recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Lisa-Marie Koroll** (s. 26. joulukuuta 1997 Eisenach, Saksa) on saksalainen näyttelijä, malli, laulaja ja kirjailija. Hän tuli tunnetuksi vuoden 2014 elokuvasarjasta Bibi ja Tina. Koroll näyttelee päärooleissa yhdessä laulaja Lina Larissa Strahlin kanssa. Koroll esittää Tina Martinia.

Ura
---

Lisa-Marie Koroll debytoi vuonna 2005 lapsinäyttelijänä televisiosarjassa *Familie Dr. Kleist*, jossa hänet nähtiin Clara Hoferin roolissa toisesta yhdeksänteen ja viimeiseen tuotantokauteen. Kesällä 2013 hänet otettiin Tina Martinin nimirooliin radionäytelmäsarjan *Bibi ja Tina* elokuvasovituksissa. Hän esiintyi ensimmäisessä elokuvassaan Tina Martinin roolissa elokuvassa *Bibi ja Tina*. Sen ohjasi Detlev Buck ja se julkaistiin 6. maaliskuuta 2014.

Hän näytteli jatkuvasti Tinan roolia kaikissa kolmessa sarjan elokuvassa. Koroll kävi Albert-Schweitzer-Gymnasiumia Ruhlassa ja suoritti Abiturinsa siellä vuonna 2016. Koroll ei ole rajoittunut näyttelemiseen, hän on myös kirjailija. Hänen ensimmäinen kirjansa (saksa: Lass Konfetti für dich regnen: Sei glücklich, nicht perfekt) julkaistiin vuonna 2017.

Vuonna 2019 hänet otettiin päärooliin RTL Zwei -televisiosarjassa *We are now* ja elokuvassa *Misfit ja Abikalypse*. Vuonna 2015 hänelle myönnettiin "Bunte New Faces Award" roolista elokuvassa *Bibi ja Tina*.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
**Pia Merete Kjærsgaard** (s. 23. helmikuuta 1947 Kööpenhamina) on tanskalainen poliitikko ja Tanskan kansankäräjien puhemies vuodesta 2015. Kjærsgaard on Tanskan kansanpuolueen perustaja ja puheenjohtaja 1995–2012. Hän toimi edistyspuolueen (Fremskridtspartiet) johtajana vuosina 1985–1994 sekä Pohjoismaiden neuvoston liberaaliryhmän varapuheenjohtajana vuosina 1990–1994.

Kjærsgaardin poliittinen linja sisältää islamilaisvastaisia painotuksia. Tanskassa asuu 180 000 islaminuskoista, mikä merkitsee noin 3 % väestöstä. Ennen vuoden 2002 parlamenttivaaleja Kjærsgaard sanoi, että Ruotsin (vapaamielinen) siirtolaisuuspolitiikka uhkaa Pohjoismaita, mistä kehkeytyi sananvaihto Mona Sahlinin kanssa.

Muhammad-pilapiirrosjupakkaan liittyen on puheenjohtaja Kjærsgaard ja Tanskan kansanpuolue joutunut islaminuskoisten ja myös Tanskan siirtolaispolitiikkaa kritisoivan Ruotsin vasemmiston huomion kohteeksi.

*Suomenmaan* 3. helmikuuta 2006 julkaiseman Ruotsin islamneuvoston imaami Abd al Hagg Kielanin haastattelun mukaan "Tanskan siirtolaisvihamielinen puolue Pia Kjærsgaardin johdolla on vuosikausia ajanut rasistista kampanjaa islaminuskoisia kohtaan".

Lähteet
-------

1. ↑  Pia Kjærsgaard (1947 - ) *Dansk kvindebiografisk leksikon*.  2003. Viitattu 8.12.2018.

Aiheesta muualla
----------------

Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta ***Pia Kjærsgaard***. 

* Tanskan kansanpuolue: Pia Kjærsgaard (Arkistoitu – Internet Archive). (tanskaksi)
* Pia Kjærsgaardin verkkosivu (Arkistoitu – Internet Archive). (tanskaksi)
* Pia Kjærsgaardin kannanotto Muhammad-pilapiirrosjupakkaan (Arkistoitu – Internet Archive). (tanskaksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |

 |
Tokion rautatieasemalta ostettu 1 000 jenin (6,50 euron) bentō-laatikko.
**Bentō** (弁当 tai べんとう) on japanilainen eväslaatikkoon pakattu lounas. Se voi olla kotitekoinen tai ostettu valmiina kioskista, ruokakaupasta tai ravintolasta. 

Koska Japanissa ei useinkaan ole kouluruokailua, vaimot valmistavat lapsilleen kouluun ja miehilleen töihin lounaan mukaan muovista tai puusta valmistettuihin monikerroksisiin laatikkomaisiin bentō-astioihin. Lasten lounasrasiat ovat yleensä kirkkaamman värisiä ja koristeltu esimerkiksi manga-sarjakuvahahmojen kuvilla.

Bentō-laatikkoon pätee usein kaava 4:3:2:1, joka kertoo eri ainesten suhdeluvut. Riisiä on neljä osaa, kalaa, lihaa tai aterian "päälisuketta" kolme osaa, vihanneksia kaksi osaa ja vihannespikkelssiä yksi osa. *Hinomaru*-bentōssa on pelkkää riisiä, jonka keskelle on upotettu punainen luumupikkelssi.

Bentō-kulttuurin katsotaan alkaneen 1500-luvulla. Silloin ylimystö alkoi ottaa retkilleen lakattuja eväslaatikoita, joihin ruoka oli aseteltu erityisen kauniisti.

Bentō voi toimia myös retkieväänä. Junamatkalle mukaan otettavia bentōja kutsutaan nimellä *eki-ben* eli asemaruoka. Myös teatteriin tai oopperaan voidaan ostaa mukaan hienompi bentō. Kaikkein kalleimpia bentōja ovat korkeatasoisten ravintoloiden tai ryokan-majatalojen tarjoamat menut lakkapuisissa laatikostoissa tai rasioissa tarjottuna. Lakkapuiset antiikkiesineet ja bentō-rasiat ovat keräilyharvinaisuuksia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Pölkki, Miika & Valkama, Heikki: *Umami: Japanilainen ruokakulttuuri*, s. 193–199. Helsinki: Teos, 2007. ISBN 978-951-851-111-6.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Bentō** Wikimedia Commonsissa
Kryonerítis  
ΚρυονερίτηςKryonerítis-vuorta ja Káto Rodákinon ja Áno Rodákinon kylät.

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Ágios Vasíleios, Réthymno, Kreeta, Kreikka |
| Korkeus merenpinnasta | 
1 312 m |

|  |  |
| --- | --- |
| Koordinaatit | 
35° 13′ 51″ P, 24° 19′ 34″ IView and modify data on Wikidata  |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Kryonerítis** (kreik. Κρυονερίτης) on vuori Kreetan saarella Kreikassa. Sen korkeus on 1 312 metriä (toisen lähteen mukaan 1 310 metriä).

Kryonerítis-vuori kulkee Kreetan etelärannikon suuntaisesti Réthymnon alueyksikön eteläosassa Ágios Vasíleioksen kunnan alueella. Se sijaitsee Lefká Óri -vuorten itäpuolella ja voidaan nähdä sen jatkeena. Vuori on saanut kylmään veteen viittaavan nimensä siellä olevasta lähteestä. Vuoren korkeimman huipun nimi on *Ágio Pnévma* (Άγιο Πνεύμα, "Pyhä Henki"), mikä on peräisin siitä, että huipulla on Pyhälle Hengelle omistettu kappeli.

Lähteet
-------

1. 1 2  Όρος Κρυονερίτης *Cretan Beaches*. Viitattu 7.9.2020.
2. ↑  Γεωλογία *Greek Travel Pages*. Viitattu 7.9.2020.
3. ↑  Το σύνολο των βουνών *Oreivatein*.  Arkistoitu 29.4.2021. Viitattu 7.9.2020.
4. 1 2  Τα Βουνά της Ελλάδας *Πατριδογνωσία*. Viitattu 7.9.2020.
**Rigische Novellen** oli Ruotsiin kuuluneessa Riiassa vuosina 1681–1710 ilmestynyt saksankielinen sanomalehti.

Baltian maiden ensimmäinen tunnettu sanomalehti *Rigische Montags (Donnerstags) Ordinari Post Zeitung* perustettiin Riikaan syksyllä 1680, kun Ruotsin kuningas Kaarle XI oli kieltänyt ulkomailla ja paikallisesti julkaistujen sanomalehtien ja uutiskirjeiden levittämisen. Syynä tähän olivat Brandenburg-Preussiin kuuluneessa Königsbergissä julkaistun *Königsbergs Donnerstags (Sonntags) Ordinari Post-Zeitung* leviäminen Riikaan, Skoonen sodan uutisoinnista saadut kokemukset ja itsevaltiuden aikakauteen siirtyminen. Privilegio uutisten vastaanottamiseen ja levittämiseen myönnettiin kenraalikuvernöörin sihteerille Christoph Prescherille, ja hänen toimittamansa lehden sensuroinnista vastasi kenraalikuvernöörin kanslia.

Kahdesti viikossa ilmestyneen lehden sisältö ja ulkoasu muuttuivat maaliskuussa 1681, ja samalla se sai nimen *Rigische Novellen*. Vuosina 1684–1710 sen julkaisijana toimi Riian kaupunginoikeuden asessori Georg Ruvius. Lehden aineistoon perustuivat Vironmaan pääkaupungin Tallinnan sanomalehti *Revalsche Post-Zeitung* ja ilmeisesti myös Inkerinmaan hallintokaupungissa Narvassa ilmestynyt lehti. *Rigische Novellenia* voidaan näin pitää Ruotsin viranomaisten Baltiaa varten perustamana virallisena lehtenä, ja Tallinnan ja Narvan lehtiä sen lisensoituina jälkipainoksina. Tukholmassa sen vastine oli kerran viikossa ilmestynyt *Ordinari Post-Tijdender*.

Nelisivuinen ja kaksipalstainen *Rigische Novellen* sisälsi tuon ajan sanomalehtien tapaan lähinnä ulkomaiden sotilaspoliittisia uutisia. Sen tärkeimpiä uutislähteitä olivat Hampurin ja Altonan lehdet, joiden tulo Riikaan kahdesti viikossa kesti yleensä 12–15 päivää. Lehden lukijoihin kuului riikalaisten lisäksi Liivinmaan, Vironmaan ja Narvan viranomaisia, sotilaita, pappeja, opettajia ja johtavia porvareita.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Vanamölder, Kaarel: "Establishing a State-Controlled Network for News Trading in the Swedish Baltic Provinces in the Late Seventeenth Century: Causes and Consequences", *Travelling Chronicles: News and Newspapers from the Early Modern Period to the Eighteenth Century*, s. 279–298. Leiden: Brill, 2018. ISBN 978-90-04-34040-4. Teoksen verkkoversio.
2. 1 2 3  Vanamölder, Kaarel: "Välgatused Eesti pressiajaloo varjudeajas? Püüd ümber mõtestada vanimate ajalehtede uurimislugu", *Eesti Akadeemilise Ajakirjanduse Seltsi aastaraamat 2012*, s. 115–124. Tartu: Eesti Akadeemilise Ajakirjanduse Selts, 2013. ISSN 2228-0316.
3. ↑  Rigische Novellen *Staats- un Universitätsbibliothek Bremen*. Viitattu 12.11.2023.
4. ↑  Vanamölder, Kaarel: Millist ajalehte loeti Rootsi aja lõpus Riias? Hamburgi/Altona ajalehtede mõjust Rigische Novelleni sisule 1681–1701.  *Acta Historica Tallinnensia*, 2/2021, s. 298–330. Artikkelin verkkoversio.

Aiheesta muualla
----------------

* *Rigische Montags (Donnerstags) Ordinari Post Zeitung* digitoituna Bremenin valtion ja yliopiston kirjastossa
* *Rigische Novellen* digitoituna Bremenin valtion ja yliopiston kirjastossa
Ornó  
Ορνό

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Siteía, Lasíthi, Kreeta, Kreikka |
| Korkeus merenpinnasta | 
1 237 m |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Ornó** (kreik. Ορνό) on vuori Kreetan saarella Kreikassa. Sen korkeus on 1 237 metriä (toisten lähteiden mukaan 1 238 metriä).

Ornó-vuori sijaitsee Siteían kunnassa Lasíthin alueyksikössä Kreetan itäosassa. Sen harjanne kulkee itä-länsisuunnassa lähellä saaren pohjoisrannikkoa, koilliseen Thryptí- eli Siteíavuorista, joista sen erottaa Bémponan laakso. Vuoren korkein huippu on nimeltään *Spathí* (Σπαθί). Ornón rinteissä on useita rotkoja, mukaan lukien Ríchtiksen rotko, Tsigkoúniksen rotko ja Koudoumíksen rotko. Vuoren länsipuolella sijaitsee Kapsás-vuori.

Lähteet
-------

1. ↑  Το σύνολο των βουνών *Oreivatein*.  Arkistoitu 29.4.2021. Viitattu 7.9.2020.
2. 1 2  Όρος Ορνό *Cretan Beaches*. Viitattu 7.9.2020.
3. 1 2  Τα Βουνά της Ελλάδας *Πατριδογνωσία*. Viitattu 7.9.2020.
**Juha Sakari Vauhkonen** (s. 30. heinäkuuta 1962 Helsinki) on suomalainen kontra-amiraali. Hän toimi vuosina 2021–2023 Suomen puolustusvoimien tiedustelupäällikkönä.

Vauhkonen valmistui Kadettikoulusta vuonna 1986 ja suoritti yleisesikuntaupseerin tutkinnon vuonna 1995. Hän on palvellut muun muassa Rannikkotykistökoulussa, Uudenmaan prikaatissa ja sotilasasiamiehenä. Hän on osallistunut myös rauhanturvatehtäviin Afganistanissa, jossa hän toimi Suomen kriisinhallintajoukon komentajana ja Pohjoismaisen taisteluosaston apulaiskomentajana.

Myöhemmin urallaan Vauhkonen on toiminut muun muassa Merivoimien esikunnan esikuntapäällikkönä 2013–2016 ja Puolustusvoimien pysyvänä sotilasedustajana Natossa ja Euroopan unionin sotilaskomiteassa 2016–2020.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Juha Vauhkonen *Puolustusvoimat*. Viitattu 5.1.2021.
2. ↑  Eversti Pekka Turunen Pääesikunnan tiedustelupäälliköksi  12.5.2023. Puolustusministeriö. Viitattu 3.11.2023.
3. ↑
4. ↑  Niiranen, Tuula: Kontra-amiraali Juha Vauhkonen aloittanut sotilasedustajana Natossa. Suomen Nato-edustusto, 27.10.2016. Viitattu 18.6.2018.
Petsofás  
Πετσοφάς

|  |  |
| --- | --- |
| Tyyppi | 
vuorenhuippupyhäkkö (en)View and modify data on Wikidata  |
| Sijainti | 
Siteía, Lasíthi, Kreeta, Kreikka |
| Korkeus merenpinnasta | 
215 m |

Kartta

|  |  |
| --- | --- |
| Koordinaatit | 
35° 11′ 13″ P, 26° 16′ 43″ IView and modify data on Wikidata  |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Petsofás** (kreik. Πετσοφάς) on vuori ja minolaisaikainen arkeologinen kohde Kreetan saarella Kreikassa. Vuoren korkeus on noin 215 metriä. Se sijaitsee Siteían kunnassa Lasíthin alueyksikössä saaren itäosassa lähellä Palaíkastron kylää.

Petsofás-vuorelta löydettyjä pienoispatsaita, n. 2000–1425 eaa.
Vuorella sijaitsi yksi merkittävimmistä tunnetuista minolaisista vuorenhuippupyhäköistä Gioúchtas- eli Juktasvuoren ohella. Se palveli Rousolákoksen pronssikautista asutusta nykyisen Palaíkastron lähellä. Huipulle rakennettiin kolmihuoneinen pyhäkkö MM III -kaudella eli noin 1700–1600 eaa. mutta paikka oli ollut kulttikäytössä jo kauan ennen tätä. Pyhäköstä on jäljellä noin 1,8 metriä korkea osa seinästä. Paikalta on tehty lukuisia votiiviesinelöytöjä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Rutter, Jeremy B. (toim.): Minoan Religion (Lesson 15) *Aegean Prehistoric Archaeology*. Dartmouth College.  Arkistoitu 23.9.2015. Viitattu 19.10.2015.
2. 1 2  Petsofas Peak Sanctuary *Cretan Beaches*. Viitattu 19.10.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Petsofás** Wikimedia Commonsissa
**Margareta Högman** (16. marraskuuta 1786 Pohjois-Ii – 3. maaliskuuta 1849 Joutsa) oli Itä-Hämeessä ja Etelä-Savon länsiosassa vaikuttaneen kristillisen herätysliikkeen, nk. ystäväliikkeen, hengellinen johtaja ja keskushahmo 1810-luvulta alkaen kuolemaansa saakka. Hänen isänsä oli seppä Jaakko Högman.

Ystäväliikkeen uskonkäsitys oli sisäistä elämää ja elämän pyhitystä viljelevää rakastavaa kristillisyyttä, joka sai ulospäin suuntautuvia diakonisia, kulttuurisia ja sivistyksellisiä muotoja. Siihen, että liikkeessä luotettiin "sanaan" ja sen itse lukemiseen, Matthias Akiander – 1800-luvun uskonnollisten liikkeiden ensimmäinen historioitsija – näkee olennaisesti perustuvan ystäväliikkeen erityisen hengen ja toiminnan eetoksen. Akianderin mukaan liikkeeseen kuuluneet ahkeroivat sekä sisällisessä että ulkonaisessa "siisteydessä ja hiljaisuudessa, ei sillä mitään ansaitaksensa, vaan Jumalan sanassansa käskemisen ja kristillisen ihmisen velvollisuuden vuoksi". Ystäväliikkeen käytäntöön kuuluivat säännölliset rukoushetket, elämäntapojen siisteys ja raittius, luku- ja kirjoitustaidon vaaliminen, sairaiden, köyhien ja ahdistuneiden auttaminen, sielun- ja mielen hoito. Ystäväliike joutui määrittämään uskonkäsitystään suhteessa muihin ajan herätysliikkeisiin, etenkin Paavo Ruotsalaisen herännäisyyteen ja Henrik Renqvistin rukoilevaisuuteen – ja haastetuksi myös pitkiin herännäisoikeudenkäynteihin. Margareta Högmanin kirjoittamaksi mainittua arkkivirttä "O Jumalan Karitza" (1831/1834) painettiin 1800-luvun kuluessa lukuisia kertoja eri versioina. 

"Puron lailla, joka kuivia partaitansa kostuttaen virtaa kohinatta eteenpäin, tämä liike on kaikessa rauhassa tyydyttänyt hätääntyneiden sielujen hengellistä janoa. Muut seudut ovat sen sisäistä elämää tuskin huomanneetkaan." (Matthias Akiander, 1863)

Tuotantoa
---------

* O Jumalan Karitza (1834) – arkkivirsi

Muuta
-----

Joutsan hautausmaalla on Margareta Högmanin hautamuistomerkki (1930).

Aiheesta muualla
----------------

* Matthias Akiander: Historiska Upplysningar om Religiösa rörelserna i Finland i äldre och senare tider VII. (1863)
* Tuula Hökkä: Margareta Högman. Ystäväliike ja arkkivirsi. (Arkistoitu – Internet Archive) (2006)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |
**Alpo Juhani (Jussi) Teräsvuori** (s. 1949 Lahti) on suomalainen balettitanssija, balettipedagogi.

Teräsvuori aloitti 1960 perustetulla Suomen kansallisoopperan ensimmäisellä baletin poikaluokalla ja sai kiinnityksen Kansallisoopperan balettiin vuonna 1966. 1968–1969 hän tanssi solistina Göteborgin baletissa, palasi välillä Suomeen ja siirtyi 1971 Leningradiin ja sieltä Moskovaan, jossa hän suoritti Bolshoin balettikoulussa pedagogin tutkinnon. Sen jälkeen hän palasi Kansallisoopperaan viideksi vuodeksi apulaisbalettimestariksi. Sitten hänet kutsuttiin Norjaan balettimestariksi ja sieltä jälleen Göteborgiin vuosiksi 1987–1991 baletin johtajaksi ja balettimestariksi. Italiassa hän toimi Arena di Veronan/ Teatro Liricon baletin apulaisjohtajana vuosina 1991–1994. Sen jälkeen hän on kiertänyt opettajana monissa baleteissa.

Hän työskentelee nykyisin tanssitaiteen edistäjänä ja tuottajana ja toimii esimerkiksi Lappeenrannan Balettigaalan taiteellisena johtajana.

Hän omistaa yhdessä Irma Salomaa-Teräsvuoren kanssa balettitapahtumia tuottavan Nordic Dance Makersin.

Palkinnot ja tunnustukset
-------------------------

* Pro Finlandia -mitali 2016

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Tanssijapojasta taiteelliseksi johtajaksi. Yle, uutiset, viitattu 3.7.2014
2. ↑  Lappeenrannan Balettigaala (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Hämeen Sanomat, (Arkistoitu – Internet Archive) 3.7.2006, viitattu 3.7.2014 (lähteessä yrityksen nimi Nordic Dance Management. mutta YTJ:ssä Makers)
4. ↑  Pro Finlandia -palkittu Martti Suosalo *Yle.fi/uutiset*.  6.12.2016. Viitattu 30.1.2017.
Pietarin sirkus
**Pietarin sirkus** on Venäjän vanhin toimiva sirkus Pietarissa. Sirkus avattiin 26. joulukuuta 1877. Sirkus kulki nimellä Cinizellin sirkus vuoteen 1919 saakka, jolloin se siirrettiin Venäjän valtion johdon alle kommunistisen vallankumouksen jälkeen. Sirkuksen alullepanija oli suuren italialaisen sirkusperheen Gaetano Ciniselli, joka toimi hevoskouluttajana. Nykyisin sirkusta kutsutaan Fontankan sirkukseksi, Bolšoin sirkukseksi *lähde?* tai Pietarin sirkukseksi. Pietarin sirkus on venäläisen sirkustaiteen edelläkävijä. Se sijaitsee Nevan sivujoen Fontankan varrella osoitteessa Naberežnaja Fontanki 3 ja sen lähin metroasema on vihreän linjan Gostinyi Dvor. Sirkuksen lippujen hinnat vaihtelevat paikan mukaan 300 ruplasta 2 000 ruplaan. Alueella on myös maailman ensimmäinen sirkusmuseo, joka on avattu vuonna 1928.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Pietarin sirkus** Wikimedia Commonsissa

* Sirkuksen englanninkielinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
* Sirkuksen venäjänkielinen sivusto
Tällä hevosella on kouluratsastuskilpailuihin sopiva valkoinen satulahuopa
**Satulahuopa** on yleisnimike satulan alla käytettäville kankaan-, huovan- tai esimerkiksi lampaannahankappaleille, joiden tarkoitus on suojella satulaa hevosen hieltä. Satulahuopa on satulaa suurempi mutta voi olla joko satulan muotoiseksi leikattu tai niin kutsuttu neliöhuopa.

Käyttö
------

Huopa asetetaan satulan alle, hevosen selän ja satulan väliin. Satulahuovan tehtävänä on ehkäistä hien imeytymistä satulan toppauksiin. Vaikka satulan kanssa lähes poikkeuksetta käytetään huopaa, satula tulee valita sen mukaan miten se istuu hevosen paljaaseen selkään. Huovan tarkoitus ei ole korjata satulan istuvuuden mahdollisia puutteita, eikä niitä yleensä voi satulanhuovan avulla korjatakaan. Nykyisin yleisimpiä ovat tehdasvalmisteiset satulahuovat, mutta satulan alla voi käyttää myös esimerkiksi tavallista vilttiä. Tehdasvalmisteisissa satulahuovissa on yleensä täytteenä vaahtomuovia ja pintamateriaalina tikattu puuvillasekoitekangas tai vastaava.

Hiertymien eli lyöttymien välttämiseksi satulahuovan tulee aina olla ehjä ja puhdas. Huovan on oltava myös malliltaan ja materiaaliltaan sellainen, että se pysyy hyvin paikallaan eikä rypisty. Satuloinnin yhteydessä on kuitenkin aina tarkistettava, ettei huopa ole satulan alta rypyssä. Jos huopana käytetään sopivan kokoiseksi taiteltua vilttiä, ryppyjen välttämiseen on kiinnitettävä erityisen paljon huomiota.

Eurooppalaistyyppisiin satuloihin tarkoitetuissa huovissa on kankaiset (usein nyloniset) lenkit, joiden avulla huopa kiinnitetään satulaan, tavallisimmin vastinhihnoihin alus- ja satulasiiven välissä. Lännensatuloiden kanssa käytettävissä huovissa lenkkejä ei ole. Kouluratsastuskilpailussa käytetään aina valkoista satulahuopaa.

Katso myös
----------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Satulahuopia**.
* Loimi
**Gwilym Lee** (s. 24. marraskuuta 1983 Bristol, Englanti) on brittiläinen näyttelijä. Hän on näytellyt useissa William Shakespearen näytelmissä. Leen elokuvarooleihin kuuluu Brian May elokuvassa *Bohemian Rhapsody*.

Ura
---

Leen sukutausta on walesiläinen. Seitsenvuotiaana hän innostui rugbyn pelaamisesta, josta hän luopui teatteriopintojen takia. Leen lapsuudenperhe muutti tiuhaan, ja asettui lopulta Birminghamiin. Leen nuoruus oli usein tasapainoilua walesiläisen ja englantilaisen identiteetin välillä. Ajatus näyttelemisestä ammattina alkoi itää 16-vuotiaana, jolloin Lee pääsi näyttelemään Royal Shakespeare Companyssa.

Vuonna 2009 Lee näytteli Laertesin roolin Shakespearen tragediassa *Hamlet*, jota esitettiin Broadwaylla New Yorkissa. Vuonna 2011 Lee palkittiin Edgarin roolistaan *Kuningas Learissa*, jota esitettiin Donmar Warehouse -teatterissa Lontoossa.

Lee on näytellyt useissa televisiosarjoissa vuodesta 1997 alkaen. Tuolloin hänellä oli James Hunterin rooli sarjassa *Animal Ark*. Vuosina 2013–2016 Lee näytteli rikosylikonstaapeli Nelsonia draamasarjassa *Midsomerin murhat*. Vuosina 2020–2023 hänellä oli Grigorin rooli satiirisessa draamakomediassa *The Great*.

Lee on näytellyt myös muutamissa kokoillan elokuvissa. Vuonna 2018 hän näytteli Brian Mayta Queen-yhtyeestä kertovassa draamassa *Bohemian Rhapsody*. Seuraavana vuonna hänellä oli Nedin rooli australialaisessa romanttisessa komediassa *Top End Wedding*.

Valikoitu filmografia
---------------------

### Elokuvat

* The Last Witness (2018)
* Bohemian Rhapsody (2018)
* Top End Wedding (2019)
* Here (2024)

### Televisiosarjat

* Animal Ark (1997–1998)
* Midsomerin murhat (2013–2016)
* Jamestown (2017)
* The Great (2020–2023)

Teatterirooleja
---------------

* Rikhard III (rooli: Prinssi Edvard, 1999)
* Kuningas Oidipus (rooli: sanansaattaja, 2008)
* Hamlet (rooli: Laertes, 2009)
* Kuningas Lear (rooli: Edgar, 2010)
* Othello (rooli: Cassio, 2011)

Lähteet
-------

1. 1 2  Gwilym Lee – Biography, Facts & Life Story Super Stars Bio. Viitattu 28.10.2023. (englanniksi)
2. ↑  Actor Gwilym's got murder in mind at Midsomer Media Wales Ltd. Viitattu 28.10.2023. (englanniksi)
3. ↑  Gwilym Lee Theatrical Index. Viitattu 28.10.2023. (englanniksi)
4. ↑  Award for young actors Times Newspapers Ltd.  Arkistoitu 26.12.2013. Viitattu 28.10.2023. (englanniksi)
5. 1 2  Gwilym Lee Kinorium. Viitattu 28.10.2023. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Theatricalia: Gwilym Lee

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Korea
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Hijazin kuningaskunta** (arab. مملكة الحجاز‎, *Mamlaka al-Ḥijāz*) oli Hijazin alueella nykyisen Saudi-Arabian alueella vuosina 1916–1925 sijainnut kuningaskunta. Se itsenäistyi ensimmäisen maailmansodan aikana käydyn arabikapinan seurauksena, kun Mekan šarif Husain ibn Ali nousi kesäkuussa 1916 Britannian tuella kapinaan Osmanien valtakuntaa vastaan. Hijazin kuningaskunnan itsenäisyys tunnustettiin Sèvresin rauhansopimuksessa vuonna 1920.

Valtio koostui kahdesta erityyppisestä alueesta, rannikkovyöhykkestä ja sisämaasta, joita erotti vuoristoalue; myös valtion nimi Hijaz (’jaettu’) viittasi tähän kahtalaisuuteen. Alueen tärkeimmät kaupungit olivat tuolloinkin Mekka, Medina ja Jedda. Osmanikaudella vuosina 1900–1908 rakennettiin Damaskoksen ja Medinan välinen rautatie, joka oli tärkeä pyhiinvaeltajien kulkuväylä. Nejdin sulttaani Ibn Sa’ud valloitti alueen vuonna 1924 ja liitti sen Nejdin sulttaanikuntaan. Tammikuussa 1926 ibn Sa’ud julistettiin Hijazin kuninkaaksi Mekan suuressa moskeijassa. Yhdistetystä valtiosta käytettiin nimeä Nejdin ja Hijazin kuningaskunta. Vuonna 1932 valtiosta tuli Saudi-Arabia.

Lähteet
-------

1. ↑  Korda, Michael: *Hero: The Life and Legend of Lawrence of Arabia*, s. 689. Harper, 2010. ISBN 978-0-06-171261-6. (englanniksi)
2. ↑  Roger Bragger: A brief overview of the Hejaz *rogersstudy.co.uk*.  Roger´s Study. Viitattu 16.11.2016. (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Kingdom of Hejaz

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hijazin kuningaskunta** Wikimedia Commonsissa
**Jyväskylän ammattikorkeakoulun opiskelijakunta JAMKO** on Jyväskylän Ammattikorkeakoulussa toimiva opiskelijakunta, jonka toiminta perustuu ammattikorkeakoululain opiskelijakuntapykälään 41§ .

JAMKO on Suomen opiskelijakuntien liitto – SAMOKin jäsen.

Organisaatio
------------

Opiskelijakunnassa on vuosittain valittavat luottamustoimijoista koostuvat edustajisto ja hallitus, sekä palkattua henkilöstöä.

### Edustajisto

JAMKOssa ylintä päätäntävaltaa käyttää opiskelijoista koostuva edustajisto, johon kuuluu 21 varsinaista ja 21 varajäsentä. Edustajiston kausi on yksi kalenterivuosi. Edustajisto valitsee JAMKOn operatiivista toimintaa toteuttamaan hallituksen. Virallisena kokouskielenä on suomi. Kokouksiin on mahdollista osallistua etänä. 

Vuonna 2022 järjestetyissä edustajistovaaleissa oli ehdolla 38 henkilöä, joista 21 valittiin varsinaiseksi jäseneksi ja 17 varajäseneksi. 

### Hallitus

Edustajiston vuodeksi kerrallaan valitsemaan hallitukseen kuuluu puheenjohtajisto sekä 4-11 muuta hallituksen jäsentä. Hallitus vastaa palkatun henkilöstön kanssa yhdessä opiskelijakunnan operatiivisesta toiminnasta. Hallituksessa toimivat henkilöt ovat JAMKin opiskelijoita. 

### Henkilöstö

Opiskelijakunnan toimistolla on 5 palkattua työntekijää.

Palvelut
--------

JAMKO omistaa Jyväskylän opiskelijoiden palvelut Oy:n, joka tuottaa kahvilapalveluita JAMKin pääkampuksella. Kahvilan nimi JAMKO Café. JAMKin pääkampuksella sijaitsee JAMKOn kuntosali .

Vuosittaiset tapahtumat
-----------------------

**Tursajaiset** on JAMKin uusille opiskelijoille suunnattu opiskelijatapahtuma. Tursajaisten osallistujat pukeutuvat teeman mukaisesti erilaisiin asuihin ja suorittavat tehtävärasteja eri puolilla Jyväskylän kaupunkia.

Katso myös
----------

* Jyväskylän ammattikorkeakoulu
* Suomen opiskelijakuntien liitto – SAMOK

Lähteet
-------

1. ↑  Ammattikorkeakoululaki 932/2014  14.11.2014. Finlex. Viitattu 18.4.2023.
2. ↑  Edustajisto JAMKO. Viitattu 18.4.2023.
3. ↑  Edustajistovaalit JAMKO. Viitattu 18.4.2023.
4. ↑  Hallitus JAMKO. Viitattu 18.4.2023.
5. ↑  Henkilöstö JAMKO. Viitattu 18.4.2023.
6. ↑  JAMKO Café JAMKO. Viitattu 18.4.2023.
7. ↑  Liikunta JAMKO. Viitattu 18.4.2023.
8. ↑  Tursajaiset – uusien opiskelijoiden juhla JAMKO. Viitattu 18.4.2023.
9. ↑  Emma Jolkkonen: Ammattikorkeakoulun opiskelijat juhlivat eläimellisesti ympäri Jyväskylää – katso kuvat tursajaisten upeista asuista  15.9.2022. Keskisuomalainen. Viitattu 18.4.2023.

Aiheesta muualla
----------------
**Yrjö Gideon Forsman** (30. syyskuuta 1857 Jurva – 20. helmikuuta 1927 Jalasjärvi) oli suomalainen herännäispappi.

Forsman valmistui ylioppilaaksi Vaasan lyseosta vuonna 1878 ja teki teologisen erotutkinnon vuonna 1881 ja pastoraalitutkinnon 1886. Forsman vihittiin papiksi 1882, minkä jälkeen hänet määrättiin ensin virkaa tekeväksi kappalaiseksi ja sittemmin kirkkoherraksi Närpiöön (1884–1886), Ylihärmän vt. kirkkoherraksi (1886–1887), Korsnäsin vt. kappalaiseksi ja kirkkoherraksi (1887–1991), Seinäjoen kappalaiseksi (1891–1894) ja Jalasjärven kappalaiseksi 1894 sekä vuodesta 1907 virkaa tekeväksi kirkkoherraksi.

Forsman kuului Forsmanin sukuun. Hänen vanhempansa olivat herännäispappi, Isonkyrön kirkkoherra Oskar Wilhelm Forsman ja tämän toinen vaimo Maria Gustava Ahlholm. Forsmanin veljiä olivat runoilija A. V. Koskimies ja Oulun piispa Juho Koskimies. Forsman avioitui vuonna 1882 Maria Knaapin kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  / Yrjö Gideon Forsman *Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen)*. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
**Uusiseelantilainen viittomakieli** (NZSL) on Uudessa-Seelannissa käytetty viittomakieli. Siitä tuli yksi maan virallinen kieli englannin ja maorin ohella huhtikuussa 2006 ja näin ensimmäinen virallisen kielen asemassa oleva viittomakieli maailmassa. Uusiseelantilainen viittomakieli muistuttaa paljon brittiläistä ja australialaista viittomakieltä, mutta se ei ole sukua amerikkalaiselle viittomakielelle. Kuten muutkin luonnolliset viittomakielet, se kehittyi kuurojen keskuudessa riippumatta puhutuista tai kirjoitetuista kielistä. 

Uusiseelantilaisessa viittomakielessä käytetään samoja kaksikätisiä sormiaakkosia kuin brittiläisessä ja australialaisessa viittomakielessä.

Uusiseelantilainen viittomakieli kehittyi 1800-luvulla. Ensimmäinen kuurojen koulu perustettiin 1878. Viittomakielen käyttö oli oralistisen opetuksen myötä kielletty kouluissa, mutta kuurot lapset kehittivät viittomakielen salaa brittiläisen viittomakielen pohjalta, ja käyttivät sitä koulussa ja koulun jälkeen.

Viittomakielentulkkausta käytetään jonkin verran tuomioistuimissa ja tärkeissä julkisissa tapahtumissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Glottolog 4.5 - New Zealand Sign Language *glottolog.org*. Viitattu 2.2.2022.
2. ↑  New Zealand Sign Language Act 2006  2006. legislation.govt.nz. Viitattu 2.2.2022. (englanniksi)
3. ↑  New Zealand Sign Language  2022. Sign Ninja. Viitattu 2.2.2022. (englanniksi)
4. ↑  McKee, Rachel: New Zealand Sign Language  2022. Te Ara - the Encyclopedia of New Zealand. Viitattu 2.2.2022. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Uuden-Seelannin kuurojen liitto (Arkistoitu – Internet Archive)
**Jakov Pahomovitš Grigošin** (ven. Яков Пахомович Григошин, 3. marraskuuta 1888 nykyisen Penzan alueen Šemyšeikan piirin Armijovon kylä – 24. huhtikuuta 1939 Saransk) oli ersämordvalainen kirjailija.

Jakov Grigošin syntyi talonpoikaisperheeseen. Hän valmistui Kazanin opettajaseminaarista ja Saratovin yliopistosta sekä työskenteli opettajana, toimittajana ja Mordvan kulttuuri-instituutin tutkijana.

Grigošinin ensimmäiset runot ja kertomukset ilmestyivät 1920-luvun alussa. 1930-luvulla häneltä julkaistiin neljä runokirjaa ja kaksi kertomuskokoelmaa. Grigošinia pidetään mordvalaisen kaunokirjallisen runorakenteen perustanlaskijana. Hän on kirjoittanut myös näytelmiä lapsille ja aikuisille sekä libreton Fjodor Vazerskiin oopperaan *Kuzma Aleksejev*.

Grigošin pidätettiin marraskuussa 1937. Hänen väitettiin kuuluneen neuvostovastaiseen järjestöön, jonka tavoitteena oli Mordvan erottaminen Neuvostoliitosta Suomen alaiseksi protektoraatiksi. Grigošin tuomittiin kuolemaan ja ammuttiin. Hänet rehabilitoitiin vuonna 1958.

Lähteet
-------

1. 1 2  Biografija *Grigošin Jakov Pahomovitš*. Viitattu 3.4.2021.
2. 1 2  Grigošin Jakov Pahomovitš *Biblioteka mordovskoi literatury*. Viitattu 3.4.2021.
3. 1 2  *Mordovija: Entsiklopedija v dvuh tomah, tom 1*, s. 263, 265. Saransk: Mordovskoje knižnoje izdatelstvo, 2003. ISBN 5-7595-1543-8.
4. ↑  Grigošin Jakov Pahomovitš *Žertvy polititšeskogo terrora v SSSR*. Viitattu 3.4.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Jakov Grigošinille omistettu sivusto (venäjäksi)
**Morsionruusu** (*Rosa* ’Juhannusmorsian’) on *Rosa* Spinosissima-ryhmään eli tarhapimpinellaruusuihin kuuluva ruusulajike, jolla on puolikerrannaiset, keskeltä rosan ja reunoilta valkean sävyiset kukat. ’Juhannusmorsian’-nimen ruusu on saanut viehkeän ulkoasunsa ja kukinta-aikansa perusteella. Ruusu on löytöruusu ja kuuluu Suomen historiallisiin ruusuihin. Sen menestymisalue yltää Suomessa Rovaniemelle saakka (vyöhyke VII).

Alkuperä
--------

Ruusu on pimpinellaruusuihin kuuluva risteymä. Sen kantalajeja tai -lajikkeita ei tunneta. Ruusua tiedetään kasvatetun vuodesta 1954 lähtien Kaakkois-Suomessa Elimäen kirkonkylässä, jonne se oli tuotu Asikkalan Kurhilan kylästä. Vuonna 1982 se siirrettiin rivitalon tieltä Laukaan Vihtavuoreen. Vuonna 1986 ruusu toimitettiin Laukaan Tervetaimiasemalle, jossa se merkittiin KESKAS-rekisteriin tunnuksella K-0725. Lajikenimensä ’Juhannusmorsian’ ruusu sai vuonna 1995.

Kuvaus
------

Morsionruusu kasvaa 1,5–1,8 metriä korkeaksi pensaaksi. Versot ovat pimpinellaruusujen tapaan pystyt, mutta kukkien painosta ne taipuvat usein maata kohti. Versoissa on runsaasti piikkejä – tyvellä enemmän, latvaosissa vähemman. Lehdet ovat himmeitä, keski- tai tummanvihreitä ja muistuttavat juhannusruusun lehtiä. Ruusu aloittaa kukintansa nuorena. Jo yksivuotiset taimet kukkivat. Kukinta alkaa kesäkuun loppupuolella ja kestää noin kaksi viikkoa. Kukat ovat puolikerrannaiset, halkaisijaltaan 5–6,5 cm ja sijaitsevat yksittäin. Terälehtiä on 15–20, ja niiden väritys muuttuu tyven kullankeltaisesta keskiosan vaaleanpunaiseen ja kärjen lähes valkeaan. Heteet ovat keltaruskeat. Nuppu on väriltään hennon punavioletti. Vasta-auenneen kukan tuoksu on mieto, miellyttävä ja makea, pohjatuoksu pimpinellaruusumainen, vivahteina sitruuna ja neilikka. Runsaat kiulukat ovat halkaisijaltaan 1–1,5 cm, naurismaisia, tumman purppuran- ja ruskeanpunaisia. Ruusu kasvaa parhaiten valoisassa paikassa, runsasmultaisessa, vettä läpäisevässä hiekkamaassa. Lajike sietää hyvin auringon paahdetta ja kuivuutta. Se menestyy Suomessa kasvuvyöhykkeillä I–VII.

Lähteet
-------

1. ↑  *Rosa* 'Juhannusmorsian' *Finto.fi Suomalainen asiasanasto ja ontologiapalvelu*. Viitattu 5.11.2020.
2. 1 2 3  Henry Väre: Vuoden ruusu 2002: Rosa ’Juhannusmorsian’ *Ruusulehden 1/2002 artikkeli Suomen ruususeuran internetsivuilla*. Suomen ruususeura.  Arkistoitu 9.11.2020. Viitattu 5.11.2020.
3. ↑  Historialliset ruusut Suomessa – Artikkeli Simolan rosario. Viitattu 5.11.2020.
4. 1 2  'Juhannusmorsian', morsionruusu Simolan rosario. Viitattu 5.11.2020.
5. ↑  Taija Savilaakso: Pensasruusujen tuoksut. Rosa ’Juhannusmorsian ’ (Pimpinellifolia-ryhmä) morsionruusu. Sivu 33. *Opinnäytetyö - Maisemasuunnittelun koulutusohjelma*.  Kevät 2011. Oulun seudun ammattikorkeakoulu. Viitattu 3.2.2021.
6. ↑  Morsionruusu - Rosa Pimpinellafolia-ryhmä ’Juhannusmorsian’ Taimikko Ruhanen.  Arkistoitu 12.5.2021. Viitattu 5.11.2020.
7. ↑  Morsionruusu ’Juhannusmorsian’ *suomalainentaimi.fi*. Viitattu 5.11.2020.
Kato Airin Dornier 228 lokakuussa 2002.
**Kato Air** (virallisesti **Kato Airline**) oli norjalainen lentoyhtiö, joka perustettiin Evenesissä 1995 ja lakkautettiin 2008.

Syyskuun 29. päivänä vuonna 2004 algerialainen kielteisen päätöksen saanut turvapaikanhakija yritti kaapata Kato Airin Narvikista Bodøhön matkalla olleen matkustajakoneen ja syöstä sen alas. Myöhemmin elinkeinoministeriksi noussut poliitikko Odd Eriksen oli mukana taltuttamassa kaapparia. Algerialaismies tuomittiin 15 vuodeksi vankeuteen ja lähetettiin kotimaahansa vuonna 2014.

Lähteet
-------

1. ↑  Jarslett, Yngve: Kato Air *Store norske leksikon*.  4.6.2020. Viitattu 14.2.2023. (norjaksi)
2. ↑  Lien, Marthe Småkasin: Ap-politiker Odd Eriksen er død: – Jeg takker ham for livet *Dagbladet*.  11.2.2023. Viitattu 14.2.2023. (norjaksi)
3. ↑  Odd Eriksen *Store norske leksikon*.  1.9.2021. Viitattu 14.2.2023. (norjaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kato Air** Wikimedia Commonsissa
Jean Dauberval vuoden 1790 paikkeilla.
**Jean Dauberval**, (ent. **Bercher**, 19. elokuuta 1742, Montpellier – 14. helmikuuta 1806, Tours) oli ranskalainen balettitanssija, -opettaja ja -koreografi. Häntä pidetään koomisen baletin keksijänä.

Dauberval oli Jean-Georges Noverren huippuoppilas. Ensiesiintymisensä hän teki vuonna 1761 Pariisin oopperassa, ja jatkoi sen jälkeen tanssiuraansa vuoteen 1783 saakka ennen balettimestariksi ryhtymistään. Jo vuonna 1773 hän oli aloittanut apulaisbalettimestarina. Hänen oma tanssityylinsä oli ilmaisukykyistä ja elehtivää, ja hän opetti toimintabaletista samoin periaattein kuin Noverrekin. Daubervalin oppilaita olivat ainakin Charles Didelot ja Salvatore Viganò.

Dauberval kirjoitti uransa aikana useita baletteja, joista tunnetuin on vuonna 1789 ilmestynyt La Fille mal gardée. Se on myös yksi vanhimmista baleteista, joita esitetään vielä 2000-luvulla.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Jean Dauberval *www.britannica.com*. Viitattu 5.5.2023. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* RISM
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Cheertanssi** (engl. *cheerdance*) on cheerleadingin muoto. Cheertanssijoukkueet keskittyvät joukkueen esittämään tanssiesitykseen eivätkä rakenna pyramideja.

Cheertanssiesitys on vauhdikas, urheilullinen ja energinen. Esityksessä voidaan yhdistää ominaisuuksia eri tyylisuunnista (pom, hip hop). Joukkueet käyttävät esityksensä tukena huiskia (pom pomit), joiden käytössä on omat tekniikkavaatimuksensa.

Cheerleadingin kilpailuissa cheertanssijoille on oma esiintymisalusta, joka on yleensä kuminen tanssimatto. Cheerdance -kilpailuohjelmassa on 5–20 henkisen joukkueen näytettävä pakolliset liikkeet, jotka vaihtelevat ikätason mukaan. Minimissään joukkueilla on oltava ohjelmassaan yksi spagaatti, yksi tanssihyppy, yksi cheerhyppy, kaksi jalanheittoa sekä junioreilla yksi 1-piruetti ja naisilla tuplapiruetti.

Kilpailuohjelman pituus on 2–2½ minuuttia ja joukkue esittää ohjelmansa 12×12 metrin kilpailualueella. Hyvä koreografia sisältää pakollisten liikkeiden lisäksi paljon kuviovaihtoja, visuaalisia tehokeinoja sekä vauhdikasta ja urheilullista tanssia, eläytymistä ja show-meininkiä unohtamatta.

Suomalaisia cheertanssiseuroja
------------------------------

* Golden Spirit
* Funky Team
* Helsinki Athletics Cheerleaders
* Dream Team
* Cheer Stars
* TCS Smash
* Northern Lights Cheerleading
* Muuramen Syke Ry
* Kempeleen Naisvoimistelijat

Lähteet
-------

1. ↑  Cheertanssi – Golden Spirit *goldenspirit.fi*. Viitattu 27.11.2023.
2. ↑  Cheertanssi-joukkueet *www.funkyteam.fi*. Viitattu 27.11.2023.
3. ↑  Valolink: Cheertanssi *Helsinki Athletics Cheerleaders*. Viitattu 27.11.2023.
4. ↑  Dancers *Dream Team Cheerleaders*. Viitattu 27.11.2023.
5. ↑  Joukkueet - Cheer Stars ry *www.cheerstars.fi*. Viitattu 27.11.2023.
6. ↑  JOUKKUEET | TCS Smash *tcssmash.fi*. Viitattu 27.11.2023.
7. ↑  Joukkueet (Cheertanssi-joukkueet) *Northern Lights Cheerleaders*.  Arkistoitu 19.8.2014. Viitattu 19.8.2014.
8. ↑  Cheertanssi | Muuramen SYKE *www.muuramensyke.fi*. Viitattu 27.11.2023.
9. ↑  Cheertanssi- ryhmät *Kempeleen Naisvoimistelijat ry*.  20.11.2023. Viitattu 27.11.2023.
**Operaatio Tonava** oli 20. elokuuta 1968 noin kello 22 alkaen tapahtuneen Varsovan liiton jäsenvaltioiden suorittama Tšekkoslovakia miehitys.  Sillä pysäytettiin keväällä 1968 alkanut aikaisempaa vapaampi sosialismikokeilu. Varsovan liiton jäsenvaltioista operaatio Tonavaan osallistuivat vain Bulgarian kansantasavalta, Neuvostoliitto, Puolan kansantasavalta, Saksan demokraattinen tasavalta ja Unkarin kansantasavalta. Saksan demokraattisen tasavallan osuus jäi pääasiassa huollon logistiikkatukeen. Tämä oli ensimmäinen kerta, kun Neuvostoliitto toimeenpani laajan maahanlaskun yllätyshyökkäykseksi. 

Tšekkoslovakian puolustusministeri, slovakialainen Martin Dzúr, oli saanut vihjeen 19. elokuuta alkavasta miehityksestä, salannut asian presidentti Ludvik Svobodalta ja kieltänyt Tšekkoslovakian kansanarmeijalta vastarinnan. Varmistuksen miehitysepäilyyn puolustusministeri oli saanut 

Samankaltainen operaatio tapahtui Neuvostoliiton Afganistanin miehityksen aluksi 1979 onnistuen. Venäjän federaatio yritti 24. helmikuuta 2022 samaa Kiovan pohjoispuolella, mutta epäonnistui ukrainalaisten vastarinnan vuoksi.

Operaatio alkoi erikoisjoukkojen suorittamalla Praha- Ruzynen kansainvälisen lentoaseman haltuunotolla. Lentoasemalla laskeutui neuvostoliittolainen Antonov An-24 -lentokone ilmaoperaatioiden johtolentokoneeksi siltä varalta, että lentoaseman haltuunotossa lentoaseman lennonjohtotorni olisi vahingoittunut. Samoihin aikoihin lentoasemalle saapui toinenkin lentokone, missä oli Aeroflotin Prahan toimiston johtaja, KGB:n eversti Makarov 24 muun neuvostoliittolaisen kanssa ottaen haltuunsa mm. lentoaseman lennonjohtotornin. Tämän jälkeen lentoasemalle tunnin aikana alkoi laskeutua sotilaskuljetuslentokoneita, ja kello 23 mennessä noin rykmentinvahvuinen joukko-osasto oli ennätetty saada lentoasemalle. 

Sotilaskuljetuslentokoneita laskeutui myös muille Tšekkoslovakian lentoasemille. Yhdellä sellaisella ilmoitettiin hätälaskusta, minkä jälkeen lentoaseman henkilökunta otettiin kiinni. 21. elokuuta 1968 kello 2:30 :een mennessä miehittäjät olivat tavoittaneet keskeisiä tavoitteitaan. He olivat ottaneet haltuunsa Tšekkoslovakian presidentin virka-asunnon, televisiokeskuksen, esikuntia, varuskuntia ja tärkeimpiä ministeriöitä.

Keskushallinnon lamauttamisen ohella päähyökkäys tuli Tšekkoslovakian rajoilta jalkaväkijoukoin ja moottoroidun jalkaväkijoukoin. Yhdysvallat arvioivat miehitysjoukon vahvuudeksi yhteensä 19 divisioonasta - 20 divisioonaan. Venäläisten myöhemin ilmoitus oli 26 divisioonaa, mitkä vahvuudeltaan olisivat vastanneet kuutta armeijaryhmää tai kolmea armeijaa. 

1. ↑  Kylmää rauhaa, sivu 34, Pekka Turunen
2. ↑  Kylmää rauhaa, sivu 36, Pekka Turunen
3. ↑  Kylmää rauhaa, sivu 34, Pekka Turunen
4. ↑  Kylmää rauhaa, sivu 34, Pekka Turunen
5. ↑  Kylmää rauhaa, sivu 35, Pekka Turunen
**Ranskan Algeria** (ransk. *Alger* vuoteen 1839, jälkeenpäin *Algérie*, epävirallisesti *Algérie française*, arab. الجزائر الفرنسية‎‎, *Al-Jaza’ir al-Fransiyah*‎) koostui nykyisestä Algerian valtion alueesta, jossa rannikon kolme departementtia olivat vuodesta 1848 alkaen Ranskan elimellisiä osia, ja siten samassa asemassa muiden manner-Ranskan departementtien kanssa. Muu osa Algeriasta oli paikallisen islamilaisen arabi- ja berberiväestön asuttamaa ja siten siirtomaahallinnon alaista.

Ranskan Algerian departementit olivat yksi Ranskan pitkäaikaisimmista merentakaisista alueista. Ranskan Algeriasta tuli kohde sadoilletuhansille eurooppalaisille maahanmuuttajille, jotka tunnettiin nimeltä *colons* ja myöhemmin nimeltä *pieds-noirs*. Tästä huolimatta muslimit säilyivät alueen enemmistönä. Asteittain muslimiväestön tyytymättömyys poliittisen ja taloudellisen statuksensa puuttumiseen sytytti halun paremmalle poliittisille autonomialle ja lopulta itsenäisyydelle Ranskasta. Välit kahden väestön keskellä kiristyivät vuonna 1954, kun Algerian sodan ensimmäiset väkivaltaiset yhteenotot saivat alkunsa. Sota päättyi vuonna 1962, johtaen Algerian kokonaiseen itsenäisyyteen.

Lähteet
-------

1. ↑  Population of Algeria from 1800 to 2020 *Statista*. Viitattu 27.5.2022. (englanniksi)
2. ↑  Clausel, M.; Leynadier, Camille: *Histoire de l’Algérie française: précédée d’une introduction sur les dominations carthaginoise, romaine, arabe et turque : suivie d’un précis historique sur l’empire du Maroc, Volume 3*. H. Morel, 1848. (ranskaksi)
3. ↑  Cappot, Jean-Gabriel: *L’Algérie française*. Henri Plon, 1856. (ranskaksi)
4. ↑  *L’Algérie française...*. Paul Dupont, 1864. (ranskaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ranskan Algeria** Wikimedia Commonsissa
**Etyleeniglykoli** on kahdenarvoinen alkoholi eli dioli, koska se sisältää kaksi hydroksyyliryhmää (-OH). Se on puhtaassa muodossaan väritön, hajuton, hieman siirappimainen makea neste. Etyleeniglykolin rakennekaava on HOCH2CH2OH, leimahduspiste 111 °C (c.c.) ja itsesyttymislämpötila 398 °C. Etyleeniglykolista käytetään myös nimityksiä *glykoli*, *monoetyyliglykoli*, *etan-1,2-dioli* ja *1,2-dihydroksietaani*. Sen viskositeetti on 16,1 N·s/m2.

Etyleeniglykoli liukenee täysin veteen, alkoholiin ja asetoniin sekä huonosti mm. bentseeniin, tolueeniin, dikloorietaaniin ja kloroformiin. Etyleeniglykoli hapettuu helposti ja reaktio voi olla kiivas kloorisulfonihapon, fosfori(V)sulfidin, perkloorihapon, savuavan rikkihapon ja rikkihapon kanssa. Tästä reaktioherkkyydestä hapen, aldehydien, happojen ja muiden hapettimien kanssa voi aiheutua palo- ja räjähdysvaara.

Teollisesti etyleeniglykolia tuotetaan etyleenistä. Etyleenistä tehdään ensin etyleenioksidia, joka reakoitutetaan veden kanssa.

Myrkyllisyys
------------

Useimpien alkoholien tavoin etyleeniglykoli on myrkyllinen yhdiste. Elimistössä etyleeniglykoli muuttuu aineenvaihdunnassa ensin glykolialdehydiksi, joka puolestaan hapettuu glykolihapoksi, glyoksyylihapoksi ja oksaalihapoksi. Juuri glyoksyyli- ja oksaalihapot aiheuttavat metabolisen asidoosin ja munuaisvauriot, joita etyleeniglykolimyrkytyksessä tapahtuu. Noin 50 millilitraa (0,5 dl) etyleeniglykolia riittää tappamaan aikuisen ihmisen. Etyleeniglykolin myrkkyvaikutukset kohdistuvat lähinnä keskushermostoon ja munuaisiin. Henkilö, joka on ottanut etyleeniglykolia on vietävä nopeasti ensiapuun. Mikäli myrkytyksen uhri on tajuissaan, hänelle voi antaa ensiavuksi maitoa tai vettä hidastamaan oksaalihapon vaikutuksia. Ensiapuna annettava fomepitsoli on alkoholidehydrogenaasin kilpaileva inhibiittori. Alkoholidehydrogenaasi on entsyymi, joka kiihdyttää reaktiota, jossa alkoholit hapettuvat vastaavaksi aldehydeiksi.

Historia
--------

Etyleeniglykolia valmisti ensimmäisen kerran ranskalainen kemisti Charles Wurtz vuonna 1859. Laajamittainen teollinen tuotanto alkoi vuonna 1937.

Käyttö
------

Etyleeniglykolin ja veden seoksen sulamispiste on matalampi kuin veden sulamispiste. Seos kestää kovaa pakkasta jäätymättä. Tästä syystä etyleeniglykolia käytetään autojen jäähdytysnesteissä parantamaan pakkaskestävyyttä.

Jäähdytysnesteissä käytetään nykyään myös propyleeniglykolia, joka etyleeniglykolista poiketen ei ole kovin myrkyllistä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Etyleeniglykolin kansainvälinen kemikaalikortti Viitattu 16.7.2011
2. ↑  Velez LI, Shepherd G, Lee YC, Keyes DC (September 2007). "Ethylene glycol ingestion treated only with fomepizole". *J Med Toxicol* **3** (3): 125–8. doi:10.1007/BF03160922. PMID 18072148.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Etyleeniglykoli**.
* OVA-ohje: Etyleeniglykoli
* Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Ethylene glycol (englanniksi)
**Sininen talo** (kor. 청와대, *Cheongwadae*, kirj. "sinitiilinen pavilionki") on Etelä-Korean presidentin virka-asunto. Nimitys Sininen talo tulee päärakennuksen kattoa peittävistä 150 000 sinisestä kattotiilestä. Nykyinen rakennus valmistui vuonna 1991.

Sininen talo on avoinna yleisölle kaikkina muina päivinä paitsi sunnuntaisin, maanantaisin ja julkisina vapaapäivinä. Sisäänpääsy ei maksa mitään ja vierailijoilla pitää olla henkilöllisyystodistus. Ulkomaalaisilta vaaditaan rekisteröityminen nettilomakkeen kautta etukäteen.

Toukokuussa 2022 Etelä-Korean uudesta presidentistä, Yoon Suk-yeolista, tuli maan ensimmäinen presidentti, joka ei muuttanut virallisesti Siniseen taloon. Syyksi hän ilmoitti sen, että talo on "[japanilaisen] imperialistisen vallan symboli". Yoon sai osakseen kritiikkiä, koska talossa on presidentille tarkoitetut turvatoimet ja valtionpäämiehen muutto muualle olisi kallista. Eteläkorealainen media myös huhusi, että Yoon vaimoinensa ei suostu muuttamaan Siniseen taloon, koska taloa on väitetty šamaanin kiroamaksi. Yoon kiisti väitteet ja kutsui niitä poliittisten vastustajiensa tekaisemiksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Presidential Blue House *Etourism*.  5.6.2012. Viitattu 21.9.2021. (englanniksi)
2. ↑  General Infomation *english1.president.go.kr*.  Arkistoitu 20.9.2021. Viitattu 21.9.2021. (englanniksi)
3. ↑  Cheong Wa Dae (Blue House) (청와대)  2021. Visit Korea. Viitattu 21.9.2021. (englanniksi)
4. ↑  Claims of shamans and curses as South Korea’s president shuns official residence *the Guardian*.  10.5.2022. Viitattu 31.1.2023. (englanniksi)