recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**4-dimetyyliaminopyridiini** eli **DMAP** (C7H10N2) on heterosyklinen pyridiinijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään nukleofiilisena katalyyttinä orgaanisen kemian synteeseissä.

Ominaisuudet
------------

Huoneenlämpötilassa 4-dimetyyliaminopyridiini on valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hieman veteen ja muodostuva liuos on hieman emäksinen. 4-dimetyyliaminopyridiini on heikko emäs ja sen pKa-arvo on 9,5. Aine liukenee useisiin orgaanisiin liuottimiin kuten metanoliin, etanoliin, asetoniin, etyyliasetaattiin ja dikloorimetaaniin.

Valmistus ja käyttö
-------------------

Teollisessa mittakaavassa 4-dimetyyliaminopyridiiniä valmistetaan lähtemällä pyridiinistä, joka reagoi tionyylikloridin vaikutuksesta muodostaen 4-pyridyylipyridiinikationin. Tämä kationi reagoi joko dimetyyliamiinin tai dimetyyliformamidin kanssa muodostaen 4-dimetyyliaminopyridiiniä. Muita tapoja valmistaa ainetta ovat 2-vinyylipyridiinin ja 4-syanopyridiinin välinen reaktio ja sitä seuraava emäksinen hydrolyysi, 4-pyridonin ja heksametyylifosforiamidin välinen reaktio sekä 4-substituoidun pyridiinijohdannaisen reaktio dimetyyliformamidin kanssa.

4-dimetyyliaminopyridiiniä käytetään erityisesti katalyyttinä esteröintireaktioissa yhdessä disykloheksyylikarbodi-imidin kanssa. Erityisesti reaktio soveltuu tertiääristen estereiden ja steerisesti estyneiden fenolien esteröintiin sekä markosyklisten laktonien synteeseihin. Yhdistettä käytetään katalyyttinä myös amidien valmistamiseen amiineista ja karboksyylihapoista, alkyloinneissa, Baylis–Hillman-reaktiossa, toisiintumisissa, Dakin–West-reaktiossa ja alkoholien silyloinneissa ja trityloinneissa.

Lähteet
-------

1. ↑  4-dimethylaminopyridine – Substance summary *PubChem*. NCBI. Viitattu 11.10.2014.
2. 1 2 3 4 5  Eric F. V. Scriven & Ramiah Murugan: *Pyridine and Pyridine Derivatives, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2005. Viitattu 11.10.2014
3. 1 2 3  Alfred Hassner: *4-Dimethylaminopyridine, e-EROS Encyclopedia of Reagents for Organic Synthesis*, John Wiley & Sons, New York, 2001. Teoksen verkkoversio Viitattu 11.10.2014
4. 1 2 3  Thomas Scott, Mary Eagleson: *Concise encyclopedia chemistry*, s. 326. Walter de Gruyter, 1994. ISBN 978-3110114515. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 11.10.2014). (englanniksi)
**Ben Briscoe** (1934 Killiney – 10. heinäkuuta 2023 Dublin) oli irlantilainen Fianna Fáil -puolueen poliitikko. Hän istui Irlannin alahuoneen, Dáil Éireannin jäsenenä vuosina 1965–2002 ja oli Dublinin *Lord Mayor* vuosina 1988–1989.

Briscoe syntyi poliitikko Robert Briscoen ja Lillian Briscoen nuorimpana poikana. Hänellä oli kaksi nuorempaa siskoa, yksi vanhempi sisko ja kolme vanhempaa veljeä. Briscoe opiskeli St Andrew's Collegessa ja oli nuorena lupaava nyrkkeilijä. Hän oli muun muassa Dublinin kreivikunnan nyrkkeilymestaruuden voittaja vuonna 1949 ja tuli Irlannin-mestaruuskilpailussa toiseksi George Hassetin jälkeen. Briscoe nyrkkeili myös Royal College of Surgeons in Irelandin joukkueessa. Vuonna 1955 hän muutti Englantiin, jossa hän työskenteli Marks & Spencerin palveluksessa Lontoossa ja muissa kaupungeissa. Hänet kutsuttiin kuitenkin myöhemmin vuonna 1955 armeijan lääkintäjoukkoihin. Briscoe palasi Irlantiin vuonna 1961 ja aloitti työskentelyn purukumiyhtiön palveluksessa Kildaressa.

Briscoe oli Dublinin kaupunginvaltuuston jäsen vuosina 1967–1999. Hän aloitti prosessin *Freedom of the Cityn* myöntämisestä Nelson Mandelalle välittömästi Dublinin *Lord Mayoriksi* valintansa (1988) jälkeen. Briscoe oli alun perin Charles Haugheyn kannattaja, mutta päätyi vaatimaan tämän eroa. Vuonna 1988 Briscoe kutsuttiin vieraaksi Roomaan Charles Houbenin autuaaksi julistamista varten. Irlannin alahuoneessa Briscoe istui, kunnes päätti jättää osallistumatta vuoden 2002 vaaleihin. Tämän jälkeen hän asui perheensä kanssa Kildaren kreivikunnassa. Briscoe oli juutalainen ja kuului isänsä, Mervyn Taylorin ja Alan Shatterin ohella tunnetuimpiin juutalaistaustaisiin irlantilaispoliitikkoihin. Briscoe kuoli Connollyn sairaalassa Dublinin Blanchardstownissa heinäkuussa 2023. Hänellä oli vaimo Carol sekä neljä lasta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Deaglán de Bréadún, Obituary: Ben Briscoe, former Fianna Fáil TD who tried to oust Charlie Haughey and believed party should go into power with Fine Gael Independent 16.7.2023, viitattu 16.8.2023
2. 1 2 3 4  Ben Briscoe Irish Jewish Museum, viitattu 16.8.2023
3. 1 2  Olivia Kelly, Former Fianna Fáil politician Ben Briscoe dies aged 89 The Irish Times 10.7.2023, viitattu 16.8.2023
**Association des élèves et étudiants du Mali** eli AEEM on malilainen opiskelijajärjestö.

AEEM on perustettu lokakuussa 1990. Sen tavoitteita ovat opiskelijoiden etujen puolustaminen sekä heidän opiskelu- ja elinolojensa parantaminen. Niiden saavuttamiseksi järjestö harjoittaa tiedotustoimintaa sekä järjestää tapahtumia, mielenosoituksia ja lakkoja.

AEEM osallistui Malin demokratialiikkeen toimintaan. Sen väkivaltaisiksi muuttuneilla mielenilmauksilla oli tärkeä rooli presidentti Moussa Traorén hallinnon kaatumisessa maaliskuussa 1991. Järjestö oli edustettuna maan siirtymävaihetta ohjanneessa komiteassa. Sen johtajana toimi Oumar Mariko, josta on sittemmin tullut merkittävä poliitikko.

Parempaa opintotukea ja työllistymismahdollisuuksia vaatinut järjestö jatkoi väkivaltaisia protestejaan presidentti Alpha Oumar Konarén astuttua virkaan vuonna 1992. Ne vaikuttivat osaltaan Younoussi Tourén ja Abdoulaye Sékou Sown hallitusten kaatumiseen vuosina 1993 ja 1994. AEEM:in suhteettoman suuri vaikutusvalta ja jyrkät vaatimukset muodostivat yhä suuremman ristiriidan demokraattisesti valitun kansanedustuslaitoksen kanssa. Järjestöä on arvosteltu politisoitumisesta, korruptiosta ja aseellisen väkivallan tuomisesta kouluihin ja yliopistoihin. Myös sen lakkauttamista on vaadittu.

Lähteet
-------

1. ↑  Historique *AEEM*. Viitattu 18.12.2019.
2. 1 2  Imperato, Pascal James & Imperato, Gavin H.: *Historical Dictionary of Mali, fourth edition*, s. 25–27. Lanham: Scarecrow Press, 2008. ISBN 978-0-8108-5603-5.
3. ↑  AEEM: Peur sur la colline *Journal du Mali*.  Arkistoitu 18.12.2019. Viitattu 18.12.2019.
4. ↑  L’AEEM ou le miroir des abîmes du Mali *Perspective Intelligence*.  Arkistoitu 18.12.2019. Viitattu 18.12.2019.
5. ↑  L’Association des élèves et étudiants du Mali (AEEM): Un syndicat dépigmenté à la couleur des politiques *Bamada.net*. Viitattu 18.12.2019.
6. ↑  Mali: Association des élèves et étudiants du Mali (AEEM): La nécessité d’assainir ses rangs pour réellement accomplir ses missions *Maliactu*.  Arkistoitu 18.12.2019. Viitattu 18.12.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* AEEM:in sivusto (ranskaksi)
**Aino-Kaisa Mantere** (s. 16. kesäkuuta 1994 Ilmajoki) on suomalainen pesäpalloilija. Hänen nykyinen joukkueensa on Seinäjoen Maila-Jussit ja hänen pelipaikkansa on lyöjäjokeri.

Mantere on ollut voittamassa pesäpallon Suomen mestaruutta Kirittärien joukkueessa vuonna 2016.

Mantere aloitti peliuransa aikuisten tasolla Maila-Jusseissa, jossa pelasi vuoteen 2013 asti, jolloin seura pelasi alemmalla sarjatasolla ja taisteli pääsystä naisten pääsarjatasolle. Kaudet 2014-2016 hän pelasi Kirittärissä, jossa voitti Suomen mestaruuden ja kaksi SM-hopeaa. Kauden 2017 Mantere pelasi Pesäkarhuissa, joissa hän voitti uransa kolmannen SM-hopeansa. Noiden kausien aikana hän pelasi myös kolme kertaa Itä–Länsi-ottelussa. Kaudesta 2018 lähtien Mantere on pelannut Maila-Jusseissa, jossa hän jatkaa myös kaudella 2022. Kaudella 2023 Mantere voitti Superpesiksen lyöjäkuningattaruuden. Mantereen kasvattajaseura on Ilmajoen Kisailijat.

Lähteet
-------

1. 1 2
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑  dev: Aino-Kaisa Mantere Seinäjoen Maila-Jusseihin – hurjan vaarallinen kotiutusosasto! *Pesäpalloliitto*.  13.12.2017. Viitattu 12.10.2021.
**Sulkapallo** järjestettiin vuoden **1972 olympialaisissa** ensimmäistä kertaa näytöslajina. Sulkapalloon osallistui 25 urheilijaa 11 eri maasta. Kaikki pelit pelattiin 4. syyskuuta.

Mitalistit
----------

Miesten kaksinpelin voittaja Rudy Hartono

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| Tapahtuma | **Ensimmäinen** | **Toinen** | **Kolmas** |
| Miesten kaksinpeli | Indonesia Rudy Hartono | Tanska Svend Pri | Saksa Wolfgang Bochow |
| Ruotsi Sture Johnsson |
| Miesten nelinpeli | Indonesia Ade Chandraja Christian Hadinata | Malesia Ng Boon Beeja Punch Gunalan | Yhdistynyt kuningaskunta Elliot Stuartja Derek Talbot |
| Saksa Willi Braunja Roland Maywald |
| Naisten kaksinpeli | Japani Noriko Nakayama | Indonesia Utami Dewi | Yhdistynyt kuningaskunta Gillian Gilks  |
| Japani Hiroe Yuki |
| Sekanelinpeli | Yhdistynyt kuningaskunta Derek Talbotja Gillian Gilks | Tanska Svend Prija Ulla Strand | Saksa Roland Maywaldja Brigitte Steden |
| Indonesia Christian Hadinataja Utami Kinard |

SulkapalloSulkapallo olympialaisissa
1896–1968 •
1972 (*Näytöslaji*) •
1976–1984 •
1988 (*Ystävyysottelu*) •
1992 •
1996 •
2000 •
2004 •
2008 •
2012 •
2016 •
2020 •
*2024*

Kesäolympialaisten 1972 lajit ja kilpailutapahtumat
Ammunta | Jalkapallo | Jousiammunta | Judo | Koripallo | Käsipallo | Lentopallo | Maahockey | Melonta | Miekkailu | Nykyaikainen viisiottelu | Nyrkkeily | Paini | Painonnosto | Purjehdus | Pyöräily | Ratsastus | Soutu | Sulkapallo (*Näytöslaji*) | Uimahypyt | Uinti | Vesihiihto (*Näytöslaji*) | Vesipallo | Voimistelu | Yleisurheilu
**Néo Rýsio** (kreik. Νέο Ρύσιο) on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Thérmin kuntaan, Thessalonikin alueyksikköön ja Keski-Makedonian alueeseen. Se muodostaa oman kaupunkiyhdyskuntansa (Δημοτική Κοινότητα Νέου Ρυσίου, *Dimotikí Koinótita Néou Rysíou*). Kaupungin väkiluku on 2 952 (vuonna 2011).

Néo Rýsion pieni kaupunki, suomeksi "Uusi Rýsio", sijaitsee Chalkidikín niemimaan luoteisosassa ja Thessalonikin lentokentän eteläpuolella, linnuntietä noin kuusi kilometriä lounaaseen Thérmin kaupungista ja noin 17 kilometriä etelään Thessalonikin keskustasta. Sen nimi viittaa vanhaan Rýsioon eli Aretsoúhun (nyk. Darıca) Bithyniassa Vähässä-Aasiassa, josta tuli alueelle kreikkalaisevakkoja vuoden 1923 Kreikan ja Turkin väestönvaihdossa.

Kylän pääkirkko on omistettu Vapahtajan kirkastumiselle (*Metamórfosis tou Sotíros*).

Lähteet
-------

1. 1 2  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. 1 2  Νέο Ρύσιο Δήμος Θέρμης.  Arkistoitu 11.12.2019. Viitattu 1.9.2020.
**Mojmír I** (k. 846) oli Suur-Määrin perustaja sekä sen ensimmäinen hallitsija 830–846. Taustaltaan hän oli määriläinen ruhtinas. Hän laajensi valtakuntaansa erityisesti valloittamalla Nitran ruhtinaskunnan, josta Suur-Määrin katsotaan saaneen alkunsa.

Mojmír käännytti kansansa virallisesti kristinuskoon ja kutsui pappeja tätä uskontoa levittämään. Tästä huolimatta perinteinen slaavilainen pakanausko säilyi elinvoimaisena vielä pitkään.

Mojmírin valtakausi päättyi kun Itä-Frankian kuningas Ludvig Saksalainen hyökkäsi Määriin vuonna 846 ja syrjäytti hänet valtaistuimelta. Hänen uskotaan kuolleen hyökkäyksen aikana. Mojmíria seurasi hänen veljenpoikansa Rastislav.

Lähteet
-------

1. ↑  Dušan Třeštík, Jaroslav Pánek, Oldřich Tůma: *A History of the Czech Lands*, s. 69. Charles University, 2018.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
**D-tyypin asteroidi** on Tholenin asteroidiluokittelun mukaan asteroidi, joka ei kuulu mihinkään suurista ryhmistä (C-, X- tai S-ryhmä), ja jolla on pieni albedo ja punaisen valon alueelle painottuva sähkömagneettinen spektri. Monet Jupiterin radalla tai sen taakse kiertävät asteroidit ovat D-tyyppiä. Nämä ovat pääasteroidivyöhykkeellä harvinaisia. Nämä ovat hyvin tummia, punertavia. Nissä uskotaan olevan mutkikkaita orgaanisia hiliyhdisteitä, hiiltä ja ei-hydrattuja silikaatteja, ja omaavat luultavasti sisustassaan vesijäätä. Niiden albedo on 0,02 to 0,05. Niitä on yhä enemmän yli 3,3 AU:n päässä Auringosta. Marsin kuut Phobos ja Deimos saattavat olla D-tyyppiä, niin kuin ehkä Tagish-järven meteoriitti. D-tyyppiin kuuluvia asteroideja ovat esim. 152 Atala, Jupiterin radalla kiertävät 588 Achilles sekä 624 Hektor ja malkein Saturnuksen radalle yltävä 944 Hidalgo.

Lähteet
-------

1. ↑  Meteorite and Asteroid Classification *astro.wsu.edu*. Viitattu 29. kesäkuuta 2007. (englanniksi)
2. ↑  JPL Small-Body Database Browser: 588 Achilles (1906 TG) (englanniksi)
3. ↑  JPL Small-Body Database Browser: 624 Hektor (1907 XM) (englanniksi)
4. ↑  JPL Small-Body Database Browser: 944 Hidalgo (1920 HZ) (englanniksi)

Asteroidiluokat (Tholenin luokittelu)
C-tyyppi (Alaluokat B · F · G) · S-tyyppi · X-tyyppi (Alaluokat M · E · P)  
**Pienemmät luokat:** A-tyyppi · D-tyyppi · T-tyyppi · Q-tyyppi · R-tyyppi · V-tyyppi
**Charles McNary** (12. kesäkuuta 1874 – 25. helmikuuta 1944) oli yhdysvaltalainen republikaanitaustainen Oregonin osavaltiota edustava senaattori, johon hänet nimitettiin vuonna 1917 kuvernööri James Withycomben toimesta.

McNary opiskeli nuoruudessa Stanfordin yliopistossa. Hänen edustaessaan Oregonia, vaikutti hän paljon lainasäädännön uudistustoimiin ja presidentti Franklin D. Rooseveltin New Deal -poliitiikkaan. Sittemmin McNary toimi myös Willameten yliopiston oikeustieteellisen tiedekunnan dekaanina, jonka lisäksi hän toteutti uraa Oregonin korkeimmassa oikeudessa. Hän oli suosittu ja sai maintetta lausunnoillaan, jotka tukivat osavaltion progressiivisia uudistuksia.

McNary oli luonnonläheinen, joka näkyi osassa hänen puheistaan. Hän tutki laajalti metsälainsäädäntöä 1900-luvulla New Yorkin kongressiedustaja John D. Clarkin kanssa.

Lähteet
-------

1. ↑  Charles McNary | The American Presidency Project *www.presidency.ucsb.edu*. Viitattu 7.9.2023.
2. 1 2 3  Charles McNary, a Republican with Progressive Credentials *www.oregonhistoryproject.org*. Viitattu 7.9.2023. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Charles McNary** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* US Congress

 |
|  |
| Muut | 
* NARA
* SNAC

 |

 |
Serbian vaakuna
**Serbian vaakuna** on Serbian kansallistunnus lipun ja kansallislaulun ohella. Se otettiin käyttöön 17. elokuuta 2004. Se on yksinkertaistettu versio aiemmasta Obrenovićin suvun vaakunasta, ja siinä on Bysantin valtakunnan Palaiologos-suvun kaksipäinen kotka. Vaikka Serbia onkin tasavalta, uuteen vaakunaan kuuluu kuningaskunnan kruunu. 

Entinen sosialistisen tasavallan vaakuna oli samaa tyyliä kuin muutkin sosialistimaiden vaakunat: viljantähkät symboloivat maanviljelyä ja ratas teollistumista, päällä oleva tähti puolestaan kommunismin valtaa maan yli. Vanha vaakunakilpi jäi edelleen paikalleen. Risti poistettiin niiden välistä kommunismin ateistisen ideologian vuoksi.

* 1941-19441941-1944
* Serbian sosialistisen tasavallan vaakunaSerbian sosialistisen tasavallan vaakuna

Euroopan valtioiden vaakunat
Alankomaat  ·  Albania  ·  Andorra  ·  Armenia¹  ·  Azerbaidžan¹  ·  Belgia  ·  Bosnia ja Hertsegovina  ·  Bulgaria  ·  Espanja  ·  Georgia¹  ·  Islanti  ·  Irlanti  ·  Italia  ·  Itävalta  ·  Kazakstan¹  ·  Kroatia  ·  Kreikka  ·  Kypros¹  ·  Latvia  ·  Liechtenstein  ·  Liettua  ·  Luxemburg  ·  Malta  ·  Moldova  ·  Monaco  ·  Montenegro  ·  Norja  ·  Pohjois-Makedonia  ·  Portugali  ·  Puola  ·  Ranska  ·  Romania  ·  Ruotsi  ·  Saksa  ·  San Marino  ·  Serbia  ·  Slovakia  ·  Slovenia  ·  Suomi  ·  Sveitsi  ·  Tanska  ·  Tšekki  ·  Turkki¹  ·  Ukraina  ·  Unkari  ·  Yhdistynyt kuningaskunta  ·  Valko-Venäjä  ·  Vatikaanivaltio  ·  Venäjä¹  ·  Viro

¹ Myös Aasiaan kuuluvaksi tulkittava valtio
**Disenchantment** on Matt Groeningin sekä Josh Weinsteinin luoma sitcom-fantasia-animaatiosarja. Sarja on Matt Groeningin ensimmäinen sarja Netflixille. Ensimmäiset jaksot julkaistiin 17. elokuuta 2018. Seuraavat kymmenen jaksoa ensimmäisestä tuotantokaudesta julkaistiin 20. syyskuuta 2019. Netfilx teki uuden 20 jakson tilauksen. Toinen tuotantokausi on ilmestyi vuonna 2019 Netflixiin. Uusi toinen tuotantokausi on ilmestymässä Netflixiin 2020 ja 2021 aikana.

Sarja kertoo juoposta prinsessasta Tiabeaniesta (Bean), haltia Elfosta sekä henkilökohtaisesta demonista nimeltä Luci. Ensimmäisen tuotantokauden ensimmäisen puolikkaan tapahtumat sijoittuvat Dreamlandin kuningaskuntaan. Toisella puoliskolla Tiabeanie laajentaa maailmaansa myös Dreamlandin ulkopuolelle. Toisen tuotantokauden ensimmäisen puolikkaan tapahtumat sijoittuvat Maruun ja Dreamlandiin. Kuningatar Dagmar herätettiin henkiin ensimmäisen tuotantokauden lopussa. Toisella puoliskolla Tiabeanie ja Luci pelastavat Elfon helvetistä.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Disenchantment (TV series)
**Hilma Hagström**, o.s. *Kalliomäki* (6. kesäkuuta 1889 Vähäkyrö –?) oli suomalainen maastohiihtäjä ja Suomen naisten ensimmäinen hiihtomestari.

Hilma Kalliomäki työskenteli 14-vuotiaasta lähtien palvelijana eri puolilla Suomea pääasiassa maalaistaloissa. Asuessaan Pornaisissa vuonna 1911 hän kuului Taimi-nimiseen urheiluseuraan. Kalliomäki voitti naisten 5 kilometrin hiihdossa oman piirinsä mestaruuden ja hän lähti sitten Hämeenlinnassa pidettyihin Suomen hiihtomestaruuskisoihin joissa oli ohjelmassa ensimmäistä kertaa naisten hiihto. Hilma Kalliomäki voitti täällä raskaassa vesikelissä käydyn hiihdon ajalla 22.02, ajan kerrottiin olleen uusi maailmanennätys. Kalliomäki kilpaili tämän jälkeen vielä kolmen vuoden ajan mutta ei enää onnistunut uusimaan mestaruuttaan.

Hilma Kalliomäki muutti vuonna 1914 siirtolaiseksi Kanadaan ja siirtyi sieltä 1915 Yhdysvaltoihin. Hän meni siellä naimisiin 1915 Oulun hiihdon kaksinkertaisen voittajan Elis Hagströmin kanssa. Hagströmit palasivat Suomeen 1923 ja asettuivat asumaan neljän kilometrin päässä Kokkolasta sijaitsevaan Palonkylään. Elis Hagström alkoi uudelleen kilpailemaan ja voitti 11 ikämiesten piirimestaruutta. Vuonna 1926 myös Hilma Hagström osallistui piirin mestaruushiihtoihin ja voitti oman sarjansa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Suomen naisten ensimmäinen hiihtomestari 50-vuotias, Aamulehti, 06.06.1939, nro 149, s. 7, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
**Pohjankatkarapu** (*Pandalus borealis*) on Pohjoismaissa yleisimmin ruoanlaitossa käytetty katkarapu. Pohjankatkarapu elää pohjoisen Atlantin ja Tyynenmeren kylmissä osissa sekä Jäämeressä.

Elintavat
---------

Pohjankatkarapu elää 50–500 metrin syvyydessä 2–14 celsiusasteen lämpötilassa. Sen keho on litteä. Kuori on ohut, sileä ja pienten punaisten pilkujen peittämä. Sen elinikäodote vaihtelee alueittain kolmen ja 8,5 vuoden välillä. Se voi kasvaa jopa 120 millimetrin pituiseksi. Pohjankatkaravut ovat hermafrodiitteja: syntyessään ne ovat koiraita ja muuttuvat naaraiksi noin kaksivuotiaina. Pohjankatkaravut menestyvät melko suolaisessa vedessä.

Pohjankatkarapu on ravintoa useille kalalajeille, hylkeille ja mustekaloille.

Ravintotottumuksiltaan pohjankatkarapu toimii sekä metsästäjänä että raadonsyöjänä. Se syö pohjakerroksessa, ja migraatioidensa aikana myös vertikaalisissa virtauksissa. Pohjankatkarapujen ruuansulatuksesta on löytynyt mm. mikroleviä ja kaikenlaisia plankton-eliöitä, yksisoluisia kuten säde-eläimiä, viherleviä, äyriäisiä, simpukoita, kalansuomuja, hiekkaa, mutaa ja jopa oman lajin toukkia.

Kalastus
--------

Pohjankatkarapu on Koillis-Atlantin taloudellisesti merkittävin kalastuksen kohde. Sitä kalastetaan trooleilla. Ravustuksen aloittivat norjalaiset 1900-luvun alkupuolella.

Katkarapuja troolataan kesällä huhtikuusta syyskuuhun. Ne keitetään kokonaisina jo troolarissa, ja pakastetaan heti keittämisen jälkeen.

Punainen väri
-------------

Katkarapujen punainen väri syntyy, kun katkarapuja keitettäessä niiden sisältämät karoteeni-proteiinit denaturoituvat ja astaksantiini-pigmentti irtoaa niistä. Värisävy riippuu kerääntyneen astaksantiinin määrästä. Yli 90 % astaksantiinista kertyy kuoreen ja sitä ei ole lihaskudoksessa juuri lainkaan.

Lähteet
-------

1. ↑  *Pandalus borealis* Krøyer, 1838 *WoRMS World Register of Marine Species*. Viitattu 2.3.2010.
2. 1 2 3 4 5 6  Shumway, Perkins, Schick, Stickney: Synopsis of Biological Data on the Pink Shrimp, Pandalys borealis Krøyer, 1838.  *NOAA Technical Report NMFS 30, FAO Fisheries Synopsis No. 144*, May 1985, nro 144.  USA Department Of Commerce. Artikkelin verkkoversio (pdf). Viitattu 7.4.2010.  (englanniksi)[vanhentunut linkki]
3. ↑  Meren Herkkuja – Kuluttajan kalaopas (pdf) (Katkarapu, s. 16)  2009. WWF.  Arkistoitu 17.11.2009. Viitattu 2.3.2010.
4. ↑  Elomaa, Annika: Kylmän ja lämpimän veden katkaravut (Flash) (s. 8–9) *Ruokapirkka*.  12.3.2009. Ruokakesko Oy.
5. ↑  A Review of the Carotenoid, Astaxanthin, as a Pigment and Vitamin Source for Cultured Penaeus Prawn. Todd Lorenz. google Docs html-viewer (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q122181
* Wikispecies: Pandalus borealis
* BOLD: 19213
* CoL: 9CZ3G
* EoL: 46516073
* GBIF: 2222355
* iNaturalist: 437504
* IRMNG: 10838003
* ITIS: 96967
* NatureServe: 2.926454
* NBN: NHMSYS0021049757
* NCBI: 6703
* NOAA: atlantic-northern-shrimp
* SeaLifeBase: 25892
* WoRMS: 107649

 |

 |
**Arthur Adolfinpoika Wallden** (23. toukokuuta 1892 – 1933) oli osuuskaupanhoitaja, kauppakoululainen, Suomen sisällissodassa työväen johtavan komitean ja punakaartin keskisen rintaman esikunnan jäsen. Hän toimi keskisen rintaman sotaneuvoston puheenjohtajana ja palveli myös Kymintehtaitten rykmentin pataljoonan esikunnassa. Sodan lopussa hän pakeni laivalla Venäjälle. Hän yritti kaapata vallan itselleen Buin pakolaisleirissä ja ampui siellä vaimonsa. Hän työskenteli myöhemmin mm. komissaarina Vienassa, johti rangaistusosastoja Karjalassa ja työskenteli osuuskaupassa. Hän kuoli Moskovassa.

Lähteet
-------

* Turunen, Mirja: *Veripellot, sisällissodan surmatyöt Pohjois-Kymenlaaksossa 1918*. Atena, 2005.

### Viitteet

1. ↑  Harjula, Mirko: *Suomalaiset Venäjän sisällissodassa 1917-1922*, s. 578. Helsinki: Suomen kirjallisuuden seura, 2006.

Aiheesta muualla
----------------

* Eipä pitäisi pöyhiä... Pikapiirtoja punapakolaisjohtajista Venäjällä, Hakkapeliitta, 05.07.1938, nro 27, s. 20, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Tohtori Doomin hallitseman Latverian sijainti Euroopassa.
**Latveria** on kuvitteellinen valtio Marvel-universumissa. Se on sijoitettu Unkarin, Serbian ja Romanian väliin. Sen rajanaapureihin kuuluu myös kuvitteellinen Symkaria. 
Latverian pääkaupunki on **Doomstadt**, joka sijaitsee Kline-joen pohjoisosassa. Latverian asukaslukumäärä on noin 500 000 (karkea arvio). 

Latveriaa hallitsee Victor von Doom, alias Tohtori Doom. Von Doom on onnistunut pitämään maansa erossa kansainvälisistä selkkauksista ja taloudellisilta katastrofeilta. Vaikka hänet on syrjäytetty useita kertoja, von Doom on aina onnistunut palaamaan valtaistuimelle ja palauttamaan maansa talouden ennalleen. 

Latverian asukkaat koostuvat eri Euroopan kansalaisuuksista ja romaneista. Von Doom on erityisen kiinnostunut kansalaistensa hyvinvoinnista eikä maassa esiinny miltei lainkaan rasismia. 

Von Doomin luomien teknologisten keksintöjen avulla Latveria on onnistunut pitämään maansa suhteellisen saasteettomana. Von Doomin kehittämien aseiden ja joukkojen vuoksi Latveriaa pidetään supervaltana. Latveriassa ei kuitenkaan ole supervoimaisia henkilöitä, ainoastaan von Doomin luomat robottipoliisit, joiden ansiosta rikosten määrä on miltei nollassa. 

* Hallitusmuoto: Diktatuuri
* Kielet: saksa, unkari, latveria (pohjautuu Unkariin), romani, esperanto
* Etniset ryhmät: Eri Euroopan kansalaisuuksia, romaneja
* Valuutta: Latverian frangi
* Juhlapyhät: Doomin päivä (jota juhlitaan milloin tahansa Tohtori Doom sen julistaa), Joulu, Uusivuosi
* Lentokentät: Maassa on vain yksi lentokenttä, Doomsport Doomstadtin lähellä. Sen ulko- ja sisämaanlennot ovat hyvin rajoitettuja.

Elokuvat
--------

* Vuoden 2005 elokuvassa *Fantastic Four*, Latveria mainitaan Victor Von Doomin entisenä kotimaana. Lisäksi naamion, jonka hän laittaa kasvoilleen ryhtyessään Tohtori Doomiksi, mainitaan olevan lahja Latverian kansalta. Doomin kehon jähmetyttyä taistelussa Ihmenelosia vastaan, hänet toimitetaan laivalla takaisin Latveriaan.
* Elokuvan jatko-osassa *Fantastic Four: Hopeasurffari*, Hopeasurffari lentelee Latverian yllä ja tulee vahingossa herättäneeksi Doomin. Koska elokuvassa Doom on pelkkä tavallinen kansalainen, maan pääkaupungin nimi on muutettu muotoon "Hassenstadt".
**Olli Antonio** (oikealta nimeltään Olli Karejoki, s. 27. marraskuuta 1992 Helsinki) on suomalainen rap-artisti. Lahdessa varttunut tekijä julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa "De Puta Madre" Hög Recordsin kautta 7. maaliskuuta 2018. Aiemmin hän on vaikuttanut Rähinä Recordsille levyttäneessä, punk-vaikutteista musiikkia tehneessä Negatiiviset Nuoret -kokoonpanossa. Artistin isä on espanjalainen, jonka myötä myös levyn nimi on syntynyt. 

"De Puta Madre" -albumilta julkaistiin neljä singleä: *Pinkkei elefanttei*, *Kultaketju*, *Valot* sekä nimikkobiisi *De Puta Madre*. Lisäksi kappaleesta *Pinkkei elefanttei* kuvattiin myös musiikkivideo.

Kesäkuussa 2018 Olli Antoniolta ilmestyi jälleen uusi single, Xmiehen tuottama *Rullaan spotil*, Hög Recordsin kautta.

Olli Antonio solmi levytyssopimuksen Killah Recordsin kanssa vuonna 2021, mutta hän irtisanoi sittemmin sopimuksen ja perusti oman levy-yhtiön Kreme Recordsin. Samalla Kreme Recordisille sainattiin myös Olli Antonion bändi Negatiiviset Nuoret. Karejoki levyttää myös nimellä Olli Outolempi.

Diskografia
-----------

*Pääartikkeli: Olli Antonion diskografia*

### Sooloalbumit

* *De Puta Madre (2018)*
* *Ruumisauton Nopeudel (2020)*
* *Gigolon Poika (TBA)*

### Negatiiviset Nuoret

* *Negatiiviset Nuoret (2017)*
* *Negatiiviset Nuoret 2 (2022)*

Katso myös
----------

*Luettelo Olli Antonion kappaleista*

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑
3. ↑
4. ↑  Maaliskuussa esikoisalbuminsa julkaissut lahtelaisartisti palaa uudella materiaalilla *FUM.fi*.  Arkistoitu 29.8.2018. Viitattu 29.8.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Olli Antonio Facebookissa
* Olli Antonio Spotifyssa
**Norjan metsät** ovat kokonaispinta-alaltaan suurin piirtein 13,4 miljoonaa ha, kun Norjan maapinta-ala on kaikkiaan noin 32,4 miljoonaa ha. Norjan metsistä noin 8,3 miljoonaa ha on metsätalousaluetta ja vuosittainen puun korjuun määrä on noin 10 miljoonaa kuutiometriä. Metsistä 77 % on yksityisomistuksessa, 8 % omistaa yhtiöt, 10 % valtio ja noin 5 % erityiset organisaatiot.

Norjan pinta-alasta enin osa on vuoristoa ja muuta ylämaata, joten Norjan metsistä suuri osa on vuoristometsää. Norjassa ilmasto on sateinen, mikä tekee metsistä reheväkasvuisia. Lisäksi Norjan ilmastoon vaikuttaa voimakkaasti Golfvirta. Maan eteläisimmissä osissa on lehtimetsää, pohjoisemmaksi mentäessä maan keskiosissa on havumetsää ja aivan pohjoisessa on tundraa, mitä on myös vuoriston yläosissa. Øvre Pasvikin kansallispuiston alueella on Norjan laajin koskematon mäntymetsäalue. Kun jääkauden jälkeen kuusi levisi Norjan alueelle, se levisi todennäköisesti ensimmäiseksi seudulle, missä sijaitsee Blåfjella-Skjækerfjellan kansallispuisto.

Lähteet
-------

1. ↑  Minna Palos: Uudistuva metsäyrittäjä  21.1.2019. Hämeen ammattikorkeakoulu. Viitattu 31.7.2023.
2. ↑  Yleistä Norjan luontoyrittäjyydestä *Aitoluonto.fi*. Suomen luontoyrittäjäverkosto ry. Viitattu 31.7.2023.
3. ↑  Øvre Pasvik National Park *Norwegian national parks*. Viitattu 31.7.2023.
4. ↑  Justin Kavanagh: "Blåfjella-Skjækerfjella", *Pohjois- ja Itä-Euroopan kansallispuistot*, s. 39. Suomentanut Jarkko Iisakka, Lauri Sallamo, Heidi Tihveräinen. Tammi, 2022. ISBN 978-952-04-4495-2.
**Jan Timman** (s. 14. joulukuuta 1951) on hollantilainen shakinpelaaja, jonka parhaat pelivuodet olivat 1970–1980-luvuilla. Hän on voittanut Hollannin shakkimestaruuden yhdeksän kertaa ja ollut useasti maailmanmestaruuden haastajaehdokas. Kun hallitseva maailmanmestari Garri Kasparov ja hänen ykköshaastaja Nigel Short riitautuivat FIDE:n kanssa ja alkoivat pelata vuoden 1993 maailmanmestaruusottelua uuden, oman liittonsa, alaisuudessa, FIDE järjesti oman maailmanmestaruusottelunsa kakkoshaastaja Timmanin ja kolmos-neloshaastaja Anatoli Karpovin kesken. Toinen vaihtoehto olisi ollut Kasparovin ja Shortin ollessa poissa julistaa paras haastaja suoraan mestariksi, kuten tehtiin Bobby Fischerin ja Karpovin tapauksessa vuonna 1975. Näin Timman olisi ansainnut tämän "varjomestaruuden" ilman ottelua, mutta Karpoville annettiin uusi mahdollisuus, jonka hän käytti hyväkseen ja voitti tuon taiston.

Timmania pidettiin 1980-luvulla ja 1990-luvun]alkupuolella parhaana ei-neuvostoliittolaisena pelaajana. Hänet tunnettiin "lännen parhaana" ("The Best of the West"). Timman pelaa yhä aktiivisesti ja FIDE:n rankingissa hän oli maailman sadanneksi paras pelaaja huhtikuussa 2006. Hän voitti Sigeman Tournamentin Malmössä Ruotsissa 2006.

Timman on yksi New In Chess -lehden päätoimittajista. Hänen kirjaansa *The Art of Chess Analysis* pidetään yhtenä shakkikirjallisuuden modernina klassikkona.

Timman on toisen kerran naimisissa. Hänellä on tytär ensimmäisestä avioliitostaan.

Teoksia
-------

* Timman, Jan: *The Art of Chess Analysis*. Everyman Chess Vuosi= 1997. ISBN 1-85744-179-6.

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |

 |
**Basilika A** on nimitys, jota käytetään eräästä varhaiskristillisestä basilikakirkosta Filippoissa Kreikassa. Se oli yksi Filippoin lukuisista basilikoista. Sen rauniot sijaitsevat Filippoin arkeologisella alueella Kaválan kunnassa lähellä Krinídeen kaupunkia.

Basilika A:n rauniot.
Basilikakirkko rakennettiin 400-luvun jaa. lopulla. Se sijaitsi Filippoin forumin eli torin sekä Via Egnatian pohjoispuolella korkeammalla tasanteella, jossa oli sijainnut hellenistisellä kaudella rakennettu heroon-temppeli sekä muita pakanallisia pyhäköitä.

Kirkko oli suuri kolmilaivainen basilika, jonka pituus oli noin 130 metriä ja leveys noin 50 metriä, mikä teki siitä Filippoin suurimman kirkon. Siinä oli nartheks ja poikkilaiva sekä fiale ja sakasti pohjois- ja eteläsivuilla. Itäpäässä oli puolikaarenmuotoinen apsis. Länsipäässä nartheksin edessä oli atrium ja sen edessä jo hellenistisellä ajalla rakennettu peristyyli- eli pylväspiha. Basilikan lattiat ja seinät oli koristeltu mosaiikein ja maalauksin Konstantinopolin kirkkojen tyyliin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Archaeological Site of Philippi Hellenic Republic, Ministry of Culture and Sports / UNESCO. Viitattu 14.11.2016.
2. 1 2 3  Philippoi: Description Ministry of Culture and Sports.  Arkistoitu 16.11.2016. Viitattu 14.11.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Basilika A** Wikimedia Commonsissa
**Anders Gustav Thitz** (16. tammikuuta 1767 Nora, Ruotsi – 4. joulukuuta 1828 Loviisa) oli ruotsalaissyntyinen Loviisassa asunut taidemaalari.

Thitzin vanhemmat olivat saksalaissyntyinen Johan Gottfried Thitz (1726–1793) ja Hedvig Sofia Munck af Fulkila (1729–1794). Johan Gottfried Thitz saapui Suomeen 1748 ja toimi lasinpuhaltajamestarina Åvikin lasitehtaalla Somerolla. 

Anders Gustav Thitz oli naimisissa 1791–1820 kuuromykän Sofia Kristina Stichaeusin (1767–1820) kanssa. Heidän lapsiaan olivat kapteeni, kartanonomistaja Gustav Fredrik Thitz (1794–1864) ja tyttökoulun omistaja Anna Charlotta Thitz (1799–1889). Kontra-amiraali Ernst Gustav Julius Thitz oli Anders Gustav Thitzin pojanpoika. Anders Gustav Thitz meni vielä 1828 uudelleen naimisiin Anna Sofia Kajanderin (1787–1855) kanssa. 

Thitz kävi Turun triviaalikoulua 1778–1782. Hän asui sitten jonkin Turussa ja oli merimiehenä. Thitz opiskeli piirustusta Tukholman taideakatemiassa ja toimi maalarina ja miniatyristinä Tukholmassa 1790–1795. Hän hankki maalarimestarin kirjat sekä Tukholmassa että Helsingissä ja toimi maalarimestarina Helsingissä 1795–1800 ja sitten vuodesta 1800 alkaen Loviisassa.  Perinteisen maalarin töiden ohella hän maalasi myös kirkkoihin alttaritauluja ja uskonnollisia kuvia. 

Thitz maalasi 1820 Valkealan kirkkoon *Ristiltäotto*-nimisen maalauksen alttaritauluksi. Thitzin maalaama taulu siirrettiin 1898 "pahennusta herättäneenä" viereiseen kellotapuliin ja sen tilalle tuotiin uusi alttaritaulu joka esitti Jeesuksen ilmestymisestä Maria Magdalenalle. Valkealan kirkko tuhoutui tulipalossa 1920 ja tulipalolta säästynyt Thitzin taulu palautettiin tilalle rakennettuun uuteen kirkkoon.

Lähteet
-------

1. ↑  Martti Strangin GeneaNet-sivusto : Anders Gustaf Thitz
2. ↑  Kirjastovirman henkilögalleria : J. C. Thitz - Yhdentoista etunimen amiraali (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Åke Backström : Släkten Thitz, taulu 5 Genos 53(1982), s. 146-156 (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑  Loviisan Komendantintalon näyttelyhistoria : Näyttelyt 2010 : Itä-Uusimaa kukkii - maalattuja talonpoikaishuonekaluja : Loviisassa toimineita maalareita 1720–1830 (Arkistoitu – Internet Archive)
5. ↑  Marjatta Mentulan blogi Marjatan kirjaelämyksiä ja ajatuksia 22.3.2014 : Taidetta kotinurkilla
6. ↑  Alttaritaulu järkytti ensin, Tiina Ahon kolumni Kouvolan Sanomat 11.3.2014
Isabey tyttärineen, François Pascal Simonin maalaus vuodelta 1795
**Jean-Baptiste Isabey** (11. huhtikuuta 1767 Nancy - 18. huhtikuuta 1855 Pariisi) oli ranskalainen taidemaalari.
Isabey pääsi nuorena Jacques-Louis Davidin oppilaaksi ja hän maalasi hovin jäsenten muotokuvia. Ranskan vallankumouksen jälkeen hän pääsi Napoleonin ja tämän vaimon Josephinen suosioon. Bourbon-restauraation aikana hän maalasi kuningas Ludvig XVIII:n muotokuvan. Taiteilijana hän erikoistui muotokuviin ja miniatyyreihein. Hänen maalaustaan "Napoleon Malmaisonissa" pidetään näköisimpänä hallitsijasta maalatuista teoksista.  

Myös Isabeyn pojasta, Eugènesta, tuli kuvataiteilija.

* Jean-Baptiste Isabey: Napoleon Malmaisonissa, 1801.Jean-Baptiste Isabey: Napoleon Malmaisonissa, 1801.
* Jean-Baptiste Isabey: Napoleon I Bonaparte 1807, Ruotsin kansallismuseon kokoelmat.Jean-Baptiste Isabey: Napoleon I Bonaparte 1807, Ruotsin kansallismuseon kokoelmat.
* Jean-Baptiste Isabey: Christine Boyerin miniatyyrimuotokuvaJean-Baptiste Isabey: Christine Boyerin miniatyyrimuotokuva

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Taiteenala | 
* KulturNav
* National Gallery of Canada
* Victoria
* Prado
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Pattijoen Tempaus** (PaTe) on vuonna 1946 perustettu urheiluseura. Historiansa aikana lajeina ovat olleet muun muassa: yleisurheilu, paini, nyrkkeily, hiihto, naisvoimistelu, pöytätennis, jääkiekko, salibandy, jalkapallo ja kuntourheilu.
Toiminta on supistunut vähitellen ja tällä hetkellä ainoana lajina on jalkapallo. Kaudella 2014 Pattijoen Tempaus pelasi Oulun V-divisioonassa.

Jalkapallo
----------

Tempaus otti jalkapallon mukaan uudeksi lajiksi vasta 1980-luvulla, tätä aiemmin 1970-luvulla hallitsevina lajeina olleet yleisurheilu ja jääkiekko alkoivat jäämään taka-alalle. Pattijoen Tempaus pelasi kaudella 2014 Oulun Vitosessa. Vuonna 2007 joukkue onnistui nousemaan Neloseen ja säilyikin siellä vaihtelevilla sijoituksilla vuoteen 2010 asti.

Kotikenttä
----------

PaTe pelaa kotiottelunsa Pattasten urheilupuiston nurmella. Kentän mitat ovat 65×90 metriä. Kentän laidalla on myös koti- ja vierasjoukkueella sekä tuomareille suihku- ja pukeutumistilat.

Lähteet
-------

1. ↑  Pattijoen Tempaus

Aiheesta muualla
----------------

* Seuran sivusto
**Sergei Mihailovitš Romanov** (7. lokakuuta (J: 25. syyskuuta) 1869 Bordžomi, Kaukasia, Venäjän keisarikunta – 18. heinäkuuta 1918 Alapajevsk) oli suuriruhtinas, ja suuriruhtinas Mihail Nikolajevitš Romanovin ja suuriruhtinatar Olga Fjodorovnan poika. 

Hän kuului Mihailovitšeihin, jotka olivat Romanov-suvun kolmen nuorimman haaran suurin perhe. Hänen isänsä Mihail Nikolajevitš oli Nikolai I:n nuorin poika ja tulevan tsaari Aleksanteri II:n veli. Sergei Mihailovitšin sisaruksia olivat Nikolai, Anastasia, Mihail, Georgi, Aleksandr ja Aleksei.

Sergei Mihailovitš aloitti sotilasuransa tykkimiehenä ja nousi sitten Venäjän keisarillisen tykistön johtoon. Hän oli nuorena Nikolai II:n lähimpiä ystäviä ja veljensä Aleksandrin mukaan oli myös rakastanut Nikolain sisarta Ksenia Aleksandrovna Romanovaa ennen kuin tyttö suostui Aleksandrin kosintaan. Sergei oli pessimisti, jolla oli erikoinen huumorintaju.

Sergei ei mennyt koskaan naimisiin, mutta Nikolai II:n noustua valtaistuimelle ja mentyä naimisiin, tämän entinen rakastajatar, ballerina Mathilde Krzesinska eli Sergein suojeluksessa. Seurapiireissä heitä luultiin rakastavaisiksi, mutta Mathilden muistelmissa kerrotaan vain kiintymyksestä ja ystävyydestä. Hän kuvailee poikansa syntymää kesällä 1902 Sergein hänelle hankkimassa datšassa: "Sergei tiesi aivan varmasti, ettei ollut lapsen isä, mutta hän rakasti minua ja – – antoi minulle kaiken anteeksi."

Myöhemmin Sergein jo kuoltua Mathilde solmi avioliiton suuriruhtinas Andrei Vladimirovitš Romanovin kanssa vuonna 1921, jonka kanssa hänellä oli ollut suhde jo parinkymmenen vuoden ajan. 

Vallankumouksen jälkeen maaliskuussa 1918 Romanov-suvun kaikkien jäsenten käskettiin ilmoittautua salaisen poliisin Tšekan päämajassa Pietarissa. Illalla 22. maaliskuuta lähti matkaan juna, jonka ensimmäinen määränpää oli Vjatka ja pääteasema Jekaterinburg. Myös Sergei oli tässä junassa. 

Sergei Mihailovitš teloitettiin Alapajevskissa 18. heinäkuuta 1918, keisariperheen kuoleman jälkeisenä yönä. Samassa yhteydessä surmattiin myös suuriruhtinatar Elisabet Fjodorovna, suuriruhtinaat Ioann Konstantinovitš, Konstantin Konstantinovitš ja Igor Konstantinovitš Romanov sekä runoilija Vladimir Palei. Vastarintaa tehnyt Sergei Mihailovitš ammuttiin, mutta muut haudattiin kaivoskuiluun elävinä.

Lähteet
-------

1. ↑  Richard Pipes: *The Russian Revolution 1899–1919*, s. 779–780. The Harvill Press 1990.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |

 |
**Adam Victorilainen** oli ranskalainen runoilija ja säveltäjä. Hän vaikutti Pariisissa 1100-luvulla. Adam Victorilainen oli aikakautensa ensimmäisiä sequentia- eli sekvenssirunoilijoita. Hänen tyylinsä oli suuntaa antava seuraaville sekvenssirunoilijapolville.

St. Victorin luostari Pariisissa 1655
Adam Victorilaisen elämästä tiedetään vähän. On jopa epäselvää, oliko hän syntyään englantilainen tai ranskalainen. Häntä on kuvattu nimellä *Brito,* joka voi viitata Britanniaan tai Bretagneen. Koska hän jäi Pariisiin, hän lienee ollut ranskalainen. Saatuaan koulutuksensa hän liittyi St. Victorin luostarin veljistöön Pariisissa. Luostari oli aikanaan eräänlainen teologinen keskus, joka toimi intellektuellin skolastiikan vastapainona keskittyen mystiseen Jumalan rakkauteen. Siellä hän vietti koko elämänsä ja hänestä tuli luostarin hengellisten ajatusten keskeinen tulkki runoilijana ja jossa hän kuoli vuosien 1173 ja 1192 välisenä aikana.

1100-luvulla sekvenssi-runoudessa kehittyi uusi, myöhempi tyyli ja 1200-luvulta on säilynyt noin 60 sekvenssiä, joista suurta osaa pidetään Adamin kirjoittamina ja säveltäminä. Niiden lisäksi häneltä on säilynyt 106 hymniä.

Hänen hymneistään ja sekvensseistään ​​noin 37 julkaistiin 1500-luvun katolisen teologin Clichtoveuksen *Elucidatorium Ecclesiasticum* -julkaisussa. Hänen teoksensa ovat säilyneet Pariisin Louvren kansalliskirjastossa (*Bibliothèque National**)* ja ne on julkaistu 1850.

1. pääsiäisen jälkeisen sunnuntain sekvenssin, "Mundi Renovation" pohjalta on tanskalainen Nikolai Frederik Severin Grundtvig kirjoittanut virren "Verdens igenfødelse glæden igenføder. Grundtvigin virsi on Ruotsin kirkon vuoden 1986 virsikirjassa Anders Frostensonin ruotsintamana, virsi 517 "Världen som nu föds på nytt". Sen on Pekka Kivekäs suomentanut Ruotsin kirkon suomenkieliseen virsikirjaan 1997 "Maailma nyt uudistuu, herää riemun aikaan".

Lähteet
-------

1. ↑  *Yleisen kirjallisuuden historia. Toinen osa, Keskiaika, varhaisrenessanssi / kirjoittanut Eino Railo.*, s. 174. WSOY, 1934. Kansalliskirjasto (viitattu 08.07.2019).
2. 1 2  Adam of St. Victor *newadvent.org*. Viitattu 1.3.2022. (englanniksi)
3. 1 2  Biografi Adam af St. Victor *dendanskesalmebogonline.dk*. Viitattu 1. 3.2022. (tanskaksi)
4. 1 2  Adam, de Saint-Victor *hymnary.org*. Viitattu 1.3.2022. (englanniksi)
5. ↑  Per Olof Nisser, Inger Selander, Hans Bernskiöld: *Psalmernas väg Kommentaren till text och musik i Den svenska psalmboken*
Band 3 Psalmerna 421-651 Liturgiska sånger 652-700*, s. 113, 226. Wessmans musikförlag AB Visby, 2019. ISBN 978-91-877-1068-1.*
6. ↑  Mundi Renovatio lyrics *lyricstranslate.com*. Viitattu 1.3.2022. (englanniksi)
Yhdysvaltain ilmavoimien **Douglas C-124 Globemaster II** -kuljetuskone oli 23. maaliskuuta 1951 matkalla Loringin lentotukikohdasta Lakenheathiin Englannissa, mutta se katosi noin 700 kilometriä Irlannista länteen eikä koskaan saapunut. Alueelta löydettiin vain pieniä hylyn osia.

23. maaliskuuta kello 1:00 koneen miehistö oli yhteydessä brittiläiseen säähavaintoalukseen. Pian tämän jälkeen koneesta lähetettiin hätäviesti, jossa ilmoitettiin lastiruumassa syttyneestä tulipalosta. Kone laskeutui mereen ehjänä ja kaikki mukana olleet siirtyivät pelastusveneisiin, jotka oli varustettu hätäraketeilla ja radioilla. Pelastusalusten saapuessa etsintäkoneen osoittamalle paikalle 25. maaliskuuta löydettiin vain palaneita laatikoita ja pelastusveneitä.

Neuvostoliittolaisten sukellusveneiden ja pinta-alusten tiedetään partioineen alueella sekä mahdollisuuksien mukaan ottaneen amerikkalaisia vangiksi.

Lähteet
-------

1. 1 2  Accident description Aviation Safety Network. Viitattu 31.8.2023. (englanniksi)
2. 1 2  Last Flight, The Missing Airmen, March 1951 Walker Aviation Museum. Viitattu 31.8.2023. (englanniksi)
Millennium-muistomerkki.
**Sankarien aukio** (unk. *Hősök tere*) on tunnettu nähtävyys ja Unkarin kansallisten juhlien järjestämispaikka Budapestissa. Se sijaitsee Pestissä Andrássy út -kadun päässä.

Aukiota hallitsee Millennium-muistomerkki, joka on pystytetty unkarilaisten maahantulon 1000-vuotisjuhlien kunniaksi vuonna 1896. Sen ovat suunnitelleet arkkitehti Albert Schickedanz ja kuvanveistäjä György Zala. Muistomerkissä on puoliympyrän muotoinen pylväsrivistö, johon on pystytetty neljätoista Unkarin kuninkaita ja kansallisia johtajia kuvaavaa pronssipatsasta. Pylväsrivistön edessä on 36 metrin korkuinen keskuspylväs, jonka huipulla oleva patsas kuvaa arkkienkeli Gabrielia, joka johtaa unkarilaiset maahansa.

Muistokiveen hakatun kirjoituksen mukaan Sankarien aukio on omistettu "niiden sankarien muistolle, jotka pyhittivät elämänsä kansamme vapaudelle ja itsenäisyydelle". Muistomerkin patsaissa ovat kuninkaat Tapani Pyhä, Ladislaus Pyhä, Kálmán, Andreas II, Béla IV, Kaarle Robert ja Ludvig Suuri, valtionhoitaja János Hunyadi, kuningas Matias Corvinus, Transilvanian ruhtinaat Gábor Bethlen, István Bocskai, Imre Thököly ja Ferenc II Rákóczi sekä kansallissankari Lajos Kossuth. Alun perin viimeisenä oli keisari Frans Joosefin patsas.

Aukion laidoilla ovat toisiaan vastapäätä uusklassiseen tyyliin rakennetut Kuvataiteiden museo ja Taidehalli. Kummankin ovat suunnitelleet Albert Schickedanz ja Fülop Herzog. Aukion takana on Kaupunginpuisto.

Sankarien aukiolla järjestetään usein virallisia seremonioita kansallisten juhlapäivien ja valtiovierailuiden yhteydessä. Myös merkittävien henkilöiden muistotilaisuudet pidetään siellä. Esimerkiksi Unkarin kansannousun aikaisen pääministerin Imre Nagyn uudelleenhautaus järjestettiin Sankarien aukiolla.

Lähteet
-------

1. 1 2  Sights of Budapest *Budapest Portál*.  Arkistoitu 21.7.2012. Viitattu 21.1.2012. (englanniksi)
2. 1 2  Budapest *Encyclopædia Britannica*. Viitattu 7.10.2011. (englanniksi)
3. 1 2  Luoto, Reima T. A.: *Budapest – Tonavan kuningatar*, s. 122–123. Espoo: Fenix-kustannus, 2004. ISBN 951-862-156-X.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Sankarien aukio (Budapest)** Wikimedia Commonsissa
**Salut à toi, pays de nos aïeux** ("Tervehdys sinulle, esi-isiemme maa") on Togon kansallislaulu. Laulun on säveltänyt ja sanoittanut Alex Casimir-Dosseh. Laulu oli Togon kansallislaulu aina maan itsenäistymisestä 1960 vuoteen 1979. Tuolloin maa sai uuden, kollektiivisesti sävelletyn ja sanoitetun kansallislaulun Encartons tous mauvais espirit. Maan siirryttyä monipuoluejärjestelmään vuonna 1992 vanha kansallislaulu palautettiin takaisin.

Sanat ranskaksi
---------------

Salut à toi pays de nos aïeux,
Toi que les rendait forts,
Paisibles et joyeux,
Cultivant vertu, vaillance,
Pour la prospérité
Que viennent les tyrans,
Ton cœur soupire vers la liberté,
Togo debout, luttons sans défaillance,
Vainquons ou mourrons,mais dans la dignité,
Grand Dieu, toi seul nous a exaltés,
Du Togo pour la prospérité,
Togolais viens, bâtissons la cité.
Dans l’unité nous voulons te servir,
C’est bien là de nos cœurs,le plus ardent désir,
Clamons fort notre devise,
Que rien ne peut ternir.
Seul artisan de ton bonheur, ainsi que de ton avenir,
brisons partout les chaînes de la traîtrise,
Et nous te jurons toujours fidélité,
Et aimer servir, se dépasser,
Faire encore de toi sans nous lasser,
Togo chéri, l’or de l’humanité.
Salut, salut à l'Univers entier
Unissons nos efforts sur l'immense chantier
D'où naîtra toute nouvelle
La Grande Humanité
Partout au lieu de la misère, apportons la félicité.
Chassons du monde la haine rebelle
Finis l'esclavage et la Captivité
A l'étoile de la liberté,
Renouons la solidarité
Des Nations dans la fraternité

Käännös
-------

Terve sinulle, esi-isiemme maa,
Sinulle, joka teit heistä vahvoja,
Rauhaisia ja iloisia,
Viljellen hyvettä, urheutta,
Jälkipolvia varten.
Tulkoot tyrannit,
Sinun sydämesi huokaa vapauden puoleen.
Togo, nouse, taistelkaamme lannistumatta!
Voittakaamme tai kuolkaamme, mutta arvokkuudella.
Suuri Jumala, vain Sinä olet meidät korottanut,
Togosta jälkipolville.
Togolainen, tule, rakentakaamme kansakunta.
Yhdessä haluamme palvella sinua,
Siinä on sydäntemme kiihkein halu.
Kuuluttakaamme tunnuslausettamme,
Jota mikään ei voi pidättää.
Ainoana onnesi seppänä, kuin myös tulevaisuutesi,
Murtakaamme kaikkialla petoksen kahleet.
Ja sinulle vannomme uskollisuuttamme,
Ja palvelemisen rakastamista, uhrautumista,
Tehdä sinusta vielä, väsymättä,
Togo kallis, ihmiskunnan kulta.
Terve, terve koko maailmankaikkeudelle,
Yhdistäkäämme voimamme tällä suurella työmaalla,
Josta syntyy aivan uudestaan
Suuri ihmiskunta.
Kaikkialla, murheen sijaan tuokaamme onnea.
Ajakaamme pois maailmasta kapinallinen viha.
Pääty, orjuus ja vankeus!
Vapauden tähdellä,
Tunnustakaamme solidaarisuutta
Kansojen veljeydessä.

Lähteet
-------

1. 1 2  TOGO : Togo National Anthem Salut à toi, pays de nos aïeux *Anthems*. National Anthems of the World Organisation (NAW). Viitattu 8.10.2022. (englanniksi)
2. 1 2  Togo National Anthems.info. Viitattu 8.10.2022. (englanniksi)
3. 1 2 3  Togo *The World Factbook*. Central Intelligence Agency (CIA). Viitattu 8.10.2022. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuuntele Salut à toi, pays de nos aïeux