recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Hadi Saei Bonehkohal** (pers. ‏هادی ساعی بنه‌کهل‎, s. 10. kesäkuuta 1976 Ray, Teheran) on iranilainen taekwondoin. Hän on kahdella olympiakullallaan ja yhdellä pronssillaan Iranin menestynein olympiaurheilija. Hän on lisäksi kaksinkertainen maailmanmestari.

Saei saavutti Sydneyn olympialaisissa 2000 pronssia 68 kg:n sarjassa voitettuaan pronssiottelussa Itävallan Tuncay Caliskan. Ateenassa 2004 hän voitti samassa painoluokassa kultaa kukistettuaan loppuottelussa taiwanilaisen Huang Chih-Hsiungin pistein 4–3. Pekingissä 2008 hän voitti kultaa 80 kg:n sarjassa kaadettuaan finaalissa italialaisen Mauro Sarmienton 6–4.

Saei saavutti 72 kg:n painoluokassa neljä MM-mitalia. Hän voitti maailmanmestaruuden Edmontonissa 1999 kukistettuaan loppuottelussa eteläkorealaisen Kim Byung-Ukin pistein 4–1 ja Madridissa 2005 voitettuaan venäläisen Alan Akojevin 4–2. Hän sai MM-hopeaa Garmisch-Partenkirchenissä 2003 hävittyään loppuottelussa eteläkorealaiselle Kim Kyo-Sikille ja MM-pronssia Pekingissä 2007.

Saei saavutti Aasian kisojen 72 kg:n painoluokassa kultaa Busanissa 2002 ja pronssia Dohassa 2006. Aasian-mestaruuskilpailuissa hän on saanut 72-kiloisissa kultaa Bangkokissa 2006 ja hopeaa Ammanissa 2002.

Saei huutokauppasi Sydneyn olympiapronssinsa auttaakseen Bamin maanjäristyksen uhreja.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Hadi Saei *sports-reference.com*.  Arkistoitu 7.1.2011. Viitattu 28.4.2015. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Saei Bonehkohal, Hadi *taekwondodata.com*. Viitattu 28.4.2015. (englanniksi)
3. ↑  Hadi Saei *netglimse.com*. Viitattu 28.4.2015. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
**Hadamardin matriisi** tarkoittaa matematiikassa neliömatriisia, jonka komponentit ovat lukuja +1 ja −1 ja jonka rivit ovat pareittain ortogonaalisia.  Hadamardin matriiseja käytetään virheitä korjaavien koodien teoriassa muun muassa Reed-Muller-koodien konstruoimiseen.

Matriisit on nimetty ranskalaisen matemaatikon Jacques Hadamardin mukaan.

Ominaisuudet
------------

Määritelmästä seuraa, että kertalukua n oleva Hadamardin matriisi H toteuttaa ehdon

{\displaystyle HH^{\mathrm {T} }=nI\_{n}}
missä *In* on *n* × *n* yksikkömatriisi.

Olkoon *M* kertalukua *n* oleva kompleksinen matriisi, jonka alkiot toteuttavat ehdon |*Mij*| ≤1. Tällöin Hadamardin epäyhtälön mukaan

{\displaystyle |\operatorname {det} (M)|\leq n^{n/2}.}
Yhtäsuuruus tässä rajassa saavutetaan reaalilukumatriisilla *M* silloin ja vain silloin, kun *M* on Hadamardin matriisi.

Hadamardin matriisin kertaluku voi olla vain 1, 2, tai luvun 4 monikerta.

Sylvesterin konstruktio
-----------------------

Esimerkkejä Hadamardin matriiseista onnistui ensimmäisenä konstruoimaan James Joseph Sylvester. Olkoon *H* kertalukua *n* oleva Hadamardin matriisi. Tällöin ositettu matriisi

{\displaystyle {\begin{bmatrix}H&H\\H&-H\end{bmatrix}}}
on kertalukua 2*n* oleva Hadamardin matriisi. Tätä prosessia toistamalla saadaan muodostettua seuraava jono Hadamardin matriiseja:

{\displaystyle H\_{1}={\begin{bmatrix}1\end{bmatrix}}}
{\displaystyle H\_{2}={\begin{bmatrix}1&1\\1&-1\end{bmatrix}}}
{\displaystyle H\_{4}={\begin{bmatrix}1&1&1&1\\1&-1&1&-1\\1&1&-1&-1\\1&-1&-1&1\end{bmatrix}}}
{\displaystyle \vdots }
Tällä tavalla Sylvester onnistui konstruoimaan kertalukuja 2*k*, missä *k* on ei-negatiivinen kokonaisluku, olevia Hadamardin matriiseja.

Sylvesterin matriiseilla on useita erityisominaisuuksia.
Ne ovat muun muassa symmetrisiä. Ensimmäisen rivin ja ensimmäisen sarakkeen komponentit ovat kaikki positiivisia. Sylvesterin matriisit liittyvät läheisesti Walshin funktioihin.

Hadamardin konjektuuri
----------------------

Tärkein Hadamardin matriiseihin liittyvä avoin ongelma koskee niiden olemassaoloa. *Hadamardin konjektuurin* mukaan on olemassa kaikkia kertalukuja 4*k*, missä *k* on positiivinen kokonaisluku, olevia Hadamardin matriiseja.

Sylvesterin menetelmällä voidaan muodostaa Hadamardin matriiseja, joiden kertaluku on 1, 2, 4, 8, 16, 32, jne. Hadamard itse onnistui pian konstruoimaan kertalukuja 12 ja 20 olevat Hadamardin matriisit. Raymond Paley esitti myöhemmin menetelmän, jolla voidaan konstruoida Hadamardin matriiseja, joiden kertaluku on muotoa *q* + 1, missä *q* on jonkin parittoman alkuluvun potenssi, joka on kongruentti luvun 3 kanssa modulo 4. Hän esitti konstruktiomenetelmän myös Hadamardin matriiseille, joiden kertaluvut ovat muotoa 2(*q* + 1), missä *q* on jonkin parittoman alkuluvun potenssi, joka on kongruentti luvun 1 kanssa modulo 4. Paleyn konstruktio perustuu äärellisten kuntien teoriaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Weisstein, Eric W.: "Hadamard Matrix." From MathWorld – A Wolfram Web Resource *mathworld.wolfram.com*. Viitattu 8.7.2019.
**Hadrianuksen temppeli** oli antiikin aikainen keisari Hadrianukselle omistettu temppeli Efesoksen kaupungissa Vähässä-Aasiassa, nykyisessä Turkissa. Sen rauniot ovat osa Efesoksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde.

Temppeli rakennettiin keisari Hadrianuksen itsensä aikana vuosina 117–138 jaa. Efesos sai tuolloin toisen *neokoros*-oikeutensa eli oikeuden rakentaa keisarikultille omistettu temppeli sitten Domitianuksen temppelin rakentamisen. Hadrianus kävi itse Efesoksessa vuonna 128. Temppelin omistuskirjoituksen kirjoitutti P. Quintilius. Rakennus kärsi vaurioita maanjäristyksissä vuosina 383 ja 387, ja kunnostettiin niiden jälkeen.

Hadrianuksen temppelin raunioita.
Temppeli sijaitsi Kuretes-kadun varrella osana Variuksen kylpylän rakennuskokonaisuutta. Sen julkisivussa oli portiikki, jossa oli neljä korinttilaista pylvästä ja niiden päällä kaari. Keskimmäiset pylväät olivat pyöreitä ja reunimmaiset neliskulmaisia. Temppelin anta-seinien välissä oli kaksi pylvästä. Temppelin cellan leveys oli noin 7,5 metriä ja syvyys noin 5,0 metriä. Cella oli tynnyriholvattu, ja sen sisällä oli kulttipatsas. Cellan oven yläpuolella oli naishahmoa ja akantinlehtiä esittänyt reliefi. Temppelin friisit esittivät Efesoksen perustamiseen liittyneitä mytologisia aiheita. Friisit liitettiin temppeliin 300-luvun lopun kunnostustöissä, jolloin ne siirrettiin jostakin toisesta rakennuksesta. Tällaisena ne ovat myöhäisimpiä tunnettuja antiikin aikaisia temppelifriisejä.

Temppelin edessä on myöhemmin ollut tetrarkkien Diocletianus, Maximianus, Constantius ja Galerius patsaat. Näistä on säilynyt vain jalustat. Tetarkeista augustukset olivat keskellä ja caesarit reunimmaisina.

Rakennuksen raunioita on kunnostettu ja ennallistettu 1950-luvulla.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Scherrer, Peter (toim.): *Ephesus. New Guide*, s. 118–119. Authorised by Österreiches Archäologisches Institut and Efes Müzesi Selçuk. Graphis Ltd, 2000. ISBN 975-807-036-3.
2. 1 2 3 4  Stillwell, Richard & MacDonald, William L. & McAllister, Marian Holland (toim.): "EPHESOS Turkey", *The Princeton Encyclopedia of Classical Sites*. Princeton, N. J.: Princeton University Press, 1976. Teoksen verkkoversio.
3. 1 2 3 4  Temple of Hadrian *Ephesus*.  Arkistoitu 3.7.2019. Viitattu 4.11.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hadrianuksen temppeli** Wikimedia Commonsissa
**Letta Mbulu** (s. 23. elokuuta 1942 Soweto, Etelä-Afrikan unioni) on eteläafrikkalainen jazzlaulaja. Hänen hittejään ovat muun muassa "I Need Your Love", "Buza" ja "Everybody Sing Along". Mbulu on tehnyt musiikkia muun muassa jazzsaksofonisti Cannonball Adderlyn, Michael Jacksonin ja Harry Belafonten kanssa. Hän teki musiikkia vuoden 1976 televisiosarjaan *Juuret*.

Mbulu muutti kotimaastaan Etelä-Afrikasta pois apartheidin takia, mutta palasi takaisin apartheidin lakattua 1990-luvulla ja esiintyi Unity Festival Apartheid -festivaaleilla vuonna 1991.

Mbulu on naimisissa muusikon Caiphus Semenyan kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Harris, Craig: Letta Mbulu Biography *AllMusic*. Viitattu 11.3.2019. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Múte Bourup Egede** (s. 1. maaliskuuta 1987) on grönlantilainen poliitikko, joka on toiminut Grönlannin pääministerinä vuodesta 2021 ja Grönlannin parlamentin jäsenenä vuodesta 2015. Hän edustaa Grönlannin itsenäisyyttä kannattavaa Inuit Ataqatigiit -puoluetta.

Egede syntyi Nuukissa ja kasvoi Narsaqissa Etelä-Grönlannissa. Hän kävi lukiota Qaqortoqissa ja muutti vuonna 2008 Nuukiin opiskelemaan kulttuuri- ja yhteiskuntahistoriaa Grönlannin yliopistossa. Hän kuitenkin jätti opinnot kesken vuonna 2013 isänsä sairastuttua ja palasi Etelä-Grönlantiin jatkaakseen perheensä rehuyrityksen toimintaa. Hänet valittiin samana vuonna Inuit Atagatigiitin nuorisojärjestön, Inuusuttut Ataqatigin, puheenjohtajaksi sekä puoluehallituksen jäseneksi.

Vuoden 2015 kansankäräjävaaleissa Egede oli ehdolla Tanskan kansankäräjille. Hän sai 2 131 ääntä eikä tullut valituksi. Samana vuonna hän nousi Grönlannin parlamenttiin kansanedustaja Mimi Karlsenin jäätyä sairauslomalle.

Vuosina 2016–2018 Egede toimi raaka-aineministerinä. Vuonna 2017 hän toimi kolmen kuukauden ajan virkaatekevänä kunnista, kylistä, syrjäisistä alueista, infrastuktuurista ja asunnoista vastaavana ministerinä varsinaisen ministerin, Martha Lund Olsenin, tultua valituksi Sermersooqin kunnanvaltuustoon.

Vuonna 2018 Egede valittiin Inuit Ataqatigiitin puheenjohtajaksi. Hänen johdollaan puolue nousi vuoden 2021 parlamenttivaaleissa parlamentin suurimmaksi puolueeksi 36,6 prosentin ääniosuudella ja 12 edustajalla. Egede sai vaaleissa 3 380 ääntä, yli 1 500 enemmän kuin istuva pääministeri Kim Kielsen. Inuit Ataqatigiit muodosti Naleraq-puolueen kanssa hallituskoalition, jonka tukipuolueeksi suostui Atassut, ja Egede valittiin pääministeriksi 23. huhtikuuta.

Egeden kumppani on Tina Chemnitz. Parilla on yksi tytär.

Lähteet
-------

1. 1 2  CV – Múte Bourup Egede (PDF) Inatsisartut.  Arkistoitu 2.1.2022. Viitattu 25.4.2022. (tanskaksi)
2. 1 2 3 4  Munk Veirum, Thomas: Múte B. Egede er ny IA-formand  1.12.2018. Kalaallit Nunaata Radioa.  Arkistoitu 25.4.2022. Viitattu 25.4.2022. (tanskaksi)
3. 1 2 3  Ildor, Astrid: En alvorlig, ung mand står til at blive Grønlands yngste regeringsleder  7.4.2021. Danmarks Radio.  Arkistoitu 25.4.2022. Viitattu 25.4.2022. (tanskaksi)
4. ↑  Dam, Camilla: Múte B. Egede stiller op til Folketingsvalget  27.5.2015. Kalaallit Nunaata Radioa.
5. ↑  Resultater (Ylhäältä valittuna "Folketingsvalg 2015") *Valg.gl*. Viitattu 25.4.2022. (tanskaksi)
6. ↑  Kristiansen, Ivik; Jeremiassen, Apollo: Lund Olsen skifter politik ud med direktørpost Kalaallit Nunaata Radioa.  Arkistoitu 25.4.2022. Viitattu 25.4.2022. (tanskaksi)
7. ↑  Mandater og Stedfortrædere (Ylhäältä valittuna "Inatsisartutvalg 2021") *Valg.gl*. Viitattu 25.4.2022. (tanskaksi)
8. ↑  Meisner Synnestvedt, Anne: Múte B. Egede er den største stemmesluger, og Kielsen halser efter *knr.gl*.  8.4.2021.  Arkistoitu 25.4.2022. Viitattu 25.4.2022. (englanniksi)
9. ↑  Hyldal, Christine: Múte Egede er ny formand for Naalakkersuisut Kalaallit Nunaata Radioa.  Arkistoitu 25.4.2022. Viitattu 25.4.2022. (tanskaksi)
**Gabriel Matzneff** (12. elokuuta 1936, Neuilly-sur-Seine, Ranska) on ranskalainen kirjailija. Hän on saanut useita palkintoja.

Matzneff on Venäjältä vallankumouksen aikoihin 1917 lähteneestä perheestä.

Kustantaja, kirjailija Vanessa Springora kertoo kirjassaan *Suostumus* (*Le Consentement*, 2020) Matzneffin häneen kohdistamasta seksuaalisesta hyväksikäytöstä. Springora oli 1980-luvulla 14-vuotias ja vaikeassa elämäntilanteessa, kun Matzneff vietteli hänet ja käytti hyväkseen.

Matzneff on aiemmin julkisestikin kertonut seksuaalisista kokemuksistaan alaikäisten kanssa. Hän on puolustanut lasten seksuaalisesta hyväksikäytöstä syytettyjä allekirjoittamalla avoimen kirjeen, jonka allekirjoittivat myös Jean-Paul Sartre ja Simone de Beauvoir. Seksin suojaikärajaa tiukentava lakimuutosaloite ei mennyt vuonna 2019 läpi, ja suhtautuminen on Ranskassa ristiriitainen. Matzneff on julkaissut 1970-luvulla esseen "Les Moins de seize ans", jossa hän kertoo mieltymyksistään alaikäisiin.

Lähteet
-------

1. ↑  Matzneff, Gabriel *Bnf*. Viitattu 1.1.2020. (ranskaksi)
2. 1 2 3  Tout savoir sur l'affaire Gabriel Matzneff *Cnews.fr*.  30.12.2019. Viitattu 1.1.2020. (ranskaksi)
3. 1 2 3  Arla Kanerva: Uutuuskirja synnytti kohun Ranskassa: kirjailija Gabriel Matzneffia syytetään lapsen seksuaalisesta hyväksikäytöstä *Helsingin Sanomat*.  31.12.2019. Viitattu 1.1.2020.

Kirjallisuutta
--------------

* Tarmo Kunnas, Ovatko moraalin rajat löytyneet? Yliopisto-lehti 48 (2000) : 15, s. 34–35

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Kreikka
* Korea
* Alankomaat
* Puola
* Portugali

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Hadley Caliman Pori Jazz -festivaaleilla 1978.
**Hadley Caliman** (12. tammikuuta 1932 Idabel, Oklahoma – 8. syyskuuta 2010) oli yhdysvaltalainen bebop-tyylin tenorisaksofonisti ja huilisti. 

Caliman esiintyi tai levytti uransa aikana muun muassa Carlos Santanan, Mongo Santamarian, Joe Hendersonin ja Earl Hinesin kanssa. Suomessa hän vieraili Pori Jazz -festivaaleilla 1978 Freddie Hubbardin kvintetin jäsenenä.

Elämä ja ura
------------

Caliman syntyi valkoisen isän ja mustan äidin pojaksi, mikä ei tehnyt hänen lapsuuttaan ja nuoruuttaan helpoksi Keskilännen Oklahomassa keskellä 1930-luvun lamaa. Isän isän onnistui mitätöidä poikansa avioliitto, ja sen jälkeen Hadley Calliman eli äitinsä kanssa isän lähdettyä länsirannikolle. Eräänä päivänä kun poika oli noin kahdeksanvuotias, isä tuli hakemaan hänet luokseen Los Angelesiin, jossa työskenteli rautatiekokkina. Hadley Caliman kävi uudessa kotikaupungissaan Jefferson High Schoolia, jossa yksi hänen luokkatovereistaan oli tuleva jazztrumpetisti Art Farmer. Caliman sai Los Angelesissa saksofoninsoiton opettajakseen Dexter Gordonin.

Caliman teki seitsemän albumia omalla nimellään. Sen lisäksi häntä kuullaan muun muassa Santanan vuoden 1972 albumilla *Caravanserai*, sen alun saksofoni-introssa ja viimeisellä raidalla "Every Step of the Way".

Caliman vietti huumeiden takia pitkiä aikoja vankilassa ja vieroitushoidoissa. 1980- ja 1990-luvuilla Caliman opetti Seattlen Cornish College of the Arts -oppilaitoksessa ja jäi virasta eläkkeelle 2003. Viime vuosinaan hän asui Washingtonin osavaltion Cathlametissa. Hän sairasti maksasyöpää, mutta esiintyi vielä vähän ennen kuolemaansa syyskuussa 2010.

Levytyksiä yhtyeenjohtajana
---------------------------

* 1971: *Hadley Caliman* (Mainstream Records)
* 1972: *Iapetus* (Mainstream)
* 1976: *Projecting* (Catalyst Records)
* 1977: *Celebration* (Catalyst Records)
* 2008: *Gratitude* (Origin Records)
* 2010: *Straight Ahead* (Origin Records)
* 2010: *Reunion* - Hadley Caliman & Pete Christlieb (Origin Records)

Lähteet
-------

1. ↑  Freddie Hubbard Quintet (Arkistoitu – Internet Archive), Festivaalivuosi 1978, Pori Jazz History. Viitattu 19.12.2015.
2. 1 2  Lacitis, Eric: Jazz saxophonist was 'focused on the music'; Hadley Caliman, 1932-2010. (Arkistoitu – Internet Archive) The Seattle Times 12.9.2010. Vaatii HighBeam-tilauksen. Viitattu 19.12.2015.
3. ↑  Kugiya, Hugo: Hadley Caliman: A career revival one day at a time (Arkistoitu – Internet Archive), The Seattle Times 20.4.2010. Vaatii HighBeam-tilauksen. Viitattu 19.12.2015.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäiset artikkelit: en:Hadley Caliman & en:Caravanserai (album)
**Hikkaduwa** on kylä Sri Lankan lounaisrannikolla 100 kilometriä etelään Sri Lankan pääkaupungista, Colombosta. 

Vuonna 2004 iskeneen tsunamin vaikutukset veivät monelta srilankalaiselta ammatin, joten valtio kustansi elinkeinonsa menettäneille ihmisille ompelukoneita. Tästä syystä Hikkaduwassa on todella paljon räätäleitä, jotka ovat erikoistuneet tekemään turisteille mittatilaustöinä erityisesti surffishortseja ja t-paitoja.

Sijainti
--------

Hikkaduwa sijaitsee Gallen ja Colombon välisen Galle Roadin varrella. Kukoistavan turismin vuoksi Hikkaduwan kylään on liitetty lähikylät neljän kilometrin säteellä kylästä, mikä on entisestään ruuhkauttanut sen läpi kulkevan Galle Roadin liikennettä. Kylässä on rautatieasema.

Ilmasto
-------

Hikkaduwan ranta
Kaakkois-Aasian monsuunikausi kestää toukokuusta marraskuuhun. Vuonna 2004 tsunami tuhosi Hikkaduwan suurelta osin.

Matkailu
--------

Hikkaduwa on reppumatkailijoiden suosima surffikylä. Tien varrella sijaitsevien paikallisten kauppojen kiertely on vaikeaa liikenteen vuoksi, joten varsinaiset shoppailumahdollisuudet Hikkaduwassa ovat vähäiset. Monsuunikauden ajaksi monet Hikkaduwan paikalliset hotellit, ravintolat sekä kaupat sulkevat ovensa. Surffauksen lisäksi Hikkaduwan rannoilla on loistavat mahdollisuudet myös sukellukseen, snorklaukseen sekä kalastukseen, minkä takia se on erityisesti nuorten suosima matkakohde. Eri aktiviteettien ohella Hikkaduwan rantaravintolat tarjoavat matkaajille tuoreita kalaruokia ja vilkkaan yöelämän.

Lähteet
-------

* 
* (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hikkaduwa** Wikimedia Commonsissa
Orjalaivan pohjapiirustus
**Orjalaiva** on orjakaupan harjoittamista varten erityisesti rakennettu ja varustettu kuljetusalus. Orjalaivat olivat yleensä nopeita, koska ihmislasti oli heikosti säilyvä, ja voimakkaasti aseistettuja, koska Afrikan rannikot, joilta ne hakivat lastinsa olivat yleensä monella tavoin vaarallisia: paikalliset asukkaat tai orjakaupan hankintaa pääasiassa hoitaneet arabit olivat liiankin kärkkäitä harjoittamaan omaan laskuunsa rantarosvousta.

Niissä – muista poiketen – oli yleensä jykevät välilaipiot hyvin teljettyine ovineen sekä asetelineitä kaikissa hyteissä, koska mahdollisena pidettiin että joku kookas jos voimakaskin orja saattoi päästä irti kahleistaan ja yrittää kapinointia. 

Viimeiset orjalaivat rakennettiin Napoleonin aikana; orjakauppa kiellettiin ensin Englannissa pääasiassa parlamentinjäsen William Wilberforcen pitkäaikaisen ja sitkeän kampanjoinnin tuloksena. Wilberforce voitti kamppailunsa saatuaan tuekseen entisen orjalaivurin, jyrkäksi orjuuden vastustajaksi kääntyneen pastori John Newsonin, joka käytti itsestään ilmaisua *Entinen pakana ja irstailija, nykyisin Afrikan orjien palvelija*.

Viimeiset olemassa olleet isot orjalaivat myytiin eri maiden laivastoille ja niistä tehtiin sotalaivoja, mihin käyttöön ne nopeutensa ja raskaan aseistuksensa vuoksi sopivatkin hyvin. Tilaville orjakansille mahtui lisäksi runsaasti merijalkaväkisotilaita, jotka purjelaivakaudella olivatkin välttämättömiä: paitsi maahyökkäyksissä ja vihollislaivojen miehittämiseen, sotilaat olivat useimmiten myös erittäin käyttökelpoinen miehistön jatke nimenomaan kannella tapahtuvassa laivan käsittelyssä.

Kirjallisuutta
--------------

* Alex Haley: Erään orjakauppiaan elämä – kuvaus pappi John Newsonin, entisen orjakauppiaan, elämästä ja kääntymyksestä orjakaupan vastustajaksi
* John Masefield: Elävä Ned – seikkailuja Kuolleen Nedin rannikolla

Commons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Orjalaiva**.
**Étang-sur-Arroux** on kunta Ranskassa Saône-et-Loiren departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee Arrouxjoen varrella, noin 16 kilometriä Autunin kaupungista lounaaseen.

Kunta on kehittynyt vanhan roomalaisen tien varrelle, joka kulki Autunin ja Toulon-sur-Arroux’n välillä. Se oli pitkään pieni kalastajakylä. Teollisen vallankumouksen aikana 1800-luvulla teitä ja rautateitä rakennettiin Ranskassa, ja Étang-sur-Arroux’sta muodostui näiden risteysasema. Tämä taas antoi vauhtia kunnan kehitykselle. Kehityksen symboli on vuonna 1851 valmistunut joen ylittävä graniittinen viisiaukkoinen holvisilta, joka on kuvattuna kunnan vaakunassa.

Kunta on osa Morvanin luonnonpuistoa (*Parc naturel régional du Morvan*).

Lähteet
-------

1. ↑  Comparateur de territoire Institut National de la Statistique et des Études Économiques. Viitattu 29.12.2021. (ranskaksi)
2. ↑  Etang-sur-Arroux Patrimoine du Morvan. Viitattu 29.12.2021. (ranskaksi)
3. ↑  Les communes Parc naturel régional du Morvan. Viitattu 29.12.2021. (ranskaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Étang-sur-Arroux** Wikimedia Commonsissa
**Tiikarla** (ruots. *Dikarböle*) on kylä Karunassa Sauvon kunnassa Varsinais-Suomessa.

Tiikarlan kylän alueet rajoittuvat Paimionselkään, mutta varsinainen kylä on kuitenkin sisämaassa, missä sitä ympäröivät pellot sekä kallioiset, kosteikkoiset metsät. Varsinainen Tiikarlan tila on hieman erillään muista kylän taloista.

Historia
--------

Tiikarlan yksinäistila oli osa Paddaisten verokuntaa. Tiikarla lahjoitettiin Torsten Blåfieldille vuonna 1623. Tämän poika Lars Torstensson piti tilaa säterinään. 1680-luvulla tila peruutettiin kruunulle. Se kuitenkin annettiin sitten elinikäissäteriksi, jonka haltijan kuoltua siitä tehtiin luutnantin virkatalo vuonna 1698. Se kuitenkin jäi asumattomaksi ja siten menetti virkatalon luonteensa. Siitä tuli näin kruununtila. Vuonna 1751 hovioikeudenneuvos Lindheim osti sen perinnöksi.

Lähteet
-------

* Luoto, Jukka & Alifrosti, Kari: *Sauvon historia I*. Salo: Sauvon kunta, 1990. ISBN 952-90-2568-8.

### Viitteet

1. ↑  Sauvon historia I, s. 394.
2. ↑  Kansalaisen karttapaikka Maanmittauslaitos. Viitattu 26.9.2019.
3. ↑  Sauvon historia I, s. 346–347.
Nabiszon valmistamia suolakeksejä.
**Suolakeksi** on kuiva, yleensä vehnästä valmistettu suolainen pikkupurtava, jolle levitetään yleensä jokin päällinen. Suolakeksit ovat yleensä sokerittomia ja vähäkalorisia, ja ne sisältävät joskus paljon kuituja. Suolakeksin proteiinipitoisuus on yleensä korkeampi kuin muuntyyppisissä kekseissä.

Suolakeksien valmistuksessa nostatuksen jälkeen taikinalevyt kerrostetaan ja leikataan liukuhihnalla ohuiksi paloiksi. Suolakeksi on yleensä 5 × 5 senttimetrin levyinen ja neljän millimetrin paksuinen, ja sen pinnassa on yhdeksän reikää, joilla estetään kuplanmuodostus. Seuraavaksi keksit suolataan ja paistetaan ensin 2,5–3 minuutin ajan 300 celsiusasteen lämpötilassa ja sen jälkeen vielä 250 asteen lämpötilassa. Paistamisen jälkeen suolakeksien vesipitoisuus on vain noin 2,5 prosenttia, minkä ansiosta ne ovat rapeita ja säilyvät pitkään. Lopuksi keksit pinnoitetaan joskus öljyllä.

Suolakeksi eroaa voileipäkeksistä siinä, että paistamisen jälkeen suolakeksissä tapahtuu emäksinen reaktio, joka vaikuttaa keksin makuun, rakenteeseen ja pintaan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Serna-Saldivar, Sergio O. (toim.): *Snack Foods: Processing, Innovation, and Nutritional Aspects*, s. 235–239. CRC Press, 2022. ISBN 978-0-367-64687-5.
RAF:n Typhoon-hävittäjä lentää venäläisen Tu-95MS-pommikoneen rinnalla QRA-tunnistuslennolla.
**Quick Reaction Alert** (lyhenne **QRA**) on Britannian kuninkaallisten ilmavoimien *modus operandi*, jossa joitakin koneita miehistöineen pidetään jatkuvassa taisteluvalmiudessa. QRA-koneiden miehistö odottaa lähtökäskyä koneiden läheisyyteen rakennetuissa odotustiloissa (engl. *"Q-sheds"*) täydessä taisteluvarustuksessa, mikä hävittäjälentäjällä tarkoittaa esimerkiksi lentoasun pitämistä päällä koko 24-tuntisen työvuoron ajan. Vuonna 1940 käynnistynyt taistelu Britanniasta antoi alkulaukauksen Britannian ilmavoimien QRA-toiminnalle, jolla pyrittiin torjumaan Saksan Luftwaffen ilmahyökkäykset.

Vuonna 2012 QRA-valmiudessa olevat yksiköt oli sijoitettu Lincolnshiressa sijaitsevaan RAF Coningsbyn ja Skotlannissa sijaitsevaan RAF Leucharsin tukikohtaan. Skotlantiin sijoitettu yksikkö valvoo Britannian pohjoista ilmatilaa ja Lincolnshiren yksikkö eteläistä. Eteläisestä ilmatilasta vastaava yksikkö siirtyi Lontoon vuoden 2012 kesäolympialaisten ajaksi RAF Northoltin tukikohtaan Länsi-Lontoossa kilpailun turvallisuuden takaamiseksi.

Siviililennonjohto voi määrätä QRA-valmiudessa olevan miehistön nostettuun valmiuteen, jossa miehistöt siirtyvät konesuojiin odottamaan lentoonlähtökäskyä. Tällainen käsky voidaan antaa esimerkiksi, jos lennonjohto havaitsee ilmatilassa epätavallisesti käyttäytyvän tai hätäsignaalia lähettävän koneen. Normaalissa QRA-valmiudessa koneiden on tarkoitus olla lentoonlähtövalmiudessa minuuttien kuluessa, mutta nostetussa valmiudessa koneet saadaan ilmaan tätäkin nopeammin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  RAF's Quick Reaction Alert revealed *gov.uk*.  20.9.2012. Britannian puolustusministeriö. Viitattu 21.3.2017. (englanniksi)
2. ↑  Farmer, Ben: RAF Typhoons: The pilots on standby 24 hours a day to defend British skies *telegraph.co.uk*.  13.9.2015. Telegraph Media Group Limited. Viitattu 21.3.2017. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **QRA** Wikimedia Commonsissa

* Inside Britain's Quick Reaction Alert System – angusbatey.com (Arkistoitu – Internet Archive)
| "Suolaista sadetta"Eppu Normaali |
| --- |
| Singlen "Suolaista sadetta" kansikuva |
| Singlen tiedot |
|  Albumilta | *Sadan vuoden päästäkin* |
|  Äänitetty  | maaliskuu 2004Akun tehdas |
|  Julkaistu | 23. huhtikuuta 2004 |
|  Tuottaja(t) | Mikko Syrjä |
|  Tyylilaji | suomirock |
|  Kesto | 05.28 |
|  Levy-yhtiö | Poko Rekords |
| Eppu Normaalin muut singlet |
| "Pidetään ikävää ’99"1999 | "Suolaista sadetta"2004 | "Ei sankariainesta"2004 |

**Suolaista sadetta** on suomirockyhtye Eppu Normaalin *Sadan vuoden päästäkin* -albumin kappale, joka julkaistiin singlenä 23. huhtikuuta 2004. Kappaleen on säveltänyt yhtyeen kitaristi Mikko "Pantse" Syrjä, ja sanat on tehnyt yhtyeen laulaja Martti Syrjä. Single päätti yhtyeen 11 vuoden mittaisen levytystauon, sillä uutta materiaalia oli kuultu viimeksi vuonna 1993 julkaistulla *Studio Etana* -albumilla.

"Suolaista sadetta" debytoi Suomen virallisen singlelistan kakkossijalla, jolla se myös pysyi yhteensä 11 viikkoa. Yhteensä single oli listalla 13 viikon ajan

"Suolaista sadetta" -kappaleesta kuvattiin myös Eppu Normaalin historian ensimmäinen musiikkivideo, jonka ohjasi Petri Kyttälä. Kappale oli mukana yhtyeen 29. lokakuuta 2004 julkaistulla *Sadan vuoden päästäkin* -studioalbumilla, jonka promootiotarkoitukseen single alun perin myös julkaistiin. Kappale on mukana myös elokuvassa *Vares - yksityisetsivä*. "Suolaista sadetta" -singleä seurasivat albumilta myös kolme muuta singlejulkaisua: "Ei sankariainesta", "Sadan vuoden päästäkin" ja "Olin vain tuuli".

Kokoonpano
----------

* Martti Syrjä – laulu
* Mikko "Pantse" Syrjä – kitara ja taustalaulu
* Juha Torvinen – kitara
* Sami Ruusukallio – bassokitara ja taustalaulu
* Aku Syrjä – rummut

Lähteet
-------

1. ↑   Eppu Normaali - Suolaista sadetta Finnishcharts.com. Viitattu 24.9.2011. (englanniksi)
2. ↑   Eppu Normaalin "Suolaista sadetta"-musiikkivideo YouTubessa YouTube. Viitattu 24.9.2011.
**Asklepieion** (m.kreik. Ἀσκληπιεῖον, *Asklēpieīon*) oli antiikin aikainen lääkinnän jumalalle Asklepiokselle omistettu kreikkalainen temppeli ja siihen liittynyt pyhäkkö Korintin kaupungissa Kreikassa. Sen rauniot sijaitsevat antiikin Korintin arkeologisella alueella nykyisessä Archaía Kórinthoksen kylässä Kórinthoksen kunnassa.

Asklepieion sijaitsi Korintin kaupungin pohjoisosissa noin 700 metriä pohjoiseen agoralta ja noin 450 metriä pohjoiseen Apollonin temppeliltä. Paikalla sijaitsi Lernan lähteenä tunnettu vesilähde, ja pyhäkkö lienee tarkoituksella sijoitettu hieman kauemmas kaupungin ytimestä terveellisenä pidettyyn paikkaan. Pyhäkköalueeseen kuului temppeli ja parantola. Paikalla on ollut arkaaisella kaudella Apollonille omistettu ulkoilmapyhäkkö. Noin 400-luvulla eaa. osa siitä omistettiin tämän poikana pidetylle Asklepiokselle, jolle Apollonin parantajajumalan ominaisuus siirtyi. Viimeistään 300-luvulla eaa. paikalle rakennettiin temppeli, joka oli omistettu Asklepiokselle ja mahdollisesti myös Hygieialle. Pyhäkkö ja parantola lakkasivat todennäköisesti toimimasta, kun roomalaiset tuhosivat kaupungin vuonna 146 eaa. mutta myöhemmin roomalaisella ajalla se kunnostettiin.

Temppeli edusti doorilaista tyyliä, ja siinä oli cella ja sen etupuolella neljä pylvästä. Se sijaitsi keskellä pyhäkköpihaa, jonka ympärillä oli stoa ja muita pylväikkötiloja. Temppelin itäpuolella oli alttari ja aarrekammio ja länsipuolella *abaton*, jossa potilaat nukkuivat. Temppelin lähellä oli myös kaksi suorakulmaista kuoppaa, joissa pidettiin mahdollisesti Asklepioksen pyhiä käärmeitä. Pyhäköstä laskeutui portaat sen länsipuolella sijainneelle Lernan lähteelle. Siihen liittyi toinen pylväiköin ympäröity piha, jossa oli kaivorakennus sekä vesialtaita ja -säiliöitä. Sen yhteydessä oli myös kylpy-, ruokailu- ja lepotiloja potilaille. Lähteen vettä käytettiin parantamiseen. Alueelta on löydetty suuri määrä parantuneiden tai parantumista toivoneiden antamia ihmisruumiin osia esittäviä keraamisia votiivilahjoja.

Heti Asklepieionin eteläpuolella sijaitsivat roomalaisella ajalla gymnasion ja circus. 400- ja 500-luvuilla jaa. pyhäkön aluetta käytettiin kristillisenä hautausmaana. Kaivorakennus muutettiin pieneksi kappeliksi.

Lähteet
-------

1. 1 2  Ασκληπιείο και Κρήνη Λέρνα Υπουργείο Πολιτισμού και Αθλητισμού. Viitattu 3.2.2016.
2. 1 2 3  Asklepieion *Corinth Excavations*. The American School of Classical Studies at Athens. Viitattu 3.2.2016.
3. ↑  Roman Corinth, ca. A.D. 50 *The Corinth Computer Project*. Viitattu 3.2.2016.
**Alessia Trost** (s. 8. maaliskuuta 1993 Pordenone) on italialainen korkeushyppääjä.

Vuonna 2009 Trost voitti kultaa alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa tuloksella 187 cm ja Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla tuloksella 185. Hän sai hopeaa nuorten olympialaisissa 2010 tuloksella 186. Alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2011 hän oli neljäs. Vuonna 2012 hän voitti kultaa alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa hypättyään 191 cm.

Vuonna 2013 Trost sijoittui Göteborgin sisäratojen EM-kilpailuissa neljänneksi. Samana vuonna hän voitti kultaa Tampereen alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa ennätyksellään 198 cm. Moskovan MM-kilpailuissa Trost oli seitsemäs ja Zürichin EM-kilpailuissa 2014 yhdeksäs.

Prahan sisäratojen EM-kilpailuissa 2015 Trost saavutti hopeaa tuloksella 197 cm. Hän voitti kultaa Tallinnan alle 23-vuotiaiden EM-kisoissa. Portlandin MM-hallikilpailuissa 2016 hän oli seitsemäs, Amsterdamin EM-kilpailuissa kuudes ja Rio de Janeiron olympialaisissa viides. Hän karsiutui loppukilpailusta Lontoon MM-kilpailuissa 2017.

Trost saavutti pronssia Birminghamin sisäratojen MM-kilpailuissa 2018 tuloksella 193. Hän sijoittui kahdeksanneksi Berliinin EM-kilpailuissa 2018. Hän karsiutui loppukilpailusta 2019 sekä Glasgow'n EM-hallikilpailuissa että Dohan MM-kilpailuissa. Toruńin EM-hallikilpailuissa 2021 hän oli kuudes. Samana vuonna järjestetyissä Tokion olympialaisissa hän karsiutui loppukilpailusta.

Sisäradoilla hänen ennätyksensä on 200 cm, jonka hän hyppäsi 29. tammikuuta 2013 Trinecissä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Alessia Trost Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
2. ↑  Alessia Trost FIDAL. Viitattu 14.3.2015 (italiaksi).
3. 1 2 3 4  Alessia Trost Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).  (englanniksi)
4. ↑  Praga, Alessia Trost argento europeo!  7.3.2015. FIDAL. Viitattu 14.3.2015 (italiaksi).

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Alessia Trost** Wikimedia Commonsissa

* Alessia Trostin Twitter-tili

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Vilho Johannes Heinämies** (sukunimi vuoteen 1935 *Helenius*; 1. helmikuuta 1900 Helsinki – 19. maaliskuuta 1953 Helsinki) oli suomalainen, Helsingistä kotoisin ollut toimittaja ja kirjailija. Hän kirjoitti myös nimimerkillä *Jussi Hiukia*.

Heinämies oli sotakirjeenvaihtajana ollessaan panssarilaiva Ilmarisen tuhon silminnäkijänä 13. syyskuuta 1941. Hän otti panssarilaiva Väinämöiseltä käsin viimeisen valokuvan Ilmarisesta noin tuntia ennen sen tuhoa  Alus oli ollut pitkään hänen vakituinen asemapaikkansa.

Heinämies oli sotavuodet Pääesikunnan tiedotusosaston alaisena TK-miehenä, rauhan aikana hän työskenteli useallekin lehdelle ja uutispalvelulle. Hän kirjoitti Ilmarisen tapauksesta kirjan *Seitsemän minuuttia merellä, kuvaus panssarilaiva Ilmarisen tuhosta* , jossa hän kuvailee Suomen laivaston suurinta tappiota. Kirja on julkaistu myös ruotsiksi nimellä *Sju minuter på havet*. Hän seurasi laivaston toimintaa hyvin tarkasti miinanlaskusta Hangon neuvostotukikohdan tulittamiseen ja kirjoitti siitä – sensuurin sallimissa rajoissa – kuvauksia, joita julkaistiin niin lehdissä kuin suositussa "TK-rintamakirjeenvaihtajat etulinjoilla" -kirjasarjassa. Hän teki käsikirjoitukset neljään elokuvaan, *Simo Hurtta* (1940), *Elinan surma* (1938), *Paimen, piika ja emäntä* (1938) ja *Tukkijoella* (1937).

Teokset
-------

* *Sattuuhan sitä – rengasmatkalla*. WSOY 1943 (nimimerkillä *Jussi Hiukia*)
* *Taistelujen Hanko*, toim. Vilho Heinämies ja Holger Ström. Liiketieto, Helsinki 1943
* *Maanomistusolojemme uudistus: maanhankintalaki ja siihen liittyvä lainsäädäntö*, toim. Vilho Heinämies. Suomen kirja, Helsinki 1945
* *Seitsemän minuuttia merellä, kuvaus panssarilaiva Ilmarisen tuhosta*, WSOY, 1945.
* *Ilman lupaa luvattuun maahan*: matkakuvaus, WSOY, 1950.
* *Uudet kasvot ja vanhat parrat: kuvia ja kuvauksia eduskunnan lapsuuden ajoilta*, kirjoittajat Vilho Heinämies, J. W. Tuura, kuvat A. Osw. Kairamo. WSOY, 1947.

Lähteet
-------

1. ↑  Vilho Heinämies SKS:n kirjailijamatrikkelissa (toimimaton linkki)
2. ↑   Seitsemän minuuttia merellä, s. 22
3. ↑  Seitsemän minuuttia merellä, s. 26
4. ↑  Vilho Heinämies Elonetissä.

Aiheesta muualla
----------------

* Vilho Heinämies : Lohihulluista ja lohilinnasta, Helsingin Sanomat, 08.05.1938, nro 122, s. 34, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |

 |
**Askivuosi** on tapa määrittää, kuinka paljon henkilö on polttanut savukkeita. Se lasketaan kertomalla päivittäin poltettujen askien määrä tupakoinnin kestolla vuosina. Vaihtoehtoisesti voidaan kertoa poltettujen savukkeiden määrä vuosilla ja jakaa tulo kahdellakymmenellä (tupakka-askissa on 20 savuketta). Esimerkiksi yksi askivuosi merkitsee, että henkilö on polttanut askin päivässä vuoden ajan tai, että henkilö on polttanut kaksi askia päivässä puolen vuoden ajan.

Askivuosien määrä on läheisessä yhteydessä tupakoinnin riskeihin. Esimerkiksi keuhkosyövän kohdalla sairastumisriski on koholla jo kymmenen askivuoden historialla, mutta suurimmassa vaarassa ovat vähintään 30 askivuotta polttaneet.

Lähteet
-------

1. ↑  MedicineNet.com: Lung Cancer

Aiheesta muualla
----------------

* Smoking Pack Years Calculator, askivuosilaskuri (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Pack year
**Vilho Armas "Ville" Aroniemi** (14. toukokuuta 1918 Helsinki – 1. helmikuuta 1981 Helsinki) oli suomalainen pikajuoksija ja ammatiltaan voimistelunopettaja, joka toi Suomeen kuntokouluidean ja voimannoston.

Ville Aroniemi aloitti pikajuoksu-uransa ennen sotia ensimmäisen seuran ollessa Terijoen Kiisto. Vuonna 1937 hän oli mukana hän oli mukana pikaviestin SM-kultaa voittaneessa Viipurin Urheilijoiden joukkueessa. Samana vuonna hän oli Kalevan kisojen 100 metrillä 6. Seuraavien vuosien menestys tuli edelleen pikaviestissä Viipurin Urheilijoiden joukkueessa seuran voittaessa mestaruuden 1938 ja 1939. Sotavuosien jälkeen Aroniemi siirtyi Helsinkiin, jossa Viipurin Urheilijat jatkoi toimintaansa. Aroniemi oli seuran riveissä sen voittaessa mestaruuden 1946, tullessa SM-hopealle 1947 ja SM-pronssille 1948. Maaotteluissa Aroniemi oli kerran eli vuoden 1946 Suomi-Ruotsi -maaottelussa 400 metrilä.

Sotien jälkeen Aroniemi valmistui voimistelunopettajaksi ja toimi vuodesta 1948 Teknillisen korkeakoulun liikunnanopettajana. Nimike muuttui 1970-luvun alussa liikuntasihteeriksi teekkarien liikuntatoimen laajennutua. Opetuksen lisäksi Aroniemi aloitti kuntokoulutoiminnan vuonna 1954 käytyään Yhdysvalloissa ja nähtyään myös muualla Euroopassa kuntokoulutoiminnan. Paikkana alkuvaiheessa oli Helsingissä Hämäläisten talon kellaritilat, joissa kuntokoulu toimi vuoteen 1971 asti.

Ville Aroniemi oli myös voimannostourheilun alullepanijana Suomessa. Hän toimi 1970-luvun alussa perustetun liiton ensimmäisenä puheenjohtajana aina kuolemaansa asti.

Saavutukset
-----------

* 4 SM-kultaa 4 x 100 metrin viestissä 1937, 1938, 1939 ja 1946
* SM-hopeaa 4 x 100 metrin viestissä 1947
* SM-pronssia 4 x 100 metrin viestissä 1948

### Viitteet

1. 1 2 3  Kuolleita: Voimistelunopettaja Ville Aroniemi.  *Helsingin Sanomat*, 5.2.1981, s. 14. HS Aikakone (vain tilaajille). Viitattu 22.4.2023.
2. 1 2  Vilho Aroniemi Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
3. ↑  "Ylös, ulos lenkille taikka kuntokoulun" - 50 vuotta tänään.  *Helsingin Sanomat*, 14.5.1968, s. 9. HS Aikakone (vain tilaajille). Viitattu 22.4.2023.
4. ↑  Häly nousi Hämäläis-Osakunnassa - Kuntokoulu syrjään, diskoteekki tilalle.  *Helsingin Sanomat*, 21.1.1971, s. 21. HS Aikakone (vain tilaajille). Viitattu 22.4.2023.
*Tämä artikkeli käsittelee laivaa vuodelta 1948. Vuonna 1989 nimellä Athena valmistunut Viking Linen autolautta on nykyiseltä nimeltään M/S Pearl of Scandinavia.*

**M/S Azores** on Portuscale Cruisesin linjalaiva, jonka kotipaikka on Madeira. Se on alun perin 1948 valmistunut ruotsalaisen Svenska Amerika Linienin *M/S Stockholm*.

Rakentaminen
------------

Svenska Amerika Linie tilasi lokakuussa 1944 uuden aluksen Götaverkeniltä Göteborgista. Sen köli laskettiin telakkanumerolla 611 ja alus laskettiin vesille 9. syyskuuta 1946 nimellä *M/S Stockholm*. Alus luovutettiin tilaajalle 7. helmikuuta 1948 ja se aloitti palveluksen 21. helmikuuta.

Liikennöintihistoria
--------------------

*Stockholm* törmäsi yöllä 25. heinäkuuta 1956 italialaiseen *SS Andrea Doriaan* New Yorkin läheisyydessä, minkä seurauksena 56 ihmistä hukkui. Alus sai kuitenkin hyvin vähäisiä vaurioita. Onnettomuuden jälkeen alus myytiin Vapaalle Saksan ammattiyhdistysten liitolle Itä-Saksaan, ja se sai uuden nimen *M/S Völkerfreundschaft*. Vuodesta 1985 alus oli joitakin vuosia Britanniassa. Vuonna 1992 alus päätyi Italiaan, jossa se kunnostettiin. Alus poikkesi Helsingissä toukokuussa 2010.

M/S Völkerfreundschaft Göteborgin satamassa 1960.

Lähteet
-------

1. ↑  Juho Jokinen: "Kuoleman laiva" kävi Katajanokalla *Vartti.fi*.  7.5.2010.  Arkistoitu 9.5.2010. Viitattu 10.5.2010.
Godomey

| Sijainti | 
Abomey-CalaviBenin |

Kartta

|  |  |
| --- | --- |
| Koordinaatit | 
6° 22′ P, 2° 21′ IView and modify data on Wikidata  |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Godomey** on Abomey-Calavin arrondissementti Beninissä, Atlantiquen departementissa. Vuonna 2013 siellä oli noin 253 000 asukasta. Se on kasvanut nopeasti 2000-luvulla, ja saanut satatuhatta asukasta kymmenessä vuodessa, sillä Cotonou on ruuhkainen, meluisa ja kallis, ja väestö hakeutuu mieluummin sen naapurikaupunkeihin.

Godomeyhin on Cotonousta noin 15 minuutin ajomatka.

Lähteet
-------

1. ↑  Major Cities *Citypopulation*. Viitattu 7.1.2019.
2. ↑  Divisions administratifs du Bénin *Les résultats définitifs du RGPH4*.  2015. Viitattu 7.1.2019. (ranskaksi)
3. ↑  LE CENTRE ARTS ET CULTURES DE GODOMEY - Un magnifique lieu à visiter absolument à 15 minutes de Cotonou *Le Petit Journal*.  2016. Viitattu 7.1.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Godomey** Wikimedia Commonsissa
***Pterocactus*** on eteläisimmän Amerikan kaktuskasvisuku, jonka nimi tulee kreikan sanasta pteron 'siipi' ja viittaa siivellisiin siemeniin.

Tuntomerkit
-----------

Lajit ovat kääpiömäisen pieniä, pensasmaisia kaktuksia. Niiden juuret ovat mukulamaisia, ja niistä kasvaa yksi tai useampia maanalaisia tai hieman maanpinnan yläpuolelle kohoavia varsia, joihin puolestaan kehittyy useita lyhytikäisiä ilmaversoja. Varret ovat pallomaisia, nuijamaisia tai lieriömäisiä ja vihreitä, ruskeita tai purppuraisia, muutaman sentin pituisia. Niiden pinta on usein nystyinen. Lehdet ovat pieniä, naskalimaisia ja lyhytikäisiä. Areoleissa on hienoja piikkejä ja väkäskarvoja (glokidioita) sekä muutama neulamainen, naskalimainen tai paperimainen piikki. Kukat sijaitsevat varren päässä terminaalisesti ja ovat vajonneet varren kärkeen. Väriltään kehälehdet ovat keltaisia tai punertavia, ja kehä on ratasmainen. Pohjus on hieman nystyinen ja siinä on pienten piikkien ryhmiä. Heteet ovat kosketusherkkiä. Hedelmä on kuiva ja kärjen tuntumasta avautuva. Siemenet ovat siivellisiä ja litteitä.

Levinneisyys
------------

Suku on levinnyt Argentiinaan, kaikkialle Patagoniaan ja luoteessa Saltaan asti.

Lajit
-----

Suvussa on yhdeksän lajia:

* *Pterocactus araucanus*
* *Pterocactus australis*
* *Pterocactus fischeri*
* *Pterocactus gonjianii*
* *Pterocactus hickenii*
* *Pterocactus megliolii*
* *Pterocactus reticulatus*
* *Pterocactus tuberosus*
* *Pterocactus valentinii*

Lähteet
-------

Anderson, E. F. 2001: The Cactus Family. - Timber Press. Portland, Oregon. ISBN 0-88192-498-9

### Viitteet

1. 1 2 3  Anderson 2001:594
2. ↑  Anderson 2001:594ss


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q135535
* Wikispecies: Pterocactus
* BioLib: 105625
* CoL: 74MY
* EoL: 5195082
* GBIF: 7283430
* GRIN: 10083
* iNaturalist: 429169
* IPNI: 295502-2
* IRMNG: 1368921
* ITIS: 906974
* NCBI: 106983
* Open Tree of Life: 878323
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:295502-2
* Tropicos: 40019562
* WFO: wfo-4000031929

 |

 |
36-jalkainen Hallberg-Rassy, leveä tummansininen raita yläreunassa on merkille tunnusomainen.
**Hallberg-Rassy** on ruotsalainen purjevenevalmistaja. Se syntyi kahden telakan yhdistyessä. Harry Hallbergin (1914–1997) vuonna 1943 perustaman puuveneveistämönä alkaneen yrityksen muuttaessa suurempiin tiloihin vuonna 1965 Christoph Rassy (1934–2021) perusti oman telakan Hallbergin entisiin tiloihin. He olivat kilpailijoita seitsemän vuoden ajan, sitten Hallberg jäi eläkkeelle ja myi yrityksensä Rassylle.

Harry Hallberg oli edelläkävijä lasikuidun käyttämisessä veneiden runkomateriaalina.

Hallberg-Rassyn veneillä on selkeä brändi: ne ovat laadukkaita pitkien matkojen purjehdukseen tarkoitettuja veneitä, joissa on mukava majoittua.

Lähteet
-------

1. 1 2  Company History *Hallber-Rassy.com*. Viitattu 3.7.2022.
2. ↑  Pasi Nuutinen: Hallberg-Rassy 40C – Muhkeutta modernisti *Venelehti*.  2020. Viitattu 3.7.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* + Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hallberg-Rassy** Wikimedia Commonsissa
**Provisio** on välikäden saama, tulokseen perustuva palkkio työstä tai toiminnasta. Yleensä välikäsi ja myyjä ovat sopimussuhteessa, poikkeuksena *tippi* ja *löytäjän palkkio*, jotka voidaan maksaa jälkikäteen, palkinnoksi tai olla yleinen tapa. Tyypillistä provision saajalle on toimiminen agentuurin tavoin, sitomatta pääomaa itse tuotteeseen.

Yleensä provisio on prosentuaalinen. Joissakin tilanteissa se voi olla myös kiinteä tai näiden yhdistelmä.

Nettimainonta
-------------

Useiden ilmaisten palvelujen taustalla (suurimpana google) on oheismainoksista perittävä palkkio, provisio, palvelun käyttäjien tekemien valintojen mukaan. Käyttäjän klikatessa *mainosbanneria* mainostaja maksaa sovitun palkkion palvelun tuottajalle.

Palkka
------

Provisiopalkkauksessa, esimerkiksi myyntityössä, palkka lasketaan myyntituloksen perusteella, eikä se ole kiinteä tai perustu ajalliseen suoritteeseen, kuten tunti- tai kuukausipalkka. Yleisiä esimerkkejä ovat myyntimiehet ja puhelinmyyjät. Provisiopalkkauksessa työntekijä tekee työnsä *yrittäjäriskillä*, välikätenä.

Luottokortit
------------

Luottokorttiyhtiöt ja pankit perivät korttitapahtumista provision kauppiaalta. Pankkikorttitilityksissä provisio on ollut kiinteästi hinnoiteltu. Luottokorttiyhtiöt käyttävät kuitenkin yleisesti prosentuaalista provisiohinnoittelua. Maksukorttien ja luottokorttien toimintatavat eroavat kuitenkin toisistaan, maksukorteissa osa provisiosta otetaan maksuaikana myyjältä, luottokorteissa taas asiakasta rahoitetaan ja osa provisiosta otetaan kuukausimaksussa, luoton tavoin.

Visa ja Mastercard käyttävät edullisempia provisioita kuin American Express tai Diners Club. Tästä syystä edellä mainittujen korttien hyväksyttävyys kauppaliikkeissä on huomattavasti suurempi kuin jälkimmäisten. Kauppaketjujen omista luottokorteista kauppias ei joudu maksamaan provisiota, sillä kortit ovat heidän omiaan.

Katso myös
----------

* Luottokortti
John Collierin maalaus *Lady Godiva* noin vuodelta 1898.
Flaamilaisen Adam van Noortin työksi uskottu tulkinta Lady Godivan ratsastuksesta vuodelta 1586.
**Godiva** (muinaisengl. *Godgifu* ’jumalan lahja’) eli **Lady Godiva** oli anglosaksinen aatelisnainen, joka legendan mukaan ratsasti 1000-luvulla alasti Coventryn kaupungin halki saadakseen aviomiehensä lopettamaan kaupungin asukkaiden raskaan verotuksen.

Tarinan mukaan Godiva oli Leofricin (968–1057), Mercian jaarlin ja Coventryn lääninherran, puoliso. Hän pyysi toistuvasti miestään alentamaan tukahduttavia veroja. Mies kieltäytyi kuitenkin itsepäisesti. Viimein hän kyllästyi vaimonsa aneluun ja lupasi täyttää toiveen, mikäli tämä ratsastaisi alastomana kaupungin katujen halki. Lady Godiva myöntyi, ja julistettuaan, että jokaisen asukkaan piti pysyä sisällä tai sulkea ikkunansa, hän ratsasti kaupungin halki ainoastaan pitkiin hiuksiinsa kietoutuneena.

Vain yksi coventrylainen ei totellut Lady Godivan määräystä: räätäli Tom. Hän porasi reiän kaihtimiensa läpi nähdäkseen Godivan ratsastavan ohi ja sokeutui näystä. Englannin kielessä *Peeping Tom* on tarinan seurauksena tirkistelijän synonyymi.

Lady Godivan puoliso piti lupauksensa ja lopetti raskaan verotuksen. Vaikka Godiva mainitaan henkilönä asiakirjalähteissä, hänen alaston ratsastuksensa on mitä todennäköisimmin vain legenda. Taiteessa Godivan ratsastus on ollut suosittu aihe.

Godivan juhlakulkue (engl. *The Godiva procession*) on tämän legendaarisen ratsastuksen muistojuhla, jota vietettiin 31. toukokuuta 1678 lähtien osana Coventryn markkinoiden juhlintaa vuoteen 1826. Vuosien 1848 ja 1887 välisenä aikana se elvytettiin, ja sitä vietetään edelleen.

Lady Godivan mukaan nimettyjä
-----------------------------

* 3018 Godiva, asteroidi
* Godiva Chocolatier, belgialainen suklaayritys

Lähteet
-------

* Encyclopædia Britannica, 1911: "Godiva".
* Daniel Donoghue, "Lady Godiva: A Literary History of the Legend".
* Cecilia Parsons, "Countess Godiva", 1999.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Godiva** Wikimedia Commonsissa

* biography and developing legend *web.archive.org*.  (englanniksi)
* Lady Godiva: The naked truth *BBC News*.  24.8.2001.  (englanniksi)