recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Martti Lauri Parvio** (vuoteen 1919 **Pehrsson**, 16. huhtikuuta 1918 Viipuri – 29. kesäkuuta 1993 Helsinki) oli suomalainen pappi ja Helsingin yliopiston käytännöllisen teologian professori.

Parvion vanhemmat olivat kauppias Karl Lauri Parvio (aiemmin Pehrsson) ja Olga Johanna Josefsson. Hän väitteli teologian tohtoriksi 1959 Turun piispa Isaacus Rothoviuksesta. Aarno Maliniemen oppilaana Parvio paneutui varsinkin uskonpuhdistuksen jälkeiseen liturgia- ja kirkko-oikeuden historiaan. Merkittävää oli Parvion osallistuminen päävastuullisena *Missale Aboense* -messukirjan (1971) näköispainoksen toimittamiseen. 1980 valmistui kirkollisten toimitusten käsikirjaeditio *Manuale seu exequiale Aboense 1522*. Parvio julkaisi näköispainoksina myös Mikael Agricolan ja Paulus Juustenin teoksia sekä Ericus Erici Sorolaisen saarnakirjan *Ericus Erici Postilla I–II* (1988–1990).

Käytännöllisen teologian professori Parviosta tuli Erkki Kansanahon jälkeen 1969. Opettajan ja tutkijan työn ohella häntä kiinnostivat ekumenia, liturgia, yliopistokulttuuri ja maanpuolustus. Hän toimi 1939 Lontoon merimieskirkossa ja osallistui 1948 Amsterdamissa Kirkkojen maailmanneuvoston perustavaan kokoukseen. Parvio kuului 1946–1954 toimineeseen Liturgiset veljet -ryhmään, oli evankelisen herätysliikkeen vaikuttajia ja Suomen ekumeenisen neuvoston aktiivijäsen. Hän toimi myös arkkipiispa Ilmari Salomiehen sihteerinä.

Parvion puoliso vuodesta 1941 oli lääketieteen lisensiaatti Salme Saimi Johanna Toivio (1916–2005).

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Markku Heikkilä: *Parvio, Martti (1918–1993). Suomen Kansallisbiografia. Osa 7*, s. 558–559. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2006. ISBN 951-746-448-7.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Martti Rautajärvi**, vuoteen 1906 **Blomgren** (11. tammikuuta 1868 Pyhäjärvi Vpl – 30. lokakuuta 1927) oli suomalainen opettaja ja koulunjohtaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen.

Rautajärven vanhemmat olivat rovasti Otto Gustaf Blomgren ja Hilma Charlotta Rehbinder ja puoliso vuodesta 1895 Naemi Wilhelmina Sillfors. Rautajärvi kävi Suomalaista klassillista lyseota, mutta valmistui agronomiksi Mustialasta vuonna 1890. Hän toimi valmistuttuaan maanviljelijänä ja sitten opettajana, ensin Saarijärven Tarvaalan maanviljelys- ja karjakkokoulussa ja myöhemmin Peltosalmella karjanhoito- ja maanviljelyskoulussa ja Nurmeksessa Haapapuron maanviljelys- ja karjakkokouluissa 1897–1904. Nurmeksessa Rautajärvi oli samalla meijerin isännöitsijä. Myös Soanlahdella Rautajärvi toimi maanviljelys- ja karjakkokoulun opettajana ja johtajana. Pohjois-Karjalassa ollessaan Rautajärvi toimi lisäksi Metsähallituksen metsäkasöörinä. Vuonna 1908 hän siirtyi Mikkelin maalaiskuntaan Otavan maatalouskoulun johtajaksi, mitä tehtävää hän hoiti aina kuolemaansa asti. Rautajärvi oli Mikkelin maalaiskunnan kunnanvaltuuston jäsen ja hänellä oli myös maatalousalan kansallisia luottamustehtäviä. Maanviljelysneuvoksen arvonimen Rautajärvi sai vuonna 1926.

Lähteet
-------

1. 1 2  Martti Rautajärvi *Biografiasampo*. Viitattu 8.5.2022.
2. ↑  Kuollut. Martti Rautajärvi.  *Maa: Suomen maatalousseurojen aikakauslehti*, 1.2.1927, nro 2, s. 28. Kansalliskirjasto. Viitattu 8.5.2022.
3. ↑  *Aikalaiskirja. Henkilötietoja nykypolven suomalaisista*, s. 372. Helsinki: Tietosanakirja-Osakeyhtiö, 1920.
Muuramen työväentalon kattotalkoot 1910
Kuva Muuramen työväentalosta 1960-luvulla tehdystä maalauksesta
**Muuramen työväentalo** on Muuramen kirkonkylän keskustassa sijaitseva työväentalo, joka on rakennushistoriallisesti, historiallisesti ja maisemallisesti arvokas. Talo edustaa työväentalorakentamiselle ominaista rakennustyyppiä. 

Taloa hallinnoivat Muuramen voimistelu- ja urheiluseura Yritys ja Muuramen työväenyhdistys, jotka vuokraavat taloa erilaisiin tilaisuuksiin.

Historia
--------

Muuramen työväenyhdistys on perustettu vuonna 1905. Ensimmäinen talo on rakennettu vuonna 1908 leipuri Noroselta ostetusta talosta. Alkuperäinen ajatus oli rakentaa talo yhdessä nuorisoseuran kanssa, mutta hanke raukesi.

Sisällissodan puhjettua työväentalo joutui keväällä 1918 vankilaksi. 1920-luvulla talon ylläpito kävi vaikeaksi, koska talo sijaitsi vuokamaalla eikä vuokra-aikaa saatu enää jatkettua. Talo purettiin vuonna 1922 tai 1923.

Uutta taloa varten hankittiin vuonna 1921 tontti yhdessä urheiluseura Yrityksen kanssa. Talon rakentamiseen vuonna 1926 käytettiin Niemelän talosta ostettua piharakennusta, josta saatiin talon sali. Samana vuonna rakennettiin salin viereen eteinen, ravintola, keittiö ja narikka laudasta. Ennen talvisotaa rakennettiin yläkertaan vahtimestarin asunto ja näyttämön pukuhuone.

Rakennus
--------

Talo on hirsirunkoinen salin osalta, lisäsiipi on laudasta. Talossa on satulakatto, jonka katteena on pelti. Talon perustana on sementtipylväät. Talo on väriltään tummanruskea, vuorilaudat ovat valkoiset. Salin seinissä on valkoinen pahvi.

Taloon on asennettu sähkölämmitys ja kaksi ilmalämpöpumppua. Talon keittiö, wc-tilat ja siivoushuone on uusittu. Samoin on uusittu vesikourut, sadevesikaivo ja sadevesiputket. Saliin on hankittu uudet pöydät ja tuolit.

Toimintaa työväentalolla
------------------------

Oman toiminnan lisäksi talolla on runsaasti muuta käyttöä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Andersson, Päivi: *Työväentalot Keski-Suomessa, inventointi*. Museovirasto, 1979. Teoksen verkkoversio.
2. ↑  Muuramen Työväentalo *muuramenyritys.net*.
3. 1 2  Leskelä, Anssi: *SDP:n työväentalot*. Työväen Sivistysliitto, 2018.
**Muuramen Lentopallo** on lentopallon erikoisseura, joka on perustettu vuonna 1994. 

Muuramen Lentopallon miesten liigajoukkue pelasi kolmetoista kautta Mestaruusliigassa, parhaana sijoituksenaan kuudes sija kaudelta 2011–2012. Runkosarjassa MuurLe on ollut parhaimmillaan neljäs (2011–2012).

Saavutukset
-----------

* 1-sarjan voitto 1998, 2005

Historia
--------

Muuramen Lentopallon ensimmäinen SM-liigakausi oli vuonna 1998, kun joukkue voitti 1-sarjan ja nousi liigakarsintojen kautta aina SM-liigaan asti. SM-liigassa joukkue on taistellut lähes vuosittain sarjapaikkansa säilyttämisen puolesta, mutta viimeisenä parina kautena se on ollut mukana pudotuspeleissä. Seura kävi hakemassa vauhtia 1-sarjasta kaudella 2004–2005 voittaen 1-sarjan ylivoimaiseen tyyliin ja nousten takaisin SM-liigaan. Seuran historian ensimmäinen pudotuspelipaikka pääsarjassa tuli kaudella 2007. Kaudella 2008 joukkue eteni myös SM-liigan pudotuspeleihin.

MuurLen seurahistorian paras sijoitus Mestaruusliigassa tuli kaudella 2011–2012, kun joukkue oli liigan kuudes. Pudotuspeleissä se tippui Perungan Pojille otteluvoitoin 1–3. MuurLe lähti pudotuspeleihin neljäntenä runkosarjasta, mikä on seuran korkein sijoitus runkosarjassa aikaisemmin.

Muuramen Lentopallo päätti kauden 2012–2013 jälkeen luopua liigapaikastaan kunnan asettamien korkeiden salivuoromaksujen vuoksi.

Muuta
-----

Muuramen Lentopallon jäsenmäärä on 250, joista aktiivisia lajin harrastajia on noin 180.

Lähteet
-------

1. 1 2  Muuramen Lentopallo luopuu liigapaikastaan *Savon Sanomat*.  31.5.2013. Viitattu 27.12.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
"**My One and Only Love**" (vap. suom. *Ainut rakkauteni*) on Guy Woodin säveltämä ja Robert Mellinin sanoittama jazzstandardi.

Vuonna 1947 sävelletyn kappaleen alkuperäinen nimi oli "Music from Beyond the Moon" ja sen oli sanoittanut Jack Lawrence. Robert Mellin teki kappaleeseen uudet sanat vuonna 1953, ja Frank Sinatra äänitti kappaleen "I’ve Got the World on a String" -singlensä kääntöpuoleksi. Ensimmäisen jazznauhoituksen kappaleesta teki Charlie Ventura vuonna 1953. Kappaleen ovat levyttäneet myös muun muassa Benny Carter, John Coltrane, McCoy Tyner, Carmen McRae, Chick Corea ja Cassandra Wilson.

Pepe Willberg nauhoitti kappaleesta vuonna 1976 suomenkielisen version nimellä "Ensirakkauden päivät". Suomenkielisen sanoituksen teki Juha Vainio.

Lähteet
-------

1. 1 2  Wilson, Jeremy et al: My One and Only Love *JazzStandards.com*. Viitattu 25.10.2013. (englanniksi)
2. ↑  Hakutulos kappaleelle Ensirakkauden päivät *Suomen Äänitearkisto ry*.  Arkistoitu 29.10.2013. Viitattu 25.10.2013.
**Hanna Leena Kivelä** s. 24. helmikuuta 1974 Pomarkku  on suomalainen yritysjohtaja. 

Hän on Fujitsu Finland Oyn toimitusjohtaja tammikuusta 2022 lähtien. Aiemmin Kivelä oli kahdeksan vuotta Googlen johtotehtävissä sekä Irlannin EMEA-pääkohttorissa että Suomessa.
Näistä jälkimmäiset neljä vuotta hän toimi Googlen Hollannin suurasiakasliiketoiminnanja EMEA-laajuisten markkinoinnin ja myynnin automaatiohankkeiden johtajana Irlannissa. Kivelä aloitti uransa Googlella Suomen retail- ja teknologia-aloista vastaavana toimialajohtajana 2014, ja siirtyi vuoden 2015 alusta Google Suomen väliaikaiseksi maajohtajaksi. Aiemmin Kivelä on ollut töissä eCommerce startupissa, ja sitä ennen tehnyt 10 vuoden uran media-alan digitaalisen transformaation johtotehtävissä sekä Talentumissa  että Alma Mediassa. Varsinaisen työuransa Kivelä aloitti Soneran tuotteistuksen projektitehtävissä.

Kivelä on ollut pitkään erilaisissa hallitustehtävissä. Parhaillaan hän on Lindström Groupin hallituksen jäsen (vuodesta 2022 lähtien). Aiemmin hän on ollut mm. Ellun Kanojen hallituksessa (2017-2019), Plugit Finlandin hallituksessa, advisorina ja sijoittajana (2014 - 2021) sekä Säästöpankkiryhmän ensimmäisenä ulkopuolisena hallituksen jäsenenä (2015 - 2017).Jo opiskeluaikanaan Kivelä oli ylioppilaskunta-aktiivi, joka toimi mm. Tampereen teknillisen korkeakoulun ylioppilaskunnan puheenjohtajana ja hallituksen jäsenenä vuosina 1995-1996.

Kivelä on koulutukseltaan Tuotantotalouden DI (2000, Tampereen teknillinen korkeakoulu) ja MBA (2010, Henley Business School, UK).

Lähteet
-------

1. ↑  Googlen keskus opettaa mitä kansainvälinen johtaminen tarkoittaa. Kauppalehti, 12.12.2017. Viitattu 27.7.2023.
2. ↑  Hanna Kivelä on nimitetty Fujitsu Finlandin toimitusjohtajaksi. STT info 17.12.2021 13:03:1 Viitattu 8.11.2022.
3. ↑  Erno Vähämäki: Fujitsu Finland nimitti Googlen ex-pomon toimitusjohtajakseen. Tivi, 17.12.202 13:43 Viitattu 8.11.2022. Maksumuurin takana.
4. ↑    Harvinaista tekniikassa: naisjohtaja. Tekniikka & Talous 9.12.2011. Viitattu 27.7.2023
5. ↑   Lindström Group Sustainability report 2022
6. ↑    Säästöpankkiryhmä, lehdistötiedote 19.3.2015.
7. ↑   Säästöpankkiryhmä, lehdistötiedote 18.3.2016.
Jonathan Jakubowicz
**Jonathan Jakubowicz** on venezuelalainen elokuvaohjaaja.

Jakubowiczin ensimmäinen elokuva on palkittu *Ships of Hope* vuodelta 2000, jossa hän kertoo Venezuelaan ennen toista maailmansotaa tulleista juutalaisista pakolaisista. Jakubowiczin muihin merkittäviin elokuviin lukeutuu *Secuestro Express*, joka valmistui vuonna 2005. Elokuva on yksi menestyneimpiä venezuelalaiselokuvia.

Jakubowiczin *Hands of Stone* sai ensi-iltansa vuonna 2016. Elokuvan pääosissa näyttelee muun muassa Robert De Niro. Elokuva kertoo latinonyrkkeilijä Roberto Duránin (roolissa Édgar Ramirez) tarinan, jonka juutalaisena valmentajana De Niro esiintyy.

Ohjaajana Jakubowiczia ovat innoittaneet muun muassa Martin Scorsesen varhaiset elokuvat.

Lähteet
-------

1. 1 2  Nate Bloom: Celebrity jews | j. the Jewish news weekly of Northern California *www.jweekly.com*. Viitattu 25.8.2016.
2. ↑  Jews in the News: Ellen Barkin, Newton Minow and Aly Raisman | Tampa Jewish Federation *www.jewishtampa.com*. Viitattu 30.9.2016.
3. ↑  Anthony D'Alessandro: Weinstein Co. Dates ‘Sing Street’ & Roberto Duran Boxing Title ‘Hands Of Stone’ *deadline.com*.  23.2.2016. Viitattu 25.8.2016. (englanniksi)
4. 1 2  'Hands of Stone' Director on Making Movies That Counteract Trump's Hateful Stereotypes About Latinos *remezcla.com*. Viitattu 29.8.2016. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Saksa
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Kajaanintullin koulu** on Oulun Kajaanintullin alueella toimiva peruskoulutason opetusta tarjoava koulu, jolla on erillinen työpajakeskus Intiön kaupunginosassa. 

Kajaanintullin koulun alueen vanhimman puisen empire -tyylisen rakennuksen suunnitteli Carl Ludvig Engel vuonna 1829. Se valmistui 1831 köyhäintaloksi, mistä johtuu rakennuksen entinen nimi "Vattihuusi" (Fattighus). Toinen Oulun ensimmäisistä kansakouluista aloitti rakennuksessa 1874, mutta siinä oli annettu jo aiemmin opetusta vähävaraisten perheiden lapsille, esimerkiksi vuosien 1849 ja 1874 välisenä aikana Bell-Lancaster-menetelmän mukaisesti. Rakennusmestari J. W. Lillqvistin suunnittelema ns. nikkarityylinen päärakennus valmistui puolestaan koulun alueelle vuonna 1893. Nykyään koulussa tarjotaan luokkien 1-9 peruskoulutason opetusta erityisesti oppilaille, joiden tunne-elämän ja elämänhallinnan seikat vaikuttavat koulunkäyntiin ja oppimiseen. Vuosittain koulussa on oppilaita noin 60. Intiön pajakeskuksen työpajaluokat on tarkoitettu perusopetuksen loppuvaihetta varten..

Lähteet
-------

1. ↑  *Oulun kulttuurihistoriallisesti merkittävät kohteet*, s. 43. Oulu: Oulun kaupunki, 1986. ISBN 951-9234-06-3.
2. ↑  Kajaanintullin koulu Oulu:  Oulun kaupunki. Viitattu 9.4.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kajaanintullin koulu** Wikimedia Commonsissa
Medium Mark A *Whippet*
**Medium Mark A *Whippet*** oli ensimmäisen maailmansodan aikainen panssarivaunu, jota ei suunniteltu murtamaan puolustusasemia vaan hyödyntämään raskaampien vaunujen tekemiä läpimurtoja. Siksi suunnittelussa painotettiin nopeutta ja liikkuvuutta. William Trittonin suunnittelema mk A sai lempinimen Whippet (suom. *vinttikoira*). Helmikuussa 1917 valmistuneessa prototyypissä käytettiin voimanlähteenä Lontoon bussin moottoria, ja ensimmäiset tuotantomallit valmistuivat vuoden 1917 lopulla. Sodan jälkeen whippetit olivat palveluskäytössä Irlannissa, ja 1920-luvulla joitakin kappaleita vietiin Japaniin.

Vaikka se olikin nykyaikaisemman näköinen kuin Mark I, sekin kehitettiin suoraan Mark I:n edeltäjästä Little Williestä. Kahteen eri moottoriin perustuva ohjausjärjestelmä oli epäluotettava. Vaunussa oli kolme miestä ja aseistuksena neljä konekivääriä, kukin omaan suuntansa. Ampuja joutui vaihtamaan paikkaansa tilanteen mukaan, ja vaunun johtaja joutui usein avustamaan häntä. Joskus vaunuun otettiin mukaan toinenkin ampuja ja yksi irrotettavista konekivääreistä jätettiin pois lisätilan saamiseksi. 

Whippet-vaunuja käytettiin maaliskuussa 1918 ja ne olivat jalkaväen tukena hyödyllisiä. 24. huhtikuuta 1918 seitsemän Whippetin ryhmä tappoi 400 saksalaista konekivääritulella. Samana päivänä saksalainen A7V tuhosi Whippetin historian toisessa tunnetussa panssaritaistelussa. Britit menettivät näitä panssareita huomattavasti, ja uusia Whippet-pataljoonia ei haluttu tämän takia perustaa. 8. elokuuta Amiensin hyökkäyksessä Whippetit tunkeutuivat rintaman läpi aiheuttaen saksalaisille tykistön menettämisen, ja ympärysvaltojen armeija vyöryi läpi aiheuttaen mustan päivän saksalaisille.

Commons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Medium Mark A Whippet**.
**Laakajärvi** on runsaan 20 kilometrin pituinen, kapeahko ja lähes erämainen järvi Kainuun ja Pohjois-Savon rajalla. Kainuuseen kuuluva osa on Kajaania ja Sotkamoa ja Pohjois-Savoon kuuluva osa Sonkajärveä. Järvi kuuluu Vuoksen vesistön Nilsiän reittiin. Laskujoki lähtee aluksi lounaaseen Sonkajärven suuntaan ja yhtyy parin pienemmän järven (Kiltuanjärvi, Sälevä, Korpinen) jälkeen Nurmijokeen ja sitä kautta Syvärinjärveen ja sittemmin Kallaveteen. Laakajärven pinta-ala on lähes 35 km², ja se on Suomen 105. suurin järvi. 

Järven pohjoisosa kuuluu Kajaaniin, itäosa Sotkamoon ja lounaisosa Sonkajärveen.
Laakajärvi on säännöstelty, mutta säännöstelyn rajat ovat vähäiset, korkeus on 163 - 165 metriä merenpinnasta. Laakajärven Kajaanin puoleiset rannat ovat pääosin Metsähallituksen ja kahden suuren yksityisen metsäyhtiön omistuksessa. Juuri Kajaanin puoleisin osa on sangen luonnontilainen, karikkoinen ja täynnänsä pikku saaria. Nämä saaret ovat merkittäviä selkälokin ja kalasääsken pesimäalueita. Alueella on myös virkistyskäyttömerkitystä. Sotkamon puoleisella kaistaleella on pieni Laakajärven kylä. Järven veden laatu on jonkin verran kärsinyt turvetuotannosta.

Laakajärven Kajaanin puoleiseen osaan on kaavoitettu alun perin parisataa kesämökkiä, mutta erityisesti luonnonsuojelujärjestöjen vaatimuksesta mökkipaikkojen määrää on vähennetty. Järjestöjen mukaan nykyisenkin kaavan mökkimäärä tuhoaa linnuston elinmahdollisuuksia järvellä.

Laakajärvi on alle kymmenen kilometrin päässä Talvivaaran kaivospiiristä ja sitä uhkaavat myös kaivoksen päästöt Lumijoen ja Kivijärven kautta.

Ympäristöministeriön mukaan Laakajärvi ja itse asiassa koko Vuoksen vesistö on kokonaisuudessaan rajattu Kainuun maakunnan ulkopuolelle, millä saattaa olla lainkäytöllisiä vaikutuksia.

Lähteet
-------

1. ↑  Kansalaisen Karttapaikka Maanmittauslaitos. Viitattu 10.9.2010.
2. 1 2 3  OIVA – Ympäristö- ja paikkatietopalvelu (edellyttää rekisteröitymisen) Ympäristöhallinto. Viitattu 10.9.2010.
3. ↑  SYKE 13.11.2012
4. ↑  Talvivaaran lähijärvien puhdistaminen kestää vuosia; YLE 20.9.2012
5. ↑  Laakajärven vedenlaatu huononi taas Talvivaaran vuotojen vuoksi; YLE 25.6.2013
6. ↑  Ympäristöministeriö: "Selvennyksiä eräissä tavoitteissa esiintyviin käsitteisiin:Vuoksen vesistöalue", *Valtakunnallisten alueidenkäyttötavoitteiden soveltaminen kaavoituksessa*, s. 50. Ympäristöministeriö, maankäytön osasto, 2003. ISBN 951-37-3945-7.

Aiheesta muualla
----------------

* Ympäristökeskuksen tilastoja
* Paikallisten luonnonsuojelujärjestöjen elävää kuvaa
* Ja edellisestä Youtube-linkki ympäristöaktivistien kirkkovenesoudusta vuodelta 2002, jolloin järveä uhkasi lähinnä mökkikaavoitus
**Yasuyo Yamagishi** (jap. 山岸 靖代, *Yamagishi Yasuyo*; s. 28. marraskuuta 1979 Saitama) on japanilainen entinen jalkapalloilija.

Jalkapallomaajoukkue
--------------------

Yamagishi debytoi Japanin maajoukkueessa joulukuussa 1998. Hän kuului Japanin joukkueeseen myös MM-kilpailuissa 2003 ja kesäolympialaisissa 2004. Hän on pelannut 60 maaottelua ja tehnyt niissä kuusi maalia.

Lähteet
-------

1. ↑  Japanin jalkapalloliitto(japaniksi)

Japanin joukkue – Jalkapallon naisten MM-kilpailut 2003
1 Yamago |
2 Ōbe |
3 Isozaki |
4 Yamagishi |
5 Sakai |
6 Kobayashi |
7 Kawakami |
8 Miyamoto |
9 Arakawa |
10 Sawa |
11 Ōtani |
12 Onodera |
13 Nakachi |
14 Yano |
15 Miyazaki |
16 Yamamoto |
17 Yanagita |
18 Maruyama |
19 Sudō |
20 Miyama |
Valmentaja Ueda

Japanin joukkue – Jalkapallo kesäolympialaisissa 2004
1 Yamago |
2 Yano |
3 Isozaki |
4 Ōbe |
5 Kawakami |
6 Sakai |
7 Yamamoto |
8 Miyamoto |
9 Arakawa |
10 Sawa |
11 Ōtani |
12 Yamagishi |
13 Shimokozuru |
14 Maruyama |
15 Yanagita |
16 Kobayashi |
17 Andō |
18 Onodera |
Valmentaja Ueda
**Iajuddin Ahmed** (bengaliksi: ইয়াজুদ্দিন আহমেদ) (1. helmikuuta 1931 Bikrampur, Brittiläinen Intia – 10. joulukuuta 2012 Bangkok, Thaimaa) oli bangladeshilainen poliitikko, joka toimi maan presidenttinä 2002–2009.

Ahmed opiskeli Dhakan yliopistossa, suoritti tohtorin tutkinnon Wisconsinin yliopistosta ja palasi sen jälkeen Dhakan yliopistoon maaperägeologian apulaisprofessoriksi. Myöhemmin hän nousi saman laitoksen professoriksi. Hän saavutti laitoksen puheenjohtajan sekä biologisen tiedekunnan dekaanin paikan. Ahmed työskenteli myös Cornellin yliopistossa vierailevana professorina vuonna 1984. Ahmedilla ja hänen vaimollaan tohtori Anwara Begumilla oli kolme lasta.

Ahmed oli virkamieshallituksen neuvonantaja vuonna 1991. Hän toimi myös Yleisten laitosten komission puheenjohtajana 1991–1993. Hänet valittiin presidentiksi puolueettomana ehdokkaana, jonka kaikki suurimmat puolueet pystyivät hyväksymään. Pääministeri Khaleda Zian kauden päättyessä hänelle ei saatu sovittua seuraajaa, ja presidentti Iajuddin Ahmed otti viran hoitaakseen lokakuusta 2006 tammikuuhun 2007 asti. Hän ei pystynyt järjestämään uusia vaaleja maan levottomuuksien vuoksi, ja julisti Bangladeshin hätätilaan. Pääministeriksi hän nimitti 12. tammikuuta 2007 Fakhruddin Ahmedin.

Ahmedille tehtiin sydämen ohitusleikkaus toukokuussa 2006. Viimeisinä vuosinaan hän kärsi sydän- ja munuaisongelmista. Ahmed joutui uuteen sydänleikkaukseen marraskuussa 2011, minkä jälkeen hänen tilansa heikkeni munuaisvaivojen takia nopeasti. Hän kuoli bangkokilaisessa sairaalassa joulukuussa 2012.

Lähteet
-------

1. ↑  Ex-President Iajuddin Ahmed dies  10.12.2012. bdnews24.com.  Arkistoitu 20.10.2012. Viitattu 10.12.2012. (englanniksi)
IaitoIaito
**Iaito** on harjoitusmiekka, jota käytetään iaidon harjoittelussa. Iaito on tarkoituksenmukaisesti jätetty teroittamatta ja on japanilaisesta miekasta, katanasta tehty jäljitelmä, joka eroaa katanasta terävyytensä, painonsa ja ulkonäkönsä takia. Suurin osa iaitoista on tehty sinkki-alumiini-seoksisesta metallista, joka on terästä pehmeämpää, joten se on suunniteltu vain harjoitusta varten eikä käyttöön niin kuin terävää hiiliteräksistä miekkaa.

Iaitoja valmistetaan tätä nykyään ympäri maailmaa, mutta suurin osa niistä valmistetaan Japanissa. Iaiton voi tehdä itselleen sopivaksi, koska siinä olevat sovitukset, koristeet ja materiaalit ovat vaihdettavissa ja myös terän pituus valitaan harjoittelijan pituuden mukaan, jotta se soveltuisi parhaiten harjoitteluun. Myös iaitojen painot vaihtelevat miekan pituuden ja miekkaan liittyvien sovitepalojen mukaan. Iaito painaa on noin 800g - 1100 grammaa. Jokainen voi valita oman rahapussinsa koon mukaan käytettävät materiaalit ja koristukset. Suurin osa iaitoista (Japanissa) maksavat 200 - 1000 euron välillä, riippuen täysin niitä myyvistä kaupoista, hyvän iaiton saa noin 500 eurolla ja se kestää oikein käytettynä hyvin pitkäaikaisen harjoittelun. 

Iaitoa käytetään harjoittelussa vasta kun perusosaaminen miekan käsittelyssä on opeteltu puumiekalla (bokken), jotta vältyttäisiin turhilta vahingoilta, koska tylsäkin miekka on vaarallinen väline ja voi vaurioituakin osaamattomissa käsissä. Edistyneimmät harjoittelijat voivat käyttää terävää miekkaa (katana, shinken) harjoituksissa, mikäli harjoitteluseura sen sallii.
**RFA Fort George** (viirinumero A388) oli Royal Fleet Auxiliaryn Fort Victoria -luokan yhdistetty varastolaiva ja tankkeri.

Valmistus
---------

Alus tilattiin 18. joulukuuta 1987 Tyne and Wearista Swan Hunterilta, missä köli laskettiin 9. maaliskuuta 1989 telakkanumerolla 129. Alus laskettiin vesille 1. maaliskuuta 1991 kumminaan laivastonkomentajan puoliso Lady Slater ja otettiin palvelukseen 16. heinäkuuta 1993.

Palvelus
--------

Aluksen ollessa 1999 huollettavana Tynessa, sille asennettiin Vulcan Phalanx CIWS järjestelmä. Alukselle sijoitettiin maaliskuussa 2000 viiden Sea King -helikopterin lentue ennen lähtöä Mozambiquen kanaaliin avustamaan tulvan uhreja. Toukokuussa alus osallistui operaatioon Sierra Leonessa. Aluksen miehistö pelasti 26. syyskuuta Välimerellä kreikkalaisen karilleajaneen matkustajalautan *Express Saminian* miehistöä ja matkustajia. Alus palasi telakoitavaksi Birkenheadiin vuoden 2007 lopulla.

Alus poistettiin palveluksesta kesäkuussa 2011.

Lähteet
-------

* Puddefoot, Geoff: *The Fouth Force The Untold Story of the Royal Fleet Auxiliary since 1945*. Barnsley: Seaforth Publishing, 2009. ISBN 978-1-84832-046-8. (englanniksi)
* Beedall, Richard: United Kingdom: Defence Review Reshapes the Royal Navy.  *Seaforth World Naval Review 2012*, 2011, s. 97-107. Barnsley:  Seaforth Publishing.   (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  Puddefoot 2009 s. 203
2. ↑  Beedall 2011 s.101
**RFA Tidespring** (viirinumero A75) oli Royal Fleet Auxiliaryn Tide-luokan laivaston tankkeri, jollaisena sen tärkein tehtävä oli tankata muita laivaston aluksia merellä. Aluksella oli pitkä ura 1960-luvun alusta aina palveluksesta poistoonsa 1991 saakka.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Tide-luokka (1962)*
Alus tilattiin 28. helmikuuta 1961 Hawthorn Leslie and Companyltä, missä köli laskettiin 24. heinäkuuta. Alus laskettiin vesille vuotta myöhemmin 3. toukokuuta ja valmistui 18. tammikuuta 1963.

Palvelus
--------

Alus osallistui toiseen ja kolmanteen turskasotaan. Se otti osaa Falklandin sotaan, vaikka sen palveluksen piti päättyä samana vuonna. Se kuului Etelä-Georgialle hyökänneeseen osastoon. Hyökkäyksen aikana alukselle oli sijoitettuna kapteeni Chris Nunnin merijalkaväen 42 kommandon M-komppania.

Alus poistettiin palveluksesta 13. joulukuuta 1991. Se hinattiin 20. maaliskuuta 1992 Portsmouthista ja saapui 2. heinäkuuta Port Alangiin Intiaan romutettavaksi.

Lähteet
-------

* Puddefoot, Geoff: *The Fouth Force The Untold Story of the Royal Fleet Auxiliary since 1945*. Barnsley: Seaforth Publishing, 2009. ISBN 978-1-84832-046-8. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3  Puddefott, Geoff s. 190
**RFA Wave Ruler** (viirinumero A390) on Royal Fleet Auxiliaryn Wave-luokan tankkeri.

Valmistus
---------

Alus tilattiin 12. maaliskuuta 1997 Govanista Kvaernerilta (myöh. BAE Systems). Alus laskettiin vesille 9. helmikuuta 2001 ja otettiin palvelukseen 27. huhtikuuta 2003.

Palvelus
--------

Elokuussa 2008 alus oli Karibialla humanitäärisessä työssä avustamassa hurrikaani Gustavin aiheuttamista tuhoista kärsiviä ihmisiä. Marraskuussa alus oli Cayman saarilla vastaavissa tehtävissä hurrikaani Paloman jälkeen. Alus telakoitiin 3. lokakuuta Havanassa Kuubassa, mikä oli vasta toinen kuninkaallisen laivaston aluksen vierailu vallankumouksen jälkeen Kuubassa. Telakointi liittyi samalla viiden vuorokauden huumeiden salakaupan vastaiseen operaatioon alueella.

Lähteet
-------

* Puddefoot, Geoff: *The Fouth Force The Untold Story of the Royal Fleet Auxiliary since 1945*. Barnsley: Seaforth Publishing, 2009. ISBN 978-1-84832-046-8. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  Puddefoot 2009 s. 205
**Mustavyötasku** (*Oenanthe pileata*) on afrikkalainen sieppojen heimoon kuuluva varpuslintu.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Linnun pituus on noin 17–18 cm ja paino noin 32 g. Mustavyötasku on selkeästi kivitaskua suurempi. Sen pää ja rinta ovat mustat, kurkku, silmäkulmajuova ja vasta valkoiset ja selkä tummanruskea. Kyljissä on ruskehtava sävy ja pyrstö on *Oenanthe*-suvun lajeille tyypilliseen tapaan kaksivärinen.

Esiintyminen
------------

Mustavyötasku elää yleisenä Afrikassa Keniasta ja Ugandasta Etelä-Afrikan kärkeen saakka. Sen elinympäristön ala on noin 6,5 miljoonaa neliökilometriä. Laji on paikkalintu, eikä sitä ole tavattu Suomessa.

Elinympäristö
-------------

Mustavyötasku asuu avoimilla kuivilla hiekka- ja kalliomailla, toisinaan lyhytkortisilla ruohosavanneilla.

Lisääntyminen
-------------

Mustavyötaskun pesä on maakolossa, kiven alla tai termiittikeossa. Naaras munii tavallisesti 4–5 munaa.

Ravinto
-------

Laji syö pääasiassa hyönteisiä, varsinkin muurahaisia.

Lähteet
-------

1. ↑  BirdLife International: *Oenanthe pileata* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.2*.  2012. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 13.2.2014. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* NaturePhoto-CZ (kuva)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q3727643
* Wikispecies: Oenanthe pileata
* BirdLife: 22710329
* BOLD: 117778
* CoL: 48X9W
* BOW: capwhe1
* eBird: capwhe1
* GBIF: 5231249
* iNaturalist: 12839
* IRMNG: 10808691
* ITIS: 561662
* IUCN: 22710329
* NCBI: 391715
* Xeno-canto: Oenanthe-pileata

 |

 |
**Laura Horelli** (s. 1976 Helsinki) on suomalainen kuvataiteilija. Hän on asunut ja työskennellyt Berliinissä vuodesta 2001 lähtien.

Horelli on opiskellut Helsingissä ja Frankfurt am Mainissa. Hän sai vuonna 2011 saksalaisen Hannah Höch -tukipalkinnon, joka myönnetään Berliinissä asuville naistaiteilijoille. Horelli tekee videoita, joissa hän käyttää usein perhevalokuvia ja esittää kommentteja. Hänen töitään on ollut esillä muun muassa Venetsian biennaalissa 2001 ja 2009, Manifesta 5 -näyttelyssä 2004, Kiasman ARS-näyttelyissä 2001 ja 2011.

Hänen äitinsä oli ravitsemisterapeutti Helena Horelli.

Lähteet
-------

1. 1 2  Laura Horelli AV-arkki. Viitattu 14.12.2011.
2. ↑  Laura Horelli *Lähteillä*. Kansallisgalleria. Viitattu 16.8.2022.
3. ↑  Becker, Leena: Laura Horelli palkitaan Berliinissä *HS.fi*.  23.11.2011. Viitattu 16.8.2022.
4. 1 2  Lukkarinen, Maarit: Kuvataiteilija Laura Horelli palkittiin Saksassa  14.12.2011. Yle Uutiset. Viitattu 14.12.2011.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* ULAN

 |

 |
**Pantainoksen kirjasto** oli kirjasto, joka rakennettiin Ateenan antiikin aikaisen Agoran kaakkoisosaan roomalaisella kaudella.

Historia
--------

Kirjasto rakennettiin keisari Trajanuksen aikana noin vuonna 98–102 jaa. Sen rakennutti ja kustansi Titus Flavius Pantainos. Kirjasto oli omistettu Athene Arkhegetiille, Trajanukselle sekä Ateenan kansalle. Kirjaston rakentaminen liittyi siihen, että Ateena oli 100-luvulla Rooman valtakunnan merkittävin koulukaupunki. Pantainos oli filosofin poika ja piti itseään "filosofisten muusien pappina". Rakennuksessa on saattanut toimia kirjaston lisäksi jonkinlainen filosofinen koulu. Lisäksi rakennus toimi liiketilana ja mahdollisesti myös Trajanuksen keisarikultin käytössä.

Kirjaston raunioista löytynyt naishahmoinen patsas, joka symboloi Homeroksen *Odysseiaa*. Antiikin Agoran museo.
Kirjasto oli käytössä vuoteen 267, jolloin se tuhoutui heruleiden hyökkäyksessä. Myöhemmin se rakennettiin osaksi peristyylirakennusta. Rakennuksen ensimmäiset arkeologiset löydöt tehtiin vuonna 1933. Suuri osa siitä kaivettiin vuonna 1935 ja itäosa vuonna 1971.

Rakennus
--------

Kirjasto sijaitsi Agoran läpi kulkeneen Panathenaia-juhlan tien varrella sen itäpuolella. Rakennus edusti joonialaista tyyliä ja sen pohjois- ja länsipuolen julkisivujen puolella oli joonialaisia pylväitä. Kirjaston ydinosa koostui suorakulmion muotoisesta rakennuksesta, jonka koko oli noin 15 × 15 metriä. Se vieressä oli pylväikköpiha, jonka koko oli noin 20 × 13,5 metriä. Pihaa ympäröi kolme stoaa. Niiden pylväikköjen takana oli liikehuoneita ja käsityöläisten tiloja, jotka eivät liittyneet suoraan kirjaston toimintaan.

Kirjastosta on säilynyt sen perustuksia ja seinien osia. Rakennus on tunnistettu sen kaivauksissa löytyneen omistuspiirtokirjoituksen avulla. Toisessa piirtokirjoituksessa on säilynyt kirjaston säännöt: kirjasto oli auki ensimmäisestä tunnista kuudenteen, ja kirjoja kiellettiin viemästä pois rakennuksesta. Rakennuksen itäosa on myöhäisroomalaisen kaupunginmuurin alla.

Kirjaston pohjoispuolella sijaitsi Attaloksen stoa. Rakennusten välistä kulki itään päin Roomalaiselle agoralle johtanut tie. Kirjaston eteläpuolella sijaitsi Kaakkoisstoa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Agora Monument: Library of Pantainos *Agora Excavations*. American School of Classical Studies at Athens. Viitattu 30.3.2015.
2. 1 2 3 4 5 6  Library of Pantainos *The Ancient Agora of Athens*. Virtual Reality Digital Collection. Viitattu 30.3.2015.
*Tämä artikkeli käsittelee jokea. Mustijoki on myös kylä Porvoossa.*

Uimaranta Nummisilla.
Nummistenkoski.
**Mustijoki** (*Svartsån*) on Mustijoen vesistön Suomenlahteen laskeva laskujoki, jonka vesistöalue sijaitsee pääosin Uudenmaan maakunnan alueella ja pieneltä osin Kanta-Hämeen ja Päijät-Hämeen maakuntien alueella. Joen tärkeimmät latvahaarat ovat Mäntsälänjoki ja Hirvihaaranjoki. Vesistön valuma-alueen järvisyys on 1,5 %.

Mäntsälän keskustan eteläpuolella Mäntsälänjoki ja Hirvihaaranjoki yhtyvät Mustijoeksi. Joen alajuoksun varrella sijaitsee Pornaisten keskustaajama Kirveskoski. Mustijoki laskee Suomenlahteen Porvoon Kilpilahdessa. Jokea käytetään kanoottiretkeilyyn.*lähde?*

Järviä
------

| Nimi | Pinta-ala km² | Korkeus m mpy |
| --- | --- | --- |
| Kotojärvi (Pornainen) | 1,5 | 24,2 |
| Suojärvi | 1,1 | 85,1 |

Jätevedet
---------

* Kirveskosken jätevedenpuhdistamo (Mustijoki, Pornainen) (ei käytössä?)
* Hinthaaran jätevedenpuhdistamo (Mustijoki, Porvoo)

Voimalat
--------

Toiminnassa olevia voimaloita ovat Halkiankosken, Lahankosken, Laukkosken ja Tyysterinkosken voimalaitokset.

Mustijoen suulla Brasaksessa on patopumppaamo, jolla pumpataan Mustijoen vettä Hackalandetin tekojärveen Kilpilahden teollisuusalueen käyttöön.

Brasaksen patopumppaamolla on toimiva kalaporras, mutta seuraavalla yläjuoksun padolla eli Tyysterinkosken voimalaitoksella ei ole kalaporrasta. Tyysterikosken voimalaitos toimii esteenä merestä nouseville vaelluskaloille.

Lähteet
-------

* Mustijoki ja Mäntsälänjoki - Virtavesien kalataloudellinen kartoitus (pdf)

Viitteet
--------

1. ↑  Hyvärinen, Veli & Gurer, Ibrahim: *Virtaama-aineiston tilastoanalyysi*. Vesientutkimuslaitoksen julkaisuja 15. Helsinki: Vesihallitus, 1976. ISBN 951-46-2038-0. Teoksen verkkoversio (PDF) (viitattu 11.2.2023).
2. ↑  Ekholm, Matti: *Suomen vesistöalueet*. Vesi- ja ympäristöhallinnon julkaisuja – Sarja A 126. Helsinki: Vesi ja Ympäristöhallitus, 1993. ISBN 951-47-6860-4.
3. ↑  Mustijoen vesistöalue (19) *Järviwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 8.2.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Uudenmaan ympäristökeskuksen mittaukset Mustijoen vedenlaadusta.
* Kalatalouden kehittämissuunnitelma Itä-Uudenmaan ja Porvoonjoen vesien ja ilmansuojeluyhdistys
**Kiero** (ven. Ке́рро, *Kerro*) on kylä Leningradin alueen Seuloskoin piirin Kuivaisin kunnassa. Se sijaitsee Lempaalanjärven ja Roikanjärven välisellä kannaksella kymmenen kilometriä Kuivaisista länteen. Asukkaita on vajaat 600 henkeä (vuonna 2010).

Kieron kylä mainitaan ensimmäisen kerran Novgorodin Vatjan viidenneksen verokirjassa vuonna 1499/1500. Myöhemmin Lempaalan seurakuntaan kuulunut inkeriläiskylä sijaitsi Lempaalanjärven itärannalla Roikanjoen suussa. Vuoden 1926 väestönlaskennan mukaan siellä asui 41 inkerinsuomalaista, 36 suomensuomalaista ja 18 venäläistä. Suomalaiset karkotettiin muualle Neuvostoliittoon 1930-luvun lopussa.

Nykyään Kierossa on suljettu varuskunta-alue. Sen ympärillä sijaitsee useita puutarhapalsta-alueita, joissa kesäaikaan asuu arviolta 450 ihmistä. Lähistöllä Käkisalmen tien varrella on *Lembolovskaja tverdynja* -niminen toisen maailmansodan muistomerkki.

Lähteet
-------

1. ↑  *Venäjän federaation paikannimiä*, s. 95. Helsinki: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus, 2006. ISBN 952-5446-18-2. Teoksen verkkoversio (viitattu 9.10.2015).
2. 1 2  Projekt Generalnogo plana Kuivozovskogo selskogo poselenija Vsevoložskogo munitsipalnogo raiona Leningradskoi oblasti: Materialy po obosnovaniju projekta generalnogo plana. Tom II, kniga 1: Analiz sostojanija territorii, problem i napravleni jejo kompleksnogo razvitija  2011. Sankt-Peterburg:  NIIPG gradostoitelstva.  Arkistoitu 30.4.2013. Viitattu 13.11.2011. (venäjäksi)
Kierto- eli torsioheiluri, jonka massakappaleena on ympyränmuotoinen levy.
**Kiertoheiluri** (*torsioheiluri*) on heiluri, jossa massakappale on ripustettu yläpäästään kiinnitettyyn kuituun, ja jonka oskillaatio perustuu kuidun kiertymiseen. Massakappaleen oskillaatio (myötäpäivään, vastapäivään, myötäpäivään...) tapahtuu siis kohtisuorasti gravitaatioon nähden, ja gravitaation ainoa merkitys on jännittää kuitua painamalla massakappaletta. Kiertoheilurin palauttava vääntömomentti on suoraan verrannollinen poikkeutuskulmaan ja direktiomomenttiin D,

{\displaystyle M=-D\theta } .
Kuidun ominaisuuksilla on heilurissa keskeinen merkitys. Kuitu voidaan käsittää pitkänä, ohuena ja kiinteänä tankona. Siihen muodostuu massakappaleen painon vuoksi venymää ja massakappaletta kierrettäessä myös kiertoa. Hooken lain mukaan muodonmuutos on suoraan verrannollinen voimaan eli torsioheilurissa venyminen massakappaleen painoon. Kimmokerroin kuvaa kuormittavan voiman ja venymän suhdetta. Venyminen paitsi pidentää myös ohentaa kuitua. Poissonin luku kuvaa ohenemisen ja venymisen suhdetta. Painon poistamisen pitäisi palauttaa kuitu alkuperäisen muotoiseksi. Laki pätee kuitenkin vain täysin elastisille kappaleille, oikeille kappaleille on olemassa kimmoraja, jonka jälkeen kappale ei enää palaudu alkuperäiseen muotoon painon poistuttua. Kiertoon liittyvä aineelle ominainen liukukerroin \eta kuvaa puolestaan leikkausjännityksen ja poikkeutuskulman suhdetta. Lopulta direktiomomentti riippuu langan ominaisuuksista

{\displaystyle D={\frac {\eta A^{2}}{2\pi l}}={\frac {\eta \pi r^{4}}{2l}}} ,
jossa \eta liukukerroin, r kuidun säde ja l kuidun pituus. Erityisen huomioitavaa on kuidun säteen merkitys kiertoheilurin herkkyyteen.

Kiertoheiluriin perustuva kello.
Kiertoheilurin heilahdusaika on samanmuotoinen kuin harmonisen värähtelijän

{\displaystyle T=2\pi {\sqrt {\frac {I}{D}}}} ,
jossa I on hitausmomentti.

Charles Augustin Coulomb hyödynsi kiertoheiluria muun muassa uraauurtavissa tutkimuksissaan sähkövarausten veto- ja repulsiovoimista 1700-luvun lopulla. Samoihin aikoihin Henry Cavendish puolestaan käytti kiertoheiluria tutkiessaan kappaleiden välisiä gravitaatiovoimia. Kyseinen kiertoheiluriin perustuva laite tunnetaan Cavendishin vaakana. Siinä kiertoheilurin massakappaleena on keskeltä kiinnitetty vaakasuora tanko, jonka päissä on tietyt massat m1. Tangon vieressä, irti tangosta on suuremmat ja paikoilleen kiinnitetyt massat m2. Massojen välinen gravitaatio saa tangon pyörähtämään ja kuidun kiertymään kulman \theta. Kuituun syntyneestä momentista voidaan päätellä kappaleiden vuorovaikutus. Kuidun momentti on suoraan verrannollinen poikkeutuskulmaan \theta, gravitaation tuottama momentti on kääntäen verrannollinen massojen välimatkan neliöön. Coulombin kiertovaa’an periaate oli hyvin lähellä Cavendishin vaakaa; siinä kiertymän tuottivat varatut massakappaleet.

* Coulombin kiertovaaka (1785)Coulombin kiertovaaka (1785)
* Cavendishin vaaka (1798)Cavendishin vaaka (1798)
* Cavendishin vaa'an toimintaCavendishin vaa'an toiminta

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6
**Hääkellot** (engl. *Wedding Bells*) on vuonna 1921 ensi-iltansa saanut Chester Witheyn ohjaama yhdysvaltalainen mykkä komediaelokuva, jonka pääosissa ovat Constance Talmadge ja Harrison Ford.

*Hääkellot* perustuu Salisbury Fieldin näytelmään, jonka pohjalta Zelda Crosby laati elokuvaan käsikirjoituksen. Elokuvan tuottajana oli Joseph M. Schenck ja tuotantoyhtiönä Constance Talmadge Film Company. *Hääkellot* sai Yhdysvaltain ensi-iltansa 17. kesäkuuta vuonna 1921. Suomessa elokuva sai ensi-illan 30. joulukuuta vuonna 1923. *Hääkellojen* levityksestä vastasi First National Pictures.

Juoni
-----

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Rosalie Wayne (Constance Talmadge) ja Reginald "Reggie" Carter (Harrison Ford) tutustuvat Floridan Palm Beachilla sijaitsevassa hotellissa ja he avioituvat vähän myöhemmin. Väärinkäsityksien ajamana tuore vaimo hakee Nevadan Renosta nopeaa avioeroa. Vuotta myöhemmin Rosalie saa tietää entisen aviomiehensä olevan kihloissa Marcia Hunterin (Emily Chichester) kanssa. Hunter on vain kiinnostunut Reggien vauraudesta ja sosiaalisesta asemasta. Rosalie alkaa katua hätäistä avioeroaan, ja hän kehittää suunnitelman voittaakseen entisen aviomiehensä takaisin. Kuitenkin Hunterin perhe, eräs runoilija ja entinen Rosalien kosija häiritsee Rosalien suunnitelman toteutusta ja onnistumista. Rosalie estää häät lähettämällä katolilaispiispalle viestin, että Reggie on eronnut, jolloin Reggietä ja Marciaa ei voida vihkiä. Viimein Rosalie saa Reggien takaisin, ja hänestä tulee jälleen kerran rouva Carter.

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**

Näyttelijät
-----------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Constance Talmadge  | … |  Rosalie Wayne
  |
|  Harrison Ford  | … |  Reginald "Reggie" Carter
  |
|  Emily Chichester  | … |  Marcia Hunter
  |
|  Ida Darling  | … |  rouva Hunter
  |
|  James Harrison  | … |  Douglas Ordway
  |
|  William Roselle  | … |  Spencer Wells
  |
|  Polly Bailey  | … |  Hooper
  |
|  Dallas Welford  | … |  Jackson
  |
|  Frank Honda  | … |  Fuzisaki
  |

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  WEDDING BELLS (1921) *tcm.com*. TCM.com. Viitattu 18.9.2014. (englanniksi)
2. ↑  Wedding Bells (1921) *elonet.fi*. Elonet.fi. Viitattu 18.9.2014. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* *Hääkellot* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* *Hääkellot* Elonetissä.
* *Hääkellot* AllMoviessa. (englanniksi)
* *Hääkellot* TCM Movie Databasessa (englanniksi)

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hääkellot**.
Häävalokuva, Hongkong
**Hääkuvaus** tarkoittaa häihin liittyvää video- tai valokuvausta.

Häävalokuvaus
-------------

Häävideo
--------

Häävideo on hääpäivästä tehtävä videotuotanto. Häävideosta käytetään myös nimitystä hääelokuva. Häävideoiden suosio alkoi 1960-luvulla 8 mm:n filmikameran tultua saataville. Monelle häävideo tuo mieleen 1980-luvun VHS-kameroilla kuvatut taltioinnit, joita harvoin edes leikattiin. Usein häävideokuvaus oli hääparin sukulaisten tai ystävien vastuulla.

Ammattilaisten tekeminä häävideot leikataan sujuviksi, ja muutaman minuutin koostevideot ovat suosiossa. Lyhyet koostevideot sopivat hyvin mm. hääpäivän jakamiseen sosiaalisen median välityksellä. Pidemmät videot taas sisältävät yleensä hääpäivän puheet ja ohjelman kokonaisuudessaan.

Dokumentaarinen hääkuvaus
-------------------------

Dokumentaarinen hääkuvaus on hääpäivän taltioimista aamun valmisteluista illan viimeisiin ohjelmanumeroihin asti. Tyylisuunta on saanut alkunsa USA:ssa 1970-1980 luvuilla, kun valokuvajournalistit alkoivat kuvaamaan häitä. Aikaisemmin häät kuvattiin niin, että lähes kaikki tilanteet ja asennot olivat lavastettuja. Dokumentaarisen hääkuvauksen ideana on, että kaikki tilanteet kuvataan aitoina ja sellaisina kuin ne tapahtuvatkin. Tilanteiden lisäksi dokumentaariseen hääkuvaukseen liittyy hääpotrettien sekä yksityiskohtien kuvaamista.

Dokumentaarista hääkuvausta on tehty Suomessa 1990 luvulta lähtien.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hääkuvaus**.
* Häävideo tekee uutta tuloaan (Arkistoitu – Internet Archive)
Polkupyörän pantajarru.
**Pantajarru** on kitkajarru, jota käytetään erityisesti ajoneuvoissa ja nostureissa. Jarruttaminen tapahtuu kiristämällä pyörivän rummun ympärillä olevaa joustavaa pantaa.

Pantajarrun tyypillinen sovelluskohde on erilaisten koneistojen varajärjestelmänä, jossa sen tehtävänä on toimia jarruna silloin, kun ensisijaiseksi tarkoitettu jarrujärjestelmä ei toimi. Ensisijaisena jarruna sitä saatetaan käyttää muun muassa polkupyörissä, sirkkeleissä ja nosturilaitteissa.

Pantajarrun suurin etu on sen rakenteellinen yksinkertaisuus. Siinä on muihin jarrujärjestelmiin verrattuna vähemmän liikkuvia osia, se on helppo huoltaa ja saattaa toimia useita vuosia. Altistuessaan kosteudelle tai lumelle sen pito kuitenkin heikkenee. Myös korkeat lämpötilat saattavat aiheuttaa luistamista. Tästä syystä pantajarru soveltuu parhaiten pienille pyörimisnopeuksille.

Lähteet
-------

1. ↑  Definition of band brake Merriam-Webster, Incorporated. Viitattu 5.12.2011. (englanniksi)
2. 1 2  What Is a Band Brake? Conjecture Corporation. Viitattu 5.12.2011. (englanniksi)
**Northrop F-89 Scorpion** on yhdysvaltalainen Hävittäjälentokone eli suihkuhävittäjä.

Konetyypin ensilento oli 16. elokuuta 1948. Siinä on kaksi Allison J-35 A-35-tyyppistä jälkipoltolla varustettua suihkumoottoria, teholtaan 3 266 kg kumpikin. Ne antoivat koneelle 1 024 km/h maksiminopeuden. Koneen saavuttama enimmäiskorkeus oli 14 995 metriä, ja toimintaetäisyys oli 4 184 km. Nousukyky oli 1 600 metriä minuutissa.

F-89:ää käytettiin jokasään torjuntahävittäjänä, sekä yöhävittäjänä. Se korvasi sekä F-82 Twin Mustangin että P-61 Black Widowin näissä käyttötarkoituksissa. F-89 Scorpion oli viimeisiä suorasiipisiä suihkuhävittäjiä. Northrop F-89 Scorpion vedettiin rintamapalveluksesta vuodesta 1959 lukien, sekä lentävän kansalliskaartin, ANG:n palveluksesta vuonna 1969.

Kone tuli tunnetuksi sen ampuman AIR-2 Genie –atomiraketin vuoksi. Tämän aseen testaus eli ydinkoe toteutettiin Nevadan autiomaassa, koodinimellä "Plumbbob - Shot John". Ydinräjäytyksen tuhovoima oli noin 1,5 kT. Ydinraketti räjäytettiin noin 4 300 metrin päässä sen ampuneesta koneesta, 6 100 metrin korkeudessa.

Kaikkiaan noin 350 lentokonetta muunnettiin D-tyypistä J-tyypiksi, joka pystyi laukaisemaan AIR-2 Genien. D-mallit saattoivat kantaa *Mighty Mouse* -raketteja jopa 104 kappaletta. *Mighty Mouse* oli ohjaamaton ilmasta ilmaan ammuttava ilmataisteluase.

Muu avioniikka (D-muunnos): Hughes E-6 -tulenjohtojärjestelmä sekä APG-40-tutkajärjestelmä.

Esittelyssä näytteillä Douglas AIR-2 Genie -atomiraketin laukaissut kone.

### Koneen mitat: (tiedot D-versiosta)

* Pituus 16,41 m
* Siipien kärkiväli 18,18 m
* Korkeus 5,36 m
* Tyhjäpaino 11 428 kg
* Enimmäispaino lentoonlähdössä 19 160 kg
* Miehistö: 2 (ohjaaja + ase- ja tutkaoperaattori)

### Aseistus

* Enintään 104 kpl 2,75 tuuman (70 mm) Mighty Mouse -ilmataisteluraketteja, sijainti siivenkärkien alla erillisissä rakettipodeissa
* Vaihtoehtoisesti: 3 kpl AIM-4 Falcon -ohjusta sekä 27 kpl Mighty Mouse -raketteja
* J-versiossa enintään 2 kpl Douglas AIR-2 Genie -ilmataisteluraketteja ydinkärjellä W25 varustettuna (1.5 kT)

Lähteet
-------

* Francis Crosby: Modern Fighter Aircraft, Southwater Books/Anness Publishing, 2004, London England (s. 101) ISBN 1-84215-991-7

### Viitteet

1. 1 2 3  Crosby F. 2004: s. 101
2. ↑   Viitattu 24.3.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Northrop F-89 Scorpion** Wikimedia Commonsissa
Sarakínan rotkoSarakínan rotkoa.

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Ierápetra, Lasíthi, Kreeta, Kreikka |

Hallinto| Nimi alkuperäiskielellä | 
Φαράγγι Σαρακίνας |
| Tyyppi | 
KanjoniView and modify data on Wikidata  |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Sarakínan rotko** (kreik. Φαράγγι Σαρακίνας, *Farángi Sarakínas*) on rotko Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee saaren itäosassa, Lasíthin alueyksikössä Ierápetran kunnassa.

Sarakínan rotkoa.
Rotkon pituus on noin 1,5 kilometriä ja sen leveys vaihtelee 3–10 metrin välillä. Seinämien korkeus on noin 150 metriä. Rotkossa virkaa Kryopótamos-joki. Veden määrä vaihtelee vuodenaikojen mukaan. Rotkon nimi viittaa saraseeneihin.

Lähteet
-------

1. 1 2  Φαράγγι Σαρακίνας *Cretan Beaches*. Viitattu 7.9.2020.
2. 1 2  Φαράγγι Σαρακίνας *Ierapetra.gr*. Viitattu 7.9.2020.
3. ↑  Sarakina Gorge *Petra on Crete*. Viitattu 7.9.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Sarakínan rotko** Wikimedia Commonsissa