recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Oxygène** on Jean-Michel Jarren tuottama ja säveltämä, instrumentaalista elektronista musiikkia sisältävä albumi. Sen julkaisi Disques Dreyfus vuonna 1976 Ranskassa ja vuonna 1977 maailmanlaajuisesti. Levy on lisensoitu myös Polydorille. 

Alun perin Jarrella oli vaikeuksia saada levyä julkaistuksi johtuen sen täysin instrumentaalisesta sisällöstä. Julkaisunsa jälkeen albumista tuli kuitenkin yksi kaikkien aikojen suosituimmista elektronisen musiikin saralla. Albumia myytiin maailmanlaajuisesti 15 miljoonaa kappaletta ja siitä tehtiin myös single-julkaisuja.

Vastapainona samantyylisten aikalaisartistien tuotannolle, kuten Kraftwerkin lähinnä futuristis-kokeelliselle äänimaailmalle tai Tangerine Dreamin tummanpuhuvalle ja kosmiselle musiikille, Oxygènella oli raikkaan avara ja vahvan melodinen sointi.

Raita "Oxygène Part II" esiintyi australialaisessa *Gallipoli*-elokuvassa. "Oxygène Part IV" julkaistiin singlenä, ja se on eräs kaikkien aikojen tunnetuimmista elektronisen musiikin teoksista sekä teki Jarresta tunnetun hyvin laajalti maailmassa. Pätkä kappaleesta toimi muun muassa *Hittimittari*-ohjelman tunnusmusiikkina italialaisen Hipnosis-yhtyeen esittämänä versiona.

Vuonna 1997 Jarre julkaisi jatko-osan *Oxygene 7-13*. Nimi viittaa ensimmäiseen albumiin laajemman teoskokonaisuuden kuutena ensimmäisenä osana. Tyylillisesti se edustaa samaa linjaa kuin ensimmäinen albumi ja siinä käytetään myös samantyylistä, analogiselta kuulostavaa äänimaailmaa.

Kappaleet
---------

1. Oxygène (Part I) – 7.40
2. Oxygène (Part II) – 8.09
3. Oxygène (Part III) – 2.55
4. Oxygène (Part IV) – 4.15
5. Oxygène (Part V) – 10.24
6. Oxygène (Part VI) – 6.21

Instrumentit
------------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| * ARP 2600
* EMS Synthi AKS
* EMS Synthi VCS3
* RMI Harmonic Synthesizer
 | * Farfisa-urku
* Eminent 310U -urku
* Mellotron
* Elka 707 -urku
 | * EKO ComputeRhythm (Rhythmin' Computer)
 |

Lähteet
-------

1. ↑  YLE Elävä Arkisto: "Tämä ei sitten ole mikään Levyraati!"
**Paulina Pfeiffer** (s. 1981 Tukholma) on ruotsalainen ooppera- ja konserttilaulaja, äänialaltaan sopraano.

Pfeiffer opiskeli Katarina Dalaymanin johdolla ja valmistui Tukholman oopperakorkeakoulusta joulukuussa 2008. Hän teki oopperadebyyttinsä vuonna 2006 Arrigo Boiton *Mefistofelen* Margerithana Tukholman Södra Teaternissa. Kaudella 2010–2011 Pfeiffer esiintyi ensimmäisen kerran Tukholman kuninkaallisessa oopperassa, jossa hänen roolejaan tuolloin olivat Mimì (Giacomo Puccini: *La bohème*) ja Adalgisa (Vincenzo Bellini: *Norma*). Muita näyttämörooleja hänellä on ollut sellaisten säveltäjien kuin John Adamsin, Béla Bartókin, Georges Bizet'n (*Carmenin* nimirooli), Christofer Elghin, Philip Glassin, Franz Lehárin, Pietro Mascagnin, Wolfgang Amadeus Mozartin, Pjotr Tšaikovskin ja Giuseppe Verdin teoksissa. Pfeifferin konserttiohjelmiston joukossa on ollut sellaisia teoksia kuin Claude Debussyn *L'enfant prodigue*, Gabriel Faurén *Requiem*, Lars-Erik Larssonin *Förklädd Gud*, Gioacchino Rossinin *Petite messe solennelle* ja Verdin *Requiem*. Resitaaleissa Pfeiffer on tulkinnut muun muassa Gösta Nystroemin *Sånger vid havet* -teoksen ja Richard Wagnerin *Wesendonck Liederin*.

Pfeiffer on tehnyt Ruotsissa esiintymisiä muun muassa Folkoperanissa ja Ystadin teatterissa. Festivaaliesiintymisten kohteita ovat olleet Dala-Flodan oopperajuhlat, Båstadin kamarimusiikkijuhlat ja Musik på Slottet. Joulukuussa 2011 Pfeiffer esiintyi Nobel-palkintojen jakotilaisuudessa. Hän on esiintynyt myös kansainvälisesti esimerkiksi Pariisin Théâtre du Châtelet'ssa, Yhdysvalloissa ja Kolumbian Bogotássa. Pfeifferin urallaan saamien stipendien, palkintojen ja tunnustusten joukossa ovat olleet Jenny Lind -stipendi (2007), Svenska Wagner-Sällskapetin Bayreuth-stipendi ja Bernadotte-taidepalkinto.

Lähteet
-------

1. ↑  Birgit Nilsson-stipendiater utsedda (Arkistoitu – Internet Archive) Upsala Nya Tidning
2. ↑  Nilssonstipendier till två sopraner Svenska Dagbladet
3. ↑  Paulina Pfeiffer (Arkistoitu – Internet Archive) Wallumni Music
4. 1 2 3  Paulina Pfeiffer sopran född 1982 Operalogg.com
5. 1 2 3 4 5 6  Biography (Arkistoitu – Internet Archive) Paulina Pfeiffer
Thomas Ball Barratt toi helluntaiherätyksen Norjaan.
Filadelfia-seurakunta Bodøssä.
**Helluntaiseurakunnat Norjassa** (norjaksi:*Pinsemenigheiter*, *Pinsevenner* ja *Pinsebevegelsen*) on suurin protestanttinen vapaakirkko Norjassa 39 590 jäsenellä  vuonna 2009.

Historiaa
---------

Thomas Ball Barratt toi helluntaiherätyksen Norjaan vuonna 1907. Barratt ei halunnut perustaa uutta kristillistä liikettä, vaan halusi kristillisten yhteisöjen uusiutuvan. Tämä ei onnistunut, ja niin hänestä tuli Norjan helluntaiherätyksen perustaja. Barratt toimi tehokkaasti Ruotsissa, Tanskassa ja Englannissa, ja kun hän vieraili Tanskassa vuonna 1907, oli se alkuna Tanskan helluntaiherätykselle. Barrattilla on ollut merkittävä rooli helluntaiherätyksen alkamiselle useissa Euroopan maissa, osittain myös Ruotsissa, Englannissa ja Suomessa.

Seurakunnat
-----------

Norjassa on yli 280 helluntaiseurakuntaa. Suurin osa on perinteisiä seurakuntia, mutta viime vuosina on perustettu myös seurakuntia, joilla on erilainen tehtävä, kuten Jesus Church, jonka seurakunnan kohderyhmä ovat nuoret.

| **Vuosi** | **Helluntailaisia Norjassa** | **Prosenttiosuus väestöstä** |
| --- | --- | --- |
| **1980** | **42 518** | **1,04 %** |
| **1990** | **43 471** | **1,02 %** |
| **2000** | **45 006** | **1,04 %** |
| **2005** | **42 744** | **0,92 %** |
| **2009** | **39 590** | **0,82 %** |

Lähteet
-------

1. ↑  Statistics Norway


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Kristinusko Norjassa |
| --- |
|  |
| Tunnustuskunnat | 

|  |  |
| --- | --- |
| Katolisuus | 
* Katolinen kirkko Norjassa
	+ Oslon roomalaiskatolinen hiippakunta

 |
|  |
| Protestantismi | 

|  |  |
| --- | --- |
| Luterilaisuus | 
* Norjan kirkko
	+ Haugelaisuus
* Luterilainen kirkko Norjassa
* Den nordisk-katolske kirke
* Det evangelisk-lutherske kirkesamfunn
* Det evangelisk-lutherske stift i Norge
* Evankelis-luterilainen tunnustuskirkko
* Liberaali Lyngenin suunta
* Lyngenin suunta
* Norjan evankelis-luterilainen vapaakirkko

 |
|  |
| Muu protestantismi | 
* Helluntaiherätys Norjassa
* Norjan baptistiliitto
* Norjan lähetysseura

 |

 |

 |
|  |
| Järjestöt | 
* Den norske Santalmisjon
* Indremisjonsforbundet
* Norjan kristillinen neuvosto
* Norjan luterilainen lähetysliitto
* Normisjon

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee teollista muotoilijaa. Samannimisestä murhaajasta kertoo artikkeli Jammu Siltavuori.*
**Antti Sakari Siltavuori** (s. 20. toukokuuta 1943 Pietarsaari) on suomalainen raskaaseen teolliseen muotoiluun erikoistunut teollinen muotoilija. Hän on suunnitellut muun muassa Valmetin metsätraktorin, Patria Vammaksen lentokentän huoltolaitteita, Sisu-kuorma-autoja sekä Serv Ice -jäänhoitokoneen mutta toisaalta yhdessä vaimonsa Barbro Kulvikin kanssa huonekaluja. Siltavuori on suunnitellut myös useita näyttelyitä.

Vuosina 1967–1985 Siltavuori oli Oy Sisu Auto Ab:n muotoilija ja vuosina 1985–1989 Kulvik & Siltavuori design Oy:n johtaja. Vuodesta 1989 hän on johtanut teollisen muotoilun toimistoa Arch Design Oy:tä. Siltavuori ja Kulvik ovat yhdessä toimittaneet muotoiluaiheisia kirjoja. Vuosina 1969–1971 hän oli Teolliset muotoilijat TKO ry:n puheenjohtaja, vuosina 1973–1991 Suomen taideteollisen yhdistyksen johtokunnan jäsen, vuosina 1973–1986 Design in Finland -julkaisun toimituskunnan jäsen, vuosina 1983–1987 International Council of Societies of Industrial Designin johtokunnan jäsen.

Vuonna 1999 Kulvik ja Siltavuori yhdessä saivat Suomenruotsalaisen kulttuurirahaston kulttuuripalkinnon. 2001 he olivat ensimmäinen pariskunta, joka jakoi Vuoden teollisen muotoilijan tittelin. Siltavuorelle myönnettiin valtion ylimääräinen taiteilijaeläke vuonna 2021.

Siltavuori on muotoillut myös useita teknisiä tuotteita, jotka olivat esillä Designmuseon näyttelyissä vuosina 2001–2002.

Helmikuussa 2012 Siltavuori toimi Kristiansandissa järjestetyn Tapio Wirkkalan näyttelyn kuraattorina.

Siltavuori ja Kulvik avioituivat vuonna 1967, ja heillä on kaksi tytärtä. He ovat kertoneet, että vaikka he ovatkin sekä aviopari että työpari, he ovat käsittääkseen muotoilijoina selkeästi erilaisia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Kuka kukin on 2003, artikkeli Antti Siltavuori
2. 1 2 3 4  Muotoilijoina erilaiset; Taloussanomat 31.10.2001
3. ↑  Kuka kukin on 1990, artikkeli Antti Siltavuori
4. ↑  Teollisen muotoilun toimistoja Suomessa; Ornamo.fi (Arkistoitu – Internet Archive)
5. ↑  Haku Siltavuori, Antti; Helmet.fi
6. ↑  Taiteilijaeläkkeitä ansioituneille taiteilijoille  8.3.2021. Taiteen edistämiskeskus.  Arkistoitu 9.3.2021. Viitattu 21.3.2021.
7. ↑  Tapio Wirkkalan näyttely Kristiansandissa 18. helmikuuta – 6. toukokuuta; Suomen suurlähetystö, Oslo 21.2.2012
8. ↑  Kuka kukin on 2003, artikkelit Antti Siltavuori ja Barbro Kulvik


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
Symonenko 17. syyskuuta 2011.
**Petro Mykolaiovytš Symonenko** (ukr. Петро Миколайович Симоненко, s. 1. elokuuta 1952 Donetsk) on Ukrainan kommunistisen puolueen pääsihteeri. Venäläismielinen puolue on ollut täysin kielletty heinäkuusta 2022 lähtien. Venäjän aloitettua suurhyökkäyksensä Ukrainaan 24. helmikuuta 2022 Symonenko asettui venäläisten puolelle. Osana Kiovan valtausyritystä venäläisjoukot tunkeutuivat Butšan ja Makarivin alueille ja tuolloin 8.-9. maaliskuuta 2022 Symonenko pakeni perheineen venäläisten avustamana Valko-Venäjälle.

Symonenko oli presidenttiehdokkaana 1999 ja 2004. Vuoden 1999 presidentinvaalissa Symonenko ensimmäisellä kierroksella 22 % äänistä, mutta hävisi toiselle kierroksella Leonid Kutšmalle.

Lähteet
-------

1. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Petro Symonenko** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Josef Ackermann
**Josef Meinrad Ackermann** (s. 7. helmikuuta 1948 Walenstadt, Sankt Gallen) on sveitsiläinen yritysjohtaja ja taloustieteen tohtori. Hän toimi aiemmin Deutsche Bankin pääjohtajana. 

Yleislääkäri Karl Ackermannin pojaksi syntynyt Josef Ackermann opiskeli Sankt Gallenin yliopistossa (HSG) talous- ja yhteiskuntatieteitä. Hän avioitui vuonna 1977 suomalaisen taloustieteilijän Pirkko Mölsän kanssa.

Ackermann aloitti uransa Schweizerische Kreditanstaltin (SKA) palveluksessa 1977, eteni johtoryhmän jäseneksi ja oli toimitusjohtajana 1993–1996. Ackermann toimi Deutsche Bankin johtotehtävissä vuodesta 1996 vuoteen 2012. Vuonna 2009 Ackermannin tulot Deutsche Bankin pääjohtajan tehtävästä olivat lähes 8 miljoonaa euroa. Vuosina 2012–2013 Ackermann toimi sveitsiläisen Zurich Insurance Group -vakuutusyhtiön hallituksen puheenjohtajana. Vuosina 2003–2013 hän toimi Siemens AG:n hallintoneuvoston jäsenenä.

Ackermann on toiminut Bilderberg-ryhmän ohjauskomitean jäsenenä. Hän on toiminut myös StoraEnson hallituksen jäsenenä, London School of Economicsin ja Frankfurtin Goethe-yliopiston vierailevana professorina, Shellin johtajistossa ja Maailman talousfoorumin hallituksen puheenjohtajana.

Ackermann on yksityisiä sijoittajia edustavan Kansainvälisen rahoitusinstituutin IIF:n puheenjohtaja sekä Bank of Cypruksen hallituksen puheenjohtaja.

Lähteet
-------

1. ↑  *Zehn Dinge, die Sie noch nicht über den Top-Banker wussten.* (Arkistoitu – Internet Archive) Handelsblatt 28.5.2010.
2. ↑  People: Josef Ackermann (Arkistoitu – Internet Archive), Forbes. Viitattu 28.11.2014.
3. ↑  Former Steering Committee Members (Arkistoitu – Internet Archive), Bildergbergmeetings.org, viitattu 28.11.2014.
4. ↑  Mikkonen, Antti: Uusia tähtiä hallituksiin (Arkistoitu – Internet Archive), Talouselämä 18.12.2001, viitattu 28.11.2014.
5. 1 2  Suomi ylös suosta! Euroopan ykkösnimet A-studio Extrassa lamarohtoja etsimässä, Yle Uutiset 27.11.2014, viitattu 28.11.2014.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Belgia
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäiset artikkelit: fr:Josef Ackermann & en:Josef Ackermann
Jan Firbas vuonna 1997.
**Jan Firbas** (25. maaliskuuta 1921 – 5. toukokuuta 2000) oli tšekkiläinen filologi ja Brnon Masaryk-yliopiston emeritusprofessori.

Firbas tuli Masaryk-yliopiston englannin kielen ja amerikanistiikan laitokselle professori Josef Vachekin assistentiksi vuonna 1945. Hän saavutti filosofian tohtorin arvon englannin kielessä vuonna 1948. Keväällä 1968 hänelle myönnettiin apulaisprofessuuri, mutta virka jäädytettiin 23 vuodeksi ja Firbas joutui poliittiseen epäsuosioon. Vuonna 1971 hän sai valmiiksi korkeimpaan tšekkiläiseen oppiarvoon, Doctor of Sciences, oikeuttavan, yleiseen kielitieteeseen kuuluvan väitöskirjansa, mutta hän sai puolustaa sitä vasta vuonna 1991 poliittisen vapautumisen myötä. Vuonna 1991 hänestä tuli myös professori.

Firbas sai aikaan laajan tieteellisen tuotannon, ja hän toimi vierailevana professorina muun muassa Isossa-Britanniassa, Itävallassa, Yhdysvalloissa ja Intiassa. Hänet kutsuttiin Turun yliopiston kunniatohtoriksi vuonna 2000 mutta hän ennätti kuolla kolme viikkoa ennen promootiota.

Firbas keskittyi tutkimuksissaan erityisesti funktionaalisen lauseperspektiivin (FSP) lingvistiikkaan. Hän tutki varsinkin englannin kieltä ja vertaili sitä erityisesti tšekin kieleen.

Lähteet
-------

* Hiltunen, Risto: Poliittinen epäsuosio hidasti uraa.  *Helsingin Sanomat*, 28.5.2000, s. A18.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Armas Eskil Vallasvuo** (alk. **Walén**, 12. kesäkuuta 1907 Helsinki – 27. toukokuuta 1995 Helsinki) oli suomalainen elokuvaleikkaaja. Hänen vaimonsa oli Kerttu Vallasvuo (o.s. Kilpinen).

Vallasvuon ura kattaa yli 150 elokuvaa. Hän oli Elmer Lahden ohella toinen T.J. Särkän johtaman Suomen Filmiteollisuuden vakioleikkaajista. Osmo Harkimon kanssa Vallasvuo leikkasi Edvin Laineen ohjaaman *Tuntemattoman sotilaan* (1955). He yhdistelivät aitoa TK-miesten ottamaa kuvaa jatkosodasta fiktiiviseen filmimateriaaliin niin taidokkaasti, että elokuvan katsojan on vieläkin vaikea erottaa nämä kaksi toisistaan. Kaksikko sai elokuvasta Jussi-palkinnon. 

Edvin Laineen elokuvien lisäksi Vallasvuo toimi leikkaajana myös monille muille ohjaajille, kuten Matti Kassila, Ville Salminen, Aarne Tarkas ja maisteri Särkän itsensä ohjaamille elokuville.

Vallasvuo menehtyi pitkän sairauden uuvuttamana 87-vuotiaana. Hänet on haudattu Malmin hautausmaalle.

Aiheesta muualla
----------------

* Armas Vallasvuo Elonetissä.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Elonet
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |



1. ↑  Mikael Fränti: Armas Vallasvuo - Muistot *Helsingin Sanomat*.  12.6.1995. Viitattu 22.5.2023.
2. ↑  Armas Eskil Vallasvuon (1907-1995) viimeinen leposija *Hautahaku*.  Arkistoitu 8.3.2023. Viitattu 22.5.2023.
Yrityksen pakettiautomaatti Kiinassa.
**Cainiao**, virallisesti **Cainiao Smart Logistics Network Limited** (kiin. 菜鸟网络科技有限公司), on kiinalainen logistiikkayritys, joka toimittaa kiinalaisten verkkokauppojen ostoksia länsimaihin. Cainiao on yksi Aasian suurista logistiikkayrityksistä.

Toiminta
--------

Yritys lupasi vuonna 2016 toimittavansa lähetyksen Kiinan sisällä 24 tunnissa sekä maailmanlaajuisesti 72 tunnissa.

Historia
--------

Perustajien omistussuhteet ja roolit| Omistaja | Osuus | Erikoistuminen | Rooli Cainiaossa |
| --- | --- | --- | --- |
| Alibaba Group | 43% | Verkkokauppa | Datan käsittely ja talous |
| Yintai | 32% | Kiinteistöt | Varastojen hallinnointi |
| Fosun | 10% | Investointi | Varastojen rakennus |
| FORCHN.com.cn | 10% | Logistiikka | Pitkänmatkan kuljetus |
| Muut 5 | 1% x 5 | Logistiikka | Perillekuljetus Kiinassa |

Alibaba Group perusti yrityksessä yhdessä kahdeksan muun yrityksen kanssa vuonna 2013. Perustajina toimi Alibaba verkkokaupan lisäksi Kiinan johtavia logistiikkayrityksiä. Yrityksen perustamiseen käytettiin 300 miljardia kiinan yuania (38,54 mrd euroa).

Perustajista Alibaba toimi ensisijaisesti projektin rahoittajana. Sille Cainiaon tavoiteena oli parantaa yrityksen heikkoa varastonhoitotilannetta. Yintai omistaa ja hallinnoi useita kauppakeskuksia, jonka vuoksi sillä oli osaamista varastojen hallinnoinnista. Fosun toimii lähinnä maan omistuksen ja kiinteistösijoittamisen alueella ja sillä on kokemusta maan hankinnasta, rakentamisesta ja kiinteistöjen hallinnoinnista. FORCHN.com.cn-yrityksellä on puolestaan osaamista pitkänmatkan kuljetuksista. Jäljelle jäävät viisi pienempää logistiikayritystä kilpailevat keskenään perille kuljettamisesta Kiinassa.

Yritys on yksi "yksisarvisista" eli erityisen hyvin menestyneistä startupeista ja yritys oli arvioitu 400 miljardin yuanin arvoiseksi vuonna 2018.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  CAINIAO Tracking | Track Cainiao Parcel & Shipment Delivery - Ship24 *www.ship24.com*. Viitattu 13.5.2021. (englanniksi)
2. 1 2 3  Cynthia Luo: One Platform to Rule Them All: The Brains Behind Cainiao Network | eIQ *EcommerceIQ - #1 Ecommerce SaaS platform in Southeast Asia*.  7.12.2016.  Arkistoitu 16.8.2021. Viitattu 13.5.2021. (englanniksi)
3. ↑  宋静丽: China's 12 highest-valued unicorn firms *www.chinadaily.com.cn*. Viitattu 13.5.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Yrityksen kotisivut
* pakettien seurantasivu
**Rankkasade** on sateen muoto, jolloin vettä sataa taivaalta paljon lyhyessä ajassa.

Rankkasateissa usein myös syntyy kaduille tulvia, jolloin esimerkiksi liikkuminen muuttuu hankalammaksi. Rankkasateen ennustaminen ei ole meteorologeille helppoa, koska reitille osuvan lämpimän ilman lisäksi rankkasateen muodostuminen vaatii myös muita sopivia ilmakehän olosuhteita.*selvennä* Sade luokitellaan runsaaksi sateeksi, jos sademäärä on 4,5 millimetriä tai yli.

Rankkasade Ruotsissa.
Sade luokitellaan rankkasateeksi seuraavan taulukon perusteella:

| Sademäärä | Aika |
| --- | --- |
| 2,5 millimetriä | 5 minuutissa |
| 5,5 millimetriä | 30 minuutissa |
| 7,0 millimetriä | 1 tunnissa |
| 10 millimetriä | 4 tunnissa |
| 15 millimetriä | 12 tunnissa |
| 20 millimetriä | 24 tunnissa |

Rankkasateen syntyminen
-----------------------

Rankkasateen tuottavat yleensä ukkospilvet eli kuuropilvet. Kuuropilvi on suppilon mallinen, ja se voi olla jopa 20 kilometriä korkea. Korkeat kuuropilvet syntyvät, kun suuri määrä ilmaa lämpenee joko maan tai meren päällä. Korkeapaine syntyy, kun ilma on lämmintä ja sen molekyylit liikkuvat. Jotta rankkasade voi muodostua, pitää ensin konvektiopilven syntyä. Se syntyy, kun korkeapaine työntää lämmintä ilmaa ylös ilmakehässä. Korkeapaineen ylös työntämä massa sisältää runsaasti vesihöyryä, joka alkaa tiivistyä vedeksi, kun ilma alkaa jäähtyä. Korkeapaine tekee ilmamassasta epävakaan, ja se alkaa hakeutua kohti matalapainetta. Ilma hakeutuu ylös, koska siellä on alhaisempi lämpötila. Prosessia, jossa lämmin ilma kohoaa ylös ja kylmä painuu kohti maata, kutsutaan konvektioksi. Kuuropilvi eli Cumulonimbus ei kuitenkaan muodosta rankkasadetta noin vain, vaan siihen pitää osua uusi korkeapaine, jotta se saa kylliksi vettä.

Lähteet
-------

1. ↑  EN 0200 cloudburst *webworld.unesco.org*.  Arkistoitu 3.11.2005. Viitattu 2.8.2023.
2. 1 2
3. 1 2

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Rankkasade** Wikimedia Commonsissa

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Cloudburst
Luostarin rauniot.
**Tintern Abbey** oli luostari Monmouthshiressa Walesissa Tinternin kylän lähettyvillä.

Sisterssiläiset munkit perustivat luostarin vuonna 1131. Luostaria laajennettiin ja rakennettiin uudelleen vuosina 1220–1287, ja lopullisen asunsa se sai 1300-luvulla.
Luostari menestyi sille Gloucestershiressa ja Gwentissa myönnettyjen maiden ansiosta. Luostarilla oli varakkaita tukijoita, joista merkittävin oli Roger Bigod III. Se ei ollut suuri luostari, vaan siellä asui korkeintaan 400 munkkia.

Luostari lakkautettiin syyskuussa 1537 osana Henrik VIII:n ajamaa Englannin uskonpuhdistusta. Apotti Wyche ei vastustanut ja sai eläkkeen. Munkit ajettiin selviytymään omin voimineen.
Alue annettiin Chepstowin herran, Worcesterin jaarli Henry Somersetin haltuun. Lyijyiset katot myytiin, ja rakennukset alkoivat rapistua.

Luostarin kirkon raunioissa on yhä nähtävissä yksityiskohtia sen arkkitehtuurista, joka edustaa siirtymää varhaisesta englantilaisesta goottilaiseen tyyliin.
Rauniot teki tunnetuksi William Wordsworth kokoelmansa *Lyrical Ballads* (1798) viimeisessä runossa.

Lähteet
-------

1. ↑  Tintern Abbey | Location, History, Summary, & Facts | Britannica *www.britannica.com*. Viitattu 13.2.2023. (englanniksi)
2. ↑  Destroying an abbey, creating an icon *BBC*.  3.9.2013. Viitattu 13.2.2023. (englanniksi)
3. ↑
4. 1 2
**Hadoram Shirihai** (1962 Israel) on israelilainen lintutieteilijä.

Shirihai varttui Jerusalemissa. 13-vuotiaana hän ihastui lintuihin ja vietti paljon aikaa tarkkailemalla kahlaajien käyttäytymistä, petolintujen pesimäbiologiaa ja osallistumalla muuttolintututkimuksiin. 1980- ja 90-luvuilla Shirihai asui Eilatissa Punaisenmeren rannikolla, ja perusti sinne kansainvälisen lintujentarkkailukeskuksen (International Birdwatching Center), jonka johtajana hän toimi. Shirihai kunnostautui löytämällä useita uusia lintulajeja läntiselle palearktiselle alueelle, samoin tietysti uusia Israelin linnustoon. Hän toimi lintumatkojen oppaana Negevin autiomaassa, jossa hän tutustutti matkailijat paikallisiin harvinaisuuksiin aavikkopöllöön (*Strix butleri*) ja nubiankehrääjään (*Caprimulgus nubicus*) ja moniin muihinkin alueen harvinaisuuksiin.

Shirihai on kirjoittanut lukuisia lintujen määritysartikkeleita, joita on julkaistu muun muassa British Birdsissä. Yhdessä David Christien kanssa hän kirjoitti *The Macmillan Birder's Guide to European and Middle Eastern birds*. Hänen pääteoksensa on *The Birds of Israel*.

1990-luvun puolivälissä Shirihai ryhtyi tutkimaan valtamerien linnustoa ja nisäkkäitä, erityisesti eteläisen pallonpuoliskon. Näiden tutkimusten tuloksena hän julkaisi teoksen *The Complete Guide to Antarctic Wildlife*.

Shirihai on yksi niistä harvoista, joka on vieraillut lähes kaikilla Antarktista ympäröivillä saarilla ja albatrossiyhdyskunnissa, joissa hän on erikoistunut tutkimaan lajien höyhenpukujen vaihtelua ja lajinmääritystä.

Teokset
-------

* Shirihai, H. (1996) The birds of Israel. Academic Press, Lontoo.
* Shirihai, H. Christie, D. A. & Harris, A. (1996) The Macmillan birder’s guide to European and Middle Eastern birds. Macmillan, Lontoo.
* Shirihai, H. Yosef, R. Alon, D. & Kirwan, G. (2000) Raptor migration in Israel and the Middle East. A summary of 30 years of field research. IBRCE, IOC, SPNI, Eilat.
* Shirihai, H. Smith, J. Kirwan, G. & Alon, D. (2000) A guide to the birding hot spots of Israel. Israel Ornithological Center, SPNI, Tel Aviv.
* Shirihai, H. Gargallo, G. & Helbig, A. J. (Ill. by A. Harris & D. Cottridge) (2001) Sylvia Warblers. A. & C. Black, Lontoo.
* Shirihai, H. (kuvitus B. Jarrett) (2002) A complete guide to Antarctic wildlife: the birds and marine mammals of the Antarctic continent and the Southern Ocean. Princeton University Press.
* Shirihai, H. (Ill. by B. Jarrett) (2006) Whales, dolphins and seals. A field guide to the marine mammals of the world. A. & C. Black, Lontoo.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Helene Schjerfbeck 1881-1882.
**Suomen kuvataiteen päivä** on epävirallinen liputuspäivä. Sitä on vietetty vuodesta 2004 Helene Schjerfbeckin syntymäpäivänä 10. heinäkuuta. Vuodesta 2020 alkaen on vietetty myös **suomalaisen taiteen päivää** Tove Janssonin syntymäpäivänä 9. elokuuta.

Schjerfbeckin syntymäpäivää ehdottivat Schjerfbeck-sällskapet i Ekenäs -seura ja Akvarellitaiteen yhdistys. Kirjallisuudella ja säveltaiteella oli omat juhlapäivänsä, mutta kuvataiteella ei. Lisäksi naiset ovat aliedustettuina liputuspäivissä. Schjerfbeck valittiin, koska hän on ehdottajien mukaan tunnetuimpia suomalaisia taiteilijoita ulkomailla. Ennen sisäministeriön suositusta vuonna 2017 päivää oli liputettu paikallisesti muun muassa Retretissä. Päivän pisti alulle Suomen Akvarellitaiteen kunniapuheenjohtaja Antti Lassila yhdistyksen hallituksen kokouksessa vuonna 2001.
Sisäministeriö suositti vuosina 2017–2019 liputtamista Schjerfbeckin syntymäpäivänä, joka nimettiin Suomen kuvataiteen päiväksi. Vuonna 2020 suositus vaihtui Tove Janssonin syntymäpäivään elokuulle. Ministeri Maria Ohisalon mukaan 10. heinäkuuta ei ollut innostuttu liputtamaan riittävästi, joten virastot määrättiin liputtamaan 9. elokuuta. Ministerin mukaan Jansson edustaa suomalaista taidetta laajemmin joten päivää on kutsuttu suomalaisen taiteen päiväksi.

Heinäkuista Suomen kuvataiteen päivää on vietetty järjestämällä maalaustapahtumia, työpajoja ja ulkoilmamaalausta. Päivää on paikoin juhlistettu vapaalla pääsyllä näyttelyihin ja julkisten veistosten opastuskierroksilla tai taiteilijatapaamisilla.
Eri kaupungeista päivää on vietetty Hyvinkäällä 2005, Tammisaaressa 2006, Naantalissa 2007, Turussa 2008, Kotkassa, Riihimäellä ja Turussa 2009 sekä Turussa, Riihimäellä ja Hyvinkäällä 2010.

Lähteet
-------

1. 1 2  Helsingissä järjestetään maalauspäivä Helsingin Sanomat 2.7.2015. Viitattu 11.5.2023.
2. ↑  Tänään liput ensimmäistä kertaa salkoihin Tove Janssonin ja suomalaisen taiteen kunniaksi. Sisäministeriö kertoo seuraavansa kansalaisten liputusintoa. Helsingin Sanomat 9.8.2020. Viitattu 11.5.2023.
3. ↑  Taika Dahlbom: Helene Schjerfbeck sai liputuspäivän, mutta vain tälle vuodelle – liputtamalla säännöllisesti suomalaiset voivat vakiinnuttaa liputuspäivän pysyväksi *Helsingin Sanomat*.  10.7.2017. Viitattu 11.5.2023.
4. 1 2  Suomen kuvataiteen päivä 10.7. | Suomen Akvarellitaiteen yhdistys ry *akvarellitaiteenyhdistys.fi*. Viitattu 14.8.2023.
5. 1 2  Minna Joenniemi: Haluatko liputtaa Tove Janssonin ja suomalaisen taiteen kunniaksi? – Kerro lipunnoston arvoisesta taidekokemuksestasi! *YLE*.  5.8.2020. Viitattu 11.5.2023.
6. ↑  Heinäkuussa liputetaan Suomen kuvataiteen kunniaksi *Taiteilija-lehti*.  18.4.2017. Viitattu 11.5.2023.
7. ↑  Pirkko Kotiranta: Lauantaina vietetään kuvataiteen päivää vaikka itse maalaten. Helsingin Sanomat 9.7.2021. Viitattu 11.5.2023.
8. ↑  Suomen kuvataiteen päivää juhlitaan Etelä-Pohjanmaalla. Järvi-Pohjanmaa News 6.7.2022. Viitattu 11.5.2023.
9. ↑  Suo­men ku­va­tai­teen päi­vä 10.7. Riihimäen taidemuseo 2020. Viitattu 11.5.2023.
**Lexica ry** on suomalainen rekisteröitynyt yhdistys, joka toimii Tampereen yliopiston vieraiden kielten opiskelijoita edustavana ainejärjestönä. Yhdistys on perustettu vuonna 1967. Vuonna 2022 sen hallituksen puheenjohtajana toimii Emma Hannibal. Se toimii ylioppilaskunta TREY:n alaisuudessa.

Lexica edustaa kaikkia Tampereella opiskeltavissa olevia vieraita kieliä ja yhdistyksen alaisuudessa toimii kielikohtaisia ainekerhoja: Svenssonit (pohjoismaiset kielet), Kosmos (venäjän kieli), Lederhosen (saksan kieli) ja SAS (englannin kieli). Ainekerhot toimivat samanaikaisesti myös käännöstieteen opiskelijoita edustavan Translan alaisuudessa.

Yhdistys on kehittänyt pelin nimeltä kyrpong ja järjestää sen MM-kilpailut kerran vuodessa.

Lähteet
-------

1. ↑  Yhdistys  2022. Lexica ry. Viitattu 21.7.2022.
2. ↑  Lexica ry | Yritys- ja taloustiedot *Kauppalehti*.  2022. Viitattu 21.7.2022.
3. ↑  Hallitus ja toimihenkilöt  2022. Lexica ry. Viitattu 21.7.2022.
4. ↑  Associations operating within TREY  2022. Tampereen ylioppilaskunta. Viitattu 21.7.2022. (englanniksi)
5. ↑  Ainekerhot  2022. Lexica ry. Viitattu 21.7.2022.
6. ↑  Kyrpongin SM-kilpailut 2021  2021. stayhappening.com. Viitattu 21.7.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Lexica Facebookissa
* Lexica Instagramissa
**Nuorten oma järjestyksenvalvoja** (Noja) on vartiointiliikkeen palveluksessa oleva järjestyksenvalvoja, joka perustehtävänsä ohessa toimii nuorten parissa kohtaavalla työotteella. Noja on saanut nuorten kohtaamiseen lisäkoulutusta ja lisäksi hänelle on varattu aikaa nuorten kanssa toimimiseen. Noja toimii tyypillisimmin kauppakeskuksessa.

Työmuoto on kehitetty vastaamaan tarpeeseen, jonka nuorten ajanvietto kaupallisissa tiloissa on saanut aikaan. Nuorten ja järjestyksenvalvojien kohtaamiset esimerkiksi kauppakeskuksissa ovat yleisiä ja niillä voi olla hyvinkin suuri merkitys nuorten elämään.

Työmuodon on kehittänyt valtakunnallinen nuorisokasvatusjärjestö Nuorten Palvelu ry yhteistyössä kauppakeskusomistaja Citycon Oyj:n ja vartiointiyritys Securitas Oy:n kanssa. Nojien valmennuksesta, täydennyskoulutuksesta ja työmuodon levittämisestä vastaa Nuorten Palvelu ry ja ainoastaan Nuorten Palvelu ry:n järjestämästä koulutuksesta voidaan käyttää nimitystä Noja-valmennus.

Nojan työnkuva
--------------

Nuorten oma järjestyksenvalvoja on kauppakeskuksen järjestyksenvalvoja siinä, missä muutkin järjestyksenvalvojat ja tekee myös näitä työtehtäviä osana muuta työyhteisöä. Työajasta suunnataan osa kuitenkin juuri nuorten kanssa toimimiseen, jolloin Nojan työ on isolta osalta kentällä oloa, nuorten kohtaamista ja nuorten asioiden edistämistä osana paikallista monialaista verkostoa. Noja tekee nuorten asioissa yhteistyötä esimerkiksi poliisin, nuorisotyön, sosiaalitoimen ja vanhempien kanssa.

Nojan työn kulmakiviä ovat tuttuus nuorten kanssa, kohtaava työote ja toimijoiden yhteistyö kohteessa (mm. työyhteisö, kauppakeskusjohto ja liikkeiden henkilökunta) sekä alueella laajemmin. Nuorille Noja on helposti lähestyttävä ja turvallinen aikuinen, jonka puoleen kääntyä tarvittaessa.

Noja-työmuodon hyödyt
---------------------

Nuorten oma järjestyksenvalvoja -työmuodolla on hyötyä nuorille, kauppakeskukselle, järjestyksenvalvonnalle ja paikalliselle monialaiselle yhteistyöverkostolle. Tiedonvaihdon osalta Nojat toimivat linkkinä nuorten ja muiden kauppakeskuksen toimijoiden sekä alueen monialaisen verkoston kanssa. Parempi vuorovaikutus nuorten kanssa ja tuttuuden syntyminen mahdollistavat nuorten elämän haasteisiin puuttumisen ennakoivasti, jolloin tilanteet kauppakeskuksessa eivät pääse kärjistymään. Noja toimii työyhteisössään nuorten asioiden asiantuntijana ja antaa osaamistaan myös muiden järjestyksenvalvojien käyttöön.

Nuoret ovat kokeneet Nojan lähestyttäväksi [] ja sellaiseksi aikuiseksi, jolta saa apua erilaisissa tilanteissa []. Järjestyksenvalvonnalle Noja-työmuoto tarjoaa työkalun nuorten kanssa toimimiseen ja tilanne kauppakeskuksissa on Nojan myötä usein rauhoittunut [].

Lähteet
-------

1. ↑  Etusivu *Nuorten Palvelu ry*. Viitattu 3.4.2019.
2. ↑  Citycon *Citycon*. Viitattu 3.4.2019. (englanniksi)
3. ↑  Turvanasi aina ja kaikkialla - Securitas *www.securitas.fi*. Viitattu 3.4.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* []
* []
* []
* [ (Arkistoitu – Internet Archive)]

Nojat mediassa
--------------

* (Arkistoitu – Internet Archive)
* 
* 
* 
*
**Karkottaminen** on Suomen ulkomaalaislain (301/2004) mukainen toimenpide, jolla maassa oleskeleva ulkomaalainen poistetaan maasta. Se eroaa käännyttämisestä, joka on toimenpide, jolla maahan pyrkivän jääminen Suomeen kielletään ja estetään.

Maasta voidaan karkottaa oleskeluluvalla oleskellut ulkomaalainen
1) joka oleskelee Suomessa ilman vaadittavaa oleskelulupaa eli aiempi oleskelulupa on päättynyt;
2) jonka on todettu syyllistyneen rikokseen, josta on säädetty enimmäisrangaistuksena vähintään yksi vuosi vankeutta tai jonka on todettu syyllistyneen toistuvasti rikoksiin, taikka joka on jätetty syyntakeettomana rangaistukseen tuomitsematta;
3) joka on käyttäytymisellään osoittanut olevansa vaaraksi muiden turvallisuudelle; taikka
4) joka on ryhtynyt taikka jonka voidaan aikaisemman toimintansa perusteella tai muutoin perustellusta syystä epäillä ryhtyvän Suomessa kansallista turvallisuutta vaarantavaan toimintaan.

Pakolaisen saa karkottaa 2–4 kohdassa tarkoitetussa tapauksessa. Pakolaista ei saa karkottaa kotimaahansa tai pysyvään asuinmaahansa, johon nähden hän on edelleen kansainvälisen suojelun tarpeessa. Pakolaisen saa karkottaa vain valtioon, joka suostuu ottamaan hänet vastaan.

Ulkomaalainen, jolle on Suomessa myönnetty pitkään oleskelleen kolmannen maan kansalaisen EU-oleskelulupa, voidaan karkottaa maasta vain, jos hän muodostaa yleiselle järjestykselle tai yleiselle turvallisuudelle välittömän ja riittävän vakavan uhan. Jos karkotettavalla on pakolaisasema tai toissijainen suojeluasema pitkään oleskelleen kolmannen maan kansalaisen EU-oleskeluluvassa olevan merkinnän ja merkinnässä mainitulta jäsenvaltiolta pyydetyn vahvistuksen mukaisesti, hänet on karkotettava kyseiseen jäsenvaltioon.

EU:n kansalainen tai kansalaisen perheenjäsen, joka on saanut pysyvän oleskeluoikeuden, voidaan karkottaa maasta ainoastaan yleiseen järjestykseen tai yleiseen turvallisuuteen liittyvistä vakavista syistä. EU:n kansalainen, joka on laillisesti oleskellut maassa edelliset kymmenen vuotta, voidaan karkottaa maasta ainoastaan yleiseen turvallisuuteen liittyvistä pakottavista syistä.

Ulkomaalaiselle voidaan maasta karkottamista koskevassa päätöksessä määrätä maahantulokielto.

Karkottamisesta päättää maahanmuuttovirasto poliisilaitoksen tai rajatarkastusviranomaisen esityksestä taikka omasta aloitteestaan. Päätöksestä voi valittaa hallinto-oikeuteen.

Aiheesta muualla
----------------

* Pirkkalainen, Päivi; Lyytinen, Eveliina; Pellander, Saara (toim.): *Suomesta poistetut - näkökulmia karkotuksiin ja käännytyksiin*. Tampere: Vastapaino, 2022. ISBN 978-951-768-996-0. Teoksen verkkoversio.
**Wilhelm Heinrich Herrmann Stockmann** (25. marraskuuta 1868 Helsinki – 23. tammikuuta 1932 Helsinki) oli suomalainen lääkäri.

Wilhelm Stockmannin vanhemmat olivat kauppaneuvos Heinrich Franz Georg Stockmann ja Betty Dorothea Johanna Block. Hän pääsi ylioppilaaksi 1887 Helsingin yksityislyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1890, lääketieteen kandidaatiksi 1893, lääketieteen lisensiaatiksi 1897 sekä lääketieteen ja kirurugian tohtoriksi 1904.

Stockmann oli 1899–1902 apulaislääkärinä Helsingin yleisen sairaalan dermato-syfilitautiosastossa ja 1904–1908 Helsingin kaupungin tarkastuslääkärinä. Hän oli 1908–1917 Kumtähden (Kumpulan) ihotautisairaalan ylilääkärinä ja toimi samalla myös veneristen tautien vastustamiseksi toimineen terveystoimiston lääkärinä sekä harjoitti yksityispraktiikkaa. Stockmann toimi komiteoiden asiantuntijana, edusti veneerisiin tauteihin liittyneissä kysymyksissä muun muassa Suomen Punaista Ristiä useissa eri kongresseissa ja julkaisi useita tutkimuksia erikoisalaltaan ihotautiopista. 

Stockmann oli vuodesta 1923 Suomen Punaisen Ristin keskushallituksen jäsen ja Maitopisarayhdistyksen johtokunnan jäsen tämän yhdistyksen perustamisesta 1904 aina vuoteen 1928, jolloin hänet kutsuttiin yhdistyksen kunniapuheenjohtajaksi. Stockmann toimi lisäksi Suomen lääkärien eläkerahaston puheenjohtajana ja oli Suomen Dermatologiyhdistyksen perustajia ja aluksi yhdistyksen puheenjohtaja. Hän kuului isänsä perustaman Stockmannin johtokuntaan vuodesta 1902 lähtien.

Wilhelm Stockmann oli naimisissa vuodesta 1897 Else von Undritzin kanssa.

Julkaisuja
----------

* *Über Gummiknoten im Herzfleische bei Erwachsenen*, Helsingin yliopiston väitöskirja. J.F. Bergmann, Wiesbaden 1904

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899
2. 1 2 3  Tohtori Wilhelm Stockmann. 60-vuotias, Helsingin Sanomat, 25.11.1928, nro 322, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
3. 1 2 3 4  Tohtori Wilhelm Stockmann, Suomen Punainen Risti, 01.02.1932, nro 2, s. 14, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
4. 1 2 3 4  Tohtori Wilhelm Stockmann, Helsingin Sanomat, 24.01.1932, nro 23, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Itä-Karjalan kunnat vuonna 1920.
**Itä-Karjalan kysymys** oli vuosina 1918–1922 Suomen ja Neuvosto-Venäjän välejä hiertänyt kiista Itä-Karjalan asemasta.

Suomen itsenäistyttyä moni sekä oikeistosta että vasemmistosta toivoi, että Itä-Karjala liitettäisiin Suomeen ja luotaisiin Suur-Suomi. Toivottiin, että itäkarjalaiset saisivat itse kansanäänestyksellä ratkaista, haluavatko pysyä osana Venäjää vai liittyä Suomeen. Järjestettiin vapaaehtoisten vapautusretkikuntia Itä-Karjalaan. Näitä retkiä kutsutaan yhteisellä nimellä heimosodat. 

Virallinen Suomi alkoi neuvotella rajoista Venäjän sisällissodan rauhoituttua Neuvosto-Venäjän kanssa vuonna 1920. Tarton rauhansopimuksessa vuonna 1920 määriteltiin Suomen rajat sekä karjalaisen väestön kansalliset oikeudet, joita Neuvosto-Venäjän tuli kunnioittaa.

Kaikki piirit eivät Suomessakaan Tarton rauhan rajaa hyväksyneet vaan pitivät sitä "häpeärauhana", ja toiveet Itä-Karjalan liittämisestä Suomeen elivät pitkään Tarton rauhan jälkeenkin. Heimosotien jälkeen ylioppilaat perustivat Akateemisen Karjala-Seuran, joka ajoi myös heimokansojen vapauttamisen asiaa. Itä-Karjalan kysymys ja karjalaisen väestön vainot hiersivät monta vuotta Suomen ja Neuvosto-Venäjän välejä.

Suomi halusi Tarton rauhaa solmittaessa Itä-Karjalalle autonomian. Neuvosto-Venäjä antoi sille heikon autonomian, mikä ei Suomelle riittänyt. Tarton rauhansopimuksessa Suomi lupasi luopua vaatimuksistaan Itä-Karjalan alueisiin, jos Neuvosto-Venäjä järjestää Itä-Karjalalle kansallisen hallinnon karjalaisten käsiin. Karjalan työkansan kommuunin asema ei kuitenkaan riittänyt Suomelle, ja suomalaiset katsoivat, ettei Neuvosto-Venäjä ollut järjestänyt Itä-Karjalaan sellaista kansallista itsehallintoa kuin rauhansopimuksessa oli sovittu. Asiaa puitiin Kansainliitossa 1920-luvun alussa ja se ratkesi neuvostovaltion eduksi.

Kirjallisuutta
--------------

* Churchill, Stacy: *Itä-Karjalan kohtalo 1917–1922: Itä-Karjalan itsehallintokysymys Suomen ja Neuvosto-Venäjän välisissä suhteissa 1917–1922*. Alkuperäisen väitöskirjan *The East Karelian Autonomy Question in Finnish-Soviet Relations, 1917–1922* lyhentänyt ja tarkistanut suomalaista laitosta varten tekijä. Suomentanut Katariina Churchill. Porvoo; Helsinki: WSOY, 1970.
* Jääskeläinen, Mauno: *Itä-Karjalan kysymys: Kansallisen laajennusohjelman synty ja sen toteuttamisyritykset Suomen ulkopolitiikassa vuosina 1918–1920*. Väitöskirja, Helsingin yliopisto. 2. painos, näköispainos (1. painos 1961). Helsinki: WSOY, 2003. ISBN 951-0-29221-4.

Aiheesta muualla
----------------

* Mannerheim.fi: Itä-Karjalan kysymys
* Yle.fi: Itä-Karjalaa suomalaistettiin kouluin ja keskitysleirein
**Matemaattinen mallintaminen** on matemaattisissa luonnontieteissä ja insinööritieteissä käytettävä menetelmä, jonka avulla voidaan analysoida monimutkaisia systeemejä. 

Systeemin analysoimiseen matemaattisella mallintamisella edellyttää ainoastaan, että systeemin käyttäytymistä voidaan kuvata riittävän hyvin matemaattisilla ilmaisuilla, kuten yhtälöillä tai muilla loogisilla säännöillä. Tästä johtuen mallintamista hyödynnetään hyvin laajasti erilaisissa sovelluksissa. Nykyisin matemaattisia malleja käytetään laajalti mm. biologiassa, taloustieteessä ja teknisessä suunnittelussa.

Matemaattinen mallinnus on ensimmäinen vaihe optimoinnissa ja edellytys tietokonesimulaatioiden suorittamiseen. Sään ennustaminen on tyypillinen esimerkki ongelmasta, joka voidaan parhaassakin tapauksessa ratkaista ainoastaan matemaattisella mallilla tietokoneessa. Perinteisiä matemaattisessa mallintamisessa käytettäviä menetelmiä ovat esimerkiksi elementtimenetelmä ja differenssimenetelmä. 

Matemaattisen mallin rakentaminen liittyy läheisesti teorian rakentamiseen. Malli yleensä rakennetaan siten, että siinä käytettävät matemaattiset rakenteet toteuttavat teorian asettamat oleellisimmat vaatimukset. Matemaattiset mallit ovat usein approksimatiivisia, eli likimääräisiä. Likimääräisyys on tietokoneen laskukyvyn asettama käytännön välttämättömyys. Malli yleensä suunnitellaan käytettävää likimääräistä mallia silmällä pitäen.

Lähteet
-------

1. ↑  Mathematical model | Britannica *www.britannica.com*. Viitattu 3.3.2023. (englanniksi)
**Tamara Dernjatin** (omaa sukua **Hramova**, 6. kesäkuuta 1926 Muolaa – 3. kesäkuuta 2003 Helsinki) oli venäläissukuinen suomalainen laulaja. Hän oli syntynyt luovutetun Karjalan Muolaassa ortodoksiseen venäläiseen emigranttiperheeseen.

Hramovin kymmenlapsinen perhe muutti sotien jälkeen Karjalasta Turkuun, jossa perheen tyttäristä Tamara, Katja (Kati, myöhemmin Tevilin) ja Olga (myöhemmin Levonen) perustivat lauluyhtyeen Sävelsiskot. Yhtye levytti viisi levyä, joista kolme Olavi Virran kanssa vuonna 1950. Metro-tyttöjen Annikki Väkeväisen mentyä naimisiin, Tamara Hramova liittyi yhtyeen sopraanoksi (laulajia koelauluun haettiin lehti-ilmoituksella).

Tamara Hramova/Dernjatin esiintyi myös soolosolistina, toisinaan myös taiteilijanimellä Marianne (tai Tamara). Hänen soolosinglejään olivat muun muassa "Pienet kellot" ja "Jos luulet mun kaipaavan". Olavi Virran kanssa hän levytti laulut "Vuoden vaihtuessa", "Näin lapsuusjouluina laulettiin" (mukana myös lapsilaulajat Virve ja Károly) sekä "Keittiöpolkka". Viimeisen levytyksensä hän teki 1969.

Lähteet
-------

1. ↑  Pomus - Pomus.net - Tamara Hramova *pomus.net*. Viitattu 28.9.2018.
2. 1 2  Muistot: Tamara Dernjatin *Helsingin Sanomat*.  3.6.2003. Viitattu 28.9.2018.
3. ↑  Kalervo Kärki: *Sydämeni sävel - Toivo Kärki ja hänen musiikkinsa*, s. 331. Tampere: Mediapinta, 2015. ISBN 978-952-235-888-2.

Aiheesta muualla
----------------

* Tamara Hramova Populaarimusiikin museon tietokannassa (Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Pohjanmaan Liikunta ja Urheilu** (lyh. **PLU**) on Etelä-Pohjanmaan ja Pohjanmaann alueella toimiva liikunnan aluejärjestö. Järjestön perustehtävä on edistää hyvinvointia Etelä-Pohjanmaan ja Pohjanmaan alueella liikunnan ja urheilun avulla. Lisäksi järjestö tukee liikuntakulttuurin elinvoimaisuutta ja monipuolisuutta paikallisella tasolla. Järjestö edistää Etelä-Pohjanmaan ja Pohjanmaan liikunta- ja urheilutoimijoiden yleistä arvostusta ja toimintaedellytyksiä. Järjestö vaikuttaa myös liikunta- ja urheilukulttuurin kehitykseen Etelä-Pohjanmaalla ja Pohjanmaalla.

Pohjanmaan Liikunta ja Urheilu on liikunnan asiantuntija- ja kehittäjäjärjestö. Järjestö kouluttaa lasten kanssa työskenteliviä, seuratoimijoita ja työyhteisöjen ihmisiä. Lisäksi järjestö puhuu liikunnasta päättäjille ja medialle. Järjestö tekee yhteistyötä paikallisesti, maakunnallisesti ja valtakunnallisesti. Aluejärjestö on yksi viidestätoista aluejärjestöstä.

Lähteet
-------

1. ↑  Yhteystiedot *Pohjanmaan Liikunta ja Urheilu*. Viitattu 29.11.2023.
2. 1 2  Liikunnan aluejärjestöt *Liikunnan aluejärjestöt*. Viitattu 29.11.2023.
**Etelä-Suomen Liikunta ja Urheilu, ESLU** on perustettu vuonna 1993. ESLU on yksi 15:stä liikunnan aluejärjestöstä, ja sen toiminta-alueella on 29 eteläsuomalaista kuntaa. Alueella on noin 3 500 urheiluseuraa ja 150 000 vapaaehtoistoimijaa.

ESLU toimii edunvalvonta-, yhteistyö-, kehitys- ja palveluorganisaationa. Päämääränä on seurojen ja muun paikallisen liikuntatoiminnan hyvinvointi. ESLU tarjoaa osaamistaan ja asiantuntemustaan paikallistoiminnan kehittämiseksi ja elinvoimaisuuden varmistamiseksi. Yhteistyötä tehdään useiden kumppaneiden kanssa yhdessä olemme enemmän -ajatuksella.

### Toiminnan alueet

* Lasten ja nuorten liikunnan edistäminen
* Kunto- ja terveysliikunnan kehittäminen
* Seura- ja järjestötoiminnan osaamisen lisääminen alueen seuroissa

Kaikissa toiminnoissa on mukana yhteisesti sovitut arvot, joiden mukaan ESLU on helposti lähestyttävä, ajassa mukana oleva, laadukas asiantuntija ja yhteistyökumppani, joka toteuttaa urheiluyhteisön eettisiä periaatteita. Yhteistyötä tehdään ESLUn jäsenjärjestöjen sekä muiden kansalaisjärjestöjen ja yhteistyökumppaneiden kanssa, joilla on samansuuntaiset tavoitteet. Vuonna 2013 ESLUn jäsenenä oli 313 järjestöä.

Etelätuuli-verkkolehti
----------------------

**Etelätuuli** on ESLUn julkaisema verkkolehti. Etelätuuli julkaistaan 11 kertaa vuodessa.

Talous
------

Etelä-Suomen Liikunta ja Urheilu on saanut vuosina 2018–2022 Opetus- ja kulttuuriministeriön yleisavustusta liikuntaa edistävien järjestöjen toimintaan yhteensä noin 1 033 000 euroa. Vuosittainen tuki on ollut vuodesta 2022 lähtien 173 000 euroa.

Lähteet
-------

* Etelä-Suomen Liikunta ja Urheilu
* Etelätuuli-verkkolehti (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Etelä-Suomen Liikunta ja Urheilu
* Etelätuuli-verkkolehti (Arkistoitu – Internet Archive)
* ESLUn jäsenseurat (Arkistoitu – Internet Archive)
* ESLUn jäsenjärjestöt (Arkistoitu – Internet Archive)

1. ↑  Liikuntaa edistävien järjestöjen yleisavustus *Opetus- ja kulttuuriministeriö*. Viitattu 29.11.2023.
**Rico Ryöpäs** (s. 6. tammikuuta 1996 Kouvola) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Ykkösessä pelaavaa Mypaa. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja, mutta pystyy tarvittaessa pelaamaan myös hyökkääjänä tai puolustajana. Ryöpäs tunnetaan myös kentän ulkopuolisesta elämästä ja myyntiammatilaisen meriiteistään.

Ryöpäs on Kouvolan Susien kasvatti. Hän on pelannut juniorina myös KSK:ssa ja KJP:ssä. Ryöpäs teki debyyttinsä miesten tasolla Kakkosen ottelussa Susissa vain 12-vuotiaana MP:tä vastaan. Ryöpäs pelasi Susien paidassa kolme kautta, jonka jälkeen hän kävi Fc Metzissä pre-seasonilla, mutta päätyi kuitenkin Mypan riveihin kaudella 2015. Ura ei kuitenkaan lähtenyt nousuun ja Ryöpäs on siitä lähtien pelannut vaihtelevasti Kouvolan Susissa ja vaihtelevasti Mypan paidassa.

Ryöpäs on myös edustanut Suomen nuorisomaajoukkueita jalkapallossa.

Vuonna 2023 Rico on noussut yhdeksi Suomen parhaimmaksi Fortnite-videopelin pelaajaksi. Hänet tunnetaan pelissä nimellä "rypsinator" ja hänen suosikki laskeutumispaikkansa on Pleasant Parkin sininen dog house. Rypsinator on tunnetttu parhaiten haulikonkäsittelytaidostaan.

Lähteet
-------

1. ↑
Tulliliitto ja Saksan yhdistyminen
**Zollverein** (Deutscher Zollverein, suom. *Saksalainen tulliliitto*) oli Saksan liiton aikainen saksalaissvaltioiden välinen tulli- ja kauppapoliittinen yhtymä. Sopimus Zollvereinista eli tulliliitosta allekirjoitettiin 22. maaliskuuta 1833 ja se astui voimaan 1. tammikuuta 1834.

Preussilaisjohtoinen Zollverein korvasi Preussin ja Hessenin suuriherttuakunnan välisen tulliliiton (*Preußisch-Hessischer Zollverein*), keskisaksalaisen kauppaliiton (*Mitteldeutscher Handelsverein*) ja eteläsaksalaisen tulliyhdistyksen (*Süddeutsche Zollvereinigung*). Preussin ohella tulliliitto koostui alkujaan Hessenin suuriherttuakunnasta, Hessenin vaaliruhtinaskunnasta, Baijerista, Württembergistä, Saksista ja thüringeniläisistä pikkuvaltioista. Vuonna 1836 siihen liittyivät Baden, Nassau ja Frankfurt. 1842 tullialue laajeni Luxemburgilla, Braunschweigilla ja Lippellä; vuonna 1854 niitä seurasivat Hannover ja Oldenburg. Siten Zollverein kattoi noin 425 000 neliökilometrin suuruisen alueen ennen Pohjois-Saksan liiton perustamista.

Zollvereinin tavoite oli taloudellisten sisämarkkinoiden luominen ja taloudellisten kehysten yhtenäistäminen. Poliittisesti tulliliitto vahvisti Preussin asemaa ja edisti niin kutsutun Kleindeutsche Lösungin syntyä. Saksan keisarikunnan perustamisen jälkeen tulliliiton tehtävät siirtyivät keisarikunnalle. Luxemburg puolestaan kuului vuoteen 1919 asti saksalaiseen tullialueeseen, vaikkei osa Saksan valtakuntaa ollutkaan.