recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
*Tämän artikkelin kemikaalia kutsutaan joskus virheellisesti kupariarsenaatiksi, joka on eri yhdiste.*

**Scheelen vihreä** eli **kupariarseniitti** (CuHAsO3) on myrkyllinen epäorgaaninen yhdiste, jota on käytetty keltavihreänä väriaineena. Se oli ensimmäinen arseenia sisältänyt väriaine, ja sitä käytettiin muun muassa maalien väriaineena öljymaalauksessa. Ainetta on käytetty myös hyönteismyrkkynä, joskus yhdessä keisarinvihreän kanssa. Scheelen vihreällä värjättiin tekstiilejä, tapetteja ja jopa elintarvikkeitakin. Se oli aikanaan ainesosana vihreässä kermahyytelössä ja muissa vihreissä konditoriotuotteissa.

Tapeteista vapautunut arseeni aiheutti usein myrkytysoireita, kun kosteissa huonetiloissa tapettiliisterin homesieni *Penicillium brevicaule* hajotti arseenia sisältävää väriainetta, jolloin huoneilmaan haihtui arseeniyhdisteitä. Tästä johtuva ihmisten sairastuminen nimettiin Gosion taudiksi italialaisen biokemistin B. Gosion mukaan, ja maailmalla myrkylliset tapettihöyryt tunnettiin myös nimellä Gosion kaasu. Vuonna 1945 Frederick Challenger osoitti syntyneen kaasun trimetyyliarseeniksi. Myös Napoleonin on arveltu kuolleen tapettien aiheuttamaan arseenimyrkytykseen.

Väriaineen löysi Carl Wilhelm Scheele vuonna 1775. Se korvasi antiikin aikaiset kuparikarbonaattiin perustuvat vihreät pigmentit lähes kokonaan 1800-loppuun mennessä.

Scheelen vihreän käyttö kiellettiin sen myrkyllisyyden vuoksi useissa maissa jo 1800-luvulla. Preussissa kielto tuli voimaan jo vuonna 1815, ja Suomessa aine kiellettiin vuoden 1888 asetuksessa "Myrkkyjen kaupitsemisesta sekä mitä muutoin on otettava huomioon koskien myrkyllisiä aineita ja tavaroita".

Lähteet
-------

1. 1 2  Kupariarseniitin kansainvälinen kemikaalikortti Viitattu 13.4.2017
2. 1 2 3  Scheelenvihreä *coloria.net*. Viitattu 13.4.2019.
3. ↑  Mann, John: *Murha, Taikuus ja lääkintä — Lääkeaineiden historiaa*, s. 62. 2. painos, alkuteos *Murder, Magic and Medicine*, Oxford University Press 1992. Suomentanut Onttonen, Tiina. Helsinki: Art House, 2002. ISBN 951-884-333-3.
4. 1 2  Forsius, Arto: Arseeniyhdisteet lääkeaineinaArkistoitu kopio *saunalahti.fi*.  Arkistoitu 1.9.2019. Viitattu 13.4.2019.
5. ↑  Mara F. Szalajda: ARTISTS' PIGMENTS 1780-1880: HISTORY AND USES Studio Mara. Viitattu 13.4.2019. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* PubChem: Cupric arsenite (englanniksi)
* Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Copper(II) arsenite (englanniksi)
**Scheien oireyhtymä** on aineenvaihduntasairaus. Se kuuluu lysosomaalisiin kertymäsairauksiin ja mukopolysakkaridooseihin. Scheien oireyhtymä on tyypin I mukopolysakkaridoosin lievin muoto, jota vaikeamman oirekuvan tuottaa Hurlerin oireyhtymä, välimuotoa edustaa Hurler–Scheien oireyhtymä.

Scheien oireyhtymää luonnehtivat erityisesti luuston epämuodostumat ja motorinen kehitysviive. Kehitysvammaisuutta Scheien oireyhtymään ei liity. Vastasyntyneellä saatetaan todeta nivus- tai napatyrä, mutta ensimmäiset selkeät oireyhtymän merkit ilmaantuvat tyypillisesti 2–6 ikävuoden paikkeilla. Tällöin kasvonpiirteet alkavat karkeutua ja maksa sekä munuaiset suurentuvat. Selkärangassa havaitaan muutoksia ja niveljäykkyyttä alkaa kehittyä. Kasvu on heikentynyttä. Yleensä neljän ikävuoden jälkeen alkaa sarveiskalvon samentuminen. Varhaiset oireet kuitenkin ovat usein niin lieviä, että diagnosointi saattaa viivästyä nuoruus- tai joskus aikuisiälle. Vaikka Scheien oireyhtymä on Hurlerin oireyhtymää lievempi häiriö, glaukooma on yleisempi Scheien kuin Hurlerin oireyhtymästä kärsivillä. Scheien oireyhtymään liittyy joitain sille ominaisia kasvonpiirteitä, kuten otsan korostuneisuus, suun suurikokoisuus ja huulten paksuus. Limaneritys nenästä saattaa olla voimistunutta. Kuulon heikkenemistä esiintyy usein. Osalla potilaista ilmenee aorttaläpän vuotoa. Etenevät luustomuutokset korostuvat nimenomaan selkärangassa, minkä lisäksi voi ilmetä rannekanavaoireyhtymä.

Scheien oireyhtymä johtuu IDUA-geenin mutaatiosta kromosomissa 4. Alfa-L-iduronidaasin osittainen puutos johtaa oireyhtymästä kärsivillä glykosaminoglykaanien kertymiseen lysosomeihin. Scheien oireyhtymällä on autosomaalinen, peittyvä periytymistapa. Sen arvioitu esiintyvyys on noin 1/500 000. Diagnostiikassa voivat olla avuksi dermataani- ja heparaanisulfaattien määritys virtsasta sekä alfa-L-iduronidaasin aktiivisuuden selvittäminen valkosoluista tai fibroblasteista. Geenitutkimus varmistaa tai poissulkee diagnoosin lopullisesti. Scheien oireyhtymän hoito on oireenmukainen ja voi sisältää esimerkiksi kirurgiaa, laronidaasi-injektiohoitoa sekä fysioterapiaa. Elinajanodotetta pidetään Scheien oireyhtymästä kärsivillä lähes normaalina. Harold G. Scheie kuvasi mukaansa nimetyn oireyhtymän ensimmäisenä vuonna 1962.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Johanna Rintahaka, Scheien oireyhtymä Tukiliitto 21.1.2022, viitattu 16.7.2023
**Naoto Ōtake** (jap. 大嶽 直人; s. 18. lokakuuta 1968 Shizuoka, Japani) on japanilainen entinen jalkapalloilija.

Jalkapallomaajoukkue
--------------------

Naoto Ōtake edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 1994. Hän on osallistunut mm. Asian mestaruuskilpailuissa 1988 ja 1992.

Tilastot
--------

| Japanin maajoukkueessa |
| --- |
| Vuodet | ottelut | maalit |
| 1994 | 1 | 0 |
| Yhteensä | 1 | 0 |

Aiheesta muualla
----------------

* National Football Teams
* Japan National Football Team Database

Japanin joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 1988
1 Tsuchida |
2 Ueno |
3 Horiike |
4 Taguchi |
5 Sakakura |
6 Motoyoshi |
7 Ihara |
8 Ōtake |
9 Shirasawa |
10 Oenoki |
11 Ikenoue |
12 Nakayama |
13 Kurosaki |
14 Noda |
15 Minoguchi |
16 Maeda |
17 Sukigara |
18 Matsuyama |
19 Sanada |
20 Takagi |
Valmentaja Yokoyama

Japanin joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 1992
1 Matsunaga |
2 Ōtake |
3 Katsuya |
4 Horiike |
5 Hashiratani |
6 Tsunami |
7 Ihara |
8 Fukuda |
9 Takeda |
10 Ramos |
11 Miura |
12 Yamada |
13 Sakakura |
14 Kitazawa |
15 Yoshida |
16 Nakayama |
17 Moriyasu |
18 Jinno |
19 Maekawa |
20 Takagi |
Valmentaja Ooft
**Panssariviestikomppania** (PsViestiK, ent. PsVK) on Panssariprikaatin (PSPR) viestiaselajiyksikkö. Se perustettiin samaan aikaan 5. Erillisen Viestikomppanian kanssa 1967 Parolannummelle Hattulan kuntaan. Kalustona ovat pääasiassa viestikeskusvarustellut MT-LB -panssarivaunut sekä panssaroimattomat radioautot.

Vuonna 1980 komppania sijaitsi rakennuksessa, jonka toisessa päädyssä majaili Panssaripioneerikomppania. Tämän rakennuksen naapureina sijaitsivat Hämeen Jääkäripataljoona, varuskuntasairaala sekä kylmät panssarivaunuhallit. Vuoden 1986 suuriin kertausharjoituksiin mennessä Viestikomppania oli siirretty saneerattuihin tiloihin Panssarintorjuntakomppanian kanssa samaan rakennukseen sotilaskodin lähelle ja kyseisessä rakennuksessa yksikkö vietti parisenkymmentä vuotta.

BTR-50PK Yad la-Shiryonin museossa Israelissa 2005
Panssariviestikomppania (PsVK) yksikkönä lakkautettiin vuonna 2006 ja toiminta siirrettiin Jääkäritykistörykmentin (JTR) Viesti- ja tulenjohtopatteriin. PsVK kuului erillisyksikköhistoriansa jälkeen Parolan Pataljoonaan (ParP). Pataljoona perustettiin 1.9.1987, joka koki nimenmuutoksen välissä Panssariviestipataljoonanakin (PsViestiP sekä PsVP). Nimi Parolan Pataljoona otettiin takaisin vuonna 2006 tapahtuneen Panssariviestikomppanian lakkauttamisen ja toiminnan siirron jälkeen. Pataljoonan nimenmuutos astui voimaan vuoden 2007 alusta.

Tilanne 2009 lähtien
--------------------

Panssariviestikomppania perustettiin uudelleen Viesti- ja tulenjohtopatterin (JTR) tilalle alkuvuodesta 2009.
Tämä muutos sisälsi tulenjohtokoulutuksen siirron Kranaatinheitinkomppaniaan, jolloin Panssariviestikomppaniassa koulutetaan PSPRr:n tuottamiin joukkoihin johtamisjärjestelmien osaajia.

Päälliköt
---------

* kapteeni P. Turunen 1967–1970
* yliluutnantti E. Lehtovirta 1970–1971
* luutnantti Asko Inkilä 1971–1972 ja 1975–1976
* kapteeni T. Tanner 1972–1975
* majuri Pentti Turunen 1976–1981
* kapteeni/majuri Tapio Tanner 1982-1986
* majuri Jouko Viitamäki 1987–1989
* kapteeni Ilkka Korkiamäki 1989-1990
* kapteeni Y. Sairanen19?-
* kapteeni E. Hourula 1994–1995 (sij.)
* kapteeni P. Susi 1994–1999
* kapteeni Jarkko Karsikas 1999–2002
* kapteeni M. Rintakoski 2002–2003
* kapteeni H. Kantola 2003–2004
* yliluutnantti Henri Rauhamäki 2004–2005
* yliluutnantti Juha-Matti Salmenpohja 2005–2006
* kapteeni M Kokkonen 2007-2008
* kapteeni J-M Salmenpohja 2008–2011
* kapteeni V-M Nieminen 2011–2015
* kapteeni O. Tuisku 2015-2017
* kapteeni J. Hanén 2017-2019
* kapteeni A. Saramies 2019-2021
* kapteeni O. Hakamaa 2021-2023
* kapteeni H. Ojala 2023-

Aiheesta muualla
----------------

* Panssariviestikomppania Panssariprikaatin sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
* PsVK:sta kertova epävirallinen SotaPäiväKirja-sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Mutenian kylää 1950-luvulla.
**Mutenia** on Sodankylän Sompiossa sijaitseva kylä, jonka muodostaa kolme asumatonta taloa. Se on yksi viidestä Sompion alueen kokonaan tai osittain Lokan tekojärven alle jääneestä kylästä. Alkuperäisestä Mutenian kylästä on tekoaltaan luoteisosassa nykyään jäljellä vain yksi 1800-luvun lopulla rakennettu talo piharakennuksineen. Lisäksi kylässä on kaksi toisen maailmansodan jälkeiseltä ajalta periytyvää pihapiiriä. Rakennukset ovat Lokan tekoaltaan rakentaneen Kemijoki Oy:n omistuksessa, eivätkä ne ole vapaasti tutustuttavissa.

Mutenia kuuluu yhdessä Purnumukan kylän kanssa Museoviraston määrittelemiin valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin esimerkkeinä Sodankylän metsäsaamelaisesta asutuksesta.

Historia
--------

Mutenian kylä sijaitsi alun perin Sompiojärvestä alkunsa saaneen Mutenianjoen varrella. 1840-luvulla paikalla vieraillut M. A. Castrén kuvaili 17 peräkkäisen katovuoden kurjistamia Mutenian oloja äärimmäisen köyhiksi. 1870–1890-luvuilla Sompioon muutti Ruotsin ja Norjan välisen rajasulun vuoksi Koutokeinon ja Enontekiön alueiden porosaamelaisia, joista osa asettui myös Muteniaan. Varsinainen maarekisterikylä syntyi vasta vuonna 1910 suoritetun isojaon myötä. Maantie kylään saatiin 1936, kun Lokasta Korvasen ja Mutenian kautta Vuotsoon johtanut yhteys valmistui.

Vuonna 1967 alkaneen tekoaltaan täyttämisen myötä kylä jäi osittain veden alle. Sen taloista suurin osa kuitenkin säilyi, mutta yhtä lukuun ottamatta kaikkien asukkaat muuttivat läheiseen Vuotson kylään. Nykyään Mutenian edustalla on Lokan tekojärven lahti.

Lähteet
-------

1. ↑  Allasevakkojen selviytyminen uusilla asuinalueilla (Archive.org) Oulun yliopiston Giellagas-instituutti.  Arkistoitu 5.3.2016. Viitattu 14.11.2020.
2. ↑  Pohjois-Lapin maakuntakaavan maisemaselvitys, Liite 1: Maisemamaakunnan ja maisemallisen seutujaon kuvaukset (s. 19)  12/2005. Lapin liitto. Viitattu 6.10.2015.
3. ↑  Sompion luonnonpuiston nähtävyydet Luontoon. Viitattu 6.10.2015.
4. 1 2 3  Sodankylän saamelaisasutus Museovirasto. Viitattu 6.10.2015.
5. ↑  Kivekäs, Juha: *Kertomuksia Lapista osa 3*, s. 160. Books on Demand, 2015. ISBN 978-952-31857-9-1. Kirjan verkkoversio Google Booksissa
6. ↑  Lilja, Erkki: *Seitajärven museotien historiallinen ja nykyinen ulottuvuus*, s. 9. Rovaniemi, 2011. ISBN 978-952-92914-5-8. Teoksen verkkoversio (Arkistoitu – Internet Archive)
7. ↑  Lokan historiaa (Archive.org) Sompion kylä.  Arkistoitu 7.10.2015. Viitattu 6.10.2015.
8. ↑  Pyhäjärvi, Leena ym.: *Lokka muutosten näyttämönä*, s. 4. Lapin tutkimusseura, Rovaniemi, 2011. ISBN 978-951-93276-0-0. Teoksen verkkoversio (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia Mutenian kylästä (Arkistoitu – Internet Archive)
**Mutassim Billah Gaddafi** (arab. المعتصم بالله القذافي‎, *Al-Muʿtaṣim bi-Llāh al-Qaḏḏāfī*, transliteroituna myös **Al-Moa'tassem Bellah Al-Qaddafi** tai **Al-Mu'tasim Bi'llah al-Qadhafi**; 18. joulukuuta 1974 - 20. lokakuuta 2011) oli libyalainen upseeri ja Libyan kansallinen turvallisuusneuvonantaja vuosina 2008-2011. Hän oli myös Libyan entisen johtajan Muammar Gaddafin neljäs poika ja tämän sisäpiirin jäsen. Vuonna 2011 Gaddafi saatiin kiinni Sirten taistelun aikana ja hänet tapettiin isänsä mukana.

Ura politiikassa
----------------

### Neuvottelut Yhdysvaltain kanssa

Gaddafi tapasi Yhdysvaltain ulkoministeri Hillary Clintonin huhtikuussa 2009. Tämä oli merkittävin kyseisten maiden välinen diplomaattinen tapaaminen sen jälkeen, kun ne olivat käynnistäneet suhteensa muutamia vuosia aiemmin. Samana vuonna hän tapasi myös senattorit John McCainin ja Joseph Liebermanin. Tällöin hän ilmaisi tarpeen Libyan auttamisesta sotilaallisesti.

### Mahdollinen seuraaja

Gaddafi asui Egyptissä muutamia vuosia, sillä hän oli väitetysti yrittänyt kaapata vallan isältään. Hän kuitenkin palasi myöhemmin takaisin Libyaan esimerkiksi työskennelläkseen kansallisena turvallisuusneuvonantajana.

Yksityiselämä
-------------

Gaddafi tunnettiin hänen tuhlailevasta elämäntyylistään. Esimerkiksi hän matkusti usein joulunaikaan Saint-Barthélemyn saarelle yksityiskoneellaan, vuokrasi useita kerroksia Lontoon ja Pariisin kalleimmista hotelleista ystäviensä käyttöön ja lähti Italiaan kalliille kampaajalle. Gaddafia kuvailtiin myös kunnianhimoiseksi ja halusi tehdä asioita paremmin kuin hänen isänsä. Hän myös keskusteli usein autoritaarisista johtajista, kuten Adolf Hitleristä. Malli Vanessa Hessler oli Gaddafin kanssa suhteessa vuosien 2007 ja 2011 välillä, ja jatkoi tämän tukemista vielä tämän kuoleman jälkeen. Häntä myös syytettiin seksuaalisesta hyväksikäytöstä yhden Gaddafin naisystävän Talitha Van Zonin ystävän toimesta.

Kuolema
-------

Mutassim Gaddafi vangittiin 20. lokakuuta 2011 Sirten taistelun päätyttyä. Hänen väitettiin jääneen kiinni yritettyään paeta kaupungista autolla. Erään kapinallisen mukaan Gaddafi ampui heitä kohti kiinnijäämisen hetkellä. Häntä ammuttiin kaulaan, kun hän oli väitellyt kaappaajiensa kanssa uskonnosta. Hänestä otetut kuvat osoittivat, että hän oli loukkaantunut ja tajuton, mutta todennäköisesti elossa. Isänsä tavoin häntä ei haudattu päivää kuolemansa jälkeen islamin tapojen vastaan.

Lähteet
-------

1. ↑  NEFA Foundation *nefafoundation.org*.  Arkistoitu 4.10.2012. Viitattu 16.12.2022.
2. ↑  Photo: Secretary Clinton With Libyan National Security Adviser Dr. Mutassim Qadhafi *U.S. Department of State*. Viitattu 16.12.2022.
3. ↑  A Playboy centrefold, a Gaddafi son, and a misadventure during a war *amp.smh.com.au*. Viitattu 16.12.2022.
4. ↑  Girlfriend of Gadafy's son investigated over alleged trafficking of 'escorts' *The Irish Times*. Viitattu 16.12.2022. (englanniksi)
5. ↑  Libya: Col Gaddafi's son Mutassim 'captured trying to flee Sirte' *www.telegraph.co.uk*. Viitattu 16.12.2022.
**Sigurd Slåttebrekk** (s. 1968 Stavanger) on norjalainen pianisti.

Slåttebrekk sai 16-vuotiaaksi asti opetusta äidiltään. Tämän jälkeen häntä opettivat Einar Steen-Nøkleberg Norjan valtiollisessa musiikkikorkeakoulussa ja Jerome Lowenthal Juilliard Schoolissa. Lisäksi hän sai opetusta Lazar Bermanilta. Vuonna 1991 hän sai Rikskonsertenen "vuoden debytoijan" tunnustuksen. Vuonna 1997 Slåttebrekk julkaisi Maurice Ravelin pianosävellysten levytyksen, joka toi hänelle Spellemannprisenin sekä positiiviset arviot Schwann Opukselta ja American Record Guidelta. Samana vuonna pianisti kuitenkin jäi tauolle konserttiuraltaan.

Alf Knutsenin kanssa Slåttebrekk aloitti konsertoinnista taukoa pitäessään lapsille suunnatun *Elias, pieni pelastuslaiva* -animaatiosarjan, joka nousi huomattavaan suosioon Norjan televisiossa. Sitä alettiin näyttää myös lukuisissa muissa maissa. Vuonna 2002 Slåttebrekk palasi konserttilavoille pitämällä Robert Schumannin musiikista koostuneen sooloresitaalin Oslon kamarimusiikkifestivaalilla. Hän jatkoi myös levyttämistä. Hän on lisäksi opettanut Norjan valtiollisessa musiikkikorkeakoulussa. Vuonna 2012 Slåttebrekkille myönnettiin Fartein Valen -palkinto.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Sigurd Slåttebrekk Grappa
2. ↑  HAN FORTJENER SIN PRIS Fartein Valen-stiftelsen


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Alfred Ernest Tysoe** (21. maaliskuuta 1874 – 26. lokakuuta 1901) oli brittiläinen yleisurheilija ja kaksinkertainen olympiavoittaja Pariisin olympialaisissa 1900.

Tysoe oli syntynyt Padihamissa, lähellä Burnleyta Englannissa. Ammatiltaan hän oli maatyöläinen.

Tysoe voittaa olympiakultaa 800 metrillä.
Vuonna 1896 hän saavutti alueelliset mestaruudet 1 000 jaardin ja mailin juoksuissa. Tällöin hänen kykynsä havaittiin ja hän liittyi merkittävämpään urheiluseuraan. Seuraavana vuonna hän voitti Ison-Britannian mestaruudet maililla ja kymmenellä maililla.

Vuoden 1900 olympialaisissa Pariisissa Tysoe oli 800 metrin voittajasuosikki juostuaan kaksi viikkoa ennen kisoja maailman siihen asti parhaan ajan 800 jaardilla, 1.57,8. Hän voittikin kilpailun suhteellisen helposti ajalla 2.01,4 ja oli myös 5000 metrin joukkuejuoksun voittaneen Ison-Britannian joukkueessa.

Olympiavuosi oli Tysoen viimeinen kilpailukausi, koska hän sairastui alkuvuodesta 1901 keuhkopussitulehdukseen. Hän kuoli kotonaan Blackpoolissa vain 27-vuotiaana.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Alfred Tysoe *Athletes*. The International Olympics Committee (IOC). Viitattu 4.9.2021. (englanniksi), (koreaksi)
2. ↑  Virtamo, Keijo (toim.): *Fokus-Urheilu 2*, s. 10. Otava, 1970.

Miesten 800 metrin juoksun olympiavoittajat

|  |
| --- |
| 1896: Edwin Flack |
1900: Alfred Tysoe |
1904: James Lightbody |
1908: Melvin Sheppard |
1912: Ted Meredith |
1920: Albert Hill |
1924: Douglas Lowe |
1928: Douglas Lowe |
1932: Thomas Hampson |
1936: John Woodruff |
1948: Malvin Whitfield |
1952: Malvin Whitfield |
1956: Thomas Courtney |
1960: Peter Snell |
1964: Peter Snell |
1968: Ralph Doubell |
1972: Dave Wottle  |
1976: Alberto Juantorena |
1980: Steve Ovett |
1984: Joaquim Cruz |
1988: Paul Ereng |
1992: William Tanui |
1996: Vebjørn Rodal |
2000: Nils Schumann |
2004: Juri Borzakovski |
2008: Wilfred Bungei |
2012: David Rudisha |
2016: David Rudisha |
2020: Emmanuel Korir |
**Mutiny Within** on Yhdysvalloista kotoisin oleva yhtye, joka soittaa melodista death metallia. Yhtyeellä on levytyssopimus Roadrunner Recordsin kanssa ja on tähän mennessä julkaissut yhden albumin, yhtyeen itsensä mukaan nimetyn *Mutiny Within*in.

Historia
--------

Yhtyeen basisti Andrew Jacobs perusti Children of Bodom -coveryhtyeen vuonna 2002, mutta bändi rupesi pian kuitenkin säveltämään ja soittamaan omia kappaleitaan. Yhtye kävi läpi lukuisia miehistönvaihdoksia, kunnes lopullinen kokoonpano saatiin kasaan. Yhtye kuitenkin kaipasi vielä laulajaa, ja onnekseen löysi YouTube-sivustolta Chris Clancyn lauluvideon. Clancya pyydettiin lentämään kotimaastaan Englannista koelaulutilaisuuteen. Clancy saapui paikalle ja hänet valittiin yhtyeeseen.

Clancyn liityttyä yhtyeeseen Mutiny Within sävelsi useita kappaleita ja keikkaili. Energiset live-esiintymiset herättivät levy-yhtiö Roadrunner Recordsin mielenkiinnon, ja he allekirjoittivat levytyssopimuksen. Yhtye jatkoi sävellystyötä ja rupesi työskentelemään tuottaja Jason Bielerin kanssa. Debyyttialbumin nauhoitusten aikana yhtyeen liittyi myös toinen kitaristi, Clancyn ystävä Dan Bage. Mutiny Within sai viimein kaipaamaansa julkisuutta syksyllä 2009, kun he olivat kiertueella Soulflyn, Prongin ja Cattle Decapitationin kanssa. Vuonna 2010 yhtye julkaisi ensimmäisen levynsä *Mutiny Within*in.

Jäsenet
-------

* Chris Clancy – laulu
* Brandon Jacobs – kitara
* Dan Bage – kitara
* Andrew Stavola – kosketinsoittimet
* Andrew Jacobs – basso
* Bill Fore – rummut

Julkaisut
---------

### Studioalbumit

* *Mutiny Within*  (2010, Roadrunner Records)
* *Synchronicity*  (2013)
* *Origins*  (2017)

Lähteet
-------

Mutiny Within official biography *mutinywithin.com*. Viitattu 1.4.2010. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* mutinywithin.com Viralliset kotisivut
* Mutiny Within Myspacessa (englanniksi)
* Mutiny Within Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Rote Kapelle** (suom. Punainen orkesteri) oli toisen maailmansodan ajan tärkeimpiä kansallissosialismin vastaisia vastarinta- ja vakoilujärjestöjä. Se oli Neuvostoliiton hyväksi toiminut eri kansallisuuksista koostunut löyhä verkosto, joka tunnetaan saksalaisten sille antaman nimen Die Rote Kapelle mukaan. Saksalaiset antoivat satojen henkilöiden muodostamalle verkostolle punaista orkesteria tarkoittavan nimen siepattuaan sen viestejä ensi kertaa kesäkuussa 1941 Königsbergin lähellä sijainneella kuunteluasemallaan. Heistä se muistutti suurta Moskovan keskuksesta johdettua soittokuntaa. Verkosto myös käytti joitakin musiikkiin ja orkesteriin viittaavia koodisanoja, esimerkiksi radiolähetin oli *piano* ja sähköttäjä *pianisti*.

Annie Krauß otti osaa Rote Kapellen toimintaan.
Vakoiluverkosto välitti Moskovaan tietoja muun muassa Peenemünden V-rakettikokeista, operaatio Edelweissista eli hyökkäyksestä Kaukasiaan, Kurskin taistelun valmisteluista, saksalaisista joukoista Suomessa ja Hitlerin Mannerheimin syntypäivän johdosta Suomeen tekemästä vierailusta. Paljastuneiden vakoojien vangitsemiset ja teloitukset aloitettiin Brysselissä kesällä 1942.

Punaisen orkesterin jäseniä olivat saksalaiset ilmavoimien upseeri Harro Schulze-Boysen, kirjailija Adam Kuckhoff, taloustieteilijä Arvid Harnack ja kirjailija Günther Weisenborn, bulgarialainen Nikolai Jankov-Jablin, joka toimi Suomessa, Konstantin Jefremov ja unkarilainen Sándor Rádo (peitenimi *Dora*), joka toimi Sveitsissä. Sveitsi oli Punaisen orkesterin tärkein toimialue. Siellä se tunnettiin nimellä *Viking*.

Lähteet
-------

* Richelson, Jeffery T.: *A Century of Spies: Intelligence in the Twentieth Century*. , 1995. ISBN 0-19-507391-6. (englanniksi)
* Rislakki, Jukka: *Erittäin salainen: Vakoilu Suomessa*, s. 228-230. Love, 1982. ISBN 951-835-057-4.
* West, Nigel (editor): *Historical Dictionary of International Intelligence*. Rowman & Littlefield, 2015. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Richelson 1995, 126
2. ↑  Rislakki 1982, 228
3. ↑  Rislakki 1982, 229
4. ↑  West 2006, 221

Kirjallisuutta
--------------

* Blank, Alexander & Mader, Julius: Rote Kapelle gegen Hitler. Berliini 1979.
Alfred Saalwächter vuonna 1940.
**Alfred Saalwächter** (10. tammikuuta 1883 Neusalz an der Oder (nykyään Nowa Sól, Puola), Saksan keisarikunta – 6. joulukuuta 1945 Moskova, Neuvostoliitto) oli saksalainen sukellusvenekapteeni ensimmäisessä maailmansodassa ja kenraaliamiraali toisessa maailmansodassa.

Toisen maailmansodan alkaessa syyskuussa 1939 Saalwächter sai lännen laivastoryhmän komentajuuden. Hänen vastuualueeseensa kuuluivat Pohjanmerellä suoritetut operaatiot. Tehtävässään hän ajautui erimielisyyksiin laivueiden komentajien kanssa.

Tammikuussa 1940 Saalwächter ylennettiin kenraaliamiraaliksi. Yhdessä amiraali Rolf Carlsin kanssa hän vastasi operaatio Weserübungin laivaston taktiikasta. Kesästä 1940 alkaen hän johti saksalaisten pintaoperaatioita Pohjois-Atlantilla ja Englannin kanaalissa. Yksi näistä oli operaatio Kerberos, jossa kolme raskasta risteilijää tukialusten kera kulki helmikuussa 1942 Atlantilta kanaalin kautta Saksaan.

Saalwächter jäi eläkkeelle marraskuussa 1942. Etenevä puna-armeija vangitsi hänet kesäkuussa 1945 ja kuljetti Moskovaan sotaoikeuteen, jossa häntä vastaan esitettiin tekaistuja sotarikossyytteitä. Hänet teloitettiin 6. joulukuuta 1945 Moskovassa. Venäläinen tuomioistuin palautti hänen maineensa vuonna 1994.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee Shprintzen–Goldbergin oireyhtymää. Goldberg–Shprintzenin oireyhtymä on eri diagnoosi.*
**Shprintzen–Goldbergin oireyhtymä** on erittäin harvinainen geneettinen oireyhtymä, joka aiheuttaa luusto- ja sidekudosmuutoksia sekä kehitysvammaisuutta.

Shprintzen–Goldbergin oireyhtymälle tyypillisiin luustomuutoksiin kuuluvat esimerkiksi kraniosynostoosi ja kasvojen luissa ilmenevät luutumishäiriöt. Potilailla on myös harju- ja kuopparintaisuutta, skolioosia ja nivelten yliliikkuvuutta. Heillä on tyypillisesti marfanoidinen olemus. Sormet voivat olla hyvin hoikat ja raajat epätavallisen pitkät. Napatyriä on myös esiintynyt. Shprintzen–Goldbergin oireyhtymään liittyy usein poikkeavia kasvonpiirteitä, joille ominaisia ovat hypertelorismi, eksoftalmus, korkea ja kaareva kitalaki sekä pieni leuka. Usein syntymä tapahtuu laskettuun aikaan eivätkä vastasyntyneiden paino, pituus ja päänympärys poikkea normaalijakaumusta. Lapsuudessa todetaan usein hypotonia sekä motorisia ja kognitiivisia kehitysviiveitä. Oireyhtymään kuuluva kehitysvammaisuus on ollut lievää tai keskivaikeaa. Oireyhtymään saattaa joskus liittyä hydrokefalia. Sen muita piirteitä voivat olla sydämen poikkeavuudet.

Shprintzen–Goldbergin oireyhtymä johtuu erilaisista mutaatioista kromosomissa 1 sijaitsevasta SKI-geenissä. Joskus mutaatio ilmenee myös muissa geeneissä. Eräissä tapauksissa taudin taustalla oleva geenivirhe on jäänyt tunnistamatta. Shprintzen–Goldbergin oireyhtymä on useimmiten johtunut sporadisesta uudesta mutaatiosta, mutta sillä on autosomaalinen, vallitseva periytymistapa. Oireyhtymän esiintyvyys on arviolta vain alle yksi miljoonasta. Oirekuvassa on huomattavia samankaltaisuuksia Marfanin ja Loeys–Dietzin oireyhtymien kanssa. Shprintzen–Goldbergin oireyhtymän hoito on oireenmukainen. Se koostuu kirurgisista menetelmistä sekä fysio-, toiminta- ja puheterapian tarjoamasta tuesta. Potilaiden elinikää saattavat lyhentää mahdolliset sydämeen liittyvät tai muut komplikaatiot. Shprintzen–Goldbergin oireyhtymän kuvasivat ensimmäisinä vuonna 1982 Robert J. Shprintzen ja Rosalie B. Goldberg.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Johanna Rintahaka, Shprintzen-Goldbergin oireyhtymä Tukiliitto 6.3.2023, viitattu 18.7.2023
**Sigurður "Siggi" Einarsson** (s. 28. syyskuuta 1962) on islantilainen keihäänheittäjä. Hän edusti reykjavikilaista Glímufélagið Ármann -seuraa.

Sigurður sijoittui Barcelonan olympialaisissa 1992 viidenneksi tuloksella 80,34. Hän karsiutui olympialaisten loppukilpailusta Los Angelesissa 1984 ja Soulissa 1988. Hän sijoittui Tokion MM-kilpailuissa 1991 kuudenneksi ennätyksellään 83,46. Hän karsiutui MM-kisojen loppukilpailusta Roomassa 1987, Stuttgartissa 1993 ja Göteborgissa 1995.

Sigurður voitti Euroopan pienten maiden kisoissa kultaa 1991, 1993 ja 1995. Hän voitti Islannin-mestaruuden 1980, 1983, 1985 ja 1995.

Lähteet
-------

1. 1 2  Siggi Einarsson *sports-reference.com*.  Arkistoitu 10.8.2011. Viitattu 23.6.2015. (englanniksi)
2. ↑  Sigurður Einarsson Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
3. ↑  GAMES OF THE SMALL STATES OF EUROPE *gbrathletics.com*. Viitattu 23.6.2015. (englanniksi)
4. ↑  ICELANDIC CHAMPIONSHIPS *gbrathletics.com*. Viitattu 23.6.2015. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
Kaunisvaaran kaivos Pajalan kunnassa, Ruotsissa. Kaivoksen omisti Northland Resources joka ajautui konkurssiin vuonna 2014.
Northland Resources logo.
**Northland Resources Inc.** on kanadalainen, Oslon pörssissä noteerattu kaivosyhtiö, joka on aikeissa hyödyntää Suomen ja Ruotsin malmivarantoja, lähinnä maiden pohjoisosissa. Yhtiö on ollut aikeissa perustaa Hannukaisen kaivoksen Kolariin sekä Tapulin ja Stora Sahavaaran kaivokset Pajalaan. Kaivokset tulisivat louhimaan pääasiassa rautaa ja kuparia, jossain määrin myös kultaa.

Emoyhtiö teki konkurssiin 2014. Tapojärvi Oy osti Hannukaisen kaivosoikeudet 2015 ja perusti Hannukainen Mining Oy:n.

Kaivoshankkeet
--------------

* Hannukaisen kaivos
* Tapulin kaivos
* Stora Sahavaaran kaivos

Muita tutkimushankkeita
-----------------------

Suomi:

* Kuervitikon esiintymä

Ruotsi:

* Pellivuoman esiintymä
* Saarijärvi-Lannavaaran esiintymä
* Salimivaaran esiintymä
* Barselen esiintymä

Lähteet
-------

1. ↑  Ylläksen kiistellyn kaivoshankkeen lupahakemuksesta paljastui virhe: myrkyllistä vaahdotuskemikaalia olisikin huomattavasti enemmän *Helsingin Sanomat*.  2014. Viitattu 20.5.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Northland Resources Inc.
**Alfred Thomas Archimedes Torbert** (s. 1. heinäkuuta 1833 Georgetown, Delaware – 29. elokuuta 1880 Atlantin valtameri) oli yhdysvaltalainen kenraali ja diplomaatti. Hän oli Yhdysvaltain *minister resident* El Salvadorissa vuosina 1869–1871. Torbert osallistui Yhdysvaltain sisällissotaan Unionin riveissä ja kotiutui armeijasta kenraalimajurin brevet-arvolla. Sodan jälkeen hän toimi useissa kansainvälisissä diplomaattitehtävissä.

Torbert kuoli 29. elokuuta 1880 Atlantin valtamerellä, kun S.S. *Vera Cruz* upposi kesken matkan. Torbertin ruumis löydettiin kaksi päivää onnettomuuden jälkeen, ja hänet haudattiin Delawaren Milfordiin.

Lähteet
-------

1. 1 2  Alfred Thomas Archimedes Torbert (1833–1880) *United States Department of State*. Viitattu 1.7.2017. (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
**Kaj Johan Vilhelm Engblom** (s. 16. lokakuuta 1936 Nauvo) on suomalainen laivanvarustaja, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka on saanut merenkulkuneuvoksen arvonimen.

Engblomin vanhemmat olivat laivuri Georg Johannes Engblom ja Sigrid Wilen. Perämieheksi varttuneella iällä vuonna 1977 valmistunut Engblom työskenteli jo vuodesta 1951 merimiehenä isänsä omistamilla aluksilla, vuodesta 1956 laivanvarustajana ja vuodesta 1982 laivanpäällikkönä. Rederi Ab Engshipin perustajaosakas veljensä kanssa hän oli 1973–2006, hallituksen puheenjohtaja 1973–2006 ja toimitusjohtaja 1982–2001. Uransa aikana Engblom osti tai rakennutti kaksikymmentäkuusi alusta ja myi viisitoista ja hänen veljensä kanssa perustamallaan varustamolla oli 1990-luvun lopulla yli kolmesataa työntekijää. Varustamo myytiin vuonna 2006 Borelle. Engblomilla oli myös useita luottamustehtäviä. Merenkulkuneuvoksen arvonimen hän sai vuonna 1998.

Lähteet
-------

1. 1 2  Karli Kelk: Merenkulkuneuvos Kaj Engblom (1946–). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 21.10.2014. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 25.5.2022.
**Northfield Park** on hevoskilpa-ajorata Northfieldissä Yhdysvaltain Ohion osavaltiossa lähellä Clevelandin kaupunkia.

Northfieldin 806 metrin pituisella radalla kilpaillaan ympäri vuoden neljä kertaa viikossa (marras-joulukuussa viisi). Sen lisäksi radalla järjestetään vedonlyöntiä suoralähetyksistä vuoden jokaisena päivänä paitsi joulupäivänä. Radan päätapahtuma on Battle of Lake Erie, jota seuraa vuosittain liki 10 000 katsojaa. Battle of Lake Erie on suurin Pohjois-Amerikan peitsareiden avoin kilpailu.

Northfield Parkilla on Ohion ainoa etävetokeskus Cedar Downs Sanduskyssa. Se kuului aiemmin toledolaiselle Raceway Parkille.

Historia
--------

Northfield Parkin paikalla sijaitsi vuonna 1934 valmistunut Sportsman Park, josta aiottiin alun perin koirakilpailurataa englanninvinttikoirille. Suunnitelma koiraradasta ei toteutunut, ja Sportsman Park myytiin. Siitä tehtiin pienoisautojen kilparata ja sillä ajettiin kaksikymmentä vuotta kunnes kiinnostus lajiin hupeni. Vuonna 1956 Sportsfield purettiin uuden hevosradan tieltä.

Northfield Parkin rakennutti ja omisti läheisen Grandview Racewayn omistaja sekä eräs Ohion tärkeimmistä amerikanravurien kasvattajista Walter J. Michael laajentamaan kilpailukautta. Uusi rata avattiin 23. elokuuta 1957. Se oli Painesville Racewayn ja Grandview Racewayn jälkeen kolmas kilpa-ajorata koillisessa Ohiossa. Sittemmin muut kaksi rataa on suljettu. Vuonna 1972 clevelandilainen Carl Milstein osti radasta osuuden.

Carl Milsteinin kuoltua vuonna 1999 radan hallinta siirtyi hänen pojalleen Brock Milsteinille. Nuoremman Milsteinin ja radan toiminnanjohtaja Tom Aldrichin tavoitteena Northfield Parkin suhteen on painottaa sen kilpailutoimintaa mutta tarjota myös suoralähetysveikkaajille mahdollisimman miellyttävät tilat.

Norhfield Parkissa juostiin kilpaa 220 päivänä vuodessa vuoteen 2005 asti, jolloin Ohio State Racing Commission määräsi sen vähentämään kilpailupäiviä 204:n. Sittemmin kilpailupäiviä on lisätty hieman.

Vastauksena kiristyvään kilpailuun vedonlyöjistä Northfield Park on uudistanut tilojaan yli 13 miljoonalla dollarilla vuoden 1996 jälkeen. Vuonna 2008 radalle avattiin uudet ravintola Trackside Loung ja baari Sportsbar terasseineen.

Lähteet
-------

1. 1 2  Northfield Park General Info Northfield Park.  Arkistoitu 27.11.2013. Viitattu 21.12.2013. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5 6  Northfield Park History Northfield Park.  Arkistoitu 6.1.2015. Viitattu 21.12.2013. (englanniksi)
3. ↑  Northfield Park Our New Look Northfield Park.  Arkistoitu 27.11.2013. Viitattu 21.12.2013. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Northfield Park, viralliset kotisivut (englanniksi)
* Casino City – Northfield Park Racetrack and Microbrewery (englanniksi)
**Rote Frederik Rafael Hellström** (1. huhtikuuta 1908 Uusikaupunki – 13. marraskuuta 1995 Helsinki) oli suomalainen yritysjohtaja ja kilpapurjehtija, joka sai merenkulkuneuvoksen arvonimen.

Hellströmin vanhemmat olivat lehtori Rafael Herman Hellström ja Tyttö Margareta Kyrklund. Hänen puolisonsa 1936–1967 oli Marianne Sandelin, aiemmin Hackman, kauppaneuvos Fred Hackmanin tytär. Hellström tuli ylioppilaaksi Porissa vuonna 1926 ja valmistui kauppatieteiden kandidaatiksi vuonna 1931. Suomen Höyrylaivan palvelukseen hän tuli vuonna 1933. Yhtiön johtokunnan jäseneksi Hellström nimitettiin vuonna 1940 ja yhtiön varatoimitusjohtajaksi vuonna 1966. Merenkulkuneuvoksen arvonimen hän sai vuonna 1969. Suomen Höyrylaiva -yhtiön johtajan tehtävästä Hellström jäi eläkkeelle vuonna 1973, mutta jatkoi vielä yhtiön hallituksen jäsenenä vuoteen 1978 asti. Hellström edusti Suomea vuoden 1948 kesäolympialaisten purjehdusjoukkueessa ja osallistui myös muun muassa kultapokaalipurjehdukseen New Yorkin Long Islandilla vuonna 1937. Hänellä oli useita oman alansa ja liike-elämän luottamus- ja asiantuntijatehtäviä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Rote Hellström *Biografiasampo*. Viitattu 23.5.2022.
2. ↑  Kuolleita. Merenkulkuneuvos Rote Hellström. (Tilaajille) *Helsingin Sanomat*.  18.11.1995. Viitattu 23.5.2022.
3. ↑  Döda.  *Hufvudstadsbladet*, 18.11.1995, nro 312, s. 22. Kansalliskirjasto. Viitattu 23.5.2022.
**Northport Oy** oli Finnairin ja useiden muiden lentoyhtiöiden matkustajapalveluista sekä matkatavaroiden, rahdin ja postin kuormauksesta huolehtiva yhtiö. Toimintavuosinaan yhtiö palveli vuodessa noin 100 000 lentoa ja 8 miljoonaa matkustajaa. Se syntyi Finnair Ground Handling -liiketoimintayksikön toimintojen yhtiöittämisen tuloksena 1. toukokuuta 2004. Sen liikevaihto Suomessa oli tilikautena 2008 64 miljoonaa euroa ja sen palveluksessa oli Helsingissä noin 800 henkeä. Toimitusjohtajana toimi Jukka Hämäläinen 13.8.2007 alkaen. Northport oli Finnairin alakonserni ja sen kokonaan omistama. Northportin toiminta tuotti vuonna 2006 tappiota.

Northport toimi joko itse tai yhteistyökumppaneiden kanssa kaikilla niillä Suomen lentoasemilla, joille Finnair-konsernin lentoyhtiöt lensivät. Lisäksi Northportin tytäryhtiö FinnHandling toimitti maapalveluja Arlandan lentokentällä Tukholmassa ja Northport Norway AS Gardemoenin lentokentällä Oslossa.

Maaliskuussa 2007 Northport Oy myi operoimansa lentoasemien maapalvelutoiminnot Suomessa RTG Ground Handling Oy:lle. Marraskuussa 2007 Northport Oy myi loputkin toimintonsa skotlantilaiselle Menzies Aviationille.

Lähteet
-------

1. ↑  NORTHPORT MYY KOTIMAANASEMIEN TOIMINNOT RTG-YHTIÖILLE  20.3.2007. Finnair. Viitattu 6.4.2017.
2. ↑  MAAPALVELUYHTIÖ NORTHPORT OY MYY RUOTSIN JA NORJAN TOIMINTONSA  5.11.2007. Finnair. Viitattu 6.4.2017.
**Harry Kaj Olof Backlund** (24. helmikuuta 1945 Helsinki – 25. joulukuuta 2013 Helsinki) oli suomalainen jazztrumpetisti, -säveltäjä ja -sovittaja sekä Oulunkylän pop- ja jazzkonservatorion yksi perustaja ja pitkäaikainen sävellyksen, sovittamisen ja musiikin teorian opettaja.

Backlund alkoi seitsemänvuotiaana soittaa trumpettia isänsä johtamaan Paavalin seurakunnan nuorten puhallinorkesterissa Helsingin Vallilassa. 11-vuotiaana hän meni mukaan oppikouluun perustettuun swing-tyyliseen big bandiin. Kolme vuotta myöhemmin hän perusti oman yhtyeen, jossa soittivat muiden muassa Paroni Paakkunainen, Teppo Hauta-aho, Eero Ojanen, Pekka Pöyry ja Juhani Aaltonen.

Backlund työskenteli pitkään päivisin pankissa, mutta osallistui muiden yhtyeen jäsenten tavoin kesinä 1966 ja 1967 Jyväskylän Kesän työpajoihin, joissa opetti yhdysvaltalainen George Russell. Backlund alkoi saada työtilaisuuksia Yleisradion tuolloisesta Radion tanssiorkesterista, studiomuusikkona sekä UMOsta, jonka perustajajäseniin hän kuuluu.

1970-luvun alussa Backlundin teki sovituksia Toivo Kärjen kappaleisiin. Backlund oli mukana perustamassa Oulunkylän pop-jazz-opistoa ja suunnittelemassa Sibelius-Akatemian jazzosaston ensimmäistä opetussuunnitelmaa.

Kaj Backlundin pojista Jari on rumpali, Jukka musiikkituottaja ja Tapio basisti.

Backlund on haudattu Hietaniemen hautausmaalle.

Levytyksiä
----------

**Säveltäjänä ja sovittajana:**

* Pori Big Band: *Live at Pori Jazz Festival* (1976). kappale "Back to Pori"
* UMO: *Our Latin Friends* (1976), kappale "Synchronization of Life"
* Studio Big Band: *No Comments – Finnish Big Band Jazz* (1977) , kappale "No Comments"
* Kulttis Workshop: *Kulttis Workshop* (1988), kappale "Lament"
* Eri esittäjiä: *Julkaisemattomat vol. 8* (2001), kappale "Night Inside" (Kaj Backlund Sextet, äänitetty 1966)

Kirjallisia teoksia
-------------------

* *Improvisointi Pop/Jazz-musiikissa.* Helsinki: Musiikki Fazer 1983. ISBN 951-757-108-9

Lähteet
-------

1. ↑  Kuolinilmoitus Helsingin Sanomissa 5.1.2014, sivu C 29
2. ↑  Halkosalmi, Vellu & Uotila, Jukkis: Kaj Backlund 1945–2013: Trumpetisti kehitti jazzin opetusta.  *Helsingin Sanomat*, 10.1.2014, s. B 12. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 10.1.2014.
3. 1 2 3 4 5 6  Nissilä, Pekka: Kaj Backlund: Pisimmän linjan vetäjä.  *Selvis*, 2009, nro 2.  Elvis ry. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 28.10.2015.  (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑  Harry Kaj Olof Backlund 1945-2013 *Hautahaku*.  Arkistoitu 8.3.2023. Viitattu 19.5.2023.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
*Tämä artikkeli kertoo kaupungista. Saksan keskuspankkia (Bundesbank) nimitetään joskus lyhyesti Bubaksi.*


  

  

  

  

  

  

  

  

  

  

**Buba** on kaupunki sekä osa-alue eli sektori Guinea-Bissaussa. Se sijaitsee Bubajoen latvalla 220 kilometriä Bissausta maanteitse kaakkoon. Kaupunki on Quinaran alueen hallinnollinen keskus. Kaupungissa on 7 571 ja osa-alueella 17 123 asukasta (vuonna 2009, väestönlaskenta). Osa-alueen pinta-ala on 744,2 neliökilometriä.

Kaupunki lienee saanut nimensä biafadojen Buguba tai Biguba -nimisestä kuningaskunnasta. Alkuperäinen Buguba sijaitsi alempana lähellä Jassonca ja Uaja -jokien suuta. 1500-luvun lopulta lähtien se oli lançadojen harjoittaman orjakaupan keskus. Sataman muita vientitavaroita olivat kulta, vaha, norsunluu ja kolapähkinät.

Orjakaupan lakattua 1800-luvun puolivälissä kaupankäynti siirtyi Bubaan. Tärkeimmäksi vientitavaraksi muodostuivat maapähkinät. Vuosisadan lopulla maapähkinän plantaasiviljelyä ja Futa Djallonin kanssa käytyä karavaanikauppaa häiritsivät fulbejen Forrean alueella käymät sodat. Niiden aikana fulbet tuhosivat Buban ja Geban portugalilaiset varuskunnat ja lähes kaikki maapähkinäviljelmät hylättiin. Rauhan palattua 1900-luvun alussa Buba oli menettänyt asemansa maatalouden ja kaupan keskuksena.

Kaupungin tulevaisuudennäkymät liittyvät Gabún alueen Boén seudulta löydettyihin suuriin bauksiittiesiintymiin. Guinea-Bissaun hallitus sopi niiden hyödyntämisestä Angola Bauxiten kanssa vuonna 2008. Suunnitelmaan kuuluu uuden syväsataman sekä rauta- ja maanteiden rakentaminen Bubaan. Vuoden 2012 vallankaappauksen seurauksena hankkeen toteuttaminen pysähtyi.

Lähteet
-------

1. ↑  População por região, sector e localidades por sexo censo 2009 *stat-guinebissau.com*.  Arkistoitu 31.3.2020. Viitattu 12.5.2017.
2. ↑  Guiné-Bissau em numeros 2015 *stat-guinebissau.com*.  Arkistoitu 22.6.2017. Viitattu 19.5.2017.
3. 1 2 3  Mendy, Peter Karibe & Lobban, Richard A. Jr.: *Historical Dictionary of the Republic of Guinea-Bissau: Fourth Edition*, s. 62–64. Landam, Toronto, Plymouth: The Scarecrow Press, 2013. ISBN 978-0-8108-5310-2.
**Richard Danielpour** (s. 28. tammikuuta 1956 New York) on yhdysvaltalainen säveltäjä.

Elämä ja teokset
----------------

Danielpour opiskeli Vincent Persichettin ja Peter Menninin johdolla Juilliard School of Musicissa, josta hän valmistui vuonna 1986. Monien muiden sukupolvensa amerikkalaissäveltäjien tapaan Danielpour käytti teoksissaan aluksi sarjallisia sävellystekniikoita, mutta luopui niistä 1980-luvun loppupuolella ja alkoi turvautua perinteisempää sävelkieleen. Danielpour kertoo saaneensa vaikutteita musiikkinsa John Adamsiltä, Christopher Rouselta, Joseph Schwantnerilta - sekä Beatlesiltä. Danielpourin merkittävimpiin teoksiin kuuluvat *First Light* (1988) kamariorkesterille, kolme sinfoniaa (1985, 1986 ja 1990), kolme pianokonserttoa (1981, 1993, 2002), baletti *Anima mundi* (1995) ja viimeisimpänä ooppera *Margaret Garner* (2005).

Aiheesta muualla
----------------

* Richard Danielpourin virallinen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Taiteenala | 
* BRAHMS
* Grammy Awards
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC

 |

 |
**Kaj Kalin** (s. 1956) on suomalainen muotoilun asiantuntija, kriitikko, opettaja, toimittaja ja kirjailija. Hän toimi Taideteollisuusmuseon yli-intendenttinä 1980–1998. Vuodesta 1980 lähtien hän on kirjoittanut muotoilu-, kuvataide- ja kirjallisuusarvosteluja Helsingin Sanomiin. Hän on toiminut Gloria Koti- ja muiden aikakauslehtien kolumnistina ja opettanut muun muassa Kuvataideakatemiassa ja Aalto-yliopistossa.

Kalinin vuonna 1994 ilmestynyt kaunokirjallinen teoksensa *Veressä* sai Kalevi Jäntin palkinnon. Vuonna 2012 ilmestynyt *Design* sai Mahdollisen Kirjallisuuden Seuran kirjallisuuspalkinnon. Vuonna 2014 Kalin sai Helsingin yliopiston Palmenia-koulutuskeskuksen Persoonallinen kynä -palkinnon.

Kirjallisia teoksia
-------------------

* *Veressä* (1994)
* *Design* (2012)

Lähteet
-------

1. 1 2  Kirjailijat: Kaj Kalin (Arkistoitu – Internet Archive), Siltala. Viitattu 31.10.2014.
2. ↑  Silja Järventausta, Kaj Kalin ja Leevi Lehto saavat Mahdollisen Kirjallisuuden Seuran kirjallisuuspalkinnon, Mahdollisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 31.10.2014.
3. ↑  Persoonallinen kynä -palkinto Kaj Kalinille, Helsingin yliopisto 20.8.2014. Viitattu 31.10.2014.
4. ↑  Ahola, Suvi: Vuosikymmenten aids-kirjallisuutta, Helsingin Sanomat 8.9.2014. Viitattu 31.10.2014.
5. ↑  Jokinen, Minna: Ajatusten ja tavaroiden maailmasta. Kansan uutiset 6.1.2013. Viitattu 31.10.2014.
*Tämä artikkeli käsittelee Burundin provinssia. Muita merkityksiä on täsmennyssivulla.*
Bubanza Burundin kartalla.
**Bubanzan provinssi** on yksi Burundin 17 provinssista, ja se sijaitsee Luoteis-Burundissa Kongon demokraattisen tasavallan rajalla. Myös provinssin pääkaupungin nimi on Bubanza. Sen pinta-ala on 1 089,04 km².

Vuonna 2010 Bubanzan väkiluvun arvioitiin olevan 428 533. Provinssissa kasvatetaan myyntiin riisiä ja puuvillaa.

Kunnat
------

Bubanzan provinssi jakautuu viiteen kuntaan:

* Bubanza
* Gihanga
* Musigati
* Mpanda
* Rugazi

Lähteet
-------

1. ↑  Bubanza World Gazetteer. Viitattu 04.03.2010. (saksaksi)
2. ↑  IRIN News: Burundi: Bubanza flood victims receive food aid  14.06.2006. IRIN Africa. Viitattu 04.03.2010. (englanniksi)
3. ↑  Bubanza Province (PDF)  14.07.2004. OCHA Burundi. Viitattu 04.03.2010. (englanniksi)

Burundin provinssit

* Bubanza
* Bjumbura
* Bururi
* Cankuzo
* Cibitoke
* Gitega
* Karuzi
* Kayanza
* Kirundo
* Mairie de Bjumbura
* Makamba
* Muramvya
* Muyinga
* Mwaro
* Ngozi
* Rumonge
* Rutana
* Ruyigi
**Sureños** [suˈɾe.ɲos] (suom. eteläiset) on ryhmä USA:n meksikolaisia jengejä, jotka toimivat meksikolaisen mafian alaisuudessa. Sureñokseen kuuluu satoja jengejä, jotka voivat tunnistaa toisensa sinisestä väristä ja erilaisista tatuoinneista tai käsimerkeistä.

Historiaa
---------

Amerikassa 1960-luvun loppupuolella USA:n meksikolaiset alkoivat muodostaa vankiloissa ryhmää, joka myöhemmin tunnettiin nimellä Nuestra Familia. Suurin osa Nuestra Familian jäsenistä oli Pohjois-Kaliforniassa ja valtaosa Meksikon mafian jäsenistä Etelä-Kaliforniassa. Siitä syttyi sota ryhmien välille, jonka jälkeen he alkoivat määritellä itsensä joko nortenoksena eli pohjoislaisena tai surenona eli eteläisenä.

### Nykypäivä

Nykyään Sureños on Kalifornian suurin jengi. Vaikka monet tunnustavatkin olevansa Sureños-jengin jäseniä, Sureños on enemmänkin ikään kuin kattojärjestö, jonka alle on kerääntynyt monta eri jengiä, joita johtaa meksikolainen mafia. Sureños on pääosin latinojen, erityisesti syntyperäisten meksikolaisten jengi. Se jakautuu monien eri jengien tapaan setteihin, jotka ovat jengistä polveutuneita pienempiä joukkoja, jotka saattavat käyttää esimerkiksi eri tunnusväriä tai käsimerkkejä sekä saattavat olla sodassa keskenään. Nykyään suurin osa sureñoista vihaa meksikolaista mafiaa, joka ei enää kuulu Sureñokseen, ja he toimivat erillisinä jengeinä. Jäsenten lukumäärä on arviolta noin satatuhatta henkilöä. Sureños-jengin jäsenen voi tunnistaa numerosta kolmetoista.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Sureños** Wikimedia Commonsissa
**Schefferville** (aiemmin **Knob Lake**) on kylä Kanadassa Quebecin provinssissa Innu-kansan alueen sydämessä. Kylästä on matkaa pohjoiseen Québecin provinssin ja Newfoundland ja Labradorin provinssin väliselle rajalle vajaat kaksi kilometriä. 

Kylässä on 213 asukasta (2011). Kylä sijaitsee Hudson's Bay Companyn jo lakkautetun kauppapaikan Fort Naskapin lähistöllä. Kylän varsinainen perustaja oli Iron Ore Company of Canada.*lähde?*

Kylä on Tshiuetin Rail Transportation -yhtiön omistaman rautatien pohjoinen päätepiste. Rautatie valmistui 1954, ja kaivostoiminnan lakkauttamiseen, vuoteen 1980 saakka sen tärkein tehtävä oli rautamalmin kuljetus etelään Sept-Îlesin satamaan. Alkuperäisen asutuksen nimi oli Burnt Creek, joka siirrettiin myöhemmin nykyisen Scheffervillen paikalle.*lähde?*

Kun Scheffervillen kylän kaavaa laadittiin, kylän nimi oli Knob Lake, kylän eteläpuolella sijaitsevan rikkaan ja näkyvän rautamalmiesiintymän mukaan. Nimi Schefferville otettiin käyttöön katolisen piispan Lionel Schefferin muistoksi. Scheffer toimi Labradorissa 14. marraskuuta 1946 alkaen aina kuolemaansa 3. lokakuuta 1966 saakka.*lähde?*

Lähteet
-------

1. ↑  Census Profile: Schefferville Statistics Canada. Viitattu 23.12.2015. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Schefferville** Wikimedia Commonsissa