recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Mambalikalathil Sarada Menon** (tamiliksi எம். சாரதா மேனன், *Em. Sāradā Meṉaṉ*; 5. huhtikuuta 1923 Mangalore – 5. joulukuuta 2021 Chennai, Tamil Nadu) oli intialainen psykiatri. Hän oli maansa ensimmäinen naispuolinen psykiatri.

Menon syntyi kahdeksantena perheensä yhdestätoista lapsesta. Hän valmistui Madras Medical Collegesta ja työskenteli lyhyesti Lontoossa, sitten yleissairaalassa Andhra Pradeshissa. Vuonna 1957 Menon aloitti kaksi vuotta kestäneen erikoistumisen psykiatriaan All India Institute of Mental Healthissa, josta myöhemmin tuli National Institute of Mental Health and Neurosciences. Vuodesta 1959 hän työskenteli Madrasin (Chennain) mielenterveysinstituutissa, jonka johtajaksi yleni vuonna 1961.

Vuonna 1984 Menon perusti kollegansa Thara Rangaswamyn kanssa Schizophrenia Research Foundationin (SCARF). Hänelle myönnettiin vuonna 1992 Padma Bhushan. Menon kuoli 98-vuotiaana vuonna 2021. Hän oli tehnyt työtään vielä aiemmin samana vuonna.

Lähteet
-------

1. 1 2  India’s first woman psychiatrist, Sarada Menon, passes away at 98 The Hindu
2. ↑  Dr Sarada Menon, India's First Woman Psychiatrist, Passed Away Aged 98 India Times
3. 1 2  The First Lady of Mental Health Reader's Digest
Joulumuori miehensä kanssa postikortissa vuodelta 1919
**Joulumuori** on Joulupukin vaimo.

Joulumuori (engl. *Mrs. Claus*, 'rouva Joulupukki') mainitaan tiettävästi ensimmäisen kerran yhdysvaltalaisen James Reesin novellissa *A Christmas Legend* ('Joulutaru') vuodelta 1849. Tämän kertomuksen "Joulumuori" kuitenkin paljastuu tarinassa tavalliseksi naiseksi. Reesin tarinan jälkeen Joulumuorin kuvaukset yleistyivät amerikkalaisissa tarinoissa, runoissa ja lauluissa. Hänet kuvattiin niissä usein luonteeltaan suorasukaiseksi.

Nykyisin Joulumuori esitetään usein pulleana ja hilpeänä Joulupukin auttajana. Joulupukkisäätiö luonnehtii Joulumuoria äidilliseksi, viisaaksi ja lempeäksi vaimoksi. Joulumuori viettää aikaansa kotonaan Korvatunturilla ja auttaa miestään tämän työssä. Hän harrastaa kutomista ja laulaa kauniisti.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kate Horowitz: The Secret History of Mrs. Claus *Mental Floss*.  21.12.2016. Viitattu 28.10.2020.
2. ↑  joulumuori Joulupukkisäätiö. Viitattu 28.10.2020.
**Madeleine Malonga** (s. 25. joulukuuta 1993) on ranskalainen judon olympiavoittaja sekä maailman- ja Euroopan-mestari.

Malonga saavutti alle 17-vuotiaiden EM-pronssia yli 70 kg:n painoluokassa 2009 sekä alle 20-vuotiaiden EM-pronssia alle 78-kiloisissa 2011 ja 2012. Hän sai Kazanin universiadeissa 2013 hopeaa alle 78 kg:n sarjassa ja pronssia joukkuekilpailussa. Hän voitti samana vuonna nuorten Euroopan-mestaruuden 78 kg:n painoluokassa. Nuorten MM-kilpailuissa 2013 hän sai 78-kiloisissa pronssia ja joukkuekilpailussa hopeaa.

Malonga saavutti Bakun Euroopan kisoissa 2015 kultaa joukkuekilpailussa. Kazanin EM-kilpailuissa 2016 hän sai joukkuekilpailussa pronssia. Hän voitti 78-kiloisten Euroopan-mestaruuden Tel Avivissa 2018 kukistettuaan loppuottelussa maannaisensa Audrey Tcheumeon. Saman vuoden Bakun MM-kilpailuissa hän sijoittui seitsemänneksi.

Malonga saavutti Minskin Euroopan kisoissa 2019 pronssia sekä 78 kg:n sarjassa että sekajoukkuekilpailussa. Hän voitti samana vuonna 78-kiloisten maailmanmestaruuden Tokiossa kukistettuaan finaalissa japanilaisen Shori Hamadan. Sekajoukkuekilpailussa hän sai hopeaa. Hän voitti 78-kiloisten Euroopan-mestaruuden Prahassa 2020. Loppuottelussa hän voitti Saksan Luise Malzahnin. Hän saavutti samassa painoluokassa MM-hopeaa Budapestissa 2021 hävittyään finaalissa saksalaiselle Anna-Maria Wagnerille.

Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa Malonga oli mukana Ranskan judojoukkueessa, joka voitti sekajoukkuekilpailun kultaa. Hän kilpaili lisäksi 78 kg:n sarjassa, jossa hän sai hopeaa hävittyään loppuottelussa Shōri Hamadalle.

Malonga on saavuttanut IJF World Tourin kilpailuissa seitsemän turnausvoittoa, neljä kakkossijaa ja kuusi kolmossijaa. Maailmancupeista ja Continental Open -kilpailuista hänellä on kaksi voittoa sekä yksi kakkos- ja kolmossija. Hän on voittanut aikuisten sarjassa kaksi Ranskan-mestaruutta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Madeleine Malonga judoka *judoinside.com*. Viitattu 14.6.2021. (englanniksi)
2. ↑  MALONGA Madeleine Tokyo 2020.  Arkistoitu 15.9.2021. Viitattu 2.8.2021. (englanniksi)
3. ↑  Kajimoto, Tetsushi: Judo-Japanese judoka Hamada wins gold in women's -78 kg division in Tokyo  29.7.2021. Tokio:  Reuters. Viitattu 2.8.2021. (englanniksi)
**Eteläinen maakunta** (Southern Province) on yksi Sambian maakunnista. Sen pinta-ala on 85283 km2. Hallinnollisesti Eteläinen maakunta jakautuu 13 piiriin, jotka ovat Chikankata, Choma, Gwembe, Kalomo, Kazungula, Mazabuka, Monze, Namwala, Livingstone, Pemba, Siavonga, Sinazongwe ja Zimba.

Eteläisen maakunnan väkiluku on 2 195 416, josta noin puolet ovat miehiä ja puolet naisia. Maakunnan piireistä väestönkasvu on suurinta Gwemben piirissä (4,5 %), Siavongan piirissä (4,4 %) ja Kalomon piirissä (4,4 %). Eteläisen maakunnan merkittävimpiä elinkeinoja ovat karjankasvatus, maissintuotanto, turismi sekä energiantuotanto. Lisäksi alueella kasvatetaan maapähkinöitä, durraa, vehnää ja soijapapuja.

Lähteet
-------

1. 1 2  About Southern Province *Southern Provincial Administration Office*. Viitattu 14.4.2022. (englanniksi)

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Eteläinen maakunta (Sambia)**.
Sambian maakunnat

* Copperbelt
* Eteläinen
* Itäinen
* Keskinen
* Luapula
* Luoteinen
* Lusaka
* Läntinen
* Muchinga
* Pohjoinen
**Penelope "Penny" Meredith Mary Knatchbull** (o.s. **Eastwood**, s. 16. huhtikuuta 1953 Lontoo) on brittiläinen aristokraatti, nykyiseltä arvonimeltään *Mountbattenin kreivitär* (engl. *Countess Mountbatten of Burma*). Hänen aviopuolisonsa, Mountbattenin jaarli Norton Knatchbull on lordi Louis Mountbattenin lapsenlapsi ja kuningas Charles III:n pikkuserkku.

Penelope ja Norton Knatchbull menivät naimisiin lokakuussa 1979. He saivat 1980-luvulla kolme lasta, joista nuorimmainen menehtyi syöpään 5-vuotiaana. Lapsensa kuoleman jälkeen Penelope Knatchbull ystävystyi prinssi Philipin ja kuningatar Elisabet II:n kanssa. Hän ja Philip harjoittivat yhdessä valjakkoajoa, ja heistä tuli hyvin läheisiä. Kreivitär oli yksi harvoista ei-kuninkaallisista kutsuvieraista Philipin hautajaisissa, jotka järjestettiin koronaviruspandemian aikaan keväällä 2021.

Populaarikulttuurissa
---------------------

Netflix-sarja *The Crownin* viidennellä tuotantokaudella (2022) nähdään kuvaus Penny Knatchbullin (Natascha McElhone) ja prinssi Philipin (Jonathan Pryce) välisestä ystävyydestä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Hockaday, James: Who is Penelope Knatchbull and how did she know Prince Philip? *Metro News*.  17.4.2021. Viitattu 19.11.2022. (englanniksi)
2. 1 2 3  Crawford-Smith, James: Who is Penny Knatchbull? Prince Philip's close friend in 'The Crown' *Newsweek*.  9.11.2022. Viitattu 19.11.2022. (englanniksi)
3. ↑  Himanen, Jari: The Crown raivostuttaa brittihovissa jo ennakkoon – uusi kausi syventyy prinssi Philipin ja kreivittären suhteeseen *Iltalehti*.  21.8.2021. Viitattu 19.11.2022.
4. 1 2  Padin, Malvika: Who is Penelope Knatchbull? Queen’s funeral guest and Prince Philip’s 'keeper of secrets' *Mirror*.  19.9.2022. Viitattu 19.11.2022. (englanniksi)
**Eteläintianvinttikoira** eli *Poligar Hound* on intialainen koirarotu, jolla ei ole FCI:n tunnustusta.

Ulkonäkö
--------

Eteläintianvinttikoira muistuttaa lurcheria tai sileäkarvaista salukia, sillä erotuksella että ensin mainitulla on erittäin vähäinen ja ohut karvapeite, jonka läpi näkyy violetti iho. Myös kirsu on väriltään hyvin vaalea. Vähäinen karva on laadultaan karkeaa, jäykkää ja kovaa. Säkäkorkeus on noin 66 cm ja paino noin 18-20 kg.

Luonne ja käyttäytyminen
------------------------

Rotu on kuuluisa kyvyistään pitkän matkan juoksussa, mutta se on valitetavasti myös rakenteeltaan heiveröinen.

Alkuperä
--------

Rotua esiintyy enimmäkseen Chennain alueella. Nimitys *Poligar Hound* tulee Etelä-Intian sotilaspäälliköistä, jotka jalostivat sen alun perin ketun, sakaalin, villisian ja kauriin metsästykseen. Aluksi sillä metsästettiin villisikaa, mutta sen tehtävä laajeni myöhemmin ylipäänsä paikallisen riistan metsästämiseen ja työskentelyyn pitkän matkan juoksijana. Vuonna 1864 englantilainen eläinlääkäri William Youatt kuvaili eteläintianvinttikoiraa seuraavasti:

*Dakhunin (Deccanin) alueella on koira, jolla on niin lyhyt karvapeite, että se näyttää karvattomalta. Sitä kutsutaan polugarinkoiraksi.*
Nykyisin rotua tapaa melko usein Madrasin alueella.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Morris, Desmond. *Dogs - The Ultimate Dictionary of Over 1000 Dog Breeds*, s. 48. Trafalgar Square, 2008: North Pomfret, Vermont.
2. 1 2 3 4 5 6 7  Canton, Mario. *Levrieri e segugi primitivi*, s. 280-281. Antonio Crepaldi Editore, 2012: Porto Viro, Italia.
3. 1 2 3  Hancock, David. *Sighthounds - Their Form, Their Function and Their Future*, s. 111, 114. The Crowood Press: Ramsbury, Marlborough, Wiltshire, 2012. ISBN 978-1-84797-392-4.
Miehen sukuelimet osittaisen peniksen poiston jälkeen.
**Penektomia** tarkoittaa peniksen poistamista leikkauksella lääketieteellisistä tai henkilökohtaisista syistä.

Lääketieteelliset syyt
----------------------

Peniksen syöpä voi vaatia peniksen osittaista tai täydellistä poistoa. Kuinka paljon poistetaan, riippuu syövän asteesta. Jos syöpää on vain terskan alueella, vain peniksen kärki poistetaan. Pitkälle edenneen syövän takia koko penis poistetaan.

Harvinaisissa epäonnistuneissa ympärileikkauksissa on myös tarvittu täyttä tai osittaista penektomiaa. (ks. en:David Reimer). 

Fournierin gangreeni (kivespussin, siittimen ja/tai välilihan kuolioituva bakteeritulehdus) voi vaatia penektomiaa ja/tai orkiektomiaa (kiveksen tai kivesten poistoa).

Henkilökohtaiset syyt
---------------------

"Suuren sinetin" tehnyt skoptsi.
Sukupuolenkorjausprosessin läpikäyneiden miesten operoiminen ei vaadi peniksen poistoa, vaan siitä muovaillaan hänelle klitoris.

Dysmorfinen ruumiinkuvan häiriö voi aiheuttaa penektomian.

Miehet, jotka kokevat olevansa kolmatta sukupuolta, haluavat joskus emaskulaation, eli heiltä poistetaan penis ja/tai kivekset.

Miespuolisilta Skoptsiliikkeen jäseniltä vaadittiin kastraatiota eli joko kivesten ("vähäisempi sinetti") tai myös penis ("suurempi sinetti").

Lähteet
-------

1. ↑   "Partial Penectomy for Patients With Squamous Cell Carcinoma of the Penis: The Memorial Sloan-Kettering Experience"  (2007). *Annals of Surgical Oncology* **14** (12): 3614–3619. doi:10.1245/s10434-007-9563-9. ISSN 1068-9265. PMID 17896151.
2. ↑  Penectomy: Partial and Total Removal of the Penis  22.7.2006. About.com.  Arkistoitu 2.4.2016. Viitattu 25.9.2011.
3. ↑  Fournierin gangreeni Tohtori.fi
**Hannu Heikki Rajalahti** (s. 13. syyskuuta 1950 Lapua) on suomalainen juristi, Korkeimman oikeuden jäsen ja oikeusneuvos. Hän syntyi Heikki ja Mirjam (o.s. Saari) Rajalahden perheeseen Lapualla. Ylioppilaaksi Rajalahti kirjoitti Kokemäen yhteiskoulusta vuonna 1969. Hän valmistui oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 1973 ja sai varatuomarin arvon 1976 auskultoituaan vuosina 1974–1975 Kokemäen tuomiokunnassa. Hän työskenteli tuomioistuinten palveluksessa Helsingin hovioikeudessa ja korkeimmassa oikeudessa esittelijänä sekä pisimpään, 16 vuoden ajan käräjätuomarina Ikaalisissa vuosina 1978–1994. Sieltä hän siirtyi Vaasan hovioikeuteen hovioikeudenneuvokseksi, jossa tehtävässä toimi vuosina 1994–1999 ja edelleen Jämsän käräjäoikeuden laamanniksi vuonna 1999. Korkeimman oikeuden jäseneksi hänet nimitettiin 1.2.2005 alkaen, josta hän siirtyi eläkkeelle lähes 12 vuoden uran jälkeen, 1.1.2018 alkaen eli runsas puoli vuotta ennen kuin täytti 68 vuotta.

Rajalahti toimi hovioikeusuudistuksen kouluttajana Vaasan hovioikeuspiirissä 1996–2000 sekä Keski-Suomen lainkäytön kehityshankkeen ohjausryhmän jäsenenä ja työryhmän puheenjohtaja 2003–2004. Rajalahti oli Käräjäoikeustuomarit ry:n hallituksen jäsen 2003–2005 ja Asianajajien valvontalautakunnan jäsen 2004–2005. Hän toimii tuomarinvalintalautakunnan puheenjohtajana 15. toukokuuta 2015 alkaen.

Lähteet
-------

* Hannu Rajalahden CV korkeimman oikeuden sivuilla.
* Laurila, Petri (toim.) *Suomen lakimiehet-Finlands jurister 2011*, s. 666, 668. Suomen lakimiesliiton kirjasarja

### Viitteet

1. ↑  Tolonen, Jaana (toim.): *Suomen lakimiehet – Finlands jurister 1988*, s. 854. Suomen Lakimiesliiton kirjasarja, 99. Helsinki: Lakimiesliiton kustannus, 1988. ISSN 0585-9530. ISBN 951-640-395-6.
Tulvapenger.
**Penger**, **penkere** tai maantieteessä joskus myös **penkka**, **pengermä**, **terassi** tai **töyräs** on maantieteessä jyrkkä reuna tai rinteessä oleva kapea tasanne ja rakennustekniikassa tasapäinen valli, pato tai maa- tai kivitäyte, jonka päälle rakennetaan tie. Penger saattaa siis olla joko luonnon tai ihmisen tekemä. Esimerkiksi tulvien estämiseksi voidaan rakentaa tulvapenkereitä eli korkeita esteitä, jotka estävät veden tulvimisen tietylle alueelle. Tiedetään, että jo vuonna 2500 eaa. maanviljelijät rakensivat Induslaaksossa penkereitä suojatakseen Indusjoen rantaa tulvilta.

Lähteet
-------

1. ↑  penger | TEPA-hakutulos erikoisalojen sanastoista ja sanakirjoista *termipankki.fi*. Viitattu 7.11.2022.
2. ↑  Kielitoimiston sanakirja *www.kielitoimistonsanakirja.fi*. Viitattu 7.11.2022.
3. ↑  pengerpato – Tieteen termipankki *tieteentermipankki.fi*. Viitattu 7.11.2022.
4. ↑  levee | National Geographic Society *education.nationalgeographic.org*. Viitattu 7.11.2022. (englanniksi)

Lisätietoja aiheesta**Penger**Wikipedian sisarhankkeissa

* Kuvia Commonsissa
**Hannu Tapani Rauhala** (s. 1934) on suomalainen kasvatustieteen dosentti, joka herätti 1990-luvulla huomiota voodoo-harrastuksillaan.

Rauhala opiskeli psykologiaa ja kasvatustiedettä Jyväskylän yliopistossa. Hän väitteli tohtoriksi 1983 Greifswaldin yliopistossa DDR:ssä. Rauhala toimi Helsingin yliopiston erityispedagogiikan ja kuntouttavan kasvatuksen dosenttina 1985–1999.

Rauhala kertoi 1990-luvulla tv-haastattelussa olleensa Nigeriassa perehtymässä voodoon salaisuuksiin. Rauhala oli vihitty voodoohon seremoniassa, johon kuului kanan uhraaminen, ja lisäksi hän oli juonut vihkimisen tehneen nigerialaisen voodoopapittaren eli *mambon* virtsaa.

Vuonna 1999 Rauhala julkaisi Ultra-lehdessä ilmoituksen, jossa hän tarjosi *"laser klitoris stimulaatiota"* ja hypnoosia hoitomuodoksi frigiditeetistä kärsineille nuorille tytöille ja naisille.

Rauhala esiintyi 1990-luvun alussa Leo Mellerin videodokumentissa *"Enkeliruhtinas nyt!"*. Dokumentissa Rauhala kertoi musiikin maagillisista vaikutuksista, muun muassa Pjotr Tšaikovskin Pateettisen sinfonian ja Richard Wagnerin musiikin negatiivisista vaikutuksista ihmisiin sekä esitteli myös lyhyesti voodoota. Rauhala kertoi voodoosta myös Keskisuomalainen-lehdessä 4. tammikuuta 1999 ilmestyneessä artkkelissa *Kaikki lähtee voodoosta*.

Kirjallista tuotantoa
---------------------

* *Musiikin vaikutuksesta tunne-elämältään häiriintyneiden lasten vegetatiivisiin funktioihin*, pro gradu-tutkielma. Jyväskylän yliopiston erityspedagogiikan laitos 1971
* *Musiikkiterapia : teoria ja metodinen mallisto*. Gummerus 1973
* Helmut Breuer, Walther Gehler : *Leikistä todellisuuteen : esikouluikäisten sosiaalisen harjaannuttamisen perusteita* ; käänt. ja suomal. oloihin soveltanut Hannu Rauhala. Gummerus 1976
* *Das finnische Arbeiterkampflied im Klassenkampf : eine inhaltsanalytische Untersuchung*, väitöskirja. Universität Greifswald, Greifswald 1983
* Voodoota käsitelleen tietokirjan käsikirjoitus, kirjaa ei tiettävästi julkaistu

Lähteet
-------

* Mesikämmen blogi 5.11.2011 : Missä on voodoo-mies Hannu Rauhala? (Arkistoitu – Internet Archive)
* 40100.net - blogi Jyväskylästä 6.1.2006 : Huuhaata ja haalistuneita sivuja

### Viitteet

1. ↑  Helsingin yliopiston opettaja- ja virkamiesluettelo 1918-2000

Aiheesta muualla
----------------

* Enkeliruhtinas Nyt! dokumentti heikkolaatuisena kopiona Youtubessa (4 osassa)
* Hannu Lauerman Vaihtoehtoiset hoitomuodot - uskomuslääkintä sairaanhoidossa -luento Youtubessa, Lauerma kertoo Rauhalasta nimeä mainitsematta kohdasta 23:40 alkaen
**Museum of Science and Industry** on Chicagossa Yhdysvalloissa sijaitseva suuri tiede- ja tekniikkamuseo.

Historia
--------

Museorakennus rakennettiin vuonna 1893 Chicagon maailmannäyttelyä varten. Vuonna 1911 yhdysvaltalainen liikemies ja Sears, Roebuck and Company -tavarataloketjun johtaja Julius Rosenwald kävi poikansa kanssa Deutsches Museumissa Münchenissä. Hän innostui museosta, jossa näyttelyesineet liikkuivat ja museovieraat saivat painaa nappuloita ja vääntää vipuja. Rosenwald halusi rakentaa vastaavan museon myös kotikaupunkiinsa Chicagoon. Tilaksi hän löysi maailmannäyttelyä varten rakennetun rakennuksen. Museo avattiin 19. kesäkuuta 1933.

Museorakennus on ainut Chicagon maailmannäyttelystä jäljellä oleva rakennus.

Näyttelyt ja näyttelyesineet
----------------------------

Museossa on yli 400 000 neliöjalkaa (yli 37 000 neliömetriä) näyttelytilaa ja yli 35 000 näyttelyesinettä. Museon vakituisiin näyttelyihin kuuluvat muun muassa U-505, joka on Yhdysvaltojen ainut saksalainen U-vene, hautomo, jossa voi seurata kananpoikien kuoriutumista munista, sekä United Airlinesin Boeing 727 -lentokone.

Lähteet
-------

1. ↑  Museum History *msichicago.org*.  Arkistoitu 8.8.2012. Viitattu 2.12.2014. (englanniksi)
2. 1 2  Museum Facts *msichicago.org*.  Arkistoitu 15.8.2012. Viitattu 2.12.2014. (englanniksi)
3. ↑  Museum Overview *msichicago.org*. Viitattu 2.12.2014. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Museum of Science and Industry** Wikimedia Commonsissa
**Ivan Nikititš Hovanski** (ven. Ива́н Ники́тич Хова́нский, syntymäaika tuntematon, kuoli 1675) oli venäläinen ruhtinas ja pajari.

Ivan Hovanski mainitaan pöytäpalvelijana vuonna 1625. Vuosina 1628–1629 hän toimi sotaväen päällikkönä Tulassa, vuonna 1634 voivodina Borovskissa ja vuosina 1635–1637 jälleen Tulassa, jossa hänen tehtävänään oli suojella Venäjän rajoja krimintataarien ja nogaiden hyökkäyksiltä.

Tsaari Aleksei Mihailovitšin noustua valtaan vuonna 1645 Hovanski lähetettiin Možaiskiin ja Vjazmaan ottamaan väestöltä uskollisuudenvalaa, mutta jo samana vuonna hänet karkotettiin Siperiaan. Vuonna 1649 tsaari määräsi Hovanskin palaamaan Moskovaan, jossa hänet nimitettiin pajariksi.

Vuonna 1650 Hovanski lähetettiin tukahduttamaan Novgorodin ja Pihkovan kapinoita. Hutynin luostarista käsin hänen onnistui suostutella novgorodilaiset luopumaan kapinasta. Tsaari oli tyytymätön Hovanskin hitauteen, mutta silloinen Novgorodin metropoliitta Nikon puolusti Hovanskia väittäen itse kehottaneensa tätä varovaisuuteen. Novgorodista Hovanski lähti Pihkovaan. Hänellä oli mukanaan liian vähän joukkoja kaupungin valloittamiseksi, mutta tämäkin kapina saatiin päättymään voimaa käyttämättä. Palkkioksi toimistaan Hovanski sai kullalla koristetun samettiturkin, maljan ja palkanlisäyksen.

Maaliskuussa 1652 Hovanski lähetettiin Nikonin kanssa Solovetskin luostariin hakemaan metropoliitta Filippin pyhäinjäännöksiä. Hovanski oli matkaan tyytymätön ja valitti, että Nikon oli näännyttänyt hänet rukoilullaan.

Vuonna 1654 Hovanski oli mukana Aleksei Mihailovitšin seurueessa puolalaisia vastaan tehdyllä sotaretkellä. Hän osallistui Smolenskin valloitukseen ja jäi tsaarin lähdettyä kaupungin voivodiksi. Vuonna 1660 hän löi puolalaiset Maltšin lähellä.

Ivan Nikititš Hovanski oli tsaari Mihail Fjodorovitšin pajarin Ivan Andrejevitš Hovanskin veljenpoika ja Ivan Andrejevitš Tararuin serkku. Hänen poikansa Ivan Ivanovitš (Bolšoi) oli tunnettu Pietari I:n uudistusten vastustaja.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  *Russki biografitšeski slovar: Faber-Tsjavlovski*, s. 379. Sankt-Peterburg: {{{Julkaisija}}}, 1901. Pdf-versio Venäjän valtionkirjaston sivustolla. (venäjäksi)[vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Brockhaus-Jefronin artikkeli (venäjäksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
	+ 2

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Tšekki

 |

 |
**Peng Xiuwen** (kiin. 彭修文; 1931 Wuhan – 18. joulukuuta 1996 Peking) oli kiinalainen säveltäjä ja kapellimestari.

Peng aloitti erhunsoiton opettelun 7-vuotiaana. Vuonna 1956 hänestä tuli pekingiläisen Keskusradiokansanorkesterin kapellimestari. Kyse oli perinteisiä ja perinteisten pohjalta modernisoituja kiinalaisia soittimia yhteen koonneesta kansanorkesterista. 1980–1990-luvuilla Peng johti usein Hongkongin kiinalaista orkesteria. 1980-luvun alussa Peng pääsi johtamaan Kiinan radion taideseurueen kansanseuruetta.

Peng oli perustamassa kiinalaista orkesterimusiikkigenreä. Omien alkuperäisten teosten säveltämisen lisäksi hän sovitti länsimaisen taidemusiikin teoksia esimerkiksi Ludwig van Beethovenilta ja Claude Debussylta kiinalaisille soittimille.

Lähteet
-------

1. 1 2  Xiuwen Peng Naxos
2. 1 2 3  China Musician--Peng Xiuwen Admissions.cn
3. ↑  In Tribute - The Legacy of Peng Xiuwen Hong Kong Chinese Orchestra
4. ↑  Ding Yi Music Company revisits the masterworks of Peng Xiuwen this season (Arkistoitu – Internet Archive) The Online Citizen

Aiheesta muualla
----------------

* AllMusic: Peng Xiuwen (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Operaatio Osoaviahim** oli Neuvostoliiton 22. lokakuuta 1946 järjestämä operaatio, jonka aikana 2 200 saksalaista spesialistia pakkosiirrettiin Itä-Saksasta Neuvostoliittoon. Operaation päämääränä oli saada Natsi-Saksan ajan V2-rakettiteknologian tietoja ja varusteita Neuvostoliiton omaan käyttöön. Yhdysvallat oli saman vuoden aikana järjestänyt oman versionsa operaatiosta, nimeltä Operaatio Paperclip.[1]

Taustaa
-------

Toisen maailmansodan päättyessä Yhdysvallat sekä Neuvostoliitto halusivat hyödyntää saksalaista rakettiteknologiaa. Yhdysvallat aloitti helmikuussa 1946 operaatio Paperclipin, jonka avulla he toivat saksalaisia insinöörejä ja tiedemiehiä vapaaehtoisesti Yhdysvaltoihin. Neuvostoliiton johto päätyi tekemään päätöksen Itä-Saksassa olevien insinöörien ja spesialistien pakkosiirrosta.[2]

Operaatio
---------

22. lokakuuta 1946 NKVD sekä puna-armeijan sotilaat NKVD:n komissaari Ivan Serovin johdolla ilmestyivät itäsaksalaisten insinöörien ja asiantuntijoiden kotioville ja käskivät heitä perheineen valmistautumaan muuttoon Neuvostoliittoon. Neuvostosotilaat käyttivät pelkoa apunaan osoittaen aseilla saksalaisia työläisiä. Yön aikana neuvostosotilaat pakkasivat saksalaisten työläisten huonekalut.[3]

Operaation aikana noin 6 000–7 000 saksalaista siirrettiin Neuvostoliittoon, mikä vaati 92 junan käyttöä. Ihmisten lisäksi myös saksalaista teknologiaa ja koneistoa siirrettiin, muun muassa Junkersin tehtaalta Dessausta, BMW:n tehtaalta Stassfurtista sekä Askanialta Itä-Berliinistä.[4]

Seuraukset
----------

Saavuttuaan Neuvostoliittoon saksalaiset jaettiin eri ministeriöihin. 1 250 risteilyohjuksiin erikoistunutta saksalaista meni ilmailualan ministeriöön. Rakettiteknologiaan erikoistuneista noin 500 meni aseistuksen ministeriöön. 350 radiospesialistia siirrettiin viestinnän ministeriöön. 30 rakettien työntövoimaan erikoistunutta meni maanviljelykoneiston rakentamisen ministeriöön. Vuoteen 1950 mennessä suurin osa saksalaisista palautettiin takaisin Itä-Saksaan.[5]

Lähteet
-------

1. ↑  Michael J. Neufeld (2012): The Nazi aerospace exodus: towards a global, transnational history, History and Technology: An International Journal, 28:1, 49-67
2. ↑
3. ↑  Michael J. Neufeld (2012): The Nazi aerospace exodus: towards a global, transnational history, History and Technology: An International Journal, 28:1, 49-67
4. ↑
5. ↑
Tauentzienstrassen keskikäytävää. Kadun päässä keisari Vilhelmin muistokirkko ja oikealla Europa-Center.
**Tauentzienstrasse** (*Tauentzienstraße*) on vilkas ostoskatu Berliinin keskustan länsisosassa. Se kulkee Wittenbergplatzilta Breitscheidplatzille, mistä eteenpäin se jatkuu Kurfürstendammina, tosin ei yhdensuuntaisesti. Katu sijaitsee osin Schönebergin ja osin Charlottenburgin kaupunginosan alueella.

Tauentzienstrasse oli alkujaan osa pitempää Gürtelstrassea, jonka osat nimettiin vuonna 1864 kuninkaallisella määräyksellä Napoleonin sodissa ansioituneiden preussilaisten kenraalien mukaan. Nämä kadut muodostavat niin sanotun kenraalikulkueen (*Generalszug*). Tauentzienstrasse sai nimensä kenraali Bogislav Friedrich Emanuel von Tauentzienilta. "Kenraalikadut" suunniteltiin eteläisen Berliinin läpi kulkevaksi valtaväyläksi, ja niiden esikuvina käytettiin Pariisin bulevardeja. Tauentzienstrassesta tuli kuitenkin aluksi tavallinen asuinkatu. Kadun varrella avattiin vuonna 1907 suosittu KaDeWe-tavaratalo, mistä alkoi sen kehitys liikekaduksi.

Kadun keskikäytävä oli aiemmin varattu raitiovaunuille, mutta nykyisin se on puistokäytävänä. Sitä koristaa vuonna 1987 Berliinin kaupungin 750-vuotisjuhlien yhteydessä pystytetty taiteilijapari Matschinsky-Denninghoffin suunnittelema suuri abstrakti veistos *Berliini*, joka symboloi kaupungin silloista kahtiajakoa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Tauentzienstraße (saksaksi) Lexikon von A-Z zur Berlingeschichte und Gegenwart. Viitattu 4.8.2014.
2. 1 2  Tauentzienstraße (Arkistoitu – Internet Archive) (saksaksi) Berlin.de. Viitattu 5.8.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Tauentzienstrasse** Wikimedia Commonsissa
**Blessing Oborududu** (12. maaliskuuta 1989 Gbanranu) on nigerialainen vapaapainija ja olympiamitalisti. Hän tämän lisäksi moninkertainen Afrikan mestari.

Oborududu osallistui ensimmäisen kerran olympialaisiin Lontoon olympialaisissa 2012, jolloin hän kilpaili 63 kg sarjassa. Hän hävisi toisella kierroksella puolalaiselle Monika Michalikille. Neljä vuotta myöhemmin hän kilpaili samassa painoluokassa Rion olympialaisissa. Hän hävisi jälleen toisen kierroksen ottelunsa mongolialaiselle Soronzonboldyn Battsetsegille. Tokion olympialaisissa Oborududu kilpaili 68 kg sarjassa. Hän voitti ensimmäisellä kierroksella azerbaidžanilaisen Elis Manolovan ja puolivälierissä kirgisialaisen Meerim Zhumanazarovan. Välierissä hän voitti mongolialaisen Soronzonboldyn Battsetsegin, mutta loppuottelussa Yhdysvaltain Tamyra Mensah-Stock oli parempi. Hänen voittamansa olympiahopea oli Nigerian historian ensimmäinen olympiamitali painista.

Ensimmäisen mitalin Afrikan-mestaruuskilpailuista Oborududu saavutti vuonna 2009, jolloin hän oli kolmas 59 kg sarjassa. Tämän jälkeen hän voittanut 11 Afrikan-mestaruutta. MM-kilpailuissa hänen paras sijoituksensa on viides vuonna 2017. Hänellä on myös Kansainyhteisön kisoista neljä mitalia, joista kaksi kultaa.

Lähteet
-------

1. ↑  Blessing Oborududu Olympedia. Viitattu 13.1.2023. (englanniksi)
2. ↑  2012 Summer Olympics - Middleweight, Freestyle (≤63 kilograms), Women Olympedia. Viitattu 13.1.2023. (englanniksi)
3. ↑  2016 Summer Olympics - Middleweight, Freestyle (≤63 kilograms), Women Olympedia. Viitattu 13.1.2023. (englanniksi)
4. ↑  2020 Summer Olympics - Middleweight, Freestyle (≤63 kilograms), Women Olympedia. Viitattu 13.1.2023. (englanniksi)
5. ↑  Idris Shehu: Oborududu wins Nigeria’s first-ever Olympic medal in wrestling *The Cable*.  3. elokuuta 2021. Viitattu 13.1.2023. (englanniksi)
6. ↑  Blessing Oborududu Olympics. Viitattu 13.1.2023. (englanniksi)
7. ↑  Oborududu, Blessing (NGR) UWW. Viitattu 13.1.2023. (englanniksi)
**Taulant Ragip Xhaka** (s. 28. maaliskuuta 1991 Basel, Sveitsi) on albanialainen jalkapalloilija, joka edustaa Sveitsin Raiffeisen Super Leaguessa pelaavaa FC Baselia. Oikeajalkainen Xhaka on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän kuuluu myös Albanian jalkapallomaajoukkueeseen.

Seurajoukkueura
---------------

Xhaka on FC Baselin kasvatti. Hän debytoi seuran edustusjoukkueen paidassa Raiffeisen Super Leaguessa kaudella 2010–2011 pelaten kuudessa ottelussa. Basel voitti tuolla kaudella mestaruuden. Ensimmäisen maalinsa Baselin paidassa Xhaka teki kaudella 2011–2012. Tammikuussa 2012 Xhaka siirtyi lainalle Raiffeisen Super Leaguen Grasshoppersiin. Hän pelasi seuran paidassa lainalla puolitoista kautta voittaen Sveitsin cupin kaudella 2012–2013. Palattuaan Baseliin Xhaka on voittanut Sveitsin mestaruuden kausilla 2013–2014, 2014–2015, 2015–2016 ja 2016–2017.

Maajoukkueura
-------------

Xhaka on edustanut Sveitsiä kaikissa nuorten maajoukkueissa. Hän valitsi kuitenkin aikuisten maajoukkueekseen Albanian, josta hänen vanhempansa ovat kotoisin. Xhaka teki debyyttinsä Albanian jalkapallomaajoukkueessa syyskuussa 2014 EM-karsintaottelussa Portugalia vastaan. EM-kilpailuissa 2016 hän pelasi kahdessa ottelussa.

Muuta
-----

Xhakan nuorempi veli Granit Xhaka pelaa Englannin Valioliigan Arsenalissa ja edustaa Sveitsin jalkapallomaajoukkuetta.

Saavutukset
-----------

**Seurajoukkuetasolla**

* Raiffeisen Super League: 2010–2011, 2013–2014, 2014–2015, 2015–2016, 2016–2017
* Sveitsin cup: 2012–2013

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑  Taulant Xhaka Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
3. 1 2
4. ↑  Taulant Xhaka National Football Teams -sivustolla (englanniksi)
Iivana Onoila (vasemmalla) ja Elessei Valokainen vuonna 1911.
**Iivana Onoila** (18. elokuuta 1842 Suistamo – 10. lokakuuta 1924 Suistamo) oli runonlaulaja.

Onoilan isä oli Ontrei-niminen talonpoika ja hänen äitinsä runonlaulutaitoisena tunnetun Ondrei Sotikaisen tytär. Onoilakin oli talonpoika Suistamon Suursaran kylässä. Vuodesta 1884 alkaen häneltä kerättiin viitisenkymmentä runoa ja loitsua, mutta suuri osa hänen muistamistaan saduista jäi keräämättä talteen. Vuonna 1906 Onoila kutsuttiin esiintymään Sortavalan laulujuhlille ja hän ryhtyi sittemmin kiertelemään esittämässä runonlaulua juhlissa ja koulujen tilaisuuksia eräiden muiden suistamolaisten kanssa. Karjalan sivistysseura pystytti kolme vuotta aiemmin kuolleen Onoilan haudalle muistokiven vuonna 1927.

Lähteet
-------

1. 1 2  Heikinheimo, Ilmari (toim.): *Suomen elämäkerrasto*, s. 561–562. Helsinki: Werner Söderström Osakeyhtiö, 1955.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* ISNI
* VIAF

 |

 |
**Klas Kristian Evert Stigzelius** (16. maaliskuuta 1936 Käkisalmi – 3. heinäkuuta 2019 Helsinki) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.

Stigzeliuksen vanhemmat olivat insinööri Axel Evert Stigzelius ja Laila Matilda Sohlman ja puoliso vuodesta 1960 Rauni Hilkka Orvokki Jääskeläinen. Stigzelius suoritti keskikoulun ja meni opiskelemaan insinööriksi Ruotsiin, mutta joutui palamaan takaisin hoitamaan isänsä perustamaa Rautatyö-yhtiötä tämän sairastuttua. Vaikka isä oli muodollisesti yhtiön johdossa vuoteen 1963, Stigzelius vastasi siitä veljineen ja työskenteli vuodesta 1957 yhtiön teknisenä johtajana.

Toimitusjohtajaksi 1963 tultuaan Stigzelius vaikutti osaltaan siihen, että yritys keskittyi teollisuuden kuljetuslaitteisiin, erityisesti trukkeihin, mukaan lukien vihivaunut eli automaattitrukit. Yrityksen kansainvälistymisen yhteydessä sen nimeksi tuli Rocla vuonna 1979. Eläkkeelle 1994 jäänyt Stigzelius oli työuransa aikana ollut aktiivinen alansa yhteistyössä ja toimi vielä vuoteen 2001 asti Roclan hallituksessa. Teollisuusneuvoksen arvonimen hän sai vuonna 1989, vuoden yritysjohtajaksi materiaalitalouden alalta hänet valittiin 1990 ja seuraavana vuonna hän sai valtakunnallisen yrittäjäpalkinnon.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Klas Stigzelius *Biografiasampo*. Viitattu 16.12.2021.
2. 1 2  Muistot. Klas Stigzelius 1936–2019. Teollisuusneuvos. (Tilaajille) *Helsingin Sanomat*.  31.7.2019. Viitattu 16.12.2021.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Talousvaikuttajat

 |

 |
**Mafia-pelisarja** on sarja toimintaseikkailupelejä, jotka sijoittuvat fiktiivisiin Yhdysvaltojen kaupunkeihin. Pelisarjan ensimmäiset kaksi peliä on suunnitellut 2K Czech ja uusimman kolmannen pelin Hangar 13. 2K Games on julkaissut kaikki pelit. 

Sarjan pelit sijoittuvat historiallisiin aikakausiin, *Mafian* suuren laman aikaisesta Lost Heavenista *Mafia III*:n 1960-luvun New Bordeaux’hun. Pelien pelitapa keskittyy avoimeen pelimaailmaan, jossa pelaaja voi valita tehtäviä edetäkseen pelin tarinassa ja osallistua myös pienempiin aktiviteetteihin siinä sivussa. *Mafia*-pelisarjan kolme peliä keskittyvät eri protagonisteihin, jotka pyrkivät parantamaan asemaansa rikollisessa alamaailmassa. Pelien päähenkilöillä on kaikilla kuitenkin omat motiivinsa tehdäkseen näin. Pelien antagonistit taas ovat tavallisesti henkilöitä, jotka ovat pettäneet protagonistin tai hänen organisaationsa tai henkilöitä, jotka ovat vaikeuttaneet huomattavasti protagonistin etenemistä. 

Sarjan pelit uudelleenjulkaistiin vuonna 2020 trilogiana, jossa ensimmäinen osa (*Mafia*) on uusintaversio (*remake*) ja toinen osa (*Mafia II*) on päivitetty versio (*remaster*).

Pelit
-----

* *Mafia* (2002)
* *Mafia II* (2010)
* *Mafia III* (2016)

Lähteet
-------

1. ↑  Mafia: Trilogy Includes a Complete Remake of the First Mafia Game, Remaster of Mafia 2 *IGN Nordic*.  19.5.2020. Viitattu 3.9.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Mafia (pelisarja)** Wikimedia Commonsissa

* Pelisarja MobyGamesissä (englanniksi)
**Klas Anders Moring** (19. tammikuuta 1874 Helsinki – 10. tammikuuta 1928 Helsinki) oli suomalainen talousoikeuden professori.

Moringin vanhemmat olivat insinöörimekaanikko Klas Matthias Moring ja Henrietta Charlotta Alrutz. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1897, lakitieteen kandidaatiksi 1903 ja lakitieteen lisensiaatiksi (tohtoriksi) 1908. Hänen väitöskirjansa aihe oli *Om vattenverk enligt finskt rätt I*. Teoksen toinen osa ilmestyi samana vuonna. Moring toimi talousoikeuden professorina Helsingin yliopistossa vuodesta 1907 vuoteen 1927 saakka. Tutkijana hänet tunnettiin lähinnä teoreetikkona, mutta hänen eräissä tutkimuksissaan on myös historiallista ainesta. Moringin pääteos oli 1922–1927 julkaistu *Finlands skiftesrätt*, jonka Juridiska Föreningen palkitsi. Hän julkaisi myös oppikirjoja, kuten *Finsk näringsrätt* (1904), *Arbetskivares och fartygsredares ansvar för kroppskada* (1914) ja *Jordlagstiftningen, vattenrätten samt lagstiftningen om jordbruket och dess bisysselsättningar* (1919), joista viimeksi mainittu myös suomennettiin. Moring oli *Juridiska Föreningens Tidskrift* -lehden päätoimittaja 1919–1927 ja samaan aikaan po. yhdistyksen hallituksen jäsen. Vuosina 1920–1925 hän oli Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen. Moring kuoli naimattomana.

Lähteet
-------

1. 1 2  Heikinheimo, Ilmari (toim.): *Suomen elämäkerrasto*, s. 520. Helsinki: Werner Söderström Osakeyhtiö, 1955.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
|  |
| --- |
| **Intef hieroglyfein** |
| **syntymänimi** |
| 

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 

|  |
| --- |
|  |
|  |
|  |

 |  |

 |
| *Intef* |
| **Horus-nimi** |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |
|  |
|  |

 |  |

 |
| *Sehertawy*Horus joka tyydyttää kaksi maata |

**Intef I** oli Egyptin ensimmäisen välikauden 11. dynastian aikaan vuosina 2125–2112 eaa. hallinnut faarao.

Intefiä pidetään yleisesti 11. dynastian perustajana vaikka hänen isänsä Mentuhotep I lasketaan myös 11. dynastiaan. Intef otti käyttöönsä Horus-nimen sekä kartussiin kirjoitetun nimen, näin julistautuen Egyptin faaraoksi. Hierakleopoliksessa olleet paikalliset kuninkaat eivät kuitenkaan alistuneet hänen valtaansa, joten Intefin julistautuminen aiheutti sisällissodan. Vaikka Hierakleopoliksen kuninkaat olivat taloudellisesti ja sotilaallisesti Intefiä voimakkaampia, eivät he saaneet aikaan, erimielisyyksistään johtuen, yhtenäistä vastarintaa.

Intef hallitsi Thebasta käsin ja valloitti pohjoisesta Koptoksen ja Denderan sekä etelästä useita kaupunkeja aina el-Kabiin asti. Intef sai alistettua myös Hierakonpoliin valtaansa, tavoitteenaan yhdistää Ylä- ja Ala-Egypti ja palauttaa vanhan valtakunnan aikainen vauraus Egyptiin.

Intefiin viitataan Thutmosis III:n aikaisessa "*esi-isien salissa*" tittelillä "*lääninherra ja perintöprinssi*". Eräässä steelassa häneen yhdistetään titteli "*perintöprinssi ja mahtava Theban läänin lääninherra*". Denderasta löytyneessä steelassa on taas käytettyä titteliä "*mahtava etelän prinssi*". Intef saattoi siis mahdollisesti olla ensimmäistä välikautta edeltävän kuninkaallisen suvun perillinen. Tämä mahdollisesti auttoi hänen valtaannousuaan.

Intefin oletetaan kuolleen jo hyvin nuorena. Arviot ovat yleensä 20 ja 30 vuoden välillä. Intef haudattiin kallioon hakattuun hautaan Thebassa. Hautapaikalla on useita samankokoisia hautakammioita joiden oletetaan olevan Intefin perheelle tarkoitettuja.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Mentuhotep I** | **Egyptin faarao**11. dynastia | Seuraaja:**Intef II** |
Taulukon osat: otsikko, sarakeotsikot, sarakkeet ja rivit (1 ja 2).
Taulukko voidaan muodostaa myös ilman numerotietoja.
**Taulukko** on numero- ja tekstitietojen yhdistelmä, jossa aineisto on järjestetty systemaattisesti vaakasuoriin riveihin ja pystysuoriin sarakkeisiin.

Taulukkoon kuuluu useita sarakkeita. Ne ovat sisällöltään toisistaan erillisiä eli toisensa poissulkevia. Taulukon osat ovat otsikko, sarakeotsikot, sarakkeet ja rivit sekä mahdollisesti summasarake tai -rivi, jossa näkyy kyseisen rivin tai sarakkeen summa, keskiarvo tai muu lopputulema. 

Taulukon summasarake ja -rivi (Total)|  | Right handed | Left handed | Total |
| --- | --- | --- | --- |
| Male | 43 | 9 | 52 |
| Female | 44 | 4 | 48 |
| Total | 87 | 13 | 100 |

Taulukkoa käytetään muun muassa esseessä antamaan lukijalle täsmällisiä ja havainnollisia tietoja. Muita taulukon käyttökohteita ovat esimerkiksi kertotaulu, urheilun sarjataulukko ja tulostaulukko sekä vertailutaulukko, hintataulukko ja pistetaulukko. Taulukko eroaa tilastosta siinä, että tilasto voidaan esittää myös graafisena kuvaajana. Asetelmaksi kutsutaan sellaista taulukoitua esitystä, joka on taulukkoa epämääräisempi (sarakkeet tai rivit ovat sisällöltään osittain päällekkäisiä). 

Sana *taulukko* on tullut suomen kielessä käyttöön Knut Cannelinin laatimassa sanakirjassa vuonna 1913. Tätä ennen asiasta käytettiin vierasperäisiä nimiä kuten *tabelli*.

Katso myös
----------

* Taulukko (tietorakenne)
* Tilasto
* Matriisi
* Luettelo
* Taulukkolaskentaohjelma
* Esitysgrafiikka

Lähteet
-------

1. 1 2  *Nykysuomen sanakirja, 3. osa (S-Ö), 5. painos*, s. 600, hakusana taulukko. Porvoo: Suomalaisen kirjallisuuden seura, 1976. ISBN 951-0-02767-7.
2. ↑  Kotimaisten kielten tutkimuskeskus: Tilasto *Kielitoimiston sanakirja*. Viitattu 18.7.2017.
3. ↑  Kaisa Häkkinen: *Nykysuomen etymologinen sanakirja*, s. 1313. 5. painos. Helsinki: WSOY, 2011. ISBN 978-951-0-27108-7.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Taulukko (esitysmuoto)** Wikimedia Commonsissa
*The Forbidden City*
**The Forbidden City** (myös *A Tale of the Forbidden City*) on vuonna 1918 ensi-iltansa saanut Sidney Franklinin ohjaama yhdysvaltalainen mykkä melodraama, jonka pääosissa ovat Norma Talmadge ja Thomas Meighan.

*The Forbidden City* perustuu George Scarboroughin tarinaan, jonka pohjalta Mary Murillo laati elokuvan käsikirjoituksen. Elokuvan tuottajana toimi Talmadgen aviopuoliso Joseph M. Schenck, ja elokuva kuvattiin New Yorkin Bronxissa sijaitsevilla Select Studiosilla. *The Forbidden Cityn* tuotantoyhtiönä toimi Norma Talmadge Film Corporation, ja elokuvan levitti Select Pictures Corporation. Elokuva sai Yhdysvaltain ensi-iltansa 6. lokakuuta vuonna 1918. *The Forbidden City* julkaistiin ensimmäisen kerran DVD:lle vuonna 2004. Elokuvan kopiota säilytetään Yhdysvaltain kongressin kirjastossa.

Juoni
-----

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Kiinalaisen hallitusherran (Michael Rayle) tytär San San (Norma Talmadge) avioituu salaa amerikkalaisen John Wordenin (Thomas Meighan) kanssa. Nuori aviopari elää onnellisena, kunnes San Sanin isä päättää Wordenin ollessa poissa tarjota tytärtään Kiinan keisarin (L. Rogers Lytton) haaremille. Kun keisari näkee San Sanin pienen Toy-tyttären, hän raivostuneena tuomitsee San Sanin kuolemaan. Tämän seurauksena Worden lähtee maasta. Kahdeksantoista vuotta myöhemmin haaremin naisten kasvattama Toy (Talmadge) pakenee Manilaan, missä hän työskentelee Punaisen Ristin sairaanhoitajana. Hän menee kihloihin amerikkalaisen luutnantin, Philip Halbertin, kanssa. Nuoren miehen holhooja kuitenkin kieltää parisuhteen. Kun holhooja on houretilassa, hän paljastaa Toylle olevansa hänen isänsä. San Sania edelleen ikävöivä Worden antaa lopulta periksi ja siunaa Toyn ja Philipin tulevan avioliiton.

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**

Näyttelijät
-----------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Norma Talmadge  | … |  San San / Toy
  |
|  Thomas Meighan  | … |  John Worden
  |
|  E. Alyn Warren  | … |  Wong Li
  |
|  Michael Rayle  | … |  hallitusherra
  |
|  L. Rogers Lytton  | … |  Kiinan keisari
  |
|  Reid Hamilton  | … |  luutnantti Philip Halbert
  |

Lähteet
-------

1. 1 2  2004 Grapevine Video DVD edition *silentera.com*. Silentera.com. Viitattu 3.7.2014. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  THE FORBIDDEN CITY (1918) *tcm.com*. TCM.com. Viitattu 3.7.2014. (englanniksi)
3. 1 2 3 4 5 6  The Forbidden City *silentera.com*. Silentera.com. Viitattu 3.7.2014. (englanniksi)
4. ↑  The Forbidden City (1918) *web.stanford.edu*. Web.stanford.edu. Viitattu 3.7.2014. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* *The Forbidden City* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* *The Forbidden City* AllMoviessa. (englanniksi)
* *The Forbidden City* Silent eran sivustolla (englanniksi)
* *The Forbidden City* TCM Movie Databasessa (englanniksi)

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **The Forbidden City**.
**Nevajärvi**  on Etelä-Savossa Juvalla sijaitseva järvi.

Maantietoa
----------

Järven pinta-ala on 560 hehtaaria eli 5,6 neliökilometriä. Se on 5,4 kilometriä pitkä ja 2,0 kilometriä leveä. Järvenselkä on avoin ja sen yhtenäisyyttä rikkoo vain järven keskellä sijaitseva Hiisiniemi.

Järvessä on kartan mukaan kaksi saarta. Toinen sijaitsee järven luoteispäässä kivikkoisella matalikolla. Se on yli 60 metriä pitkä ja kapea saari. Toinen sijaitsee Montolanlahdella ja se on noin 50 metriä pitkä.

Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Syvin kohta sijaitsee Moisionsaaren niemen ja Kurjenniemen välissä. Suuri osa järvestä on noin kaksi metriä syvää.

Järven rantaviivan pituus on 21 kilometriä. Sen rannat ovat enimmäkseen metsämaata, mutta sen rikkovat muutamat suot ja peltopalstat. Asutus on haja-asutusta ja järven rannoille on rakennettu yli 50 vapaa-ajan asuntoa. Niille tulee tiet yhdystieltä 4591, josta haarautuvat kaakkoon päin yhdystie 15298 ja Hyötyyseen menevä toinen kylätie.

Vesistösuhteet
--------------

Järvi sijaitsee Vuoksen vesistössä (vesistöaluetunnus 04) Haukiveden–Kallaveden alueen (04.2) Sysmäjärven valuma-alueella (04.25), jonka Isojoen–Sahinjoen valuma-alueeseen (04.253) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 117,2 metriä mpy.

Järvi saa kaiken vetensä Isojoen–Sahinjoen valuma-alueelta, johon järvi kuuluu. Sen alueella sijaitsee 54 yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, joista kolme laskevat suoraan tai välillisesti järveen. Ne ovat Möhölänlampi (3 ha), Kaatronlampi (2 ha) ja Miehikkäänlampi (2 ha).

Järven laskuoja Nevajoki yhtyy pian Vuorijokeen, johon yhtyy seuraavaksi 8 kilometrin päässä Ankeleenjärven (250 ha) laskujoki. Joen nimi on siitä lähtien Isojoki ja se laskee lopulta Maaveteen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11  Nevajärvi, Juva (sijainti maastokartalla) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 26.10.2019.
2. 1 2 3 4 5 6 7  Ympäristö- ja paikkatietopalvelu Syke (edellyttää rekisteröitymisen) Helsinki:  Suomen Ympäristökeskus. Viitattu 23.1.2018.
3. ↑  Nevajärvi, Juva (sijainti ilmavalokuvassa) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 26.10.2019.
4. 1 2 3  Nevajärvi (04.253.1.007) *Järviwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 23.1.2018.
Josje Leeger & Marijke Kooger (1965)
**The Fool** oli hollantilainen 1960-luvun psykedeelinen design-kollektiivi ja yhtye. Ryhmän värikkäässä taiteessa on fastastisia ja mystisiä teemoja. Nimi on otettu tarot-kortista.

Alun perin ryhmään kuuluivat taiteilijat Marijke Koger ja Simon Posthuma. Myöhemmin siihen liittyivät Barry Finch ja Josje Leeger. Ryhmä suunnitteli esiintymisasuja ja albumikansia 1960-luvun brittiyhtyeille. Tunnetuin ryhmän asuja käyttänyt yhtye on The Beatles. Muita olivat esimerkiksi Procol Harum ja The Hollies. The Fool suunnitteli The Beatlesin Apple Records -yhtiöön kuuluneen vaatekaupan malliston. Yksittäisistä kohteista tunnetuimpia on Eric Claptonin Cream -yhtyeessä käyttämä Gibson SG -kitarayksilö. Se oli osa yhtyeelle Yhdysvaltain kiertueelle tehtyä kokonaisuutta, sillä myös Jack Brucen Fender Bass VI ja Ginger Bakerin rummusto saivat vastaavan maalauksen.

The Beatlesin Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band -albumin sisäkansi on ryhmän suunnittelema. The Fool suunnitteli myös Brian Epsteinin Savile -teatterin lavasteet.

Katso myös
----------

* Psykedeelinen taide
* Psykedeelinen rock

Lähteet
-------

1. ↑  Philip Norman Shout! - Beatlesin tarina s. 374 ISBN 951-107791-0 1984 Otava
2. ↑  Fool Cream SG *iconicaxes.blogspot.fi*.
**Perinteisiin vetoaminen** eli **argumentum ad antiquitatem** on argumentti, jossa väite perustellaan tai torjutaan traditioon tai vakiintuneisiin tapoihin ja käytäntöihin vetoamalla. *Vanha konsti on parempi kuin pussillinen uusia.*

Argumentin yleinen kaava on seuraava:

1. Argumentti A edustaa vakiintuneen käsityksen vastaista näkökantaa
2. A on epätosi, todennäköisesti epätosi, tms.

Toinen muoto on:

1. Argumentti A on vanhempi ja vakiintuneempi kuin argumentti B
2. A on siksi tosi tai B:tä todennäköisemmin tosi

Esimerkkejä perinteeseen vetoamisesta:

*Sinun ei pitäisi tehdä töitä iltayhdeksään. Tiedäthän, illan virkku aamun torkku, se tapa talon tuhoaa.*
*Vapaa kasvatus on haitallista. Vanhempien auktoriteetti on osa ikiaikaista moraalista traditiota.*
Perinteeseen vetoamisen vastakohta on uutuuteen vetoaminen.

Perinteisiin tai uutuuteen vetoaminen voivat olla virheellistä tai huonoa argumentaatiota, mutta perinteeseen vetoaminen voi olla myös perusteltua, eikä kyseessä ole argumentointivirheen nimi, kuten voi kuulla väitettävän.