recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Suur Kõrbjärv** on Virossa Võrumaalla Rõugen kunnan Uue-Saalusen kylässä ja Võrun kunnan Kolepin kylässä sijaitseva järvi. Noin 200 metriä idässä sijaitsee Väikene Kõrbjärv.

Maantietoa
----------

Järvi on 210 metriä pitkä, 120 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,8 hehtaaria. Se sijaitsee Haanjan ylängöllä mäkien välisessä painaumassa. Sen lounaispuolella kohoaa Kaarsimägi noin kymmenen metrin korkeuteen. Painauma on suomaata, mutta hieman ylempänä järveä ympäröivät metsämaat. Järvelle tulee viereiseltä metsäautotieltä lyhyt tie, mutta järven rannat ovat autiot.

Vesistösuhteita
---------------

Suur Kõrbjärv kuuluu Võhandu jõen valuma-alueeseen, jossa sen lasku-oja on Iskna jõen sivuhaara. Siihen ei tule ympäristöstä ojia, mutta sen laskuoja alkaa järven eteläpäästä ja se virtaa suoraksi kaivettuna suon läpi kohti etelää. Oja yhtyy 450 metrin päässä Iskna jõgeen (myös nimeltään Savikunnu oja). Iskna yhtyy kymmenen kilometrin päässä Võhandu jõgeen Kääpan taajaman lähellä. Võhandu jõgi laskee Kuumajärveen, joka on Peipsijärven keskiosan nimi. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.

Huomautuksia
------------

1. 1 2  Kohteen ympäristön kasvillisuutta, asutusta ja nimistöä on tarkistettu Internetin Google-, Bing- tai Yandex-karttapalvelusta käyttäen järven koordinaatteja.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Keskkonnaregister: Suur Kõrbjärv (VEE2143410) *Keskonnainfo*. Tallinna, Viro:  Keskkonnaministeerium. Viitattu 6.9.2020. (viroksi)
2. ↑  Tamre, Ruta (toim.): *Eesti järvede nimestik*. Tallinna, Viro: Keskkonnaministeeriumi Info- ja Tehnokeskus, 2006. ISBN 978-9985-881-40-8. Teoksen verkkoversio (PDF) (viitattu 6.9.2020). (viroksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
**Apatosaurus** oli myöhäisellä jurakaudella noin 140 miljoonaa vuotta sitten elänyt hirmulisko. Se oli yksi suurimmista maalla eläneistä eläimistä. Lonkan kohdalta korkeutta oli 4,5 metriä, koko pituus saattoi olla jopa 21 metriä ja paino saattoi nousta noin 35 tonniin.

Se liikkui kaikilla neljällä raajallaan, mutta se on mahdollisesti pystynyt myös nousemaan takajalkojensa varaan ja murskaamaan vastustajansa jysäyttämällä eturaajansa sen päälle. Sillä oli pitkä häntä, jota huiskimalla se pyrki säikyttämään uhkaajansa karkuun.

Jalkojen luusto ja lantioluut olivat suurempia ja painavampia kuin diplodocuksen, mutta molemmilla lajeilla oli pitkä kaula ja häntä. Häntää pidettiin ilmassa kävelyn aikana.

Robert Bakkerin mukaan on hyvin mahdollista, että *Apatosauruksella* olisi ollut paksut, hirvimäiset huulet.*lähde?*

Elinympäristö
-------------

Aikaisemmin uskottiin *Apatosaurusten* eläneen puoliksi vedessä, jotta ne voisivat kannatella suunnattoman massansa. Myöhemmät havainnot eivät kuitenkaan tue tätä olettamusta. Itse asiassa *Apatosaurus* oli laiduntava dinosaurus ja fossiloituneita jalanjälkiä tulkitsemalla voidaan päätellä, että ne elivät laumoissa. *Apatosaurukset* ehkä nielaisivat kiviä, jotka auttoivat ruoan pilkkomista mahalaukussa.

*Apatosaurukset* luultavasti söivät jokivarsilla olevien puiden latvustoja. Tiedemiehet epäilevät etteivät ne pystyneet nostamaan kaulaansa 90 asteen kulmaan, koska se olisi suuresti hidastanut verenkiertoa aivoihin. Normaalisti veren matka sydämestä päähän olisi luultavasti kestänyt noin kaksi minuuttia. Kaulanikamista on päätelty, että kaula ei olisi ollut kovinkaan joustava.

Ei tiedetä kuinka *Apatosaurukset* pystyivät syömään tarpeeksi ylläpitääkseen suunnattomat ruumiinsa. Oletetaan, että ne söivät jatkuvasti, pysähtyen vain vilvoittelemaan, juomaan tai puhdistautumaan loisista.

Lajit
-----

Ihminen ja kaksi Apatosaurus-lajia: *A. ajax* (keltainen) ja *A. louisae* (punainen) sekä *Brontosaurus* (ent. *A. excelsus*) (vihreä).
* *A. ajax* on tyyppilaji ja sen nimesi paleontologi Othniel Charles Marsh vuonna 1877. Tyypistä on löydetty kaksi osittaista luurankoa ja palanen kalloa.
* William Holland nimesi *A. louisaen* vuonna 1915. Lajin yksi osittainen luuranko on löydetty Coloradosta.
* *A. excelsusiksi* Brontosauruksen nimesi Marsh vuonna 1879. Se tunnetaan kuudesta osittaisesta luurangosta ja palasesta kalloa, jotka löydettiin Yhdysvalloista Oklahomasta, Utahista ja Wyomingista. Vuonna 2015 se palautui takaisin *Brontosaurukseksi* uusien fossiililöytöjen perusteella tehtyjen analyysien perusteella.

Lähteet
-------

1. ↑  Brontosaurus teki paluun.  *Helsingin Sanomat*, 8.4.2015, s. B11. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 8.4.2015.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q14326
* Wikispecies: Apatosaurus
* EoL: 47459350
* Fossilworks: 38665
* GBIF: 4822558
* iNaturalist: 553011

 |

 |
Goottilainen veistos Edithasta ja Otto I Suuresta Magdeburgin tuomiokirkossa n. vuodelta 1250.
**Editha** (910 – 29. tammikuuta 946 Magdeburg), tunnetaan myös kirjoitusmuodoissa **Eadgyth**, **Edgith** ja **Edgitha**, oli Englannin kuninkaan Edvard I:n ja kuningatar Aelflaedan tytär. Hän avioitui Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan perustajan Otto I Suuren kanssa vuonna 929.

Edithan isoisä oli Alfred Suuri; kuningas Athelstan oli hänen velipuolensa.

Vuonna 929 Saksan kuningas Henrik I Linnustaja lähetti valtuuskunnan Englantiin hankkimaan puolisoa Otolle. Valittavana oli kaksi sisarusta, joista Otto valitsi Edithan, toinen sisaruksista naitettiin Hochburgundin kuninkaalle Rudolf II.*lähde?*

Lähteet
-------

1. ↑  German cathedral bones 'are Saxon queen Eadgyth' *BBC*.  2010. Viitattu 7.1.2017.
2. ↑  Queen Eadgyth's remains discovered in Germany *The Independent*.  2010. Viitattu 7.1.2017.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Ruotsi

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Harri Sailas** (s. 12. joulukuuta 1951) on suomalainen ekonomi ja työeläkevakuutusyhtiö Ilmarisen entinen toimitusjohtaja. Hän aloitti Ilmarisen toimitusjohtajana vuoden 2007 alussa, kun edellinen toimitusjohtaja Kari Puro jäi eläkkeelle. Vuodesta 2016 lähtien Sailas on toiminut Solidiumin hallituksen puheenjohtajana.

Sailas on toiminut Alkon hallituksen puheenjohtajana vuodesta 2014, Finavian hallituksen puheenjohtajana vuodesta 2015 ja FinnHEMSin hallituksen puheenjohtajana vuodesta 2020.

Harri Sailas ilmoitti joulukuussa 2012 jatkavansa Ilmarisen toimitusjohtajana kevääseen 2015 asti. Samana vuonna hän täytti 64 vuotta.

Ennen Ilmarista Sailas toimi Nordea Pankin varatoimitusjohtajana. Hänellä on takanaan yli 30 vuoden mittainen pankkiura Nordea Pankissa ja sen edeltäjissä Merita Nordbankenissa, Merita Pankissa ja Kansallis-Osake-Pankissa.

Vuoden 2008 alusta Sailas on toiminut Helsingin seudun kauppakamarin puheenjohtajana. Hän on ehdottanut Helsingin seudun kuntien Helsingin, Espoon, Vantaan ja Kauniaisen yhdistämistä.

Lisäksi Sailas on lentokenttäyhtiö Finavian hallituksen puheenjohtaja.

Sailaksen asema oli esillä eduskunnan hallituksen kyselytunnilla helmikuussa 2012, jossa Finnairin valtion omistajaohjauksesta vastaava ministeri Heidi Hautala kyseenalaisti Sailaksen toiminnan Finnairin ja Ilmarisen johdossa asiassa, joka koski Mika Vehviläisen asuntokauppaa.

Sailas asuu Ilmarisen omistamassa asunnossa, ja asuntoetu kuuluu hänen 487 228,62 euron peruspalkkaansa.

Sailas on kotoisin Nivalasta, jossa hän syntyi monilapsiseen perheeseen. Yksi hänen sisaruksistaan on valtiosihteeri Raimo Sailas. Veljekset ovat olleet Suomessa vaikuttavassa yhteiskunnallisessa asemassa, ja heillä on muun muassa kuntauudistuksesta ollut yhteinen näkemys. Kuntien palvelurakennetyöryhmässä istunutta Raimo-veljeään Harri Sailas neuvoi veljesten yhteishaastattelussa 2006 näin: "Esityksen kannattaisi olla niin raju, jotta se olisi riittävän hyvä vesittyneenä."

Lähteet
-------

1. ↑  Sailaksen ansioluettelo pdf-tiedostona[vanhentunut linkki]
2. ↑  Harri Sailas Solidiumin hallituksen puheenjohtajaksi *Yle Uutiset*.  1.8.2016. Viitattu 8.3.2021.
3. ↑  Koivuranta, Esa: Ilmarisen Harri Sailas Alkon hallituksen puheenjohtajaksi *Yle Uutiset*.  22.12.2014. Viitattu 8.3.2021.
4. ↑  Finavian hallituksen puheenjohtaja vaihtui lennossa - Harri Sailas johtoon *Talouselämä*.  10.12.2015. Viitattu 8.3.2021.
5. ↑  FinnHEMSin hallituksen puheenjohtajaksi Harri Sailas *finnhems.fi*.  9.4.2020. FinnHEMS. Viitattu 8.3.2021.
6. ↑  Uutiset, Ilmarinen (Arkistoitu – Internet Archive)
7. ↑  Ilmarinen: Harri Sailas Ilmarisen uudeksi toimitusjohtajaksi (Arkistoitu – Internet Archive) 3.5.2006
8. ↑  Jurvelin, Kyösti: "Helsingin seudun kunnat yhdistettävä".  *Kauppalehti*, 25.3.2008, s. 2–3.
9. ↑  Hautala ärähti asuntosotkusta Finnair-pomolle *Uusi Suomi*.  16.2.2012. Uusi Suomi. Viitattu 16.2.2012.
10. ↑  Pietiläinen, Tuomo: Myös Harri Sailas asuu Ilmarisen asunnossa *Helsingin Sanomat*.  29.2.2012. Helsingin Sanomat. Viitattu 29.2.2012.
11. ↑  Anu Karttunen: Tosi Sailasta *Talouselämä.fi*.  22.6.2006.  Arkistoitu 12.11.2013. Viitattu 13.11.2013.
**Harri Virtanen** (s. 2. toukokuuta 1963 Sippola) on suomalainen käsikirjoittaja ja dramaturgi. Virtanen on itse ollut tekemässä monia tv-sarjoja, sekä käsikirjoittajana että script editorina, muun muassa Nelosen *Kylmäverisesti sinun* -poliisisarjaa. 

Virtanen toimi vuodesta 2006 Yle TV1:n draamasta, fiktiosta ja viihteestä vastaavana ohjelmapäällikkönä. Sitä ennen Virtanen toimi muiden muassa Nelosen käsikirjoituspäällikkönä sekä Teatterikorkeakoulun dramaturgian professorina (2003–2006). Vuoden alusta marraskuun alkuun 2011 Virtanen työskenteli WSOY:n kaunokirjallisuuden kustantajana.

Virtanen on kouluttautunut Kööpenhaminassa jungilaiseksi psykoanalyytikoksi.

Virtanen oli naimisissa Pirjo Luoma-ahon kanssa 1987–96, ja heillä on kaksi lasta.

Lähteet
-------

1. ↑  Harri Virtanen TV1:n fiktiopäälliköksi *Helsingin Sanomat*.  27.9.2006. Viitattu 20.8.2010.
2. 1 2  Antti Majander: Harri Virtanen WSOY:n kaunokirjallisuuden kustantajaksi.  *Helsingin Sanomat*, 23.11.2010, s. C 1. Artikkelin tiivistelmä. Viitattu 25.11.2010.
3. ↑  WSOY:n kaunokirjallisuuden kustantaja Harri Virtanen lähtee talosta, Helsingin Sanomat 2.11.2011 sivu C 1 Verkkoviite
4. ↑  Lehtonen, Veli-Pekka: Pettynyt draamapomo jätti Ylen.  *Helsingin Sanomat*, 25.11.2010, s. C 1.

Aiheesta muualla
----------------

* Harri Virtanen IMDb:ssä.
* Harri Virtanen Elonetissa.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |

 |
SBS-lohkokopolymeerin mikrorakennetta.
**Termoplastinen elastomeeri** (lyh. *TPE*) eli **termoelasti** on pehmeää ja sitkeää kestomuovia, jonka taivutuskerroin on pieni. Sen rakenteessa on sekä kovia että pehmeitä segmenttejä. Kumiin verrattuna termoelasteissa esiintyy huomattavasti vähemmän ristisilloittumista.

Termoelasteja käytetään kumin kustannustehokkaana vaihtoehtona monissa sovellutuksissa, esimerkiksi tiivisteissä, renkaissa, letkuissa, kaapeleissa, jalkineissa ja urheiluvälineissä. Niille voidaan käyttää tyypillisiä kestomuovien työstömenetelmiä, kuten ruiskuvalua, ekstruusiota sekä kalvo- ja muottipuhallusta. Kumin etuna puolestaan on parempi joustavuus ja vähempi puristuspainuma.

Raaka-aineen mukaan termoelastit voidaan jakaa seuraavasti: TPE-O olefiinipohjaiset, TPE-S styreenipohjaiset, TPE-V olefiinipohjaiset vulkanoiduilla kumipartikkeleilla, TPE-U polyuretaanipohjaiset, TPE-E polyesteripohjaiset ja TPE-A polyamidipohjaiset elastomeerit.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Bruder, Ulf: Tietoa muovista, osa 11 – termoplastiset elastomeerit *MuoviPlast*.  2016. Muoviyhdistys. Viitattu 27.5.2022, 16.10.2022.
**Martiniiskonpalon lentokenttä** (ICAO: **EFMP**) on Inarissa Lemmenjoen kansallispuiston alueella sijaitseva epävirallinen lentopaikka. Tunturin laella 465 metrin korkeudessa sijaitsevalla lentokentällä on kolme eri kiitotietä, sorapintaiset epätasaiset kiitotiet on merkitty valkoisin kivin ja kiitoteillä kasvaa myös vaivaiskoivua ja niillä sijaitsee kivikkokohtia. Kiitoteiden leveys on noin 40 metriä ja pituudet 320, 350 ja 360 metriä. Kentällä ei ole erämaapuhelinta eikä GSM kuulu sinne. Myöskään polttoaineen jakelua ei ole. Morgamin Kultalan autiokämppä noin 3,5 kilometrin päässä kentästä on lähin majoituspaikka. Kentästä huolehtii Lapin Kullankaivajain liitto.

Martiniiskonpalon lentokenttä on poistettu virallisten lentopaikkojen luettelosta tammikuussa 2006, mutta kansallispuiston järjestyssääntö mahdollistaa edelleen laskeutumisen lentokentälle.

Lähteet
-------

1. 1 2  Martiniiskonpalo (EFMP) *Lentopaikat.fi*. Viitattu 8.9.2022.
2. ↑  Lemmenjoen ohjeet ja säännöt *Luontoon.fi*. Vantaa:  Metsähallitus. Viitattu 13.9.2022.
**Kongthong** on kylä Intian Meghalayan osavaltiossa. Se tunnetaan esimerkiksi paikallisesta lauluperinteestä *jingrwai iawbei*. Kylän asukasluku oli vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 567.

Maantiede ja hallinto
---------------------

Niin sanottu "elävä silta" lähellä kylää.
Kongthong sijaitsee Intian koillisosassa Meghalayan osavaltiossa. Hallinnollisesti se on osa East Khasi Hills -piirikuntaa. Kylää ympäröivällä alueella on jyrkkiä harjanteita, rotkoja ja tiheää viidakkoa. Kylästä on tieyhteys osavaltion pääkaupunkiin Shillongiin. Lähellä sijaitsee myös joskus maailman sateisimpana paikkana mainittu Cherrapunji.

Intian perustuslain mukaisesti paikallishallintoa johtaa vaaleilla valittava kylänpäämies eli *sarpanch*.

Historia
--------

Paikallisen kansanperinteen mukaan kylä on perustettu ennen paikallista Sohran kuningaskuntaa, joka perustettiin 1500-luvun alkupuolella. Heimokuningaskunnan keskus oli Cherrapunji.

Kylä oli pitkään hyvin eristyksissä, eikä siitä ole kirjoitettu paljon. Esimerkiksi muuttaminen kylän ulkopuolelle työn, opintojen tai muun syyn vuoksi on yleistynyt vasta hiljattain. Myöhemmin on kaavailtu matkailun kehittämistä alueelle. Se on nimitetty ehdokkaaksi esimerkiksi UNWTO:n parhaan turistikylän palkinnon saajaksi.

Kulttuuri
---------

Kongthong tunnetaan esimerkiksi paikallisesta lauluperinteestään *jingrwai iawbei*. Nimi tarkoittaa melodiaa (*jingrwai*) klaanin esiäidin (*iawbei*) kunniaksi. Kaukaa laulut kuulostavat vihellyksiltä, jollaisiksi niitä joskus myös kutsutaan. Perinteen mukaan paikalliset saavat syntyessään normaalin nimen ohella laulettavan nimen. Laulujen tarkoitus oli pitää yhteyttä esimerkiksi metsästysretkien aikana. Niiden uskottiin myös karkottavan pahoja henkiä. Lauluperinteen uskotaan olevan vanha, mutta sitä on dokumentoitu vasta hiljattain. Ensimmäisessä tieteellisessä julkaisussa sitä kuvailtiin vuonna 2016.

Muiden khasien tapaan kylän asukkaiden yhteiskuntajärjestelmä on matrilineaarinen.

Väestö
------

Kongthongin asukasluku oli Intian vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 567. Etniseltä taustaltaan paikalliset ovat khaseja. Kylän lukutaitoisuus oli 69,33 prosenttia eli osavaltion keskimääräistä pienempi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Satarupa Paul: Kongthong: The Indian village where your name is a song *BBC Travel*. BBC. Viitattu 25.11.2021. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Kongthong Population - East Khasi Hills, Meghalaya *Census 2011*. Viitattu 25.11.2021. (englanniksi)
**Martinniemen radalla** tarkoitetaan vuonna 1938 liikenteelle avattua kuuden kilometrin mittaista sivurataa Haukiputaan asemalta Haukiputaan Martinniemeen, jatkuen teollisuusratana edelleen Martinniemen sahalle ja Laitakariin saakka Martinniemen puuhiomolle. Liikenne rataosuudella päättyi 1986, rataosuus lakkautettiin 1. tammikuuta 1990 ja purettiin 1999.

Historia
--------

Radan avaamisen jälkeen junaliikenne oli vilkasta. Rata palveli Martinniemen sahan puutavarakuljetuksia, ja sitä pitkin on toimitettu lukuisia sotakorvaustaloja entiseen Neuvostoliittoon. Radalla liikennöi parhaimpina aikoina jopa kaksi päivittäistä henkilöjunavuoroa Martinniemestä Ouluun ja takaisin.

Radalla oli vilkkaimpina vuosina jopa niin paljon liikennettä, että silloiselle valtatielle 4 tehtiin ylikulku, jossa valtatie johdettiin radan yli korkealla maapenkereellä. Tämä ylikulku on edelleen olemassa ja ajoneuvoliikenteen käytössä.

Martinniemessä sahalaitoksella oli oma Deutz-veturi (valmistusnumero 22909/1938) sekä vaunuja tehdasalueen sisäistä liikennöintiä varten. 

Henkilöliikenne radalla lopetettiin kannattamattomana vuonna 1956, ja sahan puutavaraliikennekin hiipui 1980-luvun alkuun mennessä. Radan viimeisinä toimintavuosina radalla liikennöi vain hakejunia, jotka kuljettivat sahajätettä voimalaitokselle Ouluun. Tämäkin liikenne päättyi 1986, ja rataosan kunnossapito lopetettiin. Haukiputaan ratapihalla ollut Martinniemen radan erkanemisvaihde kuitenkin säilytettiin aina vuoteen 1999, jolloin rata purettiin.

Rataa toivottiin myös säilytettäväksi, mutta se olisi vaatinut radan peruskorjauksen sekä kevyen kiskotuksen vaihtamisen raskaampaan. Nykyisin radan kuuden kilometrin mittainen lähes viivasuora ratapenger toimii suurimmalta osaltaan hevostienä.

Lähteet
-------

1. ↑  Raideryhmä: "Liikenteeltä suljetut ja puretut rataosat nyky-Suomen alueella", *Rautatien aika*, s. 111. , 2007. ISBN 978-952-92-1777-9.
2. ↑  Martinniemen Deutz-veturi *vaunut.org*. Viitattu 31.12.2008.
3. ↑  Kimmo Kotimäki: Henkilöliikenteen lakkautukset  1.7.2004. Suomen Rautatiesivu. Viitattu 10.2.2009.

Haukipudas

|  |  |
| --- | --- |
| Kylät ja alueet | Annalankangas · Asemakylä · Ervastinranta · Halosenniemi · Holstinmäki · Häyrysenniemi · Jokikylä · Kalimenkylä · Keiska · Kello · Kirkonkylä · Kiviniemi · Kurtinhauta · Martinniemi · Onkamo · Parkumäki · Putaankylä · Rivinnokka · Santaholma · Takkuranta · Taipaleenkylä · Ukonkaivos · Virpiniemi |
| Vesistöt | Halosenlahti · Hekkalanlahti · Kalimeenoja · Kiiminkijoki |
| Muuta Haukiputaaseen liittyvää | Ahmat · A. Santaholma Oy · Vapaa-aikakeskus Jatuli · Kirkko · Rautatieasema · Kellon asema · Martinniemen rata · Martinniemen asema · Martinniemen saha · Maunun saha · Nimettömänmatala · Nurkkanäyttämö · Rantapohja · Suurhiekka |
Hong Xiuquan
**Hong Xiuquan** (kiin.: 洪秀全; pinyin: *Hóng Xiùquán*; Wade–Giles: *Hung Hsiu-ch’üan*; 1. tammikuuta 1814 – 1. kesäkuuta 1864) oli Kiinan taiping-kapinan johtaja 1850- ja 1860-luvulla.

Hong syntyi Kantonin lähistöllä asuneeseen hakka-kansaan kuuluneesen köyhään perheeseen. Hän tutustui kristinuskoon alueen lähetyssaarnaajien kautta, ja tämä vaikutti suuresti hänen ajatuksiinsa. Hong toimi opettajana, mutta ei onnistunut suorittamaan alan virkatutkintoa. Vuonna 1836 hän alkoi nähdä näkyjä, joissa vanhahko mies puhui hänelle. Tämä hahmo kehotti Hongia hyökkäämään kungfutselaisuutta, buddhalaisuutta ja Kiinan keisaria vastaan. Hong tulkitsi kehottajan Jeesukseksi. Näkyjensä innoittamana Hong perusti ryhmän, jolle annettiin nimi *Jumalanpalvojien yhdistys*. Sen oppi oli suurelta osin kristillistä, mutta osin myös šamanismia ja kiinalaista luonnonuskontoa.

Vuonna 1850 ryhmä oli saanut laajaa kannatusta Etelä-Kiinassa, ja se alkoi toimia kapinaliikkeenä. 1851 Hong perusti alueelle Täydellisen rauhan taivaallisen valtion (kiin.: 太平天國; pinyin: *tàipíng tiānguó*) ja julisti itsensä sen itsevaltiaaksi. Liike voimistui ja levisi pohjoiseen. Vuonna 1853 se sai haltuunsa Nanjingin kaupungin ja teki siitä valtion pääkaupungin. Ryhmä sai kannatusta varattomien kiinalaisten keskuudessa, ja monia miellytti sen vastarinta mantšu-dynastiaa kohtaan. Keisarilliset joukot alkoivat ahdistaa taiping-valtiota sotilaallisesti yhä voimakkaammin. Ne valloittivat 19. heinäkuuta 1864 Nanjingin. Tappion häämöttäessä Hong teki itsemurhan 1. kesäkuuta 1864.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Gale Encyclopedia of Biography: Hung Hsiu-ch'üan Viitattu 29.1.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hong Xiuquan** Wikimedia Commonsissa

* Lee Nathan Feigon: Hong Xiuquan (englanniksi) *Encyclopædia Britannica Online Academic Edition*.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Latvia
* Japani
* Australia
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Kaarevalinjainen Mora-kaappikello 1800-luvulta, Söderlångvikin kartano.
**Kaappikello** eli **lattiakello** on lattialla seisova kaappimainen heilurikello. Kaappikello sai alkunsa, kun Englannissa ja Hollannissa tehtiin 1600-luvun puolivälin jälkeen heiluriin ja käyntimekanismiin liittyviä innovaatioita ja uuden mekanismin, heilurin ja painojen suojaksi alettiin valmistaa korkeita kellokoteloita. Käyntitarkkuutensa ansiosta kaappikellosta tuli nopeasti suosittu, ja sen suosio jatkui 1800-luvun puoliväliin saakka.

Historia
--------

Naisen hahmoinen mamsellikello Alavetelin Alakylästä, Suomen kansallismuseo.
Kaappikellon varhaisena muotona pidetään hollantilaisen tähtitieteilijän Christiaan Huygensin vuonna 1656 kehittämää heilurikelloa, jossa heiluri sääti viisarien pyörimiesnopeutta ns. "pintelin" välityksellä. Tarkimmat Hyugensin rakentamat kellot heittivät alle minuutilla vuorokaudessa. Englantilainen tiedemies Robert Hooke paransi heilurikellojen käyntitarkkuutta korvaamalla pintelin ankkurihillikkeellä, minkä ansiosta heilurin heilahduskulma pieneni 2–5 asteeseen ja käynninvaihtelu muutamaan sekuntiin vuorokaudessa. Lontoolainen kelloseppä William Clement paranteli Hooken kelloa entisestään pidentämällä heiluria, ja pitkälti hänen ansiostaan kaappikelloista tuli Englannissa hyvin suosittuja 1670-luvulta lähtien.

Ruotsissa kaappikellojen valmistus aloitettiin 1700-luvun alussa Taalainmaalla Stjärnsundin pitäjässä, jonne Englannissa oppinsa saanut keksijä Christopher Polhem perusti konetekniikan verstaan. Saman vuosisadan puolessavälissä kelloja alettiin valmistaa myös Morassa, jossa toimintaan osallistui koko kylän väki. Sekä Stjärnsundin että Moran kaappikelloja levisi Suomeen saakka.

Kaappikellot olivat arvoesineitä, joihin oli varaa aluksi vain kirkoilla, raatihuoneilla ja aateliskartanoilla, myöhemmin myös varakkaimmilla porvareilla. Suomessa niiden koneistoja valmistivat myös maaseudun kellonrakentajat, joista tunnetuimpia olivat Könnin mestarit. Yleensä kellonrakentajat myivät kellot ilman kaappia, jonka ostaja rakensi itse tai teetti puusepällä.

Kaappikellojen suosio oli huipussaan 1800-luvun alussa, mutta alkoi hiipua 1850-luvulla, kun Eurooppaan perustettiin kellotehtaita, jotka valmistivat sarjatuotantona pöytä- ja seinäkelloja.

Lähteet
-------

1. ↑  Kaappikello *Kielitoimiston sanakirja*. Viitattu 28.1.2023.
2. 1 2 3 4 5 6  Lattiakellot eli kaappikellot Kellomuseo. Viitattu 28.1.2023.
3. 1 2  The invention of the pendulum clock The Seiko Museum Ginza. Viitattu 28.1.2023. (englanniksi)
4. ↑  Polhemsmuseet Husbyringen *Visit Dalarna*. Viitattu 28.1.2023. (ruotsiksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kaappikello** Wikimedia Commonsissa
**HMS Blenheim** oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1761 vesillelaskettu Sandwich-luokan 90-tykkinen toisen luokan linjalaiva.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Sandwich-luokka*
Alus tilattiin 12. marraskuuta 1755 Woolwichin telakalta, jossa töistä vastasi Israel Pownoll. Köli laskettiin 1. toukokuuta 1756. Alus laskettiin vesille 5. heinäkuuta 1761 ja valmistui 11. marraskuuta, jolloin valmistuskustannukset olivat 53 819 puntaa 5 shillinkiä ja 5 pennyä, mistä rakennustöiden osuus oli 44 780 puntaa 15 shillinkiä ja 6 pennyä.

Palvelus
--------

Alus osallistui 1780 Cabo de São Vicenten taisteluun. Alus sahattiin kaksikantiseksi kolmannen luokan linjalaivaksi. Alus katosi helmikuussa 1807 Madagaskarin vesillä miehistöineen.

Lähteet
-------

* Winfield, Rif: *British Warships in the Age of Sail 1714-1792 - Design, Construction and Fates*. Minnesota: Seaforth Publishing, 2007. ISBN 978-1-84415-700-6. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Winfield, Rif s. 18

*Sandwich*-luokan linjalaivat

|  |
| --- |
| *HMS Sandwich* – *HMS Blenheim* |
| Edeltäjä: *HMS Royal William* – Seuraaja: *HMS Ocean* |
**Matilda Nilsson** (s. 2. maaliskuuta 1997 Kirkkonummi) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on edustanut Naisten Liigassa KJT:tä ja KalPaa kaudesta 2013–2014 alkaen. Hän on 22.2.2022 mennessä pelannut liigassa 236 runkosarjaottelua, joissa hän on tehnyt 205 maalia ja saanut 162 syöttöpistettä. Liigan pudotuspeleissä hän on 55 ottelussa tehnyt 30 maalia ja saanut 28 syöttöpistettä. Hän saavuttanut yhden SM-hopean ja yhden pronssin. Hän voitti naisten liigan maali- ja pistepörssin kaudella 2018–2019 sekä syöttötilaston kaudella 2019–2020. Liigan All Stars -joukkueeseen hänet on valittu kausilla 2014–2015, 2019–2020 ja 2020–2021.

Nilsson on pelannut Suomen alle 18-vuotiaiden maajoukkueessa 12 maaottelua ja tehnyt niissä kahdeksan maalia sekä saanut neljä syöttöpistettä. Hän on osallistunut kerran ikäluokan MM-kilpailuihin. Hän on 22. helmikuuta 2022 mennessä pelannut Suomen naisten maajoukkueessa 37 ottelua ja tehnyt niissä seitsemän maalia sekä saanut kymmenen syöttöpistettä. Hänet valittiin vuoden 2020 MM-kilpailuihin, jotka kuitenkin peruttiin koronavirusepidemian vuoksi. Hänet valittiin myös MM-kilpailuihin 2021, joissa hän pelasi kaksi ottelua Suomen pronssijoukkueessa ilman tehopisteitä.

Kanadalaispelaaja Hayley Wickenheiser asui Nilssonin perheen kotona pelatessaan Kirkkonummella vuonna 2003.

Lähteet
-------

1. 1 2  Naisten SM-sarjan kenttäpelaajarekisteri 1982–2019 (s. 544) *Jääkiekkokirja 2020*. Viitattu 5.3.2020.
2. 1 2  Tuloksia, rahapelejä ja tv-urheilua.  *Helsingin Sanomat*, 5.3.2020, s. A35.
3. 1 2 3 4  Matilda Nilsson *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)
4. ↑  KalPan trio nousee odotetusti kisakoneeseen – MM-pelaajia odottaa tiukka koronakuri *savonsanomat.fi*.  7.4.2021. Viitattu 9.4.2021.
5. ↑  Alle 18-v. naisten maaottelupelaajat (s. 364) *Jääkiekkokirja 2020*. Viitattu 5.3.2020.
6. ↑  Naisten A-maaottelupelaajat (s. 362) *Jääkiekkokirja 2020*. Viitattu 5.3.2020.
7. ↑  Teiskonlahti, Kirsi & Holma, Joel: Jääkiekon naisten MM-kilpailut perutaan koronaviruksen takia – miesten kisojen kohtalo vielä auki: "Nyt jäitä hattuun"  7.3.2020. Yle. Viitattu 8.3.2020.
8. ↑  Teiskonlahti, Kirsi: Naiskiekon Gretzkyn pelaaminen Suomessa oli yhdelle viisivuotiaalle jättipotti: Matilda Nilsson seurasi esikuvaansa aamusta iltaan ja haluaa tulevaisuudessa olla yhtä suuri tähti  12.2.2019. Yle. Viitattu 15.3.2020.
**Kiihtyvä kasautuminen** (engl. *runaway accretion*) on tähtitieteessä aurinkokunnan planeettojen syntyä selittävässä kasautumisteoriassa vaihe, jossa pienistä planetesimaaleista kasautui toisiinsa törmäilemällä kiihtyvällä vauhdilla planeettojen alkioita ennen oligarkkivaihetta, jossa kasvu tapahtui hitaammin.

Kiihtyvän kasvun kasvuvauhti on verrannollinen kappalten massan 4/3 potenssiin, oligarkkivaiheen kasvu vain massan 2/3:een. Kiihtyvä kasvu päättyi, kun oli syntynyt monia "oligarkkeja", suuria kappaleita. Niiden koko oli noin 10-6 -- 10-5 Maan massaa eli suunnilleen 100 km.

Tämä saadaan yhtälöstä

2ΣMM > Σmm ,

missä

* ΣM Suurimpien planetesimaalien pintatiheys
* M Suurimman planetesimaalin massa
* Σm Pienimpinen planetesimaalien pintatiheys
* m Pienen planetesimaalin massa

Suurimman kappaleen koko oli noin 0,01 Maan massaa. Alussa syntyi kasaavissa törmäyksissä sattumalta muutamia muita suurempia kappaleita. Kiihtyvä kasvu johtui siitä, että suurempiin planetesimaaleihin tapahtui niiden suuremman vetovoiman takia enemmän kasaavia törmäyksiä, ja suuremmat planetesimaalit lakaisivat oman painovoimavaikutusalueensa puhtaaksi.

Lähteet
-------

1. 1 2  C.P. Dullemond: The formation of stars and planets *mpia.de*.  Arkistoitu 4.3.2016. Viitattu 27.5.2007. (englanniksi)
2. ↑

Aiheesta muualla
----------------

*
**Matinkartanonsilta** on Matinkylässä Matinkartanontien ja kiertoliittymän ylittävä kevyen liikenteen silta. Sillan pituus on 162,5 metriä ja hyötyleveys 4,0 metriä. Vilkasliikenteisen risteysalueen ylittävän sillan käyttäjiä ovat muun muassa Mattlidenin koulukeskuksen oppilaat sekä läheisen urheilupuiston käyttäjät. Silta rakennettiin alueen laajemman rakennushankkeen yhteydessä, vaikka se ei kuulunut alkuperäiseen suunnitelmaan. Espoon kaupunki kuitenkin päätti sillan rakennuttamisesta liikenneturvallisuuden parantamiseksi. Rakennustyöt aloitettiin kesällä 2017 ja silta avattiin liikenteelle alkukesästä 2018.

Silta on tyypiltään betoninen jännitetty jatkuva palkkisilta. Sen on pääsuunnittelijana on toiminut A-Insinöörit Oy, arkkitehtisuunnittelijana Aihio Arkkitehdit ja urakoitsijana GRK Infra Oy. Silta valittiin Suomessa Vuoden sillaksi 2019.

* Matinkartanonsilta Haukilahden suunnastaMatinkartanonsilta Haukilahden suunnasta
* TukipilariTukipilari
* Näkymä sillalta koilliseenNäkymä sillalta koilliseen

Lähteet
-------

1. ↑  Silja Sarkamo: Matinkartanonsilta valittiin Vuoden sillaksi 2019 *www.ains.fi*. Viitattu 9.9.2020.
2. ↑  Matinkartanonsillasta Vuoden silta 2019 *Rakennustekniikka-lehti*.  19.6.2019. Rakennusinsinöörien Liitto RIL. Viitattu 18.7.2019.
**Pyhä Matilda Ringelheimläinen** (n. 895 Engern, Westfalen, Saksa – 14. maaliskuuta 968 Quedlinburg, Saksa) oli pyhimys, Saksan kuningatar ja Henrik I Linnustajan vaimo. Hän oli Dietrichin ja Reinhildin lapsi ja hänet kasvatti hänen isoäitinsä joka oli Erfurtin luostarin abbedissa. Henrik meni hänen kanssaan naimisiin vuonna 909 ja he saivat kolme poikaa ja kaksi tytärtä. Nainen perusti useita benediktiiniluostareita ja tunnettiin anteliaisuudestaan. Hän perusti esimerkiksi Quedlinburgin, Nordhausenin, Engernin, ja Poehldenin luostarit. Pyhimys vietti suurimman osan myöhäisistä vuosistaan Nordausenin luostarissa ja kuoltuaan Quedlinburgissa haudattiin sinne miehensä kanssa. Hän on lasten kuoleman, pettymyksen tuottavien lasten, väärin syytettyjen ihmisten, suurten perheiden, hurskautensa takia pilkattujen ihmisten, kuningatarten, toisien avioliittojen ja leskien suojeluspyhimys. Hänen juhlaansa vietetään 14. maaliskuuta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11  Saint Matilda of Saxony *CatholicSaints.Info*.  12.10.2008. Viitattu 13.7.2021. (englanniksi)
2. 1 2  Catholic Online: St. Matilda - Saints & Angels *Catholic Online*. Viitattu 13.7.2021. (englanniksi)
3. ↑  Catholic Online: St. Mathilda - Saints & Angels *Catholic Online*. Viitattu 13.7.2021. (englanniksi)
4. 1 2 3  Catholic Encyclopedia – Saint Matilda *CatholicSaints.Info*.  13.3.2013. Viitattu 13.7.2021. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Latvia
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Panagía (Neitsyt Maria) Platsanín kirkko** (kreik. Ναός Παναγίας Πλατσανής, *Naós Panagías Platsanís*) eli **Akatistoshymnin Neitsyt Marian kirkko** (Ναός Παναγίας του Ακάθιστου Ύμνου, *Naós Panagías tou Akáthistou Ýmnou*) on ortodoksinen kirkko Oían kylässä Santorínilla Kreikassa. Se on omistettu akatistoshymnin Neitsyt Marialle.

Kirkon oven yläpuolella oleva mosaiikki ja kaari-ikkuna.
Panagía Platsanín kirkko sijaitsee kylän keskusaukion laidalla. Alun perin sen samanniminen edeltäjä sijaitsi venetsialaisaikaisessa Oían linnassa, jossa se on ollut olemassa viimeistään noin vuonna 1820. Sen perustamiseen liittyy legenda, jonka mukaan merestä olisi löydetty Neitsyt Marian ikoni, joka sijoitettiin erääseen kylän kirkoista. Se siirtyi kuitenkin ihmeellisellä tavalla kerta toisensa jälkeen linnan seinälle, jolloin sille rakennettiin kirkko linnaan. Lisänimen *Platsaní* kerrotaan olevan onomatopoeettinen ja tulevan äänestä, jonka aallot tekivät lyödessään ikoniin. Linnassa ollut kirkko vahingoittui vuoden 1956 maanjäristyksessä, ja uusi rakennettiin nykyiselle, turvallisemmalle paikalleen. Nykyinen kirkko valmistui vuonna 1965. Se on kylän toinen seurakuntakirkko Pyhän Georgioksen kirkon ohella.

Kirkko on valkoinen, ja siinä on sinikattoinen kupoli ja neljä pienempää valkoista kupolia sekä kuudella kellolla varustettu kellotorni. Kirkon julkisivussa on kaari-ikkunat. Sisällä kirkossa on sen syntyyn liitetty Neitsyt Marian ikoni, puukaiverrettu ikonostaasi, seinämaalauksia sekä merenkulkijoiden tekemiä votiivilahjoituksia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Church of Panagia Platsani in Oia *Santorini More.com*. Viitattu 1.9.2022.
2. 1 2  Παναγιά του Ακάθιστου Ύμνου (Εκκλησία) *Exploring Greece*. Viitattu 1.9.2022.
3. ↑  Άγιος Γεώργιος *Exploring Greece*. Viitattu 1.9.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Panagía Platsanín kirkko** Wikimedia Commonsissa
**Robert Newton** (1. kesäkuuta 1905 Shaftesbury, Dorset, Englanti – 25. maaliskuuta 1956 Beverly Hills, Kalifornia, Yhdysvallat) oli brittiläinen teatteri- ja elokuvanäyttelijä.

Newton oli suosittu näyttelijä sekä teatterissa että valkokankaalla parin vuosikymmenen ajan. Hän aloitti uransa teatterissa, ja hänen elokuvauransa alkoi vuonna 1937, jolloin hänet nähtiin *Kuningatar Elisabet* -elokuvassa yhdessä maamiehensä, näyttelijä Laurence Olivierin kanssa. Vuonna 1939 hän teki sivuosasuorituksen Alfred Hitchcockin elokuvassa *Jamaica Innin rannikkorosvot* (1939), ja hänet nähtiin myöhemmin mm. elokuvissa *Oliver Twist* (1948), *Salainen aarresaari* (1950) ja *Maailman ympäri 80 päivässä* (1956).

Newtonin tunnetuin roolisuoritus oli merirosvo 'Pitkä John' Silverin osa elokuvissa *Salainen aarresaari* (1950) ja *Pitkä John Silver (1954). Vuonna 1953 hänet nähtiin Richard Burtonin ja James Masonin ohella elokuvassa* Erämaan rotat*.*

Menestyksekkäästä urastaan huolimatta Newtonin uraa varjosti hänen vaikea alkoholiongelmansa, minkä vuoksi hän menehtyi vain 50-vuotiaana. Newton toimi eräänlaisena roolimallina näyttelijä Oliver Reedille ja etenkin rumpali Keith Moonille.

Valikoitu filmografia
---------------------

* *Kuningatar Elisabet* (1937)
* *Vakoilukeskus Tukholma* (1937)
* *Jamaica Innin rannikkorosvot* (1939)
* *21 Days* (1940)
* *Majuri Barbara* (1941)
* *Onnelliset vuodet* (1944)
* *Henrik V* (1944)
* *Night Boat to Dublin* (1946)
* *Neljän tuulen talo* (1947)
* *Oliver Twist* (1948)
* *Suutele veri käsistäni* (1948)
* *Salainen aarresaari* (1950)
* *Merirosvo Mustaparta* (1952)
* *Erämaan rotat* (1953)
* *Paluuta ei ole* (1954)
* *Pitkä John Silver* (1954)
* *Etelämeren seikkailija* (1954)
* *Maailman ympäri 80 päivässä* (1956)

Aiheesta muualla
----------------

* Robert Newton Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Robert Newton
*Tämä artikkeli kertoo Britannian Kuninkaallisen laivaston Warrior-luokan taistelulaivasta. Muita samannimisiä aluksia on täsmennyssivulla.*

**HMS Black Prince** oli Ison-Britannian merivoimien Warrior-luokan panssarifregatti. Vuonna 1862 valmistunut alus romutettiin 1923.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Warrior-luokka (ironclad)*
*HMS Invincibleksi* nimetty alus tilattiin 23. syyskuuta 1859 Napier and Sonsilta Govanista Glasgow'sta, joka hyväksyi tilauksen 6. lokakuuta. Köli laskettiin 12. lokakuuta 1859 telakkanumerolla 98 ja alus laskettiin vesille 27. helmikuuta 1861 *HMS Black Princenä*, joksi sen nimi oli muutettu 17. tammikuuta 1860. Alus valmistui 12. syyskuuta 1862.

Palvelus
--------

Alus liitettiin 17. kesäkuuta 1862 palvelukseen otettaessa Kanaalin laivastoon ensimmäisenä päällikkönään James Francis Ballard Wainwright. Aluksen päällikkyyden vastaanotti 20. syyskuuta 1864 Frederick Herbert Kerr. Alus siirrettiin 7. toukokuuta 1866 Irlannin rannikolle Corkiin Queenstowniin lippulaivaksi päällikkönään John Corbett.

Oltuaan telakalla huollettavana vuosina 1867-1868 alus sijoitettiin vartiolaivaksi Clyde-joelle. Alus hinasi sisaraluksensa kanssa vuonna 1869 kelluvan telakan Madeiralta Bermudalle.

Alus oli huollettavana vuosina 1874-1875, jonka päätyttyä se palasi Kanaalin laivastoon kontra-amiraali John Dalrymple-Hayn lippulaivaksi. Alus siirrettiin vuonna 1878 Devonportissa reserviin, jolloin se luokiteltiin panssaroiduksi risteilijäksi. Alus palasi palvelukseen vuosittaisten sotaharjoitusten aikana.

*Black Prince* muutettiin 1896 satamaan sijoitetuksi koululaivaksi Queenstowniin ja se nimettiin vuonna 1903 *HMS Emeraldiksi*. Alus siirrettiin 1910 Plymouthiin, ja se nimettiin *HMS Impregnable III*:ksi liitettäessä koulutuskeskus *HMS Impregnableen*. Alus myytiin romutettavaksi 21. helmikuuta 1923.

Lähteet
-------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **HMS Black Prince (1861)**.
* Coward, B. R.: *Battleships & Battlecruisers of the Royal Navy since 1861*. Runnymede, Englanti: Ian Allan Ltd, 1986. ISBN 0-7110-1573-2. (englanniksi)
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1860–1905*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 2002. ISBN 0-85177-133-5. (englanniksi)
* Winfield, Rif: *British Warships in the Age of Sail 1817-1863 - Design, Construction, Careers and Fates*. Barnsley: Seaforth Publishing, 2014. ISBN 978-1-84832-169-4. (englanniksi)
* Ballard, G. A.: *The Black Battlefleet*. Annapolis: Naval Institute Press, 1980. ISBN 0-87021-924-3. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Gardiner, Robert s. 7
2. ↑  Winfield, Rif s. 390

*Warrior*-luokan panssarifregatit

|  |
| --- |
| *HMS Warrior* – *HMS Black Prince* |
| Edeltäjä: ei – Seuraaja: Defence-luokka |
**Matilda** (n. 1080–1118) oli Skotlannin prinsessa, josta tuli Henrik I:n puolisona Englannin kuningatar. Hän kasvoi Skotlannin hovissa vanhempinaan Malcolm III ja Skotlannin Pyhä Margaret. Skotlannissä hänestä käytettiin nimeä Edith of Dunfermline. Hänen kolmesta veljestään tuli Skotlannin kuninkaita. Hänen kummisetänsä oli Robert Curthose, Henrikin vanhempi veli.

Henrikin viettäessä pitkiä aikoja Normandiassa Matilda hallitsi käytännössä Englantia sillä aikaa. Hän rakennutti luostareita ja siltoja. Kerrotaan, että Matilda on alkuperäinen "my fair lady" lastenlaulussa "Lontoon silta romahtaa" ("London Bridge is Falling Down").

Matildalle ja Henrikille syntyi tytär, Matilde, ja poika, Vilhelm. Poika kuoli traagisessa onnettomuudessa pian äitinsä jälkeen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Edith of Dunfermline - the life of 'Matilda of Scotland' *History of Scotland*.  23.2.2018. Viitattu 15.4.2018.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
*Tämä artikkeli kertoo Britannian kuninkaallisen laivaston Burford-luokan 70-tykkisestä linjalaivasta. Muita samannimisiä aluksia on täsmennyssivulla.*

**HMS Boyne** oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1766 vesillelaskettu Burford-luokan 70-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Burford-luokka*
Alus tilattiin 13. toukokuuta 1758 Plymouthin telakalta, missä köli laskettiin 9. elokuuta. Alus laskettiin vesille 31. toukokuuta 1766 ja valmistui 8. maaliskuuta 1771. Aluksen valmistuskustannukset olivat 29 205 puntaa 5 shillinkiä ja 6 dimeä, minkä lisäksi varustamiskustannukset olivat 10 541 puntaa 1 shillinki ja 1 dime.

Palvelus
--------

Alus otettiin palvelukseen lokakuussa 1770 päällikkönään Thomas Burnett Falklandin saarten retkikuntaan. Alus lähti 3. kesäkuuta 1771 Jamaikalle, mistä se määrättiin palaamaan kotiin seuraavana vuonna.

Alus varustettiin huhtikuussa 1773 vartiolaivaksi Plymouthissa ja uudelleen vuonna 1776. Alus oli vartiolaivana vuodet 1773 ja 1774. Alus oli 22. kesäkuuta 1773 laivastokatselmuksessa Spitheadissä.

Aluksen päällikkyyden vastaanotti 1774 Broderick Hartwell ja alus lähti 23. lokakuuta Pohjois-Amerikkaan, mistä se palasi Britteinsaarille maaliskuussa 1776. Vuonna 1777 aluksen päällikkönä oli Herbert Sawyer ja se palveli Kanaalin alueella, kunnes alus lähti 24. toukokuuta 1778 Tuulensuunnansaaristoon. Alus oli St. Lucialla 14.-15. joulukuuta 1778.

Alus osallistui Grenadan taisteluun 6. heinäkuuta 1779, jolloin sen miehistöstä sai surmansa 12 ja 30 haavoittui. Vuonna 1780 aluksen päällikkönä oli Charles Cotton, jonka alaisuudessa alus osallistui Martiniquen taisteluun 17. huhtikuuta ja St. Lucian kahakoihin 15. ja 19. toukokuuta.

Alus palasi marraskuussa Britteinsaarille, missä se poistettiin palveluksesta. Alus siirrettiin marras-joukukuussa reserviin Plymouthissa, missä se romutettiin toukokuussa 1783.

Lähteet
-------

* Winfield, Rif: *British Warships in the Age of Sail 1714-1792 - Design, Construction and Fates*. Minnesota: Seaforth Publishing, 2007. ISBN 978-1-84415-700-6. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Winfield 2007 s. 57
2. 1 2 3 4 5  Winfield 2007 s. 58

*Burford*-luokan linjalaivat

|  |
| --- |
| *HMS Burford* – *HMS Dorsetshire* – *HMS Boyne* |
| Edeltäjä: *HMS Culloden* – Seuraaja: Dublin-luokka |
**Panagía Pantánassan kirkko** (kreik. Ναός της Παναγίας Παντάνασσας, *Naós tis Panagías Pantánassas*) eli *Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumisen kirkko* (Ναός της Κοιμήσεως της Θεοτόκου, *Naós tis Koimíseos tis Theotókou*) on bysanttilaisaikainen kirkko, joka sijaitsee Monastiráki-aukiolla Ateenan vanhassa keskustassa.

Kirkko on alun perin rakennettu 1000-luvulla. Nykyinen kirkko on 1600-luvulta ja kirkon torni vuodelta 1911. Kirkko oli alun perin paikalla sijainneen Pantánassan luostarin pääkirkko (*katholikon*). 1800-luvulla tehtyjen arkeologisten kaivausten ja Ateenan metron rakennustöiden vuoksi luostarista ei ole enää jäljellä muita rakennuksia, mutta se on antanut nimensä koko Monastiráki ("Pieni luostari") -aukiolle. Kirkko on omistettu Neitsyt Marialle "kaikkien kuningattarelle" sekä tämän kuolonuneen nukkumiselle.

Lähteet
-------

1. 1 2  Panagia Pantanassa *Athens Info Guide*. Viitattu 16.2.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Panagía Pantánassan kirkko** Wikimedia Commonsissa
Eibarin sijainti
**Eibar** (esp. *Éibar*) on kaupunki ja kunta Gipuzkoan maakunnassa Espanjan Baskimaalla. Kaupungissa on 27 414 asukasta (2015).

Kastilian kuningas Alfonso XI allekirjoitti kaupungin peruskirjan 1346. 1500-luvulta alkaen kaupungin pääasiallinen elinkeino on ollut aseteollisuus, erityisesti hienosti kaiverrettujen käsiaseiden valmistus. Kaupungissa on myös merkittävää terästeollisuutta. 

Kuuluja eibarilaisia ovat muun muassa konkistadori Francisco de Ibarra ja taidemaalari Ignacio Zuloaga.

Eibarin kotijalkapalloseura on Sociedad Deportiva Eibar.

Kuvia
-----

* KaupungintaloKaupungintalo
* San Andres eliza (Iglesia de San Andrés)San Andres eliza (Iglesia de San Andrés)
* Markeskua jauregia (Palacio de Markeskua)Markeskua jauregia (Palacio de Markeskua)
* Coliseo antzokia (Teatro Coliseo)Coliseo antzokia (Teatro Coliseo)
* Unzaga dorrea (Torre Unzaga)Unzaga dorrea (Torre Unzaga)
* 
*

Lähteet
-------

### Viitteet

1. 1 2  Instituto Nacional de Estadística

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Eibar**.
* Eibarin sivut (baskiksi)
* Eibarin sivut Lasonetissä (baskiksi)
*Tämä artikkeli kertoo Britannian kuninkaallisen laivaston Hunt-luokan miinantorjunta-aluksesta. HMS Brecon oli myös Hunt-luokan saattuehävittäjä.*

**HMS Brecon** (viirinumero M29) on Britannian kuninkaallisen laivaston Hunt-luokan miinantorjunta-alus. Se oli ensimmäinen kuninkaallisen laivaston naisen päällikkyydessä ollut alus, kun luutnantti Charlotte Atkinson vastaanotti aluksen päällikkyyden tammikuussa 2004.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Hunt-luokka (miinantorjunta-alus)*
Alus tilattiin Vosper Thornycroftin telakalta. Se laskettiin vesille 1978 kumminaan Kentin herttuatar ja valmistui 18. joulukuuta 1979.

Palvelus
--------

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:HMS Brecon (M29) 

Alus raivasi Falklandin sodan päätyttyä *HMS Ledburyn* kanssa kaksi Port Stanleyn edustalla ollutta miinakenttää. Samoin alus paikansi ja raivasi 1985-1991 sisaralustensa mukana Suezin kanavan ja Persianlahden alueen miinoituksia. Se liitettiin 1998 Pohjois-Irlantiin sijoitettuun laivueeseen. Alus oli 1999 vartiotehtävissä Tall Ship Racen purjealusten vieraillessa Greenockissa. 

Alus poistettiin palveluksesta 19. heinäkuuta 2005. Se otettiin helmikuussa 2008 käyttöön paikallaan olevana Jupiter Pointiin sijoitettuna koululaivana *HMS Raleighina*, jossa tehtävässä sillä koulutetaan uudet alokkaat toimimaan sotalaivalla.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1947–1995*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1995. ISBN 0-85177-605-1. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Gardiner, Robert s. 542

*Hunt*-luokan miinantorjunta-alukset

|  |  |
| --- | --- |
| Royal Navy | *HMS Atherstone* - *HMS Berkeley* - *HMS Bicester* - *HMS Brecon* - *HMS Brocklesby* - *HMS Cattistock* - *HMS Chiddingfold* - *HMS Cottesmore* - *HMS Dulverton* - *HMS Hurworth* - *HMS Ledbury* - *HMS Middleton* - *HMS Quorn* |
| Kreikan laivasto | *Europa* - *Kallisto* |
| Liettuan merivoimat | *Skalvis* - *Selis* |

|  |
| --- |
| Edeltäjä: ei edeltäjää – Seuraaja: *Sandown*-luokka |
**Kirjat Tiv'on** on kaupunki Israelin Haifan hallintoalueella. Kaupungin asukasluku vuoden 2018 lopussa oli 18 121.

Maantiede
---------

Näkymä kaupunkiin.
Paikallista katukuvaa.
Kirjat Tiv'on sijaitsee Israelin pohjoisosassa Jisreelin ja Sebulonin laaksojen välissä. Kaupungin vieressä on suurehkoja tammi- ja mäntymetsiä, sekä Beit She'arimin kansallispuisto historiallisine kohteineen. Hieman kaupungista pohjoiseen sijaitsee Basmat Tab'unin beduiinien asutuskeskus.

Historia
--------

Nykyinen Kirjat Tiv'on on muodostunut eri kaupunkeja yhdistettäessä. Kirjat Amal perustettiin vuonna 1937 työläisten asuinalueeksi. Kaupunki laajeni toisen maailmansodan jälkeen ja vuonna 1947 Keret-niminen brittiläisten sionistien sijoitusyhtiö perusti Tivon-nimisen asuinalueen hieman Kirjat Amalista pohjoiseen.

Israel itsenäistyi vuonna 1948 itsenäisyyssodan jälkeen. Tivonista kehkeytyi huomattava matkailukeskus. Tivon, Kirjat Amal ja läheinen mošav El-Ro'i yhdistettiin vuonna 1957. Vuonna 1979 alueeseen liitettiin lisäksi Kurdistanin juutalaisten perustama Kirjat Haroshet. Nykyisellään matkailun merkitys on vähentynyt ja monet paikalliset käyvät töissä Haifassa.

Väestö
------

Kirjat Tiv'onin asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 18 121. Vuonna 1969 vastaava luku oli 9 700 ja vuonna 2002 13 300.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Fred Skolnik ja Michael Berenbaum: *Encyclopaedia Judaica Volume 12 Kat-Lie*, s. 194. Thomson Gale, 2007. ISBN 978-0-02-865928-2. (englanniksi)
2. ↑  List of localities, in Alphabetical order (pdf) (Qiryat Tiv'on) Central Bureau of Statistics. Viitattu 8.9.2019. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kirjat Tiv'on** Wikimedia Commonsissa