recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Äänihäiriö** on äänielimistön häiriö, jonka seurauksena ihmisen ääni ei kestä käytössä tai äänen laatu muuttuu tarkoitukseen sopimattomaksi.

Oireet
------

Äänihäiriö voi muuttaa äänen esimerkiksi käheäksi, karheaksi, matalaksi, katkeilevaksi, säröileväksi, vuotavaksi, puristeiseksi tai narisevaksi. Ääni voi olla tilanteeseen nähden liian luja, hyvin hiljainen tai kadota kokonaan. Ääntä ei ehkä pysty voimistamaan, äänen korkeutta ei pysty säätelemään, ei voi puhua pitkään tai yhtäjaksoisesti, tai ei voi laulaa tai huutaa. Puhuja voi hengästyä ja puhuminen muuttua työlääksi. Kurkussa voi tuntua limaisuutta, palan tunnetta, kiristystä, vannemaista tunnetta, kutinaa, pistämistä tai kipuja. Voi tulla yskimisen ja kurkun selvittämisen tarve.

Seuraukset
----------

Äänihäiriön seurauksena puhujalle voi tulla esiintymisjännitystä tai vastenmielisyyttä puhetilanteita kohtaan. Äänihäiriö voi johtaa vaikeuksiin työssä tai sosiaalisissa tilanteissa. Poikkeava äänihäiriö saa kuulijat keskittymään siihen, miltä ääni kuulostaa, eikä siihen, mitä halutaan kertoa.

Luokittelu
----------

Äänihäiriöt luokitellaan toiminnallisiin ja elimellisiin äänihäiriöihin.

Toiminnallisessa äänihäiriössä äänihuulet ovat terveet, mutta ääntöelimistön toiminnassa on puutteita. Kyse on usein siitä, että kurkunpää on liian jännittynyt ja äänihuuliin kohdistuu suuri paine uloshengityksessä. Hengityksen säätely voi olla puutteellista, jolloin hengitetään pinnallisesti vain rintakehän yläosaa käyttäen.

Elimellisessä äänihäiriössä äänihuulissa on rakenteellinen muutos, joka johtaa äänihuulen limakalvon värähtelyn ja ääniraon sulun häiriintymiseen. Myös lihastominnon säätelyssä on ongelmia. Yleisimpiä elimellisiä äänihäiriöitä ovat kurkunpääntulehdus, äänihuulikyhmyt, äänihuulipolyyppi, äänihuulihalvaus ja osittainen äänihuulihalvaus.

Synty
-----

Äänihäiriön syntyyn vaikuttaa monia syitä samanaikaisesti. Äänihäiriön syntyyn vaikuttavia tekijöitä on useita, kuten äänihuulten sairaudet ja äänenkäyttötavat. Esimerkiksi pitkään jatkuva voimakas äänenkäyttö voi johtaa vaurioihin äänihuulissa.

Ehkäisy ja hoito
----------------

Äänihäiriötä voidaan ehkäistä monin tavoin, kuten valmistamalla ääntä työn vaatimuksia kestäväksi, pitämällä äänen kunnosta huolta, säästelemällä ääntä, verryttelemällä äänielimistön lihaksia, juomalla huoneenlämpöistä vettä puheen lomassa ja puhumalla hyvässä asennossa. Hengitysilma tulee pitää pölyttömänä. Ääneen vaikuttavat sairaudet kuten hengitystietulehdukset tulee hoitaa ajoissa.

Äänihäiriöitä hoitavat foniatrian erikoislääkärit sekä korva-, nenä- ja kurkkutautien erikoislääkärit. Hoitokeinoja ovat esimerkiksi äänilepo, ääniterapiahoito, voice massage -terapia, lääkehoito, toimenpide tai leikkaus.

Lähteet
-------

* Sala, Eeva & Sihvo, Marketta & Laine, Anneli: *Ääniergonomia: Toimiva ääni työvälineenä*. Työterveyslaitos ja Työturvallisuuskeskus, 2011. ISBN 978-952-261-080-5.

### Viitteet

1. 1 2 3  Sala, Sihvo, Laine 2011, s. 14.
2. ↑  Sala, Sihvo, Laine 2011, s. 15.
3. ↑  Sala, Sihvo, Laine 2011, s. 15–17.
4. ↑  Sala, Sihvo, Laine 2011, s. 19–21.
5. ↑  Sala, Sihvo, Laine 2011, s. 29–33.
6. ↑  Sala, Sihvo, Laine 2011, s. 40–41.
Maa kuvattuna 6 miljardin km:n etäisyydeltä. Maa on himmeä vaaleansininen piste oikeanpuolimmaisessa raidassa.
Voyager 1:n sijanti ja suunta suhteessa ekliptikaan sekä planeettojen sijainnit helmikuussa 1990.
**Pale Blue Dot** (suom. *kalpean sininen piste*) on Voyager 1 -luotaimen ottama kuva Maasta, jossa planeetta näkyy pienenä pisteenä. Vuonna 1990 suunniteltiin luotaimen kameroiden sammuttamista virran säästämiseksi koska luotain ei lentäisi riittävän läheltä kohteita ottaakseen kuvia. Ennen sammutusta tehtävänjohto antoi luotaimelle komennon ottaa 60 kuvan sarja tuottaakseen "Aurinkokunnan perhepotretin". Kuvat on otettu 14. helmikuuta 1990, 34 minuuttia ennenkuin luotain sammutti kameransa lopullisesti. NASA julkaisi kuvan Maasta alun perin vuonna 1990. Kuva Maasta on otettu 3,8 miljardin mailin (6 miljardin kilometrin) päästä ja se on otettu kolmen värisuodattimen läpi, violetin, sinisen ja vihreän, ja yhdistetty tämän jälkeen värikuvaksi.

Kuvan nimi on peräisin Carl Saganilta, jolta on myös peräisin ajatus käyttää Voyagerin kameroita ottamaan etäinen kuva Maasta.
Vuoden 1994 teoksessaan *Pale Blue Dot: A Vision of the Human Future in Space* Sagan kertoo kuvan merkityksestä.

Voyager 1:n ottama "perhepotretti" Aurinkokunnasta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  PIA23645: Pale Blue Dot Revisited *photojournal.jpl.nasa.gov*. Viitattu 18.1.2022. (englanniksi)
2. ↑  PIA00452: Solar System Portrait - Earth as 'Pale Blue Dot' *photojournal.jpl.nasa.gov*. Viitattu 18.1.2022. (englanniksi)
3. ↑  A Pale Blue Dot *planetary.org*. Viitattu 18.1.2022. (englanniksi)
4. ↑  Sagan, Carl: *Pale Blue Dot: A Vision of the Human Future in Space*, s. 6. Ballantine Books, 1994. ISBN 0-345-37659-5. Teoksen verkkoversio. (englanniksi)
Bethune vuonna 1949.
Bethunen muistoksi on pystytetty veistos Washingtonin Lincoln Parkiin, tekijänä Robert Berks.
**Mary Jane McLeod Bethune** (o.s. *Mary Jane McLeod*; 10. heinäkuuta 1875 Mayesville, Etelä-Carolina – 18. toukokuuta 1955) oli yhdysvaltalainen pedagogi, poliitikko, hyväntekijä ja kansalaisoikeusaktivisti , joka tunnetaan parhaiten afroamerikkalaisia varten perustamastaan koulusta Floridan Daytona Beachissä. Pienestä tyttökoulusta on sittemmin kehittynyt 4 000 opiskelijan Bethune-Cookman University.

Bethune toimi myös presidentti Franklin D. Rooseveltin neuvonantajana rotukysymyksissä tämän vuonna 1938 perustamassa "mustaksi hallitukseksi" (Black Cabinet) kutsutussa neuvottelukunnassa. Hän oli mukana perustamassa ja johtamassa ainakin kahta afroamerikkalaisten järjestöä, *National Council of Negro Women* ja *National Association for the Advancement of Colored People* (NAACP). Bethune sai kutsumanimen "The First Lady of Struggle" (suom. *taistelun ensimmäinen nainen*).

Elämä ja ura
------------

Bethune syntyi kymmenisen vuotta Yhdysvaltojen orjuuden lakkauttamisen jälkeen Etelä-Carolinassa entisten orjien tyttäreksi. Jo viisivuotiaana hän alkoi auttaa vanhempiaan peltotöissä, mutta osoitti myös kiinnostusta kouluttautumiseen. Hän pääsi lähistölle perustettuun lähetyskouluun ja sai sitten stipendin opettajaseminaariin Pohjois-Carolinaan. Hän opiskeli myös Moody Bible Institutessa ja otti aviomiehekseen opettajakollegan, Albertus Bethunen.

Vuonna 1904 Bethune perusti mustille tytöille tarkoitetun koulun Floridan Daytona Beachiin. Se sulautui vuonna 1923 pojille perustettuun kouluun ja tunnettiin nimellä Bethune-Cookman School, sitten Bethune-Cookman College. Hän toimi oppilaitoksen johtajana 1923–1942 sekä 1946–1947. Hän oli tuolloin yksi harvoista naispuolisista korkeakoulun rehtoreista.

Bethunen perustama koulu Daytona Beachissä ja talo Washington D.C.:ssä ovat nykyisin suojeltuja historiallisia kohteita.

Lähteet
-------

1. 1 2  Bethune, Mary McLeod[vanhentunut linkki], Young Students Learning Library 2006. Haettu 15.10.2016 palvelusta HighBeam Research (vaatii tilauksen).

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Mary McLeod Bethune** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Australia
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* NARA
* SNAC
	+ 2
* IdRef

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Mary McLeod Bethune
Peter von Köppen. Piirroskuva 1860-luvulta.
**Peter von Köppen** (ven. Пётр Ива́нович Ке́ппен, *Pjotr Ivanovitš Keppen*, myös Кёппен, *Kjoppen*; 2. maaliskuuta (J: 19. helmikuuta) 1793 Harkova – 4. kesäkuuta (J: 23. toukokuuta) 1864 Karabagin kartano Aluštan lähellä) oli saksalaissyntyinen venäläinen tilastotieteilijä, etnografi ja bibliografi.

Peter von Köppenin isä oli Katariina II:n Venäjälle kutsuma brandenburgilainen lääkäri. Hän valmistui Harkovan yliopistosta oikeustieteilijäksi ja työskenteli Pietarissa postivirastossa. Hän osallistui Venäläisen kirjallisuuden harrastajien seuran perustamiseen vuonna 1816 ja julkaisi yhtä Venäjän ensimmäisistä bibliografisista aikakauslehdistä. Vuodesta 1829 lähtien Köppen asui Krimillä keräten aineistoa Venäjän maantieteestä ja luonnonhistoriasta. Vuonna 1834 hän palasi Pietariin saksankielisen sanomalehden toimittajaksi. Hänet valittiin Pietarin tiedeakatemian tilastotieteen akateemikoksi vuonna 1843. Vuonna 1845 hän osallistui Venäjän maantieteellisen seuran perustamiseen. Vuodesta 1852 lähtien Köppen vietti suurimman osan ajastaan Krimillä.

Köppenin tärkeimmät teokset käsittelevät Venäjän väestöä ja kansallisuusrakennetta laajan tilastollisen aineiston valossa. Vuonna 1851 hän julkaisi Venäjän ensimmäisen etnografisen kartan ja vuonna 1857 monografian *Devjataja revizija. Issledovanije o tšisle žitelei v Rossii v 1851 godu*. Hänen aloitteestaan alettiin julkaista Venäjän asutuskeskusten luetteloja. Köppenin aineistoon perustuu myös vuosina 1863–1885 ilmestynyt Venäjän keisarikunnan maantieteellis-tilastollinen sanakirja.

Köppenin vuonna 1849 julkaisema Pietarin läänin etnografinen kartta selityksineen (*Erklärender Text zu der ethnographischen Karte des St. Petersburger Gouvernements, 1867*) sisältää arvokkaita tietoja Inkerinmaan inkerinsuomalaisesta, inkerois- ja vatjalaisasutuksesta. Hän on laatinut myös kansatieteellisen esityksen Suomesta (*Finnland in ethnographischer Bezeihung*, 1846).

Köppenin poika oli meteorologi Wladimir Köppen (1846–1940).

Teoksia
-------

* Erklärender Text zu der ethnographischen Karte des St. Petersburger Gouvernements

Lähteet
-------

1. 1 2  *Bolšaja sovetskaja entsiklopedija, tom 12*, s. 50. Moskva: Sovetskaja entsiklopedija, 1973.
2. ↑  Biografitšeski slovar *2000*. Viitattu 14.12.2011. (venäjäksi)
3. ↑  Rudolf Geiger: Köppen, Wladimir *Deutsche Biographie*. Viitattu 15.10.2015.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Kreikka
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Äänisen viidennes. Novgorodin viidennekset.
**Äänisen viidennes** (ven. Обоне́жская пяти́на, *Obonežskaja pjatina*) oli yksi viidestä alueesta, joihin Novgorodinmaa jaettiin 1700-luvun alkuun saakka. Se on saanut nimensä Äänisjärvestä.

Viidennes mainitaan ensimmäisen kerran vuoden 1496 verokirjassa, mutta nimitys *Obonežje* tavataan jo 1000-luvun alussa. Äänisen viidennes rajoittui lännessä Olhavanjokeen ja Laatokan kaakkoisrantaan aina Viteleen saakka, pohjoisessa Vienanmeren Äänislahteen, idässä Äänisen ja Valkeajärven vedenjakajaan sekä etelässä Mda- ja Mstajokiin ja Ilmajärveen. 1400-luvun lopulla alue jakautui kahteen puoliskoon (ven. *polovina*). Eteläisempi *Nagornaja polovina* käsitti 36 ja pohjoisempi *Zaonežskaja polovina* 45 pogostaa. Alueen ainut kaupunki oli vuonna 1649 perustettu Aunus. 1700-luvulla Äänisen viidenneksen pohjoisosa liitettiin Aunuksen lääniin ja eteläosat Pietarin ja Novgorodin lääneihin.

Lähteet
-------

1. 1 2  Entsiklopeditšeski slovar Brokgauza i Jefrona *dic.academic.ru*. Viitattu 7.7.2013. (venäjäksi)

**Novgorodin viidennekset**
Bežetskin viidennes • Derevan viidennes • Šelonin viidennes • Vatjan viidennes • Äänisen viidennes
**Mary Fairfax Greig Somerville** (26. joulukuuta 1780 Edinburgh, Skotlanti – 29. marraskuuta 1872 Napoli, Italia) oli skotlantilainen matemaatikko ja tähtitieteilijä. Hän käänsi matemaattista ja tähtitieteellistä kirjallisuutta ranskasta englantiin. Hänen huomattavin käännöstyönsä oli Laplacen teoksen *Mechanique celeste* käännös, joka ilmestyi vuonna 1831 nimellä *The Mechanism of the Heavens*. Hän oli myös ensimmäinen nainen, jonka tutkimuksia esiteltiin Royal Societyssa. Hän oli yhdessä tähtitieteilijä Caroline Herschelin kanssa ensimmäinen nainen, jonka tutkimus julkaistiin *Philosophical Transactions* -julkaisussa. 

Somerville oli kiinnostunut naisten oikeuksista ja ajoi naisten oikeutta koulutukseen sekä naisten äänioikeutta.

Huomattavimmat julkaisut
------------------------

* On the Magnetizing Power of the More Refrangible Solar Rays. Philosophical Transactions of the Royal Society of London (vuonna 1826)
* The Mechanism of the Heavens. (vuonna 1831)
* On the action of the rays of the spectrum on vegetable juices. Abstracts of the Papers Communicated to the Royal Society of London from 1843 to 1850 (vuonna 1845)
* Physical Geography. (vuonna 1845)
* On Molecular and Microscopic Science. (vuonna 1869)

Yksityiselämä
-------------

Somerville sai aikansa klassisen yläluokkaisen naisen koulutuksen ja kasvatuksen. Opintoihin kuului muun muassa ryhtiharjoituksia, kielioppia, lausuntaa, aritmetiikkaa, ranskan kieltä, pianonsoittoa, piirtämistä ja ruoanlaittoa. Matematiikkaa hän opiskeli pääasiassa öisin salaa, koska tuon ajan käsityksen mukaan matematiikkaa ja muita akateemisia opintoja pidettiin vaarallisena naisten mielelle. Somerville meni 24-vuotiaana naimisiin Samuel Greigin kanssa. Kolme vuotta myöhemmin hän jäi leskeksi ja kahden pojan yksinhuoltajaksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Morrow, P.: *Notable Women in Mathematics: A biographical Dictionary*, s. 234–238. Westport, Connecticut, Lontoo: Greenwood Press, 1998.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Mary Somerville** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Alankomaat
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii
* MathSciNet
* zbMATH

 |
|  |
| Taiteenala | 
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Peter Mark Andrew Phillips** (s. 15. marraskuuta 1977) on prinsessa Annen ja kapteeni Mark Phillipsin vanhin lapsi ja Britannian kuningatar Elisabet II:n ensimmäinen lapsenlapsi. Hän on Yhdistyneen kuningaskunnan kruununperimysjärjestyksessä sijalla 17. Philips on ollut naimisissa vuodesta 2008 Autumn Kellyn kanssa, ja heidän tyttärensä ovat 30. joulukuuta 2010 syntynyt Savannah Phillips ja 29. huhtikuuta 2012 syntynyt Isla Elizabeth Phillips. Pariskunta erosi helmikuussa 2020.

Peter Phillipsillä ei ole kuninkaallisia arvonimiä eikä kuninkaallisia velvollisuuksia. Hän työskentelee Royal Bank of Scotlandissa Edinburghissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Mrs Peter Phillips has given birth to a baby girl. Royal.gov.uk (Web Archive).
2. ↑  People: *Queen Elizabeth Is a Great Grandmother – Again!* (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Shokkiuutinen brittihovista: prinsessa Annen poika eroaa vaimostaan 12 vuoden avioliiton jälkeen – sisäpiiriltä erikoinen väite *Ilta Sanomat*.  11.2.2020. Viitattu 18.2.2020.


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Edeltäjä:**Prinsessa Anne** | **Yhdistyneen kuningaskunnan kruununperimysjärjestys**17. | Seuraaja:**Savannah Phillips** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* Grammy Awards

 |

 |
**Nkemdilim "Mary" Onyali-Omagbemi** (s. 3. helmikuuta 1968 Gongola) on aktiiviuransa päättänyt nigerialainen pikajuoksija ja olympiamitalisti.

Onyali osallistui olympialaisiin viisi kertaa, vuonna 1988 Soulissa, vuonna 1992 Barcelonassa, vuonna 1996 Atlantassa, vuonna 2000 Sydneyssä sekä vuonna 2004 Ateenassa. Vuonna 1988 hän selviytyi 200 metrin juoksussa välieriin. Barcelonan olympialaisissa Onyali oli mukana Nigerian pronssia voittaneessa pikaviestijoukkueessa, minkä lisäksi hän sijoittui 100 metrin juoksussa seitsemänneksi ja eteni 200 metrillä välieriin. Atlantan olympialaisissa vuonna 1996 hän saavutti pronssia 200 metriltä, minkä lisäksi hän sijoittui sadalla metrillä seitsemänneksi ja oli mukana viidenneksi sijoittuneessa viestijoukkueessa. Sydneyn olympialaisissa Onyali selviytyi sekä 100 että 200 metrillä puolivälieriin ja oli mukana seitsemänneksi sijoittuneessa viestijoukkueessa. Ateenan olympialaisissa vuonna 2004 hän osallistui 200 metrin juoksuun selviytyen puolivälieriin.

Ennätyksikseen Ogunkoya juoksi 100 metrillä ajan 10,7 vuonna 1996, 200 metrillä ajan 22,07 vuonna 1996 ja 400 metrillä ajan 52,50 vuonna 1987.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Mary Onyali (Arkistoitu – Internet Archive)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
Kissoja ennen lihaksi päätymistä Kaakkois-Aasiassa
**Kissanliha** on kissoista peräisin olevaa lihaa. Sitä syödään eteläisessä Kiinassa, Vietnamin pohjoisosissa, Perussa ja Sveitsissä. Sota-ajan säännöstelyssä kissoja käytettiin esimerkiksi Isossa-Britanniassa jäniksenlihan korvikkeena. Kuten esimerkiksi koiran ja muiden lemmikkieläinten lihan, myös kissanlihan syömistä pidetään yleisesti etenkin länsimaissa ruokatabuna.

Etelä-Kiinassa ja Pohjois-Vietnamissa kissanlihaa syödään talvisin. Kissan mahalaukku ja muut sisälmykset syödään, kuten myös reidet, joista tehdään lihapullia. Päätä ja muita osia ei syödä. Kissanliha on tavanomainen ruoka Perussa, jossa sitä nautitaan viillokkina ja pihveinä. Joissakin osissa Sveitsin maaseutua syödään myös kissanlihaa. Eräs perinteinen resepti on valmistaa kissa timjamin kera.

Syötäväksi tarkoitettuja kissoja Itä-Kiinassa.
Joskus kissoja keitetään korealaisessa kansanlääkinnässä hermosärkyyn ja niveltulehdukseen tarkoitettavien lääkkeiden valmistamiseen, mutta itse lihaa ei normaalisti syödä.

Katso myös
----------

* Toksoplasmoosi

Lähteet
-------

1. ↑  "CATS - FRIEND OR FOOD?" *messybeast.com*. Viitattu 7.7.2008.
2. ↑  EastSouthWestNorth: The Shenzhen Cat Meatball Restaurant *zonaeuropa.com*. Viitattu 22.10.2006.
3. ↑  "FEATURE - 'Cat-eaters' take note - feline feast at Peru festival" *planetark.com*.  Arkistoitu 11.9.2004. Viitattu 7.7.2008.
4. ↑  "Utusan Express: Anyone for a hot dog? Going spare in Switzerland" *jphpk.gov.my*.  Arkistoitu 24.2.2004. Viitattu 7.7.2008.
5. ↑  Independent, UK: "Switzerland finds a way to skin a cat for the fur trade and high fashion" *independent.co.uk*. Viitattu 7.7.2008.
6. ↑  Campaigns - Dog and cat meat *rspca.org.uk*.  Arkistoitu 3.1.2008. Viitattu 26.12.2006.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kissanliha** Wikimedia Commonsissa
**Suso Jaana Kristiina Kolesnik**, o.s. **Tenhunen** (s. 20. elokuuta 1961 Kiuruvesi) on suomalainen viestintäalan asiantuntija, joka työskenteli muun muassa *Yhteishyvän* päätoimittajana.

Kolesnik syntyi rehtori Matti Tenhusen ja kirjanpitäjä Anna-Liisa Juntusen perheeseen. Hänen puolisonsa 1993–2005 oli taiteilija Kazimir Kolesnik. Suso Kolesnik tuli ylioppilaaksi 1980 ja valmistui yhteiskuntatieteiden maisteriksi Tampereen yliopistosta 1987. Hän toimi IBM:n Suomen yhtiön viestintäpäällikkönä 1988–1999 ja Teklan viestintäjohtajana 2000–2003. SOK-yhtymän viestintäjohtaja hänestä tuli 2003, *Yhteishyvän* päätoimittajan tehtäviä hän hoiti vuodesta 2007. Hän erosi S-Ryhmän palveluksesta Maine ja -vastuullisuusyksikön johtajana vuonna 2013. Hän on viestintätoimisto Cocommsin palveluksessa tekemässä johdon mentorointia, coachingia ja fasilitointia.

Lähteet
-------

1. 1 2  Lasse Pajala, John Lagerbohm, Ulla Strengell-Silainen (toim.): *Kuka kukin on 2011*, s. 401. Helsinki: Otava, 2011. ISBN 978-951-1-24712-8.
2. ↑  SOK:n Suso Kolesnik: "Lähden visioimaan itselleni tulevaisuutta". M&M, 26.3.2013.
3. ↑  Suso Kolesnik (Arkistoitu – Internet Archive). Cocomms.com Viitattu 3.3.2018.
**Kissan immuunikatovirus** (lyh. **FIV**, sanoista *feline immunodeficiency virus*) on kissoilla esiintyvä retroviruksiin kuuluva lentivirus, joka aiheuttaa kissoille elinikäisen immuunikatotaudin infektoimalla auttaja-T-soluja ja makrofageja. Kissa saa virustartunnan useimmiten puremasta, sillä virus erittyy sylkeen. Kissanpennut voivat saada tartunnan myös virusta kantavalta emolta istukan tai emonmaidon kautta. Taudin oireet esiintyvät tavallisimmin useita vuosia tartunnan saamisesta.

Immuunikatovirusta tavataan sekä kesyillä että villeillä kissaelämillä. Villeistä lajeista leijona on laajimmin virusta kantava laji; lähes kaikilla Afrikan leijonilla on FIV.

Diagnoosi
---------

Kissan immuunikatovirus voidaan diagnosoida vasta-aineiden määrityksellä verestä.

Lähteet
-------

1. ↑  Feline Immunodeficiency Virus  2004. Cat Specialist Group IUCN. Viitattu 6.6.2010. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Laji.fi: Feline immunodeficiency virus
* National Center for Biotechnology Information (NCBI): Feline immunodeficiency virus, taxonomy (englanniksi)
* Cornell University, Cornell Feline Health Center: Feline Immunodeficiency Virus (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q1129598
* Wikispecies: Feline immunodeficiency virus
* CoL: 3DXST
* EoL: 540006
* IRMNG: 11459798
* NCBI: 11673

 |

 |
**Eroosiosyklioppi** oli yhdysvaltalaisen maantieteilijän William Morris Davisin 1880-luvulla kehittämä geomorfologian paradigma, joka pysyi hallitsevana oppina aina 1940-luvulle, jolloin tutkijoiden tietämys maankuoren ja -pinnan käyttäytymisestä kasvoi.

Davisin eroosiosyklioppi pyrki selittämään pinnanmuodostumia eräänlaisen syklin kautta, joka lähti liikkeelle nopean tektonisen merenpinnan tasoon nähdän muuttuvan pinnankohoamisen jälkeen. Sykli alkaisi nuoresta vaiheesta ja jatkuisi kypsään ja lopulta vanhaan vaiheeseen, joka näkyy lopulta peneplaanina. Maankohoamisen pysähdyttä alkaa eroosion vaikutus. Ensimmäisessä, lapsuusvaiheessa kohonnutta aluetta kuvaavat jyrkät kanjonit ja jokilaaksot. Kypsässä vaiheessa jyrkät laaksot ovat korvautuneet leveillä ja tasaisilla laaksoilla. Samalla joet kasaavat kukkuloiden juurille alluviaalikeiloja ja -viuhkoja. Vanhaksi edennyt alue muotoutuu laajaksi peneplaaniksi, jonka jokilaaksot ovat hyvin leveitä ja tasaisia. Joet ovat meanderoivat tasangoilla voimakkaasti.

Normaalia sykliä voi kuitenkin häiritä monet tekijät, jolloin kehitys voi mennä myös taaksepäin. Häiriö voi olla ilmastollinen tai tektoninen. Sykli voi palata esimerkiksi kypsästä vaiheesta takaisin nuoreen vaiheeseen uuden maankohoamisen tai merenpinnan laskun jälkeen.

Lähteet
-------

* Bharatdwaj, K.: *Introduction To Physical Geography*. New Delhi: Discovery Publishing House, 2009. ISBN 978-81-8356-440-3. Google-kirjat (viitattu 11.4.2013).

### Viitteet

1. 1 2  Orme, Antony M.: The Rise and Fall of the Davisian Cycle of Erosion: Prelude, Fugue, Coda, and Sequel Bellwether Publishing, Ltd. Viitattu 11.4.2013. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
2. 1 2  Bharatdwaj, s. 136–138.
Mixtur-Trautonium, 1952
**Trautonium** on elektroninen soitin, jonka kehitti saksalainen Friedrich Trautwein Berliinissä noin vuonna 1930. Soittimen kehittämistä jatkoi Oskar Sala. Trautoniumissa ei ole koskettimistoa, vaan ääni tuotetaan painamalla vastuslankaa, joka kulkee metallilevyn päällä. Ääneen saadaan glissando liu’uttamalla kättä langan päällä sekä vibrato pienemmillä käden liikkeillä.

Paul Hindemith sävelsi muutaman trion kolmelle erivireiselle trautoniumille: basso, keskiääni ja korkea ääni. Hänen oppilaansa, Harald Genzmer, sävelsi kaksi konserttoa trautoniumille ja orkesterille. Toisen monofoniselle ja toisen Salan "Mixtur-Trautoniumille".

Sala lisäsi trautoniumiin toiminnon, jolla virettä voitiin vaihtaa. Myöhemmin hän lisäsi muita ääneen vaikuttavia toimintoja.

Aiheesta muualla
----------------

* Nagle, Paul: Trautoniks Trautonium VT2012, Analogue Synthesizer *Sound on Sound – SOS*.  maaliskuu 2013. Viitattu 8.2.2020. (englanniksi)
* The ‘Trautonium’ Dr Freidrich Trautwein. Germany, 1930 *120 Years of Electronic Music*. Viitattu 8.2.2020. (englanniksi)
* The Trautonium Project *Doepfer Musikelekronik*. Viitattu 8.2.2020. (englanniksi)
**Ernst von Ungern-Sternberg** (10. joulukuuta 1877 Parmel, Viro – 9. maaliskuuta 1959 Lohja) oli Virosta kotoisin ollut lohjalaisen Faneeri Oy:n toimitusjohtaja. Hän kuului von Ungern-Sternbergin baltiansaksalaiseen aatelissukuun. 

Ernst von Ungern-Sternbergin vanhemmat olivat Constantin Rudolf Gustaf von Ungern-Sternberg (1853–1932) ja Maria Alexandra Agnes von Rennenkampff (s. 1856). Hän suoritti lakitieteen kandidaatin tutkinnon Tarton yliopistossa vuonna 1903 ja opiskeli sitten vielä Berliinissä. Hän toimi asianajajana Tallinnassa 1904–1919 ja oli pankkiiriliike Hoeppener & Co:n hallintoneuvoston jäsenenä 1908–1919. Ungern-Sternberg muutti sitten Suomeen Kymin Oy:n virkailijaksi. Vuonna 1923 hän erosi Kymin Oy:n palveluksesta ja meni Faneeri Oy:n palvelukseen ensin konttoripäälliköksi ja vuodesta 1924 yhtiön toimitusjohtajaksi.

Ernst von Ungern-Sternberg oli naimisissa Julie von Hoyningen-Huenen (1887–1961) kanssa. Heidän poikansa oli arkkitehti Erich von Ungern-Sternberg (1910–1989).

Lähteet
-------

1. 1 2  Rafael Olinin Geneanet-sivusto : Ernst von Ungern-Sternberg
2. 1 2  60-vuotias. Vapaaherra E. Ungern-Sternberg, Helsingin Sanomat, 10.12.1937, nro 333, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
3. 1 2  Adelsvapen-Wiki : Friherrliga ätten von Ungern-Sternberg nr 54, tabell 100
Presses Universitaires de Francen logo vuodelta 2012
*Que sais-je?* -kirjasarjan niteitä hyllyssä.
**Presses Universitaires de France** tai **PUF** (engl. *University Presses of France*) on Ranskan suurin yliopistopaino. Sen perusti Paul Angoulvent vuonna 1921. 

*Presses Universitaires de Francen* toimi osuuskuntana vuoteen 2000. Tuolloin sen yhtiömuoto muuttui ja suurosakkaiksi tulivat muun muassa *Flammarion Publishing* ja vakuutusyhtiö *Maaf Assurances*. Vuonna 2006, toinen suuri vakuutusyhtiö *Garantie Mutuelle des Fonctionnaires (GMF)* hankki haltuunsa 16,4% osuuden painosta.

Lähes kaikki ranskalaiset opiskelijat tuntevat Paul Angoulventin vuonna 1941 luoman ja PUF:n julkaiseman *Que sais-je?* (suom. *Mitä tiedän?*) -kirjasarjan. Kokoelma perustuu 128-sivuisiin julkaisuihin, joissa asiantuntijat kirjoittavat tietyistä aihealueista. Nykyään kokoelma kattaa liki 4 000 nimikettä noin 2 500 kirjoittajalta. *Que sais-je?* on näin ollen laajin painettu tietosanakirjakokoelma maailmassa. Monia sarjan nimikkeitä on käännetty jopa yli 40 kielelle. Vuoteen 2004 mennessä sarjaa oli myyty noin 160 miljoonaa kopiota.

Lähteet
-------

1. ↑  LesEchos.fr
2. ↑  LesEchos.fr (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Presses Universitaires de France

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Presses Universitaires de France
**John Presper Eckert** (**Pres Eckert**) (9. huhtikuuta 1919 – 3. kesäkuuta 1995) oli yhdysvaltalainen sähköinsinööri, joka alkoi vuonna 1942 kehittää elektronista laskinta. Se valmistui vuonna 1946 ja sai nimen ENIAC.

Eckert oli toisen maailmansodan alkuvaiheessa kehittämässä tutkaa, mutta siirtyi vuonna 1942 rakentamaan elektronista laskinta John Mauchlyn kanssa. Tuloksena oli vuonna 1946 valmistunut, elektroniputkiin perustunut Eniac-tietokone (Electronic Numerical Integrator And Computer).
Eckert ja Mauchly perustivat Eckert–Mauchly Computer Corporation -yhtiön (EMCC), joka liitettiin vuonna 1950 Remington Rand -yhtiöön. EMCC kehitti ensimmäisen yhdysvaltalaisen kaupallisen tietokoneen UNIVAC I:n, joka luovutettiin Yhdysvaltain väestönlaskentavirastolle vuonna 1951.

Lähteet
-------

1. 1 2  Seppo Zetterberg (toim. suomalainen laitos): *Muutosten vuosisata 6*, s. 260. Alkuteos: Power, Wealth & Powerty, The Family, Science, The Arts, Passing Parade. WSOY, 1995. ISBN 951-0-18423-3.
2. ↑  Matthew Lasar: UNIVAC: the troubled life of America’s first computer *arstechnica.com*.  19.9.2011. Viitattu 19.1.2020. (englanniksi)



|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* Association for Computing Machinery
* DBLP
* MathSciNet
* zbMATH

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Adolf Fredrik Tennberg** (6. lokakuuta 1839 Hämeenlinna – 10. tammikuuta 1909 Valkeala) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri.

Tennbergin vanhemmat olivat kapteeni Adolf Werner Tennberg ja Agatha Fredrika Carström ja puoliso vuodesta 1884 Marie Emilie Behrens. Tennberg tuli 1852 oppilaaksi Haminan kadettikouluun, mutta keskeytti opiskelunsa heinäkuussa 1854. Hänet siirrettiin seuraavana vuonna aliupseeriksi jalkaväen 20. linjapataljoonaan ja hän suoritti Helsingin junkkarikoulun kurssin. Vuonna 1858 Tennberg ylennettiin alivänrikiksi, vuonna 1859 hänet määrättiin vänrikkinä palvelukseen jalkaväen 4. reservipataljoonaan. Vuonna 1863 Tennberg siirrettiin Galitsian reservijalkaväkirykmenttiin ja ylennettiin aliluutnantiksi. Hän osallistui samana vuonna tammikuun kansannousun kukistamiseen Puolassa.

Vuonna 1864 Tennberg siirrettiin 3. Donin jalkaväkirykmenttiin ja ylennettiin luutnantiksi ja vuoden lopulla alikapteeniksi, kapteeniksi hän yleni 1870. Vuonna 1874 Tennberg siirrettiin 6. Libaun, H.K.K. Preussin Prinssi Karlin jalkaväkirykmenttiin. Turkin sodan alkuvaiheessa Tennberg ylennettiin majuriksi, everstiluutnantiksi hänet ylennettiin 1881. Vuonna 1882 Tennberg tuli pataljoonankomentajaksi 5. Kalugan, H.M. Preussin kuningas Wilhelm I:n jalkaväkirykmenttiin, vuonna 1890 hänet ylennettiin everstiksi ja määrättiin 3. Itä-Siperian linjapataljoonan komentajaksi. Tennberg siirrettiin vuonna 1895 Obojanin reservipataljoonan komentajaksi. Toukokuussa 1898 hän sai omasta pyynnöstään eron sotapalveluksesta kenraalimajurina.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Adolf Fredrik Tennberg *Suomalaiset kenraalit ja amiraalit Venäjän sotavoimissa 1809–1917*. Biografiakeskus, Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. (Viitattu 2.5.2020)
**Ernye Ákos** (unk. *Ákos nembeli Ernye*) oli unkarilainen aatelinen. Hän toimi sotilasjohtajana Unkarin kuningas Béla IV:n armeijassa ja Mongolien Imperiumin hyökkäyksien jälkeen hän toimi useissa eri valtakunnan luottamustehtävissä.

Ura
---

Dédesin linna.
### Mongolien hyökkäykset

Ernye osallistui *Mohin taisteluun* 11. huhtikuuta vuonna 1241 Mongolien Imperiumia vastaan. Ernyen kerrotaan pelastaneen taistelussa kuningas Béla IV:n hengen antamalla hänelle terveen hevosensa ja jääneen taistelemaan Mongoliarmeijaa vastaan viivyttääksen heitä sen verran, että kuningas pääsisi pakoon.

Mongolien vetäytymisen jälkeen vuonna 1242 Ernyestä tuli kuningasperheen yksi arvostetuimmista aatelisista. Hän sai palkkioksi maata Hevesin ja Borsodin alueelta ja kuninkaalta luvan vahvistaa Dédesin linnaa, mikä sijaitsi hänen maillansa. 

### Myöhempi ura

Hän taisteli armeijan mukana vuonna 1246 sodassa Itävaltaa vastaan ja osallistui Leithan taisteluun. Vielä vuonna 1250 hän osallistui Itävaltaa vastaan käytyyn sotaan, jonka jälkeen hän ryhtyi hoitamaan valtakunnan eri luottamustehtäviä. Hän toimi vuosien 1258 - 1261 aikana Transilvanian voivodina.  Jossain kirjoituksissa häntä on tituuleerattu *Transilvanian baaniksi*. Voivodi Ernye voitti vuonna 1260 hyökkäävän Mongoliarmeijan Transilvanian eteläosissa. Ernye jatkoi valtakunnan palveluksessa erilaisissa luottamustoimissa kuolemaansa saakka vuoteen 1275.

Katso myös
----------

* Luettelo Transilvanian ruhtinaista

Lähteet
-------

* Harjula, Mirko: *Romanian historia*. Norderstedt, Saksa: Books on demand GmbH, 2009. ISBN 978-952-92-5264-0.
* Markó, László: '*A magyar állam főméltóságai Szent Istvántól napjainkig – Életrajzi Lexikon*. Budapest: Helikon Kiadó Kft. 2006. ISBN 963-547-085-1. (unkariksi)

### Viitteet

1. 1 2 3  Harjula, s.241
2. 1 2 3 4 5 6  Markó, László


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| Transilvanian vaakuna | Edeltäjä:**Aban Lőrinc** | **Transilvanian voivodi**1258 - 1261 | Seuraaja:**Kánin László** |
Kullankaivajien asumuksia Klondiken kultaryntäyksen aikana 1800-luvun lopulla.
**Klondike** on alue Kanadan luoteisosassa Yukonissa lähellä Alaskan rajaa. Alue sijaitsee Yukonjoesta haarautuvan Klondikejoen varrella. Alueelle suuntautui suuri kultaryntäys 1896–1898. Klondiken keskus on ryntäyksen aikana perustettu Dawson City. Valkoiset uudisasuttajat totesivat seudun alkuperäisen intiaaninimen *Tr’ondëk* ("vasarakivivesi" hänin kielellä) vaikeaksi ääntää ja alkoivat kutsua paikkaa Klondikeksi.

Kultaryntäys
------------

*Pääartikkeli: Klondiken kultaryntäys*
Klondiken kultaryntäys oli vuosia kestänyt kullankaivajien ja onnenonkijoiden massamuutto Klondikeen 1800-luvun lopulla. Klondikesta on löytynyt tähän mennessä noin 350 tonnia kultaa. Ryntäys alkoi paikallisena vuonna 1896, jolloin alaskalaiset turkismetsästäjät saapuivat alueelle, mistä intiaani Skookum Jim oli löytänyt runsaasti kultaa Rabbit- eli Bonanzajoen pohjalta. Tieto kultalöydöstä saavutti Yhdysvallat vasta vuonna 1897, jolloin noin 6 000 ihmistä saapui Klondikeen. Matka Klondikeen muun muassa vuorisolien yli oli vaarallinen kylmän ja nälän uhan takia. Elämä Klondikessa oli yleensä pelkkää kovaa työtä, ja vain jotkut rikastuivat kullalla. Kullanetsijä saattoi kuolla muun muassa kaivoskuilun sortumiseen tai täyttymiseen vedellä. Vuonna 1897 kullanetsijät rakensivat Dawson Cityn kaupungin, jota kutsuttiin "Pohjolan Pariisiksi". Lopulta kaupungissa oli noin 30 000 asukasta. Vuonna 1898 ryntäys Klondikessa alkoi olla ohi ja painopiste siirtynyt Alaskan Nomeen. Niinpä Dawson City kutistui vuoteen 1905 mennessä 5 000 asukkaan pikkukaupungiksi. Nykyään siellä asuu noin 1 600 asukasta.

Lähteet
-------

1. ↑   History of Mining in the Yukon
Tovuzin piiri Azerbaidžanin kartalla.
**Tovuzin piirikunta** (azer. *Tovuz rayonu*, ven. Таузский район, *Tauzski raion*) on paikallishallintoalue Azerbaidžanissa. Vuonna 1930 perustetun piirin pinta-ala on 1942 neliökilometriä. Asukkaita on 159 000 henkeä (vuonna 2010).

Tovuzin piiri sijaitsee Azerbaidžan luoteisosassa Kurajoen laaksossa. Se rajoittuu pohjoisessa Georgiaan ja Samuxin piiriin, idässä Şəmkirin ja etelässä Gədəbəyn piireihin, lounaassa Armeniaan ja luoteessa Ağstafan piiriin.

Piirin keskus on Tovuzin kaupunki, josta on 439 kilometriä maan pääkaupunkiin Bakuun. Toinen merkittävämpi paikkakunta on Qovlarin taajama. Kuntia on yhteensä 62 ja kyliä 102. Kaupunkiväestön osuus on 17,0 % (vuonna 2010). Vuoden 1999 väestönlaskennan mukaan 99,5 % asukkaista on azereja.

Piirin kautta kulkee Bakun ja Tbilisin välinen rautatie sekä Bakusta Georgian rajalle johtava M1-valtatie. Seudun pääelinkeino on maatalous, joka on erikoistunut perunan viljelyyn.

Paikallislehtenä ilmestyy *Tovuz*.

Lähteet
-------

1. 1 2  Azərbaycan Respublikası Dövlət Statistika Komitəsi: Azərbaycanın regionları *azstat.org*. Viitattu 12.2.2011. (azeriksi)
2. ↑  Ethnic composition of Azerbaijan 1999 *pop-stat.mashke.org*. Viitattu 12.2.2011. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Tovuzin piirin sivusto (azeriksi)
* Azerbaidjan: Territorial and administrative units (azeriksi), (englanniksi), (venäjäksi)

Azerbaidžanin piirikunnat ja kaupungit

|  |  |
| --- | --- |
| Piirikunnat | Ağcabədi • Ağdam • Ağdaş • Ağstafa • Ağsu • Apšeron • Astara • Babək\* • Balakən • Bərdə • Beyləqan • Biləsuvar • Cəbrayıl • Cəlilabad • Culfa\* • Daşkəsən • Füzuli • Gədəbəy • Goranboy • Göyçay • Göygöl • Hacıqabul • İmişli • İsmayıllı • Kəlbəcər • Kəngərli\* • Kürdəmir • Laçın • Lənkəran • Lerik • Masallı • Neftçala • Oğuz • Ordubad\* • Qax • Qazax • Qəbələ • Qobustan • Qubadlı • Quba • Qusar • Saatlı • Sabirabad • Şabran • Şahbuz\* • Salyan • Şamaxı • Samux • Sədərək\* • Şəki • Şəmkir • Şərur\* • Siyəzən • Şuşa • Tərtər • Tovuz • Ucar • Xaçmaz • Xızı • Xocalı • Xocavənd • Yardımlı • Yevlax • Zaqatala • Zəngilan • Zərdab |
| Kaupungit | Baku • Gəncə • Lənkəran • Mingəçevir • Naftalan • Nahitševan\* • Şəki • Şirvan • Sumqayıt • Xankəndi • Yevlax |

Tähdellä \* merkityt piirikunnat ja kaupungit kuuluvat Nahitševanin autonomiseen tasavaltaan.
**Kansallinen vedenalaisen tiedustelun toimisto** eli National Underwater Reconnaissance Office (NURO) on Yhdysvalloissa toimivan Kansallisen tiedustelutoimiston eli National Reconnaissance Office (NRO) "salainen pikkuveli". NRO perustettiin vuonna 1960 Yhdysvaltain ilmavoimien (United States Air Force) ja Central Intelligence Agency (CIA) alaisuudessa toimivaksi toimistoksi hoitamaan satelliittitiedustelua. Ensimmäisen kerran NRO:n olemassaolosta tuli tietoa julki vuonna 1973 ... Jeffrey T. Richelson sanoo "Hyvin usein ilmavoimien alatoimisto toimi NRO:n johtajana". 

NURO perustettiin 1969 olemaan Yhdysvaltain laivaston ja CIA:n yhteinen toimisto tai yhteystoimisto vetämään vedenalaista vakoilua. NURO käyttää "erikoissukellusveneitä" kuten USS Seawolf (SSN-575), USS Halibut (SSN-587) ja USS Parche (SSN-683) syvällä Neuvostoliiton vesillä asennettaessa kuuntelulaitteita, salakuunneltaessa telekaapeleita, seurattaessa Neuvostoliiton laivastotukikohtia ja nauhoitettaessa Neuvostoliiton sukellusveneiden ääntä. NURO:n olemassaolo oli pitkään vain harvojen tiedossa, jopa sen nimi oli salainen, sen olemassaolo tuli julki vuonna 1998. Yhdysvaltain laivastoministeri on toiminut sen johtajana.

Lähteet
-------

1. ↑  Jeffrey T. Richelson, ‘’The U.S. Intelligence Community’’ (Cambridge Mass: Ballinger, 1989), pp. 26-29.
2. ↑  Sherry Sontag & Christopher Drew with Annette Lawrence Drew. ‘’Blind Man’s Bluff – The Untold Story of American Submarine Espionage’’ (New York: HarperCollins, 1998), pp. 83, 164 and 206; Jeffrey T. Richelson, ‘’The Wizards of Langley: Inside the CIA's Directorate of Science and Technology’’ (Boulder CO: Westview Press. 2001). Nigel West describe NURO as a joint "US Navy/CIA group" created "to coordinate and fund special projects conducted by submarines" in Nigel West, ‘’Historical Dictionary of International Intelligence – Historical Dictionary of Intelligence and Counterintelligence’’, No. 4 (Lanham, Maryland: Scarecrow, 2006).
3. ↑  See below.
**Dalriada**, iiriksi **Dál Riada** tai **Dál Riata**, oli nykyisen Skotlannin alueella sijainnut gaelilainen kuningaskunta, joka ulottui 400-luvulta lähtien Pohjoiskanaalin molemmille puolille. Siihen kuuluivat Pohjois-Irlannin Antrim ja Skotlannin Argyll sekä osa Sisä-Hebrideistä.

Skotlannin Dalriadan kuningaskunnan perustivat Irlannin Antrimin Dál Riadan kuningaskunnasta saapuneet uudisasukkaat. He perustivat Dalriadan Argylliin maille, joita tuolloin asuttivat piktit. Perimätiedon mukaan kuningaskunnan perustivat Ercin kolme poikaa. Yksi pojista oli nimeltään Fergus, josta Skotlannin kuninkaiden katsotaan polveutuvan. Skottien eli irlantilaisten maahanmuuttajien ja piktien välillä oli useita sotia, mutta myös keskinäisiä avioliittoja.

Dalriadan Irlannin puoleinen osa alkoi rappeutua jo 500-luvun alussa, kun Irlannin hallitseva suku oli siirtynyt Skotlantiin. Viikinkien tunkeuduttua Irlantiin 800-luvulla Irlannin Dalriada menetti kokonaan poliittisen identiteettinsä. Piktit puolestaan alkoivat ahdistella Dalriadaa Skotlannissa. Dalriadan kuningas Kenneth I MacAlpin yhdisti viimein piktit ja skotit vuonna 843, ja siitä lähtien aluetta ryhdyttiin kutsumaan Skotlanniksi. Kennethistä tuli uuden Alban kuningaskunnan ensimmäinen kuningas.

Dalriadan skottien saavuttama valta-asema johti siihen, että irlantilaisperäinen gaeli syrjäytti alkuperäisasukkaiden puhumat varhaisemmat kielet Pohjois-Skotlannissa. Osa piktien perinteistä jäi kuitenkin elämään keskiajan Skotlannissa.

Lähteet
-------

* James, Simon: Keltit. Otava, 2005. ISBN 951-1-19271-X.

### Viitteet

1. 1 2  Dalriada *Encyclopaedia Britannica Online Academic Edition*. Encyclopædia Britannica Inc. Viitattu 13.10.2014.
2. 1 2  James 2005, s. 171
**Matthew Thomas "Matt" Jarvis** (s. 22. toukokuuta 1986) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Valioliigassa pelaavaa Norwich Citya. Pelipaikaltaan Jarvis on vasen laitahyökkääjä. Hän on pelannut yhden ottelun Englannin jalkapallomaajoukkueessa.

Ura
---

### Seurajoukkueura

Gillingham FC:ssä ammattilaisuransa aloittanut Jarvis siirtyi Wolverhampton Wanderersiin vuonna 2007. Hän pelasi seurassa kuusi kautta ja oli yksi joukkueensa tärkeimpiä pelaajia. Hän voitti seuran riveissä Englannin Mestaruussarjan vuonna 2009. Hänet valittiin fanien kauden pelaajaksi kaudella 2010-11. Wolwesin pudottua uudestaan Mestaruussarjaan 2012, siirtyi Jarvis Valioliigaan nousseeseen West Ham Unitediin. Kausilla 2012-2013 ja 2013-2014 Jarvis teki kummallakin 32 ottelussa kaksi maalia. Seuraavalla kaudella eli kaudella 2014-2015 hän pelasi vain 11 ottelua.

Jarvis siirtyi syyskuussa 2015 kauden kestävällä lainasopimuksella Norwich Cityyn. Norwich ilmoitti jouluaattona 2015 Jarvisin siirron muuttuvan pysyväksi siirtoikkunan auetessa tammikuussa 2016.

### Maajoukkueura

Jarvis pelasi ensimmäisen ja tähän mennessä ainoan maaottelunsa Englannin jalkapallomaajoukkueen paidassa maaliskuussa 2011, kun Englanti kohtasi harjoitusottelussa Ghanan. Hän tuli kentälle 70. minuutilla Jack Wilsheren tilalle ja oli näin ensimmäinen Wolverhamptonin pelaaja maajoukkueessa sitten vuoden 1990 ja Steve Bullin.

Lähteet
-------

* 
* 

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**Modifioitu Newtonilainen dynamiikka** (engl. *MOdified Newtonian Dynamics*, **MOND**) on vaihtoehtoinen lähestymistapa Newtonin mekaniikkaan. Se perustuu tosiseikkaan, ettei Newtonilaista painovoimalakia ole kyetty kokeellisesti verifioimaan hyvin pienissä painovoimakentissä, joten painovoima *saattaa* käyttäytyä tällaisissa oloissa poikkeavalla tavalla. MONDin idean esitti ensimmäisenä israelilainen fyysikko Mordechai Milgrom vuonna 1983 mahdollisena selityksenä pimeän aineen ongelmaan. MONDia ei nykymuodossaan voida pitää fysikaalisena teoriana vaan ainoastaan niin kutsuttuna efektiivisenä mallina. Tästä huolimatta sen perusteella tehdään verraten paljon tieteellistä tutkimusta.

Matemaattisesti MOND perustuu Newtonin toisen lain muunnokseen. Kun normaalin mekaniikan mukaan voiman ja sen aiheuttaman kiihtyvyyden välillä on tunnettu yhteys

{\displaystyle \mathbf {F} =m\mathbf {a} }
MOND-mallissa tämä on muutettu muotoon

{\displaystyle \mathbf {F} =m\mu ({\frac {a}{a\_{0}}})\mathbf {a} \,},
missä funktio μ(x) toteuttaa ehdon

{\displaystyle \mu (x)=1\,}, kun {\displaystyle |x|>>1\,},
{\displaystyle \mu (x)=x\,}, kun {\displaystyle |x|<<1\,},
Jos siis kiihtyvyyden suuruus *a* on huomattavasti suurempi kuin jokin kiihtyvyys *a0*, MOND tuottaa täsmälleen samoja tuloksia kuin tavanomainen Newtonilainen mekaniikka. Tämän vuoksi jos *a0* on riittävän pieni, poikkeama Newtonilaisesta mekaniikasta jäisi huomaamatta. Itse funktioon μ(x) MOND-malli ei ota kantaa, kunhan se vain toteuttaa yllä mainitun raja-arvoehdon. Alkuperäisessä julkaisussaan Milgrom huomauttaa, ettei μ(x):n valinnalla ole erityisen merkittävää vaikutusta mallin antamiin tuloksiin.

Kiihtyvyydellä *a0*, jota mallissa kutsutaan *kiihtyvyysvakioksi*, on yleisen luonnonvakion asema. Se on siis esimerkiksi valonnopeuteen verrattavissa oleva maailmankaikkeuden ominaisuus. Milgrom itse johti sille havaintojen perusteella likimääräisen arvon {\displaystyle a\_{0}\approx 2\cdot 10^{-8}m/s^{2}}. Tämä lukuarvo osoittautuu olevan lähellä tuloa *cH0*, missä *c* on valonnopeus ja *H0* on Hubblen vakio. On kuitenkin tärkeää huomata, että mitään perustetta tälle numeeriselle yhteensattumalle ei tunneta, eikä MOND kykene sellaista esittämään.

Vuonna 2004 Jacob Bekenstein julkaisi relativistisen TeVeS-painovoimateorian, joka redusoituu epärelativistisella rajalla yhtäpitäväksi MOND-mallin kanssa.

Katso myös
----------

* Pimeä aine
* TeVeS
* STVG
* PPN

Lähteet
-------

1. ↑  Milgrom (1983) *A modification of the Newtonian dynamics as a possible alternative to the hidden mass hypothesis*. Astrophys. Journal 270, 365
2. ↑  arXiv search: MOND
3. ↑  Milgrom (1983) *A modification of the Newtonian dynamics – Implications for galaxies*. Astrophys. Journal 270, 371
4. ↑  Bekenstein (2004) *Relativistic gravitation theory for the MOND paradigm*. Phys. Rew. D 70, 083509

Aiheesta muualla
----------------

* The MOND pages (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
* M. Milgrom: *Does Dark Matter Really Exist?* (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Máximo Diego Pujol (2018)
**Máximo Diego Pujol** (s. 1957 Buenos Aires) on argentiinalainen säveltäjä ja kitaristi.

Pujol valmistui Juan José Castro -maakuntakonservatoriosta. Hänen soitonopettajiensa joukossa oli Miguel Ángel Girollet. Harmonian ja sävellyksen opetusta hän sai Leónidas Arnedolta. Pujol on esiintynyt eri puolilla Argentiinaa ja vieraillut soittajana kitarafestivaaleilla Euroopassa sekä Australiassa. Hän on saanut kitarasävellyksillään palkintoja Kolumbiassa, Ranskassa ja Martiniquella. Vuonna 1989 hänelle myönnettiin Argentiinan säveltäjäliiton parhaan klassisen musiikin säveltäjän palkinto.

Pujolin työhön on vaikuttanut vahvasti Astor Piazzolla. Myös Pujol on käyttänyt värikylläisten, melodisesti rikkaiden teosten pohjalla olevana perustyylinä tangoa. Hänen sävellystensä joukossa on sarja *Tres piezas rioplatenses*, jossa ovat yhdistettyinä tangon, milongan ja candomben tyylilajit.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Máximo Diego Pujol Naxos, viitattu 23.1.2023


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |