recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Vib-Ribbon** on rytmipeli, jossa on tarkoituksena ohjata pelin päähahmo, Vibri, kentän alusta kentän loppuun painamalla oikeita painikkeita oikeissa kohdissa. Erikoisinta pelissä on se, että pelaaja voi asettaa minkä tahansa musiikkilevyn Playstationin sisälle pelin käynnistyttyä, jolloin peli generoi kappaleista pelattavia kenttiä. Pelistä löytyy myös omia pelattavia kappaleita, joten CD-levyjä ei välttämättä tarvita. Pelin omat kappaleet ovat japanilaisen Laugh & Peace-yhtyeen tekemiä.

Julkaisutiedot
--------------

* **Alusta**: Playstation
* **Julkaisija**: Sony Computer Entertainment Europe
* **Kehittäjä**: Nana On-Sha
* **Tyyppi**: Rytmipelit

Vibri
-----

Vibri on suurisilmäinen, pomppiva jänis, jonka tarkoituksena on päästä tasojen alusta loppuun.

Vibrillä on neljä erilaista muotoa. Mikäli pelaaja soittaa kappaleita huonosti (painaa vääriä nappeja/ajoittaa painallukset huonosti), muuttuu Vibri ensimmäisenä sammakoksi. Mikäli huono meno jatkuu, muuttuu Vibri sammakosta jonkinlaiseksi madoksi. Ja jos tämänkin jälkeen meno jatkuu huonosti, peli päättyy.

Mikäli pelaaja soittaa kappaletta hyvin ilman virheitä, Vibri muuttaa muotoaan enkeliksi.

Ohjaus
------

Vibrin ohjaaminen on yksinkertaista. Kentissä tulee vastaan erilaisia kuvioita ja pelaajan on joko painettava alas, x, L1 tai R1-nappia oikeaan aikaan päästäkseen esteen yli. Välillä saattaa tulla vastaan kuvioita, joissa kaksi erilaista kuviota yhdistyy yhdeksi. Tällöin pitää painaa kahta eri nappia yhtä aikaa, jotta Vibri pääsee esteen yli. Pelin alussa olevassa tutoriaalissa opetetaan pelaajalle, minkä kuvion kohdalla pitää painaa mitäkin nappia.

Grafiikka
---------

Peli on ulkoisesti hyvin karunnäköinen. Hahmot ja taustat on piirretty vektorigrafiikalla ja kaikki objektit koostuvat lähinnä muutamasta suorasta viivasta. Tämä siksi, jotta peliä voisi pyörittää konsolissa ilman CD:tä, joka taas mahdollistaa CD-levyjen soittamisen ja niistä kenttien generoimisen.

Lähteet
-------

1. 1 2  Vib-Ribbon (PS One Classic) *Playstation*. Sony Interactive Entertainment LLC. Viitattu 16.3.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Vib-Ribbonin viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) Flash: (englanniksi) (saksaksi) (ranskaksi) (italiaksi) (espanjaksi) HTML: (englanniksi)
Hans Oster vuonna 1939.
**Oster-salaliitto** (saks. *Septemberverschwörung*, "syyskuun salaliitto") oli suunnitelma syrjäyttää Adolf Hitler ja Saksan natsihallinto vuonna 1938, mikäli Saksa olisi ryhtynyt sotaan Tšekkoslovakian kanssa Sudeettialueiden takia. Salaliittoa johtivat Abwehrin apulaispäällikkö, kenraalimajuri Hans Oster sekä muut korkea-arvoiset Wehrmachtin upseerit, jotka vastustivat hallintoa tai sen toimia. He suunnittelivat kaatavansa natsihallinnon hyökkäämällä valtakunnankansliaan ja palauttamalla monarkian Preussin prinssi Vilhelmin johdolla. Prinssi Vilhelm oli keisari Vilhelm II:n pojanpoika.

Britannian pääministeri Neville Chamberlain neuvotteli pitkään Hitlerin kanssa ja myöntyi lopulta luovuttamaan Münchenin sopimuksella Saksalle alueita Tšekkoslovakiasta. Tämä tuhosi mahdollisuudet salaliiton onnistumiselle, sillä sota oli vältetty. Oster toimi asemassaan vuoteen 1943 asti, jolloin hänet asetettiin kotiarestiin muiden Abwehrin upseerien jäädessä kiinni juutalaisten auttamisesta pakenemaan Saksasta. Hitleriin vuonna 1944 kohdistetun epäonnistuneen murhayrityksen jälkeen Oster pidätettiin ja lähetettiin Flossenbürgin keskitysleirille, jossa hänet teloitettiin pastori Dietrich Bonhoefferin ja entisen Abwehrin johtajan Wilhelm Canariksen kanssa.

Lähteet
-------

1. ↑  Michael Thomsett: *The German Opposition to Hitler: The Resistance, the Underground, and Assassination Plots (1938-1945)*. Crux Publishing, 2016. ISBN 978-1909979376.
2. ↑  Louis L. Snyder: *Encyclopedia of the Third Reich*. Wordsworth Editions, 1998. ISBN 1-85326-684-1.
**Vähenevän tuoton laki** on ilmiö, jonka mukaan tietyn tuotannontekijän käyttöä yksinään lisättäessä (kuten maan työvoiman tai pääoman) sen avulla aikaansaatu tuotoksen lisäys panosyksikköä kohti alenee, olettaen muiden tuotannontekijöiden pysyvän paikallaan. Vaikutussuhde on havaittu alun alkaen maatalouden piirissä. Esim. kasvavilla lannoitemäärillä suoritetut kokeet tuottavat tyypillisesti tällaisen tuloksen.

Esimerkiksi lisäämällä ylimääräinen työntekijä tehtaan tuotantolinjalle, voidaan auttaa tuotannon lisäämisessä vähentämällä viivytyksiä jossain monimutkaisessa vaiheessa. Kuitenkin toisen henkilön lisääminen ei välttämättä kasvata tuotantoa yhtä paljon tai ollenkaan. Ensimmäisen työntekijän tuotto voi olla 10, seuraavan 8, ja kolmannella vain 6, ja niin edelleen – kokonaistuotannon kasvaessa, mutta sen suhteellisen kasvun pienentyessä. Jos työntekijöitä lisättäisiin jatkuvasti, löytyisi taso, jossa tuotantolinja ei pystyisi toimimaan koska työntekijöiden väkijoukko tukkisi toisiltaan reitin koneistoon.

Vähenevän tuoton lakiin viitataan joskus "mittakaavahaittana." Se ei aluksi vähennä tuotantoa, mutta yhä etenevässä määrin hidastuva tuotantomäärän kasvu voi johtaa koko tuotannon laskuun.

Alkuvaiheen taloustieteilijät – suhtautuen välinpitämättömästi tieteelliseen ja teknologiseen kehitykseen, jotka parantaisivat tuotantoa – käyttivät vähenevän tuoton lakia ennustamaan, että maailman väestön kasvaessa tuotanto henkilöä kohti vähenisi lopulta siihen pisteeseen, että kurjuuden taso estäisi populaatiota enää kasvamasta. Taloudellisesti pysähtyneissä maissa, joissa tuotantovoimat eivät ole muuttuneet pitkiin aikoihin, tämä ilmiö on selvästi nähtävissä. Toisaalta, kehittyneissä talouksissa teknologiset edistysaskeleet ovat onnistuneet kompensoimaan tämän tekijän vaikutukset ja nostaneet elintasoa, kasvavasta väestöstä huolimatta.

Lähteet
-------

1. 1 2  *diminishing returns*. Encyclopædia Britannica. Encyclopædia Britannica Ultimate Reference Suite, 2015. ISBN 978-1625132963. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  *Law of Diminishing Returns*. Encarta Multimedia Encyclopedia, Microsoft® Student 2009 [DVD], Microsoft Corporation, 2009. (englanniksi)
3. ↑  *CD-Facta 2005: suomenkielinen tietosanakirja*. Artikkeli: vähenevän tuoton laki - CD-ROM-levy, Interaktiivinen multimedia, sisältää myös sivistyssanaston ja tietotekniikan sanaston. Helsinki: WSOY, 2004. ISBN 951-0-29149-8.
4. ↑  Mitchell, James (päätoimittaja), Stein, Jess (toimituspäällikkö): "Alphapedia", *The Random House Encyclopedia*, s. 2130. Artikkeli: Diminishing Returns, Law of. New York: Random House, 1990. ISBN 0-39458450-3. (englanniksi)
**BBC Micro Bit** (vaihtoehtoinen kirjoitusasu micro:bit) on ARM-pohjainen kehitysalusta, jonka Britannian yleisradioyhtiö BBC on 
kehittänyt koulujen tietotekniikan opetukseen. Micro Bit on mitoiltaan 43x52 millimetriä ja sisältää Nordic Semiconductorin valmistaman ARM Cortex-M0 käskykantaa tukevan nRF51822-suorittimen. Mikrokontrolleri sisältää langatonta tiedonsiirtoa varten Bluetooth Low Energy -toteutuksen ja valmistajan oman 2.4 GHz taajuudella toimivan aaltomuodon. Prosessorin lisäksi piirilevyllä on 25:stä ledistä muodostuva näyttö, kiihtyvyys- ja magneettikenttäanturit, sekä kolme painiketta. Micro Bit saa jännitteen USB- tai JST-liittimien kautta. Piirikortin reunassa on 23 nastainen kortinreunaliitin, jonka nastoista osa on muita suurempia ja niihin kytketään usein johtimia hauenleukaliittimillä.

Suomessa Innokas-verkosto järjestää Micro Bitin käytöstä pilotin syksyllä 2017 50 peruskoulussa.

Laitteisto
----------

Micro Bit sisältää seuraavat komponentit:

* Nordic nRF51822 – 16 MHz ARM Cortex-M0 -mikrokontrolleri, joka sisältää 256 kB Flash-muistia, 16 kB RAM-muistia ja Bluetooth Low Energy radion.
* NXP/Freescale KL26Z – 48 MHz ARM Cortex-M0+ -mikrokontrollerin, joka toteuttaa USB-rajapinnan ja piirilevyn jännitereguloinnin USB-virrasta
* NXP/Freescale MMA8653FC – 3-akselinen kiihtyvyysanturi I²C-väylässä
* NXP/Freescale MAG3110 – 3-akselinen magnetometri I²C-väylässä – toimii kompassina ja metallinpaljastimena
* MicroUSB-liitin
* JST PH-liitin virransyöttöön
* 25 punaista pintaliitos LEDiä, jotka muodostavat 5x5 matriisin
* Kolme painonappia, joista kaksi (A ja B) ovat käyttäjää varten ja kolmas on reset-nappi

Lähteet
-------

1. ↑  Micro:bit-pilotti 50 koululle *Innokas*.  21.3.2017.  Arkistoitu 27.8.2017. Viitattu 27.8.2017.
2. ↑  Hardware *tech.microbit.org*. Viitattu 27.8.2017. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Micro Bit**.
*

Lue myös
--------

* Arduino
* Raspberry Pi
**Mark Wayne Clark** (1. toukokuuta 1896 Sackets Harbor, New York, Yhdysvallat – 17. huhtikuuta 1984 Charleston, Etelä-Carolina, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen sotilas ja kenraali ensimmäisessä maailmansodassa, toisessa maailmansodassa ja Korean sodassa. Hän yleni urallaan neljän tähden kenraaliksi ja sai Distinguished Service Cross ja Distinguished Service Medal -mitalit. Uransa aikana Clark ehti komentaa toisessa maailmansodassa Yhdysvaltain 5. armeijaa ja Liittoutuneiden 15. armeijaryhmää ja Korean sodassa hän toimi yhtenä YK:n joukkojen korkeimmista johtajista.

Ensimmäinen maailmansota
------------------------

Valmistuttuaan 1917 West Pointista Clark osallistui ensimmäiseen maailmansotaan luutnanttina Yhdysvaltain 5. divisioonassa. Hän yleni sodan aikana yliluutnantiksi.

Toinen maailmansota
-------------------

Clarck tuli tunnetuksi 1942, kun hän oli Pohjois-Afrikan maihinnousussa operaatiota johtaneen kenraali Dwight D. Eisenhowerin apulaisena.  Syyskuussa 1942 hänet ylennettiin kenraaliluutnantiksi ja vuoden kuluttua kenraalimajuriksi.*selvennä*

Tammikuussa 1943 Clark sai komentoonsa Yhdysvaltain 5. armeijan, jonka tehtävänä oli syyskuussa nousta maihin Salernossa Italian rannikolla ja edetä sen jälkeen pohjoiseen. Clarkin onnistuttua valloittamaan Napolin ja Volturnon hän eteni Monte Cassinon edustalle. Hänet määrättiin 15. armeijaryhmän komentajaksi joulukuussa 1944 ryhmän entisen komentajan Harold Alexanderin siirryttyä muihin tehtäviin. Ryhmän komentajana hän johti Monte Cassinon taistelua sekä siihen liittyvää Anzion maihinnousua. Hyökkäys ei tuottanut toivottua tulosta, vaikka luostaria pommitettiin rajusti.

Lähteet
-------

* Eddy Bauer: Toinen maailmansota osa 3 s. 171. WSOY
* 

### Viitteet

1. 1 2  Drakenlordh, Rikard: *Toisen maailmansodan avainhenkilöt*, s. 33. Suomentanut Kortesuo, Petri. Karisto, 2005. ISBN 951-23-4674-5.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Mark W. Clark** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Australia
* Korea
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* NARA
* SNAC
* IdRef

 |

 |
*Ida Rubinstein*, Valentin Serov, 1910
**Ida Lvovna Rubinstein** (ven. Ида Львовна Рубинштейн; 5. lokakuuta (J: 21. syyskuuta) 1885 Harkova – 20. syyskuuta 1960 Vence, Provence-Alpit-Riviera) oli venäläinen ballerina. Hän syntyi Pietarissa juutalaiseen perheeseen ja debytoi vuonna 1909.

Rubinstein pääsi pian Sergei Djagilevin Venäläiseen balettiin. Valentin Serov maalasi hänestä vuonna 1910 kuuluisan muotokuvan. 

Rubinstein tilasi säveltäjä Maurice Ravelilta Boléron, jonka hän myös kantaesitti vuonna 1928. Hän lopetti esiintymisen toisen maailmansodan alussa ja kuoli Vencessä, Ranskassa 74 vuoden ikäisenä.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Uralmaš** (ven. Уральский завод тяжёлого машиностроения, УЗТМ, **UZTM**, «Уралмаш», "Uralin raskas koneenrakennustehdas", ПАО «Уралмашзавод») on konetehdas Jekaterinburgissa Sverlovin alueella Uralilla. Neuvostoaikoina tehdas oli nimetty G. Ordžonikidzen mukaan

Tehdas aloitti toimintansa heinäkuussa 1933.
Suuren isänmaallisen sodan aikana se tuotti 19 000 panssariajoneuvon runkoa, 30 000 tykkiä ja 5 500 panssarivaunua tai telatykkiä.

Tehdas tuottaa porausvälineistöä ja kaivinkoneita kaivostoimintaan, valssaus- ja valukoneita, kaasu- ja höyryturbiineja.

Vuonna 1996 tehdas liitettiin osaksi Yhdistyneet konetehtaat -yhtiötä (OMZ). Uralmaš irrotettiin tästä yhtiöstä elokuussa 2015 omaksi Uralmash-Izhora Group -yhtiökseen, jonka omistaa Gazprombank-koneenrakennus.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  History uralmash.ru.  Arkistoitu 24.4.2016. Viitattu 22.11.2017.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Uralmaš**.
* (venäjäksi) (englanniksi)
**Mike Siklenka** (s. 18. joulukuuta 1979 Meadow Lake, Saskatchewan, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija.

Washington Capitals varasi Siklenkan NHL:ään vuoden 1998 varaustilaisuudessa. Siklenka teki vuonna 1999 tulokassopimuksen Washingtonin kanssa. Hän pelasi seuraavien kolmen kauden ajan Washingtonin farmijoukkueissa AHL:n Portland Piratesissa ja ECHL:n Richmond Renegadesissa ja Hampton Roads Admiralsissa. Kaudella 2002–2003 Siklenka teki sopimuksen Philadelphia Flyersiin, jossa pääsi pelaamaan ensimmäisen NHL-ottelunsa. Yhtä NHL-ottelua lukuun ottamatta Siklenka pelasi Flyersin farmiseurassa Philadelphia Phantomsissa.

Kaudella 2003–2004 Siklenka joutui useaan siirtoon. New York Rangers otti hänet waiver-listalta, jonne hän oli joutunut Philadelphiassa. Siklenka pelasi Rangersissa toisen NHL-ottelunsa, jonka jälkeen Philadelphia nappasi hänet uudelleen itselleen waiverista. Myöhemmin saman kauden aikana Philadelphia kauppasi Siklenkan Dallas Starsiin vaihdossa Steve Gaineyhyn. Hän pelasi kauden aikana Rangersissa yhden NHL-ottelun ja otteluita kolmessa farmijoukkueessa: Philadelphia Phantomsissa, ja Utah Grizzliesissä AHL:ssa sekä Trenton Titansissa ECHL:ssä.

Kaudeksi 2004–2005 Siklenka päätti siirtyä pelaamaan Eurooppaan. Siklenka pelasi kaksi kautta Itävallan pääsarjassa Klagenfurtissa. Hän voitti kummallakin kaudellaan liigan jäähytilaston. Jälkimmäisellä kaudellaan hän sai 206 jäähyminuuttia. Siklenka jatkoi samaa tahtia myös Leksandissa Allsvenskanissa kaudella 2006–2007, jossa voitti myös sarjan jäähykuninkuuden. Ruotsin kakkostasolta Siklenka siirtyi SM-liigaan Lukkoon, jossa pelasi yhden kauden. Kaudeksi 2008–2009 Siklenka palasi Itävallan pääsarjaan, kun hän teki sopimuksen EC Salzburgin kanssa. Hän pelasi Salzburgissa kaksi kautta, kunnes sai sopimuksen Atlanta Thrashersin kanssa kaudeksi 2010–2011. Siklenka siirtyi kuitenkin takaisin Itävaltaan jo samalla kaudella pelattuaan AHL:n Chicago Wolvesissa 36 ottelua. Tammikuusta 2011 lähtien hän on edustanut jälleen Klagenfurtia.

Lähteet
-------

1. 1 2  Mike Siklenka *Legends of Hockey*. Hockey Hall of Fame and Museum. Viitattu 28. tammikuuta 2008. (englanniksi)
2. 1 2 3  Wharnsby, Tim: Siklenka puts down new roots *globeandmail.com*.  2. tammikuuta 2007. CTVglobemedia Publishing Inc.. Viitattu 28. tammikuuta 2008. (englanniksi)
3. 1 2  Mike Siklenka *Elite Prospects*. Viitattu 21. lokakuuta 2011. (englanniksi)
4. ↑  Liigapuolustajia Itävaltaan *Jatkoaika.com*.  15. heinäkuuta 2008. Jatkoaika. Viitattu 28. tammikuuta 2008.

Aiheesta muualla
----------------

* Mike Siklenka The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
1934 Sydneyssä
**Olga Aleksandrovna Spessivtseva** (Ольга Алекса́ндровна Спеси́вцева (18. heinäkuuta 1895 – 16. syyskuuta 1991) oli venäläinen balettitanssija. Hän esiintyi Pietarissa Mariinski-teatterissa vuodesta 1916 ja Pariisin oopperassa vuosina 1924-1932. Aina välillä hän oli mukana Sergei Djagilevin Ballets russes-seurueen kiertueilla Yhdysvalloissa, Lontoossa, Monte Carlossa ja Pariisissa. Hänen huomattavia roolejaan olivat Djagilevin Prinsessa Ruususen nimiosa vuonna 1921 ja George Balanchinen La Chatte vuonna 1927.

Vuonna 1934 Spessivtseva aloitti laajan kiertueen Australiassa. Hänen esiintymisensä Sydneyssä saivat haltioituneen vastaanoton. Spessivtseva jätti kiertueen kesken terveyssyihin vedoten. Keskeyttämisen syitä on myöhemmin spekuloitu. Hän on mahdollisesti ollut Blue Mountains-vuorilla keuhkoparantolassa. Australiasta lähdettyään hän matkusti Yhdysvaltoihin, missä hän päätyi mielisairaalaan 1940-luvulla missä häntä pidettiin vuoteen 1963 asti. Viimeiset vuotensa hän vietti venäläisten taiteilijoiden lepokodissa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Spessivtseva, Olga (1895-1991) National Library of Australia. Viitattu 3.7.2014.
2. ↑  Olga Spessivtseva in Australia *michellepotter.org*. Viitattu 3.7.2014.
3. ↑  The life of Olga Spessivtseva: spies, delusions and the comfort of dolls Dancelines.  Arkistoitu 5.6.2014. Viitattu 3.7.2014.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola
* Portugali

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
Feminisoitu mies talutushihnassa 
Feminisaatio tai "pakotettu" feminisaatio (engl. *feminization*) viittaa seksuaaliseen fantasiaan, aktiin tai elämäntapaan, jossa miespuolinen henkilö omaksuu tai pakotetaan omaksumaan alistuvan naisen rooli. Tämä voi ilmetä naiseksi pukeutumisena (transvestisuus), naisellisena käyttäytymisenä tai naisen roolin omaksumisena seksuaalisessa aktissa. Yleensä feminisaatioon liittyy jonkun asteinen pakottaminen ja vastentahtoisuus vaikkakin vain roolin sisällä. Elämäntapana feminisoitu mies elää jatkuvasti naisena, jolloin mies omaksuu pysyvästi naisen roolin. Feminisaatio voidaan laskea osaksi BDSM-fetissiä ja sadomasokismia, koska seksuaalinen fantasiaan liittyy pakottaminen, vastentahtoinen alistaminen ja rangaistukset. Aisankannattamisfetissiin voi myös liittyä feminisointi. 

Feminisoitu mies on yleensä hypernaisellisesti pukeutunut (transvestisuus), johon voi kuulua esimerkiksi selkeästi naisen asu, naisellinen hame, korsetti, korkeat kengät, kynsilakka tai räikeä huulipuna. Tyypillisiä feminisoidun miehen asuja ovat koulutytön asu, prinsessa tai kotiapulainen (esim. esiliina). Myös käytös, puhetapa, eleet, asennot jne. voivat olla korostetun naisellisia. Koska feminisaatioon yleensä liittyy roolin sisäinen pakottaminen ja vastentahtoisuus, tapoja, asentoja, naisellista puhetapaa jne. täytyy usein opetella rangaistusten uhalla. 

Pakotettuun feminisaatioon voi myös liittyvä perinteisen naisen seksuaalinen rooli, jossa mies joutuu olemaan passiivinen osapuoli anaaliseksissä joko strap-on dildolla (naiselta) tai "pakotettuna" ja alistettuna miehiltä. Feminisoitu voi myös joutua pitämään anaalitappi. Seksuaaliseen fantasiaan kuuluu rooliin opettelu, joka voi tarkoittaa yhä isompien tulppien käyttöä. Myös oraaliseksi vastaanottavana osapuolena kuuluu feminisointiin. 

Feminisaatioon kuuluu usein olennaisesti miehisen seksuaalisuuden ja orgasmin hallinta. Feminisoidulla miehellä onkin tyypillisesti siveysvyö, joka voidaan avata vain tiettyjä erityistapauksia varten hallitsevan osapuolen (esim. dominan) luvalla. Miehen orgasmia voidaan rajoittaa lypsämällä häntä anaalistimulaation avulla. Päämääränä voi olla, että feminisoitu mies saavuttaa orgasmin vain anaaliyhdynnän avulla. 

Feminisaatiossa usein miestä kutsutaan tytöksi ja hänelle voidaan antaa naisen nimi. Hyvin käyttäytynyttä tyttöä voidaan kehua kiltiksi tytöksi ja huonosti käyttäytyvää kutsutaan tyypillisesti negatiivisilla termeillä (narttu, huora, lutka, pimppi jne.). 

 Kotiapulaiseksi puettu mies. 
Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Feminization (activity)
Ruutukaappaus Palm OS Garnet v5.4.9 -käyttöjärjestelmästä.
**Palm OS** (tunnetaan myös nimellä **Garnet OS**) on Palmin kämmentietokoneiden ja älypuhelinten käyttöjärjestelmä. Sen käyttöliittymä suunniteltiin käytettäväksi kosketusnäytön avulla. Ensimmäinen versio julkaistiin vuonna 1996. Palm OS:in kehittänyt talousongelmiin ajautunut Palm myytiin huhtikuussa 2010 tietokoneyhtiö Hewlett-Packardille.

Ominaisuudet
------------

Palm OS on suljetun lähdekoodin sulautettu käyttöjärjestelmä, jota voidaan ajaa monenlaisissa taskukokoisissa laitteissa. Myös Palm OS -pohjaisia rannetietokoneita on valmistettu. Ennen versiota 5.0 PalmOS toimi Motorola DragonBall-suorittimissa. Versiossa 5.0 siirryttiin käyttämään ARM-alustaa. 

Nykyisen version eli 5.4 Garnetin keskeiset ominaisuudet ovat:*lähde?*

* Yksinkertainen yksittäisajojärjestelmä, jonka ohjelmat toimivat koko näytöllä.
* Tukee mustavalko- ja värinäyttöjä, joiden resoluutio on enintään 480 \* 320.
* PIM-toiminnot, kuten kalenteri, muistio, osoitekirja ja tehtäväluettelo
* Graffiti 2 -niminen kynäpohjainen tekstinsyöttöjärjestelmä
* HotSync-niminen synkronointitoiminto, jota käytetään pöytäkoneiden ja kannettavien kanssa
* Äänentoisto ja nauhoitus
* Laitteen salasanasuojaus ja salakirjoitus
* Tuki TCP/IP-verkoille
* Tuki sarjaportille, USBille, IrDAlle, Bluetoothille ja Wi-Fille
* Muistikorttituki

Ongelmat
--------

PalmOS ei tue varsinaista moniajoa. Muistikorttituki on rajoittunut, eikä muistikortteja voi käyttää kaikkien sovellusten kanssa. Palm tarjoaa tämän takia joistain älypuhelimistaan Windows Mobile -versiota. Palmin uuteen Pre-älypuhelimeen on tulossa WebOS.*lähde?*

Lähteet
-------

1. ↑  What is Palm OS? *computerhope.com*.  31.1.2019. Computer Hope. Viitattu 9.7.2023. (englanniksi)
2. ↑  Palm — Complete Guide: History, Founding, Products, and More *history-computer.com*.  17.5.2023. History-Computer. Viitattu 9.7.2023. (englanniksi)
Galina Ulanova ja Juri Zhdanov baletissa *Romeo ja Julia*.
Ulanova vuonna 1968.
**Galina Ulanova** (Галина Серге́евна Ула́нова, 8. tammikuuta 1910 Venäjän keisarikunta – 21. maaliskuuta 1998, Venäjän federaatio) oli venäläinen ballerina.

Ulanova opiskeli Leningradissa Agrippina Vaganovan ja oman äitinsä Maria Romanovnan oppilaana. Hän valmistui Leningradin koreografiakoulusta vuonna 1928 ja tanssi Kirov-baletissa vuoteen 1948, jolloin hän siirtyi Moskovaan Bolšoi-teatteriin.

Ulanovan vaikutus balettiin sekä Venäjällä että länsimaissa oli valtava. Hän tanssi nimiroolin Sergei Prokofjevin *Romeo ja Julian* kantaesityksessä, joka lopulta esitettiin vuonna 1946. Prokofjev kysyi, minkä roolin Ulanova haluaisi seuraavaksi tanssia, ja Ulanova toivoi *Tuhkimoa*.

Muita merkittäviää roolisuorituksia olivat *Giselle*, *Prinsessa Ruusunen*, *Les Sylphides* ja *Bahtšisarain suihkulähde*.

Lähteet
-------

1. 1 2  Obituary: Galina Ulanova  1998. The Independent. Viitattu 3.7.2014. (englanniksi)
2. 1 2 3  Ulanova *Ballerina Gallery*. Viitattu 3.7.2014.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Kreikka
* Alankomaat
* Puola
* Portugali

 |
|  |
| Taiteenala | 
* ADK

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Suomen oikeusfilosofinen yhdistys** (**SOFY**) on suomalainen tieteellinen yhdistys, jonka tarkoituksena on suomalaisen oikeus- ja yhteiskuntafilosofian edistäminen ja kansainvälisen teoreettisen keskusteluyhteyden luominen suomalaisten ja ulkomaisten tutkijoiden välille.

SOFY perustettiin vuonna 1972. Se on oikeus- ja yhteiskuntafilosofian maailmanjärjestön Suomen osasto sekä Tieteellisten seurain valtuuskunnan ja Fingon jäsen. SOFY:n nykyinen puheenjohtaja on Itä-Suomen yliopiston oikeusfilosofian yliopistolehtori Maija Aalto-Heinilä.

SOFY järjestää vuosittain tapahtumia, kuten seminaareja ja keskustelutilaisuuksia. Se on myös jakanut vuosittain palkinnon parhaasta yhdistyksen toimialaan kuuluvasta opinnäytetyöstä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Suomen oikeusfilosofinen yhdistys SOFY ry *sofy.fi*. Viitattu 11.11.2023.
2. 1 2  Seuran tiedot - Suomen oikeusfilosofinen yhdistys SOFY Tieteellisten seurain valtuuskunta. Viitattu 11.11.2023.
3. ↑  SOFY:n opiskelijapalkinto *sofy.fi*. Viitattu 11.11.2023.
**Olavi Suvitie** (6. kesäkuuta 1926 Tampere) on tamperelainen arkkitehti. Hän työskenteli Tampereen kaupungin palveluksessa 10 vuotta, ja sen jälkeen hänellä oli oma arkkitehtitoimisto Taito Uusitalon kanssa. Valtaosa hänen suunnittelutyöstään oli koteja ja kouluja tamperelaisille. Näkyvimmät hänen suunnittelemansa rakennukset ovat vesitorneja. Niitä hän on suunnitellut Tampereelle kolme: Tesoman vesitorni, Hervannan vesitorni ja Peltolammin vesitorni. Lisäksi hän on suunnitellut Tesoman kirkon.

Suvitie ja Uusitalo ovat suunnitelleet yhdessä Tampereen ateljeetalon.

Lähteet
-------

1. ↑  Taskinen, Rita: *Suomalainen Design : Kuka kukin on*. Helsinki: Ornamo, 1992. ISBN 952-9748-04-3.
2. ↑  Marja Aaltio: Kouluja, koteja ja yksi kirkko.  *Aamulehti*, 5.6.2011, s. B18.
3. ↑  Tampereen keskustan rakennettu kulttuuriympäristö 2012, liite 2: Modernin rakennuskulttuurin kohteet (PDF) (Kortti 7: Tampereen ateljeetalo)  2012. Tampere:  Tampereen kaupunki & A-Insinöörit Suunnittelu Oy. Viitattu 2.10.2019.
**Suomen kielitieteellinen yhdistys** (eng. *The Linguistic Association of Finland*), lyh. **SKY**, on suomalainen vuonna 1977 perustettu tieteellinen yhdistys, joka keskittyy kielitieteeseen. Yhdistyksen kotipaikka on Turku.

Vuonna 2020 yhdistyksen puheenjohtajana toimi Krista Ojutkangas.

SKY:n toiminta koostuu mm. symposiumien ja seminaarien järjestäminen. Lisäksi se palkitsee vuosittain yhden pro gradu -tutkielman..

Yhdistyksen jäsenlehti, *SKY Journal of Linguistics*, on seuran julkaisema tieteellinen lehti. Vuodesta 2020 alkaen lehti on ilmestynyt täysin sähköisesti. Vuodesta 2021 alkaen lehti ottaa vastaan myös suomeksi ja ruotsiksi kirjoitettuja artikkeleita (aikaisemmin hyväksyttiin vain englanti, ranska ja saksa). Lisäksi lehti tulee vaihtamaan nimekseen *Finnish Journal of Linguistics*..

Lähteet
-------

1. ↑  Suomen kielitieteellinen yhdistys *Kauppalehti*.  2020. Viitattu 18.11.2020.
2. ↑  SKY- Johtokunta *www.linguistics.fi*. Viitattu 18.11.2020.
3. ↑  SKY- tapahtumia *www.linguistics.fi*. Viitattu 18.11.2020.
4. ↑  SKY Journal of Linguistics *www.linguistics.fi*. Viitattu 18.11.2020.
**Svetlana Zaharova** (s. 10. kesäkuuta 1979 Lutsk, Ukrainan sosialistinen neuvostotasavalta, Neuvostoliitto) on venäläinen balettitanssija. Hän on sekä Bolšoin että La Scala Theatre Ballet'n solistitanssija.

Zaharova aloitti tanssitunnit 6-vuotiaana. Kymmenenvuotiaana hän pääsi oppilaaksi Kiovan koreografiseen kouluun. Suoritettuaan kuusivuotisen balettikoulun Valeria Suleginan luokalla hän osallistui Pietarin nuorten tanssijoiden kilpailuun Vaganova-Prix nuorimpana kilpailijana. Tuolloin vain 15-vuotias Svetlana voitti toisen palkinnon ja sai kutsun suoraan Vaganovan balettikatemian valmistuvien tanssijoitten vuosikurssille, mikä oli ensimmäinen kerta koulun historiassa, kun opiskelija on jättänyt kaksi luokkaa väliin.

Vuonna 1996 Zaharova valmistui Mariinski-teatterin entisen balleriinan Jelena Jevtjevan ohjauksella Vaganovan balettiakatemiasta ja sai samana vuonna sopimuksen Mariinski-teatteriin vain 17-vuotiaana. Vuotta myöhemmin hänet nimitettiin soolotanssijaksi. Kuuluisasta balleriinasta ja opettajasta Olga Moisejevasta tuli hänen vakituinen opettajansa ja mentorinsa. Moisejevan ohjaamana Zaharova debytoi Mariana baletissa *Bahtšisarain suihkulähde*. Hän tanssi soolo-osia baleteissa *Don Quijote,* *Le Corsaire* ja *Chopiniana.* Hänen menestyksekkäin roolinsa uran alkupuolella oli nimirooli *Gisellessä*, jota kehuttiin nuorimman tätä vaativaa balettia tanssineen mestariteokseksi.

Svetlana Zaharova on tanssinut lukuisten klassikkobalettien pääosat, kuten *Prinsessa Ruusunen*, *Joutsenlampi*, *Tuhkimo*, *Don Quijote*, *Giselle*, *La Sylphide*, *Manon*, *Paquita*, *Raimonda* ja *Bajadeeri* sekä lukuisissa nykytanssiteoksissa.

Hän on vieraillut lukuisissa balettiryhmissä kuten New York City Ballet'ssa, American Ballet Theatressa, Pariisin oopperassa ja Englannin kansallisbaletissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Itäkannas, Lauri: Bajadeeri (Nimen kirjoitusasu)  7.1.2015. Yle. Viitattu 15.7.2015.
2. 1 2 3 4 5  Svetlana Zakharova Biography *svetlana-zakharova.com*.  Arkistoitu 28.5.2014. Viitattu 6.7.2014. (englanniksi)
3. 1 2  Svetlana Zakharova *bolshoi.ru/en*. Viitattu 6.7.2014. (englanniksi)
4. 1 2  Super User: SVETLANA ZAKHAROVA *www.bemus.rs*. Viitattu 16.9.2023. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Miracast** kuvan ja äänen langattoman siirron standardi, jonka Wi-Fi Alliance julkaisi 2012. Standardia on kuvattu "langattomaksi HDMI:ksi".

Miracast käyttää Wi-Fi Direct -stardardia (aiemmin nimellä Wi-Fi Peer-to-Peer), jonka avulla kaksi Wi-Fi-laitetta voivat muodostaa langattoman yhteyden ilman tukiasemaa.
Standardi tukee korkeintaan 1080p HD -videota (H.264 koodekilla) ja 5.1 surround -ääntä (AAC ja AC3 ovat valinnaiset koodekit) tai vähimmillään 16-bitin 48 kHz kahden kanava PCM-ääntä.

Miracast tuki lisättiin Android 4.2 versioon. Tuki kuitenkin poistui Android 6.0:sta. (Settings > Display > Cast (Android 5,6,7), Settings > Connected Devices > Cast (Android 8)

Miracast-tuki lisättiin Windows 10:een "Anniversary Update" -päivityksessä.
Toukokuun 2020 päivityksen jälkeen ominaisuutta ei ole enää asennettu oletuksena, vaan sen on lisättävä Asetuksista kohdasta Apps & features -> Optional features -> Wireless Display.
Vastaanotto tapahtuu "Connect"-sovelluksen avulla.
Windows 10 puhelimissa toiminto on Continuum-ohjelmassa.

Computerworld-lehden mukaan Miracast ei suuresta innostuksesta huolimatta ikinä oikein lyönyt läpi standardina.
Google kehitti vastaavan oman Google Cast -protokollan, jonka toteuttavat Chromecast-laitteet. Applen vastaava protokolla on AirPlay.

Viitteet
--------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
Voitaikinaleivonnaisen rakenne näkyy haukkauspinnassa.
**Voitaikina** on sekä suolaisissa että makeissa leivonnaisissa käytetty taikinatyyppi. Siitä tehdään muun muassa suolaisia pasteijoita ja makeita leivonnaisia kuten joulutorttuja sekä napoleoninleivoksia. Taikinassa on runsaasti rasvaa. Kaaviloitua, kuohkeaa voitaikinaa kutsutaan joskus lehtitaikinaksi, varsinkin jos siinä on voin sijasta käytetty margariinia. Voitaikinaa myydään kaupoissa puolivalmisteena.

Voitaikinalle on oleellista kuohkeus ja mureus. Jos taikinaa työstetään liian pitkään, siitä tulee sitkeää. Voitaikinan perusosat ovat voi, vehnäjauhot ja vesi. Sekoitettuun voitaikinaan voidaan lisätä esimerkiksi rahkaa kuohkeuden lisäämiseksi ja taikinan keventämiseksi. Kaaviloitu voitaikina tehdään sekoittamalla perustaikinaan jauhot, vesi ja kolmannes rasvasta, levittämällä loput rasvasta taikinan päälle, sitten kaulimalla ja kääntämällä, niin että syntyy useita taikinakerroksia, joiden välissä on enemmän rasvaa.

Voitaikinaa käytetään myös paistosten kuorena, esimerkiksi liharuukku voidaan paistaa taikinakuoren alla.

Lähteet
-------

1. 1 2  Harjula, Mari: Joulutortut monella täytteellä *Kotiliesi*.  1.1.2011.  Arkistoitu 15.12.2011. Viitattu 20.12.2018.
2. ↑  Warner, Valentine: Rough Puff Pastry BBC Food. Viitattu 20.12.2018. (englanniksi)
3. ↑  Chicken Potpie with Puff Pastry Martha Stewart.  (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Voitaikina** Wikimedia Commonsissa
Aquafaba-sitruunakakkua
**Papumehu** eli **aquafaba** on yleisnimitys säilykekikherneiden ja -papujen ja tofun liemelle, jolla voi pitkälti korvata kananmunan käytön ruoanlaitossa. Se on helposti saatavilla oleva ja yksi halvimmista kananmunan korvaavista tuotteista. Ranskalaiskokki Joel Roessel huomasi vuonna 2014 kikhernepurkin veden vaahtoutuvan vatkattaessa. Amerikkalainen Goose Wohlt keksi valmistaa kananmunatonta marenkia vain aquafabaa ja sokeria käyttämällä ja julkaisi keksintönsä vegaaniyhteisössä Facebook-sivulla *What Fat Vegans Eat*. Tästä innostuneena Rebecca August perusti Facebook-ryhmän *Vegan Meringues - Hits and Misses!*, joka on kehittänyt papumehulle lisää käyttötarkoituksia. Ryhmällä oli elokuussa 2016 yli 50 000 jäsentä.

Käyttö
------

Ensimmäinen resepti, johon papumehua käytettiin, oli marenki. Papumehua voidaan käyttää myös muuhun leivontaan ja ruoanlaittoon, muun muassa lettuihin, jäätelöön, kakkuihin, majoneesiin, juustoon, vaahtokarkkeihin, leivoksiin ja moneen muuhun.

Papumehun voi myös pakastaa myöhempää käyttöä varten ja sitä voi kuumentaa ja keittää kasaan paksumman koostumuksen aikaansaamiseksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Leminen, Teemu: Vegaanipiireissä ihastuttanut papumehu sopii muuhunkin kuin marenkeihin *Helsingin Sanomat*.  21.3.2016. Viitattu 10.8.2016.
2. 1 2 3 4  Koski, Paula: Mullistava keksintö: kananmunan voi korvata näin helposti! *Iltalehti Pippuri*.  10.6.2015. Viitattu 10.8.2016.
3. 1 2 3 4  13 Amazing things you can do with aquafaba *vegansociety.com*. Viitattu 10.8.2016.
4. 1 2 3 4 5 6  goose wohlt: Aquafaba History *aquafaba.com*. Viitattu 10.8.2016.
5. 1 2  Révolution végétale *www.revolutionvegetale.com*. Viitattu 10.8.2016.
6. 1 2 3 4  Vegan Meringue - Hits and Misses! Julkinen ryhmä | Facebook *www.facebook.com*. Viitattu 10.8.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* 
* 
*
**Fjodor Markelovitš Tšesnokov** (ven. Фёдор Марке́лович Чесноко́в, 7. toukokuuta 1896 nykyisen Penzan alueen Lopatinon piirin Pylkovon kylä – 25. toukokuuta 1938 Saransk) oli ersämordvalainen kirjailija.

Fjodor Tšesnokov syntyi talonpoikaisperheeseen. Hän työskenteli opettajana, palveli armeijassa ja osallistui Venäjän sisällissotaan. Vuonna 1922 Tšesnokov muutti Moskovaan, jossa hän valmistui Punaprofessorien instituutin kirjallisuusosastosta vuonna 1924 ja Idän kansojen yliopistosta vuonna 1929. Vuoteen 1932 saakka Tšesnokov työskenteli Neuvostoliiton kansojen kirjakustantamon ja oppikirjakustantamon mordvalaisten osastojen toimittajana. Hän laati koulujen oppikirjoja ja kirjoitti *Jakstere tešte* -lehteen. Vuonna 1933 Tšesnokovista tuli Mordvan kulttuuri-instituutin kirjallisuuden tutkija Saranskissa.

Tšesnokovin ensimmäinen kertomus ilmestyi vuonna 1922. Hän julkaisi kertomuskokoelmia, joiden aiheena oli Venäjän vallankumous, sisällissota, maatalouden kollektivisointi ja taistelu uuden elämäntavan puolesta. Kertomukset perustuivat usein hänen omiin kokemuksiinsa.

Tšesnokov oli yksi ensimmäisistä mordvalaisista näytelmäkirjailijoista. Hän kirjoitti vallankumoushistoriallisia ja ajankohtaisia agitaationäytelmiä, tapakomedioita ja satiireja. Tšesnokov toimi myös lastenkirjailijana ja kirjallisuuskriitikkona sekä osallistui mordvan kirjakielten kehittämiseen.

Tšesnokov teloitettiin Stalinin vainoissa syytettynä vastavallankumouksellisesta toiminnasta. Hänet rehabilitoitiin vuonna 1957.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Mordovija: Entsiklopedija v dvuh tomah, tom 2*, s. 507. Saransk: NIIGN pri pravitelstve RM, 2004. ISBN 5-900029-08-5.
2. 1 2 3 4  Tšesnokov Fjodor Markelovitš *Biblioteka mordovskoi literatury*. Viitattu 2.4.2021.
3. ↑  Tšesnokov Fjodor Markelovitš *Žertvy polititšeskogo terrora v SSSR*. Viitattu 2.4.2021.
*Noiduttu rakkaus* (*El amor Brujo*), tanssijat Elza Galvez ja Hery Thomson.
**Noiduttu rakkaus** (esp. *El amor brujo*) on Manuel de Fallan balettiteos, joka ensiesitettiin vuonna 1915 flamencoesityksenä ja vuonna 1924 nykyisen kaltaisena balettina. Sen libreton kirjoitti Gregorio Martínez Sierra.

Andalusialainen romanityttö Candela rakastaa Carmeloa, mutta hänet on jo järjestetty petollisen ja ikävän miehen vaimoksi. Mies kuolee, mutta jatkaa leskensä vainoamista kummittelemalla. Candelaa pidetään hulluna, kun hän joka ilta tanssii miehensä karkottamiseksi. Hän saa selville, että mies kuoli tämän rakastajattaren, romanityttö Lucian, aviomiehen tappamana. Hän juonittelee Lucian tapaamaan kummittelevaa miestään, ja kuolleen miehen sielu tyyntyy rakastuessaankin taas Luciaan. Näin Candela ja Carmelo ovat lopultakin vapaita ja onnellisia.

Lähteet
-------

1. ↑  Flamencotanssi ja orkesterimusiikki yhdistyvät Kuopion kaupunginorkesterin konsertissa *Kuopion musiikkikeskus*.  15.03.2019. Viitattu 19.7.2021.
2. ↑  Ewen, Davis: "Scenarios of Twenty-Five Famous Ballets", *The Home Book of Musical Knowledge*. Englewood Cliffs, New Jersey: Grolier, Prentice-Hall, 1954.
**Heinolan Palloilijat -47** (**HP-47**) on vuonna 1947 perustettu heinolalainen jalkapalloseura.

HP-47 on pelannut jalkapalloa parhaimmillaan II divisioonassa kaudella 1976.

**Kaudella 2023** seuran miesten edustusjoukkue pelaa Etelän Kutosta. Miesten joukkue perustettiin lähes kymmenen vuoden tauon jälkeen kaudeksi 2022. Joukkue koostuu 2021 vuoden B-juniori joukkueesta, sekä vanhoista HP-47 legendoista. Kaudella 2022 sijoitus etelän kutosessa oli 5. Kolmos sijan nousukarsinta paikasta jäätiin harmittavasti vain yhden pisteen päähän. 

**Kausi 2023**

Kausi 2023 oli heinolalaisten toinen kausi miesten kutosessa, miesten joukkueen "uudelleentulemisen" jälkeen. Kausi sujui erinomaisesti sillä heinolalaiset voittivat oman lohkonsa ja nousevat kaudeksi 2024 miesten vitoseen! 2023 kauden saldona 10 voittoa, 4 tasapeliä ja vain 2 tappiota. Parhaana maalintekijänä luottomies **Seyawash "sisu" Masudi**, joka iski 15 peliin 17 täysosumaa!*lähde?*

Jalkapallon lisäksi HP-47 on kilpaillut ainakin jääkiekossa ja pesäpallossa. Jääkiekossa seura voitti maakuntasarjan vuonna 1954 ja pelasi sittemmin 1960-luvun lopulle asti useita kausia tuolloin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Suomensarjassa. Vuonna 1969 kaupunkiin perustettiin jääkiekon erikoisseura Peliitat. Pesäpalloa HP-47 pelasi Suomensarjassa kaudella 1949.

Lähteet
-------

1. ↑  Pietarinen, Heikki: Finland – Divisional Movements RSSSF. Viitattu 22.10.2011.
2. ↑  Jääkiekkokirjat Suomen Jääkiekkomuseo.  Arkistoitu 15.10.2011. Viitattu 22.10.2011.
3. ↑  Historia Peliitat.  Arkistoitu 1.9.2011. Viitattu 22.10.2011.
4. ↑  Mustonen, Vesa: Heinolan Palloilijat -47 *vessix.kotisivukone.com*. Viitattu 22.10.2011.

Aiheesta muualla
----------------

* Heinolan Palloilijat-47 ry
* Seuran 1950-luvun pelipaita Suomen Jääkiekkomuseon näyttelyssä (Arkistoitu – Internet Archive)
*Tämä artikkeli käsittelee yritystä. SLO on myös Slovenian maatunnus olympiakisoissa.*

Sonepar Suomi Oy:n pääkonttori Vantaan Tuupakassa, Ylästön kaupunginosassa.
**Sonepar Suomi Oy** (aiemmin SLO Oy) on suomalainen sähkö-, tele- ja automaatiotuotteiden toimittaja. Yhtiön asiakasryhmiä ovat sähköurakoitsijat, sähkö- ja teleyhtiöt, verkonrakennusyhtiöt, teollisuusyritykset ja julkinen sektori. Sonepar Suomi Oy:n pääkonttori ja keskusvarasto sijaitsevat Kehä III:n äärellä Vantaan Tuupakassa, Ylästön kaupunginosassa. Yhtiöllä on noin 440 työntekijää ja 38 myyntikonttoria. Sonepar Suomi tekee yhteistyötä yli 500 tavarantoimittajan ja -valmistajan kanssa. 

Sonepar Suomi Oy:n toimitusjohtajana on toiminut vuodesta 2012 lähtien Mika Höijer. Hänen edeltäjänsä 2002–2011 oli kauppaneuvoksen arvonimen saanut Tapio Jouhki.

Sonepar Suomi Oy ja sen sisaryritys Sonepar Eesti AS (aiemmin SLO Eesti AS) kuuluvat ranskalaiseen Sonepar-konserniin. Kansainvälinen Sonepar-konserni on maailman johtava sähkötarviketoimittaja, jonka liikevaihto on noin 32.4 miljardia euroa. Henkilöstöä on n. 44 000 yli 40 maassa.

Historiaa
---------

**Sonepar Suomi Oy** tunnettiin 2.5.2022 asti nimellä SLO Oy. SLO perustettiin vuonna 1945. Sotien jälkeen Suomessa oli pulaa myös sähkötarvikkeista, jolloin joukko sähköasennusliikkeitä perusti oman sähkötarvikkeiden keskushankintapisteen, Sähköliikkeiden Oy:n. Näin yhtiön pääomistajiksi tulivat sähköurakoitsijat. Sähköliikkeiden Oy:n nimilyhenteeksi virallistettiin SLO vuonna 1971 ja yhtiön viralliseksi nimenä se on ollut vuodesta 1990.

Toiminnan alussa yhtiöllä oli vaikeuksia saada muun muassa säännöstelytalouden vaatimia tuontilisenssejä, joten yhtiö solmi jo varhain kiinteät edustussopimukset ulkomaisten yritysten kanssa. SLO harjoitti pienimuotoista teollisuutta 1950-luvulta lähtien, mutta luopui kaapelitehtaasta, valaisin- ja sähkötarviketehtaasta, elektroniikkatehtaasta sekä valaisimien muoviosia ja asennusputkia valmistavista yrityksistä 1980-luvulla. 

Omistajat myivät SLO:n vuonna 1986 Nokia Oyj:lle. Hollantilaiselle, Euroopan suurimpiin sähkötukkuliikkeisiin kuuluvalle Otra N.V.:lle SLO siirtyi vuonna 1993 ja Soneparin omistukseen vuonna 1999.

Lähteet
-------

* Eiro, Klaus: SLO sähkönvirstanpylväät 1945–2005

### Viitteet

1. 1 2  SLO Myymälät ja myyntikonttorit - SLO palvelee SLO Oy, slo.fi. Viitattu 11.7.2016.
2. 1 2  kartta.vantaa.fi (Haku katuosoitteella *Ritakuja 2*. Valinnat: Aluejaot: *Suuralueet*, *Kaupunginosat* ja *Postinumeroalueet*) Vantaan kaupunki, vantaa.fi. Viitattu 11.7.2016.
3. 1 2 3 4 5  Slo Oy kauppalehti.fi. Viitattu 11.7.2016.
4. ↑  Lehdistötiedote: Mika Höijer SLO Oy:n toimitusjohtajaksi SLO. Viitattu 5.1.2012.
5. ↑  Möttönen, Tuomas: Kauppaneuvos Tapio Jouhki (1945–). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 29.11.2018. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 30.6.2023.
6. Slo Oy - lievästä kasvusta huolimatta tulos parani selvästi. Tilikausi: 2015/12 kauppalehti.fi.  Arkistoitu 14.9.2016. Viitattu 11.7.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* 
* 
*
Lohjan suojeluskuntatalo, nykyisin Lohjan Rauhanyhdistyksen toimitalo.
**Lohjan suojeluskunta** oli yksi valtakunnallisen suojeluskuntajärjestön paikallisista suojeluskunnista. 1917 perustettu Lohjan suomenkielinen suojeluskunta oli alkujaan nimeltään **Pohjois-Lohjan suojeluskunta**, mutta vuodesta 1939 se otti käyttöön nimen "Lohjan suojeluskunta". Suojeluskunnan toiminta alkoi varsinaisesti vasta 9. huhtikuua 1918 saksalaisten saavuttua Lohjakylään. Punaisten otettua vallan Lohjalla 4. helmikuuta 1918 joutui miltei aseeton suojeluskunta lähtemään Siuntioon Suitian linnaan turvaan.

Lohjan suojeluskuntalaiset ja lotat yhteisparaatissa 1930-luvun alussa.
Lohjan suojeluskuntatalo ennen vuotta 1930.
Ensimmäiset maininnat porvarillisten piirien suojeluskuntatoiminnasta Lohjalla sijoittuvat vuoteen 1906, jolloin paikkakunnalla aloitti toimintansa aseellinen suojeluskunta. Toiminta jäi kuitenkin lyhyeksi, sillä suojeluskunta lakkautettiin jo vuonna 1907.

Rakennus
--------

Rakennusmestari G. Hellmanin suunnittelema Suojeluskunnan rakennus valmistui Nummentien varteen 1925, ja se vihittiin käyttöön 13. huhtikuuta 1925. Tonttimaan lahjoitti Laakspohjan kartanon isäntä Max van Gilse van der Pals. Vanhoissa kuvissa näkyvä katon kaide purettiin 1930. Rakennuksessa järjestettiin koulutusta ja kokouksia. Alakerta oli varattu esikunnan toimiston ja Lotta-leipomon käyttöön. Vuosina 1931–1933 talossa pidettiin käräjäoikeuden istunnot.

Lohjan Suojeluskunta lahjoitti 4. marraskuuta 1944 talon Lohjan Maamiesseuralle. Myöhemmin rakennus siirtyi edelleen Lohjan Rauhanyhdistykselle rukoushuoneeksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Lohjan historiasta (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Koskinen, Esa: *Lohjalaisten historia III*, s. 76. Lohjan kaupunki, 2022. ISBN 978-951-918-872-0.
3. ↑  Koskinen, Esa: *Lohjalaisten historia III*, s. 82. Lohjan kaupunki, 2022. ISBN 978-951-918-872-0.
4. ↑  Lohjan aakkoset (Arkistoitu – Internet Archive)
5. ↑  Suojeluskuntatalo
6. ↑  Lohjan maamiesseura
**Suomen Televisioiden Liitto ry** (STL) on 4.11.1999 perustettu kaupallista televisiotoimintaa harjoittavien tv-yhtiöiden etujärjestö Suomessa. Vuonna 2002 liitto muutti nimensä Suomen Kaupallisten televisioiden liitto ry.

STL antaa lausuntoja alan lainsäädäntöä koskevissa asioissa ja on mukana muun muassa tekijänoikeuslautakunnassa sekä mainonnan eettisessä neuvostossa. , mutta muuten sen toiminta on varsin näkymätöntä. Yhdistyksellä ei esimerkiksi ole nettisivuja.

Liiton jäseninä ovat Nelosen omistava Sanoma Entertainment Oy ja Sanoma Television Oy. MTV Oy vetäytyi 14. tammikuuta 2010 kaikesta yhteistyöstä Nelonen Median kanssa.

Lähteet
-------

1. ↑  Screenforce Finland: Tietoa meistä | Screenforce *www.screenforce.fi*. Viitattu 29.4.2022.
2. ↑  Opetusministeriö, 21.02.2008 , Tekijänoikeustoimikunta ja monikanavajakelun selvitysryhmä asetettu (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Keskuskauppakamari, 2008, Mainonnan eettiset ohjeet (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
Kiowa-intiaani Josep Goombi, Amerikan Intiaanien kansalliskongressin ensimmäinen varapuheenjohtaja.
**Amerikan intiaanien kansalliskongressi** (National Congress of American Indians eli NCAI) perustettiin Oklahoman tasankointiaanien aloitteesta vuonna 1944. NCAI edusti kaikkia niitä eri heimojen hallituksia, jotka olivat järjestäytyneet vuoden 1934. intiaanilain mukaisesti. Kansalliskongressi pyrki *mm.* herättämään ymmärrystä intiaanikansoja kohtaan, säilyttämään mahdollisimman paljon intiaanien omia perinteitä, edistämään heimojen yleistä hyvinvointia ja vaalimaan intiaanien uskollisuutta Yhdysvaltain lipulle.

1960-luvulla uusi sukupolvi alkoi tuoda esiin omia näkemyksiään. Aluksi opiskelijoista koostunut ryhmä vastusti NCAI:n suvaitsevaisuutta valkoisten politiikkaa kohtaan, ja alkoi pitää omia kokouksiaan. New Mexicossa perustettu intiaanien kansallinen nuorisoneuvosto NIYC ajoi NCAI:n toimintapiiriin kuuluneita asioita radikaalimmin eteenpäin. 

Amerikan intiaanien kansalliskongressi jatkaa edelleen intiaanien reformistisista liikkeistä suurimpana ja vahvimpana Jefferson Keelin toimiessa puheenjohtajana.

Lähteet
-------

Henriksson, Markus *"Alkuperäiset amerikkalaiset"* Gummerus, 1986, ISBN 951-662-385-9

1. ↑   Henriksson s.196.
2. ↑   Henriksson s.197.
3. ↑  American Congress of American Indians ncai,org.  Arkistoitu 9.2.2010. Viitattu 23.8.2010.. (englanniksi)
Eláti  
ΕλάτηEláti-vuoria.

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Lefkas, Jooniansaaret, Kreikka |
| Korkeus merenpinnasta | 
1 158 m |

Kartta

|  |  |
| --- | --- |
| Koordinaatit | 
38° 42′ 23″ P, 20° 38′ 23″ IView and modify data on Wikidata  |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Eláti** (kreik. Ελάτη) eli **Stavrotá** (Σταυρωτά) on vuori ja vuorijono Lefkaksen saarella Jooniansaarilla Kreikassa. Se on saaren korkein vuori ja sen korkeus on 1 182 metriä. Vuoren korkeimman huipun nimi on Stavrotá, mitä nimeä käytetään myös koko vuoresta. Toiseksi korkeimpaan huippuun, jonka korkeus on 1 126 metriä, viitataan usein erikseen nimellä Eláti. Siksi myös sen korkeus ilmoitetaan joskus koko vuoren korkeudeksi.

Eláti-vuoria Lefkaksen keskiosissa.
Vuori sijaitsee Lefkaksen keskiosissa Karyán Egkloúvin kylän eteläpuolella. Vuorelta on hyvä näköala lähes koko saarelle.

Lähteet
-------

1. 1 2  Elati, Mountain, Lefkada *Greek Travel Pages*. Viitattu 19.9.2016.
2. ↑  Λευκάδα Γεωγραφία *Λευκάδα - Lefkada Island Info*. Viitattu 19.9.2016.
3. ↑  Γεωγραφική Θέση Περιφερειακή Ενότητα Λευκάδας. Viitattu 19.9.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Eláti** Wikimedia Commonsissa