recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Tavanomainen yhtenäinen ohjaustanko, joka kiinnittyy yläkolmioon matalilla korotuspaloilla.
Selvästi kaarelle keskeltä taivutettu ohjaustanko.
**Moottoripyörän ohjaustanko** on osa moottoripyörän ohjauslaitteita. Yleensä se on rakenteeltaan ontto, pyöreä putki, johon on kiinnitetty kytkin- ja jarrukahvat ja peilit. Ohjaustanko on kiinnitetty rungon ja etuhaarukan yhtymäkohtaan, yläkolmioon. Ohjaustanko on elintärkeä moottoripyörän ohjauksen kannalta, sillä sen päistä työntämällä pyörä kallistuu, jolloin moottoripyörää voidaan ohjata haluttuun suuntaan vastaohjauksen avulla. Ohjaustangoissa käytetään yleensä kromattua terästä, mutta valmistusmateriaalina käytetään joskus myös titaania ja alumiinia. Ohjaustangot ovat yleensä halkaisijaltaan 7/8 tuumaa tai 1-1/8 tuumaa.

Clip-on -tyyppinen ohjaustanko kahvilakilpurissa.
Ohjaustankoja on olemassa useita eri tyyppejä. Yleisin on suora tai hieman keskeltä u:lle taivutettu putkitanko, joka on yläkolmiossa kiinni korotuspaloilla. Urheilullisissa pyörissä ohjaustanko on kapeampi ja matalampi ilmanvastuksen pienentämiseksi. Kahvilakilpureissa ja katetuissa supersport-moottoripyörissä käytetään usein kaksiosaista *clip-on* -tankoa, jossa kahvat ovat hyvin lyhyiden putkien päässä välittömästi kiinni yläkolmiossa ilman korotuspaloja.

Choppereissa ja customeissa yleinen apinakiikku.
Custom-moottoripyörissä ja choppereissa käytetään tavallisesti leveätä ja korkeata ohjaustankoa, jossa ajoasento on pysty tai jopa taakse kallistettu. Äärimmäisen korkeata ohjaustankoa, jota käytettäessä kädet nousevat hartioiden tason yläpuolelle yläviistoon, kutsutaan *apinakiikuksi* (ape hanger).

Ohjaustankomerkkejä
-------------------

* Renthal
* ProTaper
* Ajotech
* Timeless
* Domino
* Psychic

Lähteet
-------

1. ↑  Guide To Motorcycle Handlebars Viitattu 4.3.2010 (Archive.org)
**Blagoevgrad** (bulg. Благоевград) on kaupunki Blagoevgradin alueella Lounais-Bulgariassa. Bistritsajoen rannalla oleva kaupunki on alueen pääkaupunki ja sen asukasluku on 70 656 (2011).

Kaupunki on koko Lounais-Bulgarian kulttuurillinen ja taloudellinen keskus. Sen sijainti on otollinen Rila- ja Pirinvuorten välisessä laaksossa sadan kilometrin päässä Sofiasta, lähellä Kreikkaa, Serbiaa ja Makedonian tasavaltaa.

Historia
--------

Muinaisen Traakian kaupunki Scaptopara oli kaupungin paikalla noin 300 eaa. ja Rooma valloitti sen myöhemmin. Kaupunki oli tunnettu lähistönsä kuumista lähteistä.

Keskiajalta ei ole tietoja keskuksesta, mutta Osmanien valtakunnan aikana kaupungissa oli muslimienemmistö ja se tunnettiin nimellä Cuma-ı Bala. Cuma-ı Bala tarkoittaa Ala-Jumaa. Balkanin sodissa Bulgaria valloitti kaupungin osmaneilta. Tämän jälkeen monet bulgaarit eri puolilta Makedoniaa alkoivat muuttaa kaupunkiin, joka tunnettiin tuolloin nimellä Gorna Džumaja.

Kaupunki sai nykyisen nimensä Bulgarian kommunistisen puolueen johtajan Dimităr Blagoevin mukaan vuonna 1950.

Ystävyyskaupungit
-----------------

* Yhdysvallat Auburn, Alabama, Yhdysvallat
* Pohjois-Makedonia Delčevo, Makedonia
* Kreikka Sérres, Kreikka
* Unkari Székesfehérvár, Unkari
* Kreikka Thessaloniki, Kreikka
* Japani Nagasaki, Japani

Lähteet
-------

1. ↑  Population by towns and sex – Table data.  2011. National Statistical Institute.  Arkistoitu 13.11.2010. Viitattu 1.7.2012. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Blagoevgrad** Wikimedia Commonsissa

  

BulgariaBulgarian kaupungit

* Aitos
* Asenovgrad
* Blagoevgrad
* Botevgrad
* Burgas
* Dimitrovgrad
* Dobritš
* Dupnitsa
* Gabrovo
* Gorna Orjahovitsa
* Gotse Deltšev
* Harmanli
* Haskovo
* Jambol
* Karlovo
* Karnobat
* Kazanlăk
* Kărdžali
* Kjustendil
* Lom
* Lovetš
* Montana
* Nova Zagora
* Panagjurište
* Pazardžik
* Pernik
* Petritš
* Pleven
* Plovdiv
* Primorsko
* Razgrad
* Ruse
* Samokov
* Sandanski
* Sevlievo
* Šumen
* Silistra
* Sliven
* Smoljan
* Sofia
* Stara Zagora
* Svištov
* Tărgovište
* Trojan
* Varna
* Veliko Tărnovo
* Velingrad
* Vidin
* Vratsa
**Viherkaijanen** (*Micropsitta finschii*) on pienikokoinen melanesialainen kaijalaji. Laji on nimetty Otto Finschin kunniaksi.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Viherkaijanen on noin 9 cm pitkä ja noin 12 g painava lintu. Sen höyhenpuku on pääosin vihreä, vatsapuolelta vaaleamman vihreä. Pyrstön alapuoli on keltainen. Keskimmäiset pyrstösulat ovat vihertävän siniset mustin kärjin, reunimmaiset mustat, vihreäreunaiset ja niiden kärjessä on keltaiset täplät. Silmän ympärillä oleva paljas alue on koiraalla vaaleanpunainen, naaraalla siniharmaa. Siiven keskimmäiset peitinhöyhenet ovat mustat levein vihrein reunuksin. Nokka on tummanharmaa, iiris oranssinpunainen ja koivet harmaat. Naaraan alanokan tyven höyhenet ovat ruusunpunertavat, koiraalla siniset, ja vatsa on yksivärisen vihreä, koiraalla vatsan keskellä on oranssi laikku. Nuoren linnun nokka on vaaleanharmaa, iiris punaruskea ja silmän ympäryksen paljas alue on harmaa.

Esiintyminen
------------

Viherkaijanen elää Papua-Uuden-Guinean itäpuolella olevilla Salomonsaarilla ja Bismarckinsaarilla. Lajista tunnetaan viisi alalajia: nimialalaji *finschii* sekä alalajit *aolae*, *tristami*, *nanina* ja *viridifrons*. Lajin elintavat tunnetaan huonosti. Sen populaatio lienee kooltaan yli 100 000 yksilöä, ja sen elinympäristön laajuus on 20 000–50 000 neliökilometriä.

Elinympäristö
-------------

Viherkaijaset asuvat alavien maiden trooppisissa metsissä noin kilometrin korkeudelle. Korkeammalla vuoristossa sen sijaan elää vuorikaijanen (*M. bruijnii*). Ne liikkuvat tavallisesti pareittain tai muutaman yksilön parvissa.

Lisääntyminen
-------------

Lajin pesintä tunnetaan huonosti. Pesä on usein puussa olevassa termiittipesässä.

Ravinto
-------

Viherkaijanen syö luultavasti ainakin siemeniä, sieniä ja jäkälää, mahdollisesti myös hedelmiä sekä hyönteisiä ja niiden toukkia. Se liikkuu puun rungolla kuinka päin haluaa, etsien ruokaa kaarnasta ja kaarnan raoista.

Lähteet
-------

* Forshaw, Joseph M. & Cooper, William T. 1977: Parrots of the World. - T.F.H. Publications, Inc. New Jersey. ISBN 0-87666-959-3
* World Parrot Trust
* ITIS

### Viitteet

1. ↑  BirdLife International: *Micropsitta finschii* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.2*.  2012. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 27.4.2014. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q1259161
* Wikispecies: Micropsitta finschii
* ADW: Micropsitta\_finschii
* Avibase: F26F40395C038693
* BirdLife: 22684866
* BOLD: 114082
* CoL: 434X5
* BOW: fippar1
* eBird: fippar1
* GBIF: 2479260
* iNaturalist: 19294
* IRMNG: 10692357
* ITIS: 554853
* IUCN: 22684866
* NCBI: 57423
* Species+: 9814
* Xeno-canto: Micropsitta-finschii

 |

 |
**Barra vasca** (suom. *baskilaiskeihäs*) oli keihäänheittotyyli, joka luotiin Francisco Francon hallitsemassa Espanjassa Melbournen olympialaisia varten 1956. Kiekonheitosta tuttuun pyörähdykseen perustunut tyyli kiellettiin jo vuonna 1956 vaarallisuutensa takia, sillä keihäs lensi usein arvaamattomaan suuntaan kuten katsomoon, ja Melbournen olympialaisissa sitä ei saanut enää käyttää. Barra vascan kehittäneiden espanjalaisten tarkoituksena oli murtaa pohjoismaalaisten hegemonia keihäänheitossa.

Barra vasca -tyyli perustuu vanhaan navarralaiseen keihäänheittotekniikkaan; siinä heitetään keihästä kuten kiekkoa. Heittäjä tarttuu keihääseen avokämmenellä peukalo keihään kärkeä kohti niin, että keihään takapään lape lepää vyötärön ja ristiselän päällä, pyörähtää kolmesti ja sinkoaa sen jälkeen keihään noin 45 asteen kulmassa tangentin suuntaan. Keihäs on saippuoitu tai rasvattu, jottei kitkalämpö polttaisi ihoa heittokädestä; tästä suomenkielinen nimitys "saippuatyyli".

Barra vasca -tyyli kiellettiin ennen Melbournen olympialaisia, sillä se katsottiin liian vaaralliseksi sekä toimitsijoille että yleisölle. Barra vasca oli kuitenkin äärimmäisen tehokas tyyli, jolla tulokset kohenivat reilusti yli vuoden 1956 maailmanennätyksen 85,71. 

Suomessa barra vasca -tyylillä pisimmälle heitti Pentti Saarikoski, joka teki sillä 99,25 metrin keihästuloksen vuonna 1956 Otanlahdessa Raumalla. Keihäässä aiemmin Lontoossa 1948 olympiakultaa tuloksella 69,77 m voittanut, mutta keihäänheitosta viihteen ja jousiammunnan pariin siirtynyt Tapio Rautavaara kokeili barra vascaa vuonna 1956. Kokeilun tuloksena syntyi 84,54 metriä kantanut heitto.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kallonen, Kari: Saksalaisheittäjälle huima keihäskaari – mutta Suomessa heitettiin 99,25 metriä jo 60 vuotta sitten *Päivän Lehti*.  12.7.2017. Päivän Lehti Digital Oy. Viitattu 12.7.2017.
2. 1 2 3  Holopainen, Pekka: Suomen kaikkien aikojen pisintä keihäskaarta ei heittänyt keihäsmies – lähes 100 metrin suoritus vaati saippuaa *Ilta-Sanomat*.  16.11.2016. Sanoma Media Finland Oy. Viitattu 12.7.2017.
3. 1 2  Rantanen, Janne: Hurja keihäskaari Otanlahdessa: 99,25 metriä! *Sanomalehti Länsi-Suomi*.  17.5.2017. Marva Media Oy. Viitattu 12.7.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Harri Veijosen keihäänheittosivuilla (Arkistoitu – Internet Archive) on lisätietoa barra vasca -tyylistä.
**Ohjelman optimointi** on tietotekniikassa joukko menetelmiä, joilla ohjelmakoodin suoritusta tehostetaan. Tapauksesta riippuen optimointia voidaan tehdä esimerkiksi muistimäärän käytön, virran käytön tai suoritusajan suhteen. Optimointia voidaan tehdä kääntäjän asetuksilla ja itse ohjelmakoodin muokkaamisella.
Tärkeysjärjestyksessä ensimmäisenä on aina ohjelman oikea ja luotettava toiminta, mutta on useita tilanteita joissa optimointia voidaan tarvita.

Optimoinnin apuna voidaan käyttää profilointia "kuumien kohtien" (engl. *hot spot*) havaitsemiseen.

Kevyimmällä tasolla optimointi voi tarkoittaa selkeää ja yksinkertaista toteutusta ja syvemmällä tasolla toteutusmenetelmien muuttamista.

Ohjelmakoodin lisäksi tietorakenteita muuttamalla voidaan parantaa ohjelman suoritusta: kielestä riippuen ongelmakohtia voivat olla monimutkaiset varaukset yksinkertaisille rakenteille tai useita välituloksia suorituksen aikana. Muistiarkkitehtuurit kuten NUMA voivat vaatia erityistä suunnittelua.

Esimerkkitapaus
---------------

```
void twiddle1(int \*xp, int \*yp)
{
 \*xp += \*yp;
 \*xp += \*yp;
}

void twiddle2(int \*xp, int \*yp)
{
 \*xp += 2\* \*yp;
}

```

Esimerkkitapauksessa on kaksi vaihtoehtoa, joissa muuttujan arvo lisätään kahdesti toiseen muuttujaan. Jälkimmäinen voi vaatia vähemmän muistioperaatioita, mutta mikäli osoittimet`xp` ja `yp` osoittavat samaan muistipaikkaan jälkimmäinen voi antaa virheellisen tuloksen.

Katso myös
----------

* Ershovin numero
* Amdahlin laki
* Asymptoottinen suoritusaika

Lähteet
-------

1. 1 2  Paul Hsieh: Programming Optimization *azillionmonkeys.com*. Viitattu 31.3.2018.
2. ↑  Optimizing Data Structures in High-Level Programs *arsenalfc.stanford.edu*. Viitattu 31.3.2018. [vanhentunut linkki]
3. ↑  Performance optimization of data structures using memory access characterization *ashay.rane.info*.  Arkistoitu 31.3.2018. Viitattu 31.3.2018.

Kirjallisuutta
--------------

* Bryant, Randal E. & O'Hallaron, David R.: *Computer Systems: A Programmer's Perspective*. Pearson. ISBN 978-0134092669.
**Zemaryalai Tarzi** (s. 1939 Kabul, Afganistan) kansainvälisesti tunnettu arkeologi, joka on kotoisin Afganistanista. Professori Tarzi suoritti opintonsa professori Daniel Schlumbergerin ohjauksessa. Hänellä on kolme tohtorin arvoa. Hän johti vuosina 1973–1979 Afghanistanin historiallisten muistomerkkien tutkimuksen ja säilytyksen virastoa sekä Kabulin Arkeologista tutkimuslaitosta. Tarzi lähti maanpakoon Ranskaan vuonna 1979, jossa hänestä tuli Strasbourgin yliopiston Itäisen arkeologian professori.

Tarzi johti myöhemmin kaivauksia Bamiyanin Buddha-patsaiden tuhopaikalla ja Haddassa Itä-Afganistanissa Tape Shotorissa ja Tape Tope Kalanissa. Hän johtaa Ranskan arkeologisia tutkimuksia ja kaivauksia Bamiyanissa. Tarzi oli keskeinen henkilö dokumenttielokuvassa *The Giant Buddhas*. Talibanien tuhottua Bamyanin Buddhat sveitsiläinen elokuvantekijä Christian Frei uskaltautui Afghanistaniin Bamiyanin laaksoon Tarzin kanssa saadakseen käsityksen tuhosta ja tutkiakseen legendaaristen patsaiden historiaa.

Professori Tarzi on kirjoittanut kuutisenkymmentä artikkelia ja kirjaa. Hän on myös Kaliforniassa San Rafaelissa sijaitsevan Afganistanin arkeologian suojeluyhdistyksen Association for the Protection of Afghan Archaeology, Inc. (APAA) puheenjohtaja.

Lähteet
-------

1. ↑  Biography of Zemaryalai Tarzi (Arkistoitu – Internet Archive), The Afghan Magazine

Aiheesta muualla
----------------

* Association for the Protection of Afghan Archaeology, Inc.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |


Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Zemaryalai Tarzi
**Suija** (ven. Су́йда, *Suida*) on taajama Leningradin alueen Hatsinan piirin Koprinan kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Hatsinasta etelään lähellä Suijanjokea. Asukkaita on 1 100 henkeä (vuonna 2002).

Suijan taajamassa sijaitsee runoilija Aleksandr Puškinin isoisoisälle Abram Gannibalille 1700-luvulla kuulunut kartano, jossa on nykyään museo. Sen ympärillä on 26 hehtaarin laajuinen puistoalue. Suijassa on myös Abram Gannibalin hauta.

Taajaman läheltä kulkee Pietarin ja Lugan välinen rautatie, jolla on samanniminen rautatieasema. 

Lähellä sijaitsee myös Suijan kylä, joka mainitaan ensimmäisen kerran Novgorodin Vatjan viidenneksen verokirjassa vuonna 1499/1500. Tuolloin se oli samannimisen Kaprion lääniin kuuluneen pogostan keskus. Siellä oli myös pieni nunnaluostari, jonka ruotsalaiset polttivat vuonna 1612. Nykyisen venäjänkielisen nimensä *Voskresenskoje* (ven. Воскресе́нское) kylä on saanut 1700-luvulla rakennetusta Kristuksen ylösnousemuksen kirkosta. Aleksandr Puškinin vanhemmat vihittiin tässä kirkossa, ja kylässä on myös syntynyt Puškinia lapsena hoitanut Arina Jakovleva.

Lähteet
-------

1. ↑  *Venäjän federaation paikannimiä*, s. 226. Helsinki: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus, 2006. ISBN 952-5446-18-2. Teoksen verkkoversio (viitattu 9.10.2015).

Aiheesta muualla
----------------

* Suijan kylä Leningradin alueen kulttuuri -tietosanakirjassa[vanhentunut linkki] (venäjäksi)
* Suijan kartanomuseon sivusto (venäjäksi)
Kaavakuva typen kiertokulusta
**Typen kierto luonnossa** on tärkeä osa ravintoketjuja ja erilaisten ekosysteemien toimintaa.
Typpi on elämälle tärkeä alkuaine, ja sitä on kaikissa aminohapoissa ja proteiineissa. Kasveissa iso osa typestä on lehtivihreämolekyyleissä, jotka ovat yhteyttämisen keskeinen tekijä.

Ilmasta 78 % on typpeä, mutta useimmat eliöt eivät voi sitä suoraan käyttää hyväkseen. Eräät bakteerit sitovat typpeä (N2) vedyn kanssa ammoniakiksi (NH3), jonka toiset bakteerit muuttavat nitriitiksi (NO2), jonka kolmannet muuttavat nitraatiksi (NO3), joka sitoutuu aminohappoihin ja edelleen proteiineihin. Eläimet saavat kaiken typpensä syömällä kasveja tai kasvinsyöjiä tai kasvinsyöjäsyöjiä, riippuen siitä, missä kohti ravintoketjua ne elävät.

Eläinten eritteissä ja kuolleissa eliöissä on typpiyhdisteitä. Erikoistuneet bakteerit hajottavat näitä proteiineja ja vapauttavat jälleen typen ilmakehään. Typen kierrossa erilaiset bakteerit ovatkin tärkeimmässä osassa.

Typpikaasusta ammoniakkia tekeviä bakteereita on vähän, ammoniakista nitriittejä tekeviä eli nitrifioivia bakteereita taas on maaperässä niin paljon, ettei maassa ole juurikaan vapaata ammoniakkia.

Jos meren pohjasedimentissä on tarpeeksi happea, näin käy myös meressä. Itämeren syvillä alueilla on happikatoa, ja siellä veteen jää ammoniumtyppeä, joka voi ruokkia leväkukintoja.

Ihmiskunta vaikuttaa aktiivisesti typen kiertoon käyttämällä maanviljelyssä typpilannoitteita. Liian iso määrä typpiyhdisteitä on pahaksi, sillä ne rehevöittävät vesistöjä. 
Itämeressä lasketaan, että ihmisperäinen typpilannoitus ja polttoprosessit ovat yli kaksinkertaistaneet luonnollisen typen kierron. Typpioksiduuli N2O, jota pääsee luontoon keinolannoitteista, on hiilidioksidin ja metaanin jälkeen kolmanneksi tärkein ihmisperäinen kasvihuonekaasu.

Katso myös
----------

* Biogeokemiallinen kierto
* Juurinystyrä
* Typensidonta
* Ammonifikaatio
* Denitrifikaatio
* Nitrifikaatio
* Nitrogenaasi

Lähteet
-------

1. 1 2  Typen kierto *Pelasta järvi - Länsi-Uudenmaan vesi ja ympäristö ry*.  2013. Viitattu 20.03.2018.
2. ↑  Typen kierto Solunetti (joukko suomalaisia yliopistoja). Viitattu 2.5.2007.
3. ↑  Toimituskunta: Furman, Eva & Pihlajamäki, Mia & Välipakka, Pertti & Myrberg, Kai: *Itämeri - ympäristö ja ekologia*, s. 41, 42. Helsinki: SYKE. Teoksen verkkoversio (pdf) (viitattu 20.03.2018).
4. ↑  Sikke Leinikki: Ravinnekierrot Aaltojen alla.fi. Viitattu 2.5.2007.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Typen kierto luonnossa**.
* Klemola, Kimmo: 1900-luvun tärkein keksintö
* NUTS - Hanke: Typen kiertokulku maataloudessa (Arkistoitu – Internet Archive)
* Kirjallinen materiaali: Typen kierto Luento videolla Youtubessa: BI3 Typen kierto
**Eagle Airwaysin lento 2279** oli työmatkalento Woodbournen lentoasemalta Christchurchin kansainväliselle lentoasemalle.

Perjantaina 8. helmikuuta 2008, noin kymmenen minuuttia lentoonlähdön jälkeen oletettu kaappaaja hyökkäsi kumpaakin lentäjää vastaan tarkoituksenaan saada lentokone laskeutumaan Australiaan. Kaappaaja viilsi toista lentäjää jalkaan ja toista käteen, minkä lisäksi hän kamppaili lentäjien kanssa päästäkseen koneen ohjaimiin käsiksi. Lennon matkustajiin kuului neljä uusi-seelantilaista henkilöä, yksi australialainen henkilö, yksi intialainen henkilö ja lentoperämies. Poliisin mukaan kaappaaja oli maininnut mukana olevan kaksi pommia, mutta niistä ei löytynyt jälkeäkään. Lopulta kone laskeutui turvallisesti Christchurchin kansainväliselle lentoasemalle.

Kaappaaja
---------

Lentokoneen kaappasi alkuperältään somalialainen 33-vuotias Asha Ali Abdille, ja hänet pidätettiin heti lentokoneen laskeuduttua Christchurchin kansainväliselle lentoasemalle. Uuden-Seelannin somalien joukossa pelättiin jatkuvasti, että heidät leimattaisiin terroristeiksi. Viranomaiset kuitenkin sanoivat pian, että "viranomaiset eivät suvaitse minkäänlaista rodullista tai uskonnollista suvaitsemattomuutta." Abdille oli muuttanut Uuteen-Seelantiin vuonna 1994, ja häntä haastateltiin televisiossa vuonna 1996, jolloin hän sanoi, ettei pidä uusiseelantilaisesta yhteiskunnasta ja muuttaisi mieluummin takaisin Somaliaan.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Eagle Airways Flight 2279
**Persiantimali** (*Argya altirostris*) on pyrstötimalien heimoon kuuluva harvinainen lintulaji.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Linnun pituus on noin 22 cm, siipien kärkiväli 21–24 cm ja paino keskimäärin 33 g. Persiantimali on kooltaan punakylkirastaan luokkaa, ja sillä on pitkä pyrstö, joka usein sojottaa pystyssä. Höyhenpuku on ruskea, päältä tummempi, ja kurkku on hyvin vaalea. Nokka on hieman alaspäin kaareva. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Nuori lintu on kauttaaltaan hieman vaaleampi kuin vanha.

Esiintyminen
------------

Persiantimali elää maantieteellisesti hyvin pienellä alueella Mesopotamiassa eli Irakissa, itäisessä Syyriassa ja läntisessä Iranissa. Sen elinympäristön laajuus on 20 000–50 000 neliökilometriä. Suuret alat lajille soveliasta kosteikkoa on kuivattu tai niitä on tuhottu sodissa, mutta laji on edelleen ilmeisesti elinvoimainen. Laji on paikkalintu, eikä sitä ole tavattu Suomessa.

Elinympäristö
-------------

Persiantimalit asuvat ruovikoissa ja joenrantojen metsiköissä ja pensaikoissa. Ne suosivat etenkin eufratinpoppelin (*Populus euphratica*) ja aitapukinpensaan (*Lycium barbarum*, runsaasti marjova pensas) kasvustoja. Persiantimaleita tavataan myös monenlaisissa tiheiköissä ja pusikoissa.

Lisääntyminen
-------------

Persiantimalit ovat yksiavioisia, ja niiden reviiri on pieni, kolmesta kuuteen aaria. Ne rakentavat pesänsä matalalle poppelin, pensaan tai ruokojen varaan. Pesä on oksien varaan korsista ja ohuista risuista rakennettu syvä kuppi. Naaras munii kolme tai neljä turkoosinväristä munaa, joita se hautoo 13 päivää. Koiras voi välillä hautoa lyhyitä aikoja. Molemmat puolisot hoitavat poikasia. Usein ne saavat apureiksi pesimättömiä lintuja tai parin varttuneita edellisen pesyeen poikasia. Poikaset jättävät pesän lentokyvyttöminä noin 10 päivän ikäisinä. Pesyeitä on kaksi tai kolme kesän aikana. Pesimäajan ulkopuolella persiantimalit liikkuvat pienissä, alle 15 yksilön parvissa, joissa on sekä vanhoja että nuoria lintuja. Parvet eivät liity muiden lintulajien parviin.

Ravinto
-------

Persiantimalin pääravintoa ovat hyönteiset ja hämähäkit, joita se etsii sekä maasta että lehvästöstä. Yleisimmät poikasille tarjotuista hyönteisistä ovat heinäsirkat ja perhostoukat.

Lähteet
-------

* Perrins, C. M. (toim.) 1993: Handbook of the Birds of Europe, the Middle East and North Africa. Vol. VII, Flycatchers to Shrikes. - Oxford University Press. Hongkong. ISBN 0 19 857510 6
* Birdforum (kuva)[vanhentunut linkki]

### Viitteet

1. ↑  BirdLife International: *Argya altirostris* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.2*.  2012. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 23.2.2014. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q1586377
* Wikispecies: Turdoides altirostris
* ADW: Turdoides\_altirostris
* CoL: 59PJK
* BOW: irabab1
* eBird: irabab1
* Euring: 13770
* GBIF: 2493316
* iNaturalist: 15065
* IRMNG: 11241730
* ITIS: 563535

 |

 |
**Aiden** on amerikkalainen punkrockyhtye Seattlesta. Yhtye perustettiin vuonna 2003. Aidenissa vaikuttavat wiL Francis (laulu), Nick Wiggins (basso), Keef West (rummut) ja Ian MacWilliams (kitara). WiL oli aluksi yhtyeen basisti, mutta alkuperäisen laulajan lähdettyä hänestä tuli laulaja.

Historia
--------

Aiden nimettiin The Ring -elokuvassa olevan pikkupojan mukaan. Aidenin ensimmäinen albumi, *Our Gang's Dark Oath*, julkaistiin Dead Teenager Recordsilla. Levy sai imperium.netissä vaivaiset puoli pistettä levyarvostelussa joka on surkein arvosana koko sivulla. Vuonna 2004 bändi signattiin Victory Recordsille. Heidän toinen albuminsa, *Nightmare Anatomy*, ilmestyi neljäs lokakuuta 2005. Vuonna 2006 Aiden nappasi Kerrang Awardseissa palkinnon "best internatiol newcomer" ja kiersi HIMin kanssa. He soittivat myös Warped Tourilla. 31 lokakuuta 2006 Aiden julkaisi EP/DVD:n *Rain In Hell*. DVD sisältää kolme musiikkivideota ja live-esiintymisen Aidenin Never sleep again -kiertueelta. Yhtyeen kolmas studioalbumi, *Conviction*, ilmestyi 21. elokuuta 2007. Aiden esiintyi Helsingin Nosturissa 20. ja 21. huhtikuuta 2008. 
21.5.2008 bändi ilmoitti nettisivuillaan että Jake Wambold ei enää ole mukana bändissä. Tarkkaa syytä eroamiseen ei tiedetä.
Vuonna 2009 Aiden julkaisi studioalbumin nimeltä *Knives*. 
Vuonna 2011 julkaistiin kaksi albumia, *Disguises* helmikuussa ja *Some Kind of Hate* lokakuussa. Näiden albumien ilmestymisen välillä yhtyeen pitkäaikainen rumpali Jake Davison päätti jättää bändin. Hänen ja bändin välit ovat edelleen hyvät.
Tammikuussa 2012 alkuperäinen kitaristi Angel Ibarra lähti bändistä. Tästä huolimatta Aiden sai tehtyä keikkakiertueen Yhdysvalloissa.
Viimeksi yhtye kävi Suomessa Helsingin Nosturissa 22.10.08 ja Tampereen Pakkahuoneella 23.10.08.

Diskografia
-----------

**Albumit**

* Our Gang's Dark Oath - 2004
* Nightmare Anatomy - 2005
* Rain In Hell (EP) - 2006
* Conviction - 2007
* Knives - 2009
* Disguises - 2011
* Some Kind of Hate - 2011
* Aiden - 2015

**Singlet**

* I set my friends on fire - 2004
* Fifteen - 2004
* Knife Blood Nightmare - 2005
* The last sunrise - 2005
* Die romantic - 2005
* We sleep forever - 2007
* One Love - 2007
* Moment - 2007
* Cry Little Sister - 2008 (Lost Boys soundtrack)
* Scavengers Of The Damned - 2009
* Let the Right One In – 2009
* Walk Among the Dead – 2011
* Hysteria – 2011
* A Potrait of the Dead – 2011
* Broken Bones – 2011
* Crawling Up from Hell – 2015
* Violence and Devotion – 2015
* Animals – 2015
**Emlyon Business School** on eurooppalainen kauppakorkeakoulu, joka toimii Pariisissa, Lyonissa, Saint-Étiennessa, Casablancassa, ja Shanghaissa. Emlyon perustettiin Ranskassa vuonna 1872 ja on yksi vanhimmista kauppakorkeakouluissa maailmassa.

Vuonna 2014 Emlyon oli neljästoista Financial Timesin Euroopan kauppakorkeakoulujen rankinglistalla. Korkeakoulun Master in Management tutkinto rankattiin 30 Financial Timesin maailmanlaajuisessa vertailussa vuonna 2015. Emlyon Executive MBA ohjelma löytyy globaalin vertailun sijalta 68.

Emlyon on kansainvälinen kolmoisakkreditointi (AMBA, EQUIS ja AACSB). Koulun merkittäviin alumneihin lukeutuvat muun muassa Jean-Pascal Tricoire (CEO Schneider Electric), Stéphane Bern (Ranskalainen journalisti), ja Gwendal Peizerat (ranskalainen taitoluistelija).

Merkittäviä professoreja
------------------------

* Eero Vaara, kauppatieteiden tohtori

Lähteet
-------

1. ↑  (ranskaksi)EM Lyon s’installe à Casablanca (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  (englanniksi)European Business School Rankings 2014 (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  (englanniksi)Masters in Management 2015 (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑  (ranskaksi)Executive MBA - Le chant des sirènes
5. ↑  (ranskaksi)Bernard Belletante (EM Lyon) : "Toutes les écoles de management n'arriveront pas à survivre au niveau mondial dans les 10 ans à venir"

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen kotisivu
**Persianlahden arabimaiden jääkiekkoturnaus** (engl. *Gulf Ice Hockey Championship*) on joka toinen vuosi Persianlahden arabimaiden yhteistyöneuvoston jäsenmaiden kesken pelattava miesten jääkiekkoturnaus Lähi-idässä. Se pelattiin ensimmäisen kerran Kuwaitissa vuonna 2010 Kuwaitin jääkiekkoliiton järjestämänä.

Arabiemiirikunnat on voittanut jokaisen turnauksen. Se on myös ainoa joukkue, joka on pelannut Kansainvälisen jääkiekkoliiton järjestämissä maailmanmestaruusturnauksissa. Lisäksi Arabiemiirikunnat, Kuwait ja Bahrain ovat osallistuneet Aasian parhaiden jääkiekkomaajoukkueiden kanssa muun muassa Aasian talvikisoihin ja IIHF Challenge Cup of Asiaan. Vuoden 2016 turnauksen kaikki joukkueet kuuluivat jo tuolloin IIHF:ään. Ainoastaan aiemmin kerran turnaukseen osallistuneet Bahrain ja Saudi-Arabia eivät ole IIHF:n jäseniä. Vuoden 2010 turnauksessa pronssiin yltänyt Saudi-Arabia pelasi tuolloin toistaiseksi ainoat kolme virallista maaotteluaan.

Ennen Persianlahden arabimaiden turnausta Arabiemiraatit ja Kuwait pelasivat Arabian jääkiekkoliiton järjestämässä Arab Cupissa pohjoisafrikkalaisten Algerian ja Marokon kanssa vuonna 2008.

Mitalistit ja kisapaikkakunnat
------------------------------

| Vuosi | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Paikka |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2010 | Yhdistyneet arabiemiirikunnat Arabiemiirikunnat | Kuwait Kuwait | Saudi-Arabia Saudi-Arabia | Kuwait Kuwait |
| 2012 | Yhdistyneet arabiemiirikunnat Arabiemiirikunnat | Kuwait Kuwait | Oman Oman | Yhdistyneet arabiemiirikunnat Abu Dhabi, Arabiemiirikunnat |
| 2014 | Yhdistyneet arabiemiirikunnat Arabiemiirikunnat | Kuwait Kuwait | Qatar Qatar | Kuwait Kuwait |
| 2016 | Yhdistyneet arabiemiirikunnat Arabiemiirikunnat | Qatar Qatar | Kuwait Kuwait | Qatar Doha, Qatar |

Mitalitaulukko
--------------

| Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Mitaleita | Turnaukset |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Yhdistyneet arabiemiirikunnat Arabiemiirikunnat | **4** | 0 | 0 | **4** | 4 |
| Kuwait Kuwait | 0 | **3** | **1** | **4** | 4 |
| Qatar Qatar | 0 | 1 | **1** | 2 | 2 |
| Oman Oman | 0 | 0 | **1** | 1 | 4 |
| Saudi-Arabia Saudi-Arabia | 0 | 0 | **1** | 1 | 1 |
| Bahrain Bahrain | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 |

Taulukko on päivitetty vuoden 2016 turnauksen jälkeen.

Katso myös
----------

* Arabian jääkiekkoliitto
* IIHF Challenge Cup of Asia
* Jääkiekon Arab Cup

Lähteet
-------

1. ↑  Siiriäinen, Jussi: Yhdistyneet Arabiemiraatit – jäätä aavikolla  6.5.2014. Jatkoaika.com. Viitattu 22.3.2016.
Antonios I Naguib
*Hänen Autuutensa* **Antonios I Naguib** (arab. **أنطونيوس الأول نجيب**‎) (18. maaliskuuta 1935 El-Minia, Egypti – 28. maaliskuuta 2022) toimi Aleksandrian koptilaiskatolisena patriarkkana 2006–2013.

Elämä
-----

Naquib syntyi El-Miniassa, joka on yksi tärkeimmistä Egyptin koptilaisista kaupungeista.

Vuosina 1953 to 1958 Naquib opiskeli yleiskristillisessä seminaarissa Maadissa, Kairossa ja myöhemmin Rooman paavillisessa yliopistossa (*Pontificia Universitas Urbaniana*). Palattuaan Egyptiin hän sai koptilaiskatolisen kirkon pappisvihkimyksen 1960. Toimittuaan vuoden Fikryakiassa Miniassa hän palasi Roomaan, jossa suoritti lisensiaatin tutkinnon teologiassa 1962 ja raamatunopissa 1964. Vuonna 1964 hänestä tuli eksegetiikan (Pyhien tekstien) professori Maadin seminaariin. Tällöin hän työskenteli protestanttisten ja ortodoksisten asiantuntijoiden kanssa Raamatun arabian käännöksen kanssa.

Vuonna 1977 hänestä tuli Minian piispa, jona hän toimi vuoteen 2002 asti. Hänet valittiin koko Koptilaiskatolisen kirkon johtajaksi eli Aleksandrian koptilaiskatoliseksi patriarkaksi 30. maaliskuuta 2006 seuraten tehtävästä eläkkeellä jäänyttä Stéphanos II Ghattasia. Patriarkka Antonios I Naquib sai piispainvihkimyksensä paavi Benedictus XIV:ltä 7. huhtikuuta 2006.

Paavi Benedictus XVI nimitti Vatikaanissa lokakuussa 2010 pidetyn Lähi-idän piispojen synodin piispainkokouksen sihteeriksi.

Naguip sai kardinaalin arvon paavilliselta konsistorilta 20. marraskuuta 2010, jolloin hänestä tuli ainut konklaavin äänioikeutettu jäsen idän katolisista kirkoista.

Lokakuun 13. päivänä 2011 Antonios I Naquib kehotti egyptiläisiä keskinäiseen veljeyteen uskonnollisista vakaumuksista riippumatta ja ilmaisi luottamuksensa maan väliaikaiseen hallitukseen sen jälkeen, kun oli raportoitu useista yhteenotoista armeijan ja mielenosoittajien välillä Kairossa sekä kristittyjen anomien rakennuslupien hylkäämisistä.

Lähteet
-------

1. ↑  الكنيسة الكاثوليكية بمصر تودع الأنبا أنطونيوس نجيب (arabiaksi)
2. ↑  *Al-Ahram*, Issue No.43948, 4 April 2007
3. ↑  Leader of Egypt's Catholics urges fraternity after attack


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
**Antonov An-3** oli Neuvostoliitossa Antonovin suunnittelutoimiston kehittämä versio An-2-kuljetuskoneesta, joka on maailman ainoa kaksitasoinen potkuriturbiinikone. Sen valmistaja on PO Poljot. Koneen ensilento tehtiin 13. toukokuuta 1980. Kone maksaa uutena noin 1,5 miljoonaa dollaria, silti niitä on valmistettu vain 25 kappaletta 1990-luvun lopusta alkaen. Koneen oli alun perin tarkoitus korvata An-2 Neuvostoliiton maatiloilla, mutta hanke epäonnistui, kuten epäonnistui 1970-luvulla yritys korvata An-2 WSK-Mielec M-15 Belphegor-koneella.

Maatalousversion An-3SKh (Selsko-Khosiajstwenni) lisäksi on kuljetuskoneversio An-3T, johon sopii 12 matkustajaa tai 1800 kg rahtia.

Tekniset tiedot
---------------

Antonov An-3T
* miehistö: kaksi
* kuorma 2 200 litraa kemikaaleja
* pituus 14 m
* kärkiväli 18,2 m
* korkeus 4,9 m
* siipipinta-ala 71,6 m²
* tyhjäpaino 1 800 kg
* lentopaino 3 200 kg
* MTOW 5 800 kg
* voimalaite Glushenkov TVD-20M, 1 066 kW
* suurin nopeus 260 km/h
* matkalentonopeus 220 km/h
* kantama 1 025 km
* lakikorkeus 4v400 m
* nousunopeus 5 m/s
* siipikuormitus 81 kg/m²
* tehosuhde 180 W/kg

Lähteet
-------

1. ↑  rbs.ru (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Antonov An-3**.
* An-3T Etelänavalla (Arkistoitu – Internet Archive)
**Göran Porvali** (s. 21. lokakuuta 1975 Tanga, Tansania) on suomalainen, 1990-luvun lopulla maajoukkueeseen kuulunut uimari, jonka pääasiallinen uintimuoto oli selkäuinti. Hän edusti urallaan espoolaisia Tapiolan Uimareita ja Cetusta. Hän sijoittui lyhyen radan EM-kilpailuissa 1998 neljänneksi 4 × 50 metrin sekauintiviestissä.

Porvali lopetti uintiuransa selkävamman vuoksi ja työskenteli sen jälkeen muun muassa vaatemyyjänä Helsingin Kämpin Diesel Storessa. Vuosituhannen vaihteessa hän myös seurusteli Linda Lampeniuksen kanssa.

Sittemmin Porvali on työskennellyt poliisina ainakin vuoteen 2015 asti.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Siukonen, Markku: *Urheilukunniamme puolustajat – Suomen olympiaedustajat 1906–2000*, s. 254. Graface Jyväskylä, 2001. ISBN 951-98673-1-7.
2. ↑  Tempus Open Göran Porvali Suomen uimaliitto. Viitattu 12.8.2020.
3. ↑  Göran Porvali ryhtyi vaatemyyjäksi *Ilta-Sanomat*.  9.8.2000. Viitattu 13.8.2020.
4. ↑  Markkanen, Kristiina: Viis hipsteripoliisista, meillä on Fobba ja Göran Porvali  9.6.2015. YLE. Viitattu 12.8.2020.
**Urpolan luontokeskus** on näyttely- ja retkeilykohde Mikkelissä, Urpolan kaupunginosassa osoitteessa Selännekatu 30. Luontokeskusta ylläpitää Mikkelin kaupungin tekninen toimi, ja se on auki kesäisin.*lähde?*

Näyttely
--------

Luontokeskuksessa on vuosittain vaihtuva ilmainen näyttely. Yleensä näyttelyssä on esillä erilaisia luontoon liittyviä taiteita sekä kotimaisia kaloja akvaarioissa. Luontokeskuksessa on myös vuorovaikutteinen luonto-aiheinen elämysseinä joka tuottaa kävijälle mieleenpainuvan elämyksen. Näyttely sijaitsee Mikkelin vanhimmassa asuinrakennuksessa, joka on alun perin rakennettu 1700-luvun lopulla Peitsariin pappilaksi.*lähde?*

Luonnonsuojelualue ja luontopolku
---------------------------------

Urpolanjoen varsi on suojeltua lehtomaista metsää. Suojelualueella kulkeva luontopolku on hieman yli kilometrin pituinen. Polun varrella on nuotiopaikka. Puut voi joko tuoda itse tai hakea luontokeskukselta sen aukioloaikana. Nuotiopaikalle pääsee myös kevyenliikenteen väylää pitkin myös kulkematta osin jyrkän ja pienen luontopolun kautta.*lähde?*

Urpolan luontopolku

Lähteet
-------

1. ↑  Mikkelin karttapalvelu (Vasemman laidan aineistovalikosta valitaan esimerkiksi *Opaskartta keskustaajamat*. Kaupunginosajakoa haluttaessa Virastokartta, joilla kaupunginosajaottelu saadaan kohtalaisesti näkyviin. Virastokartta latautuu hitaasti, ja voi vaatia zoomamista vain osaan kaupunginosasta.) Mikkelin kaupunki, mikkeli.fi. Viitattu 23.10.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* 
* Luontopolku Endomondossa (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Perustiedot Wikidatassa: Urpolan luontokeskus (Q26723857)ohje |
| --- |
|  |
| esiintymä kohteesta | luontokeskus |
|  |
| valtio | Suomi |
|  |
| sijaitsee hallinnollisessa yksikössä | Mikkeli |
|  |
|  |

 |
**Anders Mauritz Hornborg** (5. kesäkuuta 1851 Porvoo – 8. maaliskuuta 1933 Helsinki) oli suomalainen senaattori ja valtioneuvos.

Hornborgin vanhemmat olivat konrehtori Alexander Moritz Karl Hornborg ja Wendla Johanna Lagus. Hän pääsi ylioppilaaksi 1869 Porvoon lukiosta ja suoritti Helsingin yliopistossa ylemmän oikeustutkinnon 1875. Hornborg sai varatuomarin arvon 1879. Hornborg oli vankeinhoitohallituksen sihteerinä 1881–1886, prokuraattorintoimituskunnassa aktuaarina 1886–1890 ja sihteerinä 1890–1892, prokuraattorinapulaisena 1892–1901 ja Suomen senaatin oikeusosastolla senaattorina 1901–1902. Hän sai valtioneuvoksen arvon 1896. Hornborg oli naimisissa 1882–1929 Bertha Karolina Magdalena Granfeltin (k. 1929) kanssa.

Hornborg oli porvarissäädyn sihteeri säätyvaltiopäivillä 1885 ja 1888.

Lähteet
-------

1. ↑  HORNBORG Anders Mauritz. *Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu.
2. ↑  Wikiaineisto: Kuka kukin oli 1961
3. ↑  Sigurd Nordenstreng: *Porvarissäädyn historia Suomen valtiopäivillä 1809–1906: Osa V*, s. 131. Helsinki: Otava, 1921.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
**Hello Mary Lou** on laulu, jonka Cayet Mangiaracina kirjoitti alun perin nimellä Merry Merry Lou ja myöhemmin Gene Pitney nimellä Hello Mary Lou. Kappaleen alkuperäinen esittäjä oli Ricky Nelson. Se pääsi Billboardin hittilistalla sijalle #9 28. toukokuuta 1961, vaikkakin singlen toisella puolella oleva kappale, "Travelin' Man", pääsi samalla listalla sijalle #1. Isossa-Britanniassa "Travelin' Man" julkaistiin singlen A-puolella ja se pääsi sijalle #2 sikäläisillä levynmyyntilistoilla.

Cover-versiot
-------------

* The Seekers esitti oman versionsa tästä kappaleesta live-albumillaan *The Seekers Live at the Talk of The Town* vuonna 1968.
* Led Zeppelin esitti oman versionsa tästä kappaleesta kolminkertaisella live-albumillaan *How the West Was Won* (äänitetty 1972, julkaistu 2003).
* Creedence Clearwater Revival esitti oman versionsa tästä kappaleesta viimeisellä albumillaan *Mardi Gras* (1972).
* New Riders of the Purple Sage's esitti oman versionsa tästä kappaleesta albumillaan *Powerglide* (1972).
* The Statler Brothers' esitti oman versionsa tästä kappaleesta albumillaan *Partners in Rhytme* (1985).
* Queen esitti oman versionsa tästä kappaleesta albumillaan *Live at Wembley '86* (1986).

Petula Clark on levyttänyt kappaleen myös ranskaksi nimellä "Bye Bye Mon Amour". La Musique Populaire julkaisi cover-version ranskankielisestä sovituksesta kuusiosaisella albumillaan *A Century of Song*.

Suomeksi laulu on nimeltään "No niin Mary Lou", ja sen on ovat levyttäneet Lasse Liemola, Johnny Forsell ja monet muut.
**Aleksandreia** (m.kreik. Αλεξάνδρεια, lat. *Alexandria apud Oritas*) eli **Rhambakia** (m.kreik. Ῥαμβακία) oli antiikin aikainen hellenistinen kaupunki nykyisen Pakistanin alueella. Se sijaitsi Indus-joen länsipuolella nykyisen Balochistanin provinssin alueella, mutta sen tarkkaa paikkaa ei tunneta.

Aleksandreia oli yksi Aleksanteri Suuren sotaretkellään perustamista lukuisista Aleksandreia-nimisistä kaupungeista. Paikalla oli aiemmin paikallisen Oreitai-heimon kylä, josta makedonialaiset käyttivät nimeä Rhambakia. Aleksanteri saapui sinne vuonna 325 eaa. antoi kaupungin perustamisen Hefaistionin tehtäväksi ja jatkoi itse sotaretkeään. Kaupunki oli tarkoitettu pysyväksi varuskunnaksi, mutta saattoi jäädä lyhytikäiseksi.

Lähteet
-------

1. 1 2  Stillwell, Richard & MacDonald, William L. & McAllister, Marian Holland (toim.): "ALEXANDRIAN FOUNDATIONS Iraq, Iran, Afghanistan, Soviet Central Asia, India", *The Princeton Encyclopedia of Classical Sites*. Princeton, N. J.: Princeton University Press, 1976. Teoksen verkkoversio.
2. ↑  Alexandria/Rhambakia *Pleiades*. Viitattu 2.11.2020.
3. ↑  Arrianos: *Anabasis* 6.21.5.
4. ↑  Lendering, Jona: Alexander's City Foundations *Livius.org*. Viitattu 2.11.2020.
**Maria Magdalena Colliander** (1857–1954) oli suomalainen pikakirjoittaja, joka toimi aktiivisesti pikakirjoituksen hyväksi Suomessa 1800-luvun lopussa ja 1900-luvun alussa.

Maria Colliander syntyi Valkealassa 29. elokuuta 1857. Hän opiskeli sekä suomen- että ruotsinkielisen pikakirjoituksen, ja toimi useilla säätyvaltiopäivillä pikakirjoitusten puhtaaksikirjoittajana.

Colliander toimitti, joko yksin tai muiden avustamana, useita pikakirjoitusjulkaisuja, mm. ensimmäinen suomenkielinen pikakirjoituslehti *Yritys* (1887), *Pikakirjoituslehti* (1890–1907), *Stenografiska läsöfningar VIII* (1889), *Luettelo suomalaisessa pikakirjoituksessa käytetyistä ehtolyhennyksistä* (1890), *Julhelsning till Nordens Gabelsbergerske stenografer* (1891) ja *Pikakirjoitussatoa* (1921). Lisäksi hän kirjoitti pikakirjoitustekstin useisiin oppikirjoihin ja muihin julkaisuihin, muun muassa Neovius-Nevanlinnan Pikakirjoituksen oppikirjaan.

Palkinnot
---------

* 1907 hopeamitali, Szegedinin kansainvälinen pikakirjoitusnäyttely

Lähteet
-------

1. ↑  Maria Magdalena Colliander Biografiakeskus. Viitattu 17.5.2009.
2. ↑  Kallioniemi, Kaarlo: *Maria Colliander*. Teoksessa *Kansallinen elämäkerrasto*, s. 429–430. I osa. Porvoo: WSOY, 1927.
3. ↑  Kallioniemi, Kaarlo: *Pikakirjoitus ja säätyvaltiopäivät*, s. 259. Helsinki: Otava, 1946.
4. ↑  Aikalaiskirja 1920 s. 65 Helsinki: Otava 1920.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |
Maria Gomes Valentim
**Maria Gomes Valentim** (9. heinäkuuta 1896 – 21. kesäkuuta 2011) oli brasilialainen henkilö. Hän syntyi Carangolassa, Minas Geraisissa ja eli siellä koko ikänsä. Gomes Valentimista tuli maailman vanhin elävä ihminen 4. marraskuuta 2010 Eugénie Blanchardin kuoltua, mutta tämä virallistettiin vasta 18. toukokuuta 2011 ja hän piti titteliä hallussaan kuukauden ajan, kunnes kuoli sisäelinten aiheuttamaan sairauteen (monielinhäiriö, MODS). Hänen kuoltuaan titteli siirtyi Besse Cooperille. Maria Gomes Valentim oli todistetusti kaikkien aikojen vanhimmaksi elänyt brasilialainen 114 vuoden ja 347 päivän iässä kunnes 115-vuotiaan Francisca Celsa dos Santosin ikä todistettiin 9. heinäkuuta 2020.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Maailman vanhin ihminen on kuollut  21.6.2011. Ilta-Sanomat. Viitattu 24.11.2019.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Maria Gomes Valentim
**Ursina Haller** (s. 29. joulukuuta 1985 Davos, Graubünden) on sveitsiläinen lumilautailija, joka kilpailee enimmäkseen half-pipessa.

Vuonna 2005 Haller voitti nuorten maailmanmestaruuden big airissa. Aikuisten MM-kilpailuissa La Molinassa vuonna 2011 Haller voitti half-pipessa hopeaa Holly Crawfordin jälkeen. Aiemmin hän oli sijoittunut MM-kilpailuissa 27:nneksi Arosassa 2007 ja 17:nneksi Gangwonissa 2009. Vancouverin olympialaisissa 2010 Haller sijoittui half-pipessa yhdeksänneksi. Stonehamin MM-kilpailuissa 2013 hän oli 27:s.

Lumilautailun maailmancupissa Haller kilpaili ensimmäisen kerran tammikuussa 2004 sijoittuen 14:nneksi. Parhaimmillaan hän on sijoittunut maailmancupissa toiseksi Valmalencossa maaliskuussa 2010. Kolmannelle sijalle hän on sijoittunut neljästi: Saas-Feessa marraskuussa 2010, Cardronassa elokuussa 2011, Saas-Feessa marraskuussa 2011 sekä Sierra Nevadassa maaliskuussa 2013.

Lähteet
-------

1. ↑  Sports Reference *sports-reference.com*.  Arkistoitu 13.12.2012. Viitattu 23.1.2019. (englanniksi)
2. 1 2 3  Ursina Haller Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
**Kallunkijärvi**  on Pohjois-Pohjanmaalla Kuusamossa Käylässä sijaitseva järvi.

Maantietoa
----------

Järven pinta-ala on 998 hehtaaria eli 9,98 km². Se on 5,2 kilometriä pitkä ja 3,5 kilometriä leveä. Järvi on kaksiosainen. Pohjoisosa on suuri Kallunginselkä, jonka erottaa eteläisestä pitkästä lahtimaisesta osasta Pitkäniemen ja Kumpuniemen kapeikko. Pohjoinen järvenselkä on 4,5 kilometriä pitkä ja 2,6 kilometriä leveä. Eteläosaa kutsutaan Kumpulahdeksi, mutta sen pitkulaisesta muodosta erotetaan vielä Hietalahti ja Ivalahti.

Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 56 miljoonaa m³ eli 0,056 km³. Järven keskisyvyys on 5,6 metriä ja suurin syvyys on 16 metriä. Syvin kohta sijaitsee Kallunginselän länsipuolella. Eteläisen lahden pohjukassa on 14 metrin syvänne.

Järvessä on laskettu olevan 6 saarta. Niiden yhteispinta-ala on 5 ha, mikä on noin 0,5 % järven kokonaispinta-alasta. Saarista 2 on yli hehtaarin suuruisia ja loput 4 yli aarin kokoisia. Yksikään saari ei ylitä neliökilometriä. Eteläisellä lahdella sijaitsee 150-metrinen Kotisaari ja lahdensuussa 100-metrinen Venäinsaari. Järvenselällä sijaitsee Peurasaari, jonka pituus on pitkän niemen takia 400 metriä. Muita saaria ovat Äystönsaari, Autiosaari ja Pikkusaari.

Järven rantaviivan pituus on 31 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituus on 3 kilometriä. Rannat ovat metsämaata lukuun ottamatta etelärantojen peltoalueita. Järven ulapalta näkyy lännessä 100 metriä vedenpintaa korkeammalle kohoavan Ronttivaaran laki ja koillisessa 140 metriä korkeammalle kohoavan Oulangan kansallispuistossa Kiutavaaran laki. Käylästä itään lähtevä yhdystie 8693 kiertää järven matkalla Kiutakönkäälle. Seututie 950 kulkee järven länsipuolelta pohjoiseen.

Vesistösuhteet
--------------

Järvi kuuluu Koutajoen vesistössä (vesistöaluetunnus 73) Aventojoen valuma-alueella (73.06) Rysäjoen valuma-alueessa (73.063).

Järven valuma-alue on pieni ja saa pääosan vedestänsä järven lähivaluma-alueesta, sillä se on vesistönsä latvavesiä. Kallunkijärven seitsemän kilometriä pitkä laskureitti alkaa lyhyellä laskuojalla, joka laskee Äystöjärveen, josta jatkava oja laskee Ronttijärveen ja sitten se vuorostaan Rysäjokea myöten Ollilanjärveen. Siitä alkaa pitkä ja jyrkkä Aventojoki. Aventojoki yhtyy Oulankajokeen Aventolammessa.

Kallunkijärven lähialueella on 8 yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, jotka laskevat suoraan tai välillisesti järveen. Niistä huomattavimpia ovat Tiermasjärvi (93 ha) ja Iso Ivalampi (13 ha).

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Kallunkijärvi, Kuusamo (sijainti maastokartalla) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 16.10.2019.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11  Ympäristö- ja paikkatietopalvelu Syke (edellyttää rekisteröitymisen) Helsinki:  Suomen Ympäristökeskus. Viitattu 29.5.2017.
3. ↑  Kallunkijärvi, Kuusamo (sijainti ilmavalokuvassa) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 16.10.2019.
4. 1 2 3  Kallunkijärvi (73.063.1.003) *Järviwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 29.5.2017.
**Henriette Mathilde Maria Elisabeth Emilie Snethlage** (13. huhtikuuta 1868 Gransee-Kraatz, Brandenburg–25. marraskuuta 1929 Porto Velho, Brasilia) oli saksalais-brasilialainen lintutieteilijä.

Maria Emilie Snethlagen isä oli rovasti Emil Snethlage. Maria opiskeli yksityisesti kotona isänsä opastuksella. Vuonna 1900 hän aloitti luonnonhistorian opinnot Freiburgin yliopistossa ja väitteli filosofian tohtoriksi 1904. Väitöskirjan nimi oli *Über die Frage von Muskelansatz und der Muskulatur bei den Arthropoden*. Anton Reichenowin kehotuksesta hän matkusti Brasiliaan Belémiin 1905 ja ryhtyi Emil Goeldin assistentiksi. Vuosina 1914–1922 hän toimi *Museu Paraense Emílio Goeldi*-museon johtajana Belémissä. Tämän jälkeen hän siirtyi Rio de Janeiroon kansallimuseon (Museo Nacional) tutkijaksi ja jatkoi työtään Amazonin alueella.

Maria Emilie Snethlage perehtyi Brasilian linnustoon perinpohjaisesti. Hän kirjoitti kymmeniä artikkeleita tieteellisiin sarjoihin ja laati teoksen *Catálogo das Aves Amazônicas* vuonna 1915. Snethlage kuoli sydänkohtaukseen 1929.

Snethlage valittiin British Ornithologists' Unionin kunniajäseneksi vuonna 1915.

Snethlage kuvaili ja nimesi useita uusia lintulajeja, muun muassa raitavatsakipuajan (*Hylexetastes stresemanni*) ja lattanokkanäpsijän (*Hemitriccus minor*).

Lähteet
-------

1. ↑  Emilie Snethlage *Brooklyn Museum*. Viitattu 8.4.2021. (englanniksi)
2. ↑  Integrated Taxonomic Information System (ITIS): *Hylexetastes stresemanni* (TSN 560499) *itis.gov*. Viitattu 8.4.2021. (englanniksi)
3. ↑  Struthioniformes *Zoonomen*.  22.10.2020.  (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* International Plant Names Index

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |