recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Steve Martland** (10. lokakuuta 1954 Liverpool – 6. toukokuuta 2013) oli brittiläinen säveltäjä.

Martland opiskeli Liverpoolin yliopistossa vuosina 1978–1981 ja sitten Louis Andriessenin johdolla Haagin kuninkaallisessa konservatoriossa. Lisäksi hän sai sävellysopetusta Gunther Schullerilta Massachusettsin Berkshire Music Centressa. Hän yhdisteli tyylissään minimalismia populaarimusiikille tyypillisempiin piirteisiin. Martland tuli tunnetuksi teoksestaan *Babi Yar* (kolmeen ryhmään jaotellulle suurelle orkesterille, 1983), jonka kantaesittivät samana päivänä toisistaan erillään Nicholas Cleoburyn johtamat Liverpoolin kuninkaalliset filharmonikot ja Leonard Slatkinin johtama St. Louisin sinfoniaorkesteri. 

Myöhemmällä urallaan Martland sävelsi etenkin pienemmille, yleensä enintään kolmentoista soittajan kokoonpanoille, kuten jousikvartetille ja omalle vuonna 1992 perustamalleen, kansainvälisesti kiertäneelle Steve Martland Bandille. Martlandin tuotantoon kuuluu monia kuoroteoksia, kuten King's Singersille ja Evelyn Glennielle sävelletty *Street Songs* (1997). Martland sävelsi myös teoksia koreografioihin, ja hänen musiikkiaan käytettiin elokuvissa ja televisiossa. Hän itse ohjasi ja käsikirjoitti opettajaansa Louis Andriesseniä käsitelleen televisioelokuvan *A Temporary Arrangement With the Sea* (1992). Vuosina 2000–2002 Martland keskittyi toimintaansa Society for the Promotion of New Musicin taiteellisena johtajana. Vuonna 2003 hän aktivoitui jälleen säveltäjänä; hän loi jousikokoonpanoille teokset *Plaint* (2003), *Tiger Dancing* (2005), *Eternity's Sunrise* (2007) ja *Reveille* (2007). Vuodelta 2008 on jousikvartetille ja lyömäsoittimille sävelletty *Starry Night*. Vuonna 2009 Martland palasi kuorosävellykseen kantaatilla *Darwin and Sea Songs*, joka sävellettiin Paul Hillieriä varten ja jonka kantaesitti Ars Nova Copenhagen Tanskassa vuonna 2012.

Martland oli Etnan musiikkifestivaalin residenssisäveltäjä vuosina 2006–2007. Hän teki myös opetustyötä ja osallistui koulujen musiikkihankkeisiin. Hän kuoli 58-vuotiaana sydäninfarktiin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Steve Martland obituary The Guardian, viitattu 30.7.2021


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Latvia
* Tšekki
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC

 |

 |
**Skansen Kronan** on linnake Hagan kaupunginosassa Göteborgissa, Ruotsissa.[1]

Skansen Kronan rakennettiin 1600-luvun loppupuolella Erik Dahlbergin suunnitelmien mukaan ja otettiin käyttöön vuonna 1698 varustettuna 23 tykillä.
Linnakkeen 4–5 metriä paksut seinät on tehty graniitista, gneissistä ja diabaasista. Skansen Kronania vastaan ei koskaan hyökätty eikä kanuunoita koskaan käytetty.[2]
Linnoitus ja sen kaksoiskappale, Skansen Lejonet, rakennettiin osana Göteborgin puolustusta Tanskan etelästä tulevan hyökkäyksen varalle, samoin kuten Älvsborgin linnoitus.

Linnoitus, joka alun perin rakennettiin kaupungin muurien ulkopuolelle, sijoittuu nykyään Göteborgin kaupunkikeskustassa Hagan kaupunginosaan. Sitä käytettiin sotilasmuseona 2004 saakka. Nykyään Skansen Kronania käytetään konferensseissa ja yksityistilaisuuksissa.

Lähteet
-------

1. ↑  *Skansen Kronan history* (Skansen Kronan AB)
2. ↑  *Skansen Kronan – vägledning genom militärhistoriska samlingarna* (1978) (Henrik Warfvinge, Göteborgs historiska museum)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Skansen Kronan** Wikimedia Commonsissa
**Skapsaioi** (m.kreik. Σκαψαῖοι) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Traakiassa, nykyisellä Chalkidikín niemimaalla Kreikassa. Sen tarkkaa sijaintia ei tunneta, ei edes sitä, sijaitsiko se antiikin aikana Khalkidikeksi kutsutulla alueella vai muulla alueella Khalkidikesta nimensä saaneella nykyisellä Chalkidikín niemimaalla.

Skapsaioin historiasta ei tiedetä juuri mitään. Kaupunki on luetteloitu nykytutkimuksessa polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi sillä perusteella, että monet seikat tukevat tällaista tulkintaa, vaikka sitä ei suoraan kutsutakaan polikseksi missään antiikin aikaisessa lähteessä. Tulkinta perustuu siihen, että klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Skapsaioi kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja esiintyy liiton verotusluetteloissa useita kertoja vuosina 452/451–415/414 eaa. Lisäksi kaupunki löi omaa pronssirahaa 300-luvulta eaa. lähtien.

Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä *Skafsaios* (Σκαφσαῖος) ja *Skapsaios* (Σκαψαῖος). Kaupungin nimi ei esiinny sellaisenaan antiikin aikaisissa lähteissä, vaan on johdettu tutkimuksessa etnonyymistä.

Joskus Skapsaioi on tulkittu nimen perusteella samaksi kaupungiksi kuin Kampsa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Hansen, Mogens Herman & Nielsen, Thomas Heine: "577. Kampsa; 608. (Skapsaioi)", *An Inventory of Archaic and Classical Poleis*. An Investigation Conducted by The Copenhagen Polis Centre for the Danish National Research Foundation. Oxford: Oxford University Press, 2004. ISBN 0-19-814099-1.
2. ↑  Hansen, Mogens Herman: Index of characteristics that indicate polis status of 541 communities not explicitly called polis in Archaic and/or Classical sources Copenhagen Polis Centre.  Arkistoitu 24.7.2011. Viitattu 4.10.2021.
**IKI** on suomalainen kiuasmerkki, jota valmistetaan sekä puu- että sähkölämmitteisinä malleina. Kiuastyypin on kehittänyt insinööri Jouni Kerrman. Puulämmitteisissä kiukaissa on palotilana teräsputkirakenne ja tyypillisesti suuri kivitila. Lisäksi kiukaissa käytetään ilman kiertoa parantavaa verkkovaipparakennetta. Muotoilija Vertti Kivi on suunnittelut neliskanttisen kapean teräspalkin Monolith kiukaan IKI-Kiukaan kanssa.  Kiuastyyppiä valmistaa, myy ja markkinoi helsinkiläinen IKI-Kiuas Oy. Yhtiön toimitusjohtaja -ja pääomistaja on Samuli Kerrman.

Rakenne
-------

Puukiuas on monista kaupallisesti valmistetuista kiukaista rakenteeltaan poikkeava, sillä siinä ei ole lainkaan arinaa tai tuhkaluukkua. Tulipesä on poikkileikkaukseltaan ympyrän muotoinen, jolloin metallin lämpölaajeneminen on tasaista ja rasittaa rakenteita vähemmän kuin kulmikkaissa tulipesissä. Tulipesä on kuuden millimetrin paksuista terästä, eikä siinä ole hitsaussaumoja. Pesään mahtuu yli puolen metrin halot. Kiukaan ulkovaippa on rst-verkkoa, jonka vuoksi vaippa ei kuumene polttavan kuumaksi saunottaessa. Myös sähkökiukaissa käytetään suurta kivimassaa ja verkkorakenteita. Kaikki osat ovat sekä puu- että sähkökiukaissa ruostumatonta terästä.

Käräjöinti mallisuojasta
------------------------

IKI-Kiuas Oy:n valmistama kiuas on ensimmäinen markkinoille tullut verkkovaippainen kiuas. Marraskuussa 2008 Jouni Kerrman haastoi Harvia-, Narvi- ja Mondex-kiuasvalmistajat mallisuojan rikkomuksesta Helsingin käräjäoikeuteen.  Oikeudenkäynnissä muun muassa vertailtiin käräjäsaliin tuotujen kymmenien saunan kiukaiden ulkoasua. Käräjäoikeus hylkäsi syytteet kesäkuussa 2009.

Lähteet
-------

1. ↑  Laitinen, Janne: Iki-kiukaan keksijä jätti bisneksen *Laitinen, Janne*.  12.9.2013. Viitattu 29.7.2021.
2. ↑  Verkkokiukaista patenttiriita.  *Kauppalehti*, 14.11.2008, s. 12.

Aiheesta muualla
----------------

* IKI (kiuasvalmistajan kotisivut) *ikikiukaat.fi*.  2012. JK Roster Oy.  Arkistoitu 25.6.2013. Viitattu 31.10.2012.
* IKI-kiuas Oy (Kiuasvalmistajan kotisivut) *ikikiuas.fi*. IKI-kiuas Oy. Viitattu 27.1.2013.
* Helsingin Sanomat 5.4.2014. Perheen välit rikkonut kiuasriita päättyi "Iki-rauhaan".
* Finnair Cargo (Arkistoitu – Internet Archive)

Sauna

|  |  |
| --- | --- |
| Saunakylpy eri kulttuureissa | 
* Suomalainen sauna
* Banja
* Turkkilainen sauna
* Hikimaja
* Temascal
* Laconicum
* Sentō

 |
| Kiuas | 
* Savusaunan kiuas
* Aitokiuas
* IKI-kiuas
* Läpivirtauskiuas

 |
| Saunominen | 
* Löyly
* Vasta
* Lauteet
* Istuinalunen
* Avantouinti

 |
| Saunarakennus | 
* Historialliset saunatyypit
* Savusauna
* Rantasauna
* Talosauna
* Huoneistosauna
* Kylpyhuonesauna
* Metsäsauna
* Autosauna
* Uunissa saunominen

 |
| Suomalainen sauna |
| Sauna kansanperinteessä | 
* Juhannussauna
* Joulusauna
* Morsiussauna
* Saunatonttu

 |
| Saunakulttuuri | 
* Yleinen sauna
* Tamminiemen saunaseura
* Suomen Saunaseura
* Homosauna
* Täisauna
* Saunomisen maailmanmestaruuskilpailut

 |
| Sauna taiteessa | 
* Sauna – puhtaasti suomalainen
* Saunassa
* Miesten vuoro
* Kelluva sauna

 |
**Giaginskajan piiri** (adygeiksi Джэджэ район, *Džeže raion*, ven. Гиагинский райо́н, *Giaginski raion*) on hallintopiiri Adygeian tasavallan pohjoisosassa Venäjän federaatiossa. Giaginskajan piiri rajoittuu etelässä Maikopin piiriin, lännessä ja koillisessa Adygeian naapurialueeseen Krasnodarin aluepiiriin, pohjoisessa Šovgenovin piiriin ja idässä Košehablskin piiriin. 

Piirin pinta-ala on 790 km² ja se on Adygeian toiseksi suurin piiri. Piirin hallinnollinen keskus on Giaginskajan kylä, joka sijaitsee 35 kilometrin päässä maan pääkaupungista Maikopista. Hallinnollisesti piiri jakaantuu viiteen maaseutupiiriin, jotka ovat Airjumovski, Dondukovski, Giaginskaja, Kelermesski ja Sergievski. Näissä maaseutupiireissä on yhteensä 32 kylää. 

Vuonna 2002 piirin asukasluku oli 33 458. Väestöstä on adygeita 46 prosenttia. Vuonna 2005 väkiluku oli 33 200.

Adygeian piirit ja *kaupunkipiirit*
*Adygeisk* • 
Giaginskaja • 
Košehabl • 
Krasnogvardeiskoje • 
*Maikop* • 
Maikop • 
Šovgenov • 
Tahtamukai • 
Teutšeži
**Assamaka** (myös *Assamakka*) on kylä ja raja-asema Nigerin Agadezin alueen Tchirozérinen departementin Ingallin kunnassa. Se sijaitsee Nigerin ja Algerian rajalla 450 kilometriä Agadezista luoteeseen. Kylässä 365 asukasta (vuonna 2001, väestönlaskenta).

Assamakan kautta kulkee autiomaareitti Algerian In Guezzamista (28 kilometriä) Nigerin Arlitiin (210 kilometriä). Pohjoisessa se jatkuu Algerian Tamanrassetiin ja etelässä Arlitin uraanirekkoja varten päällystettynä maantienä Agadeziin ja Niameyhin. Toinen autiomaareitti kulkee Tigue Dan Tessoumin kautta Ingalliin.

Keskellä Saharaa sijaitseva kylä on saanut alkunsa tuaregien käyttämän kaivon yhteydessä olleesta leiripaikasta. Seudulla asuu myös paimentolaisuutta harjoittavia arabeja. Assamakan eri kansallisuuksiin kuuluvat asukkaat saavat elantonsa rajaliikenteestä ja -kaupasta. Paikkakunta tunnetaan myös Saharan eteläpuolelta Maghrebiin pyrkivien siirtolaisten pysähdyspaikkana.

Lähteet
-------

1. 1 2  Répertoire National des Communes (RENACOM) *stat-niger.org*. Viitattu 6.5.2012. (ranskaksi)
**Otto Ravander** (1843–1914) oli suomalainen Oulussa vaikuttanut merikapteeni, kauppias ja tervaporvari.

Ravanderin isä merikapteeni ja kauppias Isak Ravander kuoli hänen ollessaan kuusivuotias ja hän kasvoikin sitten kauppias S. W. Antmanin hoivissa. Ravander lähti merille nuorena ja suoritti perämiehen ja merikapteenin tutkinnot. Revander oli vuodesta 1866 parkki *Fredenin* kapteenina, mutta pian hän siirtyi laivanvarustajaksi ollen mukana perustamassa *Oulun rannikkohöyrylaiva osakeyhtiötä* 1874.

Ravander sai kauppiaan oikeudet 1879, ja hän perusti sitten sekatavarakaupan Ouluun. Vuonna 1884 Ravander aloitti tervakaupan, ja hän vei Oulusta ulkomaille sekä tervaa että puutavaraa. 1890-luvulle tultaessa Ravander kilpaili jo Kainuun tervamarkkinoilla oululaisten Bergbomin ja Snellmanin kauppahuoneiden kanssa. Hän toimi siellä yhteistyössä veljensä Isak Ravanderin (1846–1913) kanssa, joka oli toiminut puutavaran välittäjänä 1870-luvulta lähtien ja tervakauppiaana vuodesta 1884. Isak Ravander omisti maatiloja Kainuussa, Latokartanon tilan Oulun Äimärautiolla sekä useita Oulun keskustatontteja. Isak Ravander omisti 1910 21 maatilaa, joiden yhteenlaskettu pinta-ala oli 10 519 hehtaaria. Hän myi maaomaisuutensa 1912 vastaperustetulle Ab Uleå Oy:lle. Otto Ravander puolestaan omisti 1915 18 maatilaa, joiden yhteenlaskettu pinta-ala oli 5 883 hehtaaria.

Ravander oli Oulun kaupunginvaltuutettuna 1890–1909, ja hän toimi myös Ison-Britannian ja Tanskan varakonsulina.

Otto Ravanderin kuoltua hänen liikkeensä toimintaa jatkoi omissa nimissään Wiljo Byström.

Lähteet
-------

* Tervaporvareiden aikaan-verkkonäyttely: Merikapteeni ja tervaporvari Otto Ravander (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset Muokkaa Wikidatassa | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Asproválta** (kreik. Ασπροβάλτα) on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Vólvin kuntaan, Thessalonikin alueyksikköön ja Keski-Makedonian alueeseen. Se muodostaa oman kaupunkiyhdyskuntansa (Δημοτική Κοινότητα Ασπροβάλτας, *Dimotikí Koinótita Asprováltas*). Kaupungin väkiluku on 2 838 (vuonna 2011).

Rantaa Asprováltassa.
Asprováltan pieni kaupunki sijaitsee Strymonikóslahden rannalla Chalkidikín niemen juuren itärannikolla noin 80 kilometriä itään Thessalonikista ja saman verran länteen Kaválasta. Rannikolla heti sen eteläpuolella sijaitsee Néa Vrasnán kaupunki. Kaupungin pääkirkko on omistettu Pyhälle Georgiokselle (Pyhä Yrjö, *Ágios Geórgios*).

Aiemmin kaupunki kuului Ágios Geórgioksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Vólvin kunnan Ágios Geórgioksen kunnallisyksikköön.

Lähteet
-------

1. 1 2  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. ↑  Asprovalta *Feel Greece*. Viitattu 1.9.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Asproválta** Wikimedia Commonsissa
Khaonia ja muut antiikin Epeiroksen alueet kartalla.
**Khaonia** (m.kreik. Χαονία, myös *Khaon*, Χάων, *Khaōn*, lat. *Chaonia*) oli antiikin aikainen alue Epeiroksen maakunnassa nykyisen Albanian eteläosassa.

Maantiede
---------

Khaonia käsitti Epeiroksen luoteisen rannikkoalueen Korkyran (nyk. Korfu) saarta vastapäätä. Nykyisin alue on Albanian eteläisintä osaa, kun taas antiikin aikana se oli Epeiroksen luoteisinta osaa. Khaonian koillispuolella sijaitsi atintanien heimon alue ja itä- ja kaakkoispuolella Thesprotia. Alueen tärkein kaupunki oli Foinike.

### Polikset ja muut kaupungit

Khaonian polikset eli kaupunkivaltiot olivat:

* Buthroton
* Fanote
* Foinike

Muita kaupunkeja tai asutuksia olivat muun muassa:

 
* Antigoneia
* Kestria eli Ilion
* Khimaira
* Helikranon
* Onkhesmos
* Palaiste

Historia
--------

Khaoniaa asutti khaonien (*Khaones*, Χάονες) heimo, joka oli yksi Epeiroksen kolmesta tärkeimmästä heimosta molossien ja thesprotien ohella. Seudun vanhimmiksi asukkaiksi mainitaan antiikin lähteissä kuitenkin pelasgit. Khaonit yhdistettiin khonien heimoon, joka asutti eteläistä Italiaa meren toiselle puolella.

Khaonien sanotaan olleen koko Epeiroksen vahvin heimo peloponnesolaissodan aikaan 400-luvun eaa. lopulla, ennen kuin johtoasema siirtyi molosseille. Heimolla oli alun perin oma kuningas. Thukydideen mukaan kuninkuus oli lakkautettu peloponnesolaissodan aikaan tultaessa. Tuolloin hallintomuoto oli aristokraattinen, ja heimon johtajat valittiin aina vuosittain tietystä suvusta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Hansen, Mogens Herman & Nielsen, Thomas Heine: *An Inventory of Archaic and Classical Poleis*, s. 338–350. An Investigation Conducted by The Copenhagen Polis Centre for the Danish National Research Foundation. Oxford: Oxford University Press, 2004. ISBN 0-19-814099-1.
2. 1 2 3 4 5  Smith, William: "Epeirus", *Dictionary of Greek and Roman Geography*. Boston: Little, Brown and Company, 1854. Teoksen verkkoversio.
3. ↑  Thukydides: *Peloponnesolaissota* 2.80.
**Salon Seudun Sanomat** (lyh. **SSS**) on Salossa ilmestyvä poliittisesti sitoutumaton seitsenpäiväinen sanomalehti. Se ilmestyy myös digitaalisena. Lehteä kustantaa TS-Yhtymään kuuluva Salon Seudun Sanomat Oy. 

Salon Seudun Sanomat Oy kustantaa paikallislehtiä, joihin kuuluu *Paikallislehti Somero*. Peimarin Kustannus Oy:n kautta se julkaisee *Kunnallislehteä* ja omistamansa Kaarinan Lehti Oy:n kautta *Kaarina-lehteä*. Kaarinan Lehti on jo aiemmin kuulunut julkaisijansa Priimus Groupin kautta osittain TS-Yhtymään.

Lehti omistaa myös lehdet painavan kirjapainon, joka on nimeltään Salon Lehtitehdas. Lehtikonserniin kuuluvat lisäksi tytäryhtiöt Salon Alueradio Oy, jolla on radiokanavat Radio Melodia 88,2 (ent. Radio 88,2) ja Auran Aallot Salo (ent. Rogmo FM ) sekä Uudenkaupungin Sanomat Oy. 

*Salon Seudun Sanomien* painohallin katto paloi 17. kesäkuuta 2007 pahasti 500 m²:n alalta laitehuoneesta lähteneestä palosta. Lehden painamiseen ei tullut katkoksia, sillä lehti painettiin varapainoissa.

Historia
--------

Lehti ilmestyi vuosina nimellä Salon Seudun Kunnallislehti 1919–1943 ja 1. toukokuuta 1945 alkaen nykyisellä nimellä Salon Seudun Sanomat.

Lähteet
-------

1. ↑  Mediakortti, (Arkistoitu – Internet Archive) Salon Seudun Sanomat, viitattu 7.5.2018
2. ↑  Tutustu yrityksiimme, TS-yhtymä, viitattu 7.5.2018
3. ↑  Salon Seudun Sanomat osti Kunnallislehden ja Kaarina-lehden luettu 29.12.2009
4. ↑  Salon Seudun Kunnallislehti,[vanhentunut linkki] Fennica, Kansalliskirjasto, viitattu 7.5.2018
5. ↑  Salon Seudun Sanomat,[vanhentunut linkki] Fennica, Kansalliskirjasto, viitattu 7.5.2018

Aiheesta muualla
----------------

* Salon Seudun Sanomat
Evävakain ja sen takana näkyvä palleköli.
**Evävakain** on merenkäynnissä laivan pitkittäisakselin ympäri tapahtuvaa kulmaliikettä eli *keinuntaa* vaimentava, siipeä muistuttava uloke laivan pohjassa. Evävakaimet kiinnittyvät laivaan akselin välityksellä, jotta evän ja veden kohtaamiskulmaa säätävä tietokone voi käännellä evää keinunnan tahdissa. Evä synnyttää voiman, joka on vastakkaissuuntainen laivan keinumissuunnalle, jotta keinunta vaimenisi. Yleisimmin niitä käytetään matkustaja- ja sotalaivoissa matkustusmukavuuden lisäämiseen.

Toimintaperiaate
----------------

Toimintaperiaatteeltaan lentokoneen siipeä muistuttava, mutta vedessä liikkuva evä, jonka toiminta edellyttää aluksen liikettä eteenpäin. Käytännössä nopeutta on oltava vähintään n. 3 solmua, mutta toiminnan miniminopeus riippuu alustyypistä. Evän synnyttämä keinuntaa vaimentava voima on hydrodynaamisen nostevoiman ja vastusvoiman resultantti. Voiman suuruus riippuu keinunnan kulmanopeudesta, evän kohtauskulmasta veteen nähden ja laivan nopeudesta.

Halpaan palleköliin verrattuna evävakain on kallis, sillä se tarvitsee monimutkaisen ohjausjärjestelmän, joka säätää evän kohtaamiskulmaa. Evän kääntymistä ohjaava tietokone saa tiedon laivan keinunnasta pyörivän hyrrän, gyroskoopin avulla. Tavallisesti mitataan keinunnan kulman suuruutta, kulmanopeutta ja kulmanopeuden hidastumista tai kiihtymistä. Lisäksi tietokone tarvitsee tiedon laivan nopeudesta ja evävakaimen asennosta. Myös evään asennettuja venymäliuska-antureita saatetaan käyttää mittaamaan evään kohdistuvia voimia. Tietokone ohjaa evää kääntävää hydraulijärjestelmää yleensä niin, että evä kääntyy ääriasennosta toiseen alle kahdessa sekunnissa.

Sijoittelu
----------

Evävakaimet sijoitetaan pallekölien tavoin sivusuunnassa mahdollisimman kauas laivan painopisteestä, mikä käytännössä tarkoittaa niiden sijaitsevan palteen kohdalla laivan molemmilla sivuilla. Niitä on yksi tai kaksi, joskus kolme paria laivan pituussuuntaisen keskikohdan lähistöllä.

Koska evävakaimet ulottuvat laivan laitaa leveämmälle ja joskus myös perustason alapuolelle, ne rakennetaan sisäänvedettäviksi. Näin vältetään vauriot laituriin kiinnityttäessä ja jäissä ajettaessa. Yleensäkin evät ovat sisäänvedettyinä aina kun niitä ei tarvita, sillä ne lisäävät laivan vastusta.

Materiaali
----------

Evävakaimet valmistetaan komposiittimateriaaleista tai 6–9 millimetrin teräslevystä vesitiiviiksi ja ne pinnoitetaan korroosion estämiseksi. Niissä saattaa olla myös täytteenä polyuretaanisolumuovia estämässä veden sisäänpääsyä.

Lähteet
-------

* Edward V. Lewis (editor) (1989): Principles of naval architecture, volume III, ISBN 0-939773-02-3
* A R J M Lloyd (1998): Seakeeping. Ship behaviour in rough weather, ISBN 0-9532634-0-1
* Jerzy Matusiak (1996): Laivan kelluvuus ja vakavuus. Otatieto 557, ISBN 951-672-236-9
* Nina Morgan (editor) (1990): Marine technology reference book, ISBN 0-408-02784-3
* Robert Taggart (editor) (1980): Ship design and construction, ISBN 0-9603048-0-0

Aiheesta muualla
----------------

* Kuva  (Arkistoitu – Internet Archive)
Dalmane 15mg -kapseleita
**Fluratsepaami** on bentsodiatsepiinijohdannainen lääkeaine. Sillä on ahdistusta poistava, kouristuksia estävä, sedatiivinen ja lihaksia relaksoiva vaikutus. Aineen aktiivisella metaboliitilla on pitkä eliminaation puoliintumisaika, ja tämän pitoisuuksia voi esiintyä veressä päiviä.

Fluratsepaamia myydään *Dalmane* ja *Dalmadorm* -nimisinä lääkevalmisteina.

Fluratsepaami patentoitiin vuonna 1963, ja se tuli Yhdysvalloissa markkinoille vuonna 1970.

Fluratsepaamia käytetään lievästä keskivaikeaan unettomuuteen. Sitä voidaan käyttää, jos vaivaan liittyy nukahtamisvaikeuksia, heräilyä kesken unen tai unimäärä jää lyhyeksi.

Aine on pitkävaikutteinen, ja sitä käytetään myös potilailla joilla on vaikeuksia pysyä unessa yön aikana. Bentsodiatsepiineja, kuten muitakin keskushermostoon vaikuttavia unilääkkeitä (esimerkiksi barbituraatit) tulisi käyttää ainoastaan tilapäisesti, ei säännöllisesti. Kyseisten lääkkeiden pitkäaikaiseen käyttöön liittyy voimakas riippuvuusriski, ja lopetettaessa lääkitys, unettomuus saattaa huomattavasti pahentua.

Haittavaikutukset
-----------------

Fluratsepaamin yleisiin haittavaikutuksiin kuuluu sekavuus, uneliaisuus, harkintakyvyn heikkeminen ja ataksia. Fluratsepaamia, kuten muitakin bentsodiatsepiineja, voidaan käyttää myös väärin humaltumistarkoituksessa. Lääkettä ei tulisi missään tapauksessa käyttää yhdessä alkoholin tai muiden keskushermostoon vaikuttavien aineiden kanssa. Tämä saattaa johtaa helposti voimakkaaseen lääkeriippuvuuteen, ja niiden sekakäyttö voi myös olla hengenvaarallista. 

Fluratsepaamia tulisikin käyttää ainoastaan lääkärin määräämän annostuksen puitteissa, ja on suositeltavaa ottaa lääke juuri ennen nukkumaanmenoa. Lääkettä käyttäneet potilaat saattavat myös aamulla herätessään tuntea olonsa tokkuraiseksi.

Fluratsepaamin raskauskategoria on X, joka tarkoittaa käytännössä sitä että kyseistä lääkettä ei saa käyttää raskauden aikana missään tapauksessa.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑   (2005) "B", *A Historical Dictionary of Psychiatry*. Oxford University Press. ISBN 978-0-19-029201-0.

Aiheesta muualla
----------------

* PubChem: Flurazepam (englanniksi)
* DrugBank: Flurazepam (englanniksi)
* Human Metabolome Database (HMDB): Flurazepam (englanniksi)
* Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Flurazepam (englanniksi)
* Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Flurazepam (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Flurazepam
Päärakennuksen pihan suihkulähde.
**Moskovan teknillinen valtionyliopisto** (ven. Моско́вский госуда́рственный техни́ческий университе́т и́мени Н. Э. Ба́умана, МГТУ и́мени Н. Э. Ба́умана, *Moskovski gosudarstvennyi tehnitšeski universitet imeni N. E. Baumana, MGTU imeni N. E. Baumana*) on venäläinen teknillinen valtionyliopisto, joka tunnetaan myös nimellä Bauman-instituutti.

Historia
--------

Yliopiston perusti vuonna 1830 nimellä "Keisarillinen ammattikoulu" (Ремесленное училище eli Remeslennoe Uchilische) keisari Nikolai I. Vuonna 1868 se nimettiin uudelleen, ja nimeksi tuli Keisarillinen Moskovan teknillinen koulu. Vuoden 1917 lokakuun vallankumouksen jälkeen se sai nimen *Moskovan ylin teknillinen koulu*. Vuonna 1930 yliopistosta irrotettiin useita uusia tutkimusinstituutteja, joista tuli itsenäisiä tutkimuslaitoksia. Tällaisiin kuului muun muassa aerodynamiikan tutkimuslaitos TsAGI. Yliopisto sai 1900-luvun alun kommunistin Nikolai Baumanin mukaan uuden nimen *Baumanin Moskovan mekaaninen ja koneenrakennuksen instituutti*. Moskovan ylin teknillinen koulu -nimi tuli uudestaan käyttöön vuonna 1943. Tämä yliopisto tunnettiin Bauman-nimellä muun muassa 1950- ja 1960-lukujen avaruuskilvan aikaan. Viimeisin nimikorjaus tehtiin vuonna 1989.

Koulun rehtorina toimii I. B. Fjodorov. Opetushenkilökuntaa yliopistolla on 3 500 henkilöä. Yliopistossa on 18 000 perustutkinto-opiskelijaa ja 1 000 jatko-opiskelijaa.

Osastot
-------

* Radioelektroniikka ja laserteknologia
* Perustieteet
* Koneenrakennus
* Erikoiskoneet
* Voimalaitteet
* Robotiikka ja automaatio
* Tietotekniikka ja säätötekniikka
* Biolääketiede
* Sosiaaliset ja ihmistieteet
* Liiketaloustiede ja johtaminen

### Erikoisosastot

* Radiotekniikka
* Raketti- ja avaruustekniikka
* Optoelektroniikka
* Laiterakennus
* Ilmailu- ja avaruustekniikka

Kuuluisia opettajia ja opiskelijoita
------------------------------------

* Sergei Afanasjev
* Sergei Koroljov
* Semjon Lavotškin
* Sergei Lebedev
* Aleksandr Mikulin
* Vladimir Petljakov
* Nikolai Pilugin
* Pavel Suhoi
* Vladimir Šuhov
* Pafnuti Tšebyšov
* Vladimir Tšelomei
* Andrei Tupolev
* Sergei Vavilov
* Nikolai Žukovski

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Moskovan teknillinen valtionyliopisto**.
* Yliopisto sivusto
* Yliopiston opiskelijoiden sivusto
* Yliopiston opiskelijoiden toinen sivusto
* Baumanin historia (venäjäksi)
**Pehr (Pekka) Gustaf Emil Charpentier** (2. maaliskuuta 1931 Helsinki – 5. heinäkuuta 2011 Tampere) oli suomalainen psykologi ja Tampereen yliopiston ryhmätyön lehtori.

Charpentier opiskeli isoisänsä Axel Charpentierin esimerkin mukaan ensin oikeustiedettä mutta siirtyi sitten opiskelemaan psykologiaa ja valmistui 1957. Hän toimi ryhmätyön opetuksen kehittäjänä Tampereen yliopistossa, jonka lehtorin virasta hän jäi eläkkeelle 1994. Hän oli 1970-luvun alussa perustamassa myös Ryhmätyö ry:tä ja toimi siinä kouluttajana. 1980-luvun lopulla hän perusti Ihmissuhdetyö ry:n ja Tampereen ryhmätyö- ja terapiakeskuksen. Hän työskenteli televisiossa ja kirjoitti lehtiin. Koettuaan ilmestyksen hän keskittyi vuodesta 1997 uskonasioihin, vaikka oli aiemmin ollut ateisti. Muun muassa tästä hän kertoo teoksessaan *Kohtaaminen* (2002).

Teokset
-------

* *Ryhmätyön perusteet*. 4. p. Ihmissuhdeopisto, 1979. ISBN 951-99022-4-4 (1. p. 1973 omakustanteena.)
* *Tilanvaihdossa vapaus*. Suhdeterapia, 1988.
* *Kohtaaminen*. Piskoy, 2002. ISBN 951-98953-0-2

Lähteet
-------

1. 1 2  Kangasniemi, Tapio: Pehr Charpentierin muistokirjoitus *Helsingin Sanomissa*.
2. ↑  Antti Eskolan haastattelu. Cafe olohuone.*lähde tarkemmin?*
3. ↑  Kirjaseuranta.fi.[vanhentunut linkki] Viitattu 24.7.2011
**Henrik Theodor Tallqvist** (21. toukokuuta 1839 Eura – 16. toukokuuta 1912 Helsingin maalaiskunta) oli suomalainen insinööri, rautateiden rakentaja ja moninkertainen valtiopäivämies.

Tallqvist toimi yli-insinöörinä rautateillä vuosina 1881–1888 ja tie- ja vesirakennushallituksessa 1888–1893. Hän loi perustan Suomen rataverkon kehittymiselle ja suunnitteli ja rakennutti Pohjanmaan, Savon, Karjalan ja Porin radat. Lisäksi hän teki 1859 Inkeriin runonkeräysmatkan, josta hän julkaisi matkakertomuksen (*Suomi*, 1860). Helsingissä hän osallistui useisiin suurhankkeisiin, kuten Sörnäisten satamaradan ja Hietalahden telakan toteuttamiseen sekä Katajanokan kaavoittamiseen suursatamaksi. 1870-luvulla Tallqvist tutki rautatietekniikkaa useissa Euroopan maissa. Hän oli aikanaan poikkeuksellisen kokenut satama- ja rautatie-insinööri.

Tallqvist oli porvarissäädyssä Helsingin edustaja valtiopäivillä 1885 ja 1900, Kotkan 1888, Savonlinnan 1891, Uudenkaarlepyyn 1894 sekä Uudenkaupungin 1897 ja 1899.

Tallqvistin vanhemmat olivat kirkkoherra Henrik Tallqvist ja Antoinette Lovisa Gustafva Stjernvall ja puoliso vuodesta 1869 Emilia Charlotta Palander (k. 1922). Tallqvist tuli ylioppilaaksi 1858 ja valmistui insinööriksi 1862. Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen Tallqvist oli kahteen otteeseen. Hänet aateloitiin 1892, mutta ei introdusoitu.

Theodor Tallqvistin poikia olivat matemaatikko ja fyysikko Hjalmar Tallqvist ja lääkäri Theodor Tallqvist.

Lähteet
-------

1. ↑  Tallqvist, Theodor hakuteoksessa *Uppslagsverket Finland* (2012). (ruotsiksi)
2. ↑  *Otavan Iso tietosanakirja*, osa 8, p. 1036. Otava 1966.
3. ↑  Kervanto Nevanlinna, Anja: *Kadonneen kaupungin jäljillä: Teollisuusyhteiskunnan muutoksia Helsingin historiallisessa ytimessä*, s. 72. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2002.
4. ↑  Sigurd Nordenstreng: *Porvarissäädyn historia Suomen valtiopäivillä 1809–1906: Osa V*, s. 340–342. Helsinki: Otava, 1921.
5. ↑  Kuka kukin oli Viitattu 14.11.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Hanski, Jari: / Tallqvist, Theodor (1839–1912). *Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen)*. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Uppslagsverket Finland
* Biografiasampo
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
**Trond Nymark** (s. 28. joulukuuta 1976 Bergen, Norja) on norjalainen kävelijä.

Nymark sijoittui viidenneksi Münchenin 2002 EM-kilpailujen 50 kilometrin kävelyssä ajalla 3.50.16. Pariisin MM-kilpailuissa 2003 hän oli samalla matkalla kahdeksas ajalla 3.46.14 ja Ateenan olympialaisissa 2004 kolmastoista.

Nymark sijoittui Helsingin 2005 MM-kilpailuissa 50 kilometrin kävelyssä neljänneksi. Hän teki Norjan ennätyksen 3.44.04, mutta jäi pronssimitalista yli kahden minuutin päähän. Kävelyn maailmancupissa A Coruñassa 2006 hän oli toinen, ja teki jälleen Norjan ennätyksen, 3.41.40. Göteborgin EM-kilpailuissa 2006 hän oli 50 kilometrillä neljäs ja Osakan MM-kilpailuissa 2007 kahdeksas. Kävelyn Euroopan cupissa Leamington Spassa 2007 hän sijoittui 50 kilometrillä toiseksi ajalla 3.41.31.

Nymark sijoittui Tšeboksaryn kävelyn maailmancupissa 2008 50 kilometrillä kolmanneksi, mutta keskeytti Pekingin olympialaisissa. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän sijoittui alun perin toiseksi Norjan ennätysajalla 3.41.16. Alkuperäinen voittaja Sergei Kirdjapkin kuitenkin hylättiin dopingin takia vuonna 2016 ja Nymark nousi jälkikäteen maailmanmestariksi. Barcelonan EM-kisoissa 2010 Nymark keskeytti. Daegun MM-kisoissa 2011 hän oli kuudestoista ja Lontoon olympialaisissa 2012 kahdeksastoista.

Nymarkin ennätys 20 kilometrin kävelyssä on 1.22.56 vuodelta 2002.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Trond Nymark Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi) Viitattu 6.7.2016.
2. ↑  50 Kilometres Race Walk - M Final *iaaf.org*.  12.8.2005. Viitattu 6.9.2009. (englanniksi)
3. ↑  50 Kilometres Race Walk - M Final *iaaf.org*.  14.5.2006. Viitattu 6.9.2009. (englanniksi)
4. ↑  EUROPEAN CUP RACE WALKING ROYAL LEAMINGTON SPA 2007 Mens 50Km *walk-leamington2007.org*.  Arkistoitu 13.8.2007. Viitattu 6.9.2009. (englanniksi)
5. ↑  50 Kilometres Race Walk - M Final *iaaf.org*.  22.8.2008. Viitattu 6.9.2009. (englanniksi)
6. ↑  50 Kilometres Race Walk men – 12th IAAF World Championships in Athletics (Miesten 50 kilometrin kävelyn tulokset) *iaaf.org*. IAAF. Viitattu 6.7.2016. (englanniksi)
7. ↑  Global Championship Results affected by the 24 March 2016 CAS decision (pdf) IAAF. Viitattu 6.7.2016. (englanniksi)
8. ↑  Barcelona 2010: 50 km Walk Men Final *European Athletics*.  (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Ruuponsaari** oli Rantasipi-ketjun ensimmäinen hotelli ja se sijaitsi Viitasaarella samannimisessä saaressa. Soliskylän kylässä sijainnut hotelli purettiin vuonna 2013.

Ruuponsaari valmistui vuonna 1966. 1970-luvulla majoituskapasiteettia kasvatettiin mökeillä, parhaimmillaan Ruuponsaaressa oli yösija 212 hengelle. Matkailu tyrehtyi kuitenkin 1970-luvun puolivälissä öljykriisiin, joten sesonkien välissä hotelli oli suljettuna. Matkailijoita koetettiinkin houkutella liikunnallisilla aktiviteeteilla, erityisesti talviliikunnalla kuten maastohiihdolla. Siitä huolimatta Ruuponsaari siirtyi vuonna 1982 Viitasaaren Rantaloma Oy:lle, joka jatkoi toimintaa vuoteen 1986 saakka.

Vuonna 1987 toiminnan aloitti Ruupon Lomat Oy, joka oli oululaisten liikemiesten yhtiö. Kiinteistöön tehtiin täydellinen muodonmuutos, mutta viisivuotisjuhlien jälkeen yhtiö päätyi konkurssiin syksyllä 1992.

Pakkohuutokaupasta Ruuponsaaren ostanut Säästöpankki vuokrasi tilat Loma-Ruuppo-yhtiölle, joka päätyi konkurssiin syksyllä 1994. Kesällä 1995 toimintansa aloitti Kekri-hotelli. Kristillisessä hengessä toimineessa hotellissa majoitushinnat olivat halvat ja alkoholia ei tarjoiltu. Syksyllä 1996 omistajina olivat hetken ruotsalaiset liikemiehet. 

Vuonna 1998 Ruuponsaari siirtyi Viitapuu-yrittäjien Paanasten omistaman yhtiön haltuun. 2000-luvun alussa alueelle suunniteltiin golfkenttää. Kesällä 2013 hotellissa oli vesivahinko, jonka seurauksena Panvest Oy päätti rakennuksen purkamisesta 15. elokuuta 2013.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Siippainen, Aapo: Pyristelyn päätös.  *Viitasaaren Seutu*, 5.9.2013.  Maakunnan Sanomat Oy.
2. ↑  Perinteikäs hotelli Ruuponsaari revitään maan tasalle *Yle Uutiset*. Viitattu 2.11.2016.
**Ruumiinmullat** oli Ylä-Lapissa Kautokeinon, Enontekiön ja Kaaresuvannon alueella tunnettu kansanuskomus, joka liittyi taloudellisen menestyksen saavuttamiseen. Rikastumista toivova henkilö teki sopimuksen paholaisen kanssa ja keräsi sitten hautausmaalta salaa multaa, jota hän sitten tarjoili muille viinaan tai kahviin sekoitettuna. Ruumiinmultia sai antaa vain sellaisille, jotka eivät ole ruumiinmultien antajan vihamiehiä. 

Ruumiinmultia kahvin tai viinan mukana juonut henkilö kuoli tai ainakin tuli pysyvästi tai tilapäisesti mielisairaaksi. Ruumiinmultien antaja taas menestyi taloudellisesti hyvin, niin kauan kuin hän pystyi pitämään paholaisen kanssa tekemänsä sopimuksen, ja antamaan multia aina uusille uhreille säännöllisin väliajoin (yleensä 3 kuukautta). Jos tämä ehto ei täyttynyt, paholainen vei ruumiinmultien antajan oman hengen tai teki hänet mielisairaaksi.

Erityisesti Norjan Kautokeinoa pidettiin vielä 1940- ja 1950-luvullakin tämän uskomuksen pääpaikkana.

Katso myös
----------

* Neuriini

Lähteet
-------

* Väinö J. Oinonen: Lapin yliperällä. Otava 1964
* Pekka Kemppaisen matkapäiväkirja 10.8.2003
* Urho Kekkonen: Lapinhäissä Karesuannossa 1952[vanhentunut linkki]

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Saamelainen muinaisusko |
| --- |
|  |
| Kosmologia ja myyttiset paikat | 
* Áiligas
* Bassi
* Jábmiidáibmu
* Pohjannaula
* Saivo
* Taivaankansi
* Verisurman saaneiden vainajala

 |
|  |
| Jumalat ja haltijat | 
* Beaivi
* Biegga-almmái
* Jábmiidáhkka
* Radien
* Tiermes

 |
|  |
| Sieluolennot | 
* Eahpáraš
* Ovdasaš
* Sielu

 |
|  |
| Taikuus | 
* Lapinnoita
* Muodonmuuttaja
* Noitarumpu
* Ruumiinmullat
* Šamaani
* Transsi

 |
|  |
| Esineet ja paikat | 
* Boaššu
* Kota
* Noidannuoli
* Onnenhattu
* Seita
* Ukko
* Vesisäihky
* Voimavyö

 |
|  |
| Runous ja Laulu | 
* Joiku
* Leuʹdd
* Vainolaistarina

 |
|  |
| Hahmot | 

|  |  |
| --- | --- |
| Henkilöt | 
* Ikämieli

 |
|  |
| Yliluonnolliset olennot | 
* Deattán
* Maahinen
* Myanndash
* Ruto
* Staalo
* Vuokko

 |

 |

 |
Uniden 780XLT -skanneriradio.
**Skanneriradio** (engl. *radio scanner*) on radiovastaanotin, jonka ominaisuuksiin kuuluu radiokanavien nopea "skannaus" eli eri taajuuksien nopea automaattinen selaus ja kuuntelu. Skanneriradion vastaanottoalue kattaa usein yleisradiolähetysalueiden lisäksi myös monia muita radiokanavia, esimerkiksi lentoliikenteen, satelliittien, raideliikenteen, television, puolustusvoimien tai radioamatöörien sekä meriliikenteen käyttämiä radiotaajuuksia. 

Tavallisesti skanneriradioon liitettävällä skanneriharrastuksella tarkoitetaan nimenomaan ns. hyötyliikenneasemien kuuntelemista. 

Skanneriradio
Malleiltaan skanneriradioita on olemassa kädessä pidettäviä (engl. *handheld*) ja pöytämalleja (engl. *table top*). Tavallisten skanneriradioiden vastaanottamat lähetetyypit (AM,FM, WFM) ovat usein rajallisempia kuin liikennevastaanottimien (AM, SSB, FM, CW). Näin ollen suuresta asemienhakunopeudestaan huolimatta ne ovat DX-kuunteluun, radioamatööriaseman apuvastaanottimeksi ja yleiseen lyhytaaltokuunteluun rajoittuneempia laitteita kuin liikennevastaanottimet. Joissain uusimmissa skannereissa, jopa käsiskannereissa voi olla liikennevastaanottimienkin tyypillisesti vastaanottamia radiolähetetyyppejä.

Sdrsharp-niminen ilmainen SDR-ohjelma
Joissain tietokoneisiin kytkettävissä skanneriradioissa (esimerkiksi ICOM PCR-1000) voivat olla liikennevastaanottimen monipuoliset lähetteiden vastaanottomahdollisuudet yhdistettynä skannerin nopeaan taajuusselaukseen. Näitä tietokoneohjattuja vastaanottimia (engl. *PC Controlled Receiver*) voidaan kotitietokoneen lisäksi ohjata esimerkiksi autossa kannettavan tietokoneen avulla. Nykyään on olemassa myös täysin tietokonepohjaisia SDR-vastaanottimia, joissa signaalin käsittely tapahtuu tietokoneella. Tämä mahdollistaa perinteisissä vastaanottimissa kalliit lisätoiminnot, kuten suodattimet, kaistanleveyden säädöt ja vastaavat tietokoneen käsiteltäväksi, joten halvimmallakin SDR-vastaanottimella voi käyttää näitä toimintoja. SDR-vastaanottimet saavuttivat suuren suosion skanneriharrastajien keskuudessa, kun harrastajat huomasivat, että edullinen RTL-piiriin perustuva digi-tv-tikku toimikin SDR-vastaanottimena, kun tietokoneelle asensi sopivat ajurit ja SDR-ohjelman. Nykyään kyseistä RTL-piiriin pohjautuvaa digi-tv-tikkua kutsutaankin nimellä RTL-SDR ja sen käytöstä on tehty useita internet-sivustoja ja kirjoitettu kirja.

Skannereissa käytetään useimmiten ympärisäteileviä vertikaali- tai maatasoantenneja (puhekielessä "piiska-antenni"), jotka vastaanottavat radiosignaaleja yhtä hyvin kaikista suunnista.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Skanneriradio**.
* Suomen taajuuslista 2000 - skanneriharrastajien havaintoja eri taajuuksilla
* Taajuuslista 3.0 - Skanneri.info
* Global Frequency Database (Arkistoitu – Internet Archive)
* RTL-SDR
**Marcel Pérès** (s. 15. heinäkuuta 1956 Oran, Algeria) on ranskalainen urkuri, tenori, kuoronjohtaja, säveltäjä ja musikologi.

Pérès vietti lapsuutensa Nizzassa ja opiskeli urkujensoittoa sekä sävellystä Nizzan aluekonservatoriossa. Hän jatkoi opintojaan Englannin Royal School of Church Musicissa ja Kanadan Studio de musique ancienne de Montréalissa. Palattuaan Ranskaan vuonna 1979 Pérès erikoistui keskiajan musiikkiin. Vuonna 1982 hän perusti Ensemble Organum -kokoonpanon ja vuonna 1984 Royaumontin apottiluostarissa Keskiajan musiikin tulkinnan eurooppalaisen tutkimuskeskuksen (CERIMM), jota johti vuoteen 1999. Ensemble Organum on hyödyntänyt esiintymisessään keskuksen tekemän tutkimuksen tuottamia tuloksia. Vuonna 2001 Pérès perusti Moissacissa Vanhan musiikin kiertävän tutkimuskeskuksen (CIRMA).

Vuonna 2013 – Notre Damen 850-vuotisjuhlavuonna – siunattiin käyttöön sen Marcel-kello, joka rakennettiin vuonna 2012 ja nimettiin Pérèsin mukaan. Vuonna 1996 Pérès sai Ordre des Arts et des Lettres'n ritarin ja vuonna 2013 upseerin arvon. Useat Pérèsin kymmenistä levytyksistä Ensemble Organumin kanssa ovat saaneet merkittäviä palkintoja, joiden joukossa ovat olleet Diapason d'Or ja *Le Monde de la musiquen* Choc. Pérèsin ohjelmisto Ensemble Organumin kanssa ulottuu vanhimmista kirkkolaulun perinteistä 1400-luvun musiikkiin ja koostuu pitkälti liturgiseen käyttöön tarkoitetusta musiikista.

Pérèsin omien sävellysten joukossa ovat *Mysteria Apocalypsis* (2000), *La Crépuscule transfiguré* (2011) ja *Missa ex tempore* (2015).

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Marcel Pérès France Musique
2. ↑  Marcel Pérès (5/5) : "Tout à coup, c'est devenu quelque-chose de vivant" France Musique
3. ↑  Notice de personne "Pérès, Marcel (1956-...)" BnF
4. ↑  Marcel Pérès Festival du Comminges
5. ↑  Ensemble Organum - Marcel Pérès Harmonia Mundi


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
Pioneer-luotaimiin kiinnitetty viivapiirros alastomasta miehestä ja naisesta havainnollistaa miehen ja naisen vartalotyyppien erot.
**Ruumiinrakenne** on luuston, lihasten ja rasvakudoksen yhteisvaikutuksena syntyvä kehon yleinen tyyppi tai malli.

Ruumiinrakenne voi olla esimerkiksi vahva, tukeva tai hento. Vahva ruumiinrakenne syntyy lihaksista, tukevuus rasvasta, ja hentous lihasten ja rasvan vähäisyydestä.

Somatotyypit
------------

Eräs ruumiinrakenteen malli on W. H. Sheldonin 1940-luvulla kehittämä jako kolmeen somatotyyppiin: hoikkiin ja pitkiin ektomorfeihin, lihaksikkaisiin mesomorfeihin sekä pyöreisiin endomorfeihin.

Kolme somatotyyppiä: ektomorfi, mesomorfi ja endomorfi.

Vartalotyypit
-------------

**Vartalotyyppi** viittaa vartalon muotoon, joka määräytyy painon jakautumisesta vartalon eri kohtiin. Vartalotyypin määrää hartioiden, rinnan, vyötärön ja lantion leveyksien suhde.

Naisen yleisiä vartalotyyppejä: banaani, omena, päärynä ja tiimalasi.
Naisen yleisiä vartalotyyppejä ovat esimerkiksi:

* V- tai Y-vartalotyyppi tai kärjellään seisova kolmio, jossa hartiat tai rinta ovat leveämmät kuin lantio.
* I- tai H-vartalotyyppi tai suorakaide tai banaani, jossa hartiat, rinta ja lantio ovat samanlevyiset, eikä vyötärö erotu.
* A-vartalotyyppi tai päärynä, jossa lantio on leveämpi kuin hartiat.
* X-vartalotyyppi tai tiimalasi, jossa hartiat ja lantio ovat yhtä leveitä ja vyötärö selvästi kapeampi.
* O-vartalotyyppi tai omena, jossa on paksu vyötärö ja leveä lantio.

Naisen vartalotyyppiä määräävä vyötärö–lantio-suhde muuttuu huomattavasti iän mukana. Ennen murrosikää tytön lantio on kapea, ja hänen vyötärö–lantio-suhteensa on sama kuin pojalla. Murrosiässä tytön lanteille alkaa kerääntyä rasvaa naishormoni estrogeenin vaikutuksesta, ja normaalipainoisen aikuisen naisen vyötärö–lantio-suhde on 0,67–0,80. Keski-iässä naisen vyötärö–lantio-suhde alkaa muuttua miesmäiseksi.

Miehen yleisiä vartalotyyppejä ovat esimerkiksi:

* Suorakulmio, jossa hartiat, vyötärö ja lantio ovat yhtä leveät.
* Soikea, jossa ylävartalo on pyöreä.
* Kolmio, jossa keskivartalo on pyöreä.
* Käänteinen kolmio tai vinosuunnikas, jossa ylävartalo on lihaksikas, hartiat ovat leveät ja lantio on kapea.

Katso myös
----------

* Vitruviuksen mies

Lähteet
-------

1. ↑  *ruumiinrakenne.* *Kielitoimiston sanakirja*. Helsinki: Kotimaisten kielten keskus, 2022.
2. 1 2  Vartalotyypit *Terve.fi*. Viitattu 2.2.2022.
3. 1 2  Marjut Laukia: Uskallatko selvittää todellisen vartalotyyppisi? Insinöörimäinen kotianalyysi paljastaa *Me Naiset*.  2.10.2016. Viitattu 2.2.2022.
4. ↑  Koskinen, Pirjo ‚ Nummi, Petri: *Lisääntymisen vimma: Seksuaalivalinta ihmisellä ja muilla eläimillä*, s. 35–36. Art House, 2022. ISBN 978-951-884-871-7.
5. ↑  Edith Hancock: There are only five male body shapes, according to health experts *Metro*.  21.5.2017. Viitattu 2.2.2022.
Osia Sebastian z Felsztynan tutkielmasta *Modus regulariter accentuandi lectiones matutinales prophetias necnon epistolas et evangelia*
**Sebastian z Felsztyna** (*Sebastian Felsztynistä*; vuosien 1480 ja 1490 väli Felsztyn – 1543 tai myöhemmin) oli puolalainen säveltäjä, musiikkiteoreetikko ja pappi.

Sebastian z Felsztyna aloitti vaikutusvaltaiselta Herburt-suvulta saamansa tuen turvin opiskelun Krakovan yliopiston vapaiden taitojen tiedekunnassa 29. marraskuuta 1507. Hän sai kandidaatin arvon vuonna 1509. Hän opiskeli todennäköisesti myös teologiaa. Sebastian z Felsztyna pysyi Krakovassa ja saattoi työskennellä opettajana. Hän kirjoitti 1510-luvulta 1540-luvulle useita teoreettisia tutkielmia, joista jotkin ovat kadonneet. Hänen kirjallinen tuotantonsa sisältää perustietoutta polyfonisesta musiikista ja mensuraalinotaatiosta.

Vuoden 1530 jälkeen Sebastian z Felsztyna lähti Krakovasta ja työskenteli vikaarina Felsztynissä. Hän saattoi toimia myös vikaarina Przemyślin katedraalissa, jonka käyttöä varten hän lisäksi sävelsi teoksen. Vuonna 1536 hänestä tuli seurakunnan pappi Sanokissa. Tässä virassa hän todennäköisesti toimi elämänsä loppuun saakka. Sebastian z Felsztyna jatkoi myös yhteyksien pitämistä Krakovaan, jossa hänen sävellyksiään julkaistiin. Kolme hänen sävellystään otettiin Kapela Rorantystówin pysyvään ohjelmistoon. Ne säilyivät nykyaikaan Wawelin katedraalin arkistoissa. Nämä kappaleet ovat neliäänisiä lauluja liturgisiin sanoihin: *Alleluia ad Rorate cum Prosa Ave Maria*, *Alleluia, Felix es sacra Virgo Maria* ja *Prosa ad Rorate tempore paschali Virgini Mariae laudes*. Ainoa Sebastian z Felsztynan painettuna julkaistu kappale, *Aliquot hymni ecclesiastici vario melodiarum genere editi* (Krakova, 1522), on kadonnut.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Sebastian z Felsztyna Culture.pl

Aiheesta muualla
----------------

* IMSLP: teoksia

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Puola
	+ 2

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* RISM
* IdRef

 |

 |
**Alamata** on kaupunki Etiopian Tigrayn osavaltion alueella. Sen asukasluku oli vuoden 2007 väestönlaskennan mukaan 33 214.

Maantiede
---------

Tie Alamatasta kohti Mekeleä.
Alamata sijaitsee Etiopian Tigrayn osavaltiossa. Matkaa Etiopian pääkaupunki Addis Abebaan on noin 600 kilometriä.

Historia
--------

Etiopian keisari Menelik II johti joukkonsa Alamatan solien läpi ensimmäisen Italian–Etiopian sodan aikana joulukuussa 1895. Myöhemmin seuraavassa Italian–Etiopian sodassa italialaiset ja heidän eritrealaiset askari-sotilaansa valtasivat Alamatan huhtikuussa 1936. Italialaiset rakennuttivat paikalle sotilastukikohdan, postitoimiston ja puuvillaan keskittyneen koemaatilan. Niiden ympärille kasvoi italialaistyylinen pikkukaupunki. Eurooppalaisten liittoutuneiden johtamat etiopialaiset vastarintataistelijat valtasivat Alamatan takaisin toisen maailmansodan aikana 5. toukokuuta 1941.

Etiopian Derg-hallinnon aikana 1980-luvulla Alamata oli Tigrayn kansan vapautusrintaman tukialuetta. Tigrayn kriisin puhjettua 2020-luvun alussa Alamatan valtasivat hallituksen joukot, mutta Tigrayn kapinallisten onnistui vallata se takaisin kesäkuussa 2021.

Väestö
------

Etiopian vuoden 2007 väestönlaskennan mukaan Alamatan asukasluku oli 33 214. Vuonna 2001 asukasluku oli 32 200 ja vuonna 1967 4 288.

Lähteet
-------

1. 1 2  Population and Housing Census 2007 – Tigray Statistical (pdf) (s. 10, arkistoitu linkki) Central Statistics Agency.  Arkistoitu 14.11.2012. Viitattu 27.8.2021. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Bernhard Lindahl: Hosaina - Hwate (pdf) (s. 51-53) *Local History of Ethiopia*. The Nordic Africa Institute. Viitattu 27.8.2021. (englanniksi)
3. ↑  Rebel forces in Ethiopia's Tigray region launch new offensive *France 24*. Viitattu 27.8.2021. (englanniksi)