recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**AIM-7 Sparrow** ("Varpunen") on yhdysvaltalainen, puoliaktiivinen, tutkahakuinen keskimatkan ilmasta-ilmaan-ohjus. Se on ollut muun muassa Yhdysvaltain laivaston, merijalkaväen ja ilmavoimien käytössä. Ohjus on ollut länsimaiden käytössä 1950-luvun lopulta 2000-luvun alkuun asti. Yhdysvalloissa se on väistynyt AIM-120 AMRAAM:n tultua käyttöön. Sen viimeisin versio on AIM 7 P, johon olemassa olevia ohjuksia on päivitetty. Ohjuksen varsinainen kehitystyö on kuitenkin päättynyt.

Ohjuksen kehitys
----------------

Ohjuksen kehittely aloitettiin 1940-luvun lopulla Yhdysvaltain laivaston ohjelmassa ohjattavan rakettiaseen saamiseksi ilmasta-ilmaan -käyttöön. Ohjus saatiin palveluskäyttöön 1950-luvun lopussa ja oli eräs ensimmäisiä lajissaan. Kuten kaikkien vastaavien ohjusten on sen puoliaktiivisuuden heikkoutena jatkuva tutkalähetteen tarve ampuvasta koneesta. Tämä sitoo ampuvan koneen osoittamaan maalia osumaan tai ohimenoon asti. Jos tässä tilanteessa joutuu väistämään vihollisen hyökkäyksiä se voi aiheuttaa tutkalukituksen menettämisen, jolloin ohjus eksyy. Ohjuksesta tehtiin sekä tavanomainen kiskolta ammuttava versio että runkoon asennettava versio. Laukaisulaitteessa oli tällöin heittäjä, joka irrotti ohjuksen ennen moottorin käynnistymistä.

Asetta käytettiin Vietnamissa, missä sen menestys oli heikkoa. Tämä johtui mm. pitkästä minimilaukaisuetäisyydestä ja yleisestä epäluotettavuudesta, jota trooppinen ilmasto korosti.

Italiassa ja Isossa-Britanniassa ohjuksesta kehitettiin parannetut versiot nimillä Aspide ja Skyflash. RIM-7 Sea Sparrow on AIM-7 -ohjuksesta kehitetty ilmatorjuntaohjus merivoimille. Tutkan tuhoamiseen tarkoitettu AGM-45 Shrike -ohjus kehitettiin Sparrow-ohjuksesta yhdistämällä sen moottoriin ja runkoon tutkasäteilyn ilmaisin.

Kaavaillun R- version kehitys lopetettiin korkeiden kustannusten vuoksi.

Tekniset tiedot
---------------

*Lähde:* 

* Puoliaktiivinen
* Laukaisuetäisyys minimi 600 m
* Poispäin lentävää maalia vastaan maksimi toimintamatka 50 km, kohtilentävä 100 km
* Pituus 3,70 m
* Evien kärkiväli 1 m
* Läpimitta 20 cm
* Paino 228 kg josta taistelukärki 40 kg

Taistelukärjessä on räjähteen ympärillä toisiinsa sidottuja metallitankoja.
Räjähdyksessä niistä muodostuu laajeneva, leikkaava rengas.

* Nopeus Mach 4

Lähteet
-------

* Gunston, Bill: *The Illustrated Encyclopedia of the World’s Rockets & Missiles*. Salamander Books Ltd, 1979. ISBN 0861010299, ISBN 978-0861010295.
* Useita kirjoittajia, Ohjukset DI Heikki Järvenpää: *Ilmavoimat 1991 osio Ilmataisteluohjukset tänään ja huomenna*, s. 73. Helsinki: Ilmavoimien tuki-säätiö. ISSN 0784-7319.

**Viitteet**

1. 1 2 3   Viitattu 21.6.2022.
2. 1 2  Sparrow kehitys *designation-systems.net*.
3. 1 2  Gunston s. 228
4. 1 2 3 4 5  Ilmavoimat 1991 s. 82
5. ↑  Ilmavoimat taulukko s. 92

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **AIM-7 Sparrow** Wikimedia Commonsissa
**AJK-Jatkokoulutus** on visuaalisen markkinoinnin, sisustussuunnittelun ja tapahtumatuotannon koulutukseen erikoistunut yksityinen aikuiskouluttaja Helsingissä.

AJK-Jatkokoulutus on toiminut vuodesta 1993 lähtien. Koulutusta järjestetään oppisopimuskoulutuksena, yrityskoulutuksena sekä kaikille avoimena maksullisena koulutuksena. Koulutus painottuu monimuoto-opiskeluun, joka koostuu lähiopetuksesta, ohjatusta etäopiskelusta ja itsenäisestä työskentelystä. Opiskelijoita on vuosittain noin 200.

Koulutusohjelmat
----------------

* Visualistin koulutus
* Visualistin tutkinto
* Sisustussuunnittelijan koulutus
* Tapahtumatuottajan koulutus
* Julkisten tilojen suunnittelijatn koulutus

Koulutusohjelmat ovat noin 4–15 kuukauden pituisia.

Lähteet
-------

1. ↑  AJK-Jatkokoulutus, kotisivu AJK-Jatkokoulutus. Viitattu 4.7.2012.
2. 1 2 3  Visuaalista markkinointia ja sisustuskoulutusta aikuisille *ajk-jatkokoulutus.fi*. Viitattu 4.7.2012.
3. ↑  Opiskelijat AJK-jatkokoulutus.  Arkistoitu 4.6.2012. Viitattu 4.7.2012.
**AIDS** (myös **Aids Info Disk** tai **PC Cyborg Trojan**) on troijalainen haittaohjelma, joka estää tietokoneen käytön, ellei vaadittua rahasummaa makseta tietylle tilille. Se oli ensimmäisiä kiristyshaittaohjelmatyyppisiä viruksia.

Joulukuussa 1989 lähetettiin WHO:n tapaamisen vierailijoille ja englantilaisen tietokonelehden tilaajille tuhansia kopioita disketistä, jolla piti olla vuorovaikutteinen tietokanta AIDSista ja siihen liittyvistä riskeistä. Levyllä ollut ohjelma kuului *PC Cyborg Corporationille*. Ohjelman asentaminen näytti seuraavan tekstin:

> »If you install [this] on a microcomputer...then under terms of this license you agree to pay PC Cyborg Corporation in full for the cost of leasing these programs.» 
> 
> 

Ohjelman hinta, 378 dollaria, piti lähettää panamalaiseen postilokeroon.

> »In the case of your breach of this license agreement, PC Cyborg reserves the right to take legal action necessary to recover any outstanding debts payable to PC Cyborg Corporation and to use program mechanisms to ensure termination of your use... These program mechanisms will adversely affect other program applications... You are hereby advised of the most serious consequences of your failure to abide by the terms of this license agreement; your conscience may haunt you for the rest of your life... and your [PC] will stop functioning normally... You are strictly prohibited from sharing [this product] with others...» 
> 
> 

Tämän jälkeen tietokoneeseen asentui laskuri, joka salli tietokoneen käynnistämisen 90 kertaa. Jos tänä aikana ei ollut maksanut panamalaiselle tilille ohjelman hintaa, niin virus piilotti tietokoneen tiedostot, tehden siitä käyttökelvottoman.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Smith, George: The Original Anti-Piracy Hack (Kolumni)  12.8.2002. SecurityFocus.  Arkistoitu 10.6.2011. Viitattu 7.4.2014. (englanniksi)
**Audi 80 B1** (Typ 80) on Audi 80:n ensimmäisen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 1972–1978. Se korvasi edeltäneen Audi F103 -mallisarjan ja seuraajaksi tuli B2.

Audi 80 B1 (1972–1978)
----------------------

Ensimmäisen sukupolven Audi 80 esiteltiin heinäkuussa 1972 kaksi- ja neliovisina sedaneina. Se oli aikanaan edistyksellinen auto etuvetoisuutensa ja tilankäyttönsä vuoksi. Sisätilat olivat edeltäjää suuremmat, vaikka pituutta olikin 20 senttimetriä vähemmän. Samaa pohjalevyä käytettiin myös seuraavana vuonna markkinoille tulleessa Volkswagen Passatissa. Perusmalleissa oli kaksi pyöreää ajovaloa, kun taas ylellisemmässä GL-mallissa ja urheilullisessa GT:ssä puolestaan neljä. Australiassa, Yhdysvalloissa ja Kanadassa autoa myytiin **Audi Fox** -nimisenä. Audi 80 valittiin Vuoden autoksi Euroopassa 1973.

Audi 80 GL
Vuonna 1975 esiteltiin viisiovinen farmarimalli Avant.

Neliovinen Audi 80 B1.
Syksyllä 1976 malli koki kasvojenkohotuksen, jossa sen ulkonäköä muokattiin vastaamaan hiljattain esiteltyä suurempaa Audi 100 (C2) -mallia. Ajovalot muuttuivat neliskulmaisiksi ja takavaloista tuli aiempaa leveämmät.

Audi 80 B1 Avant
Facelift-mallin Audi 80 B1.

Lähteet
-------

1. ↑  Klassik-Test: Audi 80 GL – Audis neuer Leistungsträger *Auto Bild Klassik*.  17.8.2012. Viitattu 9.8.2020. (saksaksi)
2. ↑  1973 – Audi 80 Car of the Year. Viitattu 9.8.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Audi 80 (B1)** Wikimedia Commonsissa
Hurrikaani Deanin tyyppiset trooppiset pyörremyrskyt ovat dissipatiivisia systeemejä.
Belousov-Zhabotinskyn reaktio on dissipatiivinen systeemi.
**Dissipatiivinen systeemi** tai dissipatiivinen rakenne on energiaa sitova avoin järjestelmä, joka on kaukana lämpöopillisesta tasapainosta. Dissipatiivinen systeemi kuluttaa energiaa ja vaihtaa ainetta ja energiaa ympäristönsä kanssa. Dissipatiiviset systeemit käyttäytyvät tilanteesta riippuen eri tavoin, ja voivat synnyttää mutkikasta, joskus kaoottista rakennetta ja toimintaa.

Ympäristönsä kanssa vuorovaikutteiselle dissipatiiviselle systeemille on ominaista, että sen sisäinen entropia voi tilapäisesti vähetä ympäristön kustannuksella. Itseorganisoituva dissipatiivinen järjestelmä käyttää lävitseen virtaavaa energiavuota epäjärjestyksen poistamiseen. Esimerkiksi trooppisen pyörremyrskyn synty pohjautuu pohjimmiltaan Auringon energiaan.

Useimmat elolliset ja ei-elolliset järjestelmät ovat avoimia, epätasapainossa, kaukana termodynaamisesta tasapainosta ja sen takia dissipatiivisia järjestelmiä.

Dissipatiivisia systeemejä
--------------------------

Dissipatiivinen systeemi on aina avoin, muuttuva järjestelmiä, joka on epätasapainossa ympäristönsä kanssa.

Dissipatiiviset systeemit saattavat olla yksinkertaisia, mutta jotkut hyvinkin järjestyneitä ja mutkikkaita.

Esimerkiksi lämpötilaerojen aiheuttava lämpöä kuljettava ainevirtaus, konvektio, on dissipatiivinen systeemi. Se tulee esille Benardin soluina, jotka ovat kiertävää virtausta kuumasta kylmään ja takaisin. Dissipatiiviset järjestelmät kykenevät monesti itseorganisoitumiseen, koska dissipatiivinen systeemi on avoin, järjestys sen sisällä voi joksikin aikaa kasvaa, vaikka kehitys pyrkiikin termodynamiikan toisen pääsäännön mukaan viemään kohti tasaista tilaa. Esimerkiksi konvektiiviset virtaukset järjestyvät monesti muuttuviksi kuvioiksi.

Matalapaineet ja trooppiset hurrikaanit ovat dissipatiivisia järjestelmiä, joita pyörittää Auringon energia.

Elämää pidetään myös mutkikkaana dissipatiivisena järjestelmänä. Sille ovat ominaisia hyvin mutkikkaat, erikoistuneet toiminnalliset kokonaisuudet ja kohtalaisen pieni entropia. Näin ollen elämän järjestelmän kuvaaminen vaatii suuren määrän tietoa. Pienimmässä tumattomassa solussa, jonka geeni on noin 1,4 miljoonaa emäsparia pitkä, vaatii teoriassa noin 2,8 megabittiä eli 0,35 megatavua tietoa, jos tietoa ei pakata tavalla joka ottaa huomioon mahdolliset samankaltaisuudet esim. eri entsyymien geeneissä. Bakteerissa oleva suuri tietomäärä mahdollistaa sen säilymisen tasapainossa hyvinkin muuttuvissa oloissa. Bakteerikaan ei säily loputtomiin, vaan sen hajoaminen vapauttaa siihen sisältyneen entropiapienenemisen kasvamaan luonnossa fysiikan lakien mukaan.

Katso myös
----------

* Dynaaminen systeemi
* Itseorganisaatio

Aiheesta muualla
----------------

* The dissipative systems model The Australian National University
**Bakary Traoré** (1945 Tongué – 23. maaliskuuta 1991 Bamako) oli malilainen matemaatikko ja ministeri, josta tuli yksi vuoden 1991 vallankumouksen uhreista.

Traorén ura heijastaa Malin koulutusjärjestelmän kehitystä. Hän suoritti peruskoulun ensimmäisten oppilaiden joukossa vuonna 1963 ja valmistui yläkoulun opettajaksi Katibougoun normaalikoulusta vuonna 1965. Traoré työskenteli opettajana Blassa ja jatkoi sitten opintojaan Bamakon opettajakorkeakoulussa, josta hän valmistui keskikoulun matematiikan opettajaksi vuonna 1969. Traoré työskenteli vuoden Markalan lyseossa ja siirtyi sitten vuonna 1970 avattuun Bamakon korkeakoulukeskukseen, jonka tehtävänä oli valmistaa tohtoreita maan korkeakouluja varten. Traore puolusti matematiikan väitöskirjaansa yhtenä ensimmäisistä Malissa koulutetuista tohtoreista vuonna 1973.

Traoré työskenteli Malin kasvatustieteellisen instituutin asiantuntijana, Bamakon opettajakorkeakoulun, hallintokorkeakoulun ja Katin sotakoulun opettajana sekä keskikoulujen ja opettajakorkeakoulun matematiikan ylitarkastajana. Vuonna 1979 hänestä tuli opetusministeriön korkeakoulu- ja tiedeosaston ja vuonna 1984 kasvatustieteellisen instituutin ja normaalikoulujen osaston johtaja. Traoré nimitettiin Malin urheilu-, taide- ja kulttuuriministeriksi vuonna 1986 ja myöhemmin hänestä tuli opetusministeri.

Maaliskuun 1991 demokratiamielenosoitusten aikana opetusministeri Traoré yritti käydä vuoropuhelua opiskelijajärjestö AEEM:n kanssa. Muutamaa päivää ennen sotilasvallankaappausta opiskelijat hakkasivat Traorén kuoliaaksi, raahasivat hänen ruumiinsa kadulle ja sytyttivät sen tuleen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Promotions Bakary Traoré: L’ESTM réhabilite un homme de science et de culture *Maliweb*. Viitattu 18.12.2019.
2. 1 2  Imperato, Pascal James & Imperato, Gavin H.: *Historical Dictionary of Mali, fourth edition*, s. 25. Lanham: Scarecrow Press, 2008. ISBN 978-0-8108-5603-5.
3. ↑  Spécial 26 Mars: Les journées chaudes de mars 1991 *Maliweb*. Viitattu 18.12.2019.
**Brian Oldfield** (1. kesäkuuta 1945 Elgin, Illinois – 26. maaliskuuta 2017) oli yhdysvaltalainen kuulantyöntäjä. Oldfield osallistui Münchenin kesäolympialaisiin vuonna 1972, jossa hän sijoittui kuudenneksi. Olympialaisten jälkeen hän ryhtyi ammattilaisurheilijaksi ja solmi sopimuksen International Track Associationin (ITA) kanssa. Oldfield siirtyi käyttämään myös pyörähdystyyliä ja kehitti siihen saakka vähän käytettyä tyyliä.

Vuonna 1975 Oldfield työnsi 22,86 m, joka ylitti yli metrillä silloisen virallisen ulkoratojen maailmanennätyksen (Yhdysvaltain Al Feuerbachin 21,82). Hän työnsi myös sisäradoilla jo vuonna 1973 yli virallisen maailmanennätyksen. Tuloksia ei kuitenkaan hyväksytty maailmanennätyksiksi, koska Oldfield oli ammattilaisurheilija. Ammattilaisstatuksensa vuoksi hän ei voinut osallistua Montrealin olympialaisiin, mutta hän kävi harjoituskentällä esittelemässä kykyjään: Reijo Ståhlberg kertoi nähneensä Oldfieldin pukkaavan yli 24-metrisiä yliastuttuja harjoitustyöntöjä. Ammattiurheilijana Oldfield oli showmies joka pukeutui värikkäästi ja poseerasi mm. Playgirl-lehdessä. Vuonna 1978 Oldfield osallistui Maailman vahvin mies -kilpailuun, jossa hän sijoittui seitsemänneksi kymmenen kilpailijan joukossa. Oldfield sai vuonna 1980 takaisin amatööriurheilijan statuksen ja työnsi 38-vuotiaana 1984 viralliseksi Yhdysvaltojen ennätykseksi 22,19 metriä.*lähde?*

Ennätykset
----------

* kuulantyöntö, ulkoradat: 22,86 m, El Paso, Teksas (10. toukokuuta 1975)
* kuulantyöntö, sisäradat: 22,11 m, Daly City, Kalifornia (4. huhtikuuta 1975)
* kiekonheitto: 62,25 (1975)

Saavutukset
-----------

* 6. sija Münchenin kesäolympialaisissa 1972, tulos 20,91

Lähteet
-------

* http://www.sports-reference.com/olympics/athletes (Arkistoitu – Internet Archive)
* http://www.sports-reference.com/olympics/summer/1972 (Arkistoitu – Internet Archive)
* http://www.iaaf.org/athletes
* http://www.btinternet.com
* http://www.athletix.org/Statistics
* http://openjurist.org
* http://www.brianoldfield.com/biography (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. 1 2  Kanerva, Juha: "Kun Jumala loi miehen, hän halusi miehen näyttävän minulta" – yleisurheilutähti Brian Oldfield on kuollut *is.fi*.  27.3.2017. Viitattu 22.7.2022.
2. ↑  Atte Husu: Olympialaisiin tähdännyt kuulalegenda katkaisi kätensä harjoituksissa *Ilta-Sanomat*.  21.7.2017. Viitattu 22.7.2022.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
Kelttiläistä jumalatarta, luultavasti Brigitiä tai Brigantiaa, esittävä veistos.
**Brigit** tai **Brigid** (engl. *Bridget*) on kelttiläiseen ja irlantilaiseen mytologiaan kuuluva runouden, käsityötaidon, profetoimisen ja ennustamisen jumalatar. Nimi tarkoittaa kohotettua, ylennettyä tai voimaa ja auktoriteettia (iirin *brig*). Hän muistuttaa roomalaisten Minervaa ja kreikkalaisten Athenea. Brigitin isä on Tuatha Dé Danannin Dagda eli *Ollathair* ("kaiken isä") ja puoliso on Bres.

Brigit on myös parantamisen, sepäntyön, hedelmällisyyden sekä karjan ja kevään suojelija. Häneen liittyvä symboliikka viittaa tuleen, valoon ja lämpöön sekä toisaalta nuoliin, kelloihin, oviin ja kynnyksiin. Brigit yhdistettiin rituaalisiin puhdistautumisen tuliin, ja 1. helmikuuta vietettävä Imbolc-juhla oli omistettu hänelle.

Irlannissa Brigit oli kolmihahmoinen jumalatar, ja hänen samannimiset sisarensa olivat parantamisen ja sepäntyön jumalia. Brigitiä palvoivat erityisesti filid, kelttien ennustajapapit.

Brigit omaksuttiin myös kristinuskoon Pyhä Brigitinä, jonka juhlapäivä on 1. helmikuuta. Tärkeä Pyhän Brigitin palvontapaikka oli Irlannin Kildare, jossa lienee aiemmin ollut pakanallinen pyhäkkö. Kildaressa paloi Brigitin ikuinen pyhä tuli, ja nunnat palvelivat paikalla. Brigit on edelleen keskeisellä sijalla skotlantilaisessa kansanperinteessä, jossa häntä pidetään Neitsyt Marian kätilönä.

Pohjois-Englannin briganttien heimon suojelusjumalatar Brigantia on käytännössä sama jumalatar kuin Brigit. Brigantia yhdistetään veteen, ja häntä kutsutaankin joskus "nymfijumalattareksi". Useat Englannin ja Irlannin joet on nimetty Brigantian mukaan.

Lähteet
-------

* Lurker, Manfred: A Dictionary of Gods and Goddesses, Devils and Demons. Routledge & Kegan Paul, 1987. ISBN 0-203-67189-9

### Viitteet

1. 1 2  Bridget *Behind the name: the etymology and history of first names*. Viitattu 21.9.2013.
2. 1 2  Lurker 1987, s. 37
3. 1 2 3 4 5 6  Brigit *Britannica Academic, Encyclopædia Britannica*. Encyclopædia Britannica Inc. Viitattu 6.7.2017. (englanniksi)
4. 1 2  Lisa Spindler: Brigid *Encyclopedia Mythica from Encyclopedia Mythica Online*.  Arkistoitu 16.6.2008. Viitattu 6.7.2017. (englanniksi)
**Bakara Diallo** (3. joulukuuta 1923 Kayes – 16. toukokuuta 2008 Bamako) oli malilainen hallintovirkailija ja poliitikko.

Diallo osallistui politiikkaan Fily Dabo Sissokon Sudanin edistyspuolueen riveissä vuonna 1946 ja liittyi jo samana vuonna radikaalimpaan Sudanin liittoon. Hän työskenteli hallintovirkailijana ja toimi Gaon piirin komendanttina vuosina 1959–1961. Gaossa hän isännöi Algerian kansallisen vapautusrintaman taistelijoita, joiden joukossa oli maan myöhempi presidentti Abdelaziz Bouteflika.

Diallo nimitettiin Gaon alueen kuvernööriksi vuonna 1961. Vuodesta 1966 lähtien hän työskenteli presidentti Modibo Keïtan kabinettipäällikkönä. Diallo toimi Keïtan luottohenkilönä ja oli vuonna 1967 mukana Malin frangia koskeneissa neuvotteluissa. Vuonna 1968 hänet nimitettiin presidentin pääsihteeriksi, jolla oli ministerin arvo. Muiden tehtäviensä ohella hän oli vastuussa valtiontalouden ja raha-asioiden koordinoinnista.

Diallo jätti politiikan Modibo Keïtan syrjäyttäneen vuoden 1968 sotilasvallankaappauksen jälkeen. Hän jatkoi työtä hallintovirkailijana ja toimi valtionyhtiöministeri Sékou Sangarén kabinettipäällikkönä 1970-luvun lopussa. Diallo jäi sen jälkeen eläkkeelle. Hänet haudattiin valtiollisin menoin presidentti Amadou Toumani Tourén ja pääministeri Modibo Sidibén läsnäollessa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Parcours des 15 ministres – Segal de la Présidence *Bamada.net*. Viitattu 21.6.2020.
2. ↑  Bakara Diallo n’est plus: Un homme d’engagement et un homme de bien *Malijet*. Viitattu 21.6.2020.
**Bakary Kamian** (1928 San – 11. joulukuuta 2016 Tunisia) oli malilainen historioitsija ja maantieteilijä.

Kamian valmistui historian ja maantieteen opettajaksi Pariisin yliopistosta. Hän työskenteli eri puolilla Ranskan Sudania ja osallistui Sudanin liiton toimintaan.

Kamianista tuli Askia Mohamedin lyseon opettaja vuonna 1959 ja rehtori vuonna 1961. Hän oli Bamakon normaalikoulun ensimmäinen rehtori vuosina 1964–1967 ja Malin tiede- ja tekniikkaneuvoston pääsihteeri vuosina 1967–1968. Vuoden 1968 vallankaappauksen jälkeen Kamian työskenteli Unescon tehtävissä ulkomailla vuoteen 1979.

Kamianin teoksista tunnetuin on ensimmäisen ja toisen maailmansodan malilaisista sotilaista kertova *Des tranchées de Verdun à l'église Saint-Bernard* (2001). Hän sai lukuisia kansainvälisiä tunnustuksia ja oli Ranskan maantieteellisen seuran kunniajäsen. Kamian haudattiin valtiollisin menoin presidentti Ibrahim Boubacar Keïtan läsnäollessa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Décès du professeur Bakary Kamian: L’hommage de la nation *Malijet*. Viitattu 22.6.2020.
2. 1 2  Hommage au professeur Bakari Kamian *Maliweb*. Viitattu 22.6.2020.
3. 1 2  La dette de sang oubliée *RFI*. Viitattu 22.6.2020.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Pilkkurausku** (*Raja brachyura*) on rauskujen (Rajidae) heimoon kuuluva lauhkeissa merivesissä elävä kalalaji.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Pilkkurausku.
Pilkkurausku voi maksimissaan kasvaa 1,2 metrin mittaiseksi (naaraat 125 senttimetrin mittaiseksi) ja painaa enintään 14,3 kilogrammaa. Sen kuono on tylppä ja kärjestään nystymäinen. Ruumis on rintaevien kohdalla leveämpi kuin kalan pituus. Vatsaevien takana oleva puoli ruumiista on hyvin ohut. Selässä on naarailla ja nuorilla yksilöillä 40–45 piikkiä silmien takaa selkäevän etuosaan saakka ulottuvassa rivissä. Piikkejä on selkäevän välissä yhdestä kahteen. Rintaevien etureuna on etenkin koiraalla aaltoreunainen.

Levinneisyys ja elinympäristö
-----------------------------

Pilkkurauskua tavataan Atlantin valtameren itäosassa Norjasta ja Shetlandinsaarilta aina Länsi-Saharan ja Marokon alueelle asti. Se on Välimerellä harvinainen. Se elää hiekka- ja liejupohjilla 90–900 metrin syvyydessä vedenpinnasta. Yleisimmin sitä tavataan 10–150 metrin syvyydessä, Välimerellä aina 300 metrin syvyydessä asti.

Ravinto ja elintavat
--------------------

Pilkkurauskun ravintoa ovat nuorena nilviäiset, madot ja pienikokoiset äyriäiset sekä vanhempana niiden lisäksi myös pieniä kaloja kuten sillejä, tuulenkaloja, kampeloita ja kilohailia. Laji tulee sukukypsäksi keskimäärin 90 senttimetrin mittaisena ja 8–10 vuoden iässä. Kutu tapahtuu helmi-elokuussa. Naaras laskee 10–14 senttimetrin mittaiset ja 6–9 senttimetrin levyiset munakotelot vedenpohjalle ja peittää ne hiekalla tai liejulla. Poikaset kuoriutuvat noin seitsemän kuukauden kuluttua noin 20 senttimetrin mittaisina. Yksi sukukypsä naaras tuottaa vuoden aikana 40–90 munaa.

Lähteet
-------

1. ↑  Ellis, J. Ungaro, N. Serena, F. Dulvy, N.K. Tinti, F. Bertozzi, M. Pasolini, P. Mancusi, C. & Noarbartolo di Sciara, G.: *Raja brachyura* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2020-1*.  2009. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 29.4.2020. (englanniksi)
2. 1 2  *Raja brachyura* (peilipalvelin) *FishBase*. Froese, R. & Pauly, D. (toim.). Viitattu 29.4.2020. (englanniksi)
3. 1 2 3  Varjo, Markku & Lehtonen, Hannu: *Suomen ja pohjolan kalat*, s. 108–109. Readme, 2017. ISBN 9789523213722. (suomeksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q383819
* Wikispecies: Raja brachyura
* ADW: Raja\_brachyura
* BOLD: 52066
* CoL: 6WRN6
* EUNIS: 125096
* FishBase: 4552
* GBIF: 5216059
* iNaturalist: 111518
* ITIS: 160880
* IUCN: 161691
* NBN: NBNSYS0000177626
* NCBI: 223862
* Plazi: 1E3E348C-91B9-1922-0DAF-D2C39C5ADB6E
* WoRMS: 367297
* ZooBank: 2C52DDAC-3ECA-4048-9D57-DC353C2D8F66

 |

 |
Ferekydes Syroslainen.
**Ferekydes** (m.kreik. Φερεκύδης, n. 544 eaa.) oli antiikin kreikkalainen esisokraatikkoihin luettavissa oleva filosofi. Monet laskevat hänet Kreikan seitsemän viisaan joukkoon.

Elämä
-----

Ferekydes oli kotoisin Syroksesta. Hänen sanotaan olleen Pittakoksen oppilas.
Diogenes Laertios sanoo, että jotkut katsovat Ferekydeen olleen Pythagoraan opettaja.

Ferekydes Syroslaista ei tule sotkea Ferekydes Leroslaiseen, historioitsijaan ja myyttien kirjoittajaan.

Filosofia
---------

Ferekydes kirjoitti teoksen nimeltä *Heptamykhos* (tai *Pentemykhos*), joka oli ensimmäisiä kreikkalaisia proosateoksia. Vaikka teos onkin kadonnut, sen säilyneistä osista voidaan muodostaa hyvä yleiskatsaus. Teoksessa Ferekydes opetti filosofiaansa myyttisten kertomusten välityksellä. Aristoteles toteaa *Metafysiikassaan* kuitenkin, että Ferekydes yhdisti Empedokleen ja Anaksagoraan tavoin ajattelutapoja, eikä esittänyt kaikkea myyttisesti. Näin hänen teoksensa muodosti tärkeän sillan myyttisen ja esisokraattisen ajattelun välillä.

Ferekydes esitti maailmanhistorian rationalisoimalla kreikkalaisen pantheonin eli jumaltaruston. Hänelle jumalten kuningas ei ollut Zeus vaan Zas, "hän joka elää". Hänen isänsä oli Khronos, "aika", josta vesi, maa ja tuli saavat alkunsa, pikemmin kuin Kronos. Ferekydeellä ei esiinny jumalmyyteille tyypillistä isän ja pojan välistä vihamielisyyttä. Khronos ja Zas sotivat Ofionia, "käärmemiestä", vastaan. Zas juhlistaa voittoaan kutomalla puvun Khthonielle eli maaäidille, josta tulee Ge, maan pinta.

Sekä Cicero että Augustinus sanovat, että Ferekydes oli ensimmäinen joka opetti sielun kuolemattomuutta.

Lähteet
-------

* Diogenes Laertios: *Merkittävien filosofien elämät ja opit*, s. 51–54 (I.11), 450. Suomennos ja selitykset Marke Ahonen. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Summa, 2003. ISBN 952-5418-07-3.

### Viitteet

1. ↑  Osborne, Robin: "The Polis and its Culture". Teoksessa Taylor, C. C. W.: *From the Beginning to Plato: Routledge History of Philosophy*, s. 14. Routledge History of Philosophy, osa I. Routledge, 2003. ISBN 0415308739.
2. ↑  Aristoteles: *Metafysiikka* 1091b8.

Kirjallisuutta
--------------

* Schibli, H. S.: *Pherekydes of Syros*. Oxford: Clarendon Press, 1990.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ferekydes**.
* Diogenes Laertios: *Merkittävien filosofien elämät ja opit*:
	+ Ferekydeen elämäkerta (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
	+ Ferekydeen elämäkerta (muinaiskreikaksi)

Antiikin filosofia – Esisokraattinen filosofia

|  |  |
| --- | --- |
| Miletoslaiset | 
* Thales
* Anaksimandros
* Anaksimenes

 |
| Pythagoralaiset | 
* Pythagoras
* Alkmaion
* Filolaos
* Arkhytas

 |
| Efesoslaiset | 
* Herakleitos

 |
| Elealaiset | 
* Ksenofanes
* Parmenides
* Zenon Elealainen
* Melissos

 |
| Pluralistit | 
* Anaksagoras
* Empedokles
* Arkhelaos

 |
| Atomistit | 
* Leukippos
* Demokritos

 |
| Sofistit | 
* Protagoras
* Gorgias
* Prodikos
* Hippias

 |
| Muita | 
* Ferekydes
* Diogenes Apollonialainen

 |
Viisiottelu oli **yleisurheilun SM-kisoissa** ohjelmassa ensimmäistä kertaa kesällä 1910. Pituushypyssä ja heittolajeissa sallittiin kilpailijoille vain yksi yritys kummaltakin puolelta. Tulos määräytyi yhteistuloksen perusteella. Kokonaiskilpailussa laskettiin kussakin kilpailussa saavutetut sijaluvut yhteen. Neljän lajin jälkeen viisi parasta urheilijaa kelpuutettiin painiin, mutta näistäkin Kukko ja Halme luopuivat sovinnolla. Mestariksi urheili Tampereen Pyrintöä edustanut Urho Aaltonen.

Lopputulokset
-------------

Lajit järjestyksessä: pituushyppy, keihäänheitto, kiekonheitto, 190 m juoksu ja paini.

| Sija | Nimi | Seura | 1 | # | 2 | # | 3 | # | 4 | # | 5 | Tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 01 1 | Urho Aaltonen | TP | 12,18 | 2 | 79,15 | 2 | 61,06 | 2 | 24,2 | 8 | 1 | **15** |
| 02 2 | Eino Pekkala | TP | 12,02 | 3 | 65,37 | 7 | 61,92 | 1 | 23,5 | 4 | 2 | **17** |
| 03 3 | Emil Kukko | HKV | 12,24 | 1 | 69,70 | 6 | 51,42 | 11 | 22,5 | 1 | 4 | **23** |
| 04 4 | Julius Saaristo | TP | 10,57 | 9 | 81,29 | 1 | 56,99 | 7 | 24,5 | 9 | 3 | **29** |
| 05 5 | Juho Halme | HKV | 11,99 | 4 | 73,17 | 4 | 44,23 | 13 | 24,1 | 7 | 5 | **33** |

Lähteet
-------

* 06.07.1910 Viipurin Sanomat no 76
Suzhoun numerot.
Hongkongilaisen ravintolan ruokalista, jossa hinnat on kirjoitettu alas Suzhoun numeroin.
Suzhoun numeroita torilla Hongkongin Wan Chaissa
**Suzhoun numerot** (perint.: 蘇州碼子; yksink.: 苏州码子; pinyin: *Sūzhōu mǎzi* tai perint.: 花碼; yksink.: 花码; pinyin: *huāmǎ*) on Kiinassa ennen arabialaisten numeroiden käyttöönottoa käytetty lukujärjestelmä. Suzhoun numerot on ainoa kiinalaisten matemaatikkojen käyttämän niin sanotun palkkinumerojärjestelmän muoto, joka on selvinnyt tähän päivään. Suzhoun numeroita käytettiin lyhenteinä kirjanpidossa, virallisessa kirjeenvaihdossa puolestaan käytettiin kiinalaisia numeroita. Suzhoun numeroita käytettiin erityisesti toreilla jopa 1990-luvulle saakka, mutta sittemmin arabialaiset numerot ovat korvanneet Suzhoun numeroiden käytön, ja nykyään numeroita käytetään vain käsin kirjoitetuissa laskuissa tai merkitsemään hintoja kiinalaisilla toreilla. 

Suzhoun numerot noudattavat positiojärjestelmää kuten esimerkiksi arabialaiset numerot. Luvun numerot kirjoitetaan vasemmalta oikealle tai ylhäältä alas. Luvun jälkeisellä rivillä tai sarakkeella ilmaistaan luvun ensimmäisen numeron positio (esimerkiksi kymmenet, sadat, tuhannet) sekä mittayksikkö (esimerkiksi valuutta tai painoyksikkö). Näin ollen esimerkiksi luvussa

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 〤 | 〇 | 〢 | 二 |
| 十 | 元 |

on ensimmäisellä rivillä luku "4022" ja toisella rivillä kymmentä sekä yuania tarkoittavat merkit; näin ollen se ilmaisee hinnan "40,22 yuania". Desimaalierotinta ei tarvita, koska kymmentä tarkoittava merkki ilmaisee 4:n olevan kymmenien paikalla.

Unicode-standardissa Suzhoun numeroita kutsutaan virheellisesti Hangzhoun numeroiksi; Unicoden stabiliteettisääntöjen mukaan merkkien nimiä ei kuitenkaan voi muuttaa.

Suzhoun numeroiden unicode-koodit| Numero | "Hangzhou" | CJK-ideografi |
| --- | --- | --- |
| Merkki | Unicode | Unicode | Unicode |
| 0 |   | 〇 | U+3007 |
| 1 | 〡 | U+3021 | 一 | U+4E00 |
| 2 | 〢 | U+3022 | 二 | U+4E8C |
| 3 | 〣 | U+3023 | 三 | U+4E09 |
| 4 | 〤 | U+3024 |   |
| 5 | 〥 | U+3025 |
| 6 | 〦 | U+3026 |
| 7 | 〧 | U+3027 |
| 8 | 〨 | U+3028 |
| 9 | 〩 | U+3029 |

Lähteet
-------

1. ↑  Samuel Wells Williams: *The Chinese Commercial Guide*, s. 277–278. Hongkong: A. Shortrede & Co. 1863. Teoksen verkkoversio (viitattu 22. tammikuuta 2022). (englanniksi)
2. ↑  Asmus Freytag, Rick McGowan, Ken Whistler: Unicode Technical Note #27 – Known Anomalies in Unicode Character Names *Unicode Technical Notes*.  14. kesäkuuta 2021. Unicode Consortium.  "The Suzhou numerals (Chinese su1zhou1ma3zi) are special numeric forms used by traders to display the prices of goods. The use of "HANGZHOU" in the names is a misnomer." Viitattu 22. tammikuuta 2022. (englanniksi)
3. ↑  Unicode® Character Encoding Stability Policies  10. marraskuuta 2021. Unicode Consortium.  "The Unicode Name property value for any non-reserved code point will not be changed. In particular, once a character is encoded, its name will not be changed." Viitattu 22. tammikuuta 2022. (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**Suzdalinjärvet** (ven. Су́здальские озёра, *Suzdalskije ozjora*) on kolmen järven ketju Parkalan, Suvalan ja Ozerkin alueella Pietarissa Venäjällä.

Rukousmäen (ven. *Poklonnaja gora*) pohjoispuolella sijaitsevan Ylimmäisen Suzdalinjärven (ven. *Verhneje Suzdalskoje*) pituus on 600 metriä, leveys 450 metriä, keskisyvyys on 2,5–3 metriä ja suurin syvyys 11 metriä. Keskimmäisen Suzdalinjärven (ven. *Sredneje Suzdalskoje*) pituus on 400 metriä ja leveys 250 metriä. Noin kahdensadan metrin levyinen kannas erottaa keskimmäisen järven Suuresta Suzdalinjärvestä (ven. *Nižneje Bolšoje Suzdalskoje*). Sen pituus on 2500 metriä, leveys 650 metriä, keskisyvyys 2–3 metriä ja suurin syvyys 10 metriä.

Jääkauden muodostamia järviä yhdistävät keinotekoiset ojat, jotka osittain virtaavat maanalaisissa putkissa. Aikaisemmin järvet ovat olleet luonnollisessa yhteydessä toisiinsa. Suureen Suzdalinjärveen virtaa Vanhankylänjoki ja se laskee Kivijoen kautta Konnunlahteen.

Historia
--------

Järvet mainitaan ensimmäisen kerran vuoden 1500 Vatjan viidenneksen verokirjassa nimellä *Parkola*. Vuonna 1746 keisarinna Elisabet lahjoitti seudun kreivi Pjotr Šuvaloville, joka aloitti laajan puistoalueen rakentamisen. Järvien nykyinen nimi mainitaan ensimmäisen kerran vuosina 1796–1800 laaditussa kartassa. Se perustuu Šuvalovien Sisä-Venäjältä siirtämien talonpoikien perustamaan Suzdalskajan kylään.

1800-luvun lopulla seudulle syntyi huvila-asutusta. Järvien rannoille rakennettiin uimaloita ja Suurella Suzdalinjärvellä oli höyrylaivaliikennettä. 1960-luvulla alue liitettiin Leningradiin. Ympäristön saastuminen ja vilkas asuntorakentaminen on tehnyt Suzdalinjärvien olemassaolon uhanalaiseksi.

Lähteet
-------

1. ↑  *Venäjän federaation paikannimiä*, s. 228. Helsinki: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus, 2006. ISBN 952-5446-18-2. Teoksen verkkoversio (viitattu 9.10.2015).
2. 1 2 3 4  P.M. Korjavtsev: Landšaftnaja arheologija Šuvalovskoi okrugi *antisys.narod.ru*.  Arkistoitu 16.6.2004. Viitattu 29.1.2012. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Suzdalinjärvet**.
* Suuri Suzdalinjärvi Venäjän vesistörekisterissä. (venäjäksi)
**Suzi Quatro** (tunnus SRAK 505) on yhdysvaltalaisen Suzi Quatron ensimmäinen albumi. Levy julkaistiin lokakuussa 1973 suurimmassa osassa maailmaa RAK-levymerkillä. Yhdysvalloissa ja Kanadassa se julkaistiin Bell Records levymerkillä, Japanissa EMI-levymerkillä ja joissain Euroopan maissa Columbia-levymerkillä. Australiassa albumi julkaistiin nimellä *Can the Can*.

Levy oli heti kaupallinen menestys ja ylsi monissa maissa TOP-50 listasijoituksiin. Parhaiten levy myi Australiassa, Saksassa ja Alankomaissa, joissa kaikissa se ylsi jopa TOP-5 listasijoituksiin.

Suurin osa albumin kappaleista on tuottaja kaksikko Chapman & Chinnin tai Suzi Quatron itsensä käsialaa, mutta joukkoon mahtuu myös kolme cover-versiota. A-puolen toiseksi viimeinen kappale *I Wanna Be Your Man* on lainattu Beatlesilta, B-puolen ensimmäinen kappale *All Shook Up* on puolestaan Elvikseltä ja B-puolen viimeinen *Shakin' All Over* on Johnny Kiddin tuotantoa.

Kappaleet
---------

### A-puoli

1. 48 Crash – 3.54
2. Glycerine Queen – 3.47
3. Shine My Machine – 3.49
4. Official Suburbian Superman – 3.05
5. I Wanna Be Your Man – 3.09
6. Primitive Love – 4.13

### B-puoli

1. All Shook Up – 3.48
2. Sticks and Stones – 3.41
3. Skin Tight Skin – 4.21
4. Get Back Mama – 5.52
5. Rockin' Moonbeam – 2.55
6. Shakin' All Over – 3.33

### Huomioita

Suurin osa Britannian ulkopuolella julkaistuista versioista sisälsi myös kappaleen *Can the Can*, joka sisällytettiin myös myöhempiin brittipainoksiin. USA:n ja Kanadan versioilla Can the Can korvasi kappaleet *Rockin' Moonbeam* ja *Get Back Mama*

Yhtyeen kokoonpano albumilla
----------------------------

* Suzi Quatro – laulu ja basso
* Len Tuckey – kitara, Slide-kitara ja taustalaulu
* Alastair McKenzie – kosketinsoittimet, Mellotron ja taustalaulu
* Dave Neal – rummut ja taustalaulu

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Suzi Quatro (album)
Tren a las Nubes ylittämässä la Polvorillan viaduktia
**Salta–Antofagasta-rautatie**, toiselta nimeltään **Huaytiquina** on ainoa toiminnassa oleva rautatieyhteys Andien yli Chilestä Argentiinaan Transandisen rautatien Mendozasta Valparaison lähelle tultua suljetuksi vuonna 1984. Rata on avattu liikenteelle vuonna 1948. 

Rautatie kulkee lähes merenpinnan tasosta Tyynen valtameren rannalla Chilessä sijaitsevasta Antofagastan satamakaupungista, kulkee Atacaman aavikon poikki ja ylittää valtakunnan rajan Socompassa yli kolmen kilometrin korkeudessa. Korkein kohta on Polvorilla Argentiinan puolella 4220 metrin korkeudessa. Paikalla on huomattavan pitkä viadukti. Argentiinassa rata tekee laskeutuessaan kaksi spiraalinmuotoista mutkaa. Salta, joka on radan Argentiinan puoleinen päätepiste, on noin 1100 metrin korkeudessa merenpinnasta. Radalla on pituutta 941 kilometriä, josta 571 kilometriä Argentiinan puolella. Rata on tarkoitettu tavaraliikenteelle, mutta turistijuna *Tren a las Nubes* kulkee reitillä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Alejandro Benedetti: [ EL FERROCARRIL HUAYTIQUINA, ENTRE EL PROGRESO Y EL FRACASO APROXIMACIONES DESDE 
LA GEOGRAFÍA HISTÓRICA DEL TERRITORIO DE LOS ANDES] *Revista Escuela de Historia*.  2005. Viitattu 19.10.2019 (espanjaksi).
2. ↑  Tren a las Nubes

Huaytiquinan reitti
**Salt Peanuts** on Dizzy Gillespien ja Kenny Clarken säveltämä jazzkappale, josta on tullut yksi bebop-tyylin standardeista.

Kappale sai alkunsa lyhyestä riffistä, jonka Gillespie keksi nauhoitussessiossa Lucky Millinderin kappaleeseen "Little John Special" vuonna 1942. Gillespie ja Clarke kehittivät yhdessä kokeilemalla lisää materiaalia, ja erilliseksi sävellykseksi se merkittiin ensimmäisen kerran vuonna 1943. Gillespie nauhoitti "Salt Peanutsin" oman yhtyeensä kanssa ensimmäisen kerran vuonna 1945; nauhoituksen kokoonpanoon kuuluivat trumpetisti Gillespien lisäksi alttosaksofonisti Charlie Parker, pianisti Al Haig, basisti Curley Russell ja rumpali Sidney Catlett.

Kappale alkaa rumpusoolon sisältävällä alkusoitolla, jonka jälkeen soitetaan kappaleen 32 tahdin AABA-rakennetta seuraava päämelodia. Sointukulku muistuttaa rhythm-kiertoa. Päämelodiaa seuraa 8 tahdin mittainen välisoitto. Soolojen jälkeen päämelodiaan ei enää palata, vaan alkusoitto toistetaan koodana rumpusoolon jälkeen.

Levytyksiä
----------

* 1974 The Pointer Sisters albumilla *That's a Plenty*

Lähteet
-------

1. ↑  Pat Browne: *The Guide to United States Popular Culture*, s. 76. Popular Press, 2001. ISBN 9780879728212. (englanniksi)
2. ↑  Jeff Wallenfeldt: *Black American Biographies: The journey of achievement*, s. 233. The Rosen Publishing Group, 2010. ISBN 9781615301768. (englanniksi)
3. 1 2  Dizzy Gillespie ja Al Fraser: *To Be, or Not... to Bop*, s. 171. U of Minnesota Press, 2009. ISBN 9780816665471. (englanniksi)
4. 1 2  Henry Martin ja Keith Waters: *Essential jazz: the first 100 years*, s. 141. Cengage Learning, 2008. ISBN 9780495505259. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Gioia, Ted: Dizzy Gillespie & Charlie Parker: Salt Peanuts (1945 studio version) *Jazz.com*.  (englanniksi)
Maakunnan sijainti Argentiinan kartalla
**Saltan maakunta** (esp. *Provincia de Salta*) on Argentiinan pohjoisosassa sijaitseva maakunta. Se on pinta-alaltaan 155 488 neliökilometriä ja sen asukasluku oli vuonna 2010 yhteensä 1 215 207. Saltan naapurimaakuntia ovat idästä myötäpäivään lueteltuna Formosa, Chaco, Santiago del Estero, Tucumán, Catamarca ja Jujuy. Maakunnan pääkaupunki on noin 550 000 asukkaan Salta (2010).

Lähteet
-------

1. ↑  República Argentina por provincia. Densidad de población. Año 2010. *200.51.91.231*.  Arkistoitu 1.9.2012. Viitattu 28.1.2011. (espanjaksi)
2. 1 2  ARGENTINA: Major Cities *citypopulation.de*. Viitattu 28.1.2011. (englanniksi)

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Saltan maakunta**.
* Saltan viralliset verkkosivut

ArgentiinaArgentiinan maakunnat

* Buenos Aires
* Buenos Airesin liittopiiri
* Catamarca
* Chaco
* Chubut
* Córdoba
* Corrientes
* Entre Ríos
* Formosa
* Jujuy
* La Pampa
* La Rioja
* Mendoza
* Misiones
* Neuquén
* Río Negro
* Salta
* San Juan
* San Luis
* Santa Cruz
* Santa Fe
* Santiago del Estero
* Tulimaa, Etelämantereen sektori ja Etelä-Atlantin saaret
* Tucumán
Congarummut antavat salsalle sen tunnusomaisen soundin.
Moderni salsayhtye käyttää myös rumpusettiä. Kuva vuodelta 2005.
**Salsa** on puertoricolais- ja kuubalaisperäinen latinalaisamerikkalainen musiikkityyli, joka syntyi New Yorkissa 1960-luvulla. Nimitystä käytetään myös muunlaisesta latinalaisamerikkalaisesta tanssimusiikista.

Salsan kehittivät New Yorkissa asuneet latinalaisamerikkalaiset maahanmuuttajat 1900-luvun puolivälin jälkeen. Nimityksen *salsa* keksi musiikkityylin markkinointinimeksi newyorkilainen Fania Records. Se otti nimityksen käyttöön yhteisnimitykseksi kaikille palkkalistoillaan olleille latinolaulajille ja -yhtyeille, sillä suuri yleisö ei ollut oppinut heidän tyyliensä tarkempia nimityksiä. Nimi viittaa salsakastikkeeseen.

Salsan musiikilliset juuret ovat puertoricolaisessa musiikissa, kuubalaisessa sonissa sekä jazzissa. Muita siihen vaikuttaneita latinalaismusiikkityylejä ovat esimerkiksi cumbia, samba, bolero ja cha-cha. Salsassa kuuluvat etenkin trumpetti ja pasuuna, ja sen tunnusomaisia lyömäsoittimia ovat congarummut, timbaalit ja bongorummut. Salsaa voi soittaa suuri big band, mutta joissain salsatyyleissä laulajaa säestää piano ja pienehkö taustaorkesteri.

Salsan varhaisia tunnettuja esittäjiä olivat puertoricolaiset Tito Puente ja Tito Rodríguez. Heidän jälkeensä tyyliä teki tunnetuksi yhdysvaltalainen Fania All-Stars -yhtye, jossa oli puertoricolaisia, dominikaanisia, kuubalaisia ja yhdysvaltalaisia muusikoita, kuten myöhemmin sooloartisteina tunnetut Willie Colón ja José Feliciano. New Yorkista salsan suosio levisi nopeasti koko Latinalaiseen Amerikkaan, etenkin Venezuelaan, Kolumbiaan ja Panamaan. Salsan suosion nopean kasvun yhtenä syynä on pidetty sitä, että koska jazz oli kehittynyt 1950-luvulla jo liian vaikeaksi tanssia, salsa täytti sen jättämän paikan.

Eniten salsalevyjä myynyt artisti on Marc Anthony.

Katso myös
----------

* Salsa (tanssi)

Lähteet
-------

1. ↑  *salsa.* *Kielitoimiston sanakirja*. Helsinki: Kotimaisten kielten keskus, 2022.
2. 1 2 3  Taylor, Claire (toim. Dennison, Stephanie & Shaw, Lisa): "Salsa", *Pop Culture Latin America!*, s. 10–12. ABC-Clio, 2005. ISBN 1-85109-504-7.
3. ↑  Broughton, Simon et. al.: "Dancing with the Saints. The International Sound of Salsa", *World Music: The Rough Guide*, s. 485. London: Rough Guides, 1994. ISBN 978-1-85828-017-6.
4. ↑  Marc Anthony *Allmusic*. Viitattu 26.4.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Salsa Music web magazine (englanniksi)
Ansegisel ja vaimonsa Begga, Peter Paul Rubensin maalaus.
**Ansegisel** (612–655 tai 665) oli Metzin piispa Arnulf Metziläisen poika. Hän oli nuorempi Arnulfin kahdesta pojasta – vanhempi oli Chrodulf – ja syntyi ennen kuin hänen isänsä vihittiin piispaksi. Ansegisel oli naimisissa Austrasian major domus Pipin I:n tyttären Beggan kanssa. Ansegisel teloitettiin vuonna 655 tai 665, sillä hän oli tukenut lankonsa Grimoald I:n yritystä nostaa poikansa Kildebert Adoptivus Austrasian kuninkaaksi.

Ansegiselin ja Beggan poika oli Pipin Heristalilainen, josta tuli isoisänsä Pipin I:n tavoin Austrasian major domus.

Lähteet
-------

1. 1 2  Merovingian nobility - Ansegisel *FRANKS, merovingian nobility*. Charles Cawley & Foundation for Medieval Genealogy. Viitattu 12.8.2019. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
**Indeksitili** eli **indeksitalletus** oli Suomessa 1955–1969 käytetty pankkitili, jolle maksettiin inflaatiokorjaus. Tilien reaalikorko oli alhainen. Suuri osa nimelliskorosta muodostui inflaation vuoksi tehdystä *indeksikorjauksesta*. Indeksitili soveltui hyvin sijoittajille, koska se tarjosi hyvän suojan inflaatiota vastaan.

Indeksitilit olivat pitkäaikaisia sidottuja talletuksia. Tallettajan kannalta indeksitili oli edullinen pahimpien inflaatiovuosien aikana. Asiakkaat pitivät indeksitalletuksia hyvänä sijoituksena.

Indeksitalletukset otettiin käyttöön vuonna 1955. Tilejä oli kahdenlaisia. A-indeksitilillä oli 100 %:n, B-indeksitilillä 50 %:n indeksiehto. A-indeksitilin korko oli verollinen vuodesta 1958 alkaen, kun taas B-tilin korko oli veroton. Veron johdosta A-tilin suosio laski ja B-tilin suosio nousi. Indeksitilien korko oli prosenttiyksikön alempi kuin 6 kk määräaikaistalletuksen korko. Korkean inflaation oloissa indeksisuoja kompensoi alemman nimelliskoron vaikutuksen.

Indeksitilit olivat suosittuja varsinkin 1957–1958 ja 1964–1967. Korkeimmillaan esimerkiksi Suomen Yhdyspankissa oli peräti 41 % talletuksista indeksitileillä.

Uusien B-indeksitilien avaaminen lopetettiin 1966 ja A-indeksitilien 1968. Viimeiset indeksitaletukset erääntyivät vuoden kuluttua niiden avaamisesta 1.2.1969.

Indeksitilit vaikuttivat asiakkaisiin siten, että asiakkaat oppivat vaatimaan pankeilta korkeakorkoisia pitkäaikaisia talletusmahdollisuuksia. Tuottoisien indeksitilien ja indeksiin sidottujen valtion obligaatioiden on nähty vaikuttaneen 1960-luvulla myös niin, ettei pörssisijoittaminen ollut kiinnostavaa ja pörssikurssit pysyivät alhaisina.

Indeksiehtoa sovellettiin tilikorkojen lisäksi myös lainakorkoihin, valtionlainoihin, hintoihin, palkkoihin ja maataloustuloon. Indeksiehdon käyttö vaikutti osaltaan markan devalvaatioon vuonna 1967. Devalvaation jälkeen solmittiin Liinamaa I -nimellä tunnettu tulopoliittinen kokonaissopimus, jonka keskeinen osa oli indeksiehdon poistaminen käytöstä. Talletusten indeksiehdot kiellettiin lailla vuonna 1968. Määräaikaista indeksikieltolakia jatkettiin useaan otteeseen vuoteen 2012 saakka.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Vihola, Teppo: *Rahan ohjaaja*, s. 56–58. Merita Pankki Oyj, 2000. ISBN 951-889-103-6.
2. ↑  Riihimäki, Antti: *Piensijoittajan niksikirja*. Helsinki: WSOY, 1970.
3. ↑  Lindström, Kim — Lindström, Tom: "Indeksitalletukset jylläsivät vuoteen 1968", *Onnistu osakemarkkinoilla*, s. 22. Helsinki: Talentum, 2011. ISBN 978-952-14-1721-4.
4. ↑  Tilastokoulu: 4.10 Indeksiehtosopimukset Tilastokeskus. Viitattu 7.12.2017.
5. ↑  Indeksiehdon käytön rajoittamista ei jatketa  25.9.2012. Valtiovarainministeriö. Viitattu 7.12.2017.
AccuMaster-merkkinen pistosaha

**Pistosaha** eli **kuviosaha** on sähkökäyttöinen käsityökalu. Saha on tarkoitettu lähinnä vanerien, levyjen ja lautojen muotoon sahauksiin ei niinkään suoraan sahaukseen.

Pistosahoja valmistetaan eri varustemahdollisuuksilla. Yksinkertaisimmissa laitteissa on vain yksi käytettävä nopeus ja ruuvilukittava teräkiinnitys. Jossain pistosahoissa voi lisäksi säätää moottorin kierroslukua ja olla terän pikakiinnitysominaisuus, joka mahdollistaa terän nopean vaihdon ilman työkaluja. Pistosahojen terä voi tehdä myös sahausta tehostavaa heiluriliikettä, ja niissä voi olla purunpoistoliitäntä. Pistosahoja on sekä verkkovirta- että akkukäyttöisenä.

Jos sahausta ei aloiteta reunasta, täytyy porata aloitusreikä.

Pistosahaa ei pidä sekoittaa puukkosahaan, vaikka molemmat toimivat edestakaisella sahausliikkeellä. Puukkosaha on kahden käden työkalu ja tarkoitettu hankaliin sahauksiin, minne muilla laitteilla on vaikea päästä. 

Pistosahoista käytetään myös yleisesti väärää "kuviosaha" nimitystä, jolla oikeasti tarkoitetaan pöytämallista sahaa.*lähde?*

Lähteet
-------

1. ↑  Sähköasennustekniikka, Jukka Ahoranta ISBN 978-952-63-1995-7

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Pistosaha (sähkötyökalu)** Wikimedia Commonsissa
Pitareti
**Pitareti** (georg. ფიტარეთი) on keskiaikainen georgialaisortodoksinen luostari Georgiassa, noin 26 kilometriä Tetritsqaron kaupungista lounaaseen Kvemo Kartlin hallintoalueella pääkaupunki Tbilisin lounaispuolella. 

Pitaretin luostari koostuu Jumalansynnyttäjän kirkosta, kellotornista, raunioituneesta muurista ja useista pienemmistä varastorakennuksista. Pääkirkko vaikuttaa rakennetun kuningas Giorgi IV:n hallituskaudella 1200-luvun alkupuolella. Sen suunnittelu noudattelee ajan georgialaisten kupolikirkkojen kaanonia. Sillä on useita yhteisiä piirteitä Betanian ja Kvatakhevin luostarien kanssa, kuten tyypillinen risti neliössä -pohjakaava ja yksittäinen, sivulla oleva porstua. Julkisivut on koristeltu. Koko sisätiloja peittivät aikoinaan seinämaalaukset, mutta niistä on jäljellä enää pahoin kärsineitä fragmentteja.

Luostari oli Katšibadze-Baratašvilin aatelissuvun omistuksessa ja toimi suvun hautauspaikkana. Vuodesta 1536 se kuului suvun haaralle, Orbelišvili-prinsseille. 1300-luvun kivikaiverruksessa mainitaan ktitor, kuninkaallinen kamariherra Kavtar Katšibadze. Toisessa, hautakiveen tehdyssä kaiverruksessa on luostaria vuonna 1671 korjanneen Qaplan Orbelišvilin nimi. Luostari kukoisti vuoteen 1752 saakka, kunnes sen oli pakko lopettaa toimintansa dagestanilaisten ryöstöretken vuoksi.

Lähteet
-------

* Zakaraia, P.: *ქართული ხუროთმოძღვრება XI-XVIII სს. ("Georgian arkkitehtuuri 1000–1800-luvuilla")*, s. 96–113. Tbilisi, 1990.