recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Komitea** (lat. *committere* ’uskoa jonkun tehtäväksi’) on väliaikainen toimielin. 

Komiteoita ovat muun muassa toimikunta ja neuvottelukunta eli delegaatio, joka on pysyvämpi*selvennä*. Euroopassa niitä on kutsuttu myös **komissioiksi**.

Komitean työn perinteinen tulos on mietintö. 1990-luvun lopulta alkaen eri maissa on komiteoiden julkisella rahoituksella toteutettavien hankkeiden edistämistöitä on annettu selvitysmiesten ja viisaiden miesten (esimerkiksi EU:n ilmailu- ja avaruustutkimuksessa, mukana muun muassa Carl Bildt) tai ryhmien (esimerkiksi EU:n turvallisuusasioissa, mukana muun muassa Martti Ahtisaari) kirjoitettavaksi.

Komiteoiden toimintaa Suomen evankelis-luterilaisessa kirkossa sääntelevät kirkkohallituksen hyväksymät komiteaohjeet.

Marinin hallitus asetti maaliskuussa 2020 viisi parlamentaarista komiteaa: kriisinhallintakomitea, asevelvollisuuskomitea, maakuntaverokomitea, lapsistrategiakomitea ja sosiaaliturvakomitea

Yksittäisiä asioita selvittäneitä komiteoita
--------------------------------------------

### Suomessa

* Hornborgin komitea (1923)
* Lapin komitea
* Hornborgin komitea
* Kirkko ja valtio -komitea

### Muualla

* Peelin komitea
* Valtakunnanduuman väliaikainen komitea
* MAUD-komitea
* Jugoslavian komitea

Pysyviä komiteoita
------------------

### Suomessa

* Suomen asiain komitea

### Muualla

* Komitea työväendemokratian ja kansainvälisen sosialismin puolesta
* Punaisen Ristin kansainvälinen komitea
* Euroopan alueiden komitea
* Kiinan kansankongressin pysyvä komitea
* Demokraattien kansallinen komitea
* Euroopan neuvoston kidutuksen vastainen komitea

Lähteet
-------

Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta ***Komitea***. 

1. ↑
2. ↑
3. ↑  Komiteaohjeet *evl.fi*.  Arkistoitu 26.6.2022. Viitattu 5.2.2023.
4. ↑  Pääministeri Marinin hallituksen parlamentaariset komiteat *valtioneuvosto.fi*.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Komitea** Wikimedia Commonsissa
**Suomen Asehistoriallinen Seura** on 13. heinäkuuta 1965 perustettu kansallinen keräilijäjärjestö, jonka tarkoituksena on toimia asekeräilijöiden yhdyssiteenä, edistää aseiden ja niihin kuuluvien tarvikkeiden historiallista tutkimusta ja tuntemusta, sekä näihin liittyvien kulttuuriarvojen säilymistä. Seura pyrkii myös siihen, että mainittu esineistö säilytetään alkuperäisessä asussaan. Tarkoituksensa toteuttamiseksi seura järjestää yhteisiä kokouksia, esitelmä- ja näyttelytilaisuuksia, tutustumismatkoja sekä antaa lausuntoja. Seura suorittaa aseita ja niihin liittyvää esineistöä koskevia tutkimuksia sekä järjestää näytös- tai harjoitusammuntoja ja ampumakilpailuja vanhoilla tai mustaruutiaseilla.

Seura hyväksyy jäsenikseen asehistorian harrastajia ja yhdistyksiä hakemuksen ja suositusten perusteella. Jäseneltä ei edellytetä asekeräilijän hyväksyntää. Hyväksyntää haettaessa poliisiviranomainen laittaa paljon painoa keräilijäyhdistyksen jäsenyydelle. Seuralla on aseliiketoimintaluvat, ja se myy provisiolla huutokaupoissaan niin luvanvaraisia aseita kuin muutakin teemaan kuuluvaa keräilytavaraa.

Seura harjoittaa myös alaansa koskevaa julkaisutoimintaa lähinnä ASE-lehti Oy:n kautta.

Seura edustaa Suomea Euroopan Asekeräilijöiden yhdistysten liitossa (Foundation for European Societies of Arms Collectors) FESACissa.

Aiheesta muualla
----------------

* Kotisivut
**Kuopion taidelukio Lumit** on Koljonniemenkadulla, Kuopion Kuopionlahden kaupunginosassa toimiva suomenkielinen erikoislukio (luokka-asteet 10–12). Taidelukiossa on neljä opintolinjaa. Opiskelija voi pyrkiä musiikin tai tanssin erikoislukioon, ilmaisutaitolinjalle tai yleislinjalle. Vuoden 2016 valinnassa oli haettavana yhteensä 182 aloituspaikkaa: yleislinjalle 90, musiikkilinjalle 56, tanssilinjalle 16 ja ilmaisulinjalle 20. Valituksi tuli yhteensä 170 opiskelijaa.

Kuopion taidelukio Lumit aloitti toimintansa elokuussa 2015. Tuolloin uuteen erikoislukioon yhdistyivät aiemmat Kuopion yhteiskoulun musiikkilukio ja Minna Canthin lukio. Ennen yhteenliittymistä näissä lukioissa oli yhteensä noin 520 opiskelijaa (213 ja 308 oppilasta 20.9.2014). Vuonna 2016 Kuopion taidelukio Lumitin opiskelijamääräksi ilmoitettiin 563. Lukion omien erikoiskurssien ohella taidelukiolaiset voivat täydentää kurssivalintansa Kuopion lukioiden yhteisestä kurssitarjottimesta. Kuopion taidelukio Lumit muodostaa yhdessä Kuopion lyseon lukion ja Kuopion aikuislukion kanssa Kuopion keskustakampuksen.

Uusi erikoislukio jatkaa aiemmin Kuopion yhteiskoulun musiikkilukion tiloissa Kuopion Musiikkikeskuksen läheisyydessä. Läheisyys Musiikkikeskukseen helpottaa yhteisopintoja muissa taidealan oppilaitoksissa, sillä Kuopion Musiikkikeskuksessa toimivat Taideyliopiston Sibelius-Akatemian Kuopion osasto, Savonia-ammattikorkeakoulun musiikin ja tanssin yksikkö sekä Kuopion konservatorio.

Kuopion kaupunki päätti syksyllä 2016 rakentaa uuden koulurakennuksen taidelukiolle Kuopionlahden alueelle.

* Kuopion taidelukio Lumitin tilloja.Kuopion taidelukio Lumitin tilloja.
* Kuopion taidelukion vanhempaa, aiemmin Kuopion yhteiskouluna toiminutta osaa.Kuopion taidelukion vanhempaa, aiemmin Kuopion yhteiskouluna toiminutta osaa.

Lähteet
-------

1. 1 2  LukiotArkistoitu kopio Kuopion kaupunki, kuopio.fi.  Arkistoitu 20.9.2016. Viitattu 5.9.2016.
2. 1 2  Kuopion karttapalvelu (Aluejaot-kohdasta tehdään valinta *Kaupunginosat* ja Palvelut-kohdasta valinta *Koulutus - Peruskoulut ja lukiot*) Kuopion kaupunki, kuopio.fi. Viitattu 5.9.2016.
3. ↑  Yhteystiedot Kuopion taidelukio Lumit, lumit.onedu.fi. Viitattu 5.9.2016.
4. 1 2 3  Tervetuloa lukioon! Kuopion lukio-opas 2016–2017Arkistoitu kopio (pdf) Kuopion kaupunki.  Arkistoitu 14.9.2016. Viitattu 5.9.2016.
5. ↑  Kuopion taidelukio Lumit Kuopion taidelukio Lumit, lumit.onedu.fi. Viitattu 5.9.2016.
6. 1 2  Kuopion taidelukio Lumit - Yleisesittely Kuopion taidelukio Lumit, lumit.onedu.fi. Viitattu 5.9.2016.
7. 1 2  Kuopion lukioiden opiskelijavalinta vuonna 2016Arkistoitu kopio (pdf) Kuopion kaupunki, kuopio.fi.  Arkistoitu 20.9.2016. Viitattu 5.9.2016.
8. ↑  Tietoa Kuopion lukioista 2014–2015Arkistoitu kopio (opiskelijamäärät 20.9.2014 sivulla 4) Kuopion kaupunki, kuopio.fi.  Arkistoitu 20.9.2016. Viitattu 5.9.2016.
Khadijo Mohamed Diriye
**Khadijo Mohamed Diriye** (somaliksi *Khadiijo Maxamed Diiriye*, arab. خديجة محمد ديري‎; 2. huhtikuuta 1949 Mogadishu, Somalia – 20. joulukuuta 2023 Djibouti, Djibouti) oli somalialainen poliitikko.

Diriye työskenteli muun muassa koulun opettajana, sihteerinä ja kirjanpitäjänä ennen pääsyään Somalian vuosina 2000–2004 tunnustetun siirtymäkauden parlamentin jäseneksi. Sittemmin hän toimi useaan otteeseen ministerinä Somalian vuosien 2004–2012 siirtymäkauden hallituksessa ja vuonna 2012 perustetussa keskushallinnossa. Diriye oli muun muassa nuoriso- ja urheiluministeri vuosina 2010–2011 ja 2017–2020 sekä hätäavun ja suuronnettomuuksien hallinnan ministeri vuosina 2020–2022. Hän myös johti parlamentin tutkimus-, teknologia-, posti- ja viestintäkomiteaa vuosina 2011–2012 sekä ihmisoikeuksien, naisasioiden ja humanitaaristen asioiden komiteaa vuonna 2013. Monilla aloitteillaan Diriye pyrki parantamaan naisten ja lasten asemaa Somaliassa.

Diriye kuoli leikkauksesta huolimatta vammoihin, jotka sai kaatuessaan portaissa hotellissa Djiboutissa. Hän oli onnettomuuden sattuessa ollut vierailulla Djiboutissa muun muassa pääministeri Hamza Abdi Barren kanssa. Kuollessaan Diriye oli Somalian naisten oikeuksien ja ihmisoikeuksien kehityksen ministeri. Hänet haudattiin Mogadishuun 21. joulukuuta 2023.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Abdiqani Abdullahi, A Farewell to Khadijo Mohamed Diriye: A Somali Leader and a Role Model for Women Somali National News Agency 21.12.2023, viitattu 26.12.2023 (englanniksi)
2. ↑  Tributes flow for prominent Somalia minister after sudden death Garowe Online 20.12.2023, viitattu 26.12.2023 (englanniksi)
3. ↑  Edward Teddy Kwofie, Khadijo Mohamed dies aged 74: Cause of death and obituary Ghanafuo 21.12.2023, viitattu 26.12.2023 (englanniksi)
4. ↑  Tributes flow for prominent Somalia minister after sudden death Garowe Online 20.12.2023, viitattu 26.12.2023 (englanniksi)
5. ↑  Somali Minister for Women and Human Rights Development dies after a brief illness Hiiraan 20.12.2023, viitattu 26.12.2023 (englanniksi)
Juri Tšaika vuonna 2017.
**Juri Jakovlevitš Tšaika** (ven. Ю́рий Я́ковлевич Ча́йка, s. 21. maaliskuuta 1951) on Venäjän korkeimman oikeuden pääsyyttäjä. Tšaika toimi 2000-luvulla oikeusministerinä.

Ura
---

Nuorena Juri Tšaika toimi telakalla sähkömiehenä. Armeijan jälkeen hän valmistui Sverdlovskin laki-instituutista vuonna 1976.
Tšaika toimi Irkutskin alueen syyttäjätoimistossa, sitten Itä-Siperian alueen syyttäjätoimisto. Vuosina 1984-1992 Tšaika toimi eri viroissa mm. Irkutskin syyttäjätoimistossa. kommunistipuolueessa. Vuonna 1995 Tšaika yleni Venäjän federaation varapääsyyttäjäksi. Kun edellinen pääsyyttäjä Juri Skuratov erosi seksiskandaalin takia, Tšaika toimi vähän aikaa pääsyyttäjänä.
Vuosina 1996-2006 Tšaika toimi oikeusministerinä ja tämän jälkeen Venäjän korkeimman oikeuden pääsyyttäjänä. 
Tšaika auttoi oppositiopoliitikko Aleksei Navalnyin vapaaksi 2010-luvun alussa

Tšaikan perheeseen kohdistuvat mafiaepäilyt
-------------------------------------------

Joulukuussa 2015 oppositiovaikuttaja Aleksei Navalnyin korruption vastainen FBK-säätiö julkisti laajan selvityksen Tšaikan 
pojan Artjomin peitellystä jättiomaisuudesta ja mafiakytköksistä.. Juri Tšaikan arvostelijat syyttävät häntä laittomista yritysvaltauksista ja rahanpesusta. Mutta Kremlin lehdistöpäällikkö Dmitri Peskovin mukaan filmi on arvoton, ja Juri Tšaikan pojat harjoittivat liiketoimiaan täysin itsenäisesti. Pääministeri Dmitri Medvedevin mukaan vain lainvalvontajärjestelmä saa esittää syytteitä.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑  Kasperi Summanen: Venäjän korkeimman oikeusviranomaisen mafiakytköksiä paljastettu, pojalla jättiomaisuus *Verkkouutiset*.  3.12.2015. Viitattu 3.12.2015. suomi
3. ↑  Arja Paananen: Rikosskandaali iskee Vladimir Putiniin – ravistelee Venäjän koko valtarakennetta (html) *Ilta-Sanomat*.  16.12.2015. IS.  Arkistoitu 17.12.2015. Viitattu 16.12.2015. suomi

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Juri Tšaika** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* VIAF

 |

 |
**Arbetartidningen Enhet** (suom. *Työväenlehti Yhtenäisyys*) oli vuosina 1973–1988 julkaistu suomalainen vasemmistolainen viikkolehti. *Enhet* oli Suomen kommunistisen puolueen vähemmistön eli niin sanottujen taistolaisten ruotsinkielinen äänenkannattaja, ja sitä julkaisi Tiedonantajayhdistys. Lehden päätoimittajia olivat muun muassa Nils Torvalds (1974–1975) ja Thomas Micklin.

*Enhet* perustettiin, koska ruotsinkieliset taistolaiset eivät saaneet ääntään kuuluville enemmistöläisten toimittamassa *Folktidningen Ny Tid* -lehdessä. Ensimmäinen näytenumero ilmestyi keväällä 1973, ja lehti alkoi ilmestyä säännöllisesti helmikuussa 1974. Julkaisijaksi tuli Tiedonantajayhdistys, ja *Enhet* seurasi *Tiedonantajan* poliittisia linjauksia. *Enhet* julkaisi säännöllisesti käännettyä materiaalia *Tiedonantajasta* ja Neuvostoliiton APN:ltä. Lehti käytti samaa Marxin, Engelsin ja Leninin kuvat sisältänyttä logoa kuin *Tiedonantaja*.

*Enhetin* ensimmäiseksi päätoimittajaksi valittiin hankkeen puuhamies Nils Torvalds, jota pidettiin ruotsinkielisten taistolaisten johtavana ideologina. Thomas Micklin otti vastuun, kun Torvalds lähti Moskovaan puoluekouluun vuonna 1975. Micklin luopui tehtävästä mennessään suorittamaan asevelvollisuutta vuonna 1977.

*Enhet* julkaisi *Tiedonantajan* tavoin vapputervehdyksiä. Parhaimmillaan lehdessä julkaistiin 1 600 tukijan nimet vuonna 1976. Nimiä kerättiin muun muassa mielenosoituksissa, eikä tervehtijöillä välttämättä ollut muuta yhteyttä liikkeeseen.

*Enhetillä* oli parhaimmillaan noin 1 000–2 000 tilaajaa. Vuonna 1976 lehteä painettiin 1 951 kappaletta ja 1981 painos oli 962. *Enhetiä* painettiin Vaasassa Palosaaren Järjestötalon kellarissa (Agit Graf) ja myöhemmin Finlaysonin vanhassa tehtaassa (Polyprint). Lehteä toimitettiin muun muassa Pitäjänmäellä samassa huoneistossa *Tiedonantajan* kanssa. *Enhetissä* oli hyvin vähän mainoksia. Lehteä rahoitettiin muun muassa keräyksillä ja talkoilla. Monet yksityishenkilöt ja samanhenkiset järjestöt tukivat lehteä säännöllisesti. *Enhet* sai taloudellista tukea myös Neuvostoliitosta. Pimeä idäntuki kulki TA-yhdistyksen ja Christian Blomin kautta.

*Enhetin* viimeinen numero julkaistiin 18. elokuuta 1988. Osa lehden toimittajista siirtyi lakkauttamisen yhteydessä *Tiedonantajan* palvelukseen. *Enhetin* seuraaja oli *Magasinet PRO* (1988–?).

Lähteet
-------

* Camilla Berggren & Marianne Lydén: *Nyttiga idioter? Unga idealister, Lenin och sjuttiotalet*. Söderströms, 2009. ISBN 978-951-52-2620-4.

### Viitteet

1. 1 2  Berggren & Lydén 2009, s. 236–256.
2. ↑  Berggren & Lydén 2009, s. 241.
3. ↑  Berggren & Lydén 2009, s. 258–260, 280–282.
4. ↑  Berggren & Lydén 2009, s. 267–280.
5. ↑  Berggren & Lydén 2009, s. 264.
Adolphe Blanqui vuonna 1841.
Blanquin teoksen *Histoire de l'économie politique en Europe* ensimmäisen osa vuodelta 1837.
**Jérôme-Adolphe Blanqui** (21. marraskuuta 1798 Nizza – 28. tammikuuta 1854 Pariisi) oli ranskalainen liberaali taloustieteilijä. Hänen tutkimuksensa koskivat erityisesti taloushistoriaa, työn taloustiedettä ja taloudellisen ajattelun kehittymistä. 

Blanqui tuli vuonna 1825 taloustieteen opettajaksi Pariisin École spécial du commerce -oppilaitokseen ja sai vuonna 1833 taloustieteen professorin viran Conservatoire des arts et métiers -oppilaitoksesta oppi-isänsä Jean-Baptiste Sayn jälkeen. Blanqui on julkaissut ensimmäisen kriittisen tutkimuksen poliittisesta taloushistoriasta: *Histoire de l'economie politique en Europe depuis les anciens jusqu'á nos jours* (1837–1838). Teoksessaan Blanqui käytti ensimmäisten joukossa käsitettä teollinen vallankumous. Toinen huomattava Blanquin tutkimus on *Des classes ouvrières en France* (1848). Ranskan politiikkaan Blanqui osallistui tukemalla vuoden 1848 heinäkuun monarkiaa eli kuningas Ludvig Filip I:tä.

Sosialistiseen toimintaan osallistunut Louis-Auguste Blanqui oli Adolphe Blanquin nuorempi veli. Tämän mukaan on saanut nimensä yksi liikkeen suunta, blanquistit.

Lähteet
-------

1. 1 2  Patrick H. Hutton: *The Cult of the Revolutionary Tradition: The Blanquists in French Politics, 1864-1893*, s. 18. University of California Press, 1981. ISBN 978-0-520-04114-1. Teoksen verkkoversio Google Booksissa (viitattu 3.12.2019). (englanniksi)
2. ↑  Alphonse Courtois: Notice historique.  *Annales de la Société d'économie politique*, 1846, s. 10. Teoksen verkkoversio. Viitattu 3.12.2019.  (ranskaksi)
3. ↑  *Otavan suuri ensyklopedia, 8. osa (Reykjavik–Sukulaisuus)*, s. 6393, art. sosialismi. Otava, 1976. ISBN 951-1-05637-9.



|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Alankomaat
* Puola
* Portugali
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Sycomore
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Partolan liikkeitä.
Pirkkalan kylät: **1-Partola**, 2-Nuoliala, 3-Haikka, 4-Naistenmatka, 5-Sankila, 6-Kataisto, 7-Tanila, 8-Sionkylä, 9-Pappila, 10-Pirkkalankylä, 11-Toppari, 12-Ania, 13-Sorkkala. Vaaleankeltaiset kunnan ulkopuolisten kylien alueita.
**Partola** on Pirkkalan 17. kunnanosa ja kylä. Tämä noin 400 henkilön asuinalue sijaitsee Pyhäjärven rannalta Lempäälän rajalle aivan Tampereen rajalla. Partolan ja Härmälän rajalla virtaa Pyhäjärveen laskeva Härmälänoja, joka rajaa Pirkkalan ja Tampereen.

Historia
--------

Partolan nimi juontuu alueella asuneelta Partoi-suvulta. Noin 1500-luvulla Partolan kylässä tiedetään olleen neljä taloa: vielä nykyisinkin pihapiiriltään ehjänä säilynyt Eerola, ja Partolan kartanoksi myöhemmin yhdistyneet Kauppi, Patala ja Rotjala.

Nykytilanne
-----------

Partolan alue koostuu nykyisin Pikku-Venetsiasta, Nuolialanlaaksosta, Ranta-Partolasta, Iso- ja Vähämäestä, Partolan kauppa-alueesta, Pakkalankulmasta, Toiviosta sekä Kaitalankulmasta. Partolan Naistenmatkantien pohjoispuolen alueet sekoitetaan useasti Pereeksi. Todellisuudessa Pereen ja Partolan raja sijaitsee Sahatiessä sekä jatkuu sahatiestä suoraan pyhäjärveen. Sahatien itäpuolelle on Partola ja sahatien länsipuolella Nuolialaan kuuluva alue nimeltä Pere. Alueen teiden nimet viittaavat alueella toimineeseen Pyhäjärven Sahaan (Partolan Ångsåg och Kvarn). 

### Partolan kauppa-alue

Partolan kauppakeskittymässä sijaitsee muun muassa ostoskeskus nimeltä Veska, jossa on muun muassa Dressmann, Hennes&Mauritz, Jack&Jones, KappAhl, Lindex, Vero Moda, Verkkokauppa.com, Subway ja Jysk. Alueella sijaitsee myös K-citymarket, Partola-keskus, Lidl, McDonald's, Bauhaus, Tokmanni, Prisma, GOGO-kuntokeskus ja monia muita liikkeitä.

Partolassa on enemmän liikkeitä kuin itse Pirkkalan keskustassa, vaikka tämä sijaitsee aivan kunnan rajalla. Liikkeet palvelevat myös Tampereen, muun muassa naapurikaupunginosa Härmälän asukkaita.

Lähteet
-------

1. 1 2  Partolan alueen historia *pirkkalaseura.fi*.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Partola** Wikimedia Commonsissa

* Partola, Pirkkala.fi (Arkistoitu – Internet Archive)
**Liikuntaseteli** tai **liikuntaetu**  on palveluseteli tai sähköinen etu, jolla voi ostaa liikuntapalveluita. Ne ovat työnantajan tarjoama liikuntaan kohdennettu henkilöstöetu. Liikuntaetu toimii samalla tavalla kuin muutkin henkilöstöedut. Liikuntaseteli vastaa idealtaan lounasseteliä ja kulttuuriseteliä. Ne antavat työntekijöille mahdollisuuden valita itse liikuntaharrasteen, jolle työnantaja antaa rahallista tukea.

Liikunta- ja kulttuurisedun käyttö mahdollistaa monipuolisen virkistäytymisen työntekijälle ja työnantajan kannalta on helpompaa jakaa seteleitä kuin tehdä kahdenvälisiä sopimuksia palveluiden tuottajien kanssa. Yhtä työntekijää voi tukea verovapaasti 400 eurolla vuodessa. 

Eduskunta vahvisti liikuntaedun verovapauden vuoden 2004 alusta lukien. Kulttuuriedulle vastaava etu tuli vuonna 2009. Liikuntasetelin on kehittänyt Smartum Oy, joka lanseerasi ensimmäisen Liikuntasetelin vuonna 1996. Nykyään seteleitä tarjoavat työnantajille monet eri yritykset ja niitä on saatavilla sekä paperiversioina että sähköisesti ja mobiilisovelluksen kautta, sekä erillisinä että yhdistettyinä liikunta- ja kulttuuriseteleinä. Sähköisiä henkilöstöetuja Suomessa tarjoavat Smartum, ePassi, Edenred ja Eazybreak.

Lähteet
-------

1. ↑  ePassi: Sportti & Kulttuuri
2. ↑  ePassi: Etusivu

Aiheesta muualla
----------------

* Verottajan ohjeet
**Kennedy Paige McMann** (s. 30. lokakuuta 1996 Michigan) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten Nancy Drew -hahmon esittämisestä samannimisessä CW-televisiosarjassa.

Elämäkerta
----------

McMann syntyi 30. lokakuuta 1996 Michiganissa Matthew ja Lisa McMannille. Hän muutti perheensä kanssa Arizonaan ala-asteen puolivälissä. Hän valmistui vuonna 2014 Skyline High Schoolista, jossa hänet valittiin yhdeksi Mesa Public Schoolsin viidestä ensimmäisen kuukauden opiskelijaksi -palkinnonsaajasta vanhempana vuonna 12. marraskuuta 2013. McMann suoritti kuvataiteen kandidaatin tutkinnon Carnegie Mellon -yliopistosta vuonna 2018.

Yksityiselämä
-------------

McMann meni naimisiin pitkäaikaisen poikaystävänsä Sam McInerneyn kanssa vuonna 2020. He tapasivat opiskelutovereina Carnegie Mellon -yliopistossa.

McMannilla on ollut pakko-oireinen häiriö lapsesta asti.

Filmografia
-----------

* 2017: *Gone* ... Sara Moreland
* 2018: *Kova laki: Erikoisyksikkö* (*Law and Order: Special Victims Unit*) ... Carol Solomon
* 2019–2023: *Nancy Drew* ... Nancy Drew
* 2022: *Tell Me Lies* ... Georgia
* 2023: *The Good Doctor* ... Joni DeGroot

Lähteet
-------

Aiheesta muualla
----------------
**Pitkis-Sport** on liikuntaleiri ja joukko liikuntaan liittyviä tapahtuma, jonka järjestää Lounais-Suomen Liikunta ja Urheilu ry. Tapahtumien tarkoituksena on tutustuttaa lapsia ja perheitä eri liikuntalajien saloihin ja siten viihtymään liikunnan parissa.

Tapahtuman laajuus
------------------

Pitkis-tapahtumissa liikkuu vuosittain noin 15 000 lasta, nuorta ja aikuista. Pitkis-Sportille osallistuu kävijöitä jo kolmessa eri sukupolvessa. Sukupolvelta toiselle siirtyvä liikunnallinen perintö on osoituksena Pitkis-tapahtumien tarpeesta ja hyvistä järjestelyistä.

Pitkis-Sportin historiaa
------------------------

SVUL:n Satakunnan piirin leiritoiminta alkoi jo 1950-luvulla Kokemäellä, kun raviradalla järjestettiin nuorten yleisurheiluleirejä. Varsinainen leiritoiminta Pitkäjärvellä alkoi 1963, kun järjestettiin ensimmäinen nuorisojohtajakurssi leirin muodossa. Alkuvuosina nimenä oli Pitkäjärven leiri ja vuonna 1976 otettiin käyttöön Pitkis-Sport liikuntaleiri. 1988 on ollut ainoa vuosi, jolloin Pitkäjärvellä ei leiriä pidetty, silloin järjestettiin Satakunnan kisat Porissa ja Pitkis-Sport oli osa sitä tapahtumaa. Suuren urheilujärjestöjen rakennemuutoksen aikana v. 1993 vanhat SVUL:n (Suomen Valtakunnan urheiluliitto) piirit lakkautettiin ja piirejä yhdistettiin. Samalla SVUL Satakunta ja SVUL Varsinais-Suomi yhdistettiin ja perustettiin Lounais-Suomen Liikunta ja Urheilu ry, joka jatkoi samoja tehtäviä, nyt vain uuden nimen alla. Pitkis-Sportin ympärille on muodostunut jo suuri Pitkis-liikuntaperhe, jota kehitetään jatkuvasti.

Muut Pitkis-liikuntaperheen tapahtumat
--------------------------------------

* **Mini-Pitkis** on lähinnä hiihto- ja syyslomilla järjestettävä tapahtuma, joka tutustuttaa vuosittain satoja 7-12-vuotiaita eri liikuntalajien saloihin.
* **Pitkis-Sporttikerho** on 4-7-vuotiaille kesäisin järjestettävä liikuntatapahtuma.
* **Pitkis-Sporttikiertue** on Satakunnan kouluja kiertävä karavaani, jossa oppilaita ja opettajia tutustutetaan liikunnan iloihin ja riemuihin.
* **Pitkis-Seikkailupäivät** on tapahtuma jota pidetään tilauksesta kouluille, yhdistyksille ja yrityksille ympäri vuoden ja se sisältää eri lajeihin tutustumista aina melonnasta kalliokiipeilyyn.
* **Pitkis-Lajikoulu** on alkukesän aikana järjestetty viikon mittainen tapahtuma jossa pääsee kokeilemaan noin kymmentä eri lajia joista mm. Salibandy-, Cheerleading- ja seikkailu-lajikoulut ovat olleet suosittuja.

Aiheesta muualla
----------------

* Pitkis-Sport
* LiikU
* Satakunnan Kansa[vanhentunut linkki]
* Sydän-Satakunta (Arkistoitu – Internet Archive)
* Turun Sanomat[vanhentunut linkki]
**Oravaisten ruukki** sijaitsi Vöyrissä Kimojoen varrella noin kahden kilometrin päässä Pohjanlahden rannasta. Ruukin masuuni oli toiminnassa vuosina 1703–1866.

Oravaisten masuuni rakennettiin sen jälkeen kun sen emäruukkina toiminut Kimon ruukki sai perustamisprivilegion 1703. Masuunin käyttämä rautamalmi tuli meritse Utöstä, Pohjanmeren eteläsaaristosta ja Ruotsista Herrängin kaivokselta Roslagenissa. Valmistunut takkirauta kuljetettiin sitten Kimojokea ylös Kimon ruukille jossa se taottiin kankiraudaksi. Oravaisten masuuni ja Fiskarsin masuuni olivat 1700-luvun lopulla Suomen suurimmat takkiraudan tuottajat. 

Vuonna 1818 Oravaisten ruukin omistajaksi tuli kapteeni Lars Magnus Björkman joka teki ruukissa merkittäviä uudistuksia. Rautamalmi tuli 1800-luvulla ruukille Suomesta Sillbölen ja Jussarön kaivoksista. Lisäksi käytettiin järvimalmia ja suomalmia. Masuuni ja valimo toimivat vuoteen 1866 saakka. Masuuni purettiin vuosien 1900-1915 vaiheilla. 

Ruukkialueelle perustettiin 1885 Evert Holmbergin villakutomo ja -värjäämö nimellä *Masugns Yllevefveri och Färgeri*. Tämä yritys teki konkurssin jo 1893 mutta Holmberg jatkoi toimintaa uuden yhtiön *Oravais-Fabrik Ab* nimissä. Tehdas valmisti sarka- ja pukukankaita, saaleja ja huopia sekä karstalankoja. Vuonna 1918 villatehdas ja sen yhteydessä toiminut maatila työllistivät yhdessä noin 300 ihmistä.

Yhtiön nimeksi tuli vuonna 1935 **Oravaisten Verkatehdas Oy** (Oravais Klädesfabrik Ab). Päätuotteina olivat 1950-luvulla huopa-, sarka- ja diagonaalikankaat, 1960-luvun puolivälissä naistenvaatteissa suosioon nousseet keinokuituiset jersey- ja crimplenekankaat. Vielä vuonna 1975 Oravaisten tehtaalla oli 430 työntekijää mutta tekstiiliteollisuus päättyi Oravaisissa vuoteen 1988 mennessä. 

Oravaisten tehtaan tiloja käyttää nykyisin KWH-yhtymään kuuluva hiomatuotevalmistaja Mirka joka on toiminut alueella vuodesta 1977 alkaen. Tehtaan vanhalla asuntoalueella toimii vuonna 1992 avattu työväenasuntomuseo Virgo.

Ruukkialueen nykyinen rakennuskanta on peräisin tekstiilitehtaan kukoistusajalta 1920- ja 1930-luvuilta. Alueella on myös vuonna 1922 rakennettu höyryvoimalaitos. Nämä punatiiliset tehdasrakennukset on rakennettu ruukin masuunin ja konepajan paikalle. Tehdasrakennuksen länsipuolella sijaitsi 1970-luvulle saakka raudanvalmistuksessa syntynyt masuunikuonakasa.

Katso myös
----------

* Kimon ruukki
* Oravaisten tehdas

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Museovirasto kulttuuriympäristön rekisteriportaali : Vöyri, Oravaisten ruukki  (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  *Oravais-Fabrik Ab*, teoksessa Piippa Lappalainen ja Mirja Almay: *Kansakunnan vaatettajat*, s. 104–105. WSOY, 1996. ISBN 978-9510208649.
3. 1 2  Kimon ruukki ja Oravaisten tehdasyhdyskunta, Museovirasto 2009. Viitattu 4.2.2017.
4. ↑  Uppslagsverket Finland : Oravais fabrik. Viitattu 4.2.2017.
*Tämä artikkeli kertoo kaupungista. Talousjärjestöstä kertoo artikkeli Cairns-ryhmä.*

  

  

  

  

  

  

  

  

  

  

  

  

  

  

  

  

  

**Cairns** on kaupunki Australian koillisosassa, Queenslandin osavaltiossa. Cairnsilla tarkoitetaan kaupungin lisäksi myös ympäröivää paikallishallintoaluetta. Kaupungissa oli 144 733 asukasta vuoden 2016 väestönlaskennassa.

Maantiede
---------

Cairns sijaitsee , Korallimeren rannalla, Cape Yorkin niemimaan juuressa, Barron- ja Mulgrave-jokien suistoalueella. Sinne on matkaa 1 700 kilometriä Queenslandin osavaltion pääkaupungista ja suurimmasta kaupungista Brisbanesta ja 2 500 kilometriä maan pääkaupungista Canberrasta, ja saman verran suurkaupunki Sydneystä.

Rantakatu Cairnsin Machans beach-kaupunginosassa
Cairns on suhteellisen tiiviisti rakennettu johtuen siitä, että kaupunki sijaitsee tasangolla korkeiden vuorten ja meren ympäröimänä. Tosin valtaosa asutuksesta, niin kuin muuallakin Australiassa, on omakotialueita.

Ilmasto
-------

Vuoden lämpimintä aikaa on joulukuusta helmikuuhun, jolloin keskimääräinen ylin lämpötila on yli 31 °C. Viileintä on heinäkuussa, ja silloinkin keskimääräinen alin on 17 astetta. Sadetta saadaan ympäri vuoden, eniten helmikuussa keskimäärin 448 mm, vähiten elokuussa, keskimäärin 29 mm.

Sadekauden ja trooppisten hirmumyrskyjen, syklonien aikana tulvat ovat ongelma keskustassa ja lähellä rantaa olevilla alavilla asuinalueilla.*lähde?* Barron-joki on tulvinut huomattavasti 2000-luvulla vuosina 2000, 2008, 2011, 2014 ja 2014.

Historia
--------

Cairns perustettiin vuonna 1870 tulliasemaksi. Lähiuseudun kultalöydöt saivat sen kasvamaan 1800-luvun lopulla. Nimensä kaupunki on saanut William Wellington Cairns -nimisen Queenslandin osavaltion kuvernöörin mukaan.

Talous
------

Alueen pääelinkeinot ovat matkailu ja maatalous (sokeriruo'on ja 
banaanien viljely. Vilkkaan kansainvälisen lentokenttänsä, vehreän trooppisen luontonsa sekä ennen kaikkea Ison valliriutan ansiosta Cairns on suosittu lomakohde erityisesti japanilaisten ja muiden aasialaisten keskuudessa. Myös länsimaiset matkailijat viihtyvät alueella erityisesti talviaikaan, jolloin lämpötila pysyttelee alle 30 asteessa eikä sada niin kuin kesällä sadekauden aikaan, jolloin on hyvin kuumaa ja kosteaa.

Kaupungin keskusta edullisine hostelleineen on nuorten reppumatkailijoiden suosiossa. Matkailukohteita ovat muun muassa sademetsäretket, köysirata Kurandan vuoristokylään, sukellusretket valliriutoille sekä sademetsäretket ympäristön kyliin.*lähde?*

Lähteet
-------

1. ↑  Australia: Urban Centres citypopulation.de:  Citypopulation. Viitattu 14.1.2019. (englanniksi) (saksaksi)
2. ↑  Cairns, 30-year period *World Meteorological Organization WMO*. Viitattu 18.1.2019.
3. ↑  Flood warning system for Barron River *Australian Government, Bureau of Meteorology*. Viitattu 18.1.2019.
4. 1 2  Cairns *Encyclopaedia Britannica*. Viitattu 18.1.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Cairns** Wikimedia Commonsissa

* Cairnsin alueen virallinen verkkosivusto
* Cairns post -lehden verkkosivusto on tarkoitettu myös matkailijoille
**Haisa** (m.kreik. Αἷσα, lat. *Haesa*) eli **Aisa** (m.kreik. Αἶσα, lat. *Aesa*) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Traakiassa, nykyisellä Chalkidikín niemimaalla Kreikassa. Se sijoitetaan nykyisen Néa Propontídan kunnan alueelle lähelle nykyistä Néa Kallikráteian kaupunkia.

Maantiede
---------

Haisan kaupunki sijaitsi Krusiissa nykyisen Chalkidikín niemimaan länsirannikolla. Alue ei antiikin aikana kuulunut Khalkidiken alueeseen, josta koko niemimaa on saanut nykyisen nimensä. Haisa sijoitetaan nykyisen Néa Kallikráteian kaupungin paikalle, josta on tehty siihen sopivia arkeologisia löytöjä, mutta paikkaa ei ole voitu vahvistaa aukottomasti. Samalla rannikolla kaupungista luoteeseen sijaitsi Gigonos ja kaakkoon mahdollisesti Brea. Haisan kaupunkivaltion hallussa ollut alue oli suhteellisen pienikokoinen, ja sen kooksi on arvioitu alle 25 neliökilometriä.

Historia
--------

Haisan historiasta tiedetään vain vähän. Néa Kallikráteiasta löydetty asutus on ollut olemassa kreikkalaisena siirtokuntana viimeistään geometrisella kaudella 700-luvulla eaa. Se on ollut edelleen asuttu ainakin 400-luvulla eaa. ja vielä varhaisella kristillisellä kaudella. Herodotoksen mukaan Haisa antoi joukkoja Kserkseen käyttöön hänen hyökätessään Kreikkaan vuonna 480 eaa. Herodotos-käsikirjoituksissa kaupungista esiintyy nimimuotoa *Lisai* (Λίσαι), minkä arvellaan olevan kopiointivirhe, jossa alfa on muuttunut lambdaksi. Klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Haisa kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon. Se esiintyy liiton verotusluetteloissa vuonna 434/433 eaa. sekä mahdollisesti myös 425/424 ja 422/421 eaa.

Rakennukset ja löydökset
------------------------

Néa Kallikráteiasta on löydetty keramiikan osia varhaiselta rautakaudelta ja geometriselta kaudelta sekä asutuksen jäänteitä ja hautoja 400-luvulta eaa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Hansen, Mogens Herman & Nielsen, Thomas Heine: "573. Haisa", *An Inventory of Archaic and Classical Poleis*. An Investigation Conducted by The Copenhagen Polis Centre for the Danish National Research Foundation. Oxford: Oxford University Press, 2004. ISBN 0-19-814099-1.
2. ↑  Haisa *Pleiades*. Viitattu 27.11.2023.
3. 1 2  Aisa (Chalkidike) 6 Nea Kallikrateia? - Αίσα *ToposText*. Viitattu 27.11.2023.
4. 1 2 3  "50 D4 Aisa", *Barrington Atlas of the Greek and Roman World*. Princeton University Press, 2000. ISBN 978-0691031699.
5. ↑  Flensted-Jensen, Pernille: "The Chalkidic Peninsula and Its Regions". Teoksessa Flensted-Jensen, P. (ed.): *Further Studies in the Ancient Greek Polis*, s. 120–131. Papers from the Copenhagen Polis Centre 5. Historia Einzelschriften 138. Stuttgart: Franz Steiner Verlag, 1999. ISBN 3-515-07607-7.
6. ↑  Herodotos: *Historiateos* 7.123.
**Teemu Vuoristo** (s. 1. tammikuuta 1990 Lohja) on suomalainen pesäpalloilija ja pikajuoksija, joka pelasi pesäpallossa Hyvinkään Tahkossa kaudet 2013-2014.

Vuoristo aloitti yleisurheilun noin 7-vuotiaana ja pesäpallon C-poikana. Hänen ennätyksensä 60 metrillä on 7,34, 100 metrillä 11,32 ja 400 metrillä 51,11. Vuoristo on voittanut yleisurheilussa nuorten sarjoissa SM-mitaleita mukaan lukien kultaa 4 × 100 metrin aitajuoksuviestistä 19-vuotiaiden sarjasta 2009. Lisäksi Vuoristolla on 4 × 100 metrin viestijuoksusta aikuisten SM-pronssimitali vuodelta 2011 Länsi-Uudenmaan Urheilijoiden joukkueessa. Vuoristoa ovat valmentaneet Jukka Heinänen sekä Atte Pettinen.

Vuonna 2011 Vuoristo keskittyi omien sanojensa mukaan pesäpalloon "olennaisesti enemmän kuin yleisurheiluun". Hän pelasi kasvattajaseurassaan Vihdin Pallossa Suomensarjaa. Lisäksi hän pelasi kauden aikana poikien Superpesistä Hyvinkään Tahkossa. Kauden 2012 Vuoristo pelasi Puna-Mustissa Ykköspesistä. Kaudelle 2013 Vuoristo kutsuttiin Tahkon harjoittelurinkiin ja hän oli päättänyt panostaa tosissaan pesäpalloon. Hän sairastui ennen kauden alkua mykoplasmaan. Vuoristo pelasi kuitenkin Superpesiksessä 24 ottelua, joissa hän toi yhdeksän juoksua.

Vuoristo pelaa etenijäjokerina. Ulkona hän on pelannut polttolinjassa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Teemu Vuoristo - Hyvinkään Tahkon profiili *hyvinkaantahko.fi*.  Arkistoitu 22.9.2014. Viitattu 24.9.2013.
2. 1 2 3  Teemu Vuoristo haastattelussa *hyvinkaantahko.fi*. Viitattu 24.9.2013.
3. ↑  Profile of Teemu Vuoristo *all-athletics.com*.  Arkistoitu 22.12.2015. Viitattu 15.12.2015. (englanniksi)
4. ↑  Ykköspesiksen lyöjäkuningas vahvistamaan Tahkoa *hyvinkaantahko.fi*.  Arkistoitu 27.9.2013. Viitattu 24.9.2013.
5. 1 2  Teemu Vuoristo Tilastopajassa *tilastopaja.org*.  Arkistoitu 23.12.2013. Viitattu 15.12.2015.
6. ↑  Tran nosti LUUn pronssille *lansi-uusimaa.fi*.  Arkistoitu 27.9.2013. Viitattu 24.9.2013.
7. 1 2  Teemu Vuoristo - Pesiksen Maailman pelaajakortti *pesiksenmaailma.fi*. Viitattu 24.9.2013.
8. 1 2  Teemu Vuoristo liittyi joukkoon punamustaan *pumu.fi*.  Arkistoitu 27.9.2013. Viitattu 24.9.2013.
9. ↑  Otteluennakko Tahko - KaMa *hyvinkaantahko.fi*. Viitattu 24.9.2013.
10. ↑  Superin sisäkausi alkaa olla takana *hyvinkaantahko.fi*. Viitattu 24.9.2013.
**Walter Fredrik Heimbürger** (30. marraskuuta 1856 Helsinki – 3. helmikuuta 1920 Helsinki) oli suomalainen RKP:n kansanedustajana toiminut oikeusneuvosmies.

Heimbürgerin vanhemmat olivat valtioneuvos Ludvig Fredrik Heimbürger ja Rosalie Fredrika Margareta Wilhelmina Geitell. Walter Heimbürger oli naimisissa vuodesta 1890 Emilia Matilda Norrménin kanssa. Hän pääsi ylioppilaaksi 1874, suoritti yleisen oikeustutkinnon 1880 ja sai varatuomarin arvon 1882.

Heimbürger toimi Suomen senaatissa talousosaston ylimääräisenä kopistina 1880–1886 ja oikeusosaston ylimääräinen kopistina 1886. Hän oli Suomen Pankin setelipainon valvojana Kööpenhaminassa 1885–1886, rautatiehallituksen toimisto-osaston notaarina 1886–1888, säätyvaltiopäivien lakivaliokunnan sihteerinä 1888 ja Helsingin raastuvanoikeudessa oikeusneuvosmiehenä 1888–1897 sekä vanhempana oikeusneuvosmiehenä 1897–1920. 

Heimbürger oli myös Suomen Pankin vt. johtajana 1894, Granit Oy:n johtokunnan puheenjohtajana, Suomen merivakuutus Oy:n ja Suomen jälleenvakuutus Oy:n johtajana sekä Helsingin kaupunginvaltuuston notaarina.

Heimbürger oli porvarissäädyssä Helsingin edustaja valtiopäivillä 1904–1905 ja 1905–1906. Hän oli RKP:n kansanedustajana 1908–1909 edustaen Uudenmaan läänin vaalipiiriä. Hän oli myös Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen ja Helsingin rahatoimikamarin varapuheenjohtaja.

Lähteet
-------

* .aspx Walter Heimbürger *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta.

### Viitteet

1. ↑  Sigurd Nordenstreng: *Porvarissäädyn historia Suomen valtiopäivillä 1809–1906: Osa V*, s. 118–119. Helsinki: Otava, 1921.

Aiheesta muualla
----------------

* Walter Heimbürger. *Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu.

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajat 1908–1909 |
| --- |
|  |
| Eduskuntaryhmä(25) | 
* Ahlroos
* von Alfthan
* Bäck
* Cederberg
* Ehrnrooth
* Estlander
* Granfelt
* A. R. Hedberg
* J. Hedberg
* Heimbürger
* Hjelt
* A. Neovius
* D. Neovius
* Nix
* G. Rosenqvist
* V. Rosenqvist
* Schybergson
* Sohlberg
* Stenbäck
* Stigzelius
* Storbjörk
* Sundblom
* Söderholm
* von Troil
* Wichmann

 |

 |


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Eduskunta
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
**Silken windsprite** eli **pitkäkarvainen whippet** (*Longhaired Whippet*) on yhdysvaltalainen koirarotu. Sillä ei ole FCI:n tunnustusta, mutta Saksan kennellitto on hyväksynyt sen viralliseksi roduksi.

Ulkonäkö
--------

Silmät ovat suuret ja niiden muoto vaihtelee pyöreistä soikeisiin. Niiden tulee olla sävyiltään niin tummat kuin mahdollista, mutta kuitenkin karvapeitteen väritykseen sointuvat. Korvat ovat ihannetapauksessa aina ruusukorvat, mutta myös "nappikorvat" eli pienet V:n muotoiset korvat jotka taittuvat päälaen yläpuolelta (sisäkulmat lähellä poskia, taite alaspäin osoittaen) hyväksytään. Urosten ihannesäkäkorkeus on 43-56 cm ja narttujen 40,5-53 cm.

Karvapeite on yksin- tai kaksinkertainen; karva on pehmeää ja joko suoraa, hieman kiharaa tai aaltoilevaa. Karva on niskassa pidempää kuin muualla, minkä lisäksi karva muodostaa hapsut rintakehän alapuolelle, eturaajojen takaosiin sekä aivan erityisesti häntään ja reisien takaosiin. Mikä tahansa väri tai väriyhdistelmä sallitaan.

* keltainenkeltainen
* keltainen mustalla maskillakeltainen mustalla maskilla
* keltainen mustalla satulallakeltainen mustalla satulalla
* valkokeltainenvalkokeltainen
* valkomustavalkomusta

Alkuperä
--------

Rotu jalostettiin 1980-luvulla ennen kaikkea Massachusettsissa Walter Wheelerin Windsprite-kennelissä. Hän jalosti sen puhdasrotuisista whippeteistä, joilla sattui olemaan pitkäkarvaisuuden aiheuttava geenimuunnos. Myöhemmin perustettiin pitkäkarvaisten whippetien rotujärjestö Longhaired Whippet Association. Perinteisen whippetin kasvattajat ovat Wheelerin projektia vastaan ja syyttävät häntä virheellisen ominaisuuden jalostamisesta. Kansainvälisen rotuyhdistyksen nimi oli aluksi International Longhaired Whippet Club ja nykyisin International Windsprite Club.

Lähteet
-------

1. ↑  Silken Windsprite. Deutscher Windhundzucht- und Rennverband e.V. Haettu 1.1.2021.
2. 1 2  Breed Standard. International Windsprite Club, 10.4.2014. Haettu 5.12.2023.
3. ↑  Morris, Desmond. *Dogs - The Ultimate Dictionary of Over 1000 Dog Breeds*, s. 53. Trafalgar Square, 2008: North Pomfret, Vermont.
4. 1 2  Canton, Mario. *Levrieri e segugi primitivi*, s. 99-100. Antonio Crepaldi Editore, 2012: Porto Viro, Italia.
5. ↑  International Windsprite Club. Haettu 5.12.2023.
Aero Oy:n de Havilland D.H.89 Dragon Rapide matkustajakone OH-BLB "Lappi" laskeutui Oritkarin kentälle 15.6.1939.
**Oritkarin lentokenttä** oli Oulun ensimmäinen lentokenttä, joka rakennettiin 1934–1936 Oritkariin alueelle nykyisen Äimäraution raviradan länsipuolelle. Kenttä osoittautui pian liian ahtaaksi. Nykyinen Oulun lentoasema vihittiin käyttöön 30. kesäkuuta 1953.

Oritkarin lentokenttä oli ensimmäisen kerran käytössä 17. tammikuuta 1937 kun siellä tehtiin ensimmäiset purjelentoharjoitukset. Vuonna 1938 kentän kiitoratoja pidennettiin 800 metriin ja kentälle rakennettiin väliaikaiset toimistorakennukset.

Säännöllinen lentoliikenne välillä Helsinki–Oulu–Kemi alkoi 15. kesäkuuta 1939 kun Aero Oy:n de Havilland D.H.89 Dragon Rapide matkustajakone OH-BLB "Lappi" laskeutui Oulun kentälle.

2. kesäkuuta 1940 tämä lentolinja muuttui "Petsamon Pikalinjaksi", ja silloin lennettiin jo Petsamon Yläluostarin kentälle saakka, joka oli valmistunut tuolloin. Reitti oli Helsinki–Tampere–Vaasa–Kokkola–Oulu–Kemi–Rovaniemi–Sodankylä–Petsamo. Matka kesti kaikkiaan 8,5 tuntia. Lentoliikennettä oli vain kesäisin jatkosotaan asti, jolloin kenttä havaittiin liian lyhyeksi DC-2-lentokoneille. Ouluun ei lennetty miltei vuosikymmeneen.

Lähteet
-------

1. ↑  Lentoaseman historia esiin
2. ↑  Oulun lentokentällä suoritettu jo lentoja, Kaiku, 19.01.1937, nro 13, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
3. ↑  Oulun lentokentän toiseen rakennusvaiheeseen sisältyvät työt, Kaleva, 01.03.1938, nro 48, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
4. ↑  Eilispäivä historiallinen päivä Oulun liikenneoloissa, Kaleva, 16.06.1939, nro 135, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
5. ↑  Jukka Nisula : Yläluostari, "Petsamon pikalinjan" päätepiste, feeniks 3/2007 (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Oritkarin lentokenttä Oulun peruskartalla vuonna 1953, Timo Meriluodon karttasivut
* Oritkarin lentokenttä Oulun opaskartalla vuonna 1961, Timo Meriluodon karttasivut
**Sharm el-Sheikh** (arab. شرم الشيخ‎, *Šarm aš-Šayḫ*) on kaupunki Egyptissä Siinain niemimaan eteläkärjessä, Punaisenmeren rannikolla. Kaupunki on kasvanut vasta 1900-luvulla matkailukohteena ja sen asukasluku vuonna 2006 oli 38 478.

Maantiede
---------

Paikallista hiekkarantaa.
Kauppakeskus.
Sharm el-Sheikh sijaitsee Egyptin Siinailla niemimaan kaakkoisosassa Janub Sina’n kuvernoraatissa. Sen koillispuolella kulkee Akabanlahdelle kulkeva Tiraninsalmi.

### Ilmasto

Sharm el-Sheikhissa vallitsee aavikkoilmasto. Kuumin kuukausi on elokuu, jolloin päivän keskimääräinen ylin lämpötila on 38,8 °C ja keskimääräinen alin lämpötila 28,3 °C. Viilein kuukausi on tammikuu, jolloin päivän keskimääräinen ylin lämpötila on 21,9 °C ja keskimääräinen alin lämpötila 13,5 °C. Vuosittainen sadanta on noin 9 millimetriä.

Historia
--------

Alueen ilmaston takia nykyisen Sharm el-Sheikhin alueella ei ole historiallisesti juuri ollut vakinaista asutusta. Ennen 1900-lukua paikalla oli vain pieni kalastajakylä.

Paikan strateginen merkitys kasvoi sittemmin sen sijainnin takia. Sharm el-Sheikh hallitsee Akabanlahdelle johtavaa Tiraninsalmea. Israelin itsenäisyyssodan jälkeen Egypti toi paikalle rannikkotykistöä salmen hallitsemiseksi. Salmi oli reitti Israelin Eilatin satamaan. Israel valtasi egyptiläisten asemat Suezin kriisin ytheydessä vuonna 1956 ja sittemmin alueella oli Yk:n joukkoja. Egyptin vetäytyminen YK:n joukkojen toiminnasta, sekä salmen uusi sulkeminen johtivat osaltaan kuuden päivän sotaan vuonna 1967. Israelin lippu laskettiin Sharm el-Sheikhssa huhtikuussa 1982 ja viimeiset israselilaiset joukot poistuviat niemimaalta. Israelin miehitysaikana paikkakunnasta oli alettu rakentaa matkailukohdetta. Tätä työtä jatkettiin Egyptin vallan palatessa alueelle. Nykyisin Sharm el-Sheikhissa sijaitsee lukuisia matkailijoille tarkoitettuja hotelleja, ravintoloita ja yökerhoja. Alueen rannikko on suosittu snorklaus- ja sukelluskohde.

Sharm el-Sheikhissa on sattunut kaksi merkittävää onnettomuutta. Tammikuussa 2004 Flash Airlinesin matkustajakone putosi Punaiseenmereen. Heinäkuussa 2005 autopommit surmasivat yli 80 henkeä.

Väkiluku
--------

Al-Mustafan moskeija.
Sharm el-Sheikhin asukasluku oli vuoden 2006 väestönlaskennan mukaan 38 478.

Lähteet
-------

1. ↑   Kerkko Hakulinen ja Sirkka Paikkala: *Pariisista Papukaijannokkaan*, s. 170. Suomenkieliset ulkomaiden paikannimet niiden vieraskieliset vastineet. Helsinki: Kotimaisten kielten keskus, 2013. ISBN 978-952-5446-80-7.
2. 1 2 3 4  Sharm el-Sheikh *Encyclopaedia Britannica*. Viitattu 16.2.2021. (englanniksi)
3. ↑  Sharm El-Sheikh World Meteorological Organization. Viitattu 23.11.2022. (englanniksi)
4. 1 2  Andrei Sergejeff: "Egyptin maantieteelinen jako" ja "Hosni Mubarakin pitkät vuosikymmenet", *Egyptin historia: Kleopatran ajasta arabikevääseen*. Gaudeamus, 2019. ISBN 978-952-345-573-3.
5. ↑  Flash Airlines Accident 3 Jan 2004 B737
6. ↑  Toll climbs in Egyptian attacks BBC
7. ↑  Egypt *citypopulation.de*. Viitattu 16.2.2021. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Sharm el-Sheikh** Wikimedia Commonsissa
**Arianen lemmentarina** (tai **Ariane**, *Love in the Afternoon*) on Billy Wilderin ohjaama ja tuottama yhdysvaltalainen romanttinen komediaelokuva vuodelta 1957. Pariisiin sijoittuvan tarinan ovat käsikirjoittaneet Billy Wilder ja I. A. L. Diamond, joiden tiivis yhteistyö alkoi tästä elokuvasta. Tarina perustuu Claude Anet’n romaaniin *Ariane, jeune fille russe*. Elokuvan pääosia näyttelevät Audrey Hepburn, Gary Cooper ja Maurice Chevalier.

Juoni
-----

Ikääntyvä playboy Frank Flannagan (56-vuotias Cooper) on kova naistenmies, jota seuraamaan palkatun pariisilaisen yksityisetsivän (Chevalier) tytär (Hepburn) ihastuu.

Musiikki
--------

Elokuvassa on suuri rooli ikivihreällä valssisävelmällä "Fascination". Toinen usein toistuva kappale on "C’est si bon".

Vastaanotto
-----------

*Arianen lemmentarinaa* ei pidetä Wilderin parhaisiin kuuluvana elokuvana, vaan melko tyhjänpäiväisenä mutta nautittavana ja säkenöivänä "salonkikomediana" Wilderin elokuvan *Kaunis Sabrina* (1954) tapaan.

Elokuva sai Golden Globe -ehdokkuuden parhaan musikaalin tai komedian sarjassa ja Writers Guild of American palkinnon parhaasta käsikirjoituksesta. Audrey Hepburn oli roolistaan Golden Globe -ehdokkaana, mutta hävisi *Les Girls* -elokuvan Taina Elgille ja Kay Kendallille. Myös Maurice Chevalier sai Golden Globe -ehdokkuuden, mutta palkinnon vei Frank Sinatra roolistaan elokuvassa *Ystävämme Joey*.

*The New York Timesin* kriitikot valitsivat *Arianen lemmentarinan* vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.

Lähteet
-------

1. ↑  Arianen lemmentarina Elonet.
2. 1 2  Arianen lemmentarina *Yle Vintti*. Viitattu 14.8.2018. (englanniksi)
3. ↑  Arianen lempi.  *Helsingin Sanomat*, 26.8.1967, s. 27. Näköislehden aukeama (tilaajille).
4. ↑  Winners and nominees 1958 *The Golden Globe Awards*. Hollywood Foreign Press Association (HFPA). Viitattu 14.8.2018. (englanniksi)
5. ↑  The Best 1,000 Movies Ever Made (Arkistoitu – Internet Archive), *The New York Times*. Perustuu teokseen *The New York Times Guide to the Best 1,000 Movies Ever Made*, 2. painos, St. Martin's Griffin 2004. Viitattu 11.8.2018.
**Corey Jae Crowder** (s. 6. heinäkuuta 1990 Villa Rica, Georgia) on yhdysvaltalainen koripalloilija, joka on marraskuusta 2020 alkaen edustanut NBA-liigan Phoenix Sunsia. Hänen aiemmat NBA-seuransa ovat Dallas Mavericks (2012–2014), Boston Celtics (2014–2017), Cleveland Cavaliers (2017–2018), Utah Jazz (2018–2019), Memphis Grizzlies (2019–2020) ja Miami Heat (2020). Pelipaikaltaan hän on pieni laitahyökkääjä.

Crowderin paras yhden runkosarjakauden pistekeskiarvo on kaudelta 2015–2016, jolloin hän teki Bostonille 73 ottelussa 14,2 pistettä ottelua kohden. Seuraavalla kaudella hän otti 72 ottelussa 5,8 levypalloa ottelua kohden ja paransi kaudella 2019–2020 kausikohtaista levypalloennätystään 5,9 levypalloon 65 ottelussa pelatessaan alkukauden Memphis Grizzliesissä ja helmikuusta alkaen Miami Heatissä. Kauden 2020–2021 loppuun mennessä hän on pelannut 668 runkosarjaottelua ja 84 pudotuspeliä.

Hänen isänsä Corey Crowder pelasi omalla ammattilaisurallaan Utah Jazzissa sekä San Antonio Spursissa.

Lähteet
-------

1. ↑  2012 NBA Combine: Measurements  8.6.2012. Nba Draft Net. Viitattu 13.12.2023.
2. 1 2 3  Jae Crowder *basketball-reference.com*. Sports Reference LLC. Viitattu 24.5.2021. (englanniksi)
3. ↑  Corey Crowder *basketball-reference.com*. Sports Reference LLC. Viitattu 7.7.2016. (englanniksi)