recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Pet Rock -ilmiötä on pidetty yhtenä 1970-luvun villityksenä USA:ssa.

**Muoti-ilmiö** (myös *muotivillitys*) tarkoittaa jonkin esineen, asian, harrastuksen, vaatemuodin tai kielellisen ilmauksen leviämistä laajalle ihmisjoukolle niin, että sen suosio vähenee nopeasti uutuudenviehätyksensä myötä, ja tämän jälkeen muoti-ilmiö katoaa käytännössä lopullisesti. Uuden ilmiön omaksuminen voi olla eräänlainen joukkoon kuulumisen merkki. Villitykset voivat esiintyä pienissä tai suurissa piireissä, esimerkiksi koululuokan kesken tai koko maan laajuisesti.

Uusia, pysyviä asioita ja ilmiöitä (ks. Innovaatio) ei tule sekoittaa villityksiin. Tällainen voi olla esimerkiksi sosiaalisen median käyttö tai selfiet.

Myös taloudessa voi esiintyä tuoteita, jotka tuottavat hyvin, mutta joiden markkinoiden odotetaan romahtavan tai huomataan romahtaneen. 

Markkinoinnin teoriassa erilaiset trendit jaetaan niiden keston mukaan kolmeen luokkaan: 1) muoti-ilmiöt (engl. *fad*), 2) trendit ja 3) megatrendit. Näistä muoti-ilmiö (*fad*) on lyhytaikainen ja ennakoimaton ja vailla sosiaalista, taloudellista ja poliittista merkitystä. Trendi on kestävämpi ja ennakoitavampi, ja megatrendillä on laajoja taloudellisia, yhteiskunnallisia sekä poliittisia vaikutuksia, joiden muodostuminen ja vaikutus kestää kauan.

Opiskelijatempaukset muotivillityksinä
--------------------------------------

Otollista maaperää muotivillitysten syntyyn ovat olleet oppilaitokset ja niiden opiskelijaporukat, etenkin miespuoliset. Amerikkalaisissa collegeissa 1930-luvulla tuli suosituksi kilpailla siitä, kuka nielaisee elävältä eniten kultakaloja. 1950-luvulla oli muodikasta rynnätä naisopiskelijoiden asuntolaan varastamaan pikkuhousuja (engl. *panty raid*). 1960-luvulla kilpailtiin siitä, montako ihmistä voi ahtautua puhelinkioskiin tai Volkswagen Kuplaan, tai ketkä rikkovat nopeimmin pianon kirveillä ja lekavasaroilla. 1970-luvulla tuli muotiin viuhahtaminen alastomana yleisellä paikalla. Suurin joukkoviuhahdus eli alastonjuoksu, noin 1 500 mies- ja naisopiskelijaa kerralla, tapahtui tiettävästi Georgian yliopistossa 1974.

Lähteet
-------

1. ↑  Understanding marketing management (tiivistelmä) (doc) Lipidi ry.  Arkistoitu 8.1.2015. Viitattu 8.1.2015.
2. ↑  Griffith, Benjamin: College Fads (Arkistoitu – Internet Archive), *St. James Encyclopedia of Popular Culture*, Gale 2000. Vaatii HighBeam-tilauksen.
3. ↑  Pearson, Andy: 1974: Univ. 'cracks' streaking record, *The Red & Black*, University of Georgia 5.5.2004. Viitattu 17.7.2016.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Fad
**Lahden Taiteilijaseura ry** on vuonna 1954 perustettu ammattikuvataiteilijoiden yhdistys. Seuraan kuuluu n. 150 jäsentä. Yhdistys valvoo kuvataiteilijoiden etuja ja kehittää taiteilijoiden työskentelymahdollisuuksia, kouluttaa jäsenistöään ja sillä on tärkeä tehtävä olla yhdistävänä taustavoimana paikallisille kuvataiteilijoille. 

Yhdistys ylläpitää taidelainaamotoimintaa ja omaa näyttelytoimintaa. Lahden Taiteilijaseuran taidelainaamo toimii Galleria Uuden Kipinän tiloissa osoitteessa Kymintie 1.

Historia
--------

Lahden Kuvaamataiteilijoiden Kerho perustettiin 29.4.1947 Oululaisen kahvilassa Aleksanterinkatu 34:ssä. Kerho toimi aluksi Lahden Taideyhdistyksen alaisuudessa. 

Lahden Taiteilijaseuran perustamiskokous järjestettiin ravintola Lasipalatsin kabinetissa 29.9.1954 ja yhdistys päätettiin rekisteröidä. Lahden taiteilijaseura ry:n 11 perustajajäsentä olivat Vihtori Ahponen, Terttu Ahola, Kaija Ikävalko, Pentti Melanen, Sirkka Päivinen, Ilmari Ritavuo, Jyrki Savolainen, Paavo Sarelli, Irma Sorvari, Johannes Virtamo ja Olli Mustonen puheenjohtajana.

Uuden yhdistyksen keskeisenä toimintana oli vuosinäyttelyiden järjestäminen. Vuosinäyttelyiden lisäksi järjestettiin ulkomaanmatkoja, vierailevia näyttelyjä ja keskusteluiltoja.

Taiteilijaseuran ja Lahden kaupunginkirjaston yhdessä järjestämä artoteekkitoiminta alkoi 1974.

Aiheesta muualla
----------------

* Lahden Taiteilijaseuran nettisivut
* Kaunon nettisivut

Lähteet
-------

1. ↑  Lahden Taiteilijaseura ry: Lahdentaiteilijaseuran historia *lahdentaiteilijaseura.fi*.  Arkistoitu 11.8.2013. Viitattu 2.5.2013.
**Lahden Sininen** oli lahtelaisen Mallasjuoma-panimon olutmerkki, joka perustettiin 1935 Lahden Erikoisolut III:na. Sen etiketti ja korkki olivat väriltään sinisiä. Tästä olut sai puhekielessä nimityksen Lahden Sininen, joka myöhemmin otettiin viralliseksi nimitykseksi. Hartwall osti Mallasjuoma-panimon vuonna 1988, ja vuonna 1997 Lahden Sinisen valmistus lopetettiin. Olut oli tyypiltään pils-olut. Runsaasti mainostetut olutmerkit tekivät 1960- ja 1970-luvulla Lahtea tunnetuksi yhdessä Salpausselän kisojen kanssa.

Hartwall palautti Lahden Sinisen takaisin tuotantoon nimellä **Sininen** 25. maaliskuuta vuonna 2008. Olutharrastajien mielestä puolen litran tölkeissä myytävä 4,5 % vahvuinen uudestaan lanseerattu olut on *hyvin miedosti humaloitu* ja *vaahdoltaan niukka*. Hartwallin Sinisen raaka-aineita ovat vesi, ohramallas, ohratärkkelys, humala sekä hapettumisenestoaineet E300 ja E224. Kesäkuussa 2012 kauppoihin saapui myös pienemmissä 0,33 litran tölkeissä myytävä miedompi 3,5 % Sininen "kakkosolut".

Lähteet
-------

1. ↑  Hartwall – Oluiden aatelinen, Sininen, tulee takaisin (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑   Olutarvostelu
3. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive) Harwallin verkkosivut
4. ↑
Osip ja Lilja Brik.
**Osip Brik** (ven. Óсип Макси́мович Брик, 16. tammikuuta 1888 – 22. helmikuuta 1945) oli neuvostoliittolainen kirjallisuudentutkija, dramaturgi, kriitikko ja käsikirjoittaja. Hän toimi yhdessä Vladimir Majakovskin kanssa ЛЕФ-lehden toimittajana vuosina 1923–1925 ja Новый ЛЕФ -lehden toimittajana 1927–1928. Brik oli naimisissa kirjailija ja Majakovskin muusa Lilja Brikin kanssa. Osip Brik on haudattu Moskovan Novodevitšin hautausmaan kolumbaarioon.

Lähteet
-------

1. ↑  Осип Брик *Могилы знаменитостей - Московский некрополь*. Viitattu 9.2.2021. (venäjäksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola
* Venäjä

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Philippe Buchet vuonna 2015.
**Philippe Buchet** (s. 7. toukokuuta 1962 Juniville, Ardennes) on ranskalainen sarjakuva-artisti.

Hän aloitti toimimalla freelance-kuvittajana Pariisissa ja Reimsissä. Sarjakuvan maailmaan hän siirtyi piirtämällä sarjakuvaa *Nomad* yhdessä käsikirjoittaja Jean-David Morvanin kanssa. Hän piirsi myös *Dragon*-lehteen ja loi Morvanin kanssa sarjakuvan *Sillage*. *Dragonia* tehdessään hän teki Morvanin kanssa miekka- ja taikasarjan *La Quête des réponses* (1998).

Katso myös
----------

* Buchet at Lambiek (english)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**Nettovarallisuus** on yritysverotukseen liittyvä termi. Nettovarallisuus saadaan vähentämällä yrityksen varoista yrityksen velat. Nettovarallisuutta käytetään mm. yritystulon pääomatulo-osuutta laskettaessa (henkilöyhtiöiden verotus) ja osinkotulon verottoman osuuden selvittämiseen (osakeyhtiön verotus).

Yritysverotuksessa nettovarallisuus lasketaan varojen arvostamisesta verotuksessa annetun lain (1142/2005) mukaan. Tällöin varoiksi luetaan pysyvien vastaavien aineettomat ja aineelliset hyödykkeet sekä sijoitukset ja vaihtuvien vastaavien vaihto-omaisuus, saamiset, rahoitusarvopaperit sekä rahat ja pankkisaamiset. Vastaavasti veloiksi luetaan taseen vastattaviin vieraaksi pääomaksi merkityt erät. Laskentaan on laissa määritelty vielä erikseen poikkeukset, joten nettovarallisuuslaskelmassa käytettävät arvot voivat poiketa tasearvoista.*lähde?*

Lähteet
-------

1. ↑  Osinkotulojen verotus - saajana omistajayrittäjä (Arkistoitu – Internet Archive) Verohallinto
2. ↑  Lakivarojen arvostamisesta verotuksessa: Yhtiön nettovarallisuus Finlex: 1142/2005
**Visma Netvisor** on sähköisen taloushallinnon ohjelmistopalvelu, joka yhdistää taloushallinnon ja yritysten liiketoimintaprosessit pilvipalveluna. Sillä voidaan esimerkiksi hallita myynnit, ostot, henkilöstöhallinta, palkanlaskenta ja kirjanpito.   Visma Netvisoria on kehitetty yli 10 vuotta. Palvelua käyttää noin 20 000 erikokoisia yritystä lähes kaikilta toimialoilta ja yli 500 tilitoimistoa Suomessa. Visma Netvisor kuuluu Visma Solutions Oy:n päätuotteisiin.

Historia
--------

Netvisorin kehitys alkoi Markku Nylundin hankkeena hänen opiskellessaan Lappeenrannan teknillisessä yliopistossa. Vuonna 2000 Nylund tutustui yhteisen tuttavansa kautta Mikko Saajanlehtoon, Bittivision perustajaan, minkä seurauksena Netvisor Oy fuusioitiin Bittivisioon. Ensimmäinen versio Netvisor-palvelusta julkaistiin vuonna 2002. Pari vuotta myöhemmin Cap Gemini Ernst & Young osti Bittivisio Oy:n liiketoiminnan. Kuitenkin jo vuonna 2005 Netvisor-liiketoiminta siirtyi Passeli Ohjelmat Oy:n taustalla olleiden porilaisveljesten Heikki ja Mika Taipaleen Solanum-konsernin omistukseen. Uuden kaupan myötä Netvisor alkoi toimia nimellä Netvisor Oy ja sai vastata omasta kehityksestään ja markkinoinnistaan. Taipaleiden myydessä Solanum-konsernin Vismalle lokakuussa 2011 Netvisor Oy oli taloushallinnon SaaS-palveluiden markkinajohtaja Suomessa. Vuoden 2012 lopulla yrityksen nimi muutettiin Visma Solutions Oy:ksi, joka tarjoaa Netvisoria pilvipalveluna.

Tunnustukset
------------

* 2002 InnoSuomi-tunnustuspalkinto
* 2005 Netvisor eAccounting -palvelu, Maailman paras vähittäispankin verkkopalveluratkaisu
* 2010 Deloitten Technology Fast 50, 9. Sija suomen nopeimmin kasvavat teknologiayritykset

Lähteet
-------

1. ↑  Netvisor-palvelut (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Taloushallinto ja palkanlaskenta. Netvisor.
3. 1 2
4. ↑
5. 1 2   [vanhentunut linkki]
6. ↑
7. ↑
8. ↑
9. ↑
10. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
**Nettotulos** on yrityksen toiminnan tulos verojen vähentämisen jälkeen.

Nettotuloksella ymmärretään tavallisesti yrityksen varsinaisen, säännöllisen toiminnan tulosta ennen tilinpäätössiirtoja tai liiketoimintaan kuulumattomia kertaluontoisia eriä (satunnaiseriä).

Nettotulos lasketaan vähentämällä liikevaihdosta muuttuvat kulut, kiinteät kulut, poistot, arvonalennukset, korkokustannukset ja verot.*lähde?*

*Nettotulos = liikevaihto - muuttuvat kulut - kiinteät kulut - poistot - arvonalennukset - korot - verot*
Näin laskettu nettotulos ei välttämättä ole sama kuin *kokonaistulos* tai kirjanpidon tilikauden tulos eli tuloslaskelman viimeinen rivi.

Vaihtoehtoisia laskentatapoja
-----------------------------

Toisinaan nettotulos voidaan ymmärtää samaksi kuin tilikauden tulos.

Yritysanalyysissä nettotulos lasketaan ennen kertaluontoisia eriä, jos analyysin tekijä uskoo erien todella olevan vain kertaluontoisia. Erät voi myös sisällyttää nettotulokseen. Näin toimitaan esimerkiksi silloin, jos analyysin tekijä uskoo kertaluontoisena ilmoitetun tappion todellisuudessa toistuvan, jolloin hän ottaa asian huomioon vähentämällä tappion nettotuloksesta ja saa näin realistisempana pitämänsä käsityksen yhtiön tuloskunnosta.

Nettotulosprosentti
-------------------

**Nettotulosprosentti** tarkoittaa nettotulosta liiketoiminnan tuottoihin:

{\displaystyle \mathrm {Nettotulosprosentti} ={\frac {\mathrm {Nettotulos} }{\mbox{Liiketoiminnan tuotot}}}\times {100}}
Liiketoiminnan tuotot tarkoittaa liikevaihtoa ja liiketoiminnan muita säännöllisiä tuottoja.

Nettotulosprosentille ei aseteta yleisiä ohjearvoja. Prosentti on yrityskohtainen. Se riippuu yrityksen kilpailustrategiasta, omaisuuden rakenteesta, pääomarakenteesta ja toimialasta. Jos yrityksellä on paljon velkaa, nettotulos voi jäädä pieneksi eikä osingonmaksuvaraa jää. Jos taas yrityksellä on vähän velkaa ja suuri oma pääoma, nettotulos jää suuremmaksi, mikä onkin tarpeen, koska omistajilla on silloin suuret voitonjakotavoitteet suurelle sijoitukselleen.

Lähteet
-------

1. 1 2  Näin Talouselämä laskee tunnusluvut
2. 1 2  Nettotulos ja nettotulos-% (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Yritysanalysointi tunnusluvuilla
4. 1 2  Yritysanalyysi (osa #3): Tuloslaskelma (Arkistoitu – Internet Archive)
5. 1 2 3  Salmi, Ilari: *Mitä tilinpäätös kertoo?*. Edita Publishing Oy, 2010. ISBN 978-951-37-5734-2.
**Nettillingjärvi** (engl. *Nettilling Lake*) on Kanadan Nunavutissa arktisella Baffininsaarella sijaitseva suuri järvi. Järven pinta-ala on noin 5 542 neliökilometriä, ja se on Nunavutin suurin järvi ja noin 30. suurin järvi maailmassa. Järvi on 123 kilometriä pitkä. Sen nimi on peräisin inuittikieli inuktitutista.

Järvi sijaitsee saaren eteläosassa, noin 280 kilometriä luoteeseen Iqaluitista. Pohjoinen napapiiri kulkee järven halki. Järvi on 30 m meren pinnan tasoa korkeammalla ja laskee Koukdjuakjokea länteen Foxen altaaseen. Nettillingjärveen laskee etelästä toinen lähes yhtä suuri, 113 m:n korkeudessa oleva Amandjuakjärvi.

Suurimman osan vuotta Nettillingjärvi on jäässä. Järvessä esiintyy kolme kalalajia, nieriä, kolmipiikki ja kymmenpiikki. Kalojen pääravintoa ovat surviassääsken toukat. Järvessä tavataan myös satunnaisesti norppia. Järven ympäristö on Kanadan saarten vilkkainta karibujen vasoma-aluetta.

Lähteet
-------

* Nettilling Lake and Amadjuak Lake (Arkistoitu – Internet Archive). University of Guelph.

Aiheesta muualla
----------------

* Baffin Island (Arkistoitu – Internet Archive). University of Guelph (mm. saaren kartta).
*Tämä artikkeli kertoo romaanista Hupeli. Hupeli on myös Jyväskylän kaupunginosa.*
**Hupeli** on Heikki Turusen vuonna 1978 ilmestynyt romaani. Se on ensimmäinen osa kirjasarjaksi muodostuneesta tarinasta jossa kuvataan rintamamiestilan vaiheita lapsesta mieheksi varttuvan **Heino Oinosen** silmin. Muut Turusen romaanit joissa tarinaa jatkettiin olivat *Kolmen hevosen mies* (1981), *Punahongan hehku* (1982), *Mustarinnan lapset* (1985), *Maan veri* (1987). Myöhemmissäkin Turusen teoksissa Heino Oinonen esiintyy hahmona.

Juonen pääkohtia yllä mainituista kirjoista
-------------------------------------------

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Viljo Oinonen on haavoittunut pahasti ja makaa sotasairaalassa. Hänen vaimonsa Kyllikki vierailee hänen luonaan ja järkyttyy miehensä tilasta. He ovat olleet naimisissa jo ennen sotia. Esikoinen oli vähällä syntyä äpäränä ja Viljo epäilee edelleen tämän olevan toisen miehen aikaansaannoksia. Hän epäilee etenkin veljeään jonka kanssa Kyllikki oli myös seurustellut. Viljo selviää sairaalasta unelmoimalla omasta maatilasta, jollaisia valtio on luvannut rintamamiehille. Kyllikki haluaisi kaupunkiin mielestään kevyempiin töihin. Viljo kuitenkin saa taivuteltua vaimonsa suostumaan maan anomiseen. Heille osoitetaan Hupeli-niminen tila kylmästä raivaamattomasta korvesta.

Uudisraivaajan arki on karua, peltoja raivataan lihasvoimin, Kyllikki saa jopa keskenmenon. Päähenkilö, Heino, on syntynyt vuonna 1945 heidän entisessä asuinpaikassaan Pösön mökillä. Viljo rakentaa perheelleen talon. Se on tyyppipiirustuksien mukainen mallitalo. Heillä on asuntoviljelystila, jonka kanssa on enemmän työtä kuin he oikeasti jaksaisivat. Ajat muuttuvat, kehitys maailmalla kulkee nopeammin kuin osattiin arvata. Tilalla vain jatkuu arki riitoineen ja puutteineen. Viljo on sairaalloisen mustasukkainen. Lapset käyvät koulua ja vanhemmat lapset kokeilevat jo töitäkin. 

Viljo ja Kyllikki väsyvät ja heidän elämänsä jää kiertämään samoja puuduttavia uria. Heino on taiteellinen ja pyrkii Ateneumiin jonne ei kuitenkaan pääse. Hän päätyy kaupunkiin sanomalehtimieheksi. Hän käy läpi monia kriisejä ja tuntee ajelehtivansa. Hän tuntee mielenterveytensä järkkyvän. Maaseutu-Suomi kituu ja lopulta maaltapako tyhjentää kylät ja tilat. Myöhemmissä kirjoissa Heino asuu kaupungissa mutta tuntee itsensä edelleen juurettomaksi näissä vieraissa maisemissa.

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**
**Huppuparatiisikaija** (*Psephotellus dissimilis*) on australialainen kaijalaji, jota pidettiin aikaisemmin kultaparatiisikaijan alalajina.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Linnun pituus on 26 cm ja paino noin 50–60 g. Laji muistuttaa väritykseltään ja käyttäytymiseltään kultaparatiisikaijaa. Koiraan alapuolen väritys on turkoosinsininen, otsa, päälaki ja niska mustat, pyrstön alapeitinhöyhenet lohenpunaiset valkoisin reunuksin ja selkäpuoli kokonaan tummanruskea. Naaras on paljon himmeämmän värinen. Nokka on harmaa, iiris tummanruskea ja koivet ruskehtavan harmaat. Nuori lintu muistuttaa väritykseltään naarasta.

Esiintyminen
------------

Huppuparatiisikaijat elävät Australian Pohjoisterritoriossa. Sen populaation koko noin 20 000 yksilöä. Robert Collett kuvaili lajin holotyypin Mary Riveriltä.

Elinympäristö
-------------

Huppuparatiisikaija asuttaa kuivia harvakasvuisia metsiä, tienvarsien eukalyptusmetsiköitä ja *Melaleuca*-lajeja kasvavia tulvametsiköitä.

Lisääntyminen
-------------

Huppuparatiisikaijan pesä on termiittikeossa, johon molemmat puolisot kaivavat pesäonkalon. Naaras munii neljästä kuuteen munaa, joita se hautoo noin 23 päivää. Koiras käy ruokkimassa hautovaa naarasta ja ruokkii myös poikasia yhdessä naaraan kanssa. Poikaset jättävät pesän viiden viikon ikäisinä ja saavat aikuispuvun sulkasadossa, joka tapahtuu noin neljä kuukautta pesästälähdön jälkeen.

Ravinto
-------

Huppuparatiisikaijat syövät ruohojen siemeniä ja kasvien vihreitä osia.

Lähteet
-------

* Forshaw, Joseph M. & Cooper, William T. 1977: Parrots of the World. - T.F.H. Publications, Inc. New Jersey. ISBN 0-87666-959-3
* World Parrot Trust (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  BirdLife International: *Psephotellus dissimilis* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.2*.  2012. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 23.4.2014. (englanniksi)
2. ↑  IBC (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Taksonitunnisteet |
| --- |
|  |
| Psephotellus dissimilis | 
* Wikidata: Q27075024
* Wikispecies: Psephotus dissimilis
* AFD: Psephotus\_(Psephotellus)\_dissimilis
* Avibase: E12284B874EEFC8F
* BirdLife: 22685145
* GBIF: 8852268
* IUCN: 22685145
* NCBI: 515672
* Xeno-canto: Psephotellus-dissimilis

 |
|  |
| Psephotus dissimilis | 
* Wikidata: Q874704
* AFD: Psephotus\_dissimilis
* CoL: 4NGTL
* BOW: hoopar1
* eBird: hoopar1
* EoL: 1177893
* GBIF: 2480092
* iNaturalist: 19011
* IRMNG: 10464773
* ITIS: 554877
* Species+: 7419

 |

 |
**Lalli Leonardo Leipäjuusto** (engl. *Lawrence Limburger*) on kuvitteellinen päävastustajahenkilö Prätkähiiret-sarjassa. Rick Ungarin luoma hahmo teki ensiesiintymisensä vuonna 1993 *Prätkähiiret*-animaatiosarjan jaksossa *Hanat auki!*.

Hahmo
-----

Plutolainen Leipäjuusto on koko nimeltään Lalli Leonardo Laktoosi Leipäjuusto. Nimensä hän on saanut limburger-juustosta (englanninkielisessä) ja suomeksi samannimisestä juustosta. Hän käyttää naamiota soluttautuakseen maanasukkaiden kanssa. Leipäjuusto on juonikas, kunnianhimoinen, kaksinaamainen ja egoistinen vastustaja. Hän sai tehtäväkseen kerätä luonnonvaroja maapallolta plutolaisille Plutoon mutta helppoa se ei ole, koska Prätkähiiret ovat aina estämässä hänen aikeensa. Leipäjuuston apuri on Professori Nuikki, joka pyysi myös muita vastustajia apuun, joita Leipäjuusto halusi tiettyihin tehtäviin. Hänen toinen apurinsa on Rasvanahka, joka on todella toivoton tapaus. Leipäjuusto on yrittänyt monta vuotta päästä Prätkähiiristä eroon, mutta hän epäonnistui siinä.

Epäonnistuttuaan turhan usein pääsemään eroon Prätkähiiristä hänen päällikkönsä Camembert alensi Leipäjuuston ja pakotti hänet elämään Maassa loppuelämänsä. Leipäjuusto ihmetteli mitä tekisi elämällään hän joutui Nuikin kanssa Monttupomon orjaksi pudottuaan vahingossa hänen kuoppaansa. Vuosien jälkeen hän kohtasi uudelleen Prätkähiiret kuopassa, jonne Moto oli houkuteltu. Leipäjuusto yritti käyttää Motoa hyväkseen karatakseen Monttupomon orjuudesta.

Apulaiset
---------

Leipäjuustolla on kolme vakituista apulaista, joista Professori Nuikki luo hänelle keksintöjä ja auttaa häntä värväämään konnia eri tehtäviä varten. Mutantti on enimmäkseen Nuikin palveluksessa, kuin Leipäjuuston, mutta tarvittaessa auttaa Leipäjuustoa tehtävissä, jotka yleensä ovat ajoneuvon ajamista. Rasvanahka puolestaan toimii ensisijaisesti hiirien tuhoamisessa paikan päällä. Hänellä on myös omat joukkonsa, Hanttapulit, joiden kanssa Rasvanahka pyrkii pääsemään eroon Prätkähiiristä, Leipäjuuston käskystä.

Muissa medioissa
----------------

### Videopelit

* Biker Mice from Mars -videopelissä Leipäjuusto on pelattavana hahmona. Se on ajopelissä arvoltaan paras kilpailija yhdessä Vinskin kanssa. Peli julkaistiin Super Nintendolle vuonna 1994.

Lähteet
-------

1. ↑  Prätkähiiret jakso "Maanalainen maailma" Viitattu 2.8.2009

Prätkähiiret

|  |  |
| --- | --- |
| Hahmot |  |
| Sankarihahmot | Turbo • Vinski • Moto • Santtu • Rontti • Minni • Miihkali |
| Pääviholliset | Lalli Leipäjuusto • Professori Nuikki • Rasvanahka • Mutantti • Ylipäällikkö Camembert • Teuvo Tahko • Rami Palkki • Kattinaattori • Hannibal T. Karvapallo • Tohtori Katinkoski |
| TV-sarjat | Prätkähiiret (1993–1996) (tuotantokaudet: 1. 2. 3.) • Prätkähiiret (2006–2007) (tuotantokaudet: 1.) |
| Sarjakuvat | Biker Mice from Mars |
| Videopelit | Biker Mice From Mars (1994) • Biker Mice From Mars (2006) |
**Lalonde Gordon** (s. 25. marraskuuta 1988) on trinidadtobagolainen pikajuoksija, kaksinkertainen olympiamitalisti.

Gordon sai pronssia Mayagüezin vuoden 2010 Keski-Amerikan ja Karibian kisojen 4 × 400 metrin viestissä. Seuraavana vuonna hän kuului Trinidad ja Tobagon pitkän viestin hopeajoukkueeseen samalla paikkakunnalla järjestetyissä Keski-Amerikan ja Karibian yleisurheilumestaruuskilpailuissa. Istanbulin sisäratojen MM-kilpailuissa 2012 hän juoksi avausosuuden pronssia saaneessa kotimaansa 4 × 400 metrin viestijoukkueessa.

Gordon sai Lontoon olympialaisissa 2012 pronssia sekä 400 metrin juoksussa ennätyksellään 44,52 että 4 × 400 metrin viestissä, jossa hän juoksi ensimmäisen osuuden maansa ennätyksen 2.59,40 tehneessä Trinidad ja Tobagon joukkueessa. Hän saavutti Keski-Amerikan ja Karibian mestaruuskilpailuissa 2013 hopeaa 200 metrillä. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän juoksi 4 × 400 metrin viestissä kuudenneksi sijoittuneessa maansa joukkueessa. 200 metrillä hän karsiutui välierissä.

Gordon sijoittui Sopotin sisäratojen MM-kilpailuissa 2014 viidenneksi 400 metrillä. Viestijuoksun MM-kilpailuissa hän sai 4 × 400 metrillä pronssia. Saman vuoden Glasgow'n Kansainyhteisön kisoissa hän sai pronssia sekä 400 metrillä ajalla 44,78 että 4 × 400 metrin viestissä.

Gordon voitti NACAC:n (Pohjois- ja Keski-Amerikan sekä Karibian maiden) mestaruuden 400 metrin juoksussa 2015. Hän juoksi toisen osuuden hopeaa saaneessa Trinidad ja Tobagon 4 × 400 metrin viestijoukkueessa Pekingin MM-kilpailuissa 2015. 400 metrillä hän karsiutui välierissä.

Gordon juoksi Portlandin MM-hallikilpailuissa 2016 toisen osuuden pronssia saaneessa Trinidad ja Tobagon viestijoukkueessa. 400 metrillä hän sijoittui kuudenneksi. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän karsiutui 400 metrin välierissä. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän juoksi ankkuriosuuden Trinidad ja Tobagon voittaessa 4 × 400 metrin viestin maailmanmestaruuden. 400 metrillä hän karsiutui välierissä.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

### Ulkoradat

| *Matka* | *Aika* | *Paikka* | *Päivä* |
| --- | --- | --- | --- |
| 100 m | 10,45 | New York | 12. toukokuuta 2012 |
| 200 m | 20,26 | Port of Spain | 23. kesäkuuta 2013 |
| 400 m | 44,52 | Lontoo | 6. elokuuta 2012 |

### Sisäradat

| *Matka* | *Aika* | *Paikka* | *Päivä* |
| --- | --- | --- | --- |
| 200 m | 20,49 | Boston | 28. tammikuuta 2017 |
| 400 m | 45,17 | Boston | 8. helmikuuta 2014 |

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Lalonde Gordon *tilastopaja.org*. Viitattu 22.10.2017. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
2. 1 2  Athletics - Lalonde GORDON *the-sports.org*. Viitattu 12.11.2015. (englanniksi)
3. ↑  ¤00 METERS. MEN - FINAL - Aug 8 (sivu 18/50) *athleticsnacac.org*.  Arkistoitu 4.3.2016. Viitattu 12.11.2015. (englanniksi)
4. 1 2  Lalonde Gordon Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
Alhaji **Lamidi Ona-Olapo Adesina** (20. tammikuuta 1939 – 11. marraskuuta 2012) oli nigerialainen poliitikko. Hän istui Nigerian edustajainhuoneessa ja tuli vuonna 1999 valituksi Oyon osavaltion kuvernööriksi Alliance for Democracy -puolueesta. Hän oli kuvernöörinä vuoteen 2003, jolloin hänen seuraajakseen valittiin Rasheed Ladoja. Adesina toimi lisäksi muun muassa koulun rehtorina. Hän sairasti diabetesta ennen kuin hän kuoli 73-vuotiaana sairaalassa Lagosin saarella.

Adesina opiskeli Nigerian yliopistossa, Nsukkassa ja myöhemmin Ibadanin yliopistossa.

Lähteet
-------

1. 1 2  The Will: Former Oyo Governor Lam Adesina Dead (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Biafra Nigeria World: Their Excellencies,What next?
3. ↑  Nigerian Entertainment Today: Lam Adesina dies at 73, to be buried today


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |

 |
**Pohjoinen Wei-dynastia** (北魏 [běi wèi]) hallitsi Pohjois-Kiinaa 386–534. Pohjoinen Wei oli yksi Pohjoisista dynastioista.

Muut Pohjoiset dynastiat olivat:

1. Itäinen Wei 534–550
2. Pohjoinen Qi 550–577
3. Läntinen Wei 535–556
4. Pohjoinen Zhou 557–581

Historia ja politiikka
----------------------

Pohjoisen Wei-dynastian merkittävin teko oli Pohjois-Kiinan yhdistäminen vuonna 440. Pohjoisa Wei-dynastiaa hallitsi Tabgacv-klaani (kiinaksi Tuoba 拓跋) Xianbei-paimentolaiskansasta (鮮卑). Kuten monet muut paimentolaiset, mongolit mukaan lukien, xianbei kohtelivat paikalleen asettanutta väestöä, eli kiinalaisia ja ei-kiinalaisia maanviljelijöitä kuin karjaa. Heidät jaettiin työryhmiin, joissa heitä oli helpompi kontrolloida. Kymmeniätuhansia maanviljelijöitä myös karkotettiin joutomaita kyntämään. Kiinan muuria korjattiin.

Vähitellen kuitenkin kiinalainen kulttuuri pehmensi hallitsijoiden sotilaallista mentaliteettia. Keisari Taiwudin alaisuudessa toiminut neuvonantaja Cui Hao (崔浩) toi valtioon kiinalaisen hallinto- ja lakiperustan. Pääkaupungiksi otettiin Datongin sijaan Luoyang vuonna 494 ja silloinen keisari Xiaowendi omaksui kiinalaisen sukunimen Yuan 元. Hän alkoi kiinalaistaa väestöä. Perinteisten xianbei-vaatteiden käyttö kiellettiin, samoin kuin xianbei-kielen puhuminen. Hän käynnisti maanjaon (juntian 均田), jossa kullekin maanviljelijäperheelle annettiin maata viljeltäväksi. 

Kiinalaistuminen koski kuitenkin pääasiassa vain hovia, armeijassa sitä ei näkynyt. 520-luvulla maa ajautui sisällissotaan eri kenraalien välillä, heistä osa perusti omia lyhytaikaisia dynastioitaankin. Lopulta Yang Jian 楊堅, erään Wei-keisarinnan kaukainen sukulainen, onnistui yhdistämään Kiinan, mukaan lukien etelän, ja perusti Sui-dynastian.

Pohjoisen Wei-dynastian virallinen historiankirja on Weishu 魏書, jonka kirjoitti Pohjoisen Qi-dynastian oppinut nimeltä Wei Shou 魏收.

Kulttuuri ja talous
-------------------

Valtionuskontona Pohjois-Kiinassa näihin aikoihin oli buddhalaisuus. Buddhalainen taide kukoisti Pohjoisen Wei-dynastian aikana ja siitä esimerkkeinä on säilynyt useita seinämaalauksia ja veistoksia. Myös buddhalaista kirjallisuutta käännettiin entistä enemmän.

Pohjois-Kiinan yhdistyminen vilkastutti keski-aasialaisten kanssa käytävää kauppaa, joka oli saanut alkunsa Läntisen Han-dynastian kukistettua Xiongnu-heimot. Luoyangiin syntyi jopa erillinen ulkomaalaisten kauppiaiden kaupunginosa. Tiukan kurin loppuminen maataloudessa lisäsi tuotantoa, päätuotteina olivat viljat, liha ja silkki. Maataloudesta kirjoitettiin myös kirjoja, esimerkiksi Jia Sixien (賈思勰) Qimin yaoshu (齊民要術) eli "Kansan ravitsemisen taito".

Katso myös
----------

* Kiinan dynastiat
* edellinen kausi: Itäinen Jin-dynastia
* vallitseva aikakausi Pohjois-Kiinassa: Pohjoiset dynastiat
* vallitseva aikakausi Etelä-Kiinassa: Eteläiset dynastiat
* vallitseva aikakausi Kiinassa: Pohjoiset ja eteläiset dynastiat
* seuraava kausi: Sui-dynastia
* 300-luku
* 400-luku
* 500-luku

Aiheesta muualla
----------------

Commons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Pohjoinen Wei-dynastia**.
* Radio86.fi: Pohjoinen Wei -dynastia
**Luigi Ganna** (1. joulukuuta 1883 Induno Olano, Italia – 2. lokakuuta 1957 Varese, Italia) oli italialainen ammattipyöräilijä. Hän voitti ensimmäisen vuonna 1909 pidetyn Giro d'Italian ja oli ensimmäinen italialainen klassisen Milano — San Remon voittaja. Hänen uransa kohokohtia olivat viides sija vuoden 1908 Tour de Francessa ja useat palkintokorokepaikat italialaisissa maantiepyöräilyn klassikossa.  Hänen vuoden 1908 Italian ennätys tunnin ajossa pysyi voimassa kuuden vuoden ajan. 

Hän syntyi Induno Olonassa, Varesen lähellä Lombardiassa. Ennen kuin hänestä tuli ammattipyöräilijä, hän työskenteli muurajana. Hän kulki jopa sadan kilometrin työmatkatkansa polkupyörällä.

Tärkeimmät tulokset
-------------------

1905
3. Giro di Lombardia
1906
3. Giro di Lombardia
3. Giro del Piemonte
1907
2. Giro della Sicilia
3. Giro di Lombardia
4. Milano–San Remo
1908
2. Milano–San Remo
2. Giro di Lombardia
3. Rooma–Napoli–Rooma
5. Tour de France
1909
1. Giro d'Italia
1. Milano-San Remo
3. Giro dell'Emilia
6. Giro di Lombardia
1910
1. Giro dell'Emilia
2. Giro di Lombardia
2. Maantieajon Italian-mestaruuskilpailut
2. Rooma–Napoli–Rooma
3. Giro d'Italia
1911
3. Milano–San Remo
1913
3. Rooma–Napoli–Rooma
5. Giro d'Italia
1914
6. Milano–San Remo

Lähteet
-------

1. 1 2  Luigi Ganna *Cycling Archives*. Viitattu 1 June 2014.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Italian People

 |

 |
**Pirkko Anneli Mäkinen** (o.s. **Ilola**; s. 12. lokakuuta 1952 Mänttä) on suomalainen juristi ja varatuomari, Suomen kolmas tasa-arvovaltuutettu. Tasa-arvovaltuutettuna Mäkinen aloitti kautensa samana päivänä, jolloin Suomi liittyi EU:hun eli 1. tammikuuta 1995 ja toimi virassa vuoteen 2002. Hän palasi tasa-arvovaltuutetuksi uudelleen kevättalvella 2006. Väliajan hän toimi eduskunnan oikeusasiamiehen kanslian kansliapäällikkönä.

Yhdenvertaisuuslain syrjintäkiellon rikkomistapaus
--------------------------------------------------

Tammikuussa 2010 apulaisoikeuskansleri Mikko Puumalaisen tiedotti tasa-arvovaltuutettu Pirkko Mäkisen rikkoneen yhdenvertaisuuslain syrjintäkieltoa niin sanotun Tehy-pöytäkirjan valmistelun yhteydessä 2007.

Työministeriö asetti syksyllä 2007 sovittelulautakunnan, jossa etsittiin ratkaisua Tehyn ja Kunnallisen työmarkkinalaitoksen väliseen palkkakiistaan. Pirkko Mäkinen oli jäsenenä sovittelulautakunnassa. Apulaisoikeuskanslerin mukaan työ- ja virkaehtosopimus rajattiin koskemaan vain Tehyn jäseniä, mikä on ristiriidassa syrjintäkiellon kanssa. Osallistuessaan syrjintäkieltoa rikkovan sopimuksen sisältävän sovintoehdotuksen antamiseen Mäkinen antoi sopimusta koskeneen ohjeen ja rikkoi viranomaisena yhdenvertaisuuslain syrjintäkieltoa.

Tasa-arvovaltuutettu Pirkko Mäkisen viranomaistehtäviin kuuluu syrjintäkiellon noudattamisen valvonta.

Lähteet
-------

* (Arkistoitu – Internet Archive)
* 
* (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. ↑  Tolonen, Jaana (toim.): *Suomen lakimiehet – Finlands jurister 1988*, s. 684. Suomen Lakimiesliiton kirjasarja, 99. Helsinki: Lakimiesliiton kustannus, 1988. ISSN 0585-9530. ISBN 951-640-395-6.
2. ↑  Puumalainen, Mikko: Kunnallinen työmarkkinalaitos ja tasa-arvovaltuutettu rikkoivat syrjintäkieltoa  15.1.2010. Oikeuskanslerinvirasto. Viitattu 15.1.2009. [vanhentunut linkki]
3. ↑  Tasa-arvovaltuutettu: Tasa-arvovaltuutetun tehtävät  15.1.2010. Tasa-arvovaltuutetun toimisto.  Arkistoitu 23.1.2010. Viitattu 15.1.2009.
**Pirkko-Liisa Koskenkylä** (ent. Penttilä, ent. Jäppinen, o.s. Harju, s. 1945 Vihti) on suomalainen televisiotoimittaja ja kirjailija. Hän teki pitkän uran Mainostelevisiossa, jossa hän oli mukana muun muassa *Tänään kotona-, Suvipitäjä 80-* ja *Loma-TV*-ohjelmien teossa.

Pirkko Koskenkylä menetti äitinsä kolmevuotiaana ja varttui isovanhempiensa luona Vihdin Metsäkylässä. Hän kävi oppikoulunsa Järvenpäässä ja opiskeli jonkin aikaa Helsingin yliopistossa, kunnes työelämä vei mukaansa Yleisradiolle tehtyjen radiojuttujen myötä. Pian Kyllikki Stenros kutsui Koskenkylän Mainostelevisioon tekemään vuonna 1965 aloittamaansa *Tänään kotona* -makasiiniohjelmaa. Vuosina 1972–1977 Koskenkylä laskee toimittaneensa ja juontaneensa 230 ohjelmasarjan jaksoa, joita ei kuitenkaan ole säilynyt. Hänet tunnettiin tuolloin nimellä Pirkko Jäppinen.

Pirkko Koskenkylä avioitui vuonna 1995 venealan yrittäjän Pekka Koskenkylän kanssa. He veneilivät useita vuosia ympäri maailmaa ja asettuivat sitten Etelä-Ranskan Provenceen rakentamaansa taloon. Pirkko Koskenkylä on julkaissut useita muistelma- ja matkakirjoja sekä romaaneja muun muassa oman Airut-kustantamonsa kautta.

Kirjoja
-------

* *Mielenkiintoinen tuttavuus*, Otava 1999.
* *Kauas on pitkä matka*, Otava 2001.
* *Swanien isä – Pekka Koskenkylän elämä aallon harjalla*, Tammi 2009.
* *Pohjantuuli* 1–6, romaanisarja, Airut 2012–2015.
* *Unelmasta totta*, matkakirja, Airut 2013.
* *Koti Provencessa*, omaelämäkerta, Airut 2016.
* *Tänään kotona, huomenna maailmalla*, omaelämäkerta, Airut 2017.
* *Mikään ei ole pysyvää*, rakkausromaani, Airut 2020.

Lähteet
-------

1. ↑  Koskenkylä, Pirkko-Liisa, Ritva radio- ja tv-tietokanta, Kavi. Viitattu 28.1.2022.
2. 1 2 3  Pirkko Koskenkylä, Airut-Kustannus. Viitattu 28.1.2022.)
3. 1 2  Koskenkylä, Pirkko: *Tänään kotona, huomenna maailmalla*, s. 11, 101, 140, 247. Airut, 2017. ISBN 9789526770369.
**Sae-Paunküla kanal** on kanava Albussa Järvamaalla ja Anijassa ja Kosessa Harjumaalla. Kanava alkaa Albussa Jägala jõella ja se laskee Kosessa Paunkülan tekojärveen. Kanava on yksi osa Tallinnan vesihuoltojärjestelmää.

Kanavan ominaisuudet ja kulku
-----------------------------

Siinä osassa Jägala jõen valuma-aluetta, missä se kulkee Kõrvemaan halki, otetaan joesta vettä kanavaan. Siellä sen rinnalla virtaa myös Sae oja. Jo 1,1 kilometrin jälkeen kanava ylittä Harjumaan rajan ja kulkee vain 1,7 kilometriä Anijan kunnassa. Sitten se ylittää Kosen rajan ja Kosessa se kulkee viimeiset 7,6 kilometriä.

Heti alussa kilometrin jälkeen kanava sukeltaa maanalaiseen putkeen, joka on 1,5 kilometriä pitkä. Kosessa se on kaivettu seuraamaan Põhjaku soota ja pujahtamaan sen läpi ulottuvan kuivan metsän kannaksen kautta toiselle puolelle. Suon jälkeen siitä erkanee Sepa kanal. Se virtaa länteen ja yhtyy Pirita jõgeen Puusepan kylässä. Sae-Paunküla kanal sen sijaan jatkaa lounaaseen ja laskee Kiruveren kylässä Paunkülan tekojärven pohjoisrantaan entisen Tudre järven järvenosaan.

Historiaa
---------

Paunkülan tekojärvi valmistui vuonna 1960 ja sitä laajennettiin vuosina 1975–1976. Samalla rakennettiin Sae-Paunküla kanal, jolla tuotiin vettä tekojärven pohjoisosaan. Tekojärven eteläosaan pumpattiin vettä Pirita jõesta noin 5 miljoonaa m³ vuodessa.

Lähteet
-------

* Nerman, Robert & Kaplinski, Küllike: *Tallinna kommunaalmajandus 1940–2011*, s. 603–688. Tallinn City Office, 2011. ISBN 978-994-930253-6. Teoksen verkkoversio (Google Books) (viitattu 2.7.2017). (viroksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Keskkonnaregister: Sae-Paunküla kanal (VEE1089900) *Keskonnainfo*. Tallinna, Viro:  Keskkonnaministeerium. Viitattu 30.6.2017. (viroksi)
2. ↑  Nerman, Robert & Kaplinski, Küllike: Tallinna kommunaalmajandus 1940–2011, s.624

Aiheesta muualla
----------------

* valokuvia
**The Sun** on päivittäin ilmestyvä tabloid-tyylinen sanomalehti, jota julkaistaan Britanniassa ja Irlannissa. Lehteä julkaisee News Corp -konserniin kuuluva News UK. Se oli pitkään levikiltään suurin brittiläinen sanomalehti, mutta kilpailevaan konserniin kuuluva *Metro* -lehti syrjäytti sen aseman maaliskuussa 2018.

*The Sun* kattaa viihdeuutiset, Britannian monarkian ja seuraa urheilua, uutisia ja politiikkaa. Monet aiheet liittyvät julkkiksiin. Lehden toimituksellinen linja edustaa poliittisen oikeiston näkökantoja.

Lehden toimittajat kuvaavat kaupungilla liikkuvia julkisuuden henkilöitä ja kirjoittavat viimeisimmistä juonenkäänteistä saippuaoopperoissa, mutta etsivät intensiivisimmin julkkiksia, jotka ovat osallisena jonkinlaisessa skandaalissa. Kuvat ovat keskeisiä ja lehti käyttää paparazzien ottamia kuvia.

Muita yleisiä aiheita lehdessä ovat muun muassa maahanmuutto, turvaskandaalit, kotiväkivalta ja pedofilia. Lehti julkaisee myös paljasrintaista kolmossivun tyttöä.

Lehden sunnuntaipainos *The Sun on Sunday* aloitti ilmestymisensä helmikuussa 2012 hakkerointi- ja salakuunteluskandaalin takia lakkautetun News of the Worldin tilalla.

Lähteet
-------

1. ↑  National newspaper ABCs: Daily Mail closes circulation gap on Sun to 5,500 copies  19.3.2020. Press Gazette. Viitattu 5.2.2021.  (englanniksi)
2. ↑  Shake-up at Murdoch newspapers as Sun editor Tony Gallagher moves to Times  5.2.2020. Press Gazette. Viitattu 5.2.2021.  (englanniksi)
3. ↑  The Sun is toppled as Britain’s biggest newspaper  22.3.2018. The Economist. Viitattu 6.10.2019.  (englanniksi)
4. ↑  How left or right-wing are the UK’s newspapers? | YouGov *yougov.co.uk*. Viitattu 26.8.2022. (englanniksi)
5. ↑  Kolmossivun tytön vastustajien ilo loppui lyhyeen – The Sun julkaisi paljasrintaisen oikaisun  22.1.2015. Yle Uutiset. Viitattu 22.1.2015.
6. ↑  Murdoch launches paper to replace disgraced tabloid  26.2.2012. CNN. Viitattu 6.10.2019.  (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Lehden viralliset sivustot (englanniksi)
Valkokakadun muna
**Valkokakadu** (*Cacatua alba*) on oseanialainen kakadu.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Linnun pituus on 46 cm ja paino noin 550 g. Sen höyhenpuku on kokonaan valkoinen, lukuun ottamatta hentoa keltaista sävyä siipien alapinnoilla. Paljas alue silmän ympärillä on hieman sinertävä, nokka tummanharmaa, koivet harmaat ja iiris koiraalla tummanruskea, naaraalla punertava. Taaksepäin kaartuva komea töyhtö on myös valkoinen.

Esiintyminen
------------

Valkokakadut elävät Indonesian itäosassa Halmaheran, Bacanin, Ternaten, Tidoren, Kasirutan ja Mandiolen saarilla. Populaation koko on noin 43 000– 183 000 yksilöä. Laji on vaarantunut pääasiassa lemmikkieläinkaupan takia, sillä esimerkiksi vuonna 1991 pyydystettiin noin 6 600 yksilöä kaupallisiin tarkoituksiin, mutta myös elinympäristön tuhoutumisen takia, sillä suuret alat sademetsiä on raivattu ja muokattu viljelysmaiksi sekä asutettu.

Elinympäristö
-------------

Elää alavien maiden metsissä 900 metrin korkeudelle merenpinnasta.

Lisääntyminen
-------------

Pesä on puunkolossa. Vankeudessa naaras munii kaksi munaa, joita molemmat puolisot hautovat yhteensä noin neljä viikkoa. Myös poikasia emot hoitavat yhdessä, ja ne lähtevät pesästä noin kolmen kuukauden ikäisinä.

Ravinto
-------

Ruokavalio on monipuolinen ja koostuu siemenistä, pähkinöistä, hedelmistä, marjoista sekä luultavasti myös hyönteisistä ja niiden toukista.

Lähteet
-------

1. ↑  BirdLife International: *Cacatua alba* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.2*.  2013. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 3.5.2014. (englanniksi)

* Forshaw, Joseph M. & Cooper, William T. 1977: Parrots of the World. - T.F.H. Publications, Inc. New Jersey. ISBN 0-87666-959-3
* World Parrot Trust (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q463135
* Wikispecies: Cacatua alba
* ADW: Cacatua\_alba
* ARKive: cacatua-alba
* Avibase: AF71785DBD986BDB
* BirdLife: 22684789
* BOLD: 113957
* BOW: whicoc1
* eBird: whicoc1
* ECOS: 9024
* GBIF: 2479870
* iNaturalist: 117191
* IRMNG: 10716639
* ITIS: 554842
* IUCN: 22684789
* NCBI: 141836
* Species+: 8068
* TSA: 3026
* Xeno-canto: Cacatua-alba

 |

 |
**Vaalirikos** on yksi Suomen yleisiin vaaleihin ja yleisiin äänestyksiin liittyistä rikoksista eli vaalirikoksista. Sitä koskevat säännökset sisältyvät rikoslain 14 lukuun. Vaalirikokseen syyllistyy henkilö, joka vaikuttaa tai yrittää vaikuttaa väkivallalla tai uhkauksella toisen äänestämiseen tai ehdokkaaksi asettamiseen. Rangaistavaa on siis siihen vaikuttaminen, ketä henkilöä tai mitä vaihtoehtoa toinen äänestää, sekä äänestämään pakottaminen ja äänestämisen estäminen. Myös vaalirikoksen yritys on rangaistavaa. Syyllinen voidaan tuomita sakkoon tai enintään kahdeksi vuodeksi vankeuteen.

Vaalirikoksena rangaistaan myös yleisiin vaaleihin ehdokkaaksi asettumiseen ja ehdokkaaksi suostumiseen vaikuttaminen väkivallalla tai uhkauksella. Tuomion voi saada myös siitä, että estää toisen asettumisen ehdokkaaksi. Ehdokkaalta edellytetään, että hän suostuu ottamaan vastaan vaalin kohteena olevan toimen. Toinen edellytys on se, että puolue, valitsijayhdistys tai henkilöryhmä valitsee ja asettaa henkilön ehdokkaaksi. Vaalirikokseen syylliseksi toteamiseen ei tarvita näyttöä siitä, ketä tai mitä painostettu henkilö on äänestänyt, sillä vaalisalaisuus estää tällaisen näytön saamisen. Rikoslain vaalirikosta koskevassa säännöksessä ei määritellä, millaista uhkausta siinä tarkoitetaan. Uhkaus voikin siten olla millainen tahansa, kunhan sitä on pidettävä yleisen elämänkokemuksen mukaan sellaisena, että se vaikuttaa äänestämiseen tai ehdokkaaksi asettumiseen.

Vaalirikos koskee yleisiä vaaleja, joita ovat valtiolliset vaalit, maakuntapäivävaalit, kunnalliset vaalit, Euroopan parlamentin edustajien vaalit ja kirkolliset vaalit. Valtiollisia vaaleja ovat eduskuntavaalit ja presidentinvaalit. Yleinen äänestys tarkoittaa tässä yhteydessä kunnallista tai valtiollista kansanäänestystä. Yleisiä vaaleja ovat sellaiset vaalit, joissa äänestää saavat kaikki tiettyä ikää vanhemmat valtion, kunnan tai seurakunnan jäsenet. Suomessa järjestetään useita vaaleja, joihin vaalirikosta koskevia säännöksiä ei voi soveltaa. Tällaisia ovat esimerkiksi ammattiyhdistysten, yliopistojen, ylioppilaskuntien, vakuutusyhtiöiden ja osuuskuntien vaalit. On myös huomattava, että tämä lainkohta ei koske maakunnallisten päätöstentekoelinten vaaleja, koska rikoslain 14 luvussa ei ole niitä koskevaa mainintaa.

Kansanedustajaehdokkaiden tai presidenttiehdokkaan valitsemiseksi järjestettävässä puolueen sisäisessä vaalissa painostaminen voidaan katsoa vaalirikokseksi, mutta eduskunnan tai kunnanvaltuuston yksittäinen vaali tai äänestys ei kuulu rikoslain tämän luvun soveltamisalaan. Sen sijaan niissä voi tulla sovellettavaksi lahjuksen antamista ja lahjusrikoksia koskevat lainkohdat.

Lähteet
-------

* Nuutila, Ari-Matti: Rikokset poliittisia oikeuksia vastaan. Teoksessa Lappi-Seppälä, Tapio et al.: *Rikosoikeus,* WSOYpro 2009, ISBN 978-951-0-33997-8.

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Nuutila s. 314 ja 318.
2. ↑  Hallituksen esitys Eduskunnalle rikoslainsäädännön kokonaisuudistuksen toisen vaiheen käsittäviksi rikoslain ja eräiden muiden lakien muutoksiksi, HE 94/1993, s. 78.
Näkymä Vaalserbergiä kohti, vasemmalla Tour Baudouin ja oikealla Wilheminatoren.
**Vaalserberg** on kukkula Alankomaiden, Saksan ja Belgian rajalla. Lähistön kaupunkeja ovat Vaals Alankomaissa ja Aachen Saksassa kolmisen kilometriä kukkulasta itään. Kukkulalla on myös Alankomaiden eurooppalaisen alueen korkein kohta (eri lähteissä 321–322 metriä).

Kukkulalla on kaksi näkötornia, Wilhelminatoren Alankomaiden puolella ja Tour Baudouin Belgian puolella.

Rajapisteellä kohtasi vuosina 1815–1919 neljäskin alue, Belgian ja Preussin yhteisesti hallitsema Moresnet, minkä vuoksi pistettä kutsuttiin neljän valtion pisteeksi (saks. *Vierländerpunkt*).

Kuvia
-----

* WilhelminatorenWilhelminatoren
* Tour BaudouinTour Baudouin
* Kolmen valtion rajamerkki.Kolmen valtion rajamerkki.
* Postikortti "neljän valtion rajapisteeltä" vuodelta 1905.Postikortti "neljän valtion rajapisteeltä" vuodelta 1905.
* Alankomaiden Euroopan alueen korkein kohta. Taulussa korkeusluku 322,5 m.Alankomaiden Euroopan alueen korkein kohta. Taulussa korkeusluku 322,5 m.

Lähteet
-------

1. ↑  Netherlands *The World Factbook*. CIA.  Arkistoitu 15.5.2020. Viitattu 6.9.2012. (englanniksi)
2. ↑  Carl McKeating ja Rachel Crolla: *Europe's High Points: Reaching the Summit of Every Country in Europe*. Cicerone Press, 2009. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Vaalserberg** Wikimedia Commonsissa
Porta Nigra nykyisin..
Porta Nigra 1800–1900-lukujen taitteessa otetussa väritetyssä valokuvassa.
Porta Nigra roomalaiskaudella. Kuva pienoismallista Trierissä.
Porta Nigra Pyhän Simeonin kirkkona 1600-luvulla.
Simeonin suljettu kammio Porta Nigran itätornissa.
**Porta Nigra** (lat.) on Trierin kaupungissa Saksassa sijaitseva roomalaisaikainen pohjoinen kaupunginportti. Se on suurin nykyaikaan säilynyt roomalainen kaupunginportti, korkeudeltaan 29,3 metriä ja pituudeltaan 36 metriä. Portti rakennettiin vuonna 170 osaksi *Augusta Treverorumin* kaupunginmuuria, jonka kokonaispituus oli yli kuusi kilometriä.

Portin antiikkinen nimi unohtui, mutta keskiajalla vuoden 1060 jälkeen sitä alettiin kutsua "mustaksi portiksi" (*Porta Nigra)* sen jälkeen, kun pieneliöt olivat värjänneet valkoisen hiekkakiven mustaksi. Rakennuksen suurikokoiset, jopa 6 tonnia painavat laatat ovat lähistön kiviveistämöistä ja kiinnittyivät toisiinsa rautapidikkein ilman laastia. Rautapidikkeet joutuivat aikanaan rosvojen saaliiksi, ja myös suuri osa portin kivilaatoista käytettiin rakennustarpeiksi. Koko portti olisi ennen pitkää kadonnut neljän muun tavoin ilman onnekasta sattumaa.

Portin muuttaminen kirkoksi
---------------------------

Vuonna 1030 rakennukseen sulkeutui erakoksi bysanttilainen munkki Simon, joka muurattiin rakennuksen sisäpuolelle. Rukoukseen syventyneenä hän eli siellä viisi vuotta kuolemaansa saakka 1035. Paavi Benedictus IX julisti Simonin pyhimykseksi pian kuoleman jälkeen. Piispa Poppo von Babenberg antoi tämän jälkeen muuttaa portin kaksikerrosta käsittäväksi pyhimys Simonin muistokirkoksi. Tornit täytettiin maalla, ja kirkkoon rakennettiin avoimet portaat torilta.

Myöhemmät vaiheet
-----------------

Ranskalaisvallan aikana (1794–1814) Pyhän Simonin kirkko siirtyi valtiolle. Kun Napoleon I vuonna 1804 vieraili Trierissä, hän määräsi kirkon purettavaksi niin, että rakennus voitiin ennallistaa antiikkiseen asuunsa. Vuodesta 1822 lähtien vuoteen 1889 saakka siellä toimi Preussin hallituksen antiikkikabinetti. Porta Nigra oli tällöin myös Preussin tulliraja, mistä todisteeksi ovat jääneet portin rautaiset saranat. Vuosina 1969–1973 rakennuksessa suoritettiin laaja restaurointi. Portissa on edelleen neljä kerrosta.

Porta Nigra on osa Unescon maailmanperintökohdetta ja Trierin suosituimpia matkailunähtävyyksiä.

Katso myös
----------

* Simon Trieriläinen

Lähteet
-------

* Ackermann, Stephan: *Trier. Deutschlands älteste Stadt*. Schöning, ei vl..

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Loscheider, Robert & Klenke, Mathias: *Porta Nigra*. Das Land Rheinland-Pfalz, 2015.
2. ↑  Largest Roman city gate north of the Alps finally dated  12.1.2018. DW. Viitattu 9.12.2020.
3. ↑  Ackermann, ei vl. s. 22
4. ↑  Kann, Hans-Joachim: *Trier an einem Tag*, s. 2. Tourist-Information Trier, ei vl..
5. ↑  Ackermann, ei vl. s. 23
6. ↑  Ackermann, ei vl. s. 24
7. ↑  Roman Monuments, Cathedral of St Peter and Church of Our Lady in Trier Unesco. Viitattu 6.10.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Porta Nigra** Wikimedia Commonsissa