recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Antiikin kreikkalainen metallinen kolmijalka, Delfoin arkeologinen museo.
**Kolmijalka** eli **tripodi** (m.kreik. τρίπους, *tripūs* tai *tripous*) on kolmella jalalla tuettu jalusta, pöytä tai istuin. Antiikissa se viittaa erityisesti metalliseen jalustaan, joka kannatteli pronssikattilaa. Kolmijalkoja tehtiin myös keraamisina. Nykyisin kolmijalkoja käytetään muun muassa kameroiden jalustoina.

Antiikin Kreikassa kolmijalka toimi usein lebeksen jalustana. Kolmijalkoja käytettiin myös koristeina, palkintoina ja uhrialttareina. Kolmijalat esiintyvät lahjoina jo Homeroksen *Iliaassa* ja *Odysseiassa*. 700-luvulta eaa. lähtien kolmijalkoja annettiin votiivilahjoiksi esimerkiksi Olympiaan. Myöhemmin ne toimivat usein lyyristen kilpailuiden ja näytelmäkilpailuiden palkintoina. Ateenassa kolmijalka oli koregien palkinto voitosta Dionysia-juhlien näytelmäkilpailussa.

Tunnetuimpia kolmijalkoja oli Delfoin kolmijalka, joka liittyi Delfoin oraakkeliin. Sen ennuspapitar Pythia istui kolmijalalla Apollonin temppelissä ennustuksia lausuessaan. Toinen tunnettu kolmijalka oli Delfoin Käärmepylvään huipulla ollut Plataiain kolmijalka, joka juhlisti persialaissodissa saatua voittoa. Koregipalkintoina toimineista kolmijaloista tunnetuin on Lysikrateen muistomerkin katolla ollut kolmijalka.

* Minolainen kolmi­jalkainen uhripöytä Akrotírista, 1600-luku eaa.Minolainen kolmi­jalkainen uhripöytä Akrotírista, 1600-luku eaa.
* Keraaminen kolmijalka, n. 850 eaa.Keraaminen kolmijalka, n. 850 eaa.
* Keraaminen kolmijalka, 700-luku eaa.Keraaminen kolmijalka, 700-luku eaa.
* Pronssinen kolmijalka Pompejista, 1. vuosisata jaa.?Pronssinen kolmijalka Pompejista, 1. vuosisata jaa.?
* Nykyaikainen kolmijalka kameran jalustana.Nykyaikainen kolmijalka kameran jalustana.

Lähteet
-------

1. ↑  Liddell, Henry George & Scott, Robert: τρίπους, ὁ / ἡ *A Greek-English Lexicon*.  1940. Oxford:  Clarendon Press / Perseus Digital Library, Tufts University.  (englanniksi)
2. 1 2 3  Castrén, Paavo & Pietilä-Castrén, Leena: "Lysikrates-monumentti, tripodi", *Antiikin käsikirja*, s. 317, 597. Otava, 2000. ISBN 951-1-12387-4.
3. 1 2  The tripod and its significance in ancient Greece *It's All Greek*.  Arkistoitu 18.9.2020. Viitattu 20.1.2020.
4. ↑  Wilson, Peter: *The Athenian Institution of the Khoregia: The Chorus, the City and the Stage*, s. 201. Cambridge University Press, 2003. ISBN 0521542138. Teoksen verkkoversio.
5. ↑  Kowalzig, Barbara & Wilson, Peter (toim.): *Dithyramb in Context*, s. 17. OUP Oxford, 2013. ISBN 0199574685. Teoksen verkkoversio.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **kolmijalat** Wikimedia Commonsissa
**Pedro Mario Álvarez Abrante**, yleensä vain **Mario** (s. 2. helmikuuta 1982 Teneriffa, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Real Betisiä ja on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.

Ura
---

Mario siirtyi vuonna 2001 Atlético Madridin reservijoukkueesta Valladolidiin. Kaudeksi 2003–2004 hänet lainattiin Barcelonaan. Hän pelasi joukkueessa vain yhden ottelun 3. joulukuuta 2003 Málagaa vastaan, jonka Barcelona hävisi selvin 5–1 numeroin.

Vuonna 2006 Mario teki sopimuksen Recreativo Huelvan kanssa, jossa hän kuului läpi kauden joukkueen tärkeimpiin pelaajiin. Andalusialaisseura sijoittautui lopulta kauden päätteeksi kahdeksanneksi. Kauden ainoan maalinsa hän teki 5. marraskuuta 2006 ottelussa Gimnàstic Tarragonaa vastaan.

Kaudeksi 2007–2008 hän siirtyi madridilaisseura Getafeen. Toisella kaudellaan 2008–2009 hän kuului kiistatta joukkueen avauskokoonpanoon ja pelasi kaikkiaan 28 ottelua.

Lähteet
-------

* Mario Álvarezin tilastot BDFutbol-sivustolla
**Mario Terán** (9. huhtikuuta 1941 – 10. maaliskuuta 2022) oli Bolivian armeijan kersantti, joka teloitti majuri Zenteno Anayan käskystä kuubalaisen vallankumouksellisen Che Guevaran La Higueran koulurakennuksessa 9. lokakuuta 1967. CIA:n agentin Félix Rodríquezin mukaan tehtävään valittu kersantti Terán vaikutti selvästi päihtyneeltä.  Terán astui sisään huoneeseen, jossa Guevaraa pidettiin sidottuna, ja hetken emmittyään ampui tätä puoliautomaattikiväärillään (M1) useita kertoja keskivartalon alueelle. Che Guevaran väitetään sanoneen teloittajalleen: "Tiedän, että olet tullut ampumaan minut. Ammu, pelkuri, sinä ammut vain ihmisen." 

Terán sai vuonna 2006 Kuuban valtion ilmaiseksi tarjoaman harmaakaihileikkauksen, joka palautti hänen näkönsä ennalleen.

Lähteet
-------

1. ↑  Fallece Mario Terán Salazar, el militar boliviano que asesinó al «Che» Guevara *Cultura*.  10.3.2022. El Pais. Viitattu 11.3.2022. (espanjaksi)
2. 1 2   Jon Lee Anderson: Che - vallankumouksellinen elämä, sivu 591
3. ↑  Che Guevaran murhaaja sai näkönsä takaisin *Iltalehti*.  3.10.2007. Alma Media Oyj. Viitattu 4.10.2007.
Joenrantaa Manún kansallispuistossa
**Manún kansallispuisto** on luonnonsuojelualue Perussa Cuscon alueella. Se on Perun laajin kansallispuisto, pinta-alataan 15 328 km². Puistossa on useita kasvillisuusvyöhykkeitä, sillä se ulottuu Amazonin varrelta puurajan yläpuolisille ruohoniityille Andien ylärinteille. 

Manún alueella tavataan yli tuhat lintulajia, yli 200 nisäkäslajia joiden joukossa on 13 apinalajia, ja arviolta 15 000 kukkivaa kasvilajia.

Alueella elää Amerikan suurin kotkalaji harpyija, suurikokoinen haikara jabiru, ja vaaleanpunainen ruusukapustahaikara. Jokivarsilla tavataan myskisorsa, ja amazonianhanhi (*Neochen jubata*) sekä Perun kansallislintuna pidetty tuliharjakotinga. Nisäkäslajeihin kuuluvat mustahämähäkkiapina ja harmaavilla-apina eli humboldtinvilla-apina (*Lagothrix lagotricha*), jättiläissaukko, jaguaari, oselotti, silmälasikarhu ja andienhirvi. 

Puisto on Unescon maailmanperintökohde vuodesta 1987.

Matkailijat majoittuvat puiston lähettyvillä olevissa majoissa. Turistit voivat käydä lentäen pienkoneella Boca Manun kaupungissa, joka sijaitsee Manujoen varrella.

Lähteet
-------

1. ↑  Manu Wildlife Centre
2. ↑  Manu National Park (Arkistoitu – Internet Archive) Enjoy Peru
3. ↑  Manú National Park *Unesco*. Viitattu 25.5.2023.
4. ↑  Craig Doyle: "Jättiläissaukon maa", *Matkaan*, s. 196-197. Suomentanut Big Sur Oy. Otava, 2008. ISBN 978-951-1-23369-5.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Manún kansallispuisto** Wikimedia Commonsissa

PeruUnescon maailmanperintökohteet Perussa

* Arequipan historiallinen keskusta
* Caralin pyhä kaupunki
* Chan Chanin arkeologinen alue
* Chavinin arkeologinen alue
* Cuscon kaupunki
* Huascaránin kansallispuisto
* Liman historiallinen keskusta
* Machu Picchu
* Manún kansallispuisto
* Nazcan ja Pampas de Jumanan kalliopiirrokset
* Inkavaltakunnan tieverkosto
* Río Abiseon kansallispuisto
Antonio Bertali
**Antonio Bertali** (1605 Venetsia – 1669 Wien) oli italialainen säveltäjä. Hän työskenteli vuodesta 1624 wieniläisessä hovissa. Hänen uransa siellä alkoi viulistina; hän alkoi pian säveltää, ja vuonna 1649 hänestä tuli hovin Kapellmeister. Lisäksi Bertali työskenteli piispan hovissa Kremsierissä. Hänen tuotantoonsa kuuluu hengellistä musiikkia ja soitinsonaatteja, mutta hän tuli tunnetuksi ennen kaikkea ooppera- ja balettisäveltäjänä.

Lähteet
-------

1. ↑  HOASM: Antonio Bertali


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Italian People
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* RISM
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Pummanginvuono** (ven. Губа Большая Волоковая, *Guba Bolšaja Volokovaja*) on Barentsinmeren lahti Kalastajasaarennon niemimaan länsireunalla, Petsamon kunnassa Petsamon piirissä Murmanskin alueen luoteisosassa Venäjällä. Vuono sijaitsee Suomen Neuvostoliitolle vuonna 1940 luovuttamalla Kalastajasaarennon kaistaleella, joka tuolloin oli osa Petsamon kuntaa. Pummanginvuono sijaitsee Kalastajansaarennon eteläisemmän osan Keskisaarennon ja varsinaisen Kalastajasaarennon välissä. Pummanginvuonon perukan ja Kalastajasaarennon eteläpuolella olevan Muotkavuonon erottaa toisistaan kapea kannas, joka yhdistää Keskisaarennon ja Kalastajasaarennon toisiinsa. Pummanginvuonon eteläpuolella on Pummanginniemi ja vuonon suun pohjoisrannalla Lunni ja Laasaa -nimiset pikkusaaret. Suomelle kuuluessaan vuonon pohjoisrannalla sijaitsi Kervannon kylä ja etelärannalla Pummangin kylä.

Lähteet
-------

1. ↑  *Kuolan niemimaan topografinen kartta* 1:200 000. 1 Zapoljarnyi.  Kartan verkkoversio (viitattu 25.11.2009) (venäjäksi)
2. ↑  *Petsamon kartta*. Maanmittauslaitos, 1943.
**Pump and dump** on hintamanipulaatioon perustuva sijoitushuijaus, jossa huijari nostaa ("pump") omistamansa osakkeen tai muun rahoitusvälineen hintaa keinotekoisesti levittämällä positiivista väärää tai harhaanjohtavaa tietoa yrityksestä tai hyödykkeestä. Huijarin myydessä ("dump") yliarvostetun osakkeen korkeaan hintaan kupla puhkeaa, ja osakkeeseen sijoittaneet kärsivät tappioita.

Huijaukset koskevat usein pienyritysten osakkeita, joilla käydään vähän kauppaa, koska niiden hintoja on helpompi keinotekoisesti nostaa.

Pump and dump -petokset ovat suosittuja kryptovaluuttoihin liittyviä huijauksia.

Euroopan unionin markkinoiden väärinkäytösasetuksen (MAR) mukaan markkinoiden manipulointi levittämällä harhaanjohtavaa tai väärää tietoa rahoitusvälineestä on kielletty.

Lähteet
-------

1. 1 2  Investopedia - Pump and Dump
2. ↑  Finanssivalvonta - Koronan varjolla tehdään virtuaalivaluutta- ja muita sijoitushuijausyrityksiä – näin tunnistat luvattoman toiminnan
3. ↑  Nordnet - Mitä on markkinoiden manipulointi?
Junghans Mega
**Junghans Uhren GmbH** on yksi Saksan suurimpia kelloja valmistavia yrityksiä. Yhtiön mallisto ulottuu edullisista kvartsikelloista luksuskelloihin.

Junghansin perusti Erhard Junghans lankonsa Jakob Zeller-Toblerin kanssa vuonna 1861 Schrambergin kaupungissa Saksassa. Yhtiön nimi oli tuolloin "Junghans und Tobler". Junghansin tuotanto kasvoi nopeasti, ja se olikin vuonna 1903 Saksan suurin kelloja valmistava yritys. Junghans keskittyi aluksi valmistamaan seinä- ja kaappikelloja, kunnes se vuonna 1927 aloitti rannekellojen valmistamisen.

1950-luvulla sveitsiläinen arkkitehti-muotoilija Max Bill loi yhtiölle designiltaan ainutlaatuisia kelloja ja mekaanisia koneistoja, jotka nostivat firman imagoa luksus- ja design-kellojen valmistajana. Yhtiö toi vuonna 1970 markkinoille ensimmäisen saksalaisen kvartsirannekellon, nimeltään "Astro Quartz". 1980-luvun lopulla julkaistiin markkinoiden ensimmäinen radiokontrolloitu pöytäkello. Tätä seurasi vuonna 1990 julkaistu ensimmäinen radio-ohjattu rannekello nimeltään Mega. 

Nykyisin yritys on enimmäkseen keskittynyt valmistamaan automaatti- ja kvartsikoneistoilla varustettuja rannekelloja. Mallistosta löytyy vieläkin muutamia seinäkelloja, mutta niiden osuus mallistosta on marginaalisen pieni.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Junghans**.
* Junghans.fi (Arkistoitu – Internet Archive)
* Junghans.de

Lähteet
-------

1. 1 2  Junghans.fi - Tietoa (Arkistoitu – Internet Archive)
2. 1 2  Junghans History (Arkistoitu – Internet Archive)
I. K. Inhan valokuva uhtualaisista runonlaulajista Poavila ja Triihvo Jamanen (1894).
**Runonlaulaja** on henkilö, joka esittää laulurunoja. Alun perin runonlaulajat saivat oppinsa kuuntelemalla muita, jotka osasivat runot ulkoa. Runomitan ansiosta jopa hyvin pitkien runojen mieleenpainaminen on mahdollista. Suomessa ja muualla itämerensuomalaisella kielialueella runonlaulajat käyttivät runomittana kalevalamittaa. Nykyisin elävän kalevalamittaisen runon perinne on lähes katkennut muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta. Runonlaulajien runoja on kuitenkin kerätty talteen kirjoitettuun muotoon huomattavasti jo 1800-luvulla, ja siitä syystä on saatu talteen tuhansittain runoja muun muassa Suomesta, Virosta ja Karjalasta.

Itämerensuomalainen runonlaulannan perinne lienee yhtä vanha kuin kalevalamitta, jonka ikää pidetään jopa tuhansina vuosina. On viitteitä siitä, että taitavia runonlaulajia on ennen pidetty tietäjinä ja šamaaneina, eli heidän on kuviteltu omaavan yliluonnollisia voimia. Jo šamaania tarkoittava sana tietäjä kuvaa sitä, että ennen muuta tieto katsottiin keinoksi hallita asioita, yliluonnollisiakin. Runonlaulajalla oli hallussaan tietoa muun muassa asioiden synnyistä eli syntykertomuksia, jotka olivat tärkeitä elementtejä loitsinnassa. Moni talteen kerätty loitsu on säilynyt aiemmin runonlaulajien muistissa. Eräs runonlaulajan nimitys on ollut runoi, joka on viitannut nimenomaan tietäjä-tyyppiseen runonlaulajaan.

Tunnettuja runonlaulajia
------------------------

Runonlaulaja ja kanteleensoittaja Timo Lipitsä vuonna 1935 Sortavalan laulujuhlilla.
* Jussi Huovinen
* Jehkin Iivana
* Stepan Karhapää
* Vaassila Kieleväinen
* Mateli Kuivalatar
* Timo Lipitsä
* Ontrei Malinen
* Iivana Onoila
* Larin Paraske
* Arhippa Perttunen
* Miihkali Perttunen
* Matjoi Plattonen
* Simana Sissonen
* Pedri Shemeikka
* Ondrei Sotikainen
* Elessei Valokainen

Katso myös
----------

* Runonlaulajan kädet
* Lausunta
* Maari Kallberg

Lähteet
-------

1. ↑  Piirteitä karjalaisista runonlaulajista.  *Valvoja*, 01.01.1909, nro 2, s. 37–41. Kansalliskirjasto. Viitattu 24.07.2016.
2. ↑  Piirteitä Arhippaisen Miikkalin elämästä.  *Karjalaisten pakinoita*, 11.09.1906, nro 1, s. 19–20. Kansalliskirjasto. Viitattu 24.07.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Anni Tolvanen: Runolaulu – osa muinaisen Suomen arkea ja juhaa. Harmaasudet 4.4.2002.
Kaguya palaa takaisin kotiinsa. Tosa Hiromichin kuvitusta satuun noin vuodelta 1650.
**Prinsessa Kaguya** (jap. かぐや姫, *Kaguya Hime*) on japanilainen kansansatu. Se kertoo pienestä prinsessasta, jonka lapseton bambunhakkaaja löytää bamburuo’on solmukohdan sisältä. Tytön hiukset hohtavat kuin kuunvalo. Adoptiovanhempien huomassa hänestä kasvaa kaunis neitonen, ja pian viisi prinssiä haluaa kosia häntä. Prinsessa ei huoli heistä yhtäkään, ja päästäkseen eroon heistä hän antaa heille mahdottomia tehtäviä suoritettavaksi. Prinssien epäonnistuttua itse keisari kosii Kaguyaa. Silloin prinsessa paljastaa, että hän ei ole kotoisin maan päältä, ja joutuu palaamaan taivaalliseen kotiinsa.

Tarina on vanhimpia japanilaisia satuja, yli tuhannen vuoden ikäinen.

Kon Ichikawa on ohjannut tarinasta vuonna 1987 julkaistun elokuvan *Taketori monogatari* ja Isao Takahata vuonna 2013 julkaistun piirroselokuvan *Prinsessa Kaguyan taru*. Tarinasta on tehty Nintendolle videopeli vuonna 1988. Se esiintyy myös osana *Ōkami*-videopeliä. Aiheesta on tehty manga. "Kaguya Hime" -niminen kappale löytyy myös Juno Reactorin vuonna 1997 julkaistulta *Bible of Dreams* -albumilta.

Lähteet
-------

1. ↑  Kaguya Hime – The Tale of the Bamboo Princess.
2. ↑  The Moon Princess (Kaguya-Hime). Amazon.
3. ↑  Moon Princess Legend. (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑  Kaguya Hime (manga). Anime News.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Prinsessa Kaguya** Wikimedia Commonsissa
Eteläitalialainen kalalautanen, n. 350–300 eaa. Walters Art Museum.
**Kalalautanen** on eräs antiikin aikainen lautasten tyyppi kreikkalaisessa keramiikassa. Kalalautasia käytettiin kalojen ja muiden merenelävien tarjoiluun, ja toisaalta lautaset oli myös koristeltu näiden kuvilla.

Kalalautaset kehittyivät muotoonsa attikalaisessa keramiikassa 400-luvun eaa. lopulla. Ne olivat erityisen suosittuja 300-luvulla eaa. jolloin suosio siirtyi myös Suur-Kreikan eteläitalialaiseen keramiikkaan. Siellä muotoa käytettiin vielä hellenistisellä kaudella.

Kalalautanen on malliltaan matala ja siinä on alaspäin kääntynyt huuli ja lyhyt jalka. Lautasen keskellä on pyöreä syvennys, jonka tarkoitus on ollut kerätä ylimääräinen öljy. Lautasten halkaisija on tyypillisesti noin 20–26 cm. Lautaset on yleensä koristeltu kaloilla ja muilla merenelävillä. Attikalaisissa lautasissa kalojen vatsa osoittaa yleensä lautasen reunaan päin ja eteläitalialaisissa lautasen keskustaa kohti.

* Kalalautanen, n. 375–360 eaa.Kalalautanen, n. 375–360 eaa.
* Kalalautanen, n. 350–325 eaa.Kalalautanen, n. 350–325 eaa.
* Kalalautanen, n. 350–325 eaa.Kalalautanen, n. 350–325 eaa.
* Kalalautanen, n. 340–320 eaa.Kalalautanen, n. 340–320 eaa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Schreiber, Toby: *Athenian Vase Construction: A Potter's Analysis*, s. 111. J. Paul Getty Museum. Getty Publications virtual library. Getty Publications, 1999. ISBN 0892364653. Teoksen verkkoversio.
2. 1 2 3  Cartwright, Mark: A Visual Glossary of Greek Pottery *Ancient History Encyclopedia*. Viitattu 20.1.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **kalalautaset** Wikimedia Commonsissa
**Salvador Sánchez Santiago** (26. tammikuuta 1959 – 12. elokuuta 1982) oli meksikolainen höyhensarjan ammattilaisnyrkkeilijä ja höyhensarjan maailmanmestari.

Sánchez, joka ryhtyi ammattilaiseksi jo 16 vuoden iässä vuonna 1975, voitti uransa 18 ensimmäisestä ammattilaisottelusta 17 tyrmäyksellä. Vaikka hän oli ruumiinrakenteeltaan pitkä ja laiha, oli hän myös voimakas iskijä. 9. syyskuuta 1977 hän pääsi haastamaan Antonio Becerran Meksikon kääpiösarjan mestaruudesta, mutta hävisi 12-eräisen kamppailun lopulta tuomariäänin. Kyseinen tappio jäi hänen uransa ainoaksi. 

2. helmikuuta 1980 Sánchez kohtasi yhdeksän kertaa peräkkäin mestaruuttaan onnistuneesti puolustaneen kovaiskuisen Danny Lopezin WBC:n höyhensarjan mestaruusottelussa ja voitti kamppailun 13. erässä teknisellä tyrmäyksellä. Hän puolusti mestaruuttaan saman vuoden aikana Ruben Castilloa, uudelleen Lopezia teknisellä tyrmäyksellä, Patrick Fordia ja tulevaa mestaria Juan LaPortea vastaan. 

Seuraavana vuonna Sánchez voitti puolustusotteluissa Roberto Castanonin teknisellä tyrmäyksellä kymmenennessä erässä, WBC:n alemman höyhensarjan mestarin, tuolloin vielä voittamatonta ja 33:sta ottelustaan 32 tyrmäyksellä voittaneen Wilfredo Gomezin kahdeksannen erän tyrmäyksellä, ja uransa viimeiseksi jääneessä ottelussaan ja yhdeksännessä perättäisessä mestaruuden puolustuksessaan 21. kesäkuuta nuoren ja aggressiivisen ghanalaisen tulevan maailmanmestarin Azumah Nelsonin 15. erässä teknisellä tyrmäyksellä. Kolmen viikon kuluttua hän kuoli liikenneonnettomuudessa uuden Porsche-urheiluautonsa ratissa vain 23-vuotiaana.

Lähteet
-------

* Salvador Sánchez International Boxing Hall of Famen sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
* Ammattilaisottelut Boxrec-tietokannassa
**Sportin’ Life** on kokaiinikauppias George Gershwinin oopperassa Porgy ja Bess.

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Sportin’ Life on aluksi taustahahmo. Hän yrittää myydä ainettaan Catfish Row’lla, Charlestonin slummikorttelissa. Hän tavoittelee myös Bessiä, satamagangsteri Crownin naista johon on rakastunut myös raajarikkoinen Porgy.

Tilanne kehittyy lopussa niin, että Porgy kuristaa Crownin ja poliisi vie hänet pois. Sportin’ Life tulee Bessin luo ja viekoittelee tätä lähtemään mukaansa:

*"Kohta lähtee laiva New Yorkiin..."*
Bess ajaa hänet pois mutta kauppias heittää annoksen huumettaan Bessin ovelle. Tämä on epätoivoinen, koska luulee että Porgy tuomitaan Crownin tappamisesta – vaikka poliisi on tosiasiassa mielissään kun pääsee eroon sataman valtiaasta. Bess poimii kokaiinin ja lähtee huumekauppiaan matkaan...

Tuomari vapauttaa Porgyn ja tämä palaa kotikujalleen – vain kuullakseen että Bess on mennyt New Yorkiin huumemiehen mukana.

*"Missä on New York?"* kysyy Porgy
*"Tuhansien mailien päässä"*, kuuluu vastaus.
Porgy valjastaa muulinsa ja lähtee laulaen etsimään Bessiä kaukaisesta paikasta.

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**
Ira Gershwin kirjoitti roolin alun alkaen blues- ja scatlaulaja Cab Callowayn personaa hyväksi käyttäen.

Rooli on vaativa ja raskas. Suomessa sen on tulkinnut mm. Ture Ara.

Lähteet
-------

* Otavan Suuri musiikkitietosanakirja, osat 4 ja 5
* Elokuva Blues Brothers, DVD-levyn liitännäisosat
* Oopperan *Porgy ja Bess* käsiohjelma, Suomen Kansallisooppera 1969
**Untappd** on sosiaalisen median mobiiliohjelmisto, jonka avulla käyttäjät voivat kirjata juomiaan oluita ja siidereitä palveluun sekä jakaa kirjauksia ja sijainteja ystävilleen. Sovelluksessa voi myös arvostella juomiaan juomia, jakaa kuvia sekä saavuttaa badgeja, eli eräänlaisia saavutuksia. Palvelu myös suosittelee käyttäjille samankaltaisia juomia, ravintoloita ja kauppoja.

Sovelluksella pystyy jakamaan kirjauksia käyttäjiensä Twitter- ja Facebook-tunnuksilla ja liittää kirjauksiin sijainteja Foursquare-palvelusta.

Tammikuussa 2014 Untappd ilmoitti ylittäneensä miljoonan käyttäjän rajan. Huhtikuussa 2016 sivustolla oli 3,2 miljoonaa käyttäjää.

Badget
------

Kirjatessa erilaisia oluita palveluun käyttäjä saavuttaa erilaisia badgeja. Badget jaotellaan kolmeen kategoriaan: olut-, sijainti- ja erikoisbadget. Olutbadgeja saavutetaan oluiden kulutusmäärillä. Esimerkiksi suomalaisia oluita kuluttamalla saavuttaa 'Never Finnished!' -badgen eri tasoja. Sijaintibadgeja saavutetaan kuluttamalla oluita eri sijainneissa, kuten samassa baarissa, useassa eri baarissa samana iltana tai urheilutapahtumassa. Erikoisbadgeja saavuttaa kuluttamalla oluita erityisinä päivinä, kuten jouluna, uuden vuoden aattona tai Untappd -sovelluksen vuosipäivänä.

Lähteet
-------

1. ↑  Minsky, David: Untappd App: Social Networking for Hops Heads *Miami New Times*.  17.4.2012.  (englanniksi)
2. ↑  Allen-Black, Joe: Find new beer; remember your favorites - Apptitude Test *Boston.com*.  29.6.2012.  (englanniksi)
3. ↑  Brockmeier, Joe: ReadWriteEnterprise.com - Untappd: At the Intersection of Social, Mobile, Data and Beer10.6.2011. (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑  Untappd is 1,000,000 strong and growing! *Untappd*.  17.1.2014.  (englanniksi)
5. ↑  Rotunno, Tom: A love for tech and beer helped two guys create their dream job *CNBC*.  25.4.2016. Viitattu 25.6.2018. (englanniksi)
6. ↑  New Year, New Badges *Untappd Blog*.  4.1.2016. Viitattu 23.1.2016. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Untappd-sovelluksen kotisivut (englanniksi)
**Unterfranken** on yksi saksalaisen Baijerin osavaltion seitsemästä hallintopiiristä (saks. *Regierungsbezirke*). Se sijaitsee pohjoisen Baijerin alueella ja sen keskuskaupunkina toimii Würzburg. Siellä on arviolta 1 306 048 asukasta (vuonna 2015) ja sen pinta-ala on 8 531 neliökilometriä.

Unterfrankenin hallintopiiri on jaettu yhdeksään piirikuntaan (saks. *Landkreise*) ja kolmeen piirivapaaseen kaupunkiin (saks. *kreisfreie Städte*). Piirivapaita eli piirikuntiin kuulumattomia kaupunkeja Unterfrankenissa ovat Aschaffenburg, Schweinfurt ja Würzburg.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Germany: Bayern Citypopulation.de. Viitattu 2.1.2017.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Unterfranken**.
* Hallintopiirin internetsivut (saksaksi)
* Piirin hallinnon internetsivut (saksaksi)

  

Saksan hallintopiirit

|  |  |
| --- | --- |
| Baden-Württemberg | 
* Freiburg
* Karlsruhe
* Stuttgart
* Tübingen

 |
| Baijeri | 
* Ala-Baijeri
* Mittelfranken
* Oberfranken
* Oberpfalz
* Schwaben
* Unterfranken
* Ylä-Baijeri

 |
| Hessen | 
* Darmstadt
* Gießen
* Kassel

 |
| Nordrhein-Westfalen | 
* Arnsberg
* Köln
* Detmold
* Düsseldorf
* Münster

 |
**Unterniskanjoki** (ven. Унтернисканйоки) on Vuoksen vesistöön kuuluva joki Imatralla Etelä-Karjalassa Suomessa ja Leningradin alueella Venäjällä. Se saa alkunsa Immalanjärvestä Imatralla Suomessa ja laskee Vuokseen Ensossa Venäjällä.

Unterniskanjoki ei ole Immalanjärven alkuperäinen lasku-uoma. Alun perin Immalanjärvi laski Vuokseen Tainionkosken alapuolella. Lasku-uoman suunta käännettiin vuonna 1894 osana Vuoksen vesivoiman rakentamiseen valmistautumista ja kun Immalanjärven pintaa haluttiin laskea sen läheltä kulkemaan suunnitellun rautatien rakennustöiden helpottamiseksi.

Suomen valuma-aluejaossa joki luetaan Immalanjärven valuma-alueeseen (4.192), joka on osa Vuoksen aluetta (4.19), joka edelleen luetaan Suur-Saimaan alueeseen (4.1) Vuoksen vesistössä (4).

Nimi "Immalanjärven valuma-alue" vesistön osa-alueen nimenä on epätarkka, koska todellisuudessa kyseessä on Unterniskanjoen valuma-alue. Koko Unterniskanjoen valuma-alueen pinta-ala on 119,1081 km².

Lähteet
-------

1. ↑  Unterniskanjoki *Karttapaikka*. Maanmittauslaitos. Viitattu 11.3.2018.
2. ↑  *Карельский перешеек. Атлас* 1:100 000. 2-3.  (venäjäksi)
3. ↑  Unterniskanjoki ja Immalanjärven lasku *Virtuaali-vuoksi*. Etelä-Karjala-instituutti. Viitattu 12.3.2018.
4. ↑  Immalanjärven valuma-alue (04.192) *Järviwiki*. SYKE. Viitattu 11.3.2018.
5. ↑  Valitse kartalta *Value - Valuma-alueen rajaustyökalu*. SYKE. Viitattu 11.3.2018.

'
Untersturmführerin kauluslaatat.
SS:n Untersturmführer Lauri Törni vuonna 1941.
**Untersturmführer** (suom. *Alirynnäkköjohtaja*) oli Waffen-SS:n alin upseeriarvo, joka vastasi Wehrmachtissa ja Luftwaffessa luutnanttia (saks. *Leutnant*). Untersturmführerin arvo otettiin käyttöön vuonna 1934. 

Waffen-SS:n riveissä Untersturmführerin arvon sai suorittamalla hyväksytysti upseerikurssin jossakin SS:n omassa upseerikoulussa, SS Junkerschulessa. Allgemeine SS ylensi Hauptscharführerin Untersturmführeriksi, mikäli hakija pystyi osoittamaan kelvollisuutensa *Lebenslauf*-dokumentilla, joka suurin piirtein vastasi ansioluetteloa natsijärjestössä. Lisäksi ennen hyväksymistä hakijan rodullinen tausta selvitettiin, kuten myös mahdollinen rikosrekisteri.

Katso myös
----------

* Luettelo SS-arvoista

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Untersturmführer** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Alempi arvo**Sturmscharführer** | **SS-arvo****Untersturmführer** | Ylempi arvo**Obersturmführer** |
|
Yhdysvaltalainen prikaatinkenraali Thomas Farrell.
**Thomas Francis Farrell** (3. joulukuuta, 1891 Brunswick, New York – 11. huhtikuuta, 1967 Reno, Nevada) oli yhdysvaltalainen sotilashenkilö, arvoltaan prikaatinkenraali. Tuona ajankohtana mikä oli 1940-luvun alkupuolella, Thomas Farrell osallistui Manhattan-projektiin. **Manhattan Engineer District** (suom. *Manhattanin piiri-insinöörit*) oli Yhdysvaltain sotilaallis-tieteellinen tutkimusprojekti ja samalla myös jättikokoinen rakennushanke. Tuohon hankkeeseen upotettiin 27 kuukauden aikana, arviolta 2 miljardia silloista Yhdysvaltain dollaria (USD). Kenraali Farrell toimi projektin vetäjän Leslie R. Grovesin apurina eli kakkosmiehenä. Esimies-työtoverinsa Grovesin tavoin, Farrell osallistui Trinity-ydinkokeeseen ja oli sen silminnäkijä.

Japanin antauduttua ja sitä seuranneen miehitysvaiheen aikana kenraali Farrell johti tutkimusryhmää, joka koetti selvittää atomipommien vaikutusta ihmiseen. Thomas Farrell kiisti jyrkästi mainittavan radioaktiivisuuden esiintymisen sekä sellaisen mahdolliset vaikutukset. Yhdysvaltain armeija määräsi tästä aiheesta täydellisen tiedotussulun. Tuolloin oli Douglas MacArthur Japanin ylin käskynhaltija.

Eläkkeelle jäädessään oli Thomas Farrell kenraalimajurin arvoinen.

Lähteet
-------

* Thomas, Gordon & Witts, Max Morgan: *Enola Gay – Pommikone Hiroshiman yllä*. Wsoy, 1981. Suom. Nuuttila, Antti. ISBN 951-0-10695-X.
* Iltalehden erikoisteemanumero: *IL-Historia/Atomipommi*, Alma-Media, Helsinki, 2015. 68-s. (s. 23, 32)

### Viitteet

1. ↑  IL-Historia/Atomipommi, 2015: s. 23
2. ↑  IL-Historia/Atomipommi, 2015: s. 32

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* NARA
* SNAC

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Thomas Dekker vuonna 2011
**Thomas Alexander Dekker** (28. joulukuuta 1987 Las Vegas, Nevada) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on toiminut myös laulajana ja elokuvaohjaajana.

Ura
---

Hän aloitti lapsinäyttelijänä 6-vuotiaana, jolloin hän näytteli Chancea televisiosaippuassa *Tunteita ja tuoksuja*. Hän myös vieraili lapsena useissa televisiosarjoissa kuten *Nanny*, *Seinfeld* ja *Star Trek: Voyager*. Hänen uransa tunnetuin televisiorooli on kuitenkin luultavasti televisiosarjassa *Terminator: Sarah Connorin aikakirjat*, jota tehtiin vuosina 2008-2009. Vuosina 2011-2012 hän näytteli televisiosarjassa *Noitapiiri*. 

Hänen ensimmäinen elokuvaroolinsa oli vuonna 1994 elokuvassa *Star Trek – sukupolvet*. Tämän jälkeen hän näytteli yhden lapsirooleista elokuvassa *Kirottujen kaupunki*. Vuonna 2010 hän näytteli elokuvissa *Painajainen Elm Streetillä* ja *Kaboom*. 

Hän on esiintynyt Daughtryn musiikkivideolla *Waiting for Superman*. Hän oli myös lapsena Fievelin äänenä elokuvissa *Fievel ja Manhattanin aarre* ja *Fievel ja Manhattanin hirviö*. Hän oli myös Pikkutassun äänenä viidessä *Maa aikojen alussa* elokuvassa.

Yksityiselämä
-------------

Hänen äitinsä on walesilainen ja hänen amerikkalaisella isällään on englantilaiset ja hollantilaiset sukujuuret. Hän on vegaani.

Lähteet
-------

1. ↑  Ethnicelebs: Thomas Dekker
2. ↑  Ecollywood: Celebs celebrate PETA's 30th anniversary

Aiheesta muualla
----------------

* Thomas Dekker Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* Thomas Dekker NNDB:ssä

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Thomas Dekker (näyttelijä)**.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Mont Sainte-Odile

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Ranska, Grand Est |
| Vuoristo | 
Vogeesit |
| Korkeus merenpinnasta | 
764 m |

|  |  |
| --- | --- |
| Koordinaatit | 
48° 26′ 15″ P, 7° 24′ 16″ IView and modify data on Wikidata  |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Mont Sainte-Odile** on vuori Koillis-Ranskassa Grand Estin alueella Bas-Rhinin departementissa. Vuorelta on näkymä sitä ympäröivään Alsacen tasangolle.

Vuori on alsacelaisille tärkeä pyhiinvaelluspaikka. Vuorella olevassa Hohenbourgin luostarissa (*Abbaye de Hohenbourg*) on heidän suojelupyhimyksen pyhän Odilen hauta. Mont Sainte-Odilen -ylätasankoa kiertää pakanamuuri, joka on 11 kilometriä pitkä kyklooppimuuri. Muuri on noin puolitoista metriä leveä ja paikon jopa kolme metriä korkea. Muurin alkuperästä ei ole tarkempaa tietoa.

  

* Hohenbourgin luostariHohenbourgin luostari
* Näkymä vuoreltaNäkymä vuorelta
* Pyhän Odilen hautaPyhän Odilen hauta
* PakanamuuriPakanamuuri

Lähteet
-------

1. ↑  Tour de France 2019

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Mont Sainte-Odile** Wikimedia Commonsissa
**Oscar Emrik Natanel Ahlén** (14. huhtikuuta 1906 Yli-Kainuu, Överkalix, Ruotsi – 23. elokuuta 1995 Norrköping) oli ruotsalainen luterilainen pappi, runoilija ja virsirunoilija.

Ahlén valmistui ylioppilaaksi Linköpingissä vuonna 1924, filosofian kandidaatiksi 1929, teologian kandidaatiksi 1934 ja hänet vihittiin papiksi samana vuonna. Hän toimi pappina Ekebyssä, Itä-Götanmaalla, komministerina Västra Enebyssä sekä kirkkoherrana Kvillingessä ja Simonstorpissa. Hän kirjoitti jo nuorena virsiä, jotka nostivat esille työn tekemisen, työelämän ehdot ja niiden merkityksen ihmisen elämälle.

Ruotsin kirkon virsikirjassa on yksi hänen kirjoittamansa virsi, virsi 291 "Sänd av himlens stol en strimma", vuodelta 1934. Virsi tuli vuoden 1937 virsikirjaan, ja on vuoden 1986 kirjassa Britt G. Hallqvistin muokkaamana. Suomenkielisessä virsikirjassa se on Anna-Maija Raittilan vuonna 1997 suomennoksena "Anna häivä auringosta, Herra, arjen tehtäviin".

Britt G. Hallqvistin kirjoittamassa virressä 172 "De skall gå till den heliga staden", joka alkuaan oli kolmesäkeistöinen, on Ahlénin vuonna 1986 kirjoittama neljäs säkeistö "De skall möta den levande Herren". Virsi on Ruotsin suomenkielisessä virsikirjassa Anna-Maija Raittilan vuonna 1994 tekemänä käännöksenä "Pyhän kaupungin porteista saavat". Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa se on virsi 977, Anna-Maija Raittilan vuonna 1992 tekemänä käännöksenä.

Lähteet
-------

1. ↑  Oscar Lövgren: *Psalm- och sånglexikon*, s. 6. Gummesons bokförlag, Stockholm, 1964. (ruotsiksi)
2. ↑  Per Olof Nisser, Inger Selander, Hans Bernskiöld: *Psalmernas väg Kommentaren till text och musik i Den svenska psalmboken*
Band 2 Psalmerna 205-429*, s. 226. Wessmans musikförlag AB Visby, 2017. ISBN 978-91-877-052-0.*


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)
* Ruotsi

 |

 |
Mont PeléeMont Pelée vuonna 2007.

|  |  |
| --- | --- |
| Tyyppi | 
kerrostulivuori |
| Sijainti | 
Martinique, Ranska |
| Korkeus merenpinnasta | 
1 397 m |
| Prominenssi | 
1 397 mView and modify data on Wikidata  |
| Purkautunut viimeksi | 
1932  |

Kartta

|  |  |
| --- | --- |
| Koordinaatit | 
14° 48′ 47″ P, 61° 09′ 56″ LView and modify data on Wikidata  |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Mont Pelée** (engl. *Mount Pelée*, ransk. *Montagne Pelée*) on aktiivinen tulivuori Martiniquen (Ranskan merentakainen departementti Länsi-Intiassa) saaren pohjoiskärjessä Karibianmerellä. Sammuneeksi luultu Mont Pelée purkautui 8. toukokuuta 1902 (katso Mont Peléen tulivuorenpurkaus 1902) tuhoten noin kuusi kilometriä vuorenhuipusta etelään sijainneen Saint-Pierren kaupungin. 

Saint Pierre oli tuolloin saaren pääkaupunki, asukasluvultaan noin 25 000, jota kasvattivat 25. huhtikuuta alkaneiden pienempien tulivuorenpurkauksien mutavyöryjä ja pieniä räjähdyksiä paenneet pakolaiset. 8. toukokuuta noin 30 000 ihmistä sai tulivuorenpurkauksessa surmansa muutaman minuutin sisällä purkauksen alkamisesta. Ainoastaan kaksi pelastui: kaupunginvankilan maanalaisessa kuolemansellissä ollut kuolemaantuomittu vanki (armahdettiin myöhemmin), sekä kaupungin laidalla asunut mies. Kuolleiden joukossa oli useita kaupungin satamaan ankkuroituneiden laivojen matkustajia ja miehistön jäseniä.

26. huhtikuuta kadonneen *Roraima*-laivan uskotaan uponneen jonkin pääpurkausta edeltäneen purkauksen tuhkapilven uhrina.

Mont Pelée jatkoi hävitystyötään pitkälle vuoteen 1903 asti. 30. elokuuta 1902 laavavirta iski Morne Rougen kylään, jolloin ainakin 1 000 ihmistä sai surmansa.

Viimeksi tulivuori on purkautunut vuosina 1929–1932.

Mont Pelée on nykyään tulivuorentutkijoiden ja geofyysikkojen jatkuvan tarkkailun kohteena.

* Mt. Pelée 26. huhtikuuta 1902.Mt. Pelée 26. huhtikuuta 1902.
* Mt. Pelée purkauksen tuhkapilvi.Mt. Pelée purkauksen tuhkapilvi.
* St. PierreSt. Pierre
* Tuhkapilvi Mt. Peléen yllä 30. elokuuta 1902.Tuhkapilvi Mt. Peléen yllä 30. elokuuta 1902.
* St. Pierren eteläosaa.St. Pierren eteläosaa.
* Morne Rougen pääkatu 30. elokuuta 1902.Morne Rougen pääkatu 30. elokuuta 1902.
* Mt. Peléen laavapylväs.Mt. Peléen laavapylväs.
* Mt. Pelée laavapylvään sorruttua.Mt. Pelée laavapylvään sorruttua.

Lähteet
-------

1. 1 2  Mt Pelee *Global Volcanism Program*. Smithsonian Institute.  Arkistoitu 24.12.2013. Viitattu 17.6.2014.
2. 1 2  Mount Pelée *Encyclopædia Britannica*. Viitattu 23.4.2017.
3. ↑  Mt. Pelée eruption (1902) San Diego State University.  Arkistoitu 3.3.2001. Viitattu 17.6.2014. (englanniksi)
4. ↑  The eruption of Mount Pelée and destruction of St-Pierre Dark-stories.com. Viitattu 23.4.2017. (englanniksi)
5. ↑  Mt. Pelee, West Indies – Page 2 of 2 Oregon State University.  Arkistoitu 7.6.2017. Viitattu 23.4.2017. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Mont Pelée** Wikimedia Commonsissa

* Mont Peléen purkaus vuonna 1902 (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
**Nicolaus Decius** tai **Nicolaus Tech** (n. 1485 Hof, Oberfranken, Baijeri – n. 1546 Stettin) oli saksalainen munkki ja reformaation jälkeen evankelinen pappi Stettinissä.

Decius oli saksalaisen reformaation alkuvaiheen merkittävimpiä virsirunoilijoita. Hän opiskeli Leipzigin yliopistossa. Vuonna 1523 hän kirjoittautui Wittenbergin yliopistoon nimellä Nicolaus Tecius de Curia, ja opintonsa päätettyään hän toimi opettajana Braunschweigissä ja rehtorina Hannoverin koulussa. Vuonna 1540 hänet mainitaan hovisaarnaajana Königsbergissä. Decius harrasti paitsi virsirunoutta, myös muita kirjallisia töitä ja sävellystä. Hän oli sekä saarnaaja että kanttori, ja virsirunoilijana hän esiintyi jo ennen Lutheria. 

Hän on kirjoittanut muutaman virren, joita lauletaan edelleen. Virs*i* "Allein Gott in der Hör sei Ehr" on saksankielinen parafraasi, mukaelma latinankielisestä Gloria-hymnistä. Toinen hänen nimiinsä merkitty virsi on messun Agnus Dein mukaelma "O Lamm Gottes, unschuldig". Tätä virttä on Johann Sebastian Bach käyttänyt Matteus-passion alkukuoron cantus firmuksena.

Molemmat tulivat nopeasti suosituiksi ja ne käännettiin muun muassa tanskaksi, ruotsiksi ja suomeksi.

"Allein Gott" ilmestyi ruotsiksi 1562 ja suomeksi Jacobus Finnon virsikirjaan 1583. Se on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa virsi 128, *"*Ainoan Herran Jumalan". Ruotsin kirkon virsikirjassa siitä on toinen käännös, virsi 18 "Soi kiitosvirsi Herralle". 

*"O lamm Gottes"* ilmestyi ruotsinkielisenä 1536 Olaus Petrin kääntämänä ja suomeksi Mikael Agricolan 1549 kääntämänä. Suomessa siihen on myöhemmin lisätty kaksi säkeistöä. Suomen kirkon virsikirjassa se on virsi 65 "Oi Jumalan Karitsa", kolmisäkeistöisenä ja Ruotsin kirkon virsikirjassa virsi 143 yksisäkeistöisenä. 

Suomen kirkon virsikirjassa on myös kolmas Deciuksen virsi, virren 131, *"*Oi Isä kaikkivaltias*"*, neljäs säkeistö, joka on liitetty Jacobus Finnon muotoilemaan Herran rukouksen parafraasiin.

Lähteet
-------

1. 1 2  Oscar Lövgren: *Psalm- och sånglexikon*, s. 693. Gummesons bokförlag, Stockholm, 1964. (ruotsiksi)
2. ↑  *Evangelisches Gesangbuch. Ausgabe für die Evangelisch-Lutherische Landeskirche Sachsens*. Evangelische Verlagsanstalt GmbH, Leipzig, 1995. (saksaksi)
3. ↑  Chorale Melodies used in Bach's Vocal Works O Lamm Gottes, unschuldig *bach-cantatas.com*. Viitattu 28.11.2020. (englanniksi)
4. ↑  Per Olof Nisser, Inger Selander, Hans Bernskiöld: *Psalmernas väg. Kommentaren till text och musik i Den svenska psalmboken.*
Band 1 Psalmerna 1- 204 av den ekumeniska psalmboksdelen.*, s. 380, 381. Wessmans musikförlag AB Visby 2014 ISBN 978-91-8771-034-6, 2014. (ruotsiksi)*


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Kroatia

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* BMLO
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* RISM
* SNAC

 |

 |
William Auld (kädet ristissä) vuonna 1982.
**William Auld** (6. marraskuuta 1924 – 11. syyskuuta 2006) oli skotlantilainen esperantonkielinen runoilija ja kielenkääntäjä. Hänen teoksiinsa kuuluu modernistinen *La infana raso* (1956); eräs myöhempi teos on Marjorie Boultonin kanssa kirjoitettu *Rimleteroj* (1976). Auld oli vuonna 1999 ehdolla kirjallisuuden Nobel-palkinnon saajaksi.

Auld kuuli esperantosta ensimmäistä kertaa ollessaan partiolaisena 1936. Hän palveli toisessa maailmansodassa ja julkaisi ensimmäisen runonsa esperantoksi vuonna 1947. Hän oli aloittanut kirjoittamisen jo ennen sotaa.

Auld opiskeli englannin kieltä Glasgow’n yliopistossa. Hän kirjoitti runojensa lisäksi esseitä sekä esperanton oppikirjoja ja toimitti *La Brita Esperantisto* -lehteä. Hän työskenteli vuodesta 1960 opettajana Alloassa ja jäi eläkkeelle koulun vararehtorina. Auld oli Maailman Esperantoliiton varapuheenjohtaja (1977–80) ja Esperanto-akatemian puheenjohtaja (1979–1983). Hän lahjoitti esperantokirjallisuuden kokoelmansa Skotlannin kansalliskirjastolle.

Auld sai vaimonsa Metan kanssa kaksi lasta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  The Scotsman: Obituaries: William Auld
2. 1 2 3  The Guardian: Obituary: William Auld


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Belgia
* Yhdysvallat
* Japani
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Scott Tyler Clary** (s. 12. maaliskuuta 1989 Redlands, Kalifornia) on yhdysvaltalainen uimari ja olympiavoittaja. 185 senttimetriä pitkä ja 84 kilogrammaa painava Clary edustaa SwimMAC California -seuraa. Hän kilpailee sekauinnissa ja selkäuinnissa.

Ura
---

Clary voitti olympiakultaa 200 metrin selkäuinnista vuoden 2012 kesäolympialaisista Lontoosta. Noissa kisoissa hän oli myös 200 metrin perhosuinnissa viides. Pitkän radan MM-kilpailuista Clary on saavuttanut kaksi hopeaa ja kaksi pronssia. Hopeat ovat tulleet 400 metrin sekauinnista vusoilta 2009 ja 2011 ja pronssit 200 metrin selkäuinnista vuosilta 2011 ja 2013. Lyhyen radan MM-kilpailuista Clarylla on yksi viestikulta vuodelta 2014 sekä yksi hopea ja kaksi pronssia henkilökohtaisilta matkoilta. Pan-Amerikan kisoista hän on saavuttanut yhden hopean.

Claryn valmentajina toimivat David Marsh ja Mike Bottom.

Muuta
-----

Clary on syntymänimeltään Scott Flowers, mutta hän muutti nimensä 18-vuotiaana Tyler Claryksi, sillä Claryn itsensä mukaan hänen isäpuolensa Lonnie Clary oli ollut hänelle merkittävä vaikuttaja urallaan.

Uransa jälkeen Clary aikoo siirtyä NASCAR-kuljettajaksi. Tavoitteena hänellä on ajaa vuonna 2021 Sprint Cup Seriesissä.

Lähteet
-------

1. 1 2   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. 1 2   (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Tyler Clary** Wikimedia Commonsissa
**Oscar V. Cruz** (17. marraskuuta 1934 Balanga – 26. elokuuta 2020) oli filippiiniläinen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 10. helmikuuta 1962 ja nimitettiin Manilan arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Martiranon titulaaripiispaksi 4. maaliskuuta 1976. Piispaksi vihkiminen seurasi 3. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Bruno Torpigliani, jota avustivat Jaime Lachica Sin ja Artemio G. Casas.

22. toukokuuta 1978 Cruz nimitettiin San Fernandon arkkihiippakunnan johtoon. Hän erosi tehtävistään 24. lokakuuta 1988 ja sai 15. heinäkuuta 1991 nimityksen Lingayen-Dagupanin arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 8. syyskuuta 2009.

Lähteet
-------

1. ↑  Lacson, Bong: Former SF prelate Archbishop Oscar V. Cruz dies at 85 *Punto*.  26.8.2020. Viitattu 26.8.2020.
2. 1 2  Catholic-Hierarchy.org: Archbishop Oscar V. Cruz


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Ville Sakari Pohjonen** (s. 5. maaliskuuta 1959 Paimio) on suomalainen päätoimittaja.

Ville Pohjonen syntyi maalari Tenho Pohjosen ja Senni Pohjosen perheeseen. Hänen puolisonsa on Heli Törmänen. Pohjonen tuli ylioppilaaksi 1978. *Kunnallislehden* toimittaja hän oli 1980–1983, toimitussihteeri 1983–1985 ja päätoimittaja 1985–1991. *Kaarina* -lehdessä hän työskenteli päätoimittajana 1986–1994 ja toimitusjohtajana 1990–1990 ja sitten *Loimaan Lehden* päätoimittajana 1995–2000. *Kouvolan Sanomien* päätoimittajaksi hän siirtyi vuonna 2000. Takaisin Varsinais-Suomeen Pohjonen muutti vuonna 2011, kun hänestä tuli *Salon Seudun Sanomien* pätoimittaja. Pohjonen toimi Julkisen sanan neuvoston jäsenenä 2006–2009 ja neuvoston ensimmäisenä varapuheenjohtajana 2008–2009.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Lasse Pajala, John Lagerbohm, Ulla Strengell-Silainen (toim.): *Kuka kukin on 2011*, s. 773. Helsinki: Otava, 2011. ISBN 978-951-1-24712-8.
2. ↑  Ville Pohjonen Salon Seudun Sanomien päätoimittajaksi. Turun Sanomat 22.6.2011
**Suojärven kartonkitehdas** (ven. АООТ "Суоярвская картонная фабрика" , *AOOT Suojarvskaja kartonnaja fabrika*) on Suojärvellä Karjalan tasavallassa Venäjällä sijaitseva kartonkitehdas. Tehdas sijaitsee Suomen Neuvostoliitolle luovuttaman entisen Suojärven kunnan alueella. Tehdas perustettiin alueen kuuluessa Suomelle ja sen omisti tuolloin Wiborg Wood Company. Tehtaisiin kuului Suojärven saha sekä Suojärven puuhiomo, kartonki- ja laatikkotehdas. Sellutehdas perustettiin vuonna 1937.

Venäjän aikana tehtaan omisti holdingyhtiö OAO Petrozavodskmash. Tehtaalla on yksi toimiva kartonkikone. Kartonkikone seisoi vuosina 1994-2004.*lähde?* Vuonna 2004 OAO Kondopoga -yhtiö osti Suojärven kartonkitehtaan.

Vuonna 2005 tehtaassa valmistettiin 70 700 tonnia kartonkia. Tehdas työllistää noin 300 henkilöä.

Katso myös
----------

* Venäjän paperiteollisuus
* Hämekosken kartonkitehdas
* Hovinmaan paperitehdas
* Leppäkosken paperitehdas
* Läskelän paperitehdas

Lähteet
-------

1. ↑  История предприятия Kodopoga-yhtiön historia yhtiön kotisivuilla.

Aiheesta muualla
----------------

* www.megasklad.ru (Arkistoitu – Internet Archive)
* Metlan sivustolta (Arkistoitu – Internet Archive)
**Tukholman mellakat** alkoivat Husbyssa sunnuntaina 19. toukokuuta 2013, kun vähintään sata autoa ja rakennuksia sytytettiin tuleen. Husbyn asukkaista 80 prosenttia on maahanmuuttajataustaisia. Mellakat levisivät myöhemmin Tukholman muihin maahanmuuttajataustaisiin lähiöihin: ainakin Rinkeby, Tensta, Kista ja Fittja saivat osansa levottomuuksista. Mellakoiden välitön syy oli ampumisvälikohtaus, mutta perusongelmat oli kuitenkin rakennettu lähiöiden sisälle, sillä kyseiset lähiöt ovat Tukholman köyhimpiä alueita, joissa syrjäytymisennuste on suuri.

Tapahtumat
----------

Mellakat saivat alkunsa sunnuntai-iltana 19. toukokuuta 2013, kun poliisi oli ampunut kuoliaaksi veitsen kanssa Pohjois-Tukholmassa Husbyssa riehuneen portugalilaistaustaisen miehen. Mellakoihin osallistui kymmeniä nuoria, jotka polttivat autoja ja rakennuksia sekä kivittivät poliiseja. Mellakoiden seurauksena poliisi pidätti yli 60 ihmistä rikoksista epäiltynä.

Reaktioita
----------

Suomen somaliliiton puheenjohtaja kertoi uskovansa, että Tukholman kaltaiset mellakat ovat mahdollisia myös Suomessa maahanmuuttajavaltaisilla alueilla, jos maahanmuuttajien ongelmiin ei puututa.

Katso myös
----------

* Englannin mellakat 2011

Lähteet
-------

1. ↑  Seven arrested over Stockholm's Husby riots *The Local*.  21.5.2013. Viitattu 7.5.2014. (englanniksi)
2. ↑  Husbyn veitsimiehen ampunutta poliisia epäillään kuolemantuottamuksesta *Yle Uutiset*.  28.5.2013. Viitattu 7.5.2014.
3. 1 2  Tästä on kysymys Tukholman mellakoissa: "Giganttinen epäonnistuminen" *Ilta-Sanomat*.  22.5.2013.  Arkistoitu 8.5.2014. Viitattu 6.4.2014.
4. ↑  "Poliisi kohtelee meitä kuin eläimiä" *Helsingin Sanomat*.  24.5.2013.  Arkistoitu 8.5.2014. Viitattu 6.4.2014.
5. ↑  Tukholman mellakoissa kirjattu yli 200 rikosta *Yle Uutiset*.  26.5.2013. Viitattu 6.4.2014.
6. ↑  Varissuosta voi tulla Suomen Husby – Maahanmuuttajat järkyttyivät *Uusi Suomi*.  23.5.2013. Viitattu 7.5.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Husbyn lähiö rimpuilee mellakoiden maineesta *Helsingin Sanomat*.  19.5.2014.  Arkistoitu 1.6.2014. Viitattu 6.1.2017.