recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**5. hikō sentai** oli keisarillisen Japanin armeijan ilmavoimien hävittäjäyhtymä (rykmentti), joka perustettiin joulukuussa 1921 Kagamigaharassa nimellä 5. koku daitai. Se nimettiin elokuussa 1922 5. hikō daitaiksi ja lokakuussa 1926 5. hikō rentaiksi, jolloin siihen kuului neljä tiedustelulaivuetta (chutai). Yhtymä muodostettiin 1933 uudelleen niin, että siihen kuului kaksi hävittäjä- ja kaksi tiedustelulaivuetta. Heinäkuussa 1937 siitä muodostettiin prikaatin 2. hikō daitai ja siirrettiin Kiinaan. Elokuussa 1938 siitä lopulta muodostettiin 5. hikō sentai, johon kuului kaksi hävittäjälaivuetta.

Kesäkuussa 1939 yksikkö järjestettiin uudelleen niin, että siihen kuului kolme hävittäjälaivuetta. Heinäkuussa 1941 siitä siirrettiin laivue 54. hikō sentain perustamiseksi. Se palautettiin kolmeksi laivueeksi elokuussa 1942. Joulukuussa siitä siirrettiin kuuden Ki-45kai hävittäjän muodostama dokuritsu hikō chutai (erillinen hävittäjälaivue) ja kuusi Ki-46-III tiedustelukonetta Rabauliin. Sentai jaettiin maaliskuussa 1944 hikōtaiksi (lentävä osa) ja seibitaiksi (tukeva osa).

Kalusto
-------

5. hikō sentain Kawasaki Ki-100
Yhtymän kalustona olivat:

* Armeijan tyypin 91 hävittäjä syyskuu 1940 - elokuu 1942
* Armeijan tyypin 95 hävittäjä syyskuu 1940 - elokuu 1942
* Nakajima Ki-27 syyskuu 1940 - elokuu 1942
* Kawasaki Ki-45kai maaliskuu 1942 - sodan loppuun
* Nakajima Ki-43 kesä-heinäkuu 1944
* Kawasaki Ki-100 toukokuu 1945 - sodan loppuun

Komentajat
----------

Yhtymän komentajina olivat:

* eversti Kanetoshi Kondo elokuu 1938 - heinäkuu 1939
* everstiluutnantti Kenzo Onda elokuu 1939 - elokuu 1942
* everstiluutnantti Torao Komatsubara elokuu 1942 - lokakuu 1943 (kuollut)
* majuri Katsushige Takada lokakuu 1943 - toukokuu 1944 (kuollut)
* majuri Takeo Matsuyama kesäkuu - syyskuu 1944
* majuri Yoshiaki Yamashita syyskuu 1944 - sodan loppuun

Lähteet
-------

* Hata, Ikushiko, Izawa, Yasuho & Shores, Christopher: *Japanese Army Fighter Aces 1931-45*. Stackpole Military History Series. Sstackpole books, 2002. ISBN 978-0-8117-1076-3. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Hata et al 2002 s. 106-108
**5-Hydroksi-indolyylietikkahappo** (**5-HIAA**) on ihmiskehossa serotoniinin pääasiallinen aineenvaihduntatuote. Tähän biokemialliseen reaktioon osallistuvat entsyymit monoamiinioksidaasi ja aldehydidehydrogenaasi suurimmaksi osaksi maksassa.

Kemiallisessa analyysissä virtsanäytteiden 5-HIAA pitoisuus määrittää kehon serotoniinitason.

Kliininen merkitys
------------------

5-HIAA testataan virtsanäytteestä, joka on tehty happamaksi lisäaineella pH-säätämiseksi arvoon kolme tai alle. Jotkin ruoat ja lääkkeet häiritsevät määrittämistä. 5-HIAA tasot voivat vaihdella erilaisten komplikaatioiden seurauksena, esimerkkinä kasvain, munuaisten vajaatoiminta ja ohutsuolen poisto.

Koska 5-HIAA on serotoniinin aineenvaihduntatuote, testi tehdään usein ohutsuolen enterokromaffiinisoluissa (Kultschitzsky) kasvavan karsinoidisyövän diagnosoimiseksi, sillä nämä vapauttavat suuria määriä serotoniinia. 25 mg/24 tuntia (korkeampi jos potilaalla on imeytymishäiriö) ja tästä suuremmat arvot ovat vahva viite karsinoidista.

Matalat selkäydinnesteen 5-HIAA arvot on liitetty aggressiiviseen käytökseen ja itsemurhaan väkivaltaisin keinoin, korreloiden vähentyneiden serotoniinitasojen kanssa. Nousseet serotoniinitasot sen sijaan ovat yksi tunnetuimmista biologisista löydöksistä autismista kärsivillä henkilöillä ja 5-HIAA tasot voivat heillä olla koholla.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**Lauritsalan järjestötalo** on Lappeenrannassa Lauritsalan keskustassa sijaitseva työväentalo.

Historia
--------

Talo on rakennettu talkoilla ja rahoitettu lainalla.

Vuonna 1982 talon kunto on ollut heikko. Suunnitelmissa on ollut peltikaton korjaus ja maalaus sekä ikkunanpuitteiden korjaus.

Rakennus
--------

Talo on rankorakenteinen, ja se on ollut rapattu. Vuonna 1957 on laitettu mineraattilevyt. Alkuperäinen väri on ollut keltainen, nykyisin harmaa. Katteena on ollut huopa, joka on vaihdettu vuonna 1957 peltikatteeksi. Sisäkatto on paneloitu, sisäseinillä on pahvit ja tapetit. Talossa on vesijohto ja viemäri, mutta ei wc:tä. Alkuperäinen puu-keskuslämmitys on vaihdettu öljy-keskuslämmitykseen vuonna 1966.

Talossa on juhlasali, ravintola, keittiö, eteinen, kahden huoneen ja keittiön asunto, huoneen ja keittiön asunto ja kolme toimistohuonetta.

Toimintaa työväentalolla
------------------------

Talo on ollut sekä omassa käytössä että vuokrattuna. Talossa on järjestetty kokouksia, nuorisotoimintaa ja juhlia.(1982)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Båsk-Ekholm, Katia & Häyry, Kaj: *Suomen työväentaloja koskeva selvitys*. Helsinki: Opetusministeriö, 1982. ISBN 951-46-6592-9.
**Candice Patricia Bergen** (s. 9. toukokuuta 1946 Beverly Hills, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä.

Ura
---

Bergen on pitkällä urallaan palkittu niin useilla Emmy- kuin Golden Globe -palkinnoillakin, ja hän on ollut ehdolla myös Oscarin saajaksi. Hänet tunnetaan ehkä parhaiten televisiorooleistaan komediasarjassa *Murphy Brown*, jota tehtiin vuosina 1988–1998 ja uudelleen vuodesta 2018 alkaen, sekä Shirley Schmidtin roolista televisiosarjassa *Boston Legal* vuosina 2005–2008.

Television ohella Bergen on tehnyt mittavan uran elokuvissa aina 1960-luvun puolivälistä lähtien. Hänen uransa tunnetuimpia elokuvia ovat muiden muassa *Miehuusvuodet* (*Carnal Knowledge*, 1971), *Oliverin story* (*Oliver's Story*, 1978), *Yritetään yhdessä, aloitetaan alusta* (*Starting Over*, 1978), josta hän sai sekä Oscar- että Golden Globe -ehdokkuuden, *Gandhi* (1982), *Miss Kovis* (*Miss Congeniality*, 2000), *Sweet Home Alabama* (2002) ja *Huippunäkymät* (*View from the Top*, 2003).

Yksityiselämä
-------------

Candice on isänsä, koomikko ja vatsastapuhuja Edgar Bergenin, puolelta ruotsalaista sukujuurta. 1960-luvun lopulla hän asui Doris Dayn pojan, muusikko ja tuottaja Terry Melcherin kanssa talossa, johon Charles Mansonin joukkio myöhemmin hyökkäsi. Hän avioitui vuonna 1980 ranskalaisen elokuvaohjaajan Louis Mallen kanssa. Avioliitto kesti aina Mallen kuolemaan, vuoteen 1995 saakka. Liitosta syntyi yksi lapsi, Chloe. Vuonna 2000 Bergen avioitui uudelleen Marshall Rosen kanssa.

Lähteet
-------

* Bergen, "My Dad, Charlie and Me". Teoksessa Jack Canfield et al.: *A Second Chicken Soup for the Woman's Soul*. 1998:36.

### Viitteet

1. ↑  Candice Bergen Biography (1946-) *Film reference*. Advameg, Inc. Viitattu 5.9.2015. (englanniksi)
2. ↑  Luscombe, Belinda: 10 Questions.  *Time*, 13.4.2015, s. 48.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Candice Bergen** Wikimedia Commonsissa

* Candice Bergen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* Candice Bergen NNDB:ssä

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Australia
* Korea
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Lauritsalan tehdasrata** oli Kaukas Oy:n Lauritsalan tehtaiden yhteydessä toiminut sisäistä liikennettä harjoittanut 600 mm:n raideleveydelle rakennettu kapearaiteinen rautatie.

Vetureita oli yhteensä toistakymmentä, muun muassa kaksi höyrysäiliöveturia: numero 6, Henschel 20804/1927, 2-6-0f ja numero 7, Lokomo 187/1935, 2-4-0f. Jälkimmäinen veturi oli Suomessa omilla piirustuksilla rakennettu koekappale joka jäi jostain syystä ainoaksi lajissaan. Toinen suomalainen, Rosenlew Oy:n Oulujoki Oy:lle rakentama veturi oli huomattavasti pienempi - ja uniikkikappale sekin. 

Radalla palveli loppuun asti muun muassa entinen Riihimäen-Lopen rautatien **RLR 5´** -veturi, myöhemmin **Kaukas 5**, Hanomag 9730/1921, 0-4-2t, jonka kattila tosin uusittiin vuonna 1929, jolloin se vaihdettiin turpeelta puulle. 

Kalusto ei kelvannut sotakorvauksina, ilmeisesti pääosin jo varttuneen ikänsä vuoksi. 

Koska tehtaiden jatkuvasti kasvava kuljetustarve lopulta ylitti rajusti 600 mm rautatien kapasiteetin ja kalustokin alkoi olla yli aikansa elänyttä, Lauritsalan kapearaiteet lakkautettiin vuonna 1949 - 1953 ja kalusto pääosin romutettiin. 

Yksi radan vetureista, numero 2, myytiin Karjalankosken rautatielle ja odottaa tänään kunnostuksensa loppuun saattamista. 

Raideliikenteen kumipyöriä suuremman kapasiteetin ja paremman hyötysuhteen vuoksi entinen kapearaiteisto muutettiin leveäksi ja sillä liikennöi kolme kotimaista valmistetta olevaa teollisuusdieselvetureita. Tehtaiden oma liikenne loppui vuonna 2007; vaihtotyöt siirtyivät VR:lle ja omat veturit pantiin myyntiin.

Lähteet
-------

* *Raskas sekajuna: rautatiehistoriallisia katsauksia meiltä ja muualta*, Juuso Hyvärinen (toim.). Toijala: Veturimuseo, 1997. ISBN 952-90-8754-3 (nid.)
* Kari Jokinen: Höyrysäiliöveturit - touhukkaat termospullot
* *Resiina*-lehdet. ISSN 0356-0600
**Álvaro Pierri** (s. 18. tammikuuta 1953 Montevideo, Uruguay) on kitaristi. Hän opetteli aluksi pianonsoittoa äitinsä Ada Estadesin johdolla ja otti sitten kitaratunteja tädiltään Olga Pierriltä. Jatkokoulutusta hän sai Abel Carlevarolta ja Guido Santórsolalta. Hän voitti ensipalkinnot kansainvälisissä kilpailuissa Porto Alegressa ja Buenos Airesissa sekä ensipalkinnon ja tuomariston kultamitalin 18. kansainvälisessä kitarakilpailussa Pariisissa.

Pierri teki Pohjois-Amerikan-debyyttinsä New Yorkissa vuonna 1978. Hän asettui Montrealiin vuonna 1981 ja liittyi muun muassa McGillin yliopiston henkilökuntaan. Hän on esiintynyt säännöllisesti Euroopassa ja Amerikassa sekä resitalistina että orkesterien kanssa. Hän on kantaesittänyt lukuisia teoksia ja tehnyt levytyksiä.

Lähteet
-------

1. 1 2  The Canadian Encyclopedia: Alvaro Pierri


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
Ikean itse koottavia huonekaluja esillä myymälässä.
**Ikea-efekti** eli **Ikea-ilmiö** on kognitiivinen vinouma, jonka mukaan kuluttaja antaa suhteettoman paljon painoarvoa tuotteelle, jonka rakentamiseen hän on itse osallistunut. Se on nimetty ruotsalaisen Ikea-huonekaluketjun mukaan, joka on tunnettu itse koottavista tuotteistaan.

Ilmiön havaitsivat vuonna 2011 Michael I. Norton (Harvardin kauppakorkeakoulu), Daniel Mochon (Yalen yliopisto) ja Dan Ariely (Duke University). Heidän kokeensa esitti, että itse kokoaminen vaikuttaa kuluttajien mielipiteeseen tuotteen arvosta. Tulosten mukaan kun ihmiset käyttävät omia kykyjään tuotteen rakentamiseen, he arvostavat lopputulosta enemmän kuin täysin valmista tuotetta, vaikka kokoaminen olisi sujunut huonosti.

Ilmiö näkyy myös siinä, että yrityksissä hyväksytään helpommin sen sisällä syntyneet ideat kuin ulkopuolisten esittämät ideat.

Lähteet
-------

1. ↑  Norton, Michael I.; Mochon, Daniel; Ariely, Dan: The IKEA effect: When labor leads to love (pdf) (Arkistoitu verkkoversio) *Journal of Consumer Psychology. 22 (3): s. 453–460*.  2012. Viitattu 7.9.2016. (englanniksi)
2. ↑  Dibeehi, Qaalfa: Ever Heard of the IKEA Effect? Increasing perceived value while reducing costs (Arkistoitu verkkosivu)  14.3.2013. Beyondphilosophy.com. Viitattu 7.9.2016. (englanniksi)
3. ↑  Vedentam, Shankar: Why You Love That Ikea Table, Even If It's Crooked  6.2.2013. NPR. Viitattu 7.9.2016. (englanniksi)
Øvre Eikerin kunnantalo (Arnstein Arneberg, 1960-luku)
Hokksundin rautatieasema (Paul Due, 1897)
Haugin kirkko
**Hokksund** on norjalaisen Øvre Eikerin kunnan hallinnollinen keskus. Se sijaitsee Drammenselva-joen molemmin puolin, vanhempi osa joen pohjoispuolella ja uudempi eteläpuolella. Hokksundissa on perinteisesti ollut paljon metsäteollisuutta, mutta nykyisin tärkeämmäksi on noussut sähkötekninen teollisuus. Hokksund on myös hedelmällistä maatalousaluetta.

Nimi
----

Hokksund oli alun perin *Haugsund*.

Historia
--------

Hokksundin ja Kongsbergin välille avattiin Norjan ensimmäinen valtatie 1620-luvulla. Seuraavalla vuosisadalla Hokksundissa toimi Nøstetangenin lasitehdas. Vuonna 1834 Hokksundista löydettiin suuri viikinkiaikainen kulta-aarre (Hoenin aarre).

* Haugsundin eli Hokksundin kartta vuodelta 1891.Haugsundin eli Hokksundin kartta vuodelta 1891.
* Nøstetangenin lasitehtaan tuotteita.Nøstetangenin lasitehtaan tuotteita.
* Hokksundin katunäkymää kesällä 2021.Hokksundin katunäkymää kesällä 2021.

Kuuluisia henkilöitä
--------------------

* Jonas Lie (1833–1908), kirjailija, syntyi Hokksundissa

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Thorsnæs, Geir & Lauritzen, Per Roger: Hokksund *Store norske leksikon*.  11.4.2021. Viitattu 2.7.2023. (norjaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hokksund** Wikimedia Commonsissa
**Hoitotason ensihoidolla** tarkoitetaan ensihoitoyksikköä, joka on miehitetty vähintään yhdellä hoitotason tasotestauksen läpäisseellä ensihoitajalla. Näiden ensihoitajien tulee kyetä aloittamaan potilaan hoito tehostetun hoidon tasolla ja kyettävä toteuttamaan kuljetus siten, etteivät potilaan elintoiminnot vaarannu. Näitä toimenpiteitä ovat esimerkiksi potilaan tilaan oleellisesti vaikuttavan ensihoitolääkkeen anto, 12-kanavaisen EKG:n otto ja sen tulkinta, elvytystilanteen johtaminen ja hoito, elottoman aikuisen ja lapsen intubaatio, tajuttoman intubaatio kevyttä anestesiaa käyttäen sekä rytmihäiriöiden hoito ulkoisella tahdistuksella.
Lisäksi hoitotasoiselta ensihoitajalta odotetaan valmiutta päätellä tutkimusten ja haastattelun perusteella työdiagnoosi ja valita hoitolinjat sen mukaan sekä toimia monipotilastilanteessa lääkinnällisen pelastustoiminnan johtajana.

Valvonta
--------

Hoitotason ensihoitoa valvovat sairaanhoitopiirit, jotka täydentävät oman alueensa hoito-ohjeita ja määrittelevät, mitä toimenpiteitä hoitotasolla saa ja tulee tehdä. Lisäksi sairaanhoitopiirin vastuulla on järjestää hoitotasolla toimivien henkilöiden tasotestaus ja valvoa opitun tiedon ja taidon ylläpitoa.

Lääkintäesimiestoiminta
-----------------------

Monissa suurissa kaupungeissa on aloitettu lääkintäesimiestoiminta, jossa hoitotasolla olevalla sairaankuljettajalla miehitetty ajoneuvo toimii perustason ambulanssien tukiyksikkönä ja lääkinnällisen pelastustoiminnan johtajana. Potilas hyötyy, kun perustason ensihoitoyksikön tueksi saadaan tehostettuun hoitoon kykenevä yksikkö. Tällaisia tilanteita voivat olla esimerkiksi lääkitykset, hengitysteiden varmistaminen intubaatiolla, hengitysvaikeuspotilaan CPAP-hoito ja muut toimenpiteet, joiden hoitamiseen ei ole perustason yksikössä valmiutta.

Koulutus
--------

1. toukokuuta 2011 astui voimaan uusi terveydenhuoltolaki, jonka nojalla on annettu myös ensihoitoa ohjaava asetus. Asetuksen mukaan hoitotason tehtävissä voivat jatkaa ennen kyseistä päivämäärää pätevyyden saaneet henkilöt. Tämän jälkeen uuden työntekijän on oltava joko ensihoitaja tai vähintään 30 opintopisteen laajuisen ensihoitoon suuntaavan lisäkoulutuksen käynyt sairaanhoitaja. Tällä tavoin pyritään varmistaman hoitotasolla toimivien henkilöiden tieto-taitotason riittävyys lääkehoidossa ja potilaan elintoimintojen turvaamisessa.

Lähteet
-------

1. ↑  Terveydenhuoltolaki (1326/2010) (Ajantasainen säädös) *Finlex*.  30.12.2010. Viitattu 18.1.2020.
2. ↑  Sosiaali- ja terveysministeriön asetus ensihoitopalvelusta (340/2011) (Alkuperäinen säädös) *Finlex*.  6.4.2011. Viitattu 18.1.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Varsinais-Suomen sairaanhoitopiirin toimintaohje (Arkistoitu – Internet Archive)
Constansin rintakuva
**Constans** (320 – 28. tammikuuta 350) oli Konstantinus Suuren ja keisarinna Faustan nuorin poika. Isänsä kuoltua vuonna 337 Constansista tuli keisari yhdessä veljiensä Constantius II:n ja Konstantinus II:n kanssa. Veljesten keskinäisessä vallanjaossa Constansin valtapiiriksi määriteltiin Italian ja Afrikan alueet.

Constans joutui pian riitoihin valtakunnan läntisiä osia hallitsevan Konstantinus II:n kanssa. Konstantinus II yritti vallata Italian Constansilta vuonna 340, mutta Constansin joukot surmasivat hänet Aquileian lähistöllä. Constans valtasi itselleen veljensä alueet, eli hän hallitsi tämän jälkeen Rooman länsi- ja keskiosia, kun taas Constantius II hallitsi yhä edelleen itäosia.

Constans oli harras kristitty ja halusi toimia aktiivisesti kristinuskon yhtenäisyyden puolesta. Hän muun muassa tuki kirkkoisä Atanasiosta tämän taistelussa areiolaisia oppeja vastaan. Tämä tosin johti vaaralliseen vastakkainasetteluun hänen veljensä Constantiuksen kanssa, joka kannatti areiolaisuutta. Veljekset pystyivät kuitenkin sopimaan uskonnolliset erimielisyytensä. Ainakin he olivat yhtä mieltä siitä, että pakanauskonnot pitää tukahduttaa, ja niinpä he kielsivät vuonna 341 pakanalliset uhritoimitukset koko valtakunnan alueella. 

Vaikka Constans saavuttikin joitakin merkittäviä voittoja muun muassa frankeista, hän ei kuitenkaan koskaan tullut suosituksi sotilaiden keskuudessa. Syy on saattanut olla hänen määräileväksi ja ahneeksi väitetyssä luonteessaan. Joka tapauksessa vuonna 350 kenraali Magnentius asettui Constansin vastaisen sotilaskapinan johtoon Galliassa. Constans huomasi pian olevansa hengenvaarassa ja yritti paeta kohti Hispaniaa, mutta Magnentiuksen kätyrit saivat hänet kiinni ja murhasivat hänet.

Kirjallisuutta
--------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Constans**.
* Alf Henrikson: *Antiikin tarinoita 1–2*. WSOY, 1993. ISBN 951-0-18515-9.
* Arto Kivimäki ja Pekka Tuomisto: *Rooman keisarit*. Karisto, 2000. ISBN 951-23-4094-1.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Konstantinus Suuri** | **Rooman keisari**Kanssahallitsijat:Konstantinus II (337–340) ja Constantius II | Seuraaja:**Constantius II** |

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* ULAN

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Länsi-Afrikan merikartta vuoden 1765 tienoilta.
**Álvaro Fernandes** oli portugalilainen merenkulkija, jonka uskotaan käyneen ensimmäisenä eurooppalaisena Ylä-Guinean rannikolla.

Fernandes oli Madeiran löytäjän João Gonçalves Zarcon veljenpoika, joka sai kasvatuksensa Henrik Purjehtijan hovissa. Hän osallistui karavelin kapteenina vuoden 1445 retkeen Länsi-Afrikan rannikolle jatkaen matkaa kauas Kap Verden niemimaan eteläpuolelle. Fernandes nimesi yhden rannikon kiintopisteistä "Mastojen niemeksi" (*Cabo dos Matos*).

Henrik Purjehtija lähetti Fernandesin vuonna 1446 toiselle retkelle Länsi-Afrikan rannikolle. Fernandes eteni Gambiajoelle, jossa alkuasukkaiden myrkytetyt nuolet pakottivat hänen miehensä vetäytymään. Fernandes jatkoi etelään nykyisen Guinea-Bissaun luoteiskärkeen tai mahdollisesti Conakryn tienoille saakka. Hän palasi juhlittuna sankarina Portugaliin vuonna 1447.

Lähteet
-------

1. 1 2  Fernandez, Alvaro *Encyclopædia Britannica*.  1911. Viitattu 13.2.2022.
2. 1 2 3  Waldman, Carl & Wexler, Alan: *Encyclopedia of Exploration. Volume I: The Explorers*, s. 214–215. New York: Facts on File, 2004. ISBN 0-8160-4676-X.
3. ↑  Mendy, Peter Karibe & Lobban, Richard A. Jr.: *Historical Dictionary of the Republic of Guinea-Bissau, fourth edition*, s. 6. Landam: The Scarecrow Press, 2013. ISBN 978-0-8108-5310-2.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data

 |

 |
**Laukkumittari** (*Perizoma albulata*) on pienikokoinen, yleinen yöperhoslaji.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Pieni ja usein hyvin vaalea mittarilaji. Siivet ovat vaalean kellertävänruskeat, mutta usein valkeaa väriä näkyy siivissä jopa ruskeaa enemmän. Sekä ulompi että sisempi poikkiviiru erottuvat leveinä, etusiiven poikki kulkevina valkoisina vöinä. Siiven kärkiosan aaltoviiru on melko leveä, valkoinen ja erottuu hyvin koko siiven poikki. Siipien ulkoreunan ripset ovat heikosti täplikkäät. Takasiivet ovat vaaleat, reunoja kohti ruskeammat. Perhosten kuviointi erottuu sitä heikommin, mitä pohjoisemmaksi mennään. Siipiväli 17–21 mm.

Levinneisyys ja lentoaika
-------------------------

Laukkumittaria tavataan lähes koko Euroopassa Portugalista ja Britteinsaarilta aina Altaivuoristoon saakka. Suomessa sitä tavataan pohjoisinta Lappia myöten. Laji lentää suuressa osassa Suomea kahtena osin päällekkäisenä sukupolvena kesäkuun puolivälistä elokuun lopulle, mutta lentoajan huippu näyttää vaihtelevan paikallisten populaatioiden välillä. Pohjoisessa sukupolvia on vain yksi.

Elintavat ja elinympäristö
--------------------------

Laji joka viihtyy sekä kosteissa että kuivissa ympäristöissä kunhan paikka on riittävän avoin. Sopivalla paikalla perhonen voi olla varsin runsaslukuinen. Aikuiset perhoset lentelevät enimmäkseen iltahämärässä ja niitä voi tulla jonkin verran valolle. Talvehtii kotelona.

Ravintokasvi
------------

Toukka syö laukkujen, etenkin pikkulaukun (*Rhinanthus minor*) kukintoja ja siemeniä.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. 1 2 3  Mikkola K, Jalas I, Peltonen O. 1985. Suomen perhoset. Mittarit 1. Suomen Perhostutkijain Seura. Tampereen kirjapaino Oy Tamprint. ISBN 951-99620-7-7.
4. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* toukka (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q1310762
* Wikispecies: Perizoma albulatum
* BioLib: 52794
* BOLD: 158309
* CoL: 4F5VY
* EoL: 286014
* Fauna Europaea: 445130
* Fauna Europaea (new): 20c2bea2-49af-42e5-b203-3543dc64a3ec
* GBIF: 1972185
* iNaturalist: 201411
* IRMNG: 11145911
* LepIndex: 225766
* LoB: 4422
* NBN: NHMSYS0000522437

 |

 |
Álvaro Torres vuonna 2015.
**Álvaro Torres** (s. 9. huhtikuuta 1954 Usulután, El Salvador) on elsalvadorilainen laulaja-lauluntekijä. Hänen levymerkkinsä Big Dream Christian Music sijaitsee Baton Rougessa, Yhdysvaltain Louisianassa. Hänen musiikkilajinsa ovat latinopop ja bolero.

Torres syntyi 9. huhtikuuta 1954 varakkaaseen perheeseen El Salvadorin Usulutánissa. Hän muutti myöhemmin Guatemalaan, jossa hän aloitti soolouran ja julkaisi ensimmäisen albuminsa *"Algo especial"* (suom. "jotain erikoista") vuonna 1976. Vuosi myöhemmin hän julkaisi toisen albuminsa *"Acariciame"* (suom. "hyväile minua"). Hänen suosionsa kasvoi 1980-luvulla, jolloin hän myös muutti Yhdysvaltoihin, jossa hän asui Coloradossa, Kaliforniassa ja lopulta Floridassa. Vuonna 1991 Torres koki taiteellisen läpimurron, kun hän julkaisi kymmenennen albuminsa *"Nada Se Compara Contigo"* (suom. "mikään ei ole verrattavissa sinuun"). Broadcast Music Incorporated valitsi hänet vuoden laulaja-lauluntekijäksi vuonna 1994.

Torresin musiikkiin on vaikuttanut mm. Sandro de América, Camilo Sesto ja Joan Manuel Serrat.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
Isabella Augusta Gregory
**Isabella Augusta Gregory** (o.s. Isabella Augusta Persse, 15. maaliskuuta 1852 – 22. maaliskuuta 1932) oli irlantilainen kirjailija. Hän vaikutti merkittävästi irlantilaisen kirjallisuuden kukoistukseen 1800-luvun lopulla kääntämällä irlantilaisia legendoja ja kirjoittamalla maalaiskomedioita kansanperinteen pohjalta. Hän kuului Irlannin kansallisteatterin Abbey Theatren perustajiin ja toimi sen johtajana. Hän kirjoitti vanhojen tarinoiden pohjalta oman tulkintansa *Cuchulain of Muirthemne*, jonka päähenkilöksi hän asetti Irlannin myyttisistä sankareista suurimman Cuchulainnin.

Augusta Gregory oli naimisissa maanomistaja William Henry Gregoryn kanssa, joka oli entinen kansanedustaja ja Ceylonin kuvernööri. Augusta Gregory aloitti kirjallisen uransa vasta jäätyään leskeksi vuonna 1892. Vuonna 1896 hän ystävystyi William Butler Yeatsin kanssa ja tuki tätä loppuelämänsä ajan. Yeats ja John Millington Synge kirjoittivat Abbey Theratrelle synkkiä näytelmiä, joiden vastapainoksi Gregoryltä tuli kevyempää tuotantoa.

Lähteet
-------

1. 1 2  J. E. Luebering (toim.): Augusta, Lady Gregory *Encyclopaedia Britannica*. Viitattu 9.3.2019.
2. ↑  Claire Booss (toim.): *A Treasury of Irish Myth, Legend, and Folklore*, s. viii. alkusanat: Ari Salant. Gramercy Books. ISBN 0-517-48904-X.  Sisältää teoksen*Cuchulain of Muirthemne*; verkossa: *Cuchulain of Muirthemne* Archive.org

Aiheesta muualla
----------------

* Irlannin kansallisen teatterin kulta-aika *teak*

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
* Portugali
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Irlanti
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Pehmeä iho** (*La Peau douce*) on François Truffaut’n ohjaama ranskalainen draamaelokuva vuodelta 1964. Truffaut teki myös käsikirjoituksen yhdessä Jean-Louis Richardin kanssa. Elokuvan pääkuvaajana toimi Raoul Coutard, ja musiikin siihen teki Georges Delerue. Pääparia, nuorta lentoemäntää ja häneen rakastuvaa naimisissa olevaa kirjankustantajaa näyttelevät Françoise Dorléac ja Jean Desailly, ja kolmiodraaman kolmas osapuoli on vaimo Franca (Nelly Benedetti).

Juoni
-----

Keski-ikäinen, menestyvä pariisilainen kustantaja Pierre Lachenay on naimisissa psyykkisesti epävakaan Francan kanssa, ja heillä on kymmenvuotias tytär Sabine. Kun Lachenay matkustaa Lissaboniin luentomatkalle, hänellä on yhden yön juttu brasilialaisen lentoyhtiön lentoemännän Nicolen kanssa. Hän ei kuitenkaan pääse asiasta eroon vaan haluaa tavata naista yhä uudestaan. Hän haluaa pitää suhteen salassa etenkin tyttärensä takia. He tapaavat ja matkustavat yhdessä Reimsiin. Nicole suhtautuu suhteeseen kevyemmin. Lachenayn vaimo saa tietää suhteesta traagisin seurauksin.

Rooleissa
---------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Françoise Dorléac  | … |  Nicole
  |
|  Jean Desailly  | … |  Pierre Lachenay
  |
|  Nelly Benedetti  | … |  Franca Lachenay
  |
|  Daniel Ceccaldi  | … |  Clément
  |
|  Laurence Badie  | … |  Ingrid  |

Tuotanto
--------

Truffaut pohjasi *Pehmeän ihon* suurelta osin oman elämänsä tapahtumiin. Hhän oli asunut jo vuosia erossa vaimostaan Madeleinestä ja heidän kahdesta tyttärestään ja seurusteli muun muassa tämän elokuvan naispääosan esittäjän Françoise Dorléacin kanssa. Elokuvan valmistumisen jälkeen hän suostui sopuisaan avioeroon.

Vastaanotto
-----------

Truffaut oli *Pehmeästä ihosta* ehdolla Cannesin Kultaisen palmun saajaksi. Elokuva ei kuitenkaan menestynyt hyvin teattereissa, vaan sitä pidettiin kliseisenä, kylmäkiskoisena ja pitkäveteisenä.

Lähteet
-------

1. ↑  *Pehmeä iho* Elonetissä.
2. 1 2  The Soft Skin (Arkistoitu – Internet Archive), *VideoHound's Golden Movie Retriever* 2008. Vaatii HighBeam-tilauksen.
3. 1 2  Francois Truffaut, New Wave Film -sivusto. Viitattu 15.7.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* *Pehmeä iho* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* *Pehmeä iho* Elonetissä.
Kalojen symboli
Kalat. Kuva 1400-luvun länsimaisesta astrologiakirjasta.
**Kalat** (**Pisces**) on 12. ja viimeinen niistä *Eläinradan merkeiksi* kutsutuista sektoreista, joihin Eläinrata vanhastaan, varsinkin astrologiassa jaetaan. Se käsittää alueen 330–360 astetta kevättasauspisteestä itään tai 0-30 astetta tästä pisteestä länteen. Aurinko saapuu tähän merkkiin suunnilleen helmi­kuun 19. päivän aikoihin ja siirtyy Eläinradan ensimmäiseen, Oinaan merkkiin kevätpäiväntasauksena 20. tai 21. maaliskuuta.

Merkki on saanut nimensä Kalojen tähdistöstä, joka noin 2 000 vuotta sitten sattui liki­pitäen yhteen tämän merkin kanssa. Maan akselin suunnan kiertymisen eli prekession vuoksi merkit eivät kuitenkaan enää vastaa saman­nimisiä tähdistöjä, vaan nykyisin Kalojen merkki vastaa suunnilleen Vesimiehen tähdistöä.

Astrologisten käsitysten mukaisesti nimitystä kala (tai Kala) käytetään varsinkin horoskoopeissa myös henkilöistä, jotka ovat syntyneet Auringon ollessa tässä merkissä.

Lähteet
-------

1. ↑  *Yliopiston almanakka vuodeksi 2011 jälkeen Vapahtajamme Kristuksen syntymän*, s. 38, taulukko Auringon liike Eläinradalla 2011. Helsingin yliopisto, Ajasto Paperproduct, 2010. ISSN 1239-1654.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kalat (Eläinradan merkki)** Wikimedia Commonsissa

  

Eläinradan merkit
Oinas | Härkä | Kaksoset | Krapu | Leijona | Neitsyt | Vaaka | Skorpioni | Jousimies | Kauris | Vesimies | Kalat
**Lauklampi** on matala, humuspitoinen järvi Siuntion pohjoisosassa läntisellä Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 19,4 hehtaaria. Etäisyys Siuntion asemanseudulta on yhdeksän kilometriä pohjoiseen ja Helsingin keskustasta 40 kilometriä länteen.

Maantiede
---------

Lauklammen etelä–pohjoissuuntainen pituus on noin kilometrin, järven eteläosan leveys on 300 metriä, pohjoisosan leveys on 100 metriä. Järvi on saareton. Laukalammen lähin ympäristö on metsää, rannoilla on useita pientaloja. Lähistöllä sijaitsee useita pieniä järviä, kuten Tuohilampi ja Syvälampi. Noin 2,6 kilometriä itään sijaitsee Karhujärvi.

Lauklampeen ei virtaa selkeästi erottuvia tulouomia. Lauklammen läntisimmästä kolkasta virtaa laskuoja runsaan 200 metrin päähän länteen Tuohilampeen, jonka korkeustaso on 8,6 metriä Lauklampea alempi.

Lauklammen kuormitus on arvioitu vähäiseksi.

Lauklampi (22.002.1.008) kuuluu Tjusträskin alueeseen (22.002), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Siuntionjoen vesistössä (22). Lauklampi on toiseksi laajin Tjusträskin alueen yhdeksästä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Alueen vakavesistä yli kymmenen hehtaarin laajuisia ovat Lauklammen ohella Tjusträsk, Storträsk, Kynnarträsk ja Tuohilampi.

Läntisellä Uudellamaalla on kolme Lauklampea, kaksi niistä Lohjalla: Koikkalan Lauklampi ja Puujärven Lauklampi, josta pieni osa sijaitsee Salon alueella.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Lauklampi, vakavesi, Siuntio
2. 1 2 3 4 5  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 6.5.2021.
3. 1 2 3 4  Lauklampi *Vesientila.fi*. Länsi-Uudenmaan vesi ja ympäristö ry. Viitattu 6.5.2021.
4. ↑  Lauklampi. Järviwiki. Viitattu 6.5.2021.
5. ↑  Tjusträskin alue (22.002). Järviwiki. Viitattu 6.5.2021.
**Azis** (bulg. **Азис**) (oikealta nimeltään **Vasil Trayanov Boyanov**, s. 7. maaliskuuta 1978 Sliven, Bulgaria) on bulgarialainen romanitaustainen pop- ja folk-artisti.

Azis käsittelee yleensä musiikkivideoillaan seksuaalisia aiheita ja pukeutuu usein näyttäviin asuihin. Hän on esiintynyt useiden bulgarialaisten artistien kanssa ja julkaissut monia singlejä. Azis esiintyi vuoden 2006 Euroviisuissa bulgarialaisartisti Mariana Popovan taustalaulajana kappaleessa *Let Me Cry*.

Diskografia
-----------

### Studioalbumit

* *Bolka* (1999)
* *Mazhete sashto plachat* (2000)
* *Salzi* (2001)
* *Azis 2002* (2002)
* *Na golo* (2003)
* *Kralyat* (2004)
* *Together* (2004)
* *Azis 2005* (2005)
* *Diva* (2006)
* *Gadna poroda* (2011)
* *Azis 2014* (2014)

Lähteet
-------

1. ↑  Azis: The Bulgarian Beauty Vice.com. Viitattu 15.1.2016. (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Azis 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
Laulasmaan kartanon päärakennus
**Laulasmaan kartano** (vir. *Laulasmaa mõis*, saks. *Laulasma*) oli kartano Lääne-Harju kunnan Laulasmaan kylässä Harjumaalla Virossa.

Kartano perustettiin vuonna 1787, ennen sitä se oli osa Leetsen kartanoa. Ensimmäinen omistaja Anna Barbara von Scharenberg lahjoitti sen Zilliacus -suvulle. Muut omistajat olivat von Rosen, Uexküll, ja Volkonski -aatelissuvut. Viimeinen omistaja oli virolainen taiteilija ja maalausurakoitsija Otto Arrong, joka asui kartanossa vuokralaisena vuoden 1919 maareformin jälkeen, kun kartano kansallistettiin. 

Kartanon vaatimaton päärakennus valmistui 1700-luvun lopussa. Muut rakennukset, kuten veranta, aitta ja kivinen navetta, rakennettiin 1800-luvulla. Vuonna 1967 enää oli jäljellä päärakennuksen rauniot, osa kartanon puistoa ja huonokuntoiset piharakennukset. Vuoden 2020 inventaarion aikana osoittautui, että säilyi vain kivinen aitta, jonka oli ehdotettu restauroida.

Lähteet
-------

* Eero Viira: Laulasmaa mõis (PDF)  2020. Eesti Kunstiakadeemia.  (viroksi)
**Sarapuujärv** (myös *Paganamaa Sarapuujärv, Sarapuu järv, Sarapu järv, Väike Kikkajärv*)  ja latviaksi **Sūneklis**  on järvi Latvian ja Viron rajalla. Viron puolella se sijaitsee Võrumaalla Rõugen kunnassa Paganamaan kylään ja Latvian puolella Alūksnen kuntaan (entinen Veclaicenen pitäjä).

Maantietoa
----------

Järvi on muodostunut viimeisen jääkauden mannerjäätikön sulamisvesien uurtamaan laaksoon. Järven pinta-ala on 2,5 hehtaaria (ha) (Latvian puolella 1,7 ha ) ja se on 300 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Se on 8,8 metriä syvä, vaikka joskus kirjallisuudessa esiintyy myös 27 metrin syväysarvo. Siihen laskee viereisestä Kikkajärvestä tuleva (250 metriä pitkä) ja järven läpi virtaava Peeli jõgi, joka kuuluu Gaujan valuma-alueeseen. Se laskee 60 metrin päähän Liivajärveen. Kikkahjärven vedenpinnan korkeus on 128 metriä, joten Sarapuujärven pinta on tätä hieman alempi. Järven rantaviivan pituus on 700 metriä ja rannat ovat metsämaata. Järveen laskevat rinteet ovat paikoin yli 20 metriä korkeat ja sama jyrkkyys jatkuu vedenalla.

Järven luokittelu ja ekologia
-----------------------------

Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) (vir. *Veepoliitika Raamdirektiivi, (VRD)*) luokituksen (VRD 2) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa ei lämpötilakerrostu (vir. *keskmise karedusega kihistumata veega järv*).

Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti samalla sekä kovavetiseksi järveksi että eutrofiseksi järveksi (vir. *kalgiveeline eutroofne tai kalgiveeline rohketoiteline*, KE). Silloin järven veden kalkkipitoisuus on keskikorkea tai korkea ja sen ravinnepitoisuudet ovat korkeat. Järvi on silloin rehevöitynyt.

Luontoarvoja
------------

Järvi kuuluu pieneen virolais-latvialaiseen patikointireitin piiriin, joka kulkee sekä Viron että latvian puolella. Järven nimi tulee hasselpähkinästä, jota kasvaa järven pohjoisrannoilla, ja yleisenänä rantapuulajina on leppä. Järvessä esiintyy hauki, ahven, särki ja kiiski.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Mäemets, Aare: Eesti NSV järved ja nende kaitse, eestigiid.et, 1977, viitattu 15.4.2017
2. 1 2 3 4 5  Tamre, Ruta (toim.): *Eesti järvede nimestik*. Tallinna, Viro: Keskkonnaministeeriumi Info- ja Tehnokeskus, 2006. ISBN 978-9985-881-40-8. Teoksen verkkoversio (PDF) (viitattu 31.3.2017). (viroksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
3. 1 2  Ezeri.lv: Sūneklis(latviaksi), viitattu 15.4.2017
4. 1 2  Keskkonnaregister: Sarapuujärv (vee2152200) *Keskonnainfo*. Tallinna, Viro:  Keskkonnaministeerium. Viitattu 31.3.2017. (viroksi)
5. ↑  Reitkeilyesite: PEĻĻU TAKA (latviaksi), viitattu 15.4.2017

Aiheesta lisää
--------------

* veclaicene.lv: Peļļu ezeri, viitattu 15.4.2017
**Vaahteraliigan kausi 1989** oli Vaahteraliigan kymmenes kausi. Liigan runkosarjassa kymmenen joukkuetta pelasi yksinkertaisen sarjan, jonka neljä parasta etenivät pudotuspeleihin. Sarjan viimeinen putosi suoraan I-divisioonaan ja toiseksi viimeinen joutui liigakarsintaan.

Helsinki Roostersin neljän mestaruuden putki katkesi tähän kauteen kun joukkue jäi ensimmäistä kertaa historiansa aikana pudotuspelien ulkoupuolelle. Vaahteramaljassa helsinkiläinen Munkka Colts juhli ensimmäistä kertaa mestaruutta, kun se kukisti East City Giantsin niukasti 0–3. 

Sarjanousija Porvoon Butchers jäi runkosarjassa viimeiseksi ja putosi takaisin I-divisioonaan. Toinen nousija Vantaan TAFT voitti pronssia. Turku Trojans säilytti liigapaikkansa karsintaottelussa.

Runkosarja
----------


|   | OT | V | H | TE | PÄ | MS | PTS |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| East City Giants | 9 | 9 | 0 | 139 | 33 | +106 | 18 |
| Colts | 9 | 8 | 0 | 296 | 55 | +241 | 16 |
| TAFT | 9 | 6 | 3 | 138 | 112 | +26 | 12 |
| Rocks | 9 | 5 | 4 | 183 | 153 | +30 | 10 |
| Falcons | 9 | 4 | 5 | 96 | 172 | -56 | 8 |
| Northern Lights | 9 | 4 | 5 | 99 | 153 | -54 | 8 |
| Roosters | 9 | 3 | 6 | 51 | 121 | -70 | 6 |
| Raiders | 9 | 3 | 6 | 96 | 174 | -78 | 6 |
| Trojans | 9 | 2 | 7 | 65 | 145 | -80 | 4 |
| Butchers | 9 | 1 | 8 | 120 | 165 | -45 | 2 |

Pudotuspelit
------------

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Välierät |  | Loppuottelu |
|   |   |   |   |   |   |   |
|  |  |
|  |  **East City Giants** | **9** |   |
|  |  Rocks | 3 |   |
|  |   |
|  |  |  |
|  |   |   |  East City Giants | 0 |
|  |   |  **Colts** | 3 |
|  |   |
|  |   |
|  |  | Pronssiottelu |
|  |  |  |  |
|  |  **Colts** | **27** |  |  **TAFT** |  **20** |
|  |  TAFT | 14 |   |  |  Rocks |  13 |

Lähteet
-------

1. ↑  Vaahteraliiga - Otteluohjelma 1989 SAJL. Viitattu 5.1.2014.
2. ↑  Vaahteraliiga - Sarjataulukko 1989 SAJL. Viitattu 5.1.2014.

Vaahteraliigan kaudet
1980 |
1981 |
1982 |
1983 |
1984 |
1985 |
1986 |
1987 |
1988 |
1989  

1990 |
1991 |
1992 |
1993 |
1994 |
1995 |
1996 |
1997 |
1998 |
1999  

2000 |
2001 |
2002 |
2003 |
2004 |
2005 |
2006 |
2007 |
2008 |
2009  

2010 |
2011 |
2012 |
2013 |
2014 |
2015 |
2016 |
2017 |
2018 |
2019  

2020 |
2021 |
*2022*
**Alan Francis Brooke, Alanbrooken ensimmäinen varakreivi** (23. heinäkuuta 1883 Bagnères-de-Bigorre, Ranska – 17. kesäkuuta 1963 Hartley Wintney, Hampshire) oli brittiläinen sotamarsalkka, joka toimi Britannian pääesikunnan päällikkönä toisen maailmansodan aikana 1941–1946.

Brooke kävi koulunsa Ranskassa ja suoritti Woolwichin kuninkaallisen sotilasakatemian Englannissa. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän palveli tykistössä ja maailmansotien välisenä aikana pääesikunnassa. Vuosina 1936–1937 hän oli sotaministeriössä sotilaskoulutusosaston johtajana. Toisen maailmansodan alussa Brooke toimi toisen armeijakunnan komentajana Ranskassa. Saksalaisten hyökättyä hän vastasi 26. toukokuuta – 4. kesäkuuta 1940 mantereelta perääntyvien brittijoukkojen suojaamisesta Dunkerquen evakuoinnin yhteydessä. Heinäkuusta 1940 joulukuuhun 1941 Brooke toimi kotijoukkojen komentajana, minkä jälkeen pääministeri Winston Churchill järjesti hänet pääesikunnan päälliköksi. Hän toimi myös liittoutuneiden esikuntapäälliköiden komitean puheenjohtajana ja vaikutti merkittävästi liittoutuneiden strategian sodan aikana. Brooke tunnustettiin myös taitavaksi rintamakomentajaksi, vaikkakaan hänelle ei enää annettu merkittäviä komentajantehtäviä sodan aikana.

Brookesta tehtiin vuonna 1945 paroni *Alanbrooke of Brookeborough* ja seuraavana vuonna varakreivi *Alanbrooke of Brookeborough*. Sodan jälkeen Brooke herätti huomiota julkaisemalla otteita sota-aikaisista päiväkirjoistaan, sillä niissä arvosteltiin amerikkalaisten strategiaa ja varsinkin kenraali Dwight Eisenhowerin toimintaa komentajana. Päiväkirjat julkaistiin kokonaisuudessaan vuonna 2001.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Alan Francis Brooke, 1st Viscount Alanbrooke (englanniksi) *Encyclopædia Britannica Online Academic Edition*. Viitattu 19.1.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Alan Brooke** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Japani
* Tšekki
* Kreikka
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* NARA
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Vaahteraliigan kausi 2008** oli Vaahteraliigan historian 29. kausi. Kausi käynnistyi 24. toukokuuta 2008 ja Vaahteramalja XXIX pelattiin 13. syyskuuta 2008. Sarjan voitti neljättä kertaa peräkkäin Porvoon Butchers.

Runkosarja
----------

Kaudella 2008 pelattiin neljätoista kierrosta, ja jokainen joukkue pelasi yhteensä kaksitoista ottelua. Ensimmäinen kierros pelattiin 24. toukokuuta – 1. kesäkuuta, ja neljästoista kierros 30. elokuuta.

|   | OT | V | H | TE | PÄ | MS | PTS |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Butchers | 12 | 9 | 3 | 494 | 291 | +203 | 18 |
| Roosters | 12 | 8 | 4 | 524 | 533 | -9 | 16 |
| Jaguaarit | 12 | 8 | 4 | 563 | 455 | +108 | 16 |
| Wolverines | 12 | 7 | 5 | 461 | 433 | +28 | 14 |
| Crocodiles | 12 | 6 | 6 | 336 | 386 | -50 | 12 |
| Trojans | 12 | 4 | 8 | 306 | 364 | -58 | 8 |
| Saints | 12 | 0 | 12 | 429 | 651 | -222 | 0 |

Pudotuspelit
------------

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Välierät |  | Loppuottelu |
|   |   |   |   |   |   |   |
|  | 7.9. - Porvoo, Keskuskenttä |  |
|  |  **Butchers** | **31 (24)** |   |
|  |  Wolverines | 6 (0) |   |
|  |   |
|  |  | 13.9. - Helsinki, Finnair Stadium |
|  |   |   |  **Butchers** | **47 ja,41 (25)** |
|  |   |  Roosters | 41 ja,41 (20) |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  | 6.9. - Helsinki, Velodromi |  |
|  |  **Roosters** | **53 (20)** |  |
|  |  Jaguaarit | 50 (29) |   |  |

Lähteet
-------

1. ↑  Vaahteraliiga - Otteluohjelma 2008 SAJL. Viitattu 11.5.2011.
2. ↑  Vaahteraliiga - Sarjataulukko 2008 SAJL. Viitattu 11.5.2011.

Vaahteraliigan kaudet
1980 |
1981 |
1982 |
1983 |
1984 |
1985 |
1986 |
1987 |
1988 |
1989  

1990 |
1991 |
1992 |
1993 |
1994 |
1995 |
1996 |
1997 |
1998 |
1999  

2000 |
2001 |
2002 |
2003 |
2004 |
2005 |
2006 |
2007 |
2008 |
2009  

2010 |
2011 |
2012 |
2013 |
2014 |
2015 |
2016 |
2017 |
2018 |
2019  

2020 |
2021 |
*2022*
**Hugh Edwin Strickland** (2. maaliskuuta 1811 Reighton, Yorkshire, Britannia – 14. syyskuuta 1853 Retford, Nottinghamshire, Britannia) oli englantilainen geologi, lintutieteilijä ja systemaatikko.

Strickland koki luontoherätyksen jo pikkupoikana, ja kiinnostus luontoon säilyi läpi hänen elämänsä. Alkeisopetuksensa hän sai yksityisopettajilta, vuonna 1829 hän meni opiskelemaan Oriel Collegeen Oxfordiin. Hän osallistui tohtori John Kiddin anatomian ja tohtori William Bucklandin geologian luennoille ja kiinnostui sekä eläintieteestä että geologiasta. Hän suoritti BA tutkintonsa 1831 ja MA tutkinnon 1832.

Strickland oli naimisissa Sir William Jardinen tyttären kanssa.

Yhdessä William John Hamiltonin (1805–1867) kanssa hän retkeili Vähässä-Aasiassa, Bosporinsalmessa ja Zakynthoksen saarella 1835-1836. Hamilton julkaisi retken tuloksia vuonna 1842 kirjassaan *Researches in Asia Minor, Pontus and Armenia* (1842). Palattuaan Englantiin Strickland keskittyi tutkimaan ja julkaisemaan geologisia aiheita. 1842 hän julkaisi komitearaportin, joka käsitteli eläintieteellisen luokittelun nimistöä ja ensimmäisen nimeäjän oikeutta lajin varsinaiseen tieteelliseen nimeen.

Strickland oli yksi Ray Societyn perustajista 1884. Hän korjasi, laajensi ja toimitti yhdistykselle Louis Agassizin käsikirjoituksen *Bibliographia Zoologiae et Geologiae* (1848).

1850 hän toimi geologian viransijaisena Oxfordissa. 1852 hänet äänestettiin Royal Societyn jäseneksi. Seuraavana vuonna hän oli tutkimassa kallioleikkausta junaradalla Retfordissa, kun hän jäi junan alle ja kuoli saamiinsa vammoihin.

Stricklandin *Ornithological Synonyms* julkaistiin postuumisti 1855. Hänen 6 000 yksilön lintukokoelmansa meni Cambridgeen 1867.

Strickland kuvaili linnuista oliivikultarinnan Zakynthoksesta ja keltapääsirkun (*Emberiza cineracea*), jonka nimesi Brehm 1855, Izmirin lähistöltä Turkista.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Belgia
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Vaahteraliigan kausi 1984** oli Vaahteraliigan viides kausi. Uutena joukkueena sarjassa nähtiin Northern Lights joka nousi sarjaan I-divisioonasta. Vaahteraliigan runkosarjassa pelattiin yksinkertainen sarja, jonka kuusi parasta etenivät pudotuspeleihin. Mestaruuden voitti East City Giants, mikä oli sen seurahistorian ensimmäinen.

Runkosarja
----------


|   | OT | V | H | TE | PÄ | MS | PTS |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| East City Giants | 7 | 6 | 1 | 210 | 49 | +161 | 12 |
| Roosters | 7 | 6 | 1 | 161 | 93 | +68 | 12 |
| Trojans | 7 | 5 | 2 | 180 | 86 | +94 | 10 |
| Poli | 7 | 5 | 2 | 155 | 69 | +86 | 10 |
| Colts | 7 | 3 | 4 | 71 | 151 | -80 | 6 |
| TAFT | 7 | 2 | 5 | 65 | 144 | -79 | 4 |
| Northern Lights | 7 | 1 | 6 | 54 | 172 | -118 | 2 |
| Ferry Island Rams | 7 | 0 | 7 | 67 | 199 | -132 | 0 |

Pudotuspelit
------------

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Puolivälierät |   |   | Välierät |   |   | Loppuottelu |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|   |  |   |   |  |  Roosters | 28 |   |
|   |  |  **Trojans** | **35** |   |   |  |  **Trojans** | **44** |   |   |
|   |  |  TAFT | 12 |   |   |   |   |  |  **East City Giants** | **45** |
|   |   |   |  |  Trojans | 7 |
|   |  |   |   |  |  **East City Giants** | **40** |   |   |
|   |  |  **Poli** | **26** |   |   |  |  Poli | 16 |   |  | Pronssiottelu |
|   |  |  Colts | 0 |   |  |  |  Roosters | 16 |
|   |  |  |  **Poli** | **17** |

Lähteet
-------

1. ↑  Vaahteraliiga - Otteluohjelma 1984 SAJL. Viitattu 13.7.2013.
2. ↑  Vaahteraliiga - Sarjataulukko 1984 SAJL. Viitattu 13.7.2013.

Vaahteraliigan kaudet
1980 |
1981 |
1982 |
1983 |
1984 |
1985 |
1986 |
1987 |
1988 |
1989  

1990 |
1991 |
1992 |
1993 |
1994 |
1995 |
1996 |
1997 |
1998 |
1999  

2000 |
2001 |
2002 |
2003 |
2004 |
2005 |
2006 |
2007 |
2008 |
2009  

2010 |
2011 |
2012 |
2013 |
2014 |
2015 |
2016 |
2017 |
2018 |
2019  

2020 |
2021 |
2022 |
*2023*