recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Bentsyylialkoholi** eli **fenyylimetanoli** on aromaattinen alkoholi, jota käytetään pienissä määrin hajuaineena deodoranteissa. Se on myös tärkeä liuotin esimerkiksi maalinpoistoaineissa. Kemiallisesti siinä on bentseenirengas, johon on liittynyt metanolirunko. 

Aineen molekyylikoostumus on C7H7OH, rakennekaava C6H5CH2OH, CAS-numero 100-51-6 ja moolimassa 108,13 g/mol. Huoneenlämmössä se on neste, jonka tiheys on 1 045 kg/m3, sulamispiste –15 celsiusastetta, höyrystymislämpötila 205 °C, leimahduspiste 93 °C c.c. ja itsesyttymislämpötila 436 °C. Bentsyylialkoholista käytetään myös nimityksiä *bentseenimetanoli*, *fenyylikarbinoli*, *alfa-hydroksitolueeni*, *bentsoyylialkoholi* ja *fenyylimetanoli*.

Bentsyylialkoholia voi valmistaa bentsyylikloridista (C7H7Cl) alkalimetallikarbonaattien avulla) tai pelkistämällä bentsaldehydistä (C6H5CHO). Yhdiste puhdistetaan tislaamalla. Se on huoneenlämmössä väritön, hieman öljymäinen neste, jossa on mieto, miellyttävä tuoksu. Se on kohtalaisen hyvin veteen liukeneva (4 g/100 ml), samoin moniin orgaanisiin liuottimiin. Se hapettuu ilman vaikutuksesta hitaasti bentsaldehydiksi.

Bentsyylialkoholia on yhtenä ainesosana muun muassa jasmiini- ja neilikkaöljyssä sekä perubalsamissa. Se on muun muassa ihoa ärsyttävä aine, mikä on mainittava käyttöturvallisuustiedoissa.

Bentsyylialkoholia käytetään teollisuudessa liuottimena ja hajusteissa käytettävien estereiden valmistukseen. Bentsyylialkoholi on myös hyväksytty EU:ssa elintarvikkeiden lisäaineeksi. Sen tehtävä on toimia kantaja-aineena makeisissa, leivonnaisissa ja juomissa. Bentsyylialkoholin E-koodi on E 1519.

Yhdistettä esiintyy myös kukkien tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.

Katso myös
----------

* Fenoli

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Alén, Raimo: *Kokoelma orgaanisia yhdisteitä: Ominaisuudet ja käyttökohteet*, s. 172–173. Helsinki: Consalen Consulting, 2009. ISBN 978-952-92-5627-3.
2. ↑  E1519 - Bentsyylialkoholi Ruokavirasto. Viitattu 27.9.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Bentsyylialkoholin kansainvälinen kemikaalikortti
* PubChem: Benzyl Alcohol (englanniksi)
* Human Metabolome Database (HMDB): Benzyl alcohol (englanniksi)
* DrugBank: Benzyl alcohol (englanniksi)
* Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Benzyl alcohol (englanniksi)
* ChemBlink: Benzyl alcohol (englanniksi)
* Liber Herbarum: Luettelo bentsyylialkoholia sisältävistä kasveista
* Pherobase: Floral Compound – phenylmethanol (englanniksi)
* Pherobase: Semiochemical – phenylmethanol (englanniksi)
**Jawdar** (? – 1606 Marrakech) oli marokkolainen sotilas, joka johti sulttaani Ahmad al-Mansurin joukkoja Marokon–songhaivaltakunnan sodassa vuonna 1591.

Jawdarin syntyperästä tiedetään hyvin vähän. Hänen kerrotaan olleen kotoisin Granadan Cuevas del Almanzorasta ja hänet oli kasvatettu eunukkina Ahmad al-Mansurin hovissa. Marokkolainen historioitsija Ismael Haïdara arvelee, että Jawdar tuotiin Marrakechiin vankina vuonna 1573 ja nimitettiin kuvernööriksi 1585. Arabian konsonanttikirjaimin kirjoitetun nimen ääntämys on myös epäselvä. Haïdara ja *Tarikh al-Sudanin* uuden englanninnoksen tekijä John Hunwick käyttävät muotoa Jawdar.

Paššaksi nimitetty Jawdar johdatti nelituhatmiehisen marokkolaisjoukon Saharan yli Nigerjoelle, jossa käytiin ratkaiseva Tondibin taistelu maaliskuussa 1591. Askia Ishaq II:n johtaman songhaivaltakunnan armeija kärsi tappion ja marokkolaiset marssivat sen pääkaupunkiin Gaoon. Kaupunki osoittautui odotettua köyhemmäksi, ja Timbuktuun siirtynyt Jawdar oli valmis hyväksymään Ishaqin rauhanehdotuksen. Songhaivaltakunnan tuhoamista vaatinut Ahmad al-Mansur lähetti hänen tilalleen Mahmud bin Zarqunin, joka saapui Timbuktuun elokuussa 1591.

Mahmudin kuoltua hänen tilalleen lähetettiin uusia paššoja, joista monet saivat surmansa Jawdarin juonittelun seurauksena. Jawdar kutsuttiin vuonna 1599 takaisin Marokkoon kukistamaan Ahmad al-Mansurin pojan al-Mamunin kapinaa. Sulttaanin kuoltua vuonna 1603 Jawdar osallistui hänen poikiensa sisällissotaan. Al-Mamunin poika Moulay Abdallah teloitti hänet Marrakechissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  *Dictionary of African Biography*, s. 229–230. New York: Oxford University Press, 2012. ISBN 978-0-19-538207-5.
2. ↑  Hunwick, John O.: *Timbuktu and the Songhay Empire: Al-Sa'di's Ta'rikh al-Sudan down to 1613, and other contemporary documents*, s. 186. Leiden & Boston: Brill, 2003. ISBN 90-04-12560-4.
3. 1 2  Imperato, Pascal James & Imperato, Gavin H.: *Historical Dictionary of Mali, fourth edition*, s. 91–92. Lanham: Scarecrow Press, 2008. ISBN 978-0-8108-5603-5.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset Muokkaa Wikidatassa | 
* Espanja

 |

 |
Neoptolemos surmaa Priamosin. Yksityiskohta Vulcista löydetystä ruukusta, 520–510 eaa.
**Priamos** on kreikkalaisessa mytologiassa Troijan hallitsija ja Laomedonin nuorin poika. 

Priamoksella oli useita vaimoja ja kymmeniä lapsia. Hänen ensimmäinen vaimonsa Arisbe synnytti hänelle Aisakoksen. Priamos erosi hänestä myöhemmin voidakseen mennä naimisiin Hekaben kanssa. Heidän vanhimman poikansa Hektorin oli määrä seurata isäänsä Troijan hallitsijana, mutta heidän toisen poikansa, Pariin, aikaansaama Troijan sota johti hänen kuolemaansa ja kaupungin tuhoon. Priamoksella kerrottiin olleen 50 poikaa ja useita tyttäriä, heidän joukossaan Helenos, Kassandra, Ilione, Deifobos, Troilos, Polites, Kreusa, Laodike, Polyksene ja Polydoros, Priamoksen nuorin poika.

Priamosta kutsuttiin alun perin Podarkeeksi. Hän vaihtoi nimensä sen jälkeen, kun hänen sisarensa Hesione osti hänen henkensä kultaisella huivilla Herakleelta.

Troijan sodan aikana Priamos oli jo iäkäs mies. Kun Akhilleus oli surmannut Hektorin ja kieltäytyi luovuttamasta ruumista takaisin troijalaisille, Priamos saapui hänen luokseen pyytämään poikansa ruumista kyynelsilmin. Akhilleus ei pelkästään suostunut pyyntöön, vaan lupasi sotatoimien taukoavan yhdeksitoista päiväksi, jotta Hektor saataisiin haudattua asiaankuuluvin menoin.

Homeros ei mainitse mitään Priamoksen kohtalosta, mutta myöhemmässä kirjallisuudessa Akhilleuksen poika Neoptolemos surmasi raa'asti Priamoksen Zeuksen alttarille. Kuolinkohtaus on kuvattu myös Shakespearen Hamletissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Apollodoros: *Bibliotheke* ('Kirjasto') 2.6.4 (engl. käännös).
2. ↑  Homeros: *Ilias* xxiv (engl. käännös[vanhentunut linkki]).
3. ↑  Pausanias: *Periegesis tes Hellados* ('Kreikan kuvaus') 4.17.4 (engl. käännös).
4. ↑  Vergilius: *Aeneid* ii.526–558 (engl. käännös).
**American Airlinesin lento 191 (AA191)** oli American Airlines -lentoyhtiön matkustajareittilento Chicagosta Los Angelesiin. Koneen noustua ilmaan vasemmanpuoleinen moottori irtosi ja kone putosi noin 1 380 metriä luoteeseen kiitotien päästä.  Onnettomuudessa kuoli 273 ihmistä. Kyseessä on Yhdysvaltain pahin lento-onnettomuus.

Lento
-----

Onnettomuuskone O’Haren kansainvälisellä lentoasemalla Chicagossa.
Kone lähti portilta kello 14:59.  Koneelle oli annettu lupa rullata kiitotielle 32R. Kone sai luvan nousta kello 15:02.38. Nousukiito oli normaali, mutta vain hetki ennen nousua koneen vasemman moottorin kiinnikkeet irtosivat  ja lensivät siiven yli. Kone ehti nousta noin 90 metriä, kunnes se alkoi kallistua vasemmalle, jolloin nokka laski ja kone alkoi menettää korkeutta.

Koneella oli kallistumaa 90 astetta vasemmalle, kun se törmäsi vanhaan hangaariin ja syttyi palamaan. Kaikki koneessa olleet 271 matkustajaa ja miehistön jäsentä, sekä kaksi maassa ollutta henkilöä saivat surmansa.

Onnettomuuden syy
-----------------

Onnettomuuden aiheutti epäsymmetrinen sakkaus johtuen etusiiven johtoreunasta vasemmalta puolelta. Sakkaus johtui siitä, että kun moottori irtosi, se samalla repi varoitusjärjestelmän kaapelit, jolloin miehistö ei kyennyt näkemään sakkausvaroitusta. Lisäksi moottorin irtoaminen tuhosi siiven nostosiivekkeiden hydrauliletkut, jolloin siivekkeet olivat pakotettu vetäytymään paikalleen, eikä kone voinut jatkaa nousua normaalisti. Seuraten American Airlinesin ohjeita, miehistö laski nopeutta matalimpaan nousunopeuteen (V2), mutta juuri tämä nopeuden lasku johti koneen tuhoon. Nopeuden lasku aiheutti sakkauksen, koska ilmavirran kulkeminen siivessä häiriintyi johtoreunan vahingoista nopeuden vähentyessä. 

Moottorin irtoaminen aiheutui pylonin asetuksesta, joka oli liian herkkä vaurioille, ja tämä johti epätasapainoon.  Vauriot moottoriin olivat aiheutuneet vääristä huoltotavoista. Ohjeiden mukaan siiven huoltoja varten, jossa moottori irrotetaan, moottori olisi pitänyt irrottaa pylonista erillisenä. American Airlines kuitenkin käytti tapaa, jossa moottori irrotettiin yhä pylonissa kiinni trukin avulla. Tämä ratkaisu säästi tuhansia dollareita huoltokustannuksista. Kun moottoria irrotettiin yhä pylonissa kiinni trukin kannattelemana, pylonin kiinnitykset heilahtelivat kiinnityslaippaan, aiheuttaen murtuman kiinnitykseen, joka lopulta petti onnettomuuspäivänä, aiheuttaen moottorin ja pylonin irtoamisen.

Huomautukset
------------

1. ↑  Syyskuun 11. päivän terrori-iskuja ei lasketa lento-onnettomuuksiksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Accident description *Aviation Safety Network (ASN)*. Flight Safety Foundation. Viitattu 4.1.2018. (englanniksi)
2. 1 2  05/25/79 American Airlines (PDF) (Raportti) *NextPage LivePublish*.  21.12.1979. Viitattu 4.1.2018. (englanniksi)
3. 1 2  *Lentoturmatutkinta (kausi 12, jakso 7)*  (*Mayday*). Yhdysvallat,  2013. (englanniksi)
4. ↑  FS2004 - Catastrophe at O'Hare (American Airlines Flight 191) *Youtube*.  26.5.2017. Viitattu 4.11.2018. (englanniksi)
**Tarvantovaaran erämaa** on Enontekiössä sijaitseva erämaa-alue. Alue rajautuu lännessä Leppäjärven kylään ja pohjoisessa Kaaresuvannon kylään ja Suomen ja Norjan väliseen rajaan. Tämä erämaa-alue on mäntyvaltaisten metsien pohjoispuolella ja alueen puusto on enimmäkseen tunturikoivua. Norjan rajan seudulla on tunturialue, jonka korkeimmat kohdat ovat yli 600 m korkeudessa. Alueella on paikoin suoalueita, kuten Lätäsenon-Hietajoen soidensuojelualue, joka sopii lintujen tarkastelua harrastaville. Alueen soilla on ikijäätä sisältäviä turvekumpuja eli palsoja. Erämaa-alueen halki tuntureilta Muoniojokeen virtaavia jokia ovat Tarvantojoki ja Harrijoki. Näissä joissa taitavat kalastajat voivat harrastaa kalastusta. Tarvantovaaran erämaan itäpuolella kulkee Ruijantie ja eteläpuolella Käsivarrentie. Stuorrahanoaivin tunturilla on entinen kolmiopistemittaustorni, joka on maannmittauksen historian merkittäviä muistomerkkejä ja on Unescon maailmanperintökohde. Alueen helppokulkuisimpia reittejä on Norjan rajan läheisyydessä sekä alueen länsipuolella. Alueella sijaitsevia Metsähallituksen ylläpitämiä autiotupia ovat Salvasjärven ja Syväjärven autiotuvat. Eräs suoalue sijaitsee lähellä Kuolpajärveä. Muita alueen järviä ovat Suolojärvi ja Paittasjärvi. Pahtavaaran alueella on kivikkoista maastoa ja jyrkkäpiirteisiä kuruja.

Lähteet
-------

1. ↑  Tarvantovaaran erämaa-alue *Luontoon.fi*. Metsähallitus. Viitattu 19.11.2023.
2. ↑  Tuntemattomat retkikohteet: Tavantovaaran erämaa *Luonnonvalo.net*.  4.10.2013. Viitattu 19.11.2023.
**Lähi-ilmatuki** (engl. *Close Air Support, CAS*) tarkoittaa sodankäynnissä ilmasta maajoukoille suorittamaa tulitukea eli vihollisen joukkojen tulittamista rynnäköin ja ilmaiskuin lentokoneilla ja helikoptereilla.

Historia
--------

Douglas SBD Dauntless pudottaa pommia vuonna 1942
Ensimmäisessä maailmansodassa lentokoneita käytettiin ensimmäistä kertaa laajemmin. Niistä oli hyötyä taistelukentällä juurikin maajoukkojen tukemisessa, vaikka lentokoneiden suorituskyky ja aseistus olikin verrattaen heikkoa. Yleisimmät lentokoneiden kantamat aseet olivat konekivääreitä tai kevyitä pommeja.

Toisessa maailmansodassa lentokoneita käytettiin paljon ja niiden suorituskyky parani, mahdollistaen raskaammat aseet. Lentokoneilla, kuten saksalaisella Junkers Ju 87 -syöksypommittajilla, voitiin tehdä taktisia pommituksia ja tulittaa esimerkiksi vihollisen panssarivaunuja.

Kylmän sodan aikana lähi-ilmatuen kalustoon kehitettiin taisteluhelikoptereita ja maataistelukoneita. Vietnamin sodassa ilmatuki oli hyvin tärkeää amerikkalaisjoukoille.

AH-64 Apache suorittaa AGM-179 JAGM -ohjuksen koeammunnan
Persianlahden, Afganistanin ja Irakin sodissa Yhdysvallat käytti paljon A-10 -lentokoneita ja AH-64 -taisteluhelikoptereita, jotka kehitettiin 1970-luvulla. Myös tavalliset hävittäjälentokoneet, kuten F-16, osallistuivat lähi-ilmatuen antamiseen.

Ukrainan sodassa on raportoitu paljon Venäjän Su-25 maataistelukoneiden tappioista, sillä matalalla lentävä ja hidas maataistelukone ei enää pärjää moderneille ilmatorjuntaohjuksille.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Close-Air Support (CAS) Aircraft *www.militaryfactory.com*. Viitattu 8.11.2023.
2. ↑  The Ups and Downs of Close Air Support *Air & Space Forces Magazine*. Viitattu 8.11.2023. (englanniksi)
3. ↑  How the Ukraine War has exposed vulnerabilities within Russia's Su-25 fleet *www.key.aero*.  10.10.2023. Viitattu 8.11.2023. (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Close Air Support
*Tämä artikkeli kertoo Grönlannin ja Islannin välisestä salmesta. Tanskan salmista kerrotaan artikkelissa Tanskan salmet.*
Tanskansalmen sijainti.
Eräs tulkinta maailman merien jaosta. Tämän näkemyksen mukaan Grönlanninmeren eteläpuolinen Tanskansalmikin on osa Pohjoista jäämerta.
**Tanskansalmi** (tansk. *Danmarksstrædet*, isl. *Grænlandssund*, grön. *Ikerasak* ) sijaitsee Grönlannin ja Islannin välillä Pohjoisella jäämerellä. Kapeimmalta kohdaltaan salmi on noin 290 kilometriä leveä, pituus eteläsuuntaan noin 483 kilometriä. Kylmä Itä-Grönlannin virta virtaa salmen länsiosassa etelään ja kuljettaa mukanaan jäävuoria, jotka ovat peräisin Pohjoiselta jäämereltä tai Grönlannin mannerjäätiköstä. Islannin lähellä lämpimämmän Irmingerin virran osa virtaa kohti pohjoista.

Vuonna 1941 saksalainen taistelulaiva Bismarck upotti englantilaisen HMS Hoodin Tanskansalmessa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Denmark Strait. Strait (Arctic Ocean) *Encyclopædia Britannica*. Viitattu 13.7.2015. (englanniksi)
2. ↑  Hakulinen, Kerkko: "Tanskansalmi", *Paikannimet*, s. 522. Helsinki: WSOY, 2006. ISBN 951-0-27676-6.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Tanskansalmi** Wikimedia Commonsissa
*Hakusana "Like" ohjaa tänne. Tampereen Kauppakeskus Likestä on oma artikkelinsa.*

**Like Kustannus Oy** on vuonna 1987 perustettu kirjakustantamo. Like on yleiskustantamo, jonka vahvuuksia ovat musiikki- ja populaarikulttuurikirjat, sarjakuvat, elokuva- ja teatterikirjat, scifi ja yhteiskunnallisesti kantaa ottavat kirjat.

Historia
--------

Like Kustannus perustettiin vuonna 1987 Vanhan kuppilassa. Kustantamo syntyi Helsingin yliopiston matemaattisten aineiden opiskelijoiden ainejärjestön Limeksen Elokuvakerhon (lyhenne Lieke) elokuvakirjahankkeesta. Alkuperäisestä nimestä Lieke jouduttiin luopumaan, koska kyseessä oli suojattu sukunimi. Perustajajäseniä olivat muun muassa Hannu Paloviita, Timo Ernamo ja Mika Siltala. Kustantamon ensimmäiset julkaisut olivat pääasiassa elokuvakäsikirjoituksia. Ensimmäinen myyntimenestys oli Ralf Königin *Tappajakondomi*-sarjakuva, minkä innoittamana alettiin julkaista enemmänkin koti- ja ulkomaisia sarjakuvia. Myös kaunokirjallinen julkaisutoiminta alkoi vähitellen, ja Mikael Niemen *Populäärimusiikkia Vittulajänkältä* nousi suurmenestykseksi. Vuonna 1994 Like perusti oman lehtensä *Like-uutiset*, mikä kasvatti pienkustantamon näkyvyyttä.

Yhdessä Suomen rauhanpuolustajien kanssa Like alkoi julkaista yhteiskunnalliseen kirjallisuuteen keskittyvää *Pystykorva*-sarjaa. Kääntöpiiri-kustantamon oston jälkeen perustettiin myös yhteiskunnallista naisnäkökulmaa esiin tuova *Kääntöpiiri*-sarja. Vuonna 1999 Like luopui omasta kirjapainostaan.

Nykyhetket
----------

Liken kotimaisia kirjailijoita ovat muun muassa Kyllikki Villa ja Arno Kotro sekä Kauko Röyhkä, Kikka Laitinen ja Jouni Hynynen musiikin puolelta. Sofi Oksanen siirtyi Liken leipiin loppuvuodesta 2011. Lisäksi kustantamo on julkaissut kantaa ottavia teoksia varteenotettavilta ulkomaisilta kirjailijoilta, kuten Ryszard Kapuścińskilta ja Noam Chomskylta. Käännetyistä ulkomaisten muusikkojen teoksista suurin menestys on ollut Mötley Crüe -yhtyeen raisu historiikki *Törkytehdas*.

Vuoden 2006 alusta lähtien Like Kustannus on toiminut itsenäisenä yhtiönä Otavan alaisuudessa. Vuonna 2013 Liken johto koostui seuraavista henkilöistä:

* toimitusjohtaja Pasi Vainio
* julkaisujohtaja Päivi Paappanen
* kustannusjohtaja (freelancer) Harri Haanpää

Lähteet
-------

* Forss, Timo (toim.): *Like on Like: Kirjoja vuodesta 1987*. Helsinki: Like, 2007. ISBN 978-952-01-0028-5.
* Otavalainen 2/2007

### Viitteet

1. 1 2  Like Kustannuksen tarina *like.fi*. like.fi. Viitattu 28.2.2011. (suomeksi)
2. ↑  Like on Like: Kirjoja vuodesta 1987, Toimittanut Timo Forss, 2007, sivut 63–65

Aiheesta muualla
----------------

* Liken kotisivu
Silta Länsi-Pasilan suuntaan vuonna 2014. Sittemmin siltaa on levennetty, ja raitiovaunut ovat saaneet omat kaistansa.
**Pasilansilta** on Helsingin Pasilassa sijaitseva tieliikennesilta, joka ylittää pääradan ja Veturitien. Se yhdistää toisiinsa Länsi- ja Itä-Pasilan poikittaissuuntaisena pääyhteytenä. Sillan tasossa sen pohjoispuolella sijaitsevat kauppakeskus Tripla, Pasilan rautatieasema ja asuinkerrostaloja. Aseman sisäänkäynnillä siltakannella on asema-aukio, jonka edustalla pysähtyy raitiovaunulinjoja ja useita linja-autolinjoja.

Julkisen liikenteen lisäksi silta on tärkeä kevyen liikenteen poikittaissuuntainen yhteys. Aikaisemmin myös merkittävä määrä henkilöauto- ja raskasta liikennettä kulki siltaa pitkin, ja vuonna 2014 sitä käytti noin 15 500 ajoneuvoa vuorokaudessa. Liikenteellisesti ahdasta 1+1-kaistaista siltaa levennettiin 11 metrillä vuosina 2014–2015, jolloin sillalle voitiin rakentaa raitiovaunukaistat. Vuonna 2019 valmistunut Teollisuuskadun tunneli kuitenkin siirsi noin kolmasosan autoliikenteestä alatasoon Veturitielle ja edelleen tunneliin.

Sillan rakennustöitä vuonna 1983.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Pasilansillan liikennesuunnitelma *dev.hel.fi*.  2014. Helsingin kaupunki. Viitattu 21.6.2021.
2. ↑  Helsingin keskustan tuntumassa alkaa toinen merkittävä rakennnustyö — Pasila uudistuu rajusti *Radio Nova*.  29.05.2015. Viitattu 21.6.2021.
3. ↑  Tripla by YIT - Pasilansillan valmistuminen 2014-2015 *YouTube*.  28.12.2015. YIT. Viitattu 21.6.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Pasilansilta** Wikimedia Commonsissa

* Sillan sijainti kartalla (PDF)
**Julius Ivar Nurminen** (9. kesäkuuta 1887 Sääksmäki – 24. heinäkuuta 1918 Tammisaari) oli suomalainen toimittaja ja sosialidemokraattien kansanedustaja.

Elämä
-----

Nurmisen vanhemmat olivat suutari Jakob Edvard Nurminen ja Maria Adolfiina Lindström. Opettajana toiminut Nurminen joutui erotetuksi poliittisista syistä ja oli sen jälkeen sos.dem puolueen puhujana ja Viipurin läänin läntisen vaalipiirin ja Kotkan alapiirin piirisihteerinä vuodesta 1908. Nurminen oli toimittajana *Työ*-lehdessä Viipurissa ja päätoimittajana Sortavalassa ilmestyneissä *Päivän Tiedot* -lehdessä 1916–1917 ja *Kansa*-lehdessä 1917.

Nurminen oli naimisissa vuodesta 1913 Anna Albertina Fonsellin (ent. Kemppi) kanssa. Nurmisen kuoleman jälkeen hänen vaimonsa meni uusiin naimisiin Juho Haverisen kanssa ja oli SDP:n kansanedustajana 1920-luvulla. 

Nurminen oli SDP:n kansanedustajana 1917 edustaen ensin Viipurin läänin läntistä vaalipiiriä ja sitten saman läänin itäistä vaalipiiriä.

Suomen sisällissodan jälkeen Nurminen vangittiin ja hän kuoli vankeudessa sairauteen Tammisaaren vankileirillä heinäkuussa 1918.

Lähteet
-------

* .aspx Julius Nurminen *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta.
* Vuosina 191422 sotaoloissa surmansa saaneiden nimitiedosto. (Arkistoitu – Internet Archive)

Kirjallisuutta
--------------

* Nurminen, Pertti: *Aatteesta ammatiksi – puoluetyötä ja punapääomaa: Julius Nurmisen ja Anna Haverisen (ent. Nurminen) elämä ja toiminta työväenliikkeen järjestöaktiiveina 1900-luvun alkukymmeninä*. Väitöskirja. Helsinki: Helsingin yliopisto, 2013. ISBN 978-952-10-8612-0.

Aiheesta muualla
----------------

* Seppo Varjus: Ystävä löysi 31-vuotiaan kansanedustajan Tammisaaren vankileirin ruumiskasan keskeltä kesällä 1918. Ilta-Sanomat 31.3.2018

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Eduskunta

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee ajanjaksoa Suomen historiassa. Artikkeli eheytyshoito käsittelee uskomushoitoa.*
**Eheytyminen** tarkoittaa Suomen historiassa ajanjaksoa sisällissodan ja talvisodan välissä, jonka aikana suomalaisten kahtiajako punaisiin ja valkoisiin alkoi häilyä ja kansakunta eheytyi yhtenäiseksi puolustamaan maata Neuvostoliiton hyökkäystä vastaan.

Sisällissodan jälkeen eheytymispolitiikkaa ajoi etenkin K. J. Ståhlberg, joka kannattajineen katsoi, että sisällissodan taustalla olivat yhteiskunnalliset epäkohdat, jotka oli korjattava. Eheyttämisen tarkoituksena oli turvata demokratian säilyminen Suomessa, mikä muun muassa Baltian maissa epäonnistui.

Eheytymistä edesautettiin usein lakisäädöksin. Maanviljelijöiden asemaa paransivat torpparilaki kesällä 1918 ja maanhankintalaki Lex Kallio 1922. Kahdeksan tunnin työpäivästä oli päätetty jo ennen sisällissotaa, ja sen rinnalle määrättiin useita sosiaalilakeja, kuten köyhäinhoitolaki, terveydenhuoltolaki ja vanhuus- ja työkyvyttömyyslaki. Tasa-arvoa paransivat yleinen oppivelvollisuus 1921 ja yleinen asevelvollisuus 1922. Kieltolain 1919–1932 katsottiin parantavan työväen sosiaalista hyvinvointia. Merkittävä muutos oli vuoden 1932 kansaneläkelaki, joka takasi koko kansalle sosiaalisen turvan.

Varallisuuden kasvu lisäsi tasa-arvoa, samalla kun verotus muutettiin progressiiviseksi ja alettiin periä omaisuusveroa. Valtio sai siten lisää varoja ylläpitää sosiaalipalveluita. Talous ja elintaso jatkoivat kasvua 1929 suureen lamaan saakka, jonka vaikutukset jäivät Suomessa lopulta vähäisiksi, ja kokonaistuotanto saavutti lamaa edeltäneen tason jo 1934 ja elintaso jatkoi kasvuaan talvisodan syttymiseen saakka.

Katso myös
----------

* Eheyttäminen (täsmennyssivu)
* Talvisodan henki

Lähteet
-------

1. 1 2  Heikkonen, Katajamäki, Ojakoski, Väisänen: *Historia - Lukion kertauskirja*, s. 163. WSOY, 2007. ISBN 978-951-0-32441-7.
2. 1 2 3  Kohi, Palo, Päivärinta, Vihervä: *Forum - Suomen historian käännekohtia*, s. 85-89. Otava, 2006. ISBN 951-1-21237-0.
**Juho Paavonpoika Rikkonen** (11. joulukuuta 1874 Jääski – toukokuu 1918 Viipuri) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1917–1918. Hänet teloitettiin sisällissodan loppuvaiheessa Viipurin vankileirillä.

Elämä
-----

Jääsken Lokkarilassa syntyneen Rikkosen vanhemmat olivat itsellinen Paavo Juhonpoika Rikkonen (1831-1878) ja Maria Antintytär Rouhiainen (s. 1846). Hän työskenteli muurarina Jääskessä vuoteen 1906 saakka ja sen jälkeen Ruokolahden Tainionkoskella. Rikkonen oli mukana sosialidemokraattisen puolueen toiminnassa 1900-luvun alkuvuosista lähtien. Hän oli muun muassa Viipurin läänin itäisen vaalipiirin sosialidemokraattisen piiritoimikunnan jäsen. Kansanedustajaksi Rikkonen valittiin vuoden 1916 eduskuntavaaleissa.

Sisällissodan syttyessä Rikkonen valittiin Työväen pääneuvoston varajäseneksi. Hänet vangittiin Viipurin taistelun jälkeen ja teloitettiin kenttäoikeuden päätöksellä Viipurin vankileirillä toukokuussa 1918.

Perhe
-----

Rikkosen puoliso oli Leppävirralla syntynyt Maria Wilhelmiina Rautiainen (s. 1872), jonka kanssa hän avioitui 1896. Pariskunnalle syntyi neljä lasta, joista kolme kuoli jo nuorena.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  .aspx Juho Rikkonen *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta. Viitattu 7.9.2007.
2. ↑  Rikkonen, Juho Paavonpoika *Suomen sotasurmat 1914-1922*.  5.3.2002. Valtioneuvoston kanslia.  Arkistoitu 27.10.2007. Viitattu 7.9.2007.
3. ↑  Rinta-Tassi, Osmo: *Kansanvaltuuskunta punaisen Suomen hallituksena*, s. 496. Punaisen Suomen historia 1918. Helsinki: Valtion painatuskeskus ; Opetusministeriö, 1986. ISBN 951-86007-9-1.
4. ↑  Viisitoistavuotismuisto.  *Suomen Sosialidemokraatti*, 30.4.1933, s. 10. Kansalliskirjasto. Viitattu 27.1.2022.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Eduskunta

 |

 |
Itä-Tsavon kansallispuistoTyypillinen punainen maa värjää maisemaa.

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Kenia |
| Lähin kaupunki | 
Mombasa |
| Pinta-ala | 
13 747 km2 |

Hallinto| Nimi alkuperäiskielellä | 
Tsavo East National Park |
| Perustettu | 
1948 |

muokkaa - muokkaa wikitekstiäTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Itä-Tsavon kansallispuisto** on luonnonsuojelualue Keniassa, muutaman tunnin ajomatkan päässä maan toiseksi suurimman kaupungin Mombasan lentoasemalta.Itä- ja Länsi-Tsavon kansallispuistot olivat aikaisemmin yhtenäinen alue, mutta ne on hallinnollisesti erotettu toisiaan Nairobin ja Mombasan välistä maantietä ja rautatietä pitkin.

Itä-Tsavon kansallispuiston tyypillinen maisema on tasaista ruohosavannia, jossa kohoaa siellä täällä jättimäisiä baobab-puita. Avoimien maisemien takia villieläimet on helppo nähdä jo kaukaa.

Puistossa tavataan useimpia suuria savannin nisäkkäitä: suuria norsulaumoja, sarvikuonoja, puhveleita, leijonia, leopardeja, virtahepoja, krokotiilejä ja monia eri antilooppeja. Siellä on havaittu yli 500 lintulajia.

Lähteet
-------

1. 1 2  Tsavo East *Kenya Advisor*. Viitattu 17.11.2023.
2. ↑  Tsavo East National Park *Kenya Wildlife Service*. Viitattu 17.11.2023.
**Muoti-Hovi Oy** on ollut riihimäkeläinen vaatetusalan perheyritys, joka on lopettamassa toimintaansa syksyllä 2023. Yrityksen perustivat vuonna 1958 Eeva ja Usko Aaltonen. Heidän poikansa Pekka Aaltonen ja Ossi Aaltonen jatkoivat toimintaa.

Historia
--------

Aluksi valikoimaan kuului myös miesten vaatteita, mutta sittemmin valikoimaan tuli kuulumaan vain naisten vaatteita. Muoti-Hovin myymälä oli Riihimäellä Hämeenkadulla ja Hyvinkäällä Kauppalankadulla, Riihimäen myymälä lopetti toimintansa vuonna1999.

Muoti-Hovilla oli oma vaatemallisto, jota tuotettiin teollisesti suurimmillaan 50 ompelijan voimin 1980-luvulla. Tuotantopaikkana toimi Riihimäen kaupungin ensimmäinen pienteollisuushalli Juppalan kaupunginosassa Pakkaspolulla, hallin yritys lunasti itselleen laajentaen sitä useita kertoja. Tuotanto siirtyi kustannusten takia kuitenkin Viroon, mutta vaatteiden suunnittelu ja kaavoitus tehtiin koko ajan Riihimäellä. Tuotemerkkeinä ovat olleet Carolin ja Idees.

Tyhjennysmyynti
---------------

Muoti-Hovi Oy:n tehtaan tyhjennysmyynti tapahtuu syyskuun ja lokakuun vaihteessa 2023. Tehdaskiinteistö on jo myyty.

Lähteet
-------

1. ↑  Yhteystiedot Muoti-Hovi. Viitattu 26.9.2023.
2. 1 2 3  Vaatevalmistaja Muoti-Hovin toiminta loppuu Riihimäellä.  *Aamuposti*, 22.9.2023, s. 3.  (suomeksi)
3. 1 2  Yritysesittely Muoti-Hovi. Viitattu 26.9.2023.
**Tokoinranta** (ruots. *Tokoistranden*) on puisto Helsingin Kalliossa Eläintarhanlahden rannalla. Etelässä puisto rajoittuu Eläintarhanlahteen ja pohjoisessa Eläintarhantiehen. Idässä se päättyy Hakaniemeen. Lännessä puisto rajoittuu Linnunlaulun vanhaan huvila-alueeseen ja päärataan. 

Asfalttipäällysteinen kevyen liikenteen väylä kulkee puistoalueen pohjoisreunaa Eläintarhantien myötäisesti. Eläintarhanlahden ranta on pengerretty kivimuurilla. Eläintarhantien pohjoispuolella on Helsingin kaupunginteatterin rakennuskompleksi, jonka itäpuolella sijaitsee Helsingin sosiaaliviraston talo.

Tokoinrannan itäosassa on pieni lasten leikkipuisto sekä Miina Sillanpäälle omistettu pronssinen Soihtu-muistomerkki. Sen teki Aimo Tukiainen vuonna 1968. Länsikulmassa puolestaan sijaitsee Café Pirittan matala valkoinen tiilirakennus. Tokoinrannassa on ympäri vuoden runsaasti kansalaisten omaehtoista virkistystoimintaa. Loppukesäisin puistoon pystytetään Huvila-teltta Helsingin juhlaviikkojen tapahtumia varten.

Hakaniemen kohdalla puistoalue kaartuu Eläintarhanlahden rantaviivan mukaisesti lounaaseen jatkuen Säästöpankinrannan myötäisenä kapeana viheralueena Kaisaniemenlahden rantamille. 

Tokoinranta nimettiin suomalaisen poliitikon ja työväenliikkeen alkuvaiheen keskeisen johtomiehen Oskari Tokoin mukaan vuonna 1968. Puisto rakennettiin vaiheittain täyttömaalle.

Tokoinrantaa elokuussa 2012.

Veneily
-------

Aiemmin Tokoinrannassa on ollut kaupungin vuokraamia venepaikkoja rantakiinnityksellä. Vähäisen kysynnän vuoksi nämä kuitenkin poistettiin vuonna 2008. Tokoinrannalla on kaksi laituria, joista toinen on Hakaniemen venekerhon käytössä ja toinen on kaupungin vuokrapaikkoja. Hakaniemen venekerho on toiminut Tokoinrannassa vuodesta 1966.

Lähteet
-------

1. ↑  Antero Rautio: Pääkaupunkiseudun julkiset muistomerkit ja taideteokset, sivu 304. Karisto 1998.
2. ↑   Olavi Terho ym. (toim.): *Helsingin kadunnimet*, s. 141. Helsingin kaupungin julkaisuja 24, 1970.
3. ↑  Linnunlaulun alueen ympäristöhistoriallinen selvitys (PDF) (s. 37)  2015. Helsingin kaupunkisuunnitteluvirasto. Viitattu 17.11.2023.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Tokoinranta**.
* Helsinginjuhlaviikot.fi
* Omakaupunki.hs.fi (Arkistoitu – Internet Archive)
* Hs.fi[vanhentunut linkki]
**Dimyliá** (kreik. Διμυλιά; transl. myös *Dimiliá*) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Ródoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Ródoksen kuntaan, Ródoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 237 (vuonna 2011).

Dimylián kylä sijaitsee Ródoksen pohjoisissa keskiosissa Profítis Ilías -vuoren rinteessä noin 40 kilometriä lounaaseen Ródoksen kaupungista. Kylä on saanut nimensä siellä olevasta kahdesta (*dýo*) myllystä (*mýloi*).

Dimyliá muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Διμυλιάς, *Topikí Koinótita Dimyliás*), johon kuuluu varsinaisen Dimylián kylän lisäksi Eleoúsan kylä. Koko yhdyskunnan väkiluku on 465. Aiemmin kylä kuului Kámeiroksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Ródoksen kunnan Kámeiroksen kunnallisyksikköön.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT). Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. ↑  Dimilia *Visit Rhodes*. Viitattu 4.9.2023.
3. ↑  Dimylia *Rodos Rhodes*. Viitattu 4.9.2023.
**Johan Lambert Petterson** (19. marraskuuta 1864 Hausjärvi – 27. syyskuuta 1938 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti. Hän suunnitteli rakennuksia pääasiassa Tampereelle. 

Petterson valmistui arkkitehdiksi Polyteknillisestä opistosta 1885. Hän työskenteli opiskelun ohessa Gustaf Nyströmin ja F. A. Sjöströmin arkkitehtitoimistoissa ja valmistuttuaan teki töitä myös Theodor Deckerin kanssa. Myöhemmin (1887–1888) Petterson opiskeli vielä yhden lukuvuoden Dresdenin Polyteknillisessä korkeakoulussa. Sen jälkeen hän toimi kolmisen vuotta lääninrakennuskonttorin vt. esimiehenä Hämeenlinnassa. Seuraavaksi Petterson muutti Tampereelle, missä hän oli vt. kaupunginarkkitehtina 1891–1900 ja vakinaisena kaupunginarkkitehtina 1902–1918. Tampereen-kautensa jälkeen Petterson työskenteli Yleisten rakennusten ylihallituksen tehtävissä eri kaupungeissa, muun muassa Helsingissä.

Tampereella Petterson uudisti 1890-luvulla Kyttälän ja Tammelan asemakaavoja ja suunnitteli kaupunkiin lukuisia uusrenessanssityylisiä rakennuksia. Myöhemmässä tuotannossaan hän omaksui vaikutteita myös jugendtyylistä, mutta se jäi hänen töissään sivurooliin. Petterson oli erikoistunut tehdasrakentamiseen, ja hän piirsi taloja lähes kaikille Tampereen teollisuuslaitoksille.

Rakennuksia
-----------

* Heinolan VPK:n talo, Heinola, 1891
* Puinen asuinrakennus, Näsilinnankatu 38, Tampere, 1892
* Scheelen apteekki, Hämeenkatu, Tampere, 1892, purettu 1940
* Ruuskasen talo, Hämeenkatu, Tampere, 1892–1900
* Klingendahlin kehräämö, Tampere
* Finlaysonin pääkonttori, Tampere, 1895 (yhdessä Josef Rengglin kanssa)
* Liljeroosin villankehruu- ja värjäystehdas, Kehräsaari, Tampere, 1897
* Finlaysonin palatsi, Tampere, 1899
* Viikinsaaren ravintolarakennus, Viikinsaari, Tampere, 1900
* Marjatan sairaala, Mariankatu, Tampere, 1912
* Tampellan eteläkulman laajennus, Tampere, 1912
* Aaltosen kenkätehdas, Tammela, Tampere, 1913–1928
* Kattohuopatehtaan tehdasrakennus, Tampere, 1914
* Mustanlahden sataman makasiinit, 1915
* Tampereen keuhkotautiparantola (myöh. Kaupin päiväsairaala), 1915
* Ratinan voimalaitos, Tampere, 1917-1919

Lähteet
-------

1. 1 2  Kivinen, Paula: *Tampereen jugend: Arkkitehtuuri–taideteollisuus*, s. 17. Helsinki: Otava, 1982. ISBN 951-1-06941-1.
2. ↑  Niemelä, Jari: *Finlaysonin palatsi – helmi kansallismaisemassa*, s. 110. Tampere: Olander Kiinteistöt, 2009. ISBN 978-952-92-6000-3.
3. ↑  Kivinen 1982, s. 17–19; Niemelä 2009, s. 111–112.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Lambert Petterson**.
* Koskesta voimaa: Lambert Petterson

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset Muokkaa Wikidatassa | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Suomalaisten muinaisusko** on suomalaisen uskontotieteen uranuurtajan Uno Harvan kirjoittama ja WSOY:n vuonna 1948 julkaisema tietokirja, joka käsittelee suomalaisten muinaisuskoa. Kirja kokoaa Uno Harvan elämäntyön yksiin kansiin. Se on suomalaisen mytologiantutkimuksen merkkiteos. Kirja oli Harvan elämäntyön päätös, mutta ensipainoksen julkaisun aikoihin *Suomalaisten muinaisuskon* arvoa ei vielä ymmärretty, eikä sitä esimerkiksi hyödynnetty sosiologian opinnoissa. Myöhemmin kirjan arvostus nousi. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura julkaisi vuonna 2018 teoksesta uudistetun laitoksen.

*Suomalaisten muinaisusko* käsittelee suomalaisen kansanuskon ikivanhoja juuria. Teos muun muassa selvittää miten jumalat, haltijat ja kuolleet ja uskonto sulautuivat menneiden aikojen ihmisten arkeen ja juhlaan.

Turun yliopiston uskontotieteen emeritusprofessori Veikko Anttonen on kirjoittanut uudistettuun laitokseen jälkisanat. Anttosen mukaan Harva tutki esimodernin ajan ihmisen uskoa ja maailmankuvaa, jolle uskonto loi pohjan. Keskeistä teoksessa on Anttosen mukaan se, mitä se kertoo uskonnon kytkeytymisestä muinaissuomalaisten juhlaan ja arkeen. Kirja valottaa hänen mukaansa hyvin myös maaseutuyhteiskunnan rakennetta.

Lähteet
-------

1. ↑
2. 1 2 3 4  Suomalaisten muinaisusko *kirjat.finlit.fi*. Viitattu 7.12.2023.
3. 1 2  Suomalainen tiedekirjaklassikko julkaistaan uudelleen – Uno Harvan merkkiteoksesta uusintapainos *Yle Uutiset*.  28.3.2018. Viitattu 7.12.2023.
**Vrije Universiteit Amsterdam** (*Amsterdamin vapaa yliopisto*, lyhenne **VU**) on Amsterdamin kaupungissa, Alankomaissa sijaitseva yliopisto. VU on toinen kahdesta kaupungissa sijaitsevasta suuresta monitieteisestä julkisrahoitteisesta yliopistosta yhdessä Amsterdamin yliopiston kanssa.

Amsterdamin vapaan yliopiston on perustanut vuonna 1880 joukko reformoituja kristittyjä johtajanaan myöhemmin Alankomaiden pääministerinä toiminut Abraham Kuyper. Perustajat loivat kirkkoon ja valtioon nähden itsenäisen yliopiston, johon viittaa yliopiston nimessä oleva sana "vapaa". Yliopisto oli aluksi avoin ainoastaan kalvinisteille, jotka myös rahoittivat yliopistoa. Myöhemmin 1960-luvulta alkaen yliopisto siirtyi maan muiden yliopistojen tavoin pääasiassa valtiorahoitteiseksi.

Yliopiston huomionarvoisia alumneja ovat muun muassa Jan Peter Balkenende, Herman Dooyewerd, Ellen van Dijk ja Pim Fortuyn.

Ranking-listasijoitukset
------------------------

Vuoden 2018 QS World University Ranking -yliopistovertailussa VU sijoittui sijalla 218. Sijoitus oli toiseksi heikoin kaikista listauksessa huomioiduista Alankomaiden yliopistoista, joista taakse jäi ainoastaan Tilburgin yliopisto. *Times Higher Education* -lehden vuoden 2018 rankingissa VU sijoittui maailman yliopistoista sijalle 165, joka oli Alankomaiden yliopistojen joukossa kolmanneksi heikoin sijoitus Tilburgin ja Twenten yliopistojen edellä.

Lähteet
-------

1. ↑  Vinod Subramaniam: Personal Profile *www.vu.nl*.  Arkistoitu 19.1.2021. Viitattu 4.12.2018. (hollanniksi)
2. ↑  Total aantaal studenten - VU Universiteit Amsterdam *www.vu.nl*.  Arkistoitu 5.12.2018. Viitattu 4.12.2018. (hollanniksi)
3. ↑  *From Idea to University*. Vrije Universiteit Amsterdam, 2013. Teoksen verkkoversio. (englanniksi)
4. ↑  History - Mission and Profile - Vrije Universiteit Amsterdam *www.vu.nl*.  Arkistoitu 20.12.2016. Viitattu 7.12.2016. (englanniksi)
5. ↑  Vrije Universiteit Amsterdam *QS Wold University Rankings*.  7.7.2017. QS Quacquarelli Symonds Limited. Viitattu 4.12.2017. (englanniksi)
6. ↑  World University Rankings 2018: VU Amsterdam *Times Higher Education (THE)*.  5.9.2017. Viitattu 4.12.2017. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Vrije Universiteit Amsterdam**.
* Yliopiston kotisivut (hollanniksi) (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
	+ 2
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Australia
* Vatikaani

 |
|  |
| Taiteenala | 
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Göteborgin tuomiokirkon sisänäkymä.
**Göteborgin tuomiokirkko** (ruots. *Göteborgs domkyrka*) on Länsi-Götanmaalla, Ruotsissa sijaitsevan Göteborgin hiippakunnan tuomiokirkko.

Arkkitehti Carl Willhelm Carlbergin suunnittelema tuomiokirkko valmistui lopullisesti vuonna 1827, mutta se vihittiin käyttöön jo 21. toukokuuta vuonna 1815. Sen paikalla on sitä ennen sijainnut kaksi muuta kirkkoa, jotka tuhoutuivat tulipalossa. Ensimmäinen tällä paikalla seissyt kirkko valmistui 1633 ja sai nimekseen *Kustaan tuomiokirkko* (ruots. *Gustavi domkyrka*) edellisenä vuonna kaatuneen Ruotsin kuninkaan Kustaa II Aadolfin mukaan.

Kirkkoa on remontoitu neljään kertaan, sisätilat on uusittu viimeksi 1983–1985 ja ulkopuoli 1978–1980.

Tuomiokirkkoa ympäröivä puisto toimi ennen hautausmaana.*lähde?* Puistoa uusittiin vuosina 2008–2009. Se on palkittu yhtenä Göteborgin parhaista rakennuskohteista.

Lähteet
-------

1. ↑  Domkyrkan Goteborg.com.  Arkistoitu 6.1.2014. Viitattu 5.1.2014.
2. ↑  Göteborgs Domkyrka - en mötesplats mitt i staden Svenska Kyrkan. Viitattu 5.1.2014. (ruotsiksi)
3. ↑  Domkyrkoplan får hedersomnämnande Göteborgs Stad. Viitattu 5.1.2014.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Göteborgin tuomiokirkko**.
Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: sv:Göteborgs domkyrka 

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Ruotsin evankelis-luterilaiset tuomiokirkot |
| --- |
|  |
| Tuomiokirkot | 
* Uppsala
* Linköping
* Skara
* Strängnäs
* Västerås
* Växjö
* Lund
* Göteborg
* Karlstad
* Härnösand
* Luulaja
* Visby
* Tukholma

 |

 |
Ptóo  
ΠτώοPtóo-vuori.

|  |  |
| --- | --- |
| Tyyppi | 
vuoristoView and modify data on Wikidata  |
| Sijainti | 
Boiotia, Keski-Kreikka, Kreikka |
| Korkeus merenpinnasta | 
781 m |

Kartta

|  |  |
| --- | --- |
| Koordinaatit | 
38° 29′ 03″ P, 23° 20′ 37″ IView and modify data on Wikidata  |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Ptóo** (kreik. Πτώο), antiikin **Ptoion** (m.kreik. Πτώϊον, *Ptōïon*, myös Πτῷον, *Ptōon*; lat. *Ptoum*), on vuori Boiotiassa Keski-Kreikassa. Sen korkeus idässä on 781 metriä (Petalás-huippu) ja lännessä 725 metriä (Agía Pelagía).

Ptóo-vuori sijaitsee Boitian itäosassa linnuntietä noin 18 kilometriä pohjoiseen Thívan kaupungista ja noin 25 kilometriä länteen Chalkídan kaupungista. Se muodostaa itä-länsisuuntaisen vuorijonon, joka ulottuu Kopaḯdan tasangolta Pohjoisen Euboianlahden rannikolle.

Historia
--------

Ptoion-vuorella sijaitsi antiikin aikana Apollon Ptoioksen kulttipaikka, Apollon Ptoioksen pyhäkkö, joka oli Boiotian merkittävimpiä pyhäkköjä. Siellä toimi Apollonin oraakkeli. Kreikkalaisessa mytologiassa vuori sai nimensä Ptoion-nimisestä heeroksesta, joka oli boiotialaisen kuningas Athamaan poika.

Ptóo-vuorelta Apollon Ptoioksen pyhäköstä löydetty kuroksen pää. Kansallinen arkeologinen museo, Ateena.
Vuori on ollut kulttikäytössä viimeistään mykeneläisellä ajalla, sillä se mainitaan Thebasta löydetyissä lineaari-B-tauluissa nimellä *Ptoios*. Apollon Ptoioksen pyhäkkö oli olemassa viimeistään antiikin aikana arkaaisella kaudella. Se sijaitsi antiikin aikaisen Akraifian kaupungin lähellä, lähellä nykyistä Akraífnion kylää. Pyhäkön perustaminen saattaa olla kytköksissä Orkhomenokseen, mutta Herodotoksen ja Pausaniaan mukaan pyhäkkö oli ainakin myöhemmin thebalaisten hallinnassa. Alueelta on löydetty lukuisia kuros- ja kore-patsaita, ja Ptoion vaikuttaa olleen ensimmäisiä paikkoja Deloksen ohella, jossa tällaisia patsaita on alettu lahjoittaa ja pystyttää pyhäkköalueelle.

Noin kilometri lännempää on löydetty toinen, pienempi Ptoioksen heroon.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Ptoum *Brill's New Pauly*. BrillOnline Reference Works.  Arkistoitu 20.9.2016. Viitattu 15.8.2016.
2. 1 2 3  Raaflaub, Kurt A. & van Wees, Hans: "Hierarchies and Functions: Apollo Ptoios as a Case Study", *A Companion to Archaic Greece*, s. 476–. Blackwell Companions to the Ancient World 194. John Wiley & Sons, 2012. ISBN 1118556658. Teoksen verkkoversio.
3. 1 2 3 4  Sanctuary of Apollo Ptoieius, Boeotia Classics and Ancient History, Faculty of Arts, University of Warwick. Viitattu 15.8.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ptóo** Wikimedia Commonsissa
**Portti** (engl. *Gateway*) on Marvelin sarjakuvissa esiintyvä hahmo.

Portilla on ihmeellinen kyky luoda yliluonnollisia "portteja" kahden paikan välille, jotka voivat olla hyvinkin etäällä toisistaan. Näistä porteista kulkemalla pääsee hetkessä paikasta toiseen. Ei ole tiedossa, ovatko Portin voimat maagista perua vai onko hän ehkä mutantti. Hänen voimiensa raja ei ole myöskään tiedossa, mutta ilmeisesti se kattaa vain maapallon, ei avaruutta tai toisia ulottuvuuksia.

* Pituus: 150 cm
* Paino: 32,5 kg

Portin elämän alkuvaiheet ovat hämärän peitossa, eikä myöskään ole mitään tietoa siitä, kuinka hän joutui tekemisiin Raatelijoina tunnetun roskasakin kanssa. Raatelijat pakottivat hänet käyttämään voimiaan cyborgiroistojen siirtämiseen uhkaamalla tuhota hänen heimonsa pyhän paikan, minkä seurauksena Portin heimon esi-isien henget olisivat joutuneet (aboriginaalien uskomuksen mukaan) demonien orjiksi. Portti on hyvinkin saattanut saada kutsunimensä juuri Raatelijoilta, hänen oikeaa nimeänsä ei tiedä kukaan muu kuin hän itse.

Ryhmä-X löysi Raatelijoiden tukikohdan ja voittivat nämä taistelussa. Muutama Raatelija pääsi pakoon, ja heistä Kallo-niminen lupasi vapauttaa Portin kaikista tämän valoista ja lupauksista, mikäli tämä vain siirtäisi heidät turvaan. Portti suostui, ja kolme Raatelijaa pääsi pakoon.

Wolverine olisi halunnut tappelun päätteeksi listiä Portinkin, mutta Storm havaitsi, ettei tämä ollut Raatelija ja pysäytti Wolverinen. X-miehet asettuivat asumaan Raatelijoilta valtaamaansa kaupunkiin ja tekivät siitä uuden tukikohtansa. Portti tarjoutui käyttämään voimiaan Ryhmä-X:n palveluksessa ja siirtää ryhmän paikasta toiseen Tajunnan antamien telepaattisten ohjeiden perusteella.

Portista on siten tullut arvoituksellinen Ryhmä-X:n epävirallinen jäsen. Hän ei tiettävästi koskaan puhu, vaan istuu kaiket päivät mietiskellen kalliollaan.
**Postglossaattorit** (myös **kommentaattorit** tai **konsiliaattorit**) olivat 1300-1400-luvuilla vaikuttanut oppineiden juristien koulukunta, jotka tutkivat roomalaisen oikeuden auktoritatiivisia tekstejä (etenkin Corpus iuris civiliksen *Digesta* ja *Institutiones* -osia) ja pyrkivät soveltamaan niitä käytännössä esiin nouseviin oikeudellisiin kysymyksiin. Nimitys "postglossaattorit" juontuu siitä, että heidät nähtiin 1100- ja 1200-luvuilla vaikuttaneiden glossaattorien työn jatkajina. Monet postglossaattoreista anoivat tutkimustyönsä ohessa runsaasti oikeudellisia neuvoja tai asiantuntijalausuntoja (lat. *consilium*).

Postglossaattoreista merkittävimpiä olivat Bartolus Sassoferratolainen (1314-1357) ja hänen oppilaansa Baldus Ubaldolainen (1327-1400). Myös Batoluksen opettajan, Cino Pistoialaisen (1270-1336), vaikutus oikeustieteilijänä oli huomattava.

Katso myös
----------

* Ius commune
* Reseptio
* 1100-luvun renessanssi
* Juristioikeus
* Keskiajan tiede

Lähteet
-------

1. ↑   Pihlajamäki, Heikki: *Keskiajan oikeushistoria*. Gummerrus 2007, s. 72
2. ↑   Pihlajamäki, Heikki: *Keskiajan oikeushistoria*. Gummerrus 2007, s. 73
Zeil lintuperspektiivistä nähtynä
**Zeil** (*Die Zeil*) on keskeinen kauppakatu Frankfurt am Mainin keskustassa, Innenstadtin kaupunginosassa Mainjoen pohjoispuolella. Sen pituus on noin 1,2 kilometriä.

Historia
--------

Zeilin historia alkaa 1100-luvulta. Se on ollut Saksan tunnetuimpia kauppakatuja 1800-luvun lopulta alkaen. Aiemmin katu oli kuulu kestikievareistaan ja barokin sekä klassismin kausina rakennetuista palatseistaan. Zeilin läntinen osa muutettiin kävelykaduksi 1970-luvulla; lännessä se rajoittuu Hauptwachen aukioon ja idässä vastaavasti Konstablerwachen aukioon. Zeilin itäinen osa (Neue Zeil eli "Uusi Zeil") sijaitsee yhdyskatu Konstablerwachen ja kehäkatu Friedberger Anlagen (Cityring) välillä. Neue Zeil on lähinnä virastokatu. Sen varrella sijaitsevat muun muassa keskikaupungin poliisiasema ja kaupunginkirjasto.

Zeilin läntisen osuuden varrella sijaitsee helmikuussa 2009 avattu kauppakeskus MyZeil, jonka suunnitteli arkkitehti Massimiliano Fuksas. Toinen suuri kauppakeskus, kymmenkerroksinen Zeilgalerie, avattiin syyskuussa 1992. Zeilin varrella on myös kaksi tavarataloa ja lukuisia pienempiä kauppaliikkeitä.

Zeil sijaitsee erinomaisten maanalaisten raideliikenneyhteyksien varrella. Sekä Hauptwache että Konstablerwache ovat Frankfurtin metron keskeisiä risteysasemia (U-Bahn-Strecke C).

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Zeil** Wikimedia Commonsissa
**Dirty Licks** on lohjalainen, vuonna 2004 perustettu rock-yhtye. Silloin yhtye tunnettiin nimellä Pink Rockers ja bändissä oli myös eri kokoonpano, mutta se ei toiminut. Keikkoja bändi on tehnyt jo jonkin verran ja kaksi demoa on valmistunut. Dirty Licks teki levytyssopimuksen Universal Musicin kanssa keväällä 2008. Yhtyeen single *Misled Youth* tuli kauppoihin 4. kesäkuuta ja albumi *Too Little Too Late* julkaistiin 3. syyskuuta 2008.

Jäsenet
-------

* Arthur Drop - laulu
* Siggy Likk - basso
* Twisty - kitara
* Dirty Volcanic - rummut

### Entiset jäsenet

* Nestori - kitara

Julkaisut
---------

### Albumit

* Too Little Too Late (syyskuu 2008) (Mercury/Universal)

### Singlet

* Misled Youth (kesäkuu 2008) (Mercury/Universal)

Musiikkivideot
--------------

* Misled Youth (2008)

Lähteet
-------

1. ↑  Universal kiinnitti Dirty Licksin *Imperiumi.net*.  19. toukokuuta 2008. Viitattu 8.6.2008. [vanhentunut linkki]
2. ↑  Julkaisut  26. elokuuta 2008. Universal Music Group.  Arkistoitu 1.2.2009. Viitattu 30.8.2008.