recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Tommy Söderberg** (s. 19. elokuuta 1948) on ruotsalainen jalkapallovalmentaja.

Ura
---

Söderberg voitti AIK:n päävalmentajana Allsvenskan-mestaruuden kaudella 1992. Myöhemmin hän siirtyi valmentajaksi Ruotsin alle 21-vuotiaiden maajoukkueeseen, josta hän nousi Ruotsin maajoukkueen päävalmentajaksi Tommy Svenssonin erottua tehtävästä vuonna 1998. Hän valmensi Ruotsin vuoden 2000 EM-kisoihin. Samana vuonna Lars Lagerbäck nostettiin apuvalmentajan paikalta päävalmentajaksi yhdessä Söderbergin kanssa.

Uuden valmentajaparin alaisuudessa Ruotsi selviytyi vuoden 2002 MM-kisoihin sekä vuoden 2004 EM-kisoihin. Euroopan-mestaruuskisojen jälkeen Söderberg päätti luopua päävalmentajan tehtävästään maajoukkueessa ja palasi nuorten maajoukkueen valmentajaksi.

alle 21-vuotiaiden EM-kisoissa 2009 Söderbergin ja Jörgen Lennartsonin luotsaamat Ruotsin nuoret taistelivat upeasti tiensä välieriin, joissa finaalipaikka oli erittäin lähellä. Ruotsi nousi 3–0 tappioasemasta toisella puoliajalla tasoihin ja lopulta ratkaisu nähtiin vasta rangaistuspotkukilpailussa, jossa Englanti oli vahvempi 5–4.

Meriitit valmentajana
---------------------

* Ruotsin mestaruus: 1992
* MM-2.kierros: 2002
* EM-puolivälierät: 2004
* EM-alkulohko: 2000
* U21-EM-välierät: 2009

Lähteet
-------

1. ↑  Ruotsin futisnuorten huikea kiri ei riittänyt


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Sanny Åslund** | **AIK:n päävalmentaja**1991–1993 | Seuraaja:**Hans Backe** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Tommy Svensson** | **Ruotsin jalkapallomaajoukkueen päävalmentaja**1998–2004*Lars Lagerbäckin kanssa (2000–2004)* | Seuraaja:**Lars Lagerbäck** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Lars LagerbäckTorbjörn Nilsson** | **Ruotsin U21-maajoukkueen päävalmentaja**1995–19972004–2013 *Jörgen Lennartssonin kanssa (2004–2011)**Håkan Ericsonn kanssa (2011–2013)* | Seuraaja:**Lars Olof MattssonHåkan Ericson** |

Ruotsin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2002
1 Hedman |
2 Mellberg |
3 P. Andersson |
4 Mjällby |
5 Michael Svensson |
6 Linderoth |
7 Alexandersson |
8 A. Svensson |
9 Ljungberg |
10 Allbäck |
11 Larsson |
12 Kihlstedt |
13 Antonelius  |
14 Edman |
15 Jakobsson |
16 Lučić  |
17 Magnus Svensson |
18 Jonson |
19 Farnerud |
20 D. Andersson |
21 Ibrahimović |
22 A. Andersson |
23 Isaksson |
Valmentaja Lagerbäck ja Söderberg
**Corey Belser** (s. 22. marraskuuta 1982 Nürnberg, Saksa) on yhdysvaltalainen koripalloilija, joka pelaa tällä hetkellä Espoon Hongassa.

Ura
---

Belser pelasi lukiossa sekä koripalloa, että amerikkalaista jalkapalloa. Hän pelasi yliopistokoripalloa San Diegon yliopistossa kolme kautta. Kauden 2003–2004 hän joutui olemaan kokonaan sivussa loukkaantumisen takia. Toiseksi viimeisenä yliopistokautenaan hän teki 6,4 pistettä ja otti 5,0 levypalloa ottelua kohden. Ensimmäisen ammattilaiskautensa Belser aloitti Kreikan pääsarjan Olympia Larissassa. Kausi ei sujunut kentän ulkopuolella parhaalla mahdollisella tavalla, sillä hän oli lähellä menettää sopimuksensa baaritappelun jälkeen. Baaritappelussa oli mukana myös Matt Walsh, mutta kaksikko selvisi välikohtauksesta ainoastaan kuukauden palkanmenetyksellä. Vuoden 2008 lopulla Belser joutui leikkaukseen, joka piti hänet poissa marraskuuhun 2008 saakka. Kauden 2008–2009 aikana Belser teki 10,2 pistettä ja otti 3,9 levypalloa ottelua kohden. Hän aloitti kauden 2009–2010 Arisissa, mutta kun joukkue ei onnistunut saamaan paikkaa Euroliigaan, Belser vapautettiin. Marraskuussa hän siirtyi Espoon Honkaan. Belser voitti Hongan paidassa koripallon Suomen Cupin ja edusti joukkuetta 18 ottelussa. Helmikuun alussa 2010 Belser käytti sopimuksessaan ollutta pykälää, jonka mukaan hän saattoi purkaa sopimuksen, jos Gordon Herbert ei toimisi enää joukkueen valmentajana. Kolme päivää tämän jälkeen hän siirtyi Politekhnika-Halychynaan loppukauden kestäneellä sopimuksella. Kaudeksi 2010–2011 Belser palasi Honkaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Corey Belser University of San Diego.  Arkistoitu 21.8.2008. Viitattu 10.11.2009. (englanniksi)
2. ↑  Olympia Larissa fine Belser for braw  2.4.2007. Sport in Grece.  Arkistoitu 26.9.2011. Viitattu 10.11.2009. (englanniksi)
3. ↑  Νίκη-πρόκριση (72-57) με Ολυμπιάδα υπό το βλέμμα του Μπέλσερ!  12.11.2008. Olympia Larissa. Viitattu 10.11.2009. (kreikaksi)[vanhentunut linkki]
4. ↑  Corey Belser siirtyy Kreikan liigasta Honkaan  9.11.2009. Suomen Koripalloliitto. Viitattu 10.11.2009.
5. ↑  Honka ja Belser purkivat sopimuksen  8.2.2010. Suomen Koripalloliitto. Viitattu 8.2.2010.
6. ↑  У «Політехніці-Галичині» кадрові зміни  11.2.2010. Politekhnika-Halychyna. Viitattu 11.2.2010. (ukrainaksi)
7. ↑  Corey Belser palaa Honkaan  6.9.2010. Suomen Koripalloliitto. Viitattu 13.3.2010.

Aiheesta muualla
----------------

* Euroliigan pelaajaprofiili (englanniksi)

Espoon Honka – 2010–2011 – Korisliiga
4 Vanttaja |
5 Belser |
6 Mäkäläinen |
7 Wilson |
8 Helenius |
9 Höglund |
10 Vanjoki |

11 Dolenc |
12 Iisalo |
15 Lindbom |
21 Suotamo |
25 Kopio |
45 Williamson |
51 Matinen

Valmentaja Salminen
Eric Bibb
**Eric Bibb** (s. 16. elokuuta 1951, New York) on yhdysvaltalainen blueslaulaja-lauluntekijä ja kitaristi.

Ura
---

Bibbin isä oli koulutettu laulaja Leon Bibb, joka saavutti suosiota 1960-luvulla New Yorkin folkpiireissä. Hänen setänsä oli kuulu jazzpianisti ja säveltäjä Modern Jazz Quartetin John Lewis.

Bibb sai ensimmäisen teräskielisen akustisen kitaransa seitsenvuotiaana. 16-vuotiaana hänen isänsä kutsui Eric Bibbin soittamaan television kykyjenetsintäohjelma "Something Newssä". Tämän jälkeen hän soitti newyorkilaisessa Negro Ensemble Companyssa. Hän meni opiskelemaan psykologiaa ja venäjää Columbian yliopistoon, muttei koskaan saanut opintojaan päätökseen. 19-vuotiaana Bibb lähti Pariisiin, jossa hän tapasi kitaristi Mickey Bakerin. Baker innosti Bibbin bluesiin. Myöhemmin hän muutti Tukholmaan, jossa hän kiinnostui varhaisesta bluesista ja esiintyi paikallisten maailmanmusiikkia esittäneiden muusikoiden kanssa samalla kirjoittaen omia kappaleitaan. 

Tukholmassa Opus 3 -levymerkki julkaisi Bibbin albumeja, joista ensimmäinen *Rainbow People* ilmestyi vuonna 1977. Osa levyistä syntyi yhdessä Bert Deivertin ja Cyndee Petersin kanssa. Vuoden 1997 albumi *Good Stuff* saavutti kansainvälistä huomiota ja se julkaistiin myös Yhdysvalloissa ja Britanniassa. Levyllä olivat mukana muun muassa Pops ja Mavis Staples ja Taj Mahal.

Vuonna 2002 Eric Bibb levytti yhdessä isänsä Leon Bibbin kanssa albumin *A Family Affair*. Vuonna 2004 häneltä ilmestyi albumi *Friends*, jolla on mukana Taj Mahal, Odetta, Charlie Musselwhite, Guy Davis, Mamadou Diabate ja Djelimady Toukara.

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
* Kuvitettu diskografia
* Eric Bibb Myspacessa (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Australia

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Grammy Awards
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
Ontrei Vanninen Sortavalan Rautalahdessa noin 1890.
**Ontrei Vanninen** (myös **Ontrei Borissa**, 1807–1891) Sortavalan Rautalahdesta oli karjalainen runonlaulaja. Vanninen esiintyi muiden aikansa runonlaulajien tapaan usein Sortavalan Laulujuhlilla. 

Ontrei Vanninen oli yksi viimeisistä runonlaulajista kotiseudullaan Laatokan Karjalassa. Hän oli tietäjä Boris Vannisen poika. Boris Vanninen (myös Boris Borissa, 1761-1830) oli Laatokalla sijaitsevassa Tulolan saaressa syntynyt tietäjä, joka oli ollut "Tuli-Lapissa" noitaopissa.

O. A. Forsström kertoo kirjassaan *Kuwia Raja-Karjalasta* vuonna 1894:

> »On kulunut jo seitsemän sukupolvea siitä, kun ensimmäinen Vanninen seudulle asettui asumaan. Ontrein isä Borissa oli kuuluisa tietäjä (shamaani) joka oli saanut Lapissa tietäjä oppinsa ja osasi pahaakin miestä puhutella. Ontrein kerrotaan olleen "puhemiehenä" kahdellesadalle parille.» 
> 
>

Lähteet
-------

1. ↑  Muutama wiikkokausi Wenäjän Karjalassa I.  *Laatokka*, 23.01.1883, nro 4, s. 3. Kansalliskirjasto. Viitattu 18.07.2015.
Ğafuri 1911.
**Mäcit** **Ğafuri** (tat. Мәҗит Гафури, baškiiriksi Мәжит Ғафури - koko nimi: *Ğäbdelmäcit Nurğäni ulı Ğafurov,* ven. Габдулмажит Нурганиевич Гафуров / Мажит Гафури, *Gabdelmažit Nurganijevitš Gafurov / Mažit Gafuri*; 1. elokuuta 1880, Ufan kuvernementti - 28. lokakuuta 1934, Ufa) oli tataarin- ja baškiirinkielinen kirjailija. Häntä pidetään baškiirinkielisen nykykirjallisuuden perustanlaskijana. Vuonna 1923 hän sai Baškortostanin kansanrunoilijan arvonimen.

Elämä
-----

Mäcit Ğafuri syntyi kyläkoulun opettajan perheeseen. Hän opiskeli Troitskin, Kazanin ja Ufan koraanikouluissa. Ensimmäiset runonsa hän kirjoitti tataariksi vuonna 1902. Ensimmäinen runokokoelma *Seber timer julı jäki millätneŋ xäldäre* ("Siperian rautatie") ilmestyi Orenburgissa vuonna 1904. Vuonna 1905 Ğafuri muutti Kazaniin, jossa hän osallistui opiskelijalevottomuuksiin. Sensuuriviranomaiset takavarikoivat kokoelmat *Jäš ğümerem* ("Nuori elämäni", 1906) ja *Millät möxäbbäte* ("Rakkaus kansaa kohtaan", 1907). Vuonna 1906 Ğafuri palasi Ufaan, jossa hän vuodesta 1911 lähtien asui poliisin valvonnan alaisena.

Ğafurin varhaisten teosten teemoja ovat sosiaalinen ja kansallinen sorto, kansanvalistus ja vallankumousaatteet. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän laati sodanvastaisia runoja. Vuonna 1915 kirjoitetusta runosta *Juqtırhıŋ da, alla!* ("Ei ole sinua, Jumala") hän sai päälleen muslimipapiston vihat. Tsaarinvallan kaatumista Ğafuri tervehti runolla *Xörriät irtähe* ("Vapauden aamu", 1917).

Lokakuun vallankumouksen jälkeen Ğafuri kirjoitti ajankohtaista kansalaislyriikkaa ja työskenteli Qıźıl Bašqortostan ja Kommuna -lehtien toimittajana. Runoelma *Ešse* ("Työläinen", 1921), omaelämäkerrallinen pienoisromaani *Šağirźeŋ altın priiskehendä* ("Runoilijan kultakaivoksilla", 1931) ja *Tormoš basqıstarı* ("Elämän portaat", 1930) kuvaavat baškiirien ja tataarien elämää ennen vallankumousta. Pienoisromaani *Qara jözzär* ("Häväistyt", 1927) kertoo naisen alistetusta asemasta. Näytelmän *Qıźıl jondoź* ("Punatähti", 1926) aiheena on Venäjän kansalaissota. Ğafuri oli myös ensimmäisiä baškiirinkielisiä lastenkirjailijoita. Hänen tuotantoonsa on vaikuttanut baškiirien ja tataarien suullinen kansanperinne sekä klassinen itämainen runous.

Kirjailijan mukaan on nimetty Baškortostanin Gafurin piiri sekä baškiirinkielinen akateeminen draamateatteri. Ufassa toimii hänelle omistettu kotimuseo.

Kirjallisuutta
--------------

* Ramazanov, G.Z. *Mažit Gafuri*. Moskva, 1980.
* Ramazanov, G.Z. *Tvortšestvo Mažita Gafuri*. Ufa, 1970.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Kratkaja literaturnaja entsiklopedija: Mažit Gafuri *feb-web.ru*. Viitattu 13.10.2009. (venäjäksi)
2. 1 2 3  Kratkaja entsiklopedija "Baškortostan": Mažit Gafuri *bashedu.ru*.  Arkistoitu 26.12.2008. Viitattu 13.10.2009. (venäjäksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* Encyclopedia of Modern Ukraine
* İslâm Ansiklopedisi

 |

 |
**Saad Tedjar** (arab. سعد تجار‎, s. 14. tammikuuta 1986 Béjaïa) on algerialainen jalkapalloilija. Keskikentällä pelaava Tedjar edustaa Algerian pääsarjassa pelaavaa ASO Chlefiä.

Seuraura
--------

Tedjar aloitti jalkapalloilun Paradoun riveissä vuonna 2006 ja siirtyi lainalle JS Kabylien riveihin kaudeksi 2009–2010. Kauden jälkeen Tedjar siirtyi kahden vuoden sopimuksella Kabylien riveihin. Hän saavutti vuonna 2011 Algerian cupin mestaruuden.

Heinäkuussa 2013 Tedjar siirtyi ASO Chlefiin.

Maajoukkueura
-------------

Tedjar pelasi ensimmäisen maaottelunsa Algerian maajoukkueessa 12. elokuuta 2011 2012 Afrikan-mestaruuskisojen karsintaottelussa Tansaniaa vastaan. Hänet valittiin myöhemmin vuoden 2013 Afrikan-mestaruuskisoihin, jossa Algerian kisat päättyivät kuitenkin alkulohkoon.

Lähteet
-------

1. ↑  EN : Les 25 pour Tanzanie – Algérie *DZfoot* 12.8.2011 Viitattu 19.6.2014 (ranskaksi)

Algerian joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2013
1 Doukha |
2 Mostefa |
3 Cadamuro |
4 Belkalem |
5 Halliche |
6 Mesbah |
7 Boudebouz |
8 Lacen |
9 Slimani |
10 Feghouli |
11 Bouazza |
12 Medjani |
13 Aoudia |
14 Kadir |
15 Soudani |
16 Si Mohamed |
17 Guedioura |
18 Lemmouchia |
19 Bezzaz |
20 Tedjar |
21 Ghoulam |
22 Rial |
23 M'Bolhi |
Valmentaja Halilhodžić
**Herbert Friedmann** (22. huhtikuuta 1900 Brooklyn, New York, Yhdysvallat – 14. toukokuuta 1987 Laguna Hills, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen lintutieteilijä.

Friedmann kiinnostui linnuista 16-vuotiaana käytyään American Museum of Natural Historyssa. Hän opiskeli Cornellin yliopistossa ja väitteli tohtoriksi 1923 Arthur A. Allenin ohjauksessa. Hän sai kolmivuotisen apurahan ja vietti pääosan ajasta Etelä-Amerikassa ja Afrikassa. Tulokset hän julkaisi maineikkaassa teoksessaan *The Cowbirds: A Study in the Biology of Social Parasitism* (1929). 1920-luvulla hän opetti Brownin yliopistossa ja Amherst Collegessa. Vuonna 1929 hän sai kuraattorin viran Smithsonian-instituutin luonnonhistoriallisen museon lintuosastolla ja palveli virassa vuoteen 1959, jolloin hänestä tuli museon eläintieteen laitoksen ylikuraatori. Vuonna 1929 hänestä tuli American Ornithologists' Unionin jäsen, ja hän toimi yhdistyksen puheenjohtajana 1937–1939.

Friedmann matkusti uudelleen Afrikkaan 1950–1951 ja tutki etenkin loistikkojen (*Prodotiscus*) biologiaa. Loistikkatutkimus toi hänelle Kansallisen tiedeakatemian Elliott-palkinnon 1959. Hän myös jatkoi turpiaalitutkimustaan.

Vuonna 1961 Friedmann nimitettiin Los Angelesin piirikunnan luonnonhistoriallisen museon johtajaksi, ja hän toimi virassa aina eläkkeelle jäämiseensä saakka 1970. Samana vuonna hän matkusti Etelämantereelle arvioimaan Yhdysvaltain kansallisen tiedesäätiön biologista tutkimusprojektia.

Friedmann tapasi tulevan vaimonsa, tanskalaisen maatalousasiantuntijan Karen Juul Vejlon, Washingtonissa 1936–1937. Heidät vihittiin 1937. Heidän tyttärensä Karen on taidehistorioitsija.

Friedmann julkaisi 17 kirjaa ja noin 315 tieteellistä artikkelia. Hän nimesi useita uusia lintulajeja ja alalajeja, muun muassa hopeasarvinokan (*Bycanistes brevis*).

Lähteet
-------

1. ↑  ITIS

* Muistokirjoitus (*The Auk*) (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola
* Portugali
* Vatikaani

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Laban Rotich** (s. 20. tammikuuta 1969, Mosoriot, Kenia) on kenialainen nandi-heimoon kuuluva entinen keskimatkojen juoksija.

Rotich sijoittui Atlantan olympialaisissa 1996 neljänneksi 1 500 metrin juoksussa ajalla 3.37,39. Kauden lopussa hän juoksi saman matkan kolmanneksi GP-finaalissa. Seuraavana vuonna hän oli yhdestoista Ateenan MM-kisoissa, minkä jälkeen sijoittui GP-finaalissa mailin juoksussa viidenneksi ajalla 4,05.48. Vuonna 1998 Rotich voitti 1 500 metrillä kultaa Kansainyhteisön kisoissa sekä Afrikan-mestaruuskisoissa. Kauden lopussa hän oli toinen GP-finaalissa ajalla 3.33,04 ja ensimmäinen yleisurheilun maailmancupissa.

Rotich voitti Maebashin sisäratojen MM-kisoissa 1999 MM-hopeaa 1 500 metrillä. Saman vuoden Sevillan ulkoratojen MM-kisoissa hän oli kuudes ja GP-finaalissa kolmas. Vuoden 2000 GP-finaalissa hän sijoittui seitsemänneksi. Rotich juoksi Lissabonin sisäratojen MM-kisoissa 2001 neljänneksi, mutta karsiutui samana vuonna Edmontonin ulkoratojen MM-kisoissa. Seuraavana vuonna hän voitti hopeaa Afrikan-mestaruuskisoissa ja sijoittui GP-finaalissa viidenneksi. IAAF:n yleisurheilufinaalissa 2003 hän juoksi viidenneksi. Rotich voitti seuraavana vuonna Budapestin sisäratojen MM-kisoissa MM-pronssia. Myöhemmin samana vuonna hän sijoittui IAAF:n yleisurheilufinaalissa kolmanneksi ja vuonna 2005 IAAF:n yleisurheilufinaalissa yhdeksänneksi.

Ennätykset
----------

* 800 metrin juoksu: 1.43,65 (1998)
* 1 000 metrin juoksu: 2.14,43 (1997)
* 1 500 metrin juoksu: 3.29,91 (1998)
* Mailin juoksu: 3.47,65 (1997)
* 2 000 metrin juoksu: 4.57,63 (1996)

Lähteet
-------

* Laban Rotich Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)

Viitteet
--------

1. ↑  LABAN ROTICH *Athletes*. The International Olympic Committee (IOC). Viitattu 26.12.2020. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
Yhtyeen laulaja Bertrand Cantat vuonna 2014.
**Noir Désir** on ranskalainen rockyhtye.

Noir Désir perustettiin Bordeaux’ssa 80-luvulla. Yhtyeen laulaja ja sanoittaja on Bertrand Cantat. Hänen lisäkseen yhtyeessä vaikuttavat Serge Tayssot-Gay kitaristina, Denis Barthe rumpalina ja Jean-Paul Roy (ennen vuotta 1996 Frédéric Vidalenc) basistina. Noir Désir saavutti suurta menestystä 90-luvulla.

Noir désirin alkutaipalella Bertrand Cantat oli vannoutunut Jim Morrison-fani (The Doorsin laulaja). Cantat pukeutui esikuvansa tapaan nahkahousuihin ja käytti intialaisia koruja. Hän on ollut kaksi kertaa äänihuulten leikkauksessa karjumisen takia.

Noir désir vastustaa kapitalismin yleismaailmallistumista ("The Holy Economic War", "L'homme pressé") ja fasismia ("Here It Comes Slowly", "Un jour en France"). Noir Désir on osallistunut usein hyväntekeväisyyskonsertteihin. Vuonna 2002 Victoire de la musique -gaalassa (ranskalainen Emma-gaala), jossa Noir désir palkittiin, Bertrand Cantat luki erään kirjeen. Kirjeen vastaanottaja oli Vivendi Universalin johtaja (Noir désirin levittäjä ja tuottaja), ja siinä luki kuuluisaksi tullut lause: "Me asutaan samalla planeetalla, muttei olla samasta maailmasta". 

Yhtyeen ensimmäinen albumi *Où veux-tu qu’je r’garde?* ilmestyi vuonna 1987, mutta menestys tuli vasta bändin toisen albumin, *Veuillez rendre l’âme (à qui elle appartient)*, mukana vuonna 1989. Noir Désirin seuraavat kaksi albumia olivat *Du ciment sous les plaines* (1991) ja *Tostaky* (1992), joiden myötä yhtyeen kapinallinen ja kumouksellinen maine jatkoi kasvuaan.

Vuonna 1996 Noir Désirin albumi *666.667 Club* saavutti suurta menestystä ("Un jour en France" ja "L’homme pressé" olivat hittisinglejä). Vuonna 2001 yhtyeen viimeinen albumi *Des visages, des figures* saavutti myös suurta menestystä, ja se nimettiin vuoden rockalbumiksi "Victoire de la musique" -gaalassa vuonna 2002.

Nykyään yhtye pitää taukoa, sillä bändin keulahahmo ja laulaja löi tyttöystäväänsä (ranskalainen näyttelijä Marie Trintignant), joka kaatui ja löi päänsä ja kuoli koomassa elokuussa 2003 Vilnassa (Liettuassa). Cantat tuomittiin taposta neljän vuoden vankeuteen.

Julkaisut
---------

* 1987: *Où veux-tu qu'je r'garde ?*
* 1989: *Veuillez rendre l'âme (à qui elle appartient)*
* 1991: *Du ciment sous les plaines*
* 1992: *Tostaky*
* 1994: *Dies Irae* (live)
* 1996: *666.667 Club*
* 1997: *One Trip/One Noise*
* 2000: *En route pour la joie*
* 2001: *Des Visages, Des Figures*
* 2005: *Noir Désir en public* (live)

Lähteet
-------

1. 1 2  John Bush: Noir Désir *Allmusic*. Viitattu 10.10.2011. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* www.noirdez.com
* www.atonetoile.com
* nwardesir.free.fr
**S/S Wasa** oli suomalainen matkustajahöyrylaiva joka liikennöi myöhemmin Viron ja Suomen väliä virolaisomistuksessa.

S/S Wasa rakennettiin 1871 *W. Lindbergs Södra Varvet*-telakalla Tukholmassa Ruotsissa. Laivan pituus oli 52,7 metriä, leveys 7,5 metriä ja syväys 3,2 metriä. Laivan vetoisuus oli 610 bruttorekisteritonnia ja suurin nopeus 9 solmua. Höyrykoneen teho oli aluksi 70 myöhemmin 320 hevosvoimaa. Laiva saattoi ottaa 207 matkustajaa.

Vaasalaisen Ångfartygs Ab Wasa-varustamon tilaama laiva oli aluksi Tornio–Pietari-linjalla ja vuodesta 1876 Helsinki-Turku-Vaasa-Kokkola-Oulu linjalla yhdessä S/S Von Döbelnin kanssa. Vuonna 1892 laiva siirtyi Suomen Höyrylaiva Oy:n omistukseen ja se oli aluksi linjoilla Tukholma/Tornio–Turku–Helsinki–Pietari, myöhemmin se liikennöi Suomesta Tallinnaan ja Stettiniin.

S/S Wasa myytiin 1899 Viron Pärnussa toimineelle *Pernauer Reederei*-varustamolle jonka omisti Hans Diedtrich Schmidt. Laiva liikennöi nyt sotavuosia lukuun ottamatta 40 vuoden ajan vuoteen 1939 saakka pääasiassa Tukholma–Helsinki–Tallinna–Pärnu-linjoilla. Ensimmäisen maailmansodan aikana se oli 1915–1918 Venäjän laivaston apuraivaajana ja asuntolaivana. Laiva jäi huhtikuussa 1918 Helsinkiin ja se palautettiin sitten Viroon.

Vuonna 1927 laivan nimeksi tuli *Vasa* ja liikennöi edelleen Virosta Helsinkiin. Vuonna 1939 laiva myytiin Riikaan Latvian valtion omistamalle varustamolle. Laiva peruskorjattiin, siihen lisättiin uusia hyttejä ja uudeksi nimeksi tuli *Banga*. Vuonna 1940 tapahtuneen Neuvostoliiton miehityksen jälkeen laiva oli venäläisten käytössä. Se sai vaurioita kesällä 1941 saksalaisten ilmahyökkäyksessä ja se hinattiin Leningradiin jossa se muutettiin VT-526 nimiseksi asuntolaivaksi. Laiva oli vuoteen 1944 saakka asuntolaivana Leningradissa ja sen tunnuksena oli *PB-11*. Marraskuussa 1944 se ajoi karille ja upposi Riian lähelle. Hylky nostettiin ja romutettiin 1952.

Muita samannimisiä suomalaisaluksia ovat olleet:

* Vasa Nordsjö-varustamon S/S Wasa-rahtilaiva joka upposi ollessaan matkalla Helsingistä Kööpenhaminaan jouduttuaan ahtojäiden puristukseen 16. helmikuuta 1923 Porkkalan Kallbådan lähellä.
* Vaasa-Uumaja ja Vaasa-Härnösand-Örnsköldsvik-reiteillä vuosina 1949–1954 liikennöinyt Ab Wasalines Oy:n matkustajahöyrylaiva S/S Wasa oli alun perin valmistunut 1907. Sen nimenä oli alkuaan *S/S Lovisa* ja se liikennöi Helsingin ja Loviisan välillä. Laiva oli 1943–1946 Norjan rannikkoliikenteessä ja vuosina 1946–1949 se liikennöi Maarianhamina-Turku-Hanko-Helsinki-linjalla nimellä *S/S Barö*. Vuonna 1957 laiva muutettiin *Lovisa*-nimiseksi proomuksi ja se romutettiin 1961.

Lähteet
-------

* Turun matkustajahöyrylaivat : S/S Wasa

### Viitteet

1. ↑  Hylyt.et : Wasa
2. ↑  Turun matkustajahöyrylaivat : S/S Lovisa / Barö
**Ossi Martikainen** (s. 15. helmikuuta 1970 Lapinlahti) on suomalainen keskustalainen poliitikko.

Martikainen, koulutukseltaan yhteiskuntatieteiden maisteri, on Lapinlahden kunnanvaltuuston puheenjohtaja. Hän on toiminut tehtävässä vuodesta 2001. Hän on toiminut aikaisemmin myös muun muassa Paavo Väyrysen erityisavustajana tämän europarlamentaarikko- ja ulkomaankauppaministeriaikana sekä keskustan Ylä-Savon piirin puheenjohtajana. Hän on ollut eduskuntavaaliehdokkaana Pohjois-Savon vaalipiirissä vuosina 1999, 2003 ja 2007, mutta ei tullut valituksi. Vaaleissa 2007 hän sai vaalitukea muun muassa Kehittyvien maakuntien Suomi ry:ltä 5 000 euroa.

Martikaisen isä on entinen ministeri, kansanedustaja ja Kuopion läänin maaherra Olavi Martikainen.

Lähteet
-------

1. 1 2  CV *ossimartikainen.net*.   (Internet Archive)
2. ↑  Lapinlahden kunnanvaltuusto 2009 - 2012 *lapinlahti.fi*.
3. ↑  Kuittinen, Teppo: Kapinakenraali.  *Ylioppilaslehti*, 2001, nro 1. Artikkelin verkkoversio.
4. 1 2  Keskustan Ylä-Savon piirin historiikki 31.1.2007 *keskusta.fi.*
5. ↑  Pohjois-Savon vaalipiiri *vaalikone.fi.*
6. ↑  Yle.fi
**Blake Anthony Foster** (s. 29. toukokuuta 1985 Northridge, Kalifornia) on yhdysvaltalainen Young Artist -ehdokkuuden saanut näyttelijä ja karateka, joka tunnetaan parhaiten roolistaan Justin Stewartina elokuvasta *Power Rangers turbovaihteella* ja myöhemmin televisiosarjasta *Power Rangers Turbo*.

Elämäkerta
----------

Foster syntyi Northridgessa, Kaliforniassa John ja Patricia Fosterille. Myöhemmin perhe sai toisen lapsen Callien. Foster alkoi harrastaa amerikkalaista Tang Soo Doota 4-vuotiaana 8. dan-asteen mustan vyön omaavan Tom Bloomin opissa. 15. joulukuuta 1996 hän sai mustanvyönsä ollessaan 11-vuotias. Foster saavutti sittemmin 2. dan-asteen mustavyö Tang Soo Dossa.

### Näyttelijänä

Foster aloitti näyttelemisen 8-vuotiaana esiintyessään televisiosarjassa Beverly Hills 90210 ja elokuvassa Street Knight – asfalttiritari, jossa hän ei kuitenkaan saanut mainintaa elokuvan lopputeksteissä. Foster esiintyi vielä televisiosarjassa Isojen poikien leikit ennen kuin nousi tunnetuksi elokuvan Power Rangers turbovaihteella myötä vuonna 1997 näyteltyään neljättä Sinistä Rangeria Justin Stewartia. Hän sai roolistaan Young Artist -ehdokkuuden vuotta myöhemmin ja näytteli pääosassa vuonna 1997 neljännessä Power Rangers -sarjassa Power Rangers Turbo. Sarjan päätyttyä Foster teki vielä vierasesiintymisen Power Rangers in Spacessa vuonna 1998 ennen kuin jätti Power Rangers -sarjan.

Sittemmin hän on tehnyt vierasesiintymisiä sarjoissa, kuten Walker, Texasista, Two of a Kind ja Skater Boys. Foster esiintyi myös Christopher Lloydin tähdittämässä elokuvassa Kids World, josta hän sai uransa toisen Young Artist -ehdokkuuden vuonna 2002. Hänellä oli rooli myös toimintakomediaelokuvassa Drifter TKD vuonna 2008.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  imdb *finnish.imdb.com*. Viitattu 4.1.2009. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Blake Foster TV.comissa (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Mirko Šarović** (serb. Мирко Шаровић, s. 16. syyskuuta 1956, Rogatica) oli Bosnian serbitasavallan presidentti 2000–2002 ja Bosnia ja Hertsegovinan presidenttineuvoston jäsen. Hän edusti serbejä ja Serbian demokraattista puoluetta (SDS).

Šarović on koulutukseltaan lakimies ja oli serbitasavallan parlamenttiedustajana syyskuusta 1996–1998. Hän oli serbitasavallan varapresidentti 1998 loppuun. SDS:aan hän kuului puolueen perustamisesta lähtien. Šarović voitti 11. marraskuuta 2000 järjestetyt Bosnian serbitasavallan presidentinvaalit.

Lokakuun 2002 vaalien jälkeen hänet valittiin liittovaltion presidenttineuvostoon serbien edustajaksi. Hän erosi kuitenkin jo 2. huhtikuuta 2003 syytettynä asekaupoista Irakiin VZ Orao -yhtiön kautta YK:n turvallisuusneuvoston päätösten vastaisesti. Hänen seuraajakseen nimitettiin Borislav Paravac.

Lordi Ashdown erotti Šarovićin asemastaan myös serbien demokraattisessa puolueessa 9. toukokuuta 2004.

Lähteet
-------

1. ↑  http://www.worldstatesmen.org *worldstatesmen.org*.  (englanniksi)

* Sarovic Elected President of Bosnian Serb Republic (People's Daily)
* Sarovic Sworn In as President of Bosnia's Serb Republic (People's Daily)
* Press statement by the NATO Secretary General on the Resignation of Mirko Sarovic (NATO)
* Decision removing Mr. Mirko Sarovic from his position in the Serb Democratic Party (Arkistoitu – Internet Archive) (OHR)
Nader Dahabi
**Nader al-Dahabi** (s. 7. lokakuuta 1946, Amman) on jordanialainen sotilas ja poliitikko. Hän on entinen ilmavoimien varakomentaja, joka nimitettiin 25. marraskuuta 2007 maan pääministeriksi. Hän toimi pääministerinä 14. joulukuuta 2009 asti.

Dahabi on opiskellut Kreikan ilmavoimien akatemiassa, Britanniassa Cranfield Institute of Technologyssa sekä Yhdysvalloissa Auburn Universitylla.

Hän liittyi ilmavoimien palvelukseen 1964 ja kohosi lopulta varakomentajaksi. Vuonna 1994 hän siirtyi Royal Jordanian Airlinesin toimitusjohtajaksi. Hän oli myös IATAn johtokunnan jäsenenä.

Dahabi oli Aqaban erityistalousalueen kuvernöörinä ja häntä kiitetään alueen kehittämisestä investointimenestykseksi. Hän oli myöhemmin kuljetusministerinä edeltäjänsä Ma’ruf al-Bakhitin hallituksessa. Vuoden 2007 vaalien jälkeen kuningas Abdullah II nimitti hänet pääministeriksi marraskuussa 2007. Hänen 27-jäseniseen hallitukseensa kuului neljä naista.

Lähteet
-------

* Profile: Nader Dahabi Minister of Transport
* Jordanian king 'appoints new PM', BBC

1. ↑  New Jordan government sworn in Al Jazeera. Viitattu 15.01.2008.
**Henrik Innamaa (Innama, Innamo)** (k. noin 1563) oli kauppias ja Turun raatimies.

Innamaan suku lienee tullut Turkuun Nauvon Innamosta. Asiakirjoissa hänet mainitaan 1549 kauppiaana, joka ei omistanut taloa ja joutui maksamaan ulkomaankaupasta puolet tullia. Jo kaksi vuotta myöhemmin hän kuitenkin omisti talon ja laivan ja erään tiedon mukaan hänellä olisi ollut hallussaan myös luostaritontti. Innamaa harjoitti vientiä varsinkin Lyypekkiin ja muihin saksalaisiin kaupunkeihin, liiketoiminta kasvoi Turun tultua hallintokaupungiksi Juhana-herttuan kaudella 1556. Innamaa vei tuotteita Saksaan ja oli samalla herttuan hovihankkija. Vuodesta 1558 hän toimi Turun raatimiehenä ja linnaoikeuden jäsenenä, yhtenä tehtävänään luovuttaa kaupungista kerättyjä sakkotuloja herttualle. 1562 Innamaa vei *Ursus Finlandicus* -laivan Danzigiin herttuan kosintamatkalla Puolaan ja sai palkaksi lästin rukiita. Samana vuonna hän kuljetti laivalla Danzigiin Katariina Jagellonican myötäjäiset.

Juhana-herttuan kukistuttua 1563 Innamaa joutui kuningas Eerik XIV:n kannattajien ryöstämäksi ja pahoinpitelemäksi, hänen talonsa vallattiin ja hänet tiettävästi mestattiin. Hänen leskensä Valpuri Innamaa (k. noin 1602) säilytti kuitenkin henkensä, vaurastui kauppiaana ja tilanomistajana ja oli vielä kolme kertaa naimisissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Anneli Mäkelä-Alitalo: *Innamaa, Henrik (k. noin 1563). Suomen Kansallisbiografia. Osa 4*. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2004. ISBN 951-746-445-2.  Sivu 337.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |
**Herman Jesenhausen** (1609 Schwelm, Westfalen, Saksa - 27. toukokuuta 1667 Vaasa) oli kauppias ja lahjoittaja.

Jesenhausen muutti vain 17-vuotiaana Saksasta Turkuun veljensä Petter Jesenhausenin kauppa-apulaiseksi. Pohjanmaalle hän kävi tekemään kauppamatkoja ensin veljensä ja sitten Simon Blomin asiamiehenä, kunnes asettui kauppiaaksi Vaasaan 1637 ja meni siellä samana vuonna naimisiin. Jesenhausen toimi varsinkin tervan kauppiaana, Vaasan 500 lästin tervan vientikiintiöstä hänellä oli suurin yksittäinen osuus eli 75 lästiä 1660-luvulla ja sen ohella ns. ylimääräistä tervaa ainakin saman verran. Hänellä oli Mickel Fantin kanssa myös yksinoikeus viinan pienpolttoon Vaasassa. Hän vei tervan ohella Tukholmaan myös voita, traania ja ajoittain viljaa ja toi sieltä muun muassa suolaa, rautaa ja kotitaloustarvikkeita. Tukholmassa hänen tärkein kauppakumppaninsa oli saksalaissyntyinen Johan Hester.

Jesenhausen oli yksi ns. majamiesjärjestelmän alullepanijoista Vaasan seudulla. Tervaa ja muuta hänelle myytäväksi tuoneet talonpojat saivat hänen kauppakartanossaan majoituksen ja kestitystä. Hän maksoi talonpoikien verot liikesuhteiden vakinnuttamiseksi, esimerkiksi 1658 Korsholman kreivikunnan osalta summa oli 6 000 kuparitaaleria. Tämän mukaan hänellä oli yli sata kiinteää kauppasuhdetta mainitun alueen talonpoikiin. *Vaasan Hermanni* oli muutenkin taitava liikemies, jolla oli suuri kaupunkitalo ja joka omisti useita laivoja. Testamentissa hänen omaisuutensa arvioitiin 91 000 kuparitaalerin suuruiseksi ja todellisuudessa se lienee ollut vieläkin suurempi. Jesenhausen testamenttasi omaisuutensa vaimolleen ja Saksassa asuneelle sisarelleen. Eläessään hän lahjoitti Vaasan kirkolle muun muassa uudet urut ja kynttiläkrunnun sekä huomattavan summan rahaa sakariston kunnostukseen.

Jesenhausenin puoliso vuodesta 1637 oli Magdalena Kempe eli Kempus (k. 1670) Vähänkyrön Tervajoelta, joka oli skotlantilaisperäisen kauppiaan Matts Långin leski. Pariskunta, joka oli lapseton, adoptoi Jesenhausenin veljen Petterin pojan Jakobin 1659, joka ei kuitenkaan jatkanut Jesenhausenin liiketoimintaa. Tämän teki sen sijaan hänen kauppakumppaninsa Herman Ross (1636-1687), joka avioitui Jesenhausenin toisen veljenpojan Petterin tyttären Margaretan kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Kai Hoffman: *Jesenhausen, Herman (1609-1667). Suomen Kansallisbiografia. Osa 4*. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2004. ISBN 951-746-445-2.  Sivut 427-428.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |
**Jakob (Jaakko) Sigfrid Ketola**, sukunimi aik. *Hermansson* (6. toukokuuta 1882 Helsinki – 1. lokakuuta 1954 Tampere) oli suomalainen saarnaaja ja kristillisen kirjallisuuden suomentaja.

Ketolan vanhemmat olivat muurari Johan Jakob Hermansson ja Sofia Elisabet Sobolewsky. Hän pääsi ylioppilaaksi 1904 yksityisesti Helsingin reaalilyseosta. Ketola toimi saarnaajana Akseli Skutnabbin perustamssa Evankeliset ystävät-liikkeessä. Hän suomensi C. H. Mac Intoshin ensimmäisen, toisen ja kolmannen Mooseksen kirjan selitysteokset nimimerkillä *J. S. K*.

Ketola suomensi 1912 ruotsin kielestä kirjailija Matilda Roslin-Kalliolan teoksen *Mietteitä Gogin sodasta*. Kirja sisälsi kuvauksen Roslin-Kalliolan sedän Merikarvialla kirkkoherrana toimineen Gustaf Nyholmin kokemasta näystä lopunajan tapahtumista. Nyholm kertoi tästä näystä Roslin-Kalliolalle joka kirjoitti sen muistiin. Hän julkaisi sen setänsä pyynnöstä vasta 40 vuotta myöhemmin Ruotsissa. 

Kirjan suomennos johti vuonna 1913 syytteisiin majesteettirikoksesta Roslin-Kalliolaa, suomentajaa Ketolaa ja kustantajaa turkulaista valokuvaajaa Hjalmar Renwallia vastaan. Turun hovioikeus vapautti syytetyt lokakuussa 1914 mutta prokuraattori Konstantin Kasanski valitti päätöksestä Suomen senaattiin. Hovioikeus käsitteli jutun uudestaan ja tuomitsi tammikuussa 1916 Ketolan ja Renwalln puoleksi vuodeksi vankeuteen majesteettirikoksesta mutta sen sijaan kirjailija Roslin-Kalliola ei saanut tuomiota. Armahdusmanifesti lyhensi tuomiot neljään kuukauteen jotka Renwall istui Turun lääninvankilassa ja Ketola Katajanokan vankilassa. Ketola suomensi vankeusaikanaan C. H. Mac Intoshin kolmannen Mooseksen kirjan selityksen.

Jaakko S. Ketola oli naimisissa Katri Harjusen (1885–1956) kanssa.

Teoksia
-------

* Matilda Roslin-Kalliola : *Mietteitä Gogin sodasta : Merikarvialla kuolleen kirkkoherra Gust. Nyholmin (1820-1879) mukaan : kertomuksen muotoon kirjoitettu* ; suomensi Jaakko S. Ketola. Hjalmar Renwall, Turku 1912, 2. painos 1917
* C. H. Mac Intosh : *Ensimmäinen Mooseksen kirja* ; suomensi J. S. K. 1915, 5. painos Ristin Voitto, Vantaa 1981 (alkuteos *Notes on the Book of Genesis*)
* C. H. Mac Intosh : *Toinen Mooseksen kirja* ; suomensi J. S. K. Evank. kustannusliike, Turku 1917, 3. painos Ristin Voitto, Helsinki 1965, 5. painos Ristin Voitto, Hämeenlinna 1982 (alkuteos *Notes on the Book of Exodus*)
* C. H. Mac Intosh : *Kolmas Mooseksen kirja* ; suomensi J. S. K. Evank. kustannusliike, Turku 1922, 4. painos Ristin Voitto, Vantaa 1981 (alkuteos *Notes on the Book of Leviticus*)
* C. H. Mac Intosh : *Ei enää syntiä*. Lähetys ystävä, Kalajoki 1986

Lähteet
-------

* Ylioppilasmatrikkeli 1903–1904

### Viitteet

1. ↑  Netmission - Helluntaiherätyksen keskustelufoorumi : Laulujen laulu (Korkea Veisu) juutalaisuudessa : Suomentaja Ulla Kotkavaaran esipuhe C. H. Mac Intoshin Raamatun Korkean Veisun selitykseen *Laaksojen lilja*, Lähetys Ystävä, Kalajoki 1987 (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Charles Henry Mackintosh (C. H. MacIntosh) Bibliografia
**Roosevelt Skerrit** (s. 8. kesäkuuta 1972) on Dominican pääministeri ja pitää myös valtiovarainministerin, suunnittelun, kansallisen turvallisuuden ja ulkomailla asuvien kansalaisten asioiden salkkuja.

Skerrit opiskeli Mississippin yliopistossa Yhdysvalloissa, josta hän sai tutkinnon englannin kielestä ja psykologiasta. Hän oli alun perin Dominican vapausliikkeen nuorisoliiton jäsen, mutta liittyi työväenpuolueeseen palattuaan kotimaahansa. Hän oli englanninopettajana ammattikoulussa kunnes valittiin helmikuun 2000 vaaleissa parlamenttiin. Rosie Douglasin kuoleman jälkeen hänet nimitettiin hallitukseen ja Pierre Charlesin kuoleman jälkeen pääministeriksi. Virkakausi alkoi 7. tammikuuta 2004. 

Huhtikuussa 2004 Skerrit solmi suhteet Kiinan kansantasavaltaan ja samalla rikkoi suhteet Taiwaniin. Osana diplomaattisuhteiden solmimista Dominica sai 100 000 000 USD talousapua.

Skerrit valittiin uudelleen parlamenttiin 2005, ja työväenpuolue sai yhden lisäpaikan.

Skerritin puolue sai murskavoiton 2009, ja hänet valittiin uudelleen pääministeriksi myös 2014.

Joulukuun 2019 parlamenttivaaleissa Roosevelt Skerritin johtama Dominican työväenpuolue (DLP) sai murskavoiton (18 parlamentin 21 paikasta) ja pääministerinä jatkoi Roosevelt Skerrit voitettuaan jo neljännen peräkkäisen kerran uudelleenvalinnan.

Lähteet
-------

1. ↑  Dominica country profile *BBC*. Viitattu 7.12.2018.
2. ↑  Dominica governing party easily wins Parliament elections *AP NEWS*.  7.12.2019. Viitattu 8.1.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Roosevelt Skerrit** Wikimedia Commonsissa
Geoff Brabham Indy 500 kilpailussa vuonna 2014.
**Geoffrey "Geoff" Brabham** (s. 20. maaliskuuta 1952 Sydney) on australialainen autourheilija. Hän voitti Le Mansin 24 tunnin ajon vuonna 1993.

Geoff on Formula 1 -maailmanmestarin Jack Brabhamin vanhin poika. Brabhamin suvusta myös Geoffin veljet Gary ja David ovat kilpa-ajajia, mutta Geoff on veljeksistä ainoa, joka ei ole koskaan ajanut F1-luokassa. Geoffin oma poika Matthew on myös autourheilija.

Ura
---

Geoff Brabham vuonna 1990.
Geoff Brabham voitti vuonna 1975 Australian Formula 2 -sarjan mestaruuden. Vuonna 1979 hän voitti Formula Super Vee -sarjan mestaruuden. Tämän jälkeen hän on kilpaillut pääosin Amerikassa koko uransa aikana. Vuodesta 1982 Brabham kilpaili CART-sarjassa sijoittuen parhaimmillaan kolmesti sarjan loppupisteissä kahdeksanneksi. Vuonna 1988 Brabham siirtyi IMSA GT Championship -sarjaan ja voitti sarjan mestaruuden neljänä vuotena peräkkäin. Vuosina 1991-1994 Brabham ajoi Amerikan International Race of Champions -sarjassa. Vuonna 1995 hän siirtyi takaisin kotimaahansa Australiaan ja kilpaili Australian Touring Car -sarjassa sijoittuen sarjan toiseksi vuosina 1995 ja 1997. Vuonna 1999 ja 2001 Brabham kilpaili vielä Shell Championship Series eli V8 Supercars -sarjassa kunnes lopetti kilpa-autoilu-uransa.

Vuosina 1989-1990 Brabham osallistui myös perinteiseen Le Mansin 24 tunnin ajoon, jossa joutui molemmilla kerroilla keskeyttämään. Vuonna 1993 Brabham palasi uudestaan ja voitti Peugeot 905:llä koko kilpailun yhdessä Eric Hélaryn ja Christophe Bouchut'n kanssa.

Kunniajäsenyydet
----------------

* Motorsports Hall of Fame of America -kunniagallerian jäsenyys 2004 (urheiluautoluokka).

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Geoff Brabham *Profiles*. Brabham.  Arkistoitu 29.7.2017. Viitattu 24.7.2017. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5 6  Geoffrey Brabham *Driver Database*. Speedsport Magazine. Viitattu 24.7.2017. (englanniksi)
3. ↑  1993 24 Hours of Le Mans Results and Competitors *Results*. Experience Le Mans. Viitattu 24.7.2017. (englanniksi)
4. ↑  Gary Brabham - Australia ESPN. Viitattu 24.7.2017. (englanniksi)
5. ↑  David Brabham *Profiles*. Brabham. Viitattu 24.7.2017. (englanniksi)
6. ↑  Matthew Brabham *Profiles*. Brabham.  Arkistoitu 31.7.2017. Viitattu 24.7.2017. (englanniksi)
7. ↑  Malsher, David: Q&A with IndyCar's newest rookie Matt Brabham *IndyCar News*.  11.5.2016. Motorsport.com. Viitattu 19.1.2019. (englanniksi)
8. ↑  1989 24 Hours of Le Mans Results and Competitors *Results*. Experience Le Mans. Viitattu 24.7.2017. (englanniksi)
9. ↑  1990 24 Hours of Le Mans Results and Competitors *Results*. Experience Le Mans. Viitattu 24.7.2017. (englanniksi)
10. ↑  Geoff Brabham, Sports Cars, Class of 2004 *Inductees*. Motorsports Hall of Fame of America. Viitattu 20.1.2019. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
**Adolf Krank** (26. toukokuuta 1841 Kööpenhamina – 16. helmikuuta 1940 Janakkala) oli suomalainen kirkkoherra. Hän oli Suomen vanhin virassa ollut kirkkoherra kuollessaan 98-vuotiaana.

Krankin vanhemmat olivat merikapteeni Simon Petter Krank (1792–1845) ja Maria Josefina Durchman. Hän pääsi ylioppilaaksi Vaasan lukiosta 1862 ja suoritti Helsingin yliopistossa teologian erotutkinnon 1868. Krank vihittiin samana vuonna papiksi.

Krank toimi Tammelan kappalaisena 1874–1888. Hän oli sitten Janakkalan kirkkoherrana yli 50 vuoden ajan vuodesta 1888 aina kuolemaansa saakka 1940. Krank sai rovastin arvon 1898.

Krank ei enää itse pystynyt hoitamaan vuodesta 1922 alkaen ja viimeisen puheensa saarnatuolista käsin hän piti vuonna 1931 Janakkalan pitäjän 500-vuotisjuhlassa. Kirkkoherran tehtäviä hoitivat apulaisina toimineet papit mutta Krank oli silti virassaan kuolemaansa saakka koska kirkkoherran virka oli tuolloin elinikäinen.

Adolf Krank oli naimisissa 1870–1927 Kristina Sofia Hedströmin (1849–1927) kanssa. Heillä oli kaksi tytärtä ja kolme poikaa. Pojat suomensivat sukunimensä muotoon Rankka. Heitä olivat lyseon lehtori Adolf Wilhelm Rankka, rautatieinsinööri Väinö Rankka ja arkkitehti Armas Rankka. Kotitalousopettaja ja keittokirjojen tekijä Valma Krank-Heikinheimo oli Adolf Krankin tytär.

Lähteet
-------

* KRANK Adolf. *Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu.
* Janakkalan seurakunta : Tutustu hautausmaahan 2002-2007, Krankista s. 13 (Arkistoitu – Internet Archive)
* Juhani Kerkkosen GeneaNet-sivusto : Adolf Krank
* Pappisluettelo : Tammela

### Viitteet

1. ↑  Geni.com : Valma Heikinheimo


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
**Harry Eugene "Hal" Roach** (14. tammikuuta 1892 Elmira, New York – 2. marraskuuta 1992 Bel Air, Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen elokuvatuottaja, -ohjaaja ja -käsikirjoittaja. Hän tuotti 1920- ja 1930-luvulla komediaelokuvia, joiden pääosissa esiintyivät muun muassa Harold Lloyd, Will Rogers, Snub Pollard, Charley Chase, Stan Laurel ja Oliver Hardy. Hän tuotti myös *Meidän sakki* -komediaelokuvasarjan.

Roach perusti elokuvatuotantoyhtiönsä vuonna 1914 tuottaakseen Harold Lloydin komedioita. Ensimmäinen yhtiön menestyselokuva oli seuraavana vuonna ilmestynyt *Just Nuts*. Hal Roach Studios perustettiin 1920 Culver Cityyn, Kaliforniaan. Studio tuotti 1920-luvun aikana noin 2 000 lyhyttä komediaelokuvaa. Uransa alkuvaiheessa Roachin kanssa työskennelleisiin henkilöihin kuuluvat muun muassa ohjaajat Leo McCarey ja George Stevens ja näyttelijät Jean Harlow, Boris Karloff ja Paulette Goddard. Parhaan lyhytelokuvan Oscar-palkinnon Hal Roach sai vuonna 1932 Laurel & Hardy -elokuvalla *Muuttomiehet pulassa* ja vuonna 1936 *Meidän sakki* -sarjan jaksolla *Bored of Education*. Roachin komediatuotanto väheni 1930-luvulla, johtuen osittain suosituimpien näyttelijöiden siirtymisestä muiden studioiden palvelukseen. Vuosikymmenen loppupuolella hän tuotti muun muassa elokuvan *Hiiriä ja ihmisiä*. Toisen maailmansodan jälkeen Roach siirtyi tuottamaan televisiosarjoja. Roach antoi studionsa johdon pojalleen 1950-luvun puolessavälissä, ja studio päätyi konkurssiin 1959 ja sen rakennukset purettiin 1963.

Kolmannen Oscar-palkintonsa Hal Roach sai 92-vuotiaana, jolloin hän sai kunniapalkinnon elämäntyöstään. Roach on saanut myös tähden Hollywood Walk of Famelle.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Hal Roach Encyclopædia Britannica Online. Viitattu 27.11.2009. (englanniksi)
2. ↑  Hollywood Walk of Fame: Guide to and locations of the stars on Hollywood Boulevard hollywoodusa.co.uk. Viitattu 28.11.2009. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Muistokirjoitus New York Timesissa (englanniksi)
* luckycorner.com: luettelo Hal Roachin elokuvista (englanniksi)
* Hal Roach Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* Hal Roach Elonetissä.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Photographers' Identities

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* NARA
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**James "Son" Thomas** (14. lokakuuta 1926 Eden, Mississippi – 26. kesäkuuta 1993 Greenville, Mississippi) oli yhdysvaltalainen delta blues -muusikko, kitaristi, laulaja ja kuvanveistäjä.

Elämä
-----

Thomas ei koskaan tuntenut isäänsä, ja hänen äitinsä vanhemmat kasvattivat Jamesin. Nämä antoivat hänelle lempinimen "Son". Jo nuorena Thomas alkoi tehdä veistoksia savesta. Hänen erityispiirteensä oli pääkalloveistokset, joille hän hankki paikallisilta hammaslääkäreiltä aidot hampaat. Hänen töitään on ollut esillä gallerioissa New Yorkissa, Los Angelesissa ja Washington D.C.:ssä.

Thomasin toinen mielenkiinnon kohde oli musiikki. Hänen setänsä opetti Sonille kitaransoiton alkeet. Myöhemmin hän alkoi soitella Yazoo Cityn baareissa yhdessä muun muassa Elmore Jamesin kanssa. Hän soitteli kappaleita kuten "Catfish Blues" ja "Cairo Blues", jälkimmäisen ansiosta häntä välillä kutsuttiinkin "Cairo" Son Thomasiksi. Varsinaisen elantonsa Thomas kuitenkin hankki haudankaivajana. Myöhemmin kun hänen terveytensä meni huonommaksi, hän alkoi työskennellä huonekaluliikkeessä. Vuonna 1961 hän muutti Mississipin Lelandiin.

Vuonna 1967 musiikintutkija, folkloristi William Ferris "löysi" Thomaksen. Thomaksesta tuli keskeinen henkilö monissa Ferriksen töissä kuten kirjassa *Blues From The Delta* ja dokumenttifilmeissä *Mississippi Delta Blues* (1969), *James 'Son Ford' Thomas: Delta Blues Singer* (1970), *Give My Poor Heart Ease* (1975), *I Ain't Lying* (1975) ja *Made In Mississippi* (1975). Thomaksesta tuli huomattava bluesmuusikko, joka levytti useita albumeita levymerkeille kuten Transatlantic, Matchbox ja Southern Folklore sekä keikkaili aktiivisesti, muun muassa vuonna 1981 Euroopassa American Folk Blues Festival -kiertueen mukana.

Son Thomas kärsi huonosta terveydestä koko aikuisikänsä, minkä takia hän vaikutti ikäistään vanhemmalta. Vuonna 1981 häntä ammuttiin vahingossa vatsaan, ja vuonna 1991 hän joutui leikkaukseen aivokasvaimen vuoksi. Toukokuussa 1993 Thomas sai sydäninfarktin, josta hän ei koskaan toipunut, ja hän kuoli sairaalassa 66-vuotiaana sydänkohtaukseen.

Lähteet
-------

1. ↑  Biography Allmusic. Viitattu 3.6.2008. (englanniksi)
2. 1 2 3  Greg Johnson: James "Son" Thomas  lokakuu 2000. BluesNotes.  Arkistoitu 4.5.2008. Viitattu 3.6.2008. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* James Thomas AllMusicissa (englanniksi)
* Greg Johnson: James "Son" Thomas (Arkistoitu – Internet Archive) (Article Reprint from the October 2000 BluesNotes)
* Kuvitettu diskografia

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Kreikka

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz
* ULAN

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |