recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Oikealla Burtzin talo ja sen vasemmalla puolella Bockin talo joonialaisine pylväineen.
**Burtzin talo** Helsingin Senaatintorin etelälaidalla sijaitseva historiallinen rakennus, joka valmistui vuonna 1775. Osoitteessa Aleksanterinkatu 22 sijaitseva rakennus kuuluu Torikortteleiden alueeseen, tarkemmin Leijonan kortteliin ja on yksi kaupungin vanhimmista taloista. Bockin talo eli Vanha raatihuone on Burtzin talon itäpuolella ja Helleniuksen talo länsipuolella. Talo on kolmikerroksinen ja vaaleankeltainen.

Taloa alkoi rakennuttaa Helsingin pormestari ja kauppias Nils Burtz vuonna 1762 silloiselle Isokadulle. Se lienee ollut kaupungin ensimmäinen kolmikerroksinen rakennus. Burtz kuoli ennen talon valmistumista ja hänen leskensä Elisabet saatti rakennustyöt loppuun. Talo valmistui lopulta vuonna 1775. Se oli alun perin satulakattoinen ja edusti kustavilaista klassismia, mutta muutettiin empiretyyliseksi Jean Wikin suunnitelmien mukaan vuonna 1836. Talo siirtyi poliisilaitoksen haltuun vuonna 1892, mutta talossa oli kauppa- ja asuinhuoneistoja vielä 1900-luvun alkuun saakka. Rakennus peruskorjattiin vuosina 1985–1987 ja sen pohjakerroksessa on nykyään liikehuoneistoja ja ylemmissä kerroksissa kaupunginkanslian tiloja. Viimeisin remontti katutason liiketilassa valmistui vuonna 2016, jolloin tila remontoitiin ravintolakäyttöön.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kaija Ollila & Kirsti Torppari: *Puhvelista Punatulkkuun: Helsingin vanhoja kortteleita*, s. 50. Helsingin sanomat, 1975. ISBN 951-9134-69-7.
2. ↑  Eeva Järvenpää: Leijonan korttelissa työskentelevät Helsingin kaupungin hallinto ja kaupunginvaltuusto  1.4.2006. Helsingin sanomat.  Arkistoitu 4.6.2011. Viitattu 4.7.2009.
3. ↑  Historiakierros Helsingin keskustassa Helsingin kaupunki.  Arkistoitu 5.12.2008. Viitattu 4.7.2009.
**Buruli-haavauma** (tunnetaan myös nimellä **Bairnsdalen haavauma**, **Searlsin haavauma** tai **Daintreen haavauma**) on infektiotauti, jonka aiheuttaja on *Mycobacterium ulcerans*. Infektion alkuvaiheessa on ominaista kivuton kyhmy tai turvonnut alue. Tämä kyhmy voi muuttua haavaumaksi. Haavauma voi olla suurempi ihon sisäpuolella kuin sen ulkopuolella, ja sen ympärillä voi olla turvotusta. Taudin pahetessa infektio voi levitä luuhun. Buruli-haavaumat esiintyvät yleisimmin käsissä tai jaloissa; kuume on harvinaista.

Aiheuttaja
----------

*M. ulcerans* vapauttaa toksiinia nimeltä mykolaktoni, joka heikentää immuunijärjestelmän toimintaa ja aiheuttaa kudoskuolemaa. Saman luokan bakteeri voi myös aiheuttaa tuberkuloosia ja lepraa (*M. tuberculosis* ja vastaavasti *M. leprae*). Taudin leviämistapa ei ole tiedossa. Veden lähteet voivat liittyä leviämiseen. Tehokasta rokotetta ei ole olemassa vuodesta 2013.

Hoito
-----

Jos ihmisiä hoidetaan ajoissa, kahdeksan viikon antibioottihoito tehoaa 80 %:ssa tapauksista. Hoidossa käytetään usein lääkkeenä rifampisiinia ja streptomysiinia. Streptomysiinin sijasta käytetään joskus klaritomysiinia tai moksifloksasiinia. Muuna hoitona voi olla haavauman leikkaus. Kun infektio paranee, alueelle jää yleensä arpi.

Epidemiologia
-------------

Buruli-haavaumia esiintyy yleisimmin maaseudulla Saharan eteläpuolisessa Afrikassa, erityisesti Norsunluurannikolla, mutta sitä voi esiintyä myös Aasiassa, Länsi-Tyynenmeren alueella ja Amerikassa. Tapauksia on ilmennyt yli 32 maassa. Noin 5 000–6 000 tapausta esiintyy vuosittain. Tauti esiintyy myös useissa eläimissä. Albert Ruskin Cook kuvaili buruli-haavaumat ensimmäisenä vuonna 1897.

Lähteet
-------

1. ↑  James, William D.; Berger, Timothy G.; et al. (2006). *Andrews' Diseases of the Skin: clinical Dermatology*. Saunders Elsevier, 340. ISBN 0-7216-2921-0.
2. ↑  Rapini, Ronald P.; Bolognia, Jean L.; Jorizzo, Joseph L. (2007). *Dermatology: 2-Volume Set*. St. Louis: Mosby. ISBN 1-4160-2999-0.
3. ↑  Lavender CJ, Senanayake SN, Fyfe JA, *et al.* (January 2007). "First case of *Mycobacterium ulcerans* disease (Bairnsdale or Buruli ulcer) acquired in New South Wales". *Med. J. Aust.* **186** (2): 62–3. PMID 17223764.
4. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17  Buruli ulcer (*Mycobacterium ulcerans* infection) Fact sheet N°199 *World Health Organization*.  June 2013. Viitattu 23 February 2014.
5. 1 2 3 4 5  Nakanaga, K (2013). "Buruli ulcer and mycolactone-producing mycobacteria.". *Japanese journal of infectious diseases* **66** (2): 83–8. PMID 23514902.
6. 1 2  Einarsdottir T, Huygen K (November 2011). "Buruli ulcer". *Hum Vaccin* **7** (11): 1198–203. doi:10.4161/hv.7.11.17751. PMID 22048117.
7. ↑  Sizaire V, Nackers F, Comte E, Portaels F (2006). "*Mycobacterium ulcerans* infection: control, diagnosis, and treatment". *Lancet Infect Dis* **6** (5): 288–296. doi:10.1016/S1473-3099(06)70464-9. PMID 16631549.
**Urban Terror** (**UrT**) on moninpelattava nopeatempoinen FPS-peli, joka perustuu id Tech 3-pelimoottoriin. Peli on ladattavissa ilmaiseksi Microsoft Windows, Linux ja Mac OS X-järjestelmiin. Peli oli alkujaan modi Quake III Arenaan, mutta 2007 lähtien se on ollut saatavissa erillisenä pelinä, joka perustuu GNU GPL -lisensoituun ioquake3-pelimoottoriin. Tämän julkaisun tapahduttua pelin suosio nousi merkittävästi. Beta 4.2 -julkaisu oli syksyllä 2009 työn alla. Sen on kerrottu sisältävän huijauseston, kaksi uutta asetta ja lukuisia uusia karttoja. Tarkkaa julkaisupäivämäärää ei ole kerrottu.

Pelaaminen
----------

### Moninpeli

Urban Terror painottuu verkkomoninpeliin. Pelissä on saatavilla useita pääaseita, vara-aseita ja varusteita, joista pelaaja voi valita itselleen sopivimmat. Jokaisella on omat vahvuutensa ja heikkoutensa. Pelialueelta voi myös poimia aseita tai kranaatteja. Perinteisin pelimuoto on Free for all, jossa kaikki ovat kaikkia vastaan. Team Deathmatchissa kaksi joukkuetta taistelee toisiaan vastaan ja eniten tappoja erän lopussa saanut joukkue voittaa. Lisäksi pelissä on myös kahden joukkueen välinen lipunryöstö ja pommin asettaminen / purku. Lisäksi on myös pelimuoto Team Survivor (TS)Pelissä on nykyisin myös Jump-pelimuoto,jossa pelaajat voivat hyppiä käyttäjien tekemillä kentillä.
Pelissä on verta ja väkivaltaa, eikä sitä suositella lapsille.

Lähteet
-------

1. ↑  UrbanTerror Passport Anti-Cheat *Urban Terror Forums*.  30.6.2009.  Arkistoitu 13.11.2009. Viitattu 29.9.2009. (englanniksi)
2. ↑  P90 Front Page *Urban Terror Forums*.  30.6.2009.  Arkistoitu 18.10.2009. Viitattu 29.9.2009. (englanniksi)
3. ↑  Bohemia Front page *Urban Terror Forums*.  1.7.2009.  Arkistoitu 16.10.2009. Viitattu 29.9.2009. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Urban Terrorin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
**John Joseph Akar** (20. toukokuuta 1927 Rotifunk, Brittiläinen Sierra Leone – 23. kesäkuuta 1975 Jamaika) oli sierraleonelainen kirjailija, näyttelijä, muusikko sekä diplomaatti. Hän toimi Sierra Leonen Yhdysvaltain suurlähettiläänä. Nykyään hänet tunnetaan ehkä parhaiten Sierra Leonen kansallislaulun säveltäjänä.

Elämä
-----

Akar syntyi pienessä Rotifunkin kaupungissa Moyamban piirikunnassa, Eteläisessä maakunnassa. Hänen äitinsä kuului sherbrojen etniseen ryhmään ja hänen isänsä oli libanonilainen. Akar kävi E.U.B:n peruskoulua Rotifunkissa, josta hän jatkoi Freetownin Albert Academyyn. Valmistuessaan toisen asteen koulutuksesta Akar muutti Yhdysvaltoihin opiskelemaan radioalaa sekä televisioalaa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  John Akar, Actor, Writer And Sierra Leone Envoy *The New York Times*.  1.7.1975. Viitattu 24.10.2017. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Urban Rivals** on maailmanlaajuinen ilmainen selain-korttipeli. Peli julkaistiin 17. tammikuuta 2006.

Pelaaja saa aloittaessaan 8 korttia eli täyden pakan. Jo näillä kahdeksalla kortilla voi pelata, mutta parempia kortteja saa Marketista ja niitä voi ostaa clintzeillä, joka on pelin rahayksikkö. Alussa clintzejä on vain 50, mutta lisää saa ottelemalla tai vaihtamalla Creditsejä clinzeiksi. Kaikilla hahmoilla on power (miten hyvin hahmo taistelee toista hahmoa vatsaan), damage (kuinka paljon vahinkoa hahmo tekee pelaajaan), mahdollinen ability (kaikilla hahmoilla ei ole abilityjä) ja bonus (joka on kaikilla hahmoilla, mutta joka aktivoituu vain, jos pelaajalla on kaksi tai useampi saman klaanin jäsentä).

Otteleminen tapahtuu siten, että ensin molemmille osapuolille arvotaan pakastaan neljä korttia, joita he sitten käyttävät ottelussa (molemmilla on alussa 12 lifeä ja 12 pilziä). Pelaaja, joka aloittaa ottelun, valitsee ensin hahmon, jolla haluaa taistella ensimmäiseksi ja tämän jälkeen, kuinka monta pillziä hän laittaa hahmolleen. (power x pillz = attack) Tämän jälkeen vastustaja valitsee oman korttinsa, jonka haluaa taistelevan ensin laitettua korttia vastaan. Se, kummalla hahmolla on suurempi attack, voittaa, jolloin se tekee vahinkoa vastustajaan damagensa verran. Loput kolme korttia pelataan, vuorottelemalla ensinlaittamista, yllä olevalla tavalla. Kun kaikki taistelut ovat ohi, (tai kun toisen pelaajan lifet menevät nollaan) ottelu päättyy ja se, kummalla on enemmän lifeä, voittaa. Kortteja on satoja erilaisia. Joka viidennellä tasolla saa uuden Leader-kortin. 

Pelissä on useita eri klaaneja, joihin pelissä käytettävät kortit kuuluvat. Näistä 'klaaneista' esimerkkinä mainittakoot 'Uppers' ja 'All Stars'. Jokaisella klaanilla on omat bonuksensa. Pelin korteilla on myös leveleitä, jotka kehittyvät, kun kortti saa kokemuspisteitä, joita saa ottelemalla. Myös pelaajat kehittävät leveleitä itselleen ja nekin kehittyvät, kun saa kokemuspisteitä, joita saa myös ottelmalla. Pelissä voi ostaa booster packejä pelin toisella "rahayksiköllä" crediteillä. Boosterit maksavat 20-50 creditiä ja niistä saa 1-8 korttia. Pelin alussa sinulla on vain 5 creditiä. Niitä voi ostaa lisää, tai voittaa niitä joissakin kilpailuissa tai suorittamalla tehtäviä joista saa palkinnoksi creditejä.

Aiheesta muualla
----------------

* Pelin nettisivut
*
**John Alcott** (1931 Lontoo – 28. heinäkuuta 1986 Cannes, Ranska) oli brittiläinen elokuvaaja, joka tunnetaan erityisesti yhteistyöstään ohjaaja Stanley Kubrickin kanssa tämän neljässä elokuvassa: *2001: Avaruusseikkailu, Kellopeliappelsiini, Barry Lyndon* ja *Hohto*.

John Alcott syntyi Gainsborough Studios -elokuvayhtiön tuotantopäällikön Arthur Alcottin poikana ja pääsi jo nuorena aloittamaan elokuvauransa klaffipoikana. Hänen suuri tilaisuutensa tuli kesken Kubrickin *Avaruusseikkailun* yli kaksi vuotta kestäneitä kuvauksia, kun pääkuvaaja Geoffrey Unsworth joutui jättämään hankkeen vuoden jälkeen muiden sitoutumusten vuoksi. Kubrick nosti apulaiskuvaaja Alcottin pääkuvaajaksi, ja heidän yhteistyönsä kesti läpi 1970-luvun ja yhteensä neljän elokuvan.

Alcott tunnetaan luonnonmukaiseen valaisuun pyrkineenä kuvaajana, mistä ääriesimerkkinä ovat pelkässä kynttilänvalossa erittäin valovoimaisella objektiivilla kuvatut kohtaukset *Barry Lyndonissa*. Myös *Hohdon* Sheppertonin studioille rakennettu suuri hotelli-interiööri valaistiin lähes pelkästään osana lavastusta näkyvillä sisustusvalaisimilla.

Kubrickin elokuvien ohella John Alcott toimi pääkuvaajana muun muassa elokuvissa *Poliisipiiri Fort Apache* (1981), *Greystoke: Legenda Tarzanista, apinain kuninkaasta* (1984), *Ei pakotietä* (1987) ja *Kun rohkeus pettää* (1987).

Alcott sai vuoden 1976 Oscar-gaalassa parhaan kuvauksen palkinnon elokuvasta *Barry Lyndon*. Hän kuoli sydänkohtaukseen 55-vuotiaana Ranskan Cannesissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Pendergast, Tom & Pendergast, Sara (toim.): "Alcott, John", *International Dictionary of Films and Filmmakers, Vol. 4: Writers and Production Artists, 4th edition*, s. 11–12. St. James Press, 2000. ISBN 1-55862-453-8. Teoksen verkkoversio (pdf). englanti (Arkistoitu – Internet Archive)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
Joonatan Jürgenson, 2016
**Joonatan Jürgenson** (s. 24. lokakuuta 1991) on virolainen pianisti.

Jürgenson opiskeli varhain Tarton Heino Eller -musiikkikoulussa Kadri Leivategijan johdolla. Hän valmistui maisterin arvolla Viron musiikki- ja teatteriakatemiasta vuonna 2016 saatuaan opetusta Ivari Iljalta. Hän oli vuonna 2014 vaihto-opiskelijana Guildhall School of Music and Dramassa Lontoossa opettajanaan Ronan O'Hora. Jürgenson myös osallistui Jevgeni Mihailovin, Fali Pavrin, Vanessa Latarchen, Arbo Valdman, Aaron Shorrin, Teppo Koiviston ja muiden pitämille mestarikursseille. Hän on saavuttanut menestystä useissa pianokilpailuissa.

Jürgenson teki debyyttinsä Estonia-konserttisalissa vuonna 2004 esittämällä Joseph Haydnin musiikkia Toomas Vavilovin johtaman Pärnun kaupunginorkesterin kanssa. Sittemmin hän on esiintynyt myös sellaisten kapellimestareiden kuin Paul Mäen, Lilyan Kaivin ja Edoardo Narbonan johdolla. Vuonna 2013 hän teki yhteistyötä säveltäjä Eric Whitacren kanssa tämän Virossa pitämän konsertin yhteydessä. Viron lisäksi Jürgenson on esiintynyt Isossa-Britanniassa, Italiassa, Latviassa, Liettuassa, Puolassa, Espanjassa, Portugalissa, Armeniassa ja Yhdysvalloissa. Kamarimusiikkia hän on tulkinnut muun muassa viulisti Mari-Liis Urbin ja sellisti Kristian Plinkin kanssa muodostamansa pianotrion kanssa.

Jürgensonin ensimmäinen sooloalbumi julkaistiin maaliskuussa 2020. Se sisältää Robert Schumannin ja Pjotr Tšaikovskin ohjelmistoa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  JOONATAN JÜRGENSON Estonian Music Information Centre
Urbbausta Hämeenlinnassa, Etelä-Suomessa
**Urbanlining**, eli **urbbaus**, on tasapainoilua kapean tasapainoliinan (slackline) päällä urbaanissa ympäristössä. Laji muistuttaa nuorallakävelyä. Urbbausta voi harrastaa kaupunkikeskustoissa, puistoissa, rannoilla tai missä tahansa, mihin tasapainoliina on mahdollista kiinnittää. Liinan voi kiinnittää esimerkiksi kahden puun tai vahvojen telineiden tai tolppien välille kuormaliinoista tutun kiristysräikän avulla.

Urbanlining on slacklining-lajin urbaani muoto. Se on kehitetty kaupunkialueilla asuvia ihmisiä varten. Lajin harrastajille on tyypillistä hyppiminen ja näyttävä temppuilu liinan päällä. Urbbausta harrastavat erityisesti nuoret, jotka ovat kokeilleet myös muita urbaaneja liikuntamuotoja, kuten parkouria ja freerunningia. Lajin harjoittelemisen voi aloittaa kuka tahansa ikään katsomatta. Pienet lapset oppivat tasapainoilun helposti ja saattavat hyvinkin nopeasti ottaa ensimmäiset askeleensa nauhalla ilman tukea.

Lajissa käytettävää tasapainoliinaa voidaan käyttää myös fysioterapiassa ja kuntoutuksessa. Tasapainoilu liinan päällä kehittää monipuolisesti tasapainoaistia, lihasvoimaa, liikkuvuutta, koordinaatiota ja kehonhallintaa, sekä mm. keskittymiskykyä.

Katso myös
----------

* Trampoliinivoimistelu

Lähteet
-------

* Urbanlining-koulutussivusto[vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Suomalainen urbanlining-koulutussivusto[vanhentunut linkki]
* Urbanlining.com (Arkistoitu – Internet Archive) – Urbbaajien maailmanlaajuinen verkkoyhteisö
**Joonas Ville Verneri Timonen** (s. 13. lokakuuta 2000 Kuopio) on suomalainen koripalloilija, pelipaikaltaan pääasiassa pelintekijä.

Pelaajaura
----------

Timonen syntyi Kuopiossa, mutta hänen perheensä muutti pääkaupunkiseudulle jo noin vuosi tämän jälkeen. Hänen Tommi-isänsä pelasi koripalloa I-divisioonassa ja sedät, Jussi Timonen ja neljän olympiamitalin Kimmo Timonen, jääkiekkoa. Monista sukulaisistaan poiketen Timonen ei harrastanut jääkiekkoa, ja hänen isänsä ohjasi hänet pelaamaan koripalloa.

Timonen aloitti koripallon harjoittelun Vantaan Pussihukissa. Hän pelasi juniorina Munkkiniemen Kisapoikien joukkueissa B-poikien SM-sarjaa kaudella 2015–2016 ja A-poikien SM-sarjassa vuosina 2015–2019. B-poikien SM-sarjakaudellaan Timonen voitti ikäluokan Suomen mestaruuden, ja hänet valittiin sarjan vuoden pelaajaksi. A-pojissa hän voitti kolme ikäluokan Suomen mestaruutta.

Timonen nousi MuKin M1DB:tä pelanneeseen miesten edustusjoukkueeseen syksyllä 2016. Kaudella 2019–2020 joukkue pelasi toiseksi korkeimmalla sarjatasolla M1DA:ssa. Syksystä 2019 lähtien Timonen on pelannut myös Korisliigaa MuKin yhteistyöseura KTP-Basketin joukkueessa. Huhtikuussa 2020 Timonen ja KTP tekivät 1+1-vuotisen jatkosopimuksen. Samoihin aikoihin Timonen astui varusmiespalvelukseen Puolustusvoimien urheilukoulussa Santahaminassa.

Timonen pelasi myös Suomen nuorisomaajoukkueissa. Hän kuului muun muassa alle 16-vuotiaiden maajoukkueeseen ikäluokan vuoden 2016 EM-kilpailuissa, missä Suomi sijoittui viidenneksi, ja alle 18-vuotiaiden maajoukkueeseen ikäluokan EM-kilpailuissa vuonna 2018. Hänen viimeinen kautensa nuorisomaajoukkueikäisenä kärsi koronaviruspandemiasta.

Pelityyli ja ominaisuudet
-------------------------

Timonen on parhaimmillaan heittävänä takamiehenä. Kesällä 2020 Timonen listasi kehityskohteikseen muun muassa lähtönopeuden, heittotarkkuuden ja fyysisen voiman sekä palloscreenien käytön.

Lähteet
-------

* Joonas Timonen Suomen Koripalloliitto
* Sihvo, Timo: Linkki lajien välillä.  *Urheilulehti*, 12.8.2020, s. 38–41.

### Viitteet

1. 1 2
2. 1 2 3 4 5  Urheilulehti 12.8.2020, 38–41
3. 1 2
4. ↑
5. 1 2  Joonas Timonen – Suomen Koripalloliitto
6. ↑
7. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Joonas Timonen Basketball Player Profile eurobasket.com (englanniksi)
**Libania Grenot Martínez** (s. 12. heinäkuuta 1983 Santiago de Cuba) on kuubalaissyntyinen Italiaa vuodesta 2008 edustanut 400 metrin juoksija.

Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 Grenot juoksi Italian 4 × 400 metrin viestijoukkueessa, joka sijoittui alun perin neljänneksi, mutta nousi Venäjän joukkueen dopinghylkäyksen jälkeen pronssille. Myös 400 metrillä hän oli alun perin neljäs ajalla 50,43, mutta nousi dopingtapauksen vuoksi pronssille. Helsingin EM-kilpailuissa 2012 hän oli 400 metrillä kuudes. Zürichin EM-kilpailuissa 2014 Grenot voitti kultaa 400 metrin juoksussa ajalla 51,10. Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016 hän voitti kultaa 400 metrin juoksussa ajalla 50,73 ja saavutti pronssia 4 × 400 metrin viestissä.

Olympialaisissa Grenot sijoittui 400 metrillä seitsemänneksi Rio de Janeirossa 2016 sekä karsiutui välierissä 2008 ja 2012. MM-kilpailuissa hän on karsiutunut välierissä 2009, 2013 ja 2015 sekä alkuerissä 2005. Pan-Amerikan kisoissa hän oli neljäs 2003. Välimeren kilpailuissa hän on saavuttanut 200 metrillä hopeaa 2013, 400 metrillä kultaa 2009 ja hopeaa 2018 sekä 4 × 400 metrin viestissä kultaa 2018.

Grenot on 400 metrin Kuuban mestari vuosilta 2003–2005 ja Italian mestari vuosilta 2009, 2010, 2014, 2015 ja 2016. Vuonna 2012 hän voitti Italian mestaruuden myös 200 metrillä.

Grenot edusti Kuubaa viimeisen kerran vuoden 2005 MM-kisoissa. Hän avioitui italialaisen miehen kanssa ja muutti Italiaan vuonna 2006. Italian edustusoikeuden kansainvälisiin kilpailuihin hän sai vuonna 2008.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

*Lähde: IAAF*
Ulkoradat
* 200 metrin juoksu: 22,56 (2016)
* 400 metrin juoksu: 50,30 (2009)

Sisäradat
* 400 metrin juoksu: 54,44 (2008)

Lähteet
-------

1. ↑  Libania Grenot *Olympedia*.  (englanniksi)
2. 1 2  Libania Grenot *European-athletics.org*. Viitattu 4.9.2014. (englanniksi)
3. ↑  Competitions - European Athletics Championships - History - European Athletics *european-athletics*. Viitattu 31.7.2018.
4. ↑  Karttunen, Anu: Grenot soolojuoksulla mestariksi *Yle Urheilu*.  15.8.2014. Viitattu 4.9.2014.
5. ↑  400 m Women, Final  8.7.2016. European-athletics.org. Viitattu 13.7.2016. (englanniksi)
6. ↑  4 x 400m Relay Women, Final  10.7.2016. European-athletics.org. Viitattu 13.7.2016. (englanniksi)
7. 1 2 3  Libania Grenot Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).  (englanniksi)
8. ↑  Libania Grenot *www.fidal.it*. Viitattu 5.7.2016.
9. ↑  Libania Grenot Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Libania Grenot** Wikimedia Commonsissa

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Bertel Ossian Lindroos** (27. maaliskuuta 1911 Turku – 20. heinäkuuta 1982 Maarianhamina) oli suomalainen metsänhoitaja ja metsäasiantuntija, joka sai metsäneuvoksen arvonimen.

Lindroosin vanhemmat olivat merikapteeni Paul Gideon Lindroos ja opettaja Ida Teresia Westerlund ja puoliso vuodesta 1940 käsityönopettaja Rakel Werna Helena Lassfolk, kauppaneuvos Anders Lassfolkin tytär. Lindroos tuli ylioppilaaksi Svenska Lyceum i Åbosta 1931 ja valmistui metsänhoitajaksi Helsingin yliopistosta 1936. Hän oli Metsähallituksen harjoittelija Korkeakosken hoitoalueella 1933 ja Iisalmen itäisen hoitoalueella 1934, Korkeakosken hoitoalueen kunnostaja 1935, ylimääräinen metsänhoitaja Luiron hoitoalueella 1936–1937, Esbo-Sibbo privata skogsrevirin harjoittelija Kauniaisissa 1937, Östra Nylands privata skogsrevirin metsänhoitaja Loviisassa 1937–1939 ja Pohjanmaan Puu Oy:n metsänhoitaja Pietarsaaressa 1939–1951 ja ylimetsänhoitaja 1951–1952.

Ruotsissa Lindroos oli Svenska Cellulosa Ab:n apulaismetsäpäällikkö Munksundissa 1952–1957 ja Forskningsstiftelsen SDA:n metsänhoitaja Tukholmassa 1957–1960. Tämän jälkeen hän oli Ahvenanmaan maakuntametsänhoitaja 1960–1975. Lindroos oli myös pääesikunnan huoltoesikunnan tarvepuukuljetusten tarkastaja Pietarsaaren piirissä 1942–1943 ja Vaasan piirissä 1943–1945 sekä Pietarsaaren uittopiirin tarkastaja 1943–1944. Hän oli jääkiekon Suomen mestari Helsingfors Skridskoklubbin joukkueessa 1933 ja 1934. Lindroosilla oli myös useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Metsäneuvoksen arvonimen hän sai 1966.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Hemminki, Tiina: Metsäneuvos Bertel Lindroos (1911–1982). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 18.12.2013. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 28.3.2023.
2. 1 2  Döda.  *Nya Åland*, 23.7.1982, nro 58, s. 2. Kansalliskirjasto. Viitattu 28.3.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Tiina Hemminki: Bertel Lindroos *Biografiasampo*.
**Libanonin kurdit** ovat kurdeista koostuva etninen vähemmistö Libanonissa. Heidän tarkkaa lukumääräänsä ei tiedetä, mutta sen arvioidaan olevan 75 000–100 000. Noin kolmasosa Libanonin kurdeista puhuu äidinkielenään kurdia ja loput arabiaa.

Historia
--------

Kurdien historia nykyisen Libanonin alueella ulottuu aijubidien valtakaudelle saakka 1100-luvulla. Kurditaustaisia siirtolaisia tuli myös seuraavien vuosisatojen aikana esimerkiksi Osmanien valtakunnan pakkosiirtäessä kurdeja ajoittain alueelle. Varhaiset kurdimuuttajat sulautuivat kuitenkin kokonaan paikalliseen väestöön. Esimerkiksi druusien keskuudessa vaikuttaneella jumblatin suvulla on kurdijuuret. Muita Libanonin kurditaustaisia sukuja ovat esimerkiksi Sayfa Tripolissa, Mirbi Akkarissa, Imad Libanonvuorilla ja Hamiyya Baalbekissa.

Libanonin nykyinen kurdivähemmistö on tulosta myöhemmistä muuttoliikkeistä, joista ensimmäinen suurempi tapahtui šeikki Saidin kapinan vuonna 1925 ja toisen maailmansodan välillä ja toinen 1940-luvun puoliväliltä 1960-luvulle. Suuri valtaosa toisen muuttoliikkeen kurdeista saapui Turkin Mardinista ja sitä ympäröivistä kylistä. Huomattava joukko saapui myös Syyriasta vuoden 1958 jälkeen. Vuonna 1985 Libanonissa oli 60 000–90 000 kurdia ja heistä noin kaksi kolmasosaa maan pääkaupunki Beirutissa. Tuhannet heistä pakenivat maasta vuosina 1975–1990 käydyn Libanonin sisällissodan aikana. Monet maasta paenneista asuvat nykyisin Länsi-Euroopassa. Monet kurdit ovat hankkineet Libanonin kansalaisuuden vasta hiljattain. Vuonna 2008 erään arvion mukaan 80 % maan kurdeista oli Libanonin kansalaisia. Libanonin kurdeja on nykyisin noin 75 000–100 000 ja he ovat armenialaisten jälkeen maan suurin muista kuin arabeista koostuva vähemmistö. Arviot kurdien lukumäärästä ovat epävarmoja, koska asiaa koskevia väestönlaskentoja ei ole suoritettu sitten vuoden 1932. Syyrian sisällissodan aikana Libanoniin on tullut myös kurdipakolaisia.

Kulttuuri
---------

Libanonin kurdiyhteisö voidaan jakaa kahteen osaan, joita erottaa toisistaan kieli. Noin kolmasosa Libanonin kurdeista puhuu äidinkielenään kurdin kielen kurmandžin murretta. He puhuvat arabiaa toisena kielenään, eikä Libanonissa ole kurdin kieltä opettavia kouluja. Toinen kurdien ryhmä puhuu äidinkielenään arabian murretta, johon on tullut vaikutteita kurdista, syyriasta ja turkista.

Lähteet
-------

1. 1 2  Michael M. Gunter: *Historical Dictionary of the Kurds*, s. 199. Toinen painos. The Scarecrow Press, 2011. (englanniksi)
2. 1 2 3  Lokman I. Meho ja Farah W. Kawtharani: The Kurdish community in Lebanon (pdf) American University of Beirut.  Arkistoitu 10.11.2017. Viitattu 1.9.2017. (englanniksi)
3. ↑  Judit Neurink: Syrian Kurds Feel Unwelcome in Lebanon *Rudaw*. Viitattu 1.9.2017. (englanniksi)
**Frank Sinatra’s Welcome Home Party for Elvis Presley**, "Frank Sinatran kotiinpaluujuhlat Elvis Presleylle", on *Timex*-televisio-ohjelman erikoisjakso vuodelta 1960.

Vuonna 1960 Elvis Presley oli palaamassa vuonna 1958 alkaneelta armeijareissultaan Saksasta. Presleyn manageri Tom Parker oli pitänyt tähtensä nimen niin sanotusti kuumana, minkä vuoksi Presleyn nimi näkyi levymyyntilistojen kärjessä, vaikkei uutta materiaalia levytettykään. 

Presleylle oli luotu valmis suunnitelma armeijasta paluun jälkeen: elokuvia ja kasa uusia levyjä. Tätä ennen kuitenkin televisio halusi hyödyntää musiikkimaailman ja Hollywoodin kuuminta nimeä. Tarjouskilpailun voitti Frank Sinatran isännöimä *Timex*-televisioshow, johon Presley palkattiin kuudeksi minuutiksi ennenkuulumattomaan hintaan 125 000 dollaria. Summa oli suurempi kuin lukuisten elokuvatähtien palkkio, mutta sijoitus oli kannattava, sillä Presleyn näkyminen kanavalla tarkoitti suurta katsojalukua ja rahakasta mainosmyyntiä.

Sinatra oli aikaisemmin herättänyt närää Presleyn ihailijoiden keskuudessa haukkumalla rock & rollin, joka tuli pudottamaan hänet nuorison suosiosta. Myöhemmin Sinatra ja Presley ystävystyivät, ja Sinatran silloinen tyttöystävä nähtiin naispääosassa Presleyn *Café Europa* -elokuvassa ja Sinatran tytär Nancy Sinatra Presleyn elokuvassa *Speedway – vauhtihullut*.

*Frank Sinatra’s Welcome Home Party for Elvis Presley* lähetettiin valtakunnallisessa televisiossa 12. toukokuuta 1960 ABC-kanavalla. Lähetys oli ylivoimaisesti katsotuin ja jäi Presleyn viimeiseksi vierailuksi televisioshow’ssa (lukuun ottamatta hänen omia TV-spesiaalejaan).

Show on julkaistu DVD:llä remasteroidulla kuvanlaadulla, mutta sen saatavuus on erittäin vaikeaa pienen painosmäärän vuoksi.
**Joonianmeren maanjäristys 1953**, myös **Kefalonián suuri maanjäristys**, oli merenalainen maanjäristys, joka tapahtui Kreikassa 12. elokuuta 1953 kello 11.23 paikallista aikaa (9.23 UTC). Sen keskus sijaitsi Joonianmerellä Kefalonián saaren itäpuolella, ja se vaikutti erityisesti Kefalonián, Zákynthoksen ja Ithakan saarilla. Maanjäristyksen magnitudi oli 7,2 ja intensiteetti X.

Maanjäristyksen tuhoja Kefalonián saarella.
Maanjäristys oli viimeinen ja voimakkain kolmen peräkkäisen, järjestyksessä voimistuneen maanjäristyksen sarjassa. Ensimmäinen, jonka magnitudi oli 6,4, tapahtui 9. elokuuta kello 9.41 paikallista aikaa (7.41 UTC). Sen keskus oli Ithakan Stavróksen kylän lähellä. Toinen järistys, jonka magnitudi oli 6,8, tapahtui 11. elokuuta kello 5.32 paikallista aikaa (3.32 UTC). Sen keskus oli Zákynthoksen luoteispuolella. Jälkijäristyksiä, joista useat nousivat vielä magnitudiin 5, tapahtui lukuisia, ja ne kestivät syyskuun lopulle saakka. Yhteensä järistyksiä oli noin 150.

Näistä kolmesta 12. elokuuta maanjäristys oli yksi nyky-Kreikan historian tuhoisimpia. Se kesti noin 20 sekuntia. Järistyksessä kuoli 476 ja loukkaantui noin 2 412 henkeä. Maanjäristys tuhosi muun muassa Lixoúrin ja Argostólin kaupungit sekä Zákynthoksen kaupungin lähes kokonaan. Argostólissa sanotaan säilyneen pystyssä vain kaksi taloa. Tuhoja lisäsivät maanjäristyksen seurauksena syttyneet laajat tulipalot. Maanjäristykseen sanotaan joskus liittyneen tsunamin, mutta tiedot tästä ovat epäselviä. Kerrotaan, että maanjäristyssarjan järistyksiin liittyi poikkeuksellisen voimakkaita maanalaisia ääniä.

Järistykset muuttivat merkittävästi tuhoja kärsineiden saarten paikkakuntien ulkonäköä, sillä vanhat rakennukset olivat tuhoutuneet. Kaupunkeja ja kyliä rakennettiin uusiksi nykyaikaisilla asemakaavoilla ja tiukemmilla rakennusnormeilla. 1950-luvun lopulle mennessä jälleenrakennushankkeessa oli rakennettu yli 27 000 uutta taloa. Aluksi saarelaisia kiellettiin muuttamasta pois saarilta, sillä Kreikka kamppaili vielä edellisten evakkoaaltojen seurausten kanssa, mutta kiellon päättymisen jälkeen monet muuttivat pois saarilta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Earthquakes: Greece NOAA – National Centers for Environmental Information. Viitattu 6.9.2021.
2. 1 2 3 4 5 6 7  Significant Earthquake Information NOAA – National Centers for Environmental Information. Viitattu 6.9.2021.
3. 1 2 3 4 5 6  Αύγουστος 1953: Φονικός σεισμός ισοπεδώνει Ζάκυνθο, Κεφαλονιά - «Είπαμε ότι ήρθε η συντέλεια» *Έθνος*.  9.8.2020. Viitattu 6.9.2021.
4. ↑  Tsunami Event Information NOAA – National Centers for Environmental Information. Viitattu 6.9.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Joonianmeren maanjäristys 1953** Wikimedia Commonsissa
David Fumanelli vuonna 2014.
**David Fumanelli** (s. 21. huhtikuuta 1992 Milano) on italialainen moottoriurheilija. Hän aloitti kilpa-uransa vuonna 2008 Italian Formula Renault-sarjassa. Hän sijoittui sarjan 25:ksi keräten 14 pistettä. Vuonna 2009 Fumanelli kilpaili European F3 Open-sarjassa. Hän sijoittui ensimmäisellä kaudellaan sarjan kahdeksanneksi ottaen kaksi voittoa. Hän jatkoi sarjassa vuonna 2010 sijoittuen sarjan kolmanneksi ottaen kolme voittoa ja kolme paalupaikkaa. Fumanelli jatkoi vuonna 2011 sijoittuen sarjan toiseksi ottaen neljä voittoa ja neljä paalupaikkaa.

Vuonna 2012 Fumanelli ajoi GP3-sarjassa MW Arden-tallissa. Hän keräsi 47 pistettä ja sijoittui kerran palkintokorokkeelle Euroopan osakilpailussa sijoittuen sarjan 11:ksi. Vuonna 2013 Fumanelli jatkoi GP3:ssa siirtyen Trident-talliin. Hän saavutti kauden avauskilpailussa kuusi pistettä, jotka jäivät samalla hänen kauden ainoiksi. Hänet korvattiin päätösviikonloppuna Robert Creganilla. Vuonna 2014 Fumanelli kilpailee Blancpain Sprint Series -sarjassa sijoittuen Sliver Cup -luokan toiseksi yhdessä Stefano Colombon kanssa. Vuonna 2015 Fumanelli siirtyi uuteen Renault Sport Trophy -sarjaan voittaen Endurance -luokan mestaruuden yhdessä Dario Capitanion kanssa. Eliittiluokassa hän sijoittui sarjassa kolmanneksi.

GP3- tulokset
-------------

| Kausi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2012 | MW Arden | ESPFEA9 | ESPSPR17 | MONFEA4 | MONSPR5 | EURFEA3 | EURSPR16 | GBRFEADNS | GBRSPRDNS | GERFEA12 | GERSPR10 | HUNFEA8 | HUNSPRKesk. | BELFEA20 | BELSPRKesk. | ITAFEA6 | ITASPR13 | 47 | 11. |
| 2013 | Trident Racing | ESPFEA7 | ESPSPR17 | VALFEAKesk. | VALSPRKesk. | GBRFEAKesk. | GBRSPR20 | GERFEA17 | GERSPR20 | HUNFEA16 | HUNSPR18 | BELFEA15 | BELSPR14 | ITAFEA15 | ITASPR18 | ABUFEA  | ABUSPR  | 6 | 19. |

Lähteet
-------

1. ↑  David Fumanelli Driver DB
2. ↑  MW Arden signs David Fumanelli for 2012 GP3 season Autosport 13.1.2012
3. ↑  Elizalde, Pablo: Robert Cregan to make Abu Dhabi GP3 return with Trident  30.10.2013. Autosport.com. Viitattu 31.10.2013. (englanniksi)
Joop de Tonkelaar KNMI:n karttojen ääressä televisiossa
**Johannes Fransiscus (Joop) den Tonkelaar** (4. tammikuuta 1926 Leiden, Alankomaat – 27. marraskuuta 2001 Utrecht) oli merkittävä hollantilainen meteorologi ja television uranuurtaja. Hän toimi myös Leidenin yliopistossa sekä Schipholin kansainvälisen lentoasemann asiantuntijana 1940-luvun lopulla. Hänet tunnettiin nimellä *de Arm* eli Käsi, koska aluksi yleensä televisioruudussa näkyi vain hänen kätensä ja sääkartta. Tonkelaar oli myös pasifisti eli ei osallistunut aseellisesti maailmansotaan, ja hän tiesi tuulimyllyjen siipien asennosta, milloin on mahdollista käydä kotona ilman että natsit ovat paikalla. Tänä aikana jo nälänkin vuoksi hän tottui myös ruokasieniin ja niiden käyttöön ja tunnistamiseen. Joop den Tonkelaar oli myös suuri Suomen ystävä, ja hän teki Suomen-matkailusta propagandaa kotimaassaan. Tämän kaiken lisäksi hän oli mukana EP-levyn *De Weerman* toteutuksessa ja esitti siinä hollannin kielellä huonoja ennusteita, kuten tapana kaiketi oli.

Joop den Tonkelaar on julkaissut teoksen *Middelen en Mogelijkheden der Meteorologie* (suom. Meteorologian keinoja ja mahdollisuuksia; ei suomennettu) (Wereld-Bibliotheek Amsterdam/Antwerpen 1955). Siinä luonnehditaan meteorologian historiaa ja mittaustekniikkaa, samoin ilmakehän rakennetta sekä tiedonvälitystä ja varoitusjärjestelmiä, paneudutaan sääkarttoihin ja niiden tekemiseen, lasketaan esimerkinomaisesti myös lyhimpiä lentoaikoja eri reiteillä, lähinnä Atlantilla verraten matala- ja korkeapaineiden sijoittumisia. Teoksessa selvitellään myös ihmisen mahdollisuuksia vaikuttaa säihin tarkoituksellisesti sekä ilmastoon yleisemminkin.

Lähteet
-------

1. 1 2  J. F. den Tonkelaar: *Middelenen Mogelijkheden der Meteorologie*, s. 4, 7–11, 34, 45–47, 82, 124–125, 144–153. Amsterdam, Antwerpen: Wereld-Bibliotheek, 1955.
2. ↑  Harry Geurts: In memoriam Joop den Tonkelaar *KNMI – In memoriam Joop den Tonkelaar (1926-2001), oud tv-weerman en meteoroloog KNMI*.  12.1.2004. Viitattu 22.10.2017 (hollanniksi).
3. ↑  Jukka Peltonen: Eurooppalaista sienitietoutta puolen vuosisadan takaa.  *Sienilehti*, 2016, s. 13–14.  Suomen sieniseura.
4. ↑  Joop den Tonkelaar *Beeld en Geluid*.  Arkistoitu 23.10.2017. Viitattu 23.10.2017 (hollanniksi).

Aiheesta muualla
----------------

* De Arm esiintyy televisiossa 1967. YouTube-lataus.

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Alankomaat

 |

 |
**David Foster Wallace** (engl. *Every Love Story is a Ghost Story*) on *The New Yorker* -lehden toimittajan D. T. Maxin kirjoittama elämäkerta yhdysvaltalaisesta kulttikirjailijasta David Foster Wallacesta. Alkuteos on ilmestynyt 2012. Kirjan on suomentanut Heikki Karjalainen, ja suomennoksen on julkaissut vuonna 2020 Siltala.

Elämäkerrassa Max kuvaa myös Wallacen teoksen *Päättymätön riemu* syntyprosessia.

Kirjasta on jätetty pois alkuteoksessa olevat viitteet ja lähteet.

Arviot
------

Kyösti Niemelä kiittää arviossaan *Helsingin Sanomissa* D. T. Maxin elämäkertaa erinomaiseksi. Max pääsee hänen mukaansa Wallacen pään sisään hyödyntämällä etenkin tämän Don DeLillon ja Jonathan Franzenin kanssa käymää kirjeenvaihtoa.

*The Guardianin* Benjamin Markovits luonnehti yleisellä tasolla kirjailijaelämäkertojen ongelmaksi, että kirjailijat osaavat analysoida itseään paremmin kuin elämäkerran kirjoittajat. Max ratkaisee ongelman tutkimalla Wallacen omia kirjoituksia, etenkin *Päättymätöntä riemua*, selvittääkseen Wallacen mielentilaa. Menetelmällä saa todellisemman kuvan Wallacesta, ja samalla se valottaa paremmin Wallacen teosta, Markovits kirjoittaa. Markovits kiittää Maxia siitä, että tämä on onnistunut välttämään tunnesuhteen, ihailun ja vihan, luomista kohteeseensa, mikä ei välttämättä ole ollut helppoa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Niemelä, Kyösti: Surullinen loppu, mutta toipumistakin tapahtui.  *Helsingin Sanomat*, 13.9.2020, s. C 6. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 6.5.2021.
2. ↑  Markovits, Benjamin: Every Love Story is a Ghost Story: A Life of David Foster Wallace by DT Max *The Guardian*.  15.9.2012. Viitattu 24.11.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Teos kustantajan sivulla
John Westlake Alice Westlaken maalaamana.**John Westlake** (1828–1913) oli brittiläinen lakimies ja kansainvälisen oikeuden tutkija. Hän oli asianajaja, sittemmin 1888–1908 kansainvälisen oikeuden professori Cambridgessa ja vuosina 1900–1906 Haagin kansainvälisen välitystuomioistuimen jäsen. Hän julkaisi teokset *Treatise on Private International Law* ja *International Law*.

Westlake Suomen puolustajana
----------------------------

Westlake puolusti Suomea vuonna 1900 aikakauslehdessä *National Review* kirjoituksessa *The Case of Finland* ja sittemmin varsinkin *Times*-lehdessä olleissa kirjoituksissa. Lisäksi hän osallistui vuonna 1910 pidettyyn kansainväliseen lakimieskonferenssiin, jonka laatimassa ns. Lontoon julistuksessa vaadittiin Venäjää lopettamaan Suomen autonomian vastustaminen. Hänet kutsuttiin vuonna 1910 Suomen Tiedeseuran kunniajäseneksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Otavan Iso tietosanakirja, osa 9 vuodelta 1965, palsta 1368
2. ↑  Iso tietosanakirja, osa 15 vuodelta 1939, palsta 418
3. ↑  Elfving, Fredrik: *Suomen Tiedeseura 1838 – 1938*. Helsinki: Societas Scientiarum Fennica, 1938.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee poliitikkoa. Lähes samannimisestä seiväshyppääjästä kertoo artikkeli Angelica Bengtsson.*
Angelika Bengtsson vuonna 2019.
**Angelika Bengtsson** (s. 20. maaliskuuta 1990 Malmö) on ruotsalainen poliitikko, puoluekannaltaan ruotsidemokraatti. Hän on toiminut vuodesta 2014 valtiopäiväedustajana Tukholman kunnan vaalipiiristä.

Bengtsson työskenteli ennen täysipäiväistä poliitikonuraansa freelance-tanssijana vuosina 2009–2011 ja tanssinopettajana vuosina 2011–2014. Hän opiskeli tanssia Ruotsin kuninkaallisessa balettikoulussa (ruots. *Kungliga Svenska balettskolan*) vuosina 2006–2009, erikoistuen klassiseen balettiin. Hän on opiskellut myös toimintaterapiaa.

Bengtsson valittiin Ruotsin valtiopäiville syyskuun 2014 vaaleissa. Hän on ollut varsinaisena jäsenenä valtiopäivien kulttuurivaliokunnassa vuodesta 2014 ja Pohjoismaiden neuvoston Ruotsin valtuuskunnassa vuodesta 2018. Vuosina 2016–2018 hän oli valtuuskunnan varajäsen. Bengtsson valittiin jatkokaudelle syyskuun 2018 vaaleissa. Hän oli noissa vaaleissa yksi ruotsidemokraattien valtakunnallisissa vaalijulisteissa esillä olleista poliitikoista muun muassa puheenjohtaja Jimmie Åkessonin ohella.

Bengtsson on ollut poliittisella urallaan myös muun muassa Malmön kunnanvaltuuston jäsen vuosina 2014–2015 ja ruotsidemokraattien nuorisojärjestön SDU:n Malmön paikallisosaston puheenjohtaja. Ruotsidemokraattien lopetettua yhteistyön SDU:n kanssa hän siirtyi puolueen uuteen nuorisojärjestöön Ungsvenskarnaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Angelika Bengtsson *Altinget.se*. Viitattu 29.8.2018. (ruotsiksi)
2. 1 2 3 4  Angelika Bengtsson (SD) *riksdagen.se*. Viitattu 5.10.2019. (ruotsiksi)
3. ↑  Magnusson, Erik: Sju nya namn i riksdagen för SD i Skåne *Sydsvenskan*.  16.9.2014. Viitattu 29.8.2018. (ruotsiksi)
4. ↑  Pelli, Petja: Paljon kuvia nuorista naisista, ei lainkaan tekstiä – Ruotsidemokraattien julisteet yllättävät Ruotsin vaalien loppusuoralla *Helsingin Sanomat*.  14.8.2018. Viitattu 29.8.2018.
5. ↑  Pozar, Irena: Skolelever i protest mot SD – vände dem ryggen *Nyheter24*.  12.5.2014. Viitattu 29.8.2018. (ruotsiksi)
6. ↑  Flera Ungsvenskar med på partiets förslag till riksdagslista *Mynewsdesk*.  28.2.2018. Viitattu 29.8.2018. (ruotsiksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Angelika Bengtsson Twitterissä
**Sirppa Sivori-Asp** (3. heinäkuuta 1928 Viipuri – 20. maaliskuuta 2006 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä, ohjaaja ja televisiotuottaja. Hän oli television lastenohjelmien ja suomalaisen nukketeatterin uranuurtaja. 

VSivori-Asp sai vuonna 1996 Suomen Teatterijärjestöjen Keskusliiton kultaisen kunniamerkin..

Elämäkerta
----------

Sivori-Aspin teatteriura alkoi 1930-luvulla Viipurin kaupunginteatterista, jossa hän esiintyi nelivuotiaana näytelmässä *Pikku Pirkko Pirkkalasta*. 1940-luvulla Sivori-Asp opiskeli näyttelijäntyötä Pittsburghin Playhouse School of Theatre -oppilaitoksessa Yhdysvalloissa. Televisiotyötä Sivori-Asp opiskeli New Yorkissa The School of Radio and TV Technique -koulussa 1958–1959.

Sivori-Asp toimi 1946–1958 näyttelijänä Turun kaupunginteatterissa, jossa hän sai myös ohjaustehtäviä. Vuonna 1959 hän siirtyi Televisioteatterin ohjaajaksi ja työskenteli Yle TV1:ssä vuoteen 1991 dokumentti- ja lastenohjelmien toimittajana ja ohjaajana.

Sirppa Sivori-Asp näki 1950-luvulla itävaltalaisen Salzburger Marionettentheaterin esityksiä ja innostui nukketeatterista. Vuonna 1971 aloitti toimintansa Nukketeatteri Vihreä Omena, jossa Sivori-Asp toimi taiteellisena johtajana 1975–1995. Nukkenäyttelijänä ja -ohjaajana hän vieraili muun muassa Yhdysvalloissa, Ruotsissa ja Venäjällä.

Sivori-Asp teki lukuisia sivuosia suomalaisissa elokuvissa sekä ohjauksia myös koti- ja ulkomaisille teattereille ja oopperayhdistyksille. Suomen Teatteriohjaajien Liiton hallitukseen hänet valittiin vuonna 1968. Nukketeatterijärjestö Suomen Unima ry:n puheenjohtajana Sirppa Sivori-Asp toimi 1985–1992 ja Kansainvälisen nukketeatteriliitto Uniman puheenjohtajana 1992–1996. Hän oli myös mukana perustamassa Suomi–Sri Lanka Seuraa.

Sirppa Sivori-Aspin isä oli muusikko Emil Sivori, joka kuoli ennen kuin tytär ehti täyttää yhtä vuotta.. Hän oli vuodesta 1951 naimisissa komentajakapteeni Eino Aspin kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Virkkunen, Urpo (toim.): *Kuka on kuka TV:ssä*, s. 95. Helsinki: Otava, 1970.
2. 1 2 3 4 5 6  Maiju Tawast: Sirppa Sivori-Asp (Tilaajille) *HS.fi Muistot*. Helsingin Sanomat. Viitattu 25.3.2012.
3. ↑  Suomen Teatterijärjestöjen Keskusliiton myöntämät kultaiset kunniamerkit 2014–1947 (Arkistoitu – Internet Archive), Suomen Teatterijärjestöjen Keskusliitto 2014 (pdf). Viitattu 27.2.2016.
4. ↑  Maiju Tawast: Suomalaise nukketeatterin historiaa > Murros 1970-luvulla Suomen Unima ry. Viitattu 24.3.2023.
5. ↑   Vanhan musiikkiruhtinaan kuolema – Viipurin musiikin menestystarina 1918–1939], Yle.fi Viitattu 17.6.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Sirppa Sivori-Asp Elonetissä.
* Sirppa Sivori-Asp Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Elonet

 |

 |
Ludwig von Köchel
**Ludwig Ritter von Köchel** (14. tammikuuta 1800 Stein – 3. kesäkuuta 1877 Wien) oli itävaltalainen musiikkitieteilijä, kirjailija, säveltäjä, kasvitieteilijä ja julkaisija. Hänet tunnetaan parhaiten Wolfgang Amadeus Mozartin teosten luetteloijana.

Köchel opiskeli lakia Wienissä ja toimi 15 vuoden ajan arkkiherttua Karl von Österreich-Teschenin neljän pojan yksityisopettajana. Hänet palkittiin aatelisarvolla ja runsaalla määrärahalla, jonka turvin hän vietti loppuelämänsä yksityisenä tutkijana. Köcheliä arvostettiin elinaikanaan suuresti hänen kasvitieteellisistä tutkimuksistaan. Kasvitieteen lisäksi hän oli kiinnostunut geologiasta ja mineralogiasta ja oli myös suuri musiikin ystävä.

Vuonna 1862 hän julkaisi kronologisesti järjestetyn luettelon Mozartin teoksista. Köchelin luettelo oli mittakaavaltaan ja tasoltaan laajin siihen mennessä julkaistu. Korjattuja laitoksia on julkaistu useita myöhemmin. Mozartin teoksiin viitataan nykyään usein Köchelin numerolla (esim. **KV 626** tarkoittaa Mozartin Requiemia).

Köchel järjesti myös Mozartin teokset 24 luokkaan, joita Breitkopf & Härtel käytti julkaistessaan ensimmäisen täydellisen laitoksen Mozartin teoksista vuosina 1877–1905 (hanketta oli rahoittamassa osittain Köchel itse).

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
* Portugali

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* RISM
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Antti Rauhamaa** (s. 23. heinäkuuta 1952 Kärkölä) on suomalainen maanviljelijä ja osuustoimintavaikuttaja, joka on saanut maanviljelysneuvoksen arvonimen.

Rauhamaa syntyi maanviljelijä Martti Rauhamaan ja Kaija Erjalan perheeseen. Hän avioitui 1974 Raija Liljan kanssa. Rauhamaa tuli ylioppilaaksi Lahden lyseon lukiosta 1972 ja valmistui agrologiksi Hyvinkään maatalousopistosta 1978. Maanviljelijäksi Kärkölässä hän ryhtyi 1979. Rauhamaa oli Kärkölän kunnanvaltuuston jäsen 1980–1996 ja kunnanhallituksen jäsen 1992–1996. Osuuskunta Tuottajain Maidon hallintoneuvoston jäsen hän oli 1983–1995, hallituksen jäsen vuodesta 1996, varapuheenjohtaja 1997 ja puheenjohtaja 1998–2001, Osuuskunta Sisämaan Jalostuksen hallintoneuvoston jäsen 1991–2007, Osuuskunta Kotieläinjalostuskeskus-FABAn hallintoneuvoston jäsen 1992–1996 ja Kärkölän Osuuspankin hallintoneuvoston jäsen vuodesta 2003. Rauhamaan merkittävimpiin luottamustehtäviin kuuluivat Tuottajain Maidon hallintoneuvoston ja hallitustehtävien ohella Valion hallintoneuvoston jäsenyys 1998–2006 ja hallituksen puheenjohtajuus 2006–2014. Rauhamaa sai maanviljelysneuvoksen arvonimen 2014.

Lähteet
-------

1. 1 2  Perko, Touko: Maanviljelysneuvos Antti Rauhamaa (1952–). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 28.1.2016. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 3.6.2023.
2. ↑  Päijät-hän. Luonnon armoilla.  *Etelä-Suomen Sanomat*, 2.6.2014, nro 148, s. 5. Kansalliskirjasto. Viitattu 3.6.2023.
**Antti Juhani Rantalainen** (s. 19. maaliskuuta 1960 Hyvinkää*lähde?*) on suomalainen juristi, tilintarkastaja ja kauppaneuvos. Hän on Rantalainen-konsernin perustaja, Suomen Yrittäjät ry varapuheenjohtaja (2018–) sekä Taloushallintoliitto puheenjohtaja (2017–).*lähde?* Rantalainen on toiminut perustajana sekä yrittäjänä lukuisissa eri yrityksissä. Rantalainen on kokoomukselainen paikallispoliitikko.

Rantalainen on valmistunut oikeustieteen kandidaatiksi 1991 Turun yliopistosta. Lisäksi hänellä on tutkinnot KLT (1992), HTM -tilintarkastaja (1992) ja KHT-tilintarkastaja (1997).*lähde?*

Yksityiselämä
-------------

Rantalainen on naimisissa ja hänellä on kaksi aikuista tytärtä. Rantalainen asuu vaimonsa kanssa Hyvinkäällä.

Huomionosoituksia
-----------------

Antti Rantalainen sai tasavallan presidentti Sauli Niinistön myöntämän kauppaneuvoksen arvonimen vuonna 2017.

Lähteet
-------

1. ↑  Hyvinkään kaupunginhallitus
2. ↑  Kauppaneuvos Antti Rantalainen: Tuntui hyvältä saada kiitosta elämäntyöstä (maksumuuri, tilaajille) *Aamuposti*.  2017. Viitattu 7.11.2020.
Tämä artikkeli käsittelee **ihmisoikeuksien tilaa Kongon demokraattisessa tasavallassa**.

Oikeus elämään
--------------

Vuonna 2008 Kongossa oli 65 miljoonaa ihmistä ja elinikä keskimäärin 46 vuotta. Poikalasten lapsikuolleisuus alle 5-vuotiaana oli 205 / 1000.

Sotilastuomioistuin tuomitsi vähintään 50 ihmistä kuolemaan vuonna 2008. Siihen sisältyy siviilejä. Tuomioita ei ole toimeenpantu.

Oikeus lapsuuteen: alaikäisten käyttö sotilaina
-----------------------------------------------

Amnestyn mukaan aseellisissa joukoissa työskenteli 3000–4000 lasta vuonna 2008. Virallisesti armeija FARDC luopui lapsisotilaista vuonna 2004, mutta lapsia raportoitiin armeijassa yhä vuonna 2008. Uusi lastensuojelulaki säädettiin kesäkuussa 2008.

Oikeus turvallisuuteen: pakolaisten kohtelu
-------------------------------------------

Pohjois-Kivusta oli 1,4 miljoonaa maansisäistä pakolaista vuonna 2008. Kolera ja tartuntataudit vaivasivat pakolaisleirejä. Pakolaisleireillä esiintyy myös raiskauksia, ryöstöjä ja ampumista.

Katso myös
----------

* Ihmisoikeuksien yleismaailmallinen julistus
* Ihmisoikeudet alueittain ja maittain

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Amnesty International Report 2009 The State of the World's Human Rights, Amnesty International, s. 125-128