recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |
| --- |
| **Amenemhet hieroglyfein** |
| **syntymänimi** |
| 

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 

|  |
| --- |
|  |
|  |
|  |

 |  |

 |
| *Amenemhet*Amon on etummaisena |
| **valtaistuinnimi** |
| 

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 

|  |
| --- |
|  |
|  |
|  |

 |  |

 |
| *Maakherura*Ra-jumalan ääni on totuus |
| **Horus-nimi** |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  | 

|  |
| --- |
|  |
|  |
|  |

 |  |

 |
| *Kheperkheperu*Muodonmuutosten muodonmuutos |
| **Kultainen Horus-nimi** |
| *Sekhemnetjeru*Jumalten voimakas |
| **Nebty-nimi** |
| *Sehebtawy*Joka on juhlallisesti kaunistanut kahta maata |

**Amenemhet IV** (joskus myös *Amenemhat*) oli muinaista Egyptiä 12. dynastian aikaan vuosina 1799–1787 eaa. (tai 1786–1777 eaa.) hallinnut faarao. Hän jakoi valtaistuimen isänsä Amenemhet III:n kanssa ensimmäisinä hallitusvuosinaan.

Manethon mukaan Amenemhet hallitsi vain kahdeksan vuotta. Torinon papyrus taas ilmoittaa hänen hallitusajakseen 9 vuotta, 3 kuukautta ja 27 päivää.

Amenemhet IV on luultavasti Amenemhet III:n poika (mahdollisesti pojan poika). Hänen äitinsä nimeä ei tiedetä ja tämä saattoikin olla jo kuollut Amenemhet IV:n noustessa valtaan.*lähde?* Amenemhet III:n pitkän hallituskauden vuoksi, Amenemhet IV oli jo hyvin vanha noustessaan faaraoksi (lyhyt hallitusaika puoltaa tätä näkemystä). Amenemhetillä ei ollut miespuolisia jälkeläisiä ja häntä valtaistuimelle seurasikin hänen sisarpuolensa (mahdollisesti täti) Sobekneferu, joka saattoi olla myös hänen vaimonsa.

Amenemhetin hallituskaudesta tiedetään hyvin vähän, mutta löytyneiden kirjoitusten pohjalta voidaan päätellä hänen pitäneen sotajoukkoja Nubiassa (Senusret III:n valtaamat alueet), kuitenkaan laajentamatta Egyptin rajoja.

Mazgunassa sijaitseva pyramidin katsotaan olevan Amenemhetin rakennuttama, vaikka vuonna 1910 tehdyissä kaivauksissa ei löydetty mitään merkkiä pyramidin omistajasta. Pyramidin ajoitus perustuukin täysin tyylillisiin seikkoihin, eikä siksi ole välttämättä paikkansapitävä. Amenemhetin tiedetään rakennuttaneen isänsä aloittaman temppelin loppuun Medinet Maadissa. Lisäksi hän rakennutti pienen temppelin Qasr el-Saghaan.

Amenemhet oletetaan olevan haudattuna Mazgunan pyramidiin, mutta koska paikalla suoritetuissa kaivauksissa ei ole löytynyt mitään todisteita tästä, ei oletusta voida pitää ollenkaan varmana.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Ian Shaw: *The Oxford history of ancient Egypt*, s. 158. Oxford University Press, 2003. ISBN 9780192804587.
2. ↑  Margaret Bunson: *Encyclopedia of ancient Egypt*, s. 27. Infobase Publishing, 2002. ISBN 9780816045631.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Amenemhet IV** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Amenemhet III** | **Egyptin faarao**12. dynastia | Seuraaja:**Sobekneferu** |

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
**Syanoetikkahappo** (C3H3NO2) on karboksyylihappoihin ja nitriileihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää orgaanisen kemian synteeseissä muun muassa lääkeaineiden valmistukseen.

Ominaisuudet
------------

Huoneenlämpötilassa syanoetikkahappo on väritöntä tai valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee erittäin hyvin veteen, etanoliin ja dietyylieetteriin. Liukoisuus poolittomampiin orgaanisiin liuottimiin kuten kloroformiin tai bentseeniin on vähäisempi. Syanoetikkahappo on keskivahva happo, ja sen happovakion arvo on 3,65·10-3 mol/dm3. Yhdisteen reaktiot ovat tyypillisiä nitriileille ja karboksyylihapoille. Se esimerkiksi reagoi alkoholien kanssa syanoasetaattiestereiksi vahvan hapon läsnä ollessa ja hydrolysoituu malonihapoksi kuumennettaessa vesiliuoksessa. Syanoetikkahapolle ja sen johdannaisille tyypillinen reaktio on Knoevenagel-kondensaatio aldehydien tai ketonien kanssa. Kuumennettaessa syanoetikkahappoa noin 160 °C:n lämpötilaan se hajoaa asetonitriiliksi ja hiilidioksidiksi.

Valmistus ja käyttö
-------------------

Syanoetikkahappoa valmistetaan natriumklooriasetaatin tai kloorietikkahapon ja natriumsyanidin vesiliuoksen välisellä reaktiolla. Reaktion jälkeen liuos tehdään happamaksi, ja syanoetikkahappo uutetaan liuoksesta orgaanisen, veteen liukenemattoman liuottimen avulla. Lopuksi liuotin haihdutetaan. Muita tapoja ovat asetonitriilin karboksylaatio ja propionitriilijohdannaisten hapetus.

Syanoetikkahappoa käytetään runsaasti orgaanisen kemian synteeseissä. Siitä valmistetaan muun muassa estereitä kuten etyylisyanoasetaattia sekä muita yhdisteitä kuten malonihappoa ja malonihapon monoestereitä, lääkeaineita kuten dekstrometorfaania ja teofylliiniä ja maatalouskemikaaleja kuten symoksaniilia.

Lähteet
-------

1. ↑  Cyanoacetic acid – Substance summary *PubChem*. NCBI. Viitattu 4.5.2017.
2. 1 2 3 4 5  Alén, Raimo: *Kokoelma orgaanisia yhdisteitä: Ominaisuudet ja käyttökohteet*, s. 675–676. Helsinki: Consalen Consulting, 2009. ISBN 978-952-92-5627-3.
3. 1 2 3  Susan Budavari (päätoim.): *Merck Index*, s. 453. 12th Edition. Merck & Co. 1996. ISBN 0911910-12-3. (englanniksi)
4. 1 2 3  Peter Pollak & Gérard Romeder: *Malonic Acid and Derivatives, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 4.5.2017
5. 1 2 3  Harald Strittmatter, Stefan Hildbrand & Peter Pollak: *Malonic Acid and Derivatives, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2007. Viitattu 4.5.2017
6. 1 2 3  Thomas Scott, Mary Eagleson: *Concise encyclopedia chemistry*, s. 290. Walter de Gruyter, 1994. ISBN 978-3110114515. (englanniksi)
**Albanianvuoristokoira** (*qen t'bani shqiptarë-rudanat*) on nimestään huolimatta kosovolainen koirarotu. Sillä ei ole FCI:n tunnustusta, mutta sekä Kosovon Kennelliitto (*Federata Kinologjike e Kosovës*), Ukrainan Kennelunioni että Belgian Kennelliitto (*Société Royale Saint-Hubert*) ovat virallisesti hyväksyneet sen roduksi.

Ulkonäkö
--------

Albanianvuoristokoiran koko vaihtelee keskikokoisesta kookkaaseen. Se on olemukseltaan elegantti, voimakas ja nopea. Pää on hieman pitkänomainen, takaa ja sivusta katsottuna hieman pyöristynyt, pituudeltaan 40 % säkäkorkeudesta. Kallo kattaa 57 % pään kokonaispituudesta. Otsapenger on selvästi erottuva ja hieman korostunut. Silmien väri on pähkinänruskea, vaihdellen vaaleasta tummaan. Korvat ovat riippuvat, pitkät ja kolmionmuotoiset. Kuono on hieman pitkänomainen olematta suippo, kirsu aina musta. Purenta voi olla leikkaava tai tasapurenta. Runko on lihaksikas, ylälinja suora sään kohdalta lantioon asti, jonka kohdalla se laskee loivasti alas. Selkä on lihaksikas, vahva ja vaakasuora. Häntä on paksu, erityisesti tyvestään, ja se kannetaan sirpinmuotoisena. Karvapeite on lyhyt ja tiheä, maksimissaan 7 cm pitkä. Kaikki värit ja väriyhdistelmät sallitaan, mutta kaksi- tai kolmivärisillä päävärin tulee kattaa 80 % koko karvapeitteen väristä. Urosten säkäkorkeus on noin 65–72 cm ja paino 45–55 kg, nartuilla vastaavat mitat ovat 60–67 cm ja 35–45 kg.

Luonne ja käyttäytyminen
------------------------

Rotu on rohkea ja tasapainoinen. Se on hyvin omistajaansa kiintynyt ja lapsia kohtaan kärsivällinen, mutta vieraita kohtaan varautunut, toisinaan jopa aggressiivinen. Siitä saa erinomaisen vahtikoiran ja helppohoitoisen karjakoiran.

Alkuperä
--------

Qen stani eli lammaskoira albanialaisessa postimerkissä.
Rotu on peräisin 1800-luvulta, ja se levisi 1990-luvulla ympäri Albaniaa ja Kosovoa. Sitä kuitenkin kutsuttiin eri nimillä alueesta riippuen: Kosovossa lyhytkarvaiset vuoristokoirat tunnettiin nimellä *rudanat* erotukseksi pitkäkarvaisesta illyrianpaimenkoirasta. Pohjois-Albaniassa paikalliset koirat vastaavasti tunnettiin nimellä *qen stani* ("lammaskoira") eli *qen t'bani* ja Etelä-Albaniassa nimellä *qen bariu* ("paimenkoira"). Sekä Kosovossa että Albaniassa maanviljelys oli vielä 1990-luvullakin ainoa kannattava elinkeino, joten albanianvuoristokoiraa tarvittiin yhä karjan hengissä selviytymiseen. Rodun edustajia oli tapana pitää aina kytkettyinä, sillä ne olivat aggressiivisia ja niillä oli korkea vahtivietti, minkä vuoksi niitä alettiin kutsua "ketjukoiriksi".

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Albanian Mountain Dog. Federata Kinologjike e Kosovës, 10.2.2009. Ukrainian Kennel Union. Haettu 23.12.2020.
2. ↑  Qen T'Bani Shqiptarë-Rudanat[vanhentunut linkki]. Société Royale Saint-Hubert. Haettu 23.12.2020.
Andreas Osiander
**Andreas Osiander** (oik. **Hosemann**, 1498–1552) oli saksalainen teologi, vuosina 1522–1548 Nürnbergin kirkkoherra ja uskonpuhdistaja, vuodesta 1549 pappi ja professori Königsbergissä. Hän oli luterilaisuuden puolustaja ja edusti luterilaisuutta mm. Marburgin uskontokeskustelussa 1529 ja Ausburgin valtiopäivillä 1530, mutta hänen vanhurskauttamisoppinsa oli luterilaisuudesta poikkeava. Toisin kuin Melanchton, Osiander uskoi, että syntinen ihminen todella tehdään vanhurskaaksi sen sijaan, että syntinen vain julistettaisiin Jumalan edessä sellaiseksi Tämä tapahtuu Osianderin mukaan sen takia, että Kristus jumalallisen luontonsa puolesta asuu hänen sanaansa uskovassa ihmisessä ja siten vanhurskauttaminen on sama kuin uudestisyntyminen. Kun Osiander kertoi tästä käsityksestään Königsbergissä vuonna 1550, syntyi niin sanottu Osianderin riita. Melanchtonin kannattajat filippistit olivat kiistassa Osianderia vastassa. Osianderin kanta hylättiin virallisesti Sovinnon kirjassa 1580.

Lähteet
-------

1. 1 2  Iso tietosanakirja, osa 9 vuodelta 1935, palsta 746
2. ↑  Gummeruksen uusi tietosanakirja, osa 3 vuodelta 1987, s. 1323
3. 1 2 3  Kodin suuri tietosanakirja, osa 10 vuodelta 1979, s. 164
4. ↑  Otavan iso Fokus, osa 5 vuodelta 1973, s. 3000


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Alankomaat
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Tinhosa PequenaTinhosa Pequenan sijainti São Tomé ja Príncipessä.

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
1°23′N, 7°17′EPagué, PríncipeSão Tomé ja Príncipe |
| Korkein kohta | 
75 mView and modify data on Wikidata  |
| Pinta-ala | 
0,03 km² |

Väestö| Asukasluku | 
0 |

Karttamuokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Tinhosa Pequena** on saari São Tomé ja Príncipessä Guineanlahdessa Atlantin valtameressä. Tinhosa Pequena yhdessä suuremman Tinhosa Granden ja yhden pienemmän saaren kanssa muodostaa Tinhosasaarten (port. *Ilhas Tinhosas*) saariryhmän, joka sijaitsee 22 kilometrin päässä suuresta Príncipen saaresta lounaaseen. Pinta-alaa saarella on kolme hehtaaria. Tinhosa Pequena on karu kalliosaari, jolla ei ole kasvillisuutta. Saaren korkein kohta on 65 metriä merenpinnan yläpuolella. Jyrkkien rinteiden vuoksi Tinhosa Pequenalle on mahdotonta rantautua.

Tinhosa Pequena kuuluu Tinhosasaarten muodostamaan 23 hehtaarin suuruiseen kansainvälisesti tärkeään lintualueeseen (IBA). Tinhosasaarilla on Guineanlahden suurimpia merilintuyhdyskuntia. Alueella pesii esimerkiksi tuhansia pareja ruskosuulia, tummaruskotiiroja, ruskotiiroja ja nokitiiroja. Lisäksi säännöllisesti alueella pesii ainakin pieniä määriä pikkutropiikkilintuja. Ohjasnokitiiran ja madeirankeijun tiedetään vierailevan alueella, mutta niiden pesinnästä ei ole saatu todisteita. Alueella vierailevia lintulajeja ovat muun muassa atlantinfregattilintu, punajalkasuula, naamiosuula ja suomutropiikkilintu. Alue ei ole suojeltu, vaikka ehdotuksia sen suojelemiseksi on tehty jo vuodesta 1973 saakka. Tinhosa Pequenan ympäröimillä vesialueilla on runsaasti kalaa, minkä ansiosta príncipeläiset kalastajat kalastavat säännöllisesti siellä.

Lähteet
-------

1. ↑  Becker, Kathleen: *São Tomé and Príncipe*, s. 185. Bradt Travel Guides Ltd. 2008. ISBN 9781841622163. (englanniksi)
2. 1 2  Christy, Patrice: São Tomé and Príncipe (pdf) BirdLife International. Viitattu 26.12.2012. (englanniksi)
**Maijamäen liikuntahalli** on Naantalissa, Maijamäessä sijaitseva vuonna 1984 valmistunut liikuntahalli. Koko hallin pinta-ala on 2 337 m² ja tilavuus 15 660 m³. Liikuntasalin pinta-ala on 1 254 m², pohjamitat 38 x 33 m ja vapaakorkeus 8-10 metriä. 
Tila on kiinteästi yhteydessä Naantalin lukioon ja Maijamäen kouluun.

Hallissa on kokoontyönnettävä 378-paikkainen katsomo. Lisäksi yli sata katsojaa mahtuu sisääntuloparvelle ja irtotuoleja on 500 kappaletta. Tilat on hyväksytty 1 020 katsojalle. Hallissa on 200 m² kuntosali ja koulutustilat.

Hallin vihkiäistapahtumassa vuonna 1984 pelasi muun muassa NBA-pelaaja Nikos Galis. Myöhemmin muun muassa Cheryl Miller ja Olympiakultaa voittanut Yhdysvaltain naisten koripallomaajoukkue vieraili hallissa. Myös useita SM-tason kilpailuja on järjestetty Maijamäessä, kuten taekwondon SM-kisat syksyllä 2007.

Liikuntahallissa on esitetty Naantalin Musiikkijuhlien ohjelmistoa, kuten Jaakko Kuusiston johtama ooppera *Koirien Kalevala* viidesti vuoden 2010 kesällä.

Lähteet
-------

* Naantalin kaupunki: Liikuntahalli

### Viitteet

1. ↑  Naantalin Koripalloilijat Ry: NAKO 20 v. (pdf) *naantalinkoripalloilijat.fi*.  1990. Viitattu 28.6.2009. [vanhentunut linkki]
2. ↑  Jaakko Kuusiston koko perheen ooppera Koirien Kalevala Naantalissa ensi kesäkuussa Naantalin Musiikkijuhlat. Viitattu 13.11.2009. [vanhentunut linkki]
3. ↑  Koirien Kalevala Musiikkijuhlille.  *Naantalin–Raision kaupunkiuutiset*, 11.11.2009, 16. vsk, nro 40, s. 3. Naantali:  Kaupunkiuutiset.
**Andreas Schaad** (s. 18. huhtikuuta 1965) on sveitsiläinen uransa päättänyt yhdistetyn hiihtäjä, joka kilpaili kansainvälisellä tasolla 1980–1990-luvuilla. Hän on kolminkertainen joukkuekilpailun arvokisamitalisti. Hän edusti seuratasolla SC Einsiedelnia.

Schaad kuului Sveitsin joukkueeseen, joka saavutti joukkuekilpailussa hopeaa Calgaryn olympialaisissa 1988 ja Lahden MM-kilpailuissa 1989 sekä pronssia Lillehammerin olympialaisissa 1994. Henkilökohtaisessa kilpailussa hän sijoittui viidenneksi Calgaryn olympialaisissa 1988 ja yhdeksänneksi Seefeldin MM-kilpailuissa 1985.

Schaad sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa kolmanneksi kaudella 1987–1988 sekä yhdeksänneksi kausilla 1985–1986, 1991–1992 ja 1992–1993. Hän sijoittui tammikuussa 1988 toiseksi Le Brassus'n ja kolmanneksi Seefeldin osakilpailussa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Andreas Schaad Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
2. ↑  Andreas Schaad *sports-reference.com*.  Arkistoitu 8.11.2012. Viitattu 25.10.2013. (englanniksi)
**Peter De Rose** (10. maaliskuuta 1900 – 23. huhtikuuta 1953) oli yhdysvaltalainen populaarimusiikin säveltäjä. Hänen tunnettuihin sävellyksiinsä kuuluvat kappaleet "Deep Purple", "I Hear America Singing", "Evening Star" ja "As Years Go By".

De Rose syntyi New Yorkissa suureen perheeseen. Hän alkoi saada pianonsoiton opetusta isosiskoltaan ollessaan 12-vuotias. Hän työskenteli nuorena Schirmer Musicin levykaupassa. 1920-luvulla De Rose esiintyi pianistina ukulelensoittaja May Singhi Breenin kanssa. He juonsivat vuosina 1923–1939 yhdessä radio-ohjelmaa *Sweethearts of the Air*. De Rose ja Breen solmivat avioliiton joulukuussa 1929.

De Rose aloitti musiikin säveltämisen koulussa ollessaan ja julkaisi ensimmäisen sävellyksensä vuonna 1918. Vuonna 1920 hän sävelsi kappaleen "When You’re Gone, I Won’t Forget", josta tuli yli miljoona kopiota myynyt hitti. Monista De Rosen sävellyksistä tuli listamenestyksiä 1930- ja 1940-luvuilla. Hänen kenties suosituimmaksi sävellyksekseen on muodostunut soolopianolle vuonna 1934 sävelletty ja Mitchell Parishin jälkikäteen sanoittama "Deep Purple", jonka ovat nauhoittaneet lukuisat eri tyylilajien artistit ja jota pidetään nykyisin populaari- ja jazzmusiikin standardina.

Peter De Rose kuoli New Yorkissa vuonna 1953. Hänet valittiin Songwriters Hall of Fameen vuonna 1970.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Layne, Joslyn: Peter DeRose *Allmusic*. Viitattu 14.10.2012. (englanniksi)
2. 1 2 3  "De Rose, Peter", *Marquis Who Was Who in America 1607–1984*. Marquis Who’s Who LLC, 2008. (englanniksi)
3. 1 2  Peter De Rose *Songwriters Hall of Fame*. Viitattu 14.10.2012. (englanniksi)
4. ↑  Burlingame, Sandra: Deep Purple *JazzStandards.com*. Viitattu 14.10.2012. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Argentiina
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC

 |

 |
Andreas Wecker
**Andreas Wecker** (s. 2. tammikuuta 1970 Straßfurt, Saksi-Anhalt, Saksan demokraattinen tasavalta) on saksalainen, alun perin Itä-Saksaa edustanut telinevoimistelun olympiavoittaja.

Wecker saavutti Soulin olympialaisissa 1988 Itä-Saksan joukkueessa hopeaa joukkuekilpailussa ja sijoittui rekillä kahdeksanneksi. Barcelonan olympialaisissa 1992 hän edusti Saksaa ja saavutti hopeaa rekillä sekä pronssia renkailla ja hevosella. Lisäksi hän sijoittui neljänneksi joukkuekilpailussa ja henkilökohtaisessa moniottelussa sekä seitsemänneksi permannolla ja nojapuilla. Atlantan olympialaisissa 1996 Wecker voitti kultaa nojapuilla sekä sijoittui viidenneksi renkailla ja seitsemänneksi joukkuekilpailussa. Neljänsissä olympialaisissaan Sydneyssä 2000 hän sijoittui parhaimmillaan joukkuekilpailun karsinnassa kymmenenneksi sekä hevosen karsinnassa 19:nneksi.

MM-kilpailuissa Wecker saavutti kymmenen mitalia, joista yksi oli kultaa. Vuonna 1989 hän sai hopeaa hevosella, renkailla ja joukkuekilpailussa sekä pronssia rekillä. Vuonna 1991 hän sai hopeaa renkailla ja pronssia joukkuekilpailussa. Vuonna 1993 hän saavutti hopeaa hevosella ja renkailla sekä pronssia moniottelussa. Vuonna 1995 Wecker voitti MM-kultaa rekillä.

Wecker voitti EM-kultaa rekillä Tukholmassa 1989 ja Budapestissa 1992. Lisäksi hän sai vuonna 1989 hopeaa nojapuilla ja hevosella sekä vuonna 1994 hopeaa renkailla ja pronssia joukkuekilpailussa.

Lähteet
-------

* Andreas Weckerin olympiasijoitukset Sports Reference LLC.  Arkistoitu 17.4.2012. Viitattu 10.6.2013. (englanniksi)
* Voimistelun MM-kisatulokset Sport-komplett.de. Viitattu 10.6.2013. (saksaksi)
* Sports123.com: Voimistelutilastot *sports123.com*. Viitattu 10.6.2013. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  Sports Reference LLC
2. ↑  Sport-komplett.de
3. ↑  Sports123.com


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
**Antti Karppinen** (6. toukokuuta 1923 Altona, Saksa – 16. toukokuuta 2015 Helsinki) oli suomalainen ulkoasiainneuvos ja suurlähettiläs.

Karppinen syntyi Altonassa, jonne perhe oli muuttanut isän työn vuoksi Venäjällä viettämiensä vuosien jälkeen. Karppisen isä oli työkomennuksella Latviassa 1927–1941 ja perhe asui Riiassa. 

Karppinen kävi koulua ensin Riiassa ja sitten Berliinissä, jossa hän valmistui ylioppilaaksi. Jatkosodan aikana 1942–1944 hän palveli Suomen puolustusvoimissa. Hän valmistui 1954 filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta ja meni samana vuonna Suomen ulkoasiainministeriön palvelukseen.

Karppinen toimi ministerineuvoksena Suomen suurlähetystössä Moskovassa 1968–1971 ja pääkonsulina Leningradissa 1973–1980. Tämän jälkeen hän oli suurlähettiläänä Prahassa 1980–1985 ja Bonnissa 1985–1990.

Eläkkeellä Karppinen kirjoitti 1999–2006 kolmiosaisen *Venäjän aatetta jäljittämässä* -kirjasarjan ja toimi ulkoministeriön ja Helsingin yliopiston Aleksanteri-instituutin Venäjä-asiantuntijana. Hän sai vuonna 2011 Helsingin yliopiston valtiotieteellisen tiedekunnan promootiossa kunniatohtorin arvon.

Teoksia
-------

* *Venäjän aatetta jäljittämässä*. WSOY 1999
* *Minne troikka rientää?* WSOY 2003
* *Sirppi, vasara ja tähti – kansallisesta aatteesta uuden Venäjän ideologia*. WSOY 2006 (julkaistu englanniksi nimellä *The hammer, sickle and star : following the idea of Russia*. Aleksanteri Institute, Helsinki 2006)

Lähteet
-------

* Tuore kirja kartoittaa Venäjän idean kehittymistä  28.9.2006. Ulkoasiainministeriö.  [vanhentunut linkki]
* Suurlähettiläs Antti Karppinen: "Tämän päivän venäläisyyttä leimaa epävarmuus"  9.10.2003. Ulkoasiainministeriö.  [vanhentunut linkki]
* Latvia-suhteissa toimeliaita suomalaisia: professori Leikola ja suurlähettiläs Karppinen  27.12.2006. Ulkoasiainministeriö.  [vanhentunut linkki]
* Peltonen, Mari: Valtiotieteellisen tiedekunnan promootiossa juhlitaan uusia ja vanhoja vaikuttajia – kunniatohtoreiksi promovoidaan muun muassa Paavo Lipponen ja Vappu Taipale  30.3.2011. Helsingin yliopisto.

### Viitteet

1. 1 2  Mansala, Arto & Nyberg, René: Kuolleet: Antti Karppinen, Itämeren piirin suurlähettiläs.  *Helsingin Sanomat*, 30.5.2015, s. C21. Internet archive.

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Porsche Super
**Porsche** on saksalaisen Porsche-yhtiön valmistama traktorimerkki.

Ensimmäinen malli, Type 100, valmistui vuonna 1937. Siitä kokeiltiin useita erilaisia versioita, voissakin oli V-tyypin kone, toisissa yhdeksänsylinterinen. Jotkut olivat nelitahtisia, toiset kaksitahtisia.Seuraaja Type 111 käytti kaksitahtikonetta. Type 112:ssa oli voimakkaampi moottori ja vuonna 1940 markkinoille tullutta Type 112/5:ttä pidetään malliston parhaana.

On kerrottu, että Adolf Hitler tilasi traktorin Porschelta, mutta myös versiota, että Ferdinand Porsche ujutti ajatuksen Hitlerille. Uutta "kansantraktoria" piti kehittää samaan tyyliin kuin "kansanautoa" (Volkswagen), ja tehtaan piti tuottaa aluksi 100 000 traktoria vudodessa, myöhemmin 300 000. Vuonna 1941, kun öljytuotteiden saanti oli hankalaa, markkinoille tuotiin myös puuta polttava häkäpönttömalli.

Porschen dieselmoottorilla toimivia traktoreita valmistettiin vuoteen 1963 asti.

Mallit
------

* Porsche Type 110
* Porsche AP Series
* Porsche Junior (14 hp)
* Porsche Standard (25 hp)
* Porsche Super (38 hp)
* Porsche Master (50 hp)
* Porsche 312
* Porsche 108F
* Porsche R22

Suomessa
--------

Suomeen on tuotu ainakin malleja Junior, Standart, Super ja Master. Ainakin kahteen suurimpaan on saanut turbiinikytkimen.
Moottorit ovat ilmajäähdytteisiä. Ilmajäähdytteisiä sylintereitä 1,2,3 tai 4 mallista riippuen. Jäähdytystä tehostaa koteloitu puhallus.

Lähteet
-------

1. 1 2  Porsche Volksschlepper Stasher. Viitattu 13.3.2015.
2. ↑  Overview Stuttgart File Ltd.  Arkistoitu 2.4.2015. Viitattu 14.3.2015.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Porsche (traktori)**.
*
**Olli Antti Johannes Kari** (4. huhtikuuta 1949 Helsinki – 23. huhtikuuta 2015 Fuengirola, Espanja) oli suomalainen elokuva-animaattori, -leikkaaja ja -ohjaaja. Hän valmistui 1978 Taideteollisen korkeakoulun elokuvataiteen laitokselta, mutta oli tehnyt jo ennen valmistumistaan paljon animaatioita. Yhdessä Marja Westerisen kanssa hän sai animaatioelokuvasta *Sähkölintupuutarha* (1974) Jussi-palkinnon ja Valtion elokuvapalkinnon. Hänen käsialaansa oli Yleisradion Tv1:n uutisten tunnus, jota käytettiin 1982–1985. Eino Leinon *Helkavirsien* runoihin *Mennyt manner* ja *Ukonlintu* pohjautuvista tietokoneanimaatioista (1979-82) hän sai Zagrebin animaatiofestivaalilla palkinnon, ja niiden ansiosta hänet kutsuttiin 1984 luennoimaan tietokonetaiteen tapahtumaan Imaginaan. Hän oli perustamassa Taideteollisen korkeakoulun Image Media Institutea (nyk. Media Lab).

Lähteet
-------

1. 1 2  Muistot, Hs.fi, viitattu 11.5.2015 (painetussa HS:ssä virheellinen kuolinpäivä, joka korjattu seur. päivän Oikaisuissa.

Aiheesta muualla
----------------

* Elonet-fi

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Antti Kari |
| --- |
|  |
| Lyhytelokuvat (ohjaus) | 

|  |  |
| --- | --- |
| 1970-luku | 
* Sähkölintupuutarha (1974)
* Kaupunkilaisia (1978)
* Orjan poika (1979)

 |
|  |
| 1980-luku | 
* Ukon lintu ja virvaliekki (1982)
* Purkukortteli (1982)
* Mennyt manner (1982)
* Eino Leino - runoilija (1983)

 |
|  |
| 1990-luku | 
* Koodi (1996)

 |

 |

 |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Elonet

 |

 |
Porsche Super oli saksalaisen Porsche yhtiön valmistama traktorimalli. Sitä valmistettiin vuosina 1957-1963. Porsche Super oli aikanaan nopeimpia traktoreita, yltäen lähes 30 kilometrin tuntinopeuteen.

Mallit
------

Superista valmistettiin kahta mallia: Super N, vuosina 1957-1962, ja Super Export, vuosina 19661-1963. Mallit erosivat toisistaan vaihdelaatikoiltaan, moottorin tyypiltään ja hydrauliikan tuoton määrältään. Super N käytti Deutzin 5+1 vaihdelaatikkoa, kun Super Exportissa oli jo 8+2 vaihteisto.
Super N kulki maantiellä nopeampaa, mutta Super Exportissa oli enemmän vääntöä, joka oli etu raskaammissa töissä. Tämä oli uuden moottorin suuremman iskutilavuuden ansiota.

Porsche Super Suomessa
----------------------

Suomeen tuodut Porsche Super mallit olivat vakiovarustelultaan varsin hyviä. Esim. 1000 r/min voa ja ajokytkimestä riippumaton voiman ulosotto olivat joissain versioissa vakiona. Turbiinikytkin oli Suomen malleissa myöskin vakiona, mutta osa Super Export malleista tulivat myös ilman sitä.

Valmistuksen lopetus
--------------------

Porsche lopetti traktoreiden valmistuksen vuonna 1963, vaikka merkki oli Saksan toiseksi myydyin merkki heti Deutzin jälkeen.

Lähteet
-------
*Tämä artikkeli käsittelee jääkiekkoilijaa. Poliitikkoa käsittelee artikkeli Antti Kangas (kansanedustaja).*
**Antti Kangas** (s. 27. tammikuuta 1976 Kempele) on entinen suomalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelasi pääasiassa Oulun Kärpissä. Kangas pelasi ensimmäistä kertaa aikuisten tasolla kaudella 1994–1995, edustaessaan Oulun Kärppiä II-divisioonassa. Kangas oli maalilla viidessä pudotuspeliottelussa. Ennen sitä hän oli ollut mukana yhdessä ottelussa kaudella 1993–1994. Kaudella 1994–1995 Kangas pelasi kuitenkin pääasiassa Kärppien A-nuorissa. Pelattuaan 32 ottelua I-divisioonassa Kangas siirtyi ruotsalaiseen Bodens IK:hon. Pelattuaan kauden siellä Kangas siirtyi kaudeksi 1997–1998 saksalaiseen EC Wilhelmshaven-Stickhausenin joukkueeseen. Pelattuaan Saksassakin vain kauden, palasi Kangas Suomeen ja II-divisioonaan, Limingan Kiekkoon. Kangas palasi Kärppiin kaudeksi 1999–2000, ja päätti uransa SM-liigassa kaudella 2001–2002, pelattuaan liigassa vain kaksi ottelua. Kangas on pelannut kuusi nuorten ja 16 poikien maaottelua. SM-liigassa Kangas pelasi 13 ottelua, puettuja otteluita kertyi 66. SM-liigan pudotuspeleistä Kankaalle kertyi yksi pelattu ja yhdeksän puettua ottelua.

Lähteet
-------

1. ↑  Antti Kangas – player profile and career stats *eurohockey.net*. European Hockey.Net. Viitattu 6.12.2009. (englanniksi)
2. ↑  Suikki, Reijo (vt. päätoimittaja): *Jääkiekkokirja 2002–2003*, s. 271. Jyväskylä: Gummerus, 2002. ISBN 952-469-002-0.
**Natriumselenidi** (Na2Se) on natrium- ja selenidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään sekä orgaanisten että epäorgaanisten seleeniyhdisteiden valmistamiseen.

Ominaisuudet
------------

Huoneenlämpötilassa natriumselenidi on puhtaana valkoista kiteistä ainetta, mutta punertuu ilman vaikutuksesta. Tämä johtuu siitä, että tällöin muodostuu polyselenidejä ja myös punaista seleeniä. Yhdiste liukenee veteen, mutta hydrolysoituu samalla. Aine liukenee myös etanoliin, ammoniakkiin ja hieman tetrahydrofuraaniin. Natriumselenidin kiderakenne on niin kutsuttu antifluoriittirakenne.

Valmistus ja käyttö
-------------------

Natriumselenidiä voidaan valmistaa natriumin ja seleenin välisellä reaktiolla nestemäisessä ammoniakissa. Muita tapoja ovat natriumselenaatin pelkistäminen kuumentamalla hiilen läsnä ollessa, natriumin ja seleenin reaktio polaarisessa aproottisessa liuottimessa kuten dimetyyliformamidissa tai asetonitriilissä naftaleenin toimiessa katalyyttinä tai vetyselenidin neutraloiminen natriumhydroksidin tai natriumetoksidin avulla.

Natriumselenidiä käytetään organoseleeniyhdisteiden valmistamiseen ja niitä muodostuu natriumselenidin ja alkyyli- tai aryylihalogenidien välisellä reaktiolla. Siitä voidaan myös valmistaa seleeniä ja epäorgaanisia seleeniyhdisteitä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  E. M. Karamäki: *Epäorgaaniset kemikaalit*, s. 452. Kustannusliike Tietoteos, 1983. ISBN 951-9035-61-3.
2. 1 2  William M. Haynes, David R. Lide, Thomas J. Bruno: *CRC Handbook of Chemistry and Physics*, s. 4–91. 39th Edition. CRC Press, 2012. ISBN 978-1439880494. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 7.5.2016). (englanniksi)
3. 1 2 3  Jacek Młochowski & Ludwig Syper: *Sodium Selenide, e-EROS Encyclopedia of Reagents for Organic Synthesis*, John Wiley & Sons, New York, 2001. Teoksen verkkoversio Viitattu 7.5.2016
4. 1 2 3  Jane Elizabeth Macintyre: *Dictionary of inorganic compounds*, s. 3645. Nide 7. CRC Press, 1992. ISBN 9780412301209. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 7.5.2016). (englanniksi)
5. 1 2  J. E. Hoffmann & M. G. King :*Selenium and Selenium Compounds, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2010. Viitattu 7.5.2016
6. 1 2  Bernd E. Langner: *Selenium and Selenium Compounds, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 7.5.2016
**Traoré Mariam Sissoko** (myös *Cissoko*, s. 4. marraskuuta 1944 Sananfara, Kati) on Malin entisen presidentin Moussa Traorén puoliso.

Mariam Sissoko syntyi posti- ja lennätinlaitoksen tarkastajan perheeseen. Hän vietti osan lapsuudestaan isänsä ranskalaisen puolison luona Pariisissa. Mariam kävi peruskoulun Senegalissa, Ranskassa ja Norsunluurannikolla ja suoritti keskikoulun Ranskassa ja Belgiassa. Hän työskenteli sihteerinä Malin suurlähetystössä Tansaniassa, Yhdysvaltojen Malin-lähetystössä ja Malin opetusministeriössä.

Mariam Sissoko ja tuleva Kansallisen vapautuksen sotilaskomitean puheenjohtaja ja Malin presidentti, silloinen aliluutnantti Moussa Traoré menivät naimisiin vuonna 1963. Rouva Traorélla oli huomattava vaikutusvalta mieheensä. Hän perusti Malin naisliiton vuonna 1974 ja toimi sen puheenjohtajana vuoteen 1977, jolloin hänestä tuli kunniapuheenjohtaja. Mariam käytti järjestöä miehensä vallan lujittamiseksi, ja hänen sanotaan olleen sotilaskomiteaan kuuluneiden Kissima Doukaran, Tiécoro Bagayokon ja Karim Dembélén syrjäyttämisen taustalla vuonna 1978. Mariam omisti suuren maatilan Baguinédan keinokastelualueella ja hän harjoitti veljiensä ja tuttaviensa kanssa laitonta liiketoimintaa.

Mariam pidätettiin vuoden 1991 vallankaappauksen yhteydessä. Hän sai vuonna 1998 miehensä kanssa talousrikoksista kuolemantuomion, joka muutettiin seuraavana vuonna elinkautiseksi vankeusrangaistukseksi. Presidentti Alpha Oumar Konaré armahti Moussa ja Mariam Traorén vuonna 2002. He viettivät suurimman osan 11 vuoden vankaudestaan kotiarestissa ja asuvat nykyään mukavassa huvilassaan Bamakossa.

Mariamin isä oli mandinka ja äiti Wasulun fulbe. Hän oli alun perin kristitty, mutta kääntyi naimisiin mennessään muslimiksi. Mariam on tehnyt pyhiinvaelluksen Mekkaan. Hänellä on viisi lasta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Ba Konaré, Adame: *Dictionnaire des femmes célèbres du Mali*, s. 393–396. Bamako: Jamana, 1993.
2. ↑  Pascal James Imperato, Gavin H. Imperato: *Historical Dictionary of Mali, fourth edition*, s. 313. Lanham: Scarecrow Press, 2008. ISBN 978-0-8108-5603-5.
Suomalaisen mellakkapoliisin FN 303.
**FN 303** on itselataava, ei-tappava mellakka-ase, jonka valmistaja on belgialainen FN Herstal. Sen tuotanto aloitettiin vuonna 2003. Suomessa ase tunnetaan myös nimellä "paineilmatoiminen projektiililaukaisin".

Muovirakenteisella paineilmakäyttöisellä aseella ammutaan värikuulaa muistuttavia ammuksia, joiden kantomatka on noin 70 metriä. Ne voivat maalin lisäksi sisältää myös paprikasumuttimissa käytettyä kapsaisiinia. Asetta käytetään tilanteissa, jossa etälamauttimen tai paprikasumutteen kantomatka ei riitä. Ammuksen on tarkoitus rikkoontua osuessaan kohteeseen, eikä sen pitäisi esimerkiksi lävistää ihoa. Mellakanhallinnan lisäksi FN 303:a voidaan käyttää myös villieläinten karkottamiseen.

Käyttö
------

FN 303 kuuluu poliisin tai armeijan varustukseen Belgiassa, Bulgariassa, Georgiassa, Libyassa, Luxemburgissa, Singaporessa, Suomessa, Turkissa ja Yhdysvalloissa.

Suomen poliisi otti FN 303:n käyttöön talvella 2014, jolloin se myös esiteltiin tiedotusvälineille. Mellakkapoliisin varustuksessa FN 303 oli ensimmäistä kertaa saman vuoden vapunaattona Tampereella.

Kritiikki
---------

Vuonna 2004 sai Yhdysvalloissa surmansa 21-vuotias Victoria Snelgrove. Hän kuoli Boston Red Sox -baseballjoukkueen ottelun jälkeen syntyneessä välikohtauksessa, jonka hillitsemiseen poliisi käytti FN 303:a. Ampujana toiminut poliisi ilmoitti tähdänneensä pulloja heittelevään mellakoitsijaan, mutta osui kuitenkin täysin sivulliseen naiseen, joka sai ammuksen silmäänsä. Victoria Snelgrove kuoli vammoihinsa 12 tunnin kuluttua. Bostonin poliisi totesi tutkimuksissaan, että aseen osumatarkkuus heikkenee olennaisesti jo 300 ammutun laukauksen jälkeen. Tapauksen johdosta muun muassa Bostonin ja Seattlen poliisilaitokset luopuivat FN 303:sta. Bostonissa varastoidut aseet tuhottiin vuonna 2007, jolloin paikallinen poliisi myös ilmoitti niiden osoittautuneen huomattavasti luultua vaarallisemmiksi ja tehokkaammiksi. Yhdysvalloissa asetta käyttävät enää vain armeijan eri yksiköt sekä meri- ja rajavartiosto.

Lähteet
-------

1. ↑  Poliisi: Tällainen on painease FN303 – "Se kyllä sattuu" *Uusi Suomi*.  7.12.2015. Viitattu 7.12.2015.
2. ↑  Boston Police to Destroy Pepper-Spray Guns  23.2.2007. The New York Times. Viitattu 2.5.2014.
3. ↑  Poliisi sai uuden aseen: FN303 projektiililaukaisin  3.2.2014. Uusi Suomi. Viitattu 2.5.2014.
4. ↑  Poliisi turvautuu nyt myös värikuuliin  4.2.2014. Helsingin Sanomat.  Arkistoitu 3.5.2014. Viitattu 2.5.2014.
5. ↑  Tampereen vapun valvonnassa käytettiin poliisin uutta voimankäyttövälinettä, tällainen se on  30.4.2014. Aamulehti.  Arkistoitu 2.5.2014. Viitattu 2.5.2014.
6. ↑  Boston police accept 'full responsibility' in death of Red Sox fan  22.10.2004. CNN. Viitattu 2.5.2014.
7. ↑  Crowd-control gun's accuracy is questioned  11.3.2005. The Boston Globe. Viitattu 2.5.2014.
8. ↑  BPD: Pellet guns to be destroyed  28.2.2008. The Berkeley Beacon.  Arkistoitu 2.5.2014. Viitattu 2.5.2014.
*Tämä artikkeli käsittelee akrobaattien välinettä. Geometriassa trapetsi voi tarkoittaa myös trapetsoidia eli puolisuunnikasta tai epäkästä. Purjehduksessa trapetsi on veneen mastoon kiinnitettävä vaijeri.*
Trapetsitaiteilijoita esittävä juliste vuodelta 1899.
**Trapetsi** on sirkuksessa käytettävä väline, jota käytetään ilma-akrobatiassa. Trapetsi koostuu tangosta, joka roikkuu kahden köyden varassa ja on noin 50–70 cm leveä. Trapetseja on kolmenlaisia: keinutrapetseja, joissa on painot tangon päissä keinuliikkeen ylläpitämiseksi, staattisia trapetseja, joita Suomessa käytetään useimmiten, ja paritrapetseja, jotka ovat hieman leveämpiä kuin staattiset trapetsit.

Staattisella trapetsilla temput voidaan jakaa tasapainoliikkeisiin, tangon ympäri pyöriviin liikkeisiin, tiputuksiin sekä muihin still-liikkeisiin.

* Tasapainoliikkeitä ovat muun muassa tasapainoilu vatsalla, alaselällä tai jalkapöydillä.
* Tangon ympäri pyörivissä liikkeissä trapetsitaiteilija pyörii tangon ympäri jonkin ruumiinosan varassa, esimerkiksi vatsallaan pendolinossa ja tanko jalkojen välissä.
* Tiputuksissa taiteilija lähtee pudottamaan itseään alas trapetsilta mutta ottaa viime hetkellä kiinni jottei putoakaan, hän voi esimerkiksi kaatua istuma-asennosta taaksepäin ja tarrata nilkoilla köysistä kiinni.
* Muita still-liikkeitä ovat muun muassa käsinseisonta trapetsilla, enkeli, kauris ja linnunpesä.
Browning Auto-5
**FN-Browning Auto 5** on John Browningin suunnittelema haulikkomalli, joka on maailman ensimmäinen itselataava haulikko. Aseessa oli piippurekyylimekanismi. Kun aseella ammutaan piippu perääntyy taaksepäin se avaa lukon, jolloin ammuttu hylsy lentää aseesta ulos ja lippaasta syöttyy uusi patruuna patruunapesään ja ase on jälleen valmis ammuttavaksi. 

Browning tarjosi vuonna 1898 suunnittelemansa aseen piirustuksia ensin Winchesterin asetehtaalle, jolle hän oli jo aiemmin suunnitellut useita asemalleja, mutta Winchester ei suostunut hänen sopimusehtoihinsa. Browning kääntyi tämän jälkeen belgialaisen FN:n puoleen, joka suostui Browningin ehtoihin ja maailman ensimmäisen itselataavan haulikon laajamittainen valmistus alkoi vuonna 1902. Auto 5 haulikkoa valmistettiin lähes 100 vuotta, valmistus päättyi vuonna 1998, tosin FN valmisti vielä seuraavana vuonna pienen erän A-5:n juhlamallia. 

Remington valmisti haulikon lisenssimallia nimikkeellä Model 11 vuosina 1905–1947. 

Asetta alettiin kopioida laajasti maailmalla. Myös venäläinen Tulan asetehdas alkoi valmistaa samalla periaatteella toimivaa MC 21-12 haulikkoa. Auto 5 tapaista haulikkoa tehtiin myös Japanissa nimellä Pointer.

Lähteet
-------

* M&K asevuosikirja 2002 sivut 6–11. Teksti Pentti Louhisola

Aiheesta muualla
----------------

* Aseen käyttöohje (pdf)
Yhtälön *y* = *x*³ kuvaaja, jolla on käännepiste origossa.
**Käännepiste** on käyrän piste, jossa sen kaarevuussuunta vaihtuu. Käyrä on joko käännepisteen vasemmalla puolella ylöspäin kupera ja oikealla alaspäin kupera tai päinvastoin. Jos käyrä on jonkin kahdesti derivoituvan funktion {\displaystyle y=f(x)} kuvaaja, sen toisen derivaatan etumerkki vaihtuu käännepisteessä.

Vaihtoehtoisesti käännepiste voidaan määritellä myös pisteeksi, johon piirretty käyrän tangentti lävistää käyrän.

Jos funktio {\displaystyle y=f(x)} on jatkuva ja sillä on kaikkien kertalukujen derivaatat, välttämätön ehto sille, että piste on käännepiste, on että sen toinen derivaatta tässä pisteessä on nolla. Tämä ei kuitenkaan ole riittävä ehto, sillä esimerkiksi myös funktion {\displaystyle y=x^{4}} toinen derivaatta on nolla origossa, mutta sillä ei ole käännepistettä. Käännepiste edellyttääkin, että kertaluvultaan alin derivaatta, joka ei ole nolla, on paritonta kertalukua.*selvennä* Niinpä esimerkiksi potenssifunktion {\displaystyle y=x^{n}} kuvaajalla on käännepiste origossa vain, jos *n* on pariton.

Kolmannen asteen polynomi, jonka käännepiste on merkitty.
Yhtälön *y* = *x*4 – *x* kuvaaja sekä tangentti pisteessä (0,0), joka ei ole käännepiste.
Sininen ja vihreä tangentti esiintyy käyrän siinä osassa, joka kaareutuu ja punainen tangentti pisteissä, jossa kaareutuminen muuttuu.

Lähteet
-------

1. ↑  Thompson, Jan & Martinsson, Thomas: *Matematiikan käsikirja*, s. 229. Helsinki: Tammi, 1994. ISBN 951-31-0471-0.

Aiheesta muualla
----------------

* Neljännen asteen polynomien käännepisteet
* Matemaattista tietoa käännepisteistä

Kirjallisuutta
--------------

* Pitkäranta, Juhani: Calculus Fennicus – TKK:n 1. lukuvuoden laaja matematiikka (2000–2013) (pdf) Helsinki:  Avoimet oppimateriaalit ry. ISBN 978-952-7010-12-9 ISBN 978-952-7010-6 (pdf).
**Transvaalin provinssi** oli vuosina 1910–1994 yksi Etelä-Afrikan neljästä provinssista. Nykyään Transvaal käsittää joko osittain tai kokonaan Gautengin, Luoteismaakunnan, Limpopon ja Mpumalangan provinssit.

Historia
--------

Kun Etelä-Afrikan unioni perustettiin vuonna 1910, Transvaalin provinssi muodostettiin entisestä Transvaalin valtion alueesta, joka oli menettänyt itsenäisyytensä toisessa buurisodassa. Vuonna 1961 liitto erosi Brittiläisestä kansainyhteisöstä ja muodosti Etelä-Afrikan tasavallan. Niin sanotusta PWV-alueesta (Pretoria-Witwatersrand-Vereeniging) Transvaalissa (nykyään Gautengin provinssi) muodostui Etelä-Afrikan talouden veturi – asema jota se yhä pitää hallussaan.

Vuonna 1994 ensimmäisten kaikille roduille avointen vaalien jälkeen vanhat provinssit ja asuinalueet järjestettiin uudelleen eikä erillistä Transvaalin provinssia enää ole. Osa Transvaalista kuuluu nykyisiin Gautengin, Luoteismaakunnan, Limpopon ja Mpumalangan provinsseihin.

Maantiede
---------

Transvaalin provinssi sijaitsi etelän Vaal-joen ja pohjoisen Limpopo-joen välissä (suuripiirteisesti 22 1/2 S ja 27 1/2 S, 25 E ja 32 E). Etelässä se jakoi rajan Oranjen vapaavaltion provinssin kanssa ja Natalin provinssin kanssa, lännessä Kapmaan provinssin ja Betšuanamaan protektoraatin (myöhemmin Botswana), pohjoisessa Rhodesian (myöhemmin Zimbabwe) ja idässä Portugalin Itä-Afrikan (myöhemmin Mosambik) ja Swazimaan kanssa. Ainoastaan lounaassa rajoja eivät määrittele selkeät maanpiirteet.

Transvaalin rajojen sisäpuolella sijaitsi useita bantustaneja: Venda, KwaNdebele, Gazankulu, Kangwane ja Lebowa. Osa Bophuthatswanaa sijaitsi myös Transvaalissa, muiden alueiden sijaitessa Kapmaan ja Oranjen vapaavaltion provinsseissa.

Osa-alueet:

* Zoutpansberg

Kaupungit Transvaalissa:

* Heidelberg
* Johannesburg
* Messina
* Nelspruit
* Pietersburg
* Pretoria
* Vereeniging

Aiheesta muualla
----------------

* Public-domain historical maps of South Africa (englanniksi)
**Närpistöjoki** (pohjoissaameksi *Njárbesjohka*) on hyvin erämainen Kemijoen vesistöön kuuluva kiemurteleva joki Enontekiöllä kirkonkylän pohjoispuolella. Sen vesistöalueen suurin järvi on Tienkerivaaran alla sijaitseva alle nelikiomtrin laajuinen Tiengerijärvi. Sieltä joen pituus on vajaa kolmekymmentä kilometriä ja pudotuskorkeus. Se virtaa paikoin hyvin lähellä Näkkäläjokea sen länsipuolella. Se laskee Ounasjärveen Hetassa kilometrin verran Enontekiön kirkon länsipuolella alitettuaan kantatien 93, joka vie Palojoensuuhun. Joen pudotuskorkeus on 293 metriä. Joen varrella on retkeilyreitti Pahtajärven polku, ja yhteys on Näkkäläjoen välituvalle. Joessa on harria ja taimenta.

Lähteet
-------

1. ↑  Närpistöjoki *mapcarta.com*. Viitattu 11.12.2021. (englanniksi)
2. ↑  Mattila, Reino ja työryhmä: *Suomen tiekartta GT 1*, s. 129. Karttakeskus, 1979.
3. ↑  Hetan alueen reitit *luontoon.fi*. Metsähallitus. Viitattu 11.12.2021.
4. ↑  Kalastus Enontekiöllä  28.11.2021. Ounasloma. Viitattu 11.12.2021.
**Sukulan työväentalo** oli Tammelan kunnan Sukulan kylässä sijainnut työväentalo.

Historiaa
---------

Sukulan työväenyhdistys perustettiin alkuvuonna 1906. Oman talon rakentamista alettiin suunnitella lähes saman tien, ja varoja kerättiin muun muassa arpajaisilla. Talon vihkiäisiä päästiin viettämään kesällä 1907. Talolla järjestettiin muun muassa iltamia. Vuonna 1931 yhdistys vietti siellä 25-vuotisjuhlaansa, jonka ohjelmassa oli juhlapuhe, historiikki, kansankilpailuja sekä tanssi-iltama. Forssan Työväenyhdistyksen soittokunta huolehti musiikista. Yhdistyksen jäsenluku tuolloin oli 19.

1930-luvun alku oli yhdistykselle hankalaa aikaa. Helmikuussa 1932 talon kaikki ikkunat rikottiin, ja sittemmin koko yhdistyksen toiminta hiipui ilmeisesti talouslaman ja mahdollisesti myös Lapuanliikkeen vaikutuksesta. Loppuvuodesta 1935 toiminta käynnistettiin uudelleen, ja uusia jäseniäkin liittyi mukaan 20. Yhdistys päätti tällöin myös korjata taloaan. Talon vaiheista tämän jälkeen ei ole tietoa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kivisalo, Väinö: *Työväenliike Etelä-Hämeessä 1906–1931*. Hämeen eteläinen sos.dem. piiritoimikunta, 1931.
2. ↑  Uusi Aura *digi.kansalliskirjasto.fi*.  31.5.1906, no 122. Viitattu 16.1.2023.
3. ↑  Hämeen Voima *digi.kansalliskirjasto.fi*.  1.8.1907, no 84. Viitattu 16.1.2023.
4. ↑  Hämeen Voima *digi.kansalliskirjasto.fi*.  22.9.1910, no 107. Viitattu 16.1.2023.
5. ↑  Hämeen Kansa *digi.kansalliskirjasto.fi*.  16.7.1931, no 129. Viitattu 16.1.2023.
6. ↑  Turun Sanomat *digi.kansalliskirjasto.fi*.  10.2.1932, no 39. Viitattu 16.1.2023.
7. ↑  Suomen Sosialidemokraatti *digi.kansalliskirjasto.fi*.  13.11.1935, no 310. Viitattu 16.1.2023.
Supermicro 5016T-MTFB palvelimen barebone-malli.
**Barebone** tarkoittaa tietotekniikassa tietokonetta, jossa on vain välttämättömät komponentit mukana jolloin kustannukset ovat alhaisimmat.
Barebone-tietokoneet voidaan myydä osittain koottuna rakennussarjana ja niitä myyvät sekä yritykset että yksityiset rakentajat.
Barebone on yhdistelmä, jossa on emolevy, kotelo ja virtalähde sekä muita valinnaisia komponentteja ja joka myydään yhtenä yksikkönä.

Barebone-koneen mukana ei normaalisti tule oheislaitteita (näyttöä, näppäimistöä tai hiirtä). Myös suoritin ja RAM-muisti on ostettava erikseen. Lisäksi massamuistilaitteet (kiintolevy, CD-ROM-asema, SSD-asema) sekä laajennuskortit (näytönohjain, verkkokortti) ovat erikseen hankittavia komponentteja. Barebone-konetta voidaan käyttää pohjana tilauskohtaiselle räätälöidylle tietokoneelle, johon valmistaja asentaa halutut komponentit.

Lähteet
-------

1. ↑  Barebone *computerhope.com*.  13.11.2018. Viitattu 25.8.2022. (englanniksi)
2. ↑  Barebones Computer *techopedia.com*.  21.6.2017. Viitattu 25.8.2022. (englanniksi)
3. ↑  Motherboard & Barebones Selector Guide *mbsg.intel.com*.  Arkistoitu. Viitattu 25.8.2022. (englanniksi)
Maapallon pilvisyystilanne 11. heinäkuuta 2005.
**Pilvisyys** on pilvien peittämä osuus taivaasta. Se voi olla esimerkiksi kokonaan pilvessä, puolipilvinen, lähes pilvetön tai pilvetön. Pilvipeite vaikuttaa esimerkiksi Auringon näkymiseen paitsi laajuudeltaan, myös paksuudeltaan. Ohut yläpilvi varjostaa vain vähän, ja Aurinko kuultaa pilven läpi.

Kuvaukset
---------

Virallisissa säähavainnoissa pilvisyys ilmoitetaan kahdeksasosina taivaankannen pinta-alasta:

|  |  |
| --- | --- |
| 0/8 | selkeää |
| 1/8–2/8 | melkein selkeää |
| 3/8–5/8 | puolipilvistä |
| 6/8–7/8 | melkein pilvistä |
| 8/8 | pilvistä |
| 9/8 | pilvisyyttä ei voida määrittää esimerkiksi tiheän sumun tai runsaan lumisateen vuoksi |

Pilvisyysmerkit ammattimaisella sääkartalla, ei esimerkiksi TV:n sääkartalla:

|  |  |
| --- | --- |
|  | Selkeää |
|  | Melkein selkeää |
|  | Verrattain selkeää |
|  | Verrattain selkeää |
|  | Puolipilvistä |
|  | Verrattain pilvistä |
|  | Verrattain pilvistä |
|  | Melkein pilvistä |
|  | Pilvistä |
|  | Taivas ei näy. |

Maapallon pilvisyys
-------------------

Maan pinnasta on noin 70 % pilvien peitossa, yhtenäisiä laajoja pilvialueita on 20–30 %.
Pilvisyyden pienienkin muutosten arvellaan vaikuttavan maan pintalämpötilaan, koska pilvet heijastavat monesti paljon säteilyä, toki pilvilajista riippuen.
Eri alueiden tyypillinen pilvisyys vaihtelee huomattavasti. Aavikot ja jäätiköt ovat melko pilvettömiä, meret pilvisiä. Kosteat manneralueet ovat melko pilvisiä.
Pilvisyys Saharan yllä on 10–40 %, sademetsässä 60–70 % ja savannilla 50 % ja Euroopan ja Aasian metsäalueilla 50–70 %. Pilvettömintä on Etelämantereella. Hyvin pilvistä on esimerkiksi keskisellä pohjoisella Pohjois-Atlantilla, 80–100 %. Merien pilvisyys on välillä
40–100 %, mannerten 5–7 5%.
Pilvien valonheijastuskyky on keskimäärin 55 %, 40–80 %.

Mäntyjen ja kuusien vapauttamat terpeenit nousevat ilmakehään ja lisäävät pilviä tuhannen metrin korkeudessa. Männyt ja kuuset vapauttavat niitä enemmän lämpimämmässä.

Lähteet
-------

1. ↑  Sääpalvelut verkossa: päivittyminen ja tuotanto *Ilmatieteen laitos*.  12.7.2021. Viitattu 7.11.2021.
2. ↑  Pilvet *Zubenelgenubi*.  3.2.2016. Viitattu 7.11.2021.
3. 1 2   W. Hart & al. Lidar Global Cloud and Aerosol Layer Distribution Statistic
4. 1 2  Depletion of Solar Radiation (Arkistoitu – Internet Archive) The Most Informative Site in the Internet
5. ↑  The Net Effect of Cloudiness on Surface Temperatures (Arkistoitu – Internet Archive) Thayer Watkins Applet-magic
6. 1 2   (Arkistoitu – Internet Archive)
7. ↑  Scientists discover cloud-thickening chemicals in trees that could offer a new weapon in the fight against global warming *the Guardian*.  31.10.2008. Viitattu 7.11.2021. (englanniksi)