**Transpetro Volga** on rautatiehuolintayritys SFAT:n perustama jokilaivatankkialusyhtiö. Sovfinamtrans, jota lyhyesti kutsuttiin myös SFAT:ksi, laajensi öljynkuljetustoimintaansa myös jokilaivoille, joilla kyettiin kuljettamaan rautateitä enemmän öljyä, 5 000 tonnia. Lopulta yhtiöllä oli myös rannikkokelpoisia tankkereita.

Alusten hankinta
----------------

Ostettuaan Volgoneft-jokitankkialuksia, ryhtyi SFAT rakennuttamaan myös omia. 1999 rakennettiin Krasnoje Sormovo-telakalla ensimmäinen SFAT:n omien vaatimusten mukainen Volgoneft-jokitankkeri SFAT-1 (nykyään Hudson), jonka syväys oli suurempi kuin tavallisen Volgoneftin. Seuraavana vuonna rakennettiin SFAT-2 (nykyään James) sekä SFAT-3 (nykyään Trinity). Alun perin suunnitelmana oli rakentaa kolmen aluksen asemesta 5–10.

Salakuljetus
------------

Yrityksen suomalaisomistuksen hävittyä se otti riskiä öljynkuljetuksissa tankkereilla hankkimalla öljyä Irakista, jonka Yhdistyneet kansakunnat oli julistanut saartoon. Yhdysvaltain laivaston SEAL-joukot laskeutuivat 2.2.2000 Volgoneft-147 aluksen kannelle, joka oli Sovfinamtransin omistuksessa, ja luovuttivat aluksen Omanin takavarikkoon.  

Osoittautui, että brittiläinen Prime Star-yhtiö oli aikarahdannut aluksen Transpetro Volgalta ja ohjannut aluksen Iranista Yhdistyneisiin arabiemiraatteihin. Aluksen takavarikosta oli esitetty 500 000 dollarin vaatimus.

Kolmesta Volgoneftistä luopuminen
---------------------------------

Transpetro-Volga myi Hudsonin, entisen SFAT-1:n, Jamesin, entisen SFAT-2:n ja Trinityn, entisen SFAT-3:n 22 500 000 dollarilla 18. heinäkuuta 2003 julkistettujen markkinaraporttien mukaan. Kunkin aluksen kapasiteetti oli 7 970 tonnia kuollutta painoa eli yhteensä 23 910 DWT. Alusten bruttovetoisuus oli 3 x 5 137 GT eli yhteensä 15 411 GT. Hudsonissa on Wärtsilän 3 589 hevosvoiman moottori, kun taas kahdessa jälkimmäisessä vain 2 719 hevosvoiman.

Vision Flot
-----------

SFAT perusti kahden muun yrityksen kanssa Vision Flotin laivaustoimintoja varten.

Volgotankerilta aluksia
-----------------------

Transpetro Volgalle oli siirtynyt myös Volgotankerin aluksia:

### Projekti 550:n ja projekti 558:n alukset

* Volgoneft-22, rakennettu 1966, rekisteröity Samaraan, IMO 8943961, viimeinen omistaja Vision Flot Ltd. romutettu, 3 519 GT Moskova kuva
* Volgoneft-32, rakennettu 1968, rekisteröity Panamaan, toisen tiedon mukaan Volgoretšenskiin, IMO 8925385 kuva
* Volgoneft-38, rekisteröity Taganrogiin
* Volgoneft-39, rakennettu 1968, rekisteröity Taganrogiin, IMO 8944020
* Volgoneft-41, rekisteröity Nižni Novgorodiin
* Volgoneft-42, rakennettu 1970, rekisteröity Panamaan, toisen tiedon mukaan Taganrogiin IMO 8925402
* Volgoneft-56, rakennettu 1965, rekisteröity Panamaan, toisen tiedon mukaan Nižni Novgorodiin

Projekti 550A:n alukset
-----------------------

* Volgoneft-104, entinen Volgoneft-94M, rakennettu 1972, rekisteröity Astrahaniin, toisen tiedon mukaan Donin Rostoviin, IMO 8230613
* Volgoneft-105, rakennettu 1973, rekisteröity Pietariin, IMO 8727915
* Volgoneft-111, rakennettu 1973, rekisteröity Astrahaniin, toisen tiedon mukaan Taganrogiin, IMO 8230663
* Volgoneft-117, rakennettu 1974, rekisteröity Panamaan, toisen tiedon mukaan Taganrogiin, IMO 8925426
* Volgoneft-147, rakennettu 1979, rekisteröity Astrahaniin, toisen tiedon mukaan Donin Rostoviin, viimeinen omistaja Vision Flot, IMO 8892007

Projekti 1577:n alukset
-----------------------

* Volgoneft-217, rakennettu 1970, rekisteröity Astrahaniin, IMO 8925414
* Mehanik Udodov, entinen Volgoneft-253, rakennettu 1976, rekisteröity Astrahaniin, toisen tiedon mukaan Taganrogiin

Katso myös
----------

* Neuvostoliiton rautatieministeriö
* Oteko
* SFAT-Rjazanin säiliövaunun hiekkapuhallus- ja maalauslinja
* Venäjän rautatiet

Lähdeviitteet
-------------

1. ↑  Russian River Ships, luettu 25.2.2008
2. ↑  People's Daily, luettu 21.7.2007
3. ↑  FAS, Yhdysvaltain laivaston tiedote, luettu 22.7.2007 18:045 UTC +3h  (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑  Jamestown Foundation, Incident likely to aggravate Russian-U.S. tentions, luettu 22.7.2007
5. ↑  Nezavisimaja gazeta, Ksenija Fokina, 10. maaliskuuta 2000