recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Sony Xperia** on Sonyn valmistamien älylaitteiden tuoteperhe. Sarjan ensimmäinen älypuhelin oli Xperia S. Tuotelinjastosta löytyy viisi taulutietokonetta, Xperia Tablet Z, S, Z2, Z3 Compact ja Z4.

Sony Ericssonin valmistama Xperia X1 oli ensimmäinen Ericssonin älypuhelin, jonka käyttöjärjestelmä oli Windows Mobile. X1:ssä oli kolmen tuuman ja 800 × 480 pikselin TFT-kosketusnäyttö, joka tuki 65 536 väriä, ja liukuva qwerty-näppäimistö. Vuodesta 2010 eteenpäin käyttöjärjestelmä vaihtui Androidiksi.

Nykyisissä puhelimissaan Sonyllä on kaikissa tavaramerkiksi muodostunut 21:9 kuvasuhteen näyttö ja vuodesta 2019 lähtien se on tyytynyt varustamaan puhelimensa korkeintaan 12 megapikseleihin kameroilla.

Mallisto 2021
-------------

### Matkapuhelimet

Caption text| Malli | Näytön koko | Näytön tyyppi | Näytön resoluutio | Etukamera | Takakamerat | Paino |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Xperia 1 III | 6,5" | HDR OLED 120 Hz | 4K | 8 Mpx | 12+12+12 Mpx | 186 g |
| Xperia 10 III | 6,1" | HDR OLED 120 Hz | 2520x1080 | 8 Mpx | 12+12+12 Mpx | 168 g |
| Xperia 5 III | 6" | HDR OLED | 2520x1080 | 8 Mpx | 12+12+8 Mpx | 169 g |
| Xperia L4 | 6,2" | LCD | 1680x720 | 8 Mpx | 13+5+2 Mpx | 178 g |
| Xperia Pro | 6,5" | HDR OLED | 4K | 8 Mpx | 12+12+12 Mpx | 225 g |

Lähteet
-------



1. ↑  Älypuhelimet sony.fi. Viitattu 19.8.2021.
2. ↑  Xperia Pro sony.fi. Viitattu 19.8.2021.
Italialainen näyttelijä Rudolph Valentino teki tiukasta rasvakampauksesta suositun.
**Hiusrasva** eli **pomade** on hiusten muotoiluun käytettyä voidetta. Nykyisin hiusrasvan perusainesosa on vaseliini, mutta pomadet sisältävät tämän lisäksi erilaisia hajusteita, mineraaliöljyjä ja vahoja. Tiukimmin tarttuvien rasvojen vaha on mehiläisvahaa.

Pomade on muihin hiustenhoitotuotteisiin nähden korostuneesti miesten tuote. Se ei kuivu vaan jättää hiukset kosteiksi ja kiiltäviksi.

Historia
--------

Aiemmin hiusten muotoiluun käytettiin hyvin moninaisia tuotteita, kuten eläinrasvoja, mutta 1800-luvun teollistuminen mahdollisti hiusrasvan sarjatuotannon. Raaka-aineiksi vakiintuivat mehiläisvaha ja vaseliini, mutta pomadea valmistettiin yhä myös ihrasta.

Rasvaiset kampaukset olivat useaan otteeseen muodissa 1900-luvulla, varsinkin vuosisadan alkupuolella. Ensimmäinen aalto nähtiin niin sanotulla kultaisella kaksikymmenluvulla, jolloin elokuvatähti Rudolph Valentino, "suuri latinorakastaja", nousi mykän elokuvan seksisymboliksi. Rasva oli noihin aikoihin suosittua Yhdysvaltain mustan väestön keskuudessa, koska se mahdollisti kiharien ja takkuistenkin hiusten kampaamisen. Afroamerikkalaisiin kohdistui tuolloin painetta peittää rotupiirteitään muun muassa suoristamalla hiuksiaan ja vaalentamalla ihoaan.

Taaksekammattu hiustyyli oli länsimaissa yleinen, lähes miesten normityyli läpi 1930- ja 1940-lukujen. Toisen maailmansodan jälkeen hiusrasva menetti suosiotaan Euroopassa, jossa siitä ja monista muista arkihyödykkeistä oli pulaa. Korvikkeena käytettiin jopa tavallista voita. 

Viisikymmenluvulla pomada teki paluun rockabillyjen torttukampauksissa. Elvis Presley oli tunnettu rasvaisista kampauksistaan. Tunnetuimmiksi hiusrasvamerkeiksi muun muassa Suomessa nousivat Brylcreem ja Suave.

Hiusrasva oli pojilla uudelleen muodissa 1970-luvun lopulla, alullepanijana John Travoltan "rasvis"-hahmo elokuvamusikaalissa *Grease* (suom. *Rasva*) ja sitä seurannut rockabilly-aalto.

Katso myös
----------

* Brylcreem
* Hiusgeeli
* Hiuslakka
* Hiusvaha

Lähteet
-------

1. 1 2  Rautio, Ilse: Rasvaisuus hurmaa.  *Helsingin Sanomat*, 10.10.1978, s. 13. Näköislehden aukeama (tilaajille).
**Kalle Nikolai Jokinen** (26. joulukuuta 1900 Loimaa – 17. joulukuuta 1965 Salo) oli suomalainen kansanedustaja, toimitusjohtaja ja kunnallisneuvos. Hän osallistui eduskunnassa Sosialidemokraattisen eduskuntaryhmän työskentelyyn.

Elämäkerta
----------

Kalle Jokinen syntyi vuosisadan vaihteessa tavalliseen työläisperheeseen. Hänen vanhempansa olivat työmies Juha Jokinen ja tämän puoliso Emma Katariina Lindström.

Hänen poliittinen uransa perustui niin kutsuttuun pitkään linjaan, sillä hän kävi kansakoulun ja oli sen jälkeen maa-, metsä-, uitto- ja lastaustöissä, sekä merimiehenä eri puolilla Lounais-Suomea. Hänet tuomittiin vuonna 1918 poliittisista syistä vankeuteen. Hän myös työskenteli turkulaisen Sosialisti-lehden palveluksessa vuosina 1932–1936. Kansanhuollon johtajana Perniössä hän toimi viiden vuoden ajan. Lisäksi hän oli toimitusjohtajana Perniön polttoturve Oy:ssä sekä liikennöitsijänä.

Poliittinen ura
---------------

Hän toimi eduskunnassa Turun läänin eteläisen vaalipiirin kansanedustajana yli 20 vuoden ajan eli 1. syyskuuta 1936 – 21. heinäkuuta 1958. Koko tämän ajan hän oli eduskunnassa sosialidemokraattisen eduskuntaryhmän jäsen. 

Eduskunnassa hän kuului laki- ja talousvaliokuntaan, perustuslakivaliokuntaan, puolustusasiainvaliokuntaan, suureen valiokuntaan ja verotuslakivaliokuntaan.

Kalle Jokinen oli presidentin valitsijamies vuosien 1937, 1940, 1943, 1950, 1956 vaaleissa. Lisäksi hän toimi paikallisesti Perniön kunnanvaltuuston ja kunnallislautakunnan jäsenenä. Hän oli myös monissa muissa luottamustehtävissä niin kunnallisissa kuin ammattijärjestöllisissäkin elimissä.

Tasavallan presidentti myönsi Kalle Nikolai Jokiselle kunnallisneuvoksen nimen ja arvon vuonna 1959.

Lähteet
-------

* .aspx Kalle Jokinen *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Eduskunta

 |

 |
**Keskimmäinen Vuorijärvi** on kirkasvetinen ja niukkaravinteinen järvi Kannonkosken itäosassa Keski-Suomen maakunnassa. Sen pinta-ala on 25,7 hehtaaria ja vesitilavuus 2,3 kuutiohehtometriä. Etäisyys Jyväskylästä on 76 kilometriä pohjoiseen.

Maantiede
---------

Keskimmäisen Vuorijärven pituus kaakosta luoteeseen on 1,8 kilometriä. Suurin leveys on noin 200 metriä. Saaria ei ole. Järven keskiosasta ulottuu pohjoisen rannan tuntumaan yli kilometrin pituinen vyöhyke, jonka syvyys on vähintään 10 metriä. Vyöhykkeen sisällä järven keskiosassa on noin hehtaarin laajuinen alue, jonka syvyys on 20–22 metriä. Järven eteläinen osa on matalampaa, aivan etelässä on yhdeksän metrin syvänne.

Keskimmäisen Vuorijärven rannat ovat erämaisia ja paikoin jyrkkiä. Korkeimmat kohdat ovat noin 40–50 metriä järven pintaa ylempänä. Keskimmäiseen Vuorijärveen laskee Vuorijoki Ylimmäiseltä Vuorijärveltä (153,6 metriä mpy), joka sijaitsee puoli kilometriä kaakkoon. Keskimmäinen Vuorijärvi laskee Pieneen eli Alimmaiseen Vuorijärveen (132,0 metriä mpy), joka sijaitsee alle puoli kilometriä luoteeseen.

Keskimmäisen Vuorijärven vesitilavuus on 2 310 000 kuutiometriä.

Keskimmäinen Vuorijärvi (14.441.1.034) kuuluu Vuosjärven alueeseen (14.441), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kymijoen vesistössä (14). Toinen jakovaihe on Kivijärven–Vuosjärven alue (14.44) ja ensimmäinen on Viitasaaren reitin valuma-alue (14.4). Keskimmäinen Vuorijärvi on viidenneksi laajin Vuosjärven alueen 39:stä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Keskimmäistä Vuorijärveä seuraa Iso Luomajärvi.

Vuorijärvet on kolme erämaista järveä Kannonkosken itäosassa. Ne ovat kaakosta luoteeseen Ylimmäinen Vuorijärvi, Keskimmäinen Vuorijärvi ja Pieni Vuorijärvi, joka tunnetaan myös nimellä Alimmainen Vuorijärvi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Keskimmäinen Vuorijärvi, vakavesi, Kannonkoski
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 1.2.2022.
3. ↑  Keskimmäinen Vuorijärvi. Järviwiki. Viitattu 1.2.2022.
4. ↑  Pro Vuorijärvet *Vuorijärvet.fi*. Viitattu 1.2.2022.
5. ↑  Vuosjärven alue (14.441). Järviwiki. Viitattu 1.2.2022.
Keskimmäiset alemmat etuhampaat pysyvinä ja maitohampaina
**Keskimmäiset alemmat etuhampaat** ovat ihmisen hampaita alaleuan keskiosassa. Hampaat sijaitsevat takimmaisten alempien etuhampaiden edessä. Kuten kaikkien etuhampaiden, niiden tehtävänä on irrottaa ruuasta paloja ja pilkkoa niitä pureskelun aikana. Näillä hampailla ei ole myöskään varsinaista purupintaa.

Takimmaisten alempien etuhampaiden maitohammas- ja pysyvien versioiden välillä on joitakin pieniä eroja, kuten se, että maitohammas on jonkin verran suurempi.

Hammaslääkärikielessä kaikki keskimmäiset etuhampaat tunnetaan "ykkösinä".

Ihmisen hampaat

|  |  |
| --- | --- |
| Rakenne | 
* Hammaskiille
* Hammasluu
* Pulpa

 |
| Hammastyypit | 
* Maitohampaat
* Pysyvät hampaat
	+ Etuhampaat
	+ Kulmahampaat
	+ Välihampaat
	+ Poskihampaat

 |
| Ylähampaat | 
* 1. etuhammas
* 2. etuhammas
* Kulmahammas
* 1. välihammas
* 2. välihammas
* 1. poskihammas
* 2. poskihammas
* Viisaudenhammas

 |
| Alahampaat | 
* 1. etuhammas
* 2. etuhammas
* Kulmahammas
* 1. välihammas
* 2. välihammas
* 1. poskihammas
* 2. poskihammas
* Viisaudenhammas

 |
**Yhdysvaltain republikaanisen puolueen kansallinen komitea** (engl. *Republican National Committee*, *RNC*) on republikaanisen puolueen johtava elin. Komitea hallinnoi puoluetta, kampanjoi ja kerää rahaa republikaanisen puolueen ehdokkaille. Se järjestää joka neljäs vuosi puoluekokouksen, jossa valitaan virallisesti puolueen presidenttiehdokas ja päätetään puolueohjelmasta.

RNC:hen kuuluu 168 jäsentä, joihin kuuluu kolme jäsentä jokaisesta osavaltiosta, Columbian liittopiiristä ja jokaisesta Yhdysvaltain territoriosta.

Lähteet
-------

1. ↑  Republican National Committee *Ballotpedia*. Viitattu 20.6.2022. (englanniksi)
2. ↑  Political Primaries: How Are Candidates Nominated? *Library of Congress*. Viitattu 20.6.2022.
3. ↑  168 RNC Members Have Power ... for a Week *Roll Call*.  7.1.2011. Viitattu 19.6.2022. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Republikaanien kansallinen komitea** Wikimedia Commonsissa

* Republikaanien kansallisen komitean viralliset sivut
ÄäninäytteetIntroït and KyrieOffertoireSanctusPie JesuAgnus DeiLibera meIn paradisumÄänitiedostojen kuunteluohjeet

Gabriel Fauré aloitti **Requiemin** (op. 48) luonnostelun vuonna 1887. Vaikka Fauré oli menettänyt isänsä kahta vuotta aiemmin ja menetti äitinsä sävellystyön alkuvaiheissa, hän kertoi säveltäneensä teoksen "huvin vuoksi".

Kantaesityksen aikaan 16. tammikuuta 1888 Faurén requiem koostui viidestä osasta, jotka olivat *Introït et Kyrie*, *Sanctus*, *Pie Jesu*, *Agnus Dei* ja *In Paradisum*. Tämän version esittämiseksi vaadittiin sekakuoro, sopraanosolisti, matalien jousien orkesteri, harppu, patarummut ja urut sekä *Sanctuksessa* sooloviulu.

Säveltäjä lisäsi teokseensa *Offertoiren* vuonna 1889. Hän myös liitti siihen *Libera men*, jonka oli alun perin säveltänyt baritonille ja uruille kaksitoista vuotta aiemmin. Teoksensa uuden version kokoonpanoon Fauré lisäsi käyrätorvet, trumpetit, pasuunat ja baritonisolistin; tämä uusittu versio kantaesitettiin tammikuussa 1893.

Heinäkuussa 1900 kantaesitetty requiemin lopullinen versio on useiten esitetty. Sitä varten kokoonpanoon liitettiin puupuhaltimia ja viuluja. Todennäköisesti nämä muutokset toteutti Faurén oppilas. *Requiem* esitettiin Faurén omissa hautajaisissa.

Osat
----

1. Introït et Kyrie
2. Offertoire
3. Sanctus
4. Pie Jesu
5. Agnus Dei et Lux Aeterna
6. Libera me
7. In Paradisum

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Choral Music Notes - Gabriel Fauré Requiem in d, Op. 48
2. ↑  BBC Radio 3 Programmes - Discovering Music, Faure Requiem

Aiheesta muualla
----------------

* Allmusic.com: Requiem, for 2 solo voices, chorus, organ & orchestra, Op. 48 (englanniksi)

* Requiem (Fauré) (Yhdessä teoksia Sibeliuksen ja Nielsenin). Orkesteri ja Kuoro Radio Televisio Espanjassa. Petri Sakari.
Ludovic Trarieux vuonna 1894.
**Ludovic Trarieux** (1840–1904) oli ranskalainen poliitikko (maltillinen tasavaltalainen). Trarieux toimi asianajajana Bordeauxissa. Vuosina 1879–1881 hän kuului edustajainkamariin ja vuodesta 1888 senaattiin ja tammikuusta lokakuuhun vuonna 1895 oli oikeusministeri. Trarieux vastusti Boulangeria ja vaati Dreyfusin jutun tarkistamista. Vuonna 1899 hän toimi Pietariin Eurooppalaisen adressin vieneen lähetystön puheenjohtajana.

Lähteet
-------

1. ↑  Tietosanakirja (1909), osa 9 vuodelta 1917, s. 1875–1876
2. ↑  Iso tietosanakirja, osa 13 vuodelta 1938, s. 1283
3. ↑  *Otavan Iso tietosanakirja, osa 8*, s. 1582. Helsinki: Otava, 1964.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Sycomore

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Lyhyt frenulum
**Lyhyt frenulum** eli **frenulum breve** on tila, jossa frenulum, terskan alla oleva joustava ihopoimu joka kiinnittyy esinahkaan ja auttaa esinahan vetäytymisessä terskan päälle, on lyhyt ja estää esinahan liikkumista. Frenulumin tulisi tavallisesti olla riittävän pitkä ja joustava mahdollistaakseen esinahan täydellisen vetäytymisen, jolloin se jää sujuvasti erektiossa olevan siittimen taakse. Siittimen frenulum on verrattavissa kielen alaosan alaleukaan kiinnittävään ihopoimuun tai ylähuulen ja ylemmän ikenen väliseen ihopoimuun.

Lyhyt frenulum voi pahentua frenulumin revetessä seksuaalisen tai muun toiminnan seurauksena. Revennyt frenulum arpeutuu itsestään, mutta arpikudos vähentää frenulumin joustavuutta entisestään ja altistaa repeämisille jatkossakin. Lyhyen frenulumin diagnoosi sekoitetaan lähes aina fimoosin ja ahtaan esinahan kanssa, koska oireena on esinahan taakse vetämisen vaikeus. Suurimmalla osalla fimoosista kärsivillä miehillä on myös jossain määrin lyhyt frenulum.

Lyhyt frenulum voidaan korjata päiväkirurgisella frenuloplastia-nimisellä toimenpiteellä, tai vaihtoehtoisesti täydellisellä ympärileikkauksella johon kuuluu frenulumin poistaminen kokonaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Urologi Riitta Rönkä: Liikkuvat vapaasti taakse Terve.fi.  Arkistoitu 17.12.2013. Viitattu 20. maaliskuuta 2013.
2. ↑  Tight foreskin *thestudentroom.co.uk*. Viitattu 20. maaliskuuta 2013. (englanniksi)
**Nadja Sumanen** (s. 1975) on suomalainen nuortenkirjailija.

Sumasen esikoisteos, nuortenromaani *Rambo*, voitti vuoden 2015 Finlandia Junior -palkinnon. Sen käsikirjoitus voitti keväällä 2015 Otavan ja Otavan kirjasäätiön nuortenromaanikilpailun. Teoksesta on tehty myös näytelmä. Sumasen toinen teos *Terveisin Seepra* ilmestyi vuonna 2017. Kolmas teos, novellikokoelma *Sade on kaikille sama*, ilmestyi vuonna 2021. Se oli Topelius-palkintoehdokkaana.

Sumanen on varsinaiselta ammatiltaan toimintaterapeutti. Hän asuu Espoossa.

Tuotanto
--------

* *Rambo*. Helsinki: Otava, 2015. ISBN 978-951-1-29202-9.
* *Terveisin Seepra*. Helsinki: Otava, 2017. ISBN 978-951-1-31427-1.
* *Sade on kaikille sama*. Helsinki: Otava, 2021. ISBN 978-951-1-39047-3.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Nadja Sumanen Otava. Viitattu 26.12.2015.
2. ↑  Nadja Sumanen voitti Otavan nuortenromaanikilpailun *HS.fi*.  25.3.2015. Viitattu 26.12.2015.
3. ↑  Topelius-ehdokkaat 2022  10.12.2021. Suomen Nuorisokirjailijat ry.  Arkistoitu 10.12.2021. Viitattu 14.1.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Nadja Sumanen Kirjasampo.fi:ssä

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* VIAF
* WorldCat

 |

 |
**Juan Manuel Albendea Pabón** (8. kesäkuuta 1937 Cabra, Espanja – 2. tammikuuta 2022) oli espanjalainen poliitikko, asianajaja ja ekonomi.

Hän oli Espanjan kansanpuolueen (PP) jäsen. Hänet valittiin ensimmäisen kerran edustamaan Sevillassa vuonna Espanjan kongressissa vuonna 1996, ja valittiin uudelleen vuonna 2000, 2004 ja 2008.

Hän valmistui lakimieheksi ja osallistui liike- ja talousoikeuteen sekä yhtiöiden johtoon. Hänestä tuli rahoitusalan korkea johtaja ja Andalusian alueellisen toimeenpanevan komitean jäsen. Albendea Pabón on myös oikeustoimikunnan toinen varapuheenjohtaja ja osallistuu talous- ja kiinteistö-, julkishallinnon ja viestintäkomissioon.

Albendea Pabon oli naimisissa ja hänellä oli seitsemän lasta. Hän kuoli 2. tammikuuta 2022 84-vuotiaana.

Lähteet
-------

1. ↑  Trgio, Emilio: Fallece el político y crítico taurino Juan Manuel Albendea *Noticia*.  2.1.2022. Mundotoro. Viitattu 11.1.2022. (espanjaksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en: Juan Manuel Albendea Pabón
**Donna-Marie Gurr** (s. 18. helmikuuta 1955 Vancouver) on kanadalainen uimari, joka saavutti arvokisamitaleja 1970-luvun alussa erityisesti selkäuinnissa.

Gurr saavutti Münchenin olympialaisissa 1972 pronssia 200 metrin selkäuinnissa ajalla 2.23,22. Hän hävisi selvästi kahdelle yhdysvaltalaisuimarille mutta voitti neljänneksi sijoittuneen Länsi-Saksan Annegret Koberin 0,13 sekunnilla. Samoissa kisoissa Gurr sijoittui 100 metrin selkäuinnin välierissä yhdeksänneksi ja hävisi 0,03 sekuntia viimeisenä loppukilpailuun selvinneelle Itä-Saksan Christine Herbstille.

Gurr voitti Pan-Amerikan kisoissa 1971 kultaa 100:n ja 200 metrin selkäuinneissa ja sekauintiviestissä sekä saavutti hopeaa vapaauintiviestissä. Kansainyhteisön kisoissa 1970 hän saavutti hopeaa 200 metrin selkäuinnissa sekä pronssia 100 metrin selkäuinnissa ja sekauintiviestissä. Kansainyhteisön kisoissa 1974 hän saavutti hopeaa 100 metrin selkäuinnissa ja pronssia 200 metrin selkäuinnissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Donna-Marie Gurr *Olympedia*.  (englanniksi)
**Omatoimivaihtari** on opiskelija, joka suorittaa korkeakoulututkintoa kotimaansa oppilaitoksessa ja lähtee ulkomaille määräaikaisesti opiskelijavaihtoon omatoimisesti. Tällöin opiskelija järjestää opiskelupaikan itse. Omatoiminen vaihtopaikan järjestäminen tekee opiskelijasta omatoimivaihtarin (kansainvälinen termi "free-mover").

Suomessa omatoimivaihtareita koskevat samat opintosuunnitelmaa ja hyväksilukua sekä opintojen tasoa ja määrää koskevat säännöt kuin muitakin väyliä vaihtoonlähdössään hyödyntäviä opiskelijoita. Muita opiskelijavaihdon väyliä ovat esimerkiksi Erasmus-ohjelma ja Nordplus sekä korkeakoulujen väliset kahdenväliset vaihtosopimukset.

Omatoimisesti ulkomaille lähtevä opiskelija voi valita kohteensa vapaasti, mutta joutuu yleensä hoitamaan käytännön järjestelyt, hakuprosessin ja rahoituksen itsenäisesti. Opiskelija ottaa itse suoraan yhteyttä toivomaansa yliopistoon ja tiedustelee mahdollisuutta hakea määräaikaista opiskeluoikeutta vaihto-ohjelmien ulkopuolella. Omatoimivaihtaruus muistuttaa opiskelijavaihtoa sikäli, että opinnot on yleensä mahdollista hyväksilukea suomalaisessa korkeakoulussa suoritettavaan tutkintoon edellyttäen, että asiasta on etukäteen sovittu oman korkeakoulun kanssa.

Omatoimivaihtareiksi luetaan myös ulkomaan opintoja välittävien organisaatioiden, kuten **Asia Exchangen** ja Kilroy Educationin, kautta opiskelemaan lähtevät henkilöt. Nämä organisaatiot toimivat linkkeinä opiskelijoiden ja valikoitujen vastaanottavien yliopistojen välillä helpottaen opiskelijoiden ulkomaille lähtöä. Lähettävän korkeakoulun näkökulmasta näidenkin organisaatioiden kautta ulkomaille lähtevät opiskelijat eivät osallistu korkeakoulun omiin vaihto-ohjelmiin vaan järjestävät opiskelupaikkansa itse. Näin ollen kyseiset opiskelijat ovat omatoimivaihtareita.

Korkeakouluopiskelu on maksullista lähestulkoon joka puolella maailmaa pohjoismaita lukuun ottamatta. Ulkomaiset korkeakoulut perivät useimmiten lukukausimaksuja niin paikallisilta kuin ulkomaisiltakin opiskelijoilta. Omatoimivaihtarin tulee varautua lukukausimaksuihin ja niiden kattamiseen kokonaan tai osittain voi anoa ns. free mover –stipendejä lähes kaikissa Suomen korkeakouluissa. Lisäksi stipendejä voi anoa myös eri säätiöiltä ja rahastoilta. Kela maksaa korotettua ulkomaan opintotukea opintojen edetessä suunnitellusti.

Aiheesta muualla
----------------

* Maailmalle.net (Arkistoitu – Internet Archive)
* Teknillisen korkeakoulun kuvaus omatoimivaihtarille[vanhentunut linkki]
* Asia Exchange
OmbergNäkymä Ombergiltä Vätternille.

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Vadstena ja Ödeshög, Ruotsi |
| Korkeus merenpinnasta | 
264 m |

|  |  |
| --- | --- |
| Koordinaatit | 
58° 18′ 01″ P, 14° 38′ 51″ IView and modify data on Wikidata  |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Omberg** on Vadstenan ja Ödeshögin kuntien rajalla Itä-Götanmaan läänissä Ruotsissa sijaitseva horsti. Omberg kohoaa tasangolta viettäen jyrkästi Ruotsin toiseksi suurimpaan järveen, Vätterniin. Horstilla on monia kulttuurikohteita sekä kasveja, kuten harvinainen kämmekkälaji tuoksukirkiruoho. Ombergiä kutsutaankin "kukkavuoreksi".

Ombergin korkein kohta Hjässan sijaitsee 264 metriä merenpinnan yläpuolella. Omberg muodostuu graniitti- ja porfyyriperuskalliosta, jolla on ikää 1,7 miljardia vuotta. Horstilla sijaitsee myös Ombergs Naturum, jossa on alueen kulttuuria ja luontoa käsittelevä näyttely. Naturumista lähtee monia vaellusreittejä sekä yksisuuntainen autotie Vadstenan alueella sijaitsevaan Borghamnin taajamaan. Tämän tien varrella sijaitsevat Ombergin alueen nähtävyyksistä muun muassa Storpissanin luonnonsuojelualue ja Västra Väggar. Västra Väggar on näköalapaikka, josta on mahdollista nähdä Vätternin toisella rannalla sijaitsevaan Länsi-Götanmaan lääniin.

Västra Väggar vuonna 1889.
Ombergillä sijaitsevat luonnonsuojelualueet ovat Ombergsliden, Bokskogen, Storpissan ja Mörkahålkärret.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Nähtävyyksiä Tåkernin ja Ombergin alueella (PDF) Länsstyrelsen Östergötland.  Arkistoitu 16.8.2005. Viitattu 10.10.2010.
2. ↑  Ombergsliden Länsstyrelsen Östergötland. Viitattu 10.10.2010. (englanniksi)
3. ↑  Jonsson, Olle et al.: "Ombergs natur- och kulturhistoria", *Ombergs natur och kultur: Kunskapssammanställning och historiebeskrivning efter fyra års inventeringar*, s. 23. Länsstyrelssen Östergötland, 30.4.2005. ISBN 91-7488-119-1. Teoksen verkkoversio (PDF) (viitattu 10.10.2010). (ruotsiksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Omberg** Wikimedia Commonsissa

* Ombergs Naturum (englanniksi)
**Mystetstvo** (ukr. Мистецтво, "Taide") oli ukrainalainen taide- ja kirjallisuuslehti, joka ilmestyi 1919–1920.

*Mystetstvo* ilmestyi Kiovassa, ja siitä ehti tulla touko-heinäkuussa 1919 kuusi numeroa, myöhemmin samana vuonna yksi ja viimeinen numero huhtikuussa 1920. Lehden päätoimittajat olivat Hnat Myh’ailytšenko ja Myh’ailo Semenko. Se oli Ukrainan kirjallisuuskomitean Ukrainan osaston äänenkannattaja ja numerosta kolme alkaen Koulutuksen kansankomissariaatin taideosaston äänenkannattaja. Lehdessä käytiin keskustelua, mihin suuntaan neuvosto-Ukrainan kulttuurin olisi lähdettävä.

*Mystetstvo* perustettiin, kun kaksi *Borotba*-nimisen kirjailijaryhmän jäsentä ja saman nimisen lehden toimittajaa Andri Zalyvtšyi ja Vasyl Tšumak olivat kuolleet ja *Borotba* lakannut ilmestymästä.

Kirjoittajia
------------

|  |  |
| --- | --- |
| * Hnat Myh’ailytšenko, päätoimittaja
* Myh’ailo Semenko, päätoimittaja
* Vasyl Blakytnyi
* Mykola Buratšek
* Vasyl Tšumak
* Volodymyr Korjak
* Hordi Kotsjuba
* Ivan Kulyk
* Les Kurbas
* Oleksandr Muraško
 | * Heorhi Narbut
* Anatol Petrytskyi
* Klym Polištšuk
* Jakiv Savtšenko
* Oleksa Slisarenko
* Mykola Tereštšenko
* Pavlo Tytšyna
* Volodymyr M. Jarošenko
* Dmytro Zahul
 |

Lähteet
-------

1. ↑  Mystetstvo, journal *Internet Encyclopedia of Ukraine*.  1993. Viitattu 15.9.2022. (englanniksi)
2. ↑  Borotba *Internet Encyclopedia of Ukraine*.  1984. Viitattu 15.9.2022. (englanniksi)
**Mysteeriuskonnoksi** kutsutaan uskontoa, jonka keskeinen sisältö on salaista viisautta. Mysteeriuskonnossa uskonnon keskeiset opinkappaleet, kulttimenot ja uskonnon todellinen luonne paljastetaan ainoastaan niille henkilöille, jotka on initioitu eli vihitty sen salaisuuksiin.

Kreikkalaiset ja itämaiset mysteeriot ovat alun perin olleet toimituksia, joiden tarkoituksena on ollut edistää hedelmällisyyttä. Näihin yhdistyi myöhemmin käsityksiä tiettyjen kasvullisuudenjumalien kuolemasta ja ylösnousemuksesta ja lopulta siitä onnellisemmasta osasta kuoleman jälkeisessä elämässä, minkä ihminen saattoi saavuttaa, kun hänet vihittiin uskonnon mysteereihin. Kuuluisin ja arvostetuin antiikin ajan mysteerikulteista oli Eleusiin kultti.

Jumalan kuolemaan ja ylösnousemukseen liittyi uskonnollisissa mysteereissä usein jumalan ruumiin tai veren vertauskuvallinen syöminen. Antiikin kulttuurissa tämä riitti esiintyi muun muassa orfilaisilla ja mithralaisilla. Riitin avulla pyrittiin saamaan yhteys jumalaan. Tämä yhteys oli kuoleman jälkeisen elämän saavuttamisen edellytys.

Meidän aikanamme tämä riitti esiintyy yhä kristityillä. He kutsuvat sitä ehtoolliseksi. Ehtoollisen yhteydessä rukoillaan syntejä (jumalan tahdon vastaisia tekoja) anteeksi ja syödään jumalan (Jeesus) ruumiin vertauskuva leipä ja jumalan veren vertauskuvaa viiniä juodaan pieni tilkka. Katolisen kirkon ja ortodoksisen kirkon mukaan nämä todella muuttuvat Jeesuksen vereksi ja ruumiiksi ehtoollisessa.

Muinaisia mysteeriuskontoja
---------------------------

* Attiksen kultti
* Eleusiin mysteerit
* Gnostilaisuus
* Isiksen kultti
* Mithralaisuus
* Orfeuksen kultti
* Pythagoralaisuus
* Tammuzin kultti
**Ämyri ry** on Lapualla 1988 perustettu elävän musiikin yhdistys. Yhdistyksen tavoitteena on yhdistää musiikin tuottajat ja kuluttajat sekä järjestää esiintymismahdollisuuksia ja koulutustilaisuuksia lähialueen bändeille ja musiikinharrastajille. Ämyri ry:n perustamispöytäkirjan allekirjoittivat 10.6.1988 Tapani Latva-Teikari, Veli-Matti Karhu ja Mauri Kotala, mutta käytännössä Ämyrin perustivat seuraavat bändit: Allied Forces, Crimson, Fuzzbunnies, Harpyija, Jane, Lost Boys, Paha Tapa, Rolls, Sabotaasi ja Strangers Life.

Ämyri ry järjesti vuoteen 2009 asti musiikkifestivaali Välipuistorockia.

Nykyisin Ämyri järjestää Lapuan kulttuurikeskus Vanhassa Paukussa Vanhan Paukun Festivaalia.

Toiminta
--------

Vuosittain järjestettäviä tapahtumia ovat mm. Raskaan musiikin ilta, Vanhan Paukun Festivaalit sekä Vanhan Paukun Venetsialaiset. Tämän lisäksi Ämyri on pitänyt talvikaudella Ämyriklubia yhteistyössä NightClub Bar Oscarin kanssa keskimäärin 6 viikon välein. Ämyrillä on nykyisin käytössä Vanhan Paukun alueella omat kerhotilat, mistä bändeillä on mahdollista vuokrata soittotiloja itselleen. Lisäksi Ämyri on mukana maakunnallisessa ELMU-yhteistyössä sekä tarjoaa jäsenilleen koulutustoimintaa.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑  Ämyri ry *helemi.lapua.fi*.  15.7.2013. Lapuan kaupungin museot. Viitattu 12.3.2019. [vanhentunut linkki]
3. ↑  Lapuan Välipuistorock jäissä toistaiseksi *ilkka.fi*.  1.6.2010. Ilkka-Yhtymä Oyj. Viitattu 12.3.2019.
Ängeslevän tuulimylly.
**Ängeslevä** on Tyrnävän kunnassa sijaitseva kylä. Kylä sijaitsee seututien 827 varressa, paikallistien 18637 ja Ängeslevänjoen risteyskohdassa, noin kolmen kilometrin päässä Tyrnävän kirkonkylän koillispuolella. Kylä sijaitsee maisemallisesti tunnetulla Limingan–Tyrnävän peltolakeudella. Asutus on keskittynyt pääasiassa Ängeslevänjoen sekä seututien 827 varsille. Kylällä on ollut aikoinaan oma koulu, joka on sittemmin lakkautettu, ja on nykyisin yksityiskäytössä.

Historiaa
---------

Varhaisissa lähteissä Ängeslevän kylä on mainittu vuonna 1559, jolloin se kuului vielä Limingan suurpitäjään. 1700-luvun karttojen parusteella Ängeslevällä on sijainnut kahdeksan kantataloa, jotka ovat hävinneet tai siirretty eri paikoille. Nykyään nämä alueet ovat peltoa tai niiden reunamia. Lisäksi alueella on sijainnut useita torppia 1600-1700-luvuilla. Ängeslevässä tuotettiin myös tervaa 1600-luvulla.

Lähteet
-------

1. ↑  Ängeslevänjokivarren kylien osayleiskaava (pdf) (s. 4) *Tyrnävän kunta*.  2013/2014. Viitattu 4.7.2023.
2. ↑  Huuskon perhe on kun­nos­ta­nut Tyr­nä­vän Än­ges­le­vän vanhaa koulua pik­ku­hil­jaa - maa­lais­elä­mää ja eläimiä *Kaleva*.  15.12.2018. Viitattu 4.7.2023.
3. ↑  Itäpalo, Jaana: Tyrnävän Markkuun, Ängeslevän ja Jokisillan kylien osayleiskaavan arkeologinen inventointi 2010 (pdf) (s. 3) *kparkeologia.fi*.  2010. Viitattu 4.7.2023.
*Tämä artikkeli käsittelee suomalaista televisio-ohjelman hahmoa. Yhdysvaltalaista muusikkoa käsittelee artikkeli Buckethead.*
**Ämpäripää** on suomalaisessa yhteiskuntakriittisessä ajankohtaisohjelmassa esiintynyt hahmo. Ohjelman nimi oli *Ämpäripää kertoo asioita*, ja sitä esitettiin paikallisilla suomalaisilla tv-kanavilla. Hahmolla oli aina nimensä mukaisesti sininen ämpäri päässään. Ämpäriin oli puhkottu silmänreiät ja suuaukko, jotta hän näkisi eteensä ja ihmiset saisivat hänen puheestaan selvää. 

Hahmo esiintyi ensimmäistä kertaa Helsingin aluetelevisio ATV:lla vuonna 2001. Ämpäripää kuului kanavan katsotuimpiin ohjelmiin. ATV:n konkurssin jälkeen Ämpäripää esiintyi MoonTV:lla keväällä 2003. Diggarilla Ämpäripää nähtiin vuonna 2006. Nykyisin Ämpäripää jakaa näkemyksiään satunnaisesti sosiaalisessa mediassa. Hahmon näyttelijän nimeä ei ole kerrottu julkisuuteen. *Etelä-Suomen Sanomat* uutisoi vuonna 2003, että Ämpäripäätä olisi näytellyt juontaja Jussi Halli. Toisaalta Ämpäripää oli kilautuskaverina Hallin ollessa kilpailijana *Haluatko miljonääriksi?* -ohjelmassa vuonna 2003.

Kaima
-----

Britannian politiikassa vaikutti 1980- ja 1990-luvuilla *Lord Buckethead* -nimellä esiintynyt henkilö. Hän edusti perustamaansa Gremloid-puoluetta ja kampanjoi Margaret Thatcherin vaalipiirissä vuoden 1987 parlamenttivaaleissa sekä John Majorin vaalipiirissä vuonna 1992. Vaaliohjelmaan kuului muun muassa ilmaisten polkupyörien ja karkkien jakaminen lapsille. On epäselvää, onko Lord Buckethead toiminut inspiraation lähteenä suomalaiselle kaimalleen.

Lähteet
-------

1. ↑  Kohteena kokeilevat nuoret. Jo kolme tv-kanavaa kosiskelee nuoria kaupunkilaisia perinteisiä rajoja rikkovien ohjelmiensa pariin *Helsingin Sanomat*.  9.12.2001. Viitattu 26.11.2018.
2. ↑  Etelä-Suomen Sanomat: *MoonTV ja ATV uskoivat energisyyteen*, 26.7.2003, s.22
3. ↑  blastr.com: 14 strange sci-fi candidates who campaigned in real elections (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta ***Ämpäripää***. 

* Ämpäripään Facebook-sivu
* Ämpäripään "Frontside Saulie" YouTube-palvelussa
Ärlinghundran kihlakunnan sijainti Tukholman läänin kartalla.
**Ärlinghundran kihlakunta** (ruots. *Ärlinghundra härad*) oli kihlakunta Tukholman läänissä Ruotsissa. Vuoden 1945 väestönlaskennan mukaan kihlakunnan maapinta-ala oli 287,37 neliökilometriä ja asukasluku 6 594 henkeä. Kihlakuntaan kuuluneet kunnat olivat Alsike, Knivsta, Vassunda, Haga, Sankt Olof och Sankt Per, Norrsunda, Husby-Ärlinghundra ja Odensala.

Kihlakunnan sisällä sijaitsi Sigtunan kaupunki. Kihlakunnan tuolloista kunnista Alsike, Knivsta ja Vassunda kuuluvat nykyään Knivstan kuntaan Uppsalan läänissä ja muut Sigtunan kuntaan Tukholman läänissä.

Lähteet
-------

1. ↑  I. Areal och folkmängd inom särskilda förvaltnings­områden m.m. befolk­nings­agglomera­tioner (PDF) (Tab. 1. Areal, folkmängd efter kön och civilstånd samt folkmängdstäthet i kommuner, församlingar, municipalsamhällen, härad och län den 31 december 1945, enligt indelningen den 1 januari 1946) *Folkräkningen den 31 december 1945*.  24.3.1947. SCB: Historisk statistik:  Statistiska centralbyrån. Viitattu 3.10.2015. (ruotsiksi)
Jokioisten museorautatien H K Porter -veturin höyryviheltimet

**Höyryvihellin**, puhekielessä **höyrypilli**, **visla** tai **visseli**, on höyrykattiloihin liittyvä merkinantolaite.

Eri tyypit
----------

Höyryviheltimiä on olemassa monen kokoisia ja tyyppisiä; höyryvetureissa on yleensä kaksi eri kokoista, joista toisessa on korkea ja toisessa matala ääni. Niitä käytetään ohjailu- ja varoitusmerkkien antamiseen. Höyrylaivoissa voi ollayksi tai useampia viheltimiä, joiden ääni vaihtelee laivasta toiseen.

Tehtaanpillit
-------------

Myös höyryvoimaa käyttävissä teollisuuslaitoksissa on viheltimiä; ne ovat useimmiten korkeaäänisiä. Aina 1960-luvulle asti monissa tehtaissa annettiin työajan alku- ja loppumerkit höyryviheltimellä. Joillakin tehtailla höyryvihellin korvattiin 50-luvulla sähkösireenillä.

Rakenne
-------

Höyryvihellin on yksinkertaisimmillaan vain tavallisen pillin rakenteella varustettu putki, jossa on jousikuormitettu sulkuventtiili. Vetureissa suuaukon ympärillä on tavallisesti kaksi eräänlaisen katkaistun pallon muodostavaa puolipyöreätä kupua, joiden koko ja muotoilu vaikuttavat viheltimen ääneen. Veturien viheltimiä käytetään normaalisti vetovaijerien avulla; suuremmissa vetureissa vaijereille on käyttökahvat; karkea vihellin on merkitty punaisella ja korkeaääninen mustalla. Laitosten pilleissä on yleensä kauko-ohjaus.

Lähteet
-------

* Mikko Ivalo: Höyryveturit ja niiden hoito
**Savukosken partisaanitukikohta**  sijaitsi jatkosodan aikana Savukosken koillisosassa Sotatunturien alueella Petäjä-Raatelmaselässä. Tukikohta toimi tukeutumispaikkana neuvostoliittolaisten partisaanien tehdessä iskuja Savukosken ja eteläisen Sodankylän alueen kyliin ja sen löytyminen tuo lisävalaistusta Koillis-Lapin vilkkaaseen partisaanitoimintaan.

Tukikohdan löytyminen ja inventointi
------------------------------------

Tukikohdan olemassaolo ja sijainti ei ollut yleisessä tiedossa ennen kuin paikallisilta asukkailta saadun vihjeen perusteella tukikohta kartoitettiin ja inventoitiin vuonna 2012 Metsähallituksen Valtion metsien kulttuuriperintökohteiden inventointihankkeessa.

Tukikohta muodostui Petäjä-Raatelmaselän laen pohjoispuolelle kivistä ladotuista pesäkkeistä, joita on yhteensä 103. Puolikaaren muotoon sijoitettujen pesäkkeiden keskellä on suurempien pesäkkeiden rypäs, joiden uskotaan kuuluneen partisaaniryhmien komentajille. Tukikohta muistuttaa rakenteeltaan ns. siilipuolustusasemaa. Useimmat pesäkkeet on rakennettu käyttäen suurta petäjää lisäsuojana. Pesäkkeiden kivien välistä löydetyt säilyketölkit osoittavat paikkaa käytetyn leiriytymiseen. Kohde on säilynyt hyvin alueella suoritetuista hakkuista huolimatta ja Metsähallituksen mukaan se tulisikin suojella.

Tahkomännikön taistelu
----------------------

Tukikohdasta noin kuusi kilometriä pohjoiseen sijaitsevan Tahkomännikön alueella käytiin 13.-16.4.1944 partisaanien ja suomalaisten joukkojen välinen taistelu. Alueelta on löytynyt mm. huopatossujen jäänteitä, peltipurkkeja, kiväärin patruunoita ja ilmeisesti vielä 2000-luvulla ihmisen luurangon jäänteitä. Taistelun alussa suomalaiset saartoivat partisaanit, mutta vihollisen saatua lisäjoukkoja suomalaiset joutuivat itsekin saarretuiksi. Taistelu päättyi lopulta partisaanien vetäytymiseen itään, mutta iskut alueen siviilikyliin jatkuivat siitä huolimatta kesällä 1944. Erillinen osasto Savukosken sotapäiväkirjoissa ei ole mainintaa Petäjä-Raatelmaselän tukikohdan paljastumisesta Tahkomännikön taistelun yhteydessä, ja on luultavaa että se oli toiminnassa vuosien 1940-1944 välisen ajan.

Lähteet
-------

* Häkälä, Piritta: *Savukoski koillisosa kulttuuriperintöinventointi 2012, s. 543-546 ja 564-569*. Metsähallitus 2013.

* Taivainen, Jouni: *METSIIN KADONNEET - Valtion metsien kulttuuriperintökohteiden inventointihanke 2010-2015*. Metsähallitus, 2016. ISBN: 978-952-295-145-8.

* Ilta-Sanomat 4.3.2016: *Neuvostoliiton salainen partisaanitukikohta löytyi Savukoskella*.

* Helsingin Sanomat 21.2.2016: *Suurtutkimus valmistui: Suomen metsistä paljastui valtava määrä sota-ajan hautoja, vankileirejä ja tukikohtia*.

* Blogi Metsähallituksen talousmetsien kulttuuriperintöinventoinnista 2010-2015: *"Vihollinen motissa!" - taistelu neuvostopartisaaneja vastaan Savukoskella 1944*.
**Porsche Macan** (Type 95B) on saksalaisen Porschen vuodesta 2014 lähtien valmistama crossover-tyyppinen henkilöauto. Malli esiteltiin Los Angelesin ja Tokion autonäyttelyissä 2013 ja sen myynti Euroopassa käynnistyi keväällä 2014. Macan on merkin ensimmäinen malli segmentissään. Mallinimi Macan juontaa juurensa indonesian kielen sanasta tiikeri. Kaikki Porsche Macanit varustetaan turboahdetuilla moottoreilla.

Vuoden 2014 Euro NCAP -kolaritestistä Macan sai tulokseksi täydet viisi tähteä.

Kehitystyö ja tausta
--------------------

Panamera Sport Turismo -konseptiautossa oli viitteitä Macanin perän muodoista jo vuonna 2012
Valmistaja kertoi Macanista ensi kerran kehitysprojektina marraskuussa 2010 ja ilmoitti hankkeesta virallisesti maaliskuussa 2011. Macanin tuotanto tapahtuu Leipzigissa rinnakkain Panameran ja Cayennen kanssa. PDK-Kaksoiskytkinvaihteistolla varustettu Macan on positioitu urheilullisemmaksi kuin mukavuuspainotteisempi isoveljensä Cayenne. 

Facelift-mallin Porsche Macan.
Teknisesti Porsche Macan perustuu väljästi Audi Q5:een, jakaen alustarakenteistaan yhden kolmanneksen tämän kanssa. Akseliväli ja jousitusratkaisut ovat vastaavat kuin Audissa, mutta moottorit, vaihteisto, jousituksen asetukset, sisusta ja kori ovat Porschen tarpeita varten suunnitellut. Auto on myös hieman pitempi ja leveämpi (43 mm/36 mm) kuin Q5.

Moottorit ja suorituskyky
-------------------------

Ensimmäisenä Porsche-mallistona kautta historian, kaikki Macanit ovat varustettuja ahdetuilla moottoreilla. Moottorivalikoima käsittää yhden 4-sylinterisen rivimoottorin (ei Suomen tuontivalikoimassa) sekä kolme V6-moottoria, joista yksi on dieselkäyttöinen. 

|    | Macan | Macan S | Macan Turbo | Macan S Diesel |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| **Moottori** | R4 Turbo | V6 Turbo | V6 Turbo | V6 Turbo |
| **Iskutilavuus** | 1 984 cm³ | 2 997 cm³ | 3 604 cm³ | 2 967 cm³ |
| **Teho** | 237 hv  (174 kW) | 340 hv  (250 kW) | 400 hv  (294 kW) | 258 hv  (190 kW) |
| **Vääntömomentti** | 350 Nm @ 1500 rpm | 460 Nm @ 1450 rpm | 550 Nm @ 1350 rpm | 580 Nm @ 1750 rpm |
| **Kiihtyvyys 0–100 km/h** | 6,9 / 6,7 s | 5,4 / 5,2 s | 4,8 / 4,6 s | 6,3 / 6,1 s |
| **Vetotapa** | Neliveto | Neliveto | Neliveto | Neliveto |
| **Hiilidioksidipäästöt** | 168 g/km | 204 g/km | 208 g/km | 159 g/km |
| **Omapaino** (DIN) | 1 770 kg | 1 865 kg | 1 925 kg | 1 880 kg |

Huomiolista
1. 1 2 3 4  Sport Chrono -paketilla

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑  Porsche Macan 2014 Euro NCAP. Viitattu 17.3.2019. (englanniksi)
3. ↑
4. ↑
5. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Porsche Macan** Wikimedia Commonsissa
**Donnai–Barrow’n oireyhtymä** on LRP2-geenin mutaatiosta kromosomissa 2 johtuva autosomissa peittyvästi periytyvä oireyhtymä.

Donnai–Barrow’n oireyhtymä aiheuttaa monenlaisia synnynnäisiä epämuodostumia. Vastasyntyneillä on miltei aina havaittavissa isoaivojen harmaan aineen poikkeavuus. Kehitysviiveet sekä asteeltaan vaihteleva kehitysvamma ovat yleisiä. Usein kehitysvamma on ollut lievä tai keskivaikea. Noin puolissa tapauksista esiintyy synnynnäinen palleatyrä tai napanuoratyrä. Molemmat voivat myös esiintyä samanaikaisesti. Donnai–Barrow’n oireyhtymään liittyy kasvojen epämuodostumia ja oireistolle tyypilliset kasvonpiirteet, joihin kuuluvat muiden muassa toisistaan etäällä sijaitsevat silmät ja pitkä, leveä otsa. Silmien huomattava likinäköisyys saattaa johtaa verkkokalvon irtoamiseen tai rappeutumiseen, joten oireyhtymä voi aiheuttaa myös etenevän näön heikkenemisen. Osassa tapauksista on todettu värikalvon kolobooma. Muita Donnai–Barrow’n oireyhtymässä esiintyneitä piirteitä ovat olleet sensorineuraalinen kuulonalenema tai kuurous, aivokurkiaisen puutos, sydän- ja verisuonielimistön poikkeavuudet, munuaisten vajaatoiminta ja proteinuria.

Donnai–Barrow’n oireyhtymä on nimetty sen vuonna 1993 kuvanneiden Dian Donnain ja Margaret Barrow’n mukaan. LRP2-geenin mutaatio aiheuttaa kuitenkin myös FOAR-oireyhtymää, josta oli laadittu kuvauksia jo 1970-luvulla. Nykyään näitä kahtaa oireyhtymää pidetään saman taudin ilmentyminä, joiden välillä on kuitenkin joitain eroja eri oireiden esiintymistiheydessä. Donnai–Barrow’n oireyhtymä on niin harvinainen, että sen tarkka yleisyys on ollut vaikeasti määritettävissä. Esiintyvyys on kuitenkin arvioitu alle yhdeksi miljoonaa kohden. Riski on ollut suurempi lapsilla, joiden vanhemmat ovat olleet sukua toisilleen. Oireistoa pidetään yhtä yleisenä miehillä ja naisilla. Sen hoito on oireenmukaista. Erotusdiagnostiikassa saatetaan huomioida Pallister–Killianin oireyhtymä, Frynsin oireyhtymä, Chudley–Mcculloughin oireyhtymä, Lowen oireyhtymä ja Dentin tauti.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Johanna Rintahaka, Donnai-Barrow’n oireyhtymä Tukiliitto 8.12.2021, viitattu 27.6.2023
2. ↑  Donnai Barrow syndrome Orphanet, viitattu 27.6.2023
**Pilkkusiipi** (*Setina irrorella*) on siilikkäisiin kuuluva pienehkö perhoslaji. Suomen kansallisessa uhanalaisarvioinnissa 2010 se on luokiteltu silmälläpidettäväksi (NT).

Koko ja ulkonäkö
----------------

Etusiivet ovat likaisenoranssit ja niissä on kolme siiven poikki menevää riviä musta täpliä. Takasiivet ovat vaaleamman keltaiset ja niiden kärkiosassa saattaa erottua muutama tumma täplä. Perhosen ruumis on oranssinkeltaisia päätä, niskaa ja takaruumiin kärkiosaa lukuun ottamatta musta. Siipiväli vaihtelee 22–35 millimetrin välillä ja koiraat ovat selvästi naaraita kookkaampia.

Pohjois-Ruotsin tunturiseudulla esiintyy muoto f. *borealis*, jonka täplät ovat himmeämpiä. Lisäksi siipien suomut harvemmassa, mikä tekee siivistä läpikuultavat.

Levinneisyys ja lentoaika
-------------------------

Pilkkusiipeä tavataan Pohjois-Espanjasta Itä-Siperiaan ulottuvalla vyöhykkeellä. Suomessa sen levinneisyys painottuu etelään, mutta hyvin paikallisia ja eristyneitä populaatioita tunnetaan pohjoisestakin. Aikuiset perhoset lentävät heinä-elokuussa.

Elinympäristö ja elintavat
--------------------------

Pilkkusiipi elää lämpimillä ja kuivilla paikoilla. Sen esiintymät ovat yleensä hyvin paikallisia mutta esiintyessään laji on tavallisesti runsas eivätkä perhoset erityisemmin piilottele. Koiraat lentävät pääasiassa yöllä ja tulevat valolle, naaraat ovat sen sijaan päiväaktiivisia.

Naaras munii noin 50 munaa, jotka se asettelee riveihin heinänkorsille. Toukka talvehtii ja koteloituu keväällä heinätuppojen tai kivikon sekaan.

Ravintokasvi
------------

Toukka syö maassa ja kivien pinnalla kasvavia jäkäliä.

Lähteet
-------

1. ↑  Rassi, P. Hyvärinen, E. Juslén, A. & Mannerkoski, I. (toim.). Suomen lajien uhanalaisuus – Punainen kirja 2010. Ympäristöministeriö & Suomen ympäristökeskus, Helsinki.
2. ↑  UK Moths (englanniksi)
3. 1 2  Norges sommerfugler (norjaksi)
4. 1 2 3 4  Nationalnyckeln till Sverges flora och fauna. Fjärilar: Ädelspinnare–tofsspinnare Lepidoptera: Lasiocampidae–Lymantriidae. ISBN 978-91-88506-58-0. s. 386–388.
5. ↑  Perhoswiki[vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* kuva toukasta (Arkistoitu – Internet Archive)
* Bestimmungshilfe des Lepiforums (saksaksi)
* Moths and Butterflies of Europe and North Africa (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q218099
* Wikispecies: Setina irrorella
* BioLib: 54833
* BOLD: 205696
* EUNIS: 309246
* Fauna Europaea: 446903
* Fauna Europaea (new): 450d6d25-1011-45e1-8720-e9715015db35
* GBIF: 5116475
* iNaturalist: 476138
* IRMNG: 10311483
* LepIndex: 39859
* LoB: 4794
* NBN: NBNSYS0000006122
* NCBI: 988035

 |

 |
**Sakari Jotuni** (3. heinäkuuta 1907 Ilomantsi – 14. heinäkuuta 1941 Soanlahti) oli suomalainen filosofian maisteri ja suomentaja.

Jotunin vanhemmat olivat Sortavalan opettajaseminaarin maantieteen opettaja, myöhemmin kansakouluntarkastaja Juho Alfred Jotuni ja Alfhilda Malmgren. Hänen tätinsä oli kirjailija Maria Jotuni. Sakari Jotuni pääsi ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta lyseosta 1926 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1937. Hän opiskeli kesällä 1934 Grenoblen yliopistossa Ranskassa ja teki kesällä 1939 opintomatkan Saksaan. 

Jotuni työskenteli kielenkorjaajana ja oikolukijana Kustannusosakeyhtiö Otavassa. Hän toimi jatkosodan aikana tykistön tulenjohtajana ja kaatui Soanlahdessa heinäkuussa 1941.

Sakari Jotuni oli naimisissa vuodesta 1940 toimistovirkailija ja sihteeri Mirjam Helena Husun (1911–1991) kanssa. Mirjam Jotunin testamenttilahjoituksella perustettiin Suomen kulttuurirahaston *Mirjam ja Sakari Jotunin rahasto* joka tukee romaanisen filologian tutkimusta

Suomennoksia
------------

* Jolán Földes : *Naimiskauppa* : romaani. Otava 1938 (alkuteos *Férjhez Megyek*)
* Olof Enckell : *Rajan vartio : jalkamatkoja Raja-Karjalassa* ; ruotsinkielisestä käsikirjoituksesta suom. Sakari Jotuni ja Irja Harmas. Otava 1939
* Hermann Hoster : *Alppiravintola*. Otava 1939 (alkuteos *Genesung in Graubünden*)
* Hermann Hoster : *Alppiparantola*. Otava 1939, 3. painos 1957 (alkuteos *Genesung in Graubünden*)
* Carl von Haartman : *Francon armeijasta Kollaanjoelle*. Otava 1940, 4. painos 1941 (alkuteokset *En nordisk caballero i Francos armé*, paitsi IV luku ja *Manövern som blev verklighet : vid Kollaanjoki och Ulismaa*)
* Carl Rothe : *Olivia* : romaani. Otava 1941
* Håkan Mörne : *Kunnian latu : kuvia talvisodastamme 1939-1940*. Otava 1941 (alkuteos *Ärans vinter*)
* Harald Baumgarten : *Viisi miljoonaa etsii perijää*. Otava 1941, 2. painos 1962 (alkuteos *Fünf Millionen suchen einen Erben*)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Mirjam ja Sakari Jotunin rahaston esite
**Sukupuolineutraalius** tarkoittaa kaikille sukupuolille tarkoitettua tai soveltuvaa asiaa, tai sitä, että sukupuolen merkitystä tai vaikutuksia ei tunneta tai havaita.

Esimerkkejä
-----------

Sukupuolineutraaleja asioita voivat olla esimerkiksi yhteiset WC-tilat tai sukupuolineutraali kielenkäyttö. Sukupuolineutraali avioliittolaki kohtelee kaikkia pariskuntia samalla tavalla sukupuolesta riippumatta.

Suomen opetushallitus otti vuonna 2004 sen kannan, että opetuksen pitää olla sukupuolineutraalia. Vuoden 2014 perustusopetuksen opetussuunnitelmien perusteiden mukaan opetuksen tuleekin olla *sukupuolitietoista*, ja siinä tunnistetaan sukupuolittavia yhteiskunnallisia ja kulttuurisia rakenteita ja puretaan niitä.

Kritiikki
---------

Lastenpsykiatrian erikoislääkäri Jari Sinkkonen on kritisoinut pyrkimystä hämärtää sukupuolieroja ja sitä, ettei lapsia saisi sanoa tytöiksi ja pojiksi. Sinkkonen on sanonut, että sukupuoli on luovuttamaton osa identiteettiä. Sukupuoli on osa ruumiinkuvaa 1,5–2,5-vuotiaasta lähtien. Sinkkosen mukaan jo 1960-luvulla osoitettiin, ettei sukupuoli-identiteetti ole kasvatuksesta riippuvainen. Sinkkosen mielestä ajatus siitä, että tyttönä tai poikana oleminen häivytetään, liittyy enemmän aikuisten tasa-arvopyrkimyksiin, kuin biologiaan ja anatomiaan.

Katso myös
----------

* Unisex

Lähteet
-------

1. 1 2  Tasa-arvosanasto Terveyden ja hyvinvoinnin laitos. Viitattu 3.3.2023.
2. ↑  Lassi Lapintie: Mitä sukupuolineutraali avioliittolaki tarkoittaa? *Yle*.  25.6.2014. Viitattu 3.3.2023.
3. ↑  Jutta Sarhimaa: Opettajien ei enää pian pitäisi puhua tytöistä ja pojista koulussa, pelkästään etunimillä, *Helsingin Sanomien* Nyt-liite 18.10.2016
4. ↑  Särkkä, Heini: Jari Sinkkonen ei ymmärrä, miksi lasta ei saisi sanoa tytöksi tai pojaksi: "Nämä asiat eivät lähde lapsesta"  14.11.2017. Ilta-Sanomat. Viitattu 14.11.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* TASA-ARVOTYÖ ON TAITOLAJI – Opas sukupuolten tasa-arvon edistämiseen perusopetuksessa (PDF) Opetushallitus.  Arkistoitu 29.3.2018. Viitattu 14.11.2017.
**Sukunimet** on Pirjo Mikkosen ja Sirkka Paikkalan kirjoittama ja Otavan kustantama hakuteos, joka esittelee suomalaisia sukunimiä. Alun perin se julkaistiin vuonna 1984 Suomen kielen sanakirjojen 6. osassa *Suomalainen nimikirja*, joka sisältää myös Kustaa Vilkunan etunimikirjan *Etunimet*. Kirjasta otettiin vuonna 1985 eripainos nimellä *Suuri suomalainen nimikirja*, ja tästä ilmestyi vuonna 1988 uudistettu laitos *Uusi suomalainen nimikirja*. Vuonna 1992 teoksen sukunimiosa ilmestyi erikseen nimellä *Sukunimet* ja seuraavana vuonna nimellä *Suomalaiset sukunimet*. Vuonna 1996 Pirjo Mikkosen ja Sirkka Paikkalan sukunimikirja sekä Kustaa Vilkunan Etunimet-kirja ilmestyivät taas samoissa kansissa, tällä kertaa nimellä *Joka kodin suuri nimikirja*. Sukunimet-kirjan vuonna 2000 ilmestyneestä kolmannesta laitoksesta 93 % suomalaista nimeä kantavista löytää tietoja sukunimestään.

Lähteet
-------

1. ↑  Sukunimet-kirjan vuonna 2000 otetun painoksen esipuhe
2. ↑  Sukunimet-kirjan vuonna 2000 otetun painoksen takakansi