recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Tukholman kansainvälinen rauhantutkimusinstituutti** (engl. *Stockholm International Peace Research Institute*, yleisemmin **SIPRI**) on Tukholmassa toimiva vuonna 1966 perustettu rauhantutkimuslaitos. SIPRIn tutkimus keskittyy kolmen teeman ympärille, jotka ovat aseistus ja aseidenriisunta, konfliktit ja rauha sekä rauha ja kehitys.

SIPRI kertoo tavoitteekseen tarjota avoimiin lähteisiin perustuen dataa, analyysejä ja suosituksia politiikassa työskenteleville, tutkijoille, tiedotusvälineille ja kinnostuneille yleisölle. SIPRIssä työskentelee noin 50–60 ihmistä. Rahoituksesta merkittävä osa tulee Ruotsin valtiolta. SIPRI ylläpitää useita tietokantoja, mukaan lukien maailman kattavinta avoimesti saatavilla olevaa tietokantaa kansainvälisistä asesiirroista. Suomalaisissakin tiedotusvälineissä viitataan usein SIPRIn tietoihin erityisesti kansainvälistä asekauppaa käsiteltäessä. Pennsylvanian yliopiston Lauder Instituten *Global Go To Think Tank Report* sijoitti SIPRIn vuonna 2016 maailman merkittävimpien ajatushautomoiden listalla sijalle 28. Hallituksen puheenjohtajana on toiminut kesäkuusta 2017 alkaen entinen YK:n apulaispääsihteeri Jan Eliasson.

Lähteet
-------

1. ↑  Asekauppa on kasvanut roimasti *Yle Uutiset Ulkomaat*. Yleisradio. Viitattu 15.11.2013.
2. ↑  History *sipri.org*. Viitattu 21.10.2013. (englanniksi)
3. ↑  Research Sipri. Viitattu 18.1.2019. (englanniksi)
4. ↑  About Sipri. Viitattu 18.2.2019. (englanniksi)
5. ↑  Databases Sipri. Viitattu 18.2.2019. (englanniksi)
6. ↑  Katso esimerkiksi Helsingin Sanomat (2018): Venäjä leikkasi sotilasmenojaan ensi kertaa sitten vuoden 1998 – menojen kasvu on suurinta Kauko- ja Lähi-idässä. Helsingin Sanomat (2016): Maailman sotilasmenot kääntyivät taas nousuun, Sipri: Maailman sotilasmenot nousussa useiden vuosien jälkeen.Yle (2018)
7. ↑  James G. McGann: 2016 Global Go To Think Tank Index Report (PDF) (s. 46) The Lauder Institute, The University of Pennsylvania. Viitattu 18.2.2019. (englanniksi)
8. ↑  Board Sipri. Viitattu 18.2.2019. (englanniksi)
9. ↑  SIPRI welcomes Ambassador Jan Eliasson new governing board chair Sipri. Viitattu 18.2.2019. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* SIPRIn sivusto
**Viidakon sissit** (*American Guerrilla in the Philippines*) on Fritz Langin ohjaama yhdysvaltalainen toisen maailmansodan sotadraama vuodelta 1950. Sen pääosassa on Tyrone Power. Elokuva sijoittuu Japanin valtaamille Filippiineille.

Rooleissa
---------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Tyrone Power  | … |  luutnantti Chuck Palmer
  |
|  Micheline Presle  | … |  Jeanne Martinez
  |
|  Tom Ewell  | … |  Jim Mitchell
  |
|  Robert Patten  | … |  Lovejoy
  |
|  Tommy Cook  | … |  Miguel
  |
|  Juan Torena  | … |  Juan Martinez
  |
|  Jack Elam  | … |  The Speaker
  |
|  Robert Barrat  | … |  kenraali Douglas MacArthur
  |

Tuotanto ja vastaanotto
-----------------------

*Viidakon sissit* perustuu Ira Wolfertin kirjoittamaan kirjaan luutnantti Iliff David Richardsonin kokemuksista Leyten saarella. Darryl F. Zanuck piti kirjasta, ja alkujaan hän suunnitteli elokuvan pääosaan Fred MacMurraytä ja Henry Kingiä ohjaajaksi. Tuotanto alkoi keväällä 1945, mutta Zanuck lopetti tuotannon, kun toinen maailmansota päättyi Japanin antautumiseen.

Projekti herätettiin henkiin alkuvuodesta 1950. Kevään aikana alkoivat kuvaukset Filippiineillä. Suurin osa kuvauksista suoritettiin lähellä Manilaa. Kuvauksilla oli kiire, sillä ne piti saada päätökseen ennen monsuunikauden alkamista. Filippiiniläiset merijälkäväen sotilaat joutuivat vartioimaan kuvausryhmää sademetsässä paikallisilta sisseiltä.

*Viidakon sissit* sai ensi-iltansa marraskuussa 1950, ja sen vastaanotto oli todella huono. Kriitikoiden arviot elokuvasta olivat Langin elokuvauran huonoimpia.

Lähteet
-------

* McGilligan, Patrick: *Fritz Lang: The Nature of the Beast*. New York: St Martins Press, 1997. ISBN 0-571-19175-4. (englanniksi)
* Ott, Frederick W.: *The Films of Fritz Lang*. New Jersey: Secaucus, 1979. ISBN 0-8065-0435-8. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  Ott, s. 232
2. 1 2  McGilligan, s. 371
3. ↑  McGilligan, s. 373
**Oscar Gatto** (s. 1. tammikuuta 1985 Montebelluna) on italialainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa Gerolsteiner-joukkueessa 2007–2008, edusti ISD-Neri-tallia 2009–2010, Vini Fantinia 2011–2013, Cannondale Pro Cycling Team -joukkuetta 2014, Androni Giocattoli-Venezuelaa 2015, Tinkoffia 2016, Astana Teamia 2017–2018 ja viimeiset ammattilaisvuotensa 2019–2020 Bora-Hansgrohea.

Gatto voitti Italian ympäriajossa 2011 kahdeksannen etapin karattuaan Alberto Contadorin kanssa pääjoukolta kaksi kilometriä ennen maalia. Vuonna 2013 hän voitti Dwars door Vlaanderen -semiklassikon.

Saavutuksia
-----------

Lähteet: Cyclingbase Cycling Archives

2005
Giro Del Canavese (alle 23-v.), voitto
Giro della Valle d'Aosta, 6. etapin voitto
2006
Coppa Citta' di Asti (alle 23-v.), voitto
Giro delle Regione (alle 23-v.), 6. etapin voitto
2009
Giro di Sardegna, kokonaiskilpailussa toinen, 3. etapin voitto
2010
Grand Prix Nobili Rubinetterie, voitto
2011
Giro della Provincia Di Reggio Calabria, 2. etapin voitto
Italian ympäriajo, 8. etapin voitto
Trofeo Matteotti, voitto
Giro di Romagna – Coppa Placci, voitto
2012
Giro del Veneto – Coppa Placci, voitto
Giro di Padania, 3. etapin voitto
MM-kilpailut, maantieajossa kolmastoista
2013
Dwars door Vlaanderen, voitto
2014
Itävallan ympäriajo, 2. ja 4. etapin voitto
2015
Sibiu Cycling Tour, 1. ja 4. etapin voitto
2016
Vuelta a Andalucía, 3. etapin voitto
Arctic Race of Norway, kokonaiskilpailussa kolmas
2017
Itävallan ympäriajo, prologin voitto

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Oscar Gatto *cyclingbase.com*.  Arkistoitu 26.1.2016. Viitattu 9.1.2016. (englanniksi)
2. 1 2 3  Oscar Gatto *cyclingarchives.com*. Viitattu 5.2.2021. (englanniksi)
3. ↑  Contador paranteli asemiaan Italiassa *Yle.fi*.  14.5.2011. Viitattu 15.5.2011.
4. ↑  Oscar Gatto *procyclingstats.com*. Viitattu 19.2.2016. (englanniksi)
**Nicole-Reine Lepaute** (5. tammikuuta 1723 – 6. joulukuuta 1788) oli ranskalainen tähtitieteilijä ja matemaatikko. Hän avusti Alexis Clairaut’ta, joka laski Jupiterin ja Saturnuksen vaikutuksen Halleyn komeettaan ja ennusti tarkkaan, koska se palaa maapallon lähelle. Lepaute laski vuoden 1764 auringonpimennyksen tarkan tapahtumisajan Euroopan eri osissa ja osallistui tähtitieteellisen almanakan laskentaan.

Nicole-Reine Etable de Labrière syntyi Luxembourgin palatsissa, missä hänen isänsä oli töissä hovissa. Hän meni naimisiin kuninkaallisen kellosepän Jean-Andre Lepauten kanssa ja auttoi tätä laskemalla astronomisten kellojen heilurien taajuuksia. He tutustuivat tähtitieteen harrastajaan Jérôme Lalandeen, joka halusi ennustaa tarkemmin Halleyn komeetan paluun. Hän sai tarvittavat yhtälöt Alexis Clairaut’lta, mutta niiden ratkaisemiseksi piti laskea aste kerrallaan komeetan etäisyys Jupiterista ja Saturnuksesta 150 vuoden aikana. Lepaute ja Lalande tekivät tätä laskentaa kuukausien ajan aamusta iltaan. He ennustivat komeetan olevan lähimpänä aurinkoa huhtikuussa 1759. Laskelmat valmistuivat juuri ennen kuin komeetta nähtiin jälleen joulukuussa 1758.

Lähteet
-------

1. ↑  Nicole-Reine Lepaute *Science and Its Times: Understanding the Social Significance of Scientific Discovery*. Viitattu 7.4.2023.
2. ↑  J J O'Connor and E F Robertson: Nicole-Reine Etable de Labrière Lepaute *MacTutor History of Mathematics Archive*. Viitattu 7.4.2023.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Nicole ja Hugo vuonna 2009
**Nicole & Hugo** oli belgialainen duo, jonka muodostivat **Nicole Van Pamel** (21. lokakuuta 1946 – 4. marraskuuta 2022) ja **Hugo Sigal** (s. 10. marraskuuta 1947). Duo oli toiminnassa vuosina 1970–2017.

Duo valittiin julkisessa karsinnassa edustamaan Belgiaa Eurovision laulukilpailuun 1971 kappaleella *Goeiemorgen, morgen*. Kuitenkin Nicolen sairastumisen vuoksi duo joutui perumaan osallistumisensa kansainväliseen laulukilpailuun, ja Belgian edustuskappaleen kilpailussa esittivät Lily Castel ja Jacques Raymond. Duo valittiin uudestaan julkisessa karsinnassa edustamaan Belgiaa Eurovision laulukilpailussa 1973 kappaleella "Baby, Baby". Duo sijoittui kilpailussa 17. ja viimeiselle sijalle.

Duo edusti Belgiaa Tokion kansainvälisellä musiikkifestivaalilla vuonna 1974 kappaleella "Met de zomer mee" ja sijoittui kilpailun toiseksi.

Duo osallistui Belgian euroviisukarsintaan 2004 kappaleella "Love Is All Around", mutta ei pääsyt karsinnan alkuerästä jatkoon.

Nicole kuoli 76-vuotiaana 4. marraskuuta 2022 kaaduttuaan portaissa kotonaan.

Diskografia
-----------

### Albumit

*Sijoitus Belgian albumilistalla*
* *Het beste uit 35 jaar* (2005) #43
* *Eeuwig geluk* (2008) #9
* *Bedankt Vlaanderen* (2012) #35
* *Voor het doek valt - het allerbeste van Nicole & Hugo* (2014) #20

Lähteet
-------

1. ↑  BELGIAN NATIONAL FINAL 1971 *natfinals.50webs.com*. Viitattu 20.2.2023.
2. ↑  Belgium: Eurosong 1973 *eurovisionworld.com*. Viitattu 20.2.2023.
3. ↑  Luxembourg 1973 *eurovision.tv*. Viitattu 20.2.2023.
4. ↑  World Popular Song Festival in Tokyo '74 *yamaha-mf.or.jp*. Viitattu 20.2.2023.
5. ↑  Belgium: Eurosong '04 *eurovisionworld.com*. Viitattu 20.2.2023.
6. ↑  Zangeres Nicole Josy (76), van Nicole & Hugo, is overleden *vrt.be*. Viitattu 20.2.2023.
7. ↑


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
Irlannin vaakuna
**Irlannin tasavallan vaakuna**, ns. *Brian Borun harppu* tai *Trinity Collegen harppu* on Irlannin virallinen vaakuna. Symboli valittiin Irlannin vaakunaksi Irlannin vapaavaltion aikana ja on tullut sittemmin symbolisoimaan myös Irlannin tasavaltaa.  

Harppua on käytetty Irlannin symbolina jo 1200-luvulta lähtien ja vuonna 1536 sitä käytettiin kuningas Henry XIII:n kolikoissa. Nykyäänkin se on käytössä Irlannin eurokolikoiden kansallisella puolella.

Euroopan valtioiden vaakunat
Alankomaat  ·  Albania  ·  Andorra  ·  Armenia¹  ·  Azerbaidžan¹  ·  Belgia  ·  Bosnia ja Hertsegovina  ·  Bulgaria  ·  Espanja  ·  Georgia¹  ·  Islanti  ·  Irlanti  ·  Italia  ·  Itävalta  ·  Kazakstan¹  ·  Kroatia  ·  Kreikka  ·  Kypros¹  ·  Latvia  ·  Liechtenstein  ·  Liettua  ·  Luxemburg  ·  Malta  ·  Moldova  ·  Monaco  ·  Montenegro  ·  Norja  ·  Pohjois-Makedonia  ·  Portugali  ·  Puola  ·  Ranska  ·  Romania  ·  Ruotsi  ·  Saksa  ·  San Marino  ·  Serbia  ·  Slovakia  ·  Slovenia  ·  Suomi  ·  Sveitsi  ·  Tanska  ·  Tšekki  ·  Turkki¹  ·  Ukraina  ·  Unkari  ·  Yhdistynyt kuningaskunta  ·  Valko-Venäjä  ·  Vatikaanivaltio  ·  Venäjä¹  ·  Viro

¹ Myös Aasiaan kuuluvaksi tulkittava valtio
**Guran taistelu** oli toinen Egyptin–Etiopian sodan taisteluista 7. – 9. maaliskuuta 1876. Guran taistelu seurasi aikaisempaa egyptiläisten tappiota Gundetin taistelussa edellisenä vuonna. Guran taistelu päättyi kuitenkin aikaisemman tapaan egyptiläisten tappioon ja tällä kertaa he luopuivat viimein yrityksistään laajentua kohti Etiopiaa.

Tausta
------

Egyptin kediivi Ismail oli suurelta osin irrottautunut Osmanien valtakunnan muodollisesta herruudesta ja tehnyt Egyptistä käytännössä itsenäisen valtion. Hän halusi myös nostaa Egyptin asemaa Euroopan suurvaltojen kaltaiselle tasolle. Yksi tapa tähän oli laajentumispolitiikka. Laajentuminen oli puolestaan mahdollista Niiliä pitkin etelään ja Itä-Afrikkaan. Vuonna 1875 egyptiläiset yrittivät laajentua Etiopiaan, jossa he kärsivät kuitenkin tappion Etiopian keisari Yohannes IV:n joukoille Gundetin taistelussa 16. marraskuuta 1875. Egyptiläiset olivat aseistukseltaan etiopialaisiin nähden nykyaikaisempia, mutta määrällisesti selvästi alivoimaisia. Ensimmäinen tappio ei vielä lannistanut egyptiläisiä, vaan he yrittivät seuraavana vuonna uudestaan. Tällä kertaa egyptiläiset keräsivät myös aikaisempaa huomattavasti suuremman sotajoukon.

Taistelu
--------

Helmikuussa 1876 noin 20 000:n miehen egyptiläinen armeija ylitti Merebjoen Etiopiaan. Etiopiassa egyptiläiset alkoivat linnoittaa Guraa ja Kayakoria. Etiopian keisari Yohannes IV oli aikaisemman taistelun voitettuaan kotiuttanut suuren osan sotilaistaan. Nyt hän kutsui etiopialaisia takaisin palvelukseen. Etiopiassa suuri määrä sotureja vastasi kutsuun. Etiopian eri alueista vain Shewa ei lähettänyt joukkoja keisarille. Joidenkin lähteiden mukaan etiopialaisia kerääntyi jopa 200 000. Egyptiläiset ja etiopialaiset ottivat yhteen kolmipäiväisessä taistelussa Gurassa 7. – 9. maaliskuuta 1876. Taistelun lopputulos oli jälleen uusi tappio egyptiläisille. Etiopialaiset saivat suuren sotasaaliin, johon lukeutui esimerkiksi tuhansia Remington-kiväärejä ja 20 tykkiä.

Seuraukset
----------

Guran taistelu päätti Egyptin laajentumishaaveet kohti Etiopiaa. Ismail joutui taipumaan nöyryyttävään rauhaan ja hän luopui myös haaveista hallita Punaisenmeren rannikkoa. Etiopiassa Yohannes IV pystyi saadun sotasaaliin avulla varustamaan maan historian ensimmäisen nykyaikaisesti varustetun sotajoukon.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Andrei Sergejeff: "Isma'il : loisto, romahdus ja Egyptin ajautuminen protektoraatiksi", *Egyptin historia: Kleopatran ajasta arabikevääseen*. Gaudeamus. ISBN 978-952-345-573-3.
2. 1 2 3 4  David H. Shinn ja Thomas P. Ofcansky: *Historical dictionary of Ethiopia*, s. 75. Scarecrow Press, 2013. ISBN 978-0-8108-7457-2. (englanniksi)
3. 1 2 3  Bernhard Lindahl: Gur - Gurwerago (pdf) (s. 1) *Local History of Ethiopia*. The Nordic Africa Institute. Viitattu 28.8.2021. (englanniksi)
**Guor Mading Maker** (tunnetaan myös nimellä **Guor Marial**, s. 15. huhtikuuta 1984 Panrieng County, Unity, Sudan) on eteläsudanilainen kestävyysjuoksija, joka kilpailee pääosin maratonilla. 180 senttimetriä pitkä ja 60 kilogrammaa painava Maker asuu Yhdysvalloissa.

Ura
---

Maker osallistui Itsenäisten olympiaurheilijoiden edustajana vuoden 2012 kesäolympialaisiin, jossa hän sijoittui sijalle 47. Maker kilpaili olympialaisissa enonsa sukunimellä Marial. Olympialaisten jälkeen Maker on käyttänyt oikeata nimeään. Vuoden 2016 kesäolympialaisissa Maker voi edustaa vuonna 2011 itsenäistynyttä Etelä-Sudania.

Muuta
-----

Makerin kahdeksan sisarusta kuolivat Sudanin sisällissodassa. Maker selviytyi sodasta pakenemalla maan pohjoisosissa asuneen enonsa luokse. Hän ei voinut edustaa vuoden 2012 olympialaisissa juuri itsenäistynyttä Etelä-Sudania, eikä hän halunnut edustaa Sudania.

Ennätykset
----------

| Laji | Tulos | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| **Maraton** | 2.12.55 | San Diego | 3. kesäkuuta 2012 |

Lähteet
-------

1. ↑  GUOR MARIAL *Athletes*. The International Olympic Committee (IOC). Viitattu 26.12.2020. (englanniksi)
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
3. 1 2   (Arkistoitu – Internet Archive)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
**Louhela** (ruots. *Birkkärr*) on kylä Sauvossa, Varsinais-Suomessa. Se sijaitsee kunnan keskiosissa.

Historia
--------

Birkkärrin yksinäistila kuului Ruonankartanon läänin Lattmarkin verokuntaan. Kristina Horn osti sen rälssiksi vuonna 1647. KMyöhemmin tilasta tuli perintötila. Vuonna 1774 kylässä suoritettiin isojako. Talon tontti sijaitsi tuolloin sata metriä luoteeseen nykyisestä paikasta. Tavallaan tila sijaitsee yhä isojaon aikaisella tontillaan, sillä vanhalla paikalla sijaitsee nykyisin navetta ja muita ulkorakennuksia.

Lähteet
-------

* Luoto, Jukka & Alifrosti, Kari: *Sauvon historia I*. Salo: Sauvon kunta, 1990. ISBN 952-90-2568-8.
* Saarento, Paula & Saukoniemi, Tellervo (toim.): *Sauvon kulttuurimaisema ja vanha rakennuskanta*. Saarijärvi: Sauvon kunta, Turun maakuntamuseo, Varsinais-Suomen liitto, 2008. ISBN 978-951-595-127-4.

Viitteet
--------

1. ↑  Sauvon historia I, s. 394.
2. ↑  Kansalaisen karttapaikka Maanmittauslaitos. Viitattu 15.2.2023.
3. ↑  Sauvon historia I, s. 346.
4. ↑  Sauvon kulttuurimaisema ja vanha rakennuskanta, s. 247.
Oscar Browning
**Oscar Browning** (17. tammikuuta 1837 Lontoo – 6. lokakuuta 1923 Rooma) oli englantilainen kirjailija, historioitsija ja akateemikko.

Oscar syntyi kauppias William Shipton Browningin perheeseen. Hän opiskeli Eton Collegessa William Johnson Coryn oppilaana ja myöhemmin Cambridgen yliopiston King's Collegessa. Vuonna 1868 homoseksuaalista Browningista tuli Simeon Solomonin rakastaja. Browning opetti entisessä koulussaan Etonissa viidentoista vuoden ajan, kunnes tuli erotetuksi, koska hänellä oli ollut suhde miespuoliseen oppilaaseen George Curzoniin.

Tämän jälkeen hän muutti King's Collegeen, jossa häntä arvostettiin älykkönä. Käytyään Intiassa sen uuden varakuninkaan ja entisen oppilaansa George Curzonin kutsusta hän palasi Cambridgeen, jonka yliopistosta hän sai paikan historian luennoitsijana. Hänestä tuli ajan myötä merkittävä henkilö yliopistopiireissä ja hän toimi useissa luottamustehtävissä. 1908 hän jätti Cambridgen ja jäi eläkkeelle Bexhill-on-Seaan. Ensimmäisen maailmansodan syttyessä syksyllä 1914 hän oli matkalla Italiassa, jonne hän päätti myös jäädä. Hän kuoli Roomassa 86-vuotiaana. 

Suuri osa hänen papereistaan ja kirjeenvaihdostaan katosi hänen kuoltuaan. Katoamisen taustalla epäillään ollun Hugo Worthamin, joka oli Browningin veljenpoika ja hänen perunkirjoittajansa. Wortham olisi vienyt paperit kirjoittaakseen sedästään elämäkerran *Victorian Eton and Cambridge: being the life and times of Oscar Browning.*

Browningin teoksia
------------------

* *England and Napoleon in 1803* (1887)
* *History of England* (4 vols. 1890)
* *Dante; Life and Works* (1891)
* *Wars of the Nineteenth Century* (1899)
* *History of Europe 1814-1843* (1901)
* *Guelphs and Ghibellines* (1903)
* *Napoleon, the first Phase* (1905)
* *Memories of Sixty Years at Eton, Cambridge and Elsewhere* (1910), ISBN 1-4021-8433-6

Aiheesta muualla
----------------

* A list of The Papers of Oscar Browning, held by King's College Archive Centre, Cambridge

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Japani
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Jarmo Onni Antero "Toppo" Koponen** (s. 31. toukokuuta 1962 Joensuu) on suomalainen laulaja ja kitaristi. Eläkeläiset-yhtyeessä hän on toiminut taiteilijanimellä Onni Waris.

Koponen keskittyi pitkään toimimaan vain Kumikameli-yhtyeessä, joka perustettiin vuonna 1986 ja joka saavutti laajaa huomiota 1980-luvun lopussa. Vuonna 1993 hän teki ensimmäisen esiintymisen Eläkeläisten kanssa. Vuonna 2014 Koponen aloitti toimimisen Jukka Hyrkäksen kanssa Tekramütisch-duossa. Vuonna 2017 hän aloitti toiminnan myös alun perin etätyöskentelyyn (jäsenten toisiaan tapaamatta) suunnitellussa, mutta sittemmin konsertoimaan suunnanneessa suomirockyhtyeessä ATK. Näiden lisäksi Koposen yhtyeistä levyttämään on edennyt Kantri-Antero & Rahtarit (2006–2007), jonka tyylilajia on luonnehdittu "rekkamieskantriksi". Vuosina 1986–1988 ja 1990 Koponen toimi Psychoplasma-yhtyeessä, ja vuonna 2020 alkunsa sai hänen Nahkasuut-projektinsa.

Musiikkiuransa ulkopuolella Koponen on opiskellut tietotekniikkainsinööriksi ja työskennellyt järjestelmäasiantuntijana. Koposella on vaimo ja poika.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  "Olemme jo pitkään eläneet sitä, mille alussa nauroimme", Eläkeläiset-yhtyettä luotsaava Toppo Koponen sanoo Helsingin Sanomat
2. ↑  Koponen, Toppo Kansalliskirjasto
3. 1 2 3 4 5  Toppo Koponen perusti kohuyhtyeen, jonka jäsenet putoilivat kännipäissään lavalta – Eläkeläisistä tuli lopulta hitti, josta hän maksoi kovan hinnan Ilta-Sanomat


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz
	+ 2

 |

 |
**Pöheikön pölläys** on Rantajätkien järjestämä musiikkitapahtuma, joka on pidetty Ylöjärvellä vuodesta 1991 lähtien.

Esiintyjät
----------

### 1991

Huutava heisimato, Molotovin Coctail

### 1992

Kupiaisen kapakkaorkesteri, Jukka Törmä & Neliveto, The Skylarks, White One

### 1993

Soulville, Vicky Rosti & Menneisyyden Vangit, Aimo Pamaus & Luodinkestävät liivit

### 1994

Moog Konttinen, Toni Rossi & Sinitaivas, Pasi & Pantterit, Aimo Pamaus & Luodinkestävät liivit

### 1995

Wanha Warasto, Moog in Band, Kadunkulkijat, Vicky Rosti & Menneisyyden Vangit, Maratontanssi-teatteriesitys

### 1996

A. Aallon Rytmiorkesteri, Grawfish, Underwear, Seitsemän seinähullua veljestä, Handy Hanger

### 1997

Jussi Alanko & Alligaattorit, A. Aallon rytmiorkesteri, Riki Sorsa & Leirinuotio, Aimo Pamaus & Luodinkestävät liivit

### 1998

Agents, Jussi Alanko & Alligaattorit, Lapinlahden Linnut, Aimo Pamaus & Luodinkestävät liivit

### 1999

A. Aallon rytmiorkesteri, Aki Sirkesalo, Laiskat auringossa

### 2000

A. Aallon rytmiorkesteri, Wide Image, Yö, Sorry After Ever

### 2001

Agents, Wide Image, Popeda, Pablo & The Buttlers

### 2002

Screaming Thunders, A. Aallon rytmiorkesteri, Aika, Aimo Pamaus & Luodinkestävät liivit, Riemuivisioona, Tre:s Hombres, Wiley Cousins Band (USA/FIN)

### 2003

Kirka, Funky Friends Company, Nylon Beat, Lari Salomaa & Villit kantapäät

### 2004

Laura Voutilainen, A. Aallon rytmiorkesteri, Aimo Pamaus & Luodinkestävät liivit, Captain Stabbing's Musical Adventures

### 2005

Irina, Jani Wikholm, Recyclers, Aimo Pamaus & luodinkestävät liivit

### 2006

Virve Rosti & Menneisyyden Vangit, Matti Nykänen, Popeda, Powerglide, Reginan vangit

### 2007

Paula Koivuniemi, Reginan vangit, Popeda, Aimo Pamaus & Luodinkestävät liivit

### 2008

Popeda, Cubehead, Jean S. Aimo Pamaus & Luodinkestävät liivit, Reginan vangit

### 2009

Mamba, Aimo Pamaus & Luodinkestävät liivit, Popeda, Rocktähteet

### 2010

Paula Koivuniemi, The Steam, Popeda, Aimo Pamaus & Luodinkestävät liivit

### 2011

Aimo Pamaus & Luodinkestävät liivit, Mamba, Sami Hintsanen & Alabama House band, Frederik

### 2012

Rocktähteet, Apulanta, Aimo Pamaus & Luodinkestävät liivit, Rockvalli, Popeda

### 2013

Pertti Kurikan nimipäivät, Paula Koivuniemi, Eläkeläiset, Aimo Pamaus & Luodinkestävät liivit

### 2014

Jukka Poika, Popeda

### 2015

Eppu Normaali, Popeda
Põhja-Tallinn
**Põhja-Tallinn** on virolainen pop-vaikutteita ottava hiphop-yhtye, joka koostuu Pelgulinnan asuinalueelta kotoisin olevista kolmesta hiphopparista, naislaulajasta ja muualta Tallinnasta kotoisin olevasta livebändistä.

Historia
--------

Vuonna 2007 pohjoistallinnalaiset räppärit tekivät kertaluontoisen projektin merkeissä yhteisen kappaleen "Probleem". Projektin päättymisen jälkeen he tapasivat kitaristi Eric Kammisten, jonka kanssa he aloittivat kitaran lisäämisen lauluun ja jonka avulla löytyi rumpali ja basisti. Kesästä 2011 yhtye on toiminut seitsenhenkisenä. Saman vuoden toukokuussa valmistui musiikkivideo kappaleeseen "Me ei salli vaikust", jossa mukana ovat artistit Mini, Wind Disease, Chance, Fate ja Kenny. Sama kappale on Chris Kalan kirjaan "Ebaõnnestunud" perustuvan elokuvan taustamusiikkina. 

Keväällä 2013 yhtyeen naissolisti Maia Vahtramäe lähti bändistä terveydellisistä syistä. Hänen tilalleen valittiin Kerli Kivilaan. Vuoden 2014 syksyllä Põhja-Tallinn jatkoi kuusihenkisenä, kun Alvar Risto Vürst päätti jättää yhtyeen.

Põhja-Tallinn osallistui vuonna 2013 Viron euroviisukarsintaan kappaleella "Meil on aga veel", mutta sitä pidettiin liian samanlaisena kuin Johann Pachelbelin tunnetuin teos "Canon D-duurissa".

Samana vuonna heidät palkittiin vuoden yhtyeenä, vuoden debyyttialbumista ja vuoden hiphop-albumista. 

Alkuvuonna 2015 Kenneth Rüütli lähti bändistä ja pian yhyeeseen liittyivät räppärit Kaspar Raudkivi (Mini) ja Kristjan Soomre (Chance). 

Uudestaan he pyrkivät Euroviisuihin 2015 "Eiolemulolla" -nimisellä kappaleella, mutta eivät edenneet finaaliin. 

Vuoden 2016 helmikuussa Kristjan (Chance) Soomre jätti yhtyeen ja Alvar Risto Vürst palasi jälleen jäseneksi. Joulukuussa 2016 myös Kerli Kivilaan ilmoitti lopettavansa yhtyeessä.

Diskografia
-----------

#### Albumit

* 2012: "Per aspera ad astra"
* 2013: "Maailm meid saadab"
* 2015: "Regeneratsioon"
* 2017: "Alati olemas"

#### Tunnetuimmat kappaleet

* "Lähen ja tulen"
* "Nii lihtsalt ei saa"
* "Meil on aega veel"
* "Tere tulemast"
* "Kuula mind ära"
* "Kallis"
* "Küsin endalt nõu"
* "Eiolemulolla"
**Valeri Nepomnjaštši** (ven. Валерий Кузьмич Непомнящий, s. 7. elokuuta 1943) on venäläinen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja. Hän toimii FK Tom Tomskin päävalmentajana.

Ura
---

Pelaajaurallaan puolustajan tontilla viihtynyt Nepomnjaštši edusti SKIF Ashgabatia ja Spartak Samarkandia Neuvostoliiton alemmilla sarjatasoilla. Hän lopetti pelaajauransa jo vuonna 1967.

Valmennusuransa Nepomnjaštši aloitti 1982 Stroitel Ashgabatin päävalmentajana. Todellisen läpimurtonsa hän teki kuitenkin vasta noustuaan yllättäen Kamerunin maajoukkueen peräsimeen. Hän luotsasi Kamerunin MM-kisoihin 1990. "Kenraaliharjoitus" Afrikan mestaruuskisoissa ei sujunut hyvin Kamerunin pudottua jo 1. kierroksella, mutta MM-kisoissa maa eteni sensaatiomaisesti puolivälieriin. Kamerunin kisamatka päättyi tiukan taistelun jälkeen jatkoaikatappioon Englannille 3–2.

MM-kisojen jälkeen Nepomnjaštši jatkoi uraansa Kiinan maajoukkueen teknisenä konsulttina. Valmennustehtäviin hän palasi 1991 turkkilaisen  Gençlerbirliğin päävalmentajana. Hän vietti Turkissa pari vuotta valmentaen myös MKE Ankaragücüä. 

Vuonna 1994 Nepomnjaštši siirtyi valmentajaksi Aasian kentille. Hän aloitti korealaisen Yukong Elephants peräsimessä ja luotsasi Bucheon SK:ksi nimensä muuttaneen seuran Korean League Cupin mestariksi 1996. Korea-pestinsä jälkeen hän valmensi kiinalaisIa Shenyang Haishia, Shandong Luneng Taishania ja Shanghai Shenhuaa sekä japanilaista Sanfrecce Hiroshimaa ilman suurempaa menestystä. 

Kaudella 2006 Nepomnjaštši toimi uzbekistanilaisen FK Pahtakor Taškentin sekä Uzbekistanin maajoukkueen päävalmentajana. Pahtakorin kanssa hän voitti maan tuplamestaruuden.

Syyskuussa 2008 Nepomnjaštši siirtyi ensimmäistä kertaa urallaan venäläisseuran päävalmentajaksi allekirjoitettuaan sopimuksen FK Tom Tomskin kanssa.  Hänen johdollaan Tom Tomsk on sijoittunut liigan keskikastiin sijoille 9 ja 8. Kaudella 2011/12 suoritukset eivät vastanneet seurajohdon tavoitteita ja kuuden ottelun tappioputki johti lopulta potkuihin syyskuussa 2011. 

Huhtikuussa 2014 kokenut Nepomnjaštši palasi FK Tom Tomskin päävalmentajaksi.  Hänen johdollaan seura sijoittui 1. divisioonassa neljänneksi kaudella 2014/15. Kesäkuussa 2015 Tomsk teki kaksivuotisen jatkosopimuksen veteraanivalmentajansa kanssa.

Meriitit
--------

* MM-puolivälierät: 1990
* AM-1.kierros: 1990
* Korean League Cup: 1996
* Uzbekistanin mestaruus: 2006
* Uzbekistanin cup: 2006

Lähteet
-------

1. ↑  [  Валерий Непомнящий возглавит ФК "Томь"]
2. ↑  FC Tom part with coach after six-game losing streak
3. ↑  Непомнящий возвращается в «Томь» (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑  "Томь" на 2 года продлила контракт с Непомнящим


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Claude LeRoy** | **Kamerunin maajoukkueen päävalmentaja**1988–1990 | Seuraaja:**Philippe Redon** |
|
| Edeltäjä:**Vasili BaskakovAnatoli Davydov** | **FK Tom Tomskin päävalmentaja**9/2008–9/20112014– | Seuraaja:**Sergei Perednja–** |
|
Kuuluisa puhtaanvalkoinen laukkahevonen Yukichan. Yukichanin emä oli myös valkoinen, mutta polveutui tavanomaisista yksivärisistä linjoista.
Puhdas, aito **valkoinen** hevosen värityksenä on harvinainen. Valkoisen näköisiä hevosia on kuitenkin olemassa paljon.

Yleensä valkoiselta vaikuttava hevonen on kimo. Kimot syntyvät värillisinä ja vuosien myötä muuttuvat yhä harmaammiksi ja valkoisemmiksi. Geenitekijöistään riippuen kimo voi jäädä puhtaan valkoiseksi tai yleisemmin saada iän myötä runsastuvia pieniä värillisiä pilkkuja, niin sanottuja kärpäspilkkuja. Myös vaalea valkovoikko voi vaikuttaa valkoiselta. Vertailu hevosen omiin valkoisiin merkkeihin tai kimon tai kirjavan hevosen valkoiseen karvaan paljastaa valkovoikon värin olevan kermanvaalea, ei valkoinen.

Appaloosavarsa, jolla on mustaa väriä vain hännänpäässä, oikeassa etupolvessa sekä silmien ympäristön ihossa.
Kirjavat hevoset voivat toisinaan olla hyvin valkovoittoisia. Esimerkiksi tiikerinkirjavuuden eräs muoto on *fewspot*, jossa valkealla pohjalla on vain joitain harvoja värillisiä täpliä. Kahden frame-kirjavuustekijää kantavan hevosen parittaminen voi tuottaa homotsygootin frame-varsan, joka on väriltään aivan valkoinen. Valkoiset frame-varsat kuitenkin poikkeuksetta kuolevat tai lopetetaan pian syntymänsä jälkeen ruoansulatuskanavan vakavien epäämuodostumien vuoksi.

Harvinaisin valkoisuuden muoto ja "aitona" valkoisena pidetty väritys hevosilla on dominanttivalkoinen. Dominanttivalkoisuutta aiheuttavia geenimuunnoksia on tunnistettu kymmenkunta. Osa muunnoksista tuottaa kokovalkoisuutta, osa vaihtelevan valkovoittoista kirjavuutta. Sabinokirjavuutta tuottavista tekijöistä on tunnistettu yksi (*SB-1*), joka voi homotsygoottina tuottaa lähes täysvalkoisen värityksen. Geenitutkimusten edistyessä sabinon ja dominanttivalkoisuuden ero onkin hämärtynyt, sillä osa dominanttivalkoisuustekijöistä aiheuttaa sabinon tavoin heterotsygoottina verrattain tavanomaisia valkoisia sukkia ja läsejä.
Puhtaanvalkoinen on villakoiran tunnetuin väritys.
**Valkoinen** koiravärinä viittaa kokovalkoiseen tai miltei täysin valkoiseen koiraan. Valkoinen väritys voi koirilla johtua useammasta eri geenitekijästä, ja niiden fenotyypeissä eli havaittavissa ilmiasuissa on eroavaisuuksia. Kokovalkoinen ei ole koirilla aivan yleisimpiä, mutta sitä esiintyy lukuisissa roduissa yhtenä hyväksytyistä ja joissakin roduissa ainoana hyväksyttynä värityksenä. Muissa roduissa sitä esiintyy myös ei-toivottuna tai virheelliseksi katsottuna värityksenä.

Termiä valkoinen käytetään myös kuviollisen koiran pigmentittömiin valkoisiin alueisiin erotuksena pigmentöityneistä eli värillisistä alueista.

Resessiivinen valkoinen
-----------------------

Valkoinen kääpiösnautseripentu.
Valkoisen värityksen tiedetään periytyvän resessiivisesti esimerkiksi saksanpaimenkoiralla ja villakoiralla. Värityksen geneettisen mekaniikan on epäilty johtuvan siitä, että koira on geneettisesti sekä kokomusta (kykenemätön tuottamaan punaruskeaa pigmenttiä) että resessiivinen keltainen (kykenemätön tuottamaan mustaa pigmenttiä). Vaihtoehtoinen selitys esimerkiksi kääpiösnautserille on resessiivinen keltaisuus, jossa rodun muiden väritysten tapaan jokin toistaiseksi tuntematon geenitekijä haalistaa feomelaniinin valkoiseksi.

Kirjavuustyyppinen valkoinen
----------------------------

Valkoinen bokseri, jolla on hieman pigmenttiä toisen silmän ympärillä ja pisamina toisessa korvassa ja kuonon päällä.
Kirjavuustyyppinen valkoinen väritys johtuu epätäydellisesti dominoivan *S*-kirjavuusgeenin vaikutuksesta. Tällainen yksilö on kirjava, jonka valkoinen kuvio kattaa koko eläimen. Eläimessä voi olla pieniä värillisiä läikkiä. Tällaista valkoisuutta esiintyy esimerkiksi bokserilla, jonka yhteydessä "valkoisiksi" kutsutaan yleensä kaikkia yksilöitä, joilla on runsaasti toivottua enemmän valkoista.

Valkoinen merle ja valkoinen harlekiini
---------------------------------------

Merletekijä voi homotsygoottina aiheuttaa varsin erilaisia kuvioita. Jotkin yksilöt ovat lähes kokonaan valkoisia vain pienin pigmenttijäämin.

Tanskandoggilla esiintyvä harlekiinitekijä voi yhdessä homotsygootin merletekijän kanssa tuottaa vieläkin säännöllisemmin liki valkoisen fenotyypin, josta harlekiinitekijän vaikutuksesta puuttuvat homotsygooteillakin merleillä yleensä näkyvät harmaat laikut.

Katso myös
----------

* Koirien värit

Lähteet
-------

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Valkoinen (koiraväri)** Wikimedia Commonsissa
Hyuk vuonna 2017
**Han Sanghyuk** (Hangul: 한상혁; s. 5. heinäkuuta 1995) useimmiten **Hyuk** (Hangul: 혁), on eteläkorealainen laulaja ja näyttelijä. Hän on eteläkorealaisen poikabändin VIXXin jäsen. Hyuk aloitti näyttelemisuransa 2015 komediatoimintaelokuvassa *Seize It to Live* näyttelemällä Won Taea.

Nuoruus
-------

Hyuk syntyi ja kasvoi Daejeonissa, Etelä-Koreassa. Hänen perheeseensä kuuluu hän, hänen vanhempansa ja vanhempi sisko. Hän opiskeli käytännön musiikkia Hanlim Multi Art-koulussa ja K-pop esiintymistä Dong-Ah Institute of Media and Artsissa.

Ura
---

### 2012–2013: Debyytti VIXXin kanssa

Hyuk oli yksi kymmenestä traineestä jotka olivat osallisia Mnetin selviytymistosi-tvohjelmassa MyDOL ja valittiin kuusihenkisen bändin jäseneksi, joka vihdoin debytoi "Super Hero":lla 24. toukokuuta 2012, M! Countdownissa.

Vuonna 2013 Hyuk esiintyi neljässä jaksossa SBS:n televisiodraamassa *The Heirs* ryhmänsä jäsenien kanssa.

Lähteet
-------

1. ↑  Official Hyuk Profile Jellyfish Entertainment.  Arkistoitu 9.5.2013. Viitattu 17.6.2015.
2. ↑  VIXX′s Hyuk to Make Acting Debut in New Movie *mwave.interest.me*.  10 June 2015. Viitattu 10.8.2015.
3. ↑  VIXX to watch the last episode of 'Mydol' with their fans at a movie theater *allkpop*.  31 May 2012.
4. ↑  Upcoming group VIXX releases 3rd video teaser for "Super Hero" *allkpop*.  20 May 2012.
5. ↑  VIXX to share download links for their music and teasers on Twitter *allkpop*.  20 May 2012.
6. ↑  Finalists from 'Mydol' reveal official group name, Vixx *allkpop*.  10 May 2012.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Korea

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
Cenk Tosun vuonna 2016.
**Cenk Tosun** (s. 7. kesäkuuta 1991 Wetzlar, Saksa) on turkkilais-saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Crystal Palacea lainalla saman sarjan Evertonista.

Tosun pelasi saksalaisseura Eintracht Frankfurtin junioreissa ja pääsi edustusjoukkueessa pelaamaan yhdessä bundesliigaottelussa toukokuussa 2010. Tammikuussa 2011 hän siirtyi Turkkiin, jossa hän edusti Gaziantepsporia kesään 2014 saakka ja sen jälkeen Beşiktaşia tammikuuhun 2018. Hän pelasi Turkin Superliigassa yhteensä 205 ottelua ja teki niissä 80 maalia. Hän voitti Turkin-mestaruuden 2016 ja 2017. Kausina 2016–2017 ja 2017–2018 hän pelasi Mestarien liigassa yhteensä 12 ottelua ja teki niissä viisi maalia.

Tammikuussa 2018 Tosun siirtyi englantilaisseura Evertoniin. Ensimmäisellä kaudella hän pelasi Valioliigassa 14 ottelua, joissa hän teki viisi maalia. Kaudella 2018–2019 hän pelasi 25 liigaottelua ja teki niissä kolme maalia. Syksyllä 2019 hän pelasi viisi liigaottelua ja teki niissä yhden maalin. Tammikuussa 2020 hän siirtyi lainalle Crystal Palaceen.

Tosun pelasi useissa Saksan juniorimaajoukkueissa mutta siirtyi sittemmin edustamaan Turkkia. Ensiesiintymisensä Turkin A-maajoukkueessa hän teki lokakuussa 2013 MM-karsintaottelussa Alankomaita vastaan. EM-kilpailuissa 2016 hän pelasi yhdessä ottelussa avauskokoonpanossa ja tuli yhden ottelun lopussa vaihdosta kentälle. Vuoden 2019 loppuun mennessä hän on pelannut 42 maaottelua ja tehnyt niissä 16 maalia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Cenk Tosun Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Cenk Tosun** Wikimedia Commonsissa

  

Crystal Palace – Englannin Valioliiga
2 Ward |
3 Mitchell |
4 Milivojević |
5 Tomkins |
6 Guéhi |
7 Olise |
8 Lokonga |
9 Ayew |
10 Eze |
11 Zaha |
13 Guaita |
14 Mateta |
15 Schlupp |
16 Andersen |
17 Clyne |
18 McArthur |
19 Hughes |
21 Johnstone |
22 Édouard |
26 Richards |
28 Doucouré |
29 Ahamada |
36 Ferguson |
41 Whitworth |
43 Balmer |
44 Riedewald |
47 Wells-Morrison |
63 Goodman |
77 Ozoh |
78 Rodney |
Manageri Vieira
**Eurik** tai **Euric** (420—484) oli visigoottien kuningas. Hän hallitsi laajaa visigoottien valtakuntaa, johon kuului nykyisen Ranskan eteläisiä alueita sekä suurin osa nykyistä Espanjaa. Eurik tunnetaan parhaiten nimeään kantavasta lakikokoelmasta, Eurikin koodeksista.

Eurik nousi valtaistuimelle vuonna 466 murhattuaan veljensä Teoderik II:n  visigoottien pääkaupungissa Toulousessa. Eurik hallitsi aluksi Rooman alaisena, kunnes hänet tunnustettiin vuonna 475 itsenäiseksi kuninkaaksi. Eurik uhmasi koko valtakautensa ajan Rooman valtaa laajentamalla visigoottien alueita sekä Galliassa että Iberian niemimaalla. Hänen joukkonsa rakensivat useita linnoituksia valtakunnan strategisesti tärkeimmille paikoille.

Eurikin roomalaisilla lainoppineilla teettämä lakikokoelma on huomattava siksi, että se antaa sekä roomalaisille että goottilaisille alamaisille yhtäläiset oikeudet. Lakikokoelman käsikirjoitusta säilytetään Pariisissa. Osa tutkijoista katsoo kuitenkin sen olevan Eurikin pojan Alarik II:n teettämä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Euric *Encyclopaedia Britannica. Britannica Academic*. Encyclopædia Britannica Inc. Viitattu 15.4.2016. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF
	+ 2
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**James Leasor** (20. joulukuuta 1923 Erith, Kent – 10. syyskuuta 2007 Salisbury, Wiltshire) oli tuottelias englantilainen kirjailija, joka kirjoitti historiallisia ja jännitysromaaneja sekä elämäkertoja. Jotkin hänen kirjoistaan on tehty myös elokuviksi; näihin kuuluvat *Ansa agentille* (1965) kirjasta *Passi unohdukseen* ja *Merten sudet* (1980) kirjasta *Boarding Party*.

Leasorin tunnetuimpia teoksia on yhdeksän jännitysromaanin sarja brittipoliisi Jason Lovesta, joka kutsutaan salaiseen palveluun ja pääsee seikkailemaan ympäri maailmaa. Näistä Jarkko Laine on suomentanut neljä 1970-luvun taitteessa. Toinen Leasorin vakiohahmo on 1800-luvun Kaukoidässä seikkaileva kauppias Macpherson Gunn. Salanimellä Andrew MacAllan hän kirjoitti Afrikkaan ja Aasiaan sijoittuvia tarinoita sekä lontoolaisesta klassikkoautojen kauppiaasta kertovia romaaneja.

Opettajaperheeseen syntynyt James Leasor pääsi toimitusharjoittelijaksi kotiseutunsa Kentin sanomalehteen ja lähti sitten brittiarmeijan palvelukseen Intiaan ja Kaukoitään. Näiltä vuosilta juonsivat monet hänen kirjojensa aiheista. Palattuaan Englantiin hän pääsi opiskelemaan englantia Oxfordin yliopiston Oriel Collegeen ja sai vuonna 1946 julkaistuksi esikoisromaaninsa, armeija-aikana Burmassa käsin kirjoittamansa tarinan *Not Such a Bad Day*, jonka hänen äitinsä kirjoitti puhtaaksi kirjoituskoneella.

Suomennetut teokset
-------------------

* Kaksi aarretta, neljätoista kuolemaa (*Conspiracy of Silence*), yhdessä Peter Etonin kanssa. Tammi, 1960, suom. Jouko Linturi.
* Rudolf Hess, kutsumaton lähettiläs (*The Uninvited Envoy*), WSOY, 1963, suom. T. J. Kivilahti.
* Passi unohdukseen (*Passport to Oblivion*), Otava, 1969, suom. Jarkko Laine.
* Passi perikatoon (*Passport to Peril*), Otava, 1970, suom. Jarkko Laine.
* Passi pelkoon (*Passport in Suspense*), Otava, 1971, suom. Jarkko Laine.
* Passi pyhiinvaeltajalle (*Passport for a Pilgrim*), Otava, 1972, suom. Jarkko Laine.
* Se on vain hinnasta kiinni (*Never Had a Spanner on Her*), Otava, 1972, suom. Arvi Tamminen.
* Vihreä rannikko : maihinnousu Dieppeen 1942 (*Green Beach*), Otava, 1977, suom. Pertti E. Nykänen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Obituaries: James Leasor *The Telegraph*.  14.9.2007. Viitattu 27.1.2019. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Japani
* Tšekki
	+ 2
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
Hawkins vuonna 1945
**Coleman Hawkins**, lempinimeltään **Hawk** tai **Bean**, (21. marraskuuta 1904 Saint Joseph, Missouri – 19. toukokuuta 1969 New York) oli yhdysvaltalainen tenorisaksofonisti, joka oli tärkeä saksofonin jazz-käytön uranuurtajia, ja jota siksi pidetään jazz-saksofonin isänä. Hawkinsin ura alkoi toden teolla vuonna 1922, kun Mamie Smith kuuli hänen soittavan Kansas Cityssa ja palkkasi hänet Jazz Hounds -yhtyeeseensä, jonka kanssa hän teki ensimmäiset levytyksensä vuonna 1923. Hawkins siirtyi vuonna 1924 Fletcher Hendersonin orkesteriin, jossa soitti seuraavan kymmenen vuoden ajan. Vuonna 1934 hän muutti Eurooppaan, missä hän muun muassa levytti Benny Carterin, Django Reinhardtin ja Stéphane Grappellin kanssa. Toisen maailmansodan syttyessä Hawkins palasi Yhdysvaltoihin ja siirtyi 1940-luvulla soittamaan uutta bebop-jazzia. Hawkins palkkasi Thelonious Monkin orkesteriinsa ja teki myös varhaisia bebop-levytyksiä Dizzy Gillespien kanssa. Myös Miles Davis ja Max Roach soittivat hänen yhtyeessään uransa alkuvaiheessa.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Coleman Hawkins** Wikimedia Commonsissa

* Coleman Hawkins Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
	+ 2
	+ 3
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Tšekki
* Australia
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Colgate alkoholiton suuvesi
Colgate-hammasharja
**Colgate** on Colgate-Palmoliven tuotemerkki, jota käytetään suuhygieniatuotteissa kuten hammastahnoissa,
hammasharjoissa, suuvesissä ja hammaslangoissa.

Colgate hammastahnaa myytiin pienessä kannussa vuodesta 1873 vuoteen 1896. Vuonna 1896 Colgate alkoi myydä ensimmäisenä maailmassa hammastahnaa tuubissa nimellä *Colgate Dental Ribbon Cream*. Keksinnön isä oli hammaslääkäri Washington Sheffield.

Colgate on menestynyt vuosittaisissa markkinatutkimuksissa ja oli vuonna 2015 maailman toiseksi ostetuin brändi. Myös vuonna 2016 Colgate oli tutkimusyhtiö Kantar Worldpanelin tekemässä vuosittaisessa selvityksessä toiseksi suosituin ja oli maailman ainoa brändi, jonka valitsi yli 50 prosenttia maailman väestöstä.

Lähteet
-------

1. ↑  Bridgman, Roger: *1000 Inventions and Discoveries*, s. 166. Dorling Kindersley Ltd, 2014. ISBN 9780241185278. Google-kirjat (viitattu 12.11.2017). (englanniksi)
2. ↑  Mitä näistä ostit viimeksi? Tässä on maailman 10 ostetuinta brändiä *Alma Media*.  31.5.2015. Viitattu 12.11.2017.
3. ↑  Emerging markets overtake developed in FMCG spend *Kantar Worldpanel*.  24.5.2017. Viitattu 12.11.2017. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Colgate-Palmolive Colgate-sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
* Colgate-Palmolive viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
**Colette Sénami Agossou Houéto** (s. 1939 Porto Novo, Ranskan Dahomey) on beniniläinen opettaja, poliitikko ja runoilija. 

Houéto suoritti peruskoulun kotikaupungissaan Porto-Novossa ennen kuin jatkoi kouluaan Cotonoussa. Hän jatkoi opintojaan Strasbourgin yliopistossa sekä Münchenin ja Aix-en-Provencen yliopistoissa. Hän on ammatiltaan opettaja, ja hänestä tuli Beninin kansallisen kasvatustieteellisen koulutuksen ja tutkimuksen instituutin johtaja (1977–1981). Vuosina 1986–1991 hän toimi Afrikan kehityspankin hankkeessa, jonka tarkoituksena oli integroida naisia Beninin kehitys- ja laajentumisohjelmaan. Hän toimi myös perus- ja keskiasteen ministerinä Yayi Bonin ensimmäisessä hallituksessa. Hän on aktiivinen Adrien Houngbédjin Parti du Reanouveau Démocratiquessa (PRD).

Houéto on mainittu feministiseksi runoilijaksi, jolla on vahva ääni.

Julkaisut
---------

* Colette Sénami Agossou Houéto: *L'Aube sur les cactus*. Porto-Novo: INFRE, 1981. (ranskaksi)

Lähteet
-------

1. ↑  Houngnikpo, Mathurin C. ja Decalo, Samuel: *Historical Dictionary of Benin*, s. 205. Rowman & Littlefield, 2013. Teoksen verkkoversio (viitattu 4.2.2019). (englanniksi)
2. ↑  Colette Agossou Houeto  1996. The University of Western Australia/French. Viitattu 4.2.2019. (englanniksi)(ranskaksi)
3. ↑  Falola, Toyin ja Jean-Jacques, Daniel: *Africa: An Encyclopedia of Culture and Society*, s. 74. , 2015. (englanniksi)

Kirjallisuutta
--------------

* Huannou, Adrien: *Anthologie de la littérature féminine d'Afrique noire francophone*, s. 277-290. Abidjan: Editions Bognini, 1994. (ranskaksi)
* Runon käännös englanniksi
**Alejandro Bedoya** (s. 29. huhtikuuta 1987 Englewood) on kolumbialaiset sukujuuret omaava yhdysvaltalainen jalkapalloilija, joka edustaa Ligue 1:ssä pelaavaa FC Nantesia. Oikeajalkainen Bedoya on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän pelaa myös Yhdysvaltain jalkapallomaajoukkueessa.

Ura
---

### Seurajoukkueura

Bedoya siirtyi tammikuussa 2009 yliopistonsa Boston Collegen joukkueesta Ruotsin pääsarjan Allsvenskanin Örebro SK:hon. Debyytti Allsvenskanissa tapahtui saman vuoden huhtikuussa. Heinäkuussa 2011 hän siirtyi Skotlannin valioliigan Rangers FC:hen. Bedoya edusti seuraa kauden 2011–2012, mutta siirtyi kesällä 2012 takaisin Allsvenskaniin ja Helsingborgs IF:n riveihin Rangersin ajauduttua konkurssiin ja pudottua alasarjoihin. Kaudella 2012–2013 Bedoya pelasi seuran kanssa Eurooppa-liigaa.

Kauden päätyttyä Bedoya siirtyi Ranskan Ligue 1:hen nousseeseen FC Nantesiin. Hän debytoi liigassa elokuussa 2013 PSG:tä vastaan. Kaudella 2013–2014 hän teki 31 ottelussa viisi maalia ja kaudella 2014–2015 28 ottelussa kolme maalia.

### Maajoukkueura

Bedoya debytoi Yhdysvaltain jalkapallomaajoukkueessa tammikuussa 2010 Hondurasia vastaan. Hän ei kuitenkaan kuulunut päävalmentaja Bob Bradleyn miehistöön saman vuoden MM-kisoissa. Hän oli mukana sekä vuoden 2011 Gold Cupissa, josta tuli hopeaa, että mestaruuteen päättyneessä vuoden 2013 Gold Cupissa. Avausmaalinsa maajoukkueessa Bedoya teki heinäkuussa 2013 Guatemalan verkkoon. Hän kuului päävalmentaja Jürgen Klinsmannin miehistöön myös vuoden 2014 MM-kisoissa, joissa Bedoya pelasi jokaisessa Yhdysvaltain neljästä pelistä, kun joukkue selviytyi 16 parhaan joukkoon. Vuoden 2015 Gold Cupissa Bedoya pelasi kolmessa ottelussa. Hän on pelannut kaikkiaan 66 maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia.

Saavutukset
-----------

**Maajoukkuetasolla**

* CONCACAF Gold Cup: kultaa (2013), hopeaa (2011)

Lähteet
-------

* Alejandro Bedoya Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
* (Arkistoitu – Internet Archive)
* 

### Viitteet

1. 1 2  Alejandro Bedoya National Football Teams -sivustolla (englanniksi)
2. ↑  Mamrud, Roberto: USA - Record International Players  5.7.2018. RSSSF. Viitattu 5.10.2018. (englanniksi)