recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Pontailler-sur-Saône** on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee Saônejoen varrella, noin 32 kilometriä Dijonin kaupungista itään.

Kunta jakautuu kahteen keskukseen. Vanhakaupunki on saaressa jota rajaavat Saône, sen sivuhaara *Vieille Saône*, sekä nämä yhdistävä kanava. Esikaupunkialue on Mont Ardoux'n kukkulalla. Kaupunki on luultavasti perustettu roomalaisten valloituksen jälkeen. Se on ollut rajakaupunki, ja se on tuhoutunut useissa taisteluissa vuosisatojen aikana. Saaressa on 1800-luvulla rakennettu uusklassinen Saint-Mauricen kirkko, jonka sisäänkäynnissä on monumentaalinen pylväikkö. Saaressa on myös huvivenesatama. Mont Ardoux'n kukkulalla on 1800-luvulla tehty Neitsyt Marian patsas, *Notre-Dame du Mont Ardoux*. Se on suosittu pyhiinvaelluspaikka, ja sieltä on näkymä Saônejoen tasangolle.

  

* Saint-Mauricen kirkkoSaint-Mauricen kirkko
* SatamaSatama

Lähteet
-------

1. ↑  Comparateur de territoire Institut National de la Statistique et des Études Économiques. Viitattu 4.2.2022. (ranskaksi)
2. ↑  Pontailler-sur-Saône Echo des communes. Viitattu 4.2.2022. (ranskaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Pontailler-sur-Saône** Wikimedia Commonsissa
**Fernando Ariel Della Sala** (s. 6. lokakuuta 1976 Villa del Dique, Córdoba, Argentiina) on entinen argentiinalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja.

Della Sala aloitti jalkapallon Club Almafuertessa. Sieltä hän siirtyi suurseura Rosario Centralin organisaatioon, jossa pelasi vuoteen 1996 asti. Ammattilaisuransa Della Sala aloitti Argentiinan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla pelanneen Chacarita Juniorsin riveissä 1997. Hän oli mukana nostamassa joukkuetta Argentiinan pääsarjaan kaudella 1998–1999. Pääsarjatasolla Della Sala sai kuitenkin vähän vastuuta ja esiintyi vain yhdeksässä ottelussa.

Sopimuksensa päätyttyä hän siirtyi Veikkausliigassa pelanneeseen FC Inter Turkuun. Della Sala onnistui ensimmäisellä puolikkaalla kaudellaan Suomessa hyvin, tehden viisi maalia kahdessatoista ottelussa. Hän pelasi seuraavat kolme vuotta Turussa avainroolissa keskikentällä. Yhteensä hän pelasi Veikkausliigassa 83 ottelua tehden kahdeksan maalia. Della Sala lopetti ammattilaisuransa kauden 2003 päätteeksi.

Della Sala oli mukana Japanissa pelatuissa alle 17-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 1993. Hän oli vaihtopelaajana kolmessa ottelussa, mutta ei päässyt kentälle.

Lähteet
-------

1. 1 2  Ficha Estadistica de FERNANDO DELLA SALA *BDFA.com.ar*. Viitattu 30.3.2015. (espanjaksi)
2. ↑  Della Salla Fernando – En Una Baldosa *Enunabaldosa.com*. Viitattu 30.3.2015. (espanjaksi)
3. ↑  Fernando Della Sala *Veikkausliiga.com*. Veikkausliiga Hall of Fame. Viitattu 30.3.2015.
4. ↑  FIFA U-17 World Championship Japan 1993 - Argentina 0:4 (0:0) Nigeria *FIFA.com*. Viitattu 30.3.2015. (englanniksi)
Messun viettoa versus populum
Saksalaisen Freiburgin tuomiokirkon pöytäalttari, jonka äärellä messu vietetään versus populum. Kuorin perällä näkyy kirkon vanha pääalttari.
**Versus populum** on liturginen termi, joka tarkoittaa sitä, että pappi johtaessaan messua seisoo kuorissa vapaasti seisovan, "pöytäalttarin" takana, kasvot seurakuntaan päin. *Versus populum* on latinaa ja tarkoittaa *kansaan päin*.

Tällöin kirkon alttari on irti kirkon päätyseinästä, jolloin pappi on alttarin takana kasvot sekä alttariin että seurakuntaan päin. Tapa viettää messu versus populum sai alkunsa Vatikaanin toisen kirkolliskokouksen (1962–1965) päätöksellä. Versus populum -viettotapa levisi nopeasti muihinkin läntisiin kirkkoihin ja tapa korvasi aikaisemman tavan viettää messua ad orientem (versus orientem). Tämä uudistus tuli Suomeen ja Suomen evankelis-luterilaiseen kirkkoon Ruotsin kautta 1970-luvun alkupuolella. 

Silloin kun alttari on keskemmällä kuorissa ja irti seinästä, pappi johtaa alttarin äärellä ollessaan jumalanpalvelusta aina kirkkokansaan päin. Tosin usein menetellään siten, että pappi on alttarin takana vain ehtoollisosan aikana ja johtaa jumalanpalvelusta kuorista tai ambon ääreltä. Sanajumalanpalvelus voidaan johtaa kokonaan kuorista tai ambon ääreltä ilman, että pappi on alttarin äärellä tai sen takana.

Poikkeuksen tekevät kirkolliset toimitukset. Esimerkiksi avioliittoon vihkimisessä on luontevaa, että pappi ei ole alttarin takana, vaan asettuu mahdollisimman lähelle vihkiparia. Tällöin rukoukset voidaan lukea kasvot kohti alttaria, mikäli se äänentoiston puolesta on mahdollista.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  *Palvelkaa Herraa iloiten*
Jumalanpalveluksen opas
3. uudistettu painos*, s. 66, 134. Suomen ev. lut. kirkon kirkkohallituksen julkaisuja*
2009:9. Kirkkohallitus
Jumalanpalveluselämä ja musiikkitoiminta
ISBN 978-951-789-300-8, 2009.
2. ↑  Sari Dhima: ""Versus populum" - Liturginen uudistus alttaritilassa", *Kyyhky ja Karitsa. Pyhä design Helsingin kirkoissa. Helsingin seurakuntayhtymä 100 vuotta*, s. 137,138. Helsingin seurakuntayhtymä, 2006.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Versus populum** Wikimedia Commonsissa
Tin-Essakon piiri Malin kartalla.
**Tin-Essakon piiri** (ransk. *Cercle de Tin-Essako*) on paikallishallintoalue Malin Kidalin alueella. Sen pinta-ala on 39 000 neliökilometriä. Piirissä on 8 000 asukasta (vuonna 2009).

Tin-Essakon piiri rajoittuu pohjoisessa Abeïbaran piiriin, koillisessa Algeriaan, idässä Nigeriin sekä etelässä Ménakan ja lännessä Kidalin piireihin. Se käsittää Tin-Essakon ja Intadjediten maalaiskunnat. Vuodesta 2005 lähtien piirin keskuksena toimii Tinezé, joka sijaitsee 36 kilometriä Tin-Essakosta kaakkoon.

Pinnanmuodostukseltaan alue on wadien halkomaa vuoristoista Saharaa. Laaksojen kasvisto koostuu heinistä, piikkipensaista ja puista. Lämpötilat vaihtelevat 5:n ja 45:n celsiusasteen välillä, ja ilmasto on äärimmäisen kuiva. Eläinkuntaan kuuluu gaselleja, sakaaleja, hyeenoja ja trappeja.

Seudun asukkaat ovat etupäässä tuaregeja, jotka jakautuvat Tin-Essakon kylään ja 23 paimentolaisryhmään. Tärkein elinkeino on karjanhoito. Kotieläimiä ovat kamelit, naudat, lampaat ja vuohet. Lisäksi tehdään käsitöitä ja käydään pienimuotoista kauppaa.

Toimivia alkeiskouluja on Tin-Essakossa, Inakarotissa, Achiboghossa ja Imboulalissa. Tinezéssä on toistaiseksi toimimaton terveyskeskus ja Tin-Essakossa, Tagorastissa, Achiboghossa ja Imboulalissa terveysasemat.

Lähteet
-------

1. ↑  Communes de la Région de Kidal *matcl.gov.ml*.  Arkistoitu 9.3.2012. Viitattu 13.5.2012. (ranskaksi)
2. 1 2 3 4 5  Synthèsis des Plans de Securité Alimentaire des Commune du Cercle de Tin Essako 2007-2011 *csa-mali.org*. Viitattu 13.5.2012. (ranskaksi)
3. ↑  Resultats Provisoires RGPH 2009 (Région de Kidal) *instat.gov.ml*.  Arkistoitu 22.7.2011. Viitattu 13.5.2012. (ranskaksi)
**Tehvandi spordikeskus** on Otepään kunnassa, Otepään läheisyydessä, Virossa sijaitseva urheilukeskus. Urheilukeskus käsittää mm. jalkapallostadionin, mäkihyppymäen sekä maasto- ja ampumahiihtokeskuksen. Jalkapallostadionin yhteydessä sijaitsee lisäksi Otepään talviurheilumuseo.

Tehvandi staadion
-----------------

Tehvandi staadion
Tehvandi staadion on Tehvandin jalkapallo- ja yleisurheilustadion. Sen nurmikenttä on 100x64 metrinen luonnonnurmikenttä. Sillä on UEFA:n II:n luokan lisenssi.

K90 hyppyrimäki
---------------

*Pääartikkeli: Tehvandi suusahüppemäed*
Tehvandissa sijaitsee myös K90 hyppyrimäki, joka on avattu vuonna 2008.

Maasto- ja ampumahiihtokeskus
-----------------------------

Tehvandissa on kilpalatuja viiteen kilometriin asti. Ne on pääosin myös asfaltoitu. Lisäksi hiihtokeskuksessa on 30-paikkainen Kurvisen tauluin varustettu ampumarata ampumahiihtotapahtumia varten. Tehvandissa on järjestetty maastohiihdon maailmancupin osakilpailuja liki vuosittain. Ampumahiihdon puolella Tehvandi on isännöinyt IBU-Cupin kilpailuja Euroopan-mestaruuskilpailuja sekä kesäampumahiihdon MM-kilpailuja. Otepäälle on myönnetty sen ensimmäiset maailmancupin kilpailut ampumahiihdossa kaudelle 2021–2022.

Muut urheilumahdollisuudet
--------------------------

Tehvandin urheilukeskuksessa on myös 5,7 kilometriä pitkä pyöräilyreitti sekä 5 kilometriä pitkä juoksu- ja sauvakävelyreitti. 89 kilometriä pitkä Tartu Rattamaratonin reitti alkaa kesäisin Tehvandista. Talvisin maratonin reitti on 63 kilometriä pitkä ja on hiihdettävissä. Tehvandin urheilumahdollisuuksiin kuuluu myös kuntosali.

Lähteet
-------

* Tehvandi spordikeskus: Sports Facilities
* IBU Guide 2015-2016 (sivut 130-131) (pdf) Kansainvälinen ampumahiihtoliitto.  [Wayback Machine Arkistoitu] 19.11.2015. Viitattu 10.11.2018. (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: et:Tehvandi spordikeskus
Egon Rannetin hautakivi.**Egon Rannet** (vuoteen 1940 *Jevgeni Brükke*, 29. marraskuuta 1911 Tukholma, Ruotsi – 1. marraskuuta 1983 Tallinna) oli virolainen kirjailija.

Rautatieläisperheeseen syntynyt Rannet jäi varhain orvoksi ja elätti itseään monenlaisilla töillä. Toisessa maailmansodassa hän palveli Neuvostoliiton puna-armeijassa ja toimi sitten 1944–1947 Tallinnassa oikeuslaitoksessa ja rikostutkijana. Vuodesta 1948 hän toimi kirjailijana.

Rannet kirjoitteli aluksi lehtijuttuja, pakinoita ja ulkopoliittisia satiireja. Vuonna 1957 valmistunut näytelmä löi hänet läpi näytelmäkirjailijana. 1960-luvun mittaan hänen suosionsa alkoi kuitenkin laskea muuntautumiskyvyn puutteen takia, ja uransa lopulla hän keskittyi proosaan laajan eeppisellä maaseuturomaanillaan *Kivid ja leib* ("Kivet ja leipä"). Sen ensimmäinen osa ilmestyi 1972 ja toinen 1985.

Lähteet
-------

1. ↑  Rannet, Egon Nikolai (Arkistoitu – Internet Archive), *Estonians in Russian Armed Forces in 1940–1945*, Part 2 (M–Sel), Eesti Vabariigi Justiitsministeerium ym. 2009. Viitattu 9.12.2016.
2. 1 2 3  Nirk, Endel: *Viron kirjallisuus*, s. 362. SKS, 1986. ISBN 951-717-443-8.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
**Tin Jedvaj** (s. 28. marraskuuta 1995 Zagreb) on kroatialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Venäjän Valioliigassa pelaavaa Lokomotiv Moskovaa, jonne hän siirtyi Saksasta kesällä 2021.

Jedvaj voitti Kroatian-mestaruuden Dinamo Zagrebissa kaudella 2012–2013. Hän pelasi kauden aikana 13 ottelua. Hän siirtyi AS Romaan viidellä miljoonalla eurolla kesällä 2013. Hän pelasi kaudella 2013–2014 kaksi Serie A -ottelua. Seuraavan kauden hän pelasi lainalla Bayer Leverkusenissa, ja siirto vakinaistettiin seuraavana kesänä seitsemällä miljoonalla eurolla. Kaikkiaan hän pelasi Leverkusenissa 84 ottelua Bundesliigassa, seitsemän ottelua Mestarien liigassa ja kymmenen peliä Eurooppa-liigassa. Maaleja hän teki Leverkusenin joukkueessa Bundesliigassa kolme ja Eurooppa-liigassa yhden. Kauden 2019–2020 Jedvaj oli lainalla saman sarjan Augsburgissa ja pelasi 31 liigaottelua, joissa hän teki kaksi maalia. Kesällä 2021 hän siirtyi Lokomotiv Moskovaan.

Debyyttinsä Kroatian A-maajoukkueessa Jedvaj teki syyskuussa 2014 Kyprosta vastaan. Hän pelasi yhden ottelun sekä EM-kilpailuissa 2016 että MM-kilpailuissa 2018. Jälkimmäisessä turnauksessa Kroatia saavutti hopeaa. Viimeksi hän on pelannut maajoukkueessa lokakuussa 2020.

Muuta
-----

Jedvaj'n isä Zdenko Jedvaj on myös pelannut ammattilaisjalkapalloilijana.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Tin Jedvaj Transfermarkt-sivustolla (englanniksi) Viitattu 30.12.2021.

  

Kroatian joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2016
1 Vargić |
2 Vrsaljko |
3 Strinić |
4 Perišić |
5 Ćorluka |
6 Jedvaj |
7 Rakitić |
8 Kovačić |
9 Kramarić |
10 Modrić |
11 Srna |
12 L. Kalinić |
13 Schildenfeld |
14 Brozović |
15 Rog |
16 N. Kalinić |
17 Mandžukić |
18 Ćorić |
19 Badelj |
20 Pjaca |
21 Vida |
22 Čop |
23 Subašić |
Valmentaja Čačić

Kroatian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2018
1 Livaković |
2 Vrsaljko |
3 Strinić |
4 Perišić |
5 Ćorluka |
6 Lovren |
7 Rakitić |
8 Kovačić |
9 Kramarić |
10 Modrić |
11 Brozović |
12 L. Kalinić |
13 Jedvaj |
14 Bradarić |
15 Ćaleta-Car |
16 N. Kalinić |
17 Mandžukić |
18 Rebić |
19 Badelj |
20 Pjaca |
21 Vida |
22 Pivarić |
23 Subašić |
Valmentaja Dalić
**Tehtaankoulu** on historiallinen, teollisuuslaitoksen ylläpitämä koulu, joka huolehti tehtaan työntekijöiden lasten alkeisopetuksesta. Suomessa tehtaankouluja oli 1600-luvulta 1900-luvun puoliväliin. Pohjoismaiden ensimmäiset tehtaankoulut perustettiin Ruotsiin 1600-luvun alkupuolella. Vuosisadan puolivälissä niiden opetussuunnitelma oli jo varsin laaja sisältäen esimerkiksi latinan alkeisopetuksen. Näin oli muun muassa Ruotsissa Avestassa ja Kemiön Tjudassa. Tehtaankouluissa käytettiin 1800-luvun alkupuoliskolla Bell–Lancasterin opetusjärjestelmää, jossa varttuneemmat oppilaat opettajan johdolla opettivat aloittelevia koululaisia. Järjestelmää käytettiin vielä 1867 perustetussa Forssan tehtaan koulussa, mutta se väistyi kansakoulujärjestelmän kehittyessä.

Suomen 1850- ja 1860-luvulla perustetuista yksityiskouluista melkein puolet oli tehtaankouluja, eniten niitä oli Savossa ja Karjalassa. Eräät tehtaat ottivat käyttöön paikallisen oppivelvollisuuden määräämällä työntekijänsä lähettämään lapsensa tehtaankouluun. Kansakouluasetus säädettiin 1866 ja vuosisadan loppua kohden tehtaankouluja alettiin muuttaa kunnallisiksi kansakouluiksi. Suomen viimeinen tehtaan ylläpitämä kansakoulu oli Janakkalan Tervakoskella. Se siirtyi kunnan hoitoon 1950.

Lähteet
-------

1. ↑  *Otavan iso tietosanakirja,* Otava 1960–1965, hakusana tehtaankoulu ja Bell–Lancasterin opetusjärjestelmä.
2. ↑  *Otavan iso tietosanakirja,* hakusana tehtaankoulu.

Kirjallisuutta
--------------

* Eelis Aurola: *Suomen tehtaankoulut 1636–1881,* omakustanne, Forssa 1961, Helsingin yliopiston väitöskirja. Julkaistu myös Suomen historiallisen seuran julkaisusarjassa *Historiallisia tutkimuksia* numerolla 61.
Gelon
**Gelon** (m.kreik. Γέλων, *Gelōn*, k. 478 eaa.) oli kreikkalaisen Sisilian tyranni vuodesta 491 eaa. hänen edeltäjänsä Hippokrateen saatua surmansa Hyblan piirityksessä. Hän oli Deinomedeen sukua ja oli toiminut Hippokrateen adjutanttina. Hänen vaimonsa oli eteläsisilialaisen Akragaan hallitsijan Theronin tytär Damarete. Hän teki sisäisiin riitoihin ajautuneesta Syrakusasta valtionsa keskuksen ja siirrätti sinne väkeä muista itäisen Sisilian kaupungeista. Syrakusasta tuli hänen aikanaan kukoistava kauppapaikka.

Samaan aikaan kun Persian kuningas Kserkses I koki häviön Salamiin taistelussa 480 eaa. Karthagon sotajoukko Hamilkar I:n johdolla hyökkäsi Syrakusan kimppuun. Gelonin johtamat sisiliankreikkalaiset voittivat huomattavasti suuremman vastustajansa Himeran taistelussa. Gelonin kuoltua hänen paikalleen tuli hänen veljensä Hieron I.

Gelon voitti nelivaljakkoajot vuoden 488 eaa. Olympian kisoissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Lendering, Jona: Battle of Himera *livius.org*.  Arkistoitu 2.3.2013. Viitattu 29.11.2013. (englanniksi)
2. ↑  Tudeer, O. E.: "Gelon", *Iso Tietosanakirja osa 3*, s. 1186. Helsinki: Otava, 1932.
3. ↑  The Sicilian tyrants *Ancient Olympics*. Viitattu 30.10.2018.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Tehuantepecinkannas kuvassa keskellä.
**Tehuantepecinkannas** on Meksikonlahden Campechenlahden ja Tyynenmeren Tehuantepecinlahden välinen kannas Etelä-Meksikossa. Se on kapeimmillaan 220 kilometriä leveä. Kannas on leveää tasankomaista selännettä. Ilmasto on kuuma, mutta Tyynenmeren tuulet viilentävät kannasta etelässä. Pohjoisessa on soita ja tiheää trooppista metsää, etelässä on kuivempaa.

Kannasta alettiin pitää suotuisana kulkureittinä Meksikonlahdelta Tyynellemerelle jo 1500-luvun alusta alkaen, mutta kanaalin rakentamista pidettiin liian kalliina. Vuonna 1907 valmistui rautatie pohjoisrannikon Coatzacoalcosin ja etelärannikon Salina Cruzin välille. Kannakselta vievät rautatiet myös länteen Méxicoon ja itään Guatemalaan.

Kannaksen etelärannikolla sijaitseva Tehuantepecin kaupunki on tehuanakansan kulttuurinen keskus.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Isthmus of Tehuantepec *Encyclopædia Britannica*.  7.8.2008. Viitattu 28.2.2017. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Tehuantepecinkannas** Wikimedia Commonsissa
**Gelalaisten aarrekammio** (m.kreik. Θησαυρὸς τῶν Γελωίων, *Thēsauros tōn Gelōiōn*), tutkimuksessa myös *Aarrekammio XII*, oli antiikin aikainen aarrekammio Olympiassa Kreikassa. Sen rakennutti Sisilian Gelan kaupunki. Aarrekammion rauniot sijaitsevat Archaía Olympían kunnassa Olympian arkeologisella alueella, joka on Unescon maailmanperintökohde.

Gelalaisten aarrekammion rauniot.
Gelalaisten aarrekammio rakennettiin arkaaisella kaudella noin vuonna 575–550 eaa. Se oli yksi Olympian lukuisista aarrekammioista, jotka oli rakennettu riviin pyhäkköalueen pohjoislaidalle Kronios-vuoren etelärinteeseen, Nymfaionin ja Stadionin välille. Gelalaisten aarrekammio oli näistä kahdestoista ja viimeinen lännestä päin laskettuna. Sen länsipuolella sijaitsi Megaralaisten aarrekammio.

Gelalaisten aarrekammio oli Olympian suurin aarrekammio. Se oli pienen kreikkalaisen temppelin näköinen rakennus, joka edusti doorilaista tyyliä, ja jossa oli Olympian aarrekammioista ainoana prostyyli heksastyyli portiikki, toisin sanoen sen julkisivussa oli leveyssuunnassa kuusi ja syvyyssuunnassa kaksi pylvästä. Portiikki lisättiin noin vuonna 500 eaa. Rakennuksen cellan leveys oli noin 13,18 metriä ja pituus noin 10,98 metriä. Julkisivu oli etelään päin. Cellan sisällä katsotaan olleen neljä pylvästä peräseinällä ja neljä pylvästä kummallakin sivuseinällä. Cellassa oli myös suuri patsas, josta on jäljellä jalusta.

Aarrekammio oli päällystetty terrakottaverhouksella, joka oli koristeltu mustalla, punaisella ja valkoisella maalatuilla geometrisilla kuvioilla. Tällainen verhous suojasi yleensä puisia tai savitiilisiä rakennuksia. Koska aarrekammio oli tehty kivestä, se vaikuttaa olleen ennemmin tarkoituksellinen tyylikeino.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Olympia, Treasury of the Gelians (12) (Building) *Perseus*. Viitattu 7.4.2022.
2. 1 2  Ministry of Culture and Sports *Olympia's Treasuries*.  Arkistoitu 11.5.2022. Viitattu 7.4.2022.
3. ↑  Dyer, Louis: Olympian Treasuries and Treasuries in General.  *The Journal of Hellenic Studies*, 1905, 25. vsk, s. 294–319. Artikkelin verkkoversio.
4. 1 2  Emerson, Mary: *Greek Sanctuaries and Temple Architecture: An Introduction*, s. 82. Bloomsbury Publishing, 2018. ISBN 9781472575302. Teoksen verkkoversio.
5. ↑  Miles, Margaret M.: *A Companion to Greek Architecture*, s. 133. Blackwell Companions to the Ancient World. John Wiley & Sons, 2016. ISBN 9781118327616. Teoksen verkkoversio.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Gelalaisten aarrekammio** Wikimedia Commonsissa
**Timur Šah** (k. 1793) oli Dorrani-valtakunnan toinen hallitsija 1773–1793 ja sen perustaja Ahmad Šah Dorranin poika. Timurin valtakaudella valtakuntaa koettelivat sisäiset kiistat ja ulkoiset uhat.

Elämäkerta
----------

Timurin Panžabissa lyöttämä kolikko.
Timur Šah syntyi Mašhadissa Khorasanin alueella ja hänen isänsä oli Dorrani-valtakunnan perustanut Ahmad Šah Dorrani. Timur vietti nuoruutensa valtaosan valtakunnan Intian niemimaa Intian puoleisissa osissa. Hän omaksui persialaisen hovikulttuurin ja käytti esimerkiksi puhuessaan useammin persian kieltä, kuin isänsä puhumaa paštua.

Timur toimi ennen omaa valtakauttaan Heratin kuvernöörinä ja hän nousi valtaistuimelle hänen isänsä kuollessa vuonna 1773. Ahmad Šahin kuolemaa oli seurannut lyhyt veljessota Timurin ja hänen veljensä Sulaiman Mirzan välillä. Timur in hallitsema valtakunta oli muodoltaan varsin löyhä eri paštuheimojen yhteenliittymä. Ahmadin oli onnistunut hallita tästä huolimatta henkilökohtaisen karismansa ja diplomaattisten kykyjensä avulla. Timurin asema oli kuitenkin hankalampi. Häneltä puuttui isänsä harjaantuminen hallitsijana ja afgaanit pitivät häntä persialaismielisenä. Timurin valtakautta leimaisvatkin useat kapinat. Dorrani-päällikköjen valtaa rajoittaakseen Timur siirsi pääkaupunkinsa Kandaharista Kabuliin. Kabul oli perinteisen paštualueen ulkopuolella, mikä merkitsi esimerkiksi tadžikkivirkamiesten ja kizilbaš-henkikaartin merkityksen kasvua.

Sisäpoliittisten ongelmien ohella valtakunnalla oli useita ulkoisia uhkia. Afganistanin pohjoisosissa maata uhkasivat Buharan uzbekkien Mangit-dynastia ja Panžabissa sikhit. Valtakunta joutui aikaisempien valloitussotien sijaan puolustuskannalle. Keväällä 1793 Timur sairastui vakavasti ollessaan matkalla talvipääkaupunki Pešawarista takaisin Kabuliin. Hän kuoli Kabuliin saavuttuaan jättäen jälkeensä 23 poikaa useiden eri vaimojen kanssa. Seurasi poliittisen kuohunnan aika ja vuoteen 1823 saakka valtakuntaa hallitsi perättäin viisi eri Timurin poikaa. Ensimmäisenä valtaan oli noussut Zaman Šah. Afganistanilaisessa historiankirjoituksessa Timurin on usein katsottu hajottaneen isänsä luoman tasapainon ja ajaneen valtakunnan alennustilaan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Andrei Sergejeff: *Afganistanin historia - Silkkitietä kulttuurien risteykseen*, s. 150–154. Gaudeamus Helsinki University Press, 2011. ISBN 978-952-495-219-4.
2. 1 2  Ludwig W. Adamec: *Historical Dictionary of Afghanistan*, s. 374. Kolmas painos. The Scarecrow Press, 2003. ISBN 0 8108 4852 X. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |

 |
**Berenikidai** (m.kreik. Βερενικίδαι, lat. *Berenicidae*) oli antiikin aikainen Ptolemais-fyleen kuulunut Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneen alueen demos.

Berenikidain sijaintipaikkaa tai sen trittystä ei tunneta varmuudella, koska sitä ei kuvata antiikin säilyneessä kirjallisuudessa. Demos saattoi sijaita jossakin Eleusiin suunnassa, koska sieltä päin on löydetty demoksen mainitsevia kirjoituksia hautakivissä.

Demos perustettiin hellenistisellä kaudella vuonna 224/223 eaa. Tuolloin ateenalaiset halusivat kunnioittaa Egyptin kuningasta Ptolemaios III Euergetestä antamalla tälle oman, uuden fylen nimeltä Ptolemais. Fyleen siirrettiin joukko vanhoja demoksia, ja samalla siihen luotiin yksi uusi demos eli Berenikidai. Demos nimettiin Ptolemaioksen puolison kuningatar Bereniken mukaan. Demoksella oli yksi edustaja Ateenan bulessa eli neuvostossa.

Demoksen kansalaisesta käytettiin demonyymiä *Berenikidēs* (Βερενικίδης).

Lähteet
-------

1. 1 2  Smith, William: "Attica", *Dictionary of Greek and Roman Geography*. Boston: Little, Brown and Company, 1854. Teoksen verkkoversio.
2. ↑  Traill, J. et al.: Places: 585895 (Berenikidai) *Pleiades*. Viitattu 21.8.2017.
3. 1 2  Berenicidae *Brill’s New Pauly*. BrillOnline Reference Works. Viitattu 21.8.2017.
4. ↑  The Tribes and Eponymous Heroes of the Ancient Athenians *The Ancient City of Athens (Stoa.org)*.  Arkistoitu 3.3.2019. Viitattu 21.8.2017.
**Jukolan Juusto** on Joutsan Leivonmäellä sijaitseva juustola. Jukolan Juusto valmistaa cheddar-juustoa oman tilan maidosta perinteisellä cheddarin valmistustavalla tuotenimellä Aito Cheddar. Juustolan yhteydessä toimii myös juustomyymälä ja kahvio. Jukolan Juusto on Suomen suurin perinteisen cheddarin valmistaja.

Historia ja toiminta
--------------------

Juustomestari Markku Liias sai inspiraation juustolan perustamiseen Kanadasta, jossa innostui cheddar-juustoista. Markun veli Pertti Liias omisti maitotilan Leivonmäellä, ja veljekset päättivät vuonna 2013 hyödyntää tilan maitoa ja perustaa cheddar-juustojen valmistukseen keskittyneen juustolan.

Cheddar-juuston valmistuksessa maito laitetaan juustokattilaan, jossa maito saostuu ja se leikataan rakeistoksi. Tämä rakeisto lasketaan altaaseen, jossa tapahtuu isoin työvaihe, jota kutsutaan cheddaroinniksi. Cheddaroinnissa juustomassaa käännellään ja leikataan käsin, jotta saadaan hera irtoamaan. Juustomassa leikataan pieniksi navuiksi, jotka asetellaan juustomuotteihin. Juustomuotit asetataan yöksi puristumaan ja aamulla ne pakataan kypsymään.

Jukolan Juuston Aito Cheddar valittiin 2016 Suomen parhaaksi cheddariksi. Vuonna 2020 juustola voitti Kultainen Juustohöylä -palkinnon.

Aito Cheddar -tuotteet
----------------------

Jukolan Juuston tuotteen nimi on Aito Cheddar. Juustoja valmistetaan eri kypsytysajoilla ja mauilla chilistä ja mustapippurista kotimaisiin makuihin kuten kuusenkerkkään ja ruisviskiin. Cheddarit kypsyvät tuotteesta riippuen kolmesta kuukaudesta yli vuoteen.

Lähteet
-------

1. ↑  Jukolan Juusto tekee aamumaidosta Aito Cheddar -juustoa *Maaseutumedia*.  12.10.2016. Viitattu 16.6.2021. [vanhentunut linkki]
2. 1 2 3  Kultainen Juustohöylä -palkinto Jukolan Juustolle – voittajajuustot syntyvät veljesten yhteistyönä *Maaseudun Tulevaisuus*. Viitattu 16.6.2021.
3. ↑  Cheddar ja 3 x juomasuositus *Viinilehti*.  22.4.2020. Viitattu 16.6.2021.
4. ↑  "Minä lypsän, tee sinä juusto" – Suomalainen cheddar syntyy veljesten yhteistyönä *Helsingin Uutiset*.  25.8.2019. Viitattu 16.6.2021.
5. ↑  Ainut oikea valmistustapa *Jukolan Juusto*.  28.7.2020. Viitattu 16.6.2021.
6. ↑  Cheddarit | Ihastu | Jukolan Juusto *Jukolan Juusto*. Viitattu 16.6.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Jukolan Juuston kotisivut
**Backwoods** on vuonna 2008 ensi-iltansa saanut kauhuelokuva, jonka pääosia näyttelevät Ryan Merriman ja Haylie Duff. Elokuvan tapahtumat sijoittuvat kanadalaiseen Jasperin kansallispuistoon.

Juoni
-----

Pariskunta Tom ja Gwen ovat retkeilemässä kansallispuistossa, jossa heidän kimppuunsa hyökätään. Tom tapetaan, mutta Gwen vangitaan, sillä hänen halutaan tuottavan jälkeläisiä. Muutamaa kuukautta myöhemmin losangelilaisen videopeliyrityksen johtaja Johnny Dash järjestää seitsemän työntekijänsä kanssa virkistysretken kyseiselle alueelle. Retkeen kuuluu värikuulasota, jossa työntekijät voivat oppia johtamista. 

He yöpyvät kansallispuistossa entisellä armeijan alueella. Adamilla on tunne, että heitä tarkkaillaan ja hän yrittää varoittaa muita, mutta turhaan. Seuraavan päivän värikuulasota muuttuu radikaalisti, kun he törmäävät alueen mielipuolisiin asukkaisiin.

Näyttelijät
-----------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Ryan Merriman  | … |  Adam Benson
  |
|  Haylie Duff  | … |  Lee
  |
|  Danny Nucci  | … |  Perry Walters 
  |
|  Deborah Van Valkenburgh  | … |  äiti Ruth
  |
|  Mark Rolston  | … |  puistonvartija Ricks
  |
|  Craig Zimmerman  | … |  Johnny "John" Dash (yrityksen johtaja)
  |
|  Troy Winbush  | … |  Chris Basso
  |
|  Mimi Michaels  | … |  Maggie
  |
|  Jonathan Slavin  | … |  Paul
  |
|  Jamison Yang  | … |  Mike Chen
  |
|  Willow Geer  | … |  Gwen Marie Holden
  |
|  Jonathan Chase  | … |  Tom Alan Smithee
  |
**Hertsböle** on kylä Kemiönsaaren kunnassa. Kylä sijaitsee Dragsfjärdin eteläosassa Taalintehtaan itäpuolella.

Hertsbölen laaja kyläalue ulottuu Taalintehtaalta vanhalle Västanfjärdin vastaiselle rajalle. Kylä rajoittuu etelässä mereen ja pohjoisessa laajaan asumattomaan kallioiseen ja metsäiseen suoalueeseen, joka on useamman kylän takamaita. Taalintehtaan taajama sijaitsee osin Hertsbölen alueella. Kylän rannoilla on huomattavasti kesäasutusta. Muuta asutusta Hertsbölessä on harvasti ja kylän keskus on Hertsbölen maatila kyläalueen sisäosissa.

Hertsböle mainitaan ensimmäisen kerran 1500-luvulla. Kylässä oli tuolloin viisi taloa, jotka on myöhemmin yhdistetty ja muutettu ratsutilaksi. Ratsutila on siirtynyt Taalintehtaan ruukin omistukseen vuonna 1724, mikä mahdollisti ruukin työväenasutuksen laajentamisen Hertsbölen maille. Ruukki osti perinnöksi myös naapurikylän Tynglaxin molemmat talot 1728 ja 1754, jotka otettiin 1800-luvulla yhteisviljelykseen Hertsbölen kanssa. Vuoden 1922 maanmittauksessa Tynglax liitettiin Hertsböleen.

Lähteet
-------

1. 1 2  Turunmaa yhteinen kulttuuriympäristömme Lounaistiedon karttapalvelu. Viitattu 15.2.2021.
2. ↑  Tynglax (Maanmittaushallituksen uudistusarkisto Uudistushakemistot, Uudistushakemisto: Turun ja Porin lääni, Ahlainen-Eurajoki, Bia:49) *Digitaaliarkisto*. Arkistolaitos. Viitattu 15.2.2021.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Dragsfjärd |
| --- |
|  |
| Taajamat | 
* Björkboda
* Dragsfjärdin kirkonkylä
* Taalintehdas

 |
|  |
| Rekisterikyliä Dragsfjärdissä | 
* Björkboda
* Genböle
* Dalen
* Hammarsboda
* Hertsböle
* Kivarnäs
* Kråkvik
* Kulla
* Kärra
* Labbnäs
* Lillfinhova
* Långnäs
* Nordanå
* Purunpää
* Rosendal
* Rövik
* Skinnarvik
* Smedskulla
* Storfallan
* Storfinhova
* Stusnäs
* Sunnanå
* Söderby
* Söderlångvik
* Söglö
* Tynglax
* Ölmos

 |
|  |
| Rekisterikyliä Hiittisissä | 
* Bergö
* Biskopsö
* Bolax
* Böle
* Hiittinen
* Holma
* Högsåra
* Kasnäs
* Kaxskäla
* Rosala
* Stubbnäs
* Tunhamn
* Vänoxa
* Vänö

 |

 |
Hertta Weissman noin vuonna 1928
**Hertta Maria Weissman**, o. s. *Ikonen* (1891 Viipuri – 1969) oli suomalainen oopperalaulaja (koloratuurisopraano) ja näyttelijä.

Hertta Weissmanin vanhemmat olivat arkkitehti Leander Ikonen ja Jenny Matilda Ikonen. Säveltäjä Lauri Ikonen oli hänen veljensä. Hertta Weissman opiskeli laulua Maikki Järnefelt-Palmgrenin johdolla Berliinissä 1914 ja saman vuoden toukokuun alussa hän piti ensikonserttinsa Helsingissä ja Viipurissa. Vuonna 1924 hän teki taiteilijastipendin turvin opintomatkan Italiaan.

Hertta Weissman oli kiinnitettynä Suomalaiseen oopperaan ja kesällä 1925 hän oli mukana oopperan maaseutukiertueella yhdessä muun muassa Eric Wilkmanin, Erna Gräsbeckin ja Sulo Räikkösen kanssa. Weissman esiintyi useissa konserteissa muun muassa Helsingin kaupunginorkesterin joulukonsertissa joulupäivänä 1929.

Hertta Weissman oli naimisissa laulaja ja näyttelijä Theodor Weissmanin kanssa.

Aiheesta muualla
----------------

* Hertta Ikonen-Weissman Suomen kansallisoopperan ja -baletin esitystietokanta Encoressa

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: sv:Hertta Weissman
**Hertta Maria Elina Jack-Leistén** (9. heinäkuuta 1882 Viitasaari – 5. toukokuuta 1968 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä, lausunnanopettaja ja näytelmäkirjailija.

Elämä ja ura
------------

Jack-Leisténin vanhemmat olivat varatuomari Johan Rudolf Richard Jack ja Selma Lovisa Ståhlberg. Hän oli naimisissa 1916–1935 teatterinjohtaja ja näyttelijä Topo Leistelän (sukunimi aik. Leisten) kanssa. Liitto päättyi avioeroon.

Käytyään Kuopion Suomalaisen tyttökoulun ja kauppakoulun Jack-Leistén työskenteli Kuopion lääninhallituksessa. Näyttämöuransa hän aloitti Suomalaisessa Maaseututeatterissa 1910–1911. Vuosina 1911–1912 Jack-Leistén oli mukana Ida Aalbergin kiertueella, minkä jälkeen hänellä oli useita teatterikiinnityksiä: Suomalainen Maaseututeatteri 1913–1914, Komedia-Teatteri 1914–1916, Kansan Näyttämö 1916–1918, Ida Aalberg-Teatteri 1918–1919, Vapaa Näyttämö 1919–1920 ja Viipurin Näyttämö 1920–1925. Vuosina 1925–1926 Jack-Leistén otti osaa Markus Raution kiertueeseen, jonka jälkeen hänen uransa jatkui lähinnä teatterivierailuin.

Jack-Leisténin näyttämötehtäviä olivat muun muassa Martta (näytelmässä *Nummisuutarit*), Louhi (*Lemmin poika*) ja Herrojen Eeva (*Kihlaus*). Näytelmässä *Lea* hän tulkitsi nimiroolin. *Daniel Hjortissa* Jack-Leistén teki Katrin ja Ebba Stenbockin roolit.

Hertta Jack-Leistén näytteli sivuosia useissa suomalaisissa elokuvissa vuosina 1934–1948 (muun muassa *Minä ja ministeri*, *Tuomari Martta*, *Varastettu kuolema*, *Miehen tie*, *Herra Lahtinen lähtee lipettiin*).

Teoksia
-------

* *Ilomäkeläisiä* : 3-näytöksinen näytelmä. 1934-1935
* *Uusi herra* : 3-näytöksinen huvinäytelmä. 1941
* *Hän oli kaupungista* : yksinäytöksinen huvinäytelmä. Opintotoiminnan keskusliitto, Helsinki 1949

Lähteet ja viitteet
-------------------

* Hertta Jack-Leistén SKS:n kirjailijamatrikkelissa (toimimaton linkki)
* Pohjoissavolaisen kaunokirjallisuuden bibliografia[vanhentunut linkki]
* EloNet : Hertta Leisténin tiedot
* Kotimaisia näyttämötaiteilijoita sanoin ja kuvin, Kustannusliike Opas, Viipuri 1930
* Teatterin maailma - Maamme teatterit ja niiden taiteilijat, toim. Veistäjä, Verneri, Kustannusosakeyhtiö Tammi, Helsinki 1950
* Teatterin maailma - Suomen teatterilaitos ja teatteriväki, toim. Veistäjä, Verneri, Kustannusosakeyhtiö Tammi, Helsinki 1965

1. 1 2  Kotimaisia näyttämötaiteilijoita sanoin ja kuvin, s. 103 ja 104
2. 1 2  Teatterin maailma 1965, s. 187 ja 188


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |

 |
**Berenike III** (120 eaa. – 80 eaa.), joskus kutsuttu myös nimellä **Kleopatra Berenike**, oli Egyptin kuningatar. Berenike III:n isä oli faarao Ptolemaios IX ja äiti joko Kleopatra Selene I tai Kleopatra IV. 

Ptolemaios IX syrjäytettiin 107 eaa. ja Berenike jäi Egyptiin. 101 eaa. Berenike meni naimisiin setänsä Ptolemaios X:n kanssa. He hallitsivat yhdessä vuoteen 89-88 eaa. asti, jolloin vastaavasti Ptolemaios X syrjäytettiin. He pakenivat Syyriaan, jossa Ptolemaios X kuoli seuraavana vuonna. Berenike palasi Egyptiin ja hallitsi yhdessä uudelleen valtaannousseen isänsä kanssa. 

Ptolemaios IX kuoli vuonna 80 eaa. ja Berenike hallitsi yksin. Hän oli ensimmäinen yksin hallitseva nainen Egyptissä 1 100 vuoteen, häntä oli edeltänyt kuningatar Tausret 1185 eaa.Muutaman kuukauden kuluttua Sulla lähetti Ptolemaios XI:n Egyptiin avioitumaan Bereniken kanssa. Avioliitto ei ollut suosittu kansankaan keskuudessa. Aviomies murhautti Bereniken 19 päivää myöhemmin. Tämä sai aikaan kansannousun, jossa kuningas tapettiin.

Lähteet
-------

* Marjorie Lightman, Benjamin Lightman: *A to Z of ancient Greek and Roman women*. Infobase Publishing, 2007. ISBN 9780816067107.

1. ↑  Lightman, hakusana "Berenice III Cleopatra"
**Doubtful Sound**, maoriksi **Patea**, on vuono Uuden-Seelannin Eteläsaaren lounaisosassa Fiordlandin kansallispuistossa. Se sijaitsee samalla alueella kuin pienempi mutta kuuluisampi Milford Sound. Doubtful Sound on Milford Soundin jälkeen suosituin matkailukohde Uudessa-Seelannissa. Toisin kuin Milford Soundiin, Doubtful Soundiin ei pääse autolla, mutta sinne järjestetään risteilyjä ja veneretkiä. Vuonon eläimistön kuuluu muun muassa valaita, delfiinejä, hylkeitä ja pingviinejä. Doubtful Sound on Fiordlandin kansallispuiston syvin (421 m) ja toiseksi pisin (40 km) vuono.

Lähteet
-------

1. ↑  Real Journeys rapt with Kiwi Must-Do's
2. ↑  Milford and Doubtful Sounds New Zealand. (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  tourism.net.nz: Doubtful Sound Whales, Dolphins, Seals and Penguins
4. ↑  Doubtful Sound – New Zealand’s deepest fjord (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Doubtful Sound** Wikimedia Commonsissa
BerezanBerezan kaukaa nähtynä

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Hersonin alue Ukraina |
| Korkein kohta | 
20 |
| Pinta-ala | 
0,24 km² |

Karttamuokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Berezan** (ukr. Березань) on saari Ukrainassa Dnepr- ja Etelä-Bug-jokien jokisuulahdessa. Se kuuluu hallinnollisesti Mykolajivin alueeseen.

Saaren pinta-ala on noin 30 hehtaaria, se on 890 metriä pitkä ja leveimmillään 485 metriä. Saari on 4–6 metriä, eteläosistaan enimmillään 20 metriä merenpinnan yläpuolella.

Berezan, taustalla näkyy luutnantti Pjotr Šmidtin muistomerkki.

Historia
--------

Nykyiselle Berezanin saarelle perustettiin 600-luvulla eaa. antiikin kreikkalainen kauppa-asema Borysthenes, joka myöhemmin siirrrettiin manterereelle Olbian kaupungiksi tai tuli sen alaisuuteen. Tuohon aikaan saari oli niemi. Kiovan Rusin aikoina saarella oli slaavilainen asutuskeskus. Berezan oli aikoinaan pysähdyspaikka viikinkien idäntiellä.

Saari on ollut paitsi matkailukohde, myös pysyvä arkeologinen keskus, joka on vetänyt puoleensa arkeologeja, geologeja ja maantieteilijöitä. Berezanilla ei ole pysyvää ihmisasutusta. Se sijaitsee kahdeksan kilometrin päässä Otšakivin kaupungista. Elokuussa 1968 saarelle pystytettiin siellä vuonna 1906 ammutun luutnantti Pjotr Šmidtin muistolle omistettu obeliski. Muistomerkki on pysynyt Berezanin saaren symbolina kuntonsa heikkenemisestä huolimatta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Krykun, H. F.: Berezan (Березань) *Entsyklopedija Sutšasnoja Ukrajiny - Encyclopedia of Modern Ukraine, esu.com.ua*.  2003. Viitattu 2.5.2022. (ukrainaksi)
2. 1 2  Berezan Island Discover Ukraine
3. ↑  Hansen, Mogens Herman & Nielsen, Thomas Heine: "690. Olbia", *An Inventory of Archaic and Classical Poleis*. An Investigation Conducted by The Copenhagen Polis Centre for the Danish National Research Foundation. Oxford: Oxford University Press, 2004. ISBN 0-19-814099-1.
4. ↑  Berezan Island Internet Encyclopedia of Ukraine (englanniksi)
5. ↑  Berezan IGotoWorld.com
6. ↑  Monument to Lieutenant Schmidt on the island of Berezan Otdih.pro



|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* Encyclopedia of Modern Ukraine

 |

 |
Alfonso II rukoilee
**Alfonso II** oli Asturian kuningas vuosina 791–842 Bermudo I:n jälkeen.

Alfonso kohentaa maansa arvovaltaa
----------------------------------

Hakam I:n jouduttua sisäisiin vaikeuksiin Alfonso II teki vakavia yrityksiä palauttaa muinainen visigoottien monarkia. Vaikka visigoottien ja Asturian kuningaskunnan välillä ei ollut laillista yhteyttä, ei muinaisia traditioita unohdettu. Alfonso myös kokosi myöhemmin kadoksiin loutuneen Asturian kuningaskunnan historian.

Apostoli Jaakobin haudan löytyminen Galiciasta teki löytöpaikasta Santiago de Compostelasta Euroopan suosituimman pyhiinvaelluspaikan ja lisäsi näin aluetta hallitsevan Asturian ja Alfonson henkistä painoarvoa.

Kamppailu muslimien kanssa
--------------------------

Alfonson hallituskautena al-Andalusin joukot tekivät toistuvia hyökkäyksiä Asturiaan. Alfonson sitkeys pelasti kuitenkin maan itsenäisyyden. Pääkaupungin hän siirsi vuorille paremmin puolustettavaan Oviedoon.

Kaarle Suuren liittolainen
--------------------------

Alfonso haki mahdollisesti tukea frankkien kuninkaalta Kaarle Suurelta. Keisarin historioitsija Einhard mainitsee Alfonson lähettät kirjeet sekä vihjaisee tämän olleen Kaarle Suuren vasalli, mutta tieto on epäluotettava, sillä kyseisiä kirjeitä ei ole säilynyt ja kyseessä voi olla Einhardin luulottelu. Frankkien hallitsijan vaikutusvalta alueella oli kuitenkin kiistaton ja hän lähetti 785 ja 801 sotavoimia alueelle.

Alfonson seuraaja
-----------------

Alfonso II:n kuoltua vuonna 842 kuninkaaksi nousi hänen edeltäjänsä Bermudo I:n poika Ramiro I (842–850).

Lähteet
-------

* O´Callaghan, J.F.: *A history of Medieval Spain*. United Kingdom: Cornell University, 1975. ISBN 0-8014-0880-6. (englanniksi)
* Einhard and Notker: *Two Lives of Charlemagne*. Kääntänyt ja toimittanut Lewis Thorpe. England: Penguin Books, 1969. ISBN 0-14-044213-8. (englanniksi)
* *The New Encyclopaedia Britannica*. Volume 1. Chicago: The University of Chicago, 1986. ISBN 0-85229-434-4. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  O´Callaghan, s. 678
2. ↑  O´Callaghan, s. 121
3. ↑  O´Callaghan, s. 104
4. ↑  O´Callaghan, s. 189
5. ↑  O´Callaghan, s.105
6. ↑  The New Encyclopaedia Britannica, s. 257
7. ↑  O´Callaghan, s. 185
8. ↑  Einhard and Notker, s. 70
9. ↑  Einhard and Notker, s. 184
10. ↑  O´Callaghan, s. 106


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Katalonia
* Israel
* Yhdysvallat
* Vatikaani

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Piksodaros** (m.kreik. Πιξώδαρoς, *Piksōdaros*, lat. *Pixadarus*; kuoli ennen vuotta 334 eaa.) oli Kaarian satraappi. Hän oli Hekatomnoksen nuorin poika ja Kaariaa hallinneen Hekatomnididynastian jäsen. Hänen vanhemmat veljensä Idrieus ja Mausollos sekä siskonsa Artemisia II olivat myös Kaarian satraappeja ennen häntä. Kun Idrieus kuoli vuonna 334 eaa. kaappasi Piksodaros vallan siskoltaan Adalta, joka oli ollut Idrieuksen vaimo. Piksodaros antoi persialaiselle Orontobatekselle erään tyttärensä vaimoksi. Hän yritti myös saada Makedonian kuninkaan Filippos II:n liittolaisekseen ja ehdotti avioliittoa vanhimman tyttärensä ja Filippoksen pojan Arridaioksen välille. Väitetään että Filippoksen vanhin poika Aleksanteri olisi vaatinut saada tämän kunnian itselleen. Lopulta liitosta ei tullut mitään koska Filippos ei ollut kiinnostunut.

Piksodaros kuoli ennen kuin Aleksanteri Suuri valloitti Kaarian vuonna 334 eaa. Sitä ennen Piksodaroksen vävystä Orontobateesta oli tullut Kaarian satraappi.

Aiheesta muualla
----------------

* Pixodarus (Arkistoitu – Internet Archive) Wiki Classical Dictionary (englanniksi)
* Pixodarus Livius sivusto (englanniksi)

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Edeltäjä:**Ada** | **Kaarian satraappi**  | Seuraaja:**Orontobates** |
**Douentza** on kaupunki sekä Moptin alueen Douentzan piirin hallinnollinen keskus Malissa. Se sijaitsee Dogonimaan ja Gourman alueen rajalla 170 kilometriä Moptista koilliseen. Asukkaita on 28 000 henkeä (vuonna 2009).

Douentzan kaupunkikunnan pinta-ala on 153,86 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Débérén, idässä Pétakan, etelässä Dianwélin ja lännessä Dangol-Borén kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen.

Kunta käsittää viisi kaupunginosaa ja neljä kylää. Asukkaat ovat etupäässä fulbeja. Heidän lisäkseen on dogoneja, songhaita, arabeja ja tuaregeja. Vallitseva uskonto on islam.

Douentzan kautta kulkee Moptin ja Gaon välinen maantie RN16, josta haarautuu RN39 Timbuktuun. Tärkeimmät elinkeinot ovat maanviljely, osin paimentolaisuuteen perustuva karjanhoito, käsityöammatit ja kaupankäynti. Kaupungissa pidetään alueellisesti tärkeät karjamarkkinat. Karjan vienti suuntautuu Norsunluurannikolle, Togoon, Beniniin ja Burkina Fasoon.

Kunnassa toimii viisi koulua, jotka tavoittavat kaksi kolmasosaa ikäluokasta. Douentzan terveyskeskus palvelee myös lähikuntia. Nähtävyyksiin kuuluvat lähiseudun dogonikylät sekä Gourman alueella elävät norsut. Douentzassa on myös majoituspalveluja.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Plan de Securité Alimentaire Commune Urbaine de Douentza 2006–2010 *csa-mali.org*.  2006. Viitattu 10.6.2012. (ranskaksi)
2. ↑  *Le petit futé Mali 2012–2013*, s. 234. Paris: Nouvelles éditions de l’université, 2012. ISBN 978-2-7469-5161-7.
3. ↑  Resultats provisoires RGPH 2009 (Région de Mopti) *instat.gov.ml*.  Arkistoitu 22.7.2011. Viitattu 10.6.2012. (ranskaksi)
4. ↑  *Le petit futé Mali 2012–2013*, s. 234–236. Paris: Nouvelles éditions de l’université, 2012. ISBN 978-2-7469-5161-7.
Alfonso VII, Leónin ja Kastilian kuningas. Compendio de crónicas de reyes. Biblioteca Nacional de España.
**Alfonso VII** Keisari (esp. *El Emperador*), (1. maaliskuuta 1105, Caldas de Reyes – 21. elokuuta 1157, Santa Elena) oli Kastilian ja Leónin kuningas vuosina 1126–1157 äitinsä Urracan jälkeen.

Alfonso VII:llä oli vaateita muslimien hallitsemasta Zaragozasta, ja hänen vasallejaan olivat Navarran kuningas, Barcelonan kreivi Ramón Berenguer IV ja monet muut merkittävät aateliset. Alleviivatakseen johtoasemaansa kristittyjen kuninkaiden joukossa Alfonso antoi kruunata itsensä keisariksi vuonna 1135.

Kuollessaan hän jakoi kuitenkin valtakuntansa kahdelle pojalleen ja vesitti näin työnsä kristittyjen valtioiden yhdistämiseksi. Pojista Sancho III sai Kastilian ja Ferdinand II Leónin.

Iberian niemimaa 1100-luvulla.
Alfonso VII

Suku ja perhe
-------------

Alfonso VII:n vanhemmat olivat Leónin kuningatar Urraca I ja Burgundin kreivi Raimund. Hänellä oli myös vanhempi sisar Sancha Ramirez ja avioton sisar- ja velipuoli äitinsä seuraavasta suhteesta.

Alfonso VII oli kaksi kertaa naimisissa ja hänellä oli tunnustettuja aviottomia lapsia.

Hän avioitui vuonna 1127/1128 Barcelonan Berengarian (1116–helmikuu 1149), Barcelonan kreivi Ramón Berenguer III:n ja Provencen kreivittären Dulcen tyttären kanssa. Heillä oli seitsemän lasta:

* Ramón de Castilla, kuoli lapsena 1136 jälkeen
* Sancho (1133–1158), Kastilian kuningas Sancho III
* Fernando (1137–1188), Leónin kuningas Ferdinand II
* Constanza de Castilla (n. 1136/1141–1160). Avioitui Ranskan kuninkaan Ludvig VII:n kanssa.
* Sancha de Castilla (1137–1179), avioitui Navarran kuninkaan Sancho VI el Sabion kanssa.
* García de Castilla (1142–1146), kuoli lapsena
* Alfonso de Castilla (1144/1146–n. 1149), kuoli lapsena

Alfonso avioitui vuonna 1152 Puolan prinsessa Riquildan (1140–16. kesäkuuta 1185), suurherttua Vladislaus II:n ja Babenbergin Agneksen tyttären kanssa. Heillä oli kaksi lasta: 

* Fernando de Castilla (1153–1157), kuoli lapsena
* Sancha de Castilla (1154–1208). Avioliitto 1174 Aragonin kuninkaan Alfonso II:n kanssa.

Suhteesta Gontrodo Pérezin kanssa:

* Urraca Alfonso la Asturiana (1133–1189). Avioitui 1144 Pamplonan kuninkaan García Ramírezin kanssa.

Suhteesta Urraca Fernández de Castron kanssa, joka oli kreivi Rodrigo Martínezin leski:

* Estefanía Alfonso la Desdichada (1139/1148–1180). Avioliitto Fernando Rodríguez de Castro el Castellanon kanssa, joka murhasi hänet.

Lähteet
-------

* O´Callaghan, J.F.: *A history of Medieval Spain*. United Kingdom: Cornell University, 1975. ISBN 0-8014-0880-6. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  O´Callaghan, s. 679
2. ↑  O´Callaghan, s. 223
3. ↑  O´Callaghan, s. 233
4. ↑  O´Callaghan, s. 235


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
	+ 2
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Berenguer de Palou II** oli toinen samanniminen Barcelonan piispa, ensimmäinen oli hänen setänsä. Hän liittyi pappissäätyyn setänsä ollessa piispana, ja nousi itse piispaksi vuonna 1212. Hän oli Aragonin kuninkaiden aktiivinen tukija, ja osallistui ristiretkiin ja valloituksiin näiden joukoissa. Hän kuoli vuonna 1241 ja hänet haudattiin Barcelonan katedraaliin.

Vuonna 1228 Berenguer osallistui aktiivisesti Mallorcan valtaukseen ja haavoittui taistelussa saraseeneja vastaan. Kymmenen vuotta myöhemmin hän osallistui Valencian valloitukseen 60 ritarinsa kanssa. Näistä valloitusretkistä hänet palkittiin merkittävällä maaomaisuudella.

Berenguer salli sekä dominikaaniveljien (1219) että fransiskaanien (1232) aloittaa toimintansa Barcelonassa. Hänet valittiin arkkipiispaksi vuonna 1233, mutta paavi kumosi valinnan.

Lähteet
-------

1. ↑  Berenguer de Palou, obispo de Barcelona *Monestirs*. Viitattu 21.2.2016. (espanjaksi)
2. 1 2  Berenguer de Palou *Encyclopedia Catalonia*. Viitattu 21.2.2016. (englanniksi)