recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Kuvakaappaus *Legend of Grimrock* -pelistä. Näytöllä pelaajahahmon inventaario.
**Luolastoroolipeli** (engl. *dungeon crawler*) ovat roolipelien alalaji, joka keskittyy labyrinttimaisessa suljetussa luolastossa tai tyrmässä liikkumiseen. Lajityyppiä esiintyy sekä tietokoneroolipeleissä että pöytäroolipeleissä.
Lajityyppiin kuuluvat monimutkaiset sokkeloiset luolastot joita pelaajat toisinaan seuraavat kynällä ja paperilla pelatessaan.

Lajityyppiin on vaikuttanut ehkä eniten *Dungeons and Dragons* (1974). Will Crowtherin *Colossal Cave Adventure* (1976) loi interaktiivisen fiktion lajityypin tietokoneille.

Tietokoneroolipelit
-------------------

Tietokoneroolipeleissä varhaisia lajityypin edustajia ovat Apple II:lle julkaistu *Beneath Apple Manor* (1978) sekä UNIX-koneille kehitetty *Rogue* (1980).

Esimerkkejä lajityypistä ovat videopelit kuten *Nethack*, *Dungeon Master* ja *Legend of Grimrock*.

*Dungeon Masteria* pidetään yhtenä merkittävimmistä tietokoneroolipeleistä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Nathan Brewer: Going Rogue: A Brief History of the Computerized Dungeon Crawl  7.7.2016. IEEE USA. Viitattu 16.3.2019.
2. ↑  Barton, Matt: The History of Computer Role-Playing Games Part 2: The Golden Age (1985-1993) Gamasutra. Viitattu 9.7.2017.
Mauri Favén: Joel Vilkin muistomerkki (1999), graniitti, Kiiruun puisto, Somero.
Tapani Aartomaa: Joel Ja Suoma Vilkin muistolaatta (1999), messinki, Kiiruun puisto, Somero.
**Joel Vilkin muistomerkki** ja **Joel ja Suoma Vilkin muistolaatta** paljastettiin Kiiruun puistossa Somerolla 8. elokuuta 1999 kun Someron yhteiskoulun rehtorina pitkään toimineen Joel Vilkin syntymästä oli tullut kuluneeksi sata vuotta.

Joel ja Suoma Vilkki
--------------------

*Pääartikkeli: Joel Vilkki*
Joel Vilkki (1899–1976) tunnettiin edistyksellisenä opettajana ja kasvattajana sekä kansainvälisen kielen esperanton edistäjänä Suomessa. Hän toimi Someron yhteiskoulun matemaattisten aineiden opettajana ja rehtorina vuosina 1929–1936, 1936–1941 ja 1941–1960. Vilkki omisti pitkään nykyään Someron kunnan omistuksessa kulttuuritalona olevaa Kiiruun taloa Someron keskustassa ja kasvatti sen ympärille puutarhan, joka 2000-luvulla tunnetaan Kiiruun puistona. Joel Vilkin puoliso Suoma Vilkki (o.s. Kallo, 1902–1996) toimi samassa koulussa biologian ja maantieteen opettajana.

Muistomerkki ja muistolaatta
----------------------------

Joel Vilkin muistomerkin Kiiruun talon edustalla suunnitteli professori Mauri Favén yhteistyössä kuvanveistäjä Heikki Häiväojan kanssa. Kiven graniitti on samaa, jota käytetty Helsingin suurkirkon perustuksissa. Muistomerkissä se kertoo Joel ja Suoma Vilkille tärkeästä Suomen luonnon rikkaudesta, Vilkin lähellä luontoa olleesta elämäntavasta ja hänen suhteestaan kotikaupunkiinsa Helsinkiin. Kiven geometrinen muoto viittaa Vilkin koulutusalaan matematiikkaan ja hänen elämäntyönsä monitahoisuuteen, sen särmikkyys Vilkin päättäväiseen luonteeseen ja kärjellään seisova asento hänen rohkeuteensa ja kokeilunhaluunsa.

Kiiruun talon seinässä olevan Joel ja Suoma Vilkin toiminnasta kertovan messinkisen muistolaatan graafisesta suunnittelusta vastasi professori Tapani Aartomaa.

Kansalaiskeräys ja muistomerkin paljastaminen
---------------------------------------------

Muistomerkin pystyttämisen ja samassa yhteydessä perustetun stipendirahaston mahdollistaneen kansalaiskeräyksen järjestivät Joel Vilkin entisistä oppilaat Helsingin Somero-Seuran toimiessa vastuuorganisaationa.

Muistomerkin paljastustilaisuudessa Kiiruun puistossa 8. elokuuta 1999 puhuivat Helsingin Somero-Seuran puheenjohtaja Pekka Raitanen, Someron kaupunginvaltuuston puheenjohtaja Mauri Salo sekä Vilkin kummipoika ja Someron yhteiskoulun oppilas, Taideteollisen korkeakoulun professori Severi Parko, ja tilaisuudessa luettiin Suomen esperantoliiton puheenjohtajan Jukka Laaksosen tervehdys. Samassa yhteydessä lahjoitettiin Someron kaupungille Joel Vilkin esperantonkielinen kirjasto.

Lähteet
-------

* Salonen, Liisa (toim.): *Joel ja Suoma Vilkki aikalaistensa muistelemina*. [Helsinki]: Helsingin Somero-seura, 2000. ISBN 952-91-1977-1.

### Viitteet

1. ↑  Vilkki, Panu (1999). Isäni Joel Vilkki. Humanisti, kasvattaja, koulumies, esperantisti, puutarhuri... *Julkaisussa:* Salonen 1999:4–12.
2. 1 2  Raitanen Pekka (1999a). Muistomerkin paljastuspuhe. *Julkaisussa:* Salonen 1999:30–31.
3. ↑  Raitanen Pekka (1999b). Lukijalle. *Julkaisussa:* Salonen 1999: 3.
4. ↑  Salonen 1999:30-34.
**Luolien huokosvesimuodostumat** ovat luolissa esiintyviä kemiallisia sedimenttejä, joiden muodostuminen perustuu tavalla tai toisella hitaasti tihkuvaan huokosveteen. Heliktiitit muodostuvat huokoisista rei'istä tihkuvan veden vaikutuksesta. Niitä voi olla joka puolella luolaa, sekä pohjassa, seinissä, että katossa. Ne ovat kiteytymiä, jotka ovat kooltaan pieniä ja muodoltaan yleisesti kiemurtelevia. Niiden rakenne on erittäin hauras. Niiden syntymiseen ja muotoon vaikuttavia tekijöitä ovat painovoima, kapillaarisuus ja tuuli. Luolakorallit muotoutuvat luolan seinistä liukenevasta aineesta, joka liukenee huokosveteen ja kiteytyy. Niitä esiintyy laajoilla kalliopinnoilla. Luolakorallit ovat rosoisia ja muistutavat joskus kukkakaalia. Kilvet muodostuvat veden virratessa rei'istä kapillaarisesti. ovat muutaman sentin paksuisia, ulkonevia muodostumia. Niitä esiintyy seinissä. Ne ovat harvinaisia. Niiden muoto on elliptinen tai pyöreänlainen ja niiden rakenne on levymäinen. Suurimmat kilvet ovat halkaisijaltaan yli metrin. Joskus kilvet muistuttavat sieniä.

Lähteet
-------

1. ↑  Aimo Kejonen, Tuomo Kesäläinen, Sakari Kielosto, Seppo I. Lahti, Veli-Pekka Salonen: *Suomen luolat*, s. 45. Salakirjat, 2015. ISBN 978-952-5774-80-1.
**Luola** on peruskallion sisään rakennettu tila, jonka on tarkoitus suojata käyttäjiään normaalia voimakkaammilta ulkoisilta uhkilta tai jopa sotatoimilta.

Käyttö
------

Luoliin on sijoitettu useat asevoimien varasto-, johtamis- ja esikuntatilat ja lisäksi luolia käytetään väestönsuojina. Myös pysäköintihalli (pysäköintiluola) on luolan tyypillinen käyttötarkoitus maan pinnalla olevan rakennusalan säästämiseksi. Myös tehdas tai sen osia voi sijaita luolatiloissa. Esimerkki tästä Suomessa on Metson Jyväskylän Rautpohjan paperikonetehtaan osat.

Myös tunneleiden yhteyteen on rakennettu luolia. Luolan rakentamista nimitetään louhinnaksi. Usean luolan muodostama, yleensä yhteisellä sisäänkäynnillä varustettu rakennelma on luolasto.

Suomessa esimerkki laajasta luolastosta on aikaisemmin puolustusvoimien käytössä ollut Kanavuoren luolasto Jyväskylässä. Siviiliorganisaatioista esimerkiksi Tampereen Kalkussa sijaitseva Suomen Punaisen Ristin logistiikkakeskus, joka varastoi katastrofiavun tarvikkeita, on sijoitettu Mustavuoren sisään luolatiloihin. Eurajoella sijaitsee ydinjätteiden loppusijoitusluolasto tutkimustila Onkalo, joka on yli 300 metrin syvyydessä. Lisäksi muun muassa teleoperaattoreilla on käytössään luolatiloja.

Luolastoja muualla
------------------

Maailmalla tunnettuja luolastoja on muun muassa Yhdysvaltain ja Kanadan ilmapuolustuksen komentokeskuksen käytössä oleva, 1950- ja 1960-luvulla rakennettu NORAD Coloradon Cheyenne-vuoressa.

Katso myös
----------

* Viestikeskus Lokki
**Michala Elizabeth Laurinda Banas** (s. 14. marraskuuta 1978 Wellington, Uusi-Seelanti) on uusiseelantilainen näyttelijä ja laulaja. Banas tunnetaan ehkä parhaiten Kate Manfredinä *McLeodin tyttäristä*.

Banas esiintyi ensimmäisessä mainoksessaan vain 1,5-vuotiaana.*lähde?* Elokuvassa hän esiintyi ensimmäisen kerran viisivuotiaana uusiseelantilaisessa tuotannossa *Dangerous Orphans*. Televisiossa hän esiintyi ensimmäistä kertaa minisarjassa *Mirror, Mirror* vuonna 1995. Vuosina 2001–2003 hän esitti Marissa Tayloria sarjassa *Uusiin maisemiin* ja vuonna 2002 hänellä oli pieni rooli elokuvassa *Scooby-Doo ja salaperäinen saari*.

Vuonna 2008 Banas toimi muutaman viikon ajan sairauslomalle joutuneen Kym Valentinen korvaajana australialaisessa saippuasarjassa *Neighbours*. Vuonna 2009 Banas toimi Jo Stanleyn äitiysloman sijaisena Fox FM:n radio-ohjelmassa *The Matt and Jo Show*. Samana vuonna Banas esiintyi Broadway-musikaali *Avenue Q:n* kansallisella kiertueella Kate Monsterin ja Lucy the Slutin rooleissa. Vuosina 2010–2011 hän näytteli australialaisessa televisiosarjassa *Onnenkantamoinen* (*Winners & Losers*).

Banas julkaisi vuonna 2003 singlen "Kissin’ the Wind", joka sijoittui parhaimmillaan ARIA:n singlelistan kolmenkymmenen parhaan joukkoon.

Banas on tällä hetkellä*milloin?* yksi kolmesta Proactiv Solutionin mainoskasvosta Australiassa ja Uudessa-Seelannissa.

Michala näytteli *Kadonneet pojat* -sarjassa taikakaupan omistajaa *Phoebe Hartleytä*.

Lähteet
-------

1. ↑  Byrne, Fiona: Kym Valentine: I had no idea I was so ill (Internet Archive) *Herald Sun*.  10.8.2008.  Arkistoitu 27.5.2012. Viitattu 3.1.2014. (englanniksi)
2. ↑  Michala Banas - Kissin’ the Wind (song) *Australian-charts.com*. Viitattu 6.4.2013. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Michala Banas Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
Lauren Alaina
**Lauren Alaina** (syntynyt **Lauren Alaina Suddeth**, 8. marraskuuta 1994) on amerikkalainen laulaja Rossvillestä, Georgiasta. Alaina tuli tunnetuksi American Idolin 10. tuotantokaudelta, jossa hän sijoittui toiseksi – vain kuudentoista vuoden ikäisenä.

Aikaisempi elämä
----------------

Alaina syntyi 8.11.1994 Kristy ja J.J. Suddethille Rossvilleen, Georgiaan. Alaina on kristitty. Lauren on opiskelija Lakeview-Fort Oglethorpe High Schoolissa Georgiassa, ja hän toimii koulussa myös cheerleaderinä. Alaina aloitti laulamisen serkkunsa Holly Witherowin ansiosta.

Studioalbumit
-------------

* Wildflower (2011)
* Road Less Traveled (2017)
* Getting Over Him (2020)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Michael Cretu** (oik. **Mihai Crețu**, s. 18. toukokuuta 1957 Bukarest, Romanian sosialistinen tasavalta) on romanialaissyntyinen musiikin tuottaja, säveltäjä ja sovittaja.

Cretu tunnetaan myös nimellä *Curly, MC* johtuen hänen kiharista hiuksistaan.

Cretu on tuottanut lukuisia albumeja ja työskennellyt useiden eri artistien taustalla. Suurimpia menestyksiä ovat olleet muiden muassa Enigma, 
Mike Oldfield ja Sandra, jonka kanssa Cretu avioitui vuonna 1988.

Huomautukset
------------

1. ↑  Englanniksi "curly", romaniaksi "creț" ja suomeksi "kihara".

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
	+ 2
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Australia
* Kroatia

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz
	+ 2

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Michael David Levitt** (tunnetaan myös lempinimellä *Dr. Fart*) on yhdysvaltalainen gastroenterologi, jota pidetään eräänä maailman johtavista suolikaasujen tutkijoista. Hän on julkaissut alallaan yli 300 tieteellistä artikkelia.

Ura
---

Levitt väitteli lääketieteen tohtoriksi Minnesotan yliopistossa. Hän työskenteli opiskeluaikanaan myös Beth Israel Hospitalissa, Bostonissa, jossa hänen ohjaajanaan toimi muun muassa kuuluisa gastroenterologi Franz Ingelfinger. Ingelfinger suositteli nuorelle Levittille suolikaasujen tutkimusta, koska kukaan ei ollut vielä tutkinut aihealuetta tosissaan.

Hän liittyi Minnesotan yliopiston lääketieteelliseen tiedekuntaan 1971 ja hänet nimitettiin lääketieteen professoriksi 1975 samassa yliopistossa. Vuonna 1978 Levitt nimitettiin *Minneapolis Veteran Affairs Medical Center*in tutkimusjohtajaksi.

Levittin tutkimus on keskittynyt gastroenterologiaan ja hän on julkaissut tai ollut kanssakirjoittajana yli 300 alansa tieteellisessä artikkelissa. Levitt on toiminut myös useiden lääketieteellisten julkaisujen toimituskunnissa, sekä *American Pancreatic Association*in puheenjohtajana. Vierailuluennoitsijana Levitt on toiminut sekä sairaaloissa että yliopistoissa kotimaansa lisäksi muun muassa Australiassa, Ruotsissa, Britanniassa, Neuvostoliitossa, Saksassa, Espanjassa ja Alankomaissa.

Vaikutus
--------

Levittin ryhmän tutkimus on vaikuttanut muun muassa paksusuolen tähystysmenetelmiin. Paksusuolen suolikaasut voivat olla herkästi syttyviä, minkä Levittin ryhmä aikanaan totesi. Hänen ryhmänsä kehitti nestehoidon, jolla potilas voi vapautua suolikaasuista ennen paksusuolen tähystystä, ja toimenpide tapahtuu turvallisesti. Levittin ryhmän suolikaasututkimukset ovat myös avaamassa uusia uria Colitis ulcerosan ja koliikin syiden tutkimukseen.

Tunnustuksia
------------

* *Distinguished Achievement Award*, American Gastroenterology Association, 1986
* *The Miles and Shirley Fiterman Foundation Joseph B. Kirsner Award for Distinguished Achievement of Clinical Research in Gastroenterology*, 1998
* *The Janssen Award in Gastroenterology*, 2000, elämäntyöstä ruuansulatuselimistön tutkimisessa.

Lähteet
-------

1. ↑  Stephen G. Bloom: Everything you want to know about flatulence, and some things you don't. *Salon.com*.  24.2.2000.  Arkistoitu 6.5.2009. Viitattu 16.6.2009. (englanniksi)
2. ↑  Jeffrey Kluger: What a Gas *discovermagazine.com*.  1.4.1995. Discover Magazine. Viitattu 16.6.2009. (englanniksi)
3. 1 2 3 4  Program Director  6.6.2007. Regents of the University of Minnesota. Viitattu 16.6.2009. (englanniksi)
4. 1 2  Jill Burcum: VA doctor is an expert in a field few others have sought. *Minneapolis Star Tribune*.  24.2.1999. Minneapolis.  Arkistoitu 25.3.2009. Viitattu 16.6.2009. (englanniksi)
Humallahti on Helsinginniemen länsiosassa, Rajasaaren pohjoispuolella sijaitseva merenlahti (kuvan yläosassa)
Pronssikautinen röykkiöhauta Humallahden rantakalliolla
Anna Kattainen Humallahden uimalan kallioilla 1920-luvulla
**Humallahti** (ruots. *Hummelviken*) on Seurasaarenselkään kuuluva merenlahti Mäntyniemen itäpuolella Helsingissä. Rajasaari ja sinne johtava Rajasaarenpenger rajaavat lahtea etelästä.

Lahden itärannalla on Humallahdenpuisto ja Kesäranta, joka toimii pääministerin virka-asuntona. 

Rantakalliolla Humal­lahden­puistossa, aivan lähellä Paciuksen­kadun ja Seura­saaren­tien risteystä, on yli 3000 vuotta vanha pronssi­kautinen röykkiöhauta, josta on löydetty poltettuja ihmisen luita.

Humallahti toimi helsinkiläisten uimalana vuodesta 1898 alkaen. Paikalla toimi vuosina 1919–1959 Humallahden uimala, jossa oli hyppytorni ja uimaradat Vuonna 1928 sen läheisyyteen rakennettiin myös Missisippi -niminen kahvila, joka tuhoutui vuonna 1975 tuho­poltossa.

Nimen alkuperä
--------------

Lahden suomenkielinen nimi Humallahti on tullut käyttöön 1800-luvun lopulla. Se on mukaelma ruotsin­kielisestä nimestä, joka on esiintynyt kartoissa muodossa Hummelvik jo 1700-luvulla. Nimi johtuu mahdollisesti lahden rannalla villinä kasvaneesta humalakasvista. Eräässä vuonna 1696 laaditussa kartassa nimi kirjoitettiin kuitenkin Kumbeljwiken. Tämän vuoksi on myös mahdollista, että nimi johtuisikin edellä mainitusta muinais­haudasta, josta on voitu käyttää kivi­röykkiötä tarkoittavaa ruotsin kielen sanaa *kummel*.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Rauniot Humallahden kalliolla, Tarinoiden Helsinki[vanhentunut linkki]
2. ↑  *Helsingin kadunnimet*, s. 101. Helsingin kaupungin nimistötoimikunta, 1970.
*Tämä artikkeli kertoo EP-levystä. Kirjainyhdistelmän muita merkityksiä on täsmennyssivulla SAP.*

**Sap** on Alice in Chainsin EP-levy, joka julkaistiin 21. maaliskuuta 1992.

Albumi nimettiin rumpali Sean Kinneyn näkemän unen jälkeen, kun EP oli nauhoitettu. Unessa yhtyeen jäsenet ovat lehdistötilaisuudessa ja vahvistavat nimeksi *Sap*. Tämä albumin kevyemmän soundin syytä.

EP julkaistiin uudelleen vuonna 1994 rajoitettuna tupla-vinyylinä *Jar of Flies* -EP:n kanssa.

*Sap* uudelleenjulkaistiin vielä kerran vuonna 1995 , jolloin mukana olivat sanoitukset sekä hieman erilainen kansitaide.

EP:n kappaleesta "Got Me Wrong" tuli hyvin tunnettu Alice in Chains -kappale. Kappaleessa "Right Turn" laulavat myös Soundgardenin laulaja Chris Cornell ja Mark Arm Mudhoneystä.

Kappalelista
------------

1. Brother – 4.27
2. Got Me Wrong – 4.12
3. Right Turn – 3.17
4. Am I Inside – 5.09
5. Love Song – 3.44

"Right Turn" on merkitty Alice Mudgardenin kirjoittamaksi. "Love Song" on listaamaton cd:llä.

Singlet
-------

Billboard (Pohjois-Amerikka)

| Vuosi | Single | Lista | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- |
| 1995 | "Got Me Wrong" | Mainstream Rock Tracks | 7 |
| 1995 | "Got Me Wrong" | Modern Rock Tracks | 22 |
|

Aiheesta muualla
----------------

* Sap Discogsissa.  (englanniksi)
* Albumi *Sap* Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)

Alice in Chains

| 
* William DuVall
* Jerry Cantrell
* Mike Inez
* Sean Kinney

 |
| --- |
| 
* Layne Staley
* Mike Starr

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Studioalbumit: | 
* *Facelift*
* *Dirt*
* *Alice in Chains*
* *Black Gives Way to Blue*
* *The Devil Put Dinosaurs Here*
* *Rainier Fog*

 |
| EP:t: | 
* *We Die Young*
* *Sap*
* *Jar of Flies*

 |
| Livealbumit: | 
* *MTV Unplugged*
* *Live*

 |
| Kokoelmat: | 
* *Nothing Safe: Best of the Box*
* *Music Bank*
* *Greatest Hits*
* *The Essential Alice in Chains*

 |
**Sapa Inca** (ketšuaksi *Inka Qhapaq*) oli inkavaltion jumalkuningas. Hänestä käytettyjä arvonimiä olivat muun muassa *Sapa Inka* ("ainut inka"), *Sapa* ("ainut") ja *Apu* ("jumalallinen"). Sapa Incan arvo oli perinnöllinen ja periytyi yleensä isältä pojalle.  

Inkojen ensimmäinen hallitsija oli tarumainen Manco Capac, joka asettui Cuzcoon. Inkojen mytologian mukaan Manco Capac oli auringon jumala Intin poika, ja tällä perusteella kaikki Sapa Incat katsoivat olevansa jumalallista syntyperää.

Hurinin dynastia
----------------

* Manco Capac n. 1198–1228
* Sinchi Roca n. 1228–1258
* Lloque Yupanqui n. 1258–1288
* Mayta Capac n. 1288–1318
* Capac Yupanqui n. 1318–1348

Hananin dynastia
----------------

* Inca Roca n. 1348–1378
* Yahuar Huacac n. 1378–1408
* Viracocha Inca n. 1408–1438
* Pachacuti 1438–1471
* Túpac Inca Yupanqui 1471–1493
* Huayna Capac 1493–1527
* Huascar 1527–1532
* Atahualpa 1532–33

Vilcabamban inkahallitsijat
---------------------------

Espanjalaisten valloitettua inkavaltion inkojen vastarintaa johtivat vielä Sapa Incat, mutta heillä ei enää ollut samanlaista kiistatonta asemaa kuin edeltäjillään.

* Tupac Huallpa (1533)
* Manco Inca Yupanqui (1533-1545)
* Sayri Tupaq (1545-1560)
* Titu Cusi (1560-1571)
* Tupac Amaru

Lähteet
-------

1. ↑  The Americas – South American Native Kingdoms *The History Files*. Kessler Associates. Viitattu 12.12.2013.
2. 1 2 3  The Inca Empire *Discover Peru*. The Peru Cultural Society. Viitattu 12.12.2013. englanti
**San'yō Shinkansen** (jap. 山陽新幹線) on Shinkansen-suurnopeusjunalinja Japanissa. Se yhdistää Osakan ja Fukuokan, Länsi-Japanin kaksi suurinta kaupunkia, Shin-Ōsakan asemalta Osakassa Fukuokaan Hakatan asemalle. Yhteys palvelee myös muita suuria kaupunkeja linjan varrelta, esimerkiksi Kōbe, Himeji, Okayama, Hiroshima ja Kitakyūshū. Linjaa hoitaa West Japan Railway Company, ja se jatkuu Shin-Osakasta Tōkaidō Shinkansen-linjana joka kulkee Osakasta Tokioon. San'yō shinkansen matkustaa Hakatan ja Osakan välillä kahdessa ja puolessa tunnissa, ja 300 km/h maksiminopeudellaan se on yksi nopeimmista matkustajajunalinjoista maailmassa. Jotkin linjan Nozomi-junat jatkavat Osakasta suoraan Tokioon yhdistäen Hakatan ja Tokion viidessä tunnissa.

Historia
--------

700-sarjan Hikari Rail Star-juna.
San'yō shinkansenin rakentaminen Shin-Osakan ja Okayaman välille hyväksyttiin 9. syyskuuta 1965 ja se alkoi 16. maaliskuuta 1967. Okayaman ja Hakatan välisen radan rakennus alkoi 10. helmikuuta 1970.

Shin-Osaka - Okayama väli avattiin 15. maaliskuuta 1972, loput linjasta avattiin 10. maaliskuuta 1975. Ensimmäiset 0-sarjaa käyttävät Hikari-junat kulkivat Osaka-Hakata välin kolmessa tunnissa, 44:ssä minuutissa. Tämä aika lyheni kahteen tuntiin 59:än minuuttiin vuonna 1986 kun linjan maksiminopeutta nostettiin 220 km/h. 100-sarjan Shinkansen junat, jotka aloittivat liikenteen 1989, lisäsivät nopeuden 230 km/h ja lyhensivät matka-ajan kahteen tuntiin 49:än minuuttiin.

Tokio-Hakatan väliä palvellut Nozomi aloitti toimintansa 18. maaliskuuta 1993, käyttäen 300-sarjan Shinkansen junia. Osaka-Hakata väli kulki nyt maksiminopeudella 270 km/h ja kesti kaksi tuntia 32 minuuttia. 500-sarjan Shinkansen junat alkoivat kulkea Shin-Osakan ja Hakatan väliä 22. maaliskuuta 1997, lyhentäen matkan kahteen tuntiin 17:n minuuttiin 300 km/h maksiminopeudella.

700-sarjan Nozomi esiteltiin 13. maaliskuuta 1999 yhdessä Asan aseman avajaisten kanssa. 11. maaliskuuta 2000 uudet 700-sarjan junat aloittivat liikennöinnin Hikari Rail Star servicellä.

Ōgorin asema nimettiin Shin-Yamaguchin asemaksi 1. lokakuuta 2003.

Nykyään San'yō Shinkansen vastaa noin 40 prosenttia JR Westin matkustajatuloista – saman verran kuin koko Osaka-Kioto-Kōbe lähiliikenne. Kuitenkin linja joutuu jatkuvasti kilpailemaan kovasti lentoliikenteen kanssa, erityisesti Fukuoka-Tokio ja Fukuoka-Osaka linjojen kanssa. Seurauksena JR West on laskenut linjojen hintoja toistuvasti vuosikymmenten aikana ja ottanut käyttöönsä muita keinoja kilpailla lentoyhtiöitä vastaan, esimerkiksi tarjoamalla lyhyempiä junia tiheämpään.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **San’yō Shinkansen** Wikimedia Commonsissa

  

Shinkansen
**Linjat**: Tōkaidō | San’yō | Tōhoku | Jōetsu | Hokuriku | Kyūshū | Hokkaidō

**Mini-Shinkansenit**: Yamagata | Akita   **Tulevat linjat**: Chūō   **Perutut linjat**: Narita

**Junasarjat**: 0-sarja | 100-sarja | 200-sarja | 300-sarja | 400-sarja | 500-sarja | 700-sarja | N700-sarja | 800-sarja | E1-sarja | E2-sarja | E3-sarja | E4-sarja | E5-sarja | E6-sarja | E7-sarja | W7-sarja | H5-sarja | L0-sarja
**Sapattia** viettää pyhäpäivänään juutalaisuuden lisäksi myös osa nykyisistä **kristinuskon** suuntauksista, kuten seitsemännen päivän baptismi ja seitsemännen päivän adventismi.

Sapatti perustuu Ensimmäisen Mooseksen kirjan luomiskertomukseen, jossa Jumala lepäsi luomisen seitsemäntenä päivänä. Sapatti on asetettu myös neljäntenä käskynä kymmenessä käskyssä (2. Moos. 20:8–12). Juutalaiset ovat noudattaneet sapattia mahdollisesti jo 1000-luvulta eaa. alkaen.

Kristillinen alkuseurakunta vietti sapattia lepopäivänään. 300-luvun alussa Rooman seurakunnasta alkoi muotoutua valtionkirkko, joka sai loppuhuipennuksensa 500-luvun alussa. Näiden muutosten lomassa kirkko muokkautui osittain silloisen yhteiskunnan mukaisesti. Yksi muutos oli se, että kirkko lopetti sapatin vieton ja siirtyi viettämään lepopäivänään ja jumalanpalveluspäivänään Rooman valtakunnan virallista lepopäivää sunnuntaita. Monet kirkkohistorioitsijat kuten myös katolinen kirkko sijoittavat tämän lepopäivämuutoksen vuoteen 364, jolloin katolisessa (ei ekumeenisessa eli yleiskristillisessä) Laodikean konsiilissa paavi Liberiuksen johdolla kehotettiin kirkon jäseniä sapatin sijasta alkamaan kunnioittaa sunnuntaita.

Raamatun mukaan Jeesus itse vietti juutalaisena sapattia, mutta kiisteli rabbiinien kanssa tarkoista sapattisäännöistä. Jeesus koetti palauttaa sapatin sen alkuperäiseen tarkoitukseensa ilon, vapauden ja rauhan päiväksi ja sanoi: "sapatti on asetettu ihmistä varten eikä ihminen sapattia varten" (Mark. 2:27).

Sapattia viettää lauantaina myös suomalainen Herran Kansa -yhteisö.

Lähteet
-------

1. ↑  Sabbath Observing Denominations — Sabbath Churches The Ten Commandments. Viitattu 1.3.2014. (englanniksi)
2. ↑  Sapatti  Adventist.fi. Suomen Adventtikirkko. Viitattu 8.9.2022.
3. ↑  *The Convert’s Catechism of Catholic Doctrine*, 1977, s. 50; Doctrinal Catechism. s. 174. (englanniksi)
4. ↑  Sapatti – levon lahja Piikkiön Adventtiseurakunta. Viitattu 2.3.2014.
5. ↑  Herran kansa ry *Uskonnot Suomessa*.  päivitetty 3.5.2018. Viitattu 8.9.2022.

Kirjallisuutta
--------------

* Ringwald, Christopher D.: *A Day Apart. How Jews, Christians, and Muslims Find Faith, Freedom, and Joy on the Sabbath*. Oxford: Oxford University Press, 2007. ISBN 978-0-1951-6536-4. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Sapatti.fi.
*Tämä artikkeli käsittelee Ranskan nykyistä 3. panssaridivisioonaa. Vuonna 1940 toimineesta Ranskan 3. panssaridivisioonasta on eri artikkeli.*

**Ranskan 3. panssaridivisioona** (ransk. *3e Division Blindée*) oli Ranskan maavoimien panssariyhtymä. Se kunnioittaa vuonna 1943 perustetun ja 1946 lakkautetun 3. algerialaisen jalkaväkidivisioonan perinteitä.

Divisioona perustettiin 1951 ja lakkautettiin 1991. Vuonna 1999 perustettu 3. mekanisoitu prikaati, josta muodostettiin 3. kevyt panssariprikaati, jatkaa divisioonan perinteitä. Divisioona muodostettiin uudelleen kesäkuussa 2016 Ranskan asevoimien uudelleen organisoinnin yhteydessä.

Historia
--------

Vuonna 1951 3. divisioona muodostettiin Ranskan Saksaan sijoitettuihin joukkoihin. Yhtymään kuului lähes 15 000 miestä ja sen valvonnassa oli Saksan länsi osat. Divisioonaan kuului kolme prikaatia:

* 5. mekanisoitu prikaati Tübingenissä
* 12. mekanisoitu prikaati Offenbourgissa ja
* 13. motorisoitu prikaati Konstanzissa.

Vuonna 1978 divisioona nimettiin 3. panssaridivisioonaksi, jolloin sen kokoonpanoon kuului kolme jalkaväki-, kaksi panssari-, kaksi tykistö-, pioneeri- ja esikunta- ja huoltorykmentti. FFA:n organisaatiomuutoksen aikana divisioona lakkautettiin 1991 ja se korvattiin 3. mekanisoidulla prikaatilla, joka nimettiin 2014 3. kevyeksi panssariprikaatiksi.

3. divisioona muodostettiin uudelleen 20. kesäkuuta 2016. Siihen kuuluu kolme prikaatia ja sen esikunta on Marseillessa.

Perinnejoukot
-------------

* 3. algerialainen jalkaväkidivisioona (3e DIA) perustettiin 15. huhtikuuta 1943 ja se lakkautettiin 15. huhtikuuta 1946
* 3. panssaridivisioona muodostettiin 1951 ja lakkautettiin heinäkuussa 1991
* 3. mekanisoitu prikaati perustettiin heinäkuussa 1999 ja se nimettiin uudelleen 3. kevyeksi panssariprikaatiksi 2014
* 3. divisioona muodostettiin uudelleen kesäkuussa 2016

Kokoonpano
----------

Ranskan 3. panssaridivisioona organisaatio (2019).
Divisioona on osa maavoimia (ransk. *Commandement des Forces Terrestres, CFT*). Perustettaessa siihen kuului kaikkiaan 25 rykmenttiä, neljä esikuntaa ja yksi sotakoulu. Sen vahvuus oli 25 000 henkeä ja noin 4 000 reserviläistä. Divisioonaan kuuluu:

* 2. rakuunarykmentti Fontevraud-l'Abbaye
* 54. ilmatorjuntarykmentti Hyeres, jonka kalustona Mistral ohjukset
* 31. pioneerirykmentti Castelsarrasin
* 2. panssariprikaati Illkirch-Graffenstaden
* 6. kevyt panssariprikaati Nimes
* 11. laskuvarjoprikaati Balma

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:3rd Armored Division (France)

Lähteet
-------

1. ↑  3. divisioona
*Tämä artikkeli kertoo vuonna 1943 perustetusta ranskalaisesta panssaridivisioonasta. Vuonna 1940 perustetusta panssariprikaatista kertoo artikkeli Ranskan 1. panssaridivisioona (1940).*

**1. panssaridivisioona** (ransk. *1re Division Blindée*) oli Ranskan maavoimien panssariyhtymä, joka perustettiin toisessa maailmansodassa vuonna 1943 Pohjois-Afrikassa ja se otti osaa sotatoimiin Länsi-Euroopassa osana Ranskan 1. armeijaa. Yhtymä lakkautettiin 1999, jolloin sen perinteet siirrettiin 1. mekanisoidulle prikaatille.

Perustaminen
------------

Kenraali de Laminant määräsi divisioonan perustettavaksi 1. toukokuuta 1943 Mascarassa Ranskan Algeriassa, jolloin sen komentajaksi määrättiin kenraalimajuri Jean Touzet du Vigier.

Palvelus
--------

Divisioona nousi Garbo Forcen mukana maihin Provencessa 15. elokuuta 1944, jolloin se kuului kenraali Jean de Lattre de Tassignyn Ranskan 1. armeijaan. Se osallistui Toulonin ja Marseillen vapauttamiseen ja oli ensimmäinen liittoutuneiden osasto, joka saavutti Rhônen 25. elokuuta, Reinin 19. marraskuuta ja Tonavan 21. huhtikuuta 1945. Divisioona lakkautettiin 31. maaliskuuta 1946.

Yhtymä perustettiin uudelleen 1948 ja se sijoitettiin 1951 Trieriin Saksaan. Divisioona osallistui Persianlahden sotaan ja se lähetettiin Bosniaan 1992 osana UNPROFORia. Se kuului IFORiin 1995 ja muodosti Mostariin sijoitetun eteläisen monikansallisen divisioonan esikunnan elokuusta marraskuuhun 1997.

Ranskan maavoimia uudelleen järjesteltäessä 1999 divisioona hajotettiin 1. heinäkuuta ja sen perinteet siirrettiin 1. mekanisoidulle prikaatille, joka lakkautettiin 21. heinäkuuta 2015.

Ranskan 1. divisioona perustettiin uudelleen 1. heinäkuuta 2016. Divisioonaan kuuluu kolme prikaatia sekä ranskalais-saksalaisen prikaatin ranskalaiset osat ja osa Scorpion Forcesta yhdessä 3. divisioonan kanssa. Lisäksi divisioonaan on liitetty Ranskan emämaan ulkopuolelle sijoitetut yksiköt.

Kokoonpano
----------

Divisioonan vahvuus oli kesällä 2016 noin 26 000 henkeä. Siihen kuuluu Besançoniin sijoitetun esikunnan lisäksi seuraavat joukkoyksiköt:

* 1. tykistörykmentti (ransk. *1er régiment d’artillerie*) Bourogne, jonka kalustona MLRS-raketinheittimet
* 19. pioneerirykmentti (ransk. *19e régiment du génie*) Besançonissa
* 132. sotakoirapataljoona (ransk. *132e bataillon cynophile de l’armée de Terre*) Suippesissa
* 7. panssariprikaati, Besançon
* 9. merijalkaväkiprikaati, Poitiers
* 27. vuoristoprikaati, Varces
* Ranskalais-saksalainen prikaati, Müllheim, Saksa

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:1st Armored Division (France)

Lähteet
-------

1. 1 2 3  defence.gouv.fr
**Stefan Mücke** (s. 22. marraskuuta 1981 Berliini) on saksalainen moottoriurheilija. Hän aloitti uransa karting-sarjoissa. Vuonna 1998 hän voitti Formula BMW ADAC -sarjan mestaruuden isänsä perustamassa Mücke Motorsport -tallissa. Seuraavat kolme vuotta hän kilpaili Saksan F3-sarjassa isänsä tiimissä. Vuonna 2002 Mücke siirtyi DTM-sarjaan, jossa hän kilpaili vuoteen 2006 saakka. Hän oli parhaimmillaan neljäs Norisringin kilpailussa. Vuodesta 2007 lähtien Mücke on kilpaillut Le Mansin 24 tunnin ajossa. Hän oli parhaimmillaan luokkansa neljäs vuonna 2009. Vuosina 2010–2011 Mücke kilpaili FIA GT1 World Championship -sarjassa. Hän joutui onnettomuuteen 5. kesäkuuta 2011 ajetussa Silverstonen kilpailussa, jossa hän kolaroi vaarallisesti Richard Westbrookin kanssa. Tapahtuman seurauksena Stefan sai 10 lähtöruudun rangaistuksen seuraavaan kilpailuun ja myöhemmin kertoi Deutscher Motor Sport Bundille menettäneen ajolisenssinsä. 
2012 Mücke kilpaili FIA:n kestävyysajojen WEC-sarjassa LMGTE-luokassa Aston Martinin tehdaskuljettajana.
2013 Mücke kilpaili Aston Martinilla Aasian GT-sarjassa voittaen sarjan mestaruuden ja sen ohessa sijoittui kolmanneksi LeMansin 24 tunnin kilpailussa GTE Pro -luokassa. Kauden meriitteihin kuului myös Dubain 24 tunnin kilpailun GT3 luokan kolmas tila

Mücke on ajanut myös kestävyysajoja FIA World Endurance Championship-, American Le Mans- ja IMSA-sarjoissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Stefan Mücke *Driver Database*. Speedsport Magazine. Viitattu 9.7.2017. (englanniksi)
2. ↑  Watkins, Gary: Luhr/Krumm win dramatic TT *GT News*.  5.6.2011. Autosport.com. Viitattu 9.7.2017. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Stefan Mücke** Wikimedia Commonsissa
**Ranskan 10. armeija** (ransk. *Xe Armée*) oli Ranskan maavoimien yhtymä, joka osallistui ensimmäiseen ja toiseen maailmansotaan. Ensimmäisessä maailmansodassa yhtymä taisteli Sommessa 1916.

Ensimmäinen maailmansota
------------------------

10. armeija, jota aluksi kutsuttiin détachment d'armée Maud'huy, perustettiin 1. lokakuuta 1914 kilpajuoksussa merelle.

Armeija osallistui 1914 Arrasin taisteluun ja toukokuussa 1915 toiseen Artoisin taisteluun, syyskuussa kolmanteen Artoisin taisteluun, heinäkuussa 1916 Sommen taisteluun ja huhtikuussa 1917 toiseen Aisnen taisteluun.

Lokakuussa 1917 Italian asevoimien komentajan kenraali Luigi Cadornan pyynnöstä armeija siirrettiin Italian rintamalle yhdessä brittiläisen siirtoarmeijan joukkojen kanssa muodostaen Italian siirtoarmeijan. Operaatioiden aikana armeijaan oli liitetty XII armeijakunta. Saksalaisilla vahvennetut Itävalta-Unkarin joukot pakottivat Caporetton taistelussa italialaiset vetäytymään. Ranskalaisjoukot ryhmitettiin pääosin Veronan ympäristöön, jonne joukot sijoitettiin torjumaan mahdollista Itävalta-Unkarin joukkojen hyökkäystä.

Armeija palasi 26. maaliskuuta 1918 Ranskaan, missä se osallistui kolmanteen Aisnen taisteluun, toiseen Marnen taisteluun ja sadan päivän hyökkäykseen. Armeijaan kuulunut XII armeijakunta pysyi Italiassa sodan päättymiseen asti.

Aselevon jälkeen armeija kuului Reininmaan miehitysjoukkoihin. 8. ja 10. armeija yhdistettiin 21. lokakuuta 1919, jolloin niistä muodostettiin Ranskan Reinin armeija.

Toinen maailmansota
-------------------

*Pääartikkeli: Toinen maailmansota*
Armeija perustettiin uudelleen 31. toukokuuta 1940, jolloin se alistettiin suoraan yleisesikunnalle. Armeija liitettiin 3. kesäkuuta Ranskan 3. armeijaryhmään ja edelleen 11. kesäkuuta yleisesikunnalle, mistä koillisen rintaman yleisesikunnalle 13. kesäkuuta.

Komentajat
----------

Armeijankomentajina olivat:

* armeijakunnankenraali Altmayer 31. toukokuuta 1940 -

Lähteet
-------

* Sharp, Lee: *The French Army 1939-1940 Organisation : Order of Battle : Operational History Volume I*. Lee Sharp (1. painos The Military Press 2002), 2001. ISBN 0-85420-321-4. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Sharp, Lee s. 52
2. 1 2  Sharp, Lee s. 72
**Stefan Andrzej Lubomirski** (5. toukokuuta 1862 Dubrowna – 5. kesäkuuta 1941 Krakova) oli puolalainen prinssi ja Puolan olympiakomitean ensimmäinen puheenjohtaja.

Stefan Lubomirski oli kuuluisaa puolalaista aatelissukua ja arvoltaan prinssi. Hänen isänsä oli prinssi Eugeniusz Lubomirski. 

Stefan Lubomirski aloitti hevosjalostuksen vuonna 1886 ja vuonna 1895 hän perusti veljiensä Wladyslawin ja Stanislawin kanssa oman hevosjalostusyrityksen. Prinssi Stefan Lubomirski oli myös aktiivi toimija perustaessaan Varsovan rautatieyhtiön, joka kapearaiteisena hoiti matkustaja- ja rahdinkuljetusta 1920- ja 30-luvuilla.

Juuri itsenäistyneessä Puolassa perustettiin 12. joulukuuta 1919 oma kansallinen olympiakomitea. Sen ensimmäiseksi puheenjohtajaksi valittiin Stefan Lubomirski. Hän toimi Puolan kansallisen olympiakomitean ensimmäisenä puheenjohtajana vuoteen 1921 asti. Sen jälkeen vuosina 1921-1923 hän oli Kansainvälisen olympiakomitean jäsen.

Prinssi Stefan Lubomirski oli naimisissa vuodesta 1902, ja hänellä oli neljä lasta eli kolme poikaa ja tytär. Hän kuoli toisen maailmansodan aikaan 5. kesäkuuta 1941 Krakovassa.

Lähteet
-------

1. ↑  The History of the Princess Lubomirski family the Princess Lubomirski family. Viitattu 13.5.2015 (puolaksi).
2. ↑  Polski Komitet Olimpijski obchodzi 95. rocznicę powstania  14.8.2006. Eurosport. Viitattu 13.5.2015 (puolaksi).


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Puola

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee vuonna 1943 perustettua divisioonaa. Vuonna 1940 perustetusta, lyhytaikaiseksi jääneestä Ranskan 2. panssaridivisioonasta on eri artikkeli.*

**Ranskan 2. panssaridivisioona** (ransk. *2e Division Blindée*) oli Ranskan maavoimien panssariyhtymä, joka perustettiin toisessa maailmansodassa vuonna 1943 Pohjois-Afrikassa. Se otti osaa sotatoimiin Länsi-Euroopassa osana kenraali Pattonin Yhdysvaltain 3. armeijaa. Yhtymä lakkautettiin 1999, jolloin sen perinteet siirrettiin 2. mekanisoidulle prikaatille.

Perustaminen
------------

Divisioona perustettiin Italian hallinnoimaan Libyaan vuodesta 1940 hyökänneistä yksiköistä, jotka olivat edenneet vuoteen 1943 mennessä Tripoliin Leclercin johdolla. Yhtymä nimettiin 2. kevyeksi divisioonaksi ja elokuussa 1943 se organisoitiin Yhdysvaltain kevyen panssaridivisioonan mukaiseksi.

Palvelus
--------

Divisioona kuljetettiin huhtikuussa 1944 Britteinsaarille ja edelleen 29. heinäkuuta Ranskaan. Ranskan taisteluissa se vapautti Pariisin, torjui Saksan panssariprikaatin hyökkäyksen Lorrainessa ja sulki Savernen aukon sekä vapautti Strasbourgin. Colmarin motista käytyjen taisteluiden päätyttyä se hyökkäsi Royanin satamakaupunkiin, mistä vapauduttuaan se palasi länteen osallistuen hyökkäykseen Saksan alueella. Divisioona lakkautettiin sodan jälkeen, kunnes se aktivoitiin uudelleen 1970-luvulla.

Ranskan maavoimia uudelleen järjesteltäessä 1999 divisioona hajotettiin 1. heinäkuuta ja sen perinteet siirrettiin 1. mekanisoidulle prikaatille.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:2nd Armored Division (France)
**Rio** on Duran Duranin toinen studioalbumi. Se julkaistiin maailmanlaajuisesti 10. toukokuuta 1982 ja julkaistiin uudelleen Yhdysvalloissa marraskuussa 1982. Se nousi parhaimmillaan brittien levymyyntilistan kakkoseksi.

Yhdysvalloissa Rio myi kultaa 1. maaliskuuta 1983 ja platinaa 26. huhtikuuta samana vuonna, saavuttaen myöhemmin tuplaplatinaa. Billboard Hot 100 -listalla albumi pysyi peräti 129 viikkoa ollen parhaimmillaan viides.

NME:n "100 kaikkien aikojen albumia"-listalla Rio oli vuonna 2003 sijalla 65. ja Q-lehden "100 parasta brittialbumia"-listalla 98.. 

Levyltä julkaistiin singlet "My Own Way" (1981), "Hungry Like The Wolf" (1982), "Save A Prayer" (1982) ja "Rio" (1982).

Kappalelistaus
--------------

Ensimmäisen LP-version kappaleet:

1. "Rio" (5:33)
2. "My Own Way" (4:51)
3. "Lonely In Your Nightmare" (3:50)
4. "Hungry Like the Wolf" (3:41)
5. "Hold Back the Rain" (3:57)
6. "New Religion" (5:33)
7. "Last Chance on the Stairway" (4:21)
8. "Save a Prayer" (5:33)
9. "The Chauffeur" (5:13)

Soittajat
---------

### Duran Duran

* Simon Le Bon - laulu
* Nick Rhodes - koskettimet
* John Taylor - basso
* Roger Taylor - rummut
* Andy Taylor - kitara

### Muut muusikot

* Andy Hamilton - saksofoni kappaleessa "Rio"
Konstantinus Mulviuksen sillalla edessään taivaallinen näky. Yksityiskohta 800-luvun bysanttilaisesta käsikirjoituksesta. 
**In hoc signo vinces** (lat.) on toteamus, joka tarkoittaa suomeksi 'Tässä merkissä olet voittava', lyhennettynä I.H.S. Historiallisen myytin mukaan Konstantinus Suuri näki Roomassa ennen Mulviuksen sillan taistelua vuonna 312 näyn, jossa nousevan auringon yläpuolella oli valoristi ja sen ympärillä teksti "tällä voitat". Taistelussa Konstantinus voitti vastustajansa Maxentiuksen ja nousi keisariksi.

Historialliset lähteet
----------------------

Ponte Milvio (Rooma) vuonna 2005.
Kaksi varhaista lähdettä, molemmat kyseenalaisia, kertovat Konstantinuksen näkemistä enteistä ennen taistelua. Kristitty historioitsija Lactantius (noin v. 250–320) kertoo tarinan, jonka mukaan ennen taistelua Konstantinus sai Jumalalta unessa kehotuksen maalata Jumalan merkin eli Kristus-monogrammin XP jokaisen sotilaan kilpeen. Lactantiuksen teksti on säilynyt vain yhtenä 1000-luvun alkuun sijoittuvana käsikirjoituksena, jossa kohta kuuluu:

> *Unessa häntä kehotettiin ottamaan huomioon Jumalan taivaallinen tunnus ja ryhtymään sitten taisteluun. Hän teki työtä käskettyä, ja käännetyllä x-kirjaimella, jonka ylin huippu oli varustettu kaarella, merkitsi kilpiin Kristuksen*.
> 
> 

Piispa Eusebios Kesarealainen (noin v. 275 – 339) kertoo tarinan Konstantinuksen taivaallisesta näystä. Hän kirjoitti myös, että uusi Kristukseen viittaava tunnus oli ensin yksinomaan Konstantinuksen sotalipussa ja kypärässä, mistä se siirtyi sotilaiden kilpiin vasta myöhemmin.

Arviointia
----------

Konstantinuksen saama taivaallinen vihje tai lupa taisteluun liittyy roomalaiseen perinteeseen, missä sotapäällikön tuli saada jumalilta lupa taistelun aloittamiseen samoin kuin pyhän kaupungin Rooman rajojen ylittämiseen.

Mulviuksen sillan taistelulla on asema kristinuskon historiassa, sillä voittonsa jälkeen vuonna 313 Konstantinus ja Licinius antoivat Milanon ediktin. Kristittyjen vainot lopetettiin, säädettiin uskonvapaus ja kristillisten seurakuntien takavarikoitu omaisuus palautettiin. Kristittyjä oli tällöin koko väestöstä 10–15 %. Historiallisen myytin mukaan Konstantinus otti itsekin kasteen kuolinvuoteellaan 337 jaa. Keisari Theodosius julisti kristinuskon Rooman valtionuskonnoksi 388 jaa.

Merkitys ja käyttö
------------------

Lausetta käytetään toisinaan merkitykseltään yleisenä toteamuksena, usein leikillisesti.

Katso myös
----------

* Kristus-monogrammi

Lähteet
-------

* Kivimäki, Arto: *Carpe Diem! Hauskaa ja hyödyllistä latinaa*. Karisto, 2008. ISBN 978-951-23-4118-4.
* Litzen, Veikko: *Tie Nikeaan. Roomalaisten ja kristittyjen yhteinen matka ajanlaskumme alusta valtionkirkon syntyyn*. k & h, Kirja-Aurora, 2009. ISBN 978-951-29-3963-3.
* Tammisto, Antero: *Antiikin maailma. Teoksessa: Maailmanhistorian pikkujättiläinen. Toim. Zetterberg, Seppo*. Helsinki: WSOY, 1988. ISBN 951-0-15101-7.

### Viitteet

1. 1 2  Kivimäki 2008, s. 134
2. 1 2  Litzen 2009, s. 331
3. ↑  Litzen 2009, s. 330
4. ↑  Tammisto 1988, s. 169–171
5. ↑  Tammisto 1988, s. 172
6. ↑  in hoc signo vinces *Treccani. Vocabulario on line*. Viitattu 20.2.2022.
**Joel Robles Blázquez**, lyhyemmin **Joel** (s. 17. kesäkuuta 1990 Madrid, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edusti viimeksi englantilaisseura Leeds Unitedia. Hän on pelipaikaltaan maalivahti.

Pelattuaan ensin kasvattajaseuransa Atlético Madridin C- ja B-joukkueissa Joel solmi uransa ensimmäisen ammattilaissopimuksen joulukuussa 2009. Nuori maalivahti teki ensiesiintymisensä pääsarjatasolla toukokuussa 2010 vierasottelussa Sporting Gijónia vastaan, kun hänet vaihdettiin kentälle 12 minuutin pelin jälkeen loukkaantuneen Sergio Asenjon tilalle.

Kausien 2011–2012 ja 2012–2013 aikana Joelin oli tyytyminen kolmosmaalivahdin rooliin Atléticossa ja hän vietti osan kausista lainalla muissa seuroissa. Hän pelasi kaksi ottelua Eurooppa-liigassa. Kaudella 2011–12 hän pelasi 13 ottelua naapuriseura Rayo Vallecanossa. Tammikuussa 2013 Joel lainattiin Wigan]iin, jossa hänen onnistui lunastaa itselleen ykkösmaalivahdin paikka. Laina-aika Englannissa huipentui FA Cupin voittoon. Wigan kukisti finaalissa Manchester Cityn numeroin 1–0 ja Joelin hyviä otteita pidettiin voiton avaimena.

Heinäkuussa 2013 Joel solmi viisivuotisen sopimuksen Evertonin kanssa, jonne myös Wigan-ajoilta tuttu valmentaja Roberto Martínez oli siirtynyt. Hän pelasi Evertonissa 42 valioliigaottelua, joista 20 ottelua kaudella 2016–2017. Eurooppa-liigassa hän pelasi kolme ottelua. Vuonna 2018 Joel palasi Espanjaan, tällä kertaa Real Betisin maalivahdiksi. Hän pelasi neljän kauden aikana Betisissä 56 Espanjan liigan ottelua, joista 33 ottelua kaudella 2019–2020. Hän pelasi kolme alkukierrosten ottelua Betisin voittaessa Copa del Reyn 2022. Eurooppa-liigassa hän pelasi kuusi ottelua. Hän palasi kaudeksi 2022–2023 Englantiin, ja pelasi Leedsissä neljä valioliigaottelua.

Robles pelasi muutaman ottelun Espanjan nuorisomaajoukkeissa. Hän kuului alle 21-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden vuonna 2013 voittaneeseen joukkueeseen, muttei päässyt pelaamaan turnauksessa.

Lähteet
-------

1. ↑  Joel - AT. MADRID Futbolme.com (Luettu 18. heinäkuuta 2010)
2. ↑  El portero Joel Robles firma su contrato profesional con el Atlético de Madrid As.com (Luettu 18. heinäkuuta 2010)
3. ↑  Sporting Gijon 1 - 1 Atlético Madrid (Arkistoitu – Internet Archive) ESPN soccernet (Luettu 18. heinäkuuta 2010)
4. ↑  Joel Robles Move Confirmed wiganlatics.co.uk (Luettu 19. tammikuuta 2013)
5. ↑  Total recall: Wigan keeper Robles to be dropped for FA Cup Final with Al Habsi stepping in Mirror (Luettu 3. kesäkuuta 2013)
6. ↑  Joel Robles catches the FA Cup with Wigan[vanhentunut linkki] sefutbol.com (Luettu 3. kesäkuuta 2013)
7. ↑  Blues sign Joel Robles (Arkistoitu – Internet Archive) evertonfc.com (Luettu 10. heinäkuuta 2013)
8. 1 2 3  Joel Robles Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
9. ↑  Joel Robles joins Real Betis *Irish Examiner*.  5.7.2018.  Arkistoitu 12.11.2018. Viitattu 11.11.2018. (englanniksi)
|  |
| --- |
| Tinidatsoli |
| Tinidatsoli |
| **Systemaattinen (IUPAC) nimi** |
| 1-(2-etyylisulfonyylietyyli)-2-metyyli-5-nitroimidatsoli |
| **Tunnisteet** |
| CAS-numero | 19387-91-8 |
| ATC-koodi | J01XD02 |
| PubChem | 5479 |
| DrugBank | DB00911 |
| **Kemialliset tiedot** |
| Kaava | C8H13N3O4S |
| Moolimassa | 247,273 |
| SMILES | Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem |
| **Farmakokineettiset tiedot** |
| Hyötyosuus |  ? |
| Proteiinisitoutuminen | 12 % |
| Metabolia | Hepaattinen |
| Puoliintumisaika | 12–14 h |
| Ekskreetio | Virtsan mukana |
| **Terapeuttiset näkökohdat** |
| Raskauskategoria | ? |
| Reseptiluokitus | 
 |
| Antotapa | Oraalinen |

**Tinidatsoli**, kemialliselta nimeltään *1-(2-etyylisulfonyylietyyli)-2-metyyli-5-nitroimidatsoli* on nitroimidatsoleihin kuuluva lääke, joka on maailmalla käytössä ja muistuttaa metronidatsolia. Niden kliiniset erot ovat varsin vähäisiä. Tinidatsolia myytiin Suomessakin 1970-luvulta 2000-luvulle kauppanimellä *Tinigyn*, ja se oli suunnattu lähinnä siimaeläintautien eli trichomonasinfektioiden hoitoon. Se nautitaan suun kautta 500 mg tabletteina. Se auttaa myös eräisiin muihin alkueläintauteihin kuten giardiaasiin. Se auttaa myös anaerobisten bakteeritautien hoitoon. Haittavaikutuksena on tälläkin antabusvaikutus. Lääkettä toi Suomen lääketehdas Schering. Nykyään lääkettä käytetään monissa kehitysmaissa kuten sotaa käyvässä Syyriassa.

Joissakin tapauksissa lääke saattaa aiheuttaa esimerkiksi huonovointisuutta tai ihottumaa.

Lähteet
-------

1. ↑  Tinidazole 500 mg – Tablets – Syria Emessa Labs, Syyria.  Arkistoitu 9.8.2014. Viitattu 21.7.2014.
**Rio Grande do Sul** oli Brasilian laivaston Bahia-luokan risteilijä (port. *cruzador*), joka romutettiin 1948.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Bahia-luokka (risteilijä)*
Alus tilattiin Armstrong Whitworthilta Britteinsaarilta, missä köli laskettiin 30. elokuuta 1907. Se laskettiin vesille 20. tammikuuta 1909 ja otettiin palvelukseen 1910.

Palvelus
--------

ensimmäisessä maailmansodassa alus oli 1917–1918 Brasilian laivaston osastossa Afrikan luoteisrannikolla, mistä se siirtyi hieman ennen sodan päättymistä Välimerelle. Alus modernisoitiin 1925–1926 Companhia Nacional de Navegação Costeiran telakalla Rio de Janeirossa Thornycroftin telakan tuella. Alukselle asennettiin uudet Brown Curtis-turbiinit ja öljykäyttöiset Thornycroft-kattilat korvasivat aiemmat hiilikattilat. Aluksen savuhormeja pidennettiin ja lukumäärä kasvoi kahdesta kolmeen. Alukselle asennettiin tulenjohtokone ja osa kolmen naulan tykeistä korvattiin neljällä kolmen tuuman ilmatorjuntatykillä. Lisäksi torpedoputkien lukumäärä tuplattiin ja muutettiin 21-tuumaisiksi.

Brasilian liityttyä toiseen maailmansotaan 22. elokuuta 1942 alus aloitti Atlantilla sukellusveneidentorjunnan ja saarronmurtajien etsinnän sekä saattuetehtävät. Kesällä 1944 se siirrettiin Italiaan, missä alus oli lähinnä koillisessa laivasto-osastossa. Alus suojasi sodan kuluessa kaikkiaan 62 saattuetta Recifen ja Rion välillä ja osallistui viiteentoista muuhun operaatioon, joihin kuului Dakarin ja Natalin välisen reitin valvonta. Alukselle tehdyistä sodanaikaisista muutoksista ei ole tarkkoja tietoja, mutta sille asennettiin ainakin kaikuluotain ja kaksi syvyyspomminheitintä ja 300 syvyyspommia sekä mahdollisesti ilmatorjuntaa täydennettiin 20 millimetrin tykeillä.

Alus osallistui 1945 meripelastustehtäviin lennätettäessä amerikkalaisjoukkoja Eurooppaan. Se poistettiin 1948 alusluettelosta ja romutettiin.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1906–1921*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1985. ISBN 0-85177-245-5. (englanniksi)
* Whitley, M. J.: *Cruisers of World War Two – an international encyclopedia*. Lontoo: Arms and Armour, 1996. ISBN 1-86019-874-0. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Whitley, M. J. s. 22

*Bahia*-luokan risteilijät

|  |
| --- |
| *Bahia* - *Rio Grande do Sul* |
| Edeltäjä: *Almirante Tamandaré* – Seuraaja: Barroso |