recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Harmoisten työväentalo** sijaitsee Kuhmoisten Harmoisten kylässä. Se edustaa työväentalorakentamiselle ominaista rakennustyyppiä ja on rakennushistoriallisesti arvokas.

Historia
--------

Harmoisten työväenyhdistys on perustettu vuonna 1907. Työväentalon tontin on ostanut yhdistyksen toimihenkilö B. Heinonen J. Toivoselta Visalan Töyrynmäeltä. Hän on sitten myynyt tontin työväenyhdistykselle ehdolla, että saa asua siinä edelleen vuokralaisena. Vuonna 1917 on pohjatukkien teko annettu urakalla tehtäväksi Robert Lutoselle. Vuonna 1919 tontille on rakennettu tanssilava ja katettu näyttämö. Vuonna 1922 on taloon tehty ensimmäinen hirsikerros. Talon rakentamista on jatkettu vuonna 1923, ja se on valmistunut vuonna 1924.

Rakennus
--------

Talo on hirsirunkoinen ja satulakattoinen rakennus. Katteena on huopa. Rakennuksen perusta on harmaakivestä. Talon ulkoväri on tummanruskea, ja siinä on valkoiset ikkunanpielilaudat.

Toimintaa työväentalolla
------------------------

Talo oli vuonna 1979 yksityisasuntona.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Andersson, Päivi: *Työväentalot Keski-Suomessa, inventointi*. Museoviraston raportti . Museovirasto, julkaisematon, 1979. Teoksen verkkoversio.
Flakpanzer 38(t)
**Flakpanzer 38(t) ausf M** (SdKfz 140) oli Saksassa toisen maailmansodan aikana kehitetty ilmatorjuntapanssarivaunu.

Liittoutuneiden ilmaylivoiman kasvaessa vuonna 1943 Saksassa ilmeni tarve kehittää ilmatorjuntavaunu suojaamaan panssaridivisioonia. Eräs kehitetyistä malleista oli BMM:n (saksalaisten kontrolloima Škodan tehdas) suunnittelema, Panzerkampfwagen 38(t) M -vaunun alustalle rakennettu Flakpanzer 38(t), joita valmistettiin yhteensä 140 kappaletta.

Vaunun aseistuksena oli yksi 2 cm Flak 38 L/55 -ilmatorjuntatykki, joka sijoitettiin vaunun takaosaan rakennettuun panssaroituun, kattamattomaan taistelutilaan. Taistelutilan ylempi osa avattiin tulitoiminnassa, jolloin se tarjosi lisätilaa miehistölle ja paremman alakoron tykille.

Vaunu painoi 9,8 tonnia, siinä oli neljän hengen miehistö ja sen huippunopeus tiellä oli 50 km/h. Vaunun rakenne ja perusajatus oli oikeansuuntainen. Flakpanzer 38(t):n yhden 20 millimetrin ilmatorjuntatykin tulivoima ei kuitenkaan riittänyt taisteluun liittoutuneiden hävittäjäpommittajia vastaan, joiden päämaaliksi se joutuikin niiden rynnäköidessä saksalaisten panssarikolonnia vastaan. Lisäksi vaunu oli vain kevyesti panssaroitu, joten sen tuhosivat juuri ne lentokoneet, joita vaunun piti ampua alas.

Vaatimaton taistelumenestys aiheutti viimeisten kymmenen tilatun alustan muutoksen 15 cm sIG33 (Sfl) auf PzKpfw 38(t) ausf H, M "Grille" -panssarihaupitseiksi. Ilmatorjuntatehtäviin rakennettiin tehokkaampia Flakpanzer IV:n malleja Möbelwagen (aseistuksena yksi 3,7 cm it-tykki), Wirbelwind (aseistettu neljällä 20 mm it-tykillä), Ostwind (yksi 3,7 cm it-tykki ja Kugelblitz (kaksi 30 mm it-tykkiä).

Lähteet
-------

1. ↑  Flakpanzer 38(t) auf Selbstfahrlafette 38(t) Ausf.M (Sd.Kfz.140) *Tank Encyclopedia*. Viitattu 31.7.2022. (englanniksi)

Saksan asevoimien panssariajoneuvot toisessa maailmansodassa

|  |  |
| --- | --- |
| Panssarivaunut | Panzer I • Panzer II • Panzer III • Panzer IV • Panther • Tiger • Tiger II • Panzer 35(t) • Panzer 38(t) |
| Telatykistö | Wespe • Hummel • Grille • Panzerwerfer • sIG 33 • Wurfrahmen 40 |
| Rynnäkkötykit | StuG III • StuG IV • StuIG 33 • StuH 42 • Brummbär • Sturmtiger |
| Panssarintorjuntavaunut | Panzerjäger I • Marder I • Marder II • Marder III • Hetzer • Jagdpanzer IV • Jagdpanther • Nashorn • Jagdtiger • Elefant |
| Puolitelavaunut | SdKfz 2 • SdKfz 4 • SdKfz 6 • SdKfz 7 • SdKfz 10 • SdKfz 11 • SdKfz 250 • SdKfz 251 • SdKfz 252 • SdKfz 253 • SdKfz 254 |
| Panssariautot | SdKfz 221/22/23 • SdKfz 234 • ADGZ |
| Ilmatorjuntavaunut | Flakpanzer IV: Möbelwagen, Wirbelwind, Ostwind, Kugelblitz • Flakpanzer 38(t) |
| Prototyypit | Maus • E-sarja • Panther II • Waffenträger • Neubaufahrzeug • Sturer Emil |
| Suunnitelmat | Panzer VII Löwe • Panzer IX • Panzer X • Ratte • Monster |
*Tämä artikkeli kertoo kirjasta. Muista merkityksistä katso Triffidien kapina (täsmennyssivu).*
**Triffidien kapina** (*The Day of the Triffids*) on John Wyndhamin vuonna 1951 julkaistu tieteisromaani. Se ilmestyi suomeksi Risto Kalliomaan käännöksenä vuonna 1954.

Juoni
-----

Tarinassa ilmeisesti viljelykokeiden aikaansaamia noin parimetrisiä lihansyöjäkasveja, triffidejä, tarhataan valvotusti, sillä kasvit kykenevät liikkumaan kolmen juurensa (tästä nimi triffidi) varassa. Sekasorto pääsee valloilleen, kun eräänä iltana valtaosa ihmisistä sokeutuu katseltuaan maailmanlaajuista meteorikuuroa, "vihreitä välähdyksiä". Tappavien kasvien valvonta pettää, ja ne hyökkäävät puolustuskyvyttömien ihmisten kimppuun. Kaiken lisäksi hirviökasvit pystyvät jossakin määrin kommunikoimaan keskenään. Kirjan päähenkilö on kasvitieteilijä ja triffidi-asiantuntija Bill Masen, joka makaa "vihreiden välähdysten" aikana sairaalassa pää paketissa ja säilyttää näin näkökykynsä. Hän joutuu yhdessä pienen perheensä kanssa pakenemaan yrittäen vältellä niin kammottavia kasveja kuin näkeviä orjuuttavia sokeitakin. Turvapaikaksi löytyy Englannin etelärannikolla sijaitseva Wightsaari, jossa ryhmä ihmisiä muodostaa uudenlaisen yhteisön.

Kirja heijastelee sen kirjoittamisen ajan vallitsevia pelkoja: kylmää sotaa, biologisten kokeiden riistäytymistä hallitsemattomiksi ja ihmisen aiheuttamaa maailmanloppua.

Kirjan julkaisemisen jälkeen sanasta *triffidi* on tullut lähes kaikenlaisia mielikuvituksellisia, vihamielisiä ja vaarallisia kasveja tarkoittava sana.*lähde?*

Lähteet
-------

1. 1 2  John Wyndham (1903-1969) Petri Liukkonen (author) & Ari Pesonen. Kuusankosken kaupunginkirjasto 2008
2. ↑  The Day of the Triffids Penguin Books
Kuvituskuva 1700-luvulta.
**Matilda** (noin 1031 – 2. marraskuuta 1083) oli Alfred Suuren jälkeläinen, josta tuli Vilhelm Valloittajan puolisona Englannin kuningatar.

Matildan haudasta löytyneen luurangon perusteella hänen tiedetään olleen varsin lyhytkasvuinen. Muita varmoja tietoja hänen elämästään ei paljoakaan ole.

Matilda ja Normandian herttua Vilhelm menivät naimisiin suunnilleen vuonna 1050. Paavi vastusti avioliittoa, koska he olivat kaukaisia sukulaisia keskenään. Heille syntyi yhdeksän lasta, joista seitsemän jäi eloon lapsuuden jälkeen: Robert II, Richard (kuoli noin 1074), Adeliza, Cecilia, Vilhelm Punainen, Constance, Adela ja Henrik I. Vilhelmin sotiessa Englannissa Matilda toimi Normandian sijaishallitsijana. Vuonna 1068 Vilhelm vei Matildan Englantiin, missä hänet kruunattiin kuningattareksi. Esikoispoika Robert ja Vilhelm kiistelivät Normandian herruudesta, ja Matildan kerrotaan lahjoittaneen salaa varoja pojalleen.

Lähteet
-------

1. ↑  Matilda: Queen of the Conqueror *History Today*.  2012.  Arkistoitu 14.4.2018. Viitattu 14.4.2018.
2. ↑  Matilda of Flanders *Spartacus Educational*. Viitattu 14.4.2018.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
	+ 2
* WorldCat
	+ 2

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Jemma Simpson vuonna 2012.
**Jemma Louise Simpson** (s. 10. helmikuuta 1984 Plymouth) on brittiläinen yleisurheilija, joka juoksee 800 metriä ja 1 500 metriä. Häntä valmentaa olympiamitalisti Mark Rowland.

Ura
---

Simpson sijoittui kahdeksanneksi alle 18-vuotiaiden MM-kisoissa 2001, neljänneksi alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa 2002 ja otti pronssia alle 20-vuotiaiden EM-kisoissa 2003. Kultaa hän voitti Englannissa vuoden 2002 nuorten Kansainyhteisön kisoissa.

Simpson sijoittui 800 metrillä kuudenneksi Kansainyhteisön kisoissa 2006 ja toiseksi Britannian mestaruuskisoissa Rebecca Lynen jälkeen. Göteborgin EM-kisoissa hän karsiutui välierissä.

Vuonna 2007 talven loukkaantumisten jälkeen Simpson teki paluun Britannian mestaruuskisoissa voittamalla kultaa 800 metrillä. Hänet valittiin Britannian joukkueeseen yleisurheilun MM-kisoihin 2007. Hän jäi välierissä kuudenneksi ajalla 2.00,48 ja karsiutui loppukilpailusta. Simpson oli seitsemäs IAAF:n yleisurheilufinaalissa 2007.

Vuonna 2008 hän karsiutui Valencian sisäratojen MM-kisojen 1 500 metrin ja Pekingin olympialaisten 800 metrin alkuerissä. Seuraavana vuonna hän karsiutui Berliinin MM-kisojen 800 metrin välierissä, mutta oli seitsemäs IAAF:n yleisurheilufinaalissa.

Kaudella 2010 hän juoksi 1500 m aikaan 4.06,39, joka on hänen oma ennätyksensä. 800 metrin ennätyksensä hän teki Timanttiliiga-kisassa Monacossa 22. heinäkuuta 2010 juostuaan matkan aikaan 1.58,74. Barcelonan EM-kisoissa 2010 hän oli viides 800 metrillä ajalla 1.59,90. Helsingin EM-kisoissa 2012 hän oli 800 metrillä seitsemäs ajalla 2.02,14.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

* 800 metriä – 1.58,74 (2010)
* 1 500 metriä – 4.06,39 (2010)

Lähteet
-------

* Jemma Simpson Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Bio: SIMPSON Jemma *melbourne2006.com.au*. Viitattu 27.7.2010. (englanniksi)
2. ↑  Athletics: 800m results *BBC Sport*.  23.3.2006. Viitattu 27.7.2010. (englanniksi)
3. ↑  Simpson rises up UK 1500m rankings *BBC Sport*.  26.5.2010. Viitattu 27.7.2010. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Jemma Simpsonin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
* Simpsonin profiili Powerof10:n sivuilla

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
Mustamaa
Keskustulenjohtotunnelin tähystyskupu. SA-kuva, 1943.
**Mustamaa** on Virolahden kuntaan kuuluva saari Suomenlahden rannalla. Se sijaitsee Virolahden länsiosassa, lähellä Vehkalahden Kuorsalon ja Tammion saaria. Aiemmin asumattomaan saareen muodostui kylä vasta vuoden 1730 maissa, jolloin sinne asettui asumaan kaksi suursaarelaista.

Mustamaan linnake osallistui talvi- ja jatkosotiin. Saarelta poistettiin raskaat tykit vuonna 1945 valvontakomission määräyksestä, minkä jälkeen sitä pidettiin joitakin vuosia koulutus- ja sitten vartiolinnakkeena. Vuonna 1998 Mustamaalla paljastettiin muistomerkki saarella kaatuneiden muistoksi. Saari on ollut edelleen 2010-luvulla puolustusvoimien hallussa.

Lähteet
-------

* A. Tasa: "Mustamaa, saari itäisellä Suomenlahdella." Lastuja Klamin laineilta. Klami-suvun sukuyhdistys r.y. 1993, s.17-19.

1. ↑  Kaukiainen, Yrjö: Virolahden historia I 1850-luvulle. Virolahden kunta 1970, s. 380
2. ↑  Leikkonen, Matti: Sotien 1939 - 1944 muistoja Virolahdella  27.10.2013. Vironlahden sotaveteraanit ry.
Tiny Tim
**Tiny Tim**, oikealta nimeltään **Herbert Buckingham Khaury** (12. huhtikuuta 1932 – 30. marraskuuta 1996) oli amerikkalainen laulaja, ukulelen soittaja ja musiikin arkistoija. Hänet tunnetaan parhaiten omasta versiostaan kappaleesta "Tiptoe Through the Tulips" sekä omalaatuisesta falsetti-/vibrato-lauluäänestään.

Ura ja elämänvaiheet
--------------------

Tiny Tim nousi kuuluisaksi 1960-luvun lopulla esiintyessään useasti televisiossa. Hänen kuuluisimmat televisioesiintymisensä olivat Rowan & Martin’s Laugh-In -show’ssa ja The Tonight Show Starring Johnny Carson -show’ssa. Vuonna 1968, hän julkaisi ensimmäisen albuminsa *God Bless Tiny Tim*. Se sisälsi orkesteriversion "Tiptoe Through the Tulips" -kappaleesta, joka oli aiemmin singlenä julkaistuna noussut suureksi hitiksi. *For All My Little Friends* (v. 1969) oli lastenalbumi ja ehdokkaana Grammy-palkinnon saajaksi.

Hänen ensimmäiset häänsä järjestettiin The Tonight Show’ssa vuonna 1969, jossa hän meni naimisiin Victoria Budingerin (alias "Miss Vicki") kanssa. Parilla oli yksi tytär. He kuitenkin erosivat vuonna 1977. Vuonna 1984 hän meni naimisiin Jan Alweissin ("Miss Jan") kanssa, ja Susan Marie Gardnerin ("Miss Sue") kanssa vuonna 1995.

Tiny Timin uran hiipuessa hän esiintyi pienissä yökerhoissa. Hän esiintyi myös sirkuksen kanssa 80-luvulla.

28. syyskuuta 1996, Tiny Tim sai sydänkohtauksen juuri ennen esiintymistään ukulelefestivaaleilla Montague Grange Hallissa Montaguen kaupungissa Massachusettsissa. Hän vietti kolme viikkoa sairaalassa, jonka jälkeen häntä kiellettiin esiintymästä. Hän kuitenkin sivuutti neuvon, ja sai taas sydänkohtauksen lavalla 30. marraskuuta 1996, johon hän kuoli myöhemmin sairaalassa 64-vuotiaana.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
	+ 2
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Grammy Awards
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC

 |

 |
Triglyfi (merkitty punaisella) doorilaisessa friisissä.
**Triglyfi** (m.kreik. τρίγλυφος, *triglyfos*, ’kolmikaiverruksinen’) on antiikin kreikkalaisessa arkkitehtuurissa ja yleensä klassisessa arkkitehtuurissa uurteinen laatta doorilaista pylväsjärjestelmää edustavan rakennuksen friisissä. Kolmella pystyuurteella koristellut triglyfit vuorottelevat doorilaisessa friisissä metooppien kanssa.

Akragaan Concordian temppelin triglyfit jokaisen pylvään ja interkolumnaation kohdalla.
Triglyfit oli sijoitettu temppeleissä friisiin aina kunkin alempana olleen pylvään kohdalle sekä myös pylväiden välin keskikohtaan. Triglyfit oli veistetty tekemällä kunkin triglyfin keskelle kaksi leveämpää uraa, jotka jakoivat triglyfin sille nimen antaneeseen kolmeen pintaan, ja sivuille kaksi kapeampaa uraa, jotka erottivat sen metoopeista. Urat saivat yleensä alkunsa triglyfin pohjasta, mutta eivät ulottuneet ylhäällä aivan loppuun saakka. Suoraan triglyfien alapuolella friisissä oli regulat eli gutta-pisaroilla koristellut listat.

Lähteet
-------

1. ↑  Liddell, Henry George & Scott, Robert: τρίγλυφος / τρίγλυφος, ἡ *A Greek-English Lexicon*.  1940. Oxford:  Clarendon Press / Perseus Digital Library, Tufts University.  (englanniksi)
2. ↑  Castrén, Paavo & Pietilä-Castrén, Leena: "Triglyfi", *Antiikin käsikirja*, s. 597. Helsinki: Otava, 2000. ISBN 951-1-12387-4.
3. 1 2  Aikio, Annukka & Vornanen, Rauni: *Uusi sivistyssanakirja*, s. 623. Kustannusosakeyhtiö Otava, 1993. ISBN 951-1-11365-8.
4. 1 2 3  Triglyph *Perseus Encyclopedia*. Viitattu 10.6.2019.
5. ↑  Intercolumniation *Architecture, Carpentry, Building*. Viitattu 10.6.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **triglyfi** Wikimedia Commonsissa
**Helena Värri** (25. maaliskuuta 1960 Karhula – 13. joulukuuta 2021 Helsinki) oli suomalainen musiikkielämän vaikuttaja.

Värri sai lapsena perheensä kotiin pianon ja aloitti pianotunnit Kotkan musiikkiopistossa. Hän jatkoi musiikkiopintojaan Turun konservatoriossa ja opiskeli kuoronjohtoa Klemetti-opistossa. Värri perehtyi jatko-opinnoissaan taidehallintoon ja valmistui maisteriksi Turun yliopistosta. Hän aloitti 24-vuotiaana työskentelyn Turun keskusvankilan kanttorina ja jatkoi työskentelyä Varsinais-Suomen seurakunnissa. Hän johti lapsi- sekä eläkeläiskuoroja ja antoi pianonsoiton opetusta.

Värri työskenteli vuosikymmenen ajan Vantaalla seurakunnan musiikkisihteerinä. Lisäksi hän oli Vantaan Barokki -tapahtuman toiminnanjohtaja ja koordinoi Vantaan Pyhän Laurin kirkon 500-vuotisjuhlallisuudet. Värri toimi tämän jälkeen lähes kahdenkymmenen vuoden ajan keskeisenä vaikuttajana Espoon musiikkielämässä. Hän oli Sellosalin johtaja ja Tapiola Sinfoniettan intendentti. Vuonna 2017 Värristä tuli Suomen Sinfoniaorkesterit ry:n toiminnanjohtaja. Hän sairastui syksyllä 2021 haimasyöpään ja kuoli saman vuoden joulukuussa 61-vuotiaana.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Muistokirjoitus: Helena Värri 1960-2021 Helsingin Sanomat 9.1.2022, viitattu 3.1.2023
**Richard Thompson** (s. 7. kesäkuuta 1985) on trinidadtobagolainen pikajuoksija.

Thompson selviytyi Osakan MM-kilpailuissa 2007 puolivälieriin 100 metrin juoksussa. Seuraavana vuonna hän voitti NCAA:n mestaruuden hallikaudella 60 metrillä ja ulkoratakaudella 100 metrillä. Pekingin olympialaisissa 2008 hän saavutti 100 metrillä hopeaa ennätyksellään 9,89. Usain Bolt voitti kilpailun maailmanennätysajalla 9,69. Pekingin olympialaisten 4×100 metrin viestijuoksun loppukilpailussa Thompson juoksi ankkuriosuuden. Joukkue sijoittui alun perin toiseksi, mutta nousi jälkikäteen olympiavoittajaksi kun Jamaikan joukkue hylättiin Nesta Carterin dopingkäryn takia.

Berliinin MM-kilpailuissa 2009 Thompson juoksi 100 metrillä viidenneksi ajalla 9,93 s. Pikaviestissä hän juoksi ankkuriosuuden maansa joukkueessa, joka sijoittui hopealle uudella maansa ennätysajalla 37,62 s. Daegun MM-kisoissa 2011 hän karsiutui 100 metrin välierissä. Lontoon olympialaisissa 2012 hän sijoittui 100 metrillä kuudenneksi ajalla 9,98 ja juoksi ankkuriosuuden hopeaa saaneessa Trinidad ja Tobagon pikaviestijoukkueessa. Alun perin joukkue sijoittui kolmanneksi, mutta nousi myöhemmin hopealle Tyson Gayn dopingkärystä johtuneen Yhdysvaltain joukkueen hylkäyksen jälkeen. Moskovan MM-kilpailuissa Thompson karsiutui 100 metrin välierissä. Glasgow'n Kansainyhteisön kisoissa 2014 hän sai pikaviestissä pronssia.

Thompson on voittanut Trinidad ja Tobagon mestaruuden 100 metrillä 2009, 2010, 2011, 2014 ja 2016 sekä 200 metrillä 2010.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

Ulkoradat
* 100 metriä – 9,82 (2014)
* 200 metriä – 20,18 (2008)

Sisäradat
* 60 metriä – 6,51 (2008)
* 200 metriä – 21,30 (2007)

Lähteet
-------

* Richard Thompson Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Boltista ME:llä planeetan nopein ihminen MTV3 16.8.2008
2. ↑  Olympedia – 4 x 100 metres Relay, Men *www.olympedia.org*. Viitattu 12.7.2022.
3. ↑  Mulkeen, Jon: Event Report - Men's 4x100m Relay - Final *worldathletics.org*.  22.8.2009. IAAF. Viitattu 23.8.2009. (englanniksi)
4. ↑  USA men’s 4 x 100m relay team disqualified from the 2012 London Olympic Games  20.5.2015. olympic.org:  KOK. Viitattu 29.8.2015. (englanniksi)
5. 1 2  Richard Thompson Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu). Viitattu 12.7.2022. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
Helenankatu Aleksanterinkadulta katsottuna.
Helenankatu Kauppatorin suunnasta, etualalla Pohjoisesplanadi.
Balderin talo
**Helenankatu** (ruots. *Helenegatan*) sijaitsee Helsingin kantakaupungissa Kruununhaassa. Se alkaa Pohjoisesplanadilta ja päättyy Aleksanterinkadulle. Katu on osa niin kutsuttuja Torikortteleita. Helenankatu on noin 110 metriä pitkä ja 9 metriä leveä, kuten sen läntiset rinnakkaiskadut Sofiankatu ja Katariinankatu.

Arkkitehtuuri
-------------

Helenankadun länsipuolinen kortteli on nimeltään Elefantti ja itäpuolinen puolestaan Leopardi. Jälkimmäisessä sijaitsee muun muassa Presidentinlinna, Pohjoisesplanadin ja Mariankadun kulmassa. Pohjoisessa Helenankadun arkkitehtonista ilmettä hallitsee valtioneuvoston linna. Etelässä on Kauppatori ja merimaisema.

Leopardin korttelin puolella sijaitsee Suomen valtion virastotaloja. Nykyinen Korkeimman oikeuden talo valmistui osittain 1810-luvulla ja kokonaisuudessaan 1830-luvulla. Suomen valtio tuli talon omistajaksi 1931, sitä ennen siinä toimi muun muassa myymälöitä. Kiseleff’s Arkitektur Bureaun suunnittelema Helenankatu 3 valmistui 1895 alun perin panttiyhtiön pääkonttoriksi. Helenankadun ja Aleksanterinkadun kulmatalo on rakennettu 1810–1820-luvuilla. Suomen valtio osti talon vuonna 1894, ja sittemmin se on ollut virastokäytössä. Talon ilmettä on muutettu alkuperäisestä vastaamaan Senaatintorin talojen arkkitehtuuria.

Elefantin korttelin puolella sijaitseva Pehr Granstedtin piirtämä barokkityylinen Balderin talo valmistui 1813. Pohjoisesplanadin kulmassa sijaitseva Lampan talo (1817) on myös Granstedtin käsialaa.

Katso myös
----------

* Sofiankatu
* Katariinankatu

Lähteet
-------

1. 1 2  Kati Salonen ja Mona Schalin Arkkitehdit Oy: Torikorttelit - Katu- ja torialueiden päällysteet, rakennushistorian selvitys *Senaatti.fi*.  2011. Viitattu 18.10.2016.
2. ↑  Korkein oikeus / Toimitilat *Korkeinoikeus.fi*.  18.4.2016. Viitattu 18.5.2016.
3. ↑  Aleksanterinkatu 4 - 10 virastotalo *Senaatti.fi*.  Arkistoitu 2.7.2016. Viitattu 18.5.2016.
4. ↑  Balderin talo / Historia *Balder.fi*. Viitattu 18.5.2016.
5. ↑  Pohjoisesplanadi 5 *Korttelit.fi*.  Arkistoitu 30.1.2013. Viitattu 18.5.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Helenankatu** Wikimedia Commonsissa
**Triffidien kapina** (engl. *The Day of the Triffids*) on vuonna 1981 tehty brittiläinen televisiosarja, joka perustuu John Wyndhamin samannimiseen tieteisromaaniin. Sarja esitettiin myös Suomen televisiossa. 

Televisiosarja käsitti kuusi 26 minuutin jaksoa. Sarjan tuottaja oli David Maloney, ohjaaja Ken Hannam ja käsikirjoittaja Douglas Livingstone. Alkuperäismusiikista vastasi Christopher Gunning. Sarjan ensiesitys oli samaan aikaan Britannian BBC One -kanavalla ja Australian ABC-televisioverkossa. Ensiesitys oli 10. syyskuuta 1981, ja viimeinen jakso lähetettiin 15. lokakuuta 1981.

Tarinassa ilmeisesti viljelykokeiden aikaansaamia noin parimetrisiä lihansyöjäkasveja, triffidejä, tarhataan valvotusti, sillä kasvit kykenevät liikkumaan kolmen juurensa (tästä nimi triffidi) varassa. Sekasorto pääsee valloilleen, kun eräänä iltana valtaosa ihmisistä sokeutuu katseltuaan maailmanlaajuista meteorikuuroa, "vihreitä välähdyksiä". Tappavien kasvien valvonta pettää, ja ne hyökkäävät puolustuskyvyttömien ihmisten kimppuun. Kaiken lisäksi hirviökasvit ovat jossakin määrin kykeneviä kommunikoimaan keskenään. Sarjan päähenkilö on kasvitieteilijä ja triffidi-asiantuntija Bill Masen, joka makaa "vihreiden välähdysten" aikana sairaalassa pää paketissa ja säilyttää näin näkökykynsä. Hän joutuu yhdessä pienen perheensä kanssa pakenemaan yrittäen vältellä niin kammottavia kasveja kuin näkeviä orjuuttavia sokeitakin. Turvapaikaksi löytyy Englannin etelärannikolla sijaitseva Wightsaari, jossa ryhmä ihmisiä muodostaa uudenlaisen yhteisön.

Lähteet
-------

1. 1 2  The Day of the Triffids (TV Miniseries) *Filmaffinity*. Viitattu 24.1.2023. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Day of the Triffids *BBC*.  18.6.2014.  (englanniksi)
* 'The Day of the Triffids' *Clivebanks.co.uk*.  (englanniksi)
* Collinson, Gavin: Day of the Triffids, The (1981) *BFI Screenonline*.  (englanniksi)
**Circus Mundus Absurdus** (CMA) oli ensimmäinen suomalainen cirque noir -tyylinen sideshowryhmä. He yhdistelivät esityksissään mimiikkaa, teatteria, body artia, fakiiritemppuja, tuliesityksiä, jongleerausta sekä slapstickiä.

Historia
--------

Circus Mundus Absurduksen perustivat Visa Knuuttila, Eero Auvinen ja Antti Kervinen vuonna 1999. Ensimmäinen keikka oli Tampereen Tulliklubilla perustamisvuonna. Alkuun kyseessä oli kokeileva taideprojekti jossa esiteltiin klassisia sideshowtemppuja sekä jongleerausta. Hiukan myöhemmin ryhmään liittyivät Lassi Sidoro sekä Jussi Ranta. Tulitaiteilija Jesse Karhu liittyi Circus Mundus Absurdukseen vuonna 2003.

Lavaesiintyminen
----------------

Lopullisessa kokoonpanossa esiintyivät Visa Knuuttila, Antti Kervinen, Lassi Sidoro, Jesse Karhu sekä Jussi Ranta.
Vuosien saatossa Circus Mundus Absurdus lisäsi esityksiinsä enemmän teatraalisuutta sekä juonellisia käänteitä.
Ryhmän repertuaariin kuului lasimurskassa kävely ja makaaminen, piikkimatot, tulennielentä ja -puhallus (muun muassa toisen sirkustaiteilijan selkään) sekä muu tulitaiteilu, lävistykset neuloin ja koukuin, vesimelonin halkaisu miekalla vatsan päällä, kulmahiomakoneiden kipinäsuihkussa kylpeminen, painavien esineiden riiputtaminen lävistyksistä, roihuava hyppynaru ynnä muuta.

Circus Mundus Absurdus (CMA) teki lavaesiintymisiä myös bändien Turmion Kätilöt, Kuolleet Intiaanit ja Black Motor kanssa. 

Circus Mundus Absurdus keikkaili yli 15 maassa, kolmella eri mantereella. 

### Kokoonpano

* Ermine / Chino The Clown *(Visa Knuuttila)*
* Doctor K. *(Antti Kervinen)*
* Louis Cypher *(Lassi Sidoro)*
* Eric Tier *(Jesse Karhu)*
* Christian Burial *(Jussi Ranta)*

Julkaisut
---------

Ryhmältä ilmestyi dokumenttielokuva *"Circus Mundus Absurdus"* vuonna 2009.

Lähteet
-------

* (Arkistoitu – Internet Archive)
* (Arkistoitu – Internet Archive)
* (Arkistoitu – Internet Archive)
* 
* 
* (Arkistoitu – Internet Archive)
* 
*
Anna Boch (ennen vuotta 1900).
Anna Boch:*Falaise - Côte de Bretagne*. 62 x 84 cm.
**Anna Boch** (10. helmikuuta 1848 Saint-Vaast, Belgia – 25. helmikuuta 1936 Ixelles, Belgia) oli belgialainen taidemaalari ja taidekeräilijä. Hänen oma tuotantonsa edusti neoimpressionismia.

Boch ihaili Vincent van Goghia ja osti taiteilijan eläessä häneltä yhden maalauksen. Pitkään uskottiin, että Bochin ostos oli ainoa maalaus jonka van Gogh sai eläessään myytyä. Belgiassa ilmestyi asiasta kertova puolidokumentaarinen elokuva vuonna 2015.

Boch testamenttasi 140 omaa maalaustaan puutarhurinsa tyttärelle Ida van Haelewijnille, joka oli myös hänen kummityttönsä. Monien vaiheiden jälkeen ne ovat päätyneet esille Anna & Eugène Boch -kokoelmaan, joka avattiin Belgiassa vuonna 2011.

Lähteet
-------

1. ↑  Anna Bochin sivusto (Wayback Machine)
2. ↑  The Red Vineyard, Anna Bochin sivusto
3. ↑
4. ↑  Anna Bochin sivusto


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz
* Musée d'Orsay
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Philip George Neal** (s. 20. helmikuuta 1951 Irchester, Northamptonshire, Englanti) on englantilainen jalkapalloilija, joka muistetaan parhaiten menestysvuosistaan Liverpool FC:n riveissä. Hänen pelipaikkansa oli oikea laitapuolustaja ja hän on ainut pelaaja, joka esiintyi Liverpool FC:n viidessä ensimmäisessä Mestarien liigan, silloisen Euroopan cupin, finaalissa, voittaen niistä neljä.

Neal pelasi Englannin maajoukkueessa 50 ottelua ja teki niissä viisi maalia vuosina 1976–1983.

Meriitit
--------

* Englannin liiga: 1976, 1977, 1979, 1980, 1982, 1983, 1984, 1986
* Euroopan cup: 1977, 1978, 1981, 1984
* UEFA Cup: 1976
* Englannin liigacup: 1981, 1982, 1983, 1984
* Euroopan Supercup: 1977
* Charity Shield: 1976, 1977, 1979, 1980, 1982

Lähteet
-------

1. ↑  Arnhold, Matthias & Mamrud, Roberto: England - Record International Players  17.7.2018. RSSSF. Viitattu 5.11.2018. (englanniksi)

  

Englannin joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 1980
1 Clemence |
2 Neal |
3 Sansom |
4 Thompson |
5 Watson |
6 Wilkins |
7 Keegan |
8 Coppell |
9 Johnson |
10 Brooking |
11 Woodcock |
12 Anderson |
13 Shilton |
14 Cherry |
15 Hughes |
16 Mills |
17 McDermott |
18 Kennedy |
19 Hoddle |
20 Mariner |
21 Birtles |
22 Corrigan |
Valmentaja Greenwood

Englannin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1982
1 Clemence |
2 Anderson |
3 Brooking |
4 Butcher |
5 Coppell |
6 Foster |
7 Keegan |
8 Francis |
9 Hoddle |
10 McDermott |
11 Mariner |
12 Mills |
13 Corrigan |
14 Neal |
15 Rix |
16 Robson |
17 Sansom |
18 Thompson |
19 Wilkins |
20 Withe |
21 Woodcock |
22 Shilton |
Valmentaja Ron Greenwood
**Phillip "Phil" O’Donnell** (25. maaliskuuta 1972 – 29. joulukuuta 2007) oli skotlantilainen jalkapalloilija, joka edusti urallaan Motherwellia, Celticiä ja Sheffield Wednesdayta. O’Donnell kuoli pyörryttyään kentällä kesken ottelun joulukuussa 2007.

Ura
---

Bellshillissä syntynyt O’Donnell aloitti pelaajauransa paikallisessa Motherwell FC:ssä, jonka edustusjoukkueen riveissä hän debytoi kaudella 1990–91. Kyseisen kauden päätteeksi O’Donnell juhli kanssapelaajiensa kanssa Skotlannin cupin voittoa, kun Dundee United kaatui finaalissa numeroin 4–3. 19-vuotias O’Donnell teki joukkueensa toisen maalin. Cupin voiton johdosta Motherwell selvisi Euroopan kentille. O’Donnellista tuli seuraavalla kaudella nuorin eurokentillä Motherwellin paidassa pelannut pelaaja. Britannian ammattilaisjalkapalloilijoiden liitto (PFA) valitsi O’Donnellin Skotlannin vuoden nuoreksi pelaajaksi vuosina 1992 ja 1994. Skotlannin maajoukkueessa keskikenttäpelaaja pelasi yhden ottelun, Sveitsiä vastaan. Syyskuussa 1994 Skotlannin jätteihin kuuluva Celtic osti O’Donnellin Motherwellin ennätysmyyntihinnalla 1,75 miljoonalla punnalla.

O’Donnell teki kaksi maali Celtic-debyytissään ja oli voittamassa Skotlannin Cupia vuonna 1995. Liigamestaruuden hän voitti Celticissa vuonna 1998, vaikka loukkaantumiset vähän vaivasivat. Vuonna 1999 O’Donnell siirtyi Sheffield Wednesdayhyn. Loukkaantumiset vaivasivat jälleen skottia ja ensimmäisellä Wednesday-kaudellaan hän pelasi vain yhden ottelun (Wednesday pelasi silloin Englannin valioliigassa). Neljän kauden aikana O’Donnell pelasi vain 20 ottelua englantilaisseurassa ja hän siirtyikin ilmaisella siirrolla tammikuussa 2004 takaisin Motherwelliin.

Motherwellissa pelasi myös O’Donnellin veljenpoika David Clarkson. O’Donnellia kutsuttiinkin joukkueen sisällä lempinimellä "Uncle Phil". O’Donnell toimi myös Motherwellin kapteenina.

Saavutukset
-----------

* Skotlannin cup (2): 1991, 1995
* Skotlannin valioliiga (1): 1998

Kuolema
-------

O’Donnell pyörtyi 29. joulukuuta 2007 pelatun Motherwellin ja Dundee Unitedin välisen ottelun 78. minuutilla, kun hän oli juuri tulossa vaihtoon. Häntä hoidettiin viitisen minuuttia kentän laidalla, kunnes hänet kyyditettiin sairaalaan, missä hän myöhemmin menehtyi. O’Donnell oli kuollessaan 35-vuotias, naimisissa ja neljän lapsen isä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  A model professional, a great club ambassador *The Scotsman*.  29.12.2007. Viitattu 22.10.2013. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Profiili welltrustfc.netissa (Arkistoitu – Internet Archive)
* Uran tilastot soccerbase.comissa (Arkistoitu – Internet Archive)
Phil Ramone
**Philip "Phil" Ramone** (5. tammikuuta 1934 – 30. maaliskuuta 2013) oli yhdysvaltalainen musiikkituottaja. Ramone työskenteli muun muassa Frank Sinatran, Aretha Franklinin, Stevie Wonderin, Paul McCartneyn, Elton Johnin, Tony Bennettin, Madonnan, Lou Reedin, The Bandin ja Bob Dylanin kanssa. Hänen tuottamistaan albumeista kolme voitti Grammy-palkinnon vuoden albumina: Paul Simonin *Still Crazy After All These Years*, Billy Joelin *52nd Street* sekä Ray Charlesin *Genius Love Company*. Ramone oli ensimmäisiä CD-levyn puolestapuhujia. Hänen tuottamansa Billy Joelin 52nd Streetin uudelleenjulkaisu oli maailman ensimmäinen kaupallinen CD-levy. Se julkaistiin vuonna 1982.

Ramone syntyi Etelä-Afrikassa mutta kasvoi New Yorkin Brooklynissä. Hän aloitti viulunsoiton kolmevuotiaana ja opiskeli musiikkia Juilliardin musiikkikoulussa.

Lähteet
-------

1. ↑  Sisario, Ben: Phil Ramone, Producer for Music’s Biggest Stars, Dies at 79  30.3.2013. NYTimes.com. Viitattu 2.4.2013.
2. 1 2  Kataja-Lian, Marika: Tähtien taustalla työskennellyt tuottajalegenda kuollut  31.3.2013. Yle Uutiset. Viitattu 31.3.2013.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
	+ 2
* WorldCat
	+ 2

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Yhdysvallat
* Australia
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Grammy Awards
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Sinop** on kaupunki Turkissa Mustanmeren rannalla. Se on Sinopin maakunnan pääkaupunki. Sen asukasluku on 37 000 ja sen muodostamassa piirikunnassa asuu yhteensä 55 000 asukasta.*lähde?*

Historia
--------

### Esihistoria

Historiallisesti Sinop tunnetaan nimellä *Sinope*. Heettiläiset rakensivat Sinopen (heetiksi *Sinuwa*) satamakseen. Heettiläisvaltakunnan tuhouduttua kaupunki hylättiin pikkuhiljaa.

### Antiikki

*Pääartikkeli: Antiikin Sinope*
Miletoksesta tulleet kreikkalaiset asuttajat perustivat paikalle Sinopen siirtokunnan 600-luvulla eaa. Se oli Miletoksen ensimmäinen ja tärkeimpiä siirtokuntia Mustallamerellä. Antiikin aikana seutu oli Paflagonian maakuntaa. Sinope oli merkittävä satama, joka sijaitsi Eufrat-joen ja Mustanmeren yhdistäneen karavaanireitin päätepisteessä. Kaupungin kauppa kukoisti erityisesti 500–300-luvuilla eaa.

Kyynikkofilosofi Diogeneen patsas ja Sinopin osmaniaikaisia linnoitteita.
Kaupunki piti pitkään pintansa persialaisia vastaan, mutta vallattiin 300-luvulla eaa. Aleksanteri Suuren valtakauden jälkeen Mithridates I perusti Pontoksen valtakunnan Sinopen itäpuolelle. Vuonna 183 eaa. Pontoksen Farkanes I valloitti Sinopen ja teki siitä pääkaupunkinsa. Roomalaiset liittivät Sinopen valtakuntaansa vuonna 70 eaa. ja Julius Caesar perusti sinne roomalaisen siirtokunnan vuonna 47 eaa. Alue jäi Rooman hajottua osaksi Bysantin valtakuntaa.

Sinopin kaupunkia.
Kaupungista olivat kotoisin muun muassa Pontoksen hallitsija Mithridates VI, kyynikkofilosofi Diogenes Sinopelainen ja gnostilainen opettaja Markion.

### Myöhempi historia

Sinope pysyi Bysantin valtakunnan hallussa aina vuoteen 1204. Neljännen ristiretken jälkeen Paflagoniaan syntyi Trebizondin keisarikunta, jonka hallinto alueella kesti vain kymmenen vuotta, kun vuonna 1214 Rūmin seldžukit valloittivat Paflagonian. Sinopesta tuli itsenäinen emiraatti seldžukkien romahduttua 1301 (kts. Candaroglu). Osmanien hallintaan kaupunki siirtyi vuonna 1458.

Marraskuussa 1853 Krimin sodan alkuvaiheessa Sinopin edustalla käytiin merkittävä Sinopin meritaistelu, jossa venäläiset tuhosivat turkkilaisen frigattieskaaderin. Tämä sai Britannian ja Ranskan julistamaan sodan Venäjälle.

Lähteet
-------

1. ↑  Stillwell, Richard & MacDonald, William L. & McAllister, Marian Holland (toim.): "SINOPE (Sinop) Turkey", *The Princeton Encyclopedia of Classical Sites*. Princeton, N. J.: Princeton University Press, 1976. Teoksen verkkoversio.
2. ↑  Smith, William: "Sinope", *Dictionary of Greek and Roman Geography*. Boston: Little, Brown and Company, 1854. Teoksen verkkoversio.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Sinop** Wikimedia Commonsissa

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Sinop, Turkey
**Vinka-alkaloidit** ovat mitoosin estäjiä, joita käytetään syöpälääkkeinä. Alun perin vinkristiiniä ja vinblastiinia saatiin ruusukatara-kasvista (*Catharanthus roseus*, ent. *Vinca rosea*), mutta niistä on kehitetty kliiniseen käyttöön paremmin soveltuvia johdoksia. Käytössä olevia aineita ovat edellisten ohella vindesiini, vinorelbiini ja vinfluniini.

Vinka-alkaloidit sitoutuvat solunjakautumisessa tarvittavan sukkularihmaston tubuliini-proteiiniin ja pysäyttävät solun jakautumisen metafaasivaiheeseen. Tämä estää kasvaimen kasvua. Kuten syöpälääkkeet yleensäkin, vaikutuksia tulee myös normaaleihin kudoksiin, ja haittavaikutuksina todetaan mm. luuytimen verisolujen muodostumisen estymistä ja hermostovaurioita.

Vinka-alkaloideja käytetään etenkin leukemioiden, lymfoomien ja myeloomien hoitoon, mutta myös eräiden kiinteiden kasvaimien kuten keuhko-, munuais- ja rintasyövän hoitoon. Niitä annetaan laskimoon injektioina tai infuusioina.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Elonen E Kasvainten lääkehoito, kirjassa Koulu M, Mervaala E, Tuomisto J, Farmakologia ja toksikologia, 8. p. ss. 1013–1051, Kustannus Oy Medicina, Kuopio, 2012. ISBN 978-951-97316-4-3.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Vinka-alkaloidit**.
* Finto.fi: Vinka-alkaloidit
* Chemoth.com: Vinca Alkaloids (englanniksi)
**Éric Messier** (s. 29. lokakuuta 1973 Drummondville, Quebec) on kanadalainen entinen ammattilaisjääkiekkoilija. Hän pelasi sekä puolustajana että laitahyökkääjänä.

Ura
---

Messier ei saanut NHL-varausta, vaan teki vuonna 1995 sopimuksen Colorado Avalanchen kanssa vapaana pelaajana. Tätä ennen hän oli pelannut muun muassa kolme kautta juniorisarja LHJMQ:ssa, jossa hänet valittiin vuonna 1994 sarjan toiseen tähdistökentälliseen. Hän pelasi ensimmäisen ammattilaiskautensa kokonaan farmijoukkue Cornwall Acesissä AHL:ssä ennen kuin debytoi NHL:ssä kaudella 1996–1997. Suurin osa toisestakin kaudesta meni kuitenkin AHL:ssä, joukkueena tuolloin Hershey Bears, joka voitti kauden päätteeksi Calder Cupin.

Messier vakiinnutti paikkansa Avalanchen NHL-kokoonpanossa kaudella 1997–1998 ja pelasi joukkueessa lopulta lähes koko NHL-uransa. Kaudella 2000–2001 hän oli voittamassa seuran historian toista Stanley Cupia. Heinäkuussa 2003 hän ja Václav Nedorost siirtyivät Florida Panthersiin pelaajakaupassa, jossa Avalanche sai vaihdossa Peter Worrellin ja toisen kierroksen varausvuoron NHL:n varaustilaisuudessa 2004. Hän sai saman vuoden marraskuussa rannevamman, joka päätti kauden 2003–2004 hänen osaltaan vain 21:n ottelun jälkeen. Kausi jäi hänen viimeisekseen NHL:ssä.

Messier pelasi kahdeksan kautta kestäneellä NHL-urallaan 406 runkosarja- ja 72 pudotuspeliottelua ja teki runkosarjassa 75 tehopistettä, 25 maalia ja 50 syöttöpistettä, ja pudotuspeleissä kahdeksan tehopistettä, kolme maalia ja viisi syöttöpistettä. Pelaajauransa jälkeen hän on toiminut muun muassa jääkiekkovalmentajana.

Lähteet
-------

1. 1 2  Éric Messier *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)
2. 1 2  Éric Messier Legends of Hockey -sivustolla (englanniksi)
3. ↑  Calder Cup Champions: The Players *TheAHL.com*. The American Hockey League.  Arkistoitu 27.2.2010. Viitattu 2.8.2013. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Éric Messier The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
**Dai Fujikura** (jap. 藤倉 大; s. 1977 Osaka) on japanilaissyntyinen, 15-vuotiaasta saakka Isossa-Britanniassa asunut säveltäjä.

Fujikura opiskeli Trinity College of Musicissa Daryl Runswickin, Royal College of Musicissa Edwin Roxburghin ja King's College Londonissa George Benjaminin johdolla. Hän on saanut lukuisia palkintoja ja tunnustuksia, kuten ensipalkinnon kansainvälisessä Kazimierz Serocki -säveltäjäkilpailussa (1998), Royal Philharmonic Societyn sävellyspalkinnon (2004), Hindemith-palkinnon (2007), Venetsian biennaalin Hopeisen leijonan (2017) ja Ivor Novello -säveltäjäpalkinnon (2019).

Fujikuran teosten esityksiä ovat johtaneet muiden muassa Martyn Brabbins, Péter Eötvös, Pierre Boulez, Charles Hazlewood ja Susanna Mälkki. Monet sinfoniaorkesterit ja muut kokoonpanot ovat tilanneet ja esittäneet Fujikuran sävellyksiä. Vuonna 2014 hän sai nimityksen Nagoyan filharmonisen orkesterin kaikkien aikojen ensimmäiseksi residenssisäveltäjäksi. Kaudella 2017–2018 hän toimi Île-de-Francen kansallisorkesterin residenssisäveltäjänä. Fujikura on säveltänyt myös kamarimusiikkia ja käyttänyt osassa teoksistaan elektroniikkaa. Hänen ensimmäisenä oopperanaan kantaesitettiin vuonna 2015 Pariisissa *Solaris*. Fujikura on tehnyt genrerajat ylittävää työtä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Dai Fujikura Ricordi, viitattu 18.7.2021
2. ↑  Silver Lion: Dai Fujikura La biennale di Venezia, viitattu 18.7.2021
3. ↑  WINNERS ANNOUNCED FOR THE IVORS COMPOSER AWARDS 2019 Ivors Academy, viitattu 18.7.2021
4. 1 2 3  Dr Dai Fujikura Royal College of Music, viitattu 18.7.2021
5. ↑  Fujikura appointed NPO's Composer in Residence Ricordi, viitattu 18.7.2021

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset sivut (englanniksi), (japaniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
	+ 2
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Japani
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* BRAHMS
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Eiríni "Ér(r)ika" Ntaí**, o.s. **Papastamatáki** (kreik. Ειρήνη "Έρ(ρ)ικα" Νταή Παπασταματάκη, kansainvälisesti usein **Erica-Irene Daes**, 18. syyskuuta 1925 Kíssamos, Kreikka – 12. helmikuuta 2017) oli kreikkalainen diplomaatti ja professori, joka toimi useita vuosia Kreikan edustajana muun muassa Euroopan neuvoston ja YK:n komiteoissa. Hän oli 1976–2002 YK:n ihmisoikeuksien edistämisen ja suojelun alakomitean asiantuntijajäsenä ja 1984–2001 YK:n alkuperäiskansojen työryhmän puheenjohtajana, jona hän oli luonnostelemassa alkuperäiskansojen oikeuksia käsittelevää julistusta.

Elämä ja ura
------------

### Nuoruus, opiskelu ja perhe

Eiríni Papastamatáki syntyi Kreetalla Kíssamoksen kaupungissa vuonna 1925. Hän oli toiseksi vanhin perheen viidestä lapsesta. Hän opiskeli oikeustiedettä, politiikan tutkimusta ja taloustiedettä Ateenan yliopistosta, mistä hän kirjoitti väitöskirjansa vuonna 1966. Eiríni, lempinimeltään "Érika", oli naimisissa Astérios Ntaísin (usein Asterios Daes) kanssa.

### Virkamiehenä ja diplomaattina

Ntaí työskenteli uransa alkuvaihessa Kreikan julkishallinnossa ja toimi muun muassa terveysministeriössä ja lainopillisena neuvonantajana. Hän oli vuosina 1963–1966 Kreikan edustajana Euroopan neuvoston yhteiskunnallisessa komiteassa.

Ntaí oli vuodesta 1966 usein Kreikan edustajana muun muassa YK:n yleiskokouksessa ja talous- ja sosiaalineuvostossa. Hän toimi muun muassa sosialisen kehityksen ja naisten aseman komissioissa.

Ntaí oli 1976–2002 YK:n ihmisoikeuksien edistämisen ja suojelun alakomitean asiantuntijajäsenenä. Hän oli 1982 alakomitean raportoija, varapuheenjohtaja 1977 ja 2000 ja puheenjohtaja 1985 ja 1986.

Ntaí oli vuosina 1984–2001 YK:n Alkuperäiskansojen työryhmän puheenjohtaja. Hän ajoi pitkällä kaudellaan kansainvälistä standardia alkuperäiskansojen oikeuksien suojelulle. Työryhmästä kasvoi hänen kaudellaan elin, jota kautta sadat alkuperäiskansojen edustajat pääsivät edustamaan kansojaan YK:ssa. Ntaí oli myös ajaamassa voimakkaasti alkuperäiskansojen oikeuksia käsittelevän julistuksen luonnosta. Ihmisoikeustyönsä ansiosta hänet palkittiin vuonna 1993 YK:n ihmisoikeuspalkinnolla.

Lähteet
-------

1. 1 2  Μπαντουράκης, Μανώλης: Η Κισαμίτισσα Πρέσβειρα στα Ηνωμένα Έθνη για τα Ανθρώπινα Δικαιώματα *Νέοι Ορίζοντες*.  12.3.2017.  Arkistoitu 19.5.2018. Viitattu 18.5.2018.
2. 1 2 3 4 5  Guðmundur Alfreðsson & Stavropoulou, Maria (toim.): *Justice Pending: Indigenous Peoples and Other Good Causes*, s. xi–xii. The Hague/London/New York: Martinus Nijhoff Publishers, 2002. ISBN 90-411-1876-4. Google-kirjat.
3. ↑  Erika-Irene Daes ThessISMUN. Viitattu 25.4.2018. (englanniksi)
4. ↑  In memory of Erica-Irene Daes IWGIA.  Arkistoitu 26.4.2018. Viitattu 25.4.2018. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Daimabadista on löydetty ehkä myöhäisharappalaisia patsaita, jotka esittävät härkien vetämiä vaunuja.
**Daimabad** on raunioitunut kylä Maharashtran osavaltiossa Intiassa. Sieltä on löydetty muinaisten talojen, työkalujen, ruukkujen, viljojen jne. jäänteitä. Ilmeisesti myöhäisin Indus-kirjoitus on löydetty täältä. Paikka tunnetaan myös muinaisista kuparisista pienoismalleista, jotka esittävät eläinten vetämiä kärryjä.

Löydöt
------

Alussa paikalla vallitsi kuparikautinen kulttuuri, jossa käytettiin hidasta savenvalajan pyörää. Mikroliittisiä työkaluja tehtiin. 
Ihmiset asuivat kylässä, hoitivat karjaa ja viljelivät maata. Viljeltiin muun muassa ohraa ja hernettä. Agaatista tehty fallospatsas on löydetty erään talon sisältä.

Daimabadin löytöjen mukaan Harappan kulttuuri levittäytyi sinne noin 2200 eaa. Tällöin paikka kasvoi 20 ha kokoiseksi. Polttohautausta esiintyi jo noin 1800 eaa. alkaneena Daimabadin kaudella. Tuolloin keramiikka tehtiin pääosin hitaalla pyörällä, mutta myös nopealla tehtyjä saviastioita oli.
Noin 1600 eaa. alkaneelta Malwan kaudelta on löydetty sekä poltto- että kuoppahautauksia, ja temppeli jossa oli tulialttareita. Jorwen kaudella noin 1400–1000 eaa. paikka kasvoi 30 ha kokoiseksi. Eri alojen ammattilaisten taloja on säilynyt, mm teurastaja, leipuri jne. Tämä kausi jakautuu viiteen alajaksoon. Paikalle rakennettiin tällöin linnoitus. Polttohautaus oli yleisin hautaustapa*lähde?*.

Löydetyt kuparipatsaat
----------------------

Löydetyt kuparipatsaat esittävät mm. härkää, elefanttia, vesipuhvelia ja sarvikuonoa.

Vaiheet
-------

* Phase I: Savaldan kulttuuri (ennen 2300/2200 BCE) mutataloja, mikroliittityökaluja
* Phase II: Myöhäisharappalainen kulttuuri (n. 2300/2200–1800 eaa.) eläinten vetämiä kärrejä esittävät kuparipatsaat? Pyöreitä indus-sinettejä.
* Phase III: Daimabadin kulttuuri (musta ruskeankaltainen/kermanvärinen keramiikka) (n. 1800–1600 eaa.) ainakin yksi polttohautaus
* Phase IV: Malwan kulttuuri (n. 1600–1400 eaa.) poltto- ja arkkuhautauksia
* Phase V: Jorwen kulttuuri (n. 1400–1000 eaa.) temppeli, polttohautaus yleinen

Lähteet
-------

1. ↑  Excavation Sites in Maharashtra - Archaeological Survey of India *asi.nic.in*. Viitattu 15.4.2018.
**Sinodonttisuus** on hampaiden muoto, joka on luonteenomainen joillekin Itä-Aasian kansoille ja intiaaneille. Sinodonttisuus kiinnostaa tutkijoita intiaanien alkuperän ja sukulaiskansojen selvittämisen kannalta.
Sinodonttisuutta on muun muassa pohjoisissa han-kiinalaisissa  ja joissain japanilaisissa.

Sundadonttisuus on sinodonttisuutta edeltänyt, varhempi kehitysvaihe, joka on levinnyt laajemmalle kuin sinodonttisuus.
Sundadonttisuutta on löytynyt mm. Taiwanin Jōmon-kauden alkuasukkaiden parista, Filippiineiltä, Indonesiasta, Thaimaasta, Borneosta, Laosista ja Malesiasta. Sinodonttisuutta on löytynyt Kiinasta, Mongoliasta, Itä-Siperiasta, intiaaneilta ja Yayoi-kauden japanilaisilta.

Lähteet
-------

* Wells, Spencer: *The Journey of Man*. Princeton University Press, 2002. ISBN 0-691-11532-X. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Sinodonty. *Palomar College*.  Arkistoitu 8.4.2007.  (englanniksi)
* 10.1 Non-metric Variation in Tooth Form. *Dental Anthropology, Human Variation, and Hominid Evolution, University of Illinois*.  Arkistoitu 22.2.2007.  (englanniksi)
* Mikey Brass: Affinities of the Paleoindians. *The Antiquity of Man – Exploring human evolution, gender and social organisation*.  Arkistoitu 3.5.2007.  (englanniksi)