recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Helmut Mayer** (s. 4. maaliskuuta 1966 Waiern, Kärnten) on itävaltalainen alppihiihtäjä, olympia- ja MM-mitalisti. Hän kilpaili maailmancup-tasolla vuosina 1986–1993.

Mayer saavutti Calgaryn olympialaisissa 1988 hopeaa supersuurpujottelussa 1,3 sekuntia Franck Piccardille hävinneenä. Suurpujottelussa hän sijoittui seitsemänneksi. Vailin MM-kilpailuissa 1989 hän sai suurpujottelussa hopeaa yli puolitoista sekuntia Rudolf Nierlichille hävinneenä.

Mayer sijoittui suurpujottelun maailmancupissa kolmanneksi kaudella 1987–1988. Hän voitti maailmancupin suurpujottelukilpailun Kranjska Gorassa 19. joulukuuta 1987 ja sijoittui samalla kaudella kolmanneksi Saas Feen ja Schladmingin suurpujotteluissa. Kaudella 1988–1989 hän oli kolmas Laaxin ja Aspenin supersuurpujotteluissa.

Helmut Mayerin vuonna 1990 syntynyt poika Matthias Mayer on alppihiihdon olympiavoittaja.

Lähteet
-------

1. ↑  Helmut Mayer *sports-reference.com*.  Arkistoitu 29.1.2010. Viitattu 19.10.2013. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Helmut Mayer Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
3. ↑  21.02.1988 Olympic Winter Games Men's Super G *fis-ski.com*.  Arkistoitu 19.10.2013. Viitattu 19.10.2013. (englanniksi)
4. ↑  09.02.1989 FIS World Ski Championships Men's Giant Slalom *fis-ski.com*.  Arkistoitu 19.10.2013. Viitattu 19.10.2013. (englanniksi)
5. ↑  Matthias Mayer: Five things to know about the Austrian Alpine skier *Olympics.com*. Viitattu 8.2.2022. (englanniksi)
**Robert John "Rob" Scuderi** (s. 30. joulukuuta 1978 Syosset, New York) on yhdysvaltalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja.

Ammattaisurallaan Scuderi edusti Pittsburgh Penguinsia, Chicago Blackhawksia ja Los Angeles Kingsiä. Hän on kaksinkertainen Stanley Cup -voittaja.

Ura
---

### Pittsburgh Penguins

Boston Collegessa yliopistokiekkoa pelannut Scuderi pelasi ammattilaisuransa alussa pitkään hänet varanneen Pittsburgh Penguinsin farmijoukkueessa Wilkes-Barre/Scranton Penguinsissa. Vastuuta NHL:ssä hän alkoi saada vasta työsulun takia peruutetun kauden jälkeen 2005–2006 oltuaan edellisenä vuonna NHL-pelaajilla vahvistetun farmijoukkueen kapteeni.*lähde?*

Seuraavalla kaudella Scuderi pääsi lopullisesti Pittsburghin miehistöön, josta oli uusien huippupelaajien Sidney Crosbyn, Jevgeni Malkinin ja Marc-Andre Fleuryn ansiosta alkanut kehittyä varteenotettava menestyjäehdokas. Kaudella 2007–2008 Penguins eteni Stanley Cupin loppuotteluihin saakka, jossa kuitenkin Detroit Red Wings osoittautui vahvemmaksi.*lähde?*

Penguins sai hyvityksen seuraavana vuonna kaadettuaan Red Wingsin finaaleissa, ja näin Scuderi sai nimensä pokaaliin. Hänestä tuli kesällä myös rajoittamaton vapaa pelaaja, ja mestaruuden myötä Scuderin markkina-arvo oli korkeammalla kuin koskaan.*lähde?*

Heinäkuussa 2013 Scuderi solmi neljävuotisen ja 13,5 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen Pittsburgh Penguinsin kanssa, siirtyen takaisin Pittsburghiin.

### Los Angeles Kings

Scuderi teki vapaana pelaajana Los Angeles Kingsin kanssa heinäkuussa 2009 neljän vuoden sopimuksen. Sopimuksen summa oli 13,6 miljoonaa dollaria. Hän eteni joukkueen mukana kaudella 2011–2012 loppuotteluihin, jossa vastaan asettui New Jersey Devils. Kings voitti ensimmäisen kerran seuran historiassa, ja Scuderi sai toisen Stanley Cup -sormuksensa.*lähde?*

### Chicago Blackhawks

Joulukuussa 2015, kesken kauden 2015–2016, Scuderi siirtyi Pittsburgh Penguinsista Chicago Blackhawksiin. Pittsburgh sai pelaajakaupassa Trevor Daleyn.

Lähteet
-------

* Rob Scuderi *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Gretz, Adam: Rob Scuderi signs four-year contract with Penguins *cbssports.com*.  5.7.2013. CBS Interactive. Viitattu 7.7.2013. (englanniksi)
2. ↑  Hine, Chris: Blackhawks trade Trevor Daley  14.12.2015. Chicago Tribune. Viitattu 15.12.2015. (englanniksi)
**Ivan Anfimovitš Šilov** (ven. Иван Анфимович Шилов, 19. syyskuuta 1785 Jekaterinburg, Venäjän keisarikunta – 1827 Pietari, Venäjän keisarikunta) oli venäläinen kuvanveistäjä ja mitalitaiteilija sekä Venäjän taideakatemian arvonimen saanut akateemikko.

Elämäkerta
----------

Šilov haki opiskelemaan Venäjän keisarilliseen akatemiaan. Hän valmistui akatemiasta vuonna 1806 ja sai mitalitaiteessa hopeamitalin mallintamisesta opinnäytetyönään akatemian korkeimman arvosanan. 1808 Šilov pääsi töihin Pietarin rahapajaan, jossa hänen kykynsä kaivertajana osoittautui erinomaiseksi.

Šilov sai sai akateemikon arvonimen vuonna 1810, kun hän muotoili Pietarin läänin aatelisesta kreivi Stroganovista*selvennä* muotokuvan mitaliin.

Vuonna 1812 Napoleonin sodan alkaessa, Šilov erosi rahapajasta ja liittyi kansanmiliisiin, jossa hän oli satakomentaja*selvennä*. Vuonna 1815 hän palasi takaisin opintojensa pariin ja Pietarin rahapajalle.

Šilovin teokset sisältävät vuodesta 1810 lähtien yksinomaan Aleksanteri I:n kasvokuvia esittäviä mitaleja. Kuvat esittävät keisarin fysionomista ilmettä ja luonnetta niin hyvin, että ne otettiin alkuperäisiksi kuviksi, joista vastedes muotoiltiin keisarin muotokuva mitaleihin. Vuodesta 1810 lähtien keisarin muotokuva oli sijoitettu kaikkien valmisteilla olevien mitalien etupuolelle.

Katso myös
----------

* Carl Leberecht
* Vladimir Aleksejev (mitalitaiteilija)

Lähteet
-------

* Luettelo venäläisistä taiteilijoista Keisarillisen taideakatemian vuosipäiväkirjaan, 1915, s. 278.

Kirjallisuutta
--------------

* Shilov, Ivan Anfimovich. Venäjän elämäkerrallinen sanakirja: 25 osassa. Pietari: M. , 1896–1918.
* S. N. Kondakov. Keisarillisen taideakatemian vuosipäiväkirja. 1764–1914. Pietari: R. Goliken ja A. Vilborgin yhdistys, 1915. V. 2 (elämäkerrallinen osa). S. 278.

Aiheesta muualla
----------------

* Shilov Ivan Anfimovich (1785–1827). Venäjän taideakatemia
**Jeanine Áñez Chávez** (nimen ääntämys [ɟʝaˈnine ˈaɲes]; s. 13. elokuuta 1967 Trinidad, Bolivia) on bolivialainen poliitikko ja juristi, joka julistautui maan virkaatekeväksi presidentiksi Evo Moralesin eroamisen jälkeen. Ennen presidenttikauttaan Áñez toimi senaattorina Benin departementista.

Áñez on naimisissa kolumbialaisen Héctor Hernando Hincapié Carvajalin kanssa.

Näkemyksiltään Áñez on konservatiivi, jota on kuvailtu ylpeäksi kristityksi. Áñez on jo pitkään kritisoinut Moralesin sekulaaria politiikkaa, jossa katolilaisuuden merkitys on vähentynyt. Aloittaessaan Bolivian virkaatekevänä presidenttinä hän piteli Raamattua ja sanoi "Jumala on antanut Raamatun tulla takaisin [presidentin] palatsiin. Vuonna 2013 Áñez kuvaili Twitterissä aimaroiden, joita mm. Evo Morales edustaa, uudenvuoden juhlaa "saatanalliseksi". Hän ei myöskään nimittänyt hallitukseensa yhtään alkuperäiskansan edustajaa huolimatta näiden suuresta osuudesta maan väestöstä.

Áñezin johdolla Bolivia myös tunnusti Juan Guaidón Venezuelan lailliseksi presidentiksi. 

Áñez oli ehdolla Bolivian presidentiksi vuoden 2020 vaaleissa, mutta luopui ehdokkuudesta kuukautta ennen vaalipäivää heikon kannatuksen vuoksi.

Maaliskuussa 2021 Áñez pidätettiin epäiltynä useista rikoksista liittyen hänen valtaannousuunsa virkaatekeväksi presidentiksi, syytteiden mukaan ilman laillista mandaattia. Kesäkuussa 2022 Áñez tuomittiin vankilaan kymmeneksi vuodeksi perustuslain vastaisista teoista. Myöhemmin hänen on myös tarkoitus vastata syytteisiin kansanmurhasta, josta Bolivian laki määrää 10–20 vuoden vankeusrangaistuksen.

Lähteet
-------

1. ↑  Entrevista Jeanine Añez Chavez *youtube.com*. Viitattu 11.11.2019. (espanjaksi)
2. ↑  Jeanine Áñez Chávez *Cámara de Senadores*.  16.10.2015.  Arkistoitu 16.11.2019. Viitattu 13.11.2019. (espanjaksi)
3. ↑  Oppositiopoliitikko ja entinen tv-kanavajohtaja Jeanine Áñez julistautui Bolivian presidentiksi Helsingin Sanomat. Luettu 13.11.2019
4. ↑  Bolivia: quién es Jeanine Añez Chávez, la mujer que puede quedar al mando de la transición *El Cronista*.  11.11.2019. Viitattu 13.11.2019.
5. ↑  Jeanine Anez: stand-in president vowing to 'pacify' Bolivia *France 24*.  13.11.2019. Viitattu 14.6.2022. (englanniksi)
6. ↑  Clashes in Bolivia as Morales supporters challenge interim president's legitimacy *the Guardian*.  13.11.2019. Viitattu 14.6.2022. (englanniksi)
7. ↑  Bolivia president's initial indigenous-free cabinet heightens polarization *The Guardian*.  14.11.2019. Viitattu 15.11.2019.
8. ↑  AlbertoNews *albertonews.com*.  espanja
9. ↑  Bolivia ex-president Jeanine Anez behind bars over alleged coup *Al Jazeera*.  13.3.2021. Viitattu 14.6.2022. (englanniksi)
10. ↑  Bolivia’s former president Anez sentenced to 10 years in prison  11.6.2022. France 24. Viitattu 14.6.2022. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |

 |
Berggren ja Pia Degermark *Elvira Madiganinin* kuvausten aikaan 1967.
**Thommy Berggren** (oik. *Tommy William Berggren*, s. 12. elokuuta 1937 Mölndal) on ruotsalainen näyttelijä ja teatteriohjaaja. Hänet tunnetaan kansainvälisesti monista elokuvarooleistaan erityisesti Bo Widerbergin ohjaamissa elokuvissa.

Elämä ja ura
------------

Thommy Berggren varttui Göteborgin lähellä, työskenteli pari vuotta merillä ja sitten tehtaassa. Hän opiskeli teatteria Göteborgin Pickwickklubbenin teatterikoulussa ja näytteli sitten Atelierteaternissa kunnes tuli hyväksytyksi Göteborgin kaupunginteatterin oppilaskouluun. Vuosina 1959–1963 hän näytteli Göteborgissa, kunnes sai kiinnityksen Tukholman Dramateniin. Samoihin aikoihin hän aloitti elokuvauransa Widerbergin elokuvissa. Hän näyttelee pääosaa myös muun muassa Roy Anderssonin elokuvassa *Giliap* (1975).

Teatteriohjaajana Berggren debytoi Dramatenissa vuonna 1993 Harold Pinterin näytelmällä *Hemkomsten*. Siitä lähtien hän on keskittynyt teatterityöhön ja ohjannut muun muassa Ibsenin, Strindbergin ja Beckettin tekstejä.

Berggrenillä on kolme lasta avopuolisonsa, tv-kokki Monika Ahlbergin kanssa. Esikoisen syntyessä Berggren oli jo yli 50-vuotias.

Filmografia
-----------

* 1961: *Helmiäinen* (Pärlemor)
* 1963: *Lastenvaunut* (Barnvagnen)
* 1963: *Korppikortteli* (Kvarteret Korpen)
* 1965: *Rakkaus 65* (Kärlek 65)
* 1966: *Hei Roland!* (Heja Roland)
* 1967: *Elvira Madigan*
* 1968: *Mustat palmupuut* (Mustat palmupuut)
* 1969: *Fröken Julie* (tv)
* 1971: *Joe Hill – kapinallinen* (Joe Hill)
* 1975: *Giliap*
* 1979: *Kristoffers hus*
* 1983: *Vuori kuun takana* (Berget på månens baksida)
* 1985: *August Strindberg: Ett liv* (tv-sarja)
* 1986: *Gösta Berlings saga* (tv-sarja)
* 1987: *Hjärtat*
* 1988: *En far*
* 1992: *Sunnuntailapsi* (Söndagsbarn)
* 1998: *Lasinpuhaltajan lapset (Glasblåsarns barn)*
* 1998: *Liv till varje pris*
* 2002: *Muraren*, dokumentti Berggrenistä, ohj. Stefan Jarl
* 2003: *Kontorstid*

Lähteet
-------

1. ↑  Sveriges befolkning 1970, DC-ROM, Versio 1.04, Sveriges Släktforskarförbund (2002).
2. ↑  Hagen, Cecilia: Thommy Berggren: "Barnen är mina änglar" Expressen 16.10.2005, viitattu 3.4.2015.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: sv:Thommy Berggren 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Thompson shell** (`sh`) oli Unixin alkuperäinen komentotulkki, jonka Ken Thompson kirjoitti PDP-7:lle. sh:n ja eräiden apukomentojen myötä Unixia voitiin suorittaa ja kehittää itsellään. 
Varhaisessa versiossa oli alkuun useita rajoitteita. Komentotulkkiin lisättiin pian IO:n uudelleenohjaus sekä Unix-putket. Komentotulkin IO:n uudelleenohjaus oli yksinkertaisempaa käyttää kuin Multicsin `iocall`. Myöhemmän kehityksen kannalta oli merkittävää että komentotulkki oli toteutettu käyttäjäsovelluksena eikä osana itse käyttöjärjestelmää.

Thompsonin tulkki oli lyhyt (noin 20 sivua C-kielistä ohjelmakoodia) ja useat tulkin tukemista komennoista olivat riippumattomia ohjelmia. J. R. Mashey laajensi Thompsonin tulkkia PWB/Unix-julkaisua varten (nk. Mashey shell).

Thompsonin tulkki oli yksinkertainen mutta liian rajoittunut kun käyttöjärjestelmää käytettiin sovelluskehitykseen.
Thompsonin tulkin ohjelmoitavuus oli rajoittunutta ja ainoa kontrollirakenne oli `goto`-lause.
Stephen Bourne kehitti myöhemmin Thompsonin tulkin korvaajaksi Bourne shellin.

Lähteet
-------

1. 1 2  Ritchie, Dennis M.: The Development of the C Language *bell-labs.com*. Viitattu 24.7.2017.
2. 1 2 3 4  Howard Dahdah: The A-Z of Programming Languages: Bourne shell, or sh  5.3.2009. Computerworld.  Arkistoitu. Viitattu 7.9.2019. (englanniksi)
3. ↑  M. Douglas McIlroy: A Research UNIX Reader: Annotated Excerpts from the Programmer’s Manual, 1971-1986 (PDF) *cs.dartmouth.edu*. Viitattu 6.9.2019. (englanniksi)
4. 1 2 3 4  Dennis M. Ritchie: The Evolution of the Unix Time-sharing System *bell-labs.com*. Viitattu 7.9.2019. (englanniksi)
5. ↑  J. R. Mashey: Using a Command Language as a High-Level Programming Language (PDF) *grosskurth.ca*. Viitattu 27.2.2020. (englanniksi)
6. ↑  Vladimir Likic: Understanding Bash: Elements of Programming *linuxjournal.com*.  28.9.2018. Viitattu 27.2.2020. (englanniksi)
7. ↑  Manual of the PWB (aka Mashey) Shell *in-ulm.de*. Viitattu 27.2.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* sh - shell (command interpreter) manuaalisivu (englanniksi)
* The UNIX Command Language (englanniksi)
**William Sturgeon** (22. toukokuuta 1783 – 4. joulukuuta 1850), oli englantilainen sähköinsinööri. Hän kehitti ensimmäisenä sähkömagneetin, joka kykeni kannattamaan suuremman massan, kuin oman painonsa. Tämä laite johti lennättimen, sähkömoottorin ja lukuisten muiden laitteiden keksimiseen.

Sturgeon oli itseoppinut tutkija ja hän käytti paljon aikaa luennoimiseen ja sähköteknisten kokeiden suorittamiseen. Vuonna 1825 hän julkaisi keksimänsä sähkömagneetin, mikä osoitti että sähkön ja magnetismin välillä oli yhteys. Magneetti oli koottu kiertämällä eristämätöntä kuparilankaa hevosenkengän muotoisen rautapalan ympärille. Rauta oli päällystetty lakalla, jolla estettiin langan oikosulku. Seitsemän unssin magneetti pystyi nostamaan yhdeksän kiloa rautaa yhden pariston virralla.

Sturgeonin kehittämä sähkömagneetti.
Vuonna 1832 Sturgeon rakensi sähkömoottorin ja keksi kommutaattorin, joka on erottamaton osa moderneja sähkömoottoreita. Vuonna 1836 hän rakensi galvanometrin, jolla sähkövirtaa voitiin mitata. Yli viidensadan leijalla tehdyn kokeen jälkeen hän totesi, että tyynellä säällä ilmakehä on poikkeuksetta positiivisesti varautunut maapalloon nähden, ja ero kasvaa korkeuden kasvaessa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  William Sturgeon Encyclopaedia Britannica. Viitattu 20.6.2021. (englanniksi)
2. ↑  Development of the Electromagnet www.sparkmuseum.com. Viitattu 20.6.2021. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Hemiaminaalien yleinen rakenne
**Hemiaminaalit** eli **karbinoliamiinit** ovat orgaanisia yhdisteitä, joissa samaan hiiliatomiin on liittynyt sekä amino- että hydroksyyliryhmä. Hemiaminaalien tunnusomainen funktionaalinen ryhmä on R2C(OH)NR2. Hemiaminaalit ovat hemiasetaalien typpianalogeja.

Ominaisuudet ja valmistus
-------------------------

Hemiaminaalit ovat suhteellisen pysymättömiä yhdisteitä ja rengasrakenteiset hemiaminaalit ovat avoketjuisia pysyvämpiä, mutta ovat silti kemiallisessa tasapainossa rengasrakenteisen hemiaminaalin ja avoketjuisen aminoaldehydin kanssa. Primääriset hemiaminaalit reagoivat erityisesti happamissa olosuhteissa muodostaen imiinejä. Sekundäärisistä amiineista muodostuneet hemiaminaalit ovat stibiilempia, mutta voivat muodostaa happamissa olosuhteissa enamiinin. Hemiaminaalit voivat reagoida eteenpäin amiinien kanssa aminaaleiksi.

Hemiaminaaleja valmistetaan aldehydien tai ketonien ja primääristen tai sekundääristen amiinien välisellä reaktiolla. Ensimmäisessä vaiheessa nukleofiilinen amiini reagoi additioreaktiolla elektrofiilisen karbonyyliryhmän hiiliatomin kanssa. Molekyylinsisäinen protoninsiirto johtaa hemiaminaaliin.

Lähteet
-------

1. ↑  Hemiaminals *IUPAC GoldBook*. Viitattu 26.11.2016.
2. 1 2  Thomas Scott, Mary Eagleson: *Concise encyclopedia chemistry*, s. 172. Walter de Gruyter, 1994. ISBN 978-3110114515. (englanniksi)
3. 1 2  Jonathan Clayden, Nick Greeves, Stuart Warren: *Organic Chemistry*, s. 231–232. Oxford University Press, 2012. ISBN 978-0-19-927029-3. (englanniksi)
4. 1 2  Thomas N. Sorrell: *Organic chemistry*, s. 670. University Science Books, 2006. ISBN 978-1-891389-38-2. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 26.11.2016). (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Mona Cederström: N-asyylihemiaminaalit luonnonainesynteeseissä, Jyväskylän yliopisto, Kemian laitos, Kandidaatintutkielma, 15.12.2015 (pdf)

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hemiaminaalit**.
**/teatteri.nyt** on Kiasma-teatterin vuodesta 2005 järjestämä esittävien taiteiden tapahtuma. Tapahtuma suunnitellaan ja toteutetaan yhteistyössä taiteilijoiden kanssa. Tapahtuman keskipisteenä on esitys, mutta sitä on lähestytty eri vuosina eri tavoin. On pidetty työpajoja, osallistavia esityksiä, keskusteluja, demoja, residenssejä ja kirjoitusprojekteja, sekä nähty lukuisia esityksiä.

/teatteri.nytin tarkoituksena on avata esitystaiteen uusia tuulia yleisölle, sekä myös kehittää esittävän taiteen kenttää ja sulattaa taiteiden välisiä raja-aitoja muun muassa kuvataiteen ja esittävien taiteiden väliltä. /teatteri.nytissä on ollut vuosittain mukana myös kansainvälisiä taiteilijoita. Vuonna 2011 /teatteri.nyt-tapahtuman yhteydessä järjestettiin viikon mittainen "Esitystaiteilijoiden syysloma", jossa 15 taiteilijaa vietti viikon Kiasma-teatterissa kokemuksiaan ja ajatuksiaan jakaen. Syysloma avautui kahdeksi päiväksi myös yleisölle. Vuonna 2012 /teatteri.nyt tapahtuma järjestettiin kolmiviikkoisena Esityskompostina Kiasman 3. kerroksessa. Esityskomposti käsitteli dokumentin ja esityksen välistä suhdetta ja se edelsi Kiasman Tosi kyseessä – dokumentti nykytaiteessa -kokoelmanäyttelyä. Esityskompostin aikana tiloissa esiintyi 120 taiteilijaa ja niissä vieraili 11 000 katsojaa. Esityskompostin suunnittelutyöryhmässä toimivat taiteilijat Saara Hannula, Tuomas Laitinen, Elina Latva, Kimmo Modig, Nora Rinne ja Jenna Sutela sekä Kiasma-teatterista Jonna Strandberg.

Lähteet
-------

* Teatteri-lehti 8/2011
* Teatteri ja tanssi + sirkuslehti 7/2012
* Kiasma-teatterin kausiesite syksy 2009

Aiheesta muualla
----------------

* /teatteri.nyt (Arkistoitu – Internet Archive)
**Allan Kozinn** (s. 1954) on yhdysvaltalainen musiikkikriitikko ja -kirjailija.

Kozinn valmistui vuonna 1976 Syracusen yliopistosta, jossa oli opiskellut musiikkia ja journalismia. Hän aloitti työskentelyn *The New York Timesissa* vuonna 1977. Hänestä tuli yksi New Yorkin johtavista musiikkikriitikoista. Hän on toiminut esimerkiksi *The New York Observerin* ensimmäisenä musiikkikriitikkona ja kirjoittanut muihin yhdysvaltalaisiin, eurooppalaisiin sekä japanilaisiin julkaisuihin. Kozinn liittyi New Yorkin yliopiston henkilökuntaan vuonna 2004. Hän on lisäksi opettanut Juilliard Schoolissa.

Samuel Barber antoi viimeisen haastattelunsa Kozinnille joulukuussa 1979.

Kirjoja
-------

* *The Guitar: The History, the Players, the Music* (1984)
* *Mischa Elman and the Romantic Style* (1990)
* *The Beatles* (1995)
* *The New York Times Essential Library: Classical Music* (2004)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Samuel Barber Remembered: A Centenary Tribute Peter Dickinson


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Israel
* Yhdysvallat
* Japani
* Australia
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
Ai Weiwein Divina Proportione Oodissa.
**Divina Proportione** on Ai Weiwein veistos keskuskirjasto Oodissa. Kierrätetystä, harvinaisesta huanghuali-puusta tehty veistos sijaitsee rakennuksen kolmannessa kerroksessa.

Vaiheet
-------

Ai Weiwei on teettänyt teemasta useita versioita. Hän sai idean teokseensa kissojen muovilelusta. Myös jalkapallosta tuttu muoto on typistetty ikosaedri. Siinä on 12 viisikulmiota ja 20 kuusikulmiota, 90 särmää ja 60 kärkeä. 

Perinteisin puuliitosmenetelmin toteutetun veistoksen tekeminen kesti Ain puuseppätiimiltä kaksi vuotta. Aikaa kului myös teoksen osien, rakenteen, muodon ja materiaalin ihanteelliseen esteettisesti toisiinsa miellyttävimmän suhteen tutkimiseen. 

Teoksen nimi viittaa renessanssimatemaatikko Luca Paciolin kirjaan *De Divina Proportione* (1509). Siinä sovellettiin geometriaan, taiteisiin ja arkkitehtuuriin kultaista leikkausta ja matematiikan mittasuhteita.

Teos oli esillä Ai Weiwein näyttelyssä Helsingissä vuonna 2015, josta se hankittiin Helsingin taidemuseon kokoelmaan. Teos asennettiin esille Oodiin 1. kesäkuuta 2020 alkaen.

Versiot
-------

Teoksen versioita on esillä pysyvänä julkisena teoksena Kuala Lumpurissa. Teoksen versiota on myyty eri puolilla maailmaa. Marraskuussa 2017 Ai Weiwein teos nimeltä *Divina Proportione* vuodelta 2006 myytiin hintaan 1 875 000 HKS (217 723,25 €).

Lähteet
-------

1. 1 2  Ai Weiwein taideteos Divina Proportione keskustakirjasto Oodiin *Helsingin kaupunki*.  1.06.2020. Viitattu 1.6.2020.
2. ↑  Divina Proportione by Ai Weiwei *ilhamgallery.com*.
3. ↑  .23 Ai Weiwei *phillips.com*.

Aiheesta muualla
----------------

* Wooden Ball Ai Weiwei *Tang Contemporary Art*. Hing Kong. Viitattu 1.6.2020. (englanniksi)
**Divine Wintertime** on kokkolalaisen Immortal Souls -yhtyeen EP, jonka *Little Rose Productions* -levy-yhtiö julkaisi vuonna 1998 split-CD:nä turkulaisen Mordecai-yhtyeen EP:n *Through the Woods, Towards the Dawn* kanssa. EP äänitettiin *Studio Watercastlessa*, Jyväskylässä 15.–19. heinäkuuta 1998. Teknisestä avusta vastasi Arttu Sarvanne. EP:n tuotti Immortal Souls.

*Divine Wintertime* -EP:llä Immortal Soulsin tyyli muuttui nopeaksi ja melodiseksi death metaliksi, josta heidät parhaiten tunnetaan. A. Särkiojan mukaan EP:n sovitukset olivat valmiita viikkoa ennen äänityksiä ja he soittivat koko viikon kappaleita ennen studioon menemistään. "*Snow Soul*" on monen Immortal Souls -fanin suosikki ja yhtyeen vaadituin live-kappale. Se julkaistiin myös kokoelmalla *From Kaamos to Midnight Sun*. "*Christ Mass*" taas on Immortal Soulsin tunnistettavalla tyylillä maustama joululaulu.

Kappaleet
---------

1. Snow Soul – 4.08 (säv. A.Särkioja, san. E.Särkioja)
2. Divine Wintertime – 3.43 (säv. A.Särkioja, san. E.Särkioja)
3. Morning Mist – 3.37 (säv. E.Särkioja, san. A.Särkioja)
4. Christ Mass – 3.22 (säv. E.Särkioja)

Kokoonpano
----------

* Aki Särkioja – murinalaulu, basso
* Esa Särkioja – kitara
* Pete Loisa – kitara
* Jupe Hakola – rummut

Lähteet
-------

1. ↑  A.Särkiojan sivuhuomautukset Once Upon a Time in the North -kokoelman kansilehdessä.
**Divergenssi** (lähteisyys; engl. *divergence*) on matematiikassa vektorilaskentaan liittyvä differentiaalioperaattori, joka kuvaa vektorikentän lähteisyyttä. Divergenssi on skalaari, jonka voidaan katsoa kuvaavan pisteestä lähtevän tai siihen päättyvän vektorivuon tiheyttä. Suuri positiivinen divergenssi merkitsee, että piste toimii vektorikentän lähteenä, suuri negatiivinen divergenssi tarkoittaa, että piste toimii vektorikentän nieluna. Kolmiulotteisen vektorifunktion {\displaystyle \mathbf {F} =F\_{1}{\vec {i}}+F\_{2}{\vec {j}}+F\_{3}{\vec {k}}} divergenssi määritellään

{\displaystyle \operatorname {div} (\mathbf {F} )={\frac {\partial F\_{1}}{\partial x}}+{\frac {\partial F\_{2}}{\partial y}}+{\frac {\partial F\_{3}}{\partial z}}}. 
Määritelmästä nähdään, että divergenssi voidaan muodollisesti kirjoittaa vektorikentän ja nablaoperaattorin pistetulona, eli

{\displaystyle \operatorname {div} (\mathbf {F} )\equiv \nabla \cdot \mathbf {F} }
Tätä pistetulomerkintää käytetäänkin yleisesti divergenssin symbolina. Gradientin komponenteilla eli osittaisderivaattaoperaattoreilla kertominen vastaa siis derivointia kyseessä olevan muuttujan suhteen. Vektorikentän divergenssi on skalaarikenttä, joka voidaan määritellä myös mielivaltaisen moniulotteiselle vektorikentälle {\displaystyle \mathbf {F} =(F\_{1},F\_{2},\ldots ,F\_{n})} laskukaavalla

{\displaystyle \nabla \cdot \mathbf {F} ={\frac {\partial F\_{1}}{\partial x\_{1}}}+{\frac {\partial F\_{2}}{\partial x\_{2}}}+\ldots +{\frac {\partial F\_{n}}{\partial x\_{n}}}} .
Divergenssi on huomattavan keskeinen suure fysiikassa: tämän huomaa esimerkiksi Maxwellin yhtälöiden differentiaalimuodoista. Lisäksi pinta- ja tilavuusintegraali kytkeytyvät toisiinsa varsin yksinkertaisella tavalla divergenssin kautta (Gaussin divergenssilause).

Katso myös
----------

* Gradientti
* Roottori
* Gaussin divergenssilause

Lähteet
-------

1. 1 2  Pitkäranta, Juhani: Calculus Fennicus – TKK:n 1. lukuvuoden laaja matematiikka (2000–2013), s. 783 (pdf) Helsinki:  Avoimet oppimateriaalit ry. ISBN 978-952-7010-12-9 ISBN 978-952-7010-6 (pdf). Viitattu 8.7.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Mathworld. Divergence
**Beautiful Disaster** on Cheap and Nastyn ensimmäinen albumi, joka julkaistiin 18. maaliskuuta 1991. Albumi julkaistiin Britanniassa ja Japanissa. Levystä julkaistiin oranssi EP *Beautiful Disaster - Full Length Version/T.C.P. - Live / You Can't Put Your Arms Around A Memory - Live / Devil Calling - Live*, maksisingle *Mind Across The Ocean / Midnight Emperor / Queen Bee* ja sininen EP *Beautiful Disaster - 7" edit / Fantasy / Electric Flag / Beautiful Disaster - full length version*.

Levyn kappaleet ovat voimakkaasti Hanoi Rocks -vaikutteisia. Levyn musiikki on tyyliltään hard rockia, glam rockia ja rockabillyäkin. *Helsingin Sanomat* kuvaili albumin olevan "arkista ja sympaattista post-Hanoita. Amerikkalaisten apinoijien ja Quireboysin kaltaisten brittibändien rinnalla Suomen miehet ovat cooleja ja kokeneita".

Kappaleet
---------

1. Midnight Emperor
2. Moonlight
3. Beautiful Disaster
4. Queen Bee
5. Sweet Love
6. Body Electric
7. Stateline
8. Live in a Lie
9. Retribution
10. Shot Down
11. Break for the Border

Kokoonpano
----------

* Nasty Suicide – laulu, sähkökitara
* Timo Caltio – sähkökitara
* Alvin Gibbs – bassokitara
* Les Riggs – rummut

Aiheesta muualla
----------------

* Albumin arvostelu 21. huhtikuuta 2007 (ranskaksi)

Viitteet
--------

1. ↑  Mattila, Ilkka: Rocklevyt, D10 (sivu 46), Helsingin Sanomat, 14. toukokuuta 1991
**Esa Antero Hellgrén** (s. 20. joulukuuta 1933 Nurmijärvi) on suomalainen insinööri ja yritys- ja järjestöjohtaja, joka on saanut energianeuvoksen arvonimen.

Henkilöhistoria
---------------

Hellgrénin vanhemmat olivat maalari Väinö Johannes Hellgrén ja Lyyli Aleksandra Peltonen. Hän avioitui vuonna 1960 filosofian maisteri Ritva-Liisa Sinikka Mikkolan kanssa. Hellgrén tuli ylioppilaaksi Nurmijärven yhteiskoulusta vuonna 1953 ja valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1960. Hellgrén oli Helsingin kaupungin sähkölaitoksen, vuodesta 1977 Helsingin kaupungin energialaitos, muuntamoinsinööri 1960, kaapeli-insinööri 1960–1962, tarkastustoimiston päällikkö 1962–1969, sähkönmyyntitoimiston päällikkö 1969–1974, työtoimiston päällikkö 1974–1983 ja jakeluosaston päällikkö 1983–1985. Suomen Sähkölaitosyhdistyksen toimitusjohtajan varamies hän oli 1985–1986 ja toimitusjohtaja 1986–1994 ja Sähkötarkastuskeskuksen toimitusjohtaja 1995–1996. Hellgrén oli myös SLY-Palvelu-yhtiön toimitusjohtaja sekä Helsingin teknillisen oppilaitoksen tuntiopettaja 1962–1974. Hänellä on ollut lisäksi useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Energianeuvoksen arvonimen vuonna 1992 saanut Hellgrén on sotilasarvoltaan reservin yliluutnantti (1989).

Julkaisuja
----------

* *Dieselsähköisen linjaveturin malli H r 12 sähkölaitteiden huollon ja korjauksen suunnittelu*, 1960 (diplomityö)
* *Palotarkastajan sähkötekniikan oppikirja*, 1974, Esa Hellgrén, Reino Suonuuti, Kurt Melander
* *Palotarkastajan sähköasennusten tarkastusopas*, 1979, Esa Hellgrén, Reino Suonuuti
* *Sähköturvallisuus: kouluttajakurssi*, 1979, toim. muiden kanssa
* *Kytkinlaitteet*, 1981, toim. muiden kanssa
* *Työturvallisuus sähkötöissä*, 1983, toim. muiden kanssa
* *Asennustarkastukset*, 1984, toim. muiden kanssa
* *Sähköasennukset 2*, 1987, toim. muiden kanssa

Lähteet
-------

1. 1 2  Harri Turunen: Energianeuvos Esa Hellgrén (1933–). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 20.3.2015. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 12.6.2022.
2. ↑  Kaupunki. Esa Hellgrénin eno oli sähkölaitoksella töissä. (Tilaajille) *Helsingin Sanomat*.  14.11.1990. Viitattu 12.6.2022.
3. ↑  Arvonimet. *Helsingin Sanomat*, 2.6.1992, s. 4.
**Esa Juhani Hukkanen** (s. 25. helmikuuta 1963 Lahti) on suomalainen nyrkkeilijä ja nyrkkeilyvalmentaja.

Hukkanen sai pronssia junioreiden EM-kilpailujen 71 kg:n sarjassa Schwerinissä 1982. Ensimmäisissä aikuisten arvokisoissaan, Budapestin EM-kilpailuissa 1985 hän karsiutui 71-kiloisten ensimmäisellä kierroksella. Hän hävisi ensimmäisen ottelunsa myös seuraavan vuoden Renon MM-kilpailujen 75 kg:n sarjassa.

Hukkanen sai pronssia Torinon 1987 EM-kilpailujen 75 kg:n sarjassa. Hän voitti puolivälieräottelussa ruotsalaisen Peter Mokrickin tuomariäänin 4–1, mutta hävisi välieräkamppailussa Puolan Henryk Petrichille 0–5. Soulin olympialaisissa 1988 hän voitti samassa painoluokassa yhden ottelun selviytyen 16 parhaan joukkoon.

Hukkanen voitti 75-kiloisten Pohjoismaiden-mestaruuden 1986. SM-kilpailuissa hän voitti kultaa 71 kg:n painoluokassa 1984 ja 1985 sekä 75 kg:n sarjassa 1986, 1987 ja 1988. Lisäksi hän sai 71-kiloisissa SM-hopeaa 1983 ja pronssia 1982. Seuratasolla hän edusti Lahden Kalevaa.

Aktiiviuransa jälkeen Hukkanen on toiminut valmennustehtävissä. Hän toimi Suomen Nyrkkeilyliiton päävalmentajana 2001–2004. Hänen valmennettaviinsa kuuluu poikansa Ville Hukkanen.

Lähteet
-------

1. ↑  Esa Hukkanen *sports-reference.com*.  Arkistoitu 16.7.2011. Viitattu 3.10.2009. (englanniksi)
2. 1 2  Ville Hukkanen *teamlondon.fi*.  Arkistoitu 12.3.2009. Viitattu 5.3.2009.
3. ↑  7.European Junior Championships - Schwerin, GDR - September 4-12 1982 *amateur-boxing.strefa.pl*. Viitattu 3.10.2009. (englanniksi)
4. ↑  26.European Championships - Budapest, Hungary - May 25 - June 2 1985 *amateur-boxing.strefa.pl*. Viitattu 3.10.2009. (englanniksi)
5. ↑  4.World Championships - Reno, USA - May 8-18 1986 *amateur-boxing.strefa.pl*. Viitattu 3.10.2009. (englanniksi)
6. ↑  27.European Championships - Torino, Italy - May 28 - June 7 1987 *amateur-boxing.strefa.pl*. Viitattu 3.10.2009. (englanniksi)
7. ↑  24.Olympic Games - Seoul, South Korea - September 17 - October 2 1988 *amateur-boxing.strefa.pl*. Viitattu 3.10.2009. (englanniksi)
8. ↑  17.Nordic Championships - Helsinki, Finland - 1986 *amateur-boxing.strefa.pl*. Viitattu 3.10.2009. (englanniksi)
9. ↑  SM-mitalistit 1951–1999 *nyrkkeilyliitto.com*.  Arkistoitu 24.9.2016. Viitattu 21.7.2013.
10. ↑  Ervin Kade nyrkkeilyn päävalmentajaksi *mtv3.fi*.  9.11.2004. Viitattu 3.10.2009.
OpenOffice Impress 2.0
**Esitysgrafiikka** koostuu teksteistä, kuvista ja kaavioista, jotka on tuotettu tietokoneohjelmilla. Esitysgrafiikalla usein korvataan piirtoheitinkalvoja. Esitysgrafiikka on osa toimisto-ohjelmistoja.

Esitysgrafiikkaohjelmista käytetyin on Microsoftin PowerPoint, joka on osa Microsoft Officea. PowerPointin kanssa laajasti yhteensopiva on Apache OpenOffice-toimisto-ohjelmistoon kuuluva esitysgrafiikka Impress. Impress on avoimen lähdekoodin esitysgrafiikkaohjelma. Lisäksi Corelin toimisto-ohjelmistossa on esitysgrafiikkaohjelma, ja myös Lotuksen toimisto-ohjelmistossa oli sellainen. Applen vastaava ohjelma on Keynote.

Pöytätietokoneiden ja sylitietokoneiden lisäksi esitysgrafiikkaa voidaan tuottaa myös kämmentietokoneilla tai älypuhelimilla. Näiden esitysgrafiikat ovat rajallisempia.

Esityksiä voi tyypillisesti katsella ohjelmilla, joilla ne on luotu, tai ne voidaan viedä HTML- tai PDF-muotoon. Tällöin niitä voi katsella sellaisillakin tietokoneilla, joissa kyseistä ohjelmaa ei ole. Suljetun lähdekoodin ohjelmantuottajat voivat tuottaa katseluohjelman. Näillä voi katsoa varsinaisella ohjelmalla tuotettuja tiedostoja, mutta näillä ei voi itse tuottaa tiedostoja.

Aiheesta muualla
----------------

* Microsoft PowerPoint Viewer
* OpenOffice.org Impress
**Esitystaide** on nykyteatterin, performanssin ja muiden esittävän taiteen eri perinteiden välimaastossa vaikuttava taiteen muoto. Termi "esitystaide" on syntynyt 2000-luvulla.

Erilaisille esityksille yhteistä on muun muassa yleisökontakti, käsitteellisyys ja elämyksen korostaminen. Esitystaiteessa etsitään teatterillisen kohtaamisen uusia muotoja.

Esitystaiteen taustaa
---------------------

Esitystaiteen taustalla on nykyteatterin eri muodot, performanssi ja elävä taide.

Kuten esitystaiteessa, monissa nykyteatterin muodoissa teoksen lähtökohtana ei ole enää draamateksti ja näytelmä. Esitystaiteen taustalla vaikuttanut performanssi sai alkunsa 1960-luvulla, sen innoituksena oli muun muassa toimintamaalaus, käsitetaide, happeningit, videotaide ja taiteen esineellisyydelle vaihtoehtoja etsivä taide.

Performanssitaide syntyi USA:ssa 1970-luvulla, 1980-luvun puolivälissä taas sai alkunsa elävä taide eli Live Art Britanniassa. Termi pyrki kattamaan laajempaa aluetta, ja se muistuttaa esitystaidetta.

Esitystaide Suomessa
--------------------

Teatterikorkeakoulussa aloitti 2001 Esitystaiteen ja -teorian maisteriohjelma, ja myös Turun Taideakatemia avasi samansuuntaisen koulutusohjelman. Vuonna 2010 aloitettiin koulutus myös Satakunnan ammattikorkeakoulussa.

Suomessa toimii (2012) noin 150-300 esitystaiteilijaa. Tapahtumia, klubeja ja festivaaleja järjestetään aktiivisesti.
Esitystaiteen kenttä on myös järjestäytynyt. Helsinkiin avattiin 2011 esitystaiteen keskus. Alan tiedotuskeskus Presentaatio on toiminut vuodesta 2008, vuotta aiemmin alkoi ilmestyä *Esitys*-lehti.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Esitystaide Esitystaiteen keskus.  Arkistoitu 27.1.2014. Viitattu 2.2.2013.
Kristuksen kirkastumisen katedraali Pietarissa.
**Kristuksen kirkastumisen katedraali** (ven. Спа́со-Преображе́нский собо́р, *Spaso-Preobraženski sobor*) on myöhäisklassismia edustava ortodoksinen kirkkorakennus Pietarissa Venäjällä. Se sijaitsee Preobraženskaja-aukiolla Liteinyin kaupunginosassa.

Kirkko on rakennettu alun perin vuosina 1743–1754. Keisarinna Elisabetin määräyksestä arkkitehti P.A. Trezzini suunnitteli yhden kupolin asemasta viisi kupolia ja toi näin perinteisen venäläisen kirkkorakennustyypin Pietarin maaperälle. Vuoden 1825 tulipalossa tuhoutuneen kirkon korjasi vuosina 1827–1829 arkkitehti Vasili Stasov. Korjaustyön yhteydessä kirkko muutettiin empiretyyliseksi. Sotilaskirkkona toimineen rakennuksen luonnetta korostaa sotasaaliiksi saaduista turkkilaisista tykinputkista koostuva aita.

Kristuksen kirkastumisen katedraali on yksi harvoista Pietarin kirkkorakennuksista, joka toimi kirkkona koko neuvostoajan. Sen vieressä sijaitsee 2000-luvun alussa rakennettu Suomen Pietarin pääkonsulaatin kansliarakennus.

Lähteet
-------

1. ↑  Kirikov, Boris: *Arhitekturnyje pamjatniki Sankt-Peterburga*, s. 297–208. Peterburg: Kolo, 2005. ISBN 5-901841-33-6.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kristuksen kirkastumisen katedraali (Pietari)**.
* Kristuksen kirkastumisen katedraali Pietari-tietosanakirjassa (venäjäksi)
* Kristuksen kirkastumisen katedraalin virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
*Tämä artikkeli käsittelee linja-autoasemaa. Linjala on myös sukunimi.*

**Linjala** on linja-autoasema Hyvinkäällä.

Linjalan sisäpiha ja asemalaiturit.
Linjala on kolmikerroksinen rakennus, jolla on matalampi liikesiipi. Sen julkisivut on maalattu vaaleaksi ja ne ovat roiskerapatut. Rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Risto Sammalkorpi. Linjalan osoite on Uudenmaankatu 8–10. Rakennuksen ylimmässä kerroksessa on toiminut Hyvinkään Kauppakerho, minkä mukaan kerroksen tiloja kutsutaan yhä "Kauppakerhoksi".

Hyvinkään kauppala oli 1940-luvulla tehnyt VR:lle tarjouksen, jotta se olisi saanut ostettua sopivan alueen linja-autoasemalle. VR kuitenkin pitkään kieltäytyi myymästä aluetta. Lopulta yksityiset toimijat rakensivat Linjalan Hyvinkään linja-autoasemaksi. Linjalan rakennuslupa vahvistettiin 15. marraskuuta 1954 ja rakennus valmistui 5. lokakuuta 1955.

Lähteet
-------

1. 1 2  Putkonen, Lauri: *Hyvinkään keskustaajaman kulttuuriympäristön hoitosuunnitelma*. Kohde 55. Hyvinkään kaupunki, 2013.
2. ↑  Junnila, Olavi: *Hyvinkään seudun historia*, s. 318. Hyvinkään kaupunki, 1989.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Linjala** Wikimedia Commonsissa
**Gastrinooma** on neuroendokriininen kasvain, joka erittää gastriinia. Tämä aiheuttaa mahahapon määrän kohoamisen. Noin 70 % gastrinoomista saa alkunsa pohjukaissuolesta ja noin 25 % haimasta; haiman gastrinooma on usein suurempi kuin pohjukaissuolen gastrinooma. Harvinaisemmissa tapauksissa gastrinooma voi saada alkunsa mahalaukusta, sappiteistä, munasarjoista, sydämestä tai keuhkoista. Gastrinooma on useimmiten pahanlaatuinen.

Gastrinooma on hitaasti kasvava, mutta useimmiten levinnyt etäpesäkkeiseksi diagnoosihetkellä. Mahdollinen metastasointi maksaan ja sen laajuus ovat tärkeimmät taudin ennusteeseen vaikuttavat tekijät. Ilman maksametastaaseja kymmenen vuoden eloonjäämisennuste on noin 90–100 %, maksaan levinneessä taudissa noin 20–40 %. Haiman gastrinooma leviää suuremmalla todennäköisyydellä kuin pohjukaissuolen gastrinooma. Noin 75–80 % gastrinoomista on sporadisia, mutta joskus gastrinooma liittyy multippeli endokriininen neoplasia tyyppi 1 -sairauteen (MEN1). Gastrinooman tavallisimmat oireet ovat vatsakipu ja kroonistunut ripuli. Mahdollisia muita oireita ovat tahaton painon aleneminen, dyspepsia, refluksioireet ja maha-suolikanavan verenvuoto. Zollinger–Ellisonin oireyhtymäksi kutsutaan gastrinoomasta johtuvaa mahahaavaa, joka kehittyy mahahapon erityksen kasvun seurauksena.

Maailmanlaajuisesti noin 0,5 – 3 ihmistä sairastuu gastrinoomaan vuosittain. Gastrinooma on hieman yleisempi miehillä ja diagnosoidaan usein 20–50 vuoden iässä. MEN1-potilailla gastrinooma ilmenee usein tavallista nuoremmalla iällä, 10–30 ikävuoden välillä. Gastrinooma on yleisin pahanlaatuisista haiman endokriinisista kasvaimista. Diagnoosi voidaan asettaa kliinisen kuvan ja kohonneen paastonjälkeisen gastriinitason pohjalta; normaaliin nähden yli kymmenkertaisesti kohonnut gastriinitaso ja mahalaukun alle 2:n pH-arvo varmistavat diagnoosin. Gastrinooma voidaan kuitenkin todeta myös ilman näiden ehtojen täyttymistä, mikäli varmistus saadaan sekretiinistimulaatiotestillä. Kasvain paikannetaan kuvauksella, ja pohjukaissuolen haavoja voidaan löytää gastroskopian avulla. Leikkaus on ainoa gastrinooman parantava hoito. Kemoterapiaa voidaan käyttää levinneen taudin hoidossa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Shashank R. Cingam, Mahesh Botejue, Gilles J. Hoilat, Harsha Karanchi, Gastrinoma National Library of Medicine, viitattu 23.6.2023
2. 1 2  What are gastrinomas? Cancer Research UK, viitattu 23.6.2023
3. 1 2 3 4 5  Zollinger-Ellisonin syndrooma (Orphanet) Terveyskirjasto, viitattu 23.6.2023
**Valter Kristian Runeberg** (28. marraskuuta 1934 Helsinki – 9. marraskuuta 2018 Snappertuna, Raasepori) oli suomalainen freelance-lehtivalokuvaaja, jonka kuvia ovat julkaisseet erityisesti *Suomen Kuvalehti*, *Viikkosanomat*, A-lehdet Oy:n aikakauslehdet sekä *Helsingin Sanomat*.

Kristian Runebergin isä oli valokuvaaja Fred Runeberg. Runeberg nuorempi aloitti uransa Ateljee Tenhovaaran valokuvausoppilaana ja Finlandia-Kuvan laboranttina 1953–1955. Siitä 1960-luvun puoliväliin hän toimi valokuvaajana Allotria-Filmissä, Yhtyneissä Kuvalehdissä ja *Viikkosanomissa*, kunnes perusti kuuden muun freelance-kuvaajan kanssa Finnseven-osuuskunnan, joka toimi 1965–1969. Finnsevenin muut perustajajäsenet olivat Seppo Saves, Caj Bremer, C. G. Hagström, Olavi Kaskisuo, Timo Kirves ja Aulis Nyqvist.

Kristian Runebergin tuotannosta huomattava osa oli muotikuvausta naistenlehdille sekä vaatealan yrityksille kuten Rahikaisen turkisliikkeelle, Kuusiselle, Pukevalle, PMK:lle, Lassila & Tikanojalle ja Pallo-Paidalle.

Runebergin noin satatuhatta negatiivia ja diakuvaa sisältävä kokoelma kuuluu Suomen valokuvataiteen museon kokoelmiin. Museon sivuilla kuvataan Runebergia "herrasmieskuvaajaksi", joka on tunnetuimpia suomalaisia lehtikuvaajia kautta aikojen. Hänen kuvissaan sanotaan yhdistyvän vankka kamerankäytön ammattitaito hienovaraiseen humanismiin ja huumoriin.

Kristian Runebergin puoliso oli toimittaja-kirjailija Tutta Runeberg (1937–2004), ja heillä on viisi tytärtä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Spring, Olle: Nekrolog: Kristian Runeberg.  *Hufvudstadsbladet*, 25.11.2018, s. 43.
2. 1 2  Laine, Tapio & Vivolin, Asko: *Aikavalotuksia, Valokuvausalan tarinoita aikalaisten kertomina*, s. 204–209, 273. Tapio Laine Mediapalvelut, 2001. ISBN 978-951-98796-0-4.
3. ↑  Ingo Forsberg, Finnsevenin oppilas  2007. Laterna Magica.  Arkistoitu 14.10.2013. Viitattu 10.10.2013.
4. ↑  Salo, Merja: *Muodin ikuistajat. Muotivalokuvaus Suomessa*, s. 144. Taideteollinen korkeakoulu, 2005. ISBN 951-558-170-2.
5. ↑  Kristian Runebergin valokuvien kokoelma. Suomen valokuvataiteen museo
6. ↑  Suomen valokuvataiteen museon saamia suuria kokoelmalahjoituksia. Suomen valokuvataiteen museo.  Arkistoitu 14.10.2013. Viitattu 29.9.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* Kristian Runebergin muistokirjoitus *Helsingin Sanomissa.*

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Photographers' Identities

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Matti Paul Kristian Krokfors** (s. 20. kesäkuuta 1952 Ylistaro) on suomalainen taidemaalari ja -graafikko, joka tunnetaan rytmikkään tyylitellyistä, usein yläperspektiivistä kuvatuista kaupunki-, kylä- ja puutarhanäkymistään.

Kristian Krokfors opiskeli ensin Taideteollisessa korkeakoulussa ja sitten neljä vuotta Englannissa Leicester Polytechnic- ja Croydon College of Art -oppilaitoksissa. Krokfors asui ja työskenteli New Yorkissa 1980- ja 1990-lukujen vaihteessa ja uudelleen 2000-luvun alussa.

Krokforsin teoksia kuuluu muun muassa Kiasman, Helsingin, Amos Anderssonin taidemuseon ja Tampereen taidemuseon kokoelmiin sekä moniin julkisiin ja yksityisiin kokoelmiin myös Suomen ulkopuolella.

Krokfors sai ensipalkinnon valtion taideteostoimikunnan piirustuskilpailussa 1979 ja kannustusapurahan nuorten taidegrafiikkabiennaalissa Vaasassa 1982. Vuonna 1985 hänestä tuli ensimmäinen Vuoden nuoreksi taiteilijaksi nimetty kuvantekijä.

Hänelle myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 2018.

Lähteet
-------

1. ↑  Kristian Krokfors, Uppslagsverket Finland. Viitattu 19.4.2014.
2. 1 2  Kristian Krokfors, Kuvataiteilijamatrikkeli. Viitattu 19.4.2014.
3. ↑  Krokfors, Kristian (Arkistoitu – Internet Archive), Grafiikkakauppa. Viitattu 19.4.2014.
4. ↑  Vuoden nuori taiteilija -tapahtuma  25.9.2013. Tampere:  Tampereen taidemuseo. Viitattu 12.2.2014.
5. ↑  Taiteilijaeläkkeiden saajissa eniten muusikoita ja kuvataiteilijoita *Taiteen edistämiskeskus (Taike)*.  5.3.2018.  Arkistoitu 6.3.2022. Viitattu 6.3.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Krokforsin verkkosivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
* Uppslagsverket.fi

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* RKD Artists

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Uppslagsverket Finland

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Kristian I ja hänen puolisonsa Sofia, tuntemattoman taiteilijan muotokuva.
**Kristian I** (29. lokakuuta 1560 Dresden – 25. syyskuuta 1591 Dresden) oli Saksin vaaliruhtinas vuosina 1586–1591. Hän oli isänsä Augustin seuraaja. Kristian I suhtautui melko välinpitämättömästi sekä hallinnollisiin asioihin että isäänsä huolettaneeseen kysymykseen uskonnollisesta puhdasoppisuudesta. Hän nojasi näkemyksissään tärkeimpään neuvonantajaansa Nikolaus Krelliin, joka sai kanslerina lähes rajattomat valtuudet. Kristian I:n seuraajaksi tuli hänen poikansa Kristian II.

Lähteet
-------

1. ↑  Christa Schille: Christian I. (saksaksi) *Neue Deutsche Biographie* (1957) Deutsche Biographie. Viitattu 27.9.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kristian I (Saksi)** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Italia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Taiteenala | 
* RKD Artists

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* RISM
* IdRef

 |

 |