recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Malick Diaw (edessä oikealla) sotilasjuntan jäsenten seurassa.
**Malick Diaw** (s. 1979 Ségou) on malilainen sotilas, joka toimii maan väliaikaisen lainsäädäntöelimen puheenjohtajana.

Diaw suoritti ylioppilastutkintonsa Katin sotakoulussa vuonna 1997. Hän on opiskellut Koulikoron sotakoulussa ja saanut tykistökoulutusta Kiinassa. Diaw on osallistunut Malin sisällissotaan ja terrorismin vastaisiin operaatioihin maan pohjoisosissa sekä toiminut Katin sotakoulun johtajana. Vuonna 2019 hänet nimitettiin Katin sotilaspiirin esikuntapäälliköksi. Diaw on sotilasarvoltaan eversti.

Diaw osallistui Amadou Haya Sanogon johtamaan vuoden 2012 vallankaappaukseen, joka syrjäytti presidentti Amadou Toumani Tourén. Hän oli yksi presidentti Ibrahim Boubacar Keïtan syrjäyttäneen vuoden 2020 vallankaappauksen johtajista ja kävi sotilasjuntan edustajana neuvotteluja Länsi-Afrikan talousyhteisön talouspakotteiden poistamisesta ja paluusta siviilivaltaan.

Diaw valittiin Malin kansalliskokouksen korvaavan väliaikaisen lainsäädäntöelimen puheenjohtajaksi 5. joulukuuta 2020.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Mali: ce qu’il faut savoir sur Malick Diaw, pièce maîtresse de la junte à la tête du CNT *Jeune Afrique*.  9.12.2020. Viitattu 30.1.2021.
**Arado Ar 196** oli saksalainen meritiedusteluun, sukellusveneiden torjuntaan ja huoltokuljetusten suojaamiseen tarkoitettu yksimoottorinen vesitaso. Kone voitiin tarvittaessa laukaista alukselta katapultilla. Kone suunniteltiin yhtenä vaihtoehtona Saksan ilmailuministeriön toimeksiannosta korvaamaan epäonnistunut Heinkel He 114. Arado Ar 196:n viimeinen prototyyppi lensi ensilentonsa 1938 ja tuotanto alkoi samana vuonna. Prototyyppeinä toteutettiin sekä yksikellukkeinen lentovene- että kaksikellukkeinen vesitasoversio. Yhteensä tuotantoversioita valmistettiin 526 kappaletta. Aradoa käyttivät Saksan ohella Bulgaria ja Suomi.

Suomessa Saksasta saatua konetta käytti Osasto Jauri mm. kaukopartioiden täydennyskuljetuksiin ja haavoittuneiden noutamiseen partioiden toiminta-alueilta.

Tekniset tiedot
---------------

Arado Ar 196
**Yleiset ominaisuudet**

* **Miehistö:** 2

**Suoritusarvot**

* **Suurin nopeus:** &&&&&&&&&&&&0310.&&&&00310 km/h
* **Lentomatka:** &&&&&&&&&&&01000.&&&&001 000 km

**Aseistus**  

* 1 × läpiampuva MG 13-runkokonekivääri
* 2 × 20 mm MG FF-siipitykki
* 1 × taakse suunnattava MG 15 -konekivääri

Lähteet
-------

1. ↑  Laurila, Kavo: *Jatkosodan kaukopartiolennot*. Helsinki:Koala-kustannus, 2002. ISBN 952-5186-30-X.

Kirjallisuutta
--------------

* Dabrowski, Hans-Peter & Koos, Volker: *Arado Ar 196: Germany's Multi-Purpose Seaplane*. Atglen, PA: Schiffer Military History, 1993. ISBN 0-88740-481-2. (englanniksi)
**Nissan Skyline R31** on kehitetty edeltäjästään, R30:sta. Auto on hieman suurempi ja kulmikkaampi kuin edelliset Skylinet. Autoa valmistettiin nyt Japanin lisäksi myös Australiassa 3,0-litraisella moottorilla sedan- ja farmariversioina, joiden lisäksi oli myös nelisylinterinen malli nimeltään Pintara. Autoa valmistettiin Australiassa tuontimaksujen takia, jotka olisivat nostaneet auton hinnan liian kalliiksi, jos sitä olisi jouduttu tuomaan ulkomailta. Myös Etelä-Afrikassa valmistettiin 29 305 kappaletta Skylinejä vuosina 1987–1992. Nämä olivat Etelä-Afrikan viimeiset Skylinet. Mallia myytiin 309 716 kappaletta.

R31 oli hyvin edistyksellinen auto, sillä siinä on monia uusia varusteita, joita ei ollut ennen nähty. DOHC RB-moottoreissa on NICS (Nissan Induction Control System), joka lisää suorituskykyä pienillä kierroksilla. Myöhemmissä versioissa on ECCS (Electronically Concentrated Control System) -moottorinhallintajärjestelmä.

Varustelutasot
--------------

Nissan Skyline R31 GTS-R
GTS-X-varustelutasossa on neliveto sekä tehokkaampi versio RB20DET-moottorista tavalliseen GTS-malliin verrattuna.

Erikoisin versio on GTS-R, joka on samanlainen kuin A-ryhmän kilpakäyttöön tarkoitettu Skyline. Mallia valmistettiin vain 800 kappaletta.

Moottorit
---------

Japani:

* **1800** (CA18i) – 100 hv
* **Passage GT** (RB20DE)
* **Passage GT Turbo/GTS** (RB20DET) – 180 hv
* **GTS-X** (RB20DET) – 190 hv
* **GTS-R** (RB20DET-R) – 210 hv

Australia:

* **Pintara** (CA20E) – 102 hv
* **GX/Executive/GXE/Silhouette/Ti** (RB30E) – 155 hv
* **GTS1** (RB30E) – 176 hv
* **GTS2** (RB30E) – 190 hv

Etelä-Afrikka:

* **2.0 GL/GLE** (CA20S) – 106 hv
* **2.0 SGLi** (RB20E) – 115 hv
* **3.0 SGLi** (RB30E) – 171 hv

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Nissan Skyline (R31)** Wikimedia Commonsissa

 *Tämä artikkeli tai sen osa perustuu Autowikin artikkeliin, ja siitä saattavat puuttua lähdemerkinnät tai lähdemerkinnät tarvitsevat tarkistamista. Voit auttaa Wikipediaa etsimällä sopivat lähteet tai tarkistamalla lähteet.*
**Filip Đuričić** (serb. Филип Ђуричић, yleinen kirjoitusasu Filip Djuričić) (s. 30. tammikuuta 1992 Obrenovac, Jugoslavia) on serbialainen jalkapalloilija, joka edustaa Italian Serie A:ssassa pelaavaa Sassuoloa. Pelipaikaltaan molempijalkainen Đuričić on hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän kuuluu myös Serbian jalkapallomaajoukkueeseen.

Seurajoukkueura
---------------

Đuričićin ensimmäinen ammattilaisseura oli hänen kotikaupunkinsa Radnički Obrenovac, jonka paidassa hän pelasi Serbian superliigassa vuosina 2008-2010 15 ottelua.

Tammikuussa 2010 Đuričić siirtyi Alankomaiden Eredivisien SC Heerenveeniin, jonka paidassa hän debytoi saman vuoden helmikuussa RKC Waalwijkiä vastaan. Avausmaali seuran paidassa ja samalla myös koko ammattilaisuran avausosuma syntyi AZ Alkmaaria vastaan maaliskuussa 2010. Jokaisella kolmella täydellä kaudellaan seurassa Đuričić oli avauskokoonpanon pelaaja, pelaten parhaimmillaan 34 ottelua kaudella 2011-2012 tehden silloin myös kymmenen osumaa. Kaudella 2012-2013 Đuričić debytoi myös Eurooppa-liigassa. Kaiken kaikkiaan hän pelasi Heerenveenissä 99 ottelua ja teki 20 maalia.

Heinäkuussa 2013 hän siirtyi Portugalin Primeira Ligan Benficaan. Debyytti seuran paidassa tapahtui elokuussa 2013 CS Marítimoa vastaan. Hän debytoi kauden aikana myös Mestareiden liigassa, jossa kolmessa pelissä syntyi yksi maali. Kaudella 2013-2014 Đuričić voitti Benfican kanssa Portugalin mestaruuden, cupin ja liigacupin. Heinäkuussa 2014 Đuričić lainattiin Bundesliigan Mainziin. Hän pelasi syyskauden aikana 11 ottelua onnistumatta kertaakaan maalinteossa. Helmikuussa 2015 Đuričić siirtyi jälleen lainalle, tällä kertaa Valioliigan Southampton FC:hen loppukauden kestävällä lainasopimuksella. Kevätkauden 2016 hän oli lainalla belgialaisseura Anderlechtissa.

Kesällä 2016 Đuričić siirtyi italialaisseura Sampdoriaan, aluksi lainalle ja tammikuusta 2017 uuden seuransa omistukseen. Kevätkauden 2018 hän pelasi lainalla Beneventossa, ja kesällä 2018 hän siityi Sassuoloon.

Maajoukkueura
-------------

Đuričić on pelannut käytännössä kaikissa Serbian nuorten maajoukkueissa. Debyytti Serbian jalkapallomaajoukkueessa tapahtui helmikuussa 2012 ystävyysottelussa Kyprosta vastaan. Avausmaali syntyi saman vuoden syyskuussa MM-karsintaottelussa Walesin verkkoon.

Lähteet
-------

* Filip Đuričić Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
*

Aiheesta muualla
----------------

* 

Serbian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2022
1 Dmitrović |
2 Pavlović |
3 Eraković |
4 Milenković |
5 Veljković |
6 Maksimović |
7 Radonjić |
8 Gudelj |
9 A. Mitrović |
10 Tadić |
11 Jović |
12 Rajković |
13 S. Mitrović |
14 Živković |
15 Babić |
16 Lukić |
17 Kostić |
18 Vlahović |
19 Račić |
20 S. Milinković-Savić |
21 Đuričić |
22 Lazović |
23 V. Milinković-Savić |
24 Ilić |
25 Mladenović |
26 Grujić |
Valmentaja Stojković

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**Nissan Sentra B16** on Yhdysvalloissa myytävän Sentra-mallisarjan 6. sukupolvi. Vuosimallin 2007 Sentra esiteltiin Detroitissa tammikuussa 2006. Myyntiin malli tuli saman vuoden lokakuussa.

Yleistä
-------

Auto on kaikilta mitoiltaan edeltäjäänsä suurempi. Se on kehitetty yhteistyössä Renault'n kanssa ja perustuu samalle C-pohjalevylle kuin Renault Mégane II. Edeltäjänsä tapaan mallin valmistus tapahtuu Meksikossa, Nissanin Aguascalientesin tehtaalla. Vakiovarustukseen kuuluu mm. sähköikkunat ja keskuslukitus, ilmastointi, CD-stereojärjestelmä 6-kaiuttimella.

Tekniikkaa
----------

Moottorina käytetään Nissanin MR20DE-moottoria. Sentra oli ensimmäinen Pohjois-Amerikan markkinoilla ollut auto, jossa tätä moottoria käytettiin. Vaihteisto on joko 6-vaihteinen manuaali tai Nissanin portaaton Xtronic-vaihteisto.

* **2.0**, MR20DE, R4, 104 kW (139 hv) @ 5100 r/min, 193 Nm @ 4800 r/min

SE-R ja SE-R Spec V
-------------------

Los Angelesin autonäyttelyssä marraskuussa 2006 esiteltiin SE-R ja SE-R Spev V -erikoismallit. Markkinoille autot tulevat maaliskuussa 2007. Ulkoisesti mallit eivät kovin merkittävästi poikkea perusmallista. Molemmissa malleissa 17" aluvanteet ja suurikokoiset jarrulevyt. Varustukseen kuuluu myös mm. ABS, EBD ja ESP. Tavallisessa SE-R-mallissa on CVT-vaihteisto, mutta Spec V:ssä se on korvattu 6-portaisella tiheävälitteisellä manuaalivaihteistolla. Spec V -malli eroaa myös jousituksen, jarrujensa, renkaidensa ja korirakenteensa osalta SE-R:stä.

* **SE-R**, 2488 cm3, QR25DE, R4, 132 kW (179 hv) @ 6000 r/min, 233 Nm @ 2800 r/min
* **SE-R Spec-V**, 2488 cm3, QR25DE, R4, 149 kW (203 hv) @ 6600 r/min, 244 Nm @ 5200 r/min

 *Tämä artikkeli tai sen osa perustuu Autowikin artikkeliin, ja siitä saattavat puuttua lähdemerkinnät tai lähdemerkinnät tarvitsevat tarkistamista. Voit auttaa Wikipediaa etsimällä sopivat lähteet tai tarkistamalla lähteet.*
**David Katoatau** (s. 17. heinäkuuta 1984 Nonouti) on kiribatilainen painonnostaja.

Katoatau voitti kultaa Glasgow'n 2014 Kansainyhteisön kisojen alle 105 kg:n painoluokassa nostettuaan tempauksessa 148 kg ja työnnössä 200 kg. Tämä oli Kiribatin kaikkien aikojen ensimmäinen mitali Kansainyhteisön kisoissa. New Delhin Kansainyhteisön kisoissa 2010 hän oli 94 kg:n painoluokassa neljäs. Hän on voittanut Kansainyhteisön-mestaruuden 85-kiloisissa 2009 ja 94-kiloisissa 2012.

Katoatau sijoittui Pekingin olympialaisissa 2008 85 kg:n painoluokassa 15:nneksi ja Lontoossa 2012 94-kiloisissa 17:nneksi. Hänestä tuli Lontoossa ensimmäinen karsintojen kautta olympialaisiin selviytynyt kiribatilaisurheilija.

Katoatau saavutti Tyynenmeren kisoissa hopeaa 94 kg:n sarjassa Nouméassa 2011. Pienille saarille tarkoitetuissa Pacific Mini Gameseissa hän voitti samassa painoluokassa kultaa 2009 ja 105-kiloisissa 2013. Hän on voittanut Oseanian-mestaruuden 94-kiloisissa 2009 ja 2012 sekä 105-kiloisissa 2013 ja 2014 sekä saavuttanut pronssia 94 kg:n painoluokassa 2010 ja 2011.

Lähteet
-------

1. ↑  David Katoatau *sports-reference.com*.  Arkistoitu 5.3.2016. Viitattu 22.7.2013. (englanniksi)
2. ↑  Glasgow 2014: David Katoatau claims first ever Kiribati medal  30.7.2014. BBC. Viitattu 1.8.2014. (englanniksi)
3. 1 2 3 4  Katoatau David (Kir) *iwf.net*.  Arkistoitu 27.10.2013. Viitattu 22.7.2013. (englanniksi)
4. ↑  THE FIRST-EVER OLYMPIC QUALIFIER ! Kiribati National Olympic Committee. Viitattu 22.7.2013. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
**Nissan Avenir** on Nissanin vuosina 1990–2006 valmistama ylemmän keskiluokan farmariauto, josta oli henkilöautomallin lisäksi myös tavarankuljetusversio. Se korvasi Nissan Bluebirdin farmarimallin. *Avenir* on ranskaa, ja se tarkoittaa tulevaisuutta.

Nissan Avenir W10 (1990–1998)
-----------------------------

Ensimmäisen sukupolven Avenir esiteltiin vuonna 1990 samaan aikaan pienemmän Nissan AD -mallin kanssa. Aveniria myytiin Euroopassa Primeran farmariversiona, AD:ta puolestaan Sunnyn farmarimallina.

Avenir oli aluksi saatavana 1,8-litraisena etuvetoisena tai 2,0-litraisena nelivetoisena. Tavarankuljetusmalli Avenir Cargossa oli 1,6-litrainen moottori. Etuvetomalleihin oli valittavissa viisivaihteinen manuaalivaihteisto tai neliportainen automaattivaihteisto. Nelivetomalli oli aina varustettu automaattivaihteistolla.

Vuonna 1993 moottorivalikoima täydentyi 2,0-litraisella dieselmoottorilla ja 1,8-litrainen bensiinimoottori sai polttoaineen elektronisen suihkutuksen.

Nissan Avenir W11 (1998–2006)
-----------------------------

Toisen sukupolven Avenir esiteltiin vuonna 1998. Tavarankuljetusversio sai vuonna 1999 nimen **Nissan Expert**, muu mallisto säilytti Avenir-nimensä.

Moottorivalikoimassa olivat 1,8- ja 2,0-litraiset bensiinimoottorit sekä 2,0-litrainen diesel. Etuvetoisiin oli valittavana viisivaihteinen manuaalivaihteisto, neliportainen automaattivaihteisto tai portaaton CVT-automaattivaihteisto. Neliveto oli jälleen saatavana ainoastaan nelivaihteisella automaatilla varustettuna.

Avenirin valmistus päättyi syksyllä 2005, mutta Expert-malli pysyi tuotannossa vuoden 2006 loppuun saakka.

Lähteet
-------

1. ↑  Nissan Avenir History Nissan-avenir.info.  Arkistoitu 17.9.2016. Viitattu 4.9.2016. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Nissan Avenir** Wikimedia Commonsissa
**Nissan Skyline V35** perustuu Nissanin FM-pohjalevyyn, jota käyttää myös Nissan 350Z. Auton ulkonäkö on hyvin erilainen edeltäjään verrattuna. Auton sedan-versio on takavedon lisäksi saatavana myös nelivetoisena. V35 Skyline on ensimmäinen Skyline-malli, jota viedään myös Yhdysvaltoihin. Siellä mallia on kuitenkin hieman muutettu ja myydään nimellä Infiniti G35.

Skyline-mallisto muuttui V35-mallin myötä huomattavasti. Mallissa ei käytetä Suora-6-moottoria, vaan on siirrytty lyhyempään V6 -tyyppiseen moottoriin. Autosta ei ole myöskään olemassa turbo- eikä GT-R-versioita. Aikaisemmasta mallista poiketen auto ei ole ollut kovinkaan suosittu virittäjien keskuudessa.

Moottorit
---------

* **300 GT** (2987 cm3) - 260 hv @ 6400 r/min, 324 Nm @ 4800 r/min
* **350 GT-8** (3498 cm3) (VQ35DE) - 268 hv @ 6000 r/min, 353 Nm @ 4800 r/min

 *Tämä artikkeli tai sen osa perustuu Autowikin artikkeliin, ja siitä saattavat puuttua lähdemerkinnät tai lähdemerkinnät tarvitsevat tarkistamista. Voit auttaa Wikipediaa etsimällä sopivat lähteet tai tarkistamalla lähteet.*
**Majakkalaiva Kalbådagrund** oli venäläisiltä Suomeen vuonna 1918 jäänyt, sittemmin Suomen lipun alle siirretty majakkalaiva.

Alkuperä
--------

Alus rakennettiin Venäjän luotsiylihallituksen tilauksesta vuonna 1857 Glasgow'ssa, Skotlannissa olevalta telakalta. Alus oli mitoiltaan vakio eli 28 x 5,9 x 2,1 metriä ja uppoamaltaan 180 tonnia. Miehistöä oli kahdeksan henkeä. Aluksessa ei ollut konetta vaan purjeet sekä höyrykattila sumusireeniä ja ankkuripeliä varten. Valolaite oli muista poiketen iso lasitettu häkki, jossa poltettiin talikynttilöitä. 1900-luvun alkuvuosina alukseen vaihdettiin uudenaikainen asetyleenimajakka.

Aluksen asemapaikka oli Porvoon ulkopuolella Kalbådagrundin matalikolla ja nimi tämän mukaan *КАЛБОДЕНГРУНДЬ* (*Kalbodengrund*). Aluksen kyljessä oli venäläistapaan valkea vyö ja nimi siinä mustalla maalattuna. Perälippu oli venäläiseen tapaan kokosininen.

Käyttö Suomessa
---------------

Keväällä 1918 telakalla Helsingissä ollut alus jäi suomalaisille venäläisten lähtiessä. Myöhemmin alusta ei tarjottaessa huolittu takaisin. Sotakorvausasioiden yhteydessä alus mainitaan, mutta koska se oli vuonna 1944 jo poissa valtion omistuksesta, eivät venäläiset olleet kiinnostuneet siitä. 

Suomalaiset asensivat keväällä 1918 alukseen kuulamoottorin ja potkurin. Se sijoitettiin entiselle asemapaikalleen, jolloin myös nimi suomalaistettiin, alus maalattiin kokonaan punaiseksi ja rungosta poistettiin venäläismallinen valkoinen vyö jossa nimi oli. 

Vanhanaikainen ja huonokuntoinen *Kalbådagrundin* romuttamista esitettiin jo 1920-luvulla. Puutteistaan huolimatta alus pidettiin asemapaikallaan aina vuoteen 1931, jolloin tilalle saatiin Helsingin edustalta poistettu uudempi alus.

Käyttö asunto- ja rahtialuksena
-------------------------------

Vuonna 1931 *Kalbådagrund* muutettiin asuntoalukseksi sisävesillä työskentelevälle 2. merenmittausretkikunnalle. Nimekseen alus sai nyt *MKH 3*. Alus oli tarkoitukseen sopimaton ahtaiden tilojensa vuoksi, joten alus myytiin, kun tilalle voitiin irrottaa tilavampi laiva.

Vuonna 1938 alus myytiin eräälle varustajalle, joka suoritti siinä perusteellisia muutoksia vuonna 1939. Uudistuksen jälkeen alus purjehti moottorialukseksi muutettuna rahtilaivana ensin nimellä *Kaleva* ja sittemmin nimellä *Regina*. Tällä nimellä se kulki aina vuoden 1963 loppuun, jolloin se poistettiin rekistereistä ja romutettiin.

Lähteet
-------

* Auvinen, Visa: *Leijonalippu merellä*. Turku, Eita Oy 1983.
* Laurell, Seppo: *Aalloilla keinuvat majakat: historiikki majakkalaivojen aikakaudesta ja museoalus Kemistä*. Merenkulkuhallitus, Helsinki 1988. ISBN 951-49-0940-2
* Laurell, Seppo: *Suomen majakat*. Kustannusosakeyhtiö Nemo, Helsinki 1999.

### Viitteet

1. ↑  Laurell 1999, s. 344–345.
2. 1 2 3 4 5  Auvinen 1983, s. 250.
3. 1 2 3  Laurell 1988, s. 48.
**Nissan Skyline R30** tuli Japanin ja Yhdysvaltojen markkinoille vuonna 1981, se on rakennettu samalle C31-pohjalevylle Nissan Laurelin kanssa. Auton farmariversio on erilainen muotoilultaan kuin muut, ja monet pitävät sitä erittäin rumana*lähde?*, malli muistuttaa enemmän Nissan Sunnya kuin Skylineä. Yhteensä erilaisia versioita tästä mallista on jopa 26. Mallia valmistettiin yhteensä 406 432 kappaletta.

Kehitys
-------

Vuonna 1983 malli sai levyjarrut joka pyörään vakiovarusteena (tähän asti lisävaruste). FJ moottorisessa RS versiossa on monia luksusvarusteita kuten sähköikkunat ja ilmastointi. Joissakin parhaissa GT-ES maleissa on säädettävät iskunvaimentimet ensimmäistä kertaa japanilaisessa autossa.

Moottorit
---------

2000GT-EX, RS-X ja Paul Newman Version -malleissa on turboahdin.

* **1800Ti** (Z18) - 105 hv
* **2000GT/EX** (L20E)
* **2000GT-EX** (L20ET) - 140 hv
* **2000GT-ES Paul Newman Version** (L20ET) - 140 hv
* **2800GT** (L28E)
* **RS** (FJ20E) - 150 hv
* **RS-X** (FJ20ET) - 205 hv

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Nissan Skyline (R30)**.
 *Tämä artikkeli tai sen osa perustuu Autowikin artikkeliin, ja siitä saattavat puuttua lähdemerkinnät tai lähdemerkinnät tarvitsevat tarkistamista. Voit auttaa Wikipediaa etsimällä sopivat lähteet tai tarkistamalla lähteet.*
**Richard "Dickie" Rock** (s. 10. lokakuuta 1936 Dublin, Irlanti) on irlantilainen laulaja. Vuosina 1963-1972 Rock toimi irlantilaisen The Miami Showband -yhtyeen yhtenä keulahahmoista.

Rock osallistui Irlannin euroviisukarsintoihin 1965 kappaleella *I still love you* ja sijoittui karsinnassa seitsemänneksi. Vuotta myöhemmin Rock voitti Irlannin karsinnan kappaleella *Come back to stay*. Samana vuonna rock esitti Irlannin karsinnassa myös kappaleet *Can't make up my mind*, joka sijoittui karsinnassa jaetulle viidennelle sijalle sekä *Oh! Why?*, joka sijoittui karsinnassa yhdeksänneksi. Kansainvälisessä Eurovision laulukilpailussa Rock sijoittui neljänneksi. Rock osallistui Irlannin euroviisukarsintoihin uudestaan 1969 kappaleella *Now do you believe me*, joka sijoittui karsinnan kolmanneksi ja 1977 kappaleella *I can't go On without you*, joka sijoittui karsinnan kuudenneksi.

Rock ilmoitti lopettavansa uransa syksyllä 2021 vedoten kuulovaikeuksiin.

Diskografia
-----------

### Albumit

* *The Wind Will Change Tomorrow* (1970)
* *I Believe In Music* (1974)
* *Dickie* (1976)
* *In Style* (1977)
* *Till* (1980)
* *Just For Old Times Sake* (1982)
* *The Dickie Rock Collection* (2007)

Lähteet
-------

1. ↑  Irish Selection 1965 *eurovisionworld.com*. Viitattu 6.6.2022.
2. ↑  Irish Selection 1966 *eurovisionworld.com*. Viitattu 6.6.2022.
3. ↑  Luxembourg 1966 *eurovision.tv*. Viitattu 6.6.2022.
4. ↑  Irish Selection 1969 *eurovisionworld.com*. Viitattu 6.6.2022.
5. ↑  Irish Selection 1977 *eurovisionworld.com*. Viitattu 6.6.2022.
6. ↑  Showband star Dickie Rock says he can't perform and his career is 'finished' due to hearing problems *rsvplive.ie*. Viitattu 6.6.2022.
7. ↑


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
***Dicopomorpha echmepterygis*** on toistaiseksi pienikokoisin tunnettu hyönteislaji. Tämän kiilupistiäisiin kuuluvan lajin kuvasi tieteelle Edward Mockford vuonna 1997.

*Dicopomorpha echmepterygis* elää loisena jäytiäislaji *Echmepteryx hageni*n munissa. Jokainen loisittu jäytiäismuna tuottaa 1–3 koirasta ja yhden naaraspuolisen pistiäisen. Aikuinen pistiäiskoiras on sokea, siivetön ja 139–240 µm pitkä. Sokeus ja siivettömyys perustuu siihen, etteivät koiraat koskaan poistu munasta vaan pariutuvat lähes puolet kookkaamman naaraspuolisen sisaruksensa kanssa. Parittelun jälkeen siivekkäät ja näkökykyiset naaraat jättävät munan ja lähtevät etsimään uutta jäytiäisen munaa, johon ne voivat munia oman jälkikasvunsa. Kehittyvät pistiäistoukat käyttävät jäytiäistoukan ravinnokseen ennen kuin tämä ehtii kuoriutua.

On mahdollista että eräillä, neitseellisesti lisääntyviksi arvelluilla kiilupistiäislajeilla on todellisuudessa suvullinen lisääntyminen ja vielä pienikokoisemmat, toistaiseksi löytymättömät koirasyksilöt.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q138436
* Wikispecies: Dicopomorpha echmepterygis
* ADW: Dicopomorpha\_echmepterygis
* CoL: 35QKJ
* EoL: 845934
* GBIF: 1367990
* iNaturalist: 1235570
* IRMNG: 11266610
* uBio: 7392995

 |

 |
Gujarat Vidyapithin portti
**Gujarat Vidyapith** on Intian Gujaratissa sijaitseva yliopisto, jonka Mahatma Gandhi perusti Ahmedabadiin vuonna 1920. Sen opetusohjelmiin sisältyy gandhilaisen filosofian noudattaminen, minkä osalta opiskelijoiden odotetaan sitoutuvan väkivallattomuuteen, tasa-arvoon ja työn arvostamiseen. Yliopisto tarjoaa myös ammatillista koulutusta, jota se pitää yhtä tärkeänä kuin sivistystä. Perustamisensa aikaan se oli maansa ensimmäisiä suuria opetuskeskuksia, joissa opetettiin indologiaa, vertailevaa uskontotiedettä, kieliä, kirjallisuutta ja arkeologiaa.

Yliopisto joutui 1960-luvulla mukautumaan Intian koulutuksesta vastaavan säätelyviranomaisen vaatimuksiin, jonka vuoksi muun muassa maanviljelykoulutus poistettiin opinto-ohjelmasta. Oppilaitos on kuitenkin pyrkinyt palauttamaan entisiä perinteitään. Koulutuksen yhteydessä opiskelijoiden tulee osana koulutusohjelmaansa vierailla huono-osaisissa kylissä ja miettiä gandhilaisia ratkaisuja niiden ongelmiin. Gujarat Vidyapith on vuodesta 2011 alkaen tarjonnut ulkomaalaisille opiskelijoille neljän kuukauden mittaista kurssia, jonka tarkoituksena on opettaa gandhilaisia periaatteita.

Lähteet
-------

1. ↑  Overview and Objective *Gujarat Viduapith*. Viitattu 28.1.2020.
2. ↑  Suhrud, Tridip: Inconvenient truth: How Gujarat forgot Gandhi *Livemint*.  6.2.2019. Viitattu 28.1.2020.
3. ↑  Mahurkar, Uday: Bringing back Gandhi *India Today*.  19.6.2008. Viitattu 28.1.2020.
4. ↑  Foreign students learn Gandhi philosophy to apply his ideals back home *India Today*.  29.9.2019. Viitattu 28.1.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Gujarat Vidyapith** Wikimedia Commonsissa

* Gujarat Vidyapithin verkkosivut

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
Pistekaavio, joka osoittaa negatiivista korrelaatiota.
**Pistekaavio** (tai **parvikaavio**, **pistediagrammi** tai **hajontakuvio**) on diagrammi, jossa kuvataan muuttujia pisteiden tai vastaavien kuvioiden avulla. Jokainen piste kuvaa yhtä x- ja y-arvojen havaintoparia eli arvopistettä.

Pistekaaviosta on helppo havaita pisteparven muodon, säännönmukaisuudet sekä tihentymät. Sitä käytetään paljon tieteellisissä yhteyksissä, sillä sen avulla on helppo todeta riippuvuuksia ja niiden laatua: soikea pisteparvi on riippuvuuden merkki ja hajanainen parvi kertoo, että riippuvuutta ei ole. Syy- ja seuraussuhteita tutkittaessa on tavallista, että x-akselille sijoitetaan syyksi epäilty ilmiö ja y-akselille seuraus.

Pistekaaviosta on olemassa erilaisia muunnoksia. Kaaviossa voi olla eri ryhmiin kuuluvia alkioita, jotka erotetaan käyttämällä erilaisia tai erivärisiä symboleja. Symbolien kokoa vaihtelemalla voidaan myös tuoda kuvioon lisäinformaatiota.

Lähteet
-------

* Karjalainen, Leila; Karjalainen, Juha: *Tilastojen graafinen esittäminen*. Pii-Kirjat, 2009. ISBN 978-952-9776-31-3.
* Kuusela, Vesa: *Tilastografiikan perusteet*. Edita, 2000. ISBN 951-37-3116-2.

### Viitteet

1. ↑  Karjalainen, s. 29.
2. ↑  Kuusela, s. 70–71.
3. ↑  Kuusela, s. 73–74.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Pistekaavio** Wikimedia Commonsissa
*Tämä artikkeli käsittelee Kittilän Kuolajärveä. Sanan muista merkityksistä, katso Kuolajärvi.*

**Kuolajärvi** on järvi Kittilässä. Se on 1,7 kilometriä pitkä ja 1,2 kilometriä leveä. Järven pinta-ala on 1,23 neliökilometriä, ja rantaviivan pituus on 6,19 kilometriä. Sen tilavuudeksi on laskettu 3,6 miljoonaa kuutiometriä eli 0,0036 kuutiokilometriä. Järven keskisyvyys on 2,92 metriä ja syvin kohta 10,71 metriä. Syvin kohta sijaitsee järven eteläosassa idästä työntyvän Herraniemen eteläpuolella. Myös järven pohjoisosassa on yli 10 metriä syvä kohta.

Järvellä on muutama talo ja vapaa-ajan asunto. Rannat ovat pääosin metsämaata. Länsirannat ovat soisia ja ne kuuluvat luonnonsuojelualueeseen. Järvellä ei ole saaria.

Kuolajärvi sijaitsee Kemijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 65) Kitisen alueen (65.8) Jeesiöjoen valuma-alueella (65.85), jonka Kuolajärven valuma-alueeseen (65.858) se kuuluu. Vedenpinnan korkeus on 198,4 mpy. Järvi laskee sen länsipäästä lähtevää Kuolajokea pitkin. Kuolajoki virtaa lounaaseen ja laskee 1,7 kilometrin päässä Jeesiöjokeen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Kuolajärvi (65.858.1.001) *Järviwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 28.6.2022.
2. 1 2 3  Kuolajärvi (sijainti maastokartalla) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 28.6.2022.
**Kuolan niemimaan komit** (ven. кольские коми, *kolskije komi*) ovat Kuolan niemimaalle 1800–1900-lukujen vaihteessa muodostunut komiryhmä. Etniseltä alkuperältään he ovat ižmalaisia.

Ensimmäiset komit muuttivat saamelaisten asuttamalle Lovozeron pogostalle Ižman ja Petšoran seudulta vuonna 1887. Jo vuonna 1915 he muodostivat enemmistön Lovozeron asukkaista. Muuton tärkeimpänä syynä oli porojen laidunmaiden ehtyminen. 1910–1920-luvuilla komit perustivat Ponoi-joelle Ivanovkan, Krasnoštšeljen, Kanevkan ja Oksinon kylät. Muuttoliike jatkui 1920-luvun loppuun saakka.

Kuolan komien perinteisiä elinkeinoja ovat poronhoito sekä vähäisemmässä määrin karjanhoito ja maanviljely. Vuonna 1989 heitä oli yli 2 000 henkeä. Eniten komeja oli Lovozeron ja Krasnoštšeljen kylissä. Nykyään poronhoidon ja maatalouden merkitys on vähentynyt voimakkaasti. Seka-avioliittojen yleistymisestä huolimatta ryhmän etninen identiteetti on melko vahva ja komin kielen taito kohtalainen. Yhteyksiä Komin tasavaltaan ryhdyttiin solmimaan uudestaan 1980–1990-lukujen vaihteessa.

Vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan Murmanskin alueella asui 2 200 komia, joista 1 100 piti itseään ižmalaisina.

Lähteet
-------

1. 1 2  Konakov, N.D. (sost.): *Komi-zyrjane. Istoriko-etnografitšeski spravotšnik*, s. 55. Syktyvkar: Komi knižnoje izdatelstvo, 1993. ISBN 5-7555-0440-7.
2. ↑  Konakov, N.D. (sost.): *Komi-zyrjane. Istoriko-etnografitšeski spravotšnik*, s. 55–56. Syktyvkar: Komi knižnoje izdatelstvo, 1993. ISBN 5-7555-0440-7.
3. ↑  Vserossijskaja perepis naselenija 2002 goda. 4.3. Naselenije po natsionalnosti i vladeniju russkim jazykom po subjektam Rossijskoi Federatsii. *perepis2002.ru*.  Arkistoitu 10.10.2008. Viitattu 15.2.2010. (venäjäksi)
Nykyaikainen aseseppä työssään.
**Aseseppä** toimii käsityöammattilaisena useimmiten itsenäisenä yrittäjänä tai työntekijänä aseteollisuudessa. Asesepän työ tehdään yleensä verstaassa. Yleisimpiä työvälineitä ovat muun muassa sorvit, jyrsimet, porakoneet, hiomakoneet ja erilaiset käsityövälineet. Asesepän täytyy osata työstää sekä metallia että puuta. Yleisimpiä työkohteita ovat metsästysaseet, urheiluaseet ja virka-aseet. Asesepän työ on luvanvaraista toimintaa. Asesepäksi voi Suomessa opiskella Ikaalisten käsi- ja taideteollisuusoppilaitoksessa. Aiemmin asesepäksi pystyi opiskelemaan myös Rovaniemellä, ammatillisessa aikuiskoulutuskeskuksessa.

Tehtäviä
--------

Ase voidaan valmistaa joko kokonaan alusta asti itse tai ase voidaan koota valmiista osista joita ovat muun muassa piippu, lukko, lukkorunko, tukki ja tähtäimet. Aseeseen tehtävät muunnostyöt ovat usein lukon muutoksia, kaliiperin muuttaminen, tähtäinten säätö ja muutostyöt kuten esimerkiksi tukin muokkaaminen soveltumaan esimerkiksi ampujan pituudelle. Korjaustyöt ovat yleensä rikkoutuneiden metalli- tai puuosien korjausta tai vaihtamista. Tällaisia ovat muun muassa nallipiikki, tukin puuosat, tähtäimet ja iskurit. Entisöintityöt ovat yleensä vanhojen aseiden restauroimista mahdollisimman lähelle alkuperäistä kuntoa. Yleisimpiä huoltotöitä ovat koneiston sekä piippujen huollot. Koristetöitä ovat muun muassa erilaiset kaiverrukset, upotukset ja pintakäsittelyt metalliin ja puuhun.

* Asesepän työn esittelyä vuoden 1568 saksalaisessa julkaisussa.Asesepän työn esittelyä vuoden 1568 saksalaisessa julkaisussa.
* Aseseppä viimeistelee aseen tukkia.Aseseppä viimeistelee aseen tukkia.
* Kaiverruksilla koristeltu pistooli.Kaiverruksilla koristeltu pistooli.
* Kaiverruksen yksityiskohta.Kaiverruksen yksityiskohta.

Aiheesta muualla
----------------

* Suomen Aseseppien Yhdistys ry.
* Asesepän ammatinkuvaus (Avo-ohjelma)
**Visit Mallorca Estadi** (alun perin **Son Moix**) on urheilustadion Palmassa Espanjan Baleaareihin kuuluvalla Mallorcan saarella. Se sijaitsee Can Valeron teollisuusalueen tuntumassa noin kolme kilometriä Palman keskustasta luoteeseen.

Stadion rakennettiin Palmassa järjestettyjä vuoden 1999 kesäuniversiadeja varten, ja saman vuoden elokuusta lähtien mallorcalainen jalkapallojoukkue RCD Mallorca on pelannut kotiottelunsa stadionilla. Aikaisemmin RCD Mallorca pelasi vuonna 1945 käyttöönotetulla Lluís Sitjarilla. Stadionilla on neljä katsomoa, joista yksi on katettu, ja sen kapasiteetti on 23 142 istumapaikkaa.

Stadionin alkuperäinen nimi oli Son Moix lähistöllä sijainneen kartanon (*possessió*) mukaan. Vuosina 2006–2010 stadion tunnettiin nimellä ONO Estadi nimisponsorina toimineen tietoliikenneyhtiö ONOn mukaan, minkä jälkeen nimioikeudet myytiin hotelliyhtiö Iberostarille.

Stadion helmikuussa 2003. Alkamaisillaan jalkapallo-ottelu Espanjan ja Saksan välillä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Iberostar Estadio: Nuevo nombre del campo de fútbol de RCD Mallorca  27.8.2010. Iberostar Hoteles y Apartamentos. Viitattu 1.9.2011. (espanjaksi)[vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Estadio de Son Moix** Wikimedia Commonsissa

* Stadionin esittely RCD Mallorcan sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (espanjaksi) (katalaaniksi)

Segunda Divisiónin stadionit kaudella 2013–2014

* Alfredo Di Stéfano
* Anduva
* Anxo Carro
* Gran Canaria
* Heliodoro Rodríguez López
* Iberostar
* Ipurua
* José Rico Pérez
* Mendizorroza
* Miniestadi
* El Molinón
* Montilivi
* Nova Creu Alta
* Nueva Condomina
* Nuevo Arcángel
* Nuevo Colombino
* Los Pajaritos
* Riazor
* La Romareda
* Santo Domingo
* El Toralín
* La Victoria
Fujiwara no Kamatari Kikuchi Yōsain piirroksessa.
**Fujiwara no Kamatari** (jap. 藤原鎌足, 614 Yamaton provinssi – 14. marraskuuta 669 Yamaton provinssi) oli japanilainen Asuka-kauden poliitikko ja Fujiwara-klaanin perustaja. Klaani hallitsi Japanin politiikkaa vuosisatojen ajan. Hänen alkuperäinen nimensä oli **Nakatomi no Kamatari** (jap. 中臣鎌足).

600-luvun alkupuolen Japanissa vaikutusvaltaiseen asemaan oli noussut buddhalaisuutta tukeva Soga-klaani. Klaani kuitenkin kukistui vuonna 645 keisari Jomein pojan prinssi Naka no Ōen johtamassa vallankaappauksessa, jota Nakatomi no Kamatari avusti. Kaappauksessa Soga no Iruka surmattiin, Soga no Emishi teki itsemurhan ja keisarinna Kōgyoku pakotettiin astumaan valtaistuimelta. Kamatari nimitettiin sisäministeriksi (*naidaijin*). Hän aloitti laajat Taika-uudistukset, jotka vahvistivat keskushallintoa. Niiden tarkoitus oli uudistaa Japanin politiikkaa ja taloutta Tang-dynastian Kiinan mallin mukaan: niihin kuului muun muassa yksityisen maanomistuksen lakkauttaminen, valtion jakaminen provinsseihin, uudet tiet ja postiasemat, lakien kirjaaminen ylös, uusi verojärjestelmä ja kaikkien kotitalouksien rekisteröinti. Uudistusten myötä keskushallinnon sata vuotta aiemmin aloittama kiinalaistamisprosessi saatiin päätökseen.

Keisari Tenjiksi noussut prinssi Naka no Ōe antoi vuonna 669 Kamatarille sukunimen "Fujiwara". Hänestä tuli siten vaikutusvaltaisen Fujiwara-klaanin perustaja. Hänen poikansa oli Fujiwara no Fuhito.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Fujiwara Kamatari Encyclopædia Britannica. Viitattu 22.6.2012.
2. 1 2  Frédéric, Louis: *Japan Encyclopedia*, s. 203. Harvard University Press, 2002. ISBN 9780674017535. Teoksen verkkoversio.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat
* Japani

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Asesepän paja** on Ilomantsin Naarvan kylässä sijaitseva museo. Museo sijaitsee vuonna 1790 valmistuneessa pajarakennuksessa jonka rakensi Kainuusta Naarvaan muuttanut seppä Moilanen.

Viimeinen pajaa käyttänyt Moilasen suvun seppä oli Juho Moilanen (1876–1971) joka oli sekä aseseppä että tavallinen kyläseppä. Moilanen teki sepän töitä 1950-luvulle saakka. Tämän jälkeen Ilomantsi-seura ry teki pajasta museon joka on nykyisin avoinna sopimuksen mukaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Ilomantsin museoita (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Turisti-info : Ilomantsin Asesepän paja


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Perustiedot Wikidatassa: Asesepän paja (Q20250243)ohje |
| --- |
|  |
| esiintymä kohteesta | museo |
|  |
| valtio | Suomi |
|  |
| sijaitsee hallinnollisessa yksikössä | Ilomantsi |
|  |
| koordinaatit | 63°02′N 31°04′E﻿ / ﻿63.03°N 31.07°E﻿ / 63.03; 31.07 |
|  |
|  |

 |
**Estadio de Vallecas** on jalkapallostadion Espanjan pääkaupungissa Madridissa. Se toimii Rayo Vallecanon kotistadionina.

Stadion avattiin vuonna 1976 nimellä Nuevo Estadio de Vallecas samalle paikalle, jolla oli vajaa neljä vuotta aikaisemmin purkutuomion saanut seuran vanha stadion. Uuden stadionin alkuperäinen kapasiteetti oli 20 000, mutta se pieneni 15 500:aan seisomakatsomojen poistamisen yhteydessä vuonna 1996 ja edelleen 14 708:aan, kun pelikenttää ja katsomoa erottava aita purettiin vuonna 2011. Vuonna 1999 stadion nimettiin jäsenäänestyksessä seuran silloisen puheenjohtajan mukaan Teresa Riveroksi. Vuosina 1994–2011 seuraa johtanut Rivero oli Primera Divisiónin ensimmäinen naispuheenjohtaja. Vuonna 2011 stadionin nimeksi vaihdettiin Estadio de Vallecas.

Stadion sijaitsee Puente de Vallecasin alueella Avenida de la Albuferan, Calle del Payaso Fofón, Calle del Arroyo del Olivarin ja Calle del Teniente Muñoz Díazin rajaamalla pienehköllä tontilla. Stadionin suuret sivukatsomot ovat katettuja. Matalampi ja kattamaton lännenpuoleinen päätykatsomo on Rayon Bukaneros-kannattajaryhmän aluetta. Stadionin idänpuoleisessa päädyssä ei ole lainkaan katsomoa, vaan muuri, jonka takana kohoaa asuinkerrostaloja. Stadionin tiloissa sijaitsevat myös seuran ja seuran säätiön toimistot sekä kannattajatuotekauppa.

Kansallisten kilpailuidensa ohella Rayo on pelannut stadionilla UEFA-cupin otteluita kaudella 2000–2001. Seuran naisjoukkue puolestaan on pelannut stadionilla Mestarien liigan otteluita kaudesta 2009–2010 alkaen. Vuonna 2009 stadionilla pelattiin rugbyn Superibérica-liigan loppuottelut, ja se on toiminut myös vuodesta 1964 alkaen uudenvuodenaattona kilpaillun 10 kilometrin San Silvestre Vallecana -juoksun maalina. Urheilutapahtumien lisäksi stadionilla on järjestetty konsertteja; muun muassa Bob Dylan esiintyi stadionilla vuonna 1980 ja Metallica vuonna 1992.

Stadionia lähin Madridin metron asema on linjaan 1 kuuluva Portazgo, jonka sisäänkäynti on stadionin vieressä. Myös EMT Madridin linja-autot liikennöivät stadionin ohi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Estadio de Vallecas Rayo Vallecano.  Arkistoitu 24.12.2011. Viitattu 11.1.2012. (espanjaksi)
2. ↑  ¿Quién mueve al nuevo Rayo?  2.11.2008. El País. Viitattu 23.5.2011.
3. ↑  El estadio del Rayo pasa a llamarse "Estadio de Vallecas"  22.9.2011. Marca. Viitattu 11.1.2012. (espanjaksi)
4. ↑  Canal + retransmite la ’Final Four’ de la Superibérica de rugby  2.7.2009. El País. Viitattu 23.5.2011. (espanjaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Estadio de Vallecas** Wikimedia Commonsissa

* Stadionin esittely Rayo Vallecanon sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (espanjaksi)

Primera Divisiónin stadionit kaudella 2016–2017

* Anoeta
* Balaídos
* Benito Villamarín
* Butarque
* Camp Nou
* El Molinón
* El Sadar
* Estadio de la Cerámica
* Gran Canaria
* Ipurua
* La Rosaleda
* Los Cármenes
* Mendizorrotza
* Mestalla
* RCDE Stadium
* Riazor
* San Mamés
* Sánchez Pizjuán
* Santiago Bernabéu
* Vicente Calderón
*Tämä artikkeli käsittelee vuonna 1977 syntynyttä kanadalaista jääkiekkoilijaa. Vuonna 1997 syntyneestä yhdysvaltalaisesta jääkiekkoilija Colin Whitesta on eri artikkeli.*

**John Colin White** (s. 12. joulukuuta 1977 New Glasgow, Nova Scotia) on kanadalainen ammattilaisuransa lopettanut jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. White pelasi 12 kautta NHL-liigassa, edustaen miltei koko uransa New Jersey Devilsiä. White voitti Devilsin kanssa Stanley Cupin kaudella 2002–2003.

Ura
---

White pelasi ennen ammattilaisuraansa kolme kautta juniorisarja LHJMQ:ssa, seuroinaan Laval Titan ja Hull Olympiques. Hän oli voittamassa Olympiquesissa LHJMQ:n mestaruutta vuosina 1995 ja 1997 ja Canadian Hockey Leaguen mestaruutta Memorial Cupia vuonna 1997. Vuonna 1996, ensimmäisen täyden LHJMQ-kautensa päätteeksi, hänet palkittiin sarjan vuoden tulokkaana.

New Jersey Devils varasi Whiten NHL:ään numerolla 49 varaustilaisuuden 1996 toisella kierroksella. Hän aloitti ammattilaisuransa vuonna 1997 AHL:n Albany River Ratsissä, jossa pelasi kolme kautta. Hän debytoi NHL:ssä kaudella 1999–2000, jonka päätteeksi oli voittamassa ensimmäistä Stanley Cupiaan. Hän pelasi vuoden 2000 pudotuspeleissä 23 ottelua ja teki kuusi tehopistettä, yhden maalin ja viisi syöttöpistettä. Hän oli voittamassa toista Stanley Cupiaan kaudella 2002–2003, jolla teki pudotuspeleissä viisi syöttöpistettä 24:ssä ottelussa. White pelasi Stanley Cupin loppuotteluissa myös vuonna 2001, mutta tuolloin Colorado Avalanche vei mestaruuden. Hänet nimettiin kauden 2000–2001, ensimmäisen täyden NHL-kautensa päätteeksi, NHL:n tulokkaiden tähdistökentälliseen.

Fyysisestä pelityylistään tunnetuksi tullut White pelasi Devilsissä 11 kautta, kauteen 2010–2011 asti. Hän toimi kaudesta 2005–2006 kauteen 2008–2009 joukkueensa varakapteenina. Devils osti hänen sopimuksensa ulos elokuussa 2011, minkä jälkeen hän siirtyi vapaana pelaajana San Jose Sharksiin.

Lähteet
-------

1. ↑  Colin White #5 - D *TSN.ca*. Viitattu 18.1.2012. (englanniksi)
2. 1 2 3  Colin White (jääkiekkoilija, 1977) *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)
3. ↑  Colin White (jääkiekkoilija, 1977) Legends of Hockey -sivustolla (englanniksi)
4. ↑  Stephenson, Colin: Devils GM Lou Lamoriello says placing Colin White on waivers was 'difficult' *NJ.com*.  1.8.2011. Viitattu 18.1.2012. (englanniksi)
5. ↑  Sharks add defenseman Colin White *ESPN.com*.  4.8.2011. Viitattu 18.1.2012. (englanniksi)
**Filip Trejbal** (s. 5. tammikuuta 1985 Jilemnice) on tšekkiläinen alppihiihtäjä.

Nuorten MM-kilpailuissa vuonna 2005 Trejbal saavutti kultaa pujottelussa. Bormion MM-kilpailuissa 2005 Trejbal sijoittui pujottelussa 17:nneksi ja suurpujottelussa 29:nneksi. Åren MM-kilpailuissa 2007 Trejbal oli pujottelussa 16:s, superalppiyhdistetyssä 24:s ja supersuurpujottelussa 47:s. Val d'Isèren MM-kilpailuissa 2009 hänet hylättiin pujottelussa. Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 2011 Trejbal sijoittui pujottelussa 16:nneksi ja Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 29:nneksi. Hän on osallistunut kaksiin olympialaisiin, Torinossa 2006 hän keskeytti alppiyhdistetyssä sekä pujottelussa ja Vancouverissa 2010 hän oli parhaimmillaan 28:s suurpujottelussa.

Maailmancupissa Trejbal kilpaili ensimmäisen kerran tammikuussa 2005 Chamonix'n pujottelussa. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Kranjska Goran pujottelukilpailussa joulukuussa 2005 sijoituttuaan 22:nneksi. Parhaimmillaan hän on sijoittunut maailmancupissa 14:nneksi Garmischin (2008) ja Alta Badian (2009) pujotteluissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Filip Trejbal Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Filip Trejbalin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
**Arthur Aleksander Amberla** (1. maaliskuuta 1894 Vehmaa – 2. huhtikuuta 1967 Helsinki) oli suomalainen vuorineuvos, joka toimi Hämeenlinnan Verkatehdas Oy:n toimitusjohtajana vuosina 1927–1959.

Amberlan perhe osti Hämeenlinnan Verkatehdas Oy:n osake-enemmistön vuonna 1927. Ostajina olivat perheen isä, kartanonomistaja Johannes Amberla sekä hänen poikansa insinööri E. G. Amberla ja Arthur Amberla. Arthur Amberlasta tuli yrityksen toimitusjohtaja ja johtokunnan puheenjohtaja. Hän sai seuraavana vuonna varatuomarin arvon. Johannes Amberla oli maanviljelijä, joka oli kartuttanut omaisuuttaan yritystoiminnalla ja onnistuneilla kiinteistökaupoilla. Amberloiden ostaessa Verkatehtaan yrityksessä oli 90 työntekijää ja se tuotti 52 000 metriä villakangasta vuodessa. Vuoteen 1944 mennessä yritys oli kasvanut 625 työntekijään ja tuotantomäärä 486 000 metriin. 1950-luvulla työntekijöitä oli jo noin 1300. Yrityksen toimitusjohtajana Amberlasta tuli yksi Suomen tekstiiliteollisuuden kärkihahmoista. Hän kuului Villatehtailijain Yhdistyksen johtokuntaan vuodesta 1937 (ja valittiin kunniapuheenjohtajaksi vuonna 1964) ja oli Villatehtaiden Yhtymän luottamusneuvoston puheenjohtaja.

Vuorineuvoksen arvon Amberla sai vuonna 1949. Hän oli myös El Salvadorin pääkonsuli.

Lähteet
-------

* Anna-Maria Vilkuna: Vuorineuvos Arthur Amberla (1894–1967). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 5.9.2008. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Talousvaikuttajat

 |

 |
**Pelastusristeilijä Ossi Barck** oli Porvoon Sköldvikissä asemapaikkaansa pitänyt Suomen Meripelastusseuran organisaatiossa toiminut vapaaehtoista meripelastusta harjoittanut alus. Alus oli Neste Oy:n ja sen toimintaa jatkaneiden yhtiöiden omistama ja vapaaehtoisten meripelastajien miehittämä. Alus rakennettiin Saksan Bardenflethissa Schiffs- und Bootswerft Fr. Schweersin telakalla vuonna 1982. *Ossi Barck* oli yksi kahdeksan aluksen sarjasta, jonka muut risteilijät olivat ja osittain ovat edelleen Saksan meripelastuksen käytössä. Samaa suunnittelua hyödynnettiin myös yhdessä saksalaisessa kalastuksenvalvonta-aluksessa sekä marokkolaisissa vähän pienemmissä pelastusristeilijöissä.

Nimi alukselle valittiin yhtiön ensimmäisen lippukapteenin mukaan.

Pelastusristeilijä *Ossi Barck* teki vuoteen 2007 kestäneenä palvelusaikanaan yli 200 ihmisten ja alusten pelastus- ja avustustehtävää, joissa avun sai yhteensä vähintään 500 henkilöä. Toimintaan liittyi myös esimerkiksi valistus-, esittely- ja edustustoimintaa, joiden puitteissa alus vieraili koti- ja ulkomaan satamissa. Kaukaisin matka oli Britannian meripelastajien RNLI:n ja Alankomaiden meripelastajien KNRM:n 175-vuotisjuhlallisuuksiin osallistumisen yhteydessä Englannin kanaalin rannikolla sijaitsevaan Pooleen ja Hollannin Ijmuideniin. Ossi Barck oli myös vuosikymmeniin ensimmäinen Laatokalla vieraillut oman kokoluokkansa suomalainen alus, kun se vene-eskaderin saattotehtävissä kävi Valamossa ja Sortavalassa.
Ossi Barckin apuvene Hulda on nähtävillä Merikeskus Vellamon pihalla Kotkassa.

Lähteet
-------

* Pelastusristeilijä Ossi Barckin historia (Arkistoitu – Internet Archive)
* Sven Clausen, Ulf Kaack 2010: Deutsche Seenotkreuzer in aller Welt
*
**Suomen romanialaiset** ovat Romaniasta Suomeen muuttaneita henkilöitä. Heitä oli vuonna 2020 noin 5 200. Ei ole tietoa, kuinka moni on etnisesti romanialainen, sillä Suomessa ei tilastoida erikseen etnisiä ryhmiä. Romaniassa noin 88,9 prosenttia väestöstä on etnisesti romanialaisia, 6,1 prosenttia unkarilaisia ja 3,0 prosenttia romaneja. Muita pienempiä etnisiä ryhmiä, joita on kutakin vain alle 0,2 prosenttia väestöstä, ovat ukrainalaiset, saksalaiset sekä turkkilaiset.

Historia
--------

Romanian vallankumouksen takia osan romanialaisista oli jätettävä kotinsa ja täten joitakin romanialaisia muutti Suomeen vuonna 1989.

Uskonnon merkitys
-----------------

Ei ole tietoa, kuinka tärkeässä roolissa suomenromanialaiset pitävät uskontoaan, mutta yhden gallupin mukaan, kun Romaniassa asuvilta kansalaisilta kysyttiin: "*Onko uskonto tärkeä osa jokapäiväistä elämääsi?*", 84 prosenttia vastasi myönteisesti. Vastaavanlaisen gallupin mukaan Suomessa myönteisesti vastanneita oli vain 28 prosenttia.*lähde?*

Katutoiminta
------------

Etnisesti romanitaustaiset, jotka ovat tulleet Romaniasta, olivat vuosina 2008-2010 tärkeässä roolissa kaduilla tapahtuneista kaupustelusta, soittamisesta sekä kerjäämisestä.

Turvapaikanhaku
---------------

Eniten turvapaikanhakijoita Romaniasta on ollut vuonna 2002, jolloin Suomeen haki 596 henkilöä.

Rikollisuus
-----------

Rikosepäilyt ovat kasvaneet voimakkaasti vuodesta 2007 eteenpäin.

Tunnettuja suomenromanialaisia
------------------------------

* Marius-Daniel "Dives" Balea - Internet-kuuluisuus

Väestönkasvu
------------

Suomen romanialaisten väestönkasvu viiden vuoden välein vuodesta 1990 eteenpäin:

| 1990 | 1995 | 2000 | 2005 | 2010 | 2015 | 2020 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 153 | 452 | 760 | 1 046 | 1 880 | 3 289 | 5 218 |

Lähteet
-------

1. 1 2  Origin and background country by sex, by municipality, 1990-2020 Tilastokeskus.
2. ↑  Keskittämisen perusteille kritiikkiä  2005. Ortodoksinen seurakuntalehti Analogi.
3. ↑  Religiosity Highest in World's Poorest Nations  31 elokuuta 2010. Gallup.com.
4. 1 2  KERJÄLÄISKYSYMYS 2000-LUVUN HELSINGISSÄ *sosnet.fi*.
5. ↑  RIKU - Rikosuhripäivystys *riku.fi*.
6. ↑  Webceleb Gamer: Dives Computer Gaming World.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Suomen väestöryhmät |
| --- |
|  |
| Suomalaisten heimot | 
* hämäläiset
* karjalaiset
* lappalaiset
* pohjalaiset
* savolaiset
* varsinaissuomalaiset
* inkeriläiset

 |
|  |
| Perinteiset kulttuuriset vähemmistöt | 
* juutalaiset
* karjalaiset
* romanit
* saamelaiset
* suomenruotsalaiset (ahvenanmaalaiset)
* tataarit
* vanhavenäläiset

 |
|  |
| Muita etnisiä ryhmiä | 
* afrosuomalaiset
* englantilaiset
* intialaiset
* irakilaiset
* italialaiset
* kiinalaiset
* kosovolaiset
* kurdit
* saksalaiset
* somalit
* sveitsiläiset
* thaimaalaiset
* turkkilaiset
* ukrainalaiset
* unkarilaiset
* venäläiset
* vietnamilaiset
* virolaiset

 |
|  |
| Katso myös | 
* maahanmuuttajat Suomessa

 |

 |