recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| "Gay"Benjamin |
| --- |
| Singlen "Gay" kansikuva |
| Singlen tiedot |
|  Julkaistu | 
* 2. heinäkuuta 2022 (YouTube)
* 8. heinäkuuta 2022 (suoratoisto)

 |
|  Formaatti | digitaalinen |
|  Tekijä(t) | * Atso Soivio
* Benjamin Peltonen
* Maija Vilkkumaa
* Iivari Suosalo
* Joonas Keronen
 |
|  Tuottaja(t) | Atso Soivio |
|  Tyylilaji | pop |
|  Kesto | 02.52 |
|  Levy-yhtiö | Warner Music Finland |
| Benjaminin muut singlet |
| "N-Y-T"2022 | "Gay"2022 | "Hoida mut"2023 |

**Gay** on suomalaisen Benjaminin kesällä 2022 julkaistu kappale. Kappaleella lainataan Maija Vilkkumaan "Ei"-kappaleen kertosäettä. Kappaleen on tuottanut Atso Soivio ja sen ovat kirjoittaneet Soivion ja Benjaminin itsensä lisäksi Maija Vilkkumaa, Iivari Suosalo ja Joonas Keronen.

Kappaleesta julkaistiin Helsinki Priden alla 30. kesäkuuta 2022 kertosäe TikTok-palvelussa, jossa se alkoi levitä nopeasti. Samalla yleisö alkoi vaatia kuultavaksi kappaleesta kokonaista versiota. Kappaleen tekeminen oli aloitettu jo 1,5 vuotta aiemmin, mutta kertosäettä julkaistaessa siitä puuttui kuitenkin kokonaan vielä toinen säkeistö. Perjantaina 1. heinäkuuta 2022 Benjamin kirjoitti itse toisen säkeistön, jonka jälkeen kappale äänitettiin loppuun, miksattiin ja masteroitiin valmiiksi. Saman päivän iltana kappaleelle kuvattiin vielä Kaverikarimin ohjaama musiikkivideo. Musiikkivideo julkaistiin Benjaminin YouTube-kanavalla seuraavana aamuna 2. heinäkuuta 2022. Spotifyssa ja muissa suoratoistopalveluissa kappale julkaistiin 8. heinäkuuta 2022.

"Gay" nousi YouTube-julkaisunsa jälkeen palvelussa Suomen katsotuimpien videoiden ja kuunnelluimpien kappaleiden ensimmäiselle sijalle.

Benjamin on kertonut, että kertosäkeessä laulettava kohta "ja Päivin silmät on sumeat jo" ei viittaa suoraan poliitikko Päivi Räsäseen, vaan sillä viitataan yleisesti sulkeutuneeseen ja ahdasmieliseen, valittavaan henkilöön (vrt. yhdysvaltalainen Karen-sanonta).

Lähteet
-------

1. ↑  Frost, Riia: Benjamin Peltonen mukailee Maija Vilkkumaan hittiä, Gay-biisille suursuosio - monet julkkikset ylistävät *Voice.fi*.  4.7.2022. Viitattu 12.7.2022.
2. ↑  GAY ("Näytä tekijät") *open.spotify.com*. Spotify. Viitattu 12.7.2022.
3. 1 2  Benjaminin GAY-kappale nousi valtavaksi someilmiöksi – artisti kertoo biisin taustoista  12.7.2022. MTV Katsomo:  MTV Oy.  Arkistoitu 12.7.2022. Viitattu 12.7.2022.
4. ↑  Benjamin - GAY  2.7.2022. YouTube:  BenjaminOfficial. Viitattu 12.7.2022.
5. ↑  YouTuben ykköseksi noussut Benjaminin "GAY" julkaistaan perjantaina Spotifyssa *Warner Music Finland*.  6.7.2022. Viitattu 12.7.2022.
6. ↑  Pyhälahti, Minna: Ok, Karen! *Kotimaisten kielten keskus*.  12.5.2021. Viitattu 12.7.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Kappaleen musiikkivideo YouTubessa
Miinoan kivi, kuva: I. K. Inha.
**Miinoan kivi** on rajakivi Suomen ja Venäjän rajalla Kuhmossa. Se on ollut rajapyykkinä Täyssinän rauhasta 1596 alkaen.

Miinoan kivi sijaitsee noin 40 kilometriä Kuhmon keskustasta koilliseen, entisen Suomen ja Vienan Karjalan välisen kulkureitin varrella. Kiven ohi kulki Pohjanlahden ja Vienanmeren välisen vedenjakajan ylittävä veneiden vetotie vesistöistä toiseen. Kivi tuli tunnetuksi, kun I. K. Inha otti 1890-luvulla valokuvan veneenvetäjistä kiven edustalla. Sakari Pälsi kirjoitti kivestä kokonaisen luvun kirjaansa *Karjalan talviteillä* (Otava 1922).

Kiveen on hakattu Täyssinän rauhan rajamerkit: Ruotsin kolme kruunua ja venäläinen risti. Vuonna 1827 tehdyn Oulun läänin ja Arkangelin kuvernementin rajankäynnin yhteydessä kiveen hakattiin kirjaimet U ja A. Vuonna 1934 tehdyn Suomen ja Neuvostoliiton välisen rajantarkistuksen yhteydessä kiveen hakattiin tekstit SUOMI ja СССР. Lisäksi kiveen on hakattu rajan kulkua osoittava viisari ja rajapyykin numero 681. Kivi sijaitsee rajalinjalla Suomen ja Venäjän rajapaalujen välissä.

Kiven sijaintipaikasta johtuen siihen tutustuminen edellyttää rajavartioston kirjallista lupaa.

Katso myös
----------

* Miinoa, kylä

Lähteet
-------

* Museoviraston kulttuuriympäristö rekisteriportaali : Miinoan kivi[vanhentunut linkki]
* Kuhmon muinaismuistokohteet
**Uriminzokkiri** on pohjoiskorealainen propagandasivusto. Se on oman uutissivunsa ylläpitämisen lisäksi tehnyt julkaisuja lukuisiin sosiaalisen median palveluihin.

Uriminzokkiri on julkaissut uutisia Pohjois-Korean virallisista tiedotusvälineistä ja videoita muun muassa Kim Jong-unin tarkastuskäynneistä sekä Pohjois-Korean ohjuslaukaisuista. Uriminzokkiri herätti huomiota vuonna 2010 perustamansa Youtube-kanavan myötä. Lisäksi se perusti tilit ainakin Twitteriin, Facebookiin ja Flickriin. Facebook-tili suljettiin pian. Vuonna 2013 Uriminzokkiri julkaisi kanavallaan Youtubessa videon, jossa esitettiin kuviteltua ohjushyökkäystä Yhdysvaltain hallintorakennuksiin Washingtoniin (DC). Samana vuonna Anonymous-hakkeriryhmä murtautui Uriminzokkirin tileille Twitteriin ja Flickriin reaktiona valtion esittämiin uhkailuihin. Anonymous muun muassa vaati tekemissään avauksissa kansannousua Pohjois-Korean hallintoa vastaan ja valtion ylläpitämästä nettisensuurista luopumista. Samalla Uriminzokkirin ja lentoyhtiö Air Koryon verkkosivustot poistuivat saatavilta oletetun palvelunestohyökkäyksen seurauksena. Anonymousin edustajat väittivät saaneensa haltuunsa Uriminzokkirin verkkosivustolta 15 000 salasanaa ja poistaneensa saatavilta kaikkiaan viisi pohjoiskorealaista verkkosivustoa. Uriminzokkiri on ollut muulloinkin hakkeroinnin kohteena.

Vuonna 2017 Youtube poisti Uriminzokkirin yhteisösääntöjen vastaisesta sisällöstä pian syyskuun 3. päivänä tehdyn ydinkokeen jälkeen. Youtube vetosi myös lakiongelmaan. Päätös herätti kritiikkiä, koska julkaisujen katsojien joukossa oli ollut tutkijoita, jotka olivat käyttäneet kanavaa avukseen tiedon saamisessa Pohjois-Koreasta. Jotkut tutkijat vetosivatkin Youtubeen kanavan palauttamiseksi. Uriminzokkirin Youtube-kanava on sittemmin luotu ja suljettu uudelleen useampaan otteeseen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  YouTube claims it closed N.K. channel based on U.S. law: RFA Yonhap News Agency 19.9.2017, viitattu 21.12.2023 (englanniksi)
2. 1 2  Anonymous 'hacks' North Korea social network accounts BBC 4.4.2013, viitattu 21.12.2023 (englanniksi)
3. 1 2 3  Uriminzokkiri North Korea Tech 7.12.2010, viitattu 21.12.2023 (englanniksi)
4. 1 2  Jethro Mullen, YouTube just closed a vital window into North Korea CNN 13.9.2017, viitattu 21.12.2023 (englanniksi)
5. ↑  Anonymous hackers claim to have stolen 15,000 passwords from North Korea’s Uriminzokkiri site The Next Web 2.4.2013, viitattu 21.12.2023 (englanniksi)
6. ↑  YouTube appears to have shut down N. Korean propaganda channel Yonhap News Agency 16.1.2020, viitattu 21.12.2023 (englanniksi)
Denis Pušilin
**Denis Vladimirovitš Pušilin** (ven. Дени́с Влади́мирович Пуши́лин, ukr. Денис Володимирович Пушилін, *Denys Volodymyrovytš Pušylin*; s. 9. toukokuuta 1981 Makijivka, Donetskin alue) on Donetskin kansantasavallaksi yksipuolisesti julistautuneella Ukrainan alueella toimiva poliittinen vaikuttaja.

Pušilin työskenteli 2000-vuosikymmenellä myyntipäällikkönä. Vuosina 2011–2013 hän toimi Ponzi-tyylistä MMM-huijausta jatkaneen yhtiön palveluksessa. Hänestä tuli myös samannimisen liikkeen ja puolueen jäsen. Hän ei saanut paikkaa Ukrainan parlamenttivaalin 2012 uusintavaaleissa 15. joulukuuta 2013.

Pušilin oli vuonna 2014 mukana Donetskin kansantasavallan alueen kaappaamisessa Itä-Ukrainan separatistien hallintaan. Hän on esiintynyt separatistien aktiivisena edustajana. 4. syyskuuta 2015 hänestä tuli Donetskin kansantasavallan kansanneuvoston puhemies. 7. syyskuuta 2018 Pušilin pääsi Donetskin kansantasavallan siirtymäkauden johtajaksi, ja 11. marraskuuta 2018 pidettyjen tunnustamattomien vaalien jälkeen hänen asemastaan johtajana tuli vakituinen. Aiempi Donetskin kansantavallan johtaja, Aleksandr Zahartšenko oli surmattu donetskilaiseen ravintolaan kohdistetussa pommi-iskussa 31. elokuuta 2018.

Tykistötulituksen yltyessä Pušilin allekirjoitti 19. helmikuuta 2022 määräyksen liikekannallepanosta Donetskin kansantasavallassa.

Pušilin on päätynyt kohdehenkilöksi Yhdysvaltain, Yhdistyneen kuningaskunnan, Euroopan unionin, Kanadan, Australian, Sveitsin, Liechtensteinin ja Norjan pakotelistoille. Hänet on liitetty Vapaan Venäjän foorumin "Spisok Putina" -tietokantaan ("Putinin lista") aggressorien kategoriassa. Siinä häntä syytetään nukkevaltion johtamisesta, terrorismista, kidnappaamisesta, kidutuksesta, salakuljetuksesta ja rajat ylittävästä korruptiosta. Donetskin kansantasavalta on Ukrainassa määritelty terroristijärjestöksi.

Pušilin hyväksyttiin vuonna 2021 Yhtenäinen Venäjä -puolueen jäseneksi.

Lähteet
-------

1. ↑  ‘Donetsk People’s Republic’ seeks sense of nationhood Al Jazeera
2. 1 2 3  CONSOLIDATED LIST OF FINANCIAL SANCTIONS TARGETS IN THE UK Gov.uk
3. 1 2 3 4 5  Pushilin Denis Database of Free Russia Forum
4. ↑  Separatists' Pirate State Is Bound to Fail The Moscow Times
5. ↑  Ukraine latest: Military officials survive separatist attack Deutsche Welle
6. ↑  Treasury Sanctions Additional Individuals For Threatening The Territorial Integrity Of Ukraine U.S. Department of the Treasury
7. ↑  Ukraine conflict: Putin invites separatist leaders into his party The Times


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
Opiskelijat kokoontuivat lähellä Wartburgin linnaa.
**Wartburgin festivaali** oli 18. lokakuuta vuonna 1817 Wartburgin linnan lähistöllä järjestetty, vaikutusvaltaisen ja isänmaallisen Saksan yleisen ylioppilasliiton (saksaksi *die Burschenschaft*) mielenosoituksellinen tilaisuus, jonka yhteydessä poltettiin julkisesti kirjoja. Poltetuiksi joutuivat kirjat, joiden katsottiin olleen ristiriidassa *saksalaisen hengen* kanssa. Sellainen oli esimerkiksi Napoleonin lakikirja Code Napoléon. Festivaalia edelsi **Wartburgin marssi**, joka järjestettiin osaksi Martti Lutherin julkisen esiintymisen 300-vuotismuiston, osaksi Leipzigin taistelun nelivuotispäivän kunniaksi. Nuoret opiskelijat olivat tyytymättömiä Preussin kuningas Fredrik Vilhelm III:n toteutumattomaan lupaukseen valtiosäännöstä, Saksan liittoon, jolla ei ollut todellista valtaa, ja liittopäivien toimintaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Svanström, Ragnar: *Kansojen historia. Osa 18. Teollisuuden läpimurto*, s. 296-297. WSOY, 1983. ISBN 951-0-09746-2.
Pullollinen saksalaista yrttilikööriä
**Yrttilikööri** on nimensä mukaisesti yrteillä maustettu likööri. Niistä käytetään joskus saksankielistä nimeä *Kräuterlikör*. Voimakasaromisissa yrttilikööreissä voi olla korkea alkoholipitoisuus ja pieni sokerimäärä.

Historiaa
---------

Yrttiliköörit juontavat juurensa keskiaikaisiin yrttilääkkeisiin, joita valmistettiin uuttamalla lääkekasveja alkoholissa. Niiden valmistus alkoi 1300-1400-luvulla, ja keskittyi luostareihin. Nykyäänkin niitä käytetään paljon digestiiveinä, helpottamaan ruoansulatusta runsaan aterian jälkeen.

Yrttiliköörejä
--------------

Yrttiliköörit ovat erityisen suosittuja Keski-Euroopassa, ja monet tulevat saksankieliseltä alueelta.

Jägermeister, Underberg, Killepitsch ja Kuemmerling ovat saksalaisia; Riga Black Balsam latvialainen; Becherovka taas tšekkiläinen; Unicum on unkarilainen; Bénédictine ja Chartreuse ranskalaisia. Italialaiset yrttiliköörit tunnetaan nimellä *amaro* ("katkero"); näihin kuuluvat mm. Cynar ja Ramazzotti.

Suomessa Altia valmistaa Valhalla-nimistä yrttilikööriä.

Lähteet
-------

1. ↑  Luostarien yrttiliköörit *Yrttitarha.fi*. Viitattu 7.4.2021. (suomeksi)
2. ↑  Valhalla 35% 20cl *Viinimaa.fi*. Viitattu 7.4.2021. (suomeksi)[vanhentunut linkki]
**Taalainkapinat** tarkoittaa kolmea kuningas Kustaa Vaasan aikana Taalainmaalla puhjennutta kapinaa.

Ensimmäinen taalainkapina oli 1524–1525. Sen lietsojina toimi pari kuninkaan kirkkopolitiikkaan tyytymätöntä pappismiestä, Vesteråsin piispa Peder Sunnanväder ja tuomiorovasti Knut. Taalalaiset pitivät keväällä 1525 Tunassa kokouksen ja lähettivät kuninkaalle kirjeen, jossa vaativat syntyneiden epäkohtien poistamista. Kuninkaan saapuessa syksyllä Taalainmaalle liike rauhoittui ja toimeenpanijat pakenivat Norjaan, josta heidät kuitenkin luovutettiin Kustaa Vaasalle, tuomittiin kuolemaan ja mestattiin.

Toinen taalainkapina oli n. s. taalainjunkkarin (Daljunkaren) kapina 1527–1528. Sen käynnisti Sten Sture nuoremman poikana esiintynyt talonpoikaisrenki. joka sai alkuun kannattajia. Mutta kun Kristina Gyllenstierna oli kirjeellä vakuuttanut poikansa kuolleen vastikään, joukko väheni. Taalainjunkkari etsi apua Norjasta, jossa hän meni kihloihin Östråtin rouvan Inger Ottesdotterin tyttären Ingeborgin kanssa, ja palasi taas Taalainmaalle, josta hän kuitenkin joutui pakenemaan. Hän pääsi Norjan kautta pakenemaan Rostockiin, mutta Kustaa Vaasan vaatimuksesta hänet luovutettiin Ruotsiin rangaistavaksi ja mestattiin.

Kolmas oli niin sanottu kellokapina 1531–1532, joka sai alkunsa siitä tyytymättömyydestä, minkä kuninkaan määräys kirkonkellojen luovuttamisesta valtakunnan velan maksamiseksi herätti. Kapinan johtajina olivat muun muassa kuninkaan entiset ystävät vapaussodan ajalta Måns Nilsson, Aspebodan isäntä, ja Anders Persson Rankhyttanista. Kuningas joutui tällä kertaa ensin antamaan periksi ja kapina rauhoittui. Hän kuitenkin meni 1533 sotajoukkoineen Kopparbergetiin, piti kokoon kutsutuille talonpojille nuhdesaarnan ja pakotti heidät luovuttamaan kuninkaan käsiin johtajansa, jotka vietiin Tukholmaan ja mestattiin, joukossa myös Måns Nilsson ja Anders Persson.

Neljänneksi taalainkapinaksi on sanottu tapausta myöhemmältä ajalta. Kyse oli taalalaisten kesäkuussa 1743 Tukholmaan tekemästä retkestä, jonka tarkoituksena oli pakottaa valtiopäivät valitsemaan kruununperilliseksi Tanskan kruununprinssi Fredrik. Suomen sota oli herättänyt Taalainmaalla ärtymystä, ja kun käsky Taalainmaan rykmentin lähettämisestä uudestaan sotaan tuli perille, levottomuus puhkesi kapinaksi. Kapinaliset tarttuvat aseisiin, maaherra ja useat muut säätyhenkilöt otettiin vangeiksi, ja lähdettiin liikkeelle. Joukko saapui Tukholmaan 20. kesäkuuta vastoin hallituksen kieltoa. Kun taalalaiset kehotuksista huolimatta eivät suostuneet hajaantumaan, vastarinta kukistettiin 22. kesäkuuta väkisin. Mellakassa sai surmansa joukko osanottajia, ja lisäksi tuomittiin kuusi johtajaa kuolemaan ja mestattiin. Useat muut pääsivät helpommalla rangaistuksella. Muuallakin suunnitellut talonpoikaislevottomuudet tukahtuivat silloin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Taalainkapinat, Tietosanakirja. Osa 9, palsta 1044–1045. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1917
**Jyrki Saario** (s. 18. kesäkuuta 1960 Lahti) on suomalainen valmentaja, kouluttaja ja Scandinavian Defendo -itsepuolustus- ja voimankäyttöjärjestelmän pääkehittäjä. Hän on tehnyt koko elämäntyönsä kamppailulajien parissa, ja toiminut alan ammattilaisena yli 30 vuoden ajan. Saario oli pohjoismainen pioneeri useissa itämaisissa kamppailulajeissa 1980-luvulla. Hän on ollut Suomen johtava Krav Maga -osaaja 1990-luvun alusta alkaen. Hän toi lajin maahan ja toimi lajiliiton pääkouluttajana vuosina 1996–2012.

Saario on ollut perustamassa lukuisia lajiliittoja sekä Suomessa että Ruotsissa.

Valmentajana ja lajipioneerina Göteborgissa
-------------------------------------------

Saario on yksi merkittävimmistä tekijöistä sen takana, että kamppailulajit levisivät ja yleistyivät Pohjoismaissa 1980-luvun alusta alkaen. Mies pyöritti useita treenisaleja Göteborgissa 1980-luvun aikana. Vuonna 1983 hän oli perustamassa Ruotsin potkunyrkkeilyliittoa ja lanseerasi maassa ensimmäisenä kickboxing-lajinimen. 

Lahtelaislähtöinen mies on valmentanut vuosikymmenten saatossa kymmeniä potkunyrkkeilijöitä Ruotsin mestariksi. Lisäksi hänen valmennettavansa Johny Gevriye on voittanut lajissa maailmanmestaruuden.*lähde?*

Uusia haasteita Krav Magan ja Defendon parissa
----------------------------------------------

Kamppailulajien parissa hankitun osaamisen yhtenä kruununa on Krav Magan pääkehittäjän Imi Lichtenfeldin myöntämä Expert Level 2 -tason pätevyys. Saario on ainoa suomalainen, joka on saanut arvon lajin isältä. Expert-luokitus vastaa perinteisiin kamppailulajeihin suhteutettuna mustaa vyötä. 

Saario oli myös perustamassa Suomen Krav Maga Liittoa ja on ansainnut International Krav Maga Federationin alaisen päävalmentaja-arvon. Vuonna 2012 hänet kutsuttiin kansainvälisen Krav Maga Network -järjestön pääkouluttajaksi.

2000-luvulla Jyrki Saario on kehittänyt pitkän kokemuksensa perustalle rakentuvaa Scandinavian Defendoa. Laji on paitsi yksi kamppailu-urheilun muoto, myös Krav Magan sukulaislaji, joka on suunniteltu itsepuolustusta, hallittua voimakäyttöä ja lähitaistelutekniikoita työssään tarvitsevien ammattilaisten käyttöön.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Tero Laaksonen: Suomalaiset kamppailulajien tekijät. Oy European Kyusho Jitsu Tuite Ltd. 2009
2. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Video Jyrki Saarion henkilöhistoriasta Defendo Alliancen sivustolla (englanniksi). (Arkistoitu – Internet Archive)
* Suomen Krav Maga Liiton websivut.
* Krav Maga Networkin websivut.
**Sōsō no Furīren** (jap. 葬送のフリーレン, engl. *Frieren: Beyond Journey's End*) on japanilainen sarjakuva, jota kirjoittaa Kanehito Yamada ja piirtää Tsukasa Abe. Sarja on ilmestynyt Shogakukanin julkaisemassa Shūkan Shōnen Sunday -lehdessä huhtikuusta 2020
ja siitä on koottu 12 albumia (joulukuuhun 2023 mennessä).
Sarjaan perustuva anime alkoi syyskuussa 2023.

Tarina
------

Sarja on shōnen, eli nuorille pojille suunnattu ja Tolkien-tyyliseen fantasiamaailmaan sijoittuva.

Haltiamaagi Frieren ja hänen seikkailijatoverinsa, joihin kuuluivat ihmissoturi Himmel, kääpiösoturi Eisen ja ihmispappi Heiter, löivät Demonikuninkaan ja toivat rauhan maailmaan. Vuosikymmenten jälkeen Frieren palaa tapaamaan vanhaa seikkailutoveriaan, mutta huomaa, etteivät muut rodut ole läheskään yhtä pitkäikäisiä kuin haltijat. Frieren ottaa mukaansa oppilaansa Fernin ja he suuntaavat pohjoiseen etsimään maata, jossa sankarien sielujen sanotaan lepäävän, mikä sattui olemaan myös Demonikuninkaan linnan sijainti.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
**Mika Seitovirta** (s. 1. tammikuuta 1962) on suomalainen yritysjohtaja. Hän toimi Outokummun toimitusjohtajana vuosina 2011–2015. 

Seitovirta on koulutukseltaan kauppatieteiden maisteri. Hän on toiminut Glastonin, Hartwallin ja Volvo Auton toimitusjohtajana. Seitovirta aloitti Outokummun toimitusjohtajana huhtikuun alussa 2011. Seitovirran toimitusjohtajakaudella Outokummulla oli käynnissä merkittävä saneerausohjelma, johon kuului yritysjärjestelyitä, tuotantolaitosten sulkemisia, osakeanteja ja pyrkimys saavuttaa vahvempi asema Amerikan markkinoilla.*lähde?* Seitovirta irtisanottiin tehtävästä 2015. Hänen toimitusjohtajakaudellaan yrityksen markkina-arvosta hävisi 88 prosenttia. Johtajasopimuksensa mukaan Seitovirran erorahan suuruus on noin 1,5 miljoonan euroa.

Seitovirran perheeseen kuuluu puoliso ja kolme lasta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Karttunen, Kirsti: "Olen äärimmäisen sitoutunut tähän työhön" *HS.fi*.  26.9.2015. Viitattu 26.10.2015.
2. ↑  Mika Seitovirta Outokummun johtoon *MTV.fi*.  17.2.2011. Viitattu 30.10.2015.
3. ↑  Terhemaa, Ahti: Outokummun toimitusjohtaja vaihtuu *Kauppalehti.fi*.  26.10.2015. Viitattu 26.10.2015.
4. ↑  Hurmerinta, Mirko: Potkut saanut Seitovirta tuhosi Outokummun arvosta 88 prosenttia *Arvopaperi.fi*.  26.10.2015.  Arkistoitu 27.10.2015. Viitattu 30.10.2015.
5. ↑  Hurmerinta, Mirko: Outokummun Seitovirta saa muhkean erorahan *Arvopaperi.fi*.  26.10.2015.  Arkistoitu 27.10.2015. Viitattu 30.10.2015.
Kirstulan sijainti Hämeenlinnassa.
**Kirstula** on Hämeenlinnan 13. kaupunginosa. Se sijaitsee kantakaupungin pohjoispuolella Hattulan rajalla rajoittuen idässä Vanajaveteen ja lännessä valtatiehen 3. Kirstulan läpi kulkevat lisäksi päärata sekä kantatie 57. Tällä hetkellä kaupunginosassa on pääasiassa peltoa ja vähäistä omakotiasumista, mutta sinne on suunniteltu moottoritien ja rautatien väliselle alueelle sijoittuvaa teollisuusaluetta samalle paikalle kaavaillun Sunny Car Center -hankkeen kaaduttua. Vuonna 2017 Kirstulaan vahvistettiin uusi asemakaava, jossa alueelle on sijoitettu lukuisia myymälä- ja toimistotiloille varattuja tontteja.

Sunny Car Center
----------------

*Pääartikkeli: Sunny Car Center*
Sunny Car Center, tai Kirstulan Autokeskus, oli Kirstulaan moottoritien ja rautatien väliselle 27,5 hehtaarin alueelle suunnitteilla ollut autotavaratalo. Keskukseen oli tarkoitus rakentaa tiloja autokaupalle ja oheistoiminnoille noin 75 000 kerrosneliötä. Toteutuessaan se olisi ollut Euroopan suurin autokauppa. Hanke kohtasi useita vastoinkäymisiä, ja lopullisesti se kaatui, kun toteuttamisen edellytyksenä ollut tonttikauppa peruuntui. Hankkeen toimitusjohtajana toimi Markku Ritaluoma.

Lähteet
-------

1. ↑  Hämeenlinnan kaupungin karttapalvelu Hämeenlinnan kaupunki. Viitattu 18.8.2017.
2. ↑  Kirstulan asemakaavamuutos 2015 Hämeenlinnan kaupunki. Viitattu 16.6.2018.
3. 1 2  Kirstulan autotalon aiesopimus allekirjoitettiin Kehittämiskeskus Oy Häme. Viitattu 9.11.2010.
4. ↑  Mies joka mullistaa autokaupan (Arkistoitu linkki) *Talouselämä*.  18.3.2011. Viitattu 27.3.2011.
5. ↑  Euroopan suurin autokauppa Hämeenlinnaan *Kauppa.fi*.  23.6.2010. Kaupan liitto. Viitattu 9.11.2010.
6. ↑  Oikeus purki Sunny Car Centerin tonttikaupan Hämeenlinnassa *Helsingin Sanomat*.  12.3.2015. Viitattu 25.10.2015.
7. ↑  Sunny Carin Ritaluoma painui maan alle – kuuntele viimeisin haastattelu *Iltalehti*.  22.2.2015. Viitattu 25.10.2015.
**Galicia** oli vuonna 1729 vesille laskettu Espanjan laivaston Galicia-luokan kaksikantinen 70-tykkinen linjalaiva.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Galicia-luokka (1729)*
Alus tilattiin Grañasta Ferrolista. Se laskettiin vesille 28. heinäkuuta 1729 ja otettiin palvelukseen 26. huhtikuuta 1730.

Palvelus
--------

Huhtikuussa 1730 alus lähti Coruñasta *San Isidron* kanssa Barcelonaan päällikkönään Alejandro Chatelein. Se lähti 26. toukokuuta Cádizista *Santiagon* ja fregatti *Faman* kanssa Barcelonaan. Heinäkuussa 1731 alus oli Cádizissa Italian sotaretkeä varten kootussa Marqués de Marin laivastossa päällikkönään Rafael, Conde de Clavijo. Se palasi 17. joulukuuta Cádiziin. Vuonna 1732 alus osallistui merirosvoja vastaan käytyihin taisteluihin ja kesäkuussa 1732 *Andalucían*, *Conquistadorin* ja *Leónin* kanssa Oranin sotaretkeen päällikkönään Jacinto Serrano, Conde de Bena Masserano. Lokakuussa alus osallistui Napolia ja Sisiliaan vastaan tehtyyn sotaretkeen päällikkönään Clavijo. Alus siirrettiin heinäkuussa 1736 reserviin.

Palvelukseen palautettu alus oli Ferrolissa *Santa Teresan*, *Santiagon* ja *San Carlosin* sekä rahtilaivan *San Diegon* kanssa. Se lähti 18. lokakuuta 1739 Ferrolista *San Carlosin* kanssa Puerto Ricoon osallistuakseen sotaan Jenkinsin korvasta. Ne saapuivat Cartagena de Indiasiin, missä alukset joutuivat Britannian kuninkaallisen laivaston piirittämäksi. Aluksen miehistö yritti 5. huhtikuuta 1741 upottaa Cartagenassa aluksensa, mutta britit valtasivat sen.

### HMS Galicia Prize

Alus liitettiin Britannian kuninkaalliseen laivastoon nimellä *HMS Galicia Prize*. Alus oli uivana patterina, mutta se ajoi karille. Alus poltettiin toukokuussa 1741 kuninkaallisen laivaston poistuessa Cartagenasta.

Lähteet
-------

* Winfield, Rif; Tredrea, John; Garcia-Torralba Pérez, Enrique & Blasco Felip, Manuel: *Spanish Warships in the Age of Sail 1700-1860: Design, Construction, Career and Fates*. Seaforth Publishing, 2023. ISBN 978-1-5267-9078-1. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Winfield et al 2023 s. 128

*Galicia*-luokan linjalaivat

|  |
| --- |
| *Invencible* - *León* |
| Edeltäjä: Santa Ana -luokka (1729) – Seuraaja: Invencible-luokka |
**Svenska Basketligan** tai **Basketligan** on Ruotsin koripallon miesten pääsarja, jonka voittaja on Ruotsin mestari. Sarjaa on pelattu kaudesta 1992–1993 lähtien. Joukkueita Basketliganissa on ainoastaan yhdeksän kaudesta 2016–2017 lähtien.

Joukkueet kaudella 2016–2017
----------------------------

* BC Luleå
* Borås Basket
* Jämtland Basket
* Malbas
* Norrköping Dolphins
* Solna Vikings
* Södertälje Kings
* Umeå BBK
* Uppsala Basket

Historia
--------

Ruotsin koripalloliitto Svenska Basketbollförbundet päätti ylimääräisessä vuosikokouksessa 1990 käynnistää uuden pääsarjan, Basketligan, kaudesta 1992–1993. Basketligan korvaisi aikaisemman pääsarjan, Elitserienin. Samana vuonna urheilun kattojärjestö Riksidrottsförbundet hyväksyi sarjamuutoksen. Kaudella 1992–1993 Basketligan korvasi Elitserienin. Sarjan nimi oli Basketligan vielä kaudella 2005–2006, mutta lokakuussa 2006 sveitsiläinen investointiyhtiö Obol Investment kirjoitti sopimuksen liiton (SBBF) kanssa ja sarjan nimeksi tuli *Obol Basketball League*. Sveriges Radion P1-kanavan ohjelma Kaliber esitti 3. joulukuuta 2006 ohjelman jossa tutkittiin yhtiön taustaa. Ohjelman seurauksena liitto päätti tammikuussa 2007 vaihtaa sarjan nimeä. Loppukauden sarjasta käytettiin nimeä *Ligan*. Kaudesta 2007–2008 lähtien sarjan nimi on ollut *Svenska Basketligan*.

### Mestarit

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| * 1993: Stockholm Capitals
* 1994: Kärcher Basket (Göteborg)
* 1995: Alvik Basket (Tukholma)
* 1996: New Wave Sharks (Göteborg)
* 1997: Plannja Basket (Luulaja)
* 1998: Norrköping Dolphins
* 1999: Plannja Basket
* 2000: Plannja Basket
* 2001: 08 Alvik Stockholm Human Rights
* 2002: Plannja Basket
* 2003: Solna Vikings
* 2004: Plannja Basket
 |     | * 2005: Södertälje Kings
* 2006: Plannja Basket
* 2007: Plannja Basket
* 2008: Solna Vikings
* 2009: Sundsvall Dragons
* 2010: Norrköping Dolphins
* 2011: Sundsvall Dragons
* 2012: Norrköping Dolphins
* 2013: Södertälje Kings
* 2014: Södertälje Kings
* 2015: Södertälje Kings
* 2016: Södertälje Kings
 |

Aiheesta muualla
----------------

* Svenska Basketligan (ruotsiksi)

FIBA Europen pääsarjat
Alankomaat |
Albania |
Armenia | 
Azerbaidžan |
Belgia |
Bosnia ja Hertsegovina |
Bulgaria |
Espanja |
Georgia |
Irlanti |
Islanti |
Iso-Britannia |
Israel |
Italia |
Itävalta | 
Kreikka | 
Kroatia |
Kypros |
Latvia |
Liettua | 
Luxemburg |
Makedonia |
Malta |
Moldova |
Montenegro |
Norja |
Portugali |
Puola |
Ranska |
Romania | 
Ruotsi |
Saksa |
Serbia |
Skotlanti |
Slovakia |
Slovenia | 
Suomi |
Sveitsi |
Tanska |
Tšekki |
Turkki |
Ukraina |
Unkari |
Valko-Venäjä | 
Venäjä |
Viro

**Entisiä sarjoja:** Englanti | Espanja | Jugoslavia | Neuvostoliitto | Venäjä
Periaatepiirros työntöharasta.
**Työntöhara** on merenmittaajien työkalu, jota käytetään tarkassa syvyyden määrityksessä. Se muodostuu kahdesta veneenmuotoisesta ponttoonista, jotka on kytketty yhteen niin että mittausvene sopii niiden väliin. Kummankin ponttoonin läpi kulkee mittayksiköin varustettu tanko, ja alimpana rakennelmassa on lujarakenteinen poikittainen tanko, joka ulottuu muutaman metrin ulos kummastakin päästä. Tämä tanko asennetaan sille syvyydelle, joka halutaan varmistaa. Työtä kutsutaan nimellä haraus. 

Kun työntöharaa käytetään, mittausvene kulkee hitaalla vauhdilla; jos poikkitanko osuu esteeseen, se kohoaa, ja mittayksiköin varustetuista pystytangoista nähdään missä kohtaa poikkitankoa törmäys sattui. 

Menetelmä on erittäin tarkka, ja sitä käytetään ensisijaisesti tarkistusharauksissa, jotka tehdään väylänrakennustyön päätyttyä; poikkitanko asennetaan ns. varaveden alarajalle: kaikissa väylissä on määräsyvyys, johon lisätään vielä tietty määrä veden korkeuden vaihteluiden tasaamiseksi.

Lähteet
-------

* Visa Auvinen: Leijonalippu merellä
* Jaakko Ollaranta: Väylän synty, artikkeli kokoomateoksessa Suomi ja meri
Miamin eläintarhan sisäänkäynti
Rewantiikeri Carlita Miamin eläintarhassa.
**Miamin eläintarha** (engl. *Zoo Miami*, myös *Miami–Dade Zoological Park and Gardens*) on Miamissa sijaitseva eläintarha, joka on kaikista eläintarhoista suurin Floridan osavaltiossa ja viidenneksi suurin koko Yhdysvaltain alueella.

Miamin eläintarha on ainoa ilmastoltaan subtrooppinen eläintarha Yhdysvaltain mannerosissa. Eläintarhan juuret ovat vuonna 1948 Key Biscaynen saarelle perustetussa Crandon Park Zoossa. Vuoden 2023 tilanteessa Miamin eläintarhassa oli yli 2 500 eläinyksilöä, jotka edustivat kaikkiaan yli neljääsataa eri eläinlajia. Eläintarhan alueella oli edustettuina myös yli 750 puu- ja kasvilajia. Eläintarhan tarjontaan kuului lisäksi toistasataa erikoisnäyttelyä.

Miamin eläintarha kuuluu Association of Zoos and Aquariumsiin. Tilikaudella 2021 Miamin eläintarha saavutti suurimman kävijämääränsä koko historiansa aikana vastaanottamalla yli miljoona vierasta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Cindy Castelblanco, About the Zoo Zoo Miami, viitattu 5.12.2023
2. ↑  Zoo Miami breaks attendance mark, welcomes over 1M guests in 2021 Miami's Community News 16.11.2021, viitattu 5.12.2023
**Paluu Lembergiin : kansanmurha- ja rikos ihmisyyttä vastaan -käsitteiden juurilla** (alkuteos: *East West Street: On the Origins of Genocide and Crimes Against Humanity*) on brittiläisen oikeustieteen professorin Philippe Sandsin teos vuodelta 2017. Sen on suomentanut Titia Schuurman, ja suomennoksen on julkaissut Teos vuonna 2023. Teoksen lopussa on viitteet ja hakemisto.

Sands käsittelee teoksessa kansainvälisen oikeuden kahden keskeisen käsitteen eli rikoksen ihmisyyttä vastaan ja kansanmurhan syntyä sitä taustaa vasten, että hänen sukunsa on äidin puolelta juutalainen ja suvun juuret juontavat Lembergiin, jonka nimi on ollut myös Lwów, Lvov ja nykyisin Lviv, aina sen mukaan mikä valtio siellä on pitänyt valtaa: Itävalta-Unkari, Venäjä, Puola, Saksa, Neuvostoliitto, Ukraina.

Oman sukunsa vaiheiden lisäksi hän kertoo samasta kaupungista kotoisin olleiden kansainvälisen oikeuden asiantuntijoiden, juutalaisten Hersch Lauterpachtin ja Rafael Lemkinin tarinat. Molemmilla juristeilla oli oma tehtävänsä vuonna 1946 Nürnbergin oikeudenkäynnissä, Lemkin tosin kuunteli tuomioita radion kautta Pariisista käsin, sillä hän oli heikossa kunnossa. He ovat käsitteiden rikos ihmisyyttä vastaan ja kansanmurha kehittäjiä. Sands sai vuonna 2014 kutsun tulla pitämään yleisöluennon Lvivin yliopistoon työstään, joka koskee rikosta ihmisyyttä vastaan ja kansanmurhaa, ja tästä kutsusta sai alkunsa myös tämä kirja.

Sands kävi Suomessa kirjansa käännöksen ilmestyessä, ja silloin antamassaan haastattelussa hän perustelee, miksi hän pitää kansanmurhan käsitettä vaarallisena: se on osaltaan vahvistanut ryhmäidentiteettiä ja siten ennemminkin lisännyt kuin vähentänyt ryhmiin kohdistuvaa vihaa. Sanan suosio on lisääntynyt mutta samalla sen oikeudellinen määritelmä on hänen mukaansa kaventunut.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Jussi Niemeläinen: Kansanmurhan käsite on jopa haitallinen, sanoo Ukrainaa auttava oikeusoppinut Philippe Sands  5.12.2023. Helsingin Sanomat. Viitattu 18.12.2023.
2. ↑  Sands, Lukijalle, s. 15
3. ↑  Sands, Prologi, s. 17–18
4. ↑  Sands, Prologi, s. 20
**Heksafluoriasetoni** (C3F6O) on fluorattuihin ketoneihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää liuottimena sekä lähtöaineena orgaanisen kemian synteeseissä.

Ominaisuudet
------------

Heksafluoriasetoni on huoneenlämpötilassa väritöntä kaasua. Paineistettuna se voidaan nesteyttää. Yhdiste reagoi voimakkaasti veden kanssa ja reaktiossa muodostuu stabiili heksafluoriasetonin hydraatti. Reaktio on lämpöä vapauttava eli eksoterminen. Heksafluoriasetoni on myrkyllistä ja ärsyttää voimakkaasti ihoa, silmiä ja hengitysteitä. Aineelle altistumisesta oireina voivat olla yskä, kurkkukipu ja polttava tunne kurkussa ja hengityksen vaikeutuminen. Heksafluoriasetoni voi olla mutageenistä.

Valmistus ja käyttö
-------------------

Heksafluoriasetonia voidaan valmisteaa heksaklooriasetonin ja vetyfluoridin välisellä reaktiolla ja katalyyttinä käytetään kromiyhdisteitä. Toinen teollisuudessa käytetty valmistusmenetelmä on Lewis-happojen katalysoima heksafluoripropyleenioksidin isomeroituminen ja tämän prosessin etuna on, että myrkyllisiä sivutuotteita ei muodostu. Laboratorio-olosuhteissa heksafluoriasetonia voidaan valmistaa lähtien heksafluoripropeenista.

Heksafluoriasetonia voidaan käyttää polyamidi-, polyesteri- ja polyasetaalihartsien liuottimena. Yhdistettä käytetään myös heksafluori-isopropanolin, heksafluori-isobuteenin, fluoripolymeerien ja maatalouskemikaalien ja lääkeiaineiden valmistamiseen.

Lähteet
-------

1. ↑  Hexafluoroacetone – Substance summary *PubChem*. NCBI. Viitattu 6.7.2017.
2. 1 2 3  Richard P. Pohanish: *Sittig's Handbook of Toxic and Hazardous Chemicals and Carcinogens*, s. 1429. William Andrew, 2011. ISBN 9781437778694. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 6.7.2017). (englanniksi)
3. 1 2 3 4  Günter Siegemund, Werner Schwertfeger, Andrew Feiring, Bruce Smart, Fred Behr, Herward Vogel, Blaine McKusick & Peer Kirsch: *Fluorine Compounds, Organic, Ullmann’s Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2016. Viitattu 6.7.2017
4. 1 2  Nick H. Proctor, Gloria J. Hathaway, James P. Hughes: *Proctor and Hughes' Chemical hazards of the workplace*, s. 376-377. Wiley-IEEE, 2004. ISBN 978-0-471-26883-3. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 6.7.2017). (englanniksi)
**Mad Catz Global Limited** (aiemmin **Mad Catz Interactive, Inc.**) on kiinalainen elektroniikkayhtiö, joka keskittyy pelialan tuotteisiin. Se valmistaa pelihiiriä, näppäimistöjä ja muita oheislaitteita.

Yhtiö perustettiin vuonna 1989. Sen pääkonttori sijaitsee Kowloonissa Hongkongissa. Vuonna 2014 sillä oli 227 työntekijää.

Vuonna 2007 Mad Catz osti JoyTechin Take-Twolta 3,7 miljoonalla dollarilla. Saman vuoden marraskuussa Mad Catz osti peliohjaimia ja muita oheislaitteita valmistavan eurooppalaisen Saitekin 30 miljoonalla dollarilla. Mad Catz myöhemmin myi Saitekin Logitechille syyskuussa 2016 13 miljoonalla dollarilla karsiakseen tuoteportfoliotaan kasvun optimoimiseksi.

Vuonna 2014 yhtiön liikevaihto oli 90 miljoonaa Yhdysvaltojen dollaria, edellisenä vuonna 123 miljoonaa.

30. maaliskuuta 2017 Mad Catz hakeutui konkurssiin.

4. tammikuuta 2018 Mad Catzin omistajaksi tuli yrityksen entisten tehdastyöntekijöiden perustama kiinalainen holdingyhtiö Mad Catz Global Limited, ja samalla uutisoitiin Mad Catzin paluusta. Tämän lisäksi Mad Catz julkisti uusia tuotteita, joita esiteltiin saman vuoden CES-messuilla. PR-henkilö Alex Verreyn mukaan Mad Catzin on tarkoitus keskittyä laatuun määrän sijaan, ja "epärealistisiksi" katsottuja tuotteita on tarkoitus julkistaa vähemmän.

Lähteet
-------

1. ↑  Business Summary Yahoo Finance. Viitattu 1.2.2015.
2. ↑  Ghosh, Anirvan: Take-Two sells unit to Canada's Mad Catz *reuters.com*.  07.07.2007.  Arkistoitu 6.8.2022. Viitattu 06.08.2022. (englanniksi)
3. ↑  Mad Catz Acquires Saitek for $30 Million *TechPowerUp*.  14.11.2007.  Arkistoitu 6.8.2022. Viitattu 06.08.2022. (englanniksi)
4. ↑  Logitech Buys Mad Catz's Saitek Product Portfolio for $13M *Yahoo! Finance*.  16.09.2016.  Arkistoitu 6.8.2022. Viitattu 06.08.2022. (englanniksi)
5. ↑  Equities Mad Catz Interactive IncMCZ:ASQ Financial Times. Viitattu 1.2.2015.
6. ↑
7. ↑  Hollister, Sean: Mad Catz, maker of gaming peripherals, is back from the dead *CNET*.  04.01.2018.  Arkistoitu 6.8.2022. Viitattu 06.08.2022. (englanniksi)
8. ↑  Kissalla on yhdeksän henkeä – Laitevalmistaja Mad Catz heräsi kuolleista *Muropaketti*.  05.01.2018.  Arkistoitu. Viitattu 06.08.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Mad Catz** Wikimedia Commonsissa

* Verkkosivut (englanniksi)
**Helga Helena Reinikainen-Somersalo** (5. elokuuta 1940 Outokumpu – 9. joulukuuta 2018) oli suomalainen taidemaalari. Hän opiskeli Suomen Taideakatemian koulussa vuosina 1957–1961 ja teki debyyttinsä Helsingissä vuonna 1960. Hän oli Taidemaalariliiton varsinainen jäsen.

Reinikainen-Somersalon töitä on ollut esillä Suomen Taiteilijain näyttelyissä vuosina 1963, 1965–1969, 1971 ja 1978, Suomen Taideakatemian kolmivuotisnäyttelyissä 1965, 1968 ja 1971 sekä Nuorten näyttelyissä 1960, 1963, 1964, 1967 ja 1970. Hän osallistui ryhmänäyttelyihin muun muassa Porin taidemuseossa, Amos Anderson -museossa ja Tampereen nykytaiteen museossa. Yksityisiä näyttelyitä hänellä on ollut Helsingissä ja Joensuussa. Kansainvälisesti hänen töitään on ollut esillä Ruotsissa ja vuonna 1979 Itä-Saksassa.

Reinikainen-Somersalo opetti Taideteollisessa korkeakoulussa.

Reinikainen-Somersalon vanhemmat olivat Toivo Reinikainen ja Helvi Reinikainen (o.s. Karttunen). Taiteilijakollega Heikki Somersalo (1936–2015) oli hänen puolisonsa. Pariskunnan perikunta lahjoitti yli sata teosta taideyhdistys Helsingin Saskia ry:lle ja noin 30 työtä HUS-kuntayhtymälle.

Lähteet
-------

1. ↑  Helsingin Sanomat. Muistot. 6.1.2019
2. 1 2 3 4  Suomen Taiteilijaseura: Kuvataiteilijamatrikkeli: Helga Reinikainen
3. ↑  Aho, Pirkko: Merkittävä taidelahjoitus sairaaloihin ja muihin julkisiin laitoksiin.  *Oulunkyläinen*, 23.10.2019. Verkkolehti Issuu.com palvelussa.  (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Helga Reinikainen-Somersalon ja Heikki Somersalon teoksia Saskioille Saskia.fi. 28.8.2019.
**Tuula Nieminen** on suomalainen lehtitoimittaja, joka toimi *Iltalehden* viihdetoimituksessa julkisuuden henkilöistä kirjoittavana toimittajana vuodesta 1989 vuoteen 2010. Hän kutsuu itseään nimenomaan juorutoimittajaksi erotuksena muun muassa *Ilta-Sanomien* "seurapiiritoimittajasta" Rita Tainolasta tai *Anna*-lehden entisestä "hovireportterista" Teukka Joesta.

Nieminen aloitti uransa kesätoimittajana *Hämeen Sanomissa* ja sen jälkeen opintojen ohessa vakituisena toimittajana *Hämeen Kansassa*. Nieminen valmistui Tampereen yliopistosta pääaineenaan lehdistö- ja tiedotusoppi. Hän oli 1970-luvun alussa tiedotussihteerinä Huhtamäki-yhtymän pääkonttorissa Helsingissä, josta hänet palkattiin 1973 *Apu*-lehteen. Avusta Nieminen jatkoi Lehtimiesten *Jaana*-lehteen ja palasi yrityskaupan kautta takaisin A-lehtiin. Kun Jaana-lehti lopetti, Nieminen muutti 1986 Me Naiset -lehteen, josta matka jatkui 1989 Iltalehteen. Nieminen teki 2000-luvun alussa, puolitoista kautta, viisi kertaa viikossa MTV3:lla ilmestynyttä Iltalehden Lööpin takana -ohjelmaa. Nieminen jatkoi juoru- ja viihdetoimittajana Iltalehdessä vuoteen 2010 saakka, sekä poikkesi pariksi vuodeksi Apu-lehden palvelukseen.

Eläkevuosina Nieminen on kirjoittanut monologeja näyttelijä Mikko Rasilalle, kirjat ystävistään missi ja malli Virpi Miettisestä (*Tuhma prinsessa*, 2017), kampaaja Risto Helinistä (*Saksitanssi*, 2022) sekä Hannu Huuskasta (*Polttava tahto*, 2016). Miettisestä hän on kirjoittanut myös näytelmän *Pikku neiti porvoolainen*, jota esitettiin Tampereen Viikinsaaren kesäteatterissa 2015. Nieminen on suomentanut Agatha Christien näytelmän *Kahvi mustana* (Black Coffee), joka sai ensi-iltansa Hämeenlinnan teatterissa 2018. Vuonna 2020 Nieminen julkaisi viimeisiä työvuosiaan 2006–2010 suorasanaisesti valottavan muistelmakirjan *Juorutoimittajan päiväkirjasta*.

Teoksia
-------

* Miettinen, Virpi & Nieminen, Tuula: *Tuhma prinsessa: Selviytymistarina*. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Tammi, 2018. ISBN 978-951-31-9855-8.
* Nieminen, Tuula: *Saksitanssi: Risto Helinin ihmeellinen elämä*. WSOY 2022. ISBN 9789520433000.
* Nieminen, Tuula: *Juorutoimittajan päiväkirjasta*. Tammi 2020. ISBN 9789520413040.

Lähteet
-------

* Nieminen, Tuula: *Juorutoimittajan päiväkirjasta.* Tammi, 2020.

### Viitteet

1. ↑  Nieminen 2020, s. 273–274.
2. ↑  Koskela, Hannu: Nainen kaikkein kaunein.  *Apu*, 26.6.2015. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 29.1.2023.
3. ↑  Jokipii, Markku: Juorutoimittajalle kuuluisuudet ovat pelkkää kulutustavaraa *Verkkouutiset*.  20.9.2020. Viitattu 29.1.2023.
**Letytšiv**, myös: **Ljatytšiv**, on kaupunki ja entinen piirikeskus Hmelnytskyin alueella. Se on Vovkjoen rannalla Podolian ylängön itäosassa. Kaupungissa oli vuonna 2002 asukkaita 11 081.

Historia
--------

Letytšiv kuului vuoteen 1362 Galitsian ja Volynian ruhtinaskuntaan, ja sen jälkeen sitä hallitsi Liettua. Liettuan-Rutenian valtion aikana sinne rakennettiin linnoitus. Asiakirjoissa ensimmäinen maininta kaupungista on vuodelta 1411. Se joutui 1434 Puolan hallintaan, ja 1466 se sai Magdeburgin kaupunginoikeudet. Turkkilaiset ja Krimin tataarit hävittivät sitä 1400-1500-luvulla useita kertoja. Letytšivillä oli keskeinen asema kasakoiden ja Puolan välisessä sodassa (H’melnytskyin kansannousu) 1648–1657. 1600-luvulla kaupunki liittyi moniin kasakoiden, puolalaisten ja turkkilaisten käymiin taisteluihin. Se osallistui kasakoiden ja kansan kapinaan 1702–1703. Puolan toisen jaon jälkeen 1793 Venäjä otti sen haltuunsa ja siitä tuli Podilian kuvernementin piirikuntakeskus. Jälleen 1800-luvun alussa Letytšivin asema oli tärkeä kapinassa, jota johti Ustym Karmaljuk, joka haudattiin sinne 1835.

Nykyisin kaupungissa on monenlaista teollista toimintaa. Sen arkkitehtonisia muistomerkkejä ovat 1500-luvun linnan muurit ja torni, 1600-luvulta peräisin olevat ortodoksinen Mihailin kirkko ja dominikaanikirkko ja -luostari (1606–1638). Kaupungin läheltä on löytynyt työkaluja Tripoljen kulttuurin ajalta (5400–2700 eaa.) ja kahdesta varhaisesta slaavilaisesta kulttuurista.

* Letytšivin dominikaaniluostari.Letytšivin dominikaaniluostari.
* Letytšivin linnoitusLetytšivin linnoitus

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Letychiv *Internet Encyclopedia of Ukraine*.  1993. Viitattu 7.2.2023. (englanniksi)
2. ↑  Mysteries of Ancient Ukraine: the Remarkable Trypilian Culture 5400–2700 BC Royal Ontario Museum. Viitattu 7.2.2023 (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Letytšiv** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* Encyclopedia of Modern Ukraine

 |

 |
**OLED-näyttö** (*Organic Light Emitting Diode*) on litteä näyttö, jonka toiminta perustuu orgaaniseen aineeseen, joka käyttäytyy samalla tavalla kuin diodi. Se tuottaa valoa, kun siihen tuodaan sähköä. OLED-tekniikka mahdollistaa nykyistä suuremman kontrastin ja paremman mustan tason. Se on myös askel kohti niin kutsuttuja paperinkaltaisia näyttöjä.

OLED-tekniikan hyödyt ja haitat
-------------------------------

### Hyödyt

OLED:in suurin ero LCD-tekniikkaan verrattuna on se, että OLED valaisee itse pikselinsä, jolloin erillistä taustavaloa ei tarvita. Tämän vuoksi näytöistä ja televisioista saadaan ohuempia ja ne kuluttavat vähemmän virtaa kuin vastaavaan kokoiset nestekidenäyttöiset laitteet. Myös kuvan kontrasti ja värit paranevat huomattavasti, kun jokaisen pikselin valoisuutta voidaan säätää erikseen.

### Haitat

OLED:in suurin ongelma on paneelien kesto, sillä OLED-näytön käyttöaika saattaa olla vain noin 5 000 tuntia. Plasma- ja nestekidenäyttöjen käyttöaika on yli kymmenen kertaa suurempi.  Usean vuoden kehityksen jälkeen ensimmäiset OLED-näytöt ovat kuitenkin saavuttaneet kaupallisiin tarkoituksiin riittävän käyttöiän. Nykytekniikalla valmistettuille näytöille luvataan jo yli 30 000 käyttötunnin ikää.

Kaupallisten OLED-televisioiden kehitys
---------------------------------------

Sony toi joulukuussa 2007 markkinoille ensimmäisen kaupallisen OLED-tv:nsä. Sony XEL-1 on 11-tuumainen ja kykenee 940×540 -resoluutioon. Mitoiltaan se on 3 mm paksu ja painaa 2 kilogrammaa. Käyttöikää tuotteella on 30 000 tuntia, mikä on noin puolet vähemmän kuin myöhemmillä LCD-televisiolla.

Vuonna 2010 LG toi markkinoille ensimmäisen kotikäyttöön tarkoitetun 15-tuumaisen OLED-TV:n, LG EL9500. Laitteen kuvaruudussa on yhtiön mukaan ylivoimainen kuvanlaatu ja OLED-tekniikan ansiosta laite on erittäin ohut ja kevyt.

OLED-tekniikka älypuhelimissa
-----------------------------

Nykyisin lähes kaikki älypuhelinvalmistajat ovat siirtyneet LCD-tekniikan sijasta käyttämään OLED-näyttöjä puhelimissa.

Katso myös
----------

* OLED
* LED TV

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑   Tentative Spec[vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Overview of OLED Display Technology (pdf) (Arkistoitu – Internet Archive)
* Sony XEL-1 OLED-tv
*Tämä artikkeli käsittelee Turun akatemian rehtoria. Televisio-ohjaajasta kertoo artikkeli Carl Mesterton.*
**Karl Mesterton** (1715 Göteborg – 29. marraskuuta 1773) oli professori ja filosofi, joka toimi Turun akatemian rehtorina 1754–1755 sekä 1764–1765.

Mestertonin isä oli amiraliteettiviraston ylikomissaari Jakob Mesterton, äiti Johanna Maria von Gerdes ja puoliso Johanna Katarina Papke (k. 1722). Mesterton valmistui maisteriksi Lundissa 1738, opiskeli vielä viisi vuotta ulkomailla ja nimitettiin Turun Akatemian logiikan ja metafysiikan professoriksi 1746. Tultuaan vihityksi Uppsalassa teologian tohtoriksi hän siirtyi jumaluusopin professoriksi Turkuun 1767. Mesterton oli tuottelias opettaja ja tutkija, joka julkaisi melkein sata väitöskirjaa. Hän vakiinnutti ns. Wolffin filosofista järjestelmää myös julkaisemalla neljä oppikirjaa sielutieteestä, ontologiasta, logiikasta ja jumaluusopista.

Lähteet
-------

1. 1 2  Heikinheimo, Ilmari (toim.): *Suomen elämäkerrasto*, s. 514. Helsinki: WSOY, 1955.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Ruotsi

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo
* Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852

 |

 |
Nikon
**Nikon** (7. toukokuuta 1605 – 17. elokuuta 1681) oli Venäjän ortodoksisen kirkon patriarkka. Hän pyrki uudistamaan kirkkoa ja nostamaan sen pois valtiovallan alaisuudesta. Hän tavoitteli myös paluuta Kreikan kirkon perinteisiin, mikä aiheutti skismaa kirkon sisällä. Hänet tunnettiin kaunopuheisuudestaan, hurskaudestaan, energisyydestään ja läheisistä suhteista tsaari Aleksei Mihailovitšin kanssa.

Suku ja koulutus
----------------

Nikon syntyi lähellä Nižni Novgorodia ja opiskeli luostarissa kotinsa lähellä. Hän meni naimisiin, valmistui papiksi ja muutti Moskovan seudulle. Hänelle ja hänen vaimolleen syntyi kolme lasta, jotka menehtyivät pieninä kulkutauteihin.

Elämä munkkina ja kirkon virkamiehenä
-------------------------------------

Lastensa kuoleman jälkeen Nikon joutui hengelliseen kriisiin ja vietti kaksitoista vuotta ensin erakkomunkkina ja myöhemmin luostarissa. Nuori tsaari Aleksei Mihailovitš mieltyi Nikoniin ja nimitti hänet Novospasskin luostarin johtajaksi. Siellä hän tutustui samanmielisten, samalta seudulta olevien munkkien piiriin, joka pyrki siivoamaan uskontoa roomalaiskatolisten vaikutuksesta ja palauttamaan sen lähemmäs alkukirkkoa. Tämän piirin tuella Nikonista tuli ensin metropoliitta ja vuonna 1652 Moskovan ja koko Venäjän patriarkka.

Nikon pyrki uudistamaan jumalanpalvelustekstejä ja poistamaan muotiin tulleita länsimaalaistyylisiä ikoneita. Hän muutti myös jumalanpalvelusjärjestystä. Vaikka muutokset olivat ulkoisia, ne kohtasivat suurta vastustusta. Lukutaidottomat papit protestoivat, kun heidän olisi pitänyt opetella uuden käsikirjan mukaiset tekstit. Vanhan jumalanpalvelusjärjestyksen puolustajia kutsutaan vanhauskoisiksi.

Ollessaan sotarintamalla Puolassa vuonna 1657 tsaari nimitti Nikonin sijaisekseen. Nikon oli valtansa huipulla. Hän kohtasi voimakasta vastustusta, joka liittyi enemmän maallisen ja hengellisen vallan valtataisteluun kuin uudistusten sisältöön. Tsaari Aleksein palattua Puolasta välit viilenivät. Nikon erosi virastaan ja ilmoitti vetäytyvänsä luostariin.

Viimeisinä vuosinaan Nikonin ja tsaariperheen välit paranivat. Aleksein seuraaja Fjodor III kutsui Nikonin takaisin Moskovaan, mutta tämä kuoli matkalla.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Richard E. Pipes: Nikon *Encyclopedia Britannica*. Viitattu 21.11.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Nikon (patriarkka)** Wikimedia Commonsissa

* 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Taiteenala | 
* ULAN

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |