recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Muusikko Ali Farka Touré oli etniseltä taustaltaan arma.
**Armat** ovat Malin songhaikansaan kuuluva ryhmä. He ovat songhaivaltakunnan 1500-luvun lopulla valloittaneiden marokkolaisten sotilaiden ja songhainaisten jälkeläisiä. Armojen esi-isien joukossa on Marokon sulttaanin sodassa vangitsemia ja armeijaansa värväämiä eurooppalaisia. Nimitys juontuu arabiankielisestä sanasta *al-ruma* ’ampujat, muskettisoturit’.

Armat hallitsivat 1600-luvun alusta lähtien Nigerjoen keskijuoksun käsittänyttä Timbuktun paššakuntaa, joka aluksi ulottui Djennestä Gaon seudulle. Heidän pääkaupunkinsa oli Timbuktu. 1700-luvulla alue joutui bambaroiden ja tuaregien hyökkäysten kohteeksi ja vuonna 1826 fulbevaltio Macina valtasi Timbuktun.

Nykyään armoja asuu Timbuktussa ja sen lähiseudulla, Nigerjoen mutkassa ja sisämaan suistoalueella. Heitä on noin 20 000 henkeä. Uskonnoltaan armat ovat muslimeja.

Lähteet
-------

1. 1 2  Olson, James S.: *The Peoples of Africa: An Ethnohistorical Dictionary*, s. 37. Westport: Greenwood Press, 1996. ISBN 0-313-27918-7.
2. ↑  *Encyclopedia of the peoples of Africa and the Middle East*, s. 51–52. New York: Facts on File, 2009. ISBN 978-0-8160-7158-6.
3. ↑  Conrad, David C.: *Empires of Medieval West Africa: Ghana, Mali, and Songhay*, s. 107. New York: Facts on File, 2005. ISBN 0-8160-5562-9.
4. ↑  *The Encyclopaedia of Islam, new edition, volume X*, s. 508–509. Leiden: Brill, 2000. ISBN 90-04-11211-1.
5. ↑  *New Encyclopedia of Africa, volume 5*, s. 51. Farmington Hills: Thomson Gale, 2008. ISBN 978-0-684-31459-4.
**Critics’ Choice Television Awards** on vuosittain järjestettävä palkintogaala parhaille televisiosarjoille ja näyttelijöille. Palkinnot myöntää yhdysvaltalainen järjestö nimeltä The Broadcast Television Journalists Association (BTJA).

Ensimmäiset Critics’ Choice Television Award -palkinnot myönnettiin vuonna 2011. Ennen televisio-ohjelmapalkintoja jaettiin vuodesta 1996 asti vain elokuville tarkoitettuja palkintoja, nyttemmin Critics’ Choice Movie Award -palkintoja. Nykyään **Critics’ Choice -palkinto** voi viitata siis sekä elokuva- että televisio-ohjelmapalkintoon. Vuodesta 2016 lähtien elokuva- ja televisiopalkinnot on jaettu samassa palkintogaalassa vuoden alussa tammikuussa.

Katso myös
----------

* Critics’ Choice Movie Awards

Lähteet
-------

1. 1 2  Critics' Choice Television Awards Land TV, Online Distribution, Tap Host *Deadline.com*.  31.5.2011. Viitattu 27.6.2016. (englanniksi)
2. ↑  Critics' Choice Movie & TV Awards Merge To Become One Show *Deadline.com*.  30.9.2015. Viitattu 26.6.2016. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Palkinnon viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
**Taifuuni Tip** oli kaikkien aikojen voimakkain ja suurin havaittu trooppinen hirmumyrsky. Se aiheutti laajoja tulvia suuressa osaa Japania lokakuussa 1979.

Sykloni muodostui Tyynellämerellä 5. lokakuuta 1979 trooppisesta matalapaineesta. Se voimistui trooppiseksi myrskyksi seuraavana päivänä ja taifuuniksi 9. lokakuuta. Liikuttuaan hyvin suotuisaan ympäristöön Tip voimistui *supertaifuuni Tipiksi* 11. lokakuuta ja sen keskustan ilmanpaine laski 996:sta 898 mb:iin. Tässä vaiheessa Tipin halkaisija oli 2 170 km ja trooppisen myrskyn tuulet ulottuivat 1 085 kilometrin päähän myrskyn keskuksesta. 12. lokakuuta Tip jatkoi voimistumistaan ja sen kovimmat yhtämittaiset tuulet puhalsivat 85 m/s (305 km/h)*lähde?* ja myrskyn keskuksen ilmanpaine laski 870 mb:iin. Halkaisijaltaan 2 220 km Tip oli laajin havaittu trooppinen hirmumyrsky, ja sen paine oli alin koskaan myrksyn keskuksessa mitattu painelukema.

Tämän jälkeen Tip heikkeni hitaasti liikkuessaan kohti Japania. Se iski maihin Honshun saarella 19. lokakuuta heikkona taifuunina, mutta aiheutti kuitenkin merkittävää vahinkoa. Tip aiheutti 68 ihmisen kuoleman enimmäkseen tulvien johdosta sekä miljoonien dollarien vahingot Japanin maataloudelle ja kalastukselle.

Lähteet
-------

1. ↑  Dunnavan & Dierks: An analysis of super typhoon Tip (1979) *Monthly Weather Review*.  1980. Viitattu 9.11.2019.
**Satunnaisvaihtelulla** tarkoitetaan jonkin mitattavissa olevan ilmiön täysin ennustamatonta vaihtelua, joka esiintyy mitattaessa samaa asiaa useamman kerran peräkkäin. Riittävän tarkan arvon saamiseksi mittaus on toistettava riittävän monta kertaa. 

Tilastojen perusteella voidaan laskea esimerkiksi Jyväskylän pitkän ajan keskilämpötila tammikuussa. Tämä keskiarvo on hyvä ennustus tulevan tammikuun lämpötilasta, mikäli mitään ylimääräistä tietoa (kuten joulukuun 31. päivän lämpötila) ei ole saatavilla. Myöhemmin mitattavan todellisen keskilämpötilan ja tehdyn ennusteen erotusta voidaan pitää satunnaisvaihteluna.

Muodollisemmin voidaan esittää, että aikasarjan ti tekijät ovat:

{\displaystyle t\_{i}=f(x\_{1},\ldots ,x\_{n},t\_{1},\ldots ,t\_{i-1})+e\_{i}}

jossa ei on satunnaisvaihtelu tai virhetermi, ja se noudattaa esimerkiksi normaalijakaumaa, jonka odotusarvo on nolla. Termit xj ovat selittäviä tekijöitä ja aikasarjan arvo voi myös riippua sen aikaisemmista arvoista.

Katso myös
----------

* Satunnaisuus
**Vanhempieni romaani** on Arvid Järnefeltin teos, jonka ensimmäinen osa ilmestyi 1928, toinen 1929 ja kolmas 1930. Se oli hänen viimeinen romaaninsa ja myös hänen teoksistaan laajin.

Järnefelt aloittaa kertomuksen 1840-luvun Venäjältä Pietarista vanhempiensa Elisabethin ja Alexanderin, venäläisen vapaaherrattaren Elisabeth Clodt von Jürgensburgin ja suomalaisen upseerin August Alexander Järnefeltin, nuoruudesta ja avioliiton solmimisesta, ja siitä, kuinka perhe muuttaa Suomeen. Tarina on puettu kaunokirjalliseen muotoon, vaikka pohjalla ovat Järnefeltin äidin Elisabethin muistelmat ja valokuvat. Kertomus on ajallisesti ja kehityksellisesti hyvin pitkä, muutokset niin maailmanhistoriallisesti kuin myös yksilöiden kohdalla ovat suuria. Venäläinen aatelisneito ottaa uuden kotimaan ja sen kielen omakseen.

Tarinaan nivoutuvat Suomen kultakauden kulttuuripersoonat Minna Canthista Juhani Ahoon, ja oman perheenkin lapsista tuli osa silloista kulttuurielämää: Kasperista kriitikko ja taidemaalari, Arvidista tuli kirjailija, Eerosta taidemaalari ja Armaasta säveltäjä. Aino Järnefelt avioitui Jean Sibeliuksen kanssa ja kuuluu sitä kautta samaan kulttuurin piiriin. Perheen isä olisi toivonut pojistaan virkamiehiä, äiti taas kannusti luovuutta. Leo Tolstoi vaikutti leskeksi jääneen äidin, Elisabethin, elämään voimakkaasti, ja sittemmin hänen kauttaan Arvid omaksui näkemykset ja toteutti niitä omassa elämässään.

Nimestään huolimatta teos itse asiassa kuvaa keskeisimmin kirjailijan äitiä, vapaaherratar Elisabet Clodt von Jürgensburgia, joka nousi merkittäväksi tolstoilaisena ajattelijana ja kirjallis-kulttuuripoliittisen salongin johtajana. Se kertoo myös äidin ja pojan lämpimästä suhteesta. Kirja on kirjoitettu äidin kertomuksena minä-muodossa.

Romaania on esitetty näytelmäksi muokattuna, ja se on käännetty usealle kielelle.

Kirjailija Arvid Järnefelt.

Lähteet
-------

1. 1 2  Mirka Makkonen: Arvid Järnefeltin teoksia *personal.eunet.fi*.  Arkistoitu 27.4.2007. Viitattu 27.6.2009.
2. ↑  Vanhempieni romaani Lahden kaupunginteatteri.  Arkistoitu 20.8.2007. Viitattu 27.6.2009.
3. ↑  Tapio Kopponen: / Järnefelt, Kasper (1859–1941) *Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen)*.  13.10.2004. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
4. ↑  Sini Katainen: Tolstoilaisuus *personal.eunet.fi*.  Arkistoitu 27.9.2007. Viitattu 27.6.2009.
5. ↑  Anna Kortelainen: Isänmaallisuus sana sanalta Yle.fi. Viitattu 27.6.2009.
**Satulinna** on kartanohotelli Hirvensalmen Pöyryn kylässä, Etelä-Savon maakunnassa Ryökäsveden luoteisosan Urmaslahden rannalla. Hotellin pohjoispuolitse kulkee nimeä Otavantie kantava seututie 431, joka idässä johtaa Mikkelin Otavaan. Hirvensalmen kirkonkylän ja Pöyryn Satulinnan välillä kulkee myös kevyenliikenteen reitti. 

Kartanohotellin päärakennus toimi alkujaan vuonna 1928 valmistuneena Pöyryn kunnalliskotina eli vanhainkotina. Osittain kaksikerroksisen, uusklassismia edustavan rakennuksen suunnitteli helsinkiläinen laitos- ja koulurakennuksiin erikoistunut arkkitehti Axel Mörne. Samaan kokonaisuuteen kuuluu entinen mielisairaalarakennus 1930-luvulta, aitta ja navetta. Kunnalliskoti oli suunniteltu 54 asukkaan ja mielisairaala 18 potilaan tarpeisiin. Asukkaat työskentelivät myös maatilana toimineessa kunnalliskodissa. Maatalous jatkui 1960-luvulle asti. Mielisairaalaosasto toimi vuoteen 1969 ja vanhainkoti vuoteen 1992 asti. Pöyryn kunnalliskodilla on rakennushistoriallisia ja maisemallisia arvoja, ja sitä suojellaan kaavan avulla.

Kunnalliskodin jälkeen kiinteistössä on toiminut useita yrittäjiä. Vuonna 2001 rakennuksen osti näyttelijä-yrittäjä Satu Silvo yhtiökumppaneineen, tavoitteenaan muokata rakennuksesta hyvinvointikeskus. Vuonna 2003 Sihvo tapasi lakimies ja entinen jääkiekkotähti Juha Rantasilan ja heistä tuli kihlapari. Rantasila osti muut osakkaat pois hotellihankkeesta, ja ryhtyi miljoonasijoituksilla muokkaamaan rakennuksesta kokous- ja konferenssikeskusta. Rakennettiin rantasaunat ja -huviloita, navettaan perustettiin ravintola. Kartanohotelli sai paljolti nykyiseen asunsa. Parisuhteen kariuduttua Satulinnalle nimensä antanut Silvo joutui jättäytymään pois hotelliyrityksestä vuonna 2007.

Hotellissa on pidetty presidentti Ahtisaaren isännöimä, Irakin konfliktin ratkaisuja etsivä salassa pidetty nelipäiväinen kokous. Nelosella nähdyn Vain Elämää -televisiosarjan useat tuotantokaudet on kuvattu Satulinnassa.

Satulinna siirtyi vuoden 2016 alusta Satulinna Resort Oy:n hallinnoimaksi Next Hotels -ketjulta. Entinen mielisairaalarakennus on yksityiskäytössä.

Lähteet
-------

1. ↑  Pöyry (myös Asutusnimihakemiston sivulle linkitetty MML:n Nimistön tietokortti: Pöyry ) *Asutusnimihakemisto*. Kotimaisten kielten keskus, kotus.fi. Viitattu 19.7.2021.
2. 1 2  Satulinna kartanohotelli hirvensalmi.fi. Viitattu 19.7.2021.
3. 1 2 3  Hirvensalmi - Pöyryn vanhainkoti, Satulinna Etelä-Savon kulttuuriperintötietokanta, esku.fi. Viitattu 19.7.2021.
4. 1 2  Mia Paavonen: IS vieraili Satulinnassa: Linnanrouva Raija Moilanen nauraa kummitusjutuille – katso video! *is.fi*.  3.10.2014. Viitattu 19.7.2021.
5. 1 2  Matti Rämö: Satu Silvo oli Satulinnan palkaton piika *seura.fi*.  23.10.2014. Viitattu 19.7.2021.
6. ↑  Salainen Irak-seminaari järjestettiin Hirvensalmella *yle.fi*.  4.9.2007, päivitetty 30.10.2008. Viitattu 19.7.2021.
7. ↑  Satulinna kartanohotelli. Satulinna Resort Oy *finder.fi*. Viitattu 19.7.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Kartanohotelli Satulinna (satulinna.fi)
* 
* Satulinna ja Sataman Herkku yhdistävät voimansa (23.1.2020) (hirvensalmelainen.fi)
**Damage: The Sadistic Butchering of Humanity** on Suomi-Peli-ryhmän kehittämä ammuntapeli, joka julkaistiin sharewarena Amigalle vuonna 1996.

Pelaaja ohjaa pelihahmoa sivultakuvatussa kaupungissa tavoitteenaan eliminoida kaikki vastaantulijat.

Juoni
-----

Presidentin menestynyt ja lupaava poika Michael Modelcitizen katoaa. Neljän vuoden etsintöjen jälkeen hänen todetaan olevan kuollut ja hänelle järjestetään hautajaiset. Hautajaispäivänä Mike Massacre herää hullun tiedemiehen koekammiossa. Mike on menettänyt muistinsa eikä tiedä kuka hän on tai missä hän on. Pelin tavoitteena on eliminoida kaikki vastaantulijat.

Kehitys
-------

Peli ja sen suunnittelumateriaaleja esillä Suomen pelimuseossa.
*Damagen* kehittäneen tiimin jäsenet olivat alun perin irtautuneet The Crux -demoryhmästä. Jyrki Sinivaara, Olli-Pertti Kojo ja Jani Finér alkoivat kehittää peliä Amigalla / Atari ST:llä ohjelmoitujen tikku-ukkojen ympärille. Kojo ideoi sivultakuvatun kaupungin ja teki hahmografiikat. Sinivaara toimi pelin ohjemoijana ja Finér graafikkona sekä säveltäjänä. Kehitykseen meni neljä vuotta. Yhdessä vaiheessa pelillä oli myös hollantilainen jakelija.

Kehittäjätiimi on perustellut pelin väkivaltaisuutta sillä, että he halusivat tehdä pelin, "jota kukaan ei kehtaisi tehdä". Peli oli viimeinen suomalainen Amigalle kehitetty peli.

Vuonna 2013 pelistä tehtiin uusintaversio Windowsille. Peli hyväksyttiin vuonna 2016 Steamin Greenlight-ohjelman kautta julkaistavaksi Steamissa.

Vastaanotto
-----------

Pelin julkaisussa *CU Amigan* päätoimittaja piti *Damagea* idealtaan sairaana. *Vice*-lehden mukaan *Damage* on yksi Amigan huomattavimmista gore-peleistä, ja sen voi nähdä edelläkävijänä *Hotline Miamille*.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Kuorikoski, Juho: *Sinivalkoinen pelikirja – Suomen pelialan kronikka 1984–2014*, s. 53–54. Fobos, 2014.
2. 1 2  Damage: Sadistic Butchering of Humanity *steamcommunity.com*. Viitattu 14.4.2016.
3. ↑
4. ↑  Reunanen, Markku; Heinonen, Mikko & Pärssinen, Manu: Suomalaisen peliteollisuuden valtavirtaa ja sivupolkuja *Pelitutkimuksen vuosikirja*.  2013. Tampereen yliopisto. Viitattu 14.4.2016.
5. ↑  Diver, Mike: A Disgusting History of Gore in Video Games *Vice*.  4.11.2014. Viitattu 14.4.2016. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Pelin kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive) (vanhentunut linkki)
* Pelin Steam-sivu
* *Damage: Sadistic Butchering of Humanity (Windows)* MobyGamesissa (englanniksi)
**Vanhojen metsien suojeluohjelma** on Suomen valtion luonnonsuojeluohjelma, jonka tarkoituksena on vanhojen metsien suojeleminen. Maatalouden laajeneminen ja tehokas metsätalous ovat vähentäneet vanhojen metsien määrää, minkä vuoksi ohjelma perustettiin valtioneuvoston periaatepäätöksellä 3. kesäkuuta 1993. 2010-luvun alussa vanhojen metsien suojeluohjelmaan kuului kaikkiaan noin 320 000 hehtaaria.

Ohjelmaan kuuluvien kohteiden pinta-alasta on perustettu suojelualueiksi tai valtion omistuksessa 99 prosenttia.*lähde?* Kohteet sijaitsevat pääosin Pohjois- ja Itä-Suomessa. Valtioneuvosto on tehnyt kolme periaatepäätöstä vanhojen metsien suojelusta. Oulu–Kuusamo–Kajaani-linjan eteläpuolisia valtion maiden vanhoja metsiä päätettiin suojella noin 23 000 hehtaaria vuonna 1993. Tätä ohjelmaa täydennettiin vielä noin 3 900 hehtaarilla 1995. Valtioneuvosto päätti suojella Pohjois-Suomen valtion mailla 293 600 hehtaaria 1996. Lisäksi yksityismaiden vanhoja metsiä päätettiin suojella noin 8 500 hehtaaria.

Kuusamon yhteismetsän alueella olevia vanhoja metsiä päätettiin hankkia suojeluun noin 14 000 hehtaaria. Yksityisten omistamien maiden suojelu on jo lähes kokonaan toteutettu. Natura 2000 –verkostossa on noin 30 000 hehtaaria sellaisia Etelä-Suomen metsiä, jotka eivät kuulu mihinkään suojeluohjelmaan, mutta joista osa on varsinaisia vanhoja metsiä.

Vanhoja metsiä suojellaan lisäksi Metso-ohjelmalla.

  


| ohjelma | lyhenne | päätös |
| --- | --- | --- |
| Etelä-Suomen vanhojen metsien suojeluohjelma valtion mailla | AMO | 1993-06-03, valtioneuvoston periaatepäätös |  |
| Etelä-Suomen vanhojen metsien suojeluohjelman täydennys valtion mailla | AMO | 1995-12-07, valtioneuvoston periaatepäätös |  |
| Etelä-Suomen vanhojen metsien suojeluohjelman täydennys yksityisten mailla | AMO | 1996-06-07, valtioneuvoston periaatepäätös |  |
| Pohjois-Suomen vanhojen metsien suojeluohjelma valtion mailla | AMO | 1996-06-07, valtioneuvoston periaatepäätös |  |

Lähteet
-------

1. 1 2   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. 1 2 3 4  Luonnonsuojeluohjelmat: Vanhojen metsien suojelu Ympäristönministeriö.  Arkistoitu 29.10.2013. Viitattu 27.10.2013.
*Tämä artikkeli käsittelee henkilöä. Provinssista katso Sühbaatar (provinssi).*
Sühbaatar noin vuosina 1920–1922.
Sühbaatar mongolialaisessa postimerkissä vuonna 1932.
**Damdiny Sühbaatar** (mong. Дамдины Сүхбаатар, ven. Дамдин Сухэ-Батор, *Damdin Suhe-Bator*), 2. helmikuuta 1893 – 22. helmikuuta 1923 Urga [nyk. Ulaanbaatar]) oli mongolialainen itsenäisyys- ja vallankumoustaistelija sekä kommunistisen Mongolian kansan vallankumouspuolueen johtaja. Häntä pidetään Mongoliassa sankarina ja yhtenä valtion perustajista.

Sühbaatarin syntyessä Mongolia kuului Qing-dynastian Kiinaan. Nuorena hän työskenteli maataloustöissä ja opiskeli mongolian kieltä ja aritmetiikkaa. Qing-dynastian kaaduttua vuonna 1911 Mongolia itsenäistyi ja sen johtoon nousi Bogd-kaani. Sühbaatar liittyi maan armeijaan seuraavana vuonna. Hän menestyi koulutuksessa ja siirtyi lopulta hallinnollisiin tehtäviin vuonna 1918. Kiinalaiset kuitenkin palasivat Mongoliaan ja vaativat maan hallitusta eroamaan; heidän vaatimuksiinsa suostuttiin ja armeija hajotettiin, jolloin Sühbaatar joutui työttömäksi. Hän oli kuitenkin perustanut vuonna 1919 nationalistisen Dzüünharaa-ryhmän, joka liittyi toiseen, Horloogijn Tšoibalsanin johtamaan ryhmittymään vuonna 1920 ja otti yhteyttä venäläisiin vallankumouksellisiin. Ryhmästä muodostettiin Mongolian kansan vallankumouspuolue, joka pyysi apua bolševikeilta.

Roman von Ungern-Sternbergin johtamat bolševikkien vastaiset joukot miehittivät osia Mongoliasta. Sühbaatar nousi helmikuussa 1921 uuden Mongolian kansanarmeijan johtoon ja hyökkäsi onnistuneesti venäläisiä ja kiinalaisia joukkoja vastaan. Urga vallattiin heinäkuussa 1921, ja myöhemmin samana vuonna Sühbaatar vieraili Moskovassa tavatakseen Leninin. Hänestä tehtiin maan uuden hallituksen sotaministeri. Hän kuitenkin kuoli sairauteen vain muutamaa vuotta myöhemmin helmikuussa 1923.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Damdiny Sühbaatar Encyclopædia Britannica. Viitattu 21.7.2012.
2. 1 2 3  Peter Symes: Damdiny Sühbaatar *pjsymes.com.au*. Viitattu 21.7.2012.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Damdiny Sühbaatar** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Puola
	+ 2

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Viron musiikki- ja teatteriakatemia** (vir. *Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia*) on julkinen musiikkikorkeakoulu Tallinnassa. Korkeakoulu perustettiin vuonna 1918, alkuperäisenä nimenään Tallinnan konservatorio. Korkeakoulussa on noin 670 opiskelijaa ja henkilökuntaa on noin 260.

Musiikkiakatemian tunnetuin entinen oppilas on maailmankuulu virolainen säveltäjä Arvo Pärt. Myös säveltäjä ja urkuri Andres Uibo (s. 1956) on opiskellut akatemiassa ja toiminut vuodesta 1994 asti urkujensoiton yliopistonlehtorina. Muita entisiä opiskelijoita ja myöhemmin opettajia ovat Leo Normet, Harri Otsa, Ester Mägi, Lepo Sumera, Jaan Rääts, Heino Jürisalu, Gustav Ernesaks, René Eespere, Jaan Ross ja Els Aarne. Konservatorioaikana säveltäjä Artur Kapp toimi opettajana. Erkki-Sven Tüür opetti akatemiassa säveltämistä vuodesta 1989 vuoteen 1992.

Viron musiikkiakatemiassa opiskelivat muun muassa Peeter Vähi, Urmas Sisask ja Evald Aav. Viron musiikki- ja teatteriakatemiassa on opiskellut monia suomalaisia nuoria muusikoita.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Viron yliopistot |
| --- |
|  |
| Julkiset | 
* Tallinna
* Tallinnan teknillinen
* Tartto
* Erikoistuneet:
	+ Taideakatemia
	+ Musiikki- ja teatteriakatemia
	+ Turvallisuusakatemia
	+ Ilmailuakatemia
	+ Meriakatemia
	+ Sotilasakatemia
	+ Maatalousyliopisto
	+ Tallinnan ammattikorkeakoulu
	+ Pallas ammattikorkeakoulu

 |
|  |
| Yksityiset | Estonian Business School |
|  |
| Kansainväliset | Baltian puolustuskorkeakoulu |

 |
**Viron opetus- ja tiedeministeriö** (*Haridus- ja Teadusministeerium*) on Tartossa sijaitseva vuonna 1993 nimellä **Kulttuuri ja opetusministeriö** (*Kultuuri- ja Haridusministeerium*) perustettu Viron yleisestä koulutuspolitiikasta, korkeammasta koulutuksesta ja tieteestä vastaava ministeriö. Ministeri on Mailis Reps, ja ministeriön kansliapäällikkö on ollut vuodesta 2008 alkaen Janar Holm.

Historia
--------

Ministeriöstä erotettiin kulttuuriministeriö 1996 omaksi ministeriökseen. Koulutusjärjestelmää uusittiin seuraavana vuonna, ja siinä yhteydessä ministeriö siirtyi Tallinnasta Tarttoon. Siirtoa tukivat taloudelliset ja alueelliset seikat. Tartto-projekti eli ministeriön siirtoon liittyvä uusi malli ja suunnitelma saatiin päätökseen vuonna 2000. Uusi rakenne otettiin käyttöön heinäkuussa 2001, ja ministeriö on keskittynyt aiempaa enemmän koulutus- ja tiedepolitiikkaan, jolloin osa tehtävistä on siirretty muihin organisaatioihin. Vuoden 2003 alusta ministeriön nimeksi tuli nykyinen opetus- ja tiedeministeriö.

Rakennus
--------

Ministeriö on sijainnut vuodesta 2001 entisessä pankin talossa Munga tänavilla. Arkkitehti Arnold Matteusin suunnittelema rakennus valmistui 1936. Sen julkisivussa on kuvanveistäjä Juhan Raudseppin veistämät mies- ja naishahmot. Pääsisäänkäynnin luona on Aleksander Ellerin pronssireliefit, jotka kuvaavat teollisuutta ja maanviljelystä. Toinen kerros on entistetty.

Lähteet
-------

1. ↑  Ministry of education and research, history 1988, (Arkistoitu – Internet Archive) 17.5.2014, viitattu 23.1.2017 (englanniksi)
2. ↑  Viron opetus- ja tiedeministeriö, viitattu 23.1.2017 (englanniksi)
3. ↑  Management Janar Holm Janar Holm Secretary General,, viitattu 23.1.2017 (englanniksi)
4. ↑  Janar Holm, cv, (Arkistoitu – Internet Archive) viitattu 23.1.2017 (viroksi)
5. ↑  of education and research, history 1996, (Arkistoitu – Internet Archive) 17.5.2014, viitattu 23.1.2017 (englanniksi)
6. ↑  Since 1st of July 2001 (Arkistoitu – Internet Archive), viitattu 23.1.2017 (englanniksi)
7. ↑  The building of the Ministry (Arkistoitu – Internet Archive) 17.5.2014, viitattu 23.1.2017 (englanniksi)
**Väärnin pappila** on vanha pappilamiljöö ja kirjailija Juhani Ahon synnyinpaikka Lapinlahdella Pohjois-Savossa.
Sen vuonna 1843 rakennettu empiretyylinen päärakennus on rakennussuojelukohde. Pappila sijaitsee Onkiveden rannalla.

Juhani Ahon muistolaatta Väärnin pappilan päärakennuksen julkisivussa.
Entisöity pappila avattiin marraskuussa 2008 nähtävyytenä, käyntikohteena sekä kulttuurin ja kokoontumisen paikkana. Tuhoutumassa olleen pappilan peruskorjaushankkeen toteutti Väärnin Pappila Oy, jonka perustivat kirjailija Minna Kettunen ja hänen puolisonsa muusikko Jarkka Rissanen. Väärnin Pappila on heidän perheyrityksensä ja kotinsa.

Lähteet
-------

1. ↑  Lapinlahden kappalaisenpappila. RKY. Museovirasto. Viitattu 15.8.2014.

Kirjallisuutta
--------------

* toim. Kettunen, Minna & Ollikainen, Tatu & Puurunen, Hannu: *Puustelli ja pytinki – Väärnin pappilan asukas- ja rakennushistoriaa*. Väärnin Pappila Oy, 2019. ISBN 978-952-5780-24-6.

Aiheesta muualla
----------------

* Väärnin pappila Oy
Bergan huvila-alue, Villa Jonasberg, Signe Branderin valokuva vuodelta 1912
**Villa Jonasberg** oli Helsingissä Etu-Töölössä Apollonmäellä Töölönkadun ja Apollonkadun kulmassa, nykyisen Töölönkatu 12:n tontilla sijainnut puinen huvilarakennus. Talossa toimi 1860-luvulla isorokkosairaala ja se oli vuodesta 1872 ravintolana. Ravintolaa piti Venäjän armeijasta Krimin sodan jälkeen eronnut ja Helsinkiin asettunut Wladislaus Majewski (k. 1873) ja hänen kuoltuaan hänen leskensä Johanna Mikaelintytär vuoteen 1876 saakka. Talossa asui sitten puuseppä Eriksson 1880-luvun lopulle saakka ja sen jälkeen talo oli piirilääkäri Elmgrenin asuntona ainakin 1901–1911. Talo toimi myös Arbetets Vänner i Tölö (Tölikan Vennu)-yhdistyksen yhdistystalona purkamiseensa saakka. Vuonna 1913 huvilan tontteineen osti arkkitehti Sigurd Frosterus. Huvila purettiin 1926 ja sen paikalle valmistui kivitalo 1927.

Lähteet
-------

1. ↑  Kaisa Kyläkosken Sukututkijan loppuvuosi-blogi 20.11.2021 : Paluu Jonasbergiin
2. ↑  Kaisa Kyläkosken Sukututkijan loppuvuosi-blogi 23.10.2020 : Villa Jonasberg Apollonmäellä
Viron maakunnat (mustat rajat) ja kunnat (valkoiset rajat) vuoden 2017 kuntauudistuksen jälkeen.
**Virossa** toteutettiin **vuonna 2017 hallintouudistus**, jossa Viron kuntien määrää vähennettiin. Uudistukseen liittyy maakuntahallinnon purkaminen.

Lainsäädäntö
------------

Laki hallintouudistuksesta hyväksyttiin riigikogussa kesäkuussa 2016. Lain mukaan kuntien minimikoko Virossa on 5 000 asukasta. Sääntöön on poikkeuksia.

Kuntamuutokset
--------------

*Pääartikkeli: Luettelo Viron kunnista*
Muutoksessa Viron kuntien määrä väheni 134:llä 213:sta 79:ään. Pienten, alle 5 000 asukkaan kuntien määrä väheni 152:lla 169:stä 17:ään yhdistämällä pikkukuntia. Näin ollen isompien, yli 5 000 asukkaan kuntien määrä kasvoi 18:lla.

Muutos koski erityisesti harvaan asuttuja maakuntia maan länsi-, itä- ja eteläosissa; ei niinkään pohjoisosaa: esimerkiksi Harjumaan 23 kunnasta 13 säilyi entisellään ja Hiidenmaan kunnat yhdistettiin yhdeksi.

Maakunnat
---------

Muutoksen osana maakuntahallinto puretaan vuoden 2018 aikana.

Ystävyyskuntaongelma
--------------------

Suomen ja Viron kunnilla on ollut 1990-luvulla aloitettuja ystävyyskuntasuhteita yli 250. Molemmissa maissa tapahtuneiden merkittävien kuntamuutosten takia osapuolet joutuvat pohtimaan suhteiden tulevaisuutta uudelta pohjalta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Rain Kooli: Viron kuntauudistus etenee, muttei riidattomasti  2017. Tuglas-seura.  Arkistoitu 8.4.2018. Viitattu 8.4.2018.
2. ↑  Omavalitsuste ülevaade haldusreformi järgselt (Valtiovarainministeriön uutinen kuntauudistuksen käytännön muutoksista)  13.3.2018. Rahandusministeerium. Viitattu 8.4.2018. (viroksi)
3. ↑  Ühinenud ja kõikide omavalitsuste ülevaade (sh KOV kontaktandmed ja omavalitsusjuhid) (Excel) (Viron kuntien perustietoja valtiovarainministeriön verkkosivuilla) *haldusreform.fin.ee*.  maaliskuu 2018. Viitattu 8.4.2018. (viroksi)
4. ↑  Heikki Telakivi: Miten päivittää ystävyyskuntatoiminta tähän päivään – tapaus Viro (Kuntaliiton uutinen 25.1.2018) *internationalforum.fi*.  Arkistoitu 14.6.2018. Viitattu 8.4.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Haldusreform (Hallintouudistuksen verkkosivut) Rahandusministeerium.  (viroksi)
* Haldusreformi seadus, Vastu võetud 07.06.2016 (Riigikogun päätös hallintouudistuksesta)  7.6.2016. Riigikantselei.  (viroksi)
* Pekka Linnainen: Alkeisopas kielimutkiin Viron kuntasuhteissa *Estofennia*.  25.7.2018.
**Vääpelikilta ry** on Helsingin Seudun Reserviläispiiriin ja Reserviläisliittoon kuuluva huoltoaselajin erikoiskoulutuksen saaneiden reserviläisten yhdistys. Vuonna 1996 perustettuun yhdistykseen kuuluu vuonna 2018 noin 200 jäsentä ja toiminta on laajentunut myös pääkaupunkiseudun ulkopuolelle, muun muassa Oulun seudulle. Jäseneksi hakeminen tapahtuu kirjallisella hakemuksella sivujen kautta. 

Yhdistyksen jäsenistä suurin osa on reservin aliupseereja. Keski-ikä oli vuonna 2014 45 vuotta ja yleisin sotilasarvo ylikersantti. Joukossa on muutamia upseereja ja miehistön jäseniäkin. Useimmat jäsenistä ovat saaneet varusmiehenä tai reservin koulutustapahtumissa taloushuollon, kenttälääkinnän, kuljetusvälinehuollon tai taisteluvälinehuollon erikoiskoulutuksen. 

Vaikkakin jäsen toimii pääasiallisesti oman huollonalueensa tehtävissä, on hänen mahdollista saada koulutusta ja kokemusta myös muista huollon lajeista, mikä antaa vääpelinä toimivalle laajemman käsityksen alaisenaan toimivista ryhmistä. Oman osaamisen vuoksi monilla killan jäsenillä on suoritettuna esimerkiksi PV:n ajolupa, elintarvikehygieniakortti ja EA1-tasoinen tai laajempi ensiapukoulutus.

Yhdistyksen tärkein toimintamuoto on vapaaehtoinen maanpuolustuskoulutus, joka tapahtuu yhteistyössä Maanpuolustuskoulutusyhdistyksen (MPK) kanssa. Vuosittain järjestetään muun muassa puolustusvoimien tilaama vääpelikurssi sodan ajan yksikköupseereille ja perusyksikön vääpeleille eli huoltojoukkueen joukkueenjohtajille. Yhdistys osallistuu myös maakuntajoukkojen huoltohenkilöstön koulutukseen.

Muita toimintamuotoja ovat muun muassa ammunta, kenttäkelpoisuutta ylläpitävä liikunta, toimiminen huollon tehtävissä, vierailut sotilas- ja siviilikohteissa sekä veteraanityö.

Aiheesta muualla
----------------

* Vääpelikilta ry:n verkkosivut
Alain Chabat vuonna 2006.
**Alain Chabat** (s. 24. marraskuuta 1958 Oran, Ranskan Algeria) on ranskalainen koomikko, näyttelijä, tuottaja, ohjaaja ja käsikirjoittaja. Ranskan Algeriassa syntynyt Chabat kasvoi Massyssä, Pariisin lähiössä.

Chabat on ohjannut vuodesta 1987 alkaen elokuvia, joista tunnetuimmat ovat Asterix ja Obelix - Tehtävä Kleopatra, *Marsupilamin seikkailu* ja *Didier - Koiruuksia kerrakseen*. Hän on toiminut myös laulajana ja kuulunut lpmediaryhmään Les Nuls.

Kotimaansa Ranskan lisäksi Chabat on tullut tunnetuksi myös Yhdysvalloissa, missä hän tuli tunnetuksi elokuvassa Gazon maudit - French Twist. Hän sai suuren määrän ihailijoita näyteltyään 2009 elokuvassa *Yö museossa 2* Napoleon Bonaparten roolissa. Hän myös dubbasi elokuvan ranskankieliseen versioon hahmolle äänensä. Hän on myös antanut äänensä englannin- ja ranskankielisen Ice Age 4: Mannerten mullistus -elokuvan Silas-nimiselle lokille sekä ranskankieliselle Shrekille.

Vuonna 2017 Chabat näyttelee sivuroolissa elokuvassa Valerian and the city of a thousand planets. Hän myös ohjasi ja tuotti viidennen elokuvansa, jossa hän itse näyttelee joulupukkia. Kyseinen jouluaiheinen elokuva, Santa & Cie, sai Ranskassa ensi-iltansa 6. joulukuuta 2017.

Chabatilla oli vaikeuksia koulunkäynnissä, ja hän jättikin kesken useamman koulun. Ennen elokuvauraansa Chabat haaveili sarjakuvapiirtäjän tai rock-laulajan urasta. Hän on tehnyt joitakin sarjakuvia. Hänet on nähty myös tv:ssä ranskalaisella TV-kanavalla ohjelmassa Burger Quiz.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Marx, Rebecca: Biography *The New York Times: Movies & TV*.  Arkistoitu 11.3.2016. Viitattu 26.12.2018. (englanniksi)
2. 1 2  Alain Chabat *Allocine*. Viitattu 27.12.2015. (ranskaksi)
3. ↑  *Santa & Cie* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Alain Chabat** Wikimedia Commonsissa

* Alain Chabat Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Korea
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Alain Gagnon** (22. toukokuuta 1938 – 26. maaliskuuta 2017) oli kanadalainen säveltäjä. Hän oli alun perin pianonsoitossa itseoppinut, mutta jatkoi sen opiskelemista vuosina 1951–1958 Philippe-Antoine Lavoien johdolla Rimouski-seminaarissa. Vuonna 1960 hän pääsi Québecin musiikkikonservatorioon opiskelemaan urkujensoittoa Henri Gagnonin johdolla. Hän opiskeli myös Roger Mattonin johdolla säveltämistä Lavalin yliopistossa.

Gagnon sai vuonna 1963 Kenraalikuvernöörin mitalin ja vuonna 1964 Ranskan hallituksen palkinnon. Hän opiskeli vuosina 1964–1965 säveltämistä Jocelyne Binet'n johdolla ja sai vuonna 1965 Prix d'Europen sekä stipendit Canada Councililta ja Québecin opetusministeriöltä. Pariisissa Gagnon opiskeli vuosina 1965–1966 Henri Dutilleux'n ja Olivier Alainin johdolla. Hän opiskeli myös Utrechtissa 1966 ja André-François Marescottin johdolla Genevessä 1967.

Vuonna 1967 Gagnon alkoi opettaa musiikin teoriaa, analyysiä ja sävellystä Lavalin yliopistossa. Canada Councilin tukemana Québecin sinfoniaorkesterin Gagnonilta tilaama *Prélude* kantaesitettiin vuonna 1969 Pierre Dervaux'n johdolla. Gagnon oli suuri Claude Debussyn ihailija.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  The Canadian Encyclopedia: Alain Gagnon
2. ↑  Avis de décès: Alain Gagnon


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**The Lord of the Rings: The Return of the King** on EA Redwood Shoresin kehittämä ja Electronic Artsin julkaisema 
*Taru sormusten herrasta: Kuninkaan paluu* -elokuvaan perustuva toimintapeli. Peli julkaistiin usealle alustalle vuonna 2003.

Juoni
-----

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Pelin yksinpelikampanjassa on tarkoituksena pelata ensin Gandalfina ja tuhota uruk-hai joka piirittää Helmin syvännettä. Pelin edetessä voi pelaaja valita polkunsa, jonka ensin kulkee. Pelaaja voi valita Frodon ja Samin polun, Gandalfin polun tai Aragornin, Legolasin ja Gimlin yhteisen polun.

### Frodo ja Sam

Frodon ja Samin polku alkaa Osgiliathista, kun he saavat Faramirilta luvan paeta Minas Tirithia suojaavasta asemasta. Frodo ja Sam kulkevat läpi taistelun, ja joutuvat kohtaamaan monta vihollista. Frodo ja Sam menevät seuraavaksi Lukitarin luolaan ja sieltä Cirith Ungoliin.

### Gandalf

Gandalfin polku alkaa Helmin syvänteen taistelun jälkeen suoraan, kun hän ajaa takaa uruk-haita kohti Rautapihaa. Entit ovat tuhoamassa paikkaa, ja Gandalfin täytyy auttaa enttejä. Rautapihan jälkeen Gandalf joutuu Minas Tirithin taisteluun Mordorin örkkejä vastaan. Kentälle on jatko-osa, Minas Tirithin sisäpiha. Sisäpihassa Gandalfin täytyy auttaa monta sata naista ja lasta sisälle suojiin, ja suojella heitä vihamielisiltä örkeiltä. Kenttään kuuluu örkkien lisäksi Mordorin peikkoja. Sen jälkeen Gandalf kohtaa Aragornin, Legolasin ja Gimlin, ja he menevät taistelemaan viimeisessä taistelussa Mustalle Portille Mordorin joukkoja vastaan.

### Aragorn, Legolas ja Gimli

Aragornin, Legolasin ja Gimlin polku Kuolleiden Valtakunnasta. Kentässä heidän täytyy saada kuolleiden johtaja ja hänen sotilaansa mukaan Minas Tirithin taisteluun. Elokuvasta poiketen pelissä johtajaa vastaan täytyy taistella. Seuraava kenttä on Eteläportti. Aragorn, Legolas ja Gimli yrittävät päästä Pelennorin kentille Eteläportin kautta, mutta örkkien väijytys saartaa heidät. Pelennorin kentillä pelaajan täytyy tuhota olifantteja, ja idästä tulleita itäläisiä sekä örkkejä, ja puolustaa Éowynia ja Merriä nazgûlilta. Sen jälkeen Aragorn, Legolas ja Gimli tapaavat Gandalfin, ja he menevät taistelemaan viimeisessä taistelussa Mustalle Portille Mordoria vastaan.

### Viimeinen kenttä

Kun kaikki kolme polkua on käyty, peli siirtyy viimeiseen kenttään, Tuomiovuoreen. Frodon ja Samin täytyy taistella Klonkkua vastaan.

Pelin päätyttyä paljastuu huijauskoodeja, uusi salainen bonustaso sekä paljon haastatteluja ja making of -dokumentteja. Peliin avautuu vielä toinen bonustaso jos pelaaja tekee valitut tehtävät.

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**

Aiheesta muualla
----------------

Virallinen kotisivu (englanniksi)

Lähteet
-------

1. ↑  *The Return of the King* PC sivu *19.5.2008*.
**Viron koripallomaajoukkue** edustaa Viroa miesten koripallon maajoukkuekilpailuissa. Sitä hallinnoi *Eesti Korvpalliliit*.

Viro pelasi ensimmäisen koripallon arvoturnauksensa Berliinin olympialaisissa 1936. Koripallo oli tuolloin ensimmäistä kertaa olympiakisojen ohjelmassa ja kisojen avausottelussa Viro voitti Ranskan pistein 34–29. Viro sijoittui kisoissa lopulta yhdeksänneksi.

EM-kilpailujen lopputurnauksessa Viro esiintyi ensimmäisen kerran Latviassa 1937. Näissä kisoissa, samoin kuin kahta vuotta myöhemmin Liettuassa, Viro sijoittui viidenneksi. 

Viron kuuluessa Neuvostoliittoon maan pelaajat edustivat Neuvostoliiton maajoukkuetta. Uudelleenitsenäistymisen myötä Viro liittyi FIBA:n jäseneksi 1992. Maan koripallojoukkue on tuon jälkeen selviytynyt kolmasti EM-kilpailujen lopputurnaukseen: Saksassa 1993 se sijoittui kuudenneksi, Turkissa 2001 14:nneksi ja Latviassa 2015 20:nneksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Ranking men after FIBA Basketball World Cup 2019 Qualifiers Window 6 *fiba.basketball*.  26.2.2019. Viitattu 31.8.2019. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Viron koripalloliiton virallinen sivusto (viroksi)

FIBA Europen maajoukkueet
Alankomaat | Albania | Andorra | Armenia | Azerbaidžan | Belgia | Bosnia ja Hertsegovina | Bulgaria | Englanti | Espanja | Georgia | Irlanti | Islanti | Israel | Italia | Itävalta | Kreikka | Kroatia | Kypros | Latvia | Liettua | Luxemburg | Malta | Moldova | Montenegro | Norja | Pohjois-Irlanti | Pohjois-Makedonia | Portugali | Puola | Ranska | Romania | Ruotsi | Saksa | San Marino | Skotlanti | Serbia | Slovakia | Slovenia | Suomi | Sveitsi | Tanska | Tšekki | Turkki | Ukraina | Unkari | Wales | Valko-Venäjä | Venäjä | Viro | Yhdistynyt kuningaskunta

**Entisiä joukkueita:** DDR | Jugoslavia | Neuvostoliitto | Tšekkoslovakia
**Alain Barrière** (oik. **Alain Bellec**, 18. marraskuuta 1935 – 18. joulukuuta 2019) oli ranskalainen laulaja. Barrière aloitti insinööriopinnot 1955 *École nationale supérieure d'arts et métiers* -korkeakoulussa Angers'ssa ja innostui opiskeluaikanaan musiikista ja aloitti kappaleiden tekemisen. Barrière valmistui 1960, mutta jatkoi musiikin parissa. Hän voitti 1961 *Coq d’or* -kykykilpailun kappaleella "Cathy", minkä myötä hän sai levytyssopimuksen.

Barrière edusti Ranskaa vuoden 1963 Eurovision laulukilpailussa kappaleella "Elle était si jolie*"*. Kappale sijoittui kilpailussa jaetulle viidennelle sijalle.

Barrière julkaisi debyyttialbuminsa *Ma vie* vuonna 1964. Barrière esitti pääosaa vuoden 1966 elokuvassa *Pas de panique*, mutta jatkoi tuon jälkeen laulajana. Suurin menestyskappale *Tu t’en vas* (1975) myi yli 200 000 kappaletta.

Barrière mani naimisiin 1975 ja avasi vaimonsa kanssa *Le Stirwen* -viihderavintolan. Barrière kuitenkin joutui vero-ongelmiin, minkä vuoksi muutti Yhdysvaltoihin 1977 ja asui siellä neljä vuotta. Ranskaan palattuaan hän yritti paluuta, mutta albumit *Un peu de sang breton* ja *La mer est là* eivät menestyneet. Barrière muutti Quebeciin Kanadaan, josta palasi Ranskaan 1990-luvun alussa. 1997 Barrière julkaisi kokoelmalevyn *Ma vie: Trente années de chansons*, joka sisälsi hänen vanhoja hittejään sekä albumin *Barrière 97*.

Barrière julkaisi 2006 omaelämänkerran *Ma Vie*. Hän kuoli 84-vuotiaana 18. joulukuuta 2019.

Lähteet
-------

* Alain Barrière

### Viitteet

1. ↑  London 1963 *eurovision.tv*. Viitattu 3.4.2022.
2. ↑  Le chanteur Alain Barrière est mort *lemonde.fr*. Viitattu 3.4.2022. (ranskaksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
	+ 2
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Aschanska villan** on punainen huvilarakennus Uumajassa, Ruotsissa. Aschanska villanin on suunnitellut arkkitehti Ragnar Östberg ja se valmistui vuonna 1906. Vuodesta 1980 rakennus on ollut kulttuuriperintörakennus.

Rakennus
--------

Huvilan on suunnitellut tukholmalainen arkkitehti Ragnar Östberg, ja se valmistui vuonna 1906 eversti Wilhelm Aschanille, joka johti paikallista rakuunarykmenttiä. Östberg suunnitteli useita Uumajassa olevia rakennuksia, vaikkakin hänet tunnetaan parhaiten Tukholman kaupungintalon rakentamisesta. Nykyään huvilassa on toimistotilaa sekä ravintola.

Puinen huvila on suunniteltu kansallisromanttisella tyylillä, kuten Scharinska villankin, jonka sama arkkitehti rakensi Uumajaan vuotta aiemmin. Huvila on rakennettu kivijalalle ja sokkelille. Huvilassa on yksi kerros sekä ullakko jyrkän harjakaton sisäpuolella.

Östberg rakensi samoihin aikoihin teatteria Uumajaan. Se oli rakennettu kuitenkin puutavarasta ja se paloi vuonna 1913. Aschanska villan on ollut kulttuuriperintörakennus vuodesta 1980 lähtien.

* Sisäkuva eversti Wilhelm Aschanin kodista vuonna 1916.Sisäkuva eversti Wilhelm Aschanin kodista vuonna 1916.
* Kuva ulkoa Vasagatanilta vuonna 1916.Kuva ulkoa Vasagatanilta vuonna 1916.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Aschanska villan *vbm.se*. Västerbottens museum.  Arkistoitu 17.5.2014. Viitattu 24.5.2014. (ruotsiksi)
2. 1 2  Aschanska villan *umea.se*. Umeå kommun.  Arkistoitu 4.5.2014. Viitattu 24.5.2014. (ruotsiksi)
3. ↑  Pressrelease Aschanska villan *nnj.se*.  15.1.2014. NNJ Fastigheter. Viitattu 24.5.2014. (ruotsiksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Aschanska villan** Wikimedia Commonsissa

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: sv:Aschanska villan
**Viron linnut – Havainnot 1990–2010** on Timo Pettayn toimittama lintukirja, jossa esitellään kaikki Virossa vuosina 1990–2010 havaitut lintulajit. Kirja on ilmestynyt 2014, ja sen on julkaissut Viron Lintuseura, joka nimestään huolimatta on suomalainen. 

Teos on lajissaan kolmas. Aiemmat havaintokirjat ovat ilmestyneet vuosina 1998 ja 2004. Kirjoitusten pohjana ovat lähinnä suomalaisten tekemät havainnot. Niitä kerättiin alkujaan sattumanvaraisesti, mutta myöhemmin aineistoa on kertynyt Hatikka-järjestelmän kautta, ja viimeisessä vaiheessa otettiin käyttöön virolainen eElurikkus-tietokanta.

Alkusanojen jälkeen luodaan katsaus Viron lintutieteellisen tutkimuksen historiaan. Yleiskatsausten teon aloittivat 1700-luvulla baltiansaksalaiset kartanonherrat. Aineistoa kertyi museoihin ja Tarton yliopistoon 1822 perustettuun eläintieteelliseen kabinettiin. Tutkimusta tehtiin myös neuvostovallan aikana Viron tiedeakatemian alaisuuteen perustetussa Zoologia ja Botaanika Instituutissa. Viron itsenäistyttyä jälleen tieteellinen tutkimus järjestettiin uudelleen. Nykymuotoinen lintuharrastus sai alkunsa 1990-luvulla, ja alkuun esikuvina olivat ulkomaiset linturetkeilijät.

Oman katsauksensa teoksessa saa suomalaisten retkeily Virossa. Sen jälkeen esitellään Sõrven lintuasemalla tehtyjä havaintoja muuton vaihteluista. Pääosan teoksesta muodostavat Viron linnustosta tehdyt havainnot. Kirjan lopussa on vielä rariteettikatsaus, jossa on kaikki hyväksytyt havainnot 5. joulukuuta 2013 asti.

Arviot
------

Jan Södersved kirjoittaa kiittävässä arviossaan BirdLife Suomen Linnut-lehdessä, että "kirja kuuluu ehdottomasti jokaisen Viron linnustosta kiinnostuneen hyllyyn tai reppuun". Erityismaininnan Södersved antaa upeille valokuville ja Juho Könösen piirroksille.

Kirjan kuvitusta kiittää myös William Velmala Helsingin Seudun Lintutieteellisen yhdistyksen Tringa-lehdessä. Hän sanoo, että kuvat "ovat poikkeuksetta hienoja ja riittävän suuria". Kuvat on kaikki otettu Virossa, ja kuvaajina on sekä suomalaisia että virolaisia harrastajia.

Lähteet
-------

1. 1 2  Viron linnut, Johdanto, s. 4–5.
2. ↑  Viron linnut, Historia, s. 7.
3. ↑  Södersved, Jan: *Napakka kooste Viron linnuista*. *Linnut* 2/2014, s. 43.
4. ↑  Velmala, William: *Viron linnut*. *Tringa* 2/2014, s. 104.
Yleinen esimerkki Clemmensen-pelkistyksestä
**Clemmensen-pelkistys** on kemiallinen reaktio, jossa sinkin ja elohopean amalgaami pelkistää karbonyyliyhdisteen alkaaniksi happamissa olosuhteissa. Reaktion raportoi ensimmäisen kerran Erik Christian Clemmensen vuonna 1913.

Reagenssit ja mekanismi
-----------------------

Clemmensen-pelkistys soveltuu useille aldehydeille ja ketoneille ja on erityisen käytetty ketonien pelkistämiseen. Konjugoituneet tyydyttymättömät karbonyyliyhdisteet ja dikarbonyyliyhdisteet johtavat usein eri reaktiotuotteiden seoksen muodostumiseen. Happona reaktiossa käytetään usein vetykloridia ja liuottimena tolueenia. Sivutuotteina reaktiossa voi syntyä muun muassa alkoholeja, dioleja ja alkeeneja. Sivutuotteiden muodostumiseen vaikuttaa muun muassa hapon konsentraatio ja sinkin määrä amalgaamissa.

Clemmensen-pelkistyksen reaktiomekanismi ei ole täysin selvillä. Usein osana sitä katsotaan olevan jokin organosinkkiyhdiste. Erään mekanismin mukaan sinkki luovuttaa yhden elektronin karbonyyliryhmällä, jolloin muodostuu radikaali. Tämä radikaali hajoaa muodostaen orgaanisen karbenoidin sinkin kanssa. Happo luovuttaa protonin yhdisteelle, jolloin muodostuu alkyylisinkkiyhdiste ja toisen protoninluovutuksen seurauksena muodostuu alkaani.

Lähteet
-------

1. ↑  Susan Budavari (päätoim.): *Merck Index*, s. ONR-18. 12th Edition. Merck & Co. 1996. ISBN 0911910-12-3. (englanniksi)
2. 1 2  Michael B. Smith & Jerry March: *March's Advanced Organic Chemistry*, s. 618. John Wiley & Sons, 2013. ISBN 9780470462591. (englanniksi)
3. 1 2 3  László Kürti, Barbara Czakó: *Strategic applications of named reactions in organic synthesis*, s. 92. Elsevier, 2005. ISBN 978-0-12-429785-2. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 5.9.2018). (englanniksi)
4. ↑  Thomas Scott, Mary Eagleson: *Concise encyclopedia chemistry*, s. 231. Walter de Gruyter, 1994. ISBN 978-3110114515. (englanniksi)
5. ↑  Bernhard Kammermeier: *Reduction, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 5.9.2018.
6. 1 2  Thomas Laue & Andreas Plagens: *Named Organic Reactions*, s. 62–63. John Wiley & Sons, 2005. ISBN 978-0-470-02644-1. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 5.9.2018). (englanniksi)
**Remington 51** (myös **Remington model 51**) on Remingtonin suunnitelema ja valmistama massasulkuinen itselataava pistooli.

Tuotanto
--------

Remington aloitti itselataavien pistoolien valmistuksen vuonna 1917 saadessaan tilauksen Colt M1911 -pistoolien valmistuksesta. Kun tilaus valmistui, yhtiö päätti aloittaa oman pistoolien valmistuksen. Yhtiö suunnitteli uuden M51:n ja aloitti sen valmistuksen.

Ominaisuudet
------------

Aseen sulkujärjestelmä perustuu massasulkuun. Aseessa on sekä kahvavarmistin että tavallinen varmistinvipu rungossa, lähellä aseen takapäätä.

Versiot
-------

* **Remington model 52**, aseen alkuperäisversio.
* **Remington model 53**, aseen paranneltu versio.
* **Remington R51**, aseen pohjalta tehty moderni versio.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Chris McNab: *Suuri asekirja*, s. 145. Gummerus.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Remington model 51
**Australian avoin tennisturnaus 2001** pelattiin 14. – 27. tammikuuta 2001.

Loppuottelut
------------

### Miesten kaksinpeli

Yhdysvallat **Andre Agassi** – Ranska Arnaud Clément 6–4, 6–2, 6–2

### Naisten kaksinpeli

Yhdysvallat **Jennifer Capriati** – Sveitsi Martina Hingis 6–4, 6–3

### Miesten nelinpeli

Australia **Todd Woodbridge** / Ruotsi **Jonas Björkman** – Saksa David Prinosil / Zimbabwe Byron Black 6–1, 5–7, 6–4, 6–4

### Naisten nelinpeli

Yhdysvallat **Serena Williams** / Yhdysvallat **Venus Williams** – Yhdysvallat Lindsay Davenport / Yhdysvallat Corina Morariu 6–2, 4–6, 6–4 

### Sekanelinpeli

Etelä-Afrikka **Ellis Ferreira** / Yhdysvallat **Corina Morariu** – Australia Joshua Eagle / Itävalta Barbara Schett 6–1, 6–3

Lähteet
-------

* Siukonen, Markku: *Urheilun vuosikirja 23*, s. 281. Kustannus-Notariaatti Oy, 2002. ISBN 952-5106-16-0.

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Australian avoimet tennisturnaukset |
| --- |
|  |
| Avoimet | * 1969
* 1970
* 1971
* 1972
* 1973
* 1974
* 1975
* 1976
* 1977
* 1978
* 1979
* 1980
* 1981
* 1982
* 1983
* 1984
* 1985
* 1986
* 1987
* 1988
* 1989
* 1990
* 1991
* 1992
* 1993
* 1994
* 1995
* 1996
* 1997
* 1998
* 1999
* 2000
* 2001
* 2002
* 2003
* 2004
* 2005
* 2006
* 2007
* 2008
* 2009
* 2010
* 2011
* 2012
* 2013
* 2014
* 2015
* 2016
* 2017
* 2018
* 2019
* 2020
* 2021
* 2022
* 2023
 |

 |
**White Aryan Resistance** eli **WAR** on valkoihoisten valtaa kannattava organisaatio ja liiketoimi, jonka johdossa toimii entinen Ku Klux Klanin johtaja ('Ku Klux Klan Grand Wizard') Tom Metzger. Organisaatio perustettiin Kaliforniassa.

Organisaation tunnuslause on "Valkoisten vallankumous on ainoa ratkaisu." ('White Revolution is the Only Solution').

Organisaatiolla on laajasti järjestäytynyt erityisesti vankiloissa, ja päinvastoin kuin KKK, se ei ole kristitty ryhmä, vaan paheksuu kristinuskoa yhtenä juutalaisuuden muotona.

WAR joutui vararikkoon oikeusjutun jälkeen, jossa sitä syytettiin osallisuudesta etiopialaisen Mulugeta Serawin väkivaltaiseen kuolemaan. Vuonna 1988 Serawin murhanneet skinheadit tuomittiin vankeusrangaistukseen.
Morris Dees ja Southern Poverty Law Center (SPLC) nostivat kanteen Metzgeriä vastaan, syyttäen WAR:n vaikuttaneen Serawin murhaajiin rohkaisemalla heidän ryhmäänsä East Side White Pridea väkivaltaisuuksiin.

Katso myös
----------

* Uusnatsismi
* Valkoinen ylivalta

Aiheesta muualla
----------------

* White Aryan Resistancen virallinen sivusto