recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Camogie** on yksinomaan naisille tarkoitettu kepein ja palloin pelattava ulkoilmalaji. Kaksi 15-hengen joukkuetta pelaa siinä toisiaan vastaan, ja laji muistuttaa lähinnä irlantilaisten miesten lajia hurling. Camogie on ollut olemassa vuodesta 1904, ja sitä pelaa yli 100 000 pelaajaa 550 seurassa pääasiassa Irlannissa, mutta myös ympäri Eurooppaa, Pohjois-Amerikkaa, Aasiaa ja Australiaa.

Camogie-ottelut pelataan 130–145 metrin mittaisilla kentillä, jotka ovat 80–90 metriä leveitä, eli hieman suurempia kuin jalkapallokentät. 
Camogien pelaajat käyttävät pallon lyömiseen leveäpäistä saarnesta valmistettua keppiä, jota kutsutaan nimellä "camán". Pelaajat käyttävät keppiä kuljettaakseen pallon vastustajan maaliin tai joukkuetoverilleen. He saavat ottaa pallon kiinni ja juosta maksimissaan viisi askelta pallon kanssa. Pisteitä saadaan, kun pallo menee vastustajan H:n muotoiseen maaliin vastustajan maaliviivalla. Kun pallo menee H:n viivan yli, maalintekijä saa kolme pistettä.

Irlannissa vuosittain järjestettävä Camogien mestaruusottelu, "All Ireland Camogie Championship"   jossa Irlannin Camogie-joukkueet sen 32 maakunnasta pelaavat ulkomailta tulevia joukkueita vastaan   houkuttelee paikalle noin 35 000 katsojaa, minkä lisäksi kisat näytetään Irlannin kansallisessa televisiossa. Euroopan maakuntahallitus (The European County Board) järjestää camogieta Manner-Euroopassa.
**Boghé** (myös *Bogué*, arab. بوغي‎) on kunta ja samannimisen departementin hallinnollinen keskus Braknan alueella Mauritaniassa. Se sijaitsee Senegaljoen varrella 70 kilometriä Alegista lounaaseen. Kunnassa on 42 800 asukasta (vuonna 2013, väestönlaskenta).

Boghén kunnan pinta-ala on 400 neliökilometriä. Se rajoittuu etelässä Senegaliin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Vuotuinen sademäärä on 250 millimetriä. Luonto on kärsinyt kuivuudesta ja ihmisen toiminnasta.

Kuntaan kuuluu kaupunkialue ja lähes 60 kylää. Asukkaat ovat etupäässä tukuloreja. Lisäksi on haratineja ja "valkoisia" maureja. Puhutuimmat kielet ovat fulani ja hassaniyya. Vallitseva uskonto on islam.

Boghén kautta kulkee Alegin ja Kaédin välinen maantie, josta haarautuu tie Rossoon. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kaupankäynti ja käsityöammatit. Kaupungin lähellä sijaitsee 1 200 hehtaarin laajuinen keinokastelualue. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi, vihannekset ja hedelmät. Tuotantoeläimiä ovat naudat, lampaat ja vuohet sekä vähemmässä määrin hevoset ja kamelit. Kalastuksen merkitys on nykyään vähäinen.

Kaupungissa toimii lyseo ja maatalousopisto. Muita palveluja ovat terveyskeskus, vesijohto- ja sähköverkot, järjestötalo ja kirjasto.

Boghén departementin pinta-ala on 1 600 neliökilometriä. Se käsittää Boghén, Dar El Aviyen, Dar El Barken ja Ould Biramin kunnat. Departementissa oli 72 200 asukasta vuonna 2013.

Lähteet
-------

1. 1 2  Monographie régionale de la wilaya du Brakna *ANSADE*.  2016.  Arkistoitu 12.8.2021. Viitattu 17.9.2021.
2. 1 2 3 4  Plan de développement de la commune de Boghé *Toulde doubango e hartallo*.  2007. Viitattu 17.9.2021.
Klára Křížová
**Klára Křížová** (s. 13. heinäkuuta 1989 Zlín) on tšekkiläinen alppihiihtäjä, joka edustaa LK Ski Zlín Charvátová -seuraa.

Val d’Isèren MM-kilpailuissa 2009 Křížová sijoittui superalppiyhdistetyssä ja supersuurpujottelussa 25:nneksi sekä syöksylaskussa 29:nneksi. Vancouverin olympialaisissa 2010 Křížová sijoittui supersuurpujottelussa 29:nneksi ja syöksylaskussa 37:nneksi. Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 2011 hän oli superalppiyhdistetyssä 24:s ja syöksylaskussa 28:s. Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 Křížová oli syöksylaskussa 24:s ja supersuurpujottelussa 25:s. Sotšin olympialaisissa 2014 hän sijoittui supersuurpujottelussa 17:nneksi, superalppiyhdistetyssä 19:nneksi ja syöksylaskussa 21:nneksi.

Alppihiihdon maailmancupissa Křížová kilpaili ensimmäisen kerran Lake Louisen syöksylaskussa joulukuussa 2005. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti St. Moritzin syöksylaskussa tammikuussa 2010 oltuaan 20:s. Se on toistaiseksi hänen paras sijoituksensa maailmancupissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Klára Křížová Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
*Oroya* on eteläamerikkalainen kaktuskasvisuku.

Ulkonäkö ja koko
----------------

Kasvit ovat tavallisesti yksivartisia, matalakasvuisia ja mukulajuurisia. Varsi on litistyneen pallomainen tai lyhyen lieriömäinen. Varressa on paljon uurteita, ja niiden reunat muodostavat toisinaan matalia kyhmyjä. Areolit ovat pitkiä ja kapeita ja niissä on 1–6 keskipiikkiä sekä useita kampamaisesti asettuneita säteittäispiikkejä. Kukat sijaitsevat lähellä varren kärkeä ja ovat usein rengasmaisessa muodostelmassa. Kukat ovat säteittäisiä, kellomaisia tai suppilomaisia. Uloimmat kehälehdet harittavat ulospäin, sisemmät ovat pystyjä; väriltään kehä on punainen, vaaleanpunainen tai keltainen. Lyhyen pohjusmaljan ulkopinnalla on pieniä suomuja ja vähäkarvaisia areoleja. Hedelmä on vaihtelevasti pallomainen, hieman mehevä, keltainen tai punainen ja pienisuomuinen; kehälehtien jäänteet ovat tallella. Siemenet ovat kypärämäisiä ja punertavanruskeita.

Levinneisyys
------------

Suvun molemmat lajit (*Oroya borchersii* ja *Oroya peruviana*) kasvavat Perun Andeilla.

Lähteet
-------

* Anderson E. F. 2001: The Cactus Family. - Timber Press. Portland, Oregon. ISBN 0-88192-498-9.

### Viitteet

1. 1 2  Anderson 2001: 529.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q286142
* Wikispecies: Oroya (Cactaceae)
* BioLib: 282454
* CoL: 63HLW
* EoL: 5194161
* EPPO: 1OYAG
* GBIF: 3231917
* GRIN: 15665
* iNaturalist: 441494
* IPNI: 5465-1
* IRMNG: 1334695
* ITIS: 906992
* NCBI: 432457
* Open Tree of Life: 668192
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:5465-1
* Tropicos: 40033881
* WFO: wfo-4000027228

 |

 |
**Paul Karl Toppelius** (17. syyskuuta 1826 Kronstadt, Pietarin kuvernementti, Venäjä – 31. elokuuta 1900 Helsinki) oli suomalainen Venäjän keisarillisen laivaston kontra-amiraali.

Toppeliuksen vanhemmat olivat Retusaaren luterilaisen seurakunnan kirkkoherra Jakob Alexander Toppelius ja Helena Zagel ja puoliso vuodesta 1847 Jenny Emilia Toppelius, kaupunginlääkäri, professori Gustaf Toppeliuksen tytär. Myös hänen veljestään Leopold Ludvig Toppeliuksesta tuli kontra-amiraali. Paul Karl Toppelius tuli oppilaaksi Pietarin merikadettikouluun 1842 ja ylennettiin gardemariniksi 1843. Merikadettikurssin jälkeen hänet ylennettiin midshipsmaniksi ja määrättiin palvelukseen 26. meriekipaasiin elokuussa 1845. Kesällä 1846 hän osallistui soutulaivaston harjoituspurjehduksiin Pietarin ja Kronstadtin välillä ja seuraavana kesänä linjalaiva Lefortin purjehduksiin Pohjanmerellä. Vuonna 1848 hän palveli vahtialus, priki Kazarskilla Tallinnan redillä ja oli 1849–1850 merenmittaustöissä Itämerellä.

Syyskuussa 1850 Toppelius siirrettiin 1. Suomen meriekipaasin 4. komppaniaan ja ylennettiin joulukuussa 1851 luutnantiksi. Vuoden 1851 aikana hän toimi suomalaisen tulliveneen päällikkönä Suomenlahden saaristossa. Kesällä 1852 Toppelius palveli höyryfregatti Rurikilla Turun saaristossa ja sen jälkeen höyrylaiva Pospešnyillä Viaporin redillä. Lokakuussa 1852 hänet siirrettiin ekipaasin 1. komppaniaan ja määrättiin toukokuussa 1854 tämän komppanian päälliköksi. Vuosina 1853–1855 Toppelius purjehti linjalaivoilla Suomi ja Andrei Itämerellä.

Krimin sodassa Toppelius oli 1855 Viaporia puolustaneen tykkivene 18:n päällikkö, seuraavana vuonna hän oli tykkivene 9:n päällikkö. Sodan jälkeen Toppelius jatkoi palvelustaan 1. Suomen meriekipaasin 1. komppanian päällikkönä. Kesällä 1859 hän osallistui korvetti Kalevalan vanhimpana upseerina aluksen Itämeren purjehduksiin ja toimi 1860–1861 potkuriveneiden Hvat ja Priliv päällikkönä.
Toppelius jatkoi komppanianpäällikön tehtävissä 1. Suomen meriekipaasin nimen muututtua 1862 1. Suomen kaaderiekipaasiksi. Hän toimi 1862–1871 potkurivene Hvatin ja potkurivene Treskin päällikkönä merenmittaustöissä Pohjanlahdella Tornion ja Oulun välillä. Toppelius ylennettiin kapteeniluutnantiksi 1864 ja 2. luokan kapteeniksi 1872. Heinäkuussa 1875 hänet nimitettiin Suomen luotsi- ja majakkalaitoksen ylihallituksen ylijohtajan, kontra-amiraali Justus Adolf Ericssonin apulaiseksi ja ylennettiin tammikuussa 1876 1. luokan kapteeniksi. Kontra-amiraaliksi Toppelius yleni kesäkuussa 1882, eron tehtävästään ja sotapalveluksesta hän sai heinäkuussa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Toppelius, Paul Karl *Suomalaiset kenraalit ja amiraalit Venäjän sotavoimissa 1809–1917*. Biografiakeskus, Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kenraalit ja amiraalit

 |

 |
**Camp Buddy** on BLitsin kehittämä visual novel -tyyppinen yaoi-teemainen eroottinen videopeli. Se julkaistiin virallisesti 11. marraskuuta 2018 Windows ja Mac OS käyttöjärjestelmille ja 21. maaliskuuta 2019 Androidille. Pelin Android-versio poistettiin myynnistä kesäkuussa 2020 määrittelemättömäksi ajaksi. Android-versio palasi myyntiin 24. kesäkuuta 2022.

Kehitys ja vastaanotto
----------------------

Camp Buddy oli lokakuussa 2016 perustetun BLitsin ensimmäinen projekti. Se julkaistiin alun perin Patreon-jäsenalustalla, jossa projektin alustavaa rahoitusta pyrittiin saavuttamaan joukkorahoituksen avulla. Rahoitustavoite ylitettiin nopeasti ja peliä laajennettiin sisältämään uusia pelattavia reittejä, minipelejä sekä ääninäyttelyä ja animoituja kohtauksia. Camp Buddy julkaistiin kaksi vuotta myöhemmin ja se sai ylivoimaisesti positiivisen vastaanoton.

Peliin on julkaistu kaksi lisäosaa, joista ensimmäinen, *Taiga route*, julkaistiin maksuttomana päivityksenä 26. marraskuuta 2019, lisäten peliin uuden pelattavan reitin. Toinen lisäosa *Scoutmaster Season* julkaistiin 1. huhtikuuta 2022 ja toimii erikseen myytävänä standalone-laajennuksena.

Lähteet
-------

1. ↑  Camp Buddy now available *patreon.com*.  12.11.2018.  (englanniksi)
2. ↑  Regarding Camp Buddy – Android Version *blitsgames.com*.  19.6.2020.  (englanniksi)
3. ↑  Camp Buddy & Scoutmaster Season Android Release *blitsgames.com*.  24.6.2022.  (englanniksi)
4. ↑  About - BLits Games *blitsgames.com*.  (englanniksi)
5. ↑  Camp Buddy 2.0 (Taiga DLC) is Here! *blitsgames.com*.  26.11.2019.  (englanniksi)
6. ↑  Camp Buddy: Scoutmaster Season Available Now! *blitsgames.com*.  1.4.2022.  (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* BLitsin virallinen nettisivusto
**Emil Johannes Kulmala** (15. toukokuuta 1895 Lieto – 13. marraskuuta 1972 Turku) oli suomalainen kauppias, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Kulmalan vanhemmat olivat itsellinen Juho Kristian Kustaanpoika Kulmala ja Amanda Josefina Kustaantytär ja puoliso kauppias Hanna Alice Gustafsson. Kulmala oli maitomyymälän omistaja Turussa vuodesta 1917, meijerin omistaja vuodesta 1927, Kulmalan Maito- ja meijeriliikkeen osakas ja toimitusjohtaja sekä Perniön Asemanseudun Meijeri Oy:n omistaja ja hoitaja 1932–1952. Maitokaupan pitäjästä meijerialan yrittäjäksi ryhtynyt Kulmala kehitti viimeksi mainitusta merkittävän juustomeijerin, jossa valmistettiin maanlaajuiseen myyntiin myös erikoistuotteita, kuten roquefort-, camembert-, romadur-, gervais- ja tilsitjuustoja. Tämän meijerin Kulmala myi Osuustukkukaupalle 1952. Kulmalan omaa nimeä kantava meijeri tuli taas tunnetuksi varsinkin piimästään. Meijerin yhteyteen Kulmala perusti lukuisia maitokauppoja ympäri Turkua. Meijerialalla koko elämäntyönsä tehnyt Kulmalala sai kauppaneuvoksen arvonimen vuonna 1966.

Lähteet
-------

1. 1 2  Emil Kulmala *Biografiasampo*. Viitattu 16.10.2022.
2. ↑  Sivusta katsoen. Suomalainen kulutusmaito.  *Suomen Kuvalehti*, 4.6.1971, nro 22, s. 37. Kansalliskirjasto. Viitattu 16.10.2022.
**Orrilan kartano** on Nastolassa Villähteen Orrilanmäellä sijaitseva kartano. Kartano oli alun perin talonpoikaistila josta tuli kruununvouti Henrik Falckin aikana ratsutila. Kartano sai nimensä sen omistajaksi 1667 tulleen Orimattilan kirkkoherran Axel Orraeuksen (k. 1676) mukaan.

Kartano siirtyi 1895 sveitsiläisen juustomestari Kristian Pfäfflin haltuun ja tämä perusti kartanoon vuonna 1896 juustomeijerin joka toimi vuoteen 1954 saakka. Stauffer-suku on omistanut kartanon vuodesta 1927 alkaen. Talvi- ja jatkosodan jälkeen kartanon maita luovutettiin siirtoväelle.

Orrilan kartanon vanha päärakennus on peräisin 1870-luvulta ja väentupa on vuodelta 1896. Tiilestä muuratut meijeri ja sikala ovat vuosilta 1946–1947, talli vuodelta 1925 ja entinen viljamakasiini 1930-luvulta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Nastola-tietoa : Orrilan kartano
2. 1 2  Nastola Orrilanmäen kulttuurimaisema[vanhentunut linkki]
3. ↑  Kotivuori, Yrjö: Axel Orraeus. *Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu 2005. Luettu 16.1.2017.
4. ↑  Arno Forsius : Sveitsiläiset juustonvalmistajat Päijät-Hämeessä (Arkistoitu – Internet Archive)
**Jean Baptiste Édouard Verreaux** (1810 – 1868) oli ranskalainen luonnontutkija, keräilijä ja eläinkauppias. Jules Verreaux oli hänen veljensä.

Vuonna 1830 Verreaux matkusti Etelä-Afrikkaan auttamaan veljeään laajan eläinten näytekokoelman keräämisessä. Hän palasi vuonna 1832 Ranskaan, josta matkusti Sumatralle, Jaavaan, Filippiineille ja Indokiinaan keräämään näytteitä. Vuonna 1834 hän otti hoitaakseen suvun luonnonhistoriaan suuntautuneen kaupankäynnin Pariisissa.

Édouard ja Jules Verreaux nimesivät suuren määrän uusia lintulajeja, kuten jankuttajakyyhkyn (*Columba malherbii*) ja guineanlintuhaukan (*Accipiter toussenelii*).

Lähteet
-------

1. ↑  ITIS (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Édouard Goubertin patsas Puducherryssa.
**Édouard Goubert** (29. heinäkuuta 1894 Pondichéry – 14. elokuuta 1979 Asho, Bangaloren piirikunta) oli ranskalais-intialainen poliitikko, joka toimi Ranskan kansalliskokouksen edustajana ja Puducherryn pääministerinä.

Goubertin isä oli ranskalainen ja äiti ranskalais-intialainen. Hän opiskeli oikeustiedettä Ranskassa ja työskenteli kotikaupunkinsa alioikeudessa.

Goubert valittiin Ranskan Intian edustajaksi Ranskan kansalliskokoukseen vuonna 1951. Hän kannatti ensin alueen itsehallintoa, mutta ryhtyi sitten johtamaan kansanliikettä, joka vaati Ranskan omistusten liittämistä Intiaan. Goubertilta riistettiin kansanedustajan syytesuoja vuonna 1954, mutta pian tämän jälkeen päättyi myös hänen edustajankautensa, kun Ranskan Intia lakkasi olemasta. 

Goubert toimi myöhemmin kongressipuolueen johtajana Puducherryssa ja osavaltion ensimmäisenä pääministerinä vuosina 1955–1965.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Edouard Goubert *Assemblée nationale*. Viitattu 17.3.2021.
2. ↑  Edouard Goubert who holds a fascination for Francophiles in Puducherry *The Hindu*. Viitattu 17.3.2021.
3. 1 2  Mansingh, Surjit: *Historical Dictionary of India, 2nd edition*, s. 248. Lanham: Scarecrow Press, 2006. ISBN 0-8108-4770-1.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Sycomore

 |

 |
Emil Kauppi.
**Johan Emil Kauppi** (vuoteen 1906 **Kaupelin**; 28. lokakuuta 1875 Uusikaupunki – lokakuu 1930) oli suomalainen säveltäjä, pianisti ja kanteleensoittaja.

Henkilöhistoria
---------------

Kaupin vanhemmat olivat työnjohtaja Johan Kauppi ja Kustaava Sandberg. Hän oppi Kangasalla pianon- ja urkujensoittoa ja jatkoi opintojaan Turun kanttori-urkurikoulussa ja 1895–1897 Helsingin musiikkiopistossa. Kauppi opiskeli lyhyen aikaa muun muassa Martin Wegeliuksen ja Jean Sibeliuksen johdolla ja piti sävellyskonsertit Helsingissä 1915 ja 1923. Teatteri- ja elokuvakapellimestarina hän toimi Helsingin lisäksi Tampereella ja Viipurissa, samoin kuin usean vuoden ajan Suomen Työväen Musiikkiliiton sihteerinä.

Kauppi oli vuodesta 1909 lähtien naimisissa Liina Lovisa Lindströmin (1883–1949) kanssa. *Nummisuutarit*-oopperansa kolmannen esityskerran jälkeen Kauppi matkusti Tampereelle ja katosi siellä lokakuussa 1930. Todennäköisesti hän teki itsemurhan, joskaan hänen tarkka kohtalonsa ei ole koskaan selvinnyt. Vuonna 1981 Kangasalla paljastettiin kuvanveistäjä Mauno Juvosen muotoilema Kaupin pronssireliefi säveltäjän entisen kodin sijaintipaikalla.

Taiteellinen tuotanto
---------------------

Suurimuotoisimmat teoksensa säveltäjänä Kauppi toteutti oopperamusiikin parissa. Hänen sävellystuotantonsa käsittää kaksi oopperaa (*Päiväkummun pidot* Henrik Ibsenin tekstiin, 1925, ja *Nummisuutarit* Aleksis Kiven mukaan, 1930), kuusi operettia, näytelmämusiikkia (muun muassa laulunäytelmä *Laivan kannella* Pasi Jääskeläisen tekstiin, 1916), 50 yksinlaulua (joista suurin osa on julkaistu), 20 kuoroteosta, kymmenen pianoteosta sekä joitakin kamarimusiikkiteoksia. Lisäksi hän kirjoitti muutaman suppean musiikkiaiheisen oppikirjan, muun muassa kantelekoulun *Oppikirja kanteleensoitossa* 1904.

Lähteet
-------

* Heikinheimo, Ilmari: *Suomen elämäkerrasto*, s. 377. Helsinki: Werner Söderström Osakeyhtiö, 1955.

### Viitteet

1. ↑  Arkistoluettelo: Johan Emil Kauppi.[vanhentunut linkki] Kansalliskirjasto. Viitattu 7.1.2018.
2. ↑  Säveltäjä Emil Kauppi kadoksissa. *Kansan Lehti* 15.11.1930, s. 5. (Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot.)  
Säveltäjä Kauppi on yhä edelleen kadoksissa. *Kansan Lehti* 9.1.1931, s. 2. (Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot.)
3. ↑  Huttunen, Eeva: "Emil Kauppi", *Suomen säveltäjiä I*, s. 401–405. Toimittanut Einari Marvia. Helsinki: WSOY, 1965.

Aiheesta muualla
----------------

* Minkkinen, Merja: / Kauppi, Emil (1875–1930). *Kansallisbiografia-verkkojulkaisu*.  29.3.2022. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
* Emil Kauppi Elonetissä.
* Kauppi, Emil hakuteoksessa *Uppslagsverket Finland* (2012). (ruotsiksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Ritva
* Elonet
* Kansallisbiografia
* Uppslagsverket Finland

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
*Tämä artikkeli kertoo Britannian kuninkaallisen laivaston County-luokan raskaasta risteilijästä. Muita samannimisiä aluksia on täsmennyssivulla.*

**HMS Cornwall** oli Britannian kuninkaallisen laivaston Kent-luokan raskas risteilijä toisessa maailmansodassa.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: County-luokka (risteilijä)*
Alus tilattiin Devonportin telakalta, missä köli laskettiin 9. lokakuuta 1924. Alus laskettiin vesille 11. maaliskuuta 1926 ja otettiin palvelukseen 8. toukokuuta 1928.

Palvelus
--------

Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Kiinan asemalle, mistä se palasi heinäkuussa 1936 Englantiin modernisoitavaksi. Telakalla aluksen panssarointia lisättiin, yksiputkiset neljän tuuman tykit vaihdettiin kaksiputkisiin Mk XIX asennuksiin, kaksi kahdeksanputkista kahden naulan neliputkisiin sekä etummainen tulenjohtopaikka uudistettiin. Aluksen siltarakennetta myös mataloitettiin.. Joulukuussa 1937 palvelukseen palatessa alus liitettiin 2. risteilijäviirikköön, kunnes se palasi 1939 Kiinan asemalle 5. risteilijäviirikköön. Alus liitettiin Ceylonilla Force I:hin metsästämään saksalaisia kaappareita Intian valtamereltä. Osaston mukana alus osallistui vuoden lopulla Saksan laivaston *Admiral Graf Speen* etsintään ja upottamiseen Etelä-Atlantilla.

*Cornwall* liitettiin Etelä-Atlantin osastoon, jonka mukana alus osallistui Vichyn Ranskan joukkoja vastaan suoritettuun operaatioon elokuussa 1940 Dakarissa (operaatio Menace). Alus pysäytti yhdessä *HMS Delhin* kanssa Primaguetin johtaman osaston ja pakotti sen purjehtimaan Casablancaan.

Alus palasi Intian valtamerelle, missä alus pysäytti ja upotti 8. toukokuuta 1941 Seychellien edustalla saksalaisen kaapparin *Pinguinin*. Japanin liityttyä akselivaltojen liittolaisena sotaan alus suojasi Intian valtamereltä Sunda salmeen kulkevia saattueita, kunnes vuoden 1942 alussa siirrettiin Colomboon.

HMS Cornwall uppoaa
Alus liitettiin Itäisen laivaston nopeaan ryhmään. Alus joutui japanilaisten lentokoneiden yllättämäksi 5. huhtikuuta 1942 Malediivien lounaispuolella ja se upposi yhteenoton seurauksena.

Lähteet
-------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **HMS Cornwall (56)**.
* Whitley, M. J.: *Cruisers of World War Two – an international encyclopedia*. Lontoo: Arms and Armour, 1996. ISBN 1-86019-874-0. (englanniksi)
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1922–1946*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1987. ISBN 0-85177-146-7. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Whitley s. 85
2. 1 2 3 4  Whitley s. 86

*County*-luokan risteilijät

|  |
| --- |
| **Kent-luokka** *HMS Berwick* - *HMS Cumberland* - *HMS Suffolk* - *HMS Kent* - *HMS Cornwall* - *HMAS Australia* - *HMAS Canberra* |
| **London-luokka** *HMS London* – *HMS Devonshire* – *HMS Shropshire* – *HMS Sussex* |
| **Norfolk-luokka** *HMS Dorsetshire* - *HMS Norfolk* - HMS Northumberland - HMS Surrey |
| Edeltäjä: *Emerald*-luokka – Seuraaja: *York*-luokka |
Édouard Branly
**Édouard Eugène Désiré Branly** (kirjoitetaan myös Branley) (23. lokakuuta 1844 – 24. maaliskuuta 1940) oli ranskalainen fyysikko. Branly on eräs radion varhaisista kehittäjistä. Hän oli ensimmäinen, joka käytti metallijauhetta ilmaisemaan sähkömagneettista kenttää.

Branly syntyi Amiensissa, Ranskassa. Hän kävi St Quentinin koulua ja aloitti matematiikan opinnot Napoleonkoulussa (nykyinen Henry IV:n yliopisto). Valmistuttuaan luokkansa priimuksena 1868 hänelle tarjottiin paikkaa Bourgesin yliopistosta. Bourgesissa ei kuitenkaan ollut riittävästi mahdollisuuksia tutkimustyölle, joten Branly siirtyi Pariisiin. 5. helmikuuta 1874 hänestä tuli La Sorbonnen laboratorion johtaja. Puolitoista vuotta myöhemmin Branly kutsuttiin Pariisin katolisen yliopiston fysiikan laitoksen professoriksi.

Ura
---

Branly tutki sähkön ominaisuuksia paitsi teoreettisesti, myös rakentamalla kojeita. Langattoman viestinnän alkukehityksessä oli vaikeutena fysikaalisten teorioiden, laitteiden kehittämisen ja kaupallisten sovellusten välinen kuilu. Branly muodosti yhteyden monimutkaisten matemaattisten kaavojen, keksintöjen ja tulosten levittämisen välillä. Radion kehitykselle Branlyn suurin saavutus oli metallijauheen sähkönjohtavuudesta tehty havainto, jossa jauheen vastus muuttuu pieneksi sen joutuessaan sähkökenttään. 1890 Branly rakensi havainnon perusteella laitteen, joka myöhemmin sai nimen kohereeri. Kohereeria käytettiin radion tutkimuksessa seuraavat 15 vuotta, kunnes elektroniputki syrjäytti sen. Branly kehitti kohereeria monien muiden tutkijoiden ohella vielä 1900-luvulla.

Sähkömagneettisen säteilyn tutkimisen lisäksi Branly tutki sähköterapiaa. Hän etsi yhteyksiä lääketieteen ja fysiikan välillä ja esitti malleja ihmisen hermojen rakenteesta.

Lähteet
-------

1. ↑  britannica.com: Edouard Branly
2. ↑  Lindell, Ismo: *Sähkön pitkä historia*, s. 389–392. "Kohereeri", 3. painos. Helsinki: Otatieto, 2009. ISBN 978-951-672-358-0.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Édouard Branly** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Puola
* Portugali
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Édouard Risler
**Édouard Risler** (23. helmikuuta 1873 Baden-Baden – 22. heinäkuuta 1929 Pariisi) oli ranskalainen pianisti. Risler opiskeli Louis Diémerin oppilaana Pariisin konservatoriossa ja sai useita ensipalkintoja. Hän täydensi opintojaan Lisztin koulukuntaan kuuluneiden Bernhard Stavenhagenin ja Eugene d’Albertin johdolla. Risler oli ensimmäisiä ranskalaisia pianisteja, jotka menestyivät Saksassa. Hän oli wagneriaani ja vietti kesiä Bayreuthissa.

Risler erikoistui ennen kaikkea Beethovenin musiikkiin. Vuoteen 1906 mennessä hänen ohjelmistossaan olivat kaikki säveltäjän 32 sonaattia. Hän soitti myös Bachia, Schubertia, Weberiä ja Lisztiä ja laajensi näin ranskalaisen yleisön musiikkimakua.

Rislerin soitossa oli laaja dynaaminen asteikko, ja hän oli erikoistunut pedaaliefekteihin. Hänen levytyksensä Lisztin 11. unkarilaisesta rapsodiasta vuodelta 1910 kielii räjähtävine aksentteineen Harold C. Schonbergin mukaan suuresta taiteilijasta, jonka soitto oli teknisesti viimeisteltyä. Rislerin soitto muuttui kuitenkin hänen viimeisinä vuosinaan kalpeaksi ja vivahteettomaksi, hän muun muassa lähes luopui pedaalin käytöstä. Vaimonsa kuoleman jälkeen Risler lankesi ylensyöntiin ja muihin paheisiin, jotka ehkä jouduttivat hänen kuolemaansa 56-vuotiaana.

Lähteet
-------

1. ↑  Harold C. Schonberg: *The Great Pianists*, s. 520. Simon & Schuster, 1987. ISBN 0-671-63837-8.
2. 1 2 3  Harold C. Schonberg: *The Great Pianists*, s. 289–290. Simon & Schuster, 1987. ISBN 0-671-63837-8. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola
* Portugali

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* BMLO
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
*Tämä artikkeli kuvaa Britannian kuninkaallisen laivaston Royal Oak -luokan kolmannen luokan linjalaivaa. Sanan muita merkityksiä on täsmennyssivulla.*

**HMS Conqueror** oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1773 vesillelaskettu Royal Oak -luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Royal Oak -luokka*
Alus tilattiin 12. lokakuuta 1768 Plymouthin telakalta, missä köli laskettiin lokakuussa 1769. Alus laskettiin vesille 10. lokakuuta 1773 ja valmistui 12. heinäkuuta 1777. Valmistus kustannukset olivat 33 893 puntaa 4 shillinkiä, mihin tulee lisäksi varustamiskustannuksia 1 455 puntaa 2 shillinkiä ja 2 dimeä. Alusta jouduttiin huoltamaan jo ennen palvelukseen ottoa 8 618 punnalla 1 shillingillä ja 2 dimellä joulukuussa 1777.

Palvelus
--------

Alus otettiin palvelukseen maaliskuussa 1777 päällikkönään Thomas Graves. Alus lähti merelle 9. kesäkuuta 1778 Pohjois-Amerikkaan osana Byronin laivuetta. Osasto liittyi Howen laivastoon 11. syyskuuta. Alus lähti osaston mukana Länsi-Intiaan 13. joulukuuta. Alus osallistui 1782 Saintesin taisteluun. Se romutettiin 1794.

Lähteet
-------

* Winfield, Rif: *British Warships in the Age of Sail 1714-1792 - Design, Construction and Fates*. Minnesota: Seaforth Publishing, 2007. ISBN 978-1-84415-700-6. (englanniksi)
* Winfield, Rif: *British Warships in the Age of Sail 1793-1817 - Design, Construction and Fates*. Minnesota: Seaforth Publishing, 2005. ISBN 978-1-84415-717-4. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Winfield 2007 s. 73
2. ↑  Winfield 2007 s. 74

*Royal Oak* -luokan linjalaivat

|  |
| --- |
| *HMS Royal Oak* – *HMS Conqueror* – *HMS Bedford* – *HMS Hector* – *HMS Vengeance* – *HMS Sultan* |
| Edeltäjä: Elizabeth-luokka *– Seuraaja: Culloden-luokka* |
**Jonna Norppa-Rahkola** (s. 1. helmikuuta 1975 Helsinki) on suomalainen entinen jalkapalloilija ja jääkiekkoilija, joka edusti Suomea maajoukkuetasolla molemmissa lajeissa.

Jalkapallo
----------

Norppa-Rahkola aloitti jalkapallon helsinkiläisessä FC Kontussa seitsemänvuotiaana ja pelasi ensimmäiset ottelunsa edustusjoukkueessa vuonna 1990. SM-sarjassa hän edusti myös Turun Pyrkivää, Puistolan Urheilijoita, Atlantista sekä FC Espoota. Suomen mestaruuden Norppa-Rahkola voitti vuonna 1993 ja Suomen Cupin vuosina 1994, 1995 ja 1996.

Suomen naisten jalkapallomaajoukkueessa Norppa-Rahkola esiintyi ensimmäisen kerran heinäkuussa 1991 Kokemäellä Kiinaa vastaan pelatussa ottelussa. Hän pelasi vuosina 1990–1995 yhteensä 17 A-maaottelua ja teki ainoan maalinsa vuonna 1994 Vantaalla EM-karsintaottelussa Tšekkiä vastaan.

Norppa-Rahkola on myöhemmin toiminut muun muassa FC Hongan B-tyttöjen valmentajana.

Jääkiekko
---------

Jääkiekossa Norppa-Rahkola edusti SM-sarjassa Keravan Shakersia 1993–1996 ja Espoon Bluesia 1998–2000. Hän voitti kolme Suomen mestaruutta vuosina 1994–1996 ja pelasi SM-sarjassa yhteensä 138 ottelua tehopistein 75+62=137. Hyökkääjänä pelannut Norppa-Rahkola edusti Suomen naisten jääkiekkomaajoukkuetta 26 kertaa vuosina 1995–1999 tehopistein 5+2=7. Hän oli mukana myös vuoden 1996 EM-pronssijoukkueessa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Jonna Norppa-Rahkola Elite Hockey Prospects. Viitattu 3.3.2016.
2. ↑  Lautela, Yrjö & Wallén, Göran: *Rakas jalkapallo. Sata vuotta suomalaista jalkapalloa*, s. 422–431. Teos, 2007. ISBN 978-951-851-068-3.
3. ↑  Norppa-Rahkola valmentajaksi B-tyttöihin  5.3.2008. FC Honka.  Arkistoitu 6.3.2016. Viitattu 3.3.2016.
4. ↑  Suikki, Reijo (toim.): *Jääkiekkokirja 2000–2001*, s. 223. Tampere: Egmont Kustannus Oy, 2000. ISBN 951-87672-9-7.
**Eetu Karvonen** (s. 4. syyskuuta 1986 Tampere) on suomalainen uimari ja uimavalmentaja. 

Karvonen kilpaili uintiurallaan kansainvälisellä tasolla sekä EM- että MM-kilpailuissa. Karvosen päälajina on rintauinti. Suomen-mestaruuksia hän voitti 35 kappaletta.

Kilpauransa jälkeen Karvonen on toiminut valmentajana. Hän on valmentanut muun muassa Yhdysvalloissa Grand Canyonin yliopistossa ja toiminut Arabiemiirikuntien uintimaajoukkueen päävalmentajana. Vuonna 2017 hän alkoi valmentamaan Matti Mattssonia. Kesäkuussa 2022 hän aloitti Suomen uintimaajoukkueen päävalmentajana.

Lähteet
-------

1. ↑  Mattila, Pasi: Mattsson opastaa uutta valmentajaansa: "Raumalle ei parane mennä ollenkaan" (arkistoitu versio) *Satakunnan Kansa*.  16.1.2017.  Arkistoitu 15.3.2017. Viitattu 14.3.2017.
2. 1 2  Karvonen tulee Mattssonin luotsiksi  6.10.2016. Suomen Uimaliitto. Viitattu 14.3.2017.
3. ↑  Eetu Karvonen uinnin maajoukkueen päävalmentajaksi - tavoitteena yhtenäinen ja yhteinen maajoukkue *www.uimaliitto.fi*.  18.5.2022. Viitattu 5.6.2022.
*Tämä artikkeli kertoo Britannian kuninkaallisen laivaston Centaur-luokan kevyestä risteilijästä. Muita samannimisiä aluksia on täsmennyssivulla.*

**HMS Concord** oli Britannian kuninkaallisen laivaston Centaur-luokan (osa C-luokkaa) kevyt risteilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Centaur-luokka (risteilijä)*
Osmaanien valtakunta oli 1914 tilannut Britanniasta kaksi tiedustelijoiksi sopivaa risteilijää, mutta ensimmäisen maailmansodan syttyessä alusten rakentaminen keskeytettiin. Tilauksen toteuttamiseksi oli kuitenkin jo hankittu runsaasti tarvikkeita, jotka nyt käytettiin Centaur-luokan alusten valmistukseen.

Alus tilattiin Barrow-in-Furnessista Vickers Armstrongilta, missä köli laskettiin 1. helmikuuta 1915. Alus laskettiin vesille 1. huhtikuuta 1916 ja otettiin palvelukseen joulukuussa.

Palvelus
--------

Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Harwichiin sijoitettuun 5. kevyt risteilijäviirikköön tehtävänään valvoa meriliikennettä Englannin Kanaalin itäpäässä, missä alus palveli maaliskuuhun 1919. Alus poistettiin palveluksesta ja siirrettiin Devonportin telakalle .

Alus vapautui telakalta ja otettiin uudelleen palvelukseen lokakuussa 1919 Välimeren laivaston 3. kevyt risteilijäviirikköön. Alus oli huollossa palaten palvelukseen elokuussa 1921. Alus poistettiin palveluksesta ja siirrettiin reserviin heinäkuussa 1923.

Alus oli Devonportin telakalla, mistä se palasi palvelukseen toukokuussa 1924 Välimeren laivaston 3. risteilijäviirikköön. Alus siirrettiin 1925 Australian asemalle ja edelleen vuoden lopulla Kiinan asemalle, mistä se palasi 1926 Välimerelle 3. risteilijäviirikköön. Alus siirrettiin lokakuussa 1927 Portsmouthin reserviin, jolloin se kuljetti joukkoja Kiinaan helmikuussa 1928 ja siirrettiin huoltoon lokakuusta marraskuuhun samana vuonna ennen siirtoa Viestikouluun Portsmouthiin.

*Concord* poistettiin palveluksesta tammikuussa 1933 telakalle siirtoa varten ja sijoitettiin poistolistalle marraskuussa 1934. Alus myytiin romutettavaksi 16. syyskuuta 1935 Metal Industriesille Rosythiin.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1906–1921*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1985. ISBN 0-85177-245-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5   Conway's s. 60

*C*-luokan risteilijät

|  |
| --- |
| **Caroline-luokka** *HMS Caroline* - *HMS Carysfort* - *HMS Cleopatra* - *HMS Comus* - *HMS Conquest* - *HMS Cordelia* |
| **Calliope-luokka** *HMS Calliope* - *HMS Champion* |
| **Cambrian-luokka** *HMS Cambrian* - *HMS Canterbury* - *HMS Castor* - *HMS Constance* |
| **Centaur-luokka** *HMS Centaur* - *HMS Concord* |
| **Caledon-luokka** *HMS Caledon* - *HMS Calypso* - *HMS Cassandra* - *HMS Caradoc* |
| **Ceres-luokka** *HMS Cardiff* – *HMS Ceres* – *HMS Coventry* – *HMS Curacoa* – *HMS Curlew* |
| **Carlisle-luokka** *HMS Cairo* - *HMS Calcutta* - *HMS Capetown* - *HMS Carlisle* - *HMS Colombo* |
| Edeltäjä: *Arethusa*-luokka – Seuraaja: *Danae*-luokka |
Jonna Julin vuoden 2018 Kalevan Kisoissa Jyväskylässä.
**Jonna Sofia Cecilia Julin** (s. 13. helmikuuta 1993) on suomalainen yleisurheilija, jonka päälajit ovat 400 metrin ja 800 metrin juoksut. Hän edustaa IF Nykarlebynejden -seuraa ja häntä valmentaa Ingvar Wiklund.

Julin saavutti hopeaa 400 metrin juoksussa Kalevan kisoissa Turussa 2011 ennätysajallaan 55,81. Jyväskylässä 2018 hän sai hopeaa 800 metrillä ennätyksellään 2.05,20. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän on saavuttanut hopeaa 800 metrillä 2017 ja 2019 sekä pronssia 4 × 300 metrin viestijuoksussa 2012. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän on saavuttanut 4 × 400 metrin viestijuoksussa hopeaa 2013 ja pronssia 2012 ja 2015. Hänellä on maaotteluedustuksia.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

  

### Ulkoradat

| *Laji* | *Aika* | *Paikka* | *Päivä* |
| --- | --- | --- | --- |
| 400 m | 55,40 | Lahti | 15. elokuuta 2015 |
| 800 m | 2.05,20 | Jyväskylä | 22. heinäkuuta 2018 |

### Sisäradat

| *Laji* | *Aika* | *Paikka* | *Päivä* |
| --- | --- | --- | --- |
| 400 m | 57,52 | Kuortane | 25. helmikuuta 2012 |
| 800 m | 2.09,40 | Bærum | 10. helmikuuta 2019 |
| 800 m (ylipitk.) | 2.07,96 | Tampere | 11. helmikuuta 2017 |

Lähteet
-------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Jonna Julin**.
1. 1 2 3  Jonna Julin Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
Issadin kolminaisuuden kirkko.
**Issad** (ven. Исса́д) on kylä ja maalaiskunta Leningradin alueen Olhavan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Olhavanjoen rannalla 20 kilometriä Olhavan kaupungista pohjoiseen. Kylän ohi kulkee M18-valtatie, josta haarautuu maantie Vologdaan. Kunnassa on 1700 asukasta (vuonna 2010).

Kylän nimi perustuu muinaisvenäläiseen ’kauppalaituria’ tarkoittavaan sanaan. 1500-luvun lopulla se oli kalastajakylä, jossa toimi myöhemmin hävitetty Kolminaisuuden luostari. Vuosina 1863–1867 Issadiin rakennettiin Konstantin Tonin suunnittelema venäläistyylinen Kolminaisuuden kirkko. Neuvostoaikana raunioitunutta rakennusta ollaan nykyään restauroimassa.

Issadin kuntaan kuuluu keskuskylän lisäksi 15 asutuskeskusta: Babino, Belyje Kresty, Berezje, Gljadkovo, Gortšakovštšina, Juškovo, Kustkovo, Nemjatovo-1, Nemjatovo-2, Poljaša, Ves', Zlatyn, posjolok Retšnikov ja Volhovskije plitnyje razrabotki. Kunnassa toimii maatalousyritys, kivilouhimo, puunhankinta- ja rakennusyritys. Palveluja ovat lastentarha, peruskoulu, kulttuuritalo ja kaksi ensiapuasemaa. Nähtävyyksiin kuuluvat Laatokan kanavan muistomerkit ("punainen ja valkoinen majakka") Nemjatovon kylässä.

Lähteet
-------

1. ↑  Administratsija Volhovskogo munitsipalnogo raiona: Issadskoje selskoje poselenije *volkhov-raion.ru*. Viitattu 7.4.2012. (venäjäksi)
2. ↑  Kultura Leningradskoi oblasti: Issad *enclo.lenobl.ru*. Viitattu 7.4.2012. (venäjäksi)[vanhentunut linkki]
3. ↑  Kultura Leningradskoi oblasti: Troitsy presvjatoi tserkov *enclo.lenobl.ru*. Viitattu 7.4.2012. (venäjäksi)[vanhentunut linkki]
4. ↑  Hram Svjatoi Živonatšalnoi Troitsy (d. Issad) *issad.prihod.ru*. Viitattu 7.4.2012. (venäjäksi)
5. ↑  Administratsija MO Issadskoje selskoje poselenije: Istoritšeskaja spravka *issad.ru*. Viitattu 7.4.2012. (venäjäksi)[vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Issadin kunnan sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
**Jonkeri** on keskikokoinen järvi Vuoksen päävesistössä Kuhmon kaakkoiskulmassa. Se on sokkeloinen järvi, jonka suurimpia saaria ovat Uittosaari, Lammassaari, Kalmosaari ja Kontusaari. Järven vedet laskevat Lieksan suuntaan Jongunjokea pitkin. Se on suosittu melontareitti.

Historiallisia paikkoja järven alueella
---------------------------------------

Pyykönniemen Kirkkoniemessä on kolmisenkymmentä kiviröykkiötä. Niistä noin on 20 matalaa, pelkistä kivistä tehtyä, läpimitaltaan alle kaksi metristä kiviröykkiötä sekä seitsemän tai kahdeksan hieman suurempaa maansekaista kivirauniota. Suuremmat ovat uunien jäännöksiä, pienemmät lienevät viljelyröykkiöitä.

Jonkerinjärvessä on myös kaksi hautasaarina pidettyä Kalmosaarta: toinen niemen länsipuolella, toinen itäpuolella. Niihin liittyy perimätieto, jonka mukaan toinen saarista on ollut papiston, toinen tavallisen väen hautapaikka. Järven pohjoisrannalla on Jonkerin kiveksi sanottu paasi. Ilmeisesti Jonkerin kivi tuli valtakunnanrajan merkiksi vuoden 1617 Stolbovan rauhan rajaa maastoon merkittäessä. Sen jälkeen raja säilyi tällä kohdalla muuttumattomana yli 200 vuotta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Jonkeri Järviwikissä Ympäristöhallinto. Viitattu 17.5.2014.
2. ↑  Melontaretkeily Kuhmossa[vanhentunut linkki]. Kuhmon kaupunki. Viitattu 17.5.2014.
3. ↑  Muinaisjäännösrekisteri: Kirkkoniemi *Kulttuuriympäristön palveluikkuna kyppi.fi*.  27.11.2011. Museovirasto. Viitattu 19.5.2014.
4. ↑  Muinaisjäännösrekisteri: Jonkerin kivi *Kulttuuriympäristön palveluikkuna kyppi.fi*.  25.1.2012. Museovirasto. Viitattu 19.5.2014.
5. ↑  Kuhmon muinaismuistokohteet. Viitattu 18.5.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* *Kylä rajan kainalossa : Jonkerin kyläkirja.* Kuhmo : Jonkerin kyläseura, 2015. ISBN 978-952-93-5632-4.
*Tämä artikkeli käsittelee pappia. Jalkapalloilija Eetu Rissasesta on eri artikkeli.*
Eetu Rissanen
**Eetu Rissanen** (30. elokuuta 1906 Kuopion maalaiskunta – 22. heinäkuuta 1999 Pieksämäki) oli pappi, kirkkoneuvos ja kristillinen kirjailija.

Henkilöhistoria
---------------

Eetu Rissasen vanhemmat olivat työmies Petter Rissanen ja Johanna Venäläinen ja puoliso vuodesta 1936 Aili Marjatta Häkkinen. Rissanen tuli ylioppilaaksi Savonlinnan lyseosta 1934, vihittiin papiksi 1937 ja suoritti teologian kandidaatin tutkinnon 1946 ja lisensiaatin tutkinnon 1958. Teologian tohtoriksi hän väitteli 1959. Rissanen oli Varkaudessa kirkkoherran apulainen 1937–1939 ja kappalainen 1947–1952. Kuopion tuomiokapitulin notaari hän oli 1939–1947 ja asessori 1948–1952. Rissanen oli Pieksämäen kirkkoherra 1952–1954 ja Kuopion tuomiorovasti 1958–1962. Kirkkoneuvoksena hän toimi 1955–1958 ja 1963–1972.

Julkaisuja
----------

* *Piirteitä Paavalin ihmiskäsitylsestä: synodaalikirjoitus Kuopion hiippakunnan pappeinkokoukseen 1942*, 1942
* *Kristillinen palvelu N. L. von Zinzendorfin teologiassa*, 1959 (väitöskirja)
* *Olisiko kirkkomme yhteistä hallintoa muutettava – erityisesti taloushallintoa silmällä pitäen?*, 1960
* *Hyvän tahdon mieli toiminnan ja kehityksen perustana*, 1962
* *Minä olen tie*, 1964
* *Nostakaa päänne: Rohkaisun sana seurakunnan luottamushenkilöille ja muille seurakuntalaisille*, 1967
* *Kirkon herrat*, 1984

Lähteet
-------

1. 1 2  Pentti Huovinen, L. Arvi P. Poijärvi, Keijo Virtanen (toim.): *Kuka kukin on 1970*, s. 856–857. Helsinki: Otava, 1970.
2. 1 2  *Kirkkoneuvos Eetu Rissanen. Enkeli pelasti kirkolle uutteran palvelijan.* HS Muistot, 22.8.1999. (Viitattu 12.10.2019)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
*Hakusana "Eromanga" ohjaa tänne. Eromanga on myös helsinkiläinen leipomo ja sen kahvila.*
Erromango

|  |  |
| --- | --- |
| Muut nimet | 
Eromanga |
| Sijainti | 
TafeaVanuatu |
| Saariryhmä | 
Uudet Hebridit |
| Vesialue | 
Korallimeri |
| Korkein kohta | 
Santop, 886 m |
| Pinta-ala | 
892,25 km²  |

Väestö| Asukasluku | 
2 109 (2016) |
| Suurin kaupunki | 
Portnarvin |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Erromango** (kirjoitetaan myös muodoissa *Eromanga* ja *Erromanga*) on Tafean maakunnan suurin saari Vanuatussa Tyynellämerellä. Sen pinta-ala on 975 neliökilometriä ja siellä oli vuoden 2016 väestönlaskennan mukaan 2 109 asukasta. Saaren korkein kohta on 886 metriä korkea Santop.

Saarella on puhuttu neljää alkuperäiskieltä, jotka muodostavat etelävanuatulaisen kieliryhmän eromangalaiskielten haaran: sietä, sorungia, uraa ja utahaa eli ifoa. Näistä sorung ja utaha ovat nykyään*milloin?* kuolleita kieliä ja urallakin on enää muutama puhuja.

Erromangolla on ollut 1800-luvulta lähtien puutavarantuotantoa. Saarella tuotetaan santelia, kauria ja kopraa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Vanuatu: Provinces and Islands *citypopulation.de*. Viitattu 31.3.2020. (englanniksi)
2. 1 2  Erromango Encyclopaedia Britannica. Viitattu 31.3.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Erromango** Wikimedia Commonsissa
Erottajan aukio.
**Erottaja** (ruots. *Skillnaden*) on Mannerheimintien eteläpäässä Helsingin keskustassa sijaitseva pieni aukio. Mannerheimintien lisäksi samalta aukiolta johtavat myös Eteläesplanadi itään Kauppatorille, lyhyt **Erottajankatu** etelään sekä Bulevardi länteen Hietalahden suuntaan. Mannerheimintien ja Eteläesplanadin risteys on välimatkapiste, josta etäisyydet Helsingin ja muiden paikkakuntien välillä lasketaan.

Nimensä Erottaja on saanut siitä, että 1800-luvulla Erottaja-tori ja Erottajankatu erottivat varsinaisen kaupungin sen länsipuolella olleesta niin sanotusta Uudenmaan esikaupungista eli nykyisistä Kampin ja Punavuoren kaupunginosista. Nykyäänkin Kampin ja Kaartinkaupungin raja kulkee Erottajankatua pitkin. Se on samalla myös kahden erisuuntaisen ruutukaava-alueen rajana.

Erottajalla, Esplanadin puiston länsipäässä, sijaitsee Svenska teatern (*Ruotsalainen teatteri*). Sen eteen pystytettiin syyskuussa 2019 Eva Langen veistos *Usko toivo rakkaus*.

Aukiolla oli useiden vuosikymmenien ajan muutamien Helsingin sisäisten bussilinjojen päätepysäkki. Sieltä ovat lähteneet bussit Lauttasaareen, Seurasaareen ja Kannelmäkeen. Vuonna 2018 sieltä poistettiin viimeisetkin päätepysäkit, minkä jälkeen aukio kunnostettiin jalankulkuaukioksi. Samalla poistettiin aukion reunalla sijainnut nakkikioski. Sen ohi Mannerheimintietä pitkin kulkevat edelleen raitiolinjat 1 (Eira–Bulevardi–Töölö–Sörnäinen–Käpylä), 3 (Olympiaterminaali–Eira–Erottaja–Bulevardi–Kallio–Töölö), 6 (Arabia–Eiranranta) ja 10 (Kirurgi–Pikku Huopalahti). 

Erottajalla oli myös raitiovaunujen kääntösilmukka vuosina 1926–1966.

Jatkosodan aikana 8. marraskuuta 1942 yksi neuvostoliittolainen pommikone yllätti Helsingin ilmatorjunnan ja pudotti kaksi pommia Erottajalle. Räjähdyksissä sai surmansa 50 ja haavoittui 114 elokuvateatterista poistumassa ollutta ihmistä.

Erottaja kulttuurissa
---------------------

Erottaja noin vuonna 1900.
Erottaja on kallein tontti *Monopoly*-lautapelin suomenkielisessä painoksessa. Erottaja on myös kirjailija Karo Hämäläisen vuonna 2011 ilmestyneen finanssitrillerin nimi. Romaanin keskeiset tapahtumat sijoittuvat Rake-talossa toimivaan fiktiiviseen Erottaja Investment Partners -nimiseen varainhoitoyhtiöön.

Lähteet
-------

1. ↑  Ely-keskuksen Liikenteen asiakaspalvelu 18.3.2015
2. 1 2  Bussiasemasta ja nakkikioskista tuttu Erottaja on nyt paraatiaukio, joka muistuttaa Suomen ja Ruotsin yhteiselosta.  *Helsingin Sanomat*, 12.9.2019. Artikkelin verkkoversio.
3. ↑
4. ↑  *Suomi sodassa – talvi- ja jatkosodan tärkeät päivät*, s. 308. 2. tark. p. Helsinki: Valitut palat, 1983. ISBN 951-9078-94-0.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Erottaja** Wikimedia Commonsissa
*Tämä artikkeli käsittelee kokoelmaa. Sanan muista merkityksistä katso Fennica.*
**Fennica** eli Suomen kansallisbibliografia on suomalaisen julkaisutuotannon tietovaranto, joka käsittää lähes kaikki Suomessa painetut ja Suomen markkinoita varten valmistetut painojulkaisut, audiovisuaaliset teokset ja tallenteet. Fennican tuotannosta ja ylläpidosta vastaa Kansalliskirjasto. Kansalliskirjaston lisäksi useilla muillakin yliopistokirjastoilla on vapaakappaleista muodostetut Fennica-kokoelmat, mutta niiden kattavuus vaihtelee. Fennica on saatavilla myös avoimena datana CC Nolla -lisenssillä. 

Fennica-tietokanta sisältää tiedot Suomessa painetuista tai muuten valmistetuista monografioista, kausijulkaisuista, kartoista, audiovisuaalisesta aineistosta sekä tallenteista sekä ennakkotietoja lähiaikoina ilmestyvistä julkaisuista. Se on ensisijaisesti Fennica-kokoelman luettelo. Lisäksi tietokannassa on tietoja ulkomailla ilmestyneistä julkaisuista, joiden tekijä on suomalainen tai jotka koskevat Suomea. Kirja-aineistoa ja kausijulkaisuja on vuodesta 1488 lähtien. Tietokannassa on yhteensä noin 900 000 kirja- tai muuta monografiatietuetta (painettua ja sähköistä aineistoa), noin 73 000 jatkuvaa julkaisua (lehteä tai sarjaa) ja noin 52 000 karttaa. Se karttuu vuodessa noin 16 000 monografia- ja noin 700 jatkuvien julkaisujen nimekkeellä.

Lähteet
-------

1. ↑  Tietovarantokuvaus: Fennica Kansalliskirjasto. Viitattu 5.9.2018.
2. ↑  Fennica - Suomen kansallisbibliografia *Kansalliskirjaston verkkosivut*. Kansalliskirjasto. Viitattu 31.5.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Fennica-haku
* Kansalliskirjasto
* Kansallisbibliografiapalvelujen asiakaswiki