIF: 7347859

 |

 |
**Somalian jääpallomaajoukkue** edustaa Somaliaa jääpallon maajoukkuekilpailuissa. Somalia haki Kansainvälisen jääpalloliiton jäsenyyttä ja osallistumisoikeutta Irkutskin MM-kilpailuihin 2014. Somalia on ensimmäinen afrikkalainen kansainvälisen jääpalloliiton jäsenyyttä hakenut maa.

Somalian jääpallomaajoukkue perustettiin Ruotsin Borlängessä asuvien somalialaisten maahanmuuttajien ja paikallisen Borlänge Bandyn voimin. Borlängen kunta ja Somalian olympiakomitea tukevat taloudellisesti Somalian jääpallomaajoukkuetta. Maajoukkuetta valmentaa ruotsalainen jääpallolegenda Per Fosshaug.

Menestys maailmanmestaruuskilpailuissa
--------------------------------------


| # |  Joukkue  | O | V | T | H | TM | PM | ME | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 2014 17. / B-sarjan 9.  | 5 |  0  |  0  |  5  |  3  |  72  | -69 | 0 |
| 2 | 2015 16. / B-sarjan 9.  | 5 |  0  |  0  |  5  |  3  |  63  | -60 | 0 |
| 3 | 2016 17. / B-sarjan 9.  | 7 |  0  |  0  |  7  |  5  |  83  | -78 | 0 |
| 4 | 2017 18. / B-sarjan 10.  | 7 |  0  |  0  |  7  |  4  |  101  | -97 | 0 |
| 5 | 2018 16. / B-sarjan 8.  | 5 |  0  |  0  |  5  |  0  |  43  | -43 | 0 |

Lähteet
-------

1. ↑  Borlänges Somalier bildar VM-lag *bandysverige.se*.  Arkistoitu 6.11.2013. Viitattu 4.11.2013. (ruotsiksi)
Jefferson Airplane -yhtye vuonna 1966. Skip Spence kyykyssä etualalla. Jäsenet vasemmalta alkaen: Signe Anderson, Jack Casady, Marty Balin, Spence, Paul Kantner ja Jorma Kaukonen.
**Alexander Lee "Skip" Spence** (18. huhtikuuta 1946 Windsor, Ontario, Kanada – 16. huhtikuuta 1999 Santa Cruz, Kalifornia, Yhdysvallat) oli kanadalainen laulaja ja lauluntekijä. Spence oli aluksi kitaristina Quicksilver Messenger Service -yhtyeessä, jonka jälkeen hän toimi rumpalina Jefferson Airplanessa. Jefferson Airplanen ensimmäisen levyn jälkeen hän lähti yhtyeestä ja oli perustamassa yhtyettä Moby Grape. Toisen levyn tekemisen aikana Spence riehui kirveen kanssa hotellihuoneessa LSD:n vaikutuksen alaisena. Tämän jälkeen hän oli kuusi kuukautta sairaalassa, jossa hänellä diagnosoitiin skitsofrenia.

Spence julkaisi ainoaksi jääneen sooloalbuminsa *Oar* vuonna 1969.

Skitsofreniaa ja alkoholismia sairastavana Spence eli loppuaikoinaan asunnottomana ympäri San Josea ja Santa Cruzia. Hän kuoli vuonna 1999 keuhkosyöpään 52-vuotiaana.

Diskografia
-----------

* *Oar* (Columbia, 1969)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee jalkapalloilijaa. Televisionäyttelijä Janne Saarisesta on eri artikkeli.*

**Janne Johannes Saarinen** (s. 28. helmikuuta 1977 Espoo) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja tai keskikenttäpelaaja.

Pelaajaura
----------

Lahjakkaana tunnettu Saarinen on Helsingin Jalkapalloklubin kasvatteja, ja hän nousikin seuran edustusmiehistöön vuonna 1993 vain 16-vuotiaana. Läpimurtokausi hänellä kuitenkin oli vuonna 1996. Tämän jälkeen hän siirtyi HJK:sta ruotsalaiseen IFK Göteborgiin. Loukkaantumiset kuitenkin pilasivat ajan Göteborgissa ja hän pääsi pelaamaan vain kolmessa ottelussa. Saarisen kolmivuotisen IFK-sopimuksen viimeistä kautta ei tullut ja näin Saarinen siirtyi takaisin HJK:hon vuonna 1999.

Paluukausi oli kuitenkin pettymys. Saarinen oli jälleen loukkaantuneena ja seurakin menetti mestaruuden viimeisessä ottelussa. Seuraavaa kautta varten Saarinen harjoitteli kovaa. Pieni šokki oli kuitenkin taas edessä. Valmentaja Jyrki Heliskoski päätti siirtää hyökkäävänä pelaajana tunnetun Saarisen laitapuolustajaksi. Se hämmästytti Saarista, mutta paikka kuitenkin sopi hänelle ja Saarinen nousi maajoukkueeseenkin asti. Hyvin menneen kauden 2000 jälkeen Saarinen päätti siirtyä norjalaiseen Rosenborgiin. Tätä ennen hän oli kuitenkin ratkaissut Suomen Cupin voiton HJK:lle vapaapotkumaalillaan.

Rosenborgissa Saarinen pääsi mm. pelaamaan Mestarien liigassa ja samalla hän vakiinnutti myös paikkansa maajoukkueen vasempana puolustajana. Vuonna 2003 Saarinen siirtyi Rosenborgista Bundesliigan 1860 Müncheniin. Asiat eivät kuitenkaan menneet hyvin. Seura putosi liigasta pois eikä Saarisen omatkaan esitykset häikäisseet. Näin hän siirtyi pois Saksasta tanskalaiseen FC Kööpenhaminaan.

Tammikuussa 2006 Saarinen purki sopimuksensa Kööpenhaminan kanssa ja teki sopimuksen Veikkausliigaan nousseen FC Hongan kanssa kaudesta 2006. Syyksi sopimukseen Hongan kanssa Saarinen ilmoitti halun pelata puolustajan sijasta hyökkäävämmässä roolissa. Saarinen oli hankkimassa Hongalle sen ensimmäistä mitalia miesten tasolla, kun joukkue hävisi Tampere Unitedille Suomen Cupin finaalin 11. marraskuuta 2007. Saarinen tasoitti ottelun jatkoajalla vapaapotkumaalilla, mutta epäonnistui rangaistuspotkukilpailussa.

Kaudeksi 2008 Saarinen siirtyi Ruotsiin BK Häckeniin. Häckenistä hän palasi kotimaahan ja edusti kaudella 2010 HJK:ta. Kaudella 2011 hän ei enää pelaa, sillä kipinää ei löytynyt.

Meriitit
--------

* Veikkausliigan herrasmiespelaaja 2006
* Kolme Norjan mestaruutta Rosenborgissa
* Tanskan mestaruus FC Kööpenhaminan riveissä
* Kaksi pohjoismaisen Royal Leaguen voittoa
* Mestarien liigassa 15 ottelua
* 42 A-maaottelua
* Kaksi Suomen cupin voittoa
* Suomen mestaruus 2010

Lähteet
-------

* Janne Saarinen ripusti nappulakengät naulaan[vanhentunut linkki], Palloliitto

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Maajoukkuejyrä Janne Saarinen lopettaa , Hs.fi/Urheilu

Aiheesta muualla
----------------

* Pelaajakortti Veikkausliigan sivuilla
**Mattias Salamnius** (n. 1650 – 21. tammikuuta 1691, Parainen) oli suomalainen pappi ja runoilija.

Salamniuksen vanhemmista ja henkilöllisyydestä ei ole juurikaan tietoa, mutta hänen oletetaan syntyneen Pohjois-Pohjanmaalla. Hänen arvellaan opiskelleen Uppsalassa tai Tartossa, mutta siitäkään ei ole varmuutta.

Se tiedetään, että Salamnius toimi pappina Inkerinmaalla vuosina 1680–1686. Hänen jo 1681 Turussa painattamansa ruumissaarna on hävinnyt, mutta sen sijaan hänen tunnetuin teoksensa on säilynyt. Se on vanhaan suomalaiseen runomittaan kirjoitettu *Ilo-Laulu Jesuxesta* vuodelta 1690, joka kuvaa Jeesuksen elämää ja kärsimyshistoriaa. Se sisältää 29 laulua ja 2265 säettä. Teos on Suomen huomattavin Ruotsin vallan aikainen runokirja, josta otettiin kahdensadan vuoden aikana peräti kuusitoista painosta.

Samana vuonna eli 1690 painettiin toinenkin Salamniuksen teos, 1600 säkeen mittainen Juhana Gezelius vanhemman hautajaisiin kirjoitettu *Surullinen ja Jumalinen Jälkimuisto*. Se on taas kuivakiskoiseksi luonnehdittu kronikka piispan elämänvaiheista.

Aiheesta muualla
----------------

WikiaineistoWikiaineisto
Wikiaineistoon on tallennettu tekstiä aiheesta: 
***Mattias Salamnius*** 

* Vapaasti ladattavia Mattias Salamniuksen e-kirjoja Projekti Lönnrotilta sekä Project Gutenbergiltä
* Ilo-laulu Jesuxesta digitoituna[vanhentunut linkki] (Helsingin yliopiston kirjasto)
* Kotivuori, Yrjö: Matias Salamnius. *Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu 2005.
* Ilmari Heikinheimo: *Suomen elämäkerrasto*. Helsinki: Werner Söderström Osakeyhtiö, 1955.  Sivu 654.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo
* Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852

 |

 |
**Crystal Cox** (s. 28. maaliskuuta 1979 Norfolk, Virginia) on yhdysvaltalainen pikajuoksija.

Olympialaiset
-------------

Cox voitti kultaa 4 × 400 metrin viestissä vuoden 2004 kesäolympialaisissa. Viestin alkuerissä juoksivat Cox, Monique Henderson, Sanya Richards ja Moushaumi Robinson, finaalissa Coxin ja Robinsonin tilalle tulivat Monique Hennagan ja DeeDee Trotter. Vuonna 2004 Cox voitti Amerikan hallikisat 200 metrillä.

### Dopingrikkomus

29. tammikuuta 2010 Associated Press ja ESPN.com kertoivat, että Cox on myöntänyt käyttäneensä anabolisia steroideja vuosina 2001–2004. Näin ollen hänen kaikki tulokset tältä ajalta mitätöidään. Cox on hyväksynyt neljän vuoden kilpailukiellon, joka kestää tammikuuhun 2014 asti. Yhdysvaltojen naisten 4 × 400 metrin viestijoukkue saattaa menettää Ateenan vuoden 2004 olympiakultansa. Cox menetti mitalinsa 21. heinäkuuta 2012 Kansainvälisen olympiakomitean päätöksellä.

Selviytyjät
-----------

Crystal Cox oli yksi yhdysvaltalaisen *Selviytyjät*-tositelevisiosarjan kilpailijoista Gabonissa vuonna 2008. Hän tuli kilpailussa kuudenneksi.

Lähteet
-------

1. ↑  4x400 Metres Relay - W Heats *iaaf.org*. Viitattu 27.4.2010. (englanniksi)
2. ↑  4x400 Metres Relay - W Final *iaaf.org*. Viitattu 27.4.2010. (englanniksi)
3. ↑  Associated Press: Relay team member suspended 4 years  29.1.2010. ESPN.com.  (englanniksi)
4. ↑  Cherry, Gene: IAAF to recommend US relay team be stripped of gold  15.3.2010. Reuters.  Arkistoitu 24.9.2018.  (englanniksi)
5. ↑  Viestijuoksija Cox menetti olympiakultamitalinsa hs.fi.  Arkistoitu 23.7.2012. Viitattu 21.7.2012.
6. ↑  CBS.com, Crystal Cox bio *cbs.com*.  (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Crystal Cox Trackandfield.com-sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Tekniikan historian seura** (vuoteen 1995 asti Suomen Teknillinen Museoyhdistys – Tekniska Museiföreningen i Finland r.y. r.f.) on vuonna 1926 perustettu yhdistys, joka kokoaa tutkijoita ja edistää tutkimusta, jonka aiheena on tekniikan historia ja/tai teknologian historia. Ala on humanistinen mutta samalla monitieteinen tutkimusala, jota alettiin kehittää Suomessa erityisesti 1980-luvulla.

Toiminta
--------

Seura on julkaissut vuodesta 1983 alkaen lehteä *Tekniikan Waiheita - Teknik i Tiden*.

Tekniikan historian seuran aloitteesta on vuonna 2010 koottu suomalaisen tai Suomea koskevan tekniikan historiantutkimuksen vieraskielinen bibliografia eli luettelo muista kuin suomen- ja ruotsinkielisistä alan kirjoista ja artikkeleista, ja se on luettavissa ja täydennettävissä Wikiaineistossa. Alkuperäinen luettelo on luettavissa myös seuran verkkosivuilla (Arkistoitu – Internet Archive).

Lähteet
-------

1. ↑  THS ry. - THS rf. :: Seuran historia *www.ths.fi*.  Arkistoitu 30.12.2016. Viitattu 29.12.2016.
2. ↑  Tekniikan Waiheita Tekniikan historian seura.  Arkistoitu 6.11.2010. Viitattu 22.2.2010.

Aiheesta muualla
----------------

* Tekniikan historian seura Tekniikan historian seura. Viitattu 22.2.2010.
*Tämä artikkeli käsittelee kuningas Jerobeam I:tä. Nimen muista kantajista, katso täsmennyssivu.*
**Jerobeam** oli Raamatun mukaan Israelin kuningaskunnan ensimmäinen kuningas. Hänen historiallisuudestaan ei ole todisteita Raamatun lisäksi. Jos hän on oikeasti elänyt, hän on luultavasti hallinnut suurin piirtein vuosina 931–910 eaa. Häntä seurasi hänen poikansa Nabad.

Raamatun mukaan Salomo hallitsi yhtenäistä Israelia (Israelin kuningaskunta ja Juudea), mutta Salomon syntien takia Jumala antoi valtakunnan hajota. Salomon poika Rehabeam jatkoi Salomon langettamaa työveroa Israelin pohjoisille heimoille, jolloin nämä kapinoivat ja nostivat omaksi kuninkaakseen Salomon hovissa palvelleen Jerobeamin. (Nimet Jerobeam ja Rehabeam ovat samaa juurta ja tarkoittavat, että kansan pitäisi tulla suurilukuiseksi ja levitä laajalle.)

Jerobeam valitsi pääkaupungikseen Sikemin. Tehdäkseen eroa Juudeaan hän rakensi Juudean pääkaupungin, Jerusalemin, temppelille kilpailijoita Beteliin ja Daniin. Hän asetti papeiksi myös miehiä, jotka eivät olleet leeviläisiä. Näiden uskonnollisten syntien takia Jerobeamin suku katkesi. Jerobeamin lopulta suorittaessa uhriseremoniaa hänen "kätensä kuivettui". Sen jälkeen hän pyysi Jumalan miestä lepyttämään ja rukoilemaan Herraa, Jumalaansa ja tämä teki niin, minkä johdosta käsi palautui jälleen toimintakykyiseksi, mutta Jerobeam ei muuttanut tapojaan. Tätä on tulkittu polion aiheuttamaksi halvaukseksi.*lähde?*

Jerobeamin tarina kerrotaan Ensimmäisessä kuninkaiden kirjassa, luvuissa 11–14.

Lähteet
-------

* Richard Elliott Friedman, "Who Wrote the Bible?" Harperr Collins 1997.
* Israel Finkelstein, Neil Asher Silberman, "The Bible Unearthed." Touchstone 2002.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**-** | **Israelin kuningas** | Seuraaja:**Nabad** |
**Tuisku** oli vuosina 1924–1930 Helsingissä ilmestynyt Sosialistisen työväen ja pienviljelijäin vaalijärjestön suuntausta edustanut poliittinen pilalehti. Se ilmestyi kaksi kertaa kuukaudessa.

*Tuisku* perustettiin vuonna 1923 lakkautetun *Paukku*-lehden seuraajaksi. Sitä kustansi Oy Työ, joka oli julkaissut myös *Suomen Työmies* -lehteä. *Tuisku* oli kommunistien agitaatiokanava. Sen toimittajana toimi ensin L. Vickberg ja hänen jälkeensä kirjaltaja E. A. Grönroos. Lehden linjana oli sen omien sanojen mukaan "luokkatietoisen sosialistisen työväen jyrkkä luokkataisteluohjelma tehostetussa ja pippuroidussa muodossaan". Lehti luonnehti tulevaa toimintaansa myös näin: "*Porvaria tullaan heittämään – – manttaalipösöä ja pappia tullaan potkimaan heidän suuriin mahoihinsa uudestiraudoitetuilla saappailla – – sotahulluja ja suojeluskuntalaisia tullaan pommittamaan järeällä tykistöllä ja kaasupommeilla, fascisteja tullaan kurittamaan risiiniöljyllä ja raipoilla, noskelaisia vitsotaan edelleen*". Lehden linja oli yhtä tinkimätön kuin se oli luvannutkin. *Tuisku* lakkautettiin muiden kommunistilehtien tavoin lapuanliikkeen vaatimuksesta kesäkuussa 1930. Grönroos oli jo sitä ennen vangittu lehden saaman painokanteen vuoksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Tuisku[vanhentunut linkki] Fennica-tietokanta. Viitattu 18.9.2014.
2. ↑  Ari Uino: "Pilalehtien monenkirjava sukupuu", s. 337 teoksessa *Suomen lehdistön historia 8: Yleisaikakauslehdet*. Aikakauslehtien liitto/Kustannuskiila 1991.
**Créancey** on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 39 kilometriä Beaunen kaupungista luoteeseen.

Burgundin kanavan 3 333 metriä pitkän tunneliosuuden toinen pää Pouilly-en-Auxois’sa ja toinen Créanceyssa. Uusgoottilaisen Saint-Symphorien kirkon historia ulottuu 1200-1300-luvuille. Kirkkoa kunnostettiin 1400-1500-luvuilla. Liuskekivipäällysteinen kellotorni on peräisin 1800-luvulta. Kunnan alueella oleva linna *Château de Créancey* on rakennettu 1600-luvulla. Linnaa ympäröi ranskalainen puutarha. Kunnan nähtävyyksiä on torni *Tour Saint-Étienne*, joka on omistettu Metzissä vuonna 1870 Saksan–Ranskan sodassa kaatuneelle nuorelle kaupunkilaiselle. Tiilestä tehty torni rakennettiin kaksi vuotta myöhemmin vuonna 1872, ja kunnostettiin kunnan toimesta vuonna 1997.

  

* Burgundin kanavan sulku no 2Burgundin kanavan sulku no 2

Lähteet
-------

1. ↑  Comparateur de territoire Institut National de la Statistique et des Études Économiques. Viitattu 12.3.2022. (ranskaksi)
2. ↑  Créancey Echo des communes. Viitattu 12.3.2022. (ranskaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Créancey** Wikimedia Commonsissa
**Mykola Tarasovytš Solskyi** (ukr. Микола Тарасович Сольський; s. 22. toukokuuta 1979) on ukrainalainen poliitikko, joka on toiminut Ukrainan maatalous- ja ravintoministerinä vuodesta 2022 lähtien.

Solskyi syntyi Rosoh’yn kylässä, Staryi Sambirin piirissä (nykyinen Sambirin piiri) Lvivin alueella. Hän opiskeli vuosina 1995–2000 oikeustiedettä Lvivin yliopistossa. Vuosina 2000–2003 hän työskenteli lakimiehenä. Vuosina 2003–2014 hän toimi lakiasiaintoimiston toimitusjohtajana ja vuosina 2014–2019 varatoimitusjohtajana. Vuoden 2019 parlamenttivaaleissa Solskyi valittiin Ukrainan parlamenttiin eli Verh’ovna Radaan Kansan palvelija -puolueen listan 125:ntenä, sitoutumattomana ehdokkaana. Maaliskuussa 2022 hänet nimitettiin maatalous- ja ravintoministeriksi, minkä myötä hän erosi kansanedustajan virasta.

Lähteet
-------

1. ↑  Сольський Микола Тарасович *kmu.gov.ua*.  Arkistoitu 22.2.2023. Viitattu 22.2.2023. (ukrainaksi)
2. ↑  Сольський Микола Тарасович *LB.ua*.  Arkistoitu 22.2.2023. Viitattu 22.2.2023. (ukrainaksi)
3. ↑  Сольський Микола Тарасович *ПолітХаб*.  Arkistoitu 22.2.2023. Viitattu 22.2.2023. (ukrainaksi)
**Tekniikan lisensiaatti** (TkL, engl. *Licentiate of Science (Technology), Lic.Sc. (Tech.)*) on teknis-tieteellisen alan  tieteellinen jatkotutkinto. Pohjakoulutuksena on ylempi korkeakoulututkinto, useimmiten diplomi-insinöörin tutkinto. Nykyään lisensiaatintutkinto jätetään kuitenkin usein suorittamatta ja tähdätään maisterintutkinnosta suoraan tohtorintutkintoon. Lisensiaatintutkintoon kuuluvat lisensiaatintyö sekä sitä tukevat syventävät opinnot. Näitä tutkintoon liittyviä maisterintutkinnon jälkeisiä syventäviä opintoja tarvitaan yhtä paljon kuin tohtorintutkintoon (aiemmin noin 60 opintopistettä, vuoden 2013 alusta 40 opintopistettä lähes kaikissa yliopistoissa), joten lisensiaatti voi valmistua tohtoriksi tekemällä vain väitöskirjan. Lisensiaatin tutkinnolla ei kuitenkaan ole selkeätä sijaa Bolognan prosessin mukaisessa tutkintoluokittelussa.

Lähteet
-------

1. ↑  Lyhenneluettelo  20.12.2013. Kotimaisten kielten keskus.  Arkistoitu 12.10.2013. Viitattu 18.4.2014.

Tekniikan alan korkeakoulututkinnot

|  |  |
| --- | --- |
| Yliopistotutkinnot | 
* Tekniikan tohtori
* Tekniikan lisensiaatti
* Diplomi-insinööri
* Arkkitehti
* Maisema-arkkitehti
* Tekniikan kandidaatti

 |
| Ammattikorkeakoulututkinnot | 
* Insinööri (ylempi AMK)
* Insinööri (AMK)
* Rakennusmestari (AMK)
* Rakennusarkkitehti (AMK)

 |

Tekniikan alan opistotutkinnot

* Insinööri
* Rakennusinsinööri
* Rakennusarkkitehti
* Teknikko
* Rakennusmestari


Tekniikan alan ammatilliset tutkinnot

* Automaatioasentaja
* Hienomekaanikko
* Hitsaaja
* Koneistaja
* Levyseppähitsaaja
* LVI-asentaja
* Mikromekaanikko
* Puuseppä
* Seppä
* Sähköasentaja
* Valaja
* Valumallinvalmistaja
Mykolajivin alueen lippu.
**Mykolajivin alueen lippu** (ukr. Прапор Миколаївської області, *Prapor Mykolajivskoji oblasti*) on Ukrainan Mykolajivin alueen symboli. Lipun tausta koostuu kolmesta vaakasuorasta osiosta, joiden värit ovat ylhäältä lukien valkoinen, keltainen ja sininen ja joiden korkeuksien suhde on 2:1:1; sinisen raidan yläreuna on aaltoileva. Lipun keskellä on kaksi ristikkäistä kullanväristä sauvaa ja niiden päällä kullanvärinen arkkipiispan mitra. Lipun mittasuhteet ovat 2:3.

Mykolajivin aluevaltuusto hyväksyi lipun 27. heinäkuuta 2001. Sen ovat suunnitelleet Ivan ja Ja. Bulavytskyi. Sauvat ja arkkipiispan mitra ovat peräisin Mykolajivin kaupungin vaakunasta ja kuvastavat alueen suojelupyhimystä Nikolaos Ihmeidentekijää.

Lähteet
-------

1. ↑  Сучасні символи областей України Українське гералдичне товариство.  Arkistoitu 12.6.2023. Viitattu 17.6.2023. (ukrainaksi)
2. ↑  Миколаївська область *heraldry.com.ua*.  Arkistoitu 17.6.2023. Viitattu 17.6.2023. (ukrainaksi)
**European Business Number** (**EBN**) on saksalaisen *DAD GmbH* -yhtiön huijaus. Huijauksessa yritykselle lähetetään erehdyttävän viralliselta näyttävä kirje tai sähköposti. Kirjeessä pyydetään tarkastamaan yrityksen tiedot ja ilmoittamaan Y-tunnus sekä arvonlisäveronumero ilmaiseksi. Palauttamalla vastauslomakkeen yritys huomaamattaan sitoutuu pitkäaikaiseen mainossopimukseen, johon liittyy korkea vuosimaksu. Mainossopimusta on vaikea peruuttaa.

Suomessa EBN-kirjeitä ovat saaneet yritykset ja metsänomistajat ainakin vuosina 2015–2017. Huijauksia on havaittu myös muissa maissa.

Huijaus voi täyttää petoksen tunnusmerkistön. Yritys välttyy maksuilta, jos se ei vastaa viestiin. Jos yritys saa aiheettoman laskun, se voi tehdä asiasta rikosilmoituksen.

### European Register of Commerce (ERC)

Sama huijaus jatkuu uuden yrityksen *DAD Deutscher Adressdienst GmbH* toimesta uudella nimellä. Huijauksen keskeinen toimintaperiaate on muuttumaton. Yrittäjille lähetetään kirjeitä, joissa kehotetaan tarkistamaan yrityksen tiedot GDPR-muutoksen vuoksi.

### DAD Deutscher Adressdienst GmbH konkurssi

Saksan Liittotasavallan Virallisessa Lehdessä (electronic Bundesanzeiger) on julkaistu tieto 4.4.2019 yrityksen hakemisesta konkurssiin ja kehotus velkojille ottaa yhteyttä pesänhoitajaan.

Katso myös
----------

* Huijauslasku

Lähteet
-------

1. ↑  Huijauskirjeitä liikkeellä *tilikeskus-yhtiot.fi*.  Arkistoitu 5.2.2018. Viitattu 5.2.2018.
2. ↑  Jukka-Pekka Räsänen: Huijauskirjeiden vyöry saapui Suomeen *Savon Sanomat*. Viitattu 5.2.2018.
3. 1 2  Saitko tämän viestin sähköpostissa? Älä ihmeessä vastaa, voi käydä kalliiksi *Ilta-Sanomat*.  2.2.2017. Viitattu 5.2.2018.
4. 1 2  Huijauskirjeitä liikkeellä *Yrittajat.fi*.  1.2.2017. Viitattu 5.2.2018.
5. ↑  Yrittäjät maksavat huijareille kymmeniä miljoonia vuosittain *kauppalehti.fi*. Viitattu 5.2.2018.
6. ↑  Oulun seudulle lähetetty huijauskirjeitä *Kaleva.fi*. Viitattu 5.2.2018.
7. ↑  Warning against European Register of Commerce *www.ll-ip.com*. Viitattu 9.6.2019. (englanniksi)
8. ↑  Bundesanzeiger *bundesanzeiger.de*. Viitattu 25.6.2019. (saksaksi)
**Tekniikan päivät** on kansantajuinen suomalainen tiedetapahtuma, joka esittelee tekniikkaa ja luonnontieteitä sekä haluaa herättää keskustelua tekniikan paikasta maailmassa. Se on tarkoitettu tiedeyhteisöjen lisäksi myös suurelle yleisölle. Tapahtuma järjestetään joka toinen vuosi vuorotellen Tieteen päivien kanssa.

Tekniikan päivät on suunnattu korkeakoulu-, ammattikorkeakoulu- ja lukio-opiskelijoille, opettajille ja opinto-ohjaajille, yliopistojen ja erilaisten tiedeyhteisöjen henkilökunnalle, alalla toimiville yrityksille, muille toimijoille ja järjestöille sekä suurelle yleisölle.

Ensimmäiset Tekniikan päivät järjestettiin Dipolissa 15.-16. tammikuuta 2008 Teknillisen korkeakoulun 100-vuotisjuhlavuoden kunniaksi. Tuolloin tapahtuman teemana oli vesi ("Veden varassa - valoa vedessä"). Toisilla, 14.-15. tammikuuta 2010 järjestetyillä Tekniikan päivillä aiheena oli tuli ("Tulta päin!"), toinen Aristoteleen neljästä peruselementistä.

Tekniikan päivät on vuodesta 2010 järjestänyt Tekniikan Akatemia -säätiö.

Aiheesta muualla
----------------

* Tekniikan päivien sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
* Tekniikan Akatemia -säätiö
| "Only One"Kanye West |
| --- |
| Singlen "Only One" kansikuva |
| Singlen tiedot |
|  Äänitetty  | syyskuu 2014 |
|  Julkaistu | 31. joulukuuta 2014 |
|  Formaatti | digitaalinen lataus |
|  Tuottaja(t) | Kanye West, Rick Rubin, Mike Dean, Paul McCartney, Noah Goldstein |
|  Tyylilaji | rnb |
|  Kesto | 04.42 |
|  Levy-yhtiö | Def Jam, GOOD |
| Listasijoitukset |
|  Yhdysvallat 35. |
| Kanye Westin muut singlet |
| "Bound 2"2014 | "Only One"2014 | "FourFiveSeconds"2015 |

**Only One** on chicagolaisen hip-hop-artistin ja tuottajan Kanye Westin single, jonka julkaisi GOOD Music ja Def Jam 31. joulukuuta 2014. Single on ensimmäinen *Yeezus*-albumin jälkeen julkaistu kappale, ja sillä vierailee The Beatles -yhtyeen basisti Paul McCartney. Kappaleen tuottivat West itse, Mike Dean, Rick Rubin ja Paul McCartney. Kappaleen oli tarkoitus ilmestyä Westin The Life of Pablo -albumilla, joka tunnettiin vielä silloin nimellä *So Help Me God*.

Kappale on tribuutti Kanyen tyttärelle North Westille, joka syntyi vuonna 2013. Laulu kerrotaan marraskuussa 2007 kuolleen Kanyen äidin Donda Westin perspektiivistä. Kanye on laulanut äidistään aiemmin Late Registration -albumin kappaleella *Hey Mama*. Kanyen vaimo Kim Kardashian pitää kappaletta Westin parhaimpana.

Kappaleelle julkaistiin Spike Jonzen iPhonella kuvaama musiikkivideo, jossa Kanye kävelee tietä ja peltoa pitkin tyttärensä kanssa. Hän juttelee myös kuvaajan kanssa.

Palaute
-------

Kappale sai vaihtelevaa palautetta kriitikoilta. LA Timesin kirjoittaja Randall Roberts pitää kappaleen minimalistista tyyliä tylsänä ja epämääräisenä. Hän arvosti kappaleen tarkoitusta, muttei pitänyt ideasta laulaa kappale Dondan perspektiivistä.

Noiseyn kirjoittajat Eric Sundermann ja Kyle Kramer taas pitivät kappaleesta, he pitivät kappaleen tarkoituksesta ja sen merkityksestä Kanyelle. He vertasivat kappaletta Kanyen *Bound 2*, *Runaway* ja *Pinocchio Story* -kappaleisiin.

Henkilöstö
----------

|  |  |
| --- | --- |
| * Kanye West – laulu, tuotanto, sanoitukset
* Paul McCartney – taustalaulu, tuotanto, sanoitukset
* Ty Dolla $ign – laulu
* Mike Dean – tuotanto, sanoitukset
 | * Noah Goldstein – tuotanto, sanoitukset
* Kirby Lauryen – sanoitukset
* Rick Rubin – tuotanto
* Spike Jonze – musiikkivideon ohjaus
 |

Lähteet
-------

1. ↑  Billboard: Kanye West - Hot 100
2. ↑  Genius: Kanye West - Only One -sanat ja tietoa kappaleesta
3. ↑  Twitter: @KimKardashian -twiitti (31. tammikuuta 2014)
4. ↑  KanyeWestVevo: Kanye West - Only One ft. Paul McCartney (30.1.2015)
5. ↑  Los Angeles Times: *Kanye West's 'Only One' featuring Paul McCartney: His worst-ever track?* (2.1.2015)
6. ↑  *Between Two Nerds: Why Is Kanye West's "Only One" so Good?* (6.1.2015)