recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Afro Ken** (jap. アフロ犬, engl. *Afro Dog*) on San-X (jap. サンエックス, *Sanekkusu*) yhtiön luoma japanilainen maskottihahmo. Afro Ken on koira, jolla on sateenkaaren värinen afro. Hän vilpitön, moitteeton ja aina hyvällä tuulella. Afro Ken on aina halukas kokeilemaan uusia asioita ja tuntee vetoa asioihin, jotka näyttävät häneltä itseltään. Hänen hiuksensa muuttuvat aina saman näköisiksi kuin asiat joita hän lähestyy.

On olemassa Afro Ken -sukupuu, josta löytyvillä muilla koirahahmoilla on havainnolliset nimet, kuten Techno Ken, Funky Ken, Lord Ken, Super Afro Ken ja Normal Ken. Normal Ken poikkeaa muista hahmoista, koska tällä koiralla ei ole hiuksia.

Bandai Visual ja Sunrise ovat tuottaneet Afro Kenistä 3D-animoidun OVAn. OVA myös lähetettiin maailmanlaajuiseen animesatelliittitelevisioon Animaxiin.

Afro Kenistä on myös valmistettu erilaisia tuotteita, kuten pehmoleluja, avaimenperiä, pusseja yms. Pehmoleluille voi vaihtaa hiukset.

Aiheesta muualla
----------------

* Afro Kenin virallinen kotisivu (japaniksi)
**Friedrich Zehm** (22. tammikuuta 1923 Neusalz an der Oder, Saksa – 4. joulukuuta 2007 Wiesbaden, Saksa) oli saksalainen klassisen musiikin säveltäjä. Hänen tuotantonsa käsittää sekä orkesteri- että kamarimusiikkia, joka on sävelletty eritoten puhallinsoittimille. Lisäksi Zehm sävelsi vokaalimusiikkia.

Ura
---

Zehm syntyi Oderin varrella sijaitsevassa Neusalzin kaupungissa Weimarin tasavallan aikana. Vuonna 1941 hän aloitti musiikkiopintonsa Salzburgin Mozarteumissa. Opinnot jatkuivat toisen maailmansodan jälkeen Hampurissa ja Freiburgissa, jossa häntä opetti muun muassa Harald Genzmer. Vuosina 1953–1956 Zehm toimi Freiburgissa yksityisenä musiikinopettajana, pianistina ja säveltäjänä. Vuosina 1963–1985 Zehm työskenteli luennoitsijana ja toimittajana Schott-musiikkikustantamossa. Ajanjaksoon sisältyy myös pesti säveltämisen opettajana Mainzin yliopistossa 1980-luvun alussa. Vuodesta 1985 alkaen Zehm toimi vapaana säveltäjänä Wiesbadenissa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Friedrich Zehm (1923 - 2007) *Komponisten.at*. Viitattu 5.3.2023. (saksaksi)
2. 1 2  Friedrich Zehm *Schott-music.com*. Viitattu 5.3.2023. (englanniksi)
3. ↑  Friedrich Zehm (Composer, Arranger) *Bach-cantatas.com*. Viitattu 5.3.2023. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* BMLO
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* RISM
* IdRef

 |

 |
Zoran Vulić vuonna 2008.
**Zoran Vulić** (s. 4. lokakuuta 1961 Split, Kroatia, Jugoslavia) on kroatialainen entinen jalkapalloilija, joka toimii nykyisin Kroatian pääsarjassa pelaavan RNK Splitin päävalmentajana.

Pelaajaura
----------

Suurimman osan omasta aktiiviurastaan keskuspuolustajana pelannut Vulić edusti kotikaupunkinsa suurseuraa Hajdukia. Hän pelasi seurassa vuodet 1979–1988, jona aikana voitti Jugoslavian cupin kahdesti (1984, 1987). Välissä Vulić kävi kiertelämässä ulkomailla: vuodet 1988–1991 hän pelasi Espanjan liigaa Mallorcassa ja 1991–1993 ranskalaisessa Nantesissa ennen kuin palasi takaisin itsenäistyneeseen kotimaahansa ja Hajduk Splitiin. Hän voitti vielä kahdesti Kroatian liigamestaruuteen ja kerran Kroatian cupin ennen lopettamistaan kauteen 1994–1995.

Jugoslavian maajoukkueessa Vulić pelasi 25 ottelua, joissa teki yhden maalin. Hän oli mukana joukkueessa 1990 Italian MM-turnauksessa. Lisäksi Vulić ehti pelata Kroatian maajoukkueessa kaksi ottelua.

Valmentajaura
-------------

Lopetettuaan oman pelaajauransa Vulić siirtyi valmennustehtäviin Hajdukissa. Hän aloitti seuran päävalmentajana vuonna 1997 ja johdatti seuran liigamestaruuteen kaudella 2000–2001. Kaudella 2003–2004 Hajduk voitti jälleen mestaruuden, mutta Vulić erosi kolme kierrosta ennen kauden päättymistä. Vuonna 2006 hän tuli uudelleen seuran päävalmentajaksi, mutta kausi päättyi liigahopeaan ja Vulić sai lähteä. Nykyisessä tehtävässään Lutš-Energijan päävalmentajana hän on toiminut vuodesta 2007 lähtien. Vuonna 2009 hän siirtyi HNK Rijekan päävalmentajaksi. Hän toimi vuosina 2010–11 kahdesti NK Istra 1961:n päävalmentajana. Lokakuussa 2012 Vulić siirtyi RNK Splitin päävalmentajaksi. Vuoden 2014 Vulić valmensi Kroatian alle 19-vuotiaiden maajoukkuetta. Joulukuussa 2014 hän palasi RNK Splitin päävalmentajaksi.

Saavutukset
-----------

### Pelaajana

* Jugoslavian cupin voitto 1984, 1987
* Kroatian mestaruus 1994, 1995
* Kroatian cupin voitto 1995
* Kroatian supercupin voitto 1994, 1995

### Valmentajana

* Kroatian mestaruus 2000–2001 ja 2003–2004 (lähti seurasta ennen kauden loppua)
* Kroatian cupin voitto 2002–2003

Lähteet
-------

* Henkilökuva ja tilastoja Serbian maajoukkueen sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
* Henkilökuva Lutš-Energija Vladivostokin sivuilla

### Viitteet

1. ↑  Manager profile transfermarkt. Viitattu 29.7.2015. (englanniksi)

  

Jugoslavian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1990
1 Ivković |
2 Stanojković |
3 Spasić |
4 Vulić |
5 Hadžibegić |
6 Jozić |
7 Brnović |
8 Sušić |
9 Pančev |
10 Stojković |
11 Vujović |
12 Omerović |
13 Katanec |
14 Bokšić |
15 Prosinečki |
16 Šabanadžović |
17 Jarni |
18 Baljić |
19 Savićević |
20 Šuker |
21 Panadić |
22 Leković |
Valmentaja Osim
**Shikoniini** on sinipunainen väriaine, jota saadaan lähes sukupuuttoon kuolleesta purppurarusojuuri -kasvista (*Lithospermum erythrorhizon*). Sitä käytetään Japanissa huulipuniin, kynsilakkoihin ja ihonhoitotuotteisiin. Sitä voidaan myös käyttää lääkkeenä palohaavoihin ja peräpukamiin. Normaalisti ainetta saadaan 5-7 vuoden ikäisten kasvien juurista, mutta nykyisin sitä tuotetaan solukkoviljelmillä, joista väriainetta saadaan jo 20 päivässä.

Shikoniini on alkanniinin enantiomeeri. Shikoniinin käytön lääkkeenä keksi mahdollisesti jo kiinalainen Hua To (s. noin 136–141 jaa.) ja se mainitaan vuonna 1596 kirjoitetussa kiinalaisen lääketieteen klassisessa teoksessa *Pen Ts'ao Kang Mu*. Puhdasta shikoniinia asetaattimuodossa eristivät japanilaiset kemistit R. Majima ja C. Kuroda vuonna 1922. He tosin eivät tunnistaneet ainetta stereoisomeeriksi, sen huomasi H. Brockmann 1930-luvulla.

Lähteet
-------

1. ↑  Hodgson, John: *Tieteen Maailma osa 22: Biotekniikka*, s. 80. 1. painos. Suomentanut Halkka, Antti; Stenberg, Marko & Hakanen, Jarmo. Kööpenhamina: Bonnier, 1994. ISBN 87-427-0427-8.
2. ↑  Vassilios P. Papageorgiou; Andreana N. Assimopoulou; Elias A. Couladouros; David Hepworth & K. C. Nicolaou: The Chemistry and Biology of Alkannin, Shikonin, and Related Naphthazarin Natural Products.  *Angewandte Chemie Int. Ed.*, 1999, 38. vsk, nro 3, s. 270–301. doi:10.1002/(SICI)1521-3773(19990201)38:3<270::AID-ANIE270>3.0.CO;2-0.   (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Coloria.net: Shikoniini
* PubChem: Shikonin (englanniksi)
* Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Shikonin (englanniksi)
* ChemBlink: Shikonin (englanniksi)
**Afrikanviitapöllö** (*Phodilus prigoginei*) on tornipöllöihin kuuluva lintu. Sitä tavataan Kongon demokraattisen tasavallan itäosassa. Se on mahdollisesti tavattu myös Burundissa ja Ruandassa. Laji tunnetaan huonosti.

Afrikanviitapöllö sijoitetaan toisinaan sukuun *Tyto*, tornipöllöt.

Ulkonäkö ja koko
----------------

Afrikanviitapöllö on pähkinänruskea, ja sen pituus on 23–29 cm. Vain naaras on kuvattu. Se on punaruskea päältä, alta vaaleampi, vivahtaa oranssiin. Sen naamakiehkura on soikea ja silmät ovat tummat. Sen ääni saattaa olla pitkää, valittavaa vihellystä, mutta tieto vaatii vielä vahvistusta.

Elinympäristö
-------------

Lajin elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset kosteat vuoristometsät ja subtrooppiset ja trooppiset aroylängöt.

Levinneisyys
------------

Lajin tyyppinäyte on peräisin vuodelta 1951 Muusista Itombwevuorilta Kongon demokraattisen tasavallan itäosasta. Vuonna 1996 laji nähtiin uudestaan, kun naaras jäi verkkoon. Vuonna 1974 laji tavattiin mahdollisesti Burundissa ja vuonna 1990 Ruandassa kuultiin tunnistamattoman pöllön ääniä.

Populaation suuruudeksi arvioidaan 9 360 yksilöä. Kannan epäillään olevan laskussa elinympäristöjen tuhoutumisen takia.

Uhanalaisuus
------------

Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on luokitellut afrikanviitapöllön erittäin uhanalaiseksi, koska se tunnetaan huonosti ja sen elinalue on pieni. Lajia uhkaa metsien raivaaminen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  BirdLife International: *Phodilus prigoginei* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2022-2*.  2016. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 31.3.2023. (englanniksi)
2. ↑  Integrated Taxonomic Information System (ITIS): *Phodilus prigoginei* (TSN 555361) *itis.gov*. Viitattu 31.3.2012. (englanniksi)
3. 1 2  Congo Bay-owl *Phodilus prigoginei* (Arkistoitu versio) BirdLife International. Viitattu 31.3.2012. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q1273539
* Wikispecies: Phodilus prigoginei
* ADW: Phodilus\_prigoginei
* ARKive: phodilus-prigoginei
* Avibase: 07C0389D8798452A
* BirdLife: 22688529
* CoL: 4GK8W
* BOW: cobowl1
* eBird: cobowl1
* GBIF: 2497979
* iNaturalist: 20486
* IRMNG: 11069832
* ITIS: 555361
* IUCN: 22688529
* NCBI: 1002808
* Species+: 7688
* Xeno-canto: Phodilus-prigoginei

 |

 |
**Pierfrancesco Favino** (s. 24. elokuuta 1969 Rooma, Italia) on italialainen näyttelijä. Hänen tunnettuja roolitöitään ovat muun muassa Kristoffer Kolumbus elokuvassa *Night at the Museum – yö museossa*, kenraali Glozelle elokuvassa *Narnian tarinat: Prinssi Kaspian* sekä Ernesto Olivetti elokuvassa *Enkelit ja demonit*. 

Vuonna 2006 Favino palkittiin "Italian Oscarilla" eli David di Donatello -palkinnolla roolistaan rikoselokuvassa *Romanzo Criminale*. Vuonna 2008 hän näytteli partisaania Spike Leen ohjaamassa elokuvassa *Santa Annan ihme* ja vuonna 2012 anarkisti Giuseppe Pinelliä elokuvassa *Romanzo di una strage*, josta hän jälleen sai David-palkinnon.

Lähteet
-------

1. 1 2  Pierfrancesco Favino (pdf) *TNA Artists' Management*.  (italiaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Pierfrancesco Favino** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Korea
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Pier Lorenzo de Vita** (26. marraskuuta 1909 – 7. toukokuuta 1990) oli italialainen sarjakuvapiirtäjä, Massimo De Vitan isä. Disney-sarjakuvien lisäksi hän piirsi muun muassa Pecos Billiä vuosina 1949–1955. De Vita aloitti sarjakuvapiirtäjänä 1934 ja Aku Ankka -sarjakuvien piirtämisen 1955. Hän siirtyi eläkkeelle 1981.

De Vitan tyyli jakaa mielipiteitä. Hänen sarjoissaan on unenomainen tunnelma erityisesti ekspressiivisesti venyvien hahmojen ja vääristyneiden perspektiivien takia. Taustat taas on usein hahmoteltu realistisen lännensarjakuvan tyyliin. Erityisesti hän tuntui mieltyneen sotilasteemoihin: panssarivaunuihin, lentokoneisiin, asepukuihin ja sotalaivoihin. De Vitan sarjakuvatuotantoon kuuluu 184 tarinaa, joista tunnetuimmat hän on tehnyt yhdessä käsikirjoittaja Guido Martinan kanssa. Huomionarvoisia ovat eeppiset Disney-parodiat, joilla on suuri merkitys italialaiselle sarjakuvalle, kuten esimerkiksi Aku Ankka Don Quijotena. Joka tapauksessa hän oli tyyliltään eräs kaikkein omintakeisimpia Disney-sarjakuvien piirtäjiä.

Aiheesta muualla
----------------

* Anonima fumetti

Lähteet
-------

1. 1 2  Pier Lorenzo De Vitan esittely Comic creatorViitattu 8.7.2023
2. 1 2  De Vita I.N.D.U.C.K.S. sivustolla Viitattu 8.7.2023
3. ↑  De Vita PaperPedia sivustollaViitattu 8.7.2023


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Italia
* Alankomaat

 |

 |
**Zoran Savić** (serb. Зоран Савић; s. 18. marraskuuta 1966 Zenica, Bosnia ja Hertsegovinan ST, Jugoslavia) on serbialainen kilpauransa päättänyt koripalloilija.

Ura
---

### Seurajoukkueet

Ennen pääsarjauraansa Savić pelasi alempia sarjoja Borak Caplijnan ja Cenik Celikan joukkueissa. Vuonna 1989 hän siirtyi pääsarjassa pelanneeseen KK Splitiin. Seura pelasi menestyksekkäästi ja se voitti kaksi Jugoslavian mestaruutta, kaksi Euroliigan-mestaruutta sekä kaksi cup-mestaruutta. Kausiksi 1991–1993 Savić siirtyi FC Barcelonaan, josta hän jatkoi kahdeksi vuodeksi PAOK Thessalonikiin. Seuran paidassa hän voitti Korać Cupin. Kaudeksi 1995–1996 Savić siirtyi Real Madridiin.

Vuonna 1996 hänet hankittiin Virtus Bolognaan, jossa hän pelasi kaksi kautta. Jälkimmäisellä Bolognan-kaudellaan Savić voitti kolmannen Euroliiga-mestaruutensa sekä Italian-mestaruuden. Kauden 1998–1999 hän vietti turkkilaisessa Efes Pilsenissä, mutta seuraavana kautena hän ei pelannut missään seurassa. Kaudeksi 2000–2001 Savić palasi FC Barcelonaan, josta hän siirtyi vuonna 2001 Fortitudo Bolognaan. Hän siirtyi Bolognaan lokakuussa 2001 ja paikkasi Dan McClintockia. Vuonna 2002 hän lopetti ammattilaisuransa.

### Maajoukkue

Savić edusti maajoukkuetasolla Jugoslaviaa. Hän pelasi ensimmäiset arvokisansa vuonna 1990, jolloin maa voitti maailmanmestaruuden. EM-kilpailuista Savić voitti kultaa vuosina 1991, 1995 ja 1997. Lisäksi hän osallistui urallaan kerran olympialaisiin, joista hän voitti hopeaa vuonna 1996.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Zoran Savic Liga ACB.  Arkistoitu 19.9.2016. Viitattu 19.12.2011. (espanjaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Euroliigan pelaajaprofiili (englanniksi)
* ACB:n pelaajaprofiili (Arkistoitu – Internet Archive) (espanjaksi)

Jugoslavian joukkue – Koripallon MM-kilpailut 1990
4 Petrović |
5 Perasović |
6 Čutura |
7 Kukoč |
8 Paspalj |
9 Zdovc |
10 Obradović |
11 Ćurčić |
12 Divac |
13 Komazec |
14 Jovanović |
15 Savić |
Valmentaja Ivković

Jugoslavian joukkue – Koripallon EM-kilpailut 1991
4 Sretenović |
5 Perasović |
6 Đorđević |
7 Kukoč |
8 Paspalj |
9 Zdovc |
10 Danilović |
11 Jovanović |
12 Divac |
13 Komazec |
14 Rađa |
15 Savić |
Valmentaja Ivković

Jugoslavian joukkue – Kesäolympialaiset 1996
4 Bodiroga |
5 Danilović |
6 S. Obradović |
7 Lončar |
8 Paspalj |
9 Berić |
10 Đorđević |
11 Rebrača |
12 Divac |
13 Savić |
14 Tomašević |
15 Topić |
Valmentaja Z. Obradović
**Sirkka-Liisa Landry** (o.s. Vuorenpää) (22. marraskuuta 1926 Kivennapa − 19. tammikuuta 2008 Kauniala) oli suomalainen shakinpelaaja. Vuosina 1957−1986 hän voitti 16 kertaa shakin naistensarjan Suomen-mestaruuden ja kolmesti naisten Pohjoismaiden mestaruuden.

Elämä
-----

Vuorenpää syntyi Karjalankannaksella sijaitsevalla Kivennavalla. 15-vuotiaana kesällä 1942 hän astui metsässä marjastaessaan miinaan. Hän menetti vasemman jalkansa polvesta alaspäin ja joutui viettämään pitkiä aikoja sotasairaalassa, jossa muut potilaat opettivat hänelle shakkia. Sairaala-ajan jälkeen Vuorenpää kävi keskikoulun loppuun Lammilla ja muutti sitten Helsinkiin postivirkailijaksi. Helsingissä oli myös paremmat mahdollisuudet pelata shakkia.

Shakkiliiton ensimmäisessä, vuonna 1954 järjestetyssä naisten mestaruuskilpailussa Vuorenpää oli neljäs. Ensimmäisen mestaruuden hän saavutti vuonna 1957. Hän voitti samana vuonna myös Pohjoismaiden naisten mestaruuden ja osallistui Shakkiolympialaisten Suomen joukkueeseen.

1970-luvun lopulla Vuorenpää meni naimisiin ranskalaisen diplomaatin Jacques Landryn kanssa ja vaihtoi sukunimensä Landryksi. Hän muutti ensin miehensä työn perässä Hollantiin. Miehen jäätyä eläkkeelle he muuttivat Portugaliin. Landry vietti viimeiset vuotensa Kaunialan sotavammasairaalassa, jossa hän kuoli.

Saavutukset
-----------

* Shakin naisten Suomen-mestaruus 1957−1973, 1975−1976, 1981, 1986; hopeasija 1988; pronssisija 1983, 1987, 1989
* Shakin Pohjoismaiden naisten mestaruus 1957, 1959, 1967
* Mukana Suomen joukkueessa Shakkiolympialaisissa 1957, 1972−1988

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Muistot: Sirkka-Liisa Landry *HS.fi*.  Arkistoitu 5.8.2016. Viitattu 22.10.2016.
2. ↑  ShakkiNet - shakkipeli/historia *www.shakki.net*. Viitattu 22.10.2016.
**Cyril Furmstone Evans** (1892–1959) oli brittiläinen sähköttäjä, joka tunnetaan parhaiten SS Californianin sähköttäjänä. Evans oli 20-vuotias Titanicin onnettomuuden aikana. Onnettomuusiltana 14. huhtikuuta kello 11 aikaan juuri ennen onnettomuutta Evans oli lähettänyt Titanicin sähköttäjälle viestin jossa hän kertoi kolmesta suuresta jäävuoresta, jotka olivat matkaamassa Titanicia kohti. 

Samaan aikaan Jack Phillips oli lähettämässä viestiä Newfoundlandiin Cape Raceen, kun Evansin viesti kuului niin kovaa hänen korviinsa että tämä karjaisi Evansille töykeästi ja käski tämän pitämään suunsa kiinni. Syy tähän oli se, koska Californian oli vain 10 kilometrin päässä Titanicista. Toinen versio kertoo myös, että viesti oli merkitty väärin. Tämän jälkeen Evans sammutti laitteistonsa ja meni nukkumaan. 

Tätä voidaan pitää syynä siihen miksei Californian päässyt ajoissa pelastamaan Titanicia. Myöskään Californianin kapteeni Stanley Lord ei herättänyt Evansia huomattuaan Titanicin hätäraketit. Kun Evans myöhemmin heräsi ja käynnisti laitteistonsa ja sai tietää Titanicin onnettomuudesta oli jo liian myöhäistä. Myöhemmin Evans ja Lord joutuivat kuulusteluihin joissa heitä syytettiin välinpitämättömyydestä Titanicia kohtaan. Evans kuitenkin vapautettiin syytteistä.

Myöhemmin Evans jatkoi Marconi Wireless companyn ja Eastern Telegraph Companyn palveluksessa loppuelämänsä. Hän palveli myös ensimmäisessä ja toisessa maailmansodassa sähköttäjänä brittiläisille joukoille Pohjois-Afrikassa ja Italiassa. Evans kuoli sydänkohtaukseen vuonna 1959.
**Afrikkalaisen renessanssin monumentti** (ransk. *Monument de la Renaissance africaine*) on 49 metriä korkea, pronssiin valettu muistomerkki Senegalin pääkaupungissa Dakarissa. Vertailun vuoksi New Yorkin vapaudenpatsas on – ilman jalustaa – 46 metriä korkea. Monumentin rakennustyöt aloitettiin vuonna 2006. Veistos paljastettiin Ranskan siirtomaavallasta vapautumisen 50-vuotisjuhlapäivänä 3. huhtikuuta 2010. Teoksen hinnaksi tuli kaikkiaan 27 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria.

Veistoksen suunnitteli presidentti Abdoulaye Waden idean mukaan senegalailainen arkkitehti Pierre Goudiaby Atepa. Rakennustöistä vastasivat pohjoiskorealainen Pjonjangissa sijaitseva Mansudae Art Studio. Muistomerkin rakentaminen köyhyydestä kärsivässä maassa herätti arvostelua paikallisessa ja länsimaisessa lehdistössä. Veistosten symboliikkaa on myös kritisoitu korostuneen länsimaisena. Tätä arvostelua ovat esittäneet lähinnä muslimit, joita senegalilaisista on yli 94 prosenttia. Patsaan kuvakieli on Neuvostoliitosta alkunsa saaneen sosialistisen realismin kaltainen. Patsaan on nähty edustavan Afrikan huonoa hallintopolitiikkaa.

Senegalia vuosina 2000–2012 johtanut presidentti Abdoulaye Wade toivoi muistomerkistä turistinähtävyyttä ja rahasampoa. New Yorkin vapaudenpatsaan ja Pariisin Eiffel-tornin tapaan. Presidentti Wade on vaatinut itselleen 35 prosenttia patsaan matkailutuloista. Vaatimus nosti kysymyksen virassa istuvan presidentin tekijänoikeuksista hallintonsa päätöksiin ja suunnitelmiin.

Katso myös
----------

* Amatsonin muistomerkki

* Sosialistinen realismi

Lähteet
-------

1. ↑  Walker, Peter: Senegalese president unveils £17m African Renaissance statue *The Guardian*.  4.4.2010.  (englanniksi)
2. ↑  Statue of Liberty The National Park Service.  Arkistoitu 11.2.2010. Viitattu 10.4.2010.
3. ↑  Senegal inaugurates controversial $27m monument *BBC News*.  3.4.2010. Viitattu 3.4.2010. (englanniksi)
4. ↑  A monumental folly in Senegal *The Independent*.  9.1.2010. Viitattu 6.2.2010. (englanniksi)
5. ↑  Sy, Tidiane: Senegal colossus proves sore point *BBC News*.  16.11.2009. Viitattu 6.2.2010. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Afrikkalaisen renessanssin monumentti**.
* Eronen, Eeva: Myytävänä: Pompöösejä patsaita Pohjois-Koreasta.  *Helsingin Sanomat*, 2.12.2011, s. B5. Artikkelin verkkoversio.
***Cyphostemma adenocaule*** on viiniköynnöskasvien (Vitaceae) heimoon, pulskioiden (*Cyphostemma*) sukuun kuuluva kasvilaji, joka on ulkonäöltään hyvin muunteleva laji.

*Cyphostemma adenocaule* on köynnöstävä tai maanmyötäisenä kasvava ruoho, joka voi kasvaa useiden metrien pituiseksi. Kasvin tyviosat ovat toisinaan jokseenkin puutuneita. Lehdet ovat sormilehdykkäisiä ja kussakin lehdessä on 3–11 lehdykkää, tavallisimmin 5–7 lehdykkää. Lehtiruodit ovat tavallisesti 1–5,5 cm pitkiä, mutta joskus jopa 9,5 cm pitkiä. Lehtien lehdykät ovat ohuita ja muodoltaan soikeita tai soikeanpuikeita sekä suippokärkisiä. Lehdyköiden pituus vaihtelee 1,5–11,5 cm väliltä ja lehdyköiden leveys 1–7,5 cm väliltä. Lajin kukintona on 2–15 cm pitkä kiemura viuhko. Kukkien terälehdet ovat tavallisesti 2,2–4 mm pitkiä ja kellanvihreitä. Hedelmät ovat soikeita, 6–11 mm pitkiä ja halkaisijaltaan 4–7 mm leveitä, tavallisimmin 6–8 mm pitkiä ja 4–6 mm leveitä. Hedelmien väri vaihtelee punaisesta viininpunaiseen tai lähes mustaan.

*Cyphostemma adenocaule* -lajia tavataan laajalti Eritreassa, Somaliassa ja Etiopiassa. Laji kasvaa 35–1000 metrin korkeudessa.

*Cyphostemma adenocaule* -lajia on käytetty Somaliassa perinteisessä lääketieteessä.

Lähteet
-------

* JSTOR Global Plants:  (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Taksonitunnisteet |
| --- |
|  |
| Cyphostemma adenocaule | 
* Wikidata: Q15565530
* APDB: 177356
* CoL: 6C8TC
* EoL: 5540601
* EPPO: CWMAA
* GBIF: 7293759
* iNaturalist: 183893
* IPNI: 870171-1
* NCBI: 1236437
* Open Tree of Life: 900761
* Plant List: kew-2752647
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:870171-1
* Tropicos: 34002400
* WFO: wfo-0000634453

 |
|  |
| Cissus adenocaulis | 
* Wikidata: Q40053932
* APDB: 123903
* CoL: VK9S
* IPNI: 67490-1
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:67489-1
* Tropicos: 34000948
* WFO: wfo-0000605965

 |

 |
**Bruyères** on kunta Koillis-Ranskassa Vosgesin departementissa Grand Estin alueella. Se sijaitsee noin 25 kilometriä Épinalin kaupungista itään.

Historia
--------

Ensimmäiset maininnat Bruyèresistä ovat peräisin 1100-luvun alusta. Vuonna 1196 Saksan kuningas Henrik VI yöpyi siellä olevassa linnassa. Vuonna 1263 Lothringenin herttua Friedrich III Lothringenilainen antoi sille kaupunkioikeudet. 1400-luvun lopulla käytiin Lothringenin herttuan René II Lothringenilaisen ja Burgundin herttuan Kaarle Rohkean välillä, jossa Bruyèresilla oli merkittävä asema. Vuonna 1475 burgundilaiset valtasivat Bruyèresin, mutta vuonna 1476 heidät karkotettiin porvarillisen kauppiaan Varin Doronin aloitteesta. 1400-luvulta 1700-luvulle saakka kaupunki hyötyi maantieteellisestä sijainnistaan ja sai kaupungin kautta kulkevasta kauppaliikenteestä verotuloja. 1700-luku oli uudenlainen kaupallisen vaurauden vuosisata. Silloin Bruyèresin messut ja markkinat houkuttelevat kauppiaita Alsacesta, Lorrainesta ja Burgundista. 1800-luvulla taloudellinen kasvu jatkui kaupungissa pidettyjen tärkeiden maatalousmarkkinoiden kotipaikkana, ja 1800-luvun lopulla rakennettu rautatieyhteys lisäsi kasvua. 

Vuosien 1914–1918 sota keskeytti kehityksen kuin seinään. Eikä kaupunki kerinnyt kunnolla toipua sodasta kun toisen maailmansodan koettelemukset olivat edessä. 18. kesäkuuta 1940 kaupunkia pommitettiin ja Saksan miehitys alkoi 21. kesäkuuta 1940. Tätä seurasi neljän vuoden miehitys. Syksyllä 1944 kaupungissa käytiin suuri taistelu, jossa Yhdysvaltain armeijan japanilaisista sotilaista koostunut 442. rykmentti saavutti voiton, ja kaupunki vapautettiin 19. lokakuuta 1944.

Lähteet
-------

1. ↑  Comparateur de territoire Institut National de la Statistique et des Études Économiques. Viitattu 12.7.2022. (ranskaksi)
2. ↑  Autrefois Ville de Bruyères. Viitattu 12.7.2022. (ranskaksi)
3. ↑  Tomblaine > La Super Planche des Belles Filles Tour de France 2022. Viitattu 12.7.2022. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Bruyères** Wikimedia Commonsissa
Pullo Kilkennyä.
**Kilkenny** on irlantilainen olut, jonka juuret ovat Kilkennyn kaupungissa Irlannissa. Kilkenny-olut on tuotettu St. Francis Abbeyn panimossa vuodesta 1710 (alun perin Smithwick'sinä). Se on tyypiltään Irish Red Ale, ja sen alkoholipitoisuus on 4,3 til-%. Tavaramerkki on Diageon omistama ja tuottama. 

Kilkenny muistuttaa erittäin paljon Smithwick'siä. Nimeä Kilkenny käytettiin alun alkaen 1980- ja 1990-luvulla Smithwick'sin vahvemman version nimenä Euroopassa ja Kanadassa johtuen siitä, että sana Smithwick's oli monelle liian vaikea lausua. Nykyään Kilkenny on aivan oma olutmerkkinsä.

Kilkennyä tuotettiin alkuperäisesti vientituotteeksi, ja nykyään sitä onkin tarjolla ainakin Irlannissa, Suomessa, Saksassa, Thaimaassa, Sloveniassa, Ruotsissa, Malesiassa ja Puolassa. 

Kilkennyä ei myydä Yhdysvalloissa, koska Diageo ja sen kilpailijat eivät ole päässeet asiasta yhteisymmärrykseen.

Aiheesta muualla
----------------

* Kilkennyn arvostelu Beeradvocatessa
* Kilkennyn arvostelu RateBeerissä
* Kilkenny Hartwallin sivuilla
Kuvaruutukaappaus Blipfotosta 7.4.2018
**Blipfoto** on kansainvälinen digitaalisen valokuvauksen WWW-palvelu, jonka tarkoituksena on kannustaa "päivän kuva" -tyyppiseen valokuvausharrastukseen. Aika ajoin Blipfotossa järjestetään myös haastekilpailuita, jolloin haasteeseen osallistuvat kuvaavat päivittäin annettavan aiheen alla.  Suomennettuna *Blipfoto* tarkoittaa jotain valo(kuva)täplän tapaista, tai se voi viitata myös vanhanaikaisen digitaalikameran piippaavaan laukaisuääneen.  Yhteisö on perustettu vuonna 21.10.2004, ja nykyään siihen kuuluu tuhansia jäseniä ympäri maailman. Yhteisön käyttökielenä on englanti.

"Blippauksen" ideana on ottaa joka päivä yksi kuva, joka jaetaan palvelun muille käyttäjille. Jokapäiväisyys ei kuitenkaan ole vaatimus, vaan vain maksimimäärä. Myöskään kuvien julkaisun ei tarvitse tapahtua päivittäin, vaan vain kuvausajankohdalla on merkitystä. Yhteisön tyypillisimmät käyttäjät kuitenkin sekä kuvaavat että julkaisevat lähes päivittäin, ja monilla julkaistu kuva yhdistyy automaattisesti myös muihin sosiaalisen median päivityksiin (kuten Facebook tai Twitter).

Perusteet blip-harrastukselle voivat olla monenlaisia. Esimerkiksi tällaisia voivat olla oman kuvauksen aktivointi, uusien kontaktien luonti, muiden kuvien katselu tai vaikkapa palautteen saaminen omista kuvista. Eräs palvelun aktiivikäyttäjistä, pian 1300 blippiä kuvannut legendaarinen muotokuvakouluttaja ja valokuvaaja  Jussi Aalto kertoo:

- Olen ollut valokuvan ammattilainen vuodesta 1966 lähtien, ja viimeiset kaksi vuotta valtion taiteilijaeläkkeellä. Tämä blip-harrastus palvelee minua sormiharjoitusten tapaan, eli haluan harjoitella päivittäin, kuten muusikotkin tekevät. Näin säilytän herkkyyteni tärkeitä projekteja varten.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Blipfoto** Wikimedia Commonsissa

* Blipfoto.com

Lähteet
-------

1. ↑  Yleisradion Kaakkois-Suomen -alueuutiset 6.7.2012[vanhentunut linkki]
2. ↑  Blippaus sopii kaikille - Ylämaan valokuvaamo, viitattu 8.4.2018 (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Blipfoto.com - About Us
4. ↑  Blipfoto.com - History, viitattu 8.4.2018
5. ↑  Suomen kameraseurojen liiton kotisivut, viitattu 8.4.2018 (Arkistoitu – Internet Archive)
**Hylje** on Suomen ympäristöministeriön öljyntorjunta-alus, jonka miehittämisestä ja käytöstä vastaa Puolustusvoimat. Öljyntorjuntalaitteisto on kehitetty Suomessa.

Suunnittelu ja valmistus
------------------------

Alus on rakennettu 1981. Valmistuessa sen pituus oli 64 metriä, leveys 12,5 ja syväys 3 metriä. Se on konttityyppinen laiva, josta "kontteja" muuttamalla saadaan muutettua laivan käyttötarkoitusta.

Palvelus
--------

*Hylje* kuuluu 8. huoltolaivueeseen ja sen kotilaituri sijaitsee merivoimien varuskunnassa Upinniemessä. Aluksen kylkinumero on 799. Se voidaan muuttaa nopeasti miinanlaskijaksi tai miinantorjuntaan. Alus kuuluu Rannikkolaivaston kalustoon ja sen päätehtävät ovat öljyntorjunta, kaapelityöt, sukeltajakoulutuksen tukialuksena toimiminen, kuljetus- ja tukialustehtävät.

Vuonna 1990 aluksen perää jatkettiin ohjailuominaisuuksien parantamiseksi, ja alus sai uudet 2 x 1000 hevosvoiman dieselmoottorit. Aiemmin sitä hinasi talvisin joko jäänmurtaja tai iso jäätä murtamaan pystyvä hinaaja. *Hylje* modernisoitiin vuonna 2014, jolloin alus oli korjauksen vuoksi telakalla 13 kuukautta. Operatiiviseen öljyntorjuntavalmiuteen se palasi elokuussa 2015. Modernisoinnin yhteydessä aluksen pituus ja uppouma kasvoivat, jolloin öljynkeräys kapasiteetti nousi 900 kuutiometriin.

Lähteet
-------

1. ↑  Öljyntorjunta-alus Hylkeen peruskorjaus on saatu valmiiksi SYKE.  Arkistoitu 27.3.2016. Viitattu 19.3.2016.
2. ↑  Valtion öljyntorjunta-alukset ymparisto.fi. Viitattu 3.1.2017.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Öljyntorjunta-alus Hylje**.
* Merivoimien kalusto (Arkistoitu – Internet Archive)
**Brutus** on saksalaisen Auto- und Technikmuseum Sinsheimin 1900-luvun alun tyyliin rakennettu kilpa-auto. Ajoneuvon tekee erityiseksi siinä käytetty valtava 1920-luvun 47 litrainen BMW VI -V12-moottori. Brutusta rakennettiin vuosina 1998-2006.

Rakenne ja moottori
-------------------

Brutuksen alusta on saatu vuoden 1907 amerikkalaisesta paloautosta. Auton BMW VI-moottori tuottaa 550 hevosvoimaa, kun moottori kiertää 1530 kierrosta minuutissa (rpm). Tehoa voidaan kasvattaa hetkellisesti jopa 750 hevosvoimaan moottorin kiertäessä 1700 rpm. Autossa on kolme vaihdetta ja moottorin teho välittyy taka-akselille ketjun avulla. Siinä on jarrut vain taka-akselilla.

Kuvia
-----

* 12-sylinterisen moottorin toinen puoli12-sylinterisen moottorin toinen puoli
* Voimansiirron ketjuVoimansiirron ketju
* Brutus Essenissä 2013Brutus Essenissä 2013

Brutus mediassa
---------------

Brutusta on esitelty Top Gearin kauden 18 kuudennessa jaksossa, jossa Jeremy Clarkson pääsee ajamaan myös itse autoa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Experimentalfahrzeug Brutus *technik-museum.de*. Auto- und Technikmuseum Sinsheim. Viitattu 2.10.2014. (saksaksi)
2. ↑  Top Gear - Series 18 - Episode 6 of 7 *bbc.co.uk*. BBC. Viitattu 2.10.2014. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Brutus** Wikimedia Commonsissa

* More on the BMW Brutus - Top Gear (Arkistoitu – Internet Archive)
**Kilkíksen arkeologinen museo** (kreik. Αρχαιολογικό Μουσείο Κιλκίς, *Archaiologikó Mouseío Kilkís*) on arkeologinen museo Kilkíksen kaupungissa Kreikassa. Se esittelee kaupungista ja sen lähialueelta löydettyä pääosin antiikin aikaista esineistöä.

Museo on perustettu vuonna 1972–1973. Sen alkuperäiset kokoelmat perustuivat lähinnä tavallisten ihmisten tekemiin löytöihin. Myöhemmin kokoelmat ovat laajentuneet järjestelmällisten arkeologisten kaivausten myötä. Museorakennus on yksikerroksinen ja siinä on kolme näyttelysalia. Se sijaitsee Kilkíksen kaupungin pohjoisosassa.

Kokoelmat
---------

Museon kokoelmiin kuuluu esineitä esihistorialliselta ajalta antiikin ajan lopulle. Museossa on löytöjä paitsi Kilkíksen kaupungista myös muualta Kilkíksen alueyksikön alueelta. Salissa 1 on esihistoriallisen ajan löytöjä, kuten figuriineja ja työkaluja, muun muassa Kolchíksen neoliittisen kauden asutuksesta. Salissa on myös varhaisen rautakauden pronssiesineitä, kuten koruja, sekä antiikin ajan löytöjä. Salissa 2 on Palaió Gynaikókastron rautakautisen hautausmaan löytöjä, mukaan lukien hautauhreja, aseita ja koruja. Salissa 3 on historiallisen ajan löytöjä, kuten veistoksia, keramiikkaa, koruja ja arkipäiväisiä esineitä.

Merkittävimpiin museoesineisiin kuuluvat muun muassa suurikokoinen niin kutsuttu Evropóksen kuros 500-luvulta eaa.; Dionysosta esittävä veistos Palatianósta; Apollonia esittävä veistos Mikró Dásoksesta; Afroditea esittävä veistos Chorýgista; neljä veistosta Palatianósta löydetystä heroonista 100-luvulta jaa.; Filyriásta tehdyt hautalöydöt; sekä Morryloksen (nykyinen Áno Apóstoloi) kaupungista löydetty kunniapiirtokirjoitus.

* Esihistoriallisen ajan löytöjä.Esihistoriallisen ajan löytöjä.
* Evropóksen kuros, 500-luku eaa.Evropóksen kuros, 500-luku eaa.
* Patsaita heroonista Palatianósta, 100-luku jaa.Patsaita heroonista Palatianósta, 100-luku jaa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Archaeological Museum of Kilkis: History Ministry of Culture and Sports. Viitattu 16.5.2016.
2. 1 2 3 4  Archaeological Museum of Kilkis: Description Ministry of Culture and Sports. Viitattu 16.5.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kilkíksen arkeologinen museo** Wikimedia Commonsissa
**Sirkka-Liisa Lonka** (s. 27. tammikuuta 1943 Kouvola) on suomalainen taidemaalari ja taidegraafikko.

Lonka on opiskellut Suomen Taideakatemian koulussa 1963–1967 ja grafiikkalinjalla 1968. Hän on osallistunut useisiin kansainvälisiin taidetyöpajoihin, opinto- ja työskentelymatkoihin sekä toiminut opettajana Euroopassa, Aasiassa, Afrikassa ja Latinalaisessa Amerikassa.

Sirkka-Liisa Lonka on Taidemaalariliiton ja Suomen Taidegraafikoiden jäsen. Hän on toiminut myös PANDissa ja Kiilassa.
Longan teoksia on muun muassa Ateneumin, Suomen valtion kokoelmissa ja presidentti Nelson Mandelan yksityiskokoelmissa.

Julkaisut
---------

* Nip of Love 1983
* Sirkka-Liisa Lonka, Parvs Publishing 2012

Aiheesta muualla
----------------

* Sirkka-Liisa Longan kotisivu

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Puola
	+ 2

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Uppslagsverket Finland

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Blinded Colony** on ruotsalainen melodinen death metal -yhtye. Se on kotoisin Etelä-Ruotsista Karlshamnista.

Yhtye on tehnyt kaksi albumia: *Divine*, *Bedtime Prayers* ja yhden EP:n.

Jäsenet
-------

* Joel Andersson – "kirkas" laulu
* Linus Månsson – "möreä" laulu
* Tobias Olsson – basso
* Martin Bergman – kitara
* Johan Blomstorm – kitara
* Staffan Franzen – rummut

Diskografia
-----------

### Studioalbumit

* Divine (2003)
* Bedtime Prayers (2006)

### EP:t

* Painreceiver (2000)
* Tribute to Chaos (2002)
* Promo 2005 (2005)
* EP (2010)

Historia
--------

Blinded Colonyn perustivat vuonna 2000 kaksi kitaristia Johan Blomstrom ja Tobias Olsson sekä laulaja Niklas Svensson. Sen alkuperäinen nimi oli Stigmata ja alkaessaan nauhoittaa ensimmäistä demoaan, Painrecieveriä, siihen otettiin kolme uutta jäsentä – Christoffer Nilsson rumpuihin, Annika Haptén laulajaksi ja Staffan Franzén bassoon. Myöhemmin Haptén ja Nilsson jättivät yhtyeen, Franzén vaihtoi bassosta rumpuihin ja uusi jäsen Roy Erlandsson tuli bassoon.

Yhtyeen toinen demo, vuonna 2002 tehty *Tribute to Chaos*, herätti kiinnostuksen levy-yhtiö Scarlet Recordsissa ja levytyssopimuksen myötä yhtye muutti nimensä Blinded Colonyksi.

Blinded Colony julkaisi 2003 ensimmäisen albuminsa, *Divinen*, jota levitettiin Eurooppaan ja Soundholic Recordsin jakelemana Japaniin. Vuotta myöhemmin Blinded Colony erosi Scarlet Recordsista. Uuden albumin nauhoituksen alkaessa yhtyeen alkuperäinen laulaja Niklas Svensson erosi ja hänen tilalleen tuli Johan Schuster.

Yhtyeen uusi demo vuonna 2005 herätti huomion yhdysvaltalaisessa Pivotal Rockordings -levy-yhtiössä. Uuden sopimuksen myötä Blinded Colony aloitti uuden albumin nauhoitukset 2006. *Bedtime Prayers* julkaistiin vuonna 2007 ja sai lämpimän vastaanoton underground-metallipiireissä ja sitä verrattiin jopa In Flamesiin ja Soilworkiin.

Uuden albumin jälkeen Blinded Colony ehti tehdä yhden kiertueen, jonka jälkeen laulaja ja basisti erosivat 2007 elokuun loppupuolella. Talven jälkeen Tobias Olsson vaihtoi kitarasta bassoon ja uudeksi kitaristiksi tuli Martin Bergman. Yhtye myös erosi Pivotal Rockordingsista ja aloitti uuden albumin kirjoittamisen. Yhtye sai myös uudet laulajat – Joel Anderssonin (kirkas laulu) ja Linus Arelund Månssonin (möreä laulu).

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Blinded Colony
Aveyronin Victor
**Aveyronin Victor** on yksi kuuluisimmista villilapsista. Hänet löydettiin vuonna 1797 harhailemasta Ranskasta lähellä Toulousea Aveyronin metsästä, ja löytöpaikan mukaan Victor tunnetaan myös nimellä *Aveyronin villi poika*. Hän oli löytöhetkellä noin 11-vuotias, ja hänen arvioitiin eläneen koko lapsuutensa yksin hylättynä metsässä. 

Nuori lääketieteen opiskelija Jean-Marc Itard kiinnostui Victorin kohtalosta ja alkoi intensiivisesti opettaa häntä vuodesta 1801 lähtien. Hän yritti pitkään opettaa Victoria puhumaan. Vaikka Victor oppi ymmärtämään jonkin verran puhetta ja myös lukemaan joitain sanoja, hän ei itse osannut puhua kuin pari sanaa. 

Myöhempien tutkimusten mukaan Victorille ominaiset käyttäytymispiirteet, kuten liikunnallinen ketteryys ja toisaalta sosiaaliseen kontaktiin kykenemättömyys, samoin kuin puhumattomuus ja sensoriset poikkeavuudet ovat ominaisia autistisille lapsille. Viktor olikin todennäköisesti metsään hylätty autistinen lapsi. Lopulta Itard turhautui ja lähetti pojan mielisairaalaan, jossa tämä vietti lopun elämäänsä.*lähde?* Kuollessaan 40-vuotiaana hän oli oppinut lukuisia sosiaalisessa elämässä tarvittavia taitoja, kuten ilmaisemaan itseään ja tarpeitaan eleillä ja ilmeillä, siistit pöytätavat, vaatteiden pitämisen ja joukossa liikkumisen.*lähde?*

François Truffaut teki Victorin tapauksesta vuonna 1970 elokuvan *Kesytön* (*L’Enfant sauvage*).

Lähteet
-------

1. ↑  Itard, J. M. G.: *De l'Education d'un homme sauvage ou des premiers developpements physiques et moraux du jeune sauvage de l'Aveyron*. Paris: Goyon, 1801. (ranskaksi)
2. ↑  Uta Frith (2003). Autism: Explaining the Enigma. Blackwell, Lontoo

Aiheesta muualla
----------------

* Feral children
Blind James Campbell and His Nashville Street Band -albumin CD-version kansi.
**Blind James Campbell** (17. syyskuuta 1906, Nashville, Tennessee – 22. tammikuuta 1981) oli yhdysvaltalainen blueslaulaja ja kitaristi. Hänet tunnetaan pääosin yhdessä Nashville Street Band -yhtyeensä kanssa vuosina 1962–1963 Arhoolie Records -merkille äänittämistään kappaleista. Albumi *Blind James Campbell and His Nashville Street Band* julkaistiin vuonna 1963 ja CD:nä vuonna 1995.

James Campbell sokeutui apulantatehtaassa tapahtuneen onnettomuuden seurauksena. Vuonna 1936 hän perusti yhtyeen ja alkoi soittaa folkkia, poppia, jatsia ja bluesia juhlissa, tanssijaisissa ja muissa tilaisuuksissa. The Nashville Washboard Bandissä olivat mukana viulunsoittaja Beauford Clay (s. 1900), kakkoskitaristi Bell Ray (s. 1900), tuubansoittaja Ralph Robinson (s. 1885) ja trumpetisti George Bell. Campbell itse soitti lauloi ja soitti kitaraa, mandoliinia, laarditölkkiä ja pesulautaa. Myöhemmin Campbell nimesi yhtyeen Friendly Fiveksi.

Campbell yhtyeineen ei levyttänyt ennen kuin Arhoolie Recordsin Chris Strachwitz kiinnostui yhtyeestä kuultuaan bluesfanin tekemiä äänityksiä yhtyeestä. Kahden äänityssession tuotoksena syntyi Blind James Campbell And His Nashville Street Band -LP (Arhoolie 1015). Vaikka albumi toi Campbellin yleisön tietoisuuteen, James Campbellin ja hänen yhtyeensä myöhemmistä vaiheista ei tiedetä juuri mitään. Strachwitz julkaisi levyn CD:llä vuonna 1995. CD:llä on ylimääräistä LP:ltä poisjäänyttä materiaalia.

Lähteet
-------

1. ↑  1980 thedeadrockstarsclub.com. Viitattu 14.4.2011. (englanniksi)
2. ↑  Linda Griggs: Interest in recordings from 50's 60's prompts search for artists, heirs. *Tri-State Defender Online*.  14. helmikuuta 2008.  [vanhentunut linkki]
3. 1 2

Aiheesta muualla
----------------

* Blind James Campbell Allmusic:ssa
* Arhoolien sivu albumista (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
Muotokuva Giannoúlis Chalepásista.
**Giannoúlis Chalepás** (kreik. Γιαννούλης Χαλεπάς) (14. elokuuta 1851 – 15. syyskuuta 1938) oli kreikkalainen kuvanveistäjä ja modernin kreikkalaisen taiteen merkittävä vaikuttaja.

Elämä
-----

### Koulutus

Chalepás syntyi Tínoksen saarella Kreikassa ja opiskeli Ateenan taidekoulussa kuvanveistoa vuosina 1869–1872. Sen jälkeen hänet hyväksyttiin Münchenin taideakatemiaan, jossa hänen töitään arvostettiin suuresti. Hän voitti jopa palkintoja siellä ollessaan. Monet Chalepásin veistoksista liittyivät mytologiaan, ja hänen työnsä tyylisuunta oli uusklassismi.

### Mielenterveys

Chalepásin veistämä Sofía Afentákin hautamuistomerkki Ateenan ensimmäisellä hautausmaalla. Veistos esittää nukkuvaa tyttöä, joka kuoli 18-vuotiaana tuberkuloosiin.
Chalepás palasi Ateenaan vuonna 1872, jossa hän perusti työpajan jossa veisti kuvia. Vuonna 1878 hän sai hermoromahduksen ja alkoi tuhota veistoksiaan. Hän myös yritti itsemurhaa useamman kerran. Hänen mielenterveytensä heikkeni, ja kymmenen vuoden kuluttua 1888 hän joutui mielisairaalaan, jossa oli neljä vuotta. Päästyään mielisairaalasta hän muutti äitinsä luo asumaan. Chalepásin äiti syytti veistoksia poikansa mielisairaudesta ja kielsi poikaansa veistämästä ja tuhosi kaiken mitä tämä loi.

### Myöhemmin

Chalepásin äiti kuoli vuonna 1916, jolloin Chalepás alkoi taas veistämään. Hänellä ei kuitenkaan ollut paljon varoja pitkän tauon jälkeen. Hän loi kuitenkin suhteita varakkaisiin Ateenan seurapiireihin, ja hänen suosionsa kasvoi taas. Vuonna 1925 Chalepásin veistoksia esiteltiin taidenäyttelyssä, minkä seurauksena hän sai Ateenan akatemialta palkinnon. Hän muutti vuonna 1930 takaisin Ateenaan, jossa hän työskenteli menestyksekkäästi elämänsä viimeiset kahdeksan vuotta, kunnes hän kuoli syyskuun 15. vuonna 1938. Chalepás on haudattu Ateenan ensimmäiselle hautausmaalle.

Lähteet
-------

* Yannoulis Chalepas: The most distinguished sculptor of modern Greece *Ellines*.
* Yannoulis Chalepas’ Museum *About Tinos*.
* Satyr Playing With Eros by Yannoulis Chalepas *getdailyart.com*.

### Viitteet

1. ↑  First Cemetery of Athens *A View on Cities*. Viitattu 1.6.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Giannoúlis Chalepás** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Kreikka
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Musée d'Orsay
	+ 2
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Braathens Regional Airways AB** (aiemmin *Golden Air* ja *Braathens Regional*) on ruotsalainen lentoyhtiö , jonka pääkonttori sijaitsee Trollhättanissa. Se operoi lentoja wet lease -palveluna sisaryhtiölleen BRA Braathens Regional Airlinesille useisiin kohteisiin Ruotsissa sekä lentää tilauslentoja.

Historia
--------

Lentoyhtiö perustettiin syyskuussa 1976 nimellä *Golden Air Flyg AB* lentämään erilaisia tilauslentoja. Yhtiö on tämän jälkeen käynyt läpi useita muutoksia. Yhtiö oli pitkään muun muassa varustamoyhtiö Erik Thun AB:n omistuksessa. 

Vuonna 2012 *Braathens Aviation* osti Golden Airin, ja yhtiön pääreitti Trollhättan - Bromma tuli *Sverigeflyg*-yhteenliittymän haltuun. Golden Air muutti nimensä *Braathens Regionaliksi* 1. tammikuuta 2013, mutta Bromman-reittiä operoitiin edelleen aiemmalla *Sverigeflyg*-markkinointinimellä.

Maaliskuussa 2016 Braathens Regional muutti nimensä *Braathens Regional Airwaysiksi*. Samalla yhtiö alkoi yhdessä sisaryhtiönsä Braathens Regional Aviationin kanssa liikennöidä toisen sisaryhtiönsä, virtuaalilentoyhtiö BRA Braathens Regional Airlinesin lentoja, jonka alle yhdistettiin aiemmin erillisillä markkinointinimillä *Malmö Aviation* ja *Sverigeflyg* lennetyt lennot.

Kohteet
-------

Braathens Regional Airways ei operoi lentoja omalla nimellään. Sen sijaan se operoi lentoja sisaryhtiölleen BRA Braathens Regional Airlinesille.

Laivasto
--------

Braathens Regionalin Saab 2000 Helsinki-Vantaalla vuonna 2017.

Braathens Regional Aviation| Konetyyppi | Määrä | Tilattu | Matkustajia | Huomautukset |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ATR 72-500 | 4 | 0 | 72 | operoi BRA Braathens Regional Airlinesin lentoja, vuokrattu Erik Thun AB:ltä |
| ATR 72-600 | 9 | 1 | 72 | operoi BRA Braathens Regional Airlinesin lentoja, 5 tilausoptiota |
| Yhteensä | 13 | 0 |

Lähteet
-------

1. ↑  "Contact Us (Arkistoitu – Internet Archive)." Golden Air. Retrieved on 23 May 2012. "Golden Air Flyg AB Trollhättan-Vänersborg Airport 461 93 Trollhättan"
2. ↑  "Directory: World Airlines", *Flight International*, 3 April 2007, p. 87.
3. ↑  Nya Golden Air Golden Air.  Arkistoitu 24.9.2015. Viitattu 13.4.2013.
4. ↑
5. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Braathens Regional Airlines** Wikimedia Commonsissa

* Viralliset verkkosivut