recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Musta kieli** (engl. *Black Speech*) on kuvitteellinen kieli, joka esiintyy J. R. R. Tolkienin fantasiaromaanissa *Taru sormusten herrasta*. Quenyan ja sindarin haltiakielistä poiketen Tolkien ei kehittänyt mustaa kieltä todellisena taidekielenä juurikaan.

*Tarussa sormusten herrasta* musta kieli esiintyy lähinnä Valtasormukseen kaiverrettuna uhkaavana runokatkelmana: *Ash nazg durbatulûk, ash nazg gimbatul, ash nazg thrakatulûk agh burzum-ishi krimpatul.* Se tarkoittaa: "Yksi sormus löytää heidät, se yksi heitä hallitsee, se yksi heidät yöhön syöksee ja pimeyteen kahlitsee."

*Tarun sormusten herrasta* jälkiliitteissä kerrotaan, että musta ruhtinas Sauron kehitti mustan kielen pyrkimyksenään luoda yhteiskieli, jota kaikki hänen palvelijansa voisivat puhua keskenään. Sauronin suunnitelmat eivät kuitenkaan onnistuneet ja mustan kielen puhujien joukko jäi vähäiseksi, vaikka jotkin yksittäiset sanat päätyivätkin laajalti käyttöön örkkien muuten hyvin vaihtelevissa puheenparsissa. Esimerkkinä tästä Tolkien mainitsee sanan *ghâsh*, joka merkitsee tulta. Varsinaista mustaa kieltä puhuivat nazgûl eli sormusaaveet ja muut Sauronin alaiset päälliköt Mordorissa, sekä Sauronin kehittämä peikkorotu *olog-hai*.

Norjalainen black metal -muusikko Varg Vikernes lainasi Burzum-yhtyeensä nimen Tolkienilta: sormusrunossa esiintyvä *burzum* tarkoittaa mustalla kielellä pimeyttä.

Lähteet
-------

1. ↑  Tolkien, J. R. R.: *Taru sormusten herrasta*, s. 267. Helsinki: WSOY, 2007. ISBN 978-951-0-33337-2.
2. ↑  Tolkien, J. R. R.: *Taru sormusten herrasta*, s. 1169–1170. Helsinki: WSOY, 2007. ISBN 978-951-0-33337-2.
3. ↑  Fauskanger, Helge: Satanist (?) Uses the Black Speech *Ardalambion*. Viitattu 28.7.2010. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Orkish and the Black Speech Helge Fauskangerin Ardalambion-sivustolla
**Määräraha** on valtion, kunnan tai muun julkisyhteisön talousarviossaan tietyn menon maksamiseen varaama rahaerä.[1] Se on joko vakinainen eli vuosittain toistuva tai ylimääräinen eli tilapäinen.[2] Valtion määrärahat jaetaan kiinteisiin, arvio- ja siirtomäärärahoihin. Kiinteä määräraha tarkoittaa sellaista määrärahaa, joka ei ole arvio- eikä siirtomäärärahaa. Se on käytettävä budjettikaudella eli yleensä tietyn kalenterivuoden aikana ja rahaerä voi olla korkeintaan budjettiin merkityn suuruinen. Arviomääräraha on tarkoitettu kattamaan sellainen lakisääteinen meno, jonka suuruutta ei voida ennalta tietää. Se voidaan ylittää, jos lainsäädäntö niin määrää tai ylitys on muuten tarkoituksenmukainen. Siirtomäärärahoilla rahoitetaan muun muassa laajoja rakennushankkeita. Jos niistä jää osa käyttämättä tarkoitetulla budjettikaudella, voidaan yli jäänyt osa käyttää seuraavana vuonna.[3]

Lähteet
-------

1. ↑  *Kodin tietokeskus,* Gummerus 1988, ISBN 951-20-3269-4.
2. ↑  *Uusi tietosanakirja,* Tietosanakirja oy 1960–1966.
3. ↑  *Suomalainen tietosanakirja,* Weilin+Göös 1989–1993, ISBN 951-35-4644-6.
**Arisuo Oy** oli vuosina 1947–1981 Kaarinassa toiminut valaisintehdas, jonka tuotemerkkinä oli Aris. Valaisinten lisäksi se teki muitakin kevyitä metalli- ja muovituotteita, kuten ilmanvaihtoventtiilejä, talvirenkaiden nastoja ja letkunkiristimiä. Yritys voitti vuonna 1977 Tuottava Idea -kilpailun Aris-holkkinastalla.

Arisuo Oy:n perusti vuonna 1947 Toivo Arisuo, joka jatkoi yrityksen johdossa vuoteen 1972 saakka. 1950-luvulla yritys tunnettiin taskulampuistaan, 1960-luvulla liikkeiden valokylteistä ja 1970-luvulla monipuolisesta kotivalaisinmallistostaan, etenkin edullisista, peltirakenteisista kohde- ja työpöytävalaisimistaan. 1970-luvun alkupuolella yritys oli suurimmillaan, vei tuotantoaan etenkin saksankielisiin maihin ja työllisti parisataa ihmistä. Se käytti materiaaleinaan muoveja ja metalleja. 1970-luvulla valaisimia suunnitteli muun muassa Kai Salo, minkä lisäksi yritys ilmeisesti osti valaisinmalleja ulkomailta. 1970-luvun lopulla Arisuo teki valaisinyhteistyötä Wärtsilän omistaman Nuutajärven lasitehtaan kanssa. Vuonna 1977 Aris-holkkinasta palkittiin ensimmäisessä Tuottava Idea -kilpailussa.

1970-luvun keskivaiheilta alkaen Arisuon liiketoiminta alkoi heiketä. Vuonna 1979 osakkeiden enemmistö myytiin Enstolle, ja perusteina mainittiin myös ankara omaisuusverotus ja muu yrittäjyyden vaikeuttaminen. Pian Arisuo siirtyi Sähköliikkeiden Oy:lle, joka siirsi tuotannon Kaarinasta omistamaansa Mäntsälän Metalli Oy:öön. Arisuo Oy lopetettiin vuonna 1981.

Lähteet
-------

1. 1 2  Forth, Jonas: Five lesser known lamp manufacturers from Finland – Itsu, Valinte, Sario, Lival and Aris *Forthzine-muotoilublogi*. Viitattu 2.7.2019.
2. ↑  Jansson, Matti: Holkkinastojen valmistus Arisuo Oy:lle.  *Helsingin Sanomat*, 23.3.1976, s. 27. Näköislehden aukeama (tilaajille).
3. 1 2  Kilpailu *tuottavaidea.fi*.  2019. Viitattu 3.7.2019.
4. ↑  Tikkanen, Birgitta: Tehokkaampaa valoa.  *Helsingin Sanomat*, 31.8.1974, s. 14. Näköislehden aukeama (tilaajille).
5. ↑  Arisuo laajentanut tuotantoaan Kaarinassa.  *Helsingin Sanomat*, 4.3.1971, s. 21. Näköislehden aukeama (tilaajille).
6. ↑  Tikkanen, Birgitta: Hyvä valaisin on harvinaisuus.  *Helsingin Sanomat*, 25.3.1979, s. 20. Näköislehden aukeama (tilaajille).
7. ↑  Arisuo siirtyy lyhennettyyn työviikkoon.  *Helsingin Sanomat*, 26.11.1976, s. 31. Näköislehden aukeama (tilaajille).
8. ↑  Arisuo myytiin Enstolle.  *Helsingin Sanomat*, 18.4.1979, s. 25. Näköislehden aukeama (tilaajille).
9. ↑  Mäntsälän Metalli laajentaa.  *Helsingin Sanomat*, 16.5.1981, s. 30. Näköislehden aukeama (tilaajille).
10. ↑  Arisuo Oy lopettaa toimintansa.  *Helsingin Sanomat*, 27.4.1981, s. 23. Näköislehden aukeama (tilaajille).

Aiheesta muualla
----------------

* Teollisuusneuvos Toivo Arisuo, Kansallisbiografia, Talouselämän vaikuttajat (maksullinen artikkeli).
Arizonan sinetti (1912–)
**Arizonan sinetti** on Yhdysvaltain osavaltio Arizonan virallinen tunnus sen lipun ohella. Sinettiä käytetään muun muassa virallisten asiakirjojen todentamiseksi.

Sinettiin kuvatussa kilvessä on vuoristoinen maisema, jonka takaa nousee punainen aurinko. Vuoriston pohjalla on pato ja peltomaisemaa, ja sen etualalla seisoo kaivostyöläinen lapion ja hakun kanssa. Kilven yläosaan on kirjattu osavaltion latinankielinen motto "Ditat Deus" (suom. *Jumala rikastuttaa*). Sinetin reunoilla lukee "Great Seal of the State of Arizona" (suom.  *Arizonan osavaltion suursinetti*) ja alhaalla vuosiluku 1912, jolloin Arizonasta tuli Yhdysvaltain 48. osavaltio. Nykyinen sinetti on otettu käyttöön samana vuonna.

Aiemmat versiot
---------------

* Alkuperäinen Arizonan territorion sinettiAlkuperäinen Arizonan territorion sinetti
* Toinen territorion sinettiToinen territorion sinetti

Lähteet
-------

1. ↑  State Seals List *50states.com*. Viitattu 15.9.2021. (englanniksi)
2. ↑  List of State Seals *State Symbols USA*. Viitattu 15.9.2021. (englanniksi)

Yhdysvaltain osavaltioiden sinetit

* Alabama
* Alaska
* Arizona
* Arkansas
* Colorado
* Connecticut
* Delaware
* Etelä-Carolina
* Etelä-Dakota
* Florida
* Georgia
* Havaiji
* Idaho
* Illinois
* Indiana
* Iowa
* Kalifornia
* Kansas
* Kentucky
* Louisiana
* Länsi-Virginia
* Maine
* Maryland
* Massachusetts
* Michigan
* Minnesota
* Mississippi
* Missouri
* Montana
* Nebraska
* Nevada
* New Hampshire
* New Jersey
* New York
* New Mexico
* Ohio
* Oklahoma
* Oregon
* Pennsylvania
* Pohjois-Carolina
* Pohjois-Dakota
* Rhode Island
* Tennessee
* Texas
* Utah
* Vermont
* Virginia
* Washington
* Wisconsin
* Wyoming
Pallet Town Pokémon 4Ever -elokuvassa
**Pallet Town** on kuvitteellinen kylä Pokémon-maailman Kanto-alueella.
Kylä esiintyy Pokémon-animessa, mangassa ja peleissä. Kylän motto on "A Pure White Beginning" eli "Puhtaan valkoinen alku".

Tunnetut asukkaat
-----------------

* Ash Ketchum

Pokemon-sarjan päähenkilö. Matkustelee, mutta koti Palletissa.
* Gary Oak

Ashin kilpailija ja professori Oakin lapsenlapsi. Nykyisin isoisänsä tavoin Pokémon-tutkija.
* Professori Oak

Pokémon-tutkija, joka antaa Ashille Pikachun sarjan alussa.
* Tracey Sketchit

Animessa Tracey toimii professori Oakin assistenttina tämän laboratoriossa.
* Delia Ketchum

Ashin äiti ja Professori Oakin hyvä ystävä.
* Daisy/May Oak

Oakin lapsenlapsi ja Garyn sisko. Ei esiinny animesarjassa, mutta esiintyy peleissä ja animeen perustuvassa Electric Tale of Pikachu -mangassa. Ashin ihastus.
* Masae

Masae on Pallet Townissa asuva vanha rouva joka pyörittää kauppaa ja omaa radioasemaa Pokemon Chronicles-animaatiosarjassa.

Esiintymiset
------------

Pallet Town on aloituskaupunki Pokémon Redissä ja Bluessa, Yellow’ssa sekä Fire Redissä ja Leaf Greenissä. Siellä voi myös vierailla Goldissa ja Silverissä, Crystalissa sekä Heart Goldissa ja Soul Silverissä. Se esiintyy myös lukuisia kertoja Pokémon-mangassa ja animessa, muun muassa ensimmäisen kauden ensimmäisessä ja kolmannentoista kauden viimeisessä jaksossa.

Aiheesta muualla
----------------

* Pallet Town Bulbapediassa
**Gynaikopolis** (m.kreik. Γυναικόπολις eli Γυναικῶν πόλις, *Gynaikōn polis*; lat. *Gynaecopolis*) oli kaupunki muinaisessa Egyptissä. Se sijaitsi Ala-Egyptissä eli Niilin suistossa ja kuului Libyan/Gynaikopoliteen nomokseen.

Gynaikopolis, suomeksi "Naisten kaupunki", sijaitsi Niilin suiston länsiosassa Niilin Kanobikos-suuhaaran eli Kanopoksen suuhaaran varrella, kaakkoon Aleksandriasta. Se mainitaan oman Gynaikopoliteen nomoksensa pääkaupunkina. Tämä yhdistetään yleensä Ala-Egyptin 3. nomokseen eli Libyan nomokseen. Kaupungin asukkaasta käytettiin etnonyymiä *Gynaikopolitēs* (Γυναικοπολίτης).

Kaupunkiin liityy kuitenkin paljon epäselvyyttä, ja myös sen olemassaolo on kyseenalaistettu, sillä nimi on nähty enemmän viittauksena joihinkin tuntemattomiin olosuhteisiin kuin varsinaisena paikannimenä. Stefanos Byzantionlainen kertoo kolme eri legendaa nimen selitykseksi: 1) naiset torjuivat hyökkäyksen kaupunkiin miestensä poissaollessa; 2) naiset, joiden poikia kuningas oli kohdellut huonosti, tarttuivat aseisiin ja karkottivat kuninkaan; 3) Naukratiin miehet kärsivät kulkutaudista, ja siinä missä muiden kaupunkien asukkaat pitivät nämä loitolla, gynaikopolislaiset ottivat nämä vastaan, ja heitä alettiin kutsua naisiksi.

Epäselvyyksien vuoksi Gynaikopolis on joskus nähty toisena nimenä Anthyllan kaupungille, jonka tuotot oli korvamerkitty hovin naisten käyttöön; ja joskus se on puolestaan yhdistetty Andropoliksen ("Miesten kaupunki") kaupunkiin.

Lähteet
-------

1. ↑  Strabon: *Geografika* 17 s. 803; Stefanos Byzantionlainen: *Ethnika* sub voce Plinius vanhempi: *Naturalis historia* 5.9.
2. 1 2 3 4 5  Smith, William: "Gynaecopolis", *Dictionary of Greek and Roman Geography*. Boston: Little, Brown and Company, 1854. Teoksen verkkoversio.
3. ↑  Gynaikonpolis *Pleiades*. Viitattu 7.12.2020.
4. 1 2  Gynaikopolis *Trismegistos*. Viitattu 7.12.2020.
5. ↑  Herodotos: *Historiateos* 2.97–98.
6. ↑  Andropolis *Trismegistos*. Viitattu 7.12.2020.
7. ↑  Smith, William: "Andropolis", *Dictionary of Greek and Roman Geography*. Boston: Little, Brown and Company, 1854. Teoksen verkkoversio.
**Arizona Diamondbacks** on vuonna 1998 Major League Baseball-liigaan liittynyt ammattilaisbaseballjoukkue, joka pelaa National Leaguen Läntisessä divisioonassa. Joukkue pelaa kotiottelunsa Phoenixissa Arizonan osavaltiossa Chase Field -stadionilla. Myös nimellä D-backs tunnettu seura on voittanut yhden World Series -mestaruuden, vuonna 2001, kun se kukisti loppuottelusarjassa New York Yankeesin voitoin 4-3. Diamondbacks on nopeimmin World Seriesin voittanut seura voitettuaan mestaruuden jo neljä vuotta perustamisensa jälkeen. 

Baseballilla oli ollut pitkät perinteet Arizonassa huolimatta MLB-joukkueen puuttumisesta ennen vuotta 1998, esimerkiksi MLB-joukkueiden kevätharjoituksia oli järjestetty Arizonassa jo vuodesta 1946 lähtien. 9. maaliskuuta vuonna 1995 koripalloseura Phoenix Sunsin omistaja Jerry Colangelo sai liigan johdolta luvan perustaa laajennusjoukkueen, joka aloittaisi pelaamisen kaudella 1998. Diamondbacks sai nimensä kannattajille suunnatun nimeämiskilpailun jälkeen Yhdysvaltojen lounaisosissa ja Meksikossa esiintyvän teksasinkalkkarokäärmeen (*Crotalus atrox*) mukaan.

Merkittävimpiä joukkueen riveissä pelanneita pelaajia ovat Luis Gonzalez, jolla on hallussaan valtaosa seuran kaikkien aikojen lyöntiennätyksistä, sekä syöttäjät Curt Schilling ja suurinta osaa seuran syöttöennätyksistä hallussaan pitävä Randy Johnson. Kesällä 2010 Diamondbacks kunnioitti Gonzalezia jäädyttämällä hänen pelinumeronsa 20.
**Qix** (lausutaan [kiks]) on japanilaisen Taito-yhtiön kehittämä vuonna 1981 julkaistu kolikkopeli. Peli on käännetty useille alustoille 1980-luvun aikana ja 1990-luvun alussa. Kotitietokoneille on pelistä saatavilla monia ilmaiseksi levitettäviä versioita. Nykyäänkin on pelejä, jotka ovat saaneet vaikutteita Qix:stä kuten esimerkiksi Cubixx HD.

Pelaaminen
----------

Pelissä pelaaja ohjaa viivoja pitkin kulkevaa kursoria ja ideana on piirtää viivoja ja yhdistää ne jo olemassa oleviin pintoihin luoden kiinteitä alueita. Ideana on täyttää tietty prosenttiluku ruudusta, jotta pelaaja pääsee uuteen kenttään.

Qix on joukko sivuttain liikkuvia säteitä, jotka liikkuvat päättömästi edestakaisin ja joiden osuessa kursoriin tai keskeneräiseen viivaan pelaaja menettää *elämän*. Tämän lisäksi pelaajaa kiusaavat säpinäotukset Sparxit, jotka kulkevat reunoja pitkin ja osuessaan tuhoavat pelaajan. Sparxien lukumäärä kasvaa sitä suuremmaksi, mitä kauemmin pelaajalla menee selvittää kenttä. 

Pelaaja ei myöskään saa aikailla tai muuten keskeneräistä viivaa pitkin voi lähteä kulkemaan kipinä, joka räjäyttää kursorin. Myös tietyn ajan päästä hitaat Sparxit muuttuvat hyökkääviksi Super Sparxeiksi.

Pelin vaikeutuessa tietyissä tasoissa kohtaa useamman Qixin. Pelaaja voi tehdä nopeaa työtä yhden tapaisella pinnalla, jolloin hän ansaitsee vähemmän pisteitä. Toisen tyyppistä pintaa luodessa pelaaja kerää helpommin enemmän pisteitä, mutta kursori liikkuu hitaammin.

Vastaanotto
-----------

Mikrobitin Jukka Tapanimäki antoi pelin Game Boy -versiolle 77 pistettä sadasta.

Lähteet
-------

1. ↑  Mikrobitti 3/1991, pelikonsoliliite

Aiheesta muualla
----------------

* *Qix* Killer List of Videogamesissä (englanniksi)
* *Qix* MobyGamesissa (englanniksi)
Kaksoispohjalla varustetun irtolastialuksen poikkileikkaus aluksen leveimmältä kohdalta. Palle on kuvan oikeassa alanurkassa näkyvä kaareva osa. Palleköli on palteen keskikohdalla oleva pieni uloke. Kevyt irtolastialus tarvitsee runsaasti painolastitilaa, joka aluksen kulkiessa tyhjänä täytetään vedellä. Näin tyhjänkin aluksen syväys pysyy riittävän suurena ja potkuri pysyy veden pinnan alapuolella.  

*Hatch* = (lasti)luukku  

*Upper hopper water ballast* = kansitankki  

*Ballast* = painolasti  

*Cargo space* = ruuma  

*Tank top* = kaksoispohjan katto
**Palle** (engl. *bilge*) on aluksen pohjalaidoituksen ja sivulaidoituksen välissä oleva kaareva osa. Laivoilla tyypillinen pallesäde on 1,5–2,5 metriä. Palteen säteen suuruus vaikuttaa pallepyörteiden syntymiseen veteen ja siten vastuksen suuruuteen. Veden virratessa pienisäteisen palteen yli veden paine putoaa ja veteen syntyy pyörteitä, jotka lisäävät laivan vastusta ja saavat veden virtauksen potkuriin epätasaiseksi.

Palleköli
---------

**Palleköli** (engl. *bilge keel*) on pitkä ja ohut köli, joka sijaitsee laivan keulan ja perän välisellä keskiosalla. Palleköli sijoitetaan palteen kohdalle laivan molemmille puolille virtaviivojen suuntaisesti mahdollisimman kauaksi keinuntakeskiöstä.

Palleköli on vanha ja halpa keino vaimentaa aluksen keinuntaa, joskin se lisää aluksen kulkuvastusta. Sen pituus on yleensä 25–50 prosenttia laivan pituudesta ja se kiinnitetään 90 asteen kulmaan laivan laidoitukseen nähden. Palleköli ei saisi kuitenkaan ulottua keskiköliä syvemmälle, ettei laivan syväys suurenisi, eikä sivulaidoitusta leveämmälle, ettei aluksen leveys kasvaisi.

Palleköli

Lähteet
-------

* Merriam-Webster's Online Dictionary (*bilge* ja *bilge keel*) *merriam-webster.com*. Viitattu 1.2.2009.
**Reino Juhani Penttilä** (s. 21. huhtikuuta 1940 Nurmo) on suomalainen maanviljelijä ja osuustoimintavaikuttaja, joka on saanut maanviljelysneuvoksen arvonimen.

Penttilä syntyi maanviljelijä Reino Johannes Penttilän ja emäntä Aune Johanna Katilan perheeseen. Hän avioitui 1999 Leila Irmeli Kamusen kanssa. Kansakoulun käynyt Penttilä oli maanviljelijä Nurmossa 1961–1996 ja Penttilän Broiler/Larvatalon Broiler Oy:n palveluksessa 1970–2005. Hän oli Osuusteurastamo Itikan ja sitä seuranneen Atrian pitkäaikainen ylin päättäjä, vuodesta 1982 aina vuoteen 2005 asti. Itikan hallintoneuvoston jäsen Penttilä oli 1966–2005 ja puheenjohtaja 1982–2005 ja Itikka-Lihapolar Oy:n eli sittemmin Atria Oyj:n ja Atria Yhtymä Oyj:n hallituksen puheenjohtaja 1991–2005. Penttilä oli myös muun muassa Tuottajain Lihakeskuskunnan hallintoneuvoston jäsen 1982–1991 ja puheenjohtaja 1988–1990 ja Keskinäisen vahinkovakuutusyhtiö Tapiolan hallintoneuvoston jäsen 1994–2006 ja puheenjohtaja 2005–2006. Hänellä oli lisäksi useita muita osuustoiminnallisia ja maatalousalan järjestöjen luottamustehtäviä. Maanviljelysneuvoksen arvonimen Pnttilä sai 2000.

Lähteet
-------

1. 1 2  Henttinen, Annastiina: Maanviljelysneuvos Reino Penttilä (1940–). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 20.5.2010. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 5.6.2023.
2. ↑  70-vuotias. Ruuan saannista ollaan liian huolettomia.  *Maaseudun Tulevaisuus*, 21.4.2010, nro 45, s. 21. Kansalliskirjasto. Viitattu 5.6.2023.
**Hal Pereira** (29. huhtikuuta 1905 Chicago, Illinois – 17. joulukuuta 1983 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen elokuvalavastaja. Hän aloitti teatterilavastajana kotikaupungissaan ja päätyi elokuvalavastajaksi Paramount Picturesin palvelukseen suunniteltuaan 1930-luvun lopulla yhtiön elokuvateattereiden sisustuksen. Pereira sai parhaan lavastuksen Oscar-palkinnon vuonna 1955 valmistuneesta elokuvasta *Tatuoitu ruusu*, jonka lisäksi hän oli 22 kertaa Oscar-ehdokkaana. Pereira jätti Paramountin 1968, jonka jälkeen hän toimi konsulttina veljelleen arkkitehti William L. Pereiralle.

Lähteet
-------

1. ↑  Erickson, Hal: Hal Pereira Rovi. Viitattu 11.6.2011. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Elonet

 |

 |
**Suomen Nairobin-suurlähetystö** on Suomen ulkomainen edustusto Kenian pääkaupungissa Nairobissa. Edustustoa on 1. syyskuuta 2021 lähtien johtanut suurlähettiläs Pirkka Tapiola.

Suurlähetystö on sivuakkreditoitu Eritreaan, Seychelleille, Somaliaan ja Ugandaan. Lisäksi Nairobin suurlähetystö toimii Suomen pysyvänä edustustona YK:n asuinyhdyskuntaohjelmassa (UN-Habitat) ja ympäristöohjelmassa (UNEP).

Addis Abeban suurlähetystössä toimiva suurlähettiläs toimi aiemmin Nairobissa sivuakkreditointina. Vuonna 1974 perustettiin Nairobiin väliaikaisen asiainhoitajan johtama edustusto, joka toimi Etiopiassa toimineen suurlähettilään alaisuudessa. Vuonna 1977 Unto Tanskanen aloitti Suomen ensimmäisenä suurlähettiläänä Nairobissa.

Katso myös
----------

* Luettelo Suomen diplomaattisista edustajista Afrikassa

Lähteet
-------

1. 1 2  Nairobin-suurlähetystö Suomen suurlähetystö, Nairobi. Viitattu 23.7.2023.
2. ↑  Suurlähettiläät Berniin, Hanoihin, Nairobiin ja Teheraniin  12.2.2021. Valtioneuvosto. Viitattu 23.7.2023.
3. ↑  YK Nairobissa Suomen suurlähetystö, Nairobi. Viitattu 23.7.2023.
4. ↑  Edustautumisen historia Keniassa Suomen suurlähetystö, Nairobi. Viitattu 23.7.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Suomi ulkomailla: Kenia (finlandabroad.fi)
* Suomen edustustot ulkomailla (um.fi)
**Suomen Metsätieteellinen Seura** (SMS) on 30. huhtikuuta 1909 perustettu seura, jonka tarkoituksena on edistää Suomen metsäntutkimusta. Seuran ensimmäisenä puheenjohtajana toimi tuolloinen Metsähallituksen ylijohtaja Peter Woldemar Hannikainen.

Seura toimii metsäntutkimuksen alalla työskentelevien tutkijoiden ja myös tutkimuksesta kiinnostuneiden henkilöiden yhdyssiteenä. Seuralla on noin 500 varsinaista jäsentä ja lisäksi suomalaisia ja ulkomaisia kunniajäseniä. Monet yhteisöt ovat seuran kannattajajäseniä. 

Toimintaorganisaatioon kuuluvat jäsenkokousten lisäksi aihekeskeisesti kokoontuvat yksiköt: Itä-Suomen metsäntutkimusseura, Metsäbiologian kerho, Metsäekonomistiklubi, Metsäteknologisen tutkimuksen yhteistyöelin ja Taksaattoriklubi.

Seuralla on myös oma kirjasto, jonne tulee vuosittain tuhatkunta julkaisua eri puolilta maailmaa. Seura jakaa myös apurahoja nuorille metsäntutkijoille ja palkitsee parhaat pro gradu -tutkielmat.

Julkaisutoiminta
----------------

Seura julkaisee metsäntutkimuksen tuloksia. Seura on julkaissut englanninkielistä Silva Fennicaa vuodesta 1926 ja siihen sulautettua *Acta Forestalia Fennica* -julkaisua vuosina 1913–1999. Vuonna 1994 yhdistettiin Seuran ja Metsäntutkimuslaitoksen tieteellinen julkaisutoiminta, jolloin seurasta tuli myös Metsätieteellisen aikakauskirjan (siihen asti *Folia Forestalia*) julkaisija. Edellisten lisäksi seuran julkaisuihin on kuulunut metsäntutkimusta esitteleviä ja tukevia julkaisuja ja metsäterminologisia sanakirjoja.

Lähteet
-------

* Suomen Metsätieteellinen Seura: *Suomen Metsätieteellinen Seura* -esite
* Suomen Metsätieteellinen Seura

### Viitteet

1. ↑  Laati, Iisakki: *Mitä Missä Milloin 1951*, s. 137. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Otava, 1950.
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑  Acta Forestalia Fennica (Helda-julkaisuarkistossa)
6. ↑  Folia Forestalia (Jukuri-julkaisuarkistossa)
Palleropilvi, tässä *Cirrocumulus undulatus*
Palleropilvi, tässä *Cirrocumulus stratiformis*
**Palleropilvi** (*Cirrocumulus, Cc*) on kumpumaisista palleroista koostuva, valkoinen tai läpikuultava yläpilvi. Sen pallerot ovat syntyneet siksi, koska sen kehittyessä ilma on melko epävakaa. Se voi muodostua myös muiden yläpilvien kuten harso- tai untuvapilvien paksuuntuessa tai hajoavan hahtuvapilven noustessa alempaa korkeammalle. Palleropilviä ilmaantuu usein lämpimän rintaman tulon myötä, jolloin ilman kosteus on lisääntynyt korkealla. Palleropilvien ilmaantuminen ei kuitenkaan yleensä aiheuta säässä muutoksia.

Palleropilven alareuna on yli viidessä kilometrissä. Palleropilviä voi esiintyä erillisinä pieninä kokonaisuuksina tai laaja-alaisena lauttana, joka kattaa taivaasta alle puolet. Niissä voi olla aaltoja ja tasaisia alueita sekä kennomaisia tai vallinharjamaisia rakenteita, ja niiden osat ovat usein tasaisen kokoisia. Yksittäiset pallerot ovat suunnilleen ojennetun käden pikkurillin levyisiä. Palleropilvissä ei ole varjoja.

Jaottelu
--------

* Lajit:
	+ *Cirrocumulus stratiformis* Cc str, kerrosmainen
	+ *Cirrocumulus lenticularis* Cc len, mantelimainen
	+ *Cirrocumulus castellanus* Cc cas, vallinharjamainen
	+ *Cirrocumulus floccus* Cc flo, kokkareinen
* Muunnokset:
	+ *Cirrocumulus undulatus* Cc und, aaltomainen
	+ *Cirrocumulus lacunosus* Cc lac, kennomainen, pilviläikkien välissä aukkoja
* Lisäpiirteet:
	+ *Cirrocumulus virga* Cc vir, sadejuovia
	+ *Cirrocumulus mammatus* Cc mam, utaremaisia, alaspäin roikkuvia muotoja

Lähteet
-------

* William J. Burroughs, Bob Crowder, Ted Robertson, Eleanor Vallier-Talbot, Richard Whitaker: *Sää, Ihmeellinen luonto*. Jyväskylä Helsinki: Gummerus, 1998. ISBN 951-20-5236-9.
* Vartiainen, Juha: *Suuri pilvikirja*. Helsinki: Readme.fi, 2013. ISBN 978-952-220-669-5.

### Viitteet

1. 1 2  Vartiainen 2013, s. 83.
2. ↑  Burroughs et al. 1998, s. 216.
3. ↑  Karttunen, Hannu & Koistinen, Jarmo & Saltikoff, Elena & Manner, Olli: *Ilmakehä, sää ja ilmasto*, s. 474–476. Helsinki: Ursa, 2008. ISBN 978-952-5329-61-2.

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Palleropilviä**.
**Lachlan Morton** (s. 2. helmikuuta 1992 Port Macquarie) on australialainen maantiepyöräilijä ja maastopyöräilijä, joka ajoi heinäkuun 2022 loppuun saakka EF Education–EasyPost -joukkueessa. Hänen ammattilaisuransa isoin saavutus on etappikilpailu Tour of Utahin voitto vuonna 2016.

2021 Alt Tour
-------------

Vuonna 2021 Morton suoritti "Alt Tour" -haasteen, jossa hän ajoi yksin ilman ulkoista huoltoa siirtymät mukaan lukien saman reitin kuin vuoden 2021 Ranskan ympäriajossa. Morton lähti matkaan Ranskan ympäriajon ensimmäisen etapin alkamispäivänä 26. kesäkuuta Bretagnesta. Mortonin reittiin sisältyi etappien väliset siirtymät joten kokonaisuudessaan matkaa kertyi 5 510 kilometriä, kun tavallisen Ranskan ympäriajon pituus tuona vuonna oli 3 383 kilometriä. Päivittäisellä ajamisella Mortonilla kului matkaan 18 päivää ilman yhtäkään lepopäivää, kun tavallisen Ranskan ympäriajon kesto oli 21 kilpailupäivää ja kaksi lepopäivää. Morton saapui maaliin Pariisiin 13. heinäkuuta, eli viisi päivää aiemmin kuin itse kilpailijat. Nousumetrejä Mortonille kertyi 42 200 metrin sijasta 65 500. Morton nukkui matkallaan teltassa ja hoiti polkupyörän huollon sekä ruokahuollon itse.

Saavutuksia
-----------

Lähteet: Peo Cycling Stats, Cycling Archives

2010
Tour de l'Abitibi, kokonaiskilpailun sekä 3. (aika-ajo) ja 6. etapin voitto
2012
Tour de la Guadeloupe, nuorten kilpailun voitto
2013
Tour of Utah, nuorten kilpailun ja 3. etapin voitto
USA Pro Challenge, nuorten kilpailun voitto
2016
Tour of the Gila, kokonaiskilpailun ja 1. etapin voitto
Tour of Utah, kokonaiskilpailun sekä 3. ja 7. etapin voitto
Tour of Hokkaido, 3. etapin voitto
2017
Kalifornian ympäriajo, nuorten kilpailun voitto
2019
Tour of Utah, 5. etapin voitto

Lähteet
-------

1. 1 2  Lachlan Morton procyclingstats.com. Viitattu 9.1.2022. (englanniksi)
2. ↑  Lachlan Morton has beaten the Tour de France to Paris by five days  13.7.2021. cyclingtips.com. Viitattu 14.7.2021. (englanniksi)
3. ↑  Lachlan Morton *cyclingarchives.com*. Viitattu 9.1.2022. (englanniksi)
**Mariana Duque Mariño** (s. 12. elokuuta 1989 Bogotá) on kolumbialainen tennispelaaja.

Duque Mariño on sijoittunut parhaimmillaan WTA-maailmanlistalla kaksinpelissä sijalle 66 lokakuussa 2015. Hän on voittanut yhden WTA-turnauksen kaksinpelissä. Se tapahtui helmikuussa 2010 hänen kotikaupungissaan Bogotássa, kun hän voitti loppuottelussa Angelique Kerberin. Nelinpelissä hän on saavuttanut myöskin yhden WTA-turnausvoiton.

Duque Mariño pääsi Ranskan avointen junioriturnauksen finaaliin heti ensimmäisessä Grand Slam -turnauksessaan. Matkalla finaaliin hän voitti muun muassa kymmenenneksi sijoitetun Ksenija Pervakin ensimmäisellä kierroksella ja junioreiden ykköspelaajan Anastasija Pavljutšenkovan välierässä. Finaalissa Ranskan Alizé Cornet voitti hänet kolmen erän ottelussa. Ammattilaistasolla Ranskan avoimissa 2009 hän voitti ensimmäisellä kierroksella 26:nneksi sijoitetun Anna Tšakvetadzen kolmessa erässä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Mariana Duque-Mariño *Women's Tennis Association*. Viitattu 10.4.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Mariana Duque Mariño WTA:n sivuilla (englanniksi)
**Marie-Pier Préfontaine** (s. 18. lokakuuta 1988 Sainte-Agathe-des-Monts, Québec) on kanadalainen alppihiihtäjä.

Préfontaine teki debyyttinsä alppihiihdon maailmancupissa Aspenissa 28. joulukuuta 2006. Hänen paras sijoituksensa maailmancupissa on yhdeksäs sija suurpujottelusta, jonka hän saavutti sekä Zwieselissä tammikuussa 2011 että Beaver Creekissä joulukuussa 2013. Kanadan-mestaruuskilpailuissa Préfontaine on saavuttanut kultaa suurpujottelussa vuonna 2014 ja hopeaa supersuurpujottelussa (2008), suurpujottelussa (2010, 2013) sekä syöksylaskussa (2014).

Préfontaine osallistui Vancouverin olympialaisissa 2010 suurpujotteluun, jossa hän oli 29:s. Garmisch-Partenkirchenin MM-kisoissa 2011 hän oli sekä supersuurpujottelussa että suurpujottelussa 24:s. Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 Préfontaine sijoittui supersuurpujottelussa 28:nneksi ja Sotšin olympialaisissa 2014 samassa lajissa 20:nneksi. Vailin / Beaver Creekin MM-kilpailuissa 2015 Préfontaine saavutti hopeaa joukkuekilpailussa. Suurpujottelussa hän sijoittui 27:nneksi.

Préfontaine ilmoitti uransa lopettamisesta toukokuussa 2016.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Marie-Pier Préfontaine Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
2. ↑  Nation Team Event fis-ski.com. Viitattu 13.2.2015. (englanniksi)
3. ↑  Marie-Pier Préfontaine hangs up skis after 10 years on national team *www.cbc.ca*. Viitattu 17.5.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Marie-Pier Préfontainen kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Marianela González vuonna 2016.
**Marianela González Álvarez** (s. 23. heinäkuuta 1978 Caracasissa, Venezuelassa) on venezuelalainen näyttelijä. Hänen tunnetuin roolinsa on Pandora Villanueva televisiosarjassa *Tuhkimotarina*.

Marianela on syntyjään Marianela González Álvarez. Hänen hiuksensa ja silmänsä ovat ruskeat ja hän on 170 cm pitkä. Hänen vanhempansa ovat María del Carmen Álvarez "Carmencho" ja José Rafael González. Marianelan sisaren nimi on María Alejandra. Marianelan isä José on lentäjä ja hänen ammattinsa kautta Marianelalla ja hänen sisarellaan on ollut mahdollisuus kiertää maailmaa.

Marianela on oikeassa elämässään hyvä ystävä näyttelijä Aileen Celesten kanssa. He ovat tähän mennessä näytelleet yhdessä neljässä telenovelassa: *La Niña de mis Ojos*, *Mi Gorda Bella*, *Por todo lo Alto* sekä *Nadie me dira como quererte*.

Televisiosarjat
---------------

* *La calle de los sueños*
* *Carissima*, (2001, Marni Zurli)
* *La niña de mis ojos*, (2001, Mariana Aguirre)
* *Mi Gorda Bella*, (2002–2003, Pandora Villenueva)
* *La Estrambotica Anastasia*, (2004, Maria Gracia)
* *Ser bonita no basta*, (2005, Esmeralda Falcón)
* *Por todo lo alto*, (2006, Anabela Marcano)
* *Cameleona*, (2007, Mercedes Luzardo)
* *Nadie me dirá cómo quererte*, (2008, María Eugenia)

Aiheesta muualla
----------------

* Marianela González Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Robin Woodsin ja hänen vaimonsa Henrietan hautakivi Worcesterin tuomiokirkon yhteydessä.
**Robert "Robin" Woods** (1914–1997) oli brittiläinen anglikaanisen kirkon pappi, joka toimi Worcesterin piispana vuosina 1971–1981.

Woods sai pappisvihkimyksen syyskuussa 1939. Toisen maailmansodan aikaan hän palveli sotilaspastorina. Myöhemmin hän työskenteli arkkidiakonina Singaporessa ja Sheffieldissä. Vuonna 1962 Woods siirtyi kuningatar Elisabet II:n kutsusta "Windsorin dekaaniksi" eli Windsorin linnassa sijaitsevan Pyhän Yrjön kappelin hengelliseksi johtajaksi. Hän toimi tässä tehtävässä lähes kymmenen vuotta.

Windsorissa Woods tutustui Britannian kuningasperheeseen ja ystävystyi erityisesti kuningattaren puolison, prinssi Philipin kanssa. Woods ja Philip perustivat yhdessä linnan alueelle St. George’s House -nimisen oppimiskeskuksen, johon pappien ja muiden yhteiskunnallisten toimijoiden oli mahdollista kokoontua keskustelemaan sekä uskonnollisista että maallisista aiheista. St. George’s House avattiin lokakuussa 1966.

Woods lähti Windsorista Worcesterin piispaksi vuonna 1971 ja jäi eläkkeelle vuonna 1981.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Hubbard, Lauren: Who Was Prince Philip’s Friend Robin Woods, the Dean of Windsor? *Town & Country*.  30.11.2019. Viitattu 10.3.2022. (englanniksi)
2. ↑  Lacey, Robert: *The Crown. Political Scandal, Personal Struggle and the Years that Defined Elizabeth II*, s. 209. London: Blink, 2020. ISBN 978-1-78870-182-2. (englanniksi)
3. ↑  Lacey 2020, s. 209–211.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
**Ljubov Mihailovna Gurina** (ven. Любовь Михайловна Гурина, s. 6. elokuuta 1957 Matuškino, Kirovin alue) on venäläinen keskimatkojen juoksija, joka uransa aikana edusti myös Neuvostoliittoa ja Itsenäisten valtioiden yhteisöä.

Gurina saavutti Helsingin MM-kilpailuissa 1983 hopeaa 800 metrin juoksussa ajalla 1.56,11. Hän sai samalla matkalla pronssia Stuttgartin EM-kilpailuissa 1986 ajalla 1.57,73 ja Rooman MM-kilpailuissa 1987 ajalla 1.55,56. Soulin olympialaisissa 1988 hän karsiutui 1 500 metrin alkuerissä.

Gurina voitti sisäratojen Euroopan-mestaruuden 800 metrillä Glasgow'ssa 1990 ajalla 2.01,63. Splitin EM-kilpailuissa hän oli samalla matkalla seitsemäs. Hän sijoittui Sevillan sisäratojen MM-kilpailuissa 1991 800 metrillä neljänneksi ja Barcelonan olympialaisissa 1992 kahdeksanneksi.

Gurina saavutti Stuttgartin MM-kilpailuissa 1993 hopeaa 800 metrillä ajalla 1.57,10. Hän voitti samalla matkalla Euroopan-mestaruuden Helsingissä 1994 ajalla 1.58,55. Hän oli Göteborgin MM-kilpailuissa 1995 800 metrillä seitsemäs.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

### Ulkoradat

| *Matka* | *Aika* | *Paikka* | *Päivä* |
| --- | --- | --- | --- |
| 800 m | 1.55,56 | Rooma | 31. elokuuta 1987 |
| 1 000 m | 2.32,97 | Villeneuve-d'Ascq | 2. heinäkuuta 1993 |
| 1 500 m | 4.02,47 | Monaco | 2. elokuuta 1994 |

### Sisäradat

| *Matka* | *Aika* | *Paikka* | *Päivä* |
| --- | --- | --- | --- |
| 800 m | 1.59,21 | Moskova | 14. helmikuuta 1990 |

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Lyubov Gurina *sports-reference.com*.  Arkistoitu 17.12.2012. Viitattu 21.8.2015. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Ljubov Gurina Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
3. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Athletics - Lyubov GURINA *the-sports.org*. Viitattu 21.8.2015. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Otto Andersin** (11. marraskuuta 1866 Jyväskylä – 30. lokakuuta 1940 Pori) oli suomalainen kirjakustantaja. Hänen vanhempansa olivat jyväskyläläinen kirjakauppias ja farmaseutti Karl Ulrik Andersin (1826–1875) ja Jyväskylän kihlakunnantuomari Johan Ticcanderin tytär Maria Elisabet Ticcander.

Elämä ja ura
------------

Andersin toimi Porissa latojana vuonna 1893, ja ostettuaan 1895 kauppias Liinaharjalta yhdessä O. Grönroosin kanssa *Porilainen*-kirjapainon 9 000 markalla hän siirtyi julkaisemaan myös kirjoja.

Andersin aloitti kirjakustannustoiminnan 1800-luvun lopussa. Hän yhdisti kustantamoon oman kirjapainon 1895. Yritys julkaisi pääasiassa halpaa kansankirjallisuutta, seikkailuja ja viihdettä, mutta myös hengellistä kaunokirjallisuutta, kuten John Bunyanin, Joseph Holt Ingrahamin, W. Melvillen ja Flora Annie Steelin teoksia. Andersin osti myös toimintansa lopettavien kustannusliikkeiden jäännösvarastoja. Hän ei yleensä ottanut julkaisuista uusintapainoksia. Tekijänimiä ovat Conan Doyle ja "Texas Jack", joilta hän julkaisi kertomuksia. Lisäksi hän julkaisi Henry Rider Haggardin, J. K. Jeromen, Clifford Halifaxin, Arthur Morrisonin, Fred Wilkensin ja Richard Marshin romaaneja, yhden jokaiselta kirjoittajalta..

Vuodesta 1897 Andersin julkaisi *Kansalainen*-sanomalehteä Porissa. Kahdesti viikossa ilmestyvä lehti oli myynnissä Andersinin paperikaupassa.

Otto Andersin julkaisi Porissa suomenkielistä kirjallisuutta. Hänen julkaisemiaan kirjailijoita olivat W. F. Ilmoni, Arthur Conan Doyle, Felix Borg, Hedwig Courths-Mahler, Alexandre Dumas vanhempi, Johan Olof Åberg, Juho Rännäri, Frans Lehto, Toimi Juuti, Emanuel Törmälä, Ilmari Kianto, K. Jaakkola, J. A. Saivo, Eugène Sue, T. W. Paavonkallio, Kosti Lahti, Ferenc Herczeg, Lauri Soini, Heinrich Zschokke ja Émile Zola.

Lähteet
-------

1. ↑  Kuolinilmoitus : Otto Andersin.  *Helsingin Sanomat*, 1.11.1940, s. 2. HS Aikakone (vain tilaajille). Viitattu 4.3.2018.
2. ↑  Hans Andersin: *Andersin, itäsuomalainen virkamiessuku*. Toim. & Erik Anttinen. Sukuyhdistys kruununvouti Erik Andersinin jälkeläiset ry, 2007. ISBN 952-91-1720-5. Teoksen verkkoversio (viitattu 23.8.2011).
3. ↑  Porilainen 9.6.1893 Kansalliskirjasto. Viitattu 24.8.2011.
4. ↑  Wasa Tidning 29.11.1895 Kansalliskirjasto. Viitattu 24.8.2011.
5. ↑  Urpo Kovala, Väliin lankeaa varjo. Angloamerikkalaisen kaunokirjallisuuden välittyminen Suomeen 1890–1939, s. 94, 120 Jyväskylän yliopisto, Nykykulttuurin tutkimuslaitos 1992
6. ↑  Wasa Tidning 12.10.1897 Kansalliskirjasto. Viitattu 24.8.2011.
7. ↑  Kansalainen 20.2.1897 Kansalliskirjasto. Viitattu 24.8.2011.
8. ↑  Kirjasampo *kirjasampo.fi*. Viitattu 23.8.2011.
Ljuba Welitsch Sofiassa, toukokuu 1934
**Ljuba Welitsch** (oik. *Veličkova*; bulg. Люба Величкова, 1. huhtikuuta 1913 Borissovo – 2. syyskuuta 1996 Wien) oli bulgarialainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano.

Welitsch opiskeli vuodesta 1932 Sofiassa Georgi Zlatev-Tšerkinin johdolla. Opiskeluaikanaan hän lauloi kuoron jäsenenä Sofian oopperassa. Debyyttinsä hän teki pienessä roolissa Gustave Charpentierin *Louisen* esityksessä siellä vuonna 1934. Vuodesta 1935 Welitsch täydensi opintojaan Theo Lierhammerin johdolla Wienissä; hän valmistui vuonna 1937. Ensimmäisenä pääroolinaan hän tulkitsi Neddan osan Ruggero Leoncavallon *Pajatsossa* vuonna 1936 Grazin oopperassa, jossa lauloi vuoteen 1940. Welitsch alkoi uransa edetessä laulaa myös raskaampia rooleja, kuten Sentan ja Aidan osat.

Vuonna 1944 Welitsch esiintyi Richard Straussin *Salomen* nimiroolissa säveltäjän itsensä Wienin Volksoperissa johtamassa esityksessä. Hän tulkitsi saman roolin myös myöhemmin Straussin 80-vuotisjuhlallisuuksien yhteydessä. Vuonna 1946 Welitsch liittyi Wienin valtionoopperan palvelukseen, ja vuonna 1947 hän teki Covent Garden -debyyttinsä Salomen roolissa. Myös Metropolitan-debyyttinsä hän teki Salomen roolissa vuonna 1949 samassa esityksessä, jossa kapellimestari Fritz Reiner teki oman Metropolitan-debyyttinsä. Welitsch alkoi 1950-luvulla jälleen esiintyä pienemmissä, myös koomisissa rooleissa. Vuonna 1959 hän teki jäähyväisesiintymisensä Wienin valtionoopperassa Werner Egkin teoksessa *Der Revisor*. Hän teki vielä 1972 paluun Metropolitan-oopperaan Herttuattaren koomisessa puheosassa Gaetano Donizettin *Rykmentin tyttäressä*. Lisäksi Welitsch pysyi aktiivisena Wienin Volksoperissa, jossa lauloi toistuvasti vielä vuoteen 1981. Hän teki myös elokuvaesiintymisiä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Ljuba Welitsch AllMusic
2. 1 2 3 4 5 6  Ljuba Welitsch Naxos


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Belgia
* Yhdysvallat
* Latvia
* Tšekki
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
	+ 2

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* BMLO
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Ljubov Rafailovna Kabo** (ven. Любо́вь Рафаи́ловна Кабо́, 4. elokuuta 1917 Moskova – 29. marraskuuta 2007 Moskova) oli venäläinen kirjailija.

Ljubov Kabo valmistui Moskovan pedagogisesta instituutista ja työskenteli opettajana Bessarabiassa. Hänen teoksensa kuvaavat etupäässä koulun ja opettajien elämää. Niistä tunnetuin on "Moskovan koulussa" (*V trudnom pohode*, 1956), jonka aiheena ovat Stalinin aikana syntyneet koulupedagogiikan vääristymät. Vuonna 1997 ilmestyi romaani *Rovesniki Oktjabrja* ("Lokakuun ikätoverit"), joka kuvaa neuvostonuorisoa vuosina 1929–1941.

Suomennettu teos
----------------

* *Moskovan koulussa: romaani*. Suom. Juhani Konkka. Jyväskylä: Gummerus, 1958.

Lähteet
-------

1. ↑  Kasack, Wolfgang: *Entsiklopeditšeski slovar russkoi literatury s 1917 goda*, s. 329. London: Overseas Publications Interchange, 1988. ISBN 0-903868-73-3.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Latvia
* Tšekki

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Pallo-Sepot 44** (**PS-44**) on valkeakoskelainen jalkapalloseura, joka perustettiin vuonna 1944. Se pelasi Suomen kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Kakkosessa viimeksi vuonna 2003. Vuonna 2021 seura siirsi Läntisen B-alueen Kolmosen sarjapaikan FC Haka junioreiden hallintaan kaudesta 2021 lähtien. Pelaajapulan vuoksi Pallo-Seppojen sarjapaikka siirtyi vuonna 2022 kokonaisuudessaan FC Haka-junioreiden hallintaan, eikä seuralla siten ole joukkuetta tai seuratoimintaa kaudella 2022.

Pallo-Seppojen tunnetuimpia puheenjohtajia oli Veli Leskinen, joka toimi 1930-luvulla A-maajoukkueen kapteenina ja 1940-luvulla Hakan SM-sarjaan nostaneessa joukkueessa.

Seppoja pidetään Hakan sisarseurana, jonka tunnetuin pelaaja on UPM:n entinen toimitusjohtaja, vuorineuvos Juha Niemelä. Juhani Peltonen ja Martti Halme valmensivat Pallo-Seppoja 1970-luvulla, jolloin joukkueessa pelasi muun muassa Mauri Paavilainen.

Pallo-Seppojen peliasun värit ovat punainen ja musta. Seppojen valmentajina toimivat Pekka Lingman ja Pasi-Pekka Mäkinen. Joukkue pelaa kotipelinsä Apian urheilupuistossa.

Lähteet
-------

1. ↑  Pallo-Sepot 44 PS-44.fi.  Arkistoitu 26.1.2021. Viitattu 16.9.2020.
2. ↑  Pallo-Sepot 44 ja FC Haka juniorit yhteistyösopimus Pallo-Sepot 44.  Arkistoitu 5.12.2021. Viitattu 5.12.2021.
3. ↑  Pallo-Sepot 44 (etusivu) Pallo-Sepot 44.  Arkistoitu 27.2.2022. Viitattu 27.2.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Seuran sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Topologiassa **retrakti** kutistaa koko avaruuden aliavaruudelleen. **Deformaatioretrakti** on kuvaus, jonka ideana on kutistaa avaruus aliavaruudelleen jatkuvalla tavalla.

Formaali määritelmä
-------------------

Olkoon *X* topologinen avaruus ja *A* *X*:n aliavaruus *X*. Jatkuva kuvaus {\displaystyle r:X\to A} on *retrakti* jos *r*:n rajoittuma *A*:han on *A*:n identtinen kuvaus*A*, eli {\displaystyle r(a)=a} kaikilla *A*:n alkioilla *a*. Huomaa, että retraktio kuvaa *X*:n surjektiivisesti *A*:lle. Tällöin *A*:ta sanotaan *X*:n **retrektiksi**.

Jatkuva kuvaus {\displaystyle d:X\times [0,1]\to X} on **deformaatioretrakti** jos kaikilla *X*:n alkioilla *x*, *A*:n alkioilla *a*, ja välillä [0, 1] olevalla reaaliluvulla *t* on voimassa,

{\displaystyle d(x,0)=x}
{\displaystyle d(x,1)\in A}
{\displaystyle d(a,t)=a}.
Siten deformaatioretrakti on homotopia *X*:n identtisen kuvauksen ja *X*:n retraktin *A*:lle väillä. *A*:ta kutsutaan *X*:n deformaatioretraktiksi.

Huomaa, että vaikka homotopia on kuvausten välinen ekvivalenssirelaatio, deformaatioretrakti ei ole avaruuksien välinen ekvivalenssirelaatio. Yleensä derofmaatioretraktissa avaruus kutistuu toisen avaruuden osajoukoksi. Kuitenkin deformaatioretrakti on siinä mielessä samantapainen käsite kuin homotopiaekvivalenssi, että kaksi avaruutta ovat homotopiaekvivalentteja keskenään jos ja vain jos kumpikin avaruus muuntuu deformaatioretraktissa samaksi avaruudeksi. Tämä on ekvivalenssirelaatio.

Jokainen topologinen avaruus, joka voidaan muuntaa deformaatioretraktilla pisteeksi on kutistuva. Kutistuvuus on kuitenkin heikompi ehto kuin deformaatioretrakti, sillä on olemassa kutistuvia avaruuksia, joita ei voida muuntaa pisteeksi deformaatioretraktin avulla.
**Otto Arvid Ferdinand Sirelius** (23. huhtikuuta 1818 Hirvensalmi – 20. maaliskuuta 1892 Tampere) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri.

Sireliuksen vanhemmat olivat kirkkoherra Fredrik Ferdinand Sirelius ja Anna Sofia Rusdahl ja puoliso vuodesta 1851 vapaaherratar Maria Stackelberg. Heidän pojastaan Otosta tuli jalkaväenkenraali ja Leosta kenraalimajuri ja kuvernööri. Otto Arvid Ferdinand Sirelius tuli ylioppilaaksi Porvoon lukiosta 1836 ja opiskeli Pietarin sotilasopetuslaitoksissa 1836–1839. Hänet määrättiin 1839 nuoremmaksi aliupseeriksi Henkivartioväen Suomen tarkk’ampujapataljoonaan, missä hänet korotettiin 1844 vanhemmaksi aliupseeriksi. Vuonna 1846 Sirelius ylennettiin vänrikiksi ja siirrettiin palvelukseen Kaukasian tarkk’ampujapataljoonaan. Aliluutnantiksi ylennettynä hänet siirrettiin seuraavana vuonna Orjolin, kenraalisotamarsalkka, Varsovan ruhtinas, kreivi Paskevitš-Erivanskin jalkaväkirykmenttiin. Sirelius erosi sotapalveluksesta huhtikuussa 1848, mutta palasi takaisin 1852 ja määrättiin palvelukseen Käkisalmen jalkaväkirykmenttiin. Krimin sodan alettua hänet siirrettiin 1853 Usmaniin Tambovin kuvernementtiin, missä käydyissä taisteluissa hän haavoittui vuoden 1854 alussa. Huhtikuussa hänet siirrettiin Tšesmenskin invalidilaitoksen osastopäälliköksi ja vuoden kuluttua sieltä ns. komissariaattikouluun. Hänet ylennettiin luutnantiksi 1858 ja hän palveli Pietarissa aina vuoteen 1866. Kapteeniksi Sirelius ylennettiin 1873. Pähkinälinnan linnoituksessa hän palveli vuoteen 1879, jolloin hänet siirrettiin everstiluutnanttina takaisin Pietariin. Eron sotapalveluksesta Sirelius sai kenraalimajurina vuonna 1891.

Lähteet
-------

1. 1 2  Otto Arvid Ferdinand Sirelius *Suomalaiset kenraalit ja amiraalit Venäjän sotavoimissa 1809–1917*. Biografiakeskus, Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. (Viitattu 25.4.2020)
**Ansio** oli suomalainen Uudestakaupungista kotoisin ollut kolmimastoinen kuunari, joka haaksirikkoutui Merenkurkussa Lövön luona lähellä Uumajaa 4. marraskuuta 1931 törmättyään myrskyssä kovalla vauhdilla karikkoon navigointivirheen takia.

*Ansio* oli rakennettu Virossa vuonna 1903. Uusikaupunkilainen laivanvarustaja Torsten Leisio (1879–1944) osti sen Uuteenkaupunkiin Bremerhavenista Saksasta vuonna 1926. Laivan vetoisuus oli 318 nettorekisteritonnia, pituus 38,41 metriä ja leveys 9,48 metriä.

4. marraskuuta 1931 *Ansio* oli painolastissa matkalla Hangosta Ouluun, jossa sen oli tarkoitus ottaa puutavaralasti. Kuunaria oli korjattu Hangossa sen kärsittyä vaurioita myrskyssä Ahvenanmerellä matkatessaan Kööpenhaminasta Ouluun. Upotessa *Ansion* miehistöstä hukkuivat kapteeni Aarre A. Aarnio, perämies Leo Sjöblom ja kuusi miestä – kaksi miehistön jäsentä pelastui.

Lähteet
-------

* Vakkasuomalaisia purjealuksia ja laivanvarustajia : Kuunarilaiva Ansio  (Arkistoitu – Internet Archive)
* Syysmyrskyt vaatineet kaksi raskasta uhria, Käkisalmen Sanomat 05.11.1931, nro 124, s. 1, Kansalliskirjaston Digitoidut aineistot
* Kuunari Ansion haaksirikko. Ruumiita nähty ajelehtimassa merellä, Laatokka 10.11.1931 nro 127, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

1. 1 2   Merionnettomuuksia eilen. Ne vaativat uhrikseen 16 ihmishenkeä. Uusikaupunkil. kuunari "Ansio" tuhoutuu Merenkurkussa: 7 hukkunutta, 1 myöhemmin kuollut, Helsingin Sanomat, 05.11.1931, nro 300, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
**Otto Anssi Anttoni Ahlfors** (s. 29. tammikuuta 1994 Hämeenkyrö) on uransa kauden 2019 jälkeen lopettanut suomalainen pikajuoksija. Hän edusti Ikaalisten Urheilijoita ja hänen valmentajanaan toimi vuodesta 2014 alkaen Petteri Jouste. Aiemmin häntä valmensi Olga Hämäläinen.

Kalevan kisoista Ahlfors saavutti hopeaa 100 metrin juoksusta vuonna 2017 ja pronssia vuosina 2013, 2016 ja 2018. Sisäratojen SM-kilpailuista hän saavutti 60 metrin juoksussa kultaa vuonna 2017 sekä hopeaa vuosina 2015, 2016, 2018 ja 2019. Viestijuoksun SM-kilpailuissa Ahlfors saavutti hopeaa 4 × 100 metrin viestijuoksusta vuonna 2013.

Syyskuussa 2016 Ahlfors juoksi Tampereella Ratinan stadionilla Suomi–Ruotsi-maaottelussa sekä oman ennätyksensä 100 metrillä 10,44, että Suomen pikaviestijoukkueessa Suomen ennätyksen 39,25. Hän sivusi sadan metrin ennätystään vuonna 2017 kahdesti. Hän kuului alkuerässä karsiutuneeseen Suomen pikaviestijoukkueeseen Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016. Berliinin EM-kilpailuissa 2018 hän juoksi pikaviestijoukkueessa, joka sijoittui kuudenneksi SE-ajalla 38,92. Joukkue paransi tuolloin Suomen ennätystä jo alkuerässä ajalla 39,11.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

Ulkoradat
* 100 m: 10,44 (2016 ja 2017)
* 200 m: 21,65 (2013)

Sisäradat
* 60 m: 6,74 (2018)

Lähde

Lähteet
-------

1. ↑  Hänninen, Petri: EM-finalisti ja SE-mies Otto Ahlfors ripusti yllättäen piikkarit naulaan vain 26-vuotiaana *yle.fi*.  3.7.2020. Viitattu 3.7.2020.
2. 1 2 3 4 5  Otto Ahlfors Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
3. ↑  Samuelsson tykitti ennätysajan satasella - Ruotsi jäi täysin jyrän alle! "Unelmien täyttymys" *iltalehti.fi*. Viitattu 4.9.2016.
4. ↑  Hienoa miehet! Pikaviestin SE meni uusiksi Ratinassa – Suomi johtaa ottelua pisteellä - Aamulehti *aamulehti.fi*.  3.9.2016.  Arkistoitu 4.9.2016. Viitattu 4.9.2016.
5. ↑  Viestinelikko EM-finaalin kuudes SE-ajalla 38,92, Purola: "Paras juoksu minulta koskaan" *Yleisurheilu.fi*.  12.8.2018. Viitattu 17.2.2019.

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |