recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**HMS Aire** (viirinumero K262) Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1943 palvelukseenotettu River-luokan fregatti.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: River-luokka (fregatti)*
Alus tilattiin 30. syyskuuta 1941 Fleming and Fergusonilta Paisleysta Skotlannista osana vuoden 1941 laivasto-ohjelmaa työnumerolla 1507 ja sen köli laskettiin 12. kesäkuuta 1942 telakkanumerolla 597. Alus laskettiin vesille 22. huhtikuuta seuraavana vuonna ja se valmistui 28. heinäkuuta.

Palvelus
--------

*HMS Aire* oli elokuun 1943 koulutettavana Tobermoryssä, minkä jälkeen se siirtyi läntisen reitin alaisuuteen suojaamaan Atlantin saattueita. Alus suojasi vuoden 1944 menestyksekkäästi saattueita ja se liitettiin tammikuussa 1945 8. saattajaryhmään suojaamaan Jäämeren saattueita.

Alus pysyi kuitenkin ryhmänsä mukana osana läntisen reitin alaisia osastoja eikä se suojannut Kuolan niemimaalle matkanneita saattueita ennen kuin se maaliskuussa siirrettiin suojaamaan Kanaalin saattueita.

Alus määrättiin toukokuussa Euroopan sotatoimien päätyttyä Itä-Intian laivastoon ja se oli kesäkuun huollettavana ulkomaan palvelukseen. Heinäkuussa alus lähti Ceylonille, jossa se liittyi elokuussa Itä-Intian laivaston saattajaosastoihin Japanin antauduttua.

Vuoden 1945 lopulla alus siirrettiin brittiläiseen Tyynenmeren laivastoon, jonka mukana se matkasi Hong Kongiin. Alus sijoitettiin majoitusalukseksi. Alus nimettiin maaliskuussa 1946 *HMS Tamariksi* jatkaen palvelustaan majoitusaluksena, kunnes maihin saatiin joulukuuhun mennessä rakennettua tarvittavat majoitustilat. Aluksen vapautuessa majoitustehtävästä sen nimi palautettiin *HMS Aireksi*.

*HMS Airen* ollessa paluumatkalla Britteinsaarille se ajoi 20. joulukuuta Hainanin eteläpuolella Bombayn riutalle. *HMS Bonaventure* pelasti aluksen miehistön, mutta alus tuhoutui täysin.

Aluksen päälliköt
-----------------

* Neil Kenneth Boyd, DSC 14. heinäkuuta 1943 – 15. helmikuuta 1945
* Leonard Arthur White 15. helmikuuta – 21. toukokuuta 1945
* Hedley Ian Saxton White 21. toukokuuta – lokakuu 1945

Lähteet
-------

* Colledge, J. J. & Warlow, Ben: *Ships of the Royal Navy – The Complete Record of all Fighting Ships of the Royal Navy from the 15th Century to the Present*, s. 7. Newbury, UK: Casemate, 2010. ISBN 978-1-935149-07-1. (englanniksi)
* Gardiner Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1922–1946*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1987. ISBN 0-85177-146-7. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5 6  Naval-history.net – HMS Aire
*Tämä artikkeli kertoo Britannian kuninkaallisen laivaston Leander-luokan fregatista. Muita saman nimisiä aluksia on täsmennyssivulla.*

**HMS Ajax** (viirinumero F114) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Leander-luokan fregatti.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Leander-luokka (fregatti)*
Alus tilattiin Cammell Lairdilta Birkenheadistä, missä köli laskettiin 12. lokakuuta 1959. Se laskettiin vesille 16. elokuuta 1962 ja valmistui 10. joulukuuta 1963.

Palvelus
--------

Palvelukseen oton jälkeisenä päivänä alus lähti koeajoihin. Seuraavana päivänä sen miehistö pelasti espanjalaisen rahtialuksen *Llusanesin*, joka oli joutunut merihätään Casquetsin edustalla. Kesäkuussa koeajot saatiin päätökseen, minkä aikana se muun muassa osallistui Kanaaliin pudonneen Seahawkin pelastustöihin. Alus lähti Maltalle, mistä jatkoi Kaukoitään. Alus saapui 1. heinäkuuta 1964 Singaporeen. Pari viikkoa myöhemmin se aloitti partioinnin Borneon koillisrannikolla, mikä jatkui aina vuoden loppuun lukuun ottamatta lyhyitä lepojaksoja Hongkongissa ja Bangkokissa.

Vuoden 1965 alun alus partioi jälleen Borneon koillisrannikolla, kunnes se lähti Japaniin. Alus määrättiin 13. heinäkuuta Kaukoidän asemalle. Se oli huollettavana Singaporessa lokakuusta aina helmikuuhun 1966.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1947–1995*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1995. ISBN 0-85177-605-1. (englanniksi)
* Marriott, Leo: *Royal Navy Frigates 1945–1983*. Lontoo, Englanti: Ian Allan, 1983. ISBN 0-7110-1322-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Marriott, Leo s. 92

Leander-luokan fregatit

|  |  |
| --- | --- |
| Batch 1 | *HMS Leander* - *HMS Ajax* - *HMS Dido* - *HMS Penelope* - *HMS Aurora* - *HMS Euryalus* - *HMS Galatea* - *HMS Arethusa* - *HMS Naiad* - *HMS Cleopatra* |
| Batch 2 | *HMS Minerva* - *HMS Phoebe* - *HMS Sirius* - *HMS Juno* - *HMS Argonaut* - *HMS Danae* |
| Batch 3 | *HMS Hermione* - *HMS Andromeda* - *HMS Jupiter* - *HMS Charybdis* - *HMS Bacchante* - *HMS Scylla* - *HMS Achilles* - *HMS Diomede* - *HMS Apollo* - *HMS Ariadne* |

|  |
| --- |
| Edeltäjä: Rothesay-luokka – Seuraaja: Blackwood-luokka |
**Lentopallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 1952** pelattiin Moskovassa, Neuvostoliitossa 17.–29. elokuuta 1952. Kyseessä olivat kaikkien aikojen ensimmäiset lentopallon naisten MM-kilpailut. Kisoihin osallistui kahdeksan joukkuetta, jotka pelasivat yksinkertaisen sarjan. Maailmanmestaruuden voitti Neuvostoliitto, hopeaa sai Puola ja pronssille sijoittui Tšekkoslovakia.

Sarjataulukko
-------------

| Sijoitus | Joukkue | Ottelut | Voitot | Tappiot | VE | HE |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Neuvostoliitto | 7 | 7 | 0 | 21 | 0 |
| 2 |  Puola | 7 | 6 | 1 | 18 | 6 |
| 3 |  Tšekkoslovakia | 7 | 5 | 2 | 16 | 8 |
| 4 |  Bulgaria | 7 | 4 | 3 | 15 | 12 |
| 5 |  Romania | 7 | 3 | 4 | 11 | 13 |
| 6 |  Unkari | 7 | 2 | 5 | 8 | 16 |
| 7 |  Ranska | 7 | 1 | 6 | 5 | 18 |
| 8 |  Intia | 7 | 0 | 7 | 0 | 21 |

Lähteet
-------

* Krastev, Todor: Women Volleyball I World Championship 1952 Moskva (URS) - 17-29.08 Dinamo Stadium - Winner Soviet Union *todor66.com*.  20.9.2018. Viitattu 28.9.2018. (englanniksi)
**Sambesi** (engl. *Zambezi*, aiemmin ***Caprivi*** eli **Liambezi**) on yksi Namibian kolmestatoista hallinnollisesta alueesta. Sambesin alue työntyy kapeana kiilana Namibian koillisosasta itään Sambian ja Botswanan välistä Sambesijoelle ja Zimbabwen rajan tuntumaan asti. Sen pinta-ala on 14 785 km². Vuonna 2011 alueen väkiluku oli 90 596. Alue sijaitsee Angolan, Botswanan, Sambian ja Zimbabwen yhtymäkohdassa.

Sambesin pääkaupunki on Katima Mulilo. Alueen halki virtaa kahdeksan jokea, joista vain yhdessä, Sambesissa, on vettä ympäri vuoden. Se on trooppista aluetta, ja siellä elää monia eläinlajeja. Alueella onkin viisi luonnonsuojelualuetta.

Historia
--------

Saksan keisarikunta valtasi alueen kesällä 1890 ja nimesi sen *Capriviksi* Saksan valtakunnankansleri Leo von Caprivin mukaan. Hän oli järjestellyt alueen Saksalle vaihtokaupalla Britannian kanssa (alue vaihdettiin Helgolandiin ja Sansibariin). Caprivi liitettiin alueena Saksan Lounais-Afrikkaan, josta saatiin Caprivin kautta yhteys Sambesijokeen ja sitä kautta Saksan hallitsemaan Tanganjikaan (Tansaniaan) ja Intian valtamereen.

Ensimmäisen maailmansodan jälkeen alue palasi Britannian hallintoon osana Betsuanamaata. Tällöin se oli geopoliittisesti vähäarvoinen. Uudelleen se nousi maailmanpolitiikkaan 1980-luvulla, kun Etelä-Afrikan tukema Angolan kapinallisjärjestö UNITA käytti sitä tukialueenaan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Namibia Citypopulation.de. Viitattu 11.7.2017.
2. ↑  Verkkonäyttely Namibian etniset ryhmät (Arkistoitu – Internet Archive). Vantaa. Viitattu 21.1.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Sambesin alue** Wikimedia Commonsissa

NamibiaNamibian hallinnolliset alueet

* Erongo
* Hardap
* Itä-Kavango
* ǁKaras
* Khomas
* Kunene
* Länsi-Kavango
* Ohangwena
* Omaheke
* Omusati
* Oshana
* Oshikoto
* Otjozondjupa
* Sambesi
*Tämä artikkeli kertoo kanadalaisesta yleisurheilijasta, jota ei pidä sekoittaa yhdysvaltalaiseen poliittiseen aktivistiin Abbie Hoffmaniin.*
**Abigail "Abby" Hoffman** (s. 11. helmikuuta 1947 Toronto) on kanadalainen entinen keskimatkojen juoksija, joka on kilpauransa jälkeen toiminut urheiluvaikuttajana.

Hoffman pelasi lapsena jääkiekkoa esiintyen, tukka lyhyeksi leikattuna, poikana nimeltä "Ab Hoffman". Eräässä turnauksessa hänen oli kuitenkin esitettävä syntymätodistuksensa, minkä jälkeen häntä ei päästetty pelaamaan poikien sarjaan. Hänen vanhempansa veivät tapauksen Ontarion korkeimpaan oikeuteen asti ja siitä kirjoitettiin muun muassa Timessa ja Newsweekissä.

Teini-ikään mennessä Hoffman siirtyi yleisurheilun pariin ja voitti 800 metrin juoksusta kultaa vuoden 1963 Pan-Amerikan kisoissa. Hän kilpaili urallaan muun muassa neljissä Pan-Amerikan kisoissa, neljissä olympialaisissa ja kaksissa Kansainyhteisön kisoissa. Hän voitti 800 metrin Kanadan-mestaruuden kahdeksasti ja piti matkan kansallista ennätystä hallussaan vuodet 1962–1975. Montrealin vuoden 1976 olympialaisten avajaisissa Hoffman toimi Kanadan joukkueen lipunkantajana.

Vuonna 1981 Hoffman nimitettiin Kanadan olympiakomiteaan ja vuonna 1995 IAAF:n hallitukseen. Hänet nimitettiin Order of Canadan officeriksi vuonna 1982 ja hyväksyttiin Canada's Sports Hall of Fameen 2004.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Abigail ’Abby’ Hoffman *Canada’s Sports Hall of Fame*.  Arkistoitu 14.5.2015. Viitattu 2.5.2015. (englanniksi)
2. ↑  Duplacey, James: *Hockey’s Book of Firsts*, s. 51. JG Press. ISBN 978-1-57215-037-9.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
**Kirkkonummen Masalan työväentalo** oli Kirkkonummen kunnassa Masalan kylässä sijainnut työväentalo.

Historiaa
---------

Masalan työväenyhdistys perustettiin vuonna 1906. Yhdistyksen jäsenet olivat pääasiassa rautatietä rakentamassa ollutta työväestöä. Työväenyhdistyksen kokousten järjestäminen oli vaikeaa, kun sopivia tiloja ei ollut käytössä. Maanomistajat eivät antaneet työväestön kokoontua edes maillaan. Kerran jopa nimismies tuli kieltämään kokouksen pidon ulkosalla. Vuosia myöhemmin yhdistys onnistui hankkimaan tontin, välikätenä kaupassa käytettiin työväenyhdistykseen kuulunutta Ulrik Rönnkvistiä. Hän osti tontin Masalan kartanon omistajalta ja myi sen eteenpäin työväenyhdistykselle vuonna 1915. Kauppahinta oli 1 600 markkaa. Tontin nimi oli Suomela, joka tuli myös työväentalon nimeksi. Työväentaloa rakennettiin talkoilla, ja se valmistui joulukuussa vuonna 1917. Tammikuussa 1918 syttyneen kansalaissodan vuoksi työväentalo joutiu takavarikkoon, josta se vapautui vuonna 1919.

Masala kuului Neuvostoliitolle vuonna 1944 luovutettuihin Porkkalan alueisiin. Samalla myös työväentalo jäi rajan taakse. Työväentalon irtaimisto sijoitettiin Rannikon työväentaloon. Kun Porkkala luovutettiin takaisin Suomelle vuonna 1956, havaittiin, että työväentalo oli hävitetty eikä siitä ollut jäljellä kuin maapohja. Masalan työväenyhdistys sai Suomen valtiolta korvauksen menetetystä työväentalosta. Rahat sijoitettiin Kirkkonummen Nuorisoseuran kanssa Nya Ljuslada -nimiseen nuorisoseurantaloon, jossa toimintaa jatkettiin. Vuonna 1984 Masalan työväenyhdistys myi entisen työväentalon tontin Rakennuskunta Hakalle. Tontille rakennetut talot sijaitsevat Suomelanpolulla. Näistä taloista työväenyhdistys osti itselleen kerhohuoneen.

Toimintaa työväentalolla
------------------------

Toiminta työväentalolla oli alusta alkaen vilkasta. Siellä oli kokouksia, teatteria, juhlia, politiikkaa ja kunnallispolitiikkaa. Työväentalolla oli oma torvisoittokunta ja puhekuoro. Siellä toimivat myös Sos.dem. nuoriso-osasto ja sittemmin Työväen Urheiluliiton jäsenseura Masalan Masa. Monipuolisesta toiminnasta huolimatta kaikki eivät halunneet osallistua työväentalon toimintaan. 1930-luvun puolivälissä tanssiyhtye Dallapé soitti tansseissa ja veti salin täyteen tanssiväkeä. Työväentalon tanssilattiasta tuli tuolloin kuuluisa. Talvisodan aikana työväentalo oli Helsingistä evakuoitujen majapaikkana. Sodan jälkeen työväentalo talolle majoitettiin Hangon seudulta muuttaneita.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Hurri, Olavi & Marttala-Hurri, Vuokko: *Työn ja aatteen talot. Työväentalojen historiaa Uudellamaalla*, s. 168. Helsinki: Uudenmaan Sosialidemokraattinen Piiri ry, 1997. ISBN 952-90-8468-4.
2. ↑  Luoman Ljusdala *masabyuf.fi*. Viitattu 3.1.2023.
**Abd al-Rahman ibn Abd Allah al-Ghafiqi** (k. lokakuu 732) oli sotapäällikkö, joka toimi Al-Andalusin kuvernöörinä vuosina 721 ja 730–732. Hän komensi muslimijoukkoja, jotka kärsivät tappion Kaarle Martelille vuoden 732 Poitiers’n taistelussa.

Córdobassa kuvernöörinä toiminut Abd al-Rahman kukisti vuonna 731 Munusa-nimisen kapinallisen berberipäällikön, joka oli liittoutunut Akvitanian herttua Odon kanssa. Seuraavana vuonna Abd al-Rahman hyökkäsi Akvitaniaan. Hän löi Odon joukot Bordeaux’n taistelussa ja ryösti Bordeaux’n kaupungin, mutta Odo onnistui pakenemaan ja pyysi apua Austrasian majordomukselta Kaarle Martelilta. Abd al-Rahman jatkoi sotaretkeään pohjoiseen ja kohtasi Kaarle Martelin ja Odon joukot lähestyessään Toursia. Perimätiedon mukaan ratkaiseva taistelu käytiin Poitiers’n lähellä lokakuussa 732. Abd al-Rahman sai surmansa taistelussa, jossa hänen armeijansa kärsi tappion.

Poitiers’n taistelua on perinteisesti pidetty maailmanhistorian käännekohtana, joka pysäytti Umaijadien kalifaatin laajenemisen Pyreneiden niemimaalta muualle Eurooppaan. Nykykäsityksen mukaan Abd al-Rahmanin sotaretki saattoi kuitenkin olla pelkästään iso ryöstöretki, jonka tarkoituksena ei välttämättä ollut pysyvä valloitus. Muslimiarmeijoiden hyökkäykset Pyreneiden niemimaalta frankkien alueelle eivät myöskään loppuneet Abd al-Rahmanin kuolemaan, vaan jatkuivat seuraavina vuosina.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Battle of Tours (englanniksi) *Encyclopædia Britannica*. Viitattu 25.7.2021.
2. ↑  Abd al-Rahman ibn Abd Allah al-Ghafiqi (ranskaksi) *Encyclopédie Larousse*. Viitattu 25.7.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* 'Abd al-Rahman b. 'Abd Allah al-Gafiqi (espanjaksi) Real Academia de la Historia.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef
* İslâm Ansiklopedisi

 |

 |
**Harmaalan työväentalo** on Pihtiputaan kunnan Harmaalan kylässä sijaitseva työväentalo. Talo edustaa työväentalorakentamiselle ominaista rakennustyyppiä ja se on rakennushistoriallisesti arvokas.

Historia
--------

Harmaalan työväenyhdistys on perustettu vuonna 1917. Vuonna 1926 ostettiin Viitasaaren Puralan talosta tallirakennus, joka kunnostettiin talkoilla työväentaloksi. 20 aarin tontti ostettiin Harmaalan talon vierestä. Kauppakirjaan oli virheellisesti merkitty 0,2 aaria, ja tästä koitui myöhemmin harmia. Talon piirustukset teki kirvesmies Heikki Jauhiainen, ja talo rakennettiin talkoilla. Talo valmistui vuonna 1927, mutta saman tien aloitettiin ravintolaosan rakentaminen. Vuonna 1939 rakennettiin taloon putka. Vuonna 1952 talo on peruskorjattu. Vuonna 1971 talo myytiin Niilo Pasaselle. Tontti palautui tontin myyjälle.

Rakennus
--------

Talo on hirsirunkoinen ja satulakattoinen rakennus. Katteena on huopa. Perustus on harmaakivestä. Väritykseltään talo on tummanruskea. Talossa on sali, näyttämö ja puffetti vuonna 1952 tehdyn peruskorjauksen jälkeen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Andersson, Päivi: *Työväentalot Keski-Suomessa, inventointi*. Museoviraston raportti. Museovirasto, 1979. Teoksen verkkoversio.
**Markku Juhani Linnusmäki** (s. 30. maaliskuuta 1956 Tampere) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä.

Linnusmäki on Tampereen Palloilijoiden kasvatti. Hän debytoi seuran riveissä Mestaruussarjassa kaudella 1973. Kun TaPa yhdistyi Ilves-Kissojen kanssa Tampereen Ilvekseen, siirtyi Linnusmäki pelaamaan II divisioonaan sen reservijoukkue Ilves-Palloon. Kaudella 1977 hän oli joukkueensa paras maalintekijä III divisioonassa 18 maalillaan. Seuraavaksi vuodeksi Linnusmäki nousi Ilveksen edustusjoukkueeseen, joka pelasi I divisioonassa. Ilves voitti kauden päätteeksi sarjan ja nousi Mestaruussarjaan, Linnusmäen viimeistellessä seitsemän maalia.

Toisena pääsarjavuotenaan Linnusmäki pelasi henkilökohtaisesti parhaan kautensa voittaen maalikuninkuuden tekemällä runkosarjassa 13 maalia ja osuen myös neljästi karsintasarjassa. Hän oli mukana voittamassa myös Suomen Cupia. Seuraavina kausina Linnusmäki ei yltänyt samoihin lukemiin, mutta lukeutui kuitenkin Ilveksen avainpelaajiin hyökkäyksessä. Viimeiset vuotensa pääsarjassa hän tuli kentälle enimmäkseen vaihdosta. Kaudeksi 1987 Linnusmäki siirtyi II divisioonassa pelanneeseen Tampereen Peli-Poikiin, jossa pelasi uransa viimeiset kaksi kautta ennen lopettamistaan 32-vuotiaana.

Saavutukset
-----------

* Mestaruussarjan paras maalintekijä 1979
* Suomen Cup 1979

Lähteet
-------

* 
* (Arkistoitu – Internet Archive)
* 

1. ↑  Lisäksi 3 maalia II divisioonan kaudella 1987
**Harmaamalvikki** (*Lavatera thuringiaca*) on suurikokoinen, monivuotinen malvakasvi, jota kasvaa luonnonvaraisena Itä-Euroopassa ja Aasiassa. Suomessa harmaamalvikkia tapaa lähinnä puutarhojen koristekasvina.

Ulkonäkö ja koko
----------------

Harmaamalvikin kukka.
Harmaamalvikki kasvaa 100–150 cm korkeaksi. Kasvi on pysty ja harmaan tähtikarvan peittämä, joka antaa erityisesti lehdille harmahtavan värin. Lehtilapa on munuaismainen, 3–5-halkoinen ja puikealiuskainen. Kukat ovat tavallisesti vaaleanpunaisia ja sijaitsevat yksittäin lehtihangoissa. Kukan ulkoverhiö on kolmiliuskainen ja tyvipuoliskosta yhdyslehtinen, teriö on 5 cm leveä. Harmaamalvikki kukkii Suomessa heinä-syyskuussa. Siemenet kypsyvät seleissä kiekkomaisissa lohkohedelmässä.

Muista malvakasveista harmaamalvikki muistuttaa eniten rohtosalkoruusua (*Althaea officinalis*).

Levinneisyys
------------

Harmaamalvikin päälevinneisyysalue ulottuu Balkanin niemimaalta, Unkarista ja Puolasta itään läpi Venäjän aina Keski-Aasiaan asti. Lajia tavataan yleisesti myös Keski-Italiassa ja Kaukasuksella, satunnaisemmin Saksassa, Baltiassa sekä Ruotsin ja Suomen eteläosissa. Suomessa harmaamalvikkia tavataan villiintyneenä lähinnä eri puolilta Etelä-Suomea. Pohjoisimmat havainnot ovat Raahen seuduilta.

Elinympäristö
-------------

Suomessa harmaamalvikkia tavataan toisinaan villiintyneenä viljelyjäänteenä, joskus harvoin myös viljelykarkulaisena. Tyypillisiä kasvuympäristöjä ovat niityt, tienvarret ja maatilojen pihat.

Käyttö
------

Harmaamalvikkia viljeltiin aikaisemmin yleisesti koristekasvina. Nykyään sen käyttö on kuitenkin vähentynyt. Se on myös vanha rohtokasvi, jota on käytetty monenlaisiin vaivoihin.

Lähteet
-------

* *Retkeilykasvio*. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998.

### Viitteet

1. 1 2  Retkeilykasvio 1998, s. 223.
2. 1 2 3 4 5  Den virtuella floran: Gråmalva (ruotsiksi) Viitattu 26.3.2011.
3. ↑  Lampinen, R. & Lahti, T. 2010: Kasviatlas 2009: Harmaamalvikin levinneisyys Suomessa. Helsingin Yliopisto, Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki. Viitattu 26.3.2011.

Aiheesta muualla
----------------

* Kasviatlas 2020: Harmaamalvan levinneisyys Suomessa.
* Puutarha.net: Harmaamalvikki

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q3504701
* Wikispecies: Lavatera thuringiaca
* APDB: 166562
* BioLib: 39326
* EoL: 586699
* EPPO: LVATH
* EUNIS: 175745
* FNA: 250101076
* GBIF: 3152771
* GRIN: 21694
* iNaturalist: 164447
* IPNI: 561263-1
* IRMNG: 10716891
* ITIS: 21819
* NatureServe: 2.144372
* NBN: NBNSYS0000033519
* NCBI: 61660
* NZOR: 9f844e71-ecc2-414b-b890-fb63f8720968
* Open Tree of Life: 180474
* PalDat: Lavatera\_thuringiaca
* Plant List: kew-2494206
* PLANTS: LATH
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:561263-1
* Tropicos: 19601019
* VASCAN: 6625
* WFO: wfo-0000443552

 |

 |
**Lylyn Varikko** (lyh. LyV), entinen Lylyn Viestivarikko (LyVV) oli Puolustusvoimien viestijoukkojen kalustoa varastoinut, huoltanut ja ylläpitänyt laitos, joka kuuluu nykyisin Millog Oy:lle. Lylyn Viestivarikko tuottaa itsenäisenä tulosyksikkönä elektroniikka-alan materiaalipalveluja puolustusvoimien esikunnille ja joukoille. Varikko ottaa vastaan, muuttaa sotavarusteeksi, huoltaa, varastoi, jakaa ja poistaa käytöstä puolustusvoimille hankittua toimialansa materiaalia. 

Varikko kuului aikaisemmin Maavoimien Materiaalilaitokseen ja sitä ennen vuoden 1993 alusta Puolustusvoimien Materiaalilaitokseen. Ennen Millogille siirtymistään vuoden 2009 alussa varikko nimettiin Lylyn Varikoksi (LyV) ja liitettiin Elektroniikkalaitokseen.

Laitoksen vastuulla on alueellisten viestijoukkojen materiaali, Suomen kansainvälisten joukkojen viestimateriaali, puolustusvoimien kiinteän televerkon materiaali, kenttäsähkömateriaali sekä maalilaitteet.

Toiminta ja historia
--------------------

Viestivarikon toiminta alkoi 22. lokakuuta 1939 Espoon Leppävaarassa. Varikko siirrettiin syksyllä 1940 Juupajoen Korkeakoskelle, mistä se siirrettiin nykyiselle paikalleen Juupajoen Lylyyn 22. marraskuuta 1940.

Varikon lisäksi sinne tulivat myös huoltotoiminnot, kun vuonna 1945 varikolle perustettiin maavoimien pääviestikorjaamo muutamaa vuotta myöhemmin 1945. Pääviestikorjaamo siirrettiin Riihimäelle 2. kesäkuuta 1960, jolloin siirretystä osasta tuli Viestikeskuskorjaamo. 

Varikon viimeinen komentaja vuoden 2008 loppuun saakka oli everstiluutnantti Ari Nurminen (s. 1955). Hänen edeltäjänään vuoteen 2003 toimi evl Paavo Seppänen.

SA-kauppa
---------

Laitoksen alueella oli vuoteen 2010 saakka SA-Kauppa, joka myi puolustusvoimien käytöstä poistamaa materiaalia sekä vuonna 1977 perustettu Lylyn Varikon viestimuseo. Sekä museo että entinen myymälä ovat Millog Oy:n alaisuudessa. Ainoa SA-Kauppa on nykyisin Hämeenlinnassa . Lisäksi viestivarikolla on vapaaehtoista maanpuolustustoimintaa, jota harjoittavat lähinnä pirkanmaalaiset vapaaehtoiset Maanpuolustuskoulutusyhdistyksen piirissä.

### Viitteet

1. ↑  Vanha ar­mei­ja­ta­va­ra käy hyvin kau­pak­si, mutta osasta sitä myy­vis­tä myy­mä­löis­tä luo­vu­taan – ky­syim­me, miksi Oulun SA-kaup­pa lo­pe­te­taan (Puolustusvoimien käytöstä poistettuja tavaroita myyvä SA-kauppa sulkee keväällä myymälänsä Oulussa ja Jyväskylässä.)  2.helmikuuta 2022. Kaleva.fi. Viitattu 22.7.2022.

Lähteet
-------

* Lylyn Viestivarikko Mil.fi-sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
**Ampumamenetelmällä** tarkoitetaan epäsuoran tulen tuliyksiköiden käyttämää tapaa suunnata aseensa. Erilaisia ampumamenetelmiä on ollut käytössä useita maasta, kalustosta ja taktiikasta riippuen. Suomen armeijassa on käytetty ja käytetään mm. seuraavia ampumamenetelmiä:

Epäsuora tuli
-------------

### Lyhytkanta

Lyhytkantamenetelmässä tulenjohtaja on sijoittunut lähelle ampuvaa tuliyksikköä. Tulenjohtaja käskee tuliyksikölle topografisen ampumasuunnan ja etäisyyden, jotka tuliyksikkö muuntaan ampuma-arvoiksi. Lyhytkantamenetelmää käytetään usein kevyiden tuliyksikköjen (mm. kevyt heitinjoukkue) kanssa nopean asemaanmenon yhteydessä. Menetelmä on todella nopea, ensimmäiset kranaatit saadaan parhaimmillaan ammuttua alle kahdessa minuutissa asemiin menosta.

### Koordinaattimenetelmä

Koordinaattimenetelmä on yleisin epäsuoran tulen ampumamenetelmä. Tässä menetelmässä tulenjohtaja määrittää oman paikkansa sekä havaintojen perusteella maalit jotka viestitetään tuliyksikölle koordinaattiarvoina. Koordinaattimenetelmä on hitaampi mutta tarkempi kuin lyhytkantamenetelmä.

Suora-ammunta
-------------

Suora-ammuntamenetelmässä ei käytetä erillisiä tulenjohtajia, tuliyksikön tai yksittäisen aseen johtaja suuntaa itse aseensa kohti vihollista ja käskee tulituksen. Menetelmää käytetään mikäli vihollinen on päässyt näköetäisyydelle tuliyksiköstä ja yksikkö joutuu puolustautumaan itse.
**KV32** on Amenhotep II:n vaimon, kuningatar Tiaan hauta Kuninkaiden laaksossa. Hauta ajoittuu Uuden valtakunnan 18. dynastiaan. Hauta ei koskaan valmistunut eikä sitä koristeltu.

Haudan löysi ja ensimmäiset kaivaukset suoritti Victor Loret vuonna 1898. Myös MISR-projekti on vuosina 2000–2001 kartoittanut hautaa. Haudasta on löydetty lähinnä hautakalusteita.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  KV 32 (Tia'a) Theban Mapping Project. Viitattu 28.7.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **KV32** Wikimedia Commonsissa

  

Kuninkaiden laakson haudat
KV1 · KV2 · KV3 · KV4 · KV5 · KV6 · KV7 · KV8 · KV9 · KV10 · KV11 · KV12 · KV13 · KV14 · KV15 · KV16 · KV17 · KV18 · KV19 · KV20 · KV21 · KV22 · KV23 · KV24 · KV25 · KV26 · KV27 · KV28 · KV29 · KV30 · KV31 · KV32 · KV33 · KV34 · KV35 · KV36 · KV37 · KV38 · KV39 · KV40 · KV41 · KV42 · KV43 · KV44 · KV45 · KV46 · KV47 · KV48 · KV49 · KV50 · KV51 · KV52 · KV53 · KV54 · KV55 · KV56 · KV57 · KV58 · KV59 · KV60 · KV61 · KV62 · KV63 · KV64 · KV65 · KVA · KVF
Ampumasuunnistusta Ruotsissa
**Ampumasuunnistuskilpailu** koostuu kolmesta osalajista, jotka ovat ammunta, kartanluku ja suunnistus. Kilpailijoiden keskinäinen sijoitus ratkeaa kokonaisajan perusteella. 

Ampumapaikalla kilpailijat ampuvat osumasta kaatuviin tauluihin sekä makuulta että pystystä. Jokainen ohilaukaus tuo kilpailijalle joko sakkoaikaa tai sakkokierroksia. Aseenaan kilpailijat käyttävät pienoiskivääriä tai ampumahiihtopienoiskivääriä. Nuorten sarjoissa aseena on ilmakivääri. Nuoret ampuvat ainoastaan makuulta. Kartanlukuosuudella kilpailijat merkitsevät kilpailukarttaansa neulanreiällä joko oman tai etäisyyspisteen paikan. Virheellisestä paikannuksesta kertyy sakkoaikaa. Suunnistusosuus on rastipisteineen ja reitteineen samanlainen kuin normaali suunnistus.

Suomessa ampumasuunnistuksen kansallisena lajiliittona toimii Suomen Sotilasurheiluliitto. Liitto huolehtii ampumasuunnistuksen Suomen mestaruuskilpailujen järjestämisestä sekä nimeää edustusjoukkueen lajin maailmanmestaruuskilpailuihin. Liiton jäsenseurat järjestävät kansallisia ja alueellisia ampumasuunnistuskilpailuja.

Aiheesta muualla
----------------

* Ampumasuunnistus – Suomen Sotilasurheiluliitto ry
KV10 rakenne.
**KV10** on faarao Amenmessen hauta Kuninkaiden laaksossa Egyptissä Uuden valtakunnan 19. dynastian ajalta. Myös kuningattaret Takhat ja Baketwerel 20 dynastian ajalta on haudattu tähän hautaan.

Hauta on kärsinyt laajaa tulvavahinkoa, joka on hävittänyt lähes kaikki koristelut ja vahingoittanut myös rakenteita. H-käytävän katto on romahtanut. Haudan seinissä olleita halkeamia korjattu muinaisina aikoina. Haudasta on löydetty asioita ja hautakalusteita.

Tutkimuksen historia
--------------------

* Richard Pococke (1737–1738): kartoitus
* James Burton (1825): kartoitus
* John Gardner Wilkinson (1825–1828): kartoitus
* Robert Hay (1825–1835): kartoitus
* Ranskalais-toscanalainen retkikunta (1828–1829): hautatekstien tutkinta
* Carl Richard Lepsius (1844–1845): hautatekstien tutkinta
* Edward Russell Ayrton (1907): kaivaukset
* Otto Schaden (1992–1999): kaivaukset
* Otto Schaden (1997–2000): entisöinti

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  KV 10 (Amenmeses) Theban Mapping Project.  Arkistoitu 28.2.2011. Viitattu 25.7.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **KV10** Wikimedia Commonsissa

  

Kuninkaiden laakson haudat
KV1 · KV2 · KV3 · KV4 · KV5 · KV6 · KV7 · KV8 · KV9 · KV10 · KV11 · KV12 · KV13 · KV14 · KV15 · KV16 · KV17 · KV18 · KV19 · KV20 · KV21 · KV22 · KV23 · KV24 · KV25 · KV26 · KV27 · KV28 · KV29 · KV30 · KV31 · KV32 · KV33 · KV34 · KV35 · KV36 · KV37 · KV38 · KV39 · KV40 · KV41 · KV42 · KV43 · KV44 · KV45 · KV46 · KV47 · KV48 · KV49 · KV50 · KV51 · KV52 · KV53 · KV54 · KV55 · KV56 · KV57 · KV58 · KV59 · KV60 · KV61 · KV62 · KV63 · KV64 · KV65 · KVA · KVF
Rašin kommentteja Talmudin sivuilta, kummankin palstan alimmilla riveillä Raši-kirjaintyypillä.
**Salomon ben Isaac** tai **Šlomo Jitzhaki** (hepr. ‏ שלמה יצחקי‎), tunnetaan paremmin nimellä **Raši** (hepr. ‏רש"י‎, lyhenne sanoista **Ra**bbi **Š**lomo **I**tzhaki; s. 22. helmikuuta 1040 Troyes, k. 13. heinäkuuta 1105 Troyes), oli ranskalainen rabbi. Häntä pidetään Talmudin ja Tanakin merkittävimpänä kommentoijana, ja hänen vaikutuksensa on säilynyt Talmudin ja Tanakhin tulkinnassa kuten myös hepreankielisessä kirjallisuudessa nykyaikaan asti.

Rašin kommentit erotetaan havainnollisuuden vuoksi Talmudin varsinaisesta tekstistä niin sanotulla Raši-kirjaintyypillä, jota Raši itse tosin ei käyttänyt.

Lähteet
-------

1. 1 2  Telushkin, Joseph: *Jewish Literacy*, s. 184–187. William Morrow and Company, New York, 2001.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Rashi** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat
* Puola
* Portugali
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee yhdysvaltalaista soullaulajaa. Yhdysvaltalaista näyttelijää käsittelee artikkeli Lynn Collins.*

**Gloria Lavern Collins** (12. kesäkuuta 1948 Dime Box, Texas – 13. maaliskuuta 2005 Pasadena, Kalifornia), joka tunnetaan paremmin taiteilijanimeltään **Lyn Collins**, oli yhdysvaltalainen soullaulaja, joka tunnetaan parhaiten työstään James Brownin kanssa ja vuoden 1972 funksinglestään "Think (About It)".

Nuoruus ja ura
--------------

Collins aloitti musikaalisen uransa 14-vuotiaana. Hänen suurin soolohittinsä oli James Brownin tuottama gospeltyylinen kappale "Think (About It)" hänen samannimiseltä vuoden 1972 albumiltaan, jonka julkaisi People Records. Kappale sisältää viisi breakdownia, joita ollaan samplattu laajasti hip hopissa ja drum and bassissa, tunnetuimmin breakdownissa "Yeah! Woo!" ja Rob Base and DJ E-Z Rockin kappaleessa "It Takes Two", joka koostuu melkein kokonaan kappaleesta "Think", sisältäen muutaman Collinsin laulaman säkeen.

Kuolema
-------

Pian Euroopan kiertueeltaan palaamisen jälkeen Collins kuoli rytmihäiriöstä Pasadenassa Kaliforniassa 56-vuotiaana.

Diskografia
-----------

### Albumit

* *Think (About It)* (1972)
* *Check Me Out If You Don’t Know Me by Now* (1975)

Lähteet
-------

1. 1 2  Lyn Collins, 56, Singer With James Brown, Dies *The New York Times*.  16.3.2005. Viitattu 28.6.2018. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
Kaksi ilmailumuseon näyttelyhallia helmikuussa 2010.
**Evergreen Aviation & Space Museum** on Oregonin McMinnvillessä sijaitseva ilmailu- ja avaruustekniikan museo, jonka kokoelmiin kuuluvat muun muassa Hughes H-4 Hercules -lentovene ("Spruce Goose"), SR-71 Blackbird -tiedustelukone ja osia kahdesta Titan-rakettiperheen raketista. Konkurssiin menneen Evergreen International Aviation -yhtiön entisen konttorin ohittavan tien toisella puolella sijaitsevalla museolla on myös oma IMAX-elokuvateatteri.

Historia
--------

Museon perustamisen taustalla oli Evergreen International Aviation -yhtiön perustajan poika Michael King Smith, joka oli palvellut lentäjänä Yhdysvaltain ilmavoimissa. Museo aloitti toimintansa vuonna 1991 yhtiön pääkonttorissa, missä sillä oli säilytyksessä pieni kokoelma lentokoneita.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Evergreen Aviation & Space Museum** Wikimedia Commonsissa

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Evergreen Aviation & Space Museum
**Apulaisosastonhoitaja** toimii osastonhoitajan työparina hoitotyön johtamisessa esimerkiksi poliklinikalla, vuodeosastolla, teho-osastolla, leikkaussalissa, psykiatrisessa sairaalassa tai päivystysosastolla. Riippuen työpaikasta tehtävän jako voi monessa paikkaa vaihdella suurestikin. Osassa työpaikoista, apulaisosastonhoitaja toimii pelkästään osastonhoitajan sijaisena hänen poissa ollessaan ja taas toisissa apulaisosastonhoitaja tekee enemmän hallinnollisia tehtäviä ja toimii lähiesihenkilönä. Yleensä toimenkuvaan kuuluu myös jonkin verran potilastyötä. Apulaisosastonhoitaja vastaa monesti yksikön operatiivisesta toiminnasta.

Apulaisosastonhoitajalla tulee olla laillistus toimia terveydenhuollon tehtävässä ja koulutuksena hoitotyön alempi korkeakoulututkinto (esim. sairaanhoitaja AMK, terveydenhoitaja AMK, kätilö AMK), tai aikaisempi opisto-asteen tutkinto. Yleensä myös vaaditaan ammatillista lisäkoulutusta tai johtamiskoulutusta.

Aiheesta muualla
----------------

* Pyöriä, Noora; Korhonen, Emmi (2017): "Tuulisella paikalla" - osastonhoitaja ja apulaisosastonhoitaja työparina Opinnäytetyö, Laurea-ammattikorkeakoulu
**Apua, vaimoni on teurastaja** on Thomas Schlammen ohjaama yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 1993. Siinä Mike Myers esittää kahta roolia: Charlie Mackenziea (päähenkilö) ja Stuart Mackenziea (päähenkilön isä).

Juoni
-----

Charlie Mackenzie on kahvilarunoilija, jolla ei ole ollut onnea parisuhteissa; yksi hänen tyttöystävistään oli kleptomaani ja toinen mafian palkkalistoilla. Hän alkaa epäillä, että hänen kohtalonsa on jäädä ikuiseksi poikamieheksi. Mutta sitten hän tapaa kauniin, mukavan ja fiksun naisen Harrietin. Suhteen saadessa yhä enemmän syvyyttä alkaa salakavala vainoharhaisuus kuitenkin vaivata Charlieta ja hän epäilee, että Harriet on kuuluisa sarjamurhaaja joka menee naimisiin miesten kanssa vain tappaakseen nämä myöhemmin.

Arvioita
--------

*Video-oppaassa* vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu elokuvaa kankeaksi komediaksi ja antaa sille yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallista arviota "huono".

Lähteet
-------

1. ↑  Romano, Bello (toim.): *Video-opas 95, Yli 8500 elokuvaa, 2000 uutuutta*. WSOY, 1994. ISBN 951-0-19839-0.
Tommi Mäkinen Jyväskylän Kalevan kisoissa vuonna 2018.**Tommi Markku Mäkinen** (s. 8. helmikuuta 2000 Sipoo) on suomalainen pikajuoksija. Hän edustaa Helsingin Kisa-Veikkoja ja hänen valmentajanaan toimii Pekka Mäkelä. Vuoden 2019 loppuun hänen valmentajanaan toimivat Antti Rintakoski, Anu Laakso ja Markus Rahnu.

Kalevan kisoista Mäkinen on saavuttanut mestaruuden 400 metrin juoksusta vuonna 2020 ja hopeaa vuonna 2017. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän on saanut 400 metrillä kultaa vuonna 2021 sekä viestissä kultaa 2019 ja hopeaa 2020. Vuonna 2019 hän voitti alle 20-vuotiaiden Pohjoismaiden mestaruuden 400 metrillä ja 4x400m viestissä, sekä oli kolmas 200 metrillä. 18-vuotiaana hän voitti samoista kilpailuista 400 metrillä hopeaa ja 4x400m viestissä kultaa. 

  

Ennätyksikseen hän on juossut 100 metrillä ajan 10,87, 200 metrillä 21,63 ja 400 metrillä 47,85. Hän on juossut hallissa 17-vuotiaiden Suomen ennätykseksi 400 metrillä ajan 50,45 helmikuussa 2017.
Hän oli 4 × 100 metrin viestijoukkueessa Tampereen alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa kesällä 2018.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Tommi Mäkinen Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
**Edward (Constantin) Laufer** (s. 25. marraskuuta 1938 Zürich) on säveltäjä, musiikkiteoreetikko ja musiikkipedagogi. Hän muutti perheineen vuonna 1939 Halifaxiin, varttui siellä ja sai Kanadan kansalaisuuden vuonna 1953.

Elämä
-----

### Opiskelu

Laufer valmistui Toronton yliopistosta musiikin kandidaatiksi vuonna 1957 ja maisteriksi 1960. Hän sai myös taiteiden maisterin oppiarvon Princetonin yliopistosta vuonna 1964. Hänen opettajiaan Torontossa olivat John Weinzweig, John Beckwith, Oskar Morawetz ja Talivaldis Kenins. Princetonissa häntä opettivat Milton Babbitt, Earl Kim ja Roger Sessions. Lisäksi hän sai Juilliard Schoolissa opetusta Vincent Persichettiltä ja Eduard Steuermannilta sekä yksityisopetusta Schenker-analyysissä Ernst Osterilta.

### Ura

Laufer on opettanut Smith Collegessa vuosina 1969–1971, New Yorkin osavaltionyliopistossa, Purchasessa 1972–1974 ja Mannes College of Musicissa 1973–1974. Vuosina 1974–1975 hän oli viimeksi mainitun opinahjon nimikkosäveltäjä, ja tämän jälkeen hän liittyi Toronton yliopiston musiikin tiedekunnan henkilöstöön.

Laufer on luennoinut Schenker-analyysistä yliopistoissa ja tutkijoiden tapaamisissa Kanadassa, Yhdysvalloissa, Suomessa ja Englannissa. Laufer on kirjoittanut artikkeleita useisiin lehtiin. Hän on Kanadan musiikkikeskuksen jäsen.

Teoksia
-------

* *Variations for Orchestra Part I* (1967; tilannut Halifaxin sinfoniaorkesteri)
* *Nostos* (1965, uudistettu 1967) sopraanolle ja kamarikokoonpanolle
* *Symphony in One Movement* (1982) kamariorkesterille
* *Variations for Seven Instruments* (1967)
* *Études for piano* (alk. 1985)
* *Concertino* (1978, uudistettu 1979; tilannut Robert Aitken)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  The Canadian Encyclopedia: Edward Laufer


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |

 |
**Wärtsilä-Sulzer RTA96-C** on turboahdettu kaksitahtidieselmoottori ja se on suurin rakennettu polttomoottori maailmassa. Japan Diesel United, Ltd valmisti Aioin tehtailla ensimmäiset Wärtsilä-Sulzer RTA96-C moottorit. Moottori on suunniteltu konttialuksiin, joissa käytetään polttoaineena raskasta polttoöljyä sen halpuuden vuoksi.
Konttialus M/S *Emma Mærskiin* on asennettu moottorisarjan suurin 14-sylinterinen moottori ensimmäisenä.

Rakenne
-------

Moottorissa on ristikappaleet (*crosshead*), eli männänvarsi pysyy aina suorana, eikä männästä kohdistu sylinteriin sivuttaisvoimaa.
Yksi syy käyttää tätä ratkaisua on erottaa kampikoneiston voitelu sylinterissä syntyvistä palamisjätteistä. Kampikammion voiteluöljy pysyy puhtaana palamistuotteista.
Sylinterin yläosan voitelu tapahtuu erityisten injektoreiden avulla. Sylinterien poltettavaa erikoisvoitelyöljyä käytetään myös neutraloimaan runsasrikkisen polttoaineen palamisessa syntyvät hapot.*lähde?*

Yhteispaineruiskutus -teknologian (*common-rail system*) avulla on saatu entistä suurempi teho pienemmillä moottorin kierrosnopeuksilla, alhaisempi polttoaineen kulutus ja pienemmät tehohäviöt.

Moottorin pakokaasujen energiaa käytetään turboahtimissa, sekä tuottamaan höyryä sähköä tuottavalle turbiinille.

Moottorin tekniset tiedot
-------------------------

* **Sylinterien lukumäärä**: 6–14
* **Teho** 14-sylinterinen 80 MW (109 000 hv)
* **Vääntömomentti** 14-sylinterinen 7,6 MNm @ 102 rpm 5720 kW per sylinteri, alkaen 6-sylinterisen 34 320 kW:sta (46 680 hv) 14-sylinterisen 80 MW:iin (109 000 hv)
* **Käyntinopeus** 92–102 rpm
* **Tehollinen keskipaine** 1,86 MPa täydellä kuormalla; 1,30 MPa maksimihyötysuhteella (85 %:n kuormalla)

Hyötysuhde
----------

Moottorin ominaiskulutus on alhaisin polttomoottoreista. Pienin ominaiskulutus {\displaystyle 163{\tfrac {g}{kWh}}} muunnettuna mekaaniseksi energiaksi polttoaineen massayksikköä kohden on {\displaystyle {\frac {3600{\tfrac {s}{h}}}{163{\tfrac {kg}{MWh}}}}=22,1{\tfrac {MJ}{kg}}}. Kun polttoaineen alempi palamislämpö on {\displaystyle 42,7{\tfrac {MJ}{kg}}}, saadaan akselihyötysuhteeksi {\displaystyle {\frac {22,1{\tfrac {MJ}{kg}}}{42,7{\tfrac {MJ}{kg}}}}=51,8\%}.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* The Most Powerful Diesel Engine in the World!
* 
*
**Matts Evert Kulenius** (8. maaliskuuta 1879 Teerijärvi – 4. helmikuuta 1958 Helsinki) oli suomalainen poliitikko. Hän toimi RKP:n kansanedustajana vuosina 1922–1927 edustaen Vaasan läänin pohjoista vaalipiiriä. Hän toimi myös Kokkolan kaupunginvaltuutettuna. Hän valmistui kansakoulunopettajaksi Uudenkaarlepyyn seminaarista 1902.

Politiikan ulkopuolella Kulenius toimi kansakoulunopettajana Teerijärvellä 1902–1910, vt. opettajana Kaarlelassa 1908–1909, opettajana Kokkolassa 1910–1929, koulunjohtajana Kokkolassa 1919–1929, Österbottningen-lehden toimitus- ja talousjohtajana 1927–1950 ja päätoimittajana 1927–1931, 1937 ja 1940, Kokkolan köyhäinhoitolautakunnan sihteerinä ja kassanhoitajana 1915–1920, Kokkolan yhteiskoulun veistonopettajana 1919–1920, Vakuutusyhtiö Suomen tarkastajana 1921–1922, Suomen ruotsalaisen raittiusliiton matkapuhujana ja Ruotsalaisen kansanpuolueen Vaasan läänin pohjoisen vaalipiirin piirisihteerinä, puhujana ja vaalien johtajana.

Kuleniuksen vanhemmat olivat maanviljelijä Anders Kulenius ja Maria Snåre. Kuleniuksen puoliso vuosina 1902–1953 oli Mathilda Dahl ja vuodesta 1954 Elna Alexandra Wirke.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  .aspx Evert Kulenius *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta.

Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajat

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajat 1922–1924 |
| --- |
|  |
| Eduskuntaryhmä(25) | 
* Anderson
* Bengs
* von Born
* Broända
* Bäck
* Colliander
* Estlander
* A. Furuhjelm
* R. Furuhjelm
* Helenelund
* Hästbacka
* Inborr
* Jeppson
* Jern
* Kulenius
* Landtman
* Lindberg
* Mickels
* Miemois
* Roos
* Sandblom
* Schauman
* von Wright
* Åkerblom
* Österholm

 |

 |

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajat 1924–1927 |
| --- |
|  |
| Eduskuntaryhmä(23) | 
* Anderson
* Björk
* von Born
* Estlander
* Forsberg
* Furuhjelm
* Hornborg
* Hästbacka
* Inborr
* Jacobsson
* Jern
* Klockars
* Kulenius
* Laurén
* Lindberg
* Mangs
* Molin
* Palmgren
* Procopé (1924–1926)
* Sergelius (1926–1927)
* Schauman
* Witting
* Åkerblom
* Österholm

 |

 |

Vaasan läänin pohjoisen vaalipiirin kansanedustajat

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Vaasan läänin pohjoisen vaalipiirin kansanedustajat 1922–1924 |
| --- |
|  |
| Kansanedustajat (10) | 
* Broända
* Hästbacka
* Inborr
* Jaskari
* Kalliokoski
* Kulenius
* Lahdensuo
* Lampinen (1922–1923)
* Loukko
* Miemois

 |

 |

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Vaasan läänin pohjoisen vaalipiirin kansanedustajat 1924–1927 |
| --- |
|  |
| Kansanedustajat (10) | 
* Björk
* Elfving (1926–1927)
* Hästbacka
* Inborr
* Jaskari
* Kalliokoski
* Kulenius
* Lahdensuo
* Meriläinen (1924–1926†)
* Turja
* Vehkaoja

 |

 |



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Eduskunta

 |

 |
Edward L. Beach Jr
**Edward Latimer Beach, Jr.** (20. huhtikuuta 1918 – 1. joulukuuta 2002) oli korkea-arvoinen yhdysvaltalainen meriupseeri ja bestseller-jännityskirjailija. Hänen isänsä Edward L. Beach, Sr. oli myös menestynyt meriupseeri.

Beach osallistui muun muassa Midwayn meritaisteluun toisessa maailmansodassa. Sodan jälkeen hän oli muun muassa joidenkin sukellusveneiden, kuten ydinkäyttöisen *USS Tritonin* komentaja, ja kulki sillä miehistöineen vuonna 1960 ensimmäisinä koko maapallon ympäri veden alla. 1950-luvulla hän julkaisi teoksen *Run Silent, Run Deep*, joka on suomennettu nimellä "Aja ääneti, aja syvällä". Hän on myös kirjoittanut toisen maailmansodan sukellusveneistä kertovan kirjan *Dust on the Sea*, joka on suomennettu nimellä "Pinnalle jää vain pöly", ja myös *Cold Is the Sea*, "Kylmä meri".

Hänen kirjastaan Aja ääneti, aja syvällä on tehty vuonna 1958 filmatisointi joka poikkeaa huomattavasti alkuperäisteoksesta; siihen on otettu aineksia myös saman kirjailijan toisesta teoksestaa *Pinnalle jää vain pöly*.

Elokuvan pääosissa nähdään Clark Gable ja Burt Lancaster.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola
* Portugali

 |
|  |
| Muut | 
* NARA
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Euroopan Kirjailijaliitto** (*Europäische Schriftsteller-Vereinigung*, *ESV*) oli Saksan perustama Goebbelsin organisoima vuosina 1941–1945 toiminut kulttuurijärjestö, johon kuului jäseninä myös suomalaisia kirjailijoita.

Järjestö perustettiin syksyllä 1941 Weimarissa pidetyillä runoilijapäivillä, ja sen puheenjohtajaksi valittiin saksalainen kirjailija Hans Carossa. Liiton varapuheenjohtajaksi valittiin vuonna 1942 suomalainen V. A. Koskenniemi. Liiton jäsenosastoja perustettiin Suomeen ja 15 muuhun maahan. 

Kirjailijaliiton Suomen osastossa oli jäseninä noin 40 kirjailijaa, joista 15 oli suomenruotsalaisia. Suomen osaston puheenjohtaja oli Arvi Kivimaa. Suomesta liittoon kuuluivat muun muassa Mika Waltari, V. A. Koskenniemi, Tatu Vaaskivi, Maila Talvio, Viljo Kajava, Örnulf Tigerstedt, Tito Colliander, Bertel Gripenberg, Hjalmar Dahl, Harald Hornborg, Lorenz von Numers, Jarl Gallén, J. C. Fabritius, E. R. Gummerus, Ulla Biaudet (Ulla Bjerne), Joel Rundt, Ture Janson, Göran Stenius, Olof Enckell ja Jarl Hemmer. 

Euroopan kirjailijaliitto järjesti lokakuussa 1942 Weimarissa kirjailijakokouksen, johon osallistuivat Suomesta Viljo Kajava, Mika Waltari, Maila Talvio, Örnulf Tigerstedt, Tito Colliander ja Suomen kirjailijaliiton puheenjohtaja Yrjö Soini.

Euroopan kirjailijaliitto myönsi ulkomaisille kirjailijoille vierailustipendejä Saksaan. Kirjailija Irja Salla oleskeli liiton stipendin turvin Saksassa heinäkuusta 1943 tammikuuhun 1944, ja myös Helvi Hämäläiselle myönnettiin stipendi, mutta hän jätti sen käyttämättä.

Kirjallisuutta
--------------

* Markku Jokisipilä - Janne Könönen : *Kolmannen valtakunnan vieraat : Suomi Hitlerin Saksan vaikutuspiirissä 1933-1944*. Otava 2013
* Kari Saviniemi : *Lyyra ja hakaristi : tutkimus Euroopan kirjailijaliiton taustasta, vaiheista ja filosofiasta sekä suomalaisten osallistumisesta sen toimintaan 1941-44*. Pro gradu -työ. Helsingin yliopisto 1988

Lähteet
-------

* Esa Aallas: Tahroja runoilijan siivessä – Promootiorunoilija Viljo Kajava peitteli Saksa-yhteyksiään. Tampereen yliopiston tiede- ja kulttuurilehti Aikalainen 25.8.2009 (Arkistoitu – Internet Archive)
* Pauli Heikkilä: Mika Waltarin Eurooppa 1928–1948, s. 5–7

### Viitteet

1. ↑  Tarmo Kunnas: *Fasismin lumous: Eurooppalainen älymystö Mussolinin ja Hitlerin politiikan tukijana*. Atena Kustannus Oy, 2013.
**Wäinö Arvid Tammisto**, vuoteen 1906 **Ekman** (21. marraskuuta 1902 Hollola – 27. huhtikuuta 1969 Helsinki) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Tammiston vanhemmat olivat isännöitsijä Evert Tammisto, aiemmin Ekman, ja Aino Mattila ja puoliso vuodesta 1933 Ester Bernitz. Tammisto kävi keskikoulun Lahden yhteiskoulussa 1918 ja Suomen Liikemiesten Kauppaopiston 1925. Hän oli liikeapulainen J. Matikaisen liikkeessä Lahdessa, S. Export & Import GmbH:n kirjeenvaihtaja Hampurissa 1925–1927, Tornatorin osastonhoitaja Imatralla 1927–1928, Yhtyneet Paperitehtaat -yhtiön osastonhoitaja Jämsänkoskella 1928–1930, Haarlan selluloosayhtiön kaupallisen johtajan apulainen Lievestuoreella 1930–1932, Oy Riihimäen vientiosaston hoitaja 1932–1935, Enso-Gutzeit -yhtiön keskuskonttorin numerotarkastaja Ensossa 1936–1937 ja myyntiosaston osastopäällikkö 1938–1940, Invalidisäätiön taloudenhoitaja 1940, Valtameri Oy:n vientiosaston hoitaja 1941–1943 ja Turkiskauppiaitten Oy:n toimitusjohtaja vuodesta 1943 ja johtokunnan jäsen 1943–1959.

Tammisto oli myös Oy Suomen Vuota – Finska Hud Ab:n toimitusjohtaja 1954–1960 ja Oy Pohjanmaan Minkkitarhan toimitusjohtaja ja johtokunnan puheenjohtaja 1954. Hän oli Kuitu Oy:n perustajaosakas 1935–1936, Ylä-Vuoksen Kirjapaino Oy:n perustajaosakas 1935–1936 ja Ylä-Vuoksen Urheilu Oy:n perustajaosakas 1935–1936. Jääsken kunnanvaltuuston jäsen Tammisto oli 1938–1940 ja hänellä oli myös muita luottamustehtäviä. Sotilasarvoltaan Tammisto oli reservin ylikersantti (1942). Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1964.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Wäinö Tammisto *Biografiasampo*. Viitattu 6.10.2022.
2. ↑  Arvonimet.  *Uusi Suomi*, 9.2.1964, nro 38, s. 9. Kansalliskirjasto. Viitattu 6.10.2022.