recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Kearle XII
Pietari Suuri
**Johann Heinrich Wedekind** (15. elokuuta 1674 Rääveli (nyk. Tallinna) t. Lyypekki – 1736) oli Ruotsissa ja myöhemmin Pietari Suuren hovissa toiminut saksalainen muotokuvamaalari ja jäljentäjä.

Elämä
-----

Wedekind oli Ernst Wilhelm Londicerin oppilas. 1698 hän meni Ruotsin hovin palvelukseen, seuraavana vuonna Lyypekkiin ja sitten Rääveliin, missä hän avioitui. Vuonna 1719 toimi maalarina ensisijaisesti Ruotsissa ja sai mainetta kuningas Kaarle XII:n, korkeiden sotilaiden ja tunnettujen julkisuuden henkilöiden muotokuvamaalarina. Hän oleskeli välillä Narvassa ja sai sitten 1720 tsaari Pietari Suurelta kutsun saapua Pietariin. Vuodesta 1732 hän toimi kadettikunnan piirtäjänä.

Lähteet
-------

1. 1 2   Karen Schönwälder,Roger Bartlett: Tallinn, Kleine Geschichte, Google Books s. 142
2. ↑  The German Lands and Eastern Europe: Essays on the History of their Social (Google Books)
3. ↑  Lexikon Baltischer Künstler

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Johann Heinrich Wedekind**.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Taiteenala | 
* KulturNav
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
Johann Henrich Voss
**Johann Heinrich Voss** [fos] (1751–1826) oli saksalainen runoilija mutta erityisen merkittävä kääntäjänä. Hän oli yksi Göttingenin koulukunnan perustajista. Vuonna 1782 hänestä tuli koulunrehtori Eutigiin ja vuonna 1805 professori Heidelbergiin. Hän saksansi kreikkalaista kirjallisuutta, teki muun muassa 1781 *Odysseian* ja vuonna 1793 *Iliaan* saksankieliset käännökset, joita pidetään filologisesti tarkkoina ja tyylillisesti ansiokkaina ja joilla oli käänteentekevää merkitystä. Voss saksansi myös Rooman kirjallisuutta ja Shakespearen näytelmiä. Hänen tunnetuimmat omat runonsa ovat "Der siebzigste Geburtstag" ja "Luise".

Voss oli Hainbundin runoilijoita ja ryhmän johtaja. Vossilta saivat vaikutteita monet aikalaiskirjailijat. J. W. von Goethe kirjoitti eepoksen *Hermann und Dorothea* hänen innoittamanaan. Hän vaikutti myös Runebergiin ja Esaias Tegnériin, erityisesti runollaan "Luise".

Lähteet
-------

1. 1 2  Otavan Iso Fokus, s. 4571
2. 1 2  WSOY:n suuri tietosanakirja, osa 10, WSOY 1997, s. 313
3. 1 2 3  Otavan Iso tietosanakirja, osa 10, palsta 104, Otava 1965
4. ↑  Risto Rantala ja Kaarina Turtia (toim.): "Voss, Johan Heinrich", *Otavan kirjallisuustieto*, s. 861. Helsinki: Otava, 1990. ISBN 951-1-09209-X.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Johann Heinrich Voss** Wikimedia Commonsissa

* 

* Lisää luettavaa aiheesta **Johann Heinrich Voß** on Wikiaineistossa (saksaksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* RISM
* IdRef

 |

 |
**Johann Kohlros** (myös **Johannes Kolross** tai **Kolrose**; 1487–1558) oli saksalainen opettaja ja pappi, joka asui Baselissa.

Kohlros tuli ylioppilaaksi Freiburgissa 1503. Hänen opinnoistaan ja elämästään ei ole tietoja ajalta ennen kuin hän muutti uskonnollisista syistä Baseliin. Vuonna 1592 Baselin latinankoulu muutettiin saksankieliseksi poikien kouluksi, jossa Kohros oli opettajana.

Opettajan työn ohella Kohlros antoi yksityisopetusta ja julkaisi kielen ortografian oppikirjan *Enchiridion: das ist/Handbüchlin tütscher Orthographi* (1530). Kirjassa hän kutsuu itseään nimellä "Teutsch Lehermayster" (saksalainen oppimestari). Hän on kirjoittanut myös uskonnollisia ja kansanomaisia näytelmiä, joista tunnetuin on *Spil von Fünfferley betrachtnussen den menschen zur Buss reytzende* ("Viidenlaisia tutkisteluja, jotka innostavat ihmistä parannukseen"). Sillä on yhtymäkohtia Kuolemantanssi-perinteeseen. Kohlros on kirjoittanutt joitakin virsiä, joita on julkaistu Zürichissä ilmestyneessaä virsikirjassa. Johann Sebastian Bach on käyttänyt hänen virsirunojaan muutamassa kantaatissaan (BWV 37/6; BWV 347; BWV 348).

Kohlrosin tunnetuin virsi "Ich dank dir lieber Herre" ilmestyi painettuna 1535 Nürnbergissä ja 1539 Leipzigissa julkaistussa *Gesang-Buch*-kirjassa. Suomenkielisenä se oli Hemminki Maskulaisen virsikirjassa 1605, ja se on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa virtenä 533 nimellä "Sua kiitän, Jumalani". Tekstin ovat uudistaneet Knut Legat Lindström 1867 ja virsikirjakakomitea 1984. Ruotsin kirkon virsikirjassa se on virsi 491 "Sinua tahdon kiittää, Isääni, Herraani", Pekka Kivekkään 1998 uudelleen suomentamana.

Lähteet
-------

1. ↑  Kolroß, Johannes (Rhodonthracius) *deutsche-biographie.de*. Viitattu 15.3.2022. (saksaksi)
2. 1 2 3  Johann Kolross *hymnary.org*. Viitattu 15.3.2022. (englanniksi)
3. ↑  533 Sua kiitän, Jumalani *virsikirja.fi*. Viitattu 15.3.2022.
4. ↑  Johann Kolrose (Hymn-Writer) *bach-cantatas.com*. Viitattu 15.3.2022. (englanniksi)
5. ↑  Per Olof Nisser, Inger Selander, Hans Bernskiöld: *Psalmernas väg: Kommentaren till text och musik i Den svenska psalmboken Band 3 Psalmerna 421-651 Liturgiska sånger 652-700*, s. 173. Wessmans musikförlag AB Visby, 2019. ISBN 978-91-877-1068-1. (ruotsiksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Historical Dictionary of Switzerland
* Theaterlexikon

 |

 |
*Tämä artikkeli kertoo velkasuhteen osapuolesta. Muita merkityksiä on täsmennyssivulla.*
**Velkoja** on velkasuhteen osapuolena oleva henkilö tai oikeushenkilö, jolla on saamisoikeus toista osapuolta eli velallista kohtaan. Velan oikeusperusteena voi olla velallisen antama sitoumus, sopimus, vahingonkorvausvelvollisuuden aikaansaanut teko, perusteettoman edun saaminen tai viranomaisen päätös. Jos velkojia on useita eli kyseessä on yhteisvelkasuhde, he määräävät koko velasta yhteisesti ja kukin voi vaatia velalliselta vain omaa osuuttaan.

Velkojalla, jonka saatavan perusteella on ulosmitattu osuus kuolinpesästä, on pesän osakkaan lailla oikeus vaatia perinnönjakoa. Kuolinpesän osakkaan ulosmittausvelkojalla on myös oikeus saada tuomioistuin määräämään kuolinpesälle pesänselvittäjä. Konkurssivelkoja on saatavan haltija, joka on konkurssivalvonnassa valvonut vaateensa. Velkojainkokous on konkurssipesässä ylintä päätösvaltaa käyttävä toimielin, jossa konkurssivelkojan äänivallan suuruus riippuu saatavan suuruudesta. Velkojainkuulustelu on alioikeuden istunto, jossa ratkaistaan, onko edellytyksiä täysimittaiseen konkurssimenettelyyn vai lopetetaanko menettelyn jatkaminen. Velkojansuoja tarkoittaa varallisuusoikeuden haltijalle kuuluvaa suojaa ulosmittauksen toimittamisen tai konkurssin alkamisen jälkeen ilmaantuvia velkojia vastaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Suomalainen tietosanakirja, *Weilin+Göös 1989–1993.*
2. ↑  *Otavan iso tietosanakirja,* Otava 1960–1965.
3. ↑  *Spectrum,* WSOY 1976–1983, hakusana velkasuhteet, osa 13 sivu 209.
4. ↑  *Encyclopædia iuridica fennica,* Suomalainen lakimiesyhdistys 1994–1999, ISBN 951-855-135-9, osa III palsta 440.
5. ↑  *Encyclopædia iuridica fennica,* osa III palsta 478
6. ↑  *Encyclopædia iuridica fennica,* osa IV palsta 183.
7. ↑  *Encyclopædia iuridica fennica,* osa IV palsta 833.
8. ↑  *Encyclopædia iuridica fennica,* osa IV palsta 834.
9. ↑  *Encyclopædia iuridica fennica,* osa I palsta 998–999.
**Jokiläänin kansalaisopisto** on Jokioisten, Humppilan ja Ypäjän kuntien omistama ja ylläpitämä kansalaisopisto läntisessä Kanta-Hämeessä. Opisto aloitti toimintansa vuonna 1973.

Jokiläänin kansalaisopisto on vapaan sivistystyön oppilaitos, jonka tehtävänä on kannustaa kuntalaisia elinikäiseen oppimiseen ja aktiiviseen kansalaisuuteen. Opisto järjestää kaikille avointa kansalaisopistoopetusta omistajakuntiensa alueella sekä verkossa. Vuonna 2020 opetustuntimäärä oli n. 4000 ja yksittäisiä opiskelijoita n. 1200. Kursseja järjestettiin n. 200. Opetettavista aineista kädentaitoja oli 40 %, musiikkia 25 %, taideaineita 16,5 %, liikuntaa ja tanssia 7,5 %, kieliä 5,5 % ja yhteiskunnallisia ja muita aineita 5,5 %. Opistolla työskentelee vakituisen rehtorin (50 %), kurssisihteerin sekä tekstiilityön opettajan lisäksi n. 50 tuntiopettajaa.

Kansalaisopiston toimisto sijaitsee Jokioisten Tietotalolla. Opiston omassa käytössä on kudontatiloja jokaisessa omistajakunnassa. Lisäksi opetusta järjestetään alueen kouluilla, Tietotalolla, Ypäjän Hevosopistolla sekä Ypäjänkylän seuraintalolla ja Humppilan työväentalolla.

Lähteet
-------

1. ↑  Tervetuloa innostumaan ja oppimaan kanssamme Jokiläänin kansalaisopistoon! *Jokioinen*. Viitattu 19.1.2022.
2. ↑  Jokiläänin kansalaisopiston toiminnan järjestämistä koskeva sopimus *Ypäjä*. Viitattu 19.1.2022.

Aiheesta muualla
----------------

*
Koulu vuonna 2014
**Jokilaakson koulu** on Liedon keskustassa sijaitseva Liedon suurin ala-aste. Koulu oli aiemmin nimeltään **Kirkonkulman koulu**. Vuonna 2015 siihen yhdistettiin **Tapulikujan koulu**, ja koulu sai uuden nimen.

Sen oppilasmäärä lukukaudella 2007–2008 oli 407 oppilasta. Opettajia koulusta löytyy 24. Koulussa on mahdollisuus opiskella musiikkipainotetusti kolmannelta luokalta lähtien. Kouluun liittyy myös Kisakallion korttelikoulu. Kaikki Liedon kunnassa järjestettävä starttiluokanopetus sekä maahanmuuttajien opetus (Mamu) alkaa Jokilaaksosta.

Laajennus ja kunnostus
----------------------

Kirkonkulman koulussa aloitettiin peruskorjaus ja laajennusosan rakentaminen lukuvuoden 2005–2006 alussa. Sen oli tarkoitus valmistua lukuvuoden 2006–2007 alussa, mutta vanhan osan yllättävän huono kunto sekä ankara talvi pidensivät aikataulua. Koulu valmistui keväällä 2006. Uudessa osassa sijaitsevat teknisen työn, tekstiilityön ja musiikin opiskelutilat.

Lähteet
-------

* Kirkonkulman esittely Liedon kunnan sivuilta (Arkistoitu – Internet Archive)
* Kirkonkulman koulun omat nettisivut[vanhentunut linkki]
* *Kulman Kuulumiset* (Kirkonkulman koulun oma tiedotuslehti) - tammikuu 2006

### Viitteet

1. ↑  Jokilaakson koulu *Lieto.fi*.  Arkistoitu 15.2.2019. Viitattu 15.2.2019.
**Mä laulelen nyt verestä** on ruotsalaisen kanttori ja kansakoulunopettaja August Östlundin (1846–1945) kirjoittama hengellinen laulu, joka ruotsiksi alkoi sanoilla *Emedan blodet räcker till*. Se julkaistiin 1873 kokoelmassa Andeliga Sånger. Laulu ankkuroitui vahvasti herrnhutilaisperinteeseen, joka Östlundille oli tuttua. Laulu on ollut tunnettu sekä Ruotsissa että Suomessa monien eri kristillisten ryhmien keskuudessa. 

Laulusta on löydetty kaksi eri suomennosta, *Kun veri yhä riittää vaan* sekä *Mä laulelen nyt verestä*. Ensimmäisenä mainitun suomennoksen muokkausta käytetään mm. Siionin kanteleessa (Kun veri kallis Jeesuksen). Jälkimmäinen tuli Leonard Typön *Kotimaan virsiä* -kokoelmaan 1912 ja on tunnetumpi lestadiolaisen liikkeen parissa. 

Laulun sävelmä on toisinto Johann Crügerin sävelmästä. Ruotsissa yleisemmässä käytössä on ollut puolestaan Östlundin oma sävelmä.

Ruotsiksi laulun sanat kuuluvat *Nu vill jag sjunga om det blod*. Amerikan lestadiolaiset laulavat laulua sanoilla *I'm singing of the sacred blood*.

Julkaistu
---------

* Siionin laulut nro 65
* Virsikirja ja Hengellisiä lauluja nro 694
* Siionin matkalaulut nro 108
* Sions Sånger nro 137
* Songs and Hymns of Zion nro 295
* Siionin kannel nro 207
**Kakeibo** (jap. 家計簿, *kakeibo*) on japanilainen säästömenetelmä. Sana *kakeibo* voidaan kääntää "kotitalouden tilikirjaksi", ja se on sananmukaisesti tarkoitettu kotitalousten taloudenhallintaan. *Kakeibot* vaihtelevat rakenteiltaan, mutta perusidea on sama. Kuukauden alussa *kakeiboon* kirjoitetaan alkavan kuukauden tulot ja välttämättömät menot ja päätetään jonkinlainen säästötavoite. Tämän jälkeen käyttäjä kirjaa päivittäin ylös omat menonsa, jotka lasketaan ensin viikon ja myöhemmin kuukauden päätteeksi yhteen. Kuukauden lopuksi *kakeiboon* kirjoitetaan yhteenveto kuukauden rahankäytöstä. Menojen ja tulojen lisäksi *kakeiboon* kirjoitetaan ajatuksia ja huomioita, minkä tarkoituksena on kasvattaa tietoisuutta omasta kulutuksesta. *Kakeibo* voi olla valmis kirja tai itse tehty.

Historia
--------

*Kakeibon* kehitti japanilainen naistoimittaja Motoko Hani, joka julkaisi ensimmäisen *kakeibon* naistenlehdessä vuonna 1904.

Lähteet
-------

1. ↑  Kakeibo - säästämistä japanilaiseen tyyliin *raha.fi*. Viitattu 18.9.2018.
2. ↑  Kakeibo, the art of saving - Moni Ninja *monininja.com*.  Arkistoitu 18.9.2018. Viitattu 18.9.2018. (englanniksi)
Hannu Sopanen Imatralla 26.6.2015 Imatra Big Bandin solistina
Hannu Sopanen Lappeenrannassa 28.3.2015
**Hannu Sopanen** (15. joulukuuta 1943 Lauritsala – 25. elokuuta 2016) oli monipuolinen  imatralainen musiikkimies. Hänen pääsoittimensa oli trumpetti, jota hän opiskeli Sibelius-akatemiasta valmistuen 1967. Trumpettiopinnot hän oli aloittanut Lappeenrannan työväen soittokunnassa Arvo Vehviläisen johdolla. Hän toimi myös kanteleensoittajana, kapellimestarina, soitonopettajana, säveltäjänä ja sovittajana. Hänelle oli myönnetty ansioistaan muun muassa  Director Musices -arvonimi.

Sopanen oli Imatra Big Bandin,  Imatra Big Band -festivaalin ja Imatran Big Band -kurssin perustajajäsen. Hän toimi pitkään Imatra Big Bandin kapellimestarina ja trumpettisolistina. Imatra Big Band -festivaalin ohjelmapäällikkönä hän toimi 1983–1998 ja Big Band -kesäkurssin taiteellisena johtajana ja opettajana lukuisina vuosina.

Työurallaan Hannu Sopanen toimi muun muassa Kuopion kaupunginorkesterin ykköstrumpetistina (1967–1974), Imatran seurakunnan orkesterin johtajana (1974–1984) ja Imatran kaupungin musiikinjohtajana (1984–1999). Osa Sopasen oppilaista jatkoi opintojaan ammattimuusikoiksi.Hannu Sopasen oppilaita on ollut muun muassa Mikko Pettinen.

Lähteet
-------

1. ↑  Suomen työväen musiikkiliiton Karjalan-piirijärjestö: Hannu Sopanen in memoriam, viitattu 30.10.2016 (Arkistoitu – Internet Archive)
2. 1 2  Uutisvuoksi 25.8.2016: Rakastettu musiikkimies on poissa (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Lappeenrannan uutiset 13.8.2016: Syöpä mullistin Hannu Sopasen elämän
4. 1 2 3  Jazzrytmit 25.8.2016: Hannu Sopanen on poissa (Arkistoitu – Internet Archive)
5. ↑  Yle Uutiset 25.8.2016: Hannu Sopanen on kuollut
6. ↑  Imatralainen 15.5.2012: Hannu Sopanen nimitettiin taidetoimikuuntaan (Arkistoitu – Internet Archive)
7. ↑  Imatra Big Band ry: Hannu Sopanen in memoriam, viitattu 30.10.2016
8. ↑  Lappeenrannan musiikkiopiston WilliMusari -lehti, lokakuu 2016


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Sinan pašša**, turk. *Koca Sinan Paşa* (1520 – 3. huhtikuuta 1596) oli osmanien suurvisiiri, sotilasjohtaja ja valtiomies.

Elämä
-----

Albanialainen Sinan pašša nimitettiin osmanien kuvernööriksi Egyptissä vuonna 1569. Vuonna 1574 hän johti Tunisian valloitusta Espanjan imperiumilta. Vuonna 1580 hän johti armeijaa safavideja vastaan, ja hänet nimitti suurvisiiriksi sulttaani Murat III. Hänet kuitenkin erotettiin Tbilisissa hävityn taistelun jälkeen.

Vuonna 1589 hänestä tuli Damaskoksen kuvernööri. Janitsaarien kapinan aikana hänet nimitettiin toisen kerran suurvisiiriksi. Virkakausi kesti vuoteen 1591 asti. Vuonna 1593 hänet nimitettiin suurvisiiriksi kolmannen kerran johtamaan sotaa Habsburgin monarkiaa vastaan. Voitoista huolimatta Mehmed III erotti hänet ja karkotti Malkaraan. Myöhemmin samana vuonna hänet nimitettiin uudestaan virkaan johtamaan sotatoimia Valakian prinssi Mikael Rohkeaa vastaan. Useiden tappioiden jälkeen hänet erotettiin jälleen mutta nousi suurvisiiriksi vielä kerran.

Sinan kuoli yllättäen keväällä 1596.

Katso myös
----------

* Luettelo Osmanien valtakunnan suurvisiireistä

Lähteet
-------

* Giurescu, Constantin C.: *Istoria Românilor*. Bukarest: Editura All, 2007. (romaniaksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5  Ottoman studies. *os-ar.com*.  Arkistoitu 1.11.2013. Viitattu 30.10.2013. (turkiksi)
2. 1 2   Giurescu, Constanin. s. 127

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
	+ 2
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef
* İslâm Ansiklopedisi

 |

 |
**Dioncophyllaceae** on pieni kasviheimo, joka kuuluu koppisiemenisten Caryophyllales-lahkoon.

Tuntomerkit
-----------

Heimon kasvit ovat kiipeileviä köynnöksiä tai harvemmin pensaita, joiden ensimmäiset lehdet sijaitsevat ruusukkeisesti ja ovat pitkiä. Kiipeilevään vaiheeseen kasvaneen kasvin lehtilavan kärjessä on parilliset tarttumakoukut. Kukissa on 10–30 hedettä ja kahden tai viiden yhteen kasvaneen emilehden muodostama kehänalainen sikiäin. Luotit ovat pistemäisiä tai pallomaisia, jopa höyhenmäisiä, kuten suvussa *Triphyophyllum*. Sikiäimessä on paljon pitkävartisia siemenaiheita laitaistukoissa. Hedelmä on kota, joka avautuu ennen kuin siemenet ovat täysin kypsyneet. Siemenet ovat litteitä, nuorina vihreitä ja leveäsiipisiä.

Levinneisyys
------------

Heimo kasvaa trooppisessa Länsi-Afrikassa.

Luokittelu
----------

Heimoon kuuluu kolme yksilajista sukua. Lajit ovat:

* *Dioncophyllum thollonii* Baill.
* *Habropetalum dawei* (Hutch. & Dalziel) Airy Shaw
* *Triphyophyllum peltatum* (Hutch. & Dalziel) Airy Shaw

Lajilla *Triphyophyllum peltatum* on nuoruusvaiheessaan joitakin lehtiä, joissa on lyhyt lapa ja keskisuonen kohdalla lavan alapinnalla rauhaskarvoja. Lapa on nuorena kiertynyt alaspäin kuten *Drosophyllum*-suvussa. Tässä vaiheessa kasvi saattaa pyydystää hyönteisiä. Lajilla *Dioncophyllum thollonii* on hyvin vaihtelevanlainen hetiö. Heteitä voi olla viisi kohdakkain terälehtien kanssa, tai niitä voi olla kymmenen tai jopa noin 27.

Dioncophyllaceae-heimon systemaattinen asema on ollut vaihteleva eri luokitusjärjestelmissä. Cronquist (1981) vei sen Violales-lahkoon, Takhtajan (1997) taas omana lahkonaan Dioncophyllales ylälahkoon Theanae. Nykyään sen lähimpänä sukulaisena pidetään heimoa Ancistrocladaceae, jonka sisaruspari se on Caryophyllales-lahkon evoluutiopuussa. Näiden kahden heimon muodostaman kladin luonteenomaisia piirteitä ovat puuvartisuus, liaanimaisuus ja eräät anatomiset yksityiskohdat korkkijällessä, lehtiruodissa ja ilmarakotyypissä.

Lähteet
-------

* Stevens, P. F. (2001–). Angiosperm Phylogeny Website. Version 12, July 2012 [and more or less continuously updated since]. .

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Stevens 2001–, viittaus 27.11.2014.
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* (Arkistoitu – Internet Archive) (tuntomerkkejä)
* (piirroskuva)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q1057863
* Wikispecies: Dioncophyllaceae
* APNI: 154180
* CoL: 623XS
* EoL: 2503272
* EPPO: 1DINF
* Fossilworks: 55590
* GBIF: 4161355
* GRIN: 371
* iNaturalist: 71500
* IPNI: 77126647-1
* IRMNG: 114606
* ITIS: 22317
* NCBI: 63072
* Open Tree of Life: 61747
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:77126647-1
* Tropicos: 42000120
* Watson & Dallwitz: dioncoph
* WFO: wfo-7000000191

 |

 |
Metsäteknisen akatemian päärakennus Lesnoissa.
**Lesnoi** (ven. Лесно́й) on historiallinen kaupunginosa Pietarissa Venäjällä. Se sijaitsee kaupungin pohjoisosassa Pietari–Viipuri-radan varrella.

Vuonna 1811 paikalle siirrettiin Tsarskoje Selosta metsäopisto, josta myöhemmin muodostettiin metsäinstituutti ja nykyinen metsätekninen akatemia. Sen ympärille syntyi huvila-asutusta. Paikkakunnalla asui runsaasti suomalaisia käsityöläisiä, jotka kutsuivat sitä Lesnoiksi tai *Metsolaksi*.

Elokuussa 1879 Lesnoissa järjestettiin narodnikkien Zemlja i voljan neuvottelut, joiden tuloksena se hajosi lopullisesti Narodnaja volja ja Tšornyi peredel -järjestöiksi. Lokakuussa 1917 Lesnoin piirihallinnon rakennuksessa pidettiin Leninin johtama Venäjän sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen keskuskomitean istunto, jossa valittiin johtoryhmä lokakuun vallankumouksen toteuttamista varten. Vuonna 1922 alue liitettiin Pietarin kaupunkiin. Metsäteknisen akatemian puiston ympärille rakennettiin 1950–1960-luvuilla asuinalue. Vuonna 1975 avattiin Lesnajan metroasema.

Lähteet
-------

1. ↑  EKI kohanimeandmebaasi *eki.ee*. Viitattu 3.12.2015.
2. 1 2  *Sankt-Peterburg. Petrograd. Leningrad: Entsiklopeditšeski spravotšnik*, s. 343. Moskva: Bolšaja Rossijskaja Entsiklopedija, 1992. ISBN 5-85270-037-1.
3. ↑  Engman, Max: *Pietarinsuomalaiset*, s. 352–353. Helsinki: Werner Söderström Osakeyhtiö, 2004. ISBN 951-0-27902-1.

Aiheesta muualla
----------------

* Lesnoi Pietari-tietosanakirjassa (venäjäksi)
**Valgerður Sverrisdóttir** (s. 23. maaliskuuta 1950) on islantilainen edistyspuolueen poliitikko, joka istui kansanedustajana Alþingissä vuosina 1987–2009 ja toimi teollisuus- ja kauppaministerinä vuosina 1999–2006, ulkoministerinä vuosina 2006–2007 sekä puolueensa puheenjohtajana vuosina 2008–2009.

Valgerður syntyi Lómatjörnissä Grýtubakkahreppurissä koillis-Islannissa. Hän työskenteli sihteerinä muun muassa Islannin maataloustutkimuslaitoksessa ja akureyriläisessä sairaalassa. Vuosina 1972–1982 hän työskenteli opettajana Greinivíkissä, minkä lisäksi hän on työskennellyt Lómatjörnin tilalla vuodesta 1974 lähtien. Vuoden 1987 parlamenttivaaleissa hänet valittiin Alþingiin. Vuosina 1988–1989 ja 1990–1991 hän toimi Alþingin 2. varapuhemiehenä, vuosina 1992–1995 taas 1. varapuhemiehenä. Vuosina 1995–1999 hän toimi edistyspuolueen parlamenttiryhmän puheenjohtajana sekä Pohjoismaiden neuvoston Islannin-delegaation puheenjohtajana. Vuonna 1999 hän toimi terveys- ja sosiaaliturvavaliokunnan puheenjohtajana. Vuosina 1999–2006 hän toimi teollisuus- ja kauppaministerinä. Vuosina 2004–2005 hän toimi pohjoismaisen yhteistyön ministerinä. Vuosina 2006–2007 hän toimi ulkoministerinä. Vuosina 2007–2008 hän toimi edistyspuolueen varapuheenjohtajana, vuosina 2008–2009 puolueen puheenjohtajana.

Lähteet
-------

1. ↑  Valgerður Sverrisdóttir *Æviágrip þingmanna frá 1845*. Alþingi.  Arkistoitu 10.3.2023. Viitattu 11.3.2023. (islanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* VIAF

 |

 |
**Instituto Nacional de Técnica Aeroespacial** eli **INTA** on Espanjan kansallinen ilmailu- ja avaruustekniikan instituutti. 

INTA on julkisen sektorin tutkimuskeskus, joka on Espanjan puolustusministeriön alaisuudessa. Sen pääkonttori sijaitsee Torrejón de Ardozissa, joka on Madridin alueella. 

INTAlla on noin 1300 työntekijää kolmessa keskuksessaan. Sen tutkimuksen pääkohde on lentotekniikka, mutta noin kolmannes sen budjetista panostetaan avaruustekniikkaan. INTAn budjetti on 130 miljoonaa euroa.

Avaruustekniikka
----------------

INTAn Madrid Deep Space Network Complex ja sen 70 m antenni, NASAn Deep Space Networkin osa
INTA on toteuttanut Espanjan ensimmäiset omat satelliitit. Nykyisin se osallistuu mm. Mars MetNet Precursor Mission-avaruuslennon suunnitteluun yhdessä Venäjän ja Suomen kanssa. 

INTA on eräs Espanjan kansallisen satelliittikaukokartoituksen ohjelman laatijoista.

INTA rahoittaa 3% Ranskan Pleiades-tiedustelusatelliittijärjestelmän kehityskustannuksista. Sen kiinnostus on järjestelmän maa-asemissa. 

INTA on kaavailemassa kansallista Ingenio-satelliittia, joka kuvaisi näkyvän valon aallonpituudella etenkin Espanjan aluetta. Missio osallistuisi EU:n GMES- eli Kopernikus-järjestelmään.

Paz puolestaan on INTAn kehittämä X-kaistan tutkasatelliittijärjestelmä.

Lähteet
-------

* Eurisy Newsletter, n:o 50, October 2008

Aiheesta muualla
----------------

Commons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Instituto Nacional de Técnica Aeroespacial**.
* INTAn sivusto
Lessie Sachsin piirros julkaistu *Der Orchideengarten*-julkaisussa, vuonna 1919.
**Lessie Sachs** (1897–1942) oli saksalainen, juutalaistaustainen, Yhdysvalloissa vaikuttanut kuvataiteilija ja runoilija.

Lessie Sachs syntyi nykyisen Puolan alueella, Breslaussa. Hänen isänsä oli kuuluisa neurologi, Heinrich Sachs. Koulunsa Sachs suoritti Breslaussa ja Münchenissä, missä hän opiskeli taideteollisuutta.

Sachs kirjoitti etupäässä lyyristä rakkausrunoutta. Hänen runojaan julkaistiin ensiksi Simplicissimus-lehdessä. Sen jälkeen niitä julkaistiin sanomalehdissä ja joitakin luettiin radiossa. Vuonna 1933 hän solmi avioliiton itävaltalaisen pianistin ja säveltäjän, Josef Wagnerin kanssa. Pariskunnalle syntyi tytär, Dorothée.

Monien muiden juutalaisten tapaan Sachs totesi olevan parasta muuttaa Saksasta Yhdysvaltoihin. Perhe asettui New Yorkiin. Pieni Saksasta emigroituneiden juutalaisten lehti "Aufbau" julkaisi hänen runouttaan.

Sachs kuoli vuonna 1942. Kaksi vuotta myöhemmin hänen miehensä julkaisi hänen runokokoelmansa johon esipuheen kirjoitti Heinrich Mann. Hänen kirjallista jäämistöään säilyttää Leo Beck -instituutti.

Sachs työskenteli kuvataiteilijana. Pienilevikkinen saksalainen fantasialehti "Der Orchideengarten" joka ilmestyi vuosina 1919–1921 julkaisi hänen piirroksiaan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4
2. ↑

Lisää runoilijasta
------------------

* 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Euroopan unionin tunnus
**Cotonoun sopimus** on Euroopan unionin ja Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren maiden (AKT-maat) keskeinen sopimus. Se allekirjoitettiin 23. kesäkuuta 2000 Cotonoussa, Beninin taloudellisessa pääkaupungissa. Sopimuksen allekirjoittivat 77 AKT-valtiota ja 15 Euroopan unionin jäsenvaltiota ja se tuli voimaan vuoden 2002 alussa. Kyseessä on kaikkien aikojen laajin yhteistyöohjelma mitä AKT-valtiot ja EU ovat solmineet.

Tavoitteet
----------

Sopimuksen keskeisenä tavoitteena on vähentää ja poistaa juurineen köyhyys ja siten avustaen kyseisiä maita, että aikaa myöten kestävä kehitys sekä AKT-maiden taloudellinen, sosiaalinen ja kulttuurillinen kehitys vauhdittuisivat, ja että AKT-maiden asteittainen integrointi maailmantalouteen tulisi mahdolliseksi. Tämän lisäksi rauhaa ja turvallisuutta edistäen olisi luotava ilmapiiri, jossa vakaa ja demokraattiset olot olisivat mahdolliset.

Keskeiset periaatteet
---------------------

Cotonoun sopimus korvasi Lomén sopimukset. Jotka ovat olleet AKT–EU-kehitysyhteistyön perusta aina vuodesta 1975 lähtien. Kuitenkin Cotonoun sopimus on laajempialainen kuin mikään aiemmin tehty talous- ja kehityssopimus. Se on tarkoitettu vähintäänkin 20 vuoden ajanjaksolle, mutta se olisi tarkastettavat joka viides vuosi. Yhteistyö perustuu niin sanottuun kumppanuuteen ja se jakautuu viiteen toisiinsa läheisesti liittyvään pilariin, jotka ovat:

* kokonaisvaltainen poliittinen ulottuvuus
* osallistuvien lähestymistapojen edistäminen
* kehityksen strategiat ja keskittyminen tavoitteeseen köyhyyden vähentämisestä
* uudenlaisen talouteen ja kaupankäyntiin liittyvän yhteistyökehyksen luominen
* talousyhteistyön uudistaminen.

Sopimuksen osapuolet
--------------------

Sopimus on tehty Euroopan yhteisön nimissä ja sen 25 jäsenvaltion puolesta. Osa jäsenvaltioista on liittynyt sopimukseen (vuoden 2000 jälkeen) hyväksyessään Euroopan yhteisön jäsenyyden.

Lisäksi sopimuksen osapuolina ovat AKT-maat.

Katso myös
----------

* Lomén sopimukset

Lähteet
-------

1. ↑  Tämä artikkeli on vapaasti muokattu englannin-, saksan- ja ranskankielisen Wikipedian pohjalta, kuitenkin sitä on lisäilty soveltuvin osin suomenkielisen sopimustekstin mukaisesti.
2. ↑  Lyhenne tulee sanoista Afrikka, Karibia ja Tyynimeri

Aiheesta muualla
----------------

* Cotonoun sopimuksen teksti (Arkistoitu – Internet Archive)
* Cotonoun dokumentin infosivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
*Tämä artikkeli kertoo asuintalosta. Elintarvikeyhtiöstä kertoo artikkeli Insula (yritys).*
Insulan rauniot Roomassa.
**Insula** (suom. *saari*) tai **roomalainen vuokrakasarmi** oli Rooman valtakunnan kaupunkien keski- ja alemman luokan asukkaiden plebeijien asuinkerrostalo. Vuokratalojen saarta tarkoittava nimitys johtui katujen ympäröimien talojen ulkonäöstä lintujen perspektiivistä katsottuna. Insulat olivat usein heikosti suunniteltuja ja mahdollisimman halvalla rakennettuja. Talot saattoivatkin toisinaan sortua ja tulipalot uhkasivat niitä jatkuvasti.

Talot olivat suuria kerrostaloja, joiden katutasossa sijaitsi useimmiten kauppoja, ravintoloita ja muita liike-elämälle varattuja tiloja. Ylemmissä kerroksissa sijaitsivat varsinaiset asuintilat. Alimmat asuinkerrokset olivat halutuimpia vuokralaisten keskuudessa ja siksi köyhimpien roomalaisten täytyi tyytyä kipuamaan korkeimpiin kerroksiin. Yhtenä syynä alakerrosten arvostukseen oli roomalaisten kaupunkien vesi- ja viemäriverkosto, joka ulottui ainoastaan talojen pohjakerroksiin. Veden kantaminen ylempiin kerroksiin jäi köyhimpien kaupunkilaisten huoleksi.

Roomalaisten kaupunkien kasvu pakotti rakentamaan kaupungit varsin ahtaasti. Rikkaan yläluokan ylellisten talojen, domusten viedessä suuren osan kaupungin rakennusalasta jouduttiin vuokrakasarmeja rakentamaan yhä korkeammiksi ja monikerroksisemmiksi. Talojen korkeuksia pyrittiin rajoittamaan keisarillisilla määräyksillä, mutta etenkin Roomassa kasvava väestö vaati yhä suurempien talojen rakentamista. Korkeimmat insulat saattoivat olla jopa 8- tai 9-kerroksisia.

Katso myös
----------

* Domus – patriisien, roomalaisen yläluokan kaupunkitalo

Lähteet
-------

1. ↑  Valkeapää, Leena: Taidehistorian sanasto (PDF)  2003. Jyväskylän yliopisto.  Arkistoitu 21.12.2008. Viitattu 26.7.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Tutustumisretki pompeijilaiseen insulaan (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
**Bump-stock** tai **bump-fire** on ampumatekniikka, jossa puoliautomaattisen kiväärin rekyyliä hyödynnetään niin, että sen tulinopeutta saadaan kasvatettua. Ampuja työntää asetta tukikädellään eteenpäin ja liipasinsormi pysyy paikallaan. Näin liipasimen kontaktia liipasinsormeen saadaan nopeutettua. Muilla kuin hyvin lyhyillä etäisyyksillä osumatarkkuus kärsii merkittävästi. Tekniikkaa voi käyttää myös puoliautomaattisen pistoolin kanssa.

Lisävarustus, jota englanniksi kutsutaan nimellä *bump-stock*, sisältää edestakaisen liikkeen sallivan tukin ja lepotason liipasinsormelle. Vaikka varustus ei sisällä jousia, se pystyy kalifornialaisen demokraattisenaattorin Dianne Feinsteinin mukaan kasvattamaan puoliautomaattisen kiväärin tulinopeuden 400–800 laukaukseen minuutissa.

Vaikka lisävarustus käytännössä tekee aseesta tulinopeudeltaan konetuliaseen, se oli 2017 laillinen myyntituote Yhdysvalloissa ja nousi uutisiin Las Vegasin joukkosurman yhteydessä.

Lähteet
-------

1. ↑  Vegas Shooter Had 'Bump Stocks' To Convert Rifles to Full-Auto *popularmechanics.com*.  3.10.2017. popularmechanics.com. Viitattu 3.10.2017.
2. ↑  Kokkonen, Yrjö: Las Vegasin joukkosurma: Uusimmat tiedot – mies kasvatti aseidensa tulinopeutta lisälaitteella *yle.fi*.  3.10.2017. Yle Uutiset. Viitattu 3.10.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* 'Bump fire' devices turn rifles into machine guns: How is that legal? *csmonitor.com*.  2.2.2013. Christian Science Monitor.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Bump-fire
Karjala III
**Karjala** on Suomessa toimivan Hartwallin valmistama lager-tyyppinen olutmerkki. 

Karjala-olutta valmisti alun pitäen Osuusliike Itä-Karjalan omistama Sortavalan panimo Oy vuodesta 1932 vuoteen 1944. Vuonna 1948 Karjala-nimi palasi markkinoille, kun *Osakeyhtiö Lappeenranta ja Lauritsala* muutti tuotannossa olleen Pöytäoluen nimen Karjalaksi. Hartwall osti panimon vuonna 1966, jonka jälkeen Karjalaa alettiin myydä koko Etelä-Suomessa. Panimossa harkittiin paikallisen Karjala-nimen vaihtamista Kalevaksi, mutta nimeä ei kuitenkaan muutettu.

Karjala-olut oli 1960-luvun jo tuote-elinkaarellaan hiipuva olutmerkki, kunnes Neuvostoliiton suurlähettiläs Andrei E. Kovalev totesi vuonna 1968 julkisesti, että Karjala-oluen etiketti herättää vääriä mielikuvia sota-ajalta. Karjala-oluen etiketissä on Karjalan vaakuna, jossa länsimaista (ruotsalaista) suoraa miekkaa kädessään pitävä käsi miekkailee venäläistä sapelia pitävän käden kanssa. Lehdistössä tapaus sai julkisuutta 14 broadsheet-sivua vastaavan palstamillimetrimäärän,*lähde?* ja Karjala-olut alkoi jälleen vahvistua tavaramerkkinä. 

Myöhemmin muodostui myös sanonta Karjala-oluen juontiin liittyen, että *Karjala takaisin, vaikka pullo kerrallaan.* Keskioluen levinneisyyden myötä käytettiin erityisesti itäisessä Suomessa Karjala-oluesta myös nimitystä *evakkokalja*, se kun "tulloo aina takasi".*lähde?*

Pilapiirtäjä Kari Suomalainen reagoi venäläisten arvosteluun ja piirsi *Helsingin Sanomissa* julkaistun piirroksen *Sano vaan reilusti PYH!*. Seuraavana päivänä kaikki helsinkiläiset ravintolat halusivat valikoimiinsa Karjala-olutta. Keskioluen vapautuminen vuoden 1969 alussa siivitti Karjalan 30 prosentin markkinaosuudella Suomen suosituimmaksi olueksi.*lähde?*

Suomen voitettua jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 1995 Hartwall toi markkinoille niin sanotun leijonaoluen, jonka pullojen etiketeissä oli kaikkien kultajoukkueen pelaajien kuvat. Etiketeistä on tullut keräilijöiden keskuudessa haluttuja. Vuoden 2017 lopulla leijonaolut tuotiin uudestaan markkinoille rajoitettuna eränä.

Keväällä 2017 Hartwall toi markkinoille 100 tölkin pakkauksen Karjala-olutta Suomen itsenäisyyden satavuotisjuhlan kunniaksi.

Tuotteet
--------

* Karjala 0,0 %
* Karjala 4,5 %
* Karjala 5,2 %
* Karjala 8,0 %

Karjalan raaka-aineina käytetään ohramallasta, vettä, humalaa ja ohratärkkelystä (ei alkoholittomassa).

Lähteet
-------

1. ↑  Sortavalan Olut Heninen.net. Viitattu 3.11.2015.
2. 1 2  Leppänen, Timo: *Merkilliset nimet. Tarinoita yritysten ja tuotteiden nimistä*. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2016. ISBN 978-952-222-720-1. *lähde tarkemmin?*
3. 1 2  Historiikki Vanhapanimo.fi. Viitattu 3.11.2015.
4. ↑  Muistatko legendaarisen MM95-oluen? Keräilijöiden himoitsemat retropullot palaavat kauppojen hyllyille *Iltalehti*.  8.11.2017. Viitattu 30.11.2017.
5. ↑  Ei ollutkaan aprillipilaa! Karjala-olutta saa nyt 100-packissa – "Kyllä se on ihan oikea tuote" *MTVuutiset.fi*.  4.4.2017. Viitattu 6.11.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Hartwallin virallinen sivusto
**Kuvatarkkaamo** (engl. *control room, video control room, vision control room*) on televisiotuotantotilojen, televisiostudion tai ulkotuotantoauton yksikkö, missä säädetään televisiokuvaa. Kuvatarkkaamo kuuluu monikameratuotantoon. Kuvatarkkaamossa sijaitsevat kunkin televisiokameran tarkkailuyksiköt. Niissä säädetään kameran kuvan laatua, mm. valkoisen tasoa, mustan tasoa, keskialuetta eli gammaa ja värien sävyjä. Kamerat myös säädetään teknisesti sellaisiksi, että eri kameroitten kuvia voidaan leikata keskenään. Tämä leikkaustoiminta tapahtuu televisio-ohjaamossa. Kuvatarkkaamossa työskentelee kuvatarkkailija, ja videokuvia leikkaa mikseri eli videomiksaaja. .

Monikameratuotannon kuvatarkkaamo on yleensä valaistustarkkaamon yhteydessä, koska valaistuksen oikea säätäminen on hyvän kuvatarkkailun edellytys. Näin valaistuksesta vastaava kuvaaja, valaistusmestari tai valaisija sekä kuvatarkkailija työskentelevät tiiviissä yhteistyössä.

Lähteet
-------

1. ↑   Millerson, Gerald: *The Technique of TV Production*. London and Boston: Focal Press, 1982.  s. 22
2. ↑   Burrows, Thomas - Wood, Donald: *Television Production - disciplines and techniques*. Dubuque, Iowa: WCB, 1982.  s. 17, 59-86

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kuvatarkkaamo** Wikimedia Commonsissa
**Butaritari** on kymmenestä saaresta koostuva, Kiribatille kuuluva atolli Tyynellä valtamerellä.

Aiemmin Butaritari tunnettiin nimellä Makin. Nykyään se on kuitenkin erään Butaritarin lähellä sijaitsevan pienemmän atollin nimi. Makin tunnettiin aiemmin nimellä *Makin Meang* tai *Pieni Makin*.

Butaritarin pinta-ala on 13,6 neliökilometriä ja asukasluku oli noin 3 200 vuonna 2015. Atollin suurin kylä on noin 2 000 asukkaan Butaritari, joka on myös Kiribatin suurin asutuskeskus Tarawan ulkopuolella 

Butaritari sijaitsee pohjoisilla Gilbertsaarilla 100 kilometriä Tarawasta luoteeseen. Atollilla on pituutta idästä länteen miltei 30 kilometriä. Saarella on lentokenttä , ja lisäksi sinne pääsee laivalla Betiolta tai Tarawalta. Kuuluisa kirjailija Robert Louis Stevenson eli saarella hetken 1800-luvun lopulla.

Japanilaiset miehittivät Butaritarin ja Makinin toisessa maailmansodassa 9. joulukuuta 1941.

Lähteet
-------

1. ↑  Gilbert Islands britannica.com:  Encyclopædia Britannica. Viitattu 15.12.2018. (englanniksi)
2. ↑  Kiribati: Gilbert Group citypopulation.de:  Citypopulation. Viitattu 10.12.2018. (englanniksi) (saksaksi)
3. ↑
4. ↑
5. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Butaritari** Wikimedia Commonsissa

KiribatiKiribatin saaret
**Gilbertsaaret**: Abaiang | Abemama | Aranuka | Arorae | Beru | Butaritari | Kuria | Maiana | Makin | Marakei | Nikunau | Nonouti | Onotoa | Tabiteuea | Tamana | Tarawa

**Phoenixsaaret**: Abariringa | Birnie | Enderbury | Manra | McKean | Nikumaroro | Orona | Rawaki

**Linesaaret**: Kiritimati | Tabuaeran | Teraina | Malden | Starbuck | Flint | Vostok | Caroline

**Banaba**
**Kristinebergin Kristus** on kiveen muotoutunut hahmo Kristinebergin kaivoksessa Lyckselen kunnassa Ruotsissa.

Pohjoisruotsalaisen Kristinebergin kunnan kaivoksessa ilmestyi räjäytystöiden yhteydessä 1946 kaivosseinämään yli kaksi metriä korkea kuvio, joka tulkittiin Kristuksen hahmoksi. Paikasta tuli pian matkailunähtävyys ja kaivostyöt lopetettiin, koska työläiset kieltäytyivät räjäyttämästä kuvaa. Myöhemmin paikalle rakennettiin maanalainen Pyhän Annan kirkko. Erään kristillisen lahkon mukaan asiaan liittyy 1900-luvun alussa esitetty ennustus, jonka mukaan lopun aikoina Kristus löydetään Pohjoismaissa sijaitsevasta vuoresta. Lahkon mukaan tähän viittaa myös nimi "Krist in i berget" eli "Kristus sisälle vuoreen".

Lähteet
-------

* Nils Edelman: *Viisaita ja veijareita geologian maailmassa*. Otava, 1991. ISBN 951-1-11107-8.
* Shalom - Merkillinen kaivoskuilu

Aiheesta muualla
----------------

* Kristinebergin maanalainen kirkko (Arkistoitu – Internet Archive) (ruotsiksi)
* Shalom - Merkillinen kaivoskuilu
**Aktiivinen galaksi** on galaksi, joka säteilee huomattavasti enemmän energiaa kuin mitä sen tähdet, hehkuvat kaasusumut ja pöly pystyvät säteilemään. Ylimääräinen säteily tulee yleensä tiiviistä galaksin ytimestä, josta monesti purkautuu suihkuja. Aktiiviset galaksit säteilevät tyypistä riippuen runsaasti infrapunaa, radioaaltoja, ultraviolettia, röntgensäteitä ja gammasäteitä.

Aktiivisia galakseja ovat mm. radiogalaksit, kvasaarit ja Seyfertin galaksit. Esimerkiksi Neitsyen jättiläisgalaksi M87 on aktiivinen elliptinen galaksi, josta lähtee suihku. Monilla radiogalakseilla on kaksi symmetristä "siipeä" jotka ovat syntyneet suihkusta, ja jotka säteilevät radioalueella. Tunnettu on myös elliptinen Centaurus A.

M51-galaksin aktiivinen ydin
Aktiivisten galaksien ytimistä käytetään lyhennettä **AGN** (engl. *Active Galactic Nuclei*) ja sitä ympäröivää varsinaista galaksia kutsutaan AGN:n *emogalaksiksi*. Ytimestä lähtevät suihkut säteilevät kirkkaasti radioalueella, ja näin havaitaan katselusuunnasta riippuen joko radiogalaksi tai kvasaari. Aktiivisen galaksin ytimessä oletetaan olevan 107–109 Auringon massainen musta aukko, johon syöksyy ainetta sitä kiertävästä kiekosta. Mustaan aukkoon syöksyvä aine kasautuu kertymäkiekoksi. Magneettikentät sinkoavat ainetta valtavalla nopeudella kertymäkiekon navoista poispäin. Täysin suihkujen syntymisen teoriaa ei tunneta.

Kaikkien aktiivisten galaksien, kvasaarien, radiogalaksien ja Seyfertin galaksien perusrakenne on sama. Kohteet vain nähdään eri suunnista.

Lähteet
-------

* Karttunen, Hannu: "Galaksit", *Tähtitieteen perusteet*. Ursa ry, 2010. ISBN 978-952-5329-82-7.

### Viitteet

1. ↑  Active Galaxies and Quasars - Introductions NASA. Viitattu 29.3.2013.
2. 1 2  Karttunen, s. 533
3. ↑  Picture Album: Spiral Gas Disk in Active Galaxy M87 *Hubble Site*. Viitattu 29.3.2013.
4. ↑  Firestorm of Star Birth in Galaxy Centaurus A NASA. Viitattu 29.3.2013.
5. ↑  Karttunen, s. 537
6. 1 2 3  Ryden B: Active Galaxies Ohio State University. Viitattu 29.3.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Aktiivinen galaksi** Wikimedia Commonsissa
Telttoja Calais’n viidakossa. Kuva vuodelta 2015.
**Calais’n viidakko** oli ranskalaisen Calais’n kaupungin liepeillä sijaitseva siirtolaisten leiri. Se oli hökkelikylä, jossa oli tuhansia asukkaita.
Vuonna 2016 Ranskan hallinto päätti tyhjentää leirin ja leiri oli täysin tyhjä lokakuussa 2016.

Calais’n viidakko oli olemassa vuodesta 1999 lähtien. Siirtolaisilla oli leirissä baareja, kauppoja ja parturikampaamoja. Leirin asukkaat yrittivät päästä Britanniaan. Joka yö satoja leirin asukkaita yritti päästä aitojen läpi ja rekan kyytiin, junan katolle tai lauttaan. Euroopan pakolaiskriisin myötä rajavalvonta kiristyi ja Britanniaan oli hyvin vaikea päästä, joten siirtolaiset jäivät jumiin Calais’n viidakkoon. Leirille tulevat ihmiset eivät usein tienneet, että Britanniaan jatkaminen oli vaikeaa. Siirtolaiset halusivat Britanniaan, koska monella oli siellä sukulaisia ja ystäviä ja myös koska he uskoivat, että Britanniassa oli paremmat mahdollisuudet saada työpaikka kuin Ranskassa.

Suurin osa Calais’n viidakon asukkaista oli Afrikasta ja Lähi-idästä tulleita nuoria miehiä. Leirissä asui noin 4 000 asukasta, pääosin lauta- ja pressuhökkeleissä. Leirin asukkaat tulivat toimeen lähinnä lahjoitusten avulla. Lapsiperheille lahjoitettiin asuntovaunuja. Brittiläinen hyväntekeväisyysjärjestö Human Relief Foundation tuki leiriä, mutta loppuvuodesta 2015 se totesi, että suurin osa leirin asukkaista oli elintasopakolaisia, minkä vuoksi järjestö harkitsi lahjoitusten lopettamista.

Lähteet
-------

1. ↑
2. 1 2 3  Huusko, Jukka: Vankina Calais’n viidakossa.  *Helsingin Sanomat*, 9.1.2016, s. B2–3.
3. ↑  Calais’n viidakko Ranskassa on pakolaisten viimeinen etappi – "Monet liikkuvat huhujen perässä"  9.1.2016. Helsingin Sanomat.  Arkistoitu 9.1.2016. Viitattu 9.1.2016.
4. ↑  Brooke, Chris & Allen, Peter: UK charity considers cutting off aid for the ‘Jungle’ at Calais after visiting the camp and deciding most migrants had no real reason to leave their home country  6.10.2015. The Daily Mail. Viitattu 9.1.2016. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Calais’n viidakko** Wikimedia Commonsissa
**Aktiivi-Instituutti** on kansanopistomuotoisena toimiva työelämän koulutus- ja kehittämiskeskus Helsingissä. Opisto toimii opetus- ja kulttuuriministeriön valvonnassa ja sen toimintaa säätelee laki vapaasta sivistystyöstä. Opiston ylläpitäjä on Toimihenkilöjärjestöjen Opintoliitto.

Koulutus
--------

Aktiivi-Instituutti kouluttaa luottamusmiehiä, työsuojeluvaltuutettuja ja -päälliköitä, järjestötoimijoita sekä muita työelämän asioista kiinnostuneita. 

Koulutukset suunnitellaan ammattiliittojen, työyhteisöjen, kansalaisjärjestöjen, yritysten ja julkisen sektorin organisaation henkilöstön tarpeisiin. 

Koulutuksissa etsitään ratkaisuja oman työpaikan työehtojen ja työolojen kehittämiseen sekä ajankohtaisiin edunvalvonnan kysymyksiin. 

Opiston tarjonnassa on työsuojelukoulutusta, työhyvinvointikoulutusta, työoikeuskoulutusta, neuvottelu- ja viestintätaitojen koulutusta sekä johtamiskoulutusta. Henkilöstönedustajille on tarjolla syventävää työmarkkinakonsultin ja työsuojelukonsultin erikoistumiskoulutusta. Opistossa voidaan järjestää myös räätälöityjä tilauskursseja sopimuksen mukaisesti.

Lähteet
-------

Aiheesta muualla
----------------

* Aktiivi-Instituutin kotisivut
**Pedagoginen malli** 

Pedagogisia malleja 

Tutkiva oppiminen  
Ongelmalähtöinen oppiminen  
Projektioppiminen  
Ilmiöpohjainen oppiminen  
Freinetpedagogiikka  
Montessoripedagogiikka  
Yhteisöllinen oppiminen  
Yhteistoiminnallinen oppiminen  
Oppilaslähtöinen opetus

(katso kaikki 34)

Katso myös 

Luokka:Opetusmenetelmät, Pedagogiikka, Didaktiikka, Opetus

**Aktiivisuuspedagogiikka** on eräs opetuksen toteuttamisen tapa ja keino. 

Oppilaan tai jopa aikuisen oppimisen uskotaan perustuvan lapsen tai aikuisen aitoihin kokemuksiin, joita hän on saanut leikkimällä, työtä tekemällä tai ilmiöitä tutkimalla. Ajatuksena on myös turvata lapsen tai aikuisenkin mahdollisuus osallistua aktiivisti oman toimintansa ohjaamiseen.

Historiaa
---------

Eräänlaisena aktiivisuuspedagogiikan perustajana voidaan pitää John Deweytä, joka enemmän kuin kukaan toinen teoreetikko on vaikuttanut nykyisin vallalla olevaan "uuden koulun" ajatukseen kaikkialla maailmassa. Tämä Deweyn aikuispedagogiikka on vaikuttanut muun muassa W. H. Kilpatriciin ja projektimetodiin sekä eurooppalaiseen ajatukseen työkoulusta, jonka luojina ovat toimineet J. Linghart, O. Decroly ja G. Kerschenstern.

Lähteet
-------

* Hytönen, J.; Lapsikeskeisen kasvatuksen ydinkysymyksiä. Helsinki. WSOY. 2008.

### Viitteet

1. ↑  Ari Naakka ja Petri Niemi; Ihminen, ympäristö ja oppiminen[vanhentunut linkki].