Juri Oleša 1950-luvulla
**Juri Karlovitš Oleša** (ven. Ю́рий Ка́рлович Оле́ша), (3. maaliskuuta 1899 Jelisavetgrad Valko-Venäjä, Venäjän keisarikunta – 10. toukokuuta 1960 Moskova, Neuvostoliitto) oli neuvosto-venäläinen kirjailija.

Suku ja koulutus
----------------

Juri Oleša syntyi köyhtyneeseen aatelisperheeseen ja vietti lapsuutensa Odessassa. Hänen kotikielensä lapsena oli puola. Hän opiskeli yliopistossa, liittyi vuonna 1919 puna-armeijaan ja työskenteli toimittajana. 

### Yksityiselämä

Hän oli vuodesta 1920 lähtien avoliitossa itävaltalaistaustaisen Odessassa syntyneen musiikinopettajan tyttären Serafima Gustavnovna Suokin (1902-1983) kanssa. Serafima Suokia pidetään yhtenä Olešan sadun *Kolme paksua* Suok-nimisen sankarittaren prototyypeistä. Vuonna 1922 Volodymyr Narbut oli uhannut Olešaa itsemurhalla, jos ei saisi Serafimaa vaimokseen. Tämän seurauksena Oleša on kenties käyttänyt Narbutia henkilöhahmona romaanissaan *Kateus* (ven. Зависть*, Zavist* 1927, suom. 1967). Oleša meni myöhemmin naimisiin Serafiman sisaren Olga Suokin (1899-1978) kanssa.

Kirjallinen ura
---------------

Vuonna 1922 Oleša muutti Moskovaan, jossa hän kirjoitti rautatieläisten *Gudok* (ven. Гудок) -lehteen runomuotoisia pakinoita nimimerkillä *Zubilo*.

Olešan vuonna 1927 ilmestynyt romaani *Kateus* (ven. *Зависть, Zavist*, 1927) ja siihen perustuva näytelmä *Zagovor tšustv* (ven. Заговор чувств, 'Tunteiden salaliitto', 1929) herättivät suurta huomiota. Niiden aiheena on vanhan sivistyneistön kyvyttömyys sopeutua uusiin olosuhteisiin. Kirjailija laati myös suositun lastenkirjan, romanttisen sadun vallankumouksesta *Kolme paksukaista* (ven. Три Толстяка, *Tri tolstjaka*, 1924, 1928).

Juri Oleša kuuluu 1920-luvun suuriin prosaisteihin. Häntä kutsutaan metaforan kuninkaaksi, jonka merkittävin teos on *Kateus* (*Zavist,* 1927, suom. 1967). Romaanissa kuvataan kuinka vanha maailma kuolee aikansa "tarpeettomassa ihmisessä", pyrkimyksissään epäonnistuvassa romantikko Kavalerovissa. Kavalerovia on usein luettu Olešan omaelämäkerrallisena *alter egona*.

1930-luvun puolivälissä Oleša ajautui syrjään kirjallisuuselämästä. Hän palasi julkisuuteen vuonna 1956 ilmestyneillä valituilla teoksillaan. Vuonna 1965 ilmestyi kirjailijan omaelämäkerrallisten muistiinpanojen kokoelma *Ni dnja bez strotški* (ven. Ни дня без строчки, 'Ei päivääkään ilman riviä', 1965).

Suomennettuja teoksia
---------------------

* *Kolme paksua*. Suom. Toivo Ahava. Moskova: Edistys, 1964.
* *Kateus*. Suom. Esa Adrian. Porvoo–Helsinki: WSOY, 1967.

Lähteet
-------

* Kasack, Wolfgang: *Entsiklopeditšeski slovar russkoi literatury s 1917 goda*. London: Overseas Publications Interchange, 1988. ISBN 0-903868-73-3.
* *Russkije pisateli, XX vek. Biobibliografitšeski slovar. Tšast 2*. Moskva: Prosveštšenije, 1998. ISBN 5-09-006995-6.

### Viitteet

1. 1 2 3  Huttunen, Tomi. Toim. Ekonen, Kirsti & Turoma, Sanna: "Luku 6. Vallankumous ja kirjallisuus: 1910- ja 1920-luvut. Kokeellisen proosan aikakausi. Ornamentaalinen proosa", *Venäläisen kirjallisuuden historia*, s. 473-474. Gaudeamus, 2015, 2. painos. ISBN 9789524953450.
2. ↑  Котова, M: О. Лекманов. Плешивый щёголь / Kirja-arvostelu: Kotova, Maria: Oleg Lekmanov. Kalju dandy.  *Журнальный зал. Вопросы литературы, № 2 / Lehtihuone - Kirjallisuuden kysymyksiä, nro 2*, 2004. .
3. ↑  Вступительная заметка и публикация: Казанджана, Э. / Alkuhuomautus ja julkaisu: Kazandzhan, E.: В ШУТКУ И ВСЕРЬЕЗ. Устный Шкловский. / VITSI JA VAKAVASTI. Suullinen Shklovsky. *Вопросы литературы 2004, №4. / Kirjallisuuden kysymyksiä 2004, nro 4.*.  Arkistoitu 27.12.2013. Viitattu 14.3.2023.
4. ↑  «Ruthenia» предлагает читателям эксклюзивную публикацию коллективного труда, представляющего собой опыт первого научного комментария к «роману с ключом» В. П. Катаева «Алмазный мой венец». / "Ruthenia" tarjoaa lukijoille eksklusiivisen julkaisun kollektiivisesta teoksesta, joka on kokemus ensimmäisestä tieteellisestä kommentista V. P. Kataevin "Avainromaanista" "Minun timanttikruununi". *Ruthenia*. © 1999 - 2013 RUTHENIA.
5. ↑  Kasack, s. 556.
6. ↑  Russkije pisateli, s. 140.
7. 1 2  Kasack, s. 556–557.
8. ↑  Russkije pisateli, s. 140–141.
9. ↑  Russkije pisateli, s. 142.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Korea
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |