recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Uustaantumuksellisuus** (liikkeen nimenä engl. *Dark Enlightenment*, *neoreactionary movement*, *neoreaction* tai *NRx*) on taantumuksellinen (reaktionäärinen) autoritaarinen oikeistolainen aate, joka on syntynyt Yhdysvalloissa 2010-luvulla.

Aatteen perusti Piilaaksossa yrittäjänä toiminut Curtis Yarvin. Siitä tuli etnonationalismin ohella toinen radikaalia oikeistolaista liikettä alt-rightia määritellyt intellektuaalinen suuntaus. Blogikirjoituksissaan Yarvin arvosteli liberaaleja ja valtavirran konservatiiveja sekä kyseenalaisti demokratian merkityksen rauhan ja vaurauden synnyttäjänä. Yarvin on kutsunut demokratiaa "tehottomaksi ja tuhoisaksi" hallinnon muodoksi ja yhdistänyt sen sotaan, tyranniaan, tuhoon ja köyhyyteen. Yarvinin ajatukset ovat tältäosin yhtenevät Pentti Linkolan kanssa.

Uustaantumuksellisuus on autoritäärinen aate, jossa torjutaan valistuksen jälkeinen ajatus siitä, että maailma paranee sitä mukaa kun siitä tulee yhä demokraattisempi. Neoreaction.net-sivuston mukaan ongelmien ratkaisu on yhden vahvan miehen johtajuus, todellinen komentoketju ja selkeä omistajuusrakenne. Pankit, media ja yliopistot tulisi kansallistaa ja järjestellä uudelleen, vanhan vallan edustajat siirtää syrjään ja aloittaa kulttuurinen toipuminen satojen vuosien toimintahäiriön jälkeen.

Aatteen taustalla on esimerkiksi Thomas Carlylen ja Friedrich Hayekin teorioita.

Yarvinin ajatukset saivat joitain kannattajia Piilaaksossa ja Washingtonissa, kuten PayPalin perustaja Peter Thiel, Breitbart-sivuston toimitusjohtaja Steve Bannon ja brittiläinen filosofi Nick Land.

Jotkut aatteen kannattajat suosivat futuristista ja hypermaskuliinista visuaalista kuvastoa, jossa esiintyy sotilaita, aseita, tankkeja, avaruusaluksia ja kreikkalaisia jumalia.

Lähteet
-------

1. 1 2  Wendling, Mike: *Alt-Right: From 4chan to the White House*, s. 27–35. Pluto Press, 2018. ISBN 978-0-7453-3745-6.
2. 1 2 3 4  Rosie Gray: Behind the Internet's Anti-Democracy Movement *The Atlantic*.  10.2.2017. Viitattu 5.12.2018.
**Buthaina Shaaban** (arab. بثينة شعبان‎, *Buṯayna Šaʾbān*; s. 1953) on Syyrian presidentti Bašar al-Assadin medianeuvonantaja ja hallinnon tiedottaja. Jälkimmäisenä hän on profiloitunut etenkin Syyrian sisällissodan alettua vuonna 2011. Shaaban on toisaalta tehnyt useita julkaisuija feminismistä Lähi-idässä ja hän on ollut ennen sotaa myös ehdokkaana Nobel-palkinnon saajaksi.

Elämäkerta
----------

Buthaina Shaaban syntyi Syyrian Homsin maakunnassa al-Massoudiahin pikkukaupungissa. vuonna 1953. Opettajaperheeseen syntynyt Shaaban menestyi opinnoissaan. Vuonna 1971 hänet palkittiin Syyrian parhaana lukiolaisena. Palkinnon luovutti maan tuolloinne presidentti Hafiz al-Assad. Shaaban pääsi opiskelemaan Damaskoksen yliopistoon, jossa hän opiskeli laitoksen ensimmäisenä naisena englantia. Hän jatkoi opintojaan Isossa-Britanniassa Warwickin yliopistossa. Opintojensa jälkeen hän toimi pari vuotta opettajana Algeriassa ja muutti lopulta takaisin Syyriaan toimien professorina Damaskoksen yliopistossa.

Shaaban oli liittynyt jo nuorena Syyrian hallitsevaan Baath-puolueeseen. Tämä ja hänen opintomenestyksensä kiinnitti maan johdon huomion. Presidentti Hafiz al-Assad palkkasi hänet tulkiksi tapaamisiinsa. Vuosina 1993–2003 hän oli presidentin virallinen tulkki palvellen Hafiz al-Assadin kuoltua tämän poikaa ja seuraajaa Bašar al-Assadia. Vuonna 1988 hänestä tuli myös ulkoministeri Farouq al-Sharaan neuvonantaja ja al-Sharaa nousi edelleen myöhemmin Syyrian varapresidentiksi. Shaabanista tuli vuonna 2008 Bašar al-Assadin politiikka- ja medianeuvonantaja ministerin asemassa. Shabaan kirjoitti myös useita julkaisuja feminismistä Lähi-idässä. Etenkin ennen Syyrian sisällissotaa häntä pidettiin varsin arvostettuna oppineena. Hän oli jopa ehdolla Nobel-palkinnon saajaksi ja hänestä kertova dokumenttielokuva *Woman* vuodelta 2008 voitti Beverly Hills Film Festival -elokuvajuhlan "Golden Palm" -palkinnon.

Shaabanin maine ulkomailla muuttui vuonna 2011 syttyneen Syyrian sisällissodan myötä, jolloin hän tuli tunnetuksi hallinnon tiedottajana. Sodan syttymisen jälkeen Shabaan on asetettu Yhdysvaltojen ja Euroopan unionin pakotelistoille.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Al-Saleh, Asaad: Failing the Masses: Buthaina Shabaan and the Public Intellectual Crisis *Journal of International Women's Studies 13(5), s. 195-211*. Bridgewater State University,. Viitattu 26.4.2021. (englanniksi)
2. 1 2 3  Olivia Ward: Bouthaina Shaaban: The dark side of Syria’s public face *Toronto Star*. Viitattu 26.4.2021. (englanniksi)
3. 1 2 3  David Commins ja David W. Lesch: *Historical dictionary of Syria*, s. 296. 3. painos. The Scarecrow Press, 2014. ISBN 978-0-8108-7966-9. (englanniksi)
4. ↑  Ziad Hamzeh's Woman Wins The Golden Palm Award At The 2008 Beverly Hills Film Festival *PRWeb*.  Arkistoitu 13.3.2023. Viitattu 26.4.2021. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
	+ 2

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Casagrande & Rintala (2002) Siperiassa
Marco Casagrande: Dallas-Kalevala reitti
**Dallas-Kalevala** on suomalaisen arkkitehti- ja taiteilijapari Casagrande & Rintalan automatkaan Suomesta Japaniin perustuva näyttely ja taideteos Demeter kansainvälisessä ympäristötaidenäyttelyssä Obihirossa Hokkaidon saarella Japanissa vuonna 2002. 

Casagrande & Rintala ajoivat Land Rover -maastoautolla Suomesta Japaniin Venäjän ja Siperian halki. Matkan aikana he valokuvasivat venäläisiä mummoja, keräsivät vanhoja kirveitä ja äänittivät paikallisia radiokanavia.  Matkan aikana kerätystä materiaalista tehtiin ympäristötaideteos Obihiron kaupungissa sijaitsevaan 24 hevosen talliin. Matka kesti 24 päivää.

Lähteet
-------

1. ↑  Casagrande & Rintala: Dallas-Kalevala  2002. Demeter – Tokachi International Art Exhibition. Viitattu 16.07.07. (englanniksi)
2. ↑  Adam Mornament: When Attitudes Become Form  2002. Contemporary Magazine.  Arkistoitu 14.5.2008. Viitattu 16.07.07. (englanniksi)
3. ↑  Halki Euraasian mantereen  2003. Suomi-Venäjä seura. Viitattu 16.07.07.

Aiheesta muualla
----------------

* Casagrande Laboratory: Dallas-Kalevala Images (Arkistoitu – Internet Archive)
* Suomi-Venäjä -seura: Autolla halki Venäjän
* EGGO: Finland - Russia - Japan (Arkistoitu – Internet Archive)
**Böömin-Määrin ylängöt** ovat laajin ylänköalue Tšekissä. Se sijaitsee historiallisten alueiden, Böömin ja Määrin rajan molemmin puolin. Ylänköalue on 11750 neliökilometrin laajuinen ja useat huiput ovat suurin piirtein 700 metriä korkeita. Alueella maasto on yleensä lievästi kumpuilevaa. Ylänköalueella on laaksoja, jokia ja metsiä. Alueella virtaavat Moravan sivujoet Jhlava ja Oslava sekä Elben sivujoet Sázava ja Želvka. Alueen korkeimpia huippuja ovat 765 metriä korkea Křemešnik, 837 metriä korkea Javořice ja 744 metriä korkea Strážiště. Ylänköalueen toisella puolella, Määrissä maaston muodot vaihtelevat enemmän kuin Böömin alueella, missä maasto on enimmäkseen mäkimaastoa.

Lähteet
-------

1. ↑  Českomoravská wrchovina Atlas Česka. Viitattu 4.3.2023. (tšekiksi)[vanhentunut linkki]
2. ↑   Ray Hudson: *Geographica, maailmankartasto, maanosat, maat, kansat*, s. 266. Suomentanut Jorma Hannula, Outi Kaskinen, Janne Kostamo, Mikko Lantz, Olli Ruth, Heikki Seppä, Mika Tammilehto, Allan Tiitta, Matti Tikkanen, Sanna Vaalgamaa. H.F.Ullmann, 2008. ISBN 978-3-8331-4130-0.
Børsen
**Børsen** (tansk. *Pörssi*) tai **Børsbygningen** (*Pörssitalo*) on 1600-luvulta peräisin oleva historiallinen pörssirakennus Kööpenhaminan Slotsholmenissa, lähellä Christiansborgin linnaa. Rakennus on hollantilaisen renessanssiarkkitehtuurin hienoimpia edustajia Tanskassa.

Historia
--------

Tanskan kuningas Kristian IV rakennutti Børsenin useassa vaiheessa vuosina 1619-1640. Rakennuksen pääosa valmistui 1623, ja sen arkkitehteinä toimivat Lorenz ja Hans van Steenwinckel nuorempi. Talon kuuluisa lohikäärmetorni rakennettiin 1624-25 kuvanveistäjä Ludvig Heidtriderin piirustuksien mukaan, ja kanavan puoleinen pääty valmistui lopulta vasta 1640.

Vuonna 1647 kuningas myi rahapulassa rakennuksen kauppias Jakob Madsenille, joka oli myös viereisen Christianshavnin pormestari. Kristianin poika Frederik III hankki sen myöhemmin takaisin kruunulle, kunnes v. 1857 Fredrik VII myi sen jälleen, tällä kertaa tukkukauppiaiden killalle. Kaupan ehtojen seurauksena Børsenistä tuli Tanskan ensimmäinen suojeltu rakennus. 1987 kauppiaskilta muutti nimensä Tanskan kauppakamariksi, joka omistaa rakennuksen edelleen, ja pitää siellä pääkonttoriaan.

Vuonna 1918 työttömät anarkistit hyökkäsivät Børseniin, mikä tunnetaan Tanskan historiassa nimellä "stormen på Børsen" ("rynnäkkö Pörssiin").

Kööpenhaminan pörssi toimi Børsenin talossa v. 1974 asti.

Kuvia
-----

* Børsenin luoteispääty.Børsenin luoteispääty.
* Børsenin torninhuippu. Sen muodostavat neljän lohikäärmeen yhteen kiertyneet hännät.Børsenin torninhuippu. Sen muodostavat neljän lohikäärmeen yhteen kiertyneet hännät.
* Torninhuippu toisesta kuvakulmasta.Torninhuippu toisesta kuvakulmasta.
* P.S. Krøyerin maalaus Fra Københavns Børs.P.S. Krøyerin maalaus *Fra Københavns Børs*.
* Børseniä esittävä H.G.F. Holmin maalaus vuodelta 1823.Børseniä esittävä H.G.F. Holmin maalaus vuodelta 1823.

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Børsen**.

Lähteet
-------

1. 1 2  Caspar Jørgensen: Børsen *Den Stora Danske Leksikon*. Viitattu 20.11.2022. (tanskaksi)
2. 1 2  Old Stock Exchange (Børsen) *Copenhagen Portal*. Viitattu 20.11.2022. (englanniksi)
3. ↑  Ove W. Dietrich: Dansk Erherv *Den Stora Danske Leksikon*. Viitattu 20.11.2022. (tanskaksi)
4. ↑  Børsen, Stormen på (1918) Leksikon.org. Viitattu 20.11.2022. (tanskaksi)
**Eigil Fritjof Virtanen** (30. tammikuuta 1922 Helsinki – 22. syyskuuta 2001 Helsinki) oli suomalainen insinööri ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.

Virtanen tuli ylioppilaaksi Kallion yhteiskoulusta 1940 ja valmistui insinööriksi Tekniska läröverket i Helsingforsista 1946. Hän oli Oy Strömberg Ab:n käyttöteknisen toimiston päällikkö 1946–1947, Oy Sytyttimen osastoinsinööri 1947–1950, Oy Vilenin Tehtaiden tekninen johtaja Turussa 1950–1963 ja isännöitsijä 1963–1965 ja sitten Oy G. W. Sohlberg Ab:n rasiatuotannon apulaisjohtaja 1965–1973, pakkaustuotannon apulaisjohtaja ja johtokunnan jäsen vuodesta 1973 sekä pakkaustuotannon johtaja 1974–1987 ja hallituksen jäsen 1987–1993. Virtasella oli myös useita toimialansa ja muita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Teollisuusneuvoksen arvonnimen hän sai 1981.

Lähteet
-------

1. 1 2  Vesikansa, Jyrki: Eigil Virtanen (1922–). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 3.9.2012. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 10.11.2023.
2. ↑  BillionGraves: Eigil Fritjof Virtanen Viitattu 10.11.2023.
3. ↑  Titlar.  *Hufvudstadsbladet*, 2.7.1981, nro 173, s. 7. Kansalliskirjasto. Viitattu 10.11.2023.  (ei-vapaa)
Kirjan suomenkielisen painoksen kansikuva.
**23 minuuttia helvetissä** (engl. *23 Minutes in Hell*) on kalifornialaisen liikemiehen Bill Wiesen kristinuskoon nojaava teos, joka kertoo kirjoittajan kokemasta näystä, jossa hänet viedään 23 minuutiksi helvettiin. Kirjan julkaisi ensimmäisenä kristillinen kustantamo *Charisma House* vuonna 2006.

Kirjassa Jumala vie kirjoittajan aamuyöllä 23. marraskuuta 1998 helvettiin. 23 minuutin jälkeen hänet palautetaan takaisin maan päälle, tehtävänään ihmisten varoittaminen ja kertominen pian tapahtuvasta Jeesuksen tulosta. Lisäksi kirjoittaja vertaa kokemuksiaan Raamatun helvettiä ja kadotusta koskeviin teksteihin.

Wiese kertoo olevansa kristitty vuodesta 1970, mutta siitä huolimatta hän ei ollut koskaan opiskellut helvetin olemusta ennen 23. marraskuuta 1998 tapahtunutta kokemustaan. Kirjan mukaan Wiese, joka tuona aikana oli kiinteistönvälittäjä, totesi olevansa sellissä (jonka mitat olivat suurin piirtein 4,6 m × 3,0 m × 4,6 m), jossa oli pahuuden henkilöityminä kaksi kauheasti haisevaa hirviötä, jotka puhuivat pilkkaavasti. Wiese arvioi, että olentojen voima oli noin tuhatkertainen tavalliseen ihmiseen verrattuna. Wiesen mukaan hirviöt paiskasivat hänet kiviseinää vastaan, jolloin hänen luunsa murtuivat, minkä jälkeen he repivät hänen ruumistaan. Hän kertoo onnistuneensa pääsemään sellistä ulos, jossa hän kuuli miljardien Helvettiin tuomittujen ihmisten huudot. Wiese toteaa, että tämän jälkeen hän kohtasi Jeesuksen, joka kehotti häntä kertomaan muille ihmisille, että helvetti on olemassa. Wiese kertoo, että hänen kokemuksensa päättyi siihen, kun hän makasi olohuoneensa lattialla huutaen kauhusta.

Lähteet
-------

1. 1 2  23 minuuttia helvetissä - Bill Wiese Kristillinen kirja- ja musiikkikustannus.  [vanhentunut linkki]
2. ↑  23 Minutes in Hell: One Man's Story About What He Saw, Heard, and Felt in That Place of Torment Christianbook.com.
**Kellankosken vesivoimalaitos** on Keski-Suomen Konnevedellä Rautalammin reitillä Kellankoskessa toimiva vesivoimalaitos, joka on toimintansa vuoksi lähinnä jokivoimalaitos. Voimalan omistaa Kellankosken Voima Oy, jonka osake-enemmistön omistaa Konneveden kunta.

Rakenne
-------

Kellankosken uoma on jaettu lähes keskilinjastaan kahteen rinnakkaiseen uomaan, josta vasemmanpuoleisessa on alussa pohjapato ja oikeanpuoleisessa on keskivaiheella voimalaitospato. Kummatkin padot nostavat vedenpintaa siten, että voimala saa parin metrin pudotuksen. Rinnakkaiset uomat yhtyvät alempana kuohuvaan koskeen, joka on pohjapadosta alkaen yli 500 metriä pitkä.

Voimalaitos
-----------

Voimalaitoksessa toimii viisi 37 kilowatin vesiturbiinia, joiden yhteiseksi kapasiteetiksi tulee näin 185 kilowattia eli 0,185 megawattia. Vuosittaiseksi tuotannoksi ilmoitetaan enimmillään noin 500 megawattituntia eli 0,5 gigawattituntia. Kellankosken Voiman ja sen vieressä olevan teollisuushallin käyttöön. Ylijäämäsähkö myydään Savon Voima Oy:lle.

Historiaa
---------

Vuonna 1929 perustettiin yhtiö Kellankosken Voima Oy, joka aloitti voimalaitoksen rakentamisen ja saattoi sen loppuun 1930 loppuvuodesta. Voimala toimi Kellankosken yhdessä sivu-uomassa, jolloin osa koskesta jäi virtaamaan vapaana. Yhtiö osti koskireitin vesioikeudet ja kalastusoikeudet itselleen 1960-luvulla. Sähkönjakeluverkosto myyty Savon Voimalle ja Keski-Suomen Valolle vuonna 1977. Myllykoski Oy osti Kellankosken Voimasta osake-enemmistön (98,5%). Voimalaitos paloi 1990-luvun lopulla ja sen tilalle rakennettiin uusi voimalaitos vuonna 2000. Konneveden kunta osti vuonna 2012 enemmistön Kellankosken Voiman osakekannasta. Samalla kunta osti koskioikeudet seitsemään muuhun koskeen Myllykoski Oy:ltä. Ostetuissa koskissa ei ole myyty kalalupia seitsemään kymmeneen vuoteen, mutta nyt kunta salli luvanvaraisen kalastuksen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Kellankosken vesivoimalaitos, Konnevesi (sijainti maastokartalla) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 6.8.2023.
2. 1 2 3  *Koski-inventointi*, s. 70. raportti 188. Helsinki: Vesihallitus, 1980. ISBN 951-46-4852-8. Teoksen verkkoversio (PDF).
3. 1 2 3 4 5 6 7 8  Niskanen, Markku: Sähköä villin taimenen ehdoilla *energiauutiset.fi*.  30.10.2017. Energiateollisuus ry. Viitattu 6.8.2023.
4. ↑  Ekholm, Matti: *Suomen vesistöalueet*. Vesi- ja ympäristöhallinnon julkaisuja – Sarja A 126. Helsinki: Vesi ja Ympäristöhallitus, 1993. ISBN 951-47-6860-4.
5. 1 2  Kellanvirta (14.362.1.001) *Järvi-meriwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 6.8.2023.
6. 1 2 3 4  Liesvesi–Vanginvesi (14.361.1.001) *Järvi-meriwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 6.8.2023.
7. ↑  Väisänen, Simo: Konneveden kosket (PDF).  2017. Konnevesi. Viitattu 4.9.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Kellankosken Voima Oy, yhteistiedot
* Aiheeseen liittyvää materiaalia, Konneveden kalatutkimus
**Esmeralda** oli Espanjan laivaston vuonna 1791 vesillelaskettu 44-tykkinen fregatti.

Valmistus
---------

Bouyónin suunnittelema alus tilattiin Puerto Máhonista Baleaareilta. Alus laskettiin vesille 1791.

Palvelus
--------

Espanjalle tappiollisen Chacabucon taistelun jälkeen alus määrättiin 6. toukokuuta 1817 päällikkönään Luis Goic suojaamaan Cádizista saattue, johon kuuluivat muun muassa *Reina de los Ángeles*, *San José*, *San Juan*, *Castilla*, *Tagle* ja *Primorosa Maríana*. Saattue saapui Callaoon 30. syyskuuta, jonne *Tagle* oli saapunut jo 21. syyskuuta.

Alus liittyi 31. maaliskuuta 1818 *Pezuelaan* ja *Potrilloon* sulkeakseen Valparaison sataman. Chilen laivaston *Lautaro* yritti 27. huhtikuuta vallata aluksen, mutta alusten hallinnan puutteiden vuoksi ainoastaan 20 miestä kiipesi aluksesta toiseen. Vaikka valtaus epäonnistui espanjalaiset purkivat saarron.

Perun itsenäisyystaistelun tueksi lähetetyn Chilen laivasto-osaston komentajan Thomas Cochranen johdolla kaksi veneketjua tunkeutui yöllä 5.-6. marraskuuta 1820 Callaon satamaan, jossa ne valtasivat *Esmeraldan*. Alus liitettiin Chilen laivastoon ja vallattu alus nimettiin 15. marraskuuta *Valdiviaksi*.

Cochranen johtama laivasto purjehti rannikkoa edestakaisin saadakseen huoltoa ja tulittaen rannikkolinnakkeita. Cohcrane purjehti pohjoiseen *O'Higginsin*, *Independencian* ja *Valdivian* kanssa etsiessään San Martínin johtamia Espanjan laivaston fregatteja *Venganzaa* ja *Pruebaa*. Cochrane kävi aina Cortezinlahdelle Meksikonrannikolle kohtaamatta espanjalaisia.

Valparaisossa alus joutui 10. kesäkuuta 1825 hyökyaaltoon, joka vei aluksen ja kauppa-alus *Valparaison* rantaan. *Valparaison* ankkuriketju mursi priki *Calderin* ankkuriketjut, jolloin myös *Calder* ajautui rantaan tuhoutuen.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Esmeralda (1791)

Lähteet
-------

1. ↑  armada.cl
Weworkin sisäänkäynti.
**Wework**, emoyhtiö **The We Company**, on yhdysvaltalainen vuokratiloja tarjoava yritys. Sen on vuonna 2010 perustanut israelilais-yhdysvaltalainen Adam Neumann, joka oli lokakuuhun 2019 myös yrityksen toimitusjohtaja ja hallituksen jäsen.

Yrityksen nousun taustalla olivat nousukausi ja lainojen nollakorot, kun sijoitusrahaa oli tarjolla runsaasti. Yrityksen toimintaperiaate oli toimistotilojen vuokraaminen ja niiden pilkkominen ja vuokraaminen edelleen työtiloiksi yrittäjille. Rahoittajaksi tuli muun muassa japanilaisen Masayoshi Sonin Softbank-sijoitusyhtiö ja sen Vision Fund -rahasto. Kasvustrategian ytimeksi tulivat valtavat pääomat, joilla yritys saadaan kasvamaan nopeasti tappioista piittaamatta. Näin saadaan kilpailijat pois, ja syntyy nimellä *blitzscaling* tunnettu itseään toteuttava kierre. Neumann on karismaattinen henkilö, kuten tämäntyyppisten yritysten perustajat Helsingin Sanomien Tuomas Niskakankaan mukaan usein ovat. Hänen mukaansa Neumann vei sankarijohtajan tyypin parodian suuntaan.

Yritys oli tarkoitus viedä pörssiin syksyllä 2019, mutta kriitikoiden kommentit alkoivat lisääntyä, ja listautuminen peruttiin. Valtavat tappiot herättivät kysymyksiä. Arviot yrityksen arvosta puolittuivat kahteen otteeseen. Vaikka Neumann erosi, yrityksen maine oli ehtinyt kärsiä. Softbankin oli kriisitilanteessa otettava yritys haltuunsa, ja Neumann joutui eroamaan. Yhtiön arvoksi laskettiin kahdeksan miljardia dollaria, kun se enimmillään oli ilmoitettu 50 miljardiksi dollariksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Tuomas Niskakangas: Weworkista tuli nousukauden suuri kupla.  *Helsingin Sanomat*, 26.10.2019, s. B 8.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Wework** Wikimedia Commonsissa
Alueet, joilla skandinaavisia kieliä pääasiallisesti puhutaan.
Pohjoisen pronssikauden kulttuurin levinneisyys n. 1200 eaa.
**Skandinaaviset kielet** eli **pohjoisgermaaniset kielet** ovat indoeurooppalaisen kielikunnan germaaniseen haaraan kuuluvia kieliä. Skandinaavisia kieliä ovat fääri, islanti, norja, ruotsi ja tanska. Norni, jota puhuttiin aikaisemmin Skotlannin rannikolla ja saaristoissa, on kuollut. Omaksi kielekseen voidaan erottaa myös Pohjois-Ruotsissa puhuttava älvdalska ja gutniska sekä sen jo sammunut muoto muinaisgutniska. Pohjoismaisia kieliä tutkiva kielitieteen ala on nordistiikka eli pohjoismainen filologia.

Germaanit elivät alun perin eteläisessä Skandinaviassa. Indo­eurooppalaisesta kantakielestä erottui vähitellen vuoteen 700 eaa. mennessä kanta­germaaninen kieli, josta skandinavian kielet ja muut germaaniset kielet erkanivat ensimmäisellä vuosituhannella ajanlaskun alun jälkeen.

Kieli syntyi yhtenäisen pohjoisen pronssikauden kulttuurin (arviolta 1700–600 eaa.) keskuudessa. Noin vuodesta 850 eaa. alkaen ilmasto viileni ja osa kansasta siirtyi nykyisten Saksan ja Alankomaiden alueelle. Näin germaaniheimot saivat alkunsa ja tästä syystä saksa ja hollanti ovat ruotsia osaavan osittain ymmärrettävissä. Skandinaviaan jääneistä germaaneista polveutuvat Skandinavian nykyiset asukkaat.

Lähteet
-------

1. ↑  Ruotsin kielen historia - yleiskatsaus *web.archive.org*.  2.10.2017.  Arkistoitu 2.10.2017. Viitattu 22.9.2022.
2. ↑  Janne Saarikivi: Onko uralilaisen etnohistorian tutkimuksessa tapahtunut käänne? Monitieteisyys ja uudet teoriat itämerensuomalaisten kielten synnystä Valter Langin Homo Fennicuksen valossa.  *Multilingual Facilitation*, 2021, s. 289. Artikkelin verkkoversio.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Skandinaaviset kielet** Wikimedia Commonsissa
**Nicklas Michael Wancke** (s. 18. heinäkuuta 1965 Helsinki) on suomalainen televisiotoimittaja. Hänet tunnetaan parhaiten *Ylen aamu-tv:n* juontajana. Ennen Aamu-TV:tä Wancke oli uutistenlukijana englanninkielisissä uutisissa, joissa hän aloitti vuonna 1999. Brittiläisen isän ja suomalaisen äidin poika  kasvoi pienessä Whitstablen kaupungissa ja hänen äidinkielensä on englanti. Suomeen Wancke muutti 11-vuotiaana.

Ennen tv-debyyttiään Wancke työskenteli pitkään Ylen Radio Finlandissa. Sitä ennen hän on tehnyt muun muassa opettajan ja matkaoppaan töitä.

Wancke sai maaliskuussa 2021 aivoinfarktin kesken Aamu-TV:n lähetyksen ja joutui sairaalahoitoon. Hän on kuitenkin kuntoutumassa siitä ja palaa syksyllä 2021 töihin Yleisradioon, mutta ei enää Aamu-TV:hen.

Lähteet
-------

* Nicklas Wancke 375 humanistia -sivustolla. Helsingin yliopiston humanistinen tiedekunta. 18.7.2015

### Viitteet

1. ↑  Nicklas Wancke *375 humanistia*. Helsingin yliopiston humanistinen tiedekunta.
2. ↑  Ylen Aamu-tv täyttää 20 vuotta *Seura.fi*.  2.3.2017. Viitattu 31.3.2017.
3. 1 2  Kuka Nicklas Wancke? Helsingin Sanomat.
4. ↑  Anttijussi Ripaoja: Aamujuontajan työt ohi – aivoinfarkti oli viedä Nicklas Wancken pyörätuoliin *Ilta-Sanomat*.  9.11.2021. Viitattu 9.11.2021.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Ritva
	+ 2
* Yle

 |

 |
**Gordon Perry Robertson** (4. kesäkuuta 1958 New York City) on yhdysvaltalainen toimitusjohtaja, televisiojuontaja ja kansleri. Robertson on Christian Broadcasting Networkin toimitusjohtaja ja *The 700 Club*-ohjelman isäntä. Robertson on kanavan perustaja Pat Robertsonin poika.

Varhainen elämä ja koulutus
---------------------------

Robertson on Pat ja Dede Robertsonin poika. Gordon valmistui Yalen yliopistosta vuonna 1980 ja suoritti oikeustieteen tohtorin tutkinnon Washington and Lee Unviersityssa vuonna 1984. Tämän jälkeen hän toimi lakimiehenä Norfolkissa 10 vuoden ajan.

Ura televisiossa
----------------

Robertson perusti vuonna 1994 CBN asian ja seuraavana vuonna Asian Center for Missions-järjestön, joka kouluttaa lähetysaarnaajia. Nykyisin ACM on yksi Filippiinien suurimmista lähetysjärjestöistä. Vuonna 1996 Gordon perusti *The 700 Club Asia*-ohjelman ja Operation Blessing Philippines-järjestön.

Vuona 1996–1999 CBN-keskukset Indonesiassa, Intiassa, Hong Kongissa, Pekingissä ja Thaimaassa. Vuonna 1999 Gordon Robertson muutti Yhdysvaltoihin ja aloitti työskentelyn CBN:n pääkonttorilla. Robertson on toiminut *The 700 Clubin* tuottajana sekä useiden dokumenttien ja elokuvien vastaavana tuottajana.

Muuta
-----

Robertson on CBN:n humanitaarisen järjestön Operation Blessingin presidentti ja Regent Universityn kansleri. Gordon Robertson on naimississa Katharyn Robertsonin kanssa ja heillä on kolme lasta. Robertsonit asuvat Virginiassa.

Lähteet
-------

1. ↑  Jen Krausz: Newsmax's 100 Most Influential Evangelicals in America *Newsmax*.  17.11.2017. Viitattu 13.10.2023. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Gordon Robertson *Christian Broadcasting Network*. Viitattu 4.11.2023. (englanniksi)
**Bannu** on kaupunki Pakistanin Khyber Pakhtunkhwan provinssissa. Kaupunki on perustettu vuonna 1848 ja sen asukasluku oli vuoden 2017 väestönlaskennan mukaan 41 632.

Maantiede
---------

Akra, arkeologinen kohde lähellä Bannua.
Bannu sijaitsee Pakistanin Khyber Pakhtunkhwan provinssissa hieman Kurramjoelta etelään. Kaupunkia ympäröivä seutu on Kurramin ja sen sivujoki Tochin alluviaalitasankoa, jota reunustavat matalat kukkulat.

Historia
--------

Valokuva vuodelta 1897.
Bannu sijaitsee historiallisella valloitusreitillä luoteesta kohti Intian niemimaata. Lähellä nykyistä Bannua sijaitsevat Akran kummut tunnetaan arkeologisista löydöksistään 300-luvulta eaa. alkaen. Löytöihin lukeutuvat myös kreikkalaistyyliset kolikot. Paikallisen kansanperinteen mukaan Mahmud Ghaznilaisen hyökätessä alueen läpi omalla valtakaudellaan hänen joukkonsa tuhosivat alueen tuolloiset hindulaiset keskukset. Myöhemmin aluetta hallitsivat paikalliset heimot ja muodollisesti myös Suurmogulien valtakunta. Randžit Singhin johtamat sikhit valtasivat alueen vuonna 1823 ja ensimmäisen sikhisodanjälkeen vuonna 1846 heitä seurasivat britit. Brittivalta oli aluksi nimellinen ja edelleen toisen sikhisodan jälkeen vuonna 1849 myös virallinen.

Nykyisen Bannun perusti brittiläinen luutnantti Herbert Edwardes vuonna 1848. Bannu oli sotilastukikohta strategisella paikalla. Sen alkuperäinen nimi oli Dalipnagar ja vuonna 1869 se sai edelleen toisen nimen Edwardesabad. Nimet eivät kuitenkaan koskaan yleistyneet tavallisessa käytössä. Bannu oli odotusten vastaisesti hyvin rauhallista seutua vuoden 1857 sepoy-kapinan aikana. Vuonna 1903 kaupunki sai nykyisen virallisen nimensä Bannu.

Väestö
------

Katukuvaa.
Bannun asukasluku oli Pakistanin vuoden 2017 väestönlaskennan mukaan 41 632. Paikalliset asukkaat ovat etniseltä taustaltaan pääosin paštuja.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Bannu Encyclopaedia Britannica. Viitattu 25.10.2021. (englanniksi)
2. 1 2  H.A.R. Gibb, J.H. Kramers, E. Levi-Provencal, J. Schacht: *Encyclopaedia of Islam (vol I A–B)*, s. IO2O. E.J. Brill, 1986. ISBN 90-04-08114-3.
3. ↑  Urban localities by population size and their population by sex, annual growth rate and household size (pdf) Pakistan Bureau of Statistics.  Arkistoitu 18.11.2021. Viitattu 25.10.2021. (englanniksi)
Ca.310-konerivistö Itsenäisen Kroatian valtion ilmavoimien väreissä.
**Caproni Ca.310 Libeccio** (suom. *Lounaistuuli*) oli Capronin 1930-luvun lopulla kehittämä alatasoinen ja kaksimoottorinen sekä kolmipaikkainen tiedustelu- ja kevyt pommikone. Prototyypin ensilento oli huhtikuussa 1937. Espanjan sisällissotaan siirrettiin 16 konetta Francon joukoille kehitystyötä varten. Mallin pääkäyttäjä oli Regia Aeronautica. Sitä kaupattiin Unkariin, Kroatiaan ja Peruun. Norjan kuninkaalliset ilmavoimat vastaanotti neljä konetta,. Unkariin toimitetut 36 konetta, joista palautui 33 kappaletta, olivat kuitenkin osoittautuneet suoritusarvoiltaan ala-arvoisiksi. Syynä oli se, että nämä jäivät kauas luvatusta suorituskyvystä. Koneet palautettiin Italiaan, joka korvasi näillä omat Breda Ba.65 koneensa.

Libecciosta tehtiin kaksi kehitysversiota Ca.311 ja Ca.313, joiden moottoritehot sekä muut suoritusarvot olivat paremmat kuin Ca.310:lla. Norja oli tilannut tyyppiä Ca.313, mutta Saksan salamasota esti tilausten toteutumisen. Tyyppiä tilasi Ruotsin ilmavoimat suurin luvuin eri variantteina. Perusversio oli tunnukseltaan *B 16*. 

Caproni Ca.310:n kolmitahokuvat.
Moottorit olivat Piaggion 470 hevosvoiman (351 kW) P.VII C35 tähtimoottorit. Kantama oli 1 690 km (1 200 km maksimikuormalla) ja huippunopeus 365 km/h. Aseistuksena oli kolme 7,7 mm konekivääriä, joista kaksi siivissä, kiinteästi asennettuina ja eteenpäin ampuvina sekä yksi liikuteltava ylätornissa. Suurin pommikuorma oli 400 kg. Myöhemmät muunnokset kykenivät tätä jonkin verran suurempaan pommilastiin. Konetyypin käytännöllinen lakikorkeus oli 7 000 m.

Lähteet
-------

* Mondey, David: *Axis Aircraft of World War II*, Chartwell Books, Edison New Jersey (NJ), USA, 1984-2002. ISBN 0-7858-1363-2.
* Chant, Chris: *II Maailmansodan lentokoneet*, Karisto, 2008, Hämeenlinna (suom. Petri Kortesuo) Alkuteos: Amber Books, 1999 ISBN 978-951-23-5025-4.
* Humble, Richard: *Toisen Maailmansodan lentokoneet*, WSOY, 1976, Porvoo (suom. Helge Seppälä) Alkuteos: Salamander Books, 1975, Lontoo ISBN 951-0-07838-7.

### Viitteet

1. ↑  Mondey, David, 2002: s. 37
2. 1 2  Chant,C. 2008: s. 78
3. ↑  Humble, R. 1976: s. 6-10

Aiheesta muualla
----------------

* 
* 
* 
* 
* 
*
**Careeria** järjestää ammatillista koulutusta Porvoossa, Helsingissä, Vantaalla, Keravalla ja Askolassa. Toimitusjohtajana ja rehtorina toimii Pasi Kankare. 

Careerialla on useita toimipisteitä itäisellä Uudellamaalla ja pääkaupunkiseudulla. Careeria järjestää ammatillista peruskoulutusta, aikuiskoulutusta, oppisopimuskoulutusta sekä toimii työelämän kehittäjänä.
Careerian kampukset sijaitsevat Porvoossa, Helsingissä, Vantaalla, Keravalla ja Askolassa. [vanhentunut linkki]

Careeria on toiminut jo yli 60 vuotta. Careeria-nimellä se on toiminut Careerian edeltäjien Edupolin ja Point Collegen yhdistyttyä 1.1.2019 lähtien. Careerian omistajakunnat ovat Porvoo, Sipoo, Loviisa, Askola ja Lapinjärvi ja toimialueena koko itäinen Uusimaa ja pääkaupunkiseutu. [vanhentunut linkki]

Opiskelijoita on n. 11 000 vuodessa, ja liikevaihto on n. 38 milj. euroa. Konserniin kuuluu myös tytäryhtiö CareeriaPlus Oy , joka vastaa maahanmuuttajakoulutuksen palveluista. Careerian henkilöstömäärä on n. 400. [vanhentunut linkki]

Koulutusaloja
-------------

* Auto ja logistiikka-ala
* Hius-, kauneus- ja hyvinvointiala
* ICT- ja media-ala
* Kasvatus- ja ohjausala
* Liiketoiminta
* Puhtaus- ja kiinteistöpalveluala
* Kone- ja tuotantotekniikka
* Kylmä- ja putkiasennus
* Matkailuala
* Prosessiteollisuus
* Rakentaminen ja pintakäsittely
* Ravitsemis- ja elintarvikealat
* Sosiaali- ja terveysala
* Sähkö- ja automaatiotekniikka
* Turvallisuusala
* Ympäristöala
* Yrittäjyys ja innovointi

Toimipisteet
------------

Porvoo, Perämiehentie 6   

Porvoo, Hevosenkengänkatu 2   

Porvoo, POMO-talo, Aleksanterinkatu 20   

Porvoo, Ammattitie 1   

Helsinki, Lämmittäjänkatu 2 A   

Vantaa, Virnatie 5 A   

Askola, Helkamäentie 32   

Kerava, Kumitehtaankatu 5 B

Lähteet
-------

1. ↑  Careeria Oy:ntoimitusjohtaja Itäväylä, itavayla.fi.  Arkistoitu 13.7.2023. Viitattu 13.7.2023.
2. ↑  CareeriaPlusOy Careeria, careeria.fi.  Arkistoitu 13.7.2023. Viitattu 13.7.2023.

Aiheesta muualla
----------------

www.careeria.fi
Trevor Horn, 1984
Trevor Horn (keskellä), 2007
**Trevor Charles Horn** (s. 15. heinäkuuta 1949) on englantilainen musiikkituottaja ja muusikko.

Horn kiinnostui musiikista jo lapsena, ja hän liittyi koulunsa nuoriso-orkesteriin. Teini-ikäisenä hän alkoi työskennellä sessiomuusikkona. Hän soitti myös BBC:n Come Dancing -ohjelman orkesterissa. Horn liittyi sittemmin myös muutamiin rockyhtyeisiin.

Horn aloitti musiikkiuransa basistina. Muusikon uransa ohella hän rekensi oman äänitysstudion. Studion valmistuttua Horn alkoi saada asiakkaita ja vähitellen hänestä tuli levytuottaja, joka tuotti aluksi pikkuyhtyeitä. 1970-luvun lopulla hän perusti kosketinsoittaja Geoffrey Downesin kanssa The Buggles -nimisen yhtyeen. The Bugglesin ensisingle, Hornin tuottama "Video Killed the Radio Star", oli yllätyshitti ja ylsi brittien listaykköseksi vuonna 1979. Se nousi myös listaykköseksi 15 muussa maassa, ja kappale lunasti lopullisesti paikkansa historiassa, kun se lähetettiin Pohjois-Amerikassa musiikkikanava MTV:n kaikkien aikojen ensimmäisenä musiikkivideona 1. elokuuta 1981.

Horn ja Downes liittyivät yhden levyn (*Drama*, 1980) ja yhden kiertueen ajaksi Yesiin. Horn sijaisti Jon Andersonia, eikä saanut kovin mairittelevia arvosteluja äänestään. Downes jatkoi The Bugglesin ja Yesin jätettyään uraansa Asiassa, mutta Horn keskittyi tuottamiseen. 1980-luvun alussa Horn niitti mainetta tuottaessaan Dollarille ja ABC:lle menestyviä hittejä. Vuosina 1983–1985 hän oli mukana perustamassaan synthpop-yhtyeessä Art of Noise. Vuonna 1984 Horn tuotti Frankie Goes to Hollywoodin menestyslevyn *Welcome to the Pleasuredome*, joka poiki kolme perättäistä listaykkössingleä: "Relax", "Two Tribes" ja "The Power of Love". Horn teki samana vuonna remixin Band Aidin hyväntekeväisyyssingleen "Do They Know It's Christmas". Hän myös jatkoi yhteistyötä Yesin kanssa, tällä kertaa tuottajan roolissa. "Owner of a Lonely Heart" albumilta *90125* (1983) oli ykköshitti USA:ssa .

Horn on sittemmin tuottanut levyjä myös mm. Pet Shop Boysille, Simple Mindslle, Tom Jonesille, Tina Turnerille, Paul McCartneylle ja Sealille. Hänen suurin menestyksensä sitten 1980-luvun on kuitenkin syntynyt yhteistyöstä t.A.T.u.:n ja vuonna 2009 Robbie Williamsin kanssa, jonka "Reality Killed the Video Star" levyn hän tuotti.

Hornin oma tuotantoyhtiö on vuonna 1983 perustettu ZTT Records. ZTT-kirjainyhdistelmän takana on Filippo Tommaso Marinettin ääniruno "Zang Tumb Tumb" (1914). Sen hän perusti yhdessä (nyt edesmenneen) vaimonsa Jill Sinclairin ja musiikkitoimittaja Paul Morleyn kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Fiona Sturges: Trevor Horn: The artist of noise *The Independent*. Viitattu 24.10.2023. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Grammy Awards
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Charles Frazier Stanley** (25. syyskuuta 1932 Dry Fork, Virginia – 18. huhtikuuta 2023 Atlanta, Georgia) ol yhdysvaltalainen pastori ja kirjailija. Stanley oli In Touch Ministriesin perustaja ja puheenjohtaja sekä First Baptist Churchin johtava pastori yli 40 vuoden ajan. Stanley kirjoitti yli 60 kirjaa, joista monet olivat best seller-listoilla. Stanley isännöi useita televisio-ohjelmia, joista tunnetuin oli *In Touch With Charles Stanley*. Stanley on nimetty Nation Religious Broadcastersin Hall of Fameen.

Varhainen elämä ja koulutus
---------------------------

Charles Stanley syntyi vuonna 1932 Charles ja Rebecca Stanleyn ainoana lapsena. Stanleyn isä kuoli 29-vuotiaana Charlesin ollessa 9 kuukautta vanha. 14-vuotiaana Stanley päätti ryhtyä sananjulistajaks isänsä ja isoisänsä tavoin. Stanley suoritti jumaluusopin kandidaatin tutkinnon Southwestern Baptist Theological Seminaryssa. Myöhemmin hän suoritti teologian maisterin ja tohtorin tukinnon Luther Rice Seminaryssa.

Ura pastorina
-------------

Charles Stanley vihittiin papiksi 19. elokuuta 1956 Moffett Memorialin baptistikirkossa Virginian Danvillessa. Stanley palveli useiden kirkkojen pastorina ennen kuin hänestä tuli vuonna 1971 Atlanta First Baptist Churchin johtava pastori. Stanley toimi pastorina Pohjois-Carolinassa, Ohiossa ja Floridassa.

Vuonna 1972 Stanley perusti *The Chapel Hour*-radio-ohjelman Atlantan radiokanavilla. Vuonna 1978 ohjelma sisällytettiin Christian Broadcasting Networkin ohjelmistoon ja ohjelmasta kasvoi valtakunnallinen ohjelma. Vuonna 1982 perustettiin radiotyötä johtava In Touch Ministries. Vuonna 1988 Stanley valittiin National Religious Broadcastersin Hall of Fameen. Vuosina 1984–1986 Stanley toimi Eteläisen baptistikonvention puheenjohtajana. Vuonna 2006 Stanleyn ohjelmia käännettiin yli 1000 kielelle.

Yksityiselämä
-------------

Vuonna 1955 Charles Stanley meni naimisiin Anna Margaret Johnsonin kanssa. Heillä on kaksi lasta: Andy ja Becky. Avioliitto päättyi vuonna 2000.

Lähteet
-------

1. ↑  Jen Krausz: Newsmax's 100 Most Influential Evangelicals in America *Newsmax*.  17.11.2017. Viitattu 4.11.2023. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Dr. Charles Stanley *In Touch Ministries*. Viitattu 4.11.2023. (englanniksi)
**Carinthischer Sommer** (saks. Kärntenin kesä) on musiikki- ja kulttuurifestivaali, joka on pidetty vuosittain vuodesta 1969 alkaen Ossiachissa, 1972 alkaen myös Villachissa ja viime aikoina muissa paikoissa Kärntenin osavaltiossakin. Festivaalin kävijämäärä on noin 10 000.

Ensimmäinen tapahtuma tällä nimellä oli Wilhelm Backhausin pianoilta 25. kesäkuussa 1969 entisessä benediktiiniläisluostarissa *Stift Ossiach*. Sen aloittivat luostarin pappi Jakob Stingl ja muusikko ja manageri Helmut Wobisch, joka toimi festivaalin intendenttinä kuolemaansa asti. Vuonna 1970 perustettiin *Carinthischer Sommer* -järjestö. Vuodesta 1974 alkaen kirkko-ooppera on ollut festivaalin tärkeä osa.

Tapahtuman paikat ovat luostarikirkko sekä barokki- ja ritarisali *Stift Ossiachissa* että entisen puistohotellin Villach-kongressikeskus, samoin kuin Bamberg-sali ja vuorikirkko Tiffenissä Feldkirchenin lähellä. Tunnettuja festivaalin osallistujia ovat olleet Claudio Abbado, Leonard Bernstein, Rudolf Buchbinder, Peter Maxwell Davies, Gottfried von Einem, Jean Françaix, James Galway, Robert Holl, Werner Hollweg, Gidon Kremer, Ernst Krenek, Christa Ludwig, Lorin Maazel, Zubin Mehta, Riccardo Muti, Roger Norrington, Boris Pergamenschikow ja Horst Stein.

Festivaalin intendenttinä toimi vuosina 2004-2015 Thomas Daniel Schlee. Lokakuussa 2014 julkaistiin hänen irtisanoutumisensa vuoden 2015 teatterisesongin loputtua. Tammikuusta 2016 alkaen festivaalin intendenttinä on toiminut Holger Bleck.

Lähteet
-------

1. ↑  Ein Intendant resigniert *Der Standard*. Viitattu 7.10.2014. saksa
2. ↑  Carinthischer Sommer droht mit Abwanderung aus Ossiach *Der Standard*. Viitattu 12.08.2014. saksa
3. ↑  orf.at - Holger Bleck designierter CS-Intendant *ORF*. Viitattu 27.02.2015. saksa

Aiheesta muualla
----------------

* Festivaalin kotisivut (saks.)
* Austria Forum: Carinthischer Sommer (saks.)
**Aate Laukkanen** (s.1952) on punkaharjulainen pontikkatehtailija.

Laukkanen valmistaa Piojärven kylässä salaisen reseptin mukaan käytettyä ja tiputettua *Kiteen Kirkasta* sekä Primalcon raaka-aineista valmistettavia *Karjalan Kirkasta* ja *Lapin Lumoa*. Kiteen Kirkas valmistetaan perinteisen tavan mukaan rukiista tislaamalla ilman sokeria. Hän on kohdannut myös vastoinkäymisiä, sillä erään kerran pontikkapannu räjähti varaventtiilin mentyä epäkuntoon ja Laukkanen sai vakavia palovammoja joka puolelle kehoaan.

Alko on keskittämässä tuotantoa suuremmille tuottajille ja Laukkasen yrityksen tilanne on hankaloitunut. Laukkanen pyrki vuosien ajan järjestämään etanolitehdasta Punkaharjun Väärämäkeen tai muualle Savonlinnan alueelle. Hanke kaatui kuitenkin ELY-keskuksen vastustukseen, myös Savonlinnan kaupunginjohtaja vastusti hanketta. Myöhemmin Laukkanen perusti Suomen Bioetanoli Oy nimisen yrityksen, joka tulee olemaan bioetanolitehdas Kouvolan entisen Myllykosken paperitehtaan tiloissa. Tehtaan toiminnan on määrä käynnistyä vuonna 2017.

Tammikuussa 2015 Laukkanen kertoi etsivänsä pontikkatehtaalleen jatkajaa eläkkeelle jäämisen vuoksi, mutta jatkavansa työtä Suomen Bioetanoli Oy:n parissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Jouni Hirn: Pontikkatehdas tienhaarassa *Maaseudun tulevaisuus*.  9.1.2015.  Arkistoitu 11.6.2015. Viitattu 10.6.2015.
2. ↑  Maatilan Pirkka 3/2006 (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Mikkonen, Sirkku: Yrittäjä Aate Laukkanen korostaa sisua ja yrittäjän uskoa ideaansa – "Ensin keksitään nimi, sitten keitetään viina" Agriforum.  Arkistoitu 8.10.2007. Viitattu 24.6.2007.
4. ↑  Ossi Tynkkynen: Kouvolan Sanomat: Bioetanolitehdas lipsahti Punkaharjulta Myllykoskelle *Länsi-Savo*.  17.12.2014.  Arkistoitu 11.6.2015. Viitattu 10.6.2015.
Munkholmarna

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
60°7′29.00″N, 24°41′30.00″E, EspooUusimaaSuomi |
| Merialue | 
Suomenlahti, Itämeri |
| Pinta-ala | 
0,015 km² |

Karttamuokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Munkholmarna** on saari lounaisessa Espoossa Moisöfjärdenin merialueella. Virallisessa kaupunginosajaossa saari kuuluu Suvisaaristoon.

Munkholmarnan pinta-ala on 1,5 hehtaaria ja kaakkois–luoteissuuntainen pituus noin 200 metriä. Aiemmin Munkholmarna käsitti kaksi saarta, jotka maatumisen myötä kasvoivat yhteen. Suurempaa saarta kutsuttiin yksiköllisellä proprilla Munkholmen. Toisinaan saaren itäosaa kutsutaan edelleen nimellä Lilla Munkholmen ja länsiosaa nimellä Stora Munkholmen. Ympäristössä on useita Munk-pohjaisia nimiä. Munkholmar-saarten nimestä on tietoa aina 1600-luvun lopulta alkaen. Moisöfjärdenin Munkholmar-nimeä on selitetty esimerkiksi saaressa sijaitsevalla kaapupukuista munkkia muistuttavalla kivellä, jonka voi havaita veneväylältä.

Lähteet
-------

1. ↑  Munkholmarna Espoon opaskartalla
2. ↑  Suvisaaristo – Sommaröarna : Munkholmen *Espoo.fi*. Espoon kaupunki.  Arkistoitu 14.2.2019. Viitattu 2.5.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Tiedostopalvelu.maanmittauslaitos.fi
* Munkholmarna, Uusimaa, Suomi — Sunrise, Sunset and Daylength
* Foreca: Sää Munkholmarna, Espoo
**Thomas Dexter Jakes** (9. kesäkuuta 1957 South Charleston, Länsi-Virginia)) on yhdysvaltalainen pastori, kirjailija ja elokuvantekijä. Jakes on Dallasissa toimivan tunnustuskuntiin sitoutumattoman The Potter's House-kirkon pastori. Jakesin saarnat käsittelevät erityisesti naisten sekä yksinäisten kristittyjen kysymyksiä. Jakesin saarnat ovat levityksessä muun maussa valtakunnallisten televiso-ohjelmien, suoratoistoläehtysten ja mobiilisovelluksen kautta.

Varhainen elämä ja koulutus
---------------------------

T. D. Jakes syntyi vuonna 1957 yrittäjä Ernest Jakesin ja opetaja Odith Jakesin perheeseen nuorimpana lapsena. Jakesin isä kuoli vuonna 1973. Vuonna 1976 Jakes piti ensimmäisen saarnansa ja hänet vihittiin papiksi vuonna 1979. Vuonna 1985 Jakes suoritti kandidaatin tutkinnon Friends International Christian Universityssä. Vuonna 1990 Jakes suoritti maisterin tutkinnon raamatuntutkimuksessa ja tohtorin tutkinnon vuonna 1995.

Ura pastorina
-------------

Vuonna 1980 Jakes perusti Faith Church-kirkon Länsi-Virginian Montgomeryyn. Jakes työskenteli samanaikaisesti Union Carbidesa. Vuonna 1987 Jakes nimitettiin piispaksi. Vuonna 1992 Jakes piti ensimmäisen kerran naisten tuskaa käsittelevä *Thou Art Loosed*-sarnan. Vuonna 1993 Jakes käynnisti viikottaisen televisiolähetyksen Trinity Broadcasting Networkissa. Vuonna 1994 hänen lähetyksensä alkoivat Black Entertainment Television-kanavalla. Samana vuonna hän aloitti ManPower-konferenssin.

Vuonna 1996 Jakesin seurakunta muutti Dallasiin. The Potter’s Housen ensimmäinen jumalanpalvelus keräsi yli 2 000 ihmistä. Tämän jälkeen jäsenmäärä on kasvanut yli 30 000 jäseneen. Vuonna 1998 Jakes perusti Metroplex Economic Development Corporationin. Vuonna 2001 *Time* ja *CNN* valitsivat Jakesin yhdysvaltain parhaaksi saarnaajaksi. Vuonna 2009 Jakes piti aamujumalanpalveluksen ennen Barack Obaman virkaanastujaisia.

Yksityiselämä
-------------

Jakes tapasi vaimonsa Serita Ann Jamesonin toimiessaan vierailevana puhujana. T. D. ja Serita menivät naimisiin vuonna 1981. Jakesit asuvat Dallasissa ja heillä on viisi lasta.

Lähteet
-------

1. ↑  Jen Krausz: Newsmax's 100 Most Influential Evangelicals in America *Newsmax*.  17.11.2017. Viitattu 4.11.2023. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Bishop T. D. Jakes *The History Makers*.  25.8.2010. Viitattu 4.11.2023. (englanniksi)
**OpenAL** (Open Audio Library) on ohjelmointirajapinta ja kirjasto, joka on tarkoitettu ääniohjelmointiin. Se ottaa inspiraationsa OpenGL-kirjaston puolelta. Sen tarkoitus on tuottaa alusta- ja laiteriippumattomalla tavalla tuki positionaaliseen ääneen ja erilaisiin reaaliaikaisiin ääniprosessointiefekteihin (äänen vaimenemiseen etäisyyden takia, Doppler-ilmiön mallintamiseen, jne). Lisäksi se tarjoaa laitevalmistajille mahdollisuuden kehittää omia laajennuksiaan ominaisuuksille, joita ei vielä ole hyväksytty standardiin.
OpenAL on toteutukseltaan suhteellisen yksinkertainen ja helppokäyttöinen: kuuntelijoita on vain yksi, jota varten äänitehosteet luodaan. OpenAL ei myöskään huomioi äänen nopeutta muuta kuin Doppler-effektin laskennassa.

Se on avoimen lähdekoodin projekti, jonka aloitti Loki Software siirtääkseen Windows-pelejä Linuxille, ja jota nykyisin hallinnoi Creative Technology ja Apple. Alun pitäen tarkoituksena oli muodostaa OpenGL:n tapainen yhteinen "Architecture Review Board" -toimielin, mutta nykyäänkin jatkokehityksestä käydään edelleen keskustelua vain postituslistoilla.

OpenAL:n alkuperäisen referenssitoteutuksen teki pääasiassa Creative Technology. Se on nykyisin tunnettu nimellä OpenAL SI ("Sample Implementation"). Varhaisissa versioissa lisenssinä oli BSD, sitten lisenssiksi valittiin LGPL, joka oli käytössä versioon 1.1 saakka. Koska Creative julkaisi referenssitoteutuksen version 1.1 suljetun lisenssin alla, OpenAL:sta on haarautunut erilaisia versioita. Viimeisin vapaa versio on saatavissa Subversion-versionhallinnasta. Siitä on edelleen kehitetty LGPL:n saatavilla oleva, laajasti käytetty OpenAL Soft -toteutus.

Muita ohjelmointirajapintoja 3D-äänelle
---------------------------------------

* Advanced Multimedia Supplements, JSR-234 - Java-kielinen rajapinta erityisesti kannettaville laitteille
* DirectSound - C++-kielinen rajapinta Windowsille
* Java3D - Java-kielinen rajapinta
* OpenSL ES - C-kielinen rajapinta erityisesti kannettaville laitteille

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
Davis Square, Somerville, Massachusetts
**Davis Square** on aukio Somervillessä, Massachusettsin osavaltiossa, kuuden kadun risteyksessä: Holland Streetin, Dover Streetin, Day Streetin, Elm Streetin, Highland Avenuen ja College Avenuen. Nimellä *Davis Square* viitataan myös alueeseen aukion ympärillä, joka sisältää kortteleita myös Cambridgen kaupungista. Kävelymatkan päässä Davis Squarelta sijaitsee Tuftsin yliopisto, Ball Square, Porter Square, Powder House Square, Teele Square ja osia Harvardin yliopistosta.

Vuonna 1997 Davis Square oli Utne Readerin mukaan yksi Yhdysvaltojen viidestätoista "hippimäisimmästä paikasta asua".

Vuonna 2005 *The Boston Globe* raportoi ensimmäisestä miljoonan dollarin asunnosta, joka oli myynnissä Davis Squarella.

Nykyään Davis Square on sekoitus vanhaa ja uutta. Ravintoloita, kahviloita ja kauppoja opiskelijoille ja nuorille urbaaneille ammattilaisille, sekä työväenluokan ravintolat ja suutarit.

Davis Square sai nimensä Person Davisilta (1819–1894).

Aiheesta muualla
----------------

* Your Davis Square (Arkistoitu – Internet Archive)
* ArtBeat festival (Arkistoitu – Internet Archive) Vuosittainen taidefestivaali Davis Squarella
* Honk Festival
* New Neighborhoods Gaining 1M Cachet
* Davis Square: A Transit-Oriented Development Case Study