recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Paula Ritanen-Närhi
**Paula Eeva Katariina Ritanen-Närhi** (s. 1. elokuuta 1960 Siilinjärvi) on suomalainen Vantaalla asuva puutarhatoimittaja ja tietokirjailija. Hän on TV1-kanavan Puutarhaunelmia-ohjelman pitkäaikainen päätoimittaja ja juontaja. Muita tv-töitä ovat mm. Piha ja Puutarha kuntoon (YLE1), Eläköön puutarha (MTV3), Kotona ollaan puutarhajutut (TV4) ja Kuningaskuluttajan (YLE1) puutarhajutut. Uusin TV-ohjelma on vuodesta 2020 Paratiisi takapihalla (AlfaTV), joka eteni 4. tuotantokauden kuvaamiseen, mutta työ keskeytyi syksyllä 2022 AlfaTV:n konkurssiin.

Ritanen-Närhi on julkaissut useita puutarhakirjoja, mm. Suomalainen puutarhakirja (Otava 2009), Paulan puutarha - Paratiisi takapihalla (Moreeni 2010), Nykyaikainen kaupunkipuutarha (Minerva) ja Unelmia puutarhasta (Docendo). Lisäksi hän on kirjoittanut yhdessä Sulevi Pellisen kanssa harrastuksestaan uinnista teoksen Ui kunnolla - uintitekniikkaa aikuisille (Edita 2004). Ritanen-Närhi tunnetaan myös tuotteliaana puutarha- ja aikakauslehtien puutarhatoimittajana. 

Ritanen-Närhille puutarhan hoitaminen on elämäntapa, työ ja harrastus. Sekä puutarhatoimittajan työssään että omassa kotipuutarhassaan hänelle tärkeitä teemoja ovat luovuuden toteuttaminen, monenlaisten puutarhakäsitysten arvostaminen ja oman tietotaidon jakaminen.*lähde?*

Harrastuksenaan Ritanen-Närhi pitää uintivalmennusta (Keravan Uimarit, Simmis Wanda ja Orca H:ki), jota hän on opiskellut ammattivalmentajatutkintoon saakka (Suomen urheiluopisto, Vierumäki). Meneillään on 25. vuosi lasten ja nuorten valmentajana. 

Paula Ritanen-Närhi on valittu vuonna 2004 Vuoden hortonomiksi (Hortonomien yhdistys ry) ja hänet on palkittu Vihreä kaupunki -mitalilla (2000, Asuntosäätiö ja Viherympäristöliitto). Lisäksi hänet on valittu vuoden juniorivalmentajaksi 2011 (Sinettiseurat).

Aiheesta muualla
----------------

* Kirjailijaesittely *Minerva kustannus*
**Orion-projekti** oli Yhdysvaltojen suunnitelma ydinpulssikäyttöisestä avaruusaluksesta. Suunnitelmana oli kiinnittää alukseen iskunvaimentimilla tukeva levy, jonka takana räjäytettäisiin noin sekunnin välein ydinpommeja. Tällaista alusta ei kuitenkaan rakennettu laskeumaongelmien ja ydinkoekieltosopimuksen vuoksi.

Käyttötarkoitukset
------------------

Koska Orion-moottorilla voitaisiin saavuttaa sekä suuri työntövoima että korkea pakoissuihkun nopeus, sitä suunniteltiin käytettäväksi tähtiluotaimissa ja miehitetyillä planeettalennoilla. Orion-tyyppiset alukset olisivat voineet mahdollistaa halvan planeettojen välisen kuljetuksen. Projektilla oli aikoinaan haaveena päästä Marsiin 1965 ja Saturnukseen 1970.

Ongelmat
--------

Toistuvat ydinräjähdykset aiheuttavat puskurilevyn kulumista, mutta laskelmien ja tutkimusten mukaan tämä on vähäistä. Kuluminen voitaisiin estää kokonaan sumuttamalla grafiittipohjaista voiteluainetta puskurilevyn pinnalle jokaisen räjäytyksen välillä. Lisäksi ydinlaskeuman vaikutukset ovat epäselvät. Polttoaineeksi tarvittavia ydinräjähteitä voisi sellaisenaan tai hyvin vähäisin muutoksin käyttää myös pieninä ydinaseina.

Eräs ongelma aiheutuu lisäksi sähkömagneettisista pulsseista, jotka saattavat rikkoa satelliitteja.

Katso myös
----------

* NERVA
* Prometheus (raketti)

Lähteet
-------

1. ↑  Tom Ward: Scientists from Project Manhattan Wanted to Land on Saturn by 1970 *futurism.com*.  15. heinäkuuta 2017. Viitattu 7.12.2018. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Orion-projekti**.
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* Project Orion: A Re-Imagining
* General Atomics, *Nuclear Pulse Space Vehicle Study, Volume I -- Summary*, September 19, 1964
* General Atomics, *Nuclear Pulse Space Vehicle Study, Volume III -- Conceptual Vehicle Designs And Operational Systems*, September 19, 1964
* General Atomics, *Nuclear Pulse Space Vehicle Study, Volume IV -- Mission Velocity Requirements And System Comparisons*, February 28, 1966
* General Atomics, *Nuclear Pulse Space Vehicle Study, Volume IV -- Mission Velocity Requirements And System Comparisons (Supplement)*, February 28, 1966
* NASA, *Nuclear Pulse Vehicle Study Condensed Summary Report (General Dynamics Corp)*, January 1964
**Paula Belén Pareto** (s. 16. tammikuuta 1986 San Fernando, Gran Buenos Aires, Argentiina) on argentiinalainen judon olympiavoittaja ja maailmanmestari. Hän edustaa Estudiantes-seuraa.

Pareto voitti 48 kg:n sarjassa olympiakultaa Rio de Janeirossa 2016 kukistettuaan loppuottelussa eteläkorealaisen Jeong Bo-kyeongin. Hän sai samassa painoluokassa pronssia Pekingin olympialaisissa 2008 ja sijoittui viidenneksi Lontoossa 2012.

Pareto voitti 48-kiloisten maailmanmestaruuden Astanassa 2015 kukistettuaan finaalissa japanilaisen Haruna Asamiin. Hän sai samassa painoluokassa MM-hopeaa Tšeljabinskissa 2014 hävittyään finaalissa Japanin Ami Kondolle. Bakussa 2018 hän saavutti MM-pronssia. Hän on sijoittunut 48-kiloisten MM-tatamilla lisäksi viidenneksi Rio de Janeirossa 2007 sekä seitsemänneksi Tokiossa 2010 ja 2019.

Pareto on saavuttanut Pan-Amerikan kisoissa 48-kiloisissa kultaa 2011, hopeaa 2015 ja pronssia 2007. Judon Pan-Amerikan-mestaruuskilpailuissa hän on saanut samassa painoluokassa kultaa 2009, 2011, 2017, 2018 ja 2019, hopeaa 2015 ja 2016 sekä pronssia 2008, 2010, 2013 ja 2014. Sarjassa 44 kg hän sai hopeaa 2005.

Pareto on saavuttanut Masters-, Grand Slam- ja Grand Prix -kilpailuissa viisi turnausvoittoa, neljä kakkossijaa ja kymmenen kolmossijaa. Maailmancupeissa ja Continental Open -kilpailuissa hänellä on yhdeksän voittoa, neljä kakkossijaa ja yksi kolmossija.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Paula Pareto - Judoka *judoinside.com*. Viitattu 21.11.2020. (englanniksi)
2. 1 2  Paula Pareto *Olympedia*. Viitattu 18.5.2021. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Paula Pareto** Wikimedia Commonsissa
**Paula Tuulikki Laakso** (o.s. **Silmälä**, s. 20. kesäkuuta 1971 Tammela) on entinen suomalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli kolmiloikka. Hän edusti Tammelan Ryskettä ja häntä valmensivat Markku Perttula, Juha Koskela ja Ari Mänttäri.

Laakso voitti koululaisten maailmanmestaruuden pituushypyssä Barcelonassa 1988 tuloksella 601 cm, joka jäi hänen ennätyksekseen. Aikuisten maaotteluissa hän edusti Suomea kolmiloikassa vuosina 1995–1997 sijoittuen kolmessa ulkoratamaaottelussa toiseksi ja kahdessa hallimaaottelussa kolmanneksi.

Laakso saavutti Kalevan kisoissa hopeaa Tampereella 1996 ennätyksellään 13,36 m ja Lappeenrannassa 1997 loikittuaan 13,23 m. SM-pronssia hän sai Lapualla 1995. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän voitti pituushypyssä kultaa Oulussa 1989 tehtyään halliennätyksensä 582 cm. Kolmiloikassa hän sai hopeaa Kuopiossa 1996 halliennätyksellään 13,32 m ja Rovaniemellä 1997 tuloksella 13,08 m.

Lähteet
-------

* Paula Laakso Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).

### Viitteet

1. ↑  ISF World Gymnasiade www.gbrathletics.com
Jöri Kindschi
**Jöri Kindschi** (s. 8. lokakuuta 1986 Davos) on sveitsiläinen maastohiihtäjä.

Maastohiihdon maailmancupissa Kindschi kilpaili ensimmäisen kerran Kuusamossa marraskuussa 2006 sijoittuen perinteisen hiihtotavan sprintissä 66:nneksi. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Davosin vapaan hiihtotavan sprintissä joulukuussa 2008 oltuaan 28:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran Düsseldorfissa joulukuussa 2011 oltuaan vapaan hiihtotavan sprintissä yhdeksäs. Parhaimmillaan hän on sijoittunut maailmancupissa kuudenneksi Quebecin vapaan hiihtotavan sprintissä joulukuussa 2012.

Oslon MM-kilpailuissa 2011 Kindschi sijoittui vapaan hiihtotavan sprintissä 38:nneksi ja parisprintissä 16:nneksi. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 Kindschi sijoittui parisprintissä 15:nneksi Eligius Tamborninon kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Jöri Kindschi Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Jöri Kindschin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Koulutalon vanha osa. Vasemmalla olevassa siivessä oli juhlasali. Rakennuksen oikean puoleisessa päädyssä oleva portaikko oli varattu opettajien käyttöön. Koulutalon seinässä oleva reliefit ovat taiteilija Viljo Syrjämän.
**Oripään Seudun Yhteiskoulu** oli Varsinais-Suomessa Oripäässä vuonna 1948 toimintansa aloittanut viisiluokkainen yksityinen oppikoulu.

Koulu muuttui vuonna 1969 Oripään ja Pöytyän kuntien yhteiseksi **Oripään–Pöytyän kunnalliseksi keskikouluksi**. Sen toiminta päättyi vuonna 1976 peruskoulun koulupiirijakoon: Oripää ja Alastaro muodostivat yhteisen peruskoulun yläasteen koulupiirin ja Pöytyän kunta sai kumppaneikseen Auran ja Karinaisten kunnat. Tämän jälkeen Oripää ja Alastaro muodostivat yhteisen peruskoulun yläasteen oppilasalueen, jossa peruskoulun yläaste sijaitsi Alastarolla. Kun Alastaro 2000-luvulla liittyi Loimaan kaupunkiin, sama kouluyhteistyö jatkui Loimaan kaupungin ja Oripään kunnan välillä.

Koulun tilat
------------

Koulu aloitti toimintansa tilapäistiloissa entisessä suojeluskuntatalo *Suojalassa*. Lääninarkkitehti Rafael Hellemaan suunnittelema oma koulutalo oli muuttokunnossa 1950, rakennus vihittiin käyttöön 28. helmikuuta 1951. Matalalla nivelellä vanhaan osaa yhdistyvä lisärakennus valmistui käyttökuntoon syksyllä 1962 ja laajennuksen juhlalliset vihkiäiset olivat 2. helmikuuta 1963. Suunnittelijana oli arkkitehti Lauri Sipilä. Koulun lopettamisen jälkeen rakennuksissa toimivat Oripään koulu, kunnanvirasto, kirjasto ja kuntosali.

Vuonna 1951 valmistui koulun viereen neliasuntoinen opettaja-asuntola. Se on sittemmin purettu ja sen tontilla on päiväkoti ja kunnan liikuntahalli.

### Kuvia

* Laajennusosa valmistui 1962.Laajennusosa valmistui 1962.
* Koulun päädyssä on taiteilija Viljo Syrjämän helleniläistyylinen reliefi.Koulun päädyssä on taiteilija Viljo Syrjämän helleniläistyylinen reliefi.
* Laajennusosan takapuolella olevassa siivessä oli vahtimestarin asunto ja sen yläpuolella koulun kirjasto.Laajennusosan takapuolella olevassa siivessä oli vahtimestarin asunto ja sen yläpuolella koulun kirjasto.

Rehtorit ja johtajat
--------------------

|  |  |
| --- | --- |
| ***Yhteiskoulun rehtorit**** Rolf Ali-Melkkilä (1948–1954)
* Markus Rislakki (1954–1959)
* O. A. (Orvo Aulis) Kahiluoto (1959–1967)
* Eero Heino (1967–1968)
* Eero Jäynäs (1968–1969)
 | ***Kunnallisen keskikoulun johtajat**** Eero Jäynäs (1969–1971)
* Jukka Korvenpää (1971–1976)
 |

Lähteet
-------

* Korvenpää, Jukka: *Oppikoulu Oripäässä 1948–1976*. Kustannus HD, 2013. ISBN 978-952-5964-62-2.

### Viitteet

1. ↑  Korvenpää, 2013, s.16
2. ↑  Oripään seudun yhteiskoulu 1948–1969 (Suomen yksityisten oppikoulujen digitaalinen matrikkeli) Jari Salminen ja Yksityiskoulujen Liitto. Viitattu 21.9.2013.
3. ↑  Korvenpää, 2013, s.21
4. ↑  Korvenpää, 2013, s.142
5. ↑  Korvenpää, 2013. s. 144
6. ↑  Korvenpää, 2013, s.25
7. 1 2 3  Korvenpää, 2013, s.26
8. 1 2  Korvenpää, 2013, s.28
9. ↑  Korvenpää, 2013, s.27
10. ↑  Korvenpää, 2013, s.207

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Oripään seudun yhteiskoulu** Wikimedia Commonsissa
*Tämä artikkeli käsittelee yhtyettä. AWS on myös yleisesti käytetty lyhenne Amazon Web Services -pilvipalvelusta.*

**AWS** on metalli-yhtye, jonka muodostaa Bence Brucker, Dániel Kökényes, Áron Veress ja Soma Schiszler. Heidän musiikkinsa on pääosin post-hardcorea ja metalcorea, mutta siinä on myös vaikutteita psykedeelisestä rockista, alternative rockista ja post-rockista. Yhtye on lisäksi tunnettu voimakkaasta ja aggressiivisista lavaesiintymisestään. Tähän mennessä AWS on julkaissut kolme singleä, kolme albumia ja seitsemän muusiikkivideota. Heidän musiikkivideoissa on usein rinnastuksia väkivallasta ja julkkiksista nostaaksen esille maailman epäkohtia. He edustivat Unkaria vuoden 2018 Eurovision laulukilpailussa kappaleella "Viszlát nyár".

Ura
---

Yhtye on esiintynyt useilla festivaaleilla, kuten Sziget-festivaalilla. He ovat myös kierrelleet eri paikoissa Unkarissa sekä muissa maissa, kuten Itävallassa, Englannissa, Romaniassa ja Sloveniassa. He voittivat myös *MTV Brand* -palkinnon kategoriasta New Winning Band. He ovat esiintyneet yhdessä Blind Myselfin kanssa.

6. joulukuuta 2017 ilmoitettiin, että AWS kilpailee *A Dal 2018* -nimisessä kilpailussa (Kilpailu, jossa valittiin Unkarin euroviisuedustaja ja -kappale) kappaleella *Viszlát nyár*. Ensimmäisessä erässä he saivat 45 pistettä sijoittuen ensimmäiseksi yhdessä Gergely Dánielfyn kanssa, ja pääsivät semifinaaliin. Semifinaalissaan he sijoittuivat ensimmäiseksi ja pääsivät finaaliin. Finaalissa he voittivat kilpailun ja pääsivät edustamaan Unkaria vuoden 2018 Eurovision laulukilpailussa.

Yhtyeen pääsolisti Örs Siklósi kuoli 5. helmikuuta 2021 29-vuotiaana sairastettuaan leukemiaa.

Diskografia
-----------

* *Fata Morgana* (2011)
* Világposztolás EP (2012)
* *Égésföld* (2014)
* *Kint a vízből* (2016)
* *Viszlát nyár* (2017)
* *Fekete részem* (2018)
* *Madách* (2018)

Lähteet
-------

1. ↑  AWS: Talán segítünk gondolatot ébreszteni! [interjú]  11.10.2015. Antropos.hu. Viitattu 25.2.2018. (unkariksi)
2. ↑  It's the rockers of AWS for Hungary in Lisbon! *eurovision.tv*.  24.2.2018. EBU. Viitattu 25.2.2018. (englanniksi)
3. ↑  Hungary: AWS to Eurovision 2018 *eurovoix.com*.  24.2.2018. Eurovoix. Viitattu 25.2.2018. (englanniksi)
4. ↑  Hungary: AWS will fly to Lisbon! *esctoday.com*.  24.2.2018. Esctoday. Viitattu 25.2.2018. (englanniksi)
5. ↑  Új formációk, új lehetőségek a Dal 2018-ban  15.12.2017. mediaklikk.hu. Viitattu 25.2.2018. (unkariksi)
6. ↑  Új zsűritagokkal és műsorvezetőkkel jön a Dal 2018  6.12.2017. hirado.hu. Viitattu 25.2.2018. (unkariksi)
7. ↑  AWS lead singer Örs Siklósi has died *eurovision.tv*.  6.2.2021. EBU. Viitattu 6.2.2021. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **AWS** Wikimedia Commonsissa
**Jörgen Jönsson** (s. 29. syyskuuta 1972 Ängelholm, Ruotsi) on pelaajauransa lopettanut ruotsalainen jääkiekkoilija ja kautta aikain ensimmäinen jääkiekkoilija, joka on kyennyt samana vuonna voittamaan olympiakullan, MM-kullan sekä kansallisen sarjan kultamitalin. Tähän hän ylsi 2006. Uransa viimeisen kauden Jönsson pelasi Ruotsin Elitserienissä Färjestadissa 2008–2009. 

Jönssonin veli Kenny Jönsson on myös entinen jääkiekkoilija.

Ura
---

### Elitserien 1990–1999

Jönsson aloitti uransa Rögle BK:ssa, jossa pelasi Allsvenskan-tasolla, kunnes seura nousi Ruotsin pääsarjaan Elitserieniin. Röglen pudottua taas Allsvenskaniin, Jönsson siirtyi Karlstadiin pelaamaan Färjestad BK:ssa. Jönsson torjui näin Röglen yrityksen tulla myydyksi Malmö IF:ään. Färjestadissa Jönssonista tuli nopeasti joukkueen avainpelaaja.

### National Hockey League 1999–2000

Calgary Flames varasi Jönssonin NHL:n varaustilaisuudessa numerolla 227 vuonna 1994. Flames ei kuitenkaan koskaan tehnyt sopimusta Jönssonin kanssa ja myi oikeutensa häneen New York Islandersille kesällä 1998. Jönsson solmi sopimuksen Islandersin kanssa kaudelle 1999–2000. Kesken kauden Islanders myi hänet Mighty Ducks of Anaheimiin, jossa hän pelasi loppukauden. Yhteensä Jönsson pelasi kaudella 81 ottelua ja teki 12 maalia ja antoi 19 maalisyöttöä.

Jönssonin perhe ei kuitenkaan viihtynyt Pohjois-Amerikassa, joten Jönsson irtisanoi sopimuksensa ja muutti takaisin Karlstadiin.*lähde?*

### Takaisin Elitserieniin 2000–2009

Palattuaan Ruotsiin, Jönsson teki jälleen sopimuksen Färjestad BK:n kanssa. Färjestadissa hän pelasi uransa loppuun asti.

### Maajoukkueura

Helmikuussa 2007 Jönsson ohitti Euro Hockey Tourin turnauksessa Jonas Bergqvistin kaikkien aikojen ruotsalaisena maajoukkuepelaajana esiinnyttyään 273. kertaa Tre Kronorin vahvuudessa. Tuolloin hän oli tehnyt maajoukkueelle 50 maalia ja antanut 52 maalisyöttöä. Keskushyökkääjä Jönsson on saavuttanut kaksi olympiakultaa ja kaksi maailmanmestaruutta. Jörgen Jönsson oli maajoukkueen kapteeni silloin, kun Ruotsin suuret NHL-tähdet eivät olleet käytettävissä.

Saavutuksia ja palkintoja
-------------------------

* olympialaisissa 1994 (kultaa), 1998, 2002, 2006 (kultaa)
* Ruotsin mestaruus 1997, 1998, 2002, 2006 ja 2009 (Färjestads BK)
* Guldpucken (Ruotsin vuoden pelaaja) 1997
* maailmanmestaruuskisoissa 1994 (pronssia), 1997 (hopeaa), 1998 (kultaa), 1999 (pronssia), 2000, 2001 (pronssia), 2002 (pronssia), 2003 (hopeaa), 2004 (hopeaa), 2005, 2006 (kultaa)
* maailmancupissa 2004
* Kautta aikain eniten pisteitä (123), maaleja (49) ja otteluita (163) Elitserienin pudotuspeleissä.
* IIHF:n Kunniagallerian jäsenyys 2019
* Färjestad BK on jäädyttänyt Jönssonin pelinumeron 21.

Lähteet
-------

* Jörgen Jönsson The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Jörgen Jönsson *Eliteprospects*. Viitattu 3.6.2020. (englanniksi)
2. ↑  Jörnmark, Moa: Listan på tröjorna som hänger i taket *Expressen*.  23.11.2011. Viitattu 3.6.2020. (ruotsiksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Legends of Hockey: Jörgen Jönsson
Maisema, jossa sokaistu Orion etsii aurinkoa. Nicolas Poussinin maalaus vuodelta 1658.
**Orion** (m.kreik. Ὠρίων, *Ōriōn*) oli kreikkalaisessa mytologiassa jättiläiskokoinen metsästäjä ja Poseidonin ja Euryalen poika.

Orionin saapui Khioksen saarelle, jossa hän ihastui Oinopionin tyttäreen – tai puolisoon – Meropeen. Toiset versiot esittävät asian sitten, että Orion yritti humalapäissään vietellä Meropen, mutta lopulta päätyneen makaamaan tämän väkisin. Hänen nukahdettuaan Oinopion kosti tyttärensä kohtalon puhkaisemalla Orionin silmät ja karkottamalla hänet pois saarelta. Toiset runoilijat kertoivat Orionin pyytäneen Meropen – tai Aeron – kättä, ja ehdoksi tälle Oinopion asetti saaren villipetojen hävittämisen. Vaikka Orion näin tekikin, Oinopion inhoten ajatustakin Orionista hänen tyttärensä aviomiehenä vain lykkäsi aina uudelleen hääpäivää eteenpäin. Eräänä päivänä Orion humaltuneena yritti ottaa Meropen väkisin, jolloin Oinopion hyökkäsi hänen kimppuunsa ja sokaisi hänet palavalla oksalla.

Orion vaelsi sokeutettuna Lemnokselle Hefaistoksen luo, ja täällä joko Hefaistos antoi hänelle Kedalionin oppaaksi tai vaihtoehtoisesti Orion sieppasi pojan, jonka hän istutti oppaakseen olkapäilleen. Oppaansa avulla Orion pääsi katsomaan nousevaa aurinkoa, joka palautti hänen näkönsä ennalleen. Tämän jälkeen hän palasi kiireesti takaisin Khiokselle kostamaan Oinopionille, mutta tämän ystävät olivat kätkeneet tämän.
Epäonnistuneen kostoretkensä jälkeen hän palasi Kreetalle, jossa hän eli metsästäjänä Artemiin seurassa. Orionin kohtalosta on tästä eteenpäin olemassa useita versioita. Erään mukaan Eos, joka ihastui Orionin komeuteen, sieppasi metsästäjän mukaansa, mutta Artemis surmasi tämän nuolellaan estääkseen Eosta ottamasta Orionia puolisokseen. Toisen mukaan Apollon närkästyneenä sisarensa Orionia kohtaan osoittamasta huomiosta väitti sisarelleen tämän olevan kykenemätön osumaan jousella hänen mereltä osoittamaansa maaliin. Kun Artemis osoitti väitteen perättömäksi, selvisi, että kohde oli ollut merellä uimassa ollut Orion. Kolmannen mukaan Artemis tappoi Orionin tämän haastettua hänen kiekonheittokilpailuun tai maattuaan Opiksen, Artemiin neitsyen kanssa. Neljännen mukaan Orion kerskui voivansa voittaa minkä tahansa villieläimen, jolloin maasta nousi suunnaton skorpioni, joka surmasi hänet.

Kuoleman jälkeen Orion korotettiin tähtitaivaalle, jossa on nähtävissä myös hänen metsästyskoiransa Sirius. Tämä on luultavasti varhaisin kreikkalaisesta mytologiasta tunnettu katasterismi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Apollodoros: *Bibliotheke* ('Kirjasto') 1.4.3 (engl. käännös).
2. 1 2 3  Hyginus: *Astronomica* ii.34 (engl. käännös).
3. ↑  Parthenios: *Rakkauden suruista* ('Erotica Pathemata') (engl. käännös).
4. ↑  Homeros: *Odysseia* 5.116–144 (engl. käännös).
5. ↑  Ovidius:: *Fasti* v.493–544 (engl. käännös).
6. ↑  Castrén, Paavo & Pietilä-Castrén, Leena: *Antiikin käsikirja*. Otava, 2000. ISBN 951-1-12387-4.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Orion (mytologia)** Wikimedia Commonsissa
**Vladimir Valerjevitš Osetškin** (ven. Владимир Валерьевич Осечкин; s. 14. kesäkuuta 1981) on Ranskassa asuva venäläinen aktivisti. Hän ylläpitää Gulagu.net-sivustoa, jonka kertoo perustaneensa 2011. Osetškin pakeni 2015 Venäjältä Ranskaan.

Gulagu.net on julkaisee raportteja väärinkäytöksistä Venäjän tutkintavankiloissa, vankiloissa ja muissa rangaistuslaitoksissa.

Osetškinin siirtyi ulkomaille 2015 kun häntä syytettiin petoksista. Osetškin ja muut olivat myyneet vangien omaisille vakuutuksia moskovalaisen vakuutusyhtiön kautta. Kaiken kaikkiaan asianomaisia on 19 ja petoksilla saatu 1,5 miljoonan ruplan tulot. Osetškinistä annettiin pidätysmääräys vuonna 2020.

Osetškin on sittemmin ollut laajasti esillä länsimediassa.
CNN:n haastattelussa Osetškin kertoo että on hakenut turvapaikkaa Ranskasta ja lasertähtäimellä varustautunut palkkamurhaaja on jahdannut häntä ja hänen perhettään syyskuussa 2022 perheen maatessa lattialla suojassa poliisien tuloon asti.
Ylen versiossa tapahtuneesta salamurhaaja erehtyi ampumaan huoneeseen tullutta poliisia.
Euronewsin versiossa taas Osetškin kertoo nähneensä punaisen pisteen seinällä ja kuulleensa lähistöltä laukauksia. Ranskan viranomaisten kerrotaan tutkivan Osetškinia kohtaan tehtyjä uhkauksia, muttei uskovan salamurhateoriaan.

Osetškin on julkaissut verkossa väitetysti FSB:n jäsenen kirjoittamat kirjeet Ukrainan sodan kulusta.
Lisäksi hän kertoo lukuisten venäläisten virkamiesten, mukaan lukien entisen ministerin ja kenraalin pyytäneen hänen apuaan loikatakseen länteen.

Osetškinillä on myös ollut yhteyksiä Norjaan loikanneeseen palkkasotilasyhtiö Wagnerin taistelijaksi itseään nimittävään Andrei Medvedeviin ja hän on julkaissut tämän viestejä.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
**Protein Data Bank** eli PDB on ilmainen internet-tietokanta, johon on kerätty makromolekyylien kolmiulotteisia rakenteita. Tietokannassa on enimmäkseen proteiineja.

Yleistä
-------

PDB-tietokantaa ylläpitää PDBe, PDBj, RCSB (Research Collaboratory for Structural Bioinformatics) plus BMRB- yhdessä wwPDB. Tietokantaan säilötyt rakenteet on selvitetty lähinnä röntgenkristallografialla ydinmagneettisella resonanssispektroskopialla (NMR) ja havainnollistettu värikkäin tietokoneella valmistetuin kuvin. PDB:n sisällön määrä on vähäinen moniin muihin tietokantoihin verrattuna, mikä johtuu siitä, että läheskään kaikkien kiinnostavien molekyylien kolmiulotteista rakennetta ei ole ehditty tai pystytty mallintamaan. Tietokantaa kasvattavat eri puolilla maailmaa rakennetutkimusta tekevät tutkijat, jotka lisäävät tietokantaan selvittämiään proteiinirakenteita. 

Protein Data Bank -sivujen mukaan tietokantaan oli 1.4.2006 tallennettuna:

* 32 724 proteiinia, peptidiä tai virusta
* 1 585 nukleiinihappoa
* ja 33 muuta molekyyliä.

Tietokannan etusivulla esitellään kuukauden molekyyli, josta saa tarkempia tietoja etusivun linkin kautta.

Haku tietokannasta
------------------

Haun voi syöttää suoraan PDB:n etusivulle molekyylin nimellä. Jos esimerkiksi halutaan löytää ihmisen pepsiinientsyymin rakenne, kirjoitetaan haku englanniksi muotoon "pepsin". Haun tuloksena löytyy kuitenkin paljon erilaisia pepsiinejä eri eliöiltä ja mm. pepsiini-inhibiittoreiden rakenteita. Niinpä hakua voi tarkentaa kirjoittamalla "pepsin human" (=pepsiini ihminen).

Jokaisella tietokantaan säilötyllä makromolekyylillä on oma tunnuksensa eli PDB ID. Esimerkiksi pepsiinin tunnus on 1PSN. Kun hakuruutuun kirjoittaa 1PSN, aukeaa haun tuloksena ruudulle suoraan pepsiinin sivut. Pepsiinin PDB ID selviää haetun pepsiinin PDB-sivun ylälaidasta.

Haku on mahdollista tehdä myös tutkijan mukaan. Tällöin hakuruudun vierestä valitaan kohta "Author" ja kirjoitetaan hakuruutuun tutkijan nimi. Haun tuloksena saadaan rakenteita, joiden tekijänä on mainittu kyseinen tutkija.

Haun tulokset
-------------

Haun tuloksena saadulla proteiinin sivulla kerrotaan rakennetietoja. Oikealla puolella on esitetty kuva proteiinista. Kuvan alla on linkkejä, joista painamalla kuvaa voi tarkastella eri ohjelmilla. Näiden ohjelmien avulla proteiinia voi pyöritellä ja sen eri aminohappotähteitä voi tarkastella. Sivulla on myös perustietoja, kuten mallintajien nimet, julkaisu, proteiinin rakennemallin resoluutio ja sen R-arvo. Sivuilta ylälaidan linkeistä löytyy myös tietoja geenistä ja proteiinin sekvenssistä. Vasemmalla olevista linkeistä löytyy esimerkiksi proteiinin Ramachandran-kuvaaja.

Lähteet
-------

* wwPDB
* PDB Euroopan
* PDB Japanissa
* RCSB PDB
* BMRB

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Protein Data Bank** Wikimedia Commonsissa
**William "Bill" Thomas Berry** (s. 31. heinäkuuta 1958 Duluth, Minnesota) on yhdysvaltalainen muusikko sekä rockyhtye R.E.M.:n perustajajäsen ja entinen rumpali.

Minnesotalainen Berry muutti lapsena vanhempiensa kanssa Maconiin Georgiaan, jossa hän ystävystyi koulussa tulevan R.E.M.-basisti Mike Millsin kanssa. Millsin kanssa Berry soitti muutamissa yhtyeissä. Vuonna 1978 Berry ja Mills muuttivat Athensiin opiskelemaan Georgian yliopistossa. Siellä he tapasivat Michael Stipen ja Peter Buckin. Alkuvuonna 1980 nelikko perusti R.E.M.-yhtyeen.

Maaliskuussa, vuonna 1995 kesken yhtyeen Lausannen keikan, Bill Berry lyhistyi lavalle ja hänet vietiin sairaalaan, jossa rumpalilla todettiin hengenvaarallinen aivoaneurysma. Lokakuussa 1997 Berry jätti yhtyeen ja ilmoitti keskittyvänsä maatilansa hoitamiseen.

Berry on eronsa jälkeen soittanut muutaman kerran entisten yhtyetovereidensa kanssa: 10. lokakuuta 2003 kahdella kappaleella R.E.M.-kiertueen toiseksi viimeisenä iltana Raleighissa, Pohjois-Carolinassa, yhtyeen kitarateknikon Dewitt Burtonin häissä Athensissa 8. lokakuuta 2005, syyskuussa 2006 ensin 40 Watt Clubilla Athensissa (12.9.) ja sitten Georgia Music Hall of Fame -tilaisuudessa Atlantassa (16.9.) sekä maaliskuun 2007 Rock and Roll Hall of Fame -seremoniassa.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Grammy Awards
* MusicBrainz

 |

 |
**Taipalsaaren sairaala** oli psykiatrinen sairaala Taipalsaaren kunnassa. Taipalsaaren sairaala perustettiin B-mielisairaalaksi vuonna 1969. Sairaalatoiminnan lakattua sairaalan tiloissa on ollut mm. vanhainkoti, sekä tuettua palveluasumista. Sairaalan tiloissa toimii myös kierrätysmyymälä, joka tarjoaa työllistämispalveluita työttömille. Taipalsaaren kunta osti sairaalan Lappeenrannan kaupungilta 2016 ja ryhtyi vuokraamaan tiloja yrittäjille. Vuonna 2018 Taipalsaari ilmoitti aikeistaan myydä sairaalan kiinteistön. Vuonna 2022 sairaala toimi vastaanottokeskuksena Ukrainan sodan pakolaisille.

Sairaalan perustaminen
----------------------

Suomessa säädettiin vuonna 1952 mielisairaslaki, jonka myötä ympäri Suomea alettiin rakentamaan A-ryhmään kuuluvia keskusmielisairaaloita äkillisesti sairastuneille potilaille, sekä B-mielisairaaloita pitkäaikaisemmille potilaille. 

Vuonna 1956 Lappeen kunta ehdotti muille Kymen läänin kunnille hanketta mielisairaalan perustamiseksi. Hankkeeseen tulivat mukaan Etelä-Karjalan kunnista Taipalsaari, Lappeenranta, Lauritsala, Lemi, Luumäki, Nuijamaa, Savitaipale, Suomenniemi ja Ylämaa, sekä Kymenlaaksosta Miehikkälä, Vehkalahti ja Virolahti.

Marraskuussa 1960 pidetyssä kokouksessa sairaalapaikaksi valittiin Taipalsaaren Kirjamoinniemi. Rakennuspaikaksi oli ehdotettu myös Lappeenrannan Voisalmea ja Lauritsalan Pajarilaa. Lääkintöhallitus ei pitänyt Taipalsaaren Kirjamoinniemeä sopivana paikkana sairaalalle sen syrjäisen sijainnin vuoksi. Taipalsaari halusi sairaalan etenkin siksi, että se tuo uusia työpaikkoja kuntaan. Maalaisliittolainen sisäasiainministeri Eemil Luukka oli mukana vaikuttumassa siihen, että lääkintöhallitus lopulta hyväksyi sairaalan sijainniksi Taipalsaaren. 

Kuntainliiton hallinnoiman sairaalan suunnittelu ja rakentaminen aloitettiin keväällä 1964. Sairaalarakennuksen suunnitteli helsinkiläinen arkkitehtitoimisto Anttila & Klami. Sairaala valmistui vuoden 1968 lopussa ja se otettiin käyttöön seuraavan vuoden alussa.

Lähteet
-------

* Korjonen-Kuusipuro, Kristiina: *Taipalsaaren historia - Oma moa o paremp saaressakii ko vieras moa mantereessa*. Taipalsaaren kunta, 2020. ISBN 978-952-94-3892-1.
* Taipalsaaren sairaala on nyt Taipolis – vanhainkodin toiminta siirtyy uuteen palvelukotiin kirkonkylälle *lansisaimaa.fi*.  12.05.2017.
* Taipalsaari aikoo myydä vanhan sairaalansa — pelkät ylläpitokulut kunnalle ovat 320 000 euroa vuodessa *esaimaa.fi*.  2.12.2018.
* Kaikkea löytyy korkokengistä sohvakalustoon, juomalasista tietokoneeseen — Eko-Taipoliksen kierrätysmyymälä on kuin tavaratalo kellarissa *esaimaa.fi*.  2.1.2019.
Kilpirikon lehtiä ja kuihtuneita kukintoja
**Kilpirikko** tai **peltirikko** (*Darmera peltata*) on rikkokasvien heimoon (Saxifragaceae) kuuluva ruohokasvilaji. Nimi *Darmera* tulee 1800-luvulla eläneen berliiniläisen puutarhurin Karl Darmerin mukaan.

Ulkonäkö ja koko
----------------

Kilpirikko on tyvimukulallinen ruoho. Kukintovanat ilmestyvät ennen lehtiä ja ovat pystyjä, lehdettömiä ja joskus jopa 150 cm korkeita. Niiden pinta on varrellisten rauhasten tai karvojen peittämä. Lehdet sijaitsevat tyviruusukkeena ja ovat korvakkeellisia, ruodillisia, kilpimäisiä ja harvakseltaan varrellisten rauhasien tai rauhaskarvojen peittämiä. Lehden lapa on pyöreähkö, kilpimäinen, sulkasuoninen ja keskustastaan kuppimainen, 6–15-liuskainen. Liuskat ovat epäsäännöllisen sahalaitaisia. Kukinnot ovat enemmän tai vähemmän litteälatvaisia kertoviuhkoja, ja niissä on 60–75 kukkaa. Kukan maljamainen pohjus (hypantio) on kiinnittynyt kokonaan sikiäimeen ja on väriltään vihreä tai vaaleanpunaisen purppurainen. Verholehtiä on viisi, ne ovat saman värisiä kuin hypantio. Valkoisia tai vaaleanpunaisia terälehtiä on viisi. Mesiäiskehrää ei voi nähdä tai sen on hyvin huomaamaton. Heteitä on kymmenen, ja niiden palhot ovat naskalin muotoisia. Sikiäin on kehänpäällinen, kaksilokeroinen, ja emilehdet tyvestään yhteen kasvaneita. Istukka on aksiletyyppinen, mutta näyttää laitaistukalta. Vartaloita on kaksi, samoin luotteja. Hedelmä on tuppilomainen ja kaksinokkainen kota. Siemenet ovat tummanruskeita, monisärmäisiä tai kulmikkaita ja pienikurttuisia.

Levinneisyys
------------

Kilpirikko on kotoisin Yhdysvaltojen länsiosista.

Luokittelu
----------

Kilpirikko on kilpirikkojen (*Darmera*) suvun ainoa laji.

Lähteet
-------

1. ↑  Darmera peltata - Plant Finder *www.missouribotanicalgarden.org*. Viitattu 3.8.2017. (englanniksi)
2. 1 2 3

Aiheesta muualla
----------------

* Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Kilpirikko tai peltirikko (*Darmera peltata*)
* United ITIS: *Darmera peltata* (englanniksi)
* United States Department of Agriculture (USDA): *Darmera peltata* (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Taksonitunnisteet |
| --- |
|  |
| Darmera peltata | 
* Wikidata: Q1537045
* Wikispecies: Darmera peltata
* BioLib: 201654
* Calflora: 2617
* CoL: 6CCGT
* EoL: 594619
* EPPO: DAQPE
* EUNIS: 196162
* FNA: 220003860
* GBIF: 3032611
* GRIN: 456992
* iNaturalist: 67696
* IPNI: 1007092-1
* IRMNG: 11094121
* ISC: 113800
* ITIS: 192320
* MoBotPF: 286946
* NatureServe: 2.139610
* NBN: NHMSYS0000458002
* NCBI: 23246
* Open Tree of Life: 798411
* PalDat: Darmera\_peltata
* PfaF: Darmera peltata
* Plant List: kew-2757510
* PLANTS: DAPE
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:76774-2
* Tropicos: 29101457
* WFO: wfo-0000638162

 |
|  |
| Saxifraga peltata | 
* Wikidata: Q39922283
* CoL: 6XQXJ
* EUNIS: 196164
* GRIN: 456993
* IPNI: 794265-1
* IRMNG: 11375130
* ITIS: 192321
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:794265-1
* Tropicos: 50306230
* WFO: wfo-0000495030

 |

 |
**Vladimir Aleksejevitš Solouhin** (ven. Влади́мир Алексе́евич Солоу́хин, 14. kesäkuuta 1924 Alepinon kylä – 4. huhtikuuta 1997 Moskova) oli venäläinen sekä neuvostoliittolainen runoilija ja kirjailija. Solouhin vaikutti Vladimirin alueella, joka sijaitsee keskisellä Venäjällä Vladimirin läänissä. Hänen teoksiaan suomennettiin.

Vladimir Solouhin varttui maanviljelijäperheen poikana, ja hän innostui runoudesta jo varhain. Solouhin kävi aluksi teknillisen koulun, mutta esitti itse oman elämänsä taitekohtana olleen moskovalaiseen Gorkin kirjallisuusinstituuttiin pääsyn vuonna 1946, jolloin hän oli 22 vuoden ikäinen. Myöhemmin Solouhin alkoi kirjoittaa novelleja sekä proosatekstejä, sekä tiettävästi yhden romaaniteoksen nimeltä Leskenlehti (*Mat-matšeha*).

Suomennoksia
------------

* Hunajaa leivälle (*Mjod na hlebe*) – kertomuksia, novellikokoelma. Kustannusliike Raduga, Moskova, 1986 (suom. Marja-Leena Jaakkola), painettu Neuvostoliitossa. ISBN 951-615-542-1
* Kolmas metsästys (*Tretja ohota*) – monipuolinen sienestyksestä kertova kirja, sisältäen runoja ja anekdootteja. SN-kirjat, 1989, (suom. Kari Klemelä).

Lähteet
-------

1. 1 2  Solouhin, 1986: s. 7
2. ↑   (Viitattu 16.1.2014)
3. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive) (Viitattu 16.1.2014)
4. ↑  Solouhin, 1986: s. 9
5. ↑   (Viitattu 19.1.2014)

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Australia
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
* Venäjä

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Taipei 101** on pilvenpiirtäjä ja maamerkki Taipeissa, Taiwanissa. Rakennuksen korkeus on 508 metriä ja se oli maailman korkein pilvenpiirtäjä vuodesta 2004 alkaen, kunnes vuonna 2010 Burj Khalifa valmistui Dubaissa. Rakennuksessa on 106 kerrosta, joista 101 on maan päällä – tästä tulee myös rakennuksen nimi. Rakennus otettiin käyttöön 31. joulukuuta 2004.

Rakennuksen suunnitteli taiwanilainen arkkitehti C.Y. Lee. Rakennus on vaaleanvihreä ja muistuttaa bambukasvia. Tornin rakentaminen kesti kuusi vuotta ja maksoi 1,8 miljardia Yhdysvaltain dollaria. Tornissa on myös maailman toiseksi nopeimmat hissit (nopeimmat Burj Khalifassa), jotka kulkevat pääkerroksesta 89. kerroksen sisällä sijaitsevalle näköalatasanteelle 37 sekunnissa. Hissi kulkee noin 17 metriä sekunnissa, eli noin 63 kilometriä tunnissa. Hissit rakennukseen toimitti Toshiba ja niiden koneisto on suomalaisen Koneen.

Vaikka rakennus on huomattavan korkea, se on suunniteltu kestämään niin maanjäristyksiä kuin hirmumyrskyjä. 31. maaliskuuta 2002 Taiwania ravisteli maanjäristys, jonka voimakkuus oli 6,8 Richterin asteikolla. Se hajotti rakennuksen kyljessä kulkeneen huoltohissin ja pudotti katolta muutamia nostokurkia, mutta itse rakennus säilyi vahingoitta.

Rakennuksessa on kaiken kaikkiaan 450 000 m² lattiapinta-alaa, josta 214 000 m² on varattu toimistokäyttöön, 77 500 m² kaupoille ja 73 000 m² on pysäköintitilaa.

* Pilvenpiirtäjän viritetty massavaimennin.Pilvenpiirtäjän viritetty massavaimennin.
* Pilvenpiirtäjän juuressa oleva puisto.Pilvenpiirtäjän juuressa oleva puisto.
* Taipei 101 joulukoristeissa vuonna 2005.Taipei 101 joulukoristeissa vuonna 2005.

Lähteet
-------

1. 1 2  Fast lifts rise into record books  16.12.2004. BBC News. Viitattu 5.9.2010. (englanniksi)
2. ↑  C. H. Loh, K. C. Tsai, L. L. Chung, C. H. Yeh: Reconnaissance Report on the 31 March 2002 Earthquake on the East Coast of Taiwan.  *Earthquake Spectra*, 31.7.2012, 19. vsk, nro 3, s. 531–556. doi:10.1193/1.1598438. Artikkelin verkkoversio.  EN[vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Taipei 101**.
* Taipei 101 -ostoskeskuksen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
**William "Bill" Dellinger** (s. 23. maaliskuuta 1934 Grants Pass, Oregon) on yhdysvaltalainen entinen kestävyysjuoksija.

Dellinger voitti 1956 Yhdysvaltojen olympiakarsinnat 5 000 metrin juoksussa ja selviytyi Melbournen olympialaisiin. Alkuerissä hän sijoittui eränsä kolmanneksi ja selviytyi selvästi finaaliin. Loppukilpailussa Neuvostoliiton Vladimir Kutsin pitämä nykivä vauhti oli kuitenkin Dellingerille liikaa ja hän keskeytti kilpailun. Kesäkuussa 1959 hän voitti amatöörien Yhdysvaltojen mestaruuden ja myöhemmin samana vuonna Pan-American Gamesissa mestaruuden 5 000 metrillä. Rooman olympialaisissa 1960 Dellinger sijoittui alkueränsä neljänneksi ja karsiutui. Neljä vuotta myöhemmin hän selviytyi Tokion olympialaisiin. Loppukilpailussa hän johti kilpailua vielä viimeisen kierroksen alkaessa, mutta joutui viimeisellä kierroksella päästämään useita juoksijoita edelleen. Loppusuoralla hän sai kuitenkin vielä kiristettyä vauhtia ja nousi pronssille.

Lopetettuaan urheilu-uransa Dellinger aloitti Oregonin yliopiston apulaisvalmentajana. Päävalmentajana toimi Bill Bowerman. Bowermanin jäätyä eläkkeelle 1972 Dellinger nousi päävalmentajaksi, jona toimi 25 vuotta. Valmentajaurallaan hän voitti 5 NCAA-titteliä.

Lähteet
-------

* Dellinger tennis-heroes.netissä (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
**Haajaistenjärvi** on säännöstelty, tummavetinen latvajärvi Sonkajärvellä Pohjois-Savon koillisosassa. Sen pinta-ala on 4,6 neliökilometriä. Etäisyys Kuopiosta on 91 kilometriä pohjoiseen ja Kajaanista 54 kilometriä etelään.

Maantiede
---------

Haajaistenjärven pituus kaakosta luoteeseen on 7,6 kilometriä. Kurosenniemi erottaa järven kaakkoiskulman Uuranlahtea pääaltaasta. Uuranlahden suulta luoteeseen järvi laajentuu noin kilometrin levyiseksi. Keskiosastaan järvi kapenee noin 600 metriä leveäksi ja tekee mutkan itään. Keskiosasta pohjoiseen järvi laajenee runsaasti yli kilometrin levyiseksi, kunnes Savisaaresta luoteeseen kohti Haajaistensalmea se kapenee voimakkaasti. Salmi toimii yhteytenä Haajaistenjärven luoteispuoleiseen Kiltuanjärveen, joka on samantasoinen Haajaistenjärven kanssa. Kiltuanjärven säännöstely vaikuttaa suoraan Haajaistenjärveen. Järvien yhteenlaskettu pituus on noin 19 kilometriä, pinta-ala noin 15 neliökilometriä ja tilavuus noin 116 kuutiohehtometriä.

Haajaistenjärvestä noin neljännes on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvät alueet sijaitsevat järven eteläpuoliskolla, jonka luoteisosassa on noin seitsemän hehtaarin laajuinen ja kilometrin pituinen kaakkois–luoteissuuntainen 30–32 metriä syvä vyöhyke. Puolen neliökilometrin laajuisen Uuranlahden keskellä on 26-metrinen syvänne, josta etelään järvi madaltuu jyrkästi ja muuttuu soiseksi. Järven pohjoispuoliskon syvin kohta on 13 metriä, aivan pohjoisin osa on matalaa.

Haajaistenjärven saaret sijaitsevat järven pohjoispuoliskolla. Laajimmat ovat Mustikkasaari ja Savisaari. Haajaistenjärveen virtaa Keinosenjoki kaakosta ja Holinpuro etelästä. Pohjoisesta Kämäräisenjärveltä (150,8 metriä merenpinnan yläpuolella) virtaa Sotkujoki. Järveä ympäröi laaja suoalue, rannoilla on jonkin verran pientaloja.

Haajaistenjärven vesitilavuus on 33 334 000 kuutiometriä.

Haajaistenjärvi on tunnettu kalajärvi (hauki, kuha, taimen).

Haajaistenjärvi (04.643.1.009) kuuluu Kiltuanjärven alueeseen (04.643), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Nurmijoen alue (04.64) ja ensimmäinen jakovaihe on Nilsiän reitin valuma-alue (04.6). Haajaistenjärvi on Kiltuanjärven alueen toiseksi laajin vakavesi. Laajin on Kiltuanjärvi. Alueen muut yli neliökilometrin laajuiset vakavedet ovat Ahveninen, Kämäräisenjärvi, Pitkäjärvi ja Mustajärvi. Kaikkiaan alueeseen kuuluu 20 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Haajaistenjärvi, vakavesi, Sonkajärvi
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 24.9.2021.
3. ↑  Haajaistenjärvi. Järviwiki. Viitattu 24.9.2021.
4. 1 2  Haajaistenjärvi *Sonkajärvi.fi*.  Arkistoitu 28.9.2021. Viitattu 24.9.2021.
5. ↑  Kiltuanjärven alue (04.643). Järviwiki. Viitattu 24.9.2021.
**Haakon Pedersen** (1959 Horten, Norja – 7. tammikuuta 2023 Karlstad, Ruotsi) oli norjalainen kevyen musiikin laulaja.

Ura
---

Pedersen muutti kotikaupungistaan Hortenista Ruotsin Karlstadiin 1980. Hän liittyi jazzrock-yhtye Mantraan, joka ehti tehdä yhden studioalbumin ennen hajoamistaan. Pedersen opiskeli klassista musiikkia, mutta hänen suurin kiinnostuksensa oli amerikkalaisvaikutteinen pop.

Pedersen osallistui Melodifestivalen-kilpailuun vuosina 1988 ja 1989. Ensimmäisellä kerralla hän sijoittui neljänneksi kappaleella "Bang, en explosion" ja toisella kerralla hän sijoittui viidenneksi kappaleella "Nattens drottning", joka on duetto oopperalaulaja Elisabeth Bergin kanssa. Vuonna 1989 julkaistiin Pedersenin studioalbumi *Nattens drottning*.

Pedersenin tulkitsemia musiikkikappaleita ovat "Nattens drottningin" ohella muun muassa "Inget stoppar oss nu", "Mina minnens stad" ja "Ringar på vatten". Ne on säveltänyt Lasse Holm ja sanoittanut Ingela Forsman.

Pedersen työskenteli myös musiikinopettajana.

Lähteet
-------

1. ↑  Ratsit.se: *Haakon Pedersen*
2. ↑  STJÄRNOR Haakon Pedersen *Blaskoteket.se*. Blaskoteket. Viitattu 24.1.2022. (ruotsiksi)
3. ↑  Sweden: Melodifestivalen 1988 *Eurovisionworld.com*. Viitattu 24.1.2022. (englanniksi)
4. ↑  Melodifestivalen 1989: Haakon Pedersen & Elisabeth Berg - "Nattens drottning" *Eurovisionworld.com*. Viitattu 24.1.2022. (englanniksi)
5. 1 2  Haakon Pedersen *Discogs.com*. Discogs. Viitattu 24.1.2022. (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: sv:Haakon Pedersen 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Wolfgang Jerat** (9. helmikuuta 1955 – 10. heinäkuuta 2020) oli saksalainen jalkapallovalmentaja.

Ura
---

Jerat aloitti valmennusuransa suuremmissa seuroissa toukokuussa 1990 siirryttyään Wuppertal SV Borussian päävalmentajaksi. Hän johdatti seuran heti debyyttikaudellaan Oberliga Nordrheinin kolmanneksi ja kauden 1991/92 päätteeksi sarjatason mestariksi ja nousuun 2. Bundesliigaan. Menestyksekkään kauden jälkeen Jerat siirtyi 1. FC Kölniin apulaisvalmentajaksi. Päävalmentaja Jörg Bergerin saatua potkut helmikuussa 1993 nousi Jerat *Kilipukkien* peräsimeen. Hänen johdollaan seura onnistui keräämään seitsemän pistettä yhdeksästä ottelusta ja hän sai tehdä tilaa Morten Olsenille huhtikuussa 1993. Tämän jälkeen Jerat jatkoi Kölnissä apuvalmentajana Olsenin potkuihin elokuuhun 1995 saakka.

Kaudeksi 1996/97 Jerat palasi takaisin Wuppertaler SV Borussiaan, mutta tällä kertaa tulokseksi jäi Regionalliga West/Südwestin kuudes sija. Tämän pestinsä jälkeen Jerat oli pitkään sivussa valmennustehtävistä, kunnes kaudella 2005/06 siirtyi FC Junkersdorfin päävalmentajaksi. Huhtikuussa 2007 hän palasi kolmannen kerran Wuppertaler SV Borussiaan, jossa valmensi helmikuuhun 2008.

Kaudeksi 2008/09 Jerat siirtyi Bonner SC:n peräsimeen. Hänen johdollaan seura juhli kauden päätteeksi NRW-Ligan mestaruutta ja nousua Regionalligaan. Kaudella 2009/10 Jeart luotsasi seuran Regionalliga Westin kymmenenneksi. Talousvaikeuksien vuoksi joukkueelle ei myönnetty sarjalisenssiä kaudelle 2010/11 ja Jerat lähti seurasta kesällä 2010. 

Marraskuussa 2011 Jerat jatkoi uraansa kosovolaisseura FK Pristinan päävalmentajana.  Jerat sai potkut ennen kauden loppua huhtikuussa 2012, vaikka Pristina taisteli mestaruudesta. 

Marraskuussa 2012 Jeratista tuli FC Viktoria Kölnin päävalmentaja.  Hän jätti seuran terveydellisten syiden vuoksi tammikuussa 2013 seuran ollessa Regionalliga Westin kolmantena. 

Valmennusuransa jälkeen Jerat työskenteli jalkapalloakatemiassa Ghanassa. Hän kuoli 10. heinäkuuta 2020 65-vuotiaana.

Meriitit
--------

* Oberliga Nordrhein: 1992
* NRW-Liga: 2009

Lähteet
-------

1. ↑  Das Profil von Wolfgang Jerat
2. ↑  Trainer Jerat unterschreibt in Prishtina
3. ↑  Prishtina und Jerat trennen sich
4. ↑  Wolfgang Jerat neuer Trainer von Viktoria Köln (Arkistoitu – Internet Archive)
5. ↑  Jerat legt Amt nieder (Arkistoitu – Internet Archive)
6. ↑  Mit 65 Jahren: Ex-Köln-Trainer ist tot

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Jörg Berger** | **1. FC Kölnin päävalmentaja**2–4/1993 | Seuraaja:**Morten Olsen** |
**Vihellyskieli** on kielimuoto, jossa merkityksiä viestitään viheltämällä sävelkorkeuksia vaihdellen. Vihellyskielet perustuvat yleensä johonkin puhuttuun kieleen, jonka foneettisia elementtejä ne muuntavat vihellykseksi. Kukin vihellyskieli kuuluu samaan kieliryhmään kuin emokielensäkin, ja niillä voi olla omia murteita. Vihellyskielellä pystytään välittämään periaatteessa yhtä paljon merkityksiä kuin puhutullakin kielellä.

Vihellyskielet on kehitetty pitkien etäisyyksien yli viestimiseen. Viheltämällä saavutetaan jopa 130 desibelin äänenvoimakkuus, jolloin viestin kantama voi yltää kymmeneen kilometriin niin, että viesti säilyy ymmärrettävänä. Vihellyskielten taajuus on noin 2 000 Hz (±1 000 Hz).

Yksi tunnetuimmista vihellyskielistä on Kanariansaarilla vihellettävä silbo, jonka nykymuoto perustuu espanjan kieleen. Myös muun muassa Meksikossa (mazatec-kieli), Länsi-Afrikassa, Turkissa, Ranskassa, Kreikassa, Etelä-Amerikassa, Kiinassa, Vietnamissa, Nepalissa ja Uudessa-Guineassa on käytetty vihellyskieliä. Kaiken kaikkiaan vihellyskieliä arvellaan olevan noin 60. Osa vihellyskielistä on yhä käytössä, etenkin Meksikon ja Kiinan vihellyskielet. Koska vihellyskieli jäljittelee usein kielen tonaalisuutta ja intonaatiota, vihellyskielet ovat tyypillisimmillään juuri tonaalisten kielten muotoina.

Vihellyskielet ovat uhanalaisia, koska vanhan kulttuurin hiipuessa juuri vihellyskieli on ensimmäisenä katoavien joukossa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Meyer, Julien: Bioacoustics of human whistled languages: an alternative approach to the cognitive processes of language.  *Anais da Academia Brasileira de Ciências*, 2004. ISSN 0001-3765. Artikkeli SciELO-sivustolla.  (englanniksi)