recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Jérôme Coppel** (s. 6. elokuuta 1986 Annemasse) on ranskalainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa Française des Jeux -joukkueessa 2008, edusti vuosina 2010–2012 Saur-Sojasun-tallia, 2013–2014 Cofidisia ja viimeisinä ammattilaisvuosinaan 2015–2016 IAM Cycling -tallia.

Coppel saavutti Richmondin MM-kilpailuissa 2015 pronssia aika-ajossa.

Saavutuksia
-----------

Lähteet: Cycling Archives, Pro Cycling Stats

2004
Aika-ajon junioreiden Ranskan-mestaruus
2006
Aika-ajon alle 23-v. MM-pronssia
Aika-ajon alle 23-v. EM-hopeaa
Aika-ajon alle 23-v. Ranskan-mestaruus
2007
Circuit des Ardennes, kokonaiskilpailun voitto
Aika-ajon alle 23-v. MM-pronssia
Maantieajon ja aika-ajon alle 23-v. Ranskan-mestaruus
2009
Route Adélie, voitto
2010
Rhône-Alpes Isère Tour, kokonaiskilpailun ja 1. etapin voitto
Critérium du Dauphiné, kokonaiskilpailussa viides
Tour du Doubs, voitto
Tour du Gévaudan, kokonaiskilpailun ja 2. etapin voitto
2011
Vuelta Ciclista a Murcia, kokonaiskilpailun ja 3. etapin (aika-ajo) voitto
Critérium du Dauphiné, nuorten kilpailun voitto
Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 13:s
2012
Étoile de Bessèges, kokonaiskilpailun ja 5b-etapin (aika-ajo) voitto
Bayern-Rundfahrt, kokonaiskilpailussa toinen
Tour du Doubs, voitto
2015
Aika-ajon Ranskan-mestaruus
MM-kilpailut, aika-ajossa pronssia
2016
Étoile de Bessèges, kokonaiskilpailun ja 5. etapin (aika-ajo) voitto

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Jérôme Coppel *cyclingarchives.com*. Viitattu 6.2.2017. (englanniksi)
2. 1 2  Jérome Coppel *procyclingstats.com*. Viitattu 6.2.2017. (englanniksi)
3. 1 2  Contador kahden vuoden pannaan, menetti Tourin ja Giron voitot *procycling.fi*.  6.2.2012.  Arkistoitu 9.2.2012. Viitattu 16.3.2012.
**Saint-Quay-Portrieux** (bretoniksi *Sant-Ke-Porzh-Olued*) on kunta läntisessä Ranskassa Côtes-d'Armorin departementissa Bretagnen alueella. Se sijaitsee Englannin kanaalin rannikolla.

Saint-Quay-Portrieux on vanha satamakaupunki, mistä on lähdetty kalastusmatkoille Newfoundlandin vesille jo 1700-luvulla. Kalastajat lähtivät *Portrieux’n* satamasta, joka tunnetaan myös vanhana satamana (*Vieux Port*). Se on kuiva satama, joka laskuveden aikaan on poissa käytöstä. Lähellä oleva satama *Port d’Armor* on Pohjois-Bretagnen suurin syvänmeren satama, jonne pääsee ympäri vuorokauden laskuvedestä huolimatta.

Kalastus on edelleen tärkeä elinkeino kunnalle. Yleisimmät saaliit ovat simpukoita, makrillia ja meriahventa. Erityisen kiireinen aika kalastajilla on marraskuun ja huhtikuun välisenä aikana, jolloin on kampasimpukka Coquille Saint-Jacquesin kalastuskauden aika. Tämä nilviäinen on sekä kalamarkkinoiden että paikallisten ravintoloiden ehdoton tähti. Sen kunniaksi vietetään huhtikuussa festivaalia.

Saint-Quay-Portrieux on myös merenrantakohde rantoineen, missä matkailu alkoi jo 1800-luvulla. Useat hiekkarannat, kuten *Plage du Casino*, *Plage du Châtelet* ja *Plage de la Comtesse*, ovat erityisiä siitä syystä, että rantojen hiekka vaihtaa väriä vuoroveden ja auringonpaisteen mukaan. Tämä johtuu mustien ilmeniittikiteiden esiintymisestä hiekassa.

Saint-Quay-Portrieux’n edustalla on saari *Île de la Comtesse*, jonne pääsee laskuveden aikaan. Saaressa on puutarhoja ja kartanon raunioita. Kunnan edustalla on myös saaristo *Îles Saint-Quay*. Se on suosittu paikka kajakki- tai veneretkille. Tulvaluoteen aikana saarille on suosittua mennä keräämään äyriäisiä. Saaristossa olevalla *Île Harbour* -saarella on myös majakka.

  

* HuvivenesatamaHuvivenesatama
* KalasatamaKalasatama
* Plage du CasinoPlage du Casino
* Île de la ComtesseÎle de la Comtesse
* Île Harbourin majakkaÎle Harbourin majakka

Lähteet
-------

1. ↑  Insee
2. 1 2 3 4  Saint‑Quay‑Portrieux, A resort of ports, fishing and beaches Official website of tourism in Brittany. Viitattu 25.12.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Saint-Quay-Portrieux** Wikimedia Commonsissa
Rembrandt: *Belsassarin pidot* (n. 1635).
**Belsassarin pidot** (holl. *Het feestmaal van Belsazar*) on Rembrandtin maalaus, joka on valmistunut vuosien 1635–1638 aikoihin. Sen aiheena on Raamatun Danielin kirjasta tuttu kertomus Babylonian kuningas Belsassarista.

Danielin kirjan mukaan Belsassar oli juhlissaan tarjonnut viiniä juutalaisten pyhistä astioista, jotka oli kuningas Nebukadnessarin aikana ryöstetty Jerusalemin temppelistä. Kesken juhlien tyhjästä ilmestynyt käsi kirjoitti seinälle tekstin, jonka juutalainen profeetta Daniel osasi tulkita (*Mene, mene, tekel, ufarsin*). Rembrandt on kuvannut hetken, jolloin Belsassar säikähtää nähdessään käden ja tekstin. Rembrandt tarkisti sanojen oikean hepreankielisen kirjoitusasun ystävältään, rabbi Manasse ben Israelilta. Rembrandt kuitenkin kuvasi yhden kirjaimen väärin ja esitti sanat kirjoitettuina ylhäältä alas, vaikka hepreaa kirjoitetaan oikealta vasemmalle.

Rembrandtin on arveltu tällä maalauksella pyrkineen avaamaan itselleen uran suurten barokkityylisten historiamaalausten tekijänä.

Maalauksen leveys on 209,2 senttimetriä ja korkeus 167,6 senttimetriä. Maalauksen on omistanut vuodesta 1964 Lontoossa toimiva National Gallery.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Belshazzar's Feast (englanniksi) National Gallery. Viitattu 24.7.2014.
2. ↑  Belshazzar's Feast: Key facts (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) National Gallery. Viitattu 24.7.2014.
**Bakun kaanikunta** oli Dargah Quli Khanin esi-isilleen 1592 saadulle maalle 1718 perustama yksi Azerbaidžanin kaanikunnista. Kenraali Bulgakovin komentamat venäläiset joukot valtasivat Venäjän keisarikunnan ja Persian sodan aikana 1804-1813 Bakun kaanikunnan pääkaupungin Bakun toimesta syyskuussa 1806, ja Husayn Quli Khan pakotettiin maanpakoon. Bakun kaanikunta pakotettiin liittymään Venäjän keisarikuntaan.

Tätä aikaisempi komentaja, ruhtinas ja jalkaväenkenraali Pavel Dmitrievitš Tsitsianov, oli ammuttu helmikuussa Bakun kaupunginportilla juuri, kun hän, everstiluutnantti Elizbar Eristov ja yksi kasakka olivat tulleet kaupunginportille vastaanottamaan kaupungin avainta. Yksi Husayn Quli Khanin lähellä olevista oli ampunut pistoolilla Tsitsianovin ja Eristovin. Irrotettuaan Tsitsianovin pään Husayn Quli Khan avustajineen poistuivat Bakun linnoitukseen. Tsitsianovin pää lähetettiin Persian šaahille.

Persian šhaahi vahvisti Bakun kaanikunnan menetyksen virallisesti Venäjän keisarikunnalle 12. lokakuuta 1813 Gulistanin rauhassa.
Saint-Paul-De-Vencen taidegallerioita.
**Saint-Paul-de-Vence** on Ranskan kunta Alpes-Maritimes-departementissa Provence-Alpit-Rivieran hallintoalueella. Se sijaitsee Ranskan Rivieralla parikymmentä kilometriä Nizzasta länteen ja saman verran Antibesista pohjoiseen ja on yksi Ranskan tunnetuimmista matkailukohteista keskiaikaisine kylineen ja sen kymmenine taidekauppoineen. Vuonna 2015 kunnassa oli 3 451 asukasta. Pinta-alaltaan se on 7,26 neliökilometriä ja väentiheys on näin 475 asukasta neliökilometrillä.

Saint-Paul-de-Vencen naapurikunnat ovat pohjoisessa Vence, idässä ja etelässä Cagnes-sur-Mer ja lännessä La Colle-sur-Loup.

Vanhankaupungin muurit rakennettiin alun perin 1400-luvun alussa, ja nykyiset muurit ovat 1500-luvun keskivaiheilta. Myös valtaosa rakennuksista on vanhoja, sillä kylä kuihtui keskiajan jälkeen pitkäksi aikaa. Saint-Paul-de-Vencen uusi nousu alkoi 1920-luvulla, kun monet kuvataiteilijat löysivät seudun. Taiteilijoiden silloinen tapaamispaikka on nykyisinkin toimiva hotelli ja ravintola Auberge de la Colombe d’Or, "kultaisen kyyhkysen majatalo". Sen seinillä on muun muassa Pablo Picasson ja kylän tunnetuimman asukkaan Marc Chagallin töitä. Chagall on myös haudattu tänne.

Saint-Paul-de-Vencen kylän lähellä sijaitsee modernin taiteen museo Fondation Maeght.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kuorsalo, Anne: Saint-Paulun ja Vencen maisemissa (PDF) Rivieran Suomi-seura. Viitattu 22.7.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Saint-Paul-de-Vence** Wikimedia Commonsissa

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: fr:Saint-Paul-de-Vence
**Bakun koulusurmat** tapahtuivat Bakussa sijaitsevassa öljyalan oppilaitoksessa aamulla 30. huhtikuuta 2009. Ampujana toimi etninen azeri, vuonna 1980 syntynyt Georgian kansalainen Fərda Qədirov, joka oli alun perin kotoisin Azerbaidžanista. Hän surmasi 12 henkilöä ja lopulta itsensä.

Varmaa motiivia hyökkäykselle ei tiedetä, mutta viranomaisten mukaan syy ei ollut todennäköisesti poliittinen. Tiedotusvälineet kertoivat, että mies oli vastikään palannut Bakuun etsimään töitä. Perheensä hän jätti Venäjälle, ja hänen kerrottiin olleen riidoissa isänsä kanssa. Uhreista yksi oli kotoisin Syyriasta ja toinen Sudanista, loput olivat azerbaidžanilaisia. 

Alustavassa tutkinnassa on ilmennyt, että ampujalla oli ennen surmien aloittamista Makarov-pistooli, ja 71 patruunaa.

**Uhrit**

* Emin Abdullayev, 20
* Ramiz Abdullayev, 69
* Ceyhun Aslanov, 21
* Tamilla Əzizova, 58
* Ruslan Babaşov, 19
* Ayaz Bağırov, 21
* Yusif Bəndəliyev, 20
* Ayna Qurbanova, 52
* Savalan Cabbarov, 22
* Taleh Məmmədov, 21
* Şəfa Məmmədova, 31
* Məcnun Vahidov, 63

Lähteet
-------

1. ↑  Azerbaidzhanissa verinen ampumavälikohtaus
2. 1 2  CNN: Azerbaijan gunman kills 12 at university (englanniksi)
3. ↑  Verilöyly koulussa Azerbaidzhanissa
**Balaklava** (ukr. Балаклава, ven. Балаклава) on Krimin niemimaalla sijaitseva vanha kaupunki, joka on nykyisin osa Sevastopolia. Balaklava oli itsenäinen kaupunki vuoteen 1957, jolloin se liitettiin Sevastopoliin. Balaklava on kuuluisa Krimin sodan aikana käydystä Balaklavan taistelusta, jossa brittien kevyt ratsuväki teki itsetuhoisen hyökkäyksen venäläisten joukkojen asemiin.

Historia
--------

Kreikkalaiset perustivat jo antiikin aikana nykyisen Balaklavan paikalle siirtokunnan, jonka nimi oli Symbolon (Συμβολον). Keskiajalla Symbolon kuului Bysantin valtakuntaan, ja se nimettiin Yamboliksi. Genovalaiset valloittivat kaupungin vuonna 1365 ja antoivat sille nimeksi Cembalo. Genovalaisten hallinnassa Cembalosta kasvoi merkittävä kauppasatama. Vuonna 1475 Ottomaanien valtakunta otti kaupungin haltuunsa, ja se sai nykyisen nimensä. Venäläiset joukot valloittivat Krimin 1771, ja koko niemimaa liitettiin myöhemmin Venäjän keisarikuntaan.

Vuonna 1954 Balaklava ja koko Krimin niemimaa liitettiin Ukrainan neuvostotasavaltaan, ja siitä tuli vuonna 1991 osa itsenäistynyttä Ukrainaa.

Neuvostoliiton aikana Balaklavaan rakennettiin salainen sukellusvenetukikohta, joka on nykyisin museona.

Balaklavan lahti

Katso myös
----------

* Tauria

Lähteet
-------

1. ↑  Naval Museum Balaklava (Museum of Submarines) (Huom. Ukrainalle kansainvälisesti kuuluva Krimin niemimaa oli alkukesällä 2014 yhä venäläisten miehittämä, ja Suomen ulkoministeriö kehottaa välttämään kaikkea matkustamista alueelle) discover-ukraine.info. Viitattu 22.7.2014. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Balaklava** Wikimedia Commonsissa
**Outi Petra Maria Kettunen-Walter** (o.s. **Kettunen**, s. 8. maaliskuuta 1978 Kajaani) on suomalainen kilpauransa lopettanut ampumahiihtäjä. Urheilu-urallaan hän sijoittui maailmancupin osakilpailussa parhaimmillaan neljänneksi (kaudella 1998/99 Brezno-Osrbliessa). Kettunen kilpaili seitsemissä maailmanmestaruuskilpailuissa vuosina 1999–2006 ja Salt Lake Cityn talviolympialaisissa vuonna 2002. Kettunen voitti hopeaa joukkuekilpailussa nuorten ampumahiihdon MM-kisoissa Kontiolahdella vuonna 1996.

Nykyisin Kettunen-Walter työskentelee Sveitsissä urheilualan yrityksessä.

Dopingtuomio
------------

Kettunen sai 2000-luvun alussa vuoden kilpailukiellon annettuaan positiivisen dopingnäytteen. Kilpailukielto oli aluksi kaksi vuotta, mutta lyheni valitusprosessin jälkeen vuoteen. Kettusen positiivinen doping-näyte johtui hänen käyttämästään luontaistuotteesta, joka sisälsi kiellettyä nandrolonia. Kettusen käyttämä luontaistuote lisättiin kiellettyjen aineiden listalle vasta hänen jo annettuaan positiivisen näytteensä. Kettusen kilpailukielto päättyi syyskuussa 2001. Suomen ampumahiihtoliitto antoi Kettuselle aluksi vain varoituksen kielletyn aineen käytöstä.

Lähteet
-------

1. ↑  Outi Kettunen *SR Olympic Sports*.  Arkistoitu 13.12.2012. Viitattu 1.7.2015.
2. 1 2  Suomalaisen vanha ja outo dopingtuomio mahdollisesti joskus uuteen käsittelyyn  4.3.2015. YLE. Viitattu 1.7.2015.
3. ↑  IBU Datacenter *biathlonresults.com*. Viitattu 1.7.2015.
4. ↑  Kalervo Viitanen: Suomalaisten ampumahiihtäjien menestykset ampumahiihdon arvokilpailuissa Suomen Ampumahiihtoliitto ry. Viitattu 1.7.2015.
5. ↑  Outi Kettusen kilpailukielto lyheni *YLE*.  24.1.2001. Viitattu 1.7.2015.
6. ↑  Outi Kettuselle kahden vuoden kilpailukielto  7.12.2000. MTV3.  Arkistoitu 5.7.2015. Viitattu 1.7.2015.
**Bakur III** (georg. ბაკურ III, nimen latinisoitu muoto *Bacurius*, k. 580) oli Iberian (paikallisesti Kartlin eli itäisen Georgian) viimeinen kuningas Khosroiani-dynastiasta. Hänen kuolemansa jälkeen Persian sassanidit lakkauttivat Iberian monarkian. 

Hän seurasi valtaistuimelle isäänsä kuningas Parsman VI:ta. Hänen valtaannousunsa ajankohtaa ei tunneta, mutta hän hallitsi samaan aikaan kuin Persian Hormizd IV. Bakurin valta oli suhteellisen rajoitettua eikä ulottunut juurikaan kuninkaan linnoituksen ulkopuolelle Udžarmassa. Maan pääkaupunkia Tbilisiä ja sisä-Iberiaa hallitsivat sassanidit ilman välikäsiä. Kun Bakur kuoli vuonna 580 Hormizd IV tarttui tilaisuuteen kuningasvallan lakkauttamiseksi Iberiassa.

Lähteet
-------

1. ↑  Martindale, John Robert: *The Prosopography of the Later Roman Empire*, s. 169. Cambridge University Press, 1992. ISBN 0521072336.
2. ↑  Suny, Ronald Grigor: *The Making of the Georgian Nation: 2nd edition*, s. 23. Indiana University Press, 1994. ISBN 0253209153.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Parsman VI** | **Iberian kuningas**?–580 | Seuraaja:**Kuninkuus lakkautettu(Guaram I)** |
**Oksana Grišina** (ven. Окса́на Гри́шина; s. 25. maaliskuuta 1978) venäläinen voimistelija ja IFBB:n fitness-ammattilainen.

Grišina syntyi sotilasperheeseen Venäjällä Kaliningradissa ja vietti lapsuutensa sekä Latviassa että Venäjällä. Grišina valmistui Kaliningradin valtionyliopistosta vuonna 2000, aineinaan liikunta ja urheilu.

Grišina voitti amatööriurallaan sekä Euroopan- että maailmanmestaruuden kokonaisarvostelussa, eli kaikki kilpailuluokat yhdistettynä. Hän saavutti ammattilaisuuden ja IFBB Fitness Pro -kortin vuonna 2007. Grišina on kautta aikojen toinen venäläinen urheilija, jolle on myönnetty ammattilaisuuden osoittava IFBB Fitness Pro -kortti 

Grishina asuu tällä hetkellä Yhdysvalloissa Kaliforniassa.

Aiheesta muualla
----------------

* Urheilijan kotisivu
* Profiili (Arkistoitu – Internet Archive) sivustolla Gasparinutrition.com
* Profiili sivustolla Bodybuilding.com

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑  Ironman Magazine: Muscle on the European Content.  *Ironman Magazine*, 2009-10, 2009. vsk, nro 2009-10, s. 232.  Englanti
Ylä-Belvedere (*Oberes Belvedere*).
Ala-Belvedere (*Unteres Belvedere*).
**Belvedere** on Itävallan pääkaupungissa Wienissä sijaitseva kahden barokkilinnan, Ylä- (*Oberes-*) ja Ala-Belvederen (*Unteres Belvedere*), muodostama linna-alue. Molempien linnojen suunnittelusta on vastannut arkkitehti Johann Lukas von Hildebrandt, ja ne rakennutti Eugen Savoijilainen.

* Ala-Belvedere rakennettiin vuosina 1714–1716 kesäresidenssiksi. Sen marmorisali sisältää Martino Altomonten freskoja.
* Ylä-Belvedere rakennettiin vuosina 1721–1722. Sen ensisijainen tarkoitus oli vain saada näyttävä päätepiste puutarha-alueelle. Sisätilojen koristelut ja somistukset saatiin valmiiksi vuonna 1723. Linnan marmorisalissa kirjoitettiin Itävallan itsenäistymissopimus vuonna 1955.

Vuonna 1752 Eugène Savoijin perijätär myi linnakompleksin arkkiherttuatar Maria Teresialle. Hänen perujaan on kompleksin nykyinen nimi, *Belvedere*. Viimeinen Belvederessä asunut kuninkaallinen oli arkkiherttua Franz Ferdinand. Nykyisin linnassa sijaitsee *Österreichische Galerie Belvedere*.
Shiren toimitalo Lexingtonissa Yhdysvaltojen Massachusettsissa.
**Shire Plc** on Jerseylle rekisteröity irlantilainen lääketeollisuusyhtiö, jonka Suomessa myytäviä tuotteita ovat ADHD-lääkkeet *Elvanse* (lisdeksam­fetamiini­dimesilaatti) ja *Equasym* (metyyli­fenidaatti­hydro­kloridi), munuaislääke *Fosrenol* (lantaani), ummetuslääke *Resolor* (prukalo­pridi) ja verihiutaleiden muodostumista hillitsevä *Xagrid* (anagre­lidi).

Shire perustettiin vuonna 1986, ja sen ensimmäisiä menestystuotteita oli kalkkitabletti *Calcichew*, jota nykyisin markkinoi Takeda. Se on laajentunut yritysostojen avulla ja ostettuaan vuonna 2005 TKT-yhtiön se on suuntautunut harvinaisempien sairauksien lääkehoitoon.

Vuonna 2014 suunniteltu AbbVie-yhtiön ja Shiren fuusio kariutui.

Lähteet
-------

1. 1 2
2. ↑  Shire Pharmaceuticals, Lääkeinfo. Viitattu 4.1.2016.
3. ↑  Calcichew, Lääkeinfo. Viitattu 4.1.2016.
4. ↑  Shire Pharma to buy TKT in $1.6M deal, The Pharma Letter 25.4.2005. Viitattu 4.1.2016.
5. ↑  Inversion Implosion: AbbVie-Shire Merger Officially Dead, Forbes 20.10.2014. Viitattu 4.1.2016.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Shire (pharmaceutical company)
**Bounkanin alue** (ransk. *région du Bounkani*) on Zanzanin piirikuntaan kuuluva hallintoalue Norsunluurannikon koillisosassa. Sen pinta-ala on 22 091 neliökilometriä. Hallinnollinen keskus on Bouna. Asukkaita on 267 200 henkeä (vuonna 2014).

Bounkanin alue rajoittuu etelässä Gontougon ja lännessä Hambolin ja Tchologon alueisiin sekä pohjoisessa Burkina Fasoon ja idässä Ghanaan. Comoén kansallispuisto käsittää puolet alueen pinta-alasta.

Alue jakautuu Bounan, Doropon, Nassianin ja Téhinin departementteihin ja kuntiin. Asukkaat ovat lobeja, kulangoja ja mandinkoja.

Syrjäinen Bounkani on yksi Norsunluurannikon vähiten kehittyneistä alueista. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito ja käsityöammatit. Teollisuutta ja matkailupalveluja ei ole juuri lainkaan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Bounkani *Direction générale de la décentralisation et du développement local*.  Arkistoitu 3.7.2017. Viitattu 23.8.2020.
2. ↑  RGPH 2014: Région du Bounkani *Institut national de la statistique*. Viitattu 23.8.2020.
3. ↑  Résultats RGPH 2014: Population communale résidente au 15 mail 2014 *Institut national de la statistique*. Viitattu 23.8.2020.
**Sulajärvi** on osin kulttuurimaiseman reunustama järvi Juvan itäosassa Etelä-Savossa. Sen pinta-ala on 1,7 neliökilometriä. Etäisyys Mikkelistä on 44 kilometriä itäkoilliseen ja Savonlinnasta 41 kilometriä länsilounaaseen. Järven luoteispuolinen Kaskiin viljelymaisema on luokiteltu valtakunnallisesti merkittäväksi.

Maantiede
---------

Sulajärven ulottuvuus lännestä itään on 2,5 kilometriä. Laajin niemimaa on Naurisniemi, joka muodostaa suuren osan järven eteläisestä rannasta. Nimettyjä lahtia ovat länsiosan Tiiliruukinlahti ja Sahalahti, pohjoisosan Paskolahti ja kaakkoisosan Särkilahti. Järven lounaiskolkan muodostaa Samusenlahti, jota erottaa pääaltaasta penger, jonka yli on rakennettu maantie. Noin viidesosa Sulajärvestä on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvimmät kohdat sijaitsevat järven keskivaiheilla.

Sulajärven saariluku on neljä. Laajin saari on järven luoteisosan runsaan hehtaarin laajuinen Nuottasaari. Järven lounaisosassa sijaitsee noin 70 aarin laajuinen Pukkisaari. Pohjoisosassa sijaitsee Kalliosaari ja nimetön saari.

Sulajärvi rajautuu luoteessa Kaskiin viljelymaisemaan. Muut rannat ovat pientalojen täplittämää metsämaata. Maasto kohoaa jyrkimmin järven itärannan Tetrimäellä, jonka korkeustaso on noin 135 metriä merenpinnan yläpuolella.

Sulajärven pohjoispuoliset Honkainlammit laskevat suoraan Sulajärveen. Kaskiin viljelymaiseman halki virtaa useita lasku-uomia. Matkuslampi laskee lounaasta Samusenlahteen. Sulajärvi laskee sen kaakkoiskulmasta alkavaa Kuohujokea Särkijärveen (82,8 metriä mpy), joka sijaitsee noin kilometrin etelään.

Sulajärven vesitilavuus on 9 853 000 kuutiometriä.

Sulajärvi (04.122.1.011) kuuluu Siikajoen valuma-alueeseen (04.122), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Pihlajaveden–Kokonselän alue (04.12) ja ensimmäinen jakovaihe on Suur-Saimaan alue (04.1). Sulajärvi on neljänneksi laajin Siikajoen valuma-alueen 57:stä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Laajimmat ovat Hietajärvi, Siikajärvi (Juva) ja Siikajärvi (Sulkava).

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Sulajärvi (sijainti maastokartalla) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 23.1.2023.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 23.1.2023.
3. ↑  Sulajärvi (04.122.1.011) *Järviwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 23.1.2023.
4. ↑  Etelä-Savon kulttuuriperintötietokanta : Kaskiin viljelymaisema *Esku.fi*. Viitattu 23.1.2023.
5. ↑  Myllypuron valuma-alue (04.359) *Järviwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 23.1.2023.
**Denise Feierabend** (s. 15. huhtikuuta 1989) on sveitsiläinen alppihiihtäjä ja joukkuekilpailun olympiavoittaja.

Alppihiihdon MM-kilpailuissa vuonna 2009 Feierabend oli pujottelussa kuudes ja 2011 superalppiyhdistetyssä samoin kuudes. Sotšin olympialaisissa 2014 hän sijoittui yhdistetyssä 12:nneksi. Sankt Moritzin MM-kilpailuissa 2017 hän oli alppiyhdistetyssä neljäs ja pujottelussa yhdeksäs. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän voitti joukkuekilpailussa kultaa sekä sijoittui alppiyhdistetyssä yhdeksänneksi ja pujottelussa 14:nneksi

Feierabendin ensimmäinen kilpailu alppihiihdon maailmancupissa oli Zagrebin pujottelussa 15. helmikuuta 2008, jossa hän sijoittui 18:nneksi. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kuudes Sankt Moritzin superalppiyhdistetyssä kaudella 2011–2012. Feierabend on sijoittunut maailmancupissa parhaimmillaan neljänneksi Lenzerheiden alppiyhdistetyssä maaliskuussa 2016 sekä Killingtonin pujottelussa marraskuussa 2017.

Nuorten MM-kilpailuissa Garmisch-Partenkirchenissa vuonna 2009 Feierabend voitti pujottelussa kultaa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Denise Feierabend Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
2. ↑  Medalists *pyeongchang2018.com*.  Arkistoitu 24.2.2018. Viitattu 11.3.2018. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Denise Feierabend**.
* Denise Feierabendin kotisivut
Jane Barnell valokuvassa noin vuodelta 1915. Mies hänen vierellään on mahdollisesti hänen puolisonsa.
**Jane Barnell**, taiteilijanimeltään **Lady Olga**, (1871 Pohjois-Carolina – tuntematon) oli yhdysvaltalainen parrakas nainen, joka esiintyi sideshow-näytöksissä.

Joseph Mitchellin artikkelissa "Lady Olga"*lähde tarkemmin?* kerrotaan Barnellin äidin myyneen hänet Great Orient Family Circus -sirkukseen, joka myöhemmin yhdistyi osaksi isompaa sirkusta. Sirkus teki matkan Saksaan, missä Barnell sairastui ja hänet jätettiin orpokotiin. Sieltä hänet myöhemmin löysi hänen oma isänsä. 

Aikuistuttuaan Barnell työskenteli isoäitinsä maatilalla, missä hän tapasi sirkuksen voimamiehen, joka kutsui hänet John Robinsonin sirkukseen. Hän käytti lukuisia taiteilijanimiä, mutta päätyi lopulta käyttämään pysyvästi nimeä *Lady Olga Roderick*. Noihin aikoihin*milloin?* hänen partansa oli 13 tuuman mittainen. Myöhemmin hän esiintyi lukuisissa erilaisissa sirkuksissa sekä Tod Browningin sirkuselokuvassa *Freaks – kummajaiset* vuodelta 1932.

Vuonna 1935 Barnell esiintyi The Ringling Brothers and Barnum and Bailey sideshowssa New Yorkissa.

Barnell oli naimisissa kolme kertaa ja sai kaksi lasta.

Lähteet
-------

1. ↑  McKenney, Ruth: Thrice-Wed Bearded Lady Says Private Life Is Dull.  *New York Post*, 16.4.1935. Artikkelin verkkoversio.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
**Sulautuva oppiminen** (engl. *blended learning*) tarkoittaa oppimisen ympäristöjen sulautumista.

Oppimisympäristön sulattaminen tarkoittaa esimerkiksi sitä, että luokkahuone ja virtuaalinen oppimisympäristö sulautetaan yhdeksi kokonaisuudeksi, jossa oppiminen tapahtuu. Usein opetuksen sulauttaminen tarkoittaa, että sulautetaan  synkronista ja asynkronista opetusta.  Opetukseen voidaan myös sulauttaa erilaista  pedagogiikkaa ja  didaktiikkaa.

Sosiaalisen median myötä tiedon ja informaation määrä on kasvanut räjähdysmäisesti. Tietoa on saatavilla monilta kanavilta jopa ähkyyn saakka. Tietojärjestelmät sulautuvat osaksi jokapäiväisiä toimintoja ja verkkoympäristöt vakiintuvat osaksi arkeamme. Oppimista ei sen vuoksi voi rajoittaa enää vain yhteen paikkaan, vaan oppimista tapahtuu eri ympäristöissä ja eri aikoina läpi elämän. Oppimisen ympäristöt sulautuvat.

Sulautuva oppiminen on käsitteenä läheinen tutkivan oppimisen käsitteelle. Oleellista on oppimisen perustana olevan tiedon rakentuminen yhteisöllisenä prosessina. Opiskelija ottaa itseohjautuvan roolin suunnittelemalla, ohjaamalla ja arvioimalla toimintaansa ja opettaja toimii asiantuntijan mallina ja ohjaa ongelmanratkaisuprosessia.

Sosiaalisen median ja oppimisen sulautumisen mukana pedagogiikkakin muotoutuu toisenlaiseksi. Verkoissa kaikki ovat toimijoita, joten opiskelijan rooli aktiivisena toimijana korostuu. Koska tietoa on saatavilla koko ajan liikaakin, opettajan tehtävässä korostuu tiedon jakamisen sijaan tiedon valikoiminen ja oppimisen ohjaaminen. Opettamisen sijaan pääpaino kohdistuu oppimiseen ja oppimisprosessin ohjaamiseen.

Suomessa sulautuvaa oppimista on tutkittu osana elinikäisen oppimisen prosessia ja määritelty sulautuvan oppimisen eroja sulautuvaan opetukseen ja monimuoto-opetukseen. Monimuoto-opetuksessa yhdistyy opetuksen menetelmien monimuotoisuus (mm. luokka-, verkko-, lähi-, etä-, ryhmä- ja luento-opetus). Lähitermi sulautuva opetus korostaa enemmän opettajakeskeistä opetuksellista näkökulmaa.. Koska sulautuvan oppimisen käsite on uusi ja liittyy sosiaaliseen mediaan, joka myös on ilmiönä uusi, keskustelu jatkuu edelleen.

Lähteet
-------

1. 1 2  Graham, C.R.: Blended learning systems: Definition, current trends, and future directions.  *Handbook of blended learning: Global perspectives, local designs*, 2005. San Francisco:  Pfeiffer. [CiteULike Artikkelin verkkoversio]. Viitattu 20.9.2010.  (englanniksi)[vanhentunut linkki]
2. ↑  Kalliala, E. & Toikkanen, T.: *Sosiaalinen media opetuksessa*. Finn Lectura, 2009.
3. ↑  Itkonen-Isakov, T.-M.: Aiemmin hankitun osaamisen tunnistamisesta sulautuvan oppimisen kontekstissa.  *Löytöretki aikuisohjauksen maailmaan*, 2009. Jyväskylä:  Pohjois-Karjalan ammattikorkeakoulun julkaisuja.   (suomeksi)
**Boura** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Yorosson piirissä Malissa. Se sijaitsee lähellä Burkina Fason rajaa 27 kilometriä Yorossosta itään. Kunnassa on 22 200 ja kylässä 3 800 asukasta (vuonna 2009).

Bouran kunta rajoittuu pohjoisessa Yorosson piirin Koumbian, lännessä Ménamba I:n ja etelässä Mahoun kuntiin sekä idässä Burkina Fasoon. Seudun kasvillisuus on pensassavannia.

Kuntaan kuuluu 15 kylää. Asukkaat ovat etupäässä bobo fing -ryhmän boboja. Lisäksi on bwa-ryhmän boboja, fulbeja, samoja, moseja, miniankoja, dogoneja, bambaroita ja soninkeja.

Bouran kautta kulkee Karanganasta Burkina Fason rajalle johtava päällystetty maantie. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maapähkinä, riisi ja lehmänpapu. Myytäväksi kasvatetaan puuvillaa. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, siat ja vähäisessä määrin hevoset. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja, pienimuotoista kaupankäyntiä ja kalastusta.

Lähteet
-------

1. 1 2  4ème Recensement Général de la Population et de l’Habitat du Mali (RGPH). Resultats definitifs. Tome 0: Repertoire des villages *instat-mali.org*.  2013.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 26.2.2016.
2. ↑  Mali - Région de Sikasso: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 26.2.2018.
3. 1 2 3  Plan de sécurité alimentaire de la commune rurale de Boura *fsg.afre.msu.edu*.  2006.  Arkistoitu 21.3.2016. Viitattu 26.2.2018.
**Boule lyonnaise** on ranskalainen kuulapeli, kotoisin nimensä mukaisesti Lyonin alueelta. Se poikkeaa Pohjois-Euroopassa paljon tunnetummasta petankista muun muassa suurempien kuulien johdosta. Myös pelialue on pitempi ja 'ratamainen', vapaalla alueella pelaamista ei tunneta.

Lajista käytetään hyvin monia nimiä (Jeu National, Lyonnaise, Jeu lyonnais), niin Ranskassa kuin muissakin lajin piiriin kuuluvissa maissa. Varsin tavallista on puhua vain 'boulesta', vaikka sana tarkoittaa vain pelivälinettä, metallista kuulaa, jota käytetään monissa muissakin kuulapeleissä.

Kansainvälinen lajiliitto on viime aikoina siirtynyt käyttämään lajista nimeä sport-boule, minkä nimen käyttö ei vielä ole paljoakaan siirtynyt muihin lajia harrastaviin maihin.

Kenttä
------

Kentän pituus on aina 27,5 m, mutta leveys vaihtelee välillä 2,5 - 4 m. Kenttä on jaettu useaan vyöhykkeeseen seuraavasti:

* Kummassakin päässä 'kuolemanalue', leveys 0,5 m
* Siitä keskellepäin 'lisäalue', 2 m
* Siitä edelleen keskellepäin 'aloitusalue', 5 m
* Näiden väliin jää 'keskialue', jonka pituudeksi tulee siis 12,5 m

Pelivälineet
------------

* Kuulat
	+ metallia
	+ läpimitta 9–11 cm
	+ paino 900 - 1200 g
	+ kovuus 30-40 (Rockwell HRC)
* Maalipallo
	+ puuta
	+ läpimitta 35–37 mm.
	+ yksivärinen ja elleivät vastapuolet muuta sovi, niin valkoinen
* Mittatikku,
	+ metallia
	+ 0,5 m, päässä poikkisuuntaan 5 cm:n piikki

Pelin kulku
-----------

Pelimuotoja on neljä:

* Singeli - yksi pelaaja, jolla neljä kuulaa
* Duppeli - kaksi pelaajaa, kummallakin kolme kuulaa
* Trippeli - kolme pelaajaa, kullakin kaksi kuulaa
* Kvartetti - neljä pelaajaa, kullakin kaksi kuulaa

Aloitusarvonnan voittanut joukkue heittää heittoalueelta maalipallon vastapäädyn heittoalueelle ja heittää myös ensimmäisen kuulan. Siitä eteenpäin heittovuoro on sillä joukkueella, jonka paras kuula ei ole lähinnä maalipalloa. Kierroksen päätyttyä lähemmäksi maalipalloa päässyt joukkue saa niin monta pistettä kuin sillä oli kuulia vastustajan parasta parempana.

Erän voittanut joukkue aloitta seuraavan erän. Peliä jatketaan, kunnes toinen joukkue on saavuttanut säädetyn pistemäärän tai ottelulle määrätty aika on ylitetty. Pistemäärä voidaan sopia tai järjestäjän puolesta määrätä välille 7 - 13 pistettä ja kestoaika välille 1 - 4 tuntia. 

Mikäli ajan loppuessa joukkueet ovat tasapisteissä, pelataan ylimääräinen kierros. Ellei sekään ratkaise, voittaja määräytyy asetuskilpailulla.

Aiheesta muualla
----------------

Suomen Boule-liitto ry. (Arkistoitu – Internet Archive)
**Sulanviirikaija** (*Prioniturus verticalis*) on Filippiineillä elävä uhanalainen kaijalaji.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Sulanviirikaija on noin 35 cm pitkä. Aikaisemmin sen katsottiin olevan vuoriviirikaijan alalaji. Kuten kaikilla viirikaijoilla, on silläkin pidentyneet keskimmäiset pyrstösulat, joiden päässä on ikään kuin lusikka tai lasta. Sen höyhenpuku on pääosin vihreä, alapuolelta vaaleamman kellanvihreä. Myös naama on vihreä, päälaki on sininen ja sen keskellä on punainen laikku. Pidentyneet pyrstösulat ovat mustat ja sinikiiltoiset. Sukupuolet ovat muuten samannäköisiä mutta naaraalta puuttuu päälaen punainen laikku. Nokka on vaalean siniharmaa ja kärjestä valkoinen, iiris tummanruskea ja jalat siniharmaat. Nuori lintu muistuttaa naarasta mutta siltä puuttuvat pyrstösulkien "lusikat".

Esiintyminen
------------

Sulanviirikaija elää Filippiinien lounaisosassa Jolon saaristossa, jossa sitä on tavattu kuudella saarella. Sen populaatio on kooltaan 250–1 000 yksilöä. Laji on ollut aikaisemmin yleinen, mutta on nykyisin erittäin uhanalainen. Taantumisen pääasiallisina syinä ovat lähes täydellinen metsien hävitys ja istuttaminen öljypalmulle, sekä asutuksen ja maanviljelyn suunnittelematon kasvu.

Elinympäristö
-------------

Laji elää vain alavien maiden metsissä, myös mangrovemetsissä, mutta ei ihmisasutuksen tuntumassa.

Lisääntyminen
-------------

Pesintä tunnetaan puutteellisesti. Pesä on puun tai kannon kolossa.

Ravinto
-------

Sulanviirikaija syö ainakin hedelmiä.

Lähteet
-------

* Forshaw, Joseph M. & Cooper, William T. 1977: Parrots of the World. - T.F.H. Publications, Inc. New Jersey. ISBN 0-87666-959-3
* World Parrot Trust (englanniksi)
* Birdbase.hokkaido (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  BirdLife International: *Prioniturus verticalis* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.2*.  2012. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 27.4.2014. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q1191230
* Wikispecies: Prioniturus verticalis
* ADW: Prioniturus\_verticalis
* BirdLife: 22684986
* CoL: 77WQW
* BOW: bwrtai1
* eBird: bwrtai1
* EoL: 1177864
* GBIF: 2480049
* iNaturalist: 18953
* IRMNG: 10910152
* ITIS: 554861
* IUCN: 22684986
* NCBI: 1236348
* Species+: 10481
* Xeno-canto: Prioniturus-verticalis

 |

 |
**Jane Eliza Leeson** (1808 Wilford, Nottinghamshire, Englanti – 18. marraskuuta 1881 Leamington, Warwickshire) oli englantilainen kirjailija ja erityisesti lasten virsien runoilija.

Leeson oli katolis-apostolisen kirkon jäsen, mutta myöhemmällä iällään hän liittyi katoliseen kirkkoon. Leesonin varhaisin tunnettu teos on lastenlaulujen kokoelma *Infant Hymnings*. Hän on julkaissut useita lapsille tarkoitettuja hengellisten laulujen kokoelmia.

Katolisen papin Henry Formbyn julkaisemassa *Catholic Hymns arranged in order for the principal Festivals, Feasts of Saints, and other occasions of Devotion throughout the Year* vuodelta 1853 julkaistiin Leesonin englanninkielinen käännös "Christ the Lord is Risen Today" keskiaikaisesta Wipo Burgundilaisen kirjoittamasta sekvenssistä "Victimae Paschali laudes immolent Christiani". Vuonna 1864 julkaistussa kokoelmassa *Hymns for the Use of the Churches* julkaistiin viisi Leesonin kirjoittamaa hymniä ja neljä käännöstä latinankielisistä hymneistä.

Leesonin "Christ the Lord is Risen Today" -hymni on Ruotsin kirkon virsikirjassa virsi 151 "Denna dag stod Kristus opp" Britt G. Hallqvistin kääntämänä. Vuoden 2002 suomenkielisessä virsikirjassa se on Pekka Kivekkään vuonna 1998 kääntämänä "Tänään Kristus noussut on." Virren sävelmä on Robert Williamsin sävelmä vuodelta 1817.

"Christ the Lord is risen today" on myös alkusanat toiselle pääsiäisajan hymnille, joka on Charles Wesleyn vuonna 1739 kirjoittama virsi "Surrexit Christus hodie" -hymnin pohjalta ja julkaistu *Lyra Davidica* -kokoelmassa.

Lähteet
-------

1. ↑  [
Jane Eliza Leeson Jane Eliza Leeson] *reformadoresdasaude.com*. Viitattu 24.3.2022. (englanniksi)
2. 1 2  Jane Elizabeth Leeson *hymnary.org*. Viitattu 24.3.2022. (englanniksi)
3. ↑  RitualSong‎#594 *hymnary.org*. Viitattu 24.3.2022. (englanniksi)
4. 1 2  Per Olof Nisser, Inger Selander, Hans Bernskiöld: *Psalmernas väg Kommentaren till text och musik i Den svenska psalmboken Band 1 Psalmerna 1- 204 av den ekumeniska psalmboksdelen.*, s. 404. Wessmans musikförlag AB Visby, 2014. ISBN 978-91-8771-034-6. (ruotsiksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |

 |
Kartta maanjäristyksen voimakkuudesta alueittain.
**Sulawesin maanjäristys 2021** tapahtui Majenen hallintoalueella, Länsi-Sulawesissä, Indonesiassa 15. tammikuuta 2021. Maanjäristyksen voimakkuus oli 6,2 momenttimagnitudia, ja sen keskus kymmenen kilometriä koilliseen Majenen kaupungista. Tsunamivaroitusta ei järistyksen johdosta annettu.

Ainakin 73 ihmistä on kuollut maanjäristyksen vuoksi. Yli 820 ihmistä loukkaantui ja yli 27 800 jätti kotinsa järistyksen jälkeen. Isoista rakennuksista ainakin sairaalan sekä kauppakeskuksen kerrotaan tuhoutuneen. Seuraavana päivänä tapahtui 5,0 magnitudin jälkijäristys, josta ei raportoitu vahinkoja.

Vuonna 2018 tapahtuneessa Sulawesin maanjäristyksessä ja sitä seuranneessa tsunamissa kuoli yli 2 000 ihmistä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Indonesia earthquake: Dozens dead as search for survivors continues *BBC News*.  15.1.2021. Viitattu 16.1.2021. (englanniksi)
2. ↑  Suuria rakennuksia romahtanut maanjäristyksessä Sulawesin saarella Indonesiassa – ainakin 34 kuollut *Yle Uutiset*. Viitattu 17.1.2021.
3. ↑  Quake death toll at 73 as Indonesia struggles with string of disasters *Reuters*.  17.1.2021. Viitattu 17.1.2021. (englanniksi)
4. ↑  Indonesia quake: Rescuers race against clock to find survivors *DW.COM*. Viitattu 17.1.2021. (englanniksi)
**Jane Horney** on tosipohjainen ruotsalais-tanskalainen television draamasarja vuodelta 1985. Se kertoo toisen maailmansodan aikaan vakoilusta epäillystä nuoresta ruotsalaisnaisesta (oik. Ebba Charlotta Horney), jonka Tanskan vastarintaliike teloitti 27-vuotiaana. Kuusiosaisen minisarjan on käsikirjoittanut ja ohjannut Stellan Olsson ja nimiosaa esittää Ewa Carlsson.

Juoni
-----

Tanskalaisen äidin ja ruotsalaisen isän tytär on käynyt koulunsa Englannissa ja hestä on tullut 1930-luvun lopulla journalisti, joka raportoi ympäri maailmaa. Sarjan alussa hän on juuri palannut Tanskan siirtomaasta Grönlannista ja tapaa Herje Granbergin, *Aftonbladetin* toimittajan joka pian saa komennuksen kirjeenvaihtajaksi Natsi-Saksan pääkaupunkiin Berliiniin. Jo Ruotsissa Jane tutustuu muun muassa neuvostodiplomaatteihin ja seuraa sitten tuoretta aviomiestään Berliiniin, jossa sosiaalinen nainen "verkostoituu" niin tehokkaasti että avioliitto kariutuu. Hän ihastuu ensin Saksan Tanskassa toimivaan lehdistösihteeriin, sitten Tanskan vastarintaliikkeen jäseneen. Tältä hän kuulee olevansa etsitty vakoilusta epäiltynä. Hän pakenee Saksaan, jossa yrittää vapauttaa Tanskasta sinne vietyjä juutalaisia siinä onnistumatta. Tanskalaiset vastarintamiehet löytävät ja teloittavat hänet.

Rooleissa
---------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Ewa Carlsson  | … |  Jane Horney
  |
|  Niels Alsing  | … |  Jan Winkler 
  |
|  Jens Basse Dam  | … |  Lille ulv 
  |
|  Anton Diffring  | … |  amiraali Wilhelm Canaris
  |
|  Heinz Hopf  | … |  Seimann 
  |
|  Edgar Hoppe  | … |  Feldtmann 
  |
|  Henning Jensen  | … |  Leif Lund 
  |
|  Björn Kjellman  | … |  Janen veli 
  |
|  Tomas Laustiola  | … |  Pavlov 
  |
|  Lars Simonsen  | … |  Jonas 
  |
|  Claus Strandberg  | … |  Gilbert 
  |
|  Hans Mosesson  | … |  Herje Granberg
  |

Vastaanotto
-----------

Sarjan aihevalinta aiheutti suurta kohua erityisesti Tanskassa, jossa vastarintaliikkeen tekemä, monilta osin selvittämättä jäänyt teloitus oli ollut pitkään vaiettu aihe. Jo tuotannon aikana sarjan tekijät ja tuotantoyhtiöt saivat uhkauksia hankkeen pysäyttämiseksi. Näkyvin vastustaja oli Tanskan sodanaikaiseen maanalaiseen hallitukseen kuulunut 78-vuotias Frode Jacobsen. Vain pari tuntia ennen television ensiesitystä Tanskan oikeusministeri Erik Ninn-Hansen yritti estää aloitusjakson lähettämisen, ettei vanhoja haavoja alettaisi repiä auki.

Sarjaa ei ole esitetty Suomen televisiossa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Heiskanen, Kalle: Ruotsalaiskaunottaren sota-ajan murha kuohuttaa tv-sarjana.  *Helsingin Sanomat*, 23.10.1985, s. 28. Näköislehti (maksullinen).
**Sulatuspata** on kirjapainossa hyvin kauan käytetty työväline.

Erittäin kauan tehtiin kirjojen ja lehtien painolaatat kirjasinmetallista eli lyijyä, tinaa ja antimonia sisältävästä erityisestä metalliseoksesta valamalla kukin rivi, otsikko ja kuva yksi kerrallaan paikan päällä, koska vanhaa käsin- tai koneladontaa käytettäessä se oli käytännöllisintä. 

Sen jälkeen sivut kokoava taittaja kasasi näistä valukappaleista kunkin sivun vaakatasoiseksi laataksi, koska se oli työn kannalta helpointa. 

Mutta koska tällaista laattaa voi käyttää vain laakakehilöpainossa, joka on lehtien painamista varten aivan liian hidas, vaakaladelmasta tehtiin aluksi päällekkäin liimattujen silkkipaperiarkkien ja sittemmin erityisen muottipahvin avulla valumuotti sylinteri- eli rotaatiopainokoneeseen sopivaa laattaa varten. 

Tätä menetelmää kutsuttiin stereotypoinniksi. 

Kunkin lehden numeron kokoamisesta vastaavalla toimitussihteerillä oli suora puhelinlinja faktorille ja silloin tällöin sattui, että jo painovalmiiksi valettu laatta sulatettiin eli ladelma "pistettiin pataan", kun uutista ei jostain syystä julkaistukaan. 

Tämä merkitsi koko sivun taiton uusimista, joten menettelyä käytettiin äärimmäisen harkiten. Samoin kesken painoajan tulleet merkittävät uutiset tai lisätiedot johonkin tapahtumaan saattoivat aiheuttaa, että laatta uusittiin.
**M/T Stream** (IMO 7382990) on 134,5 metriä pitkä kemikaali/öljytankkeri. Alus on rakennettu vuonna 1976 Ankerlökken Verft Glommen A/S:n telakalla Fredrikstadissa, Norjassa. Kuollutta painoa *Streamilla* on 9 722 tonnia. Alus on rekisteröity Panaman lipun alle.

Käyttöhistoria
--------------

Vuonna 1976 alus kastettiin nimellä *Joaker*. Myöhemmin nimeksi vaihtui *Lotos*. Vuonna 1983 alus nimettiin *Ek-Cloudiksi*. 

20. syyskuuta 1998 kello 14.00 alus lähti Göteborgin satamasta määränpäänään Tukholma. Noin kolme tuntia myöhemmin samasta satamasta lähti myös rahtialus M/S *Stena Freighter* kohti Travemündea. *Ek-Cloudilla* oli lastina 9 284 tonnia raakaöljyä, ja miehistöä siellä oli päällikkö mukaan lukien 12 sekä viisi muuta jäsentä. Alukset eivät olleet ottaneet radiokontaktia toisiinsa, ja ne törmäsivät toisiinsa sakeassa sumussa 21. syyskuuta. Törmäyspaikka sijaitsi Tanskassa, Jyllannin niemimaan ja Själlannin välisessä Samsø Bæltin salmessa. Törmäyksessä *Stena Freighterilla* oli vauhtia 17 solmua. Vaurioiden tarkistuksen jälkeen laivat jatkoivat matkaa kohti määränpäitään. *Ek-Cloud* menetti törmäyksessä muun muassa pelastusveneen.

Nykyisin alus on nimeltään *Stream*.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Ships Search: Stream World Shipping Register. Viitattu 8.5.2008. (englanniksi)
2. Tankfartyg: Ek-Cloud Lars Fartygsbilder. Viitattu 8.5.2008. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
3. ↑  Tankfartyg: Ek-Cloud Lars Fartygsbilder. Viitattu 8.5.2008. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
4. ↑  YTTRANDE över ro-ro fartyget STENA FREIGHTER -SEPG- kollision med oljetankfartyget EK-CLOUD -SKVY- 1998-09-21 (PDF) Sjöfartsverket. Viitattu 2.12.2007. (ruotsiksi)[vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Kuva aluksesta[vanhentunut linkki] (englanniksi)
**Kuroki Tamemoto** (jap. 黒木 為楨; 3. toukokuuta 1844 – 3. helmikuuta 1923) oli japanilainen kenraali. Hän palveli esimerkiksi ensimmäisen Kiinan–Japanin sodan ja Venäjän–Japanin sodan aikana.

Elämäkerta
----------

Kuroki Tamemoto Liaoyangin taistelun aikana vuonna 1914.
Kuroki Tamemoto syntyi Japanin Kagoshimassa (tuolloinen Satsuman han) 3. toukokuuta 1844. Hänen isänsä oli Kagoshima-klaaniin kuulunut samurai. Meiji-restauraation aikaisen Boshin-sodan aikana hän taisteli oman klaaninsa puolella shōgunin joukkoja vastaan.

Boshin-sodan jälkeen perustettiin uusi Japanin keisarillinen armeija, jonka riveihin Kuroki liittyi kapteenina. Hänet ylennettiin pian everstiluutnantiksi ja vuonna 1877 hän komensi tykmenttiä oman klaaninsa joukkoja vastaan Satsuman kapinan aikana. Vuonna 1894 Kuroki komenski nyt kenraaliluutnantiksi ylenneenä Japanin 6. divisioonaa ensimmäisen Kiinan–Japanin sodan aikana. Kurokiista tuli edelleen Japanin 1. armeijan komentaja ja hänet ylennettiin kenraaliksi marraskuussa 1903. Seuraavana vuonna syttyi Venäjän–Japanin sota, jonka aikana Kuroki johti ensin joukkonsa Koreaan. Hänen komentamansa joukot ottivat useita voittoja venäläisistä Jalujoella, Liaoyangissa, Shahossa ja lopulta Mukdenissa.

Tunnustuksena voitoistaan Kuroki sai ensin paronin (*danshaku*) aatelisarvon, sekä myöhemmin edelleen kreivin (*hakushaku*) arvon. Sen sijaan hän ei saanut odotettua ylennystä kenttämarsalkaksi. Ilmeisesti kyse oli armeijan sisäisestä politiikasta. Tuolloin armeijassa vaikuttivat etenkin Chōshūn jäsenet. Kuroki jäi eläkkeelle armeijasta ja työskenteli myöhemmin keisarin neuvonantajana. Hän kuoli 3. helmikuuta 1923.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Kuroki, Tamemoto *Portraits of Modern Japanese Historical Figures*. National Diet Library, Japan. Viitattu 27.7.2021. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5  Rotem Kowner: *Historical Dictionary of the Russo–Japanese War*, s. 197. The Scarecrow Press, 2006. ISBN 978-0-8108-4927-3. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat
* Japani

 |

 |
**Viktorija Ivanivna Stjopina** (ukr. Вікторія Іванівна Стьопіна) (s. 21. helmikuuta 1976 Zaporižžja) on ukrainalainen korkeushyppääjä.

Stjopina sijoittui kuudenneksi Lissabonin alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 1994. Hän jäi Barcelonan sisäratojen MM-kilpailuissa 1995 karsinnassa ilman tulosta. Vuonna 1996 hän voitti Ukrainan-mestaruuden, mutta karsiutui loppukilpailusta Atlantan olympialaisissa. Budapestin EM-kilpailuissa 1998 hän oli seitsemäs. Sevillan MM-kisoissa 1999 hän sijoittui korkeushypyssä seitsemänneksi tuloksella 196 cm. Hän voitti samana vuonna lisäksi Ukrainan-mestaruuden. Vuonna 2003 hän voitti Euroopan cupin ykkösliigan. Pariisin MM-kisoissa 2003 hän hyppäsi yhdeksänneksi. Seuraavana vuonna hän oli kolmas Euroopan sisäratojen cupissa, kahdeksas Budapestin sisäratojen MM-kisoissa ja voitti Ukrainan mestaruuden sekä sisä- että ulkoradoilla. Ateenan olympialaisissa hän voitti olympiapronssia ennätystuloksellaan 202 cm. Kauden lopussa hän oli toinen IAAF:n yleisurheilufinaalissa. Vuonna 2005 hän voitti Ukrainan sisäratojen mestaruuden. Myöhemmin samana vuonna hän oli seitsemäs Helsingin MM-kisoissa ja viides IAAF:n yleisurheilufinaalissa. Moskovan sisäratojen MM-kisoissa 2006 hän oli seitsemäs. Hän voitti 2008 Ukrainan-mestaruuden, oli toinen Euroopan cupissa ja sijoittui 12:nneksi Pekingin olympialaisissa. Hän voitti Ukrainan ulkoratamestaruuden 2009 ja 2010 sekä sijoittui Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 kuudenneksi. Vuonna 2011 hän oli toinen Euroopan joukkuemestaruuskilpailuissa, mutta karsiutui Daegun MM-kilpailuissa. Vuonna 2012 hän voitti Ukrainan hallimestaruuden ja karsiutui loppukilpailusta Lontoon olympialaisissa.

Ennätykset
----------

* Korkeushyppy: 202 (2004)

Lähteet
-------

* Viktorija Stjopina Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
* Profiili Tilastopajan tietokannassa[vanhentunut linkki] (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
*Tämä artikkeli kertoo Rotkojärvestä, jonka toinen nimi on Ruuhijärvi. Jämsässä on myös toinen Ruuhijärvi.*

**Rotkojärvi** eli **Ruuhijärvi** on pieni humusjärvi Jämsän Heräkulmassa lounaisessa Keski-Suomessa. Se sijaitsee noin 15 kilometriä Jämsän keskustasta luoteeseen ja noin 20 kilometriä Mäntän keskustasta kaakkoon. Rotkojärven pituus on noin 800 metriä ja leveys noin 50 metriä.

Rotkojärvi sijaitsee kallioperän siirros- ja murrosvyöhykkeessä. Varsinainen rotkovajoama jatkuu järven molemmissa päissä, ja se on lähes kuuden kilometrin mittainen. Järven pohjoisranta on jyrkkää kallioseinämää, joka kohoaa enimmillään 40 metrin korkeuteen. Rotkojärven kalliojyrkänteet suuntautuvat ensisijaisesti lounaaseen, ja niillä esiintyy tyypillisten sammal- ja jäkäläyhteisöjen ohella vaativampaa, mesotrofista lajistoa.

Jämsäläisillä ja satakuntalaisilla oli keskiajalla rajakiistoja. Vuonna 1449 Erik Tott määräsi Kangasalan eränkävijöiden ja jämsäläisten nautinta-alueiden rajan kulkemaan Nytkymentaipaleen mäestä Ruuhivuoren kiviristiin ja edelleen Kuusivuoreen. Tottin tuomitsemasta linjasta muodostui sen aikaisen Jämsän ja Satakunnan välinen raja. Kiviristi on hakattu Rotkojärven kallioon, ja sen sakaroiden mitta on kymmenisen senttimetriä.

Lähteet
-------

* Kesäläinen, Tuomo & Kejonen, Aimo: *Suomen rotkot*. Tallinna: Salakirjat, 2014.

### Viitteet

1. ↑  Maanmittauslaitoksen paikannimirekisteri, MaanmittauslaitosView and modify data on Wikidata. Tieto on haettu Wikidatasta.
2. 1 2  Vesivarat / Järvet / Rotkojärvi *Hertta 5.7*. Viitattu 9.8.2017.  [vanhentunut linkki]
3. 1 2  Rotkovuoren alue *Ympäristö.fi*.  10.7.2013. Keski-Suomen ELY-keskus. Viitattu 9.8.2017.
4. ↑  Suomen rotkot, s. 139

Aiheesta muualla
----------------

* Jämsä.fi: Ruuhivuoren rotkojärvi (Arkistoitu – Internet Archive)