recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Elmeri Lieto** (s. 14. tammikuuta 2000 Nurmo) on suomalainen pesäpalloilija. Lieto pelaa ulkokentällä kakkospolttajana ja hänet tunnetaan erityisesti kovakätisenä ulkopelaajana. Sisäpelissä Liedon pääasiallinen rooli on kakkostilanteen vaihtaja tai kotiuttaja.

Liedon pääsarjaura alkoi vuonna 2016 hänen ollessa vasta 16-vuotias. Debyyttikaudellaan Lieto pelasi 24 ottelua Seinäjoen JymyJusseissa. Seuraavien kausien aikana hän kuului joukkueen vakiokokoonpanoon ja pelasi lähes jokaisen ottelun. Itä–Länsi-otteluun Lieto valittiin Seinäjoella pelatessaan kaksi kertaa (2019, 2021). Syksyllä 2021 Lieto siirtyi Joensuun Mailaan, jossa hän pelasi lopulta kahden vuoden ajan. Kaudella 2022 Lieto saavutti SM-pronssimitalin ja kaudella 2023 uransa kolmannen Itä–Länsi-valinnan.

Kauden 2023 päätteeksi Lieto on pelannut 221 Superpesiksen runkosarjaottelua. Hän on lyönyt 12+126 juoksua, tuonut 136 juoksua ja kerännyt 717 kärkilyöntipistettä, joista suurin osa kolmospesälle. Kaudella 2023 Lieto oli yksi Joensuun Mailan pääkotiuttajista, ja näin ollen suurin osa kauden kärkilyönneistä syntyi ensimmäistä kertaa hänen urallaan kotipesään.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑
**Giverny** on kunta Ranskassa Seinen rannalla Euren departementissa, 75 kilometriä Pariisista länteen. Kunnassa on arviolta 501 asukasta (vuonna 2013) ja sen pinta-ala on 6,46 neliökilometriä.

Historia
--------

Givernystä on löydetty jälkiä asutuksesta neoliittiselta kaudelta. Merovingit perustivat Givernyn seurakunnan. On todistettu, että merovingien aikana Givernyn asukkaat kasvattivat viinirypäleitä. Vuonna 863 kuningas Kaarle Kaljupää antoi Givernyn tilan Saint-Denis-le-Fermentin munkeille.

Givernyn Sainte Radegonden kirkko on rakennettu romaaniseen tyyliin ja siinä on gotiikan ajalta laajennuksia.

Taidemaalari Claude Monet asui Givernyssä vuosina 1883–1926. Hänen asuntonsa sekä sen puutarhat toimivat nykyään museona. Givernyssä on asunut myös yhdysvaltalaisia taidemaalareita, tunnetuimpia heistä olivat Willard Metcalf ja Theodore Robinson.

* Claude Monet’n asuntoClaude Monet’n asunto
* Claude Monet’n puutarhatClaude Monet’n puutarhat
* Amerikkalainen impressionismin museo Amerikkalainen impressionismin museo
* Givernyn Sainte Radegonden kirkkoGivernyn Sainte Radegonden kirkko

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  France: Eure Citypopulation.de. Viitattu 13.11.2016.
2. ↑  Givernyn historia (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Giverny** Wikimedia Commonsissa

* Giverny (ranskaksi)
* Giverny ja Claude Monet (ranskaksi)
**Mima** (jap. 美馬市, *Mima-shi*) on Japanin kaupunki Shikokun saarella Tokushiman prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin länsiosassa Yoshinojoen varrella. Pohjois–eteläsuunnassa pitkänomainen kaupunki nousee pohjoisessa Sanukivuorille, etelässä Tsurugivuorelle. Sen alue on valtaosin metsäistä vuoristoa lukuun ottamatta Yoshinojoen varren tasankoalueita, joille asutus on keskittynyt. Pohjoisessa kaupunki rajautuu Kagawan prefektuuriin. Mimassa on 28 937 asukasta (joulukuussa 2019) ja sen pinta-ala on 367,14 neliökilometriä.

Mima on kaupunkina suhteellisen uusi: se perustettiin vuonna 2005 liittämällä yhteen kolme Miman piirikunnan maaseutukaupunkia, Anabuki, Mima ja Waki, sekä Koyadairan kyläkunta. Nimensä kaupunki sai Miman piirikunnalta. Waki kehittyi historiallisesti Awan provinssin keski- ja pohjoisosien kaupallisena keskuksena. Nykyisin merkittäviä elinkeinoja alueella ovat metsätalous, karjanhoito ja maanviljely, joka tuottaa esimerkiksi riisiä, tupakkaa, vihanneksia ja japaninpaperin valmistuksessa käytettäviä kasveja (*kōzo* ja *Edgeworthia chrysantha*). Sateenvarjojen valmistus on perinteinen käsityöteollisuuden ala.

Miman tärkeimpiin nähtävyyksiin kuuluu Wakin vanhakaupunki, joka on suojeltu 1980-luvun lopussa. Sille luonteenomaisia ovat kauppiastalojen väliset, maasta rakennetut palomuurit (*udatsu*). Edo-kaudella kaupungissa harjoitettiin indigovärin kauppaa, myöhemmin Meiji-kaudelta lähtien merkittävimmäksi tuotteeksi tuli silkki. Anabukin alue toimii vuorostaan Tsurugivuorelle ja Anabukijoen laaksoon suuntautuvan matkailun tukikohtana. Kaksi vanhaa kaupungin alueella sijaitsevaa maalaistaloa, Mikin suvun asuintalo ja Nagaokan suvun asuintalo, on otettu Japanin tärkeän kulttuuriomaisuuden luetteloon. Kaupungin lounaisosat kuuluvat Tsurugivuoren puolikansallispuistoon. Mimaa palvelee Yoshinojoen etelärantaa seuraileva JR Shikokun Tokushima-linja.

Kuvia
-----

* Yoshino- ja Anabukijokien yhtymäkohtaYoshino- ja Anabukijokien yhtymäkohta
* Kofun-hautakumpu MimassaKofun-hautakumpu Mimassa
* Saimyō-jiSaimyō-ji
* Wakimachin teatteri Odeon-zaWakimachin teatteri Odeon-za

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  美馬市紹介 Mima City. Viitattu 14.12.2019.
2. 1 2 3  ブリタニカ国際大百科事典 小項目事典: 美馬市 Kotobank. Viitattu 14.12.2019.
3. 1 2 3  日本大百科全書: 美馬（市） Kotobank. Viitattu 14.12.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Mima** Wikimedia Commonsissa

* Kaupungin internetsivut (japaniksi)

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Tokushiman prefektuuri |
| --- |
|  |
| Kaupungit | 
* Anan
* Awa
* Komatsushima
* Mima
* Miyoshi
* Naruto
* Tokushima (pääkaupunki)
* Yoshinogawa

 |  |
|  |
| Kunnatpiirikunnittain | **Itanon piirikunta** (Aizumi · Itano · Kamiita · Kitajima · Matsushige) · **Kaifun piirikunta** (Kaiyō · Minami · Mugi) · **Katsuuran piirikunta** (Kamikatsu · Katsuura) · **Miman piirikunta** (Tsurugi) · **Miyoshin piirikunta** (Higashi-Miyoshi) · **Myōdōn piirikunta** (Sanagōchi) · **Myōzain piirikunta** (Ishii · Kamiyama) · **Nakan piirikunta** (Naka) |

 |
**Hatogaya** (jap. 鳩ヶ谷市, *Hatogaya-shi*) on Japanin entinen kaupunki ja nykyinen Kawaguchin kaupungin osa Honshūn saarella Kansain alueella Saitaman prefektuurissa. Kaupungin alue sijaitsee Kawaguchin keski- ja eteläosassa Ōmiyan ylängön reunalla. Etelässä se rajautuu Tokion metropolin Adachin erillisalueeseen. Ennen lakkauttamistaan kaupungissa oli 60 908 asukasta (vuonna 2010) ja sen pinta-ala oli 6,22 neliökilometriä.

Edo-kaudella 1600–1800-luvuilla Hatogaya kehittyi Nikkōhon johtavan tiereitin pysähdysasemana ja Shibajoen varren markkinapaikkana. Hatogayan maaseutukaupunki itsenäistyi Kawaguchista vuonna 1950, ja kaupunkioikeudet sille myönnettiin vuonna 1967. Se kuitenkin liitettiin takaisin Kawaguchiin vuonna 2011. Hatogayan alue on lähes täysin kaupungistunut, mutta siellä harjoitetaan myös puuntaimien ja leikkokukkien viljelyä.

Hatogayaa palvelee Saitama-pikarautatie, jolle harjoitetaan vastavuoroista läpiajoliikennettä Tōkyō metron Nanboku-linjalta.

Kuvia
-----

* Hatogayan entinen kaupungintaloHatogayan entinen kaupungintalo
* Hatogayan rautatieasemaHatogayan rautatieasema

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  鳩ヶ谷市の概要 Hatogaya City. Viitattu 28.03.2022.
2. 1 2 3 4  ブリタニカ国際大百科事典 小項目事典 / 日本大百科全書: 鳩ヶ谷 Kotobank. Viitattu 28.03.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hatogaya** Wikimedia Commonsissa

* Hatogayan kaupungin entiset internetsivut (japaniksi)
**Shinjō** (jap. 新庄市, *Shinjō-shi*) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Tōhokun alueella Yamagatan prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin koillisosassa Shinjōn allaslaaksossa. Kaupungin alue ulottuu Mogamijoen varrelta koilliseen Ōuvuoriin kuuluvalle Kamurovuorelle. Shinjōssa on 35 465 asukasta (huhtikuussa 2019) ja sen pinta-ala on 222,85 neliökilometriä.

Shinjōn historia alkaa Hino-klaanin 1500-luvulla perustamasta Numatan linnasta, jota kutsuttiin aiempaan Shimizun linnaan verrattuna uudeksi linnaksi (新城, *shinjō*). Edo-kaudella 1600-luvulla linnaa laajennettiin, ja Shinjōsta tuli Tozawa-klaanin hallitsema linnanaluskaupunki. Meiji-restauraation jälkeen Shinjō toimi lyhytikäisen Shinjōn prefektuurin pääkaupunkina. Kaupunkioikeudet osana Japanin nykyistä kunnallishallintoa Shinjō sai vuonna 1949. Se on paikallinen talous- ja kulttuurikeskus, jossa on muun muassa elektroniikka-, kone- ja huonekaluteollisuutta. Kaupunkiin kuuluvilla maaseutualueilla viljellään riisiä ja vihanneksia.

Shinjōn nähtävyyksiin kuuluu vaunuistaan (*yatai*) tunnettu, elokuisin järjestettävä festivaali Shinjō-matsuri. Se on otettu Unescon aineettoman kulttuuriperinnön luetteloon. Torigoe Hachiman-jinjan šintolainen pyhäkkö ja entinen Yahagi-suvun asuintalo edustavat Edo-kauden arkkitehtuuria. Osa kaupungin ruokakulttuuria on keväisin syötävä paistettu silli (*kadoyaki*). Koillisosan vuoristoalueet kuuluvat Kurikoman puolikansallispuistoon. Shinjōta palvelevat JR Higashi-Nihonin Ōu-päälinja, jota pitkin kulkee suurnopeusjunayhteys Yamagata Shinkansen, Rikuu-länsilinja ja Rikuu-itälinja.

Kuvia
-----

* Shinjōn linnan vallihautaaShinjōn linnan vallihautaa
* Shinjōn rautatieaseman edustaaShinjōn rautatieaseman edustaa
* Shinjōn rautatieasemaShinjōn rautatieasema
* Shinjōn kantakaupunki vuoden 1976 ilmakuvassaShinjōn kantakaupunki vuoden 1976 ilmakuvassa

Lähteet
-------

1. 1 2  市の概要 Shinjo City. Viitattu 26.10.2020.
2. 1 2  統計でみる新庄市 No. 30 Shinjo City. Viitattu 26.10.2020.
3. 1 2  新庄市の花・木 Shinjo City. Viitattu 26.10.2020.
4. 1 2 3  ブリタニカ国際大百科事典 小項目事典: 新庄市 Kotobank. Viitattu 26.10.2020.
5. 1 2 3  日本大百科全書: 新庄（市） Kotobank. Viitattu 26.10.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Shinjō** Wikimedia Commonsissa

* Kaupungin internetsivut (japaniksi)

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Yamagatan prefektuuri |
| --- |
|  |
| Kaupungit | 
* Higashine
* Kaminoyama
* Murayama
* Nagai
* Nan’yō
* Obanazawa
* Sagae
* Sakata
* Shinjō
* Tendō
* Tsuruoka
* Yamagata (pääkaupunki)
* Yonezawa

 |  |
|  |
| Kunnatpiirikunnittain | **Akumin piirikunta** (Yuza) · **Higashi-Murayaman piirikunta** (Nakayama · Yamanobe) · **Higashi-Okitaman piirikunta** (Kawanishi · Takahata) · **Higashi-Tagawan piirikunta** (Mikawa · Shōnai) · **Kita-Murayaman piirikunta** (Ōishida) · **Mogamin piirikunta** (Funakata · Kaneyama · Mamurogawa · Mogami · Ōkura · Sakegawa · Tozawa) · **Nishi-Murayaman piirikunta** (Asahi · Kahoku · Nishikawa · Ōe) · **Nishi-Okitaman piirikunta** (Iide · Oguni · Shirataka) |

 |
**Aarne Johannes Siirala** (8. heinäkuuta 1919 Liperi – 8. toukokuuta 1991 Carnarvon, Minden Hills, Ontario, Kanada) oli suomalainen teologi ja professori. Hän oli Seurakuntaopiston johtaja 1952–1960. Hän oli Kanadassa Waterloon luterilaisen yliopiston systemaattisen teologian professori vuosina 1963–1974 ja Wilfrid Laurierin yliopiston uskontotieteen professori 1974–1984. Hänen teemojaan ovat kristiuskon immanetti piirre ja evankeliumin sanoman inhimillisyys.

Siirala opiskeli sotien jälkeen teologiksi Lundin yliopistossa ja väitteli tohtoriksi Helsingin yliopistossa vuonna 1955. Hän oli Helsingin yliopiston systemaattisen teologian dosentti 1962–1969 mutta ei astunut dogmatiikan professorin virkaan vuonna 1969.

Siirala erosi Seurakuntaopiston johtajan tehtävästä ja muutti Kanadaan. Syynä oli 1960 julki tullut kohu tanssimisesta Seurakuntaopistolla. Kirkon sisällä oli jo aiemmin jotkut olleet sitä mieltä, että Siirala toi kirkkoon liikaa maallisia elementtejä.

Teokset
-------

* *Sairauden sanottava*, 1962
* *Jumalallinen inhimillisyys*, 1968

Lähteet
-------

1. ↑
2. 1 2  Ellonen, Leena (toim.): *Suomen professorit 1640–2007*, s. 671. Helsinki: Professoriliitto, 2008. ISBN 978-952-99281-1-8.
3. ↑  *Facta 2001*, osa 14, p. 698. WSOY 1985.
4. ↑  Malinen, Mika: Osmo Tiililän ja Aarne Siiralan käsitykset uskosta. (Arkistoitu – Internet Archive) Pro gradu. Helsingin yliopisto.
5. ↑  Mika Malinen, Osmo Tiililän ja Aarne Siiralan käsitykset uskosta, s. 4–5. Pro gradu, Helsingin yliopisto 2014


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |
**Gerešk** tai **Girišk** on kaupunki Afganistanin Helmandin maakunnassa Helmandjoen varrella. Gerešk oli aikaisempi maakunnan hallinnollinen keskus, kunnes keskus siirrettiin Laškar Gahiin.

Maantiede
---------

Gerešk on keidaskaupunki Afganistanin Helmandin maakunnassa Helmandjoen varrella joen keskijuoksulla. Se on myös Nahr-e Serajn piirikunnan keskus. Kaupungin korkeus merenpinnasta on 840 metriä. Kaupungin läpi kulkee Kandaharin ja Kabulin välinen maantie.

Nykyinen Gerešk on rakennettu ruutukaavan mukaan. Kaupungin keskustassa on basaari ja vanha linna, eli *arg*. Linnan vieressä on sayyid Mohammad Aqa Tajdarin mausoleumi.

Historia
--------

Nykyisen Gereškin kautta on kulkenut Helmandin vartta seurailevia teitä jo pitkään. Arkeologisten löytöjen perusteella paikalla tiedetään olleen asutusta jo pitkään. Vanhimmat löydöt on tehty Parthialaiselta kaudelta. Tärkein löytöpaikka Kohna Gerešk eli Vanha Gerešk sijaitsee noin 2 kilometriä nykyisestä Gereškistä koilliseen.

Vanhoissa arabialaisissa lähteissä mainitaan useita eri kaupunkeja historiallisen Zamendawarin alueella. Ilmeisesti yhtäkään niistä ei ole kuitenkaan liitetty varmasti nykyiseen Gereškiin, joka mainitaan ensimmäisen kerran historiallisissa lähteissä vasta 1600-luvulla. Tuolloin Gereškissä oli linnoitus, jonka hallinnasta kamppailivat Intian mogulit ja Persian safavidit. Nadir Šahin sanotaan tuhonneen niin sanotun Vanhan Gereškin vuonna 1737 ja myöhemmin se jäi edelleen Helmandjoen tulvan alle.

1800-luvulla Gereškissä oli Barakzaiden heimoon kuuluneiden Muhammadzaiden hallitsema linna, jonka yhteydessä oli noin sadan perheen asuttama kylä, basaari ja tulliasema. Brittikenraali Robert Salen joukot valtasivat linnan ensimmäisen afgaanisodan aikana vuonna 1839. Afgaanijoukot piirittivät brittejä lähes koko sodan ajan, kunnes se viimein hylättiin. Paikkakunta alkoi kasvaa kaupungiksi vasta myöhemmin, kun siitä tehtiin paikallisen piirikunnan hallinnollinen keskus ja myöhemmin oman maakuntansa keskus. Gereškin maakunnasta tuli sittemmin Helmandin maakunta. Maakunnan hallinnollinen keskus siirtyi vuonna 1957 Laškar Gahiin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Daniel Balland: GEREŠK *Encyclopædia Iranica*. Viitattu 27.11.2020. (englanniksi)
2. 1 2  Ludwig W. Adamec: *Historical Dictionary of Afghanistan*, s. 140. Kolmas painos. The Scarecrow Press, 2003. ISBN 0 8108 4852 X. (englanniksi)
*Tämä artikkeli käsittelee 1800-luvun viihdemuotoa. Keskiaikaisesta kansanmuusikosta kertoo artikkeli Minstreli.*
Billy Van -nimisen minstrel-taiteilijan juliste, joka kuvaa esiintyjän muutosta valkoisesta mustaksi vuodelta 1900.
**Minstrel show** oli yhdysvaltalainen 1800-luvun viihdemuoto, jossa etenkin valkoihoiset esiintyjät värjäsivät kasvonsa mustiksi ja huulensa punaisiksi (niin sanottu *blackface*) karrikoidakseen afroamerikkalaisen väestön musiikkia, tapakulttuuria, vaatetusta ja tanssia.

Sisältö
-------

Ohjelmisto koostui Yhdysvaltojen afroamerikkalaisen väestön spirituaaleista, romansseista ja balladeista, niin sanotuista *coon songseista*. (Coon oli tuohon aikaan mustista käytetty pilkkanimitys.) 1800-luvun loppua kohden coon songs -laulut väistyivät valkoisten lauluntekijöiden ohjelmiston tietä. Esimerkiksi Stephen Fosterin laulut levisivät minstrel show -esitysten kautta. Vuosisadan lopussa myös afroamerikkalaiset taiteilijat saattoivat liittyä minstrel show -tuotantoihin.

Kansikuva: *The Celebrated Negro Melodies, as Sung by the Virginia Minstrels*, 1843.

Muoto
-----

Minstrel show’t kehittyivät 1830-luvulla kaksiosaisiksi. Ensimmäisessä osassa esiintyivät vain miehet. Näytäntö alkoi ohjaajan, *the interlocutorin*, komennolla "Gentlemen, be seated!". Laitimmaisiksi sijoitetut esiintyjät esittivät pilapuheita ja muu ryhmä esitti lauluja, vaihdellen soololauluista kvartettinumeroihin.

Toinen näytös alkoi prologilla, jota kutsuttiin myös *olioksi* ja siinä oli mukana myös akrobaatteja ja tanssijoita. Näytös jatkui laulu- ja tanssinumeroilla tai vaudeville-teatteriesityksellä, jota kutsuttiin myös *extravaganzaksi*.

Vaikutus
--------

1800-luvun lopulla ragtime ja cakewalk -musiikkityylit yleistyivät eritoten minstrel show -musiikkina. Vuosisadan lopun taiteilijoista kuuluisimpiin kuuluvan Al Jolsonin ura kehittyi edelleen vaudevilleen ja äänielokuvaan saakka.

Minstrel show -stereotypiat vaikuttivat yhdysvaltalaisessa ja eurooppalaisessa estraditaiteessa 1900-luvullakin. Esimerkiksi suomalaisissa kupleteissa 1920-luvulla on selviä minstrel show -vaikutteita mustista ihmisistä kertovissa lauluissa. Myös eräiden farssielokuvien, kuten *Pekka ja Pätkä neekereinä*, "neekerihahmot" sekä Musta Pekka -pelikortit ja suomalaiset lakritsipatukkahahmot juontavat juurensa minstrel show -taiteeseen.

Katso myös
----------

* Amos ’n’ Andy
* Golliwog

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  *Suuri Musiikkitietosanakirja 4 Kuul-N*, s. 173. Helsinki: Weilin + Göös ja Otava, 1991. ISBN 951-35-4728-0.
**Nan’yō** (jap. 南陽市, *Nan’yō-shi*) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Tōhokun alueella Yamagatan prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin eteläosassa Yonezawan allaslaakson pohjoisreunalla. Kaupungin alue ulottuu Mogamijoen varren alluviaalitasangolta pohjoiseen Shiratakan kukkuloille. Nan’yōssa on 30 846 asukasta (lokakuussa 2020) ja sen pinta-ala on 160,52 neliökilometriä.

Asutus Nan’yōn alueella on vanhaa, ja siellä on säilynyt muun muassa useita *kofun*-hautakumpuja. 1500-luvun lopulta lähtien seutua hallitsi Uesugi-klaani osana Yonezawan daimiokuntaa. Nan’yōn kaupunki perustettiin vuonna 1967 liittämällä yhteen Akayun ja Miyauchin maaseutukaupungit sekä Wagōn kyläkunta. Akayu on vanha kylpyläpaikkakunta, joka kehittyi matkailukohteena erityisesti 1900-luvun alusta lähtien, kun sinne valmistui rautatieyhteys. Miyauchi kasvoi vuorostaan Kumano-jinjan šintolaisen pyhäkön portineduskaupungiksi Yoshinojoen laakson suulle. Aiemmin tärkeä elinkeino oli silkin kudonta, mutta toisen maailmansodan jälkeen sen ovat korvanneet esimerkiksi puusepän- ja elektroniikkateollisuus. Maaseutualueilla viljellään riisin lisäksi vihanneksia, hedelmiä ja viinirypäleitä.

Nan’yōn nähtävyyksiä ovat Akayu-onsenin kuuma lähde, kirsikankukistaan tunnettu Eboshiyaman puisto ja Sōshōn puisto ruusupuutarhoineen. Hakuryūjärven alue kuuluu prefektuurin luonnonpuistoon. Nan’yōta palvelevat JR Higashi-Nihonin Ōu-päälinja, jota pitkin kulkee suurnopeusjunayhteys Yamagata Shinkansen, ja Yamagata-rautatien Flower Nagai -linja.

Kuvia
-----

* Kumano-jinjaKumano-jinja
* Nan’yōn maaseutuaNan’yōn maaseutua
* Akayun rautatieasemaAkayun rautatieasema
* Nan’yōn kantakaupunki vuoden 1976 ilmakuvassaNan’yōn kantakaupunki vuoden 1976 ilmakuvassa

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  ブリタニカ国際大百科事典 小項目事典: 南陽市 Kotobank. Viitattu 24.10.2020.
2. 1 2  人口･世帯数 Nanyo City. Viitattu 24.10.2020.
3. 1 2 3 4  プロフィール Nanyo City. Viitattu 24.10.2020.
4. 1 2 3  日本大百科全書: 南陽（市） Kotobank. Viitattu 24.10.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Nan’yō** Wikimedia Commonsissa

* Kaupungin internetsivut (japaniksi)

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Yamagatan prefektuuri |
| --- |
|  |
| Kaupungit | 
* Higashine
* Kaminoyama
* Murayama
* Nagai
* Nan’yō
* Obanazawa
* Sagae
* Sakata
* Shinjō
* Tendō
* Tsuruoka
* Yamagata (pääkaupunki)
* Yonezawa

 |  |
|  |
| Kunnatpiirikunnittain | **Akumin piirikunta** (Yuza) · **Higashi-Murayaman piirikunta** (Nakayama · Yamanobe) · **Higashi-Okitaman piirikunta** (Kawanishi · Takahata) · **Higashi-Tagawan piirikunta** (Mikawa · Shōnai) · **Kita-Murayaman piirikunta** (Ōishida) · **Mogamin piirikunta** (Funakata · Kaneyama · Mamurogawa · Mogami · Ōkura · Sakegawa · Tozawa) · **Nishi-Murayaman piirikunta** (Asahi · Kahoku · Nishikawa · Ōe) · **Nishi-Okitaman piirikunta** (Iide · Oguni · Shirataka) |

 |
*Tämä artikkeli kertoo latomakoneesta. Yrityksestä kertoo Monotype Imaging.*
**Monotype** on Tolbert Lanstonin vuonna 1885 patentoima latomakone, joka latoi riville yhden kirjakkeen kerrallaan, toisin kuin Linotype, joka pystyi latomaan kokonaisen rivin yhdellä kertaa. Monotype muodostui kahdesta eri osasta – kirjoitus- eli lävistyskoneesta ja valinkoneesta, joka valoi yksittäiset kirjakkeet. Monotypen lävistyskoneessa oli 120 näppäimen näppäimistö, jolla operaattori kirjoitti merkit. Valinkoneessa oli vaihdettavat matriisit, jotka oli jaettu neljään kehykseen eli kasettiin, joissa jokaisessa oli yksi kirjaintyyppi. Koneen operaattori saattoi muuttaa kirjaintyyppiä vaihtonäppäimillä. Ensin operaattori kirjoitti lävistyskoneen näppäimistöllä merkit ja välilyönnit, joiden perusteella tulostettiin paineilman ja teräsneulojen avulla reikänauha. Sen jälkeen nauha syötettiin latomakoneen valinkoneeseen, joka luki reiät ja valoi sen pohjalta yksittäiset kirjakkeet peräkkäin. Monotypen etuna olivat irtokirjakkeet, joita voitiin käsitellä samalla tavalla kuin käsiladelmaa, kun taas Linotypessa jouduttiin virheen sattuessa valamaan koko rivi uudestaan. Reikänauhat voitiin myös arkistoida ja käyttää uudelleen uusintapainosta varten.

Monotype oli Linotypea monipuolisempi, ja se sopi paremmin monimutkaisten tekstien ladontaan, kuten painotuotteisiin, joissa oli matemaattisia yhtälöitä tai kemian kaavoja, sillä Monotype-latomakoneessa erikoismerkkejä voitiin lisätä ladelmaan helposti. Se oli suosittu varsinkin tilauspainoissa. Monotype oli kuitenkin kalliimpi ja hitaampi kuin Linotype, ja sitä käytettiin harvemmin koko painotuotteen tekstin ladontaan. Valoladonta syrjäytti sittemmin sekä Monotypen että Linotypen.

Kuvat
-----

* Monotypen valinkoneMonotypen valinkone
* Monotypen kirjoitus- eli lävistyskoneen näppäimistö ja reikänauhaMonotypen kirjoitus- eli lävistyskoneen näppäimistö ja reikänauha
* Matriisien kasetti, jossa on Bembo-kirjasintyyppiMatriisien kasetti, jossa on Bembo-kirjasintyyppi

Lähteet
-------

* Gardberg, Lars-Eric: Savitauluista laseriin - Kirjapainotaidon historia. Avain, 2011. ISBN 978-951-692-852-7

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Monotype - typesetting machine *Encyclopædia Britannica*. Encyclopædia Britannica, inc. Viitattu 27.7.2019. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Gardberg 2011, s. 202
**Hashimoto** (jap. 橋本市, *Hashimoto-shi*) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kansain alueella Wakayaman prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin koilliskulmassa Kijoen keskijuoksulla. Pohjoisessa kaupunki rajautuu Osakan, idässä Naran prefektuuriin. Hashimotossa on 62 376 asukasta (joulukuussa 2019) ja sen pinta-ala on 130,55 neliökilometriä.

Hashimoto sijaitsee historiallisten Ise-kaidō- ja Kōya-kaidō-tiereittien ja Kijoen jokiliikenteen risteyskohdassa. Kaupungin nimi on peräisin 1500-luvun lopulta, kun paikalle perustettiin Toyotomi Hideyoshin luvalla suolatori ja rakennettiin joen ylittävä silta (*hashi* tarkoittaa siltaa). Paikannimi jäi käyttöön, vaikka silta sortui vain kolme vuotta myöhemmin. Edo-kaudella Hashimoto oli yksi Kiin daimiokunnan paikallisista keskuksista. Kaupunkioikeudet Hashimotolle myönnettiin vuonna 1954, kun silloiseen Hashimoton maaseutukaupunkiin liitettiin viisi ympäristön kyläkuntaa. Kaupunki laajeni vuonna 2006, kun siihen yhdistettiin Kōyaguchin maaseutukaupunki. Kaupungin pohjoisosat ovat kehittyneet Osakan lähiönä. Merkittäviä elinkeinoja ovat puutarhaviljely, siipikarjan kasvatus, onkivapojen ja muiden bambutuotteiden valmistus sekä tekstiiliteollisuus.

Hashimoton kulttuuriperintöön kuuluu muun muassa Suda Hachiman-jinjan pyhäkkö, jossa säilytetään kansallisaarteeksi valittua Suda Hachiman-jinjan pronssipeiliä. Siinä on maan vanhimpana pidetty metalliin kaiverrettu teksti. Muita vanhoja temppeleitä ovat Ōgo-ji ja Rishō Gokoku-ji, jonka päähalli on yksi Japanin tärkeän kulttuuriomaisuuden kohteista. Kaupungin pohjoisosat kuuluvat Kongōn–Ikoman–Kisenin puolikansallispuistoon. Hashimotoa palvelevat JR Nishi-Nihonin Wakayama-linja ja Nankai-rautateiden Kōya-linja.

Kuvia
-----

* Hashimoton keskustaaHashimoton keskustaa
* Majatalo Katsuragi-kanMajatalo Katsuragi-kan
* Jizō-jiJizō-ji
* Kirsikoita Sugimuran puistossaKirsikoita Sugimuran puistossa

Lähteet
-------

1. 1 2  沿革・面積 Hashimoto City. Viitattu 27.01.2020.
2. 1 2  人口・世帯数 Hashimoto City. Viitattu 27.01.2020.
3. 1 2  市の花・市の木 Hashimoto City. Viitattu 27.01.2020.
4. 1 2 3  ブリタニカ国際大百科事典 小項目事典: 橋本市 Kotobank. Viitattu 27.01.2020.
5. 1 2 3  日本大百科全書: 橋本（市） Kotobank. Viitattu 27.01.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hashimoto** Wikimedia Commonsissa

* Kaupungin internetsivut (japaniksi)

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Wakayaman prefektuuri |
| --- |
|  |
| Kaupungit | 
* Arida
* Gobō
* Hashimoto
* Iwade
* Kainan
* Kinokawa
* Shingū
* Tanabe
* Wakayama (pääkaupunki)

 |  |
|  |
| Kunnatpiirikunnittain | **Aridan piirikunta** (Aridagawa · Hirogawa · Yuasa) · **Hidakan piirikunta** (Hidaka · Hidakagawa · Inami · Mihama · Minabe · Yura) · **Higashi-Muron piirikunta** (Kitayama · Kozagawa · Kushimoto · Nachi-Katsuura · Taiji) · **Iton piirikunta** (Katsuragi · Kōya · Kudoyama) · **Kaisōn piirikunta** (Kimino) · **Nishi-Muron piirikunta** (Kamitonda · Shirahama · Susami) |

 |
**Indore** on kaupunki Madhya Pradeshin osavaltiossa Intiassa. Kaupungissa asui 1 474 968 ihmistä vuonna 2001 väestönlaskennan mukaan. Se on toinen osavaltion kahdesta suurimmasta kaupungista pääkaupunki Bhopalin rinnalla. Indore on tärkeä teollisuuskeskus (puuvilla-, metalli-, huonekalu- ja kemianteollisuutta) ja kulttuuri- sekä opiskelukaupunki.

Kaupunki sijaitsee Khan- ja Sarawatijokien yhtymäkohdassa 553 metrin korkeudessa merenpinnasta.

Vaikka Indore sijaitsee tropiikissa, talviyöt ovat seudulla melko viileitä. Kylmimmillään lämpötila voi laskea 2–3 °C:ta. Kesällä päivät ovat kuumia ja lämpötila voi olla parhaimmillaan 45 °C:ta. Toisin kuin muualla keskisessä Intiassa, Indoressa kesäillat ja -yöt ovat melko miellyttäviä viileän tuulen, *Shab-e-Malwa*n, ansiosta.

Lähteet
-------

1. ↑  India: Madhya Pradesh Citypopulation.de. Viitattu 21.1.2011. (englanniksi)
2. ↑  Principal Cities Citypopulation
3. ↑  Indore City

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Indore** Wikimedia Commonsissa
**Mangan** on Intian Sikkimissä sijaitseva kaupunki, joka toimii Pohjois-Sikkimin piirikunnan hallinnollisena keskuksena. Sieltä on noin 65 kilometrin matka osavaltion pääkaupunki Gangtokiin. Manganissa järjestetään vuosittain joulukuussa kolmipäiväinen musiikkifestivaali. Kaupunki sijaitsee noin 610 metriä merenpinnan yläpuolella.

Väestö
------

Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan kaupungin väkiluku on 4 644. Enemmistön uskonto on hindulaisuus, jota tunnustaa lähes 45 prosenttia väestöstä, buddhalaisia on melkein 38 prosenttia, muslimeita 9,5 prosenttia ja kristittyjä 7 prosenttia. Lukutaitoisia on noin 83 prosenttia väestöstä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Mangan Population Census 2011 - 2019 *census2011.co.in*. Viitattu 23.8.2019.
2. ↑  Sikkim Tourism Development Corporation: Mangan *sikkimstdc.com*. Viitattu 23.8.2019.
3. ↑  Mangan *sikkimtourism.gov.in*. Viitattu 23.8.2019.
4. ↑  Tietoa Pohjois-Sikkimin piirikunnasta *northsikkim.nic.in*. Viitattu 23.8.2019.
**Conza della Campania** on kunta Italiassa Campanian alueella Avellinon maakunnassa.

Historia
--------

Conza oli tärkeä kaupunki roomalaisten vallan aikaan. Se tunnettiin silloin nimellä Compsa. Alueella oli usein maanjäristyksiä, jotka tuhosivat kaupungin. Tämän takia kaupungin merkitys väheni vuosisatojen saatossa. Nykyään Compsasta on jäljellä arkeologiset kaivaukset.

### Vuoden 1980 maanjäristys

Conza della Campania sijaitsi vuonna 1980 tapahtuneen Irpinian maanjäristyksen keskipisteessä, ja se kärsi suuria vahinkoja. Kunnassa menehtyi järistyksessä 184 henkilöä. Järistyksen jälkeen rakennettiin uusi Conza (Nuova Conza della Campania).

Maantiede
---------

Kunta sijaitsee vedenjakaja-alueella. Alueella oleva järvi, Lago di Conza, laskee Ofantojokea pitkin Adrianmereen. Lago di Conza on tärkeä lintujärvi ja se on WWF:n valvonnassa.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Conza della Campania** Wikimedia Commonsissa

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  www.tuttitalia.it
2. 1 2  Kunnan kotisivut
3. ↑  Kartta maanjäristysalueesta (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑  Lago di Conza

Avellinon maakunta
Aiello del Sabato | Altavilla Irpina | Andretta | Aquilonia | Ariano Irpino | Atripalda | Avella | Avellino | Bagnoli Irpino | Baiano | Bisaccia | Bonito | Cairano | Calabritto | Calitri | Candida | Caposele | Capriglia Irpina | Carife | Casalbore | Cassano Irpino | Castel Baronia | Castelfranci | Castelvetere sul Calore | Cervinara | Cesinali | Chianche | Chiusano di San Domenico | Contrada | Conza della Campania | Domicella | Flumeri | Fontanarosa | Forino | Frigento | Gesualdo | Greci | Grottaminarda | Grottolella | Guardia Lombardi | Lacedonia | Lapio | Lauro | Lioni | Luogosano | Manocalzati | Marzano di Nola | Melito Irpino | Mercogliano | Mirabella Eclano | Montaguto | Montecalvo Irpino | Montefalcione | Monteforte Irpino | Montefredane | Montefusco | Montella | Montemarano | Montemiletto | Monteverde | Montoro | Morra De Sanctis | Moschiano | Mugnano del Cardinale | Nusco | Ospedaletto d’Alpinolo | Pago del Vallo di Lauro | Parolise | Paternopoli | Petruro Irpino | Pietradefusi | Pietrastornina | Prata di Principato Ultra | Pratola Serra | Quadrelle | Quindici | Rocca San Felice | Roccabascerana | Rotondi | Salza Irpina | San Mango sul Calore | San Martino Valle Caudina | San Michele di Serino | San Nicola Baronia | San Potito Ultra | San Sossio Baronia | Sant’Andrea di Conza | Sant’Angelo a Scala | Sant’Angelo all’Esca | Sant’Angelo dei Lombardi | Santa Lucia di Serino | Santa Paolina | Santo Stefano del Sole | Savignano Irpino | Scampitella | Senerchia | Serino | Sirignano | Solofra | Sorbo Serpico | Sperone | Sturno | Summonte | Taurano | Taurasi | Teora | Torella dei Lombardi | Torre Le Nocelle | Torrioni | Trevico | Tufo | Vallata | Vallesaccarda | Venticano | Villamaina | Villanova del Battista | Volturara Irpina | Zungoli
**Riverton** on 537 asukkaan kylä Manitoban provinssissa Kanadassa. Se sijaitsee Winnipegjärven eteläaltaan länsirannalla noin 110 kilometriä pohjoiseen Winnipegistä. Kylän pääelinkeino on kalastus, muita elinkeinoja ovat maanviljely, palvelualat sekä pienteollisuus. Kylä on myös jääkiekkoilija Reggie Leachin kotikaupunki.

Kylän kautta kulkee myös Winnipegjärven rannalla sijaitseviin pohjoisiin kyliin johtava talvitie, ja se sijaitsee myös Hecla Islandiin johtavan maantien varrella. Kylä on tärkeä pysähdyspaikka kesäasunnoilleen ja Hecla–Grindstone Provincial Parkin luonnonpuistoon matkaaville ihmisille. Kylässä sijaitsee myös Sandy Bar -hiekkaranta. 

Kalastuselinkeino on edelleen voimissaan kylässä toimivan Freshwater Fish Marketing Corprationin ansiosta. Yrityksen kalanpakkaamo sijaitsee Icelandic River -joen alajuoksulla kylän keskustan tuntumassa. Kylään johti myös Canadian Pacific Railwayn sivuradan päätepiste, mutta sittemmin rata on purettu. Kylässä toimi pientelakka Riverton Boat Works, joka on rakentanut useita Winnipegjärvellä käytetyistä rahtialuksista.

Riverton on myös eräs Kanadan ensimmäisistä islantilaisten siirtolaisten asuttamista paikkakunnista. Myöhemmin alueelle on muuttanut myös ukrainalaisia, puolalaisia, saksalaisia, unkarilaisia sekä mennoniittejä. Alueen alkuperäiset asukkaat ovat olleet cree-intiaaneja sekä métisitejä, joiden jälkeläiset asuvat edelleen kylän ympäristössä.

Lähteet
-------

1. ↑  2006 Community Profiles Statistics Canada. Viitattu 5.11.2009. (englanniksi), (ranskaksi)[vanhentunut linkki]
2. ↑  Village of Riverton *rivertoncanada.com*.  Arkistoitu 1.2.2010. Viitattu 5.11.2009. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* www.rivertoncanada.com (Arkistoitu – Internet Archive)
**Gatineau** on kaupunki Etelä-Québecissä Kanadassa. Se sijaitsee Ottawajoen pohjoisrannalla Ottawan kaupunkia vastapäätä ja kuuluu Suur-Ottawaan, jonka alueella asuu noin 1,2 miljoonaa ihmistä. Gatineaussa asuu 276 245 ihmistä (2016). Väestöstä 80 prosenttia puhuu äidinkielenään ranskaa ja 10 % englantia. Väestön valtaosa on roomalaiskatolisia. Koska kaupunki on Kanadan pääkaupunkiseudulla, sinne on perustettu useita liittovaltion ja Québecin virastoja (esimerkiksi Kanadan kansallisarkisto).

Nykyinen Gatineau syntyi vuonna 2002 voimaanastuneessa kaupunkiliitoksessa, jossa yhdistettiin viisi kaupunkia Québecissä (Hull, Gatineau, Aylmer, Buckingham ja Masson-Angers). Gatineau on alueen suurin kunta sekä asukasluvultaan että pinta-alaltaan, joten uusi kaupunki sai nimensä sen mukaan, vaikka Hull on alueen merkittävin keskus. 

Gatineaun kaupunkiliitos vuonna 2002
Gatineauta on aina pidetty Ottawaa vapaamielisempänä kaupunkina.*kenen mukaan?* Jo 1800-luvulla ottawalaiset poliitikot kävivät rentoutumassa silloisessa Hullissa, sillä kaupungin alkoholilainsäädäntö oli vapaampi kuin Ottawassa. Alkoholin myynnin ikäraja on vielä nykyäänkin Gatineaussa alhaisempi. Huoleton ilmapiiri ulottuu jopa kaupungin virastoihin, ja esimerkiksi kaupungintalon yhteyteen on rakennettu meditaatiokeskus kaupungin työntekijöitä varten.*lähde?*

Gatineaussa on eräs Kanadan merkittävimmistä museoista, Kanadan Kulttuurien museo (engl. *Canadian Museum of Civilization*), jossa esitellään maan historiaa yli 1000 vuoden ajalta. Museon pääsalissa on mittava kokoelma toteemipaaluja Kanadan länsirannikolta. Museorakennuksen on suunnitellut kanadalainen arkkitehti Douglas Cardinal ja se valmistui vuonna 1989 Ottawajoen rannalle parlamenttitaloa vastapäätä.

Katso myös
----------

* Kanadan Kulttuurien museo

Lähteet
-------

1. 1 2  Census Profile, 2016 Census: Gatineau, Ville/ Quebec and Quebec  2017. Statistics Canada, statcan.gc.ca. Viitattu 4.7.2017. (englanniksi)
2. ↑  Community Profiles from the 2006 Census Statistics Canada.  Arkistoitu 24.8.2020. Viitattu 18.2.2009.
3. ↑  Arkistoitu kopioGatineau thecanadianencyclopedia.com.  Arkistoitu 22.8.2017. Viitattu 4.7.2017. (englanniksi)

* "Gatineau", *Eyewitness Travel Guides: Canada*, s. 150–151. Lontoo: Dorling Kindersley Limited, 2006. ISBN 978-1-40531-182-3.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Gatineau** Wikimedia Commonsissa
**Sukumo** (jap. 宿毛市, *Sukumo-shi*) on Japanin kaupunki Shikokun saarella Kōchin prefektuurissa. Se sijaitsee aivan prefektuurin länsiosassa Tyynenmeren Sukumonlahden rannikolla. Kaupunki on rakentunut lahden pohjukkaan Matsudajoen suun alluviaalitasangolle, mutta suurin osa sen alueesta on metsäistä vuoristoa. Lännessä se rajautuu Ehimen prefektuuriin. Kaupunkiin kuuluvat myös Kōchin prefektuurin ainoat asutut ulkosaaret, Okinoshima ja Ugurushima. Sukumossa on 20 260 asukasta (marraskuussa 2019) ja sen pinta-ala on 286,20 neliökilometriä.

Edo-kaudella Sukumo kehittyi linnanaluskaupunkina osana Tosan daimiokuntaa. Kaupunkioikeudet Japanin nykyisen kunnallishallinnon puitteissa Sukumolle myönnettiin laajan kuntaliitoksen myötä vuonna 1954. Tärkeä elinkeino on perinteisesti ollut kalastus, nykyisin myös vesiviljely. Jokilaaksoissa maatalous tuottaa riisiä, vihanneksia ja sitrushedelmiä, vuoristoalueilla harjoitetaan metsätaloutta.

Sukumossa sijaitsee yksi Shikokun pyhiinvaellusreitin temppeli, Enkō-ji (temppeli nro. 39). Kaupungissa on monia historiallisia jäänteitä ja muistomerkkejä, kuten Sukumon linnan rauniot ja Nonaka Kenzanin hauta. Ulkosaaret kuuluvat Ashizuri-Uwakain kansallispuistoon. Sukumoa palvelee Tosa Kuroshio -rautatien Sukumo-linja, ja sieltä on myös lauttayhteys Kyūshūlle Ōitan prefektuurin Saikin kaupunkiin.

Kuvia
-----

* Sukumo ilmastaSukumo ilmasta
* Enkō-jin temppeliEnkō-jin temppeli
* Sukumon rautatieasemaSukumon rautatieasema
* Kofun-hautakumpu SukumossaKofun-hautakumpu Sukumossa

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  市政概要 Sukumo City. Viitattu 5.11.2019.
2. 1 2  平成31年宿毛市人口推移表 Sukumo City. Viitattu 5.11.2019.
3. 1 2 3  ブリタニカ国際大百科事典 小項目事典: 宿毛市 Kotobank. Viitattu 5.11.2019.
4. 1 2 3  日本大百科全書: 宿毛市 Kotobank. Viitattu 5.11.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Sukumo** Wikimedia Commonsissa

* Kaupungin internetsivut (japaniksi)

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Kōchin prefektuuri |
| --- |
|  |
| Kaupungit | 
* Aki
* Kami
* Kōchi (pääkaupunki)
* Kōnan
* Muroto
* Nankoku
* Shimanto
* Sukumo
* Susaki
* Tosa
* Tosa-Shimizu

 |  |
|  |
| Kunnatpiirikunnittain | **Agawan piirikunta** (Ino · Niyodogawa) · **Akin piirikunta** (Geisei · Kitagawa · Nahari · Tano · Tōyō · Umaji · Yasuda) · **Hatan piirikunta** (Kuroshio · Mihara · Ōtsuki) · **Nagaokan piirikunta** (Motoyama · Ōtoyo) · **Takaokan piirikunta** (Hidaka · Naka-Tosa · Ochi · Sakawa · Shimanto · Tsuno · Yusuhara) · **Tosan piirikunta** (Ōkawa · Tosa) |

 |
**Fort MacKay** (Tunnetaan myös nimellä **Fort McKay**) on 862 asukkaan (2008) pikkukylä ja intiaanireservaatti Kanadassa, Albertan provinssissa, Wood Buffalon kunnassa. Kylän itäpuolella virtaa Athabascajoki. Kylä sijaitsee Alberta Highway 63 pohjoispään läheisyydessa, noin 60 kilometriä Fort McMurraystä pohjoiseen. Fort MacKayn tärkeimpiä työllistäjiä ovat Athabascan öljyhiekkaa hyödyntävät öljy-yhtiöt. Fort MacKay/Horizon lentoasema sijaitseen kylän luoteispuolella.

Historia
--------

Ennen eurooppalaisten saapumista alueella on asunut chippewa ja cree intiaaneja tuhansien vuosien ajan ja myöhemmin métisejä 1820-luvulta alkaen.

Kylä on kasvanut voimakkaasti vuosina 2005–2008. Väestönkasvu johtuu pääasiassa alueen öljyhiekkaa hyödyntävien yhtiöiden laajennettua toimintaansa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Demographics - Municipal Census 2008 (PDF) Regional Municipality of Wood Buffalo. Viitattu 6.2.2010. (englanniksi)
2. ↑  Fort McKay: CPCN benefits from its tradition of sharing The Canadian Prostate Cancer Network. Viitattu 7.2.2010. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Fort McKay First Nations (englanniksi)
*Tämä artikkeli käsittelee lintua. Kéa on myös saari Kreikassa.*

**Kea** (*Nestor notabilis*) on uudenseelanninpapukaijoihin kuuluva lintu. Se elää Uuden-Seelannin Eteläsaaren metsissä, vuoristoalueilla ja avomailla.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Helakanpunainen siipien alaosan väritys
Kea kasvaa noin 50 senttimetrin pituiseksi ja sukupuolesta riippuen noin kilon painoiseksi (urokset 900–1 100 grammaa, naaraat 700–900 grammaa). Höyhenpeite on oliivinvihreä, joskin siiven alapinta on helakanpunainen. Ylänokka on voimakkaasti kaareutunut, naaraalla hieman vähemmän kuin koiraalla, nokka on harmaa-mustan värinen. Nuorilla yksilöillä nokan tyvi ja silmäluomet ovat keltaiset. Keojen lento on voimakasta ja ne pystyvät lentämään hyvin myös myrskysäällä. Vankeudessa kea voi saavuttaa jopa 50 vuoden iän, luonnossa lintu elää jopa yli 30 vuoden ikään.

Ravinto
-------

Keat ruokailevat puussa tai maassa ja syövät hedelmiä, marjoja, lehtiä, hyönteisiä ja toukkia, mutta myös haaskoja. Ne hakeutuvat mielellään ihmisasumusten lähelle ruoanjätteiden toivossa.

Pesintä ja lisääntyminen
------------------------

Pesintä tapahtuu yleensä heinä–tammikuussa, mutta myös ympärivuotisesti. Pesä on kallioluolassa, kivien alla, juurakon pimennossa tai ontossa puussa. Koiraat ovat moniavioisia. Naaras munii 2–4 munaa ja hautoo niitä 22–24 päivää, jonka ajan koiras tuo ruokaa naaraalle. Poikaset pysyvät pesässä kolmen kuukauden ajan.

Levinneisyys ja uhat
--------------------

Keat ovat uhanalaisia metsästyksen ja vieraiden petojen, kuten kissojen, kärppien ja hillerien saalistuksen tähden. Lajia metsästettiin ankarasti aina vuoteen 1971 saakka, jolloin sen osittainen suojelu alkoi. Täyden suojelustatuksen lintu sai 1986. Populaation koon on arvioitu olevan noin 1 000–5 000 yksilöä.

Lähteet
-------

1. ↑  BirdLife International: *Nestor notabilis* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2017.3*.  2017. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 1.1.2018. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Department of Conservation, Kea *doc.govt.nz*. Viitattu 12.3.2016. (englanniksi)
3. 1 2 3 4  NZbirdsonline, Kea *nzbirdsonline.org.nz*. Viitattu 12.3.2016. (englanniksi)
4. ↑  Kea conservation, kea description *keaconservation.co.nz*.  Arkistoitu 14.3.2016. Viitattu 12.3.2016. (englanniksi)
5. ↑  Kea conservation, kea diet *keaconservation.co.nz*.  Arkistoitu 13.3.2016. Viitattu 12.3.2016. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q193337
* Wikispecies: Nestor notabilis
* ADW: Nestor\_notabilis
* ARKive: nestor-notabilis
* BirdLife: 22684831
* BOLD: 114098
* BOW: kea1
* eBird: kea1
* EoL: 45517886
* Fossilworks: 143815
* GBIF: 2479593
* iNaturalist: 18941
* IRMNG: 10193501
* ITIS: 177500
* IUCN: 22684831
* NCBI: 176057
* NZBO: kea
* NZOR: 04bcf46e-d8c0-4af3-a121-dd777d11f96b
* Species+: 3968
* TSA: 11860
* Xeno-canto: Nestor-notabilis

 |

 |
**Nain** on kunta ja asutuskeskus Newfoundlandiin ja Labradoriin kuuluvan Labradorin rannikolla. Nain on myös Nunatsiavutin hallinnollinen pääkaupunki. Sen asukasluku oli vuonna 2016 yhteensä 1 125 ja asukkaiden valtaosa on inuiteja. Asutuskeskus sai alkunsa herrnhutilaisesta lähetysasemasta.

Historia
--------

Nainin herrnhutilainen kirkko.
Nykyinen Nain sai alkunsa herrnhutilaisesta lähetysasemasta, joka perustettiin vuonna 1771. Lähetysasema toimi aina 1900-luvulle saakka esimerkiksi kalastusta ja metsästystä harjoittaneiden inuitien tukikohtana. Kiinteää asutusta ei heti syntynyt, sillä inuitit liikkuivat pitkään paikasta toiseen vuodenaikojen mukaan. Kiinteästi lähetysasemalla asui eurooppalaistaustaisia lähetystyöntekijöitä. Lähetysaseman henkilökunta piti yllä varastoa ja kauppa-asemaa vuoteen 1926 saakka, jolloin paikka siirtyi Hudsoninlahden kauppakomppanian alaisuuteen. 1940-luvulla asema siirtyi suoraan Newfoundlandin ja Labradorin hallinnon alaiseksi.

Nykyisin Nain on vuonna 2005 perustetun Newfoundlandin ja Labradorin alaisen autonomisen Nunatsiavutin hallinnollinen pääkaupunki. Lainsäädännöllinen pääkaupunki on Hopedalessa.

Talous ja liikenne
------------------

Nainin asukkaiden pääelinkeino on kalastus. Tärkeimpiä saaliskaloja ovat nieriä ja lohi. Alueen rannikolla kulkee CN Marinen laivaliikennettä, ja lisäksi kaupunkiin pääsee vuoden ympäri ilmateitse.

Väestö
------

Nainin asukasluku oli Kanadan vuoden 2016 väestönlaskennan mukaan 1 125. Vuoden 2011 laskennassa asukasluku oli 1 188. Väestön suuri valtaosa ilmoitti vuonna 2016 etniseksi taustakseen inuitin. Paikallisten asukkaiden enemmistö puhui äidinkielenään englantia. Inuktitutia puhui äidinkielenään 295 henkilöä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Census Profile, 2016 Census Nain, Town [Census subdivision] *statcan.gc.ca*. Statistics Canada. Viitattu 27.6.2018. (englanniksi)
2. 1 2  Nain *The Canadian Encyclopedia*. Viitattu 27.6.2018. (englanniksi)
3. ↑  Labrador Inuit (Labradormiut) *The Canadian Encyclopedia*. Viitattu 27.6.2018. (englanniksi)
**Sanuki** (jap. さぬき市, *Sanuki-shi*) on Japanin kaupunki Shikokun saarella Kagawan prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin itäosassa Seton sisämeren rannikolla Takamatsun kaupungin itäpuolella. Sisämeren rannikkoalueelle luonteenomaisia ovat Sanukissa useat niemet kallio- ja hiekkarantoineen, kaupungin keskiosissa on tasankoa ja etelässä sen alue nousee korkealle Sanukivuorille. Kabe- ja Tsudajoet virtaavat mereen kaupungin halki. Sanukissa on 48 177 asukasta (marraskuussa 2019) ja sen pinta-ala on 158,63 neliökilometriä.

Sanuki on kaupunkina suhteellisen uusi: se perustettiin vuonna 2002 liittämällä yhteen Tsudan, Ōkawan, Shidon, Sangawan ja Nagaon maaseutukaupungit. Niistä Tsuda ja Shido ovat vanhoja satamapaikkakuntia. Merkittäviä elinkeinoja ovat maatalous, joka tuottaa riisiä, hedelmiä ja vihanneksia, vesiviljely ja karjankasvatus. Shidon ja Nagaon alueille on sijoittunut kone-, kumi- ja elintarviketeollisuutta. Tärkeitä paikallisia tuotteita ovat napit, keisaripuusta valmistetut geta-jalkineet ja käsineet.

Sanukissa on kolme Shikokun pyhiinvaellusreitin temppeliä: Shido-ji (temppeli nro. 86), Nagao-ji (temppeli nro. 87) ja Ōkubo-ji (temppeli nro. 88), jolla on erityinen merkitys reitin viimeisenä temppelinä. Tsudan rannikkoalue kuuluu hiekkarantoineen Seton sisämeren kansallispuistoon, ja siellä sijaitsee Kinrinin puisto laajoine mäntymetsineen. Kikakun puisto Nagaon alueella tunnetaan vuorostaan kirsikkapuistaan. Kaupunkia palvelevat JR Shikokun Kōtoku-linja sekä Takamatsu–Kotohira-rautateiden Shido- ja Nagao-linjat.

Kuvia
-----

* Nagao-jiNagao-ji
* Kofun-hautakumpu ja ympäröivää maaseutua TomidassaKofun-hautakumpu ja ympäröivää maaseutua Tomidassa
* Kirsikankukkia Kikakun puistossaKirsikankukkia Kikakun puistossa
* Sanukin amfiteatteriSanukin amfiteatteri

Lähteet
-------

1. 1 2 3  さぬき市の概要 さぬき市役所本庁. Viitattu 6.12.2019.
2. 1 2  さぬき市人口（令和元年11月30現在） さぬき市役所本庁. Viitattu 6.12.2019.
3. 1 2  市のシンボル さぬき市役所本庁. Viitattu 6.12.2019.
4. 1 2 3  ブリタニカ国際大百科事典 小項目事典: さぬき市 Kotobank. Viitattu 6.12.2019.
5. 1 2 3  日本大百科全書: さぬき（市） Kotobank. Viitattu 6.12.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Sanuki** Wikimedia Commonsissa

* Kaupungin internetsivut (japaniksi)

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Kagawan prefektuuri |
| --- |
|  |
| Kaupungit | 
* Higashi-Kagawa
* Kan’onji
* Marugame
* Mitoyo
* Sakaide
* Sanuki
* Takamatsu (pääkaupunki)
* Zentsūji

 |  |
|  |
| Kunnatpiirikunnittain | **Ayautan piirikunta** (Ayagawa · Utazu) · **Kagawan piirikunta** (Naoshima) · **Kitan piirikunta** (Miki) · **Naka-Tadon piirikunta** (Kotohira · Mannō · Tadotsu) · **Shōzun piirikunta** (Shōdoshima · Tonoshō) |

 |
**Monotype Imaging Holdings Inc** on yhdysvaltalainen yritys, joka on erikoistunut digitaaliseen painamiseen sekä kirjaintyyppien suunnitteluun ja myyntiin.

Yritys perustettiin 1897 nimellä Lanston Monotype Company, ja se kehitti kohopainoa varten Tolbert Lanstonin suunnitteleman Monotype-latomakoneen. Lanston lisensoi patentoimansa teknologian Englantiin perustetulle tytäryhtiölle 1800-luvun lopussa. Philadelphiassa toiminut Lanston Monotype Company ja Englannin tytäryhtiö erosivat lopulta erillisiksi yrityksiksi, ja Englannin tytäryhtiö omaksui nimekseen Monotype. 1900-luvun alussa yritys toimi nimellä Monotype Corporation, joka listautui Lontoon pörssiin vuonna 1936. Latomakoneidensa tueksi Monotype kehitti laajan kirjaintyyppien kokoelman, jotka julkaistiin aluksi metallikirjakkeina. Niistä suurin osa on siirretty digitaaliseen muotoon ja on nykyisin yleisessä käytössä.

Vuonna 1998 Agfa-Compugraphic osti Monotypen muodostaakseen Agfa-Monotype Corporationin. Siitä muodostui sittemmin Monotype Imaging.

Lähteet
-------

1. ↑  Lanston Type Co. *P22*. Viitattu 1.8.2019. (englanniksi)
2. 1 2  Monotype *Identifont*. Viitattu 1.8.2019. (englanniksi)