**ESBL** (Extended-Spectrum Beta Lactamase) tarkoittaa bakteerin tuottamaa laajakirjoista beetalaktamaasientsyymiä. ESBL-entsyymit pystyvät hydrolysoimaan beetalaktaamiantibiootteja, erityisesti kolmannen ja neljännen polven kefalosporiineja (esimerkiksi kefotaksiimi) ja monobaktaameja (atstreonaami). Yleensä ne kykenevät hajottamaan myös penisilliinejä sekä ensimmäisen ja toisen polven kefalosporiineja. ESBL-entsyymiä tuottavat bakteerit ovat siten resistenttejä em. antibiooteille. Beetalaktaamiantibiootit ovat yleisimmin käytettyjä mikrobilääkkeitä.

Erilaisia beetalaktamaaseja tunnetaan tällä hetkellä jo yli 7000, ESBL-entsyymejäkin on satoja erilaisia. ESBL-entsyymit voidaan jakaa useaan geeniperheeseen, mm. TEM, SHV ja CTX-M, joista suurin osa on plasmidivälitteisiä. Monet ympäristöbakteerit ovat luontaisesti resistenttejä kefalosporiineille ja niillä resistenssigeenit ovat kromosomaalisia (esim. *Klyuvera* spp. *bla-*geenit). Nykyisten plasmidivälitteisten ESBL-geenien uskotaan alun perin kehittyneen kromosomaalisista geeneistä, jonka jälkeen plasmidit ovat levinneet ja muuntuneet edelleen.  Kaikki ESBL-kannoiksi luokiteltavat bakteerit ovat gramnegatiivisia suolistobakteereita, näistä kliinisesti merkittävimpiä ovat *Escherichia coli* ja *Klebsiella pneumoniae*. 

Ensimmäinen ESBL suolistobakteerikanta löydettiin 1983 Saksassa. 1980- ja 90-luvuilla ESBL-infektiot rajoittuivat pääosin sairaalaympäristöön ja ESBL-entsyymit olivat TEM- ja SHV-geeniperheiden tuottamia. 2000-luvun ensimmäisen vuosikymmenen aikana CTX-M perheen ESBL-entsyymit yleistyivät ja ovat nykyään yleisimpiä. Samaan aikaan sekä ESBL-kantajuus että ESBL-infektiot myös sairaalaymäristön ulkopuolella yleistyivät.  Sekä *E. coli* että *K. pneumoniae* kuuluvat ihmisen suoliston normaaliin bakteerikasvustoon ja ovat muun muassa tavallisimpia virtsatieinfektioiden aiheuttajia. ESBL-ominaisuus ei muuta näiden bakteerien taudinaiheuttamiskykyä, mutta infektioiden hoito on antibioottiresistenssin vuoksi vaikeampaa. Tästä syystä esimerkiksi tavallisten kirurgisten toimenpiteiden ja syöpähoitojen riskit kasvavat. 

Suurin osa ESBL-kantajuudesta on peräisin ulkomailta, etenkin subtrooppisista ja trooppisista kohteista Aasiasta ja Afrikasta. Pääosa tartunnoista saadaan ruoan ja juoman välityksellä, mutta ESBL-kannat voivat levitä myös kosketustartuntana. ESBL-kantajuus voi kestää kuukausia, eikä välttämättä aiheuta oireita tartuntahetkellä. Turistiripulin hoito antibiooteilla lisää ESBL-kantajuuden riskiä huomattavasti .

Lähteet
-------

1. ↑  Laajakirjoiset β-laktamaasit eli ESBL:t  13.4.2017. Terveyden ja hyvinvoinnin laitos.
2. ↑  ESBL- ja CPE-bakteerit *terveyskirjasto.fi*.
3. 1 2  Detection of Multidrug-Resistant Enterobacterales—From ESBLs to Carbapenemases *mdpi.com*.
4. ↑  Transferable resistance to cefotaxime, cefoxitin, cefamandole and cefuroxime in clinical isolates of Klebsiella pneumoniae and Serratia marcescens *pubmed.ncbi.nlm.nih.gov*.
5. 1 2  Antimicrobials increase travelers' risk of colonization by extended-spectrum betalactamase-producing Enterobacteriaceae *ncbi.nlm.nih.gov*.

Aiheesta muualla
----------------

* Smittskyddsinstitutet 30.12.2010 (Arkistoitu – Internet Archive)