recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Smíchov** on kaupunkialue Tšekin pääkaupungissa Prahassa. Vuonna 2021 siellä asui 34 987 asukasta.

Sijainti ja luonne
------------------

Smíchov sijaitsee Vltavan länsirannalla Petřín-kukkulan eteläpuolella.

Historia
--------

Nykyisen Smíchovin alue on asutettu ainakin neoliittisesta kaudesta alkaen. 1300-luvulla se kaupungistui Újezdin ja Smíchovin keskustan paikkeilla. Pääosa sen maisemasta pysyi kuitenkin hyvin maalaismaisena vielä monen vuosisadan ajan. 1600-luvulla sen pohjoisosiin rakennettiin suuri barokkilinnoitus erottamaan se Malá Stranan ja Prahan kaupungeista.

1800-luvun kuluessa Smíchov teollistui yhdessä muiden Prahan kehysalueiden kanssa voimakkaasti. Se kehittyi merkittäväksi tekstiili-, kemian- ja elintarviketeollisuuden keskukseksi. Poliittisesti itsenäinen Smíchovin kunta perustettiin 1849, ensimmäinen rautatieasema avattiin 1862 ja yhteys Prahan päärautatieasemaan valmistui 1872. Asuin- ja teollisuusrakentaminen oli kiihkeintä vuosina 1868–1873. 1920-luvun alussa Smíchov liitettiin osaksi vastaperustettua Suur-Prahan kaupunkia.

Staropramenin panimo.
Nykyään moni Smíchovin entisistä tehtaista on joko purettu tai lopettanut toimintansa. Ainut 1800-luvun lopulla perustetuista suuryrityksistä joka yhä jatkaa toimintaansa Smíchovssa on Staropramenin suuri panimo.

Väestö
------

**Asukasmäärän kehitys**| 

| Vuosi | Asukkaita | Muutos |
| --- | --- | --- |
| 1869 | 15 382 |
| 1880 | 24 984 | +62,42% |
| 1890 | 32 646 | +30,67% |
| 1900 | 47 135 | +44,38% |
| 1910 | 51 791 | +9,88% |
| 1921 | 56 249 | +8,61% |
| 1930 | 60 195 | +7,02% |
| 1950 | 61 854 | +2,76% |
|

 | 

| Vuosi | Asukkaita | Muutos |
| --- | --- | --- |
| 1961 | 63 330 | +2,39% |
| 1970 | 55 623 | –12,17% |
| 1980 | 49 309 | –11,35% |
| 1991 | 39 179 | –20,54% |
| 2001 | 33 624 | –14,18% |
| 2011 | 34 926 | +3,87% |
| 2021 | 34 987 | +0,17% |
|

 |
|  |

Lähteet:

Smíchovin keskustaa.

Nähtävyydet
-----------

* Kinskýn puutarha ja kesäpalatsi (*Zahrada Kinských a Letohrádek Kinských*)
* Nový Smíchov -kauppakeskus
* Bertramka -museo
* Pyhän Venceslauksen kirkko (*Kostel sv. Václava*)
* Staropramen panimo

Liikenne
--------

Raitiotielinjat 4, 5, 7, 9, 10, 12, 15, 16, 20, 21 sekä yölinjat 54, 58 ja 59 kulkevat Smíchovin kautta. Prahan metrolinja B pystähtyy Andělin ja Smíchovské nádražín asemilla. Smíchovské nádražín yhteydessä on myös samanniminen rautatieasema.

Lähteet
-------

1. 1 2  Basic data by municipality parts (unit) of selected AD MEP Czech statistical office. Viitattu 13.3.2024. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Chodějovská, Eva: Smíchov *Historického atlasu měst České republiky*. Viitattu 13.3.2024. (tšekiksi)
3. ↑  Hlavní město Praha Czech statistical office. Viitattu 13.3.2024. (tšekiksi)
4. ↑  Smíchov – Postindustrial, Surprising, and Diverse *Prague.eu*. Viitattu 13.3.2024. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Smíchov** Wikimedia Commonsissa
*Tämä artikkeli kertoo elokuvasta. HOP oli myös Helsingin Osakepankin lyhenne.*

**Hop** on vuonna 2011 ensi-iltansa saanut pääsiäisteemainen, animaatiota ja elävää kuvaa yhdistävä elokuva, jonka ovat tehneet Universal Studios jaa Illumination Entertainment. Sen on ohjannut *Alvin ja pikkuoravat* -elokuvan ohjannut Tim Hill ja tuottanut *Itse ilkimys* -elokuvan tuottanut Chris Meledandri. Elokuvassa näyttelevät James Marsden, Kaley Cuoco, Tiffany Espensen, Chelsea Handler, Elizabeth Perkins, Gary Cole, David Hasselhoff, Elizabeth Howard, Colton Ray ja ääninäyttelevät Russell Brand, Hugh Laurie, Laurie Metcalf, John Cohen, Janet Healy, Hank Azaria ja Django Marsh.

Näyttelijät
-----------

### Elävät näyttelijät

* James Marsden on Fred O'Hare
* Coleton Ray on nuori Fred.
* Kaley Cuoco on Samantha "Sam" O'Hare
* Tiffany Espensen on Alex O'Hare
* Gary Cole on Henry O'Hare
* Elizabeth Perkins on Bonnie O'Hare
* Chelsea Handler on Mrs. Beck
* David Hasselhoff on itsenään
* Russell Brand on assistentti
* Christian Long on assistentti
* Hugh Hefner on itsenään
* Dustin Ybarra on Cody

### Äänet

* Russell Brand on E.B.
* Django Marsh on nuori E.B.
* Hugh Laurie on E.B:n isä, nykyinen pääsiäispupu
* Hank Azaria on Carlos ja Phil
* John Cohen
* Janet Healy

  

Suomenkieliset äänet

• Erik Carlson ...Nuori E.B. sivuäänet

• Antti Tuisku ...Teini-ikäinen E.B.

• Samuli Vauramo ...Fred Puputti

• Carl-Kristian Rundman ...E.B.'n isä

• Juhani Rajalin ...Henry Puputti

• Tarja Heinula ...Bonnie Puputti

• Annituuli Kasurinen ...Samantha "Sam" Puputti

• Emilia Korenius ...Alex Puputti, sivuäänet

• Jarmo Mäkinen ...David Hasselhoff, sivuäänet

• Seppo Pääkkönen ...Carlos

• Jon-Jon Geitel ...Vili

• Markku Huhtamo ...sivuäänet

• Kata Laurikainen ...sivuäänet

• Pasi Ruohonen ...sivuäänet

• Kari Tamminen ...sivuäänet

• Arttu Wiskari ...sivuäänet

• Ella Pyhältö ...sivuäänet

• Aksu Palmén ...sivuäänet

• Maria Takaki ...sivuäänet

• Vaula Hyry ...sivuäänet

• Ralf Öhberg ...sivuäänet

• Johanna Keskikuru ...sivuäänet

• Katri Sainio ...sivuäänet

Tuotanto
--------

Elokuvan pääsiäispupuhahmon *E.B.* loi Peter de Sève, joka on luonut myös *Ice Age* -elokuvien hahmot. Visuaaliset tehosteet tietokoneanimaatioon tuotti Rhythm & Hues Studios.

Videopeli
---------

Elokuvaan perustuva videopeli on julkaistu yksinomaan Nintendo DS -pelikonsolille.

Lähteet
-------

1. 1 2  Hop Box Office Mojo. Viitattu 29.6.2020. (englanniksi)
2. ↑  Hop's Rabbit Designed by Peter DeSéve *ComingSoon.net*.  26. kesäkuuta 2010.  Arkistoitu 30.6.2010. Viitattu 9. huhtikuuta 2011. (englanniksi)
3. ↑  Liu, Ed: oonzone Interviews Chris Meledandri on "Despicable Me" *ToonZone.net*.  18. joulukuuta 2010.  Arkistoitu 20.12.2010. Viitattu 9. huhtikuuta 2011. (englanniksi)
4. ↑
5. ↑  Hop: The Movie Game Now Available *GamersHell.com*.  31. maaliskuuta 2011. Viitattu 16. huhtikuuta 2011. (englanniksi)
**Andrej Danko** (s. 12. elokuuta 1974, Revúca, Tšekkoslovakia) on slovakialainen poliitikko, joka on toiminut Slovakian kansallisen neuvoston puhemiehenä 2016–2020 ja kansanedustajana 2016–2020 sekä uudestaan vuodesta 2023. Hän on Slovakian kansallispuolueen puheenjohtaja vuodesta 2012.

Ura
---

Danko syntyi nykyiseen Keski-Slovakiaan kuuluvassa Revúcan kaupungissa. Hän valmistui Bratislavan Comenius-yliopiston oikeustieteellisestä tiedekunnasta vuonna 1998. Hän läpäisi asianajotutkinnon vuonna 2003 

Vuosina 2006–2010 Danko toimi äärioikeistolaisen Slovakian kansallispuolueen (SNS) parlamenttiavustajana sekä oikeudellisena konsulttina. Hänet valittiin puolueen ensimmäiseksi varapuheenjohtajaksi 25. syyskuuta 2010 Ružomberokissa. Vuoden 2012 lokakuussa hän nousi sen puheenjohtajaksi, kun Ján Slota oli eronnut tehtävästä. Danko voitti äänestyksen selvästi, kun ainoastaan kolme kongressin osallistujaa ei kannattanut häntä.

Dankon johtama SNS palasi takaisin Slovakian kansalliseen neuvostoon vuoden 2016 vaaleissa. Se meni mukaan hallituskoalitioon yhdessä Smer-SD-, Most-Híd- sekä Sieť-puolueiden kanssa. Danko valittiin neuvoston puheenjohtajaksi 23. maaliskuuta. SNS jäi alle 5% äänikynyksen vuoden 2020 vaaliessa. 

Danko ja SNS nousivat takaisin parlamenttiin vuoden 2023 vaaleissa. Danko on allekirjoittanut hallitussopimuksen yhdessä Smerin Robert Ficon sekä Hlasin Peter Pellegrinin kanssa.

Yksityiselämä
-------------

Dankolla on kaksi poikaa ex-vaimonsa kanssa. Hän asuu Miloslavovissa lähellä Bratislavaa.

Lähteet
-------

1. ↑  Andrej Danko *aktuality.sk*. Viitattu 16.10.2023. (slovakiksi)
2. 1 2  Andrej Danko *Sme.sk*. Viitattu 16.10.2023. (slovakiksi)
3. ↑  Sopóci, Patrik: Lídri Smeru, Hlasu a SNS podpísali koaličnú dohodu, mená ministrov zatiaľ neprezradili *Sme.sk*.  16.10.2023. Viitattu 16.10.2023. (slovakiksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Andrej Danko Slovakian kansallisneuvoston kotisivuilla

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Puola

 |

 |
**Treasure Master** on Software Creationsin kehittämä ASC Gamesin vuonna 1991 julkaisema tasohyppelyvideopeli Nintendo Entertainment Systemille. Peli oli osa Music Television -kanavan järjestämää kilpailua.

Kuvakaappaus pelin ensimmäisestä tasosta.

Kilpailu
--------

Pelin julkaisun jälkeen pelaajilla oli 11. huhtikuuta 1992 aikaa harjoitella pelin läpäisyä. Tämän jälkeen MTV julkaisi salasanan. Syöttämällä tämän salasanan ja pelin sarjanumeron pelin alussa, pelaajat pystyivät avaamaan salaisen kuudennen palkintomaailman. Tämän jälkeen pelaajilla oli keskiyöhön asti aikaa läpäistä koko peli, mukaan lukien palkintomaailma. Jos pelin läpäisi, sai 24-merkkisen koodin. Soittamalla erityiseen hotlineen ja ilmoittamalla kyseisen koodin pelaajilla oli mahdollisuus voittaa yksi 36 252:sta palkinnosta.

### Palkinnot

Kaksi pääpalkinnon voittajaa saivat valita palkintonsa seuraavista:

* Unelmien rock-konsertti
* Unelmien urheilutapahtuma
* Unelmien audio/videohuone
* 10 000 dollaria

250 2. sijalle tullutta voittivat kaikki Super Nintendo Entertainment Systemin. 36 000 3. sijalle tullutta voittivat virallisen posterinkokoisen voittajan sertifikaatin.

Aiheesta muualla
----------------

* *Treasure Master* MobyGamesissa (englanniksi)
**Biskajanlahden taistelu** (saks. *Das Gefecht in der Biscaya*) oli toisen maailmansodan meritaistelu, joka käytiin Britannian kuninkaallisen laivaston risteilijöiden ja Kriegsmarinen saattajaosaston välillä Biskajanlahdella 28. joulukuuta 1943. Taistelussa tuhoutuivat saksalaiset hävittäjä *Z27* sekä torpedoveneet *T25* ja *T26*. Alusten 740 miehestä jäi henkiin ainoastaan 293.

Taustaa
-------

Vuonna 1943 Kriegsmarine koki välttämättömäksi Biskajanlahden saattajaosaston vahvistamisen, sekä alueen sukellusvenetukikohtien alusten, että alueelle saapuvien rahtialusten suojaamiseksi. Vaikka Saksa ei ollut samalla lailla riippuvainen meriteiden kautta tulevasta rahdista niin Kauko-Idästä tuotavien strategisten raaka-aineiden merkitys oli kuitenkin niin suuri, että materiaaleja kuljettavien rahtialusten suojaamista Ranskan satamiin pidettiin tärkeänä ja niiden suojaksi lähetettiin jopa viisi hävittäjää kerrallaan.

Heinäkuussa hävittäjät *Z23*, *Z32* ja *Z37* suojasivat *Himalayaa*, elokuun alussa *Z23* ja *Z32* purjehtivat aina Ortegalin niemen tasalla kohdatakseen *Pietro Orsedon* ja 23. joulukuuta *Z23*, *Z24*, *Z27*, *Z37* ja *ZH-1* saattoivat *Osornon* Girondeen.

Taistelu
--------

Tapaninpäivän iltana 1943 lähtivät merelle hävittäjät *Z23*, *Z24*, *Z27*, *Z32* ja *Z37* sekä kuusi 4. torpedovenelaivueen (saks. *4.T-Flotille*) alusta *T22*, *T23*, *T24*, *T25*, *T26* ja *T27* kohdatakseen saarronmurtaja *Alsteruferin*. Rahtialus oli kuitenkin jo upotettu, ja sen sijaan osasto kohtasi Britannian kuninkaallisen laivaston risteilijät HMS *Glasgow’n* ja HMS *Enterprisen*. Tyynellämerellä saksalaisalukset olisivat olleet nopeampia ja niissä oli enemmän saman kokoisia tykkejä kuin risteilijöissä, mutta kovassa merenkäynnissä risteilijöiden etuna oli vakaus ja parempi kyky säilyttää nopeus.

Seuranneessa taistelussa tuhoutuivat *Z27*, *T25* ja *T26*.

Seuraukset
----------

Uponneilla aluksilla olleista 740 miehestä pelastui ainoastaan 293. Sukellusvene *U-618* poimi merestä 21 ja *U-505* 34 miestä. Espanjan laivaston hävittäjät pelastivat kuusi miestä, Britannian kuninkaallisen laivaston miinanraivaajat 64 ja irlantilainen rahtialus 168.

Lähteet
-------

* Koop, Gerhard & Schmolke, Klaus-Peter: *German Destroyers of World War II*. Annapolis, Marylanad, USA: Naval Institute Press, 2003. ISBN 1-85367-540-7. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  Koop, Gerhard & Schmolke, Klaus-Peter s. 72
2. ↑  Koop, Gerhard & Schmolke, Klaus-Peter s. 72–73
3. 1 2  Koop, Gerhard & Schmolke, Klaus-Peter s. 73
**Fjodor Grigorjevitš Kanonidi** (ven. Фёдор Григорьевич Канониди, kreik. Θεόδωρος Κανονίδης, *Theódoros Kanonídis*; 21. kesäkuuta 1897 Gümüşhane – 4. tammikuuta 1954) oli kreikkalaissyntyinen neuvostoliittolainen kirjailija ja teatteriohjaaja.

Turkissa syntynyt Fjodor Kanonidi jäi varhain orvoksi. Hän kävi lukion Trabzonissa ja työskenteli kreikan kielen opettajana. Ensimmäisen maailmansodan aikana Kanonidi kutsuttiin osmanien työpataljoonaan, josta hän pakeni Venäjälle vuonna 1917. Hän työskenteli näyttelijänä Novorossijskin kiertävässä kreikkalaisteatterissa ja opiskeli tanssia ja musiikkia. Pian Kanonidista tuli yksi teatterin pääohjaajista.

Vuonna 1924 Kanonidi asettui Suhumiin, jossa hän työskenteli opettajana jatkaen teatteriopintojaan Moskovassa. Kanonidi perusti näytelmäkerhon, josta kehittyi Abhasian valtionteatterin kreikkalainen osasto vuonna 1927. Kanonidi toimi teatterin ohjaajana sekä kirjoitti ja käänsi sille näytelmiä. Teatterityönsä ohella hän sepitti runoja sekä kuului Georgian kirjailijaliiton hallitukseen ja *Sovetski pisatel Abhazii* -lehden toimitukseen.

Neuvostoliiton kreikkalaisten kulttuuritoiminta lakkautettiin 1930-luvun lopulla ja monet kreikkalaissyntyiset joutuivat Stalinin vainojen uhreiksi. Fjodor Kanonidi muutti Moskovaan, jossa hänen vaimonsa Zinaida Morina työskenteli Molodaja gvardija -kustantamon toimittajana. Toisen maailmansodan aikana Kanonidi oli armeijan kulttuurityöntekijänä.

Vuonna 1947 ilmestyneessä kirjassa *Ljudi na Olimpe* ("Ihmisiä Olympoksella") Kanonidi kuvaa Kreikan sisällissotaa. Hänen lastenkirjansa *Kertomuksia kreikkalaisesta pojasta* (*Rasskazy o gretšeskom maltšike*) ilmestyi suurina painoksina ja se käännettiin monille kielille. Kanonidi laati myös vuonna 1951 ilmestyneen venäläis-nykykreikkalaisen sanakirjan.

Suomennettu teos
----------------

* *Kertomuksia kreikkalaisesta pojasta*. Suom. H. Rudnevskaja. Petroskoi: Karjalais-suomalaisen SNT:n valtion kustannusliike, 1954.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  "Apollon" *Afinski kurjer*. Viitattu 1.4.2021.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Tšekki

 |

 |
**Hannah Meul** (s. 2001) on saksalainen kiipeilijä. Vuonna 2022 hän oli Euroopanmestaruuskilpailuissa boulderoinnissa toinen. Vuoden 2023 boulderoinnin maailmancupissa hän voitti hopeaa Hachiojin osakilpailussa ja sijoittui kauden kokonaistuloksissa yhdenneksitoista. Vuoden 2022 boulderoinnin maailmancupissa Meul voitti hopeaa kahdessa osakilpailussa, Innsbruckissa ja Brixenissä.

Meul aloitti kiipeilyn seitsemänvuotiaana. Hän osallistui vuoden 2018 nuorten olympialaisiin Buenos Airesissa sijoittuen neljänneksi. Nuorten Euroopancupeissa hän on ollut palkintosijoilla useita kertoja. Vuonna 2017 hän oli yhdistetyssä kiipeilyssä nuorten Euroopanmestaruuskisoissa toinen.

* Meul nuorten olympialaisissa vuonna 2018Meul nuorten olympialaisissa vuonna 2018
* Meul EM-kisoissa vuonna 2022Meul EM-kisoissa vuonna 2022
* Meul EM-kisoissa vuonna 2022Meul EM-kisoissa vuonna 2022

Lähteet
-------

1. 1 2  Hannah Meul *ifsc-climbing.org*. IFSC. Viitattu 10.4.2024.
2. ↑  Natalia Grossman wins Boulder World Cup 2023, Janja Garnbret faultless first in Innsbruck *planetmountain.com*.  16.6.2023. Planetmountain. Viitattu 10.4.2024.
3. ↑  Hannah Meul *en-de.scarpa.com*. Scarpa. Viitattu 10.4.2024.
**Chiara Consonni** (s. 24. kesäkuuta 1999 Ponte San Pietro, Italia) on italialainen rata- ja maantiepyöräilijä. Hän on joukkuetakaa-ajon maailmanmestari vuodelta 2022 ja UCI Women's World Tour -kilpailu Tour of Chongming Islandin voittaja 2023. Hän aloitti ammattilaisuransa Valcar-joukkueessa vuosina 2018–2022 ja on vuodesta 2023 lähtien edustanut UAE Team ADQ:tä.

Saavutuksia
-----------

### Maantiepyöräily

Lähteet: Cycling Archives, Pro Cycling Stats

2018
Ladies Tour of Norway, nuorten kilpailun voitto
2019
Holland Ladies Tour, 5. etapin voitto
Tour of Guangxi, viides
2020
GP de Plouay, kolmas
GP d'Isbergues, toinen
2021
Ronde de Muscron, voitto
Volta a la comunitat Valenciana, voitto
SPAR Flanders Diamond Tour, toinen
GP du Morbihan, voitto
2022
Le Samyn, toinen
GP Oetingen, toinen
Dwars door Vlaanderen, voitto
Scheldeprijs, toinen
RideLondon Classique, kokonaiskilpailussa viides
Dwars door de Westhoek, toinen
SPAR Flanders Diamond Tour, voitto
Giro Donne, 9. etapin voitto
GP d'Isbergues, voitto
2023
Dwars door Vlaanderen, toinen
Scheldeprijs, kolmas
Trofee Maarten Wynants, voitto
Giro Donne, 9. etapin voitto
GP Beerens, voitto
Tour of Chongming Island, kokonais- ja pistekilpailun sekä 3. etapin voitto
Tour of Guangxi, toinen
2024
Drentse Acht van Westerveld, toinen
Classic Brugge–De Panne, neljäs
Gent–Wevelgem, kolmas
### Ratapyöräily

Lähteet: Cycling Archives, The-sports.org

2016
Nuorten EM-kilpailut, joukkuetakaa-ajossa kultaa
Nuorten MM-kilpailut, joukkuetakaa-ajossa kultaa
2017
Nuorten EM-kilpailut, pariajossa ja joukkuetakaa-ajossa kultaa
Nuorten MM-kilpailut, pariajossa ja joukkuetakaa-ajossa kultaa, pisteajossa pronssia
2020
Alle 23-v. EM-kilpailut, pudotusajossa, pariajossa ja joukkuetakaa-ajossa kultaa
EM-kilpailut, joukkuetakaa-ajossa hopeaa
2021
Alle 23-v. EM-kilpailut, pudotusajossa, pariajossa ja joukkuetakaa-ajossa kultaa
MM-kilpailut, joukkuetakaa-ajossa hopeaa
2022
Nations Cup, Milton, pariajossa ja joukkuetakaa-ajossa voitto
MM-kilpailut, joukkuetakaa-ajossa kultaa, pariajossa seitsemäs
2023
MM-kilpailut, joukkuetakaa-ajossa neljäs, pariajossa viides
2024
EM-kilpailut, pudotusajossa neljäs

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Chiara Consonni *cyclingarchives.com*. Viitattu 8.4.2024. (englanniksi)
2. 1 2  Chiara Consonni *procyclingstats.com*. Viitattu 8.4.2024. (englanniksi)
3. ↑  Chiara Consonni *the-sports.org*. Viitattu 10.4.2024. (englanniksi)
Harry Federley.
**Harry Federley** (22. maaliskuuta 1879 Viipuri – 13. marraskuuta 1951 Helsinki) oli suomenruotsalainen geneetikko ja eläintieteilijä. Federley oli Helsingin yliopiston professori vuodesta 1923, ja hän toimi genetiikan laitoksen ensimmäisenä esimiehenä. Häntä pidetään suomalaisen perinnöllisyystieteen perustajana.

Harry Federleyn vanhemmat olivat isännöitsijä Georg Gottfrid Federley ja Aline Olga Elisabeth Bandholtz. Hän pääsi ylioppilaaksi 1896 (Nya svenska läroverket) ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1900 sekä filosofian lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1907. Federley jatkoi opintojaan myös Jenassa ja Tukholmassa. Hän tutki uraauurtavissa töissä muun muassa perhoslajien ja niiden välisten lajiristeytysten kromosomistoja.ref name=yom/>

Federley oli jo varhain kiinnostunut myös ihmisen rotuhygieniasta, ja hän vaikutti keskeisesti rotuhygieniasuunnittelun kehittämiseen Suomessa 1900-luvun alkupuoliskolla, sekä lainsäädännön valmistelussa että Folkhälsan-järjestössä. Federley oli suomenruotsalaisuuden vahva puolustaja ja kansanosan aseman säilytyksen puolestapuhuja.

Federleyn puoliso oli Bertha Maria Anna o.s. Paulig (1877–1959), ja metsänhoitaja Gunnar Federley (1912–1993) oli heidän poikansa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Hietala, Marjatta: "Federley, Harry (1879–1951)", *Suomen kansallisbiografia, osa 2*, s. 752–754. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2003. ISBN 951-746-443-6. / Teoksen verkkoversio.
2. ↑  Ellonen, Leena (toim.): *Suomen professorit 1640–2007*, s. 116. Helsinki: Professoriliitto, 2008. ISBN 978-952-99281-1-8.
3. ↑  Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 : Harry Federley
4. ↑  "Federley, Gunnar", *Suomen metsänhoitajat. Finlands forstmästare 1931–1945*, s. 124. Helsinki: Suomen Metsänhoitajaliitto, 1946.

Aiheesta muualla
----------------

* Mattila, Markku: Suomalainen rotuhygienia. *Tieteessä tapahtuu* 8/1997.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Kansallisbiografia
* Biografiskt Lexikon
* Uppslagsverket Finland
* Biografiasampo
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Akastos** (m.kreik. Ἄκαστος, lat. *Acastus*) oli kreikkalaisessa mytologiassa Iolkoksen kuninkaan Peliaan ja Anaksibian poika. Hän oli myös yksi Iasonin mukana purjehtineista argonauteista. Medeian juonittua hänen isänsä kuoleman hänestä tuli Iolkoksen kuningas. Kostoksi isänsä kuolemasta hän ajoi Iasonin ja Medeian maanpakoon.

Akastoksella oli puolisonsa Astydameian kanssa useita poikia ja tyttäret Laodameia, Sterope ja Sthenele.

Peleuksen paettua Fthiasta surmattuaan siellä kuningas Eurytionin, Akastos suoritti tälle puhdistusrituaalin. Astydameia kuitenkin rakastui Peleukseen, mutta tämän torjuessa lähentelyn hän lähetti viestin Peleuksen puolisolle Antigonelle, että tämän mies olisi aikeissa naida Steropen, Akastoksen tyttären. Lisäksi hän uskotteli omalle miehelleen, että Peleus olisi yrittänyt maata hänet väkisin.

Toteuttaakseen kostonsa Akastos vei Peleuksen metsästysretkelle, ja tämän nukahdettua kätki tämän miekan ja jätti hänet yksin jälkeensä. Kentaurit löysivät tämän aamunkoitteessa, ja olisivat tappaneet tämän, mutta Kheiron palautti hänelle hänen miekkansa ja säästi hänet. Peleus kosti Akastokselle hävittämällä Iolkosta Iasonin ja dioskuurien avustamana, ja hän katkaisutti Astydameian raajat ja hyökkäsi kaupunkiin ruumiinosien läpi. Akastoksen ja Astydameian saatua surmansa valtakunta siirtyi Iasonin pojan Thessaloksen hallittavaksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Apollodoros: *Bibliotheke* ('Kirjasto') 3.13.3 (engl. käännös).
2. ↑  Apollodoros: *Bibliotheke* ('Kirjasto') 3.13.7 (engl. käännös).
Frans II
**Frans II** (16. tammikuuta 1836 Napoli – 27. joulukuuta 1894 Arco, Tiroli) oli Molempain Sisiliain kuningaskunnan viimeinen kuningas vuosina 1859–1860. Hänet syrjäytettiin Italian yhdistymisen yhteydessä.

Bourbonin hallitsijasukuun kuulunut Frans oli kuningas Ferdinand II:n ja tämän ensimmäisen puolison Savoijin prinsessa Maria Cristinan ainoa poika. Hallitsijana hän osoittautui helposti ohjailtavaksi. Frans oli varsin kokematon tullessaan 23-vuotiaana kuninkaaksi 22. toukokuuta 1859, ja todellista valtaa käyttikin kuningataräidin johtama ryhmä hovissa. Frans kieltäytyi ulkomaisten hallitusten suosituksista huolimatta muuttamasta kuningaskuntansa itsevaltaista hallintotapaa ja hän kieltäytyi myös Sardinian kuningaskunnan pääministeri Camillo Cavourin ehdotuksesta liittyä Sardinian sotaan Itävaltaa vastaan. Kyseisen sodan Pohjois-Italiassa aiheuttamien mullistusten rohkaisemina Sisilian saaren asukkaat nousivat huhtikuussa 1860 kapinaan. Kuukautta myöhemmin Giuseppe Garibaldin johtamat vapaaehtoiset tekivät maihinnousun Marsalaan ja valtasivat nopeasti koko saaren.

Kun tilanne alkoi kehittyä Fransin kannalta uhkaavaksi, hän päätti tehdä myönnytyksiä liberaaleille. Hän julisti 25. kesäkuuta 1860 vuoden 1848 perustuslain palautetuksi voimaan, erotti vihatut ministerinsä ja lupasi lehdistönvapauden, pikaiset vaalit sekä armahduksen kapinallisille. Oli kuitenkin jo liian myöhäistä. Kun Garibaldin joukot nousivat maihin myös mantereella ja alkoivat edetä kohti kuningaskunnan pääkaupunkia Napolia, Fransin armeija ja laivasto hajaantuivat. Garibaldi marssi Napoliin 7. syyskuuta ja kuninkaan joukot kärsivät tappion Volturnon taistelussa 1.–2. lokakuuta. Frans pakeni Gaetan linnoitukseen, joka kesti sardinialaisten piiritystä kolme kuukautta. Sillä välin 21.–22. lokakuuta pidetyssä kansanäänestyksessä koko kuningaskunta päätettiin lakkauttaa. Gaetan antauduttua 13. helmikuuta 1861 Frans pakeni Roomaan paavi Pius IX:n turviin. Kun Roomakin liitettiin yhdistyneeseen Italiaan vuonna 1870, hän siirtyi Pariisiin.

Frans II:n puoliso oli vuodesta 1859 Baijerin prinsessa Maria Sofia Amalia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Francis II (englanniksi) *Encyclopædia Britannica Online Academic Edition*. Viitattu 23.2.2014.
2. 1 2 3 4  *Nordisk familjebok* (1908), s. 1175 (ruotsiksi) Runeberg.org. Viitattu 23.2.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Frans II (Sisilia)** Wikimedia Commonsissa

  


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä:**Ferdinand II** | **Molempain Sisiliain kuningas**1859–1860 | Seuraaja:**–** |

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Dizionario Biografico degli Italiani
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* NARA
* RISM
* IdRef

 |

 |
**Musta teologia** on Etelä-Afrikassa 1970-luvulla syntynyt teologinen suuntaus. Se syntyi vastauksena maan apartheid-järjestelmään ja sai vaikutteita Latinalaisen Amerikan vapautuksen teologiasta. Musta teologia on ennen kaikkea sorron vastaisen taistelun ja siitä vapautumisen teologiaa.

Ensimmäiset mustat teologit nousivat Etelä-Afrikan valkoisen väestön keskuudesta. Sen ensimmäisiä ilmenemismuotoja olivat anglikaanisen kirkon pastorin Trevor Huddleston vuoden 1955 apartheidin vastainen vetoomus *Naught for your Comfort* ja afrikaaneri Beyers Naudé, joka jätti oman valkoisen seurakuntansa 1970-luvun lopulla ja liittyi mustien seurakuntaan. Naudé perusti myös *Christian Insitute -*nimisen järjestön edistämään rotujen välistä yhteisymmärrystä.

Steve Bikon johtaman musta tietoisuus -liikkeen innoittamana 1970-luvulla monet eteläafrikkalaiset eri kristillisiin liikkeisiin kuuluneet henkilöt ryhtyivät kehittämään oikeudenmukaisuuden ja vapauden teologioita. Merkittävimpiä näistä olivat luterilainen piispa Manas Buthelezi, Etelä-Afrikan anglikaanisen kirkon arkkipiispa Desmond Tutu sekä reformoituun kirkkoon kuulunut teologi Alan Boesak, joka osaltaan vaikutti siihen, että Maailman reformoitujen kirkkojen liitto tuomitsi apartheidin ja erotti Etelä-Afrikan reformoidut kirkot.

Vuonna 1985 joukko ekumeenisessa *Institute for Contextual Theologyssa* vaikuttaneita teologeja kirjoittivat niin sanotun *Kairos*-asiakirjan, joka tuomitsi Etelä-Afrikan reformoitujen kirkkojen "valtioteologian", jossa apartheidia perusteltiin Raamatun avulla kuten myös maan englanninkielisen väestön "kirkkoteologian", jossa korostettiin sovintoa, oikeudenmukaisuutta ja väkivallattomuutta ilman, että ymmärrettiin, että sovinto vaatii katumusta. Asiakirjassa vaihtoehtona esitettiin "profetiallista teologiaa", joka taisteli oikeudenmukaisuuden puolesta vääryyttä vastaan.

Etelä-Afrikan kirkkojen neuvostolla oli keskeinen osuus vapautuksen teologian leviämisessä ja sen johdossa toimi lukuisia tämän suuntauksen edustajia kuten Desmond Tutu vuosina 1978−1985 ja Beyers Naudé 1985−1988.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  South African Christianity Contextual Theology Black Theology African Christianity Homepage. Viitattu 6.5. 2008. (englanniksi)
2. ↑  Dutch Reformed Church of South Africa, Religion and Apartheid
**Suomen Mieskuoroliitto ry** on suomalaisten mieskuorojen keskusjärjestö ja Sulasolin erikoisliitto. Liittoon kuuluu noin 80 jäsenkuoroa, joissa on yhteensä yli 2 600 laulajaa. Suomen Mieskuoroliitto on perustettu 30. maaliskuuta 1945. Liiton puheenjohtajana toimii Janne Korhonen.

Suomenkielisten mieskuorojen valtakunnallisena organisaationa Suomen Mieskuoroliitto on toiminut jo vuodesta 1945. Liittoon kuuluvat kaikki merkittävimmät suomenkieliset mieskuorot. 

Liitto toimii mieskuoroyhdistysten yhdyssiteenä ja tekee työtä mieskuorolaulun edistämiseksi.

Liitto palvelee jäsenyhdistyksiä antamalla asiantuntija-apua, neuvontaa ja valmennusta. 

Liitto järjestää koulutustilaisuuksia, kursseja, yhteiskonsertteja, valtakunnallisia ja kansainvälisiä kilpailuja. Kansainvälisistä kilpailuista merkittävin on viisivuosittain järjestettävä Leevi Madetoja -kilpailu, joka järjestettiin seitsemännen kerran 10.4.2021 Musiikkitalossa Helsingissä.

Liitto julkaisee uutta mieskuoromusiikkia, kustantaa nuotteja, sävellyksiä ja sovituksia ja järjestää sävellyskilpailuja.

Liitto kehittää koti- ja ulkomaisten mieskuorojen, muiden kuoromuotojen ja musiikkijärjestöjen välistä yhteistyötä ja toimii mieskuoroyhdistysten edustajana Sulasolissa.

Merkkilaulut
------------

Mieskuorolaiset voivat suorittaa laulumerkkejä liiton ohjeiden mukaan järjestetyissä merkkilaulujen suoritustilaisuuksissa. Merkit suoritetaan järjestyksessä: ensin perus-, sitten taito- ja lopuksi mestarimerkki. Suoritustilaisuudessa kokeeseen osallistuvat laulajat muodostavat kvartetteja (1. tenori, 2. tenori, 1. basso, 2. basso), jotka esittävät laulut arvostelevalle lautakunnalle. Koelaulut arvotaan suoritustilaisuudessa. Perusmerkkilaulut on osattava ulkoa, muissa merkeissä laulut saa laulaa nuoteista. 

Hyväksytyistä suorituksista saa suoritusmerkin. Laulumerkkiä ja muita merkkejä pidetään kuoropuvussa liiton ohjeiden mukaisessa järjestyksessä. Kuorojen merkkisuoritukset tilastoidaan ja julkaistaan vuosittain toimintakertomuksessa sekä liiton nettisivuilla.

Lähteet
-------

1)

Aiheesta muualla
----------------

* Suomen Mieskuoroliitto
* 

1. ↑  Etusivu – Suomen Mieskuoroliitto Helsinki:  Suomen Mieskuoroliitto. Viitattu 22.4.2020.
**RSA SecurID -murto** oli kyberhyökkäys, joka kohdistui RSA Security -yritykseen. Murron seurauksena RSA Security vaihtoi kaikki yli 40 miljoonaa SecurID-laitetta. Murron seurauksena muun muassa Lockheed Martinille yritettiin hyökätä. Myös Northrop-Grumman oli hyökkääjien tavoitteena.

SecurID on laite, jota käytetään kaksivaiheiseen tunnistautumiseen. Jokaisella käyttäjätunnuksella on "token", ja jokainen token tuottaa jaksottain vaihtuvan numeron. Kirjautumisen yhteydessä käyttäjä syöttää käyttäjätunnuksen, salasanan sekä vaihtuvan numeron. Tunnistautumispalvelin tietää minkä numeron pitäisi näkyä ja käyttää tätä varmistamaan, että käyttäjällä on token hallussaan. Numeroiden vaihtuminen käyttää RSA Securityn kehittämää algoritmia, jonka alustamiseen käytetään siemenarvoa. Jokaisella tokenilla on eri siemenarvo, joka on liitetty käyttäjätunnukseen. Jos algoritmi ja siemenarvo tunnetaan tokenista tulee hyödytön, koska näytettävä numero voidaan laskea samalla tavalla kuin palvelinkin sen laskee.

Hyökkääjät käyttivät RSA Securityyn kohdennetua sähköpostihyökkäystä, jolla he asensivat takaoven. Takaoven kautta hyökkääjät saivat pääsyn SecurID-tietoihin, joita he voivat käyttää hyökkäykseen varsinaiseen kohteeseen. Hyökkäyksessä sähköpostitse lähetettiin liitetiedosto, joka avautui Exceliin ja suoritti siinä sisällä olevan Flash-tiedoston. Flash-tiedosto käytti hyväkseen tietoturva-aukkoa, jonka kautta se asensi Poison Ivy -takaoven. Takaoven kautta hyökkääjä sai täyden pääsyn käyttäjän koneelle sekä pääsyn verkkolevyille.

Lähteet
-------

1. 1 2  RSA finally comes clean: SecurID is compromised *arstechnica.com*.  7.6.2011. Viitattu 5.4.2024. (englanniksi)
2. 1 2  The file that hacked RSA: how we found it *archive.f-secure.com*.  26.8.2011. Viitattu 5.4.2024. (englanniksi)
**Jukka Kurttila** (s. 11. tammikuuta 1964 Helsinki) on suomalainen yritysjohtaja. Hän on toiminut mainosalalla, mutta ostettuaan yhdessä muiden kanssa vuonna 2014 Finlaysonin hän on toiminut sen toimitusjohtajana.

Elämä
-----

Kurttila opiskeli maantiedettä Helsingin yliopistossa aikeenaan ryhtyä opettajaksi. Opintojensa loppuvaiheessa hän työskenteli maantieteen laitoksella assistenttina. Hän valmistui filosofian maisteriksi. Hän siirtyi tutkijaksi Teknilliseen korkeakouluun yhteiskuntatutkimuksen laitokselle ja sieltä Taloustutkimukseen tutkimusjohtajaksi.

Sen jälkeen hänet pyydettiin mainostoimistoon tekemään kuluttajatutkimuksia. Kurttila teki yli 20-vuotisen uran mainosmaailmassa. Hän on yksi mainostoimisto Bob Helsingin perustajista. 

Vuonna 2014 Kurttila yhdessä Petri Pesosen ja Risto Voutilaisen kanssa osti tekstiiliyritys Finlaysonin. Kumppaneiden ensimmäinen tuotelanseeraus Finlaysonissa oli Tom of Finlandin homoeroottisen taiteen painaminen pussilakanoihin. Se nosti yhtiön puheenaiheeksi. Sen jälkeen yhtiö toi markkinoille mm. Jesus-lakanat, joille annettiin 50 vuoden takuu.

Nykyään brändiyhtiö Manna & Co. omistaa Finlaysonin, Vallilan ja Makian. Kurttila työskentelee Manna Groupissa Finlaysonista ja Vallilasta vastaavana liiketoimintajohtajana. Hän oli myös yksi vuosina 2020–2024 Keijo-olutta panneen Kontulan panimon omistajista sekä Helsingin Lastensairaalan hallituksen puheenjohtaja.

Kurttila on valittu vuonna 2017 Pohjois-Euroopan viidenneksi vastuullisimmaksi yritysjohtajaksi, suomalaisista listan parhaana.

Kurttila asuu Helsingissä ja Salossa. Perheeseen kuuluu puoliso Minna Kurttila, kaksi aikuista lasta ja kaksi lastenlasta sekä koira.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Finlaysonin Jukka Kurttila. Seura 23.10.2017, viitattu 29.10.2017
2. ↑  Finlaysonin omistaja Jukka Kurttila on johtaja, joka ei osaa pelätä. (Arkistoitu – Internet Archive) Aamulehti 8.12.2015, päivitetty 29.3.2017, viitattu 29.10.2017
3. 1 2 3 4 5 6 7  60-vuotias | Jukka Kurttilalla oli hyvä ura viisikymppisenä, mutta sitten hän vaihtoi alaa *Helsingin Sanomat*.  10.1.2024. Viitattu 11.1.2024.
4. ↑  Finlayson, Vallila ja Makia kokoavat voimansa – design-alan tuorein nimi on Manna & Co *Yle Uutiset*.  25.5.2021. Viitattu 11.1.2024.
5. ↑  Welling, Roosa: Kontulan oluttehdasta haettiin konkurssiin.  *Helsingin Sanomat*, 26.3.2024. Artikkelin maksullinen verkkoversio. Viitattu 26.3.2024.

Aiheesta muualla
----------------

* Pelkkä pussilakana voi johtaa tappouhkauksiin. Yle uutiset 29.10.2017

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Yle

 |

 |
**Ouse Valley Viaduct**, joka tunnetaan myös nimellä **Balcomben viadukti**, on Ousejoen ylittävä rautatiesilta Englannin Länsi-Sussexissa. Rautatiesilta on 450 metriä pitkä, 13 metriä leveä ja 29 metriä korkea. Se lepää 37 tilliholvin päällä, joita tukevat tiilipilarit. Siltaa reunustavat molemmin puolin kivikaiteet, ja sillan kummassakin päässä on kaksi paviljonkia.

Rautatiesillan suunnittelivat insinööri John Urpeth Rastrick ja arkkitehti David Mocatta. Rakennustyöt aloitettiin vuonna 1839. Sillan rakentaminen oli valtava urakka, ja rakennustöitä varten kuljetettiin Hollannista Ouse-joen proomulla 11 miljoonaa tiiltä sekä muita rakennusmateriaaleja. Silta valmistui vuonna 1842. Viadukti kunnostettiin vuonna 1996, ja sen yli kulkee edelleen noin 110 junaa päivässä. Ouse Valley Viaduct kuuluu Grade II -rakennussuojeluluokkaan.

Kuvagalleria
------------

* Ouse Valley Viaduct Ouse Valley Viaduct
* Siltaa kannattelevat holvikaaret ja pilarit.Siltaa kannattelevat holvikaaret ja pilarit.
* Restauroinnin muistolaattaRestauroinnin muistolaatta

Lähteet
-------

1. 1 2  Ouse Valley Viaduct National Transport Trust. Viitattu 9.7.2022. (englanniksi)
Leo Lehto (vasemmalla nro 10) 3000 metrin Viro-Suomi -maaotteluvoiton jälkeen vuonna 1934.
**Leo Ensio Lehto** (15. joulukuuta 1911 Luopioinen – 2. toukokuuta 1988) oli suomalainen yleisurheilija, joka kilpaili kestävyysjuoksuissa. Hän saavutti SM-kilpailuissa 5 000 metrin juoksussa pronssia vuonna 1934. Samana vuonna hän voitti maastojuoksun SM-kilpailuissa kultaa lyhyemmällä matkalla. Lehto edusti Suomea maaotteluissa ja voitti 5 000 metrin juoksun maaottelussa Viroa vastaan Tallinnassa elokuussa 1934 ja kesäkuussa 1936. Kotimaassa hän edusti Luopioisten suojeluskuntaa, Tampereen Pyrintöä, Kokkolan Veikkoja ja Äänekosken Urheilijoita.

Lähteet
-------

1. 1 2  Leo Lehto Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
2. 1 2 3 4  Rantala, Risto & Siukonen, Markku (toim.): *Urheilumme kasvot 5*, s. 1007. 4. painos. Oy Scandia Kirjat Ab, 1979.
3. ↑  Laitinen, Esa: *Suomen yleisurheilun tilasto-osa*, s. 367. , 1987.
4. ↑  29.7.1934 Aamulehti no 200, s. 7 *digi.kansalliskirjasto.fi*. Viitattu 28.3.2024.
5. ↑  Laitinen, Esa: *Suomen yleisurheilun tilasto-osa*, s. 366. , 1987.
6. ↑  Laitinen, Esa: *Suomen yleisurheilun tilasto-osa*, s. 84, 87. , 1987.
7. ↑  15.8.1933 Aamulehti no 216, s. 5 *digi.kansalliskirjasto.fi*. Viitattu 5.11.2021.
8. ↑  2.3.1933 Aamulehti no 59, s. 5 *digi.kansalliskirjasto.fi*. Viitattu 5.11.2021.
**Martti Mikander** (s. 19. helmikuuta 1909 Helsinki – 13. elokuuta 1977 Helsinki) oli suomalainen lyseon lehtori ja kouluneuvos.

Martti Mikanderin vanhemmat olivat eversti Sanfrid Edvard Mikander ja Salma Johanna Salvén. Hän pääsi ylioppilaaksi 1926 ja valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1931. Mikander teki opintomatkoja Ranskaan ja Englantiin 1927 sekä Ruotsiin ja Saksaan 1938.

Mikander oli Uudenkaupungin yhteislyseossa ruotsinkielen ja saksankielen vanhempana lehtorina 1934-1945, valtioneuvoston käännöstoimistossa vt. apulaisylikielenkääntäjänä 1941–1944 ja Helsingin ruotsalaisessa lyseossa saksan- ja ranskankielen vanhempana lehtorina 1945–1950. Hän oli lisäksi Niinisalossa Valtion sisäoppilaitoksessa opettajana 1945–1946. Kouluneuvoksena Mikander oli vuodesta 1950 alkaen.

Mikander oli naimisissa 1933–1946 filosofian maisteri Elin Margit Oker-Blomin (k. 1946) kanssa ja vuodesta 1947 Ethel Constance Majewskin kanssa.

Julkaisuja
----------

* *Ruotsin kielen harjoitustehtäviä oppikoulujen yläluokkia varten sekä toisen kotimaisen kielen ylioppilastehtävät vv. 1919-1938*. Gummerus 1939

Lähteet
-------

1. ↑  Taulu 2.  *Genos : Sukutieteellinen aikakauskirja*, 1.1.1999, nro 1, s. 45. Kansalliskirjasto. Viitattu 26.3.2024.  (ei-vapaa)
2. 1 2 3 4  Kuka kukin on 1954
**Domen Prevc** (s. 4. kesäkuuta 1999 Kranj) on slovenialainen mäkihyppääjä ja lentomäen joukkuekilpailun kaksinkertainen maailmanmestari, joka edustaa SK Triglav Kranjia.

Prevc kilpaili ensimmäisen kerran arvokilpailuissa Lahden MM-kilpailuissa 2017, joissa hän sijoittui normaalimäen 34:nneksi. Oberstdorfin Lentomäen MM-kilpailuissa 2018 hän saavutti hopeaa joukkuemäessä ja sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa 21:nneksi. Planican lentomäen MM-kilpailuissa 2020 hän sijoittui toistamiseen henkilökohtaisen kilpailun 21:nneksi ja hyppäsi joukkuemäessä Slovenian neljänneksi sijoittuneessa joukkueessa. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 hän hyppäsi joukkuemäessä Slovenian viidenneksi sijoittuneessa joukkueessa. Vikersundin lentomäen MM-kilpailuissa 2022 hän saavutti joukkuekilpailun maailmanmestaruuden Slovenian joukkueessa ja sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa kuudenneksi. Planican MM-kilpailuissa 2023 hän sijoittui suurmäessä 21:nneksi. Kulmin lentomäen MM-kilpailuissa 2024 hän saavutti jälleen joukkuekilpailun maailmanmestaruuden ja sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa 14:nneksi.

Prevc debytoi mäkihypyn maailmancupissa marraskuussa 2015 sijoittuen Klingenthalin joukkuemäessä Slovenian kanssa toiseksi. Henkilökohtaisella tasolla hän debytoi seuraavana päivänä sijoittuen suurmäen kilpailussa kahdeksanneksi ja saavuttaen heti ensimmäiset maailmancupin pisteensä. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti Engelbergissä joulukuussa 2015 sijoituttuaan toiseksi. Hän sijoittui samalla kaudella toiseksi myös Sapporon ensimmäisessä kilpailussa. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti marraskuussa 2016 Rukalla. Samalla kaudella hän voitti myös Klingenthalissa, Lillehammerin ensimmäisen kilpailun sekä Engelbergin toisen kilpailun, sijoittui toiseksi Engelbergin ensimmäisessä kilpailussa ja kolmanneksi Wisłan toisessa kilpailussa. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli kaudella 2016–2017 kuudes. Hän voitti maaliskuussa 2019 Vikersundin lentomäkikilpailun ja oli toinen Planicassa. Tammikuussa 2023 hän oli kolmas Kulmin lentomäessä. Helmikuussa 2024 hän voitti Sapporon toisen kilpailun. Maaliskuussa hän oli kolmas Vikersundissa ja toinen Planicassa.

Continental Cupissa Prevc debytoi heinäkuussa 2014 synnyinkaupungissaan. Avausvoittonsa hän saavutti lokakuussa 2015 Klingenthalissa.

Prevc saavutti hopeaa normaalimäestä Niko Kytösahon jälkeen ja kultaa joukkuemäestä vuoden 2015 Euroopan nuorten olympiafestivaaleilta. Lisäksi hän saavutti hopeaa nuorten MM-kisojen normaalimäestä sekä kultaa sekajoukkuemäestä Râșnovissa 2016.

Myös Prevcin isoveljet Peter ja Cene sekä pikkusisko Nika ovat mäkihyppääjiä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Domen Prevc Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
**Savonlinnan normaalikoulu** oli Itä-Suomen yliopistoon kuuluva perusopetuksen luokkien 1–9 harjoittelukoulu. Savonlinnan normaalikoulu sijaitsi Savonlinnan kampuksella Heikinpohjan kaupunginosassa. Koulun toiminta loppui keväällä 2018 Itä-Suomen yliopiston siirrettyä opettajankoulutuslaitoksen Joensuuhun. Sen tilalle perustettiin Talvisalon koulun Heikinpohjan toimipiste entisiin opettajankoulunlaitoksen tiloihin. 

Koulun painoalueita olivat taito-, taide- ja viestintäkasvatus sekä esiopetus. Koulun tehtävänä oli myös uuden pedagogisen tiedon soveltaminen ja tuottaminen kokeilu-, tutkimus- ja kehittämistoiminnan avulla ja tämän tiedon välittäminen opetusharjoittelijoille. Lisäksi koulun tehtävänä oli kokonaisvaltainen opetuksen ja oppimisen laadun kehittäminen yhteistyössä yliopiston kanssa.

Koulun historiaa
----------------

Savonlinnan seminaari toimi aluksi Puistokadun kansakoulun tiloissa. Niinpä opetusharjoittelukin suoritettiin vuosin 1954–1963 Puistokadun koulun luokissa.

Seminaarin siirryttyä Kuninkaankartanonmäelle omiin tiloihin käynnistyivät vuonna 1961 seminaarin kansakoulun rakennustyöt. Koulurakennus valmistui keväällä 1963. 

Vuoteen 1973 asti koulussa toimi sekä kansakoulu että kaksiluokkainen kansalaiskoulu. 

* Vuonna 1973 Seminaarin kansakoulu muuttui peruskoulun ala-asteeksi ja sen nimeksi tuli Savonlinnan harjoittelukoulu. Samanaikaisesti kansalaiskoulun luokat siirtyivät kaupungin koululaitokseen. Vielä kerran koulu koki nimenmuutoksen, sillä vanhojen normaalilyseoiden mukaisesti kaikki harjoittelukoulut muutettiin normaalikouluiksi. Näin ollen koulusta tuli 1970-luvun lopulla Savonlinnan normaalikoulu.

Koulun laajentuessa 1980-luvun alkupuolella kolmiluokkasarjaiseksi peruskoulun ala-asteeksi vanhat tilat osoittautuivat riittämättömiksi. Seurauksen oli uuden lisäosan rakentaminen ja vanhan koulurakennuksen peruskorjaus. Uusi kokonaisuus vihittiin käyttöön vuoden 1986 keväällä.

Vuonna 2008 Savonlinnan normaalikouluun perustettiin kaksi 7. luokkaa näin tehden koulusta 1.–7. luokkien yhteiskoulun. (Vuodesta 2009 1.–8. luokkien ja vuonna 2010 1.–9. luokkien)

Kuluneiden vuosien aikana on koulun johtajina ja rehtoreina toimineet Sointu Strandman, Jaakko Salminen, Pirkko Salminen, Kalervo Seppälä, Petri Salo ja viimeisenä Mikko Ripatti.

Lähteet
-------

1. ↑  Risto Leppänen: Peruskoululaiset uuteen kouluun Savonlinnassa — Kuninkaankartanonmäellä on vielä keskeneräisiä rakennustöitä, mutta koulutyön aloittamista tiistaina se ei apulaisrehtorin mukaan haitannut *Itä-Savo*.  14.8.2018. Viitattu 3.11.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Kotisivu: http://snor.fi/
* http://kampusnet.joensuu.fi (Arkistoitu – Internet Archive)
**Serpentiinimittari** (*Idaea serpentata*) on pienikokoinen, lehtimittareihin kuuluva perhoslaji.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Serpentiinimittari on Helposti tunnistettava pieni, lennossa voimakkaan oranssinsävyiseltä vaikuttava perhonen. Siipien pohjaväri on lämpimän kellanruskea, ja niissä on kolmesta neljään tummemman ruskeaa poikkiviirua. Naaraalla siipien pohjaväri on hieman vaaleampi, jolloin viirut erottuvat yleensä paremmin. Siipien ulkoreunan ripset ovat tummat. Takasiivissä on pieni, musta keskipilkku. Siipiväli on 18–20 mm.

Levinneisyys ja lentoaika
-------------------------

Serpentiinimittaria tavataan Portugalista Euroopan poikki Altaivuoristoon ulottuvalta alueelta. Suomessa serpentiinimittaria tavataan paikoittaisena aina Etelä-Lappiin saakka. Perhoset lentävät kesäkuun lopulta heinäkuun lopulle huipun sijoittuessa heinäkuun alkuun.

Elinympäristö ja elintavat
--------------------------

Monista sukulaisistaan poiketen serpentiinimittari lentää ainoastaan päivällä ja jonkin aikaa illalla. Laji viihtyy kuivilla ja avoimilla paikoilla kuten niityillä ja joutomailla. Mittari esiintyy paikoittaisesti, mutta se saattaa olla tietyllä paikalla hyvinkin runsaslukuinen. Pieni toukka talvehtii.

Ravintokasvi
------------

Toukka syö monien matalien kasvien kuihtuneita lehtiä.

Aiheesta muualla
----------------

* Suomen Perhoset: Serpentiinimittari
* kuva toukasta (Arkistoitu – Internet Archive)

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑
3. 1 2 3  Mikkola K, Jalas I, Peltonen O. 1985. Suomen perhoset. Mittarit 1. Suomen Perhostutkijain Seura. Tampereen kirjapaino Oy Tamprint. ISBN 951-99620-7-7
4. ↑


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q143173
* BioLib: 52431
* BOLD: 224471
* CoL: 3PBYC
* EoL: 271199
* EUNIS: 307083
* Fauna Europaea: 444008
* Fauna Europaea (new): 17fffc5a-4ccf-4d4d-916e-1616a3523580
* GBIF: 5146659
* iNaturalist: 483279
* IRMNG: 10915306
* LepIndex: 214397
* LoB: 3998
* MaBENA: IdaeaSerpe
* NBN: NBNSYS0000005770
* NCBI: 986996
* Observation.org: 80927
* Open Tree of Life: 313359
* Laji.fi: MX.61716

 |

 |
**Ironcross** oli ensimmäisiä suomalaisia heavy metal -yhtyeitä. Se perustettiin Turussa vuonna 1976. Yhtyeen perustajajäsenet olivat Esa "Gona" Leinonen, Kimmo Vanne, Pekka "Buddy" Nummela ja Tero Ovaska. Yhtye aloitti coverkappaleilla, mutta siirtyi pian esittämään omaa materiaalia, jonka pääosin sävelsi ja sanoitti Esa Leinonen. Ironcrossin tunnetuin levy lienee EMI-levy-yhtiölle tehty kolmoslevy *Too Hot to Rock* (1987). Samana keväänä Ironcross vietti kuusi viikkoa Yhdysvalloissa tehden samalla muutaman klubikeikan New Yorkissa ja Los Angelesissa. Yhtyeen viimeiseksi julkaisuksi jäi lähinnä promokäyttöön tehty single Immoral Love (1989). Suunnitelmat ja materiaali olivat valmiina nelosalbumiakin varten, mutta hanke kaatui siihen, että Leinonen kääntyi yllättäen Jehovan todistajaksi.

Ironcrossin jälkeen vain rumpalit Esko Mänty-Sorvari ja Jari "Jimbo" Mäkeläinen ovat aktiivisesti toimineet soittokuvioissa. Ensin mainitun myöhempiä bändejä ovat *Skädäm*, *Sharonees* ja *Cold Sweat*. Mäkeläinen taas on lyönyt tahtia *Wardancessa*, *Battagiassa* sekä *House of Mirrorsissa*. Lisäksi hän soitti sessiopohjalta brittiläisen *WildKard* -yhtyeen levyllä Megalomania (2007). Kesällä 2012 Mäkeläinen auttoi *Lordia* festarikeikoilla, kun yhtye jäi kuolemantapauksen takia yht'äkkiä ilman rumpalia.

Cold Sweat nauhoitti kaksi Steel Warrior -levyn sessioista ylijäänyttä raitaa, Searching for love ja Running for the diamonds, toiselle albumilleen Broadcast Interference (2013). Vokalistina Cold Sweatissa toimii Mänty-Sorvarin veli Jukka "Frogley" Mänty-Sorvari (*Yö*, Skädäm).

Ironcrossin hajottua ja Leinosen ryhdyttyä vakaumukselliseksi Jehovan todistajaksi hän on kuitenkin jatkanut myös musiikin tekemistä uskonveljiensä kanssa bluesrock/latino bändissä nimeltä Coyotes.

Pääasialliset jäsenet
---------------------

* Tyrone "Gona" Tougher (Esa Leinonen) - laulu, rummut
* Jon Steeler (Ari Suomi) - kitara, laulu
* Case Roberts (Kari Laihonen) - koskettimet
* Buddy McSchulz (Pekka Nummela) - basso
* Jimmy Hammer (Jari Mäkeläinen) - rummut

Lisäksi yhtyeessä ovat soittaneet:

* Esko "Eddy" Mänty-Sorvari - rummut (Bloodhounds ja Steel Warrior)
* Kimmo Vanne - kitara (Bloodhounds)
* Jari "Mizz" Lundqvist - kitara (Let's Get Down to Business -single)
* Peter Bredbacka - kitara (Uusi Musa -kokoelma)
* Tero Ovaska - basso

Diskografia
-----------

### Albumit

* *Bloodhounds*  (1982)
* *Steel Warrior*  (1984)
* *Too Hot to Rock*  (1987)

### Singlet

* "Let's Get Down to Busines" / "Harder Than Stone" (1982)
* "Get Down and Get Away" / "Not Good for Your Health" (1984)
* "Too Hot to Rock" / "Paradise of Stars" (1986)
* "Immoral Love" / "Eye for an Eye" (1989)

Aiheesta muualla
----------------

* Ironcrossin puolivirallinen Myspace-sivu
* Too Hot to Rockin arvostelu Imperiumissa (Arkistoitu – Internet Archive)
* Esa Leinosen haastattelu, Vartiotorni 4/13