recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Tataarien koraanikoulu. Carlo Bossoli, 1856
**Hafiz** (arab. حافظ) on henkilö, joka osaa Koraanin ulkoa tai muistaa vähintään 100 000 *hadithia* kertojaketjuineen.  Arabian sana *hafiz* tarkoittaa valvojaa, vartijaa tai hoitajaa, ja verbinä ylläpitämistä ja säilyttämistä. Se on myös yksi Jumalan 99 nimestä.

Koraani
-------

Koraanin ulkoa opettelua arvostetaan islamissa. Arabiankielisen Koraanin ulkolukua harjoitetaan varsinkin koraanikoulussa. Sitä varten Koraani on jaettu 30 yhtä suureen osaan *(juz).* Tämä auttaa myös koko Koraanin lukemista kertaalleen läpi pyhänä ramadan-kuukautena*.* Tavoite on vaikea, sillä Koraanin tekstiin ei kuulu muistia tukevia apukeinoja, kuten rytmiikkaa tai alku- ja loppusointuja. Tekstin hajanaisuus tekee muistamisen vaikeaksi myös niille harvoille, jotka osaavat klassista arabiaa. Muille teksti on vierasta kieltä. Vertailukohdaksi sopii Kalevala, jonka runonlaulajista tuottoisin oli Arhippa Perttunen. Hän osasi kolmanneksen Kalevalasta,16 000 sanaa, mikä on tasan viisi kertaa vähemmän kuin on Koraanissa.

Koraanin ulkoa osanneista muistetaan erityisesti Muhammedin kumppaneita, *aṣ-ṣaḥābah* (arab. الصحابة‎), eli niitä muslimeita, jotka olivat itse nähneet tai tavanneet profeetan. Kerrotaan, että *hafizeja* on aina ollut, ja heidän lukumääränsä on suunnaton. Pakistanilaisen tiedon mukaan yksin sikäläinen Wafaq-ul-Madaris - niminen madrasaketju on tuottanut miljoona *hafizia* 30 vuoden aikana. Uutisen mukaan luku on suurempi kuin Saudi-Arabian saavutukset, sillä siellä vuosittain 5000 lasta pääsee samaan tavoitteeseen.

Hadithit
--------

Sanan *hafiz* alkuperäinen merkitys on liittynyt *hadith* -oppineisuuteen, vaikka nykyisin se tarkoittaa Koraanin hallintaa. Tämä johtuu siitä, että kukaan ei enää nykyään täytä vaatimusta 100 000 *hadithin* ulkoa osaamisesta *isnadeineen*. Menneisyyden *hadith* -taitojen katoaminen on islamissa tärkeä ajatus, sillä se korostaa keskiajan *hadith*-oppineiden auktoriteettia nykyisiin verrattuna. Katsotaan, että "kuuden kirjan" laatijat ovat ylivoimaisia juuri sen takia, että he kaikki olivat *hafiz* -mestareita *hadithien* suhteen*.* Kukaan nykyisistä oppineista ei voi kilpailla heidän kanssaan.

Lähteet
-------

* Ahmad ibn Naqib al-Misri: *Reliance of the Traveller (Umdat al-Salik). A Classic Manual of Islamic Sared Law. In Arabic with Facing English Text, Commentary and Appendices Edited and Translated by Nuh Ha Mim Keller*. Beltsville, Maryland: amana publications, 2017. Teoksen verkkoversio. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  Reliance of the Traveller, s. 955 (w48.2)
2. 1 2  Nevad Kahteran: *Hafiz. Teoksessa: The Quran. An Encyclopaedia (Toim. Oliver Leaman)*, s. 231–234. Routledge, 2006. Teoksen verkkoversio.
3. ↑  Manninen, Antti: Arhippa Perttunen lauloi Lönnrotille kolmanneksen Kalevalan runoista *Helsingin Sanomat. Kaupunki*.  3.6.2007. Viitattu 3.11.2020.
4. ↑  Some of the Sahaabah (may Allah be pleased with them) who memorised the Book of Allah, may He be exalted *Islam Question & Answer*.  27.1.2017.
5. ↑  Naya Din: Pakistan’s largest madrassa network produced 1m Hafiz-e-Quran: Qari Jalandhari *SAMAA. Home. Education*.  10.4.2019. Viitattu 3.11.2020.
**Hafnium(IV)kloridi** (HfCl4) on hafniumin ja kloorin muodostama epäorgaaninen molekyyliyhdiste. Yhdistettä käytetään hafniumin ja muiden hafniumyhdisteiden valmistuksessa ja katalyyttinä.

Ominaisuudet
------------

Huoneenlämpötilassa hafnium(IV)kloridi on valkoista kiteistä ainetta. Yhdisteen alkeiskoppi on monokliininen. Yhdiste hydrolysoituu veden vaikutuksesta hafniumkloridioksideiksi ja hafnium(IV)oksidiksi. Kuumennettaessa se sublimoituu ennen sulamispistettään. Hafnium(IV)kloridi on Lewis-happo ja muodostaa kompleksiyhdisteitä esimerkiksi kloridien kanssa heksaklorohafnaatti(IV)ionin ([HfCl6]2-)]. Hafnium(IV)kloridi voidaan pelkistää metalliseksi hafniumiksi magnesiumin avulla tai hafnium(II)- tai hafnium(III)klorideiksi kuumentamalla hafniumin kanssa.

Valmistus ja käyttö
-------------------

Hafnium(IV)klorida voidaan valmistaa kuumentamalla hafniumia ja klooria yli 320 °C:n lämpötilaan. Tavanomaisempi on kuitenkin hafniumdioksidin, kloorin ja hiilen välinen reaktio 900 °C:n lämpötilassa tai hafniumdioksidin ja tetrakloorimetaanin välinen reaktio 450 °C:n lämpötilassa.

Hf + 2 Cl2 → HfCl4
HfO2 + 2 Cl2 + C → HfCl4 + CO2
HfO2 + 2 CCl4 → HfCl4 + 2 COCl2
Koska hafnium(IV)kloridi sublimoituu suhteellisen helposti, käytetään tätä ominaisuutta erottamaan hafnium malmeistaan. Hafnium(IV)kloridi pelkistetään tämän jälkeen puhtaaksi hafniumiksi. Yhdistettä käytetään myös muiden hafniumyhdisteiden kuten hafniumkarbidin ja organohafniumyhdisteiden valmistamiseen. Ainetta käytetään myös katalyyttinä ja katalyyttien valmistamiseen.

Lähteet
-------

1. 1 2  William M. Haynes, David R. Lide, Thomas J. Bruno: *CRC Handbook of Chemistry and Physics*, s. 4–66. 39th Edition. CRC Press, 2012. ISBN 978-1439880494. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 1.12.2020). (englanniksi)
2. 1 2 3  Ralph H. Nielsen: *Hafnium and Hafnium Compounds, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2013.
3. 1 2 3  Ralph H. Nielsen & Gerhard Wilfing: *Hafnium and Hafnium Compounds, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2010. (englanniksi)
4. 1 2 3  Pradyot Patnaik: *Handbook of inorganic chemicals*, s. 335–336. McGraw-Hill Professional, 2002. ISBN 9780070494398. (englanniksi)
5. 1 2  Egon Wiberg, Nils Wiberg, Arnold Frederick Holleman: *Inorganic chemistry*, s. 1340. Academic Press, 2001. ISBN 978-0-12-352651-9. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 1.12.2020). (englanniksi)
6. ↑  Dale L. Perry,Sidney L. Phillips: *Handbook of inorganic compounds*, s. 185. CRC Press, 1995. ISBN 9780849386718. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 1.12.2020). (englanniksi)
**Hurrikaani Betsy** oli elo-syyskuussa 1965 Karibianmerellä muodostunut hurrikaani, joka eteni Yhdysvaltojen sisämaahan ja laantui Ohiossa.

27. elokuuta 1965 Leewardsaarten itäpuolella havaittiin matalapaine, joka myöhään samana päivänä voimistui trooppiseksi myrskyksi ja sai nimen Betsy. Sen tuulet voimistuivat hurrikaaniluiokkaan 29. päivän iltana. Betsy kulki länsi-luoteeseen lähes 6,7 metrin sekuntivauhtia. 28. päivänä sen nopeus voimistui ja se kulki Pienten Antillien myötäisesti lähes 8,9 m/s. 29. päivänä, 322 kilometriä Puerto Ricon San Juanista pohjois-koilliseen, Betsyn vauhti alkoi hidastua. 1. syyskuuta se kääntyi länteen ja saavutti jälleen hirmumyrskyn voimakkuuden. 7. syyskuuta myrsky kulki aivan Nassaun ohi. 8. ja 9:nnen päivien välisenä yönä Betsy kulki Florida Keysin läpi. Se oli silloin suuri trooppinen sykloni.

Meksikonlahdella Betsy voimistui ja 9:ntenä päivänä se iski kaakkoiseen Louisianaan. Se pysyi hurrikaanina varsin pitkään sisämaahan mennessään. Pohjois-Louisianassa se heikentyi trooppiseksi myrskyksi ja Memphisiin saapuessaan se oli enää trooppinen matalapaine. Betsy aiheutti Mississippin ja Ohiojokien jokilaaksoihin tulvat. Eteläisessä Ohiossa se laantui.

Lähteet
-------

* Hurricane Betsy National Weather Service Hydrometeorological Prediction Center.  Arkistoitu 7.10.2011. Viitattu 21.3.2012. (englanniksi)
* Hurricane Betsy National Weather Service Weather Forecast Office.  Arkistoitu 17.11.2011. Viitattu 21.3.2012. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Arnold L Sugg: Hurrikane season of 1965 *Monthly Weather revuiew*. Viitattu 1.10.2018.
Hagaparkenia kesällä.
**Hagaparken** on englantilaistyylinen puisto Ruotsissa Solnan kunnassa lähellä Tukholmaa. Puisto luotiin kuningas Kustaa III:n määräyksestä. Se sijaitsee Brunnsvikenin läntisellä rannalla ja ulottuu etelästä Stallmästaregårdenista pohjoiseen Frösundavikiin. 

Kiinalainen paviljonki Hagan puistossa.
Hagaparken luotiin vuosina 1780–1797. Puistoa koristavat erilaiset paviljongit ja huvirakennukset. Puiston ja sen rakennusten suunnittelusta vastasivat arkkitehdit Fredrik Magnus Piper, Louis Jean Desprez, Olof Tempelman, Carl Christoffer Gjörwell ja Louis Masreliez. Tempelman suunnitteli vuosina 1787–1789 rakennetun Kustaa III:n paviljongin, Gjörwell "ekotemppelin" sekä 1804 valmistuneen kuningattaren paviljongin (nyk. Hagan linna), Piper itse puiston sekä 1786 valmistuneen turkkilaisen kioskin ja Desprez kiinalaisen paviljongin sekä 1787 valmistuneen niin sanotun kupariteltan. Desprez suunnitteli puistoon myös linnan, josta toteuttiin vuosina 1786–1792 perustukset, mutta sen rakentaminen ei edennyt pidemmälle.

Vuonna 1935 puistolle myönnettiin byggnadsminne-asema. Vuodesta 1994 Hagaparken on osana Ekoparkenia kuulunut Ruotsin ensimmäiseen kansalliseen kaupunkipuistoon.

Lähteet
-------

1. ↑  Fredric Bedoire: *Stockholms byggnader: Arkitektur och stadsbild*, s. 341. Norstedts, Tukholma 2012.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hagaparken**.
* Statens fastighetsverk - Hagaparken (Arkistoitu – Internet Archive)
* Tietoa Hagaparkenista sijaitsevista rakennuksista Solnan kunnan sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
**Nicholas Ludford** (n. 1485 – 4. toukokuuta 1557) oli brittiläinen säveltäjä. Hänet tunnetaan etenkin 1500-luvun kuorokirjoissa säilyneistä juhlamessuistaan.

Ludford syntyi todennäköisesti Lontoossa, mutta tietoa hänen mahdollisesta koulutuksestaan ei ole säilynyt. Säilyneissä dokumenteissa varhaisin maininta hänestä on vuodelta 1521. Ludford toimi St Stephen's -kirkon kuoromestarina ja suntiona Westminsterissä. Hän oli harras katolilainen eikä monista muista aikansa säveltäjistä poiketen säveltänyt uskonpuhdistuksen jälkeen Englannin kirkolle. Kuolemansa jälkeen Ludford vaipui unohduksiin, kunnes hänen sävellystensä kokoelma julkaistiin vuonna 1963. Hänen teoksistaan ensimmäisen levytyksen teki The Cardinall's Musick vuonna 1993.

Ludfordin ensimmäinen vaimo Anne haudattiin 9. joulukuuta 1552, mutta Ludford meni 21. toukokuuta 1554 uusiin naimisiin Helen Thomasin kanssa. Ludford haudattiin Pyhän Margaretin kirkkoon vuonna 1557.

Lähteet
-------

1. 1 2  Nicholas Ludford AllMusic, viitattu 16.7.2021
2. 1 2  Nicholas Ludford Kennedy Center, viitattu 16.7.2021
3. ↑  Nicholas Ludford Westminster Abbey, viitattu 16.7.2021

Aiheesta muualla
----------------

* IMSLP: nuotteja

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Espanjalaisen ratsastuskoulun tiloja.
**Espanjalainen ratsastuskoulu** (saks. *Spanische Hofreitschule*) on Wienissä sijaitseva vuonna 1572 perustettu ratsastuskoulu. Se on saanut nimensä ratsastuskoulun hevosista, jotka olivat alun perin kotoisin Espanjasta. Espanjalainen ratsastuskoulu on maailman vanhin edelleen toimiva klassista kouluratsastusta harjoittava ratsastuskoulu. Se kouluttaa tarkkaan valikoituja oppilaitaan kymmenen vuotta, ennen kuin nämä voivat edetä varsinaisiksi ratsastuskoulun kuuluisissa näytöksissä esiintyviksi ratsastajiksi. Koulun oppilaiksi hyväksyttiin pitkään ainoastaan miehiä, mutta vuonna 2008 ratsastajaoppilaiksi otettiin ensi kertaa myös kaksi naista.

Itävallan keisari Maksimilian II toi vuonna 1562 espanjalaista syntyperää olevia hevosia Wieniin. Tavoitteena oli perustaa kuninkaallinen ratsastuskoulu kaupungin keskustaan. Ennen vuotta 1919 ratsastuskoulu ei pitänyt avoimia yleisönäytöksiä. Nykyisin Espanjalaisen ratsastuskoulun tavoitteena ja tarkoituksena on pitää yllä klassisen kouluratsastuksen taitoa, esiintyä yleisölle ja sekä ylläpitää ja jalostaa lipizzanhevosia. Itävaltalaisille ratsastuskoulu on tunnettu ylpeydenaihe.

Näytökset ja esitykset
----------------------

Maestoso Basowizza ja Andreas Hausberger
Wienin Espanjalaisen ratsastuskoulun esitykset ovat erittäin suosittuja ja tunnettuja ympäri maailman. Liput näytöksiin joutuu yleensä varaamaan jo puoli vuotta etukäteen, joskin näkyvyydeltään huonoille paikoille saattaa viime tingassakin saada lippuja. Itse näytösten lisäksi voi päästä seuraamaan aamuharjoituksia, joissa hevosia koulutetaan näytöksiin.

Lähteet
-------

1. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Espanjalainen ratsastuskoulu** Wikimedia Commonsissa

* Espanjalaisen ratsastuskoulun sivusto. (englanniksi) (saksaksi)
* Wienin espanjalainen ratsastuskoulu. (Arkistoitu – Internet Archive) Sukuposti.net.
* Yrjö Kokko : Espanjalainen Ratsastuskoulu Vienissä, Suomen Kuvalehti, 10.03.1928, nro 11, s. 18, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Wienin "Espanjalainen ratsastuskoulu", Kuva, 20.10.1937, nro 2, s. 14, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
**China Northern Airlinesin lento 6901** oli China Northern Airlinesin reittilento Pekingin kansainväliseltä lentoasemalta Ürümqin Diwopun kansainväliselle lentoasemalle. 13. marraskuuta 1993 lentoa operoinut McDonnell Douglas MD-82 syöksyi maahan lähestymisen aikana lentäjän virheen vuoksi. 102 lennolla olleesta 12 kuoli.

Onnettomuus
-----------

Loppulähestymisen aikana koneen autopilotti kytkeytyi automaattisesti pois päältä. Kapteeni kytki sen uudestaan päälle uskoen, että se on edelleen lähestymistilassa. Näin ei kuitenkaan ollut, vaan autopilotti kytkeytyi vajoamisnopeutta säätelevään tilaan, ja alkoi laskea konetta 800 jalkaa minuutissa. Miehistö ei huomannut tätä. Kun maanpinnan läheisyydestä kertova GPWS-järjestelmä alkoi varoittaa miehistöä, he eivät tienneet, mitä varoitus "Pull up" tarkoitti. He jatkoivat lähestymistä korjaamatta vajoamisnopeuttaan, kunnes lentokone osui voimalinjoihin ja muuriin ja syöksyi maahan pellolle.

Lennolla oli 92 matkustajaa ja kymmenen miehistön jäsentä. Matkustajista kahdeksan ja miehistön jäsenistä neljä kuoli maahansyöksyssä.

Lähteet
-------

1. ↑  Accident description Aviation Safety Network. Viitattu 17.3.2016. (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:China Northern Airlines Flight 6901
Keijo Kervinen

Elämä| Syntynyt | 
13. joulukuuta 1931View and modify data on Wikidata JaakkimaView and modify data on Wikidata   |
| Kuollut | 
7. lokakuuta 1994View and modify data on Wikidata  (62 vuotta)HelsinkiView and modify data on Wikidata   |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Keijo Kervinen** (13. joulukuuta 1931 Jaakkima – 7. lokakuuta 1994 Helsinki) oli suomalainen poliittinen pilapiirtäjä ja sarjakuvien tekijä.

Karvinen piirsi etenkin ammattiyhdistyslehtiin, säännöllisesti Metallityöväen Liiton Ahjoon ja Palkkatyöläiseen. 1980-luvulla Kervisen piirroksia ilmestyi myös Alueuutiset-lehdessä. Kervisen Rautakoura-sarkakuvasta on julkaistu kaksi kokoelmakirjaa.

Antikvariaatti.net kuvaustekstissään kertoo Rautakouran olevan *sarjakuva työläisten puolesta ei yksinomaan metalliteollisuudessa vaan koko työelämässä yleensä*.

Albumi
------

* Kervinen, Keijo: *Rautakoura*. Sarjakuvat ilmestyneet aiemmin Ahjo-lehdessä. Pirkkala: Lehtijussi, 1981. ISBN 978-952-270-016-2.
* Kervinen, Keijo: *Rautakoura*. Helsinki: Jalava, 1986. ISBN 951-9201-18-1.

Lähteet
-------

1. 1 2 . Tieto on haettu Wikidatasta.
2. 1 2  Keijo Kervinen Poliittisen sarjakuvan piirtäjä.  *Helsingin sanomat*, 19.10.1994. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 30.6.2020.
3. ↑  Rautakoura - Kervinen Keijo - Antikvariaatti.net *antikvariaatti.net*. Viitattu 30.6.2020.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Keijo Veikko Juhani Minerva** (s. 25. marraskuuta 1951 Paavola, Ruukin kylä) on suomalainen muusikko, laulaja ja ohjelmapalveluyrittäjä.

Ura
---

Minervan ura lähti alkuun vuonna 1967, kun hän voitti nuorten sarjan kansallisessa iskelmälaulukilpailussa. Tämän jälkeen hän lähti Helsinkiin ja pääsi koelaulutilaisuuden kautta muusikko-säveltäjä Toivo Kärjen kanssa yhteistyöhön.

Minervan ensimmäinen single "Vielä mä palaan / Samaa kehää käyn" julkaistiin vuonna 1971. Singlen A-puoli oli alkujaan italialainen laulu, b-puoli Paul McCartneyn tuolloisen tuoreen soolosinglen suomennos. Myöhemmillä singleillä laulaja versioi muun muassa Sweet-yhtyeen hittikappaletta "Co-Co", josta tehtiin suomennos nimeltä "Kaikki mukaan" sekä tulkitsi muun muassa Neil Diamondin, Steve Harleyn ja Stevie Wonderin kappaleita.

Vuosina 1971–1973 Minerva keikkaili pitkin maata säestäjänään oululaislähtöinen rockyhtye Takapotku. Yhtyeen toiminnan loputtua Minerva toimi jonkin aikaa kitaristina Frederikin yhtyeessä. Seuraavaksi hän toimi pari vuotta laulaja-kitaristina Gulliver-yhtyeessä.

1980-luvun alussa Minerva toimi Poppoo-nimisessä yhtyeessä, jossa toimi hänen lisäksi muusikot Sakari Kuosmanen, Andrzej Macohan, Lyly Rajala ja Lazlo Varga. Yhtye esiintyi esiintymiskiinnityksellä risteilyaluksella, joka seilasi Kanariansaarilla ja pitkin Afrikan rannikkoa.

Vuonna 1985 Minerva voitti Prahassa Inter-talent -laulukilpailun. Voitto lisäsi keikkakysyntää Suomessa mutta myös muualla. Vuosina 1986–1991 Minerva teki Yleisradiolle musiikkiaiheisia televisio-ohjelmia, kuten muun muassa *Musiikkia maailmalta*, *Copacabana* ja *Girls, girls*. 1990-luvun alussa laman iskettyä Suomeen, hänen show-tuotantojen kysyntä vähentyi.

2000-luvulla Minerva perusti ohjelmapalveluyrityksen, joka muun muassa vastaa jokavuotisesta Oulun Kauppatorilla järjestettävästä Suven Sävel-iskelmäfestivaalitapahtumasta.

Diskografia
-----------

* Pieni hymy vain (1974)
* Akropoli pote (1979)
* Keijo Minerva (1981)
* Uskon huomiseen (1987)
* Miehen tie (1991)
* Sielulla ja sydämellä (1995)
* Valkoinen (1998)
* Laulaa sydän (2001)

Lähteet
-------

1. ↑
2. 1 2 3 4 5 6  Sutela, Juha: Musiikin ja säveltäjien Oulu *Oulun kaupunki*. Viitattu 3.4.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* Keijo Minervan esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
* Syöpä, sydänkohtaus ja pojan kuolema – vakavat vastoinkäymiset eivät hiljentäneet muusikkoa, Keijo Minervan haastattelu, Yle 4.12.2016

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Keijo Olavi Manner** (s. 1. marraskuuta 1955 Salo) on suomalainen juristi ja eläköitynyt osuuspankkien pankinjohtaja, joka on saanut kauppaneuvoksen arvonimen.

Manner syntyi varastonhoitaja Osmo Mannerin ja Lempi Katri Karjalaisen perheeseen. Hän avioitui 1979 Satu Hanna Hakalan kanssa ja 1990 Katja Kyllikki Vallinin kanssa. Manner tuli ylioppilaaksi Salon yhteiskoulusta 1974 ja valmistui ylioppilasmerkonomiksi Salon kauppaoppilaitoksesta 1976 ja oikeustieteen kandidaatiksi Turun yliopistosta 1983. Hän on suorittanut myös useita liikkeenjohdon ja esimieskursseja. Manner oli Salon Seudun Osuuspankin antolainaus- ja notariaattitoimihenkilö kesäisin 1979–1982 ja pankin konttorinjohtaja, yritysasiamies ja pankkilakimies 1983–1984, apulaisjohtaja 1984–1986 ja toimitusjohtaja 1986–1997.

Osuuspankkikeskus-OPK osuuskunnan vähittäispankkipalveluiden pankinjohtaja hän oli 1997–2001, johtokunnan jäsen 1997–2001, vakuutusyhteisöjen sijoitustoimikunnan varapuheenjohtaja 2000–2001 ja toimitusneuvoston jäsen vuodesta 2003. Etelä-Pohjanmaan Osuuspankin toimitusjohtajana Salo työskenteli 2001–2004 ja Keski-Suomen Osuuspankin toimitusjohtajana 2004–2015. Hänellä on ollut myös useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Kauppaneuvoksen arvonimen Manner sai 2007.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Wilmi, Jorma: Kauppaneuvos Keijo Manner (1955–). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 18.12.2013. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 21.6.2023.
2. ↑  Pankkikonkari palasi yritysvaikuttajaksi.  *Keskisuomalainen*, 3.7.2021, nro 174, s. 12. Kansalliskirjasto. Viitattu 21.6.2023.
Dornier Do J "Wal"
**Dornier Do J Wal** oli 1920-luvulla suunniteltu saksalainen, Italiassa valmistettu kaksimoottorinen lentovene.

Kehitys- ja käyttöhistoria
--------------------------

Insinööri Claude Dornierin suunnitteleman matkustaja- ja rahtilentoveneen ensilento lennettiin marraskuussa 1924 Italiassa, koska Versailles’n rauhansopimus kielsi Saksalta kaiken lentotoiminnan ensimmäisen maailmansodan seurauksena. Myös suurin osa Dornierin lentoveneistä valmistettiin samasta syystä Italiassa, CMASA:n tehtaassa Marina di Pisassa vuosina 1922–1932. Vuodesta 1932 lähtien valmistus siirrettiin Friedrichshafeniin, Saksaan. Kaikkiaan Dornier Do J Wal -lentoveneitä valmistettiin noin 300 kappaletta. Valmistajina olivat CMASA:n lisäksi CASA (Espanja), Kawasaki (Japani), Aviolanda (Alankomaat) ja Dornier (Saksa).

Valmistuksen siirryttyä Friedrichshafeniin koneesta suunniteltiin uusi versio, Dornier Do R Super Wal. Koneen mittoja kasvattamalla ja moottorien tehoa lisäämällä matkustajien määrää saatiin lisättyä alkuperäisestä kymmenestä yhdeksääntoista. Vuonna 1934 Wal-sarjan koneet nimettiin uudella nimellä, Do 15. Myöhemmin koneesta suunniteltiin nelimoottorinen versio sekä sotilasversio Do 16 Luftwaffen käyttöön.

### Versiot

* **Dornier Do J** - kaksi 360 hv:n Rolls-Royce Eagle IX -moottoria, huippunopeus 185 km/h, miehistöä 3, matkustajia 10.
* **Dornier Do R2** - kaksi 650 hv:n Rolls-Royce Condor -moottoria, huippunopeus 220 km/h, miehistöä 4, matkustajia 19.
* **Dornier Do R4** - neljä 525 hv:n Bristol Jupiter -moottoria, huippunopeus 210 km/h, miehistöä 4, matkustajia 19.
* **Dornier Do 16** - kaksi 700 hv:n BMW VI -moottoria, huippunopeus 230 km/h, miehistöä 4, aseistus 2 x 7,92 mm MG 15-konekivääriä.

Dornier Do J-lentoveneitä käyttivät useat lentoyhtiöt ympäri maailman, ensimmäisenä saksalainen lentoyhtiö Lufthansa. Vuonna 1925 lentovene saavutti kuuluisuutta norjalaisen tutkimusmatkailijan, Roald Amundsenin käyttäessä kahta Wal-lentovenettä retkellään pohjoisnavalle. Dornier Do J saavutti myös useita matkalentoennätyksiä, esimerkiksi vuonna 1932 saksalaisen Wolfgang von Gronaun lentäessä maailman ympäri 300 tunnissa.

Tekniset tiedot (Dornier Do J)
------------------------------

Dornier Wal
### Yleiset ominaisuudet

* Tyyppi: kaksimoottorinen yksitasoinen lentovene
* Rakenne: metallirakenteinen
* Miehistö: 3
* Matkustajia: 10
* Kärkiväli: 22,50 m
* Pituus: 17,25 m
* Korkeus: 5,20 m
* Siipipinta-ala: 96,00 m²
* Tyhjäpaino: 3 630 kg
* Lentopaino: 5 700 kg
* Moottorit: kaksi Rolls-Royce Eagle IX 12-sylinteristä nestejäähdytteistä rivimoottoria, teho 360 hv/moottori.

### Suoritusarvot

* Suurin nopeus: 185 km/h
* Matkalentonopeus: 140 km/h
* Lentomatka: 2 200 km.

Lähteet
-------

* Donald, David: *The encyclopedia of world aircraft*, s. 345. Leicester: Blitz Editions, 1997. ISBN 1-85605-375-X.
**New Joys** oli vuosina 1965 – 1973 toiminut suomalainen popyhtye. Helsinkiläisen yhtyeen managerina toimi Ykä Reinikainen ja ensilevynsä tekemisen aikoina 1967 yhtyeen jäsenet olivat vielä koululaisia. Yhtyeessä lauloivat Benno (Nils Blummé) ja Tarro (Tapio Mäkinen) sekä soittivat Jori Auvinen (kitara), Hannu Peltonen (basso) ja Haraldo Bergqvist (rummut). Yhtyeen ensilevy oli käännös The Turtlesin hitistä *Happy Together* eli *Mikset mua huomaa*, josta tuli varsin suosittu. Singlen B–puolen *Kevät* oli yhtyeen omaa tuotantoa.

Toinen single *Kuuluthan mulle Windy* menestyi niin ikään hyvin. Vuonna 1968 yhtye levytti vielä The Lemon Pipersin kappaleesta *Green Tambourine* hittikäännöksen *Tamburiinin soittaja*, mutta suuntautuivat sitten soul–musiikkiin päin ja saman vuoden syyskuussa mukaan tulivat entinen Soulset-jäsen Matti Bergström (basso), Juha Rislakki (kitara), Kaj (Sakke) Nuorivaara (saksofoni) ja Julius Heikkilä (saksofoni).

Kesällä 1969 yhtye teki kiertueen Soul 69, jolla olivat mukana myös saksofonisti Stanley Lindroos sekä laulaja Sirkka Keiski ja Risto Kurrosen tanssiryhmä Villikissat.

Soulmusiikin mentyä pois muodista yhtye siirtyi suoraviivaiseen rock & rolliin, mutta hajosi vuodenvaihteessa 1972 – 1973.

Diskografia
-----------

*Mikset mua huomaa / Kevät* (1967)
*Kuuluthan mulle Windy / Luotin valheisiin* (1967)
*Tamburiinin soittaja / Hän jääköön* (1968)
*En maata tallaa koskaan / Sinun unesi* (1969)

Kokoonpanot
-----------

**Alkuperäinen 1965 – 1968**

* Benno = laulu
* Tarro = laulu
* Jori Auvinen = kitara
* Hannu Peltonen = basso
* Haraldo Bergqvist = rummut

**Toinen**

* Benno = laulu
* Tarro = laulu
* Juha Rislakki = kitara
* Matti Bergström = basso
* Kaj (Sakke) Nuorivaara = saksofoni
* Haraldo Bergqvist = rummut

**Kokoonpano kesällä 1969 (Soul 69 konsertti)**

* Benno = laulu
* Tarro = laulu
* Juha Rislakki = kitara
* Matti Bergström = basso
* Stanley Lindroos = saksofoni
* Haraldo Bergqvist = rummut
* Risto Kurrosen tanssiryhmä

Aiheesta muualla
----------------

* YLE Elävä arkisto: Benno ja Tarro & New Joys[vanhentunut linkki]
**Neuvostoliiton peitejärjestöt** olivat näennäisesti riippumattomia kansainvälisiä järjestöjä, joiden kautta Neuvostoliitto pyrki vaikuttamaan mielipiteisiin.

Peitejärjestöjä olivat muun muassa International Organisation of Journalists, Maailman rauhanneuvosto, Maailman opettajien ammattijärjestöjen liitto, Maailman tiedemiesten liitto, Afro-aasialaisten kansojen solidaarisuusjärjestö, Kansainvälinen opiskelijaliitto, Kristillinen rauhanliike ja Kansainvälinen rauhaninstituutti.

Peitejärjestöjen verkostojen kautta Neuvostoliitto pyrki vaikuttamaan mielipiteisiin. Esimerkiksi Kansan Uutiset siteerasi APN:n väitettä, että HI-virus olisikin Yhdysvaltojen biologiseen sodankäyntiin kehittämä. Eräs toinen levitetty väite oli, että yhdysvaltalaiset sairaalat ostaisivat sisäelimiä kehitysmaista.

Katso myös
----------

* Neuvostopropaganda

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Journalistitkin olivat rähmällään – Neuvostoliitto pyrki levittämään politiikkaansa muun muassa toimittajajärjestön avulla *Helsingin Sanomat*.  16.12.2016. Viitattu 26.1.2020.


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Kommunistiset apujärjestöt |
| --- |
|  |
| 
* Neuvostoliiton peitejärjestöt
* Demokraattisen nuorison maailmanliitto
* Demokraattisten Lakimiesten Kansainvälinen Yhdistys
* Kansainvälinen radioliitto
* Kansainvälinen sanomalehtimiesliitto
* Kansainvälinen ylioppilasliitto
* Lääkärien maailmankongressi
* Maailman rauhanneuvosto
* Maailman ammattiyhdistysten liitto
* Naisten kansainvälinen demokraattinen liitto
* Opettajien Yhdistysten Maailmanliitto
* Tieteen alalla työskentelevien maailmanliitto

 |

 |
Fregatti City of Benares
City of Benares kulkemassa Cliftonin riippusillan alitse Avon-joella Bristolissa
**City of Benares** oli suomalainen kolmimastoinen rautafregatti, joka oli rakennettu 1882. Fregatti oli uusikaupunkilaisten laivanvarustajien omistuksessa 1900-1911. Laiva ajautui myrskyssä matalikolle Hollannin rannikolla 1. lokakuuta 1911 jolloin miehistöstä 9, toisen lähteen mukaan 11 hukkui.

City of Benaresin rakensi Barclay, Curle & Co. Glasgowssa Skotlannissa vuonna 1882 glasgowlaiselle George Smith & Sons-varustamolle. Laivan vetoisuus oli 1 511 bruttorekisteritonnia ja kantavuus 2 400 kuollutpainotonnia. Laivan pituus oli 80,50 metriä, leveys 11,64 metriä ja syväys 7,04 metriä. 

Suomeen City of Benares ostettiin George Smith & Sons-varustamolta vuonna 1900. Laiva kuljetti muun muassa puutavaraa, kivihiiltä ja vehnää. City of Benares lähti painolastissa Irlannin Galwaysta kohti Ruotsin Sundsvallia 28. syyskuuta 1911. Laiva menetti purjeensa hirmumyrskyssä Englannin kanaalissa ja ajautui 1. lokakuuta 1911 yöllä Hollannin rannikolla Walcherenin matalikolle Westkapellen lähellä. Kovassa merenkäynnissä laivan runko murtui ja se hajosi kappaleiksi puolessatoista tunnissa. Laivan miehistöstä pelastui 11 ja hukkui 9 (toisen lähteen mukaan pelastuneita oli 10 ja hukkuneita 11). Hukkuneista neljä oli suomalaisia, heidän joukossaan laivan I perämies.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Jukka Mikkolan Suurten purjelaivojen bibliografia : City of Benares (Arkistoitu – Internet Archive)
2. 1 2 3  Vakkasuomalaisia purjealuksia ja laivanvarustajia : Rautafregatti City of Benares (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Murhenäytelmä merellä, Helsingin Kaiku 28.10.1911, nro 43, s. 9, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* City of Benares, Merimiehen ystäwä : Suomen merimieslähetystoimen lehti 01.12.1911, nro 12, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Myrskyn tuhoja, Merimiehen ystäwä : Suomen merimieslähetystoimen lehti 01.12.1911, nro 12, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
L'Anse aux Meadowsin rekonstruoitu viikinkiasumus.
**Vinland** (muinaisnorjaksi ja isl. *Vínland*) oli Grönlannista saapuneiden viikinkien antama nimi jollekin Pohjois-Amerikan alueelle, joka todennäköisimmin on sijainnut Kanadan itärannikolla. *Grönlantilaisten saagan* mukaan yksi Leif Eerikinpojan mies, Tyrkir, löysi paikasta viinirypäleitä, minkä johdosta Leif antoi maalle nimen Vinland, Viinimaa. Pohjois-Amerikan koillisosissa kasvaa luonnonvaraisena törmäviini, mitä nämä mainitut rypäleet ovat voineet olla. Vaihtoehtoisena selityksenä on myös arveltu, että Vinland-nimen todellinen etymologia olisi "niittymaa" (*Vinnland*). 

Vinland on mainittu ensimmäisen kerran Adam Bremeniläisen kirjassa *Descriptio insularum Aquilonis* noin vuodelta 1075. Pääasialliset Viinimaasta kertovat lähteet ovat kuitenkin kaksi islantilaista saagaa, *Grönlantilaisten saaga* ja *Erik Punaisen saaga*. Ne on kirjoitettu noin 250 vuotta kuvaamiensa tapahtumien jälkeen, eikä niitä voi pitää yksityiskohdissaan luotettavina. 

Joka tapauksessa on varmaa, että viikingit kävivät Pohjois-Amerikassa. Vuonna 1960 arkeologit löysivät Newfoundlandin pohjoisesta kärjestä L'Anse aux Meadows'ta todisteita viikinkien vierailusta ja tukikohdasta. Paikka nimettiin UNESCOn maailmanperintölistalle vuonna 1978. Paikan kumpuilevaan maastoon on rekonstruoitu asumuspaikat oletettuun viikinkiaikaiseen asuun. Tätä siirtokuntaa on usein pidetty saagojen Vinlandina, mutta asiasta ei ole täyttä varmuutta. 

Myös esimerkiksi Baffininsaarelta on löydetty viikinkien leiripaikaksi uskottuja ihmistoiminnan jäänteitä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Heather Pringle: Evidence of Viking Outpost Found in Canada *National Geographic, nationalgeographic.com*.  19.10.2012. Viitattu 9.7.2022. (englanniksi)
2. ↑  Paul M. Ledger, Linus Girdland-Flink, Véronique Forbesa: New horizons at L’Anse aux Meadows *Proc Natl Acad Sci USA; 116(31): 15341–15343*.  30.7.2019 (online 15.7.2019). Viitattu 9.7.2022. (englanniksi)
3. ↑  L’Anse aux Meadows National Historic Site UNESCO. Viitattu 9.7.2022. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
**Ignasi Miquel Pons** (s. 28. syyskuuta 1992) on espanjalainen jalkapalloilija, joka edustaa Segunda Divisiónissa pelaavaa SD Ponferradinaa. Pelipaikaltaan Miquel on puolustaja. Hän on FC Barcelonan kasvatti.

Seurajoukkueura
---------------

Barcelonassa syntynyt ja uransa aloittanut Miquel teki ensimmäisen ammattilaissopimuksensa Arsenalin kanssa vuonna 2010. Hän on pelannut Arsenalin paidassa Valioliigaa viidessä ottelussa. Hän teki maalin, kun Arsenal kaatoi Coventry City FC:n Englannin liigacupissa 6-1 vuonna 2012. Vuonna 2013 Miquel siirtyi lainasopimuksella Leicesteriin, jonka riveissä hän pelasi ensimmäisen ottelunsa liigacupissa Carlisle United FC:tä vastaan. Hän onnistui jälleen liigacupissa maalinteossa Fulham FC:tä vastaan. Kesällä 2014 Miquel siirtyi pysyvällä sopimuksella Mestaruussarjaan pudonneeseen Norwich Cityyn. 30. heinäkuuta 2015 Miquel kirjoitti sopimuksen Pontaferradinan kanssa purettuaan ensin sopimuksen Norwich Cityn kanssa.

Maajoukkueura
-------------

Miquel on edustanut Espanjaa sekä U19- että U21-maajoukkueissa. Hän on pelannut näissä yhteensä yhdeksän ottelua ja iskenyt yhden maalin. Hän kuului myös Espanjan alle 19-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueeseen, kun se voitti ikäluokkansa Euroopan mestaruuden Romaniassa vuonna 2011. Miquel oli joukkueen avainpelaajia pelaten jokaisessa ottelussa täydet minuutit.

Lähteet
-------

* 

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Ignasi Miquel
Pikkuvarpunen oli yksi kampanjan neljästä kohteesta.
"Tuhoa neljä tuhoeläintä!", juliste vuodelta 1958.
**Kampanja neljää tuholaista vastaan** (kiin. 除四害, *chú sì hài*, myös kiin. 打麻雀运动, *dǎ máquè yùndòng*, ’varpustentappokampanja’) oli tuhoeläimien hävittämiseen tähdännyt kampanja, jonka Kiinan kommunistinen puolue käynnisti vuonna 1958. Se oli yksi suuren harppauksen ensimmäisistä toimenpiteistä.

Kampanjan kohteena olivat hyttyset, rotat, kärpäset ja varpuset. Varpuset olivat mukana vuoteen 1960, jolloin niiden hävittämisen aiheuttamat ongelmat huomattiin ja ne korvattiin kampanjassa lutikoilla. Alun perin oli laskettu, että jokainen varpunen söi 4,5 kiloa viljaa vuodessa, ja niinpä miljoona varpusta tappamalla saataisiin ruokaa 60 000 ihmiselle. Erityisesti varpusten suhteen kampanja oli menestys, ja ne kuolivatkin lähes sukupuuttoon koko Kiinan alueella. Varpusten laajamittainen hävittäminen johti kuitenkin vakavaan ekologiseen epätasapainoon, tuhohyönteisten määrän lisääntymiseen ja sitä kautta satomäärien pienenemiseen. Se oli osasyynä Kiinan suureen nälänhätään, jossa kuoli arviolta 30 miljoonaa ihmistä. Kiinan oli lopulta pakko tuoda varpusia maahan Neuvostoliitosta, jotta luonnon tasapaino saatiin palautettua.

Lähteet
-------

1. ↑  Eliminate the Four Pests (1958) Chinese Posters. Viitattu 17.12.2017. (englanniksi)
2. 1 2  Dvorsky, George: China’s Worst Self-Inflicted Environmental Disaster: The Campaign to Wipe Out the Common Sparrow  18.7.2012. io9.  Arkistoitu 22.8.2012. Viitattu 17.12.2017. (englanniksi)
3. ↑  The secret life of sparrows  1.8.2006. The Independent. Viitattu 18.12.2017. (englanniksi)
**Asemasota Missejoella** (nykyinen Misajoki) käytiin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla, ja siihen osallistui suomalaisista miehistä koottu ja saksalais-suomalaisen päällystön johtama Kuninkaallinen preussilainen jääkäripataljoona 27 kesä–elokuussa 1916. Tämä jakso oli jääkäripataljoonan ensimmäinen rintamapalvelus, jolloin se myös koki ensimmäiset taistelutappionsa.

Jääkäripataljoona 27 oli alistettuna saksalaisen 3. ratsuväkiprikaatin osasto B:lle, jota johti eversti Dewall. Pataljoona otti asemansa 11.–12. kesäkuuta Ulaanirykmentti 9:ään ja Nostoväkirykmentti 17:n 3. pataljoonaan kuuluneilta joukoilta. 

Asemat sijaitsivat Tirulin suoalueella Jelgavasta, saks. *Mitau* Riikaan johtavien rautatie- ja maantieyhteyksien itäpuolella. Misa kulkee silloisen rintamalinjan halki. Niille oli tyypillistä alava ja märkä maasto, joka teki esimerkiksi asemien kaivamisen paikoitellen mahdottomaksi, siksi asemat ja "kämpät" (majoituskorsut) rakennettiin maan päälle.

13. kesäkuuta 1916 haavoittui ruuanhakumatkalla kuolettavasti 1. komppaniaan kuulunut jääkäri Alfred Hyytinen. Hän oli ensimmäinen kaatunut jääkäri.

Jääkäripataljoonan asemasotajakso Misajoella päättyi yllättävään siirtoon Tukumsiin ja edelleen Riianlahden rannikolle.

Lähteet
-------

* Lackman, Matti: *Suomen vai Saksan puolesta? Jääkäreiden tuntematon historia: Jääkäriliikkeen ja jääkäripataljoona 27:n (1915–1918) synty, luonne, mielialojen vaihteluita ja sisäisiä kriisejä sekä niiden heijastuksia itsenäisen Suomen ensi vuosiin saakka*. Helsinki: Otava, 2000. ISBN 951-1-16158-X.
* Lauerma, Matti: *Kuninkaallinen Preussin Jääkäripataljoona 27: Vaiheet ja vaikutus*. Helsinki: WSOY, 1966.
* *Suomen jääkärien elämäkerrasto*. Puolustusministeriön sotahistoriallisen toimiston julkaisuja. Helsinki: WSOY, 1938.

### Viitteet

1. 1 2  Lauerma 1966, 354
2. ↑  Lackman 2000, 304
3. ↑  Lauerma 1966, 358; Suomen jääkärien elämäkerrasto 1938, 194
**Kantatie 64** oli Ylistarosta Seinäjoen kautta Jalasjärvelle kulkenut kantatie.

1960- ja 1970-luvuilla Ylistarosta Seinäjoelle kulkeva tie uudelleenrakennettiin. Tie sai numeron 702. 1970-luvulla Jalasjärven ja Seinäjoen välille rakennettiin lähes täysin uusi tie. Kun reitti Ylistarosta Seinäjoen kautta Jalasjärvelle valmistui, muutettiin se kantatieksi 64.

Ilmajoen Munakkaan rakennettu tien perustus sortui pahasti, koska alueen maaperän rakennettavuusarviot ja -laskelmat olivat virheellisiä. Tiellä oli lähes metrin painumia. Painumia korjattiin syksyllä 1993. Kantatie 64 lakkautettiin vuonna 1996, kun se numeroitiin kahdeksi valtatieksi. Seinäjoen ja Jalasjärven välinen osuus muutettiin valtatien 19 eteläiseksi osaksi ja Ylistaron ja Seinäjoen välinen osuus puolestaan osaksi valtatietä 18, joka oli juuri perustettu.

Vuodesta 1938 sotien päättymiseen saakka myös Karjalankannaksella oli kantatie 64. Se kulki Suomenlahden rantaa pitkin Viipurista Uudenkirkon Vammelsuun taajamaan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Grönroos, Matti: Kantatie 64 (ei käytössä) Grönroos, Matti. Viitattu 30.11.2008.
2. ↑  Kirja 1 - Länsi-Suomen vesioikeudelle Litorina ry. Viitattu 30.11.2008. [vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Matti Grönroosin sivu kantatiestä 64

Kantatiet 40–98
  |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |     
   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
Bernd Weikl vuonna 1973.
**Bernhard (Bernd) Weikl** (s. 29. heinäkuuta 1942 Wien) on itävaltalainen oopperalaulaja (baritoni), joka on tullut tunnetuksi varsinkin rooleistaan Richard Wagnerin oopperoissa. Hän opiskeli Mainzissa sekä Hannoverissa ja teki oopperadebyyttinsä Ottakarin roolissa *Taika-ampujassa* vuonna 1968. Vuosina 1970–1973 hän esiintyi Düsseldorfin oopperassa. 

Salzburgin festivaaleilla Weikl debytoi vuonna 1971 Melotin roolissa oopperassa *Tristan ja Isolde*. Bayreuthin musiikkijuhlilla hän esiintyi ensimmäistä kertaa Wolframina *Tannhäuserissa* 1972, Covent Gardenissa Figarona *Sevillan parturissa* 1975 ja Metropolitan-oopperassa Wolframina 1977.

Weikl on tulkinnut *Nürnbergin mestarilaulajien* Hans Sachsin roolin kaikissa maailman merkittävissä oopperataloissa. Kaikkiaan hänellä on ollut yli 120 roolia, joihin on Wagner- ja Rossini-roolien lisäksi sisältynyt osia muiden muassa W. A. Mozartin, Pjotr Tšaikovskin, Gaetano Donizettin, Giuseppe Verdin, Johann Strauss II:n, Claude Debussyn, R. Straussin, Hans Pfitznerin ja Georges Bizet’n teoksissa.

Weiklin levyttämien teosten joukossa ovat olleet *Carmina Burana*, *Lepakko*, *Lentävä hollantilainen*, *Taika-ampuja*, *Jumalten tuho*, *Lohengrin*, *Nürnbergin mestarilaulajat*, *Parsifal*, *Il segreto di Susanna* ja *Tiefland*. James Levinen johtama *Jumalten tuhon* levytys sai parhaan oopperalevytyksen Grammy-palkinnon vuonna 1992.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Grammy Awards
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* BMLO
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Bernd Weikl
Porin asemakaava vuodelta 1852.
**Asemakaava** on maankäytön suunnittelussa eli kaavoituksessa yksityiskohtaisin kaava. Asemakaavassa keskitytään johonkin tiettyyn kunnan osaan. Asemakaavassa osoitetaan kunnan osa-alueen käytön ja rakentamisen järjestäminen ja siten luodaan perusta maanomistajien ja kunnan välisten suhteiden muotoutumiselle. Kunnan yleiskaava ohjaa asemakaavojen laadintaa. Vanhoissa teksteissä käytetään sanaa **asemakartta**.

Asemakaavan merkinnät
---------------------

Asemakaavan laadinnassa otetaan huomioon kunnan kehitys ja ajanmukaisuus. Siinä määritellään yksityiskohtaisesti tietyn alueen käyttötarkoitus sekä ohjataan rakentamista. Siinä esitetään yleensä rakennusten muoto ja sijoittuminen, leikkipaikkojen ja pysäköintialueiden sijainti ja mitoitus, kerrosala, rakennustapaa koskien esimerkiksi julkisivumateriaalit, ääneneristysmääräykset, väestönsuojelutapa ja tontin huleveden käyttö. Kaavamerkinnät on määritelty Suomen rakentamismääräyskokoelmassa, mutta asemakaavalla pyritään määräämään vain välittömästi maankäyttöön liittyvistä kysymyksistä. Kaavaan merkitään myös tonttien tehokkuusluku.

Asemakaavassa voidaan määrittää ja määrätä alueen suojelukohteet.

Asemakaavan hyväksyminen
------------------------

Keskikokoisessa suomalaisessa kaupungissa voi olla laadittu satojakin asemakaavoja. Kaavan hyväksymisen jälkeen alue on rakennuskiellossa, kunnes kaava on saanut lainvoiman. 

Uuden asemakaavan hyväksyy kunnanvaltuusto, vähäisen muutoksen voi hyväksyä kunnanhallitus tai lautakunta.

Vuosittainen kaavoituskatsaus
-----------------------------

Kunnan tulee vähintään kerran vuodessa laatia katsaus kunnassa vireillä olevista kaava-asioista. Kaavoituskatsauksessa selostetaan lyhyesti kaava-asiat ja niiden käsittelyvaiheet, sekä sellaiset päätökset ja muut toimet, joilla on välitöntä vaikutusta kaavoituksen lähtökohtiin, tavoitteisiin, sisältöön ja toteuttamiseen.

Lähteet
-------

* Ekroos - Kumpula - Kuusiniemi - Vihervuori: *Ympäristöoikeuden pääpiirteet*. Helsinki: WSOYpro, 2010. ISBN 9789510361283.

### Viitteet

1. 1 2  Ekroos et al 2010 s. 190.
2. ↑  Asemakaava, Tampereen kaupunki 2004
3. ↑  Rakmk A3

Aiheesta muualla
----------------

* Kaavamerkinnät
* Rakennusperinto.fi - Kaavoitus ja suojelu (Arkistoitu – Internet Archive)
Abdullah Gül
**Turkin presidentinvaalit 2007** järjestettiin Turkissa huhti–toukokuussa 2007. Maalle valittiin uusi presidentti viideksi vuodeksi. Järjestyksessään vaali oli yhdestoista.

Presidentti Ahmet Necdet Sezerin virkakausi päättyi 2007, jolloin maalle oli tarkoitus valita uusi presidentti. Hallitseva AKP-puolue asetti ehdolle ulkoministeri Abdullah Gülin, joka ei ensimmäisellä kierroksella saanut tarvittavaa enemmistöä. Gülin ehdokkuus sai opposition marssimaan ulos parlamentista. Häntä vastaan ja sekulaarisen Turkin puolesta järjestettiin miljoonan marssijan joukkomielenosoitus. Turkin asevoimien pääesikunnan päällikkö kenraali Yaşar Büyükanıt ilmaisi 27. huhtikuuta toiveensa, että presidentin pitäisi olla koko sydämestään uskollinen tasavallan periaatteille. Ensimmäisessä presidenttiäänestyksessä paikalla oli 361 edustajaa, joista 357 kannatti Gülia. Korkein oikeus kuitenkin tuomitsi äänestyksen, koska lain mukaan paikalla pitää olla 367 edustajaa. Poliittisen kriisin ratkaisemiseksi parlamentti päätti yksimielisesti järjestää vaalit 22. heinäkuuta, neljä kuukautta etuajassa. Parlamentti yritti myös perustuslainmuutoksella muuttaa presidentin suoralla kansanvaalilla valittavaksi, mutta presidentti Sezer esti veto-oikeudellaan muutoksen, jota piti tarpeettomana ja parlamentarismin vastaisena. 

Seuranneissa parlamenttivaaleissa hallitseva AKP sai lähes 47 prosenttia äänistä, 13 prosenttiyksikköä enemmän kuin edellisissä, ja määräenemmistön.

Lähteet
-------

1. ↑  Turkish court blocks Islamist's bid for presidency Independent.  Arkistoitu 5.6.2007. Viitattu 05.05.2007.
2. ↑  One million Turks protest over 'plans for Islamic state' Independent.  Arkistoitu 2.5.2007. Viitattu 05.05.2007.
3. ↑  Turkin presidentti esti perustuslain muutoksen YLE. Viitattu 25.05.2007.
4. ↑  Islamic Pragmatists Triumph in Turkey Spiegel. Viitattu 23.7.2007.
**Bernd Freytag von Loringhoven** (6. helmikuuta 1914 Kuressaare, Viro – 27. helmikuuta 2007 München, Saksa) oli baltiansaksalainen upseeri natsi-Saksan armeijassa Wehrmachtissa ja myöhemmin Saksan liittotasavallan armeijan Bundeswehrin kenraali. Toisessa maailmansodassa hän palveli panssarijoukoissa ja kenraalien Heinz Guderianin ja Hans Krebsin adjutanttina heinäkuusta 1944 huhtikuuhun 1945.

Operaatio Barbarossaan hän lähti Guderianin 2. panssariarmeijan esikunnan jäsenenä. Myöhemmin hän komensi komppaniaa ja pataljoonaa. Hän otti osaa Stalingradin taisteluihin ja hänet siirrettiin motista pois lentokoneella sotamarsalkka Erich von Mansteinin armeijaryhmä Doniin avustamaan sen vapautusoperaatiossa.

Kun Adolf Hitleriä vastaan tehtiin murhayritys heinäkuussa 1944, Guderian nimitettiin armeijan esikuntapäälliköksi ja Freytag von Loringhoven hänen adjutantikseen. Tässä tehtävässään hän vieraili kaksi kertaa päivässä Hitlerin Itä-Preussin päämajassa ja myöhemmin Führerbunkerissa Berliinissä. 

Kuollessaan vuonna 2007 hän oli yksi viimeisiä elossa olevia Führerbunkerista selvinneitä. Hän toimi asiantuntijana *Perikato*-elokuvaa tehtäessä.

Aiheesta muualla
----------------

* Baron Bernd Freytag von Loringhoven (Times Online)
* Baron Bernd Freytag von Loringhoven (Scotsman)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Kreikka
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Fourní** (kreik. Φουρνή) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Ágios Nikólaoksen kuntaan, Lasíthin alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylän väkiluku on 221 (vuonna 2011).

Fournín Arkkienkeli Mikaelin (*Michaíl Archángelos*) kirkko.
Fournín kylä sijaitsee Kreetan itäosissa 17 kilometriä pohjoisluoteeseen Ágios Nikólaoksen kaupungista. Fourní muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Φουρνής, *Topikí Koinótita Fournís*), johon kuuluvat varsinaisen Fournín kylän lisäksi kylät Chavgás, Doriés ja Sýrmeso. Koko yhdyskunnan väkiluku on 265.

Aiemmin kylä kuului Neápolin kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Ágios Nikólaoksen kunnan Neápolin kunnallisyksikköön.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Fourní** Wikimedia Commonsissa
**Turkin mielenosoitukset 2013** alkoivat 28. toukokuuta 2013 Turkin suurimmissa kaupungeissa. Mielenosoitukset alkoivat Istanbulista ympäristöaktivistiryhmän johtamana, joka halusi estää keskuspuiston, Taksim Gezi Parkin, korvaamisen uudelleenrakennettavalla Ottoman Taksim-kasarmilla (purettu 1940), johon kaavaillaan ostoskeskusta.

Mielenosoitukset muuttuivat mellakoiksi, kun poliisi hyökkäsi puiston vallanneen ryhmän kimppuun. Vaikka mielenosoituksella vastustettiin alun perin kauppakeskuksen rakentamista, muuttui se pian yleiseksi protestiksi hallitusta vastaan. Tämän jälkeen mielenosoitukset levisivät useisiin muihinkin turkkilaiskaupunkeihin ja muihin maihin, joissa on suuria turkkilaisvähemmistöjä. Mielenosoituksia järjestettiin Taksim-aukiolla Istanbulissa, Ankaran kaduilla, kuin myös monissa muissa kaupungeissa kuten Bursassa, Izmirissä, Samsunissa, Izmitissä, Konyassa, Antakyassa, Ispartassa, Adanassa, Eskişehirissä, Antalyassa, Diyarbakırissa, Trabzonissa ja Rizessä. Viimeksi mainittu on pääministeri Erdoğanin kotikaupunki.