recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Syysmaisema Pielisjärveltä** on suomalaisen taiteilijan Eero Järnefeltin öljyvärimaalaus kankaalle vuodelta 1899. Kooltaan tämä yhdeksi suomalaisuuden ikoneiksi noussut maalaus on 61 cm × 198 cm ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon kokoelmiin. Maalaus esittää Pohjois-Karjalassa silloisessa Pielisjärven kunnassa (nykyisin Lieksa) sijaitsevaa Pielinen-nimistä järveä kuvattuna Mäkrä-nimiseltä vaaralta.

Ennen tätä panoraamamaalausta Eero Järnefelt teki myös muita maalauksia Kolista. Hän oli käynyt siellä kaksi kertaa: vuonna 1892 ja vuonna 1895. Noilla käynneillään Järnefelt teki Kolilla luonnoksia ja otti valokuvia. Näiden luonnosten ja valokuvien pohjalta taiteilija teki vuonna 1899 tämän panoraamamaalauksen, josta tuli yksi Suomen taiteen kultakauden avainteoksista. Ajankohtaan liittyi Suomen kokema venäläistämispolitiikka ja suomalaisten vastareaktiot niihin. Kolin maisemiin yhdistettiin tästä lähtien voimakkaasti isänmaallisuus.

*Syysmaisema Pielisjärveltä* ei vastaa täydellisesti todellista näkymää kaikilta yksityiskohdiltaan. Tärkeä tunnelmanluoja työssä on taivas sen veteen heijastuvine pilvineen. Ilma kirkastuu kohteessa järveltä päin ja sadepilvet väistyvät kallioisen syksyisen vaaran yltä. Taivas on tärkeä tekijä monessa muussakin Järnefeltin maalauksessa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Ojanperä Riitta: *Luonnon lumo* -näyttelykirja. Ateneumin taidemuseo, 2006, s. 258

Aiheesta muualla
----------------

* Suomen Kansallisgalleria: Kokoelmat: Syysmaisema Pielisjärveltä. (Arkistoitu – Internet Archive)
**Luetaan yhdessä – Vi läser tillsammans** on valtakunnallinen verkosto, joka tukee Suomeen muuttaneiden, erityisesti naisten, kielen oppimista ja kotoutumista. Verkosto tarjoaa vapaaehtoistyönä lukutaidon ja suomen tai ruotsin kielen opetusta maahanmuuttajille eri puolilla Suomea. 

Monet Suomeen muuttaneista henkilöistä pääsevät kunnan tarjoaman kotoutumiskoulutuksen kautta kielenopetukseen, mutta eivät kaikki. Tämän ulkopuolelle jäävät helposti esimerkiksi iäkkäämmät maahanmuuttajat ja kotiäidit. Osa maahanmuuttajista on myös luku- ja kirjoitustaidottomia.

Suomen kielen taitamattomuus sekä luku- ja kirjoitustaidottomuus jättävät ihmisen yhteiskunnan ulkopuolelle ja lisäävät tämän syrjäytymisriskiä.

Jotta kotoutuminen Suomeen olisi helpompaa, *Luetaan yhdessä* -ryhmissä opetetaan erityisesti arjessa tarvittavaa kieltä. Tunneilla painotetaan myös sosiaalisuutta ja suomalaisen yhteiskunnan ja kulttuurin tuntemusta, mikä edistää opiskelijoiden ja heidän perheensä hyvinvointia. Vapaaehtoisille ja opiskelijoille toiminta tarjoaa mukavaa yhdessäoloa sekä kulttuurien välistä vuorovaikutusta.

Verkostoon kuului vuonna 2018 yli 100 ryhmää ympäri Suomea. Vapaaehtoisia opettajia on yli 600 ja opiskelijoita noin 3000. Ryhmät kokoontuvat kerran viikossa kahden tunnin ajan. 

Luetaan yhdessä -toiminta on alkanut vuonna 2004. Verkostoa hallinnoi Suomen Akateemisten Naisten Liitto ja toimintaa rahoittaa STEA sekä Koneen säätiö.

Lähteet
-------

1. ↑  Luetaan yhdessä | Luetaan yhdessä *Luetaan yhdessä -verkosto*.  16.8.2017. Viitattu 8.5.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Luetaan yhdessä -verkosto
* Suomen Akateemisten Naisten Liitto
Södra Rådan vanha kirkko.
Södra Råda ja muut entiset pitäjät Gullspångin kunnan kartalla.
**Södra Råda** on Ruotsissa sijaitseva entinen pitäjä, kunta ja seurakunta. Södra Rådan alue kuuluu nykyään Gullspångin kuntaan, Länsi-Götanmaan lääniin ja Värmlannin maakuntaan.

Södra Råda oli tunnettu vuosina 1310–1323 rakennetusta vanhasta puukirkosta, joka oli lattiaa lukuun ottamatta maalausten peitossa. Kirkko poltettiin maan tasalle 12.11.2001.

Hallintohistoriaa
-----------------

Södra Rådan pitäjä on perustettu keskiajalla. Pitäjän nimenä oli 17.4.1885 asti pelkästään *Råda*.

Vuoden 1862 kuntauudistuksessa Södra Rådan pitäjän kirkolliset tehtävät siirrettiin Södra Rådan seurakunnalle ja maalliset tehtävät Södra Rådan maalaiskunnalle. Alue kuului tuolloin Visnumin kihlakuntaan Värmlannin läänissä.

Maalaiskunta liitettiin vuoden 1952 kuntauudistuksessa Visnumin maalaiskuntaan, joka lakkautettiin vuonna 1971. Tuolloin Södra Rådan alue liitettiin Gullspångin kuntaan. Kuntajakomuutoksen yhteydessä Södra Råda siirrettiin Värmlannin läänistä Skaraborgin lääniin (nykyään osa Länsi-Götanmaan lääniä).

Lääninvaihdoksen yhteydessä Södra Rådan seurakunta puolestaan siirrettiin Karlstadin hiippakunnasta Skaran hiippakuntaan. Seurakunta liitettiin vuonna 2006 Amnehäradin seurakuntaan. Laajennettu Amnehäradin seurakunta ulottuu nykyään sekä Länsi-Götanmaan että Värmlannin maakuntiin.

Maantiedettä
------------

Södra Rådan pitäjän pinta-ala on 60,19 neliökilometriä, josta 43,50 neliökilometriä on maa-alueita. Vuonna 2000 pitäjän alueella asui 481 henkilöä. Pitäjässä sijaitsee pieni osa Gullspångin taajamasta.

Pitäjän alue sijaitsee Mariestadista koilliseen. Lännessä se rajoittuu Vänerniin, idässä Skagern-järveen ja etelässä Gullspångsälveniin. Pitäjä on viljelysseutua, jossa on paikoitellen myös metsiä.

Lähteet
-------

1. ↑  Södra Råda gamla kyrka – Historia *sodraradagamlakyrka.com*. Viitattu 27.5.2009. (ruotsiksi)[vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Södra Rådan pitäjän rajat ja muinaisjäännökset Riksantikvarieämbetetin karttapalvelussa (Arkistoitu – Internet Archive) (ruotsiksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: sv:Södra Råda socken
**Jaak Tamm** (25. helmikuuta 1950 Tallinna - 4. tammikuuta 1999 Tallinna) oli virolainen poliitikko ja toimi aiemmin tutkijana. Hän toimi 1990-luvulla ministerinä ja tallinnassa pormestarina.

Tutkijana
---------

Jaak Tamm valmistui Tarton valtionyliopistosta vuonna 1973. Vuosina 1968-1975 hän työskenteli Tarton yliopiston sosiologian laboratoriossa eli aina laboratorion sulkemiseen asti. Sen jälkeen hän siirtyi Tallinnaan tutkimusavustajaksi Pedagogiseen instituuttiin. Vuonna 1979 hän väitteli tohtoriksi psykologiasta. Vuosina 1979-1985 Tamm työskenteli projektipäällikkönä Neuvosto-Viron teollisuusministeriön alaisessa talouskonsultointiyritys Mainorissa.

Yhteiskunnalliset tehtävät
--------------------------

Tamm siirtyi 1980-luvun puolivälissä politiikkaan. Vuosina 1985-1987 hän oli Neuvosto-Viron rakennusministerinä Bruno Saulin johtamassa hallituksessa. Sen jälkeen hän siirtyi tuotannonohjausjärjestelmiä tutkivaan ja kehittävään Kodamu-yritykseen johtajaksi vuosiksi 1987–1990.

Viron laulavan vallankumouksen aikaan Tammista tuli Savisaaren hallitukseen teollisuus- ja energiaministeri huhtikuusta 1990 joulukuuhun 1991. Pian Viron itsenäisyyden palauttamisen jälkeen syksyllä 1992 Tamm oli mukana perustamassa Viron kokoomuksen (viroksi Eesti Koonderakond ) joulukuussa 1991, ja hänestä tuli puolueen ensimmäinen puheenjohtaja.

Vuosina 1992-1996 Tamm toimi Tallinnan pormestarina. Hän joutui eroamaan tehtävästä kaupungin asuntojen yksityistämiseen liittyvien epäselvyyksien takia. Tutkinta ei johtanut kuitenkaan tuomioihin. Hän työskenteli sen jälkeen omassa konsultointiyrityksessään. Helmikuussa 1998 hänet valittiin Koillis-Viron Sillamäen kaupunginjohtajaksi, jossa tehtävässä hän oli ennen aikaiseen kuolemaansa tammikuuhun 1999 asti.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Яак Тамм / Jaak Tamm  1/1999. Краеведение Силламяэ. Viitattu 12.3.2024. (venäjäksi)
2. ↑  Jaak Tamme kinnitamise kohta Tallinna linnapeaks  15.4.1992. Riigi Teataja. Viitattu 12.3.2024. (viroksi)
3. ↑  Jaak Tamm loodab, et süüdistus võetakse maha, Siim Kallas kohtus USA riigisekretäriga  26.3.1996. Postimees. Viitattu 12.3.2024. (viroksi)
4. ↑  Jaak Tamm valiti eile Sillamäe linnapeaks  13.2.1998. Postimees. Viitattu 12.3.2024. (viroksi)
**Schönbrunnin rauha** (myös **Wienin rauha**) oli 14. lokakuuta 1809 Ranskan ja Itävallan välillä solmittu rauhansopimus, joka päätti Napoleonin sotiin kuuluneen viidennen liittokunnan sodan. Sopimus allekirjoitettiin keisarillisessa Schönbrunnin linnassa Wienin liepeillä. Tappio Wagramin taistelussa heinäkuussa 1809 pakotti Itävallan rauhaan sen aloitettua sodan aiemmin samana vuonna. Rauhansopimuksen allekirjoittivat Ranskan puolesta ulkoministeri Jean-Baptiste Nompère de Champagny ja Itävallan puolesta sotamarsalkka, Liechtensteinin ruhtinas Juhana. Schönbrunnissa oleskellut keisari Napoleon vahvisti sen seuraavana päivänä.

Schönbrunnin rauhassa Itävalta luovutti Ranskalle Istrian, Fiumen ja Triesten, Kroatian rannikon sekä pääosan Kärntenin ja Krainin alueista. Lisäksi Itävallan oli luovutettava alueita Ranskan liittolaisille: Varsovan suurherttuakunnalle Länsi-Galitsia, Venäjälle Tarnopolin alue Itä-Galitsiasta ja Baijerille Salzburgin, Berchtesgadenin ja Innviertelin alueet sekä puolet Hausruckviertelistä. Itävalta menetti kokonaan yhteytensä Välimerelle ja käytännössä aleni suurvallasta toisen luokan valtioksi. Se joutui luopumaan noin 83 000 km² laajuisesta alueesta, jolla asui noin kolme ja puoli miljoonaa asukasta. Lisäksi se joutui maksamaan suuret sotakorvaukset, rajoittamaan armeijansa koon 150 000 mieheen sekä tukemaan mannermaasulkemusta katkaisemalla diplomaattisuhteet ja kaupankäynnin Ranskan vihollisen Ison-Britannian kanssa.

Ranska ja Itävalta olivat Schönbrunnin rauhan jälkeen jonkin aikaa läheisissä suhteissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Treaty of Schönbrunn (englanniksi) *Encyclopædia Britannica Online Academic Edition*. Viitattu 20.11.2019.
2. ↑  The Treaty of Vienna, 14 October, 1809 (englanniksi) Napoleon.org. Viitattu 20.11.2019.
3. ↑  Knut Mykland (suom. Heikki Eskelinen): *Otavan suuri maailmanhistoria 13: Suuret vallankumoukset*, s. 253. Otava, Helsinki 1985.
**Andres Tarand** (s. 11. tammikuuta 1940 Tallinna) on virolainen poliitikko. Tarand toimi Viron pääministerinä vuosina 1994–1995 ja myöhemmin Euroopan parlamentin jäsenenä vuosina 2004–2009. Hän edustaa Sosiaalidemokraattista puoluetta.

Ura
---

Tarand valmistui Tarton valtionyliopistosta vuonna 1963 klimatologian tutkinnolla. Hän jatkoi opintojaan yliopistossa ja suoritti tutkinnon maantieteestä vuonna 1973.

Tarand toimi Korkeimman neuvoston jäsenenä vuosina 1990–1992 ja Viron parlamentin Riigikogun jäsenenä vuosina 1992–2004. Hän toimi Mart Laarin ensimmäisen hallituksen ympäristöministerinä vuosina 1992–1994.

Tarandista tuli maan pääministeri Mart Laarin jälkeen marraskuussa 1994. Hänen johtamansa hallitus istui vain 161 päivää, mikä tekee siitä uudelleenitsenäistyneen Viron toistaiseksi lyhytikäisimmän. Tarand valittiin Euroopan parlamenttiin vuonna 2004 Sosiaalidemokraattisesta puolueesta. Parlamentissa hän edusti Euroopan sosiaalidemokraattista puoluetta.

Perhe
-----

Andres Tarandilla ja hänen vaimollaan Mari Tarandilla on kaksi poikaa. Heidän vanhempi poikansa Indrek Tarand (s. 1964) tunnetaan poliitikkona ja toimittajana, joka valittiin Euroopan parlamenttiin vuoden 2009 vaaleissa. Indrek oli myös ehdolla presidentinvaaleissa vuonna 2011 saaden riigikogussa 26 ääntä. Tarandien nuorempi poika Kaarel Tarand (s. 1966) on tunnettu toimittaja.

Lähteet
-------

1. 1 2  Henkilöhistoria: Andres Tarand Euroopan parlamentti. Viitattu 14.11.2009.
2. ↑  Valitsus 21.10.1992 - 08.11.1994 *valitsus.ee*. Viron hallitus.  Arkistoitu 8.8.2014. Viitattu 21.7.2014. (viroksi)
3. ↑  Varasemad valitsused *valitsus.ee*. Viron hallitus.  Arkistoitu 5.8.2014. Viitattu 21.7.2014. (viroksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Andres Tarand Euroopan parlamentin sivustolla

|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Viron pääministerit |
| --- |
|  |
| Viron vaakunta | 
* Savisaar1
* Vähi1
* Laar
* Andres Tarand
* Vähi
* Siimann
* Laar
* S. Kallas
* Parts
* Ansip
* Rõivas
* Ratas
* K. Kallas

 |
|  |
| 1 = Virkaa toimittava pääministeri |

 |

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Vilma Irmeli Kinnunen** (s. 4. lokakuuta 1988 Helsinki) on suomalainen näyttelijä, joka valmistui Taideyliopiston Teatterikorkeakoulusta kesällä 2022. Kinnunen on näytellyt uransa alussa televisiosarjoissa *Presidentin kanslia* ja *Villa Helena*. Myöhempiin töihin lukeutuu muun muassa vierailu *Paras vuosi ikinä* -komediasarjan toisella kaudella (2021) sekä Tellun rooli Markku Pölösen *Hamsterit*-elokuvassa (2023).

Kinnunen esitti pääroolin Savoy-teatterissa elo–syyskuussa 2013 esitetyssä näytelmässä *Tumma ja hehkuva veri*, joka perustui 1990-luvulla Yle TV2:lla esitettyyn televisiosarjaan. Kesällä 2014 hän näytteli Mustion linnan kesäteatterissa *Täydellinen tätini* -farssissa. Vuosina 2016–2018 Kinnunen näytteli Ylen *Uudessa päivässä* Terhin roolissa. Kinnunen nähtiin vuoden 2017 kevättalvella Espoon Kaupunginteatterin musiikkinäytelmässä *Äidin maa* Sofian roolissa sekä kesällä 2019 Joensuun Utran Uudessa Teatterissa teoksessa *Toivo Ryynäsen elämä ja teot*, jossa Kinnusella oli useita rooleja.

Vilma Kinnunen on ollut mukana myös Ylioppilasteatterin toiminnassa vuosina 2012–2016.

Yksityiselämä
-------------

Kinnusen vanhemmat ovat näyttelijät Satu Silvo ja Heikki Kinnunen. Hänen veljensä Paavo ja velipuolensa Santeri ovat myös näyttelijöitä.

Ennen näyttelijän uraansa Kinnunen on valmistunut Ravintolakoulu Perhosta vuonna 2007.

Filmografia
-----------

### Elokuvat

| Vuosi | Elokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1997 | *Pekko ja unissakävelijä* | Pipsa lapsena |
| 2022 | *Hamsterit* | Tellu |

### Televisiosarjat

| Vuosi | Sarja | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2010 | *Presidentin kanslia* | nykynuori |
| 2011 | *Villa Helena* | Natalia |
| 2014 | *Tellus* | Jenna |
| 2016 | *ToosaTV* | *useita rooleja* |
| 2016–2018 | *Uusi päivä* | Terhi Sillanpää |
| 2021 | *Paras vuosi ikinä* | Loviisa |

Lähteet
-------

1. ↑  Vilma Kinnunen Vaikute.net.  Arkistoitu 30.6.2014. Viitattu 28.6.2014.
2. ↑  Hakamo, Tanja: Näyttelijäperheessä kasvanut Vilma Kinnunen pyrki Teatterikorkeaan 7 kertaa – kertoo nyt, mistä oli viimeisellä kerralla etua *Ilta-Sanomat*.  4.1.2023. Viitattu 13.3.2024.
3. ↑  Tumma ja Hehkuva veri Savoy-teatteri (Web Archive 2016). Viitattu 13.10.2020.
4. ↑  Saloranta, Emilia: Heikki Kinnusen ja Satu Silvon tytär vanhempien jalanjäljillä  17.4.2014. Apu. Viitattu 28.6.2014.
5. 1 2  Parkkonen, Sari: "Ei ole asioita, joista emme voisi puhua" (Arkistoitu sivu)  4.11.2010. Me Naiset.  Arkistoitu 16.11.2014. Viitattu 28.6.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen sivusto
* Vilma Kinnunen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* Vilma Kinnunen Elonetissä.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Elonet

 |

 |
**Todistajan vakuutus** on Suomessa totuusvakuutus, jonka oikeudessa todistajana kuultavana oleva henkilö antaa. Vakuutuksen rikkonutta voidaan rangaista rikoslain mukaisesti. Vakuudesta kieltäytynyttä voidaan pitää painostusvankeudessa enintään kuusi kuukautta, minkä jälkeen häntä voidaan rangaista todistajan niskoittelusta. Ennen vuoden 2016 alkua todistaja saattoi valita vakuuttavansa joko todistajanvalan tai todistajan vakuutuksen väliltä. Ero valan ja vakuutuksen välillä on, että valassa todistaja vannoi "Jumalan kautta" kun taas nykyään käytössä olevassa vakuutuksessa vannotaan neutraalimmin todistajan "omantunnon kautta".

Todistajan vakuutuksen kaava
----------------------------

Todistajan vakuutuksen kaava on: "Minä N. N. lupaan ja vakuutan kunniani ja omantuntoni kautta, että minä todistan ja kerron kaiken totuuden tässä asiassa siitä mitään salaamatta tai siihen mitään lisäämättä taikka sitä muuttamatta." 

Aiemmin käytössä ollut todistajanvala kuului seuraavasti: "Minä N. N. lupaan ja vannon kaikkivaltiaan ja kaikkitietävän Jumalan kautta, että minä todistan ja kerron kaiken totuuden tässä asiassa siitä mitään salaamatta tai siihen mitään lisäämättä taikka sitä muuttamatta."

Lain mukaan seuraavat eivät anna vakuutusta: alle 15-vuotiaat, henkilö joka on mielenterveydellisistä syistä kyvytön ymmärtämään vakuuden merkitystä, asianomistaja joka ei vaadi rangaistusta, samasta teosta syytetty jolla on välitön yhteys käsiteltävään syytökseen tai joka on saanut tästä tuomion aiemmin sekä nimetön todistaja.

Totuusvakuutus
--------------

Asianosaista, joka ei ole syytetty, voidaan kuulustella totuusvakuutuksen nojalla. Tällaisen vakuutuksen kaava on:*lähde?*

"Minä N. N. lupaan ja vakuutan kunnian ja omantuntoni kautta, että minä lausumassani kerron kaiken totuuden tässä asiassa siitä mitään salaamatta tai siihen mitään lisäämättä taikka sitä muuttamatta."

Asiantuntijan vakuutus
----------------------

Oikeudessa asiantuntijana kuultava henkilö antaa asiantuntijan vakuutuksen: "Minä N. N. lupaan ja vakuutan kunniani ja omantuntoni kautta, että minä todistan ja kerron kaiken totuuden tässä asiassa siitä mitään salaamatta tai siihen mitään lisäämättä taikka sitä muuttamatta."

Lähteet
-------

1. 1 2  Jumalan nimeen vannominen loppuu tuomioistuimissa *Kotimaa24*. Viitattu 26.8.2018.
2. 1 2 3  Ajantasainen lainsäädäntö: Oikeudenkäymiskaari 4/1734: 44 § *finlex.fi*. Edita. Viitattu 26.8.2018.
3. ↑  Asta Tenhunen: Jumala poistuu Suomen oikeussaleista ensi perjantaina *Savon Sanomat*. Viitattu 26.8.2018.

Katso myös
----------

* Vala
* Virkavala
* Väärä vala

Aiheesta muualla
----------------

* Oikeudenkäymiskaari (Arkistoitu – Internet Archive)
*Tämä artikkeli käsittelee oikeustieteellistä käsitettä. Yleistä käsittelyä varten katso Evidenssi.*
**Todistusaineisto** on oikeudenkäynneissä se aineisto, johon tuomari saa perustaa ratkaisunsa. Yleensä oikeudenkäynneissä asianosaiset nimeävät todisteet ja ratkaisu tehdään niiden perusteella. On olemassa kuitenkin inkvisitorisia prosessimuotoja, joissa tuomari voi itse nimetä todisteita ja hankkia sellaisia.*lähde?*

Suomessa riita- ja rikosasioissa yleisissä tuomioistuimissa asianosaiset eli kantaja ja vastaaja nimeävät todisteet harvinaisia poikkeustilanteita lukuun ottamatta (esimerkiksi syytetyn mielentilatutkimus). Hallintolainkäytössä on sen sijaan yleisemmin mahdollista, että hallinto-oikeus itse hankkii selvityksiä ja lausuntoja, jotka otetaan asiaa ratkaistaessa huomioon.

Suomen oikeudenkäymiskaaren 17 luvun mukaan todisteet jakaantuvat suulliseen todisteluun, katselmuskohteisiin, kirjallisiin todisteisiin ja asiantuntijalausuntoihin. Jako voidaan tehdä myös henkilötodisteluun ja reaalisiin todisteisiin. Asiantuntijatodistelu on tässä jaottelussa henkilötodistelua.

Suullinen todistelu jakaantuu asianosaisten ja todistajien kertomuksiin. Todisteena voidaan huomioida myös asianosaisen käytös, esimerkiksi estetön poissaolo, kertomuksen muuttuminen tai selityksen antamatta jättäminen.

Kirjallisten todisteiden osalta todisteen muodostaa teksti, joka on jollakin alustalla; paperilla tai sähköisessä tiedostossa. Katselmuskohteita ovat esimerkiksi valokuvat, videotallenteet ja esineet. Katselmus voidaan tehdä myös paikkaan: esimerkiksi kiinteistölle tai asuntoon. Asiakirja voi olla sekä kirjallinen todiste että katselmuskohde, jos sen perusteella halutaan todistaa paitsi sen tekstisisältöä myös laatijan käsialaa tai asiakirjassa olevia sormenjälkiä taikka tahroja.*lähde?*

Asiantuntijalausunnot voivat olla joko kirjallisia tai suullisia. Niissä on kyse asiantuntijan selostamista kokemussäännöistä eikä niinkään kyseisen asiantuntijan omista havainnoista.

Oikeudenkäymiskaaressa säädetään todistamiskielloista. Tällöin tuomioistuin ei saa hyväksyä kyseistä todistetta todistusaineistoon. Todistamiskielto voi koskea tiedon sisältöä, hankintatapaa taikka todistajan henkilöä. Esimerkiksi pappi ei saa todistaa rippisalaisuudesta eikä kukaan tuomioistuimen neuvottelusalaisuudesta.

Lähteet
-------

1. ↑  Oikeudenkäymiskaari (732/2015) 17 luku 7 §
2. ↑  Ajantasainen lainsäädäntö: Laki oikeudenkäynnistä hallintoasioissa 808/2019 *finlex.fi*. Edita.  Arkistoitu 18.5.2020. Viitattu 1.4.2020.
3. ↑  Fredman Markku: Rikosasianajajan käsikirja, Talentum 2013, s. 604.
4. ↑  Oikeudenkäymiskaari (732/2015) 17 luku 6 §
5. ↑  Oikeudenkäymiskaari (732/2015) 17 luku 10 - 21 §
**Todistustaakka** (lat. *onus probandi*) tarkoittaa perusteluvelvollisuutta: väitteen esittäjä on velvollinen esittämään perustelut väitteensä tueksi.

Todistustaakka suomalaisessa oikeuskäytännössä
----------------------------------------------

Keskeisin suomalainen todistustaakkasäännös on oikeudenkäymiskaaren 17 luvun 1 §. *Riita-asiassa kantajan tulee näyttää toteen ne seikat, jotka tukevat kannetta. Jos vastaaja edukseen tuo esiin jonkin seikan, on hänenkin vahvistettava se todisteilla. Rikosasiassa kantajan tulee näyttää toteen ne seikat, joihin hänen vaatimuksensa nojautuu.*

Poikkeuksellisesti joissain tilanteissa on **käännetty todistustaakka**. Esimerkiksi kunnianloukkausjutuissa syytetty voi tietyissä tilanteissa vapautua syytteestä vain jos kykenee todistamaan esittämänsä loukkaavan väitteen todeksi. Myös syrjintälainsäädännössä on säädetty käännetystä todistustaakasta.

Hallintolainkäytössä ei osapuolella ole varsinaista todistustaakkaa, sillä oikeudenkäynnistä hallintoasioissa annetun lain 37 §:n mukaan valitusviranomaisen on huolehdittava siitä, että asia tulee selvitetyksi, ja tarvittaessa osoitettava asianosaiselle tai päätöksen tehneelle hallintoviranomaiselle, mitä lisäselvitystä asiassa tulee esittää. Valitusviranomaisen on hankittava viran puolesta selvitystä siinä laajuudessa kuin käsittelyn tasapuolisuus, oikeudenmukaisuus ja asian laatu sitä vaativat.

Lähteet
-------

1. ↑  Selin, Risto: *Todistustaakka*. Ursan julkaisuja 81. Helsinki: Ursa, 2001. ISBN 952-5329-19-4. Teoksen verkkoversio.
2. ↑  Oikeudenkäymiskaari 17 luku 1 §. (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Yhdenvertaisuuslaki 17 §.
4. ↑  Laki oikeudenkäynnistä hallintoasioissa 37 §. (Arkistoitu – Internet Archive)
**Perttu Palo** (s. Isossakyrössä, k. 1608 jälkeen) oli pohjalainen talonpoika ja nuijapäällikkö nuijasodassa.

Palon isän nimen tiedetään olleen Lauri, Perttu Laurinpojan mainitaan olleen varsin varakas talonpoika Isonkyrön Palon kylässä 1558. 1590-luvulla hän oli neljännesmies, joka kantoi linnaleiriveroa ratsu- ja jalkamiehiä varten. Joissakin lähteissä Palon kerrotaan olleen mukana talonpoikien Ruotsin lähetystöissä ja toimineen sitten 1596 hämäläisten talonpoikien nostattajana kapinaan. Palo oli nuijasoturien lipunkantaja ja otti osaa Nokian taisteluun. Tämän jälkeen hän pakeni Pohjois-Pohjanmaalle ja otti osaa uuden talonpoikaiskapinan järjestelyyn ja Pohjanmaan voudin Abraham Melkiorinpojan kiinniottoon Kokkolan Tarharannassa tammikuussa 1597 Hannu Krankan kanssa. Klaus Flemingin joukot vangitsivat hänet seuraavassa kuussa Santavuoren taistelussa, jonka jälkeen hänet vietiin vankeuteen Turun linnaan. Vankeudesta hän vapautui syksyllä, kun Kaarle-herttua sai linnan haltuunsa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Heikinheimo, Ilmari (toim.): *Suomen elämäkerrasto*, s. 575. Helsinki: Werner Söderström Osakeyhtiö, 1955.
2. ↑  Armas Luukko: / Palo, Perttu (K 1608 jälkeen) *Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen)*.  3.4.2006. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 9.11.2019.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia

 |

 |
**Jukka Kari Tapani Kihlman** (s. 15. heinäkuuta 1954 Helsinki) on suomalainen kaupan alan yritysjohtaja, joka on saanut kauppaneuvoksen arvonimen.

Kihlman tuli ylioppilaaksi Riihimäen lyseosta 1974. Hän on suorittanut useita liiketoiminnan kursseja ja koulutuskokonaisuuksia. Kihlman oli IBM:n huoltoteknikko Helsingissä ja Oulussa 1977–1983, Esselten konttoritekniikan myyntivastaava Oulun ja Lapin läänissä 1983–1984, Sampo-yhtiöiden autoliiketarkastaja Oulussa 1984–1989, Oulun Keskus-Auto Oy:n myyntijohtaja 1989–1990 ja Koillismaan Osuuskaupan Sokos-tavaratalopäällikkö vuodesta 1990, hotelli-ravintolalinjan toimialajohtaja vuodesta 1994, kaupallinen johtaja ja toimitusjohtajan varamies vuodesta 1999 ja toimitusjohtaja 2001–2014. Hänellä on myös ollut useita liike-elämän ja muita luottamus- ja asiantuntijatehtäviä. Kauppaneuvoksen arvonimen Kihlman sai 2012.

Lähteet
-------

1. 1 2  Turunen, Harri: Kauppaneuvos Jukka Kihlman (1954–). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 7.8.2014. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 6.3.2024.
2. ↑  "Jalkaudutaan entistä enemmän ulos".  *Koillissanomat*, 12.10.2017, nro 197, s. 2. Kansalliskirjasto. Viitattu 6.3.2024.  (ei-vapaa)
*Tämä artikkeli kertoo kylästä Toivakassa. Nimen muita merkityksiä on lueteltu täsmennyssivulla.*
**Nisula** on kylä Toivakan kunnassa 20 kilometriä kirkonkylästä lounaaseen. Se sijaitsee 10 kilometrin päässä nelostieltä  Päijänteen  Ristinselän rantamaisemissa. Lähin naapurikylä Rutalahti on 7 kilometrin päässä.

Kylällä on asukkaita n. 150, mutta kesäisin väkimäärä kolminkertaistuu. Nisulan maisemassa näkyvät useat vesistöt, kuten kymmenien kilometrien pituinen Päijänteen rantaviiva, Vihijärvi sekä useat pienemmät lammet. Kylän harvinaisuutena on perinnemaisema Vaaterin niityt.

Nisulaan rakennettiin vuonna 1922 kansakoulu, joka lopetti toimintansa vuonna 1971. Nisulan kyläseura osti koulurakennuksen vuonna 2012. Nykyisin rakennus toimii kylätalona, joka palvelee kyläläisiä ja tapahtumien järjestäjiä.

Kuuluisia nisulalaisia
----------------------

* Päivi Mäkinen (s. 29.2.1960) - laulaja, näyttelijä

Lähteet
-------

1. ↑   Nisulan kylä *nisula.fi*. Viitattu 29.2.2024.
2. ↑   Kylätalo - Nisulan kylä *nisula.fi*. Viitattu 29.2.2024.
3. ↑   Riihikangas, Sonja: Katusoittajan sielu on säilynyt Fuengirola.fi. Viitattu 29.2.2024.

Aiheesta muualla
----------------

* Nisulan kylän kotisivut
Þorrablót-juhlan *þorramatur*-kattaus
**Islantilainen keittiö** käyttää monipuolisesti ja paljon kalaa, ja kalastus onkin aina ollut Islannin tärkein elinkeino. Lihaeläiminä pidetään ensisijaisesti lampaita ja karitsoja. Riistaruokaa ovat merilinnut ja luonnonvaraiset kanalinnut, kuten riekko, sekä poro. Islannin maaperän vuoksi viljelymahdollisuudet ovat vähäiset, joten vihannekset ja muut kasvikset ovat enimmäkseen tuontitavaraa. Kuumien lähteiden vedellä lämmitetään joitain kasvihuoneita.

Suosituimpia kaloja ovat kolja ja lohi. Turskaa pyydetään enimmäkseen vientiin. Valaanlihan käyttö on vähentynyt entisajoista. Kalaa valmistetaan ja nautitaan hyvin monin tavoin, myös kuivattuna.

Suosittuja ruokia ovat hapanmaitotuote skyr, uusimmat lampaat obvat herran syötävimä, kleinur, laufabrauð ja bollur.

Keskitalven Þorrablót-juhlan aikaan syödään "súrmatur" eli heran avulla säilöttyä ruokaa, verimakkaraa, kärvennettyjä lampaanpäitä ja säilöttyjä pässin kiveksiä sekä erityisenä erikoisuutena hapatettua haita. Ruoka voidaan nauttia islantilaisen paloviinan (*brennivín*) kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Sjöström, Bengt & Brimi, Arne: *Pohjolan herkut: Makumatka Pohjolan pitopöytiin*, s. 448–454. Suomentanut Nilsson, Leena. Schildts, 2006. ISBN 951-50-1555-3.
2. ↑  Islanti – Täysin valloittava (PDF) (Internet Archive) *Visiticeland.com*. Islannin matkailuneuvonta. Viitattu 16.5.2017.
**Toimeksianto** eli mandaatti on sopimus, jossa toimeksiantaja (mandantti) antaa toimeksisaajan (mandataarin) tehtäväksi hoitaa jokin asia tai toimi toimeksiantajan puolesta. Toimeksiantosopimuksessa toimeksisaaja sitoutuu suorittamaan tehtävän yleensä palkkiota vastaan. Toimeksisaajan ylittäessä sovitun toimivallan joutuu hän vastuuseen valtuutuksen ylittävän toimen osalta.

Toimeksiannon ero valtuutukseen on siinä, että toimeksianto on kaksipuolinen oikeustoimi, kun taas valtuutus on yksipuolinen oikeustoimi. Toimeksianto on esimerkiksi kuljetus- ja huolintasopimus, koneiden huoltosopimus, kiinteistönvälityssopimus ja asianajajan kanssa solmittu sopimus oikeudenkäynnin hoitamisesta. Toimeksiantosopimuksen toimeksisaaja ei ole toisen osapuolen johdon ja valvonnan alainen, joka on oleellinen osa työsopimusta. Toimeksiannon perusteella toimeksisaaja oikeutetaan toimimaan itsenäisesti ja hän saa myös päättää käyttämistään keinoista.

Toimeksiantosopimuksella ei ole määrämuotoa, mutta yleensä sopimiseen liittyy tarjous ja vastaus siihen. Sopimus päättyy, kun asia on hoidettu loppuun tai päättymiselle on sovittu tietty aika. Toimeksiantajalla on oikeus esimerkiksi luottamuspulan vuoksi peruuttaa toimeksianto milloin tahansa.*lähde?* Mikäli syy ei ole riittävä, saattaa toimeksisaajalla olla oikeus korvaukseen aiheutuneista vahingoista. Myös toimeksisaajalla on oikeus purkaa sopimus laillisesta syystä, mutta hän joutuu maksamaan korvauksen, jos syy ei ole pätevä.*lähde?* Kauppaedustajien sopimussuhteissa mahdollisuudet sopimuksen peruuttamiseen ovat rajallisemmat.

Toimeksiantosopimuksista säädetään vuoden 1734 lain kauppakaaren 18 luvussa (3/1734) ja toimeksiantovaltuutuksesta oikeustoimilain 11 §:n 2 momentissa ja 18 §:ssä. Näitä täydentävät joistakin ammateista säädetyt erillislait, kuten laki kauppaedustajista ja myyntimiehistä (417/1992), laki vakuutusten tarjoamisesta (234/2018), arvopaperimarkkinalaki (746/2012), laki kiinteistöjen ja vuokrahuoneistojen välityksestä (1074/2000) sekä laki kiinteistönvälitysliikkeistä ja vuokrahuoneiston välitysliikkeistä (1075/2000).

Lähteet
-------

* Otavan iso tietosanakirja, Otava 1964
* Uusi tietosanakirja, Tietosanakirja oy 1963
* Encyclopædia iuridica Fennica, Suomalainen lakimiesyhdistys 1994, ISBN 951-855-135-9, osa I palstat 855–858

Aiheesta muualla
----------------

* Kauppakaaren 18 luku (Arkistoitu – Internet Archive)
* Oikeustoimilain 11 § 2 mom.
* Oikeustoimilain 18 §
Giovanni Battista Sammartini
**Giovanni Battista Sammartini** (noin 1700 – 15. tammikuuta 1775 Milano) oli italialainen säveltäjä, urkuri ja musiikkipedagogi, jonka oppilaisiin kuului Christoph Willibald Gluck. Hän oli tuottelias säveltäjä, joka sävelsi lukuisia oopperoita, konsertto, kamarimusiikkia ja 68 sinfoniaa. Sammartinin sinfoniat olivat ensimmäisiä, jotka käsittelivät teoslajia vakavammin kuin perinteiset sinfoniat, joita oli sävelletty oopperoiden alkusoitoiksi.

Sammartini syntyi San Martinossa tai Milanossa 1600- ja 1700-luvun vaihteessa. Hän opiskeli musiikkia isänsä, Italiaan asettuneen ranskalaisen oboistin Alexis Saint-Martinin johdolla. Vuonna 1728 hänestä tuli Santissimo Entierron seurakunnan *maestro di cappella*. Samoihin aikoihin saamaansa Milanon Sant’Ambrogion kirkon vastaavaa virkaa hän hoiti miltei läpi elämänsä. Hän sävelsi paljon kirkkomusiikkia ja toimi urkurina. Lisäksi hän opetti vuodesta 1730 Collegio de’Nobilissa, jossa hänen oppilaanaan vuosina 1737–1741 oli Gluck.

Sinfonioiden lisäksi Sammartinin orkesteriteoksiin kuuluu kuusi viulukonserttoa, konsertto kahdelle viululle, kaksi huilukonserttoa, konsertto kahdelle viululle ja oboelle sekä seitsemän concertinoa. Kamarimusiikkisäveltäjänä hän teki 21 kvartettoa, kuusi kvintettoa, noin 200 trioa sekä monia duettoja ja sonaatteja. Hänen näyttämöteoksiaan ovat oopperat *Memet* (Lodi, 1732), *L’ambizione superata dalla virtù* (Milano, 1734), *L’Agrippina, moglie di Tiberio* (Milano, 1743) ja *La gara dei geni, introduzione e festa da ballo* (Milano, 1747) sekä baletti *II trionfo d’amore* (Milano, 1773). Sammartini sävelsi myös aarioita, maallisia ja hengellisiä kantaatteja sekä oratorion *Gesù bambino adorato dalli pastori* (Milano, 1726).

Myös Giovanni Battistan veli, Giuseppe Sammartini oli säveltäjä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Sammartini, Giovanni Battista (Arkistoitu – Internet Archive), Baker’s Biographical Dictionary of Musicians, The Gale Group 2001. Vaatii HighBeam-tilauksen.
2. ↑  Murtomäki, Veijo: Napolilaissäveltäjiä ja muita italialaissäveltäjiä, Italialainen vakava ooppera 1700-luvulla, Sibelius-Akatemia 2016. Viitattu 13.5.2016.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Korea
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Dizionario Biografico degli Italiani
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* RISM
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Vaihtokauppa** tarkoittaa kaupankäyntiä, jossa voi käyttää rahaa vaihdonvälineenä. Vaihtokaupassa vaihdetaan tavaroita ja palveluita toisiin tavaroihin ja palveluihin. Rahan käyttö vaihdon välineenä on kätevämpää kuin vaihtokauppa, minkä vuoksi rahan käyttö vaihdonvälineenä on vallitseva kaupankäynnin muoto. Vaihtokauppa otetaan usein jossain määrin kansalaisten aloitteesta käyttöön, kun valuutta kärsii hyperinflaatiosta.*lähde?*

Vaihtokauppa on periaatteessa eri asia kuin bilateraalinen kauppa, jossa arvon mittana on kuitenkin raha muuntuvine kursseineen.*lähde?*

Verotus
-------

Henkilöiden välinen vaihtokauppa on veronalaista työtä, kun tehdystä työstä sovitaan annettavaksi vastike. Verohallinnon mukaan kaikki vastikkeellisesta työstä saadut tulot on ilmoitettava veroilmoituksella, vaikka ne olisivat tavaraa tai työtä.

Lähteet
-------

1. ↑  Johanna Junttila: Vaihtokaupassa verot voivat jäädä maksamatta vahingossa ([vanhentunut linkki])  13.8.2012. Aamulehti.  Arkistoitu 16.8.2012. Viitattu 14.12.2012.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Vaihtokauppa** Wikimedia Commonsissa
**Syklododekanoli** (C12H24O) on syklinen alkoholi. Yhdistettä käytetään orgaanisen kemian synteeseissä valmistettaessa hajusteita ja polymeerejä.

Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
---------------------------------

Syklododekanoli on huoneenlämpötilassa kiinteä kiteinen aine. Se ei juurikaan liukene veteen, mutta liukenee paremmin orgaanisiin liuottimiin. Sen reaktiot ovat tyypillisiä sekundäärisille alkoholeille, väkevien happojen kanssa se dehydrautuu, jolloin muodostuu syklododekeenia, karboksyylihappojen ja happoanhydridien kanssa se reagoi muodostaen estereitä.

Syklododekanolin valmistus lähtee syklododekatrieenistä, joka vedytetään syklododekaaniksi. Syklododekaani voidaan tämän jälkeen hapettaa syklododekanoliksi. Puhdasta syklododekanolia saadaan käytettäessä hapetuskatalyyttinä kupari-kromiseosta 160 °C:ssa ja korotetussa paineessa. Toinen tapa valmistaa yhdistettä on syklododekaanin hapetus ilmalla boorihapon toimiessa katalyyttinä. Tällöin muodostuu syklododekyyliboraattia ja syklododekanonia. Syklododekyyliboraatti tislataan erilleen ja siitä saadaan syklododekanolia emäskatalysoidun hydrolyysin avulla.

Syklododekanolia käytetään valmistettaesa sen eettereitä ja estereitä, jotka ovat hajusteteollisuuden käyttämiä aineita. Syklododekanoli voidaan hapettaa syklododekanoniksi, josta valmistetaan laurolaktaamia ja edelleen polyamideja, tai typpihapon avulla hapettamalla dodekaanidihapoksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Cyclododecanol – Substance summary NCBI. Viitattu 4. huhtikuuta 2013.
2. 1 2 3 4 5 6  Georg Oenbrink & Thomas Schiffer: *Cyclododecanol, Cyclododecanone, and Laurolactam, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2009. Viitattu 04.04.2013
3. 1 2  Alain Chauvel, Gilles Lefebvre: *Petrochemical Processes*, s. 281. Editions Ophrys, 1989. ISBN 9782710810667. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 04.04.2013). (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* ChemBlink: Cyclododecanol (englanniksi)
**Piano-paviljonki** on kulttuurikahvila Lahdessa Vesijärven rannalla Sibeliustalon läheisyydessä. Kesäkuussa 2008 valmistuneen rakennuksen on suunnitellut ruotsalainen arkkitehti Gert Wingårdh.

Piano-paviljonki on osa Lahden puuarkkitehtuuripuistoa, jonka teemana on Spirit of Nature -puuarkkitehtuuripalkinnon palkinnonsaajat. Ensimmäinen Spirit of Nature -palkittu, vuoden 2000 palkinnonsaaja italialainen arkkitehti Renzo Piano, ei itse ehtinyt rakennuksen pääsuunnittelijaksi, joten paviljongin suunnitteli Wingårdh, joka oli vuonna 2000 tuomariston jäsen. 

Puu on paviljongin keskeinen materiaali. Rakennuksen erikoisuutena on pääkannattajana toimiva liimapuurakenteinen bumerangipalkki, joka on pituusleikkaukseltaan ylöspäin taipuvan bumerangin muotoinen. Yhdessä bumerangipalkki ja liimapuupilarit muodostavat kehärakenteen, jonka jänneväli on noin kahdeksan metriä. Vesikattoa kannattelevat sekundääripalkit ovat kertopuuta. Paviljongin 200 neliömetrin terassi on rakennettu poikkeuksellisesti paperiteollisuuden jätteestä jalostetusta puu-muovi-komposiitista. Järven puolella rakennuksessa on kattolippa, joka on rakennettu sorvatuista haapariu’uista. Paviljongin saarnipuiset kalusteet on suunnitellut muotoilija Tapio Anttila.

Julkisivun lasielementit ovat kolminkertaista argontäytteistä selektiivilasia. Lasielementit painavat peräti 600 kiloa.

Paviljonki on perustettu peruskallioon ulottuvien poraputkipaalujen varaan. Rakennuksen kohdalla kallio on kahdeksan metrin syvyydessä.

Lähteet
-------

* Piano-paviljonki Puu kulttuurissa ry. Viitattu 27.7.2008.
* Huipputason puuarkkitehtuuri, ekologisuus ja muotoilu yhdistyvät lahtelaisten uudessa Piano-paviljongissa  5.6.2008. Lahden kaupunki.  [vanhentunut linkki]
* Liimapuurakenteinen bumerangipalkki kannattaa rakennusta  5.6.2008. Rakennuslehti.  [vanhentunut linkki]
**Lehmänkauppa** on sävyltään kielteinen kuvaannollinen ilmaus, jolla tarkoitetaan vastapalveluksiin perustuvaa poliittista vaihtokauppaa. Sanan käyttö politiikassa liittyy usein tilanteisiin, joissa puolueiden on hankittava omille hankkeilleen muilta tukea saadakseen niiden taakse välttämättömän enemmistön. Tämä edellyttää yleensä muille mieluisien hankkeiden tukemista vastapalveluksena. Monesti sanalla on lievästi tuomitseva sävy, ja lehmänkaupoilla voidaan viitata myös periaatteista tinkimiseen. Sana viittaa vertauskuvallisesti kaupantekoon lehmillä.

Tavallisimpia tapoja lehmänkaupan tekemiseen on joidenkin päättäjien äänestyskäyttäytymisen "ostaminen" antamalla tiettyjä lupauksia, esimerkiksi virkapaikoista, ennen ratkaisevaa äänestystä.*lähde?*

Ruotsissa sosiaalidemokraattien ja talonpoikaisliiton hallitusyhteistyön käynnistymistä keväällä 1933 kutsuttiin lehmänkaupaksi (ruots. *kohandeln*).

Katso myös
----------

* Takinkääntö
* Julkisen valinnan teoria

Lähteet
-------

1. ↑  *lehmänkauppa.* *Kielitoimiston sanakirja*. Helsinki: Kotimaisten kielten keskus, 2024.

 Viitattu 31.3.2023.
2. ↑  Kohandeln 1933 Så uppfattades kohandeln i tre halländska lokaltidningar och tre rikstidningar *diva-portal.org*. Viitattu 1.4.2019.
Oulu Sinfonia Korttelihaipakassa 2008.
**Oulu Sinfonia** (engl. *Oulu Symphony Orchestra*) eli Oulun kaupunginorkesteri on perustettu vuonna 1937. Siinä soittaa 61 muusikkoa.

Oulussa on harrastettu säännöllistä konserttitoimintaa jo 1820-luvulta asti, ensimmäiset pyrkimykset pysyvän orkesterin saamiseksi ovat vuodelta 1856, jolloin musiikillisen kapellin musiikkiyhtiön osakemerkinnät suoritettiin. Toiminta kuitenkin hiipui, ja Oulun Soitannollisen Seuran perustaminen vuonna 1901 oli piristysruiske orkesteritoiminnalle. Huippukauttaan tämä orkesteri eli talvella 1910–1911, jolloin sitä johti säveltäjä Toivo Kuula. Orkesterin toiminta hiipui vähitellen rahojen huvetessa, mutta esimerkiksi Jean Sibelius ehti käydä orkesteria johtamassa 1914.

Syyskuussa 1934 Oulun Musiikkiyhdistys ry:n toiminta alkoi, ja Oulun orkesterin toiminta alkoi virallisesti maaliskuussa 1937. Vuodesta 1954 lukien orkesteri on saanut käyttää itsestään nimeä kaupunginorkesteri, ja orkesteri kunnallistettiin vuonna 1961.

Tunnettuja kapellimestareita sekä ja Oulun kaupunginorkesterin kehittäjiä ovat olleet Urpo Pesonen, Paavo Rautio, Onni Kelo ja myöhemmiltä vuosilta Ari Angervo, Peeter Lilje ja Arvo Volmer, jonka johdolla orkesteri levytti 1998–2005 Leevi Madetojan koko orkesterituotannon. Syksystä 2005 kevääseen 2008 ylikapellimestarina toimi Dmitri Slobodeniouk. Syksystä 2010 syksyyn 2013 orkesterin taiteellinen johtaja oli kapellimestari Anna-Maria Helsing. Häntä seurasi ruotsalainen Johannes Gustavsson, jonka kausi ylikapellimestarina jatkui vuoteen 2021. Vuodesta 2022 orkesterin ylikapellimestarina on englantilainen Rumon Gamba. Orkesterin nimikkosäveltäjänä toimi vuosina 1997–2007 Olli Kortekangas.

Oulu Sinfonia soittaa vuonna 1983 valmistuneessa 816-paikkaisessa Madetojan salissa. Oulun kaupunginorkesteri nimettiin uudelleen Oulu Sinfoniaksi kesän 2005 alussa.

Lähteet
-------

1. ↑  Historiallinen juhlakonsertti *ouka.fi*. Viitattu 23.10.2016.
2. ↑  Leevi Madetoja. Levytykset *madetoja.org*. Viitattu 23.10.2016.
3. ↑  Ylikapellimestari *oulusinfonia.fi*.  Arkistoitu 26.8.2018. Viitattu 23.10.2016.
4. ↑  Oulu Sinfonian ylikapellimestariksi Rumon Gamba *oulusinfonia.fi*.  Arkistoitu 30.9.2021. Viitattu 30.9.2021.
5. ↑  Oulu Sinfonia kantaesittää Olli Kortekangasta *ouka.fi*. Viitattu 23.10.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Oulun Sinfonian kotisivut
**Mostaganemin maakunta** (arab. ولاية مستغانم‎) eli wilaya on hallintoalue Algerian luoteisosassa. Sen keskus on Mostaganemin kaupunki. Maakunnan pinta-ala on 2 269 neliökilometriä. Asukkaita on 877 500 henkeä (vuonna 2018, arvio).

Mostaganemin maakunta rajoittuu idässä Chlefin, kaakossa Relizanen, lounaassa Mascaran ja lännessä Oranin maakuntiin sekä pohjoisessa Välimereen. Maisemaa leimaavat Dahravuodet, Mostaganemin ylänkö sekä idän ja lännen tasangot. Vuotuinen sademäärä on 350–500 millimetriä.

Maakunta jakautuu hallinnollisesti kymmeneen piirikuntaan eli daïraan, joihin kuuluu 32 kuntaa. Piirikuntien keskukset ovat Achaacha, Aïn Nouïssy, Aïn Tedles, Bouguirat, Hassi Mameche, Kheireddine, Mesra, Mostaganem, Sidi Ali ja Sidi Lakhdar.

Mostaganemista on maantieyhteydet Oraniin, Algeriin ja naapurimaakuntiin. Maakunnan etelärajalla kulkee valtatie A1. Rautatie johtaa Mostaganemista Mascaran maakunnan Mohammadiaan. Mostaganemissa on kalastus- ja kauppasatama ja Salamandressa ja Sidi Lakhdarissa kalastussatamat. Maakunnassa on siviili- ja sotilaskäytössä oleva lentokenttä.

Maakunnan pääelinkeino on maanviljely, joka tuottaa viljaa, vihanneksia ja hedelmiä. Välimerellä harjoitetaan kalastusta. Lisäksi on muun muassa elintarvike- ja kemian teollisuutta. Mostaganemissa toimii Abdelhamid Ibn Badisin yliopisto. Nähtävyyksiä ovat Välimeren hiekkarannat ja Mostaganemin kaupungin vanhat osat.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Monographie Wilaya de Mostaganem *Aniref*. Viitattu 6.3.2024.

Aiheesta muualla
----------------

* Mostaganemin maakunnan sivusto (arabiaksi), (ranskaksi)
**Kissusvaahtera** (*Acer cissifolium*) on vaahteroiden (*Acer*) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on pieni kausivihanta puu, joka kasvaa luontaisena Japanissa.

Ulkonäkö
--------

Kissusvaahtera kasvaa yleensä noin 6–9 metriä korkeaksi. Aluksi se kasvaa suoraan ylöspäin, mutta vanhemmiten enemmän leveyttä, ja siitä alkaa tulla pensasmaisempi. Runko on sileä ja väriltään harmahtava, mutta nuoret varret ovat punertavanvioletteja.

Kissusvaahteran lehdet ovat kolmilehdykkäiset ja muistuttavat hieman joidenkin saarni- ja murattilajien lehtiä. Lehtien lehdykät kasvavat noin 10 cm pitkiksi ja ovat puikeita tai vastapuikeita sekä sahalaitaisia. Väriltään lehdet ovat tavallisen vihreitä tai oliivinvihreitä ja syksyisin ne muuttuvat keltaisen, oranssin tai punaisen sävyisiksi.

Kissusvaahteran kukat kehittyvät riippuviin terttuihin ja ovat pieniä, keltaisia sekä tuoksuvia. Kissusvaahtera kukkii keväisin ja kukista kehittyvät hedelmät ovat noin 2,5 cm pitkiä, siivekkäitä lohkohedelmiä. Kissusvaahtera on kaksikotinen, mutta emiyksilöt voivat muodostaa siemeniä partenokarppisesti, jos pölyttäjät eivät tuo emikukkiin siitepölyä hedeyksilöistä.

Käyttö ja kasvatus
------------------

Kissusvaahtera sopii kasvatettavaksi pienenä koristepuuna, vaikka se onkin kasvatettuna varsin harvinainen. Se kasvaa helposti keskikosteassa, hyvin vettä läpäisevässä maaperässä täydessä auringon valossa tai puolivarjossa. Se kasvaa hyvin myös happamassa maaperässä, kunhan maaperä pysyy tasaisesti kosteana. Parhaiten kissusvaahtera menestyy viileän kesän omaavassa ilmastossa.

Lähteet
-------

* Missouri Botanical Garden: *Acer cissifolium* (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Harvey-Brown, Y.: *Acer cissifolium* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2023-1*.  2020. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 4.3.2024. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Laji.fi: Kissusvaahtera (*Acer cissifolium*)
* Trees and Shrubs Online: *Acer cissifolium* (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Taksonitunnisteet |
| --- |
|  |
| Acer cissifolium | 
* Wikidata: Q481767
* Wikispecies: Acer cissifolium
* APSA: 166-1-6
* BOLD: 438063
* CoL: 92R4R
* EoL: 5612651
* EPPO: ACRCS
* GBIF: 3768287
* GRIN: 1114
* iNaturalist: 901911
* IPNI: 781261-1
* ITIS: 837858
* IUCN: 193534
* MoBotPF: 275420
* NBN: NBNSYS0500000416
* NCBI: 134796
* NZOR: 83ca3191-5f97-4709-b97a-ad5961ffe813
* Open Tree of Life: 441203
* Plant List: kew-2615536
* PLANTS: ACCI5
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:781261-1
* RHS: 181
* Tropicos: 200285
* WFO: wfo-0000514134

 |
|  |
| Negundo cissifolium | 
* Wikidata: Q39911257
* CoL: 6RVLK
* GBIF: 3787668
* GRIN: 25096
* IPNI: 783767-1
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:783767-1
* Tropicos: 200283
* WFO: wfo-0001078691

 |

 |
Kuuban kartta
**Sierra Maestra** ("suuri vuoristo") on vuorijono Kuuban itäosassa, länteen Santiago de Cuban kaupungista, etelään Bayamosta ja itään Manzanillosta. Etelässä vuoristo ulottuu Karibianmereen asti. Vuoristo sijaitsee entisessä Orienten maakunnassa, joka on nykyään jaettu Santiago de Cuban ja Granman provinsseihin. Vuoriston korkein huippu on Pico Turquino (1974 m mpy.) edellä mainittujen provinssien rajalla, jota ympäröivästä alueesta on muodostettu Pico Turquinon kansallispuisto.

Vuosina 1956–1959 Sierra Maestra tuli tunnetuksi Fulgencio Batistan vastaisen sissiliikkeen tukikohtana, josta käsin Fidel Castron johtamat joukot operoivat tehden hyökkäyksiä ympäröiviin kaupunkeihin ja niiden varuskuntiin. Castro ei suinkaan ollut ensimmäinen, joka keksi käyttää aluetta turvapaikkanaan, vaan vuoristolla on pitkä historia hallituksen ja entisen emämaan Espanjan vastaisten kumouksellisten lymypaikkana jo 1800-luvun itsenäisyyssodista alkaen.

Katso myös
----------

* Kuuban vallankumous

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Sierra Maestra**.
* Sierra Maestra (Arkistoitu – Internet Archive)
**Siirtyvä** eli **hypernyktemeraalinen unijakso** (diagnoosikoodi G47.24) on elimellinen unihäiriö, joka aiheuttaa sen, ettei potilaan uni-valverytmi pysy 24 tunnin pituisena. Häiriötä voidaan yrittää hoitaa melatoniinilla ja oikea-aikaisella kirkasvalohoidolla, mutta hoito toimii valitettavasti vain osalle potilaista. Melatoniinin teho katoaa lisäksi säännöllisesti käytettynä viimeistään puolessa vuodessa.

Taustaa
-------

Ihmisen biologinen vuorokausirytmi on yli 25 tunnin pituinen, mutta päivänvalon säätelemä melatoniinintuotanto tahdistaa terveillä henkilöillä sisäistä kelloa niin, että vuorokausirytmi kutistuu keskimäärin 24 tuntiin ja kymmeneen minuuttiin. Sisäisen kellon joustokyky heikkenee kuitenkin iän myötä.. Jotkut geenivirheet aiheuttavat lisäksi sisäisen kellon jätättämistä 25 minuutilla.

Katso myös
----------

* unettomuus

Lähteet
-------

1. ↑  "Uniasioissa kannattaa olla itsekäs" – tutkija Markku Partinen vastaa unikysymyksiin. 08.02.2017.
2. ↑  Circadin valmisteyhteenveto. Euroopan lääkeviraston lääkevalmistekomitea.  (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  PS Lukion Psykologia 3 s. 115, Otava 2007
4. ↑  Jaana Laitinen, Tarja Liuha, Timo Partonen: Sisäinen kello määrää vuorokausirytmisi. Terve Suomi 10.5.2009.
5. ↑  Paula Böhling: Kun sisäinen kello saa rytmihäiriön. Tietysti.fi 18.12.2006.
6. ↑  Body Clock Study Shows Mental Health Effects of Being a "Morning Person." 29.1.2019.