recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Lehmuskirva** (*Eucallipterus tiliae*) on lehmuksilla elävä, hyvin yleinen kirvalaji.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Laji on helposti tunnistettava. Siivettömät yksilöt ovat vaaleankeltaisia. Päässä ja keskiruumiissa on tummat pitkittäisjuovat ja takaruumiin selkäpuolella kaksi riviä mustia pisteitä. Verkkosilmät ovat kirkkaanpunaiset. Tuntosarvet ovat likimain ruumiin pituiset ja mustat, mutta 3. jaokkeen keskiosa, 4. ja 5. jaokkeen tyviosat sekä koko 6. jaoke ovat vaaleat. Vaharauhasputket ovat hyvin lyhyet ja tummat. Siivellisillä yksilöillä siiven etureuna on tumma, samoin kohdat, joissa siipisuonet päättyvät siiven reunaan. Koiraat ovat siivellisiä, suvullisesti lisääntyvät naaraat eivät. Ruumiin pituus 1,8–3,0 mm.

Naaraan kromosomiluku 2n=10, kun koiraalla 2n=8.

Levinneisyys
------------

Lehmuskirvan levinneisyys ulottuu Pohjois-Afrikasta Euroopan poikki Lounais- ja Keski-Aasiaan. Lisäksi se on levinnyt vieraslajina Pohjois-Amerikkaan ja Uuteen-Seelantiin. Suomessa laji esiintyy eteläpainotteisesti, mutta ainakin Oulun korkeudelle saakka.

Elinympäristö ja elintavat
--------------------------

Lehmuskirva on monofagi, joka kelpuuttaa ravintokasvikseen ainoastaan lehmukset. Kirvat elävät lehtien alapinnoilla, etenkin siipisuonten kohdilla, ja tuottavat valtavia määriä mesikastetta, joka usein tahmaa puiden alla olevan maanpinnan. Kirvat lisääntyvät enimmäkseen neitseellisesti ja ajoittain syntyy siivekkäitä naaraita, jotka siirtyvät uusille elinpaikoille. Syyskesällä ja syksyllä syntyy myös koiraita sekä suvullisesti lisääntyviä naaraita, jotka munivat. Munat talvehtivat.

Lehmuskirvan luonnollisia saalistajia ovat ainakin: kaksipistepirkko (*Adalia bipunctata*), sypäkkälude (*Blepharidopterus angulatus*), lehtopirkko (*Oenopia conglobata*) ja Synharmonia lyncea.

Ravintokasvit
-------------

Lehmuskirva elää ainoastaan lehmuksilla (*Tilia*).

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Aphids on World's Plants (englanniksi)
2. 1 2  Aphid Identification (englanniksi)
3. ↑  Suomen kirva-atlas (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑  Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Eucallipterus tiliae (basswood, aphid) (englanniksi)]

Aiheesta muualla
----------------

* Laji.fi: Eucallipterus tiliae
* Aphid Species File (englanniksi)
* BugGuide (englanniksi)
* Insectoid: Taxonomy for Eucallipterus tiliae (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
* Kirvan kakka kiusaa kaupungeissa YLE Tampere 14.8.2011
* Esplanadin haju saattaa johtua kirvojen eritteistä (Arkistoitu – Internet Archive) HS.fi 17.7.2007

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q9389446
* Wikispecies: Eucallipterus tiliae
* BOLD: 22292
* BugGuide: 480477
* CoL: 3BPFM
* EoL: 4220451
* EPPO: EUCATI
* EUNIS: 67342
* Fauna Europaea: 55246
* Fauna Europaea (new): 6486a789-0f5d-4b74-ace4-6e816454479c
* GBIF: 2076990
* iNaturalist: 389228
* IRMNG: 10313006
* NatureServe: 2.907914
* NBN: NHMSYS0020736354
* NCBI: 527681
* NZOR: 381af86b-e543-4bd7-a79a-d93142fcb5bb
* PPE: eucallipterus-tiliae

 |

 |
Sana "manitou" (cree- ja Odžibwa-kielillä) kirjoitettuna Kanadan Aboriginaalien kirjoitusmerkeillä.
**Manitou** on jonkin fyysisen henki tai sielu monien Pohjois-Amerikan algonkinkansojen perinteessä. Manitou on kaikissa ja kaikessa. Manitou kuvaa myös luonnon harmonista tasapainoa, joka on hyvin verrattavissa aasialaiseen elämänvoimaan eli *qi*-käsitteeseen.

Yksinkertaisemmassa asiayhteydessä manitou voi viitata myös "henkiolentoon" eli yliluonnolliseen voimaan. Tämä henki (*Manitou*) on fyysisesti läsnä ja kosketeltava henkilö sekä käsite. Jokaisella asialla (ihmisellä, eläimellä, kasvilla, hyönteisellä, pikkukivellä, hiekanjyvällä ja jopa koneilla) on oma manitounsa. Myös cree- ja ojibwe-kielet käyttävät termiä henkien yleisnimityksenä. Samaa esiintyy myös Kanadan aboriginaalien kulttuurissa

Termi oli jo laajalti levinnyt käsite ennen kuin eurooppalaiset saapuivat nykyiseen Pohjois-Amerikkaan. Vuonna 1585, kun Thomas Harriot dokumentoi ensimmäisenä Algonkin kielen Roanoke (Pamlico) -sanastoa, hän tulkitsi sanan *mantóac* merkityksen "Jumaliksi" (sana monikossa). Samankaltaisia termejä havaittiin lähes kaikilla Algonkin-kielillä. 

Shamanistisissa perinteissä sana *manitous* (tai *manidoog* tai *manidoowag*) on liitetty ihmisen toimiin saada jollekin haluttu vaikutus, kuten kasvi-manitous edesauttamaan paranemista tai puhveli-manitou paremman metsästysonnen saamiseksi. Anishinaabegien perinteessä *manidoowag* on yksi tapa päästä Suureen Yhteyteen. Manitou kytkeytyi paljolti erilaisiin asioihin joista alettiin vähitellen käyttää pelkistetympiä termejä. Vastaavanlaisia termejä käyttävät Anishinaabegit, joilla on oma *manidoowish* pienille eläimille, sekä *manidoowag* ja *manidoons* on hyönteisille; kaikkien näiden termien yhteinen merkitys on "pikku henki". Joissakin Algonkin-kielissä, kuten Iynu (Montagnais) sanalla *manituw* on alun perin tarkoitettu "vedenalaisia olentoja, joille metsästäjät tarjoavat tupakkaa rauhoittaakseen niitä matkatessaan näiden olentojen alueen läpi".

Manitou liittyy myös Pohjois-Amerikan alkuperäisasukkaiden tapaan käyttää hikimajaa. Uskomuksen mukaan hikimajan manitou asui kiukaan kivissä ja tuli kivistä ulos löylyä heitettäessä. Manitou tulee asumuksestaan höyryn mukana ja asettuu kylpijän sisään. Se liikkuu kylpijän kehossa ja ajaa ulos kaiken, mikä aiheuttaa kipua. Ennen kuin manitou palaa kiukaaseen, se jättää jotain omasta luonnostaan kylpijään. Tämän takia uskomuksen mukaan olo tuntuu paremmalta hikimajassa olon jälkeen.

Lähteet
-------

1. ↑  Cree-kielen sanakirja
2. ↑  Hikimajoja, kylpylöitä ja parantavaa höyryä (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Native American sweat lodge:Peyote and sacred myths (Arkistoitu – Internet Archive)
Puistoalue Skotlannin länsiosassa.
**Loch Lomondin ja Trossachsin kansallispuisto** on toinen Skotlannin kahdesta ja yksi Britannian 15 kansallispuistosta. Sen alueella on 22 suurta järveä tai merenlahtea (*lochs*), 21 vuorta (munroa) ja noin 50 jokea tai puroa. Puistoon on alle tunnin matka Glasgowista.

Puisto perustettiin vuonna 2002. Sen pinta-ala on 1 865 neliökilometriä. Loch Long ja Loch Goil ovat merenlahtia, ja niissä voi nähdä hylkeitä ja jopa pyöriäisiä. Metso on yksi puiston tunnetuimmista eläinlajeista. Puistoon on merkityy myös useiden tislaamoiden kautta kulkeva viskinystävien reitti.

Lähteet
-------

1. ↑  Loch Lomond and The Trossachs National Park *National Parks UK*.  Arkistoitu 10.3.2018. Viitattu 11.11.2018.
2. ↑  national Park *Trossachs*.  Arkistoitu 2.9.2018. Viitattu 11.11.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Loch Lomondin ja Trossachsin kansallispuisto** Wikimedia Commonsissa

* 
* Loch Lomond and Trossachs *Visit Scotland*
Sangiovese on tumma viinirypäle.
**Sangiovese** on viinin valmistukseen käytettävä rypälelajike. Siitä käytetään kymmeniä eri nimiä eri puolilla maailmaa, esimerkiksi *Sangioveto*, *San Gioveto*, *Brunello*, *Tignolo*, *Morellino*, *Prugnolo* ja *Uva Canina*.

Historiaa
---------

Sangiovese on kotoisin Italian Toscanasta. Se on Italian viljellyin rypälelajike, jota viljellään erityisesti synnyinseudullaan. Jo etruskien epäillään viljelleen rypälettä, mutta ensimmäinen kirjallinen maininta siitä on vuodelta 1722. Rypäleen nimi periytyy latinasta: *sanguis jovis* tarkoittaa "Juppiterin verta".

Viljely
-------

Lajike on hitaasti kypsyvä ja sadonkorjuu tapahtuu usein varsin myöhään syksyllä. Lajike viihtyy hyvin kalkkikivialueella ja on arka kylmyydelle, minkä vuoksi sitä ei yleensä viljellä yli 500 metrin korkeudessa. Rypäleen ohuehko kuori on altis homeelle varsinkin syksyn kosteudessa.

Toisen suuren italialaisrypäleen Nebbiolon tavoin Sangiovesella ei toistaiseksi ole ollut suurta menestystä Italian ulkopuolella, vaikka sitä viljelläänkin jonkin verran esimerkiksi Kaliforniassa ja Australiassa sekä Etelä-Amerikassa ja Etelä-Afrikassa.

Viinit
------

Sangiovesea käytetään usein yhdessä muiden lajikkeiden, kuten perinteisten Canaiolon, Mammolon, Trebbianon ja Malvasian, mutta nykyisin myös Cabernet Sauvignonin ja Merlot'n kanssa. Rypäleestä tehtyjen viinien kirsikkainen maku vaihtelee kevyestä hyvin voimakkaaseen.

Kolme tunnetuinta Toscanan punaviiniä — Chianti, Brunello di Montalcino ja Vino Nobile di Montepulciano — perustuvat kaikki Sangioveseen. Lisäksi Sangiovesea käytetään joissakin "supertoscanalaisissa" viineissä, kuten Tignanellossa.

Lähteet
-------

1. ↑  Passport data (Saksalaisen viljelykasvi-instituutin rypäletiedot) Julius Kühn-Institut – Federal Research Centre for Cultivated Plants (JKI). Viitattu 7.10.2017. (englanniksi)
2. ↑  Top Ten Most Planted Grape Varieties in Italy (Tilasto Italiassa viljellyistä rypälelajikkeista)  2010. Italian Wine Central. Viitattu 7.10.2017. (englanniksi)
3. ↑  Sangiovese (Rypäleen perustietoja) Italian Wine Central. Viitattu 7.10.2017. (englanniksi)
4. ↑  Sangiovese. The Wine Garden.  Arkistoitu 2.10.2012. Viitattu 6.8.2013.
5. 1 2 3 4  Sangiovese[vanhentunut linkki] Wine inquirer
6. ↑  The Blend[vanhentunut linkki] Liberty Wine
7. ↑  Sangiovese Tuttovino LLC

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Sangiovese** Wikimedia Commonsissa
Kanadan alueet 1870
Britannian kuningatar Victorian vallan 33. vuonna 12. toukokuuta 1870 hän antoi määräyksen **Manitoba Act**, joka astui voimaan 15. kesäkuuta 1870. Määräyksellä perustettiin Manitoban provinssi. Manitoba Act on Kanadan laki, joka on edelleen osana Kanadan perustuslakia. 

Laki sai alkunsa Red River Colonyssa tapahtuneesta Redjoen kapinasta, jossa métis johtaja Louis Riel kapinoi Kanadan hallitusta vastaan maanomistusoikeuksista. Manitoba Act perustui Louis Rielin ja Ottawan lähettämien nevottelijoiden sopimiin ehtoihin ja oikeuksiin.  Laissa määriteltiin Manitoban provinssin rajat joka käsitti Red River Colonyn ja sen välittömässä läheisyydessä olevat alueet. Muista provinsseista poiketen Manitoban hallinto hoidettiin Ottawasta käsin. Kaiken kaikkiaan noin 5 700 km2 viljeltävää maata. Pienestä koostaan johtuen Manitobaa kutsuttiin postimerkki provinssiksi.  Lain tultua voimaan pääministeri John A. Macdonald lähetti sotilasosaston eversti Garnet Wolseleyn johdolla Manitobaan. Vuosi vuoden jälkeen suuri määrä eurooppalaisia siirtolaisia muutti alueelle, métisien maanomistusoikeuksien jakoa ei ollut suoritettu ja monet métisit pakenivat länteen nykyisen Saskatchewanin provinssin alueelle. Kapinan aikana teloitetusta Thomas Scottin murhan kostotoimien pelossa Louis Riel pakeni Yhdysvaltoihin.

Manitoba Act sisältää vapaan oikeuden uskontoon ja yhtenäiset oikeudet ranskankielisille ja englanninkielisille (pääasiallisesti koulutuksen järjestämisessä äidinkielellä). Myöhemmin lain tulkinnasta on käyty poliittisia keskusteluja kunnes 1985 Kanadan korkein oikeus teki päätöksen, jolla taattiin oikeudet englanniksi ja ranskaksi provinssin kaikissa julkaisuissa ja toimipisteissä. (*Reference re Manitoba Language Rights*)

Lähteet
-------

1. ↑  Manitoba Act 1870 (englanniksi)
2. ↑  Canadian Encyclopedia: Manitoba Act (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
3. ↑  L’Encyclopédie de l’histoire du Québec / The Quebec History Encyclopedia: Manitoba Act (englanniksi)
Mankalan voimalaitos elokuussa 2012.
**Mankalan voimalaitos** on vesivoimala Kaurakoskessa Kymijoen pääuomassa Iitin kunnassa. Voimalaitos on alun perin osakkaidensa, Helsingin kaupungin, Tampella Oy:n, Kotkan kaupungin ja Enso-Gutzeitin omistaman Oy Mankala Ab:n omaa tarvettaan varten käyttöön ottama vuonna 1950.

Kosken putouskorkeus on 8,1 metriä ja voimalan teho 27 MW. Voimalaitoksen omistaa Oy Mankala Ab, jonka taas omistaa Helen Oy. Voimalaa ohjataan nykyään kaukokäytöllä Helen Oy:n keskusvalvomosta. Sen koneistot on revisioitu 1990-luvun alussa sekä tehty tehon nosto vuosina 2015–2017 uusimalla koneistojen juoksupyörät. *lähde?*

Ennen voimalan rakentamista n. 7 km voimalasta ylävirtaan sijaitsivat Mankalan kosket, mutta ne hävisivät näkyvistä, kun veden pinta nousi useita metrejä.

Muut Oy Mankala Ab:n omistamat vesivoimalaitokset Kymijoessa ovat Ahvenkosken voimalaitos, Ediskosken voimalaitos ja Klåsarön vesivoimalaitos Pyhtäällä. Oy Mankala Ab on Teollisuuden Voiman osakas 8,1 %:n osuudella.

Oy Mankala Ab:hen liittyy Mankala-periaate, jossa yhtiöt voivat perustaa voittoa tuottamattoman osakeyhtiön omaa tarkoitustaan varten.

Lähteet
-------

1. ↑  Kun Tauno Palo oli hukkua Mankalankoskeen[vanhentunut linkki], ESS viitattu 12.1.2012
2. ↑  *Helen-konsernin vuosikertomus ja yhteiskuntavastuun raportti 2011*, s. 16. Helsingin Energia.

Aiheesta muualla
----------------

* Oy Mankala Ab:n yhtiöhistoriaa Pörssitiedon nettisivulla

Kymijoen vesivoimalaitokset

|  |  |
| --- | --- |
| Pääuoma | 
* Vuolenkoski
* Mankala
* Voikkaa
* Kuusankoski
* Keltti
* Myllykoski
* Anjalankoski
* Inkeroinen

 |
| Läntinen Hirvikoskenhaara | 
* Klåsarö
* Ediskoski
* Ahvenkoski

 |
| Itäinen Pernoonhaara | 
* Korkeakoski
* Koivukoski

 |
Lehmussuon hirvi- ja luodikkoradan pituus on 75-100 metriä.
**Lehmussuo** on metsää kasvava ojitettu suo Urjalan kunnan Laukeelan kylässä, syrjäisellä paikalla, mutta hyvien liikenneyhteyksien varrella. Se rajoittuu eteläosaltaan valtatie yhdeksän eritasoliittymään. Suon pohjoispuolella on Metsärannan luonnonsuojelualue ja itäpuoli rajoittuu Lehmuskankaaseen, jossa on Luonnonperintösäätiön omistama Metsänpeitto-niminen suojelualue. Suolla on Lehmussuon ampumarata.

Ampumaratatoiminta alkoi Suojeluskunnan toimintana vuonna 1925. Ampumarata alueen pinta-ala on 5,6 ha, josta Urjalan Ampumarata Oy omistaa 5,1 ha. Rata on keskellä laajempaa ja harvaanasuttua Lehmussuota, rajoittuen jyrkkään kallioiseen mäkeen. Urjalan Ampumarata Oy on vuokrannut kesäkuussa 1993 radan 50 vuodeksi Urjalan Riistanhoitoyhdistykselle, joka on saanut ympäristöluvan ampumatoimintaan Pirkanmaan Ympäristökeskukselta 10.toukokuuta 2006. Lupakäsittelyn yhteydessä jätettiin useita muistutuksia, jotka todettiin pääosin aiheettomiksi. Lomakiinteistöjen omistajat ja Lehmusmökit Oy olivat hankkineet kiinteistöjä sekä maa-alueita tietoisina ampumaradasta ja sen sijainnista. Ampumarataa ympäröivien mäkien ansiosta ammuntamelu jää alle 60 desibelin 400 metrin etäisyydellä radasta.

Lehmussuon ampumaradalla on pienoiskivääri-, pistooli-, luodikko- ja haulikkorata. Haulikkorata ei ole käytössä, koska sille ei ole haettu ympäristölupaa.

Urjalan punakaartin esikunta murhautti suolla 4. helmikuuta 1918 viisi Mustialan maatalousoppilaitoksen opiskelijaa ampumalla ja pistimillä. Ruumiit kaivettiin maahan. Murhiin osallistui suolla ainakin suutari Emil Tienhaara. Valtiorikosasiain tiedusteluosasto etsi häntä vielä lokakuussa 1918 tuomittavaksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Valtatie 9:n Lehmussuon eritasoliittymä valmistui *Rakennuslehti*.  3.10.2007. Sanoma Tekniikajulkaisut Oy. Viitattu 16.9.2020.
2. ↑  Ympäristölupapäätös (pdf)  10.5.2006. Tampere:  Pirkanmaan ympäristökeskus. Viitattu 9.1.2013.
3. ↑  Kaarlo Castrén: "Mustialan oppilaiden murhat", *Punaisten hirmutyöt Vapaussodan aikana*, s. 60. 2. painos. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö kirja, 1926. Teoksen verkkoversio (viitattu 16.9.2020).
4. ↑  Valtiorikosasiain tiedusteluosaston luettelo C *Luettelo C*.  15.10.1918. Valtiorikosasiain tiedusteluosasto.  Arkistoitu 17.12.2018. Viitattu 18.9.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Sijainti
**Melegežskaja Gorka** (ven. Мелегежская Горка) on kylä ja maalaiskunta Leningradin alueen Tihvinän piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Säsjoen varrella noin 10 kilometriä Tihvinästä lounaaseen. Kylässä on 790 ja kunnassa 1000 asukasta (vuonna 2009).

Kylän lähellä on 1000-luvun alun kurgaanihautoja. Melegežan pogosta tunnetaan 1400-luvulta lähtien.

Melegežskaja Gorkan kunta sijaitsee Tihvinän piirin eteläosassa. Se rajoittuu pohjoisessa ja koillisessa Tihvinän kaupunkiin, idässä Boksitogorskin piiriin, etelässä Novgorodin alueeseen sekä lännessä ja luoteessa Tsvyljovon kuntaan. Kunnan pinta-ala on 740 neliökilometriä. Seudun suurimmat joet ovat Säs ja Voložba. Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu 12 kylää: Gorodištše, Klinets, Kostrino, Novoandrejevo, Ostrov, Pleso, Raplja, Šibenets, Velikaja Niva, Voložba, Zahoža ja Zarutševje.

Lähteet
-------

1. 1 2  Melegežskoje selskoje poselenije *lenobl.ru*. Viitattu 31.10.2010. (venäjäksi)
2. ↑  Melegežskoje selskoje poselenije: Istorija *lenobl.ru*. Viitattu 31.10.2010. (venäjäksi)
3. 1 2  Melegežskoje selskoje poselenije: Geografitšeskoje položenije *lenobl.ru*. Viitattu 31.10.2010. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Melegežskaja Gorkan kunta Leningradin alueen sivustolla (venäjäksi)
Achille Starace (kolmas oikealta) vierailemassa Alfa Romeon tehtailla joskus 1920–1930-lukujen taitteessa.
**Achille Starace** (18. elokuuta 1889 Gallipoli, Italia – 29. huhtikuuta 1945 Milano) oli italialainen poliitikko, joka kuului Kansalliseen fasistipuolueeseen.

Starace syntyi Gallipolissa. Hänen isänsä oli paikallinen viinikauppias. Hän opiskeli nuoruudessaan Leccen teknisessä instituutissa. Vuonna 1909 hän liittyi Italian armeijaan, ja vuonna 1912 hän osallistui ensimmäiseen maailmansotaan saaden erinomaisen sotilaan maineen. Sodan päätyttyä hän lähti armeijasta ja muutti asumaan Trentoon, jossa hän liittyi vuonna 1920 Benito Mussolinin kasvavaan fasistiliikkeeseen, Fasci Italiani di Combattimentoon. Hänestä tuli nationalististen aatteidensa vuoksi merkittävä hahmo fasistien keskuudessa, ja lopulta hänestä tuli Trenton piiritoimiston päällikkö. 

Starace osallistui fasistien kuuluisaan marssiin Roomaan vuonna 1922. Marssin aikana hän johti pientä mustapaitojen ryhmää. Mussolinin noustua valtaan Staracen poliittinen ura lähti nousuun. Hän sai innokkuutensa ansiosta Mussolinin huomion ja kohosi fasistien arvoasteikossa aina puolueen sihteeriksi, merkittävään virkaan jonka hän sai vuonna 1931. Sihteerinä Starace järjesti mahtipontisia paraateja, laajensi Mussolinin ympärille rakennettua henkilökulttia ja kehitti fasistien nuorisojärjestöjen toimintaa. 1930-luvulla Mussolini nimitti Staracen johtamaan Italian militarisointia, kun militarisoinnin alkuperäinen johtaja Roberto Farinacci oli alkanut kinastella Mussolinin kanssa. Aikanaan Starace omaksui kansallissosialisteilta juutalaisvastaisia aatteita. 

Vuonna 1935 Starace luopui sihteerin virasta voidakseen osallistua Etiopian sotaan. Hänen johdollaan italialaiset joukot miehittivät Abessinian entisen pääkaupungin Gondarin. Lokakuussa 1939 hänestä tuli mustapaitojen johtaja, mutta vuonna 1941 hänet erotettiin syytettynä epäpätevyydestä. 

Vuonna 1943 Mussolini syöstiin vallasta ja marsalkka Pietro Badoglion johtama uusi hallitus pidätti Staracen. Myöhemmin Starace yritti päästä Salòn tasavallan nukkehallitsijaksi asetetun Mussolinin suosioon, mutta hän epäonnistui ja hänet vietiin vangiksi Veronassa sijaitsevalle keskitysleirille. Lopulta hänet vapautettiin ja siirrettiin Milanoon, mutta huhtikuussa 1945 kommunistiset partisaanisissit sieppasivat hänet. Sissit ampuivat Staracen 29. huhtikuuta 1945. Samana päivänä hänen ruumiinsa vietiin Milanon Piazzale Loreto -keskusaukiolle ihmisten nähtäville. Staracen ohella sissit ripustivat aukiolle pystytettyyn telineeseen roikkumaan Mussolinin, tämän rakastajattaren Clara Petaccin ja muiden Salòn tasavallan fasistijohtajien ruumiit. 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Kroatia
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Italian People
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Kuchisake-onna** (jap. 口裂け女, "viillettysuinen nainen") on nainen japanilaisesta kaupunkitarinasta. Legendassa kerrotaan, että naisen mustasukkainen aviomies silpoi tämän suun, ja nainen palasi ilkeänä henkenä maan päälle. Huhu aiheutti paniikkia levitessään vuonna 1979 Nagasakissa. Kerrotaan jopa, että oppilaat eivät saaneet mennä kotiin yksin, vaan opettajien saattelemana, sekä poliisipartioita tehostettiin. 

Nykyään kerrotaan hieman muunnellusti, että lapsen kävellessä myöhään yöllä yksin, häntä tulee vastaan nainen, joka pitelee kirurgista naamiota kasvojensa suojana, mikä ei ole harvinainen näky Japanissa, jossa ihmiset suojautuvat kirurgisen naamion kanssa kylmältä ja vilustumiselta. Nainen kysyy "Olenko kaunis?" ja jos lapsi vastaa kieltävästi, nainen tappaa tämän saksilla. Jos lapsi vastaa myöntävästi, nainen riisuu naamion, paljastaa silvotun suunsa ja kysyy "Entä nyt?". Jos lapsi vastaa kieltävästi, hänet leikataan kahtia. Jos lapsi tuolloin vastaa myöntävästi, nainen silpoo hänen suunsa samanlaiseksi kuin omansa. On kuitenkin mahdollista hämmentää naista sanomalla "Olet keskiverto". On myös mahdollista saada nainen armahtamaan ja pyytämään anteeksi itseltään. Joissakin variaatioissa kerrotaan, että heittämällä pöydälle hedelmiä tai makeisia, nainen herpaantuu ja antaa aikaa paeta. Myös lapsi voi kysyä "Olenko minä kaunis?", jolloin nainen hämmentyy ja lähtee.

Kuchisake-onna populaarikulttuurissa
------------------------------------

### Videot

* *Kuchisake-onna*, 1996

### Elokuvat

* *Kannô byôtô: nureta akai kuchibiru*, 2005
* *Carved: The Slit-Mouthed Woman*, 2007
* *Kaiki toshi-densetsu - Kuchisake-onna*, 2008
* *Carved 2: The Scissors Massacre*, 2008
* *The Slit-Mouthed Woman 0: The Beginning*, 2008
* *Kuchisake-onna Returns*, 2012

### Televisiosarjat

* *Constantine* -televisiosarjan viidennessä jaksossa, *Danse Vaudou*

### Anime ja manga

* *Kuchi-Sake Onna*
* *Kuchisake Onna Densetsu*
* Kuchisake-onna mainittiin eräässä *Salapoliisi Conanin* jaksossa.

### Videopelit

* *Mortal Kombat*-hahmo Mileena saattaa perustua Kuchisake-onnaan.
**Meleagros** (kreikaksi Mελεαγρος, kuoli 323 eaa.) oli makedonialainen sotilas joka palveli Aleksanteri Suuren armeijassa. Hän näytteli tärkeää osaa Aleksanterin kuoleman jälkeen kun hän puolusti Aleksanterin veljeä Arridaiosta. 

Meleagros seurasi Aleksanterin armeijan mukana tämän sotaretkellä Persiaa vastaan. Meleagros johti yhtä falangi-osastoa (takseis, ταξεις) Granikosjoen taistelussa ja myöhemmin hän sai kunnian johtaa niitä makedonialaisia jotka saivat palata kotiin vuoden 334 eaa. talven ajaksi. Meleagros ja hänen johdossaan olleet sotilaat palasivat Aleksanterin luokse Gordionissa vuonna 333 eaa. Meleagros johti osastoaan myös Issoksen ja Gaugamelan taisteluissa. Hän oli myös mukana Intian sotaretken aikana ja Hydaspesjoen taistelussa.

Aleksanterin kuoltua vuonna 323 eaa. Babylonissa Meleagros oli ensimmäisten joukossa ehdottamassa että Aleksanterin vähäjärkisestä velipuolesta Arridaioksesta tehtäisiin uusi kuningas. Ratsuväen komentaja Perdikkas taas suosi Roksanen syntymätöntä lasta. Lopulta päädyttiin kompromissiin jonka mukaan Arridaios ja syntymätön lapsi, jos kyseessä olisi poika, saisivat jakaa kuninkuuden. Roksanen lapsi oli kun olikin poika ja hänelle annettiin nimeksi Aleksanteri IV. 

Perdikkas päätti kuitenkin päästä eroon vastustajastaan ja antoi teloittaa Meleagroksen kannattajat Arridaioksen edessä. Näin sotilaat saivat sen käsityksen että Arridaios olisi määrännyt heidät teloitettavaksi. Myös 300 jalkaväen sotilasta teloitettiin esimerkkinä toisille. Meleagros pakeni läheiseen temppeliin, mutta hänet murhattiin siellä Perdikkaan käskystä.
|  |
| --- |
| Kefalotiini |
| Kefalotiini |
| **Systemaattinen (IUPAC) nimi** |
| (6R,7R)-3-(asetyloksimetyyli)-8-okso-7-[(2-tiofen-2-yyliasetyyli)amino]-5-tia-1-atsabisyklo[4.2.0]okt-2-eeni-2-karboksyylihappo |
| **Tunnisteet** |
| CAS-numero | 153-61-7 |
| ATC-koodi | J01DB03 |
| PubChem | 6024 |
| DrugBank | DB00456 |
| **Kemialliset tiedot** |
| Kaava | C16H16N2O6S2 |
| Moolimassa | 396,448 |
| SMILES | Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem |
| **Fysikaaliset tiedot** |
| Sulamispiste | 160–160.5 °C  |
| **Farmakokineettiset tiedot** |
| Hyötyosuus |  ? |
| Proteiinisitoutuminen | 50–60 % |
| Metabolia |  ? |
| Puoliintumisaika |  ? |
| Ekskreetio | renaalinen |
| **Terapeuttiset näkökohdat** |
| Raskauskategoria | ? |
| Reseptiluokitus | 
 |
| Antotapa | intravenoosi |

**Kefalotiini** (C16H16S2N2O6) on kefalosporiineihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä antibioottina useiden bakteeri-infektioiden hoitoon, joskin resistenttien kantojen yleistyminen on vähentänyt sen käyttöä.

Ominaisuudet ja käyttö
----------------------

Huoneenlämpötilassa kefalotiini on kiteistä ainetta. Se on optisesti aktiivista ja sen kiertokyky asetonitriililiuoksessa on +50. Kefalotiini kuuluu niin kutsuttuihin ensimmäisen sukupolven kefalosporiineihin. Sen antibioottinen teho perustuu muiden saman ryhmän lääkeaineiden tavoin bakteerien soluseinän peptidoglykaanikerroksen synteesin estoon. Kefalotiini tehoaa moniin grampositiivisiin bakteereihin esimerkiksi stafylokokkeihin ja streptokokkeihin. Gramnegatiivisista bakteereista aine on tehokas eräitä *Salmonella*-, *Klebsiella* -ja kolibakteerikantoja vastaan. Monet näistä kuitenkin tuottavat beetalaktamaasientsyymejä, jotka hydrolysoivat kefalotiini tehottomaksi. Kefalotiiniä voidaan käyttää iho- ja pehmytkudostulehdusten, endokardiitin ja keuhkokuumeen hoitoon sekä leikkausten jälkeisten bakteeri-infektioiden ehkäisyyn. Aikaisemmin sitä käytettiin virtsatietulehdusten hoitamiseen, mutta resistenttiyden kehittymisen vuoksi sitä ei enää käytetä. Kefalotiini tuli markkinoille vuonna 1964.

Haittavaikutukset
-----------------

Kefalotiini voi aiheuttaa yliherkkyysoireita kuten ihottumaa tai jopa anafylaktisen shokin. Se on myös myrkyllistä munuaisille.

Valmistus
---------

Kefalotiiniä valmistetaan 1-asetyloksi-7-aminokefalosporiinihapon ja 2-tienyyliasetyylikloridin välisellä reaktiolla natriumvetykarbonaatin läsnäollessa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Susan Budavari (päätoim.): *Merck Index*, s. 330. 12th Edition. Merck & Co. 1996. ISBN 0911910-12-3. (englanniksi)
2. 1 2  M. Lindsay Grayson (päätoim.): *Kucers' The Use of Antibiotics*, s. 347–355. CRC Press, 2017. ISBN 9781498747967. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 14.4.2019). (englanniksi)
3. 1 2  Ṛuben Vardanyan, Victor J. Hruby: *Synthesis of essential drugs*, s. 443. Elsevier, 2006. ISBN 978-0-444-52166-8. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 14.4.2019). (englanniksi)
**Sanheribin palatsi** on Ninivessä 600-luvulla eaa. sijainnut palatsi. Palatsin rakennutti Assyrian kuningas Sanherib. Palatsi paloi noin vuonna 612 eaa. Palatsin jäänteet löydettiin vuonna 1850.

Historiaa
---------

Rakentamiseen liittyvät tiedot ylettyvät vuoteen 702 eaa, tällöin palatsi oli vasta suunnitteilla. Palatsin tiedetään valmistuneen noin vuonna 693 eaa. Palatsi sijaitsi joen äärellä, joten sitä uhkasi tulva. Ongelma ratkaistiin rakentamalla vankka perustus kalkkikivestä, jonka päälle sitten rakennettiin savitiilestä ja oljesta. Rakentamisen suoritti Sanheribin hankkimat sotavangit Babyloniasta, Palestiinasta ja Turkista. Sanherib antoi palatsille nimen *Palatsi vailla vertaa*.

Palatsi pysyi Assyrian valtakunnan keskuksena 50 vuotta. Sitten muuan myöhempi kuningas rakennutti uuden ja vuonna 612 eaa. Ninive ryöstettiin ja palatsi paloi. Palosta selvisi perustukset ja savitiiliseinät. Palatsin jäänteet löydettiin vuonna 1850.

Lähteet
-------

* Scarre, Chris: *Maailman seitsemänkymmentä ihmettä*. Suomentanut Kaarina Turttia. , 1999. ISBN 951-1-16713-8.

### Viitteet

1. ↑  Scarre, 1999, s. 160
2. ↑  Scarre, 1999, s. 162
**Kefalári** (kreik. Κεφαλάρι, kath.kreik. Κεφαλάριον, *Kefalárion*) on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Árgos-Mykínesin kuntaan, Argoliin alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen. Kylän väkiluku on 677 (vuonna 2011).

Kefalárin kylä sijaitsee Cháon-vuoren juurella Erasinós-joen alkulähteen kohdalla noin viisi kilometriä lounaaseen Árgoksen kaupungista. Kylän tärkeimmät kirkot on omistettu Neitsyt Maria (*Panagía*) Kefalariótissalle sekä Elävöittävälle lähteelle (*Zoodóchos Pigí*). Kylän lähellä sijaitsevat niin kutsutun Ellinikón pyramidin jäänteet.

Kefalári muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Κεφαλαρίου, *Topikí Koinótita Kefalaríou*), johon kuuluu varsinaisen Kefalárin kylän lisäksi Magoúlan kylä. Koko yhdyskunnan väkiluku on 800. Aiemmin Kefalári kuului Árgoksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Árgos-Mykínesin kunnan Árgoksen kunnallisyksikköön.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. ↑  Κεφαλάρι *Pocket Guide*. Viitattu 4.10.2021.
3. ↑  Κεφαλάρι *Κιτσομάνης*. Viitattu 4.10.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kefalári** Wikimedia Commonsissa
**Denis Lavant** (s. 17. kesäkuuta 1961 Neuilly-sur-Seine) on ranskalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muun muassa elokuvissa *Boy Meets Girl*, *Levoton veri* (1986), *Pont-Neufin rakastavaiset* (1991), *Beau travail* (1999) ja *Holy Motors* (2012). Lavant on myös näytellyt ruotsalais-ranskalaisessa tv-sarjassa *Midnight Sun*.

Lavant tunnetaan mieleenpainuvista kasvonpiirteistään sekä intensiivisestä, fyysisestä ja akrobaattisesta näyttelytyylistään. Hän on lisäksi näytellyt useissa Leos Caraxin elokuvissa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Denis Lavant - Biography *IMDb*. Viitattu 7.12.2022. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
*Meleagros ja Atalante*,  
Jacob Jordaens

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Meleagros (mytologia)**.
**Meleagros** (m.kreik. Μελέαγρος) oli kreikkalaisessa mytologiassa Althaian ja Oineuksen poika. Meleagroksen syntyessä kohtalottaret määräsivät lapsen kohtaloksi, että hän elää niin kauan kunnes eräs puunkappale, joka paloi perheen uunissa, olisi palanut loppuun. Althaia sieppasi heti puun pois tulesta, kastoi sen veteen ja kätki sen vuosikausiksi. Vartuttuaan Meleagros nai Idaan tyttären Kleopatran.

Vuosia myöhemmin, kun Artemiin lähettämä Kalydonin metsäkarju aiheutti suurta tuhoa Kalydonissa, Oineus kutsui kokoon Kreikan sankareita sitä metsästämään ja lähetti mukaan myös poikansa Meleagroksen. Tämä otti mukaansa Atalanten ja rakastui tähän. Metsästyksen aikana Meleagroksen enot Eurypylos ja Ifikles loukkasivat Atalantea, jolloin Meleagros tappoi heidät. Atalantekin osallistui jahtiin ja ensimmäisenä haavoitti karjua. Meleagroksen tapettua metsäkarjun hän palkitsi Atalanten osumastaan eläimen vuodalla. Tästä raivostuneet Meleagroksen toiset enot Tokseus ja Pleksippos veivät vuodan Atalantelta, jolloin Meleagros tappoi heidätkin antaakseen vuodan takaisin Atalantelle. Järkyttyneenä Meleagroksen äiti Althaia heitti säästämänsä puunpalaan tuleen ja surmasi poikansa Meleagroksen.

Lähteet
-------

1. ↑  Hyginus: *Fabulae* clxxi (engl. käännös).
2. ↑  Hyginus: *Fabulae* clxxiv (engl. käännös).
Keeway Exceed 200 SM
**Keeway** on kiinalaisen QianJiang Motor Companyn Euroopassa myytävissä skoottereissa ja moottoripyörissä käyttämä tavaramerkki. Qianjiang on Kiinan suurin moottoripyörien, skoottereiden ja mönkijöiden valmistaja. Yhtiön pyörät valmistetaan Kiinassa, ja niitä tuodaan paljon pohjoismaihin. Keeway valmistaa 50-kuutioisista aina 600-kuutioisiin pyöriin. Keewayn pääkonttori on Unkarissa. Keewayn moposkootterit ovat tekniikaltaan lähes samankaltaisia itävaltalaisen CPI:n ja itävaltalaisen Generic:n kanssa. 

Suomeen Keeway tuli vuonna 2004. Keewayn moposkootterit ovat kaksitahtisia, vaikka Hurricane-mallin saa myös nelitahtisena. Suuremmat pyörät ovat kaikki nelitahtisia. Keewayn pyörillä on 2 vuoden (8000km) takuu. Keewayt ovat suhteellisen edullisia.

Mallit
------

### Skootterit

* Keeway Electric Matrix (sähköskootteri)
* Keeway Electric Flash (sähköskootteri)
* Keeway F-ACT 50
* Keeway F-ACT Racing 50
* Keeway F-ACT NKD 50
* Keeway Matrix 50
* Keeway Hurricane 50
* Keeway Focus 50
* Keeway RY6
* Keeway Outlook 125
* Keeway Arn 125
* Keeway Agora
* Keeway Hacker
* Keeway RY8

### Mopot

* Keeway TX 50
* Keeway X-Ray
* Keeway Monkey

"Mönkijät"

* Keeway GTS 220
* Keeway GTS 320
* Keeway GTS 420
* Keeway GTS 520

Lähteet
-------

1. ↑
*Hakusana "Trophy" ohjaa tänne. Sillä voidaan tarkoittaa myös yleisesti palkintoa. Muita merkityksiä täsmennyssivulla.*

**Saavutukset** (engl. *achievements*) ovat videopelaamisessa käytetty termi erilaisille tavoitteille ja palkinnoille. PlayStation 3 -konsolissa näitä kutsutaan trophyiksi (*trophies*) ja Xbox 360 -konsolissa pelkästään tavoitteiksi (*achievements*). Pelitavoitteet ovat useasti yksittäisen pelin ulkoisia ja enemmänkin pelialustaan perustuvia. Tyypillisiä ovat pelikonsolien kuten Xbox ja Playstation peliverkkojen tai Steam-jakelualustan tunnuksiin sidotut pelitavoitteet.

Pelitavoitteiden idea
---------------------

Pelitavoitteiden idea on tehdä pelille lisää kestoa ja mielenkiintoisuutta. Jotkut tavoitteet ovat suhteellisen helppoja ratkaista, joihin riittää esimerkiksi pelin tekijätietoihin tutustuminen tai tutoriaalitason pelaaminen. Toiset tavoitteet ovat taas erittäin haastavia, joiden suorittamiseen voi mennä pitkä aika. Sellaisia ovat mm. kaikkien tasojen suorittaminen vaikeimmalla tasolla tietyn aikarajan sisällä. Muutamat tavoitteista saattavat vaatia, että pelaaja suorittaa ensiksi jonkin toisen tavoitteen. Kun kaikki tavoitteet on suoritettu, usein käyttäjä palkitaan. PlayStation-konsolin trophy-tasot ovat pronssi, hopea, kulta, ja platina. Platina-trophyn saa useimmiten sitten, kun on saavuttanut pelin kaikki muut trophyt.

Synkronointi
------------

PlayStation 3 synkronoi trophyt automaattisesti tasaisin väliajoin PlayStation Networkin kanssa, mikäli omistaa tunnuksen ko. palvelussa. Näin ystävät näkevät, mitä trophyjä käyttäjä on ansainnut ja mistä peleistä, ja voivat näin verrata omia saavutuksiaan. Näin pelitavoitteista syntyy sosiaalisia tavoitteita.

Katso myös
----------

* PlayStation Network
* Xbox Live
* Steam

Lähteet
-------

1. ↑
Henry Baker Tristram
**Henry Baker Tristram** (11. toukokuuta 1822 Eglingham – 8. maaliskuuta 1906 Durham) oli englantilainen pappi, Raamatun tutkija, matkailija ja ornitologi.

Tristram syntyi Eglinghamin pappilassa Northumberlandissa. Hänen isänsä oli pappilan kirkkoherra, myös nimeltään Henry Baker Tristram. Hän opiskeli Lincoln Collegessa Oxfordissa 1839–1846, jolloin hänet vihittiin papiksi. Hän sairastui tuberkuloosiin ja joutui muuttamaan ulkomaille terveydellisistä syistä. 1847–1849 hän oli Bermudan kuvernöörin sihteerinä. Täällä hän kiinnostui linnuista ja simpukoista. 1850 hän meni naimisiin Eleanor Mary Bowlbyn kanssa. Heille syntyi 7 tytärtä ja 1 poika. 

Sittemmin hän tutki Saharaa ja vuonna 1858 Palestiinaa, jonne hän palasi 1863 ja 1872, jakaen aikansa uskonnollisten kirjoitusten etsimisen ja luonnonhistoriallisten havaintojen tekemisen välillä. 1881 hän matkusti jälleen Palestiinaan, ja sieltä Libanoniin, Mesopotamiaan ja Armeniaan. 1891 hän matkusti Japaniin Osakaan, missä hänen tyttärensä Katherine Tristram toimi lähetyssaarnaajana. Hän kävi myös Kiinassa ja Amerikan luoteisosassa.

Tristram oli perustamassa arvostettua British Ornithologists' Union (BOU) nimistä yhdistystä, ja hän kuului sen alkuperäisiin jäseniin. 1868 hänet valittiin Royal Societyn jäseneksi. Matkoillaan hän keräsi laajan linnunnahkakokoelman, joka käsitti noin 20 000 nahkaa, ja jonka hän myi Liverpoolin museolle. Munakokoelma päätyi Natural History Museumiin.

Tristramin mukaan on nimetty useita lintuja, muun muassa rotkorakkeli ja atlaskerttu.

Teoksia
-------

* The Great Sahara (1860)
* The Land of Israel, a Journal of Travels with Reference to Its Physical History (1865)
* The Natural History of the Bible (1867)
* The Daughters of Syria (1872)
* Land of Moab (1874)
* Pathways of Palestine (1882)
* The Fauna and Flora of Palestine (1884)
* Eastern Customs in Bible Lands (1894)
* Rambles in Japan (1895).

Lähteet
-------

1. 1 2  Owner: Tristram, Henry Baker *Univeristy of Aberdeen*.  Arkistoitu 3.3.2017. Viitattu 2.3.2017.
2. ↑  W.G.Hale: Sacred Ibis: The Ornithology of Canon Henry Baker Tristram, DD, FRS *sacristy.co.uk*. Viitattu 2.3.2017.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Japani
* Australia
* Kreikka
* Alankomaat
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* International Plant Names Index
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Shotgun Express** oli vuosina 1966–1967 toiminut brittiläinen rhythm and blues -kokoonpano. Yhtye oli olemassa vain muutamia kuukausia, mutta se tunnetaan siitä, että useat kokoonpanossa soittaneista muusikoista tulivat tunnetuiksi muissa kokoonpanoissa tai soolourillaan.[1]

Yhtyeeltä julkaistiin lokakuussa 1966 yksi single, *I Could Feel The Whole World Turn Round/Curtains*.

Kokoonpano
----------

* Beryl Marsden – laulu
* Rod Stewart – laulu, huuliharppu
* Phil Sawyer – kitara
* Peter Green – kitara
* Peter Bardens – kosketinsoittimet
* Dave Ambrose – basso
* Mick Fleetwood – rummut

Rod Stewart liittyi Jeff Beck Group -yhtyeeseen ja edelleen Faces-yhtyeeseen ja loi menestyksekkään soolouran. Peter Bardens soitti eri kokoonpanoissa, kuten Love Affairissa, ja tuli kansainvälisesti tunnetuksi Camel-yhtyeessä. Peter Greenistä tuli John Mayall’s Bluesbreakersin kitaristi, minkä jälkeen hän perusti Fleetwood Mac -yhtyeen Mick Fleetwoodin kanssa, joka niin ikään soitti lyhyen aikaa Bluesbreakers-yhtyeessä. Dave Ambrose liittyi Brian Auger Trinityyn, joka tuli tunnetuksi erityisesti Julie Driscolin kanssa 1970-luvulla. Phil Sawyer korvasi The Spencer Davis Groupin Muff Winwoodin tämän lähtiessä omalle uralle. Sawyer on toiminut säveltäjänä ja tuottajana sekä kaupallisena säveltäjänä yritysten mainosfilmejä varten.

Lähteet
-------

1. ↑  *Heavy-rock*, s. 57. Toim. Jorma-Veikko Sappinen. Soundi-kirjat, 1978. ISBN 951-99188-3-3.
**Keewatin Railway Company Ltd** on kanadalainen rautatieyhtiö, joka hoitaa tavaraliikennettä omistamallaan 300 kilometrin mittaisella rataosalla Manitoban provinssin pohjoisosassa. Rautatie yhdistää Sherritt Junctionin ja Lynn Laken kaupungin, ja se oli aiemmin Hudson Bay Railwayn omistuksessa. Henkilöliikennettä hoidetaan yhteistyössä VIA Rail Canadan kanssa. Suurin osa rahtiliikenteestä on puutavaran ja kaivannaisten kuljetusta.

Keewatin Railway Company perustettiin vuonna 2005, ja sen omistavat Mathias Colomb Indian Band, Tataskweyak Cree Nation sekä War Lake First Nation -intiaaniyhteisöt.

Keewatin Railway Company hankki entisen Hudson Bay Railwayn Sherridon Subdivision -rataosan Kanadan ja Manitoban hallitusten sekä alueen alkuperäiskansojen antaman 6,2 miljoonan Kanadan dollarin tuen turvin. Lisäksi Kanadan hallitus tukee rautatieliikenteen aloittamista 3,2 miljoonalla Kanadan dollarilla.

Lähteet
-------

* Transport Canada: Manitoba railway line transferred to First Nations company
**Manjū** (jap. 饅頭, まんじゅう) on suosittu perinteinen japanilainen makeinen. Manjūja on erilaisia, mutta useimmissa on vehnä- ja riisijauhosta tehty kuori ja täytteenä keitetyistä adsukipavuista ja sokerista tehtyä punapaputahnaa. Paputahnojakin on erilaisia, esimerkiksi *koshian*, *tsubuan* ja *tsubushian*.

Historia
--------

Manjū kehittyi *mochista*, survomalla valmistetusta riisikakusta, jota on syöty Kiinassa pitkään. Manjū oli kiinaksi *mantou* (馒头), mutta Japaniin saavuttuaan se tuli tunnetuksi nimellä manjū. Vuonna 1341 japanilainen lähettiläs toi mantoun mukanaan palatessaan Kiinasta ja alkoi myydä sitä *Nara-manjūna*, josta japanilaisen manjūn sanotaan olevan lähtöisin. Japanilaiset ovat syöneet manjūja jo lähes 700 vuotta, ja niitä myydään yleisesti japanilaisissa makeiskaupoissa. 

Halvahko hinta lienee yksi syy manjūn suosion. *lähde?*

Alalajeja
---------

*Mizu-manjū* (jap. 水饅頭)
Manjūja on lukuisia eri lajeja, tavallisempia ja harvinaisempia.

* *Matcha*(vihreä tee)-manjū on yksi yleisimmistä. Sen kuori maistuu vihreältä teeltä ja on myös väriltään vihreä.
* *Mizu*(vesi)-manjūa syödään perinteisesti kesällä, ja siinä on maustettu paputäyte. Sen kuori on tehty *kudzu*-kasvin tärkkelyksestä ja on siksi läpikuultava ja hyytelömäinen.
* Manjūja on myös erilaisilla maustetuilla täytteillä, esimerkiksi appelsiinijäätelöllä.
* Kuten monista muistakin japanilaisista ruoista, manjūstakin on paikallisia erikoisuuksia, joista mainittakoon vaahteranlehden muotoinen *momiji-manjū* Hiroshimassa ja Miyajimassa sekä *jumangoku-manjū* Saitaman prefektuurissa.
Jakob Hurt
**Jakob Hurt** (22. heinäkuuta 1839 Vana-Koiola, Põlvamaa – 13. tammikuuta 1907 Pietari) oli virolainen kansanrunouden kerääjä ja julkaisija. Hän toimi myös opettajana Tartossa, kirkkoherrana Otepäässä ja Pietarin virolaisen seurakunnan pappina. Hurt väitteli tohtoriksi kielitieteen alalta Helsingin yliopistosta vuonna 1886. Hänen järjestämiinsä kansanrunouden keräystöihin osallistui satoja henkilöitä, ja hänen kuollessaan aineistoa oli kertynyt 262 000 numeroa. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura teetti Hurtin kokoelmista itselleen kopiot.

Jakob Hurtin kuva oli Viron 10 kruunun setelissä vuosina 1992–2010.

Hurtin ympärilleen kokoamasta ylioppilaiden *Kalevipoegin* lukupiiristä kehittyi Eesti Üliõpilaste Selts.

Julkaisuja
----------

* *Vana kannel* (1875–86)
* *Pildid isamaa sündinud asjust*, Viron historia (1879)
* *Wiedemannin virolais-saksalaisen sanakirjan laajennettu ja tarkastettu laitos* (1893 toim.)
* *Setukeste laulud* (1904–1907)

Katso myös
----------

* Viron kansallinen herääminen

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 3, palsta 934
2. ↑  Seppo Zetterberg: *Uusi Viron historia*, s. 178. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2017. ISBN 978-952-222-838-3.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Vatikaani

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Manius Aquillius** (k. 88 eaa.) oli roomalainen sotilas ja poliitikko. Aquillius oli vuoden 101 eaa. konsuli Mariuksen kanssa. Hänen isänsä oli vuoden 129 eaa. konsuli Manius Aquillius. 

Aquillius kukisti orjakapinan Sisiliassa. Häntä syytettiin kiristyksestä mutta Marius sai hänet vapautettua syytöksistä. Vuonna 89 eaa. oli Vähässä-Aasiassa jossa hän sai aikaiseksi sodan Rooman ja Pontoksen välillä palauttamalla Bithynian kuninkaan Nikomedes IV:n ja Kappadokian kuninkaan Ariobarzanes I:v valtaistuimilleen. Aquillius provosoi myös muilla tavoin Pontoksen kungasta Mithridates VI:ä. Seuranneessa ensimmäisessä Mithridateen sodassa Aquillius joutui alakynteen ja lopulta Mithridateen vangiksi vuonna 88 eaa. Mithridates antoi teloittaa Aquilliusken.

Lähde
-----

* John Hazel: *Who's who in the Roman World*. Routledge, 2002. ISBN 0415291623.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Quintus Lutatius Catulus ja Gaius Marius** | **Rooman konsuli**yhdessä Gaius Mariuksen kanssa | Seuraaja:**Lucius Valerius Flaccus ja Gaius Marius** |

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
**Jakob Flachsenius** (1633 Vehmaa – 18. helmikuuta 1694 Turku) oli filosofi, professori ja Turun akatemian rehtori 1673–1674 sekä 1682–1683.

Flachseniuksen vanhemmat olivat Länsi-Götanmaalla syntynyt ratsutilallinen Henrik Henrikinpoika ja Margareta Jaakontytär ja hänen veljensä Turun akatemian professori ja rehtori Johan Flachsenius. Hän opiskeli Turussa ja Uppsalassa, valmistuen maisteriksi 1656. Turun akatemian eli yliopiston sihteeri hänestä tuli 1658, logiikan ja metafysiikan professori 1665. Teologisen tiedekunnan professoriksi hän siirtyi 1679 ja teologian tohtoriksi hänet vihittiin 1689. Flachseniuksen huomattavin teos oli yhteensä 37 väitöskirjana ilmestynyt ja 1678 lopullisesti valmistunut *Collegium logicum*, joka kuului aristotelelais-skolastiseen filosofiseen koulukuntaan ja jossa hän hylkää kartesiolaisen filosofian ja polemisoi ramismia vastaan. Teologina Flachseniusta pidettiin jyrkän puhdasoppisena. Palkkapitäjänsä Liedon kirkkoherra hän oli 1679, Maarian kirkkoherra 1684, Turun tuomiokirkkoseurakunnan ja Kaarinan kirkkoherra sekä tuomiorovasti 1687.

Flachseniuksen puoliso vuodesta 1668 oli Susanna Meisner.

Lähteet
-------

* Ilmari Heikinheimo: *Suomen elämäkerrasto*. Helsinki: Werner Söderström Osakeyhtiö, 1955.  Sivu 194.

Aiheesta muualla
----------------

* Kotivuori, Yrjö: Jakob Flachsenius. *Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu 2005. Viitattu 23.3.2013.

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Ruotsi

 |

 |
**Norbert Növényi** (s. 15. toukokuuta 1957) on unkarilainen kreikkalais-roomalaisen painin olympiavoittaja sekä MM- ja EM-mitalisti. Hän edusti Ferencvárosi Torna Club-Müfémsze- ja Újpesti Dózsa -seuroja. Häntä valmensi isänsä Norbert Növényi.

Növényi voitti 90 kg:n painoluokassa olympiakultaa Moskovassa 1980. Hän kukisti hopeaa saaneen Neuvostoliiton Igor Kanyginin pistein 7–6. Barcelonan olympialaisissa 1992 hän oli 100 kg:n sarjassa seitsemäs. Hän saavutti MM-kilpailuissa 90 kg:n painoluokassa hopeaa San Diegossa 1979 ja pronssia Kiovassa 1983. EM-kilpailuissa hän saavutti 90-kiloisissa hopeaa Bukarestissa 1979 sekä oli neljäs 1983 ja seitsemäs 1981.

Lähteet
-------

1. 1 2  Norbert Növényi *olympedia.org*. Viitattu 1.11.2020. (englanniksi)
2. 1 2  Noevenyi, Norbert (HUN) *iat.uni-leipzig.de*. Viitattu 1.11.2020. (englanniksi)
3. ↑  Light-Heavyweight, Greco-Roman (≤90 kilograms), Men *olympedia.org*. Viitattu 1.11.2020. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |

 |
**Norbello** (sardiksi *Norghìddo*) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Oristanon maakunnassa. Kunnassa on arviolta 1 228 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 26,18 neliökilometriä. Se sijaitsee 350 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.

Lähteet
-------

1. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Altitudini dei comuni tramite DEM *Italian kuntien pinta-alat ja korkeus merenpinnasta*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)
2. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Bilancio demografico al 30/11/2016 *Italian tilastokeskuksen väestötilasto alueittain, maakunnittain ja kunnittain*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Norbello** Wikimedia Commonsissa

Oristanon maakunta
Abbasanta | Aidomaggiore | Albagiara | Ales | Allai | Arborea | Ardauli | Assolo | Asuni | Baradili | Baratili San Pietro | Baressa | Bauladu | Bidonì | Bonarcado | Boroneddu | Bosa | Busachi | Cabras | Cuglieri | Curcuris | Flussio | Fordongianus | Ghilarza | Gonnoscodina | Gonnosnò | Gonnostramatza | Laconi | Magomadas | Marrubiu | Masullas | Milis | Modolo | Mogorella | Mogoro | Montresta | Morgongiori | Narbolia | Neoneli | Norbello | Nughedu Santa Vittoria | Nurachi | Nureci | Ollastra | Oristano | Palmas Arborea | Pau | Paulilatino | Pompu | Riola Sardo | Ruinas | Sagama | Samugheo | San Nicolò d’Arcidano | San Vero Milis | Santa Giusta | Santu Lussurgiu | Scano di Montiferro | Sedilo | Seneghe | Senis | Sennariolo | Siamaggiore | Siamanna | Siapiccia | Simala | Simaxis | Sini | Siris | Soddì | Solarussa | Sorradile | Suni | Tadasuni | Terralba | Tinnura | Tramatza | Tresnuraghes | Ula Tirso | Uras | Usellus | Villa Sant'Antonio | Villa Verde | Villanova Truschedu | Villaurbana | Zeddiani | Zerfaliu