**Potentiaalinen haihdunta** tarkoittaa haihduntaa pinnalta, joka on kyllästetty vedellä. Potentiaalinen haihdunta riippuu maan pinnan ja ilman vesihöyrynpaineen erosta ja tuulen nopeudesta. Tieto maanpinnan kosteudesta on kuitenkin yleensä puutteellista. Tämän vuoksi potentiaalista haihduntaa arvioidaan yleensä pinnan energiataseesta kehitetyllä Penmanin kaavalla  
tai yksinkertaisemmilla ilman lämpötilaan pohjautuvilla kaavoilla. Potentiaalista haihduntaa mitataan class A-haihdunta-astialla.

Potentiaalisen haihdunnan kaavoja
---------------------------------

  

### Thornthwaiten kaava (1948)

{\displaystyle PET=16\left({\frac {L}{12}}\right)\left({\frac {N}{30}}\right)\left({\frac {10\,T\_{d}}{I}}\right)^{\alpha }}

missä:

{\displaystyle PET} on arvio potentiaalisesta haihdunnasta (mm/kk)
{\displaystyle T\_{d}} on vuorokauden keskilämpötila (astetta Celsiusta; >0 )
N on vuorokausien määrä kuukaudessa
L on keskimääräinen päivän pituus kyseisenä kuukautena
{\displaystyle \alpha =(6.75\times 10^{-7})I^{3}-(7.71\times 10^{-5})I^{2}+(1.792\times 10^{-2})I+0.49239}
{\displaystyle I=\sum \_{i=1}^{12}\left({\frac {T\_{m\_{i}}}{5}}\right)^{1.514}} on lämpöindeksi, joka riippuu 12 kuukauden keskilämpötilasta {\displaystyle T\_{m\_{i}}}.
Hieman muunneltuja muotoja tästä kaavasta esiintyy myöhemmissä julkaisuissa (Thornthwaite and Mather 1955 ja 1957).

### Penmanin kaava (1948)

Penmanin kaava kuvaa haihduntaa avoimelta vesipinnalta. Kaavan on kehittänyt Howard Penman vuonna 1948. Penmanin kaava vaatii lähtötiedoiksi vuorokauden keskilämpötilan, tuulen nopeuden, ilman paineen ja nettosäteilyn potentiaalisen haihdunnan arvioimiseksi.
Penmanin kaava voidaan kirjoittaa muotoon:

{\displaystyle E\_{\mathrm {mass} }={\frac {mR\_{n}+\rho \_{a}c\_{p}\left(\delta e\right)g\_{a}}{\lambda \_{v}\left(m+\gamma \right)}}}
missä:

*m* = Kyllästyshöyrynpaineen käyrän kaltevuus (Pa K−1)
*R*n = Nettosäteily (W m−2)
*ρ*a = Ilman tiheys (kg m−3)
*c*p = Ilman ominaislämpökapasiteetti (J kg−1 K−1)
*g*a = pinnan aerodynaaminen vastus (m s−1)
δ*e* = ilmanpaineen kyllästysvajaus (Pa)
*λ*v = veden ominaishöyrystymislämpö (J kg−1)
*γ* = psykrometrivakio (Pa K−1)
Kaava antaa potentiaalisen haihdunnan *E*mass yksikössä kg/(m²·s), kilogrammaa haihdutettua vettä sekunnissa neliömetriä kohden.

### Penman–Monteithin kaava (1965)

Penman-Monteithin kaavaa 
käytetään kasvipeitteisen alueen potentiaalisen haihdunnan laskentaan. Kaavaa pidetään yleisesti tarkimpana mallina potentiaalisen evapotranspiraation arvioimiseen. Muun muassa YK:n elintarvike- ja maatalousjärjestö (FAO) suosittelee kaavaa potentiaalisen evapotranspiaation arvioimiseen

Lähteet
-------

1. ↑  Leppäranta, Matti; Virta, Juhani; Huttula, Timo: *Hydrologian perusteet*. Helsingin yliopisto, Fysiikan laitos, 2017. Teoksen verkkoversio (viitattu 22.1.2020).
2. ↑  Thornthwaite, C. W. (1948). "An approach toward a rational classification of climate". *Geographical Review* **38** (1): 55–94. doi:10.2307/210739.
3. ↑  Black, Peter E. (2007). "Revisiting the Thornthwaite and Mather water balance". *Journal of the American Water Resources Association* **43** (6): 1604–1605. doi:10.1111/j.1752-1688.2007.00132.x. Bibcode: 2007JAWRA..43.1604B.
4. ↑  Penman, Howard Latimer (1948). "Natural evaporation from open water, bare soil and grass". *Proceedings of the Royal Society of London. Series A. Mathematical and Physical Sciences* **193** (1032): 120–145. doi:https://doi.org/10.1098/rspa.1948.0037.
5. ↑  Monteith, J. L. (1965). "Evaporation and environment.". *Symposia of the Society for Experimental Biology* **19**: 205–234.
6. ↑   YK:n elintarvike- ja maatalousjärjestö (FAO): FAO Penman-Monteith equation *fao.org*. Viitattu 22.1.2020. en