recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Einar Rinne
**Vilho Einar Rinne** (31. tammikuuta 1890 Asikkala – 31. maaliskuuta 1933 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. 

Einar Rinne oli vanhin Rinteen näyttelijäveljistä, hänen nuorempia veljiään olivat Jalmari ja Joel Rinne. Rinne jäi varhaisen kuolemansa vuoksi nuorempia veljiään tuntemattomammaksi, mutta hän ehti kuitenkin luoda merkittävän luonnenäyttelijän uran useissa teattereissa ja 1920-luvun mykkäkauden klassikkoelokuvissa. 

Rinne kävi Tampereella kauppakoulun ja kauppaopiston, oli sen jälkeen liikealalla viitisen vuotta, mutta sai sitten näyttelijäkiinnityksen Tampereen Teatteriin vuonna 1916. Hän näytteli Viipurin Näyttämöllä 1917–1921, Suomen Kansallisteatterissa 1921–1923, uudelleen Tampereen Teatterissa 1923–1928 ja loppu-uransa ajan Kansan Näyttämöllä Helsingissä. Hänellä oli keskeisiä rooleja muun muassa kotimaisissa näytelmissä *Nummisuutarit*, *Tukkijoella*, *Pohjalaisia* ja *Anna-Liisa*, sekä ulkomaisissa näytelmissä *Eerik XIV*, *Danton* ja *Oopperapalo*.

Rinne ehti näytellä urallaan myös lähes kymmenessä elokuvassa vuosina 1922–1929. Roolit olivat kaikki suuria tai pääosia, ja ensimmäinen elokuvatehtävä oli Mikon osa *Anna-Liisassa* (1922). Muita merkittäviä osia oli Paloniemen mielenhäiriöinen poika elokuvassa *Koskenlaskijan morsian* (1923), *Pohjalaisia*-elokuvan (1925) Antti Hanka sekä Utuniemen isännän miespääosa elokuvassa *Noidan kirot* (1927). Rinteen viimeiseksi elokuvarooliksi jäi katalan mustasukkaisen Olli Järvelän osa elokuvassa *Työn sankarilaulu* (1929).

Rinne oli naimisissa näyttelijä Eine Laineen (1892–1970) kanssa 1920–1923, ja heidän tyttärensä Eila Rinne (1920–1991) oli myös näyttelijä. Einar Rinteen kohtalo oli sama kuin Heidi Blåfieldillä kaksi vuotta aiemmin – kuolinsyynä oli angiinamyrkytys. Rinne oli kuollessaan vain 43-vuotias.

Teatteriura
-----------

* Tampereen Teatteri (1916–1917, 1923–1928)
* Viipurin Näyttämö (1917–1921)
* Suomen Kansallisteatteri (1921–1923)
* Kansan Näyttämö (1928–1933)

Filmografia
-----------

* *Anna-Liisa* (1922) – Mikko, Husson poika
* *Rautakylän vanha parooni* (1923) – Paroni Gustaf Drakenhjelm
* *Koskenlaskijan morsian* (1923) – Paloniemen Juhani, Heikin poika
* *Pohjalaisia* (1925) – Antti Hanka
* *Noidan kirot* (1927) – Utuniemen isäntä Simo
* *Lumisten metsien mies* (1928) – Urheiluvalmentaja Reima
* *Työn sankarilaulu* (1929) – Olli Järvelä

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Einari Rinne, Aamulehti, 01.04.1933, nro 88, s. 7, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
2. 1 2 3  Einar Rinne kuollut, Helsingin Sanomat, 01.04.1933, nro 88, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

Aiheesta muualla
----------------

* Einar Rinne Elonetissä.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Elonet

 |

 |
**Hagia Sofian kirkko** (kreik. Ναός Αγίας Σοφίας, *Naós Agías Sofías*) eli *Pyhän Viisauden kirkko* on bysanttilaisaikainen kirkko Mystraksessa Spártin kunnassa Kreikassa. Se on osa Mystraksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde.

Hagian Sofian kirkon kupoli sisältä.
Kirkon seinämaalauksia.
Kirkko on rakennettu 1300-luvun puolessa välissä. Se on alun perin kuulunut ensimmäisen Morean despootin Manuel Kantakuzenoksen perustamaan luostariin. Osmanivallan aikana rakennus toimi moskeijana. Kirkko sijaitsee Mystraksen linnavuoren pohjoisrinteessä lähellä linnoituksen ylempää sisäänkäyntiä ja Mystraksen palatsia.

Kirkko on ristinmuotoinen ja siinä on kupoli ja leveä kellotorni sekä nartheks länsisivulla. Kirkkoon kuuluu myös hautakappeli, jossa on maanalainen krypta, sekä kolme muuta kappelia eteläsivulla. Kirkko on ollut rikkaasti koristeltu seinämaalauksilla, mutta niistä on säilynyt vain osia erityisesti kirkon kappeleissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Archaeological site of Mistras: Description Ministry of Culture and Sports.  Arkistoitu 17.8.2016. Viitattu 28.11.2016.
2. 1 2  Αγία Σοφία Μυστρά *odysseus.culture.gr*. Viitattu 28.11.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hagia Sofian kirkko** Wikimedia Commonsissa
*Tämä artikkeli käsittelee yhtyettä. Katso New York Islanders jääkiekkoseurasta.*
Islanders keväällä 1964, vas Stig Selin, Pepe Willberg, Danny, Kaj Wallin, Kurt Mattson
Tunnetumpi kokoonpano vuonna 1964; vasemmalta Kurt Mattson, Stig Selin, Danny, Pepe Willberg, Kaj Wallin.
**The Islanders** on suomalainen popyhtye, joka perustettiin 1960-luvun alussa Helsingissä. Yhtyeen nimi (suom. *Saarelaiset*) viittaa yhtyeen alkuperäisten jäsenten asuinpaikkaan, Lauttasaareen. Alkuvaiheissa siihen liittyi laulusolistiksi Danny, jonka taustayhtyeenä se toimi myöhemmin (nimellä **D'Islanders**). Alkuperäiseen ryhmään kuului myös Pepe Willberg. Vuosina 1967–1976 yhtyeen laulusolistina oli Kirka Babitzin, jonka kanssa levytettiin muun muassa Pertsa Reposen sanoittama hitti "Hetki lyö" (alun perin "Beat the Clock"). Yhtyeen rumpalina toimi 1960-luvulla Kurt Mattson.

Katso myös
----------

* The Creatures

Lähteet
-------

1. ↑  Danny – Biografia Veikkotiitto.fi. Viitattu 10.1.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* 
* 
* 
* Ylen Elävä arkisto: Kirka & Islanders: Sweet Soul Music/I Can’t Turn You Loose (live 1975)
**Haguro** (jap. 羽黒) oli keisarillisen Japanin laivaston Myōkō-luokan raskas risteilijä toisessa maailmansodassa. Alus nimettiin Yamagatan prefekruraatin Haguro-vuoren mukaan.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Myōkō-luokka*
Alus tilattiin syksyllä 1924 Mitsubishiltä Nagasakista ja sen koneiston toimitti Yokosuka. Sen köli laskettiin 16. maaliskuuta 1925 ja alus laskettiin vesille 24. maaliskuuta 1928. Alus valmistui 25. huhtikuuta 1929.

Palvelus
--------

Alus muodosti palvelukseen otettaessa sisaralustensa kanssa 2. laivaston 4. risteilijälaivueen. Se siirrettiin laivueen mukana reserviin 1. joulukuuta 1932, jolloin Takao-luokan alukset muodostivat 4. risteilijälaivueen. Toukokuussa 1933 alus sisaraluksineen muodosti 5. risteilijälaivueen, joka oli palveluksessa ainoastaan kesän sotaharjoituksissa. Alus liitettiin vuoden 1933 lopulla vartioalukseksi joko Kureen tai Saseboon ja se siirrettiin modernisoitavaksi helmikuussa 1934, jonka jälkeen alus sisaraluksineen muodosti jälleen 5. risteilijälaivueen. Alus palveli laivueen mukana Kiinan vesillä Japanin käydessä sotaa Kiinaa vastaan.

*Haguro* oli laivueen mukaan Palaulla joulukuussa 1941. Alus suojasi laivueensa mukana Etelä-Filippiinien osastoa japanilaisten noustessa maihin Filippiineillä sekä Hollannin Itä-Intiaan. Alus osallistui Jaavanmeren taisteluun, jossa se upotti Alankomaiden laivaston *Hr. Ms. De Ruyterin* ja *Hr. Ms. Kortenaerin*.

Alus oli Leytenlahden taistelun jälkeen Malesian vesillä ja se upposi 16. toukokuuta 1945 Britannian kuninkaallisen laivaston 26. hävittäjälaivueen torpedoimana Penangin lounaispuolella.

Lähteet
-------

* Whitley, M. J.: *Cruisers of World War Two – An International Encyclopedia*. Lontoo: Arms and Armour, 1996. ISBN 1-86019-874-0. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Whitley, M. J. s. 173
2. ↑  Whitley 1996, s. 175.
3. ↑  Whitley 1996, s. 175–177.
4. ↑  Whitley 1996, s. 177.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Haguro (1928)** Wikimedia Commonsissa

Myōkō-luokan raskaat risteilijät

|  |
| --- |
| *Myōkō* - *Nachi* - *Haguro* - *Ashigara* |
| Edeltäjä: Aoba-luokka – Seuraaja: Takao-luokka |
**Einar Johannes Sarlin** (31. tammikuuta 1875 Viitasaari – 15. maaliskuuta 1939 Viitasaari) oli suomalainen maanviljelijä, joka oli yksi Lapuan liikkeen johtavia henkilöitä.

Einar Sarlinin vanhemmat olivat Viitasaaren lukkari Konstantin Sarlin ja Margaretha Charlotta Granberg. Sarlin kävi Jyväskylän seminaarin mallikoulua ja vuodesta 1897 alkaen hän oli Viitasaarella isältään perimänsä Kokkilan talon isäntänä.

Sarlin oli Viitasaarella kunnanvaltuuston, maamiesseuran, hevosystäväinseuran, kirkkovaltuuston ja suojeluskunnan esikunnan jäsenenä. Hän oli muun muassa Viitasaaren säästöpankin isännistön jäsenenä ja puheenjohtajana ja osuusmeijerin isännöitsijänä. Sarlin osallsitui jo 1900-luvun alussa aktivistien toimintaan. Suomen sisällissodan aikana hän oli perustamassa suojeluskuntaa Viitasaarelle. Sarlin oli 1930-luvun alussa mukana Lapuan liikkeen toiminnassa ja hän oli mukana perustamassa juutalais- ja vapaamuurarivastaista Viitasaaren Isänmaalliset Kansalaiset-yhdistystä. Sarlinin omistama Kokkilan talo oli myös yksi Lapuan liikkeen kyyditysverkoston etappitaloista.1. maaliskuuta 1932 Viitasaarella järjestettiin kokous, joka päätti Sarlinin ehdotuksesta tukea Mäntsälän kapinallisia. Kapinan jälkeen Sarlin erotettiin 6 kuukauden ajaksi suojeluskuntajärjestöstä. Sarlin oli myöhemmin 1930-luvulla mukana IKL:n toiminnassa.

Einar Sarlin kuoli 64-vuotiaana maaliskuussa 1939.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Sarlin-suku : Einar Johannes Sarlin
2. 1 2  Maanvilj. Einar Sarlin kuollut, Helsingin Sanomat, 17.03.1939, nro 74, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
3. 1 2 3  Maanviljelijä Einar Sarlin, Keskisuomalainen, 16.03.1939, nro 62, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
4. ↑  Erik Relander : Kamreeri Kärkkäisen kyyditys, Äänekosken Pukkimäen asuntoalueen sivusto, ilmestynyt alun perin Sisä-Suomen lehti 19.8.2010
5. ↑  Jari Hanski : Juutalaisvastaisuus suomalaisissa aikakauslehdissä ja kirjallisuudessa 1918-1944, väitöskirja, Helsingin yliopisto, valtiotieteellinen tiedekunta, yhteiskuntahistorian laitos, poliittinen historia 2006, viitasaarelaisista s. 159–163
6. ↑  Maanviljelijä Einar Sarlin, Keski-Suomen Suunta, 18.03.1939, nro 32, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
7. ↑  Lapuan liikkeen hälyytysmääräys on ilmeisesti tullut myös Viitasaarelle, Saarijärven Paavo, 14.04.1932, nro 41, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
8. ↑  Jyväskylän kapinalliset oikeudessa, Kansan Lehti, 11.08.1932, nro 184, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
9. ↑  Suojeluskuntajärjestön ylipäällikön määräämät rangaistukset Mäntsälän liikehtimiseen osallistuneille, Valtakunta, 02.07.1932, nro 13-14, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
**Final Fight 2** on Capcomin kehittämä Beat 'em up. Peli on julkaistu vuoden 1993 elokuussa Super Nintendo Entertainment Systemille.

Juoni
-----

Vuosia on kulunut edellisestä Final Fight tapahtumista, jolloin Metro Cityn pormestari Mike Haggar onnistui ystävineen Codyn ja Gyun kanssa kukistamaan Mad Gear rikosjengin. Kolmikko on lähtenyt omille teilleen elämään normaalia elämäänsä, kunnes Mad Gearin jäljelle jääneet jäsenet tekevät uuden nousun. Roistot sieppaavat Gyun kihlatun Renan, sekä hänen isänsä ja Gyun entisen sensein Japanissa.

Gyuta ei näy missään ja Renan nuorempi sisar Maki soittaa Haggarille tapahtuneesta. Haggar ottaa mukaansa Carlosin ja matkaavat Euraasiaan, Makin luokse taistellakseen uutta Mad Gearia vastaan.

Tasot
-----

Final Fight 2:ssa on edeltäjänsä tavoin yhteensä kuusi tasoa ja kaksi bonus tasoa. Tällä kertaa jokainen taso sijoittuu eri maahan, kuten Alankomaihin, Italiaan ja Japaniin.

Aiheesta muualla
----------------

* *Final Fight 2* MobyGamesissa (englanniksi)

*Final Fight* -pelisarja

|  |  |
| --- | --- |
| Videopelit | 
* Final Fight
* Final Fight 2
* Mighty Final Fight
* Final Fight 3
* Final Fight Revenge
* Final Fight: Streetwise

 |
| Päähahmot | 
* Mike Haggar
* Cody Travers
* Guy

 |
**Finanssi ry** eli **Finanssi – Oulun Yliopiston Kauppatieteiden Opiskelijain yhdistys ry** on Oulun yliopiston kauppatieteiden opiskelijoiden eli kyltereiden ainejärjestö. Järjestö on perustettu vuonna 1991, jolloin ekonomikoulutus aloitettiin Oulun yliopistossa. Yhdistys toimii kauppatieteiden opiskelijoiden etujärjestönä, toimii vuorovaikutuksessa talous- ja elinkeinoelämän kanssa sekä järjestää jäsenilleen vapaa-ajan toimintaa. Finanssi on Suomen Ekonomit ry:n yhteisöjäsen.

Työelämäyhteistyö
-----------------

Yhdistys järjestää jäsenilleen jatkuvasti yritysvierailuja monipuolisesti erilaisiin yrityksiin sekä ylläpitää Violettia Vyöhykettä. Violettiin Vyöhykeeseen kuuluvat yritykset tarjoavat jäsenille alennuksia samalla, kun yhdistys mainostaa näitä jäsenilleen. Finanssin pääyhteistyökumppanit ovat Osuuskauppa Arina (S-ryhmä), Kaarlenholvi, Hartwall, Oulun Energia sekä Eventilla.

Lähteet
-------

1. ↑  Hallitus 2023 *Finanssi ry*. Viitattu 23.2.2023.
2. 1 2  Mikä on Finanssi? *Finanssi.org*. Viitattu 16.3.2019.
3. ↑  Opiskelijat ovat osa Suomen Ekonomeja kylteriyhteisöjen kautta *Ekonomit.fi*. Viitattu 16.3.2019.
4. ↑  Yritysyhteistyö *Finanssi.org*.  Arkistoitu 16.2.2019. Viitattu 16.3.2019.
5. ↑  Kumppanit *Finanssi.org*. Viitattu 16.3.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Finanssi ry:n kotisivut
* Finanssin blogi
**The Divisive** oli suomalainen hardcore punk -yhtye, joka perustettiin Suomussalmella kesällä 1997. Yhtye ehti lähes kymmenen toimintavuotensa aikana soittaa 118 keikkaa 21 eri maassa. Yhtye lopetti toimintansa 5. tammikuuta 2007.

The Divisiven sanoitukset ovat suurelta osin poliittisia, ottaen kantaa muun muassa militarismiin, kapitalismiin, nationalismiin ja homofobiaan.

Historia
--------

Touko, 14 ja Kalle, 15 perustivat The Divisive-yhtyeen Suomussalmella Juntusrannan kylässä alkuvuodesta 1997. Rumpaliksi löytyi Toukon 12-vuotias pikkuveli Jaska ja saman vuoden kesällä bändi harjoitteli ensimmäisen kerran yhdessä. Touko muutti syksyllä 1998 Seinäjoelle lukioon, mutta bändi jatkoi yhdessä soittamista 500km välimatkasta huolimatta. Syksyllä 2000 Jaska muutti vanhempiensa kanssa Alavudelle jolloin bändin kotimaakunnaksi vaihtui Etelä-Pohjanmaa ja uudeksi basistiksi löytyi seinäjokelainen Heiska. Bändi päätti lopettaa toimintansa syksyllä 2006 ja soitti viimeisen keikkansa Seinäjoella 5. tammikuuta 2007. The Divisiven lopettaessa kaikki jäsenet asuivat jo eri kaupungeissa; Touko Tampereella, Jaska Helsingissä ja Heiska Jyväskylässä.

Jäsenet
-------

* Touko – kitara
* Jaska – rummut
* Heiska – bassokitara, 2000–2007
* Kalle – bassokitara, 1997–2000

Diskografia
-----------

* *The Divisive / Misguided* (split 7", 2000)
* *Why?* (CDR-EP, Full Contact Resistance (bel), 2001)
* *The Divisive / FoF (bel) / Go Ape! (nl) / THL (bel (4-way split CD, Full Contact Resistance (bel) 2001)*
* *Where have all the flowers gone?* (CD-EP, 2002)
* *The Divisive / Mise en Scene (bel)* (split-CD, Full Contact Resistance (bel), 2002)
* *The Divisive / Abduktio (fin)* (split-CDR, Nekac (lv), 2003)
* *Do we only dream?* (7", 2004)
* *The Divisive / Out of Tune (fin)* (split 7", 2004)
* *The Divisive / Svini V Kosmose (rus)* (split MC, Karma Mira Records (rus), 2005)
* *Sano edes sana* (CD-EP, Puukkoo Levyt, 2006)
* *Discography* (CD, Karma Mira Records (rus) 2006)

Jäsenet muissa yhtyeissä
------------------------

* Touko - Derrida, No Kids, Riot Patrol, M.I.M.A, Vyärs Koff
* Jaska - Gordionin Solmu, Children of Darkness
* Heiska - M.I.M.A

Aiheesta muualla
----------------

* The Divisive Myspacessa (englanniksi)
* Yhtyeen Last.FM-profiili.
**Rautakausi II** on ajanjakso Israelin ja Palestiinan historiassa, joka sijoittuu noin vuosille 1000–586/500 eaa.

Rautakausi II on perinteisesti jaettu kolmeen osaan Raamatun tapahtumien perusteella. Rautakausi IIA:n (1000–925/900 eaa.) päättymisenä on pidetty vuotta 925 eaa. jolloin Salomon ajan katsotaan päättyneen. Rautakausi IIB (900–720/700 eaa.) päättyi vuonna 720 eaa. Samarian valloitukseen ja Israelin tuhoutumiseen. Rautakausi IIC ja rautakausi II kokonaisuudessa on katsottu päättyneen vuoteen 586 eaa. jolloin babylonialaiset valloittivat Jerusalemin ja tuhosivat Juudan kuningaskunnan.

Arkeologisen tutkimuksen perusteella 900- ja 800-lukujen eaa. materiaalisessa kulttuurissa ei löydy suuria eroja. Sen sijaan 700-luvulla keramiikka on alkanut kehittyä eri suuntaan, joten keramiikan perusteella Rautakausi IIA ulottuisi vuoteen 800 eaa. jonka jälkeen alkaisi IIB. Israelin seudun arkeologiassa 700-luvun eaa. lopulla näkyy selvästi assyrialaisten valloittajien vaikutus tuhokerrostumana. Erityisesti Megiddossa kerrostuman päällä on selvä kerros assyrialaisvaikutteista arkkitehtuuria. Juudea alkoi vaurastua ilmeisesti vasta 600-luvulla eaa. kun Assyria oli tuhonnut sen pohjoisen kilpailijan Israelin ja lopulta myös assyrialaisten vaikutus oli alkanut pienentyä. Jerusalem olikin arkeologisen aineiston perusteella merkittävä keskus 600-luvulla eaa.

Lähteet
-------

1. ↑  Alanne, Merja: Rautakausi Israel-Palestiinassa (1200–500/400 eKr.) (pdf)  2009. Helsingin yliopisto. Viitattu 3.8.2010.
2. 1 2  Alanne, Merja: Israelin ja Juudan kuningasten aika Vanhan testamentin ja arkeologian näkökulmista Helsingin yliopisto. Viitattu 3.8.2010.
**The Donnas** on yhdysvaltalainen vuonna 1993 perustettu rockyhtye. 

Ennen The Donnas -nimen käyttöä yhtye ehti julkaista 7-tuumaisen levyn nimellä Ragady Anne sekä *Steal Yer Lunch Money* -albumin nimellä The Electrocutes.

The Donnasin jäsenet ovat syntyneet vuonna 1979 ja he ovat kotoisin Kaliforniasta, San Franciscon Bay Arealta. He käyttivät aiemmin taiteilijanimiä Donna A (Anderson), Donna C (Castellano), Donna F (Ford) ja Donna R (Robertson). Yhtye luopui taiteilijanimien käytöstä *Gold Medal* -albumin julkaisun yhteydessä.

Julkaisuhistoria
----------------

The Donnasin ensimmäinen albumi julkaistiin 27. tammikuuta 1998. Albumin nimi on *American Teenage Rock 'n' Roll Machine* ja siltä ei julkaistu yhtään singleä. The Donnasin toinen albumi *The Donnas* julkaistiin vain puoli vuotta ensimmäisen jälkeen, 28. heinäkuuta 1998. 

Kolmas albumi *Get Skintight* julkaistiin 8. kesäkuuta 1999 ja neljäs albumi *The Donnas Turn 21* julkaistiin 23. tammikuuta 2001. Sen ainoa singlejulkaisu oli "40 Boys in 40 Nights". Viides studioalbumi *Spend the Night* julkaistiin 22. lokakuuta 2002. Ensimmäinen tältä albumilta julkaistu single oli Suomessakin ahkeraan radiosoittoon päätynyt "Take it Off", toinen single oli "Who Invited You" ja kolmas "Too Bad About Your Girl". 

Kuudes studioalbumi *Gold Medal* julkaistiin 26. lokakuuta 2004. Albumin ensimmäinen single oli "Fall Behind Me". Kappale pääsi Billboard 200 -listalla sijalle 34. Toinen singlejulkaisu albumilta oli "I Don't Want to Know (If You Don't Want Me)".

The Donnas julkaisi virallisen bootleg-dvd:n *Donnas Desert Moon* vuoden 2007 alussa. DVD sisältää vuonna 2005 Kaliforniassa kuvatun fan club -konsertin.

Vuonna 2007 ilmestynyt albumi *Bitchin'* julkaistiin omakustanteena.

Jäsenet
-------

* Brett Anderson, laulu
* Amy Cesari, rummut (2009-)
* Maya Ford, basso
* Allison Robertson, kitara

### Entiset jäsenet

* Torry Castellano – rummut (1993–2009)

Julkaisut
---------

### Albumit

* *The Donnas* (1998)
* *American Teenage Rock 'n' Roll Machine* (1998)
* *Get Skintight* (1999)
* *The Donnas Turn 21* (2001)
* *Spend the Night* (2002)
* *Gold Medal* (2004)
* *Bitchin'* (2007)

### Singlet

* "40 Boys in 40 Nights" (2002)
* "Take It Off" (2003)
* "Who Invited You" (2003)
* "Too Bad About Your Girl" (2003)
* "Fall Behind Me" (2004)
* "I Don't Want to Know (If You Don't Want Me)" (2005)

Konsertit Suomessa
------------------

Yhtye on vieraillut Suomessa kaksi kertaa.

* Tavastia, Helsinki, 17. syyskuuta 2003
* Provinssirock, Seinäjoki 18. kesäkuuta 2005

Aiheesta muualla
----------------

* Yhtyeen virallinen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
* The Donnas Myspacessa (englanniksi)
**Einari Aaltonen** (s. 1972 Helsinki) on Turussa asuva suomentaja ja runoilija. Hän on toiminut päätoimisena kaunokirjallisuuden suomentajana vuodesta 1999 ja suomentanut aikuisten taideproosaa, lyriikkaa, tietokirjallisuutta ja tieteis- sekä fantasiakirjallisuutta. Aaltonen suomentaa ranskasta, espanjasta ja englannista.

Aaltosen suomennos Roberto Bolañon romaanista *2666* oli Mikael Agricola -palkintoehdokkaana vuonna 2016. Suomennos Gaël Fayen romaanista *Petit pays* (*Pienen pieni maa*) oli Jarl Hellemann -palkintoehdokas vuonna 2019. Aaltonen sai teoksen suomennoksesta Maurice de Coppet -käännöspalkinnon vuonna 2019. Aaltonen on suomentanut kaksi Tähtifantasia-palkinnon saanutta teosta: David Mitchellin romaanin *The Bone Clocks* (suom. *Luukellot*, 2018) ja Samanta Schweblinin romaanin *La distancia de rescate* (suom. *Houreuni*, 2019).

Aaltosen runoja on julkaistu Reviiri-antologiassa 2000, Nokturno-runoussivustolla ja runouslehdissä.

Lähteet
-------

1. ↑  Einari Aaltonen Arsnet. Viitattu 23.12.2013.
2. 1 2  Mau­rice de Cop­pet-pal­kin­to Ei­na­ri Aal­to­sel­le  4.10.2017. Helsingin yliopisto. Viitattu 3.1.2020.
3. ↑  Aaltonen, Einari *Kirjasampo.fi*. Viitattu 6.11.2021.
4. ↑  Mikael Agricola -palkinnon ehdokkaat 2016 Suomen kääntäjien ja tulkkien liitto. Viitattu 3.1.2020.
5. ↑  Aitonurmi, Tuomas: Jarl Hellemann -palkinnon ehdokkaat 2018 *Kirjasampo.fi*.  20.11.2018. Viitattu 3.1.2020.
6. ↑  Mikkola, Jaakko: Tähtifantasia-palkinto David Mitchellin teokselle Luukellot  –  episodiromaanin on suomentanut Einari Aaltonen *TS.fi*.  15.7.2018. Viitattu 6.11.2021.
7. ↑  Tähtifantasia-palkinto 2019 jaettu *Tähtivaeltajablogi*.  11.7.2019. Viitattu 6.11.2021.
8. ↑  Reviiri *www.taike.fi*.  Arkistoitu 6.5.2016. Viitattu 2.12.2018.
9. ↑  Runouden suomentaminen on heittäytymistä merkitysavaruuksiin *Kirjastokaista.fi*.  2021. Viitattu 6.11.2021.
**Xu Nannan** (kiin.: 徐囡囡; pinyin: *Xú Nānnān*; s. 16. marraskuuta 1978 Benxi) on kiinalainen freestylehiihtäjä. Hän saavutti hypyissä olympiahopeaa vuonna 1998.

Xu osallistui olympialaisiin kolme kertaa. Naganossa 1998 hän saavutti hopeaa noustuaan toisen kierroksen parhaalla suorituksella neljänneltä sijalta toiseksi. Kilpailun voittanut yhdysvaltalainen Nikki Stone keräsi lopulta yli kuusi pistettä enemmän. Salt Lake Cityssä 2002 Xu sijoittui 12:nneksi. Torinossa 2006 hän sijoittui neljänneksi ja hävisi pronssia vieneelle Australian Alisa Camplinille 0,16 pistettä.  Maailmanmestaruuskilpailuihin Xu osallistui neljä kertaa. Naganossa 1997 hän oli yhdeksäs, Haslibergissä 1999 kahdeksas, Whistlerissä 2001 seitsemäs ja Deer Valleyssa 2003 kahdeksastoista.

Xu kilpaili maailmancupissa vuosina 1996–2006. Hän voitti hypyissä neljä osakilpailua: maaliskuussa 2001 Himoksella, tammikuussa 2003 Lake Placidissa, syyskuussa 2003 Mount Bullerilla ja joulukuussa 2005 Changchunissa. Hän sijoittui hyppyjen maailmancupin kokonaiskilpailussa kolmanneksi kaudella 2000–2001.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Xu Nannan *Olympedia*.  (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Xu Nannan Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
**Palosaaren työväentalo** oli Vaasassa Palosaaren kaupunginosassa sijainnut työväentalo.

Historiaa
---------

Palosaaren Sosialidemokraattinen Työväenyhdistys perustettiin vuonna 1930. Sitä ennen Palosaarella oli toiminut vuonna 1905 perustettu työväenyhdistys Taisto, jonka jäseninä oli lähinnä Vaasan Puuvillatehtaan työntekijöitä. Yhdistys siirtyi vuonna 1919 Suomen Sosialistiseen Työväenpuolueeseen, ja se lakkautettiin vuonna 1926. Taiston työväentalo siirtyi Palosaaren Sos.dem. työväenyhdistykselle, joka myi sen vuonna 1930.

Palosaaren työväenyhdistys osti vuonna 1938 Vaasan kaupungilta tontin. Se sijaitsi Palosaaressa Varisselänkadulla. Yhdistys perusti erillisen rakennustoimikunnan, ja varoja työväentaloa varten kerättiin iltamilla, arpajaisilla ja myyjäisillä. Työväentalo rakennettiin pääosin talkoilla, ja se valmistui vuonna 1951. Työväentaloa laajennettiin vuonna 1970. Työväentalo myytiin vuonna 2019.

Toimintaa työväentalolla
------------------------

Kulttuuritoiminta virkistyi yhdistyksessä oman talon saamisen myötä. Tanssi- ja ravintolatoiminnan tuotoilla saatiin rahaa lainojen maksuun ja talon käyttömenoihin. Talossa toimi näytelmä-, laulu-, lausunta- ja tanhukerhot. Yhdistys osallistui myös kunnallis- ja puoluepolitiikkaan. 1960-luvulla tansseihin oli palkattu vakituinen orkesteri, jonka kanssa jaettiin tuotot ja tappiot tasan. Opintokerhotoiminta alkoi vilkkaana. Työväentalolla järjestettiin myös keskustelutilaisuuksia yleisistä aiheista. Talon laajennuksen jälkeen saatiin tansseihin esiintyjiksi ajan tähtilaulajia, kuten Erkki Junkkarinen ja Henry Theel. Toiminta alkoi hiipua 1970-luvun lopulta lähtien.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kati Kangasluoma: *Työväenyhdistys yhteisönä – Työväentalo yhteisön kotina, Yhteiskuntatieteen pro gradu -tutkielma*. Jyväskylän yliopisto, Yhteiskuntatieteiden ja filosofian laitos, 2002.
2. ↑  Ilkka-Pohjalainen 24.8.2019 *ilkkapohjalainen.fi*. Viitattu 27.1.20236.4.2022.
Haukivuoren kirkko, sankarihaudat kesällä 2014.
**Haukivuoren kirkko** on Mikkelin Haukivuorella sijaitseva tiilikirkko. Se on arkkitehti Veikko Larkaksen suunnittelema ja valmistui vuonna 1951. Rakennus on saanut vaikutteita funktionalismista ja keskiajan kirkoista. Kirkon alttaritaulu on Veikko Vionojan maalaama ja se esittää ylösnoussutta Kristusta Pátmoksen saarella apostoli Johannesta lohduttamassa.

Historiaa
---------

Haukivuorelle rakennettiin ensimmäinen rukoushuone vuonna 1740. Jaakko Jaakonpoika Leppänen rakensi puisen ristikirkon nykyisen kirkon paikalle vuosina 1794–98. Erillinen kellotapuli rakennettiin vuosina 1838–39 kirkon viereen. Puukirkko tuhoutui tulipalossa vuonna 1949 ja nykyinen tiilikirkko rakennettiin sen tilalle.

Kirkon sankarihautausmaan muistomerkin on tehnyt kuvanveistäjä Oskari Jauhiainen vuonna 1959.

Lähteet
-------

1. ↑  *Mikkelin kirkot [esite]*, s. [9–10]. , [s.a.].
2. 1 2  Haukivuoren kirkko *mikkelintuomiokirkkoseurakunta.fi*.  Arkistoitu 18.4.2015. Viitattu 4.1.2014.
3. ↑  Haukivuoren hautausmaa *Mikkelin tuomiokirkkoseurakunta*.  Arkistoitu 11.8.2014. Viitattu 7.8.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Haukivuoren kirkko** Wikimedia Commonsissa
**xtv.fi** on suomalainen elokuvien ja pelien verkkojulkaisu. Sivusto sisältää musiikki-, elokuva- ja pelialan uutisia ja arvosteluita. Verkkojulkaisun toiminta perustuu mainostulorahoitukseen. xtv.fi on turkulaisen X-Media Entertainment Finland Oy:n omistama. Sivuston päätoimittaja on Kristian Eloluoto. Sivuston mediakotin mukaan sivusto tavoittaa noin tuhat 16–40-vuotiasta nuorta aikuista joka päivä.

xtv.fi sisältää Blu-ray-arvosteluarkiston, joka sisältää elokuvia neljältä vuosikymmeneltä. Sivuston Blu-ray 3D -arvosteluissa on sini-puna 3D -laseille soveltuvia kuvia, jonka perusteella katsoja voi arvioida elokuvan syvyysvaikutuksia. Vuonna 2012 X-Media teki sopimuksen ensi-ilta arvostelujen soittamisesta radio Auran aaltojen ja Radio Melodian kanavilla.

Historia
--------

*xtv.fi* on perustettu 1.8.2008. Perustajana toimi xtv.fi:n nykyinen päätoimittaja Kristian Eloluoto. xtv.fi tunnettiin aikaisemmin nimellä *X-TeeVee.net*. X-TeeVee.net toimi alun perin netti-tv-kanavana, jonka sisältönä olivat ekstremeurheiluun liittyvät videot. Sittemmin kava alkoi lähettää myös viikoittaista elokuva- ja musiikkiaiheista uutisohjelma X-Newsiä, jota juonsi nykyisin *YleX*-radiokanavalla työskentelevä Ninni Suomalainen.

Vuonna 2009 pääasiallisena sisältönä olivat elokuva- ja musiikkiuutiset, videohaastattelut ja tiedotteet. Vielä vuonna 2010 X-TeeVee.net oli säännöllinen videojulkaisija ja juonnoista vastasi myös YleX:llä nykyisin työskentelevä Anne Lainto. Vuonna 2010 musiikkiaiheet alkoivat väistyä. Keväällä 2011 mukaan uutisointiin otettiin pelit. Vuonna 2013 5-vuotissynttäreiden kunniaksi uusi ulkoasu ja xtv.fi-nimi ja -domain otettiin käyttöön.

Lähteet
-------

X-media Entertainment Finland Oy:n tietokanta.

### Viitteet

1. ↑  X-Media / Mediatalo *X-Media Entertainment Finland Oy*. Viitattu 24.7.2014.
2. ↑  Yhteystiedot *xtv.fi*. Viitattu 24.7.2014.
3. ↑  Mediakortti *xtv.fi*. Viitattu 24.7.2014.
4. ↑  x-teeveen elokuva-arvostelut kuuluvat nyt myös Turun paikallisradioissa *xtv.fi*.  30.3.2012. Viitattu 24.7.2014.
5. ↑  Matti Vähäkainu: Ilmainen X-teevee aukeaa kohta *AfterDawn Suomi*.  28.7.2008. Viitattu 24.7.2014.
6. ↑  Historia hyökkää silmille *xtv.fi*.  28.05.2010. Viitattu 24.7.2014.
7. ↑  x-teeveen juontaja isännöi ensi vuoden Euroviisukarsinnat *xtv.fi*.  31.10.2011. Viitattu 24.7.2014.
8. ↑  x-teevee tuo palveluunsa myös peliarvostelut *xtv.fi*.  4.3.2011. Viitattu 24.7.2014.
9. ↑  xtv.fi julkaisutraileri *xtv.fi*. Viitattu 24.7.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* xtv.fi-verkkosivusto
* X-Media Entertainment Finland Oy
Dorchester Hotelin etuosa
**The Dorchester** on ylellinen hotelli Lontoon keskustassa Park Lane -kadulla, lähellä Hyde Parkia.

Liikemiehet sir Malcolm McAlpine ja sir Frances Towle ostivat vuonna 1929 vanhan 1800-luvulla rakennetun Dorchester-rakennuksen ja rakennuttivat sen paikalle hienostuneen ja kalliin hotellin, jonka suunnitteli Owen Williams. The Dorchester avattiin 18. huhtikuuta 1931.

Toisen maailmansodan aikana hotelli toimi liittoutuneiden päämajana. Kenraali Dwight D. Eisenhower asui hotellin ensimmäisessä kerroksessa. Hänen huoneensa on nykyään Eisenhower-sviitti. Winston Churchill rakennutti hotellihuoneensa parvekkeen läpi muurin, sillä hän halusi yksityisyyttä. Monet kulttuurihenkilöt tapasivat aterioida Dorchesterissä, esimerkiksi Cyril Connolly, T. S. Eliot, Harold Nicolson ja Edith Sitwell.

Vuonna 1988 hotelli suljettiin kahdeksi vuodeksi ja siellä tehtiin perusteellinen kunnostus. Hotelli avattiin uudelleen 1990. Monet kuuluisuudet ovat asuneet Dorchesterissä. Heihin kuuluvat esimerkiksi Julie Andrews, Kim Basinger, Warren Beatty, Yul Brynner, Richard Burton, Elizabeth Taylor, Tom Cruise, Judy Garland, Charlton Heston, Nicole Kidman, Arnold Schwarzenegger, Peter Sellers, Michael Jackson, The Beatles, Cecil Beaton, Noël Coward, Marlene Dietrich, Duke Ellington ja W. Somerset Maugham.

Myös Thaimaan entinen pääministeri Thaksin Shinawatra asui hotellissa sen jälkeen, kun hänet oli syrjäytetty virastaan syyskuussa 2006.

The Dorchesterissa toimii viisi ravintolaa, joista Alain Ducasse on yksi Britannian neljästä kolmen Michelin-tähden ravintolasta.

Lähteet
-------

1. ↑  45 Park Lane Dorchester. Viitattu 12.5.2015.
2. 1 2 3  Dorchester Hotel \*\*\*\*\* Greenwich Mean Time. Viitattu 12.5.2015.
3. ↑  The height of sophistication  2008. Bristol Post. Viitattu 12.5.2015. [vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **The Dorchester** Wikimedia Commonsissa

* Hotellin virallinen sivusto (englanniksi)
**Zaječar** (serb. Зајечар) on kunta ja kaupunki Serbiassa. Se on samannimisen piirikunnan pääkaupunki. Zaječar on pinta-alaltaan 1 069 neliökilometriä ja siellä on asukkaita 75 969 (2002).

Zaječar sijaitsee Serbian Bulgarian vastaisella rajalla. Kunnan keskustaajama on Timok-joen kahden haaran risteymäkohdassa. Lisäksi kunnassa on 41 kylää.

Historia
--------

Nykyisen Zaječarin kunnan alueelle rakennettiin 200-luvun lopussa ja 300-luvun alussa keisarillinen linnoitus ja palatsi. Rooman keisariksikin 300-luvun alussa noussut Galerius rakennutti nykyisen Gamzigradin kylän läheisyyteen linnoituksen, jossa oli mm. hänen palatsinsa, ja läheiselle kukkulalla omansa ja äitinsä hautakammiot.

Zaječar mainittiin ensimmäisen kerran kirjoituksissa vuonna 1466 osmanien väestönlaskennan aikana. Kylässä oli tuolloin kahdeksan perhettä. Paikasta ei ole paljoakaan tietoja 1500–1700-luvuilta.

Osmanien valtakunnasta Serbia irtautui 1800-luvun alussa hetkeksi ensimmäisen kansannousun jälkeen. Zaječar ja muut alueet liitettiin kuitenkin takaisin Osmanien valtakuntaan pian tämän jälkeen. Lopullisesti Zaječar vapautettiin vuonna 1833.

Ensimmäisessä ja toisessa maailmansodassa vieraat vallat valtasivat Zaječarin kaupungin. Ensimmäisen maailmansodan aikana bulgarialaiset pitivät hallussaan Zaječaria kolmen vuoden ajan ja toisessa maailmansodassa sen valtasivat saksalaiset.

Lähteet
-------

1. 1 2  Geographic Features Municipality of Zajecar. Viitattu 10. syyskuuta 2008. (englanniksi)
2. 1 2 3  The history of the area of Zajecar Municipality of Zajecar. Viitattu 10. syyskuuta 2008. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Zaječar** Wikimedia Commonsissa

* Kunnan kotisivut (englanniksi, serbiaksi)
Vuoden 1965 Jyväskylän Suurajoissa Hopkirk (toinen oikealta) tuli kuudenneksi kartanlukijansa Kauko Ruutsalon kanssa. Kuvassa myös (vasemmalta) Anssi Järvi ja Rauno Aaltonen (toinen sija) sekä Timo Mäkinen ja Pekka Keskitalo (voittajat).
**Patrick Barron "Paddy" Hopkirk** (14. huhtikuuta 1933 Belfast, Pohjois-Irlanti – 21. heinäkuuta 2022) oli brittiläinen rallikuljettaja.

Hopkirk tuli tunnetuksi kartanlukijansa Henry Liddonin kanssa ensimmäisestä Morris Mini Cooper -autolla otetusta voitosta Monte Carlon rallissa 1964. Sitä ennen hän oli ollut kuljettajana brittiläisten Rootes- ja Triumph -automerkkien tehdastalleissa. Britannialle Minin ensimmäinen Monte Carlo -voitto oli suuri kansallisylpeyden aihe. Hopkirk muistaa saaneensa onnitteluja muun muassa kotimaansa hallitukselta ja suosionsa huipulla olleelta The Beatles -yhtyeeltä.

Hopkirkin myöhempiä rallivoittoja olivat Itävallan Alppiralli 1966, Akropolis-ralli 1967 ja Ranskan Alppiralli 1967.

Vuonna 2010 Hopkirk valittiin ensimmäisten neljän ralliautoilijan mukana uuteen Rally Hall of Fameen. Muut kolme olivat Hopkirkin tallitoverit, suomalaiset Timo Mäkinen ja Rauno Aaltonen, sekä ruotsalainen vähän aiempien vuosien Saab-kuljettaja Erik Carlsson. Joulukuun 31. päivänä 2015 Hopkirk sai Brittiläisen imperiumin ritarikunnan kunniajäsenyyden (MBE) ralli- ja hyväntekeväisyysansioistaan. Hän oli mukana muun muassa pyörätuoliurheilujärjestö WheelPowerin toiminnassa.

Lähteet
-------

1. ↑  Passing of a Champion - Paddy Hopkirk MBE *www.minisport.com*.  22.7.2022. Viitattu 22.7.2022.
2. ↑  50 vuotta Minin Monte Carlo voitosta *Tekniikan Maailma*.  27.1.2014. Viitattu 30.12.2019.
3. 1 2  Kaksi suomalaista uuteen Rally Hall of Fameen *Yle Urheilu*.  29.4.2010. Viitattu 30.12.2019.
4. ↑  New Year Honours 2016: AP McCoy knighthood leads Northern Ireland awards *BBC News*.  31.12.2015. Viitattu 30.12.2019.

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
Zakamensk.
**Zakamensk** (ven. Зака́менск, burjaatiksi Захаамин, *Zahaamin*) on kaupunki Burjatian tasavallassa Venäjällä. Se sijaitsee Džida-joen varrella 420 kilometriä tasavallan pääkaupungista Ulan-Udesta lounaaseen. Kaupunki on Zakamenskin piirin keskus. Asukkaita on 13 100 henkeä (vuonna 2009).

Zakamensk on saanut alkunsa vuonna 1933 perustetusta *Gorodokin* kaivostaajamasta. Kaupunginoikeudet se sai vuonna 1944. Nykyään kaupungissa toimii volframia ja molybdeeniä tuottava kombinaatti.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Goroda Rossii: entsiklopedija*, s. 143. Moskva: Bolšaja Rossijskaja Entsiklopedija, 1994. ISBN 5-85270-026-6.
2. ↑  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki: Tšislennost naselenija Rossijskoi Federatsii po gorodam, posjolkam gorodskogo tipa i raionam na 1 janvarja 2009 g.  2009. Moskva:  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki (Rosstat).  Arkistoitu 21.10.2011. Viitattu 28.1.2010. (venäjäksi)

Burjatian lippuBurjatian kaupungit
**Pääkaupunki: Ulan-Ude** (Ulaan-Ude)  

Babuškin | Gusinoozjorsk | Kjahta | Severobaikalsk | Zakamensk
**Vaccinia-virus** on suuri, vaipallinen ja morfologialtaan monimutkainen virus, joka kuuluu Poxviridae-heimoon. Sillä on lineaarinen kaksijuosteinen DNA (dsDNA) genomi, joka on pituudeltaan noin 200 kbp ja koodaa noin 200 geeniä. Vaccinia-viruksen geenit ovat pakattu tiiviisti niin, että koodaamatonta DNA:ta on vain vähän. Vaccinia-virus, kuten muutkin Poxviridae-heimon jäsenet, replikoi DNA genominsa isäntäsolun sytoplasmassa.

Isorokkorokote
--------------

Vaccinia-virus kuuluu Orthopoxvirus-sukuun, ja se on eniten tutkittu Poxviridae-heimon jäsen. Se on erittäin läheistä sukua esimerkiksi lehmärokkovirukselle ja isorokon aiheuttajalle variolavirukselle. Vaikka vaccinia-virusta on tutkittu pitkään, sen alkuperää ja luonnollista isäntää ei toistaiseksi tiedetä. Vaccinia-virus on modernin isorokkorokotteen lähde. Tämän rokotteen avulla isorokko pystyttiin hävittämään kokonaan vuoteen 1979 mennessä.*lähde?*

Edward Jenner kehitti ensimmäisen isorokkorokotteen vuonna 1796, ja hänen uskotaan käyttäneen silloin lehmärokkovirusta isorokkoa vastaan. On kuitenkin osoitettu, että 1900-luvulla käytössä olleet isorokkorokotekannat olivat biologisesti erilaisia kuin lehmärokkovirus. Näissä rokotteissa käytetty virus tunnistettiin omaksi lajiksi, jota alettiin kutsumaan vacciniaksi. On siis mahdollista, että Jenner käytti lehmärokkovirusta vuonna 1796, mutta jossain välissä (vuosina 1796–1939), vaccinia-virus korvasi lehmärokkoviruksen isorokkorokotteissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Richard C. Condit, Nissin Moussatche, Paula Traktman, In A Nutshell: Structure and Assembly of the Vaccinia Virion, Advances in Virus Research, Academic Press, Volume 66, 2006, Pages 31-124, ISSN 0065-3527,ISBN 9780120398690 (englanniksi)
2. ↑  G. L. Smith, Vaccinia Virus,teoksessa: Editor(s): Brian W. J. Mahy, Marc H. V. Van Regenmortel, Encyclopedia of Virology] (Third Edition), Academic Press, 2008, Pages 243–250, ISBN 9780123744104

Aiheesta muualla
----------------

* Laji.fi: Vaccinia virus
* UniProt: Taxonomy - Vaccinia virus (englanniksi)
* National Center for Biotechnology Information (NCBI): Vaccinia virus (englanniksi)
SNES/Super Famicomin pad-ohjain, joka popularisoi näppäimien asettelun.
PlayStation 2 -pelikonsolin DualShock-pad-ohjain.
**Pad-ohjain** (engl. *gamepad*) on videopelien pelaamiseen kehitetty peliohjain. Pad-ohjain soveltuu käytettäväksi monissa erilaisissa peleissä ja on oletuksena pelikonsoleiden mukana. Tavallisesti pelikonsolin mukana tulee vähintään yksi pad-ohjain.

Pad-ohjaimen perusnäppäinten lisäksi on nykyään melkein kaikissa ohjaimissa myös kaksi 360 astetta kääntyvää analogista sauvaohjainta, jotka helpottavat sekä pehmentävät ohjaimen käyttöä, tätä kutsutaan myös nimellä mini-joystick tai tuttavallisemmin *tatti*, sillä sen käyttö muistuttaa paljon joystickia. 

Ensimmäisen persoonan ammuntapeleissä pad-ohjain ei pärjää tarkemmalle tietokoneen hiirelle.

Katso myös
----------

* Joystick
* Rattiohjain

Lähteet
-------

1. ↑   *oxm.co.uk*.  Arkistoitu. Viitattu 05.11.2013. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Pad-ohjain** Wikimedia Commonsissa
**Half Apple** on Turussa vuonna 2004 perustettu nelihenkinen rockyhtye, joka musiikissa yhdistyvät progressiivinen rock ja moderni indierock. Yhtye julkaisi ensimmäisen pitkäsoittonsa *Hands That Held Up the Sky* maaliskuussa 2012.

Historia
--------

Half Apple syntyi syksyllä 2004 kun aikaisemmasta bändistään eronneet nuoret muusikonalut, Santeri Palkivaara ja Valtteri Sjöblom perustivat yhtyeen. Nimen bändi sai aikaisemman yhtyeen nimestä, jonka toisen puolikkaan Palkivaara ja Sjöblom olivat muodostaneet. Rumpaliksi yhtyeeseen liittyi Ville-Pekka Vaaralahti. Bändi soitti triona kevääseen 2007 saakka, jolloin Henri Lyysaari liittyi yhtyeeseen laulamaan ja soittamaan koskettimia. Lyysaaren liittymisestä lähtien yhtyeellä ei ole ollut yhtä selkeää lead-laulajaa, vaan Lyysaari ja Palkivaara ovat jakaneet laulajan tontin.

Vuoteen 2007 mennessä keikkakokemusta oli kertynyt Half Applelle jo runsaasti ja yhtye oli äänittänyt muutaman demoluonteisen omakustanne-EP:n. Työ bändin eteen kantoi aina vain enemmän hedelmää, eikä ihmekään että yhtye löysi itsensä keväällä 2007 Suomen suurimman valtakunnallisen bändikilpailun Äänen ja vimman finaalista. Voiton makuun bändi pääsi kilpailupuolella ensimmäisen kerran keväällä 2008 Lukiolaisten liiton valtakunnallisessa bändikilpailussa, jossa Half Apple julistettiin Suomen parhaaksi lukiolaisbändiksi. Keväällä 2009 yhtye voitti Turun alueen bändikuninkuuden perinteikkäässä Turku Bandstand -kilpailussa, jossa Half Apple oli vuotta aiemmin ansainnut kolmannen sijan. Kesällä 2009 Suomen Arvostelijain Liiton Turun osasto myönsi yhtyeelle tunnustuspalkinnon, 'Kritiikin puolen kilon punnuksen', jonka on aikaisemmin saanut mm. The Crash.

Joulukuussa 2009 yhtye aloitti ensimmäisen kokopitkän albuminsa, *Hands That Held Up the Skyn* äänitykset. Levy saatiin miksaus ja masterointi mukaan lukien valmiiksi kesäkuussa 2011. Helmikuussa 2012 yhtye ilmoitti solmineensa sopimuksen levyn julkaisusta Presence Records levy-yhtiön kanssa ja levy ilmestyi kauppoihin 14. maaliskuuta 2012.

Jäsenet
-------

* Henri Lyysaari: laulu, koskettimet
* Santeri Palkivaara: laulu, kitara
* Valtteri Sjöblom: basso
* Ville-Pekka Vaaralahti: rummut

Diskografia
-----------

* *Hands That Held Up the Sky*  (Presence Records, 2012)

Lähteet
-------

1. ↑  Turku Bandstand: Historia (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Sarv.fi: Kritiikin punnukset
3. ↑  Half Applen nettisivut, Etusivun uutisosio

Aiheesta muualla
----------------

* Half Applen virallinen sivusto
* Half Applen Bandcamp-sivu
* Half Applen Myspace-sivu
Kylällä sijaitseva Pehkosen tila on rakennettu todennäköisesti 1500- tai 1600-luvulla. 
Ansassilta Temmesjoen yli Alatemmeksessä.
**Ala-Temmes** on Limingan kunnassa sijaitseva kylä. Kylä sijaitsee valtatie 4:n varrella noin 10 kilometrin päässä Limingan keskustaajamasta ja noin 30 kilometrin päässä Oulusta. Kylä rajoittuu pohjoisessa Kedonperälle ja etelässä sekä idässä Tyrnävän kunnanrajalle. Kylän halki virtaa Temmesjoki. Jokivarsiasutuksen poikkeuksellisen komea ja vauras rakennuskanta ilmentää 1800­-luvun vaurasta pohjoispohjalaista talonpoikaisarkkitehtuuria. Esimerkiksi kylällä sijaitseva historiallinen Pehkosen tila on rakennettu todennäköisesti 1500- tai 1600-luvulla.

Ala-Temmeksellä toimii vuonna 2006 perustettu kyläyhdistys, joka oli ensimmäisen kerran toiminut 1980-luvulla. Kyläyhdistyksen ensimmäinen projekti oli nuorisoseurantalon remontin loppuun saattaminen, ja kunnostus kylätaloksi. Kylällä toimii vuonna 1945 perustettu voimistelu- ja urheiluseura Ala-Temmeksen Vesa.

Ala-Temmeksessä ei ole enää nykyään kyläkauppaa. Kylällä toimii SEO-ketjun huoltoasema. Kylällä aiemmin on toiminut Limingan kunnan ylläpitämä vanhainkoti. Kylällä on Ala-Temmeksellä oli aiemmin oma koulu; Lakeuden koulu, joka suljettiin vuonna 2018 sisäilmaongelmien vuoksi. Kylän lapset siirtyivät käymään koulua Limingan keskustaajamassa sijaitsevalle Liminganlahden yhtenäiskoululle.

Kylästä lähtee tieyhteydet Ketunmaan kylään sekä seututie 827, joka johtaa viiden kilometrin päässä olevalle Tyrnävän kirkonkylälle, ja siitä edespäin Muhokseen.

Lähteet
-------

1. 1 2  Pohjois-­Pohjanmaan rakennettu kulttuuriympäristö 2015 Liminka *pohjois-pohjanmaa.fi*.  2005. Viitattu 27.5.2022.
2. ↑  Pehkosen talo *Museovirasto*. Viitattu 27.5.2022.
3. ↑  Ala-Temmeksen kyläyhdistys *alatemmes.fi*. Viitattu 27.5.2022.
4. ↑  Ala-Temmeksen Vesa *alatemmes.fi*. Viitattu 27.5.2022.
5. ↑  Seo Ala-Temmes *SEO*. Viitattu 27.5.2022. |
6. 1 2  Liminka ei nopeuta La­keu­den koulun sul­ke­mis­ta *Kaleva*.  20.2.2017. Viitattu 27.5.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Ala-Temmeksen Kyläyhdistyksen kotisivut

Liminka

|  |  |
| --- | --- |
| Kylät ja alueet | Ala-Temmes · Heinijärvi · Kedonperä · Ketunmaa · Lapinkangas · Limingan kirkonkylä · Rantakylä · Tikkaperä · Tupos · Virkkula |
| Vesistöt | Liminganjoki · Liminganjärvi · Temmesjoki · Ängeslevänjoki · Valkiaisjärvi |
| Muuta Liminkaan liittyvää | Escurial · Hannu Krankka · Kirkko · Jäähalli · Liminganlahti · Limingan lakeus · Limingan musiikkiviikot · Liminganportti · Linnukkapatsas · Museoalue · Rantakylän kappeli · Rautatieasema |
Piazza Rossetti Vastossa.
**Vasto** on Adrianmeren rannalla sijaitseva kaupunki Italiassa Abruzzon alueella, Chietin maakunnassa. Kaupungin asukasluku oli 41 209 kesäkuun 2016 lopussa.

Perimätiedon mukaan kaupungin perusti kreikkalainen heeros Diomedes. Varhaisimmat arkeologiset löydökset ovat 1300-luvulta eaa. Kaupungin historialliset nähtävyydet ovat tehneet siitä suositun matkailukohteen.

Kaupungilla on ollut monta nimeä, latinaksi Histonium ja Mussolinin aikana vuosina 1938–1944 Istonio. Kaupungin suojeluspyhimys on arkkienkeli Mikael.

Lähteet
-------

1. 1 2  Bilancio demografico anno 2016 (dati provvisori) Comune: Vasto *Statistiche demografiche ISTAT*. Viitattu 28.10.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Vasto** Wikimedia Commonsissa

* Matkaopas aiheesta Vasto Wikivoyagessa (englanniksi)
* Kaupungin verkkosivusto

Chietin maakunta
Altino | Archi | Ari | Arielli | Atessa | Bomba | Borrello | Bucchianico | Canosa Sannita | Carpineto Sinello | Carunchio | Casacanditella | Casalanguida | Casalbordino | Casalincontrada | Casoli | Castel Frentano | Castelguidone | Castiglione Messer Marino | Celenza sul Trigno | Chieti | Civitaluparella | Civitella Messer Raimondo | Colledimacine | Colledimezzo | Crecchio | Cupello | Dogliola | Fallo | Fara Filiorum Petri | Fara San Martino | Filetto | Fossacesia | Fraine | Francavilla al Mare | Fresagrandinaria | Frisa | Furci | Gamberale | Gessopalena | Gissi | Giuliano Teatino | Guardiagrele | Guilmi | Lama dei Peligni | Lanciano | Lentella | Lettopalena | Liscia | Miglianico | Montazzoli | Montebello sul Sangro | Monteferrante | Montelapiano | Montenerodomo | Monteodorisio | Mozzagrogna | Orsogna | Ortona | Paglieta | Palena | Palmoli | Palombaro | Pennadomo | Pennapiedimonte | Perano | Pietraferrazzana | Pizzoferrato | Poggiofiorito | Pollutri | Pretoro | Quadri | Rapino | Ripa Teatina | Rocca San Giovanni | Roccamontepiano | Roccascalegna | Roccaspinalveti | Roio del Sangro | Rosello | San Buono | San Giovanni Lipioni | San Giovanni Teatino | San Martino sulla Marrucina | San Salvo | San Vito Chietino | Sant’Eusanio del Sangro | Santa Maria Imbaro | Scerni | Schiavi di Abruzzo | Taranta Peligna | Tollo | Torino di Sangro | Tornareccio | Torrebruna | Torrevecchia Teatina | Torricella Peligna | Treglio | Tufillo | Vacri | Vasto | Villa Santa Maria | Villalfonsina | Villamagna
**Kemicond menetelmä** on Kemiran kehittämä lietteenkunnostusmenetelmä. Kemicond-menetelmässä liete hapotetaan ja hapetetaan. Hapotuksessa lietteeseen lisätään rikkihappoa. Rikkihapolla lietteen pH lasketaan neljään, jolloin metallisuolat ja hydroksidit liukenevat ja lietteen vettäpitävä geelimäinen rakenne hajoaa. Hapetuksessa lietteeseen lisätään vetyperoksidia. Hapettavassa ympäristössä hajoaa lietteen geelimäinen rakenne edelleen ja siitä vapautuu vettä.

Kemicond-käsitelty liete voidaan kuivata ruuvipuristimella, lingolla, suotonauha- tai kammiopuristimella. Lietteen tilavuus pienenee 25-30 % käsittelemättömään lietteeseen verrattuna. Kemicond-käsitelty liete on kuivauksen jälkeen kompostoitava. Kompostoinnille ei kuitenkaan ole asetettu vähimmäislämpötila-vaatimuksia.

Katso myös
----------

* Terminen kuivaaminen
* Kalkkistabilointi
* Mädätys
* Haja-asutusalueiden sakokaivolietteiden kalkkistabilointi

Lähteet
-------

* Lampen, H.: Haja-asutusalueiden sakokaivolietteiden kalkkistabilointi ja hyötykäyttö maataloudessa (pdf)  9.12.2007. Maaseutukeskus.  Arkistoitu 31.10.2008. Viitattu 24.3.2007.

Aiheesta muualla
----------------

* Sakokaivolietteen kalkkistabilointi ohje (PDF) (Arkistoitu – Internet Archive)
Sita.
**Sita** on hindulaisuudessa jumalatar, Lakshmin ruumiillistuma, joka edustaa esimerkillistä naiseutta ja vaimoa. Sita on yksi päähenkilöistä Ramayanassa, joka on nimetty hänen puolisonsa Raman mukaan. Kertomuksessa Sita lähtee palatsista rikkauksien keskeltä Raman mukaan pakomatkalle, koska kokee sen vaimon tehtäväksi, asuen metsässä, mistä hänet kuitenkin kidnapataan. Sitaa pidetään vankeudessa, koska hän ei suostu Ravanan puolisoksi, vaikka tarjolla olisi rikkauksia ja vaikutusvaltaa. Hän säilyttää myös mielensä puhtauden eikä koskaan horju uskollisuudessaan. 

Rama lähettää Hanumanin etsimään ja pelastamaan puolisoansa, joka ei kuitenkaan suostu palaamaan Hanumanin mukana. Lopulta Rama itse pelastaa puolisonsa suuren taistelun jälkeen.

Rakkaudestaan huolimatta Rama ei kuitenkaan voi huolia Sitaa takaisin, koska on hallitsija, eikä usko kansan hyväksyvän tällaista tekoa. Sita todistaa hyvyytensä kansalle ja puolisolleen astumalla tuleen, joka ei polta häntä hänen hyvyytensä takia.

Kertomusta ja Sitan toimintaa käytetään nykyään esimerkkinä, jonka mukaan nuoret intialaiset tytöt kasvatetaan.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Sita**.
* Ramayana (englanniksi)
* Ramayan of Valmiki (englanniksi)

**Hindulaiset jumalat**
**Miespuoliset**: Trimurti (Brahma | Vishnu | Shiva) | Rama | Krishna | Ganesha | Indra | Hanuman | Surya | Lakshmana

**Naispuoliset**: Tridevi (Sarasvati | Lakshmi | Parvati) | Gayatri | Durga | Devi | Sita | Radha | Kali | Shakti | (muita)