recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Integrated Services Digital Network** eli **ISDN** on piirikytkentäinen puhelinverkkojärjestelmä. Se on suunniteltu digitaaliseen puheen ja datan siirtoon tavallisissa puhelinlinjoissa. Tavoitteena on parempi laatu ja suurempi nopeus analogisiin järjestelmiin verrattuna. ISDN yleistyi kotitalouksissa 2000-luvun taitteessa tavallista modeemia nopeampana vaihtoehtona internetin käyttöön. Pian sen jälkeen yleistyneet ADSL-liittymät kuitenkin korvasivat ISDN:n kotitalouksien internetyhteytenä.

Standardista on olemassa monta varianttia, mutta tavallisinta niistä kutsutaan ISDN-perusliittymäksi (*Basic Rate Interface*) tai ISDN-BRI:ksi. Tekniikasta käytetään myös nimitystä 2B+D sen kanavoinnin vuoksi. Perusliittymä koostuu kahdesta B-kanavasta, joissa on nopeutta 64 kbit/s varsinaista käyttöä varten, ja signalointiin tarkoitetusta D-kanavasta jonka nopeus on 16 kbit/s.

B-kanavia voidaan käyttää puheluita, tietoliikennettä, telefaksia tai kuvapuhelinta varten. Kanavat on myös mahdollista niputtaa yhteen, jolloin saavutetaan 128 kbit/s siirtonopeus. Useampia perusliittymiä voidaan myös käyttää rinnakkain, esimerkiksi videoneuvottelussa käytetään yleisesti 2–3 kanavaparia (eli 4–6 B-kanavaa, toisin sanottuna 256–384 kbit/s).

ISDN-liittymässä on käyttäjällä ISDN-verkkopääte, jossa voi olla myös analogisen puhelimen liitäntä, ISDN-väyläliitännän eli S-väylän lisäksi. S-väylään voidaan liittää ISDN-puhelin, tietokoneen sisällä oleva tai ulkoinen ISDN-verkkosovitin. Väylään voi liittää korkeintaan 8 laitetta.

ISDN:stä on myös yrityskäyttöön tarkoitettu standardi, ISDN-PRI (*Primary Rate Interface*). Tässä standardissa B-kanavia on 30 kappaletta ja sen lisäksi yksi D-kanava. Kuten perusliittymässä, myös PRI-liittymästä käytetään kanavien määrästä muodostuvaa nimitysta 30B+D. PRI-liittymän D-kanava on 64 kbit/s, toisin kuin perusliittymässä. PRI liittymän kokonaisnopeus on siis 30 \* 64 kbit/s + 64 kbit/s = 1 984 kbit/s. Tämä nopeus täyttää melkein E1-luokan runkoyhteyden (2 048 kbit/s). Viimeinen 64 kbit/s kanava on jätetty operaattorin liikennettä varten.

* Basic Rate ISDN, ITU-T I.430
* Primary Rate ISDN, ITU-T I.431

Katso myös
----------

* ADSL
* ATM
* Internet

Lähteet
-------

1. ↑  Lyhenneluettelo  07.01.2013. Kotimaisten kielten keskus.  Arkistoitu 12.10.2013. Viitattu 29.3.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **ISDN** Wikimedia Commonsissa
**Megakorporaatio** on William Gibsonin popularisoima termi, joka on yhdistelmä etuliitteestä mega ja sanasta korporaatio. Sitä käytetään tavallisesti etenkin kyberpunk-kirjallisuudessa. Se on kuvitteellinen yhtiö, joka on massiivinen konglomeraatti ja jolla on monopolistinen tai lähes monopolistinen asema monilla markkinoilla. Megakorporaatiot ovat niin voimakkaita, että ne voivat sivuuttaa lakia, ja niillä on omat raskaasti aseistetut armeijat mahdollisella omalla "suvereenilla alueellaan", joilla on mahdollisesti oma hallitus (tai joissakin tapauksissa ne ovat jopa ainut hallitus). Niillä on myös hyvä kontrolli työntekijöihinsä. Megakorporaatioissa yrityskulttuuri on venytetty äärimmilleen. Tieteiskirjallisuudessa megakorporaatioista on kirjoittanut esimerkiksi Thea von Harbou *(Metropolis)*, Robert A. Heinlein *(Citizen of the Galaxy)*, Robert Asprin *(The Cold Cash War)* ja Andre Norton *(Solar Queen -novellit)*.

Megakorporaatiot näytetään lähes aina pahoina (vain voittoa tavoittelevina ilman minkäänlaista moraalia). Ne harvat tapaukset, joiden johtaja on tarpeeksi hyväntahtoinen ja silti yltää megakorporaatioon esiintyvät yleensä lähinnä lapsille tarkoitetuissa elokuvissa ja kirjoissa (kuten *WALL-E* -elokuvan *Buy N' Large -yhtiö*).

Katso myös
----------

* Korporatokratia
**Mehiparrat** (*Jovibarba*) on maksaruohokasvien (Crassulaceae) heimoon kuuluva mehikasvisuku.

Tuntomerkit
-----------

Mehiparrat ovat monivuotisia karvattomia ruohoja, jotka kasvavat 8–25 senttimetriä korkeiksi. Ne ovat pystyvartisia ja haarattomia, varreltaan meheviä eli sukkulenttisia. Lehdet ovat monivuotisia, ruodittomia ja muodostavat tyviruusukkeen kiinnittyen varteen kierteisesti. Lapa on tavallisesti 2–4 cm, joskus jopa 6 cm pitkä, muodoltaan pitkänomainen tai vastapuikea, mehevä, tyveltään kannukseton, ehyt- ja toisinaan ripsilaitainen. Suonet ovat huomaamattomia.

Kukinnot ovat varsipäätteisiä viuhkoja. Kukkaperät puuttuvat tai ovat korkeintaan millimetrin mittaisia. Kukat ovat pystyjä ja kuusi- tai seitsenlukuisia. Niissä on tyveltään yhdistynyt verhiö. Terälehdet ovat pystyjä, erillisiä, vihertävän valkoisia, vihertävän keltaisia tai keltaisia ja ripsureunaisia. Mesiäiskehrä on neliömäinen. Heteiden määrä on kaksi kertaa niin suuri kuin verholehtien, ja palhot ovat terälehtiin kiinnittymättömiä. Emit ovat pystyjä ja toisiinsa yhtyneitä; vartalot ovat neljä tai viisi kertaa sikiäintä lyhempiä. Hedelmä on kotamainen, pysty ja koostuu tyvestään yhteen kasvaneista emilehdistä. Siemenet ovat soikeita ja uurteisia.

Levinneisyys
------------

Mehiparrat ovat kotoisin Euraasiasta.

Luokittelu
----------

Mehipartojen suvussa on kolme lajia:

* *Jovibarba globifera* – pallomehiparta
* *Jovibarba heuffelii* – isomehiparta
* *Jovibarba preissiana*

Mehipartojen erottaminen omaksi suvukseen mehitähdistä (*Sempervivum*) on ollut kiistanalaista jo yli vuosisadan ajan. Toisinaan niitä pidetään mehitähtien suvun sektiona, toisinaan omana sukunaan. Omaksi suvuksi viemistä on perusteltu mehipartojen terälehtien pystyisyydellä (mehitähdillä ne ovat taipuneita), kukan kuusi- tai joskus seitsenlukuisuudella (mehitähdillä on 8–16-lukuiset kukat), terälehtien ripsireunaisuudella (mehitähdillä on ehytlaitaiset terälehdet) ja siitepölyhiukkasen morfologialla ja hienorakenteella, joissa mainituilla suvuilla on merkittäviä eroja. Joka tapauksessa viimeaikaiset geneettiset tutkimukset ovat osoittaneet mehipartojen ja -tähtien olevan toisilleen läheistä sukua.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5
2. ↑
3. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Suomen Lajitietokeskus: Mehiparrat – *Jovibarba*

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Taksonitunnisteet |
| --- |
|  |
| Jovibarba | 
* Wikidata: Q159607
* Wikispecies: Jovibarba
* EoL: 61795
* EPPO: 1IOVG
* FNA: 116846
* FoC: 116846
* GBIF: 2985705
* GRIN: 6216
* iNaturalist: 157584
* IPNI: 12185-1
* IRMNG: 1014199
* ITIS: 500354
* NBN: NHMSYS0000459958
* NCBI: 91098
* Open Tree of Life: 316277
* PLANTS: JOVIB
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:12185-1
* Tropicos: 40033720
* WFO: wfo-4000019627

 |
|  |
| Sempervivum sect. Jovibarba | 
* Wikidata: Q15903589
* GRIN: 28868
* Tropicos: 50314137

 |

 |
**Kajaanin Hymy** oli kajaanilainen pesäpallon erikoisseura. Hymy oli Kajaanin Pallokerhon ja Sotkamon Jymyn naisjoukkueiden yhdistelmäjoukkue ja se pelasi kaksi kautta toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Ykköspesiksessä ja kolme kautta, 1999-2001, pääsarjassa Superpesiksessä. Hymyn toiminnasta vastasi myös Sotkamon Jymyn miesjoukkueen taustaseura SuperJymy Oy.

Historia
--------

Seura pelasi ensimmäiset vuotensa Hiukan pesäpallostadionilla, sillä Kajaanin pesäpallokentällä ei ollut vaadittavaa hiekkatekonurmea. Hiekkatekonurmi valmistui kuitenkin heinäkuussa 2000, minkä jälkeen seura siirtyi pelaamaan kotikaupunkiinsa.

Kauden 2001 päätteeksi Hymy putosi pääsarjasta ensin Ykköspesikseen ja tämän jälkeen Suomensarjaan. Joukkue nousi kuitenkin takaisin ylös, voittaen kauden 2004 päätteeksi Ykköspesiksen ja sai sarjapaikan Superpesikseen, jonka seura kuitenkin luovutti Sotkamolle. Junioreissa seura saavutti B-tyttöjen SM-hopeaa kaudella 1999.

Junioritoiminta
---------------

| Pesäpallon junioreiden SM-mitalit |
| --- |
| Joukkue | Mitalit | Vuodet | Yhteensä |
| B-tytöt |
| Hopeaa **Hopeaa** | 1999 | 1 |
| Yhteensä: | **1** |

Palkinnot ja huomionosoitukset
------------------------------

### Palkitut

|  |
| --- |
| **Vuoden tulokas:*** Johanna Tikkanen (1999)
 |

### Naisten Itä-Länsi-valinnat

* Tarja Hyvönen (1999, 2000)
* Katja Nissinen (1999)
* Katja Saari (1999, 2000)
* Johanna Tikkanen (1999)
* Mervi Koistinen (2000)
* Terhi Rönkä (2000)

Aiheesta muualla
----------------

* Sotkamon Jymy

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  Vuoden tulokkaat *pesis.fi*.  Arkistoitu 2.7.2018. Viitattu 31.3.2018.
4. ↑  Itä-Länsi-pelaajat joukkueittain Rasilainen, Matti. Viitattu 5.1.2018.
Ilmakuva Zaatarin pakolaisleiristä Jordaniassa. Zaatarin leiri on tarkoitettu Syyrian sisällissotaa pakeneville. Kuva vuodelta 2013.
**Pakolaisleiri** on väliaikaiseksi tarkoitettu leirialue pakolaisille. Leirit sijaitsevat yleensä pakolaisten kotimaan rajojen ulkopuolella. Niitä ylläpitävät valtiot, YK tai järjestöt kuten Punainen Risti. Maailmassa on arviolta 10,5 miljoonaa pakolaista (2012), joista kolme miljoonaa on suunnitellulla tai järjestetyllä pakolaisleirillä ja puoli miljoonaa itsejärjestetyillä leireillä. Yhdellä leirillä on keskimäärin 11 400 henkilöä, mediaanikoko on alle 6 000:n (vuonna 2012).

Pakolaisleirit on tarkoitettu väliaikaiseksi, mutta niillä on taipumus muodostua pidempiaikaisiksi. Pakistanissa, Sudanissa ja Thaimaassa pakolaisia on asunut leireillä 10–15 vuotta ennen kuin he ovat voineet palata koteihinsa. Leirien asukkaat tulevat useimmiten toimeen ruoka- ja lääkeavun turvin. Aliravitsemus ja huonosta hygieniasta johtuvat sairaudet ovat kuitenkin yleisiä useilla leireillä.

Ulkopuoliset maat voivat humanitaarisista syistä vastaanottaa leireiltä pakolaisia. Kaudella 2013–2014 kiintiöpakolaisia pakolaisleireiltä otti vastaan 21 maata: 17 Euroopan maata sekä Australia, Kanada, Uusi-Seelanti ja Yhdysvallat.

Suomen sisällissodan jälkeen suomalaisia pakolaisia sijoitettiin Neuvosto-Venäjällä toimineeseen Buin siirtokuntaan.

Lähteet
-------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Pakolaisleiri**.
1. ↑  UNHCR Global Trends 2012 (PDF) (Sivu 35)  19.6.2013. Geneve:  Yhdistyneiden kansakuntien pakolaisjärjestö UNHCR.  Arkistoitu 20.4.2018. Viitattu 11.5.2015. (englanniksi)
2. ↑  Lääkärit ilman rajoja, Hanquet, Germaine (päätoim.): Refugee Health – An approach to emergency situation (PDF) (Sivu 17) Mcmillan. Viitattu 11.5.2015. (englanniksi)
3. ↑  "Chapter 4: Durable Solutions and New Displacement", *UNHCR Statistical Yearbook 2013, 13th edition*, s. 52. Geneve: Yhdistyneiden kansakuntien pakolaisjärjestö UNHCR, 2014. ISSN 1684-9051. Teoksen verkkoversio (PDF) (viitattu 11.5.2015). (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**Samsung Galaxy A01** on Samsungin tammikuussa 2020 julkaisema älypuhelin.

Tekniset tiedot
---------------

### Muotoilu

#### Näyttö

Samsung Galaxy A01 -älypuhelimessa on 5,7-tuumainen teräväpiirtonäyttö 19:9 -kuvasuhteella.

#### Paino ja mitat

Laite painaa 151 grammaa ja sen mitat ovat 147,5 x 70,9 x 8,3 millimetriä.

### Fyysiset osat

#### Järjestelmäpiiri

Laitteesta löytyy Qualcommin Snapdragon 439 -järjestelmäpiiri, jossa grafiikkapiirinä toimii Adreno 505.

#### Muisti

Laitteessa on 2 gigatavua RAM-muistia ja 16 gigatavua sisäistä muistia. Lisäksi tallennustilaa voidaan laajentaa enintään 512 gigatavun microSD-kortilla.

#### Akku

Akun kapasiteetti on 3 000 milliampeerituntia tässä laitteessa.

#### Kamerat

Laitteessa on kaksi takakameraa. Pää-takakameran tarkkuus on 13 megapikseliä, toisen puolestaan 2 megapikseliä (syvyystietokamera). Etukameran tarkkuus on 5 megapikseliä.

Videokuvaus voidaan tehdä 1080p (täysteräväpiirto) -resoluutiolla 30 fps.

### Ohjelmisto

Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android 10. Laite on päivitettävissä Android 11 -versioon. Molemmat versiot toimivat Samsungin One UI -käyttöliittymällä.

Lähteet
-------

* Phonearena: Samsung Galaxy A01
**Kultasepänliike J. A. Tarkiainen** on helsinkiläinen kello- ja kulta-alan erikoisliike.

Historia
--------

Kultasepänliike J. A. Tarkiaisen historia alkoi varsinaisesti 12. lokakuuta 1918, jolloin maistraatti antoi Juho Akseli Tarkiaiselle luvan harjoittaa kulta- ja kellosepänliikettä Viipurissa.

Oman kultasepänliikkeen hän perusti siis kotikaupunkiinsa Viipuriin. Kun hänen henkilössään yhdistyivät sekä ammattinsa osaava kultaseppä ja yritteliäs liikemies, kohosi liike nopeasti vaatimattomasta alusta Viipurin yhdeksi huomattavimmaksi yritykseksi. Asiakaspiiriin kuuluivat niin Viipurin kuin ympäristönkin näkyvimmät teollisuus- ja liikeyritykset sekä tuohon aikaan merkittävät nuoriso ja urheiluseurat, puhumattakaan lukemattomista yksityishenkilöistä. Jo näinä vuosina muodosti antiikkihopea merkittävän osan liikkeen myyntivalikoimasta tavanomaisen kultasepäntuotteiden rinnalla. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Viipurista tuli vanhan venäläisen hopean osto- ja myyntipaikka.

Lähteet
-------

1. ↑  J.A. Tarkiainen Oy *Kauppalehti*. Viitattu 14.2.2018.
2. ↑  Tarkiaisen historia *J. A. Tarkiainen*.  Arkistoitu 15.2.2018. Viitattu 14.2.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Tarkiaisen sivusto
**Samsung Galaxy A3 (2017)** on Samsungin 13. tammikuuta 2017 julkaisema älypuhelin.

Tekniset tiedot
---------------

### Muotoilu

#### Näyttö

Samsung Galaxy A3 (2017) -älypuhelimessa on 4,7-tuumainen teräväpiirtonäyttö. Näyttö on Corning Gorilla Glass 4 -lasia.

#### Paino ja mitat

Laite painaa 138 grammaa ja sen mitat ovat 135,4 x 66,2 x 7,9 millimetriä.

### Fyysiset osat

#### Järjestelmäpiiri

Laitteesta löytyy Samsungin Exynos 7 Octa 7870 -järjestelmäpiiri, jossa grafiikkapiirinä toimii Mali-T830 MP2.

#### Muisti

Laitteessa on 2 gigatavua RAM-muistia ja 16 gigatavua sisäistä muistia. Lisäksi tallennustilaa voidaan laajentaa enintään 256 gigatavun microSD-kortilla.

#### Akku

Akun kapasiteetti on 2 350 milliampeerituntia tässä laitteessa.

#### Kamerat

Takakameran tarkkuus on 13 megapikseliä. Etukameran tarkkuus on 8 megapikseliä.

Videokuvaus voidaan tehdä 1080p (täysteräväpiirto) -resoluutiolla 30 fps.

### Ohjelmisto

Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android 6.0 "Marshmallow". Laite on päivitettävissä Android 7.0 "Nougat" -versioon.

Lähteet
-------

* Phonearena: Samsung Galaxy A3 (2017)
**Kaj-Erik Woldemar Salenius** (23. joulukuuta 1923 Helsinki – 18. heinäkuuta 2016 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti.

Salenius valmistui arkkitehdiksi Helsingin Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1949 ja työskenteli muun muassa Blomstedt & Stenbäckin ja Hilding Ekelundin arkkitehtitoimistoissa ennen kuin perusti oman toimistonsa vuonna 1953. Hänen läpimurtotyönsä olivat Helsingin Meilahteen valmistuneet englantilainen koulu (1952) ja Pyhän Marian kirkko (1954). Hänellä oli myöhemmin useita yhteisiä projekteja rakennusyhtiö Palkki Oy:n kanssa. Oman toimistonsa ohella Salenius toimi vuosina 1966–1973 Helsingin rakennusvalvontaviraston tarkastusarkkitehtina.

Suurin osa Saleniuksen töistä sijoittui Helsinkiin. Salenius tunnetaan kenties parhaiten pelkistetystä modernista arkkitehtuuristaan, mutta hän on suunnitellut myös Linnanmäen huvipuiston vuoristoradan ja Peacock-teatterin. Myös Hietalahdessa sijaitseva entinen sataman varastorakennus, myöhemmin musiikki- ja kulttuuritalona toiminut Nosturi oli Saleniuksen suunnittelema. Lisäksi hän piirsi useita tavallisia asuinkerrostaloja. Viimeisinä merkittävinä töinään Salenius suunnitteli Helsingin Sörnäisiin kaksi kolossaalista ja persoonattomalla ulkonäöllään lähinnä kielteistä huomiota saanutta virastotaloa, jotka valmistuivat samoihin aikoihin vuosina 1974 ja 1975: työvoimatoimiston ja Elinkeinohallituksen talon Väinö Tannerin kentän laidalle Haapaniemenkatu 4:ään sekä Kouluhallituksen talon Hakaniemenrantaan. Ensin mainittu rakennus purettiin syksyllä 2016 ja jälkimmäisen ulkoasu uudistettiin täydellisesti 2000-luvun alussa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Hufvudstadsbladet 4.9.2016 s. 43. Nekrologi.
2. 1 2  Sari Schulman ja Kerttu Loukusa: Haapaniemenkatu 4 virastotalo: Rakennushistoriaselvitys, s. 4, 12–13 (Arkistoitu – Internet Archive) Senaatti-kiinteistöt 2013. Viitattu 7.10.2016.
3. ↑  Viranomaisten lausunnot (Kaupunginmuseon lausunto s. 2) (Kaupunkisuunnittelulautakunnan esityslistan liite) Helsingin kaupunkisuunnitteluvirasto. Viitattu 7.9.2016.
4. ↑  Kuvat: Jättimäinen DDR-kolossi puretaan Helsingissä Helsingin Uutiset 15.2.2016. Viitattu 7.10.2016.
Melvine Malard
**Melvine Malard** (s. 28. kesäkuuta 2000 Saint-Denis) on ranskalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Ranskan naisten maajoukkueessa 17. heinäkuuta 2022 mennessä 15 ottelua ja tehnyt niissä neljä maalia.

Malard edustaa kotimaassaan Lyonia ja on voittanut Mestarien liigan vuosina 2018, 2019, 2020 ja 2022. Kaudella 2019–2020 hän edusti Fleury 91:tä.

Malard on pelannut useissa Ranskan nuorisomaajoukkueissa. Hän voitti Ranskan joukkueessa alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 2019. Hän pelasi Ranskan naisten maajoukkueessa ensimmäisen kerran syyskuussa 2020.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Melvine Malard Ranskan jalkapalloliitto. Viitattu 18.7.2022. (ranskaksi)
2. 1 2 3 4 5  M. Malard *Soccerway*. Viitattu 18.7.2022. (englanniksi)

  

Ranskan joukkue – Jalkapallon naisten EM-kilpailut 2022
1 Chavas |
2 Palis |
3 Renard |
4 Torrent |
5 Tounkara |
6 Toletti |
7 Karchaoui |
8 Geyoro |
9 Katoto |
10  Matéo |
11 Diani |
12 Malard |
13 Bacha |
14 Bilbault |
15 Dali |
16 Lerond |
17 Baltimore |
18 Sarr |
19 Mbock Bathy |
20 Cascarino |
21 Peyraud-Magnin |
22 Périsset |
23 Cissoko |
Valmentaja Diacre
Joan Bennett Kennedy
**Joan Bennett Kennedy** (synt. **Virginia Joan Bennett**; s. 9. syyskuuta 1936 New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalaisen senaattorin Edward "Ted" Kennedyn entinen puoliso. Joan oli "Kennedyn klaanin" kantava voima ja erinomaisten puheiden pitäjä.

Joan avioitui Ted Kennedyn kanssa vuonna 1958. He erosivat vuonna 1982 Joanin alkoholiongelmien vuoksi. Heillä on kolme lasta. Joan hoiti miehensä senaattorivaalikampanjan vuonna 1964, kun Ted makasi sairaalassa lento-onnettomuuden jälkeen. Lisäksi hän tuki Tedin pyrkimystä presidentiksi vuonna 1980. Joan Kennedy on pidätetty useasti rattijuoppoudesta.

Aiheesta muualla
----------------

* 
* 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Kasolaba** (m.kreik. Κασωλάβα, *Kasōlaba*, lat. *Casolaba*) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Kaariassa Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella. Sen tarkkaa sijaintia ei tunneta, mutta sen arvellaan sijainneen pohjoiseen Halikarnassoksesta.

Myöskään Kasolaban historiasta ei tiedetä paljoakaan. Klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Kasolaba kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja esiintyy liiton verotusluetteloissa vuosina 454/453–447/446 eaa. sekä mahdollisesti vielä vuonna 425/424 eaa. Kasolaba on luetteloitu nykytutkimuksessa kreikkalaisten polisten eli kaupunkivaltioiden joukkoon, mutta on epäselvää, missä määrin se oli kreikkalainen kaupunki vielä arkaaisella ja klassisella kaudella. Sen väestö vaikuttaa olleen pitkälti kaarialaista vielä 300-luvulla eaa. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä *Kasōlabeus* (Κασωλαβεύς).

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Hansen, Mogens Herman & Nielsen, Thomas Heine: "897. Kasolaba", *An Inventory of Archaic and Classical Poleis*. An Investigation Conducted by The Copenhagen Polis Centre for the Danish National Research Foundation. Oxford: Oxford University Press, 2004. ISBN 0-19-814099-1.
Reginald John Delargeyn vaakuna
**Reginald John Delargey** (10. joulukuuta 1914 Timaru – 29. tammikuuta 1979 Auckland) oli uusiseelantilainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja yksi kirkon kardinaaleista. Hän syntyi Archibald Patrick Delargeyn ja Kathleen May Fitzgeraldin vanhimpana lapsena ja ainoana poikana. Perheen äiti kuoli vuonna 1929.

Delargey opiskeli ensin Uudessa-Seelannissa ja sitten vuosina 1934–1939 Rooman Paavillisessa Urbaniana-yliopistossa. Hän sai teologian tohtorin arvon vuonna 1939, ja Pietro Fumasoni Biondi vihki hänet papiksi Roomassa 19. maaliskuuta 1938. Hän palasi Uuteen-Seelantiin toisen maailmansodan alettua.

Delargey sai 25. marraskuuta 1957 nimityksen Aucklandin hiippakunnan vihkipiispaksi ja Hirinan titulaaripiispaksi. Piispaksi konsekroinnin suoritti 27. helmikuuta 1958 James Michael Liston, jota avustivat Peter Thomas McKeefry ja John Patrick Kavanagh. 1. syyskuuta 1970 Delargey nimitettiin Aucklandin piispaksi ja 25. huhtikuuta 1974 Wellingtonin arkkipiispaksi, jona hän toimi loppuikänsä.

24. toukokuuta 1976 Delargey ylennettiin kardinaaliksi, ja hänestä tehtiin Immacolata al Tiburtinon kardinaalipappi. Hän myös toimi Uuden-Seelannin piispainkokouksen puheenjohtajana 1976–1979. Hän osallistui kahteen konklaaviin (1978) ja Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Delargey kuoli syöpään sairaalassa Aucklandissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  The Cardinals of the Holy Roman Church: DELARGEY, Reginald
2. 1 2  Catholic-Hierarchy.org: Reginald John Cardinal Delargey


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
Kertakäyttöiset korvatulpat, joiden avulla voi suojautua haitalliselta melulta.

**Melusaaste** on liian kovaa melua. Melu on ääntä, joka on terveydelle haitallista tai joka merkityksellisesti vähentää ympäristön viihtyisyyttä tai merkityksellisesti haittaa työntekoa. Melun voimakkuus ilmoitetaan desibeleinä. Liika altistuminen melusaasteelle saattaa aiheuttaa tinnitusta.

Lainsäädäntöä
-------------

Omatekoinen ajoneuvolla meluamisen kieltävä kyltti.
Melulähteille on työkäytössä määritelty melurajat, joita työkone ei saisi ylittää. Työlainsäädännössä on määritelty aikarajoja työntekijän melusaasteelle altistumiselle.

Euroopan unionin ympäristömeludirektiivin (2002/49/EY) tarkoituksena on vähentää ja ehkäistä ympäristömelun aiheuttamia haittoja. Direktiivi edellytti muun muassa meluselvityksen ja meluntorjunnan toimintasuunnitelman laatimista. Suomessa direktiivi toteutuu osana ympäristönsuojelulakia (27.6.2014/527, esim. 151§–153§).

Melusaasteen lähteitä
---------------------

Melusaastetta syntyy esimerkiksi liikenteestä ja työkoneista sekä äänekkäistä tapahtumista kuten ulkoilmakonserteista. Melusaastetta voi syntyä myös teollisuuslaitoksista (kuten tuulivoimaloista, kivimurskaamoista), työkoneista (kuten satamien ja muiden toimipisteiden lastinkäsittelylaitteet), yksittäisistä koneista ja laitteista (kuten lehtipuhaltimista, raivaus- ja moottorisahoista, ilmastointilaitteista), vesipumpuista) ja muista melulähteistä. Työkoneiden melu synnyttää haittaa myös laitteen käyttäjälle, jos melun lähde on lähellä koneenkäyttäjän kuulojärjestelmää.

Meluhaittojen vähentäminen
--------------------------

Peltorin Optime III-kuulosuojain
Melusaasteen haittavaikutuksia vähennetään melusaastetta aiheuttavien lähteiden äänen vaimennusta. Esimerkkinä ulkoisesta suojauksesta ovat liikenteen meluhaittojen ehkäisyyn meluaidat ja -vallit. Haittavaikutuksia vähennetään myös ihmisten kuuloa suojaavilla kuulonsuojaimilla. Kuulosuojaimia on olemassa korvien päälle sijoitettavia kuppimaisia suojuksia ja korvakäytävään sijoitettavia korvatulppia.

Laindäädännöstä ja toimintasuunnitelmista huolimatta esimerkiksi ympäristömelulle altistuminen ei ole alkuvuonna 2014 julkaistun selvityksen mukaan Suomessa vähentynyt.

Katso myös
----------

* Lentomelu
* Taustahäly

Lähteet
-------

* Toivanen, Jarmo: *Teknillinen akustiikka*. Suomenkielinen oppikirja, 816 sivua. Otakustantamo, 1976. ISBN 951-671-123-5.

### Viitteet

1. 1 2 3
2. ↑  YMra17/2010 Ympäristömeludirektiivi  2010. Ympäristöministeriö.  Arkistoitu 24.5.2014. Viitattu 23.5.2014.
3. ↑
4. ↑

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Melusaaste**.
* Finlex: Valtioneuvoston päätös melutason ohjearvoista
* Rantanen, Kalevi: Melu vie hengen ja hermot Tiede-lehti. 3/2010.
* Terveyden ja hyvinvoinnin laitos (THL): Melu
**Regina Emilia Marjanen** (7. helmikuuta 1920 – 8. elokuuta 2004) oli suomalainen yleisurheilija päälajinaan keihäänheitto, koripalloilija ja pikaluistelija.

Yleisurheilussa Marjanen sijoittui Oslon EM-kilpailussa 1946 keihäänheitossa seitsemänneksi tuloksella 36,34 m. Hän voitti keihäänheiton Suomen mestaruuden 1946 tuloksella 39,08 m voittaen Kaisa Parviaisen. Lisäksi hän sai keihäänheitossa kaksi SM-hopeaa ja kaksi SM-pronssia. Lisäksi hän voitti keihäänheitossa 13 TUL:n mestaruutta vuosina 1939–1952 ja kolme koripallon Suomen mestaruutta. Hän edusti Helsingin Tarmoa.

Pikaluistelussa Marjanen osallistui TUL:n mestaruuskilpailuihin helmikuussa 1936 sijoittuen 2:ksi. Vuonna 1939 hän saavutti TUL:n mestaruuden ja 1945 pronssia. Vuonna 1943 hän osallistui Luisteluliiton ja TUL:n yhteisiin mestaruuskilpailuihin sijoittuen 4:ksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Regina Marjanen Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
2. 1 2  Hannus, Matti: *Kultaiset kentät: Suomen yleisurheilun vuosisata*, s. 618. WSOY, 1999. ISBN 951-0-23703-5.
3. ↑  Hannus, Matti; Laitinen, Esa; & Martiskainen, Seppo: *Kalevan kisat Kalevan malja – Vuosisata yleisurheilun Suomen mestaruuksia*. Suomen Urheiluliitto: Gummerus, 2002. ISBN 951-96491-5-8.
4. ↑  Athlete Data of Regina Marjanen SpeedSkatingNews.info. Viitattu 13.1.2022.
**Melvyn Tan** (s. 13. lokakuuta 1956 Singapore) on singaporelais-brittiläinen pianisti. Hän meni 12-vuotiaana Isoon-Britanniaan opiskelemaan Yehudi Menuhin -koulussa. Hänen opettajiaan olivat Nadia Boulanger, Vlado Perlemuter ja Marcel Ciampi, jotka synnyttivät hänen intohimonsa ranskalaista musiikkia ja erityisesti Claude Debussyn, Maurice Ravelin sekä Olivier Messiaenin teoksia kohtaan. Tan pääsi vuonna 1978 Royal College of Musiciin.

Vuonna 1980 Tan päätti erikoistua fortepianoon. Hän teki yhteistyötä Roger Norringtonin ja London Classical Players -kokoonpanon kanssa; tähän yhteistyöhön sisältyi muun muassa vuoden 1987 kiertue Euroopassa, Yhdysvalloissa, Kanadassa, Australiassa ja Japanissa. Tan esiintyi Beethovenin Broadwood-fortepianoa (1817) soittaen.

Tan ei kuitenkaan pitäytynyt pelkästään fortepianossa, vaan otti käyttöönsä myös nykyaikaisen pianon mahdollisuudet. Tämän vaiheen urassaan hän aloitti joulupäivänä 1996 esittämällä Mozartin 9. pianokonserton Kölnissä Deutsche Kammerphilharmonien kanssa. Seuraavana vuonna hän esitti resitaalissa Wigmore Hallissa Chopinin ja Schumannin teoksia.

Konserttosolistina Tan on esiintynyt muiden muassa Lontoon filharmonisen orkesterin, Academy of St. Martin in the Fieldsin, Hongkongin filharmonisen orkesterin, Liverpoolin kuninkaallisten filharmonikkojen, Stuttgartin radion sinfoniaorkesterin, Camerata Salzburgin, Salzburgin Mozarteum-orkesterin, Melbournen sinfoniaorkesterin ja Australian kamariorkesterin kanssa. Hän on säännöllisesti esiintynyt myös Singaporen sinfoniaorkesterin ja Lontoon kamariorkesterin kanssa. Lontoon kamariorkesterin LCO Live -levymerkin kanssa Tan levytti Mozartin 12. pianokonserton ja Beethovenin 2. pianokonserton.

Tammikuussa 2011 Tan teki ammatillisen paluun Singaporeen esiintymällä täydelle Esplanade Hallille. Sittemmin hän on palannut säännöllisesti synnyinmaahansa esiintymään sekä orkesterin kanssa että resitaaleissa ja lisäksi opettamaan nuoria muusikoita. Syyskuussa 2012 alkoi hänen taiteilijaresidenssinsä Singaporen Yong Siew Toh -konservatoriossa.

Tan laiminlöi aikanaan kansalaispalveluksen Singaporessa kansainvälisen musiikkiuransa takia. Hän sai tästä sakot ($3000) käydessään vuonna 2005 Singaporessa ikääntyvien vanhempiensa luona. Hän oli jo tällöin Ison-Britannian kansalainen.

Lähteet
-------

1. ↑  AllMusic: Melvyn Tan
2. 1 2 3 4 5  Melvyn Tan: Biography (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Blouin Art Info: Pianist Melvyn Tan on Time Travel, His Family, and Regrets (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑  Time Out Singapore: Controversial piano star Melvyn Tan is back, and he's not alone


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Latvia
* Australia
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Petra Nareks** (s. 27. syyskuuta 1982 Žalec) on slovenialainen judon EM-mitalisti.

Nareks saavutti alle 52 kg:n painoluokassa EM-hopeaa Düsseldorfissa 2003 sekä EM-pronssia Mariborissa 2002, Bukarestissa 2004, Rotterdamissa 2005, Belgradissa 2007 ja Lissabonissa 2008. Viidenneksi hän sijoittui Tampereella 2006 ja Tbilisissä 2009. Hän kuului joukkuekilpailun pronssia saaneeseen Slovenian joukkueeseen Montpellier’n EM-kilpailuissa 2014 ja Bakun Euroopan kisoissa 2015.

Nareks sai Välimeren kilpailuissa 52 kg:n sarjassa hopeaa Mersinissä 2013 sekä pronssia Tunisissa 2001, Almeriassa 2005 ja Pescarassa 2009. Hän sijoittui samassa painoluokassa kolmanneksi nuorten maailmankisoissa (World Youth Games) 1998, junioreiden EM-kilpailuissa 1998 sekä alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2000 ja 2001.

Nareks on saavuttanut Masters-, Grand Slam-, ja Grand Prix -kilpailuissa yhden kakkossijan ja kolme kolmossijaa sekä maailmancupeissa ja Continental Open -kilpailuissa 11 turnausvoittoa, yhden kakkossijan ja 14 kolmossijaa. Hän on voittanut aikuisten sarjassa 15 Slovenian-mestaruutta.

Lähteet
-------

1. ↑  Petra Nareks *sports-reference.com*.  Arkistoitu 11.6.2015. Viitattu 21.6.2015. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Petra Nareks - Judoka *judoinside.com*. Viitattu 29.6.2015. (englanniksi)
**Reginald Quincy "Fieldy" Arvizu** (s. 2. marraskuuta 1969 Bakersfield, Kalifornia) on Korn-yhtyeen basisti.

Kornin ainoa vasenkätinen jäsen Fieldy eroaa muista basisteista siten, että hänellä basso on pystyssä, ei vaakasuorassa kuten normaalisti. Arvizu soittaa bassoa useimmiten hakaten sitä peukalollaan (släpäten), sekä myös sormin. Suurin innoittaja släppäykseen Arvizulle oli Red Hot Chili Peppersin basisti Flea. Muita tärkeitä innoittajia olivat Primuksen Les Claypool ja Faith No Moren Billy Gould. Hänen soittotyylinsä on saanut vaikutteita myös hip-hopista. Arvizu soittaa bassoa Ibanez K-5:lla, joka on hänen signaturebassonsa. Fieldyn soitto on suuressa osassa Kornin musiikissa.

Arvizu suunnittelee Kornin fanituotteita ja näyttää ne muille yhtyeen jäsenille, jotka joko hyväksyvät tai hylkäävät ne.

Fieldy-lempinimensä Arvizu on keksinyt lempisarjakuvastaan Karvisesta (engl. *Garfield*). Hänellä on vaimo ja kaksi tytärtä. Arvizu on kertonut, että vaikka näyttää usein kuvissa vihaiselta ja "ärjyltä", tämä on todellisuudessa hyvin tunteellinen ja herkkä.

Lähteet
-------

1. ↑  Reginald Arvizu *discogs.com*. Viitattu 18.10.2019. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Reginald Arvizu** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Regina Jonas** (3. elokuuta 1902 Berliini – 1944 Auschwitz, Puolan kenraalikuvernementti) oli saksalainen rabbi ja ensimmäinen juutalaiseksi rabbiksi vihitty nainen. Jonas sai surmansa holokaustin aikana Auschwitzin tuhoamisleirillä vuonna 1944.

Elämäkerta
----------

Regina Jonas syntyi Berliinissä 3. elokuuta 1902 Scheunenviertelin köyhässä juutalaisessa kaupunginosassa. Jonaksen isä Wolf oli ammatiltaan kauppias ja hän kuoli tuberkuloosiin vuonna 1913. Jonas kiinnostui jo nuorena Raamatusta, juutalaisten historiasta ja hepreasta.

Vuonna 1924 Jonas aloitti opiskelut berliiniläisessä Hochschule für die Wissenschaft des Judentums -koulussa. Useimmat muut koulun naisopiskelijoista pyrkivät opettajiksi, mutta Jonaksen tavoitteena oli päästä rabbiksi. Jonaksen opinnäytetyö valmistui kesäkuussa 1930 ja se käsitteli naisten mahdollisuutta toimia rabbina. Opinnäytetyössään Jonas pyrki osoittamaan naisten toiminnalle rabbeina juutalaisen lain mukaisen eli halakhalaisen perustan. Professori Eduard Baneth hyväksyi Jonaksen opinnäytetyön, mutta hän kuoli ennen asiaankuuluvan suullisen kokeen pitämistä. Hänen seuraajansa eivät puolestaan halunneet vihkiä Jonasta rabbiksi ja hän valmistui sen sijaan opettajaksi. Viimein vuonna 1935 *Liberaler Rabbinerverband* -järjestön johtaja rabbi Max Dienemann suostui vihkimään Jonaksen. Jonas tunnettiin sittemmin usein nimellä Fräulein Rabbiner Jonas ja vuonna 1937 Berliinin juutalainen yhteisö palkkasi hänet vanhuksien ja sairaiden uskonnollisia menoja varten. Jonas saarnasi myös berliiniläisissä synagogissa.

Juutalaisten asema Saksassa heikkeni merkittävästi kristalliyön myötä marraskuussa 1938. Jonas jatkoi toimintaansa vanhusten parissa ja hän sai kiitoskirjeitä ulkomaille paenneilta juutalaisilta, jotka olivat joutuneet jättämään vanhempansa Saksaan. Talvella 1940–1941 Jonas toimi rabbina useissa eri kaupungeissa natsien perustaman Reichsvereinigung der Juden in Deutschland -järjestön kautta, johon kuuluminen oli Saksan juutalaisille natsien aikana pakollista. 6. marraskuuta 1942 Jonas ja hänen äitinsä vietiin Theresienstadtin keskitysleirille, jossa hän jatkoi rabbina toimimista. 12. lokakuuta 1944 Jonas vietiin äitinsä kanssa edelleen Auschwitzin tuhoamisleirille, jossa hän sai surmansa mahdollisesti jo saman päivän aikana.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Elisa Klapheck: Regina Jonas *Jewish Women's Archive*. Viitattu 4.4.2018. (englanniksi)
2. ↑  Fred Skolnik ja Michael Berenbaum: *Encyclopaedia Judaica*, s. 394. Volume 11 Ja-Kas. Thomson Gale, 2007. ISBN 0-02-866097-8. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
**Petra Martić** (s. 19. tammikuuta 1991 Split) on kroatialainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 28 tammikuussa 2019 ja nelinpelissä sijalla 53 maaliskuussa 2014.

Vuonna 2008 Martić voitti Zagrebin ITF-turnauksen, oltuaan maailmanlistan sijalla 371. Finaalissa hän voitti Yvonne Meusburgerin, joka oli maailmanlistan sijalla 101. Portorožin WTA-turnauksessa hän pääsi puolivälieriin voittamalla toisella kierroksella sijalla 64 olleen Klára Zakopalován. Puolivälierässä Martić hävisi kuitenkin Julia Görgesille. Vuonna 2009 Martić pelasi ensimmäistä kertaa Grand Slam -turnauksen pääsarjassa Ranskan avoimissa. Hän voitti ensimmäisellä kierroksella Mara Santangelon, mutta hävisi toisella kierroksella Aleksandra Wozniakille. Heinäkuussa Martić pääsi puolivälieriin Budapestin WTA-turnauksessa, jossa voitti mm. maailmanlistan sijalla 47 olleen Lucie Šafářován. Yhdysvaltain avoimissa hän voitti Séverine Brémond Beltramen, mutta hävisi toisella kierroksella Caroline Wozniackille. Syyskuussa hän voitti Biellan ITF-turnauksen.

Vuonna 2010 Martić voitti Pariisin WTA-turnauksen ensimmäisellä kierroksella maailmanlistan sijalla 15 olleen Yanina Wickmayerin. Miamissa hän puolestaan voitti Aravane Rezaïn (WTA 21). Wimbledonissa hän pääsi toiselle kierrokselle, jossa hävisi Marion Bartolille. Vuonna 2011 Australian avoimissa hän voitti avauskierroksella Sophie Fergusonin, mutta hävisi toisella kierroksella Agnieszka Radwańskalle. Bogotán WTA-turnauksessa Martić pääsi välieriin. Wimbledonissa 2011 hän hävisi toisella kierroksella Tsvetana Pironkovalle ja Yhdysvaltain avoimissa 2011 toisella kierroksella Anastasija Pavljutšenkovalle.

Australian avoimissa 2012 Martić karsiutui jo ensimmäisellä kierroksella. Samana vuonna Ranskan avoimissa hän ylsi neljännelle kierrokselle voitettuaan sijoittamattoman Michaëlla Krajicekin, kahdeksanneksi sijoitetun Marion Bartolin sekä 29:nneksi sijoitetun Anabel Medina Garriguesin. Neljännellä kierroksella hän hävisi kymmenenneksi sijoitetulle Angelique Kerberille lukemin 6–3, 7–5.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Petra Martić WTA:n sivuilla (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Petra Martić** Wikimedia Commonsissa

* Petra Martić WTA:n sivuilla (englanniksi)
* Petra Martić ITF:n sivuilla (englanniksi)
**PSLV** eli **Polar Satellite Launch Vehicle** on intialainen kertakäyttöinen kantoraketti, josta on eri variantteja. Sen kehitti Intian avaruustutkimusjärjestö ISRO. 

PSLV voi kuljettaa GTO-radalle pienen satelliitin. Kantoraketissa on kaksi kiinteää ajoainetta käyttävää rakettivaihetta (vaiheet 1 ja 3) ja kaksi nestemäistä ajoainetta käyttävää vaihetta (2 ja 4).

Raketilla on tehty 39 laukaisua ja näistä vain ensimmäinen epäonnistui (tilanne 2017-02).

Rakettia laukaistaan Satish Dhawanin avaruuskeskuksesta.

Historia
--------

PSLV rakennettiin laukaisemaan Intian kaukokartoitussatelliitti IRS (Indian Remote Sensing) aurinkosynkroniselle kiertoradalle. Aiemmin Intia oli laukaissut kaukokartoitussatelliittinsa Neuvostoliiton kantoraketeilla.

PSLV:n ensimmäinen laukaisu tapahtui 20. syyskuuta 1993. Kaikki moottorit toimivat hyvin, mutta toisen ja kolmannen vaiheen asennonsäädössä oli ongelmia. Kolmas koelaukaisu oli täydellinen onnistuminen. Kantorakettia käytettiin 1997, 1999 ja 2001. Laukaisut olivat onnistuneita. Syyskuussa 2002, 1 060 kg painava intialainen KALPANA-1-satelliitti laukaistiin PSLV-C4-raketilla GTO-radalle. 17. lokakuuta 2003 1 360 kg painava kaukokartoitussatelliitti ResourceSat1 laukaistiin PSLV-C5:llä. Vuoden 2007 alussa tehtiin menestyksellinen laukaisu.

Rakettia on käytetty myös syvän avaruuden laukaisuihin. Sillä on laukaistu Intian ensimmäinen kuuluotain Chandrayaan-1 sekä intian ensimmäinen Mars-luotain Mars Orbiter Mission.

Lähteet
-------

1. ↑  Yllätyskäänne: Aalto-1 pääsee avaruuteen huhtikuussa intialaisella raketilla | Tiedetuubi *www.tiedetuubi.fi*.  Arkistoitu 20.3.2017. Viitattu 19.3.2017.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Polar Satellite Launch Vehicle**.
* 

Kantoraketit

|  |  |
| --- | --- |
| Nykyiset: | 
* Atlas V
* Athena
* Delta IV
* Dnepr
* Electron
* Falcon 9
	+ 9 B4
	+ 9 B5
* Falcon Heavy
* GSLV
* H-IIA
* Kosmos-3M
* Pitkä marssi -rakettiperhe
* Minotaur
* Pegasus
* Proton
* PSLV
* Rokot
* Shavit
* Štil
* Start-1
* UR-100
* Space Launch System
* Strela
* Sojuz
	+ U
	+ FG
	+ 2
* Taurus
* Tsyklon 3
* Volna
* Vega
* Zenit

 |
| Suunnitteilla: | 
* Angara
* Ariane 6
* BFR
* GSLV III
* GX
* H-IIB
* KSLV
* New Glenn
* Taurus II
* Vulcan

 |
| Entiset: | 
* Ariane
	+ 1
	+ 2
	+ 3
	+ 4
	+ 5
* Atlas
	+ SM-65 Atlas
	+ I
	+ II
	+ III
* Black Arrow
* Delta
	+ II
	+ III
* Diamant
* Energija
* Europa
* Falcon 1
* Falcon 9
	+ 9 v1.0
	+ 9 v1.1
	+ 9 v1.2
* H-II
* J-I
* Juno I
* Lambda
* Mu (V)
* Molnija
	+ M
* N1
* Poljot
* R-7
* Saturn
	+ I
	+ IB
	+ V
	+ INT-21
* Scout
* Sparta
* Thor
* Thor-Agena
* Thor-Burner
* Thorad-Agena
* Titan
	+ I
	+ II
	+ III
	+ IIIB
	+ IV
* Tsiklon
	+ 2
* Vanguard
* Voshod
* Vostok

 |
**Medios Oksythemiksen poika Larissalainen** (myös Medeios) oli thessalialainen sotilas, joka oli Aleksanteri Suuren lähipiirin jäsen. Medeios seurasi Aleksanterin sotaretken mukana alusta saakka. Hänen ei tiedetä johtaneen joukkoja ja hänet mainitaan ensimmäisen kerran triearkkina Induksella. Medeios mainitaan lähteissä Aleksanterin imartelijana ja Antipatroksen pojan Iolaan rakastajana. Aleksanteri Suuri sairastui sen jälkeen, kun hän oli osallistunut Medeioksen järjestämiin juhliin. Medeiosta syytettiin myöhemmin Aleksanterin myrkyttämisestä.

Aleksanterin kuoleman jälkeen Medios kannatti aluksi Perdikkasta, mutta siirtyi pian Antigonoksen leiriin. Hän toimi muun muassa Antigonoksen laivastonpäällikkönä.

Lähteet
-------

* Waldemar Heckel: *Who's who in the Age of Alexander the Great: Prosopography of Alexander's Empire*. Blackwell Publishing, 2006. ISBN 1-4051-1210-7.

### Viitteet

1. 1 2  Heckel s.158


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
**Rantalan Lakkitehdas Oy** oli Seinäjoen Marttilan kaupunginosassa vuosina 1931–1966 toiminut vaatetustehdas. Se oli yksi Suomen kolmesta suurimmasta lakkitehtaasta ja työllisti parhaimmillaan 263 henkeä.

Lakkitehdas toimi osoitteessa Kauppakatu 25, heti Seinäjoen keskustan länsipuolella Marttilan kaupunginosassa. Siinä oli alun perin kaksikerroksinen iso puutalo, jonka ensimmäinen omistaja oli läänin mittausinsinööri Julius Sjöstedt. 1930-luvun alussa Juho Rantala osti talon ja perusti siihen lakkitehtaan. Pian tehtaan johto siirtyi Rantalan pojalle Eelille, joka rakennutti viereen täystiilisen kaksi- ja puolikerroksisen tehdasrakennuksen ilmeisesti 1950-luvun alussa. Puutalo on purettu, ja sen paikalla on pysäköintialue.

Sotavuosina lakkitehdas toimitti paljon sotilaspäähineitä. Yrityksen toiminta loppui konkurssiin vuonna 1966, mutta kilpailija Isohella jatkoi lakkituotantoa tiloissa jonkin ajan. Sittemmin rakennuksessa on ollut erilaisia pizzerioita ja leipomoita sekä työterveyslaitos. 2010-luvulla rakennuksessa on toiminut muun muassa "moottoripyöräkerho" Cannonball MC.

Lähteet
-------

1. 1 2  Cannonball MC -kerhon tilat ovat osa Seinäjoen teollisuushistoriaa *Seinäjoen Sanomat*.  20.3.2015.  Arkistoitu 30.12.2017. Viitattu 29.12.2017.
2. 1 2  *Rakennusinventointi Seinäjoen kaupungin keskusta-alueella*, s. 29. Etelä-Pohjanmaan maakuntamuseo, 2011. Teoksen verkkoversio (PDF) (viitattu 29.12.2017).  (Arkistoitu – Internet Archive)
3. 1 2  Rantalan lakkitehdas (Kuvanumero: 624, Kokoelma: Seinäjoen maakuntakokoelma.)  6.11.2008. Porstuakirjastot. Viitattu 29.12.2017.
**R142** on New Yorkin metron IRT Divisioonan uusin junatyyppi. Junat rakennettiin vuosina 1999-2001 Bombardierin tehtaalla Plattsburghissa ja Barressa.

Kuulutukset
-----------

R142 junat olivat New Yorkin metron ensimmäiset junat, joissa kuulutettiin äänitetyt kuulutukset. Kuulutuksessa ilmoitetaan seuraavan pysäkin nimi ja sitä seuraavan aseman nimi ja vaihtomahdollisuudet. Ennen ovien sulkemista kuuluu varoitusääni.

### Kuuluttajat

* Jessica Ettinger-Gottesman (Linjat 4, 5 ja 6)
* Diane Thompson (Linja 2)
* Charlie Pett: "Stand clear of the closing doors, please."

### Esimerkkejä

**5 juna saapumassa 125th Streetin asemalle**

> »5 Juna saapuu 125th Streetin asemalle.
> 
> 
> *(Jessica Ettinger-Gottesman) "This is 125th Street. Transfer is available to the 4 and 6 Trains.  
> Connection is available to Metro–North, Transfer is available to the M60 bus to LaGuardia Airport"*.
> 
> 
> (ovet avautuvat)
> 
> 
> *(Jessica Ettinger-Gottesman) "This is a Bronx-bound 5 Express train. The next stop is 138th Street – Grand Concourse."*
> 
> 
> <Hiljaisuus>
> 
> 
> (Charlie Pellett) "Stand clear of the closing doors, please."
> 
> 
> <kaksi lyhyttä varoitusääntä> (ovet sulkeutuvat)
> 
> 
> 
> 5 juna Lähtee 125th Streetin asemalta.» 
> 
> 

New Yorkin metro

|  |  |
| --- | --- |
| Linjat | ····· · ···· ····· ······ |
| Suunnitellut metrolinjat |  |
| Metrojunat | R32 • R38 • R42 • R44 • R46 • R68 • R68A • R143 • R160 • R62 • R62A • R142 • R142A |
| Luettelot | Luettelo New Yorkin metron linjoista |
Medinan islamilaisen yliopiston ensimmäisiä rakennuksia (1969).
**Medinan islamilainen yliopisto** (arab. الجامعة الإسلامية بالمدينة المنورة‎, *Al-jāmiʻa al-’Islāmiyya bi-l-Madīna al-Munawwara*) on vuonna 1961 perustettu yliopisto Medinassa, Saudi-Arabiassa.

Noin 15 prosenttia yliopiston noin 3 000 opiskelijasta on kansainvälisiä opiskelijoita eri puolilta maailmaa. Yliopistossa voi opiskella esimerkiksi islamiin liittyviä aineita ja arabian kieltä. Yliopistossa annetaan alemman yliopistotutkintotason opetusta.

Yliopiston sijoitus kansainvälisesti tai Saudi-Arabiassa on vaatimaton, keskitasoa. QS University Rankingin tekemässä arabimaiden yliopistojen vertailussa se sijoittui sijoille 51-60 sadasta vertaillusta yliopistosta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Islamic University of Madinah: Shining Example of Islamic Education saudiembassy.net.  Arkistoitu 15.6.2010. Viitattu 25.7.2015. (englanniksi)
2. ↑  QS University Rankings: Arab Region 2015 - Saudi-Arabia topuniversities.com. Viitattu 25.7.2015. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Medinan islamilainen yliopisto**.
* Yliopiston kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (arabiaksi), (englanniksi), (ranskaksi) (iu.edu.sa)
**Frans Anton Lindeberg** (17. tammikuuta 1855 Tampere – 10. syyskuuta 1930 Helsinki) oli suomalainen kauppaneuvos ja Pietarissa vaikuttanut kirjakauppias ja suomalaisen teollisuuden edustaja.

Lindebergin vanhemmat olivat tamperelainen kauppias Johan Gustaf Lindeberg ja Anna Henrika Rosendahl. Hän kävi Tampereella ala-alkeiskoulun ja yläalkeiskoulun ja oli sitten työssä Frenckellin kirjakaupassa ja samaan aikaan J. C. Frenckell & Sonin Tampereen paperitehtaalla.

Lindeberg hankki vuonna 1882 omistukseensa Pietarista J. J. Walleniuksen 1877 perustaman kirjakaupan entisen omistajan kuoltua. Hän siirsi kirjakaupan 1887 Pietarin Suomalaisen kirkon kiinteistöön, jossa se sitten toimi Venäjän vallankumoukseen saakka. Kirjakaupassa myytiin suomen- ja ruotsinkielistä kirjallisuutta ja sen kautta tilattiin suomalaisia lehtiä Venäjälle. Lindeberg jatkoi myös Walleniuksen aloittamaa kirjojen ja lehtien kustantamista ja hän osallistui kustannus- ja kirjakauppa-alan järjestötoimintaan Suomessa. Vuonna 1896 Lindeberg myi kirjakaupan apulaiselleen John Palmgrenille.

Lindeberg toimi tämän jälkeen suomalaisten teollisuusyritysten edustajana Pietarissa. Hänen yrityksensä Kauppahuone Anton Lindeberg edusti 1890-luvulla Kymin paperitehdas Oy:tä ja vuodesta 1893 Suomen Puuhiomoyhdistystä. Kirjakaupan ja kustannustoiminnan ansiosta Lindebergillä oli hyvät suhteet paperia ostaneisiin Pietarin kirjapainoihin. Venäjän paperitehtaat myönsivät Lindebergille myös yksinoikeuden paperin myyntiin Venäjällä. Vuonna 1902 Lindeberg oli keskeisesti mukana suomalaisten ja venäläisen paperinvalmistajien yhteistyöneuvotteluissa.

Vuonna 1902 Lindebergistä tuli jyväskyläläisen Kankaan paperitehdas Oy:n edustaja Venäjällä Moskovaa ja sen lähiympäristöä lukuun ottamatta. Hän omisti myös merkittävän osuus Kankaan paperitehtaasta. Vuonna 1906 hänestä tuli Suomen Paperiyhdistyksen yksinmyyjä Pietarissa. Lindeberg oli myös suomalaisten tekstiiliteollisuuden edustajana Pietarissa. Lindeberg sai kauppaneuvoksen arvon 1904.

Ensimmäisen maailmansodan puhjettua suomalaiset paperinvalmsitajat G. A. Serlachius Ab, Leppäkoski Fabrikers Ab ja Kankaan paperitehdas Oy perustivat vuonna 1915 oman *Bumagan* nimellä tunnetun myyntiyhtiön Venäjälle, jolloin Lindeberg menetti heidän edustuksensa. Vuonna 1916 päättyi myös Lindebergin yhteistyö Suomen Puuhiomoyhdistyksen ja Suomen Paperiyhdistyksen kanssa. Venäjän vallankumousvuoden 1917 jälkeen sairauden vuoksi näkönsä menettänyt Lindeberg muutti Helsinkiin jossa hän asui loppuelämänsä ajan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Biografiasampo : Anton Lindeberg
2. ↑  SKS Biografiakeskus : Suomen talouselämän vaikuttajat : Suomalaiset talouden alan arvonimellä palkitut


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Talousvaikuttajat

 |

 |