recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Sabicas**, oikea nimi: **Agustín Castellón Campos**, (1912 Pamplona, Espanja – 1990 New York, Yhdysvallat) oli espanjalainen flamencokitaristi, syntyperältään romani.

Sabicasin ura osui flamencokitaran läpimurtoon. Hän mullisti kitaransoiton omaperäisellä tyylillään. Hänen vaikutuksensa jälkeentuleviin kitaristeihin, esimerkiksi Paco de Lucíaan ja Serranitoon, on kiistaton.

Sabicas sai ensimmäisen kitaran nelivuotiaana, ja ensiesiintymisensä hän teki kuusivuotiaana. Hänen esikuvansa oli Ramón Montoya. Hänen tyylinsä kehittyi kuitenkin paljon omaperäisemmäksi, kun hän säesti aikakauden tunnettuja cantaoreja eli flamencolaulajia. Vuosina 1925–1935 hän kiersi perheensä kanssa Espanjassa, mutta sisällissodan puhjettua perhe lähti maanpakoon Etelä-Amerikkaan. Hän teki kiertueita yhdessä flamencotanssija Carmen Amayan kanssa, jonka hän oli tuntenut jo lapsena. Vuonna 1955 hän asettui New Yorkiin, jossa hän piti soolokonsertteja.

Sabicas palasi Espanjaan vasta 1967.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Sabicas Esflamenco.com.  Arkistoitu 14.6.2006. Viitattu 9.4.2023. (englanniksi)
2. ↑  Sabicas (Archive.org) novareinna.com.  Arkistoitu 9.2.2014. Viitattu 9.4.2023. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Sabicas** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
	+ 2
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Pritzker-palkitun Thom Maynen suunnittelema Cooper Unionin uusi toimitalo, joka aiheutti koululle isoja talousongelmia.
**Cooper Union**, virallisesti *The Cooper Union for the Advancement of Science and Art*, on New Yorkin Manhattanilla sijaitseva yksityinen korkeakoulu, joka on erikoistunut insinööritieteisiin, arkkitehtuuriin ja kuvataiteisiin. East Villagessa sijaitsevan oppilaitoksen perusti vuonna 1859 teollisuusmies ja keksijä Peter Cooper, esikuvanaan Pariisin École polytechnique, ja sitä rahoittivat myöhemmin myös terästehtailija Andrew Carnegie ja Cooperin vävypojan Abram S. Hewittin suku. 1940-luvulla Hewittit lahjoittivat koululle New Jerseyssä sijaitsevan Ringwoodin kartanonsa maita, ja syntyi koulun oma maaseutukampus ja virkistysalue Green Camp.

Cooper Union tuli alusta saakka tunnetuksi opiskelijoille maksuttomana korkeakouluna, jossa jokainen sisäänotettu sai täyden stipendin. 2010-luvun vaihteessa oppilaitos joutui talousongelmiin rakennettuaan Cooper Squarelle uuden kalliin ja näyttävän toimitalon. Se otti käyttöön opintomaksut, mistä seurasi mielenosoituksia ja protesteja.

Cooper Union -oppilaitoksessa opiskelee kerrallaan noin tuhat opiskelijaa. Päätoimista opetushenkilöstöä oli lukuvuonna 2017–2018 yhteensä 57.

Cooper Unionin tunnettuihin opiskelijoihin kuuluvat keksijä Thomas Edison, abstrakti maalari Lee Krasner, kuvanveistäjä Augustus Saint-Gaudens, arkkitehti Daniel Libeskind ja *Batman*-sarjakuvan luoja Bob Kane.

Cooper Unionin kirjasto oli aikoinaan New Yorkin kaupungin ensimmäinen ilmainen lukusali.

Katso myös
----------

* Cooper Hewitt -museo

Lähteet
-------

1. 1 2  Cooper Union *britannica.com*. Viitattu 31.1.2019. (englanniksi)
2. 1 2 3  Maranzani, Barbara: After 155 Years, It’s the End of an Era at Cooper Union. One of the nation’s most celebrated schools has announced a controversial change to its tuition structure. *history.com*.  24.4.2013. Viitattu 31.1.2019. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Cooper Union** Wikimedia Commonsissa

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäiset artikkelit: en:The Cooper Union for the Advancement of Science and Art & en:Cooper Union financial crisis and tuition protests
**Teisamenos** oli kreikkalaisessa mytologiassa ja Peloponnesoksen alueen, johon kuuluivat Argos, Mykene ja Sparta, kuningas. Hän oli Oresteen ja Hermionen poika. Hänellä oli lapset Kometes, Daimenes, Sparton, Tellis ja Leontomenes.

Oresteen kuoleman jälkeen hän joutui puolustamaan valtakuntaansa Aristomakhoksen johdolla hyökänneitä herakleideja vastaan, jotka halusivat jälleen valloittaa esi-isiensä maat. Hän kaatui Argoksen taistelun aikana, ja herakleidit valloittivat hänen valtakuntansa. Toisen lähteen mukaan Teisamenos säilyi hengissä, mutta joutui pakenemaan akhaialaisten kanssa. Niin hän vaati joonialaisia antamaan heidän asettua heidän alueelleen asumaan pohjoisessa Peloponnesoksessa. Tästä seurasi uusi taistelu, jonka akhaialaiset voittivat, mutta jonka aikana Teisamenos kaatui ja haudattiin Helikeen. Myöhemmin Teisamenoksen jäännökset siirrettiin Spartaan oraakkelin neuvosta.

Lähteet
-------

1. ↑  Pausanias: *Periegesis tes Hellados* ('Kreikan kuvaus') 2.18.6 (engl. käännös)
2. ↑  Pausanias: *Periegesis tes Hellados* ('Kreikan kuvaus') 7.6.2 (engl. käännös)
3. ↑  Apollodoros: *Bibliotheke* ('Kirjasto') 2.8.3 (engl. käännös)
4. ↑  Pausanias: *Periegesis tes Hellados* ('Kreikan kuvaus') 7.1.7–8 (engl. käännös)

  



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Orestes** | **Argoksen kuningas**1100-luku eaa.Kuvitteellinen kronologia | Seuraaja:**Temenos** |


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Orestes** | **Mykenen kuningas**1100-luku eaa.Kuvitteellinen kronologia | Seuraaja:**–** |
**Hunter Sansone** (s. 2. joulukuuta 1993) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten roolistaan Icicle Jr. (Cameron Mahkent) DC Comicsin sarjassa Stargirl. Hän esiintyi myös Disney+-sarjassa Safety, esittäen Daniel Morrelia.

Nuoruus
-------

Sansone syntyi Catherine ja Gregg Sansonille. Hän kasvoi St. Missourissa farmilla perheen ainoana lapsena. Sansone kiinnostui jo nuorena näyttelemisestä, osittain siksi että hänen äitinsä oli laulaja. Sansone valmistui lukiosta vuonna 2012, ja hän muutti samana vuonna Los Angelesiin, aloittamaan näyttelijän uransa.

Ura
---

Muutettuaan Los Angelesiin, Sansone otti useita näyttelijän kursseja. Hänen ensimmäinen roolinsa oli lyhytelokuvassa The Trigger. Tämän jälkeen hän on näytellyt useissa pienemmissä rooleissa, ennen kuin sai roolin vuoden 2019 CWn Stargirl-sarjassa. 

Stargirlin jälkeen Sansone on esiintynyt Disneyn Safety-sarjassa sekä vuoden 2022 lyhytelokuvassa A Brother Story.

Lähteet
-------

1. ↑  
Famous Birthday: Hunter Sansone *famousbirthdays.com*.  en
2. ↑  
Hunter Sansone: Hunter Sansone *stargirl.fandom.com*.  en
3. ↑  
Imbd: Hunter Sansone *m.imdb.com*.  en
Rakennus toukokuussa 2013.
**Abeno Harukas** on pilvenpiirtäjä Japanin Osakan kaupungissa. Se valmistui vuonna 2014. Rakennuksen korkeus on 300 metriä, joten se on Japanin korkein pilvenpiirtäjä.

Rakennuksen suunnitteli arkkitehti Pelli Clark. Rakennustyöt alkoivat vuonna 2010.

Rakennuksen suunnittelussa otettiin huomioon ympäristönäkökohtia. Siihen sisältyy kattopuutarhoita ja oma voimala, jossa biojätteistä tuotetaan metaania ja siitä energiaa.

Rakennuksen alaosassa on Ōsaka-Abenobashin rautatieasema ja pysäköintitiloja. Näiden päällä on tavaratalo, taidemuseo, toimistoja, 360-huoneen hotelli ja ylimpänä näköalatasanne.

Lähteet
-------

1. ↑  Tennji - Shinsekai - Shinimamiya Osaka Info. Viitattu 10.1.2014.
2. ↑  Abeno Harukas Skyscraper Center. Viitattu 10.1.2014.
3. ↑  Abeno Harukas Abeno Haruks. Viitattu 10.1.2014.
4. ↑  Design Vertical City Takenaka. Viitattu 10.1.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Abeno Harukas** Wikimedia Commonsissa
**27. panssaridivisioona** (saks. *27. Panzer-Division*) oli lokakuussa 1942 itärintamalla perustettu Saksan maavoimienn panssariyhtymä toisessa maailmansodassa. Se ei kuitenkaan saavuttanut täyttä vahvuutta ennen
lakkauttamistaan maaliskuussa 1943.

Perustaminen
------------

Divisioonan rungoksi määrättiin eversti Helmut Michalikin johtama prikaati Michalic, joka oli perustettu 22. panssaridivisioonan 140. panssarikrenatöörirykmentistä. Syksyllä 1942 vahvennettu prikaati marssi kahtena rivistönä 2. armeijan selustassa olevaan Voronežiin, jossa se virallisesti perustettiin 1. lokakuuta 1942. Divisioonan vahvuus oli vain noin 3000 miestä eli se oli merkittävästi vajaavahvuinen.

Historia
--------

Rintamatilanne vaati kuitenkin divisioonan lähettämistä rintamalle, jonne se lähetettiin erilaisina taisteluosastoina. Divisioonan joukot kärsivät taisteluissa suuria tappioita. 1. tammikuuta 1943 jäljellä oli ainoastaan noin puolet panssarikrenatööreistä ja 11 panssarivaunua. Neuvostojoukkojen hyökkäyksen pysähdyttyä divisioona lakkautettiin 3. maaliskuuta 1943, jolloin 127. panssarirykmentin ja 127. panssariviestipataljoonan eloonjääneet liitettiin Ranskassa 24. panssaridivisioonaan. Loput henkilöstöstä ja kalustosta liitettiin 7. panssaridivisioonaan.

Komentajat
----------

Divisioonankomentajina olivat:

* eversti Helmut Michalik perustamisesta - 29. marraskuuta 1942
* eversti Hans Tröger 30. marraskuuta 1942 - lakkauttamiseen

Lähteet
-------

* Mitcham, Samuel W. Jr: *The Panzer Legions: A Guide to the German Army Tank Divisions of World War II and Their Commanders*. Stackpole Books, 2007. ISBN 978-0-8117-3353-3. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Lexikon der Wehrmacht

Saksan toisen maailmansodan panssaridivisioonat

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Heer | 

|  |  |
| --- | --- |
|  Numeroidut | 1. - 2. - 3. - 4. - 5. - 6. - 7. - 8. - 9. - 10. - 11. - 12. - 13. - 14. - 15. - 16. - 17. - 18. - 19. - 20. - 21. - 22. - 23. - 24. - 25. - 26. - 27. - 116. |
|  Nimetyt | Clausewitz - Feldherrnhalle 1 - Feldherrnhalle 2 - Jüterbog - Kempf - Kurmark - Lehr - Müncheberg - Tatra |
|  Reservi | 155. - 179. - 233. - 273. |

 |
| Waffen-SS | Leibstandarte Adolf Hitler - Das Reich - Totenkopf - Wiking - Hohenstaufen - Frundsberg - Hitlerjugend |
| SA | Panssariarmeijakunta Feldherrnhalle |
| Luftwaffe | Panssaridivisioona Hermann Göring |
**Skeppsholmenin kirkko** (ruots. *Skeppsholmskyrkan*) on entinen kirkkorakennus Tukholman keskustassa sijaitsevalla Skeppsholmenin saarella. Fredrik Blomin suunnittelema empiretyylinen pienehkö kupolikattoinen kirkko on rakennettu vuosina 1824–1842. Se rakennettiin Ruotsin laivaston varuskuntakirkoksi, ja se korvasi aiemman, nykyisen Blasieholmenin kärjessä sijainneelle Kyrkholmenin saarelle vuonna 1630 rakennetun kirkon, joka oli tuhoutunut tulipalossa 1822. Laivaston toiminnot siirrettiin pois saarelta vuonna 1969. Skeppsholmenin kirkko poistettiin kirkollisesta käytöstä (desakralisoitiin) 2002. Rakennus on nykyään suojeltu historiallisena muistomerkkinä.

Rakennus on toiminut vuodesta 2009 alkaen kansainvälisenä kulttuuri- ja kuorokeskuksena, jossa on konsertteja ja muuta kulttuuriaiheista ohjelmaa. Se tunnetaan nykyään nimellä Eric Ericsonhall. Nimivalinnalla kunnioitetaan ruotsalaisen kuoropedagogin ja -johtajan Eric Ericsonin muistoa. Vuonna 2009 tilassa tehtiin kunnostustoimia, kirkonpenkit poistettiin ja salin akustiikkaa parannettiin muun muassa kupoliin asennetulla äänenheijastimella. Tilan akustiikkaa voidaan säädellä jotta se soveltuu erityyppisiin tilaisuuksiin. Vuonna 2015 saliin, kirkkotilan entiseen kuoriin, on saatu teksttiilitaideteos *Havets sång*, 7 metriä korkea ja 4,5 metriä leveä teos. Se on taiteilijoiden Anita Graffmanin ja Marina Aittalatin valmistama.

Lähteet
-------

1. ↑  Fredric Bedoire: *Stockholms byggnader: Arkitektur och stadsbild*, s. 90. Norstedts, Tukholma 2012.
2. ↑  Skepps- och Kastellholmarna: Skeppsholmskyrkan (Arkistoitu – Internet Archive) (ruotsiksi) Stockholms sjögård. Viitattu 1.10.2014.
3. 1 2 3  Statens fastighetsverk: Skeppsholmskyrkan (ruotsiksi) Viitattu 22.10.2014.
4. ↑  Om Eric Ericsonhallen 24.1.2021.  (ruotsiksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Skeppsholmenin kirkko** Wikimedia Commonsissa
**Ernst Mikael (Mikko Ernesti) Ivalo** (sukunimi aik. *Ingman*; 3. tammikuuta 1903 Maarianhamina – 2. elokuuta 1966) oli suomalainen diplomi-insinööri ja Valtion rautateiden teknillinen johtaja.

Ivalon vanhemmat olivat lehtori Robert Michael (Mikael) Ingman (1875–1934) ja Maria Emilia Haapanen (1876–1934). Ivalo pääsi ylioppilaaksi Vaasan suomalaisesta lyseosta 1921 ja hän valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisen korkeakoulun koneinsinööriosaston koneenrakennuksen opintosuunnalta vuonna 1928. 

Ivalo oli Valtion rautateillä 2. luokan koneinsinöörinä vuodesta 1937 ja 1. luokan koneinsinöörinä 1941–1942 ja 1945–1949. Hän oli välillä Fiskarsin jousitehtaan johtajana 1942–1945 ja toimi Valtionrautateiden koneosaston johtajana 1949–1960. Ivalo toimi myös opettajana valtionrautateiden järjestämillä oppikursseilla ja hän oli varajohtajana Ammattienedistämislaitoksessa 1937. Ivalo kirjoitti teoksen höyryveturien tekniikasta ja huollosta sekä johtamista käsitelleen teoksen *Henkilökohtainen työnjohto*. Jälkimmäisessä kirjassa hän muun muassa määritteli hyvän esimiehen ominaisuudet näin:

> »Esimiehen tulee olla niin roteva ja voimakas tai sukkela ja näppärä, että hän keskitasoa paremmin pystyy osastonsa töihin. Hänen tulee olla vapaa kaikista himoista. Hänen kuuluu säilyttää arvovaltansa pitämällä tiukkaa kuria, puhumalla harvakseen ja hiljentämällä vastalauseet alkuunsa. Hänellä tulee olla hyvä tapa välttää kaikenlaisia tapaturmia. Hänen tulee myös säännöllisesti hoitaa terveyttään, ja hänen tulee tietenkin käydä säännöllisesti saunassa.» 
> 
> 

 
Mikko Ivalo oli naimisissa vuodesta 1929 Emma Wieno Ingmanin o.s. Lundgren (s. 1904) kanssa.

Teoksia
-------

* *Höyryveturit ja niiden hoito*. WSOY 1945, 2. painos 1946, 3. painos 1953
* *Henkilökohtainen työnjohto*. Ammattienedistämislaitoksen ammattikirjoja 31. Otava 1947
* *Käytännön taulukot* ; tekijät Mikko Ivalo, Viljo Lehmus. WSOY 1956

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Juhani Kerkkosen sukusivusto : Ingman-suku, taulu 39 (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  *Diplomi-insinöörit ja arkkitehdit 1973*, s. 800. Suomen teknillinen seura & Tekniska föreningen i Finland, Helsinki 1973.
3. ↑  Sitaatti Ivalon kirjasta teoksessa Tony Dunderfelt : Konttorikemiaa, Helsingin kauppakamari 2013 (Google Kirjat linkki)
**22. panssaridivisioona** (saks. *22. Panzer-Division*) oli syyskuussa 1941 Ranskassa perustettu Saksan maavoimien panssariyhtymä toisessa maailmansodassa.

Perustaminen
------------

Divisioona perustettiin 25. syyskuuta 1941 Lounais-Ranskassa Niortin alueella. Esikunta muodostettiin alueella olleen 101. panssariprikaatin esikunnasta. Divisioonan kalustona olivat tšekkiläisvalmisteiset Panzer 38(t) -panssarivaunut, joiden tarjoama suoja ja aseistus olivat alimitoitettuja itärintaman olosuhteisiin.

Historia
--------

Divisioona lähetettiin maaliskuussa 1942 itärintamalle Etelän armeijaryhmään. Tulikasteessaan 20. maaliskuuta yhtymä menetti kolmanneksen miehistään, minkä jälkeen se pidettiin Krimillä. Divisioona osallistui Mansteinin suunnittelemaan operaatio Trappenjagdiin. Toukokuussa divisioona lähetettiin pohjoiseen Harkovan alueelle, jossa se osallistui kesähyökkäykseen. Se oli mukana Rostovin taistelussa 22. heinäkuuta.

Romanian 1. panssaridivisioonan kanssa se muodosti XLVIII panssariarmeijakunnan, jonka tehtävänä oli suojata Stalingradiin edenneen Saksan 6. armeijan pohjoinen sivusta. Neuvostoliiton joukot aloittivat 19. marraskuuta operaatio Uranuksen, jonka seurauksena syntyi Stalingradin motti. Petshanyn taistelussa 19.-22. marraskuuta divisioona tuhoutui ja sen eloonjääneet vetäytyivät Chirjoen taakse, jossa he liittyivät muodostettuihin taisteluosastoihin. Divisioona lakkautettiin huhtikuussa 1943.

Komentajat
----------

* kenraaliluutnantti Wilhelm von Apell perustaminen - 7. lokakuuta 1942
* kenraaliluutnantti Hellmut von der Chevallerie 7. lokakuuta - 1. marraskuuta 1942
* kenraaliluutnantti Eberhard Rodt 1. marraskuuta 1942 - lakkauttaminen

Lähteet
-------

* Mitcham, Samuel W. Jr: *The Panzer Legions: A Guide to the German Army Tank Divisions of World War II and Their Commanders*. Stackpole Books, 2007. ISBN 978-0-8117-3353-3. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Lexikon der Wehrmacht

Saksan toisen maailmansodan panssaridivisioonat

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Heer | 

|  |  |
| --- | --- |
|  Numeroidut | 1. - 2. - 3. - 4. - 5. - 6. - 7. - 8. - 9. - 10. - 11. - 12. - 13. - 14. - 15. - 16. - 17. - 18. - 19. - 20. - 21. - 22. - 23. - 24. - 25. - 26. - 27. - 116. |
|  Nimetyt | Clausewitz - Feldherrnhalle 1 - Feldherrnhalle 2 - Jüterbog - Kempf - Kurmark - Lehr - Müncheberg - Tatra |
|  Reservi | 155. - 179. - 233. - 273. |

 |
| Waffen-SS | Leibstandarte Adolf Hitler - Das Reich - Totenkopf - Wiking - Hohenstaufen - Frundsberg - Hitlerjugend |
| SA | Panssariarmeijakunta Feldherrnhalle |
| Luftwaffe | Panssaridivisioona Hermann Göring |
Skellig Michael  
Sceilig MhichílView and modify data on Wikidata 

|  |  |
| --- | --- |
| Muut nimet | 
iiriksi *Sceilig Mhichíl* |
| Sijainti | 
Kerryn kreivikuntaIrlanti |
| Saariryhmä | 
Skellig Islands |
| Vesialue | 
Atlantin valtameriView and modify data on Wikidata  |
| Korkein kohta | 
218 m |
| Pinta-ala | 
0,219 km² |

Väestö| Asukasluku | 
0 |
| Luokitus | 
Valtakunnallinen kulttuuriperintökohde IrlannissaView and modify data on Wikidata  |

Karttamuokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Skellig Michael**, iiriksi **Sceilig Mhichíl** on jyrkkä kallioinen saari 15 km Irlannin rannikolta Kerryn kreivikunnan edustalla. Saari oli kuudensadan vuoden ajan tärkeä luostarikeskus. Luostari rakennettiin lähelle saaren 230 m korkeaa huippua vuonna 588, ja se on nykyisin Unescon maailmanperintökohde. Koska saari on niin eristyksissä, se on säilynyt poikkeuksellisen hyvin ja on sekä historiallinen että luontokohde. Sieltä näkee miten askeettista elämää ensimmäiset Irlannin kristityt munkit viettivät. Heidän keljansa ovat kiveä ja sijaitsevat jyrkillä seinämillä. Saarella pesii useita harvinaisia merilintulajeja: suula, myrskylintu, pikkukajava, ruokki, etelänkiisla ja lunni. 

Saari ja sen luostari selvisivät lukemattomista viikinkien iskuista 800-luvulla. Siellä ei ole koskaan asunut suurta munkkijoukkoa, tyypillisesti ehkä 12 munkkiveljeä ja apotti. Munkit muuttivat 1100-luvulla mantereelle. Luostarista tuli 1500-luvulla pyhiinvaelluskohde, mutta siellä ei ollut pysyviä asukkaita. Saarelle valmistui 1800-luvulla majakka, ja saarelle tuli majakanvartijan tukikohta. Majakka automatisoitiin 1960-luvulla.

Saarella kuvattiin vuosina 2015–2016 elokuvia *Star Wars: The Force Awakens* ja *Star Wars: The Last Jedi*.

Lähteet
-------

1. ↑  Skellig Michael Unesco
2. ↑  Star Wars to put the Skellig Islands on the map  16.12.2015. The Telegraph. Viitattu 25.4.2016. (englanniksi)
3. ↑  Breznican, Anthony: Updated: Star Wars: Episode VIII will shoot in Ireland this month *Entertainment Weekly*.  9.9.2015.  (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Skellig Michael** Wikimedia Commonsissa

IrlantiUnescon maailmanperintökohteet Irlannissa

* Brú na Bóinne
* Skellig Michael
**33. jalkaväkidivisioona** (saks. *3. Infanterie-Division*) oli Saksan maavoimien yhtymä, joka osallistui toisessa maailmansodassa sotatoimiin länsirintamalla.

Perustaminen
------------

Wehrkreis XII perusti divisioonan 1. huhtikuuta 1936 Darmstadtissa. Siihen kuuluivat 104. 110. ja 115. jalkaväkirykmentit.

Palvelus
--------

Divisioona asetettiin liikekannalle 26. elokuuta 1939, jolloin se siirrettiin rajanvalvontaan Saarin-Karlsruhen alueelle. Se ylitti Belgian rajan 10. toukokuuta 1940 osallistuen sotatoimiin Belgiassa ja Ardennien alueella sekä etenemiseen Sommesta Loireen. Ranskan antauduttua divisioona oli miehitystehtävissä, kunnes se syyskuussa palasi Wehrkreis XII:n hallintaan. Divisioonasta muodostettiin vielä samana vuonna 11. marraskuuta 15. panssaridivisioona.

Komentajat
----------

* jalkaväenkenraali Eugen Ritter von Schobert perustamisesta - 4. helmikuuta 1938
* tykistönkenraali Hermann Ritter von Speck 1. maaliskuuta 1938 - 29. huhtikuuta 1940
* kenraaliluutnantti Rudolf Sintzenich 29. huhtikuuta - 5. lokakuuta 1940
* panssarikenraali Friedrich Kühn 5. lokakuuta 1940 - uudelleen nimeämiseen

Lähteet
-------

1. ↑  lexikon-der-wehrmacht
**Archaía Kórinthos** (kreik. Αρχαία Κόρινθος; myös *Arhéa Kórinthos*), aiemmin **Palaiá Kórinthos** (Παλαιά Kόρινθος, myös *Paleá Kórinthos*), on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Kórinthoksen kuntaan, Korinthian alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen. Kylän väkiluku on 1 939 (vuonna 2011).

Antiikin Korintin arkeologinen alue. Taustalla Akrokorintti, oikealla Antiikin Korintin arkeologinen museo.
Archaía Kórinthos sijaitsee noin kuusi kilometriä nykyisestä Kórinthoksen kaupungista lounaaseen. Se on samalla paikalla kuin antiikin Korintin kaupunki, ja tätä tarkoittaa myös kylän nykyinen nimi. Paikalla oli suuri maanjäristys vuonna 1858, jonka seurauksena kaupunki siirrettiin antiikin aikaiselta paikaltaan nykyiseen paikkaansa Korintinlahden rannalle. Nykyinen Archaía Kórinthoksen kylä on kehittynyt paikalle jääneestä asutuksesta.

Antiikin Korintin arkeologinen alue sijaitsee aivan kylän keskustan vieressä sen lounaislaidalla. Yksittäisiä rauniokohteita on myös muualla kylän alueella. Arkeologisen alueen tunnetuin nähtävyys ovat Apollonin temppelin rauniot. Sen eteläpuolella sijaitsee agoran eli torin alue. Muihin nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa teatterin, odeionin sekä Peirenen lähdekaivon rauniot. Alueen yhteydessä toimii Antiikin Korintin arkeologinen museo. Antiikin Korintin linnavuori Akrokorintti sijaitsee noin kaksi kilometriä kylästä etelälounaaseen.

Archaía Kórinthos muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Αρχαίας Κορίνθου, *Dimotikí Koinótita Archaías Korínthou*), johon kuuluu varsinaisen Archaía Kórinthoksen kylän lisäksi Korintinlahden rannalla antiikin Korintin satamakaupungin Lekhaionin paikalla sijaitseva kylä Archaío Limáni. Koko yhdyskunnan väkiluku on 2 918.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. ↑  Αρχαία Κόρινθος *Korinthia.net*.  Arkistoitu 20.4.2016. Viitattu 9.12.2015.
3. ↑  Ιστορία της Πόλης Δήμος Κορινθίων.  Arkistoitu 19.1.2016. Viitattu 3.2.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Archaía Kórinthos** Wikimedia Commonsissa
**16. jalkaväkidivisioona** (saks. *16. Infanterie-Division*) oli Saksan maavoimien yhtymä, joka osallistui toisessa maailmansodassa sotatoimiin länsirintamalla.

Perustaminen
------------

Wehrkreis VI perusti lokakuussa 1934 Münsterissä divisioonan peitenimellä Kommandant von Münster, josta nimi vaihdettiin 15. lokakuuta 1935 Saksan irtautuessa Versailles'n rauhan rajoituksista 16. jalkaväkidivisioonaksi.

Palvelus
--------

Divisioona asetettiin liikekannalle 25. elokuuta 1939, jolloin se siirrettiin länsirajan valvontaan esikunnan ollessa Bitburgissa ja joukkojen Eifelin alueella. Se ylitti Luxemburgin rajan 10. toukokuuta 1940 osallistuen sotatoimiin Belgiassa. Divisioona jaettiin kahtia ja osista muodostettiin 6. elokuuta 1940 16. panssaridivisioona ja 16. motorisoitu jalkaväkidivisioona.

### 16. motorisoitu jalkaväkidivisioona

Divisioonsa osallistui 1941 Balkanin sotatoimiin, mistä se siirrettiin operaatio Barbarossan Etelän armeijaryhmään. Divisioona eteni Kaukasukselle päästen lopulta noin 30 kilometrin päähän Astrahanista, mikä oli samalla saksalaisjoukkojen saavuttama itäisin piste sodan aikana. Divisioona muutettiin 1943 16. panssarikrenatööridivisioonaksi.

### 16. panssarikrenatööridivisioona

Divisioona kärsi pahoja tappioita vetäytymistaisteluissa ja se siirrettiin Ranskaan lepoon ja täydennettäväksi. Divisioona muutettiin 28. maaliskuuta 1944 panssaridivisioonaksi liittämällä siihen 179. reservipanssaridivisioona. Muodostettu yhtymä sai nimen 116. panssaridivisioonaksi, koska 16. panssaridivisioona oli jo käytössä.

### 116. panssaridivisioona

Divisioona osallistui Normandian taisteluihin ja se lähes tuhoutui Falaisen motissa. Divisioona puolusti Siegfried-linjaa Aachenin kohdalla. Se vedettiin täydennettäväksi, jonka jälkeen divisioona palasi Aacheniin. Taistelu päättyi divisioonan vetäytymiseen ja se osallistui Hurtgenin metsän taisteluihin ja Ardennien taisteluihin kärsien suuria tappioita. Divisioona joutui saarroksiin Weselissä, mutta se kykeni murtautumaan ulos ja ylittämään Reinin. Divisioona antautui Ruhrin motissa huhtikuussa 1945.

Komentajat
----------

16. jalkaväkidivisioona
* kenraaliluutnantti Gerhard Glokke perustamisesta - 12. lokakuuta 1937
* kenraaliluutnantti Gotthard Heinrici 12. lokakuuta 1937 - 31. tammikuuta 1940
* kenraalimajuri Heinrich Krampf 1. helmikuuta - 31. toukokuuta 1940
* kenraalimajuri Hans-Valentin Hube 1. kesäkuuta - uudelleen nimeämiseen

16. panssarikrenatööridivisioona
* eversti Wilhelm Crisolli 23.-27. kesäkuuta 1943
* kenraaliluutnantti Gerhard Graf von Schwerin 27. kesäkuuta 1943 - tammikuu 1944
* eversti Günther von Manteuffel 10. tammikuuta - 15. maaliskuuta 1944
* kenraalimajuri Karl Stingl maaliskuu 1944 -

116. panssaridivisioona
* kenraalimajuri Gerhard Müller 28. maaliskuuta - 1. toukokuuta 1944
* panssarikenraali Gerhard Graf von Schwerin 1. toukokuuta - 1. syyskuuta 1944
* eversti Heinrich Voigtsberger 1.-14. syyskuuta 1944
* kenraalimajuri Siegfried von Waldenburg 14. syyskuuta 1944 - antautumiseen

Lähteet
-------

1. ↑  Lexikon der Wehrmacht 16. JvD
2. ↑  Lexikon der Wehrmacht 16. PsKrenD
3. ↑  Lexikon der Wehrmacht 116. PsD
**Skeppsbron** ("Laivasilta") on rantakatu ja laituri, joka reunustaa Tukholman Stadsholmenin saaren itäistä rantaa. Se johtaa Strömbronilta Slussenille ja kulkee pohjoispäässään myös kuninkaanlinnan ohi. Kadun varrella sijaitsevat rakennukset muodostavat Tukholman vanhankaupungin julkisivun Saltsjön-lahden suuntaan.

Skeppsbron on samalla myös vanha satamapaikka. Vielä 1900-luvun alkupuolella se toimi myös kappaletavarasatamana, mutta toisen maailmansodan jälkeen se jäi enenevässä määrin ainoastaan matkustajaliikenteen satamaksi. Sellaisenakin se menetti suurelta osin merkityksensä, kun Silja Line vuonna 1976 siirsi liikenteensä Värtanin satamaan. Nykyisin Skeppsbronin satama on enää pääasiassa vain saaristo- ja paikallisliikenteen sekä pienten risteilyalusten käytössä.

Katu ja sen edustalla sijaitseva rantalaituri rakennettiin, kun Tukholmaa keskiajalla ympäröinyt puolustusmuuri purettiin tarpeettomana. Skeppsbronin talojen on sanottu olleen Ruotsin talouselämän keskus 1700-luvulta 1900-luvun alkuun saakka. Varakkaimmista tukkukauppiaista käytettiin aikanaan nimeä "Skeppsbron-aateli". Nykyään Skeppsbron toimii ensisijaisesti liikenneväylänä Norrmalmin ja Södermalmin välillä.

Lähteet
-------

1. ↑  Skeppsbron Stockholms Hamn AB.  Arkistoitu 8.5.2012. Viitattu 26.8.2020. (ruotsiksi)
2. ↑  Fredric Bedoire: *Stockholms byggnader: Arkitektur och stadsbild*, s. 37. Norstedts, Tukholma 2012.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Skeppsbron** Wikimedia Commonsissa
**Elizabeth Maconchy** DBE (19. maaliskuuta 1907 Broxbourne, Hertfordshire – 11. marraskuuta 1994 Norwich) oli brittiläinen säveltäjä.

Maconchy varttui Irlannin maaseudulla ja aloitti pianonsoiton sekä musiikinteon harrastamisen 6-vuotiaana. Hän opiskeli Charles Woodin ja Ralph Vaughan Williamsin johdolla Royal College of Musicissa. Stipendin avulla hän pääsi Prahaan, jossa vuonna 1930 teki julkisen debyyttinsä säveltäjänä pianokonserttonsa esityksellä. Kuukausia myöhemmin Henry Wood johti Maconchyn kantaatin *The Land* kantaesityksen Promenade-konserteissa.

Maconchy sairasti pitkään tuberkuloosia, ja hänen uraansa varjosti epäluuloinen suhtautuminen naissäveltäjiä kohtaan, mutta hän sai teoksiaan usein esitetyiksi sekä kotimaassaan että muualla. Hänelle myönnettiin monia palkintoja, kuten *The Daily Telegraphin* kamarimusiikkipalkinto (1933), Worshipful Company of Musiciansin mitali kamarimusiikkiansioista (1970) ja Edwin Evans -palkinnot (1948, 1969). Brittiläisen imperiumin ritarikunnan Damen arvon hän sai vuonna 1987. Maconchy toimi Composers' Guildin varapuheenjohtajana. Maconchyn tuotantoon kuuluu muun muassa kamari- ja orkesteriteoksia, laaja valikoima vokaalimusiikkia, kolme balettia, viisi oopperaa ja operetti. Erityisen arvostetun aseman Maconchy on saavuttanut kolmellatoista jousikvartetollaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Maconchy, Elizabeth Oxford Reference
2. 1 2 3  Elizabeth Maconchy Faber Music


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Irlanti
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Tyson Ritter vuonna 2006.
**Tyson Jay Ritter** (s. 24. huhtikuuta 1984) on pop rock -yhtye The All-American Rejectsin laulaja ja basisti. Tyson Ritter asui Stillwaterissa Oklahoman osavaltiossa suurimman osan elämästään. AC/DC:n fanina Tyson rakasti rockmusiikkia.
Tyson tapasi Nick Wheelerin juhlissa, joissa tämän bändi soitti. Tyson väitti Nickille osaavansa soitta bassoa voidakseen liittyä Nickin bändiin. Tyson oppi nopeasti soittamaan bassoa ja Nick ja Tyson perustivat lopulta oman bändin. "Menin suoraan ulos, hankin basson ja opettelin soittamaan sitä. Pysyin sisällä koko joululomani, kunnes pystyin tulemaan ulos ja liittymaan bändiin."
Tysonin vanhemmat ovat eronneet. Hän painoi ensimmäisenä lukiovuotenaan melkein 100 kiloa. Hän laihdutti juoksemalla 8 km päivässä.

Ritter on myös malli. Hän näytteli elokuvadebyyttinsä *The House Bunny* -komediassa vuonna 2008. Hän on aikaisemmin esiintynyt *Smallvillessa* vuonna 2006 ja *Housessa* vuonna 2007 esittäen itseään. Tällä hetkellä Ritter asuu Destinissä, Floridassa.

Tysonilla, kuten muillakin yhtyeen jäsenillä, on rinnassaan tatuointi, jossa lukee "AAR" ja myöhemmin lisätty siihen kytketty pistorasia käsivarressa.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Tyson Ritter** Wikimedia Commonsissa

* Tyson Ritter Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Giellagas-instituutti** on Oulun yliopiston humanistiseen tiedekuntaan kuuluva yksikkö, joka on erikoistunut saamelaiskielten ja saamelaisen kulttuurin tutkimukseen ja opetukseen.

Instituutti perustettiin vuonna 2001, ja sillä on päävastuu saamen kielen ja saamelaisen kulttuurin ylimmästä opetuksesta ja tutkimuksesta Suomessa. Giellagas-instituutin oppiaineita, saamen kieltä ja kulttuuria, voi molempia opiskella pääaineina sekä saamen kieltä myös sivuaineena. Elokuussa 2013 Giellagas-instituutti aloitti inarinsaamen verkko-opetuksen.

Instituutti ylläpitää saamelaista kulttuuriarkistoa (Sápmelaš kulturarkiiva).

Tutkimushankkeita
-----------------

Professori Veli-Pekka Lehtolan johdolla instituutti on tutkimusta saamelaismielikuvista Suomessa 1910–1940-luvuilla.
Toisessa projektissa tutkitaan saamelaisten ja nenetsien käsityksiä ja tulkintoja maiseman ja kulttuurin välisestä suhteesta. *Saamelais-suomalaiset suhteet* –projektissa tutkitaan valtion sekä maakunnallisten ja paikallisten viranomaisten suhdetta saamelaisiin. Monitieteinen *Saamelaisten hengellisyys* -projekti tutkii saamelaisten uskonnollisen tilanteen ja hengellisyyden muuttumista 1600-luvulta 1900-luvulle. Instituutin määräaikainen professori Anni-Siiri Länsman on mukana *Metropolia Arctica* – tutkimusverkostossa, jossa tutkitaan pohjoisten alueiden urbanisoitumiskehitystä ja sen seurauksia. Verkoston muut tutkijat tulevat Kanadasta, Grönlannista, Alaskasta, Ranskasta ja Islannista.

Saamen kielen tutkimuksessa painopisteinä ovat saamelaiskielten sanaston historiallinen tausta ja suhteet muihin uralilaisiin kieliin, saamelaiskielten äännehistoria ja sen uralilainen tausta, saamelaiskielten fonologia sekä pohjoissaamen lauseoppi, saamen omaksuminen ensimmäisenä kielenä, saamelaiset paikannimet, saame vieraana kielenä sekä pohjoissaamen, inarinsaamen ja koltansaamen sanasto.

Giellagas-instituutissa syntyneistä yhdeksästä ensimmäisestä tohtorinväitöksestä viisi on kirjoitettu saameksi.

Lähteet
-------

1. 1 2  Giellagas-instituutti Oulun yliopisto. Viitattu 12.11.2013.
2. ↑  Pekka Rahko: Luonnostaan kansainvälinen tiedekunta  13.9.2010. Kaleva. Viitattu 13.11.2013.
3. ↑  Saamelainen kulttuuri pääaineeksi Oulun yliopistossa  7.5.2004. Kaleva. Viitattu 13.11.2013.
4. ↑  Giellagas-instituutti aloittaa inarinsaamen verkko-opetuksen
5. ↑  Inarinsaamen suosio yllätti – Oulun yliopisto aloittaa verkko-opetuksen  2.8.2013. Lapin Kansa.  Arkistoitu 12.11.2013. Viitattu 12.11.2013.
6. 1 2  Saamelaisen kulttuurin ja saamen kielen tutkimusprofiilit  28.3.2013. Oulun yliopisto. Viitattu 12.11.2013.
7. ↑  Hanna Juopperi: Saamen kieli taipuu myös tieteen tekemiseen  16.5.2013. Yle Uutiset. Viitattu 15.11.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* Instituutin verkkosivusto
**Club Deportivo Móstoles** espanjalainen jalkapalloseura Móstolesista Madridin alueelta. Seuran edustusjoukkue pelaa Espanjan neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla Tercera Divisiónissa.

Móstoles perustettiin vuonna 1955. Seuran joukkue nousi alimmalle kansalliselle sarjatasolle Tercera Divisióniin kaudeksi 1981–1982, missä se on siitä lähtien pääasiassa pelannut. Joukkue on pelannut myös kuusi kautta Segunda División B:ssä, jossa sen paras sijoitus on kymmenes kaudelta 1998–1999. Tercera Divisiónin lohkonsa joukkue on voittanut kahdesti, kausina 1989–1990 ja 2003–2004.

Móstolesin kotistadion on 14 000 -paikkainen El Soto. Edustusjoukkueen lisäksi seuralla on 15 juniorijoukkuetta. Seuran tunnetuin entinen pelaaja on Euroopan-mestari Rubén de la Red, joka edusti Móstolesia juniorina.

Lähteet
-------

1. 1 2  Historia del Club Club Deportivo Móstoles.  Arkistoitu 19.6.2010. Viitattu 23.3.2011. (espanjaksi)
2. ↑  Datos e historial Futbolme. Viitattu 23.3.2011. (espanjaksi)
3. ↑  Consulta de Clubes Federación Fútbol de Madrid. Viitattu 23.3.2011. (espanjaksi)
4. ↑  ’Pumuky’ tiene duende  23.3.2008. Deia. Viitattu 23.3.2011. (espanjaksi)[vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* CD Móstolesin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (espanjaksi)
Henry Grey 1860-luvulla
**Henry George Grey, 3. jaarli Grey** (1806–1845 **varakreivi Howick**, 28. joulukuuta 1802 – 9. lokakuuta 1894) oli brittiläinen whig-poliitikko ja aatelinen. Hän toimi Yhdistyneen kuningaskunnan sota- ja siirtomaaministerinä vuodet 1846–1852.

Henry Grey syntyi Howickissa Northumberlandissä 28. joulukuuta 1802. Hänen isänsä oli poliitikko Charles Grey, joka toimi Yhdistyneen kuningaskunnan pääministerinä vuodet 1830–1834. Nuorempi Grey toimi isänsä hallituksessa siirtomaaministeriön alivaltiosihteerinä.

Ministeriytensä jälkeen Grey ei enää toiminut yhdessäkään virassa. Hän kuoli Howickissa 91-vuotiaana 9. lokakuuta 1894. Häntä seurasi jaarli Greynä hänen veljenpoikansa Albert Grey.

Kunnianosoitukset ja arvonimet
------------------------------

Greystä tehtiin Privy Councilin jäsen vuonna 1835. Vuonna 1863 hänestä tuli Sukkanauharitarikunnan jäsen ja vuonna 1869 Order of St Michael and St George -ritarikunnan jäsen arvolla *Knight Grand Cross*.

Lähteet
-------

1. ↑  Henry George Grey, 3rd Earl Grey *britannica.com*. Viitattu 21.7.2020. (englanniksi)
2. 1 2  Grey, Earl (UK, 1806) *Cracroft's Peerage*.  (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Kreikka
* Alankomaat
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Australia
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Gidon Kremer** (latv. *Gidons Krēmers*; s. 27. helmikuuta 1947 Riika) on latvialainen viulisti ja kapellimestari. Gidon Kremer on sukujuuriltaan saksanjuutalainen.

Kremer aloitti viulunsoiton nelivuotiaana, ja hänen opettajinaan toimivat aluksi hänen isänsä ja isoisänsä, jotka molemmat olivat ammattiviulisteja. Hän jatkoi opintojaan Riian musiikkikoulussa ja Moskovan konservatoriossa David Oistrahin johdolla. Vuonna 1967 hän sai kolmannen palkinnon kuningatar Elisabetin viulukilpailussa Brysselissä ja vuonna 1970 hän voitti kansainvälisen Tšaikovski-viulukilpailun Moskovassa. Kremer on perustanut Lockenhausiin Itävaltaan kamarimusiikkifestivaalin, joka on vuodesta 1992 ollut nimeltään Kremerata Musica. Vuonna 1996 hän perusti myös kamariorkesterin Kremerata Baltican.

Kremer on tunnettu laajasta ohjelmistostaan, joka sisältää musiikkia Johann Sebastian Bachista aina nykysäveltäjiin, kuten Kaija Saariahoon, jonka viulukonserton *Graal theatre* Kremer kantaesitti. Kremer on levyttänyt myös muun muassa Astor Piazzollan, Philip Glassin, Alfred Schnittken ja Arvo Pärtin musiikkia. Kremer levyttää Deutsche Grammophon -levy-yhtiölle mutta on julkaissut levyjä myös Melodija-, ECM-, Philips- ja Decca-levymerkillä.

Lähteet
-------

1. ↑  Gidon Kremer *all music guide*. Viitattu 30.4.2013.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Japani
* Tšekki
* Korea
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Grammy Awards
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Pricelinen toinen perustaja Jay Walker.
**The Priceline Group** (vuoteen 2014 **Priceline.com LLC**) on yhdysvaltalainen pörssiyhtiö, joka omistaa matkailualan verkkopalvelut Booking.com, Priceline.com, Agoda, Kayak, Rentalcars.com ja OpenTable. Yhtiö toimii verkossa maailmanlaajuisesti yli 40 kielellä. Sen osake noteerataan Nasdaq-pörssissä ja on osa Nasdaq-100- ja S&P 500 -osakeindeksejä.

Pricelinen markkinaosuus Yhdysvaltojen hotellivarauksista oli elokuussa 2015 noin 20 prosenttia. Toiseksi suurin oli vasta fuusioitunut Expedia-Orbitz. Priceline on Euroopassa vahva erityisesti Saksassa, jossa sen Booking.com on noussut suurimmaksi hotellihakupalveluksi ohi saksalaisen HRS:n ja amerikkalaisen Expedian.

Historiaa
---------

Hotellihakusivusto Priceline.com aloitti vuonna 1997 konseptilla, jossa asiakkailla oli mahdollisuus pyrkiä halvimpaan hintaan tekemällä tarjouksia majoituspalvelujen ostamisesta. Vuonna 1999 Priceline listautui Nasdaq-pörssiin ja teki kaikkien aikojen ennätyksen nousemalla ensimmäisenä päivänä pörssiarvoltaan 12,9 miljardin dollarin arvoiseksi. Tuolloin Priceline yritti laajentaa Name Your Own Price -ostotarjouskonseptiaan myös elintarvikkeisiin, polttoaineisiin, autoihin ja asuntolainoihin, mutta strategiasta luovuttiin vuonna 2000. Yhtiö oli lähellä konkurssia, mutta teki vuoden 2001 toisella neljänneksellä historiansa ensimmäisen voitollisen tuloksen.

Priceline alkoi sitten kasvaa yritysostoin matkailualalla. Vuonna 2004 se osti enemmistön Travelwebistä ja Active Hotelsista. Vuonna 2005 se osti Booking.comin, vuonna 2007 Aasian markkinoilla vahvan Agodan ja vuonna 2010 autonvuokrausalan hakupalvelu TravelJigsaw’n, joka toimii nyt nimellä rentalcars.com. Vuonna 2013 Priceline osti metahakukone Kayakin ja seuraavana vuonna ravintolavaraussivusto OpenTablen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Priceline, Forbes.com. Viitattu 23.1.2016.
2. ↑  Kessler, Aaron M. & Weed, Julie: Hotels Fight Back Against Sites Like Expedia and Priceline, The New York Times 31.8.2015. Viitattu 23.1.2016.
3. ↑  Tuomaa, Jussi: Saksa viheltää matkailuportaalien monopolipelin poikki, Taloussanomat 23.1.2016.
4. ↑  Mannila, Marko: Priceline voitolliseksi ensimmäistä kertaa, IT-viikko 1.8.2001. Viitattu 23.1.2016.
5. ↑  Mannila, Marko: Priceline sulki bensan ja elintarvikkeet online-sivuiltaan, Tivi 7.10.2000. Viitattu 23.1.2016.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:The Priceline Group
Talmadge ja Meighan elokuvan kohtauksessa
**The Probation Wife** on vuonna 1919 ensi-iltansa saanut Sidney Franklinin ohjaama yhdysvaltalainen mykkä draamakomediaelokuva, jonka pääosissa ovat Norma Talmadge ja Thomas Meighan.

*The Probation Wifen* tuotantoyhtiönä oli Norma Talmadge Film Corporation, ja sen levitti Select Pictures Corporation. Elokuva kuvattiin New Yorkissa. *The Probation Wifen* käsikirjoituksen laati Kathryn Stuart Angie Ousley Rooserin tarinan pohjalta. Elokuvan tuottivat Joseph M. Schenck ja Talmadge. *The Probation Wife* sai Yhdysvaltain ensi-iltansa 24. toukokuuta vuonna 1919.

*The Probation Wife* on säilynyt nykypäivään asti, ja sitä säilytetään Yhdysvaltain kongressin kirjaston ja George Eastman Housen elokuva-arkistoissa. Kongressin kirjaston kopiosta puuttuu yksi kela.

Juoni
-----

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Kabaree-tanssija Josephine "Jo" Mowbray (Norma Talmadge) joutuu turvakotiin. Varakas kirjailija Harrison Wade (Thomas Meighan) ei ainoastaan auta häntä pakenemaan vankilamaisesta turvakodista, vaan hän myös avioituu Jon kanssa suojellakseen tätä. Kirjailijan entinen naisystävä Nina Stockley (Florence Billings) palaa kuvioihin ja monimutkaistaa asioita. Harrison alkaa tapailla salaa vanhaa rakkauttaan, ja unohtaa vaimonsa, joka ei ole kuitenkaan tietämätön tilanteesta. Päättäväinen vaimo alkaa käyttää ovelia naisten kikkoja voittaakseen aviomiehensä takaisin.

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**

Näyttelijät
-----------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Norma Talmadge  | … |  Josephine "Jo" Mowbray
  |
|  Thomas Meighan  | … |  Harrison Wade
  |
|  Florence Billings  | … |  Nina Stockley Marr
  |
|  Alec B. Francis  | … |  Huntley McMerton
  |
|  Walter McEwen  | … |  Peter Marr
  |
|  Amelia Summerville  | … |  Eunice Galway
  |
|  A. Brooke  | … |  lakimies
  |
|  S. Liston  | … |  taloudenhoitaja
  |

Lähteet
-------

1. 1 2 3  THE PROBATION WIFE (1919) *tcm.com*. TCM.com. Viitattu 5.7.2014. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5 6  The Probation Wife *silentera.com*. Silentera.com. Viitattu 5.7.2014. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* *The Probation Wife* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* *The Probation Wife* AllMoviessa. (englanniksi)
* *The Probation Wife* Silent eran sivustolla (englanniksi)
* *The Probation Wife* TCM Movie Databasessa (englanniksi)

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **The Probation Wife**.
Kumina

|  |  |
| --- | --- |
| Muut nimet | 
Iso-Kumina |
| Sijainti | 
Jyväskylä (Korpilahti)Keski-SuomiSuomi |
| Vesialue | 
Päijänne |
| Korkein kohta | 
120 m  |
| Pinta-ala | 
1,17 km²  |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Kumina**  eli **Iso-Kumina**  on Päijänteen saari Keski-Suomessa Jyväskylän Korpilahdella ja se sijaitsee Vanhanselän pohjoispuolella järvenselän reunalla.

Maantietoa
----------

Saari on 1,9 kilometriä pitkä, 1,1 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 1,17 neliökilometriä. Saaren korkein huippu sijaitsee sen itäpuolella ja se yltää noin 120 metrin korkeuteen merenpinnasta mpy. Se kohoaa silloin noin 42 metrin korkeuteen Päijänteen vedenpinnasta, joka on 78,3 metriä mpy. Saari on muodoltaa kilpimäinen ja sen kallioperässä on metsän joukossa useita paljakoita. Sen itäranta on jyrkkärinteistä ja rinteessä on paikoitellen kivikkoa. Länsirannat ovat loivia ja alavaa maastoa. Saari on kokonaan metsän peitossa ja sen rannoille on rakennettu yli kymmenen vapaa-ajan asuntoa. Saarella ei ole tietä.

Saarella on Jyväskylän veneseuran tukikohta.

Huomautukset
------------

1. 1 2  Saaren pinta-ala on otettu saaren ruotsinkielisen Wikipedian artikkelista, jossa tiedolla on ollut oma lähde.
2. ↑  Saaren nimi/toinen nimi on lähteetön paikallisnimi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Kumina, Jyväskylä (sijainti maastokartalla) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 10.9.2019.
2. ↑  Kumina, Jyväskylä (sijainti varjokartalla) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 10.9.2019.
3. ↑  Kumina, Jyväskylä (sijainti ilmavalokuvassa) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 10.9.2019.
4. ↑  Kuminan saaritukikohta, viitattu 8.9.2020
5. Paikkatieto: Kumina, paikkatietoalusta.fi, viitattu 10.9.2019
**Gustavo Adolfo Munúa Vera** (s. 27. tammikuuta 1978 Montevideo, Uruguay) on uruguaylainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa Fiorentinaa.

Ura
---

### Seurajoukkue

Munúa aloitti ammattilaisuransa kotimaansa Club Nacional de Footballista, jossa hän voitti Uruguayn pääsarjamestaruuden vuosina 1998, 2000, 2001 ja 2002. Hän on ensimmäinen maalin tehnyt maalivahti Uruguayn jalkapallohistoriassa, kun hän onnistui vapaapotkusta ottelussa Central Españolia vastaan. Pelatessaan Nacionalissa, hän onnistui maalinteossa vielä kahteen otteeseen rangaistuspotkusta.

Vuonna 2003 Munúa siirtyi espanjalaiseen Deportivoon kuusivuotisella sopimuksella. Deportivossa vastuuta ei kuitenkaan tullut odotetun lailla. Hän joutui José Francisco Molinan, Dudu Aouaten ja Daniel Aranzubian varjoon ja tyytymään enimmäkseen varamaalivahdin asemaan. Kaudella 2007–2008 hän kävi jopa niin kovaa kilpailua israelilaisen Aouaten kanssa, että tammikuussa 2008 harjoitusten päätteeksi kaksikon välillä syntyi tappelu, jonka seurauksena seura hyllytti molemmat määrätyksi ajaksi. Tapausta oli edeltänyt Munúan nousu pelaavaksi maalivahdiksi muutamassa edellisessä ottelussa ja Aouaten julkinen avautuminen vaihtopenkkikomennuksestaan.

Kesällä 2009 Munúa siirtyi yksivuotisella sopimuksella Málagaan. Hän pelasi kaikki kauden sarjaottelut, mutta ei tehnyt jatkosopimusta joukkueen kanssa. 6. elokuuta 2010 hän teki kuusivuotisen sopimuksen Levanten kanssa.

### Maajoukkue

Uruguayn maajoukkueessa Munúa debytoi vuonna 1998. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon vuoden 2001 Copa Américassa ja vuoden 2002 MM-kilpailuissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Eskola, Jussi, ym.: *Jalkapallon MM-kisat 2002*, s. 26. Intereuropean Publications Ltd Oy, 2002. ISBN 951-97920-6-6.
2. ↑  Deportivo dive in for Munúa  26.8.2003. UEFA. Viitattu 15.8.2009. (englanniksi)
3. ↑  Deportivo keepers axed after fight  11.1.2008. CNN. Viitattu 15.8.2009. (englanniksi)
4. ↑  Aouate: "No fue justo que me quitaran la titularidad"  10.1.2008. Marca. Viitattu 15.8.2009. (espanjaksi)
5. ↑  Duo make Malaga moves  27.6.2009. Sky Sports. Viitattu 15.8.2009. (englanniksi)
6. ↑  El Málaga no renovará a Munúa Diario Sur. Viitattu 21.6.2010.
7. ↑  El Levante ficha al portero uruguayo Munúa  6.8.2010. Marca. Viitattu 7.8.2010. (espanjaksi)
8. ↑  Uruguay – Record International Players RSSSF. Viitattu 15.8.2009. (englanniksi)
9. ↑  Copa América 2001 RSSSF. Viitattu 15.8.2009. (englanniksi)
10. ↑  World Cup 2002 RSSSF. Viitattu 15.8.2009. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
* Gustavo Munúan tilastot BDFutbol-sivustolla

  

Uruguayn joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2002
1 Carini |
2 Méndez |
3 Lembo |
4 Montero |
5 García |
6 Rodríguez |
7 Guigou |
8 Varela |
9 Silva |
10 O'Neill |
11 Magallanes |
12 Munúa |
13 Abreu |
14 Sorondo |
15 Olivera |
16 Romero |
17 Regueiro |
18 Morales |
19 Bizera |
20 Recoba |
21 Forlán |
22 de los Santos |
23 Elduayen |
valmentaja Púa