recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Vuokko Maaria Tolonen** (o.s. **Tikka**, 6. kesäkuuta 1958 Utajärvi) on suomalainen kirjailija, TV-käsikirjoittaja, kolumnisti ja opettaja.

Tolonen on opiskellut Tampereen yliopistossa sosiaalipsykologiaa ja kirjallisuutta. Hän valmistui humanististen tieteiden kandidaatiksi vuonna 1986.

Tolonen aloitti kirjailijanuransa nimellä Vuokko Tikka. Ensimmäisen romaaninsa *Vanhan miehen lähtö* (1978) hän julkaisi jo 20-vuotiaana. Seuraava romaani *Yrmykäinen* (1980) oli lapsille suunnattu satukirja. Tämän jälkeen Vuokko Tikan tuotannossa oli kuuden vuoden tauko. Hän meni naimisiin, otti miehensä sukunimen ja julkaisi seuraavan romaaninsa *Lastenhuone* (1986) nimellä Vuokko Tolonen. Tämän jälkeen häneltä on ilmestynyt romaanit *Salainen keittokirja* 1988 ja *Tampereen ilmasto* (1997). *Tampereen ilmasto* oli Olvi-säätiön kirjallisuuspalkintoehdokkaana. Teos ilmestyi venäjäksi vuonna 2001. 

90-luvun alussa Tolonen kirjoitti romaania kahdesta naisesta, jotka seikkailivat ympäri Suomea ja käyttivät miestensä luottokortteja. Samoihin aikoihin ilmestyi Ridley Scottin elokuva Thelma & Louise, jonka juoni muistti liiaksi tekeillä olevaa romaania. Tämän vuoksi Tolonen joutui luopumaan omasta kirjoitushankkeestaan.

Romaanien lisäksi Tolonen on toiminut käsikirjoittajana muun muassa TV2:n suositussa 60-osaisessa draamasarjassa *Elämän suola*. Hän on myös kirjoittanut näytelmän *Päiväuni* (1989) Tampereen teatteriin, libreton Suomalainen Musiikkiteatteri Sumute ry:n *Paratiisi*-oopperaan (1993) sekä *Hää*-musikaalin (1998) Musiikkiteatteri Mustalle hauelle. 

Kirjoittajatyönsä ohella Tolonen on kirjoittanut kolumneja useisiin lehtiin sekä toiminut Viita-akatemian pääopettajana vuosina 2001–2006 ja pitänyt luentoja muun muassa Dante-akatemiassa ja Jyväskylän yliopistossa. Varsinaisenä päivätyönään Tolonen toimii Tampereen yhteiskoulun lukion kirjallisen ilmaisun opettajana. Tolonen on Pispalan kirjastoyhdistys ry:n perustajajäsen ja toiminut seuran puheenjohtajana 1995–2001. Pirkkalaiskirjailijat ry:n puheenjohtajana Tolonen toimi 1995–2002. Tolonen asuu Tampereen Hervannassa ja hänellä on kaksi lasta.

Kirjailijaurallaan Vuokko Tolonen on saanut useita palkintoja. Martti Merenmaa -stipendi hänelle myönnettiin 1979, Tampereen kaupungin luovan kirjallisen työn palkinto vuosina 1987 ja 1998 sekä Pro Arte Tawastica 1997.

Lähteet
-------

1. 1 2  Paavilainen, Ulla (päätoim.): *Kuka kukin on: henkilötietoja nykypolven suomalaisista 2015*, s. 937. Helsinki: Otava, 2014. ISBN 978-951-1-28228-0.

Aiheesta muualla
----------------

* 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Grigori Jegorovitš Vereštšagin** (ven. Григо́рий Его́рович Вере́щагин; 11. lokakuuta 1851 – 27. elokuuta 1930) oli ensimmäinen udmurttilainen runoilija, proosakirjailija ja dramaturgi.

Vereštšagin syntyi talonpojan perheeseen nykyisen Udmurtian Kezin piirin Polomin kylässä. Hän valmistui Sarapulin reaaliopistosta ja työskenteli sen jälkeen opettajana. 1800-luvun lopussa hän toimi diakonina Jelabugassa ja vuosina 1900–1927 pappina ja opettajana Jelabugan kihlakunnan Buranovon kylässä.

Vuosina 1886 ja 1889 Vereštšagin julkaisi Venäjän maantieteellisen seuran sarjassa kaksi tutkimusta udmurttien kansatieteestä. Vuosina 1895–1896 hän toimi asiantuntijana udmurttitalonpoikia vastaan suunnatussa Multanin oikeusjutussa. Lokakuun vallankumouksen jälkeen hän ryhtyi kannattamaan bolševikkeja ja osallistui vuonna 1918 udmurttien ensimmäiseen edustajakokoukseen. Vereštšaginin vuonna 1889 julkaistua runoa *Čagyr, čagyr dydyke…* ("Siniharmaa kyyhkynen") pidetään ensimmäisenä alkuperäisenä udmurtinkielisenä kaunokirjallisena teoksena.

Suomennettu teos
----------------

* *Tuktaš*. Teoksessa: *Murskautuneet tähdet: udmurtialaisia novelleja*. Toimittanut ja suomentanut Esa-Jussi Salminen. Kemi: Atrain & Nord, 2020.

Lähteet
-------

1. ↑  *Pisateli Udmurtii: Biobibliografitšeski spravotšnik*, s. 90–95. Iževsk: Udmurtija, 1989. ISBN 5-7659-0131-X.
2. ↑  Domokos, Péter: *Itäisten suomalais-ugrilaisten kansojen kirjallisuudesta*, s. 65. Porvoo: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 1983. ISBN 951-717-305-9.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Ašaĺči Oki** (udmurtiksi Ашальчи Оки, oikealta nimeltään **Lina Grigorjevna Vekšina**, ven. Ли́на Григо́рьевна Ве́кшина; 4. huhtikuuta 1898 – 1973) oli ensimmäinen udmurttilainen naisrunoilija.

Ašaĺči Oki syntyi talonpojan perheeseen nykyisen Udmurtian Grahovon piirin Kuzebajevon kylässä. Koulunkäynnin jälkeen hänestä tuli 16-vuotiaana opettaja. Vuonna 1919 hän pääsi Kazanin yliopiston työläistiedekuntaan ja alkoi pian opiskella lääketiedettä. Vuodesta 1928 lähtien hän työskenteli lääkärinä.

Runoilijan ensimmäiset teokset ilmestyivät vuonna 1918 Viĺ śiń ja Gudyri -lehdissä. Vuonna 1925 julkaistiin kokoelma *Śjures duryn* ("Tien varrella") ja vuonna 1928 kokoelma Kuzebai Gerdin venäjäntämiä runoja *O tšom pojot votjatška* ("Mistä laulaa votjakkinainen"). Ašaĺči Okin tuotannon tutkijan ja ranskantajan Jean-Luc Moreaun mukaan "hän on kenties udmurttien kirjallisuuden paras ja autenttisin runoilija. Hänen vakava ja syvällinen, luonteenomaisesti naisellinen lyriikkansa välttelee pateettista retoorisuutta. Oki puhuu runoissaan kotimaastaan yksinkertaisesti ja aidosti, jonkinlaisen lempeän melankolisuuden värittämällä rakkaudella."

Runoilijaan vuonna 1933 kohdistuneen poliittisen vainon seurauksena hän luopui kirjallisesta toiminnasta.

Suomennettuja teoksia
---------------------

* Runoja teoksessa *Suuren Guslin kaiku: udmurttilaista taidelyriikkaa*. Valikoinut ja suomentanut Raija Bartens. Helsinki: Suomalais-ugrilainen seura, 1995.
* *Tulipalon jälkeen*. Teoksessa *Murskautuneet tähdet: udmurtialaisia novelleja*. Toimittanut ja suomentanut Esa-Jussi Salminen. Kemi: Atrain & Nord, 2020.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Pisateli Udmurtii: Biobibliografitšeski spravotšnik*, s. 25–27. Iževsk: Udmurtija, 1989. ISBN 5-7659-0131-X.
2. ↑  Domokos, Péter: *Itäisten suomalais-ugrilaisten kansojen kirjallisuudesta*, s. 72. Porvoo: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 1983. ISBN 951-717-305-9.

Aiheesta muualla
----------------

* Ašaĺči Okille omistettu sivusto
* Ašaĺči Oki Udmurtian valtionyliopiston sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa

 |

 |
**Bror Gabriel Hofman** (21. helmikuuta 1892 Hamina – 28. syyskuuta 1932) oli suomalainen jääkärikapteeni. Hänen vanhempansa olivat voimistelunopettaja John Holman ja Ida Wilhelmina Mannelin. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1921 Ester Stoorin kanssa.

Opinnot
-------

Hofman kävi kolme luokkaa Haminan suomalaista yhteiskoulua ja suoritti yksityisesti seitsemännen luokan Vaasan ruotsalaisessa yhteiskoulussa vuonna 1925.

Jääkärikausi
------------

Jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppania.
Tämä haminalainen konttoristi liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 23. marraskuuta 1915. Hofman otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Schmardenissa sekä Aa-joella. Hän suoritti Saksassa olonsa aikana Libaussa järjestetyn Sotakoulun B-kurssin vuonna 1917.

Suomen sisällissota
-------------------

*Katso myös: Suomen sisällissota*
Hofman astui Suomen armeijan palvelukseen 7. helmikuuta 1918 varavääpeliksi ylennettynä ja saapui 3. maaliskuuta 1918 aselastia seuranneen komennuskunnan mukana höyrylaiva S/S Virgolla Vaasaan. Hänet määrättiin sisällissotaa käyvään Valkoiseen armeijaan joukkueenjohtajaksi 1. Jääkärirykmentin 2. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan ja hän osallistui sisällissodan taisteluihin Lempäälässä, Vuohiniemellä, Kukossa ja Kelhossa sekä Kämärän asemalla. Hän haavoittui Lempäälässä 27. maaliskuuta 1918 ja Kämärällä 24. huhtikuuta 1918.

Sisällissodan jälkeinen aika
----------------------------

Hofman siirrettiin sisällissodan jälkeen 15. kesäkuuta 1918 Helsingin komendanttihallitukseen, josta hänet siirrettiin edelleen 15. elokuuta 1918 Kaartin jääkäripataljoonaan, missä hän toimi eri komppanioissa nuorempana upseerina. Pataljoonan rahastonhoitajaksi hänet määrättiin 16. toukokuuta 1919, josta hänet siirrettiin toukokuussa vuonna 1921 ensin komppanianpäälliköksi Kajaanin sissipataljoonaan ja 25. huhtikuuta 1923 alkaen Kaartin jääkäripataljoonan 2. komppaniaan. Pataljoonan talouspäälliköksi hänet nimitettiin 27. lokakuuta 1926, josta tehtävästä hän erosi vakinaisesta palveluksesta 27. helmikuuta 1929. Hänet haudattiin Vaasaan.

Lähteet
-------

* Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938.
* Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 ISBN 951-99046-8-9.

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5  Suomen jääkärien elämäkerrasto 1938
2. 1 2 3 4 5  Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975


    Ylennykset ja kunniamerkit    



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Ylennykset** |  | **Kunniamerkit** |
| * Hilfsgruppenführer 1. maaliskuuta 1916
* Vääpeli 7. helmikuuta 1918
* Vänrikki 18. huhtikuuta 1918
* Luutnantti 16. toukokuuta 1919
* Kapteeni 16. toukokuuta 1921
 |  | * Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera
* Vapaudenmitali 1. lk.
* Vapaussodan muistomitali soljen kera
* Jääkärimerkki
 |
**Walter McFadden, Jr.** (s. 21. tammikuuta 1987 Hollywood, Florida) on yhdysvaltalainen entinen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan kulmapuolustaja. McFadden pelasi neljä ottelua NFL-liigassa Oakland Raidersin joukkueessa kaudella 2010.

McFaddenin vanhemmat ovat Ella ja Walter McFadden. Hänen nuorempi veljensä Bryant McFadden on myös pelannut NFL:ssä.

Oakland Raiders varasi McFaddenin vuonna 2010 varausnumerolla 138. Tätä ennen hän pelasi Auburnin yliopiston joukkueessa. McFadden pelasi neljä ottelua Oaklandissa kaudella 2010. Kauden 2011 alussa hänen sopimuksensa purettiin. Tämän jälkeen hän kävi kokeilemassa Jacksonville Jaguarsissa, Cincinnati Bengalsissa ja Pittsburgh Steelersissä vuosina 2011 ja 2012 mahtumatta kuitenkaan yhdenkään joukkueen kokoonpanoon.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Player bio: Walter McFadden *auburntigers.cstv.com*.  Arkistoitu 14.10.2008. Viitattu 27.9.2010. (englanniksi)
2. ↑  Walter McFadden Stats *pro-football-reference.com*. Viitattu 18.3.2019. (englanniksi)
**Anton Rop** (s. 27. joulukuuta 1960) on slovenialainen poliitikko. Hän oli maansa pääministeri 2002–2004. Hän johti vuoteen 2005 vasemmistolaista Liberaalidemokraattista puoluetta (Liberalna Demokracija Slovenije – LDS), mutta erosi siitä maaliskuussa 2007 ja liittyi sosiaalidemokraatteihin (Socialni demokrati).

Rop opiskeli taloustiedettä Ljubljanassa. Hän oli 1996–2000 työ-, perhe- ja sosiaaliasioiden ministerinä ja vuodesta 2000 valtiovarainministerinä. Kun pitkäaikainen pääministeri Janez Drnovšek valittiin presidentiksi, Rop seurasi häntä pääministerinä. Kaudellaan hän myös riitaantui presidentti Drnovšekin kanssa.

Pääministerikautensa jälkeen Rop oli kuusi vuotta parlamentin varapuhemies. Vuonna 2010 hän siirtyi Euroopan investointipankkiin.

Lähteet
-------

1. ↑  Anton ROP CV *EIB*. Viitattu 3.12.2018.

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Slovenian pääministerit |
| --- |
|  |
| Sosialistinen tasavalta (1944–1991) | 
* Kidrič
* Marinko
* Kraigher
* Avbelj
* Smole
* Kavčič
* Marinc
* Vratuša
* Zemljarič
* Šinigoj

 | Slovenian pääministerin lippu |
|  |
| Tasavalta (1991–) | 
* Peterle
* Drnovšek
* Bajuk
* Drnovšek
* Rop
* Janša
* Pahor
* Janša
* Bratušek
* Cerar
* Šarec
* Janša

 |

 |

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
	+ 2

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
Esko Rosnell soittaa rumpuja, kun kitaristi Jukka Tolonen yhtyeineen esiintyy ulko­ilma­konsertissa 1970-luvun alussa.
**Esko Rosnell** (23. kesäkuuta 1943 Pori – 24. syyskuuta 2009 Helsinki) oli suomalainen muusikko, rumpali.

Rosnell aloitti uransa Eino Grönin orkesterissa Porissa. Myöhemmin hän muutti Helsinkiin ja soitti lukemattomissa jazzkokoonpanoissa, mutta ei keskittynyt pelkästään jazziin, vaan soitti mitä tahansa musiikkia. Hän oli UMO:n perustajajäsen.

Hänen kansainvälisesti merkittävin esiintymisensä on Dizzy Gillespien ja Arturo Sandovalin kanssa albumilla *A Finland Station*.

Palkinnot ja tunnustukset
-------------------------

* Montreux’n jazzfestivaalien solistipalkinto 1967

Diskografia
-----------

* 1988: *Malecón*

Lähteet
-------

1. ↑  Virtamo, Keijo (toim.): *Otavan musiikkitieto: A–Ö*, s. 355. Helsinki: Otava, 1997. ISBN 951-1-14518-5.
2. ↑  Donner, Henrik Otto: Esko Rosnell.  *Helsingin Sanomat*, 17.10.2009, s. C 10.
3. ↑  Fimic.fi. Viitattu 17.10.2009.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Nils Suomalainen** (s. 26. toukokuuta 1949) on entinen suomalainen jalkapallovalmentaja ja jalkapalloilija.

Suomalainen pelasi uransa aikana vuosina 1970–1980 1. divisioonassa ja alemmissa sarjoissa Puotinkylän Valtissa, Hermannin Pallossa ja Helsingin Ponnistuksessa. Lisäksi hänen tilillään on yksi mestaruussarjan ottelu Helsingin Jalkapalloklubissa kaudelta 1969.

Pelaajauran jälkeen Suomalainen ryhtyi valmentajaksi. Hän valmensi muun muassa Helsinki Unitedin ja sen edeltäjän, PP-Futiksen, naisten Suomen mestareiksi 1989 ja 1990. Suomalainen toimi myös naisten maajoukkueen päävalmentajana vuosina 1993–1996.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Jyrki Nieminen** | **Suomen naisten jalkapallomaajoukkueen päävalmentajana**1993–1996 | Seuraaja:**Reima Kokko** |

Lähteet
-------

* Vuorinen, Juha & Kasila, Markku: *Pelimiehet - Suomen jalkapallon pelaajatilastot 1930-2006*, s. 331. Suomen Urheilumuseosäätiö, 2007. ISBN 978-952-99075-9-5.

### Viitteet

1. ↑  Nils Suomalainen naismaajoukkueen uusi valmentaja.  *Helsingin Sanomat*, 3.4.1993. HS arkisto (maksullinen).
2. ↑  Suomalainen erosi, Kokko tilalle.  *Helsingin Sanomat*, 29.3.1996. HS arkisto (maksullinen).
**Ricardo Gardner** (s. 25. syyskuuta 1978 Saint Andrew, Jamaika) on jamaikalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on edustanut vuodesta 1998 lähtien Englannin Valioliigan Bolton Wanderersia. Hän toimii Jamaikan jalkapallomaajoukkueen kapteenina.

Gardner aloitti uransa Jamaikan pääsarjassa Digicel Premier Leaguessa Harbour Viewissä vain neljäntoista vuoden ikäisenä. Gardner valittiin Jamaikan joukkueeseen vuoden 1998 MM-kilpailuihin. Kilpailut sujuivat Gardnerilta erinomaisesti ja pian tämän jälkeen hän siirtyi Englannin 1. divisioonan Bolton Wanderersiin. Hän debytoi 1. divisioonassa 8. syyskuuta 1998 ottelussa West Bromia vastaan. Hän tuli kentällä 67. minuutilla ja teki myös maalin.

Kaudella 2001–2002 Gardnerin edustama Bolton nousi Valioliigaan, jossa hän debytoi Leicesteriä vastaan 18. elokuuta 2001. Ensimmäinen maali syntyi 2. helmikuuta 2002 Newcastlea vastaan. Vuosina 2003–2006 Gardner ei onnistunut kertaakaan maalinteossa. Kaudella 2006–2007 oli sivussa alkukauden ja palasi kentille vasta joulukuussa 2006. Kaudella 2008–2009 hän iski neljä maalia.

Lähteet
-------

1. 1 2  Ricardo Gardner *jamaicafootballfederation.com*.  Arkistoitu 12.11.2010. Viitattu 24.10.2009.  (englanniksi)
2. ↑  Ricardo Gardner *4thegame.com*. Viitattu 24.10.2009.  (englanniksi)
3. ↑  Ricardo Gardner (Midfielder) *Manchester Evening News*.  28.1.2009. Guardian Media Group. Viitattu 24.10.2009.  (englanniksi)
4. 1 2  Ricardo Gardner *soccerbase.com*.  Arkistoitu 27.1.2010. Viitattu 24.10.2009.  (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Goal.comin profiili (englanniksi)
**Florent Sinama-Pongolle** (s. 20. lokakuuta 1984 Saint-Pierre, Réunion, Ranska) on ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän edustaa skotlantilaista Dundee Unitedia.

Seurajoukkueura
---------------

Sinama-Pongolle pelasi juniorina Le Havressa ja nousi seuran edustusryhmään vuonna 2001. Hänet nimettiin Ranskan mestaruusjuhliin päättyneen alle 17-vuotiaiden MM-turnauksen parhaaksi pelaajaksi vuonna 2001, ja oli myös turnauksen paras maalintekijä. Hyvät otteet herättivät Liverpool-manageri Gérard Houllierin kiinnostuksen ja vuonna 2003 Sinama-Pongolle siirtyi Liverpooliin yhdessä serkkupoikansa Anthony Le Tallecin kanssa. 

Liverpoolissa peliaikaa tuli vain rajallisesti, ja kevätkauden 2006 Sinama-Pongolle vietti lainasopimuksella Blackburnin riveissä. Kesällä 2006 hän pelasi Ranskan joukkueessa alle 21-vuotiaiden EM-kisoissa, joissa joukkue selvisi välieriin saakka. Kesän lopulla Sinama-Pongolle teki sopimuksen espanjalaisen Recreativo Huelvan kanssa. Aluksi sopimus oli vain yhden kauden mittainen, mutta sittemmin sitä jatkettiin vuoteen 2011. Kesällä 2008 Sinama-Pongolle siirtyi Atlético Madridiin neljän vuoden mittaisella sopimuksella. Vähälle peliajalle Atléticossa jääneen ranskalaishyökkääjän siirrosta hänen nykyiseen seuraansa päästiin sopimukseen joulukuussa 2009.

Maajoukkueura
-------------

Florent Sinama-Pongolle on kuulunut Ranskan juniorimaajoukkueiden vakiopelaajiin lukuisissa ikäluokissa. Alle 16-vuotiaiden maajoukkeessa hän edusti maataan vuoden 2001 EM-turnauksessa, ja saman vuoden syksyllä Ranskan voittojuhliin päättyneissä alle 17-vuotiaiden MM-turnauksessa, missä hän voitti turnauksen maalikuninkuuden yhdeksällä maalillaan ja valittiin myös kisojen parhaaksi pelaajaksi. Hän edusti maataan myös alle 21-vuotiaiden Euroopan mestaruusturnauksessa vuonna 2006. Hän pelasi ensimmäisen ja tähän mennessä ainoan ottelunsa Ranskan A-maajoukkueessa Tunisiaa vastaan lokakuussa 2008.

Lähteet
-------

* Seurajoukkuetilastot Soccerbase-sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
* Profiili ESPN:n Soccernetissä (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
* Profiili national-football-teams.comissa (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Atlético de Madrid y Sporting de Lisboa llegan a un acuerdo para el traspaso de Sinama Pongolle clubatleticodemadrid.com (Luettu 28. joulukuuta 2009)

Ranskan alle 17-vuotiaiden joukkue – Jalkapallon alle 17-vuotiaiden MM-kilpailut 2001
1 Chaigneau |
2 Debris |
3 Berthod |
4 Colombo |
5 Faty |
6 Maïa |
7 Le Tallec |
8 Yebda |
9 Sinama-Pongolle |
10 Meghni |
11 Ben Saada |
12 Faé |
13 Drouin |
14 Mohellebi |
15 Jacmot |
16 Piètre |
17 Glombard |
18 Fabre |
Valmentaja Jodar
Paxtonin omakuva vuoden 1910 paikkeilta.
**William McGregor Paxton** (1869–1941) oli yhdysvaltalainen Bostonista, Massachusettsista, kotoisin oleva taidemaalari. Hän on yksi monista maalareista, jotka toivat akateemista ranskalaista maalausta Yhdysvaltoihin. Hänen aiheensa olivat tyypillisesti figuratiivisia ja hän maalasi aina elävästä mallista.

Paxton kasvoi Newtonissa Massachusettsissa, bostonilaisessa lähiössä. Hän opiskeli Dennis Miller Bunkerin alaisuudessa Cowles Art Schoolissa ja 1889 hän lähti Pariisiin neljäksi vuodeksi opiskelemaan École des Beaux-Artsiin Jean-Léon Gérômen ohjaukseen ja lisäksi Académie Julianiin. Ranskassa hän oppi Gérômen sulavan maalaustavan ja tarkan piirustustyylin. Vuonna 1898 hän palasi Newtoniin, ja alkoi elättää itseään muotokuvamaalarina. Vuonna 1897 hän matkusti Madridiin kopioimaan Velasquezin maalauksia.

Paxton piti ensimmäisen yhden taiteilijan näyttelynsä St. Botolph Club of Bostonissa vuonna 1900. Näyttelystä hän sai paljon hyvää palautetta. Toinen näyttely taas pelasti suuren osan hänen töistään, studiossaan riehuneelta tulipalolta 1904. Seuraavana vuonna Paxton liitty vanhempiin Bostonin koulukunnan maalareihin Edmund Tarbelliin ja Frank Bensoniin pitäen näyttelyn Fenway Studio Rakennuksessa, ja School of Fine Artsin valmistuneitten näyttellyn 1906.

Paxtonia kiehtoi Johannes Vermeerin valon käyttö ja hänen 1600-luvun aiheensa, joten 1913 hän Philip Halen avustuksella kirjoitti ensimmäisen Johannes Vermeeristä kertovan kirjan. Hänen aiheensa olivatkin usein figuratiivisia maalauksia kauniista malleista sijoitettuna studioon.

Hänet tunnetaankin yhdysvaltalaisen realismin pioneerina ja taitavana muotokuvamaalarina. Gérômelta oppimansa teoriat hän opetti Robert Hale Ives Gammellille, kuka taas opetti Richard Lackia, joka oli avain asemassa nykypäivän realistisen kuvataiteen kannalta.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **William Paxton**.
* (Arkistoitu – Internet Archive)
* 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Musée d'Orsay
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Erika Salumäe
**Erika Salumäe** (s. 11. kesäkuuta 1962 Pärnu) on virolainen entinen ratapyöräilijä, kaksinkertainen olympiavoittaja ja maailmanmestari.

Tallinnalaista VSS Kalev -seuraa edustanut Salumäe voitti eräajon olympiakultaa Soulissa 1988 Neuvostoliittoa edustaen. Barcelonassa 1992 hän uusi voittonsa ottaen uudelleen itsenäistyneen Viron ensimmäisen olympiakullan. Atlantan kisoissa 1996 Salumäe sijoittui kuudenneksi.

MM-kilpailuissa Salumäe sijoittui eräajossa hopealle vuosina 1984 ja 1986, voitti mestaruuden vuosina 1987 ja 1989 sekä saavutti pronssia vuonna 1995. Hän teki viisitoista maailmanennätystä vuosina 1982–1989 ja valittiin Viron parhaaksi naisurheilijaksi vuosina 1983, 1984, 1987, 1988, 1989, 1990, 1992, 1995 ja 1996 .

Salumäe kuului Viron parlamenttiin, riigikoguun vuosina 1999–2003. 

Vuonna 2013 Salumäe myi lontoolaisessa huutokaupassa olympiakultamitalinsa, monia muita mitaleitaan sekä pyörän, jolla hän ajoi Barcelonassa olympiavoittoon. Olympiakultamitaleista maksettiin yhteensä 59 000 euroa. Virolaisten tiedotusvälineiden mukaan selkäleikkauksessa käynyt Salumäe päätyi ratkaisuun saadakseen rahaa sairaanhoitokuluihinsa.

Lähteet
-------

1. ↑  UCI Track World Championships, Women (Arkistoitu – Internet Archive) yawiki.org
2. ↑  Eesti parimateks valitud mees- ja naissportlased, võistkonnad ja treenerid 1955 – 2006 (Arkistoitu – Internet Archive) Eesti Olümpiakomitee
3. ↑  Olympiavoittaja joutui myymään mitalinsa *Yle.fi*.  5.11.2013. Yle. Viitattu 5.11.2013.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Yle

 |

 |
Rekonstruktio Pomponius Melan maailmankartasta.
**Pomponius Mela** (ensimmäinen vuosisata) oli roomalainen kartografi. Hän oli syntynyt Etelä-Hispaniassa. Nimi Pomponius kertoo, että hän kuului tunnettuun roomalaiseen plebeijisukuun, johon kuuluivat myös Ciceron ystävä Pomponius Atticus sekä kirjailija Publius Pomponius Secundus. Muita on mainittu Tacituksen *Annaaleissa*. Jotkut ovat olettaneet, että hän on sama kuin Seneca vanhemman poika Lucius Annaeus Mela eli filosofi Seneca nuoremman veli.

Hänen pääteoksensa *De situ orbis* on luultavasti noin vuodelta 43–44, kun Claudius oli vallannut Britannian. Se ilmestyi 1471. Teos on ilmestynyt myös nimellä *De chorographia*, ja pieniä eroja lukuun ottamatta ne ovat suurin piirtein samanlaisia. Teoksessa *De chorographia* Skandinavia on nimetty latinaksi "Scadinaviaksi", mutta teoksessa *De situ orbis* nimellä "insula Codanonia" (lat. "Codanonian saari").

Jordanes sanoo lukeneensa teoksen kirjoittaessaan *Geticaa*.

Lähteet
-------

* Paavo Castrén & Leena Pietilä-Castrén: *Antiikin käsikirja*, s. 444. Otava, 2000. ISBN 951-1-12387-4.

### Viitteet

1. ↑  Pomponius Mela: De chorographia, Liber tertius

Aiheesta muualla
----------------

* Pomponius Mela: De chorographia
* Pomponius Mela (Arkistoitu – Internet Archive) Wales Swansean yliopisto (englanniksi)
* Rekonstruktio Pomponius Melan maailmankartasta (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Kaarlo Hildén
**Kaarlo Kaiharju** (e. **Hildén**; 30. elokuuta 1891 Tervola – 24. kesäkuuta 1960 Tervola) oli suomalainen jääkäriluutnantti. Hänen vanhempansa olivat kansakoulunopettaja Isak August Hildén ja Edla Margareeta Holck.

Opinnot
-------

Kaiharju kävi kansakoulun ja Peräpohjolan kansanopiston.

Jääkärikausi
------------

Polangenin kurssilaisia räjäytysharjoituksessa. Etuoikealla saksalainen kouluttaja luutnantti Albert Mellis.
Tämä kotitilaansa viljellyt maanviljelijä liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 18. tammikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Hän suoritti Polangenissa vuonna 1917 järjestetyn erikoiskurssin (pommarikurssi).

Suomen sisällissota
-------------------

Kaiharju saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana varavääpeliksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajaksi 3. Jääkärirykmentin 9. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan, josta hänet siirrettiin 15. huhtikuuta 1918 alkaen 6. Jääkärirykmentin 18. jääkäripataljoonan 1. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Hotakassa, Ilveksessä ja Muolaassa ja etenemiseen Viipurin–Pietarin rautatielle.

Sisällissodan jälkeinen aika
----------------------------

Sisällissodan jälkeen Kaiharju palveli 6. jääkärirykmentistä muodostetussa Jääkäripataljoona n:o 6:ssa, josta muodostettiin myöhemmin Kajaanin sissipataljoona ja edelleen Pohjanmaan jääkäripataljoona. Hän toimi nuorempana upseerina eri komppanioissa. Armeijasta hän erosi 20. joulukuuta 1922 ja siirtyi maanviljelijäksi Tervolaan.

Talvisota
---------

Talvisotaan Kaiharju osallistui Ylimääräisten harjoitusten aikana komppanianpäällikkönä Länsi-Lapin Rajavartiostossa, josta hänet siirrettiin joukkueenjohtajaksi Sallan ryhmään. Lopulta hänet sijoitettiin komppanianpäälliköksi Jalkaväenkoulutuskeskus 6:een ja edelleen koulutuskeskus 8:aan. Talvisodan jälkeen hän jatkoi viljelijänä Tervolassa. Hänet haudattiin Tervolaan.

  


    Ylennykset ja kunniamerkit    



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Ylennykset** |  | **Kunniamerkit** |
| * Varavääpeli 11. helmikuuta 1918
* Vänrikki 29. toukokuuta 1918
* Luutnantti 16. toukokuuta 1920
 | 4. luokan Vapaudenristi miekkojen kera kunniamerkkinauhaVapaussodan muistomitalin kunniamerkkinauhaTalvisodan muistomitalin kunniamerkkinauhaSaksan maailmaansotaan osallistuneiden kunniaristin kunniamerkkinauhaJääkärimerkki | * Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera
* Vapaussodan muistomitali soljen kera
* Talvisodan muistomitali
* Jääkärimerkki
* Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniarist
 |

Lähteet
-------

* Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV: Suomen jääkärien elämäkerrasto. WSOY Porvoo 1938.
* Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV: Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975. Vaasa 1975. ISBN 951-99046-8-9.

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5  Suomen jääkärien elämäkerrasto 1938.
2. 1 2 3 4 5 6  Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975.
**Flor Ivanovitš Vasiljev** (ven. Флор Иванович Васильев; 19. helmikuuta 1934 – 1978) oli toisen maailmansodan jälkeisen kauden tunnetuin udmurttilainen runoilija.

Flor Vasiljev syntyi opettajan perheeseen Udmurtian Jarskin piirin Berdyšin kylässä. Vuodesta 1949 lähtien hän opiskeli Glazovin opettajaopistossa ja vuodesta 1953 pedagogisessa instituutissa. Valmistumisen jälkeen hän työskenteli Komsomolin Glazovin kaupunkikomitean sihteerinä sekä paikallislehden ja myöhemmin *Komsomolets Udmurtii* ja Sovetskoi Udmurtija -lehtien toimittajana. Viimeisinä vuosinaan Vasiljev toimi *Molot*-kirjallisuuslehden toimittajana ja Udmurtian kirjailijaliiton puheenjohtajana. Hänet valittiin myös tasavallan korkeimman neuvoston jäseneksi.

Vasiljev alkoi kirjoittaa runoja jo opiskeluaikanaan. Ensimmäinen runokokoelma ilmestyi vuonna 1960. Runoilijan elinaikana häneltä julkaistiin seitsemän udmurtinkielistä ja viisi venäjänkielistä kokoelmaa. Vuonna 1978 hänelle myönnettiin postuumisti Udmurtian tasavallan valtionpalkinto.

Lähteet
-------

1. ↑  *Pisateli Udmurtii: Biobibliografitšeski spravotšnik*, s. 83–87. Iževsk: Udmurtija, 1989. ISBN 5-7659-0131-X.
2. ↑  Domokos, Péter: *Itäisten suomalais-ugrilaisten kansojen kirjallisuudesta*, s. 79. Porvoo: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 1983. ISBN 951-717-305-9.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Bill Steer
**Bill Steer** (oikealta nimeltään **William Geoffrey Steer**) (s. 3. joulukuuta 1969, Stockton-on-Teesissa, Englannissa) on brittiläinen metallikitaristi. Steer tunnetaan urastaan brittiläisissä metalliyhtyeissä Carcass (vuodet 1985-1995, 2007-) ja Napalm Death (1987-1989). Steer on myös Carcassin perustajajäsen yhtyeen rumpali Ken Owenin kanssa.

Steerin tunnetuin kitaristipari on aikanaan Carcassissa, nykyään ruotsalaismetalliyhtye Arch Enemyssä soittava Michael Amott, joka perusti yhtyeensä Steerin suuresti innoittamana.

Carcassin hajottua Steer perusti oman 1970-luvun blues/rock -vaikutteisen Firebird-yhtyeen. Steer asuu nykyään Lontoossa. Carcass aloitti toimintansa uudelleen vuonna 2007, ja Bill Steer on myös mukana kokoonpanossa.

Aiheesta muualla
----------------

* Firebirdin virallinen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
Johann Friedrich Freiherr von Cotta
**Johann Friedrich von Cotta** (27. huhtikuuta 1764 Stuttgart – 29. joulukuuta 1832 Stuttgart) oli saksalainen kustantaja, teollisuuden uranuurtaja ja poliitikko. Hän perusti 1798 poliittisen päivälehden *Allgemeine Zeitungin*. Hän jatkoi J. G. Cottan 1659 perustamaa kustannusyhtiötä, joka on yhä toiminnassa, tosin sama suku ei omista sitä enää. Se on nykyisin nimeltään Klett-Cotta.

Cottaa on pidetty saksalaisen valistuksen johtavana kustantajana, ja Goethe ja Schiller olivat hänen henkilökohtaisia ystäviään. 

Cottalla oli hallussaan useita virkoja, myös diplomatian piirissä. Kiitokseksi palveluksista hän sai kuninkaalta vapaaherran arvonimen.

Lähteet
-------

1. ↑  Klett-Cotta *klett-cotta.de*.  Arkistoitu 22.9.2008. Viitattu 5.9.2008. (saksaksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* RISM
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Giorgio Morandi.
**Giorgio Morandi** (20. heinäkuuta 1890 Bologna, Italia – 18. kesäkuuta 1964 Bologna) oli italialainen taidemaalari ja taidegraafikko. Hänet tunnettiin yksinkertaisista mutta näkemyksellisistä moderneista asetelmamaalauksistaan, jotka kuvaavat pulloja, maljakoita ja laatikoita.

Morandia on vaikea sijoittaa erityisesti mihinkään koulukuntaan. Tärkeimpänä häneen vaikuttaneena esikuvana pidetään ranskalaista Paul Cézannea, jonka keskittyminen muotoon ja värien tasaisuuteen inspiroivat myös Morandia. Morandin esikoisnäyttely oli vuonna 1914 Bolognassa futurististen taiteilijoiden kanssa. Vuosina 1918–1919 hänet yhdistettiin usein metafyysiseen koulukuntaan.

Morandi kehitti hyvin intiimin lähestymistavan taiteeseen. Hänen hiljaisia maisemakuviaan ja väreiltään hillittyjä yksinkertaisia asetelmamaalauksiaan pidetään taitavasti suunniteltuina ja symbolistisina. Herkät ja lyyriset värisävyt rajoittuvat usein savensävyisiin valkoisiin, jopa tylsiin vihreisiin ja murrettuun ruskeaan, joissa toisinaan on terrakotta-sävyisiä erikoiskohteita.

Morandi työskenteli Bolognan taideakatemiassa etsauksenopettajana 1930–1956, ja hänellä oli perustavanlaatuinen vaikutus italialaisiin taidegraafikoihin.

Galleria
--------

* Morandin työhuonetta vuonna 1981.Morandin työhuonetta vuonna 1981.
* Luonnos.Luonnos.
* Akvarellinäyttely vuonna 1968.Akvarellinäyttely vuonna 1968.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Giorgio Morandi *Encyclopædia Britannica Online*. Encyclopædia Britannica. Viitattu 31.10.2009. (englanniksi)
2. 1 2  *Weilin + Göösin tietosanakirja 3*, s. 997. Gütersloh: Weilin + Göös, 1993.

Aiheesta muualla
----------------

* Centro Studi Giorgi Morandi.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Korea
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
* Portugali
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* KulturNav
* Museum of Modern Art
* Musée d'Orsay
* Victoria
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Italian People
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**William A. Lunk** (6. toukokuuta 1919 Johnstown, Pennsylvania – 18. toukokuuta 2006) oli yhdysvaltalainen lintutieteilijä.

Lunk valmistui eläintieteen kandidaatiksi ja lintutieteen tohtoriksi. Hän toimi biologian lehtorina Länsi-Virginian yliopistossa 1946–1947. Hän työskenteli New Yorkin American Museum of Natural Historyn preparaattorina, kuraattorina, apulaisjohtajana ja näyttelyjohtajana 1949–1989. Eläkkeelle jäätyään hän jatkoi vapaaehtoisena AMNH:n Paleontologian museossa ja Näyttelymuseossa. Hän valmisti museon näyttelyitä eri aiheista ja oli kuuluisa Evoluutiohallin (Hall of Evolution) näyttelyistä. Hän osallistui useiden kirjojen ja muiden painotuotteiden kuvittamiseen. 1962 hän julkaisi teoksen *The rough-winged swallow* (Publications of the Nuttall Ornithological Club, no. 4).

Toisessa maailmansodassa Lunk oli kapteeni Tyynellämerellä. Hänen puolisonsa oli Mary Hunsaker ja heillä oli neljä lasta.

Lunk nimesi linnuista tammitiaisen (*Parus carolinensis*) alalajin *atricapilloides* 1952.

Lähteet
-------

* Muistokirjoitus (University of Michigan) (Arkistoitu – Internet Archive)

1. ↑  HISTORY OF BOTANY IN WEST VIRGINIA[vanhentunut linkki]
2. ↑  openlibrary
3. ↑  ITIS


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |

 |
**Sami Mohy El Din Muhammed al-Hajj** (arab. سامي محي الدين محمد الحاج‎, s. 15. helmikuuta 1969) on sudanilainen toimittaja, joka työskentelee qatarilaisen Al Jazeera -televisiokanavalle. Hän oli vangittuna Guantanamo Bayn vankileirillä joulukuusta 2001 ja vapautui sieltä 1. toukokuuta 2008.

Yhdysvaltain joukot vangitsivat al-Hajjin Pakistanissa 15. joulukuuta 2001. Hän oli matkalla Afganistaniin Al Jazeeran tehtävissä, ja hänellä oli voimassa oleva viisumi. Al-Hajj siirrettiin Yhdysvaltain Guantanamo Bayn laivastotukikohdan vankileirille Kuubaan, jossa hänet tunnettiin "vankina numero 345". Hän oli ainoa Guantanamossa säilytetty journalisti.

Al-Hajjia edusti ihmisoikeuslakimies Clive Stafford Smith, joka sai tavata hänet 2005. Stafford Smithin mukaan al-Hajj kertoi tulleensa hakatuksi ja seksuaalisen väkivallan kohteeksi. Hän oli todistanut myös Koraanin häpäisyä. Häntä oli kuulusteltu 130 kertaa. Stafford Smithin mukaan yleisin kysymys oli, oliko Al Jazeera al-Qaidan peitetoimi. Stafford Smithin mukaan al-Hajjilla oli myös kurkkusyöpä, johon vangitsijat kieltäytyivät antamasta hoitoa. Hän aloitti 16 kuukautta kestäneen nälkälakon tammikuussa 2007.

Toivuttuaan Al-Hajj palasi Al Jazeeran palvelukseen ja hänet nimitettiin sen juuri perustetun ihmisoikeustoimituksen johtajaksi. Hän asuu perheineen Qatarin pääkaupungissa Dohassa.

Lähteet
-------

1. ↑  JTF-GTMO Detainee Assessment: Mohamed al-Haj *int.nyt.com*.
2. ↑  Sillanpää, Sami: Kuuden vuoden syyttömyys.  *Helsingin Sanomat*, 15.2.2009, s. D4. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 15.2.2009.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* VIAF

 |

 |
**CNBC** (lyhenne sanoista *Consumer News and Business Channel*) on yhdysvaltalainen, vuonna 1989 perustettu televisiokanava, jonka omistaa NBCUniversal-konserniin kuuluva NBCUniversal News Group. Suomessa kanava on saatavilla kaapeli- ja satelliittitelevision kautta.

Valtaosa CNBC:n tarjonnasta on talousaiheisia uutis- ja ajankohtaisohjelmia, mutta kanavalla näytetään myös urheilua kuten pokeria ja golfia, sekä sisarkanava NBCn ohjelmistoa kuten The Tonight Showta.

Historiaa
---------

CNBC perustettiin Fort Leessä New Jerseyn osavaltiossa USA:ssa 17. huhtikuuta 1989. Vuonna 1991 kanava yhdistyi toisen uutiskanavan, Financial News Networkin (FNN) kanssa.

90-luvulla kanava levittäytyi paikallisina versioina Eurooppaan ja Aasiaan. Yhdysvaltain CNBC:n katsojaluvut kasvoivat aina vuoteen 2000 asti, jolloin IT-kupla puhkesi.

CNBC:n kansainväliset versiot
-----------------------------

CNBC:n ensimmäinen ulkomainen versio, CNBC Asia aloitti toimintansa vuonna 1995. Eurooppalainen versio, CNBC Europe aloitti lähetyksensä seuraavana vuonna.

CNBC Europen ja CNBC Asian lisäksi yhtiö operoi myös lukuisia paikallisia talousuutiskanavia yhteistyössä eri yritysten kanssa. Tällaisia kanavia ovat esimerkiksi italialainen Class CNBC, turkkilainen CNBC-e, japanilainen Nikkei CNBC ja CNBC Pakistan Pakistanissa.

CNBC:n viimeisin kansainvälinen versio on CNBC Africa, joka aloitti 1. kesäkuuta 2007. Yhtiö käytti yksistään mainontaan Etelä-Afrikassa noin 600 miljoonaa dollaria. CNBC Africalla on konttoreita Keniassa, Nigeriassa ja Etelä-Afrikassa. Kanava lähettää vuorokaudessa yhdeksän tuntia paikallista ohjelmaa.

### Luettelo CNBC:n kanavista

CNBC Europen pääkonttori Fleet Placella Lontoossa.
* CNBC (Yhdysvallat)
* CNBC Europe
	+ Class CNBC (Italia)
* CNBC-e (Turkki)
* e2 (Turkki)
	+ CNBC Arabiya (Arabimaailma)
	+ CNBC Nordic (Skandinavia)
	+ TVN CNBC Piznes (Puola)
* CNBC Asia
	+ CNBC Pakista (Pakistan)
	+ Nikkei CNBC (Japani)
	+ CNBC-TV18 (Intia, englanniksi)
	+ CNBC Awaaz (Intia, hindiksi)
	+ CNBC Australia (Australia)
	+ CNBC Hong Kong) (Hongkong)
	+ CNBC Singapore (Singapore)
* CNBC Latin America (Latinalainen Amerikka)
* CNBC World
* CNBC Africa

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **CNBC**.
* CNBC:n kotisivut (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Israel
* Yhdysvallat

 |

 |
Jesper Aspegren
**Jesper Aspegren** (4. kesäkuuta 1950 Lund) on ruotsalainen televisiojuontaja ja kirjailija.

Hän aloitti juontamisen Ruotsin televisiossa Malmössä vuonna 1983 ennen siirtymistään *Barnjournalen*-nimisen lastenohjelman pariin. Sittemmin hän on esiintynyt sellaisessa suositussa sunnuntaiaamun ohjelmassa kuin *Sköna söndag*, ruoanlaitto-ohjelma *Aspegren mitt i matenissa* sekä *Antikrundanissa*. Toiminta viimeksi mainitussa tv-ohjelmassa sai aikaan sen, että Aspegren sai toimitusjohtajan toimen Crafoordin huutokaupassa.

Opiskeluaikoinaan Lundin yliopistossa Aspegren työskenteli muiden muassa toimittajana Helsingkronan osakunnan julkaisemassa lehdessä *Helsingkroniten*. Aspegren on kirjoittanut kirjat *Mitt i Maten* (1998), *Antikrundan* (1999), *Mötesplats Bjärehalvön* (1999), *Våra högtider* (2001), *Kockrock* (2004), *Stämningssökaren* (2005), *Medelhavsmaten förlänger livet* (2006), *Med smak av Sydafrika* (2006), *Slott i Skåne* (2007) ja *Basic food* (2008).

Aiheesta muualla
----------------

* Filmileike osoitteessa svt.se: Aspegren mitt i maten (ruotsiksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat
* Ruotsi

 |

 |
**Coby Miller** (s. 19. lokakuuta 1976 Ackermann, Missouri, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen pikajuoksija.

Miller kilpaili Sydneyn olympialaisissa 2000, joissa sijoittui 200 metrin juoksussa seitsemänneksi ajalla 20,35. Kauden lopussa hän oli GP-finaalissa 100 metrin juoksun neljäs ajalla 10,52. Kaksi vuotta myöhemmin Miller juoksi GP-finaalissa 100 metrillä kuudenneksi ajalla 10,21. Hän karsiutui Budapestin sisäratojen MM-kisoissa 2004 200 metrin välierissä, mutta oli myöhemmin samana vuonna Ateenan olympialaisissa mukana Yhdysvaltain joukkueessa, joka voitti 4 x 100 metrin viestijuoksussa olympiahopeaa.

Miller voitti universiadeissa kultaa 200 metrillä ajalla 20,32 s Palma de Mallorcalla 1999.

Ennätykset
----------

* 100 metrin juoksu: 9,98 (2000)
* 200 metrin juoksu: 19,96 (2000)

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Coby Miller Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
2. ↑   (englanniksi)
3. ↑  Butler, Mark (toim.): *IAAF Statistics Handbook: Helsinki 2005*, s. 272. IAAF, 2005. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Nikolai Aleksejevitš Guljajev** (s. 1. tammikuuta 1966 Vologda) on venäläinen, Neuvostoliittoa edustanut pikaluistelija. Hänen uransa menestyksekkäimmät vuodet ajoittuivat 1980-luvun loppupuolelle, jolloin hän lukeutui maailman parhaimpiin yleisluistelijoihin ja saavutti sekä MM-, EM-, että olympiakultaa.

Ura
---

Nikolai Guljajev, jonka isä Aleksei oli niin ikään menestynyt pikaluistelija, aloitti pikaluistelun vuonna 1976. Hänen valmentajanaan toimi Juri Osadkin. Vuonna 1983 hän muutti Vologdasta Moskovan yliopistoon opiskelemaan liikuntatieteitä ja sai kutsun maajoukkueeseen. Ensimmäisissä kansainvälisissä arvokisoissaan 1986 EM-kisoissa hän sijoittui viidenneksi.

Vuonna 1987 Guljajev voitti sekä yleisluistelijoiden maailmanmestaruuden Heerenveenissä, missä hän luisteli uudet ME-ajat sekä 1 500 metrillä että kokonaiskilpailussa, että Euroopan-mestaruuden Trondheimissa. Seuraavana vuonna Calgaryn olympialaisissa hän voitti kultamitalin 1 000 metrin matkalla ajalla 1.13,03. Kaksi kuukautta ennen olympialaisia hän jäi kiinni anabolisia steroideja sisältävän paketin toimittamisesta norjalaiselle luistelijalle. Guljajev väitti saaneensa paketin neuvostoliittolaiselta valmentajalta ja olevansa tietämätön paketin sisällöstä. Varmojen todisteiden puuttuessa Guljajev vapautettiin syytöksistä kaksi päivää ennen olympialaisten avajaisia.

Guljajev piti aikavälillä 15. helmikuuta 1987 – 13. helmikuuta 1988 pikaluistelun aateliskalenterin ykkössijaa ja hänet palkittiin vuonna 1988 Oscar Mathisen -palkinnolla.

Guljajev joutui lopettamaan uransa selkävaivoihin. Hän luisteli vielä vuonna 1992 Albertvillen olympialaisissa 1 000 metrillä kahdeksanneksi ajalla 1.15,46 ja Oslossa sprintterien MM-kilpailuissa seitsemänneksi.

Sittemmin Guljajev on toiminut Venäjän maajoukkueessa valmennustehtävissä.

Ennätykset
----------

* 500 metriä: 36,84
* 1 000 metriä: 1.13,03
* 1 500 metriä: 1.52,70
* 3 000 metriä: 4.11,20
* 5 000 metriä: 6.51,28
* 10 000 metriä: 14.28,45

Lähteet
-------

* (Arkistoitu – Internet Archive)
* 
* Wallechinsky, David: *The Complete Book of the Winter Olympics, 2002 Edition*. Aurum Press, 2001. ISBN 1-85410-807-7.

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5  Wallechinsky, s. 104

  

Miesten 1 000 metrin pikaluistelun olympiavoittajat

|  |
| --- |
| 1976: Peter Mueller |
1980: Eric Heiden |
1984: Gaétan Boucher |
1988: Nikolai Guljajev |
1992: Olaf Zinke |
1994: Dan Jansen |
1998: Ids Postma |
2002: Gerard van Velde |
2006: Shani Davis |
2010: Shani Davis |
2014: Stefan Groothuis |
2018: Kjeld Nuis |
2022: Thomas Krol |
**Julija Gennadijevna Tabakova** (ven. Юлия Геннадиевна Табакова, s. 1. toukokuuta 1980) on venäläinen pikajuoksija.

Tabakova kilpaili 2002 sisäratojen EM-kisoissa, joissa hän karsiutui 60 metrin välierissä ajalla 7,30 ja 200 metrin juoksun välierissä ajalla 23,78. Myöhemmin samana vuonna hän karsiutui Münchenin EM-kisoissa 200 metrin välierissä ajalla 23,32, mutta oli mukana Venäjän joukkueessa, joka voitti 4 x 100 metrin viestijuoksussa EM-pronssia. Seuraavana vuonna hän voitti Venäjän mestaruuden 100 metrin juoksussa ja karsiutui Birminghamin sisäratojen MM-kisoissa 200 metrin välierissä. Pariisin ulkoratojen MM-kisoissa hän karsiutui 100 metrin välierissä ajalla 11,36, mutta oli mukana voittamassa pikaviestissä MM-pronssia. Vuonna 2004 Tabakova voitti Venäjän sisäratojen mestaruuden 60 metrillä. Samana vuonna hän oli Budapestin sisäratojen MM-kisoissa 60 metrillä seitsemäs ajalla 7,17. Ateenan olympialaisissa hän karsiutui 100 metrin välierissä ajalla 11,25, mutta saavutti pikaviestissä olympiahopeaa.

Ennätykset
----------

* 100 metrin juoksu: 11,10 (2004)
* 200 metrin juoksu: 22,51 (2004)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Julija Tabakova Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
2. ↑
3. ↑
4. ↑


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
Erik Acharius
**Erik Acharius** (1757 – 1819) oli ruotsalainen biologi. Hän tutki sieniä ja varsinkin jäkäliä. Häntä pidetään jäkälien systemaattisen tutkimuksen isänä.

Acharius opiskeli lääketiedettä Uppsalassa, missä Carl von Linné ohjasi hänen lopputyötään vuonna 1776. Acharius väitteli Lundin yliopistossa ja asettui harjoittamaan lääkärin työtä ensin Landskronaan, myöhemmin Vadstenaan. Hän käytti mikroskooppia jäkälien rakenteen tutkimiseen, ja jakoi ne sukuihin, kun Linné oli jättänyt ne yhdeksi laajaksi suvuksi.

Teoksia
-------

* Lichenographiæ suecicæ prodromus (1798)
* Methodus lichenum (1803)
* Lichenographia universalis (1810)
* Synopsis methodica Lichenum (1814)

Sienten tai jäkälien tieteellisen nimen jälkeen käytettävä määrittäjän lyhenne **Ach.** tarkoittaa Achariusta.

* Synopsis methodica lichenum, 1814*Synopsis methodica lichenum*, 1814

Lähteet
-------

1. ↑  Erik Acharius, lichenologins fader Naturhistoriska Riksmuseet. Viitattu 10.9.2008. (ruotsiksi)
2. ↑  Illinois Mycological Society


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* International Plant Names Index
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Scientific illustrators
* Te Papa (New Zealand)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |