recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Anna Mäkipää** (s. 7. maaliskuuta 1987) on Vasemmistoliiton puoluesihteeri ja Turun kaupunginvaltuutettu.

Ura ja koulutus
---------------

Mäkipää on koulutukseltaan filosofian maisteri. Hän valmistui Turun yliopistosta vuonna 2014.

Aikaisemmin hän on valmistunut ravintolakokiksi Vammalan ammattikoulusta vuonna 2006, ja ylioppilaaksi Vammalan lukiosta vuonna 2007. Lisäksi Mäkipää on opiskellut johtamisen erikoisammattitutkinnon Turun ammattikorkeakoulusta vuonna 2019.

Mäkipää on toiminut SAKKI ry:n pääsihteerinä, opetusministerin erityisavustajana, sekä Suomen ammattijärjestöjen keskusjärjestö SAK:ssa alue- ja järjestöasiantuntijana. Opiskeluaikoinaan hän teki matematiikan opettajan sijaisuuksia Sastamalassa, sekä toimi ravintola- ja kahvila-apulaisena. 

### Poliittinen ura

Mäkipää valittiin ensimmäisen kerran Turun kaupunginvaltuustoon vuonna 2017, 201 äänellä. Hänet valittiin uudelleen vuoden 2021 kuntavaaleissa 350 äänellä.

Aikaisemmin Mäkipää on ollut ehdolla europarlamenttivaaleissa 2019. Hän saavutti 2094 ääntä, eikä tullut valituksi.

Mäkipää valittiin Vasemmistoliiton puoluesihteeriksi puoluekokouksessa 3.12.2022. Asiasta äänesti puoluevaltuusto, ensimmäistä kertaa puolueen historiassa. Mäkipää voitti vastaehdokkaana olleen, silloisen puoluesihteerin Mikko Koikkalaisen äänin 36-19.

Lähteet
-------

1. 1 2  Anna Mäkipää valittiin vasemmistoliiton puoluesihteeriksi *Ilta-Sanomat*.  3.12.2022. Viitattu 2.7.2023.
2. 1 2  Vasemmisto: Anna Mäkipää vasemmistoliiton puoluesihteeriksi *Vasemmistoliitto*.  3.12.2022. Viitattu 2.7.2023.
3. ↑  Turun kaupunginvaltuusto.  *Wikipedia*, 5.6.2023. Artikkelin verkkoversio.  fi
4. ↑  Kaupunginvaltuusto *www.turku.fi*. Viitattu 2.7.2023.
5. 1 2  Kokemus *Anna Mäkipää*.  24.11.2016. Viitattu 2.7.2023.
6. ↑  Ministerin tiedot, Andersson, Li Sigrid *Valtioneuvosto*.  Arkistoitu 2.7.2023. Viitattu 2.7.2023.
7. ↑  Kokemus *Anna Mäkipää*.  24.11.2016. Viitattu 2.7.2023.
8. ↑  Turku - Kuntavaalit 2017 - Vaalien tulospalvelu | Yle *Vaalien tulospalvelu*. Viitattu 2.7.2023.
9. ↑  Yle - Tulospalvelu - Ehdokassivu - Kuntavaalit 2021 - Yle.fi *vaalit.yle.fi*. Viitattu 2.7.2023.
10. ↑  Ylen Vaalikone 2019 - Yles Valkompass 2019 *vaalikone.yle.fi*. Viitattu 2.7.2023.
Eri karrageenien rakenteita.
**Karrageenit** (engl. *karrageenan*) ovat ryhmä sulfaattiesteriryhmiä sisältäviä polysakkarideja. Karrageeneja esiintyy erityisesti punalevissä, joissa niiden tehtävänä on toimia soluja tukevana materiaalina, kuten selluloosa kasveissa. Sulfaattiryhmien vuoksi karrageenit ovat negatiivisesti varautuneita ja hydrofiilisia. Karrageenit ovat hyytelömäistä ainetta, jota valmistetaan Pohjois-Atlantin punalevistä, kuten iirinpunaviuhkasta (*Chondrus crispus*) ja *Gigartina stellata* -levästä. *Chondrus crispus* -punalevästä saatava karrageeni on pääasiassa κ- ja λ-karrageenia. Sitä saadaan myös *Gigartina mamillosa* -lajista.

Karrageeni on elintarvikelisäaine (E 407) jota käytetään emulgointiaineena eli sekoittamaan kaksi luonnostaan toisiinsa sekoittumatonta nestettä kuten esimerkiksi vettä ja rasvaa. Karrageenin käyttökohteita ovat esimerkiksi jäätelöt, hillot ja makeiset. Karrageenia voidaan lisätä Suomessa myös kerman joukkoon, jotta sen sisältämä vesi ja rasva eivät erottuisi toisistaan kerman ikääntyessä.

Karrageeni on saanut nimensä irlantilaisen Carragheenan-nimisen kylän mukaan.

Karrageeni on leväkolloidi, ja sitä käytetään eläinperäisen liivatteen sijasta agar-agarin ohella kasviperäisenä hyytelöimisaineena. Karrageeneja on kolmea eri tyyppiä (κ, ι ja λ)

Terveysvaikutukset
------------------

Vuonna 2017 julkaistun suomalaisen väitöstutkimuksen mukaan vain poligeeni eli hydrolysoitunut karrageeni, jonka molekyylimassa on alle 20 kDa voisi aiheuttaa suolistotulehduksia samalla kun kaupallisen karrageenin keskimääräinen molekyylimassa on yleensä yli 200 kDa. Ihmisen ruoansulatuselimistön olosuhteet eivät olisi myöskään riittävät karrageenin hydrolyysiin, minkä vuoksi karrageenilla ei voisi olla haittavaikutuksia ruoansulatuselimistössä.

Vuonna 2017julkastissa kaksoissokkoutetussa interventiotutkimuksessa havaittiin kuitenkin, että länsimaiselle ruokavaliolle tavanomaisen päivittäisen karrageenimäärän nauttiminen aiheutti osalle karrageenitonta ruokavaliota noudattavista potilaista haavaisen paksusuolentulehduksen pahenemista ja tulehdusmarkkereiden lisääntymistä. Karrageenin vaikutus voi selittyä monella tavalla kuten sen vaikutuksella suolistomikrobeihin tai sen suoralla paksusuolta tulehduttavalla vaikutuksella.

Lähteet
-------

1. ↑  Norman Stanley: Production, properties and uses of carrageenan FAO. Viitattu 6.4.2011. (englanniksi)
2. ↑  Medicinenet.com
3. 1 2  Leväperäinen hyydyte *Tieteen Kuvalehti*.  11/2001. Viitattu 6.4.2011.
4. ↑  Merriam-webster.com *merriam-webster.com*. Viitattu 6.4.2011. (englanniksi)
5. ↑  Karrageeni ja sen hyödyntäminen erilaisissa sovelluksissa. Sivut 7-8.
6. ↑  The Role of Carrageenan in Inflammatory Bowel Diseases and Allergic Reactions: Where Do We Stand? 2021.
Vuonna 1996 palaneen ja 1999 puretun Penttilän sahan pystyyn jätettyä koneistoa, joka on jätetty muistuttamaan kadonneesta laitoksesta.
**Penttilän saha** oli Joensuussa Pielisjoen rannalla Penttilässä toiminut saha.

Sahan perusti vuonna 1871 Gustaf Cederberg & Co, jonka oli samana vuonna perustanut Johan Gustaf Cederberg yhdessä Petter Parviaisen kanssa. Saha paloi 1896, mutta se rakennettiin uudelleen.

Vuonna 1916 Cederbergit päättivät keskittää kaiken sahaustoiminnan uudistettavalle Penttilän sahalle ja lopettaa samalla Karsikon ja Pekkalan sahat Joensuussa. Uusi Penttilän saha otettiin käyttöön 1918, ja se oli valmistuessaan Pohjoismaiden suurin sahalaitos. 

Johtaja Väinö Cederbergin kuoli 1917 ja vuonna 1920 Penttilän saha myytiin Kaukas Fabrikille. Saha siirtyi 1924 Repola Wood Ltd:lle  ja sitä laajennettiin voimakkaasti 1920-luvulla. 

Toisen maailmansodan jälkeen Penttilän sahan omistajaksi tuli Rauma-Repola Oy. Sahan toiminta jatkui vuoteen 1988 saakka, jonka jälkeen paikallinen nuoriso otti sen lähes tyhjillään olleet rakennukset epävirallisiksi harrastustiloiksi. Rakennus paloi 18. elokuuta 1996 nuorten huolimattomasta tulenkäytöstä. Loput rakennuksesta purettiin 1999.

Joensuun kaupunki osti sahan alueen vuonna 2008 UPM-Kymmeneltä yhden euron hintaan ja teki suuren maaperän puhdistusoperaation 2009–2012. Entisen sahan paikalle on rakentunut vuodesta 2012 alkaen Penttilärannan kaupunginosa, jossa on runsaasti asuin- ja liiketiloja. Sahan palosta jäljelle jääneet raamit säilytetään Penttilänrannassa sahan muistomerkkinä, ja alueella toteutettu prosenttitaide kuvastaa alueen historiaa ja joen läheisyyttä.

Alueella on Penttilän hovi, joka on Penttilän sahan isännöitsijän kaksikerroksinen puinen asuinrakennus vuodelta 1875.

Lähteet
-------

* Penttilän sahan vaiheita (Arkistoitu – Internet Archive)
* Penttilän saha

Kirjallisuus
------------

* Kortelainen, Kaisu: *Penttilän sahayhteisö ja työläisyys*. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2008

### Viitteet

1. ↑  Jns Underground Films: Penttilän saha 1989 *youtube.com*.
2. 1 2  Joensuulaiset joivat vastarannalla kaljaa, kun saha paloi – tästä alkoi Suomen suurin myrkkymaan puhdistus *Yle Uutiset*. Viitattu 2.5.2021.
3. ↑  Sahan palosta seurasi Suomen suurin urakka - kuvagalleria *www.karjalainen.fi*. Viitattu 2.5.2021.
4. ↑  Penttilänranta Joensuun kaupunki. Viitattu 29.8.2019.
5. ↑  Pohjois-Karjalan maakuntaliiton julkaisu[vanhentunut linkki]
**Fordongianus** (sardiksi *Fordongiànis*) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Oristanon maakunnassa. Kunnassa on arviolta 890 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 39,48 neliökilometriä. Se sijaitsee 35 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella. Fordongianuksessa on kuumia lähteitä, joiden yhteyteen on rakennettu keisari Trajanuksen aikainen kylpylä silloisessa *Forum Traianum*issa sekä kivisilta Tirsojoen yli. Sardinian katolisen suojeluspyhimyksen Luxoriuksen eli Pyhän Lussorion kirkko on romaanista tyyliä ja 1100-luvulta, mutta sen kryptassa olevat haudat ovat todennäköisesti peräisin jo 300-luvulta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Altitudini dei comuni tramite DEM *Italian kuntien pinta-alat ja korkeus merenpinnasta*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)
2. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Bilancio demografico al 30/11/2016 *Italian tilastokeskuksen väestötilasto alueittain, maakunnittain ja kunnittain*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)
3. ↑  Storia e cultura *Comune di Fordongianus, kotisivu*.  Arkistoitu 11.4.2021. Viitattu 27.3.2021. (italiaksi)
4. ↑  Chiesa San Lussorio *Fordongianus - Traumziel Sardinien*.  2019-2021. Traumziel - Sardinien. Viitattu 27.3.2022. (saksaksi)
5. ↑  Fordongianus, Cripta e chiesa di San Lussorio *Sardegna Cultura*. Regione Autonoma della Sardegna.  Arkistoitu 24.9.2015. Viitattu 27.3.2022. (italiaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Fordongianus** Wikimedia Commonsissa

Forum Traiani, Roomalaisen kylpylän raunio ensimmäiseltä vuosisadalta jaa. Fordongianus.
Oristanon maakunta
Abbasanta | Aidomaggiore | Albagiara | Ales | Allai | Arborea | Ardauli | Assolo | Asuni | Baradili | Baratili San Pietro | Baressa | Bauladu | Bidonì | Bonarcado | Boroneddu | Bosa | Busachi | Cabras | Cuglieri | Curcuris | Flussio | Fordongianus | Ghilarza | Gonnoscodina | Gonnosnò | Gonnostramatza | Laconi | Magomadas | Marrubiu | Masullas | Milis | Modolo | Mogorella | Mogoro | Montresta | Morgongiori | Narbolia | Neoneli | Norbello | Nughedu Santa Vittoria | Nurachi | Nureci | Ollastra | Oristano | Palmas Arborea | Pau | Paulilatino | Pompu | Riola Sardo | Ruinas | Sagama | Samugheo | San Nicolò d’Arcidano | San Vero Milis | Santa Giusta | Santu Lussurgiu | Scano di Montiferro | Sedilo | Seneghe | Senis | Sennariolo | Siamaggiore | Siamanna | Siapiccia | Simala | Simaxis | Sini | Siris | Soddì | Solarussa | Sorradile | Suni | Tadasuni | Terralba | Tinnura | Tramatza | Tresnuraghes | Ula Tirso | Uras | Usellus | Villa Sant'Antonio | Villa Verde | Villanova Truschedu | Villaurbana | Zeddiani | Zerfaliu
**Björn Mikael Söderberg** (1. huhtikuuta 1958 Tukholma – 12. lokakuuta 1999 Tukholma) oli ruotsalainen ammattiyhdistysaktiivi, joka kuului syndikalistiseen SAC-ammattiliittoon. Söderberg murhattiin kotiovellaan Tukholman Skärholmenin kaupunginosassa lokakuussa 1999. Söderberg oli saman vuoden syyskuussa paljastanut SAC:n *Arbetaren*-lehdelle, että liikealan ammattiliitto Handelsin paikallisosaston hallituksessa istunut Robert Vesterlund oli näkyvä hahmo uusnatsien toiminnassa. Lehtiartikkelin jälkeen Vesterlund erotettiin ammattiliitosta ja myöhemmin hän irtisanoutui työpaikastaan. 

Lokakuun 12. päivän iltana kolme ruotsalaista uusnatsia surmasi Söderbergin tämän asunnon ulko-ovella. Häntä ammuttiin useita kertoja, muun muassa päähän. Kaksi mukana ollutta uusnatsia tuomittiin 11 vuodeksi vankeuteen murhasta, kolmas sai lyhyemmän rangaistuksen ampuma-aserikoksesta sekä rikoksentekijän suojelusta. Ampuja kertoi oikeudessa syyksi Söderbergin tekemät paljastukset. Robert Vesterlund oli tapauksen johdosta myös pidätettynä, mutta häntä ei pysytytty yhdistämään murhaan. Sen sijaan Vesterlund sai rangaistuksen kotietsinnän yhteydessä löydetyistä laittomista teräaseista sekä dopingaineista.

Söderbergin murha sai Ruotsissa aikaan useita äärioikeiston vastaisia mielenosoituksia ympäri maata. Tukholman Medborgarplatsenille kokoontui 23. lokakuuta yli 20 000 ihmistä. Ammattiliitto SAC perusti Söderbergin muistoksi erityisen siviilirohkeuspalkinnon, joka myönnetään vuosittain hänen kuolinpäivänään.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* VIAF

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: sv:Björn Söderberg
**Daniel Huber** (s. 2. tammikuuta 1993) on itävaltalainen mäkihyppääjä. Seuratasolla hän edustaa SC Seekirchen-Salzburgia.

Mäkihypyn maailmancupissa Huber kilpaili ensimmäisen kerran Sapporossa tammikuussa 2016. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti tammikuussa 2017 oltuaan Innsbruckissa 30:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran marraskuussa 2017 oltuaan Wislassa kuudes. Ensimmäisen palkintosijansa Huber saavutti Engelbergissä joulukuussa 2018 oltuaan kolmas. Ensimmäisen osakilpailuvoittonsa hän saavutti Bischofshofenissa loppiaisena 2022. Lisäksi hän on sijoittunut kolmanneksi Wisłassa marraskuussa 2020 ja toiseksi Nižni Tagilissa joulukuussa 2020. Maaliskuussa 2024 hän sijoittui toiseksi Vikersundin ensimmäisessä kilpailussa ja voitti toisen kilpailun. Planicassa hän oli ensimmäisen kilpailun toinen ja voitti sunnuntain päätösosakilpailun.

Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 Huber voitti hopeaa joukkuemäessä ja sijoittui suurmäen kilpailussa 11:nneksi. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 hän saavutti hopeaa joukkuemäessä, oli kahdeksas suurmäessä ja 19:s normaalimäessä. Pekingin olympialaisissa 2022 hän voitti kultaa joukkuemäessä ja sijoittui normaalimäessä 13:nneksi sekä suurmäessä 20:nneksi.

Lähteet
-------

1. 1 2  Daniel Huber Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Daniel Huberin kotisivut
**Jakob Gustaf Cederberg**, aiemmin **Smeds** (3. toukokuuta 1823 Pietarsaari – 16. marraskuuta 1875 Joensuu) oli suomalainen kauppias, laivanvarustaja ja liikemies.

Cederbergin vanhemmat olivat merimies Lars Smeds ja Maria Sofia Skutsvik. Hän avioitui 1843 Anna Kristina Variksen kanssa. Isänsä työn jatkajana toiminut kauppias ja tehtailija Carl Johan Cederberg oli heidän poikansa. Jakob Gustaf Cederberg tuli Joensuuhun Nils Ludvig Arppen työmaalle kirvesmieheksi ja toimi sitten sahattujen lautojen vastaanottajana ja suolavaraston hoitajana, tullen tunnetuksi *Suola-Kustina*.

Porvarioikeudet Joensuussa Cederberg sai 1849 ja perusti kaupungin Rantadulle kauppa- ja asuintalon. Hän toimi myös laivanvarustajana Antti Juhana Mustosen sekä Simo ja Petter Parviaisen kanssa. Cederbergistä tuli sahayrittäjä 1870-luvulla. Hän vuokrasi ensin Hasanniemen sahaa, mutta hänen perustamansa Gustaf Cederberg & Co -yhtiö rakennutti sitten Pielisjoen rannalle Penttilän sahan. Yhtiöllä oli myös oma lotjaveistämö. Sahayrittäjänä Cederberg ei kuitenkaan ehtinyt pitkään toimia, sillä otettuaan poikansa Carl Johanin ja Bernhardin perustamansa yhtiön osakkaiksi 1874 hän myi heille omistuksensa seuraavana syksynä ja kuoli itse vain muutama viikko myöhemmin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Saloheimo, Veijo: / Jakob Gustaf Cederberg *Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen)*.  1.3.1998. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 22.3.2024.
2. ↑  Jos jokin on Joensuussa muuttunut, niin Penttilä. Esko Taskisen kuvat 60 vuoden takaa peilaavat aluee myllerrystä. Paljon suurta ja uutta on vielä luvassa.  *Karjalainen*, 27.10.2018, nro 294, s. 31. Kansalliskirjasto. Viitattu 22.3.2024.  (ei-vapaa)

Aiheesta muualla
----------------

* Cederberg, Jakob Gustaf *Biografiasampo*.
*Tämä artikkeli käsittelee kuvanveistäjää. Keskustapuolueen kansanedustaja Eino Räsäsestä on eri artikkeli.*
**Eino Olavi Räsänen** (24. syyskuuta 1902 Kuopio – 18. tammikuuta 1970 Helsinki) oli suomalainen kuvanveistäjä. Hänen töitään oli ensi kertaa julkisesti esillä Helsingissä vuonna 1926.

Räsänen opiskeli Taideteollisessa keskuskoulussa vuosina 1920–1924 ja Suomen taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1925–1927. Hän veisti mittavan määrän patsaita, muistomerkkejä ja reliefejä eri puolille Suomea. Räsäsen tunnetuimpia töitä ovat muun muassa Suur-Savon taistelupaikalla oleva Savon nuijamiesten muistomerkki (1939) ja K. A. Tavaststjernan patsas (1960) Mikkelissä, *Vonkamies*-patsas Lieksassa (1958) sekä ensimmäinen Suomeen pystytetty sisällissodassa kaatuneiden punaisten muistomerkki Nokialla (1945). Kauhajoen kirkossa on Räsäsen reliefi *Jeesus siunaa lapsia* ja *Golgata*-sarjan veistokset *Maria* ja *Johannes*, jotka pelastettiin Kauhajoen vanhan kirkon tuhonneesta tulipalosta vuonna 1956. Reliefi tehtiin uusittiin vuonna 1958 valmistuneeseen kirkkoon.

Räsäsen vuonna 1958 Helsingin kaupungin taidekilpailun voittanut reliefi *Satama* on Jätkäsaaren Huutokonttorin seinällä.

Räsäselle myönnettiin Pro Finlandia -mitali vuonna 1960.

Kuvia julkisista teoksista
--------------------------

* Nuijasodan 1597 muistomerkki, 1939, Mikkeli*Nuijasodan 1597 muistomerkki*, 1939, Mikkeli
* 1918 vakaumuksensa puolesta kuolleiden muistomerkki, 1945, Nokia.*1918 vakaumuksensa puolesta kuolleiden muistomerkki*, 1945, Nokia.
* Sotilaan rukous, Joutsenon sankarimuistomerkki, 1949, Lappeenranta.*Sotilaan rukous*, Joutsenon sankarimuistomerkki, 1949, Lappeenranta.
* Elias Lönnrotin patsas, Eemil Halosen luonnoksen 1899 pohjalta, 1952, Lohja.*Elias Lönnrotin patsas*, Eemil Halosen luonnoksen 1899 pohjalta, 1952, Lohja.
* Mikkelin pitäjän vanhan kirkon muistomerkki, 1953, Mikkeli.*Mikkelin pitäjän vanhan kirkon muistomerkki*, 1953, Mikkeli.
* Jeesus siunaa lapsia, 1958, Kauhajoki.*Jeesus siunaa lapsia*, 1958, Kauhajoki.
* Alttariveistokset Maria ja Johannes, 1958, Kauhajoki.Alttariveistokset *Maria* ja *Johannes*, 1958, Kauhajoki.
* Satama, paljastettiin Katajanokalla 1959, siirretty Huutokonttorin seinälle Jätkäsaareen, Helsinki.*Satama*, paljastettiin Katajanokalla 1959, siirretty Huutokonttorin seinälle Jätkäsaareen, Helsinki.
* Vonkamiespatsas, 1959, Lieksa.*Vonkamiespatsas*, 1959, Lieksa.
* K. A. Tawaststjernan patsas, 1960, Mikkeli.*K. A. Tawaststjernan patsas*, 1960, Mikkeli.
* Leikkivä poika, 1961, Raahe.*Leikkivä poika*, 1961, Raahe.

Lähteet
-------

* Uppslagsverket Finland[vanhentunut linkki]
* Kuvataiteilijamatrikkeli

### Viitteet

1. ↑  1918 vakaumuksensa puolesta kaatuneiden Työväenmuseo Werstas. Viitattu 31.12.2017.
2. ↑  Kauhajoen kirkko Kauhajoen seurakunta. Viitattu 19.9.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Räsänen, Eino s. 1902 – k. 1970. Suomen kuvataiteen bibliografia

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Uppslagsverket Finland

 |

 |
**Aulis Einari Lindell** (s. 19. heinäkuuta 1935 Keuruu) on suomalainen eläköitynyt juristi ja yritysjohtaja, joka on saanut kauppaneuvoksen arvonimen.

Lindellin vanhemmat olivat vaatturi Eino Lindell ja Anna Tiihonen. Hän avioitui 1956 merkonomi Outi Arja Inkeri Tammen kanssa. Lindell tuli ylioppilaaksi Jämsän yhteiskoulusta 1954. Hän suoritti lentoupseerikurssin 22 Ilmasotakoulussa 1954–1955 ja valmistui lainopin kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1961. Lindell oli vänrikkinä nuorempi upseeri Hämeen lennostossa 1955–1956 mutta ei jatkanut sotilasuralla.

Lindell oli Pohjoismaiden Yhdyspankin pääkonttorin ulkomaan virkailija 1956–1958, tuontiperittävien osaston prokuristi 1958–1961 ja valuuttaosaston prokuristi ja lakimies 1961–1963. Hankkijan kassa- ja luotto-osaston apulaisosastopäällikkö ja lakimies hän oli 1963–1966, prokuristi 1963–1967 ja osastopäällikkö 1967–1968, liiketaloudellisen osaston apulaisjohtaja 1968–1971 ja raha- ja lakiasiantoimintojen johtaja sekä johtokunnan jäsen 1971–1979.

Hankkijalta Lindell siirtyi Oy Union-Öljy Ab:n palvelukseen. Hän oli Unionin johtokunnan ja hallituksen jäsen 1971–1983 ja puheenjohtaja vuodesta 1986, varatoimitusjohtaja 1979–1980 ja toimitusjohtaja vuodesta 1980, Suomen BP Oy:n toimitusjohtaja 1983, Oy Union-Yhtymä Ab:n toimitusjohtaja 1983–1991 ja hallituksen jäsen 1989–1991. Nesteellä Lindell oli Neste Liikennepalvelu Oy:n toimitusjohtaja 1991–1995 ja hallituksen jäsen vuodesta 1992, Neste Öljyn markkinointiyhtiöiden toimialajohtaja 1993–1995 ja Neste Oy:n Senior Corporate Advisor 1996–1997.

Lindell oli myös Koneluotto Oy:n johtokunnan jäsen 1963–1980, johtokunnan puheenjohtaja 1978–1980 ja yrityksen toimitusjohtaja 1971–1977, samoin kuin Konekauppa Pellervo Oy:n johtokunnan jäsen ja toimitusjohtaja 1972–1980. Hänellä on lisäksi ollut lukuisia liike-elämän ja muita asiantuntija- ja luottamustehtäviä, mukaan lukien Suomen Painiliiton puheenjohtajuus 1985–1990 ja liittovaltuuston puheenjohtajuus 1990–1993 sekä Pohjoismaiden Painiliiton puheenjohtajuus. 1986–1987. Kauppaneuvoksen arvonimen Lindell sai 1990.

Kauppaneuvos Aulis Lindell menehtyi kotonaan Espanjassa huhtikuussa 2020.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Jensen-Eriksen, Niklas: Kauppaneuvos Aulis Lindell (1935–). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 5.9.2011. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 14.10.2023.
2. 1 2 3 4 5  Renny Jokelin: Ihmiset. 60-vuotias. Lindell haluaisi vielä jakaa Puolan. (Tilaajille) *Helsingin Sanomat*.  17.7.1995. Viitattu 14.10.2023.
Manganaatti(VII)-anionin rakenne
**Permanganaatti** on yleisnimi **manganaatti(VII)-ionin** (MnO4−) sisältävälle kemialliselle yhdisteelle. Yhdisteessä olevan mangaanin korkean hapetusluvun, +VII:n, vuoksi permanganaatti-ionit ovat vahvoja hapettimia. Permanganaatti on yhdisteessä anionina.

Permanganaatti esiintyy usein esimerkiksi K+-kationin kanssa muodostaen kaliumpermanganaattia (KMnO4).

Happamassa liuoksessa manganaatti(VII)-ioni normaalisti pelkistyy värittömäksi kahdenarvoiseksi mangaani(II):ksi eli Mn2+-ioniksi.

16 H3O +  + 2 MnO4− + 10 Cl− → 2 Mn2+ + 5 Cl2 + 24 H2O   

6 H+ + 2 MnO4− + 5 HCOOH → 8 H2O + 2 Mn2+ + 5 CO2
Emäksisessä liuoksessa manganaatti(VII) joko pelkistyy ruskeaksi neljänarvoiseksi mangaanidioksidiksi eli MnO2:ksi tai vihreäksi kuudenarvoiseksi manganaatti-ioniksi (MnO42−).

4 OH− + 2 MnO4− + 3 C2O42− → 2 MnO2 + 6 CO32− + 2 H2O
3 OH− + 2 MnO4− + HSO3− → 2 MnO42− + SO42− + 2 H2O
Permanganaatteja käytetään myös hapettimena, kun happea tuotetaan peroksideista. Permangaattikatalyytin läsnä ollessa vetyperoksidi hajoaa seuraavasti:

2 H2O2 → 2 H2O + O2.
Länteen kulkevien lentojen NAT-reitit 24. helmikuuta 2017.
**North Atlantic Organised Track System** (NAT OTS) ovat Atlantin valtameren ylittäviä lentoreittejä jotka ulottuvat Pohjois-Amerikan rannikolta Länsi-Euroopan rannikolle. Ne varmistavat ilma-alusten riittävät etäisyydet toisiinsa alueilla, joita tutkavalvonta ei kykene täydellisesti kattamaan. Ensimmäiset reitit julkaistiin vuonna 1961, ja järjestelmä otettiin säännölliseen käyttöön vuonna 1965. Lentoreittejä käyttävät mannertenväliset lentovuorot, lentokorkeuden ollessa 34 000:sta 42 000:een jalkaan (10 360–13020 metriä, vuoteen 2022 8630 m-13020 m). Reiteille ohjaaminen ja niillä liikennöinti on erityisen Oceanic Center -lennonjohtokeskuksen hallinnassa. Käytettävä reitti määräytyy sen perusteella mikä tarjoaa mahdollisimman lyhyen ylitysajan. Reittisuunnittelu riippuu useista tekijöistä, joista merkittävin on ilmakehän suihkuvirtaus. Reittiä määrättäessä pyritään välttämään koneeseen kohdistuvaa vastatuulta ja hyödyntämään mahdollisimman paljon myötätuulta. Tämä on tehokkain keino lyhentää lentoaikaa ja sen seurauksena alentaa lentokoneen polttoaineenkulutusta. Jotta tällainen optimointi olisi mahdollista, reitit laaditaan päivittäin kulloinkin vallitsevien tuuliolosuhteiden perusteella. OTS-reitit eivät tosin ole ainoita valtameri-ilmatilassa käytettäviä, vaan myös omien reittien suunnittelu (ns. *random routes,* satunnaisreitit) on mahdollista, ja joillain reiteillä välttämätöntä.

Ennen saapumistaan Oceanic Centerin valvomaan ilmatilaan, koneen lentäjä ottaa yhteyden sen lennonjohtoon ja pyytää selvityksen reitille ilmoittaen arvioidun lentoaikansa reitin alkupisteeseen. Lennonjohto laskee vaaditut lentoetäisyydet ja antaa selvityksen reitille. Voi olla ettei pyydetty reitti ole vapaa koneen nykyisellä lentokorkeudella tai kyseisenä aikana, jolloin lennonjohto määrää vaihtamaan lentokorkeutta tai reittiä. Lentäjä ei voi muuttaa lentokorkeutta tai reittiä ilman lupaa. Maaliskuusta 2024 ei valtameri-ilmatilaan tosin vaadita enää erillistä (menetelmä)lennonjohtoselvitystä, vaan koneet voivat lentää alkuperäisen reittiselvityksensä mukaisesti, johon lennonjohto tarvittaessa puuttuu. Myös järjestelmän lakkauttamisesta on keskusteltu, sillä GPS-suunnistuksen aikakaudella nämä reitit eivät enää ole teknisesti välttämättömiä.

Aiheesta muualla
----------------

* Ajankohtaiset Atlantin ylittävät lentoreitit itään
* Ajankohtaiset Atlantin ylittävät lentoreitit länteen

1. 1 2 3  NAT HLA Tracks FL330 and Below to be Abolished *www.scottipc.com*. Viitattu 9.1.2024.
2. ↑  David Mumford 23 October, 2023 December 31st, 2023: NAT Changes 2024: No More Oceanic Clearances *International Ops 2023 - OPSGROUP*.  23.10.2023. Viitattu 9.1.2024. (englanniksi)
3. ↑  North Atlantic Operations - Airspace *SKYbrary Aviation Safety*.  29.12.2020. Viitattu 3.3.2022. (englanniksi)
4. ↑  David Mumford 23 October, 2023 October 25th, 2023: NAT Changes 2024: No More Oceanic Clearances *International Ops 2023 - OPSGROUP*.  23.10.2023. Viitattu 29.10.2023. (englanniksi)
Harry Cameron
**Harold Hugh "Cammie" Cameron** (6. helmikuuta 1890 – 20. lokakuuta 1953) oli kanadalainen jääkiekkoilija, joka edusti ammattilaisena pelatessaan seuroja Toronto Blueshirts, Toronto Arenas, Ottawa Senators, Toronto St. Pats ja Montreal Canadiens. Puolustajana pelannut Cameron voitti kolme kertaa Stanley Cupin. Ensimmäisen NHL-mestaruuden hän saavutti kaudella 1913–1914 Toronto Blueshirtsille, toisen kaudella 1917–1918 samoin Blueshirtsille ja kolmannen Stanley Cupin kaudella 1921–1922 Toronto St. Patsille.

Cameron oli lajin ensimmäisiä maalinteossa kunnostautuneita puolustajapelaajia. Hän viimeisteli 88 osumaa 121 ottelussa NHL:ssä. Tämän johdosta hän oli tammikuussa 2022 edelleen keskimäärin eniten maaleja per peli tehnyt puolustaja, kun huomioon otetaan yli 2 ottelua pelanneet puolustajat. Cameron teki keskimäärin 0,68 maalia ottelussa.

Hänet valittiin postuumisti Hockey Hall of Fameen vuonna 1962.

Aiheesta muualla
----------------

* Harry Cameron The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
*

Lähteet
-------

1. ↑  Podnieks, p. 119
2. ↑  Scoring per Game - NHL.com *NHL.com*. Viitattu 25.3.2024. (englanniksi)
**Elsa Matilda Metsäranta** (synt. **Fallström**, ent. **Aalto**, 14. maaliskuuta 1887 Tuusula – 25. tammikuuta 1941 Helsinki) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1933–1941.

Elämä
-----

Tuusulan Rustjärvessä syntyneen Elsa Metsärannan vanhemmat olivat Hyrylätä kotoisin ollut palstatilallinen Karl Evert Fallström (myöh. Virta, 1858-1918) ja Aleksandra Lucander (s. 1863). Kansakoulun käytyään hän lähti ompelijaksi Helsinkiin. Metsäranta vaikutti muun muassa Raittiusyhdistys Kilvessä ja esiintyi Kansan Näyttämöllä. Myöhemmin hän työskenteli sosialidemokraattisen naisliiton kiertävänä luennoitsijana muun muassa Porin ja Hämeenlinnan seuduilla. Vuonna 1916 Metsäranta muutti puolisonsa kotiseudulle Turenkiin, jossa hänestä tuli paikallisen työväenliikkeen keskeisiä hahmoja. Metsärannan puoliso kuol sisällissodan jälkeen vankileirillä ja hän joutui itsekin pakoilemaan valkoisia.

Sodan jälkeen Metsäranta toimi sosialidemokraattisen raittiusliiton sihteerinä 1919-1924, kunnes avioitui uudelleen ja muutti puolisonsa perässä Kotkaan. Myöhemmin hän työskenteli sosialidemokraattisen työläisnaisliiton toimitsijana 1928-1932. Metsäranta valittiin eduskuntaan 1933. Hän oli myös presidentin valitsijamies 1937.

Elsa Metsäranta kuoli äkillisesti eduskunnan joululoman aikana Mehiläisen sairaalassa tammikuussa 1941. Hänen tilalleen kansanedustajaksi nousi Väinö Meltti, joka siirtyi välittömästi SDP:stä eronneeseen sosialistiseen eduskuntaryhmään.

Perhe
-----

Elsa Metsärannan ensimmäinen puoliso oli Janakkalassa syntynyt asemamies Väinö Gustaf Aalto (1888-1918), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1912. Pariskunnalla oli yksi poika. Punakaartiin kuulunut Aalto teloitettiin Hämeenlinnan vankileirillä toukokuussa 1918. Vuonna 1921 Metsäranta meni naimisiin Suomen Ammattijärjestön sihteerinä toimineen E. A. Metsärannan kanssa.

Teokset
-------

* *Kymmenen vuotta 1928–1938 : muistelma Viipurin läänin läntisen vaalipiirin sos.-dem. naispiirijärjestön toiminnasta*. Kotka: Viipurin läänin läntisen vaalipiirin sosialidemokraattinen naispiiritoimikunta, 1938. Työväenliikkeen kirjasto (PDF).

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  .aspx Elsa Metsäranta *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta. Viitattu 10.12.2015.
2. 1 2 3  Kansanedustaja Elsa Metsäranta 50-vuotias.  *Kansan Lehti*, 13.3.1937, nro 60, s. 8. Kansalliskirjasto. Viitattu 23.3.2024.
3. ↑  Kansanedustaja Elsa Metsäranta 50-vuotias.  *Toveritar*, 1937, nro 6, s. 93. Kansalliskirjasto. Viitattu 23.3.2024.
4. 1 2  Elsa Metsäranta 50-vuotias.  *Raitis Kansa*, 1937, nro 3, s. 5. Kansalliskirjasto. Viitattu 23.3.2024.
5. ↑  Elsa Metsäranta död.  *Arbetarbladet*, 27.1.1941, nro 10, s. 2. Kansalliskirjasto. Viitattu 23.3.2024.  (ruotsiksi)
6. 1 2  "L. J.": Från riksdagen och den övriga politiska arenan.  *Vasabladet*, 8.2.1941, nro 33, s. 1–2. Kansalliskirjasto. Viitattu 23.3.2024.  (ruotsiksi)
7. ↑  Aalto, Väinö Kustaa *Sotasurmasampo 1914–1922*.  20.11.2019. Kansallisarkisto. Viitattu 23.3.2024.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Eduskunta

 |

 |



.
**Lena Dürr** (s. 4. elokuuta 1991) on saksalainen alppihiihtäjä, joka on erikoistunut tekniikkalajeihin, pujotteluun ja suurpujotteluun. Hän on saavuttanut joukkuekilpailussa olympiahopeaa ja kaksi MM-pronssia sekä pujottelussa yhden MM-pronssin. Hän on voittanut maailmancupissa kaksi osakilpailua.

Dürr saavutti junioreiden MM-kisoissa suurpujottelussa hopeaa vuonna 2010. Ensimmäisissä aikuisten arvokisoissaan Garmisch-Partenkirchenin MM-kisoissa vuonna 2011 hän sijoittui suurpujottelussa 18:nneksi. Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 hän kuului Saksan pronssijoukkueeseen joukkuekilpailussa sekä sijoittui pujottelussa 21:nneksi ja supersuurpujottelussa 30:nneksi. Tämän jälkeen hän on ollut MM-kilpailujen pujottelussa kolmastoista Vailissa / Beaver Creekissa 2015, kahdeksastoista St. Moritzissa 2017, yhdestoista Åressa 2019 ja neljästoista Cortina d'Ampezzossa 2021. Suurpujottelussa hän sijoittui St. Moritzissa 26:nneksi ja joukkuekilpailussa tuloksena oli yhdeksäs sija St. Moritzissa ja neljäs sija Åressa. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän keskeytti pujottelussa ja sijoittui joukkuekilpailussa viidenneksi. Pekingin olympialaisissa 2022 hän saavutti joukkuekilpailussa hopeaa ja sijoittui pujottelussa neljänneksi johdettuaan kilpailua ensimmäisen laskun jälkeen. Courchevelin / Méribelin MM-kilpailuissa 2023 hän saavutti pujottelussa pronssia ja oli parisuurpujottelussa kuudes.

Dürr kilpaili ensimmäisen kerran alppihiihdon maailmancupissa Zagrebin pujottelussa 15. helmikuuta 2008. Hän saavutti ensimmäisen voittonsa Moskovan paripujottelussa tammikuussa 2013. Tätä ennen hänen paras maailmancup-sijoituksensa oli kuudes sija Ofterschwangin pujottelusta maaliskuulta 2012, Aspenin pujottelusta marraskuulta 2012 sekä Sankt Moritzin superalppiyhdistetystä joulukuulta 2012. Hän on sijoittunut toiseksi Méribelin pujottelussa maaliskuussa 2022 sekä kolmanneksi kahdessa Levin pujottelussa marraskuussa 2021, Schladmingin pujottelussa tammikuussa 2022 sekä Semmeringin pujottelusssa joulukuussa 2022. Hän oli kolmas Flachaun pujottelussa tammikuussa 2023. Tammikuussa 2023 hän sijoittui myös Spindleruv Mlynin ensimmäisessä pujottelussa toiseksi ja voitti jälkimmäisen pujottelun. Marraskuussa 2023 hän sijoittui toiseksi Levin ensimmäisessä pujottelussa ja oli Levin toisen pujottelun kolmas. Joulukuussa 2023 hän oli toinen Lienzin pujottelussa. Tammikuussa 2024 hän oli toinen Kranjska Goran pujottelussa. Hän oli pujottelucupissa toinen kaudella 2023–2024, kolmas kaudella 2021–2022 ja neljäs 2022–2023.

Lena Dürrin isä Peter Dürr oli myös alppihiihtäjä ja olympiaurheilija.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Lena Dürr Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
2. ↑  Nation team event fis-ski.com. Viitattu 21.2.2013. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
3. ↑  Lena Dürr *Olympedia*. Viitattu 17.2.2021. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Lena Dürrin kotisivut

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
**Metodistikirkon talo** on Tampereen Jussinkylässä sijaitseva asuin- ja liiketalo, jonka on suunnitellut Osuusliike Voimalle tamperelainen rakennusmestari Frans Jousi.

Historia
--------

### Lapintien Voima

Lapintien Voima on alkujaan liike- ja kulttuurirakennus Tampereen Lapintiellä. Rakennus valmistui vuonna 1924, ja se oli Jousen suurin ja monipuolisin suunnitelma Voimalle. Rakennus on kolmekerroksinen, ja sen julkisivu on vaaleaa rapattua tiiltä.

Rakennuksen katutasossa oli alun perin Voiman myymälöitä, kuten elintarvike-, vaate- ja rautakauppa. Toisessa kerroksessa oli Voiman ravintola joka oli yksi Tampereen hienoimmista ja suosituimmista ruokapaikoista. Kolmannessa kerroksessa oli Voiman juhlasali, joka oli tilava ja koristeellinen. Juhlasalissa järjestettiin Voiman omia tilaisuuksia, kuten kokouksia, kursseja ja juhlia mutta myös ulkopuolisten vuokraamia tapahtumia, kuten näytelmiä ja tansseja. Ylimmässä kerroksessa oli asuntoja. Rakennuksen pihalla oli autotalli kahdeksalle autolle.

### Metodistikirkon talo

Rakennuksen osti vuonna 1962 Suomen Metodistikirkko, joka muutti sen kirkoksi. Kirkko kokoontui aluksi kolmannessa kerroksessa sijaitsevassa juhlasalissa, mutta rakensi myöhemmin uuden kirkkosalirakennuksen samalle tontille vuonna 1968. Juhlasalin käytöstä jumalanpalveluspaikkana muistuttavat edelleen Lapintien puoleisessa seinässä olevat ristiaiheiset ornamentit. Rakennus on suojeltu, ja se on nykyään Metodistikirkon ja muiden yhteisöjen käytössä.

Voiman ravintola
----------------

Voiman ravintola oli osa Lapintien Voiman rakennusta. Ravintola avattiin vuonna 1925 ja se oli aikansa yksi Tampereen hienoimmista ja suosituimmista ruokapaikoista. Ravintola oli sisustettu tyylikkäästi ja siellä oli useita erilaisia saleja, kuten ruokasali, kahvila, biljardisali ja kabinetteja. Ravintolan ruokalista oli monipuolinen ja laadukas, ja siellä tarjoiltiin sekä suomalaisia että kansainvälisiä ruokia. Ravintola oli myös tunnettu hyvästä palvelustaan ja edullisista hinnoistaan. Ravintola oli avoinna joka päivä aamusta iltaan, ja siellä järjestettiin myös erilaisia tilaisuuksia, kuten lounaita, päivällisiä, juhlia ja tansseja.

Rakennus 1920-luvun lopulla.

  

Ravintola lopetti toimintansa vuonna 1929, kun Lapintien Voiman rakennus myytiin Metodistikirkolle. Ravintolan tilat muutettiin kirkon toimistoksi ja seurakuntasaliksi. Ravintolan entisestä loistosta kertovat edelleen sen koristeelliset kattomaalaukset ja seinäpaneelit.

Lähteet
-------

1. ↑  Jousen suunnittelemat rakennukset
2. ↑  Lapintien Voima
3. ↑  Rakennuksen historiaa käsittelevät teokset ja kuvat
4. ↑  Metodistikirkon talo
5. ↑  Metodistikirkon talon historia
6. ↑  Osuusliike Voiman ravintola
7. ↑  Voiman ravintola
1. ↑ . Tieto on haettu Wikidatasta.

**Leo Hakanen** (s. 1991) on suomalainen muusikko, säveltäjä ja yrittäjä, joka tunnetaan parhaiten kitaristina ja säveltäjänä Haloo Helsinki! -yhtyeessä, jossa hän on toiminut 16 vuoden ajan. Hän on säveltänyt suurimman osan yhtyeen suurimmista hiteistä, mukaan lukien 13 radiolistan ykköstä, yli 250 miljoonaa striimausta Spotifyssa ja voittanut 10 Emma-palkintoa. Hänen säveltämiinsä kappaleisiin Haloo Helsinki! -yhtyeelle kuuluvat muun muassa "Maailman toisella puolen", "Beibi", "Hulluuden Highway", "Kuussa tuulee", "Reiviluola" ja "Piilotan mun kyyneleet". Hakanen on vaikuttanut myös elektronista poppia soittavassa Stereo-yhtyeessä.

Hakanen on esiintynyt Haloo Helsinki! -yhtyeen kanssa yli 800 kertaa, muun muassa Helsingin Olympiastadionilla, Hartwall Arenalla, Nokia Areenalla, Saku Suurhallissa Tallinnassa ja lukuisilla festivaaleilla.

Hakanen on ollut mukana useissa musiikkialan yrityksissä, kuten Nemes Musicissa (musiikinkustannusyhtiö), Vallila Music Housessa (levy- ja tapahtumatuotantoyhtiö) ja Haloo Music Groupissa (Haloo Helsinki! -yhtyeen yritys), jossa hän on hankkinut arvokasta tietoa ja kokemusta alan eri osa-alueilta.

Yksityiselämä
-------------

Haloo Helsingin tuottaja Kari "Gabi" Hakanen on Leo Hakasen isä. Hakasella on myös Roi-niminen veli. Hakanen meni naimisiin syksyllä 2021. Hakanen on valmistunut tradenomiksi Haaga-Helian ammattikorkeakoulusta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Tietoa minusta *Gabi Hakanen*. Viitattu 19.1.2022.
2. 1 2 3  Leo Hakanen *Leo Hakanen*. Viitattu 28.2.2024. (englanniksi)
3. 1 2  Juuso Määttänen: Hyvin suunniteltu paluu (maksullinen linkki) *Helsingin Sanomat*.  9.9.2021. Viitattu 19.1.2022.
4. ↑  Haloo Helsinki! -yhtyeen Leo meni naimisiin – julkaisi liudan yltiöromanttisia otoksia: "Elämäni paras päivä" *mtvuutiset.fi*.  31.10.2021. Viitattu 17.8.2023.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Yle

 |

 |
**Doggermatalikon maanjäristys 1931** oli 7. kesäkuuta 1931 merellä Doggermatalikolla sattunut maanjäristys, joka oli Richterin asteikolla mitattuna voimakkain (6,1 Richteriä) koskaan Isossa-Britanniassa mitattu maanjäristys. Maanjäristyksen keskus sijaitse 120 kilometriä Great Yarmouthista koilliseen.

Doggermatalikon maanjäristys tunnettiin suurimmassa osassa Isoa-Britanniaa, Irlannin itäosissa, Alankomaissa, Belgiassa, Ranskan pohjoisosissa, osissa luoteista Saksaa, Tanskassa ja osissa lounaista Norjaa. Vahinkoja ilmoitettiin 71:sta eri paikasta Isossa-Britanniassa. Suurimmat aineelliset vahingot ilmoitettiin Fileysta. Vahinkoja kärsivät myös esimerkiksi Bridlington, Beverley ja Kingston upon Hull. Staines-upon-Thamesissa romahti tehtaan katto. Lontoossa Madame Tussauds -vahakabinetissa putosi murhaaja Hawley Harvey Crippeniä esittävän teoksen pää.

Doggermatalikon maanjäristys 7. kesäkuuta 1931 sattui kello 0.25 aamuyöllä Greenwichin aikaa. Useista merellä olleista aluksista ilmoitettiin tärähtelyn kokemisesta. Nainen Kingston upon Hullissa kuoli ilmeisesti maanjäristykseen liittyneeseen sydänkohtaukseen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  What is the biggest earthquake Britain has ever had? British Geological Society, viitattu 5.12.2023
2. ↑  North Sea earthquake of 1931 Great Yarmouth Mercury 8.5.2008, viitattu 5.12.2023
3. ↑  Catch Me if You Can: Dr Crippen Historic London Tours 17.1.2021, viitattu 5.12.2023
4. ↑  The North Sea earthquake of 1931 June 7. H. C. Versey 17.10.1938, viitattu 5.12.2023
Le Corbusierin LC4-nojatuoli ja Eileen Grayn pikkupöytä.
**Cassina S.p.A.** on italialainen luksushuonekalujen valmistaja, joka tunnetaan moderneista design-kalusteistaan. Niiden suunnittelijoina ovat olleet muun muassa Achille Castiglioni, Vico Magistretti, Gaetano Pesce ja Philippe Starck. Cassina valmistaa yksinoikeudella Le Corbusier’n suunnittelemia huonekaluja ja tekee tilaussisustuksia muun muassa risteilyaluksiin. Vuodesta 2005 Cassinan on omistanut italialainen Poltrona Frau Group.

Historiaa
---------

Yrityksen perustivat vuonna 1927 veljekset Cesare ja Umberto Cassina Pohjois-Italian Medaan. He valmistivat erityylisiä tilauskalusteita vauraiden asiakkaiden maun mukaan, kunnes toisen maailmansodan jälkeen kiinnostuivat arkkitehtien Franco Albini ja Giò Ponti innoittamina modernien huonekalujen valmistamisesta. Yksi ensimmäisistä menestystuotteista oli Pontin suunnittelema kevyt pikkutuoli *Superleggera*. 1960-luvun keskivaiheilla he ottivat tuotantoon 1900-luvun alun mestareiden Le Corbusier’n, tämän serkun Pierre Jeanneret’n ja Charlotte Perriandin suunnittelemia kalusteita. Tämä I Maestri -kokoelma laajeni pian Gerrit Rietveldin, Frank Lloyd Wrightin ja Charles Rennie Mackintoshin huonekaluihin.

Lähteet
-------

1. 1 2  Cassina Formverk Oy.  Arkistoitu 29.12.2016. Viitattu 15.1.2019.
2. ↑  Sparke, Penny: *An Introduction to Design and Culture in the Twentieth Century*. New York: Harper & Row, 1986, s. 186. Kirjan teksti Questia-palvelussa (vaatii tilauksen). (Arkistoitu – Internet Archive) Viitattu 15.1.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Cassina** Wikimedia Commonsissa

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Cassina
Ginevra King, kuva noin vuodelta 1916.
**Ginevra King** (1898–1980) oli yhdysvaltalainen perijätär, seurapiirihenkilö ja kirjailija F. Scott Fitzgeraldin ensimmäinen rakkaus. Etunimensä King oli saanut Leonardo da Vincin maalauksen mukaan. King toimi Fitzgeraldin inspiraationa kun kirjoitti romaaniinsa Kultahattu tämän naispäähenkilön, Daisy Buchananin. 

King ja Fitzgerald tapasivat tammikuussa vuonna 1915. King oli 16-vuotias ja Fitzgerald 18-vuotias. Ihastuminen oli molemminpuolista. Seuraavien viiden kuukauden aikana nuoret olivat intensiivisessä kirjeenvaihdossa. King jätti jopa raamattutuntinsa väliin voidakseen kirjoittaa kirjeitään. Tapaamisaikaan Fitzgerald opiskeli Princetonin yliopistossa ja King Westoverin sisäoppilaitoksessa. Paitsi että oli Fitzgerald oli Kingille koulutyttöaikojen suuri ihastus, hän näki tässä myös tilaisuuden päästä tylsänä pitämästään yläluokan elämästä aidompaan ja värikkäämpään elämään. King ilmaisi kirjeissään olevansa kyllästynyt tanssiaisiin ja että kenenkään kanssa ei voi keskustella vakavasti.

Suhteesta on saatu paljon tietoa Kingin päiväkirjojen välittämänä. Ne täyttyvät koulutytön vuodatuksista, että miksi rakastavaiset eivät näe toisiaan tarpeeksi usein. Nuoret kuitenkin vierailivat salaa toistensa luona. Kingin perikunta on lahjoittanut päiväkirjan ja säilyneet kirjeet tutkijoiden käyttöön. 

Kahta vuotta myöhemmin asioihin puuttui Kingin isä. Hän ilmoitti Fitzgeraldille, että "köyhän pojan ei pitäisi ajatella mennä naimisiin rikkaan tytön kanssa". Tätä ennen King oli miettynyt Fitzgeraldille ääneen, että tämä ei ole hänestä oikeasti kiinnostunut, vaan hänen "idealisoidusta kuvastaan".

Vuonna 1918 King kirjoitti Fitzgeraldille, että menee pian kihloihin William Mitchellin kanssa. Avioliiton oli järjestänyt kaksi yläluokkaista chicagolaista sukua kyselemättä nuorten mielipidettä. Liitto kesti yhdeksäntoista vuotta ja siitä syntyi kolme lasta. King jätti Mitchellin ja avioitui liikemies John T. Pinen kanssa.

King ja Fitzgerald tapasivat vielä kerran Hollywoodissa vuonna 1937. Fitzgerald työskenteli käsikirjoittajana ja yritti pysyä raittiina. Hän kirjoitti tyttärelleen innostuneen kirjeen, että King oli hänen ensimmäinen rakkautensa. Tapaaminen ei sujunut hyvin. Fitzgerald saapui sinne humalassa ja päätyi solvaamaan Kingiä kun tämä kysyi minkä hahmon esikuva hän oli tämän teoksissa. 

Kingin sanotaan vaikuttaneen Fitzgeraldin tuotantoon ja ajatteluun kahdella tavalla. Toisaalta hän ihailee varakkuutta, mutta toisaalta pitää rikkaiden elämää tyhjänä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4
2. 1 2 3
3. ↑
4. ↑
5. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
**Phantasmagoria** tai koko nimeltään **Roberta Williams' Phantasmagoria** on Sierra On-Linen kehittämä ja julkaisema seikkailupeli. Peli on julkaistu vuonna 1995 DOSille, Macintoshille ja Windowsille, sekä vuonna 1997 Sega Saturnille. Sega Saturn -versio julkaistiin vain Japanissa nimellä **Phantasm**.

Pelille on julkaistu myös seuraaja *Phantasmagoria 2* (myös nimellä *Phantasmagoria: A Puzzle of Flesh*).

Pelaaminen
----------

Peli on Roberta Williamsin kehittämä seikkailupeli, joka oli mullistava FMV-videon ja elävien näyttelijöiden yhdistämisessä peliin. Myöhempi historia on osoittanut FMV-videoiden päätyneen umpikujaan. Peli tähtäsi aikuismaiseen kauhutarinaan, joka poikkesi merkittävästi Williamsin aiemmin kehittämistä peleistä. Pelin heikoiksi kohdiksi jäivät tuotantoarvot ja vähäinen pelattavuus.
Taustat ovat tietokoneella tehtyä grafiikkaa, jonka päällä näyttelijät esitetään. Musiikki käyttää MIDI:ä.

Pelaaminen koostuu "hotspotien" klikkaamisesta kunnes videopätkä toistetaan. Pelaajalla on myös yksinkertainen inventaario muutamille esineille.

Tarina
------

Pelissä nuori pariskunta Donald Gordon ja Adrienne Delaney saapuvat eristyksissä olevaan kartanoon, jossa kummittelee. Adrienne tutkii kartanoa ja Donald joutuu ilkeän hengen riivaamaksi.

Vastaanotto
-----------

Peli on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 6/10. Arvostelussa mainittiin että peli ei ole haastava kokeneille pelaajille, hahmot ovat heikkoja, väkivalta liioiteltua ja käsikirjoitus laimea. Pelin grafiikat saivat kehuja. Suosion syyksi arvioitiin saavutettavuus aloittelijoille sekä Sierran markkinointi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11  Kurt Kalata: Phantasmagoria *hardcoregaming101.net*.  26.7.2017. Viitattu 13.1.2022. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Jeff Sengstack: Phantasmagoria Review *gamespot.com*.  1.5.1996. Viitattu 14.1.2022. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* *Roberta Williams' Phantasmagoria* MobyGamesissa (englanniksi)
* *Phantasmagoria (videopeli)* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
20 P-700 ohjusta sijoitettuna kannen alle Kirov-luokan aluksessa *Kalinin* (vihreällä ympyröitynä), niiden edessä ilmatorjuntaohjuksia
**P-700 Granit** (Nato-raportointinimi *SS-N-19 Shipwreck*) on Neuvostoliitossa OKB-52:ssä kehitetty meritorjuntaohjus.

NPO Mašinostrojenija kehitti P-700-ohjuksen korvaamaan lyhyen kantaman P-70 Ametistin (SS-N-7) ja P-120 Malahitin (SS-N-9) Yhdysvaltain tukialusryhmien sukellusveneentorjunta-aseistuksen kehittyessä.

Ohjuksen massa on noin 7 000 kg ja taistelukärki 750 kg:n räjähde, aerosoliräjähde tai 500 kT:n ydinkärki. Ohjuksessa on suihkumoottori ja sen kantomatka on noin 550–625 km ja maksiminopeus 2,5 mach.

Ohjus toimii laukaistuna myös 4–8 ohjuksen parvissa, jolloin yksi ohjuksista lentää ylempänä ja jakaa datalinkillä muille ohjuksille suunnistustietoa. Ohjukset osaavat myös autonomisesti priorisoida kohteet ja kohdistaa hyökkäyksen eri maaleihin.

Ohjus otettiin käyttöön Projekti 1144 "Orlan" eli Kirov-luokan aluksissa vuonna 1980. Sitä käytetään myös lentotukialus Admiral Kuznetsovissa ja suuremmissa ohjussukellusveneissä, kuten Projekti 949A "Antei" (Oscar II).

Lähteet
-------

* P-700 3M-45 Granat/SS-N-19 SHIPWRECK, Globalsecurity
**Kookossaarten kapina** oli toisessa maailmansodassa Kookossaarilla tapahtunut kahakka, jossa 15 ceylonilaissotilasta yrittivät kapinoida brittejä vastaan, ja siirtää Kookossaaret japanilaisten haltuun. Britit olivat aiemmin miehittäneet saaret ennen Singaporen valtausta. Kapinointi alkoi 8. toukokuuta 1942, jolloin Gratien Fernandon johtamat ceylonilaisjoukot yrittivät ottaa haltuunsa saarilla olevat tykit, ja pidättää brittien johtajan kapteeni Gardiner sekä hänen avustajansa luutnantti Stephensin. Kapinoinnin aikana brittisotilas, tykkimies Samaris Jayasekera kuoli ja luutnantti Stephens haavoittui lievästi. Kapina epäonnistui, koska ceylonilaisjoukkojen ainoa Bren LMG -ase jumittui kriittisellä hetkellä, jonka vuoksi britit pääsivät niskan päälle. Lisäksi ceylonilaissotilaat olivat huonoja ampumaan käsiaseilla. Kapinoitsijoista 11 tuomittiin ja siirrettiin Ceyloniin, jossa Fernando ja kaksi muuta tuomittiin kuolemaan. Muut kapinoitsijat tuomittiin muutaman vuoden vankeuteen. Kyseiset kolme teloitettua kapinallista olivat ainoat Brittiläisen Kansainyhteisön sotilaat, jotka teloitettiin kapinoinnista toisen maailmansodan aikana.

Lähteet
-------

1. ↑  Journal (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Cocos Islands during World War IIArkistoitu kopio *Forgotten Campaign: The Dutch East Indies Campaign 1941-1942*.  Arkistoitu 7.3.2012. Viitattu 23.3.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* The Cocos Mutiny, 66 years on, as recalled by (Donny) Vincent Ranasinghe, the last surviving member of the Ceylon Garrison Artillery (CGA) who served on the island
* Cocos Islands Mutiny, transcript of Robyn Williams' radio broadcast, 20 May 2001

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Cocos Islands Mutiny