recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Keijo "Keke" Kallunki** (s. 29. syyskuuta 1963 Kuusamo) on suomalainen vammaisurheilija, joka edustaa Järvenpään jousiampujia. Hän on Suomen vammaisurheilun menestyneimpiä jousiampujia. Hän toimii Järvenpään jousiampujat ry:n puheenjohtajana.

Yksityiselämä
-------------

Kallunki tutustui jousiammuntaan peruskoulussa liikuntatunnilla. Laji vei mukanaan ja sillä tiellä hän on yhä. Urheilu on itseään tarkaksi, avuliaaksi ja vaativaksi kuvailevalle Kallungille elämäntapa. Mieluisin lajiharjoitus ovat nuolitestit, joilla haetaan parempaa osumista keskelle. Hän pitää myös pitkistä käsipyörälenkeistä, joilla haetaan peruskuntoa. Kallunki on harrastanut myös yleisurheilua ja ilmapistooliammuntaa, jälkimmäistä hän harrastaa vieläkin. Vapaa-ajallaan hän valmentaa, korjaa pieniä esineitä ja koneita, asuntovaunuilee ja on mukana järjestötoiminnassa. Hän työskentelee merkanttina ja kelloseppänä.

Lähteet
-------

1. ↑   Järvenpään jousiampujat ry
2. ↑  [vanhentunut linkki], Suomen Paraolympiakomitea

Aiheesta muualla
----------------

* Suomen Paraolympiakomitea[vanhentunut linkki]
* Keski-Uusimaa[vanhentunut linkki]
* Kaleva
**Vanha testamentti** on Janne Ahtiaisen Henrik! -yhtyeen debyyttialbumi vuodelta 2018. Albumi oli Ahtiaisen ensimmäinen julkaistu punk-pitkäsoitto. Albumi sisältää yhtyeen Spotifyssa ylivoimaisesti eniten striimauksia keränneen kappaleen "Lisää paskaa housuun". Kappale on kerännyt suoratoistopalvelussa maaliskuuhun 2022 mennessä yli 170 000 striimausta.

Albumin kolme tuntia kestänyt julkaisukonsertti pidettiin Helsingissä 18. tammikuuta 2019.

Kappalelista
------------

|  |
| --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |
| 1. | Dadaisti, naivisti, runkkari | 1.20 |
| 2. | Lisää paskaa housuun | 1.53 |
| 3. | PMA | 1.16 |
| 4. | Rock sekularisaatiota vastaan | 1.09 |
| 5. | Ullakon kummitus | 3.40 |
| 6. | Taidemimmi | 1.09 |
| 7. | Pilvessä aamulla | 1.36 |
| 8. | Eldis | 1.10 |
| 9. | Poliisi on perseestä / Hallitus on väärässä | 1.20 |
| 10. | Helsingin Yliopisto | 2.31 |
| 11. | Varg Vikernesin näköinen spurgu | 1.58 |
| 12. | Näiden sanojen jälkeen emme nähneet enää | 0.52 |
| 13. | Uskokaa toisiinne! | 3.55 |
| 23.56 |  |

Vastaanotto
-----------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Kaaoszine** | 7.5/10 tähteä |  |
| **Rumba** | 0/10 tähteä |  |
| **Soundi** | 4/5 tähteä |  |
|

Albumi sai mielipiteitä jakavan vastaanoton.

Kaaoszinen Jimmy Timonen antoi albumille arvosanaksi 7,5/10. Hän koki albumin Ahtiaisen onnistuneeksi harppaukseksi uuden genren puolelle. Hän ei pitänyt albumia mestariteoksena, mutta viihdyttävänä ja uudenlaisena lisäyksenä suomipunkin kategoriaan.

Rumban Joni Kling antoi arvosanaksi 0/10. Hän kuvaili albumia sanoilla: "*Vanha testamentti on kollaasi melua, herätyskokoussaarnoja ja vittuilua, täysin vailla koheesiota. Se on myös viihdyttävä, hauska ja välillä tarttuva, mutta sen kutsuminen musiikiksi tuntuu yhtä vaivaannuttavalta kuin terapiaistunnon todistaminen, eikä sen tekijän tarkoitusperillä uskalla kuin spekuloida. En keksi sille oikein muuta määritelmää kuin "idiootti esitys*".

Soundin Antti Granlund antoi albumille arvosanaksi 4/5 ja kuvaili sitä rajuksi, yllättäväksi, 1980-luvun alun hardcoreen nojaavaksi kokoelmaksi humoristisia tai vakavia kapinabiisejä tai äänikollaaseja.

Lähteet
-------

1. ↑  HENRIK! *Spotify*. Viitattu 1.2.2022.
2. ↑  Kuudes Linja: Henrik! - Vanha Testamentti (levyjulkkarit) / 6. Linja *Facebook*. Viitattu 1.2.2022.
3. 1 2  Jimmy Timonen: Suomalaisen räppärin harppaus punk rockin puolelle – Arvostelussa HENRIK! – Vanha Testamentti *Kaaoszine*.  31.10.2018. Viitattu 1.2.2022.
4. 1 2  Joni Kling: Ekshibitionisti loi antilevyn – arviossa Versace Henrikin albumi Vanha testamentti *Rumba*.  5.12.2018. Viitattu 1.2.2022.
5. 1 2  Antti Granlund: Levyarvio: Täydellistä kohkaamista vai päätöntä kohkaamista – Henrik! hylkäsi menneisyytensä ja teki punk-manifestin *Soundi*.  3.12.2018. Viitattu 1.2.2022.
Upseerioppilaan arvomerkki (SA-kuva)
**Upseerioppilas** on Suomen puolustusvoimissa Reserviupseerikoulua (RUK) tai muualla järjestettävää reserviupseerikurssia käyvän varusmiehen palvelusarvo.

Upseerioppilaan lyhenne on *uo*. Puhuttelussa RUK:n sisällä käytetään upseerioppilaan asemesta joissakin yksiköissä lyhyempää muotoa *oppilas*, koska ei ole olemassa vaaraa sekoittumisesta aliupseerioppilaaseen, josta myös käytetään aliupseerikouluissa lyhyempää muotoa *oppilas*.

Suhde muihin sotilasarvoihin
----------------------------

Upseerioppilaat kuuluvat aliupseereihin ja heidät rinnastetaan alikersantteihin. 

Reserviupseerikurssia käyvät reserviläiset palvelevat nykyään henkilökohtaisessa arvossaan. Aiemmilla, 1950-luvulla järjestetyillä kursseilla he palvelivat upseerioppilaan arvossa. Osa vänrikeiksi tai aliluutnanteiksi opiskelevista reserviläisistä on sotilasarvoltaan jo opinnot aloittaessaan kersantteja tai sitä korkeammassa aliupseerin arvossa.

Arvomerkki
----------

Upseerioppilaan arvomerkissä kauluslaatassa on yksi vinoneliö, josta puhekielessä käytetään usein nimitystä "salmiakki". Hihamerkissä puolestaan käytetään yhtä kaarelle taivutettua arvomerkkikulmaa, joka on kansainvälinen upseerimerkki. Kaarelle taivutettu arvomerkkinauha pohjautuu alun perin laivastoon, jossa se oli aluksen kapteenin alaisuudessa toimivan upseerinarvoisen lääkärin tunnus. Merkki kuvaa painesidettä. Puhekielessä Suomessa sitä on myös kutsuttu henkariksi vaateripustinta tarkoittaen.

Reserviupseerikurssin jälkeinen palvelus
----------------------------------------

Reserviupseerikurssin päätyttyä upseerioppilaat nimitetään upseerikokelaiksi. Ne, jotka eivät ole suorittaneet hyväksytysti reserviupseerikoulua tai muualla suoritettavaa reserviupseerikurssia, palvelevat loppuajan alikersantin arvossa. Upseerioppilasta, joka ei ole suorittanut onnistuneesti tutkintoaan, kutsutaan puhekielessä joskus diplomialikersantiksi.

'Maitojunalla kotiin'
---------------------

Sodanaikaisesta Upseerikouluksi muuttuneesta Reserviupseerikoulusta on muodostunut sanonta *maitojunalla palaamisesta*. Ne Niinisalon upseerikoulussa sodanaikana palvelleet, jotka eivät suorittaneet kurssiaan hyväksyttävästi ja jotka jouduttiin erottamaan kurssiltaan, palautettiin Kankaanpäästä aamujunalla, joka huolsi varuskuntaa muun muassa elintarvikkeilla, kuten toimittamalla maitoa. Sanonta laajeni tarkoittamaan kaikkia puolustusvoimien kursseilta erotettuja, jotka palautettiin perusyksikköönsä kursseja suorittamattomina.

Katso myös
----------

* Upseerikokelas
* Reserviupseerikoulu
* Varusmies
* Suomen puolustusvoimat
**Ignacio Pérez Santamaría** eli **Nacho** (s. 24. kesäkuuta 1980 Málaga, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Real Betisiä. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.

Ura
---

Nacho on Málagan junioriakatemian kasvatti. Ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa hän teki 23. maaliskuuta 2003 kotiottelussa Celta Vigoa vastaan. Vuonna 2004 hänet lainattiin yhden kauden kestävällä lainasopimuksella Levanteen.

Heinäkuussa 2007 Málaga putosi pääsarjasta ja Nacho siirtyi Getafeen. Kesken toisen kautensa, hänet lainattiin tammikuussa 2008 baskiseura Real Sociedadiin, joka ei kuitenkaan kauden päätteeksi onnistunut tekemään paluuta pääsarjaan.

Kaudeksi 2008–2009 Nacho siirtyi jälleen lainalle, tällä kertaa kasvattajaseuraansa Málagaan, joka palasi pääsarjaan kahden kauden tauon jälkeen. Ensimmäisen maalinsa kaudella hän teki 22. helmikuuta 2009 ottelussa Real Valladolidia vastaan.

Lähteet
-------

* Profiili ja tilastot elmundo.es (espanjaksi)
**Tukholman saariston etsintäoperaatio 2014** alkoi kun Ruotsin puolustusvoimat sai perjantaina 17. lokakuuta 2014 tiedon vedenalaisesta toiminnasta Tukholman saaristossa. Operaatiota johti kommodori Jonas Wikström.

Ruotsin puolustusvoimat on operaatiosta niukkasanainen, eikä tuloksia kommentoida, ennen kuin operaatio on ohi.
Puolustusvoimat piti kaksi tiedotustilaisuutta 19. ja 21. lokakuuta. Operaatio lopetettiin 24. lokakuuta 2014.

2. marraskuuta Expressen kertoi että merivoimat etsii jälleen jotain saaristossa Kanholmsfjärdenin alueella ja sotilaat olivat käyneet kyselemässä saariston asukkailta, ovatko nämä nähneet jotakin poikkeuksellista merellä.

Teorioita
---------

Lehdistössä väitettiin etsintöjen alkaneen venäjänkielisestä hätäsanomasta Venäjän Itämeren laivaston tukikohtaan, mikä Ruotsin puolustusvoimien mukaan oli väärä tieto, eikä mitään sanomaa ole olemassa.

Ruotsin aluevesirajan lähistöllä purjehtineen venäläisen *NS Concord* -tankkerin epäiltiin liittyvän tapaukseen ja olevan minisukellusveneen emoalus.
Itämerellä liikkui toinenkin venäläisalus, *Professor Logatšev*, joka on rakennettu vedenalaiseen tutkimukseen ja merenpohjan kartoittamiseen.

Ruotsin Maanpuolustuskorkeakoulun tutkija Thomas Riesin mukaan sukellusvene olisi saattanut laskea saaristoon miinoja tai tiedustelulaitteita.
Spetsnaz-joukoista kirjoittanut kirjailija Vera Efron puolestaan uskoi että Venäjän laivaston erikoisjoukot ovat harjoitelleet Tukholman saaristossa ja liikkuneet Triton-NN -minisukellusveneellä.

Saaristossa havaittu mustapukuinen, reppu selässä rantavedessä kahlaava hahmo, jota Ruotsin turvallisuuspoliisi Säpo ja sotilastiedustelu Must etsivät, paljastui kalastamassa olleeksi eläkeläiseksi.

Suomen puolustusministeri Carl Haglundin puheet 'farssista' ja kommentit että etsinnät olivat paha kolaus Ruotsin puolustusvoimien uskottavuudelle tulkittiin Ruotsissa arvosteluksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Katriina Töyrylä, Ruotsin merietsintöjen taustalla yksityishenkilön havainto, Yle.fi, uutiset 18.10.2014, viitattu 22.102014
2. ↑  Paula Tapiola, SvD: Tukholmassa etsitään vaurioitunutta sukellusvenettä, Yle.fi, uutiset 18.10.2014, viitattu 22.10.2014
3. ↑  Anne Orjala, Etsintäoperaatio jatkuu Ruotsissa kuudetta päivää, Yle.fi, uutiset 22.10.2014, viitattu 22.10.2014
4. ↑
5. ↑
6. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
7. ↑  Katriina Töyrylä, Merietsintöjen tahti kiihtyy Ruotsissa, Yle.fi, uutiset 19.10.2014, viitattu 22.10.2014
8. ↑  Katriina Töyrylä, Venäläinen erikoisalus matkalla kohti Ruotsia, Yle.fi, uutiset 19.10.2014, viitattu 22.10.2014
9. ↑  Kristian Svensson, Venäläinen erikoisalus jälleen matkalla kohti Ruotsia, Yle.fi, uutiset 22.10.2014, viitattu 22.10.2014
10. ↑
11. ↑
12. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
13. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
Ignacy Hryniewiecki
**Ignacy Hryniewiecki** (ven. Игнатий Гриневицкий, **Ignati Grinevitski**; 1855 tai 1856 – 13. maaliskuuta 1881 Pietari) oli puolalainen vallankumouksellinen, joka murhasi Venäjän keisari Aleksanteri II:n.

Hryniewiecki syntyi puolalaiseen perheeseen Venäjän keisarikunnan Minskin kuvernementissa, nykyisen Valko-Venäjän alueella. Seudulla oli toteutettu venäläistämispolitiikkaa, joka kielsi muun muassa puolan kielen käytön kouluissa, sanomalehdissä ja toimistoissa. Hryniewieckin perhe oli aatelistaustainen ja heillä oli pieni kartano Babruiskissa. 

Vuonna 1875 Hryniewiecki matkusti Pietariin, jossa hän opiskeli matematiikkaa paikallisessa tekniikan instituutissa. Pian Hryniewieckistä tuli Venäjän kansalainen, ja hän osallistui vallankumouksellisen Narodnaja voljan liikkeen kokouksiin. Moni liikkeen jäsen oli syntyjään muita kuin venäläisiä.

Narodnaja voljan terroristit yrittivät murhata keisari Aleksanteri II:n seitsemän kertaa, onnistumatta. 13. maaliskuuta 1881 Hryniewiecki heitti pommin keisaria kohti Nevski prospektilla, lähellä Talvipalatsia. Aleksanteri haavoittui ja kuoli neljän tunnin kuluttua. Hryniewiecki kuoli räjähdyksessä. Isku Aleksanteria vastaan oli ehkä ensimmäinen itsemurhaisku.*lähde?*

Narodnaja voljan muut jäsenet Nikolai Kibaltšitš, Sofja Perovskaja, Nikolai Rysakov, Timofei Mihailov ja Andrei Željabov tuomittiin kuolemaan, Gesja Gelfman karkotettiin Siperiaan. 

Murhapaikalle Aleksanteri II:n seuraaja Aleksanteri III määräsi rakennettavaksi niin sanotun Verikirkon.

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Puola

 |

 |
*Sesta* ja mittausveneet luotsiaseman laiturissa Luhangassa
**Tukialus Sesta** on Merenkulkulaitoksen sisävesien mittauksen tukialus. 

*Sesta* valmistui 1979 Rauma-Repolan Savonlinnan telakalla. Se rakennettiin 
tukialus *Linssin* apualukseksi ja toimimaan tarvittaessa erillisenä yksikkönä. Suunnittelun lähtökohtana oli myös, että alus voitaisiin siirtää tarvittaessa maantie- tai rautatiekuljetuksena vesistöstä toiseen. Tästä syystä alus on varsin pieni: 20 x 6 x 0,9 metriä. 

Aluksessa ei ole omaa kuljetuskoneistoa, ainoastaan generaattori sähkön tuottoa varten, ja sitä hinataan merenmittausretkikunnan muilla aluksilla, mittausveneillä tai erillisellä hinaajalla. *Sestan* retkikuntaan kuuluu kaksi mittausvenettä. Lisäksi varustukseen kuuluu 16 metriä leveä työntöhara ja 200 metriä leveä vaijerihara suurempien alueiden tarkistusharaukseen.

*Sestassa* on keittiö ja majoitustilat 10 hengelle, piirustussali ja sauna. Aluksessa on myös biologinen vedenpuhdistamo.

Lähteet
-------

* Visa Auvinen, toimittanut (1983): Leijonalippu merellä. ISBN 951-95781-1-0.
Pääpostitalo Tukholmassa.
**Tukholman pääpostitalo** (ruots. *Stockholms centralposthus*) on entinen Tukholman pääpostikonttori Norrmalmin kaupunginosassa Vasagatanin varrella.

Talo rakennettiin vuosina 1898–1904 ja sen on suunnitellut arkkitehti Ferdinand Boberg. Pohjapiirroksen laati Gustaf Dahl. Rakennuksen julkisivussa keskustorneineen ja pyöristettyine kulmineen on vaikutteita Vadstenan linnasta. Samanaikaisesti siinä näkyy kuitenkin myös Bobergin pyrkimys moderniin tyyliin. Rakennus vihittiin juhlallisesti käyttöön 27. lokakuuta 1903 kuningas Oskar II:n läsnä ollessa.

1990-luvun puolivälistä lähtien rakennuksessa ei ole enää sijainnut postikonttoria, ja Ruotsin postin pääkonttori muutti siitä pois vuoden 2003 syksyllä. Muutostöiden jälkeen taloon muuttivat vuonna 2008 Ruotsin elinkeinoministeriö, työmarkkinaministeriö sekä osia hallituskanslian hallinto-osastosta. Rakennuksen omistaa Ruotsin valtio, ja sitä ylläpitää valtion kiinteistölaitos.

Lähteet
-------

1. ↑  Fredric Bedoire: *Stockholms byggnader: Arkitektur och stadsbild*, s. 122. Norstedts, Tukholma 2012.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Tukholman pääpostitalo** Wikimedia Commonsissa
**Uusikaupunki–Peipohja-rata** oli toteuttamatta jäänyt rautatiehanke, jonka tarkoituksena oli rakentaa yhdysrata Uudenkaupungin ja Kokemäen Peipohjan välille. Radan rakentamisesta tehtiin aloite jo vuoden 1890 valtiopäivillä samassa yhteydessä, kun Tampere-Pori-rataa alettiin rakentaa. Sillä kertaa Peipohjasta rakennettiin yksityinen rautatie Raumalle ja Uudenkaupungin hanke jäi toteuttamatta. Uusikaupunki sai rautatien 1924, kun Uudenkaupungin rata Turkuun valmistui.

Uusikaupunki–Peipohja-ratahanke oli esillä vielä 1960-luvulla ja 1970-luvun alussa. Tällöin suunnitelmissa oli 77 kilometrin pituinen rautatie, joka olisi kulkenut reittiä Uusikaupunki–Harikkala–Laitila–Suontaka–Hinnerjoki–Mestilä–Kauttua–Tuiskula–Peipohja.

Lähteet
-------

1. ↑  Uudenkaupungin junaliikenteen historiaa Uudenkaupungin kaupunki.  Arkistoitu 5.3.2016. Viitattu 22.8.2014.
2. ↑  50 vuotta sitten : Valtiovalta suhtautuu myönteisesti Uusikaupunki – Peipohja -ratahankkeeseen (arkistoitu sivu)  19.11.2010. Uudenkaupungin Sanomat.  Arkistoitu 2.1.2011. Viitattu 22.8.2014.
3. ↑  50 vuotta sitten (arkistoitu sivu)  2.2.2013. Uudenkaupungin Sanomat.  Arkistoitu 26.8.2014. Viitattu 22.8.2014.
**Saint Louis** on Yhdysvalloissa virtaava, lähes 290 kilometriä pitkä joki, joka on Nipigonjoen jälkeen toiseksi suurin Yläjärven latvajoki. Sen valuma-alue sijaitsee suurimmaksi osaksi St. Louisin piirikunnassa ja käsittää 9 400 neliökilometriä Minnesotan osavaltiossa sekä 700 neliökilometriä Wisconsinin osavaltiossa.

Luonto ja maantiede
-------------------

Saint Louis, Jay Cooke State Park.
Saint Louis saa alkunsa Seven Beaverin järvestä Mesabi Rangen laajalla rautamalmivyöhykkeellä. Sieltä se virtaa moreenipitoisten metsämaiden halki kohti lounasta ja kohtaa useita pieniä sivujokia. Floodwoodin kylän kohdalla joki kääntyy kaakkoon, ja pian Brookstonin jälkeen siihen laskee Cloquetjoki. Thomsonista alavirtaan maisemat muuttuvat nopeasti, kun joki sukeltaa syvään ja kapeaan rotkoon ja ohittaa Jay Cooke State Parkin savikivi- ja grauvakkamuodostumat sekä muinaiset punasavikerrostumat, jotka jäivät jäljelle Duluthin jääjärvestä. Joenuoma on tehnyt noin 290 kilometriä pitkän, C-kirjaimen muotoisen matkan, kunnes se lopulta levenee Yläjärveen päättyväksi pitkäksi estuaariksi.

Saint Louisin sokkeloinen estuaari on pinta-alaltaan lähes 50 neliökilometriä ja siihen kuuluu lukuisia saaria ja poukamia. Suurimpia lahtia ovat St. Louis Bay, Superior Bay ja Allouez Bay, johon laskee Nemadjijoki lounaasta. Estuaarin rannoilla on paljon teollisuutta Yläjärven lähistöllä, mutta kauempana sisämaassa se on ainakin osittain luonnontilainen. Minnesotan ja Wisconsinin välinen raja myötäilee estuaarin kulkua sen suulle asti.

Historia ja merkitys
--------------------

Bong Bridge, St. Louis Bay.
Arkeologiset löydökset osoittavat, että Saint Louisin ympäristössä oli ihmisiä jo 7000 eaa. Ensimmäiset asukkaat olivat metsästäjiä ja keräilijöitä, jotka vuoden 1000 eaa. paikkeilla alkoivat viljellä intiaaniriisiä ja perustaa pysyviä kyliä. Ranskalaisten tutkimusmatkailijoiden Pierre-Esprit Radissonin ja Médard des Groseilliers’n käydessä seudulla vuonna 1659 siellä eli dakotaintiaaneja. Vuoteen 1776 mennessä dakotien tilalle oli muuttanut Suurten järvien alueelta ojibwoita, jotka ovat yhä alueen suurin alkuperäiskansa.

Saint Louisin ympäristöön perustettiin 1700-luvulla useita turkiskauppaan keskittyneitä kauppa-asemia, mutta varsinaisesti seutu alkoi kehittyä vasta seuraavalla vuosisadalla. Jokisuulle perustettiin Superiorin (1853) ja Duluthin kylät (1856), joista kasvoi muutamassa vuosikymmenessä kauppaa ja teollisuutta harjoittavia satamakaupunkeja. Nykyään Saint Louisin vesistöalueella elää yhteensä noin 210 000 ihmistä, joista hieman yli puolet asuu Duluthissa ja Superiorissa.

Lähteet
-------

* The St. Louis River System Remedial Action Plan St. Louis River Alliance.  Arkistoitu 17.5.2011. Viitattu 18.11.2010. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  The St. Louis River System Remedial Action Plan, Environmental Setting, s. III-1–3
2. 1 2  The St. Louis River System Remedial Action Plan, Environmental Setting, s. III-10–12

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Saint Louis (joki)** Wikimedia Commonsissa
Asematunneli, kuvassa ylhäältä nähtynä Rautatientorin metroaseman lippuhalli, joka tunnetaan epävirallisilla nimillä Kompassitasanne, Kompassiaukio ja Kompassitori kuvan keskivaiheilla näkyvän kompassiruusukoristeen mukaan.
Asematunnelin Rautatientorin puoleinen sisäänkäynti.
**Asematunneli** (ruots. *Stationstunneln*) on Helsingin päärautatieaseman ja City-Centerin (nk. Makkaratalo) yhdistävä maanalainen liikekeskus Helsingissä. Asematunnelissa sijaitsee myös Rautatientorin metroaseman lippuhalli ja maanalaiset yhdyskäytävät Sokoksen tavarataloon, Kaivotaloon ja Forumin kauppakeskukseen.

Asematunneli rakennettiin kaivamalla sen yläpuolella kulkeva Kaivokatu auki ja valamalla tunnelille betoninen kansi. Se valmistui vuosina 1966–1967. Tunnelityömaa näkyy hyvin Risto Jarvan ohjaamassa elokuvassa *Onnenpeli* (1965).

Alusta lähtien Asematunnelin liikkeet ovat erikoisluvalla olleet avoinna iltaisin klo 22:een saakka ja myös pyhäpäivinä.

Asematunnelissa tapahtui 8. marraskuuta 2009 mittava vesivahinko, kun Helsingin rautatieaseman edustalla oleva 400 millimetrin vesijohto repesi päästäen veden ryöppyämään asematunnelin alla oleviin kuiluihin ja Rautatientorin metroasemalle.

Kuvia Asematunnelista
---------------------

* Näkymä metroaseman suunnasta kohti itää.Näkymä metroaseman suunnasta kohti itää.
* Asematunnelin idänpuoleinen käytävä, josta on yhteys raitiovaunupysäkeille.Asematunnelin idänpuoleinen käytävä, josta on yhteys raitiovaunupysäkeille.
* Asematunnelin rakennustyömaa vuonna 1967.Asematunnelin rakennustyömaa vuonna 1967.

Lähteet
-------

1. ↑  Oksanen, Kimmo: Keskellä Helsinkiä on aukio, jonka viralliseksi luullut nimet ovatkin puhdasta legendaa *Helsingin Sanomat Yle Uutiset*.  7.12.2022. Viitattu 8.12.2022.
2. ↑  Helsingin aseman Kompassitorin halkeamista sortumavaara  9.11.2009. YLE Uutiset. Viitattu 9.11.2009.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Asematunneli** Wikimedia Commonsissa
*Tämä artikkeli käsittelee Karibianmeren saarta. Muista merkityksistä katso Saint Thomas (täsmennyssivu).*
Saint ThomasSaint Thomas naapurisaarineen.

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
18°20′N, 64°55′WYhdysvaltain NeitsytsaaretYhdysvallat |
| Saariryhmä | 
Yhdysvaltain Neitsytsaaret |
| Vesialue | 
Karibianmeri |
| Korkeimmat kohdat | 
Crown Mountain (en), 306 mView and modify data on Wikidata  |
| Pinta-ala | 
80,9 km² |

Väestö| Asukasluku | 
51 181 |
| Suurin kaupunki | 
Charlotte Amalie |

Karttamuokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Saint Thomas** on Yhdysvaltain Neitsytsaariin kuuluva saari Karibianmerellä. Samaan Yhdysvaltain territorioon kuuluvia muita saaria ovat Saint Croix ja Saint John sekä pienemmistä saarista Water Island. Saariryhmän pääkaupunki Charlotte Amalie sijaitsee Saint Thomasilla. Vuonna 2000 saaren asukasluku oli 51 181 henkeä, joka on noin 47 prosenttia koko territorion asukasluvusta. Saaren pinta-ala on 80,9 neliökilometriä.

Historiaa
---------

Saari oli asuttu jo vuoden 1500 eaa. tienoilla. Myöhemmin sitä asuttivat arawakit ja karibit. Kristoffer Kolumbus löysi saaren vuonna 1493. Eurooppalaisten saapumista seuranneina vuosikymmeninä saarta asuttaneiden karibien määrä laski jyrkästi.

 

Saint Thomasin saari kehittyi 1700-luvulla sokerinviljelyn ja orjakaupan ansiosta. Vuonna 1815 Saint Thomasista tuli vapaasatama. Saari oli osa Tanskan siirtomaihin kuulunutta Tanskan Länsi-Intiaa vuosina 1672–1917. Napoleonien sotien aikana Britannia oli miehittänyt saaren kahdesti, vuonna 1801 ja vuosina 1807–1815, minkä jälkeen ne oli palautettu Tanskan hallintaan. Yhdysvallat osti saaren Tanskalta 25 miljoonalla dollarilla.

* Saint Thomasin satama.Saint Thomasin satama.
* Tanskalaisten rakentama vartiotorni Charlotte Amaliessa.Tanskalaisten rakentama vartiotorni Charlotte Amaliessa.
* Näkymä Saint Thomasiin.Näkymä Saint Thomasiin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  St. Thomas, Virgin Islands: Facts & History *VInow*. Viitattu 27.8.2016. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Saint Thomas** Wikimedia Commonsissa
Lähikuva mandariininhatun kukasta, jossa on pyöreä, kellomainen verhiö ja putkimainen teriö
**Mandariininhattu** (*Holmskioldia sanguinea*) on huulikukkaiskasvien (Lamiaceae) heimoon kuuluva kasvilaji.

Mandariininhattu on pienehkö pensas, jonka lehtiasento on vastakkainen. Lehdet ovat soikeita ja suippokärkisiä. Kukinnot ovat lehtihankoihin kehittyviä lyhyitä terttuja tai varsien päihin kehittyviä röyhymäisiä terttuja. Kukkien verhiöt ovat teriömäisiä, muodoltaan pyöreitä tai kellomaisia sekä väriltään punaisia tai oransseja. Verhiöt muuttuvat hedelmävaiheessa ruskeiksi. Teriö on putkimainen, tiilenpunainen ja liuskoittunut viideksi lyhyeksi liuskaksi. Heteitä on neljä kappaletta. Emin sikiäin on nelilokeroinen ja jokaisessa lokerossa on yksi siemenaihe. Hedelmänä on syvään neliliuskainen luumarja, jossa laajentunut verhiö on vielä jäljellä.

Mandariininhattu kasvaa luonnossa alkuperäisenä Himalajan alarinteillä 300–1500 metrin korkeudessa Intian Kumaonin alueelta Bhutaniin. Mandariininhattua viljellään kuitenkin myös koristekasvina ja koristekasvikäyttöön on jalostettu luontaisten punakukkaisten mandariininhattujen lisäksi kukkien väriltään keltaisia ja pronssinvärisiä muotoja.

Lähteet
-------

1. ↑  Holmskioldia sanguinea Retz. *Finto, Kassu*. Viitattu 26.9.2021.
2. 1 2  *Holmskioldia sanguinea* *E-Flora of Gandhinagar*. Gujarat Forestry Research Foundation. Viitattu 18.9.2021. (englanniksi)
3. 1 2  Chinese Hat *Flowers of India*. Viitattu 18.9.2021. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q5231348
* Wikispecies: Holmskioldia sanguinea
* AoFP: 1445
* APDB: 123377
* CoL: 6LY86
* EoL: 579737
* GBIF: 2925665
* GRIN: 19228
* iNaturalist: 163819
* IPNI: 863073-1
* IRMNG: 10804295
* ISC: 27525
* ITIS: 32239
* NatureServe: 2.152408
* NCBI: 41390
* Open Tree of Life: 738846
* Plant List: kew-99665
* PLANTS: HOSA2
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:863073-1
* SANBI: 4084-3
* Tropicos: 33700009
* WFO: wfo-0000982821

 |

 |
**Maelgwn Gwynedd** (kuollut noin 547) oli Gwyneddin kuningas. Hän oli Cadwallon Lawhirin poika ja Gwyneddin myyttisen perustajan Cunedda Wledigin jälkeläinen.

Nuorena Maelgwn ilmeisesti syrjäytti äitinsä enon hallitsijan paikalta, mutta pian sen jälkeen hän luopui yllättäen maallisesta elämästä ja vetäytyi luostariin munkiksi. Maelgwn ei kuitenkaan kauaa sietänyt luostarielämää, rikkoi munkkilupauksensa ja palasi kuninkaaksi.

Historioitsija Gildas ja walesilainen perimätieto ovat yhtä mieltä siitä, että Maelgwn vastusti "pyhiä" eli kristillisiä munkkeja ja syyllistyi moniin pahoihin tekoihin, muun muassa vaimonsa ja veljenpoikansa murhaan, jonka lesken hän sen jälkeen nai.

Maelgwn lienee hallinnut suurinta osaa Luoteis-Walesista, mukaan lukien Anglesey. Tarinoiden mukaan Maelgwn oli kookas ja häntä kutsuttiin lisänimellä "Maelgwn Hir" eli Maelgwn Pitkä. Maelgwn kuoli ruttoon noin 547.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  William Hopkin Davies: Maelgwn Gwynedd (died c. 547) king of Gwynedd and monk *Dictionary of Welsh Biography*. Viitattu 15.9.2021. (englanniksi)
**Yhdysvaltain edustajainhuoneen vaalit 1994** pidettiin 8. marraskuuta 1994 keskellä presidentti Bill Clintonin ensimmäistä virkakautta. Republikaanit voittivat demokraateilta 54 paikkaa, jolloin republikaanipuolue sai paikkaenemmistön Yhdysvaltain edustajainhuoneessa ensimmäisen kerran sitten vuoden 1952 ja äänienemmistön ensimmäisen kerran sitten vuoden 1946. Kyseessä oli myös suurin republikaanipuolueen saama paikkalisäys sitten vuoden 1946.

Republikaanit pysyivät edustajainhuoneen enemmistöpuolueena seuraavat kaksitoista vuotta vuoden 2006 vaaleihin saakka.

Tulokset
--------

| Puolue | Paikat | Ääniosuus |
| --- | --- | --- |
| 1992 | **1994** | +/- | Paikkaosuus | Äänet | % |
| Republikaaninen puolue | 176 | **230** | +54 | 52,9% | 36 569 698 | 51,9% |
| Demokraattinen puolue | 258 | **204** | -54 | 46,9% | 31 609 829 | 44,8% |
| Sitoutumaton | 1 | **1** | 0 | 0,2% | 497 403 | 0,7% |
| Libertaaripuolue | 0 | 0 | - | 0,0% | 415 650 | 0,6% |
| Muut puolueet | - | - | - | - | 1 401 068 | 2,0% |
| **Yhteensä** | **435** | **435** | **+0** | **100,0%** | **70 493 648** | **100,0%** |

Lähteet
-------


Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:United States House of Representatives elections, 1994
Kuvassa italialainen apteekkari myymässä teriakkia 1300-luvulla
**Teriakki** oli entisaikoina suosittu yleislääke, jonka uskottiin tehoavan lähes kaikkiin vaivoihin.

Teriakin juuret juontavat antiikin Kreikkaan toiselle vuosisadalle eaa. Teriakkia saatettiin valmistaa kymmenistä ainesosista, kuten erilaisista yrteistä ja oopiumista sekä joskus käärmeen lihasta tai majavan hausteesta. Kreikkalaisten jälkeen teriakin reseptiä parantelivat Rooman keisari Neron henkilääkärinä tunnettu Andromakhos sekä Galenos.

Keskiajalla teriakkia sekoitettiin hunajaan tai viiniin ja käytettiin vastamyrkkynä käärmeenpuremiin ja muihin myrkytyksiin sekä kaikenlaisten muidenkin vaivojen ennaltaehkäisyyn ja hoitoon. Erityisen maineikasta oli renessanssin Venetsiassa valmistettu teriakki. Mustan surman aikana teriakin uskottiin tepsivän ruttoon, sillä sairauden uskottiin johtuvan ruttokäärmeiden myrkyttämistä joista.

Teriakin valmistus oli vaativaa ja ainesosat kalliita. Ainesosat piti kerätä talteen juuri oikeaan aikaan, sillä planeettojen ja tähtikuvioiden aseman uskottiin vaikuttavan kasvien tehoon. Kun lääke oli sekoitettu, sen piti antaa käydä ja kypsyä muutaman vuoden ajan.

Teriakki oli uskomuslääke, jonka parantavat vaikutukset olivat vähäisiä. Se sisälsi kuitenkin vanhaa lääkekasvia merisipulia, joka sisältää sydämen toimintaan vaikuttavaa skillaridiiniglykosidia. Teriakin sisältämä oopiumi toimi särkylääkkeenä, joka helpotti tuskaisen käyttäjän oloa. Se lievensi myös yskää, ripulia ja oksentamista.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Mitä on teriakki? *National Geographic Suomi*.  12.8.2013. Viitattu 3.6.2017.
2. 1 2 3 4  Huldén, Lena & Huldén, Larry & Heliövaara, Kari: *Rutto*, s. 150–152. Like, 2017. ISBN 978-952-01-1456-5.
**Jefferson Leonardo Pérez Quezada** (s. 1. heinäkuuta 1974 Cuenca, Ecuador) on entinen ecuadorilainen kävelijä. Hän erikoistui 20 kilometrin matkalle ja oli matkan menestyneimpiä kävelijöitä uransa aikana. Pérez on olympiavoittaja ja kolminkertainen maailmanmestari.

Jefferson Pérez.
Pérez voitti maansa kautta aikain ensimmäisen olympiamitalin voitettuaan 20 kilometrin kilpailun vuoden 1996 kesäolympialaisissa Atlantassa. Vuonna 1997 hän voitti 20 kilometrin kilpailun maailmancupissa ja oli Ateenan MM-kisoissa 14:s. 1999 Sevillan MM-kisoissa hän käveli hopealle ja oli 2000 Sydneyn olympialaisissa neljäs. 2001 Edmontonin MM-kisoissa hän sijoittui kahdeksanneksi. Vuonna 2002 hän voitti toistamiseen 20 kilometrin maailmancup-kilpailun. 2003 Pariisin MM-kisoissa hän voitti kultamitalin uudella maailmanennätysajalla 1.17.21. Vuonna 2004 hän voitti urallaan kolmannen kerran 20 kilometrillä maailmancupin kilpailun. Ateenan olympialaisissa hän osallistui sekä 20 että 50 kilometrin kilpailuihin ja sijoittui neljänneksi ja 12:ksi. 2005 Helsingin MM-kisoissa hän voitti toisen maailmanmestaruutensa ja kaksi vuotta myöhemmin Osakassa kolmannen maailmanmestaruutensa. 2008 Pekingin olympialaisissa hän voitti hopeaa 20 kilometrin matkalla.

Pérez lopetti uransa syksyllä 2008.

Lähteet
-------

1. ↑  Biscayart, Eduardo: Jefferson Pérez, a true Champion, retires  29.9.2008. IAAF. Viitattu 30.9.2008. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Juttu IAAF:n sivuilla
* Jefferson Pérez Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)

  

Miesten 20 kilometrin kävelyn maailmanmestarit

|  |
| --- |
| 1983: Ernesto Canto |
1987: Maurizio Damilano |
1991: Maurizio Damilano |
1993: Valentí Massana |
1995: Michele Didoni |
1997: Daniel García |
1999: Ilja Markov |
2001: Roman Raskazov |
2003: Jefferson Pérez |
2005: Jefferson Pérez |
2007: Jefferson Pérez |
2009: Wang Hao |
2011: Luis Fernando López |
2013: Chen Ding |
2015: Miguel Ángel López |
2017: Eider Arévalo |
2019: Toshikazu Yamanishi |
2022: Toshikazu Yamanishi |


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* World Athletics

 |

 |
**Mady Delvaux-Stehres** (s. 11. lokakuuta 1950 Luxemburg-Ville, Luxemburg) on luxemburgilainen poliitikko, joka edustaa Luxemburgin sosialistista työväenpuoluetta (LSAP).

Elämäkerta
----------

Delvaux-Stehres on ammatiltaan klassisen kirjallisuuden professori ja valmistunut Sorbonnesta. Hän on ollut terveys-, sosiaaliturva-, nuoriso- ja urheiluministerinä Santerin-Poosin hallituksessa vuosina 1989–1994. Vuosina 1995–1999 hän toimi liikenne- ja viestintäministerinä Junckerin-Poosin hallituksessa.

Vaalikaudella 1999–2004 Delvaux-Stehres oli Luxemburgin kansallisen parlamentin jäsenyyden lisäksi jäsenenä Euroopan neuvoston parlamentaarisessa yleiskokouksessa. Tässä tehtävässä toimiessaan, hän laati yhdessä belgialaisen Luc Van den Branden kanssa raportin siitä, miten Turkki toteuttaa velvollisuuksia ja sitoumuksia.

Vuonna 2004 Delvaux-Stehres oli osa ensimmäistä Junckerin-Asselbornin hallitusta vastuualueenaan opetustoimi. Vuodesta 2009 lähtien toisessa Junckerin-Asselbornin hallituksessa hän toimi samassa ministeriössä aina joulukuuhun 2013 saakka. Delvaux-Stehres oli puolueensa LSAP:n kärkiehdokas eurovaaleissa 25. toukokuuta 2014. Hänet valittiin Euroopan parlamenttiin ja hän toimii Alliance progressiste des socialistes et démocrates -ryhmässä.

Vuonna 2016 hän julkaisi raportin, jossa kehotettiin verottamaan yrityksiä robottien käytöstä. Benoît Hammon, joka oli sosialistien kärkiehdokas Ranskan vuoden 2017 presidentinvaaleissa, otti osan näkemyksistään tästä raportista.

Delvaux-Stehres on naimisissa ja hänellä on kolme lasta.

Lähteet
-------

1. ↑  Respect des obligations et engagements de la Turquie *assembly.coe.int*. Viitattu 4.9.2019.
2. ↑  Rights, Robots and Data in the Age of Artificial Intelligence *IIEA*.  30.5.2018.  Arkistoitu 4.9.2019. Viitattu 4.9.2019. (englanniksi)
3. ↑  Mady Delvaux : « Un cadre légal en matière de robotique est nécessaire » | Actualité | Parlement européen *www.europarl.europa.eu*.  1.12.2017. Viitattu 4.9.2019. (ranskaksi)
4. ↑  Le Parlement européen préconise la création d'une «taxe robot» *FIGARO*.  13.1.2017. Viitattu 4.9.2019.
**Mandala Airlinesin lennolla 91** ollut Boeing 737-200 -kone putosi maahan 5. syyskuuta 2005 Medanissa. Kone oli matkalla Medanista Jakartaan. Kello 9.40 paikallista aikaa (UTC +7 h) kone syöksyi keskelle tiheään asuttua asuin­aluetta muutama sekunti sen jälkeen, kun se oli noussut Medanin lentokentältä. Onnettomuudessa kuoli 149 henkilöä.

Kymmeniä taloja ja autoja tuhoutui, ja ainakin 44 ihmisen raportoitiin menehtyneen maassa. Myöhemmin kerrottiin, että 18 törmänneen lentokoneen matkustajaa selvisi onnettomuudesta, kun taas 99 matkustajaa (joukossa kolme vauvaa) kuoli. Useimmpien eloon­jääneiden uskotaan istuneen lento­koneen takaosassa, vaikka joidenkuiden on kerrottu kuolleen vammoihinsa. Suurin osa kuolleista oli indonesialaisia, mutta myös ainakin yhden malesialaisen, Ti Teow Chuan, kerrottiin kuolleen. Uhrien joukossa olivat Pohjois-Sumatran tuolloinen kuvernööri Rizal Nurdin sekä entinen kuvernööri Raja Inal Siregar.

Lähteet
-------

* Onnettomuuden kuvaus Planecrashinfo.com.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuva koneen hylystä
**Mandariinikala** (*Synchiropus splendidus*  syn. *Pterosynchiropus splendidus*) on merikokkeihin kuuluva kala.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Mandariinikala kasvaa noin kuusisenttiseksi; koiras on suurempi kuin naaras. Sen vartalo on pyöreämuotoinen. Naaras on väritykseltään oranssi-vihreäkuvioinen, koiras sini-vihreä-oranssikuvioinen. Kuviointi muistuttaa perinteisiä kiinalaisia silkkikankaita, siitä kalan nimi.

Alkuperä
--------

Mandariinikala elää luonnossa läntisellä Tyynellämerellä. Se pysyttelee koralliriuttojen lähellä 1–18 metrin syvyydessä.

Käyttäytyminen ja hoito akvaariossa
-----------------------------------

Mandariinikala syö vain itse pyydystämiään eläviä pieneliöitä. Siksi sitä voi pitää vain kypsässä riutta-akvaariossa.

Mandariinikala on sävyisä muita kalalajeja kohtaan. Syy siihen, miksi sitä ei voi pitää kaikkien muiden lajien kanssa, on kilpailu ruoasta: mandariinikala nälkiintyy hengiltä, jos vilkkaammat kalat syövät kaikki pikkueliöt. Kaksi mandariinikoirasta taistelee liikaa samassa altaassa: soidinkäyttäytymisensä aluksi koiras pullistelee nostaen selkäevänsä ylös. Saman käytöksen voi havaita jos koiras näkee oman heijastuksensa altaan päädyssä.

Lisääntyminen
-------------

Mandariinipari laskee kerralla 12–200 mätimunaa. Jo 36 tunnin kuluttua hedelmöityksestä munien sisällä voi nähdä poikasten silmät. Mätimunasta kuoriutuu ensin pieni vilkasliikkeinen toukka, 8–11 päivän ikäisenä sille muodostuu selkäevä ja 12–14 päivän ikäisenä niillä on aikuisen kalan tyypillinen suuripäinen vartalonmuoto. Värit kehittyvät vaiheittain muutaman kuukauden kuluessa.

Lähteet
-------

1. ↑  Carpenter, K.E. & Robertson, R.: *Synchiropus splendidus* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2022-1*.  2019. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 18.8.2022. (englanniksi)
2. 1 2  Synchiropus splendidus Animal DIversity Web
3. ↑  Meriakvaarion perustamismanuaali
4. ↑  *Synchiropus splendidus* (peilipalvelin) *FishBase*. Froese, R. & Pauly, D. (toim.). (englanniksi)
5. ↑  Reefcorner.com (Arkistoitu – Internet Archive)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q77062
* Wikispecies: Synchiropus splendidus
* ADW: Synchiropus\_splendidus
* BOLD: 47165
* CoL: 7B8W2
* FishBase: 12644
* GBIF: 2386640
* iNaturalist: 56072
* IRMNG: 10153138
* ITIS: 171730
* IUCN: 141481104
* NCBI: 270530
* WoRMS: 273264

 |

 |
**Pankko** (ruots. *banko* < ital. *banco*, rahapankki) on aiemmin käytetty nimitys Ruotsin valtakunnan säätyjen pankin (nykyisin Ruotsin keskuspankki) seteleistä ja kolikoista. Nimityksen avulla tehtiin ero saman pankin päärahaan eli hopeariksiin (*specie*) ja valtionvelkakonttorin (*Riksens Ständers Riksgäldskontor*) seteleihin, joista käytettiin nimitystä *riksgälds*. Samasta nimellisarvosta huolimatta eri pankkien seteleillä oli erisuuruinen käypä arvo. Rahalajien vaihtosuhde oli 1 hopeariksi = 2 2/3 pankkoriksiä = 4 valtionvelkakonttorin riksiä. Pankko-nimitys oli välttämätöntä ottaa käyttöön 1789, jolloin valtionvelkakonttori perustettiin, jotta voitiin tehdä ero eri rahalajien välillä. Vuonna 1855 Ruotsin rahayksiköksi määrättiin riikintaaleri, jolloin pankko-nimiset rahat siirtyivät historiaan.

Ruotsalaisissa seteleissä ja kolikoissa sana oli kirjoitettu muodossa banco, mutta uudemmassa ruotsinkielessä se kirjoitettiin banko. Suomalaisina vastineina on käytetty sanoja pankko, banko ja joskus myös sanaa bankko.

Lähteet
-------

* Otavan iso tietosanakirja, Otava 1963
* Uusi tietosanakirja, Tietosanakirja oy 1960
* Sven E. Lindqvist: Numismaattinen sanakirja, Otava 1996 ISBN 951-1-13928-2
Sopimuksen 182 osapuolta kuvassa oranssilla.
**Maailman terveysjärjestön (WHO) tupakoinnin torjuntaa koskeva puitesopimus** (engl. *The World Health Organization’s Framework Convention on Tobacco Control*, *WHO FCTC*) on 21. toukokuuta 2003 WHO:n 56. yleiskokouksessa Genevessä hyväksytty kansainvälinen sopimus. Se oli ensimmäinen kansanterveyteen keskittyvä kansainvälinen sopimus. Se asettaa maailmanlaajuiset periaatteet tupakkatuotteiden käytön ja haittojen vähentämiselle. Sopimus tuli Suomea sitovaksi vuonna 2005. Yli 90 prosenttia maailman väestöstä asuu maissa, jotka ovat ratifioineet sopimuksen.

Katso myös
----------

* Tupakointi

Lähteet
-------

1. ↑  Parties to the WHO Framework Convention on Tobacco Control WHO. Viitattu 26.12.2020. (englanniksi)
2. ↑  WHO:n puitesopimus tupakoinnin torjumisesta hyväksyttäväksi *Terveyskirjasto.fi*.  4.6.2004. Viitattu 26.12.2020. [vanhentunut linkki]
3. ↑  WHO:n tupakkasopimus täyttää 10 vuotta  27.2.2015. Valtioneuvosto. Viitattu 26.12.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* WHO:n sivut sopimukselle
* Tupakkasopimus tutuksi (Sosiaali- ja terveysministeriön julkaisuja 2011:3)
* Sopimus Finlexissä (SopS 27/2005)
**Pankkituki** tarkoittaa talousvaikeuksiin joutuneen pankin pelastamista. Valtio tai keskuspankki voi esimerkiksi pääomittaa pankkia tai keventää sen lainoja siirtämällä niitä roskapankkiin. 

Pankkitukea annetaan, jotta pankin konkurssi ei aiheuttaisi vahinkoa sen asiakkaille tai jotta vaikeudet eivät leviäisi laajemmalle. "Liian suu­ri kaa­tu­maan" -il­miö tarkoittaa, että jos pankki on tarpeeksi suuri, se joudutaan pelastamaan. Suurpan­kin kaa­tu­mi­sen pelätään hor­jut­ta­van ko­ko ra­hoi­tus­jär­jes­tel­män va­kaut­ta. Tuki voi olla pitkäkestoistakin. Laajan pankkikriisin kustannukset ovat yleensä mittavia, keskimäärin 13,3 prosenttia maan bruttokansantuotteesta. Myös vuonna 2009 alkaneen EU:n finanssikriisin hoito vaati 13 prosenttia BKT:stä. 

Pank­kien jul­ki­ses­ta tu­ke­mi­ses­ta pyritään eroon, sillä jos ne aina pelastetaan pankkituella, ne ottavat kohtuuttoman suuria riskejä. Pank­ki­krii­sien to­den­nä­köi­syyt­tä voidaan pienentää esimerkiksi erottamalla toisistaan talletuspankkitoiminta ja investointipankkitoiminta. Pankeilta vaaditaan myös entistä suurempaa vakavaraisuutta. Pankkien stressitestien avulla pyritään ajoissa huomaamaan, onko joihinkin pankkeihin kasautunut riskejä.

Suomen pankkituki 1992
----------------------

*Pääartikkeli: Suomen pankkikriisi*
Vuosina 1991–1992 jouduttiin suomalaisten pankkien pelastamiseen käyttämään 30–40 miljardia markkaa. Laskelmasta on vähennetty varat, jotka myöhemmin saatiin takaisin. Tämä pankkikriisi selvitettiin maaliskuussa 1992 hyväksytyllä tukipaketilla ja roskapankkien perustamisella.

Euroopan velkakriisi ja EKP:n osto-ohjelma
------------------------------------------

*Pääartikkeli: Euroalueen velkakriisi*
Euromaiden vuonna 2010 aloittama Kreikan talouden tukeminen sadoilla miljardeilla euroilla on auttanut myös niitä pankkeja, jotka ovat rahoittaneet Kreikan taloutta.

Euroopan keskuspankki aloitti maaliskuussa 2015 laajennetun velkakirjojen osto-ohjelman. Laajennetun ohjelman ostot tulevat olemaan yhteensä 60 miljardia euroa kuukaudessa, esimerkiksi joukkolainoja ja omaisuusvakuudellisia arvopapereita. Ohjelmaa jatketaan ainakin vuoden 2016 syyskuun loppuun saakka. Osto-ohjelman toivotaan muuttavan rahoitusmarkkoinoiden tarjontaa ja korkoriskiä. Ohjelma alentaa valtion velkakirjojen korkoja ja nostaa niiden hintoja, jolloin sijoittajat siirtyvät korkeampiriskisiin sijoituksiin. Keskuspankin osto-ohjelma lisää markkinoiden likviditeettiä, mikä helpottaa rahoitusmarkkinoiden stressitilaa.

Katso myös
----------

* Pelastuspaketti
* Setelirahoitus
* Euroalueen velkakriisi

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Riskibisnes ei sovi talletuspankeille. HS 20.12.2012. Viitattu 26.3.2015.
2. ↑  USA:n pankkikriisi ei ole ainutlaatuinen. Taloussanomat 26.9.2008. Viitattu 26.3.2015.
3. ↑  Saksalaispankki saa 50 miljardin euron tukipaketin. *Web Archive*. HS 5.10.2008. Viitattu 26.3.2015.
4. ↑  Lauri Haataja: *Parlamentarismin riemuvuodet*, s. 49-50. Teoksessa Suomen historia 9. Koiviston aika. Weilin & Göös, 1992. ISBN 951-35-2498-1.
5. ↑  EKP:n laajennetun osto-ohjelman vaikutukset. Suomen Pankki 30.1.2015. Viitattu 26.3.2015.
**Tupelokasvit** (Nyssaceae) on koppisiemenisten Cornales-lahkoon kuuluva puuvartisheimo, jossa on viisi sukua ja 20 lajia pääasiassa Itä-Aasiassa.

Tuntomerkit
-----------

Tupelokasvit ovat puita tai pensaita, joiden toissijainen aineenvaihdunta tuottaa eräitä iridoideja, saponiineja, pihkaa, tanniineja, limaa ja maitiaisnestettä. Solukarvat ovat T:n muotoisia. Lehdet sijaitsevat tavallisesti kierteisesti, harvoin vastakkaisesti ja ovat saha- tai ehytlaitaisia. Kasvit ovat kaksikotisia tai sekasopuisia tai kukat ovat kaksineuvoisia. Kukintotyyppi vaihtelee, tavallisesti se on terttumainen. Kukat ovat neli- tai viisilukuisia ja pieniä. Verhiö on huomattavan pieni. Terälehtien kärjet sisäänpäin taittuneet tai teriö puuttuu. Heteitä on 4–26. Yhdislehtisen ja kehänalaisen sikiäimen muodostaa viidestä kymmeneen emilehteä, ja vartalo on lyhyt. Hedelmä on 1–5-siemeninen luumarja. Alkio on pitkä tai lyhyt. Kromosomiluku n = 11, 13, 21, 22.

Levinneisyys
------------

Tupelokasveilla on erillisiä levinneisyysalueita: Pohjois- ja Keski-Amerikan itäosat, Etelä-Kiinasta Uuteen-Guineaan ulottuva alue sekä Intian niemimaan eteläkärki ja Sri Lanka.

Evoluutio ja luokittelu
-----------------------

Tupelokasveihin luokiteltavissa olevia fossiileja on löydetty laajalti pohjoisen pallonpuoliskon myöhäisliitukaudelta ja varhaiselta tertiäärikaudelta.

Heimon sukuja ovat:

* *Davidia* – kyyhkyspuut
* *Diplopanax*
* *Mastixia*
* *Nyssa* – tupelot

Lähteet
-------

* Stevens, P. F. (2001 onwards). Angiosperm Phylogeny Website. Version 12, July 2012 [and more or less continuously updated since]. .

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Stevens 2001–. Viitattu 6.12.2014
2. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* kuvia:  (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q204564
* Wikispecies: Nyssaceae
* APNI: 127713
* CoL: DGG
* EoL: 4250
* FNA: 10619
* FoC: 10619
* Fossilworks: 54716
* GBIF: 6712
* GRIN: 781
* iNaturalist: 532720
* IPNI: 30027884-2
* IRMNG: 114240
* ITIS: 27797
* NBN: NBNSYS0000160546
* NCBI: 4289
* NZOR: 6c623afb-2da6-41fb-9368-46a7c65cc7a1
* Open Tree of Life: 148283
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:30027884-2
* Tropicos: 42000451
* Watson & Dallwitz: nyssacea
* WFO: wfo-7000000667

 |

 |
Gdanskinlahti, Veikselin kynnäs ja Veikselinhaffi
**Veikselin kynnäs** (saks. *Frische Nehrung*, puol. *Mierzeja Wiślana*, ven. Балти́йская коса́) on 70 kilometrin pituinen ja leveimmillään 1,8 kilometriä leveä niemimaa, joka erottaa Veikselinhaffin Gdanskinlahdesta ja siten avoimesta Itämerestä. Sen katkaisee poliittisesti Puolan ja Venäjän valtioiden raja. Puolassa niemimaa on osa Pommerin voivodikuntaa, Venäjän puolella se kuuluu Kaliningradin alueeseen. Venäjän läntisin piste sijaitsee Veikselin kynnäällä. 

1300-luvulle saakka Veikselin kynnäällä oli navigoitavia salmia, jotka antoivat Saksalaisen ritarikunnan hallitsemalle Elbingin kaupungille pääsyn Itämerelle. Tämän salmiyhteyden luonnollinen sulkeutuminen 1300-luvulla heikensi Elbingin asemaa kauppakaupunkina, mikä puolestaan vahvisti niin ikään Saksalaisen ritarikunnan hallussa olleen Danzigin asemaa. Vuonna 1497 kynnään poikki kaivettiin 550 metriä pitkä ja 360 metriä leveä Pillaunsalmi (saks. *Pillauer Tief*), nyk. Baltijskinsalmi. Salmi turvattiin vuonna 1626 Pillaun linnoituksella (saks. *Festung Pillau*). Vuonna 1890 rakennettiin vielä lisäksi Königsbergin merikanava.*lähde?*

Vuonna 2016 Puola päätti rakentaa uuden kanavan kannaksen poikki omalle alueelleen. Kanava valmistui vuonna 2022.

Saksan kielessä Veikselin kynnäästä on käytetty myös nimitystä *Danziger Nehrung*. Historiallinen preussinkielinen nimitys on *Aismares*.

Lähteet
-------

* Miten Kuurin kynnäs ja Veikselin kynnäs ovat muodostuneet? (Suomenkielisen nimen lähde, arkistoitu versio palvelussa Archive.org) *Kysy.fi*. Helsingin kaupunginkirjasto.  Arkistoitu 2.10.2017. Viitattu 3.4.2022.

### Viitteet

1. ↑  Veikselin kynnäs *Eksonyymit*. Kotimaisten kielten keskus. Viitattu 3.4.2022.
2. ↑  Vistula Spit *Stay Poland*. Viitattu 1.4.2018.
3. ↑  Gov't approves construction of canal across Vistula Spit *radio Poland*.  2016.  Arkistoitu 2.4.2018. Viitattu 1.4.2018.
4. ↑  Puola avasi strategisesti tärkeän 400 miljoonan euron kanavan Itämerellä - Venäjän valta väheni: "Mursimme viimeiset siteet"  25.9.2022. Uusi Suomi. Viitattu 27.9.2022.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
**Einar *Ingvald* Serenius** (4. elokuuta 1900 Helsinki – 21. joulukuuta 1974) oli suomalainen arkkitehti, joka toimi Vaasan kaupunginarkkitehtina 1933–1966.

Ingvald Serenius oli pankinjohtaja Torsten Sereniuksen esikoinen. Poika pääsi ylioppilaaksi Turun ruotsalaisesta yhteiskoulusta vuonna 1919 ja aloitti sitten arkkitehtiopinnot Helsingin Teknillisessä korkeakoulussa. Hän valmistui vuonna 1924, teki ulkomaanmatkoja ja työskenteli Alvar Aallon toimistossa muun muassa Jyväskylän työväentalon parissa. Vuonna 1926 Serenius sai Turun ja Porin läänin apulaislääninarkkitehdin viran, jota hän hoiti Turussa vuoteen 1933 saakka.

Turusta Serenius muutti Vaasaan hoitamaan vakituista kaupunginarkkitehdin virkaa. Hänen ensimmäisiin tehtäviinsä kuului Vaasan pääkirjaston viimeistely edesmenneen kaupunginarkkitehti Carl Schoultzin ja Einar Flinckenbergin jälkeen. 1920-luvun klassismia ja funktionalismia yhdistäneessä rakennuksessa toimi alun perin myös maakunta-arkisto.

Sereniuksen töihin Vaasassa lukeutuvat myös muun muassa Ukkokoti (1934, Raastuvankatu 34), keskuskansakoulu Korsholmanpuistikon ja Raastuvankadun kulmassa (1938), kolmikerroksinen Malmöntalo (1950, Vöyrinkatu 2) ja ruotsinkielinen meijerikoulu (Vöyrinkaupunki), joka on muutettu 2010-luvulla asuintaloksi.

Ingvald Serenius toimi 1930-luvun loppupuolella Vaasan Teknillisen klubin, Vaasan taideyhdistyksen ja Wasa Teaterin luottamustehtävissä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Ingvald Serenius Arkkitehtuurimuseo.  Arkistoitu 7.10.2017. Viitattu 6.10.2017.
2. ↑  Öst, Susanne: *Vaasan modernin arkkitehtuurin inventointi*, s. 52. Vaasa: Pohjanmaan museo, 2010. Teoksen verkkoversio (PDF).  (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Meijerikoulusta asunto-osakeyhtiö *Pohjalainen*.  10.11.2009. Viitattu 6.10.2017.