recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Doctor Ross** (oik. **Charles Isaiah Ross**, s. 21. lokakuuta 1925, Tunica, Mississippi – k. 28. toukokuuta 1993, Flint, Michigan) oli yhdysvaltalainen blueskitaristi, laulaja, rumpali ja huuliharpisti, joka esiintyi yhden miehen yhtyeenä. Rossia on verrattu tyyliltään John Lee Hookeriin ja Sonny Boy Williamson I:een ja hänet luultavasti tunnetaan parhaiten Sun Recordsille 1950-luvun alussa tekemistään levytyksistä kuten "The Boogie Disease" ja "Chicago Breakdown".

Elämä
-----

Ross syntyi Tunicassa nuorimpana 11 lapsesta. Hänen isänsä ja setänsä soittivat molemmat huuliharppua, lähinnä hengellistä musiikkia. 11-vuotiaana Ross soitti paikallisessa "The Silver Kings" -nimisessä ryhmässä. 13-vuotiaana hän aloitti soittamaan juhlissa ansaiten 2,5 dollaria illassa. 16-vuotiaana Ross lainasi kitaran, jota opetteli itsekseen soittamaan. Koska hän oli vasenkätinen, hänen täytyi soittaa kitaraa "väärinpäin". 18-vuotiaana hän liittyi armeijaan. Ross kantoi huuliharppuaan tohtorinlaukkua muistuttavassa mustassa laukussa ja tästä syystä armeijakavereiltaan lempinimen "Doc". Armeijassa hän voitti kykyjenetsintäkilpailun, mutta ei alkanut ammattimuusikoksi ennen kuin 1940-luvun lopulla.

Esiinnyttyään radioasemilla, Ross levytyssopimuksen Sun Recordsin kanssa 1950-luvun alussa. "Come Back Baby" ja "Chicago Breakdown" julkaistiin Sun-merkillä ja "Country Clown" ja "Doctor Ross Boogie" Chess-merkillä. Vuonna 1954 ollessaan häämatkalla Flintissä, Michiganissa, Ross löysi työopaikan General Motorsin tehtailta. Hän jatkoi musiikkiuraansa tehdastyön ohella.

Vuonna 1965 Ross kiersi Eurooppaa American Folk Blues Festivalin mukana. Vuonna 1981 hän voitti "Chicago Breakdownilla" Grammy-palkinnon parhaasta etnisestä tai perinteisestä levytyksestä.

Lähteet
-------

1. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Doctor Ross AllMusicissa (englanniksi)
* Kuvitettu diskografia

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz
	+ 2

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**William ("Bill") Anthony Toomey** (s. 10. tammikuuta 1939 Philadelphia) on entinen yhdysvaltalainen kymmenottelija, olympiavoittaja Mexico Cityssä 1968.

Toomey oli varakkaasta perheestä, miljonäärin poika. Hän aloitti urheilu-uransa 400 metrin juoksijana ja siirtyi kymmenottelijaksi 1959. Toomey karsiutui niukasti Tokion olympiajoukkueesta ja sairastui sitten hengenvaaralliseen maksatautiin. Toivuttuaan hän teki 1966 maailmanennätyksen pistein 8 234 ja voitti Pan-Amerikan kisat 1967.

Mexico Cityn olympialaisissa Toomey oli jäädä ilman tulosta seipäässä ylitettyään avauskorkeutensa 360 vasta kolmannella yrityksellä. Lopulta hän selvitti jopa 420 ja voitti kultaa pistein 8 193. Paras yksittäinen tulos oli 400 metrin 45,6.

Seuraavana vuonna Toomey teki uransa viimeisessä ottelussa ME-pisteet 8 417. Toomeyn suoritusten arvoa nostaa heittolajeja haitannut, lapsena saatu käsivamma.

Toomey meni naimisiin brittiläisen pituushypyn olympiavoittajan Mary Randin kanssa. Heille syntyi kaksi tytärtä, mutta avioliitto päättyi eroon 22 vuoden jälkeen.

Lajiennätykset
--------------

* 100 m 10,3
* Pituushyppy 793
* Kuulantyöntö 14,38
* Korkeushyppy 200
* 400 m 45,6
* 110 m aidat 14,2
* Kiekonheitto 47,00
* Seiväshyppy 427
* Keihäänheitto 68,78
* 1 500 m 4.12,7

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Hannus, Matti: *Yleisurheilu: Tuhat tähteä*. WSOY, 1983. ISBN 951-0-11900-8.
2. 1 2   Arponen, Antti O.: *Olympiakisat Ateenasta Atlantaan*. WSOY, 1996. ISBN 951-0-21072-2.

Miesten kymmenottelun olympiavoittajat

|  |
| --- |
| 1904: Thomas Francis Kiely |
1912: Jim Thorpe |
1920: Helge Løvland |
1924: Harold Osborn |
1928: Paavo Yrjölä |
1932: James Bausch |
1936: Glenn Morris |
1948: Bob Mathias |
1952: Bob Mathias |
1956: Milt Campbell |
1960: Rafer Johnson |
1964: Willi Holdorf |
1968: William Toomey |
1972: Nikolai Avilov |
1976: Bruce Jenner |
1980: Daley Thompson |
1984: Daley Thompson |
1988: Christian Schenk |
1992: Robert Změlík |
1996: Dan O’Brien |
2000: Erki Nool |
2004: Roman Šebrle |
2008: Bryan Clay |
2012: Ashton Eaton |
2016: Ashton Eaton |
2020: Damian Warner |


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
Sleepy John Estesin hauta.
**Sleepy John Estes** (myös **Sleepy John**, oik. **John Adam Estes**, 25. tammikuuta 1889 Ripley, Tennessee – 5. kesäkuuta 1977) oli yhdysvaltalainen blueslaulaja ja kitaristi.

Elämä
-----

Vuonna 1915 Estesin jonkin verran kitaraa soittanut vuokraviljelijäisä muutti perheineen Tennesseen Brownsvilleen. Pian tämän jälkeen John Estes menetti näön oikeasta silmästään ystävän heitettyä häntä kivellä baseballottelussa. 19-vuotiaana Estes aloitti ammattimuusikkona soittaen paikallisissa juhlissa ja piknikeillä yhdessä huuliharpisti Hammie Nixonin sekä kitaristin ja mandoliininsoittaja James "Yank" Rachellin kanssa. Hän työskenteli - välillä säännöllisesti, välillä vähemmän - molempien muusikoiden kanssa yli 50 vuotta. 

Estes debytoi levyllä Ralph Peerin Victoria Recordsille Memphisissä vuonna 1929. Levytysyhteistyö Nixonin kanssa alkoi vuonna 1935 kappaleilla kuten "Drop Down Mama" ja "Someday Baby Blues". Myöhemmin hän levytti Decca ja Bluebird -merkeille - viimeiset ennen sotaa tehdyt äänitykset ovat vuodelta 1941. Estes palasi levytysstudioon lyhyesti tehtyään Sun Studiolla kappaleet "Runnin' Around" ja "Rats in My Kitchen" vuonna 1952, mutta muuten pysyi julkisuudelta piilossa kaksi vuosikymmentä. 

Estes ei ollut kovinkaan taitava kitaristi, mutta hieno laulaja, jolla oli erityinen "itkevä" laulutyyli. Varhaisilla levytyksilläänkin hän kuulosti vanhalta mieheltä, jonka vuoksi bluesbuumin aikaan luultiin hänen kuolleen - varsinkin kun Big Bill Broonzy oli näin kirjoittanut. Vuonna 1962 Bob Koester ja Samuel Charters löysivät Estesin, joka oli täysin sokeutunut ja eli köyhyydessä. Estes alkoi keikkailla ja levyttää uudelleen yhdessä Nixonin kanssa, kiertäen myös Eurooppaa ja Japania tehden albumeja Delmark Recordsille. Estes, Nixon ja Rachell esiintyivät myös vuoden 1964 Newport Folk Festivalilla.

Estes kuoli sydäninfarktiin kesäkuussa 1977.

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Sleepy John Estes AllMusicissa (englanniksi)
* Kuvitettu diskografia
* Sleepy John Estes All About Jazzissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Hans Knappertsbusch
**Hans Knappertsbusch** (13. maaliskuuta 1888 Elberfeld (nyk. Wuppertal) – 25. lokakuuta 1965 München) oli saksalainen kapellimestari, joka tunnetaan erityisesti Richard Wagnerin, Anton Brucknerin ja Richard Straussin teosten tulkitsijana.

Knappertsbusch aloitti filosofian opiskelijana Bonnin yliopistossa, mutta siirtyi vuonna 1908 Kölnin konservatorioon opiskelemaan orkesterin johtamista Fritz Steinbachin johdolla. Parina kesänä hän avusti Siegfried Wagneria ja Hans Richteriä Bayreuthin festivaaleilla. Knappertsbusch aloitti kapellimestarin uransa Elberfeldissä (1913−1918), Leipzigissa (1918−1919) ja Dessaussa (1919−1922). Kun Bruno Walter jätti Münchenin ja siirtyi New Yorkiin, Knappertsbuschista tuli Bayerisches Staatsorchesterin musiikillinen johtaja vuonna 1922. Koska Knappertsbusch ei suostunut myötäilemään natseja, hänet erotettiin virastaan vuonna 1936. Hän jätti Saksan ja siirtyi Wieniin johtamaan filharmoonikoita ja Wienin valtionoopperaa. Sodan jälkeen hän palasi Müncheniin, josta käsin työskenteli vierailevana kapellimestarina Wienissä ja Bayreuthin festivaaleilla.

Lähteet
-------

1. ↑  Joseph Stevenson: Hans Knappertsbusch Biography Allmusic. Viitattu 23.6.2009.

Aiheesta muualla
----------------

* Hans Knappertsbusch AllMusicissa (englanniksi)
* Diskografia

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Japani
* Tšekki
* Korea
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* ADK
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* BMLO
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* RISM
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Rantaa Baška Vodassa
**Baška Voda** [ˈbaːʃka ˈʋɔda] on kunta Split-Dalmatian piirikunnassa Kroatian eteläosassa Adrianmeren rannalla. Baška Vodassa asuu noin 3 000 ihmistä ja se sijaitsee 9,5 kilometriä luoteeseen Makarskasta niin kutsutulla Makarskan rivieralla.

Historia
--------

Baška Voda oli alun perin kalastaja-, talonpoikais- ja kauppiaskylä. Nykyään se on turistialuetta mäntymetsineen ja rantoineen. Kylä mainittiin ensimmäisen kerran vuonna 1688 Coranellin kartassa nimellä *Basca*. Arkeologisten löydösten perusteella varhaisin asutus alueella on todennäköisesti vähintään pronssikaudelta. Useat historioitsijat (W. Tomaschek, K. Patsch, P. Skok, F.Bulić) ovat liittäneet nimet Bast ja Baška-Voda historialliseen alueeseen nimeltä Biston, joka sijaitsi Solinin ja Naronan välissä.

### Nimi

Nimi *Baška-Voda* on peräisin *Bistonista*, myyttisestä traakialaisen heimon kantaisästä. Häntä pidettiin Areksen ja kuningatar Kalyrojan, vesistöjen suojelijan, poikana. Näiden jumalien symboleja voidaan edelleen löytää alueen ympäristöstä.

Nähtävyyksiä
------------

* Baška Vodassa on historiallisia muistomerkkejä ja yksi museo. Hautamuistomerkit kantavat 13 vanhimman tunnetun asukkaan nimiä, kuten *Ursin*, joka syntyi haaksirikon aikaan arviolta vuonna 100–150 eaa.
* Vuonna 1750 rakennettu kirkko peruskorjattiin vuonna 1869 ja omistettiin Pyhälle Nikolaukselle. Joka vuosi järjestetään yhdestä viiteentoista kilometriä pitkä kulkue pitkäperjantaina. Myös Pyhän Nikolauksen muistopäivänä 6. joulukuuta järjestetään juhlallisuuksia.

Lähteet
-------

1. ↑  The ancient Baska  17. helmikuuta 2005. Baška Voda:  Baška Vodan kunta.  Arkistoitu 5.1.2008. Viitattu 30. toukokuuta 2008. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Baška Voda** Wikimedia Commonsissa

* Tietoa alueesta ja ympäristöstä
**Paulo Assunção da Silva** (s. 25. tammikuuta 1980 Várzea Grande, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän edustaa Brasilian pääsarjassa pelaavaa São Pauloa. Hän on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Assunçãolla on myös Portugalin kansalaisuus.

Ura
---

Assunção aloitti uransa Palmeirasissa. Kaudeksi 2002–2003 hän siirtyi madeiralaisseura Nacionaliin ja teki ensiesiintymisensä Portugalin pääsarjassa 26. tammikuuta 2003 Vitória Guimarãesia vastaan.

Kahden hyvin menneen kauden jälkeen Assunção siirtyi Portoon, hänet kuitenkin lainattiin ensimmäisenä kautenaan kreikkalaiseen AEK Ateenaan. Heinäkuussa 2005 hän palasi Portoon ja onnistui vakiinnuttamaan paikkansa joukkueessa. Hän voitti Portossa kolme peräkkäista liigamestaruutta vuosina 2006, 2007 ja 2008.

Heinäkuussa 2008 Assunção siirtyi espanjalaiseen Atlético Madridiin. Hän onnistui nopeasti vakiinnuttamaan pelipaikkansa avauskokoonpanossa. Ensimmäisen kauden päätteeksi joukkue sijoittui neljänneksi ja selvisi näin seuraavan kauden Mestarien liigan karsintoihin. Assunção teki ensimmäisen maalinsa Atléticossa 17. tammikuuta 2010 kotiottelussa Sporting Gijónia vastaan. Toukokuussa 2010 hän oli mukana voittamassa Eurooppa-liigaa, jossa hän pelasi kaikissa pudotuspelivaiheen otteluissa. Assunção voitti samana vuonna myös UEFA Super Cupin sekä Eurooppa-liigan toistamiseen vuonna 2012. Hän siirtyi nykyiseen seuraansa heinäkuussa 2012.

Saavutukset
-----------

* **Porto**:
	+ Portugalin liiga: 2006, 2007, 2008
	+ Portugalin cup: 2006
	+ Portugalin supercup: 2005
* **Atlético**:
	+ Eurooppa-liiga: 2010, 2012
	+ UEFA Super Cup: 2010

Lähteet
-------

1. ↑  Atlético sign Coupet and Paulo Assunção UEFA. Viitattu 16.11.2008.
2. ↑  Overview: Paulo Assunção UEFA. Viitattu 6.6.2010.
3. ↑  Paulo Assuncao cuts his ties with Atletico and will join Sao Paulo clubatleticodemadrid.com Viitattu 23.7.2012.

Aiheesta muualla
----------------

* Tilastot BDFutbol -sivustolla
**Ana Kalandadze** (georg. ანა კალანდაძე, 15. joulukuuta 1924 – 11. maaliskuuta 2008) oli georgialainen runoilija ja yksi Georgian nykykirjallisuuden vaikutusvaltaisimmista naishahmoista.

Kalandadze syntyi Khidistavin kylässä lähellä Tšokhatauria Georgian lounaisosassa Gurian alueella. Hän valmistui Tbilisin valtionyliopiston filologian tiedekunnasta vuonna 1946 ja julkaisi ensimmäiset runonsa samana vuonna. Hänen monimutkaiset ja hienovaraiset runonsa ja henkilökohtaiset aiheensa tulivat hyvin suosituiksi. Professori Donald Rayfieldin sanoin: 

> »Noin 700:sta hänen julkaisemastaan runosta on nyt mahdollista löytää jonkinlainen yhdenmukainen filosofia, vähäsanaisuudesta ja stoalaisuudesta huolimatta. Uhman harvinainen purkaus ei ole hänen runoissaan ikinä vienyt muutamaa riviä enempää, ja hän on ollut tarpeeksi hienovarainen ollakseen herättämättä [neuvosto]viranomaisten suuttumusta.»   
> (Rayfield, s. 274.)
> 
> 

Monista Kalandadzen isänmaallisia tai romanttisia teemoja käsittelevistä runoista on tehty suosittuja lauluja. Hän oli myös tuottelias venäläisen ja eurooppalaisen runouden kääntäjä. Hän kuoli aivoverenkiertohäiriöön ja hänet haudattiin Mtatsmindan Pantheoniin.

Lähteet
-------

1. ↑  Rayfield, Donald: *The Literature of Georgia: A History*, s. 274. Routledge, 2000. ISBN 0-7007-1163-5.
2. ↑  Известная грузинская поэтесса Анна Каландадзе будет похоронена на Мтацминда NewsGeorgia.  Arkistoitu 26.5.2012. Viitattu 30.5.2008.  (venäjäksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Tuija Anne Marjut Pohjola** (o.s. **Pyrrö**, s. 24. huhtikuuta 1954 Oulu) on suomalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko.

Pohjola on varsinaiselta ammatiltaan uinninopettaja, jona hän on toiminut Oulun kaupungin palveluksessa vuodesta 1974. Hän tuli mukaan Oulun kunnallispolitiikkaan vuonna 1989, jolloin hän aloitti Oulun kaupunginvaltuustossa tultuaan valituksi kunnallisvaaleissa 1988. Pohjola on toiminut myös kaupunginhallituksessa, jonka puheenjohtaja hän oli vuosina 2005–2008. 

Eduskuntaan Pohjola valittiin Oulun läänin vaalipiiristä vaaleissa 1995, joissa hän sai 2 617 ääntä, kolmanneksi eniten puolueensa ehdokkaista vaalipiirin sisällä Liisa Jaakonsaaren ja Tapio Karjalaisen jälkeen. SDP sai vaaleissa Oulun läänin vaalipiiristä kolme paikkaa, yhden enemmän kuin edellisissä eduskuntavaaleissa. Pohjola putosi eduskunnasta vaaleissa 1999, joissa SDP menetti kolmannen paikkansa Oulun piiristä. Eduskunnassa ollessaan hän oli varsinaisena jäsenenä kahdessa valiokunnassa, hallintovaliokunnassa ja puolustusvaliokunnassa, ja varajäsenenä sivistysvaliokunnassa.

Pohjola on ollut naimisissa vuodesta 1972 ja hänellä on miehensä kanssa kaksi lasta, vuonna 1972 syntynyt tytär ja vuonna 1978 syntynyt poika.

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Tuija Pohjolan verkkosivut
* .aspx Tuija Pohjola *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Eduskunta

 |

 |
**Kalatšinsk** (ven. Кала́чинск) on kaupunki Omskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Irtyšin sivujoen Omin rannalla 88 kilometriä Omskista itään. Kaupunki on Kalatšinskin piirin keskus. Sen kautta kulkee Siperian rata (Kalatšinskajan asema). Kaupungin ohittaa Tšeljabinskin ja Novosibirskin välinen M51-valtatie. Asukkaita on 23 400 henkeä (vuonna 2009).

Kalatšinskin kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1792. Vuonna 1838 rakennettiin Siperian maantie ja vuonna 1895 Siperian rata. Vuonna 1952 Kalatšinskista tuli kaupunki.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Goroda Rossii: entsiklopedija*, s. 170. Moskva: Bolšaja Rossijskaja Entsiklopedija, 1994. ISBN 5-85270-026-6.
2. ↑  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki: Tšislennost naselenija Rossijskoi Federatsii po gorodam, posjolkam gorodskogo tipa i raionam na 1 janvarja 2009 g.  2009. Moskva:  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki (Rosstat).  Arkistoitu 21.10.2011. Viitattu 6.5.2010. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kalatšinskin kaupungin sivusto (venäjäksi)
Melina
**Melina Nava Perez** (painipiireissä tunnettu nimellä **Melina**; s. 9. maaliskuuta 1979 Los Angeles) oli World Wrestling Entertainmentissa painiva yhdysvaltalainen showpainija. Ennen WWE-uraansa hän työskenteli mallina.

Ura
---

Perez aloitti painiuransa WWE:n silloisessa painikoulussa, OVW:ssä, vuonna 2004 ja sai 14. huhtikuuta 2005 kutsun toiseen WWE:n pääohjelmista, SmackDowniin. SmackDown!-ohjelmassa hän toimi MNM-nimisen, Johnny Nitrosta (nyk. John Morrison) ja Joey Mercurysta koostuneen joukkueen managerina. MNM voitti WWE:n joukkuemestaruudet useasti. SmackDownista Melina siirtyi RAW-ohjelmaan Johnny Nitron kanssa vuonna 2006, mikä merkitsi MNM:n päättymistä. RAW'ssa Melina onnistui voittamaan 19. helmikuuta 2007 WWE:n naistenmestaruuden silloiselta mestarilta, Mickie Jamesiltä. Melina voitti Divas Championshipin voitettuaan Alicia Foxin SummerSlam (2010) ppv:ssä.

Saavutukset
-----------

* 3x WWE Women's Championship
* 2x WWE Divas Championship

Lähteet
-------

1. ↑  Melina wants to do it all *CANOE.* 29.5.2005 Viitattu 11.4.2011 (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* WWE Profiili
* G.L.O.R.Y Profiili (Arkistoitu – Internet Archive)
* Fanisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Glenn Morris ja Leni Riefenstahl vuonna 1936.

**Glenn Edgar Morris** (18. kesäkuuta 1912 Simla, Colorado – 31. tammikuuta 1974) oli yhdysvaltalainen yleisurheilija, kymmenottelun olympiavoittaja Berliinissä 1936, sittemmin elokuvanäyttelijä.

Ennen olympiavuotta Morris tunnettiin parhaiten 400 metrin aitajuoksijana. Alkuvuodesta hän kokeili kymmenottelua saavuttaen 7 576 pistettä ja myöhemmin Yhdysvaltain mestaruuskisoissa 7 880. Jälkimmäinen pistemäärä ylitti maailmanennätyksen, mutta IAAF ei jostakin syystä sitä hyväksynyt.

Berliinin olympialaisissa Morris otteli uransa kolmannen ja viimeisen ottelun. Hän teki tasaisen sarjan vailla heikkouksia ja sai ME:n virallisestikin nimiinsä tuloksella 7 900 pistettä. Hopeamitalisti hävisi lähes 300 pisteellä, joten voitto oli selvä.

Olympialaisten aikana Morrisilla oli tiettävästi suhde elokuvaohjaaja Leni Riefenstahlin kanssa. Kisojen jälkeen hän lopetti urheilu-uransa ja ryhtyi näyttelijäksi. Hän oli neljäs olympiaurheilija, joka päätyi esittämään Tarzania.

Toisessa maailmansodassa Morris palveli Yhdysvaltain laivastossa Tyynenmeren sotanäyttämöllä.

Lähteet
-------

1. ↑  Quercetani, Roberto: *Kilpakenttien kuninkaat*. Weilin&Göös, 1965.
2. ↑  Hannus, Matti: *Yleisurheilu: Tuhat tähteä*. WSOY, 1983. ISBN 951-0-11900-8.
3. ↑   Jukola, Martti: *Huippu-urheilun historia*. WSOY, 1956.

Miesten kymmenottelun olympiavoittajat

|  |
| --- |
| 1904: Thomas Francis Kiely |
1912: Jim Thorpe |
1920: Helge Løvland |
1924: Harold Osborn |
1928: Paavo Yrjölä |
1932: James Bausch |
1936: Glenn Morris |
1948: Bob Mathias |
1952: Bob Mathias |
1956: Milt Campbell |
1960: Rafer Johnson |
1964: Willi Holdorf |
1968: William Toomey |
1972: Nikolai Avilov |
1976: Bruce Jenner |
1980: Daley Thompson |
1984: Daley Thompson |
1988: Christian Schenk |
1992: Robert Změlík |
1996: Dan O’Brien |
2000: Erki Nool |
2004: Roman Šebrle |
2008: Bryan Clay |
2012: Ashton Eaton |
2016: Ashton Eaton |
2020: Damian Warner |


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove
* Tilastopaja 🔒

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Arthur Mentz** (7. maaliskuuta 1882 Elbing – 1957) oli saksalainen opettaja ja pikakirjoitushistorioitsija, joka tunnetaan erityisesti antiikin pikakirjoituksen tuntijana.

Mentz opiskeli Königsbergin Albertus-yliopistossa klassista filologiaa, historiaa ja maantiedettä. Hän valmistui filosofian tohtoriksi vuonna 1906 ja toimi sen jälkeen yliopistossa pikakirjoituksen lehtorina. Kun Königsberg (nykyinen Kaliningrad) siirrettiin Neuvostoliitolle vuonna 1945, Mentz muutti Rintelniin.

Mentz tutustui jo nuorena Gabelsbergerin pikakirjoitusjärjestelmään, ja myöhemmin hän kirjoitti useita kirjoja pikakirjoituksen historiasta.

Teoksia
-------

* Geschichte der Stenographie, 1910
* Lehrbuch der Deutschen Einheitskurzschrift, 1925
* Antike Stenographie, 1927
* Die Tironischen Noten, 1945
* Geschichte der Kurzschrift, 1949

Lähteet
-------

* Bonnet, Rudolf: *Männer der Kurzschrift*. Darmstadt: Winklers Verlag, 1935.
* Haeger, Fritz: *Geschichte der Einheitskurzschrift*. 2. painos. Heckners Verlag, 1972.

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Bonnet, s. 130–131
2. 1 2  Haeger, s. 79


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Belgia
* Tšekki
* Kreikka
	+ 2
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Arthur "Big Boy" Crudup** (tunnettiin myös nimellä **"Pop" Crudup**, 24. elokuuta 1905, Forest, Mississippi – 28. maaliskuuta 1974, Nassawadox, Virginia) oli yhdysvaltalainen bluesmuusikko, kitaristi ja laulaja. Bluespiirien ulkopuolella hänet tunnetaan parhaiten kirjoittamistaan lauluista, joita Elvis Presley myöhemmin versioi (muun muassa "That's All Right (Mama)", "My Baby Left Me" ja "So Glad You're Mine.").

Elämä
-----

Crudup työskenteli siirtotyöläisenä ympäri Etelää ja Keskilänttä kunnes perheineen palasi Mississippiin vuonna 1926. Hän lauloi gospelia ja aloitti sitten blueslaulajan uransa Clarksdalen lähistöllä. Crudup vieraili Chicagossa Harmonizing Four -yhtyeen jäsenenä vuonna 1939 ja yritteli katulaulajan uraa ilman suurempaa menestystä. Levytuottaja Lester Melrose löysi hänet sattumalta kadulta ja syyskuussa 1941 Crudupista tuli RCA Victorin levyttävä artisti. Crudup levytti 1940-luvulla kappaleita kuten "Rock Me Mama", "Who's Been Foolin' You", "Keep Your Arms Around Me", "So Glad You're Mine" ja "Ethel Mae". Alkuperäinen "That's All Right" ilmestyi vuonna 1946, mutta ei silloin muodostunut hitiksi. Crudup lopetti levyttämisen RCA:lle vuonna 1954 rojaltiriitojen takia ja palasi työläiseksi.

RCA:n jälkeen Crudup vaihtoi Checker-merkille ja esiintyi nimellä Percy Lee Crudup. Hän myös teki erään Elmore Jamesin singlen toisen puolen nimellä Elmer James, kun Elmore oli ollut tavoittamattomissa. Näihin aikoihin Crudup ja James kuuluivat aikansa superyhtyeeseen, jossa oli myös Sonny Boy Williamson II.

Crudup palasi esiintyjäksi 1960-luvulla ja levytti myös joitakin albumeja Delmark- ja Liberty-merkeille. Hän teki kiertueen Englantiin vuonna 1969 ja Australiaan vuonna 1972 sekä esiintyi Bonnie Raittin konserteissa. Tammikuussa 1974 Crudup sai sydänkohtauksen. Maaliskuun lopussa hän halvaantui ja kuoli 28. maaliskuuta 1974. 

Vuonna 1994 Crudup valittiin Blues Hall of Fameen.

Levytyksiä
----------

Albumit

* *Look on Yonder's Wall* (Delmark DS 614)
* *Crudup's Mood* (Delmark DS 621)
* *Roebuck Man* (United Artists UAS 29092)

(Englannissa pop-yhtye McGuinness Flintin kanssa tehty albumi)
Kokoelma-albumit

* *Father of Rock and Roll* (RCA Vintage LPV-573)

Lähteet
-------

1. ↑  Bill Dahl: Biography Allmusic. Viitattu 2.6.2008. (englanniksi)
2. ↑   Timo J. Närväinen: Arthur "Big Boy" Crudup – Rock and rollin isä on kuollut.  *Blues News*, 1974, nro 4 (28), s. 3.
3. ↑  Musa 7/74, s.17 Timo J. Närvänen

Aiheesta muualla
----------------

* Arthur Crudup AllMusicissa (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
*Tämä artikkeli kertoo pokerinpelaajasta, Tower of Powerin laulajasta katso Brent Carter (laulaja)*

**Brent R. Carter** on yhdysvaltalainen pokeriammattilainen. Carter on urallaan voittanut kaksi World Series of Poker (WSOP) -ranneketta.

Carter otti ensimmäisen WSOP-voittonsa vuonna 1991 1 500 dollarin No Limi Hold'em -turnauksesta. Seuraava voitto tuli huhtikuussa 1994 1 500 dollarin Limit Omaha -kisasta. Tämän lisäksi hänellä on useita WSOP:n finaalipöytäsijoituksia, pääturnauksessa Carter oli kolmas vuonna 1995 ansaiten 302 750 dollaria. Pitkän uran tehnyt Carter menestyy edelleen: heinäkuussa 2006 hän oli WSOP:n 3 000 dollarin Omaha Hi/Lo -turnauksen kolmas.

Vuonna 1995 Carter nimettiin Four Queens Poker Classic -turnauksen parhaaksi yleispelaajaksi.

Elokuussa 2007 Carterin pokeriuran turnausansiot ylittivät 2,6 miljoonaa dollaria. Hän asuu Oak Parkissa, Illinoisissa.

Lähteet
-------

1. ↑   : Brent Carter WSOP player profile World Series of Poker. Viitattu 7. elokuuta 2007.
2. ↑   : Brent Carter stats The Hendon Mob. Viitattu 7. elokuuta 2007.
3. ↑   (luettu 13.3.2007)

Aiheesta muualla
----------------

* Brent Carter The Hendon Mob Poker Databasessa (englanniksi)
**Irakli Tšarkviani** (georg. ირაკლი ჩარკვიანი, 19. marraskuuta 1961 – 25. helmikuuta 2006) oli georgialainen runoilija, proosakirjailija ja muusikko, joka käytti taiteilijanimeä **Mefe** (georg. მეფე, *mepe*, "kuningas"). Tšarkviani tunnettiin eksentrisestä julkisuuskuvastaan ja runoudestaan sekä eklektisestä musiikistaan, johon kuului vaihtoehtorockia, elektronista musiikkia ja hip hopia. 

Tšarkviani syntyi eliittiperheeseen Tbilisissä, silloisen Georgian SNT:n pääkaupungissa. Hänen isänsä, journalisti ja diplomaatti Gela Tšarkviani, on Georgian nykyinen Britannian-suurlähettiläs ja hänen isoisänsä Kandid Tšarkviani nousi Lavrenti Berijan jälkeen Georgian SNT:n kommunistisen puolueen keskuskomitean pääsihteeriksi vuosiksi 1938–1952. 

Tšarkviani valmistui Tbilisin valtionyliopiston länsieurooppalaisen ja amerikkalaisen kirjallisuuden osastolta. Hän teki debyyttinsä vuonna 1976 indie rock -projekti Arišissa, jota ei huomioitu julkisuudessa. Myöhempi yhtye Taxi menestyi edeltäjäänsä paremmin ja nauhoitti nimeään kantavan albumin vuonna 1988. 1980-luvulla useita Tšarkvianin sanoituksia ja novelleja, jotka pantiin merkille kapinallisuudestaan, julkaistiin Georgian kirjallisuuslehdissä. 1990-luvun alussa Tšarkvianista tuli yksi Georgian vaihtoehtorockin ja elektronisen musiikin huomattavimmista artisteista. Hän johti projekteja *Children’s Medicine* (1991–1992) ja *Georgian Dance Empire* (1993), esiintyen ympäri Georgiaa ja ulkomailla, erityisesti Moskovassa ja Itä-Euroopassa. Tšarkvianin ensimmäinen sooloalbumi *Svan Song* nauhoitettiin Saksassa vuonna 1993: sillä oli merkittävä vaikutus Georgian 1990-luvun vaihtoehtomusiikkiin. Hän sävelsi musiikkia elokuvaan *Orpeosis sakvdili* ("Orfeuksen kuolema") vuonna 1995 ja äänitti toisen albuminsa nimeltään *Apren* vuonna 1997. Sitä seurasivat single *Sakartvelo* ("Georgia") vuonna 1999 ja albumit *Amo* ja *Savse* vuosina 2001 ja 2004. Samoihin aikoihin hän otti käyttöön taiteilijanimen Mefe, joka tarkoittaa georgiaksi "kuningasta". Tšarkviani kirjoitti myös useita runoja, tarinoita ja romaanin, mutta hänen suosionsa muodostui pääosin musiikista.

Hän kuoli "sydänongelmiin" kotonaan 25. helmikuuta 2006. Hän jätti jälkeensä useita julkaisemattomia kappaleita, jotka koottiin hänen kuolemansa jälkeen vuonna 2007 albumille *Dzirs Mefe*.

Lähteet
-------

1. ↑  Georgian Poet Dies Of Alleged Heart Problems  25. helmikuuta 2006. Prime News Online.  Arkistoitu 25.5.2006. Viitattu 3.6.2008.

Aiheesta muualla
----------------

* Mefe.ge
* Tšarkvianille omistettu sivu

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Ruslan Gritsan** (ven. Руслан Грицан; s. 7. joulukuuta 1978 Moskova) on venäläinen hiihto- ja pyöräsuunnistaja. Hän on molempien lajien moninkertainen maailmanmestari. Seuratasolla hän edustaa suomalaista suunnistusseuraa nimeltä Suunta 2000.

Hiihtosuunnistus
----------------

Viimeisenä juniorivuotenaan Gritsan voitti nuorten MM-kilpailuissa kultaa normaali- ja pikamatkalta. Borovetsin MM-kilpailuissa 2002 hän voitti viestikultaa Andrei Gruzdevin, Viktor Kortšaginin ja Eduard Hrennikovin kanssa. Åsarnassa 2004 he uusivat MM-viestikultansa. Tosin Viktor Kortšaginin tilalla hiihtosuunnisti Vasili Gluharjov. Vuotta myöhemmin Kittilässä viesti oli muuttunut kolmiosuuksiseksi. Gritsan voitti kolmannen viestikultansa yhdessä Andrei Gruzdevin ja Eduard Hrennikovin kanssa. Samoissa kisoissa hän voitti myös keskimatkalta kultaa.

Pyöräsuunnistus
---------------

Banská Bystrican MM-kilpailuissa 2005 Gritsan voitti kultaa keskimatkalta ja pitkältä matkalta. Seuraavana vuonna Joensuussa hän voitti hopeaa pitkältä matkalta ja viestistä sekä pronssia keskimatkalta. Nové Město na Moravěssa 2007 hän voitti toisen pitkän matkan MM-kultansa. Ostródan MM-kilpailuissa 2008 hän voitti kultaa pitkältä matkalta ja hopeaa viestistä. Ben Shemenin MM-kilpailuissa 2009 hän voitti viestikultaa Maxim Zhurkinin ja Anton Foliforovin kanssa, hopeaa pitkältä matkalta ja pronssia sprintistä. EM-kilpailuissa Gritsan on voittanut yhden kullan ja kolme pronssia.

Lähteet
-------

1. ↑  Orienteer junior (pdf) *orienteering.org.ru*.  kesäkuu 2005. Viitattu 29.6.2009. (venäjäksi)[vanhentunut linkki]
2. ↑  Seuran esittely Suunta 2000.  Arkistoitu 2.12.2008. Viitattu 29.6.2009.
3. ↑  SKI-JWOC 1998 RUS IOF. Viitattu 29.6.2009. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
4. ↑  World Ski Orienteering Championships IOF.  Arkistoitu 17.6.2007. Viitattu 28.6.2009. (englanniksi)
5. ↑  World MTB Orienteering Championships IOF. Viitattu 28.6.2009. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
6. ↑  Results MTB-WOC 2009. Viitattu 16.8.2009. (englanniksi)
7. ↑  Regional Championships IOF. Viitattu 28.6.2009. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
**Matthew Lloyd** (s. 24. toukokuuta 1983 Melbourne) on australialainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena 2007–2014. Ammattilaisuransa ensimmäiset vuodet, 2007–2011, hän edusti belgialaisjoukkuetta, joka kilpaili nimillä Predictor-Lotto, Silence-Lotto ja Omega Pharma-Lotto. Vuosina 2012–2013 hän ajoi Lampre-tallissa ja 2014 UCI Continental Circuits -tasolla kilpailleessa Jelly Belly-Maxxis -tallissa.

Lloyd voitti maantieajon Australian mestaruuden 2008 kukistettuaan Adam Hansenin 49 sekunnilla. Vuoden 2010 Italian ympäriajossa hän voitti kuudennen etapin karattuaan irtiottokumppaniltaan Rubens Bertogliatilta viimeisessä nousussa 11 kilometriä ennen maalia. Hän voitti myös mäkikirikilpailun.

Saavutuksia
-----------

Lähde: Cycling Archives

2004
Herald Sun Tour, etapin 12 voitto
2005
Tour of Wellington, kokonaiskilpailun ja etapin 5 voitto
2006
Trofeo Alcide Degasperi, voitto
Japanin ympäriajo, etapin 5 voitto
Herald Sun Tour, etapin 5 voitto
Baby Giro (nuorten Italian ympäriajo), kokonaiskilpailussa kolmas
2008
Australian maantieajomestaruus
2010
Italian ympäriajo, mäkikirikilpailun ja etapin 6 voitto

Lähteet
-------

1. ↑  Matthew Lloyd *procyclingstats.com*. Viitattu 3.1.2016. (englanniksi)
2. 1 2  Matthew Lloyd *cyclingarchives.com*. Viitattu 3.1.2016. (englanniksi)
3. ↑  National Championship, Road, Elite, Australia 2008 *cyclingarchives.com*. Viitattu 15.5.2010. (englanniksi)
4. ↑  Lloyd solos to stage win *cyclingnews.com*.  14.5.2010.  Arkistoitu 17.5.2010. Viitattu 15.5.2010. (englanniksi)
5. ↑  Le classifiche *gazzetta.it*. Viitattu 30.5.2010. (italiaksi)
*Tämä artikkeli käsittelee yleisurheilijaa. Ampumaurheilija Marika Karisjoesta (o.s. Salminen) on eri artikkeli.*
**Marika Salminen** (s. 10. toukokuuta 1971) on entinen suomalainen yleisurheilija. Hän edusti Turun Weikkoja ja häntä valmensi Seppo Immonen.

Salminen putosi alkuerissä 19-vuotiaiden MM-kilpailujen 100 metrin aitajuoksussa Plovdivissa 1990. Stuttgartin 1993 MM- ja Helsingin 1994 EM-kilpailuissa hän karsiutui kolmiloikan loppukilpailusta. Hän edusti Suomea aikuisten maaotteluissa 1992–1994 voittaen Tukholman maaottelussa 1993 sekä pituushypyn että kolmiloikan.

Salminen saavutti Kalevan kisoissa kolmiloikassa kultaa 1993 ja 1994 sekä pronssia 1992. 100 metrin aitajuoksussa hän sai hopeaa 1992 sekä pronssia 1993 ja 1997. Pituudessa hän sai pronssia 1993. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän sai kultaa 60 metrin aitajuoksussa, pituushypyssä ja kolmiloikassa 1993.

Ennätykset
----------

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Ulkoradat

| Laji | Tulos | Paikka | Vuosi |
| --- | --- | --- | --- |
| **100 m** | 12,25 | Punkalaidun | 1992 |
| **100 m aj** | 13,67 | Tuusula | 1992 |
| **Korkeus** | 185 | Turku | 1993 |
| **Pituus** | 638 | Mikkeli | 1993 |
| **Kolmiloikka** | 13,61 | Tuusula | 1994 |

 | Sisäradat

| Laji | Tulos | Paikka | Vuosi |
| --- | --- | --- | --- |
| **60 m** | 7,67 | Turku | 1993 |
| **60 m aj** | 8,37 | Kuopio | 1993 |
| **Korkeus** | 176 | Turku | 1992 |
| **Pituus** | 634 | Jyväskylä | 1993 |
| **Kolmiloikka** | 13,12 | Kuopio | 1993 |
| **Viisiottelu** | 3528 | Turku | 1992 |

 |

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Marika Salminen Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).   Viitattu 30.6.2009
2. ↑  Hannus, Matti & Laitinen, Esa & Martiskainen, Seppo: *Kalevan kisat Kalevan malja - Vuosisata yleisurheilun Suomen mestaruuksia*, s. 279. Suomen Urheiluliitto: Gummerus, 2002. ISBN 951-96491-5-8.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
Vakhtang Orbeliani
**Vakhtang Orbeliani** (georg. ვახტანგ ორბელიანი, 5. huhtikuuta 1812 – 29. syyskuuta 1890) oli georgialainen romantiikan ajan runoilija ja sotilas Venäjän keisarikunnan palveluksessa. Hän kuului aateliseen Orbeliani-sukuun. 

Vakhtang Orbeliani syntyi Tiflisissä (Tbilisissä), joka kuului tuolloin Venäjän keisarikuntaan, prinssi Vakhtang Orbelianille ja prinsessa Tekle Bagrationille. Tekle oli Georgian toiseksi viimeisen kuninkaan Erekle II:n rakastettu tytär. Hän oli läheistä sukua kahdelle muulle romantiikan ajan runoilijalle: Aleksandre Orbeliani oli hänen veljensä ja Grigol Orbeliani serkkunsa. Hän opiskeli Tiflisin aatelistokoulussa ja pääsi Pietarin paašijoukkoihin, muttei kuitenkaan valmistunut ja palasi synnyinmaahansa vuonna 1832 johtamaan epäonnistunutta vallankaappausyritystä Venäjän valtaa vastaan. Salaliittoon osallistuneet aikoivat kutsua Venäjän virkamiehet Kaukasukselle suuriin tanssiaisiin, joissa heille olisi annettu mahdollisuus kuolla tai antautua. Juonen paljastumisen jälkeen Orbeliani pidätettiin ja tuomittiin kuolemaan, mutta tuomio peruutettiin ja hänet karkotettiin Kalugaan. Pieleen mennyt kapina ja siitä langetetut suhteellisen vähäiset rangaistukset saivat monet kapinalliset näkemään Georgian itsenäisyyden lopullisesti menetettynä, ja heidän oli pakko sopeutua Venäjän autokratiaan. Surunsa kadonneesta menneisyydestä ja omaperäisen georgialaisen hallitsijadynastian kaatumisesta he muunsivat romanttiseksi runoudeksi. Vuonna 1838 Orbeliani liittyi Venäjän asevoimiin ja palveli Nižni Novgorodin rakuunarykmentissä. Suurimman osan sotilasurastaan hän kamppaili kapinallisia vuoristokansoja vastaan Kaukasuksen sodassa. Hänet asetettiin Georgian krenatöörirykmentin komentajaksi vuonna 1855 ja ylennettiin kenraalimajuriksi vuonna 1860. Vuosina 1858–1863 hän toimi erilaisissa hallinto- ja sotilastehtävissä Pohjois-Kaukasuksella, esimerkiksi Kabardan ja Terekin piirikuntien komentajana. Myöhemmin hän toimi talonpoikien neuvoston jäsenenä ja työskenteli sovittelijana. 

Isoveljensä Aleksandren tavoin hänen runoutensa käsittelee pakkomielteisesti Georgian monarkian tuhoutumista 1700-luvun lopussa. Hän yrittää runoissaan löytää lohtua kristitystä kärsivällisyydestä. Hänen parhaita runojaan dominoi Georgian kristinuskon pyhä kuva, Pyhän Ninon viiniköynnösristi.

Lähteet
-------

1. ↑  Rayfield, Donald: *The Literature of Georgia: A History*, s. 143. Routledge, 2000. ISBN 0-7007-1163-5.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Vakhtang Orbeliani** Wikimedia Commonsissa
Sergei Tanejev
**Sergei Ivanovitš Tanejev** (ven. Сергей Иванович Танеев; 25. marraskuuta (J: 13. marraskuuta) 1856 Vladimir – 19. kesäkuuta (J: 6. kesäkuuta) 1915 Zvenigorod) oli venäläinen säveltäjä, pianisti ja musiikkipedagogi. 

Tanejev ryhtyi soittamaan pianoa viisivuotiaana ja aloitti opintonsa Moskovan konservatoriossa vuonna 1866. Hän opiskeli sävellystä Pjotr Tšaikovskin ja pianonsoittoa Nikolai Rubinsteinin johdolla. Valmistuttuaan Tanejev esiintyi solistina muun muassa Tšaikovskin 1. 2. ja 3. pianokonserton kantaesityksissä. 

Hän opetti Moskovan konservatoriossa vuoteen 1905 asti, ja hänen oppilaitaan olivat muiden muassa Aleksandr Skrjabin ja Sergei Rahmaninov. Viimeisinä vuosina Tanejevin uraa varjosti paheneva alkoholiongelma, ja hän kuoli vuonna 1915 keuhkokuumeeseen, jonka sai osallistuessaan oppilaansa Skrjabinin hautajaisiin.

Tanejevin sävellystuotanto oli tyyliltään mannereurooppalaista, ja se sisältää muun muassa yhdeksän jousikvartettoa, neljä sinfoniaa ja kuorokantaatin *Pyhä Johannes Damaskolainen*.

Aiheesta muualla
----------------

* Sergei Tanejev International Music Score Library Project (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Australia
	+ 2
* Kreikka
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* RISM
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**David Chiu** (s. 23. elokuuta 1960, Kiina) on kiinalaissyntyinen yhdysvaltalainen pokeriammattilainen. Chiu on voittanut urallaan neljä World Series of Poker (WSOP) -turnausta ja yhden World Poker Tour (WPT) -osakilpailun.

Chiu omisti aiemmin ravintolan Coloradossa ja aloitti toisen työn pokerijakajana. Myöhemmin hän erikoistui pokeriturnauksiin ja siirtyi ammattilaiseksi. Läpimurtonsa Chiu teki vuonna 1981 sijoittumalla neljänneksi WSOP:n $1,000 Ace to Five Draw -turnauksessa. Samalla sijalla hän oli viisi vuotta myöhemmin $1,500 Limit Hold 'em -kisassa. Vuonna 1996 Chiu sai ensimmäisen WSOP-rannekkeensa voittamalla $2,000 Limit Hold 'em -turnauksen. Helmikuussa 1998 hän oli ykkönen L.A. Poker Classicin $500 Limit Hold 'em -turnauksessa ja kolme kuukautta myöhemmin jälleen WSOP-voittaja. Kaksi muuta WSOP-ranneketta tulivat vuosina 2000 ja 2005. WSOP:n pääturnauksessa hän on parhaimmillaan ollut kymmenes (vuonna 1996). Vuoden 2009 WSOP:ssa Chiu oli kakkonen Ville Wahlbeckin voittamassa 10 000 dollarin World Championship Mixed Eventissä.

World Poker Tourilta Chiulla on useita rahasijoja. Ensimmäisen kauden Pro-Celebrity -kutsukilpailussa vuonna 2003 hän oli kolmas Layne Flackin ja Jerry Bussin jälkeen. Huhtikuussa 2008 hän voitti WPT Sixth Annual Five Star World Poker Classicin, jonka ykköspalkinto oli 3 389 140 dollaria.

Kesäkuussa 2011 Chiun pokeriuran turnausansiot ylittivät 7,0 miljoonaa dollaria. Hän edustaa Full Tilt Poker -nettipokerihuonetta.

WSOP-rannekkeet
---------------

| Vuosi | Turnaus | Voittosumma (USD) |
| --- | --- | --- |
| 1996 | $2,000 Limit Hold'em | 396 000 |
| 1998 | $3,000 Limit Hold'em | 205 200 |
| 2000 | $5,000 Seven Card Stud | 202 000 |
| 2005 | $5,000 Omaha Hi/Lo | 347 410 |

Lähteet
-------

1. ↑   : David Chiu WSOP player profile World Series of Poker. Viitattu 6. kesäkuuta 2011.
2. ↑   : Full Tilt Pros: David Chiu Full Tilt Poker.  Arkistoitu 2.6.2009. Viitattu 23. maaliskuuta 2007.
3. ↑   : David Chiu stats The Hendon Mob. Viitattu 6. kesäkuuta 2011.

Aiheesta muualla
----------------

* David Chiu The Hendon Mob Poker Databasessa (englanniksi)
* David Chiun sivu Full Tilt Pokerilla (Arkistoitu – Internet Archive) (luettu 23.3.2007)
**Karl Leonard Geijer** myöh. **Keiri** (11. marraskuuta 1895 Vaasa – 27. lokakuuta 1957) oli suomalainen jääkärivänrikki. Hänen vanhempansa olivat veturinkuljettaja Karl August Geijer ja Anna Liisa Rajamäki.

Opinnot
-------

Geijer kävi kansakoulun ja liikeapulaiskurssin vuosina 1913–1914 sekä Vaasan aseseppäkurssin vuonna 1918.

Jääkärikausi
------------

Geijer työskenteli kauppa-apulaisena ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 4. komppaniaan 27. helmikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella, josta hänet siirrettiin Altonan työosastoon 16. joulukuuta 1916 ja laskettiin 4. elokuuta 1917 siviilitöihin Saksaan.

Suomen sisällissota
-------------------

Geijer palasi takaisin Suomeen 14. maaliskuuta 1918 ja astui Suomen Valkoiseen armeijaan aliupseeriksi ylennettynä. Suomen sisällissotaan hänet liitettiin aluksi 1. Jääkärirykmentin esikuntaan, mistä hänet siirrettiin 21. huhtikuuta 1918 joukkueenjohtajaksi rykmentin 2. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan, minkä mukana hän osallistui taisteluihin Lempäälässä ja Kämärän asemalla Viipurissa.

Sisällissodan jälkeinen aika
----------------------------

Geijer palveli sisällissodan jälkeen edelleen 1. Jääkärirykmentissä, mistä hänet siirrettiin 8. kesäkuuta 1918 alkaen Jääkärirykmentti 5:een, joka tunnettiin myöhemmin nimellä Kuopion jalkaväkirykmentti 4 ja Tampereen rykmentti. Geijer palveli rykmentin 5. komppaniassa. Armeijasta Geijer erosi 19. elokuuta 1919 ja liittyi Suojeluskuntajärjestöön ja hänet sijoitettiin paikallispäälliköksi Lapuan suojeluskuntaan. Lapualla hän palveli 1. marraskuuta 1919 – 15. maaliskuuta 1920 välisen ajan. Valtionrautateiden palvelukseen hän siirtyi vuonna 1922 ja palveli rautateillä Vaasassa vuoteen 1929 saakka, jolloin siirtyi liikemieheksi Helsinkiin. Geijer vaihtoi vuonna 1936 sukunimensä Keiriksi.

Jatkosota
---------

Keiri osallistui jatkosotaan työnjohtajana Linnoitusrakennuspataljoona 115:ssä ja Erikoistyökeskus 2:ssa, mistä hänet siirrettiin Helsingin suojeluskuntapiiriin ja edelleen työnjohtajaksi Karjalan tie - ja vesirakennuspiirin alaiselle Uuksu-Salmi-Rajakontu työmaalle. Hänet haudattiin Helsinkiin.

  


    Ylennykset ja kunniamerkit    



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Ylennykset** |  | **Kunniamerkit** |
| * Aliupseeri 14. maaliskuuta 1918
* Vänrikki 27. toukokuuta 1918
* Upseeriarvon menetys 8. helmikuuta 1922
 |  | * Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera
* Vapaussodan muistomitali soljen kera
* Jääkärimerkki
* Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi
 |

Lähteet
-------

* Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938.
* Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 ISBN 951-99046-8-9.

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5  Suomen jääkärien elämäkerrasto 1938
2. 1 2 3 4 5 6  Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975
**Arnold Nugent Strode-Jackson,** (5. huhtikuuta 1891 – 13. marraskuuta 1972) oli brittiläinen keskimatkojen juoksija, joka voitti 1 500 metrin olympiakultaa Tukholmassa 1912.

Arnold Jackson aloitti opiskelunsa Oxfordin yliopistossa vuonna 1910. Ajan tavan mukaisesti hän kilpaili useissa eri lajeissa, mm. soudussa, jalkapallossa ja maahockeyssä, jossa hän oli yliopiston joukkueen kapteeni. Hän voitti mailin juoksun Oxford–Cambridge-ottelussa kolmesti ja oli Oxfordin yliopiston yleisurheiluseuran puheenjohtaja.

Kansainvälisesti tuntematon Jackson matkusti Tukholman olympialaisiin omalla kustannuksellaan. Yhdysvaltalaiset Norman Taber ja maailmanennätysmies Abel Kiviat olivat ennakkosuosikkeja ja johtivat kilpailua loppusuoralle asti. 50 metriä ennen maalia Jackson nousi kärkikaksikon rinnalle ja ohitti heidät voittaen ajalla 3.56,8 viiden ensimmäisen miehen tullessa maaliin viiden metrin sisällä. Kiviat ja Taber hävisivät vain sekunnin kymmenyksellä, hopeamitalistin ratkaisemiseen tarvittiin maalikameran kuvaa. Jacksonin voittoaika rikkoi edellisen olympiaennätyksen 6,6 sekunnilla.

Ensimmäisessä maailmansodassa Jackson sai korkea-arvoisen DSO-kunniamerkin kolmella soljella eli täytti mitaliin vaadittavat kriteerit yhteensä neljä kertaa. Jackson haavoittui sodassa kolmesti ja oli maansa nuorin prikaatikenraali. Urheilu-ura päättyi haavoittumisista seuranneisiin pysyviin vammoihin. Hän muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1945 ja sai maan kansalaisuuden, vaikka palasikin sittemmin Oxfordiin 1960-luvulla.

Lähteet
-------

* Hannus, Matti;: *Yleisurheilu: Tuhat tähteä*. WSOY, 1983. ISBN 951-0-11900-8.

* Pihkala, Lauri; Jukola, Martti;: *Olympialaiskisat ennen ja Pariisissa 1924*. WSOY, 1924.

* Young, Desmond;: *Rommel, s.29*. Tammi, 1962.

### Viitteet

1. ↑  Virtamo, Keijo (toim.): *Fokus-Urheilu 2*, s. 114. Otava, 1970.

Miesten 1 500 metrin juoksun olympiavoittajat

|  |
| --- |
| 1896: Edwin Flack |
1900: Charles Bennett |
1904: James Lightbody |
1908: Melvin Sheppard |
1912: Arnold Jackson |
1920: Albert Hill |
1924: Paavo Nurmi |
1928: Harri Larva |
1932: Luigi Beccali |
1936: John Lovelock |
1948: Henry Eriksson |
1952: Joseph Barthel |
1956: Ronald Delany |
1960: Herb Elliott |
1964: Peter Snell |
1968: Kipchoge Keino |
1972: Pekka Vasala |
1976: John Walker |
1980: Sebastian Coe |
1984: Sebastian Coe |
1988: Peter Rono |
1992: Fermín Cacho |
1996: Noureddine Morceli |
2000: Noah Ngeny |
2004: Hicham el-Guerrouj |
2008: Asbel Kipruto Kiprop |
2012: Taoufik Makhloufi |
2016: Matthew Centrowitz |
2020: Jakob Ingebrigtsen |


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Tilastopaja 🔒

 |

 |