**Umm al-Qaiwain** (arab. Umm al-Qaywayn‎) on yksi seitsemästä emiraatista, jotka muodostavat Yhdistyneet arabiemiirikunnat. Vuodesta 2009 emiraattia on hallinnut šeikki Saud ibn Rašid al-Mu’alla. Emiraatin asukasluku oli vuonna 2010 arviolta 59 000.

Maantiede
---------

Aavikkoa.
Näkymää rannikolla.
Umm al-Qaiwain sijaitsee Yhdistyneiden arabiemiraattien Persianlahden rannikolla. Emiraateista se on pinta-alaltaan toiseksi pienin. Sen pinta-ala on noin 720 km². Vain Ajman on vielä sitä hieman pienempi. Alue on muodoltaan suurin piirtein kolmikulmainen. Luoteessa se rajoittuu noin 27 kilometrin pituiseen merenrantaan Persianlahdella. Rantaviivaan lukeutuu useita niemiä, särkkiä ja saaria. Saarista suurin on Al Seniah. Lounaassa Umm al-Qaiwain rajautuu Sharjan emiraattiin ja koillisessa Ras Al Khaimaan.

Umm al-Qaiwainin pääkaupunki on Umm al-Qaiwainin kaupunki Khor Al Bidiyahin niemimaalla. Sisämaassa sijaitsee puolestaan Falaj Al Muallan keidaskaupunki, joka on tunnettu hedelmällisistä viljelymaistaan. Muuten alue on pääosin lähes asumatonta aavikkoa.

Historia
--------

Drakma Ed-Durista.
Umm al-Qaiwainin kaupunginlinnoitus.
Ed-Dur Umm al-Qaiwainissa on yksi Yhdistyneiden arabiemiraattien suurimmista arkeologisista kohteista. Paikkaa asutettiin jo kivikaudella ja asutus jatkui esi-islamilaiselle kaudelle. Paikan löydöksiin lukeutuu esimerkiksi linnoituksen rauniot.

Nykyisen emiraatin perustivat Ali Ali -heimoon kuuluneet Al Mualla -suvun jäsenet. He asuivat alun perin Al Seniahin saarella, mutta saaren vesivarantojen vähyys sai heidät muuttamaan mantereelle. Aluksi he tunnustivat pitkään alueen voimakkaimmimman valtion Sharjan hallitsijoiden yliherruuden. Paikalliset emiraatit ajautuivat 1800-luvulla kahnauksiin brittien kanssa. Britit saivat pakotettua alueen emiraatit allekirjoittamaan ne alistaneen sopimuksen vuonna 1820. Yksi sopimuksen allekirjoittaneista oli Umm al-Qaiwainin hallitsija, ja asiakirja oli myös samalla ensimmäinen tunnustus Umm al-Qaiwainin itsenäisestä asemasta Sharjaan nähden. Britit sattuivat olemaan myöhemmin erityisen kiinnostuneita Umm al-Qaiwainista, sillä huhujen mukaan ranskalaiset yrittivät myös saada jalansijaa alueella.

Ensimmäisen ja toisen maailmansodan välillä Umm al-Qaiwainin satama oli yksi alueen tärkeimmistä kauppasatamista. Sittemmin se on kuitenkin liettynyt. Kun brittivalta alueella päättyi vuonna 1971, Umm al-Qaiwainista tuli yksi Yhdistyneisiin arabiemiraatteihin liittyneistä entisistä Sopimusvaltioista.

Hallinto
--------

Umm al-Qaiwainin hallitsijat kuuluvat Al Muallan sukuun. Nykyinen hallitsija on šeikki Saud ibn Rašid al-Mu’alla, joka on hallinnut isänsä Rašid ibn Ahmad al-Mu’allan kuoltua vuonna 2009.

Talous
------

Kisoja varten koulutettavia kameleja.
Umm al-Qaiwain on tunnettu yhtenä alikehittyneimmistä arabiemiraateista. Sen toimintaa onkin rahoittanut merkittävästi etenkin Abu Dhabi. Aina 1970-luvun alkuun huomattava osa emiraatin tuloista saatiin myymällä postimerkkejä keräilijöille. Alueelta on sittemmin löydetty maakaasua, mutta öljyä ei ole löydetty. 1980-luvulta lähtien emiraatissa on valmistettu sementtiä.

Kalastus muodostaa huomattavan osan paikallisesta taloudesta. Kalaa viedään ulkomaille Lähi-idässä ja Euroopassa saakka. Emiraattiin perustettiin myös arabiemiirikuntien ensimmäiset kanalat. Se onkin huomattava kanojen ja maitotuotteiden tuottaja.

Väestö
------

Umm al-Qaiwainin asukasluku oli vuoden 2005 väestönlaskennan mukaan 49 159 ja vuoden 2010 arvion mukaan noin 59 000. Vuonna 2010 asukkaista 17 482 oli Yhdistyneiden arabiemiraattien kansalaisia. Paikalliset kuuluvat pääasiassa Ali Ali -heimoon, jonka jäseniä asuu tosin myös muualla maassa.

Lähteet
-------

1. ↑  Kerkko Hakulinen, Sirkka Paikkala: Eksonyymit : Umm al-Qaiwain *Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisuja 58*. Kotimaisten kielten keskus. Viitattu 28.6.2021.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8  Umm al-Quwain Encyclopaedia Britannica. Viitattu 28.6.2021. (englanniksi)
3. 1 2 3 4 5 6 7 8  Umm Al Quwain *The United Arab Emirates' Government portal*. Viitattu 28.6.2021. (englanniksi)
4. 1 2 3 4 5 6  P. J. Bearman, TH. Bianquis, C. E. Bosworth, E. van Donzel ja W. P. Heinrichs: *The Encyclopaedia of Islam - New Edition*, s. 853–854. Volume T-U. Koninklijke Brill, Leiden, 2000. ISBN 9004112111. (englanniksi)
5. ↑  Ed-Dur Site *World Heritage Centre*. Unesco. Viitattu 28.6.2021. (englanniksi)

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Umm al-Qaiwain**.