recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Imre Harangi** (16. lokakuuta 1913 Nyíradony – 4. helmikuuta 1979 Budapest) oli unkarilainen kevyen sarjan amatöörinyrkkeilijä, jonka ura ajoittui vuosille 1934-1942. Tänä hän saavutti olympiakultaa ja EM-hopeaa.

Imre Harangi tuli Budapestiin 14-vuotiaana. Paikallinen nyrkkeilyvalmentaja Zsigmond Adler huomasi nuoren Harangin kyvyt. Ensimmäisen Unkarin mestaruutensa hän otti vuonna 1933. Seuraavan vuoden Budapestissä käydyissä EM-kisoissa hän eteni aina loppuotteluun voitettuaan ensin englantilaisen ja puolalaisen vastustajansa. Välierässä tuli vastaan Romanian Constantin David, josta tuli pistevoitto. Loppuotteluvastustaja oli Italian Mario Facchin, jolle Harangi koki pistetappion. Unkarin mestaruuksia Harangin uralla tuli kaikkiaan kuusi vuosina 1933-1938.

Berliinin olympialaisissa Harangin ensimmäinen vastustaja oli Sveitsin Seidel, jonka hän voitti varsin helposti. Seuraavaksi vastustajaksi tuli Filippiinien Jose Padilla, jonka hän myös voitti. Padilla oli vahvaiskuinen vastustaja ja oli voittanut Saksan Karl Schmedes ensimmäisellä kierroksella. Välierissä tuli vastaan Tanskan Poul Kops, jonka Harangi voitti, vaikka Harangin otsaan tuli varsin suuri haava. Loppuottelussa vastassa oli Viron Nikolai Stepulov, joka hävisi unkarilaisella, vaikka Harangin kasvot olivat välieräottelun ruhjeiden vuoksi laastaroidut. Palkintojenjakotilaisuudessa voittajalla oli suuri side peittäen vasemman silmän ja otsapuoliskon.

Pian olympiavoittonsa jälkeen Harangi päätti nyrkkeilyuransa ja keskittyi ammattinsa lentäjänä. Toisen maailmansodan aikana Harangi palveli Unkarin ilmavoimissa hävittäjälentäjänä. Hän joutui tekemään sodassa pakkolaskun ja loukkaantui vakavasti. Sodan jälkeen hän työskenteli nyrkkeilyvalmentajana.

Imre Harangin syntymän 90-vuotismuistoksi vuonna 2003 hänen syntymäkaupunkinsa Nyíradonyn julisti hänet kunniakansalaisekseen. Kaupungissa nimettiin myös urheiluhalli hänen nimelleen. Unkarissa pidetään myös vuosittain Harangin mukaan nimetty nuorten nyrkkeilykilpailu.

Lähteet
-------

1. ↑  4.European Championships - Budapest, Hungary - April 11-15 1934 *amateur-boxing.strefa.pl*. Viitattu 10.8.2015 (englanniksi).
2. ↑  Imre Harangi Sport Reference.  Arkistoitu 24.3.2016. Viitattu 11.8.2015 (englanniksi).
**Boris Nguéma Békalé** (s. 7. joulukuuta 1984 Kango, Gabon) on gabonilainen jalkapalloilija. Maalivahtina pelaava Nguéma Békalé edustaa Gabonin pääsarjassa US Bitamia.

Ura
---

Nguéma Békalé on edustanut uransa aikana vain pääkaupungin Librevillen seuroja, kuten TP Akwembe, Delta Téléstar, FC 105 ja USM Libreville.

### Maajoukkueura

Nguéma Békalé on pelannut Gabonin maajoukkueessa vuodesta 2003 lähtien. Hän oli joukkueen varamaalivahtina vuoden 2010 Afrikan kisoissa, jossa Gabon jäi alkulohkoon.

Aiheesta muualla
----------------

* National Football Teams (englanniksi)

Gabonin joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2010
1 Ovono |
2 Ambourouet |
3 Copa |
4 Nguéma Obame |
5 Ecuele Manga |
6 Akouassaga |
7 N'Guéma |
8 Cousin |
9 P-E. Aubameyang |
10 Djissikadie |
11 Mouloungui |
12 Aubameyang |
13 Mbanangoyé |
14 Kessany |
15 A. Do Marcolino |
16 Nguéma Békalé |
17 Apanga |
18 Moubamba |
19 Moundounga |
20 F. Do Marcolino |
21 Issiémou |
22 Moto |
23 Méyé |
Valmentaja Giresse
David Knight Enduron MM-kilpailuissa 2004
**David "Knighter" Knight** (s. 31. toukokuuta 1978 Mansaari, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläinen endurokuljettaja. Hän on voittanut lajissaan kolme maailmanmestaruutta Enduro 3 -luokassa vuosina 2005, 2006 ja 2010.

"Knighter" kilpaili ensimmäisen moottoripyöräkilpailunsa jo 4-vuotiaana, kotisaarellaan järjestetyssä trialkilpailussa. 

Vuonna 2001 hän sijoittui enduron 250-kuutioisten 2-tahtisessa luokassa MM-hopealle Juha Salmisen jälkeen oltuaan 10 kertaa palkintokorokkeella 11 osakilpailussa, mutta voittoa ei tullut. Seuraavana vuonna hän ajoi jälleen hopealle ja samassa luokassa, mutta tällä kertaa Samuli Aron jälkeen. Knight voitti kauden avauskilpailut Espanjassa, mutta Aro vastasi siihen voittamalla kauden 12 viimeisestä kilpailusta yhtä lukuun ottamatta kaikki.

Kaudella 2003 hän ajoi enduron MM-sarjassa 500-kuutioisissa sekä samalla AMA GNCC -sarjaa. Molemmissa hän oli neljäs. Seuraavalle kaudelle hän siirtyi E3-luokkaan ja ajoi taas Samuli Aron jälkeen toiseksi MM-sarjassa, voittamalla Ranskan ja Saksan osakilpailun.

Kun Aro siirtyi kaudeksi 2005 E2-luokaan, ja MM-sarjassa edelliskaudella kolmanneksi ajanut Iván Cervanteskin E1-luokkaan oli Knightille "katettu pöytä". Hän voitti kauden 18 kilpailusta kaikkiaan 17, keräten 76 pistettä enemmän, kuin ainoan Knighterin ei-voittaman kilpailun voittanut Marko Tarkkala (447–371). Seuraavalla kaudella Knight oli vielä ylivoimaisempi, voittaen kauden kaikki osakilpailut sortumatta kauden aikana oikeastaan kertaakaan virheisiin. Knight kilpaili kauden 2007 Yhdysvaltain GNCC-sarjassa, jonne hän siirtyi Juha Salmisen tilalle.

Aiheesta muualla
----------------

* David Knightin viralliset kotisivut
**Stéphane Mbia Etoundi** (s. 20. toukokuuta 1986 Yaoundé, Kamerun) on kamerunilainen jalkapalloilija, joka edustaa turkkilaista Trabzonsporia.

Ura
---

Stéphane aloitti pelaajauransa tunnetussa Kadji Sports Academyssa Doualassa, Kamerunissa. Siellä pelasivat mm. Samuel Eto'o, Carlos Kameni ja Eric Djemba Djemba. Vuonna 2004 Mbia muutti Ranskaan ja liittyi Rennesiin.

Mbia nousi Rennesin ykkösjoukkueeseen vuonna 2005-2006 ja pelasi runsaasti otteluita. Hänen ensimmäinen maalinsa syntyi marraskuussa 2006 mestareita Olympique Lyonnais:ia vastaan. 14. heinäkuuta Mbia siirtyi Rennesistä Marseilleen 10,4 miljoonan siirtosummalla. 2009-2010 kaudella Mbia oli mukana voittamassa Ranskan mestaruutta: kauden keskivaiheista lähtien häntä alettiin peluuttaa keskuspuolustajana. Uudestaanasemointi oli menestys ja hän sai pelata kauden loppuun saakka keskuspuolustajana.

Mbia somi kahden vuoden sopimuksen Queens Park Rangersin kanssa 31.8.2012.

### Kansainvälinen ura

Stéphane kuului Kamerunin joukkueeseen vuoden 2003 FIFAn U-17 MM-kilpailuissa, jotka pidettiin Suomessa. Kamerun kuitenkin putosi jo lohkovaiheessa.

Maajoukkuedebyyttinsä Mbia teki vuonna 2005. Hän kuului joukkueeseen vuonna 2008 Afrikan-mestaruuskilpailuissa, kun kisat pidettiin Ghanassa. Mbia iski kaksi maalia Tunisiaa vastaan välierissä.

Mbia kuului Kamerunin kokoonpanoon 2008 olympialaisissa. Hän pelasi neljä ottelua ja teki yhden maalin.

Lähteet
-------

* Stéphane Mbian profiili, tilastot ja kuvat (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Stéphane Mbia** Wikimedia Commonsissa

Kamerunin joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2008
1 Kameni |
2 Binya |
3 Tchato |
4 R. Song |
5 Atouba |
6 Angbwa |
7 M’Bami |
8 Geremi |
9 Eto’o |
10 Emana |
11 Makoun |
12 N'Kong |
13 N'Guemo |
14 Epalle |
15 A. Song |
16 Hamidou |
17 Idrissou |
18 Tomou |
19 Mbia |
20 Essola |
21 Job |
22 Mbarga  |
23 Bikey |
Valmentaja Pfister

Kamerunin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2014
1 Feudjou |
2 Assou-Ekotto |
3 N’Koulou |
4 Djeugoué |
5 Nounkeu |
6 Song |
7 N’Guémo |
8 Moukandjo |
9 Eto’o |
10 Aboubakar |
11 Makoun |
12 Bedimo |
13 Choupo-Moting |
14 Chedjou |
15 Webó |
16 Itandje |
17 Mbia |
18 Enoh |
19 Olinga |
20 Salli |
21 Matip |
22 Nyom  |
23 N’Djock |
Valmentaja Finke

Kamerunin joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2015
1 Assembé |
2 Kweuke |
3 N’Koulou |
4 Loé |
5 Guihoata |
6 Oyongo |
7 N’Jie |
8 Moukandjo |
9 Bagnack |
10 Aboubakar |
11 Salli |
12 Bedimo |
13 Choupo-Moting |
14 Mandjeck |
15 Etoundi |
16 Ondoa |
17 Mbia |
18 Enoh |
19 Djeugoué |
20 Kom |
21 Chedjou |
22 Ekeng |
23 Abogo |
Valmentaja Finke
**Alan Kardec de Souza Pereira Junior** (s. 12. tammikuuta 1989 Barra Mansa, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän edustaa Portugalin pääsarjassa pelaavaa Benficaa ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.

Hän on saanut nimensä spiritismin systematisoijana tunnetun Allan Kardecin mukaan.

Seurajoukkueura
---------------

Kardec pelasi ensimmäisen ottelunsa Vasco da Gamassa 14. helmikuuta 2007 Fast Clubea vastaan. 11. huhtikuuta 2007 hän teki ensimmäisen maalinsa joukkueessa ottelussa Botafogoa vastaan. Hän pelasi ensimmäisen kautensa aikana 26 ottelua ja teki niissä kahdeksan maalia.

1. syyskuuta 2009 hän siirtyi lainasopimuksella Internacionaliin. Ensimmäisen ottelunsa joukkueessa hän pelasi 28. lokakuuta 2009 São Pauloa vastaan.

Kardecin siirrosta portugalilaisseura Benficaan ilmoitettiin 13. joulukuuta 2009 ja hänestä maksettu siirtokorvaus oli 2,5 miljoonaa euroa. 18. maaliskuuta 2010 hän teki ensimmäisen maalinsa joukkueessa Eurooppa-liigan ottelussa Marseillea vastaan, joka vei lopulta lissabonilaisseuran otteluparista jatkoon yhteismaalein 3–2.

Aiheesta muualla
----------------

* Esittely ja tilastot zerozerofootball.com-sivustolla[vanhentunut linkki] (englanniksi)
Waldemar Hoven
**Waldemar Hoven** (10. helmikuuta 1903 – 2. kesäkuuta 1948) oli päälääkärinä Buchenwaldin keskitysleirillä, jossa hän oli vastuussa vankien murhaamisesta injektiopistoksilla, jotka sisälsivät fenolia tai bensiiniä.

Hoven syntyi Freiburgissa, Saksassa. Opiskeltuaan lääketiedettä Yhdysvalloissa Hoven liittyi SS:ään 1934. Hänet ylennettiin SS-Hauptsturmführeriksi Waffen-SS:ään.

Hän oli myös vastuussa vangittujen entisten SS-upseerien tappamisesta myrkkypistoksilla. He olisivat voineet käynnistää tutkimukset Ilse Kochia vastaan, jonka kanssa Hovenilla huhuttiin olevan suhde.

SS toimitti Hovenin oikeuteen, jossa SS-tuomari Konrad Morgen todisti Hovenin syylliseksi murhiin syöttämällä samaa myrkkyä venäläisille sotavangeille, jotka kuolivat samoihin oireisiin kuin SS-upseerit. Hoven todettiin syylliseksi ja tuomittiin kuolemaan. Tosin hän vietti vain 18 kuukautta vangittuna Buchenwaldissa, ennen kuin natsit armahtivat hänet, lääkärien tarve alkoi olla suuri natsi-Saksassa.
Sodan jälkeen liittoutuneet vangitsivat Hovenin. Hän joutui lääkärioikeudenkäyntiin, jossa hänet todettiin syylliseksi sotarikoksiin ja rikoksiin ihmisyyttä vastaan sekä kuulumisesta rikollisjärjestöön. Hoven tuomittiin kuolemaan ja hirtettiin 2. kesäkuuta 1948 Landsbergin vankilassa.

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Waldemar Hoven
**Henk de Jong** (s. 27. elokuuta 1964) on alankomaalainen jalkapallovalmentaja ja entinen amatööripelaaja.

Ura
---

De Jongin oma pelaajaura keskittyi amatöörisarjoihin. Valmentajaksi hän siirtyi jo kolmikymppisenä, kun hänestä tuli vuonna 1994 Drachster Boysin päävalmentaja. De Jong valmensi pitkään amatöörijoukkueita sekä toimi apuvalmentajana Heracles Almelossa, FC Groningenissa ja marraskuusta 2010 SC Cambuurissa. Päävalmentajadebyyttinsä hän teki maaliskuussa 2013, kun hän nousi Alfons Artsin seuraajaksi Cambuurin peräsimeen. Kesällä hän palasi apuvalmentajaksi Dwight Lodewegesin noustua seuran päävalmentajaksi. 

Huhtikuussa 2014 Lodeweges jätti tehtävänsä ja de Jongista tuli toistamiseen Cambuurin päävalmentaja.  De Jongin johdolla Cambuur säilytti kaudella 2014/15 sarjapaikkansa sijoituttuaan Eredivisiessä kahdenneksitoista. De Jong erosi päävalmentajan tehtävästä helmikuun alussa 2016, kun Cambuur oli juuttunut Eredivisien toiseksi viimeiseksi.

Lähteet
-------

1. ↑  HENK DE JONG
2. ↑  De Jong blijft trainer SC Cambuur
3. ↑  Henk de Jong stapt op als trainer SC Cambuur

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Alfons ArtsDwight Lodeweges** | **SC Cambuurin päävalmentaja**3–6/20134/2014–2/2016 | Seuraaja:**Dwight LodewegesMarcel Keizer** |
Armin Assinger
**Armin Assinger** (s. 7. kesäkuuta 1964 Graz, Itävalta) on itävaltalainen uransa lopettanut alppihiihtäjä.

Assinger sijoittui Lillehammerin talviolympialaisissa vuonna 1994, supersuurpujottelussa yhdenneksitoista ja syöksylaskussa viidenneksitoista. 1993 alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa Japanin Moriokassa, Assinger sijoittui syöksylaskun neljänneksitoista. Alppihiihdon maailmancupissa Assinger laski neljään osakilpailuvoittoon ja yhteensä kymmeneen palkintokorokepaikkaan. Hän sijoittui kokonaiskilpailussa kymmenenneksi kaudella 1992–1993. Assinger lopetti maailmancup-uransa kauden 1994–1995 jälkeen, mutta laski muutamassa pienemmässä kilpailussa aina vuoteen 1998 saakka, kunnes lopetti lopullisesti uransa. 

Assinger on ollut naimisissa vuodesta 1994 lähtien ja hänellä on kaksi lasta. Hän juontaa nykyisin Itävallan Haluatko miljonääriksi? -tietokilpailua (Die Millionenshow).

Osakilpailuvoitot
-----------------

| Päivä | Paikka | Laji |
| --- | --- | --- |
| 22. joulukuuta 1992 | Itävalta Bad Kleinkirchheim | supersuurpujottelu |
| 15. maaliskuuta 1993 | Espanja Sierra Nevada | syöksylasku |
| 20. maaliskuuta 1993 | Norja Kvitfjell | syöksylasku |
| 17. joulukuuta 1994 | Italia Val d'Isère | syöksylasku |

Lähteet
-------

* Armin Assinger Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
* Assinger Ski-databasen sivuilla (englanniksi)
* Armin Assinger Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kotisivut (saksaksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Tšekki

 |

 |
**Kimmo Kaarlo Juhani Pallonen** (s. 17. tammikuuta 1959 Jyväskylän maalaiskunta) on entinen suomalainen seiväshyppääjä. Hän edusti Raahen Vesaa ja häntä valmensi Auvo Pehkoranta.

Pallonen sijoittui viidenneksi Los Angelesin olympialaisissa 1984 tuloksella 545 cm. Sisäratojen EM-kilpailuissa hän sijoittui 12:nneksi 
Wienissä 1979 hypättyään 520 ja 14:nneksi Lievinissä 1987 tuloksella 540. Pariisin MM-hallikisoissa 1985 hän oli kahdeksas hypättyään 540.

Pallonen voitti ulkoratojen Suomen mestaruuden Helsingissä 1979, Oulussa 1981, Kajaanissa 1984 ja Lahdessa 1985. SM-pronssia hän sai Kouvolassa 1982. Hallikisoissa hän voitti Suomen mestaruuden Turussa 1984.

Pallonen hyppäsi ennätyksensä 556 cm Raahessa 11. heinäkuuta 1982. Hallissa hän ylitti parhaimmillaan 550 Taivalkoskella 1983.

Lähteet
-------

* Kimmo Pallonen Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
* Kimmo Pallonen Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
Karl Korsch
**Karl Korsch** (15. elokuuta 1886 Tostedt, Saksa – 21. lokakuuta 1961 Belmont, Yhdysvallat) oli saksalainen marxilainen filosofi ja marxilaisuuden teoreetikko. 

Korsch opiskeli oikeustiedettä, taloustiedettä ja filosofiaa Münchenin, Berliinin, Geneven ja Jenan yliopistoissa. Hän väitteli tohtoriksi Jenasta vuonna 1910. Vuosina 1917–1933 Korsch toimi aktiivisesti vasemmistolaisessa politiikassa Saksassa, mutta jätti maan valtiopäivätalon palon jälkeen. Hän oli jonkun aikaa Englannissa ja Tanskassa ja asettui lopulta Yhdysvaltoihin vuonna 1936. Yhdysvalloissa hän opetti Tulanen yliopistossa New Orleansissa. Hän työskenteli myös Institute for Social Researchissa New Yorkissa.

Korschin pääteos oli *Marxismus und Philosophie* ("Marxilaisuus ja filosofia"), jossa hän pyrki palauttamaan marxilaisuuden hegeliläisyyden perilliseksi. Hän oli huolissaan siitä, että marxilainen teoria oli menettämässä pätevyytensä ja "vulgarisoitumassa" erilaisten sosialististen organisaatioiden käsittelyssä. Korschin kritiikkiä ei kuitenkaan hyväksytty osaksi mitään virallista kommunistista teoriaa, vaan se jäi kommunististen toisinajattelijoiden ja akateemikkojen omaisuudeksi. Korschin ajatukset saivat kuitenkin uutta suosiota 1960- ja 1970-luvuilla. Korschilla on ollut vaikutusta muun muassa Frankfurtin koulukuntaan sekä Bertolt Brechtiin.

Teoksia
-------

* *Marxismus und Philosophie* (1923)
* *Karl Marx* (New York: John Wiley & Sons, 1938)
* *Ten Theses on Marxism Today* (1950)
* *Three essays on Marxism*, johdanto Paul Breines (New York: Monthly Review Press, 1971); sisältää esseet *Why I am a Marxist*, *Introduction to Capital* ja *Leading Principles of Marxism: a Restatement*

Aiheesta muualla
----------------

* Karl Korsch Marxists Internet Archive (englanniksi)
* Karl Korsch Archive Libertarian Communist Library (englanniksi)

* Mattick, Paul: Karl Korsch: His Contribution to Revolutionary Marxism (1962) (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Korea
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
* Portugali

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Karl Korsch
**Jeffrén Isaac Suárez Bermúdez** eli **Jeffrén** (s. 20. tammikuuta 1988 Ciudad Bolívar, Venezuela) on espanjalainen jalkapalloilija, joka edustaa Portugalin korkeimmalla sarjatasolla Primeira Ligassa pelaavaa Sporting CP:tä. Jeffrénin pelipaikka on laitahyökkääjä.

Jeffrén aloitti ammattilaisuransa FC Barcelonassa vuonna 2006. Hän pelasi ensi kerran Barcelonan edustusjoukkueessa kaudella 2006–2007, hän oli avauskokoonpanossa ja pelasi 83 minuuttia Espanjan cupin ottelussa Badalonaa vastaan. Primera División -debyyttinsä hän sai kuitenkin vasta toukokuussa 2009, ja ensimmäiset kolme kautta Jeffrén pelasikin lähinnä B-joukkueessa. Vuosina 2006–2009 hän pelasi Barcelona B:ssä 82 ottelua ja teki 14 maalia.

Barcelonan valmentaja Josep Guardiola nosti Jeffrénin edustusmiehistöön kaudeksi 2009–2010. Ennen kauden alkua muutamat eurooppalaiset seurat osoittivat kiinnostusta nuorta espanjalaishyökkääjää kohtaan, mutta siirtoa ei tapahtunut. Jeffrén pelasi 12 liigaottelua ja teki niissä kaksi maalia. Hän pääsi vaihdosta sisään 19. joulukuuta 2009 pelatussa seurajoukkueiden MM-kisojen loppuottelussa, jonka Barcelona voitti 2-1. Suurin osa kaudesta kului kuitenkin vaihtopenkin ja katsomon puolella. Helmikuussa hänen sopimustaan silti jatkettiin kesäkuuhun 2012.

Kaudella 2010–2011 Jeffrén kärsi loukkaantumisista ja hänen roolinsa jäi edelliskauttakin pienemmäksi. Hän pelasi kahdeksassa Primera Divisiónin ottelussa. Kauden ainoan maalinsa hän teki 29. marraskuuta tultuaan vaihdosta kentälle Barcelonan murskatessa verivihollisensa Real Madridin historiallisessa 5-0 voitossa.

4. elokuuta 2011, Sporting Clube de Portugal tiedotti ostaneensa Jeffrénin Barcelonasta 3,7 miljoonan euron siirtosummalla. Jeffrénin sopimus on viisivuotinen.

Vaikka Jeffrén on syntynyt Venezuelassa, on hän edustanut maajoukkuetasolla Espanjaa, jonka paidassa hän voitti alle 19-vuotiaiden Euroopan mestaruuden vuonna 2006, ja alle 21-vuotiaiden Euroopan mestaruuden vuonna 2011. Koska hän ei ole pelannut aikuisten maaotteluita, voi hän yhä pelata tulevaisuudessa Venezuelan paidassa. Venezuelan silloinen maajoukkuevalmentaja Richard Páez kutsui Jeffrénin vuoden 2007 Copa Américaan, mutta Jeffrén valitsi alle 19-vuotiaiden EM-kisat Espanjan joukkueessa.

Saavutukset
-----------

* **Barcelona**:
	+ Primera División: 2008–2009, 2009–2010, 2010-2011
	+ Copa del Rey: 2008–2009
	+ Supercopa de España: 2009, 2010
	+ Mestarien liiga: 2008–2009, 2010-2011

* **Espanja**:
	+ Alle 21-vuotiaiden Euroopan-mestaruus: 2011
	+ Alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruus: 2006
**Alan Reed** oikealta nimeltään **Edward Bergman** (20. elokuuta 1907 – 14. kesäkuuta 1977) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka muistetaan parhaiten Retu Kivisen ääniroolista 1960- ja 1970-luvulla.

Elämäkerta
----------

Alan Reed syntyi New Yorkissa, jossa hän opiskeli journalismia Columbian yliopistossa. Valmistumisensa jälkeen Reed siirtyi esiintymään Broadwayn teatterinäytelmiin ja käytti usein kahta eri nimeä. Mikäli kyseessä oli koominen rooli, hän käytti taiteilijanimeään *Alan Reediä*, vakavammissa rooleissa taas oikeaa nimeään Edward Bergmania.

Teatterissa hänen äänilahjansa huomattiin ja Reed päätyi radioon, jossa hän teki pitkän menestyksekkään uran radionäyttelijänä ja -kuuluttajana esiintyen muun muassa NBC:n ja CBS:n radio-ohjelmissa. 1940-luvulla Reed siirtyi televisioon ja esiintyi aina 1960-luvulle asti usein vierailevissa rooleissa. Hän teki myös äänirooleja televisiossa 1950-luvulta lähtien uudelleen sitten radiossa esiintymisen jälkeen. Reedin tunnetuimmaksi rooliksi jäi animaatiohahmo Retu Kivinen, jota hän näytteli aina kuolemaansa saakka.

Reed kuoli sydänkohtaukseen Los Angelesissa 69-vuotiaana.

Aiheesta muualla
----------------

* Findagrave (englanniksi)
* Voice Chasers (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC

 |

 |
**Darja Vladimirovna Poljudova** (s. 4. helmikuuta 1989 Quvasoy, Uzbekistan) on venäläinen bloginpitäjä ja vasemmistolainen kansalaisaktivisti. Hän asuu Krasnodarissa.

Poljudova kritisoi Venäjän viranomaisten toimintaa ja Krimin liittämistä Venäjään. Hän on osallistunut myös mielenosoituksiin, joissa hän on joutunut useasti pidätetyksi.

Tuomio
------

Poljudova oli ensimmäinen, joka sai syytteen ja tuomittiin keväällä 2014 voimaan tulleen separatismipykälän perusteella. Hänet pidätettiin elokuussa 2014 "kehottamisesta Venäjän federaation alueellista koskemattomuutta loukkaaviin toimiin" (separatismisyyte) ja "kehottamisesta ääritoimintaan" (ekstremismisyyte).

Syytteet tulivat Poljudovan VKontakte-sivullaan julkaisemista Ukrainaan liittyviä jutuista. Separatismisyyte tuli siitä, että hän jakoi toisen käyttäjän asiattoman kommentin, joka käsitteli Krasnodarin etnisten ukrainalaisten väitettyjä vaatimuksia liittyä osaksi Ukrainaa. Kehottamisena ääritoimintaan viranomaiset pitivät Poljudovan itsestään julisteen kanssa julkaisemaa valokuvaa. Julisteessa luki "Ei sotaa Ukrainaan, vaan vallankumous Venäjälle!" Toinen ääritoiminnaksi tuomittu teko oli Poljudovan kommentti, jonka mukaan tilanne Venäjällä on sietämätön ja venäläisten pitäisi seurata Maidanin aktivistien esimerkkiä, mennä kaduille ja kaataa hallitus.

Poljudova tuomittiin kahden vuoden vankeuteen oikeudenkäynnissä 21. joulukuuta 2015. Ihmisoikeusjärjestö Amnesty pitää Poljudovaa tuomion vuoksi mielipidevankina ja kampanjoi hänen vapauttamisensa puolesta ja ilmaisunvapauden puolesta Venäjällä.

Lähteet
-------

1. ↑  Russia’s Political Prisoners: The Updated List *Institute of Modern Russia*.  10.12.2014.  Arkistoitu 27.5.2016. Viitattu 18.5.2016. en-US
2. 1 2 3  Vihelletään peli poikki - Venäjän vapautettava mielipidevangit - Amnesty *Amnesty*. Viitattu 18.5.2016. fi-FI[vanhentunut linkki]
3. ↑  Dispatches: The Crime of Speaking Up in Russia *Human Rights Watch*.  22.12.2015. Viitattu 18.5.2016.
Richard Avenarius
**Richard Heinrich Ludwig Avenarius** (19. marraskuuta 1843 Pariisi, Ranska – 18. elokuuta 1896 Zürich, Sveitsi) oli saksalais-sveitsiläinen filosofi. Hän muotoili radikaalin positivistisen opin, joka tunnetaan empiriokritisisminä.

Avenarius oli saksalaisen kustantajan Eduard Avenariuksen ja Richard Wagnerin nuorimman sisaren Cäcilie Wagnerin toinen poika. Wagner oli Avenariuksen kummisetä. Avenarius opiskeli Sveitsissä. Myöhemmin hän opetti Leipzigin yliopistossa vuoteen 1877, jolloin hän siirtyi professoriksi Zürichin yliopistoon. Siellä hän toimi kuolemaansa 1896 saakka.

Avenarius katsoi, että filosofian tulee perustua puhtaasti kuvaileviin ja kokemukseen perustuviin määritelmiin, joiden tulee olla vapaita sekä metafysiikasta että materialismista. Se, että Avenarius vastusti Karl Vogtin materialismia, johti siihen, että Vladimir Lenin hyökkäsi voimakkaasti häntä vastaan teoksessaan *Materialismi ja empiriokritisismi*. Lenin näki Avenariuksen ajatukset idealismin puolustuksena materialismia vastaan.

Avenariuksen ajatukset vaikuttivat muun muassa Ernst Machiin, Ber Borochoviin ja vähäisemmässä määrin William Jamesiin.

Teoksia
-------

* *Kritik der reinen Erfahrung* ("Puhtaan kokemuksen kritiikki", 1888–1890)
* *Der menschliche Weltbegriff* ("Inhimillinen maailmankäsitys", 1891)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Chile
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Latvia
* Tšekki
* Kreikka
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
* Portugali

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii
* zbMATH

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* Historical Dictionary of Switzerland
* RISM
* SNAC
* IdRef

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Richard Avenarius
Matti Geschonneck (vas.)
**Matti Geschonneck** (s. 8. toukokuuta 1952 Potsdam, Brandenburg, Itä-Saksa) on saksalainen ohjaaja. Hänen tunnetuimpia ohjauksiaan ovat *Duell in der Nacht* (2007), *Silberhochzeit* (2006), *Die Nachrichten* (2005), *Mord am Meer* (2005), *Die Mutter* (2002), *Jenseits der Liebe* (2001), *Ganz unten, ganz oben* (1999), *Der Rosenmörder* (1998), *Reise in die Nacht* (1998), *Angst hat eine kalte Hand* (1996) ja televisiosarja *Stolberg*, jota Geschonneck on ohjannut vuodesta 2006. Hän opiskeli Eisenstein-insitituutissa Moskovassa.

Geschonneck elää yhdessä Eva-Marie Hagenin kanssa.

Palkinnot
---------

* German Television Award (2006)
* Adolf Grimme Award (2006)
* Bavarian TV Award (2003, 2006)
* Teleplay Award (2005)
* Magnolia Award (1998)
* Special Award (1996)

Ehdokkuudet
-----------

* 3Sat audience Award (2005, 2001, 2000)
* German Television Award (2008, 2005)
* Goldene Kamera (2006)
* Golden Lion (1998)

Aiheesta muualla
----------------

* Matti Geschonneck IMDb:ssä
* Matti Geschonneckin sivusto

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
Lemmikkikanien hamstraus
**Lemmikkien hamstraus** tarkoittaa sellaista ilmiötä, jossa kotieläiminä pidetään tavanomaista useampia yksilöitä ilman, että niitä pystytään sijoittamaan tai hoitamaan asianmukaisesti, mutta samalla kielletään tämä kyseinen kyvyttömyys. Pakonomaista hamstraamista voidaan luonnehtia pikemminkin mielenterveyshäiriön oireeksi kuin tahalliseksi julmuudeksi eläimiä kohtaan. Lemmikkien hamstraajat ovat syvästi kiintyneitä lemmikkeihinsä, ja heidän on erittäin vaikea luopua lemmikeistään. Häiriöstä kärsivät eivät yleensä ymmärrä, että he vahingoittavat lemmikkejään, kun he eivät anna niille asianmukaista hoitoa. Lemmikkien hamstraajilla on taipumus uskoa, että he huolehtivat lemmikeistään oikealla tavalla.

Katso myös
----------

* Eläinrääkkäys

Lähteet
-------

1. ↑  Vainio, Annina: Lemmikkien hamstraus johtaa usein monisyisiin ongelmiin  26.6.2018. Elaintenystava.fi.  Arkistoitu 2.12.2022. Viitattu 2.12.2022. (suomeksi)
2. ↑  Naapurit näkivät naisen heittelevän kissoja ikkunasta – asunnosta tehtiin surullinen löytö  25.4.2019. Mtvuutiset.fi. Viitattu 2.12.2022.
3. ↑  Davis, Susan: Prosecuting Animal Hoarders is like Herding Cats Archive.org.  Arkistoitu 26.10.2004. Viitattu 2.12.2022. (englanniksi)
**Sandra Kay "Sandy" Duncan** (s. 20. helmikuuta 1946 Henderson, Teksas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen laulaja ja näyttelijä.

Hän on esiintynyt televisiossa vuodesta 1964. Hänellä oli myös 1970-luvun alussa oma televisio-show (*The Sandy Duncan Show*, 1972).

Duncan on ollut kolmesti naimisissa. Hänen ensimmäinen aviomies oli Bruce Scott (1968–1972), toinen Thomas Calcaterra (1973–1979) sekä nykyinen Don Correia (1980–), jonka kanssa hänellä on kaksi lasta, Jeffrey (s. 1983) ja Michael (s. 1984).

Hänellä on ollut lukuisia tunnettuja rooleja, joista yksi on sarjassa *The Hogan Family* jossa hän näytteli vuosina 1987–1991 Sandy Hogan -nimistä naista.

Vuonna 1971 hän esiintyi komediasarjassa *Funny Face* esittäen Sandy Stocktonia.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Israel
* Yhdysvallat
* Korea
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Synchronkartei
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC

 |

 |
**Fernando Miguel Fernández Escribano** (s. 2. kesäkuuta 1979 Málaga, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja.

Seurajoukkueura
---------------

Fernando on pelannut Málagan sekä Real Madridin junioriakatemioissa. Madridiin hän siirtyi vuonna 1997 ja kolme vuotta myöhemmin hän teki ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa kotiottelussa Zaragozaa vastaan. Hieman tämän jälkeen hän siirtyi lainasopimuksella Valladolidiin.

Vuonna 2002 Fernando teki sopimuksen Betisin kanssa. Ensimmäisellä kaudellaan hän teki 35 ottelussa 15 maalia, kun joukkue sijoittui sarjassa kahdeksanneksi. Vuosien 2005–2008 aikana hänen roolinsa pieneni huomattavasti joukkueessa ja niin lopulta 27. kesäkuuta 2008 hän teki nelivuotisen sopimuksen Málagan kanssa.

Hän teki ensimmäisen maalinsa joukkueessa 23. syyskuuta 2009 ottelussa Espanyolia vastaan. Toisella kaudellaan 2009–2010 hänen vastuunsa joukkueessa kasvoi niukan ensimmäisen kauden jälkeen. Otteluita toisella kaudella kertyi yhteensä 30.

Aiheesta muualla
----------------

* Fernandon tilastot BDFutbol -sivustolla (englanniksi)
**Tuomas Timonen** (s. 1975) on suomalainen kirjailija ja ohjaaja ja dramaturgi.

Timonen on syntynyt Pohjois-Karjalassa. Hän on valmistunut ammattikoulusta talonrakentajaksi ja Teatterikorkeakoulusta dramaturgiksi. Timonen työskentelee Taideyliopiston Teatterikorkeakoulussa dramaturgian ja näytelmän kirjoittamisen koulutusohjelman lehtorina.

Timosen ensimmäinen runokokoelma *Vuosi oli kaatuneita puita* ilmestyi vuonna 2003 Tammen ja toinen, *Oodi rakkaudelle*, vuonna 2007 Teoksen kustantamana. Timonen sai vuonna 2007 Tanssiva karhu -palkinnon, jonka Yleisradio myöntää korkeatasoisesta kotimaisesta runoudesta. Hänen kolmas runokokoelmansa on vuonna 2013 ilmestynyt *Asetelmia*.

Timonen on kirjoittanut useita näytelmiä, esimerkiksi *Minun poikani tarina*, *Elämänmäki* ja *Suklaa, suklaa*.

Teokset
-------

* *Vuosi oli kaatuneita puita* (Tammi, 2003)
* *Oodi rakkaudelle* (Teos, 2007)
* *Asetelmia* (Teos, 2013)

Palkinnot
---------

* Tanssiva karhu -palkinto, 2007

Lähteet
-------

* Tuomas Timosen haastattelu 25.7.2023

Aiheesta muualla
----------------

* Tuomas Timonen Teoksen sivuilla
* Toisto on se mikä toimii! - Timosen toisessa runokokoelmassa on kepeä ja älykäs ilmapiiri (HS 12.3.2007)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
Mozartin 26. pianokonserton käsikirjoituksen ensimmäinen sivu
**Pianokonsertto nro 26** (D-duuri, K. 537) on Wolfgang Amadeus Mozartin vuosina 1787–1788 säveltämä kolmiosainen pianokonsertto. Siitä käytetään lisänimeä "Kruunajaiskonsertto". Teos kestää esitettynä noin puoli tuntia.

Mozart sävelsi vuosina 1784–1786 kaksitoista pianokonserttoa, mikä liittyi hänen silloiseen menestykseensä konserttipianistina; hän tarvitsi uusia konserttoja omia esityksiään varten. Tämän ajanjakson jälkeen Mozart sävelsi ainoastaan kaksi pianokonserttoa, joista pianokonsertto nro 26 on varhaisempi. Käsikirjoituksen perusteella sen laatiminen alkoi keväällä 1787 pian Mozartin Prahasta paluun jälkeen. Teos tuli valmiiksi helmikuussa 1788. Todennäköisesti ensimmäisen esityksen piti Mozart itse Dresdenissä kolmikuukautisen Saksaan-kiertueensa aikana 14. huhtikuuta 1789.

Osana keisari Leopold II:n kruunajaisiin liittyneitä juhlallisuuksia Mozart piti Frankfurtissa 15. lokakuuta 1790 konsertin, jossa esitti 26. pianokonserttonsa. Tämän johdosta teoksesta alettiin käyttää sen kruunajaisiin viittaavaa lisänimeä.

Orkestraatio
------------

* piano (soolosoitin)
* huilu, 2 oboeta, 2 fagottia
* 2 käyrätorvea, 2 trumpettia
* patarumpu
* jouset

Osat
----

1. Allegro
2. Larghetto
3. Allegretto

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Piano Concerto No. 26 in D major ("Coronation") K. 537 AllMusic, viitattu 16.10.2023

Aiheesta muualla
----------------

* IMSLP: nuotteja
**Anssi Tiittanen** (s. 1979) on Think Twice -yhtyeessä vaikuttanut, nykyisin soolouraa tekevä artisti. 

Yhtyeessään laulajana ja kitaristina toimiva Tiittanen on julkaissut soololevyn *Veren perintö* (Aikamedia 2008) sekä Anssi Tiittanen & Kantrisydän (Aikamedia 2013).

Varsinaisessa ammatissaan Anssi Tiittanen toimii helluntaiseurakuntien viikkolehden Ristin Voiton toimituspäällikkönä.

Think twice
-----------

Anssi Tiittanen perusti Think twice -gospelyhtyeen Jami Suhosen ja Joona Ryödin kanssa vuonna 1994. Yhtye esiintyi vuoteen 2008 saakka. Think twicen tuotannossa Tiittasen tunnetuimpia sävellyksiä ovat

* Enkeli (1998)
* Taivaassa ei ole luusereita (1998)
* Ethän tänne jää (2002)

Anssi Tiittanen profiloitui Think twicessa tunnelmallisten, hitaiden kappaleiden säveltäjänä ja tulkitsijana. Think twicen lopetettua toimintansa Tiittasen tuotanto on pysynyt countryyn ja folkiin vivahtavassa gospelmusiikissa.

Enkeli
------

Anssi Tiittasen tunnetuin sävellys on *Enkeli* Think twicen albumilta Taivas (1998). Kappaleen on yhtyeen lisäksi levyttänyt yhdeksän eri solistia tai ryhmää. Think twicen ohella laulun tunnetuimman tulkinnan on tehnyt Laura Pakarinen albumille Kaduilla tuulee (Aikamedia 2003), jolle Anssi Tiittanen teki myös muita sävelmiä.

Työ toimittajana
----------------

Anssi Tiittanen perusti Jooram Mäkisen kanssa radikaali.net -internetsivuston vuonna 2000. Hän on ollut perustamisesta lähtien sivuston pääkirjoitustoimittaja ja kolumnisti.
Tiittanen toimi vuosina 2005-2006 Päivä Osakeyhtiön julkaiseman Dynamite News -nuorisolehden päätoimittajana.
Vuodesta 2006 alkaen Tiittanen on toiminut helluntaiseurakuntien viikkolehden Ristin Voiton toimituspäällikkönä. Lisäksi hän toimii helluntaiherätyksessä erilaisissa luottamustoimissa.

Kure - Yksinäinen susi
----------------------

Anssi Tiittanen on kirjoittanut pastori, evankelista Markku Tuppuraisen elämäkertakirjan Kure - Yksinäinen susi (Kuva ja Sana 2004). Teosta on vuoteen 2012 mennessä myyty noin 6 000 kappaletta.

Aiheesta muualla
----------------

* Anssi Tiittasen myspace-sivut
**Gylania** on sukupuolten tasa-arvoa toteuttava ja rauhanomainen yhteiskuntamalli, jota edustavan kulttuurin Riane Eisler on kirjassaan *The Chalice and The Blade: Our History, Our Future* (1987) esittänyt vallinneen Välimeren alueella, erityisesti Kreetalla. Sen kukistivat indoeurooppalaiset, patriarkaalista mallia edustaneet valloittajat. Teoksessa *Madonna ja huora* Hannele Koivunen luonnehtii gylaniaa edustavia kulttuureita rauhanomaisiksi ja tasapainoisiksi.

Katso myös
----------

* Matriarkaatti

Lähteet
-------

1. ↑  Koivunen, Hannele: *Madonna ja huora*, s. 34. Helsinki: Otava, 2005. ISBN 951-1-20642-7. (suomeksi)

Kirjallisuutta
--------------

* Eisler, Riane: *The Chalice and The Blade: Our History, Our Future*. New York: Harper & Row, 1989. ISBN 0-06-250289-1. (englanniksi)
* Gimbutas, Marija: *The Language of Goddess*. San Francisco: Harper & Row, 1989. ISBN 0-500-28249-8. (englanniksi)
* Koivunen, Hannele: "Suuren jumalattaren perintö", *Madonna ja huora*, s. 26-36. Helsinki: Otava, 2005. ISBN 951-1-20642-7. (suomeksi)
**Christopher John (Chris) Mead** (1. toukokuuta 1940 Hove, Sussex–16. tammikuuta 2003) oli englantilainen lintutieteilijä ja kirjailija.

Chris Meadin isä oli kauppias. Hän opiskeli Aldenham Schoolissa, Hertfordshiressä ja matematiikkaa Peterhousessa Cambridgessa, mutta ei koskaan valmistunut, koska halusi omistaa elämänsä linnuille, jazzille ja bridgelle. Hän avioitui Verityn kanssa 1965 ja heille syntyi kolme tytärtä: Vanella, Harriet ja Miranda.

Mead toimi British Trust fot Ornithology (BTO) järjestössä yli 40 vuotta, vuodesta 1961 kuolemaansa saakka. Valtaosan ajasta, 33 vuotta, hän työskenteli BTO:n rengastusyksikössä. Mead rengasti elämänsä aikana yli 400 000 lintua noin 350 lintulajista kahdeksassatoista maassa. Hän oli BTO:n alaisen Britannian kansallisen rengastustoimiston johtaja.

Vuonna 2002 Mead laski, että eräs pikkuliitäjä (*Puffinus puffinus*), joka rengastettiin aikuisena lintuna vuonna 1957 Bardsey Islandilla Walesissa, ja pyydystettiin uudelleen heinäkuussa 2002 samalla paikalla, oli todennäköisesti lentänyt noin kahdeksan miljoonaa kilometriä elämänsä aikana. Sama lintu tavattiin samassa paikassa vielä vuonna 2003 ja 2004.

BTO:n satakielitutkimuksen rahoitusta varten Mead suunnitteli CD-levyn, jolla oli runoja ja satakielen laulua, mukana useita historiallisia äänitteitä. Levy nimi on Nightingales: A Celebration. Levyn mukana seuraa Richard Mabeyn kirjoittama kirja.

1995 Mead sairastui ja joutui jäämään "eläkkeelle". Hän kuitenkin jatkoi toimintaansa BTO:ssa ja ryhtyi BTO:n mediakonsultiksi, esiintyen usein radiossa ja lehdissä. Mead palkittiin Britannian kaikilla kolmella arvokkaimmalla lintutieteen mitalilla:

* British Ornithologists' Union *Union Medal* (1996)
* BTO *Bernard Tucker Medal* (1997)
* Royal Society for the Protection of Birds *RSPB Medal* (1999); ansioista lintujensuojelussa ja maalaismaiseman säilyttämisestä.

Meadin kuoleman jälkeen annettiin BTO:n kirjastolle uusi nimi hänen kunniakseen: The Chris Mead Library. Meadin muistotilaisuus järjestettiin BTO:n päämajassa The Nunneryssa 5. toukokuuta 2003. BBC Radio 4 lähetti erikoisohjelman hänen kunniakseen 12. toukokuuta 2003.

Teoksia
-------

* *Bird Ringing* (1974)
* *The Atlas of Breeding Birds of Britain and Ireland* (1976) (avustaja)
* *Hertfordshire breeding bird atlas* (1982)
* *Bird Migration* (1983) ISBN 0600363619
* *Robins* (1984) ISBN 0905483367
* *Owls* (1987) ISBN 0905483596
* *The EBCC Atlas of European Breeding Birds*, T & A D Poyser, 1997 ISBN 0-85661-091-7 (avustaja)
* *The State of the Nations' Birds* (2000)
* *Migration Atlas: Movements of the Birds of Britain and Ireland* (2002) (avustaja)

Lähteet
-------

* Telegraph (muistokirjoitus)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Enis Berberoğlu 14. syyskuuta 2015.
**Enis Berberoğlu** (s. 1956 Istanbul, Turkki) on turkkilainen kansanedustaja. Hän edustaa oppositiossa olevaa keskustavasemmistolaista Tasavaltalaista kansanpuoluetta (CHP).

Berberoğlu aloitti uransa toimittajana vuonna 1981. Vuosina 2009−2014 hän toimi Hürriyet-sanomalehden päätoimittajana. Vuonna 2014 CHP-puolue valitsi hänet ehdokkaaksi ja CHP:n mediasuhteista vastaavaksi varapuheenjohtajaksi. Vuonna 2015 Berberoğlu valittiin kansanedustajaksi Istanbulin äänestysalueelta parlamenttivaaleissa kesäkuussa ja jälleen, kun vaalit järjestettiin uudelleen marraskuussa.

16. kesäkuuta 2017 tuomioistuin tuomitsi Berberoğlun vakoilusta 25 vuodeksi vankilaan. Syytteen mukaan Berberoğlu syyllistyi vakoiluun, koska hän toimitti Cumhuriyet-sanomalehdelle videon, jossa Turkin tiedustelupalvelu toimitti aseita Syyriaan. Cumhuriyetin julkaisi toukokuussa 2015 artikkelin, jonka mukaan Turkin tiedustelupalvelun omistamat rekat toimittivat aseita ja ammuksia Syyriaan.

Tuomio on ensimmäinen kerta, kun CHP:n kansanedustaja tuomitaan Turkin vallankaappausyrityksen jälkeisissä puhdistuksissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Author by webofisi.com Copyright (c)2000.: biyografi.net: Enis Berberoğlu biyografisi burada  ünlülerin biyografileri burada *www.biyografi.net*. Viitattu 16.6.2017.
2. 1 2 3  Turkki tuomitsi opposition kansanedustajan vankilaan *Yle Uutiset*.  14.6.2017. Yleisradio Oy. Viitattu 16.6.2017.
3. ↑  CHP Deputy Berberoğlu sentenced to 25 years on charges of espionage in MİT trucks case *DailySabah*. Viitattu 16.6.2017.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |

 |
Kreivitär **Karin Birgitte Ulrica Henny Ellen Ehrnrooth (Schack)** (11. tammikuuta 1925 Møgeltønder, Tanska – 19. syyskuuta 2019 Turku) oli Tanskan kuningatar Ingridin entinen hovinainen ja suomalaisen jalkaväenkenraalin, Mannerheim-ristin ritarin Adolf Ehnroothin puoliso.

Karin Birgitte Ehrnroothin vanhemmat olivat Karin (o.s. von Schack) ja maakreivi Otto Didrik Schack. Hän syntyi ja kasvoi Schackenbogin linnassa Etelä-Jyllannissa lähellä Tønderiä. Hän suoritti ylioppilastutkinnon vuonna 1943 ja opiskeli sen jälkeen oikeustieteitä ja kieliä. Työskenneltyään joitakin kuukausia Tanskan Punaisen Ristin palveluksessa kreivitär siirtyi vuonna 1948 Tanskan hovin palvelukseen, jossa hän toimi kuningatar Ingridin hovinaisena.

Kreivitär Karin Birgitte Schack ja kenraalimajuri Adolf Ehrnrooth vihittiin avioliittoon 16. elokuuta 1959 suvun omistaman Schackenborgin linnaan kuuluvassa Mögeltönderin kirkossa. Pari asettui asumaan Kakskerrassa sijaitsevalle Solgårdenin tilalle. Avioliittonsa aikana Karin Brigitte Ehrnrooth suhtautui torjuvasti julkisuuteen, mutta osallistui puolisonsa uraan liittyviin tilaisuuksiin.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kraks Blaa Bog 1949 *rosekamp.dk*.  (tanskaksi)
2. ↑  Finn Holbek: Skeel, Schaffalitzky og Ahlefeldt. Opslag fra Danmarks Adels Aarbog. *finnholbek.dk*. Viitattu 18.11.2021. (tanskaksi)
3. ↑  HELSINGIN SANOMAT 50 vuotta sitten | Kenraalin ja kreivittären häät *Helsingin Sanomat*.  16.8.2009. Viitattu 18.11.2021.
4. ↑  Tukia Anneli: Upseerin ura oli minulle itsestäänselvyys *Helsingin Sanomat*.  9.2.1990. Viitattu 18.11.2021.
5. 1 2  Karin Ehrnrooth kertoo isästään ja lapsuudestaan *ts.fi*.  4.10.2008. Viitattu 18.11.2021.
6. ↑  Housupukuja, maailmanluokan trendejä ja pillerihattu – Linnan juhlien asuvalintoja kautta aikojen *yle.fi*. Viitattu 18.11.2021.
7. ↑  Adolf Ehrnroothin muistomerkki paljastettiin turkulaisille *ts.fi*.  28.5.2005.  Arkistoitu 18.11.2021. Viitattu 18.11.2021.
8. ↑  Adolf Ehrnrooth sai muistoruusun Hirvensaloon *ts.fi*.  28.9.2005.  Arkistoitu 18.11.2021. Viitattu 18.11.2021.
**The Cars** oli yhdysvaltalainen uuden aallon rockyhtye. Se perustettiin Bostonissa 1970-luvulla. Yhtyeeseen kuului laulaja ja rytmikitaristi Ric Ocasek, laulaja ja basisti Benjamin Orr, kitaristi Elliot Easton, kosketinsoittaja Greg Hawkes ja rumpali David Robinson. Yhtye teki levytyssopimuksen Elektra Recordsin kanssa vuonna 1977. Ensimmäinen albumi oli *The Cars* vuodelta 1978. Yhtye julkaisi 1970–1980-luvuilla yhteensä seitsemän kulta- ja platinalevyä. Niihin kuuluu myös lokakuussa 1985 julkaistu *Greatest Hits* -kokoelma. Yhtyeen viimeiseksi 1980-luvun studioalbumiksi jäi *Door to Door* vuodelta 1987. Yhtye vahvisti hajoamisensa helmikuussa 1988.

1990-luvun lopulla liikkui huhuja yhtyeen perustamisesta uudelleen, mutta laulaja–basisti Benjamin Orr kuoli haimasyöpään lokakuussa 2000. Vuonna 2010 yhtyeen hengissä olevat jäsenet kuitenkin kokoontuivat Ric Ocasekin johtamina yhteen uuden albumin äänittämiseksi. Seuraavana vuonna julkaistu albumi *Move Like This* nousi seitsemännelle sijalle Yhdysvaltain Billboard-listalla.

Diskografia
-----------

* *The Cars*  (1978)
* *Candy-O*  (1979)
* *Panorama*  (1980)
* *Shake It Up*  (1981)
* *Heartbeat City*  (1984)
* *Door to Door*  (1987)
* *Move Like This*  (2011)

Lähteet
-------

1. ↑  Herrera, Monica: The Cars Reunite for First Album in 23 Years *Billboard*.  21.10.2010. Viitattu 8.7.2016. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* The Cars Allmusic-sivustolla (englanniksi)
**Riikka Johanna Niemelä** (s. 15. marraskuuta 1975 Kannus) on entinen suomalainen 400 metrin juoksija. Hän edusti Kannuksen Uraa ja häntä valmensivat Juho Kössi ja Pentti Pulkkinen.

Niemelä kuului Suomen joukkueeseen, joka sijoittui viidenneksi 19-vuotiaiden MM-kilpailujen 4 × 400 metrin viestissä Lissabonissa 1994 ikäluokan Suomen ennätysajalla 3.37,55. 22-vuotiaiden EM-kilpailuissa Turussa 1997 hän oli 400 metrillä kuudes ajalla 54,06 sekä kuului Suomen pitkän viestin joukkueeseen, joka oli neljäs uudella 22-vuotiaiden Suomen ennätysajalla 3.34,88. Hän voitti uransa aikana yhden aikuisten maaottelujuoksun 400 metrillä, Helsingissä elokuussa 1996, ja oli voittamassa kahta 4 × 400 metrin viestiä. Hän juoksi ennätyksensä 53,52 s Tampereella 1997.

Niemelä voitti 400 metrin Suomen mestaruuden Tampereella 1996 ajalla 54,13 s. SM-hopeaa hän sai Lappeenrannassa 1997 sekä SM-pronssia Tuusulassa 1994 ja Lapualla 1995.

Lähteet
-------

* Riikka Niemelä Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
**James Tucker** on yhdysvaltalainen animaattori ja televisiotuottaja. Hän on ollut mukana tekemässä muun muassa Justice League ja Legion of Super Heroes animaatioita. Tucker voitti Daytime Emmyn vuonna 2001.

Ura
---

Tuckerin ensimmäinen sarja, jossa hän toimi hahmojen suunnittelijana ja storyboardien tekijänä oli Teräsmies-animaatio vuonna 1996. Hän oli myös tekemässä storyboardeja The New Batman Adventures sarjaan. Myöhemmin Tucker pääsi ohjaamaan muutaman jakson Batman of the Future animaatiossa vuosien 2000–2001 aikana. Seuraavaksi hän oli tuottamassa muun muassa Bruce Timmin ja Glen Murakamin kanssa Justice League -animaatiota, jossa Tucker oli myös suunnittelemassa hahmoja.

Pitkään muun muassa Bruce Timmin kanssa yhteistyössä ollut Tucker sai tilaisuuden luoda omanlaisia sarjoja, joista ensimmäinen oli vuosien 2006–2008 aikana esitetty Legion of Super Heroes, joka perustuu DC Comicsin sarjakuvan ryhmään Superlegioona. Sarjan jälkeen hän oli luomassa uutta Batman sarjaa Batman: The Brave and the Bold, joka on Tuckerin kolmas Batman piirretty ja viides jossa Batman on ollut mukana.

Filmografia
-----------

### Televisiosarjat

* Tiny Toons (*1992*) – hahmojen suunnittelija
* Animaaniset (*1993–1994*) – hahmojen suunnittelija
* Teräsmies (*1996–2000*) – hahmojen suunnittelija
* The New Batman Adventures (*1997–1998*) – storyboard
* Äly ja Väläys (*1998*) – storyboard
* Batman of the Future (*2000–2001*) – ohjaaja
* Static Shock (*2000–2001*) – ohjaaja
* Justice League (*2001–2004*) – tuottaja, hahmojen suunnittelija
* Justice League Unlimited (*2004*) – storyboard, tuottaja
* Teen Titans (*2005*) – storyboard
* Legion of Super Heroes (*2006–2008*) – tuottaja, ohjaaja
* Batman – pelottomat (*2008–2011*) – tuottaja

Aiheesta muualla
----------------

* James Tucker Internet Movie Databasessa. (englanniksi)