recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Kalarippayattu** on Keralan osavaltiosta, Intiasta lähtöisin oleva taistelulaji. Sitä pidetään yhtenä maailman vanhimmista taistelulajeista. Sen arvioidaan syntyneen jo n. 900-luvulla eaa. Legendan mukaan kalarippayattun perustajana pidetään Vishnun kuudetta avatarta Parasuramaa, joka loi lajin suojellakseen temppeliään pahalta.

Laji liittyy läheisesti taistelutanssiin ja se pitää sisällään useita moderneja ja perinteisiä aseita sekä otteita, lyöntejä ja hyppy- sekä lentopotkuja. Lajin harjoitteluun kuuluvat oleellisena osana myös parantaminen ja hermopisteiden, hieronnan sekä meditoinnin hyödyntäminen.

Tyylisuunnat
------------

Kalarippayattussa on nykyisin kolme pääsuuntaa: "pohjoinen tyyli", "eteläinen tyyli" ja "keskinen tyyli". Pohjoisessa tyylissä painotetaan aseharjoittelua. Harjoitteluun kuuluu myös hieronta sekä muinaiset intialaiset lääkintäopit.

Eteläinen tyyli painottaa voimakkaasti aseettomia tekniikoita, muotoja ja aseistariisuntaa. Harjoitteita tehdään pareittain, paljain käsin ottelemisena, otteina ja hermopistetekniikkoina. Eteläiseen tyyliin kuuluu myös harjoittelu aseilla, kuten lyhyellä sauvalla, kaksiteräisellä miekalla, tikarilla, pitkällä miekalla, veitsellä ja kepillä. Tämän lisäksi tyyliin kuuluu myös hieronta, filosofiset opit ja muinainen lääketiede.

Keskinen tyyli lainaa pohjoisesta ja eteläisestä tyylistä ja lisää niihin omia harjoituksia ja taistelutekniikoita. Näihin kuuluvat esimerkiksi useat erilaiset mattotaistelutekniikat.

Lähteet
-------

1. ↑  Kalarippayattu, The divine martial art of Kerala. Viitattu 12.8.2011
2. 1 2  Crudelli,C. Maailman taistelutaidot ja kamppailulajit. 2010: 24.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kalarippayattu** Wikimedia Commonsissa
**Kalastajanlinnake** on vanhan kaupunginmuurin päälle tehty rakennelma ja tunnettu näköalapaikka Budapestissa, Budan Linnavuorella. Kalastajanlinnake ja sen vieressä oleva Matiaksenkirkko ovat Linnavuoren suosituimpia nähtävyyksiä. Linnakkeesta on hyvä näköala Tonavan rantaan ja Pestin puolelle.

Kalastajanlinnakkeen on suunnitellut Frigyes Schulek, joka vastasi myös Matiaksenkirkon uudelleen rakentamisesta, ja se rakennettiin vuosina 1895–1902. Linnake on tyyliltään lähinnä uusromantiikkaa tai uusgotiikkaa. Se on rakennettu valkoisesta kivestä ja siinä on paljon torneja, käytäviä, portaita ja parvekkeita. Seitsemän tornia edustavat seitsemää unkarilaista heimoa, jotka tulivat maahan päällikköjensä johdolla vuonna 896. Linnakkeen edessä on Tapani Pyhän ratsastajapatsas. 

Kalastajanlinnake on saanut nimensä kalastajien killasta, jonka tehtävänä oli keskiajalla puolustaa nykyisen linnakkeen paikalla olevaa kaupunginmuurin osaa. Paikalla oli myös kalatori. Linnaketta ei ole kuitenkaan koskaan käytetty sotilaallisiin tarkoituksiin, vaan se on rakennettu lähinnä koristeeksi.

Lähteet
-------

* 
* 
* (Arkistoitu – Internet Archive)
Haminan työväentalo 1910-1920
**Haminan työväentalo Työski** sijaitsee Haminan kaupungin keskustassa. Se toimii nykyisin hotellin juhla- ja kokouspaikkana.

Historia
--------

Akseli Toivosen laatimat talon piirustukset ovat vuodelta 1910. Talo on rakennettu talkoilla ja rahoitettu lainoilla ja keräyksillä. Talo on valmistunut vuonna 1911, ja sitä on laajennettu vuosina 1926 ja 1959. Vuonna 1959 tehty laajennus on tehty palkkatyövoimalla.

Talo vaurioitui talvisodan pommituksissa. Jatkosodan aikana vuosina 1942 ja 1944 talo on ollut armeijan käytössä.

Rakennus
--------

Talo on hirsirunkoinen ja vuorattu laudoilla. Talo on maalattu vihreäksi. Katteena on pelti. Sisäkatto on paneloitu. Juhlasalissa on vaneri. Eteisessä on lastulevyt. Sisäseinät on paneloitu ja osittain peitetty lastulevyillä. Alkuperäinen uunilämmitys on vuonna 1960 muutettu öljykeskuslämmitykseen. Talossa on vesijohto, viemäri ja wc vuodelta 1945. Talon ikkunat on uusittu vuonna 1945 ja ovet vuonna 1974.

Talossa on juhlasali näyttämöineen vuodelta 1926, ravintola, keittiö, eteinen, kolmen huoneen ja keittiön asunto. Piharakennuksessa on sauna, takkahuone, autotalli ja varasto. Piharakennus on rakennettu vuonna 1977.

Toimintaa työväentalolla
------------------------

Talossa on järjestetty kokouksia, nuorisotoimintaa, tansseja, bingoa, teatteria ja juhlia. (1982)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Båsk-Ekholm, Katia & Häyry, Kaj: *Suomen työväentaloja koskeva selvitys*. Helsinki: Opetusministeriö, 1982.
2. ↑  Yle Uutiset: Haminan Työväentalosta tulee hotellin juhla- ja kokouspaikka *yle.fi*. Viitattu 30.1.2023.
**Kalansilmä** on kameran objektiivi, joilla on erittäin lyhyt polttoväli siten, että kuvakulma on lähes 180 astetta. Kalansilmäobjektiivi tuottaa kuvaan vääristymän, niin sanotun tynnyrivääristymän. Osa kalansilmäobjektiiveistä tuottaa nelikulmaiselle filmille tai kennolle pyöreän kuvan, joka on kuvakulmaltaan sekä pysty että vaakasuuntaan lähes 180 astetta, ja jättää tämän ulkopuolisen alueen mustaksi.

Kalansilmäobjektiivin käyttötilanteita
--------------------------------------

Kalansilmäobjektiivi ovat laajakulmaobjektiivin erikoisryhmä, joita käytetään silloin, kun tavanomainen laajakulmaobjektiivi ei riitä. Toisaalta kalansilmäobjektiiveja voimakkaan tynnyrivääristymänsä vuoksi käytetään luomaan taiteellisia vaikutelmia esimerkiksi maisemista. Kalansilmäobjektiiviä käytetään hyvin yleisesti tehosteena extreme-lajien kuvaamisessa, esim. skeittaus- ja lumilautailuvideoissa. Suuren - yleensä liki 180 astetta - kattavan kuvakentän takia kalansilmälinssit ovat yleisesti käytössä 360x180 asteen pallopanoraamakuvauksessa.

Kuvia
-----

* KalansilmäadaptereitaKalansilmäadaptereita
* Marumi Super Fish-eye 0.25X -objektiivilla otettu kuvaMarumi Super Fish-eye 0.25X -objektiivilla otettu kuva
* Sony DCR-TRV340E -videokamera, johon on kiinnitetty kalansilmäadapteriSony DCR-TRV340E -videokamera, johon on kiinnitetty kalansilmäadapteri
* Samyang 8mm ƒ/3,5 -kalansilmäobjektiivi, huomaa pulleahko etuelementti ja kiinteä vastavalosuojaSamyang 8mm ƒ/3,5 -kalansilmäobjektiivi, huomaa pulleahko etuelementti ja kiinteä vastavalosuoja

Aiheesta muualla
----------------

* Digital Photography school: Kalasilmäobjektiiveilla otettuja valokuvia (englanniksi)

Objektiivit
**kalansilmäobjektiivi** | **laajakulmaobjektiivi** | **makro-objektiivi** | **normaaliobjektiivi | kauko-objektiivi**  

kiinteäpolttovälinen objektiivi | 
zoom-objektiivi   

automaattitarkenteinen objektiivi | käsitarkenteinen objektiivi  

polttoväli | valotusaukko   

polttovälin muuttaja | loittorengas  
 objektiivin kiinnitys
Roberts Ķīlis
**Roberts Ķīlis** (14. maaliskuuta 1968 – 19. maaliskuuta 2022) oli latvialainen poliitikko ja sosiaaliantropologi, joka toimi Latvian opetus- ja tiedeministerinä.

Elämäkerta
----------

Ķīlis suoritti kandidaatin tutkinnon Latvian yliopistosta (1991) filosofiasta ja tohtorin tutkinnon Cambridgen yliopistosta (1999) sosiaaliantropologiasta. Vuodesta 1994 lähtien hän toimi apulaisprofessorina Tukholman kauppakorkeakoulussa Riiassa.

Ķīlis nimitettiin Latvian opetus- ja tiedeministeriksi lokakuussa 2011. Terveysongelmien vuoksi hän erosi tehtävästään huhtikuussa 2013.

Lähteet
-------

1. ↑  Mūžībā devies bijušais izglītības ministrs Roberts Ķīlis *tvnet.lv*.  19 March 2022. Viitattu 19 March 2022. lv
2. ↑  Saeima izsaka uzticību Dombrovska trešajai valdībai  25 October 2011. Delfi. Viitattu 25 November 2011. Latvian

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Roberts Ķīlis 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Israel
* Yhdysvallat
* Latvia

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Seitsemänputkinen 30 mm kiertäväputkinen GAU-8 Avenger konetykki kiinnitettynä A-10 Thunderbolt II maataistelukoneeseen 
Neljä kappaletta neuvostoliittolaisia/venäläisiä kiertäväputkisia aseita järjestettynä pienimmästä kaliiperista suurimpaan kuvan vasemmasta reunasta alkaen: GŠG-7,62, GŠ-6-23, GŠ-6-30, AK-630
**Kiertäväputkinen konetuliase** käyttää Gatling-tyyppistä keskusakselin ympäri kiertävää useamman piipun yhdistelmää, jotka ulkoisella voimanlähteellä keskusakselin ympäri pyöriessään vuorollaan lataantuvat yhteisestä patruunan syöttölaitteesta, laukeavat laukaisukohtaan tullessaan ja poistavat hylsyn. Mekanismi on alkujaan ollut käsikampi, myöhemmin tyypillisesti sähkömoottori, vaikkakin sisäisesti kaasutoimisia (Grjazev-Šipunov GŠ-6-23) malleja on myös kehitetty.

Konetuliaseen tulinopeutta ja sarjatulen kokonaiskestoa rajoittaa tyypillisesti piipun liiallinen lämpeneminen käytössä. Kiertäväputkinen konetuliase mahdollistaa yksipiippuista huomattavasti suuremman tulinopeuden, koska aseen tulinopeus jakautuu useammalle piipulle.

Kiertäväputkisia konekivääreitä
-------------------------------

* Gatling
* M134 Minigun
* XM214

Kiertäväputkisia konetykkejä
----------------------------

* GAU-8 Avenger
* GAU-12 Equalizer
* M61 Vulcan

Lähteet
-------

1. ↑  Gatling gun | History, Description, & Facts | Britannica *www.britannica.com*. Viitattu 3.7.2022. (englanniksi)
2. ↑  History com Editors: Gatling Gun *HISTORY*. Viitattu 3.7.2022. (englanniksi)
**Konseptikuva ja konseptikuvitus** (engl. *concept image, concept illustration, concept art, concept drawing*) on erilaisten produktioiden*selvennä* kuvallinen luonnos tai suunnitelma. Se on kuvitusta ja visualisointia.

Sana *konsepti* (lat. conceptum < concipere = sommitella, kirjoittaa) tarkoittaa kirjallisen työn luonnosta, puhtaaksikirjoittamatonta työtä tai suullista esitystä varten tehtyä käsikirjoitusta, sekä yleensä suunnitelmia, piirustuksia tai ennakkolaskelmia. Konsepti voi olla myös kolmiulotteinen esine, kuten konseptiauto tai konseptitalo. Tällöin konsepti on tuote, joka ei ole vielä sarjatuotannossa, eli prototyyppi.

Englanninkielistä sanaa *concept art* (konseptitaide) on käytetty alun perin 1930-luvulta animaatioteollisuuden piirissä, jossa se tarkoitti piirrettyjä tai maalattuja kuvia, jotka kuvittavat tehtävän animaatioelokuvan ilmettä, tunnelmaa, muotoilua, värejä jne. Sana omaksuttiin myöhemmin peliteollisuuteen, jossa konseptikuvat tulivat tarpeellisiksi pelien kehittyneille visuaalisille ominaisuuksille.

Konseptikuva voi olla piirustus tai maalaus paperilla tai digitaalinen piirustus tai maalaus tai molempia. 

Se voi olla matematiikassa ja lääketieteessä käytettävä havainnollistava kuva tai kuvitus tai yleensä 
skeema, kaava, graafi, kaavio tai reaali kolmiulotteinen hahmo.*selvennä* Laajassa mielessä konseptikuva on sama asia kuin synopsis, luonnos tai suunnitelma.

Konseptikuva ja konseptikuvitus on tavallisesti peli- ja animaatiotuotantojen hahmojen, esineiden tai tapahtumamiljöiden previsualisointia eli kuvallista ennakkosuunnittelua. 

Konseptikuva on luonteeltaan strateginen.*selvennä* Se on yleensä suhteellisen avoin eli neuvoteltavissa oleva kuva. Konseptikuvan täytyy olla siirrettävissä tuotannon muille kuvantekijöille (3D kuvittajat, animaattorit, tasosuunnittelijat, kuvaajat jne.)

Konseptikuvia
-------------

* Eiffelin tornin konseptikuva, Maurice Koechlin, noin 1884.Eiffelin tornin konseptikuva, Maurice Koechlin, noin 1884.
* Spitzer avaruusteleskooppi.Spitzer avaruusteleskooppi.
* Ohio-luokan sukellusvene laukaisee Trident-ohjuksia, 2003.Ohio-luokan sukellusvene laukaisee Trident-ohjuksia, 2003.
* Simon alias Sympho -nimisen Manga-sarjakuvataiteilijan suunnitelmia kasvojen ilmeistä.Simon alias Sympho -nimisen Manga-sarjakuvataiteilijan suunnitelmia kasvojen ilmeistä.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Konseptikuva ja konseptikuvitus**.
* Konseptitaiteilija James Zhang
* Dan Milligan
* Heimot -roolipelifoorumi, konseptitaidetta verkossa (Arkistoitu – Internet Archive)
**Kiertoratamanööveri** (engl. *Orbital maneuver*) on avaruustoiminnassa toimenpide, jossa avaruusalus käyttää propulsiojärjestelmäänsä kiertoratansa muuttamiseen. Avaruudessa kaukana Maasta, esimerkiksi Auringon kiertoradalla, olevan aluksen vastaavaa toimea nimitetään syvän avaruuden -manööveriksi (engl. *deep-space maneuver (DSM)*.

Impulssimanööveri
-----------------

Impulssimanööveri (engl. *impulsive maneuver*) on toimenpide, jossa aluksen nopeus muuttuu lähes välittömästi. Koska kaikilla aluksilla on massaa, ei muutos oikeasti tapahdu välittömästi. Mutta useimpien avaruuslentojen suunnitteluvaiheessa suunnittelijat approksimoivat aiotut kiertoratamuutokset impulsiivisiksi. Tämä vähentää huomattavasti oikean siirtymän löytämisen vaikeutta.

Välittömiä muutoksia nopeudessa kutsutaan nimellä delta-v ({\displaystyle \Delta \mathbf {v} \,}). Kokonaisdelta-v:tä kaikille lennon manöövereille nimitetään delta-v -budjetiksi. Hyvällä delta-v -budjetin approksimaatiolla suunnittelijat voivat arvioida aluksen ajoaineen tarpeen. Tällaiset approksimaatiot ovat kaikkein hyödyllisimpiä, kun käytetään työntövoimana lyhyitä purkauksia.

Äärelliset manööverit kuten edellä mainitut ovat mahdollisia korkean työntövoima/massa -suhteen propulsiojärjestelmillä, kuten kemiallisilla raketeilla. Kuitenkin myös pitkille purkauksille impulssimanööveri approksimaatiot ovat hyvin tarkkoja Maan ilmakehän ulkopuolella.

Ei-impulssimanööveri
--------------------

Pienen työntövoiman käyttämistä pitkän aikaa kutsutaan ei-impulssimanööveriksi, vaikkakin kaikki työntövoima synnyttää impulssia. Ne ovat vähemmän tehokkaita sillä suuri osa energiasta voi kulua Oberthin ilmiöön ja muihin ilmiöihin. Tällaiset manööverit ovat kuitenkin ainoa vaihtoehto haluttaessa matala laukaisumassa ja siten suuri ominaisimpulssi mutta käytetään matalan työntövoima/massa -suhteen propulsiojärjestelmää, kuten ionimoottoria.

Äärellinen purkaus-manööveri
----------------------------

Tietyt avaruuslennot kuten sellaiset, joissa tehdään ohilento, vaativat tarkan mallin lentoradoista. Äärellisten purkausten laskeminen vaatii yksityiskohtaisen mallin avaruusaluksesta ja sen suihkuttimista (engl. *thruster*). Tärkeimmät yksityiskohdat ovat massa, massakeskipiste, hitausmomentti, suihkuttimien sijainti, suihkuttimien suuntaukset, suihkuttimien suihkujen muodot, ominaisimpulssi, suihkuttimien painopisteiden siirtymiset ja ajoaineen kulutus.
Mathias Rosenlund vuonna 2015.
**Mathias Rosenlund** (s. 1981 Tukholma) on suomenruotsalainen kirjailija, jonka vuonna 2013 ilmestynyt omaelämäkerrallinen esikoisteos *Vaskivuorentie 20* (*Kopparbergsvägen 20*) oli Runeberg-palkintoehdokkaana. Teosta on pidetty merkittävänä kuvauksena nykyajan kaupunkiköyhyydestä.

Rosenlund syntyi Tukholmassa, minne hänen vanhempansa olivat muuttaneet Suomesta etsimään parempaa toimeentuloa. Ahkerat vanhemmat eivät kuitenkaan onnistuneet vaurastumisessa ja perhe pysyi köyhänä. Rosenlund pohtiikin teoksessaan köyhyyden periytymistä. Kirjassa pohditaan myös sitä, onko köyhällä oikeus unelmiin. Kirjoittaja kertoo useasti haaveistaan elää kirjoittamalla ja kertoo miksei ole lopettanut opiskeluaan Helsingin yliopistossa. Hän kuvaa myös vaimonsa psyykkistä sairautta ja sitä, miten se vaikuttaa perheen elämään.

*Vaskivuorentie 20* arvioitiin avoimeksi ja tärkeäksi kuvaukseksi muun muassa yhteiskunnan tukiverkoston toiminnasta ja sen määräysten aiheuttamista hankaluuksista. Jotkut lukijat kiinnittivät huomiota seikkaan, että pätkätöillä ja yhteiskunnan tuilla 2000 euroa kuukaudessa ansaitseva ei ole köyhä. Lisäksi paheksuttiin kirjoittajan tupakointia, elokuva- ja konserttikäyntejä.

Vuonna 2015 *Vaskivuorentie 20* sai jatkoa. Uusi teos, nimeltään *Kuohukuja 5*, jakaantuu kahteen osaan. Ensimmäinen osa kertoo ajasta ennen Vaskivuorentielle muuttamista ja jälkimmäinen Rosenlundin pikkuveljen kamppailusta mielenterveysongelmia vastaan. Teos on myös kuvaus hierarkioista ja sivistyksen antamasta voimasta. Rosenlundilla on työn alla uusi romaani, jonka tapahtumat sijoittuvat 1950-luvun Etelä-Pohjanmaalle.

Teokset
-------

* *Det luktar inte. En antologi om pengar och ångest* (2012)
* *Vardagshjälte 24/7* (2013)
* *Kopparbergsvägen 20* (2013)
* *Svallgränden 5* (2015)

### Suomennokset

* *Vaskivuorentie 20*. (*Kopparbergsvägen 20*, 2013). Suomentanut Ulrika Enkell. Helsinki: Schildts & Söderströms, 2013. ISBN 978-951-52-3126-0.
* *Kuohukuja 5*. (*Svallgränden 5*, 2015). Suomentanut Taija Mård. Helsinki: Schildts & Söderströms, 2015. ISBN 978-951-52-3702-6.

Lähteet
-------

1. 1 2 3   [vanhentunut linkki]
2. ↑  Mathias Rosenlund — Schildts & Söderströms
3. ↑  *Helsingin Uutiset* 26-27.9.2015, s. 8.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |

 |
**Äänesi mä kuulen** (*La riva bianca, la riva nera*) on Eros Sciorillin säveltämä ja Alberto Testan sanoittama italialainen sodanvastainen laulu. Suomenkieliset sanat siihen on tehnyt Heikki Harma, ja se tunnetaan Katri Helenan levytyksenä vuodelta 1971. Laulun sanat alkavat "Käännyn puoleenne, kapteeni, kuunnelkaa". Levy pysyi Suomen singlelistalla useita kuukausia. Samana vuonna sen oli levyttänyt italiaksi Iva Zanicchi, ja tämä levytys teki sävelmän tunnetuksi myös Italian ulkopuolella.

Laulun alkuperäisessä tekstissä kapteeni on haavoittunut rintamalla ja menettänyt näkönsä. Häntä tulee auttamaan sotilas, mutta hän ei aluksi näe tämän olevan vihollisen univormussa. Saukki suomensi kappaleen kuvaamaan tätä samaa asetelmaa nimellä "Valkea ranta, musta ranta". Sitä ei ilmeisesti ole levytetty, mutta sen esitti 15. tammikuuta 1972 television *Sinbad*-ohjelmassa Marion Rung.

Lähteet
-------

1. ↑  Hakutulos kappaleelle Äänesi mä kuulen *Suomen äänitearkiston tietokanta vuosilta 1901–1999*. Suomen äänitearkisto ry.  Arkistoitu 14.7.2018. Viitattu 14.7.2018.
2. ↑  "Äänesi mä kuulen", *Suuri toivelaulukirja 17*, s. 160. F-Kustannus, Suuri suomalainen kirjakerho, 2003.
3. ↑  La riva bianca, la riva nera *Antiwar Songs*. Viitattu 14.7.2018. (italiaksi)
4. ↑  Lindfors, Jukka: Sinbad kokosi poliittisia lauluja kautta maailman *Yle Elävä arkisto*.  22.08.2008. Viitattu 14.7.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Marion Rungin versio ohjelmasta *Sinbad* (1972), Yle Elävä arkisto
* Laulun erikielisiä sanoituksia Antiwar Songs -sivustolla, myös molemmat suomennokset
Konserttimestari istuu kapellimestarin vasemmalla puolella. Kuvassa Israelin filharmoninen orkesterin konserttimestari Lazar Shuster.
**Konserttimestari** (saks. *Konzertmeister*) on sinfoniaorkesterissa ensimmäisten viulujen äänenjohtaja, jonka tehtäviin kuuluu vastata koko jousiston jousituksista, soittaa orkesterikirjallisuuteen sisältyvät viulusoolot sekä toimia soittajien ja kapellimestarin välisenä yhdyssiteenä. Konserttimestari on osaltaan vastuussa esityksistä, ei vain omassa ryhmässään, vaan käytännössä koko jousiston osalta mm soittotapansa, valitsemiensa jousitusten sekä olemalla aloitteellinen kaikissa sisääntuloissa. Osoittamansa musiikillisen aloitekykynsä johdosta konserttimestaria voidaan pitää tavallaan koko orkesterin äänenjohtajana.

Alun perin konserttimestari johti konsertteja yhdessä cembalistin kanssa, mutta kapellimestarin osuus konsertin johtajana kävi välttämättömäksi Ranskan suuren vallankumouksen jälkeisinä vuosina musiikin monimutkaistumisen ja orkestereiden suurentumisen vuoksi: orkesterin johtaminen siirtyi kokonaan konserttimestarilta varsinaiselle orkesterinjohtajalle. Tämä entisajan johtava asema heijastuu vieläkin Isossa-Britanniassa, missä konserttimestarilla (engl. *leader*) on tärkeä asema ja hänen nimensä painetaan ohjelmaan erikseen orkesterin kapellimestarin jälkeen.

Joissakin pienemmissä kokoonpanoissa konserttimestari johtaa edelleen esityksiä. Tällaisia ovat esimerkiksi kamariorkesteri Europa Galante, johtajana viulutaiteilija Fabio Biondi ja Akademie für Alte Musik Berlin.

Lähteet
-------

1. ↑  Musiikki, suuri musiikkitietosanakirja 3, s. 232. Keuruu 1990.  
Andante, klassisen musiikin tietosanakirja, s. 258. Helsinki 2002.
2. ↑  Otavan iso musiikkitietosanakirja 3, s. 497, Ingmar Bengtsson. Helsinki 1978
3. ↑  Gregor Brodin: Musiikkisanakirja, s. 131. Tukholma 1975.
4. ↑  Spectrum 8, s. 544, Porvoo 1979
5. ↑  Musiikkikirja, s. 40, Hki: Interbook-Interkirja, 1980 ISBN 951-9357-02-5
6. ↑  Otavan iso musiikkitietosanakirja 3, s. 497. Ingmar Bengtsson. Keuruu 1978.
**Ahmose** tai **Ahmose I** oli ensimmäinen Uuden valtakunnan faarao ja hän myös perusti 18. dynastian. Hän hallitsi vuosina 1550–1525 eaa. Kuningatar Aahotep toimi Ahmosen sijais- ja mahdollisesti kanssahallitsijana hallintokauden alkuvuosina.

Ahmosen isä oli faarao Seqenenre Tao ja hänen äitinsä kuningatar Aahotep. Hänen päävaimonsa oli hänen sisarensa Ahmose-Nefertari,  jonka kanssa hän sai neljä tytärtä. Nuorimmat Merytamen ja Satamen kuolivat nuorina, kolmannesta tuli kuningatar Aahotep II ja neljäs, Satkames, kuoli noin 30-vuotiaana. Poikia heillä oli kolme, joista vanhin, Siamen, kuoli nuorena, toisesta ei ole tietoa ja kolmannesta tuli faarao Amenhotep I. Lisäksi Ahmosella oli sivuvaimojensa Kasmutin ja Inhapin kanssa ainakin kaksi tytärtä, Tair ja Henttameh sekä mahdollisesti Ahmose, jonka äidistä ei ole varmaa tietoa.*lähde?*

Ahmosen muumio
Manethon mukaan Ahmose hallitsi 25 vuotta ja neljä kuukautta. Ahmosen muumion tutkimukset paljastivat, että hän oli kuollessaan vain 35-vuotias, joten hänen on täytynyt tulla faaraoksi hyvin nuorena. Tämä saattaa olla mahdollista, kun otetaan huomioon, että Ahmosen isä Seqenenre Tao ja veli Kamose kuolivat nuorina. Ahmosen hallituskausi koostui pääasiassa taisteluista hyksoja vastaan. Egyptologit pitävät todennäköisenä että hyksot saivat valloitettua Ahmosen hallintokauden alussa Heliopoliin. Ensimmäisen kymmenen hallintovuotensa aikana Ahmosen joukot saivat piiritettyä mereltä käsin Avariksen. Avariksen piiritys kesti pitkään ja se keskeytyi välillä jo vapautettujen alueiden noustua kapinaan egyptiläisiä vastaan. Ahmosen joukot saivat vapautettua Avariksen Ahmosen 12 tai 15:dennentoista hallintovuoden aikana. Hän menestyi lopulta hyksoja vastaan ja sai ajetuksi heidät pois Egyptistä mutta menetti taisteluissa isänsä ja veljensä. Hän liitti myös Nubian ja Palestiinan takaisin Egyptiin ja loi näin pohjan Uuden valtakunnan kukoistukselle. Lisäksi Ahmose palautti Kušin varakuninkaan viran ja levitti näin vaikutusvaltansa kauas etelään. 

Ahmose haudattiin todennäköisesti Dra Abu el-Nagan alueelle Thebaan, mutta haudan tarkka sijainti ei ole tiedossa. Hänen muumionsa löytyi kuitenkin vuonna 1881 löydetystä muumiokätköstä, ja sitä säilytetään nykyään arkkuineen Kairon museossa. Abydoksessa on Ahmoselle rakennettu pyramidi-kenotafi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Margaret Bunson: *Encyclopedia of ancient Egypt*, s. 16. Infobase Publishing, 2002. ISBN 9780816045631.
2. 1 2
3. 1 2 3  Dariusz Sitek: Ancient Egypt - Dynasty XVIII *narmer.pl*. Viitattu 4.6.2023. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ahmose** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Kamose** | **Egyptin faarao**18. dynastia | Seuraaja:**Amenhotep I** |

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
**Kova tie** (videojulkaisuna **Ei armoa**, *The Hard Way*) on Michael Dryhurstin televisiolle ohjaama brittiläinen jännityselokuva vuodelta 1980. Sen pääosissa näyttelevät Patrick McGoohan, Lee Van Cleef, Donal McCann ja Edna O’Brien, joka on myös alkuperäistarinan kirjoittaja.

Juoni
-----

Ikääntynyt ja perheestään vieraantunut irlantilainen palkkamurhaaja yrittää lopettaa uraansa, mutta hänet pakotetaan taas uuteen tehtävään uhkaamalla hänen perheensä turvallisuutta. Hän suostuu Dublinin lentoasemalla tapahtuvaksi suunniteltuun afrikkalaisen poliitikkopapin salamurhaan, mutta pakenee viime hetkellä paikalta, lähettää vaimonsa turvaan ulkomaille ja repii jo saamansa palkkiošekin. Toimeksiantajat lähtevät hänen jäljilleen, mutta tarkka-ampujakokemuksesta on hyötyä siinäkin. Elokuva huipentuu tulitaisteluun pettyneen tilaajan (Van Cleef) kanssa autiossa talossa.

Vastaanotto
-----------

*Video-oppaassa* vuodelta 1994 *Kovaa tietä* luonnehditaan olennaiseen keskittyväksi televisioelokuvaksi ja vaatimattomaksi ammattilahtaajan muotokuvaksi. Elokuva saa kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota "hyvä".

Lähteet
-------

1. ↑  Ei Armoa. (1979) The Hard Way *FIx-galleria*. Viitattu 26.2.2023.
2. 1 2 3  Kova tie / Ei armoa, *Video-opas 95*, WSOY 1994.
3. ↑  The Hard Way (1979), British Film Institute. Viitattu 26.2.2023.
4. ↑  *Kova tie* AllMoviessa. (englanniksi)
**Mathieu Flamini** (s. 7. maaliskuuta 1984, Marseille, Ranska) on ranskalainen jalkapalloilija, joka pelasi kotimaansa lisäksi Englannin, Italian ja Espanjan pääsarjoissa. Hänen viimeinen seuransa oli Primera Divisiónin Getafe. 178 senttimetrin pituinen Flamini oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.

Flamini aloitti uransa Olympique de Marseillessa, jossa hän teki debyyttinsä 20. joulukuuta 2003 1-0 voitto-ottelussa Toulousea vastaan. Marseillessa Flamini pelasi 14 ottelua ja tuli tunnetuksi UEFA Cupissa, jossa hän auttoi joukkueen hienoilla esityksillään loppuotteluun. Göteborgissa Nya Ullevi -stadionilla pelatun finaalin voitti kuitenkin espanjalaisjoukkue Valencia CF.

Flamini siirtyi 23. heinäkuuta 2004 Englannin Valioliigaan Arsenaliin. Debyyttinsä Arsenalissa Flamini teki 15. elokuuta 2004. Hän pelasi neljän kauden aikana Arsenalissa 102 valioliigaottelua. Mestarien liigassa karsintoineen hän pelasi tuona aikana 30 ottelua. Kauden 2005–2006 loppuottelussa hän pelasi 16 minuuttia Arsenalin hävitessä FC Barcelonalle 1–2. Arsenalin voittaessa FA Cupin 2005 hän pelasi neljä ottelua, muttei välierässä eikä loppuottelussa.

Flamini siirtyi vapaalla siirrolla AC Milaniin kesällä 2008. Hän pelasi italialaisseurassa 96 Serie A -ottelua, joissa teki seitsemän maalia. Hän voitti Italian-mestaruuden kaudella 2010–2011. Mestarien liigassa hän edusti Milania 13 ottelussa.

Flamini palasi ilman siirtokorvausta uudelleen Arsenaliin kesällä 2013. Seuraavan kahden kauden aikana hän pelasi 50 valioliigaottelua ja 13 Mestarien liigan ottelua karsintoineen. Hän pelasi FA Cupin voittaneessa Arsenalin joukkueessa kolme ottelua 2014 ja kaksi ottelua 2015, muttei kummallakaan kaudella välierässä eikä loppuottelussa.

Mathieu edusti kausilla 2017–2019 Primera Divisiónissa pelaavaa Getafea, minkä jälkeen hän lopetti pelaajauransa.

Flamini on pelannut kolme maaottelua Ranskan maajoukkueessa. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi Marokkoa vastaan marraskuussa 2007.

Saavutukset
-----------

**Marseillessa:**

* UEFA Cup finalisti 2004

**Arsenalissa:**

* Mestarien liiga finalisti 2006
* FA Cup 2005, 2014, 2015
* FA Community Shield 2005, 2014

**Milanissa:**

* Serie A 2011
* Italian Supercup 2011

Lähteet
-------

* Profiili *arsenal.com*issa (englanniksi)
* Profiili *4thegame.com*issa (englanniksi)
* Profiili *sporting-heroes.net*issä (englanniksi)
* Profiili *soccerway.com*issa (englanniksi)
* Profiili *transfermarkt.co.uk*ssa (englanniksi)
Lujitemuovinen kola talon seinustalla.
**Lumikola** on lumen siirtämiseen tarkoitettu työväline. Lumikola on matalareunainen yleisimmin 80 cm leveä ja runsaan puoli metriä syvä putkiaisalla työnneltävä siirtolava, joko pelti-, muovi- tai lujitemuovi-rakenteinen (lasikuitua). Osa lumikolista on HD-polyetyleenimuovia tai polypropeenia. Osassa lumikolia kestävyyttä on parannettu metallisella kärkivahvikkeella. Keskikokoinen lumikola vetää 40-60 litraa lunta. Yleisimmin lumikola on käytettynä pienehköillä omakotitalojen pihoilla. Sitä tarvitaan myös esimerkiksi kiekkopelipaikkojen puhdistamiseen ja lumen pudottamiseen katolta.

Lumikolaa työnnetään maassa eteenpäin. Lumi keräytyy kolan lavaan. Vastasatanut lumi on kevyttä kolattavaa, mutta tamppautunut tai märkä lumi vaatii voimia. Kolan käyttö käy raskaaksi myös silloin, kun satanut kerros on vahva ja kola täyttyy hetkessä. 

Kolan tyhjennys tapahtuu kääntämällä kola pystyyn putkiaisaa nostamalla. Sen jälkeen polvella voi työntää kolaa eteenpäin samalla kun sitä nostaa maasta ylös. Näin kolassa ollut lumi muodostaa kasan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  TM rakennusmaailma: Työnnettävät lumikolat testissä 24.2.2009. Viitattu 8.7.2010

Aiheesta muualla
----------------

* Kauppalehti: Tämän talven ehdoton hittituote: Lumikola (Arkistoitu – Internet Archive)
* Helsingin Sanomat: Uusi väline saimaannorpan suojeluun: lumikola (Arkistoitu – Internet Archive)
* Keski-Uusimaa: Lumikola, harja vai lumilapio?[vanhentunut linkki]
**Kova tieteiskirjallisuus** on tieteiskirjallisuutta, jossa luonnontieteellinen panos on voimakas. Kovan tieteiskirjallisuuden juoni ja tapahtumaympäristö pyritään suunnittelemaan sellaisiksi, että ne ovat ajanmukaisten luonnontieteellisten teorioiden mukaisia. Tämä on usein ongelmallista, sillä tiede kehittyy jatkuvasti.

Poul Anderson, Larry Niven ja Hal Clement ovat tunnettuja kovan tieteiskirjallisuuden edustajia.

Kovan tieteiskirjallisuuden vastakohtana pidetään humanistisista ja yhteiskuntatieteistä innoituksensa saanutta pehmeää tieteiskirjallisuutta sekä "epätieteellistä" tieteiskirjallisuutta (tieteisfantasiaa).

Kovaa tieteiskirjallisuutta ainakin jossain määrin kirjoittaneita kirjailijoita
-------------------------------------------------------------------------------

|  |  |
| --- | --- |
| * Poul Anderson
* Stephen Baxter
* Greg Bear
* Gregory Benford
* Ben Bova
* David Brin
* F. M. Busby
* C. J. Cherryh
* Arthur C. Clarke
* Hal Clement
* Greg Egan
* Robert L. Forward
* Joe Haldeman
* Peter F. Hamilton
 | * Robert A. Heinlein
* Geoffrey A. Landis
* Larry Niven
* Frederik Pohl
* Jerry Pournelle
* Hannu Rajaniemi
* Alastair Reynolds
* Kim Stanley Robinson
* Charles Sheffield
* George O. Smith
* Neal Stephenson
* Vernor Vinge
 |

Lähteet
-------

1. ↑  Soft SF *sf-encyclopedia.com*. Viitattu 3.7.2022. (englanniksi)
2. 1 2 3  Brown, Charles N. Contento, William G.: "The Locus Index to Science Fiction: 2002".  14.7.2004. The Locus Index to Science Fiction. Viitattu 30.6.2007. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kheper Realism scale. (englanniksi)
**Suometar** oli Michiganin Calumetissa vuosina 1899–1903 ilmestynyt amerikansuomalainen sanomalehti.

Lehti syntyi, kun Victor Burman myi Hancockissa julkaisemansa *Amerikan Suomalaisen* Calumetissa perustetulle lehtiyhtiölle, jonka johdossa olivat Maggie Walsh ja Andrew Johnson. Toimittajana työskentelivät pastori J. W. Eloheimo, Burman ja myöhemmin Helmer Grape. Kerran viikossa ilmestynyt *Suometar* piti itseään vuonna 1879 perustetun *Amerikan Suomalaisen Lehden* ja Burmanin lehtien jatkajana. Sen levikiksi mainittiin 2 200 kappaletta vuonna 1902. Vuonna 1903 *Suomettaren* osti ashtabulalainen August Edwards, joka muutti oman lehtensä nimeksi *Amerikan Sanomat ja Suometar*.

Lähteet
-------

1. ↑  *Amerikan Suometar 1899-1919: muistojulkaisu*, s. 85. Hancock: Suomalais-luteerilainen kustannusliike, 1919. Teoksen verkkoversio.
2. 1 2  E. E. T.: Amerikan suomalaiset sanomalehdet v. 1899.  *Edistys*, 12/1899, s. 683. Artikkelin verkkoversio.
3. 1 2  *N. W. Ayer & Son’s American Newspaper Annual*, s. 389. Philadelphia: N. W. Ayer & Son, 1902. Teoksen verkkoversio.
4. ↑  Kolehmainen, John I.: Finnish Newspapers in Ohio *genealogia.fi*.  Arkistoitu 22.4.2012. Viitattu 17.9.2016.
|  |
| --- |
| Paternosterhissi animoitunaPaternosterhissi animoituna |

Eduskuntatalon paternosterhissi.
**Paternosterhissi**, "herrahissi", on hissi, joka muodostuu avointen osastojen ketjusta, joka kulkee pysähtymättä silmukkana talon sisällä ylös ja alas. Tunnettu paternosterhissi on käytössä Eduskuntatalossa. Hissityypin nimi "pater noster" (lat. *isä meidän*) tulee siitä, että hissikorit liikkuvat ylös ja alas samalla tavalla kuin katolisen rukousnauhan helmet luettaessa useita Isä meidän -rukouksia. Paternosterhissit olivat suosittuja 1900-luvun alussa, sillä ne pystyvät kuljettamaan enemmän ihmisiä kuin tavalliset korihissit. 

Paternosterhississä ei ole vaarallista jatkaa matkaansa ylimmän tai alimman kerroksen ohi. Kori ei käänny ylösalaisin eikä litisty. Sen sijaan koria kuljettava ketju on hissin kääntyessä esillä ja voi aiheuttaa tarttumisvaaran. 

Paternosterhissin periaatteella tehdään myös varastohyllyjä. Hissiä pyörittämällä hyllyn jokaiselle tasolle päästään käsiksi seisontakorkeudelta.

Paternosterhissit nykyaikana
----------------------------

Suomessa paternosterhissejä on käytössä Eduskuntatalon lisäksi vanhassa Osuusliike Elannon pääkonttorissa, Helsingin Stockmannilla henkilökuntahissinä, Kansaneläkelaitoksen päätoimitalossa Nordenskiöldinkadulla, Hämeentie 19:ssä entisessä OTK:n toimitalossa ja Vakuutusyhtiö Sammon entisessä pääkonttorissa Turun Yliopistonkadulla rakennuksessa, jossa on nykyään Turun kaupungin konsernihallinto sekä sivistystoimialan hallinto sekä muun muassa If Vahinkovakuutusyhtiö.

Maailmalla esimerkiksi Tanskan parlamentin rakennuksessa Christiansborgin linnassa sekä Fredriksbergin kaupungintalolla on yhä käytössä oleva paternosterhissit.

Lähteet
-------

1. ↑  Erikoisuutena harvinainen herrahissi *Turun Sanomat*.  24.7.2006. Viitattu 26.7.2012.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Paternosterhissi** Wikimedia Commonsissa
**Suometar** oli nuorten suomenmielisten opiskelijoiden perustama Helsingissä vuosina 1847–1866 ilmestynyt sanomalehti. August Ahlqvist, Paavo Tikkanen, D. E. D. Europaeus ja Antero Warelius halusivat toimittaa sitä aluksi sivistyneistölle suunnattuna aatteellisena suomalaisuuslehtenä. Vuoden 1851 jälkeen se suuntautui myös kansanlehdeksi, joka "maaseutukirjeillään" uutisoi muun Suomen tapahtumista.

Pääaiheita lehden kirjoittelussa olivat Suomen kieltä ja kirjallisuutta käsittelevien artikkeleiden ohella matkakuvaukset sekä tiedot suomalaisten muinaishistoriasta. Savon murteeseen pohjautuvan kirjakielen kehittelyn lehti torjui gottlundilaisena harhaoppina. Vuonna 1847 *Suometar* julkaisi myös lisälehteä, johon oli käännetty ranskalaisen kirjailijan Honoré de Balzacin kaunokirjallisia tekstejä jatkokertomuksena. Liitteenä jaettiin lisäksi *Lasten Suometarta* (1856-57), jota voi pitää ensimmäisenä suomenkielisenä lasten ja nuorten lehtenä.

Vuonna 1854, jolloin itämaisen sodan tapahtumat koskettivat myös Suomea, lehti sai sensuuriviranomaisilta luvan julkaista sotauutisia. Tämän seurauksena lehden levikki kasvoi ja se alkoi ilmestyä väliaikaisesti kuutena päivänä viikossa. 1860-luvulla levikki laski, kun Yrjö Koskisen johtamat "jungfennomaanit" sanoutuivat irti lehden varovaisesta suomalaisuuslinjasta ja perustivat sille kilpailijan *Helsingin uutiset* (1862–63). Vaikka fennomaaniryhmien välirikkoa soviteltiin ja Koskinen sittemmin palasi myös *Suometarta* avustamaan, sovinto oli lyhytaikainen. Vuonna 1866 lehti jouduttiin lakkauttamaan tilaajien vähyyden ja kasvaneiden velkojen vuoksi. Muutamaa vuotta myöhemmin pääkaupunkiin perustettiin Yrjö Koskisen aloitteesta uusi suomenmielinen sanomalehti *Uusi Suometar*.

Katso myös
----------

* Vanhat rehelliset suomalaiset

Lähteet
-------

* *Suomen lehdistön historia 7: Hakuteos Savonlinna – Övermarks Tidning. Sanoma- ja paikallislehdistö 1771-1985*. Kuopio: Kustannuskiila, 1988. ISBN 951-657-241-3.
* Tuusvuori, Jarkko S.: *Kulttuurilehti 1771–2007*. Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 1131. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2007. 978-951-746-918-0.

### Viitteet

1. 1 2  Suomen lehdistön historia 7, s. 69
2. ↑  Tuusvuori, s. 47

Aiheesta muualla
----------------

* Historiallinen sanomalehtikirjasto 1771–1910:
	+ *Suometar* (1847–1866)
	+ *Lasten Suometar* (1856–1857)
**Gustaf Paulus Leander** (1816 – 1853) oli suomalainen muurarimestari ja empiretyylin arkkitehti. Hän suunnitteli lukuisia rakennuksia Helsingin keskustassa, joista on myöhemmin purettu kaikki Litoniuksen taloa lukuun ottamatta.

Leander tuli muurarinkisälliksi vuonna 1838 ja sai mestarin arvon vuonna 1841. Hänen suunnittelemia asuinrakennuksiaan olivat muun muassa Unioninkatu 43 ja Rauhankatu 4–Meritullinkatu 10.

Leander toimi muurarina muun muassa Carl Ludvig Engelin suunnitelemissa Nikolainkirkon (myöh. Tuomiokirkon) sivutorneissa vuosina 1845–46 sekä Ernst Lohrmannin suunnittelemassa Unioninkadun Uudessa klinikassa, joka valmistui vuonna 1848.

Leanderin merkittävä suunnittelutyö oli verhoilija ja tehtailija Jonas Litoniuksen kotitalo Domus Litonii. Talo oli aikansa asuintaloksi suuri, ja sen yhteyteen kuului myös useita lisärakennuksia sekä moderni kaivoon liitetty vesijohtojärjestelmä. Talossa toimi myöhemmin Teknilliseksi korkeakouluksi muuttunut Polyteknillinen koulu, josta valmistuivat myöhemmin ensimmäiset suomalaiset arkkitehdin koulutuksen saaneet opiskelijat.

Lähteet
-------

* Putkonen, Lauri: *Domus Litonii 1847–1997*. Marie-Louis Litonius, Pär Silén, 1997. ISBN 952-90-9325-X.

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Putkonen 1997, s. 24–27
**Sara Rokkanen** (s. 1996) on suomalainen koripalloilija. Hän on pituudeltaan 178-senttimetrinen. Hän edustaa kaudella 2021–2022 kotkalaisseura Peli-Karhuja.

Rokkanen siirtyi Vantaan Pussihukista espoolaisseura Tapiolan Honkaan vuonna 2014. Ensimmäisellä Korisliigan kaudellaan 2014–2015 hänet valittiin vuoden tulokkaaksi. Hän pelasi Hongassa vielä seuraavan kauden. Vuonna 2016 hän siirtyi Toledon yliopistoon ja pelasi siellä neljä kautta keskimäärin noin 18 minuutin peliajalla ja parhaimmalla kaudellaan yli 24 minuutin peliajalla. Kesällä 2020 hän siirtyi Espanjan liigassa edellisellä kaudella viimeiseksi sijoittuneeseen mutta pääsarjapaikkansa säilyttäneeseen CP Bembibreen. Hän edusti kaudella 2020–2021 myös ruotsalaista Helsingborgia ja Espanjan kakkossarjassa pelaavaa Andratxia. Kauden 2021–2022 hän aloitti Espanjan kakkossarjassa Maresmen joukkueessa mutta palasi joulukuussa Suomeen Peli-Karhujen joukkueeseen.

Rokkanen on pelannut Suomen naisten maajoukkueessa 22 ottelua.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Sara Rokkanen *Basket.fi*. Suomen Koripalloliitto ry.. Viitattu 24.4.2022.
2. 1 2  Niemeläinen, Jonne: Koripallomaajoukkueen Sara Rokkanen siirtyy Espanjan pääsarjaan  15.7.2020. Yle. Viitattu 15.7.2020.
3. ↑  Sara Rokkanen palaa Espanjaan, osoitteena kakkossarjan Andratx *Basket.fi*.  8.1.2021. Suomen Koripalloliitto ry.. Viitattu 24.4.2022.
4. 1 2  Susiladiesin Sara Rokkanen liittyy Peli-Karhujen paitaan *Basket.fi*.  2.12.2021. Suomen Koripalloliitto ry.. Viitattu 24.4.2022.
**Kalvolan kotiseutumuseo** sijaitsee Hämeenlinnan Kalvolan pitäjän Keikkalan kylässä vanhassa lainajyvämakasiinissa Kalvolan kirkon vieressä. Museo on avoinna kesäkuukausina sunnuntaisin muutaman tunnin ajan. Museon perusti Kalvolan kunnan kulttuurilautakunta vuonna 1968 saatuaan 1850-luvulta peräisin olevan makasiinirakennuksen lahjoituksena Kalvolan manttalikunnalta edellisenä vuonna. Kuntaliitoksen jälkeen Hämeenlinnan kaupunki lahjoitti kotiseutumuseon vuonna 2010 Kalvola-Seuralle, joka ylläpitää sitä nykyään.

Kotiseutumuseossa on esillä lainajyvästön kalusto täydellisenä. Aiheet on koottu omiin laareihinsa. Kivityöosasto havainnollistaa tekstein, valokuvin ja työkaluin kivityön eri vaiheet. Näyttely esittelee myös Kalvolan aiempien kirkkojen esineistöä. Koulunkäynnin historiaa Kalvolassa esitellään kouluosastolla. 

Rakennuksen yläkerrassa kuvataan Kalvolan kunnan vaakuna-aiheessa metsän ja puun merkitystä pitäjälle. Seinällä ovat ristissä piilukirveet ja niiden alla hirsiparru. Tilaa kiertää Iittalan lasitehtaan muotoilijan Valto Kokon maalaama 15 metriä pitkä kuvasarja Olaus Magnuksen kuvitusten mukaan. Siinä esitetään parrujen kuljetusta Hämeen Härkätietä pitkin Turkuun. Museoon on rakennettu myös sahalaitos, jollaisella muun muassa makasiinin lankut ja laudat on sahattu. 

Perusnäyttelyä elävöitetään vuosittain vaihtuvalla teemanäyttelyllä.

Lähteet
-------

1. ↑  Kalvolan kotiseutumuseo Kalvola-Seura via linnaseutu.fi. Viitattu 15.7.2018.
2. ↑  Kalvolan kotiseutumuseo. Iittalantie 284, 14500 Iittala linnaseutu.fi. Viitattu 15.7.2018.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Perustiedot Wikidatassa: Kalvolan kotiseutumuseo (Q56402034)ohje |
| --- |
|  |
| esiintymä kohteesta | kotiseutumuseo |
|  |
| valtio | Suomi |
|  |
| sijaitsee hallinnollisessa yksikössä | Hämeenlinna |
|  |
| katuosoite | Iittalantie 284, 14500 Iittala |
|  |
| koordinaatit | 61°05′43″N 24°06′47″E﻿ / ﻿61.0954°N 24.1131°E﻿ / 61.0954; 24.1131 |
|  |
|  |

 |
**Inno** on Livillä ja Nelosella näytettävä sisustukseen ja remontointiin liittyvä ohjelma.

*Inno* on Metronome Film & Televisionilla kehitetty kokonaan suomalainen ohjelmaformaatti. Ensimmäinen *Innon* jakso on kuvattu 2003 ja se esitettiin televisiossa tammikuussa 2004. Innon jokaisessa jaksossa tehdään muutos yhteen sisustuskohteeseen. Sisustuskohteen omistajat ovat voimakkaasti esillä ohjelmassa.

Ohjelman juontajana toimi sarjan alkaessa Minna Cheung ja sisustusarkkitehtina Marko Paananen. Puolen tunnin mittaiset jaksot alkoivat kohteeseen tutustumisella, minkä jälkeen kuvattiin Paanasen perehtymistä asiakkaan makuun. Tämän jälkeen jasoissa siirryttiin melko suoraan kohteen viimeistelyyn ja asiakkaalle esittelyyn.

Keväällä 2008 Innon tekijöihin liittyi toinen sisustussuunnittelija, Anita Koponen. Paananen ja Koponen tekivät sisustussuunnitelmia Innon tutulla kaavalla vuoroviikoin. Kahden suunnittelijan Innoa nähtiin kuitenkin vain puolen vuoden ajan.

Syksyllä 2008 Inno venytettiin tunnin mittaiseksi ja ohjelman painopiste siirtyi enemmän sisustussuunnittelmiin ja niiden käytännön toteutukseen. Muutoksen myötä Minna Cheung poistui sarjasta ja Marko Paanasesta tuli jälleen sarjan ainoa sisustussuunnittelija. Samalla Paanasesta tehtiin myös sarjan juontaja ja hänen rinnalleen suunnitteluprosessia selostamaan nostettiin sisustuskoordinaattori Johanna Sippala sekä remonttimiehet Kerkko Halme ja Ville Heino.

Keväällä 2009 Marko Paananen ilmoitti jättävänsä hyvästit ohjelmalle. Syksyllä 2009 Markon tilalle ohjelman uusiksi suunnittelijoiksi tulivat sisustussuunnittelija Jaana Ahokoski sekä sisustusarkkitehti Mikko Vesanen. Markon lisäksi myös sisustuskoordinaattori Johanna Sippala poistui sarjasta.

Syksyllä 2011 Inno koki taas uudistuksia, kun ohjelma siirtyi Liv-kanavalle ja sitä alettiin esittää tiistaista perjantaihin puolen tunnin jaksoissa. Suunnittelijana jatkoi Mikko Vesanen, ja uudeksi juontajaksi tuli Saija Palin. Jaana Ahokoski ei jatkanut enää ohjelmassa.

Lähteet
-------

* Innon kotisivut - Livtv.fi (Arkistoitu – Internet Archive)
Myöhäishelladinen kalyks, LH III A2 -kausi (n. 1380–1300 eaa.). Louvre.
**Kalyks** (m.kreik. κάλυξ, lat. *calyx*) on antiikin aikainen keraaminen juoma-astia. Se tunnetaan vaasien muotona erityisesti kreikkalaisesta keramiikasta.

Kalykseja valmistettiin jo pronssikaudella ja myös antiikin aikana. Vaasityypin nimi on alkuperältään esikreikkalainen, toisin sanoen kreikkalaiset olivat saaneet sen jostakin varhaisemmasta kielestä ja kulttuurista. Kreikan kielessä nimi viittaa myös kukan verhiöön.

Kalyks muistuttaa alaosaltaan eräänlaista jalallisen kyliksin ja lakainan välimuotoa. Siinä on kuitenkin yläosassa korkea ja leveä huuli. Kalyks on joskus jalaton ja joskus jalallinen. Kalyksia muistuttava kalykskrateeri on yksi krateerin muoto.

* Eräs kalyksin muoto ulkoa ja sisältä.Eräs kalyksin muoto ulkoa ja sisältä.
* Jalallinen kalyks, 400-luku eaa.Jalallinen kalyks, 400-luku eaa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Liddell, Henry George & Scott, Robert: κάλυξ, ἡ / ὁ *A Greek-English Lexicon*.  1940. Oxford:  Clarendon Press / Perseus Digital Library, Tufts University.  (englanniksi)
2. ↑  Haarmann, Harald: *Roots of Ancient Greek Civilization: The Influence of Old Europe*, s. 60. McFarland, 2014. ISBN 0786478276. Teoksen verkkoversio.
3. ↑  Cartwright, Mark: A Visual Glossary of Greek Pottery *Ancient History Encyclopedia*. Viitattu 20.1.2020.
**Sara Emilia Vilander** (s. Rovaniemi) on suomalainen laulaja, säveltäjä, sanoittaja, joka tuli tunnetuksi jo hajonneen Minerva-yhtyeen laulusolistina. Minervan jälkeen hän on toiminut Sara & Susiraja-yhtyeessä ja julkaissut muutamia kappaleita Emilia Pimento-nimellä. *lähde?*

Sara aloitti musiikkiuransa 15-vuotiaana hieman sattumalta heitettyään legendaarisen "Ai, tarvitteko te laulajaa" -lausahduksen jo silloin olemassa olleen Minerva-yhtyeen basistille Kimmo Räsäselle. Hän kirjoitti Minervan riveissä ensimmäisen levytyssopimuksen Merceedees tuotannon kanssa vuonna 1999. 

Minerva-yhtyeen hajoamisen jälkeen Sara perusti uuden yhtyeen Sara & Susirajan yhdessä nuoruuden ystäviensä Lasse Rantasen, Timi Härkösen, Jukka Backmanin ja Junde Hietasen kanssa. Sara & Susiraja julkaisi ensimmäisen studioalbuminsa *Routainen maa* 2007 ja toisen *Matkatavaraa*-nimisen albumin 2010.

Sara Vilander on toiminut musiikin lisäksi aktiivisesti myös muilla taiteen aloilla, kuten teatterin ja animaation parissa. Hän esiintyi teinivuosinaan #KULT#-työryhmän musikaaleissa Hair, Joseph and the Amazing Technicolour Dreamcoat ja West Side Story, joista oli vierailuesityksiä myös Savoy-teatterin ja Svenska Teaternin lavoilla. Hän on toiminut näyttelijänä myös useissa Porvoon teatterin produktioissa mm. Kolme iloista rosvoa, Valtakunnanministeri ja Kissan viikset, sanoi Susu Ou Ou-näytelmissä. *lähde?*

Lähteet
-------

1. 1 2  Juntto, Anssi: Raskaus kat­kai­see keik­ka­put­ken *Kaleva*.  8.1.2010. Viitattu 24.2.2021.
2. ↑  Siikavirta, Pekka: Luomurockia susirajalta *Turun Sanomat*.  311.2007. Viitattu 24.2.2021.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Robert Carlsson** (s. 29. syyskuuta, 1977 Södertälje, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Carlsson on pelannut pudotuspelit mukaan lukien, yli 500 SHL-ottelua sekä esiintynyt myös Ruotsin toiseksi korkeimman tason jääkiekkosarjassa Allsvenskanissa. Allsvenskanissa hän on pelannut 371 ottelua, missä pelasi Södertälje SK:n riveissä. Carlsson on edustanut myös Malmö Redhawksia. Carlssonia on luonnehdittu tasokkaana eli tasaisen tehokkaana, paikallisena kulttipelaajana.

Hyökkääjäpelaaja Carlsson otettiin marraskuun puolivälissä JYPin vahvistukseksi, paikkaamaan sairastupalaisia, eli pelaajia jotka ovat loukkaantumisensa johdosta sivussa liigapeleistä. Pelaajasopimus oli kaksikuukautinen ja päättyi 9. tammikuuta 2016.

Lähteet
-------

* Robert Carlsson The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
* Robert Carlsson Eurohockey-sivustolla (englanniksi)
* Robert Carlsson *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  Robert Carlsson JYP-hyökkäykseen  17.11.2015. JYP.  Arkistoitu 18.11.2015. Viitattu 17.11.2015.