recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
*Tämä artikkeli kuvaa Yhdysvaltain laivaston Amphitrite-luokan monitoria. Muita saman nimisiä aluksia on täsmennyssivulla.*

**USS Monadnock** (runkonumero BM-3) oli Yhdysvaltain laivaston vuonna 1883 vesille laskettu Amphitrite-luokan monitori.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Amphitrite-luokka (monitori)*
Alus tilattiin Continental Iron Worksiltä Vallejosta Kaliforniasta, missä köli laskettiin vuonna 1874. Alus laskettiin vesille 19. syyskuuta 1883. Alus siirrettiin Mare Islandin laivastontelakalle, missä se valmistui ja otettiin palvelukseen 20. helmikuuta 1896 päällikkönään George W. Sumner.

Palvelus
--------

Varustamisen jälkeen alus palveli Tyynenmeren laivueessa Yhdysvaltain länsirannikolla. Seuraavien parin vuoden aikana alus osallistui harjoituksiin ja koulutukseen pitkin Tyynenmeren rannikkoa Puget Soundista Bajaan Kaliforniaan. Espanjan-Yhdysvaltain sodan alettua alus määrättiin Deweyn johtamaan laivueeseen Filippiineille.

### Espanjan-Yhdysvaltain sota

Alus lähti 23. kesäkuuta 1898 San Franciscosta ja pysähtyi Havaijilla heinäkuun alussa. Alus saapui Manilanlahdelle 16. elokuuta.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1860–1905*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 2002. ISBN 0-85177-133-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3  history.navy.mil

*Amphitrite*-luokan monitorit

|  |
| --- |
| *USS Amphitrite* - *USS Monadnock* - *USS Terror* - *USS Miantonomoh* |
| Edeltäjä: *USS Puritan* – Seuraaja: *USS Monterey* |
Friisiläishevosen näyttävää ravia.
**Friisiläinen** on Friisinmaalta, Alankomaista kotoisin oleva hevosrotu. Se on yksi vanhimmista eurooppalaisista hevosroduista. Se kehitettiin keskiajalla ritareiden ratsuksi, mutta sitä on myöhemmin käytetty vetojuhtana. Nykyään se on ajo- ja ratsuhevonen. Friisiläishevosessa on sekä lämmin- että kylmäverisiä piirteitä, mutta se luetaan yleensä lämminveriseksi hevosroduksi.

Ominaisuudet
------------

Friisiläishevoset ovat säkäkorkeudeltaan noin 150–170 senttimetriä, oriit ovat kookkaampia kuin tammat. Kantakirjattavan oriin tulee olla yli 160 cm korkea. Friisiläishevosen väri on aina musta, joka tosin saa haalistua auringossa mustanruskean näköiseksi. Valkoiset merkit eivät ole haluttuja ja niistä hyväksytään korkeintaan pieni tähti otsalla. Rotuun syntyy silloin tällöin myös rautiaita, joiden jälkeläisiä ei kuitenkaan hyväksytä. Jouhet ja vuohiskarvat ovat tuuheat ja yleensä hieman kiharat. Friisiläishevonen on kookas ja sopii luonteensa ansiosta monille ratsastajille. Friisiläishevonen omaa yleensä isot ja ilmavat liikkeet. Friisiläisen jalat ja selkä ovat vahvat.

Historia
--------

Friisiläishevosta on käytetty paljon myös muiden rotujen jalostamiseen: sitä vietiin esimerkiksi Venäjälle orlovravureiden jalostukseen. Runsas käyttö risteysjalostuksessa uhkasi rodun puhtaana säilymistä, ja niinpä vuonna 1879 perustettiin friisiläishevosen kantakirjayhdistys suojelemaan rotua. Friisiläishevosta uhkasi sukupuutto myös useita kertoja 1900-luvulla. Vuonna 1913 jäljellä oli vain kolme puhdasrotuista friisiläistä oritta, ja rotu saatiin pelastettua myös 1960-luvulla, kun traktori syrjäytti friisiläisen maatilatöistä.

Käyttö
------

Friisiläisiä käytetään nykyisin enimmäkseen ratsuina ja ajoon, mutta myös näyttelyhevosina. Friisiläishevosia on käytetty myös ravikilpailuissa. Hienon ja yhtenäisen ulkonäkönsä vuoksi rotu sopii hyvin sirkushevoseksi ja näytöksiin, ja friisiläisillä on yleensä myös komea ravi, mikä tekee niistä näyttäviä ajohevosia ja kouluratsuja. Raskaan luustonsa vuoksi friisiläinen ei sovellu kovin hyvin hyppäämiseen.

Katso myös
----------

* Luettelo hevosroduista

Lähteet
-------

1. 1 2  Friesian Breed Standard USEF. Viitattu 27.7.2015. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Friisiläinen** Wikimedia Commonsissa

* Suomen Friisiläishevosyhdistys
* Friisiläishevonen Hevosmaailma.netissä (Arkistoitu – Internet Archive)
*Tämä artikkeli kuvaa Yhdysvaltain laivaston Cimarron-luokan tankkeria. Muita samoin nimettyjä aluksia on täsmennyssivulla.*

**USS Neosho** (runkonumero AO-23) oli Yhdysvaltain laivaston Cimarron-luokan tankkeri.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Cimarron-luokka (1939)*
Maritime Comission tilasi aluksen Federal Shipbuilding and Drydock Companyltä Kearnystä New Jerseystä, missä köli laskettiin 22. kesäkuuta 1938. Alus laskettiin vesille 29. huhtikuuta 1939 kumminaan Maritime Comissionin puheenjohtaja kontra-amiraali Emory S. Landin puoliso ja otettiin palvelukseen 7. elokuuta 1939 päällikkönään William E. A. Mullan.

Palvelus
--------

Aluksen muutostyöt laivaston tankkeriksi saatiin 7. heinäkuuta 1941 päätökseen Puget Soundin laivastontelakalla, minkä jälkeen alus sai tärkeän tehtävän kuljettaa lentokoneiden polttoainetta Yhdysvaltain länsirannikolta Pearl Harboriin. Eräällä tällaisella matkalla alus saapui 6. joulukuuta Pearl Harboriin, missä se tyhjensi lastinsa Ford Islandin lentotukikohdan säiliöihin ja valmistautui paluumatkaan.

### Toinen maailmansota

Seuraavana aamuna keisarillisen Japanin laivaston ilmavoimat iskivät. Aluksen päällikkö John S. Phillip johti aluksensa irti laiturista ja väisteli menestyksellisesti hyökkäyksiä, jotka keskittyivät Ford Islandin edustalle ankkuroituihin taistelulaivoihin. Kolme aluksen miehistönjäsentä haavoittui lentokoneiden tulessa.

Seuraavien viiden kuukauden aikana alus partioi lentotukialusosastojen mukana tai yksikseen, koska suojaavia aluksia ei ollut saatavana. Huhtikuun lopulla uhkasivat Australiaa ja Uutta-Seelantia alus liitettiin Task Force 17:ään. Meritiet dominioihin piti pitää kaikin keinoin avoinna ja alueita piti suojata.

Seuranneessa Korallimeren taistelussa alus tankkasi *USS Yorktownin* ja *USS Astorian* 6. toukokuuta, minkä jälkeen *Neosho* vetäytyi alueelta saattajanaan hävittäjä *USS Sims*. Seuraavana päivänä kello 10 japanilainen lentokone havaitsi alukset uskoen löytäneensä lentotukialuksen saattjineen, minkä seurauksena aluksia vastaan hyökkäsi kaksi lento-osastoa. *Sims* upposi ja *Neoshoon* osui seitsemästi ja lisäksi yhden lentäjän ohjaama lentokone. Osumien seurauksena aluksen peräkansi oli tulessa ja alus oli vaarassa katketa. Aluksen ilmatorjunta ampui alas vähintään kolme lentokonetta.

*Neosho* pysyi pinnalla, kunnes Australian ilmavoimien ja Yhdysvaltain maavoimien lentokoneet havaitsivat sen. *USS Henley* saapui 11. toukokuuta kello 13 pelastamaan aluksen 123 eloonjäänyttä, minkä jälkeen tankkeri upotettiin tykkitulella.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  history.naval.mil
Liikkeen tunnus
**Friends of the Earth** (suom. Maan ystävät) on maailman suurin ympäristöjärjestö ja paikallistoimijoiden verkosto. Sillä on yli kaksi miljoonaa jäsentä. Liike puolustaa ihmisoikeuksia, metsiä ja biodiversiteettiä, ruokaomavaraisuutta ja ilmasto-oikeudenmukaisuutta. Se vastustaa uusliberalismia ja taloudellista eriarvoisuutta, ilmastonmuutosta ja patriarkaattia.

Friends of the Earth Internationalilla on yli 5000 jäsenjärjestöä. Maiden omat järjestöt ovat osa kansainvälistä *Friends of the Earth International* -verkostoa, johon kuuluu ryhmiä 73 maasta ja kaikista maanosista.

Järjestö on perustettu vuonna 1971. Suomessa toimiva tytärjärjestö Maan ystävät perustettiin vuonna 1996.

Tavoitteet
----------

Liikkeen mielenosoitus EquadorissaFriends of the Earthin tavoitteena on rauhallinen ja ympäristöllisesti kestävä maailma, joka perustuu luonnon kanssa harmoniassa elämiselle. Liike tavoittelee yhteiskuntaa, jossa ihmiset elävät kunniallista ja kokonaisvaltaista sekä tyydyttävää elämää keskinäisessä vuorovaikutuksessa eläen. Liike tavoittelee ihmisoikeuksien ja alkuperäiskansojen oikeuksien toteutumista.

> »Our vision is of a peaceful and sustainable world based on societies living in harmony with nature.»   
> (Liikkeen päätavoite)
> 
> 

Liikkeen tavoittelema yhteiskunta rakentuu sosiaaliselle, taloudelliselle, sukupuolten väliselle ja ympäristön oikeudemukaisuudelle. Se on vapaa kaikista hyväksikäytön ja vallankäytön muodoista, kuten uusliberalismista, yritysvetoisesta globalisaatiosta, uuskolonialismista sekä militarismista.

Friends of the Earthin tavoitteena on pysäyttää ympäristön turmeltuminen ja luonnonvarojen loppuun kuluminen, ja eheyttää niitä sen sijaan. Liike haluaa varjella maapallon ekologista ja kulttuurillista monimuotoisuutta sekä turvata kestävä elämäntavan. Se haluaa lisätä alkuperäiskansojen, paikallisten yhteisöjen, naisten, ryhmien ja yksilöiden voimaantumista ja osallistumista yhteiseen päätöksentekoon.

Saavuttaakseen tavoitteensa, liike pyrkii lisäämään ihmisten tietoisuutta asioista, saamaan ihmisiä mukaan muutokseen sekä rakentamaan liittoumia muiden kanssa. Se pyrkii inspiroimaan, vahvistamaan ja täydentämään ihmisten omia kykyjä, jotta he voivat elää yhteiskunnassa jonka he haluavat saavuttaa. Toiminta perustuu keskinäiselle solidaarisuudelle.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  History - Friends of the Earth International *www.foei.org*.  Arkistoitu 3.2.2017. Viitattu 19.3.2017. (englanniksi)
2. ↑  Frequently Asked Questions *Friends of the Earth International*.  1.4.2014.  Arkistoitu 6.11.2020. Viitattu 17.11.2020. (englanniksi)
3. ↑  What we do Archives *Friends of the Earth International*. Viitattu 17.11.2020. (englanniksi)
4. ↑  Mikä Maan ystävät? | Maan ystävät *www.maanystavat.fi*. Viitattu 19.3.2017.
5. 1 2 3 4  Mission and vision *Friends of the Earth International*.  1.4.2014.  Arkistoitu 2.12.2020. Viitattu 17.11.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Friends of the Earth**.
* Suomen Maan ystävät.
* Euroopan Maan ystävät.
* Kansainvälinen Maan ystävät.
William Brouncker.
**William Brouncker** (1620 – 5. huhtikuuta 1684) oli yksi aikansa merkittävimmistä englantilaisista matemaatikoista.

Brouncker väitteli tohtoriksi Oxfordin yliopistossa vuonna 1647. Hän oli yksi Englannin kuninkaallisen tiedeakatemian Royal Societyn perustajajäsenistä ja sen ensimmäinen presidentti.

Vuonna 1662 hänestä tuli kuningatar Katariinan neuvonantaja ja sitten Saint Catherine -nimisen sairaalan johtaja. Hänen matemaattinen työnsä käsitteli erityisesti paraabelien ja sykloidien kaaren pituuksien määrittämistä. Lisäksi hän kehitteli hyperbelisten integraalien laskemiseen liittyvän kvadratuurisäännön, jota varten luonnolliselle logaritmille tarvitaan esitys äärettömänä sarjana. Hän oli ensimmäisenä englantilaisena kiinnostunut yleistetyistä ketjumurtoluvuista ja jatkaen John Wallisin työtä kehitti yleistetyn ketjumurtolukukehitelmän luvulle pi.

Brounckerin kaava
-----------------

Brounckerin kaava antaa yleistetyn ketjumurtolukukehitelmän luvulle π:

{\displaystyle {\frac {4}{\pi }}=1/(1+1^{2}/(2+3^{2}/(2+5^{2}/(2+7^{2}/(2+9^{2}/(2+11^{2}/(2+13^{2}/(2+15^{2}/(2+17^{2}/(2+\cdots }

Lähteet
-------

1. ↑  J J O'Connor and E F Robertson: William Brouncker *MacTutor*. Viitattu 2.3.2017.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Italia
* Belgia
* Yhdysvallat
* Australia
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* MathSciNet
* Mathematics Genealogy Project
* zbMATH

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* RISM
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Iso Pirtajärvi** on syvähkö ja rantaviivaltaan polveileva metsäjärvi Tohmajärvellä Pohjois-Karjalan maakunnan eteläosassa. Sen pinta-ala on 39,2 hehtaaria. Etäisyys Joensuusta on 59 kilometriä kaakkoon.

Maantiede
---------

Ison Pirtajärven ulottuvuus lounaisrannalta koillisrannalle on 1,25 kilometriä. Niemet tekevät järven itärannasta mutkaisen. Noin seitsemäsosa Isosta Pirtajärvestä on vähintään viisitoista metriä syvä. Syvin alue sijaitsee järven pohjoisosassa, jossa on myös syvin piste, 31 metriä.

Ison Pirtajärven rannat ovat metsämaata. Järven koillisen osan muodostavan Koposenlahden rannalla on jyrkänne. Ison Pirtajärven länsipuolella sijaitsee Pieni Pirtajärvi, jonka korkeustaso on sama kuin Ison Pirtajärven. Järviä yhdistää Välijoki ja erottaa noin 100–200 metriä leveä kannas. Kannaksen halki kulkee maantie.

Iso Pirtajärvi laskee Pirtapuroa kaakkoon kohti Ryösiönjokea, joka virtaa etelään.

Ison Pirtajärven vesitilavuus on 3 235 000 kuutiometriä.

Iso Pirtajärvi (01.092.1.003) kuuluu Ryösiönjoen yläosan valuma-alueeseen (01.092), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Jänisjoen vesistöalueella (01). Toinen jakovaihe on Ryösiönjoen valuma-alue (01.09). Iso Pirtajärvi on toiseksi on laajin Ryösiönjoen yläosan valuma-alueen 17:stä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Laajin on Ylä-Ryösiö.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5   Iso Pirtajärvi, vakavesi, Tohmajärvi
2. 1 2 3 4 5 6 7 8  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 14.12.2022.
3. ↑  Iso Pirtajärvi. Järviwiki. Viitattu 14.12.2022.
4. ↑  Ryösiönjoen yläosan valuma-alue (01.092). Järviwiki. Viitattu 14.12.2022.
NAND-portti (ANSI)
NAND-portti (IEC)
**NAND-portti** (engl. *NAND gate*, sanoista *not and*, käytetään suomalaista nimitystä **ei-ja**) on looginen portti, joka vastaa Shefferin viiva -operaatiota. Operaatiosta käytetään logiikassa joskus symbolia {\displaystyle {\overline {\land }}}. Sen merkitys on "ei molemmat", ts. propositiologiikan kaavana {\displaystyle (p\_{0}\ nand\ p\_{1})\Leftrightarrow ({\overline {p\_{0}\land p\_{1}}})}. Digitaalielektroniikassa NAND on looginen portti: NAND- ja myös NOR-porttia kutsutaan universaaliksi portiksi, koska sitä käyttämällä on mahdollista muodostaa kaikki muut loogiset portit.

Totuustaulu:

| *p0*  | p1 | p0 *nand* p1 |
| --- | --- | --- |
| *0* | *0* | *1* |
| *0* | *1* | *1* |
| *1* | *0* | *1* |
| *1* | *1* | *0* |

Muiden porttien toteuttaminen NAND-portilla
-------------------------------------------

Alla näkyvässä piirikaaviossa on muodostettu järjestyksessä NOT-, AND- ja OR-portit käyttämällä NAND-portteja. NOR-portin pystyy toteuttamaan lisäämällä NAND-portin kuvassa viimeisenä näkyvän OR-portin lähtöön.

Katso myös
----------

* XOR-portti
* XNOR-portti

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **NAND-portti** Wikimedia Commonsissa

* Floyd, Thomas L.: *Digital Fundamentals 7th ed*. Prentice Hall, 2000. englanti
**Hopeatähti** (*The Tin Star*) on vuoden 1957 yhdysvaltalainen lännenelokuva, joka perustuu John W. Cunninghamin novelliin. Elokuvan on ohjannut Anthony Mann, ja sen ovat käsikirjoittaneet Joel Kane, Dudley Nichols ja Barney Slater. Se oli 30. Oscar-gaalassa ehdolla parhaasta alkuperäisestä käsikirjoituksesta.

Juoni
-----

Elokuva kertoo Morgan Hickmanista (Henry Fonda), palkkionmetsästäjästä, joka ampuu rikollisen Lukas Jamersonin ja tulee erääseen pieneen kaupunkiin vaatimaan palkkiorahojaan. Kaupungin asukkaat olisivat kuitenkin halunneet Jamersonin mieluummin elävänä ja viivästyttävät palkkion toimitusta tahallaan. Hickman ottaa kuitenkin rennosti ja alkaa etsiä majapaikkaa siihen asti, kunnes saisi rahansa. Kaupungin ainoa hotelli ei suostu ottamaan häntä asiakkaakseen, joten Hickman majoittuu Nona Mayfieldin (Betsy Palmer) ja hänen poikansa Kipin (Michel Ray) luokse. Hän tapaa kaupungin seriffin Ben Owensin (Anthony Perkins), joka on vasta aloittanut virassaan ja alkaa ihailla Hickmania, kun tämä kertoo olleensa itsekin joskus seriffi. Yhtenä päivänä seriffi saa kuulla, että kaksi roistoa on surmannut erään kaupunkilaisen. Owens ei tiedä, miten saisi rosvot kiinni. Samana päivänä kaupungin lääkäri Joseph J. McCord (John McIntire) täyttää 75 vuotta, ja hän on luvannut tulla juhlimaan syntymäpäiviään illalla. Kun McCordin vaunut ajavat kaupunkiin, kaupunkilaiset alkavat laulaa onnittelulaulua, kunnes huomaavat, että vaunuissa lojuu McCordin ruumis. Kaupunkilaiset ovat raivoissaan, ja kun selviää, että tohtori oli ollut viimeksi Ed ja Zeke McGaffeyn luona, he muodostavat partion ja menevät joukolla etsimään McGaffeyn veljeksiä. Seriffi ei saa vihaisia kaupunkilaisia kuriin ja päättää jahdata McGaffeyn veljeksiä yhden miehen partiona, samoin kuin Morgan Hickman.

Arvostelut
----------

*Hopeatähti* on saanut enimmäkseen myönteisiä arvioita. Kriitikko Pekka Eronen antaa elokuvalle neljä tähteä viidestä ja kehuu sitä ytimekkääksi lännenelokuvaksi. Eronen toteaa, että *Psykon* murhaajana tunnettu Anthony  Perkins pääsee tässä elokuvassa tulkitsemaan "huomattavasti hellyttävämpää nuorukaista".

Lähteet
-------

1. ↑  The Tin Star: Set price drop alert *CheapCharts*. Viitattu 8.11.2019. (englanniksi)
2. ↑  The Tin Star 1957 *Rotten Tomatoes*. Flixster/Time Warner. Viitattu 11.11.2019.
3. ↑  Eronen, Pekka: Psykon Perkins puolustaa lakia.  *Ilkka*, 07.11.2019.  I-Mediat Oy.
Niklas Varisto Ilosaarirockissa 2009
**Ralf Niklas Varisto** (s. 17. huhtikuuta 1972, Helsinki) on suomalainen pop-muusikko ja Egotrippi-yhtyeen alkuperäisjäsen ja kitaristi. Kitaristina nimellä Skele tunnettu Varisto on toiminut muusikon työn ohessa muun muassa toimittajana, sekä pikakirjoittajana. Hän on voittanut vuosina 1998 ja 2003 pikakirjoituksen monikielikilpailun maailmanmestaruuden, jälkimmäisen kirjoittamalla 11 eri kieltä. Vuonna 2009 hän tuli nousevan nopeuden kilpailussa kahdeksanneksi kirjoittamalla 343 tavua minuutissa suomen kielellä.

Niklas Varisto työskentelee musiikkiuran ohella nykyään Pikakirjoituslehden vastaavana toimittajana ja osa-aikaisesti eduskunnan pöytäkirjatoimistossa.

Skele-nimen alkuperä
--------------------

Skele-nimitys syntyi Niklaksen oltua eräissä juhlissa, joissa hän ei tuntenut ketään, eikä kukaan tiennyt myöskään hänen nimeään. Jossain vaiheessa Niklasta alettiin puhutella Skeletoriksi 1980-luvun sarjakuvasankari He-Manin vastustajan mukaan. Myöhemmin nimi jäi Niklakselle ja vielä lyheni nimeksi Skele.

Lähteet
-------

1. ↑  Egotrippi-yhtyeen kitaristi kuudenneksi pikakirjoituksen MM-kilpailussa *TS.fi*.  27.7.2015. Viitattu 3.1.2018.
2. 1 2  Suomen Pikakirjoittajayhdistys ry -Niklas Varisto *pikakirjoitus.fi*. Viitattu 3.1.2018.
3. ↑  Pikakirjoituksen maailmanmestari *Journalisti.fi*.  11.6.2015.  Arkistoitu 4.1.2018. Viitattu 3.1.2018.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee kuningatarta. Nimi voi viitata myös Thessaloniken kaupunkiin.*
"Thessalonikelle, Filippoksen tyttärelle, kuningattarelle". Piirtokirjoitus Thessaloniken patsaan jalustasta Thessalonikista, 100-luku eaa. Thessalonikin arkeologinen museo.
**Thessalonike** (m.kreik. Θεσσαλονίκη, noin 345/344 – noin 296 eaa.) oli makedonialainen kuningatar, kuningas Filippos II:n tytär, Aleksanteri Suuren sisarpuoli ja Kassandroksen vaimo.

Thessaloniken äiti oli thessalialainen Nikesipolis. Ferain hallitsija Iason oli Thessaloniken eno. Thessalonike syntyi luultavasti vuonna 345 tai 344 eaa. koska Filippos meni naimisiin Nikesipoliin kanssa vallattuaan Ferain vuonna 346 eaa. Filippos ilmeisesti nimesi tyttärensä voittonsa mukaan, sillä tämän nimi tarkoittaa "voittoa thessalialaisista". Nikesipolis kuoli parikymmentä päivää Thessaloniken syntymän jälkeen. Thessaloniken elämästä ei tiedetä mitään ennen vuotta 316 tai 315 eaa. jolloin hän ilmeisesti oli Olympiaan holhottavana.

Vuonna 316/315 eaa. Thessalonike joutui menemään naimisiin Kassandroksen kanssa. Tämä nimesi samoihin aikoihin perustamansa Thessaloniken (nyk. Thessaloniki) kaupungin vaimonsa mukaan. Pari sai kolme poikaa, Makedonian kuninkaat Filippos IV, Antipatros II ja Aleksanteri V. Filippos IV hallitsi lyhyen ajan isänsä kuoleman jälkeen. Thessaloniken poika Antipatros II tappoi äitinsä noin vuonna 296 eaa. koska tämä suosi nuorempaa poikaansa Aleksanteri V:tä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Heckel, Waldemar: *Who’s Who in the Age of Alexander the Great: Prosopography of Alexander’s Empire*, s. 269, 329–331. Blackwell Publishing, 2006. ISBN 1-4051-1210-7.
**Niklas Emanuel Tengén** (alkuperäinen sukunimi *Tenkanen*; 19. tammikuuta 1817 Sakkola – 26. maaliskuuta 1878 Koivisto) oli suomalainen kirkkoherra, jolla oli kirjallisia harrastuksia suomen kielellä ja joka myös sävelsi koko joukon yksinlauluja sekä käänsi suomen kielelle saksankielisiä runoja.

Tengénin vanhemmat olivat Sakkolan lukkari Tuomas Tuomaanpoika Tenkanen ja Maria Simontytär Kitunen, ja Niklas oli vanhempiensa kymmenestä lapsesta nuorimmaisin. Hän kävi Haminan piirikoulua ja Viipurin lukiota päästen ylioppilaaksi 1835. Tenkanen (pappina Tengén) vihittiin papiksi 1839. Hän toimi pappina Sakkolassa, Muolaassa, Lemillä, Uukuniemellä ja Lappeella.

Tengén oli naimisissa vuodesta 1845 Anna Sofia Blombergin kanssa.

Tengén sai varapastorin arvon 1849 ja hänet valittiin 1851 Kuolemajärven kappalaiseksi; hän aloitti tässä virassa 1853. Vuonna 1863 hänestä tuli Kuolemajärven kirkkoherra ja vuonna 1875 Koiviston kirkkoherra. Jälkimmäisessä virassa hän aloitti 1877.

Kirjallisissa harrastuksissaan hän näyttää onnistuneen parhaiten kansan elämää käsittelevien lyhyiden kuvaelmien ja kertomusten kirjoittamisessa; niitä julkaistu Viipurissa ilmestyneessä *Sanan-Lennätin* -lehdessä otsikolla "Tarinoita I-VII", marras-joulukuu 1857.

SKS:n arkistossa on julkaisematon käsikirjoitus 3-näytöksiseen tendenssimäiseen murhenäytelmään "Suomalaiset", joka perustui päätapahtuman osalta v. 1837 Sakkolan lahjoitusmaatalonpoikien kahnaukseen hovitilan edustajien ja näitä tukevien viranomaisten kanssa.

Yksinlaulunsa (kaikki lyyrisiä) pianon säestyksellä hän sävelsi pääasiassa Vänrikki Stoolin tarinoiden ruotsinkielisiin sanoihin.

Lähteet
-------

* N. E. Tengén SKS:n kirjailijamatrikkelissa (toimimaton linkki)
* Kojo, Oiva 1957: Kuolemajärvi: historia, muistelmia, kuvauksia.
* Kotivuori, Yrjö: Niklas Emanuel Tengén. *Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu 2005. Luettu 4.2.2010.
* Oinonen, Yrjö: "N.E. Tenkasen kirjallisista harrastuksista". SKS:n kirjasto.
* Tenkanen, Arto (toim.); Tenkanen - Tengén suku 1688 - 1992. Tenkanen - Tengén sukuseura 1992.
* Tenkanen - Tengén sukuseuran sivusto/sukututkija Aulis Tenkanen, tekn.toht.

WikiaineistoWikiaineisto
Wikiaineistoon on tallennettu tekstiä aiheesta: 
***N. E. Tengén*** 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852

 |

 |
**Hopeatoppo** eli **sinitoppo** (*Koeleria glauca*) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon ja tupsutoppojen (*Koeleria*) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen, keskikokoiseksi kasvava ja yleisväritykseltään harmaanvihreä heinälaji. Muista tupsutoppolajeista hopeatoppo on erotettavissa lehtilaitojen sekä kaleiden ulkonäön perusteella.

Hopeatoppo kasvaa tiiviinä mättäinä, ja sen varret voivat kasvaa noin 60 cm korkeiksi asti. Varret ja lehtitupet ovat hienokarvaisia. Lehdet ovat kapeita, harmaanvihreitä sekä tasaisia tai rullautuneita ja hienokarvaisia. Lehtien laidoilla ei ole pitkiä karvoja, kuten muilla tupsutoppolajeilla. Kieleke on lyhyt ja kalvomainen. Hopeatopon kukinto on tähkää muistuttava tiivis röyhy, jonka haarat ovat hienokarvaisia. Tähkylät ovat kaksi- tai kolmikukkaisia sekä vihneettömiä, ja ne sijaitsevat tiiviinä rykelminä. Tähkylöiden kaleet ovat hienokarvaisia, tylppäkärkisiä ja keskenään hieman erikokoisia. Ulkohelpeet ovat kolmisuonisia ja kalvolaitaisia. Hopeatoppo kukkii kesä–heinäkuussa.

Hopeatoppo kasvaa kuivilla sekä hiekkaisilla kasvupaikoilla ja usein se suosii myös kalkkipitoista kasvualustaa. Hopeatoppoa tavataan laajalti Keski-Euroopasta Kazakstaniin ulottuvalla alueella. Suomessa hopeatoppoa ei nykyisin luonnossa tavata, joskin sitä on aikoinaan havaittu Turun seudulla 1900-luvun alussa. Ruotsissa hopeatoppoa tavataan maan eteläosissa: Skånessa, Blekingessä, Öölannissa ja Gotska Sandölla.

Hopeatoppoa käytetään heinämäisenä koristekasvina eli koristeheinänä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Arne A. Anderberg: Den virtuella floran: Tofsäxing (*Koeleria glauca*) *Den virtuella floran*.  1999. Naturhistoriska riksmuseet. Viitattu 26.1.2018. (ruotsiksi)
2. ↑  Den virtuella floran: Tofsäxing (*Koeleria glauca*) — Norra halvklotet *Den virtuella floran*.  1999. Naturhistoriska riksmuseet. Viitattu 26.1.2018.
3. ↑  Raino Lampinen & Tapani Lahti: Kasviatlas 2016: Hopeatoppo (*Koeleria glauca*) *Kasviatlas*. Luonnontieteellinen keskusmuseo. Viitattu 26.1.2018. (suomeksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Laji.fi: Hopeatoppo (*Koeleria glauca*)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Taksonitunnisteet |
| --- |
|  |
| Koeleria glauca | 
* Wikidata: Q165295
* Wikispecies: Koeleria glauca
* APDB: 186098
* BioLib: 42578
* CoL: 6NMXL
* EoL: 5822589
* EPPO: KOLGL
* EUNIS: 193022
* GBIF: 4137839
* GrassBase: imp05847
* GRIN: 21223
* iNaturalist: 507473
* IPNI: 406561-1
* ITIS: 783646
* MoBotPF: 290693
* NCBI: 1793978
* Open Tree of Life: 7047703
* Plant List: kew-421418
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:406559-1
* Tropicos: 50006302
* WFO: wfo-0000876993

 |
|  |
| Aira glauca | 
* Wikidata: Q39565752
* APDB: 186097
* ITIS: 785816
* Tropicos: 25503776

 |

 |
**Toma Piemontese** on italialainen Piemonten alueella valmistettava lehmänmaitojuusto.

Toma Piemontese on ehkä Luoteis-Italian Piemonten alueen vanhin ja laajimmalle levinnyt juusto. Ensimmäiset maininnat juustosta historiallisissa lähteissä ovat peräisin 1000-luvulta. Alun perin juustoa on valmistettu Alppien vuoristoniittyjen laidunmailla, mutta ajan kuluessa juuston valmistus on levinnyt myös alemmas alueen laaksoihin. Juustolla on nykyisin Euroopan unionin nimisuojajärjestelmän mukainen suojattu alkuperänimitys ja sen tuotantoalue kattaa Cuneon, Torinon, Biellan, Vercellin, Novaran ja Verbano-Cusio-Ossolan maakunnat, sekä muutamia paikkakuntia Astin maakunnassa.

Juustoa voidaan valmistaa joko täysmaidosta tai kuoritusta maidosta. Juustomassa pilkotaan ja asetellaan *fascere*-nimisiin muotteihin. Juusto puristetaan ja suolataan joko käsin tai suolaliuoksessa. Juustoa valmistetaan kahtena eri kokona. Pienemmät juustot kypsyvät 15 päivää ja suuremmat 60 päivää. Pienen juuston paino on noin 2-6 kiloa ja suuren 6-8 kiloa. Juustoa valmistetaan koon lisäksi myös kahtena eri tyyppinä. Toiseen käytetään vain täysmaitoa ja toista kuoritusta maidosta. Täysmaidosta valmistetun juuston väri on valkoisempaa kuin kuoritusta maidosta valmistetun, joka on keltaisempaa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Catherine Donnelly: *The Oxford companion to cheese*, s. 716. Oxford University Press, 2016. ISBN 9780199330881. (englanniksi)
**Sisäilmayhdistys ry** on vuonna 1990 perustettu yhdistys, jonka tarkoituksena on edistää rakennusten terveelliseen ja viihtyisään sisäilmastoon tähtäävää työtä. Yhdistyksen tehtävänä on parantaa tiedonsiirtoa tutkimuksesta käytäntöön sekä valistaa rakennusten asukkaita, käyttäjiä ja omistajia ylläpitämään hyvää sisäilmastoa. Yhdistyksen toiminnan rahoitus perustuu pääasiallisesti kannattajajäsenmaksuihin ja hankekohtaisiin toimeksiantoihin. Osa yhdistyksen julkaisemista tuotteista on maksullisia. Sisäilmayhdistyksellä on merkittävä rooli sisäilman laatua koskevassa valistustyössä. Yhdistys on vaikuttanut muun muassa rakennusten mallityöselitysten tarkastuksiin sekä Rakennustietosäätiön RT- ja LVI-kortteihin. Yhdistyksen saavutuksia on merkittävä vaikuttaminen "Sisäilmaston, rakennustöiden ja pintamateriaalien luokitus" -ohjeeseen. Sen tuloksena Rakennustietosäätiössä on käynnistetty rakennusmateriaalien M1-luokitus.

Julkaisutoiminta
----------------

Vuonna 1996 Sisäilmayhdistys julkaisi opetushallituksen tuella Rakennusten sisäilmasto ja LVI-tekniikka -oppikirjan. Yhdistys julkaisee myös *Sisäilmauutiset*-lehteä, joka ilmestyy neljä kertaa vuodessa. Sisäilmayhdistys toimii aktiivisesti sisäilmastotutkimuksen edistämiseksi Suomessa. Yhdistyksen aloituksesta ja koordinoimana toteutettiin vuonna 1997 projekti, joka johti Tekesin Terve talo -teknologiaohjelmaan. Osana Terve talo -teknologiaohjelmaa TKK:n LVI-laboratorio laati Terveen talon toteutuksen kriteerit -oppaat, jotka antavat käytännön ohjeita Sisäilmastoluokituksen tavoitteiden saavuttamiseen. Sisäilmayhdistys on myös laatinut käyttäjien terveyttä koskevat kriteerit kiinteistöjen ja uudisrakennushankkeiden PromisE-ympäristöluokituksiin.

Sisäilmastoseminaari
--------------------

Yhdistyksen tiedotustoiminnan kulmakivi on ollut vuosittain pidettävä sisäilmastoseminaari. Se on Suomen laajin sisäilma-alan tapahtuma, johon osallistuu asiantuntijoita tekniikasta lääketieteeseen. Seminaariesitelmät kootaan osallistujille maksutta, ja sitä myydään myös jälkikäteen. Sisäilmastoseminaarin tarkoituksena on esitellä suomalaista sisäilmastotutkimusta. Muina järjestäjinä toimivat SIY Sisäilmatieto ja Teknillisen korkeakoulun LVI-laboratorio. Seminaarin päärahoittajana on Sosiaali- ja terveysministeriö. Seminaarin yhteydessä järjestetään yritysnäyttely, joka osaltaan mahdollistaa seminaarin taloudellisen toteutuksen. Vuonna 2009 seminaari järjestettiin 24. kerran, ja ilmoittautuneita osallistujia oli noin 900. Sisäilmastoseminaari on Suomen laajin sisäilma-alan tapahtuma, johon osallistuu asiantuntijoita tekniikasta lääketieteeseen. Seminaariesitelmät kootaan osallistujille maksutta, ja sitä myydään myös jälkikäteen.

Lähteet
-------

1. ↑  Yhdistyksen kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Euroopan työterveys- ja työturvallisuusviraston verkkosivut
3. ↑  Ote Sisäilmastoseminaari 2009-julkaisun esipuheesta.
4. ↑  Sisäilmayhdistyksen kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Yhdistyksen kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
**Vistnyk** (ukr. Вістник, 'Airut') oli kerran kuussa ilmestynyt aikakauslehti, jonka aihepiiri oli politiikka, kirjallisuus, yleensä kulttuuri, tutkimus ja yhteiskunnalliset asiat. Se ilmestyi Lvivissä 1933–1939, ja se oli *Literaturno-naukovyi vistnykin* seuraaja.

Etenkin Länsi-Ukrainan opiskelijoiden ja nuorison keskuudessa vaikutusvaltaisimpiin kuuluvaa lehteä julkaisi Dmytro Dontsov, joka oli myös sen päätoimittaja. Lehti pyrki edistämään militanttia nationalismia, ja se ajoi "uuden Euroopan nationalistis-poliittisia iskulauseita ja kansan psykologista uudelleensyntymistä" ja tuomitsi ankarasti marxismin, kommunismin, Neuvostoliiton, venäläismielisyyden mutta myös ukrainalaiset liberaali-demokraatit ja sosialistit.

Lehdessä julkaistiin monien huomattavien länsiukrainalaisten ja emigranttikirjailijoiden ja lehtikirjoittajien artikkeleita, proosaa ja runoja. Vistnykillä oli 1 500 tilaajaa. Lehti julkaisi vuodesta 1934 alkaen neljännesvuosittain erillistä kirjasarjaa, jonka painokset olivat jopa 5 000 kappaletta. Sarjassa ilmestyi Dontsovin teosten lisäksi eurooppalaisten nationalisti- ja fasistijohtajien elämäkertoja. Kun Puolan viranomaiset pidättivät Dontsovin, lehti lakkasi syyskuussa 1939. Lehden ympärille syntyi samanmielisten ryhmä, ja niitä arvosteltiin vasemmistolaisen Viknan kirjoituksissa.*selvennä*

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Vistnyk, journal *Internet Encyclopedia of Ukraine*.  1993. Viitattu 2.10.2022. (englanniksi)
2. ↑  Vikna *Internet Encyclopedia of Ukraine*.  1993.  (englanniksi)
**Sisäheitto** eli **synkopee**  on foneettinen ilmiö, jossa yksi tai useampi äänne jätetään pois sanan keskeltä. Tämä äänne on useimmiten painoton vokaali.

Sisäheitto ja historiallinen fonetiikka
---------------------------------------

Historiallisessa fonetiikassa sisäheitolla usein viitataan painottoman vokaalin poisjääminen.

### Painottoman vokaalin poisjääminen

* muinaisenglanti *hláford* > englanti *lord*
* englanti *Worcester*, äännetään kuitenkin ['wʊstəɹ]
* englanti *Gloucester*, äännetään kuitenkin ['ɡlɒstəɹ]

* latina *cál[i]dum* > italia *caldo* "kuuma"
* latina *óc[u]lum* > italia *occhio* "silmä"
* latina *trem[u]láre* > ranska *trembler* "vapista"
* englanti *per[i]lous* > murteessa *parlous*

Sisäheiton käyttö runoissa
--------------------------

Retorisena tai runollisena keinona saattaa äänteitä jäädä pois sanan keskeltä.

* latina *commo[ve]rat* > runossa *commorat* ("hän oli liikkunut")
* englanti *hast[e]ning* > runossa *hast'ning*
* englanti *heav[e]n* > runossa *heav'n*
* englanti *over* > runossa *o'er*

Sisäheitto englannin kielen puhekielessä
----------------------------------------

Vaikka puhekielessä on monta ilmiötä, joita pidetään sisäheittona, sellaiset muodot kuin "didn't" ei pidetä sisäheittoina, vaan supistumina:

* englanti *[Au]stra[lia]n* > puhekielessä *Strine*
* englanti *g[oing t]o*> puhekielessä *gonna*
* englanti *w[ant t]o* > puhekielessä *wanna*
* englanti *I [woul]d [ha]ve* > puhekielessä *I'd've*

Sisäheitto suomalais-ugrilaisissa kielissä
------------------------------------------

### Suomi

**Lounaismurteissa** sisäheitto eli synkopee on hyvin yleinen ja koskee kolmi- tai useampitavuisten sanojen toisen avoimen tavun vokaalia, joka katoaa, kun ensimmäinen tavu on pitkä ja kolmas tavu alkaa l:llä, m:llä, n:llä, r:llä tai v:llä)

* *Mnää ole **suamlane**.*
* *Tänäp olis **pernoi ja affni ruakan***.

Suomen puhekielessä yleisimmin pois jää vokaali i, jos sanan toisessa (painottomassa) tavussa on i-päätteinen diftongi, esim. *lannote* ja *tasottaa*.

Lähteet
-------

1. ↑  Wiik, Kalevi: *Fonetiikan perusteet*. Oppikirja. Helsinki: WSOY, 1981. ISBN 951-0-10324-1.

Aiheesta muualla
----------------

* Ison suomen kieliopin termejä
Yleinen esimerkki Streckerin aminohapposynteesistä
**Streckerin aminohapposynteesi** on sarja kemiallisia reaktioita, joissa aldehydi tai ketoni reagoi ammoniakin tai ammoniumsuolan ja vetysyanidin tai syanidisuolan kanssa muodostaen aminohapon. Streckerin aminohapposynteesi on teollisestikin tärkeä menetelmä aminohappojen valmistamiseen. Reaktio on nimetty kehittäjänsä saksalaisen kemistin Adolph Streckerin mukaan ja hän raportoi reaktion ensimmäisen kerran vuonna 1850.

Reagenssit ja mekanismi
-----------------------

Streckerin aminohapposynteesi tapahtuu useille niin alifaattisille kuin aromaattisillekin aldehydeille ja ketoneille. Alun perin Strecker käytti reaktiossa ammoniakkia ja vetysyanidia, mutta nykyisin käytetään ammoniumkloridia tai orgaanisia ammoniumsuoloja ja syanidisuoloja esimerkiksi natriumsyanidia. Reaktion ensimmäisessä vaiheessa ammoniakki tai amiini reagoi nukleofiilisella additioreaktiolla karbonyyliryhmän hiiliatomin kanssa. Näin muodostuu aminoalkoholi, josta eliminoituu vettä. Veden aliminoitumisen seurauksena muodostuu imiini. Nukleofiilinen syanidi-ioni reagoi elektrofiilisen imiinin kanssa additioreaktiolla ja tuotteena muodostuu aminonitriili. Tämä aminonitriili hydrolysoituu happamissa olosuhteissa aminohapoksi.

Streckerin aminohapposynteesi on tärkeä muun muassa glutamiinihapon, lysiinin ja metioniinin teollisessa valmistuksessa. Reaktiosta on kehitetty myös asymmetrisiä versioita käyttämällä kiraalisia ammoniumsuoloja tai kiraalisia katalyyttejä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Susan Budavari (päätoim.): *Merck Index*, s. ONR-88. 12th Edition. Merck & Co. 1996. ISBN 0911910-12-3. (englanniksi)
2. 1 2  Michael B. Smith & Jerry March: *March's Advanced Organic Chemistry*, s. 1182. John Wiley & Sons, 2013. ISBN 9780470462591. (englanniksi)
3. 1 2 3  Thomas Scott, Mary Eagleson: *Concise encyclopedia chemistry*, s. 1037. Walter de Gruyter, 1994. ISBN 978-3110114515. (englanniksi)
4. 1 2 3  László Kürti, Barbara Czakó: *Strategic applications of named reactions in organic synthesis*, s. 160-161. Elsevier, 2005. ISBN 978-0124297852. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 2.11.2017). (englanniksi)
5. ↑  Jonathan Clayden, Nick Greeves, Stuart Warren: *Organic Chemistry*, s. 236. Oxford University Press, 2012. ISBN 978-0-19-927029-3. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Streckerin aminohapposynteesi** Wikimedia Commonsissa
George Hainsworth
**George Hainsworth** (26. kesäkuuta 1895 Toronto, Ontario, Kanada – 9. lokakuuta 1950) oli kanadalainen jääkiekkomaalivahti. National Hockey Leaguessa hänen seuransa olivat Montreal Canadiens ja Toronto Maple Leafs.

Ennen Montrealiin siirtymistä Hainsworth pelasi WCHL-liigan joukkueissa Saskatoon Crescents ja Saskatoon Sheiks. Canadiensissa hänen epäkiitollinen tehtävänsä oli paikata tuberkuloosiin kuollutta rakastettua Montreal-legenda Georges Vezinaa, joka oli pelannut yhtäjaksoisesti vuodesta 1909 kauden 1925–1926 avausotteluun.

Hainsworth osoitti sopivansa suuriin saappaisiin voittamalla edesmenneen edeltäjänsä mukaan nimetyn parhaalle maalivahdille annettavan Vezina Trophyn kolmesti peräjälkeen. Kaudella 1928–1929 hän piti nollan joka toisessa runkosarjan pelissä (22 ottelussa kaikkiaan 44:stä) ja päästi keskimäärin 0,98 maalia ottelua kohden. 1930 hän saavutti yhä lyömättömän ennätyksen pitämällä maalinsa koskemattomana läpi play off -vaiheen yhteensä 270 minuutin ja 8 sekunnin ajan. 

Hänet myytiin Torontoon 1933 ja hän auttoi Maple Leafsin Stanley Cupin finaaliin 1935. Hainsworth lopetti pelaajauransa Turk Brodan syrjäyttäessä hänet Toronton maalin suulta vuonna 1936. Hainsworth teki kuitenkin vielä samana vuonna neljän ottelun mittaisen paluun Montrealiin ennen lopullista lopettamistaan.

Hainsworthilla on toiseksi eniten Pohjois-Amerikan ammattilaissarjoissa pelattuja nollapelejä: 104 kappaletta. Hänen edellään on vain Martin Brodeur, jolla nollapelejä on 125. NHL:n historiassa hänen 94 nollapeliään oikeuttavat kolmanteen sijaan Terry Sawchukin (103) ja Martin Brodeurin (125) jälkeen.

George Hainsworth kuoli auto-onnettomuudessa 55 vuoden iässä vuonna 1950.

Saavutuksia ja palkintoja
-------------------------

* Vezina Trophy 1927, 1928 ja 1929 (paras maalivahti)
* Stanley Cup Montreal Canadiensissa 1930 ja 1931
* Montreal Canadiensin kapteeni 1932–1933
* Hockey Hall of Fameen 1961
* 1998 sijalla 46 The Hockey News -lehden 100 suurimman pelaajan NHL-painotteisella listalla

Katso myös
----------

* The Hockey Newsin luettelo 100 parhaasta NHL-pelaajasta

Lähteet
-------

1. ↑  Legends of Hockey - George Hainsworth HHOF. Viitattu 10.5.2016. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Uusi palkinto** | **Vezina Trophyn voittaja**1927, 1928, 1930 | Seuraaja:**Tiny Thompson** |

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Taiteenala | 
* ULAN

 |

 |
**George Hadley** (1685–1768) oli brittiläinen fyysikko ja meteorologi. Hän ymmärsi, miten Maan pyörimisliike vaikuttaa ilmakehän kiertoliikkeisiin. Vuonna 1735 Hadley esitti periaatteen, joka on nimetty hänen mukaansa Hadleyn laiksi: Maan pyörimisliikkeen takia ilman ja veden vaakasuorat virtaukset (mm. pasaatituulet) kääntyvät pohjoisella pallonpuoliskolla oikealle mutta eteläisellä pallonpuoliskolla vasemmalle.

Katso myös
----------

* Hadleyn solu

Lähteet
-------

1. ↑  *Factum, osa 2*. Espoo: Weilin & Göös, 2003. ISBN 951-35-6641-2.
2. ↑  *Spectrum tietokeskus, osa 14. Pienhakusanat ja hakemisto*, s. 424. Helsinki: WSOY, 1981. ISBN 951-0-07253-2.
3. ↑  *Otavan Iso Fokus, osa 2*, s. 961. Helsinki: Otava, 1972. ISBN 951-1-00272-4.
4. ↑  *Otavan Iso tietosanakirja, osa 3*, s. 264. Helsinki: Otava, 1962.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Belgia
* Yhdysvallat

 |

 |
**Vaahtera-angervo** (*Mukdenia rossii*, syn. *Aceriphyllum rossii*) on rikkokasvien (Saxifragaceae) heimoon kuuluva kasvilaji.

Vaahtera-angervo on monivuotinen ruohovartinen kasvi, joka kasvaa samankaltaisina mättäinä kuin keijunkukat. Mättäät kasvavat noin 30 cm korkeiksi. Vaahtera-angervon lehdet ovat enintään 13 cm pitkiä, pyöreähköjä ja 5–9-liuskaisia. Kukat sijaitsevat haaraisissa terttumaisissa kukinnoissa, jotka kohoavat lehtien yläpuolelle noin 40 cm korkeuteen. Kukat ovat muodoltaan kellomaisia ja väriltään valkoisia. Vaahtera-angervo kukkii aikaisin keväällä huhtikuussa.

Vaahtera-angervo kasvaa alkuperäisenä kivisillä rinteillä ja jokilaaksoissa Kiinassa Mantšuriassa sekä Korean niemimaalla. Koristekasvina vaahtera-angervo menestyy kosteassa ja hyvin vettä läpäisevässä maaperässä puolivarjoisella kasvupaikalla. Kasvualueensa pohjoisosissa se selviää myös täydessä auringon valossa. Kasvupaikan vakaat kosteusolosuhteet ovat lajin kannalta merkittävät. Ajan kuluessa kasvit voivat levittäytyä maanalaisen juurakkonsa avulla ja suotuisilla kasvupaikoilla laji voi myös tuottaa siemeniä.

Vaahtera-angervon tieteellisen nimen lajinimi (*rossii*) viittaa 1777–1856 eläneeseen brittiläiseen Sir John Rossiin.

Lähteet
-------

* Missouri Botanical Garden: *Mukdenia rossii* (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Laji.fi: Vaahtera-angervo (*Mukdenia rossii*)
* Puutarha.net: Vaahtera-angervo (*Mukdenia rossii*)
* Flora of China: *Mukdenia rossii* (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Taksonitunnisteet |
| --- |
|  |
| Mukdenia rossii | 
* Wikidata: Q3338302
* Wikispecies: Mukdenia rossii
* CoL: 44JSQ
* EoL: 2887077
* FoC: 200010136
* GBIF: 7339206
* GRIN: 420062
* iNaturalist: 542469
* IPNI: 791989-1
* MoBotPF: 286944
* NCBI: 29766
* Open Tree of Life: 756726
* Plant List: tro-29101442
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:791989-1
* Tropicos: 29101442
* WFO: wfo-0001136020

 |
|  |
| Saxifraga rossii | 
* Wikidata: Q39923766
* CoL: 6XQWM
* GBIF: 3754015
* GRIN: 420063
* IPNI: 794448-1
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:794448-1
* Tropicos: 29102266
* WFO: wfo-0001136451

 |

 |
**Les Six** eli **Kuuden ryhmä** (ransk. *Groupe des Six*) oli ranskalaisten uusklassista tyylisuuntaa edustaneiden säveltäjien 1900-luvun alkupuolella muodostama ryhmittymä. Heidän tavoitteenaan oli saksalaisen romantiikan jälkien poistaminen Ranskan musiikista sekä impressionismin sijasta uusien klassististen ihanteiden omaksuminen.

Jäsenet
-------

Ryhmään kuuluivat seuraavat säveltäjät:

* Georges Auric (1899–1983)
* Louis Durey (1888–1979)
* Arthur Honegger (1892–1955)
* Darius Milhaud (1892–1974)
* Francis Poulenc (1899–1963)
* Germaine Tailleferre (1892–1983)

Sen toiminnassa oli kuitenkin mukana joukko muitakin taiteilijoita, joista huomattavimpia olivat muun muassa Erik Satie ja Jean Cocteau.

Ryhmän synty ja toiminta
------------------------

Les Six syntyi vuonna 1920 ryhmästä nuoria ranskalaisia säveltäjiä, jotka söivät usein päivällistä yhdessä. Heitä yhdisti enemmänkin ystävyys kuin yksimielisyys tai tyylillinen yhtenäisyys musiikin alalla. Eräänlaisena esikuvana ryhmän jäsenille toimi säveltäjä Erik Satie. Kaikki tunsivat myös kulttuurin monitoimimies Jean Cocteaun, joka julkaisi nuorten säveltäjien töitä ja tarjosi siten vaihtoehdon perinteiselle Schola Cantorumille, Pariisin musisoijien opinahjolle. Satie oli jo aikaisemmin kerännyt nuorista säveltäjistä ympärilleen ryhmän *Les Nouveaux Jeunes*, joka oli eräänlainen kuuden ryhmän edeltäjä.

Ryhmä syntyi melkeinpä epähuomiossa, kun musiikkikriitikko Henri Collet otsikoi erään artikkelinsa: "Les Cinq Russes, les Six Français, et Satie" (viisi venäläistä, kuusi ranskalaista ja Satie). Milhaud kirjoitti myöhemmin, että Collet valitsi nuo kuusi nimeä melko sattumanvaraisesti, vastapainoksi venäläisten säveltäjien muodostamalle Viiden ryhmälle (Могучая Кучка).

Kuuden ryhmällä oli paljon yhteisiä hankkeita, jotka kuitenkin usein kariutuivat jäsenten välisiin erimielisyyksiin. Les Sixin yhteistyötä on muun muassa baletti *Les Mariés de la Tour Eiffel* (1921). Ballets Suédois'n johtaja Rolf de Maré oli tilannut Auricilta baletin, ja Auric inspiraation puutteessa pyysi ystäviään apuun. Teos koottiin erilaisista kiireisesti kyhätyistä osista. Poulenc sanoi myöhemmin baletin olevan täyttä roskaa, mutta se näyttää kiinnostavasti ryhmän jäsenten väliset erot. *lähde?*

Kuuden säveltäjän ryhmä hajosi jo vuonna 1921, kun Durey muutti Pariisista. Vähitellen muutkin ryhmän jäsenet erkanivat tyylillisesti toisistaan ja ryhmä hajosi lopullisesti 1930-luvun lopulla. Nykyään sen jäsenistä selvästi tunnetuimmat ovat Poulenc, Milhaud ja Honegger.

Lähteet
-------

* Musiikin tietokirja (toim. Toivo Haapanen ym.). Helsinki: Otava, 1948.

1. ↑  Hildén, Sakari: Impressionismi – Debussy (Arkistoitu – Internet Archive), Musiikkitieto, Opistotaso, Sakari Hildénin sivusto, viitattu 28.3.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Les Six** Wikimedia Commonsissa
Kilpailureitti
**Lombardian ympäriajo 2008** oli järjestyksessään 102. maantiepyöräilyn Lombardian ympäriajo. Kilpailu käytiin 242 kilometrin reitillä Varesesta Comoon 18. lokakuuta 2008. Damiano Cunego voitti *Giro di Lombardian* kolmannen kerran.

Yhdentoista ajajan ryhmä irtosi kilpailun alkuvaiheessa pääjoukosta kasvattaen eron parhaimmillaan 9 minuuttiin ja 25 sekuntiin. Mauro Santambrogio, Valerio Agnoli, Michael Rogers ja Pablo Lastras irtautuivat puolestaan kärkiryhmästä ennen 11,3 kilometrin mittaisen Ghisallon nousun alkua. Nousun huipulla neljä karkulaista olivat 18 sekuntia ennen Chris Anker Sørenseniä. Lampre ja Team CSC vastasivat vetotyöstä takaa-ajajien ryhmässä, joka onnistuikin tavoittamaan kärkiajajat ennen 2,5 kilometrin Civiglion nousua.

Civiglion huipulle saapuivat ensimmäisinä Chris Horner, Damiano Cunego ja Francesco Failli vähän ennen Daniel Morenoa, joka liittyi alamäessä kärkiryhmään. Cunego teki ratkaisevan irtioton samoihin aikoihin, kun Samuel Sánchez tavoitti kärkiryhmän. Cunego aloitti vajaan kolmen kilometrin mittaisen San Fermon nousun 12 sekunnin erolla takaa-ajajien ryhmään, johon liittyi pian lisää ajajia. Nousun huipulla, viisi kilometriä maalista, Cunegon johto oli 24 sekuntia seuraavaan ryhmään, josta Janez Brajkovič ja Rigoberto Uran lähtivät irtiottoon. Cunego säilytti 24 sekunnin eron maaliin saakka. Brajkovič voitti loppukirissä Uranin sijoittuen toiseksi.

Tulokset
--------

Lähde: Cyclignews

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

|  | Ajaja | Maa | Joukkue | Aika |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Damiano Cunego | Italia Italia | Lampre | 5.37.04 |
| 2 | Janez Brajkovič | Slovenia Slovenia | Astana | + 24 |
| 3 | Rigoberto Uran | Kolumbia Kolumbia | Caisse d'Epargne | + 24 |
| 4 | Giovanni Visconti | Italia Italia | Quick·Step - Innergetic | + 33 |
| 5 | Karsten Kroon | Alankomaat Alankomaat | Team CSC | + 33 |
|
| 6 | Mauro Finetto | Italia Italia | CSF Group Navigare | + 33 |
| 7 | Chris Horner | Yhdysvallat Yhdysvallat | Astana | + 33 |
| 8 | Stefano Garzelli | Italia Italia | Acqua & Sapone-Caffè Mokambo | + 33 |
| 9 | Morris Possoni | Italia Italia | Team Columbia | + 33 |
| 10 | Francesco Failli | Italia Italia | Acqua & Sapone-Caffè Mokambo | + 33 |

Lähteet
1. 1 2 3 4  Gregor Brown: Damiano Cunego King of Lombardia *cyclingnews.com*.  18.10.2008. Viitattu 15.10.2009. (englanniksi)

 |