recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Reaaliaikaisuus** voi tarkoittaa joko järjestelmän tilan olevan jatkuvasti ajan tasalla (tosiaikajärjestelmä) tai tapahtumiin reagointia oikea-aikaisesti.

Tosiaikainen järjestelmä voi olla esimerkiksi pankin tilijärjestelmä, jossa millä hetkellä tahansa voidaan tietää kunkin tilin sen hetkinen saldo. Myös varastojärjestelmä voi olla tässä mielessä tosiaikainen, eli milloin tahansa on kysyttävissä, miten paljon mitäkin tavaraa on varastossa, miten suuri on minkin tarvaran kysyntä ja milloin sitä pitää tilata lisää. Vaikka näissä järjestelmissä pyritään siihen, että tilanne vastaa koko ajan todellisuutta, pienet heitot tietojen päivittämisessä eivät tee järjestelmää käyttökelvottomaksi.

Teknisesti puhutaan reaaliaikaisuudesta silloin, kun jollekin tehtävälle on asetettu ensimmäinen ja viimeinen sallittu toteutumisaika. Tämä aika lasketaan tyypillisesti jostain tapahtumista, joka voi olla esimerkiksi viesti toiselta ohjelmalta tai tietokoneelta, oheislaitteen aiheuttama keskeytys, signaali, käyttäjän tekemä toimintapyyntö tai saavutettu kellonaika.

Usein reaaliaikaisuus ymmärretään niin, että reaktio tehdään niin pian kuin mahdollista, mutta on huomattava, että on tilanteita, joissa on odotettava, ennen kuin vaste saadaan antaa. Teknisesti tällaiset tilanteet pyritään muuttamaan "mahdollisimman nopeasti" -muotoon esimerkiksi kellon avulla. Aikaa, joka kuluu tapahtumasta vasteen antamiseen kutsutaan vasteajaksi. Reaaliaikajärjestelmille on tyypillistä, että tämä vasteaika tai itse asiassa sen vaihteluväli voidaan laskea etukäteen, sillä mikään järjestelmä ei ole niin tarkka, että vasteaika olisi vakio.

Reaaliaikaisuus voidaan jakaa kovaan ja pehmeään reaaliaikaan. Kova reaaliaika tarkoittaa, että annetut aikarajat (ensimmäinen ja viimeinen sallittu ajanhetki) ovat ehdottomia. Jos vaste tulee nopeammin tai hitaammin, järjestelmän katsotaan toimivan virheellisesti. Kovaa reaaliaikaa voisi kuvata myös niin, että jos vastetta ei saada tuotettua aikarajojen sisällä, sitä ei kannata tuottaa lainkaan. Pehmeissä reaaliaikajärjestelmissä aikarajojen noudattaminen on toivottavaa, mutta niiden rikkominen ei ole toimintavirhe, vaan myöhästynytkin toiminta tulee tehdä loppuun. Esimerkiksi rahan siirto tililtä toiselle on tehtävä, vaikka se tulisikin vastaanottajan tilille vasta eräpäivän jälkeen.

Erona reaaliaikaisuudelle voidaan käyttää termiä "pehmeä aika" (engl. *soft-time*): rajoittamattomat viiveet aiheuttavat *epäjatkuvaa* aikaa erona reaaliaikaisuudesta.
Reaaliaikaisen järjestelmän tavoitteisiin kuuluu aikarajan deterministinen noudattaminen: järjestelmä käyttää vain tunnetun ja ennakoidun määrän aikaa.

Katso myös
----------

* Reaaliaikainen tietojenkäsittely (Real-time computing, RTC)
* Reaaliaikainen käyttöjärjestelmä (Real-time operating system, RTOS)

Lähteet
-------

1. ↑  Christoph M. Kirsch: Principles of Real-Time Programming (PDF) *cs.uni-salzburg.at*.  2002. Viitattu 20.4.2022. (englanniksi)
2. ↑  Real-Time Operating Systems (RTOS) 101 (PDF) NASA. Viitattu 30.11.2017.
**Poplatš meni, ritško...** (ukr. Поплач менi, Рiчко... engl. *Cry to me, River...*) on ukrainalaisen black metal -yhtyeen Krodan ensimmäinen studioalbumi. Albumista on julkaistu sekä C-kasetti- että CD-painos, joista C-kasettipainos on rajoitettu vain tuhanteen kappaleeseen. Albumista on myös julkaistu vuonna 2006 vinyylilevypainos, joka sisälsi kappaleen *Осіннім Подихом Останнім...* ja muista painoksista poikkeavan kansikuvan. Viimeisin painos on vuonna 2007 ulos tullut digipack, jonka julkaisi Hammermark Art, digipackin erikoisuutena on lisäkappale *Борвій*.

Levyn musiikki yhdistelee ukrainalaista kansanmusiikkia sekä black metalia. Sanoitukset, jotka on kirjoitettu ukrainaksi, käsittelevät luontoa ja vanhoja slaavilaisia perinteitä.

Kappalelista
------------

1. Крода (engl. *Kroda*) (1:38)   

2. Приданий Бесконечный Путь (engl. *Endless Path of Legends*) (7:27)   

3. Где Увековечен был Мир и Покой (engl. *Where the Peace and Calm Were Immortalized*) (7:33)   

4. Иней Крови (engl. *Hoarfrost of blood*) (5:01)   

5. Рiдний Край (engl. *Native land*) (8:45)   

6. Грому Палицi Корявi (engl. *Gnarled Cudgels of Thunder*) (5:45)   

7. Поплач менi, Рiчко... (зрада Князя Володимира) (engl. *Cry to Me, River... (Betrayal of Knjaz Volodymir)*) (5:52)   

8. Apocalypse (Hypocrisy cover) (5:59)   

9. Осіннім Подихом Останнім... (engl. *By the Last Autumnal Breath...*) (lisäkappale vuonna 2006 julkaistuun vinyylipainokseen) (2:09)   

9. Борвій (engl. *Thunderstorm*) (lisäkappale vuonna 2007 julkaistuun digipackiin) (2:48)

Muusikot
--------

* Viterzgir
* Eisenslav

Aiheesta muualta
----------------

* Poplatš meni, ritško... Discogsissa.  (englanniksi)
* Albumi *Poplatš meni, ritško...* Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Nicholas Roerichin maalaus *Vetotaival metsän halki* (1915).
**Okovin metsä** on suuri metsäalue, joka keskiajalla peitti koko Valdain ylängön. Myöhemmin se nimettiin Volokovin, Volkonin tai Volginin metsäksi.

Historia
--------

"Nestorin kronikka" mainitsee metsän olleen ikään kuin muinais-Venäjän maantieteellinen keskus: 

> »… Dnepr saa alkunsa Okovin metsästä ja virtaa etelään. Väinäjoki saa alkunsa tästä samasta metsästä, mutta virtaa pohjoiseen ja laskee Varjagienmereen. Tästä samasta metsästä lähtee myös Volga, joka virtaa itään ja laskee seitsemänkymmenen suuhaaran kautta Horezminmereen.» 
> 
> 

Nestorin kronikan mukaan varjagien reitti kulki koko Euroopan ympäri, ja kronikassa mainitaan keskiajan kaksi tärkeintä kaupunkia: Rooma ja Tsargrad (Konstantinopoli). Kronikassa mainitaan myös toisen pohjoinen reitti Itämereltä Väinäjoelle (tai päinvastoin "Väinäjokea pitkin varjagien maahan") ja sitten vetotaivalta pitkin Dneprjoen latvoille sekä Dnepriä pitkin Mustallemerelle.

Hyvien vetotaipaleiden ansiosta Okovin metsä oli useiden kauppareittien risteyspaikka: muinaisen Väinäjoki–Volga-reitin sekä myöhemmän Viikinkien idäntien Konstantinopoliin.

Nykyaika
--------

 Keski-Venäjän metsänsuojelualue.
Muinaisen Okovin metsän parhaiten jäljelle jääneestä osasta tehtiin vuonna 1931 Keski-Venäjän metsänsuojelualue. Alue sijaitsee Tverin alueen länsiosissa. Okovin metsä sijaitsee Tverin alueella ja Smolenskin alueella. Se on Valdain ylängön eteläinen osa, Volgan latvoilta etelään. Metsässä on myös eri jokien alkupää: Zhkupa, Mezha (Väinäjoen alkupää), Tudovka, Obsha, Osuga sekä Dnepr.

Lähteet
-------

* Tverin alueen tietokirja[vanhentunut linkki] (Arkistolinkki) (venäjäksi)
* Dzermant A: Okovin metsä (venäjäksi)
* *Nestorin kronikka*. (Povest’ vremennyh let.) Dmitri Sergejevitš Lihatšovin venäjänkielisestä tulkinnasta suomentanut Marja-Leena Jaakkola. Kuvittanut Mjud Metšev. Helsinki: WSOY, 1994. ISBN 951-0-19828-5.

### Viitteet

1. ↑  Nestorin kronikka, s. 11

Aiheesta muualla
----------------

* Okovin metsä (venäjäksi)
* Keski-Venäjän metsänsuojelualue (venäjäksi)
Popocatépetl

|  |  |
| --- | --- |
| Tyyppi | 
kerrostulivuori |
| Sijainti | 
Meksiko |
| Vuoristo | 
Sierra Nevada |
| Korkeus merenpinnasta | 
5 452 m |
| Prominenssi | 
3 020 m |
| Purkautunut viimeksi | 
2005– |
| Ensimmäinen nousu huipulle | 
Diego de Ordás, 1519 |

Kartta

|  |  |
| --- | --- |
| Koordinaatit | 
19° 01′ 20″ P, 98° 37′ 40″ LView and modify data on Wikidata  |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Popocatépetl** on aktiivinen tulivuori Meksikossa. 5 426-metrinen vuori on Pico de Orizaban (5 636 m) jälkeen Meksikon toiseksi korkein vuori. Popocatépetl sijaitsee maan pääkaupungista Méxicosta 70 kilometriä kaakkoon.

Popocatépetl on aktiivinen tulivuori. Se purkautui joulukuussa 2000, jolloin evakuoitiin yli 40 000 ihmistä purkauksen tieltä. Keväällä 2016 vuori on jälleen osoittanut aktivoitumisen merkkejä.

Tulivuori purkautui räjähdysmäisesti 9. maaliskuuta 2019 kello 23.16 paikallista aikaa.. Toinen saman kuukauden räjähdysmäinen purkaus tapahtui 18. maaliskuuta 2019 kello 21:38 paikallista aikaa.

Popocatépetlin rinteillä sijaitsevat luostarit kuuluvat Unescon maailmanperintöluetteloon.

Diego de Ordás valloitti kahden sotilaan kanssa vuoren ensimmäisenä vuonna 1519.

Lähteet
-------

1. 1 2  Virtamo, Keijo (toim.): *Fokus-Urheilu 2*, s. 418. Otava, 1970.
2. ↑  Popocatépetl (Välilehdet Background ja Eruptive History) *Global Volcanism Program*. Smithsonian Institute. Viitattu 18.6.2014.
3. ↑  Meksikossa tulivuori näytti elonmerkkejä: Ilmaan yli kaksi kilometriä korkea tuhkapilvi *Helsingin Sanomat*.  28.3.2016. Viitattu 28.3.2016.
4. ↑  Video: Meksikon Popocatepetl-tuli­vuori purkautui räjähdys­mäisesti *Ilta-Sanomat*.  11.3.2019. Viitattu 11.3.2019.
5. ↑  Video: Meksikon Popocatepetl-tuli­vuori purkautui räjähdys­mäisesti *Skyalert*.  18.3.2019. Viitattu 18.3.2019.
6. ↑  Earliest 16th-Century Monasteries on the Slopes of Popocatepetl Unesco. Viitattu 18.6.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Popocatépetl** Wikimedia Commonsissa

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Popocatepetl
**Vanity Fair**, aiemmin **Dress and Vanity Fair**, on yhdysvaltalainen aikakauslehti, jonka aiheisiin kuuluvat kulttuuri, muoti ja politiikka. Lehteä julkaisee Condé Nast Publications. Sekä lehden artikkelit että kansikuvat ovat aika ajoin herättäneet julkista keskustelua.

Lehti sai alkunsa vuonna 1913 nimellä *Dress and Vanity Fair*. Seuraavana vuonna lehti alkoi ilmestyä nykyisellä nimellään. Samannimisiä lehtiä oli tosin ollut aiemminkin, tunnetuimpana brittiläinen *Vanity Fair* vuosilta 1868−1914. Lehti menestyi hyvin aina 1930-luvun lamaan saakka. Tuolloin se yhdistettiin saman julkaisijan *Vogueen*. Lähes 50 vuoden tauon jälkeen *Vanity Fairia* alettiin julkaista uudestaan vuonna 1983.

*Vanity Fair* laajeni 1991 Yhdysvaltojen ulkopuolelle. Tuolloin aloittaneen Britannian *Vanity Fairin* lisäksi lehdestä julkaistaan paikallista versiosta esimerkiksi Italiassa (2003−) ja Espanjassa (2008−).

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Vanity Fair *Encyclopædia Britannica*. Viitattu 4.8.2017. (englanniksi)
2. ↑  Salmans, Sandra: Courting the elite at Conde Nast *The New York Times*.  6.2.1983. Viitattu 4.8.2017. (englanniksi)
3. ↑  Windolf, Jim: The Birth of the Modern Vanity Fair, Told by the Artists and Editors Who Brought It to Life *Vanity Fair*.  16.10.2013. Viitattu 4.8.2017. (englanniksi)
4. ↑  David Firend, Vanity Fair: The One-Click History, Vanity Fair September 2004
5. ↑  Pfanner, Eric: A Vanity Fair for France Puts Timing in Question *The New York Times*.  23.9.2012. Viitattu 4.8.2017. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Vanity Fairin verkkosivut (englanniksi)
**Poppelikeltayökkönen** (*Xanthia ocellaris*) on Suomessa erittäin harvinainen tarhayökkösiin kuuluva yöperhonen.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Muunteleva laji, jonka yleisväritys vaihtelee vaaleanruskeasta tummanharmaaseen. Sisempi ja ulompi poikkiviiru ovat kaksinkertaiset ja kaksoisviirun väliin jäävä alue on yleisväriä vaaleampi, mutta ne erottuvat hyvin vaihtelevasti. Rengastäplä ja munuaistäplä ovat pohjavärin väriset mutta vaaleareunaiset ja munuaistäplän takanurkassa on musta, terävästi valkeakeskustainen täplä. Ulomman poikkiviirun ulkopuolelta siipi on usein tummempi. Siipisuonet erottuvat vaaleina pitkittäisviiruina. Takasiivet ovat vaaleat, takareunastaan hieman tummemmat. Siipiväli 33–40 mm.

Levinneisyys ja lentoaika
-------------------------

Suomessa poppelikeltayökkönen on satunnainen harhailija, joka tavattiin ensimmäisen kerran vasta vuonna 2004 ja yksilöitä on tavattu kaikkiaan vain muutama. Perhoset lentävät yhtenä sukupolvena syyskuusta lokakuulle.

Elinympäristö ja elintavat
--------------------------

Etelämpänä Euroopassa laji elää erilaisilla avoimilla paikoilla, kuten tienvieruksilla, rannoilla ja puistoissa. Toukka elää aluksi puissa ja siirtyy myöhemmin syömään ruohovartisia kasveja. Kotelovaihe tapahtuu löyhässä kotelokopassa maassa. Muna talvehtii ravintokasvin oksalla.

Ravintokasvi
------------

Toukka elää mustapoppelilla (*Populus nigra*) ja pajuilla, myöhemmin erilaisilla ruohovartisilla kasveilla.

Lähteet
-------

1. ↑  Suomen Lajitietokeskus: Poppelikeltayökkönen – *Cirrhia ocellaris* Viitattu 8.1.2023.
2. 1 2
3. ↑
4. 1 2  Suomen perhostutkijain seura
5. ↑  Perhoswiki **Arkistolinkki**
6. 1 2 3

Aiheesta muualla
----------------

* Bestimmungshilfe des Lepiforums (saksaksi)
* Moths and Butterflies of Europe and North Africa (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q1310728
* Wikispecies: Xanthia ocellaris
* BioLib: 53888
* BOLD: 347241
* EoL: 479197
* EUNIS: 310623
* Fauna Europaea: 447797
* Fauna Europaea (new): f454090f-3d38-423a-bae7-fb7f8efdf661
* GBIF: 1771650
* iNaturalist: 483479
* IRMNG: 10628635
* LepIndex: 261097
* LoB: 5032
* NCBI: 987435

 |

 |
Dizin Hiihtokeskus, Alborzin vuoret, Teheran, Iran.
**Dizin** (pers. ‏دیزین‎) on Iranin suurin hiihtokeskus. Se sijaitsee Alborzin vuoristossa, noin 70 km päästä Teheranista pohjoiseen. Se perustettiin 1960-luvulla Mohammad Reza Pahlavin hallinta-aikakaudella. 

Dizin on Iranin ensimmäinen hiihto- ja talviurheilukeskus, jonka kansainvälinen hiihtoliitto on virallisesti tunnustanut ja on saanut hallinnoida virallisia ja kansainvälisiä kilpailuja. 

Dizinin hiihtokausi on avoinna joulukuusta toukokuuhun, sillä se sijaitsee korkealla. Korkein hiihtohissi saavuttaa 3 600 metrin joten se on yksi maailman 40. korkeimmasta hiihtokeskuksesta.

Hiihtokeskus
------------

Lomakeskusta hallinnoi nykyään Raika, joka on Mr. Hamidreza Taftehin omistama yritys. 

Dizin hiihtopalveluihin kuuluvat hotellit, mökit, ravintolat, huvilat ja yksityiset huoneistot. Hiihtokeskus majoittaa joka vuosi tuhansia ihmisiä. Muihin tiloihin kuuluvat tiloja tenniskentät, vuorikiipeilypaikat sekä maastopyörily. Tarjolla on myös hiihtokoulutusta. 

Lomakeskus on avoinna ympäri vuoden ja tarjoaa erilaisia aktiviteetteja sekä talvella että kesällä.

Hiihtoalue
----------

Hiihtoalueeseen kuuluu neljä gondolihissiä, kolme tuolihissiä sekä yhdeksän ankkurihissiä. 

Dizinin lumen laatu on loistava ja monien eurooppalaisten ja Kalliovuorten lumialueiden kilpailija.

Kuvia
-----

* 
* 
*

Lähteet
-------

1. ↑  Archived copy *abc-of-snowboarding.com*.  Arkistoitu 7.7.2011. Viitattu 30.11.2010.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Dizin** Wikimedia Commonsissa

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Dizin
Diéman piiri Malin kartalla.
**Diéman piiri** (ransk. *Cercle de Diéma*) on paikallishallintoalue Kayesin alueella Malissa. Sen pinta-ala on 14 000 neliökilometriä. Asukkaita on 212 100 henkeä (vuonna 2009).

Diéman piiri rajoittuu etelässä Kayesin alueen Kitan, lännessä Bafoulabén ja pohjoisessa Nioron piireihin sekä idässä Koulikoron alueen Naran ja Kolokanin piireihin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Huomattavin joki on Kitan piirin rajalla virtaava Baoulé.

Piiriin kuuluu Fataon kaupunkikunta ja 14 maalaiskuntaa: Béma, Diangounté Camara, Dianguirdé, Diéma, Diéoura, Dioumara Koussata, Fassoudébé, Gomitradougou, Grouméra, Guédébiné, Lakamané, Lambidou, Madiga Sacko ja Sansankidé. Hallinnollinen keskus on Diéma, josta on 276 kilometriä alueen pääkaupunkiin Kayesiin. Kyliä ja kaupunginosia on yhteensä 143. Asukkaat ovat etupäässä soninkeja, bambaroita, fulbeja, maureja, kagoroja ja khasonkoja.

Diémaan johtaa päällystetty maantie Kayesista. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, maissi, durra, lehmänpapu, fonio, maapähkinä sekä vihannekset. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, hevoset ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan kaupankäyntiä, kalastusta ja käsityöammatteja.

Piirissä toimii 58 julkista ala- ja 8 yläkoulua, neljä paikallisen väestön ylläpitämää alakoulua ja 21 koraanikoulua. Terveyspalveluihin kuuluu Diéman poliklinikka sekä 14 terveyskeskusta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Synthèse des 129 Plan Communaux de Securité Alimentaire de la Région de Kayes 2007-2011 *csa-mali.org*.  2007. Viitattu 10.8.2012. (ranskaksi)
2. ↑  Resultats provisoires RGPH 2009 (Région de Kayes) *instat.gov.ml*.  Arkistoitu 22.7.2011. Viitattu 10.8.2012. (ranskaksi)
3. 1 2 3 4 5  Synthèse des Plans de Securité Alimentaire des Communes du Cercle de Diéma 2007-2011 *csa-mali.org*.  2007. Viitattu 10.8.2012. (ranskaksi)
4. ↑  Loi N°99-035 du 10 Aout 1999 Portant Création des Collectivités Territoriales de Cercles et de Régions *matcl.gov.ml*.  Arkistoitu 9.3.2012. Viitattu 10.8.2012. (ranskaksi)
**Diédougou** on maalaiskunta Sikasson alueen Koutialan piirissä Malissa. Sen keskuskylä Kouwo sijaitsee 65 kilometriä Koutialasta länteen. Kunnassa on 5 500 ja keskuskylässä 2 500 asukasta (vuonna 2009).

Diédougoun kunta rajoittuu luoteessa Koutialan piirin Koninan, koillisessa Konséguélan ja etelässä Koulikoron alueen Dioïlan piirin N’Dlondougoun kuntiin. Alue on pinnanmuodostukseltaan tasankoa.

Kuntaan kuuluu neljä kylää. Asukkaat ovat etupäässä miniankoja, bambaroita (dionka) ja fulbeja.

Seudun pääelinkeino on maanviljely. Tärkeimmät viljelykasvit ovat maissi, hirssi, durra, riisi ja pavut. Myytäväksi kasvatetaan puuvillaa. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja aasit. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja pienimuotoista kaupankäyntiä.

Lähteet
-------

1. 1 2  4ème recensement général de la population et de l’habitat. Résultats définitifs, tome 0: Répertoire des villages *instat-mali.org*.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 8.3.2018.
2. ↑  Mali - Région de Sikasso: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 8.3.2018.
3. ↑  Mali - Région de Koulikoro: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 8.3.2018.
4. 1 2 3  Plan de Sécurité Alimentaire: Commune Rurale de Diédougou 2006-2008 *fsg.afre.msu.edu*.  2006.  Arkistoitu 2.12.2013. Viitattu 8.3.2018.
**Viktorija Viktorivna Tkatšuk** (ukr. Вікторія Вікторівна Ткачук, s. 8. marraskuuta 1994 Netišyn, Hmelnytskyin alue, Ukraina) on ukrainalainen 400 metrin aitajuoksun EM-mitalisti.

Tkatšuk karsiutui 2012 Barcelonan alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 400 metrin juoksun välierissä ja kuului neljänneksi sijoittuneeseen Ukrainan joukkueeseen 4 × 400 metrin viestissä. Rietin alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2013 hän karsiutui 400 metrin alkuerissä. Vuonna 2015 hän karsiutui Tallinnan alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 400 metrin aitajuoksun välierissä ja sijoittui 4 × 400 metrin viestissä viidenneksi. Pekingin MM-kilpailuissa hän karsiutui 400 metrin aitajuoksun alkuerissä.

Tkatšuk karsiutui 400 metrin aitajuoksun välierissä vuonna 2016 sekä Amsterdamin EM-kilpailuissa että Rio de Janeiron olympialaisissa. Hän karsiutui saman lajin alkuerissä Lontoon MM-kilpailuissa 2017. Hän sijoittui 400 metrin aitajuoksussa seitsemänneksi Berliinin EM-kilpailuissa 2018 ja kuudenneksi Tokion olympialaisissa 2021. Toruńin EM-hallikilpailuissa 2021 hän oli 4 × 400 metrin viestissä viides.

Tkatšuk karsiutui 2022 Eugenen MM-kilpailuissa 400 metrin aitajuoksun välierissä. Saman vuoden Münchenin EM-kilpailuissa hän saavutti hopeaa ajalla 54,30.

Tkatšuk juoksi 400 metrin aitajuoksuennätyksensä 53,76 Zürichissä 9. syyskuuta 2021. Hän juoksi 300 metrin aitajuoksun Ukrainan ennätyksen 38,24 Ostravassa 31. toukokuuta 2022. Hän on voittanut Ukrainan-mestaruuden 400 metrin aitajuoksussa 2015, 2017, 2020 ja 2021.

Lähteet
-------

1. ↑  Viktorija Tkatšuk *Olympedia*.  (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5  Viktorija Tkatšuk Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
3. 1 2 3 4 5  Viktorija Tkatšuk Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).  (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
Vapaussotien kansallismuistomerkki Viktoriaparkissa.
**Viktoriapark** on puisto Berliinin Kreuzbergin kaupunginosassa. Sen pinta-ala on 12,8 hehtaaria. Puiston alueella sijaitsee Berliinin keskusta-alueen korkein luonnollinen kohta, 66 metriä korkea Kreuzberg-kukkula. Sen huipulla on vuonna 1821 valmistunut arkkitehti Karl Friedrich Schinkelin suunnittelema Saksan vapaussotien kansallismuistomerkki (*Nationaldenkmal für die Befreiungskriege*), joka on omistettu Napoleonia vastaan 1813–1815 käydyille taisteluille. Muistomerkki muistuttaa kirkontornia ja näkyy kauas. Koko Kreuzbergin (’ristivuori’) kaupunginosa on saanut nimensä kukkulan mukaan. Viktoriapark muutettiin puistoksi Hermann Mächtigin suunnitelmien mukaan vuosina 1888–1894. Sinne rakennettiin muun muassa 24 metriä korkea keinotekoinen vesiputous. Puistoa laajennettiin länsiosastaan 1913–1916.

Lähteet
-------

1. ↑  Viktoriapark (saksaksi) Berlin.de. Viitattu 2.8.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Viktoriapark** Wikimedia Commonsissa
John Dix
Daniel Harvey Hill
**Dix–Hill Cartel** oli Pohjois- ja Etelävaltioiden Yhdysvaltain sisällissodan aikaan luoma järjestelmä, jossa sovittiin sotavankien vaihtamisesta. Sopimus järjestelmän luomisesta allekirjoitettiin kuuden kuukauden mittaisten neuvottelujen jälkeen 22. heinäkuuta 1862. Sopimuksen nimi viittaa Unionin kenraalimajuri John Dixiin ja Konfederaation kenraalimajuri Daniel Harvey Hilliin, jotka olivat mukana sopimusneuvotteluissa.

Dix-Hillin sopimuksen mukaan osapuolet vaihtaisivat samanarvoisia sotavankeja yksi yhteen -periaatteella. Lisäksi sopimuksessa määriteltiin suhdeluvut, joiden perusteella osapuolet voisivat vaihtaa eriarvoisia vankeja keskenään. Esimerkiksi yksi luutnantti vastasi vankienvaihossa neljää miehistöön kuuluvaa, majuri taas kahdeksaa.

Dix-Hillin sopimuksen mukainen vankienvaihto päättyi heinäkuussa 1863, kun Pohjoisvaltiot irtisanoutuivat siitä. Irtisanoutumisen syynä oli se, että Etelävaltiot eivät enää suostuneet kohtelemaan tummaihoisia sotavankeja samanarvoisina kuin valkoihoisia. Dix-Hillin sopimuksen päättymisestä huolimatta osapuolet tekivät tämän jälkeenkin vielä joitakin vankienvaihtoja.

Lähteet
-------

* Margaret E. Wagner, Gary W. Gallagher, Paul Finkelman: *The Library of Congress Civil War Desk Reference*. Simon and Schuster, 2009. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  Wagner ym. (2009), s. 619.
2. ↑  Wagner ym. (2009), s. 603-604.

Aiheesta muualla
----------------

* Lisää luettavaa aiheesta **Dix–Hill Cartel** on Wikiaineistossa
Chris Solinsky kuvassa toiseksi sijoittuneena.
**Chris Solinsky** (s. 5. joulukuuta 1984) on yhdysvaltalainen kestävyysjuoksija.

Vuonna 2008 hän karsiutui loppukilpailusta 3 000 metrin juoksussa sisäratojen MM-kilpailuissa Valenciassa. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän sijoittui 12:nneksi 5 000 metrin juoksussa. IAAF:n yleisurheilufinaalissa hän on sijoittunut 3 000 metrillä seitsemänneksi vuonna 2008 ja kuudenneksi 2009.

5 000 metrin juoksuun keskittynyt Solinsky juoksi 1. toukokuuta 2010 Palo Altossa ensimmäisen 10 000 metrin kilpailunsa. Hän voitti kilpailun ajalla 26.59,60 ja hänestä tuli ensimmäinen ei-afrikkalaissyntyinen 27 minuutin alittaja. Häntä ennen 30 juoksijaa oli alittanut 27 minuutin rajan. Aika oli Yhdysvaltain ja Pohjois-Amerikan ennätys. 4. kesäkuuta Oslon Bisletillä Timanttiliigan osakilpailussa Solinsky alitti 5 000 metrillä ensimmäisen kerran 13 minuuttia juostuaan 12.56,66. Tukholmassa Timanttiliigan osakilpailussa elokuussa 2010 hän paransi 5 000 metrin ennätystään aikaan 12.55,53. Solinskyn maanmies Galen Rupp rikkoi hänen 10 000 metrin maanosaennätyksensä 16. syyskuuta 2011 Brysselissä ajalla 26.48,00.

Ennätykset
----------

* 10 000 m: 26.59,60 Pohjois-Amerikan ennätys ja Yhdysvaltain ennätys 1.5.2010–16.9.2011

### Henkilökohtaiset ennätykset

Lähde: IAAF
Ulkoradat
* 1 500 metriä: 3.35,89 (2011)
* mailin juoksu: 3.57,80 (2006)
* 3 000 metriä: 7.34,32 (2010)
* kahden mailin juoksu: 8.15,77 (2010)
* 5 000 metriä: 12.55,53 (2010)
* 10 000 metriä: 26.59,60 (2010)

Sisäradat
* 3 000 metriä: 7.51,69 (2007)
* 5 000 metriä: 13.38,61 (2007)

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Chris Solinsky Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
2. ↑  Gordon, Ed: In debut, Solinsky stuns with 26:59.60 US 10,000m record in Palo Alto  2.5.2010. IAAF. Viitattu 25.9.2010. (englanniksi)
3. ↑  Lagat New American 5,000m Record 12:54.12, Solinsky 12:56.66 In Oslo *letsrun.com*.  4.6.2010. LetsRun.com. Viitattu 25.9.2010. (englanniksi)
4. ↑  Rowbottom, Mike: Farah and Solinsky, ‘believing it is possible’ – Zürich Samsung Diamond League  18.8.2010. diamondleague.com:  Samsung Diamond League. Viitattu 25.9.2010. (englanniksi)
5. ↑  Galen Rupp Shatters The American 10,000 Record By Running 26:48.00 *letsrun.com*.  16.9.2011. Letsrun.com. Viitattu 4.5.2012. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
**Christopher Pang** (s. 29. joulukuuta 1984 Melbourne, Victoria) on australialainen näyttelijä ja tuottaja. Hän on näytellyt muun muassa elokuvissa *Huomenna taistelun alettua* (2010) ja *Crazy Rich Asians* (2018).

Ura
---

Pangin ensimmäinen merkittävä rooli oli Lee Takkam australialaisessa seikkailuelokuvassa *Huomenna taistelun alettua* vuonna 2010. Hän laajensi uranäkymiään muuttamalla Hollywoodiin 2013. Hän sai roolin muun muassa kungfu-elokuvassa *Hiipivä tiikeri, piilotettu lohikäärme: Kohtalon miekka* (2016). Roolihahmon nimi on Flying Blade, ja sen puitteissa Pang sai hyödyntää kungfu-taitojaan. Pangin ura on jatkunut muun muassa sivuosilla komedioissa *Palm Springs* (2020) ja *The Portable Door* (2023).

Pang on näytellyt myös televisiosarjoissa, kuten *Marco Polo* (2016) ja *As We See It* (2022).

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Chris Pang GEntertainment. Viitattu 29.4.2023. (englanniksi)
2. ↑  Chris Pang TMDb. Viitattu 29.4.2023. (englanniksi)
3. 1 2  Chris Pang: Making the right moves Barry Pang Kung Fu. Viitattu 29.4.2023. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Stage13 : Chris Pang

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |

 |
**Tarjouspyyntö** on sopimuksen tekemistä edeltävä kehotus tarjouksen tekemiseen. Se on pakollinen vain julkisissa hankinnoissa. Sopimus syntyy, jos toinen tuleva sopijapuoli hyväksyy toisen osapuolen tekemän tarjouksen. Hintaluettelo, kiertokirje, lehti-ilmoitus tai näyteikkunassa oleva hintamerkintä ei ole tarjous, vaan kehotus tehdä tarjous. Raja tarjouksen ja sitä koskevan kehotuksen välillä ei kuitenkaan ole yksiselitteinen.

Tarjouspyyntömenettely on tavallinen urakkasopimuksia tehtäessä, kuten esimerkiksi rakennusurakassa. Työn tilaaja järjestää tarjouskilpailun ja toimittaa tarjousasiakirjat urakasta kiinnostuneille yrityksille. Kilpailuun osallistujat tekevät asiakirjojen perusteella tarjouksensa eli mihin hintaan ja millaisin ehdoin he ovat valmiit suorittamaan urakan. Tarjouspyyntömenettelyn tarkoituksena on taata tarjousten vertailukelpoisuus. Työn tilaaja vastaa siitä, että annetut tiedot pitävät paikkansa. Kilpailijan edellytetään perehtyvän tilaajan antamiin tietoihin.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Encyclopædia iuridica fennica,* Suomalainen lakimiesyhdistys 1994–1999, ISBN 951-855-135-9, osa I palstat 827–828.
**Tarja Aulikki Teva** (s. 18. helmikuuta 1967 Tampere) on suomentaja, joka on kääntänyt varsinkin norjalaista kirjallisuutta.

Tarja Teva syntyi liikenneopettaja Juhani Tevan ja terveydenhoitaja Leena Ruokostenpohjan perheeseen. Tevalla on humanististen tieteiden kandidaatin tutkinto Oslon yliopistosta vuodelta 1991 ja hän on opiskellut myös Tampereen yliopistossa. *Aamulehden* Norjan kirjeenvaihtajana hän toimi 1989–1992, suomentaja hän on ollut vuodesta 1993. Teva oli Suomen kääntäjien ja tulkkien ja liiton hallituksen jäsen 1997–2002 ja puheenjohtaja 2000–2002. Itämeren kirjailija- ja kääntäjäneuvoston johtokunnan jäsen hän oli 1999–2002. Teva on suomentanut useiden eri kirjailijoiden teoksia, kuten norjalaisilta Kjell Askildsenilta, Tove Nilseniltä, Karin Fossumilta, Levi Henrikseniltä, Anne B. Ragdelta, Linn Ullmannilta ja Hanne-Vibeke Holstilta, suomenruotsalaisilta Marianne Peltomaalta ja Hannele Mikaela Taivassalolta sekä intialaiselta Aravind Adigalta. Tampereen suomentajapalkinnon Teva sai vuonna 1998.

Vuonna 2009 Teva valittiin sitoutumattomana Kuhmoisten kunnanhallituksen puheenjohtajaksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Lasse Pajala, John Lagerbohm, Ulla Strengell-Silainen (toim.): *Kuka kukin on 2011*, s. 1012-1013. Helsinki: Otava, 2011. ISBN 978-951-1-24712-8.
**Tarja Pöntinen** (o.s. **Peräsalo**) (s. 8. huhtikuuta 1959) on suomalainen uransa päättänyt pesäpalloilija. Pöntinen pelasi pääsarjatasolla 24 kauden aikana 410 ottelua, kaikki Lapuan Virkiässä. Hän pelasi ensimmäisen pääsarjaottelunsa kaudella 1974 ja lopetti uransa kauden 1998 päätteeksi. 

Pöntinen voitti Lyöjäkuninkuuden kaudella 1986 ja valittiin samana vuonna vuoden Tehopelaajaksi sekä Vuoden pesäpalloilijaksi. Urallaan Pöntinen voitti kymmenen SM-mitalia, joista kultaisia kolme, hopeisia viisi ja pronssisia kaksi.

Pöntisen 586 lyötyä juoksua oikeuttavat kaikkien aikojen tilastossa 7. sijalle. Pesispörssissä Pöntinen on neljäntenä 2104 pisteellään.

Pöntisen kaksostyttäret, Miia ja Tiia, ovat myös pelanneet Superpesistä Lapuan Virkiän joukkueessa.

Saavutukset
-----------

* Vuoden pesäpalloilija 1986
* Lyöjäkuningatar 1986
* Tehopelaaja 1986
* 3x SM-kultaa (1988, 1992, 1993)
* 5x SM-hopeaa (1977, 1981, 1983, 1990, 1997)
* 2x SM-pronssia (1986, 1991)
* 8 naisten Itä–Länsi-ottelua
* 549 lyötyä ja 359 tuotua juoksua
* kotiutuslyöntiprosentti: 60.7%

Lähteet
-------

1. ↑  Ruuska, Martti: Pelaajakortti Pöntinen Tarja *mrasilainen.com*. Viitattu 12.4.2019.
2. ↑  Naisten lyöjätilasto (1955-2018) *mrasilainen.com*. Viitattu 12.4.2019.
3. ↑  Naisten Pesispörssi (1968-2018) *mrasilainen.com*. Viitattu 12.4.2019.
**Ripleyn K-funktio** on spatiaalisten tilastotieteen menetelmä, jolla voidaan analysoida pisteprosesseja. Datan tulee olla kaksiulotteista. Kyseessä on monipuolinen menetelmä, jota voidaan käyttää eri mittakaavoissa ja sen avulla voidaan tutkia vetävätkö kahden eri pisteparven alkiot toisiaan vai hylkivätkö ne.

Funktio
-------

Ripleyn K-funktiota merkitään {\displaystyle K(t)}:llä ja se määritellään seuraavasti: {\displaystyle K(t)={\frac {1}{\lambda }}E[N(x,t)]}, missä {\displaystyle N(x,t)} on datan pisteiden määrä tietystä satunnaisesti valitusta pisteestä x etäisyydellä t pois lukien kyseinen piste itse, \lambda  on pisteiden tiheys koko tarkasteltavalla alueella ja E on odotusarvo,. 

Keskeisin Ripleyn K-funktion ongelma on se, että se ei ota huomioon, että havaintopisteillä voi olla ryhmiä, jotka jatkuvat tarkastelualueen ulkopuolelle. Tämän takia käytetään yleensä niin sanottua reunakorjausta, jonka avulla tämä huomioidaan. Tällöin puhutaan yleensä Ripleyn K-funktion estimaatista.

Ripleyn K-funktio R-ohjelmassa
------------------------------

Ripleyn K-funktio löytyy R-ohjelmassa spastat-nimisestä paketista, jossa se on komento nimeltä Kest. Tällä saadaan aikaiseksi havaitun datan Ripleyn K-funktion estimaatti, jota sitten verrataan odotusarvon mukaiseen arvoon. Tällä tavalla voidaan havaitaita, onko data satannaista, ryhmittäistä vai tasaista.

Lähteet
-------

1. 1 2  Dixon, P.M.: "Volume 3", *Ripley's K function (Encyclopedia of Environmetrics)*, s. 1796 – 1803. Iowa State University, 2002.
2. 1 2 3 4  Kantola, T: "3. Tilastolliset menetelmät", *Lahopuun spatiaalinen jakautuminen Suomen talousmetsissä*, s. 28-29. Metsänarvioimistieteen Pro Gradu-tutkielma. Helsingin yliopisto, 2010.
3. ↑  Baddeley, A. Turner, R. ja Rubak, E.: Getting started with spatstat R-project. Viitattu 10.9.2014.
**Rotkorakkeli** (*Onychognathus tristramii*) on kottaraisten heimoon kuuluva varpuslintu. Laji on saanut tieteellisen nimensä englantilaisen Henry Baker Tristramin mukaan.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Linnun pituus on 24–27 cm, siipien kärkiväli 44–45 cm ja paino 100–140 g. Kottaraista hivenen pitempi ja hoikempi lintu. Koiraan puku on kokomusta lukuun ottamatta oranssin väristä käsisiipeä, joka näkyy vasta linnun lentäessä. Naaras on harmaampi. Silmä on punertava. Seurallinen laji, joka elää pienissä parvissa paitsi pesimäaikaa, jolloin parit pesivät yksittäin. Äänekäs, kuten useimmat kottaraiset, mutta laulu on melko hiljainen ja vaatimaton.

Esiintyminen
------------

Esiintyy sangen pienellä alueella Lähi-idässä, Israelista Arabian niemimaan länsiosiin. Runsastunut ainakin Israelissa. Paikkalintu, mutta pesimäajan ulkopuolella parvet liikkuvat laajalti. Lajin elinalueen koko on 100 000–1 000 000 neliökilometriä ja sen kanta on elinvoimainen. Lajia ei ole tavattu Suomessa.

Elinympäristö
-------------

Vuoristojen rotkot ja laaksot, nykyään yhä enenevässä määrin kaupungeissa ja teollisuusalueilla. Vierailee myös kaatopaikoilla.

Lisääntyminen
-------------

Pesä sijaitsee rotkon tai kalliojyrkänteen hyllyllä tai kolossa, tai korkean betonirakennuksen kolossa tai ulkonemassa. Se on rakennettu oksista ja risuista, joskus myös tuoreista akaasian oksista, sekä vuorattu karvoilla, höyhenillä ja paperinpaloilla. Turkoosin värisiä munia on 3–5 ja naaras hautoo niitä noin 16 päivää. Molemmat emot huolehtivat poikasista, jotka ovat lentokykyisiä 28-31 päivän ikäisinä. Noin 2 viikkoa tästä ne itsenäistyvät ja muodostavat nuorten lintujen parvia.

Ravinto
-------

Ruokailee tavallisesti parvissa. Syö hedelmiä ja selkärangattomia. Laitumilla kuljeskelevista eläimistä, kuten naudoista, aaseista ja kameleista, se käy poimimassa loisia ja muita ötököitä. Kauriista se tutkii etenkin pään ja peräaukon tienoon.

Lähteet
-------

* Stamps of Israeli birds (Arkistoitu – Internet Archive)
* Perrins, Christopher M. (päätoim.) 1992: Otavan lintutieto - Maailman linnut. Otava. Helsinki. ISBN 951-1-12001-8

### Viitteet

1. 1 2  BirdLife International: *Onychognathus tristramii* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.2*.  2012. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 11.1.2014. (englanniksi)
2. 1 2  Perrins, Christopher M. (toim.) 1994: Handbook of the Birds of Europe, the Middle East and North Africa. – Oxford University Press. Hong Kong. ISBN 0-19-854679-3


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q916098
* Wikispecies: Onychognathus tristramii
* ADW: Onychognathus\_tristramii
* Avibase: 0EDF9145287CFDAC
* BirdLife: 22710604
* BOLD: 119740
* CoL: 49R8L
* BOW: trista1
* eBird: trista1
* Euring: 15750
* GBIF: 5230734
* iNaturalist: 14978
* IRMNG: 10211549
* ITIS: 561675
* IUCN: 22710604
* NCBI: 451418
* Xeno-canto: Onychognathus-tristramii

 |

 |
**Anton Hahl** (29. huhtikuuta 1865 Padasjoki − 27. joulukuuta 1931 Tampere) oli suomalainen kauppaneuvos ja rautakauppa-alalla toimineen Oy Tampereen Rakennuskonttori Ab:n (myöhemmin Otra Oy) toimitusjohtaja.

Anton Hahlin vanhemmat olivat lääninkanslisti, asianajaja Carl Anton Hahl ja Maria Cristina Walenius. Hän meni jo 15-vuotiaana harjoittelijaksi kauppa-alalle ja toimi vuodesta 1875 alkaen liikemiehenä siirtomaatavara-alalla Tampereella. Hahl oli 1887−1892 tamperelaisen W. Sandbergin rautakaupan palveluksessa ja piti tämän jälkeen lyhyen aikaa omaa tukkuliikettään Tampereella.

Vuonna 1893 Hahl tuli *Tampereen Rakennuskonttori- ja Kalustokaupan* (*Tammerfors Byggnadskontor & Redskapshandel*) johtajaksi, tämän liikkeen olivat perustaneet 1889 arkkitehti Georg Schreck, insinööri L. E. Kjäldman ja konttoristi Fr. Tukiainen. Vuonna 1907 Hahl osti puolet liikkeestä L. E. Kjäldmanilta ja liike toimi tämän jälkeen nimellä *Tampereen Rakennuskonttori, Schreck & Hahl*. Liike muutettiin vuonna 1917 osakeyhtiöksi nimellä Oy Tampereen Rakennuskonttori Ab. Vuonna 1914 liikkeelle valmistui arkkitehti Georg Schreckin suunnittelma uusi toimitalo Otran talo Hämeenkadun ja Kuninkaankadun kulmaan. Vähittäis- ja tukkukauppaa harjoittaneen Tampereen Rakennuskonttorin myynti koostui pääasiassa rakennus- ja rautatarvikkeista, talous- ja työkaluista, erilaisista koneista ja ampuma-aseista. Tampereen Rakennuskonttori perusti 1903 Jyväskylään haarakonttorin nimellä *Keski-Suomen Rautakauppa Anton Hahl & Co*. Se siirtyi muiden omistukseen 1908 mutta Anton Hahl oli tämän liikkeen yhtenä omistajana ja johtokunnan puheenjohtajana vielä vuoteen 1918 saakka. Anton Hahl sai kauppaneuvoksen arvon 1930.

Anton Hahl oli Tampereen kauppa-apulaisyhdistyksen ensimmäisenä puheenjohtajana vuodesta 1889, tästä hdistyksestä kehittyi sittemmin koko maassa toimnut Suomen kauppa-apulaisyhdistysten liitto. Hahl oli mukana perustamassa Kotimaisen Työn Liittoa ja osallistui Suomen Rauta- ja Koneliikkeiden Yhdistyksen toimintaan. Hahl kuului myös useaan otteeseen Tampereen kaupunginvaltuustoon.

Anton Hahl oli naimisissa vuodesta 1894 Gerda Maria Heleniuksen kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  BiografiaSampo : Anton Hahl
2. 1 2 3 4  Kauppaneuvos Anton Hahl, Aamulehti, 28.12.1931, nro 349, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
3. ↑  SKS Biografiakeskus : Suomen talouselämän vaikuttajat : Kauppaneuvos Anton Hahl (1865–1931)

Aiheesta muualla
----------------

* Otra Oy. 50-vuotias, Aamulehti, 23.01.1938, nro 21, s. 9, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Jabal SawdaSaudi-Arabian korkein vuori Jabal Sawda, 3000 metriä, sijaitsee maan lounaisosassa Abhan kaupungin lähistöllä.

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Abhan länsipuolella Saudi-ArabiassaSaudi-Arabia |
| Vuoristo | 
Asir-vuoristo (d)View and modify data on Wikidata  |
| Korkeus merenpinnasta | 
2 910 m , tai3000 |

|  |  |
| --- | --- |
| Koordinaatit | 
18° 16′ 02″ P, 42° 22′ 05″ IView and modify data on Wikidata  |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Jabal Sawda** (arab. جبل السودة‎, *Jabal as-Sūda*) on vuori Saudi-Arabian lounaisosassa Asirin provinssissa, lähellä Abhan kaupunkia. Sen huippu yltää 2 910 metriin, toisen lähteen mukaan 3 000 metriin merenpinnasta. Jotkut lähteet pitävät vuorta Saudi-Arabian korkeimpana huippuna. Vuori sijaitsee Asirin kansallispuistossa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Asir National Park.  8.10.2011.  Arkistoitu 25.7.2015. Viitattu 25.7.2015. (englanniksi)
2. 1 2  Jabal Sawda, Saudi Arabia. Elevation: 2999 meters, 9839 feet *Peakbagger.com*. Viitattu 25.7.2015. (englanniksi)
**Kivikukat** (*Lithops*) tai "elävät kivet" on Etelä-Afrikassa ja Namibiassa esiintyvä päivikkikasvisuku. Kasvit ovat saaneet nimensä tavastaan välttää syödyksi tuleminen naamioitumalla kiviksi. Naamioituminen on sikäli tehokasta, että sukuun kuuluvan kasvin kuvasi ensimmäisenä englantilainen tutkimusmatkailija William John Burchell vasta vuonna 1811.

Suvun kasvit ovat erittäin sopeutuneita paahteisen autiomaan ankariin olosuhteisiin. Kasvi muodostuu kahdesta lieriömäisestä mehevästä, tavallisesti harmaasta lehdestä, joiden yhteyttävät osat sijaitsevat lehden sisällä osissa, joihin auringonvalo pääsee tunkeutumaan lehden päälipinnalla olevista läpikuultavista alueista. Luonnossa kasvista yleensä näkyvätkin maanpinnalle vain lehtien yläpinnat. Elävät kivet ovat monivuotisia ja kukinnan jälkeen lehtien välissä olevasta raosta kasvaa uusi lehtipari samalla, kun vanha kuihtuu pois.

Kukat ovat valkoisia tai keltaisia, säteittäisiä ja niissä on runsaasti terälehtiä. Yksi lehtipari tuottaa yhden kukan. Kukka puhkeaa lehtien välissä olevasta raosta ja on itse kasvin kokoon nähden melko suuri. Luonnossa kukinta ajoittuu sadekauden alkuun.

Kivikukkien kasvattaminen huonekasvina on helpohkoa, kunhan runsaasti lämpöä ja valoa on saatavilla. Autiomaan olosuhteisiin sopeutuneina niiden kastelun on oltava hyvin niukkaa, sillä liika kastelu voi saada lehdet repeämään (joidenkin lajien kasvualueella aamukaste on pääasiallinen veden lähde). Lepokuukausina vettä ei saa antaa lainkaan. Veden päätymistä versojen päälle on pyrittävä välttämään, sillä se voi aiheuttaa auringonpaisteessa palovammoja tai mädättää verson.

Lajeja
------

* *Lithops aucampiae* – mätäskivikukka
* *Lithops bromfieldii*
* *Lithops comptonii*
* *Lithops divergens*
* *Lithops hallii*
* *Lithops helmutii*
* *Lithops herrei*
* *Lithops karasmontana*
* *Lithops marmorata* – kirjokivikukka
* *Lithops meyeri*
* *Lithops olivacea*
* *Lithops optica*
* *Lithops salicola*
* *Lithops villetii*

Katso myös
----------

* *Lapidaria margaretae*

Lähteet
-------

1. ↑  Lithops optica South African National Biodiversity Institute (englanniksi)
2. 1 2  Räty, Ella (toim.): Viljelykasvien nimistö. Puutarhaliiton julkaisuja nro 363. Helsinki 2012. ISBN 978-951-8942-92-7.

Aiheesta muualla
----------------

* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: *Lithops*
* Suomen Lajitietokeskus: Kivikukat – *Lithops*
* Elävien kivien kasvatusohjeita (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q133283
* Wikispecies: Lithops
* BioLib: 61887
* CoL: 5FNQ
* EoL: 3013596
* EPPO: 1LJTG
* GBIF: 3231652
* GRIN: 6900
* iNaturalist: 186097
* IPNI: 16237-1
* IRMNG: 1346813
* NCBI: 3545
* Open Tree of Life: 8876
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:16237-1
* Tropicos: 40007823
* WFO: wfo-4000021986

 |

 |
**Anton Ildusovitš Gafarov** (ven. Антон Ильдусович Гафаров; s. 4. helmikuuta 1987 Hanty-Mansijsk) on venäläinen maastohiihtäjä, joka edustaa Jugra Svsm 2 -seuraa. Gafarov on erikoistunut sprintteihin.

Maailmancup
-----------

Hän debytoi maastohiihdon maailmancupissa joulukuussa 2007 Rybinskin vapaan hiihtotavan sprintissä ottaen heti ensimmäiset maailmancupin pisteensä sijalla 23. Ensimmäisen palkintokorokepaikkansa Gafarov saavutti samassa paikassa niin ikään vapaan sprintissä ollen kolmas vuonna 2009. Hänen paras sijoituksensa maailmancupin osakilpailussa on toinen Rukan perinteisen hiihtotavan sprintistä marraskuulta 2013. Kaudella 2013-14 Gafarov sijoittui sprintticupin kokonaiskilpailussa sijalle 12.

Arvokilpailut
-------------

Gafarov osallistui myös vuoden 2014 talviolympialaisten sprinttiin Sotšissa. Sprintissä, joka hiihdettiin perinteisellä hiihtotavalla, hän oli 12. kaaduttuaan semifinaaleissa ja jäätyään niiden viimeiseksi. Gafarov osallistui myös vuoden 2009 MM-kisojen sprinttiin Liberecissä ja jäi sijalle 42. Hän saavutti kultaa sekajoukkuesprintistä ja hopeaa sprintistä vuoden 2015 talviuniversiadeista.

Lähteet
-------

* 

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**Marjut Anneli Jokela** (s. 16. joulukuuta 1959 Orivesi) on suomalainen juristi. Hän toimi korkeimman oikeuden jäsenenä eli oikeusneuvoksena vuosina 2008–2022.

Jokela valmistui oikeustieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1982. Hän on työskennellyt lakimiehenä Helsingin kaupungilla, kuluttaja-asiamiehen toimiston esittelijänä sekä tutkijana, lainsäädäntösihteerinä, lainsäädäntöneuvoksena ja lainsäädäntöjohtajana oikeusministeriössä. Jokela on toiminut useissa lainsäädäntöhankkeissa toimikunnan tai työryhmän puheenjohtajana tai jäsenenä. Hän on lisäksi edustanut Suomen hallitusta Euroopan unionin valmisteluelimissä ja kansainvälisissä sopimusneuvotteluissa.

Jokela auskultoi Helsingin raastuvanoikeudessa ja sai varatuomarin arvon vuonna 1989. Korkeimman oikeuden jäseneksi hänet nimitettiin 1. tammikuuta 2008 alkaen. Hän on laatinut julkaisuja varallisuusoikeuden alalta. Marjut Jokela jäi eläkkeelle oikeusneuvoksen virasta vuonna 2022.

Julkaisu
--------

* Jokela, Marjut & Kartio, Leena & Ojanen, Ilmari: *Maakaari*. Talentum, 2004. ISBN 952-14-0641-0.

Lähteet
-------

1. ↑  Tuominen, Tia (toim.): *Suomen lakimiehet 2015 Finlands jurister*, s. 253. Helsinki: Talentum, 2015. ISBN 978-952-14-2536-3.
2. 1 2  Marjut Jokelan henkilötiedot  10.10.2013. Korkein oikeus. Viitattu 19.12.2014.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
Bryant Park
Ilmakuva puistosta
**Bryant Park** on New Yorkiin kuuluvan Manhattanin saaren keskellä oleva puisto. Puistossa on mahdollista pelata erilaisia puistopelejä. Lisäksi siellä on lapsille karuselli ja talvisin luistinrata. Puistossa on myös ajoittain elokuvanäytöksiä. Puisto sijaitsee aivan New Yorkin kaupunginkirjaston, New York Public Libraryn vieressä, mikä tekee puistosta kirjastossa vieraileville suositun lukupaikan. Lounasaikaan puiston ruokapisteet täyttyvät lounastajista. 

Bryant Park on muodoltaan suorakulmainen. Puisto ja sen vieressä olevaa kirjastoa rajoittavat idässä Fifth Avenue, lännessä Sixth Avenue sekä etelässä ja pohjoisessa 40. ja 42. katu.

Historia
--------

Puiston paikalla sijaitsi 1840-luvun alussa rakennettu massiivinen tekoallas Croton Distributing Reservoir, jonka muurit olivat 15 metriä korkeat ja 7,5 metriä paksut. Vesialtaan viereen rakennettiin vuoden 1853 maailmannäyttelyyn suuri lasipalatsi Crystal Palace sekä näkötorni Latting Observatory. Näkötorni paloi vuonna 1854, ja kun Crystal Palace tuhoutui tulipalossa vuonna 1858, niiden paikalle rakennettiin puisto; Reservoir Square. Vuonna 1884 puisto nimettiin yhdysvaltalaisen runoilijan William Cullen Bryantin mukaan. 1900-luvun alussa tekoallas purettiin ja sen paikalle rakennettiin nykyinen kirjasto.

Lähteet
-------

1. ↑  Varpu Sihvonen: Metropolin hiljaisuuden ääni.  *Aamulehti*, 20.3.2013, s. B33.
2. ↑   Bryant Park

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Bryant Park**.
* Bryant Park
**Polikhne** (m.kreik. Πολίχνη, *Polikhnē*) eli **Polikhna** (door.kreik. Πολίχνα, lat. *Polichna*) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Kreetan saarella Kreikassa. Se sijoitetaan lähelle nykyistä Apokóronasin kunnan Vrýsesin kylää.

Maantiede
---------

Polikhnen poliksen kaupunkikeskus sijaitsi Kreetan läntisissä sisäosissa lounaaseen Kydoniasta, jonka kanssa sillä oli yhteistä rajaa. Kaupunki oli rakennettu kahdelle akropolis-kukkulalle, joista lännenpuoleinen tunnetaan nykyisin nimellä Ágios Geórgios siellä olevan Pyhän Georgioksen kirkon mukaan, ja idänpuoleinen nimellä Kástellos. Polikhnen kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kooksi on arvioitu noin 25–100 neliökilometriä.

Kaupunkia ei tule sekoittaa toiseen Polikhnen kaupunkiin, joka sijaitsi Kreetan pohjoisrannikon itäosassa lähellä Praisosta.

Historia
--------

Polikhnen historiasta tiedetään antiikin lähteistä vain vähän. Vaikka kaupunki on luetteloitu polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi, sen todellinen asema tunnetaan kuitenkin huonosti. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä *Polikhnitēs* (Πολιχνίτης).

Peloponnesolaissodan aikaan vuonna 429 eaa. ateenalaiset auttoivat polikhnelaisia sodassa Kydoniaa vastaan. Jossakin välissä 100-lukua eaa. Polikhe ja Kydonia vaikuttavat kuitenkin olleen liittolaisia, sillä Polikhe löi tuolloin kydonialaismallista hopearahaa. Kaupungin paikalla on suoritettu vähäisiä arkeologisia kaivauksia.

Rakennukset ja löydökset
------------------------

Kaupungin paikalta on tehty joitakin löytöjä, kaivausten lisäksi myös pintalöytöinä. Varhaisimmat löydöt osoittavat paikan olleen asuttu keskiseltä minolaiselta kaudelta lähtien. Kaupunki on ollut ympäröity muurein. Eräs muuri kulki Ágios Geórgioksen ja Kástelloksen kukkuloiden välisessä satulalaaksossa ja suojasi kaupunkia eteläsivulta. Kástelloksen kukkulan etelärinteestä on löydetty pyhäkön jäänteet. Se on ajoitettu arkaaiselle ja klassiselle kaudelle, ja sen arvellaan olleen omistettu Demeterille, Diktynnalle tai ehkä jollekin nymfille.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Hansen, Mogens Herman & Nielsen, Thomas Heine: "982 Polichne", *An Inventory of Archaic and Classical Poleis*. An Investigation Conducted by The Copenhagen Polis Centre for the Danish National Research Foundation. Oxford: Oxford University Press, 2004. ISBN 0-19-814099-1.
2. 1 2 3 4  Smith, William: "Polichna (4?)", *Dictionary of Greek and Roman Geography*. Boston: Little, Brown and Company, 1854. Teoksen verkkoversio.
3. 1 2  Polichne *Pleiades*. Viitattu 1.9.2020.
4. 1 2  Thukydides: *Peloponnesolaissota* 2.85.
5. ↑  Polichne *Pleiades*. Viitattu 1.9.2020.