**Solitudo** on sukupuuttoon kuollut kilpikonnasuku. Se sisältää suurikokoisia maakilpikonnia, jotka elivät Välimeren saarilla plioseenilla ja pleistoseenilla.

Taksonomia
----------

*Solitudo* kuvattiin uutena sukuna vuonna 2022, mutta tyyppilaji oli kuvattu jo vuonna 1877 nimellä *Testudo robusta*. Samoin *Testudo gymnesicus*, nykyään *Solitudo gymnesica*, kuvattiin vuonna 1914. Nämä lajit on eri aikoina sijoitettu paitsi *Testudo*-sukuun myös sukuihin *Geochelone*, *Centrochelys*, *Cheirogaster* ja *Titanochelon*.

Vuoden 2022 tutkimuksen perusteella nämä kaksi lajia ja uutena kuvattu *Solitudo sicula* muodostavat oman kehityslinjansa, joka eroaa muista maakilpikonnista reisiluun anatomian perusteella. Kehityslinja kuvattiin uutena sukuna *Solitudo*, mutta on vielä epäselvää, minne se sijoittuu maakilpikonnien sukupuussa. Muinais-DNA:n eristämistä yritettiin, mutta se epäonnistui.

Levinneisyys ja ajoitus
-----------------------

Kaikki *Solitudo*-lajit elivät Välimeren saarilla. Lajeista vanhin, *Solitudo gymnesica*, eli Menorcalla plioseenilla. Se saattoi joutua Mallorcalta saapuneen eläimistön syrjäyttämäksi, tai vaihtoehtoisesti se katosi ilmastonmuutoksen takia jo ennen tämän eläimistön tuloa. Muut *Solitudo*-lajit tunnetaan pleistoseeniajan jäänteistä. *Solitudo robusta* eli Maltalla ja *Solitudo sicula* Sisiliassa. Lisäksi Sisiliasta on löydetty pleistoseenisia jäänteitä, jotka edustavat vielä kuvaamatonta taksonia.

Suvun nuorimmat tunnetut jäänteet kuuluvat lajille *Solitudo sicula*, ja niiden ikä on noin 12,5 tuhatta vuotta. On mahdollista, että ihmiset metsästivät ja söivät *Solitudo sicula* -lajia ja siten vaikuttivat sen sukupuuttoon.

Kuvaus
------

*Solitudo*-kilpikonnat olivat kooltaan suuria tai jättimäisiä. *Solitudo gymnesica* -lajin kilven pituus oli noin 110–130 senttimetriä ja *Solitudo robusta* -lajin noin 85 senttimetriä. *Solitudo sicula* -lajin kilpi oli arviolta 50–60 senttimetriä pitkä. Kuvaamaton sisilialainen laji oli samaa kokoluokkaa kuin *Solitudo sicula*, mutta se oli anatomialtaan lähimpänä *Solitudo robusta* -lajia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Valenti, Pietro et al.: The last of the large-sized tortoises of the Mediterranean islands.  *Zoological Journal of the Linnean Society*, 2.7.2022, 196. vsk, nro 4, s. 1704–1717. doi:10.1093/zoolinnean/zlac044. ISSN 0024-4082. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 1.4.2024.  (englanniksi)
2. 1 2  Rhodin, Anders G. J. et al.: Turtles and Tortoises of the World During the Rise and Global Spread of Humanity: First Checklist and Review of Extinct Pleistocene and Holocene Chelonians.  *Chelonian Research Monographs*, 16.4.2015, 5. vsk, nro 8, s. 1–66.  Chelonian Research Foundation. doi:10.3854/crm.5.000e.fossil.checklist.v1.2015. ISSN 1088-7105. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 28.4.2019.  (englanniksi)
3. 1 2  Cardona, Josep Quintana & Agusti, Jordi: First evidence of faunal succession in terrestrial vertebrates of the Plio-Pleistocene of the Balearic Islands, western Mediterranean.  *Comptes Rendus Palevol*, toukokuu 2019, 18. vsk, nro 3, s. 317–324. doi:10.1016/j.crpv.2019.02.001. ISSN 1631-0683. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 1.4.2024.  (englanniksi)
4. ↑  Europe's most recent fossil of giant tortoise discovered *Phys.org*.  5.7.2024. Viitattu 1.4.2024. (englanniksi)