recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Pedro Américon maalaus *Moisés e Jocabed* (1884)
**Jokebed** (myös **Jookebed**; hepr. ‏יוֹכֶבֶד‎, *Yōḵeḇeḏ*) on Raamatun henkilö. Häneen viitataan toisessa Mooseksen kirjassa ja neljännessä Mooseksen kirjassa. Hän oli kertomuksen mukaan Mooseksen, Aaronin ja Mirjamin äiti sekä Amramin täti ja vaimo.

Jokebed Raamatussa
------------------

Raamatun mukaan Jokebed syntyi Egyptissä Leevin tyttäreksi. Faaraon väitetään määräneen heprealaiseen kansaan kuuluneet pojat tapettaviksi, minkä johdosta Jokebedin kerrotaan piilottaneen Mooseksen kolmeksi kuukaudeksi ja asettaneen sitten kaislakorissa Niiliin. Kertomuksessa faaraon tytär löytää lapsen, joka pelastetaan joesta. Hän hyväksyy Mirjamin tarjojuksen etsiä heprealainen nainen poikaa imettämään. Näin Jokebed palaa tarinan mukaan hoitamaan Moosesta.

Raamatussa Jokebed esitellään sekä Amramin tätinä että vaimona. Tämä rikkoo kolmannen Mooseksen kirjan asettamaa kieltoa, mutta Vanhan testamentin kieltoja rikkovat suhteet eivät ole Raamatussa poikkeuksellisia.

Nimi
----

Jokebedin nimen merkitys on "Jahve on kunnia". Jokebed on ensimmäinen Raamatun henkilö, jonka nimessä esiintyy Jahve-sanasta (YHWH) lyhenteenä muodostettu "yah"-osa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Carol Meyers, Jochebed: Bible The Shalvi/Hyman Encyclopedia of Jewish Women, viitattu 8.4.2024 (englanniksi)
2. 1 2 3  Jochebed Encyclopaedia Judaica, viitattu 8.4.2024 (englanniksi)
**Lohikäärmeratsastaja** ovat joukko velhosotilaita Christopher Paolinin *Perillinen -kirjasarjassa*. Lohikäärmeratsastajat, muinaisella kielellä 'Shur'tugal', ovat ihmisiä tai haltioita jotka auttavat ylläpitämään rauhaa lohikäärmeidensä avulla.

Ratsastajat ja heidän lohikäärmeensä
------------------------------------

Kuten kirjoissa mainitaan, lohikäärmeratsastaja on ihminen tai haltia, joka on sidoksissa lohikäärmeeseen. Merkki, jolla ratsastajat on merkitty, on nimeltään *gedwëy ignasia*, tai "Hohtava kämmen", valkohopea pyöreä merkki siinä kädessä, jolla ratsastaja koskee vastakuoriutunutta lohikäärmettään. Tuloksena lohikäärmeen ja ratsastajan välille syntyy yhteys, jonka avulla he voivat keskustella ajatuksillaan sekä jakaa kuvia ja/tai tunteita toistensa kanssa. Kaikki ratsastajat kehittyvät voimassa, kestävyydessä, älykkyydessä ja heidän aistinsa paranevat sekä he elävät pidempään. Erityisesti Ihmisratsastajat saavat ajan kuluessa haltiamaisia piirteitä; Brom on poikkeus tähän hänen nuoren lohikäärmeensä kuoleman vuoksi. Kaikki ratsastajat osaavat myös käyttää magiaa paremmin kuin muut magiankäyttäjät, vaikkakaan ratsastajien magian harjoittelu ei eroa hirveästi muiden magiankäyttäjien harjoittelusta.

Historia
--------

### Alku

Kirjojen mukaan ennen lohikäärmeratsastajien muodostamista, noin kolme vuosituhatta ennen Eragonia, nuori haltia metsästi ja tappoi lohikäärmeen urheilun vuoksi. Lohikäärmeet luonnollisesti tulistuivat tästä ja lyöttäytyivät yhteen ja tappoivat nuoren haltian. Tästä alkoi Lohikäärmesota, tai muinaisella kielellä, Du Fyrn Skulblaka. 

Kun sotaa oli kestänyt viisi vuotta, poika nimeltään Eragon löysi lohikäärmeenmunan ja antoi sen kuoriutua kasvattaen sen salassa muilta. Yhdessä he matkustivat Alagaesian halki lopettaen sodan. Estääkseen tulevat sodat, lohikäärmeet ja haltiakuningatar Tarmunora tapasivat ja molemmat osapuolet tekivät maagisen sopimuksen nimeltään Verivala tai Blödhren muinaisella kielellä. Ihmiset lisättiin sopimukseen myöhemmin. Siitä lähtien lohikäärmeratsastajat ylläpitivät rauhaa Alagaësiassa. Myöhemmin eräs Galbatorix kääntyi lohikäärmeratsastajia vastaan ja tämän joukot tuhosivat (melkein kokonaan)ratsastajat.
Helsingin työväenopisto päärakennus Opistotalo, Kalliossa osoitteessa Helsinginkatu 26:ssa
 Silkkikutomo Herttoniemessä toimii Helsingin työväenopiston toimipiste
Malmitalossa Malmissa toimii Helsingin työväenopiston toimipiste
Stoassa Itäkeskuksessa toimii Helsingin työväenopiston toimipiste
Vuotalossa Vuosaaressa toimii Helsingin työväenopiston toimipiste
Kanneltalo Kannelmäessä toimii Helsingin työväenopiston toimipiste
**Helsingin työväenopisto** on vuonna 1913 perustettu Helsingin kaupungin omistama oppilaitos. Työväenopiston toiminnan tarkoituksena on ylläpitää ja parantaa kaupungin aikuisväestön kykyä selviytyä ja toimia muuttuvassa yhteiskunnassa. Opiston opetus on osa elinikäisen oppimisen prosessia, jossa korostuvat vapaan sivistystyön periaatteet.

Työväenopistossa voivat opiskella kaikki yli 16-vuotiaat asuinpaikastaan riippumatta. Vuosittain noin 70 000 kurssilaista osallistuu opetukseen. Lukukausittain ohjelmassa on yli 2 200 erilaista kurssia. 

Opistolla on Ilmonet-niminen palvelu, jonka kautta ilmoittaudutaan kursseille.

Opetusta järjestetään seuraavissa aineissa: kielet, suomea maahanmuuttajille, käsityö (tekstiilityö ja tekninen työ), kotitalous, tietotekniikka, luonto ja ympäristö, ihminen, yhteiskunta ja kulttuuri, merenkulku, musiikki, kuvataide, kirjallisuus, teatteri ja äidinkieli, liikunta, hyvinvointi ja terveys sekä kasvatus ja aikuiskasvatus. Lisäksi työväenopisto tarjoaa avoimen yliopisto-opetuksen kursseja.

Lukuvuosi on jaettu 12 viikon pituiseen syys- ja kevätlukukauteen. Suuri osa opiskelusta on pitkäjänteistä, jopa usealle vuodelle jakautuvaa. Kurssivalikoimassa on aiheesta riippuen myös intensiivi- ja lyhytkursseja sekä yhden lukukauden mittaisia kursseja. Kurssimuotoisen opetuksen lisäksi opiskelijoille tarjotaan paljon itseopiskelumahdollisuuksia.

Työväenopistolla järjestetään vuosittain satoja luentoja, konsertteja, näyttelyitä ja tapahtumia, joista suurin osa on maksuttomia eikä niihin tarvitse ilmoittautua ennakkoon.

Toimipisteet
------------

| Toimipiste | Sijainti |
| --- | --- |
| Opistotalo | Kallio |
| Itämerentalo | Ruoholahti |
| Kanneltalo | Kannelmäki |
| Malmitalo | Malmi |
| Maunula-talo | Maunula |
| Oulunkylätalo | Oulunkylä |
| Pohjois-Haagan opetuspiste | Pohjois-Haaga |
| Rajametsäntien koneneulomo | Maunula |
| Silkkikutomo | Herttoniemi |
| Stoa | Itäkeskus |
| Vuotalo | Vuosaari |

Lähteet
-------

1. ↑  Toimipisteet *Helsingin työväenopisto*. Helsingin kaupunki. Viitattu 11.1.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Helsingin työväenopiston kotisivu
* Työväenopiston käsityöblogi "Opistosta käsin" (Arkistoitu – Internet Archive)
**High Speed 2** (**HS2**) on suurnopeusrata, joka on rakenteilla Englannissa. Samaa nimeä on tarkoitus käyttää junista, jotka liikennöivät radalla ja sen ulkopuolella. Linjan on määrä kulkea eteläisessä Staffordshiressä sijaitsevan Handsacren ja Lontoon välillä kannustimella Birminghamiin. Suunnitteilla on uusien junayhteyksien verkosto, jonka on määrä käyttää uutta rataa ja olemassa olevaa tavanomaista rataa päästäkseen määränpäähänsä Midlandsissa, Luoteis-Englannissa ja Skotlannissa. HS2 on Britannian toinen varta vasten rakennettu suurnopeusrata Lontoon kanaalitunneliin yhdistävän High Speed 1:n jälkeen. Radan reittiä tarkastellaan parhaillaan uudelleen, ja kesällä 2024 odotetaan raporttia, jossa todettiin maaliskuussa 2024, että Birminghamin ja Manchesterin välinen osuus rahoitetaan yksityisillä investoinneilla Suur-Manchesterin ja West Midlandsin pormestareiden toimesta. Suurimman osa hankkeesta on suunniteltu valmistuvan vuosina 2029–2033.

Uusi rata kulkee Lontoon Eustonin ja West Coast Main Linen risteyksen välillä Handsacressa, lähellä Lichfieldiä Etelä-Staffordshiressä. Luoteis-Lontoossa sijaitsevaan Old Oak Commoniin tulee uusia asemia; Birmingham interchange, lähellä Solihullia; ja Birmingham city centre. Junat kulkevat maksiminopeudella 360 km/h (225 mph) ja liikennöivät sekä HS2-raiteilla että olemassa olevilla tavanomaisilla raiteilla.

Uuden radan pituutta on lyhennetty huomattavasti sen jälkeen, kun siitä ilmoitettiin ensimmäisen kerran vuonna 2013. sen oli alun perin tarkoitus jakautua itäisiin ja läntisiin haaroihin Birmingham interchangen pohjoispuolella. Itäinen haara olisi liittynyt Midland Main Lineen ja East Coast Main Lineen, läntisellä haaralla olisi ollut yhteydet West Coast Main Lineen Crewessa sekä Wiganin eteläpuolella sekä haara päätepisteeseen Manchesterissa. Marraskuun 2021 ja lokakuun 2023 välisenä aikana hanketta leikattiin asteittain, kunnes jäljellä oli vain osuus Lontoosta Handsacreen ja Birminghamiin.

Hankkeella on sekä kannattajia että vastustajia. HS2:n kannattajat uskovat, että tarjottu lisäkapasiteetti mahdollistaa matkustajamäärien nousun covid-19-pandemiaa edeltävälle tasolle ja edistää samalla uutta liikennemuotosiirtymää rautateille. Vastustajat uskovat, että hanke ei ole ympäristön eikä talouden kannalta kestävä.

Lähteet
-------

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **High Speed 2** Wikimedia Commonsissa
**Majlinda Kelmendi** (s. 9. toukokuuta 1991 Peja) on kosovolainen judon olympiavoittaja, maailman- ja Euroopan-mestari. Hän on kilpaillut vuodesta 2009 alkaen sarjassa 52 kg. Kosovon epävakaasta poliittisesta asemasta johtuen hän kilpaili aiemmin useissa arvokilpailuissa kansainvälisen judoliiton lipun alla.

Kelmendi oli Lontoon olympialaisissa 2012 Albanian edustajana yhdeksäs. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän saavutti kultaa 52 kiloisten sarjassa Kosovon edustajana ja teki historiaa ollen maan ensimmäinen olympiavoittaja ja -mitalisti. Loppuottelussa hän kukisti italialaisen Odette Giuffridan. Vuonna 2021 pidetyissä Tokion olympialaisissa hän sijoittui jaetulle 17:nnelle sijalle.

Kelmendi voitti maailmanmestaruuden Rio de Janeirossa 2013 kukistettuaan loppuottelussa brasilialaisen Érika Mirandan ja Tšeljabinskissa 2014 voitettuaan finaalissa romanialaisen Andreea Chițun. Hän saavutti MM-pronssia Tokiossa 2019. Budapestin MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui viidenneksi.

Kelmendi voitti Euroopan-mestaruuden Montpellier’ssa 2014 kukistettuaan loppuottelussa venäläisen Natalja Kuzjutinan, Kazanissa 2016 voitettuaan finaalissa ranskalaisen Priscilla Gneton ja Varsovassa 2017 kukistettuaan loppuottelussa venäläisen Alesja Kuznetsovan. Hän sai EM-pronssia Budapestissa 2013. Hän voitti kultaa Minskin Euroopan kisoissa 2019 kukistettuaan loppuottelussa Natalja Kuzjutinan.

Hän voitti alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden 2009, saman ikäluokan Euroopan-mestaruuden 2009 ja 2010 sekä alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 2012.

Kelmendi on saavuttanut Masters-, Grand Slam- ja Grand Prix -kilpailuissa kahdeksantoista turnausvoittoa, kolme kakkossijaa ja neljä kolmossijaa. Maailmancupeissa ja Continental Open -kilpailuissa hänellä on neljä turnausvoittoa, kolme kakkossijaa ja kolme kolmossijaa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Majlinda Kelmendi *Olympedia*.  (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5 6  Majlinda Kelmendi - judoka *judoinside.com*. Viitattu 12.8.2021. (englanniksi)
3. ↑  Amidst War, a World Champion Rises From Kosovo  25.3.2015. noc-kosovo.org. Viitattu 28.6.2015. (englanniksi)
4. ↑  James Masters: Majlinda Kelmendi wins Kosovo's first ever gold medal *CNN*. Viitattu 7.8.2016.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
***Kaunotar ja Hirviö*** on vuonna 1994 ensi-iltansa saanut Disney-musikaali, joka on voittanut konseptina useita Tony-palkintoja. Musikaali perustuu samannimiseen piirroselokuvaan.

Musikaalia on esitetty muun muassa New Yorkin Broadwaylla, jossa se on yksi pisimpään esitetyistä musikaaleista. Vuonna 2007 se oli pyörinyt yhteensä 14 vuotta, ja tämä oli myös viimeinen vuosi, jolloin musikaalia esitettiin Lunt-Fontanne Theatressa, missä se oli saanut jo yli 25 miljoonaa katsojaa. Musikaalia on esitetty myös muun muassa Lontoon West Endissä, Los Angelesissä, Sydneyssä, Torontossa, Tokiossa, Kööpenhaminassa, Berliinissä ja Pariisissa. Musiikin on tehnyt Alan Menken, sanat Howard Ashman ja Tim Rice.

Kaunotar ja hirviö -konsepti Suomessa
-------------------------------------

Kaksi vuotta valmisteltu suomalaisproduktio tuli ensi-iltaan 11. tammikuuta 2007 Helsingin kaupunginteatterissa. Pääosissa suomalaisessa versiossa ovat Marika Westerling Bellana ja Kari Arffman tai vuorottelevasti Sören Lillkung Hirviönä. *Kaunotar ja hirviö* oli Suomen ensimmäisen Disney-musikaali.

Suomalaisessa versiossa pääosassa olevan Marika Westerlingin nimi on *Bella*, poiketen esimerkiksi Broadwayn versiossa olevasta sekä Disney-elokuvassa käytettävästä nimestä *Belle*.

* Ohjaus: Hans Berndtsson
* Suomennos: Liisa Ryömä
* Kapellimestari: Henrik Wikström

Laulut
------

### Ensimmäinen näytös

* "Prologue" (Prologi) – kerjäläiseukko
* "Belle" (Bella) – Bella, Gaston, Hupakot, Ensemble
* "No Matter What" (Oot ainutlaatuinen) – Bella ja Maurice
* "Me" (Olen unelmien mies) – Gaston ja Bella
* "Belle" kertaus (Rukkaset) – Bella
* "Home" (Missä on koti?) – Bella
* "Gaston!" (Mikä mies!) – Lefou, Gaston, Ensemble
* "How Long Must This Go On?" (Jo uupunut mä oon) – Hirviö
* "Be our Guest" (Ole kuin kotonas) – Lumiere, Kippo, Rva. Nokkava, Ensemble
* "If I Can't Love Her" (En ole rakkauden arvoinen) – Hirviö

### Toinen näytös

* "Something There" (Näin jotakin) – Bella, Hirviö, Lumiere, Rva. Nokkava, Gogsworth
* "Human Again" (Olla saa taas ihminen) – Lumiere, Rva. Nokkava, Kippo, Kaappi, Gogsworth, Babette, Ensemble
* "Maison des Lunes" (Tie hourulaan) – Gaston, Lefou, Sysimys
* "Beauty and the Beast" (Ajaton taru) – Rva. Nokkava, Kaappi
* "If I Can't Love Her" kertaus (On täyttynyt aika) – Hirviö
* "A Change in Me" (Oivallan muutoksen) – Bella
* "The Mob Song" (Peto tappakaa!) – Sysimys, Gaston, Ensemble
* "Is This Home" (Kodin sain) – Bella
* "Trasformation/Finale" (Muodonmuutos/Loppulaulu) – Hirviö, Bella, Ensemble

Aiheesta muualla
----------------

* Beauty And The Beast Lunt-Fontanne Theatre
* Kaunotar ja Hirviö HKT
**Norjalaiset** (norj. *nordmenn*) ovat germaanista, skandinaavista norjan kieltä puhuva kansa, joka asuttaa Norjaa. Norjassa asuu noin 4,8 miljoonaa etnistä norjalaista. 

Norjalaisten esi-isät asuttivat nykyistä Norjaa jo kivikaudella 10 000 vuotta eaa. Kivikaudella Etelä-Norjassa harjoitettiin niin metsästystä ja keräilyä, kuin maatalouttakin. Pronssi- (1 500 – 500 eaa.) ja rautakausien (500 eaa. – 400 jaa.) maatalouden harjoittaminen lisääntyi ja väestömäärä kasvoi. Germaanisten kansojen edustajia muutti Norjan rannikoille 500–800-luvuilla niin sanotun kansainvaellusaikana. Viikinkiaikana 800–1100-luvuilla Norja yhtenäistyi poliittisesti ja maahan saapui kristinusko. 1300-luvulla Norjaa hävitti musta surma ja myöhemmin maa liitettiin Tanskan kuningaskuntaan vuonna 1280. Norja säilyi osana Tanskaa vuoteen 1814, jolloin se liitettiin Ruotsiin. Norja itsenäistyi vuonna 1905. 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa suuri joukko norjalaisia muutti Pohjois-Amerikkaan.

Lähteet
-------

1. 1 2  Norway (Noin 94,4% kaikista norjalaisista miinus noin 60000 saamelaista) *The World Factbook*. CIA.  Arkistoitu 6.5.2020. Viitattu 6.5.2015. (englanniksi)
2. ↑  2013 American Community Survey *American Fact Finder*.  Arkistoitu 12.2.2020. Viitattu 6.5.2015. (englanniksi)
3. ↑  Ethnic origins, 2006 counts, for Canada, provinces and territories *Statistics Canada*.  Arkistoitu 18.8.2016. Viitattu 6.5.2015. (englanniksi)
4. ↑  Linda A. Bennett: *Encyclopedia of World Cultures Volume IV*, s. 180-182. G.K. Hall & Co. 1992. ISBN 0-8168-8840-X. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Norjalaiset** Wikimedia Commonsissa
**Yrjö Helariutta** (s. 1965) on kasvien kehitysbiologian professori ja tutkimusjohtaja Helsingin yliopiston bio- ja ympäristötieteellisessä tiedekunnassa (2005-) ja Cambridgen yliopistossa (2014-). Hän on työryhmineen eräs kasvien johtosolukon kehityksen huippututkijoita maailmassa.

Ura
---

Yrjö Helariutta kirjoitti ylioppilaaksi Länsi-Porin lukiosta vuonna 1984. Filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta 1990 (pääaineenaan genetiikka) ja tohtoriksi vuonna 1995. Genetiikan alaan kuuluvan väitöskirjan aiheena oli "Developmental expression and molecular evolution of the flavonoid biosynthetic genes in *Gerbera hybrida*". Dosentin arvo 2001 (Helsingin yliopisto). Apulaisprofessorin asemassa vuosina 2003-2009 (Umeå Plant Science Center, Ruotsi). Nimitys professoriksi vuonna 2004 Turun yliopistoon ja vuonna 2005 Helsingin yliopistoon.

Helariutan työryhmän tutkimustyö paneutuu erityisesti sytokiniinin rooliin puunmuodostuksen säätelijänä sekä miten sytokoniini ja muut kasvunsäätelijät liikkuvat solusta toiseen osana säätelyprosessia. Mallikasveina ovat lituruoho, koivu ja poppeli. Professori Helariutta on toiminut akatemiaprofessorina kaudella 1.1.2013–31.12.2017. Loppuvuonna 2014 Helariutta kutsuttiin professoriksi Cambridgen yliopistoon jatkamaan tutkimustyötään ryhmänsä kanssa. Osa Helariutan työryhmästä jatkaa tutkimusta Biotekniikan instituutissa Helsingissä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Yrjö Helariutta (doc (ms-word)) (professori Helariutan CV Tuhat-tukimustietokanssassa) Helsingin yliopisto, helsinki.fi. Viitattu 27.1.2016. [vanhentunut linkki]
2. 1 2  Helariutta, Yrjö. 1.1.2013 - 31.12.2017 Suomen Akatemia, aka.fi.  Arkistoitu 29.1.2016. Viitattu 27.1.2016.
3. 1 2  Professori Yrjö Helariutan tiimi rekrytoitiin Cambridgeen  2014. Helsingin yliopisto, helsinki.fi. Viitattu 27.1.2016.
4. ↑  Akatemiaprofessorit Suomen Akatemia, aka.fi.  Arkistoitu 23.1.2016. Viitattu 27.1.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Plant vascular development: from early specification to differentiation (18 Nov. 2015) (englanniksi) (nature.com)
* Tiedeykkönen 21.11.2014 (sis. prof. Helariutan radiohaastattelun) (yle.fi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Tieteilijät Muokkaa Wikidatassa | 
* ORCID

 |

 |
**Olli Santeri Ahonen** (s. 16. lokakuuta 1999 Imatra) on suomalainen maastohiihtäjä, joka edustaa seuratasolla Imatran Urheilijoita.

Ura
---

### Kansalliset kilpailut

Ahonen on edustanut koko uransa ajan Imatran Urheilijoita. SM-kilpailuissa Ahonen on sijoittunut henkilökohtaisissa kisoissa parhaimmillaan viidenneksi vapaan hiihtotavan sprintissä Imatralla 2022 ja perinteisen hiihtotavan sprintissä Tampereella 2023. SM-parisprinteissä hän on voittanut kultaa vapaalla hiihtotavalla Imatran SM-kilpailuissa 2022 ja saavuttanut hopeaa vapaalla hiihtotavalla Tampereen SM-kilpailuissa 2023 Imatran Urheilijoiden joukkueessa yhdessä Miro Karppasen kanssa. SM-viesteissä hän on yltänyt Imatran Urheilijoiden joukkueen kanssa hopealle Inarissa 2023 sekä pronssille Rovaniemellä 2022 ja Äänekoskella 2024.

### Kansainväliset kilpailut

Ahonen teki maailmancup-debyyttinsä Rukalla marraskuussa 2019. Siellä hän sijoittui perinteisen hiihtotavan sprintissä 60:nneksi.

Kaudella 2022–2023 Ahonen hiihti B-maajoukkueessa. Hän hiihti joulukuussa 2022 Beitostølenin maailmancuposakilpailussa perinteisen hiihtotavan sprinttikisassa sijoitukselle 43, ja tammikuussa 2023 Les Roussesin maailmancuposakilpailussa perinteisen hiihtotavan sprinttikisassa sijoitukselle 29. Maaliskuussa 2023 hän hiihti Drammenin maailmancuposakilpailuissa perinteisen hiihtotavan sprinttikisassa sijoitukselle 50, ja maailmancup-kauden 2022–2023 päättäneissä Lahden osakilpailuissa hän sijoittui perinteisen hiihtotavan sprinttikisassa 20:nneksi, joka on hänen tähänastinen paras sijoituksensa maailmancupin osakilpailussa.

Kaudelle 2023–2024 Ahonen valittiin jälleen B-maajoukkueeseen. Maailmancup-kauden avanneissa Rukan osakilpailuissa hän sijoittui perinteisen hiihtotavan sprintissä 55:nneksi. Lisäksi hän hiihti Trondheimin osakilpailuissa, sijoittuen vapaan hiihtotavan sprintissä 60:nneksi.

Muuta
-----

Myös Ahosen veli Ville Ahonen on maastohiihtäjä.

Lähteet
-------

1. ↑  Tässä he ovat – Ylen ylioppilaskone kertoo kevään ylioppilaiden nimet *Yle Uutiset*.  18.5.2018. Viitattu 10.11.2022.
2. 1 2 3 4  AHONEN Olli - Athlete Information *www.fis-ski.com*. Viitattu 10.11.2022.
3. 1 2  Olli Ahonen *tulokset.hiihtoliitto.fi*. Viitattu 10.11.2022.
4. ↑  Sportti com Estonia- Maastohiihdon maajoukkueita on täydennetty - tässä valinnat | Sportti.com *sportti.com*. Viitattu 10.11.2022.
5. ↑  juhana.sarkela: Maastohiihdon B-maajoukkue, U23-maajoukkue ja nuorten maajoukkue nimetty *Suomen Hiihtoliitto*.  14.6.2023. Viitattu 28.7.2023.
6. ↑  Sillanvuo Consulting aloittaa yhteistyön Ville ja Olli Ahosen kanssa | sillanvuo *www.sillanvuo.fi*. Viitattu 10.11.2022.
Henry Sumner Maine
**Henry James Sumner Maine** (15. elokuuta 1822 – 3. helmikuuta 1888) oli brittiläinen juristi, joka tunnetaan vertailevan oikeustieteen uranuurtajana. Vuonna 1861 julkaistussa teoksessaan *Ancient Law* Maine selvitti ja vertaili Rooman ja Intian sekä Itä- ja Länsi-Euroopan oikeusjärjestelmien kehitystä.

Maine opiskeli Cambridgen yliopistossa ja toimi siellä sitten yksityisoikeuden professorina 1847–1854. Sen jälkeen hän opetti lontoolaisessa Inns of Court -lakioppilaitoksessa vuoteen 1862 asti, kunnes sai tehtävän Intian Kalkutasta siirtomaahallinnon oikeustieteellisenä asiantuntijana. Palattuaan Intiasta 1869 hänet nimitettiin Oxfordin yliopiston professoriksi ja sitten Cambridgen Trinity Hallin rehtoriksi ja kansainvälisen oikeuden professoriksi.

Teoksia
-------

* *Ancient Law* (1861)
* *Village Communities* (1871)
* *Lectures on Modern Theories of Succession to Property After Death* (1871)
* *Early History of Institutions* (1875)
* *Early Law and Custom* (1883)
* *International Law* (1888).

Lähteet
-------

1. ↑  Salonen, Lippo & Salonen, Sirkka (suom.) & Väänänen, Juha (toim.): "Maine, Henry", *Kuka teki mitä, Kuvitettu elämäkerrallinen hakuteos*, s. 164. Alkuteos Howat, Gerald & Wallis, Frank (toim.): *Who Did What? Mitchell Beazley Illustrated Biographical Dictionary*. Mitchell Beazley 1985. Suuri Suomalainen Kirjakerho, 1986. ISBN 951-643-251-4.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: sv:Henry Maine 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Chile
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Korea
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
* Portugali
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Juan d’Austria
**Juan de Austria** (**Juhana Itävaltalainen**) (24. helmikuuta 1547 Regensburg – 1. lokakuuta 1578 Namur) oli Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan hallitsijan Kaarle V:n avioton poika. Hänestä tuli sotilasjohtaja velipuolensa, Espanjan kuningas Filip II:n palveluksessa, ja hänet tunnetaan parhaiten roolistaan Pyhän liigan laivaston amiraalina Lepanton taistelussa.

Elämä
-----

Juan de Austria oli keisari Kaarle V:n ja regensburgilaisen porvarin tyttären Barbara Blombergin avioton poika. Hänet kasvatettiin Espanjassa isänsä käskystä ja tämän kuoltua velipuolensa Filip II:n hovissa, kun Filip oli tunnustanut hänet veljekseen vuonna 1559. Kunnianhimoinen ja ritarillinen nuorukainen oli alkuaan määrätty hengelliseen säätyyn pappisuralle, mutta sai toiveensa mukaan antautua sotilasuralle.

Filip II nimitti hänet vuonna 1568 Välimeren alueen kenraalikapteeniksi; vuosina 1569-1570 hän taisteli menestyksekkäästi maureja vastaan Granadassa. Hän sai paavin ja Venetsian avulla Lepanton taistelussa suuren merivoiton turkkilaisista 7. lokakuuta 1571. Vuonna 1573 hän valloitti Tunisin, jonne hän halusi perustaa oman kuningaskunnan, mutta valloitus menetettiin seuraavana vuonna. Filip myös vastusti kuningaskuntahanketta. Vuonna 1575 hänestä tuli Espanjan hallussa olleiden Italian alueiden kenraalikuvernööri, ja vuonna 1576 hän sai Espanjan Alankomaiden käskynhaltijan viran alueen kapinoidessa Espanjan valtaa vastaan. Juan onnistui sitten kukistamaan kapinalliset Gembloux'ssa 31. tammikuuta 1578, mutta kuninkaan epäluulo ehkäisi kaikki hänen toimensa ja pian hän kuoli ruttoon. Juan oli muun muassa tehnyt suunnitelmia Maria Stuartin vapauttamiseksi ja toivonut voivansa naimalla hänet hankkia itselleen Englannin ja Skotlannin kruunut.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Juan d’A’ustria *Nordisk familjebok*.  1919. Viitattu 27.11.2021.
2. 1 2 3  Juan d’A’ustria *Tietosanakirja*.  1909-1922. Viitattu 27.11.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Juan de Austria** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Chile
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Argentiina
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Alankomaat
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Petsamon Kolttakönkäällä (*Boris Gleb*) sijaitsi vuosina 1921–1944 **kolme eri hotellirakennusta**, jotka kaikki tuhoutuivat joko tulipalossa tai sotatoimien yhteydessä.

Ensimmäinen hotelli oli puurakenteinen, ja se otettiin hotellikäyttöön vuonna 1921. Rakennuksen olivat alun perin rakentaneet 1800-luvun lopulla venäläiset Petsamon luostarin munkit, mutta se otettiin Suomen valtion hallintaan Petsamon siirryttyä Suomelle. Hotellia tai matkailumajaa hoiti vuosina 1921-1924 Suomen Matkailijayhdistyksen vuokralaisena liikemies ja kirjailija Eero Lampio. Matkailijayhdistys alkoi itse hoitaa matkailumajaa vuodesta 1924 alkaen. Alkuperäistä pientä matkailumajaa laajennettiin 1934 kaksikerroksisella puisella hotellisiivellä ja Paatsjoen rantatörmällä sijainneella ravintolalla. Tämä laajennettu hotellirakennus tuhoutui kuitenkin hotellin keittiöstä alkaneessa tulipalossa 24. kesäkuuta 1937. Palossa kuoli yksi englantilainen matkailija ja useat matkailijat saivat ruhje- ja palovammoja. Palaneessa rakennuksessa oli 18 matkailijahuonetta, joissa oli tilaa kaikkiaan 60-70 matkailijalle. 

Toinen hotelli oli funkkistyylinen nelikerroksinen kivirakennus, ja se otettiin käyttöön 6. huhtikuuta 1939. Uudessa hotellissa oli 12 yhden hengen huonetta, 10 kahden hengen huonetta, yksi kaksio ja kolme neljän hengen yhteismajoitushuonetta. Lisäksi hotelliin kuului seurusteluhuone, ruokasali ja ns. norjalaiskahvila. Kesäisin oli käytössä myös viisi kesämajaa, joissa kussakin oli kaksi kolmen hengen huonetta. Kaikkiaan hotellissa oli majoitustilaa 80 henkilölle. Hotellissa oli keskuslämmitys, sähkövalaistus, oma puhelinkeskus ja kaikissa huoneissa lämmin ja kylmä vesi. Rakennuksen suunnitteli arkkitehti Aulis E. Hämäläinen.  Tämä hotellirakennus tuhoutui talvisodan aikana tammikuussa vuonna 1940, kun norjalaiset polttivat sen neuvostojoukkojen lähestyessä Kolttaköngästä.

Kolmannen hotellirakennuksen rakennutti Saksan ilmavoimat, ja se valmistui vuoden 1943 alussa. Hotelli oli vuokrattuna Saksan armeijan käyttöön. Se tuhoutui Lapin sodan aikana saksalaisten joukkojen vetäytyessä Petsamosta.

Lähteet
-------

* Seppo J. Partanen : Unelmia ja unelmien raunioita : Lapin matkailun perusta valettiin Petsamon tiellä (Arkistoitu – Internet Archive)
* Seppo J. Partanen : Kolttaköngäs, Lapin matkailun myyttinen alkukoti (Arkistoitu – Internet Archive)
* Köngäs (Boris Gleb), Suomen Matkailuyhdistyksen Matkailulehden artikkeli vuodelta 1921 (Petsamo-Seuran sivut)
* Tuhoutuneen taiteen museo : Kolttaköngäksen funkkishotelli (Arkistoitu – Internet Archive)

Viitteet
--------

1. ↑  Kolttakönkään matkailumaja paloi eilen aamulla perustuksiaan myöten, Ilta-Sanomat, 25.06.1937, nro 142, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
2. ↑  Kolttakönkään matkailuhotelli valmiina. Avataan yleisölle huomenna, Helsingin Sanomat, 07.04.1939, nro 94, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

Aiheesta muualla
----------------

* Kolttakönkään matkailuhotellin piirustukset valmistumassa, Helsingin Sanomat, 16.01.1938, nro 14, s. 9, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
**Aurora OS** eli **Russian Open mobile platform (OMP)** on venäläinen Linux-pohjainen yritys- ja viranomaiskäyttöön Rostelecomin kehittämä älypuhelinkäyttöjärjestelmä. Käyttöjärjestelmä on pohjautuu Jollan Sailfish-alustaan josta se on haarautui omaksi versiokseen 2019. Erona Sailfish-alustaan käyttöjärjestelmässä on oma sovelluskauppa ja viranomaisverkko ERA käyttää alustaa.

Historia
--------

Vuonna 2016 Jolla aloitti kehitysprojektin jonka tavoitteena oli lokalisoida Sailfish alusta Venäjälle. Tätä varten perustettiin oma yrityksensä ja venäjänkielinen versio sai nimen Sailfish Mobile OS RUS. Alustan ensimmäisiä käyttäjiä oli Venäjän posti. Vuonna 2018 Venäjän valtio haki itselleen turvallista matkapuhelinkäyttöjärjestelmää viranomaiskäyttöön. Sailfish Mobile OS RUS tuli valituksi ja Rostelecom sitä kehittäneen yhtiön. Vuonna 2019 alusta uudelleen nimettiin Aurora OS:ksi. Vuonna 2021 Jolla ilmoitti irtautuneensa projektista ja ettei enää kehittänyt sitä. Vuoden 2021 marraskuussa Nokiamob.net:n mukaan sitä käyttäviä laitteita olisi noin 400000.

Laitteet
--------

| Nimi | Julkaistu | Piirisarja | Näytön koko | RAM |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Aquarius Cmp NS208 |  |  | 8.0" |  |  |
| Aquarius CMP NS220 |  |  | 10.1" |  |  |
| Qtech QMP-M1-N |  |  | 5.99" |  |  |
| Qtech QMP-M1-N IP68 |  |  | 5.71" |  |  |
| MIG С55 |  |  |  |  |  |
| INOI 5i pro |  |  |  |  |  |
| МВК-2020 |  |  | 10,1" |  |  |
| F+ R570 |  |  | 5.7" |  |  |
| F+ Life Tab Plus |  |  |  |  |  |
| AYYA T1 |  |  | 6.55" |  |  |

Lähteet
-------

1. ↑  Cases *Sailfish OS*. Viitattu 20.3.2022. (englanniksi)
2. ↑  Sailfish OS vaihtoi nimensä Venäjällä – Tunnetaan nyt nimellä "Aurora OS" *SuomiMobiili*.  8.2.2019. Viitattu 20.3.2022.
3. ↑  Plea for official statement from Jolla *Sailfish OS Forum*.  25.2.2022. Viitattu 20.3.2022. (englanniksi)
4. ↑  Aurora OS is based on Sailfish but owned by OMP | Nokiamob *nokiamob.net*.  16.11.2021. Viitattu 20.3.2022. (englanniksi)
5. 1 2 3 4 5 6 7  Мобильные устройства на платформе ОС Аврора *web.archive.org*.  18.1.2022.  Arkistoitu 18.1.2022. Viitattu 20.3.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Tadadviser, Rostelecom has integrated devices based on the Aurora OS into the O2O - Infrastructure Operator for Operators project
*
**Eeva-Jonna Panula** eli **Eevis** (s. 1992, Seinäjoki) on suomalainen palkittu ohjelmistokehittäjä ja esteettömyysasiantuntija, joka työskentelee esteettömyysasiantuntijana Oura Health -teknologiayrityksessä. 

Panula on tullut tunnetuksi tekemästään työstä naisten koodaamisen puolestapuhujana. Hän oli ehdolla Nordic Women in Tech Award -kilpailun -finalistina vuonna 2021, ja samana vuonna hänelle myönnettiin ensimmäinen Mimmit Koodaa -palkinto. Hän on sittemmin pitänyt naisten osallisuudesta teknologia-alalla sekä esteettömyydestä puheita ja luentoja ympäri maailmaa, sekä kirjoittanut aiheesta tekstejä.

Panula opiskeli Venäjän kieltä ja kulttuuria Tampereen yliopistossa vuosina 2010–2016, ja valmistui Haaga-Helian ammattikorkeakoulusta informaatioteknologian alalta vuonna 2020. Nykyisin hän opiskelee Vaasan yliopistossa teknistä viestintää.

Lähteet
-------

1. ↑  Ilkka Pohjalainen: Seinäjoella on huutava pula koodareista, ja alalle kaivataan etenkin naisia, sanoo Siili Solutionsin toiminnanjohtaja – Seamk anoo koulutuksen järjestämistä *ilkkapohjalainen.fi*.  1.3.2020. Viitattu 09.04.2024.
2. ↑  Nominees 2021 Nordic Women In Tech Awards.
3. ↑  Mimmit koodaa -palkinto muiden innostajalle ja esimerkille – Eeva-Jonna Panula sai historiallisen palkintonsa presidentti Haloselta  23.4.2021. Software Finland.
4. ↑  Eeva-Jonna Panula: Don't Develop Just for Yourself - A Developer's Checklist to Accessibility  2024. Women in tech - global conference.
**Seutukaupunki** on kaupunki, joka on tietyn seudun ja talousalueen keskus, mutta ei kuitenkaan maakuntakeskus. Jotta kaupungista voi muodostua alueen taloudellinen keskus, sillä pitää olla tietyt mahdollisuudet elinkeinoelämän kehittämiseen. Vaikka monet toiminnot ovat muuttuneet kansainvälisiksi, toisaalta myös paikallisuus on saanut arvostusta. Seutukaupungeista käsin turvataan alueen asukkaiden mahdollisuudet osallistua erilaisiin toimiin sekä alueen hyvinvointipalvelut. Suomessa seutukaupungit muodostavat seutukaupunkiverkoston, josta käsin valvotaan asukkaiden etuja ennakoivasti sekä suunnitellaan tulevaisuuden kaupunki- ja aluepolitiikkaa. Eräässä selvityksessä on ilmennyt, että Suomessa seutukaupunkien suosio muuttokaohteina on kasvanut viime vuosina.

Lähteet
-------

1. ↑  Seutukaupungit ja seutukaupunkiverkostot Kuntaliitto. Viitattu 25.3.2024. [vanhentunut linkki]
2. ↑  Seutukaupungit entistä tunnetumpia ja houkuttelevampia suurten kaupunkien asukkaille  28.4.2022 Viitattu = 25.3.2024. Kuntaliitto.
**Valmet 1102** on vuonna 1973 esitelty traktorimalli, jonka valmistaja oli suomalainen Valmet-yhtiö. Se korvasi 1969 esitellyn Valmet 1100 -traktorin. Valmet 1102 korvattiin puolestaan vuoden 1980 lopussa Valmet 1203 -mallilla.

Valmet 1102 on järeä yleistraktori, joka on varustettu nelisylinterisellä turboahdetulla moottorilla, kaksoiskytkimellä, synkronoidulla vaihteistolla, hydro-ohjauksella, hydraulisella nostolaitteella, joka on riippumaton ajo- ja voimanottokytkimestä sekä voimanulosottokoneistolla. 1102-mallia valmistettiin sekä taka- että nelivetoisena.

Valmet 1102 -traktorista valmistettiin myös ns. teollisuusmallia mallimerkinnällä 1112. Teollisuusmallissa ei ole nostolaitetta eikä voimanottokoneistoa. Traktori sopii hyvin kaivureiden peruskoneeksi, koska siinä on suurennettu ohjaamo ja ympärikääntyvä istuin.

  

Vuonna 2023 Tourulan Lisenssipajalla, Mikkelin Norolassa Jyrähti. Oli syntynyt uusi ns "outolintu" 1102 markkinoille. Suutarin poika Lauri Maljanen sekä oli lanseerannut uuden lintumallin Valmet turbon. Tämä turbo liverti kahden painekielensä avulla aivan eri tavalla, kuin aikaisemmat 1102 mallit. Myöhemmin linnulla on ollut kyllä madot vähän hukassa ja nokka on pipattunut monessakin mäkimontussa eikä pokaaleja ole tullut linnun kotipesään.

Uusi hitek model on kyllä suunnitteilla vuonna 2024. Perästä siis kuuluu, kunhan lintu saa uudet sulat.

Valmet 1102 -traktorista valmistettiin myös ns. teollisuusmallia mallimerkinnällä 1112. Teollisuusmallissa ei ole nostolaitetta eikä voimanottokoneistoa. Traktori sopii hyvin kaivureiden peruskoneeksi, koska siinä on suurennettu ohjaamo ja ympärikääntyvä istuin.

Lähteet
-------

Riston tehdas muistelmat

1. ↑  Valmet 702-1102 *Konedata*.  1.4.2016. Viitattu 28.5.2019.
2. ↑  Valmet 1102-1203 (1979-83) *Konedata*.  1.4.2016. Viitattu 28.5.2019.
3. 1 2  *Valmet 1102, käyttö ja huolto*, sivu 9. Valmet Oy, Tourulan tehdas, Jyväskylä. Teoksen verkkoversio:
Maemoa käyttävä Nokia 770.
Maemoa käyttävä Nokia N800.
**Maemo** on Linux-pohjainen kehitysalusta kämmenmikroille. Sitä käyttävät Nokia 770 Internet Tablet sekä sen seuraajat Nokia N800, Nokia N810 ja Nokia N900. Maemo-alusta esiteltiin 25. toukokuuta 2005 Linux World Summit -tapahtumassa 770:n julkistamispäivänä.

Helmikuussa 2012 Mobile World Congressissa julkistettiin Maemo projektin sulauttaminen Moblinin kanssa MeeGo mobiili-ohjelmistoalustan luomiseksi.

Maemo 5 -kirjaston pino näyttää tältä:

|  |
| --- |
| Hildon |
| GTK+ | D-Bus |
| X Window System |
| Debian |
| Linux |

Avoimen lähdekoodin komponentit ovat tunnettuja Linuxin työpöytäympäristön kirjastoja, joten sovellusten siirrettävyys on yksinkertaista. 

Maemo-kehitys tehdään Scratchbox-nimisessä ristikäännöstyökalussa.

Saksan Financial times julkaisi 11. elokuuta 2009 artikkelin, jossa kerrottiin Maemon tulevan käyttöön laajamittaisesti Nokian matkaviestinten käyttöjärjestelmäksi Symbian-käyttöjärjestelmän rinnalle. Nokia otti ensimmäiseksi Maemo-alustan käyttöön Internet Tablet -laitteissa.

Nimi Maemo on peräisin yhdeltä Nokian sisäiseltä palvelimelta. Nimi on alkujaan luotu Linuxin salasanageneraattorilla eikä se tarkoita mitään.

Versiohistoria
--------------

### OS2005

Versio tuli käyttöön Nokian 770 Internet Tabletissa. Sen mukana toimitettiin Opera-selain, Flash 6, perustason sähköposti- ja RSS-sovellukset, musiikki- ja videosoitin, PDF-lukija, kuvankatseluohjelma, sovellustenhallinta ja valikoima erilaisia pelejä.

### OS2006

Nokia julkisti uuden version 16. toukokuuta 2006. Sen vakautta oli paranneltu ja ulkoasua oli uudistettu.

### OS2007

OS2007 julkaistiin Nokia N800:n yhteydessä tammikuussa 2007. Versiossa oli korjattu runsaasti aiempien versioiden bugeja ja parannettu suorituskykyä. Mukana tuli Opera 8 ja Flash 7.

### OS2008

OS2008 julkaistiin Nokia N810:n yhteydessä marraskuussa 2007. Tämän version saa päivitettyä myös aiempaan Nokia N800:an. Tässä Mozilla-pohjainen selain korvasi aiemman Opera-selaimen. Mukana oli Windows Media Playerin tiedostomuotojen ja H.264:n tuki.

### Maemo 5

Maemo 5 on Nokia N900:n käyttöjärjestelmä.

Katso myös
----------

* OpenMoko

Lähteet
-------

* Digitoday
* Financial Times Deutschland

### Viitteet

1. ↑  Leppänen, Timo: *Merkilliset nimet. Tarinoita yritysten ja tuotteiden nimistä*. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2016. ISBN 978-952-222-720-1.

Aiheesta muualla
----------------

* Maemon kotisivu
* Maemo Nokia.com (Arkistoitu – Internet Archive)
* Maemo-sovelluksia
* Maemo planet
* Maemo Bugzilla
* Maemo 4 Quick Start Guide (Arkistoitu – Internet Archive)

Nokian alustat

|  |  |
| --- | --- |
| Käyttöjärjestelmät | 
* Maemo
* MeeGo
* Nokia Asha Platform
* Nokia X Platform
* Smart Feature OS
* Symbian

 |
| Ohjelmistokehykset | 
* Series 30
* Series 30+
* Series 40
* Series 60 (N-Gage)
* Series 80
* Series 90

 |
| Muita artikkeleita | 
* Accredited Symbian Developer
* Carbide.c++
* Qt
* Symbian Foundation

 |
Wilhelm Andreas Wexels
**Wilhelm Andreas Wexels** (19. maaliskuuta 1797 Kööpenhamina, Tanska – 14. toukokuuta 1866 Kristiania, Oslo, Norja) oli norjalainen luterilainen teologi ja virsirunoilija.

Wexelsin isä oli norjalainen, äiti tanskalainen. Hän aikoi ensin meriupseeriksi, mutta muutti mieltään ja alkoi opiskella teologiaa. Hän valmistui ylioppilaaksi ja muutti Norjaan 1814 jossa hän jatkoi opintojaan Kristianian yliopistossa ja valmistui teologian kandidaatiksi 1818. Vuodesta 1819 hän oli pappina Oslon Vår Frelser kirke – kirkossa, (Oslon Tuomiokirkko) kuolemaansa saakka. Vuosina 1849 1851 hän toimi Norjan ensimmäisenä käytännöllisen teologian, pastoraaliteologian professorina.

Wexels oli oman aikansa merkittävimpiä sananjulistajia Norjassa. Hänen julistuksensa keskittyi hengelliseen uudistukseen ajan vallitsevasta rationalismista poiketen.1848 hänet valittiin ylivoimaisella äänten enemmistöllä Bergenin piispaksi mutta hän kieltäytyi pysyen uskollisena seurakunnalleen ja muille lukuisille kirkollisille tehtäville. Hän sai vaikutteita herrhutismista ja grundtvigilaisuudesta ja hän oli ensimmäisiä Grundtvigin ajatusten levittäjiä Norjassa.

Hän oli myös merkittävä virsirunoilija ja virsikirjojen julkaisija. Norjan kirkon virsikirjassa on neljä hänen kirjoittamaansa sekä kolme hänen kääntämäänsä virttä. Hän julkaisi kaksi virsikirjaa 1849 ja 1853 ja hänen oppi- ja hartauskirjoista on ilmestynyt lähes 20 painosta. Hänen virsikirjaehdotuksensa vuodelta 1849 ei kuitenkaan saanut kannatusta, ja Norjan kirkon uudeksi virsikirjaksi tuli Magnus B. Lagstadin virsikirja.

Wexelsin virsiä suomenkielisissä virsi- ja laulukirjoissa
---------------------------------------------------------

**Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirja**

* 143 Oi päivä suuri autuas *Å, tenk når engang samles skal, 1846*. (Suom. Simo Korpela 1903. Virsikirjaan 1938, säv. Nikolaus Herman 1554.)

**Ruotsin kirkon virsikirja**

* 320 Näetkö: kerran raskas usva haihtuu *Tænk, naar engang den Taage er forsvunden* **(**Ruots. Elin Silén 1920, Anders Frostenson 1980, Suom. 1870, Uud. suom. Pekka Kivekäs 1997, säv. Oscar Ahnfelt 1850)

**Hengellisiä lauluja ja virsiä**

* 398 On päivä suuri riemuinen (Suom. Simo Korpela 1903)
* 420 Kun kansat yössä taivaltaa (Suom. Aune Krohn 1921)
* 517 Ah aikaa, jolloin synnin sumu haihtuu *Tænk, naar engang den Taage er forsvunden* (Suom. 1905)

**Siionin kannel**

* 489 On aika, jolloin synnin sumu haihtuu *Tænk, naar engang den Taage er forsvunden* (suom. 1890, uud. Anna-Mari Kaskinen)

Lähteet
-------

1. ↑  Oscar Lövgren: *Psalm- och sånglexikon*, s. 758. Gummesons bokförlag, Stockholm, 1964. (ruotsiksi)
2. 1 2  Wilhelm Andreas Wexels *snl.no*. Viitattu 17.11.2020. (norjaksi)
3. ↑  Wilhelm Andreas Wexels *snl.no*. Viitattu 17.11.2020. (norjaksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Yhdysvallat

 |

 |
**Ivar Edvard Wilskman** (26. helmikuuta 1854 Töysä – 10. huhtikuuta 1932 Helsinki) oli suomalainen urheiluvaikuttaja ja professori. Hän oli voimisteluseura Helsingin Turnarien perustajia ja muutenkin aktiivinen urheiluseuratoiminnan käynnistäjä, muun muassa Suomen Valtakunnan Urheiluliiton (SVUL) ensimmäinen puheenjohtaja ja alan oppikirjojen tekijä. Hän perusti Suomen ensimmäisen suomenkielisen urheilulehden nimeltään *Suomen Urheilulehti*.

Lontoon olympialaisissa vuonna 1908 Wilskman oli joukkueenjohtajana Suomen voimistelujoukkueessa, joka voitti olympiapronssia.

1910- ja 1920-luvuilla professori Wilskman pyrki selvittämään suomalaisen rodun ja Suomen eri heimojen tyypillisiä piirteitä mittauttamalla suojeluskuntien urheiluseurojen jäseniä. Hän toimi myös missikilpailujen tuomarina. Wilskmanin toiminnalla oli osansa suomalaisessa rodunjalostusajattelussa.

Suomen itsenäistyttyä Wilskman toimi kouluhallituksen liikunnan tarkastajana. Suomen hallitus perusti vuonna 1920 Valtion voimistelu- ja urheilulautakunnan, jonka ensimmäiseksi puheenjohtajaksi nimitettiin Ivar Wilskman. Tässä tehtävässä hän oli aina eroonsa vuoteen 1927 asti.

Sukututkija Atle Wilskman (1883–1921) oli Wilskmanin ja hänen vaimonsa Mathilda Wilhelmina Roschierin poika. 

Suomen urheilun isänä tunnetun Ivar Wilskmanin näköispatsas on syntymäkunnan Töysän koulu- ja vapaa-aikakeskuksen pihalla katse suunnattuna, kello kädessä, viereiselle Iivarin keskusurheilukentälle päin.

Lähteet
-------

1. ↑  Kansalliskirjasto.
2. ↑  Virtamo, Keijo (toim.): *Fokus-Urheilu 2*, s. 17. Otava, 1970.
3. ↑  Valkoisen Suomen urheilevat soturit. (Arkistoitu – Internet Archive) (*Helsingin Sanomat* 1997.)
4. ↑  Kulttuuri. (Arkistoitu – Internet Archive) Töysän kunta

Aiheesta muualla
----------------

* Hentilä, Seppo: / Wilskman, Ivar (1854–1932). *Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen)*.  25.8.2000. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
* Nieminen, Mikko: SUL 100 vuotta – Ivar Wilskman. (arkistoitu linkki)  31.1.2006. Suomen Urheiluliitto ry.  Arkistoitu 29.4.2013. Viitattu 15.6.2019.

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
SVUL:n puheenjohtajat |
| --- |
|  |
| Puheenjohtajat | 
* Ivar Wilskman (1906–1914)
* Kaarle Majantie (1914–1919)
* Aksel Ek (1919–1924)
* Kustaa Levälahti (1925–1927)
* Aksel Ek (1928–1931)
* Väinö Niiniluoto (1932–1934)
* Jukka Rangell (1934–1945)
* Väinö Karikoski (1945–1951)
* Jukka Rangell (1951–1954)
* Kauno Kleemola (1954–1960)
* Akseli Kaskela (1960–1971)
* Erkki Kivelä (1972–1981)
* Jukka Uunila (1982–1993)
* Heino Avikainen (1993–2005)
* Martti Huhtamäki (2005–2017)
* Tarja Mäki-Punto-Ristanen (2017–2018)

 |  |

 |

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Biografiskt Lexikon
* Uppslagsverket Finland
* Biografiasampo
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
Tinkara Kovač
**Tinkara Kovač**  (s. 3. syyskuuta 1978 Koper) on slovenialainen laulaja ja huilisti, joka edusti maataan vuoden 2014 Eurovision laulukilpailussa kappaleella "Spet", joka muutettiin euroviisuja varten englanninkieliseksi kappaleeksi "Round And Round". Kovač sijoittui finaalin toiseksi viimeiseksi eli sijalle 25. Kovačilla on myös muita hittejä kuten "Spezzacuori". Lisäksi hän on tehnyt kaksi studioalbumia Sloveniassa sekä muita äänitteitä Italiassa ja Dallasissa, Yhdysvalloissa. Kovačilla on oma levytysyhtiö nimeltään NAI.

Lähteet
-------

1. ↑  Nova skladba Če to je vse *delo.si*.  27.11.2009. Viitattu 20.3.2018. (sloveeniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Tinkara Kovač** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Maximilian Alexander Philipp zu Wied-Neuwied** (23. syyskuuta 1782 Neuwied – 3. helmikuuta 1867 Neuwied) oli saksalainen prinssi, tutkimusmatkailija, kansatieteilijä ja luonnontieteilijä.

Wied oli prinssi Johann Friedrich Alexander zu Wied-Neuwiedin (1741–1809) ja kreivitär Louise Wilhelmine Sayn-Wittgenstein-Berleburgin (1747–1823) toinen poika. Valistuksen ajan lopun Euroopassa syntyneenä hänestä tuli aikansa kahden johtavan persoonan ystävä: Johann Friedrich Blumenbachin, huomattavan vertailevan antropologin, jonka alaisuudessa hän opiskeli biologisia tieteitä Göttingenin yliopistossa 1811–1812, sekä Alexander von Humboldtin, joka työskenteli Maximilianin ohjaajana. Napoleonin sodan aikana hän liittyi Preussin armeijaan 1802, kohoten arvossa kenraalimajuriksi. Hän vetäytyi armeijan palveluksesta vuonna 1815.

Wied johti tutkimusmatkan Kaakkois-Brasiliaan 1815–1817 ja matkalta palattuaan kirjoitti teokset *Reise nach Brasilien* (1820–1821) ja *Beiträge zur Naturgeschichte von Brasilien* (1825–1833). 1832–1834 hän matkusti Pohjois-Amerikassa. Sairastuttuaan vaikeasti hän joutui viettämään talven 1832–1833 New Harmonyssa Indianassa, missä hän tutustui Thomas Sayhin ja Charles Alexandre Lesueuriin. Keväällä hän matkusti Great Plainsin alueelle mukanaan sveitsiläinen taidemaalari Karl Bodmer, jonka kanssa he kulkivat ylös Missouria. Matkalta palattuaan hän kirjoitti teoksen *Reise in das Innere Nord-Amerikas* (1840). Matkoillaan hän tutki intiaaniheimojen, kuten mandanien ja hidatsojen, kulttuuria samoin kuin alueiden kasvistoa ja eläimistöä. Hän matkusti myös Hondurasissa.

Maximilian kuvaili ja nimesi tieteelle lukuisia uusia kasvi- ja eläinlajeja, linnuista muun muassa keltajalkatinamin (*Crypturellus noctivagus*). Hänen kunniakseen on nimetty parananaratti (*Pionus maximiliani*), oliiviselkätapakulo (*Melanopareia maximiliani*) ja isosysisirkkunen (*Oryzoborus maximiliani*).

Lähteet
-------

1. ↑  Valdosta
2. ↑  BirdLife Suomi (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Maximilian zu Wied-Neuwied** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Australia
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
	+ 2
* Portugali

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* International Plant Names Index
* Leopoldina

 |
|  |
| Taiteenala | 
* RKD Artists

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |