recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Oskuja** (ven. Оску́я tai myös **Oskui**, Оскуй) on Venäjällä Novgorodin alueella Malaja Višeran ja Tšudovon piireissä virtaava Olhavanjoen sivujoki, joka yhtyy Olhavanjokeen Gruzinossa. Joki on 114 kilometriä pitkä.

Joen kulku
----------

Oskuja alkaa suuren Spasskojen (Спасское) tai Amelnikovskin (Амельниковский) suoalueen pohjoispuolelta Malaja Višeran piirissä. Sen latvauomat sijaitsevat Valdain ylängön länsirinteillä, josta ne siirtyvät Tšudovon piiriin. Joki virtaa noin 35 kilometriä länteen päin, jolloin se saapuu pohjois-etelä- suuntaiseen laaksoon. Sitä Oskuja seuraa lähes 30 kilometriä pohjoiseen, kunnes se saapuu Oskuin kylään. Kylässä joki kääntyy kohti länttä. Se yhtyy 13 kilometrin päässä Olhavanjokeen noin 118 kilometriä Laatokasta. Joki on alajuoksultaan purjehduskelpoinen ja noin 100 levyisen joen rantoja reunustavat tammilehdot.

Historiaa
---------

Oskujaa käytettiin aiemmin puutavaran uittoon.

Oskujan valuma-alue
-------------------

### Yleistä

Oskuja kuuluu Nevan vesistöalueessa Laatokan valuma-alueen Olhavanjoen valuma-alueeseen, jonka Oskujan valuma-alueessa se sijaitsee. Oskujan valuma-alueen laajuus 1 470 neliökilometriä ja sen pääuoman muodostuu vain Oskujasta.

### Sivu-uomia

Alla olevaan taulukkoon on koottu Oskujan suurimpia sivu-uomia. Taulukon tiedot on lueteltu taulukon alla ja niitä on eritelty kullekin joelle taulukon oikeassa sarakkeessa.

| Sivu-uoman nimi   | Nimiven.    | EtäisyysOlhavasta(km) | Pääuomankohta  | Pituus(km)  | Virtaama(MQ m³/s)  | Valuma-alue(km²)  | Lähteet   |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| yhtyy Olhavanjokeen 118 kilometriä Laatokasta |
| Tantsa | Tantsa (Танца) | 10 | kohta | 16 |  |  | 2,2,2,4,2,–,– |
| Šarja | Šarja (Шарья) | 24 | kohta | 98 |  | 579 | 2,2,2,4,2,–,2 |
| Osinka | Osinka (Осинка) | 41 | kohta | 32 |  | 110 | 2,2,2,4,2,–,2 |
| Obuika | Obuika (Обуйка) | 43 | kohta | 22 |  | 73 | 2,2,2,4,2,–,2 |
| Ozerenka | Ozerenka (Озеренка) | 62 | kohta | 27 |  | 85 | 2,2,2,4,2,–,2 |
| Komariha | Komariha (Комариха) | 94 | kohta | 14 |  |  | 2,2,2,4,2,–,– |
| pääuomaa on Komarihan yläpuolella vielä 20 km |
|

Lähteet: 1 = luettu Wikipedian suomenkielisestä artikkelista, 2 = luettu kunkin sivu-uoman lähteestä (), 3 = luettu venäjänkielisestä Wikipediasta, 4 = katsottu tai mitattu Internetin karttapalvelusta kuten esimerkiksi Google Maps tai ACME

### Järviä

Oskujan valuma-alueella on vain vähän järviä, koska se sijaitsee Valdain rinteillä. Komarihan latvoilla on suoalue, jossa esiintyy suojärviä. Sellaisia ovat esimerkiksi Spasskoje (Спасское) ja Permskoje (Пермское).

Lähteet
-------

### Huomioita

1. 1 2 3 4 5  Asia tarkistettu Internetin karttapalvelusivustoilta kuten esimerkiksi Yandex, GeoMaps, Google Maps tai ACME.
2. 1 2 3 4  Asia on luettu venäjänkielisen Wikipedian artikkelista ru:Оскуя.

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5 6  Oskuja, Оскуя (*textual.ru*) *Venäjän valtion vesistötietokanta*. Viitattu 11.4.2022. (venäjäksi)
2. ↑  Grechushnikova, M.G.: Ilmen (Ильмень) *Voda Rossii*. Viitattu 7.4.2022. (venäjäksi)
**Ilkka Antero Ruohonen** (15. syyskuuta 1958 Helsinki – 17. maaliskuuta 2016 Helsinki) oli suomalainen kulttuuriantropologi ja dokumenttiohjaaja. Hän toimi useiden vuosien ajan kulttuuriantropologian opettajana Helsingin yliopistossa.

Ruohonen opiskeli 1970- ja 1980-luvuilla antropologiaa ja uskontotiedettä. Hän valmistui maisteriksi vuonna 1984. Hänen pro gradu –työnsä käsitteli macaolaista Kun lam Tong –nimistä temppeliä. Hän valmistui filosofian tohtoriksi vuonna 1993 väitöskirjalla *Purjeet kohti Guineaa! analyysi Portugalin löytöretkien kulttuurisesta aspektista*. Siinä hän selvittää eurooppalaisen kolonialismin varhaisimpia vaiheita. Tutkimus perustui portugalilaisiin kronikkateksteihin sekä arkistoaineistoon. Tutkimusta on kehuttu kunnianhimoiseksi. Ruohonen erikoistui kolonialismin historian alkuvaiheisiin Portugalissa ja Latinalaisen Amerikan maissa sekä Venezuelan antropologiseen tutkimukseen.

Tutkijan uran ohella Ruohonen teki myös dokumenttielokuvia, joita kertyi yli 20 kappaletta. Hänen tunnetuimpia elokuviaan olivat seuraavat:

* *The Carnival Laughter* (2000)
* *Platoninen vihan käsite* (2001)
* *Maximum Attack! The Anthropology of Speed* (2005)
* *My Urban Kalakukko* (2006)
* *Documentary Albert* (2008)
* *Shoplifting* (2009)

Joensuun Viscult-elokuvafestivaaleilla on useasti näytetty Ruohosen elokuvia, viimeisimmän kerran 2014, jolloin hän esitti siellä keskeneräiseksi jääneen elokuvansa *Herra Mustarastas*.

Yle esitti vuonna 2001 Ruohosen elokuvan *Platoninen vihan käsite*. Se sai tuolloin 200 000 katsojaa, vaikka kyse oli perjantai-illan parhaasta katseluajasta ja toisella kanavalla näytettiin MM-hiihtoja.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Timo Kaartinen, Jari Kupiainen, Mari Tapaninen: Tutkijalla oli kaksi ammattia.  *Helsingin Sanomat*, 25.4.2016, s. B 13. Helsinki:  Sanoma Oyj. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 2.5.2016.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
Leikepöydän valikko kopioimiseen
Leikepöytän valikko liittämiseen

Tekstin raahaamista
**Leikepöytä** on tietokoneissa muisti, jonne voi väliaikaisesti tallettaa tekstiä, kuvia tai tiedostoja. Leikepöydän käyttötapa voi vaihdella eri käyttöjärjestelmissä.

Leikepöydän käyttö
------------------

*Pääartikkeli: Leikkaa, kopioi ja liitä*
### Kopiointi

PC-tietokoneissa tyypillisesti tekstiä kopioitaessa tietty teksti alue voidaan ensin "maalata" hiirellä, viemällä kohdistin sopivaan kohtaan ja painaa sitten vasen nappi alas ja pidetään sitä painettuna samalla kun viedään kohdistin haluttuun kohtaan. Vaihtoehtoisesti voi myös painaa tietyn sanan kohdalla tuplaklikkauksen hiirellä jolloin yksittäinen sana maalautuu. Maalaamisen jälkeen vapautetaan vasen painike ja viedään kohdistin maalatun alueen päälle ja painetaan hiiren oikeaa nappia jolloin avautuu valikko josta tulee mahdollisuus kopioida maalattu teksti. Kopioinnin jälkeen teksti on leikepöydässä ja voidaan liittää minne halutaan, esimerkiksi tekstinkäsittelyohjelmaan. 

Jos koneessa on Windows-käyttöjärjestelmä, voidaan kokonainen ikkuna (se joka on kulloinkin aktiivisena) tallettaa kuvana leikepöydälle painamalla samanaikaisesti Ctrl ja PrtScr

### Liittäminen

Tekstinkäsittelyssä kursori viedään hiiren kohdistimella haluttuun paikkaan ja painetaan hiiren oikeaa nappia. Sen jälkeen aukeaa valikko, josta voi valita kohdan: Liitä. 

### Raahausperiaate

Joissakin käyttöjärjestelmissä voi myös raahata maalattuja kohteita. Maalattuun, esimerkiksi tekstiin voi tarrata viemällä kohdistin maalatun alueen päälle, painamalla hiiren vasenta nappia, pitämällä sitä pohjassa ja liikuttaa kohdistinta, jolloin maalattu alue voidaan kuljettaa uuteen sijaintiin. Alueen irrotus uuteen kohteeseen tehdään vapauttamalla vasen painike. 

### Näppäimistö- ja valikkokomennot

Toimintoja voi tehdä myös näppäimistöltä: Kopiointi: Ctrl ja C. Liittäminen: Ctrl ja V. Leikkaaminen Ctrl ja X.
Liittämisen kumoaminen: Ctrl ja Z.

Valikkotoiminnot löytyvät yleensä myös tekstinkäsittelyohjelman tai internetselaimen Muokkaa-valikosta. Toiminto on vaihtoehtoinen ja tekee samat asiat kuin käytettäessä hiiren oikeaa nappia kopioimisen, liittämisen tai kumoamisen yhteydessä.

Aiheesta muualla
----------------

* Tiedon siirtäminen leikepöytä apuvälineenä
*Tämä artikkeli kertoo Britannian kuninkaallisen laivaston 80-tykkisestä linjalaivasta. Muita samannimisiä aluksia on täsmennyssivulla.*

**HMS Norfolk** oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1693 vesillelaskettu 80-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.

Valmistus
---------

Alus tilattiin 21. joulukuuta 1691 John Winteriltä Southamptonista. Se laskettiin vesille 28. maaliskuuta 1693. Aluksen valmistuskustannukset olivat 12 839 puntaa 8 shillinkiä ja 8 pennyä.

Palvelus
--------

Alus otettiin palvelukseen 1693 päällikkönään Daniel Jones, joka sai surmansa 12. helmikuuta 1694. Alus oli 1694 Välimerellä ja lokakuussa aluksen päällikkönä oli Edward Bilbo, vuonna 1695 John Mayne ja 1697 Thomas Butler.

Vuonna 1702 Mayne oli toistamiseen päällikkönä ja vuonna 1704 John Knapp, kun se oli Shovellin laivasto-osaston mukana Välimerellä. Osaston mukana alus osallistui 13. elokuuta Vélez-Malagan taisteluun, jossa miehistöstä sai surmansa 15 ja haavoittui 20. Vuonna 1706 päällikkönä oli Robert Wynn aluksen ollessa edelleen Shovellin alaisuudessa.

Talven 1707-1708 alus kuului Dilken laivasto-osastoon ja vuonna 1708 Leaken osastoon. Vuonna 1710 aluksen päällikkönä oli John Smith. Alus poistettiin palveluksesta heinäkuussa 1711.

Vuonna 1715 alus oli Itämerellä Norrisin laivasto-osastossa kontra-amiraali Sir Thomas Hardyn lippulaivana päällikkönään Thomas Smith. Alus oli joulukuusta alkaen Portsmouthin vartiolaivana.

Alus rakennettiin uudelleen osana vuoden 1719 hankintoja kolmikantisena, mutta sen luokittelua ei muutettu. Alus laskettiin vesille 21. syyskuuta 1728, ja se palautettiin palvelukseen vuonna 1731 päällikkönään John Roberta. Alus nimettiin vuonna 1755 *HMS Princess Ameliaksi,* ja se romutettiin vuonna 1757.

Lähteet
-------

* Winfield, Rif: *British Warships in the Age of Sail 1603-1714 - Design, Construction, Careers and Fates*. Barnsley: Seaforth Publishing, 2009. ISBN 978-1-84832-040-6. (englanniksi)
* Winfield, Rif: *British Warships in the Age of Sail 1714-1792 - Design, Construction and Fates*. Minnesota: Seaforth Publishing, 2007. ISBN 978-1-84415-700-6. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Winfield 2009 s. 68-69
2. 1 2 3 4  Winfield 2009 s. 69
Leijonaportti
Wilhelm Dörpfeld ja Heinrich Schliemann Leijonaportilla (n. 1885)
**Leijonaportti** on muinaisen Mykenen kaupungin pääportti, joka sijaitsee linnoitetun alueen luoteiskulmassa. Portilta alkava nouseva tie johtaa ylös kaupungin läpi megaronille saakka.

Leijonaportti on peräisin 1300-luvulta eaa. ja se on saanut nimensä kolmionmallisesta leijonareliefistä, joka on veistetty portin päälle. Reliefi on Euroopan vanhin säilynyt kivestä hakattu veistos, ja siinä kuvataan kahta vastakkain seisovaa leijonaa.

Muoto
-----

Portille muurin ulkopuolelta johtava tie kääntyy vasemmalle ja kulkee noin 45 metrin matkan muurin reunustaa pitkin. Portin oikea puoli on vahvistettu paksummaksi ja siinä on mahdollisesti sijainnut torni. Tämä rakennelma muodosti 17 metriä pitkän ja kymmenen metriä leveän käytävän, joka helpotti sisäänkäynnin puolustamista.

Leijonareliefi
Porttiholvi koostuu neljästä monoliittisesta lohkareesta, joiden väliin jää 3,1 metriä korkea ja kolme metriä leveä kulkuaukko. Nämä lohkareet on liitetty toisiinsa ilman laastia. Kantaviin monoliitteihin on tehty kaksi syvennystä, jotka mahdollistivat poikkiparrun käyttämisen portin sulkemiseen. Itse portti lienee koostunut kahdesta puisesta pronssivahvistetusta ovesta, jotka aukenivat sivuille. Holvipielissä on edelleen nähtävissä irronneiden saranarakennelmien paikat.

Holvin kamana koostuu noin 12-tonnisesta monoliitista, jonka yläpuolella on portille nimensä antanut kolmion muotoinen leijonakuvio. Siinä kahden uhrialttarin päältä nousevan keskipilarin molemmin puolin on asetettu leijona siten, että niiden etutassut lepäävät näiden jalustojen päällä. Mykenen kuningassuvun tunnuksena toimineen pilarin kapiteelissa on erityinen kuviointi, ja sen neljä ympyrää viittaavat muodoltaan ilmeisesti kattopalkkien päihin. Leijonien päät oli luultavasti valmistettu pronssista tai steatiitista, mutta niitä ei ole kaivauksissa onnistuttu löytämään.

Välittömästi oikealla heti portin jälkeen kapeat portaat johtavat muurin päälle.

Historia
--------

Antiikin Leijonaportin rekonstruktio
Portin rakentaminen noin 1250 eaa. on luettu mykeneläisen kuningas Atreuksen ansioksi. Se todistaa yhdessä kyklooppimuurin kanssa tämän muinaisen kaupungin suuruutta ja ainutlaatuista vaurautta.

Leijonaportti löydettiin, kaivettiin esiin ja entisöitiin Mykenen ensimmäisten kaivausten aikaan 1841 kreikkalaisen arkeologin Kyriakos Pittakiksen johdolla. Muuriosiot tällä alueella olivat melkein kokonaan hautautuneet maanpinnan alapuolelle. 1874 Heinrich Schliemann jatkoi kaivauksia kattamaan koko alueen.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Leijonaportti** Wikimedia Commonsissa
*Tämä artikkeli kertoo Britannian kuninkaallisen laivaston Dublin-luokan 74-tykkisestä linjalaivasta. Muita samannimisiä aluksia on täsmennyssivulla.*

**HMS Norfolk** oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1757 vesillelaskettu Dublin-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Dublin-luokka*
Alus tilattiin 26. elokuuta 1755 70-tykkisenä kolmannen luokan linjalaivana Deptfordin telakalta, missä köli laskettiin 18. marraskuuta 1755. Alus laskettiin vesille 28. joulukuuta 1757 ja valmistui 28. joulukuuta. Aluksen valmistuskustannukset olivat 36 082 puntaa 17 shillinkiä ja 2 pennyä, mikä sisälsi varustamisen.

Palvelus
--------

Alus otettiin palvelukseen joulukuussa 1757 päällikkönään Piercy Brett. Alus kuului heinäkuussa Ansonin laivasto-osastoon väliaikaisena päällikkönään Sir John Bently ja lokakuussa aluksen päällikkönä oli Robert Hughes. Alus lähti 12. marraskuuta 1758 Tuulensuunnansaaristoon ja se oli Martiniquella tammikuussa 1759 ja Guadeloupella helmikuussa. Vuonna 1759 aluksen köli päällystettiin kuparilla Portsmouthissa.

Aluksen päällikkönä oli 1760 Hyde Parker ja se lähti 6. tammikuuta Itä-Intiaan. Kesäkuussa aluksen päällikkyyden vastaanotti Richard Kempenfelt, jolloin se oli kontra-amiraali Charles Stevensin lippulaivana. Alus osallistui Pondicherryn piiritykseen ja valtaukseen ja seuraavana vuonna Mahén valtaukseen.

Toukokuusta 1761 alkaen alus oli kontra-amiraali Samuel Cornishin lippulaivana ja se osallistui Manilan operaatioihin 23. syyskuuta - 5. lokakuuta 1762. Marraskuussa aluksen päälliköksi tuli George Curry ja se lähti kotimatkalle 21. lokakuuta 1763.

Alus tarkastettiin lokakuussa 1764, minkä tuloksena ei ilmoitettu korjaustarpeita. Alus romutettiin joulukuussa 1774 Portsmouthissa.

Lähteet
-------

* Winfield, Rif: *British Warships in the Age of Sail 1714-1792 - Design, Construction and Fates*. Minnesota: Seaforth Publishing, 2007. ISBN 978-1-84415-700-6. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5  Winfield 2007 s. 58

*Dublin*-luokan linjalaivat

|  |
| --- |
| *HMS Dublin* – *HMS Norfolk* – *HMS Shrewsbury* – *HMS Lenox* – *HMS Mars* – *HMS Warspite* – *HMS Resolution* |
| Edeltäjä: Burford-luokka – Seuraaja: *HMS Fame* |
Opetusneuvos **Ari Markus Pokka** (s. 17. heinäkuuta 1960 Kemi*lähde?*) on Finnish Education Institutionin toimitusjohtaja. Hän on Jyväskylässä toimineen entisen Cygnaeus-lukion ja nykyisen Schildtin lukion entinen rehtori. Pokka on syntynyt Kemissä ja suorittanut ylioppilastutkinnon vuonna 1979 Rantavitikan lukiossa Rovaniemellä. Vuosina 1982–1989 hän opiskeli Jyväskylän yliopistossa pääaineenaan yleinen kirjallisuus. Filosofian kandidaatin tutkinnon Pokka suoritti 1989. 1991 Pokka toimi vierailevana apurahatutkijana Universidad Autonoma de Mexicossa. Vuosina 1992–1995 hän toimi opettajana Tervolan kansalaisopistossa, mistä tehtävästä hän siirtyi Jyväskylän Lyseon lukion aikuislinjan rehtoriksi 1995. Cygnaeus-lukion rehtoriksi hänet valittiin 1998.

Ari Pokka valittiin Keski-Suomen Rehtorit ry puheenjohtajaksi 1998 ja Suomen Rehtorit ry:n hallitukseen hänet valittiin 1999. Suomen Rehtorit ry: n hallituksessa Pokka toimi vuoteen 2007, jolloin hänet valittiin Jyväskylän kaupungin lukiotoimen johtavaksi rehtoriksi, jota tehtävää hän hoiti kaksi vuotta. Hän toimi Suomen Rehtorit ry:n puheenjohtajana vuosina 2009–2013. Heinäkuussa 2013 hänet valittiin maailman rehtorijärjestön ICP:n puheenjohtajaksi vuosiksi 2015–2016. Aikaisemmin järjestöllä on vain kerran ollut suomalainen puheenjohtaja, Antero Penttilä 1990–luvulla.

Rehtori Ari Pokka on osallistunut Suomen Rehtorit ry: n ja ICP:n edustajana lukuisiin kansallisiin ja kansainvälisiin koulutuksen kehittämistehtäviin. 
Hän julkaisi 2.10.2014 rehtorityötä käsittelevän kirjan *Huippuluokka : miten suomalaista koulua johdetaan*. Kirjan kustantaja on kulttuuriosuuskunta Vehrä,

Ari Pokan kirja *Top Class : Finnish School Leadership and Management* julkaistiin elokuussa 2015. Sen ukrainankielinen laitos Вищий клас julkaistiin 2017. Julkaisijana toimi kustannusyhtiö Ranok. Kiinankielinen laitos julkaistaan keväällä 2021. Julkaisijana toimii Shanghai Education Publishinh House.

Vuodesta 2019 lähtien Ari Pokka on toiminut kansainvälisen koulutusviennin palveluksessa. Hän oli asiantuntijana Edu Cluster Finlandilla Qatarin Dohaan perustettavan ensimmäisen suomalaisen lukion kehittämisessä. Vuonna 2020 hän toimi Omanin Muscatissa toimivan suomalaisen koulun lukion kehittämistehtävässä. Rehtori Pokka toimii Ukrainassa maan rehtoristandardien kehittämistyössä osana Suomen ja Ukrainan välistä *Learning Togehter* –projektia. Vuoden 2020 aikana alkaa myös Romanian Sibiussa toimivan suomalaistyylisen koulun kehittämistehtävä.

Lähteet
-------

1. ↑  Schildtin lukion entiselle rehtorille Ari Pokalle opetusneuvoksen arvonimi *Gradia*. Viitattu 10.8.2022.
2. ↑  Martti Hellström: Ari Pokka Suomen rehtorien puheenjohtajaksi *pedagogiikkaa.blogspot.fi*.  24.1.2009. Blogspot. Viitattu 3.7.2013.
3. ↑  Ari Pokka.  *Keskisuomalainen*, 3.7.2013.  Keskisuomalainen Oy. ISSN 0356-1402.
**Elinkeinosuostuntavero** oli Suomessa vuosina 1865–1897 ulkomaalaisilta elinkeinonharjoittajilta peritty vero. Veroa perittiin Suomessa alle vuoden oleskelevilta ulkomaalaisilta kauppiailta ja viihdealan yrittäjiltä.

Vero perittiin ulkomaalaiselta, joka harjoitti Suomessa ammattiaan (kauppaa tai viihdettä) yli kolmen päivän ajan. Korkeintaan kolme päivää kestänyt ammatinharjoittaminen oli verovapaata. Viihdealan yrittäjä oli elinkeinosuostuntaveron kannalta muiden ohella se, *"joka, — pääsymaksusta pitää omaksi hyödykseen näytelmiä, laulannoita tahi muita soitannollisia huwituksia, harjoittaa kanto-urkujen soittoa, näyttelee taitoratsastamista, nuorallahyppimistä, kone-taiteellista tahi muita temppuja, maailmakuwauksia, maisemakuwauksia ja muita näkö-opillisia taitoteoksia, wahakuwastoita, eläinten ja luonnon-tuotteiden kokouksia y.m."* Myöhemmin veroa perittiin myös karuselliajojen, konserttien ja esitelmien pitäjiltä. Myös sirkusryhmän johtajat ja posetiivinsoittajat maksoivat veroa. Kauppiaiden elinkeinosuostuntaveroa koski ulkomaalaisia tavaroita myyneitä kauppiaita. Ulkomailla teollisesti valmistetut tuotteet olivat veron piirissä, kun taas maahantuodut maalaistavarat tai käsityötuotteet eivät olleet.

Elinkeinosuostuntaveroa perittiin kiinteä markkamäärä, kauppiailta 120 markkaa kuukaudessa ja viihdealan yrittäjiltä aluksi 10 mk/kk. Sillä ei ollut yhteyttä verovelvollisen tuloon tai tuottoon, vaan se oli lupamaksun luonteinen suoritus. Veron määrä oli suomalaisilta perittyyn tulosuostuntaveroon nähden ankara. Siihen sisältyikin protektionistisia piirteitä.

Kauppiaiden maksaman veron määrä oli korkeamman verokannan vuoksi selvästi viihdealan yrittäjien veroa suurempi. Viihdealan yrittäjien osuus verokertymästä jäi marginaaliseksi, vaikka veron määrää korotettiin myöhemmin.

Valtion talouden kannalta elinkeinosuostuntaveron merkitys oli olematon. Veron tuotto oli vähäinen, korkeimmillaan 47 540 markkaa vuodelta 1890. Tuotto romahti 1890-luvulla, kun verosta vapautettiin venäläiset ja eräät ulkomaalaisryhmät. Veron tuotto supistui nopeasti erityisesti sitten, kun saksalaiset oli vapautettu verosta. Koska veron merkitys valtiolle oli marginaalinen, sen lakkauttamiselle vuoden 1898 alusta ei ollut taloudellisia esteitä. Lakkauttamisesta aiheutuneiden veromenetysten kattamiseksi määrättiin sekä kotimaisille että ulkomaisille viihdetaiteilijoille leimasuostuntavero todistuksesta, joka oli lupa pitää julkisia viihde-esityksiä.

Elinkeinosuostuntaverolla ei ole Suomen nykyverotuksessa vastinetta. Vastaavaa veroa ei voisi nykyisin soveltaa Euroopan talousalueella, sillä vero rajoittaisi sopimuksin turvattua sijoittautumisvapautta tai palveluiden liikkumisvapautta.

Katso myös
----------

* Suostuntavero

Lähteet
-------

* Nykänen, Pekka: Ulkomaalaisten yrittäjien vuosien 1865–1897 elinkeinosuostuntavero.  *Historiallinen aikakauskirja*, 2012. vsk, nro 1, s. 53–67.  Suomen Historiallinen Seura ja Historian Ystäväin Liitto. ISSN 0018-2362.

### Viitteet
Camaililla varustettu basinetti.
Camail kuvattuna kypärän yhteyteen Mustan prinssin hautamuistomerkissä.
**Camail** tai **aventail** on rengaspanssarista tehty kaulus tai niskansuojus, jota käytettiin Euroopassa keskiajalla yhdessä kypärän kanssa antamaan lisäsuojaa.

Varhaiset camailit oli niitattu kiinni kypärän reunaan. 1320-luvulta alkaen irrotettava versio syrjäytti ne. Tässä ketjupanssarikaulus oli kiinnitetty nahkahihnaan, joka puolestaan kiinnitettiin kypärään pujottamalla nyöri reiällisten niittien läpi. Camail oli yleisimmin käytössä 1300-luvulla basinettien kanssa, ja syrjäytti rengaspanssarihupun (*coif*) vuosisadan puolivälissä kokonaan. 1400-luvulla puolestaan teräslevyistä tehdyt kaulasuojukset syrjäyttivät camailin.

Kaulusta saatettiin koristella liittämällä messinki- tai pronssirenkaita sen reunaan, tai tekemällä reunasta sahalaitainen.

Samantapaisia ketjupanssarista tehtyjä kauluksia ja niskasuojuksia on käytetty myös muualla maailmassa, esimerkiksi osana persialaisten katafraktien haarniskaa.

Lähteet
-------

1. ↑  Cristopher Gravett: *Knight: Noble Warrior of England 1200–1600*. Osprey Publishing, 2008. (englanniksi)
2. 1 2  DeVries, Kelly & Smith, Kay Douglas: *Medieval military technology*, s. 77, 88. (2nd edition). University of Toronto Press, 2012. OCLC 82101074. ISBN 978-1-4426-0497-1.
**Leijuva poika** (engl. *The Terrible Thing That Happened to Barnaby Brocket*) on irlantilaiskirjailija John Boynen kirjoittama, elokuussa 2012 ilmestynyt lasten ja nuorten kirja. Kirjan on kuvittanut Oliver Jeffers ja alun perin kustantanut Doubleday. Suomenkielinen versio kirjasta ilmestyi Bazarin kustantamana huhtikuussa 2014. Suomennoksen on tehnyt Laura Beck.

Juoni
-----

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Billy Brocket, kirjan päähenkilö, on normaaliutta tavoittelevien sydneyläisten asianajajien Alistair ja Eleanor Brocketin kolmas lapsi. Brocketeilla on kaksi lasta, Henry ja Melanie, jotka ovat täysin normaaleja. Heillä on myös normaali koira nimeltään Kapteeni Nemo. Billykin on normaali, paitsi että hän ei tottele painovoimaa. Hän lähtee leijumaan, mikäli hänellä ei ole mukana painavia esineitä. Eräänä päivänä lapsensa epänormaaliuteen kyllästynyt Eleanor päästää Billyn leijumaan taivaalle. Hänet pelastaa kaksi naista, Ethel ja Marjorie, jotka ovat kuumailmapallolla matkalla Brasiliaan. Pitkällä matkallaan Billy tapaa taiteilijaksi tahtovan nuoren ikkunanpesijän New Yorkissa, arpinaamaisen taidekriitikon Torontossa ja erikoisia, sirkuksessa esiintyviä ihmisiä, jotka ovat matkalla Atlantin yli Irlantiin esiintymään. Billy otetaan joukkoon mukaan hänen leijumistaitonsa vuoksi. Iäkäs kuolemansairas mies kuitenkin pelastaa Billyn ja muut ja Billy ja vanha mies lentävät Afrikkaan, jossa nukkuessaan Billy lähtee leijumaan ylös ja päätyy väliavaruuteen. Lopulta Billy päätyy takaisin kotikaupunkiinsa, mutta päättää lähteä takaisin kohti uusia seikkailuita koiransa kanssa, sillä hän ei tahdo leikkaukseen, joka veisi häneltä leijumiskyvyn.

Tarinan opetus on, että jokainen on erilainen ja häntä täytyy silti kunnioittaa.

Lähteet
-------

* (Arkistoitu – Internet Archive)
* 
*
**Elinton Sanchotene Andrade** (usein vain pelkkä *Andrade*, s. 30. maaliskuuta 1979 Santa Maria, Brasilia) on brasilialais-portugalilainen jalkapallo- ja beachfutismaalivahti, joka edustaa jalkapallossa Intian Superliigan FC Goaa. Oikeajalkainen Andrade kuuluu Portugalin beachfutismaajoukkueeseen.

Ura
---

### Jalkapallossa

Andrade on edustanut urallaan 14 seuraa Brasilian lisäksi Italiassa, Romaniassa, Ranskassa, Kyproksella ja Intiassa. Nykyiseen seuraansa, Intian Superliigan FC Goaan, Andrade siirtyi heinäkuussa 2015 Brasiliasta.

Vuodet 2009-2012 hän edusti Ranskan Ligue 1:n Olympique de Marseillea, jossa hän pelasi vain kolme ottelua, mutta oli mukana voittamassa tuplaa (Ligue 1, Ranskan cup) kaudella 2009-2010 ja Ranskan cupia myös kaudella 2010-2011 pelaten lisäksi yhden ottelun Mestareiden liigassa, kaudella 2011-2012 Bayern Müncheniä vastaan. Romanialaisen Rapid Bukarestin kanssa Andrade voitti vuonna 2007 Romanian supercupin.

### Muissa lajeissa

Vuonna 2013 Andrade voitti MM-pronssia jalkalentopallossa. Hän kuuluu nykyisin myös Portugalin beachfutismaajoukkueeseen, jonka kanssa hän on voittanut MM-kultaa vuodelta 2015 ja pronssia saman vuoden Euroopan kisoista Bakusta.

Beachfutiksessa Andrade edustaa BS Flamengoa.

Saavutukset
-----------

### Jalkapallo

**Olympique de Marseille**

* Ligue 1: 2009-2010
* Ranskan cup: 2009-2010, 2010-2011

**Rapid Bukarest**

* Romanian supercup: 2007

### Beachfutis

* MM-kilpailut: kultaa (2015)
* Euroopan kisat: pronssia (2015)

### Jalkalentopallo

* MM-kilpailut: pronssia (2013)

Lähteet
-------

1. ↑
2. 1 2
3. ↑
4. 1 2
Greg Palast
**Greg Palast** (s. 26. kesäkuuta 1952) on yhdysvaltalainen toimittaja, kirjailija, dokumentaristi ja toimittaja.

Toimittajan ura
---------------

Hän opiskeli Chicagon yliopistossa taloustieteitä ja valmistui taloustieteiden maisteriksi. Hän työskentelee BBC:lle ja kirjoittaa brittilehtiin *The Observer* ja *The Guardian*. Tunnetuksi Palast tuli paljastaessaan Yhdysvaltojen vuoden 2000 presidentinvaalien äänestysepäselvyydet Floridassa. Vuonna 2004 Palast väitti epäselvyyksien toistuneen. Hänen mukaansa John Kerry olisi voittanut vaalit, jos kaikki hylätyt äänet olisi laskettu. Palast on kirjoittanut aiheesta kaksi kirjaa, *The Best Democracy Money Can Buy* (2002) ja *Armed Madhouse* (2006). Palastin mukaan vastaavaa vaalivilppiä käytettiin myös Meksikossa 2006, jossa vasemmiston ehdokkaan Andrés Manuel López Obradorin ääniä hylättiin ja oikeiston ja Yhdysvaltojen suosikki Felipe Calderón voitti vaalit. Palastin mukaan äänestäjien rekisteröinnistä vastasi sama yhdysvaltalainen yhtiö ChoicePoint kuin Floridan osavaltiossa vuonna 2000. Palast on myös urallaan paljastanut, kuinka arvopaperikeinottelijat käyvät kauppaa kehitysmaiden, muun muassa Liberian, velkakirjoilla ja perivät saataviaan suurien korkojen kera köyhiltä mailta. Lisäksi Palast on erikoistunut talousrikosten paljastamiseen.

Kirjat
------

* *Vultures' Picnic* (2011)
* *Armed Madhouse* (2006)
* *Democracy and Regulation* (2003) (Theo MacGregorin ja Jerrold Oppenheimin kanssa)
* *The Best Democracy Money Can Buy* (2002)

Elokuvat
--------

* *Big Easy to Big Empty: The Untold Story of the Drowning of New Orleans* (2007)
* *American Blackout* (2006)
* *Bush Family Fortunes* (2003)

Lähteet
-------

1. ↑  guardian.co.uk - Greg Palast: Mexico and Florida have more in common than heat Viitattu 22.3.2010
2. ↑  Greg Palast - BBC America: Palast Hunts the Vultures Viitattu 22.3.2010

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen sivusto
* Greg Palast Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* Commondreams.org - Greg Palast: *Kerry Won* (Arkistoitu – Internet Archive)
* Greg Palast | guardian.co.uk

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Japani
* Tšekki
* Korea
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Camarasaurus** ("kammiolisko") oli kookas, neljällä raajalla liikkunut, kasveja syönyt sauropodi, joka eli noin 155–150 miljoonaa vuotta sitten myöhäisellä jurakaudella. Tämän dinosauruksen fossiileita on löydetty Pohjois-Amerikasta ja Portugalista. *Camarasaurus* kasvoi 18 metriä pitkäksi ja sen arvioidaan painaneen noin 20 tonnia. *Camarasauruksella*, kuten muillakin *Camarasauridae*-heimon dinosauruksilla, oli lyhyt ja korkea pää. Tämän sauropodin nimesi Edward Drinker Cope vuonna 1877.

Elintavat
---------

*Camarasaurus* käytti ravintonaan puiden lehtiä ja saniaisia. *Camarasauruksen* hampaat olivat lusikkamaiset, toisin kuin useimmilla sauropodeilla, joiden hampaat olivat tappimaiset. *Camarasaurukset* elivät todennäköisesti laumoissa, joihin kuului eri-ikäisiä yksilöitä. Laumoissa varsinkin nuoret sauropodit olisivat olleet paremmassa turvassa *Allosauruksen* ja *Ceratosauruksen* kaltaisilta teropodeilta. Ilman täysikasvuisten eläinten suojaa, nuoret *Camarasaurukset* olisivat joutuneet helposti teropodien ravinnoksi. Suuri koko riitti suojelemaan aikuisia *Camarasauruksia* useimmilta vihollisilta. *Camarasauruksella* oli myös terävät peukalonkynnet, joista saattoi olla hyötyä puolustautumisessa.

Samoihin aikoihin eli monia muitakin sauropodeja, kuten *Apatosaurus*, *Barosaurus*, *Brachiosaurus* ja *Diplodocus*. Lisäksi myöhäisjurakautisessa Pohjois-Amerikassa eli *Stegosauruksen* kaltaisia harjaliskoja, pienempiä teropodeja kuten *Ornitholestes* ja ornithopodeja kuten *Camptosaurus*, *Dryosaurus* ja *Othnielia*.

Triviaa
-------

* Camarasaurus esiintyy videopelissä Jurassic Park: Operation Genesis.
* Ugoben robottidinosauruksen esikuvana on ollut camarasauruksen poikanen.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q14419
* Wikispecies: Camarasaurus
* EoL: 4531400
* Fossilworks: 38697
* GBIF: 4822799

 |

 |
**Osku Jussi (Johan Oskar) Velho**, aik. *Vilander* (2. helmikuuta 1895 Porvoon maalaiskunta – 7. lokakuuta 1917 Porvoo} oli suomalainen runoilija, kääntäjä ja jääkärivärväri.

Osku Velhon vanhemmat olivat virallisesti työmies Henrik Vilander ja Serafia Vilander mutta todellisuudessa Velhon isä oli kirjailija Johannes Linnankoski. Hän pääsi ylioppilaaksi 1914 Porvoon yhteiskoulusta ja opiskeli Helsingin yliopistossa.

Velho liittyi mukaan jääkäriliikkeeseen ja toimi jääkärivärvärinä. Syksyllä 1917 hän oli syyskesällä perustetun Porvoon suojeluskunnan kanslianhoitajana. Velho hukkui epäselvissä olosuhteissa Porvoonjokeen lokakuussa 1917. Hänen vaatteitaan löytyi sinne tänne heiteltyinä joen rannalta ja arveltiin että hän oli joutunut joko pakokauhun valtaan tai sitten yrittänyt paeta takaa-ajajia uimalla joen yli. Levisi jopa huhuja, että Velho oli poistunut paikkakunnalta salaa sukellusveneellä Saksaan. Velhon ruumis löytyi vasta puolitoista kuukautta myöhemmin.

Osku Velho on haudattu Porvoon Näsinmäen hautausmaalle.

Teokset
-------

* *"Umpimähkään": O. Velhon elämäntyön pirstaleita*. WSOY 1922 (S. 11–12: Umpimähkään / O. Velho. - S. 15–106 Velhon suomennoksia eri kirjailijoiden runoista)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Näsinmäen hautausmaan unohduksen ruoho,  (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Kirjasampo.fi
3. ↑  Sulo-Weikko Pekkola: Kalterijääkärit II. WSOY 1931, Velhon kuolemasta luku Hälytys ja sen uhri (Projekti Lönnrot)
4. ↑  Tapaturmainen kuolema.  *Uusimaa*, 10.10.1917, nro 98, s. 3. Kansalliskirjasto. Viitattu 13.01.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Lisää luettavaa aiheesta **Osku Velho** on Wikiaineistossa
**Ilkka Pöyhönen** (s. 31. elokuuta 1948 Helsinki) on Lappeenrannan teknillisen yliopiston entinen rehtori ja puutekniikan professori. Yliopiston rehtorina Pöyhönen toimi vuosina 2008–2014.

Pöyhönen on opiskellut Teknillisessä korkeakoulussa, josta hän valmistui diplomi-insinööriksi vuonna 1972 ja väitteli tekniikan tohtoriksi puun mekaanisesta teknologiasta vuonna 1991. Hän on toiminut vuosina 1977–1989 Suomen Sahat ry:n toimitusjohtajana, Suomen Metsäteollisuuden Keskusliiton apulaisjohtajana 1989–1992 ja myöhemmin Metsäteollisuus ry:n mekaanisen metsäteollisuuden yksikön johtajana vuosina 1995–1997.

Pöyhönen toimi 1995–1997 Lappeenrannan teknillisen yliopiston konetekniikan osaston dosenttina, puutekniikan osa-aikaisena professorina 1996–1997 ja konetekniikan osaston johtajana 1998–1999. Yliopiston konetekniikan osaston puutekniikan professorin virkaan hänet nimitettiin 1. huhtikuuta 1997.

Pöyhönen valittiin Lappeenrannan teknillisen yliopiston rehtoriksi elokuussa 2008. Rehtorinvaalissa hän sai 44 ääntä vaalikollegion 49:stä äänestä. Pöyhönen oli aiemmin toiminut vuodesta 1999 yliopiston opetuksesta vastaavana vararehtorina. Hänen oli määrä jäädä eläkkeelle vuoden 2014 alussa, mutta yliopiston hallitus sopi Pöyhösen toimikauden jatkamisesta lukukauden loppuun, kunnes uusi rehtori on saatu valittua rauhassa eri hakijoiden joukosta.

Pöyhösen seuraajaksi valittiin lopulta maaliskuussa 2014 maatalous- ja metsätieteiden tohtori Anneli Pauli, joka aloitti rehtorin tehtävässä 1. heinäkuuta 2014 Pöyhösen toimikauden päättyessä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Karttunen, Heli: Ilkka Pöyhönen LTY:n rehtoriksi *esaimaa.fi*.  31.1.2008. Etelä-Saimaa.  Arkistoitu 24.9.2015. Viitattu 13.7.2013.
2. 1 2  Sairanen, Heikki: Puutarha antaa rehtorille voimaa ja iloa *Etelä-Saimaa: Artikkelitietokanta*.  30.8.2008. Viitattu 13.7.2013. [vanhentunut linkki]
3. ↑  Ilkka Pöyhönen jatkaa yliopiston rehtorina *esaimaa.fi*.  14.6.2013. Etelä-Saimaa.  Arkistoitu 19.3.2014. Viitattu 19.3.2014.
4. ↑  Lehtinen, Sari: Lappeenrannan teknillisen yliopiston rehtoriksi Anneli Pauli *yle.fi*.  18.3.2014. Yle Uutiset. Viitattu 19.3.2014.
**Aalto Pankkiiriliike Oy** on vuonna 2005 aloittanut, avainhenkilöstönsä omistama sijoituspalveluyritys.

Aalto ilmoittaa olevansa Sijoittajien Korvausrahaston jäsen ja finanssivalvonnan valvonnassa sekä tarjoavansa rahastosijoittamista, sijoitusvakuutuksia, strukturoituja tuotteita ja omaisuudenhoitoa.

Aalto on hakenut toimilupansa peruuttamista. Asiakkaansa se myi vuonna 2017 Elite Varainhoidolle.

Historia
--------

Aalto Pankkiiriliike oli vuosina 2008–2016 nimeltään **Elina-pankkiiriliike Oy**, Sisaryritys Akseli Finanssipalvelut meni vuonna 2009 konkurssiin nimellä "AFI Espoo". Omistajat ovat pyörittäneet toimintaa monta vuosikymmentä eri yritysnimillä.

Syksyllä 2016 Elina-pankkiiriliike ilmoitti toimivansa jatkossa Aalto-nimellä osana Aalto-ryhmää, johon kuuluisi myös Aalto Capital. Aalto Capitalin hallintojohtaja Ari Tammisen mukaan puhuttu yhteistyö ei kuitenkaan toteutunut eikä yrityksillä ei ole mitään tekemistä keskenään.

Omistus
-------

Aalto Pankkiiriliikkeen enemmistöomistaja on Totti Lintu. Timo Jormalainen ja Jerker Forsström ovat vähemmistöomistajia.

Sijoitusriitoja
---------------

Vuosina 2015–2017 arvopaperilautakunta suositteli kolmesti Aalto Pankkiiriliikkeen hyvittämään asiakkaille näiden sijoitustappioita. Aalto toimii SEB:n asiamiehenä. SEB sopi vuonna 2016 kaikkien jakelijoiden kanssa, että eivät enää myy warranteja, jotka ovat hyvin korkeariskisiä.

*Helsingin Sanomien* artikkelin mukaan Aalto Pankkiiriliikkeen asiakkaille on valehdeltu tuotteiden ominaisuuksista ja että heiltä on hävinnyt kymmeniätuhansia euroja huonojen neuvojen ja suurten palkkioiden vuoksi.

Finanssivalvonta antoi Aalto Pankkiiriliikkeelle julkisen huomautuksen ja 20 000 euron seuraamusmaksun laiminlyönneistä vuonna 2018. Laiminlyönnit koskivat strukturoitujen sijoitustuotteiden myyntiä iäkkäille asiakkaille. Finanssivalvonta oli havainnut tarkastuksissa useita laiminlyöntejä tietojen antamisessa yli 65-vuotiaille ei-ammattimaisille asiakkaille.

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive) (luettu 10.8.2017)
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive) luettu 10.8.2017
3. 1 2  Lassila, Anni: Aalto-pankkiiriliike sai sakot Fivalta.  *Helsingin Sanomat*, 23.8.2018.  Sanoma Osakeyhtiö.
4. 1 2 3  80-vuotiaan Aulin säästöt katosivat, kun pankkiiriliike myi sijoitustuotteen toisen perään – Auli ei edes muista tapaamisia *Helsingin Sanomat*.  21.4.2017.
5. 1 2  HS: Sijoitusneuvoja puhui palturia – Ritvan, 68, kymmenien tuhansien eurojen sijoitukset sulavat *Helsingin Sanomat*.  2.8.2017.
6. ↑  Aalto-pankkiiriliike sopi riidan rahansa menettäneen 80-vuotiaan Aulin kanssa – HS kertoi huhtikuussa, miten varallisuus hupeni surkeisiin sijoitusneuvoihin *Helsingin Sanomat*.  21.6.2017.
7. ↑  Näin sijoittajalle lasketellaan pajunköyttä – HS paljastaa, miten Aalto-pankkiiriliikkeen neuvoja kertoo tuotteista ja kuluista asioita, jotka eivät pidä paikkaansa *Helsingin Sanomat*.  3.8.2017.
Käsikäyttöinen jiirisaha.
Sähkökäyttöinen jiirisaha.
**Jiirisaha** on saha, jolla nimensä mukaan sahataan kappaleita jiiriin eli tässä tapauksessa haluttuihin vinokulmiin. 

Käsivoimaisissa jiirisahoissa sahaa ohjaa sahauspöytään kiinnitetty liukukoneisto. Yksinkertaisempi konstruktio on selkäsaha, jonka ohjurina toimii metallista, puusta tai muovista tehty jiirilaatikko. 

Konevoimainen jiirisaha on tyypillisesti sirkkeli. Niistä käytetään nimitystä katkaisu- ja jiirisirkkeli tai pelkästään jiirisirkkeli tai jiirisaha. Sahaosa voi olla pelkän saranan varassa tai siinä voi olla myös ulottuvuutta lisäävä liukukoneisto. Laite on yksi tärkeimpiä kirvesmiehen ja puusepän työkaluja. Laitteen halpuus, käytännöllisyys, mittatarkkuus ja siirreltävyys on vaikuttanut suuresti rakentamisen mittatarkkuuksien ja laadun parantumiseen. Katkaisu- ja jiirisirkkeleiden tunnettuja valmistajia ovat muun muassa Makita, DeWalt ja Bosch.

Lähteet
-------

* Peters, Rick: *Miter Saw Fundamentals: The Complete Guide*. Hearst Books, 2006. ISBN 978-1-58816-557-2. (englanniksi)
**Ilkka Yrjänä Ruska** (17. huhtikuuta 1941 Turku – 2. helmikuuta 2017 Salo) oli suomalainen toimittaja ja virkamies, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen.

Ruskan vanhemmat olivat maanviljelijä, talousneuvos Paavo Ruska ja emäntä Elna Antola ja puoliso vuodesta 1965 fysioterapeutti Pirjo Virtanen. Ruska tuli ylioppilaaksi Salo yhteislyseosta 1960 ja valmistui agronomiksi Helsingin yliopistosta 1968. Hän oli *Maaseudun Tulevaisuus* -lehden toimittaja 1968–1970, maa- ja metsätalousministeriön yleisen osaston hallinnollisen toimiston vs. ylimääräinen esittelijä ja ministeri Nestori Kaasalaisen poliittinen sihteeri 1970–1972, Maataloustuottajain Keskusliiton maatalouspoliittinen sihteeri 1972, maa- ja metsätalousministerien Erkki Haukipuro, Heimo Linna, Veikko Ihamuotila ja Johannes Virolainen poliittinen sihteeri 1972–1977 ja sitten maa- ja metsätalousministeriössä ylimääräinen ylitarkastaja 1977–1983, maatalouspolitiikan toimiston toimistopäällikkö 1983–1992, maatalouspolitiikan osaston maatalousneuvos 1993, maatalousosaston ylijohtaja 1993–1995 ja maatalousosaston osastopäällikkö ja ylijohtaja 1995–2007. Ruskalla oli myös lukuisia maatalouteen liittyviä asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Maanviljelysneuvoksen arvonimen hän sai 2003.

Lähteet
-------

1. 1 2  Alifrosti, Kari: Maanviljelysneuvos Ilkka Ruska (1941–2017). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 20.5.2010. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 17.2.2023.
2. 1 2  Esko Lindstedt, Matti Hannula ja Jarmo Vaittinen: Muistot. Ilkka Ruska 1941–2017. Maanviljelysneuvos. (Tilaajille) *Helsingin Sanomat*.  10.3.2017. Viitattu 17.2.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Kari Alifrosti: Ilkka Ruska *Biografiasampo*.
**Jigdal** (hepr. ‏יגדל‎) on päivittäisen juutalaisen aamupalveluksen (šahrit) avaushymni. Jigdal lauletaan myös sapatin aloittavan perjantai-illan iltapalveluksen (arvit) lopussa. Sen kirjoitti 1300-luvulla Roomassa elänyt rabbi Daniel Ben-Jehuda. Tämä 13-säkeinen hymni tiivistää 13 juutalaisen uskon peruskohtaa, jotka rabbi Moses Maimonides (1135 - 1204) muotoili mišna-kommentissaan (Sanhedrin 10:1). Sen jokainen säe on 16-tavuinen. Espanjan ja Portugalin sefardijuutalaiset lisäsivät siihen vielä 14. säkeen.

Jigdal esittää tiivistetysti juutalaisen uskon 13 peruskohtaa: 

* Jumala on Luoja.
* Jumala on yksi ja jakamaton.
* Jumalalla ei ole fyysistä olemusta.
* Jumala on ikuinen.
* Vain Jumalaa voi palvoa.
* Profeettojen sanat ovat totuus.
* Mooses oli suurin kaikista profeetoista.
* Jumala antoi koko Tooran Moosekselle.
* Tooraa ei voi muuttaa.
* Jumala tuntee kaikki ihmisen ajatukset ja teot.
* Jumala palkitsee ja rankaisee tekojen perusteella.
* Jumala lähettää messiaan.
* Päivien lopussa on ylösnousemus.

Sefardirituaalin lisäys:

* "Nämä 13 ovat jumalallisen uskon ja Tooran perusta."
**Picardin kieli** kuuluu romaanisiin kieliin, d'oïl-kielten ryhmään, ja se on hyvin läheistä sukua ranskan kielelle. Kieltä puhutaan kahdella alueella Ranskassa – Nord-Pas-de-Calais’ssa ja Picardiessa – sekä Vallonian alueella Belgiassa, jossa puhutaan myös vallonian kieltä. Picardin kielen omakielinen nimi on *picard*, mutta Nord-Pas-de-Calais’n alueella kieli tunnetaan paremmin nimellä *ch'ti* tai *ch'timi*. Valenciennesin ja Lillen alueilla siitä käytetään nimitystä *rouchi* (rushi). On myös käytetty nimitystä pohjoinen (picardilainen) patua. Keskiajalla, kun ranskan kirjakieli perustui Pariisin alueen murteeseen, picardin kielellä oli oma kirjakieli ja se oli yleinen ja arvostettu kieli ​​Pohjois-Ranskassa. Nykyisin picardin kielen käyttöala on kaventunut, koska Ranskan hallituksen kielipolitiikka pyrkii yhdenmukaistamaan kieltä. Ranskan hallitus pitää picardin kieltä murteena, ja kieltä käytetään Pohjois-Ranskassa pienellä alueella lähinnä puhekielenä.

**Picardin kieli**   
Picardie — Nord-Pas-de-Calais — Vallonia

WikipediaWikipedia
***Picardinkielinen*** Wikipedia, vapaa tietosanakirja

Romaaniset kielet
aragonia | aromania | arpitaani | asturia | dalmaatti | emilia | espanja | friuli | galicia | istriot | istro-romania | italia | katalaani (valencia) | korsika | ladini | ladino | liguuri (monegassi) | lombardi | mirandeesi | napoli | normanni | oksitaani (provensaali) | picardi | piemonte | portugali | ranska | retoromaani | romania (moldavia) | sardi | sisilia | taranto | valloni | venetsia
**Jiella** oli Utsjoelta kotoisin oleva yhtye, joka soitti pohjoissaameksi popmusiikkia. Jiella tarkoittaa tuulenvirettä.

Ensimmäinen bändin kappale sävellettiin vuonna 1996 ja se oli ensimmäisen levyn nimikkokappale Gosnu. Sen jäsenet soittivat ensimmäisen kerran yleisellä paikalla vuonna 1999. Bändi oli tuolloin tunnettu nimellä *Niilo ja nieiddat* (suom. Niilo ja hänen tyttäret).

Niilo Rasmus teki sanoitukset ja lauluissa laulavat hänen tyttärensä Eeva-Liisa ja Jenna. Kolmas tytär Mia ei kuulunut bändin jäseniin, vaikka hän on ollut mukana Gosnu-levyssä. Neljäs tytär Titta ei ehtinyt osallistua bändiin.

Jiella esiintyi ainakin folklorefestivaali Jutajaisissa Rovaniemellä 2004.

Diskografia
-----------

### Gosnu

*Gosnu* on Jiellan ensimmäinen levy, joka julkaistiin joulukuussa 2002. 

1. Sámi Álbmot (Saamen kansa)
2. Jaskat (Hiljaista)
3. Olát Ánde
4. Gollejohka (Kultajoki)
5. Gosnu (Jossakin)
6. Váimmu Ganjal (Sydämen Kyynel)
7. Luonddu Giella (Luonnon kieli)
8. Láhpon Áigi (Kadonnut Aika)
9. Čáppa Niehku (Kaunis uni)
10. Mánáš (Lapsonen)
### Eallinbálgát

*Eallinbálgát* on Jiellan toinen levy, joka ilmestyi 8. heinäkuuta 2006.

1. Amma ealát fámolaččat (Eläthän vahvasti)
2. Gufihtar (Maahinen)
3. Beaivváža modji (Auringon hymy)
4. Fuolkevuohta (Sukulaisuus)
5. Muittut (Muistot)
6. Bábergumppet (Paperi sudet)
7. Nuorra eallin (Nuori elämä)
8. Dovddatgo ruonas hája (Tunnetko vihreän tuoksun)
9. Otná beaivi (Tämä päivä)
10. Olát
11. Eallinbálgát (Elämän polut)
12. Čakčamodji (Syyshymy)

Jäsenet
-------

* Niilo Rasmus
* Eeva-Liisa Rasmus
* Jenna Rasmus

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Perhe yhdistää Jiellaa *Kaleva.fi*. Viitattu 9.10.2017.
2. ↑  Folklorefestivaali Jutajaiset Rovaniemellä kesä-heinäkuussa *Kaleva.fi*. Viitattu 9.10.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Perhe yhdistää Jiellaa (Kaleva.fi)
Pichincha

|  |  |
| --- | --- |
| Tyyppi | 
Kerrostulivuori |
| Sijainti | 
Ecuador |
| Vuoristo | 
Andit |
| Korkeus merenpinnasta | 
4 776 mView and modify data on Wikidata  |
| Prominenssi | 
1 642 mView and modify data on Wikidata  |
| Ikä | 
PleistoseeniView and modify data on Wikidata  |
| Purkautunut viimeksi | 
1999 |

Kartta

|  |  |
| --- | --- |
| Koordinaatit | 
0° 10′ 38″ E, 78° 35′ 56″ LView and modify data on Wikidata  |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Pichincha** on aktiivinen tulivuori Ecuadorissa. Maan pääkaupunki Quito sijaitsee aivan Pichinchan itäisillä rinteillä. Pichinchan maakunta, jossa Quito sijaitsee, on nimetty tulivuoren mukaan.

Pichinchalla on kaksi huippua, joiden nimet ovat *Rucu Pichincha* (vanha Pichincha, 4 690 m) ja *Guagua Pichincha* (nuori Pichincha, 4 794 m). Lisänimet ovat ketšuan kieltä. Korkeampi Guagua Pichincha purkautui lokakuussa 1999. Quiton pohjoisosiin satoi 1-3 mm tuhkakerros. Purkaustapahtuma kesti kaikkiaan elokuusta 1998 toukokuuhun 2001. Edellinen tätä voimakkaampi purkaus oli sattunut vuonna 1660. Silloin tuhkaa levisi tuhannen kilometrin säteelle, ja Quitoon sitä kertyi 30 cm paksu kerros.

Lähteet
-------

1. ↑  peakbagger.comView and modify data on Wikidata. Tieto on haettu Wikidatasta.
2. ↑  Photograph taken on October 7, 1999 *Volcano Hazards Program*. USGS. Viitattu 18.6.2014.
3. ↑  Guagua Pichincha (Alalehdet "Background" ja "Eruptive history") *Global Volcanism Program*. Smithsonian Institute.  Arkistoitu 2.4.2015. Viitattu 18.6.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Pichincha** Wikimedia Commonsissa
**Heikki Vääräniemi** (s. 21. joulukuuta 1969 Oulu) on suomalainen seiväshyppääjä. Hän edusti Oulun Pyrintöä ja häntä valmensivat Aulis Kairento ja Teemu Vääräniemi.

Vääräniemi sijoittui kahdeksanneksi Budapestin EM-kilpailuissa 1998 tuloksella 550 cm. Hän osallistui lisäksi Atlantan olympialaisiin 1996, Stuttgartin 1993, Göteborgin 1995 ja Sevillan 1999 MM-kilpailuihin sekä Helsingin EM-kilpailuihin 1994 pudoten joka kerta karsinnassa. Samoin kävi sisäratojen MM-kisoissa Torontossa 1993. Maaottelun seivashyppykilpailun hän voitti kaksi kertaa.

Vääräniemi voitti ulkoratojen Suomen mestaruuden Lapualla 1995 (tulos 560 cm), Tampereella 1996 (550) ja Oulussa 1998 (561). SM-hopeaa hän sai Lappeenrannassa 1997 ja Seinäjoella 1999 sekä SM-pronssia Jyväskylässä 1992, Mikkelissä 1993 ja Tuusulassa 1994. Sisäratojen Suomen mestaruuden hän voitti Kuopiossa 1996 (tulos 560), Tampereella 1998 (546) ja Jyväskylässä 1999 (545). SM-hopeaa hän sai Kuopiossa 1993.

Vääräniemi hyppäsi ennätyksensä 577 cm Helsingissä 24. elokuuta 1996.

Lähteet
-------

* Heikki Vääräniemi Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
* Heikki Vääräniemi Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Finnish Indoor Championships gbrathletics.com


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
**Greg Zanon** (s. 5. kesäkuuta 1980 Burnaby, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja.

Ura
---

Zanon pelasi ennen ammattilaisuraansa kolme kautta (1996–1999) juniorisarja BCHL:ssä, joukkueinaan Victoria Salsa ja South Surrey Eagles, sekä neljä kautta (1999–2003) yliopistosarja CCHA:ssa, joukkueenaan Nebraska–Omaha Mavericks. Hän toimi viimeisellä yliopistokaudellaan joukkueensa kapteenina.

Zanon sai NHL-varauksen, kun Ottawa Senators varasi hänet varaustilaisuuden 2000 viidennellä kierroksella, mutta aloitti ammattilaisuransa vuonna 2003 Nashville Predatorsin farmijoukkueessa Milwaukee Admiralsissa. Hän oli voittamassa vuonna 2004 AHL:n mestaruutta Calder Cupia. NHL:ssä hän debytoi kaudella 2005–2006, jolla pelasi neljä runkosarjaottelua, ja vakiinnutti paikkansa Nashville Predatorsin NHL-kokoonpanossa kaudella 2006–2007, jolla pelasi 66 runkosarja- ja viisi pudotuspeliottelua.

Heinäkuussa 2009 Zanon teki vapaana pelaajana sopimuksen Minnesota Wildin kanssa, jossa pelasi helmikuuhun 2012 asti. Hän pelasi loppukauden 2011–2012 Boston Bruinsissa, joka hankki hänet vaihdossa Steven Kampferiin. Heinäkuussa 2012 hän siirtyi vapaana pelaajana Colorado Avalancheen.

Zanon oli pelannut kauden 2011–2012 loppuun mennessä NHL:ssä 449 runkosarja- ja 18 pudotuspeliottelua. Tehopisteitä hän oli tehnyt runkosarjassa 56 (12 maalia ja 44 syöttöpistettä), eniten kaudella 2009–2010 (15 tehopistettä, kaksi maalia ja 13 syöttöpistettä), ja pudotuspeleissä viisi (kaikki syöttöpisteitä).

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Greg Zanon *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Greg Zanon Legends of Hockey -sivustolla (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Greg Zanon The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)