recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Toimi Veikko Penttinen** (5. syyskuuta 1905 Joensuu – 6. syyskuuta 1998 Helsinki) oli suomalainen säveltäjä, urkuri, pianisti ja musiikinopettaja.

Penttinen kävi oppikoulua Säkkijärvellä ja valmistui Viipurin kirkkomusiikkiopistosta vuonna 1937. Viipurissa hänen opettajiinsa kuului Andrej Rudnev. Tämän jälkeen Penttinen jatkoi opiskelua Väinö Haapalaisen oppilaana. Hän suoritti Sibelius-Akatemiassa sävellysdiplomin vuonna 1943 opettajinaan Leevi Madetoja, Selim Palmgren ja Sulho Ranta. Penttinen suoritti siellä myös kapellimestarin tutkinnon Jussi Jalaksen oppilaana vuonna 1946 ja urkudiplomin Elis Mårtensonin johdolla vuonna 1947. Lisäksi hän kävi Sibelius-Akatemiassa musiikinopettajaseminaarin ja antoi käytännölliset opettajanäytteensä vuonna 1947 Suomalaisessa normaalilyseossa. Penttinen piti Helsingissä sävellyskonsertin vuonna 1942 ja urkukonsertin vuonna 1947. Myöhemmin hän soitti pianoa muun muassa säestäjän ominaisuudessa, orkesterissa ja ravintolaesiintyjänä.

Penttinen tuli tunnetuksi ensimmäisen suomalaisen urkukonserton säveltäjänä. Vuonna 1943 aloitettu teos valmistui keväällä 1950, ja sen kantaesitti vuonna 1951 Helsingin konservatoriossa Helsingin kaupunginorkesteri solistinaan Tauno Äikää. Äikää tulkitsi konserton myöhemmin myös Lahdessa ja Kotkassa. Penttisen muuhun tuotantoon kuuluvat muiden muassa orkesterisarja *Pilviä* (1937), sävelruno *Katukuva* (1936), urkusävellyksiä, kamarimusiikkia (kuten pianotrio, 1939) ja yksinlauluja. Penttinen työskenteli vuosina 1963–1971 Kotkan seudun musiikkiopiston rehtorina.

Penttisen musiikin tunnuspiirteeksi on kuvailtu sen pianistisuutta, joka ilmeni varsinkin kamarimusiikissa ja yksinlauluissa. Kotkan seudun musiikkiopistosta eläkkeelle jäätyään hänen oli tarkoitus keskittyä säveltämiseen, mutta hänen puolisonsa halvaantui eikä tämän hoidolta jäänyt aikaa säveltäjänä tai pianistina toimimiseen. Myöhemmin Penttinen meni uusiin naimisiin. Penttiselle myönnettiin director musiceksen arvonimi kesäkuussa 1972. Lisäksi hänellä oli talvisodan muistomitali (1940), jatkosodan muistomitali (1957) ja II luokan vapaudenmitali (1942).

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Toimi Penttinen, urkuri, säveltäjä (1905-98) Doria, viitattu 5.1.2023
2. 1 2 3  Otavan Musiikkitieto A–Ö, toim. Keijo Virtamo, uudistetun laitoksen 1. painos. Helsinki: Otava 1997 ISBN 951-1-14518-5
3. 1 2 3 4 5 6 7  Kuolleet: Säveltäjä Toimi Penttinen Pertti Avola, Helsingin Sanomat 6.10.1998, viitattu 5.1.2023
4. 1 2  Toimi Penttinen Music Finland Core, viitattu 5.1.2023
**Vöyrin marssi** (myös *Suojeluskunnat Suomenmaassa*) on Suomen sisällissodan alkuvaiheessa syntynyt valkoisten marssilaulu. Laululla ei ollut yhtä sanoittajaa ja sen syntyperä on tuntematon. Tiettävästi se on kuitenkin Etelä-Pohjanmaalta, mihin sanoissa mainitut paikkakunnatkin viittaavat.

Laulu sisältää viittauksia niin senaattori Allan Serlachiuksen perustamaan ja Gaston Ahrenbergin komentamaan ratsastavaan poliisikomennuskuntaan, suojeluskuntiin kuin myös jääkäriliikkeeseen. Laulun nimi viittaa Vöyrin sotakouluun.

Sanat
-----

*Suojeluskunnat Suomenmaassa*
*järjestystä vaatii,*
*kaikki ryssät maasta pois*
*ja alas punakaarti.*

*Hei! Saksanniemi, Jääkärijoukko,*
*Lapuan ja Härmän loukko,*
*Vöyri, Kauhava ja muut.*

*Jääkäreillä mukanaan*
*on menestys ja onni,*
*meikäläisten vyöllä riippuu*
*saksalainen pommi.*

*Hei! Saksanniemi, Jääkärijoukko,*
*Lapuan ja Härmän loukko,*
*Vöyri, Kauhava ja muut.*

*Pikkuryssät Pietarissa*
*näkee pahaa unta,*
*Venäjä on rajamaa*
*ja Suomi valtakunta.*

*Hei! Saksanniemi, Jääkärijoukko,*
*Lapuan ja Härmän loukko,*
*Vöyri, Kauhava ja muut.*

*Eespäin veikot, pelko pois*
*ja rivakasti tahti,*
*suojeluskunnat Suomenmaan*
*on vapauden vahti.*

*Hei! Saksanniemi, Jääkärijoukko,*
*Lapuan ja Härmän loukko,*
*Vöyri, Kauhava ja muut.*

Katso myös
----------

* Saksanniemen marssi

Lähteet
-------

1. ↑
**Evelyn Marsden** (myöhemmin **Evelyn James**; 15. lokakuuta 1883 Stockyard Creek, Etelä-Australia – 30. elokuuta 1938 Sydney, Uusi Etelä-Wales, Australia) oli ainoa RMS Titanicilla mukana ollut australialainen nainen, joka selviytyi onnettomuudesta. Marsden toimi laivalla stuerttina ja hoitajana ensimmäisen luokan matkustajille. Hän pelastui yhdessä Mary Sloanin kanssa pelastusveneeseen 16. Myöhemmin Sloan lähetti siskolleen kirjeen, jossa hän kertoi, että hänet ja Marsden vietiin tri Simpsonin huoneeseen juomaan viskiä ja vettä onnettomuuden aikana. Tämän jälkeen tri Simpson kiirehti pois eikä häntä nähty tämän jälkeen. Myös Marsdenin eno George Robinson oli mukana laivalla. 

Marsden työskenteli myös RMS Olympicillä ennen kuin hän siirtyi Titanicille. Onnettomuuden jälkeen Marsden palasi kotiinsa Australiaan. Marsden meni myöhemmin naimisiin tohtori William Abel Jamesin kanssa ja he muuttivat Wallaroohon, jossa asuivat 15 kuukautta ennen kuin muuttivat Bondiin, Sydneyyn. Evelyn kuoli 30. elokuuta 1938 ja hänen miehensä viikkoa myöhemmin. Heidät haudattiin Waverley Cemeterylle Sydneyyn. Heidän hautansa pysyi merkitsemättömänä vuoteen 2000 saakka, kunnes hautakivi siirrettiin heidän hautansa kohdalle 5. lokakuuta.

Lähteet
-------

1. ↑  Evelyn Marsden *Encyclopedia Titanica*. Viitattu 30.7.2013. (englanniksi)
**George Krstic** (s. 1972 Ohio) on yhdysvaltalainen käsikirjoittaja ja tuottaja, joka tunnetaan erityisesti työstään science fictionin parissa.

Elämäkerta
----------

Krstic syntyi Ohiossa, josta hän lähti high schoolin jälkeen kiertämään maailmaa ja asui muun muassa Jersey Cityssä kuusi vuotta ennen muuttamistaan New Yorkiin, jossa hän opiskeli School of Visual Artsissa. Opiskelun aikana Krstic käsikirjoitti ja ohjasi science fiction elokuvan *The Last Actor*. Elokuva palkittiin useilla palkinnoilla muun muassa CINE Golden Eaglella. Seuraavina vuosina hän työskenteli muutamien elokuvien ja televisiosarjojen parissa, toimien samalla kirjoittajana ja toimittajana kyber-kulttuuria käsittelevässä lehdessä *Axcess*.

Krsticin ensimmäinen kokemus animaatiosarjan parissa oli vuonna 1999 ensi esityksensä saaneessa Downtownissa, jossa hän toimi käsikirjoittajana. Sarja ei kuitenkaan menestynyt vaikka se sai Emmy-ehdokkuuden. Downtownin jälkeen Krstic jatkoi yhteistyötä Jody Schaefferin kanssa ja he loivat oman animaatiosarjan *Megas XLR*. Sarjassa oli paljon vaikutteita kaksikon nuoruuden kiinnostuksen kohteista, kuten roboteista, aikamatkustuksesta, muukalaisolennoista ja komediasta. Cartoon Network piti sarjan ideasta ja sitä esitettiin ensi kerran vuosina 2004–2005. Sittemmin Krstic siirtyi työskentelemään George Lucasille ja erityisesti käsikirjoittajaksi vuonna 2008 ilmestyneeseen tietokoneanimaatiosarjaan *Star Wars: The Clone Wars*.

Hän on myös kirjoittanut muutamia sarjakuvia animaatiosarjan *Megas XLR:n* pohjalta, jotka julkaistiin DC Comicsilla.

Lähteet
-------

1. ↑  Cartoon Network Pressroom *turnerinfo.com*.  5. joulukuuta 2003.  Arkistoitu 7.2.2008. Viitattu 22. helmikuuta 2008. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Krsticin virallinen blogi
* George Krstic Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Lorenz Frølich: Odin ja Völva.
**Völuspá** (muinaisnorjaksi *Vǫluspá* "Näkijättären ennustus") on runo, joka koostuu 65 lyhyestä säkeistöstä, jotka käsittelevät muinaisen pohjolan maailmankuvaa. Runo kertoo jumalten, ihmisten ja hirviöiden maailman historian, aina sen alusta Ragnarökiin saakka. Vaikka se on aihepiiriltään pakanallinen, on sen kuvakielessä nähtävissä kristillistä vaikutusta. 
Völuspán on luultavasti sepittänyt skaldi, joka on saanut vaikutteita kristinuskosta, sillä tässä runossa vanhalla pakanauskolla on eettisiä puolia, joita ei löydy muista Edda-runoista. Völuspássa kuvatut maisemat ovat Islannista, ja uskotaankin, että runo olisi sepitetty Islannissa noin vuonna 1000, niihin aikoihin kun islantilaiset kokivat vanhan muinaisuskonsa katoavan ja kristinuskon puolestaan nousevan.

Tarinan kertoo ikivanha alkujättiläisten kasvattama völva eli näkijätär. Näkijättären kuvaama kosminen mullistus on symbolinen esitys hiipuvan germaanisen maailman vääjäämättömästä tuhosta, jonka jumalten ja ihmisten kauhistuttavan pahat teot ovat saaneet aikaan. Runo alkaa siitä, kun näkijätär muistaa maailman luomisen ja varhaisen kulta-ajan sekä sen, kuinka pahuus ja riita saapuivat maailmaan ja kuinka Balderin kuolema aiheutti lisää rauhattomuuksia. Sitten näkijätär siirtyy varsinaiseen profetiaan. Hän kertoo viime aikojen moraalisesta rappiosta ja Ragnarökista, hyvien ja pahojen voimien välisestä taistelusta, joka päättyy maailman loppuun. Sen jälkeen merestä nousee uusi maa, ja alkaa uusi kulta-aika.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Völuspá *Britannica Academic, Encyclopædia Britannica*. Encyclopædia Britannica inc. Viitattu 20.1.2019. (englanniksi)
2. 1 2  Voluspå *Store norske leksikon*. snl.no. Viitattu 10.10.2020. (norjaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Völuspá** Wikimedia Commonsissa
*Tämä artikkeli kertoo Britannian kuninkaallisen laivaston Arrow-luokan tykkiveneestä. Muita saman nimisiä aluksia on täsmennyssivulla.*

**HMS Beagle** oli Britannian kuninkaallisen laivaston puurunkoinen Arrow-luokan tykkivene, joka oli varustettu parkkitakilalla sekä kaksisylinterisellä yksivaihehöyrykoneella. Krimin sota loi tarpeen matalakulkuisille, liikuntakykyisille aluksille, jotka kykenivät toimimaan Itämeren ja Mustanmeren rannikkovesillä.

Valmistus
---------

Alus tilattiin 10. huhtikuuta 1854 C. J. Mare and Companyltä Blackwallista. Aluksen koneiston toimitti Humphrys, Tennant and Dykes. Köli laskettiin vielä samana vuonna 15. huhtikuuta. Se laskettiin vesille 20. heinäkuuta ja valmistui 3. syyskuuta. Sen runko maksoi 8 302 puntaa ja koneisto 9 725 puntaa kokonaiskustannusten ollessa 23 091 puntaa.

Palvelus
--------

*Beagle* otti osaa Krimin sotaan 1854–1856, jonka aikana kaksi miehistönjäsentä sai Viktorian ristin.

Alus myytiin Amiraliteetin 16. heinäkuuta 1863 antamalla määräyksellä Hongkongissa Satsuman hanille Japaniin koululaivaksi. Se nimettiin 1865 *Kenkoksi* (jap. 乾行). Alus romutettiin 1889.

Lähteet
-------

* Lyon, David & Winfield, Rif: *Sail & Steam Navy List - All the Ships of the Royal Navy 1815–1889*. Lontoo: Chatham Publishing/National Maritime Museum, 2004. ISBN 1-86176-032-9. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Lyon, David & Winfield, Rif s. 219
Jalkarätin käärimisen vaiheita.
**Jalkarätti** eli levysukka on villaflanellista tehty suorakulmainen kangaskappale, jota käytetään sukkien tilalla. Niitä on käytetty etenkin armeijassa ja luonnossa liikuttaessa. Jalkarätit (hattarat t. sättärät) kuuluivat perinteiseen kansanomaiseen pukeutumiseen ja säilyivät pisimpään miesten saappaissa ja huovikkaissa, aiemmin niitä käytettiin myös muissa jalkineissa, kuten virsuissa. Monet etenkin vanhemmat tottuneet miehet käyttävät niitä edelleen mielellään, koska osaavat taitella ne oikein.*lähde?*

Sotilaat kuivattavat jalkarättejä Juri Gorelovin maalauksessa "*Tahtovatko venäläiset sotaa*" vuodelta 1962.
Jalkarätin koko määräytyy käyttäjän jalan mukaan siten, että rätin pituus ja leveys ovat kumpikin noin 1,5 kertaa jalkaterän pituus. Jalkarättiä käärittäessä on varottava, ettei jalkapohjan alle muodostu ryppyjä, koska ne aiheuttavat hiertymiä. Jalkarättejä käytettiin palveluksessa nahkasaappaissa ja ne imivät marssilla erittyvän hien tehokkaasti. Huollon kannalta jalkarätti oli helpompi, koska ei tarvita erillisiä kokoja kuten sukissa. Jalkarätti soveltuu kuitenkin parhaiten pehmeäpohjaisiin perinnejalkineisiin ja saappaissa sen käyttö edellytti pitkähköä harjoittelua. Jalkarätit poistettiin Suomen armeijan käytöstä vähitellen 1980- ja 1990-lukujen taitteessa. Sotilas- ja virkapukuohjeesta jalkarätit poistuivat vuonna 2001.*lähde?*

Esimerkiksi Venäjän armeija on käyttänyt jalkarättejä näihin päiviin, vaikka ministeritasolla niitä jopa vastustetaan. Alun perin niiden väitetään tulleen maahan Pietari Suuren mukana Hollannista.

Jalkarätti käärimisen alkuvaiheessa. Kuvan jalkarätti on peräisin Jalkaväkimuseon museokaupasta Mikkelistä.

Lähteet
-------

* Varusmiespalveluksessa 40 vuotta sitten, osa 1 Puolustusvoimat.  Arkistoitu 1.10.2007.

### Viitteet

1. ↑  Jussi Nurminen: Jalkarätit järkyttivät Venäjän puolustusministerin *Yle Uutiset*.  14.1.2013. Viitattu 19.9.2018.
2. ↑  Anatoli Gusev: Война в портянках *Interfax*.  3.3.2008. Viitattu 19.9.2018 (venäjäksi).

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Jalkarätti** Wikimedia Commonsissa
**Lamminjärvi** on matala järvi Lohjan länsiosassa läntisellä Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 20,7 hehtaaria. Etäisyys Lohjan keskustasta on 24 kilometriä luoteeseen.

Maantiede
---------

Lamminjärven etelä–pohjoissuuntainen pituus on 1,1 kilometriä. Järvi on suurimmaksi osaksi noin 200 metriä leveä, eteläisin osa on noin 150 metriä leveää. Järvi on saareton ja sitä reunustaa pääosin metsä, pohjoisessa avautuu laaja kulttuurimaisema. Järven itäpuolinen metsäalue kohoaa paikoin yli 140 metriä merenpinnan yläpuolelle, metsäalueen sisällä noin puolitoista kilometriä Lamminjärveltä itäkoilliseen sijaitsee Iloittu.

Lamminjärven pohjoisrannalle virtaa vettä pelto-ojista, Lamminjärven eteläkolkasta virtaa laskuoja Kairanvarusta-nimisen suoalueen halki Kairajärven pohjoisrannalle. Lamminjärven korkeustaso on vain 0,1 metriä Kairajärveä ylempi. Maatalous, metsätalous ja luonnonhuuhtouma kuormittavat Lamminjärveä, sen tila on arvioitu välttäväksi.

Lamminjärvi on särkikalavaltainen. Kasvillisuus on kelluslehtistä, yleisin laji on ulpukka. Vesitilavuus on 384 000 kuutiometriä eli 384 miljoonaa litraa.

Lamminjärvi (23.078.1.005) kuuluu Tyrylammen valuma-alueeseen (23.078), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Karjaanjoen vesistössä (23). Toinen jakovaihe on Nummenjoen valuma-alue (23.07). Tyrylammen valuma-alueeseen kuuluu viisi vähintään hehtaarin laajuista vakavettä: Kairajärvi, Lamminjärvi, Ahvisto, Joutikas ja Tyrylammi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Lamminjärvi, vakavesi, Lohja
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 4.5.2021.
3. 1 2 3 4  Lamminjärvi *Vesientila.fi*. Länsi-Uudenmaan vesi ja ympäristö ry. Viitattu 4.5.2021.
4. ↑  Lamminjärvi. Järviwiki. Viitattu 4.5.2021.
5. ↑  Tyrylammen valuma-alue (23.078). Järviwiki. Viitattu 4.5.2021.
*Tämä artikkeli kertoo Britannian kuninkaallisen laivaston Bellerophon-luokan taistelulaivasta. Muita samannimisiä aluksia on täsmennyssivulla.*

**HMS Bellerophon** oli Britannian kuninkaallisen laivaston Bellerophon-luokan taistelulaiva.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Bellerophon-luokka (taistelulaiva)*
Alus tilattiin Portsmouthin telakalta, missä köli laskettiin 6. joulukuuta 1906. Alus laskettiin vesille 27. heinäkuuta 1907 ja otettiin palvelukseen 20. helmikuuta 1909.

Palvelus
--------

Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Kotilaivaston 1. taistelulaivaviirikköön. Taisteluristeilijä *HMS Inflexible* törmäsi 26. toukokuuta 1911 *Bellerophoniin*, joka ei kärsinyt vakavia vaurioita.

Ensimmäisen maailmansodan syttyessä alus siirrettiin 1. elokuuta 1914 Suureen laivaston (engl. *Grand Fleet*) 4. taistelulaivaviirikköön. Siirtyessään Scapa Flowhon ankkuripaikalleen *Bellerophon* törmäsi SS *St. Clairiin* 27. elokuuta Orkneysaarten edustalla. Alus ei kuitenkaan saanut merkittäviä vaurioita. *Bellerophon* oli huollossa Portsmouthissa toukokuussa 1915.

Vuonna 1916 alus otti osaa Skagerrakin taisteluun, jossa se käytti 62 kappaletta 12 tuuman kranaatteja ja siihen ei osuttu yhtään kertaa. Kesäkuusta syyskuuhun 1917 alus oli kontra-amiraali Robert Keyesin lippulaiva ja myöhemmin kontra-amiraali Douglas Nicholsonin lippulaiva. *Bellerophon* ei osallistunut toimintaan itäisellä Välimerellä 1918.

Alus siirrettiin rauhan teon jälkeen Sheernessin reserviin tykistön koululaivaksi. Alus myytiin romutettavaksi marraskuussa 1921 ja romutettiin paria vuotta myöhemmin.

Lähteet
-------

* Coward, B. R.: *Battleships & Battlecruisers of the Royal Navy since 1861*. Runnymede, Englanti: Ian Allan Ltd, 1986. ISBN 0-7110-1573-2. (englanniksi)
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1906–1921*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1985. ISBN 0-85177-245-5. (englanniksi)
* Hore, Peter: *Battleships of World War I*. Lontoo, Englanti: Anness Publishing Ltd, 2006. ISBN 1-84476-377-3. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Conway's s. 23

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **HMS Bellerophon (1907)**.
* Maritimequestin kuvagalleria HMS Bellerophon-luokka[vanhentunut linkki]

*Bellerophon*-luokan taistelulaivat

|  |
| --- |
| HMS *Bellerophon* –
HMS *Superb* –
HMS *Temeraire* |
| Edeltäjä: HMS *Dreagnought* – Seuraaja: *St. Vincent* -luokka |
**Evelina Settlin** (s. 5. kesäkuuta 1992) on ruotsalainen maastohiihtäjä. Seuratasolla Settlin edustaa Hudiksvalls IF:ää.

Settlin debytoi maastohiihdon maailmancupissa maaliskuussa 2012 Drammenin sprintissä. Tuolloin hän sijoittui sijalle 47. Ensimmäistä kertaa Settlin sijoittui 30 parhaan joukkoon maailmancupin osakilpailussa joulukuussa 2013, kun hän oli Tour de Skin sprintissä Oberhofissa yhdestoista. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan yhdeksäs Rukan perinteisen hiihtotavan sprintissä Nordic Opening -tapahtumassa marraskuussa 2015. Parhaimmillaan hän on sijoittunut etappikilpailun osuudella neljänneksi Lillehammerin vapaan hiihtotavan sprintissä marraskuussa 2018. Yksittäisessä maailmancupin kilpailussa hän on ollut parhaimmillaan kahdeksas Davosin vapaan sprintissä joulukuussa 2018.

Settlin on osallistunut kaksiin nuorten MM-kilpailuihin. Vuonna 2012 hän voitti Erzurumista hopeaa niin vapaan hiihtotavan sprintistä kuin viestistä. Alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa hän on ollut mukana kolme kertaa. Parhaimmillaan hän on sijoittunut neljänneksi 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 2015. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui yhdistelmäkilpailussa 13:nneksi.

Lähteet
-------

Evelina Settlin Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)

### Viitteet

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Evelina Settlin** Wikimedia Commonsissa

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
*Tämä artikkeli kertoo Britannian kuninkaallisen laivaston Bellona-luokan ilmatorjuntaristeilijästä. Muita samannimisiä aluksia on täsmennyssivulla.*

**HMS Bellona** (viirinumero 63) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Bellona-luokan ilmatorjuntaristeilijä.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Dido-luokka (risteilijä)*
Alus tilattiin vuoden 1939 laivaston hätäohjelmassa Fairfield Shipbuilding and Engineering Companyltä Govanista Skotlannista, missä köli laskettiin 30. marraskuuta 1939. Alus laskettiin vesille 29. syyskuuta 1942 ja otettiin palvelukseen 29. lokakuuta 1943.

Palvelus
--------

Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Kotilaivastoon valvomaan Englannin kanaalia. Kesäkuussa 1944 se liitettiin Normandian maihinnousun reserviyksiköihin ja heinäkuussa se oli suojaamassa Saksan laivaston taistelulaiva *Tirpitziä* vastaan hyökännyttä lentotukialusosastoa. Alus palasi elokuussa valvomaan Kanaalia, jolloin se hyökkäsi Biskajanlahdella ja Bretagnen rannikolla saksalaisia rannikkosaattueita vastaan.

Sodan loppuajaksi alus siirrettiin suojaamaan Jäämeren saattueita, lentotukialusrynnäköitä Norjan rannikolle, kunnes alus siirrettiin Kööpenhaminaan Saksan antauduttua toukokuussa 1945. Aluksen ilmatorjunta-aseistusta oli huhtikuussa täydennetty kahdeksalla yksiputkisella 20 millimetrin ilmatorjuntatykillä.

Sodan loputtua *Bellona* liitettiin 10. risteilijäviirikköön, kunnes alus lainattiin 1946 Uuden-Seelannin laivastolle. Alus palasi 1956 Kuninkaallisen laivaston valvontaan, kun *HMS Royalist* siirrettiin Uuden-Seelannin laivastolle. Alus saapui 5. helmikuuta 1958 romutettavaksi T. W. Wardille Briton Ferryyn.

Lähteet
-------

* Whitley, M. J: *Cruisers of World War Two – an international encyclopedia*. Lontoo: Arms and Armour, 1996. ISBN 1-86019-874-0. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3  Whitley 1996, s. 118

*Dido*-luokan risteilijät

|  |  |
| --- | --- |
| **Dido-luokka** | *HMS Argonaut* - *Bonaventure* - *HMS Charybdis* - *HMS Cleopatra* - *HMS Dido* - *HMS Euryalus* - *HMS Hermione* - *HMS Naiad* - *HMS Phoebe* - *HMS Scylla* - *HMS Sirius* |
| Bellona-luokka | *HMS Spartan* - *HMS Bellona* - *HMS Black Prince* - *HMS Royalist* - *HMS Diadem* |

|  |
| --- |
| Edeltäjä: Town-luokka – Seuraaja: Crown Colony -luokka |
**Balkanin turkkilaisten kielet** on Balkanin niemimaalla asuvien turkkilaisten kansojen: turkkilaisten, gagauzien ja tataarien puhumista kielistä käytetty nimitys. He puhuvat turkin, gagauzin ja krimintataarin murteita, joista kaikkia ei ole vielä riittävästi tutkittu. Osa Balkanin turkkilaisista on siirtynyt alueelle eri aikoina Mustanmeren pohjoispuolitse ja osa sen eteläpuolitse. Heidän murteitaan yhdistää Osmanivaltakunnan aikana alkanut turkin kielen tasoittava vaikutus, jonka voimakkuus vaihtelee eri ryhmillä.

Turkkia puhutaan Balkanilla varsinkin Euroopan-puoleisessa Turkissa, mutta myös Bulgariassa, Romaniassa, entisessä Jugoslaviassa sekä mahdollisesti myös Kreikassa. Turkin kielen murteet jakautuvat läntiseen ja itäiseen ryhmään. Länsi-Bulgariassa ja Pohjois-Makedoniassa puhutut länsimurteet ovat säilyttäneet eräitä vanhakantaisia turkin kielen piirteitä. Bulgariassa puhutut itämurteet ovat lähellä Euroopan-puoleisen Turkin murteita. Pohjois-Makedoniassa Štipin lähellä asuvien jörykkien kieli poikkeaa jonkin verran ympäröivistä turkin kielen murteista.

Koillis-Bulgariassa Varnan lähistöllä puhutut gagauzimurteet poikkeavat huomattavasti Moldovassa ja Ukrainassa asuvien gagauzien kielestä. Ympäröivät turkin kielen murteet ovat vaikuttaneet voimakkaasti seudulle 1800-luvun alussa jääneen pienen gagauziryhmän kieleen. Erään paikallisen murteen on kuitenkin todettu olevan hyvin lähellä Moldavian Vulcăneştin gagauzimurretta.

Krimintataaria puhutaan Balkanilla koillis-Bulgariassa ja Romanian itäosassa. Tataarit ovat muuttaneet seudulle 1800-luvun puolivälissä. Heidän kielensä jakautuu kolmeen murteeseen: Krimin niemimaan etelärannikolla puhuttuun *tatiin*, krimintataarin keskimurteeseen sekä *nogaihin*, joka perustuu krimintataarin pohjoiseen eli aromurteeseen. Krimintataari on sulautumassa turkin murteisiin, joihin bulgarian kieli puolestaan on vaikuttanut voimakkaasti.

Balkanin turkkilaisten kielten puhujamääristä ei ole luotettavia tietoja. Turkin kielen puhujia arvioidaan olevan Balkanin maissa useita kymmeniä tuhansia. Vuonna 1956 Romaniassa oli 14 300 turkkilaista, heistä valtaosa Dobrudžassa. Gagauzin ja krimintataarin puhujia on vähemmän kuin turkkilaisia. 1950-luvun lopulla Bulgariassa arvioitiin olleen noin 30 000 gagauzia, mutta he ovat kielellisesti sulautumassa turkkilaisiin. Vuonna 1956 Romaniassa, lähinnä Dobrudžassa, asui 21 000 tataaria. Bulgariassa tataarit asuvat laajemmalla alueella, joten heitä on arveltu olevan siellä enemmän.

Katso myös
----------

* Gagauzin kieli
* Krimintataarin kieli
* Turkin kieli
* Turkkilaiset kielet

Lähteet
-------

1. ↑  *Jazyki mira: Tjurkskije jazyki*, s. 194. Moskva: Indrik, 1997. ISBN 5-85759-061-2.
2. ↑  Baskakov, N.A.: *Tjurkskije jazyki*, s. 134–135. Moskva: KomKniga, 2006. ISBN 5-484-00515-9.
3. ↑  *Jazyki mira: Tjurkskije jazyki*, s. 195, 198. Moskva: Indrik, 1997. ISBN 5-85759-061-2.
4. ↑  *Jazyki mira: Tjurkskije jazyki*, s. 197. Moskva: Indrik, 1997. ISBN 5-85759-061-2.
5. ↑  *Jazyki mira: Tjurkskije jazyki*, s. 197–198. Moskva: Indrik, 1997. ISBN 5-85759-061-2.
6. ↑  *Jazyki mira: Tjurkskije jazyki*, s. 198. Moskva: Indrik, 1997. ISBN 5-85759-061-2.
**Goljatlintuhämähäkki** (*Theraphosa blondi*, aikaisempi nimi *T. leblondi*) on Etelä-Amerikan pohjoisosissa esiintyvä lintuhämähäkkilaji. Sitä pidetään Venezuelassa elävän sukulaislajinsa *Theraphosa apophysisin* ohella maailman kookkaimpana hämähäkkinä.

*Theraphosa blondi* on kookas, ruskea ja karvainen hämähäkki. Aikuisen yksilön raajojen kärkiväli voi olla 30 senttimetriä ja se voi painaa yli 70 grammaa. Naaraspuolinen *T. blondi* aikuistuu 2,5–3 vuoden iässä ja elää 15–25 vuotta, kun koiraat kuolevat jo 3–6 vuoden iässä. Ravinnokseen hämähäkki käyttää selkärangattomia sekä pieniä selkärankaisia, kuten sammakoita, käärmeitä, linnunpoikasia ja hiiriä, jotka se saalistaa väijymällä. Yöaktiivisen hämähäkin näköaisti on huono ja saaliin paikantaminen tapahtuu pääasiassa maanpinnan tuntumaan viritettyjen ansalankojen avulla.

Laji on aggressiivinen. Uhattuna eläin tuottaa jalkojensa nivelillä ääntä ja heittää teräviä ja voimakkaasti ihoa ärsyttäviä karvoja uhkaajaa kohti. Aikuisen hämähäkin myrkkyleuat voivat olla yli kahden senttimetrin pituiset, mutta puremassa myrkky aiheuttaa ihmiselle korkeintaan lieviä oireita.

*Theraphosa blondia* pidetään myös terraarioeläimenä.

Katso myös
----------

* *Lasiodora parahybana*
* *Heteropoda maxima*

Lähteet
-------

* Biggest Spider GOLIATH TARANTULA (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
* Goliath Bird Eating Spider (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Hoito-ohjeita terraarioon (Arkistoitu – Internet Archive)
* Care sheet (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q617000
* Wikispecies: Theraphosa blondi
* ADW: Theraphosa\_blondi
* ARKive: theraphosa-blondi
* CoL: 56CM9
* EoL: 1182372
* GBIF: 5170451
* iNaturalist: 205163
* IRMNG: 10838494
* ITIS: 868632
* NCBI: 260533
* NZOR: 1f61ebb7-7b60-4272-b3bd-24ec0d088e08
* uBio: 2103588
* WSC: urn:lsid:nmbe.ch:spidersp:002488

 |

 |
*Tämä artikkeli kertoo Britannian kuninkaallisen laivaston Boadicea-luokan tiedusteluristeilijästä. Muita samannimisiä aluksia on täsmennyssivulla.*

**HMS Bellona** oli Britannian kuninkaallisen laivaston Boadicea-luokan tiedusteluristeilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa. Luokan alukset poistettiin 1912 hävittäjälaivueiden johtoalusten paikalta, kun Acorn-luokan hävittäjät osoittautuivat nopeammiksi.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Boadicea-luokka (risteilijä)*
Alus tilattiin Pembroken telakalta, missä köli laskettiin 5. kesäkuuta 1908. Alus laskettiin vesille 20. maaliskuuta 1909 ja otettiin palvelukseen helmikuussa 1910.

Palvelus
--------

Palvelukseen otettaessa alus liitettiin 2. hävittäjälaivueeseen johtoalukseksi, missä tehtävässä se oli aina vuoteen 1912. Alus liitettiin elokuussa 1914 ensimmäisen maailmansodan syttyessä Suureen laivastoon, jossa sitä ei kuitenkaan liitetty mihinkään viirikköön, vaan se palveli erillisyksikkönä. Alus osallistui Suuren laivaston mukana Skagerrakin taisteluun, jonka aikana se oli sivummalla osallistumatta varsinaiseen tulitoimintaan.

Kesäkuussa 1917 alus muutettiin nopeaksi miinalaivaksi ja se laski kaikkiaan 306 miinaa neljällä miinoitusmatkalla.

Sodan jälkeen *Bellona* todettiin vanhentuneeksi, jolloin se sijoitettiin reserviin. Alus poistettiin palveluksesta 1919 ja se myytiin romutettavaksi 9. toukokuuta 1921 Wardille Lelantiin.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1906–1921*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1985. ISBN 0-85177-245-5. (englanniksi)
* Wragg, David: *Royal Navy Handbook 1914–1918*. Gloucestershire, Englanti: Sutton Publishing, 2006. ISBN 0-7509-4203-7. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3  Conway's s. 50

*Boadicea*-luokan tiedusteluristeilijät

|  |
| --- |
| *HMS Boadicea* - *HMS Bellona* |
| Edeltäjä: *Sentinel*-luokka – Seuraaja: *Blonde*-luokka |
**Police Quest III: The Kindred** on Jim Wallsin Sierra On-Line tuottama vuonna 1991 julkaistu seikkailupeli. Se on jatko-osa pelille *Police Quest II: The Vengeance* ja on osa *Police Quest ja SWAT* -sarjaa.

Pelin pelaaminen
----------------

*Police Quest III* käyttää hiiriohjattua käyttöliittymää. Hiirtä käytetään valitsemaan kohteita ja sillä ollaan vuorovaikutuksessa ympäröivän maailman kanssa. Hiirtä käytetään pelaajan hallussa olevien esineiden valitsemiseen ja pelihahmon ohjaamiseen eri ympäristöissä. Suurimman osan ajasta pelaaja voi vapaasti tutkia ympäristöä pelissä ja ratkaista arvoituksia, mutta pelissä on myös useita aikakriittisiä tilanteita, joissa pelaajan on toimittava nopeasti ja käytettävä käsiasetta ampuakseen rikoksesta epäiltyä ennen kuin joutuu itse ammutuksi.

Pelissä on myös manuaalista pelaamista vaativa auto-osio, kun pelaaja matkustaa yhdestä paikasta toiseen. Se on samantapainen kuin mikä on ensimmäisessä *Police Quest* -pelissä, mutta käyttöliittymää ja ohjausta on yksinkertaistettu. Voidakseen pelata ajojaksoja, täytyy pelaajan käyttää apunaan pelin mukana tullutta karttaa, mikä samalla toimii eräänlaisena kopiosuojauksena. Pelissä on useita kohtia mitä pitää tehdä sen jälkeen kun on pidättänyt rikoksesta epäillyn. Viisinumeroinen koodi täytyy antaa täsmällisesti ja koodit löytyvät pelin manuaalista.

Juoni
-----

Edellisen pelin tapahtumien jälkeen, Sonny ja Marie ovat menneet naimisiin ja Sonny on ylennetty ylikonstaapeliksi. Lytton on kasvanut täysimittaiseksi kaupungiksi, kuten myös rikollisuus. Sonnyn kauhistukseksi, Marie joutuu puukotuksen uhriksi pelin alussa ja Sonny alkaa tutkia vakavaa rikosta. Pelin aikana hän kohtaa Lyttonissa toimivan kokaiinikartellin, Saatanaa palvovan kultin, korruptoituneen työtoverin ja lopuksi Michael Bainsin, Jessen veljen, joka kuoli Sonnyn luotiin aikaisemmassa *Police Quest II* -pelissä.

Pelin kehitystyö
----------------

*Police Quest III* on täysin hiiriohjattu peli ja julkaistiin vain IBM PC ja Amiga -järjestelmille. Pelin kehityksen loppuvaiheissa, Jim Walls jätti Sierran syistä joita ei ole kerrottu julkisuuteen. Sierran työntekijä Jane Jensen vei loppuun keskeneräisen *Police Quest III* -pelin ja SWATin perustaja Daryl F. Gates otti vastuulle *Police Quest* pelin jatkokehityksen. Walls, yhdessä muiden entisten Sierran työntekijöiden kanssa, lähti kehittämään peliä *Blue Force*.

Aiheesta muualla
----------------

* *Police Quest III: The Kindred* MobyGamesissa (englanniksi)
**Ilmapussit** kuuluvat lintujen hengityselimistöön ja ne ovat ilmatäytteisiä kalvopusseja. Ne ovat kehittyneet hengitysteiden laajentumista ja ne sijaitsevat rinta- ja vatsaontelon elimien lomassa. Ilmapussien lukumäärä vaihtelee lajista riippuen 7-12 välillä ja ne jaetaan kraniaalisiin ja kaudaalisiin ilmapusseihin. Kraniaaliset ilmapussit ovat kiinnittyneenä pääkeuhkoputkien kraniaaliseen osaan ja kaudaaliset pääkeuhkoputkien kaudaaliseen osaan. Lisäksi osa ilmapusseista on kiinnittyneenä suoraan keuhkoihin.

Eräillä hyönteisillä, kuten heinäsirkoilla, on myös ilmapussit, jotka toimivat samaan tapaan kuin lintujen, työntäen ilmaa lihasten avulla ilmaputkistoon.

Myös dinosaurusten hengitys ilmeisesti perustui ilmapussien toimintaan.

Ilmapussien tehtävät
--------------------

### Tehtävä hengityksessä

Ilmapusseissa ei tapahdu kaasujen vaihtoa vaan ne mahdollistavat sen, että ilma liikkuu keuhkoissa vain yhteen suuntaan. Tämän seurauksena hapekas ja vähähappinen ilma eivät pääse sekoittumaan, jonka ansiosta linnun punasolut saturoituvat hapella paljon pienemmällä ilman hapen osapaineella kuin nisäkkäillä ja mahdollistaa linnun hapensaannin hyvinkin korkeissa ilmankorkeuksissa. Sisäänhengityksessä runsashappinen sisäänhengitysilma virtaa kaudaalisiin ilmapusseihin ja kohti keuhkoja. Samaan aikaan edellisellä sisäänhengityksellä hengitetty ilma kulkee keuhkoista kraniaalisiin ilmapusseihin. Uloshengityksessä kraniaalisissa ilmapusseissa oleva hengitysilma poistuu hengitysteistä suun ja sierainten kautta. Samanaikaisesti hengitysilma virtaa kaudaalisista ilmapusseista keuhkoihin. Hapen ja hiilidioksidin vaihto ilman ja veren välillä tapahtuu keuhkoista haarautuvien parabronkusten ja niitä ympäröivien kapillaarien välillä. Hapen ja hiilidioksidin tehokasta siirtymistä edesauttaa se, että hengitysilma parabronkuksissa ja veri kapillaareissa virtaavat vastakkaisiin suuntiin.

### Muut tehtävät

Jotkin ontot luut, kuten kallo ja raajojen proksimaaliset luut, ovat yhteydessä ilmapussijärjestelmään. Tämä edesauttaa linnun lentämistä, koska ilmatäytteiset luut ovat kevyempiä kuin luuydintäytteiset.

Lisäksi ilmapussit osallistuvat äänentuottoon ja lämmönsäätelyyn sekä kaudaaliset ilmapussit jäähdyttävät uroslinnuilla vatsaontelossa sijaitsevia kiveksiä. Vesilinnuilla ilmapussit auttavat sukeltamisessa ja veden pintaan nousemisessa sekä kellumisessa.

Ilmapusseihin liittyvät sairaudet
---------------------------------

Joskus saattaa linnunpoikasella nähdä anatomisen vian, jolloin ilmapussi on putkahtanut lihasten välistä ruumiinontelon ulkopuolelle ja pullistelee hengityksen tahdissa. Fregattilintukoiraiden soidinaikainen ilmapussien pullistelu ei liittyne keuhkojen hapensaantiin.

Lähteet
-------

* Tirri R. ym.: *Biologian sanakirja*. Otava, 1993.
* netikka
* Yle teema
* Tieteen Kuvalehti (Arkistoitu – Internet Archive)
* Sjastaad, Hove, Sand: Physiology of Domestic Animals
Eräs Kansainvälisen avaruusaseman ilmalukoista
**Ilmalukko** on kahdella painetiiviillä ovella tai luukulla varustettu tila, jota käytetään eripaineisten tilojen yhdistäjänä. 

Useimmat ilmalukot liittyvät painekammioihin; tällaisen avulla voidaan esimerkiksi toimittaa ruokaa, lääkkeitä tai asiakirjoja – tarpeen mukaan – käytössä olevaan painekammioon tai esimerkiksi kammiossa hoidettavan potilaan verinäytteitä analysoitavaksi ulkopuoliseen laboratorioon. 

Ilmalukkoon kuuluu kaksi venttiiliä; kun luukut tai ovet ovat kiinni, kammion puoleisesta venttiilistä päästetään lukkoon paine sisään ja kun tarve on päinvastainen, ulommasta ulos. Kulkuaukot on varmistettu niin, etteivät ne aukea yhtaikaisesti jos joko lukossa tai kammiossa on paine päällä. Samoin venttiileissä on varmistus, etteivät ne voi olla yhtaikaisesti auki. 

Tämän sovellutuksen lisäksi ilmalukkoja esiintyy mm. avaruuskalustossa. 

Laajempi käyttötarkoitus on mm. lääketeollisuudessa, joissa erityissteriilit tuotantotilat on eristetty mm. ilmalukkoa käyttäen. Samoin ns. turvalaboratorioissa, joissa käsitellään vaarallisimpia taudinaiheuttajia, saattaa olla vastaava järjestely. Puhdastilajärjestelyissä on usein käytössä ilmalukkoja, joiden kautta edetään asteittain puhtaampiin tiloihin.

Kuormasulku
-----------

Vastaavasti kuin ilmalukko toimii kuormasulku (engl. *loadlock*), jota käytetään muun muassa siirrettäessä tavaroita tyhjiökammioon. Tyhjiökammioita käytetään paljon puolijohdeteollisuudessa, ohutkalvon kasvatuksessa ja pinnoitustekniikoissa. Tarkoituksena on pitää varsinaisen reaktorikammion tyhjiö vakiona ja estää epäpuhtauksien pääsy vakuumikammioon, kun pumppaus tyhjiöön tai paineistus tapahtuu kuormasulussa.

Lähteet
-------

* Henrik Renvall: *Sukella turvallisesti : sukelluksen fysiikkaa ja lääketiedettä*. Tammi 1975, ISBN 951-30-3072-5
* Pekka Mattila & Timo Vikman: *Sukellus*. Suomen urheilusukeltajain liitto 1989, ISBN 952-90-0482-6
* SOL-siivousyhtiön tiedotuslehti 3/1994: lääketehtaan hormonituotanto-osaston siivousta koskeva artikkeli
**Poliisi kertoo** (aiemmin **Pohjolan poliisi kertoo**) on Pohjolan Poliisikirja Oy:n julkaisema kirjasarja, jota ilmestyi vuosittain vuodesta 1971 lähtien vuoteen 2015 saakka.

Kirjasarjan kirjat sisältävät artikkeleita todellisista rikoksista ja niiden tutkinnasta oikeuskäsittelyyn saakka. Ne on koottu eri Pohjoismaiden rikostutkijoiden ja syyttäjien kirjoittamina (Suomi, Ruotsi, Norja ja Tanska vuodesta 1971, Islanti vuodesta 2000 ja muut maat vuodesta 1973). Lisäksi artikkeleissa on usein myös valokuvia, esimerkiksi poliisin ottamia valokuvia rikospaikoista ja muuta rikostutkintamateriaalia. Kirjat käsittelevät rikostapausten ja niiden tutkimisen lisäksi myös yleisesti rikostutkinnan kehittymistä, poliisikoulutusta ja oikeusmenettelyitä.

Kirjojen tuotolla rahoitettiin Suomen Poliisin Urheiluliiton toimintaa. Virallinen kotimainen kilpailutoiminta kuitenkin loppui vuonna 2014, joka osaltaan vaikutti kirjasarjan lopettamiseen. Kirjaa myytiin ainoastaan puhelinmyyntinä, ja parhaimmillaan Pohjolan Poliisikirja Oy:llä oli lähes 50 puhelinmyyjää. Ensimmäiset suomenkieliset painokset olivat 13 000–14 000 kappaletta ja loppuvuosina noin 8 000 kappaletta. Kaupallisista syistä kirjoissa kerrottiin rikoksista ympäri Suomen.

Kirjasarja on julkaistu myös ruotsinkielisenä nimellä *Nordisk Kriminalkrönika*. Ruotsissa, Norjassa ja Tanskassa sarjan viimeinen osa ilmestyi vuonna 2016.

Yli 40 vuoden aikana kirjoissa esiteltiin lähes 600 suomalaista rikostapausta. Moni kuuluisa rikostapaus on saanut oman artikkelinsa kirjassa, kuten Jammu Siltavuoren kaksoismurha, Oulun lentokonekaappaus, Jollaksen palkkamurha sekä Suomen ulkopuolella tapahtuneista Falunin verilöyly. Osa artikkeleista pohjautuu vähemmän tunnettuihin rikostapauksiin, jotka eivät välttämättä ole saaneet mainintoja mediassa.

Suurin osa *Rikostarinoita Suomesta* -televisiosarjan tapauksista on julkaistu *Poliisi kertoo* -kirjoissa.

Poliisikirja Oy on julkaissut myös pokkarisarjan *Poliisi kertoo – Suomalaisia rikostapauksia*, jota on julkaistu vuodesta 2001 lähtien. Pokkareihin on koottu suomalaisia rikostapahtumia *Poliisi kertoo* -kirjoista.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Aalto, Harri: Poliisit kertoivat omin sanoin – ja kansa luki.  *Aamulehti*, 28.1.2017, s. B2–B3.
2. ↑  Rikostarinoita Suomesta *Yle Areena*. Viitattu 21.4.2019.
*Tämä artikkeli kertoo Britannian kuninkaallisen laivaston Monmouth-luokan panssariristeilijästä. Muita samannimisiä aluksia on täsmennyssivulla.*

**HMS Berwick** oli Britannian kuninkaallisen laivaston Monmouth-luokan panssariristeilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Monmouth-luokka (risteilijä)*
Alus tilattiin William Beardmore and Companyltä, missä köli laskettiin 19. huhtikuuta 1901. Alus laskettiin vesille 20. syyskuuta 1902 ja valmistui 9. joulukuuta 1903.

Palvelus
--------

Maaliskuussa 1906 alus poistettiin palveluksesta sen ollessa Atlantin laivaston 2. risteilijälaivueessa. Alus liitettiin kuitenkin pian Kotilaivastoon. Alus törmäsi Isle of Wightin edustalla 2. huhtikuuta 1908 yöllisessä sotaharjoituksessa *HMS Tigeriin*, joka upposi. *Berwick* oli huollettavana 1908-1909 Portsmouthin telakalla, mistä se palvelukseen palatessaan huhtikuussa 1909 liitettiin Länsi-Intian laivastoaseman 4. risteilijäviirikköön. Alus palveli koulutustehtävissä Karibianmeren alueella ensimmäisen maailmansodan puhkeamiseen saakka.

Sodan sytyttyä alus valtasi 10. syyskuuta 1914 Etelä-Atlantilla saksalaisen saarronmurtajan *SS Spreewaldin*. Alus jatkoi alueella partiointi ja saattuetehtävissä 1915-1918. Se liitettiin 1919 8. kevyt risteilijäviirikköön ennen palveluksesta poistoaan.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1860–1905*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 2002. ISBN 0-85177-133-5. (englanniksi)
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1906–1921*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1985. ISBN 0-85177-245-5. (englanniksi)
* Wragg, David: *Royal Navy Handbook 1914–1918*. Gloucestershire, Englanti: Sutton Publishing, 2006. ISBN 0-7509-4203-7. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Gardiner, Robert 1860-1905 s. 70
2. 1 2  Gardiner, Robert 1906-1921 s. 12

*Monmouth*-luokan panssariristeilijät

|  |
| --- |
| *HMS Monmouth* –
*HMS Bedford* –
*HMS Essex* –
*HMS Kent* –
*HMS Berwick* –
*HMS Cornwall* –
*HMS Cumberland* –
*HMS Donegal* –
*HMS Lancaster* –
*HMS Suffolk* |
| Edeltäjä: *Drake*-luokka – Seuraaja: *Devonshire*-luokka |
**Kim Je-deok** (kor. 김제덕; s. 12. huhtikuuta 2004) on eteläkorealainen jousiampuja ja olympiavoittaja.

Kim aloitti jousiammunnan vuonna 2013. Kim varmisti huhtikuussa 2021 olympiapaikan Tokion olympialaisiin Etelä-Korean kansallisissa karsintakilpailuissa. Kesäkuussa hän osallistui ensimmäisen kerran kansainväliseen kilpailuun, kun hän oli mukana Etelä-Korean ja Japanin välisessä Aasian-cupissa. Kim voitti koko kilpailun, ja finaalissa hän kukisti eteläkorealaisen Kim Woo-jinin.

Kimin ensimmäinen kilpailu Tokion olympialaisissa oli miesten yksilökilpailun sijoituskierros. Hän oli kisojen nuorin jousiampuja ja kierroksen paras. Hän voitti Yhdysvaltain Brady Ellisonin kuudella pisteellä. Sekajoukkueiden kilpailuun Kim osallistui An Sanin kanssa. Sekajoukkueet olivat ensimmäistä kertaa mukana olympialaisten ohjelmassa. Eteläkorealainen pari voitti loppuottelussa alankomaalaiset Gabriela Schloesserin ja Steve Wijlerin 5–3. Kimin toinen olympiakulta tuli miesten joukkuekisasta, missä Etelä-Korean joukkuessa ampuivat myös Oh Jin-hyek ja Kim Woo-jin. Yksilökilpailujen pudotuspelikierroksilla Kim kuitenkin koki tappion saksalaiselle Florian Unruhille jo turnauksen 2. kierroksella.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kim Je Deok The Tokyo Organising Committee of the Olympic and Paralympic Games.  Arkistoitu 4.8.2021. Viitattu 24.7.2021. (englanniksi)
2. ↑  Chris Wells: Is Kim Je Deok the real deal?  21.7.2021. World Archery Federation. Viitattu 24.7.2021. (englanniksi)
3. ↑  Chris Wells: Youngest archer in Tokyo seeds top in men’s event  23.7.2021. World Archery Federation. Viitattu 24.7.2021. (englanniksi)
4. ↑  Republic of Korea wins gold in the first ever mixed team archery event in the Olympics  24.7.2021. The Tokyo Organising Committee of the Olympic and Paralympic Games.  Arkistoitu 24.7.2021. Viitattu 24.7.2021. (englanniksi)
5. ↑  Kim Jae-heun: Teen archer Kim Je-deok loses bid for 3rd gold medal *The Korea Times*.  28.7.2021. Viitattu 31.7.2021. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kim Je-deok Maailman jousiammuntaliiton kotisivuilla (englanniksi)
**Kalle Valta** (27. marraskuuta 1876 Lapinlahti – 6. maaliskuuta 1955 Pielavesi) oli suomalainen pienviljelijä, sosiaalidemokraattinen poliitikko ja kansanedustaja.

Valta syntyi Lapinlahden Onkiveden kylässä (nykyisin Maaningan kuntaa) torppari Pekka Lappeteläisen (myöhemmin Valta) ja Maria Virkkusen esikoiseksi. Perhe muutti vuonna 1896 Pielaveden Pangan kylälle.

Vuosisadan alussa Valta liittyi Löytynjärven työväenyhdistykseen. Kansalaissodan jälkeen Valta pidätettiin ja tuomittiin viideksi vuodeksi kuritushuoneeseen "kiihkeästi väärien tietojen levittämisestä".

Kansanedustajaksi Valta valittiin vuosiksi 1927–1930. Seuraavissa vaaleissa hän jäi varaedustajaksi, mutta Taavetti Nuutisen kuoltua Kalle Valta nousi eduskuntaan uudelleen vuosiksi 1932–1936. Tasavallan presidentin valitsijamies Valta oli vuosina 1931, 1937, 1940 ja 1943. 

Valta oli myös SDP:n puoluevaltuuston jäsen ja pitkäaikainen Pielaveden kunnanvaltuutettu.

Valta meni vuonna 1898 naimisiin pielavetisen Aada Korhosen kanssa. Heillä oli yhdeksän lasta.

Aiheesta muualla
----------------

* .aspx Kalle Valta *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Eduskunta

 |

 |
Detsl vuonna 2007
**Kirill Aleksandrovitš Tolmatski** (ven. Кири́лл Алекса́ндрович Толмацкий), taiteilijanimeltään **Detsl** (ven. Децл; 22. heinäkuuta 1983 Moskova – 3. helmikuuta 2019 Iževsk), oli venäläinen rapartisti.

Detsl debytoi vuonna 2000 rapalbumilla *Kto? ty*, jota myytiin yli miljoona kappaletta. Toinen albumi, *Ulitšni bojets*, ilmestyi vuonna 2001. Detsl oli yksi Venäjän ensimmäisistä ja suosituimmista valtavirran rapartisteista; häntä pidetään myös ensimmäisenä venäjänkielisten hip hop -äänitysten tekijänä. Hänen saamiinsa palkintoihin kuului MTV Video Music Award for International Viewer's Choice vuodelta 2000. Vuonna 2001 hänelle myönnettiin Kultainen gramofoni -palkinto.

Detsl kuoli sydänkohtaukseen Iževskissä tekemänsä esiintymisen jälkeen. Detslin isä on musiikkituottaja Aleksandr Tolmatski.

Lähteet
-------

1. 1 2  Russian rapper Detsl dead aged 35: Hip hop pioneer dies 'suddenly' minutes after gig Mirror
2. ↑  Investigation launched after Russian rap pioneer Detsl dies Tass
3. 1 2  Why the death of rapper Detsl marks the end of an era for Russia’s 90s kids The Calvert Journal
4. 1 2  Detsl AllMusic
5. 1 2 3 4  Probe Launched Into Death Of Russian Rapper 'Detsl' Radio Free Europe / Radio Liberty

Aiheesta muualla
----------------

* Kirill Tolmatskiy Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Roger Keith Coleman** (1. marraskuuta 1958 – 20. toukokuuta 1992) oli yhdysvaltalainen rikollinen. Hänet tuomittiin kuolemaan ja teloitettiin vaimonsa siskon raiskauksesta ja raa'asta murhasta. Hänen tapauksensa herätti huomiota, koska hän väitti sinnikkäästi olevansa syytön. DNA-aineisto kuitenkin on sittemmin todistanut hänen syyllisyytensä.

Coleman työskenteli kaivoksella.

Rikos, tuomio ja teloitus
-------------------------

Coleman hyökkäsi 19-vuotiaan Wanda Fay McCoyn kimppuun tämän kotona Virginian Grundyssä 10. maaliskuuta 1981. Coleman raiskasi, surmasi teräaseella ja melkein mestasi uhrinsa. Hänestä tuli heti epäilty. Hänellä oli aiempi tuomio raiskauksen yrityksestä. Kuolemantuomion hän sai vuonna 1982. Valitukset eivät johtaneet muutoksiin tuomiossa. Coleman joutui sähkötuoliin vuonna 1992, mutta vakuutti syyttömyyttään vielä teloitettavana ollessaan.

Syyllisyys
----------

Colemanin syyttömyydestä vakuuttuneet kamppailivat pitkään asiansa puolesta. Colemanin tapaus nousikin keskeiseen asemaan kuolemanrangaistuksen ympärillä käydyssä keskustelussa. Coleman sai kansainvälistä julkisuutta vakuuttelemalla syyttömyyttään lehdissä ja televisiossa. Hän päätyi *Time*-lehden kanteen. Ennen teloitusta hänelle tehtiin valheenpaljastustesti, jota hän ei läpäissyt.

Virginian kuvernööri Mark R. Warner ilmoitti tammikuussa 2006, että teloituksen jälkeen suoritetut tutkimukset olivat lopullisesti vahvistaneet Colemanin syyllisyyden. Oli vain yksi mahdollisuus yhdeksästätoista miljoonasta, että uhrin ruumiista löydetty siemenneste olisi kuulunut jollekulle muulle. Coleman oli ollut DNA-testissä jo elinaikanaan, mutta näin vahva varmuus hänen syyllisyydestään saatiin vasta postuumisti 2000-luvulla, jolloin DNA-aineisto päätettiin tutkia uudelleen.

Vuonna 1990 tehdyn DNA-testin tulos oli ollut kiistelty. Se oli sijoittanut Colemanin väestöstä siihen kahteen prosenttiin, joka olisi voinut olla syyllinen tekoon. Väitettiin, että yhdessä vereen liittyneen todistusaineiston kanssa testi olisi osoittanut Colemanin syyllisyyden 99,8-prosenttisella varmuudella. Colemanin lakimiehet kuitenkin väittivät, että DNA-testi todisti vähintään kahden ihmisen osallistuneen hyökkäykseen.

Lähteet
-------

1. ↑  Montaldo, Charles: DNA Tests Confirms Roger Coleman's Guilt About.com.  Arkistoitu 29.7.2009. Viitattu 17.9.2009. (englanniksi)
2. ↑  Green, Frank: Roger Coleman: Still Alive in Grundy, VA *Richmond Times-Dispatch*.  24.11.2000. Viitattu 17.9.2009. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* ClarkProsecutor.org: Roger Keith Coleman (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |