recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Lähteikköpoimulehti** (*Alchemilla glabra*) on ruusukasvien (Rosaceae) heimoon, poimulehtien (*Alchemilla*) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen, vaaleanvihreä ja yleisesti ottaen keskikokoinen ruohovartinen kasvi. Monet poimulehtilajit muistuttavat paljolti toisiaan, mutta lähteikköpoimulehti on yksi helpoimmin muista erotettavista poimulehtilajeista. Muista poimulehtilajeista lähteikköpoimulehti on erotettavissa lähes kaljujen lehtiensä ja varsiensa perusteella, sillä monet muut poimulehtilajit ovat ainakin jokseenkin tiheäkarvaisia. Lähteikköpoimulehden lehdet myös narskahtelevat hierottaessa niitä toisiaan vasten.

Lähteikköpoimulehden voi kasvaa noin 50 cm korkeaksi, ja sen varsi on alaosastaan jokseenkin karvainen. Muuten sen varret, lehtiruodit sekä lehdet ovat lähestulkoon kaljuja. Varren tyvellä olevat lehtitupet ovat ruskehtavia. Lehdet ovat suuria, jopa 30 cm leveitä, sekä muodoltaan pyöreitä tai hieman munuaismaisia. Lehdissä on seitsemästä yhdeksään pyöreäkärkistä sekä hammaslaitaista liuskaa, ja kunkin liuskan laidoissa on 13–19 keskenään erikokoista hammasta. Lehdissä on karvoja vain alapuolen lehtisuonien kulmissa sekä kärjissä. Lähteikköpoimulehden kukat ovat tiiviissä sekä monihaaraisissa kukkarykelmissä, joissa yksittäiset kukat ovat pieniä sekä kellertäviä. Lähteikköpoimulehti kukkii touko–kesäkuussa.

Lähteikköpoimulehti kasvaa tuoreella tai kostealla maaperällä, muun muassa tulvaniityillä, ojissa, lumenviipymillä sekä rannoilla. Suomessa lähteikköpoimulehteä kasvaa yleisimmin Ahvenanmaalla, minkä lisäksi sitä tavataan jonkin verran myös Hämeen ja Pirkanmaan seuduilta sekä paikoitellen muualtakin maasta, lähinnä Etelä- ja Lounais-Suomesta.

Lähteikköpoimulehden (*Alchemilla glabra*) tieteellinen nimi viittaa latinan kielen sanaan *glaber*, joka tarkoittaa kaljua tai karvatonta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Arne A. Anderberg: Den virtuella floran: Glatt daggkåpa (*Alchemilla glabra*) *Den virtuella floran*.  1999. Naturhistoriska riksmuseet. Viitattu 15.11.2017. (ruotsiksi)
2. ↑  Raino Lampinen & Tapani Lahti: Kasviatlas 2016: Lähteikköpoimulehti (*Alchemilla glabra*) *Kasviatlas*. Luonnontieteellinen keskusmuseo. Viitattu 15.11.2017. (suomeksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Laji.fi: Lähteikköpoimulehti (*Alchemilla glabra*)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q159214
* Wikispecies: Alchemilla glabra
* BioLib: 39789
* CoL: BHPP
* EoL: 414377
* EPPO: ALCGB
* FNA: 200010601
* FoC: 200010601
* GBIF: 3027640
* GRIN: 456809
* iNaturalist: 158146
* IPNI: 720597-1
* ITIS: 184574
* NatureServe: 2.133059
* NBN: NHMSYS0000455726
* NCBI: 1155248
* Open Tree of Life: 869847
* PFI: 2131
* Plant List: rjp-1095
* PLANTS: ALGL4
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:720597-1
* Tropicos: 27803919
* uBio: 7480049
* VASCAN: 8610
* WFO: wfo-0000984092

 |

 |
**Herbert Kappler** (23. syyskuuta 1907 Stuttgart – 9. helmikuuta 1978 Soltau) oli saksalainen SS-Obersturmbannführer. Hänet oli komennettu Roomaan 1939. Sicherheitsdienstin johtajana Roomassa hän työskenteli Italian fasistipoliisin kanssa. 1944 hänestä tuli Rooman Gestapon päällikkö.

Saksalaisten otettua Rooman hallintaansa Kappler koki jonkinlaisen arvonnousun. Hän muun muassa auttoi SS-kommandoja pelastamaan Benito Mussolinin. Hän suunnitteli ja järjesti kymmenentuhannen juutalaisen kuljetuksen Roomasta. Yöllä 15. lokakuuta 1943 1 259 Italian juutalaista pidätettiin. 18. lokakuuta 1943 1 007 lähetettiin Auschwitziin; vain kymmenen tuli elävinä takaisin. 23. maaliskuuta 1944 Italian vastarintaliike surmasi 33 saksalaista pommilla via Rasellan varrella Roomassa. Adolf Hitler antoi tästä seurauksena käskyn teloittaa kymmenen italialaista kostoksi jokaisesta via Rasellalla kuolleesta sotilaasta. Kappler ja italialainen poliisipäällikkö Caruso valitsivat uhrit.

24. maaliskuuta 1944 pidätettyjä, poliittisia vankeja ja juutalaisia, vietiin upseereiden Erich Priebken ja Karl Hassin johdolla Ardeatinen luolalle Rooman lähellä. Uhreja ammuttiin niskaan ja heidät haudattiin hiekkaan. Tämän jälkeen luolan sisäänkäynti räjäytettiin umpeen. Kaikkiaan 335 italialaista kuoli Ardeatinen luolilla, muun muassa 78 juutalaista. Sodan jälkeen britit pidättivät Kapplerin ja hänet luovutettiin Italian viranomaisille 1947. Hänet tuomittiin Roomassa sotaoikeudessa elinkautiseen. Vuonna 1977 hän sairastui ja hänet vietiin Roomassa sairaalaan, josta hänen onnistui paeta. Hän kuoli vuotta myöhemmin kotonaan Saksassa.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Wimbledonin tennisturnaus 2002** alkoi 24. kesäkuuta ja päättyi 7. heinäkuuta 2002. Kilpailu oli järjestyksessä 116:s. Lleyton Hewitt voitti miesten kaksinpelin. Serena Williams voitti sekä naisten kaksinpelin että naisten nelinpelin. Nelinpelin hän voitti Venus Williamsin kanssa. Miesten nelinpelin voittivat Jonas Björkman ja Todd Woodbridge ja sekanelinpelin Jelena Lihovtseva ja Mahesh Bhupathi.

Loppuottelut
------------

### Miesten kaksinpeli

Australia **Lleyton Hewitt** – Argentiina David Nalbandian 6–1, 6–3, 6–2

### Naisten kaksinpeli

Yhdysvallat **Serena Williams** – Yhdysvallat Venus Williams 7–6(4), 6–3

### Miesten nelinpeli

Ruotsi **Jonas Björkman** / Australia **Todd Woodbridge** – Bahama Mark Knowles / Kanada Daniel Nestor 6–1, 6–2, 6–7(7), 7–5

### Naisten nelinpeli

Yhdysvallat **Serena Williams** / Yhdysvallat **Venus Williams** – Espanja Virginia Ruano Pascual / Argentiina Paola Suárez 6–2, 7–5 

### Sekanelinpeli

Venäjä **Jelena Lihovtseva** / Intia **Mahesh Bhupathi** – Slovakia Daniela Hantuchová / Zimbabwe Kevin Ullyett 6–2, 1–6, 6–1

Lähteet
-------

* Miesten ja sekanelinpelin tulokset ITF:n sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
* Naisten tulokset ITF:n sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Wimbledonin tennisturnaukset |
| --- |
|  |
| Avoimet | * 1968
* 1969
* 1970
* 1971
* 1972
* 1973
* 1974
* 1975
* 1976
* 1977
* 1978
* 1979
* 1980
* 1981
* 1982
* 1983
* 1984
* 1985
* 1986
* 1987
* 1988
* 1989
* 1990
* 1991
* 1992
* 1993
* 1994
* 1995
* 1996
* 1997
* 1998
* 1999
* 2000
* 2001
* 2002
* 2003
* 2004
* 2005
* 2006
* 2007
* 2008
* 2009
* 2010
* 2011
* 2012
* 2013
* 2014
* 2015
* 2016
* 2017
* 2018
* 2019
* 2020
* 2021
* 2022
* 2023
* 2024
 |

 |
Lehden ensimmäisen varsinaisen numeron etusivu.
**Kuopion Sanomat** oli Kuopiossa vuosina 1880–1882 ilmestynyt sanomalehti.

Piirilääkäri Anders Edvin Nylanderin julkaisema ja toimittama *Kuopion Sanomat* oli vuonna 1880 ajankohtaisen liberaalisen puolueen äänenkannattaja, jonka takana olivat kaupungin ruotsinkielinen virkamieskunta ja liikemiehet. Sen julkaiseminen kaatui Kuopion suomenmielisten lehtien *Savon* ja *Tapion* kilpailuun.

*Kuopion Sanomat* ilmestyi vuonna 1881 kerran ja vuonna 1882 kahdesti viikossa. Loppuvaiheessa A. F. Andersinin julkaiseman lehden levikki oli vain 300 kappaletta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  *Suomen lehdistön historia 6: Hakuteos Kotokulma – Savon Lehti*, s. 27. Kuopio: Kustannuskiila Oy, 1988. ISBN 951-657-240-5.
2. ↑  Kinnunen, Matti: *Sanan valtaa Kallaveden kaupungissa I: Kuopion sanomalehdistön historia 1844–1917*, s. 165–168. Kuopio: Savon Sanomain Kirjapaino Oy, 1982. ISBN 951-657-103-4.

Aiheesta muualla
----------------

* *Kuopion Sanomat* digitoituna kansalliskirjastossa
**Carver City** on amerikkalaisen hard rock -yhtye CKY:n neljäs studioalbumi. Se nousi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalle 46.

Yhtyeen laulaja, Deron Miller, kommentoi tapahtumaa seuraavasti: "Innokkuutemme ei ole koskaan ollut näin tapissa. Olemme saaneet valtavan määrän lisäpotkua elämäämme faneistamme, musiikistamme ja uudesta suhteestamme Roadrunner Recordsiin. Raittiutemme, kovan työn, tasapainoisen elämän ansiosta voimme käsi sydämellä sanoa, että CKY on tehnyt parhaimman levynsä- koskaan.
Laulajan mukaan levyllä kuuluu "synkkä kesäloma fiilis", joka johtuu nuoruuden matkoista, jotka yhtyeen jäsenet tekivät Amerikan itärannikolle. Nostalgisuutta on siis ilmassa. "Tarun mukaan Carver City'n kaupungin historia on täynnä huonoa onnea sekä onnettomuutta, vaikka se paikka antoikin aina käsityksen idyllistä pakopaikasta. Kaupungin tarut on kerrottu uudessa materiaalissa ja tarinat ammennettiin oikeasta elämästä."*lähde?*

Levyn ensimmäinen single "Hellions on Parade" oli saatavilla yhden päivän ajan ilmaisena MP3-tiedostona huhtikuun 15.päivänä CKY:n kotisivuilta.*lähde?* Levyn toinen single "A#1 Roller Rager" julkaistiin toukokuun 4. päivänä.

Kappaleet
---------

1. Hellions on Parade – 3.41
2. ...And She Never Returned – 3.33
3. Rats In The Infirmary – 3.30
4. Imaginary Threats – 3.43
5. The Boardwalk Body – 3.39
6. Plagued By Images – 3.24
7. Karmaworks – 4.05
8. Woe Is Me – 3.49
9. A♯1 Roller Rager – 3.50
10. Old Carver’s Bones – 4.57
11. The Era of an End – 3.52 (Erikoispainoksen kappaleen kesto 5.16)

### Erikoisversion bonuskappaleet

1. 
2. Fisherman’s Wharf, Part One – 4.15
3. Fisherman’s Wharf, Part Two – 2.56
4. Doubled Up on Trauma – 3.27
5. Stripped Your Speech – 3.55

Arvostelut
----------

* Allmusic: 4/5 tähteä
* Blabbermouth: 7/10

Lähteet
-------

1. 1 2  Billboard: CKY – Chart history (englanniksi)
2. ↑  Allmusic review (englanniksi)
3. ↑  Blabbermouth: CD Review (englanniksi)
Kuopion jätekeskus toimii Kiviharjun kaupunginosassa. Se kierrättää tai hyötykäyttää yli 99 prosenttia tulevasta jätteestä.
Kuopion jätekeskus toimii Kiviharjun kaupunginosassa, entisen kaatopaikan alueella.
**Kuopion jätekeskus** on jätekeskus, kaatopaikka ja kierrätystalouden yritysten alue Kuopion Kiviharjun kaupunginosassa Pohjois-Savossa. Jätekeskuksesta vastaa 16 (tai 15) itäsuomalaisen kunnan yhteisesti omistama Jätekukko-osakeyhtiö. Se tuottaa jäsenkunnilleen jätehuoltopalveluja. Omistajakuntien alueella asui vuonna 2019 noin 215 000 ihmistä.

Kuopion jätekeskus käsittelee yhdessä yhteistyökumppaneiden kanssa koko omistajakuntiensa kattaman alueen jätteitä. Jätekeskuksen alueella toimii kymmenkunta yritystä. Jätekeskuksen vastaanottamasta jätteestä 99 prosenttia hyödynnetään.

Vuodesta 2014 jätekeskuksen alueella toimiva Kuopion Biotehdas on toimittanut biokaasua Kuopion Energialle, joka on valmistanut siitä sähköä ja kaukolämpöä muutaman kilometrin päässä sijaitsevassa Pitkälahden voimalassaan. Vuonna 2019 jätekeskusken alueelle asennettiin pienehkö aurinkovoimala.

Huomattava osa Jätekukon jäsenkuntien alueen energiapitoisesta jätteestä kuljetetaan Riikinnevan jätekeskuksen yhteydessä Leppävirralla sijaitsevalle, useiden jätepalveluyhtiöiden keskinäisesti omistamalle Riikinvoima-jätteenpolttolaitokselle. Se tuottaa jätteestä lämpöä ja sähköä.

Lähteet
-------

1. ↑  Markku Malinen: Kuopion jäteasemalle uusi itsepalvelupiste  26.9.2019. Yleisradio, yle.fi. Viitattu 21.7.2020.
2. 1 2  Jätekukko Oy. Vuosikertomus 2019 Jätekukko via isjy.fi. Viitattu 21.7.2020.
3. ↑  Jätekukko Jätekukko Oy, jatekukko.fi. Viitattu 21.7.2020.
4. ↑  Kuopion jätekeskus Jätekukko Oy, jatekukko.fi. Viitattu 21.7.2020.
5. ↑  Yhdessä teemme kiertotaloutta - Kuopion jätekeskus (s. 10-11) Jätekukko Oy via docplayer.fi. Viitattu 21.7.2020.
6. ↑  Suomen ympäristöystävällisin ekovoimalaitos Riikinvoima Oy, riikinvoima.fi. Viitattu 21.7.2020.
**Töölön Ketterä** on Helsingin Töölöstä kotoisin oleva grime-duo, joka on perustettu vuonna 2015. Yhtyeen muodostavat räppäri **Matti8** (Tuisku Hakoniemi) ja tuottaja **Handshaking** (Fedja Kamari) .

Ura
---

Töölön Ketterän perustivat vuonna 2015 kaksi ystävystä ja kämppäkaverusta. Kaksikko teki ensimmäiset kappaleensa omakustanteina, mutta vuonna 2016 JVG:n perustama levy-yhtiö PME Records otti yhtyeen listalleen, ja PME Records julkaisi 22. huhtikuuta 2016 Töölön Ketterän ensimmäisen EP:n "Töölön Ketterä". 

Seuraavan kerran duo julkaisi 27. heinäkuuta 2016 singlen "Kiska kiinni"/ "Broidi (mukana Sonny)". Seuraava single "Valitsemaanne numeroon" (mukana Vesta) julkaistiin tasan viisi kuukautta myöhemmin 27. joulukuuta 2016 ja sen jälkeen singlen "Huolel" (mukana Kube) 5. huhtikuuta 2017. Single "Kuplii" (mukana VG+) ilmestyi huhtikuun lopulla.

Töölön Ketterän kappaleissa räppää Matti8, ja Handshaking vastaa biittien tekemisestä ja osassa kappaleista myös laulusta.

Diskografia
-----------

### Albumit

* 2018 – *Mylly*

### EP:t

* 2016 – "Töölön Ketterä EP"
* 2019 – "Ilmatila"

### Singlet

* 2016 - "Ludoo"
* 2016 – "Kiska kiinni / Broidi (feat. Sonny)"
* 2016 – "Valitsemaanne numeroon (feat. Vesta)"
* 2017 – "Huolel (feat. Kube)"
* 2017 – "Kuplii (feat. VG+)"
* 2017 – "Renegade Master"
* 2018 – "Anna mun elää"
* 2019 – "Erilainen luuranko"

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑  On aika saattaa suomigrime valtavirtaan - levyarviossa Töölön Ketterä  21.4.2016. Rumba. Viitattu 18.4.2017.
Wilson Phillips vuonna 2011. Vasemmalta oikealle Chynna Phillips, Wendy Wilson ja Carnie Wilson.
**Wilson Phillips** on yhdysvaltalainen poplauluyhtye, jonka muodostavat Wendy Wilson, Carnie Wilson ja Chynna Phillips.

Historia
--------

Wilson Phillipsin perustivat vuonna 1989 kalifornialaiset Wilsonin siskokset, Beach Boys -muusikko Brian Wilsonin tyttäret Carnie Wilson (s. 29.4.1968) ja Wendy Wilson (16.10.1969) sekä muuskko John Phillipsin tytär Chynna Phillips (s. 12.2.1968). Ennen laulajanuransa alkua tytöt olivat työskennelleet näyttelijöinä ja malleina. Wilsonin siskokset olivat myös laulaneet taustoja isänsä levyillä. Chynna Phillips ehdotti Wilsoneille yhteistä hyväntekeväisyyslevyä muiden kuuluisien artistien lasten kanssa. Levystä ei tullut mitään, mutta projekti johti Wilson Phillipsin perustamiseen.

Yhtyeen esikoisalbumi *Wilson Phillips* (1990) sisältää balladeja ja keskitempoisia pop- ja rocklauluja. Albumi oli myyntimenestys, siltä nousi kolme Yhdysvaltain listaykkössingleä ja se saavutti Grammy-ehdokkuuden.

Yhtyeen toinen albumi *Shadows & Light* (1992) myi sekin platinaa mutta ei tuottanut enää yhtään top 10 -singlehittiä. Chynna Phillips ilmoitti suunnittelevansa soolouraa, ja vuonna 1993 yhtye hajosi. Phillipsiltä julkaistiin sooloalbumi, ja Wilsonin siskokset tekivät yhteistyötä isänsä Brian Wilsonin kanssa. Carnie Wilsonilla oli oma talk show.

Yhtye palasi yhteen vuonna 2003 ja äänitti albumin *California* (2004). Seuraavan kerran jäsenet tekivät yhteistyötä vuonna 2008 esiintyessään kahdesti Kaliforniassa. Vuonna 2010 he julkaisivat joulualbumin *Christmas in Harmony*. Vuonna 2012 yhtye julkaisi isiensä yhtyeiden The Beach Boysin ja The Mamas & the Papasin musiikkia albumillaan *Dedicated*.

Diskografia
-----------

* *Wilson Phillips* (1990)
* *Shadows & Light* (1992)
* *California* (2004)
* *Christmas in Harmony* (2010)
* *Dedicated* (2012)

Lähteet
-------

1. ↑  AllMusic, yhtyeen ja sen jäsenten biografiat
2. 1 2 3  Andrew Leahey: Wilson Phillips Artist Biography *AllMusic*. Viitattu 21.9.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Wilson Phillips** Wikimedia Commonsissa
Bunyip 
**Bunyip** on Australian aboriginaalien mytologiassa esiintyvä taruolento. Sen ulkonäkö kuvaillaan eri tarinoissa erilaiseksi. Yleisesti sitä kuitenkin pidetään sorsaliskoa muistuttavana, vihreänä liskon ja krokotiilin välimuotona, jolla on terävät hampaat ja kaksihaarainen kieli.

Australian monista mysteereistä bunyip on turhauttavimpia. Vuosien ajan eläintieteilijät ja kryptozoologit ovat koettaneet jäljittää sitä, mutta suuri eteläinen manner on pinta-alaltaan kaksi kolmasosaa Euroopasta, ja sen harvaan asuttu sisämaa on vieläkin osin huonosti tunnettu. Rohkeat bunyipin etsijät ovat pyytäneet neuvoa alkuasukasheimoilta, mutta neuvot ovat olleet kovin ristiriitaisia. Näyttää siltä, että kukin heimo kuvailee hyvinkin erilaista otusta, ja kaikkiaan bunyip-hahmosta muodostuu kokonainen hirviöiden eläintarha.

Victorian osavaltion aboriginaalit, joiden kielestä bunyip-sana on peräisin, kuvailevat vesipetoa, joka onkin tavallisin mielikuva tästä hirviöstä. Sillä sanotaan olevan kuono kuin koiralla ja häntä kuin hevosella, minkä lisäksi sillä on sarvet tai pitkät torahampaat ja musta turkki. Sen sanotaan elävän soilla ja vesistöissä.

Sisämaan väki kertoo *wanambi*-pedosta, joka on kirkasvärinen ja parrakas, monisatametrinen käärme. Se elää vesipaikoilla ja syö ihmisiä.

Eteläaustralialainen coorong-heimo kertoo valtavasta karvapeitteisestä olennosta, jolla on pitkä kaula ja linnun nokka. Tämä ihmisen ja eläimen välimuoto munii jalkapallon kokoisia munia. 

Monet rannikon heimot ja karjankasvattajat puolestaan väittävät, että Pohjois-Australiassa, Queenslandin Outbackin ja Pohjoisterritorion Arnheminmaan alueella, syrjäisten vesistöjen lähellä, elää dinosaurusmainen lisko, jota kutsutaan nimillä *Burrunjor* tai *Arnhem Rex*. Väriltään oranssin tai harmaan olennon kerrotaan olevan yli seitsemän metriä pitkä ja kävelevän kahdella jalalla, ja sen etujalkoja kuvaillaan hyvin pieniksi. Viimeisin väitetty näköhavainto on vuodelta 1982. Seudulta onkin löydetty tunnistamattoman, isokokoisen eläimen jättämiä kolmivarpaisia jalanjälkiä. Myös alueen vanhoista kalliomaalauksista on löydetty kuvia, joissa esiintyy tyrannosaureja muistuttava eläin. Tosin nämä maalaukset saattavat esittää myös myöhemmin sukupuuttoon kuollutta megalaniaa tai pussihukkaa.

Monet pitävät näitä juttuja taikauskona juuri siitä syystä, että heimot eivät pääse väitetystä olennosta yksimielisyyteen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Kaaro, Jani: *Kaiken oudon ensyklopedia*, s. 75. Helsinki: BTJ Finland, 2009. ISBN 978-951-692-731-5.
2. 1 2 3  Syfy.com/destinationtruth: Burrunjor (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) Luettu 15.10.2010

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Bunyip** Wikimedia Commonsissa

* Cryptozoology.com - The Bunyip: Mythical Beast, Modern-day Monster (englanniksi)
* Unknownexplorers.com - Bunyip (englanniksi)
Buor-Hajan lahden sijainti Laptevinmeren eteläosassa.
**Buor-Hajan lahti** (ven. Буор-Хая губа, *Buor-Haja guba*) on Laptevinmeren lahti Venäjän Sahan tasavallan pohjoisrannalla, Lenajoen deltan kaakkoispuolella. Merialue on 120 kilometriä pitkä ja pohjoisosastaan 110 kilometriä leveä. Sen suurin syvyys on 18 metriä. Suolapitoisuus noin 5 %. Enimmän osan vuodesta jään peitossa, kesällä pintavesi lämpenee 7–9 °C:een. Vuorovesi vaihtee puolen vuorokauden rytmissä, suuruus 0,3 metriä.

Buor-Hajan lahden luoteisosassa sijaitsevan Tiksinlahden rannalla on Koillisväylän satamapaikkakuntiin kuuluva Tiksin taajama (Tiksin satama).

Merialue on nimetty sitä itäpuolelta rajaavan Buor-Hajan niemen (ven. мыс Буор-Хая, *mys Buor-Haja*) mukaan. Buor-Haja tarkoittaa jakuutin kielessä 'maatunutta vuorta'. Niemenkärki antoi nimen koko niemelle ja edelleen lahdelle. Merenlahtea on kutsuttu 1600-1900-luvuilla useilla muillakin nimillä, esimerkiksi Lenanlahdeksi (ven. Ленский залив).

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Buor-Haja guba *Bolšaja sovetskaja entsiklopedija*.  1969–1978. Viitattu 1.7.2022. (venäjäksi)
2. 1 2  North Coast of Russia (pdf) (Guba Buorkhaya s. 165-167 (Sector 7. The Laptev Sea, s. 157-172)) *Pub. (Enroute) Sailing Directions 183, 12th Edition*.  2017. National Geospatial-Intelligence Agency, United States of America. Viitattu 1.7.2022. (englanniksi)
3. 1 2 3  Guba Buor-Haja *Geografitšeskije nazvanija mira: Toponimitšeski slovar*.  2001. Sähköisten hakuteosten sivusto dic.academic.ru. Viitattu 1.7.2022. (venäjäksi)



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* VIAF

 |

 |
Sävelmän nuotti englanninkielisin tekstein.
*Funiculì, Funiculà*Laulaja tenori Francesco Daddi pianon säestyksellä vuonna 1906.Äänitiedostojen kuunteluohjeet

**Funiculì, Funiculà** [funikuˈli ffunikuˈla] on italialainen Luigi Denzan säveltämä ja Peppino Turcon sanoittama laulu vuodelta 1880. Se kirjoitettiin Vesuviuksen rinteen ensimmäisen funikulaarin eli rinnevaunun käyttöönoton kunniaksi ja esitettiin ensi kerran saman vuoden Piedigrotta-festivaaleilla Napolissa. Casa Ricordin kustantamasta nuottijulkaisusta tuli hyvin suosittu yli miljoonan kappaleen vuosimyynteineen.

Reipasrytmistä, Napolin murteella sanoitettua laulua on sittemmin luultu usein kansanlauluksi. Näin kävi Richard Straussille, joka kuuli sävelmää Italian-matkallaan ja käytti sitä *Aus Italien* -sävelrunossaan. Myös Nikolai Rimski-Korsakov luuli sävelmää kansanlauluksi ja käytti sitä laulussaan "Neapolitanskaja pesenka".

Laulun tunnettuja esittäjiä ovat Luciano Pavarotti, Mario Lanza ja Andrea Bocelli. The Mills Brothers teki siitä jazzsovituksensa 1940-luvulla. Sävelmän instrumentaaliversiota on käytetty Woody Allenin elokuvassa *Broadway Danny Rose* (1984). Pohjois-Amerikassa sävelmä tunnetaan myös lastenlauluna "A Merry Life".

Suomeksi sävelmän ovat sanoittaneet ainakin R. R. Ryynänen nimellä "Funiculi funicula", Pentti Kaartinen nimellä "Futismatsi" ja Ilkka Aaltonen nimellä "Meidän tarjoilija".

Lähteet
-------

1. ↑  Hiihtola, Pasi: Muistojen bulevardi: Funiculi funicula *areena.yle.fi*.  3.3.2014. Yle Areena. Viitattu 23.9.2017.
2. ↑  Fuld, James J. Fuld: *The Book of World-famous Music: Classical, Popular, and Folk*, s. 240. Courier Corporation, 2000. Teoksen verkkoversio (viitattu 23.9.2017).
3. ↑  Harvey, Adam: *The Soundtracks of Woody Allen: A Complete Guide to the Songs and Music in Every Film, 1969-2005*, s. 181. McFarland, 2007. Teoksen verkkoversio.
4. ↑  Bivona, Mike: *Traveling Around the World with Mike and Barbara Bivona*, s. 118. iUniverse, 2003. Teoksen verkkoversio (viitattu 23.9.2017).
5. ↑  haku "funiculi funicula" *Äänitearkisto*.  Arkistoitu 23.9.2017. Viitattu 23.9.2017.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Funiculì, Funiculà
Ossi Aallon sekstetti vuonna 1951. Vasemmalta Sacy Sand, Seppo Pohjola, Antti Pirtinheimo, Ossi Aalto, Veikko Tanninen ja Rolf Kronqvist.
**Antti Matias Pirtinheimo** (vuoteen 1935 **Pihlgren**; 15. helmikuuta 1928 Kauhava – 10. helmikuuta 2013 Helsinki) oli suomalainen jazzmuusikko. 1940–50-luvulla Pirtinheimo valittiin Rytmi-lehden äänestyksessä kymmenenä vuonna Suomen parhaaksi tenorisaksofonistiksi.

Pirtinheimo syntyi kauhavalaiseen maanviljelijäperheeseen, joka sivutoimenaan valmisti kangaspuita. Kun Antti tuli kouluikään 1930-luvun puolivälissä, perhe muutti Helsingin seudulle. Pirtinheimon isä ja äidin veljet olivat alueella tunnettuja kansanmuusikkoja. Perheen pojat kiinnostuivat klarinetin ja saksofonin soitosta ja perustivat Tor Sundellin nimellä kulkeneen tanssiyhtyeen. Pirtinheimon seuraava kokoonpano oli Olle Lindströmin iso orkesteri, jossa hän alkoi erikoistua tenorisaksofonin soittoon.

Sotien jälkeen Pirtinheimo liittyi rumpali Ossi Aallon sekstettiin, joka oli yksi Suomen ensimmäisistä cool jazz -kokoonpanoista ja pääsi myös levyttämään. Rytmi-lehden äänestyssarjojen voittajista koottiin 1950 The Finnish All Stars, joka esiintyi myös Ruotsissa ja teki levyn. Vuonna 1958 Pirtinheimo kutsuttiin Jorma Weneskosken kvintettiin, jossa viihtyi vuoteen 1964 asti. Päivätyönään Pirtinheimo toimi mainostoimisto Erva-Latvalan yhteystehtävissä. Mainosalalla menestyivät myös yhtyeen vibrafonisti Jukka Haavisto ja sähkökitaristi Sami Ahokas, ja yhtyeen toiminta hiipui päivätöiden paineessa.

Vasta 1980-luvun lopulla Pirtinheimo palasi aktiivisemmin soittolavoille ravintola Kappelin jamitilaisuuksien kautta.
Hän teki äänityksiä Rolf Kronqvistin ja Helena Siltalan kanssa. Eläkepäivinään hän viihtyi Espanjassa, jossa soitti usein suomalaismuusikoista muodostetussa Andalusian Swing Bandissä.

Vuonna 2004 Antti Pirtinheimo palkittiin Imatran big band -festivaaleilla Jazzlegenda-palkinnolla.

Levytyksiä
----------

* Ossi Aalto Sextet (1951): *Embryo / Blue Moon*, SÄLP 665
* The Finnish All Stars (1951): *Pakaste / Barit* RILP 7045
* Helena Siltala, Antti Pirtinheimo & Rolf Kronqvist (1996): *Remembering The Good Old Jazz Days*, RKCD 2

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Haavisto, Jukka: Jazzin ja mainonnan taitaja Antti Pirtinheimo 1928–2013. (Arkistoitu – Internet Archive) Jazzrytmit 15.03.2013. Viitattu 26.1.2014.
2. 1 2 3 4 5  Jukka Haavisto: Antti Pirtinheimo. Pomus.net. Viitattu 26.1.2014.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee yrittäjä-kirjailijaa. Antti Parviainen on myös jääpallovalmentaja.*
**Antti Parviainen** (s. 1976)*lähde?* on suomalainen yrittäjä ja kirjailija. Hän on koulutukseltaan kauppatieteiden maisteri Turun kauppakorkeakoulusta pääaineenaan kansantaloustiede. Parviainen aloitti uransa valuuttakauppiaana MeritaNordbankenissa vuonna 2000, jonka jälkeen hän johti Nordean strukturoidut sijoitustuotteet -osastoa (2005–2014). Pankkiirin uran jälkeen Parviainen siirtyi yrittäjäksi ja perusti venture capital -sijoituksiin erikoistuneen sijoituspalveluyhtiö Innovestor Oy:n vuonna 2014. Parviainen on perustanut myös rahoituksen ja it -alan konsultointiin erikoistuneen Sterly Oy:n, jossa hän toimii edelleen hallituksen puheenjohtajana. 

Parviainen on kirjoittanut kolme sijoittamiseen, sijoittajapsykologiaan ja startup -sijoittamiseen keskittyvää tietokirjaa. Kaksi ensimmäistä on kirjoitettu yhdessä Ph.D. Sami Järvisen kanssa. Parviainen kirjoitti vuosina 2009–2012 viikoittaista sijoittajablogia Arvopaperi-lehteen.

Teokset
-------

* Järvinen, Sami ja Parviainen, Antti: *Pääomaturvattu sijoittaminen*. Helsinki: Talentum Oy, 2011. ISBN 978-952-14-1615-6.
* Parviainen, Antti ja Järvinen, Sami: Sijoittamalla miljonääriksi. Helsinki: Talentum Oy, 2012. ISBN 978-952-14-1900-3.
* Parviainen, Antti: Startup-sijoittaminen. Helsinki: Alma Talent, 2017. ISBN 978-952-14-2977-4
Moyle Interconncetorin Ballycronan Moren muuntoasema sijaitsee Pohjois-Irlannissa Ballylumfordin voimalaitoksen yhteydessä. Ilmakuva laitosalueesta vuonna 2003.
**Moyle Interconnector** on 500 megawatin merikaapeliyhteys Skotlannin ja Pohjois-Irlannin välillä. Tasasähkötekniikalla rakennettu yhteys kulkee 63 kilometrin matkan pääosin meren alla Ayrshiren Auchencroshista Antrimin kreivikunnan Ballycronan Moreen. Kaapelia operoi Mutual Energy ja se otettiin käyttöön joulukuussa 2001.

Historia
--------

Skotlannin ja Pohjois-Irlannin välistä kaapeli oli suunniteltu yli 30 vuotta ennen Moyle Interconnector -projektin käynnistymistä vuonna 1990. Kaapelin tarkempi suunnittelu alkoi merenpohjan tutkimuksilla, mitä seurasi sähkönsiirto-operaattorien Northern Ireland Electricity (NIE) ja Scottish Power välillä solmittu projektisopimus. Tasasähköyhteys oli todettu jo varhaisissa selvityksissä vaihtosähköyhteyttä paremmaksi ratkaisuksi, ja myöhemmät selvitykset vahvistivat havaintoa.

Kaapelin luvitus valmistui pitkittyneen suunnittelu- ja kuulemisprosessin päätteeksi vuonna 1998. Muuntoasemat saatiin luvitettua kahta vuotta myöhemmin vuonna 2000, jolloin käynnistyivät myös linkin rakennustyöt. Linkki käynnistettiin joulukuussa 2001 ja saatiin täyteen kaupalliseen käyttöön huhtikuussa 2002.

Kaapeli paransi sähkön toimitusvarmuutta ja madalsi energiakustannuksia Pohjois-Irlannissa. Vuonna 2007 tapahtuneen koko Single Electiricity Market|Irlannin kattavaan yhtenäiseen sähkömarkkinaan (engl. *Single Electiricity Market*, lyh. *SEM*) siirtymisen jälkeen kaapeli on hyödyttänyt Pohjois-Irlannin ohella myös Irlannin tasavallan kuluttujia. Uusiutuva energiantuotanto on kasvanut merkittävästi koko Irlannissa, minkä seurauksena linkkiä on käytetty myös kasvavassa määrin ylituotannon siirtoon Skotlantiin. Integrated Single Electricity Marketiin (I-SEM) siirtyminen lokakuussa 2018 on edelleen vahvistanut Irlannin SEM-markkinan ja Ison-Britannian markkinaintegraatiota ja tehostanut Moyle Interconnectorin molemminsuuntaista hyödyntämistä.

Tekninen toteutus
-----------------

Auchencrosh Hillin muuntoasema Skotlannissa elokuussa 2006.
Moyle Interconnector koostuu Skotlannissa ja Pohjois-Irlannissa sijaitsevista 2 × 250 kV kaksoismonopolaarisista HVDC-muuntoasemista ja ne yhdistävistä kahdesta erillisestä 250 megawatin merikaapeleista, joiden pituus on 63 kilometriä. Kaapeliyhteyttä varten jouduttiin rakentamaan Skotlannin päässä myös uusi 64-kilometrinen 275 kilovoltin vaihtovirtayhteys. Nexans Norway toimitti siirtoyhteyden kaapeloinnit ja Siemens muuntoasemat. Hankkeen pääurakotisija oli Viridan Group.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  History and development of the Moyle Interconnector *mutual-energy.com*. Mutual Energy. Viitattu 29.12.2022. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Moyle Interconnector** Wikimedia Commonsissa
**Scott Patterson** (s. 28. tammikuuta 1992) on yhdysvaltalainen hiihtäjä.

Patterson kilpaili talviolympialaisissa 2018. Hän sijoittui 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 11:nneksi, 15+15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 18:nneksi, vapaan hiihtotavan 15 kilometrillä 21:nneksi ja viestissä 11:nneksi. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 hän oli henkilökohtaisilla matkoilla parhaimmillaan vapaan hiihtotavan 50 kilometrillä 23:s ja viestissä yhdeksäs. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 hän oli 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa kymmenes, 15+15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa neljästoista, vapaan hiihtotavan 15 kilometrillä 27:s ja viestissä kahdeksas. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui lyhennetyssä 50 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa kahdeksanneksi, yhdistelmäkilpailussa 11:nneksi, 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 38:nneksi ja viestissä yhdeksänneksi. Planican MM-kilpailuissa 2023 hän oli 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 15:s, 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 16:s ja 30 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 19:s.

Patterson kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Nové Městossa tammikuussa 2016. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti oltuaan yhdeksäs Pyeongchangin yhdistelmäkilpailussa helmikuussa 2017. Parhaimmillaan hän on sijoittunut seitsemänneksi Falunin 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa maaliskuussa 2022. Hän oli samana viikonloppuna voittamassa sekaviestin maailmancupkilpailua.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Scott Patterson (maastohiihtäjä) Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
2. ↑  Athlete Profile: Scott PATTERSON - Pyeongchang 2018 Olympic Winter Games *www.pyeongchang2018.com*.  Arkistoitu 20.4.2018. Viitattu 23.1.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Scott Patterson (maastohiihtäjä)** Wikimedia Commonsissa
**X-No-Archive** on uutisryhmäviesteissä käytettävä otsake, jolla estetään viestiä tallentumasta esimerkiksi Googlen arkistoon.

Se on suunniteltu noudattamaan uutisryhmissä käytettävää viestiotsakeprotokollaa. Normaalien perusotsakkeiden lisäksi (kuten *Path:, From:, Subject:,* ja *Date:*), uutisryhmäohjelmat antavan käyttäjälle mahdollisuuden lisätä omia ylimääräisiä otsakkeita viestiin. Nämä ylimääräiset otsakkeet aloitetaan merkkijonolla **X-**, jotta uutisryhmäpalvelimet ja uutisryhmäohjelmat osaavat ohittaa ne. 

X-No-Archive otetaan käyttöön lisäämällä se otsakkeisiin seuraavassa muodossa:

```
X-No-Archive: Yes

```

Tämä voidaan myös kirjoittaa viestin ensimmäiselle riville, jos käyttäjällä ei ole mahdollisuutta muokata viestin otsakkeita. Tällöin seuraava rivi pitää jättää tyhjäksi ja aloittaa varsinaisen viestin kirjoittaminen vasta kolmannelta riviltä. Kaikki järjestelmät eivät tosin välttämättä tällöin huomioi tätä.

X-No-Archive-otsakkeen käyttö alkoi vuonna 1995, kun DejaNews aloitti toimintansa. DejaNews oli ensimmäinen suuren mittaluokan kaupallinen hanke, jonka tarkoitus oli arkistoida suuria osia Usenetin viesteistä. Useita uutisryhmäkirjoittelijoita kuitenkin huolestutti heidän oma yksityisyytensä, joten DejaNews lupasi jättää X-No-Archive-otsakkeella merkityt viestit arkistoimatta.

Kun Google osti DejaNewsin, se kunnioitti X-No-Archive-protokollaa. Vuoden 2005 alusta Google muutti uutisryhmäarkistonsa Google Groupsin toimintaa niin, että X-No-Archiven sisältävä viesti tallennetaan palveluun kuudeksi päiväksi, minkä jälkeen se poistetaan.

Monet suositut uutisryhmäohjelmat kuten Forté Agent sisältävät mahdollisuuden lisätä kaikkiin viesteihin X-No-Archive-otsakkeen käyttäjän niin halutessa.
**Naantalin museo** on Naantalin kaupungin omistama kulttuurihistoriallinen museo, joka sijaitsee vanhassa kaupungissa keskellä kaunista puutaloympäristöä. Museo on avoinna toukokuun puolivälistä elokuun loppuun ja joulun aikaan, mutta myös muina aikoina kävijöitä otetaan vastaan sopimuksen mukaan.

Hiilolan talossa pääsee tutustumaan siihen, miten pikkukaupungin porvariperhe asui 1800-luvun lopussa. Pihan vanha tammi johdattelee kävijän museon puutarhaan, josta löytyy muun muassa yrttimaa ja vanhan kaivopaviljongin kopio. Puutarhan perältä portaat vievät Sau-Kallion käsityöläiskotiin. Humpin kiinteistö on museon päärakennus, jossa sijaitsevat museon toimiston lisäksi museokauppa Säsonki, arkeologinen näyttely Naantalin varhaisimmista vaiheista, pienoismalli luostarin elämästä ja vaihtuvien näyttelyiden tila. 

Naantalin museo on osallistunut myös nykydokumentointiin, tutkimalla mobiililaitteiden avulla arjesta kerättyjä kuvia ja muuta tietoa.

Museon historia
---------------

Naantalin museon perustivat vuonna 1919 innostuneet kaupunkilaiset, jotka olivat huolissaan sekä kirkollisen esineistön säilymisestä että myöhemmin myös kaupungin menneisyyden vaalimisesta. Naantalin Museoyhdistys lahjoitti museon kokoelmineen Naantalin kaupungille vuonna 1980 ja siitä asti museo on ollut ammatillisesti hoidettu.

Lähteet
-------

1. ↑ . Tieto on haettu Wikidatasta.
2. ↑  Vierailulle museoon Naantalin kaupunki, naantali.fi. Viitattu 4.7.2021.
3. ↑  Näyttelymme Naantalin kaupunki, naantali.fi. Viitattu 4.7.2021.
4. ↑  Katariina Mäkinen-Önsoy: Naantalin museo tarjoilee muodin historiaa naantalilaisittain *turunseutusanomat.fi*.  14.6.2021. Viitattu 4.7.2021.
5. ↑  Paula Koskinen: Museoväki selvittää matkailijoiden älypuhelinten käyttöä Naantalissa  8.8.2014. Yleisradio, yle.fi. Viitattu 4.7.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Naantalin museo (naantali.fi)
* Naantalin museon mobiilioppaat (tarinasoitin.fi)
* Naantalin museo (Museokortti-kohde) (museot.fi)
* Esa Koivuranta (17.11.2016) Järvenpään museopomo yllättyi valtiontuesta: "Tunnustus siitä, että teemme hyvää työtä" (yle.fi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Perustiedot Wikidatassa: Naantalin museo (Q18346793)ohje |
| --- |
|  |
| esiintymä kohteesta | museo, kulttuurihistoriallinen museo, kotiseutumuseo |
|  |
| valtio | Suomi |
|  |
| sijaitsee hallinnollisessa yksikössä | Naantali |
|  |
| katuosoite | Mannerheiminkatu 21, 21100 Naantali |
|  |
| koordinaatit | 60°28′02″N 22°01′08″E﻿ / ﻿60.46718°N 22.01876°E﻿ / 60.46718; 22.01876 |
|  |
|  |

 |
**Jorma Allan Kaisalo** (s. 1. elokuuta 1928 Oulu) on suomalainen kontra-amiraali evp.

Kaisalo syntyi Oulussa vuonna 1928. Hänen vanhempansa olivat alikonemestari Aarne H. Kaisalo ja Helmi o.s. Sandelin. Kaisalo valmistui Oulun Lyseosta 1950 ja suoritti varusmiespalveluksensa rannikkotykistörykmentissä vuosina 1950–1951. Vuosina 1951–1953 hän opiskeli Merisotakoulun 25. merikadettikurssilla. Sieltä valmistuttuaan hän palveli Turun lippueessa förstinä eli laivan 1. upseerina vuoteen 1957 ja laivan päällikkönä vuodet 1957–1960. Vuosina 1960–1967 hän toimi Saaristomeren merivartioston meritoimiston päällikkönä ja merivartioston komentajana 1968–1973  sekä Rajavartiolaitoksen meritoimiston päällikkönä 1973–1974.

Vuodesta 1975 eläköitymiseensä saakka 1988 Kaisalo toimi Rajavartiolaitoksen meriosaston osastopäällikkönä. Hänet ylennettiin kommodoriksi 1.11.1976 ja kontra-amiraaliksi 1.3.1983.

    Ylennykset ja kunniamerkit    



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Ylennykset** |  | **Kunniamerkit** |
| * vänrikki 1951luutnantti 1954yliluutnantti 1957kapteeniluutnantti 1960komentajakapteeni 1966komentaja 1972 kommodori 1976kontra-amiraali 1983
 |  | * SL komentajamerkkiSL 1.lk ritariristiSotilasansiomitaliRajavartiolaitoksen ansioristiMerivartioristi
 |

Lähteet
-------

1. ↑  *Kadettiupseerit 1920-1985*, s. 265. Kadettikunta r.y. 1985. ISBN 951-99690-4-7.
2. ↑  Facta2001, WSOY 1981, 7. osa, palsta 430
3. ↑  WSOY Iso Tietosanakirja 3. osa, s. 126, WSOY 1995
4. ↑  *Itsenäisen Suomen kenraalikunta 1997-2018*, s. 109. WSOY, 2018.
Xie Fuzhi
**Xie Fuzhi** (yksink.: 谢富治; perint.: 謝富治; pinyin: *Xiè Fùzhì*; 1909 Hong’an, Hubei – 26. maaliskuuta 1972) oli kiinalainen poliitikko, joka toimi Kiinan yleisen turvallisuuden ministerinä vuosina 1959–1972. Hänellä oli keskeinen rooli kulttuurivallankumouksen aikana toteutetuissa poliittisissa puhdistuksissa.

Ura
---

Xie liittyi Kiinan kommunistiseen puolueeseen Jinggangvuorilla vuonna 1931 ja osallistui vuosien 1934–1935 pitkään marssiin. Hän oli poliittisena komissaarina kommunistien armeijassa vuosina 1938–1949 ja jatkoi sen jälkeen uraansa puolueessa sekä Kiinan kansanarmeijassa. Hänet valittiin 1954 Kiinan kansankongressiin ja 1956 puolueen keskuskomiteaan sekä ylennettiin kenraaliksi 1955. Vuosina 1955–1959 hän oli puolueen Yunnanin alueen ensimmäisenä sihteerinä. Xie nimitettiin turvallisuusministeriksi Mao Zedongin suosituksesta syyskuussa 1959, ja hän toimi tehtävässä kuolemaansa asti. Tammikuusta 1965 alkaen hän oli samalla myös varapääministerinä. Hän oli vuosina 1966–1969 politbyroon varajäsen ja huhtikuusta 1969 alkaen sen varsinainen jäsen.

Xie seurasi kulttuurivallankumouksen aikana uskollisesti Maon uutta linjaa, ja oli sekä Lin Biaon että Jiang Qingin ympärille muodostuneiden ryhmien tukija. Xien valmistelemat, tammikuussa 1967 julkaistut uudet turvallisuusmääräykset kielsivät "vastavallankumouksellisiin luokkiin" kuuluvilta kiinalaisilta julkisissa tehtävissä toimimisen ja yllyttivät vainoon heitä kohtaan. Xie kuului kulttuurivallankumouksen pienryhmään, ja oli huhtikuusta 1967 alkaen Pekingin vallankumouskomitean puheenjohtaja. Lisäksi hän oli pelätyn "puoluekeskuksen erityistapausten tutkimusryhmän" jäsen, ja kontrolloi yhdessä Wang Dongxingin kanssa muiden puoluejohtajien tapauskansioita. Xiellä oli keskeinen rooli muun muassa Liu Shaoqin, Deng Xiaopingin ja Zhu Den lavastamisessa puolueen vihollisiksi. Heinäkuussa 1967 Xie ja Wang Li joutuivat niin sanotun Wuhanin välikohtauksen yhteydessä hetkeksi maltillista linjaa kannattaneen kenraali Chen Zaidaon vangitsemiksi ollessaan Wuhanissa tukemassa Maon käskystä radikaalimpia punakaarteja. Vangitsemista väitettiin vallankaappausyritykseksi, ja sen seurauksena radikaalit kaartit syöksivät Kiinan joksikin aikaa entistä syvempään sekasortoon.

Maaliskuussa 1971 Xiestä tuli muiden tehtäviensä ohella Pekingin ensimmäinen sihteeri, mutta hän kuoli vuotta myöhemmin. Hänet yhdistettiin kuolemansa jälkeen niin sanottuun neljän koplaan, ja hänet julistettiin lokakuussa 1980 postuumisti erotetuksi kommunistisesta puolueesta samassa yhteydessä Kang Shengin kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Wolfgang Bartke: *Who was Who in the People's Republic of China*, s. 529. De Gruyter 2012 (1997). Google Books (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5 6  Guo Jian, Yongyi Song & Yuan Zhou: *Historical Dictionary of the Chinese Cultural Revolution*, s. 367. Rowman & Littlefield 2015. Google Books (englanniksi)
3. 1 2  Lauri Paltemaa & Juha A. Vuori: *Kiinan kansantasavallan historia*, s. 114–116. Gaudeamus, Helsinki 2012.
4. ↑  Kiina erotti edesmenneitä (vain tilaajille) Helsingin Sanomat 1.11.1980, s. 41, HS Aikakone. Viitattu 31.10.2020.
**Kris Freeman** (s. 14. lokakuuta 1980 Concord, New Hampshire, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen maastohiihtäjä.

Freeman sijoittui junioreiden MM-kilpailuissa sprintissä kahdeksanneksi 2000. Aikuisten arvokilpailuissa hän debytoi Lahdessa 2001. Seuraavana talvena hän oli Salt Lake Cityn olympialaisissa neljästoista takaa-ajokilpailussa ja kuului viidenneksi sijoittuneeseen Yhdysvaltojen viestijoukkueeseen.

Freeman sijoittui Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2003 neljänneksi 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa ja 14:nneksi yhdistelmäkilpailussa. Sapporon MM-kilpailuissa 2007 hän oli kahdestoista 50 kilometrin yhteislähtökilpailussa. Liberecin MM-kilpailuissa 2009 hän sijoittui 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa neljänneksi 1,3 sekuntia pronssimitalisti Matti Heikkiselle hävinneenä.

Freeman on ollut maailmancupissa parhaimmillaan neljäs 15 kilometrin perinteisen tyylin kilpailussa Kuusamossa marraskuussa 2009. Parisprintissä hän on ollut Carl Swensonin kanssa neljäs Oberhofissa tammikuussa 2003.

Freeman sairastaa tyypin 1 diabetesta.

Lähteet
-------

1. ↑  Kris Freeman *sports-reference.com*.  Arkistoitu 13.12.2012. Viitattu 21.11.2009. (englanniksi)
2. 1 2 3  Kris Freeman Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
3. ↑  Jussi Murtasaari: Matti Heikkinen järjesti jymy-yllätyksen *savonsanomat.fi*.  20.2.2009. Viitattu 21.11.2009. [vanhentunut linkki]
4. ↑  Kris Freeman *usskiteam.com*. Viitattu 21.11.2009. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen sivusto (englanniksi)
**Naantalinsalmen silta** on kaksiosainen silta, joka ylittää mantereen ja Luonnonmaan saaren välisen salmen Naantalissa. Raumakari jakaa sillan kahteen osaan. Sillan yli kulkee Seututie 189 eli Rymättyläntie. Naantalinsalmen silta avattiin liikenteelle 4. heinäkuuta 1986.

Salmen ylitys on sujunut siltaa pitkin vuodesta 1934, jolloin Ukko-Pekan silta avattiin. 1970-luvulle tultaessa liikennemäärät olivat lisääntyneet. Särkänsalmen silta oli valmistunut vuonna 1970 Naantalin ja silloisen Merimaskun kunnan välille ja lisäksi Naantalin kaupunki suunnitteli Luonnonmaan maankäyttöä. 1970-luvun loppupuolella selvitettiin uuden tielinjan paikkaa ja päädyttiin rakentamaan uusi silta entiseen paikkaan Raumakarin yli Ukko-Pekan sillan vierelle. Samassa yhteydessä rakennettiin mantereen puolelle Kuparivuoren tunneli. Uudissillat rakennettiin moottoriajoneuvoliikenteelle, kevyt liikenne käyttää Ukko-Pekan siltaa. Kallioisten jyrkkien rantojen takia kevyen liikenteen väylälle rakennettiin Luonnonmaan päähän kaareva betonisilta kulkua helpottamaan.

Naantalinsalmen silta koostuu kahdesta betonisillasta, joiden välissä on kallioinen Raumakari. Luonnonmaan puoleinen silta on kotelopalkkisilta, jonka reuna-aukkojen jännevälit ovat 24 ja 30 metriä. Keskiaukon jännemitta on 46,7 metriä. Mantereen puoleinen silta on ontelopalkkisilta, jonka jännevälit ovat reunoilla 30 ja 3 metriä, 11 metrin alikulun sallivan keskiaukon jänne on 37,5 metriä. Molempien siltojen leveys on 8,5 m.

Liikenne
--------

Mantereen puolelta Naantalinsalmen sillalle johtava tie on Armonlaaksontie eli Kantatie 40 ja itse silta on osa Rymättyläntietä eli seututietä 189.

Keskivuorokausiliikennemäärä on noin 10 000 ajoneuvoa vuorokaudessa ja kesäkuukausina 12 500 ajoneuvoa vuorokaudessa. Nopeusrajoitus tiellä on 50 km/h.

Kuparivuoren tunneli
--------------------

*Pääartikkeli: Kuparivuoren tunneli*
Vuonna 1989 sillan mantereen puoleiseen päähän rakennettiin 320 metriä pitkä Kuparivuoren tunneli, joka oli manner-Suomen ensimmäinen maantietunneli. Tunneli rakennettiin vuosina 1985–1988.

Kuparivuoren tunnelin rakentamisen takia jyrkkärantaisen salmen maisemaan ei tullut suuria vaurioita. Naantalinsalmen siltaa ei juuri erota Kultarannan suunnasta Ukko-Pekan sillan takaa ja Naantalin kantasataman suunnasta katsoen vanhan sillan holvikaaret tulevat hyvin esiin.

Lähteet
-------

* Aitta, Seppo (vastaava toimittaja): *Siltojemme historia*. Helsinki: Suomen Rakennusinsinöörien Liitto RIL ry, 2004. ISBN 951-758-446-6.

### Viitteet

1. ↑  Aitta, 2004, s.309
2. 1 2  Aitta, 2004, s.312
3. 1 2 3  Aitta, 2004, s.311
4. ↑  Luonnonmaan ja Lapilan ym. saarien osayleiskaavan tarkistus, Lähtötietoraportti (pdf)  20.12.2005. Naantalin kaupunki. Viitattu 14.3.2009. [vanhentunut linkki]
5. ↑  Läpi harmaan kiven.  *Turun Sanomat*, 22.4.2000.  TS-yhtymä.
6. ↑  Kuparivuoren tunneli Museovirasto. Viitattu 4.7.2012. [vanhentunut linkki]
**Xie Zhenye** (kiin. 谢震业, s. 17. elokuuta 1993 Anji) on kiinalainen pikajuoksija. Xie on 185 senttimetriä pitkä. Hän pitää hallussaan ulkoratojen Aasian ennätystä 200 metrillä ajalla 19,88.

Xie oli mukana vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa jääden 200 metrillä alkueriin. Vuoden 2013 MM-kilpailuissa hän jäi samalla matkalla alkueriin ja vuoden 2015 MM-kilpailuissa hänet hylättiin alkuerissä. Vuoden 2015 kisoista hän saavutti hopeaa pikaviestistä. Hän sijoittui Portlandin 2016 MM-hallikilpailuissa 60 metrin juoksussa neljänneksi ajalla 6,53. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän karsiutui 100 metrin välierissä ja kuului neljänneksi sijoittuneeseen Kiinan pikaviestijoukkueeseen. World Relays -kilpailuissa hän sai pronssia 4 × 100 metrin viestissä 2017. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän karsiutui 100 metrin välierissä ja sijoittui pikaviestissä neljänneksi. Hän sijoittui Birminghamin MM-hallikilpailuissa 2018 neljänneksi 60 metrillä ennätyksellään 6,52.

Xie juoksi 200 metrin Aasian ennätyksen 19,88 Lontoossa heinäkuussa 2019. Saman vuoden Dohan MM-kilpailuissa hän sijoittui 200 metrillä seitsemänneksi ja karsiutui 100 metrillä välierissä. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän karsiutui 100 metrillä alkuerissä ja 200 metrillä välierissä. Hän oli mukana Kiinan pikaviestijoukkueeseessa, joka sijoittui alun perin neljänneksi, mutta nousi myöhemmin pronssille Britannian joukkueen dopinghylkäyksen jälkeen. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän karsiutui 200 metrin välierissä.

Vuoden 2014 Aasian kisoista Xie voitti kultaa pikaviestistä. Aasian-mestaruuskilpailuista hänellä on kaksi henkilökohtaista kultaa ja yksi pikaviestipronssi. Vuonna 2010 Xie voitti kultaa 200 metriltä nuorten kesäolympialaisista Singaporesta.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

### Ulkoradat

| *Laji* | *Tulos* | *Paikka* | *Päivä* |
| --- | --- | --- | --- |
| **100 metrin juoksu** | 9,97 | Montreuil | 19. kesäkuuta 2018 |
| **200 metrin juoksu** | 19,88 **AR** | Lontoo | 21. heinäkuuta 2019 |

### Sisäradat

| *Laji* | *Tulos* | *Paikka* | *Päivä* |
| --- | --- | --- | --- |
| **60 metrin juoksu** | 6,52 | Birmingham | 3. maaliskuuta 2018 |
| **200 metrin juoksu** | 20,93 **NR** | Nanjing | 7. maaliskuuta 2013 |

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Xie Zhenye Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).  (englanniksi)
2. ↑  Xie Zhenye Bio, Stats, and Results *Olympics at Sports-Reference.com*.  Arkistoitu 9.6.2017.
3. 1 2 3 4 5  Xie Zhenye Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
4. ↑  GB lose medal over Ujah doping violation *BBC Sport*.  18.2.2022. Viitattu 23.3.2022. (englanniksi)
5. ↑  4x100 Metres Relay men – The XXXII Olympic Games (Athletics) (tulokset) *www.worldathletics.org*. Viitattu 23.3.2022.

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |