recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Kiinan korealaiset** ovat Kiinassa asuvia korealaisia. He asuvat pääasiassa Jilinin, Heilongjiangin ja Liaoningin maakunnissa. Jilinin maakunnassa sijaitsee Yanbianin korealaisten autonominen prefektuuri. Vuoden 1990 väestönlaskennassa korealaisia oli Kiinassa yhteensä 1 920 597.

Asuinalue
---------

Yanbianin korealaisten autonominen prefektuuri Kiinan kartalla.
Vuoden 1990 väestönlaskennan mukaan korealaisista 1 181 964 asui Jilinissä, 450 398 Heilongjiangissa, 230 378 Liaoningissa ja 22 641 Sisä-Mongoliassa. Jilinin maakuntaan kuuluvassa Yanbianin korealaisten autonomisessa prefektuurissa heitä oli 821 479, eli 43 % prefektuurin koko väestöstä. Joitakin korealaisia asuu myös kauempana lännessä Xinjiangin alueella.

Historia
--------

Useampia tuhansia korealaisia muutti Kiinan koillisosaan 1600-luvulla, mutta suurempi muuttoaalto tuli vasta 1800-luvun puolella. Qing-dynastia oli estänyt muuttamisen nykyisen Jilinin alueelle pitkän aikaa, sillä ylimystö käytti aluetta metsästysalueena. Kuitenkin vuonna 1860 alueelle päästettiin ensin han-kiinalaisia ja nälänhädän iskettyä Koreaan vuonna 1869 alueelle muutti myös korealaisia. Korealaisia muutti myös Japanin vaikutusvallan pelossa 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa. Ensimmäiset korealaiset koulut alueella avasivat ovensa vuonna 1901. Japanin otettua Korean kokonaan haltuunsa Kiinan puolelle tuli jopa 2,5 miljoonaa korealaista, joista osa tosin muutti myöhemmin takaisin Korean puolelle. Pakolaisia tuli myös Korean sodan sytyttyä 1950-luvulla. Yanbianin korealaisten autonominen prefektuuri perustettiin vuonna 1952.

Kulttuuri
---------

Korean kielellä on virallinen asema Yanbianissa. Alueella on korealaisia kouluja ja korean kielellä julkaistaan kahtatoista lehteä. Viideltä radio- ja televisiokanavalta tehdään koreankielisiä lähetyksiä. Kaupungeissa asuvat korealaiset puhuvat yleensä myös kiinaa. Korealaiset viljelevät riisiä, jonka viljelystaidon he toivat mukanaan Koillis-Kiinaan. Korealaisilla on maine hyvin tuotteliaina riisinviljelijöinä, mikä perustuu heidän taidolleen viljellä sitä myös kylmissä olosuhteissa. Monet Kiinan korealaisista harjoittavat korealaista šamanismia, jonka lisäksi harjoitetaan myös buddhalaisuutta ja kristinuskoa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kelvin Ember, Carol R. Ember, Ian Skoggard: *Encyclopedia of World Cultures - Supplement*, s. 175-178. Gale Group, 2002. ISBN 0-02-865671-7. (englanniksi)
2. 1 2  James S. Olson: *An ethnohistorical dictionary of China*, s. 302-305. Greenwood Press, 1998. ISBN 0–313–28853–4. (englanniksi)
**Michael Dax McCarty** (s. 30. huhtikuuta 1987 Winter Park, Florida, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, joka edustaa Yhdysvaltain pääsarjassa pelaavaa New York Red Bullsia, sekä Yhdysvaltain jalkapallomaajoukkuetta.

Ura
---

Pelasi uransa alkupuoliskolla yliopistoseura North Carolina Tar Heelsissä sekä korkeimman amatööritasosarjan USL Premier Development Leaguen Ajax Orlando Prospectsissä.

Vuonna 2006 hän siirtyi FC Dallasiin, kun seura varasi hänet MLS:n ensimmäisellä varauskierroksella. Hän teki Major League Soccer-debyyttinsä 1. heinäkuuta 2006 Chivasia vastaan. Seuraavalla kaudella 2007 hän oli ensimmäistä kertaa seurassa avauksessa 12. huhtikuuta ottelussa Los Angeles Galaxya vastaan, ja teki myös ensimmäisen maalinsa samaa seuraa vastaan 23. syyskuuta 2007. Kaudella hän pelasi yhteensä 25 ottelua ja teki yhden maalin. Seuraavalla kaudella loukkaantuminen vähensi hänen ottelumääräänsä, kun hän pelasi vain 17 ottelua, joista vain kahdeksassa oli avauksessa. Kaudella 2009 hän pelasi 28 ottelua, joissa teki kolme maalia sekä syötti kuusi. Kaudella 2010 hän pelasi 21 ottelua ja teki yhden maalin.

Kaudeksi 2011 hän siirtyi DC Unitediin, jossa pelasi 13 ottelua ennen kuin hän siirtyi kesken kauden New York Red Bullsiin vaihtokaupassa, jossa toiseen suuntaan siirtyi Dwayne De Rosario. Red Bullsissa hän pelasi loppukauden aikana 16 ottelua, joissa syötti neljä maalia. Ensimmäisellä kokonaisella kaudellaan New York Red Bullsissa hän pelasi kauden 34:stä mahdollisesta ottelusta 33, ja jakoi uransa suurimman maalimäärän 3, sekä syötti niitä myös kolme.

Maajoukkueura
-------------

Pelasi ensimmäisen maajoukkueottelunsa ystävyysottelussa Slovakiaa vastaan 14. marraskuuta 2009 sekä pelasi toisen ottelun neljä päivää myöhemmin Tanskaa vastaan. Hän on 2. toukokuuta 2013 mennessä pelannut viisi maaottelua.

Saavutukset
-----------

* MLS:n itäisen konferenssin voitto: 2010

Aiheesta muualla
----------------

Dax McCarty newyorkredbulls-sivulla (englanniksi)

Lähteet
-------

1. ↑  Red Bulls deal De Rosario to DC for McCarty in stunner (Arkistoitu – Internet Archive) mlssoccer.com (englanniksi) Viitattu 3.5.2013.
2. ↑  Profiili transfermarkt.co.uk-sivulla transfermarkt.co.uk (englanniksi) Viitattu 3.5.2013.
Puhelukortteja
**Puhelukortti** on maksukortti, jota voi käyttää puheluiden soittamiseen yleisöpuhelimesta kuten puhelinkioskista.

Suomessa paikalliset puhelinyhtiöt ja Tele laskivat puhelinkortteja liikkeelle 1990-luvun alussa. Kortit olivat joko magneettiraita- tai sirukortteja. Korteille oli ennakkoon ladattu tietty määrä saldoa tai yksiköitä, jotka kuluivat puheluiden myötä.

Vuonna 1993 laskettiin liikkeelle Avant-kortti, alkuvaiheessa juuri puhelukortiksi. Myöhemmin kortin käyttöaluetta laajennettiin pysäköintiin ja muihin ostoksiin. Aluksi Avant-kortit olivat ennakkoon ladattuja. Myöhemmin laskettiin liikkeelle myös uudelleenladattavia kortteja.

Lähteet
-------

1. ↑  Veikko Saarinen: Maksujärjestelmät ja -välineet Suomessa (PDF)  18.6.1996. Suomen Pankin keskustelualoitteita 17/96.  Arkistoitu 24.9.2015. Viitattu 30.9.2013. (suomeksi)
2. 1 2  Veikko Saarinen – Kirsti Tanila – Kimmo Virolainen: Payment and settlement systems in Finland 1995 (PDF)  7.2.1996. Suomen Pankin keskustelualoitteita 2/96.  Arkistoitu 2.10.2013. Viitattu 30.9.2013.
3. ↑  Suomessa käytettävät puhelinkortit ja niiden turvallisuus
4. ↑  Avant-korttiraha käyttöön vuoden lopulla[vanhentunut linkki] Henriikka Karttunen Kauppalehti 14.06.1996 , sivu 12

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Puhelukortti** Wikimedia Commonsissa
"**Day Dream**" on Billy Strayhornin säveltämä ja John LaTouchen sanoittama jazzstandardi vuodelta 1941.

Strayhorn, joka kuului Duke Ellingtonin orkesteriin, sävelsi kappaleen yhtyeen ollessa kiertueella Ruotsissa ja muualla Euroopassa vuosina 1939–1940. Ellington merkittiin teoksen toiseksi säveltäjäksi, mutta ei ole varmaa kuinka paljon hän osallistui sävellyksen tekemiseen. Mercer Ellington esitti kappaletta yleisölle instrumentaalina Juilliard Schoolin opiskelutoveriensa kanssa ennen sen ensinauhoitusta.

Sävellys oli tarkoitettu erityisesti saksofonisti Johnny Hodgesille. Hodges nauhoitti kappaleen ensimmäisen kerran vuonna 1941 Strayhornin toimiessa pianistina. Vuonna 1961 Hodges ja Strayhorn nauhoittivat sen koko Ellingtonin orkesterin kanssa. Ella Fitzgerald nauhoitti oman versionsa vuoden 1957 albumilleen *Duke Ellington Songbook*; sovituksen Fitzgeraldin versiota varten teki säveltäjä Strayhorn itse. Strayhorn nauhoitti kappaleen myös sooloalbumilleen *The Peaceful Side* vuonna 1961. Kappaleen ovat nauhoittaneet myös muun muassa Marian McPartland, Fred Hersch, Joe Henderson, Sarah Vaughan, Helen Merrill, ja Tony Bennett.

Ellington otti kappaleen mukaan Strayhornin kuoleman jälkeen nauhoitetulle vuoden 1967 tribuuttialbumille *...And His Mother Called Him Bill*. Pääsaksofonistina toimi tässäkin versiossa Johnny Hodges.

Lähteet
-------

1. ↑  David Bradbury: *Duke Ellington*, s. 51. Haus Publishing, 2005. ISBN 9781904341666. (englanniksi)
2. 1 2 3  Sandra Burlingame: Day Dream *JazzStandards.com*. Viitattu 29.5.2011. (englanniksi)
**International Center of Photography** (**ICP**) on Manhattanilla New Yorkissa sijaitseva valokuvamuseo ja -koulu sekä tutkimuskeskus. Cornell Capan vuonna 1973 perustama ICP on kasvanut yhdeksi maailman suurimmista valokuva-alan instituutioista.

ICP:n museon kokoelmissa on yli 130 000 valokuvaa ja lisäksi yli 200 000 negatiivia ja diafilmiä sekä papereita, filmejä ja audio- sekä videomateriaalia. Kokoelmissa on kuvia vanhoista dagerrotypioista ja valokuvapostikorteista uusiin valokuviin. Kokoelmissa on runsaasti materiaalia muun muassa Robert Capalta, Roman Vishniacilta, David Seymourilta, Werner Bischofilta, Dan Weinerilta, Henri Cartier-Bressonilta ja Weegeeltä.

ICP:n koulussa opiskelee noin 5 000 oppilasta, ja se järjestää vuosittain noin 400 kurssia, joiden sisältö vaihtelee perinteisestä valokuvauksesta ja pimiötyöskentelystä digitaaliseen valokuvaukseen. ICP:ssä on kolme opetusohjelmaa. Niistä yksi keskittyy dokumentaariseen valokuvaukseen ja kuvajournalismiin.

Lähteet
-------

1. ↑  About ICP ICP. Viitattu 28.2.2014. (englanniksi)
2. 1 2 3  International Center of Photography: Annual Report 2011–2012 ICP.  Arkistoitu 4.3.2014. Viitattu 28.2.2014. (englanniksi)
3. ↑  International Center of Photography NYC.com Inc. Viitattu 28.2.2014. (englanniksi)
4. ↑  Education FAQs ICP. Viitattu 28.2.2014. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **International Center of Photography** Wikimedia Commonsissa

* ICP:n kotisivut (englanniksi)
* ICP:n eMuseum (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
**Bussy-le-Grand** on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 16 kilometriä Montbardin kaupungista kaakkoon.

Château de Bussy-Rabutin
Kunnan nähtävyys on 1600-luvun linna *Château de Bussy-Rabutin*. Sen rakennutti Bussy-le-Grandin kreivi Roger de Bussy-Rabutin. Linnan kunnosti 1800-luvulla Kreivi de Sarcus ja onnistui saamaan linnan historialliseksi muistomerkiksi vuonna 1862. Tämä oli ensimmäinen kerta kun valtio suojeli yksityisomaisuutta. Ranskan valtio osti linnan vuonna 1929, ja siellä on tehty laajoja kunnostustöitä 1970-luvulta lähtien. Linnan puutarha kunnostettiin 1600-1700-luvun tyyliseksi vuonna 1990, ja se on tunnustettu merkittäväksi puutarhaksi (*Jardin Remarquable*).

Tunnettuja kuntalaisia
----------------------

* Jean-Andoche Junot (1771-1813), sotilas

Lähteet
-------

1. ↑  Comparateur de territoire Institut National de la Statistique et des Études Économiques. Viitattu 29.1.2022. (ranskaksi)
2. ↑  History of the monument Château de Bussy-Rabutin.  Arkistoitu 29.1.2022. Viitattu 29.1.2022. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Bussy-le-Grand** Wikimedia Commonsissa
Herakles tappaa Busiriksen ja hänen seuralaisensa, attikalainen punakuviohydria, noin 480 eaa.
**Busiris** (m.kreik. Βούσιρις, *Būsiris* tai *Bousiris*) oli kreikkalaisessa mytologiassa Egyptin kuningas, jolla kreikkalaiset luultavasti viittasivat Osirikseen. Hänet mainitaan Poseidonin ja joko Lysianassan tai Anippen pojaksi.

Kun Egyptissä oli vallinnut kuivuuden vuoksi nälänhätä yhdeksän vuoden ajan, kutsui Busiris kreikkalaisia tietäjiä auttamaan ongelman ratkaisemisessa. Thrasios tai Frasios ennusti, että sateet saapuisivat jälleen, jos kuningas uhraisi muukalaisen. Niin tämä ryhtyi uhraamaan vuosittain Zeukselle muukalaisen, aloittaen ennustuksen antajasta. 

Myöhemmin Busiris yritti uhrata myös Herakleen tämän ollessa etsimässä hesperidien omenaa, mutta tämä mursi kahleensa, ja surmasi sekä kuninkaan että tämän pojan Amfidamaksen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Apollodoros, *Bibliotheke* ('Kirjasto') 2.5.11 (engl. käännös)
2. ↑  Hyginus, *Fabulae* lvi (engl. käännös)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Busiris** Wikimedia Commonsissa
**Hesperia** (oikealta nimeltään *Olga Mambelli*, 9. heinäkuuta 1885 Bertinoro – 30. toukokuuta 1959 Rooma) oli italialainen näyttelijä ja yksi mykkäelokuvan diivoista.

Varieteenäyttelijänä esiintynyt Hesperia teki ensimmäiset lyhytelokuvansa Cinesille vuonna 1912. Hänen läpimurtonsa oli Augusto Geninan käsikirjoittama ja Baldassarre Negronin ohjaama *Zuma* vuonna 1913. Vuonna 1914 Hesperia ja Negroni siirtyivät Milano Filmsille ja seuraavana vuonna Roomaan Tiber Filmille, joka oli juuri menettänyt suuren tähtensä Francesca Bertinin. Hesperian ja Bertinin välille syntyi ankara kilpailu, jonka tuloksena he tekivät samanaikaisesti kaksi *Kamelianaisen* elokuvaversiota.

Hesperia vetäytyi elokuva-alalta vuonna 1923 mentyään naimisiin ohjaaja Baldassarre Negronin kanssa. Hän teki uransa aikana noin 70 elokuvaa, joista vain harvat ovat säilyneet. Vuonna 1938 hän esiintyi vielä Olga Negronin nimellä elokuvassa *Orgoglio*.

Elokuvia
--------

* *Anime buie*, 1916

Lähteet
-------

1. 1 2  European Film Star Postcards *filmstarpostcards.blogspot.fi*. Viitattu 9.5.2015. (englanniksi)
2. 1 2  Accademia Degli Imperfetti *imperfecti.org*. Viitattu 9.5.2015. (italiaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Internet Movie Database: Hesperia (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data

 |

 |
**Mathias Trettenes** (s. 8. marraskuuta 1993 Stavanger) on norjalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SM-liigajoukkue Hämeenlinnan Pallokerhossa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä.

Ammattilaisura
--------------

Trettenes pelasi vuosina 2009–2011 monien muiden norjalaisten kiekkolupausten tavoin Ruotsissa, Modon junioreissa. Hän palasi kaudeksi 2011–2012 kotimaahansa, ja debytoi GET-ligaenissa Stavanger Oilersin paidassa. Stavangaeria Trettenes edusti viiden kauden ajan ja oli joka kerta myös voittamassa Norjan-mestaruutta.

Trettenes siirtyi kaudeksi 2016–2017 Ruotsin toiseksi korkeimman tason Allsvenskanin Almtunaan ja pelasi siellä yhden kauden. Seuraavat kaksi kautta hän edusti Saksan DEL-liigan Krefeld Pinguinea. Trettenes edusti jälleen kauden 2019–2020 kotimaansa Stavanger Oilersia. Sieltä hän jatkoi matkaansa Sveitsin kakkossarjan HC La Chaux-de-Fondsia, jossa hän pelasi vuodet 2020–2022.

Kaudeksi 2022–2023 Trettenes siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella SM-liigajoukkue Hämeenlinnan Pallokerhoon.

### Maajoukkueura

Miesten arvokisoihin Trettenes valittiin ensimmäistä kertaa vuoden 2015 MM-kisoihin. Sen jälkeen Trettenes on pelannut viidet MM-kilpailut ja edustanut Norjaa olympialaisissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Mathias Trettenes *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi) Viitattu 4.5.2015.
**Reiko Tosa** (jap. 土佐 礼子, s. 11. kesäkuuta 1976) on japanilainen kestävyysjuoksija.

Tosa sijoittui vuonna 1999 Palermon puolimaratonin MM-kisoissa viidenneksi ajalla 1.09.36. Seuraavana vuonna hän juoksi Nagoyan maratonilla toiseksi ajalla 2.24.36 ja Tokion maratonilla toiseksi. Edmontonin MM-kisoissa 2001 hän voitti maratonilla MM-hopeaa. Seuraavana vuonna hän oli neljäs Lontoon maratonilla ajalla 2.22.46. Vuonna 2004 hän voitti Nagoyan maratonin ja sijoittui Ateenan olympialaisissa viidenneksi. Kaksi vuotta myöhemmin hän juoksi Bostonin maratonilla kolmanneksi ja voitti Tokion maratonin. Osakan MM-kisoissa 2007 hän voitti MM-pronssia.

Ennätykset
----------

* 5 000 metrin juoksu: 15.37,08 (2000)
* 10 000 metrin juoksu: 32.07,66 (2005)
* 15 kilometrin maantiejuoksu: 50.06 (2006)
* 20 kilometrin maantiejuoksu: 1.07.02 (2006)
* Puolimaraton: 1.09.36 (1999)
* 25 kilometrin maantiejuoksu: 1.24.17 (2006)
* 30 kilometrin maantiejuoksu: 1.41.48 (2006)
* Maraton: 2.22.46 (2002)

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Reiko Tosa Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
2. ↑


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
Hessenin maapäivien rakennus
Maapäivien nykyinen koostumus puolueittain
**Hessenin maapäivät** (saks. *Hessischer Landtag*) on Saksan osavaltion Hessenin yksikamarinen kansanedustuslaitos. Se kokoontuu Stadtschlossissa, Wiesbadenissa. Lainsäätäjänä se on vastuussa lakien hyväksymisestä osavaltion tasolla ja talousarvion toteuttamisesta. Sen tärkein tehtävä on valita ja hallita osavaltion hallitusta. Hessenin osavaltion perustuslaki määrittelee maapäivien roolin 75-99 §: ssä.

Vaalitapa
---------

Hessenin osavaltion maapäivät valitaan suhteellisella vaalitavalla joka viides vuosi. Maapäivien minimikoko on 110 edustajaa, joista puolet valitaan yhden edustajan vaalipiireistä ja puoluet puoluelistoilta. Äänestäjillä on kaksi ääntä: "ensimmäinen ääni" ehdokkaille kussakin yksittäisessä vaalipiirissä ja "toinen ääni" puoluelistalle. Puolueet voivat kuitenkin saada ns. ylijäämäpaikkoja (saks. *Überhangmandat*) sekä maapäivien suhteellisuuden takaavia tasaamispaikkoja (saks. *Ausgleichsmandat*). Tämän takia maapäivien edustajamäärä on yleensä suurempi kuin 110. Vuoden 2018 vaaleissa maapäiville valittiin 137 edustajaa.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hessenin maapäivät**.
* Maapäivien viralliset sivut (saksaksi)

Saksa Saksan osavaltioparlamentit

* Ala-Saksin maapäivät
* Baden-Württembergin maapäivät
* Baijerin maapäivät
* Berliinin edustajainhuone
* Brandenburgin maapäivät
* Bremische Bürgerschaft
* Hamburgische Bürgerschaft
* Hessenin maapäivät
* Mecklenburg-Etu-Pommerin maapäivät
* Nordrhein-Westfalenin maapäivät
* Rheinland-Pfalzin maapäivät
* Saarlandin maapäivät
* Saksin maapäivät
* Saksi-Anhaltin maapäivät
* Schleswig-Holsteinin maapäivät
* Thüringenin maapäivät


Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Landtag of Hesse
**Reijolan mökki** eli **Reijolan talo** on Helsingin kaupungin omistama talo tontilla, jonka Helsingin kaupunki omistaa. Rakennus on suojeltu asemakaavassa merkinnällä sr-2, joka tarkoittaa, että julkisivu on säilytettävä eikä taloa saa siten purkaa.

Talo sijaitsee 1 750 neliömetrin tontilla kalliolla Kivihaassa Hakamäentien ja Hämeenlinnanväylän risteyksessä. Rakennus päätyi Helsingin kaupungille, kun huutokaupassa sen huutanut ei lunastanut huutoaan, ja järjestetyssä uudessa huutokaupassa kaupungin tarjous voitti.

Rakennus on rakennettu vuonna 1919. Talon aiempi omistaja oli Kari Lindholm, joka asui siinä, ja siinä ovat asuneet myös hänen isoisovanhempansa vossikkakuski Alexander Petrell vaimonsa Eva Kustaava Petrellin kanssa. Talon paikalla on ollut jo 1700-luvulla Huopalahden kartanon (Grejus gård) muonamiehen talo.

Rakennuksesta ja vuokraoikeudesta on aiemmin pyydetty 200  000 euroa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Helsingin tuntemattomat puutalot *Kysy.fi*.  11.9.2015.  Arkistoitu 19.12.2019. Viitattu 19.12.2019.
2. 1 2  Kimmo Oksanen: Helsinki mietti, mitä se tekisi suojellulle mökille.  *Helsingin Sanomat*, 19.12.2019, s. A 20.
3. 1 2  Marjaana Varmavuori: Keskellä Helsingin liikenteen jylyä uinuu unohdettu maalaisidylli *Rakennuslehti*.  17.1.2019. Viitattu 19.12.2019.
4. ↑  Muonamiehen talo, Helsingin kaupunginmuseo, viitattu 19.12.2019

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Reijolan mökki** Wikimedia Commonsissa
**Kari Silvola** (s. 1965, Kaarina) on suomalainen toimittaja ja kirjailija. Hän on toiminut Painonvartijat-, Suomen Kuvalehden Mies -, Plaza Koti -, Pirkka-, Avotakka-, Pohjois-Satakunta- ja Hämeenkyrön Sanomat -lehtien päätoimittajana. Koulutukseltaan hän on filosofian maisteri Jyväskylän yliopistosta.

Aikaisemmin Kari Silvola on toiminut Pohjois-Satakunta- ja Hämeenkyrön Sanomat -paikallislehtien vastaavana päätoimittajana sekä niitä julkaisevien Ikaalinen Oy:n ja Hämeenkyrön Sanomat Oy:n sekä ne yhdessä omistavan Präntti Oy:n toimitusjohtajana. Nämä työtehtävät jäivät kuitenkin lyhytaikaisiksi hänen palatessa takaisin pääkaupunkiseudulle ja siirtyessä Kylpylä- ja kongressihotelli Långvikin liiketoimintajohtajaksi. Lokakuussa 2011 Kari Silvola otti vastuulleen koko Hotelli Långvikin johtamisen. Vuoden pestin jälkeen Kari Silvola siirtyi Hotelli Långvikista jatkamaan työskentelyä omassa yrityksessään liikkeenjohdon konsulttina erikoistumisalueinaan organisaatioiden kehittäminen ja viestintä.*lähde?* Tällä hetkellä Kari Silvola toimii väitöstutkijana Jyväskylän yliopistossa.

Silvola on toiminut myös valokuvamallina. Hän on ollut myös Seura-lehden seurapiiritoimittaja.*lähde?*

Teoksia
-------

* *Näin minä onnistuin – tunnesyöpön laihdutusopas*, WSOY 2007.
* *Näin minä onnistuin – taas!* WSOY, 2008.
* *Joka karkkia säästää, se lastaan rakastaa – painonhallintaopas pienten lasten vanhemmille*, Tammi 2010.
* *Harmoninen ratsukko – harjoittelemalla tasapainoon*, Tammi, 2010.

Lähteet
-------

1. ↑  Kari Silvola Pirkan päätoimittajaksi *Marmai*.  2006. Viitattu 7.10.2019.
2. ↑  Kari Silvola Avotakan vastaavaksi päätoimittajaksi *Taloussanomat*.  2008. Viitattu 7.10.2019.
3. ↑  Kari Silvola Hämeenkyrön Sanomien ja Pohjois-Satakunnan päätoimittajaksi *Kokemäenjokilaakso*.  2011. Viitattu 7.10.2019.
4. 1 2  Silvolan LinkedIn-sivu.
5. ↑  Muistatko kuvan miehen? - Huippu-uran mallina ja mediassa tehnyt komistus palasi Turkuun *turkulainen*. Viitattu 7.10.2019.
**Pentametri** (m.kreik. πεντάμετρος, *pentametros*, "viisimitta") on runomittojen tyyppi, jossa runojalka toistuu säkeessä viisi kertaa. Pentametri on peräisin antiikin kreikkalaisesta metriikasta, joka perustui pitkien ja lyhyiden tavujen vuorotteluun runomitan mukaisesti.

Pentametrimittoja
-----------------

Pentametrimittoja ovat muun muassa ( = lyhyt tavu,  = pitkä tavu, **x** = painoton tavu, **/** = painollinen tavu):

**Daktyylinen pentametri**

Säkeen pituus muodostuu poikkeuksellisella tavalla: 2 x 2,5 metronia = 5 metronia. Erityisesti elegisen distikonin toisena säkeenä.
 |  |  ||  |  | 
**Jambinen pentametri**

Säe koostuu viidestä jambijalasta. Yleinen englanninkielisessä runoudessa, muun muassa William Shakespearella.
**x /** | **x /** | **x /** | **x /** | **x /**

Lähteet
-------

1. ↑  Liddell, Henry George & Scott, Robert: πεντάμετρος *A Greek-English Lexicon*.  1940. Oxford:  Clarendon Press / Perseus Digital Library, Tufts University.  (englanniksi)
2. ↑  Castrén, Paavo & Pietilä-Castrén, Leena: "Metriikka, metron", *Antiikin käsikirja*, s. 341–342. Helsinki: Otava, 2000. ISBN 951-1-12387-4.
3. ↑  Kaimio, Maarit & Sironen, Erkki: *Kreikkalaisen metriikan alkeet*. Klassillisen filologian laitos, Helsingin yliopisto, 1982/2002.
**Antti Ihamäki** (s. 2. helmikuuta 1997 Alajärvi) on suomalainen kestävyysjuoksija, joka edustaa Alajärven Ankkureita.

Ihamäki saavutti maastojuoksun SM-kisoissa pitkän matkan kultaa vuonna 2020, hopeaa 2021 ja pronssia 2022. Vuoden 2019 Kalevan kisoissa hän saavutti pronssia 10 000 metrin juoksussa. Hän sai samalla matkalla hopeaa 2021. Puolimaratonin SM-kilpailuissa hän saavutti kultaa vuonna 2022 ja hopeaa vuosina 2021 ja 2023. Maratonin SM-kilpailuissa Ihamäki sai pronssia vuonna 2021. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän saavutti pronssia 3 000 metrillä 2021. Ihamäki sijoittui 10 000 metrillä 13:nneksi Eskilstunan alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015. Aikuisten maaottelussa hän kilpaili ensimmäisen kerran 2019.

Ihamäen ennätys 5 000 metrillä on 14.09,69 (2023), 10 000 metrillä 29.28,03 (2023), puolimaratonilla 1.05.47 (2022) ja maratonilla 2.24.42 (2021).

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Antti Ihamäki Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu). Viitattu 16.7.2023.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
*Tämä artikkeli kertoo taidegraafikko Antti Holmasta. Näyttelijästä kertoo artikkeli Antti Holma (näyttelijä).*

**Antti Veli Holma** (s. 11. maaliskuuta 1942 Oulu) on suomalainen taidegraafikko. Holma opiskeli Taideteollisessa oppilaitoksessa vuosina 1965–1969 ja Vapaassa taidekoulussa 1964–1965. Hän debytoi Oulun taiteen vuosinäyttelyssä vuonna 1978.

Holma tekee esittäviä suurikokoisia, usein yhteiskunnallisesti kantaa ottavia puupiirroksia ja hänen taiteessaan on nähty yhteyksiä saksalaisen ekspressionismin perinteeseen. Myös melodraamalla ja provokaatioilla on hänen töissään tärkeä osa. Holma tehostaa sanomaansa huudahduksia, kliseitä ja elokuvarepliikkejä sisältävillä puhekuplilla ja kuvateksteillä, ja teoksien vaikutus lähentelee jopa propagandataiteen julistavuutta. Holma onkin sanonut, että sanoma on hänelle usein estetiikkaa tärkeämpi elementti. Hänen töissään esiintyy usein ihmis- ja eläinfiguureja.

Suomen lisäksi Holman töitä on ollut esillä Stadtmuseum Hallessa Saksassa, Galleria Guido da Spassa ja Westerparkin kulttuurikeskuksessa Alankomaissa, Kansainvälisessä grafiikan triennaalissa Puolassa, Nordisk Grafik -näyttelyssä Liljevalchs Konsthallissa ja Gävle konstcentrumissa Ruotsissa, Banska Bystikan puupiirrosbiennaalissa Slovakiassa sekä Tampereen nykytaiteen museon näyttelyssä Venäjällä.

Holma on Suomen Taidegraafikot ry:n jäsen ja työskentelee Oulun Pikisaaressa. Hän sai valtion taiteilijaeläkkeen vuonna 2006.

Kirjallisuutta
--------------

* *Puusta käsin = Wood men*, (toim. Elina Vieru), Oulun taidemuseon julkaisuja 38, 2000

Lähteet
-------

1. ↑  Kuvataiteilijamatrikkeli *kuvataiteilijamatrikkeli.fi*. Viitattu 11.4.2008.
2. ↑  Elina Vieru: Graphica Creativa 2002: Antti Holma Jyväskylän taidemuseo.  Arkistoitu 13.1.2005. Viitattu 11.4.2008.
3. 1 2  Lilja, Kimmo: Historian hahmoja ja lapsuuden sankareita *Turun Sanomat*.  3.6.2005. Viitattu 6.2.2009.
4. ↑  (Toim.) Elina Vieru: *Puusta käsin = Wood men*. Oulun taidemuseon julkaisuja 38, 2000.
5. ↑  Suomen Taidegraafikot ry - Jäsenluettelo Suomen Taidegraafikot ry.  Arkistoitu 28.9.2008. Viitattu 11.4.2008.
6. ↑  Sarrala, Hannu: Pohjoisen taidetta ja Halosten sukua taidemuseolla  21.1.2009. Pohjolan Sanomat. Viitattu 30.1.2009.
7. ↑  Juice Leskiselle myönnettiin taiteilijaeläke  9.5.2006. Helsingin Sanomat. Viitattu 11.4.2008.

Aiheesta muualla
----------------

* Antti Holma (taidegraafikko) taiteilijamatrikkelissa
* Graphica Creativa Jyväskylän taidemuseossa (Arkistoitu – Internet Archive)
* Antti Holman puupiirroksia Jyväskylän taiteilijaseuran sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Suomi (KANTO)

 |

 |
Käsillä seisontaa
**Käsiseisontapunnerrus** on lihaskuntoharjoite, jota tehtäessä seisotaan käsillä ilman tukea tai otetaan jaloilla tukea seinästä. Ilman tukea liikkeet ovat raskaampia ja vaativat enemmän tasapainoa.

Käsiseisontapunnerrus vaikuttaa kolmipäiseen olkalihakseen, jolloin vastuksena on 100 % omasta painosta eikä keskimääräistä 60 %. Liike vaikuttaa myös rintalihaksiin, olkalihaksiin ja epälihakseen. Ilman tukea tehtyinä liike vaikuttaa myös käsi- ja keskivartalon lihaksiin, koska niitä käytetään tasapainon pitämiseen, se myös vaikuttaa kyynärvarren lihaksiin.

Liikkeen vaikeuden takia on järkevää aloittaa liikkeen harjoittelu pelkästään käsilläseisonnan opettelemisella.

Liikkeen vaikutusta voi voimistaa tekemällä liikkeen sillä tavalla, että laittaa kädet joillekin esineille (esimerkiksi tuoleille) niin, että pään saa kämmeniä alemmaksi. Liikettä voi myös voimistaa käyttämällä joitain keskivartaloon tai jalkoihin lisättäviä painoja.

Aiheesta muualla
----------------

* Käsiseisontapunnerrusvideo (Arkistoitu – Internet Archive)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Handstand push-up
**Pappadátes** (kreik. Παππαδάτες) on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Ziróksen kuntaan, Prévezan alueyksikköön ja Epeiroksen alueeseen. Kylän väkiluku on 369 (vuonna 2011).

Pappadátesin kylä sijaitsee noin 33 kilometriä luoteeseen Ártasta ja noin 46 kilometriä pohjoiskoilliseen Prévezasta. Se on rakennettu noin 296 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Pappadátes muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Παππαδατών, *Topikí Koinótita Pappadatón*), johon kuuluvat varsinaisen Pappadátesin kylän lisäksi kylät Ágioi Apóstoloi (Άγιοι Απόστολοι, aiemmin Provídi, Προβίδι) ja Galíni (Γαλήνη, aiemmin Chálasma, Χάλασμα). Koko yhdyskunnan väkiluku on 551.

Aiemmin kylä kuului Thesprotikón kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Ziróksen kunnan Thesprotikón kunnallisyksikköön.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. 1 2  Παπαδάτες *papadates.gr*. Viitattu 1.9.2020.
Demantoidimineraali
Rintaneula, jossa on demantoidia.
**Demantoidi** on granaattiryhmään kuuluvan andradiitin vihreä värimuunnos. Se on kemiallisesti kalsiumia ja rautaa sisältävä silikaattimineraali (Ca3Fe2(SiO4)3). Jalokiven vihreä väri tulee kromista, ja nimensä se on saanut timanttimaisesta kiillostansa.

Demantoidi löydettiin vuonna 1851 Venäjältä Uralvuorilta. Niistä tuli suosittuja Venäjällä, ja erityisesti Carl Fabergé käytti niitä tsaareille tehdyissä koruissa ja muissa arvokkaissa esineissä. Monissa Tiffanyn koruissakin demantoideja oli 1900-luvun alussa, sillä yrityksen johtava gemmologi George Frederick Kunz oli ihastunut jalokiveen ja hankki kaikki löytämänsä. Venäläiset varat kulutettiin melko nopeasti loppuun, ja jalokiven suosiokin lopahti pian tämän jälkeen. Demantoidin saatavuus on heikkoa, ja sen pehmeys vaikuttaa sen suosioon. Demantoideja on löytetty Venäjän lisäksi Italiasta, Iranista ja Namibiasta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Grande, Lance & Augustyn, Allison: *Gems and Gemstones*, s. 188. Chicago: The University of Chicago Press, 2009. ISBN 978-0-226-30511-0. Google-kirjat (viitattu 14.3.2020).
2. 1 2  Andradite (var. demantoid) Smithsonian Institution.  Arkistoitu 15.4.2021. Viitattu 14.3.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Demantoidi** Wikimedia Commonsissa
**Iinattijärvi** on osin kulttuurimaiseman reunustama, saarten ja niemien pirstoma järvi Pudasjärvellä Pohjois-Pohjanmaan maakunnassa. Järven pinta-ala on 3,5 neliökilometriä. Etäisyys Oulusta on 106 kilometriä itäkoilliseen.

Maantiede
---------

Iinattijärven ulottuvuus lännestä itään on noin 5,7 kilometriä. Järven länsiosan Alaselän leveys etelästä pohjoiseen on noin kilometrin, itäosan Yläselän leveys etelästä pohjoiseen on noin 600 metriä. Suurin niemimaa on järven länsiosan Iinattiniemi, jonka länsipuolella sijaitsee pääaltaasta erillinen Iinattilampi. Iinattijärven luoteiskolkassa sijaitsee Luvelahti, itäisimmät järvenosat ovat Ukonlahti ja Vintturinlahti. Järven keskiosassa sijaitsee noin 15-hehtaarinen, asuttu Petäjäsaari, jonka pohjoispuolella on Kenttälänsalmi. Vain nelisen hehtaaria Iinattijärvestä on vähintään kymmenen metriä syvä, syvimmät kohdat sijaitsevat Alaselällä ja Kenttälänsalmessa.

Iinattijärven nimettyjä saaria ovat Petäjäsaaren ohella usean hehtaarin laajuinen Saunasaari luoteessa sekä Kuusisaari ja Koivusaari. Iinattijärven kylämaiseman lisäksi järven rannoilla on suomaata.

Iinattijärven laskee Naamanganjoki idästä, Naamanganjokeen yhtyy Pintamo-oja, joka saa alkunsa Pintamojärvestä. Luvelahteen laskee Joutenoja ja Saarioja. Iinattijärven luusua sijaitsee Iinattilammen etelärannalla, josta alkaa etelään virtaava Iinattijoki. Joki päättyy Korentojärveen, joka sijaitsee noin kahdeksan kilometriä Iinattijärveltä lounaaseen. Korentojärveltä vedet virtaavat Hirvasjokea Iijokeen.

Iinattijärven vesitilavuus on 11 885 000 kuutiometriä.

Iinattijärvi (61.243.1.001) kuuluu Iinattijärven alueeseen (61.243), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Iijoen vesistössä (61). Toinen jakovaihe on Hirvasjoen alue (61.24) ja ensimmäinen on Iijoen keskiosan alue (61.2). Iinattijärvi on laajin Iinattijärven alueen neljästä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Kolme muuta ovat Kuikkalampi sekä Vihantajärvi (e) ja Vihantajärvi (p).

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Iinattijärvi, vakavesi, Pudasjärvi
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 10.4.2022.
3. ↑  Iinattijärvi. Järviwiki. Viitattu 10.4.2022.
4. ↑  Iinattijärven alue (61.243). Järviwiki. Viitattu 10.4.2022.
**Dembela** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Sikasson piirissä Malissa. Se sijaitsee 115 kilometriä Sikassosta luoteeseen. Kunnassa on 12 500 ja kylässä 1 800 asukasta (vuonna 2009).

Dembelan kunta rajoittuu koillisessa Sikasson piirin Tellan, idässä Mirian, etelässä Blendion ja Benkadin ja lännessä Koulikoron alueen Dioïlan piirin Niantjilan ja Bancon kuntiin. Maisemaa leimaavat tasangot ja kukkulat. Tärkeimmät vesistöt ovat Bagoé ja sen sivujoki Koba. Seutu kuuluu Sudanin ilmastovyöhykkeeseen. Kasvillisuus on metsäsavannia.

Kuntaan kuuluu 11 kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita. Lisäksi on jonkin verran fulbeja. Yleisin kieli on bambara. Vallitseva uskonto on islam, jonka rinnalla harjoitetaan myös animismia.

Dembelasta on yhteys RN7-maantielle Niénaan. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi ja riisi sekä myytäväksi kasvatetut puuvilla, maapähkinä ja pavut. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan keräilyä, pienimuotoista kaupankäyntiä, käsityöammatteja ja mehiläishoitoa.

Lähteet
-------

1. ↑  4ème recensement général de la population et de l’habitat. Résultats définitifs, tome 0: Répertoire des villages *instat-mali.org*.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 9.6.2018.
2. ↑  Mali - Région de Sikasso: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 9.6.2018.
3. ↑  Mali - Région de Koulikoro: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 9.6.2018.
4. 1 2 3  Plan de Sécurité Alimentaire: Commune Rurale de Dembella 2005-2009 *aec.msu.edu*.  2005.  Arkistoitu 13.6.2010. Viitattu 9.6.2018.
**Joseph Sweetman Ames** (3. heinäkuuta 1864 Manchester, Vermont, Yhdysvallat – 24. kesäkuuta 1943) oli yhdysvaltalainen fyysikko, joka oli Johns Hopkinsin yliopiston rehtori 1929–1935.

Ames valmistui Johns Hopkinsin yliopistosta 1886 ja matkusti tämän jälkeen Berliiniin työskentelemään Hermann von Helmholtzin laboratorioon. Seuraavana vuonna hän palasi Johns Hopkinsiin, missä tutki spektroskopiaa Henry Rowlandin kanssa. Vuodet 1888–1891 Ames oli apulaisena Rowlandin laboratoriossa. Hän väitteli tohtoriksi vuonna 1890 ja sai paikan yliopiston fysiikan apulaisprofessorina 1891. Professoriksi hänet ylennettiin vuonna 1899. Rowland kuoli vuonna 1901, ja Amesista tuli laboratorion uusi johtaja. Ames jatkoi tutkimusurallaan spektroskopian kehittelyä.

Ames oli vuonna 1915 National Advisory Committee for Aeronauticsia (NACA) ensimmäisiä jäseniä. Hänet nimitettiin NACA:n fysiikan vastaavaksi todennäköisesti taitavien tutkimusjohtamistaitojensa ja julkiseen palveluun kohdistuneen kiinnostuksensa ansiosta. Ames nimettiin NACA:n hallintokomitean puheenjohtajaksi vuonna 1927. Hän piti NACA:n pystyssä, kun Herbert Hoover yritti lopettaa sen ja siirtää sen tehtävät teollisuudelle. Ames valittiin vuonna 1929 Johns Hopkinsin yliopiston presidentiksi. Hän pelasti yliopiston 1930-luvun laman aikana konkurssilta, kun hän vetosi rohkeasti yliopiston alumniin.

Vuonna 1935 Ames jäi eläkkeelle Johns Hopkinsin yliopistosta. Hän sai aivohalvauksen toukokuussa 1937, mikä aiheutti hänen vartalonsa oikeanpuolen halvaantumisen. Hän erosi samantien NACA:n hallintokomitean puheenjohtajan paikalta ja jätti hallintokomitean lokakuussa 1937. Hän kuoli vuonna 1943.

Lähteet
-------

* Bugos, Glenn: *Atmosphere of Freedom: Sixty Years at the NASA Ames Research Center*. NASA, 2000. NASA Ames Research Center (viitattu 23.12.2010). (englanniksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
* Crew, Henry: *Joseph Sweetman Ames 1864-1943: A Biographical Memoir*, s. 181-201. National Academy of Sciences (toim.): *Biographical Memoirs*. Washington D.C.: National Academies Press, 1944. Amesin elämäkertäosuus kirjasta (pdf) (viitattu 23.12.2010). (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Crew, s. 182.
2. ↑  Crew, s. 197.
3. ↑  Joseph Sweetman Ames  30.7.2009. Université Nancy 2. Viitattu 23.12.2010. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
4. ↑  Bugos, s. 262.
5. 1 2  Bugos, s. 264-265.
6. ↑  Bugos, s. 263.
7. ↑  Bugos, s. 266.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Joseph Sweetman Ames** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* Mathematics Genealogy Project
* zbMATH

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee poliittisen maantieteen käsitettä. Demarkaatio-ongelma käsittelee tiedefilosofista demarkaatiolinjaa.*
Etelä- ja Pohjois-Korean välisen demarkaatiolinjan rajakyltti
**Demarkaatiolinja** on sopimuksella määritelty, usein aselevon jälkeen määrätty rajalinja. Esimerkiksi Suomen itärajalla on ollut demarkaatiolinjoja Neuvosto-Venäjän kanssa Tarton rauhan jälkeen 1920 sekä Neuvostoliiton kanssa Moskovan rauhan jälkeen 1940.

Tunnettuja demarkaatiolinjoja ovat nykyisin Kyproksen saaren halki kulkeva raja, joka erottaa Kyproksen tasavallan ja Pohjois-Kyproksen turkkilaisen tasavallan, sekä Korean niemimaan halki kulkeva Pohjois- ja Etelä-Korean raja.

Katso myös
----------

* Demilitarisointi

Lähteet
-------

1. ↑  *Weilin + Göösin Tietosanakirja 1*, s. 330. Gütersloh: Weilin + Göös, 1992.
2. ↑  Trifonova, Anastassia: Suur-Suomen aate ja Itä-Karjala (pdf) (Lopputyö)  2005. Tartto:  Tarton yliopisto. Viitattu 15.1.2013.
3. ↑  Pulkkinen, Timo: Missä se raja kulkee? Moskovan rauhansopimuksen rajojen synty ja seuraukset (pdf) (Pro Gradu -työ)  2008. Joensuu:  Joensuun yliopisto. Viitattu 15.1.2013.
Pappisten kylää elokuussa 2018.
**Pappinen** on kylä entisen Loimaan kunnan alueella Loimaalla, Varsinais-Suomessa. Pappinen sijaitsee noin 11 kilometriä lounaaseen Loimaan keskustasta.

Pappisten kylä kuuluu Niinijoen–Pappisten seutuun, joka muodostuu yhteensä kymmenestä kylästä, joiden yhteinen asukasluku oli vuoden 2004 aikaan hieman yli 800. Pappinen kuuluu Niinijoen koulupiiriin. Kylä on maanviljelyaluetta.

Pappistenjärven rannalla on tanssilava, Pappisten lava, jota pidetään yllä talkoovoimin. Tanssilavan vieressä on uimaranta.

Mutapohjaista Pappistenjärveä on hoidettu viime vuosikymmenenä muun muassa hoitokalastuksella ja ruoppauksella. Järven pinta-ala on noin 5,8 hehtaaria. Se laskee Järvenojan ja Sulajoen välityksellä Niinijokeen ja edelleen Loimijokeen. Läheinen Pikkujärvi on vain noin 2,2 hehtaarin suuruinen.

Lähteet
-------

1. ↑  Niinijoki Pappinen Niinijoen seudun kyläyhdistys.  Arkistoitu 6.1.2011. Viitattu 28.5.2012.
2. ↑  Ala-Nissilä, Heikki: Niinijokelaiset ylpeitä Pappisten tanssilavasta.  *Turun Sanomat*, 21.8.2004.  TS-yhtymä. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 28.5.2012.
3. ↑  Ala-Nissilä, Heikki: Pappistenjärveä pannaan priimakuntoon.  *Turun Sanomat*, 8.11.2003.  TS-yhtymä. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 28.5.2012.
4. ↑  Pappistenjärvi Infomeri Ky. Viitattu 28.5.2012.
5. ↑  Pikkujärvi Infomeri Ky. Viitattu 29.5.2012.
**Semera** on Etiopian Afarin osavaltion pääkaupunki. Pääkaupunki siirrettiin varta vasten rakennettuun Semeraan Asaitasta vuonna 2007. Semeran asukasluku oli vuoden 2007 väestönlaskennan mukaan 2 625.

Maantiede
---------

Tie Semerasta kohti Djiboutia vuonna 2015.
Semera sijaitsee Etiopian Afarin osavaltion alueella 1 (*Zone 1*). Läheltä virtaa Awashjoki.

Historia
--------

Semera on varta vasten Afarin osavaltion pääkaupungiksi rakennettu uusi kaupunki. Aikaisempi pääkaupunki oli Asaita. Pääkaupunki haluttiin kuitenkin siirtää keskeisemmälle paikalle, sekä mahdollisesti myös pois Awsan sulttaanin perinteisestä keskuksesta. Semeran perustamisesta päätettiin Afarin alueen neuvoston 20. heinäkuuta 1995 alkaneessa kokouksessa. Semerasta päätettiin tehdä pääkaupunki 26. heinäkuuta samalla, kun perustettiin Afarin osavaltio. Vuonna 1996 alkaneita kaupungin rakennustöitä hidasti vuonna 1998 alkanut Eritrean–Etiopian sota. Virallisesti pääkaupunki siirtyi Asaitasta Semeraan vuonna 2007.

Väestö
------

Semeran kaupungin asukasluku oli Etiopian vuoden 2007 väestönlaskennan mukaan 2 625.

Lähteet
-------

1. 1 2  Population and Housing Census 2007 – Affar Statistical (pdf) (s. 8) Central Statistics Agency. Viitattu 3.9.2021. (englanniksi)
2. 1 2  Bernhard Lindahl: Seka - Semro Kristos (s. 18) *Local History of Ethiopia*. The Nordic Africa Institute. Viitattu 3.9.2021. (englanniksi)
3. 1 2  Philip Briggs: *Bradt Travel Guide Ethiopia*, s. 379. Bradt Travel Guides, 2018. ISBN 9781784770990. Google-kirjat (viitattu 3.9.2021). (englanniksi)
4. ↑  David H. Shinn ja Thomas P. Ofcansky: *Historical dictionary of Ethiopia*, s. 27. Scarecrow Press, 2013. ISBN 978-0-8108-7457-2. (englanniksi)
**Joseph Seipelt** (5. marraskuuta 1787 Ragendorf – 21. helmikuuta 1847 Wien) oli itävaltalainen ooppera- ja konserttilaulaja, äänialaltaan basso.

Seipelt aloitti musiikkiuransa kuorolaulajana Theater an der Wienissä ja sai lauluopetusta Antonio Salierilta. Näyttämöllä hän esiintyi ensimmäisen kerran Lembergissä, jossa hänellä oli kolmivuotinen kiinnitys. Vuosina 1815–1818 Seipelt johti teatteria Brodissa. Vuonna 1818 hän palasi Wieniin, jossa työskenteli Theater an der Wienissä, Kärntnertortheaterissa ja Theater in der Josefstadtissa. Seipelt aloitti vuonna 1831 työskentelyn kuoronjohtajana Kärntnertortheaterissa.

Seipelt lauloi vuonna 1823 Kuninkaan hahmon Carl Maria von Weberin *Euryanthessa*, ja vuonna 1824 hän tulkitsi basso-osan Ludwig van Beethovenin yhdeksännen sinfonian kantaesityksessä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Seipelt, Joseph Weber-Gesamtausgabe


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Tšekki

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* RISM

 |

 |
Letovin tehtaan portinvartijan talo Prahassa.**Letov** on tšekkiläinen lentokonetehdas, joka toimii Kbelyssä. 

Letov on Tšekin tasavallan, ja oli Tšekkoslovakian kansantasavallan, vanhin lentokonetehdas. Sen perusti puolustusministeriö vuonna 1918. Se alkoi toimintansa huoltamalla ja korjaamalla uuden tasavallan käyttöön tulleet maan Itävalta-Unkarilta perimät lentokoneet. 

Vuonna 1921 se rakensi ensimmäisen tšekkiläisen sotilaslentokoneen. 1920–1930-luvuilla yhtiö toteutti noin 50 konetyyppiä. Yhtiön pääsuunnittelijana toimi Alois Šmolík.

Toisen maailmansodan aikana yhtiö joutui natsien miehittäessä Tšekkoslovakian Saksan Luftwaffen lentokoneiden korjaamoksi. 

1950-luvulta vuoteen 1989 yhtiö rakensi osia MiG-15-, MiG-19- ja MiG-21-hävittäjiin. 1960-luvun alusta alkaen se suunnitteli ja rakensi yhdessä toisen tšekkiläisen lentokonetehtaan, Aeron, kanssa Aero L-29 Delfín koneita 4 000 kappaletta. 1970-luvun alusta alkaen sen on rakentanut 2 500 Aero L-39 Albatros -konetta.

Vuoden 1989 vallanvaihdon jälkeen ranskalainen Groupe Latecoere valtasi yrityksen. Nykyisin se valmistaa osia suuriin matkustajakoneisiin.

Lentokoneet
-----------

* Letov Š-1 – tiedustelukone, vuosi 1920
* Letov Š-4 – hävittäjä, 1922
* Letov Š-10 – lisenssirakenteinen Hansa-Brandenburg B.I -tiedustelukone
* Letov Š-16 – pommikone, 1926
* Letov Š-18 – koulukone, 1925
* Letov Š-19 – liikennelentokone, 1925
* Letov Š-20 – hävittäjä, 1926
* Letov Š-218 – koulukone, 1926, jatkokehitelmä S-18-koneesta
* Letov Š-31 - hävittäjä, 1929
* Letov Š-328 – tiedustelukone, 1932
* Letov Š-231 – hävittäjä, 1933
* Letov Š-331 – hävittäjän prototyyppi
* Letov Š-428 – rynnäkkökone
* Letov Š-50 – pommikoneen prototyyppi, 1938
* Letov LF-107 Luňák – liitokone
* Letov XLF-207 Laminar – liitokone

* Letov L-101 – matkustajalentokone, 1945 (suunnitelma)

Aiheesta muualla
----------------

* Letovin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
* Latecoeren sivusto
**Leon Baptiste** (s. 23. toukokuuta 1985) on uransa jo päättänyt brittiläinen pikajuoksija. Baptiste kilpaili 100 ja 200 metrillä. 100 metrillä hänen ennätyksensä on vuonna 2008 Genevessä juostu 10.26 ja 200 metrillä lokakuussa 2010 Kansainyhteisön kisoissa Delhissä juostu 20.43.

Baptisten huippukohta osui vuodelle 2010, jolloin hän voitti Kansainyhteisön kisoista Delhistä kultaa sekä 200 metriltä omalla ennätyksellään että 4×100 metrin viestistä. Baptiste kilpaili Kansainyhteisön kisoissa Englannin väreissä.

Baptiste voitti kultaa alle 20-vuotiaiden EM-kisoista Tampereelta 200 metriltä vuonna 2003. Hän ilmoitti uransa päättymisestä toukokuussa 2014. Seuratasolla Baptiste edusti Enfield & Haringeytä.

Lähteet
-------

* Leon Baptiste Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
* 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**Joseph Alfred Pierre Rouleau** (28. helmikuuta 1929 Matane, Québec – 12. heinäkuuta 2019 Montreal, Québec) oli kanadalainen oopperalaulaja, äänialaltaan basso. Hän opiskeli yksityisesti Edouard J. Woolleyn sekä Albert Cornellierin johdolla ja vuosina 1949–1952 Martial Singherin johdolla The Royal Conservatory of Musicissa. Vuonna 1949 Rouleau voitti Prix Archambaultin Montrealissa.

Vuosina 1952–1954 Rouleau oli Milanossa opiskelemassa Mario Basiolan ja Antonio Narduccin johdolla. Hän on laulanut muun muassa Covent Gardenissa, ja hänen rooliensa joukossa ovat olleet Colline, Don Carlos ja Boris Godunov. Hän saavutti erityistä suosiota Neuvostoliiton-kiertueillaan, joita hän teki vuosien 1965 ja 1970 välisenä aikana. Rouleau loi Bishop Tachén roolin Harry Somersin oopperassa *Louis Riel*. Orkestereita, joiden kanssa Rouleau on esiintynyt, ovat olleet muiden muassa Québecin sinfoniaorkesteri, Israelin filharmonikot, Concertgebouw-orkesteri ja New Yorkin filharmonikot.

Metropolitan-oopperassa Rouleau debytoi huhtikuussa 1984. Vuonna 1990 hän levytti Félix Leclercin lauluja. Hänestä tehtiin Kanadan ritarikunnan upseeri vuonna 1977 ja hän sai Prix Denise-Pelletierin vuonna 1990.

Lähteet
-------

1. ↑  Dufour, Thomas: Le chanteur lyrique Joseph Rouleau s'est éteint *Musique*.  12.7.2019. La Presse. Viitattu 13.7.2019. (ranskaksi)
2. 1 2 3  Bryant, Giles; Hayes, Florence & Potvin, Gilles: Joseph Rouleau *Articles*.  9.5.2007. The Canadian Encyclopedia. Viitattu 15.6.2018. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Kroatia
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* BMLO
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Leon Matemaatikko** (kreik. Λέων ὁ Μαθηματικός tai Φιλόσοφος, *Leōn ho Mathēmatikos* tai *Filosofos*; n. 790–869) oli bysanttilainen filosofi ja loogikko. Hän oli aikansa merkittävin oppinut Bysantin valtakunnassa ja ajan "bysanttilaisen renessanssin" merkittävimpiä edustajia.

Leon oli kotoisin Thessaliasta ja toimi Thessalonikin arkkipiispana. Myöhemmin hänestä tuli Konstantinopolissa toimineen Magnauran koulun johtaja. Magnaurassa hän opetti muun muassa aristoteelista logiikkaa. Leon oli oppinut monilla aloilla. Hän kirjoitti muun muassa matematiikasta, tähtitieteestä ja lääketieteestä. Tieteellisten teosten lisäksi hän kirjoitti myös runoutta. Leonin teoksista on säilynyt vain joitakin kommentteja Platonin teosten käsikirjoitusten ohessa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Ierodiakonou, Katerina & Bydén, Börje: Byzantine Philosophy *The Stanford Encyclopedia of Philosophy*. The Metaphysics Research Lab. Stanford University. Viitattu 26.3.2014. (englanniksi)
2. 1 2  Rautman, Marcus Louis: *Daily Life in the Byzantine Empire*, s. 294–295. Greenwood Publishing Group, 2006. ISBN 0-313-32437-9. Teoksen verkkoversio.