recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**HMS James Watt** oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1853 vesillelaskettu Agamemnon-luokan 91-tykkinen toisen luokan linjalaiva.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Agamemnon-luokka*
Alus tilattiin 25. huhtikuuta 1847 Pembroken telakalta Cressy-luokan 84-tykkisenä toisen luokan linjalaivana nimellä *HMS Audacious*. Se nimettiin 18. marraskuuta 1847 *HMS James Wattiksi*. Alus tilattiin 14. kesäkuuta 1849 uudelleen Agamemnon-luokan aluksena ja luokiteltiin 26. maaliskuuta 1851 91-tykkiseksi toisen luokan linjalaivaksi. Alukselle asennettiin Boulton and Wattin höyrykone, joka oli ollut *HMS Vulcanilla*.

Köli laskettiin syyskuussa 1850. Alus laskettiin vesille 23. huhtikuuta 1853 ja valmistui 27. maaliskuuta 1854.

Palvelus
--------

Alus otettiin palvelukseen 20. tammikuuta 1854 Plymouthissa päällikkönään George Augustus Elliot. Alus osallistui Krimin sotaan Itämerellä vuosina 1854–1855 heikosta suorituskyvystään huolimatta. Aluksen höyrykone vaihdettiin vuonna 1856, mikä maksoi 5 706 puntaa. Aluksen päällikkönä oli 1856–1857 Talavera Vernon Anson. Alus oli 23. toukokuuta 1856 Lissabonissa. Alus poistettiin palveluksesta 23. huhtikuuta 1857. Se oli telakalla Plymouthissa, kunnes se palautettiin palvelukseen 19. maaliskuuta 1859 Kanaalin laivueeseen päällikkönään Edward Codd. Alus siirrettiin Välimerelle lokakuussa ja poistettiin palveluksesta 21. kesäkuuta 1862.

Alus myytiin tammikuussa 1875 Castlelle Charltoniin romutettavaksi.

Lähteet
-------

* Winfield, Rif: *British Warships in the Age of Sail 1817-1863 - Design, Construction, Careers and Fates*. Barnsley: Seaforth Publishing, 2014. ISBN 978-1-84832-169-4. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Winfield 2014, s. 37
**Abdrahamane Baba Touré** (1928 Doikorey, Dirén piiri – 14. helmikuuta 2003 Pariisi) oli malilainen luonnontieteilijä ja poliitikko.

Touré opiskeli Bamakon teknikkokoulussa ja Senegalin William Ponty -normaalikoulussa ja suoritti fysiikan tutkinnon Montpellierin yliopistossa. Hän työskenteli opettajana Ranskassa, Bamakossa, Conakryssa ja Katibougoussa. Vuonna 1962 Touré nimitettiin Bamakon julkisten töiden koulun rehtoriksi. Hän suoritti mineraalikemian tohtorin tutkinnon Sorbonnessa vuonna 1967 ja toimi sen jälkeen Bamakon opettajakorkeakoulun rehtorina.

Touré oli yksi Afrikan itsenäisyyspuolueen PAI:n Ranskan Sudanin osaston perustajista vuonna 1958. Hän toimi Malin työn puolueen PMT:n johtajana ja vietti vuoden 1968 vallankaappauksen jälkeen kaksi vuotta vankilassa. Vuonna 1971 Touré nimitettiin Malin insinöörikorkeakoulun opettajaksi ja keskikoulujen luonnontieteiden tarkastajaksi. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1987.

Touré oli perustamassa presidentti Moussa Traorén vastaisen opposition yhteenliittymää Front national démocratique populairea vuonna 1986. Vuonna 1990 hänestä tuli Alliance pour la démocratie au Mali -demokratialiikkeen puheenjohtaja. Vuoden 1991 vallankaappauksen jälkeen Touré toimi hallitsevan siirtymävaiheen komitean jäsenenä.

Touré nimitettiin Malin perustuslakituomioistuimen jäseneksi vuonna 1993. Hänet valittiin perustuslakituomioistuimen puheenjohtajaksi vuonna 2001.

Malin insinöörikorkeakoulu nimettiin Abderhamane Baba Tourén mukaan vuonna 2006.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Abdrahamane Baba Touré n'est plus: une vie d'engagements *L’Essor (kopio)*.  Arkistoitu 25.12.2009. Viitattu 24.12.2019.
2. ↑  Présentation *ENI-ABT*. Viitattu 24.12.2019.
**Abdou "Dalla" Talat** (s. 25. toukokuuta 1961 Kairo) on suomalais-egyptiläinen jalkapallovalmentaja. 

Kaudella 2004 Talat toimi FC Hongan päävalmentajana, ja hänet valittiin Ykkösen parhaaksi valmentajaksi.*lähde?* Talat siirtyi Helsingin Jalkapalloklubiin vuonna 2005, jossa hän toimi Keith Armstrong kakkosvalmentajana ja reservijoukkue Klubi 04:n päävalmentajana. Kaudella 2005 HJK voitti SM-hopeaa ja Klubi 04 nousi Talatin johdolla Ykköseen. Myös kaudella 2006 HJK sijoittui toiseksi. Talat valmensi HJK:ssa vuoteen 2007 asti, minkä jälkeen hänet valittiin Ykkösessä pelaavan Atlantiksen päävalmentajaksi. Talat erosi elokuussa 2008 heikosti menneen kauden vuoksi. Atlantiksen jälkeen hän palasi HJK:iin, jossa hän toimi ensin B-juniorien päävalmentajana ja vuosina 2011–2014 Klubi 04:n päävalmentajana. Vuonna 2015 Talat siirtyi Käpylän Pallon päävalmentajaksi, jona hän toimi vuoteen 2018 asti.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Abdou Talat *Transfermarkt*. Viitattu 11.11.2019. (englanniksi)
2. ↑  Abdou Talat HJK:n valmennustiimiin  22.11. 2004. Veikkausliiga.  Arkistoitu 12.1.2014. Viitattu 13.1.2016.
3. ↑  MyPa sai viimein kultamitalinsa  15.10.2005. MTV Uutiset. Viitattu 10.11.2019.
4. ↑  Järviö, Pekka: Klubi 04 pääsi vierasmaaleilla Ykköseen *Helsingin Sanomat*.  23.10.2005. Viitattu 10.11.2019.
5. ↑  Keskitalo, Tapio: Talat valmentaa Atlantista *Helsingin Sanomat*.  2.11.2007. Viitattu 10.11.2019.
6. ↑  Rautarinta, Erno: Pasi Pihamaa palaa Atlantiksen valmentajaksi *Helsingin Sanomat*.  29.8.2008. Viitattu 10.11.2019.
Abdoulaye Idrissa Maïga (oikealla) ja hänen seuraajansa Soumeylou Boubèye Maïga.
**Abdoulaye Idrissa Maïga** (s. 11. maaliskuuta 1958 Gao) on malilainen maatalousinsinööri ja poliitikko. Hän toimi maan pääministerinä vuonna 2017.

Maïga opiskeli Katibougoun polyteknisessä instituutissa ja suoritti insinöörintutkinnon karjataloudesta vuonna 1981. Hän työskenteli Gaon karjataloushallinnon johtajana vuodesta 1982 ja koordinoi maataloushankkeita Moptin alueella vuosina 1999–2001. Vuosina 2001–2003 hän toimi maaseudun kehittämisministeriön tutkijana ja vuosina 2003–2008 Nigerjoen yhteistyöjärjestön tutkimusosaston johtajana. Vuosina 1990–1999 Maïga oli myös Malin ihmisoikeusjärjestön varapääsihteeri.

Maïga johti Ibrahim Boubacar Keïta presidentinvaalikampanjaa vuonna 2013. Hän toimi hallituksen ympäristöministerinä huhtikuusta 2014 ja alueministerinä joulukuusta 2014 lähtien. Syyskuussa 2016 hänestä tuli puolustusministeri.

Presidentti Keïta nimitti Rassemblement pour le Mali -puoluettaan edustaneen Maïgan pääministeriksi Modibo Keïtan tilalle huhtikuussa 2017. Hän erosi tehtävästä jo joulukuussa, jolloin hänen seuraajakseen tuli Soumeylou Boubèye Maïga.

Lähteet
-------

1. ↑  Mali: Portrait du nouveau Premier Ministre Abdoulaye Idrissa Maïga *Dakaractu*. Viitattu 24.11.2019.
2. ↑  Qui est qui: Abdoulaye Idrissa Maiga *aBamako*. Viitattu 24.11.2019.
3. ↑  *Political Handbook of the World 2018–2019*, s. 1005. Thousand Oaks: CQ Press, 2019. ISBN 978-1-5443-2712-9.
**Baber Gano** (s. 1. huhtikuuta 1965 Djenné) on malilainen juristi ja poliitikko.

Gano suoritti oikeustieteiden maisterin tutkinnon Mallin hallintokorkeakoulussa vuonna 1989 ja työskenteli sen jälkeen lakimiehenä. Hän toimi Malin nuorten asianajajien yhdistyksen puheenjohtajana vuosina 1998–2002 ja osallistui Rassemblement pour le Mali (RPM) -puolueen perustamiseen. Gano toimi puolueen juridisena ja ihmisoikeussihteerinä vuosina 2001–2011 ja toisena poliittisena sihteerinä vuosina 2011–2016, minkä hänet valittiin RPM:n pääsihteeriksi.

Gano toimi Abdoulaye Idrissa Maïgan hallituksen liikenneministerinä vuonna 2017. Hänet nimitettiin Boubou Cissén hallituksen Afrikan integraation ministeriksi toukokuussa 2019. Baberin eroa on vaadittu Office du Nigerin korruptiojuttuun liittyen.

Lähteet
-------

1. 1 2  Qui est qui? Baber Gano *aBamako*. Viitattu 4.1.2020.
2. ↑  La liste du nouveau gouvernement formé au Mali *Intellivoire*. Viitattu 4.1.2020.
3. ↑  Mali: le nouveau gouvernement de Boubou Cissé dévoilé *Jeune Afrique*. Viitattu 4.1.2020.
4. ↑  Accord politique de gouvernance: Me Baber Gano exit! *Maliweb*. Viitattu 4.1.2020.
5. ↑  MIA: Baber Gano se fait discret, son affaire de l’Office du Niger aussi *223 Infos*. Viitattu 4.1.2020.
**Klaus Barbie**, "Lyonin teurastaja" (25. lokakuuta 1913 Godesberg, Preussi, Saksan keisarikunta – 25. syyskuuta 1991 Lyon, Ranska), oli natsisotarikollinen, joka myöhemmin osallistui huumekauppaan Etelä-Amerikassa. Hänellä oli *SS-Hauptsturmführerin* (kapteeni) arvo SS:ssä ja Gestapossa. Vuosina 1942–1944 hän toimi Lyonin *Sicherheitspolizein* ja SD:n komentajan (KdS) esikunnan IV toimiston eli Gestapon päällikkönä.

Sodan jälkeen Barbie toimi Yhdysvaltain tiedustelupalvelun tehtävissä kommunistisia toimijoita vastaan Euroopassa.

Etelä-Amerikka
--------------

Vuonna 1955 hän pakeni Etelä-Amerikkaan, lopulta Boliviaan, jossa piilotellessaan käytti nimeä Klaus Altmann. Tuottoisan liiketoiminnan puutteessa hän vuonna 1980 osallistui Luis García Meza Tejadan "kokaiinivallankaappaukseen", jossa sotilasjuntta nousi korruptoituneen maan johtoon.*lähde?*

Kiinnijääminen
--------------

Ranskassa asuvat "natsienmetsästäjät" Klarsfeldit tunnistivat hänet Boliviassa vuonna 1971. Barbie pidätettiin vuonna 1983 ja luovutettiin Ranskaan, jossa oikeudenkäynti häntä vastaan alkoi vuonna 1987. Barbie tuomittiin elinkautiseen vankeuteen rikoksista ihmiskuntaa vastaan. Hän kuoli leukemiaan vuonna 1991.

Vuonna 1986 valmistunut elokuva *Natsirikollinen* (*Nazi Hunter: The Beate Klarsfeld Story*) kertoo Barbien kiinnijäämisestä, pääosassa Farrah Fawcett.

Lähteet
-------

1. ↑  Cockburn, Alexander; St. Clair, Jeffrey: *Whiteout: The CIA, Drugs, and the Press*, s. 167. Lontoo, New York: Verso, 1998. Teoksen verkkoversio (viitattu 20.3.2020). (englanniksi)
2. ↑  1983: 'Butcher of Lyon' returns to face trial *BBC*.  6.2.1983. Viitattu 4.7.2022. (englanniksi)
3. ↑  1987: Nazi war criminal Klaus Barbie gets life *BBC*.  3.7.1987. Viitattu 4.7.2022. (englanniksi)
4. ↑  Klaus Barbie : Nazi Germany *Spartacus Educational*. Viitattu 4.7.2022. (englanniksi)
5. ↑  Goodman, Walter: TV VIEW; 'Nazi Hunter'- Snared In the TV-Film Syndrome *The New York Times*.  23.11.1986. Viitattu 4.7.2022. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Klaus Barbie** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Babette Haag** (s. 31. lokakuuta 1967 München, Baijeri) on saksalainen lyömäsoittaja, joka on erikoistunut marimbaan.

Haag syntyi huilistin ja harpistin tyttärenä. Hän aloitti pianonsoiton kuusivuotiaana. 17-vuotiaana hän kuuli marimballe sävelletyn konserton, mikä sai hänet innostumaan ennemmin lyömäsoitinten opiskelusta kuin uran luomisesta pianistina. Vuosina 1988–1994 hän opiskeli korkeakoulutasolla patarumpujen ja lyömäsoitinten soittoa Freiburgissa ja Breisgaussa.

Haag aloitti solistisen uransa kaudella 1992–1993 ja on myös ollut patarumpalina eri orkestereiden jäsenenä.

Levytyksiä
----------

* *Magic Drums* (1998)
* *Impressions for Harp and Marimba* (Arparimba-duon osana; 1999)
* *Magic Marimba* (2002)
* *Melodies for Percussion* (2005)
* *Pas de Deux* (2006)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Bach-Cantatas: Babette Haag


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
**Kristian Mandrup Elster** (4. maaliskuuta 1841 Overhalla, Nord-Trøndelag, Norja – 11. huhtikuuta 1881 Trondheim, Norja) oli norjalainen kirjailija, toimittaja, kirjallisuus- ja teatterikriitikko. Hänen poikansa oli Kristian Elster nuorempi.

Elsterin romaanit ja novellit kuuluivat ajan norjalaisessa kirjallisuudessa merkittävimpiin. Kriitikkona hän oli uuden realistisen kirjallisuuden uranuurtaja. Elsterin esikoisteos oli historiallinen näytelmä *Eystein Meyla*, joka esitettiin 1863. Hänen romaaneihinsa kuuluvat muun muassa teokset *Tora Trondal* (1879) ja *Vaarallista väkeä (*Farlige folk*, 1881).*

Elsterille oli suunniteltu upseerinuraa, mutta likinäköisyys esti sen. Häntä pidettiin lapsuuden akateemisessa ympäristössä epäonnistujana, eikä kirjalliset yritykset tuottaneet iloa. Hän valmistui Saksassa metsänhoitajaksi. Vuodesta 1869 alkaen hän asui Kristianiassa ja sai nimeä kriitikkona. Vuodesta 1873 hän toimi kuolemaansa saakka metsänhoitajana.

Henrik Ibsen otti vuonna 1859 Elsterin satunäytelmän *Fra Fjorden* Norske Theateriin, mutta Elster veti sen itsekriittisenä pois. Noin 1863 hän kirjoitti kaksi Norjan keskiaikaan sijoittuvaa näytelmää *Audun Hugleikson* ja *Eystein Meyla*, joista jälkimmäinen esitettiin mutta esityksestä tuli fiasko. Saksasta palattuaan hän toimi kriitikkona Aftenbladetissa. Hän esitteli norjalaisille lukijoille ensimmäisenä Georg Brandesin. Näiden vuosien tärkeä työ oli essee "Om Modsætningen mellem det vestlige og østlige Norge", joka ilmestyi 1872 tanskaksi aikakausjulkaisussa For Idé og Virkelighed.

Elster viihtyi metsänhoitajantyössä, mutta olisi halunnut olla ennen kaikkea kriitikko. Hän kirjoitti työn ohella eri lehtiin ja julkaisi pienoisromaanin *Solskyer* Nordisk Tidsskriftissä 1877. Romaani *Farlige Folk* ilmestyi 1881, ja kuollessaan hänellä oli kesken kirjallisia hankkeita.

Elsterin poika Kristian Elster nuorempi oli myös kirjailija.

Suomennetut teokset
-------------------

* *Kertomuksia. 1, Ylämaan tarina*, suom. O. R. Sortavala: Wickström, 1888.
* *Päivän valaisemia pilvenhattaroita* (*Solskyer*), suom. Ossian Grotenfelt, Porvoo: Werner Söderström 1890. Verkossa 1, Verkossa 2
* *Vaarallista väkeä* (*Farlige folk*) suomentanut O. Relander. Otava, 1891 Verkossa 1, Verkossa 2

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Willy Dahl: Kristian Mandrup Elster Norsk biografisk leksikon, 13.2.2009, viitattu 18.2.2018 (norjaksi)
2. ↑  , Kristian Eslter d.e. Store norske leksikon viitattu (norjaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Vapaasti ladattavia Kristian Mandrup Elsterin e-kirjoja Projekti Lönnrotilta ja Project Gutenbergilta
* Kristian Elster d.e. tuotantoa Nasjonalbibliotekissa
* Kristian Elster vanhemman teoksia Internet Archivessa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Korea
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Babelsbergin linna** on Potsdamissa Saksassa sijaitseva entinen Hohenzollernien linna. Se sijaitsee Haveljoen rannalla Babelsbergin kukkulalla suoraan vastapäätä Berliinin puolella olevaa Glienickeä.

Linnan rakennutti vuonna 1833[1] tuleva Preussin kuningas ja Saksan keisari Vilhelm I kesäasunnokseen. Rakennuksen suunnitteli arkkitehti Karl Friedrich Schinkel englantilaisen maalaiskartanon tyyliin. Rakennus edustaa uustudorilaista arkkitehtuuria. Se sisältää runsaasti erkkereitä, torneja, sakaroita ja loggioita. Sisätilat ja ikkunat on tehty uusgoottilaiseen tyyliin. Linnan suunnittelua jatkoivat Schinkelin jälkeen Ludwig Persius ja Johann Heinrich Strack, jotka suunnittelivat useita sivurakennuksia. Kaikilla arkkitehdeilla oli vaikeuksia täyttää prinssi Vilhelmin puolison, prinsessa Augustan toiveet koristeellisemmista tiloista. Strack suunnitteli vuosina 1844–1849 rakennetun torniin päättyvän lisäsiiven. Tornin sisälle sijoitettiin kahden kerroksen korkuinen tanssiaissali. Linnaa ympäröivän puiston suunnitteli alun perin Peter Joseph Lenné, mutta hänen työttään jatkanut Hermann von Pückler-Muskau toteutti oman näkemyksensä.[2]

Linna on tällä hetkellä suljettuna yleisöltä kunnostustöiden vuoksi.[1]

Lähteet
-------

1. 1 2  Schloss babelsberg (saksaksi) Stiftung Preussische Schlössen und Gärten Berlin-Brandenburg. Viitattu 5.8.2014.
2. ↑  Edelgard Abenstein & Jeannine Fiedler: *Taide & Arkkitehtuuri: Berliini* (suom. Pirkko Roinila), s. 396. Tandem Verlag (h. f. ullmann) 2009. Alkuteos *Kunst & Architektur Berlin*.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Babelsbergin linna** Wikimedia Commonsissa
**Carla Bodendorf** (o.s. **Rietig**, s. 13. elokuuta 1953 Eilsleben, Saksan demokraattinen tasavalta) on saksalainen pikajuoksija, joka aktiiviurallaan edusti DDR:ää ja seuratasolla SC Magdeburgia.

Bodendorf juoksi Montrealin olympialaisissa 1976 kolmannen osuuden DDR:n kultajoukkueessa 4 × 100 metrin viestissä. Samojen kisojen 200 metrillä hän oli neljäs ennätyksellään 22,64. Prahan EM-kilpailuissa 1978 hän saavutti pronssia sekä 200 metrillä ennätystään sivunneella ajalla 22,64 että 4 × 100 metrin viestissä.

Bodendorf kuului DDR:n 4 × 100 metrin viestijoukkueeseen, joka rikkoi maailmanennätyksen 1976 ja 1978. Hän oli voittamassa pikaviestiä Euroopan cupissa 1975. Hän voitti DDR:n mestaruuden 200 metrillä 1975.

Bodendorf toimi myöhemmin liikunnanopettajana, poliitikkona sekä projektipäällikkönä Saksi-Anhaltin osavaltion sisäasiainministeriössä. Hänen puolisonsa Jürgen Bodendorf oli nuorempana pituushyppääjä ja kolmiloikkaaja sekä myöhemmin jalkapallovalmentaja.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Carla Bodendorf *Olympedia*.  (englanniksi)
2. ↑  Carla Bodendorf *worldathletics.org*. Viitattu 2.12.2021. (englanniksi)
3. ↑  Carla Bodendorf Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).  (englanniksi)
4. ↑  EAST GERMAN CHAMPIONSHIPS *gbrathletics.com*. Viitattu 2.12.2021. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
|  |
| --- |
| 
 |
| 

| Koripalloolympialaisissa 2020 |
| --- |
| Koripallo |
| Turnaus    Miehet  Naiset |
| Kokoonpanot  Miehet  Naiset |
| 3x3 |
| Miehet  Naiset |
| 

---

|  |  |
| --- | --- |
| < 2016 | 2024 > |

 |

 |

**Naisten 3x3 koripalloturnaus Tokion olympialaisissa 2020** käydään Aomi Urban Sports Parkissa, Tokiossa 24. – 28. heinäkuuta. 3x3 on mukana ensimmäistä kertaa olympialaisten ohjelmassa. Turnaukseen osallistuu 8 joukkuetta. Yhdessä joukkueessa on neljä urheilijaa.

Karsinnat
---------

Ensimmäinen karsintatapa on FIBAn ranking, jonka perusteella valitaan joko kolme tai neljä joukkuetta riippuen monentena isäntämaa Japani on. Ranking tarkastellaan 1. marraskuuta 2019. Parhaat maat saavat yhden paikan olympialaisiin kuitenkin siten, että samalta alueelta (Eurooppa, Amerikka, Afrikka, Aasia ja Osenia) ei saa tulla kuin korkeintaan kaksi maata. Erillisen karsintaturnauksen kautta turnaukseen pääsee kolme maata. Yksi paikka on jaossa FIBAn erillisen *Universality-driven Olympic Qualifying Tournament*in (UOQT) kautta. UOQT:hen pääsee kuusi maata: turnauksen isäntämaa, jos ei ole vielä varmistanut paikkaansa olympialaisissa ja viisi korkeimman rankingin joukkuetta, jotka eivät vielä saaneet paikkaa olympialaisissa. Ehtona on, että UOQT:hen osallistuvat joukkueet eivät ole osallistuneet kaksissa edellisissä olympialaisissa koripalloon riippumatta sukupuolesta. Tämä ei koske olympialaisten isäntämaata. Jos isäntämaa Japani ei ole karsiutunut kilpailuihin, myönnetään sille paikka turnauksessa.

### Olympiaturnaukseen päässeet joukkueet

| Karsintatapa | Ajankohta | Paikat | Maat | Urheilijat |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Isäntämaa |  | 0 |  |  |
| Ranking | 1. marraskuuta 2019 | 4 |  Venäjä |  |
|  Kiina |  |
|  Romania |  |
|  Mongolia |  |
| Karsintaturnaus | 26. – 30. toukokuuta 2021 | 3 |  Yhdysvallat |  |
|  Ranska |  |
|  Japani |  |
| Universality-driven Olympic Qualifying Tournament | 4. – 6. kesäkuuta 2021 | 1 |  Italia |  |
|

Sijoitukset
-----------

Yhdysvaltain ensimmäinen nainen Jill Biden onnittelemassa turnauksen mestarijoukkuetta alkusarjan ottelun jälkeen.

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
| 4. |  |
| 5. |  |
| 6. |  |
| 7. |  |
| 8. |  |
|

Lähteet
-------

1. ↑  Qualification System - Games of the XXXII Olympiad - Tokyo 2020 (pdf) FIBA. Viitattu 4.6.2019. (englanniksi)
**Kristian Attila** (s. 1969) on suomalainen pianisti ja korrepetiittori.

Attila opiskeli pianonsoittoa Sibelius-Akatemiassa vuosina 1987-95 Hamsa Juriksen ja Margit Rahkosen johdolla sekä Malmön musiikkikorkeakoulussa vuosina 1994-95 Hans Pålssonin johdolla. Hän suoritti pianonsoiton A-tutkinnon Sibelius-Akatemiassa vuonna 1995 ja valmistui musiikin maisteriksi 1998. Lisäksi hän on opiskellut sävellystä sekä lied- ja kamarimusiikkia. Hän on opiskellut myös Suomen Kansallisoopperan oopperastudiossa 1993-94 ja osallistunut mm. Dorothy Irvingin ja James Kingin mestarikursseille.

Attila on toiminut Sibelius-Akatemiassa oopperakoulutuksen päätoimisena tuntiopettajana 1997-98 ja vt. lehtorina vuodesta 1988. Lisäksi hän on työskennellyt korrepetiittorina ja pianistina Suomen Kansallisoopperassa, Savonlinnan oopperajuhlilla, RSO:n nuorten solistien konsertissa 1989 sekä useissa laulukilpailuissa. Hän on konsertoinut liedpianistina Suomessa ja ulkomailla mm. 1993 Antwerpenissä mm. Ari Grönthalin kanssa 1996 Münchenissä Eeva-Kaarina Vilkkeen kanssa.

Vuonna 1990 Attila sai kolmannen palkinnon Kilin pohjoismaisessa pianokilpailussa. Lisäksi hän on saanut toisen palkinnon ja tunnustuspalkinnon Kangasniemen liedpianistikilpailussa.

Kristian Attila on toiminut kapellimestarina Suomalaisen kamarioopperan tuottamissa oopperoissa Vapauden vanki ja Nainen kuin jäätynyt samppanja. Molemmista oopperoista on tehty myös myyntivideot.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑  Ylioppilaskunnan laulajat (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Petri Lindroosin kotisivu
4. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
5. ↑


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
Guennen vaakuna, jossa sama vaakunaeläin kuin Englannin kuninkaan vaakunassa, jossa niitä on kuitenkin kolme, kaksi muuta tulevat Normandian vaakunasta.
**Guyenne** ([gɥijɛn], oksitaniaksi **Guiana** [’gjanɔ]) on Ranskan alue, joka rajat ovat vaihdelleet eri aikoina. Alue sijaitsee Ranskan lounaisosassa.

Alueen nimi juontaa Akvitania-käsitteen kansanomaisesta kehityksestä. Alussa perusterminä 1100- ja 1200- luvuilla oli "Agulaine", josta vähitellen A katosi, näin muotoutui langues d’oïl’in termiksi Aguilaine > Guyenne sekä oksitaniaksi Agulaine > Guiana. Näin termejä käytettiin Akvitanian sijasta paikallisesti aina 1200-luvulta 1700-luvulle saakka. 

Tämän vanha lounaisen Ranskan maakunnan pääkaupunki on ollut Bordeau ja näin alue sekaantuu käsitteenä Akvitanian kanssa, kuten myös pohjoisempi Gascognen aluekin. Termi Guyenne on myös merkinnyt Englannin kuninkaan Ranskassa sijainneita läänityksiä, joten Pariisin rauhan (1259) jälkeen alue käsitti Limousin, Périgordin, Quercyn, Rouerguen, Agenaisin, sekä alueita Saintongesta ja Gascognesta.

Nykyisin termillä Guyenne ei ole minkäänlaista poliittista tai yhteiskunnallista merkitystä.

 Ranskan historialliset maakunnat

|  |  |
| --- | --- |
| Maakunnat vuonna 1789: | Alsace • Angoumois • Anjou • Artois • Aunis • Auvergne • Basse-Navarre • Béarn • Beaujolais • Berry • Bourbonnais • Bourgogne • Bretagne • Champagne • Korsika • Dauphiné • Flanderi/Hainaut • Foix • Forez • Franche-Comté • Gascogne • Guyenne • Île-de-France • Languedoc • Landau • Limousin • Lorraine • Lyonnais • Maine • Marche • Nivernais • Normandia • Orléanais • Perche • Picardie • Poitou • Provence • Roussillon • Saintonge • Touraine • Trois-Évêchés |
| Vallankumouksen jälkeen: | Avignon ja Comtat Venaissin • Montbéliard • Mulhouse • Savoiji • Comté de Nice |
Nykyaikaisia chinampoja, viljelyyn käytettyjä mutasaarekkeita, joita usein sanotaan virheellisesti kelluviksi puutarhoiksi. Ne periytyivät luultavasti asteekkeja aikaisempien intiaanien ajoilta, mutta vasta asteekit käyttivät niitä tehokkaasti hyödykseen.
**Chinampa** oli kaisloista ja mudasta järveen koottu puutarhaläntti, jollaisia asteekit ja jotkut muut esikolumbiaaniset Mesoamerikan kansat käyttivät viljelyyn Meksikon laaksossa suurella Texcoco-järvellä. Chiampojen käyttöön lienee päädytty alkujaan sen takia että Tenochtitlánin saarella oli puutetta viljeltävästä maa-alasta. Asteekkijohtajat pyrkivät edistämään chinampojen rakentamista. 

Chinampa rakennettiin aitaamalla pajulla tai vastaavalla alue matalasta järven kohdasta, ja kasaamalla aitaukseen mätäneviä kasveja ja mutaa. Chinampojen välissä kulki kanootin mentävä kanava kylvöä ja sadon korjaamista varten. Yleensä chinampassa viljeltiin maissia, papua, kurpitsaa, amaranttia, tomaatteja, chilipippuria ja yrttejä.

Chinampoja lannoitettiin ihmisen ulosteilla ja järven pohjamudalla. Chinampa on espanjalainen käännös nahuatlinkielisestä sanasta *chinamitl*, ruo'oista tehty neliö. Niitä sanotaan usein virheellisesti kelluviksi puutarhoiksi. Yhden chinampan ala oli yleensä 30 kertaa 2,5 metriä. Chinampojen uskotaan tuottaneen 1/2–2/3 asteekien pääkaupungin Tenochtitlánin ravinnosta.

Varhaisimmat tunnetut chinampat ovat ajalta 1150–1350 niin sanotulta keskijälkiklassiselta ajalta, jolloin Meksikon laaksossa oli kilpailevia kaupunkivaltioita ennen asteekkien nousua. Chinampoja rakennettiin pääosin suuren Texcoco-vesistön eteläosissa, Xochimilco- ja Chalcojärvillä sekä Tenochtitlánin ympäristössä. Pieniä chinampoja oli myös varsinaisen Texcoco-järven itäosassa Xaltocanin lähellä. Koska Texcoco-järvestä on kuivatettu suurin osa ja valtava Méxicon kaupunki rakennettu sen kohdalle, chinampoja on enää vain eräässä kohdassa Xochimilcossa.

Lähteet
-------

1. ↑  Chinampa Encyclopedia Britannica. Viitattu 20.1.2013.
2. ↑  Why Chinampas Gardens are part of This Permaculture Design *Midwest Permaculture*. Viitattu 20.1.2013.
3. ↑  Chinampa Agricultural System, Mexico *GIAHS*.  Arkistoitu 10.3.2016. Viitattu 20.1.2013.
**Dityppipentoksidi** eli **typpipentoksidi** tai **typpi(V)oksidi** (N2O5) on typen oksideihin kuuluva epäorgaaninen yhdiste. Yhdiste on suhteellisen epästabiili, minkä vuoksi sille ei ole juuri käyttöä.

Ominaisuudet
------------

Huoneenlämpötilassa dityppipentoksidi on valkoista ja hygroskooppista kiteistä ainetta. Yhdiste on kiinteässä olomuodossa ioniyhdiste ja koostuu nitronium- (NO2+) ja nitraatti-ioneista (NO3-). Molekyyliyhdisteenä se esiintyy kaasumaisena, joksi se helposti sublimoituu noin 30 °C:n lämpötilassa. Aine ei ole erityisen stabiili ja saattaa hajota räjähdysmäisesti typpidioksidiksi ja hapeksi jo huoneenlämpötilassa. Yhdiste reagoi veden kanssa hydrolysoituen typpihapoksi ja sitä voidaan pitää typpihapon anhydridinä. Dityppipentoksidi on erittäin voimakas hapetin ja orgaanisen yhdisteet voivat syttyä palamaan sen vaikutuksesta. Yhdiste muodostaa stabiileja additiotuotteita eräiden yhdisteiden esimerkiksi booritrifluoridin kanssa.

N2O5 + H2O → 2 HNO3

Valmistus ja käyttö
-------------------

Dityppipentoksidia voidaan valmistaa väkevästä typpihaposta fosforipentoksidin avulla matalissa lämpötiloissa.

4 HNO3 + P4O10 → 2 N2O5 + 4 HPO3
Dityppipentoksidia ja erityisesti sen additiotuotetta booritrifluoridin kanssa voidaan käyttää nitraavana reagenssina.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  E. M. Karamäki: *Epäorgaaniset kemikaalit*, s. 138. Kustannusliike Tietoteos, 1983. ISBN 951-9035-61-3.
2. 1 2 3  Michael Thiemann, Erich Scheibler & Karl Wilhelm Wiegand: *Nitric Acid, Nitrous Acid, and Nitrogen Oxides, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 25.8.2016
3. 1 2  N.N. Greenwood & A. Earnshaw: *Chemistry of the Elements*, s. 458. 2nd Edition. Butterworth Heinemann, 1997. ISBN 0-7506-3365-4. (englanniksi)
4. 1 2  Thomas Scott, Mary Eagleson: *Concise encyclopedia chemistry*, s. 698. Walter de Gruyter, 1994. ISBN 978-3110114515. (englanniksi)
5. 1 2  Egon Wiberg, Nils Wiberg, Arnold Frederick Holleman: *Inorganic chemistry*, s. 654. Academic Press, 2001. ISBN 978-0-12-352651-9. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 25.8.2016). (englanniksi)
**Abraham Paz Cruz** (s. 29. kesäkuuta 1979 El Puerto de Santa María, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Segunda Divisiónissa pelaavaa Sabadellia ja on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.

Seurajoukkueura
---------------

Paz aloitti ammattilaisuransa Cádizin reservijoukkueesta. Ennen edustusjoukkueeseen nousua vuonna 2000, hän pelasi lainalla kauden 1999–2000 Portuensessa. Kaudeksi 2005–2006 Cádiz nousi maan pääsarjaan Primera Divisióniin, jossa Paz pelasi lopulta yhteensä 22 ottelua ja teki niissä yhden maalin.

Kesällä 2008 hän siirtyi Hérculesiin. Kahden ensimmäisen kauden aikana hän pelasi yhteensä 60 ottelua ja teki kuusi maalia. Joukkue nousi toisen kauden 2009–2010 päätteeksi Primera Divisióniin. Kaudella 2010–2011 Paz pelasi 29 ottelua ja teki niissä kaksi maalia. Hércules putosi kauden päätteeksi jälleen Segunda Divisióniin. Paz sen sijaan vaihtoi seuraa, niin ikään Segunda Divisiónissa pelaavaan Cartagenaan, jossa pelasi kauden 2011–2012 aikana 34 ottelua tehden kolme maalia. Kesällä 2012 hän siirtyi Sabadelliin.

Lähteet
-------

* Abraham Paz BDFutbol-sivustolla (englanniksi)
* Abraham Paz Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
**Zell am See** on talviurheilupaikkana tunnettu kaupunki Itävallassa Salzburgin osavaltiossa. Kaupungissa oli vuoden 2019 arvion mukaan 9 854 asukasta ja sen pinta-ala on 55,1 neliökilometriä.

Zell am See sijaitsee aivan Schmittenhöhe-vuoren (1 965 mpy) juurella, joten hiihtohissillä pääsee rinteisiin aivan kaupungin keskustasta. Noin viiden kilometrin etäisyydellä olevaan Kaprunin kylään ja sen hiihtokeskukseen on tiheät linja-autoyhteydet. Kesämatkailua palvelee jonkin matkaa keskustasta länteen sijaitseva Schmittenhöhebahn-köysirata ja alueen patikointireittiverkosto. Sekä talvella että kesällä avoinna oleva hiihtokeskus Alpinecenter Kitzsteinhornin juurella sijaitsee noin 10 kilometrin etäisyydellä Zell am Seesta. 

Zell am Seen kautta kulkee Salzburgin ja Innsbruckin välinen rautatie. Matkaa Salzburgiin on maanteitse noin 80 kilometriä ja Müncheniin Saksaan noin 200 kilometriä. Lähimmät lentoasemat ovat Salzburgissa ja Münchenissä.

Muun muassa kuuluisa yhdistetyn hiihtäjä Felix Gottwald on syntynyt Zell am Seessä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Zell am See *citypopulation.de*. Viitattu 15.11.2019. (englanniksi)
2. ↑  *Otavan Iso tietosanakirja*, osa 10, palsta 500. Helsinki: Otava, 1965.

Aiheesta muualla
----------------

* (Arkistoitu – Internet Archive)
* 
* 

Dreifaltigkeitsgasse, Zell am See
**Zelan taistelu** käytiin Julius Caesarin johtamien roomalaisten ja kuningas Farnakes II:n johtamien pontoslaisten välillä vuonna 47 eaa. Taistelu on kuuluisa siitä, että roomalaisten voitettua Caesarin kerrotaan lähettäneen senaatille viestin, jossa luki vain *"veni, vidi, vici"*, eli "tulin, näin, voitin".

Farnakes II oli Rooman suuren vihollisen Mithridates VI:n poika. Mithridateen tappion jälkeen Farnakes oli hallinnut pientä osaa isänsä valtakunnasta. Farnakes päätti laajentaa valtakuntaansa Caesarin sisällissodan aiheuttama sekaannuksen yhteydessä. Hän kukisti Caesarin legaatin Domitius Calvinuksen, joka oli marssinut estämään Farnakesta. Farnakes juhli voittoaan raa'alla tavalla. Vangittuja sotilaita kidutettiin ja teloitettiin. Myös useat roomalaiset nuorukaiset kastroitiin. 

Tämän jälkeen Caesar, joka oli tuolloin Aleksandriassa, lähti marssimaan Farnakesta vastaan. Caesarilla oli vain vähän joukkoja. Legio VI:stä oli jäljellä vain rippeet, mutta sen jäsenet olivat veteraaneja. Caesarilla oli myös käytössään Deiotaroksen galatialainen legioona, Popmpeiuksen entinen Legio XXXVI ja Calvinuksen joukkojen rippeitä. Vaikka Caesar oli alakynnessä päätti hän marssia lähelle vihollisen leiriä Zelan kaupungin lähellä. Keskellä yötä Caesar siirsi leirinsä vieläkin lähemmäs pontoslaisten leiriä. Armeijoiden leirit sijaitsivat kukkuloilla, joiden rinteet olivat jyrkät. Puolustajalla olisi taistelussa selvä etulyöntiasema. 

2. elokuuta aamuna Farnakes marssitti armeijansa ulos leiristään ja valmisti sen taisteluun. Antiikin aikaisten armeijoiden oli tapana tehdä tällaisia näytöksiä kohottaakseen omien joukkojen moraalia. Caesar antoi omien joukkojensa jatkaa leirin rakennusta ja hän yllättyi täysin kun Farnakeen joukot lähtivät yhtäkkiä hyökkäykseen. Roomalaiset yrittivät saada rivinsä järjestykseen, mutta Farnakeen viikatevaunut aiheuttivat jonkin verran tappioita, ennen kuin vaunujen ajajat saatiin surmattua. Taistelusta tuli pitkä, mutta lopulta Legio VI oikealla siivellä mursi vihollisen rivistöt. Tämän jälkeen koko pontoslainen armeija lähti pakoon.

Vaikka Zela ei ollut mikään helppo voitto, oli se kuitenkin ratkaissut koko sodan parissa päivässä. Caesar tuumailikin, että Pompeius oli ollut onnekas, kun oli saanut maineensa kukistamalla tämän kaltaisia vihollisia.

Lähde
-----

* Adrian Goldsworthy: *Caesar's Civil War, 49-44 BC*, s. 56. Osprey Publishing, 2002. ISBN 9781841763927. (englanniksi)
**Zeler** (oik. **Said Hamani**, arab. وقال هاماني‎, s. 18. kesäkuuta 1983 Boulogne-Billancourt, Ranska) on ranskalainen rap-artisti.

Ura
---

Zeler sai tunnettavuutta vieraillessaan LIMin mixtapella Violences Urbaines vuonna 2001 ja myöhemmin LIMin kolmannella mixtapella Triples Violences Urbaines vuonna 2006. Kaksi vuotta myöhemmin hän vieraili myös Mo'vez Lang -yhtyeen albumilla Associés à vie. Kesäkuussa 2009 Zeler julkaisi ensimmäisen albuminsa Evolution Urbaine yhdessä LIMin kanssa. Albumi sijoittui Ranskan Le Charts -albumilistalla sijalle 16.

Diskografia
-----------

### Albumit

* Evolution Urbaine (LIMin kanssa, 2009)

Yksityiselämä
-------------

Hamami syntyi Boulogne-Billancourtissa algerialaisille vanhemmille, jotka ovat kotoisin Tizi Ouzousta.

Lähteet
-------

1. ↑  Zeler LIM - Évolution urbaine *lescharts.com* Viitattu 22.8.2010 (ranskaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Rap1Pulsif (Arkistoitu – Internet Archive) (ranskaksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
Bernard Kiprop Kipyego Pariisin maratonilla vuonna 2011.
**Bernard Kiprop Kipyego** (s. 16. heinäkuuta 1986 Keiyo, Kenia) on kenialainen kestävyysjuoksija.

Kipyego voitti St. Etiennen maastojuoksun MM-kisoissa 2005 hopeaa nuorten sarjassa. Kaksi vuotta myöhemmin hän voitti Mombasan maastojuoksun MM-kisoissa pronssia. Vuonna 2008 hän sijoittui kymmenenneksi Edinburghin maastojuoksun MM-kisoissa ja 5 000 metrin yhdeksänneksi IAAF:n yleisurheilufinaalissa ajalla 13.41,43. Seuraavana vuonna hän oli 10 000 metrin viides Berliinin MM-kisoissa ajalla 27.18,47 ja voitti hopeaa Birminghamin puolimaratonin MM-kisoissa.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

* 3 000 metrin juoksu: 7.50,57 (2006)
* 5 000 metrin juoksu: 13.09,96 (2005)
* 10 000 metrin juoksu: 26.59,61 (2007)
* 10 kilometrin maantiejuoksu: 27.44 (2009)
* 15 kilometrin maantiejuoksu: 41.54 (2009)
* 20 kilometrin maantiejuoksu: 56.36 (2010)
* Puolimaraton: 59.10 (2009)
* 25 kilometrin maantiejuoksu: 1.13.54 (2010)
* 30 kilometrin maantiejuoksu: 1.28.50 (2011)
* Maraton: 2.06.19 (2015)

Lähteet
-------

* Bernard Kiprop Kipyego Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Limanowan piirikunta** (puol. *powiat limanowski*) on Puolan piirikunta Vähä-Puolan voivodikunnassa. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 131 734. Piirikunnan hallintokeskus on Limanowan kaupunki. Kunnat Limanowan piirikunnassa ovat Dobra, Jodłownik, Kamienica, Laskowa, Limanowa, Łukowica, Mszana Dolna, Niedźwiedź, Słopnice ja Tymbark.

Limanowan piirikunnan pinta-alasta 38,7 prosenttia oli metsän peitossa vuonna 2019. Se rajautuu Bochnian, Brzeskon, Nowy Sączin, Nowy Targin ja Myślenicen piirikuntiin.

Piirikunnan väestöpyramidi 2014.
Vuoden 2019 lopussa piirikunnan asukkaista 49,9 prosenttia oli naispuolisia ja 50,1 miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 23,1 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 61,1 prosenttia ja eläkeikäiset 15,8 prosenttia. Väestön keski-ikä oli 37,6 vuotta, mikä on pienempi kuin koko Puolan väestön keski-ikä. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 1 805 lasta. Limanowan piirikunnan väkiluvun ennustetaan kasvavan 138 681 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Powiat limanowski w liczbach *Polska w liczbach*. Viitattu 20.8.2020. (puolaksi)
2. 1 2  Powiat Limanowski *Portal Regionalny i Samorządowy REGIOset*. Viitattu 19.8.2021. (puolaksi)
3. ↑  Powiat limanowski (pdf) Krakovan tilastokeskus. Viitattu 19.8.2021. (puolaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Limanowan piirikunta** Wikimedia Commonsissa
**Bernard Lacombe** (s. 15. elokuuta 1952) on ranskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen hyökkääjä. Hän on tehnyt pitkän uran Olympique Lyonnais'n valmennus- ja johtotehtävissä.

Ura pelaajana
-------------

Lacombe aloitti pelaajauransa Olympique Lyonnais'ssa, jonka edustusmiehistössä hän debytoi vuonna 1969. Hän pelasi ensimmäisellä kaudellaan viisi ottelua ja onnistui kerran maalinteossa. Läpimurtonsa hyökkääjänä pelannut Lacombe teki kaudella 1971–1972, jolloin hän iski 36 liigaottelussa 19 maalia. Hän pelasi Lyonissa kauteen 1977–1978 saakka ja oli voittamassa Coupe de Francen mestaruutta 1973.*lähde?*

Lacombe siirtyi kaudeksi 1978/79 Lyonin paikallisvastustaja AS Saint-Étienneen, jossa pelasi kuitenkin vain yhden kauden. Kesällä 1979 hän jatkoi uraansa FC Girondins de Bordeaux'ssa, jota hän sitten edustikin uransa loppuun saakka. Bordeaux'ssa Lacombe voitti kolme Ranskan mestaruutta entisen pelaajakaverinsa Aimé Jacquet'n toimiessa seuran päävalmentajana. Kaikkiaan Lacombe iski urallaan 255 maalia pääsarjassa, ja hän on kaikkien aikojen toiseksi paras maalintekijä Delio Onnisin jälkeen.*lähde?*

Ranskan maajoukkueessa Lacombe pelasi vuosina 1973–1984 kaikkiaan 38 maaottelua ja teki 12 maalia. MM-kisoissa 1978 hän teki Italiaa vastaan maalin 31 sekunnin pelin jälkeen, mikä on nopein ranskalaisen tekemä maali maajoukkueessa. Lacombe edusti Ranskaa myös MM-kisoissa 1982 sekä oli mukana Euroopan mestaruuden voittaneessa joukkueessa 1984.

### Meriitit pelaajana

* Ranskan mestaruus (3): 1984, 1985, 1987
* Coupe de France (3): 1973, 1986, 1987
* Coupe des Alpes: 1980
* Euroopan mestaruus: 1984
* MM-kilpailut
	+ Neljäs: 1982
	+ 1. kierros: 1978

Ura valmentajana
----------------

Pelaajauransa jälkeen Lacombe palasi Olympique Lyonnais'n palvelukseen ja toimi seuran urheilutoimenjohtajana vuosina 1988–1996. Hän siirtyi päävalmentajaksi lokakuussa 1996 Guy Stéphan'n saatua potkut tehtävistään. Lacombe johdatti Lyonin parhaimmillaan liigassa kolmanneksi kausina 1998–1999 ja 1999–2000. Kesällä 2000 hän jätti tehtävänsä päävalmentajana, mutta jatkoi seuran palveluksessa général managerina ja puheenjohtaja Jean-Michel Aulas'n erityisavustajana. Nämä tehtävät hän jätti vuonna 2008.*lähde?*

Lähteet
-------

1. ↑  Ekberg, Jari: *Kuin taivasta koskettaisi*, s. 266. Atena, 2014. ISBN 978-952-300-049-0.
2. ↑  Armstrong, Keith, ym.: *Jalkapallon EM-kisat 2000*, s. 157. Intereuropean Publications Ltd Oy, 2000. ISBN 951-97920-3-1.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Guy Stéphan** | **Olympique Lyonnais'n päävalmentaja**10/1996–2000 | Seuraaja:**Jacques Santini** |
**Divaani** oli Bonnier Publications Oy:n perustama ja alkuvuodesta 2014 Aller Medialle siirtynyt, yhdeksän kertaa vuodessa ilmestynyt sisustuslehti. Lehti lanseerattiin keväällä 2008. Painettu lehti lopetettiin syksyllä 2015. Lehden levikki oli loppuaikoina 29 827 kappaletta.

Historia
--------

Bonnier kertoi lokakuussa 2007 aloittavansa seuraavan vuoden maaliskuussa yhdeksän kertaa vuodessa ilmestyvän sisustuslehden, jonka pääkohderyhmää ovat 35–55-vuotiaat naiset. Lehden päätoimittajaksi valittiin *Avotakka*-lehden toimituspäällikkö Jenny Brandt ja ulkoasuvastaavaksi *Deko*-lehden AD Anu Koski.

*Divaanin* lehtikonseptin suunnitteli seitsenhenkinen kehitysryhmä, jonka ydinjoukko oli sama kuin Bonnierin menestyksellisesti lanseeraamassa *Olivia*-lehdessä. Lehden sisällössä noin kolmannes oli aluksi Bonnierin muiden sisustuslehtien kuten Tanskan markkinajohtajan *Bo Bedren* materiaalia. Lehden lanseerauksessa luotettiin yhä vahvistuvaan sisustustrendiin: Bonnierin 2007 Taloustutkimuksella teettämän kyselyn mukaan 56 prosenttia suomalaisista 35–54-vuotiaista naisista oli valmis tinkimään muista menoista sisustuksen vuoksi ja 66 prosenttia sanoi haluavansa, että heidän sisustusratkaisunsa herättävät myönteistä huomiota.

Kesäkuun alusta 2011 *Divaani*-lehti avasi verkossa oman blogiyhteisön, jonka tavoitteina oli luoda vuorovaikutteinen ja visuaalinen verkkoyhteisö edistämään suomalaista sisustus- ja kodinlaittokulttuuria. Divaaniblogit-yhteisössä oli alkuvaiheessa mukana yksitoista blogia: *Avaruusasema, Adalmina's Secret, Cosy home, Kesällä kerran, Kettukarkki, Kotilo, Lounatuulia, Pics, dots and stripes, Sisustuskärpänen, Vihreä talo* ja *Villi piha*. Ennen yhteisön muodostumista niillä oli yhteensä noin 20 000 viikoittaista lukijaa.

Alkuvuodesta 2014 *Divaani* siirtyi Bonnierin muiden yleisaikakauslehtien *Olivian* ja *Costumen* mukana Aller-kustantamolle. Kesällä 2015 Aller ilmoitti *Divaanin* ja *Olivian* paperiversioiden julkaisun loppuvan vuoden 2015 lopussa niiden mainosmyynnin laskusta johtuvan tappiollisuuden takia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Bonnierilta sisustuslehti Divaani. *Mediaviikko* 25.10.2007. Viitattu 2.1.2016. (Arkistoitu – Internet Archive)
2. 1 2  Aller Media ostaa Bonnierin suomalaiset aikakauslehdet (Arkistoitu – Internet Archive). *Helsingin Sanomat* 7.2.2014. Viitattu 2.1.2016.
3. ↑  Koivuranta, Esa: Aller lopettaa Olivian ja Divaanin printtijulkaisun  29.6.2015. Yle uutiset. Viitattu 29.6.2015.
4. ↑  Aller siirtää brändejään verkkoon  29.6.2015. Aller Suomi.  Arkistoitu 6.3.2016. Viitattu 29.6.2015.
5. ↑  Aller Media Oy[vanhentunut linkki]. Aikakausmedia. Viitattu 2.1.2016.
6. ↑  Divaani avaa sisustusblogiyhteisön. *Markkinointi & Mainonta* 31.5.2011. Viitattu 2.1.2016.
7. ↑  Yt-neuvottelut päättyivät, Aller järjestäytyy uudelleen - Olivian ja Divaanin printtilehdet jäävät historiaan. *Markkinointi & Mainonta* 29.6.2015. Viitattu 2.1.2016.
**Limasienet** on dosentti Marja Härkösen ja Elina Sivosen teos Suomessa esiintyvistä 204 limasienestä. Kirjan on julkaissut vuonna 2011 Luonnontieteellinen keskusmuseo. Teos liittyy PUTTE-ohjelmaan (*Puutteellisesti tunnettujen ja uhanalaisten metsälajien tutkimusohjelma*), jonka tärkeimpiä tehtäviä on määritysteosten julkaiseminen. 

Limasieniä on Suomessa tutkinut 1800-luvulla P. A. Karsten, ja julkaisuja on ilmestynyt muilla kielillä. Tämä teos on eliöryhmästä ensimmäinen suomenkielinen teos. Limasienistä oli aiemmin nimetty suomeksi vain paranvoi ja sudenmaito, siksi tätä kirjaa tehtäessä kehiteltiin Putte-ohjelman puitteissa nimet kaikille muillekin. Nimien -nen pääte kertoo, että kyse on limasienistä. Kaikki nimet ovat kaksiosaisia.

Suomenkielisen nimen lisäksi jokaisesta limasienestä kerrotaan tieteellinen nimi, värikuvia, lajikuvaus ja levinneisyysalue. Kirjassa on yli 300 kuvaa.

Tekijöistä Marja Härkönen on Helsingin yliopistosta eläkkeelle jäänyt dosentti, joka on 50 vuotta tutkinut limasieniä eri puolilla maailmaa. Elina Sivonen on filosofian maisteri, joka on valmistunut biologiksi Joensuun yliopistosta. Pro gradussaan hän käsitteli limasieniä. Kirjan ollessa tekeillä hän työskenteli Kasvimuseossa ja on sittemmin työskennellyt biologianopettajana.

Lähteet
-------

1. ↑  Eluvoa.fi, viitattu 24.8.2011
2. ↑  Limasienet-kirjan takakannen lieve
3. ↑  Limasienet, nuo oudot otukset, Helsingin Sanomat 7.6.2011 sivu D 1
4. ↑  *Limasienet* Luonnontieteellisen keskusmuseon sivustolla, viitattu 24.8.2011
5. ↑  Limasienet-kirjan etukannen lieve
Artturi Hellemaa.
**Artturi Hellemaa**, vuoteen 1923 *Hellman* (15. syyskuuta 1893 Ulvila – 1. huhtikuuta 1976 Ulvila) oli suomalainen yritysjohtaja, joka toimi Friitala Oy:n toimitusjohtajana. Hän sai kauppaneuvoksen arvon vuonna 1944.

Hellemaa tuli isänsä Arthur Hellmanin perustaman Friitalan palvelukseen vuonna 1911. Hän oli Fiitalan Nahka Oy:n prokuristi ja teknillinen johtaja 1918–1927 sekä toimitusjohtaja vuodesta 1928 lähtien. Hellemaa toimi myös Porin kauppakamarin puheenjohtajana vuodesta 1959.

Artturi Hellemaan veli oli teollisuusneuvos Arvi Helleranta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Vesa Määttä: Kauppaneuvos Artturi Hellemaa (1893–1976). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 11.2.2011. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 15.1.2013
2. 1 2  Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 3, p. 553
3. ↑  Arvi Helleranta *Biografiasampo*. Viitattu 5.1.2022.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |
**Burtnieksin drumliinikenttä** (engl. *Burtnieks drumlin field* ) sijaitsee Baltian kaakkoisosissa Etelä-Virossa ja Pohjois-Latviassa Vidzemen alangolla. Drumliinikenttä koostuu noin 1 430 drumliinista, jotka ovat levittäytyneet 2 320 neliökilometrin suuruiselle alueelle. Drumliinit ovat muodostuneet viime jääkauden loppuvaiheessa noin 15 200 vuotta sitten Fennoskandian mannerjäätikön alla.

Maantietoa
----------

Kenttä on 82,5 kilometriä pitkä ja se on etelä-pohjois-suuntainen. Pohjoisessa on kenttä 15–20 kilometriä ja etelässä 45 kilometriä leveä. Sen pohjoisosat ulottuvat Viron puolelle ja Latviassa Rūjienan kaupunkiin asti. Alueen alanko on muodostunut devonkauden hiekkakiveen ja alanko on leveämpi kaakkoon päin mentäessä. Drumliinit sijaitsevat alangolla niin, että niiden parvi leviää alangon muodon mukaisesti viuhkaksi. Useimmat drumliinit ovat 2–3 kilometriä pitkiä, 100–600 metriä leveitä ja ne ovat ympäristöä 6–12 metriä korkeampia. Suurin niistä on Ķoņukalnsin megadrumliini, joka on 9,6 kilometriä pitkä, 2,4 kilometriä leveä ja sillä on korkeutta 35 metriä. Drumliinit ovat ylhäältä katsoen soikean tai pisaran muotoisia. Kentän keskellä sijaitsee Burtniekin järvi, johon tulee ympäristöstä useita jokia ja josta laskee Salatsijoki Itämeren Riianlahteen.

Muodostumisteoria
-----------------

Fennoskandian mannerjäätikkö on jääkauden kylmimmässä vaiheessa kasvanut suureksi. Drumliinikentän muodostumisen aikana ilmaston lämpeneminen oli ehtinyt sulattamaan siitä runsaasti jäätä pois. Itämeren altaassa on virrannut suuri Itämeren jäätikkövirta, josta on haarautunut Riianlahden yli virtaava Riian jäätikkövirta. Jäätikkövirran itäosassa virtasi kapea Zemgalen virtauskieleke, jonka virtausalueella drumliinikenttä sijaitsee. Kun jäätikön reuna sijaitsi Pohjois-Liettuan reunamuodostuman linjalla, oli ohueksi sulanut jäätikön itäreuna haarautunut itään kääntyväksi Burtnieksin kielekkeeksi. Kääntyminen on johtunut Sakalan ylängöstä, jonka taakse jäätikkö oli päässyt virtaamaan. Kielekkeen kääntyminen voidaan nähdä myös drumliinikentän viuhkamaisena muotona. Ylängön taakse itään syntyi lyhytikäinen Sedan jäätikköjärvi, jonka vedenpinta on aikoinaan peittänyt osan drumliinikentästä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Nartišs, Māris & Zelchs, Vitalijs: "Stop 6: Morphology and internal structure of Ķoņukalns megadrumlin, Burtnieks drumlin field", *The Eighth Baltic Stratigraphical Conference*. Riika, Latvia: Latvian yliopisto, 2011. ISBN 978-9984-45-391-0. Teoksen verkkoversio (PDF) (viitattu 24.9.2021). (englanniksi)
2. ↑  Lamsters, Kristaps: Drumlins and related glaciogenic
landforms of the Madliena Tilted Plain, Central Latvian Lowland.  *Bulletin of the Geological Society of Finland*, 2012, 84. vsk, s. 45–57. Helsinki:  Suomen geologinen seura. doi:10.17741/bgsf/84.1.004. ISSN 1799-4632. Artikkelin verkkoversio (PDF). Viitattu 25.9.2021.  (englanniksi)