recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Race Driver: GRID** (lyhyesti **GRID**) on Codemastersin kehittämä ajopeli. Peli on julkaistu vuonna 2008 PlayStation 3- ja Xbox 360 -pelikonsoleille sekä Windowsille. Pelistä on julkaistu myös Nintendo DS -käsikonsolille käännetty versio, jonka on kehittänyt Firebrand Games. 

Peli käyttää EGO Engine -pelimoottoria, joka on edistyneempi versio aikaisemmasta Neon Engine -pelimoottorista.

Pelaaminen
----------

GRID on realismiin suuntautuva ajopeli, joka sisältää 45 autoa. Pelissä autoilu jaetaan kolmeen pääalueseen, jotka ovat Eurooppa, Yhdysvallat ja Japani. Euroopassa ajetaan ratakilpailuja, Japanissa touge ja driftauskisoja ja Yhdysvalloissa mm. romurallia ja ratakilpailuja.
Pelin urapelimuodossa aloitetaan ajamalla kilpailuja eri talleille ja keräämällä niistä rahaa. Kun pelaaja on kerännyt riittävästi rahaa, voi hän luoda oman tallinsa. Talliin voi uran edetessä palkata apukuskin, hommata sponsorisopimuksia ja päättää mm. tallin värimaailmasta.

Pelissä on uusintamahdollisuus eli voit katsoa omaa ajoasi nauhalta milloin vain, kun keskeytät pelin. Pelin erikoisuutena on "Flashback"-niminen ominaisuus, jolla voit kelata aikaa taaksepäin ja korjata huonosti ajamasi tilanteet. Jos esimerkiksi autosi hajoaa, voit kelata aikaa taaksepäin ja ajaa tilanteen uudelleen ilman hajoamista. Aikaa voi kelata taaksepäin enintään 10 sekuntia. Tätä ominaisuutta voi kuitenkin käyttää vain rajoitetun määrän, riippuen vaikeustasosta. Vaikeimmalla tasolla ominaisuutta ei voi käyttää ollenkaan.

Katso myös
----------

* Race Driver: GRID 2

Aiheesta muualla
----------------

* *GRID* MobyGamesissa (englanniksi)
**Ishe Oluwa Buni Kula Shane Kamau Ali "Sugar Shay" Smith** (s. 22. heinäkuuta 1978 Las Vegas) on yhdysvaltalainen entinen nyrkkeilijä. Hän päätti uransa vuonna 2019.

Ura
---

### Alkuajat

Smithin nyrkkeilyura alkoi menestyksekkäästi 14 voiton putkella. Hän kohtasi jo silloin tulevan joukkuetoverinsa Alfonso Gomezin ja *Haastajan* toisen kauden suosikin Norberto Bravon, joista molemmista Smith otti pistevoitot.

### Contender – Haastaja

Aikaisemman voittoputkensa perusteella Smith valittiin mukaan *Contender – Haastaja* -ohjelmaan. Hän päätyi ensimmäisellä tuotantokaudella vuonna 2005 "lännen joukkueeseen". Smith ja Ahmed Kaddour ottelivat ensimmäisen kierroksen kolmannessa ottelussa. Se oli tasainen, mutta ennakkosuosikki Smith voitti ottelun.

Ohjelman aikana Anthony Bonsante päätti otella Brent Cooperia vastaan, vaikka oli luvannut kohdata Jimmy Langen, mistä Smith suuttui Bonsantelle pahasti. Toisella kierroksella Smith ja Jesse Brinkley olivat käydä aamiaispöydässä toistensa kimppuun, mikä johtui Smithin käytöksestä Brinkleytä kohtaan. Brinkley järjesti Smithin ja Sergio Moran välisen ottelun toisella kierroksella sattuneen välikohtauksen johdosta. Smith hävisi ottelun Moran nopeuden ja oveluuden takia.

Caesars Palacessa järjestetyissä loppuotteluissa käytiin finaali- ja pronssiotteluiden lisäksi myös kolme näytösottelua, joiden otteluparit olivat fanien valitsemat. Yksi näistä oli Smithin ja Bonsanten välinen kaunamatsi, jonka Smith voitti.

### *Haastajan* jälkeen

Haastajan jälkeen Smith voitti Patrick Thompsonin ja Oscar Gonzalezin. Voittoputki päättyi Smithin kohdatessa Sechew Powellin. Tämä voitti 10-eräisen ottelun kaikkien tuomarien korteissa pistein 97-92. Seuraavaksi Smith kohtasi Carlos De la Cruzin, jonka hän voitti tyrmäyksellä.

Smith kohtasi uransa kolmannen tappion kohdatessaan Joel Julion. Täpärä ottelu päättyi Julion voittoon pistein 96-94, 96-94 ja 97-93. Smithin ura jatkui menestyksellisesti, kun hän voitti kukistamattoman Pawel Wolakin ja Chris Grayn.

22.8.2009 Smith kohtasi voittamattoman Daniel Jacobsin WBO:n Pohjois-Amerikan mestaruusottelussa (NABO). Smith hävisi ottelun yksimielisin pistein.

Smith kohtasi Fernando Guerreron 16.7.2010 Pohjois-Amerikan mestaruusottelussa (NABF). Jälleen kerran ottelu päättyi Smithin yksimieliseen pistetappioon.

Vuonna 2013 Smith voitti IBF world champion -vyön. Hänen uransa päättyi häviöön helmikuussa 2019.

Yksityiselämä
-------------

Smith on kristitty ja on naimisissa vaimonsa Latoyan kanssa ja heillä on poika.

Lähteet
-------

1. 1 2  Ishe Smith Decides To Retire from Boxing After Stoppage Loss *BoxingScene.com*. Viitattu 25.1.2020. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
2. ↑  Smith beats Bundrage by split decision for title *ESPN.com*.  24.2.2013. Viitattu 25.1.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* boxrec.com
**Juha Nuutinen** (s. 1951) on suomalainen soitinrakentaja. Nuutinen aloitti kitaroiden rakentelun harrasteena 1970-luvun alkupuolella. Verstaan hän perusti vuonna 1974, keskittyen akustisiin kitaroihin. Sähkökitaroita Nuutinen alkoi rakentaa vuoden 1977 tienoilla. Hän oli myös mukana perustamassa Kitarapaja Ky:tä vuonna 1979. Omalla nimellään ja logollaan Nuutinen on tehnyt kitaroita vuodesta 1982. 

1990-luvulla tapahtuneen jalopuuvarastonsa palon jälkeen Nuutinen erikoistui kierrätysmateriaalikokeiluihin .

Kitarat
-------

Nuutisen tunnetuimpia soittimia ovat esim. Juice Leskisen käyttämä Suomen kartan muotoinen Fender Telecaster -tyyppinen sähkökitara (joka näkyy mm. Sivilisaatio-levyn kannessa) sekä vanhojen äitiyspakkauksien pesuvadeista rakennetut ammekitarat. Myös 1970–80 -luvun Kitarapaja-kitarat olivat Nuutisen (pitkälti Schecterin osista) kokoamia. Nuutisen soittimia ovat käyttäneet Leskisen ohella muun muassa Raoul Björkenheim, Jukka Tolonen ja Edu Kettunen .

Suomen ainoan kitaramuseon, Lapinjärven Kitarakartanon kokoelmassa on yksi Nuutisen ammekitaroista, rakennusvuosiksi merkattu 1997-2000.

Juice Leskiselle tehty "Suomi-kitara"
-------------------------------------

Leskinen tilasi Nuutiselta "Suomi-kitaran" vuoden 1977 tienoilla. Osina käytettiin Schecterin ja Fenderin osia sekä Koulukartaston Suomen karttaa. Leskisen mukaan ideana oli se että "olisi hienoa, jos kiertueella voisi nähdä, missä kohtaa Suomea milloinkin ollaan". Kitara oli olennainen osa Leskisen 1980-luvun live-esiintymisiä ja hän lainasi sitä eturivin muusikoille keikoillaan. Soitin on useamman Leskisen levyn kansikuvassa.

Lähteet
-------

1. ↑  "Soiva puu – soitinrakentajia Suomesta", Rauno Nieminen. Näyttelykatalogi Suomen Kotiteollisuusmuseon näyttelystä 22.3.–21.5.1995
2. ↑   "Viidentoista vuoden kitarablues" – haastattelu Soundi-lehdessä nro 3/1987, s. 20–22
3. 1 2  "Tuhkasta nousi uusi soundi – Juha Nuutinen rakentaa kitaroita kierrätysmateriaaleista, pesuvadeista ja kakkuvuoista". Helsingin Sanomat 26.1.1997
4. ↑  "SKITTA!! Kitara-aarteita 1920-luvulta 2000-luvulle", näyttelykatalogi Sibelius-museon näyttelystä 29.10.2006–31.5.2007 (Arkistoitu – Internet Archive)
**Lal Bahadur Shastri** (hindiksi लालबहादुर शास्त्री, *Lālbahādur Śāstrī*, 2. lokakuuta 1904 Mughalsarai – 11. tammikuuta 1966) oli intialainen poliitikko ja pääministeri vuosina 1964–1966. Hän osallistui merkittävällä panoksella Intian itsenäisyyskamppailuun.

Lal Bahadur syntyi Mughalsaraissa United Provincessa (nyk. Uttar Pradesh) ja osallistui Mahatma Gandhin väkivallattomaan vastarintaan vuonna 1921. Hän opiskeli Kashissa ja sai vuonna 1926 *Shastrin* oppiarvon, josta tuli hänen lisänimensä. Shastri oli yhdeksän vuotta vankilassa, suurimman osa niistä osallistuessaan Satyagraha-liikkeeseen vuonna 1940.

Intian itsenäistyttyä hän oli sisäministerinä Uttar Pradeshissa.. Vuonna 1951 Shastri valittiin Lok Sabhan pääsihteeriksi. Hän oli rautateiden ministerinä, mutta erosi rautatieonnettomuuden jälkeen. Vaalien jälkeen hän pääsi liikenneministeriksi ja sisäministeriksi vuonna 1961.

Shastri toimi varapääministerinä Jawaharlal Nehrun sairauden aikana. Nehrun kuoltua toukokuussa 1964 Shastrista tuli kompromissiehdokkaana Intian pääministeri 9. kesäkuuta 1964. Hän oli nehrulainen sosialisti, ja kelpasi myös niille, joille konservatiivis-oikeistolainen Morarji Desai oli huonompi vaihtoehto.

Shastrin pääongelma oli Pakistan. Pakistan lähetti sotavoimia Kutchin niemimaalle elokuussa 1965. Britannian pääministerin taivuttelemana Pakistan suostui kymmenykseen alueesta, josta he olivat aluksi vaatineet puolta.

Syyskuussa 1965 Pakistanin joukot kuitenkin hyökkäsivät uudelleen, nyt Kashmirin alueen vuoksi. Pakistanilaiset toivoivat vallankaappausta Intiassa. Shastri lähetti kuitenkin joukot hyökkäykseen ja Punjabissa käytiin kiivasta panssarisotaa. Pakistanilaiset valtasivat joitain alueita, mutta Intia sai Haji Pirin Kashmirissa ja Lahoren tykistönsä kantaman päähän. Aselevon yhteydessä Shastrista tuli kansallissankari.

Shastri ja Pakistanin presidentti Mohammad Ajub Khan osallistuivat Neuvostoliiton Aleksei Kosyginin järjestämään kokoukseen Taškentissa tammikuussa 1966. Shastri solmi rauhan Pakistanin kanssa 10. tammikuuta 1966, mutta kuoli sydänkohtaukseen seuraavana päivänä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Lal Bahadur Shastri *Encyclopaedia Britannica*. Viitattu 22.2.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Shri Lal Bahadur Shastri *Prime Ministers of India*

IntiaIntian pääministerit

* Nehru
* Nanda
* Shastri
* I. Gandhi
* Desai
* C. C. Singh
* R. Gandhi
* V. P. Singh
* Shekhar
* Rao
* Vajpayee
* Gowda
* Gujral
* M. Singh
* Modi


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* NARA
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Ahvionkoskea Hurukselan puolelta nähtynä.
**Ahvionkosket** on Kymijoen alajuoksulla Kouvolan Ahvion ja Kotkan Hurukselan kylien alueella sijaitseva 1,2 kilometriä pitkä vapaana virtaava koskialue. Ahvionkoski on suojeltu koskiensuojelulailla ja se kuuluu Kymijoen Natura 2000 -alueeseen (FI0401001).

Maantiede
---------

Ahvionkoskien alueella Kymijoki levenee useita satoja metrejä leveäksi saarisokkeloksi, jossa on 12 saarta. Ahvionkoskien pudotuskorkeus koko matkalla on noin 2,5 m. Koskialue alkaa Ahvion kylässä sijaitsevan Kuovinkallion kohdalta, jossa joki jakautuu kolmeen pienempään uomaan. 1930-luvulla perattu pääväylä kulkee Päijänteensaaren lävitse louhitussa uomassa ja jatkaa kulkuaan suoraviivaisesti Martinkoskelle, joka on Ahvionkoskien suurin koski (koskiluokitus I-II). Pienemmät uomat kulkevat itäpuolisen Päijänteenkosken ja länsipuolisen Kuovinkosken kautta. Ahvionkoskien alue päättyy Martin- ja Kotokoskelle (pudotuskorkeus 1,9 m), josta alkaa 3 kilometrin pituinen heikkovirtainen jokiosuus Kultaankoskille.

Martinkoski on koskimelojien keskuudessa suosittu harjoittelupaikka syvän vetensä, isojen aaltojensa ja kivettömyytensä vuoksi. Pudotuskorkeudeltaan yhtä suuri Kotokoski on erittäin kivinen ja vaikeasti laskettava. 

Hurukselan puolella virtaa kapea Myllypuro, jossa sijaitsi aikoinaan vesimylly. Myllyn jäätyä vaille käyttöä se siirrettiin 1960-luvulla kylän keskellä ajoittain virtaavan Hurskosken rannalle kotiseutumuseoksi. Vuonna 2017 mylly siirrettiin maa-alueen vuokrasopimuksen päättymisen vuoksi kosken rannalta nykyiselle paikalleen seuratalo Soihtulan pihaan.

Luonto
------

Ahvionkoskien alueen pesivään eläimistöön kuuluvat mm. valkoselkätikka, harmaahaikara, koskikara ja saukko. Puustoltaan alue on rehevää sekametsää jossa hallitsevina puulajeina ovat koivu, haapa ja kuusi. Alueen saarissa kasvaa jonkin verran metsälehmusta.

Ahvionkoskien alue kuuluu Keski-Kymen erityiskalastusalueeseen.

Lähteet
-------

1. ↑  Kymijoki *www.ymparisto.fi*. Viitattu 18.7.2012.
2. ↑  Ahviokoskien kartta Kansalaisen Karttapaikka:  Maanmittauslaitos.
3. ↑  Kymijoen luontotyypit ja lajit Ympäristökeskus.  [vanhentunut linkki]
4. ↑  Keski-Kymen kalastusalue Lohikeskus Kotka.  Arkistoitu 7.7.2012.
**Juha Kalervo Myyryläinen** (s. 9. tammikuuta 1947 Lahti) on suomalainen everstiluutnantti, joka toimi Lapin jääkäripataljoonan komentajana.

Myyryläinen syntyi elokuvatuottaja Unto Myyryläisen ja Aili Anttosen perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1973 oli Pirjo Santapukki (ero 1986).

Myyryläinen tuli ylioppilaaksi Haminan yhteisyhteislyseosta 1969 ja suoritti Kadettikoulun 1974 ja Sotakorkeakoulun 1983. Hän toimi Rannikkojääkäripataljoonassa opetusupseerina vuodesta 1974, Pääesikunnassa toimistoupseerina 1979–1981 ja Länsi-Uudemaan sotilaspiirin esikunnassa toimistoupseerina ja -päällikkönä 1983–1984. Oltuaan toimistopäällikkö Rovaniemen sootilaspiirin esikunnassa vuodesta 1987 Myyryläinen oli pataljoonaupseeri Lapin jääkäripataljoonassa vuodesta 1991 ja pataljoonan komentaja vuodesta 1993. Puolustusvoimien koulutuksen kehittämiskeskuksen osastopäällikkönä hän toimi vuodesta 1996 vuoteen 1999, jolloin hän erosi vakinaisesta palveluksesta.

Myyryläinen ylennettiin vänrikiksi 1970, luutnantiksi 1974, yliluutnantiksi 1976, kapteeniksi 1981, majuriksi 1987 ja everstiluutnantiksi 1993.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  *Kadettiupseerit 1920–2000*, s. 477. Myyryläinen, Juha Kalervo. Helsinki: Kadettikunta ry. Upseeriliitto ry. 2000. ISBN 951-98334-3-9.
**Saksan 9. vuoristodivisioona** (saks. *9.Gebirgs-Division*) oli kahden Saksan maavoimien yhtymän nimenä toisen maailmansodan lopulla. Divisioonat erotettiin toisistaan lisämäärein Nord (pohjoinen) ja Ost (itä), mitkä tulivat niiden toiminta-alueista. Todellisuudessa kumpikaan divisioonista ei saavuttanut täyttä määrävahvuutta.

Nord
----

Saksan 3. vuoristodivisioonan siirtyessä vuoden 1941 lopulla Lapista Saksaan, se joutui jättämään Pohjanmeren jäätilanteen vuoksi vuoristojääkärirykmentti 139:n Suomeen. Rykmentistä, joka kuului 20. vuoristoarmeijan XVIII armeijakuntaan, täydennettiin keväällä 1944 lähes divisioonan vahvuinen ryhmä Kräutler (saks. *Divisions-Gruppe Kräutler*), joka sai 7. syyskuuta nimekseen 140. erillisdivisioona (saks. *Divisionsstab z.b.V. 140*).

Divisioona muodostettiin Pohjois-Norjassa kenraalimajuri Mathias Kräutlerin komentamasta 140. erillisdivisioonasta, joka nimettiin 9. vuoristodivisioonaksi 6. toukokuuta 1945. Divisioona antautui briteille vain muutamaa päivää myöhemmin.

Ost
---

Divisioona muodostettiin taisteluosasto Semmeringistä, jonka tehtävänä oli puolustaa Semmeringin solaa itäisessä Itävallassa. Osastoon kuului muun muassa Dachsteinin vuoristotykistökoulun henkilöstöä, vuoristodivisioona Steiermark, 13. SS-täydennysvuoristopataljoona Leobenissa sekä poliisin ja RAD-osastojen henkilöstöä. Lisäksi siihen kuului hävittäjälennosto Boelcken maahenkilöstöä. Näistä oli muodostettu vuoristokoulun esikunnasta divisioonan esikunta, vuoristojääkärirykmentit 154 ja 155, vuoristotiedustelupataljoona 56, 48. panssarintorjuntakomppania, vuoristotykistörykmentti 56 ja vuoristopioneerikomppania.

Taisteluosasto Raithel taisteli eversti Heribert Raithelin johdolla etenevää puna-armeijaa vastaan 4. huhtikuuta 1945 alkaen osana Saksan 6. armeijaa. Taisteluosastosta muodostettiin 25. huhtikuuta vuoristodivisioona Steiermark mutta se nimettiin toukokuussa edelleen 9. vuoristodivisioonaksi. Viikkoa myöhemmin toinen maailmansota päättyi Euroopassa Saksan antautumiseen ja divisioonan jäänteet antautuivat pääosin länsiliittoutuneille.

Lähteet
-------

* Mitcham, Samuel W. Jr: *German Order of Battle Volume Two: 291st-999th Infantry Divisions, Named Infantry Divisions, and Special Divisions in WWII*. Stackpole Books, 2007. ISBN 978-0-8117-3437-0. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Lexikon der Wehrmacht - Divisionsstab z.b.V. 140
2. 1 2 3  Mitcham, Samuel W Jr. s. 276
3. ↑  Mitcham, Samuel W. Jr. s. 279
**Lipolyysi** on aineenvaihdunnan lipidien hajotusreaktio, jossa triglyseridit hydrolysoidaan glyseroliksi ja vapaiksi rasvahapoiksi. Glyseroli kulkeutuu verenkierron mukana etupäässä maksaan ja rasvahapot energialähteiksi luurankolihaksille, maksalle ja sydämelle. Lipolyysin merkitys on paaston aikana säästää glukoosia punasoluille ja hermosoluille, jotka eivät pysty käyttämään rasvahappoja energian tuotantoon. Lipolyysille vastakkainen reaktio on lipogeneesi, jonka avulla elimistö pystyy tuottamaan rasva-aineita hiilihydraateista.

Tapahtumaa ohjataan hormonaalisesti hormoniherkän lipaasin kautta. Rasvakudos on erityisen herkkä insuliinin säätelylle, jonka vapautuminen vereen estää lipolyysiä. Paaston aikana aktivoituvat lipolyyttiset hormonit, kuten glukagoni, kortikotropiini, adrenaliini ja noradrenaliini, jotka säätelevät hormoniherkkää lipaasia vaikuttamalla sen sijaintiin ja aktiivisuuteen. Aktivoituessaan lipaasi saa aikaan rasvahappojen vapautumisen vereen.

Soluihin veren mukana päätyneistä rasvahapoista muodostuu beetaoksidaatiossa energiaa ATP:n muotoon.
Lipizzanhevosta talutetaan Wienin Espanjalaisessa ratsastuskoulussa
**Lipizzanhevonen** on hevosrotu, jonka nimi tulee rotua kasvattavasta slovenialaisesta Lipican eli Lipizzan siittolasta. Lipizzanhevonen tunnetaan kenties parhaiten rotuna, jota korkeaan kouluratsastukseen keskittynyt wieniläinen Espanjalainen ratsastuskoulu yksinomaan käyttää.

Ominaisuudet
------------

Lipizzat ovat nykyisin väriltään lähes aina kimoja, jotka syntyvät mustina tai ruunikoina ja vaalenevat iän myötä lopulta valkoisiksi. Joskus syntyy ei-kimojakin lipizzanhevosia, ja Espanjalaisessa ratsastuskoulussa pidetään perinteisesti aina yhtä tummaa hevosta.

Lipizzanhevonen on säkäkorkeudeltaan noin 150–160 cm. Itävaltalaiset Piberin lipizzat ovat pienikokoisempia kuin unkarilaiset sukulaisensa, jotka ovat suurempia, laajaliikkeisempiä ja erittäin suosittuja vaunuhevosina. Lipizzanhevonen kehittyy hitaasti, mutta vastaavasti elää pitkään. Useat Espanjalaisen ratsastuskoulun oriit ovat käytössä yli 20-vuotiainakin.

Lipizzanhevonen on tasapainoinen ja notkea, ja sen rauhallinen luonne tekee siitä erityisen sopivan esteratsastushevosen. Lipizzan jalkojen rakenne on vahva ja ne ovat voimakkaat, hyväluiset ja kovakavioiset. Takaosa on vahva ja hevonen soveltuu hyvin korkeaan kouluratsastukseen. Lavat ovat jyrkähköt ja säkä usein matala, ja tässä mielessä lipizzanhevonen sopii jopa paremmin vaunu- kuin ratsuhevoseksi. Lipizzanhevonen ei ole kovin nopea, ja hevosen liikkeet ovatkin enemmän korkeat kuin etenevät.

Historia
--------

Lipican siittola perustettiin vuonna 1580, jolloin lipizzarotua alettiin jalostaa tuottamalla Iberian niemimaalta yhdeksän espanjalaista oritta ja 24 tammaa. Nykyinen lipizzanhevoskanta polveutuu kahdeksasta perustajaoriista, joista länsieurooppalaisia on kuusi: valkoinen espanjanhevonen Pluto (1765), musta napolinhevonen Conversano (1767), ruunikko napolinhevonen Neapolitano (1790), hallakko kladrubynhevonen Favory (1779), valkoinen arabi Siglavy (1810) ja napolin- ja andalusianhevosen risteytys Maestoso (1819). Itä-Euroopasta tulee kaksi orilinjaa: kroatialainen Tulipan sekä unkarilainen Incitato, molemmat peräisin 1800-luvulta.

Lipizzanhevosia kasvatetaan nykyään koko entisen Itävalta-Unkarin alueella. Espanjalaisen ratsastuskoulun hevoset kasvatetaan Itävallassa Grazin lähellä sijaitsevassa Piberin siittolassa. Myös muiden lähialueen maiden valtionsiittoloissa kasvatetaan lipizzoja.

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **lipizzanhevonen**.

Lähteet
-------

* Tähkämö, S.: Lipizzanhevonen *Hevosmaailma.net*.  29.10.2007.  Arkistoitu 4.5.2016. Viitattu 18.8.2016.

### Viitteet

1. ↑  Ritter, Thomas: Bred for dressage since 1580 – The Lipizzan  2007. ArtisticDressage.com.  Arkistoitu 18.7.2013. Viitattu 29.8.2016. (englanniksi)
Malli leivinhiivan homoseriinidehydrogenaasin rakenteesta
**Homoseriinidehydrogenaasi** on oksidoreduktaaseihin kuuluva entsyymi. Yhdiste katalysoi reversiibeliä hapetus-pelkistysreaktiota, jossa aspartaattisemialdehydistä muodostuu homoseriiniä. Homoseriinidehydrogenaasia esiintyy muun muassa bakteereissa, sienissä ja kasveissa, mutta ei eläimissä. Entsyymi on osa eräitä aminohappoja kuten treoniinia, isoleusiinia ja metioniinia tuottavaa aineenvaihduntareittiä. Homoseriinidehydrogenaasin EC-numero on EC 1.1.1.3.

Rakenne ja toiminta
-------------------

Homoseriinidehydrogenaasin katalysoiman reaktion mekanismi
Homoseriinidehydrogenaasista on kaksi rakenteellisesti ja toiminnallisesti hieman toisistaan eroavaa muotoa. Sienissä, arkeissa, grampositiivisissa bakteereissa sekä eräissä gramnegatiivisissa bakteereissa homoseriinidehydrogenaasi esiintyy kahdesta samanlaisesta alayksiköstä koostuvana dimeerinä. Esiermkiksi leivinhiivan entsyymin molekyylimassa on 81 kDa. Sen sijaan kasveissa ja eräissä gramnegatiivisissa bakteereissa, kuten Escherichia coli, entsyymi esiintyy bifunktionaalisena muotona, jolla on myös aspartokinaasin aktiivisuus. Tämä entsyymi on rakenteeltaan tetrameeri. Toimiakseen homoseriinidehydrogenaasi vaatii koentsyymikseen NADH- tai NADPH-molekyylin.

Homoseriinidehydrogenaasin katalysoiman reaktion reaktiomekanismin ensimmäisessä vaiheessa entsyymi pelkistää aspartaattisemialdehydin C4-asemassa olevan karboksyylihapporyhmän aldehydiryhmäksi ja hapettaa C1-asemassa olevan aldehydiryhmän karboksyylihapporyhmäksi. Tämän jälkeen mekanismilla on kaksi mahdollisuutta edetä. Kofaktorina toimina NADH- tai NADPH-molekyyli voi luovuttaa protonin suoraan aldehydiryhmällä, jolloin se pelkistyy ja muodostuu homoseriiniä. Toinen vaihtoehto on, että pelkistyvä välituote esiintyy aldehydin hydraattina eli geminaalisena diolina ja koentsyymi luovuttaa tälle molekyylille protonin, samalla kuin toinen hydroksyyliryhmistä poistuu molekyylistä. Homoseriinidehydrogenaasin inhibiittoreita ovat aminohapposynteesin lopputuotteet kuten treoniini, joskin tunnetaan myös isoentsyymejä, joita treoniini ei inhiboi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  EC 1.1.1.3 - homoserine dehydrogenase Brenda. Viitattu 24.4.2017. (englanniksi)
2. 1 2  Georges N. Cohen: *Microbial Biochemistry*, s. 295-296. Springer, 2014. ISBN 978-94-017-8907-3. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 24.4.2017). (englanniksi)
3. 1 2 3  Byron DeLaBarre, Paul R. Thompson,Gerard D. Wright & Albert M. Berghuis: Crystal structures of homoserine dehydrogenase suggest a novel catalytic mechanism for oxidoreductases.  *Nature Structural Biology*, 2000, 7. vsk, s. 238-244. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 24.4.2017.  (englanniksi)
4. 1 2  Vikas Navratna, Govardhan Reddy & Balasubramanian Gopal: Structural basis for the catalytic mechanism of homoserine de­hydrogenase.  *Acta Crystallographica Section D*, 2015, 71. vsk, nro 5, s. 1216-1225. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 24.4.2017.  (englanniksi)
5. 1 2  P. M. Dey,J. B. Harborne: *Plant Biochemistry*, s. 295. Academic Press, 1997. ISBN 978-0-12-214674-9. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 24.4.2017). (englanniksi)
Kuva hajautetusta tiivisteestä
**Hajautettu tiiviste** (Distributed hash table, DHT) on vertaisverkoissa käytettävä tekniikka. Sen avulla löydetään toinen tietokone, jolla on haluttu tiedosto.

Etsitystä tiedostosta on tiedettävä hajautusfunktiolla luotu tiiviste. Tiedosto olisi löydettävissä hyvin nopeasti hajautustaulusta, jossa olisi rivi jokaista mahdollista tiivisteen arvoa kohti ja rivillä tähän tiivisteeseen liittyvän tiedoston sijaintipaikka. Kokonainen tiivistetaulu on kuitenkin käytännössä liian iso, jotta kaikilla olisi siitä oma kopio. Siksi kaikki vertaisverkkoon osallistuvat tietokoneet omistavat osan tiivistetaulusta ja ne auttavat toisiaan etsimisessä.

Kun tietokone liittyy vertaisverkkoon, se tallentaa muutaman muun verkon koneen osoitteen, joilta se voi kysyä lisää verkkoon kuuluvien koneiden osoitteita, ja näin löytää kaikki tiedot. Jokainen kone lajittelee muistamansa osoitteet jotenkin tehokkaasti ja pyrkii pitämään muistissa riittävästi jokaiseen lokeroon kuuluvia osoitteita. Osoitteiden jakaminen lokeroihin vaihtelee, mutta esimerkiksi Chordin tapaan lokeroida osoitteet, muodostuu verkosta käytännössä rengas, jossa jokainen kone on omalla paikallaan yhdessä suuressa renkaassa.

Koska tällainen verkko on alla olevan verkon (tavallisesti Internet) päälle rakennettu täydellinen verkko omine osoitusmenetelmineen, tällaista verkkoa kutsutaan usein **kuoriverkoksi**. 

Tunnetuimmat hajautetun tiivisteen tutkimustoteutukset ovat:

* Chord
* Kademlia
* Pastry
Avattu rukousmylly, jonka sisällä on rukouksilla täytetty paperirulla.Tiibetiläinen vanhus käsissään rukousmylly.
**Rukousmylly** on tiibetinbuddhalaisissa rituaaleissa käytettävä pyhä esine, joka koostuu varteen kiinnitetystä pyöritettävästä sylinteristä ja sen sisään laitetusta rukouspaperista tai paperirullasta. Ulkopuolelta sylinteri on koristeltu sanskritinkielisellä mantralla "*om mani padme hum*". Tiibetinbuddhalaiset uskovat, että rukousmyllyn pyöriessä mantrat ja paperille kirjoitut rukoukset tulevat luetuiksi. Rukousmyllyä on tapana pyörittää myötäpäivään ja ohittaa se myllyn vasemmalta puolelta. Myllyn sivussa on pyörityksen avuksi myös ketjuun kiinnitetty pallo.

Kädessä pidettävät rukousmyllyt saattavat olla halkaisijaltaan vain muutaman sentin mittaisia, kun taas suurimmat ovat halkaisijaltaan jopa kolmemetrisiä. Suuria rukousmyllyjä voi olla ainakin tiibetinbuddhalaisten luostarien pihoilla. Osa suurista rukousmyllyistä pysyy liikkeessä tuuli- tai vesivoiman avulla.

Galleria
--------

* Automatisoituja rukousmyllyjä.
* Käsikäyttöinen rukousmylly.Käsikäyttöinen rukousmylly.
* Shangri-Lassa sijaitsevan Guishanin temppelin valtava rukousmylly.Shangri-Lassa sijaitsevan Guishanin temppelin valtava rukousmylly.
* Kathmandulainen suuri rukousmylly.Kathmandulainen suuri rukousmylly.
* Vesivoimalla pyörivä rukousmylly.Vesivoimalla pyörivä rukousmylly.

Lähteet
-------

1. 1 2  Rukousmyllyn pyöritys tuo onnea (vaatii tilauksen) *Helsingin Sanomat*.  14.7.2006. Viitattu 20.7.2023.
2. ↑  *rukousmylly*. Suomen kansallismuseo. Teoksen verkkoversio (viitattu 20.7.2023).
3. ↑  Prayer wheel *www.britannica.com*. Viitattu 20.7.2023. (englanniksi)
**Ahvola** on Paavo Susitaipaleen kirjoittama kirja, jonka aiheena on Suomen sisällissota. WSOY julkaisi 232-sivuisen kirjan vuonna 1937. Kirjasta otettiin uusi painos jo samana vuonna ja kolmas painos seuraavana vuonna. WSOY julkaisi teoksen neljännen painoksen 1984 (ISBN 978-951-0-12485-7).

Paavo Susitaival oli suomalainen nuori upseeri, joka osallistui Suomen sisällissodassa teoksessaan kuvaamaan Ahvolan taisteluun. Kirjoittaja kuvaa sitä Suomen Verdunin taisteluksi. Kirjan rytmi ja kuvaustapa on hyvin samanlainen kuin Arne Somersalon muistelmakirja hänen kokemuksistaan Saksan länsirintamalla I maailmansodassa.

Juoni
-----

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Alholassa Viipurista pohjoiseen valkoisten toiminta alkoi heti sisällissodan alussa, mutta punaisten vastarinta piti sodan loppuun asti. Hägglundin sotilassukua oli Antreassa esikuntapäällikkönä, jolta Susitaival sai komennuksen Ahvolaan. Majuri Aarne Sihvo komensi valkoisten joukkoja Karjalan rintamalla. Siellä sodan alussa oli venäläisiä matruuseja ottanut poikkeuksellisen paljon osaa sotaan. Tällä oli mahdollisesti tekemistä Pietarin läheisyydellä, koska muualla Suomessa venäläisten osuus taisteluihin oli vähäisempää. 

Suninmäki tuli hyökkäysten kohteeksi puolin ja toisin. Siellä oli mm. konekivääriasema, jonka miehistöllä ei juuri ollut mahdollisuutta pysyä vahtivuoroaan hengissä. Tykistötaistelut tuhosivat taloja, silti niissä yritettiin pitää esikuntia, sairaaloita, majoitustiloja. Sitenkin taistelun miesvoiman tuhlaaminen muistutti Verdunia.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
Lippauistin siimanrenkaalla, rungolla, lipalla, painoilla ja koukulla varustettuna
**Lippauistin** on virveliin tarkoitettu viehe, jonka rakenteeseen kuuluu veden virtauksen voimasta pyörivä lippa. Lippa on tyypillisesti metallinen, kolikon kokoinen ja puun lehden tai pienen lusikan muotoinen. Lipan pyöriminen aiheuttaa vedessä värähdyksiä, joihin kalat reagoivat kylkiviiva-aistinsa avulla. Kiiltävä tai värikäs lippa toimii myös näköaistin ärsykkeenä. Hyönteistä tai pientä kalaa jäljittelevillä lippauistimilla voi saada petokalojen lisäksi myös särkikaloja.

Yksinkertaisen rakenteensa vuoksi lippauistimet voivat olla erittäin kevyitä. Niiden massa on yleensä parista grammasta muutamaan kymmeneen grammaan.

Lippauistimia käytetään pääasiassa heittouistelussa. Vetouistelussa ongelmaksi voi muodostua se, että lippauistin pyörii jatkuvasti samaan suuntaan ja saattaa pyörittää siiman kierteelle. Kiertymistä vähentää laadukas leikari.

Historia
--------

Ensimmäiset lippauistimet valmistettiin nykytiedon mukaan Yhdysvalloissa 1800-luvun alkupuolella. Viehetyyppi esiintyi patenttipiirroksissa ja kirjojen kuvituksessa ensi kerran 1860-luvulla. Samoihin aikoihin alkoi myös kaupallinen tuotanto. Varhaisia valmistajia olivat mm. Julio T. Buel, W. D. Chapman sekä G.M. Skinner. Suomessa kalastusvälinetehtailija Herman Renfors valmisti ensimmäiset lippansa vuonna 1870. Renforsin ensimmäisen lippauistimen nimi oli *Kajaanin lippa ("Kajana")*. Lippauistinten nykyinen muoto on kuitenkin tullut ranskalaisesta Meppsin Agliasta*lähde?*.

Keveitä lippauistimia
---------------------

* Abu Garcia droppen, 4 g, viisi väriä
* Fladen spinnare, 6 g, vaaleankeltatäpläinen ja punatäpläinen musta lehti (vaappu)
* Abu Garcia droppen, 6 g, viisi väriä
* Abu Garcia droppen, 8 g, viisi väriä

Keskiraskaita lippauistimia
---------------------------

* Bete lotto, 9 g, 23 väriä
* Abu Garcia droppen, 12 g, viisi väriä
* Fladen spinnare, 12 g, kirkkaan keltatäpläinen, vaaleankeltatäpläinen ja punatäpläinen musta lehti (vaappu)
* Kuusamo balance, 10 g, viisi väriä, Islannin suosituin lippauistin lohenkalastukseen
* Bete lotto, 12 g, 23 väriä

Raskaita lippauistimia
----------------------

Vieheet

|  |  |
| --- | --- |
| Uistimet | Jigi | 
Lippauistin | 
Ruohosuojattu lippauistin | 
Lusikkauistin | 
Ruohosuojattu lusikkauistin | 
Vaappu-uistin | 
Jerkkaus |  |
| Perhosyötti |  |  |
| Pilkkiminen | Pystypilkki | 
Tasapainopilkki | 
Mormuska | 
Madepilkki |  |
**Amanda Elisabeth** (*Betty*) **Alander** (22. huhtikuuta 1859 Helsinki – 16. kesäkuuta 1940 Helsinki) on Hanna Rothmanin ohella toinen Suomen lastentarha-aatteen ja -toiminnan uranuurtaja.

Alanderin vanhemmat olivat tehtailija Johan Wilhelm Alander ja Amanda Maria Thunberg. Alander opiskeli Berliinissä Pestalozzi-Fröbel-Hausin lastentarhaseminaarissa vuosina 1891–1892. Myöhemmin hän perehtyi laajasti kasvatus- ja lastensuojelutoimintaan Saksassa, Tanskassa ja Ruotsissa. 

Alander perusti Hanna Rothmanin kanssa Sörnäisten kansanlastentarhan vuonna 1890 sekä sen yhteyteen lastenkodin 1899 ja koululaisten päiväkodin 1901. Myöhemmin tarhan toimintaan kuului lisäksi kesäsiirtola ja pyhäkoulu. Alander oli näistä laitoksista muodostetun Ebeneserkodin johtaja 1908–1925. Rothman ja Alander aloittivat vuonna 1892 Suomen ensimmäisen lastentarhaseminaarin, joka oli aluksi ruotsinkielinen, mutta laajeni vuonna 1905 kaksivuotiseksi suomen- ja ruotsinkieliseksi kansanlastentarhanopettajaseminaariksi. 

Alander puolusti saksalaisen kasvatuspedagogin Henriette Schrader-Breymannin näkemysten pohjalta kehittynyttä lastentarhatyötä. Alanderin mukaan lastentarhan tehtävä oli kotikasvatuksen tukeminen eikä hän kannattanut ajatusta, että kaikkien lasten tulisi käydä lastentarhaa. Lastentarhakasvatusta ei hänen mukaansa tullut rakentaa koulun vaan kodin lähtökohdista.

Katso myös
----------

* Varhaiskasvatus
* Lastentarha
* Johann Heinrich Pestalozzi
* Friedrich Fröbel
* Hanna Rothman
* Uno Cygnaeus
* Maria Montessori

Lähteet
-------

* Ilmari Heikinheimo: *Suomen elämäkerrasto*, s. 20–21. Helsinki: Werner Söderström Osakeyhtiö, 1955.
* Kuka kukin oli.
* Tiedenaisia: Kasvatustiede. Helsingin yliopisto.
* Elisabeth Alander, Aukusti Salo ja suomalaisen lastentarhan idea. Jorma Virtanen, Kasvatus ja aika 3/2009. Web Archive.

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Kapina tehtailla: Kuusankoski 1918** on historioitsija Seppo Aallon kirjoittama tietokirja. Se kertoo tapahtumista Kuusankoskella ennen Suomen sisällissotaa, sen aikana ja sen jälkeen. Aalto sai teoksesta vuoden 2018 Tieto-Finlandia-palkinnon ja se palkittin myös Vuoden historiateos -palkinnolla.

Tausta ja julkaisu
------------------

Seppo Aalto on kertonut, että ajatus kirjasta *Kapina tehtailla* lähti noin 2008. Hän tutustui tuolloin Mirja Turusen teokseen *Veripellot*, joka käsittelee Suomen sisällissodan tapahtumia Kouvolassa. Aalto on itse kotoisin Kuusankoskelta ja oli kuullut alueen hurjista tapahtumista jo aiemminkin.

Aalto alkoi kirjoittaa *Kapina tehtailla* -kirjaa vuonna 2016. Teoksen julkaisi vuonna 2018 kustannusyhtiö Siltala.

Sisältö
-------

*Kapina tehtailla* käsittelee Suomen sisällissotaa Kymintehtaiden työntekijöiden näkökulmasta. Siinä kerrotaan työläisten kapinasta, punaisten vallasta, punakaartista ja terrorista sekä sodanjälkeisestä valkoisesta terrorista.

Vastaanotto
-----------

*Kapina tehtailla* valittiin vuoden 2018 Tieto-Finlandia-palkinnon saajaksi. Valinnan tehneen Virpi Suutarin mukaan teoksen paikallistarkkuus ja tapahtumien sijoittaminen laajoihin yhteyksiin osoittaa vaikuttavasta yhteiskunnallisesta tutkimuksesta ja ymmärryksestä.

Myös *Helsingin Sanomien* Veli-Pekka Leppänen kehuu Aallon paikallistuntemusta. Hän kirjoittaa myös, että Aalto on kirjoittanut teoksensa osoittaen tapahtuneen mutta osoittelematta ketään. Kirja on suora kuvaus yhteisöstä sodassa. *Kymen Sanomien* arvostelussakin nostetaan kirjan suorapuheisuus ja toisaalta äärimmäisen tarkka tutkimus tapahtuneesta. Arvostelun mukaan yksityiskohtia on jopa liiallisesti.

Lähteet
-------

1. ↑  Onnela, Tapio: Vuoden historiateos -palkinto Kapina tehtailla teokselle  8.2.2019. Agricola. Viitattu 17.2.2019.
2. 1 2 3 4  Mankkinen, Jussi: Tietokirjallisuuden Finlandian voittaja Seppo Aalto: "Tässä kaikessa koskettaa se kollektiivinen kauheus" *Yle Uutiset*.  28.11.2018. Yleisradio. Viitattu 10.1.2019.
3. 1 2  Kapina tehtailla Siltala. Viitattu 10.1.2019.
4. ↑  Leppänen, Veli-Pekka: Kun maailman suurin paperitehdasyhteisö nousi kapinaan – Seppo Aalto erittelee Finlandia-ehdokkaana olevassa kirjassaan kevään 1918 kapinan Kuusankoskella *HS.fi*.  21.11.2018. Sanoma company. Viitattu 10.1.2019.
5. ↑  Pietiläinen, Petri: Kirja-arvostelu: Seppo Aallon teos kuolemantehtaista on pedantti ja suorapuheinen *Kymen Sanomat*.  12.11.2018. Kaakon Viestintä Oy. Viitattu 10.1.2019.
**Muinaistulokas** eli **arkeofyytti** on kasvilaji, joka on levinnyt ihmisen myötävaikutuksella uudelle maantieteelliselle alueelle niin varhain, että saapumisesta ei ole muistiinpanoja ja jonka kulkeutumista ei voi päätellä muutenkaan suhteellisen äskettäiseksi. 

Suomessa muinaistulokkaana pidetään kasvilajia, joka on kulkeutunut maahan ihmisen myötävaikutuksella 1600-luvun alkupuolella tai sitä ennen. Rajaa on pidetty Pohjoismaihin soveltuvana muinais- ja uustulokkaan karkeana aikarajana. Britteinsaarilla rajana pidetään vuotta 1500. Sekä uus- että muinaistulokkaat ovat vieraslajeja.

Muinaistulokkaiden ja alkuperäiskasvien erittely on usein vaikeata. Samassa maassakin kasvilaji saattaa olla sekä luontaisesti levinnyt että muinaistulokas. Muinaistulokkuus tai uustulokkuus ei riipu maasta, vaan alueesta. Näin ollen esimerkiksi Ahvenanmaalla alkuperäinen kasvi voi olla Manner-Suomessa muinaistulokas tai Pohjois-Suomessa uustulokas.

Muinaistulokas voi olla myös kasvi, joka ei enää kasva alueella ilmaston muuttumisen vuoksi, mutta josta voi olla arkeologisia jäännöksiä. Suomessa vesipähkinä on muinaistulokas, jota ei enää esiinny luonnossa ja joka hävisi Etelä-Ruotsin Skånestakin vuonna 1918. Sitä esiintyy kuitenkin muun muassa Latvian eteläosissa.

Muinaistulokkaiden avulla voidaan paikantaa esihistoriallisia ja historiallisia asuinpaikkoja.

Katso myös
----------

* Luettelo Suomen muinaistulokkaista
* Uustulokas

Lähteet
-------

1. ↑  Leena Hämet-Ahti et al.: *Retkeilykasvio*. Helsinki: Yliopistopaino, 1998. ISBN 951-45-8167-9.

Aiheesta muualla
----------------

* Suomen luonnonvaraisten kasvien etäsuojeluhanke
**Kodiéranin kultakaivos** sijaitsee Malissa Sikasson alueen Yanfolilan piirin Gouandiakan kunnassa.

Kodiéran on Malin uusin ja ainoa pääosin kotimaisessa omistuksessa oleva kultakaivos. Kaivosyhtiö Wassoul’Orin osakkeista 55 % omistaa malilainen liikemies Aliou Boubacar Diallo, 25 % saksalainen Pearl Gold ja 20 % Malin valtio.

Avolouhoksen toiminta alkoi kokeilumielessä vuonna 2012, mutta keskeytyi Malin turvallisuustilanteen takia. Tuotanto alkoi uudelleen vuonna 2017. Malmivarojen arvioidaan olevan 33 miljoonaa tonnia ja kultapitoisuuden 1,78 grammaa tonnilta. Malmin rikastus perustuu painovoimaan ja syanidiliuotukseen.

Lähistöllä sijaitsee toistaiseksi suljettu Kalanan kultakaivos.

Lähteet
-------

1. 1 2  Wassoul’Or SA *wassoulor.com*.  Arkistoitu 30.3.2018. Viitattu 30.3.2018.
2. 1 2  Pearl Gold AG *pearlgoldag.com*.  Arkistoitu 3.1.2012. Viitattu 30.3.2018.
3. 1 2  Chambre des Mines du Mali: Les 9 mines d’or en phase d’exploitation *chambredesminesdumali.org*.  Arkistoitu 27.3.2018. Viitattu 30.3.2018.
**Louise Elisabeth Andrae** (3. elokuuta 1876 Leipzig, Saksan keisarikunta – 14. joulukuuta 1945 Dresden, Saksa) oli saksalainen taidemaalari, jonka tyylisuunta oli postimpressionismi. Hän teki myös paljon vesiväritöitä.

Elämänvaiheita
--------------

Elisabeth Andrae syntyi Leipzigissa Saksan keisarikunnassa. Hänen isänsä oli Carl Hermann Andrae, joka toimi rautatiejohtajana, ja hänen äitinsä oli Auguste Sidonia Andrae (o.s. Schmidt). Hänellä oli kaksi veljeä ja kaksi sisarta, Kurt, Margarete, Gertrud ja Walter.

Andrae opiskeli maalaustaidetta ensiksi Dresdenissä Gustav Adolf Thammin oppilaana ja myöhemmin Karlsruhessa Hans von Volkmannin oppilaana. Hän asettui asumaan Dresdeniin, mutta vietti paljon aikaa Hiddenseen saarella.

Hiddenseelle muodostui naistaiteilijoiden ryhmä, joka sai nimen Hiddenseer Künstlerinnenbund. Siihen kuuluivat myös Clara Arnheim, Käthe Loewenthal , Elisabeth Büchsel ja Katharina Bamberg. Ryhmä piti säännöllisesti näyttelyitä Henni Lehmannin vuonna 1919 perustamassa Blaue Scheune -tapahtumassa. Andraella oli myös omia näyttelyitä Ahrenshoopissa toimineen Kunstkaten -ryhmän kanssa.

Vorderasiatisches Museumin johtaja ja kuraattori Walter Andrae, oli Elisabeth Andraen veli. Elisabeth Andrae avusti veljeään tekemällä kaivauspaikkoja, kuten Assuria, Urukia, Babylonia ja Yazılıkayaa esittäviä seinämaalauksia. Niistä kaksi on yhä nähtävillä museossa.

Andraen työt saivat hyväksynnän myös Saksaa 1933–1945 hallinneilta kansallissosialisteilta.

Elisabeth Andrae kuoli 14. joulukuuta 1945 Dresdenissä.

Galleria
--------

* Elisabeth Andrae: Ranta Hiddenseessä.Elisabeth Andrae: Ranta Hiddenseessä.
* Elisabeth Andrae: Kukkiva puu Hiddenseessä.Elisabeth Andrae: Kukkiva puu Hiddenseessä.
* Elisabeth Andrae: Taloja lumessa.Elisabeth Andrae: Taloja lumessa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Vita - Elisabeth Andrae *Elisabeth Andrae*. Viitattu 24.2.2019 (saksaksi).
2. ↑  Der Hiddenseer Künstlerinnenbund *Un Sichtbar*.  Arkistoitu 25.2.2019. Viitattu 24.2.2019 (saksaksi).
3. ↑  Jädicke, Flora: Hiddensee – Insel der Malweiber *ReiseZeit – Das Magazin für Menschen Unterwegs*.  2.9.2016. Viitattu 24.2.2019 (saksaksi).

Lisää aiheesta
--------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Elisabeth Andrae**.
* Magas, Marion: Die Malweiber von Hiddensee *Galerie "Der Panther" – fine art*. Viitattu 24.2.2019 (saksaksi).
* Elisabeth Luise Andrae (German, 1876–1945) *artnet*. Viitattu 24.2.2019 (englanniksi).

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Taiteenala | 
* RKD Artists

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**Tellervo Rajalin** (o.s. **Mikola**; s. 13. huhtikuuta 1929) on suomalainen yleisurheilija, joka saavutti SM-mitaleja 200 metrin ja 800 metrin juoksuissa. Hän edusti Säkylän Urheilijoita.

Mikola saavutti SM-kilpailuissa 800 metrin juoksussa hopeaa vuonna 1946 ja pronssia vuonna 1948 sekä sijoittui viidenneksi vuonna 1947 ja kuudenneksi vuonna 1951. Hän saavutti 200 metrin juoksussa SM-pronssia vuonna 1952.

Mikolan ennätys 200 metrin juoksussa on 27,3 ja 800 metrin juoksussa 2.23,5, molemmat vuodelta 1952.

Lähteet
-------

1. ↑  Säkylän kunta ja Porin prikaati: Säkylä Triathlon, Säkylän Urheilijat ry, sivu 13 *1599096.166.directo.fi*.  7.8.2021. Viitattu 29.1.2022.
2. 1 2 3 4  Tellervo Mikola Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
3. ↑  Hannus, Matti; Laitinen, Esa & Martiskainen, Seppo: *Kalevan kisat - Kalevan malja*, s. 262. Suomen Urheiluliitto, 2002. ISBN 951-96491-5-8.
4. ↑  Hannus, Matti; Laitinen, Esa & Martiskainen, Seppo: *Kalevan kisat - Kalevan malja*, s. 258. Suomen Urheiluliitto, 2002. ISBN 951-96491-5-8.
Yleinen esimerkki Huisgen-sykloadditiosta
**Huisgen-sykloadditio** eli **atsidi-alkyynisykloadditio** on 1,3-dipolaarisiin sykloadditioihin kuuluva kemiallinen reaktio, jossa orgaaninen atsidi reagoi alkyynin kanssa muodostaen 1,2,3-triatsolijohdannaisen. Reaktio on nimetty sen mekanismia tutkineen Rolf Huisgenin mukaan.

Reagenssit ja mekanismi
-----------------------

Ensimmäisen kerran atsidien ja alkyynien välisen sykloaddition raportoi Arthur Michael vuonna 1883. Huisgen julkaisi reaktion ja useiden muiden mekanismia koskevat tutkimuksensa 1961. Huisgen-sykloadditio tapahtuu useille atsideille ja alkyyneille, mutta on hidas ja vaatii usein yli 100 °C:n lämpötilan. Reaktiossa muodostuu 1,4- ja 1,5-substituoitujen 1,2,3-triatsolien seos. Reaktiota voidaan nopeuttaa huomattavasti käyttämällä kuparia tai ruteniumia katalyyttinä. Kupari suosii 1,4-tuotteen muodostumista, kun rutenium johtaa erityisesti 1,5-tuotteeseen.

Kuparikatalysoidun Huisgen-sykloaddition mekanismin ensimmäisessä vaiheessa kupari muodostaa kompleksin alkyynin kanssa. Seuraavassa vaiheessa kompleksiin sitoutuu atsidi ja toinen kupari-ioni. Elektronit siirtyvä alkyynin, atsidin ja kupari-ionien välillä syklisesti ja tuotteena muodostuu triatsoli.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  N. Jung & S. Bräse: *Click Reactions: Azide-Alkyne Cycloaddition, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2013
2. 1 2 3  Gopinathan Anilkumar, Salim Saranya: *Copper Catalysis in Organic Synthesis*, s. 177-181. John Wiley & Sons, 2020. ISBN 978-3-527-34737-7. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 14.11.2021). (englanniksi)
3. 1 2 3  Hosam El-Din M. Saleh, Martin Koller: *Green Chemistry*, s. 177-181. InTech, 2018. ISBN 978-953-51-3847-1. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 14.11.2021). (englanniksi)
4. 1 2 3  Majid M. Heravi, Tamimi Mehrnoush, Hoda Yahyavi & Tayebeh Hosseinnejad: Huisgen's Cycloaddition Reactions: A Full Perspective.  *Current Organic Chemistry*, 2016, 20. vsk, nro 15, s. 1591-1647. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 14.11.2021.  (englanniksi)
**Kalivath "Kali" Gerarld Meehan** (s. 9. maaliskuuta 1970 Ovalau, Fidži) on australialainen ammattilaisnyrkkeilijä. Ennen nyrkkeilyammattilaisuutta hän pelasi rugbya.

Ura
---

Ennen ammattilaisuraa Meehan nyrkkeili amatöörinä. Ammattilaisuransa "Checkmate"-lempinimellä tunnettu Meehan aloitti toukokuussa 1997. 

Syyskuussa 2004 Meehan nyrkkeili WBO:n raskaansarjan MM-tittelistä Lamon Brewsteria vastaan, mutta hävisi tuomariäänin. Marraskuussa 2004 Hasim Rahman voitti hänet teknisellä tyrmäyksellä IBF:n, WBA:n ja WBC:n haastajaottelussa (IBF, WBA & WBC Heavyweight Title Eliminator). Meehan hävisi myös Kansainyhteisön mestaruusottelun Danny Williamsille kesäkuussa 2001. Meehan oli Australian raskaansarjan mestari vuoteen 2000, jolloin hän luopui sen puolustamisesta.

Lokakuussa 2007 Meehanista tuli WBO:n Pohjois-Amerikan raskaansarjan mestari hänen voitettuaan teknisellä tyrmäyksellä DaVarryl Williamsonin.

Helmikuussa 2008 Meehan ammattilaisura käsitti 34 voittoa (28 KO) ja 3 tappiota (2 KO).
Toisessa vuonna 2008 käydyssä ottelussa Meehan kohtasi Dominique Alexanderin. Ottelu käytiin Saksassa, ja se päättyi Meehanin tyrmäysvoittoon toisessa erässä.

Meehan otteli 22. toukokuuta 2010 Ruslan Chagaevia vastaan häviten kamppailun kaikin tuomariäänin. Tämän jälkeen Meehan on otellut muutamia merkityksettömiä otteluita kohdaten merkittävimpänä vastustajana Joseph Parkerin.

Lähde
-----

* Boxrec:n tilastot
Tellus (oikealla) yhdessä Vuodenaikojen kanssa. Mosaiikki Sentinumissa joskus vuodelta 200–250.
**Tellus** (myös **Tellus Mater**, tai **Terra Mater**, suom. ’maaemo’) on roomalaisessa mytologiassa Maan ja kaikkien eliöiden hedelmällisyyden jumalatar. Hänen nimensä tarkoittaa latinan kielessä Maata. Tellus on Saturnuksen äiti. Kreikkalaisessa mytologiassa häntä vastaa Gaia.

Roomalaiset yhdistivät Telluksen Ceresiin, joka on sadonkorjuun, maanviljelyksen ja hedelmällisyyden jumalatar, ja näillä kahdella jumalattarella oli tammikuussa yhteinen kylvön juhla. Roomalaiset uskoivat Ceresin valvovan siemeniä ennen niiden kylvöä ja Telluksen valvovan niitä kylvöstä sadonkorjuuseen. Tellukselle uhrattiin tiineitä lehmiä 15. huhtikuussa Fordicicia-juhlassa, ja häntä rukoiltiin avioliiton solmimisen yhteydessä, jotta liittoon siunautuisi lapsia.

Lähteet
-------

1. 1 2  Gall, Timothy & Gall, Susan (toim.): *The Lincoln Library of Greek & Roman Mythology, osa V*, s. 8, 74, 95. Lincoln Library Press, 2006. ISBN 9780912168210.
Laurence Fox vuonna 2008.
**Laurence Fox** (s. 26. toukokuuta 1978 Leeds, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta) on englantilainen näyttelijä ja oikeistopoliitikko. Näyttelijänä hänet tunnetaan parhaiten James Hathawayn roolista vuosina 2006–2015 rikossarjassa *Komisario Lewis*.

Sittemmin Fox on tullut tunnetuksi kansallismielisenä oikeistopoliitikkona. Vuonna 2020 hän perusti Reclaim-puolueen, joka sanoo ajavansa brittiläisten arvojen kunnioittamista ja vastustavansa niin sanottua cancel-kulttuuria. Foxin sanomiset ovat herättäneet kohuja, ja jotkut pitävät häntä rasistisena. Hän on kehottanut ihmisiä olemaan noudattamatta turvavälejä koronaviruspandemian aikaan. Vuonna 2021 Fox pyrki Lontoon pormestarinvaalissa Lontoon pormestariksi, mutta ei tullut valituksi. Hän sai vaalissa 1,9 prosenttia annetuista äänistä.

Näyttelijä James Fox on Laurence Foxin isä. Laurence Fox oli naimisissa vuosina 2007–2012 laulaja-näyttelijä Billie Piperin kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Uotinen, Jenni: Poliisisarjan tähdestä tuli monelle ongelma: Meghan Markle -kommentti herätti raivon *iltalehti.fi*.  24.7.2021. Viitattu 24.7.2021.
2. ↑  Sinclair, Leah: Laurence Fox loses £10,000 deposit in London mayor bid *www.standard.co.uk*.  9.5.2021. Viitattu 24.7.2021.
3. ↑  Billie Piper and Laurence Fox divorce *ITV News*.  12.5.2016. Viitattu 9.3.2017. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |