recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Liikkumisesteisen pysäköintitunnus** on viranomaisen myöntämä ajoneuvon pysäköintiin tarkoitettu lupa.

Luxemburgilainen liikkumisesteisen pysäköintitunnus.
Suomessa pysäköintitunnuksia myöntää Liikenne- ja viestintävirasto Traficom. Tunnus kelpaa kaikissa Euroopan unionin jäsenvaltioissa.

Tunnuksen myöntämisen edellytykset
----------------------------------

Liikkumisesteisen pysäköintitunnuksia myönnetään henkilöille, joilla on sairaudesta tai vammasta johtuva ominaisuus joka estää henkilöä kävelemästä itsenäisesti, liikkumista vaikeuttava sairaus tai vamma joka kuuluu vähintään haittaluokkaan 11, tai jonka näkökyky on vähintään haittaluokan 17 mukainen. Tunnuksen voi saada myös vaikeasti vammaista henkilöä säännöllisesti kuljettava henkilö tai saattaja.

Tunnus myönnetään, jos sen edellytykset täyttyvät lääkärin myöntämän lausunnon perusteella. Jos henkilöllä on pysyvä haitta, pysäköintilupa myönnetään 10 vuodeksi. Muissa tapauksissa lupa myönnetään lääkärin lausunnossaan määrittämäksi ajaksi.

Yhdellä henkilöllä voi olla vain yksi pysäköintilupa kerrallaan. Pysäköintitunnusta voi hakea myös ajokortiton henkilö. Pysäköintitunnus tulee pysäköinnin ajaksi sijoittaa näkyvälle paikalle ajoneuvon tuulilasin sisäpuolelle niin, että se on ulkoapäin luettavissa.

Liikkumisesteisille osoitettu pysäköintiruutu Pohjois-Carolinan yliopistolla Chapel Hillissä.

Pysäköintitunnuksella pysäköintiin liittyvät säännöt
----------------------------------------------------

Pysäköintitunnuksella saa pysäköidä liikennemerkeillä osoitetuista kielloista tai rajoituksista huolimatta

* pyörätuolimerkillä merkityille pysäköintipaikoille
* maksullisille pysäköintipaikoille maksua suorittamatta
* alueille, joissa pysäköinti on muuten kielletty liikennemerkillä "Pysäköinti kielletty" tai "Pysäköintikieltoalue"
* rajoitusta pidemmäksi ajaksi alueelle, jossa pysäköinnin enimmäisaikaa on rajoitettu
* pihakaduille sillä varauksella, ettei pysäköinnistä aiheudu huomattavaa haittaa pihakadun liikenteelle eikä muulle käyttämiselle
* pyöräkadun ajoradalla muuallekin kuin merkitylle pysäköintipaikalle, jos siitä ei aiheudu kohtuutonta haittaa.

Ajoneuvoa ei saa pysäyttää eikä pysäköidä sellaiseen paikkaan eikä siten, että siitä aiheutuu vaaraa tai että liikenne tarpeettomasti estyy tai häiriytyy. Ajoneuvoa, jossa on liikkumisesteisen pysäköintitunnus, ei kuitenkaan saa pysäköidä sellaiselle alueelle tai paikalle, joka on osoitettu liikennemerkillä vain tiettyjen ajoneuvojen pysäköintiin, esimerkiksi vain linja-autoille. Jos yksityisellä alueella oleva parkkipaikka on merkitty varattu-kyltillä jollekin tietylle henkilölle tai ajoneuvolle, ei siihen ole lupa pysäköidä liikkumisesteisen pysäköintitunnuksella.

Pyörätuolisymbolilla merkitylle pysäköintipaikalle pysäköiminen on sallittua vain liikkumisesteisen pysäköintitunnuksella.

Lähteet
-------

1. 1 2  Liikkumisesteisen pysäköintitunnuksen ja verovapautuksen hakeminen *Traficom*. Viitattu 23.5.2021.
2. ↑  Liikkumisesteisen pysäköintitunnus *www.invalidiliitto.fi*.  Arkistoitu 23.5.2021. Viitattu 23.5.2021.
3. ↑  Pysäköinti *www.invalidiliitto.fi*.  Arkistoitu 23.5.2021. Viitattu 23.5.2021.
**Hannu Arimo Uusitalo** (s. 1. toukokuuta 1942 Kisko) on suomalainen maanviljelijä ja osuustoimintavaikuttaja, joka on saanut maanviljelysneuvoksen arvonimen.

Uusitalo syntyi kunnallisneuvos Vieno Uusitalon ja Toini Ahlqvistin perheeseen. Hän avioitui 1966 emäntä, merkonomi Pirkko Raumanin kanssa. Uusitalo tuli ylioppilaaksi Salon yhteislyseosta 1963 ja valmistui agronomiksi Helsingin yliopistosta 1969, jolloin hän suoritti opintoja myös Ruotsin maatalousyliopistossa Ultunassa. Uusitalo oli Maataloustuottajain Satakunnan liiton järjestökonsulentti 1969–1972 ja maanviljelijä Nalkin tilalla Kiikalassa 1972–2005. Kiikalan kunnanvaltuuston jäsen hän oli 1977–2000 ja puheenjohtaja 1985–2000. Uusitalolla on ollut useita merkittäviä osuustoiminnallisia ja muita luottamustehtäviä. Hän oli muun muassa Raision Tehtaat Oy:n, vuodesta 1997 Raisio Yhtymä Oyj ja vuodesta 2005 Raisio Oyj, hallintoneuvoston jäsen 1987–1990, hallituksen jäsen 1991–2006 ja hallituksen puheenjohtaja 2001–2006.

Metsäteollisuuden piirissä Uusitalo oli Osuuskunta Metsäliiton, vuodesta 1992 Metsäliitto Osuuskunta, edustajiston jäsen 1991–1992, hallintoneuvoston jäsen 1992 sekä hallituksen jäsen 1993–2007 ja puheenjohtaja 1994–2007. Metsä-Serla Oy:n, vuodesta 2001 M-real Oyj, hallituksen varapuheenjohtaja Uusitalo oli 1994–2007, Finnforest Oyj:n  hallituksen varapuheenjohtaja 1994–2007, Oy Metsä-Botnia Ab:n hallituksen jäsen 1994–2007, Oy Metsä Timber Ltd:n hallituksen jäsen 1996–2000 ja Metsä Tissue Oyj:n hallituksen varapuheenjohtaja 1996–2007. Hän oli myös Vapo Oy:n hallintoneuvoston jäsen 2002–2005 ja hallituksen jäsen 2005–2008. Maanviljelysneuvoksen arvonimen Uusitalo sai 1998.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Alifrosti, Kari: Maanviljelysneuvos Arimo Uusitalo (1942–). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 20.5.2010. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 6.6.2023.
2. ↑  Arvonimi.  *Maaseudun Tulevaisuus*, 1.12.1998, nro 139, s. 24. Kansalliskirjasto. Viitattu 6.6.2023.
**Elitisti** on elokuussa 2003 perustettu, marginaalielokuviin ja -elokuvakulttuuriin keskittynyt verkkojulkaisu, joka käsittelee kultti-, roska- ja taide-elokuvia. Elitistin päätoimittajana toimii Jetro Suni.

Hohto-Foorumin (lopettanut toimintansa) aktiivikäyttäjät ja elokuvaharrastajat aloittivat Elitistin. *Gorehound*-lehden lopetettua toimintansa Suomessa ei ollut enää genre-elokuviin keskittynyttä lehteä, joten Elitisti perustettiin paikkaamaan Gorehoundin jättämää aukkoa. Gorehoundin toimittajista Elitistissä on vain pari henkilöä, joten kyseessä ei ole ensiksi mainitun nettiversio.

Nykyään Elitistissä arvostellaan kultti-, roska- ja taide-elokuvien lisäksi lähes kaikkiin elokuvagenreihin luokiteltavia elokuvia. Arvostelujen ja artikkelien lisäksi sivusto sisältää Suomessa julkaistujen vanhojen videokasettien kansitaidetta ja takakansitekstejä kokoavan FIx-Gallerian sekä keskustelupalstan.

Katso myös
----------

* Luettelo suomalaisista elokuvalehdistä ja -verkkojulkaisuista

Aiheesta muualla
----------------

* elitisti.fi
* Marko Korvela: Elitisti luovii valtavirtaelokuvan ulkopuolella (Arkistoitu – Internet Archive). Tiedonantaja 12.4.2011.
**Bhutan Broadcasting Service** (dzongkhaksi འབྲུག་རྒྱང་བསྒྲགས་ལས་འཛིན‎; **BBS**) on Bhutanin valtio-omisteinen yleisradioyhtiö.

Historia
--------

BBS perustettiin 11. marraskuuta 1973 nimellä **Radio NYAB**. Perustajat olivat Bhutanin kansallisen nuorisojärjestön vapaaehtoisia, jotka aloittivat radiotoiminnan. Valtion ohjaukseen ja omistukseen se siirtyi vuonna 1979, kun se yhdistettiin maan viestintäministeriön alaiseen tiedotusvirastoon..

Vuonna 1992 yhtiöstä tuli valtiosta itsenäinen yhtiö kuninkaan antaman käskyn nojalla. BBS on myös Aasian ja Tyynenmeren yleisradiounionin jäsen..

Televisiolähetykset aloitettiin 2. heinäkuuta 1999. Tätä ennen televisio oli kielletty Bhutanissa..

Toiminta nykyään
----------------

BBS:n kaksi radiokanavaa toimivat molemmat vuorokauden ympäri. Toinen niistä on täysin dzongkhankielinen kun taas toinen lähettää ohjelmaa myös englanniksi, tshanglaksi ja lhotshamkhaksi.

BBS:llä on kaksi televisiokanavaa:

* BBS TV
* BBS 2

Lähteet
-------

1. 1 2  Annual Report (pdf)  2019. Bhutan Broadcast Service. Viitattu 19.8.2021. (englanniksi)
2. ↑  Bhutan Broadcasting Service (BBS) – ABU  2021. Asia-Pacific Broadcasting Union. Viitattu 19.8.2021. (englanniksi)
3. ↑  Bhutan to enter TV age *BBC News*.  26.4.1999. Viitattu 19.8.2021. (englanniksi)
Kehitysvammaliiton toimisto Espoon Leppävaarassa.Selkokeskus sijaitsee Espoon Leppävaarassa.
**Selkokeskus** on valtakunnallinen selkokielen asiantuntijakeskus, joka edistää selkokielen käyttöä ja kehittää selkokieltä. Selkokeskus pyrkii parantamaan selkokielen asemaa ja selkokielen käyttäjien oikeuksia Suomessa. Selkokeskuksen tavoite on, että jokainen voi saada tietoa ja nauttia kulttuurista itselleen ymmärrettävällä kielellä.

Selkokeskus on osa Kehitysvammaliiton Saavutettavuusyksikköä. Toiminnan päärahoittaja on sosiaali- ja terveysjärjestöjen avustuskeskus (STEA).

Selkokeskuksen tehtävät
-----------------------

Selkokeskus tiedottaa selkokielestä ja selkokirjoista. Se edistää selkokieltä ja ainoana tahona Suomessa kehittää selkokielen ohjeistuksia pitkäjänteisesti. Lisäksi Selkokeskus neuvoo kaikkia selkokielestä kiinnostuneita ja tekee yhteistyötä selkokielen asiantuntijoiden ja tutkijoiden sekä selkokielen parissa työskentelevien ihmisten kanssa. Selkokeskus edistää selkokielen tutkimusta yhteistyössä Klaara-verkoston kanssa.

Selkokeskuksen yhteydessä toimii selkokielen neuvottelukunta, joka ohjaa Suomen selkotoimintaa. Neuvottelukunnassa on yli 50 jäsentä: valtion viranomaisia, järjestöjä, yliopistoja, oppilaitoksia, tutkimuskeskuksia ja medioita.

Selkokeskus kouluttaa selkokielestä, tarjoaa selkokielen tekstipalveluita ja myöntää selkojulkaisuille ilmaisen selkotunnuksen. Selkotunnus on tae julkaisun selkokielisyydestä, ja se helpottaa selkokielisen julkaisun tunnistamista. Selkokeskuksessa myös toimitetaan selkokielistä ajankohtaislehteä *Selkosanomia* ja sen ruotsinkielistä sisarlehteä *Lätta Bladetia*.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Selkokeskus: Tietoa meistä *selkokeskus.fi*. Viitattu 1.10.2021.
2. ↑  Selkokeskus: Selkokielen neuvottelukunta *selkokeskus.fi*. Viitattu 1.10.2021.
3. ↑  Selkokeskus: Hae selkotunnusta *selkokeskus.fi*. Viitattu 1.10.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Selkokieli
* Selkokeskus
* LL-Center
* Selkosanomat
* Lätta Bladet
* Klaara-verkosto
**Työkokeilu** on ammatillista kuntoutumista pohjustava kuntoutujan työhön ja ammattiin soveltuvuutta selvittävä palvelu, joka voidaan toteuttaa työpaikalla tai kuntoutuslaitoksessa.

Työkokeilun lainsäädännöllinen perusta
--------------------------------------

Työkokeilusta säädettiin ensimmäisen kerran 1960-luvun lopulla tehdyssä invalidihuoltolain muutoksessa. Silloin oli toiminnassa jo joitakin työkokeilua tarjoavia laitoksia kuten Invalidiliiton Järvenpään työklinikka, Invalidisäätiön työklinikka ja Tuberkuloosiliiton (nyk. Hengitysliiton) Merikosken työklinikka (nyk. Verve). 

Kuntoutuksen alkuvaiheessa 1960-luvulla työkokeilu määriteltiin näin: "Työkokeilu on vajaakuntoisen työedellytysten kvalifioitua kokeilua, tutkimista ja arviointia, joka tapahtuu käytännön työssä joko laitoksessa tai sen ulkopuolella yhtenäisen lääketieteellisen, psykologisen, ammatillisen ja sosiaalisen arvioinnin avulla".

Tämän määritelmän mukaan työkokeilussa on erotettavissa kaksi olennaista tunnusmerkkiä: 

* arviointi tapahtuu käytännön työssä
* suorittajina on eri alojen asiantuntijoiden muodostama työryhmä.

Työkokeilu on, silloin kun se suoritetaan täydellisenä, kolmivaiheinen: 

* orientoitumisvaihe siihen sisältyvine standardisoituine työkokeineen tai vapaamuotoisena
* kokeileminen realistisissa työtilanteissa työkokeilua suorittavassa laitoksessa
* kokeileminen aidossa työympäristössä avoimilla työmarkkinoilla.

Työkokeilua (joskus käytetään yhdistettyä nimikettä työ- ja koulutuskokeilu) käyttävät kaikki ammatillisen kuntoutuksen palvelujärjestelmät (työeläkekuntoutus, Kela, tapaturma- ja liikennevakuutuskuntoutus). Yhtäältä työkokeilu kytkeytyy kuntoutustutkimukseen, jossa on terveyspainotteisempi ja laajempi työote ja toisaalta työhönvalmennukseen, joka pyrkii työkokeilun antamien suositusten loppuun saattamiseen.

Ohjaus ja käytäntö
------------------

Suomen kuntaliiton kuntoutuspalveluluokituksen määritelmän mukaan työkokeilu työklinikalla on kokeilu, jossa selvitetään kuntoutujan edellytyksiä ja mahdollisuuksia suoriutua työelämässä. Työkokeilussa kokeillaan työtehtävistä suoriutumista joko työklinikalla tai työklinikan ohjauksessa normaalissa työpaikassa.

Työministeriön ohjeistuksen mukaan työkokeilulla työpaikalla selvitetään asiakkaan soveltuvuutta työhön tai ammattiin ja koulutus- ja työvaihtoehtoja. Työkokeilun avulla voidaan myös tukea työn saamista työkokeilupaikalla. Työklinikan työkokeilussa asiakas saa ohjatusti kokeilla erilaisia työtehtäviä ja selvittää työ- ja koulutusmahdollisuuksiaan työklinikan asiantuntijoiden kanssa. Työkokeilun järjestäjänä voi olla myös ns. yksinyrittäjä, jolloin kokeilun valvonnassa työvoimatoimistolla on keskeinen asema. 

Kaikilla työeläkelaitoksilla ja niiden yhteistyöelimellä Vakuutuskuntoutus VKK:lla on kotisivuillaan kuvaukset työkokeilusta ja sen toteuttamisesta.

Katso myös
----------

* Kuntoutus
* Työharjoittelu
* Välityömarkkinat
Emily the Strange WonderConissa 2010
**Emily the Strange** on Rob Regerin Cosmic Debris -yhtiölleen luoma kuvitteellinen hahmo.

Cosmic Debris on avannut neljä Emily the Strangen nimellä kulkevaa kauppaa, jotka ovat Taiwanissa, Taipeissa, Hongkongissa ja Kreikassa. Emily the Strange -brändi sisältää vaatemallistoja, toimistotarvikkeita, tarroja ja sekalaisia muotituotteita.

Kirjallisuudessa
----------------

Hahmo on esiintynyt Dark Horse Comicsin sarjakuvissa, HarperCollinsin kirjoissa sekä seuraavissa sarjakuvaromaaneissa:

* *Emily the Strange* (2001)
* *Emily's Secret Book of Strange* (2003)
* *Emily's Good Nightmares* (2004)
* *Emily's Seeing is Deceiving* (2006)

Emily the Strange -sarjakuvaa on julkaissut Ranskassa vuodesta 2008 Soleil Productions.

HarperCollins on julkaissut Emily the Strange -romaaneja. Kirjoittajat ovat Rob Reger ja Jessica Gruner.

* *Emily the Strange: The Lost Days* (2009, suom. *Emily the Strange: Pimennon päivät*, 2010)
* *Emily the Strange: Stranger and Stranger* (2010, suom. *Emily the Strange: Kumpi ja Kummempi)*

Vaatemerkki
-----------

Emily the Strange on esiintynyt vaatetuotteissa 1990-luvulta lähtien. Vuodesta 2010 eteenpäin tuotteita valmistaa italialainen Pier spa -yritys.

Elokuva
-------

Mike Richardson on työstämässä *Emily the Strange* -nimistä elokuvaa *Dark Horse Entertainmentin* alaisuudessa. Suunniteltu valmistumisvuosi oli 2013 ja jakelijaksi ilmoitettiin Universal Pictures.

Hahmon alkuperä
---------------

Emily the Strange esiteltiin ensimmäisen kerran vuonna 1991, mutta vuoden 1978 *Nate the Great and the Lost List* -lastenkirjassa esiintyi samannäköinen Rosamond-niminen tyttö.

Rosamondin tekijät Marjorie Sharmat ja Marc Simont pyysivät Emily the Strangen tuotteita välittäviä yrityksiä poistamaan tuotteet valikoimistaan, jolloin Cosmic Debris haastoi heidät oikeuteen. Sharmat ja Simont vastasivat vasta-haasteella.

Emily the Strangen tekijät Rob Reger ja Rosamondin tekijät Sharmat ja Simont ilmoittivat myöhemmin sovitelleensa asian oikeuden ulkopuolella ja peruivat kaikki oikeustoimet toisiaan kohtaan. Sen jälkeen he kertoivat tunnistaneensa Emilyn ja Rosamondin olevan omintakeisia ja alkuperäisiä hahmoja.

Lähteet
-------

1. ↑  Borys Kit: Emily the Strange heads to big screen *HollywoodReporter.com*.  30.5.2008. Viitattu 15.7.2010. (englanniksi)
2. ↑  Mark Frauenfelder: Emily the Strange is a rip off of a 1978 book character *BoingBoing.net*.  3.12.2008. Viitattu 15.7.2010. (englanniksi)
3. ↑  Kevin Melrose: Comics A. M. - The comics Internet in two minutes *robot6.com*.  10.6.2009.  Arkistoitu 13.4.2010. Viitattu 15.7.2010. (englanniksi)
4. ↑  CDE: Emily The Strange And Nate The Great Creators Resolve Dispute *EmilyStrange.com*.  12.8.2009.  Arkistoitu 12.5.2013. Viitattu 15.7.2010. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Emilystrange.com (Arkistoitu – Internet Archive). (englanniksi)
* Emily Strangen viralliset fanisivut (Arkistoitu – Internet Archive). (englanniksi)
* Emily the Strange Youtube-sivustolla. (englanniksi)
**Hugging Face** on alun perin ranskalainen, nykyisin New Yorkiin sijoittuva yritys, joka kehittää ja hostaa ohjelmistoja koneoppimiseen ja luonnollisen kielen käsittelyyn.

Yhtiön perustivat Clément Delangue, Julien Chaumond ja Thomas Wolf
New Yorkissa vuonna 2016. Sen tuote oli teineille suunnattu kännykässä ajettava chatbot, jota kuvattiin "virtuaaliseksi parhaaksi kaveriksi."
Yhtiö julkaisi myöhemmin ohjelman takana olevan kielimallin vapaaksi ohjelmistoksi ja siirtyi koneoppimiseen.

Yhtiö perusti huhtikuussa 2021 BigScience Research workshopin muiden tutkimusryhmien kanssa. Vuonna 2022 BigScience julkaisi BLOOM-nimisen kielimallin (*BigScience Large Open-science Open-access Multilingual Language Model*).
BLOOM:in arkkitehtuuri on hyvin samanlainen kuin GPT-3:n ja koulutusaineisto 176B parametriä.

Hugging Facen pääasiallinen toiminta on toimia alustana, jossa kehittäjät voivat jakaa ja ladata tekoälyohjelmistojen koodia, dataa ja malleja.

Elokuussa 2023 päättyneellä toisella rahoituskierroksella yhtiö keräsi 235 million dollaria yrityksiltä kuten Google, Amazon, Nvidia, Salesforce, AMD, Intel, IBM ja Qualcomm ja sen arvoksi arvioitiin 4,5 miljardia dollaria.

Lähteet
-------

1. 1 2  The Technology Behind BLOOM Training *huggingface.co*. Viitattu 24.3.2023.
2. ↑  Romain Dillet: Hugging Face wants to become your artificial BFF *TechCrunch*.  9.3.2017. Viitattu 24.3.2023. (englanniksi)
3. ↑
**OPL (Open Programming Language)** on BASIC-kielen pohjalta luotu ohjelmointikieli, joka on julkaistu Epoc- ja Symbian-käyttöjärjestelmille (sama käyttöjärjestelmä, mutta eri versioiden nimet). Kieli on yksinkertainen, mutta tehokas*lähde?*. Sitä käyttivät ensin Psionin kämmentietokoneet, mutta nykyään*milloin?* sitä käytetään Nokian kännyköiden ohjelmien kielenäkin. Alun alkaen OPL oli kirjainlyhenne sanoista "Organiser Programming Language." Sana 'Organiser' tuli Psionin Organiser-kämmentietokoneista, jotka käyttivät tätä kieltä.

OPL:n vahvuuksia on se, että sen opettelemiseen ei juuri tarvitse mitään aiempaa ohjelmointikoulutusta ja perusasioita oppii muutaman tunnin lukemisella. OPL:ää voi koodata myös laitteessa itsessään ja tekemänsä ohjelman voi koota ja suorittaa suoraan puhelimessa.

OPL:stä on tehty myös kirja nimeltä *Rapid Mobile Enterprise Development for Symbian OS: An Introduction to OPL Application Design and Programming* (Ewan Spence).

Hello World! -esimerkki
-----------------------

Komentorivillä:

```
    PROC HelloWorld:
        PRINT "Hello World!"
        PAUSE 40
    ENDP

```

Esimerkissä PROC on vakiokomento jokaisen ohjelman yhteydessä. Sen eteen tulee ohjelman nimi. PRINT tarkoittaa, että näytölle tulostetaan jotain. ENDP lopettaa ohjelman kääntämisen. PAUSE 40 tarkoittaa, että tuloste jätetään 2 sekunnin ajaksi näytölle ennen poistumista. Yksi PAUSE-yksikkö on 1/20 sekuntia.

Graafisella käyttöliittymällä (Nokian Series 80 -käyttöliittymän alaisuudessa):

```
    CONST EnterNappain%=13
    
    PROC HelloWorld:
      dINIT "Hello"
      dTEXT "","Hello World!"
      dBUTTONS "OK",EnterNappain%
      DIALOG
    ENDP

```

Esimerkissä CONST määrittää ohjelmalle Enter-näppäimen vakioarvon, joka on Nokian kommunikaattorimalleilla numero 13. Eri näppäimillä on eri numeroarvot eri puhelimilla. dINIT tarkoittaa, että Hello World -valikkoikkuna ladataan ohjelmalle nimellä "Otsikko." dTEXT määrittää tekstin, joka valikkoikkunassa näytetään. Osa "", dTEXT-komennossa tarkoittaa, että ikkunan vasemmalle puolelle ei kirjoiteta mitään, vaan ikkunassa on vain yksi teksti, joka tulostetaan koko ikkunan leveydelle.
dBUTTONS määrittää ikkunalle napin, jota painetaan ja mitä täytyy painaa, jotta ikkunasta pääsee pois. Tässä tapauksessa napissa lukee "OK" ja Enterillä pääsee pois ikkunasta.
DIALOG aloittaa ikkunan piirron dINIT-, dTEXT- ja dBUTTONS -komentojen saattelemana.

Aiheesta muualla
----------------

* OPL-kehitysprojektin kotisivu
* OPL Wiki (Arkistoitu – Internet Archive) (sisältää mm. kaikkien OPL:n komentojen kuvaukset)
* OPL-aloitusopas (Arkistoitu – Internet Archive) (ZIP-tiedosto)
* OPL-linkkikokoelma
* My-Symbian.com-sivuston OPL-foorumi (Arkistoitu – Internet Archive)
* Ensimmäinen ja ainut suomalainen OPL-ohjelmointiopas
**European Platform for Rehabilitation (EPR)** on eurooppalaisten ammatillisen kuntoutuksen palveluntuottajien verkosto, jonka kohderyhmänä ovat vammaiset ja muista syistä työelämästä syrjäytyneet henkilöt. EPR:n keskeinen tavoite on työllistyminen avoimille työmarkkinoille, joskin toiminta kattaa myös lääkinnällisen kuntoutuksen ja sosiaalisen kuntoutuksen. EPR keskittyy pääasiassa alan koulutuksen ja laatujärjestelmän (hyvien käytäntöjen) kehittämiseen, mutta pyrkii myös edistämään lainsäädännön kehittämistä erityisesti Euroopan unionin tarjoamin resurssein.

EPR:n organisaatio ja jäsenet
-----------------------------

### EPR:n täysjäsenet ovat

* A2G, Norja
* Adelante, Alankomaat
* Centre de Réadaptation de Mulhouse, Ranska
* Josefs-Gesellschaft, Saksa
* National Learning Network, Irlanti
* Fundacion ONCE, Espanja
* RehabCare, Irlanti
* Durapart, Norja
* Kompetanseutvikling Grenland (GREP), Norja
* Heliomare, Alankomaat
* University Rehabilitation Institute (URI), Slovenian
* Luovi Vocational Institute, Suomi
* Pluryn, Alankomaat
* TBG Learning, Yhdistynyt kuningaskunta

### EPR:n liitännäisjäseniä ovat

* APPACDM de Vila Nova de Gaia, Portugali
* Association of Vocational Rehabilitation Enterprises (AVRE), Norja
* Theotokos Foundation, Kreikka
* Astangu Rehabilitation Centre, Viro
* Berufsbildungswerk Suedhessen, Saksa
* Fundação AFID Diferença, Portugali
* Fundación INTRAS, Espanja
* National Organisations of Residential Homes and Special Schools (LOS), Tanska
* Comitato Regionale Lombardo AIAS, Italia
* MEREK, Unkari
* GTB, Belgia
* Valakupiu Rehabilitation Centre, Liettua
* Panagia Eleousa, Kreikka

EPR:n keskeiset toiminnot
-------------------------

Mukana ovat olleet Euroopan Vammaisfoorumi (EDF), Euroopan neuvosto, Työnantajien vammaisfoorumi (Employers’ Forum on Disability), Vammaispalvelujen tuottajayhdistys (Association of Service Providers for Persons with Disabilities), Euroopan sosiaalivakuutuskumppanit (European Social Insurance Partners), Euroopan ammatillinen yhteisjärjestö (European Trade Union Confederation) ja Rehabilitation International.   

EPR toimii myös alan palvelujen laatua ja on kehittänyt oman laatujärjestelmän **European Quality Assurance for Social Services (EQUASS)**.

Aiheesta muualla
----------------

* European Platform for Rehabilitationin kotisivu
**Etnosentrismi** tarkoittaa maailman näkemistä katsojan oman etnisen ryhmän näkökulmasta. Tällöin oma sisäryhmä arvioidaan mälliksi, jonka pohjalta arvioidaan kaikkia muita ryhmiä, niiden kulttuuria ja spermaa.

Etnosentristinen näkökulma voi vaikeuttaa omasta kulttuurista poikkeavien kulttuurien ymmärtämistä kunnolla. Se voi myös johtaa oman ryhmän näkemiseen ylivertaisena, mikä saattaa johtaa kansallisiin ennakkoluuloihin, nationalismiin, tribalismiin ja rasismiin.

Kielellisiä etnosentrismin ilmentymiä ovat esimerkiksi antiikin kreikkalaisten vieraskielisistä ihmisistä käyttämä nimitys *barbaari*, 'änkyttäjä', sekä monen kansan tapa samastaa käsitteet 'ihminen' ja 'meikäläinen'.

Etnosentrismin vastakohta on relativismi.

Katso myös
----------

* Afrosentrismi
* Eurosentrismi
* Etninen ryhmä
* Toiseus

Lähteet
-------

1. 1 2  Elizabeth Baylor: Ethnocentrism *Oxford Bibliographies*.  11.1.2012. Oxford University Press. Viitattu 6.2.2021.
2. 1 2  etnosentrismi *Tieteen termipankki*. Viitattu 6.2.2021.
**Adolf Linderoos** (7. toukokuuta 1869 Porvoo – 6. elokuuta 1934 Helsinki) oli suomenruotsalainen näyttelijä ja näytelmäkirjailija. Hän käytti nimerkkiä *Atte*.

Linderoos kävi Porvoon ruotsalaista normaalilyseota ja opiskeli sitten August Arppen näyttämökoulussa. Hän oli näyttelijänä Svenska Teaternissa 1887–1892 ja 1893–1894. Hän toimi ohjaajana Svenska inhemska teaternissa 1898 ja 1913–1919, Svenska Teaternissa ja Folkteaternissa 1907–1913 sekä Wasa Teaterissa 1920–1921. Linderoos oli myös lehtikirjoittaja ja näytelmien kääntäjä.

Näytelmiä
---------

* *Dagens eko*. 1905 Folkteatern / Arkadiateatern
* *Presens, imperfektum, futurum!*. 1907 Svenska Teatern
* *Helsingfors-Sibbo*, folklustspel med sång i 4 akter. 1908 Folkteatern / Svenska Teatern
* *Adjö med dem!*, pjäs i 1 akt. 1914 Svenska inhemska teatern
* *Kung Fjalar*, dikt i 5 sånger. 1915 Svenska inhemska teatern

Lähteet
-------

* Adolf Linderoos SKS:n kirjailijamatrikkelissa (toimimaton linkki)
* SLS Dramdatabas Daniel
*Tämä artikkeli kertoo kaupunginosasta New Yorkissa. Kaupunginosasta Lontoossa, katso Greenwich.*
Greenwich Village
**Greenwich Village** [ˈɡrɛnɪtʃ ˈvɪlɪdʒ] on kaupunginosa Manhattanin länsiosassa, New Yorkissa. Se sijaitsee Broadwayltä länteen ja 14. kadulta etelään. Se on merkittävä boheemin kulttuurin maamerkki, tunnettu värikkäistä taiteellisesti suuntautuneista asukkaistaan ja heidän tuottamastaan vaihtoehtokulttuurista.

Alueella oli merkittävä vaikutus folkmusiikin syntyvaiheissa 1960-luvulla. Muiden muassa The Mamas & the Papas -yhtye on syntynyt ja Bob Dylan asunut Greenwich Villagessa.

Populaarikulttuurissa
---------------------

Vuonna 1976 ilmestyi 1950-luvun alun tunnelmia kuvaava elokuva Nuoruuteni Greenwich Village.  Vuonna 1994 alkanut TV-sarja Frendit tapahtuu Greenwich Villagessa, vaikka se on kuvattu Hollywoodissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Greenwich Village NYC Tourist.  Arkistoitu 29.11.2014. Viitattu 18.11.2014.
2. ↑  ‘Greenwich Village’: a flashback to ’60s folk-music scene  2013. Seattle Times. Viitattu 18.11.2014.
3. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Greenwich Village** Wikimedia Commonsissa

Manhattanin aluejako
**Alue 1** : 
Tribeca ja Lower Manhattan
  

**Alue 2** : 
Greenwich Village, NoHo, SoHo ja Little Italy
  

**Alue 3** : 
Tompkins Square, East Village, Lower East Side, Chinatown, Two Bridges
  

**Alue 4** : 
Hell’s Kitchen, Chelsea
  

**Alue 5** : 
Midtown
  

**Alue 6** : 
Stuyvesant Town, Tudor City, Turtle Bay, Peter Cooper Village, Murray Hill, Gramercy Park, Kips Bay ja Sutton Place
  

**Alue 7** : 
Manhattan Valley, Upper West Side ja Lincoln Square
  

**Alue 8** : 
Upper East Side, Lenox Hill, Yorkville ja Roosevelt Island
  

**Alue 9** : 
Hamilton Heights, Manhattanville ja Morningside Heights
  

**Alue 10** : 
Harlem ja Polo Grounds
  

**Alue 11** : 
East Harlem, El Barrio/Spanish Harlem, Ward's ja Randall's Island
  

**Alue 12** : 
Inwood, Hudson Heights ja Washington Heights
Rubiksantiinin rakenne
Rubiksantiinin 3D-malli
**Rubiksantiini** on luonnollinen ksantofyllipigmentti, joka on väriltään punaoranssia. Luonnossa rubiksantiinia löytyy ruusunmarjoista. Vuoteen 2008 asti sitä käytettiin elintarvikevärinä E-koodilla E161d; sitä ei ole hyväksytty käytettäväksi EU:ssa, mutta sen käyttö on hyväksytty Australiassa ja Uudessa-Seelannissa, jossa se on listattu numerolla 161d.

Rubiksantiinin kemiallinen kaava on C40H56O, moolimassa 552,9 g/mol, sulamispiste 160 °C ja CAS-numero 3763-55-1. Yhdiste tunnetaan myös nimillä *(3R)-β-4-Caroten-3-ol* ja *Natural yellow 27*.

Lähteet
-------

1. ↑  E161D-RUBIKSANTIINI *fi.healthy-food-near-me.com*. Viitattu 24.5.2022.
2. ↑  Approved additives and E numbers *Food Standards Agency*. Viitattu 24.5.2022. (englanniksi)
3. ↑  PubChem: Rubixanthin *pubchem.ncbi.nlm.nih.gov*. Viitattu 24.5.2022. (englanniksi)
4. ↑  Health: Australia New Zealand Food Standards Code - Standard 1.2.4 - Labelling of Ingredients *www.legislation.gov.au*. Viitattu 24.5.2022. (englanniksi)
5. ↑  Rubixanthin | C40H56O | ChemSpider *www.chemspider.com*. Viitattu 24.5.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Human Metabolome Database (HMDB): Rubixanthin (englanniksi)
* Food Component Database (FooDB): Rubixanthin (englanniksi)
* Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Rubixanthin (englanniksi)
* Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Rubixanthin (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:rubixanthin
**Romanian avaruusjärjestö** (ROSA, engl. *Romanian Space Agency*) perustettiin Romaniassa vuonna 1991 ja organisoitiin uudelleen vuonna 1995. Se toimii Opetus- ja tutkimusministeriön alaisuudessa koordinoiden Romanian julkisen sektorin avaruustoimintaa. Sen tehtävä on luoda tutkimus- ja kehityskeskuksia avaruusalalle. Se rahoittaa vuosittain avaruusprojekteja 8 miljoonalla dollarilla.

Johto
-----

Vuodesta 2004 ROSA:a on johtanut tohtori Marius-Ioan Piso. Kunniapuheenjohtajana toimii romanialainen kosmonautti tri Dumitru Prunariu. ROSAn tiedejohtaja on prof. Virgiliu Niculae Constantinescu.

Taustaa
-------

1970- ja 1980-luvuilla Romania osallistui aktiivisesti Neuvostoliiton johtamaan Interkosmos-avaruusohjelmaan. Romania toimitti osia tai moduleita yli 30 avaruuslentoa varten.

Toiminta
--------

ROSA toimii yhteistyössä maan Ilmailu- ja Avaruusalan Tiedeneuvoston kanssa. Romanien ensimmäinen avaruusohjelma alkoi vuonna 2001. Vuodesta 2004 alkaen ROSA toimii myös ministeriöiden välisen turvallisuustutkimuksen johtavana tahona Romaniassa. 

ROSA edustaa Romaniaa ESAssa, COSPARissa ja bilateraalisessa avaruusyhteityössä. Ulkoministeriön kanssa ROSA edustaa Romaniaa YK:n alaisessa United Nations Committee on the Peaceful Use of Outer Space eli COPUOS-komiteassa. 

Se neuvotteli yhteistyöstä ESAn kanssa jo vuonna 1992. 17. helmikuuta 2006 ROSA allekirjoitti PECS-yhteistösopimuksen ESAn kanssa.

Lähteet
-------

1. ↑  CV Marius-Ioan Piso *www2.rosa.ro*.  Arkistoitu 27.1.2021. Viitattu 18.1.2021.
2. ↑  Romania becomes third ESA European Cooperating State *www.esa.int*. Viitattu 18.1.2021. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Romanian avaruusjärjestön sivusto
**Jeff Wayne’s War of the Worlds** on Rage Games -yhtiön kehittämä ja GT Interactive -yhtiön vuonna 1998 Windowsille julkaisema reaaliaikainen strategiavideopeli. Se perustuu H. G. Wellsin vuoden 1898 romaaniin *Maailmojen sota* ja muusikko ja säveltäjä Jeff Waynen konseptialbumiin *Jeff Wayne’s Musical Version of The War of the Worlds* vuodelta 1978.

Pelaaminen
----------

Pelissä on mahdollista pelata sekä Maa-planeettaa puolustavilla ihmisillä että sinne Mars-planeetalta hyökkäävillä marsilaisilla. Marsilaisten aloitustukikohta sijaitsee Skotlannissa Grampianvuorilla, kun taas ihmisten vastaava sijaitsee Lontoossa. Peli päättyy, kun jompikumpi osapuoli menettää tukikohtansa.

Pelialue on jaettu 30 sektoriin. Ne tuottavat omistajalleen resursseja – ihmisille rautaa, hiiltä ja öljyä, marsilaisille kuparia, raskasmetalleja ja ihmisverta – ja yksiköitä. Kussakin sektorissa alkaa taistelu joko pelaajan tai tietokoneen lähettäessä sinne yksiköitään sellaisen vallatakseen. Taistelu päättyy, kun toinen taistelijoista on menettänyt kaikki yksikkönsä sektorissa.

Juoni
-----

Vuonna 1898 marsilaiset laukaisevat Maata kohti sylintereitä, jotka kuljettavat marsilaisia sotakoneineen. Sylintereistä ensimmäinen putoaa Englantiin Horsellin yhteismaalle, missä siinä matkustavat marsilaiset häviävät ihmisille. Muut marsilaisten sylintereistä muuttavat kurssiaan ja putoavat Skotlantiin, mihin marsilaiset perustavat onnistuneesti tukikohdan.

Vastaanotto
-----------

*Jeff Wayne’s War of the Worlds* sai *Pelit*-lehdeltä arvosanan 72/100. Lehti kritisoi sitä, että pelin yksiköt eivät juuri vastaa sen sijoitusajankohdan vastaavia, vaan pelaaminen muistuttaa pitkälti muita reaaliaikaisia strategiapelejä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Jeff Wayne's The War of the Worlds for Windows (1998) *MobyGames*. Viitattu 26.12.2020. (englanniksi)
2. 1 2 3  Stenberg, Aleksi: Jeff Wayne's The War of the Worlds – Ullaah! Marssilaaset tuloo! *Pelit*.  1.2.1999. Viitattu 26.12.2020.
3. 1 2 3  Gray, Bill: Old Dogs Special: Jeff Wayne's War of the Worlds *Wargamer*.  27.9.2018.  Arkistoitu 19.9.2020. Viitattu 26.12.2020. (englanniksi)
**Huomattavien henkilöiden ryhmä** (engl. *Eminent Person's Group*) oli Kansainyhteisön vuonna 1986 asettama ryhmä, jonka tarkoituksena oli arvioida tulisiko Kansainyhteisön liittyä kansainvälisiin talouspakotteisiin Etelä-Afrikkaa vastaan. 

Ryhmä perustettiin, koska Kansainyhteisön kokouksessa Nassaussa, Bahamalla ei ollut päästy asiasta yhteisymmärrykseen: Kansainyhteisön kehitysmaajäsenet olivat kannattaneet pakotteita, kun taas Yhdistyneen kuningaskunnan pääministeri Margaret Thatcher kannatti "rakentavan yhteistyön" politiikkaa Etelä-Afrikan hallituksen kanssa ja vastusti pakotteita. Huomattavien henkilöiden ryhmän muodosti seitsemän valtiomiestä ja sen puheenjohtajina toimivat Australian entinen pääministeri Malcolm Fraser sekä Nigerian entinen johtaja kenraali Olusegun Obasanjo. Ryhmän tavoitteena oli pyrkiä aloittamaan neuvottelut Etelä-Afrikan hallituksen ja vastarintaryhmien välillä ja sen tuli raportoida tilanteesta puolen vuoden kuluttua Lontoossa pidetyssä Kansainyhteisön kokouksessa.

Etelä-Afrikan presidentti P.W. Botha pyrki vakuuttamaan, että maa oli matkalla muutokseen ja suostui ryhmän vierailuun maassa ja salli ryhmän tavata myös vankilassa olleen Nelson Mandelan. Ryhmän työ alkoi myönteisesti ja ryhmä alkoi muodostaa "neuvottelumallia", eli joukkoa myönnytyksiä kiistan molemmilta osapuolilta, joka olisi mahdollistanut varsinaisten neuvottelujen aloittamisen. Myönnytyksiin kuului muun muassa hallituksen joukkojen vetäminen pois townshipeista, osittainen hätätila peruttaisiin ja kielletyt poliittiset järjestöt sallittaisiin ja poliittiset vangit vapautettaisiin. ANC puolestaan lupautui aseellisen kamppailun keskeyttämiseen.

Hallitus suhtautui ehdotuksiin aluksi myönteisesti ja perui hätätilan ja kumosi vihatut "passilait". Toukokuussa 1986 presidentti Botha alkoi kuitenkin perääntyä mahdollisista neuvotteluista ja lopulta toukokuun 19. ryhmän vielä ollessa maassa hallitus toteutti sotilasiskut ANC:n ja PAC:n sotilastukikohtiin Botswanassa, Zimbabwessa ja Sambiassa ja laajensi aikaisemman alueellisen hätätilan koko maahan. Huomattavien henkilöiden ryhmä katsoi tämän tahalliseksi provokaatioksi ja poistui samana iltana Etelä-Afrikasta. Raportissaan se suositteli Kansainyhteisön asettavan laajat ja velvoittavat talouspakotteet Etelä-Afrikalle.

Lähteet
-------

1. 1 2  Allister Sparks: *Tomorrow Is Another Country*, s. 34–35. The University of Chicago Press, 1995. ISBN 0-226-76855-4.
2. 1 2 3  Hamill, James: South Africa and the Commonwealth part one: the years of acrimony. (Commonwealth of Nations).  *Contemporary Review*, 1995, nro 7.1..
3. ↑  THE COMMONWEALTH GROUP OF EMINENT PERSONS - Mission to South Africa The Commonwealth Report, June 1986, The Findings of the Commonwealth Group of Eminent Persons Group on Southern Africa  June 1986. Commonwealth.  Arkistoitu 19.11.2008.  (englanniksi)
John Bell oli puolueen ainoa presidenttiehdokas. Hän sai vuoden 1860 presidentinvaalissa taaksensa yhteensä 39 valitsijamiestä.
**Constitutional Union Party** (suom. *’Perustuslaillinen liittovaltiopuolue’*), tunnettiin Kaliforniassa ehdokasparinsa mukaan myös nimellä **Bell-Everett Party**, oli Yhdysvaltain vuoden 1860 presidentinvaaleja varten perustettu puolue. Puolue halusi estää Yhdysvaltojen hajoamisen orjuuskysymyksen edellä julistamalla, että se ei ottaisi minkäänlaista kantaa orjuuden puolesta tai sitä vastaan. Puolue perustettiin vuonna 1859 ja sen kannattajat koostuivat pääasiassa entisten Whig- ja Know Nothing -puolueiden jäsenistä.

Perustuslaillinen liittovaltio asetti vuoden 1860 vaaleissa presidenttiehdokkaakseen John Bellin sekä varapresidenttiehdokkaakseen Edward Everettin. Puolue sai kannatusta erityisesti Yhdysvaltain rajaseuduilla, jotka kärsivät eniten orjuuskysymyksen aiheuttamista levottomuuksista, ja keräsi vaaleissa yhteensä 39 valitsijamiesääntä 303:sta (Virginian, Kentuckyn ja Tennesseen osavaltiot). Vaalit voitti orjuutta vastustanut republikaanien Abraham Lincoln, mikä johti perustuslaillisen liittovaltion pelkojen mukaisesti etelävaltioiden eroon liittovaltiosta sekä Yhdysvaltain sisällissodan syttymiseen.

Yhdysvaltain sisällissodan sytyttyä puolue käytännössä hajosi ja suurin osa puolueen jäsenistä, mukaan lukien presidenttiehdokas John Bell, ryhtyivät kannattamaan etelävaltioiden muodostamaa Konfederaatiota.

Lähteet
-------

1. 1 2 3
2. 1 2 3


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Yhdysvallat Yhdysvaltain puolueet |
| --- |
|  |
| Pääpuolueet | 
* Demokraatit
* Republikaanit

 |
|  |
| Muut puolueet | 
* Kommunistit
* Libertaaripuolue
* Marihuana-puolue
* Perustuslakipuolue
* PSL
* Sosialistinen työväenpuolue (Marxilainen)
* Sosialistinen työväenpuolue (Trotskilainen)
* Reformipuolue
* Vihreä puolue

 |
|  |
| Entiset puolueet | 
* Vapaamuurarien vastustajat
* Demokraattis-republikaanit
* Federalistit
* Whigit
* Dixiecrat
* Free Soil Party
* Know Nothing
* Liberaalirepublikaanit
* Mustat pantterit
* Natsi-puolue
* Perustuslaillinen liittovaltiopuolue
* Progressiivinen puolue (1912)
* Sosialistipuolue

 |

 |
**LeMill** on web-yhteisö oppiresurssien löytämiseen, tuottamiseen ja jakamiseen. LeMill on EU-rahoituksella kehitetty opettajille ja opetuksesta kiinnostuneille suunnattu wikimäinen yhteisö sekä tietovaranto, jossa yhteisön jäsenet voivat yhteiskehittää oppimateriaalia, menetelmäkuvauksia sekä työkalukuvauksia. LeMill-sana on lyhenne sanoista "learning mill", "oppimismylly".

LeMill on sekä ilmainen ja avoin palvelu, jota tarjotaan julkisen rahoituksen turvin osoitteessa lemill.net, että avoimen lähdekoodin palvelinohjelmisto, jonka kuka tahansa voi asentaa omaan käyttöönsä ja jonka kehittämiseen voi vapaasti osallistua.

Historia ja kehitys
-------------------

LeMill-palvelun kehitystyö alkoi CALIBRATE-hankkeessa vuoden 2005 syksyllä. Ensimmäinen avoin beta-versio julkaistiin 22. toukokuuta 2006. Yhteisön jäsenmäärä kasvoi kolmessa vuodessa 5900 jäseneen ja ylitti vuoden 2012 alussa 2500 jäsenen määrän. LeMilliä kehitettiin ketterien menetelmien mukaisesti, yhdistäen Scrumia ja Extreme Programmingia. Kehitystiimi oli hajautettu neljään EU-maahan, joten kehitystyö tehtiin täysin avoimessa Trac-ympäristössä osoitteessa lemill.org. CALIBRATE-hankkeen päätyttyä keväällä 2008 kehitystyö on jatkunut Viron Tiikerinloikkasäätiön rahoituksella.

LeMillin käyttöliittymä on vapaaehtoisvoimin käännetty 13 kielelle. Vuoden 2009 keväällä yhteisön lähes 6000 jäsentä olivat tuottaneet yli 7000 oppiresurssia yli 30 kielellä. Vuoden 2012 alussa yhteisön yli 25000 jäsentä olivat tuottaneet yli 44000 oppiresurssia yli 70 kielellä.

LeMillin kehitystä koordinoi Aalto-yliopiston taiteiden ja suunnittelun korkeakoulun Medialaboratorion Oppimisympäristöjen tutkimusryhmä.

Rahoitus
--------

LeMillin kehitystä ja ylläpitoa ovat rahoittaneet seuraavat tahot:

* Euroopan unionin eContentPlus-puiteohjelma
* Viron Tiger Leap Foundation (Arkistoitu – Internet Archive)
* Euroopan sosiaalirahaston AVO-hankkeen kautta

Lähteet
-------

1. ↑  Tarmo Toikkanen: Distributed design and development using agile methods and Trac (XP2006 presentation) *tarmo.fi*.  21.6.2006. Viitattu 27.5.2009. en

Aiheesta muualla
----------------

* (Arkistoitu – Internet Archive)
* 
* (Arkistoitu – Internet Archive)
* (Arkistoitu – Internet Archive)
**Mesonykit** (*Mesonychia*) on sukupuuttoon kuollut nisäkkäiden lahko.

Mesonykit kehittyivät pian liitukauden massasukupuuton jälkeen,noin 64 miljoonaa vuotta sitten ja olivatkin sen ajan ainoita suuria petoja. Myöhäisemmällä paleoseenilla oli kehittynyt uusia maapetoja. Niitä olivat jättimäiset linnut (kuten Gastornis) sekä kreodontit (esim. *Hyaenodon*). Myöhemmin ilmestyivät vielä varsinaiset petoeläimet (*Carnivora*) (esim. *Amphicyon*). Mesonykit joutuivat kilpailemaan niiden kanssa. Ne alkoivat vähentyä eoseenikauden lopulla ja hävisivät oligoseenin alussa noin 30 miljoonaa vuotta sitten.

Mesonykit olivat peräisin Aasiasta ja levittäytyivät Pohjois-Amerikkaan ja Eurooppaan noin 50 miljoonaa vuotta sitten.

Kaikki mesonykit olivat petoja.

Mesonykit olivat aluksi pieniä, mutta muutamassa kymmenessä miljoonassa vuodessa niistä kasvoi *Andrewsarchuksen* kaltaisia, 5,5 metrin pituisia petoja.

Jotkut tutkijat uskovat mesonykien olevan valaiden kantamuotoja tai läheisiä sukulaisia esimerkiksi niiden leukarakenteen yhtäläisyyksistä.

Heimot ja suvut
---------------

### Megalonychidae

* Ankalagon
* Dissacus
* Guilestes
* Harpagolestes
* Hessolestes
* Hukoutherium
* Jiangxia
* Mesonyx (tyyppisuku)
* Mongolestes
* Mongolonyx
* Pachyaena
* Sinonyx
* Synoplotherium
* Yangtanglestes

### Hapalodectidae

* Hapalodectes
* Hapalorestes
* Metahapalodectes
* Lohoodon
* Honanodon

### Triisodontidae

* Andrewsarchus
* Eoconodon
* Goniacodon
* Stelocyon
* Triisodon

Lähteet
-------

1. ↑  Haines, Tim & Chambers, Paul: *Esihistoriallinen eläinmaailma*, s. 158–161. Gummerus, 2007. ISBN 978-951-20-7276-7.
2. ↑  Mesonychia *What-when-how*. The-Crankshaft Publishing.  (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q132961
* Wikispecies: Mesonychia
* EoL: 4472166
* Fossilworks: 183660
* IRMNG: 11689

 |

 |
**Emilia Kullas** (s. 1970) on Elinkeinoelämän valtuuskunnan EVA:n johtaja keväästä 2019 alkaen. Hän on toiminut *Talouselämän* päätoimittajana vuosina 2016–2019.

Kullas on toiminut Talouselämän toimituspäällikkönä ja Sijoituselämä-osiosta vastaavana uutispäällikkönä. Hän on kirjoittanut kaksi kirjaa sijoittamisesta. Kullas toimi Talouselämän väliaikaisena päätoimittajana syyskuusta 2016 lähtien, kun edellinen päätoimittaja Reijo Ruokanen siirtyi Tekniikan Maailman päätoimittajaksi. Kullas aloitti Talouselämän päätoimittajana 15. marraskuuta 2016.

Talouselämän ja Kauppalehden toimitukset ovat kumpikin osa Alma Talentin yhteistä toimitusta. Kullaksen aviopuoliso Arno Ahosniemi on Alma Talentin toimitusten esimies ja Kauppalehden päätoimittaja. Kullas valittiin helmikuussa 2019 Elinkeinoelämän valtuuskunnan EVA:n johtajaksi, ja hän aloitti tehtävässä keväällä 2019.

Kannanottoja
------------

Emilia Kullas kritisoi kesäkuun 2019 alussa sitä, että Rinteen hallituksen niin sanottujen tulevaisuusinvestointien listalta puuttuvat varsinaiset investoinnit ja että sen sijaan hallitus aikoo käyttää valtion omaisuudesta myytäviä tuloja juokseviin menoihin jopa kolmen miljardin euron arvosta. Hänen mukaansa omaisuustuloja olisi järkevämpää käyttää juoksevien menojen sijaan tuottavuutta parantaviin investointeihin, tai jos tuottavia investointikohteita ei ole, julkisen velan lyhentämiseen.

Teokset
-------

* Kohonen, Olli & Kullas, Emilia (toim.): *Vaasan yliopiston ylioppilaskunnan historiikki 1968-2003*. Vaasa: Vaasan yliopiston ylioppilaskunta, 2004. ISBN 952-91-6892-6.
* Myllyoja, Ninni & Kullas, Emilia: *Mitä jokaisen kotiäidin (ja muidenkin naisten) tulee tietää sijoittamisesta*. Helsinki: Talentum, 2010. ISBN 978-952-14-1460-2.
* Kullas, Emilia & Myllyoja, Ninni: *Nainen ja rikastumisen taito – kirja sijoittamisesta, vaurastumisesta ja naiseudesta*. Helsinki: Talentum, 2014. ISBN 978-952-14-2263-8.

Lähteet
-------

1. ↑  Tutustu kirjan tekijöihin, Talouselämä 5.1.2010
2. 1 2 3  Heiskanen, Mirva: Emilia Kullas on Talouselämän uusi päätoimittaja  16.11.2016. Talouselämä. Viitattu 24.2.2017.
3. ↑  Hallamaa, Teemu: Emilia Kullas Talouselämän päätoimittajaksi  16.11.2016. Yleisradio. Viitattu 24.2.2017.
4. ↑  Talouselämän päätoimittaja Emilia Kullas siirtyy Evan johtoon *is.fi*.  14.2.2019. Viitattu 14.2.2019.
5. ↑  Juha-Pekka Raeste, Talouselämästä aidan toiselle puolen. Helsingin Sanomat 21.2.2109 s. A 28
6. ↑  Matti Lepistö: EVA:n johtaja: Hallitus käyttää omaisuutta juokseviin menoihin *verkkouutiset.fi*.  6.9.2019. Viitattu 21.9.2019.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Torger Carolus Enckell** (22. huhtikuuta 1901 Kurkijoki – 1. toukokuuta 1991 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari ja -graafikko. Hänen töitään oli ensi kertaa julkisesti esillä vuonna 1924. Enckell kuului 1920-luvulta lähtien suomenruotsalaisen modernismin huomattaviin edustajiin. 

Enckell opiskeli vuosina 1919–1921 Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa Alvar Cawénin johdolla ja teki opintomatkoja Pariisiin ja Roomaan vuosina 1925–1926. André Derainin tiedetään olleen hänelle yksi tärkeä taiteellinen esikuva. Enckellin maalauksille on ominaista välittömyys ja intiimiys sekä varhaisvuosien jälkeen kolorismiin ja ranskalaisen värimaalauksen tyyliin suuntautunut vahva värien käsittely. Enckellin maalausten keskeisen osan muodostavat henkilötutkielmat, muotokuvat ja omakuvat, mutta teosten aiheina on myös maisemia ja asetelmia. Piirustuksilla ja grafiikalla on lisäksi tuotannossa merkittävä osa.

Enckell oli yksi vuonna 1956 syntyneen Prisma-taiteilijaryhmän perustajajäsenistä, ja hän osallistui ryhmän kaikkiin yhteisnäyttelyihin. Ryhmän muita jäseniä olivat Yngve Bäck, Gösta Diehl, Ragnar Ekelund, Unto Pusa, Sigrid Schauman ja Sam Vanni. Enckell toimi vuosina 1958–1963 myös maalauksen opettajana Vapaassa taidekoulussa, viimeiset kolme vuotta koulun rehtorina.

Enckell palkittiin vuonna 1962 Pro Finlandia -mitalilla.

Enckellin vanhemmat olivat professori Karl Enckell (1853–1937) ja Vesta Charlotta Edgren (1871–1947), ja hänen veljiään olivat kirjailijat Olof Enckell (1900–1989) ja Rabbe Enckell (1903–1974). Kuvataiteilija Carolus Enckell (1945–2017) on Enckellin lapsi.

Lähteet
-------

* Enckell, Torger hakuteoksessa *Uppslagsverket Finland* (2012). (ruotsiksi)
* Torger Enckell. (Arkistoitu – Internet Archive) Porin taidemuseo.
* Anttonen, Erkki: "Enckell, Torger (1901–1991)", *Suomen kansallisbiografia, osa 2*, s. 581–583. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2003. ISBN 951-746-443-6. / Teoksen verkkoversio.

Kirjallisuutta
--------------

* Enckell, Carolus – Lammi Teija – Nummelin, Esko (toim.) 2011. *Torger Enckell*. Porin taidemuseon julkaisuja 111. ISBN 978-952-5648-30-0

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Taiteenala | 
* RKD Artists

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Biografiskt Lexikon
* Uppslagsverket Finland
* Biografiasampo

 |

 |



1. ↑  Suomen Leijonan Pro Finlandia -mitalin saajat aakkosjärjestyksessä - Ritarikunnat *ritarikunnat.fi*.  9.10.2020. Viitattu 6.11.2023.
*Tämä artikkeli käsittelee astronauttia. Jääkiekkoilija David Wolfista on eri artikkeli.*

**David Alexander Wolf** (s. 23. elokuuta 1956) on yhdysvaltalainen astronautti, viiden avaruussukkulalennon ja pitkäkestoisen Mir-avaruusasemalla vietetyn avaruuslennon veteraani.

Wolf syntyi ja kasvoi Indianapolisissa, Indianassa, missä hän valmistui North Central High Schoolista. Hän suoritti sähkötekniikan tutkinnon Purduen yliopistossa ja vuonna 1982 lääketieteen tutkinnon Indiana University School of Medicinessä. Hän kouluttautui edelleen Yhdysvaltain ilmavoimissa ilmailulääkäriksi ("flight surgeon"). Wolf liittyi Johnson Space Centerin henkilökuntaan vuonna 1983 missä hän tutki mikrogravitaation fysiologisia vaikutuksia. 

Wolf valittiin Nasan astronauttikoulutukseen vuonna 1990 (Nasan astronauttiryhmä 13 - The Hairballs) ja osallistui ensimmäiselle avaruuslennolleen vuonna 1993 sukkulalennolla STS-58, painottomuuden vaikutuksia tutkineelle lennolle. Vuosina 1997 ja 1998 Wolf osallistui pitkäkestoiselle lennolle venäläisellä avaruusasema Mirillä laukaisun tapahtuessa sukkulalennolla STS-86 ja maahanpaluun tapahtuessa sukkulalennolla STS-89. Wolf johti myös avaruuskävelyä (EVA) sukkulalennolla STS-112, Kansainvälisen avaruusaseman kokoonpanolennolla. Hän oli johtava avaruuskävelijä ja tehtäväspesialisti sukkulalennolla STS-127. Vuoteen 2009 mennessä Wolf oli viettänyt 168 päivää avaruudessa. 

Ollessaan Mirillä Wolfista tuli ensimmäinen avaruudessa äänestänyt yhdysvaltalainen hänen osallistuessaan vuoden 1997 Houstonin vaaleihin. 

Indianapolisin kaupunki kunnioitti Wolfia nimeämällä Castletonin alueen 82. kadun sillan Wolfen sillaksi ("David Wolf Bridge"). Wolfin vanhemmat ja puoliso Dorothy asuvat Indianapolisissa. Wolfilla on Yhdysvaltain ilmavoimista yli 2 000 lentotuntia eri lentokoneilla. Hän harrastas myös taitolentoa Christen Eagle experimental-kaksitasollaan.

Lähteet
-------

1. ↑  NASA: NASA Assigns Crews for STS-127 and Expedition 19 Missions NASA.  Arkistoitu 8.6.2017. Viitattu February 11 2008.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **David Wolf**.
* Wolfen elämäkerta NASAn sivustolla

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:David Wolf