recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Jijiga** on Etiopian Somalin osavaltion pääkaupunki. Sen asukasluku oli vuoden 2007 väestönlaskennan mukaan 125 876.

Maantiede
---------

Jijigan kaupunkikuvaa.
Jijiga on Etiopian Somalin osavaltion pääkaupunki. Ympäröivä seutu on laajaa tasankoa Ogadenin alueella. Kaupungin läpi kulkee pieni kausittain virtaava Jererjoki. Lähellä sijaitsee Mardasola.

Jijigan keskimääräinen vuotuinen sadanta on 563 mm.

Historia
--------

Nimi Jijiga on johdettu oromon kielen termistä *jig-jiga*, joka viittaa murentumiseen. Nimi on puolestaan viittaus alueen maaperään, joka on tehnyt esimerkiksi rakentamisesta vaikeaa. Paikalle perustettiin vartioasema vuonna 1891. Asemalta perittiin tulleja Somalimaan suunnalta saapuvista kauppatavaroista ja samalla ulotettiin Etiopian keskushallinnon valtaa alueelle. Vuonna 1900 etiopialaiset voittivat Jijigaan hyökänneet Mohammad Abdille Hassanin dervissit.

1900-luvun alkupuolella Jijigasta alkoi kehittyä oman alueensa hallinnollinen keskus. Kaupunki alkoi muodostua paikalle saapuessa somali- ja amharataustaisia kauppiaita, sekä kauppiaita Intiasta. Jijigan lentokenttä rakennettiin vuonna 1929 ja kentällä koulutettiin esimerkiksi ilmavoimien ensimmäiset lentäjät. Italialaiset valtasivat kaupungin toisen Italian–Etiopian sodan aikana 5. toukokuuta 1936. Toisen maailmansodan aikana sen valtasivat brittiläiset ja nigerialaiset joukot 17. maaliskuuta 1941. Sodan jälkeen alue oli brittiläisen sotilashallinnon alaisuudessa. Etiopialaista hallintoa alettiin palauttamaan vuodesta 1948 lähtien. Somalian nuorisoliitto vastusti Etiopian hallinnon palauttamista, mikä johti myös veriseen mellakointiin.

Vuonna 1977 alkoi Ogadenin sota Somalian Siad Barren joukkojen hyökätessä Derg-hallinnon Etiopiaan. Somalian joukot valtasivat Jijigan 17. syyskuuta 1977 sen etiopialaisten puolustajien lähtiessä pakoon. Etiopia alkoi kuitenkin saada sotilasapua Neuvostoliitosta ja Kuubasta, mikä käänsi osaltaan sodan kulun. Jijiga vallattiin takaisin vastahyökkäyksessä 5. maaliskuuta 1978. Sota päättyi 9. maaliskuuta somalialaisten joukkojen vetäytyessä rajan taakse. Sodan jäljiltä kaupungin ympäristöön jäi miinakenttiä.

Väestö
------

Dromedaareja.
Jijigan asukasluku oli Etiopian vuoden 2007 väestönlaskennan mukaan 125 876. Vuonna 2001 vastaava lukema oli 37 100, vuonna 1987 25 320, vuonna 1971 18 111 ja vuonna 1956 4 031. Kaupungin asukkaat ovat etniseltä taustaltaan pääosin somaleja.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  David H. Shinn ja Thomas P. Ofcansky: *Historical dictionary of Ethiopia*, s. 238. Scarecrow Press, 2013. ISBN 978-0-8108-7457-2. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5 6 7 8  Bernhard Lindahl: Jib Dur - Jilfale (pdf) (s. 4-12) *Local History of Ethiopia*. The Nordic Africa Institute. Viitattu 3.9.2021. (englanniksi)
3. ↑  Population and Housing Census 2007 – Somali Statistical (pdf) (s. 9) Central Statistics Agency. Viitattu 3.9.2021. (englanniksi)
Sotilasjuntan johtaja Jorge Videla
**Argentiinan sotilasvallankaappaus 1976** tapahtui 24. maaliskuuta 1976. Armeija syöksi tuolloin presidentti Isabel Martínez de Perónin vallasta ja perusti sotilasjuntan, joka hallitsi maata vuoteen 1983 saakka. Sotilasjuntan alaisuudessa käytiin likaiseksi sodaksi kutsuttu väkivaltainen kampanja.

Tausta
------

Vuonna 1955 Argentiinan armeija kaappasi vallan ja karkotti presidentti Juan Perónin maasta. Vuonna 1973 Perón sai luvan palata Argentiinaan, ja hänet valittiin uudelleen maan presidentiksi. Hän kuitenkin kuoli jo seuraavana vuonna, ja uudeksi presidentiksi nimitettiin hänen puolisonsa, varapresidentti Isabel Perón. Argentiina ajautui kriisiin, kun inflaatio kasvoi 600 prosenttiin vuodessa ja poliittinen väkivalta yleistyi.[1]

Kaappaus
--------

24. maaliskuuta 1976 presidentti Perónia kuljettaneen helikopterin miehistö pidätti hänet. Perón vietiin Neuquénin maakunnassa sijaitsevaan sotilastukikohtaan. Sotilaat miehittivät strategisia kohteita, pidättivät Perónin kannattajia, kielsivät ammattiliitot ja puolueet ja hajottivat kongressin. Vallan otti kolmihenkinen sotilasjuntta, jonka muodostivat upseerit Jorge Videla, Emilio Massera ja Orlando Agosti.[2]

Lähteet
-------

1. ↑  Chronology: Argentina's turbulent history of economic crises Reuters. 30.7.2014. Viitattu 30.11.2017.
2. ↑  Junta takes over in Argentina - archive *The Guardian*. 25.3.1976. Viitattu 30.11.2017.
| "Cambodia"Kim Wilde |
| --- |
|  |
| Singlen tiedot |
|  Albumilta | *Select* |
|  A-puoli | "Cambodia" |
|  Julkaistu | 1981 |
|  Tyylilaji | pop |
|  Kesto | 03.51 |
|  Levy-yhtiö | RAK |
| muut singlet |
|  | "Cambodia" |  |

**Cambodia** on englantilaisen poplaulaja Kim Wilden single vuodelta 1981. Sen sävelsivät ja sanoittivat Ricky Wilde ja Marty Wilde. Singlen b-puolena on "Watching for Shapes". "Cambodia" julkaistiin Wilden toisen studioalbumin *Select* (1982) johtosinglenä.

"Cambodia" nousi brittilistan sijalle kaksitoista marraskuussa 1981. Se pysyi listalla kaksitoista viikkoa. Saksan listoilla kappale ylsi sijalle kaksi ja sille kertyi 26 listaviikkoa. Listaykköseksi "Cambodia" ylsi muun muassa Ranskassa ja Sveitsissä. Norjassa se kipusi kolmanneksi. Suomessa "Cambodia" oli 18:nneksi suurin menestyskappale vuonna 1982. Jukebox-listalla se ylsi sijalle neljä ja singlemyynnissä sijalle kuusi.

Kim Wilde on määritellyt "Cambodian" traagiseksi rakkauslauluksi, joka jättää tilaa monenlaisille tulkinnoille. Sitä ei ollut laadittu kannanotoksi Kambodžan sen hetkiseen tilanteeseen.

Lähteet
-------

* Pennanen, Timo: *Sisältää hitin : levyt ja niiden esittäjät Suomen musiikkilistoilla vuodesta 1972*. Kustannusosakeyhtiö Otava, 2006.

1. 1 2  Kim Wilde – Cambodia *Discogs.com*. Viitattu 15.5.2023. (englanniksi)
2. ↑  Kim Wilde – Select *Discogs.com*. Viitattu 15.5.2023. (englanniksi)
3. 1 2  Official singles Chart results matching : cambodia *Officialcharts.com*. Viitattu 15.5.2023. (englanniksi)
4. ↑  Kim Wilde : Cambodia *Offiziellecharts.com*. Viitattu 15.5.2023. (saksaksi)
5. ↑  Pennanen, s. 32 ja 299
6. ↑  Evers, Paul: Kim Wilde: Paul Evers's bubblegum picture *Wilde-life.com*.  7.4.1982. Viitattu 15.5.2023. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Chordify: Kim Wilde : Cambodia

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz release group
* MusicBrainz work

 |

 |
**Hans Holmér** (28. joulukuuta 1930 Tukholma – 4. lokakuuta 2002 Alstad, Skåne) oli ruotsalainen poliisivirkamies ja dekkarikirjailija, joka kirjoitti useita kirjoja Loppan-nimisestä poliisista. Holmér tunnetaan parhaiten toimestaan Tukholman läänin poliisipäällikkönä Olof Palmen murhan aikaan. Holmér johti murhatutkintaa sen alkuvaiheessa noin vuoden ajan. Holmér oli kymmenottelija Gösta Holmérin poika.

Ura
---

Holmér aloitti poliisiuransa 1952 ja oli virassa Tukholmassa vuosina 1956–1962. Hän valmistui oikeustieteen kandidaatiksi ja pääsi kihlakunnansyyttäjäksi Tukholmaan vuonna 1965. Seuraavana vuonna Holmérista tuli Ruotsin poliisihallituksen (Rikspolisstyrelsen, RPS) toimistopäällikkö. Holmér toimi Ruotsin turvallisuuspoliisin, Säpon, johtajana vuosina 1970–1976 P. G. Vingen seuraajana. Sosiaalidemokraattien kanssa riitautunut Vinge kritisoi Holmérin nimitystä muistelmissaan ja arveli, että tämän valitseminen virkaan oli "sosiaalidemokratian keino saada Säpo liitettyä omaan valtapiiriinsä", sillä he eivät Vingen mukaan luottaneet "riippumattomiin ja itsenäisiin viranomaisiin".

Tämän jälkeen Holmér toimi nimismiehenä Tukholmassa vuoteen 1987 asti. Hän toimi myös Ruotsin yleisurheiluliiton puheenjohtajana vuosina 1981–1985 sekä vuodesta 1993 lähtien Ruotsin mäki- ja ohjaskelkkailuliiton puheenjohtajana.

Lääninpoliisijohtajana ollessaan Holmér perusti Tukholmaan neljä niin kutsuttua katuväkivaltaryhmää. Ryhmät luotiin, jotta Tukholman katuväkivalta saataisiin kuriin. Yksi ryhmistä jäi kiinni kiistanalaisten menettelytapojen ja liiallisten voimakeinojen käytöstä ja tuli tunnetuksi nimellä Basebolligan.

Holmér yhdistetään vahvasti Olof Palmen murhan tuloksettomaan tutkintaan, jota hän johti tutkinnan alusta helmikuuhun 1987 asti. Holmérin oli irtisanouduttava, sillä hänen tapaansa johtaa tutkintaa kritisoitiin voimakkaasti muun muassa PKK-teorian takia. Myöhemmin Holméria syytettiin yhteyksistä Ebbe Carlssonin tapaukseen.

Palme-tutkinnan jälkeen Holmér sai viran YK:sta, jossa hän työskenteli huumeisiin liittyvien ongelmien parissa.

Teoksia
-------

* Olof Palme är skjuten!, 1988
* Loppan, 1990
* Monika, 1991
* Igloo, 1992
* Masken, 1993
* Tie-break, 1994
* Blindträff, 1995
* Cykeln, 1996
* Stockholm 2004, 1997
* Krysset, 1998
* Birka, 1999
* Åttan, 2000
* Blodshämnd, 2001

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: sv:Hans Holmér
**Camarguenkarja** on väriltään musta nautakarjarotu. Se elää nimensä mukaisesti Ranskan Provence-Alpit-Rivieran alueella, Rhônejoen suistossa sijaitsevalla Camarguen kosteikkoalueella. Rotua käytetään pääasiassa lihan tuottoon, härkätaisteluihin ja perinnemaiseman ylläpitoon.

Camarguenkarjan naudat ovat pienikokoisia. Sonnit ovat 125 senttimetriä korkeita painon ollessa 400 kilogrammaa. Lehmien korkeus on 115 senttimetriä ja paino 250 kilogrammaa. Väriltään camarguenkarja on musta tai joskus tummanruskea. Sen sarvet ovat harmaat ja kärjistä tummat. Rotua on alun perin kasvatettu pääasiassa härkätaisteluihin. Rodun maidon tuotto on huono ja sitä käytetään pääasissa lihantuottamiseen. Sillä on myös merkitystä suiston perinteisen maiseman ylläpitämisessä kun se pitää aluskasvillisuutta kurissa laiduntaessaan. Perinteistä camarguenkarjaa on jäljellä noin 5 000 yksilöä.

Perinteiset ranskalaiset härkätaistelut, *la course Camarguaise*, joita järjestetään esimerkiksi Arlesin roomanajalta peräisin olevalla amfiteatterissa ovat verettömiä. Samoja härkiä käytetään uudestaan taisteluissa ja hyvä härkä voi taistella 10 vuotta. Huonot taisteluhärät päätyvät teuraaksi. Niissä matadorin tai raseteurin pitää taistelussa ottaa härän sarvien väliin laitettu nauha pois. Yhden ottelun kesto on 15 minuuttia.

Katso myös
----------

* Camarguenhevonen

Lähteet
-------

1. 1 2  Forde, Kevin: Weird Cow Breeds – Camargue Cattle *Thatsfarming.com*.  25.11.2018.  Arkistoitu 7.7.2019. Viitattu 7.7.2019 (englanniksi).
2. ↑  Beardsley, Eleanor: In France's Camargue, Bulls Are A Passion And A Way Of Life *NPR.com*.  14.9.2013. Viitattu 7.7.2019 (englanniksi).

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Camarguenkarja**.
* Taureau de Camargue *Avignon et Provence*. Viitattu 7.7.2019 (ranskaksi).
* Camargue Cattle Characteristics, Origin & Uses *Roysfarm*. Viitattu 7.7.2019 (englanniksi).
* Camargue *Beef2Live – FarmCentric*.  17.6.2019. Viitattu 7.7.2019 (englanniksi).
**Psalmi 151** (kreik. Ψαλμός ΡΝΑʹ, *Psalmos 151*) on nimi, joka on annetty lyhyelle psalmille, joka on osana suurinta osaa kreikankielisen Vanhan testamentin eli Septuagintan kopioita, mutta ei kuulu masoreettiseen tekstiin. Sen hepreankielinen versio löydettiin Qumranista Kuolleenmeren kääröjen joukosta 1956, luolasta 11.

Septuagintassa psalmilla ei kuitenkaan ole numeroa, vaan sen otsikkona on *"Tämä psalmi on laitettu Daavidin nimiin ja se on ilman numeroa. Kun hän löi Goljatin yhdessä taistelussa"*. Suurin osa tutkijoista uskoo, että se on kirjan kokoajien ja kääntäjien Septuagintaan tekemä lisäys.

Kirjan otsikko osoittaa, että sen kirjoitti kuningas Daavid filistealaista Goljatia vastaan käydyn taistelun jälkeen. Teksti kertoo, kuinka Daavid oli veljistään vähäisin, ja kuitenkin Jumala valitsi hänet voidelluksi kuninkaaksi. Se muistuttaa, kuinka Daavid surmasi Goljatin tämän omalla miekalla.

Ortodoksinen kirkko ja orientaaliortodoksiset kirkot lukevat psalmin osaksi Raamatun kaanonia. Katoliset, protestantit ja suurin osa juutalaisista pitää sitä apokryfisenä. Se on kuitenkin liitteenä joissakin katolisissa Raamatuissa, kuten joissakin Vulgatan painoksissa, sekä joissakin ekumenisissa käännöksissä, kuten englanninkielisessä *New Revised Standard Versionissa*.

Kirjallisuutta
--------------

* "Psalmi 151", *Vanhan testamentin apokryfikirjat*. Toimituskunta: Juhani Pihkala ym. 2. korjattu painos (1. painos 2009). Helsinki: Kirjapaja, 2010. ISBN 978-951-607-780-5.

Aiheesta muualla
----------------

* Psalmit 151-154. Apokryfikirjat.com.
Hamáčková-Rybová Potsdamissa 2005.
**Pavla Hamáčková-Rybová** Cs-Pavla_Hamackova-Rybova.ogg kuuntele**(ohje)** (s. 20. toukokuuta 1978 Chomutov, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen seiväshyppääjä.

Hamáčková aloitti kansainvälisen kilpauransa vuonna 1999, jolloin hän hyppäsi seitsemänneksi Maebashin sisäratojen MM-kisoissa. Samana vuonna hän oli kolmas Euroopan cupissa ja kuudes Sevillan ulkoratojen MM-kisoissa tuloksella 440. Seuraavana vuonna hän karsiutui Sydneyn olympialaisissa, mutta voitti Lissabonin sisäratojen MM-kisoissa 2001 MM-kultaa kisaennätyksellä 456. Edmontonin ulkoratojen MM-kisoissa hän oli kahdeksas. Vuonna 2002 Hamáčková sijoittui kuudenneksi sisäratojen EM-kisoissa Wienissä. Seuraavana vuonna hän voitti maansa mestaruuden, mutta joutui kauden jälkeen 2. lokakuuta 2003 nilkkaleikkaukseen. Ateenan olympialaisissa 2004 hän oli yhdestoista. Samana vuonna hän voitti jälleen Tšekin mestaruuden.

Hamáčková voitti 2005 maansa mestaruudet sekä sisä- että ulkoradoilla. Hän voitti Euroopan cupin ykkösliigan ja MM-pronssia Helsingin MM-kisoissa. Kauden lopussa IAAF:n yleisurheilufinaalissa hän oli viides. Moskovan sisäratojen MM-kisoissa 2006 hän karsiutui. Saman vuoden aikana hän voitti Euroopan cupin ykkösliigan sekä maansa mestaruudet sisä- ja ulkoradoilla. Göteborgin EM-kisoissa hän oli kymmenes. Vuonna 2007 hän oli neljäs Birminghamin sisäratojen EM-kisoissa ja karsiutui Osakan MM-kisoissa. Seuraavana vuonna hän sijoittui seitsemänneksi Valencian sisäratojen MM-kisoissa 2008. Dohan sisäratojen MM-kisoissa 2010 hän karsiutui.

Ennätykset
----------

* Seiväshyppy: 460 (2003)
* Seiväshyppy (sisäradat): 464 (2007)

Lähteet
-------

* Pavla Hamáčková-Rybová Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Tšekki

 |
|  |
| Henkilöt | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Hans Henrik Hasselblatt** (25. joulukuuta 1771 – 23. heinäkuuta 1829 Oulu) oli suomalainen laamanni ja pormestari.

Hasselblattin vanhemmat olivat Kuopion läänissä toiminut maanmittari Isak Reinhold Hasselblatt (k. 1794) ja Kristina Krook. Hän kävi Rantasalmen triviaalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi Turussa 1798. Tätä ennen hän oli jo seurannut kihlakunnantuomaria notaarina yli kolmen vuoden ajan ja palvellut Savon jääkäriosastossa kersanttina 1789, vääpelinä 1789–1796 sekä vänrikkinä ja adjutanttina 1796–1797. Hasselblatt opiskeli oikeustiedettä Turun akatemiassa suorittaen tuomarintutkinnon 1798. Hän sai varatuomarin arvon 1801.

Hasselblatt toimi Oulun pormestarina vuodesta 1812 ja hän sai laamannin arvonimen vuonna 1819.

Hasselblatt oli naimisissa vuodesta 1809 Fredrika Margareta Ervastin (k. 1855) kanssa jonka isä oli Naantalin pormestari Fredrik Ervast (1738–1791). Heidän lapsiaan olivat Vaasan hovioikeuden asessori Robert Hasselblatt (1815–1866) ja kihlakunnantuomari Mauritz Hasselblatt (1813–1871). Robert Hasselblattin poika oli Vaasan pormestari Ivar Wilhelm Hasselblatt (1864–1948) ja Mauritz Hasselblattin poika oli hovioikeuden asessori, Oulun pormestari ja valtiopäivämies Robert Alarik Hasselblatt (1847–1905).

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Kotivuori, Yrjö: Hans Henrik Hasselblatt. *Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu 2005. Luettu 7.4.2016.
**Pavillon Suisse** on Pariisin Cité internationale universitaire de Paris’ssa sijaitseva Le Corbusier’n ja Pierre Jeanneret’n suunnittelema rakennus.

Historia
--------

Sveitsi päätti vuonna 1924 rakentaa opiskelija-asuntolan sveitsiläisopiskelijoille Pariisin kansainväliselle kampukselle. Rahaa työhön kerättiin vuosina 1925–1930, ja rakennuksen suunnittelijasta piti käydä kilpailu. Zürichin yliopiston matemaatikko Rudolf Fueter päätti kuitenkin Sveitsin yliopiston neuvoston puolesta antaa työ ilman kilpailua Le Corbusier’lle. Suunnittelutyö annettiin Le Corbusier’lle ja Pierre Jeanneret’lle lohdutuksena siitä, että he eivät olleet saaneet Kansainliiton päärakennuksen suunnittelua toteutettavakseen, vaikka he olivat voittaneet useita kierroksia. Le Corbusier oli edelleen niin pettynyt Kansainliiton päätöksestä, ettei hän aluksi ollut kiinnostunut Pavillon Suissen suunnittelusta. Arkkitehti Karl Moser ja taidekriitikko Siegfried Giedion onnistuivat kuitenkin vakuuttamaan Le Corbusier’n rakennuksen merkityksestä.

Pavillon Suissesta esitettiin joulukuun 1930 ja heinäkuun 1931 välillä neljä erilaista versiota. Asiakkaan vaatimukset olivat rajoittuneet vähäisten rahavarojen takia; 42 huonetta opiskelijoille, ruokatila, sisääntuloaula, kaksi huonetta hallinnolle ja yksi talonmiehelle. Rakennus valmistui 7. heinäkuuta 1933.

Le Corbusier on myöhemmin ollut mukana rakennuksen korjaustöissä. Osana toisen maailmansodan jälkeistä restaurointia Le Corbusier maalasi ruokasaliin muraalin. Auringonvalo oli vaurioittanut rakennusta hiljalleen, ja se kunnostettiin osittain vuosina 1957–1958 Le Corbusier’n valvonnassa. Rakennuksen arvostus on kasvanut vuosikymmenien aikana, ja se valittiin joukukuussa 1986 Ranskan historiallisten monumenttien joukkoon.

Lähteet
-------

* Gans, Deborah: *The Le Corbusier Guide*. New York: Princeton Architectural Press, 2006. ISBN 1-56898-539-8.

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Swiss Pavilion Le Corbusier – Pierre Jeanneret, architects Fondation Suisse.  Arkistoitu 19.1.2014. Viitattu 29.6.2013. (englanniksi)
2. ↑  Gans, s. 49.
3. 1 2  The Switzerland Foundation Cité internationale universitaire de Paris.  Arkistoitu 15.7.2013. Viitattu 29.6.2013. (englanniksi)
4. ↑  Gans, s. 52.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Pavillon Suisse** Wikimedia Commonsissa

* Fondation Suisse (ranskaksi) (englanniksi)
**Príncipe Alfonso** oli Espanjan laivaston vuonna 1922 vesillelaskettu Almirante Cervera -luokan risteilijä.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Almirante Cervera -luokka*
Aluksen hankinta vahvistettiin laivastolailla 17. helmikuuta 1915. Alus tilattiin Sociedad Española de Construcción Navalilta Ferrolista, missä köli laskettiin 1. helmikuuta 1917. Alus laskettiin vesille 27. heinäkuuta 1922 ja otettiin palvelukseen 30. elokuuta 1925.

Palvelus
--------

Alus saattoi kuningas Alfonso XIII:ta useilla ulkomaan matkoilla kuten vierailuilla Göteborgiin ja Kieliin 1928 ja Ranskan, Italian satamiin sekä Maltalle 1930. Vuonna 1931 tasavallan julistamisen jälkeen alus kuljetti hallitsijan Cartagenasta maanpakoon Italiaan. Samana vuonna alus nimettiin uudelleen *Libertadiksi*.

Espanjan sisällissodassa alus kuului tasavaltalaisten laivastoon tukikohtanaan Cartagena. Alus kuului maaliskuussa 1938 laivasto-osastoon, jonka tehtävänä oli iskeä kansallismielisten laivastoon. Iskussa upposi risteilijä *Baleares*. Alukseen osui 18. huhtikuuta Cartagenassa ilmahyökkäyksessä pommi, minkä seurauksena *Libertad* oli korjattavana kolme kuukautta. Tasavaltalaisten kärsittyä tappion alus siirtyi Bizerteen, missä se internoitiin. Alus palautettiin 1939 kansallismielisten hallinnoimaan Francisco Francon Espanjaan ja se nimettiin *Galiciaksi*.

Alus poistettiin palveluksesta 2. helmikuuta 1970 ja se sijoitettiin myyntilistalle maaliskuussa 1972.

Lähteet
-------

* Whitley, M. J.: *Cruisers of World War Two - an international encyclopedia*. Lontoo: Arms and Armour, 1996. ISBN 1-86019-874-0. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Whitley, M. J. s. 216

*Almirante Cervera* -luokan raskaat risteilijät

|  |
| --- |
| *Príncipe Alfonso* - *Almirante Cervera* - *Miguel de Cervantes* |
| Edeltäjä: Blas de Lezo -luokka – Seuraaja: Canarias-luokka |
**Cambrian Princess** oli suomalainen kolmimastoinen rautafregatti, joka oli rakennettu 1884. Fregatti oli suomalaisessa omistuksessa 1913–1916 ja se oli suurin Suomeen rekisteröity fregatti. Laiva myytiin Italiaan 1916 ja saksalaiset sukellusveneet upottivat sen maaliskuussa 1918.

Cambrian Princessin rakensi Oswald, Mordaunt & Co. Southamptonissa Englannissa vuonna 1884 liverpoolilaiselle E. Bates & Sons-varustamolle. Laivan nimi oli vuoteen 1903 saakka *Many Down*. Laivan vetoisuus oli 2 436 bruttorekisteritonnia ja kantavuus 3 740 kuollutpainotonnia. Laivan pituus oli 91,5 metriä, leveys 12,3 metriä ja syväys 7,5 metriä. Suomeen Cambrian Princess ostettiin liverpoolilaiselta W. Thomas & Co.-varustamolta vuonna joulukuussa 1913. Laivan omisti uusikaupunkilainen varustamo. Fregatin riki vaurioitui pahoin jättiläisaallon iskettyä laivaan 16. toukokuuta 1914 Etelä-Atlantilla Tristan da Cunhan lähistöllä kun se oli koksilastissa matkalla Cardiffista Etelä-Afrikan Port Nollothiin. Laiva purjehti hätärikin turvin 22 vuorokaudessa Rio de Janeiroon. Viimeisen matkansa suomalaisomistuksessa laiva teki rautalastissa Buenos Airesista Genovaan lokakuun 1915 ja tammikuun 1916 välillä. Laiva myytiin 1916 Italiaan ja se uuden nimen Alessandra. Laiva upotettiin 15. maaliskuuta 1918.

Lähteet
-------

1. 1 2  Jukka Mikkolan Suurten purjelaivojen bibliografia : Cambrian Princess ex Manydown (Arkistoitu – Internet Archive)
2. 1 2  Vakkasuomalaisia purjealuksia ja laivanvarustajia : Rautafregatti Cambrian Princess (Arkistoitu – Internet Archive)
*Aallotarten* partituurin ensimmäinen sivu kriittisestä kokonaisjulkaisusta.
**Aallottaret** op. 73 on Jean Sibeliuksen vuonna 1914 säveltämä sinfoninen runo.

Yhdysvaltalainen säveltäjä Horatio Parker tilasi Stoeckelin mesenaattipariskunnan valtuuttamana Sibeliukselta 1913 sinfonisen runon Norfolkin, Connecticut, seuraavana vuonna pidettäville musiikkijuhlille. Sibelius sävelsi teoksen maaliskuun 1914 aikana ja lähetti teoksen ensimmäisen version nimellä *Rondo der Wellen* huhtikuun alussa. Hän sai pian kutsun tulla johtamaan teos itse kantaesitykseen. Sibelius teki vielä Yhdysvalloissa muutoksia teokseen, koska katsoi merimatkallaan oppineensa tuntemaan valtameren paremmin. Konsertissa 4. kesäkuuta esitettiin *Aallottarien* lisäksi myös *Pohjolan tytär* ja säveltäjän varhaisempia, tunnetumpia teoksia. Konsertti oli suuri menestys, ja muiden muassa kriitikko Olin Downes kirjoitti tämän olleen harvoja kertoja, kun hän oli tuntenut olevansa maailmanneron edessä.

*Aallottarissa* on runsaasti impressionistisia piirteitä, vaikka teos edustaa sointujen yhdistelyn klassisine sääntöineen enemmän myöhäisromantiikkaa. Sibelius käyttää staattisia sointikenttiä ja bassoäänessä usein toonikan sijasta muita säveliä. Teoksessa voidaan erottaa pointillistinen "Aallotarteema" ja motiiviseen kehittelyyn pohjaava "Valtameriteema". Erik Tawaststjernan mukaan "Sibeliuksen voi ajatella kuvaavan merta aamunkoitosta keskipäivän korkeuteen sarjana episodeja, joissa veden nymfien kepeä leikki vaihtelee raskaamman Okeanos-elementin kanssa". Sibelius itse mainitsi päiväkirjamerkinnässään teoksen olevan sukua hänen neljännelle sinfonialleen.

Soitinnus
---------

*Aallottariin* tarvitaan Sibeliuksen muuhun tuotantoon nähden epätavallisen suuri orkesteri:

* 2 huilua + piccolohuilu
* 2 klarinettia + bassoklarinetti
* 2 oboeta + englannintorvi
* 2 fagottia + kontrafagotti
* 4 käyrätorvea
* 3 trumpettia
* 3 pasuunaa
* 1 tuuba
* 2 harppua
* Patarummut
* Kellopeli
* Triangeli
* Jouset

Lähteet
-------

1. ↑  Tawaststjerna, Erik: *Jean Sibelius 3*, s. 321–322. Suomentanut Erkki Salmenhaara. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Otava, 1971. ISBN 951-1-10416-0.
2. ↑  Tawaststjerna, Erik: *Jean Sibelius 3*, s. 347–357. Suomentanut Erkki Salmenhaara. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Otava, 1971. ISBN 951-1-10416-0.
3. ↑  Tawaststjerna, Erik: *Jean Sibelius 3*, s. 364–368. Suomentanut Erkki Salmenhaara. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Otava, 1971. ISBN 951-1-10416-0.
**Príncipenrilli** (*Zosterops leucophaeus*) on elinvoimainen varpuslintulaji. Laji on Afrikan länsirannikon edustalla päiväntasaajan pohjoispuolella sijaitsevan Príncipen saaren kotoperäinen laji.

Ulkonäkö ja koko
----------------

Príncipenrilli on pieni kerttuja muistuttava lintu, joka kasvaa 12 cm pitkäksi. Lajin ylemmät osat ovat väriltään harmaat. Pää sen sijaan on poikkeuksellisesti vaaleanharmaa, paikoin jopa valkoinen. Alaosat ovat vaaleanharmaita. Príncipenrillin pyrstö ja siivet ovat tummemman harmaat. Muuten harmaassa höyhenpuvussa saattaa olla häivähdyksiä sinistä väriä.

Levinneisyys ja elinympäristö
-----------------------------

Príncipenrilli on kotoperäinen laji Atlantin valtameressä sijaitsevalla pienellä São Tomé ja Príncipen saarivaltioon kuuluvalla Príncipen saarella. Vaikka sen levinneisyysalue on pieni ja populaatio koko melko pieni, Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto luokitteli sen vuonna 2019 elinvoimaiseksi. Aiemmin sitä pidettiin silmälläpidettävänä. Populaation koko pieneni 1970- ja 1990-lukujen välillä mahdollisesti torjunta-aineiden käytön seurauksena, mutta sen jälkeistä trendiä ei ole tiedossa. Todennäköisesti lajin yksilömäärä ei ole merkittävästi vähenemässä, sillä lajia tavataan muuttuneessa ympäristössä yleisempänä kuin aarniometsissä.

Príncipenrilli elinympäristöä ovat kaikki metsähabitaatit aina 800 metrin korkeuteen saakka merenpinnasta sisältäen esimerkiksi plantaasit. Kaikkein runsaimmin laji esiintyy maanviljelykäytössä olevan maan pensaissa ja puissa, "uudistuneissa metsissä" (engl. *secondary forest*) sekä kahvi- ja kaakaoplantaaseilla kasvavien korallipuiden siimeksessä. Aarniometsissä elävät principenrillit tavallisesti asuvat metsän keskikerroksessa. Príncipenrilli rakentaa pesänsä risuista, sammalista, ruohoista ja lehtiruodoista.

Ravinto
-------

Príncipenrilli ravintoon kuuluvat siemenet, marjat, muut kasvin osat sekä hyönteiset ja hämähäkit.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  BirdLife International: *Zosterops leucophaeus* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2019-3*.  2019. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 13.12.2019. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Principe Speirops BirdLife International. Viitattu 10.1.2013. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuva lajista[vanhentunut linkki]

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q27075575
* Wikispecies: Zosterops leucophaeus
* ADW: Speirops\_leucophoeus
* Avibase: 9A08376ED40EF35E
* BirdLife: 22713919
* CoL: 5D8MX
* BOW: prispe1
* eBird: prispe1
* GBIF: 6100773
* iNaturalist: 513571
* ITIS: 916879
* IUCN: 22713919
* NCBI: 2575938
* Xeno-canto: Zosterops-leucophaeus

 |

 |
**Club Harmony** on Costa Crocieren omistama laiva. Laiva on pienin Costalla. Aluksen sisaralus on Costa Allegra. Risteilee Välimerellä ja Pohjois-Euroopassa. Alus toimi noin 20 vuotta rahtilaivana.

Liikennöinti
------------

Telakka luovutti 14. kesäkuuta 1969 *M/S Axel Johnsonin* tukholmalaiselle Rederi Ab Nordstjernanille, joka sijoitti aluksen rahtiliikenteeseen. Se myytiin 23. toukokuuta 1986 Amassis Navigation Companylle Limassoliin Kyprokselle, joka vuokrasi *Regent Suniksi* ristimänsä aluksen Regency Cruise Linelle Pireukseen Kreikkaan. Alus lähti myyntiä seuranneena päivänä Göteborgista ja se saapui Pireukseen 3. kesäkuuta. Alus lähti 11. lokakuuta Genovaan, jossa se siirrettiin 15. lokakuuta Mariottin telakalle muutettavaksi risteilyalukseksi nimellä *Sea Venture*.

### Risteilyalus

Alus myytiin 1987 Navyclupille Napoliin, joka kastoi sen *Italiaksi*. Alus myytiin seuraavana vuonna Costa Crocierelle Napoliin, joka kastoi sen *Costa Marinaksi*. Alus oli Mariottin telakalla Genovassa syyskuusta 1998 heinäkuuhun 1990. Telakalta palattuaan alus teki neitsytmatkansa risteilyaluksena 19. heinäkuuta.

Aluksen ensimmäinen Välimeren risteily alkoi 22. heinäkuuta, missä tehtävässä se oli kesäisin ja talvisin alus oli Karibialla. Alus siirrettiin Liberian lipun alle ja sen kotisatamaksi vaihtui Monrovia. Se palasi Italian lipun alle vuonna 2000 ja samalla kotisatamaksi muuttui Genova. Huhtikuussa 2002 alus sijoitettiin Saksan matkailuun, jonka jälkeen se risteili Punaisellamerellä ja Persianlahdella. Marraskuussa 2011 Costa Cruises poisti aluksen alusluettelostaan. Se vuokrattiin Polaris Shipping Companylle, joka nimesi sen *Club Harmonyksi*. Samalla alus siirrettiin Marshallinsaarten lipun alle kotisatamana Majuro.

Alus aloitti risteilyt Harmony Cruises yhtiölle 16. helmikuuta 2012 lähtösatamana Busan Etelä-Koreassa.

Kuvasto
-------

* Costa Marina 2002Costa Marina 2002
* Costa Marina 2002Costa Marina 2002

Lähteet
-------

1. ↑  Registered owner - Costa Crociere Spa (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
2. 1 2 3 4  faktaomfartyg.se (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Club Harmony**.
* Costa Marinan reitti ja kamera
**Copa do Brasil** on brasilialainen miesten pääsarjajoukkueille tarkoitettu jalkapallokilpailu.

Voittajajoukkue saa rahapalkinnon (R$ 1 200 000 ~ US$ 600 000).

Ensimmäisen kerran Copa do Brasil järjestettiin vuonna 1989.

Pelisysteemi
------------

Turnaus pelataan kaksiosaisena pudotuspelinä. Kuitenkin kahdella ensimmäisellä kierroksella vierasjoukkue pääsee suoraan seuraavalle kierrokselle jos, vierasjoukkue voittaa kotijoukkueen vähintään kahdella maalilla. Cupissa on käytetty vierasmaalisääntöä joka, on epätavallista muihin Etelä-Amerikan kilpailuihin. Esimerkiksi Copa Libertadoresiin sääntö tuli käyttöön vasta 2005.

Cup antaa kilpailun voittajalle suoran pääsyn seuraavan kauden Copa Libertadoresiin niiden seurojen kanssa jotka pääsevät kilpailuun sarjasijoituksensa perusteella.

Seurat jotka osallistuvat Etelä-Amerikan seurajoukkueiden ykköskilpailuun eli Copa Libertadoresiin eivät voi osallistua Brasilian cupiin. Näin ollen mikään joukkue ei voi voittaa cupia kahtena vuotena peräkkäin.

Voittajat
---------

| Vuosi | Voittaja | Toiseksi tullut | Osallistujamäärä |
| --- | --- | --- | --- |
| 1989 | Grêmio | Sport | 32 |
| 1990 | Flamengo | Goiás | 32 |
| 1991 | Criciúma | Grêmio | 32 |
| 1992 | Internacional | Fluminense | 32 |
| 1993 | Cruzeiro | Grêmio | 32 |
| 1994 | Grêmio | Ceará | 32 |
| 1995 | Corinthians | Grêmio | 36 |
| 1996 | Cruzeiro | Palmeiras | 40 |
| 1997 | Grêmio | Flamengo | 44 |
| 1998 | Palmeiras | Cruzeiro | 42 |
| 1999 | Juventude | Botafogo | 64 |
| 2000 | Cruzeiro | São Paulo | 64 |
| 2001 | Grêmio | Corinthians | 64 |
| 2002 | Corinthians | Brasiliense | 64 |
| 2003 | Cruzeiro | Flamengo | 64 |
| 2004 | Santo André | Flamengo | 64 |
| 2005 | Paulista | Fluminense | 64 |
| 2006 | Flamengo | Vasco da Gama | 64 |
| 2007 | Fluminense | Figueirense | 64 |
| 2008 | Sport | Corinthians | 64 |
| 2009 | Corinthians | Internacional | 64 |
| 2010 | Santos | Esporte Clube Vitória | 64 |
| 2011 | Vasco da Gama | Coritiba | 64 |
| 2012 | Palmeiras | Coritiba | 64 |
| 2013 | Flamengo | Paranaense | 87 |
| 2014 | Mineiro | Cruzeiro | 87 |
| 2015 | Palmeiras | Santos | 87 |
| 2016 | Grêmio | Mineiro | 86 |
| 2017 | Cruzeiro | Flamengo | 91 |
| 2018 | Cruzeiro | Corinthians | 91 |
| 2019 | Paranaense | Internacional | 91 |
| 2020 | Palmeiras | Grêmio | 91 |
| 2021 | Mineiro | Paranaense | 92 |
| 2022 | Flamengo | Corinthians | 92 |

  

BrasiliaBrasilian jalkapallo
Lajiliitto: Brasilian jalkapalloliitto   

Sarjat:Campeonato Brasileiro Série A | Campeonato Brasileiro Série B | Campeonato Brasileiro Série C | Campeonato Brasileiro Série | Osavaltiosarjat   

Cup-kilpailut: Copa do Brasil   

Maajoukkueet: Brasilian maajoukkue | Brasilian naisten maajoukkue | Alle 21-vuotiaiden maajoukkue
**Nikolai Gustav Roediger** (11. heinäkuuta 1848 Novgorod – 1919 Pietari) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut kenraaliluutnantti ja suomalainen aatelinen.[1]

Roedigerin vanhemmat olivat kenraaliluutnantti Filip Fredrik Roediger ja Elisabet Charlotta von Schulmann ja puoliso vuodesta 1879 Nadeshda Ivanova. Roedigerin veli Alexander oli jalkaväenkenraali, joka toimi Venäjän sotaministerinä. Nikolai Gustav Roediger tuli oppilaaksi Haminan kadettikouluun 1860, josta hänet siirrettiin 1866 Pietariin H.M. Keisarin paašikouluun. Sieltä 1867 valmistuttuaan hänet määrättiin vänrikkinä palvelukseen Henkivartioväen Semenovskojen rykmenttiin. Roediger ylennettiin aliluutnantiksi 1870, luutnantiksi 1873 ja alikapteeniksi 1877. Hän osallistui rykmentissään Turkin sotaan 1877–1878. Kapteeniksi Roediger ylennettiin 1883 ja everstiksi 1889. Vuonna 1890 hänet määrättiin komentajaksi 41. jalkaväen reservipataljoonaan, josta hän muodosti 168. Ostrogozkin reservijalkaväkirykmentin. Sen komentajaksi hänet nimitettiin huhtikuussa 1891.[1]

Vuonna 1892 Roediger siirrettiin komentajaksi 188. Baturinin reservijalkaväkirykmenttiin, mistä hänet siirrettiin vuonna 1898 ensin 175. Baturinin jalkaväkirykmentin komentajaksi ja sitten 47. Ukrainan, H.K.K. suuriruhtinas Vladimir Aleksandrovitšin jalkaväkirykmentin komentajaksi. Kenraalimajuriksi Roediger ylennettiin 1900 ja määrättiin 3. jalkaväkidivisioonan 2. prikaatin komentajaksi. Vuonna 1902 hänet nimitettiin pääesikunnan sotilaslääkintäkomitean johtajaksi, kenraaliluutnantiksi hän yleni 1906. Roediger sai eron sotapalveluksesta lokakuussa 1908.[1]

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Nikolai Gustav Roediger *Suomalaiset kenraalit ja amiraalit Venäjän sotavoimissa 1809–1917*. Biografiakeskus, Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. (Viitattu 13.4.2020)
Västbon kihlakunnan sijainti Smålandin maakunnan kartalla.
**Västbon kihlakunta** (ruots. *Västbo härad*) oli kihlakunta Jönköpingin läänissä Ruotsissa. Vuoden 1945 väestönlaskennan mukaan kihlakunnan maapinta-ala oli 1 944,81 neliökilometriä ja asukasluku 33 679 henkeä. Kihlakuntaan kuuluneet kunnat olivat Anderstorp, Båraryd, Våthult, Bosebo, Villstad, Burseryd, Sandvik, Gryteryd, Södra Hestra, Långaryd, Färgaryd, Femsjö, Södra Unnaryd, Jälluntofta, Kållerstad, Ås, Bolmsö, Tannåker, Dannäs, Torskinge, Forsheda, Bredaryd, Reftele, Kulltorp ja Gnosjö.

Kihlakunnan tuolloisista kunnista Forsheda, Bredaryd, Torskinge ja Dannäs kuuluvat Värnamon kuntaan. Ljunbyn kuntaan Kronobergin läänissä kuuluu Tannåker ja Bolmsön pääosa, osia Bolmsöstä kuuluu myös Värnamon ja Gislavedin kuntiin. Gnosjön kuntaan kuuluvat Gnosjö ja pääosa Kulltorpista, pieni osa Kulltorpista kuuluu Värnamon kuntaan. Hylten kuntaan Hallandin läänissä kuuluvat Långaryd, Färgaryd, Femsjö, Södra Unnaryd ja Jälluntofta. Muut kunnat kuuluvat nykyään Gislavedin kuntaan.

Lähteet
-------

1. ↑  I. Areal och folkmängd inom särskilda förvaltnings­områden m.m. befolk­nings­agglomera­tioner (PDF) (Tab. 1. Areal, folkmängd efter kön och civilstånd samt folkmängdstäthet i kommuner, församlingar, municipalsamhällen, härad och län den 31 december 1945, enligt indelningen den 1 januari 1946) *Folkräkningen den 31 december 1945*.  24.3.1947. SCB: Historisk statistik:  Statistiska centralbyrån. Viitattu 3.10.2015. (ruotsiksi)
Nikolai Garin-Mihailovski 1800-luvun lopussa.
**Nikolai Georgijevitš Mihailovski** (ven. Никола́й Гео́ргиевич Михайло́вский, kirjailijanimeltään **N. Garin**, Н. Га́рин; 20. helmikuuta 1852 Pietari – 10. joulukuuta 1906 Pietari) oli venäläinen insinööri, kirjailija ja lehtimies.

Nikolai Garin-Mihailovski syntyi sotilaan perheeseen. Hän kävi lukion Odessassa ja valmistui Pietarin liikenneinsinööri-instituutista vuonna 1878. Garin-Mihailovski työskenteli rautatieinsinöörinä ja teki 1880-luvulla alussa epäonnistuneen kokeilun maaseudun kehittämiseksi narodnikkien oppien mukaisesti. Myöhemmin hän toimi lehtimiehenä ja tuki bolševikkien toimintaa.

Garin-Mihailovski alkoi kirjoittaa 1880-luvun lopussa. Hänen kuvasi kertomuksissaan maaseutua, työläisiä ja teknistä sivistyneistöä. Kirjailijan teoksista keskeisin on muuttuvan Venäjän nuorisoa kuvaava omaelämäkerrallinen sarja *Tjoman lapsuus* (*Detstvo Tjomy*, 1892), *Gimnazisty* ("Lukiolaisia", 1893), *Studenty* ("Opiskelijoita", 1895) ja *Inženery* ("Insinöörejä", 1907). Hän julkaisi myös matkakuvauksia Koreasta ja Kiinasta.

Suomennettuja teoksia
---------------------

* *Korealaisia satuja* (*Koreiskije skazki*). Suom. Annikki Kemppi. Petroskoi: Karjalan ASNT:n valtion kustannusliike, 1956.
* *Timo ja Musti* (*Tjoma i Žutška*). Suom. Inkeri Letonmäki. Petroskoi: Karjalais-suomalaisen SNT:n valtion kustannusliike, 1950.
* *Tjoman lapsuus* (*Detstvo Tjomy*). Suom. Inkeri Letonmäki. Petroskoi: Karjalais-suomalaisen STN:n valtion kustannusliike, 1955.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  *Russkije pisateli 1800–1917, tom 1*, s. 524–526. Moskva: Sovetskaja entsiklopedija, 1989.
2. 1 2  Garin N. *Kratkaja literaturnaja entsiklopedija*. Viitattu 29.4.2021.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Tšekki
* Australia
* Korea
* Alankomaat
* Puola
* Venäjä
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Encyclopedia of Modern Ukraine
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Color Out of Space** on vuonna 2019 ensi-iltansa saanut Richard Stanleyn ohjaama kauhu- ja tieteiselokuva, jonka pääosassa näyttelee Nicolas Cage. Elokuva perustuu H.P. Lovecraftin vuoden 1927 novelliin *Väri avaruudesta* (*The Colour Out of Space*). Se sai ensi-iltansa Toronton elokuvajuhlilla 7. syyskuuta 2019, ja Suomen ensi-ilta oli 14. helmikuuta 2020. Ohjaaja Stanleyn mukaan *Color Out of Space* on ensimmäinen osa hänen kaavailemassaan Lovecraft-sovitusten trilogiassa, joista seuraavana olisi mahdollisesti vuorossa filmatisointi *Dunwichin hirviöstä*.

Juoni
-----

Nathan Gardner (Nicolas Cage) muuttaa perheensä kanssa edesmenneen isänsä maatilalle, johon eräänä yönä iskeytyy hehkuva meteori. Myöhemmin aluetta koettelee myrsky, ja useampi salama iskee maatilalla lepäävään meteoriin. Paikallinen hydrologi Ward Phillips saapuu tutkimaan meteoria ja huomaa outoja muutoksia maatilan pohjavedessä. Vähitellen koko alue, kasvit, eläimet ja ihmiset, alkavat muuttua meteorista peräisin olevan "värin" takia.

Näyttelijät
-----------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Nicolas Cage  | … |  Nathan Gardner
  |
|  Joely Richardson  | … |  Theresa Gardner
  |
|  Madeleine Arthur  | … |  Lavinia Gardner
  |
|  Brendan Meyer  | … |  Benny Gardner
  |
|  Julian Hilliard  | … |  Jack Gardner
  |
|  Elliot Knight  | … |  Ward Phillips
  |
|  Tommy Chong  | … |  Ezra
  |
|  Q’orianka Kilcher  | … |  Tooma
  |

Vastaanotto
-----------

*Helsingin Sanomien* elokuvakriitikko Juho Typpö antoi *Color Out of Spacelle* kolme tähteä viidestä, ja kirjoittaa, että elokuvan "väreilevää kuumeista tunnelmaa voisi kuvailla aidosti love­craftmaiseksi. Parhaimmillaan visiot äityvät todella psykedeelisiksi ja ihmisille sekä eläimille tapahtuu häiritseviä asioita". Typpö kuitenkin piti elokuvaa aivan liian pitkänä ja arvioi ohjauksesta puuttuvan tiukkuutta.

Elokuvalehti *Episodin* kriitikko Jouni Vikman antoi elokuvalle neljä tähteä viidestä. Hänen mukaansa elokuva on "hyvällä tavalla vanhanaikainen tieteispelottelu, joka panostaa tunnelman rakenteluun". Vikman myös kiittelee elokuvaa Lovercraftin teosten tunnelman tavoittamisesta, "jossa pelko ei johdu niinkään pelottavuudesta kuin normaalin vaihtumisesta epänormaaliin".

Lähteet
-------

1. ↑  Elokuva-arvostelu | Nicolas Cage sekoilee kauhuelokuvassa, joka on parhaimmillaan kuin psykedeelinen trippi – Elokuva perustuu kauhuikoni H.P. Lovecraftin novelliin *Helsingin Sanomat*.  13.2.2020. Viitattu 21.3.2021.
2. ↑  Color Out of Space – elokuvan arvostelu *Episodi.fi*. Viitattu 21.3.2021.
BeWelcomen logo.
**BeWelcome** on yleishyödyllisen yhteisön pyörittämä vieraanvaraisuusjärjestö. La Nación-lehden mukaan se on yksi useimmin vierailluista vieraanvaraisuusjärjestöjen sivustoista ja Guardianin mukaan kymmenen parhaan vieraanvaraisuussivuston joukossa. Sivuston perustivat helmikuussa 2007 eräät Hospitality Club -järjestön vapaaehtoiset. Helmikuussa 2013 järjestössä oli yli 34 000 jäsentä kaikkialta maailmasta, valmiina tarjoamaan ilmaista majoitusta ja muuta apua matkailijoille. Ensimmäisenä näistä palveluista BeWelcome tarjoaa mahdollisuuden monikielisiin profiileihin ja siten mahdollisuuden aitoon monikulttuuriseen kanssakäymiseen. Palvelun jäseneksi liittyminen on ilmaista, ja sivuston ohjelmisto on lähdekoodiltaan avointa.

Lähteet
-------

1. ↑  Vicky Baker, 2008. "The Guardian: Going local in Caracas, Venezuela"
2. ↑  Paula Soler, 2008. "La Nación: Cómo usar la Web para hacer amigos y poder viajar... gratis"
3. ↑  Vicky Baker, 2008. The Guardian: Top 10 hospitality travel sites
4. ↑  History of BeVolunteer (Arkistoitu – Internet Archive)
5. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
6. ↑  Freshmeat: BeWelcome Rox

Aiheesta muualla
----------------

* BeWelcome-sivusto
Colonne Vendôme
Väkijoukko kaadetun pylvään huipulta pudonneen Napoleonin patsaan ympärillä 16. toukokuuta 1871.
**Colonne Vendôme** on 44 metriä korkea voitonpylväs Pariisin Place Vendôme -aukiolla.

Vendômen aukiolla sijaitsi aiemmin Ludvig XIV:n itselleen pystyttämä ratsastajapatsas, joka kuitenkin sulatettiin Ranskan vallankumouksen aikana. Pylväs pystytettiin aukiolle vuosina 1806–1810 Napoleonin vuonna 1805 Austerlitzin taistelussa saavuttaman voiton kunniaksi. Esikuvana toimi Trajanuksen pylväs Roomassa. Pylvääseen käytettiin metallia, joka sulatettiin 1 200:sta venäläisiltä ja itävaltalaisilta takavarikoidusta tykistä. Pylvään runko on kiveä, ja se on päällystetty 425:llä pronssilevyllä, jotka muodostavat pylvästä kiertävän 280 metriä pitkän reliefisarjan. Reliefit esittävät Austerlitzin taistelun tapahtumia ja niiden toteuttamiseen osallistuivat muun muassa kuvanveistäjät Louis Boizot, François-Joseph Bosio, Lorenzo Bartolini, Claude Ramey, François Rude, Charles-Louis Corbet, Henri-Joseph Ruxthiel ja Clodion.

Colonne Vendômen huipulla oli alun perin Antoine-Denis Chaudetin veistämä patsas, joka esitti Napoleonia toogaan pukeutuneena, mutta se jouduttiin poistamaan Napoleonin kukistuttua vuonna 1814. Restauraatioaikana pylvään huipulla liehui Bourbonien lippu, mutta heinäkuun monarkian aikana sinne pystytettiin Charles Émile Seurren veistämä uusi patsas, joka esitti Napoleonia sotilaspuvussa. Se puolestaan korvattiin toisen keisarikunnan aikana Auguste Dumontin tekemällä kopiolla Chaudetin alkuperäisestä patsaasta.

Pariisin kommuunin aikana vuonna 1871 Bonaparten dynastiaa symboloinut pylväs kaadettiin. Vallankumouksen kukistamisen jälkeen pylvään kaatanutta väkijoukkoa johtanut taidemaalari Gustave Courbet tuomittiin oikeudessa maksamaan uudelleenpystyttämiskustannukset, mikä ajoi hänet taloudelliseen perikatoon. Pylväs pystytettiin uudelleen vuonna 1873.

Lähteet
-------

1. ↑  Colonne Vendôme (englanniksi) Parisinfo.com. Viitattu 17.1.2016.
2. 1 2  Martina Padberg: *Taide & Arkkitehtuuri: Pariisi* (suom. Tapani Kilpeläinen), s. 152. Tandem Verlag (h. f. ullmann) 2007. Alkuteos *Kunst & Architektur Paris*.
3. 1 2 3  Vendôme Column (englanniksi) Napoleon.org. Viitattu 17.1.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Colonne Vendôme** Wikimedia Commonsissa
Ensimmäisen persoonan näkymä *Velociraptorista* vierailijakeskuksen sisällä.
**Jurassic Park** on Ocean Softwaren kehittämä ja julkaisema *Jurassic Park* -elokuvaan ja Michael Crichtonin romaaniin perustuva toimintaseikkailupeli. Peli julkaistiin Super Nintendo Entertainment Systemille vuonna 1993.

Suurin osa pelistä pelataan ylhäältä päin muistuttaen *Zelda*-pelejä. Kun pelaaja menee rakennuksen sisään, kuvakulmaksi muuttuu ensimmäinen persoona. Peli yhdisti kaksi eri kuvakulmaa sekä 3D-pelaamisen neljännen sukupolven konsolille ja oli yksi ensimmäisiä pelejä jossa oli surround-ääni (Dolby Pro Logic).

Pelaaminen
----------

Pelissä pelaaja ohjaa Alan Grantia ja tarkoituksena on suorittaa tiettyjä tehtäviä ja paeta saarelta. Tehtäviä voivat olla *Velociraptorien* pesän tyhjentäminen munista tai bunkkerin generaattorin käynnistäminen, mikä mahdollistaa esimerkiksi porttien avaamisen ja sulkemisen. Ympäri saarta olevat hahmot voivat kommunikoidan pelaaja kanssa antamalla ohjeita, tosin jotkin neuvot ovat tahallisesti ilkeitä. Peli tukee SNES Mousea kun pelataan ensimmäisestä kuvakulmasta tai kun operoidaan tietokonepäätteitä. Pelin ääniraita koostuu erilaisista musiikeista, jotka vastaavat aluettä mitä pelaaja kulloinkin tutkii (paitsi kaksi *Tyrannosaurus rexiä*, joilla on oma tunnusmusiikki). Pelin läpäisy vie yleensä 2–3 tuntia, tosin jotkut tehtävät – kuten kaikkien 18 raptorin munan kerääminen - voivat hidastaa pelaajan etenemistä. Pelissä ei ole mahdollista tallentaa, mutta mahdollisuuksia jatkaa pelissä kuolemisen jälkeen on rajattomasti. Niinpä pelaaja joutuu pelaamaan pelin yhdeltä istumalta läpi.

Muita *Jurassic Park* -pelejä on tehty NES:lle, Game Boylle, Sega Mega Drivelle, Sega Game Gearille, DOS:lle ja Commodore Amigalle. Missään niistä ei ole samanlaista pelitapaa, vaikka ne sijoittuvat samaan tarinaan. Kaikki paitsi versiot Sega Genesikselle, Game Gearille and Sega CD:lle on kehittänyt ja julkaissut Ocean Software.

Pelissä esiintyvät dinosaurukset
--------------------------------

* Dilophosaurus
* Gallimimus
* Pachycephalosaurus
* Procompsognathus
* Triceratops
* Tyrannosaurus rex
* Velociraptor

Aiheesta muualla
----------------

* *Jurassic Park* MobyGamesissa (englanniksi)