recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Iso-Kontainen** on syvyyssuhteiltaan epäyhtenäinen ylänköjärvi Suomussalmella Kainuun koillisosassa. Sen pinta-ala on 2,6 neliökilometriä. Etäisyys Kajaanista on 134 kilometriä pohjoiskoilliseen.

Maantiede
---------

Iso-Kontaisen pituus etelästä pohjoiseen on 2,9 kilometriä. Leveimmät kohdat lännestä itään ovat noin kilometrin. Länsirannan niemiä ovat Paloniemi, Hoiluansärkkä ja Huutoniemi, itärannalla on Korkeasärkkä. Paloniemen ja Korkeasärkän välissä sijaitsee järven syvin kohta, 32 metriä. Järven etelä- ja keskiosa on laajalti vähintään kymmenen metriä syvä, myös luoteisosan Mustalahti on syvä. Järven pohjoinen osa ja eteläisimmän osan Järvenpää ovat matalaa vesialuetta.

Iso-Kontaisen eteläosassa sijaitsee noin 150 metriä pitkä, hyvin kapea saari. Järven rannat ovat metsä- ja suomaata, pientaloja on harvakseltaan. Iso-Kontainen laskee sen pohjoispuolella sijaitsevan Pikku-Kontaisen kautta Kontaisenjokea länteen Korvuanjärveen (242,2 metriä mpy). Iso-Kontaista ja Korvuanjärveä erottava kannas on noin kilometrin levyinen.

Iso-Kontainen sijaitsee Iijoen vesistön itäreunalla. Noin kilometrin Iso-Kontaiselta itään sijaitsee Oulujoen vesistöön kuuluva Haukijärvi. Iso-Kontaisen eteläpuolella sijaitsee Iijoen vesistöön kuuluva Pyhäjärvi. Iso-Kontaisen ja Pyhäjärven välissä sijaitsee Roukalampi.

Iso-Kontainen (61.753.1.009) kuuluu Korvuanjärven alueeseen (61.753), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Iijoen vesistössä (61). Toinen jakovaihe on Korvuanjoen valuma-alue (61.75) ja ensimmäinen on Korpijoen valuma-alue (61.7). Iso-Kontainen on Korvuanjärven alueen toiseksi laajin vakavesi. Laajin on Korvuanjärvi ja kolmanneksi laajin on Pikku-Kontainen. Alueeseen kuuluu viisitoista vähintään hehtaarin laajuista vakavettä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Iso-Kontainen, vakavesi, Suomussalmi
2. 1 2 3 4 5 6  Iso-Kontainen. Järviwiki. Viitattu 11.9.2022.
3. ↑  Korvuanjärven alue (61.753). Järviwiki. Viitattu 11.9.2022.
Jarmo Lehtosen ja Jukka-Pekka Metsävainion suunnittelemat suomalaiset kirjelaatikot.
1. luokan merkintä pistekirjoituksella.
**Kirjelaatikko** on rakennuksen seinään tai maahan kiinnitetty laatikko, joka on tarkoitettu ennalta maksettujen kirjeiden ja postikorttien postitusta varten. Postiyritys noutaa lähetykset kirjelaatikosta toimitettavaksi vastaanottajille.

Toisinaan käytössä on erilaisia kirjelaatikoita erilaisia tarkoituksia varten, kuten yksi paikallisille ja toinen muille alueille ja ulkomaille lähetettäville lähetyksille. Käytössä voi olla myös erilliset kirjelaatikot 1. luokan (priority) lähetyksille ja 2. luokan (economy) lähetyksille.

Kirjelaatikot Suomessa
----------------------

Kirjeiden lähettämistä helpottivat 1800-luvulla käyttöön tulleet yhtenäistaksa, arvoleimaiset kuoret ja postimerkit. Ensimmäiset lähteville kirjeille ja korteille tarkoitetut kirjelaatikot otettiin Suomessa käyttöön 1800-luvun puolivälissä.

Kirjelaatikot saivat keltaisen värin jo autonomian aikana 1800-luvun lopulla. Sama väri oli käytössä myös maalaiskirjeenkantajien tunnusnauhoissa. Keltaisen värin yleistyttyä myös postitoimipaikkojen kylteissä siitä muodostui postin tunnusväri.

Jarmo Lehtosen ja Jukka-Pekka Metsävainion suunnittelema uusi pilarimainen kirjelaatikkomalli voitti vuonna 1996 järjestetyn valtakunnallisen suunnittelukilpailun. Ensimmäiset kirjelaatikot otettiin käyttöön Oulussa lokakuussa 1998. Kaikki kirjelaatikot oli uusittu vuoden 1999 loppuun mennessä. 

### Siniset kirjelaatikot

Vuonna 2011 otettiin Suomessa käyttöön yli 300 sinistä 1. luokan postille tarkoitettua kirjelaatikkoa. Samaan aikaan tuli mahdolliseksi laittaa 2. luokan kirjeet kirjelaatikkoon.

1. luokan kirje merkitään kulkunopeutta merkitsevällä numerolla 1, sanalla Priority tai posteista saatavilla Priority-tarroilla. Kotimaan postiliikenteessä 2. luokkaa ei tarvitse merkitä erikseen.

Ulkomaille lähetettävät kirjeet merkitään kansainvälisten sopimusten mukaisesti joko Priority- tai Economy-tarroilla tai -sanoilla.

Kaikkien kirjelaatikoiden sijainnit ja tyhjennysajat sekä Postin myymälöiden ja myyntipisteiden tiedot löytyvät Postin nettisivuilta osoitteesta www.posti.fi

Kirjelaatikoita eri maissa
--------------------------

* AustraliaAustralia
* BelgiaBelgia
* EspanjaEspanja
* IrlantiIrlanti
* Iso-BritanniaIso-Britannia
* JapaniJapani
* HollantiHollanti
* PuolaPuola
* RanskaRanska
* Ruotsi, sininen kirjelaatikko paikallispostilleRuotsi, sininen kirjelaatikko paikallispostille
* SaksaSaksa
* SaksaSaksa
* SaksaSaksa
* UkrainaUkraina
* USAUSA

Katso myös
----------

* Postilaatikko

Lähteet
-------

* Jukka-Pekka Pietiäinen: Suomen postin historia 2. Posti- ja telelaitos 1988. Valtion painatuskeskus, Helsinki 1988, ISBN 951-860-750-8.
* Postimuseon verkkonäyttelyt; Postitorven tarina
* Uudistuksia kirjeiden lähettämiseen (Arkistoitu – Internet Archive) 1. helmikuuta 2011

### Viitteet

1. ↑  Uutiskatsaus, kuvateksti. Mitä Missä Milloin 1997 s. 83. Otava 1996 ISBN 951-1-14219-4
**Kirjettä lukeva nainen** eli **Paitasillaan** on suomalaisen taiteilijan Magnus Enckellin öljyvärityö kankaalle vuodelta 1912. Kooltaan maalaus on 65 cm × 50 cm, ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan lahjoituskokoelmaan.

*Paitasillaan*-maalauksessa kiteytyvät Magnus Enckellin väriharmoniapyrkimykset. Hän oli muuttanut 1890-luvun askeettista ilmaisuaan vähitellen, ja värikkyys alkoi lisääntyä hänen töissään. Hän oli saanut 1900-luvun alussa vaikutteita Espanjan vanhemmasta taiteesta. Samalla hän oli mukana Suomen taidemaailmaan vaikuttaneessa värikentän mullistuksessa.

Maalaus syntyi Pariisissa, jossa sen mallina oli pariisitar Madame Tibault. Toinen suomalainen taiteilija Alanko oli maalannut samaa mallia, ja hän esitteli mallin Enckelille. Maalaus oli mukana Septem-ryhmän toisessa näyttelyssä 1913 nimellä *Lukeva tyttö*.

Lähteet
-------

1. ↑  Huusko, Timo: Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan lahjoituskokoelmateos, 2003, s. 45.
2. ↑  Huusko, Timo. Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan lahjoituskokoelmateos, 2003, s. 45–46.

Aiheesta muualla
----------------

* Teos Suomen Kansallisgallerian sivuilla.
**Ahool** on jättiläismäistä lepakkoa muistuttava kryptidi, jonka väitetään elävän Indonesiassa Jaavan saaren länsiosissa. Olento on saanut nimensä voimakkaan, huhuilevan äänensä takia. Ensimmäinen kirjattu havainto on vuodelta 1925. Olentoa kuvaillaan lepakoksi, jolla on apinan pää. Sen ruumiin kerrotaan olevan metrin mittainen ja siipien kärkivälin peräti neljä metriä.

Tarujen ja silminnäkijöiden mukaan Ahool elää viidakoissa sijaitsevissa luolissa ja saalistaa ravinnokseen kaloja joesta. Muutamia Ahoolin väitettyjä pesäluolia on yritetty tutkia, mutta ne ovat osoittautuneet erittäin syviksi ja vaikeakulkuisiksi. 

Jos Ahool on elävä eläin eikä pelkkä taruolento, se on todennäköisesti jokin suurikokoinen lepakko- tai pöllölaji. Ulkonäöltään sitä on kuvattu lepakkomaiseksi, mutta huhuilu viittaisi pikemminkin lintuun. Nopeasti nähtynä pöllön pää voi tuoda mieleen apinan naaman. Sekä lepakoista että pöllöistä tunnetaan lajeja, jotka saalistavat ruuakseen kaloja. Suurimpien nykyisin tunnettujen lepakoiden siipiväli on vain puolitoista metriä, joten Ahoolin väitetty koko vaikuttaa varsin epäuskottavalta. Suurimpien pöllöjen, kuten huuhkajan ja äyriäishuuhkajan, ruumiin pituus sen sijaan voi olla lähes metrin ja siipivälikin kaksi metriä, joten pöllöksi Ahool ei olisi välttämättä niin luonnottoman kokoinen. Senkokoinen eläin pystyisi vielä lentämäänkin, sillä se olisi suunnilleen saman kokoinen kuin suurimmat nykyajan lentävät linnut jättiläisalbatrossi ja andienkondori. Tosin suuri siipiväli ei olisi käytännöllinen sademetsässä ja luolissa liikkuvalle eläimelle. Kryptozoologien mielestä Ahool voisi olla myös sukupuutolta välttynyt lentoliskolaji, kuten Afrikan väitetty Kongamatokin.

Lähteet
-------

* Unknownexplorers.com: Ahool (englanniksi)
* Tietoa jättiläislepakoista (englanniksi)
* Syfy.com: Ahool (englanniksi)
**GRIN2B-oireyhtymä** eli **GRIN2B-kytkeytynyt hermoston kehityshäiriö** on erittäin harvinainen oireyhtymä, joka aiheuttaa muun muassa kehitysvammaisuutta. Tarkassa oirekuvassa esiintyy huomattavaa yksilöllistä vaihtelua.

GRIN2B-oireyhtymään liittyy usein lihasjänteyden poikkeavuuksia. 54 potilaan aineistossa 56 %:lla potilaista esiintyi hypotoniaa, 23 %:lla spastisuutta ja kymmenesosalla dystoniaa. Karkea- ja hienomotoriikassa on usein ollut kehitysviive. Osa potilaista oppii kävelemään itsenäisesti, jotkut eivät lainkaan. Myös puheen kehitys on ollut vaihtelevaa; kaikki eivät opi tuottamaan puhetta. GRIN2B-oireyhtymän liittyvä kehitysvamma on ollut noin 60 %:lla potilaista syvä, 24 %:lla keskivaikea ja noin 15 %:lla lievä. Nielemisvaikeudet, runsas kuolaaminen ja refluksitauti ovat olleet sairastuneilla syömistä vaikeuttaneita ongelmia. Epilepsiaa näyttää liittyvän oirekuvaan noin puolilla. Kohtausten alkamisajankohta on vaihdellut, mutta ajoittunut lapsuuteen. Aivosähkökäyrässä on potilailla havaittu myös epilepsiakohtauksiin liittymättömiä muutoksia. Aivojen kuvantamistutkimuksissa on havaittu 13 %:lla potilaista aivokuoren kehityshäiriö, joka on aiheuttanut muun muassa polymikrogyriaa. Myös monia muita poikkeavia aivolöydöksiä on kuvattu. Mikrokefalisiksi on todettu noin 18 % sairastuneista. 9 %:ssa tapauksista isoaivojen tilavuus on ollut pienentynyt, mikä monissa tapauksissa viittaa isoaivoatrofiaan. GRIN2B-oireyhtymään on liittynyt 26 %:lla potilaista autismin kirjon häiriö. Käytöksen erityispiirteinä on kuvattu myös levottomuutta, mielialavaihteluita, impulsiivisuutta, rajattomuutta ystävällisyyden osoituksissa ja keskittymiskyvyn puutteita. Silmäkontakti voi olla heikko. Osalla sairastuneista on ollut taipumus väsyä nopeasti. Univaikeuksia on myös kuvattu oireyhtymän yhteydessä. Aivoperäinen näkövamma on todettu 8 %:lla sairastuneista 54 potilaan aineistossa.

GRIN2B-oireyhtymä johtuu kromosomissa 12 sijaitsevan GRIN2B-geenin mutaatioista. Näitä mutaatioita on kuvattu erilaisia; niistä osa on ollut deleetioita. Puolissa tapauksissa 54 potilaan aineistossa oireyhtymän taustalla oleva geenivirhe on ilmentynyt mosaiikkimuotoisena. GRIN2B-oireyhtymällä on autosomaalinen, vallitseva periytymistapa, mutta suurin osa tapauksista on johtunut sporadisista uusista mutaatioista. GRIN2B-oireyhtymän yleisyyttä ei tunneta, mutta sitä pidetään erittäin harvinaisena. Sabine Endele kuvasi oireiston ensimmäisenä vuonna 2010, ja vuoteen 2022 mennessä oli tiedossa noin sata diagnoosin saanutta henkilöä. GRIN2B-oireyhtymän hoito on oireenmukainen. Sairastuneiden elinajanodote on tuntematon.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Johanna Rintahaka, GRIN2B-oireyhtymä Tukiliitto 24.10.2022, viitattu 16.7.2023
Krag-Jørgensenin erityispiirre on lukon vieressä sijaitseva makasiini.
**Krag-Jørgensen** on pulttilukkokivääri, joka kehitettiin 1800-luvun lopulla Norjassa. Norjan, Tanskan ja Yhdysvaltojen asevoimat käyttivät sitä aikanaan peruspalvelusaseena. Kivääristä valmistettiin useita versioita eri aselajeille. Aseen suunnittelivat norjalaiset Ole Herman Johannes Krag ja Erik Jørgensen. 

Toisen maailmansodan aikana Norjan miehittänyt natsi-Saksa asetti suuren tilauksen Krag-kivääreistä Norjan valtion Kongsberg Våpenfabrikk-asetehtaalle. Miehitystä vastustaneet työntekijät hidastivat ja sabotoivat valmistusta eikä Wehrmacht ehtinyt saada kuin noin 3500 kivääriä sodan aikana.

Nykyään ase on suosittu keräilijöiden keskuudessa. Ampujat arvostavat sitä sen luotettavan toiminnan vuoksi.

Lähteet
-------

* Frank De Haas, Wayne Van Zwoll: *Bolt Action Rifles*. Krause Publications, 2003. ISBN 0873496604.

Pistinharjoittelua Krag-kiväärillä Yhdysvaltain armeijassa
### Viitteet

1. ↑  Haas, Zwoll: s. 89-97

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Krag-Jørgensen**.
Ojangon ulkoilualue: polkuja ja polun ylittävä latusilta
**Ojangon ulkoilualue** sijaitsee Vantaalla Ojangon kaupunginosassa Hakunilan kaakkoispuolella. Aluetta kiertävät mutkittelevat ulkoilu- ja ratsastuspolut sekä talvella hiihtoladut. Ratsastajia palvelee ratsastuskeskus Poni-Haka. Ojangon ulkoilualueen metsät ovat luontainen jatke Hakunilan urheilupuistolle. Seutu onkin toiminut useiden hiihto- ja suunnistuskilpailujen näyttämönä. Alueella on järjestetty hiihdon SM-kisoja esimerkiksi vuosina 1997, 2008 ja 2014.

Alue on monipuolista, pienipiirteistä, kumpuilevaa metsäalueiden- ja viljelymaiden kirjomaa maastoa. Seudulla on suhteellisen edustava eläin- ja kasvilajisto ja sinne järjestetään myös mm. perhosretkiä kesäisin. Perhosia varten on alueen joitakin osia hoidettu talkoilla ja saatu joitakin niittyjä vaativia lajeja säilymään ja lisääntymään alueella.

Lähteet
-------

1. ↑  kartta.vantaa.fi (Valinnat: Aluejaot: *Suuralueet*, *Kaupunginosat* ja *Postinumeroalueet*. Haku hakusanoilla *Ojangon ulkoilualue*.) Vantaan kaupunki, vantaa.fi. Viitattu 2.7.2016.
2. 1 2  Vantaa alueittain (2015) (pdf) (92 Ojanko, teoksen s. 252–253)  huhtikuu 2016. Vantaan kaupunki, vantaa.fi.  Arkistoitu 8.5.2016. Viitattu 2.7.2016.
**Arkkienkeli Mikaelin kirkko** (kreik. Ναός Μιχαήλ Αρχαγγέλου, *Naós Michaíl Archangélou*) eli *Rotónta* (Ροτόντα < *Rotunda*) on bysanttilaisaikainen ortodoksinen kirkko Plataniáksen Episkopín kylässä Kreetan saarella Kreikassa. Se on omistettu arkkienkeli Mikaelille.

Arkkienkeli Mikaelin kirkko.
Kirkko on rakennettu 500-luvun jälkimmäisellä puoliskolla Kreetan ensimmäisellä bysanttilaisella kaudella, mikä tekee siitä yhden Kreetan vanhimmista säilyneistä kirkoista. Kreetan toisella bysanttilaisella kaudella kirkko toimi Kíssamoksen hiippakunnan katedraalina eli piispanistuimena.

Kirkossa on suuri pyöreä, kerroksittainen kupoli, mistä se on saanut rotunda-nimensä. Kirkko on koristeltu seinämaalauksilla, joita on useissa kerroksissa, ja mosaiikkilattioilla. Varhaisimmat seinämaalaukset ovat 600-luvulta. Toinen, ihmishahmoja vailla oleva maalauskerros on ikonoklasmin ajalta ja kolmas kirkon pyhiä esittävä kerros toiselta bysanttilaiselta kaudelta. Mosaiikkilattiat ovat heti kirkon rakentamisen ajoilta, ja niissä esiintyy muun muassa viinin- ja muratinlehtiä ja kaloja.

Lähteet
-------

1. ↑  Ναός Μιχαήλ Αρχαγγέλου (Ροτόντα) Επισκοπής Κισάμου Χανιά Υπουργείο Πολιτισμού και Αθλητισμού ​. Viitattu 1.9.2021.
2. 1 2 3  Ιερός Ναός Μιχαήλ Αρχαγγέλου (Επισκοπή) *Orthodox Crete*. Viitattu 1.9.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Arkkienkeli Mikaelin kirkko** Wikimedia Commonsissa
**Patrick James Coleman** "**Paddy**" **McNair** (27. huhtikuuta 1995 Ballyclare) on pohjoisirlantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa Englannin mestaruussarjassa pelaavaa Middlesbrough'ta.

McNair teki liigadebyyttinsä Manchester Unitedin edustusjoukkueessa kaudella 2014–2015 syyskuussa ottelussa West Hamia vastaan, joukkueen puolustuksen kärsittyä pahasta loukkaantumissumasta. McNair siirtyi vuonna 2016 Sunderlandiin ja vuonna 2018 Middlesbroughiin.

McNair pelasi ensimmäisen A-maaottelunsa Pohjois-Irlannin joukkueessa Skotlantia vastaan maaliskuussa 2015. Ensimmäisen EM-karsintaottelussa hän pelasi Färsaaria vastaan huhtikuussa 2015.

Lähteet
-------

1. 1 2  Paddy McNair Transfermarkt-sivustolla (englanniksi) Viitattu 10.12.2014.
2. ↑  Paddy McNair praised by Man Utd teammates after debut match (englanniksi) *BBC.* Viitattu 10.12.2014.
3. ↑  McNair, Paddy *national-football-teams.com*. Viitattu 26.10.2015. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Paddy McNair** Wikimedia Commonsissa

Pohjois-Irlannin joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2016
1 McGovern |
2 McLaughlin |
3 Ferguson |
4 McAuley |
5 J. Evans |
6 Baird |
7 McGinn |
8 Davis |
9 Grigg |
10 Lafferty |
11 Washington |
12 Carroll |
13 C. Evans |
14 Dallas |
15 McCullough |
16 Norwood |
17 McNair |
18 Hughes |
19 Ward |
20 Cathcart |
21 Magennis |
22 Hodson |
23 Mannus |
Valmentaja O’Neill
**Patrick George "Paddy" Considine** [konsidain] (s. 5. syyskuuta 1973 Burton upon Trent, Staffordshire, Englanti) on brittiläinen näyttelijä, muusikko ja elokuvaohjaaja, joka aloitti uransa vuosituhannen vaihteessa. Hän on usein esittänyt synkkiä ja moraalisesti haastavia rooleja.

Lapsuus ja nuoruus
------------------

Considine syntyi Keski-Englannissa Staffordshiressa. Hän ryhtyi opiskelemaan näyttämötaidetta Burton Collegessa mutta ei suorittanut loppututkintoa. Opiskeluaikanaan hän tutustui Shane Meadowsiin, jonka kanssa hän on tehnyt usein yhteistyötä. Vuonna 1994 Considine siirtyi Brightonin yliopistoon opiskelemaan valokuvausta.

Ura
---

Yliopistosta valmistumisen jälkeen Considine esiintyi Shane Meadowsin elokuvissa. Roolit toivat hänelle kuuluisuutta ja uusia työtilaisuuksia: Michael Winterbottomin *24 Hour Party People* (2002) ja Jim Sheridanin *In America* (2003). Vuonna 2004 hänen roolinsa Meadowsin elokuvassa *Dead Man’s Shoes* sai Britanniassa *Empire*-lehden palkinnon vuoden parhaana näyttelijäsuorituksena. *Cinderella Man* (2005) ja *Medusan sinetti* (2007) kuuluivat hänen ensimmäisiin suuren budjetin elokuviinsa.

Näyttelijäntyön ohella Considine on myös käsikirjoittanut ja ohjannut elokuvia sekä esiintynyt musiikkivideoissa. Hänen ohjaamansa lyhytelokuva *Dog Altogether* (2007) sai lukuisia palkintoja; myös ensimmäinen pitkä näytelmäelokuva *Tyrannosaur* (2011) sai useita palkintoja. Vuonna 2017 hän ohjasi nyrkkeilydraaman *Journeyman*, jossa hän esitti pääosaa. Vuonna 2022 Considine esitti pääosaa fantasiasarjassa *House of the Dragon*.

Meadowsin kanssa Considine perusti rock-yhtyeen She Talks to Angels.

Yksityiselämä
-------------

Considinen puoliso on Shelley Considine, ja perheessä on kolme lasta. Considinella on diagnosoitu aspergerin oireyhtymä.

Lähteet
-------

1. ↑  Paddy Considine: Knowing I have Asperger's is a relief *telegraph.co.uk*. Viitattu 22.6.2021.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Korea
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz
* Photographers' Identities

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Atari 2600 -pelikonsolin *paddle*-ohjain.
**Paddle-ohjain** oli Atari 2600-pelikonsolin mukana tullut videopeliohjain.
Nimi johtuu *Pong*-pelin mailojen (engl. *paddle*) ohjauksesta.

Ohjaimen kehitti Atari 1970-luvulla ja valmistettiin alun perin *Pong*-peliin. Ohjaimessa oli yksi käännettävä pyörä ja yksi tai useampi "tulitusnappi". Ohjainta voitiin kääntää myötäpäivään tai vastapäivään ja käytettiin *Pong* ja *Breakout* -tyylisissä peleissä.

Ohjain perustuu potentiometriin, jollainen on ollut myös muun muassa äänentoistolaitteen äänenvoimakkuuden säädössä.

Joystick-ohjaimesta tuli myöhemmin suositumpi ohjain.

Lähteet
-------

1. ↑  Matt Barton & Bill Loguidice: A History of Gaming Platforms: Atari 2600 Video Computer System/VCS Gamasutra. Viitattu 1.3.2020. (englanniksi)
2. 1 2  David H. Ahl: Home Computer Games: Blisters And Frustration *atarimagazines.com*.  1983. Viitattu 1.3.2020. (englanniksi)
3. 1 2  History Of the Gaming Control Device *prezi.com*. Viitattu 1.3.2020. (englanniksi)
4. ↑  History of the Atari 2600 VCS *lifewire.com*. Viitattu 1.3.2020. (englanniksi)
**Pyynikin ylävesisäiliö** on Tampereen vanhin ylävesisäiliö eli maanalainen "vesitorni". Yhä käytössä oleva ylävesisäiliö sijaitsee Pyynikinharjulla näkötornin vieressä ja se valmistui vuonna 1898. Alkuperäisen säiliön vesitilavuus oli 800 kuutiometriä. Säiliötä on laajennettu 1930-luvulla, työ valmistui vuonna 1938. Laajennusosan vesitilavuus on 2 400 kuutiometriä.

Vuonna 1938 Pyynikin ylävesisäiliöiden ja vuonna 1928 valmistuneen Kaupin vanhan vesitornin yhteenlaskettu vesitilavuus oli 5 200 kuutiometriä, joka vastasi noin kahta kolmasosaa vuorokausikulutuksesta. Nykyään Tampereen kuuden vesitornin ja ylävesisäiliön yhteiskapasiteetti on 23 200 kuutiometriä, joka on noin 45 prosenttia päivittäin verkostoon pumpatusta vesimäärästä (2016).

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Juuti, Petri & Katko, Tapio (toimittaneet): *Ernomane vesitehras – Tampereen kaupungin vesilaitos 1835–1998*, s. 157–158. Tampere: Tampereen kaupungin vesilaitos, 1998. ISBN 952-91-0065-5. Teoksen verkkoversio (PDF) (viitattu 2.7.2017).
2. ↑  *Tampereen Vesi – 2016 – Vuosikertomus ja ympäristöraportti*, s. 8. Tampereen Vesi, 2017. Teoksen verkkoversio (PDF) (viitattu 1.7.2017).
**Tus Airways** (IATA: **U8**, ICAO: **CYF**, kutsukoodi: **TUS AIR**) on kyproslainen lentoyhtiö, jonka kotipaikka on Lárnaka. Yhtiö on perustettu kesäkuussa 2015 ja se aloitti lennot solmukohdastaan Lárnakan kansainväliseltä lentoasemalta helmikuussa 2016.

Historia
--------

Tus Airways perustettiin kesäkuussa 2015 eurooppalaisten ja yhdysvaltalaisten sijoittajien tukemana. Se on ensimmäinen kyproslainen lentoyhtiö, joka on perustettu Cyprus Airwaysin lakkauttamisen jälkeen.

Tus Airways aloitti lentonsa 14. helmikutaa 2016 Lárnakasta Israeliin. Alussa yhtiö käytti yhtä Saab 340B ja yhtä Saab 2000 -lentokonetta. Heinäkuussa 2017 yhtiö osti ensimmäiset suihkukoneensa, kaksi Fokker 100 -konetta ja myöhemmin viisi Fokker 70 -konetta, jolloin laivaston lentokoneiden määräksi muodostui seitsemän. Heinäkuussa 2018 avattiin yhtiön kanta-asiakasohjelma "Tus & Plus".

Syyskuussa 2019 epäiltiin, että Tus Airways olisi lopettamassa toimintansa, mutta yhtiö kertoi aikovansa vain muuttua, eikä lopettaa. Yhtiö käyttää nykyään nimeä TUS Airways.

Laivasto
--------

Yhtiön laivasto syksyllä 2022:

* 5 Airbus A320-200

Lähteet
-------

1. ↑  Cyprus Reveals New National Carrier: Tus Airways *GTP Headlines*.  19.11.2015. Viitattu 21.10.2022. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kotisivut

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Tus Airways
**Pyytöjärvi** on matala ja verraten tasasyvyinen metsäjärvi Hiienjoen reitillä Lieksan eteläosassa Pohjois-Karjalan maakunnassa. Sen pinta-ala on 68 hehtaaria. Etäisyys Joensuusta on 68 kilometriä pohjoiskoilliseen.

Maantiede
---------

Pyytöjärven ulottuvuus etelästä pohjoiseen on 1,7 kilometriä ja lännestä itään 1,05 kilometriä. Järven eteläisimmän osan muodostaa kapea Kämppälahti, koillisessa on Lauttalahti. Niiden ohella järvessä on lukuisia nimettömiä lahtia, myöskään järveen työntyviä niemiä ei ole nimetty. Runsas neljäsosa Pyytöjärvestä on enintään puolitoista metriä syvä. Vajaa kolme neljäsosaa on puolestatoista metristä kahteen ja puoleen metriin syvä.

Pyytöjärven saariluku on kolme. Saarista laajin ja ainoa nimetty on järven pohjoisosan Raatosaari. Järven rannat ovat alavaa suomaata ja vain paikka paikoin maasto kohoaa 160 metrin korkeuskäyrän yläpuolelle eli vähintään kuusi metriä järven pinnan yläpuolelle.

Pyytöjärveen laskee Koivaanjoki pohjoisesta Koivas-järveltä (155,6 metriä mpy). Etelästä laskee soiden halki virtaava Pyytöjoki. Pyytöjärvi laskee Hiienjokea kaakkoon Koitereen (143,4 metriä mpy) Hiienselälle.

Pyytöjärven vesitilavuus on 1 153 000 kuutiometriä.

Pyytöjärvi (04.945.1.011) kuuluu Hiienjoen valuma-alueeseen (04.945), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Koitereen alue (04.94) ja ensimmäinen on Koitajoen valuma-alue (04.9). Hiienjoen valuma-alueeseen kuuluu 72 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä. Laajimmat ovat Mäntyjärvi ja Murtojärvi. Niitä seuraa Pyytöjärvi ja Kasarmi-Valkea.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Pyytöjärvi, vakavesi, Lieksa
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 22.9.2022.
3. ↑  Pyytöjärvi. Järviwiki. Viitattu 22.9.2022.
4. ↑  Hiienjoen valuma-alue (04.945). Järviwiki. Viitattu 22.9.2022.
Ravintola Passio.
**Passio Keittiö ja Baari** on helsinkiläinen laaturavintola, joka sijaitsee Kalevankadulla Kampissa. Ravintolan keittiömestarina toimii Jesse Vottonen Ravintolan perusti Panimoravintola Huvilan toimitusjohtaja ja olutmestari Jussi Hukkanen kahden muun osakkaan kanssa keväällä 2014.

Ravintola on saanut erinomainen arvion esimerkiksi TripAdvisorin runsaalta 300 arvioijalta sijoittuen 2. sijalle runsaasta tuhannesta palvelussa arvioidussa helsinkiläisestä ravintolasta. Myös talouslehti Kauppalehden Optio luokitteli Passion Helsingin kärkiravintoiden joukkoon.

Passio tarjoaa kotimaisten pientuottajien antimia höystettynä maailman mausteilla. Juomissa panostetaan käsityöläisyyteen ja laatuun. Oluet toimitti vuoden 2017 alkuun asti Panimoravintola Huvila ja viinit tulevat eurooppalaisilta pientiloilta. Nyttemmin oluet toimittaa Helsinkiläinen Ohrana Krouvi Panimo Korkeavuorenkatu 27:stä.

Lähteet
-------

1. ↑  Pienpanimojen ravintolat rynnivät Helsinkiin  22.3.2014. kauppalehti.fi. Viitattu 11.4.2014.
2. ↑  Arkistoitu kopioRavintolabuumi jatkuu: Hyviä uutisia oluen ystäville ja itähelsinkiläisille  2.4.2014. mtv.fi.  Arkistoitu 23.9.2016. Viitattu päivitetty 7.9.2016.
3. 1 2  Rebekka Katko: Arkistoitu kopioHuvilan toimitusjohtajan Helsingin-ravintola valittiin kaikkien aikojen kärkiravintoloiden joukkoon  12.6.2014. ita-savo.fi.  Arkistoitu 17.9.2016. Viitattu 7.9.2016.
4. 1 2  Huvilan oluet suoraan Savonlinnasta Helsingin sydämeen  6.3.2014. olutverkko.wordpress.com. Viitattu 7.9.2016.
5. ↑  Passio Kitchen and Bar tripadvisor.com. Viitattu 7.9.2016. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Passio keittiö ja baari (passiodining.fi)
* Kings of Casual Dining (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (nordicdesignstar.com)
* Ohrana Krouvi Panimo (Arkistoitu – Internet Archive) (ohranabrewery.fi)
**Arkkienkeli Mikaelin kirkko** (kreik. Αρχάγγελος Μιχαήλ, *Archángelos Michaíl*) on bysanttilaisaikainen kirkko Pedouláksen kylässä Tróodos-vuoristossa Nikosian alueella Kyproksen saarella. Se on yksi Tróodoksen maalatuista kirkoista, jotka ovat Unescon maailmanperintökohde.

Kirkko on omistettu arkkienkeli Mikaelille ja rakennettu vuonna 1474. Kirkko liitettiin maailmanperintöluetteloon vuonna 1985.

Kirkko sijaitsee Pedouláksen kylän itälaidalla. Se on yksilaivainen, ja siinä on Tróodoksen kirkoille tyypillinen lumen painolta suojaava jyrkkä puurakenteinen harjakatto. Kirkon varsinainen kirkkotila oli sen pienen koon vuoksi tarkoitettu pelkästään miehille ja nartheks naisille. Kirkon seinämaalaukset, jotka valmistuivat myös vuonna 1474, teki paikallinen Minas Marathasalainen. Maalaukset edustavat konservatiivista jälkibysanttilaista tyyliä, mutta ovat poikkeuksellisen realistisia ja jossain määrin "naivistisia", ja niissä on havaittavissa myös läntistä vaikutusta. Esimerkkejä maalauksista ovat muun muassa Abrahamin uhri, kaste Jordanvirralla, Juudaksen suudelma sekä apsiksen rukoileva Neitsyt Maria ja Jeesuksen ylösnousemus.

* Kirkko sisältä.Kirkko sisältä.
* Pyhät Konstantinus ja Helena.Pyhät Konstantinus ja Helena.
* Pyhä Kyriake.Pyhä Kyriake.

Lähteet
-------

1. 1 2  Painted Churches in the Troodos Region UNESCO World Heritage Centre. Viitattu 23.5.2018.
2. 1 2  Church of Archangelos Michail, Pedoulas Department of Antiquities. Viitattu 23.5.2018.
3. 1 2  Archangelos Michael Church *Visit Cyprus*. Viitattu 23.5.2018.
4. ↑  Micuła, Grzegorz & Micuła, Magdalena: *Cyprus*, s. 93. Eyewitness Travel. London, New York, Melbourne, Munich and Delhi: DK, 2016. ISBN 978-0-24120-928-8.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Arkkienkeli Mikaelin kirkko** Wikimedia Commonsissa
**Otto Bayer** (4. marraskuuta 1902 – 1. elokuuta 1982) oli saksalainen kemisti, jolla oli huomattava vaikutus Saksan kemiaan. Hän oli professori ja oppiarvoltaan tohtori. Hänet tunnetaan erityisesti polyuretaanin keksimisestä.

Bayer opiskeli kemiaa Frankfurtin yliopistossa. Hän väitteli vuonna 1924 Julius von Braunin ohjauksessa. Väitöskirjan jälkeen hän työskenteli *I.G. Farbenindustrie* -yrityksen maalitehtaalla kemistinä.

Vuonna 1933 hän siirtyi Leverkuseniin Bayerin tehtaalle laboratorion johtajaksi. Hän oli tuolloin vasta 31-vuotias. Siellä hän onnistui vuonna 1937 valmistamaan ensimmäisen kerran polyuretaania 1,8-oktaanidi-isosyanaatin ja 1,4-butaanidiolin reaktiolla. Vuonna 1941 syntyi ensimmäinen polyuretaanivaahto komponenttien epäpuhtauksien seurauksena. Tämän jälkeen reaktioon lisättiin tarkoituksella pieniä määriä vettä, mikä johti joustavan vaahdon muodostumiseen. Polyuretaanivaahto on nykyään selvästi tärkein polyuretaanimateriaali.

Nimestään huolimatta Otto Bayer ei ole sukua Bayer AG:n perustajalle Friedrich Bayerille.

Testamentissa Bayer määräsi perustettavaksi *Otto-Bayer-säätiön*, joka on vuodesta 1984 alkaen myöntänyt *Otto Bayer -palkinnon*.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Bayer Coatings: Otto-Bayer-Story *bayercoatings.com*. Viitattu 2.12.2014. (saksaksi)
2. ↑  The Plastics Historical Society: Otto Bayer *plastiquarian.com*. Viitattu 2.12.2014. (englanniksi)
3. ↑  Bayer Foundations: Otto Bayer Award *bayer-foundations.com*.  Arkistoitu 4.2.2015. Viitattu 2.12.2014. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Viktor Vasnetsov: *Lumityttö*, 1899.
**Lumityttö** (ven. Снегурочка, *Snegurotška*) on venäläisten kansansatujen hahmo. Eräässä tarinassa hän on Kevään ja Pakkasen tytär, joka kaipaa ihmisten seuraa. Hän pitää Lel-nimisestä paimenesta, mutta on kykenemätön tuntemaan rakkautta. Lumitytön äiti säälii häntä ja antaa hänelle tämän kyvyn, mutta heti kun Lumityttö rakastuu, hänen sydämensä lämpenee ja hän sulaa. Tämän tarinan kirjoitti näytelmäksi Aleksandr Ostrovski, josta Nikolai Rimski-Korsakov myöhemmin sovitti oopperan *Lumityttö*. 

Toisen kertomuksen mukaan vanha pariskunta tekee lumesta tytön, joka muuttuu eläväksi. Ryhmä tyttöjä kutsuu hänet metsään kävelylle, jonka jälkeen he tekevät pienen nuotion ja hyppivät vuorotellen sen yli. Kun Lumitytön vuoro tulee, hän haihtuu jo puolivälissä hyppyä pieneksi pilveksi.

Nykyään Lumityttö tunnetaan Pakkasukon, joulupukin venäläisen serkun lapsenlapsena ja avustajana.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Lumityttö**.
* Snegurochka (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
**Järvikylän kartano** on Joroisissa sijaitseva kartano. Kartano on ollut Grotenfeltin suvun omistuksessa vuodesta 1674. Kartano kuuluu Joroisten kartanoiden muodostamaan valtakunnalliseti merkittävien rakennettujen kulttuuriympäristöjen kohteeseen.

Kartanon päärakennuksen rakennutti Nils Grotenfelt, josta tuli vuonna 1892 perustetun maataloushallituksen ensimmäinen ylijohtaja. Rakennus toteutettiin lääninagronomi Alfred Sjöströmin piirustusten pohjalta vuonna 1882. Rakennus on osittain kaksikerroksinen, aikakauden romantisoivaan tyyliin rakennettu hirsirakennus, jossa on kaikissa neljässä nurkassa ulkonevat tornit. Kartanon pihapiirin historiallinen talousrakennuskanta on muotoutunut 1920-luvulla, jolloin myös tiiliset karjarakennukset rakennettiin. Arkkitehti Urho Åberg suunnitteli vuosina 1924-1926 pihapiirin suuren puimala-varastokompleksin. Kartanolla on myös oma kappeli.

Kartanossa toimii kartanon omistajasuvun 10. isäntä Karl Grotenfelt vuonna 1987 perustama Famifarm Oy joka tunnetaan Järvikylä yrttien- ja salaattien tuottajana.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Järvikylän kartano *Herrasväen asuinpaikat – Etelä-Savon kartanot ja kartanoiksi kutsutut : Joroinen*. Mikkelin kirjasto. Viitattu 30.4.2017 ja 16.9.2019.
2. ↑  Joroisten kartanot *Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt, rky.fi*. Museovirasto. Viitattu 16.9.2019.
3. ↑  C. J. Gradberg (teksti), Kai Dahl (valokuvat): *Suomen kartanoita*, s. 180–183 (Kotkalahti ja Järvikylä). Suomentanut Irma Savolainen. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Otava, 1989. ISBN 951-1-10774-7 (sid.). (suomeksi)
4. ↑  Järvikylän salaatit syntyivät navetan vintillä – perinteikäs maatila varautuu jo tekoälyn läpimurtoon Helsingin Sanomat. Viitattu 30.4.2017.
**Täydennyspoliisi** on henkilö, jonka valtioneuvosto voi määrätä poliisin henkilöstöä täydentämään valtion turvallisuuden ollessa uhattuna valmiuslaissa tarkoitetuissa poikkeusoloissa.

Tehtävät ja valtuudet
---------------------

Poikkeusoloissa täydennyspoliisit työskentelevät pääsääntöisesti vakinaisten poliisimiesten työpareina yleisen järjestyksen ja turvallisuuden ylläpitotehtävissä sekä vartiointi-, kuljetus-, saatto- ja alueiden eristämistehtävissä. Palveluksessa ollessaan he käyttävät poliisin virkapukineita. Täydennyspoliisilla on toimiessaan täydet poliisin valtuudet, mutta voimankäyttöoikeus on rajattu työparina toimivan vakinaisen poliisimiehen valtuuttamaksi.

Normaalissa oloissa eli muulloin kuin poikkeustilan aikana täydennyspoliiseilla ei ole mitään erityisoikeuksia tai valtuuksia, eli poliisin valtuudet ja velvollisuudet tulevat voimaan ainoastaan valtioneuvoston määräyksen jälkeen.

Täydennyspoliisihenkilöt
------------------------

Täydennyspoliisihenkilöstöä koskeva asetus tuli voimaan 1. lokakuuta 1997 mutta se kumottiin 1. tammikuuta 2014. Asetuksen perusteella poliisin henkilöstöä voidaan täydentää noin 3000 henkilöllä. Kihlakuntien poliisilaitokset hoitavat täydennyshenkilöiden varaamisen ja kouluttamisen. Täydennyshenkilöstöön valitaan sekä miehiä että naisia. Heidän tulee olla henkilökohtaisilta ominaisuuksiltaan erityisen hyvin tehtäviin sopivia. Miesten pitää olla yli 35-vuotiaita. Täydennyshenkilöiksi hyväksyttävien tulee olla nuhteettomia. Heidän täytyy olla myös fyysisiltä ominaisuuksiltaan poliisitehtäviin soveliaita.

Täydennyspoliisiksi haetaan vapaaehtoisesti ilmoittautumalla kihlakunnan poliisilaitokselle. Mikäli mieshenkilö hyväksytään täydennyspoliisihenkilöstöön, niin hänet tullaan vapauttamaan asevelvollisuuden suorittamisesta eli häntä ei kutsuta enää reservin kertausharjoituksiin ilman erityisen painavia perusteita.

Täydennyspoliisin tehtävään valittu voi halutessaan luopua siitä ilmoittamalla asiasta kihlakuntansa poliisilaitokselle.

Koulutus
--------

Täydennyshenkilöstöön valituille järjestetään koulutustilaisuuksia tai harjoituksia mahdollisuuksien mukaan 2-3 vuoden välein. Koulutuksessa käsitellään mm. poliisin tehtäviä, toimivaltuuksia, yleisiä toimintalinjoja, organisaatiota, käskyvaltasuhteita ja poikkeusoloja koskevaa lainsäädäntöä. Täydennyskoulutuksen yhteydessä esitellään myös poliisin suoja- ja voimankäyttövälineitä sekä ajoneuvokalustoa ja selostetaan niiden käytöstä annettuja säännöksiä. Myös ensiapu- ja järjestyksenvalvojakoulutus kuuluvat täydennyspoliisihenkilöiden koulutukseen. Poliisihallinto on tilannut heille neljä kertaa vuodessa ilmestyvän Poliisi-lehden.

Lähteet
-------

* Täydennyspoliisit[vanhentunut linkki]

### Viitteet

1. ↑  Asetus täydennyspoliisihenkilöstöstä (kumoutunut) - (19.9.1997/886) *Vanhentuneet ajantasaiset*.  1.1.2014. Finlex. Viitattu 12.3.2014.
**Karl Fredrik Emil Björkell** (20. kesäkuuta 1863 – 2. syyskuuta 1949) oli suomalainen toimitusjohtaja ja taiteen kerääjä.

Emil Björkell perusti vuonna 1891 maatalouskoneita myyneen toiminimen, jonka hän myi vuonna 1899 Agros Oy:lle. Vuonna 1897 hän perusti teknillisen kemian alalla toimineen *Emil Björkells Tekniska Fabrik*-toiminimen. Helsingissä Unioninkatu 17:ssa toiminut tehdas valmisti spriilakkoja, polituuria ja muita teknillisen kemian tuotteita. Vuonna 1904 valmistusohjelmaan tulivat öljymaalit ja yritys alkoi harjoittaa myös tuontikauppaa. Samana vuonna Björkell myi yrityksen Albert Edward Campbellille (1865–1930). Yritys toimi Helsingissä aina vuoteen 1928 saakka, jolloin uusi omistaja D. Winter & Co Oy siirsi tuotannon Tampereen lähelle Epilään.

Emil Björkell oli sitten vuosina 1916–1918 *Julius Björkells Litografiska Tryckeri Ab* kirjapainoyrityksen toimitusjohtajana. Hän omisti 1908 perustetun ja 1916 osakeyhtiöksi muutetun yrityksen yhdessä veljensä Ernst Julius Björkellin (1869–1957) kanssa. Yrityksellä oli kivipaino ja myöhemmin myös offset- ja kirjapaino Vaasassa Kauppapuistikko 25:ssä. Kirjapaino painoi vuonna 1918 ns. Vaasan mallin postimerkit, Vaasan senaatin liikkeellelaskemat 25, 100 ja 500 markan setelit ja lisäksi muun muassa osakekirjoja. Vuonna 1918 G. A. Serlachius Oy:n omistama *Ab P. J. Bögelund Kartongfabrik Oy* osti kirjapainoyrityksen jonka nimeksi muuttui 1928 *Ab Lito-Björkell Oy*. Tämä yhtiö myytiin 1936 Ab F. Tilgmann Oy:lle ja vuonna 1970 Lito-Björkell Oy fuusioitiin Oy Tilgmann Ab:hen.

Emil Björkell keräsi taidetta ja hänen kokoelmaansa kuului muun muassa Peter Clodt von Jürgensburgin hevospatsas, Rembrandtin Kristuksen syntymää esittänyt radeeraus ja yksi Antoon van Dyckin maalaus. Van Dyckin taulun italiankielisen omistuskirjoituksen käänsi suomen ja ruotsin kielelle Björkellin ystäväpiiriin kuulunut runoilija Eino Leino. Björkell harrasti myös itse maalausta ja hänen mieliaiheinaan olivat hevoset.

Lähteet
-------

1. ↑  Döda, Direktör Karl Fredrik Emil Björkell, Hufvudstadsbladet, 1949, No 219, sivu 2, julkaistu 3.9.1949
2. 1 2  Täydentäviä yhtiötietoja : Emil Björkells Tekniska Fabrik, Pörssitieto G. Kock
3. ↑  Täydentäviä yhtiötietoja : Julius Björkells Litografiska Tryckeri Ab, Pörssitieto G. Kock
4. ↑  Suomessa nykyisin toimivat kivi- ja offsetpainot, Kirjapainotaito : graafillinen aikakauslehti, 01.12.1934, nro 12, s. 60, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
5. ↑  Kun valkoisen Suomen setelipaino toimi Vaasassa, Aamulehti, 18.02.1938, nro 47, s. 4 Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
6. ↑  Vanhan hevosmaalarin taideaarteet, Suomen Kuvalehti, 25.04.1936, nro 17, s. 30, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
7. ↑  Eino Leinon viimeinen joulu ja hänen kuolemansa, Ajan Sana, 15.01.1931, nro 11, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
**Gōtoku Sakai** (jap. 酒井 高徳, *Sakai Gōtoku*, s. 14. maaliskuuta 1991 Niigata, Japani) on japanilainen jalkapalloilija.

Jalkapallomaajoukkue
--------------------

Sakai oli osa Japanin olympiajoukkuetta vuonna 2012. Hän edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 2012-2013.

Tilastot
--------

| Japanin jalkapallomaajoukkue |
| --- |
| Vuodet | ottelut | maalit |
| 2012 | 2 | 0 |
| 2013 | 9 | 0 |
| Yhteensä | 11 | 0 |

Aiheesta muualla
----------------

* National Football Teams
* Japan National Football Team Database

Japanin joukkue – Jalkapallo kesäolympialaisissa 2012
1 Gonda |
2 Tokunaga |
3 Ogihara |
4 H. Sakai |
5 Yoshida |
6 Muramatsu |
7 Ōtsu |
8 Yamamura |
9 Sugimoto |
10 Higashi |
11 Nagai |
12 G. Sakai |
13 Suzuki |
14 Usami |
15 Saitō |
16 Yamaguchi |
17 Kiyotake |
18 Andō |
Valmentaja Sekizuka

Japanin joukkue – Maanosaliittojen cup 2013
1 Kawashima |
2 Inoha |
3 G. Sakai |
4 Honda |
5 Nagatomo |
6 Uchida |
7 Endō |
8 Kiyotake |
9 Okazaki |
10 Kagawa |
11 Havenaar |
12 Nishikawa |
13 Hosogai |
14 Nakamura |
15 Konno |
16 Kurihara |
17 Hasebe |
18 Maeda |
19 Inui |
20 Takahashi |
21 H. Sakai |
22 Yoshida |
23 Gonda |
Valmentaja Zaccheroni

Japanin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2014
1 Kawashima |
2 Uchida |
3 G. Sakai |
4 Honda |
5 Nagatomo |
6 Morishige |
7 Endō |
8 Kiyotake |
9 Okazaki |
10 Kagawa |
11 Kakitani |
12 Nishikawa |
13 Ōkubo |
14 Aoyama |
15 Konno |
16 Yamaguchi |
17 Hasebe |
18 Ōsako |
19 Inoha |
20 Saitō |
21 H. Sakai |
22 Yoshida |
23 Gonda |
Valmentaja Zaccheroni

Japanin joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2015
1 Kawashima |
2 Ueda |
3 Ōta |
4 Honda |
5 Nagatomo |
6 Morishige |
7 Endō |
8 Kiyotake |
9 Okazaki |
10 Kagawa |
11 Toyoda |
12 Nishikawa |
13 Kobayashi |
14 Mutō |
15 Konno |
16 Shiotani |
17 Hasebe |
18 Inui |
19 Shōji |
20 Shibasaki |
21 Sakai |
22 Yoshida |
23 Higashiguchi |
Valmentaja Aguirre

Japanin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2018
1 Kawashima |
2 Ueda |
3 Shōji |
4 Honda |
5 Nagatomo |
6 Endō |
7 Shibasaki |
8 Haraguchi |
9 Okazaki |
10 Kagawa |
11 Usami |
12 Higashiguchi |
13 Mutō |
14 Inui |
15 Ōsako |
16 Yamaguchi |
17 Hasebe |
18 Ōshima |
19 H. Sakai |
20 Makino |
21 G. Sakai |
22 Yoshida |
23 Nakamura |
Valmentaja Nishino



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* VIAF
* WorldCat

 |

 |
**H.O.R.S.E.** on pokerin muoto, jossa pelataan viittä eri pokerivarianttia. 

H.O.R.S.E. koostuu pelikierroksen tai -kierroksien jälkeen vaihtuvista peleistä, jotka ovat:

* **H**old 'em (H)
* **O**maha eight or better (O)
* **R**azz (R)
* Seven card **S**tud (S) (eli seitsemän kortin avopokeri)
* Seven card stud **E**ight or better (E)

Joskus razz jätetään pois, jolloin peliä kutsutaan nimellä **H.O.S.E.** (tai **S.H.O.E.**). Pelit pelataan limiitti-muodossa (jossa panostaminen on rajoitettua), mutta toisinaan turnauksissa kuten vuoden 2006 World Series of Pokerissa, hold 'em pelataan finaalipöydässä no limit -muodossa.

World Series of Pokerissa vuoden 2006 turnauksessa oli historiallisen korkea turnausmaksu: 50 000 dollaria. Turnauksen voitti David "Chip" Reese. Vuonna 2007 järjestettiin jälleen 50 000 dollarin H.O.R.S.E. ja sen lisäksi 2 500 ja 5 000 dollarin turnaukset. Vuoden 2007 50 000 dollarin H.O.R.S.E.:n voitti Kassam "Freddy" Deeb. Ja viimeisimmän 50 000 dollarin H.O.R.S.E.:n voitti Scotty Nguyen vuonna 2008.
Paukkuopaaste raiteella.
Belgiassa käytössä ollut paukkuopaste.
**Paukkuopaste** eli paukkusignaali on rautateillä käytetty akustinen varoitusmerkki, jolla tiedotetaan veturinkuljettajalle edessä olevasta vaarasta. Paukkuopasteen synnyttää lyijykaistaleilla kiskon päälle kiinnitetty pieni peltirasia, jonka sisällä oli räjähdyspanos. Rasia räjähtää veturin tai vaunun pyörän kulkiessa sen yli. Paukkuopasteen avulla pystytään varoittamaan veturinkuljettajaa olematta itse paikalla merkkiä näyttämässä.

Käyttö Suomessa
---------------

Äänimerkin synty varmistettiin asettamalla radalle kaksi rasiaa, yksi kummallekin kiskolle. Veturin ajaessa yhden parin yli kuljettaja tiesi, että eteenpäin sai ajaa enintään 5 km/h seuraavan kilometrin pituisen matkan, ellei paikalla ollut henkilöä, joka voi kertoa varoituksen syyn. Pimeällä ja sumussa sai ajaa eteenpäin vain siten, että junan edellä kulki henkilö tarkkailemassa syytä varoituksen antoon. Jos kiskoille oli asetettu useampi pari paukkuopasteita, juna oli pysäytettävä.

Ratajakson päällikön tuli joka vuoden alkupuolella pistokokein tutkia paukkuopasteiden kelpoisuus valitsemalla kokeiltavaksi kolme rasiaa kunkin vuoden valmistuserästä. 

Paukkuopasteet eivät enää ole käytössä Suomen rataverkolla.

Lähteet
-------

* Signaali. *Tietosanakirja osa 8*, palsta 1237. Tietosanakirja-osakeyhtiö, 1916. Teoksen verkkoversio.
* Teppo Nurminen: Jt kautta aikain. Klassikon kimpussa. Veturimies 4/2006 s. 30–31.
Läntisen Lemetin motista sotasaaliina saatu neuvostoliittolainen BT-5-hyökkäysvaunu.
Suomalaissotilaat tutkivat Raatteen tieltä haltuunsa saamaa hylättyä neuvostoliittolaista T-26-panssarivaunua.
**Sotasaaliina** suomalaiset hankkivat talvisodan aikana runsaasti kipeästi kaipaamaansa kalustoa, muun muassa panssarintorjuntaan, jota ei lähtökohtaisesti oltu halukkaita luovuttamaan muiden yksiköiden tarpeisiin.

Virallisten tilastojen mukaan suomalaiset saivat talvisodan aikana sotasaaliikseen seuraavia määriä kalustoa:

* Kiväärejä 25 248 kpl
* Pikakiväärejä 1 574 kpl
* Konekiväärejä 954 kpl
* Panssarintorjuntatykkejä
	+ 37 mm:n aseita 2 kpl
	+ 45 mm:n aseita 123 kpl
* Kranaatinheittimiä
	+ 50 mm:n aseita 31 kpl
	+ 82 mm:n aseita 63 kpl
* Kenttäkanuunoita 89 kpl (yleensä 76,2 mm)
* Kenttähaupitseja 35 kpl (yleensä 122 mm)
* Raskaita kenttähaupitseja 14 kpl (yleensä 152 mm)

Lisäksi osa heti käyttöön otetusta sotasaalismateriaalista tuhoutui tai katosi ja osa jopa ajautui henkilökohtaisena sotasaaliina kotialueelle, joten sotasaaliin määrä on ollut mainittuja lukuja suurempi.

Lisäksi esim. 1.Pans.K. sotapäiväkirjojen mukaan sotasaaliiksi saatiin muutamia vaurioituneita panssarivaunuja, torneja, tykinputkia, ammuksia, radioita ynnä muita tarvikkeita. Panssarivaunut lähetettiin korjattavaksi junalla muun muassa Varkauteen ja Viipuriin.

Sotasaaliin pääosa saatiin IV Armeijakunnan, Ryhmä Talvelan ja Pohjois-Suomen Ryhmän alueelta. Niin sanotut mottitaistelut tuottivat suuren osan saadusta saaliista. Esimerkiksi Ryhmä Talvelan vastahyökkäyksessä Tolvajärven–Ägläjärven taisteluissa saatiin runsas sotasaalis. Samoin Suomussalmen ja Raatteen tien taisteluissa eversti Hjalmar Siilasvuon johtamat joukot kuten 9. divisioona saivat suuren sotasaaliin.

Laatokan Karjalan mottitaistelut
--------------------------------

*Pääartikkeli: Laatokan Karjalan mottitaistelut talvisodassa*
Laatokan Karjalassa IV Armeijakunnan vastahyökkäyksen seurauksena syntyi useita motteja, joiden kukistaminen liian vähäisen tykistökaluston ja panssarivaunujen puutteen vuoksi oli hankalaa ja suuria henkilöstömenetyksiä aiheuttavia.

### Luettelo Laatokan Karjalassa kukistetuista moteista

* Koposenselkä: kukistui 20. tammikuuta 1940
* Pieni-Kelivaara: kukistui 28. tammikuuta 1940
* Läntinen Lemetti (länsiosa): kukistui 2. helmikuuta 1940
* Läntinen Lemetti (loppuosa): kukistui 4. helmikuuta 1940
* Lemetin tienhaara: kukistui 8. helmikuuta 1940
* Lavajärvi: kukistui 16. helmikuuta 1940
* Rykmenttimotti: kukistui 18. helmikuuta 1940
* Konnunkylä: kukistui 21. helmikuuta 1940
* Saarijärvi: kukistui 22. helmikuuta 1940
* Itäinen Lemetti: kukistui 29. helmikuuta 1940

Lähteet
-------

* Paulaharju, Jyri: *Itsenäisen Suomen kenttätykit 1918–1995*. Sotamuseo, 1996. ISBN 951-25-0811-7.
* Sotatieteen laitos: *Talvisodan historia*. Porvoo: Werner Söderström Osakeyhtiö, 1991. ISBN 951-0-17565-X.

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5  Sotatieteen laitos: "Talvisodan historia" osa 4 s. 298
2. 1 2 3  Paulaharju 1996 s. 20.
3. ↑  Sotatieteen laitos:"Talvisodan historia" osa 3 s.92
**Suomen tilastollinen vuosikirja** on Tilastokeskuksen ja sen edeltäjien vuosittain julkaisema laaja tilastojen kokoomateos, joka sisältää tärkeimpiä tilastotietoja Suomesta ja myös vertailutietoja muista maista. Vuosikirja sisältää tietoja mm. Suomen pinta-alasta, väestöstä, maa- ja metsätaloudesta, teollisuudesta, kaupasta, kansantaloudesta, liikenteestä, rahoitusmarkkinoista, koulutuksesta, kulutuksesta ja hinnoista, sosiaalitoimesta ja terveydenhoidosta, oikeustoimesta, valtiontaloudesta ja vaaleista.

Ensimmäinen *Suomenmaan tilastollinen vuosikirja* ilmestyi vuonna 1879. Teoksesta julkaistiin vuoteen 1932 saakka kahta rinnakkaista laitosta, joista toisessa kielinä olivat suomi ja ranska, toisessa ruotsi ja ranska. Sortovuosien aikana vuosina 1903–1916 julkaistiin niiden rinnalla myös kolmatta, venäjänkielistä laitosta. Suomenkielisenä nimenä on ollut *Suomen tilastollinen vuosikirja* vuodesta 1903. Vuodesta 1933 teoksesta on ilmestynyt vain yksi, kolmikielinen laitos. Kolmas kieli vaihdettiin ranskasta englantiin vuonna 1953. Vuoden 1925 vuosikirjassa julkaistiin ensimmäisen kerran yhteiskunnallisia ja taloudellisia tietoja maailman eri maista sisältävä ulkomaanosio.

Painetun version rinnalla Tilastokeskus julkaisee myös vuosikirjan verkkopalvelun, joka sisältää vuosikirjan taulukot, teemakartat ja sanahaun sekä linkit tilastojen tuottajien internet-sivuille.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Suomen tilastolliset vuosikirjat Kansalliskirjaston Doria-julkaisuarkistossa
2. ↑  Joel Kuortti & Jukka-Pekka Pietiäinen: *100 merkittävää suomalaista tietokirjaa – Abckiriasta Mustaan orkideaan*, s. 49–51. Paasilinna, Helsinki 2014.
3. ↑  Tilastokeskus - Suomen tilastollinen vuosikirja