recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Hiljainen hautaus** tarkoitti Suomessa ilman minkäänlaisia juhlallisia hautausmenoja haudattavaksi määriteltyjä, jotka olivat: kuolleena syntynyt lapsi; kastamatta kuollut lapsi; se jossakin seurakunnassa kuollut, josta ei tiedetä, kuka hän on taikka missä hänen oikea kotinsa on ollut; se joka on kuollut väkeviä juomia ylellisesti nauttiessaan; ne jotka äkkipikaisuudessa ovat tappaneet toisensa taikka muuten rikoksen teossa saaneet surmansa, ja se joka vakain tuumin on itsensä surmannut. Hiljainen hautaus määriteltiin vuoden 1869 kirkkolain 88. pykälässä vuoteen 1910, jolloin se kumottiin keisarillisella asetuksella.

Hiljaista hautausta edelsi häpeällinen hautaus, joka poistettiin vuoden 1869 kirkkolailla.

Huomautuksia
------------

1. ↑  Vuoden 1911 Tietosanakirjassa on virheellisesti pykälä 8.

Lähteet
-------

1. ↑  Hiljainen hautaus. *Tietosanakirja osa 3*, palsta 466. Tietosanakirja-osakeyhtiö, 1911. Teoksen verkkoversio.  Viitattu 21.5.2020.
2. ↑  *Otavan Iso tietosanakirja*, palsta 740, osa 3. Hiljainen hautaus. Otava, 1968.
3. ↑  Forsius, Arno: Hautauskulttuurin vaiheita Suomessa *saunalahti.fi*.  Arkistoitu 19.2.2019. Viitattu 21.5.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kirkon suhtautuminen itsemurhan tehneelle 1900-luvun alussa (Vastauksen lähteenä käytetty Kauko Pirisen kirjoitusta "Itsemurhan ongelma kirkon opettajien ja kirkkolainsäätäjien pohtimana" *Vartija*-lehdessä 1967, nro 2) *Kysy*.  25.3.2015.  Arkistoitu 29.10.2017. Viitattu 21.5.2020.
**Hiljaisuuden talo** (ruots. *Tystnadens hus*) on ruotsalais-suomalainen rikoselokuva vuodelta 1933. Elokuvan ohjasivat Rune Carlsten ja Eric Malmberg. Sen käsikirjoitti Anders Djurberg.

Juoni
-----

Amerikkalainen Kingsley Smith saapuu Tukholmaan tuomaan terveisiä pankkiiri Hassemanille tämän pojalta Alfredilta. Smith murhaa pankkiirin ja taloudenhoitaja Karinin. Hän lavastaa murhan näyttämään siltä, että pankkiiri ja taloudenhoitaja olisivat murhanneet toisensa. Seuraavana päivänä Karinin tyttärentytär Susanna saapuu paikalle ja hälyttää poliisin, koska ei pääse sisään. Poliisiasessori Portan ei usko, että Hasseman ja Karin olisivat tappaneet toisensa, eikä myöskään Susanna. Ilmenee, että Alfred on kuollut Chicagossa. Alfredina esiintyvä Gus Harryson keplottelee itsensä pankkiirin asuntoon, jossa säilytetään suuria rahasummia ja testamenttia, jossa määrätään huomattava omaisuus Susannalle.

Asianajaja Juliani lähtee mukaan Smithin juoneen, mikäli saa osan rahoista. Smith ja Juliani kidnappaavat Susannan ja syöttävät hänelle unilääkkeitä. Gusin omatunto alkaa kolkuttaa. Smith ja Juliani ampuvat Gusia ja sysäävät hänet samaan huoneeseen Susannan kanssa. Gus paljastaa Susannalle todellisen henkilöllisyytensä ja kuolee. Susannan onnistuu paeta. Portan on alkanut etsiä Susannaa ja saapuu hiljaisuuden taloon poliisien kanssa. Roistot saadaan satimeen. Myös Susanna löydetään. Toivuttuaan hän pyytää, että saisi jäädä Portanin luo.

Vastaanotto
-----------

*Hiljaisuuden talo* sai ruotsalaislehdistöltä varsin negatiivisen vastaanoton. Dagens Nyheterin Cyrano kirjoitti: "Man frågar sig hur fullvuxna människor kunnat åstadkomma någonting sådant som detta ---" (Herää kysymys, kuinka aikaihmiset ovat saaneetkaan aikaan moista ---). Jälkeenpäin *Hiljaisuuden taloa* on kutsuttu ruotsalaisen elokuvan ensimmäiseksi suureksi fiaskoksi.

Tuotanto ja esitykset
---------------------

*Hiljaisuuden talo* oli osa turkulaisen Lahyn-Filmin suunnitelmaa, johon kuului kuusi kokoillan teatterielokuvaa. Suunnitelmasta toteutui vain *Hiljaisuuden talo* ja *Vale-Greta*. *Hiljaisuuden taloa* ei esitetty Suomessa lainkaan, *Vale-Greta* esitettiin Helsingissä helmikuussa 1934.

*Hiljaisuuden talon* pääosia näyttelivät ruotsalaiset näyttelijät. Sivuosissa nähtiin neljä suomalaista näyttelijää: Edith Lamroth, Bengt Lindroos, Bruno Lindroos ja Paul Troupp.

Näyttelijät
-----------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Fritiof Billquist  | … |  Kingsley Smith
  |
|  Signe Larsson  | … |  Susanna
  |
|  Sigge Fürst  | … |  Gus
  |
|  Gösta Lycke  | … |  Juliani
  |
|  Eric Laurent  | … |  Portan
  |

Lähteet
-------

1. 1 2  *Hiljaisuuden talo* Elonetissä.
**Saara-Maria Sihvonen** (s. 18. huhtikuuta 1991 Helsinki) on kansainvälisesti menestynyt suomalainen malli. 179 senttimetriä pitkä Sihvonen aloitti uransa 19-vuotiaana *Suomen Huippumalli haussa* -kilpailusta vuonna 2010, jossa hän sijoittui toiseksi. Hänet otti talliinsa Toni Korpineva, joka edisti hänen uraansa alkaen muotimaailman kakkosmarkkinoilta eli Aasiasta ja Australiasta. Sittemmin Sihvosesta on *Cosmopolitan*-lehden mukaan tullut *Huippumalli haussa* -formaatin menestyneimpiin kuuluva löytö kansainvälisesti.

New Yorkissa Sihvonen on toiminut vaatemallina muun muassa Akriksen ja Club Monacon näytöksissä. Lontoossa hän on ollut Emilia Wicksteadin ja Mulberryn tehtävissä. Hän oli Suomen parhaiten ansaitseva malli vuonna 2017.

Sihvonen on toiminut mallina Chanelille, Yves Saint Laurentille, Mulberrylle, Pierre Balmainille, Célinelle, Armanille, Hermèsille, Hervé Légerille, Lacostelle ja Givenchylle. Hän on tehnyt myös muotijuttujen kuvauksia useisiin lehtiin, kuten *Elleen (USA)* ja *Marie Claireen (USA)*.

Suomessa Sihvonen valittiin vuonna 2017 Raision uudeksi Elovena-tytöksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Helsingin Sanomat: Verokone *Sanoma Oyj*. Viitattu 19.5.2019.
2. ↑  Saara Sihvonen *Fashion Model Directory*. Viitattu 19.5.2019. (englanniksi)
3. 1 2  Vedenpää, Ville: Saara Sihvonen nousi mallimaailman huipulle suomalaisella sisukkuudella *Yle Uutiset*.  2.8.2016. Viitattu 18.9.2018.
4. ↑  Rees, Alex: 12 Times "Top Model" Actually Found, You Know, a Top Model *Cosmopolitan*.  21.10.2015. Viitattu 18.9.2018. (englanniksi)
5. ↑  Salonen, Aino: Näin menestyneet suomalaismallit elävät maailmalla – katso upeat kuvat! *Me Naiset*.  12.3.2016. Viitattu 18.9.2018.
6. ↑  Aalto-Setälä, Julia: Huippumalli Saara Sihvonen tienasi yli 150 000 euroa - tuore Miss Suomi vain 12 600 *Iltalehti*.  1.11.2017. Viitattu 18.9.2018.
7. ↑  Saara Sihvonen on Elovena-tyttö *Elovena-mainossivusto*.  2017. Raision Tehtaat. Viitattu 18.9.2018.
8. ↑  Tohtua, Hanna: Huippumalli Saara Sihvonen: 5 totuutta mallimaailmasta *Elle*.  25.8.2016. Viitattu 18.9.2018.
9. ↑  Suomalaisesta huippumallista uusi Elovena-tyttö – rakkaus brändiin alkoi jo kesätöissä *Markkinointi & Mainonta*.  3.5.2017. Viitattu 18.9.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Models.com
* Fashion Model Directory
* Instagram
*Tämä artikkeli käsittelee kasvisukua. Sanan muita merkityksiä luetellaan täsmennyssivulla Hilkka.*

**Hilkat** eli **mustanmerenruusut** (*Achimenes*) on gesneriakasvien heimoon (*Gesneriaceae*) kuuluva kasvisuku, joka tunnetaan Suomessa huonekasveina. Ne ovat trooppisia ruohokasveja, jotka ovat kausivihantia. Talven yli ne säilytetään mukuloina, joiden avulla ne selviävät myös tropiikin kuivakausista. Kaikki 25 hilkkalajia ovat kotoisin Amerikan trooppisista osista.

Hilkkojen varret ovat pehmeitä ja hauraita, tavallisesti suikertavia. Lehdet kiinnittyvät varteen vastakkaisina pareina ja ovat ohuita ja karvaisia. Kirkasväriset kukat ilmaantuvat ylimpiin lehtihankoihin. Teriö muodostaa pitkän ja kapean putken, jonka päässä on viisi limittäistä liuskaa.

Hilkoista on Euroopassa 1800-luvulta lähtien jalostettu monia viljelymuotoja eli lajikkeita. Longiflora-ryhmän lajikkeita nimitetään torpankukiksi niiden yleisyyden ja laajan "joka torpan" käsittävän levinneisyytensä takia. Ne tunnetaan myös nimellä mustanmerenruusu, mikä on sikäli huono nimitys, että kasveilla ei ole mitään tekemistä ruusujen eikä Mustanmeren kanssa.

Lajeja
------

* *Achimenes erecta* – punahilkka
* *Achimenes longiflora* – sinihilkka

Lähteet
-------

* Botanica. The illustrated A-Z of over 10 000 garden plants and how to cultivate them. - 1999, Könemann, Cologne.
* Räty, E. & Alanko, P. 2004: Viljelykasvien nimistö. - Puutarhaliitto, Helsinki.

Aiheesta muualla
----------------

* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: *Achimenes*
* ITIS: *Achimenes* (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q158834
* Wikispecies: Achimenes
* APDB: 187697
* CoL: MRN
* EoL: 5644979
* EPPO: 1AHMG
* GBIF: 3233488
* GRIN: 73
* iNaturalist: 153067
* IPNI: 16884-1
* ITIS: 825703
* NCBI: 48794
* NZOR: 55d6742c-14fc-4c0a-bb34-a7c373436d28
* Open Tree of Life: 376712
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:16884-1
* Tropicos: 40030446
* WFO: wfo-4000000219

 |

 |
**Kahala järv**  on Virossa Harjumaalla  Kuusalun kunnassa sijaitseva järvi.

Maantietoa
----------

Järven pinta-ala on 346 hehtaaria ja se on 2,4 kilometriä pitkä ja 2,0 kilometriä leveä. Vedenpinnan korkeus on keskimäärin 32,8 m meren pinnan yläpuolella. Siihen laskevat Miku kraav ja Oldoja, joka on samalla sen laskuoja. Järven valuma-alueen laajuus on 16,4 neliökilometriä.

Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 0,9 metriä ja suurin syvyys 2,8 metriä. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,0031 kuutiokilometriä eli 3,1 miljoonaa kuutiometriä. Järven rantaviivan pituus on 8,7 kilometriä.

Järven luokittelu ja ekologia
-----------------------------

Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) (vir. *Veepoliitika Raamdirektiivi, (VRD)*) luokituksen (VRD 2) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa ei mataluuden ja avoimuuden takia lämpötilakerrostu (vir. *keskmise karedusega kihistumata veega järv*).

Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti sekä kovavetiseksi järveksi että miksotrofiseksi järveksi (vir. *kalgiveeline miksotroofne tai kalgiveeline segatoiteline*, KM). Silloin järven veden kalkkipitoisuus on joko keskikorkea tai korkea, veden humuspitoisuus on suuri eli järvi on dystrofinen ja se on rehevöitynyt.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Tamre, Ruta (toim.): *Eesti järvede nimestik*. Tallinna, Viro: Keskkonnaministeeriumi Info- ja Tehnokeskus, 2006. ISBN 978-9985-881-40-8. Teoksen verkkoversio (PDF) (viitattu 3.3.2017). (viroksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
2. 1 2 3  Keskkonnaregister: Kahala järv (vee2001600) *Keskonnainfo*. Tallinna, Viro:  Keskkonnaministeerium. Viitattu 3.3.2017. (viroksi)
3. 1 2  Kahala järv, Eesti Looduse Infosüsteemis (EELIS), viitattu , (viroksi)
4. ↑  Laskettu kertomalla järven pinta-ala sen keskisyvyydellä. Tämä ei ole viranomaisten määrittämä arvo!
**Pitkäjärvi** on runsasravinteinen järvi Lohjan länsiosassa läntisellä Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 3,2 neliökilometriä. Järven kaakkoisella rannalla sijaitsee Nummen taajama. Etäisyys Lohjan keskustasta on 19 kilometriä luoteeseen.

Maantiede
---------

Pitkäjärvi on rannoiltaan polveileva, etäisyys järven eteläisimmästä osasta pohjoisimpaan on lähes viisi kilometriä. Järvi kapenee keskiosastaan vain noin 130 metrin levyiseksi. Pitkäjärven nimettyjä saaria ovat etelästä lukien Pikkusaari eli Kirkkosaari, Isosaari, Puttisaari ja Uotilansaari, jonka pinta-ala on noin 4,5 hehtaaria. Pitkäjärven luoteisosa on hyvin matalaa. Järven syvin kohta sijaitsee Sannankärjestä luoteeseen. Pitkäjärven rannoilla on sekä peltomaata että metsämaata. Koillisrannan Vuorenmäki kohoaa yli 100 metriä merenpinnan yläpuolelle, eli noin 60 metriä Pitkäjärven pinnan yläpuolelle.

Pitkäjärven läheisyydessä sijaitsee useita järviä ja lampia, suurimpana Kovelanjärvi lännessä. Järvien välinen kannas on noin 350 metriä leveä, ja sen halki virtaava Filiskoski tuo vettä Kovelanjärvestä Pitkäjärveen. Tärkein laskujoki on pohjoisesta virtaava Somerjoki. Pitkäjärven etelärannalta lähtee Nummenjoki kaakkoon Musterpyynjärveen ja siitä edelleen Lohjanjärveen. Pitkäjärven koillispuolella sijaitsee muun muassa Kairajärvi, Joutikas ja Ahvisto.

Pitkäjärvi on runsasravinteinen ja runsaskalkkinen. Rehevyyden seurauksena kalasto on särkivaltaista. Järven ekologinen tila on tyydyttävä. Vesitilavuus on 10,3 miljoonaa kuutiometriä.

Pitkäjärvi (23.071.1.001) kuuluu Pitkäjärven alueeseen (23.071), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Karjaanjoen vesistössä (23). Toinen jakovaihe on Nummenjoen valuma-alue (23.07). Pitkäjärvi on Pitkäjärven alueen laajin vakavesi ja Karjaanjoen vesistön läntisiä vakavesiä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Pitkäjärvi, vakavesi, Lohja
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 27.4.2021.
3. 1 2 3 4  Pitkäjärvi *Vesientila.fi*. Länsi-Uudenmaan vesi ja ympäristö ry. Viitattu 27.4.2021.
4. ↑  Pitkäjärvi. Järviwiki. Viitattu 27.4.2021.
5. ↑  Karjaanjoki (23). Järviwiki. Viitattu 27.4.2021.
**Jakub Hrůša** (s. 1981) on tšekkiläinen kapellimestari.

Hrůša opiskeli Prahan esittävien taiteiden akatemiassa muiden muassa Jiří Bělohlávekin johdolla. Hänelle myönnettiin ensimmäinen Sir Charles Mackerras -palkinto. Hrůša aloitti vuonna 2016 työskentelyn Bambergin sinfoniaorkesterin pääkapellimestarina. Hän on toiminut myös Philharmonia-orkesterin ja Tšekin filharmonikkojen päävierailijana. Hrůša on vieraillut lisäksi muiden muassa Berliinin filharmonikkojen, Concertgebouw-orkesterin, Orchestra dell'Accademia Nazionale di Santa Cecilian, Gewandhaus-orkesterin, Mahler-kamariorkesterin, Clevelandin orkesterin, New Yorkin filharmonikkojen, Chicagon sinfoniaorkesterin, Wienin filharmonikkojen, Baijerin radion sinfoniaorkesterin, Orchestre de Parisin ja NHK-sinfoniaorkesterin johdossa.

Hrůša on johtanut Glyndebournen festivaalilla monia oopperoita, kuten *Vanessan*, *Ovelan ketun*, *Kesäyön unelman*, *Carmenin*, *The Turn of the Screw'n*, *Don Giovannin* ja *La bohèmen*. Hän on toiminut Glyndebournen kiertuekokoonpanon musiikillisena johtajana ja johtanut oopperaa myös Covent Gardenissa, Wiener Staatsoperissa, Zürichin oopperassa ja Opéra National de Parisissa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Jakub Hrusa: « For me conducting music of Czech composers is like breathing » Pizzicato.lu
2. 1 2 3  Jakub Hrůša IMG Artists


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Yle

 |

 |
**Kurtis Stryker** on fiktiivinen hahmo Mortal Kombat -pelisarjassa. Hänen ääninäyttelijänä toimivat Ron Perlman ja Matthew Mercer.

Taustaa
-------

Kurtis Stryker on poliisi, joka toimii SWAT-ryhmässä yhdessä parinsa Kabalin kanssa. Strykerilla on mustat housut, lippalakki, sininen paita ja mustat hanskat ja saappaat. Hän käyttää aseistuksenaan pistoolia, kranaatteja, tainnutinta ja pamppua. Hahmo esiintyi ensimmäisen kerran pelissä Mortal Kombat 3. Kurtis Stryker esiintyi myös Mortal Kombat: Armageddon -pelissä, jossa hän osallistui Armageddonin taisteluun, jossa hän iski Mileenaa kasvoihin ja heitti Kabalin alas Argusin pyramidin askelmilta, kunnes Kano hyökkäsi hänen kimppuunsa lyöden hänet maahan. Stryker sai myöhemmin taistelussa surmansa. Kurtis Strykerin vaihtoehtoisessa Armageddonin lopetuksessa hän kukisti Blazen ja päätti uusien voimiensa avulla kukistaa pahuuden lopullisesti kaikista realmeista tehden nimensä tunnetuksi muille.

Vuoden 2011 Mortal Kombat -pelissä Stryker nähtiin yhdessä Kabalin kanssa puolustamassa New Yorkin kaupunkia, kun Shao Kahn oli aloittanut invaasionsa Earthrealmiin. Stryker kukisti taisteluissa Reptilen ja Mileenan, jonka jälkeen hän kohtasi Raidenin ja todisti kuinka Raiden tappoi Motaron ukkosiskullaan. Stryker näki sivusta, kun Kintaro iski Kabalia tuli-iskullaan, joka poltti hänet pahasti. Stryker kukisti Kintaron, jonka jälkeen Ermac heitti hänet metrotunneliin. Stryker kukisti Ermacin, jonka jälkeen Nightwolf ilmestyi hänen luokseen ja ehdotti hänelle liittymistä Earthrealmin puolustajiin, minkä Stryker hyväksyi. Myöhemmin Stryker sai surmansa taistelussa Sindeliä vastaan tämän iskettyä Strykeria kasvoihin kovalla voimalla. Myöhemmin Quan Chi herätti Strykerin henkiin ja langennut Stryker taisteli Raidenia vastaan Netherrealmissa.

Mortal Kombat X -pelissä langennut Stryker nähtiin Netherealmin hyökkäysjoukoissa. Quan Chi käski Strykerin hyökätä Raidenin ja Fujinin kimppuun Sky Templellä. Fujin onnistui lopulta kukistamaan Strykerin taistelussa. Myöhemmin Stryker nähtiin Quan Chin linnoituksessa, jossa hän onnistui tappamaan osan hyökkäävistä erikoisjoukkojen sotilaista. Stryker joutui pakenemaan Jaxin kukistettua langenneet Kung Laon, Kitanan ja Sindelin. Strykerin kohtalo jäi tuntemattomaksi Shinnokin kukistuttua. Stryker teki pienen cameoroolin Mortal Kombat 11 -pelin Aftermath-lisäosassa esiintyen Robocopin lopetuksessa osana Robocopin valitsemaa tiimiä taistelemaan rikollisuutta vastaan.
Propoliksella tukittu mehiläispesän rako
Propolis.
**Propolis** eli **kittivaha** on mehiläisten tuottamaa ainetta, jota ne käyttävät pesänsä ylimääräisten aukkojen tilkkimiseen ja desinfiointiin.

Mehiläiset käyttävät propolista tukkimaan alle viiden millimetrin kokoiset raot, kuten kehien väliset raot ja laatikoiden välit. Ne laittavat myös toukkiensa kennoihin ohuen kerroksen propolista, mikä tekee toukat hygieenisiksi ja vahvoiksi. Mehiläiset myös palsamoivat propoliksella pesään tunkeutuneet ja kuoliaaksi pistetyt eläimet kuten hiiret, jotka ovat liian painavia pois työnnettäväksi.

Kittivahaan erikoistuneet mehiläisyksilöt keräävät propolista kasvien silmusuomuista ja vaurioituneista osista, joista ne irrottavat pihkaa ja kumimaisia aineita. Tähän hartsimaiseen aineeseen mehiläiset sekoittavat ruokamehurauhastensa eritettä. Yksi mehiläispesä voi tuottaa propolista lähes sata grammaa vuodessa. Propolista kerätään mehiläisten pesälaatikoista vuolemalla tai käyttämällä ristikoita tai säleiköitä, joita mehiläiset alkavat kitata umpeen.

Propolis on kittimäistä ja punaruskeaa. Se on antibakteerista, joten jotkut käyttävät sitä suutulehdusten hoitoon sekä vatsahaavaan ja suolistovaivoihin. Sitä käytetään myös antioksidanttina ja hammastahnoissa. Luonnonlääkinnässä propolista käytetään etanoliin liuotettuna. Voimakkaan tuoksunsa vuoksi sitä käytetään myös aromaterapiassa.

Propolis on kylmänä kovaa ja lohkeilevaa, ja lämmitettäessä lähes juoksevaa. Propolis sisältää noin 300 erilaista yhdistettä, riippuen siitä, mistä kasveista se on kerätty. Sen pääkomponentteja ovat flavonoidit, orgaaniset hapot ja alkoholit. Propolis liukenee etanoliin ja muihin orgaanisiin liuottimiin. Se syttyy noin sadassa asteessa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Hunajaa flunssaan, kittivahaa tulehduksiin, Helena Collin, Yle terveys, 2.11.2004
2. 1 2 3 4  Savolainen, Tero H.: *Mehiläisten maailma: tunne, hoida, harrasta*, s. 59–60. Tammi, 2016. ISBN 978-951-31-8496-4.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Propolis** Wikimedia Commonsissa
**Ruben Wolochin** on argentiinalainen lentopallovalmentaja, joka valmentaa 2008–2009 kaudella Lentopallon SM-liigassa pelaavaa Raision Loimun joukkuetta.

Ura Suomessa
------------

Woloxhin aloitti valmentamisen Suomessa LiigaEurassa, joka pelaa naisten SM-liigassa. LiigaEuraa hän valmensi kaksi kautta vuosina 2005-2007. Hän palasi takaisin miesten valmennukseen kun hän solmi Loimun kanssa 1+1-vuotisen sopimuksen 2007–2008-kaudeksi. Jota hän jatkoi ensimmäisen kautensa jälkeen yksivuotisella sopimuksella. Hän on valmentanut ennen Suomeen tuloaan 2005 kotimaansa lisäksi Espanjassa ja Tanskassa. Suomea Wolochin ei vielä puhu, joten päävalmentaja ohjaa suomalaisia pelaajia englannin kielellä, jota Wolochin puhuu sujuvasti.

Persoona
--------

Wolochin on erittäin aurinkoinen ja positiivinen persoona. Suosittelijana toimineet edelliset seurat ovat kehuneet Wolochinia erittäin vaativaksi valmentajaksi. Hän tulee jatkamaan Loimussa määrätietoista nuorten lahjakkuuksien kehittämistä. Tämä tarkoittaa Loimun liigajoukkueen valmentamisen ohella aamuharjoitusten vetämistä Aurajoen Urheilulukiossa ja Turun Urheiluakatemiassa.

Ura
---

Ruben Wolochin on toiminut erilaisissa valmennustehtävissä vuodesta 1992 lähtien. Kotimaassaan hän on valmentanut naisia pääsarjatasolla ja vetänyt junioritoimintaa eri seuroissa. Miesten valmennuksessa Wolochin oli ensimmäisen kerran mukana jo kausina 1992–1994, kun hän toimi Argentiinassa A1-Liigan Club Regatas Santa Fe -joukkueen apuvalmentajana. 

Miesten päävalmentajana hän toimi ensimmäisen kerran Espanjassa kaudella 2002–2003. Kaudella 2003–2004 hän nosti espanjalaisen Club Voley Guaddan A2-sarjasta maan pääsarjaan, A1:een. Nousun jälkeen Wolochin lähti Tanskaan SK Århusin miesten pääsarjajoukkueen valmentajaksi. Tanskan kaudellaan hän valmensi hopeaa sekä liigassa että cupissa. Tanskasta Wolochin siirtyi Suomeen ja Euraan, jossa hän on valmentanut nyt kahden vuoden ajan tutustuen samalla suomalaisiin ihmisiin, kulttuuriin ja lentopalloiluun.

Tutkinto
--------

Wolochin on suorittanut Argentiinassa suomalaista korkeakoulututkintoa vastaavat opinnot valmennuksesta ja urheilutieteistä. Lisäksi hän on suorittanut mm. FIVB:n Level 1 –valmentajatutkinnon.
Belozerskin piiri Vologdan alueen kartalla.
Kartta piirin kuntarajoista.
**Belozerskin piiri** (ven. Белозе́рский райо́н, *Belozerski raion*) on kunnallishallintoalue Vologdan alueella Venäjällä. Vuonna 1927 perustetun piirin pinta-ala on 5 400 neliökilometriä. Asukkaita on 19 100 henkeä (vuonna 2010).

Belozerskin piiri sijaitsee Vologdan alueen luoteisosassa. Se rajoittuu pohjoisessa Vytegran, koillisessa Vaškin, idässä Kirillovin, etelässä Tšerepovetsin, lounaassa Kaduin ja lännessä Babajevon piireihin. Seudulla sijaitsee Valkeajärvi. Suojelualueita ovat Šolan, Andogan ja Gorodištšen rauhoitusalueet. Hyötykaivannaisiin kuuluvat sora ja hiekka, dolomiitti, turve ja sapropeeli.

Piirin hallinnollinen keskus on Belozerskin kaupunki. Lisäksi siihen kuuluu 9 maalaiskuntaa: Antuševo, Artjušino, Gluškovo, Gulino (keskuspaikka Nikonovskaja), Jenino (Lavrovo), Kunost (Nižnjaja Mondoma), Paninskaja, Šola (Zubovo) ja Vizma (Klimšin Bor). Kaupunkiväestön osuus on 52 %.

Belozerskista on maantieyhteys Tšerepovetsiin sekä Uuden Laatokan ja Vologdan väliselle maantielle. Kaupungissa on myös Volgan-Itämeren vesitien satama. Tärkeimmät elinkeinot ovat metsäteollisuus ja maatalous. Lisäksi harjoitetaan kalastusta ja kalanjalostusta. Viime aikoina on pyritty kehittämään myös matkailua.

Lähteet
-------

1. ↑  *Vologodskaja entsiklopedija*, s. 59. Vologda: VGPU, Rus, 2006. ISBN 5-87822-305-8. Teoksen verkkoversio (viitattu 18.12.2011). (venäjäksi)
2. 1 2  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki: Tšislennost naselenija Rossijskoi Federatsii po gorodam, posjolkam gorodskogo tipa i raionam na 1 janvarja 2010 g.  2010. Moskva:  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki (Rosstat).  Arkistoitu 20.12.2011. Viitattu 18.12.2011. (venäjäksi)
3. ↑  Belozerski raion: Obštšije svedenija o raione *belozer.ru*. Viitattu 18.12.2011. (venäjäksi)
4. ↑  Belozerski raion: Transportnoje soobštšenije *belozer.ru*. Viitattu 18.12.2011. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Belozerskin piiri**.
* Belozerskin piirin sivusto (venäjäksi)
* Belozerskin piiri Vologdan alueen sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)

Vologdan alueen piirit ja *kaupunkipiirit*
Babajevo •
Babuškin •
Belozersk •
Grjazovets •
Harovsk •
Kadui •
Kirillov •
Kitšmengski Gorodok •
Mežduretšje •
Nikolsk •
Njuksenitsa •
Šeksna •
Sjamža •
Sokol •
Tarnogski Gorodok •
Totma •
Tšagodoštša •
Tšerepovets •
*Tšerepovets* •
Ustjužna •
Ust-Kubinskoje •
Vašk •
Veliki Ustjug •
Verhovažje •
Vologda •
*Vologda* •
Vožega •
Vytegra
**Rubidiumsulfaatti** (Rb2SO4) on rubidium- ja sulfaatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään muiden rubidiumyhdisteiden valmistukseen.

Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
---------------------------------

Huoneenlämpötilassa rubidiumsulfaatti on valkoista kiteistä ainetta. Yhdisteen alkeiskoppi on ortogonaalinen. Aine liukenee hyvin veteen.

Rubidiumsulfaattia valmistetaan rubidiumalumiinisulfaatin eli rubidiumalunan vesiliuoksesta emäksen kuten ammoniakin, kalsiumoksidin tai bariumhydroksidin avulla, jolloin alumiini saostuu ja vesi haihdutetaan. Toinen tapa on rubidiumhydroksidin tai -karbonaatin reaktio rikkihapon kanssa.

2 RbAl(SO4)2 (aq) + 6 OH- (aq) → Rb2SO4 (aq) + 2 Al(OH)3 (s) + 3 SO42- (aq)
Rb2CO3 + H2SO4 → Rb2SO4 + H2O + CO2
Rubidiumsulfaattia käytetään muun muassa rubidiumhydroksidin valmistamiseen. Siitä voidaan valmistaa myös metallista rubidiumia.

Lähteet
-------

1. 1 2  Frank S. Wagner: *Rubidium and Rubidium Compounds, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2011.
2. 1 2  William M. Haynes, David R. Lide, Thomas J. Bruno: *CRC Handbook of Chemistry and Physics*, s. 4–86. 39th Edition. CRC Press, 2012. ISBN 978-1439880494. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 23.10.2020). (englanniksi)
3. 1 2 3  Pradyot Patnaik: *Handbook of inorganic chemicals*, s. 805. McGraw-Hill Professional, 2002. ISBN 9780070494398. (englanniksi)
4. 1 2  Winfried Lenk, Horst Prinz & Anja Steinmetz: *Rubidium and Rubidium Compounds, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2010.
Belyi  
Белый островBelyin saari satelliittikuvassa.

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Jamalin piiriJamalin NenetsiaVenäjä |
| Vesialue | 
KaranmeriView and modify data on Wikidata  |
| Korkein kohta | 
24 m |
| Pinta-ala | 
1 900 km² |

Karttamuokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Belyi** (ven. Белый остров, *Belyi ostrov*) on Karanmeren saari Venäjän Jamalin Nenetsian pohjoisosassa, Jamalin niemimaan pohjoispuolella. Malyginin salmi erottaa saaren Jamalin niemimaasta. Saaren pinta-ala on noin 1 900 neliökilometriä. Maasto on tasaista, tundrakasvillisuuden peittämää, korkeus enimmillään 24 metriä merenpinnan yläpuolelle, laskeutuu loivasti etelään. Monia järviä.

Säähavaintoasema Popov, Belyin saari.
Saarella toimii arktinen säähavaintoasema.

Belyin saaren kartta.

Lähteet
-------

1. ↑  Belyi (ostrov v Karskom more) *Bolšaja sovetskaja entsiklopedija*.  1969–1978. Viitattu 2.7.2022. (venäjäksi)
**Christian (Kristian) Trapp** (15. lokakuuta 1739 Turku – 14. tammikuuta 1800 Turku) oli suomalainen kauppias, laivanvarustaja, teollisuudenharjoittaja, raatimies ja valtiopäivämies, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen vuonna 1796.

Trappin vanhemmat olivat kauppias, raatimies, valtiopäiväedustaja Christian Trapp ja Anna Christina Malmelin ja puoliso vuodesta 1762 Margaretha Christina Ingman. Trapp aloitti itsenäisen kauppiaan uran 1762 isän kuoleman jälkeen. Merkittäväksi liikemieheksi hän nousi 1777, kun hän ryhtyi osaomistajana johtamaan tupakkatehdasta. Trappin johtama yritys oli aikanaan Suomen suurin teollisuuslaitos ja Turku Tukholman jälkeen valtakunnan toiseksi merkittävin tupakkateollisuuden keskus. Trappilla oli myös silkkinauhakutomo ja 1787–1799 usean aluksen osaomistajuus. Trapp toimi vuosikymmenen Turun kaupunginvanhimpana ja sitten lähes kahden vuosikymmenen ajan kaupungin raatimiehenä. Hän oli kaksi kertaa (1778–1779, 1786) Turun edustaja Ruotsin säätyvaltiopäivillä. Kuningas Kustaa IV Aadolf myönsi Turussa käytyään Trappille kauppaneuvoksen arvon. Perusteena myöntökirjassa mainitaan "hyvä käytös ja yleinen alamaiskuntoisuus". Trappin poika Kristian Trapp (1769–1841) sai kauppaneuvoksen arvonimen vuonna 1809 ja pojanpoika Kristian Trapp (1793–1860) vuonna 1859.

Lähteet
-------

1. 1 2  Petri Karonen: Christian Trapp *Biografiasampo*. Viitattu 19.6.2023.
Johannes Frömming vuonna 1933.
**Johannes Wilhelm Arthur "Hans" Frömming** (28. kesäkuuta 1910, Berliini – 8. marraskuuta 1996 Hampuri) oli saksalainen raviohjastaja ja -valmentaja. Hän pidetään kaikkien aikojen merkittävimpänä saksalaisena raviurheilijana.

Frömming aloitti pitkän ohjastajanuransa vuonna 1926 ja ajoi viimeisen kilpailunsa vuonna 1988 76-vuotiaana. Yhteensä hän voitti urallaan 5 592 ravilähtöä. Frömming saavutti useita merkittäviä suurkilpailuvoittoja. Hän voitti muun muassa maailman huomattavimpiin kuuluvat ravikilpailut Prix d'Amériquen kolmasti ja Elitloppetin neljä kertaa. Saksan Derbyn Frömming voitti 11 kertaa ja Itävallan Derbyn neljästi.

Johannes Frömming sai elämänsä aikana useita kunnianosoituksia. Toisen maailmansodan aikana hän palkkasi kolme juutalaista työntekijää tallilleen ja piilotteli heitä natseilta. Frömming sai toiminnastaan myöhemmin B'nai B'rith -järjestön huomionosoituksen New Yorkissa. Vuonna 1972 hänelle myönnettiin Bundesverdienstkreuz-kunniamerkki, joka on ainoa Saksan valtion jakama kunniamerkki. Saksan urheilun Hall of Fameen Frömming nimettiin heti sen perustamisen yhteydessä vuonna 2008. 

Hampurin Bahrenfeldin raviradalla järjestetään vuosittain hänen mukaansa nimetty Johannes Frömming Memorial -kilpailu. Berliinissä syntynyt Frömming asui Hampurissa 1950-luvulta lähtien ja kaupungissa on nykyään myös hänen mukaansa nimetty katu. Suomessa järjestettiin vuosina 1974–1989, aluksi Tampereen Hippoksella ja sen jälkeen Teivon raviradalla Johannes Frömming Rennen -niminen kansainvälinen ajajakilpailu.

Suurkilpailuvoittoja
--------------------

**Ranska**

* Prix d'Amérique – Nike Hanover (1964), Ozo (1965), Delmonica Hanover (1974)
* Prix de France – Elma (1966)

**Ruotsi**

* Elitloppet – Eidelstedter (1962), Elma (1965), Eileen Eden (1968, 1970)
* Åby Stora Pris – Ejadon (1955)

**Italia**

* Gran Premio Lotteria – Eileen Eden (1968, 1969)

**Tanska**

* Copenhagen Cup – Eidelstedter (1962)

**Yhdysvallat**

* Challenge Cup – Nike Hanover (1964)

Lähteet
-------

* Saksan urheilun Hall of Fame (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. ↑  Hans Froemming, Harness Driver, 86  11.11.1996. The New York Times. Viitattu 28.5.2013.
2. ↑  Tampereen ravitoiminnan vaiheita Viitattu 28.5.2013.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
Bouquet garni
**Bouquet garni** on kimppu yhteen sidottuja yrttejä, joita käytetään pääasiassa keittojen ja liemien maustamisessa.

Mitään yhtenäistä käsitystä tai sääntöä siitä, mitä yrttejä bouquet garnissa tulisi olla, ei ole, mutta ainakin laakerinlehti, persilja ja timjami kuuluvat tavallisesti käytettyihin. Muita sopiva yrttejä ovat basilika, lehtiselleri, kirveli, rosmariini ja rakuuna. Myös vihannekset, kuten porkkana, selleri, purjo, sipuli ja piparjuuri sopivat bouquet garniin.

Yleensä käytettävät yrtit sidotaan langalla pieneksi kimpuksi tai tähän tarkoitukseen sopivaan verkkoon. Jotkut käyttävät myös metallisia teesiivilöitä. Bouquet garni otetaan keitosta ja liemestä aina pois ennen liemen suurustamista tai tarjoilua.

Lähteet
-------

1. ↑  Peter Kump: Mastering Herbs: Fines, In Bouquet Garni Or Those From Provence  1991. Chicago Tribune. Viitattu 15.10.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Bouquet garni** Wikimedia Commonsissa
**Kalapassi** on Pirkanmaan Kalatalouskeskus ry:n kalastuslupajärjestelmä. Kalastuslupia myydään internetin kautta sekä käteismyyntipisteissä. Internetin kautta tapahtuva luvanmyynti on laajentunut voimakkaasti. Verkon kautta on ostettavissa kalastus- ja ravustuslupia yli 50 lupa-alueelle ja erilaisia lupavaihtoehtoja on yli 200. Tampereen, Oulun, Lahden ja Vantaan kaupunkien kalastusluvat voi lunastaa Kalapassin kautta. Koitereen kalastusalue ja Joensuun kalastuskunta Pohjois-Karjalasta laajoine järvi- ja koskilupa-alueineen sekä Perhojoki ovat mukana Kalapassin verkkokaupassa. 

Verkkokauppaan on kehitetty uusi tuote "Kalapassi+", jossa lupa-alue voi ulkoistaa koko luvanmyynnin Kalapassin järjestelmään. Muun muassa Oulun ja Tampereen kaupungit ovat ulkoistaneet luvanmyynnin Kalapassi+:aan. Luvat myydään verkossa ja käteisenä. Lupa-alueen ei enää tarvitse käyttää kuittilomakkeita eikä pyydysmerkkejä. Näin lupa-alue säästää vuodessa satoja euroja. Pirkanmaan kalatalouskeskus hoitaa koko myynnin. Kaikki myynti kirjautuu samaan järjestelmään. Maksun jälkeen asiakkaalle tulostetaan tosite ja pyydysmerkit. Pyydysmerkkiin kirjautuu lupa-alueen nimi ja mistä luvasta on kyse sekä kalastajan nimi ja yhteystieto. Kalatalouskeskus raportoi luvanmyynnistä lupa-alueelle. Lupa-alue ja kalastuksen valvojat voivat seurata ajantasaisesti koko myyntiä omilla tunnuksilla. 

Luvan myyjänä on lupa-alue. Pirkanmaan Kalatalouskeskus ry.n roolina on ylläpitää ohjelmaa.

Kalapassi-nimi on rekisteröity tuotenimi, jota hallitsee Pirkanmaan Kalatalouskeskus ry. Nimi otettiin käyttöön vuonna 1991. Kalapassin lupia on myyty yli 20-vuotisen historian aikana kymmeniä tuhansia.

Aiheesta muualla
----------------

* Kalapassi
**Kalapörssi** oli Suomessa 1. kesäkuuta 1918–31. toukokuuta 1919 käytössä ollut menettely säädellä kalojen kauppaa ja kuljetusta sodan aiheuttamissa poikkeuksellisissa oloissa. Kalapörssi perustettiin Vaasaan, Poriin, Turkuun, Helsinkiin, Kotkaan ja Viipuriin. Näillä paikkakunnilla kaikki tukkukauppaan tarkoitetut tuoreet kalat oli tuotava kalapörssiin ja myytävä siellä, mikäli kaloja oli 40 kiloa tai enemmän.

Maistraatin tuli hankkia kalapörssiä varten sopiva huoneisto tai aidattu alue ulkosalta. Pörssin ollessa taivasalla oli hankittava kirjoitustöitä varten lämmitettävä huone tai suoja. Kauppa pörssissä alkoi määrättyyn kellonaikaan, eikä ennen sitä pörssiin päästetty muita kuin kalojen omistajat, heidän asiamiehensä ja apulaisensa. Myyjä antoi ostajalle kirjallisen todistuksen ja suoritti pörssimaksun, joka sai olla korkeintaan yksi prosentti kauppasummasta. Jos kalojen omistaja niin tahtoi myytiin kalat pörssitoimikunnan pitämässä huutokaupassa.

Pörssin jäseneksi pääsi jokainen hyvämaineinen kalastaja ja kalakauppias suoritettuaan viiden markan vuotuisen maksun. Pörssin hallituksen muodosti kolmihenkinen toimikunta, jonka esimiehen nimesi elintarvehallitus, yhden jäsenen paikkakunnan elintarvelautakunta ja kolmannen jäsenen pörssin jäsenet.

Pörssitoimikunta valvoi, että tuoreet kalat tuotiin pörssiin myytäviksi, leimasi kaupantekotodistukset ja osti saamiensa tilausten perusteella pörssissä kaloja valtion, elintarvelautakuntien ja yleisten laitosten tarpeita varten. Toimikunta osoitti myös myyntipaikat, vahvisti myyntipaikan kokoon perustuvat maksut sekä keräsi jäsen-, pörssi- ja paikkamaksut.

Kalapörssien toiminnan valvonta siirtyi tammikuussa 1919 elintarvehallitukselta kalastushallitukselle. Valtioneuvosto päätti toukokuussa 1919 lakkauttaa kalapörssit ja vapauttaa kalojen kaupan ja kuljetuksen kesäkuun alusta lähtien.

Lähteet
-------

* Suomen Senaatin päätös, joka koskee kalapörssien perustamista, 23/1918
* Valtioneuvoston päätös niiden kalakauppaa koskevien asioiden käsittelyn siirtämisestä Kalastushallitukseen, jotka erinäisten Senaatin päätösten mukaan aikaisemmin ovat olleet Elintarvehallituksen ja Senaatin Elintarvetoimituskunnan käsiteltäviä, 5/1919
* Valtioneuvoston päätös, joka koskee kalapörssien lakkauttamista, 65/1919
**Córdoba Club de Fútbol** on espanjalainen jalkapalloseura Córdoban kunnasta Andalusiasta. Seura perustettiin vuonna 1954 ja sen edustusjoukkue pelaa Espanjan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda División B:ssa.

Nykyisen seuran edeltäjiä olivat Real Club Deportivo Córdoba ja Club Deportivo San Álvaro, joista jälkimmäisen paikan seura peri silloiselta kolmannelta sarjatasolta Tercera Divisiónista. Espanjan pääsarjassa Primera Divisiónissa Córdoba debytoi vajaa vuosikymmen perustamisensa jälkeen kaudella 1962–1963 ja pelasi sarjassa yhtäjaksoisesti seitsemän kauden ajan. Vuonna 1971 se palasi vielä yhdeksi kaudeksi pääsarjaan, mutta tuon jälkeen seuraa ei ole enää pääsarjatasolla nähty, vaan se on pelannut vaihtelevalla menestyksellä Segunda Divisiónissa ja Segunda División B:ssä. Parhaimmillaan Córdoba sijoittui pääsarjassa viidenneksi kaudella 1964–1965. Vuonna 2007 seura nousi kahden kauden tauon jälkeen taas Segunda Divisióniin.

Seuran kotikenttänä toimii Guadalquivirjoen rannalla sijaitseva noin 14 000 -paikkainen El Arcángelin stadion, joka avattiin vuonna 1993. Vuonna 2004 stadionilla aloitettiin mittavat uudistustyöt, joiden valmistuessa yleisökapasiteetti tulee kasvamaan 25 000 paikkaan.

Córdoba tunnetaan lempinimellä *Blanquiverdes*, joka tulee sen perinteisestä vihreävalkoraidallisesta pelipaidasta.

Lähteet
-------

1. ↑  Futbolme.com: Córdoba Club de Fútbol (Luettu 1. lokakuuta 2007)
2. ↑  Córdoba Club de Fútbol: Instalaciones (Arkistoitu – Internet Archive) (Luettu 1. lokakuuta 2007)

Aiheesta muualla
----------------

* Córdoba Club de Fútbolin virallinen sivusto (espanjaksi)
**Cătălina Ponor** (s. 20. elokuuta 1987 Constanța) on romanialainen telinevoimistelija ja olympiavoittaja. 

Ponorin ensimmäiset arvokisat olivat vuoden 2003 MM-kisat Anaheimissa. Hän voitti siellä kolme hopeamitalia (joukkuekisa, puomi ja permanto). Vuoden 2004 EM-kisoissa Amsterdamissa hän voitti Euroopan mestaruuden joukkuekilpailussa, puomilla ja permannolla. Samoissa lajeissa hän voitti kolme olympiakultaa Ateenassa kesällä 2004. Hän oli sitten vuoden 1988 Daniela Silivașin ensimmäinen naisvoimistelija, joka voitti samoissa kisoissa kolme kultaa. 

Vuonna 2005 Ponor oli monien skandaalien kohteena. Alkuvuonna Romanian media paljasti, että Ponorilla oli veli, jonka tämän äiti Carmen oli hylännyt hyvin nuorena. Elokuussa Ponor ja joukkuetoverit Florica Leonida ja Alexandra Eremia poistuivat harjoitteluleiriltä Bukarestiin yökerhoon juhlimaan. Romanian voimisteluliitto lähetti Ponorin kavereineen takaisin kotiin harjoittelemaan.

Ponor voitti puomin Euroopan-mestaruuden Debrecenissä. Marraskuussa 2005 MM-kisoissa Melbournessa hän oli Florica Leonidan lisäksi ainoa kisoihin valittu romanialainen naisvoimistelija. Hallitseva Euroopan mestari, maailmancup- ja olympiavoittaja Ponor jäi puomilla pronssille eikä permannolla selviytynyt finaaliin. 

Ponor sai Volosin EM-kilpailuissa 2006 kultaa puomilla, hopeaa joukkuekilpailussa ja pronssia permannolla. Stuttgartin MM-kilpailuissa 2007 hän saavutti pronssia joukkuekilpailussa. Hän lopetti uransa loukkaantumisten vuoksi joulukuussa 2007, mutta aloitti harjoittelun uudelleen keväällä 2011. Saman vuoden Tokion MM-kilpailuissa hän oli puomilla seitsemäs.

Ponor saavutti Brysselin EM-kilpailuissa 2012 kultaa puomilla ja joukkuekilpailussa sekä hopeaa permannolla. Lontoon olympialaisissa hän sai permannolla hopeaa ja joukkuekilpailussa pronssia sekä oli puomilla neljäs. Hän saavutti Bernin EM-kilpailuissa 2016 pronssia puomilla ja permannolla. Rio de Janeiron olympialaisissa hän sijoittui puomilla seitsemänneksi. Hän voitti puomin Euroopan-mestaruuden Cluj'ssa 2017.

Lähteet
-------

* Saavutukset Kansainvälisen voimisteluliiton sivustolla (englanniksi)
* Saavutukset the-sports.org-sivustolla (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Ponor Poised to Rejoin Romanian Squad *intlgymnast.com*.  28.3.2011. Viitattu 5.10.2013. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Cătălina Ponor Kansainvälinen olympiakomitea.  (englanniksi)

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
Kalarin piiri Taka-Baikalian aluepiirin kartalla.
**Kalarin piiri** (ven. Каларский район, *Kalarski raion*) on kunnallinen itsehallintoalue Taka-Baikalian aluepiirissä Venäjällä. Vuonna 1938 perustetun piirin pinta-ala on 56 800 neliökilometriä. Asukkaita on 9 600 henkeä (vuonna 2009).

Kalarin piirin sijaitsee Taka-Baikalian aluepiirin pohjoisimmassa osassa. Pohjoisessa se rajoittuu Irkutskin alueeseen, koillisessa Sahan tasavaltaan, idässä Amurin alueeseen, kaakossa Taka-Baikalian Tungirin-Oljokman piiriin, koillisessa Tungokotšenin piiriin ja lännessä Burjatiaan. Nimensä piiri on saanut Vitimin sivujoesta Kalarista.

Piiriin kuuluu Novaja Tšaran kaupunkimainen taajama ja neljä maalaiskuntaa: Ikabja, Kuanda, Tšapo-Ologo ja Tšara. Hallinnollinen keskus on Tšaran kylä. Asutuskeskuksia on yhteensä 11.

Piirin kautta kulkee 1980-luvulla valmistunut Baikalin–Amurin rautatie. Piirikeskus sijaitsee 
16 kilometriä Novaja Tšaran asemasta pohjoiseen. Matkaa aluepiirin pääkaupunkiin Tšitaan on suorinta tietä 690 kilometriä.

Seudun kanta-asukkaita ovat evenkit, joita on nykyään vain 5 % piirin väestöstä. Valtaosa asukkaista on venäläisiä.

Viime aikoihin saakka seudun pääelinkeinona oli poronhoito. Nykyään yhä suurempi merkitys on metsävarojen ja metalliesiintymien hyödyntämisellä.

Seudulla on lukuisia arkeologisia ja luonnonmuistomerkkejä. Novaja Tšarassa toimii kotiseutumuseo. Paikallislehtinä ilmestyvät *Severnaja pravda* ("Pohjoisen totuus") ja *Kalarskaja zvezda* ("Kalarin tähti").

Lähteet
-------

1. ↑  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki: Tšislennost naselenija Rossijskoi Federatsii po gorodam, posjolkam gorodskogo tipa i raionam na 1 janvarja 2009 g. *gks.ru*.  Arkistoitu 21.10.2011. Viitattu 24.12.2009. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kalarin piiri**.
* Kalarin piiri Taka-Baikalian aluepiirin sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
* Kalarin piiri Taka-Baikalian tietosanakirjassa (venäjäksi)

Taka-Baikalian piirit ja *kaupunkipiirit*
Aginskoje¹ • 
*Aginskoje*¹ • 
Akša • 
Aleksandrovski Zavod • 
Balei • 
Borzja • 
Duldurga¹ • 
Gazimurski Zavod • 
*Gornyi* • 
Hilok • 
Kalar • 
Kalga • 
Karymskoje • 
Krasnokamensk • 
Krasnyi Tšikoi • 
Kyra • 
Mogoitui¹ • 
Mogotša • 
Nertšinsk • 
Nertšinski Zavod • 
Olovjannaja • 
Onon • 
Petrovsk-Zabaikalski • 
*Petrovsk-Zabaikalski* • 
Priargunsk • 
Šelopugino • 
Šilka • 
Sretensk • 
Tšernyševsk • 
Tšita • 
*Tšita* • 
Tungir–Oljokma • 
Tungokotšen • 
Uljoty • 
Zabaikalsk

¹= kuuluu Agan Burjatian piirikuntaan
**Yashima** (jap. 八島) oli keisarillisen Japanin laivaston Fuji-luokan pre-dreadnought-taistelulaiva. Alus oli sisaraluksensa *Fujin* kanssa ensimmäiset Japanille valmistetut nykyaikaiset sotalaivat. Yhdessä taistelulaivojen (*Shikishima*, *Fuji*, *Hatsuse*, *Asahi* ja *Mikasa*) kanssa alus muodosti Japanin päätaistelulinjan Venäjän–Japanin sodassa vuosina 1904–1905.

Valmistus
---------

Japanilaiset itse olivat vielä kykenemättömiä rakentamaan moderneja terässotalaivoja, joten *Yashima* tilattiin vuonna 1894 Armstrong Whitworthiltä, Yhdistyneestä kuningaskunnasta osana vuoden 1894 laivasto-ohjelmaa. Tammikuussa telakka kutsuttiin esittelemään Phillip Wattsin tekemää suunnitelmaa sekä tekemään tarjouksen yhdestä tai kahdesta 14 900 tonnin taistelulaivasta. Elokuussa telakan suunnitelma vahvistettiin ja varsinainen tilaus allekirjoitettiin. Aluksen köli laskettiin 6. joulukuuta Elswickissä telakkanumerolla 625 ja alus laskettiin vesille 8. helmikuuta 1896. Alus valmistui 14. syyskuuta 1897.

Ennen tietokonegrafiikan aikoja telakat valmistivat äärimmäien tarkkoja pienoismalleja suunnitelmistaan. Aluksen pienoismalli on yhä olemassa ja se on esillä Royal Hospital Schoolissa, Holbrookissa, Suffolkissa Englannissa. Plakaatissa lukee "Japanese Armourclad ’Yashima’ 19 3/4 knots speed, built by Sir W.G. Armstrong Whitworth & Co Ld. Elswick Shipyard 1897 Newcastle on Tyne. Designed by Sir Philip Watts, KCB, FRS etc."

Palvelus
--------

Yashima on juuri törmännyt miinaan.*Yashima* toimitettiin vuonna 1897 ja se liitettiin 1. divisioonan 1. laivueeseen amiraali Nashiba Tokiokin alaisuuteen Venäjän–Japanin sodan alettua. 14. toukokuuta 1904 amiraali Nasiba lähti merelle lippulaivansa *Hatsusen* sekä taistelulaivojen *Shikishima* ja *Yashiman* kanssa. Lisäksi osastoon kuului risteilijä *Kasagi* ja lähettialus *Tatsuta*. Laivojen tehtävänä oli vapauttaa japanilaisten saarto Port Arthurin ulkopuolella. 15. toukokuuta aamulla laivue saavutti kohtauspaikan ja jatkoi luoteeseen, kunnes se oli noin 15 mailia Port Arthurista. Tästä Nashiba päätti lähteä partioimaan idän kautta pohjoiseen ohi sataman suun. Tämä toi hänen laivueensa Venäjän keisarillisen laivaston miinalaiva *Amurin* laskemaan miinakenttään. *Hatsuse* ja *Yashima* osuivat miinoihin ja upposivat japanilaisten pahimmassa yksittäisessä laivastotapaturmassa Venäjän–Japanin sodan aikana.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway’s All the World’s Fighting Ships 1860–1905*. Lontoo: Conway Maritime Press, 2002. ISBN 0-85177-133-5. (englanniksi)
* Brook, Peter: *Warships for Export Armstrong Warships 1867–1927*. Kent: World Ship Society, 1999. ISBN 0-905617-89-4. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Brook 1999, s. 122–123.
2. ↑  Brook 1999, s. 124.

*Fuji*-luokan taistelulaivat

|  |
| --- |
| *Fuji* - *Yashima* |
| Edeltäjä: *Chinen* – Seuraaja: Shikishima-luokka |
**Johannes Vilhelm Hjelmman** (30. syyskuuta 1861 Iisalmi – 27. heinäkuuta 1940 Pori) oli suomalainen lääkäri ja professori.

Henkilöhistoria
---------------

Hjelmmanin vanhemmat olivat laamanni Fredrik Wilhelm Hjelmman ja Sophie Lovisa Grenman ja puolisot vuodesta 1895 Ella Rohde (ero 1925) ja vuodesta 1925 Gerda Edith Skogberg. Senaattori Fredrik Werner Hjelmman oli hänen veljensä. Johannes Hjelmman tuli ylioppilaaksi 1880 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1883 ja lääketieteen lisensiaatiksi 1889, lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi hän väitteli 1890. Hjelmman oli Helsingin yliopiston iho- ja sukupuolitautiopin dosentti 1891–1900 ja ylimääräinen professori 1900–1901 sekä Porin yleisen sairaalan lääkäri 1893–1926. Hjelmman ei käytännössä hoitanut professorin virkaansa, johon hän oli jo aiemmin pyrkinyt, mutta ei tullut valituksi, sillä hän erosi siitä lähes välittömästi nimittämisensä jälkeen. Hjelmman oli Porin kaupunginvaltuuston jäsen 1901–1913, toimien valtuuston puheenjohtajana 1905–1907 ja 1911–1913.

Julkaisuja
----------

* *Studier öfver amyloidnjurens etiologi och symptomatologi*, 1890 (väitöskirja)
* *Om hjärnsyfilis, dess frekvens, kronologi, etiologi och prognos*, 1892
* *Tietoja ja ohjeita kuppatautia sairastaville*, 1906 (myös ruotsiksi)

Lähteet
-------

1. 1 2  Biografia-sampo: Johannes Hjelmman Viitattu 19.8.2021.
2. 1 2  Kuka kukin oli Viitattu 19.8.2021.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |