recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Sokeritehdas Puunenessa, Hawaijilla.
**Sokeritehdas** on tehdas, jossa valmistetaan sokeria. Sokeritehtaissa valmistettava sokeri valmistetaan erikseen pelloilla kasvatettavista sokerijuurikkaista tai lämpimissä maissa esiintyvästä sokeriruo'osta. Tehtaat, joissa valmistetaan sokeria juurikkaista, ovat käytössä vain syksyisin, jolloin juurikkaat ovat kypsyneet valmiiksi. Maailman ensimmäinen sokerijalostamo perustettiin New Yorkiin vuoden 1690 paikkeilla.

Suomeen syntyi sokeriteollisuutta muita Pohjoismaita aiemmin, kun Turussa alettiin valmistaa sokeria vuonna 1758. Ruotsissa käynnistyi ensimmäinen sokeritehdas vasta 1837 ja Tanskassa 1870-luvulla. Suomessa oli 1800-luvulla useita sokeritehtaita: Helsingin Töölössä ja Hietalahdessa, Pietarsaaressa, Voipaalan sokeritehdas Sääksmäellä ja Turussa uusi Auran sokeritehdas, joka käynnistyi 1859 Turun ensimmäisen sokeritehtaan lopetettua jo 1824 (ks. Luettelo Suomen sokeritehtaista).

Suomessa on jäljellä yksi sokeritehdas Säkylässä. Se on käynnissä vain kolmisen kuukautta vuodessa, syksyisin sokerijuurikassadon valmistuttua.

Sokerin valmistaminen
---------------------

Kun sokerijuurikaskuorma on saapunut tehtaalle, se punnitaan. Sen jälkeen jokaisesta kuormasta otetaan koneellisesti 25–35 kg:n näyte, joka tutkitaan koepesulassa. Tällä tavalla saadaan selville juurikkaiden puhtaus, sokeripitoisuus ja saanto, joiden avulla tietokone tekee viljelijöille suoritettavat tilityslaskelmat. Tämän jälkeen on vuorossa pesu, jossa juurikkaat esipestään voimakkaalla vesisuihkulla ja josta ne joutuvat tehtaalle käsiteltäväksi. Sitten kivenerottimet poistavat juurikasvirrasta kiviä, hiekkaa ja savea. Sokerijuurikkaiden leikkauksen jälkeen ne erotetaan leikkeestä yli 20 metriä korkeassa uuttotornissa, jossa leike kulkee alhaalta ylöspäin ja vesi päinvastoin. Leike viipyy 70-asteisessa uuttolaitteessa 1,5 tuntia. Muodostunut sokerimehu poistuu leikemaissista. Mehu sisältää noin 14–15 % sokeria.

Tämän jälkeen sokeri melassataan, eli kuivataan. Kuivauksen jälkeen tuote pakataan joko sellaisenaan paperisäkkeihin tai puristetaan rakeiksi, joiden toimitus tapahtuu siiloista irrallisena.

Lähteet
-------

1. ↑  Dansukker.fi: Tietoa sokerista - Näin sokeria valmistetaan sokerijuurikkaasta. *dansukker.fi*.  [vanhentunut linkki]
2. ↑  Sugar Industry: Sugar history *sugarindustry.com*.
3. ↑  Kaaro, Jani (toim.): "Makeaa", *Ruoka-Kalevala eli makumuistoja Suomesta*, s. 162. SKS, 2017. ISBN 978-952-222-826-0.
4. ↑  MTV3.fi: Säkylän sokeritehdas säilyy *mtv3.fi*.
5. ↑  Säkylän sokeritehdas käynnistyi *farmit.net*.  8.10.2019. Viitattu 23.6.2021.
6. 1 2 3 4  Kokonaisprosessit: Sokerin valmistus *prosessitekniikka.kpedu.fi*.  Arkistoitu 9.3.2014. Viitattu 17.5.2012.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Sokeritehdas** Wikimedia Commonsissa
**Fabiana de Almeida Murer** (s. 16. maaliskuuta 1981 Campinas) on brasilialainen seiväshyppääjä.

Vuonna 1999 Murer sai pronssia Etelä-Amerikan mestaruuskilpailuissa ja sijoittui toiseksi alle 20-vuotiaiden Pan-Amerikan mestaruuskilpailuissa. Vuonna 2000 hän oli kymmenes Santiagon alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa tuloksella 370 cm.

Vuonna 2005 Murer oli toinen Etelä-Amerikan mestaruuskilpailuissa. Saman vuoden Helsingin MM-kilpailuissa hän karsiutui loppukilpailusta. Vuonna 2006 Murer karsiutui Moskovan sisäratojen MM-kilpailuissa, sijoittui IAAF:n yleisurheilufinaalin viidenneksi ja Ateenan maailmancupissa toiseksi sekä voitti kultaa Ibero-Amerikan ja Etelä-Amerikan mestaruuskilpailuissa.

Vuonna 2007 Murer voitti kultaa Etelä-Amerikan mestaruuskilpailuissa sekä Pan-Amerikan kisoissa kisaennätyksellä 460 cm ja sijoittui Osakan MM-kisoissa kuudenneksi. Maaliskuussa 2008 hän jakoi Valencian sisäratojen MM-kisoissa pronssimitalin Puolan Monika Pyrekin kanssa omalla ja Etelä-Amerikan ennätyksellä 470 cm. Pekingin olympialaisissa 2008 Murer oli kymmenes ja IAAF:n yleisurheilufinaalissa kuudes. Vuonna 2009 hän oli Berliinin MM-kilpailuissa viides, IAAF:n yleisurheilufinaalissa toinen ja voitti Etelä-Amerikan mestaruuden.

Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa 2010 Murer voitti kultaa tuloksella 480 cm. Hän voitti samana vuonna myös Ibero-Amerikan mestaruuden ja sijoittui kolmanneksi maanosien cupissa. Vuonna 2011 Murer voitti Etelä-Amerikan mestaruuden, kultaa Daegun MM-kilpailuissa tuloksella 485 sekä hopeaa Guadalajaran Pan-Amerikan kisoissa tuloksella 470. Murer on Brasilian historian ensimmäinen yleisurheilun maailmanmestari. Lontoon olympialaisissa 2012 hän karsiutui loppukilpailusta. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 Murer oli viides ja Sopotin MM-hallikilpailuissa 2014 neljäs. Pekingin MM-kisoissa 2015 hän sai hopeaa tuloksella 485.

Murerin ennätys on ulkoradoilla 487 cm ja sisäradoilla 483 cm. Molemmat ennätykset ovat myös Etelä-Amerikan ennätyksiä.

Lähteet
-------

* Fabiana Murer Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
* Fabiana Murer Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).  (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  12th IAAF World Indoor Championships: Pole Vault, Women, Final IAAF. Viitattu 27.8.2015. (englanniksi)
2. ↑  Fabiana Murer Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
3. ↑  Fabiana Murer Tilastopaja. Viitattu 27.8.2015. (englanniksi)[vanhentunut linkki]


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
Aleander.
**Hieronymus Aleander**, tunnetaan myös nimillä **Girolamo Aleandro** tai **Jerome Aleander**, (13. helmikuuta 1480 – 1. helmikuuta 1542) oli italialainen kardinaali, joka nimitettiin virkaansa *in pectore*. 

Aleander syntyi Mottan kaupungissa, lähellä Venetsiaa. Opiskeltuaan Venetsiassa hän toimi jonkin aikaa Ranskassa, kunnes siirtyi Roomaan. Siellä hän toimi Vatikaanin kirjaston palveluksessa. Myöhemmin hän lähti paavin lähettiläänä Saksaan, missä hän muun muassa osallistui Wormsin valtiopäiville ja oli johtamassa Martti Lutheria vastustavaa joukkoa. Saksassa hän myös vastasi yhdessä Johann Eckin kanssa Lutheria vastaan kirjoitetun pannauhkausbullan julkaisemisesta.

Seuraavat vuotensa Aleander matkusti jälleen ympäri Eurooppaa katolisen kirkon asialla. Käytyään Alankomaissa hän siirtyi lähettilääksi Ranskan Frans I:n hoviin. Kuninkaan seurassa hän joutui sotavangiksi Pavian taistelun yhteydessä vuonna 1525. Aleander kuitenkin vapautettiin raskaita lunnaita vastaan. Seuraavaksi hän sai jälleen toimia Saksassa, missä Lutherin alullepanema uskonpuhdistus levisi. Vuonna 1536 paavi Paavali III teki Aleanderista kardinaalin *in pectore*, ja muutamaa vuotta myöhemmin nimitys julkistettiin. Hieronymus Aleander menehtyi 1. helmikuuta 1542 ollessaan Roomassa.

Lähteet
-------

1. ↑  *Kristinuskon historia 2000: Uskonpuhdistuksesta nykyaikaan*, s. 26. Weilin+Göös, 1999. ISBN 951-35-6515-7.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat
* Puola
* Portugali
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* Mathematics Genealogy Project

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Alankomaat
* Italian People
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Ustjužna** (ven. У́стюжна) on kaupunki Vologdan alueella Venäjällä. Se sijaitsee Rybinskin tekojärveen laskevan Mologajoen rannalla 250 kilometriä Vologdasta länteen. Kaupunki on Ustjužnan piirin keskus. Asukkaita on 10 200 henkeä (vuonna 2005).

Ustjužnan vaakuna vuodelta 1781.
Paikkakunta mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1252 *Železnyi Ustjug* -nimisenä kaupunkina. Tuolloin se kuului Uglitšin ruhtinaskuntaan. 1200–1700-luvuilla nimenä oli myös *Ustjužna-Želesnopolskaja* Ižinajoen ja *Železnoje Polen* raudantuotantoalueen mukaan. Vuonna 1568 paikka mainitaan linnoittamattomana kauppias- ja käsityöläisasutuksena. Vuonna 1609 sitä piirittivät Vale-Dimitri II:n joukot. 

1500–1600-luvuilla Ustjužna oli Tulan jälkeen Venäjän toiseksi suurin aseteollisuuden keskus. Vuosina 1614–1623 kaupungista lähetettiin Moskovaan 2700 kivääriä ja vuosina 1629–1632 yli miljoona tykinkuulaa. 1700-luvun alussa perustettiin amiraliteetin rautatehdas, jonka sulkemisen jälkeen (1714) kaupungin teollinen merkitys väheni huomattavasti. Vuonna 1738 Ustjužnasta tuli samannimisen Novgorodin lääniin kuuluneen kihlakunnan keskus.

Nykyään Ustjužna on maatalousalueen keskus, jossa toimii lähinnä elintarviketeollisuutta. Kaupungin keskusta sijaitsee Mologaan laskevan Vorožajoen molemmin puolin. Vorožan vasemmalla rannalla sijaitsevalla Sobornaja-aukiolla on vuosina 1685–1690 ja 1721–1730 rakennettu Jumalansynnyttäjän syntymän katedraali. Siihen liittyvässä talvikirkossa on viisikerroksinen puuleikkauksin koristeltu 1600-luvun ikonostaasi. Katedraalin vieressä on entisen kaupunginduuman rakennus. Sobornaja-aukiolta kaakkoon lähtevän pääkadun toisessa päässä sijaitsee barokkityylinen Kazanin kirkko vuodelta 1694. Vorožajoen sillan lähellä on puinen Marian ilmestyspäivän kirkko (1762). Joen oikealla rannalla sijaitsevan kauppatorin vieressä on Ylösnousemuksen kirkko. Mologan toisella puolella keskustaa vastapäätä sijaitsevat Pokrovan (1780) ja Jumalansynnyttäjän kuolonuneen nukkumisen (1781) kirkot. Vuonna 1781 laaditun säännöllisen asemakaavan mukaan rakennetussa keskustassa on 1800-luvun ja 1900-luvun alun kaksikerroksisia kauppiastaloja sekä koristeellisia puutaloja. Kotiseutumuseon kokoelmissa on 1400–1600-lukujen ikoneja, paikallista käsityötaidetta sekä venäläisten taidemaalarien (mm. Ivan Aivazovski ja Boris Kustodijev) teoksia.

Lähteet
-------

* *Goroda Rossii: entsiklopedija*, s. 497. Moskva: Bolšaja Rossijskaja Entsiklopedija, 1994. ISBN 5-85270-026-6.

Aiheesta muualla
----------------

* Ustjužnan piiri Vologdan alueen sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
**Hieronymos Kardialainen** (kuoli 260 eaa.) oli kreikkalainen historioitsija joka eli Aleksanteri Suuren aikaan. Hieronymos oli kotoisin Kardiasta, joka sijaitsi Traakian Khersonesoksella. Hän oli ehkä sukua Eumenes Kardialaiselle.

Hieronymos kirjoitti teoksen diadokkien sodista, mutta siitä on säilynyt ainoastaan 18 katkelmaa nykypäivään. Diodoros Sisilialainen käytti luultavasti Hieronymoksen teosta laatiessaan oman maailmanhistoriansa kirjoja 18–20. Myös Arrianoksen kadonnut diadokkeja käsitellyt kirja perustui luultavasti Hieronymoksen teokseen. 

Aleksanteri Suuren kuoleman jälkeen Hieronymos seurasi ystävänsä Eumeneen mukana. Hän joutui kuitenkin Eumeneen vihollisen Antigonos I:n vangiksi, mutta tämä armahti hänet. Hieronymos toimi muun muassa neuvottelijana Eumeneen ja Antigonoksen välillä. Eumeneen kuoleman jälkeen hän palveli Antigonosta eri tehtävissä ja myöhemmin myös Antigonoksen poikaa Demetrios I:tä. Hieronymos kuoli Demetrioksen pojan Antigonos II:n hovissa vuonna 260 eaa. 104 vuoden iässä.

Lähteet
-------

* Hieronymus of Cardia - Wiki Classical Dictionary (Arkistoitu – Internet Archive)
**Li’l Abner** on yhdysvaltalaisen Al Cappin luoma sarjakuva, joka ilmestyi vuosina 1934–1977. Sarjaa levitti United Feature Syndicate ja se ilmestyi parhaimmillaan sadoissa lehdissä eri puolilla maailmaa.

*Li’l Abner* sijoittuu kuvitteelliseen Dogpatchin pikkukaupunkiin Appalakeille. Sarja leikitteli seudun asukkaisiin liittyvillä hillbilly-stereotypioilla. Hahmot puhuivat koomista, vahvasti murteellista englantia. Dogpatchin kaupungissa miehet ovat rehvakkaita mutta saamattomia, naiset sen sijaan voimakastahtoisia. Sarjan päähenkilö Abner Yokum on myös komea ja riuska, mutta samalla myös laiska poikamies. Sarjan jännite syntyi pitkään viehättävän Daisy Mae Scraggin yrityksistä kosiskella Abneria, kunnes he menivät lopulta naimisiin vuonna 1952 ilmestyneessä tarinassa. Capp teki *Li’l Abnerissa* usein satiiria amerikkalaiseen yhteiskuntaan ja politiikkaan kuuluneista ajankohtaisista ilmiöistä, sarjan alkuvuosina useammin kapitalisteista ja liike-elämästä, mutta loppuvuosina yhä enemmän hippiliikkeestä ja nuorisoradikalismista. Myöhempinä vuosina sarjassa esiintyi usein myös shmoo- ja kigmy-nimisiä satueläimiä.

Jotkin *Li’l Abnerin* toistuvat vitsit muodostuivat Yhdysvalloissa käsitteiksi. Yksi näistä oli vuotuinen juhla nimeltä Sadie Hawkinsin päivä, jolloin vanhatpiiat saavat jahdata poikamiehiä ja jos he onnistuvat juoksemaan jonkun kiinni, he voivat mennä tämän kanssa naimisiin. Sukupuoliroolien päälaelleen kääntämiseen perustunut juhlapäivä innoitti lukemattomia yhdysvaltalaisia oppilaitoksia järjestämään Sadie Hawkins -tanssiaisia, joissa normaalien tapojen vastaisesti tytöt saivat pyytää poikia tanssiin.

Sarjan pohjalta tehtiin kaksi elokuvaa, *Li’l Abner* (1940) ja *Tytöt jahdissa* (*Li’l Abner*, 1959), sekä useita lyhytanimaatioita ja radio-ohjelmia.

*Li’l Abnerista* on julkaistu suomeksi vuonna 1993 yksi kokoelma, joka sisältää strippejä vuodelta 1946.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Li’l Abner (englanniksi) *Encyclopædia Britannica Online Academic Edition*. Viitattu 31.12.2014.
2. ↑  Kaukoranta, Heikki & Kemppinen, Jukka: *Sarjakuvat*, s. 87. Otava, 1982. ISBN 951-1-06710-9.
3. ↑  Li'l Abner : arkipäiväsarjat. Osa 12 : 1946[vanhentunut linkki] Fennica-tietokanta. Viitattu 31.12.2014.
Pohjois-Korean Hwasong 15 liikkuvalla kuljetus-laukaisualustallaan.
**Hwasong-15** (koreaksi 화성 15, suomeksi Mars-15) on Pohjois-Korean mannertenvälinen ohjus. Ohjus saattaa kantaa jopa 1000 kilogramman painoisen ydinkärjen 13000 kilometrin matkan. Hwasong 15 kykenisi siis kuljettamaan ydinkärjen kaikkialle Yhdysvaltoihin, mutta se lienee yhä epätarkka.

Koelaukaisu marraskuussa 2017
-----------------------------

Pohjois-Korean Hwasong-14 ja Hwasong-15-koelaukaisujen radat. Huomaa, että koelaukaisussa ohjus ammutaan ylöspäin, jolloin se nousee korkealle ja lentää lyhyen matkan. Tositilanteessa ohjuksen rata muutetaan laukaisun jälkeen viistoksi, jolloin se lentää matalammalla pidemmän matkan.
Pohjois-Korea testasi ohjusta ensi kertaa 28. marraskuuta 2017. Noin kello 2.30-3.00 laukaistu ohjus nousi silloin 4 475 km:n korkeuteen ja lensi 950 km. Ohjus lensi 53 minuutin ajan ja osui Japaninmereen. Ohjus laukaistiin ilmeisesti kokeessa kiinteältä alustalta. 
Ohjuksen alastulovaiheessa lienee ollut ongelmia, jotka ovat vaikuttaneet sen tarkkuuteen.

Ohjuksen ominaisuuksista
------------------------

Hwasong 15.
Hwasong 1 on pienempi, kuin mitä Yhdysvaltain varhainen Titan II-ohjus oli.
Ohjus tuo mieleen amerikkalaisen 60-luvun Titan II-ohjuksen, tai venäläisen SS-9-ohjuksen mutta on näitä pienempi.
Ohjus on 2.4 metriä paksu, 22,4 metriä pitkä. Se laukaistaan liikkuvalta alustalta. Ohjuksen 1. vaiheen päämoottorien työntövoima on 788 kN (noin 80 tonnia). Päämoottorin voimaa voi säätää. 1. vaiheen paloaika on 139 s. Kaksi päämoottoria ovat tyyppiä RD-250/251 Peaktusan. Polttoaine-hapetin on nestemäistä, varastoituvaa typpitetroksidi/epäsymmetristä dimetyylihydratsiinia N204/UDMH. 
Ohjuksen 2. vaihjeen neljä moottoria lienevät venäläistä neuvostoaikojen R-27:n tyyppiä.
Ohjus painaa noin 40-50 tonnia, josta suurin osa on polttoainetta.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  Rozina Sabur, Nick Allen, Barney Henderson, Chris Graham: North Korea hails 'historic' milestone after testing 'new long-range missile' capable of striking anywhere in US *The Telegraph*.  28.11.2017. Viitattu 29.11.2017. (englanniksi)
4. ↑  North Korea says new ICBM puts U.S. mainland within range of nuclear weapons *Reuters*.  29.11.2017. Viitattu 29.11.2017.
5. ↑  Tältä Pohjois-Korean uusi ohjus näyttää: "Se on todella iso" – moni seikka on kuitenkin yhä epäselvä *Ilta-Sanomat*.  30.11.2017. Viitattu 30.11.2017.
6. ↑  orth Korea's ultimate nuclear ICBM "Hwasong-15" (HS-15) Norbert Brügge, Germany 01.12.2017
7. ↑  The RD-250 engine at the center of international storm *www.russianspaceweb.com*. Viitattu 14.11.2019.
Brouagen kylää muureineen ja kanavineen.
**Hiers-Brouage** [jɛʁ bʁuaʒ] on Ranskan kunta Uuden-Akvitanian alueella Charente-Maritimen departementissa. Hiers-Brouagen asukasluku vuonna 2014 oli 640. Kunta kuuluu departementissaan Marennesin kantoniin Rochefortin arrondissementissa.

Kardinaali Richelieun 1700-luvulla suon keskelle rakennuttama linnakylä Brouage kuuluu kauneimpien ranskalaiskylien järjestöön *Les Plus Beaux Villages de France*. 

Aiemmin alueen pääelinkeinoja oli suolan tuotanto, nykyisin ostereiden viljely.

Lähteet
-------

1. ↑  List of The Most Beautiful Villages of France (Arkistoitu – Internet Archive), Les plus beaux villages de France. Viitattu 24.7.2017.
2. 1 2  Brouage (Arkistoitu – Internet Archive), Les Plus Beaux Villages de France. Viitattu 25.7.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hiers-Brouage** Wikimedia Commonsissa

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: fr:Hiers-Brouage
**Heikki Ojansuu** (26. heinäkuuta 1873 Tyrvää – 18. tammikuuta 1923) oli suomalainen kielitieteilijä. Hän toimi muun muassa Turun yliopiston ensimmäisenä suomen kielen ja sen sukukielten professorina.

Ojansuu väitteli vuonna 1901 aiheella *Suomen lounaismurteiden äännehistoria. Vokaalioppi. Descendentti esitys*.

Ojansuu oli Helsingin yliopiston suomen kielen ja kirjallisuuden dosentti vuodesta 1903, kolme lukukautta E. N. Setälän viransijainen suomen kielen ja kirjallisuuden professorina ja suomalaisen filologian apulainen (apulaisprofessori) vuodesta 1914. Lisäksi hän oli muun muassa Suomen Liikemiesten Kauppaopiston opettaja vuosina 1908–1919.

Vuonna 1921 Ojansuu nimitettiin Turun yliopiston ensimmäiseksi suomen ja sen sukukielten professoriksi.

Ojansuu kirjoitti toistakymmentä tieteellistä teosta sekä melkein kaksisataa julkaistua artikkelia. Hän tutki erityisesti suomen murteita, vanhinta kirjasuomea, nimistöä, lainasanoja sekä karjalan ja viron kieliä. Ojansuu teki monia laajoja tutkimusmatkoja ja keräsi Etelä-Virosta ja Pohjois-Latviasta mittavat kokoelmat, jotka jäivät julkaisematta.

Tyrvääläissyntyinen Ojansuu kokosi 22-vuotiaana vuonna 1895 lähes 14 000 sanan sanaluettelon "Tyrvään murteen sanakirja". Sanakirja julkaistiin vuosina 2008 ja 2009 kaksiosaisena ja täydennettynä selityksillä ja esimerkeillä. 1 353-sivuinen teos on laajimpia paikallismurteen sanakirjoja Suomessa.

Lähteet
-------

* Ojansuu, Heikki & Vesterbacka, Marko: *Tyrvään murteen sanakirja. Ensimmäinen. Aakkoset–närpee*. Tyrvää: Warelia, 2008. ISBN 978-952-99797-2-1
* Ojansuu, Heikki & Vesterbacka, Marko: *Tyrvään murteen sanakirja. Jälkimmäinen. Närskähtää–öylätti*. Tyrvää: Warelia, 2009. ISBN 978-952-99797-6-9
* Vesti: Ojansuun Heikin sanakirja. *"Ninaina", sano tyrvääläine – Tyrvääläisyyden pää-äänenkannattaja*.  21.1.2008.  Arkistoitu 29.4.2013. Viitattu 1.10.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Heikki Ojansuu 375 humanistia -sivustolla 8.6.2015. Helsingin yliopiston humanistinen tiedekunta.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
|  |
| --- |
| **Taidegrafiikka** 
 |
| **Monotypia** |
| **Kohopaino**
Puupiirros
Linoleikkaus |
| **Syväpaino**
Kuivaneula
Etsaus 
Akvatinta 
Mezzotinto 
Carborundum |
| **Laakapaino**
Litografia 
Serigrafia  |
| **Vedosmerkinnät**
**Passepartout**
**Suomalaiset taidegraafikot**
n • k • m |

**Kuivaneula** on grafiikan menetelmä, jossa kaiverretaan terävällä piikillä kuva hiottuun, kiillotettuun kuparilevyyn, sinkkilevyyn tai muovilevyyn.*lähde?* Kaivertimen käsitteleminen edellyttää voimaa, taitoa ja kokemusta, joten se on vaikea menetelmä. Kuivaneulalla tehty laatta vaurioituu helposti jossain määrin. Siksi kuivaneulalla ei saada aikaan useita ensiluokkaisia vedoksia. Kuivaneulaa on käytetty ensisijaisesti täydentämään muita tekotapoja, ensisijaisesti etsausta. Kuivaneulakaiverrusta voidaan käyttää myös syövytettyjen levyjen korjailemiseen.

Lähteet
-------

1. ↑  Kodin suuri tietosanakirja, osa 7 vuodelta 1979, s. 227–228
2. ↑  Otavan Iso tietosanakirja, osa 4 vuodelta 1962, palsta 1554

Kuivaneulavedoksia
------------------

* Lesser Ury, Nainen kahvilassa, 1919/1921.Lesser Ury, *Nainen kahvilassa*, 1919/1921.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kuivaneulavedoksia** Wikimedia Commonsissa
**Väinämöisen ampuminen** on suomalais-karjalainen maailman synnystä kertova laulettu runo. Se tallennettiin Ontrei Malisen laulamana vuonna 1833. Runossa Väinämöinen on luomaton alkuolento, jonka sanoista maailma saa hahmonsa.

Runo kertoo lappalaisen vihanneen Väinämöistä ja lopulta ampuneen hänet ratsunsa, sinisen hirven, päältä mereen. Väinämöinen ajelehtii meressä seitsemän vuotta ja kyntää sinä aikana merenpohjan.

*"Siitä sortu Väinämöinen, sormin sortu veteen,*  

*käsin käänty lainehisin.*  

*Siellä kulki 6 vuotta. Seuro 7 keseä.*  

*Kussa maat on maata vasten, siihen siunasi apajan,*  

*kalahauan kaivatteli; kuhun seisattu merelle.*  

*Sihen luopi luotoloita, karipäitä kasvattaa;*  

*niihin laivat lasketaan, päät menee kaupamiehen."*

 
Tämän jälkeen "sotka suoralintu" (vesilintu) lentelee meren päällä etsien pesimäsijaa. Väinämöinen nostaa polvensa merestä ja sotka tekee sille pesänsä. Lintu munii polvelle kuusi munaa ja yhden rautamunan. Linnun hautoessa muniaan, alkaa Väinämöisen polvea kuumottaa, jolloin hän liikauttaa jalkaansa ja munat särkyvät mereen. Tässä vaiheessa Väinämöinen lausuu maailman luomissanat:

*"Mi munassa alanen puoli, se alaseksi maaemäksi;*  

*mi munassa ylinen puoli, se yliseksi taivoseksi*  

*mi munassa ruskiata, se päiväksi paistamaan.*  

*Mi munassa valkiata, se kuuksi kumottamaan.*  

*Mi munassa luun muruja, ne tähiksi taivahalle."*

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Risto Pulkkinen: *Suomalainen kansanusko*, s. 29-31. Gaudeamus, 2018. ISBN 9789524953405.

Aiheesta muualla
----------------

WikiaineistoWikiaineisto
Wikiaineistoon on tallennettu tekstiä aiheesta: 
***Väinämöisen ampuminen***
*Tämä artikkeli käsittelee kuvataiteilijaa. Muita samannimisiä henkilöitä on lueteltu täsmennyssivulla.*
**Heikki Nieminen** (9. toukokuuta 1926 Hollola – 5. syyskuuta 2016) oli suomalainen kuvanveistäjä ja taidegraafikko. Hänen töitään oli ensi kertaa julkisesti esillä Lahdessa vuonna 1946.

Niemisen vanhemmat olivat maanviljelijä Nestor Nieminen ja Aino Nieminen (s. Pönkkä). Nieminen opiskeli Taideteollisessa oppilaitoksessa vuosina 1947–1948 ja Suomen Taideakatemian koulussa vuosina 1948–1952. Kouluopintojensa jälkeen Nieminen oli usean vuoden ajan taidegraafikko Aukusti Tuhkan assistenttina.

Lukuisia Niemisen veistoksia on julkisesti esillä ympäri Suomea. Hänen huomattaviin ulkoveistoksiinsa kuuluvat muun muassa Akseli Gallen-Kallelan patsas Porissa (1965), F. E. Sillanpään muistomerkki Hämeenkyrössä (1965), kaksi suihkukaivoveistosta Lahdessa (*Susanna*, 1961, ja *Sudenkorennot*, 1965) sekä Espoon Puolarmetsän sairaalan pihamaalle sijoitettu pronssiveistos *Aurinkotuuli* (1980). Varkauden Pirttiniemen sankarihautausmaan pronssinen muistomerkki *Ylös murheesta* on hänen teoksensa vuodelta 1964. Niemisen laajimmin tunnettuja teoksia ovat kuitenkin *Hymytyttö*- ja *Hymypoika*-pienoisveistokset, joita on jaettu Suomen kouluissa kipsivaloksina oppilaiden tunnustuspalkintoina vuodesta 1954 alkaen.

Heikki Nieminen oli 1950-luvun lopulta alkaen ensimmäisiä suomalaistaiteilijoita, jotka ottivat materiaalikseen lujitemuovin.

Nieminen toimi myös opettajana 1950-luvulta lähtien, ensin Taideakatemian koulussa ja myöhemmin pääosin Taideteollisessa korkeakoulussa aina 1990-luvun alkuun saakka. 

Nieminen palkittiin Pro Finlandia -mitalilla vuonna 1964.

Niemisen puoliso oli farmaseutti Tellervo Nieminen (o.s. Ahonen).

Kuvia teoksista
---------------

* Kevät, 1957, Kuopio.*Kevät*, 1957, Kuopio.
* Neljä sukupolvea, 1957, Kuopio.*Neljä sukupolvea*, 1957, Kuopio.
* Aurora Karamzinin muistomerkki, 1958, Espoo.*Aurora Karamzinin muistomerkki*, 1958, Espoo.
* Susanna kylvyssä, 1961, Lahti.*Susanna kylvyssä*, 1961, Lahti.
* F. E. Sillanpään muistomerkki, 1965, Hämeenkyrö.*F. E. Sillanpään muistomerkki*, 1965, Hämeenkyrö.
* Akseli Gallen-Kallelan patsas, 1965, Pori.*Akseli Gallen-Kallelan patsas*, 1965, Pori.
* Pukkihyppy, 1968, Riihimäki.*Pukkihyppy*, 1968, Riihimäki.

Lähteet
-------

* Nieminen, Heikki hakuteoksessa *Uppslagsverket Finland* (2012). (ruotsiksi)
* Kuvataiteilijamatrikkeli.
* Heikki Nieminen (1926–): Kuvanveistäjä, taidegraafikko.
* Heikki Nieminen: Aurinkotuuli 1977–1980 (Arkistoitu – Internet Archive) EMMA – Espoon modernin taiteen museo.

### Viitteet

1. ↑  Kuolinilmoitus. *Helsingin Sanomat* 17.9.2016, s. C 19.
2. ↑  Nyman, Hannele & Poutasuo, Tuula: *Muovikirja, Arkitavaraa ja designesineitä*, s. 127. WSOY, 2004. ISBN 951-0-29132-3.
3. ↑  Suomen Leijonan Pro Finlandia -mitalin saajat aakkosjärjestyksessä - Ritarikunnat *ritarikunnat.fi*.  9.10.2020. Viitattu 30.1.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Heikki Niemisen muistokirjoitus *Helsingin Sanomissa*.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Uppslagsverket Finland

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee henkilöä. Kritias on myös yksi Platonin dialogeista.*
**Kritias** (m.kreik. Κριτίας, lat. *Critias*; 460–403 eaa.) oli Ateenaa hallinneen kolmenkymmenen tyrannin johtaja, ja yksi väkivaltaisimmista tyranneista. Hänet liitettiin usein yhteen Sokrateen kanssa, ja tämä oli yksi seikoista, joka pidätteli Sokratesta osallistumasta politiikkaan. Hän oli myös Platonin eno.

Kritias tunnettiin myös tragedioistaan, elegioistaan ja proosateoksistaan. Hänen nimiinsä joskus laitetusta satyyrinäytelmästä nimeltä *Sisyfos* on säilynyt katkelmia. Se esittää, että usko jumaliin on vain ovela keino massojen pitämiseksi hallinnassa. Koska kukaan ei olisi rohjennut esittää sellaista ateenalaisen yleisön edessä, se oli tarkoitettu todennäköisesti luettavaksi ainoastaan yksityisyydessä – ellei kyseessä sitten ollut jumalattomana tunnetun Sisyfoksen puheenvuoro. Kritiaan lisäksi näytelmän kirjoittajaksi on arveltu kuitenkin myös Euripidesta.

Kritias esiintyy yhtenä henkilönä Platonin dialogeissa *Kharmides*, *Protagoras*, *Timaios* ja *Kritias*.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kuokkanen, Suvi: Pahojen aikeiden haltuunotto – Ihmisluonnosta, oikeudenmukaisuudesta ja uskonnon alkuperästä *Sisyfos-fragmentissa*.  *Niin & näin*, 2013, nro 2, s. 107–113.

Aiheesta muualla
----------------

* Fieser, James & Dowden, Bradley (toim.): Critias *The Internet Encyclopedia of Philosophy*.  (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
	+ 2
* VIAF
	+ 2
	+ 3
	+ 4
	+ 5
	+ 6
	+ 7
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Argentiina
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Puola
	+ 2
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Lehden etusivu vuodelta 1903.
**Väinämöinen** oli Tampereella vuosina 1896–1907 ja 1909–1910 ilmestynyt aikakauslehti.

Aaku Mäen toimittama *Väinämöinen* oli kristillishenkinen raittiuslehti, joka käsitteli myös kasvatus- ja koulukysymyksiä. *Humanitasin* lakattua sen ohjelmaan tuli myös rauhanaate. Lehti ilmestyi aluksi viikkolehtenä ja vuodesta 1906 lähtien kahdesti kuukaudessa, kunnes se seuraavana vuonna lakkasi kokonaan. Vuosina 1909–1910 *Väinämöinen* ilmestyi kerran kuukaudessa lehden taustapiirin perustaman Suomen Rauhanliiton äänenkannattajana. Lehden toimittajana työskenteli 1900-luvun alkuvuosina myös myöhemmin kansanedustajaksi valittu K. I. Lumio.

Lähteet
-------

1. ↑  *Suomen lehdistön historia 8. Aikakauslehdistön historia: Yleisaikakauslehdet*, s. 413. Kuopio: Kustannuskiila, 1991. ISBN 951-657-325-8.
2. ↑  Tuusvuori, Jarkko S.: *Kulttuurilehti 1771–2007*, s. 116. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2007. ISBN 978-951-746-918-0.
3. ↑  Kurikka, Jussi & Takkala, Marketta: *Suomen aikakauslehdistön bibliografia 1782–1955*, s. 353. Helsinki: Helsingin yliopiston kirjasto, 1983. ISBN 951-45-3158-2.
4. ↑  Toveri K. I. Lumio 60-vuotias.  *Kansan Lehti*, 12.9.1932, nro 211, s. 3. Kansalliskirjasto. Viitattu 16.7.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* *Väinämöinen* digitoituna kansalliskirjastossa
**Li Si** (noin 280 eaa. - 208 eaa.) oli kiinalainen valtiomies, joka sovelsi tehokasta mutta armotonta legalismia saadakseen keskenään sotivat pikkuvaltiot yhteisen Kiinan keskushallinnon alaisiksi. Li Sin johdolla legalismista tuli Qin-dynastian valtiofilosofia. Jotkut tutkijat ovat pitäneet hänen legalismiaan varhaisimpana tunnettuna totalitarismin muotona.

Li Si palveli Qin-dynastian ensimmäistä keisaria virkamiehenä ja ministerinä 40 vuoden ajan. Hän sai keisarikunnan luopumaan feodalismista ja siirtymään aluehallintajärjestelmään, jossa 36 aluetta hallitsivat keskusjohdon nimittämät aluejohtajat. Hänen neuvostaan keisari standardoi kolikot ja mittajärjestelmän ja aloitti Kiinan muurin rakentamisen. Hän osallistui myös uuden kirjoitusjärjestelmän määrittelyyn.

Lähteet
-------

1. 1 2  Li Si *Encyclopaedia Britannica*. Viitattu 21.10.2018.
2. ↑  Chinese Legalism: Ancient Roots of Eastern Totalitarianism World Future Fund . Viitattu 9.1.2009.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
	+ 2
* WorldCat
	+ 2

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Japani
* Australia
* Alankomaat
	+ 2

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Hollis Conway** (s. 8. tammikuuta 1967 Chicago, Illinois) on yhdysvaltalainen uransa päättänyt korkeushypyn olympiamitalisti. Conway on 183 senttimetriä pitkä ja painoi aktiiviurallaan 68 kilogrammaa. Hän pitää hallussaan Yhdysvaltain sisäratojen ennätystä.

Conway osallistui urallaan kaksiin kesäolympialaisiin, joista molemmista hän saavutti mitalin. Vuoden 1988 kesäolympialaisista Conway saavutti hopeaa tuloksella 236 ja vuoden 1992 kesäolympialaisista pronssia tuloksella 234. Hän kilpaili kaksissa MM-kilpailuissa, saavuttaen pronssia vuodelta 1991 Tokiosta. Samalta vuodelta Conway saavutti myös sisäratojen MM-kultaa Sevillasta uudella sisäratojen Yhdysvaltain ennätyksellä. Kesäuniversiadeista ja Hyvän tahdon kisoista Conway saavutti molemmista yhden kullan ja yhden hopean. Vuoden 1986 alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuista Conway saavutti hopeaa.

Conway päätti uransa vuonna 2000. Uransa jälkeen hän on toiminut motivoivana puhujana ja julkaissut kaksi kirjaa, *Yes I Canin* ja *Grasshopperin*.

Ennätykset
----------

### Ulkoradat

| *Laji* | *Tulos* | *Paikka* | *Päivä* |
| --- | --- | --- | --- |
| **Korkeushyppy** | 239 cm | Norman | 30. heinäkuuta 1989 |

### Sisäradat

| *Laji* | *Tulos* | *Paikka* | *Päivä* |
| --- | --- | --- | --- |
| **Korkeushyppy** | 240 cm **NR** | Sevilla | 10. maaliskuuta 1991 |

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. 1 2   (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
4. 1 2 3  Hollis Conway Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Kuivajärvi** on syvyyssuhteiltaan epäyhtenäinen, niemien ja saarten halkoma järvi Kuhmossa Kainuun itäosassa. Sen pinta-ala on 3,7 neliökilometriä. Etäisyys Kajaanista on 66 kilometriä itäkoilliseen.

Maantiede
---------

Kuivajärven ulottuvuus lännestä itään on 3,4 kilometriä ja etelästä pohjoiseen 3,2 kilometriä. Järveen kuuluu pääallas ja siitä yli puolitoista kilometriä itään työntyvä Autiolahti. Pääaltaan ja Autiolahden välissä sijaitsee Louhiniemi. Pääaltaan länsiranta koostuu niemistä ja lahdista, joista laajin on järven lounaisosan muodostava Niskalahti. Yli kolmasosa Kuivajärvestä on enintään metrin syvyinen ja noin seitsemäsosa on vähintään kymmenen metriä syvä. Järven etelä- ja länsiosa on matalaa. Järven itäosassa sijaitsee puolestaan pohjoista kohti levenevä syvänne, jonka keskellä on järven syvin kohta, 31 metriä. Autiolahden syvin kohta on 13 metriä.

Kuivajärven on saariluku on 32. Saarista 2 on alle aarin laajuisia luotoja ja 6 on yli hehtaarin laajuisia. Suurimmat saaret ovat järven itäpuoliskolla sijaitseva Lehtosaari (noin 11 ha) ja järven länsiosassa sijaitseva Tulisaari (noin 8,5 ha). Autiolahtea erottaa pääaltaasta runsaan kolmen hehtaarin laajuinen Louhisaari. Lehtosaaren lounaispuolella sijaitsee runsaan kahden hehtaarin laajuinen Niskasaari. Järven pohjoisimmassa osassa sijaitsee vajaan kahden hehtaarin laajuiset Tiensuunsaari ja Jousisaari.

Kuivajärven rannat ovat enimmäkseen metsämaata. Järven eteläpuolella sijaitsee Ylä-Vieksin kylä. Myös länsirannan tuntumassa on asutusta ja Louhiniemen rannalla on useita pientaloja.

Kuivajärveen laskee Vuosanganjoki koillisesta Vuosanganjärveltä (176,0 metriä mpy). Kuivajärvi laskee Niskalahdelta alkavaa uomaa etelään Korpijärveen (161,4 metriä mpy). Järvien välinen kannas on noin puoli kilometriä leveä. Kannaksen halki kulkee seututie 904.

Kuivajärven vesitilavuus on 15 525 000 kuutiometriä.

Kuivajärvi (59.943.1.001) kuuluu Kuivajärven alueeseen (59.943), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Oulujoen vesistössä (59). Toinen jakovaihe on Kellojärven valuma-alue (59.94) ja ensimmäinen on Ontojärven–Lentuan valuma-alue (59.9). Kuivajärvi on Kuivajärven alueen laajin vakavesi. Seuraavaksi laajimmat ovat Niskajärvi ja Jousijärvi. Alueeseen kuuluu 17 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Kuivajärvi, vakavesi, Kuhmo
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 15.6.2022.
3. ↑  Kuivajärvi. Järviwiki. Viitattu 15.6.2022.
4. ↑  Kuivajärven alue (59.943). Järviwiki. Viitattu 15.6.2022.
Viinikauppa Pariisissa
**Viinintuotanto on Ranskassa** tärkeä maatalouden osa-alue. Ranska on monena vuonna ollut maailman suurin viinintuottaja. Italian ja Espanjan jälkeen Ranska on maailman kolmanneksi suurin viinin viejämaa.

Tuotantoalueet
--------------

Ranska oli pinta-alaltaan kolmanneksi suurin viinintuottaja vuonna 2015 noin 8 000 km² kasvatusalueellaan. Siellä on monta alkuperäsuojattua viinilaatua, kuten samppanja Champagnen maakunnasta ja Savennières Anjousta.

Ranskan viisi tärkeintä viinialuetta ovat Bordeaux, Burgundi, Rhône, Loire ja Alsace. Pohjoisen Champagnessa tuotetaan samppanjaa.

Laatuluokat
-----------

Ranskalaisen viinin laatuluokat ovat Appellation d’origine contrôlée (AOC tai AC), Vin délimité de Qualité supérieure (VDQS), Vin de pays (alueviini) ja Vins de table (pöytäviini).

Rypäleet
--------

* Chenin Blanc
* Chardonnay
* Pinot Noir
* Cabernet Sauvignon

Lähteet
-------

1. 1 2  OIV: World vitiviniculture situation 2015 (pdf) *oiv.int*. Viitattu 31.1.2019.
2. ↑  State of the world vitiviniculture market April 2018 *oiv.int*. Viitattu 31.1.2019.
3. ↑  Ranska - viinin ja ruoan ystävän paratiisi *viinimaa.fi*.  Arkistoitu 1.2.2019. Viitattu 31.1.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Viinintuotanto Ranskassa** Wikimedia Commonsissa
Viiniviljelmä Tasmaniassa.
**Viinintuotanto on Australiassa** kasvava ala. Vuonna 2012 viinitilat kattoivat maan pinta-alasta 170 000 hehtaaria, joka vuoteen 2018 mennessä oli vähentynyt 145 000 hehtaariin. Australia on yksi tärkeimmistä *Uuden maailman* viinimaista. Australia on viinin kulutuksessa 10. ja tuotannossa viides.

Ensimmäiset viiniköynnökset Australiaan toi kapteeni Arthur Phillip.

Tuotantoalueet
--------------

Viinintuotanto on keskittynyt Australian eteläosiin ja Tasmaniaan viileämmän lämpötilan vuoksi. Uudessa Etelä-Walesissa ja Victoriassa on eniten viinitiloja, joiden yhteispinta-ala on 145 000 hehtaaria. Viljelyala ei ole merkittävästi vähentynyt.*selvennä*

Vuonna 2017 viinin tuotantomäärä oli 1,3 miljoonaa litraa.

Tärkeimmät rypälelajikkeet
--------------------------

* shiraz (syrah)
* Cabernet Sauvignon
* merlot
* chardonnay
* Sauvignon Blanc
* sémillon

Lähteet
-------

1. ↑  Australian founder's forest roots *bbc.com*.  14.7.2014. Viitattu 3.2.2019. (englanniksi)
2. 1 2  State of the Vitiviniculture World Market (pdf) *Organisation Internationale de la Vigne et du Vin*.  huhtikuu 2018. Viitattu 28.2.2019 (englanniksi).
3. 1 2  Wine Map of Australia *vineyards.com*. Viitattu 3.2.2019. (englanniksi)
**CIRG** (lyhenne sanoista *Critical Incident Response Group*) on FBI:n*selvennä* taktinensuomenna? tukiryhmä, jonka tehtävä on varmistaa että FBI:lla on jatkuvasti kansallisen tason taktisia tiimejä valmiina turvaamaan Yhdysvaltain kansallista turvallisuutta. CIRG:llä on jatkuvasti hälytysvalmiudessa kuusi panttivankitilanteisiin (HRT) tarkoitettua ryhmää. Hälytysvalmiudet on suunniteltu niin, että 2 tiimiä olisi lähtövalmiina 30 minuutin sisällä käskystä, toiset 2 tiimiä 2 tunnin sisällä ja loput 2 taktisena reservinä, jotka lähetetään paikalle tarvittaessa. Yhdessä valmiusyksikössä on 16 taktisen koulutuksen saanutta henkilöä sekä tarvittaessa lisäyksiköitä.

Osastot
-------

CIRG:hen kuuluu 2 eri koulutuksen saanutta taktista ryhmää: HRT (*Hostage Rescue Team*) ja OTU (*Operations Training Unit*), joista OTU:n tehtävänä on antaa HRT:lle taktinen koulutus ja kehittää sitä, sekä järjestää koulutusta ympäri Yhdysvaltain maaperää.

Historia
--------

CIRG on aloittanut toimintansa 1994. Ennen sitä FBI:llä oli useita eri yksiköitä moniin eri tilanteisiin. 1994 FBI:n hallinto totesi, että toimintaa pystytään parantamaan kehittämällä erikoisyksikkö, joka on koulutettu kaikkiin tilanteisiin, joita paikallisella poliisilla ei ole resursseja tai lupaa hoitaa.

Lähteet
-------

* Investigative Programs Critical Incident Response Group (englanniksi)
**Nuestra Señora de las Mercedes** oli Espanjan laivaston vuonna 1786 vesillelaskettu 36-tykkinen fregatti, jonka Britannian kuninkaallinen laivasto upotti 5. lokakuuta 1804 Cádizin edustalla käydyssä taistelussa.

Valmistus
---------

Alus tilattiin Astillero Realilta Havannasta. Alus laskettiin vesille 1786.

Palvelus
--------

Amiraali José de Bustamante y Guerran (1759-1825) johtama Espanjan laivaston osasto, johon kuuluivat lippulaivana fregatti *Medea* ja muina aluksina fregatit *Nuestra Señora de las Mercedes*, *Clara* ja *Fama* kujettivat kulta- ja hopea-aarretta Montevideosta Uruguaysta Cádiziin Espanjaan. Osasto kohtasi Cádizin edustalla 5. lokakuuta 1804 Britannian kuninkaallisen laivaston Graham Mooren johtamana laivasto-osaston. Mooren lippulaivana oli 38-tykkisen fregatti *HMS Indefatigablen* ja osaston muut alukset olivat *HMS Lively*, *HMS Amphion* ja *HMS Medusa*.

Graham määräsi espanjalaiset muuttamaan kurssin kohti lähintä brittiläistä satamaa alusten tarkastamiseksi. Espanjalaisten komentajana Bustamante ilmoitti maiden välillä olevan rauhan ja kieltäytyvänsä annetusta käskystä. Seuranneessa kahakassa *Nuestra Señora de las Mercedes* upposi, kun *HMS Amphionin* (Samuel Sutton) ampuma laukaus räjäytti aluksen ruutivaraston. Aluksen tuhoutuessa sai surmansa 250 espanjalaista merisotilasta ja 51 pelastettiin merestä. Muut espanjalaisalukset vallattiin.

Laivan aarre
------------

Laivan arvioitu uppoamispaikka Portugalin rannikolla
Vuonna 2007 hylyn löysi aarteiden etsintään erikoistunut yhdysvaltalainen yritys Odyssey Marine Exploration. Uponneessa laivahylyssä oli lähes 600 000 kulta- ja hopeakolikkoa, joiden arvoksi on arvioitu noin 370 miljoonaa euroa. Yritys vei kolikot Yhdysvaltoihin, ja Espanjan valtio ryhtyi oikeustaisteluun saadakseen kolikot itselleen. Helmikuussa 2012 Yhdysvaltain oikeus päätti, että kolikot on palautettava Espanjan valtiolle. Kolikot lennätettiin Tampasta kahdella C-130-kuljetuskoneella Espanjaan.

Lähteet
-------

1. 1 2  Espanja voitti kiistan kultakolikoista.  *Aamulehti*, 25.2.2012, s. A12.
2. ↑  Winfield, Rif s. 109

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Nuestra Señora de las Mercedes** Wikimedia Commonsissa
Arthur Moreira Lima
**Arthur Moreira Lima** (s. 16. heinäkuuta 1940 Rio de Janeiro) on brasilialainen pianisti.

Moreira Lima aloitti pianonsoiton opintonsa 6-vuotiaana Lúcia Brancon johdolla. Vuonna 1960 hän pääsi Brasilian hallituksen tukemana Pariisiin, jossa suoritti opintoja Marguerite Longin ja Jean Doyenin johdolla. Lev Oborinin ja Yakov Zakin antamin suosituksin Moreira Lima pääsi stipendin turvin Moskovan konservatorioon, jossa opiskeli Rudolf Kehrerin johdolla vuosina 1963–1968. Moreira Lima sijoittui toiseksi seitsemännessä kansainvälisessä Frédéric Chopin -pianokilpailussa Varsovassa vuonna 1965. Hän saavutti myös muita kilpailumenestyksiä, kuten kolmannen sijan kansainvälisessä Tšaikovski-kilpailussa vuonna 1970.

Moreira Lima on tulkinnut muiden muassa Frédéric Chopinin, Franz Lisztin, Robert Schumannin, Modest Mussorgskin, Sergei Prokofjevin ja Heitor Villa-Lobosin teoksia. Hän on tehnyt lukuisia levytyksiä ja esiintynyt eri puolilla maailmaa; erityistä suosiota hän on saavuttanut Moskovassa, jossa on esiintynyt usein, kuten myös Puolassa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Arthur Moreira Lima (Arkistoitu – Internet Archive) Internet Chopin Information Centre


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Australia
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
| Uskontokunnat Alabamassa |
| --- |
|  |
|   Protestanttisuus (78 %)   Katolilaisuus (7 %)   Mormonismi (1 %)   Muut uskontokunnat (1 %)   Uskontokuntiin kuulumattomat (12 %)  |

**Alabama** on Yhdysvaltain raamattuvyöhykkeellä (*bible belt*) sijaitseva osavaltio. Alabama on poliittisesti ja yhteiskunnallisesti konservatiivinen osavaltio, jossa republikaanien kannatus on vahvaa, ja tähän heijastuu myös osavaltion vahva uskonnollisuus. Alabamalaisista 47 prosenttia ilmoitti vuonna 2014 käyvänsä viikoittain kirkossa. Korkeampi prosenttiluku oli ainoastaan Utahissa, jossa mormonismi on valtauskonto.

Valtaosa Alabaman asukkaista on protestantteja, ja selkeästi suurin protestanttinen suuntaus on baptismi. Toinen merkittävä suuntaus on metodismi. Niin baptistit kuin metodistit perustivat ensimmäisen kirkkonsa Alabamaan vuonna 1808. Osavaltion varhaisina vuosina presbyteerinen kirkko oli merkittävä vaikuttaja Alabamassa, mutta johtuen presbyteriaanien vahvasta keskusjohtoisuudesta ja korkean koulutuksen vaatimuksesta papeille, joka johti joillain alueilla pulaan presbyteeripapeista, muut kirkkokunnat kasvoivat nopeasti suuremmiksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Religious composition of adults in Alabama *Pew Research Center*. Viitattu 5.9.2022. (englanniksi)
2. ↑  Most Conservative States 2022 *World Population Review*. Viitattu 6.9.2022. (englanniksi)
3. ↑  Newport, Frank: Frequent Church Attendance Highest in Utah, Lowest in Vermont *GALLUP*.  17.2.2015. Viitattu 6.9.2022. (englanniksi)
4. ↑  Flynt, J. Wayne: Religion in Alabama *Encyclopedia of Alabama*.  25.5.2022. Viitattu 5.9.2022. (englanniksi)
**Carabane** (myös *Karabane*) on kylä Ziguinchorin alueen Oussouyen departementin Diembéringin kunnassa Senegalissa. Se sijaitsee samannimisellä Casamancejoen estuaarin saarella 60 kilometriä Ziguinchorista länteen. Vuonna 2009 kylässä oli 652 asukasta.

Carabane on 57 neliökilometrin laajuinen saari, jota peittää tiheä mangrovekasvillisuus ja puusto. Ranskalaiset perustivat sinne vuonna 1836 ensimmäisen tukikohtansa Casamancen alueella. Vuoteen 1904 saakka se oli myös alueen hallinnollinen keskus, mutta jäi sen jälkeen rappiolle.

Carabanesta on lauttayhteys Ziguinchoriin ja Dakariin sekä veneyhteys mantereelle Elinkineen. Paikallisia elinkeinoja ovat riisin viljely, kalastus ja keräily. Nähtävyyksiä ovat siirtomaa-ajan hallinto- ja liikerakennusten rauniot, entinen katolinen lähetysasema, Senegalin kolmanneksi vanhin kirkko ja historiallinen hautausmaa. Kylässä on hotelli ja muita matkailupalveluja.

Lähteet
-------

1. 1 2  PLD Diembéring *Agence régionale de développement de Ziguinchor*.  Arkistoitu 17.2.2022. Viitattu 17.2.2022.
2. ↑  L’île de Carabane *Unesco World Heritage Centre*. Viitattu 17.2.2022.
3. 1 2  *Petit Futé Sénégal 2020*, s. 275–278. Paris: Les Nouvelles Éditions d’Université, 2019. ISBN 978-2305022550.
**Uskonnon medioituminen** tarkoittaa median välityksen avulla muovautuvaa käsitystä ihmisen omasta sekä muista uskonnoista. Median avulla eri uskonnoista on tultu tietoisemmiksi, kun esimerkiksi uskonnolliset yhteisöt tai johtajat ovat saaneet julkisuutta mielipiteillään tai sanomallaan eri median tiedotusvälineiden avulla. Uskonto näkyy nykyään myös paljon erilaisissa TV-sarjoissa, elokuvissa, uutisissa tai mainonnassa.  

Median välityksellä uskonnot voivat tulla usein käsitellyiksi jossain tietyssä asiayhteydessä. Esimerkiksi islaminuskoa käsitellään mediassa yleensä voimakkaasti negatiivisella tavalla.

Esimerkkeinä eri medioita joissa uskontoja näkyy
------------------------------------------------

**TV-sarjat, elokuvat jne.**

- Alfa-TV

- Jane the virgin -sarja (katolisuus) 

- TV7

- Simpsonit

- Elokuva Tuntematon sotilas 

- Nunna

**Sosiaalinen media (Eri käyttäjien tuottama uskonnollinen sisältö)**

- Instagram

- Twitter

- TikTok

Lähteet
-------

1. ↑  Tiina Airaksinen, Kati Mikkola ja Eija Suokko: *Valo IV-V-VI*, s. 199. Kustannusosakeyhtiö Otava, 2018.
2. ↑  Media piirtää kuvia uskonnoista *www.kirkkojakaupunki.fi*. Viitattu 16.12.2020.