recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Deon Hemmings** (s. 10. syyskuuta 1968 Saint Ann) on jamaikalainen 400 metrin aitajuoksija ja olympiavoittaja.

Hemmingsistä tuli ensimmäinen jamaikalainen naisolympiavoittaja Atlantassa 1996 uudella olympiaennätysajalla 52,82. Sydneyn olympialaisissa 2000 hän sijoittui aitamatkalla hopealle Irina Privalovan jälkeen sekä kuului Jamaikan hopeajoukkueeseen 4 × 400 metrin viestijuoksussa yhdessä Sandie Richardsin, Catherine Scott-Pomelasin ja Lorraine Grahamin kanssa. Hänet valittiin Jamaikan vuoden naisurheilijaksi 1996 ja 2000.

Hemmings saavutti hopeaa Kansainyhteisön kisoissa Victoriassa 1994, pronssia Göteborgin MM-kilpailuissa 1995, hopeaa Ateenan MM-kilpailuissa 1997 sekä pronssia Sevillan MM-kilpailuissa 1999. Hän sai 4 × 400 metrin viestissä MM-pronssia 1997 ja -kultaa 2001, joskin kultamitalikilpailussa hän juoksi vain alkuerässä.

Hemmings vetäytyi kilpakentiltä vuonna 2003.

Lähteet
-------

1. ↑  Deon Hemmings *Olympedia*.  (englanniksi)

Naisten 400 metrin aitajuoksun olympiavoittajat

|  |
| --- |
| 1984: Nawal el-Moutawakel |
1988: Debbie Flintoff-King |
1992: Sally Gunnell |
1996: Deon Hemmings |
2000: Irina Privalova |
2004: Faní Chalkiá |
2008: Melaine Walker |
2012: Lashinda Demus |
2016: Dalilah Muhammad |
2020: Sydney McLaughlin |


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
**Madame** oli suomalainen juorulehti, jota julkaistiin vuosina 1962–1965.

Lehti
-----

Tabe Slioor perusti Madame-lehden "puolustamaan lakia ja oikeutta sekä esiintuomaan yhteiskunnassamme vallitsevaa mädännäisyyttä". Lehdelle jouduttiin rakentamaan oma jakeluverkosto, koska Rautakirja kieltäytyi sen levittämisestä suurkustantajien yrittäessä estää sen myynnin.

Madame sisälsi juttuja suomalaisista ja kansainvälisistä julkisuuden henkilöistä, reportaaseja ajankohtaisista aiheista, reseptejä, horoskooppeja ja ristikoita. Slioorin johtaman Helsingin Mannakiinikoulun syys- ja kevätlukukausien aikoihin lehteen toimitettiin myös kirjallista oppikurssia. Lisäksi lehti mainosti näyttävästi Slioorin Ranskassa tuottamaa parfyymisarjaa Tabe. Timo Sarpanevan suunnittelema pakkaus käsitti neljä eri pulloa: yö-, päivä-, ilta- ja erikoiskäyttöön, ja sitä myytiin vuosina 1963–1965.

Madamen suosituimpiin osastoihin lukeutui *Ah société* -juorupalsta, joka keskittyi suomalaisiin julkisuuden henkilöihin kertoen avoimesti myös korkea-arvoisten vaikuttajien tekemisistä. Lehdessä oli myös erillinen autojuorupalsta, jossa kerrottiin autoilijoiden liikennerikkomuksista ja julkaistiin heidän autojensa rekisterinumeroita.

Slioorin alun perin Jallu-miestenlehdessä vuonna 1961 julkaisema *Miehet ja minä* -muistelmasarja sai jatkoa hänen omassa lehdessään vuosina 1964–1965, kun Madamessa julkaistiin sarjan osat 11–18. Slioorin muutettua Yhdysvaltoihin hänen tyttärensä Aulikki toimitti Madamen viimeiset numerot. Aulikki oli jo aiemmin kirjoittanut juttuja lehteen muun muassa kansainvälisistä seurapiireistä matkustaessaan eri puolilla Eurooppaa ja Pohjois-Afrikassa.

Merkitys
--------

Madame-lehtensä johdosta Sliooria on pidetty skandaalijournalismin uranuurtajana Suomessa. Tampereen yliopiston tutkijan Laura Saarenmaan mukaan "näin jälkikäteen katsoen hän oli hyvinkin merkittävä. Hän oli ensimmäinen henkilö, joka julkaisi kuuluisuuksien, erityisesti eliitin yksityiselämään liittyviä asioita -- seuraajia tuli vasta 60-luvun lopussa ja 70-luvulla."

Lähteet
-------

* Madame, 1962–1965.
* Tabe, ISBN 9789510220306, WSOY, 1997.
* Helsingin Sanomat, 28.4.2006.
* Ilta-Sanomat, 28.4.2006.
* Suomen kansallisbibliografia, 29.10.2009.
**Dance The Night Away** on brittiläisen Cream-yhtyeen kappale toisella albumilla Disraeli Gears (1967).

Sen on säveltänyt basisti/laulaja Jack Bruce ja sanoittanut runoilija Peter Brown.

Kappale on erityisesti sanoitukseltaan esimerkki vuoden 1967 psykedeelisestä tyylistä. Toisaalta Peter Brown on todennut sanoituksen kuvaavan hänen elämäntapaansa ja -tilannettaan tuohon aikaan. Hän koki irrallisuutta ja asiat, jotka pitivät hänet todellisuudessa olivat seksi ja tanssiminen.

MusiikkinäytteetDance The Night AwayKappaleen viimeinen säkeistö ja lopetus. Rakenne toistuu kaikissa 3.säkeistössäÄänitiedostojen kuunteluohjeet

Kappaleen kitarointi osaksi 12 - kielisellä kitaralla ja lauluharmoniat ovat saaneet vahvoja vaikutteita The Byrds ja Buffalo Springfield - yhtyeiltä. Clapton on maininnut erityisesti Byrdsin "Eight Miles High" - kappaleen.  Byrds pyrki tähän aikaan luomaan uudenlaista "spacerockiksi" kutsumaansa musiikkia pyrkiessään pois varhaisesta folkrock-tyylistä.

Kappale koostuu kolmesta rakenteeltaan yhtenevästä säkeistöstä. Jack Bruce ja Eric Clapton laulavat kappaleen harmoniassa duettona.

Lähteet
-------

* Classic Albums - Cream Disraeli Gears DVD Eagle Vision EV426300 2006
* Heavy-rock Toimittanut Jorma-Veikko Sappinen Soundi-kirja 1978 ISBN 951-99188-3-3
* Jake Nyman - Onnenpäivät 1 Fanzine 1989 ISBN 951-9287-25-6

### Viitteet

1. 1 2  Classic Albums
2. ↑  Sappinen
3. ↑  Nyman s.310
**Kaaro** on kaupunginosa Raumalla, keskustan pohjoispuolella. 

Kaaro on historiallisesti ollut osa Sorkan kylää. Vielä 1900-luvun puolivälissä alueen koulu ja osuuskauppa sijaitsivat Sorkassa. Kaaro oli silloin metsäistä aluetta, jonne rakennettiin teitä ja sähkölinjoja talkoovoimin. Kaaron asukasluku on kasvanut huomattavasti viime vuosina. Vuonna 1999 Kaarolla oli kotitalouksia noin 340. Nykyään kotitalouksien määrä alueella on yli 500. Asutus on laajentunut etenkin eteläosassa, mutta vieressä sijaitsevaa Paloahdetta ei katsota kuuluvaksi Kaaroon. 

Maastollisesti alue erottuu kohoumana, joka pysyy melko tasaisesti 20 metriä merenpinnan yläpuolella, kun ympäröivillä alueilla on selvästi matalampaa. Kohouman keskellä on Kaarojärvi, jonka pinta on 19,1 metriä merenpinnan yläpuolella. Se virtaa mereen Sorkan kautta.

Keskeinen osa kylää on Sorkantie, vanha maantie kaupunkiin, jonka ympärille Kaaron asutus sijoittautuu. Ydinkeskustaan on matkaa 4–5 kilometriä. Vuonna 2012 Kaaron etelärajalle valmistui Pohjoiskehä, joka helpottaa kulkemista sekä kaupungin ranta-alueille että valtatie 8:lle ja valtatie 12:lle.

Palvelut
--------

Kaaron koulussa on peruskoulun luokat 1.–6. Koulurakennus on peruskorjattu sekä laajennettu vuosina 2002–2003. Laajennus ja peruskorjaus maksoivat runsaat kaksi miljoonaa euroa. Lisäksi kasvaneen oppilasmäärän vuoksi koulun kentälle on pystytetty lisärakennus. Koulun yhteydessä on myös iltapäiväkerho, joka rakennettiin Kaaron sivukirjaston paikalle. Kirjasto lakkautettiin vuonna 1999.

Alue on varsinkin lapsiperheiden suosiossa koulun ja hyvien ulkoilumahdollisuuksien vuoksi. Koripallon tyttöjen SM-liigassakin mitaleita kahminut Kaaron Roima on Kaarolta. 

Kaarolla toimi kyläkauppa, jonka yhteydessä asiamiesposti ja Kaaron oluttupa. Vuonna 2016 Pohjoiskehän varteen avattiin uusi S-Market, joka sijaitsee kolmen kilometrin päässä Kaarolta. Kaaron kyläkauppa lopetti samoihin aikoihin.

Kaarolla on myös Rauman seurakunnan seurakuntatalo. 

Kaarolla toimii myös Kaaron Kyläyhdistys, jolla on rantasauna Kaarojärven rannassa. Yhdistys lämmittää saunaa kesäaikaan useamman kerran viikossa ja saunominen on ilmaista. Muina kuin saunapäivinä on kyseinen mökki vuokrattavissa kaikille halukkaille. Pakkastalvina on ollut myös mahdollisuus avantouintiin.

Lähteet
-------

1. ↑  RaumaTV: Kylä TV
2. ↑  Retkikartta *retkikartta.fi*. Viitattu 23.7.2016.
3. ↑  Kirjaston historia *rauma.fi*.  Arkistoitu 14.7.2016. Viitattu 9.8.2016.
4. ↑  Kehätien S-market avasi ovensa tänään *ls24.fi*. Viitattu 23.7.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Rauman kylät: Kaaro[vanhentunut linkki]

Rauman kaupunginosat

* Anttila
* Haapasaari
* Kaaro
* Kappelinluhta
* Kinno
* Kolla
* Kortela
* Kourujärvi
* Lakari
* Lajo
* Lonsi
* Merirauma
* Monna
* Nihattula
* Nummi
* Otanlahti
* Paloahde
* Paroalho
* Polari
* Sampaanala
* Sinisaari
* Sorkka
* Soukainen
* Syvärauma
* Tarvola
* Tuomoniemi
* Unaja
* Uotila
* Uusilahti
* Vanha Rauma
* Vasarainen
* Vermuntila
* Voiluoto
* Äyhö
| "Shake (A) / A Change Is Gonna Come (B)"Sam Cooke |
| --- |
| Singlen "Shake (A) / A Change Is Gonna Come (B)" kansikuva |
| Singlen tiedot |
|  Albumilta | *Ain't That Good News* |
|  Äänitetty  | 21. joulukuuta 1963 |
|  Julkaistu | 22. joulukuuta 1964 |
|  Formaatti | 7″ single |
|  Tuottaja(t) | Hugo Peretti, Luigi Creatore |
|  Tyylilaji | soul |
|  Kesto | 03.12 |
|  Levy-yhtiö | RCA Victor |

"**A Change Is Gonna Come**" on R&B-/soullaulaja Sam Cooken kirjoittama, joulukuussa 1963 levyttämä ja seuraavana vuonna ilmestynyt kappale. Se ilmestyi "Shake"-singlen b-puolella laulajan kuoleman jälkeen loppuvuodesta 1964. Omana aikanaan "A Change Is Gonna Come" ei ollut niin suosittu kuin Cooken aiemmat hitit, mutta se on myöhemmin kasvattanut arvostustaan. 

Cooke kirjoitti kappaleen esiinnyttyään Durhamissa Pohjois-Carolinassa toukokuussa 1963 ja keskusteltuaan siellä järjestetyn mielenosoituksen osallistujien kanssa. Kappale sai vaikutteita myös Bob Dylanin laulusta "Blowin’ in the Wind". "A Change Is Gonna Come" äänitettiin loppuvuodesta 1963, ja se ilmestyi Cooken maaliskuussa 1964 julkaistulla *Ain't That Good News* -albumilla kakkospuolen avausraitana. Helmikuussa 1964 Cooke esitti laulun *Tonight Show’ssa*. Esityksestä ei ole jäänyt nauhoitusta. Singlenä "A Change Is Gonna Come" julkaistiin vasta Cooken kuoleman jälkeen. "Shake"/"A Change Is Gonna Come" nousi parhaimmillaan singlelistalla sijalle 31 ja mustan musiikin R&B-listalla sijalle yhdeksän.

Cooken kuoleman jälkeen "A Change Is Gonna Come" nousi afroamerikkalaisten 1960-luvun kansalaisoikeusliikkeen eräänlaiseksi tunnuslauluksi, ja sitä pidetään tekijänsä *magnum opuksena*. Vuonna 2007 "A Change Is Gonna Come" lisättiin Yhdysvaltain kongressin kirjaston kansalliseen ääniterekisteriin (National Recording Registry). *Rolling Stone* -lehden vuoden 2004 kaikkien aikojen 500 laulun listalla kappale on sijalla 12.

Tammikuussa 2022 *Helsingin Sanomat* pyysi yli 70:ää suomalaista musiikkialan vaikuttajaa nimeämään korkeintaan 20 itselleen juuri sillä hetkellä tärkeintä laulua paremmuusjärjestyksessä, minkä perusteella lehti laati sadan parhaan laulun listan. "A Change Is Gonna Come" ylsi kokonaistuloksissa sijalle 26.

> »It’s been a long time coming, but I know / A change is gonna come, oh yes it will» 
> 
>

Lähteet
-------

1. ↑  A Change Is Gonna Come (Arkistoitu) *Songsofsamcooke.com*.  Arkistoitu 7.3.2009. Viitattu 8.2.2009. (englanniksi)
2. ↑  Sam Cooke's Swan Song of Protest *NPR.org*.  16.12.2007. Viitattu 8.2.2009. (englanniksi)
3. ↑  Recordings by Historical Figures and Musical Legends Added To the 2006 National Recording Registry  6.3.2007. Library of Congress. Viitattu 8.2.2009. (englanniksi)
4. ↑  100 maailman parasta laulua.  *Helsingin Sanomat*, 15.1.2022. Artikkelin verkkoversio (maksullinen). Viitattu 15.1.2022.
**Kaarroke** eli **koketti** on joihinkin vaatteisiin kuuluva, tukevuutta antava hartiakappale, johon usein laskostettu tai poimutettu etuosa (miehusta) ja selkäkappale kiinnitetään. Kaarroke on tavallisesti kaksinkertainen ja sitä käytetään paidoissa, puseroissa, takeissa ja mekoissa.  Sitä käytetään sekä miesten että naisten vaatteissa. Kaarrokkeeksi nimitetään myös hameen vyötärössä olevaa leveähköä, asua tukevoittavaa kaksinkertaista kangaskaistaa, johon poimutus tai laskostus kiinnitetään.

Sana koketti, joka tarkoittaa myös keimailevaa naista, on peräisin ranskan kielen sanasta *coquet* ja se puolestaan juontuu ranskan sanasta *coq*, ’kukko’.

Kaarrokeneule
-------------

Neuleissa kaarroke tarkoittaa saumattomana pyöröneuleena toteutetun puseron yläosaa, joka kapeutuu ylhäältä kaula-aukkoa kohti raglan- tai säteittäisinä kavennuksina tai näiden yhdistelmänä. Kaarroke voidaan neuloa yksivärisenä, mutta usein *kaarrokeneuleella* tarkoitetaan pääntien muodon mukaan kaartuvaa yhtenäistä kirjoneulekuviota miehustassa ja hartioilla. Monet perinteiset islantilaiset (ks. lopapeysa) ja norjalaiset villapaidat ovat tällaisia kaarrokeneuleita.

Lähteet
-------

1. ↑  Aarniaho, Pekka: *Kaluunat ja rähinäremmit: Itsenäisen Suomen virkapuvut ja arvomerkit 1918–1945*, s. 382. Rauma: Ase-lehti oy, 1996. ISBN 951-97520-0-5.
2. ↑  *Nykysuomen sanakirja*. Hakusana kaarroke. Helsinki: WSOY, 1951–1961.
3. ↑  *Otavan iso tietosanakirja*. Osa 4, palsta 103, hakusana kaarroke. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Otava, 1963.
4. ↑  *Iso tietosanakirja*. Osa 6, palsta 1088, hakusana koketti. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Otava, 1934.
5. ↑  *Otavan iso tietosanakirja*. Osa 4, palsta 1198, hakusana koketti. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Otava, 1963.
6. ↑  Sinervo, Pirjo: Islantilaistyylinen kaarrokeneule: suunnittele, tee itse - koko, mitat *Punomo*.  6.2.2021. Viitattu 4.1.2023.

Kirjallisuutta
--------------

Makkonen, Katja: *Kaarrokeneuleita kettujen saaresta*. Otava 2022. ISBN 9789511457619.
Itkuhälytin
**Itkuhälytin** on järjestelmä, jota käytetään lähinnä nukkuvan lapsen tarkkailuun toisesta huoneesta. Itkuhälytin koostuu vauvanyksiköstä, joka sisältää mikrofonin, sekä hoitajanyksiköstä, jossa on kaiutin. Yleensä ääniyhteys avautuu vasta vauvan äännellessä, eli kun mikrofoni vastaanottaa riittävän voimakkaan signaalin.

Ominaisuudet
------------

Useimmissa hälyttimissä on linkkiyhteyden tarkastus, joka varoittaa mahdollisista katkoksista lähettimen ja vastaanottimen välillä.

Monissa itkuhälyttimissä on erilaisia lisäominaisuuksia. Esimerkiksi uusimmissa kaksisuuntaisissa hälyttimissä vanhemmat voivat puhua lapselle takaisin. Edistyneimmissä malleissa lähetin välittää videokuvaa, jota voidaan katsoa vastaanottimen videonäytön tai pienen television avulla. On olemassa myös yhdistetty itkuhälytin ja liiketunnistin, jossa patjan alle asennetaan liikkeen tunnistava levy ja lähettimessä on liiketunnistintoiminnon hälytin.*lähde?*

Toimintaperiaatteet
-------------------

Useimmat itkuhälyttimet ovat langattomia, ja yhteys vauvan ja hoitajan välillä on toteutettu radioaalloilla.

On olemassa sekä analogisia että digitaalisia itkuhälyttimiä. Analogisissa hälyttimissä signaali on kenen tahansa kuunneltavissa sopivalla vastaanottimella. Jos samalla alueella on paljon vauvoja ja useita samanlaisia hälyttimiä, niiden signaalit saattavat sekoittua.

Itkuhälyttimissä voidaan käyttää useita eri taajuusalueita. Perushälyttimet toimivat usein VHF-kanavilla eli maasta riippuen 30–50 MHz taajuudella tai noin 860 MHz taajuudella, kun taas digitaaliset hälyttimet saattavat käyttää samanlaista DECT-yhteyttä kuin langattomissa puhelimissa. Näissä signaali on suojattu, eikä se siis ole muiden kuultavissa. Videohälyttimet toimivat usein 2,4 GHz ISM-taajuusalueella (vapaa taajuus). Itkuhälyttimet voivat perustua myös PMR446-radiopuhelimiin.

Yleensä itkuhälytintä voidaan käyttää 2–4 eri kanavalla muiden, samalla taajuudella toimivien laitteiden aiheuttamien häiriöiden välttämiseksi. DECT-hälyttimissä kanavan valinta on yleensä automaattinen. ISM-alueella toimivissa järjestelmissä häiriöitä voivat aiheuttaa muun muassa WLAN-verkot sekä mikroaaltouunit.

Laitteiden toimintaetäisyys vaihtelee 100 metristä (videohälyttimet) 250 metriin (perushälyttimet) tai useaan kilometriin (PMR446-laitteet).

Lähteet
-------

* 

1. 1 2  Tommi Toivonen: Väestön altistuminen radiotaajuisille kentille Suomessa (PDF) (ISBN 978-952-478-324-8) *STUK-TR 5 sivu 13*. Säteilyturvakeskus. Viitattu 7.12.2008. (suomeksi)
**Vastatapahtuma** eli **komplementtitapahtuma**  (engl. *complementary event*) tai joskus vain **vastatapaus**  on yksi toden­näköisyys­laskennassa perus­käsitteistä. Annetun ­tapahtuman vasta­tapahtumalla tarkoitetaan tilannetta, jossa kyseinen tapahtuma ei toteudu. Jos jonkin tapahtuma todennäköisyys on A, sen vasta­tapahtuman toden­näköisyys on 1 – A.

Joukko-opillinen määritelmä
---------------------------

Jokainen kysymykseen tuleva tapahtuma, jolle toden­näköisyys voidaan määrittää, koostuu tietystä joukosta satunnaisilmiön alkeis­tapauksia, ja vastatapahtuma muodostuu satunnaisilmiön perusjoukon kaikista muista alkeistapauksista. Tapahtuman A vastatapahtumaa merkitään yleensä {\bar A} , A', {\displaystyle A^{c}}  tai {\displaystyle C^{A}} .

Vastatapahtuma voidaan merkitä joukko-opin käsittein {\displaystyle {\bar {A}}=\Omega \setminus A.} Määritelmä tekee tapahtumasta ja vastatapahtumasta erilliset tapahtumat.

### Esimerkkejä

Tapahtuman alkeistapauksia voidaan kohdella joukon alkioina. Joukot, jotka jakavat perusjoukon kahteen osaan, ovat toisilleen komplementit joukot. Joukon Akomplementtijoukko {\displaystyle A^{c}} määritellään {\displaystyle A^{c}:=\{\omega \in \Omega ;\omega \notin A\}.} Jos tapahtuma on tyhjä joukko, on sen vastatapahtuma perusjoukko, ja päinvastoin: {\displaystyle \Omega ^{c}=\emptyset } ja vastaavasti {\displaystyle \emptyset ^{c}=\Omega .} Nopanheitossa tapahtuman "vähintään nelonen" vastatapahtuma olisi "korkeintaan kolmonen" eli {\displaystyle \{1,2,3\}.} Tapahtuma ja vastatapahtuma muodostavatkin yhdessä perusjoukon: {\displaystyle \{1,2,3\}\cup \{4,5,6\}=\{1,2,3,4,5,6\}} luonnollisella tavalla.

Komplementtisääntö
------------------

Todennäköisyys, että alkeistapaus \omega kuuluu perusjoukkoon \Omega on yksi. Samasta syystä voidaan sanoa, että alkeistapaus kuuluu varmuudella aina tapahtumaan tai vastatapahtumaan, sillä perusjoukko muodostuu niistä. Silloin on

{\displaystyle P(A{\text{ tai }}{\bar {A}})=P(A\cup {\bar {A}})=P(A)+P({\bar {A}})=1.} 
Silloin vastatapahtuman {\bar A} todennäköisyys on 

{\displaystyle P({\bar {A}})=1-P(A).} (*komplementtisääntö*)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Alatupa, Sami et al.: *Pitkä Sigma 6*, s. 110−118. (lukion pitkän matematiikan oppikirja). Helsinki: Otava, 2010. ISBN 978-951-31-5343-4.
2. 1 2 3 4 5  Ruskeapää, Heikki: Todennäköisyyslaskenta I (Arkistoitu – Internet Archive)(luentomoniste), Turun Yliopisto, 2012
3. 1 2  Sottinen, Tommi: Todennäköisyysteoria, syksy 2006 (10 op, 5 ov) (Arkistoitu – Internet Archive) (luentomoniste), s. 4−13, Helsingin Yliopisto, 2006
4. 1 2 3  Kivelä, Simo K.: Todennäköisyyslaskennan peruskäsitteet, M niin kuin matematiikka, 10.8.2000
5. ↑  Jyväskylän yliopisto: VI.2. Äärellinen todennäköisyyskenttä, 2008
6. 1 2  Jyväskylän yliopisto: VI.2. Aksiomatisointi, 2008
7. ↑  Weisstein, Eric W.: Event (Math World – A Wolfram Web Resource) Wolfram Research.  (englanniksi)
8. ↑  Etälukio: Komplementtitapaus (Arkistoitu – Internet Archive)
**Juha Osmo Kilpiä** (s. 6. elokuuta 1953 Kuusankoski) on suomalainen kenraalimajuri evp. 

Juha Kilpiä syntyi työteknikko Osmo Kilpiän ja toimistovirkailija Asta Engblomin perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1980 on Mirja Harlahti. Kilpiä valmistui Kadettikoulusta 1977 ja Sotakorkeakoulusta 1987, NATO Defence College -oppilaitoksessa hän opiskeli 1999. Kilpiä toimi kouluttajana Kymen pioneeripataljoonassa 1977–1980 ja Reserviupseerikoulussa 1980–1984. Pääesikunnassa hän oli toimistoupseeri ja esiupseeri 1984–1985, UNIFILin suomalaisen pataljoonan operatiivisen toimiston päällikkö 1991–1992, Helsingin sotilasläänin esikunnassa esiupseeri 1993–1994 ja UNDOFin Suomen pataljoonan operatiivisen osaston toimiston päällikkö 1993. Kilpiä toimi Keski-Suomen pioneeripataljoonan komentajana 1994–1995, suomalaisen rakentajapataljoonan komentajana (IFOR, SFOR) 1996–1997 ja Maanpuolustuskorkeakoulun opettajana 1997–2000. Puolustusvoimien kansainvälisen keskuksen johtaja hän oli 2000–2002, Karjalan prikaatin komentaja 2002–2004, monikansallisen taisteluosaston komentaja Bosnia ja Hertsegovinassa 2003–2005, Puolustusvoimien apulaismaavoimapäällikkö 2005 ja kansainvälisen osaston päällikkö 2006. Suomen sotilasedustajana EU:ssa ja Natossa Kilpiä työskenteli vuosina 2007–2007, maavoimien esikunnan päälliköksi hänet nimitettiin 2009. Kilpiä oli Korkeimman oikeuden sotilasjäsen 2005–2006. Kenraalimajuriksi hänet ylennettiin 2006.

Lähteet
-------

1. 1 2  Lasse Pajala, John Lagerbohm, Ulla Strengell-Silainen (toim.): *Kuka kukin on 2011*, s. 377. Helsinki: Otava, 2011. ISBN 978-951-1-24712-8.

Aiheesta muualla
----------------

* Secretary-General Appoints Major General Juha Kilpia of Finland to Head United Nations Truce Supervision Organization *un.org*.  (englanniksi)
* Rauhanturvakenraali: Rauhaan tarvitaan diplomatiaa, paikallisia asukkaita ja joskus tykkejä *yle.fi*.
**Kuratointi** tarkoittaa sisällön keräilyä uudeksi sisältöyksiköksi. Kuratointia voidaan kutsua myös suodattamiseksi tai harkituksi keräilyksi, sillä järkevästi tehty keräily antaa yleisölle mahdollisuuden saada sisällöstä irti merkitystä. Hyvin kuratoitu sisältö vastaa kysymyksiin "*miten tätä sisältöä voi käyttää*" ja "*mikä tässä sisällössä on tärkeintä*". 

Kuraattori myös luo uutta sisältöä, joiden avulla jo olemassa oleva sisältö saa uudenlaista valoa.*selvennä* Esimerkkinä tällaisesta kuratoinnista on Ylen elävä arkisto: se ei palveluna koostu sattumanvaraisesta arkistomateriaalista vaan se on toimitettu kokonaisuus, jossa esitellylle sisällölle annetaan asiayhteys eli konteksti.*kenen mukaan?*

Sosiaalinen kuratointi
----------------------

Verkkoympäristö ja sosiaalisen median työkalut mahdollistavat sen, että yleisö pystyy esimerkiksi linkittämällä, twiittaamalla tai suosittelemalla kertomaan tutuilleen tai seuraajilleen merkityksellisinä pitämistään mediasisällöistä. Tätä toimintaa kutsutaan **sosiaaliseksi kuratoinniksi**.*lähde?*

Lähteet
-------

* Haakana, Kari: Päivän sana: kuratointi *Aikaleima/blogit Yle.fi*.  12.10.2011. Viitattu 30.4.2012. (suomeksi)

* Hirvonen, Antti: Toimittaja, unohda juttukeikat - nyt kuratoidaan! *Aikaleima/blogit Yle.fi*.  15.11.2011. Viitattu 30.4.2012. (suomeksi)

* Media & Viestintä *mediaviestinta.fi*.  4/2011.  Arkistoitu 14.12.2010. Viitattu 30.4.2012. (suomeksi)
**Juha Kotilainen** (s. 21. toukokuuta 1955 Raahe)  on suomalainen oopperalaulaja, baritoni, bassobaritoni. Kotilainen opiskeli kirkkomusiikkia Sibelius-Akatemian Kuopion osastossa vuosina 1978–1982 Olavi Hautsalon johdolla ja Sibelius-Akatemiassa vuosina 1982–1985 Matti Tuloiselan johdolla. Lauludiplomin hän suoritti vuonna 1985..

Kotilainen on esiintynyt suurten kirkkomusiikkiteosten solistina sekä Suomen Kansallisoopperan ja muiden suomalaisten oopperoiden lavoilla. Kansallisoopperassa hän esiintyi ensi kerran vuonna 1986 ja on sen jälkeen ollut vakituinen vierailija siellä. Hänen ensimmäinen roolinsa siellä oli Tuhkimon Dandini. Vuosina 1992–1997 hän oli kiinnitettynä Essenin Aalto-teatteriin. Hän on vieraillut säännöllisesti Saksan, Belgian ja Ranskan oopperataloissa.

Kotilainen laulaa myös liediä. Pianistina hänellä on usein ollut Tuula Hällström, Ilmo Ranta tai Gustav Djupsjöbacka.

Kesällä 2010 Kotilainen lauloi pääroolin (Yrjö Jylhän roolin) Ilmajoen Musiikkijuhlilla kantaesitetyssä Ilkka Kuusiston oopperassa "Taipaleenjoki".

Juha Kotilaisen soololevy, kansanlaulusovituksia sisältävä "Apilankukka" (FC Records) julkaistiin vuonna 2012.

Lähteet
-------

* Andante: Klassisen musiikin tietosanakirja. WSOY, 2002. ISBN 951-0-27134-9
* Suomen musiikin historia: Esittävä säveltaide / Haapakoski, Matti et al. WSOY, 2002. ISBN 951-0-23564-4.

### Viitteet

1. 1 2 3  Andante: Klassisen musiikin tietosanakirja. WSOY, 2002. ISBN 951-0-27134-9
2. 1 2 3 4  Suomen musiikin historia: Esittävä säveltaide / Haapakoski, Matti et al. WSOY, 2002. ISBN 951-0-23564-4
3. ↑  Katsaus Ilmajoen Musiikkijuhlien historiaan
4. ↑  FC-Records

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
Vapo Oyj:n (aiemmin Forssan Energia Oy:n) vastapainevoimalaitos Forssan Kiimassuolla.
**Vastapainevoimalaitos** on sähkön ja lämmön yhteistuotantolaitos. Voimalaitosta ei optimoida maksimaaliseen sähköntuotantoon kuten lauhdevoimalaitosta. Osa kattilaan syötetystä energiasta käytetään prosessihöyrynä tai kaukolämpönä. Tämän vuoksi laitoksen kokonaishyötysuhde saadaan jopa yli 90 %:iin. Verrattuna lauhdevoimalaitosten parhaimmillaankin alle 45 %:iin on hyötysuhde yli kaksinkertainen. Lämmön ja sähkön tarpeen suhteen vuoksi tarvitaan kuitenkin myös lauhdevoimalaitoksia. Myös lämmönsiirto laitoksen ja kulutuskohteen välillä rajoittaa vastapainevoimalaitosten osuutta energian tuotannossa.

Helsingin Energia omistaa tuotemerkin *hyötysähkö* jota se käyttää yhteistuotannon markkinointiin. Tuotemerkin käyttöoikeus on myös 12 muulla energialaitoksella.

Kaukolämpövoimalaitos
---------------------

Syöttövesipumpulla paineistettu vesi höyrystetään kattilassa ja yleensä myös tulistetaan, eli lämmitetään höyrystymislämpötilaa korkeampaan lämpötilaan. Höyryllä pyöritetään vastapaineturbiinia. Höyryn annetaan paisua eli sen paineen laskea tiettyyn paineeseen, jonka määrittää tarvittavan kaukolämpöveden lämpötila. Esimerkiksi, jos tarvitaan 100-asteista vettä, höyry paisutetaan noin 1 baarin paineeseen. Mitä korkeampi lämpötila sitä suurempi paine tarvitaan. Vastapainevoimalaitoksen nimi tulee tästä paineesta, jossa höyry lauhdutetaan. Kaukolämmönvaihtimessa höyry lauhdutetaan eli se tiivistyy takaisin nesteeksi. Lämmitetty kaukolämpövesi johdetaan kulutuskohteisiin, joista se palaa uudelleen lämmitettäväksi.

Teollisuuden vastapainevoimala
------------------------------

Teollisuudessa käytettävät voimalaitokset vastaavat pitkälti kuin kaukolämpövoimalaitoksia, paitsi että höyry lauhdutetaan teollisen prosessin lämpötarvetta vaativassa kohdassa. Usein höyryä otetaan turbiinista väliotoista, vain osa höyryvirrasta ja annetaan lopun paisua edelleen.

Lähteet
-------

1. ↑  Sähköä korkealla hyötysuhteella *Helsingin Energia*.  Arkistoitu 10.6.2007. Viitattu 15.6.2020.

Voimalaitokset

|  |  |
| --- | --- |
| Vesivoimalaitos | Jokivoimalaitos | 
Säännöstelyvoimalaitos | 
Vuorovesivoimalaitos | 
Aaltovoimalaitos | 
Pumppuvoimalaitos  |
| Lämpövoimalaitos | Lauhdevoimalaitos | 
Ydinvoimalaitos |
| Vastapainevoimalaitos |  |
| Kaasuturbiinivoimalaitos | Maakaasuvoimalaitos |
| Polttomoottorivoimalaitos | Dieselmoottorivoimalaitos |
| Tuulivoimalaitos |  |
| Aurinkolämpövoimalaitos |  |
| Polttokennovoimalaitos |  |
**Pirjo Päivikki Luoma-aho** (s. 20. elokuuta 1960 Jyväskylä) on suomalainen näyttelijä.

Ura
---

Luoma-aho valmistui Teatterikorkeakoulusta ja on kuulunut Kansallisteatterin vakituiseen näyttelijäkuntaan vuodesta 1987. Hänellä on humanististen aineiden opintoja Helsingin yliopistossa. Luoma-ahon klassikkorooleja ovat olleet Liina Suvanto *Kultaisessa vasikassa*, Roxane *Cyrano de Bergeracissa*, Hippolyta / Titania *Kesäyön unelmassa*, *Viettelyksen vaunun* Blanche, *Näköala sillalta* -näytelmän Beatrice Carbone, *Kauppamatkustajan kuolemassa* perheen äiti Linda. Hänellä oli naispääosat elokuvissa *Lain ulkopuolella* sekä *Viola*. Luoma-aho on vieraillut tv-sarjoissa ja hänellä on ollut rooleja kuunnelmissa.

Osittainen filmografia
----------------------

### Elokuvat

| Vuosi | Elokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1983 | *Rikos ja rangaistus* | Sonjan työ- ja asuintoveri |
| 1987 | *Lain ulkopuolella* | Saara Nevanen |
| 1989 | *Anni tahtoo äidin* | pankkivirkailija |
| 1999 | *Sokkotanssi* | Eijan äiti |
| 2001 | *Young Love* | historian opettaja |

### Televisiosarjat

| Vuosi | Sarja | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1987-1988 | *Hymyhuulet* | monia rooleja |
| 1995 | *Kotikatu* | naiskonstaapeli |
| 1999 | *Salatut elämät* | rikoskomisario Susanna Viita |
| 2001 | *Benner & Benner* | Ann-Sofi Wallén |
| 2019 | *Sorjonen* | tuomari |
| 2020 | *Syke* | Reija Palonen |

Perhe
-----

Pirjo Luoma-aho oli naimisissa Harri Virtasen kanssa 1987–1996 ja heillä on kaksi lasta.

Lähteet
-------

1. ↑  Seppälä, Riitta & Tainio, Ilona (toim.): *Suomen teatterit ja teatterintekijät 1993*, s. 277. Helsinki: Tammi, 1993. ISBN 951-31-0236-X.

Aiheesta muualla
----------------

* Pirjo Luoma-aho Elonetissä.
* Pirjo Luoma-aho Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Ritva
* Elonet

 |

 |
**Francisco Javier "Maza" Rodríguez Pinedo** (s. 10. lokakuuta 1981 Mazatlán, Meksiko) on meksikolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edusti Euroopassa pelatessaan alankomaalaista PSV Eindhovenia ja saksalaista VfB Stuttgartia. Hän pelasi Meksikon maajoukkueessa 108 ottelua ja teki niissä yhden maalin vuosina 2004–2015.

Ura
---

Rodríguez aloitti ammattilaisuransa Guadalajarasta, jossa hän pelasi ensimmäisen ottelunsa vuonna 2002. Hän oli Meksikon maajoukkueen mukana vuoden 2004 kesäolympialaisissa. Joukkue sijoittui kolmanneksi lohkossaan.

Hän sai 2. huhtikuuta 2006 kutsun maajoukkueen päävalmentajalta Ricardo Lavolpelta vuoden 2006 MM-kilpailuihin. Hän pelasi kilpailuissa yhdessä alkulohko-ottelussa, Portugalia vastaan. Vuoden 2006 syyskaudella (Apertura) hänen seurajoukkueensa voitti historiansa 11:nnen pääsarjamestaruuden.

9. toukokuuta 2009 Rodríguez siirtyi 1,8 miljoonan dollarin siirtokorvauksella PSV Eindhoveniin ja teki joukkueen kanssa kolmivuotisen sopimuksen. Hän aloitti ensimmäisen kautensa pääosin penkiltä. Ensimmäisen maalinsa joukkueessa hän teki 28. marraskuuta 2008 ottelussa Heracles Almeloa vastaan. Seuraavalla kaudella 2009–2010 hän onnistui vakiinnuttamaan pelipaikkansa avauskokoonpanossa ja pelasi sarjaotteluiden lisäksi myös Eurooppa-liigan otteluita.

Lähteet
-------

1. ↑  Mexico – Record International Players rsssf. Viitattu 24.7.2018. (englanniksi)
2. ↑  Kuusela, Martti, ym.: *Jalkapallon MM-kisat Saksa 2006*, s. 40–41, 79, 81. Intereuropean Publications Ltd Oy, 2006. ISBN 952-99551-1-1.

Aiheesta muualla
----------------

* Esittely Esmas.com-sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (espanjaksi)

  

Meksikon joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2006
1 O. Sánchez |
2 C. Suárez |
3 C. Salcido |
4 R. Márquez |
5 R. Osorio |
6 G. Torrado |
7 A. Naelson |
8 P. Pardo |
9 J. Borgetti |
10 G. Franco |
11 R. Morales |
12 J. Corona |
13 G. Ochoa |
14 G. Pineda |
15 J. Castro |
16 M. Méndez |
17 F. Fonseca |
18 A. Guardado |
19 O. Bravo |
20 R. García |
21 J. Arellano |
22 F. Rodríguez |
23 L. Pérez |
Valmentaja Lavolpe

Meksikon joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2010
1 Pérez |
2 Rodríguez |
3 Salcido |
4 Márquez |
5 Osorio |
6 Torrado |
7 Barrera |
8 Castro |
9 Franco |
10 Blanco |
11 Vela |
12 Aguilar |
13 Ochoa |
14 Hernández |
15 Moreno |
16 Juárez |
17 Giovani |
18 Guardado |
19 Magallón |
20 Torres Nilo |
21 Bautista |
22 Medina |
23 Michel |
Valmentaja Aguirre

Meksikon joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2014
1 Corona |
2 Rodríguez |
3 Salcido |
4 Márquez |
5 Reyes |
6 H. Herrera |
7 Layún |
8 Fabián |
9 Jiménez |
10 dos Santos |
11 Pulido |
12 Talavera |
13 Ochoa |
14 Hernández |
15 Moreno |
16 Ponce |
17 Brizuela |
18 Guardado |
19 Peralta |
20 Aquino |
21 Peña |
22 Aguilar |
23 Vázquez |
Valmentaja M. Herrera



|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja

 |

 |
**Turkin vuoden 2015 toiset parlamenttivaalit** järjestettiin 1. marraskuuta 2015. Kesäkuun parlamenttivaalien jälkeen Turkkiin ei saatu muodostettua uutta hallitusta ja maata alkoi hallita väliaikainen hallitus. Marraskuun vaaleissa selvän voiton vei istuvaa presidenttiä Recep Tayyip Erdoğania tukeva AKP. Muut paikkoja saaneet puolueet olivat sosiaalidemokrattinen CHP, kansallismielinen MHP ja vasemmistolainen HDP.

Taustaa
-------

Kesäkuun vaaleissa presidentti Erdoğanin perustama ja Ahmet Davutoğlun johtama konservatiivinen AKP menetti yksinkertaisen enemmistön parlamentissa, Selahattin Demirtasin johtama kurdimyönteinen HDP nousi parlamentiin, saaden 80 paikkaa.

Tulokset
--------

### Kesäkuun vaalit

1. AKP 258 paikkaa
2. CHP 132 paikkaa
3. MHP 80 paikkaa
4. HDP 80 paikkaa

### Marraskuun vaalit

1. AKP 317 paikkaa
2. CHP 134 paikkaa
3. HDP 59 paikkaa
4. MHP 40 paikkaa

Lähteet
-------

1. 1 2 3  AK Party takes deputies from opposition parties Anadoly Agency 2.11.2015
2. ↑  He ovat Turkin vaalien pääpelurit IL 30.10.2015

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Turkin parlamenttivaalit 2015 (marraskuu)** Wikimedia Commonsissa
**Jaatilanjärvi** on Keski-Suomessa Jämsässä Jämsän keskustaajamassa sijaitseva järvi.

Maantietoa
----------

Jaatilanjärvi on 800 metriä pitkä, 300 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 16 hehtaaria. Se sijaitsee keskustaajaman pohjoispuolella Vitikkalan, Ahopellon, Pispalan ja Auvilan välissä. Sen lähiympäristö on taajama-aluetta lukuun ottamatta koillispuolta, jossa on rakentamatonta metsä- ja peltomaata. Järven rannat ovat paikoitellen jyrkkärinteisiä, koska järvi sijaitsee mäkien välisessä painaumassa. Järvessä ei ole kartan mukaan saaria. Järven rantaviivan pituus on 1,9 kilometriä. Rantaan on rakennettu muutama vapaa-ajan asunto ja lisäksi siellä on muutama laituri ilman mökkiä. Pispalassa järven länsirannassa sijaitsee Jämsän kirkko ja sen vieressä rantaan rajautuva hautausmaa. Länsirannassa sijaitsee Jokilaakson sairaala. Järven lounais- ja koillisrantoja seuraa lyhyet kävelypolut.

Vesistösuhteet
--------------

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Jämsän reitin valuma-alueen (14.5) Jämsänjoen alueella (14.51), jonka Kirkko-ojan valuma-alueeseen (14.518) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 79,7 metriä mpy.

Jaatilanjärveen tulee koillisesta pelto-ojat ja pohjoisesta Kuoreoja, joka alkaa Suolammista. Suolammin yläpuolelta tulee vielä yksi pelto-oja, joka tuo pohjoisesta Mulikon kautta Kastjärven vesiä. Jaatilanjärven laskuoja on Kirkko-oja, joka laskee Jämsänjokeen Paunussa. Jämsänjoki laskee seuraavaksi Päijänteeseen. Kirkko-ojaan yhtyy alempana sivuoja, jolloin myös Jämsän keskustan pienet puistolammet ovat osa Kirkko-ojan valuma-aluetta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Jaatilanjärvi, Jämsä (sijainti maastokartalla) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 2.2.2023.
2. 1 2 3 4  Ympäristö- ja paikkatietopalvelu Syke (edellyttää rekisteröitymisen) Helsinki:  Suomen Ympäristökeskus. Viitattu 9.12.2022.
3. ↑  Jaatilanjärvi, Jämsä (sijainti ilmavalokuvassa) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 9.12.2022.
4. ↑  Jaatilanjärvi, Jämsä (sijainti varjokartalla) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 9.12.2022.
5. ↑  Jaatilanjärvi (14.518.1.001) *Järviwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 2.2.2023.
6. 1 2  Kirkko-ojan valuma-alue (14.518) *Järviwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 9.12.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Kalapaikka.net: Jaatilanjärvi
Pankaj Mullick Phani Majumdarin elokuvassa *Doctor* (1940)
**Pankaj Mullick** (hindiksi पंकज मलिक, bengaliksi পঙ্কজ কুমার মল্লিক; 10. toukokuuta 1905 Kalkutta – 19. helmikuuta 1978 Kalkutta) oli intialainen laulaja ja säveltäjä, josta tuli intialaisen elokuvamusiikin edelläkävijä.

Mullick syntyi keskiluokkaiseen perheeseen ja sai koulutusta Intian niemimaan dhrupad-, khayal- ja tappa-musiikkiperinteissä. Hän tutustui runoilija Rabindranath Tagoren sisaruksenpoikaan, muusikko Dinendranath Tagoreen, jonka kautta pääsi syventymään elinikäiseksi intohimokseen muodostuneisiin Rabindra Sangeet -lauluihin. Mullick alkoi esittää niitä julkisesti ja ensimmäisenä yhdisti tablasäestyksen näiden laulujen esityksiin. Mullick loi pitkän uran Intian radion palveluksessa ja juonsi lähes 45 vuoden ajan viikoittaista musiikkiopetusohjelmaa All India Radiossa. Hänen tulkitseminaan Rabindra Sangeet -laulut saavuttivat massojen suosion.

Laulaja K. L. Saigal tuli kenties vuonna 1931 radioasemalle Kalkuttaan ja koelauloi Mullickille onnistuneesti, mistä alkoi kaksikon yhteistyö. Parivaljakko loi yhdessä suosituiksi tulleita lauluja. Vuonna 1931 Mullick pääsi R. C. Boralin kanssa soittamaan elävää tunnelmamusiikkia kahden mykkäelokuvan taustalla. Tämän jälkeen Mullickia ja Boralia pyydettiin säveltämään musiikki ensimmäiseen bengalinkieliseen äänielokuvaan (*Dena Paona*). Mullick ja Boral lanseerasivat intialaisessa elokuvateollisuudessa playbacklaulun. Itsenäisenä musiikkiohjaajana Mullick aloitti toimintansa elokuvassa *Mukti* (1937), jossa hän myös esiintyi ensimmäisen kerran näyttelijä-laulajana. Samassa yhteydessä käytettiin ensimmäistä kertaa Rabindranath Tagoren runoa elokuvassa.

Mullick toi intialaiseen elokuvamusiikkiin myös länsimaisen musiikkiperinteen piirteitä, kuten pianon ja muiden länsimaisten soittimien ja länsimaisen musiikin elementtien käytön. Mullickin laulujen joukossa ovat "Aayi bahaar", "Ye raatein ye mausam", "Hum chale watan", "Mein in phool sang", "So ja rajkumari", "Mein kya janoo" ja "Tere mandir ka hoon deepak". Mullick vaikutti merkittävästi muiden muassa O. P. Nayyariin, josta sanojensa mukaan tuli muusikko tämän ansiosta.

Mullick sai vuonna 1970 Padma Shrin ja vuonna 1972 Dadasaheb Phalke -palkinnon.

Lähteet
-------

1. 1 2  Pankaj Mullick Oxford Reference
2. 1 2 3 4  Pankaj Mullick: Pioneer of Indian film music The Hindu

Aiheesta muualla
----------------

* Pankaj Mullick Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Jon Robert "J. R." Holden** (ven. Джон Ро́берт Хо́лден, *Džon Robert Holden*, s. 10. elokuuta 1976 Pittsburgh, Pennsylvania, Yhdysvallat) on yhdysvaltalais-venäläinen kilpauransa päättänyt koripalloilija, pelipaikaltaan takamies.

Ammattilaisura
--------------

Holden pelasi vuodet 1994-1998 Bucknellin yliopistossa NCAA:n 1. divisioonassa. Hän pelasi myös Riian ASK/Broconi/CMT:ssä, Belgian Telindessä, Kreikan AEK Ateena BC:ssä ja TsSKA Moskova -seuroissa.

Saavutukset
-----------

Holden voitti koripallon Euroopan mestaruuden Venäjän koripallomaajoukkueessa vuonna 2007. Hän heitti ratkaisevan korin loppuottelussa Espanjaa vastaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Stankovic, Vladimir: Jon Robert Holden, the golden Russian *Euroleague.net*.  24.3.2014. Euroleague Properties S.A. Viitattu 18.7.2017. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Euroliigan pelaajaprofiili
* CSKA:n pelaajaprofiili

Venäjän joukkue – Koripallon EM-kilpailut 2007
4 Šаbаlkin |
5 Holden |
6 Bykov |
7 Kirilenko |
8 Morgunov |
9 Samoilenko |
10 Hrjapa |
11 Pаšutin |
12 Monja |
13 Ponkrašov |
14 Savrasenko |
15 Padius |
Valmentaja Blatt



|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
**Pankakosken Tehtaan Urheilijat** on lieksalainen urheiluseura. Se on perustettu 1931 Enso-Gutzeit Oy:n Pankakosken tehtaan työntekijöiden urheiluseuraksi. Nykyisin seura on Painonnosto- ja Ampumaurheiluliittojen jäsen.

Seura perustettiin 1931 silloisessa Pielisjärven pitäjässä, joka vuonna 1973 yhdistyi Lieksan kauppalan kanssa Lieksan kaupungiksi. 

Seuran miesten pesäpallojoukkue nousi Pesäpallon SM-sarjaan kaudeksi 1937 ja oli lähellä jättiyllätystä sijoittumalla itälohkon kakkoseksi tasapistein loppuottelupaikan perineen Kuusankosken Vedon kanssa. Pronssista ei tuohon aikaan pelattu, joten joukkue sai tyytyä jaettuun kolmossijaan Helsingin Pallonlyöjien kanssa, joka sijoittui länsilohkon kakkoseksi neljä pistettä pankakoskelaisia huonommalla saldolla, tosin sekin tasapisteissä lohkovoittajan kanssa. Tämä sijoitus oli pitkään pohjoiskarjalaisten paras pesäpallon sarjamuotoisessa mestaruuskilpailussa. Vasta 1966 nähtiin vastaavaa, kun Outokummun Partio sijoittui yksilohkoisessa sarjassa neljänneksi. Kaudella 1938 PTU voitti vain yhden kymmenestä ottelustaan ja putosi sarjasta. Seura jatkoi sotien jälkeen lähes jatkuvasti Suomensarjassa, josta putosi 1957. Vuoden 1937 Itä–Länsi-otteluun seurasta valittiin neljä pelaajaa, joista kaksi, Klaus Karvonen ja Reino Vepsäläinen pääsivät kentälle muiden toimiessa vaihtomiehinä.

Suomen Palloliiton Joensuun piiriin seura kuului 1949-1959. Seura osallistui 1950-luvun alussa Jääpallon maakuntasarjaan, viimeksi 1954. ¨

Palkinnot ja huomionosoitukset
------------------------------

### Miesten Itä-Länsi-valinnat

* Klaus Karvonen (1937)
* Lauri Pessala (1937)
* Arvo Suutarinen (1937)
* Reino Vepsäläinen (1937)

Katso myös
----------

* PTU, pesäpallojoukkue (suursarjajoukkue) 1936-1937[vanhentunut linkki]
* PTU:n SM-sarjapelaajat

Lähteet
-------

1. ↑  Painonnostoliiton jäsenseurat (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Ampumaurheiluliiton Itä-Suomen aluejaosto ja seurat (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Itä-Länsi-pelaajat joukkueittain, miehet Rasilainen, Matti. Viitattu 10.1.2018.
**Jaavankassia** (*Cassia javanica*) on hernekasvien (Fabaceae) heimoon, kassioiden (*Cassia*) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on kausivihanta puu, jota käytetään paikallisesti lääkinnällisiin tarkoituksiin sekä kasvatetaan yleisesti koristepuuna puutarhoissa tropiikissa ja subtropiikissa. 

Jaavankassia on kausivihanta puu, joka kasvaa yleensä yli kymmenen metriä korkeaksi, joskus jopa 30-metriseksi. Puun runko on usein mutkainen ja voi olla paksuudeltaan suurimmillaan noin 60 cm. Puun latvus on suurikokoinen.

Jaavankassia kasvaa tavallisesti alankojen metsissä olevilla avoimilla paikoilla, mutta sitä tavataan myös sulkeutuneissa ainavihannissa metsissä, kausivihannissa monsuunimetsissä sekä lähes avoimemmista, lähes savannimaisista ympäristöistä. Lajia tavataan luontaisena Kaakkois-Aasiassa Intiasta ja Kiinasta Malesiaan, Indonesiaan ja Filippiineille ulottuvalla alueella.

Jaavankassiaa käytetään paikallisesti lääkinnällisiin tarkoituksiin. Sen kypsiä palkoja ja siemeniä on käytetty perinteisenä laksatiivina. Lisäksi puun kuorta ja siemeniä on käytetty kuumetta alentavana rohtona.

Jaavankassian sydänpuu on tuoreeltaan vaaleankeltaista, mutta muuttuu ajan myötä vaaleanoranssinruskeaksi. Sydänpuun ympärillä on noin 2–5 cm paksuinen kerros pintapuuta, joka ei aina erotu selvästi sydänpuusta. Puuaines on kestävää sisustusmateriaalina, joskaan se ei kovin kestävää termiittejä tai muita hyönteisiä vastaan. Puuainesta käytetään rakentamiseen, huonekalujen valmistukseen sekä sisustusmateriaalina. Pienempikokoisia puita käytetään puuhiilen valmistukseen sekä polttopuuna.

Lähteet
-------

* Useful Tropical Plants: *Cassia javanica* (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Barstow, M.: *Cassia javanica* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2022-2*.  2019. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 26.6.2023. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q164110
* Wikispecies: Cassia javanica
* APDB: 129141
* CoL: RLPT
* EoL: 704202
* EPPO: CASJA
* FoC: 242311360
* GBIF: 5357125
* GRIN: 300112
* iNaturalist: 68686
* IPNI: 484704-1
* ISC: 11443
* ITIS: 25753
* IUCN: 22483945
* NatureServe: 2.148338
* NCBI: 508996
* NZOR: af3b0857-7fe9-4c2d-85c5-b0db630a1dbf
* Open Tree of Life: 198246
* Plant List: ild-1054
* PLANTS: CAJA3
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:484704-1
* Tropicos: 13028161
* WFO: wfo-0000164126

 |

 |
**Ilmatorjunnan lamauttaminen** kattaa joukon erinäisiä sotilastehtäviä. Seuraavassa lyhyt arviointi pääpiirteisesti tärkeysjärjestyksessä. Ennen maavoimien tekemää invasiivista hyökkäystä tulisi kyetä vihollisen ilmatilan puolustus lamauttamaan. Se tapahtuu sekä ilmapommituksin että ohjusiskuin. Nykyään elektroninen sodankäynti on muodostunut yhä merkittävämmäksi.

Ensimmäinen toimintatehtävä saattaisi olla vihollisen tutkien lamauttaminen. Toisessa maailmansodassa käytettiin aluksi tinapaperiliuskojen mattopommituksia.  Esim. de Havilland D.H.98 Mosquito -tyyppisiä keveitä pommituskoneita käytettiin "sokaisemaan" vihollisen tutka-asemia, mm. ennen Normandian maihinnousua kesäkuussa 1944.

Toisekseen olisi aktiivin ilmatorjunnan lamautus seuraava tehtävä, se tapahtuu rinnakkain yhdessä hävittäjäpuolustuksen tyrehdyttämisen kanssa. Tuoreimpia esimerkkejä näistä ovat sekä Persianlahden sota että Kosovon sota, NATO-operaatioista. Tällöin pyritään tuhoamaan vastustajan ilmatorjunnalliset ohjusyksiköt, (jotka ulottuvat yläkorkeuksiin) sekä kiinteät laitteet ja asemat. Liikuteltavia laitteita on vaikeampaa tuhota, mutta tiedustelusatelliitit kykenevät osoittamaan liikkuvat maalitkin nykyisellään varsin tarkasti.

Varsinkin alkuvaiheissa pyritään hyökkäyksellisessä sotilasstrategiassa suosimaan ns. häivekoneita, eli stealth-ominaisuudet omaavia sotilaslentokoneita. Lisääntyvässä määrin miehittämättömät ns. UAV-koneet saavat valtaa, mikä on eräs tärkeimpiä nykykehityksen suuntaviivoja.

Lähteet
-------

1. ↑  Richard Humble: Toisen Maailmansodan lentokoneet, suom. Helge Seppälä, 1976, WSOY (ao. viitekohta, ns. tutkasodankäynti: s. 22–25)

Aiheesta muualla
----------------

* (Arkistoitu – Internet Archive) (Hallen Hävittäjäsivu/usein kysytyt kysymykset-ukk)
* Irakin ilmapuolustus - In memoriam Ilmatorjuntaupseeri-lehti. (Archive.org)
**Mehmet Nevit Kodallı** (12. tammikuuta 1924 Mersin – 1. syyskuuta 2009 Mersin) oli turkkilainen säveltäjä.

Kodallı opiskeli Necil Kazım Aksesin johdolla ja valmistui Ankaran valtionkonservatorion sävellyksen ja orkesterinjohdon laitokselta vuonna 1947. Samana vuonna hän osallistui eurooppalaiseen kilpailuun, jossa voitti ensipalkinnon kuoroteoksellaan ja fuugallaan. Vuonna 1948 Kodallı lähti Pariisiin, jossa hän opiskeli Arthur Honeggerin johdolla École normale de musiquessa ja sai diplominsa vuonna 1951. Palattuaan Turkkiin vuonna 1953 hän pääsi akateemikoksi Ankaran valtionkonservatorioon. Vuonna 1953 Kodallı kantaesitti Cahit Külebin sanoihin säveltämänsä teoksen *Atatürk Oratoryosu* Kemal Atatürkin ruumiin Ankaran etnografisesta museosta Anıtkabiriin siirron yhteydessä. Vuosina 1955–1962 Kodallı toimi Turkin valtionoopperan (Ankara) varamusiikkimanagerina; hän myös johti sitä jonkin aikaa.

Kodallı sai Turkin valtiontaiteilijan arvonimen vuonna 1981 ja pääsi professoriksi vuonna 1985. Hän teki mahdolliseksi sävellyksen laitoksen avaamisen Çukurovan yliopistoon vuonna 1989. Vuonna 1997 hän sai Sevda-Cenap Andin musiikkijärjestön myöntämän kultaisen kunniamitalin.

Teoksia
-------

* *Yaylı Çalgılar Dörtlüsü* (jousikvartetto, 1946)
* *Yaylı Çalgılar Altılısı (jousisekstetto, 1945–46)*
* *Süit* (sarja, 1946–1947)
* *Senfoni* (sinfonia, 1947–1949)
* *Sinfonietta* (1949)
* *Piyano Sonatı* (pianosonaatti, (1950)
* *Atatürk, Epik Oratoryo* (oratorio, 1950; sanat: Cahit Külebi)
* *Van Gogh* (1954–1955; sanat: Bülent Sokullu, Orhan Asena, Aydın Gün)
* *Antigone* (1958)
* *Gılgamış* (1963; sanat: Orhan Asena)

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Nevit Kodallı Biyografya.com


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Steeve Guénot** (s. 2. lokakuuta 1985 Chalon-sur-Saône) on ranskalainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija ja olympiavoittaja.

Guénot voitti olympiakultaa 66 kilogramman painoluokassa Pekingissä 2008. Hän voitti loppuottelussa kirgisialaisen Kanatbek Begalijevin. Lontoon olympialaisissa hän paini pronssia. Lisäksi Guénot on saavuttanut MM-hopeaa Bakussa 2007, missä hän hävisi loppuottelussa azerbaidžanilaiselle Fərid Mansuroville, ja EM-pronssia Bakussa 2010. Ranskan mestaruuden hän on voittanut vuonna 2007. Vuonna 2005 hän saavutti juniorien EM-pronssia.

Guénot on 172 senttimetriä pitkä ja painaa 66 kilogrammaa. Seuratasolla hän edustaa pariisilaista *US Métro* -seuraa. Hän työskentelee turvallisuusalalla Pariisin kaupungin liikennelaitoksen palveluksessa. Guénot´n veli Christophe Guenot on veljensä tavoin kreikkalais-roomalaisen painin olympiamitalisti.

Guénot sai joulukuussa 2014 vuoden kilpailukiellon, kun häntä ei ollut kolmeen kertaan tavoitettu dopingtestiin.

Lähteet
-------

* Profiili foldeak.com:in painitietokannassa (englanniksi)
* Steeve Guénot Biography and Olympic Results (Arkistoitu – Internet Archive) Sports Reference LLC. (englanniksi)
* Profiili FILA:n tietokannassa[vanhentunut linkki] (englanniksi)
* (ranskaksi)

### Viitteet

1. ↑  Niemeläinen, Jonne: Olympiavoittaja vältteli dopingtestejä – vuoden kilpailukielto  18.12.2014. Yle Urheilu. Viitattu 17.1.2015.