recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Konserton kuuluisa alku
Edvard Griegin **pianokonsertto a-molli op. 16** kuuluu suosituimpiin pianokonserttoihin ja norjalaisen taidemusiikin merkkiteoksiin. Se valmistui vuonna 1868 ja on Griegin ainut valmistunut konsertto.

Taustaa
-------

Grieg sävelsi ainoan konserttonsa vuonna 1868, ja teos kantaesitettiin Kööpenhaminassa huhtikuussa 1869. Pianistina toimi norjalainen Edmund Neupert. Säveltäjä teki konserttoon muutoksia ainakin seitsemän kertaa ennen kuolemaansa. Franz Liszt soitti konsertton 1870 Roomassa ja antoi loistavaa kehua, mutta ehdotti pieniä muutoksia.

Griegin pianokonserttoa verrataan usein Schumannin pianokonserttoon. Molemmat ovat a-mollissa, ja teokset ovat sävellystyyliltään hyvin samankaltaiset. Grieg kuuli Clara Schumannin esittämänä sitä noin vuonna 1858 Leipzigissa nuorena oppilaana konservatoriossa.

Rakenne ja orkestraatio
-----------------------

Musiikkinäytteet1. osa: *Allegro molto moderato*2. osa: *Adagio*3. osa: *Allegro moderato molto e marcato - Quasi presto - Andante maestoso*Äänitiedostojen kuunteluohjeet

Kuten valtaosa pianokonsertoista, Griegin pianokonsertto jakautuu kolmeen osaan:

* 1. osa *Allegro molto moderato* (A molli). Ensimmäinen osa on perinteiseen tyyliin sävelletty sonaattimuodossa. Virtuoottisen alun jälkeen kappaleen pääteema esitellään A-mollissa. Tätä seuraava sivuteema on C-duurissa. Kertausjaksossa sivuteema esiintyy uudestaan, tällä kertaa A-duurissa.
* 2. osa *Adagio* (Des-duuri → E-duuri → Des-duuri). Lyyrinen toinen osa on ABA-muodossa. Se johtaa suoraan kolmanteen osaan.
* 3. osa. *Allegro moderato molto e marcato - Quasi presto - Andante maestoso* (A molli → F duuri → A molli → A duuri). Viimeinen osa on dramaattinen ja nopeatempoinen. Kappale päättyy dramaattisesti A-duuriin.

Soolopianoa säestää suuri orkesteri, joka koostuu kahdesta huilusta, kahdesta oboesta, kahdesta klarinetista, kahdesta fagotista, neljästä käyrätorvesta, kahdesta trumpetista, kolmesta pasuunasta, patarummuista ja jousisoittimista. Tavanomainen esitysaika on noin 30 minuuttia.

Levytyksiä
----------

Griegin pianokonsertto on levytetty usein. Alla esimerkkejä tunnetuista levytyksistä.

* Krystian Zimerman ja Berliinin filharmonikot, johtajana Herbert von Karajan (Deutsche Grammophon 1993)
* Lilya Zilberstein ja Göteborgin sinfoniaorkesteri, johtajana Neeme Järvi (Deutsche Grammophon 1999)
* Leif Ove Andsnes ja Berliinin filharmonikot, johtajana Mariss Jansons (EMI).

Lähteet
-------

1. ↑  Piano Concerto, Op.16 (Grieg, Edvard) - IMSLP/Petrucci Music Library: Free Public Domain Sheet Music *imslp.org*. Viitattu 11.6.2018. (englanniksi)
Kiinapaviljongin yksityiskohta Drottningholmin linnan alueella Tukholmassa.
François Boucher: *Kiinalainen puutarha*, 1742
**Chinoiserie** (ransk.) eli **kineseria** oli kiinalaisten tuotteiden jäljittelyyn perustunut tyylisuunta, joka syntyi 1600-luvulla. Chinoiserie-muodilla oli vaikutusta rokokootyylin syntymiseen 1700-luvun alkupuolella.

Esineiden ohella ihailtiin kiinalaisia tapoja ja ajattelua. Chinoiserie levisi 1700-luvulla kaikkialle Eurooppaan, mutta muoti-ilmiö vaikutti etenkin Ranskassa, Alankomaissa, Englannissa ja Saksassa.

Chinoiserie-tyyliin vaikuttivat muun muassa kiinalaiset huonekalut, kankaat ja keramiikka. Vahvimmin chinoiserie vaikutti taidekäsityöhön ja posliiniesineisiin 1600-luvun lopusta 1800-luvun alkuun asti. Chinoiserie oli lähtökohtana myös 1700-luvulla kehittyneellä romanttisella puutarhatyylillä, joka alkoi Englannissa. Kiinalaistyylisiä paviljonkeja rakennettiin myös paljon.

Katso myös
----------

* Japonismi
* Orientalismi

Lähteet
-------

1. 1 2 3  "Chinoiserie", *CD-Facta*. Helsinki: WSOY, 1998. ISBN 951-0-23152-5.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Chinoiserie** Wikimedia Commonsissa

* Chinoiserie-opas, Victoria and Albert museum
Kuvassa pelinrakentaja yllätetään ja tapahtuu säkitys.
**Pelinrakentajan säkitys** (engl. *Sack*) tarkoittaa Amerikkalaisessa jalkapallossa tilannetta, jossa puolustaja onnistuu taklaamaan hyökkäävän joukkueen pelinrakentajan aloitusviivan takapuolella.

Puolustuksen linjamiesten (DT/DE) ja myös tukimiesten (LB) tehtävänä on päästä hyökkäyksen linjan läpi häiritsemään pelinrakentajaa ja taklaamaan eli säkittämään (sack) hänet. Säkitys estää hyökkäyksen heittopelin. Puolustuksen linjan tulee olla tarpeeksi vahvoja, mutta myös tarpeeksi nopeita ehtiäkseen kiertää linjan ja häiritsemään pelinrakentajaa. Strip sack on puolustuksen erityinen ansio ja tarkoittaa sitä, että pelinrakentaja rähmää (*fumble*) pallon ja menettää sen vastustajalle. Tällöin pelin suunta vaihtuu ja puolustava joukkue vaihtaa kentälle hyökkäyskokoonpanon.

Säkitys tilanne alkaa usein puolustuksen painostuksesta, jolloin heittopeliin tulee painetta ja pelinrakentaja ei löydä oikeaa pallon vastaanottajaa. Pelinrakentaja yrittää viimeiseen saakka välttää säkitystä ja siten pakottaa kiirehtimään ratkaisua. Puolustus voi tehdä säkityksellä myös pisteitä. Oma maali syntyy pallonkantaja esim pelinrakentaja taklataan omalla maalialueella.

Sadan säkityksen rajapyykin saavuttaneista pelaajista NFL pelaajista n 2/3 osaa pelasivat linjamiehinä (DE/DT) ja loput tukimiehinä (LB). Noin 15% heistä pelaa tai pelasi useampaa pelipaikkaa vaihdellen tukimiehestä linjaan tai päinvastoin.

Lähteet
-------

1. ↑  SAJL: Säännöt 2018 *sajl-fi-bin.directo.fi*.  [vanhentunut linkki]
2. ↑  NFL Sacks Career Leaders *pro-football-reference.com*.
**Canelonesin viinialueisiin** kuuluu suurin osa Uruguayn viinitarhoista. Laajimmat viinitarhat sijaitsevat departementin lounaisosassa Juanicon ja Progreson kaupungeissa. Tätä tiheästi viljeltyä aluetta voidaan kutsua Uruguayn viinikeskukseksi. Tannat-köynnöksien istuttaminen on koko maailman osalta keskittynyt näille alueille.

Rypälelajikkeet
---------------

Viinejä valmistetaan alueella muistakin rypäleistä kuin Tannatista. Valkoisia lajikkeita ovat Chenin Blanc, Sauvignon Blanc, Pinot Blanc ja Chardonnay, ja punaisista lajikkeista yleisimpiä ovat Shyrah, Cabernet Franc ja Merlot. Lisäksi viljellään paria italialaista rypälettä Nebbioloa and Marzeminoa.

Maaperä
-------

Maisema, jossa useimmat Canelones viinitarhat sijaitsevat, on tasaista ja melko alavaa - kaukana yleisestä Etelä-Amerikan viininviljelyseuduista, jotka ovat tyypillisesti täynnä kaktuksia ja karut Andit taustalla. Korkeuserot Progreson ja Canelonesin kaupunkien välillä on vain 30 metriä. Tältä osin on alue lähempänä Libournen aluetta Ranskassa kuin Lujan de Cuyoa Argentiinassa. Koilliseen mentäessä löytyy hiukan vaihtelevampaa maastoa Cuchilla Granden kukkuloilla, mutta sitä ei ole vielä kuitenkaan otettu viininviljelyn käyttöön.

Ilmasto
-------

Canelones on myös ilmastoltaan maltillinen niin kuin topografisesti. Vaikka alue sijaitsee 33. ja 34. leveyspiirien välissä, on ilmasto alueella lempeä. Vuosittaiset lämpötilan vaihtelut ovat vähäisiä, joten alueella on suhteellisen pitkä kasvukausi. Canelonesin viininviljelijät eivät ujostele huomauttaa yhtäläisyyksistä Canelonesin ja Bordeaux'n alueilla ilmaston suhteen; väitteen takana ovat meteorologiset tutkimukset.

Ala-alueet
----------

### Juanico

Juanico on kehittymässä olevan Uruguayn teollisuuden sydänmaita ja sijaitsee vain 16 km:n päässä pääkaupungista Montevideosta.

Juanicon alue on alavaa, 30-60 metriä merenpinnan yläpuolella ja erittäin tasaista. Vähäisen maankorkeuden vaihtelun vuoksi maaston vaikutus viineihin on vähäistä. Juanicoa ympäröivissä viinitarhoissa on istutettu runsaasti Tannat-rypälettä, enemmän kuin missään muualla. Rypäleelle ihanteellisessa maastossa se tuottaa runsaita, tanniinisia punaviinejä.

Alueella ei kasvateta pelkästään Tannatia vaan myös muita tunnettuja rypäleitä: valkoisista Chenin Blanc, Chardonnay, Sauvignon Blanc ja Pinot Blanc sekä punaisista Syrah, Cabernet Franc ja Merlot.

### Progreso

Lähteet
-------

1. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* 
* Establecimiento Juanicó
**Lamb** on manchesterilainen vuonna 1995 perustettu trip hop/drum'n'bass -yhtye.

Historia
--------

Alun perin Louise Rhodesin ja Andy Barlowin duona aloittanut yhtye perustettiin vuonna 1995. Yhtyeen kokoonpano laajeni myöhemmin käsittäen basisti Jon Thornen, islantilaisen kitaristin Oddur Mar Runnarsonin ja tanskalaisen rumpalin Nikolaj Bjerren. Kokoonpanossa on myös vieraillut säännöllisesti trumpetisti Kevin Davy ja lontoolainen jousi-trio Chi 2 strings, joka myös osallistui Lambin neljännen *Between Darkness and Wonder* -albumin sävellystyöhön. Yhtye julkaisi oman nimensä mukaan nimetyn *Lamb* debyyttialbuminsa 30 syyskuuta 1996. Seuraavien seitsemän vuoden kuluessa yhtye julkaisi kolme pitkäsoittoa lisää: *Fear of Fours (1999)*, *What sound (2001)* ja *Between Darkness and Wonder (2003)*. Seuraavaksi julkaistiin *Best kept secrets (2004)*, joka on kokoelmalevy sisältäen 16 kappaletta yhtyeen neljältä ensimmäiseltä albumilta. Vuoden 2005 elokuussa julkaistiin *Remixed*-albumi, joka sisältää 20 yhtyeen kappaletta muiden artistien, kuten Kruder & Dorfmeister, Photek ja Fila Brazillia, uudelleenmiksaamina versioina. Yhtyeen viimeisin live-esiintyminen oli Amsterdamissa syyskuussa 2004.

Vaikka yhtye on kotoisin Manchesterista se yhdistetään usein bristolilaiseen trip hop -soundiin. Sen lisäksi yhtyeen musiikissa on vaikutteita jazzista, dubista ja drum'n'bassista. Vaikka yhtye on hajonnut ja jäsenet keskittyvät omiin sooloprojekteihinsa he ovat ilmoittaneet, että ei ole poissuljettua etteikö yhtyettä mahdollisesti kasattaisi uudestaan joskus tulevaisuudessa.

Yhtyeen tunnetuin kappale on debyyttialbumilta löytyvä "Gorecki", joka julkaistiin myös singlenä. Kappaleen inspiraationa on puolalaisen klassisen musiikin säveltäjän Henryk Góreckin kolmas sinfonia. Vuonna 2004 julkaistu DVD *The Fall & Rise of the Fools Ark* on 46-minuuttinen Dadaran ja Jesse Limmenin piirtämä "Keltainen sukellusvene kohtaa Monty Pythonin" -tyylinen*kenen mukaan?* animaatioseikkailu, johon Lamb sävelsi musiikin.

Jäsenet
-------

* laulaja-lauluntekijä Louise Rhodes
* säveltäjä/tuottaja/DJ Andy Barlow
* basisti Jon Thorne
* kitaristi Oddur Mar Runnarson
* rumpali Nikolaj Bjerre

Diskografia
-----------

### DVDt

* 2004 *The Fall & Rise of the Fools Ark*

### Albumit

* 1996 *Lamb*
* 1999 *Fear of Fours*
* 2001 *What Sound*
* 2003 *Between Darkness and Wonder*
* 2004 *Back To Mine - Lamb - The Voodoo Collection*
* 2004 *Best Kept Secrets: The Best of Lamb 1996-2004*
* 2005 *Lamb remixed*
* 2011 *5*
* 2014 *Backspace Unwind*
* 2019 *The Secret of Letting Go*

### Singlet

* 1996 "Cotton Wool"
* 1996 "Gold"
* 1996 "God Bless"
* 1997 "Gorecki"
* 1999 "B Line"
* 1999 "Softly"
* 1999 "All in Your Hands"
* 2001 "Gabriel" (Limited Edition)
* 2003 "Sweet"
* 2003 "Gabriel" (Remix, Promo Copy)
* 2004 "Wonder"
* 2011 "Build a Fire"
* 2012 "Butterfly Effect"
* 2014 "We Fall in Love"
* 2015 "In Binary"
* 2017 "Illumina"
* 2019 "Armageddon Waits"

Aiheesta muualla
----------------

* (Arkistoitu – Internet Archive) Yhtyeen kotisivut.
Yliopiston tunnus, Minerva.
**Rio de Janeiron liittovaltion yliopisto** (port. *Universidade Federal do Rio de Janeiro*, rinnakkaisnimi vuodesta 2000 **Universidade do Brasil**) on brasilialainen yliopisto, jonka perusti 1920 presidentti Epitácio Pessoa Rio de Janeiroon. Se on historiansa aikana toiminut useilla eri nimillä. Yliopisto perustettiin yhdistämällä kolme itsenäistä korkeampaa oppilaitosta:

* Faculdade de Medicina (1808 perustettu lääketieteellinen tiedekunta)
* Escola Politécnica (teknillinen korkeakoulu)
* Faculdade Nacional de Direito (oikeustieteellinen tiedekunta)

Niiden yhteyteen perustettiin myöhemmin muita yksikköjä, kuten *Escola Nacional de Belas Artes* (taiteiden tiedekunta) ja *Faculdade Nacional de Filosofia* (filosofinen tiedekunta).

Yliopisto toimii alkujaan parantolaksi rakennetussa uusklassiseen tyyliin suunnitellussa rakennusryhmässä Avenida Pasteurin varrella Urcan kaupunginosassa lähellä Praia Vermelhaa (Punainen ranta).

  

Shanghain Jiao Tong -yliopiston julkaiseman listan mukaan, UFRJ on vuonna 2015 maailman parhaiden yliopistojen listalla 301–400 parhaan ryhmässä, eli sijoittuu Brasilian yliopistoista viiden parhaan joukkoon.

Lähteet
-------

1. ↑  Shanghain Jiao Tong -yliopisto: Academic Ranking of World Universities 2015 *shanghairanking.com*.  Arkistoitu 30.7.2016. Viitattu 16.8.2016. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Rio de Janeiron liittovaltionyliopisto**.
* UFRJ yliopiston sivusto
* Yliopiston historia (Arkistoitu – Internet Archive)
Kuvaajaan on kuvattu sinisellä erään Cauchyn jonon pisteitä x\_n. Pisteet lähentyvät yhä pienemmälle etäisyydelle toisistaan n:n kasvaessa.
**Cauchyn jono** eli **Cauchy-jono** on jono, jonka jäsenet kasautuvat mielivaltaisen lähelle toisiaan jonon edetessä eli joka toteuttaa ehdon:

jokaista positiivista lukua \epsilon >0 kohti voidaan valita sellainen posi­tiivinen kokonais­luku *n*, että {\displaystyle |a\_{n+p}-a\_{n}|<\epsilon } kaikilla posi­tiivi­silla kokonais­luvuilla *p*.
Tätä kutsutaan *Cauchyn suppenemisehdoksi* ranskalaisen matemaatikon Augustin-Louis Cauchyn (1789−1857) mukaan, joka totesi, että reaalilukujen jono {\displaystyle (a\_{n})} suppenee, jos ja vain jos se toteuttaa ehdon. 

Cauchyn jonot voidaan vastaavalla tavalla määritellä missä tahansa metrisessä avaruudessa, mutta tällöin ne eivät välttämättä suppene. Metristä avaruutta sanotaan *täydelliseksi*, jos siinä kaikki Cauchyn jonot suppenevat eli niillä on raja-arvo. Näin on laita esimerkiksi reaalilukujen joukossa. Sitä vastoin rationaalilukujen joukko ei ole metrisenä avaruutena täydellinen, sillä rationaaliluvuista voidaan muodostaa Cauchyn jonoja, joilla ei ole raja-arvoa rationaalilukujen joukossa. Sellainen on esimerkiksi lukujen {\displaystyle \left(1+{\frac {1}{n}}\right)^{n}} jono, {\displaystyle n=1,2...}, jonka raja-arvo reaalilukujen joukossa on Neperin luku e.

Cauchyn jonon alkioille {\displaystyle (a\_{1},a\_{2},a\_{3},...)} pätee 

{\displaystyle \lim \_{\min(m,n)\rightarrow \infty }d(a\_{m},a\_{n})=0},
missä d on avaruuden annettu metriikka (alkioiden etäisyys).

Rationaaliluvuista koostuvien Cauchyn jonojen ekvivalenssiluokkiin perustuvan reaalilukujen määritelmän esittivät vuonna 1872 ranskalainen Charles Méray (1835−1911) ja saksalainen Karl Weierstrass (1815−1897) oppilaineen.

Lähteet
-------

1. ↑  Cauchy's Criterion for Convergence (html) *math.berkeley.edu*.  (englanniksi)
2. ↑  WolframMathworld – Cauchy Sequence (html) *mathworld.wolfram.com*.  (englanniksi)

Kirjallisuutta
--------------

* Rikkonen, Harri: *Matematiikan pitkä peruskurssi II – Reaalimuuttujan funktioiden differentiaalilasku*. Helsinki: Otakustantamo, 1969. ISBN 951-671-022-0.
* Pitkäranta, Juhani: Calculus Fennicus – TKK:n 1. lukuvuoden laaja matematiikka (2000–2013) (pdf) Helsinki:  Avoimet oppimateriaalit ry. ISBN 978-952-7010-12-9 ISBN 978-952-7010-6 (pdf). Viitattu 8.7.2019.
**Lamballe-Armor** on kunta läntisessä Ranskassa Côtes-d'Armorin departementissa Bretagnen alueella. Lamballe sijaitsee hieman sisämaassa, mutta kuntaliitoksissa Lamballe-Armoriin liittyneet Morieux ja Planguenoual sijaitsevat Englannin kanaalin rannikolla.

Historia
--------

Uusi Lambellen kunta muodostui 1.1.2016 kun kaksi kuntaa, Lamballe (bretoniksi *Lambal*) ja Meslin (bretoniksi *Melin*) yhdistyivät.

Lamballe-Armorin kunta muodostettiin 1.1.2019 jolloin kolme kuntaa, Lamballe, Morieux (bretoniksi *Morieg*) ja Planguenoual (bretoniksi *Plangonwal*) yhdistyivät. Uuden kunnan hallintopaikkana on pysynyt kaikissa kuntaliitoksissa Lamballe.

Nähtävyyksiä
------------

Lamballe oli aikoinaan voimakkaan bretagnelaisen herttuakunnan Penthièvren pääkaupunki. Kaupungin historiallisessa keskustassa sijaitsevat puutalot ja 1700-luvun yksityiset kartanot muistuttavat kaupungin rikkaasta kauppahistoriasta. Lamballen keskustassa on aukio *Place du Martray*. Sen ympärillä on useita historiallisia taloja. Yksi taloista on 1400-luvulta peräisin oleva *Maison du Bourreau*, missä toimii nykyään taiteilija Mathurin Méheutin museo *Musée Mathurin Méheut*. Monet historialliset rakennukset on muutettu näyttelytiloiksi ja käsityöpajoiksi, joissa tehdään erityisesti keramiikkaa. Yksi Lamballen vaikuttavimmista rakennuksista on kollegiaalinen kirkko *Collégiale Notre-Dame*.

Hevosten jalostus
-----------------

Lamballessa on kansallinen hevosjalostuskeskus *Haras national de Lamballe*. Se on perustettu 1800-luvun alkupuolella. Siellä on jalostettu bretagnenhevosia, joista ehkä arvostetuin on *Postier Breton*. Hevosjalostuskeskus on avoinna yleisölle.

Liikenne
--------

Lamballessa on TGV-asema, joka on kahden tunnin matkan päässä suurnopeusjunalla Pariisista.

  

* Mathurin Méheutin museoMathurin Méheutin museo
* Collégiale Notre-DameCollégiale Notre-Dame
* Lamballen kansallinen hevosjalostuskeskusLamballen kansallinen hevosjalostuskeskus
* Postier BretonPostier Breton

Lähteet
-------

1. 1 2  Insee
2. ↑  Lamballe, A land of horses and history Official website of tourism in Brittany. Viitattu 26.12.2020. (englanniksi)
3. 1 2  Lamballe-Armor, A city of art and Heritage Cap d’Erquy – Val André, Office de tourisme. Viitattu 26.12.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Lamballe-Armor** Wikimedia Commonsissa
**Copșa Mică** (unk. *Kiskapus*) on kaupunki Sibiun piirikunnassa Romanian keskiosassa. Copșa Micăssa asui vuoden 2011 väestönlaskennassa 5 201 asukasta. Vuoden 1992 väestönlaskennassa väkiluku oli 5 332 ja vuoden 2002 väestönlaskennassa puolestaan 5 369.

Maantiede
---------

Copșa Mică sijaitsee Sibiun piirikunnan luoteisosassa Târnava Mare -joen varrella. Pinta-alaa kaupungilla on 25,9 neliökilometriä. Kaupungista on matkaa Mediașin kaupunkiin 12 kilometriä, Blajiin 33 km ja piirikunnan pääkaupunkiin Sibiuun 43 km. Pohjoisessa Copșa Mică rajautuu Baznan kuntaan, koillisessa Târnavan kuntaan, kaakossa Valea Viilorin kuntaan, etelässä ja lounaassa Axente Severin kuntaan sekä Micăsasan kuntaan lännessä ja luoteessa.

Carbosinin hylätty kimröökitehdas Copșa Micăssa vuonna 1996.

Saasteongelma
-------------

Copșa Micăssa toimineet Carbosinin kimröökitehdas ja Sometran metallitehdas saastuttivat kaupunkia läpi vuoden kommunistisen kauden ajan aina vuoteen 1993 saakka. Tehtaiden päästöt olivat usein tuhatkertaisia hyväksyttäviin arvoihin verrattuna. Saasteet näkyivät muun muassa siinä, että kaupungissa oli Euroopan korkein imeväiskuolleisuus ja hengissä selvinneistä lapsista kahdella kolmasosasta havaittiin merkkejä psyykkisistä häiriöistä. Lisäksi ulkona kuivamassa ollut pyykki mustui samoin kuin lampaiden villa. Nykyisin Copșa Micăn metallitehtaissa on eurostandardien mukaiset suodattimet, joiden ansiosta esimerkiksi kaupungissa satava lumi on nykyisin valkoista.

Lähteet
-------

1. ↑  Primar Mihalache Daniel Tudor Primăria Copșa Mică. Viitattu 4.8.2012. (romaniaksi)
2. ↑  Magyar Katolikus Lexikon > K > Kiskapus Magyar Katolikus Lexikon. Viitattu 4.8.2012. (unkariksi)
3. 1 2 3  ROMANIA: Centru Citypopulation.de. Viitattu 4.8.2012. (englanniksi)
4. 1 2  Localizare Primăria Copșa Mică. Viitattu 4.8.2012. (romaniaksi)
5. 1 2  Direcţia Silvică Sibiu: Reconstrucţia ecologică de la Copşa Mică (pdf) Primăria Copșa Mică.  Arkistoitu 15.3.2014. Viitattu 4.8.2012. (romaniaksi)
6. ↑  Pettersen Leif; Baker, Mark: *Romania*, s. 154. Lonely Planet, 2010. ISBN 978-1-74104-892-6. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Copșa Mică** Wikimedia Commonsissa

* Kaupungin kotisivut (romaniaksi)
* Satelliittikuva kaupungista vuosilta 1986 ja 2004 (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Einar Ottelin
**Einar Arno Ottelin** (2. kesäkuuta 1870 Porvoo – 13. lokakuuta 1921 Helsinki) oli suomalainen toimittaja, joka karkotettiin kirjoittelunsa takia ensimmäisen maailmansodan aikana Kazakstaniin Venäjälle.

Ottelinin vanhemmat olivat filosofian maisteri, kollega Konrad Fredrik Ottelin (1834–1881) ja Karolina Wilhelmina Ervast. Hän pääsi ylioppilaaksi Porvoon lyseosta 1889.

Ottelin oli toimittajana useissa eri sanomalehdissä Porvoossa, Vaasassa, Viipurissa ja Tampereella. Vuonna 1916 venäläiset viranomaiset karkottivat Ottelinin Kazakstaniin ja lakkauttivat pienen Tampereella ilmestyneen ruotsinkielisen Tammerfors Nyheter-lehden, jossa Ottelin oli ollut toimittajana. Ottelin pääsi palaamaan Suomeen Venäjän maaliskuun 1917 vallankumouksen jälkeen, ja hän oli viimeksi vuodesta 1917 alkaen Hufvudstadsbladetin toimittajana.

Teoksia
-------

* *Några ord om en järnväg Suolahti-Jakobstad*. Jakobstad 1903
* *Trettio år som tidningsman : ett urval uppsatser*. Schildt, Helsingfors 1922

Lähteet
-------

1. ↑  OTTELIN Einar Arno. *Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu.
2. ↑  Puheenaihe: Harvinainen sananvapaus[vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* "Ottis" 50 vuotias, Iltalehti, 02.06.1920, nro 124, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
Brad Wilk esiintymässä vuonna 2008.
**Bradley "Brad" J. Wilk** (s. 5. syyskuuta 1968) on yhdysvaltalainen rumpali, joka on soittanut yhtyeissä Rage Against the Machine ja Audioslave.

Wilk syntyi Portlandissa Oregonissa ja asui Chicagossa. Varttuessaan hän oli suuri musiikin ystävä, jonka suosikkiartisteja olivat Led Zeppelin ja Sex Pistols. Wilk alkoi soittaa rumpuja 13-vuotiaana ja ensimmäiset rumpunsa hän sai 14-vuotiaana. Hän laittoi paikalliseen lehteen ilmoituksen, jossa hän etsi jäseniä yhtyeeseensä. Tom Morello huomasi ilmoituksen ja perusti yhtyeen Wilkin kanssa. Mukaan tulivat myös Tim Commerford ja Zack De La Rocha, ja Rage Against the Machine perustettiin. Yhtye julkaisi neljä albumia ennen De La Rochan eroa vuonna 2000. Jäljelle jääneet jäsenet perustivat Chris Cornellin kanssa Audioslaven.

Wilk on sairastanut tyypin 1 diabetesta vuodesta 1997 lähtien. Wilk on maailmankatsomukseltaan buddhisti. 

Wilk on näytellyt pääosassa lyhytelokuvassa *Sleeping Dogs Lie* (2005), jossa oli mukana myös Tool-yhtyeen Maynard James Keenan.

Lähteet
-------

1. ↑  Jeff Sistrunk: Rock Drummer Brad Wilk on Type 1 and Touring *Diabetes Forecast*.  maaliskuu 2010.  Arkistoitu 7.7.2015. Viitattu 26.12.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Rage Against the Machine -rumpu-tabulatuurit (Arkistoitu – Internet Archive)

Rage Against the Machine

| 
* Tim Commerford
* Zack de la Rocha
* Tom Morello
* Brad Wilk

 |
| --- |

|  |  |
| --- | --- |
| Studioalbumit | 
* *Rage Against the Machine*
* *Evil Empire*
* *The Battle of Los Angeles*
* *Renegades*

 |
| Livealbumit | 
* *Live & Rare*
* *Live at the Grand Olympic Auditorium*

 |
| DVD:t ja VHS:t | 
* *Rage Against the Machine*
* *The Battle of Mexico City*
* *Live at the Grand Olympic Auditorium*

 |
| Muut artikkelit | 
* Luettelo Rage Against the Machinen kappaleista
* Inside Out
* Audioslave

 |

Audioslave

| 
* Chris Cornell
* Tom Morello
* Tim Commerford
* Brad Wilk

 |
| --- |

|  |  |
| --- | --- |
| Studioalbumit: | *Audioslave* ·  *Out of Exile* ·  *Revelations* |
| DVD:t: | *Audioslave* ·  *Live in Cuba* |
| Muut: | Rage Against the Machine ·  Soundgarden ·  Axis of Justice |



|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Korea

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Kosmiset jänteet** ovat hypoteettisia maailmankaikkeuden topologisia defektejä. Ne voivat olla useiden valovuosien mittaisia äärimmäisen ohuita energiasäikeitä. Niiden olemassaoloa ei ole kokeellisesti todennettu, mutta mikäli niitä olisi, ne saattaisivat mahdollistaa aikamatkailun teoriassa ainakin kahdella eri tavalla: Kaksi toisensa ohittavaa kosmista jännettä saattaa kaareuttaa aika-avaruutta siten, että aikamatkailu mahdollistuu. Toinen tapa olisi pujottaa kosminen jänne aikakoneena toimivan madonreiän suuaukon läpi, jolloin madonreikä saattaisi kestää niin kauan, että krononautti eli aikamatkailija ehtii kulkea madonreikätunnelin läpi ajasta toiseen tuhoutumatta.

On mahdollista, että jänteet olisivat hyvin massiivisina rakenteina keränneet ympärilleen ainetta ja toimineet siten varhaisessa maailmankaikkeudessa galaksien ja galaksijoukkojen alkusiemeninä.

Lähteet
-------

* Hawking, Stephen W.: *Ajan lyhyt historia*. (Alkuteos: The Illustrated A Brief History of Time, 1996.) Tarkistettu ja täydennetty, kuvitettu laitos. Suomentanut Risto Varteva. Porvoo Helsinki Juva: WSOY, 2000. ISBN 951-0-19440-9.
* Honkala, Juho (toim.): Tähtitieteen sanakirja. Wsoy 1999. ISBN 951-0-23765-5

### Viitteet

1. ↑  Honkala 1999, s. 89

Aiheesta muualla
----------------

* Do Cosmic Strings Exist? *LIGO Scientific Collaboration*. Viitattu 30.6.2018.
* Anderson, David Lewis: Cosmic Strings *Anderson Institute Time Control Time Travel*. Viitattu 30.6.2018.
* O'Connell, Cathal: Cracks in the universe: the search for cosmic strings *Cosmos*.  25.4.2018. Viitattu 30.6.2018.
Laurentidien sijainti Etelä-Québecissä Kanadassa  
Laurentidien sijainti Etelä-Québecissä KanadassaLaurentidit Laurentidit sijaitsevat Etelä-Québecissä.
Näkymä Hautes-Gorgesin kansallispuistosta Laurentideilla
**Laurentidit** (ransk. *Laurentides*, engl. *Laurentian Mountains*) on vuoristo, joka sijaitsee Saint Lawrencen ja Ottawajoen pohjoispuolella Etelä-Québecissä Kanadassa. Vuoristo on noin 550 kilometriä pitkä rajautuen lännessä Gatineaujoen ja koillisessa Saguneaujoen väliselle alueella. Vuoriston korkein huippu on Mont Raoul-Blanchard 1 166 metriä merenpinnan yläpuolella. Toisen lähteen mukaan vuoristo on korkeimmillaan 1 190 metriä merenpinnan yläpuolella.

Maataloudelle epäedulliset luonnonolot todettiin jo 1800-luvun lopulla kiinnostaviksi kesäturismille ja 1920-luvulla alkoi alueen käyttö talvimatkailuun. Nykyään vuoriston alueella sijaitsee lukuisia talviurheilu- ja lomakeskuksia esimerkiksi talvisin laskettelua, lumilautailua, koirarekiretkeilyä, jääkiipeilyä, murtomaahiihtoa tai moottorikelkkailua harrastaville. Muina vuodenaikoina seutu tarjoaa hyvät edellytykset esimerkiksi koskimelontaan, retkimelontaan, patikointiin, telttailuun ja golfiin. 

Seudulla sijaitsee useita kansallispuistoja.

Laurentidien vuoristo koostuu prekambrisista 1–1,7 miljardia vuotta vanhoista gneissi- ja graniittikallioista, jotka ovat sittemmin muovautuneet ja kuluneet edelleen. Kallioperän ohella alueella näkyy esimerkiksi eri jääkausien aiheuttama kallion kuluminen, irtaimen maa-aineksen kulkeutuminen ja jääkauden jälkeinen maannousu.  Itse vuoristo on vanhimpia vuoristoja maailmassa. Geologisesti vuoristo jatkuu Yhdysvaltain puolella Adirondackvuoristona, jonka usein erheellisesti katsotaan kuuluvan Appalakkeihin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  R. Norman Drummond: Laurentian Highlands  7.2.2006. thecanadianencyclopedia.com. Viitattu 14.7.2017. (englanniksi)
2. ↑  Laurentian Mountains britannica.com. Viitattu 14.7.2017. (englanniksi)
3. ↑  Jackie Middleton: Laurentian Mountains nationalgeographic.com. Viitattu 14.7.2017. (englanniksi)
4. ↑  Arkistoitu kopioIntroducing The Laurentians lonelyplanet.com.  Arkistoitu 14.8.2017. Viitattu 14.7.2017. (englanniksi)
**Ala-Ruokonen** on erämainen ylänköjärvi Juuan luoteisosassa Pohjois-Karjalassa. Sen pinta-ala on 3,1 neliökilometriä. Etäisyys Joensuusta on 88 kilometriä pohjoisluoteeseen.

Maantiede
---------

Ala-Ruokosen pituus kaakosta luoteeseen on noin 3,8 kilometriä. Järvi levenee voimakkaasti etelärannalta kohti järven keskiosaa, jonka leveys on noin kilometrin. Siitä luoteeseen leveys on melko tasaisesti edelleen kilometrin verran. Aivan pohjoisessa järvi kapenee Talvilahdeksi. Ala-Ruokosen pohjanmuodot kumpuilevat. Vähintään 10 metriä syvää aluetta on noin neljäsosa järven pinta-alasta. Järven leveimmällä kohdalla sijaitsee kaksi 20–22-metristä syvännettä. Ala-Ruokosen länsipuolinen luonnonsuojelualue rajoittuu sen lounaiseen rantaan.

Ala-Ruokosen ainoa nimetty saari on parin kolmen aarin laajuinen Laivasaari. Järven pohjoisimmassa osassa sijaitsee Pentturinniemi, jota erottaa mantereesta kapea Pentturinsalmi. Pentturinniemen ja mantereen välisen lahden nimi on Pentturinlampi, sen eteläosassa sijaitsee muutaman aarin laajuinen nimetön saari.

Ala-Ruokosen itäpuolella sijaitsee Ylä-Ruokonen (209,3 metriä mpy). Järvien välisen kannaksen leveys on muutamia satoja metrejä, kannaksen kapeimmasta kohdasta virtaa laskuoja Ylä-Ruokosesta Ala-Ruokoseen. Lisäksi Ala-Ruokoseen virtaa laskuojia ympäröiviltä soilta. Ala-Ruokosen eteläosan lahti kapenee Keihäsjoeksi, joka virtaa länteen Nurmiseen (187,8 metriä mpy) ja edelleen Petäiseen (187,8 metriä mpy).

Ala-Ruokosen vesitilavuus on 22 015 000 kuutiometriä.

Ala-Ruokonen (04.685.1.018) kuuluu Petäisjoen valuma-alueeseen (04.685), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Luostanjoen valuma-alue (04.68) ja ensimmäinen jakovaihe Nilsiän reitin valuma-alue (04.6). Ala-Ruokonen on Petäisjoen valuma-alueen laajin vakavesi. Alueeseen kuuluu 34 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä; Ala-Ruokosen jälkeen laajimmat ovat Ylä-Ruokonen, Petäinen ja Syväjärvi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Ala-Ruokonen, vakavesi, Juuka
2. 1 2 3 4 5 6 7  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 11.2.2022.
3. ↑  Ala-Ruokonen. Järviwiki. Viitattu 11.2.2022.
4. ↑  Petäisjoen valuma-alue (04.685). Järviwiki. Viitattu 11.2.2022.
**Ahjärvi** on isohko järvi Hiitolanjoen vesistössä Ruokolahden kunnassa. Se kuuluu Kaakkois-Suomen elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskuksen ympäristövastuualueeseen. Järven pinta-ala on 287,74 hehtaaria (2,9 neliökilometriä) ja rantaviivaa on 20,57 kilometriä.

Ahjärvessä elää useita kalalajeja, joista alkuperäisiä ovat olleet ankerias, Laatokan lohi, hauki, ahven, muikku, särki, made, kiiski ja salakka. Kalastuskunta on istuttanut järveen kirjolohta, plankton- ja järvisiikaa, kuhaa, harjusta ja lahnaa. Laatokan lohi voisi edelleen nousta Ahjärveen asti, ellei Kokkolanjoessa olisi voimalaitoksia, tai siinä olisi kalaportaat*kenen mukaan?*. Ahjärvessä on ollut ankeriaita ennen sotia, jolloin ne pääsivät merestä Laatokan ja Kokkolan-, Silamusjoen ja Ahjoen kautta kunnolla kutemaan*lähde?*.

Ahjoki säännöstelee Ahjärveä hyvin, ja jos kesä on kuiva, loppuu joesta myös virtaama. Ahjärven vuotuinen pinnan vaihtelu on tavallisesti 25 ja 40 senttimetrin välillä. Järven rannoilla on noin 40 kesämökkiä tai rantasaunaa.

Lähteet
-------

1. ↑  Järviwiki: Ahjärvi (03.052.1.002) *jarviwiki.fi*. Viitattu 23.2.2021.
**Avoin ministeriö ry** on riippumaton ja sitoutumaton vapaaehtoisjärjestö, jonka tarkoituksena on tuottaa joukkoistamisen avulla laadukkaita kansalaisaloitteita. Palvelussa*selvennä* kuka tahansa voi esittää omia ideoitaan lakialoitteiksi ja kommentoida toisten ideoita omalla nimellään.

Palvelu on toteutettu vapaaehtoisvoimin, eikä se ole yhteydessä valtioneuvostoon tai poliittisiin puolueisiin. Avoin ministeriö ei sulje mitään ideoita pois, elleivät ne ole lain tai hyvän tavan vastaisia, mutta painottaa muun muassa suvaitsevaisuutta, tasa-arvoa, ihmisen, luonnon ja ympäristön hyvinvointia ja avointa tietoyteiskuntaa edistäviä hankkeita.

Kansalaisaloitteen kannatusilmoituksen voi allekirjoittaa sivulla Kansalaisaloite.fi sähköisesti.

Lähteet
-------

1. ↑  Avoin ministeriö Sitra. Viitattu 3.7.2012.
2. ↑  Kansalaisaloite.fi
3. ↑  Yle Uutiset: Avoin ministeriö auttaa kansalaisia lain laadinnassa *yle.fi*.  15.5.2012. Viitattu 3.7.2012.
4. ↑  Kansalaisaloitepalvelu, (Arkistoitu – Internet Archive) Avoin ministeriö

Aiheesta muualla
----------------

* Kansalaisaloite.fi
* Avoin ministeriö
* Finlex - Kansalaisaloitelaki
**Vilhelm Salomon Glückstadt** (18. helmikuuta 1885 Kööpenhamina – 3. huhtikuuta 1939) oli tanskalainen elokuvaohjaaja.

Vilhelm Glückstadt työskenteli pankkivirkailijana, Johan Christensenin perustaman Skandinaviske-Russiske Handelshusin prokuristina ja yhtiön elokuvateatterien johtajana. Hän aloitti Skandinaviske-Russiske Handelshusin elokuvaohjaajana vuonna 1912 ja jatkoi seuraavana vuonna Filmfabriken Danmarkilla. Glückstadt tunnetaan symbolistisista elokuvistaan kuten *Kuoleman saari* (*De Dødes Ø*, 1913), *Den Fremmede* (1914) ja *Jokamies* (*Enhver*, 1915).

Vuodesta 1916 lähtien Glückstadt työskenteli Kööpenhaminan pörssissä ja sen jälkeen johtajana elokuvien maantuontiyhtiöissä, mutta jäi vuonna 1919 kiinni yhdysvaltalaisten elokuvien laittomasta kopioinnista ja viennistä. Hänen veljensä Carl Franz-Joseph Glückstadt työskenteli myös Skandinaviske-Russiske Handelshusissa ja Filmfabriken Danmarkilla.

Elokuvia
--------

* *Kuoleman saari*, 1913
* *Jokamies*, 1915
* *Suuri onnettomuus viljavarastossa*, 1916

Lähteet
-------

1. 1 2  Dansk film database *danskefilm.dk*. Viitattu 23.9.2017.
2. ↑  Abel, Richard (ed.): *Encyclopedia of Early Cinema*, s. 401–402. Abingdon: Routledge, 2005. ISBN 0-415-23440-9.

Aiheesta muualla
----------------

* Internet Movie Database: Vilhelm Glückstadt (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |

 |
**Ala-Luosta**  on Pohjois-Savossa Rautavaaralla sijaitseva järvi.

Maantietoa
----------

Järven pinta-ala on 950 hehtaaria eli 9,5 neliökilometriä. Se on 8,6 kilometriä pitkä ja 3,3 kilometriä leveä. Sillä on suuri järvenselkä, joka on viisi kilometriä pitkä. Järven kaakkoispää kapenee lahdeksi, jonka päässä sijaitsee Pohjanlampi. Toinen merkittävä lahti sijaitsee lännessä luusuassa Karin kylän luonna.

Järvessä on laskettu olevan 9 saarta, joiden yhteispinta-ala on 23 hehtaaria eli noin 2,4 % järven kokonaispinta-alasta. Kartalla on kuitenkin niiden lisäksi kolme muutakin saarta. Suuria saaria ovat Meltunsaari, Lamposaari ja Ukonsaari.

Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 40 miljoonaa kuutiometriä eli 0,040 kuutiokilometriä. Järven keskisyvyys on 4,3 metriä ja suurin syvyys on 23 metriä. Syvin kohta sijaitsee järvenselän kaakkoispäässä Autioniemenedustalla.

Järven rantaviivan pituus on 33 kilometriä. Järven koillisrannat, etelärannat ja kaakkoispään kapea järvenosa ovat soistunutta metsämaata. Länsirannoilla pellot rikkovat metsäisen rantaviivan muutamissa kohdissa. Siellä sijaitseekin Karin kylä. Myös Luostanjoen suulla on raivattu hieman peltoa. Asutus on haja-asutusta ja vapaa-ajan asuntoja on yli 30. Niille johtaa tiet seututieltä 570, yhdystieltä 5702 ja 16482.

Vesistösuhteet
--------------

Järvi sijaitsee Vuoksen vesistössä (vesistöaluetunnus 04) Nilsiän reitin valuma-alueen (04.6) Luostanjoen valuma-alueella (04.68), jonka Ala-Luostan alueeseen (04.681) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 105,0 metriä mpy.

Valuma-alue saa pääosan vedestään Luostanjoesta, joka alkaa Ylä-Luostasta ja on Luostanjoen alueen (04.682) laskujoki, ja sen lisäksi myös Pohjapurosta, joka on Pohjanlammen valuma-alueen (04.686) laskuoja. Ala-Luostan valuma-alueella on seitsemän yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, jotka laskevat suoraan tai välillisesti järveen. Niistä huomattavimpia ovat Autiolampi (12 ha), joka laskee kaivettua ojaa myöten järven koillisrantaan, Iso-Valkeinen (102 ha), joka laskee Autiolampeen, Pikku-Valkeinen (2 ha), joka on laskuojaton lampi sekä Lehtolampi (22 ha), jonka laskuoja savioja laskee Karinjoen alkupäähän.

Järven laskujoki on yläjuoksulla nimeltään Karijoki. Siihen yhtyy 1,7 kilometrin jälkeen pohjoisesta Keyritynjoki, jonka jälkeen yhteisen joen nimeksi on merkitty Puntinjoki. Se laskee Ala-Siikajärveen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Ala-Luosta, Rautavaara (sijainti maastokartalla) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 24.10.2019.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12  Ympäristö- ja paikkatietopalvelu Syke (edellyttää rekisteröitymisen) Helsinki:  Suomen Ympäristökeskus. Viitattu 6.9.2017.
3. ↑  Ala-Luosta, Rautavaara (sijainti ilmavalokuvassa) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 24.10.2019.
4. 1 2 3  Ala-Luosta (04.681.1.001) *Järviwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 6.9.2017.
**Vilhelm Champeauxlainen** (lat. *Guglielmus de Campellis*, ransk. *Guillaume de Champeaux*) (n. 1070 – 18. tammikuuta 1121 Châlons-en-Champagne) oli ranskalainen skolastinen filosofi ja teologi.

Elämäkerta
----------

Vilhelm syntyi Champeaux'ssa lähellä Melunia. Opiskeltuaan Anselm Laonlaisen ja Roscellinuksen oppilaana hän opetti Notre Damen katedraalikoulussa. Hänestä tuli sen kaniikki vuonna 1103. Hänen tunnetuin oppilaansa on Pierre Abélard. Vuonna 1108 hän vetäytyi Pariisin St. Victorin luostariin ja jatkoi opettamista siellä. Myöhemmin hänestä tuli Châlons-en-Champagnen piispa, ja hän otti osaa investituurariitaan paavi Calixtus II:n tukijana. Vilhelm edusti tätä Moussonin konferenssissa.

Vilhelm kannatti universaalikiistassa äärimmäistä realismia, ja häntä voidaan pitää tällaisen kannan perustajana. Kannan mukaan universaalit ovat olemassa itsenäisenä ihmismielestä ja partikulaareista eli yksilöolioista riippumatta.

Vilhelmin ainoat painetut teokset ovat eukaristiaa koskeva katkelma osana Jean Mabillonin toimittamaa Bernhard Clairvauxlaisen teosten laitosta, sekä teokset *Moralia A brevi ala* ja *De Origine Animae* teoksessa E. Martnes, *Thesaurus novus Anecdotorum*, 1717, vol. 5. Viimeksi mainitussa hän katsoi, että kastamattomana kuolleet lapset joutuvat kadotukseen, koska puhdas sielu turmeltuu ruumiissa. Hän kannatti sielua koskevaa kreationismia, eli oppia, jonka mukaan Jumala luo uuden sielun erikseen jokaiselle ihmiselle.

Vilhelmiltä tunnetaan lisäksi joitakin katkelmia, joista merkittävin on *De Essentia Dei et de Substantia Dei*. Hänen nimiinsä on laitettu myös etiikkaa ja raamatuntulkintaa käsittelevä teos *Liber Sententiarum*.

Lähteet
-------

1. ↑  Barbier, Jean-Paul: *Des Châlonnais célébres Illustres et mémorables*, 2000.
2. 1 2 3 4 5  William of Champeaux *Encyclopaedia Britannia 11th edition, 1911*. Viitattu 26. syyskuuta 2007.

Aiheesta muualla
----------------

* Guilfoy, Kevin: William of Champeaux *The Stanford Encyclopedia of Philosophy*. The Metaphysics Research Lab. Stanford University.  (englanniksi)
* Turner, William: William of Champeaux *Catholic Encyclopedia*.  1911. New York:  Robert Appleton Company.  (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Alexander Zitouni** (s. 2. maaliskuuta 1992 San Francisco, Kalifornia, Yhdysvallat) on amerikkalais-ruotsalainen jääpalloilija. Hän muutti jo lapsuudessaan Ruotsiin, jolloin hän muutti äitinsä kanssa Härnösandiin. Jääpallossa hän on edustanut Ruotsin nuorten ikäkausimaajoukkueissa ja vuodesta 2017 Yhdysvaltain maajoukkuetta. Zitouni on pelannut Ruotsin Elitserieniä IFK Vänersborgin riveissä.

Jääpalloa Zitouni on pelannut nuoruudestaan asti, juniorina Härnösands AIK:ssa. Pääosan jääpallourastaan hän on pelannut IFK Vänersborgin Elitserien-joukkueessa.

Zitouni pelasi vuosina 2007-2015 Ruotsin U15-, U17-, U19- ja U23-jääpallomaajoukkueissa. Amerikkalaiset halusivat saada Zitounin joukkueeseensa jo aiemmin, koska hänellä syntymäpaikkansa perusteella oli mahdollisuus saada Yhdysvaltain kansalaisuus, mutta vasta vuoden 2017 kisoihin hän valitsi Yhdysvaltain joukkueen. Ensimmäisen maalinsa Yhdysvalloille Zitouni teki sijoitusottelussa Kazakstania vastaan.

Lähteet
-------

* Bandysidan - Alexander Zitouni

### Viitteet

1. ↑  Härnösandkille i USA:s VM-lag, Yippie Härnösand: 31.1.2017 (ruotsiksi)
2. ↑  Bandyspelare från Härnösand har bytt landslag, Sverigesradio, P4 Västernorrland, 31.1.2017 (ruotsiksi)
**Delfiinien talo** oli antiikin aikainen yksityistalo Kreikassa Deloksen saarella. Sen rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. Tarkemmin kohde on osa Deloksen niin kutsuttua Teatterikorttelia. Rakennuksesta tutkimuksessa käytetty nimitys on nykyaikainen.

Delfiinien talon raunioita.
Delfiinien talo rakennettiin hellenistisellä kaudella noin 200–100-luvulla eaa. Se sijaitsee Deloksen teatterin itäpuolella lähellä niin kutsuttua Naamioiden taloa. Talo on saanut nimensä lattiamosaiikistaan, jossa esiintyy delfiinejä. Mosaiikki on talon keskuksena olevan 4 × 4 doorilaisen pylvään muodostaman peristyyli- eli pylväspihan keskellä olevassa impluviumissa. Mosaiikin kussakin neljässä kulmassa on kaksi delfiiniä, joilla ratsastaa amoriini. Yhdellä niistä on Hermeen tunnus kerykeion, toisella Poseidonin tunnus kolmikärki ja kolmannella Dionysoksen tunnus thyrsos-sauva. Neljännen tunnus ei ole selvä. Mosaiikissa on sen tekijän Asklepiades Aradoslaisen nimikirjoitus, mikä on harvinaista.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Stillwell, Richard & MacDonald, William L. & McAllister, Marian Holland (toim.): "Delos, Greece", *The Princeton Encyclopedia of Classical Sites*. Princeton, N. J.: Princeton University Press, 1976. Teoksen verkkoversio.
2. ↑  House of the Doplhins Delos Tours. Viitattu 24.10.2016. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Delfiinien talo** Wikimedia Commonsissa
**Leppäkoski-konserni** on vuonna 1919 perustettu, Pirkanmaalla toimiva energia-alan yritys. Leppäkoski tarjoaa asiakkailleen sähkö-, kaukolämpö- ja maakaasupalveluja sekä energiaratkaisuja muuttuviin tarpeisiin. Leppäkoski-konserniin kuuluvat emoyhtiö Leppäkoski Group Oy sekä Leppäkosken Sähkö Oy, Leppäkosken Energia Oy, Leppäkosken Lämpö Oy, Ulvilan Lämpö Oy ja Grid.vc Oy. Yhtiön toimipisteet sijaitsevat Ikaalisissa, Ylöjärvellä, Parkanossa, Nokialla, Espoossa, Ulvilassa ja Iissä.

Leppäkosken Sähkö Oy
--------------------

Leppäkosken Sähkö Oy:n liiketoimintaan kuuluvat sähköverkon rakentaminen ja ylläpito, sähkönjakelu ja liittymäpalvelut, sähköenergian mittaus sekä konsernin kiinteistöistä vastaaminen.

Leppäkosken Lämpö Oy
--------------------

Leppäkosken Lämpö Oy:n liiketoimintaan kuuluvat kaukolämmön ja maakaasun siirron ja myynnin lisäksi myös kaukolämmön tuotanto sekä käyttö- ja kunnossapitopalveluiden myynti. Leppäkosken Lämpö tarjoaa kaukolämpöä seuraavilla alueilla: Hämeenkyrö, Ikaalinen, Nokia, Parkano, Ylöjärven Siltatien yritysalue ja Ulvila.

Leppäkosken Energia Oy
----------------------

Leppäkosken Energia Oy:n liiketoimintaan kuuluvat sähkökauppa ja energiaratkaisupalvelut.

Energiaratkaisut
----------------

Leppäkoski tuottaa erilaisia palveluita energiatehokkuuden parantamiseksi, olosuhteiden parempaan hallintaan IoT-ratkaisuilla ja energian saannin varmentamiseen.

Grid.vc Oy
----------

Grid.vc Oy on energia-alalla ja sen asiakasrajapinnassa toimiviin startup- ja kasvuyrityksiin keskittyvän rahaston hallinnointiyhtiö. Yhtiön verkkosivut.

Avainlukuja vuodelta 2020
-------------------------

* Liikevaihto: 47,4 M€
* Liikevoitto: 2,4 M€
* Henkilöstö: 76

Leppäkosken vuoden 2019 vuosikertomus.

Lähteet
-------

Kirjallisuutta
--------------

* Koskelo, Jaakko & Lammi, Leo: *75 vuotta valoa, lämpöä ja energiaa*. Ikaalinen: Leppäkosken sähkö Oy, 1995.

Aiheesta muualla
----------------

* Leppäkosken kotisivut
* Osake- ja yhtiöhistoriaa Pörssitiedossa
Vilde Frang
**Vilde Frang** (s. 19. elokuuta 1986 Oslo) on norjalaissyntyinen, Saksaan muuttanut viulisti.

Frang aloitti viulunsoiton opiskelun Suzuki-menetelmällä nelivuotiaana. Hänen opettajiinsa kuului Henning Kraggerud. Vuonna 1997 Frang teki ensimmäisen esiintymisensä Norjan radion orkesterin kanssa, ja vuosi myöhemmin Mariss Jansons valitsi hänet esiintymään Oslon filharmonikkojen kanssa. Vuonna 1998 Frang tapasi Anne-Sophie Mutterin, josta tuli hänen mentorinsa. Hän muutti Hampuriin ja pääsi stipendillä opiskelemaan vuosiksi 2003–2009 Anne-Sophie Mutter Stiftungiin. Ensimmäinen esiintyminen Lontoon filharmonikkojen kanssa vuonna 2007 toi Frangille runsaasti uutta julkisuutta, ja esiintyminen Mutterin kanssa teki Frangista tutumman yhdysvaltalaisille yleisöille vuonna 2008. Vuonna 2010 Frang nimettiin EMI Classicsin vuoden nuoreksi taiteilijaksi, ja vuonna 2011 hän sai uuden tulokkaan Edison-palkinnon Alankomaissa. Kamarimusiikissa Frangin yhteistyökumppaneita ovat olleet Mutterin ohella Martha Argerich, Mitsuko Uchida ja Gidon Kremer.

Vuonna 2010 Frang julkaisi ensimmäisen levytyksensä EMI Classicsin kautta. Hän soitti siinä Jean Sibeliuksen viulukonserton ja Sergei Prokofjevin ensimmäisen viulukonserton. Sittemmin Frang on levyttänyt Warner Classicsille. Frang on soittanut muiden muassa Berliinin filharmonikkojen, Concertgebouw-orkesterin ja Clevelandin orkesterin kanssa sellaisten kapellimestarien kuin Valeri Gergijevin, Manfred Honeckin ja Simon Rattlen johdolla.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Vilde Frang AllMusic


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Delbert L. Latta
**Delbert Leroy "Del" Latta** (5. maaliskuuta 1920 Weston, Ohio – 12. toukokuuta 2016) oli yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko. Hän istui Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä Ohion viidennestä vaalipiiristä vuosina 1959–1989.

Latta syntyi Ohiossa. Hän valmistui vuonna 1938 McComb High Schoolista, opiskeli vuoteen 1940 Findley Collegessa ja valmistui myöhemmin Ohio Northern Universitysta. Hän aloitti palveluksensa Yhdysvaltain armeijassa vuonna 1938 ja oli siviiliammatiltaan juristi.

Ennen paikan saamista liittovaltion kongressista Latta istui vuosina 1953–1958 Ohion senaatissa. Hän ei ollut uudelleen ehdolla vuonna 1988, ja hänen edustajapaikkansa otti Paul Gillmor. Delbert L. Lattan poika Bob korvasi Gillmorin tämän kuoltua vuonna 2007.

Lähteet
-------

1. ↑  Del Latta, longtime public servant, dies at age 96 *Sentinel-Tribune*.  12.5.2016.  Arkistoitu 19.3.2019. Viitattu 12.5.2016. (englanniksi)
2. 1 2 3  LATTA, Delbert Leroy, (1920 - ) *Biographical Directory of the United States Congress*. Viitattu 11.7.2014. (englanniksi)
3. 1 2  Boak, Joshua: Bob Latta advances toward a legacy *The Blade*.  11.11.2007. Viitattu 11.7.2014. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* US Congress

 |

 |