recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Ptoioksen heroon** oli antiikin aikainen heeros Ptoiokselle omistettu heroon Ptoon-vuorella (nyk. Ptóo eli Pelagía) Boiotiassa Kreikassa lähellä Akraifian kaupunkia.

Ptoios oli kreikkalaisessa mytologiassa boiotialaisen kuninkaan Athamaan ja Themiston poika. Tämän kulttipaikkana oli alun perin myöhempi Apollon Ptoioksen pyhäkkö, joka sijaitsi noin 1,2 kilometriä idempänä. Se tuli Apollonin kulttipaikaksi viimeistään noin vuonna 620 eaa. Tämän jälkeen Ptoioksen kultti jatkui erillisessä Ptoioksen heroonissa, jossa Ptoioksen kultti on ollut olemassa viimeistään noin 580 eaa. Kulttipaikka on ollut erityisesti Akraifian kaupungin käytössä.

Heroon sijaitsi nykyisen Kastrákin kukkulan koillisrinteessä paikassa, joka on noin 1,5 kilometriä itään nykyisestä Akraífnion kylästä. Se oli rakennettu kahdelle pengertasanteelle. Ylemmällä tasanteella sijaitsi arkaaisella kaudella noin 600-luvun eaa. lopulla rakennettu temppeli, jonka arvellaan olleen omistettu joko Ptoioksen äidille, Gaia-Demeterille tai Gaia-Europalle. Temppeli oli tehty paikallisesta kalkkikivestä, ja sen ydinosan eli sekoksen koko oli 6 × 17 metriä. Kuusi puista pylvästä jakoivat sen kahteen osaan. Temppeli kunnostettiin 300-luvun eaa. lopulla.

Alemmalla tasanteella, joka oli omistettu heeros Ptoiokselle, oli kaksi alttaria sekä muita rakennuksia. Sieltä on löydetty myös 28 kolmijalan jalustat noin ajalta 550–450 eaa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Stillwell, Richard & MacDonald, William L. & McAllister, Marian Holland (toim.): "PTOION Boiotia, Greece", *The Princeton Encyclopedia of Classical Sites*. Princeton, N. J.: Princeton University Press, 1976. Teoksen verkkoversio.
2. 1 2 3  Sanctuary of Apollo Ptoieius, Boeotia *Classics and Ancient History*. University of Warwick. Viitattu 14.2.2022.
3. ↑  Pausanias: *Kreikan kuvaus* 9.23.6.
**Psykotismi** tai **psykotisismi** on yksi kolmesta Hans Eysenckin käyttämästä piirteestä käyttämässään P-E-N-mallissa (psykotismi, ekstraversio ja neurotismi) persoonallisuudesta.
Korkea psykotismin taso liittyi Eysenckin mukaan korkeaan psykoosiin sairastumisen riskiin, kuten skitsofreniaan. Hän uskoi, että myös psykoottien sukulaisilla on korkea psykotismin taso, ja ehdotti ilmiön taustalla olevan jokin geneettinen ominaisuus. Eysenck ehdotti myös, että psykotismin ja luovuuden välillä on korrelaatio.

Arvostelu
---------

Piirteen arvostelijat väittävät että piirre on liian hajanainen, jotta sitä voitaisiin pitää yhtenä piirteenä. Esimerkiksi Donald Johnsonin suorittamassa vertailututkimuksessa psykotismin huomattiin korreloivan Big Five -piirteiden "tunnollisuus" ja "miellyttävyys" kanssa, jonka takia nämä pitäisi erottaa toisistaan persoonallisuusmalleissa.

Biologia
--------

Psykotisismin uskotaan liittyvän dopamiinitasoihin.. Toinen biologinen korrelaatti psykotismille on matala monoamiinioksidaasitaso. Beta-hydroksylaasi, kortisoli ja noradrenaliini aivo-selkäydinnesteessä näyttävät myös vaikuttavan psykotismitasoon. Eysenckin teoreettinen pohja mallilleen oli saksalaisen psykiatrin Heinrich Neumannin esittämä teoria, Einheitspsychosen ("psykoosien ykseys").

Lähteet
-------

1. ↑  Eysenck, Hans J. (1993). Creativity and Personality: Suggestions for a Theory. Psychological Inquiry. 4(3), 147-178.
2. ↑  Lester, D.(1989) Neurotransmitter bases for Eysenck's theory of personality. Psychological Reports, 64, (1) 189-190

Aiheesta muualla
----------------

* (Arkistoitu – Internet Archive)
**M/S Carolina Thordén** oli suomalainen rahtimoottorilaiva, joka valmistui 1. maaliskuuta 1938 Crichton-Vulcanin Turun telakalta. Laivan omistaja oli Gustaf Thordén ja sen kotisatama Kulosaari. Laiva oli tarkoitettu Suomen ja Yhdysvaltain itärannikon väliseen liikenteeseen, ja siinä oli myös 12 matkustajahyttiä. Laivan sisaralukset olivat *M/S Josefina Thordén*, *M/S Mathilda Thordén*, *M/S Selma Thordén* ja *M/S Kristina Thordén*.

Ruotsista New Yorkiin matkalla ollut Carolina Thordén pelasti joulukuussa 1940 Atlantilla peräsimensä menettäneen kreikkalaisen tankkilaivan *Dionyssios Stathatosin* miehistön 33 jäsentä. 26. maaliskuuta 1941 selluloosa- ja paperilastissa ollut Carolina Thordén oli matkalla Liinahamarin satamasta Yhdysvaltoihin, kun se joutui Färsaariin kuuluvan Tórshavnin edustalla kahden saksalaisen lentokoneen pommittamaksi ja syttyi tuleen. Yksi matkustaja sai surmansa, mutta laivan miehistö ja 33 matkustajaa saatiin evakuoitua. Kahdeksan laivalla ollutta suomalaismatkustajaa jatkoi matkaansa ruotsalaisella *M/S Venezuelalla*, joka tuli Tórshavniin korjattavaksi 11. huhtikuuta jouduttuaan saksalaiskoneiden pommittamaksi. 17. huhtikuuta 1941 saksalainen sukellusvene U-123 torpedoi Rio de Janeiroa kohti matkalla olleen *Venezuelan*, jolloin kaikki laivalla olleet 49 ihmistä saivat surmansa.*tarvitaan parempi lähde*

*Carolina Thordénin* palanut hylky hinattiin huhtikuussa 1942 Färsaarilta Scapa Flown sotasatamaan ja upotettiin esteeksi Burray- ja South Ronaldsay -saarten väliseen salmeen. Hylky vietiin romutettavaksi vuonna 1948.

Laivan pituus oli 118,36 metriä, leveys 15,66 metriä ja syväys 7,24 metriä. Laivan bruttovetoisuus oli 3 645 tonnia ja kuollut paino 6 000 tonnia. Laivan moottoriteho oli 4 000 hevosvoimaa.

Lähteet
-------

1. ↑  Josefina Thorden, Äänimeri (Arkistoitu – Internet Archive)
2. 1 2 3 4  Äänimeri : Kuvia laivoista ja merenkulkijoista: Carolina Thordén (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Jorma Virtanen 31.8.2004 : Välirauhan ajan sankarivainajia muistetaan Färsaarilla

Aiheesta muualla
----------------

* M/S Carolina Thordén, Merimuseon kuvakokoelma (Suomen Museot online) (Arkistoitu – Internet Archive)
* Suurin Suomessa rakennettu kauppalaiva "Carolina Thordén" laskettiin eilen vesille Turussa, Helsingin Sanomat, 17.10.1937, nro 280, s. 23, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Godin TepeGodin Tepe, Iran.
**Godin Tepe** on arkeologinen löytöpaikka Kangavarin laaksossa, Kermānšāhin provinssissa Iranissa. Paikka asutettiin ainakin jo 5200 eaa. ja siellä oli islamilainen temppeli 15. vuosisadalla jaa. Godin Tepe oli muinaisten kauppareittien varrella. Muun muassa Halafin, Mesopotamian, Elamin ja Kura-Araxesin kulttuurit vaikuttivat paikan historiaan.

Kerrostumat
-----------

Ennen XI
--------

"J-keramiikka", Godin ennen kerrostumaa XI. Kytköksissä Halaf-keramiikkaan.

XI/X
----

Dalman keramiikka, jollaista Dalmā Tepe:ssä Urmia-järven rannalla.

VIII
----

4200-4000 eaa. Ubaidin loppuvaihe Mesopotamiassa. Täällä myöhäiskalkoliittinen 1, LC 1.
merkkejä kaupan kasvusta, mm. lapislatsulia, jota saatiin Badahšanista, Afganistanista.

V
-

Mesopotamian Urukin kulttuurin vaikutusta: Uruk IV, Nippur, Susa.
Cuyler-Young väittää paikan olleen elamilaisten kauppasiirtokunta. Paikallisesta kivestä tehtyjä leima- ja rullasinettejä. Näilläkin kytköksiä Urukiin, Susaan ja muihin Khūzestānin paikkoihin. Savitaulutkin muistuttavat Urukin ja proto-elamin savitauluja.
3200-3000 eaa. asutus hylättiin, tulipalon merkkejä.

VI
--

3000-2650 eaa. pohjoisen Kura-Araxesin kulttuurin (mm. Yanik tepe) saapuminen.

III
---

Elamin vaikutusta 2600-1500/1400 eaa. Ehkä liitossa Elamin kanssa ainakin osan aikaa. Paikka hylättiin 1400 eaa. asutettiin uudestaan vasta 750 eaa.

II
--

Meedialaisen heimopäällikön keskus ja Persian vallan alla joskus 750-5500 jaa. Paikka hylättiin, kun Persian Kyyros valloitti sen.

I
-

Islamilainen temppeli 1400-luvulla jaa.

Lähteet
-------

1. ↑  Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: []
**M/S Birger Jarl** on Ånedin linjen -varustamon risteilyalus, joka liikennöi reitillä Maarianhamina–Tukholma.

Käyttöhistoria
--------------

Alus tilattiin Finnboda Varvilta Nackasta Ruotsista ja se valmistui vuonna 1953. Se luovutettiin tilaajalle tukholmalaiselle Svea-varustamolle 4. kesäkuuta, ja se oli yksi kolmesta yhteisliikennevarustamoiden (Silja Linen edeltäjä) Helsingin olympialaisia varten tilaamasta ns. olympialaivasta. Toisin kuin Suomen höyrylaiva osakeyhtiön *S/S Aallotar* ja Boren *S/S Bore III*, *Birger Jarl* ei kuitenkaan ehtinyt varsinaiseen olympialiikenteeseen, vaan se aloitti liikennöinnin kesäisin Helsingin ja Tukholman sekä talvisin Turun ja Tukholman välillä. Alus oli linjoilla lukuun ottamatta muutamaa karilleajoa ja chartermatkaa.

Se siirtyi 1971 Tukholman ja Maarianhaminan väliseen liikenteeseen, kunnes se myytiin 1973 Oy Jakob Line Ab:lle Pietarsaareen. Aluksella tehtiin Finnbodan telakalla muutostöitä ja se nimettiin palvelukseen palatessa *Bore Nordiksi*. Alus oli vuoden lopun Pietarsaaren ja Skellefteån välisellä reitillä. Seuraavana vuonna se oli vuokrattuna Borelle, joka käytti sitä kesäisin Turun ja Visbyn sekä talvisin Maarianhaminan ja Tukholman välisillä reiteillä.

Vuonna 1976 alus vuokrattiin asuntolaivaksi Norjaan, mistä se palasi 1977 Pietarsaaren ja Skellefteån väliselle reitille. Alus myytiin lokakuussa Borelle, joka myi sen edelleen Maarianhaminaan Minicarriers Ab:lle. Alus sai uuden nimen *Minicarrier*, mutta se ei kerennyt aloittaa liikennöintiä ennen kuin se myytiin 1978 Caribbean Shipping Companylle Panamaan.

Alus jäi kuitenkin Tukholmaan, jossa se nimettiin *Baltic Stariksi* aloittaen liikennöinnin Tukholman ja Maarianhaminan välillä.
Talvella 1982 laivan alkuperäinen höyrykone sai Tanskassa tehdä tilaa 2 480 hevosvoiman Alpha 4 SA 16 -dieselmoottorille, joka vuorostaan vaihdettiin 1989 tehokkaampaan 3 800 hevosvoiman kuusisylinteriseen MAN-B&W 4SA -dieselmoottoriin.

Alus myytiin 2002 Rederi Ab Ållandialle Tukholmaan, joka nimesi sen *Birger Jarliksi*. Aluksen haltijaksi rekisteröitiin lokakuussa 2005 tukholmalainen Rederi Birger Jarl Ab. Alus teki viimeisen matkansa Tukholman ja Maarianhaminan välillä 23. kesäkuuta 2013 ja toimii nykyään hostellilaivana Tukholman Skeppsbronilla.

Kansikuvaus
-----------

* **Kansi 6**: pelastusveneet, Sky Bar ja aurinkokansi.
* **Kansi 5**: hyttejä, cocktailbaari, VIP-huone.
* **Kansi 4**: ravintola Roslagen, tax-free-myymälä, neuvonta, ravintola Remmaren.
* **Kansi 3**: hyttejä.
* **Kansi 2**: hyttejä, konehuoneiden ylätasot, konevalvomo.
* **Kansi 1**: pää- ja apukonehuoneet, kattilahuone ja muita teknisiä tiloja sekä hyttejä.

Lähteet
-------

* Faktaomfartyg.se (ruotsiksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4  turkusteamers.com

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **M/S Birger Jarl** Wikimedia Commonsissa

* Birger Jarl Video Clips[vanhentunut linkki]
**Pieni Ruosmanjärvi** on saareton metsäjärvi Lieksan pohjoisosassa Pohjois-Karjalan maakunnassa. Sen pinta-ala on 36,9 hehtaaria. Etäisyys Joensuusta on 97 kilometriä pohjoiseen.

Maantiede
---------

Pienen Ruosmanjärven pituus kaakosta luoteeseen on 1,6 kilometriä. Järven eteläosa on keski- ja pohjoisosaa kapeampi. Noin viidesosa Pienestä Ruosmanjärvestä on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvin kohta, 23 metriä, sijaitsee järven pohjoisosassa.

Pienen Ruosmanjärven itärannalla on useita jyrkänteitä ja maasto kohoaa paikka paikoin yli 200 metriä merenpinnan yläpuolelle. Länsiranta on alavampaa. Ruosmanjärvi sijaitsee alle kilometrin Pieneltä Ruosmanjärveltä lounaaseen.

Pienen Ruosmanjärven vesitilavuus on 2 239 000 kuutiometriä eli noin 2,2 miljardia litraa.

Pieni Ruosmanjärvi (04.489.1.018) kuuluu Ruosmanjoen valuma-alueeseen (04.489), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Viekijoen valuma-alue (04.48) ja ensimmäinen on Pielisen reitin valuma-alue (04.4). Ruosmanjoen valuma-alueeseen kuuluu 24 vähintään hehtaarin laajuista järveä. Laajimmat ovat Ruosmanjärvi, Pieni Ruosmanjärvi ja Kalliojärvi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Pieni Ruosmanjärvi, vakavesi, Lieksa
2. 1 2 3 4 5 6 7 8  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 18.9.2022.
3. ↑  Pieni Ruosmanjärvi. Järviwiki. Viitattu 18.9.2022.
4. ↑  Ruosmanjoen valuma-alue (04.489). Järviwiki. Viitattu 18.9.2022.
**Marek Kopelent** (28. huhtikuuta 1932 Praha – 12. maaliskuuta 2023 Praha) oli tšekkiläinen säveltäjä.

Kopelent opiskeli sävellystä Jaroslav Řídkýn johdolla Prahan esittävien taiteiden akatemiassa vuosina 1951–1955. Vuonna 1959 hän alkoi tutustua Wienin toiseen koulukuntaan ja 1950-luvun eurooppalaiseen avantgardeen, joista ammensi tyyliään. Hän alkoi saavuttaa kansainvälistä suosiota kolmannella jousikvartetollaan (1963). Hänen musiikkiaan esitettiin 1960-luvulla monilla festivaaleilla, kuten Varsovan syksyssä. Vuosina 1965–1973 Kopelent toimi Musica viva Pragensis -nykymusiikkiyhtyeen taiteellisena johtajana. Hän sävelsi sille useita kamarimusiikkiteoksia. Vuonna 1967 kokoonpanon ympärillä toimineet säveltäjät, musikologit ja esittäjät muodostivat oman nykymusiikkiverkostonsa. Vuonna 1969 Kopelent sai taiteilijaresidenssin Länsi-Berliinissä. Toisin kuin monet ajan tšekkiläistaiteilijat, hän palasi residenssin jälkeen Tšekkoslovakiaan. Poliittinen ilmapiiri oli kuitenkin muuttunut, joten Kopelent menetti työnsä editoijana Supraphonin kustantamossa eikä päässyt uuteen säveltäjäliittoon. Musica viva Pragensis ei saanut jatkaa konserttitoimintaansa.

Vuonna 1976 Kopelent otti vastaan työpaikan säestävänä pianistina lasten tanssikursseilla. Tämä pysyi hänen päätoimenaan seuraavien viidentoista vuoden ajan. 1970-luvun vaikeina aikoina Kopelent sävelsi monia teoksia usein ulkomaisiin tilauksiin, mutta säveltäjällä ei ollut mahdollisuutta kuulla esityksiä. Samettivallankumouksen jälkeen Kopelent työskenteli lyhyesti musiikillisena neuvonantajana presidentti Václav Havelin toimistossa. Vuonna 1991 hän sai nimityksen sävellysprofessoriksi Prahan esittävien taiteiden akatemiaan. Hän toimi myös ISCM:n Tšekin-osaston puhemiehenä ja organisoijana sekä säännöllisenä luennoitsijana kansainvälisillä säveltäjien kesäkursseilla Český Krumlovissa.

Vuonna 1991 Ranskan hallitus teki Kopelentista Ordre des Arts et des Lettres'n ritarin. Vuonna 2001 hän sai Herder-palkinnon ja vuonna 2012 presidentin ansiomitalin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Marek Kopelent Hudební informační středisko
2. ↑  Marek Kopelent Universal Edition
3. 1 2  Professor Marek Kopelent Memory of Nations
4. ↑  Zemřel hudební skladatel Marek Kopelent, průkopník Nové hudby. Bylo mu 90 let – Lidovky.cz


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* RISM
* IdRef

 |

 |
**William Grawn Milliken** (26. maaliskuuta 1922 Traverse City, Michigan – 18. lokakuuta 2019) oli yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko. Hän oli 44. Michiganin kuvernööri vuosina 1969–1983. 

Millikenin isä James T. Milliken toimi pormestarina ja osavaltion senaattorina. Myös hänen isoisänsä oli osavaltion senaattori. Milliken palveli toisessa maailmansodassa Yhdysvaltain maavoimien ilmavoimissa. Hän istui Michiganin senaatissa vuosina 1961–1964 ja toimi 52. Michiganin varakuvernöörinä vuosina 1965–1969. Kuvernöörinä hän on Michiganin historian pitkäaikaisin. Hänestä tuli kuvernööri, kun George W. Romney jätti tehtävänsä siirtyäkseen ministeriksi. Hänet valittiin sitten neljälle kokonaiselle kaudelle vuosina 1970, 1974 ja 1978. Nykyisin kuvernööri voidaan valita vain kahdeksi kaudeksi.

Millikenin seuraajaksi kuvernöörinä tuli James Blanchard.

Milliken on maltillinen republikaani. Hän tuki vuoden 2004 presidentinvaaleissa John Kerryä George W. Bushin sijasta. Vuoden 2008 presidentinvaaleissa hän tuki aluksi John McCainia, mutta muutti kantansa Obamaa vastaan hyökänneen kampanjoinnin takia. Hän arvosteli puoluettaan siirtymisestä "jäykkyyden" suuntaan. Vuonna 2010 hän tuki liikemies Rick Snyderia republikaanien ehdokkaaksi Michiganin kuvernööriksi.

Syksyllä 2009 entisen kuvernöörin mukaan nimettiin puisto, William G. Milliken State Park and Harbor.

Lähteet
-------

1. ↑  Bill Milliken, Michigan's longest-serving governor, dies (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* NARA

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:William Milliken
**Néa Palátia** (kreik. Νέα Παλάτια) on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Oropóksen kuntaan, Itä-Attikan alueyksikköön ja Attikan alueeseen. Kaupungin väkiluku on 2 723 (vuonna 2011).

Néa Palátian Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumisen (*Koímisi tis Theotókou*) kirkko.
Néa Palátian pieni kaupunki sijaitsee Eteläisen Euboianlahden rannalla. Alkuperäinen kylä syntyi vuonna 1923 alueelle Vähästä-Aasiasta Kreikan ja Turkin väestönvaihdon seurauksena muuttaneiden evakkojen asutuksena. Sen nimi, suomeksi "Uusi Palátia", viittaa alkuperäiseen Palátiaan Marmaran (Marmará) eli Prokonnesoksen (Prokónnisos) saarella Marmaranmeressä.

Néa Palátia muodostaa myös laajemman kaupunkiyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Νέων Παλατίων, *Dimotikí Koinótita Néon Palatíon*), johon kuuluvat varsinaisen Néa Palátian kaupungin lisäksi kylät Agía Aikateríni, Ágios Athanásios, Ágios Konstantínos ja Póntioi. Koko yhdyskunnan väkiluku on 3 573.

Aiemmin kaupunki kuului Oropíoin kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Oropóksen kunnan Oropíoin kunnallisyksikköön.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. ↑  Νέα Παλάτια Δήμος Ωρωπού. Viitattu 1.9.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Néa Palátia** Wikimedia Commonsissa
Dosson alueen vanha departementtijako. Gayasta on sen jälkeen erotettu Dioundioun departementti.
**Gaya** on departementti Nigerin Dosson alueella. Sen arvioitu pinta-ala on 2 581,98 neliökilometriä. Asukkaita on 261 693 henkeä (vuonna 2012).

Gayan departementti sijaitsee Dosson alueen eteläisimmässä osassa. Se rajoittuu lännessä Dosson ja pohjoisessa Dioundioun departementteihin, idässä Nigeriaan ja lounaassa Beniniin.

Seutu kuuluu Sudanin ilmastovyöhykkeeseen. Kuiva kausi kestää lokakuusta maaliskuuhun ja sadekausi huhtikuusta syyskuuhun. Luonnonvarainen kasvillisuus on pensas- ja metsäsavannia sekä metsää. Beninin rajalla virtaa Nigerjoki, johon laskee joukko *dallol*-nimellä kutsuttuja vadeja.

Departementin hallinnollinen keskus on Gayan kaupunki. Samannimisen kaupunkikunnan lisäksi siihen kuuluu viisi maalaiskuntaa: Bana, Bengou, Tanda, Tounouga ja Yélou. Perinteinen hallinto käsittää Banan, Gayan ja Yéloun kantonit. Hallinnollisia kyliä on yhteensä 126. Asukkaat ovat etupäässä tchiangoja (djermojen ja hausojen sekakansaa), dendejä ja djermoja.

Gayaan johtaa päällystetty maantie Dossosta. Kaupungissa on lentokenttä. Seudun pääelinkeinot ovat maatalous ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, fonio, maissi, riisi ja maapapu. Myytäväksi kasvatetaan maapähkinää, lehmänpapua, maniokkia, bataattia, seesamia, sipulia ja sokeriruokoa. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, kamelit, hevoset, aasit ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja erityisesti Beniniin suuntautuvaa kaupankäyntiä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Département de Gaya *region-dosso.org*.  Arkistoitu 21.3.2016. Viitattu 16.3.2016.

NigerNigerin alueet (*région*) ja departementit

|  |  |
| --- | --- |
| Agadez | 
* Arlit
* Bilma
* Tchirozérine

 |
| Diffa | 
* Diffa
* Maïné-Soroa
* N’Guigmi

 |
| Dosso | 
* Boboye
* Dogondoutchi
* Dosso
* Gaya
* Loga

 |
| Maradi | 
* Aguié
* Dakoro
* Guidan Roumdji
* Madarounfa
* Mayahi
* Tessaoua

 |
| Tahoua | 
* Abalak
* Birni-N'Konni
* Bouza
* Illéla
* Keita
* Madaoua
* Tahoua
* Tchintabaraden

 |
| Tillabéri | 
* Filingué
* Kollo
* Ouallam
* Say
* Téra
* Tillabéri

 |
| Zinder | 
* Gouré
* Magaria
* Matameye
* Mirriah
* Tanout

 |
Muotokuva Sir William Muirista 
**William Muir** (27. huhtikuuta 1819 Glasgow – 11. heinäkuuta 1905 Edinburgh) oli yksi merkittävimmistä englantilaisista orientalisteista ja islamin tutkijoista 1800-luvulla. Hän toimi korkea-arvoisena siirtomaavirkamiehenä brittiläisessä Intiassa.

Teokset
-------

Muirin teos *The Life of Mahomet* ilmestyi neljänä niteenä vuosina 1856–1861. Muir suhtautui periaatteessa skeptisesti islamilaiseen perimätietoon. Hän katsoi, että myös näennäisesti aidot perimätiedot sisälsivät paljon liioittelua ja sepitettä. Muir lainasi hyväksyvästi Gustav Weilin ajatuksia, jonka mukaan perimätieto sisälsi runsaasti uskonnollisista tai poliittisista syistä vääristeltyä tietoa Muir uskoi kuitenkin, että huolellisen tutkimuksen avulla perimätiedosta olisi löydettävissä aito totuus. Todellisuudessa Muir omaksui täysin kritiikittömästi varhaisten islamilaisten historioitsijoiden kertomukset.

Lähteet
-------

* Ibn Warraq: *A personal look at some apects of the history of koranic criticism in the nineteenth and twentieth centuries. Teoksessa: K-H. Ohlig & G-R. Puin (toim.) The Hidden Origin of Islam*, s. 225–262. Amherst, New York: Prometheus Books, 2010. Teoksen verkkoversio. (englanniksi)
* Muir, William: *The Life of Mahomet and History of Islam*. Lontoo: Smith, Elder, & Co. 1856–1861. Teoksen verkkoversio.

### Viitteet

1. 1 2  Ibn Warraq 2010, s. 226–227
2. ↑  Muir 1856


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Australia
* Kreikka
* Korea
* Alankomaat
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef
* İslâm Ansiklopedisi

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: de
**Néa Manoláda** (kreik. Νέα Μανολάδα, kath.kreik. Νέα Μανολάς, *Néa Manolás*) on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Andravída-Kyllínin kuntaan, Eliksen alueyksikköön ja Länsi-Kreikan alueeseen. Se muodostaa oman kaupunkiyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Νέας Μανολάδος, *Topikí Koinótita Néas Manoládos*). Kaupungin väkiluku on 2 006 (vuonna 2011).

Néa Manoládan pieni kaupunki sijaitsee Peloponnesoksen niemimaan luoteisosassa noin 23 kilometriä pohjoiskoilliseen Andravídasta ja noin 45 kilometriä lounaaseen Patraksesta. Aiemmin kaupunki kuului Vouprasían kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Andravída-Kyllínin kunnan Vouprasían kunnallisyksikköön.

Lähteet
-------

1. 1 2  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Néa Manoláda** Wikimedia Commonsissa
**Marek Mintál** (s. 2. syyskuuta 1977 Žilina, Tšekkoslovakia) on pelaajauransa jo lopettanut slovakialainen jalkapalloilija. Hän on Saksan Bundesliigassa pelaavan 1. FC Nürnbergin historian yksi parhaimmista pelaajista.

Seurajoukkueura
---------------

Uransa alkuvaiheet Mintál edusti kotikaupunkinsa Žilinan MŠK Žilinaa. Hän on yksi joukkueen kaikkien aikojen parhaimmista pelaajista 180 ottelullaan ja 77 maalillaan. Hän voitti Žilinan riveissä Slovakian liigan kaksi kertaa peräkkäin sekä Slovakian cupin kerran. Vuonna 2003, seitsemän vuoden Žilinassa pelaamisen jälkeen Mintál siirtyi Saksaan silloin 2. Bundesliigassa pelanneen 1. FC Nürnbergin riveihin. Hän iski ensimmäisenä vuonnaan 2. Bundesliigassa 18 maalia ja johdatti joukkueensa pääsarjaan. Tänä vuonna Mintál sai lempinimiä, kuten "Sniper" ja "Phantom". 2005 kesällä suurseurat kuten Liverpool FC olivat kiinnostuneita Mintálista, mutta hän päätti jäädä Nürnbergiin. Vuonna 2007 1. FC Nürnberg voitti Saksan cupin Mintálin iskettyä finaalissa maalin VfB Stuttgartia vastaan. Mintál myös loukkaantui tässä ottelussa. Vuonna 2011, kahdeksan vuoden Nürnberg-jakson jälkeen Mintál siirtyi toisen sarjatason Hansa Rostockiin. Pelattuaan vuoden Rostockissa, hän palasi takaisin Nürnbergiin, nyt kakkosjoukkueeseen ja vuoden pelattuaan hän lopetti uransa.

Maajoukkue
----------

Mintál kuului Slovakian miehistöön vuoden 2000 kesäolympialaisissa. Kaiken kaikkiaan hän on pelannut Slovakian maajoukkueessa 45 ottelua ja tehnyt niissä 14 maalia.

Bundesliigan maalikuninkaat
1964: Seeler • 1965: Brunnenmeier • 1966: Emmerich • 1967: Emmerich & G. Müller • 1968: Löhr • 1969: G. Müller • 1970: G. Müller • 1971: Kobluhn • 1972: G. Müller • 1973: G. Müller • 1974: Heynckes & G. Müller • 1975: Heynckes • 1976: Fischer • 1977: D. Müller • 1978: D. Müller & G. Müller • 1979: K. Allofs • 1980: Rummenigge • 1981: Rummenigge • 1982: Hrubesch • 1983: Völler • 1984: Rummenigge • 1985: K. Allofs • 1986: Kuntz • 1987: Rahn • 1988: Klinsmann • 1989: T. Allofs & Wohlfarth • 1990: Andersen • 1991: Wohlfarth • 1992: Walter • 1993: Kirsten & Yeboah • 1994: Kuntz & Yeboah • 1995: Basler & Herrlich • 1996: Bobic • 1997: Kirsten • 1998: Kirsten • 1999: Preetz • 2000: Max • 2001: Barbarez & Sand • 2002: Amoroso & Max • 2003: Christiansen & Élber • 2004: Aílton • 2005: Mintál • 2006: Klose • 2007: Gekas • 2008: Toni • 2009: Grafite • 2010: Džeko • 2011: Gómez • 2012: Huntelaar • 2013: Kießling • 2014: Lewandowski • 2015: Meier • 2016: Lewandowski • 2017: Aubameyang • 2018: Lewandowski • 2019: Lewandowski • 2020: Lewandowski • 2021: Lewandowski • 2022: Lewandowski



|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Marek Mintál
**Gay Men's Health Crisis** (lyh. **GMHC**) on yhdysvaltalainen terveysjärjestö, joka pyrkii estämään HIV:n ja AIDS:n leviämistä ja tukee sairastuneita. Järjestön perusti vuonna 1982 joukko homoseksuaalisia miehiä ja heidän ystäviään. Heidän joukossaan oli muun muassa kirjailijat Larry Kramer ja Edmund White sekä muita tunnettuja henkilöitä. GMHC:n itsensä mukaan se oli maailman ensimmäinen AIDS-tukijärjestö.

Vuonna 2018 GMHC:n auttamista 11 908 henkilöstä, jotka olivat ilmoittaneet tietonsa järjestölle, yli 60% oli homoseksuaalisia miehiä. Noin neljännes oli heteroseksuaalisia. Yli 80% tietonsa jättäneistä henkilöistä asui New York Cityssä.

AIDS-epidemia Yhdysvalloissa alkoi 1970- ja 1980-lukujen vaihteessa. Vuonna 1981 Yhdysvaltain Centers for Disease Control and Prevention -viranomaiset ilmoittivat tuolloin tuntemattoman sairauden leviävän homoseksuaalisten miesten keskuudessa. Jo samana vuonna joukko New Yorkin homoseksuaalisten miesten piirin vaikuttajia kokoontui kirjailija Larry Kramerin kotiin keskustelemaan asiasta. Seuraavan vuoden alussa he virallisesti perustivat GMHC:n tarjoamaan tietoa sairaudesta tartunnan saaneille tai sitä epäileville. Kramer oli vuonna 1981 kehottanut New York Native -lehdessä homoseksuaalisia miehiä harkitsemaan seksuaalisen käyttäytymisensä muuttamista. Kehotukseen oli suhtauduttu negatiivisesti. Hänen mukaansa HMHC:n olisi pitänyt aloittaa julkisten mielensosoitusten järjestäminen, mihin järjestön muun johdon suhtauduttua varauksella Kramer erosi GMHC:sta ja perusti poliittisemmin toimivan ACT UP -järjestön.

Katso myös
----------

* HIV miesten välisestä seksistä
* AIDES
* Hivpoint

Lähteet
-------

* Harden, Victoria: *AIDS at 30 : A History*. Washington, D.C.: Potomac Books, 2012. ISBN 9781597972949. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Contact Us GMHC.  Arkistoitu 30.7.2019. Viitattu 30.7.2019. (englanniksi)
2. ↑  Senior Management GMHC.  Arkistoitu 25.1.2020. Viitattu 30.7.2019. (englanniksi)
3. ↑  About Us GMHC.  Arkistoitu 30.7.2019. Viitattu 30.7.2019. (englanniksi)
4. ↑  Client Demographics GMHC.  Arkistoitu 30.7.2019. Viitattu 30.7.2019. (englanniksi)
5. ↑  Harden 2012, s. 37–38, 112
6. ↑  Harden 2012, s. 16, 114–115
**Transkriptiotekijät** eli **transkriptiofaktorit** ovat eukaryoottisolujen proteiineja, jotka tunnistavat DNA:ssa promoottoreita ja tehostajia ja säätelevät siten geenin transkriptiota. Muut proteiinit voivat säädellä transkriptiofaktoreiden aktiivisuutta.

Transkriptiotekijöiden on tunnistettava ja liityttävä DNA:n aloituskohtaan, ennen kuin RNA-polymeraasi voi liittyä siihen. Transkriptiotekijöissä on erilliset domeenit DNA-sekvenssien ja RNA-polymeraasin tunnistamiseen.

Transkriptiotekijät jakaantuvat kolmeen luokkaan.

1. **Yleiset transkriptiotekijät** ovat transkriptiolle välttämättömiä proteiineja. Yhdessä RNA-polymeraasin kanssa ne muodostavat perustranskriptiokoneiston.
2. **Ylävirran transkriptiotekijät** ovat säätelyn ulkopuolisia proteiineja, jotka kiinnittyvät DNA:han geenin aloituskohdasta ylävirtaan ja säätelevät transkriptiota.
3. **Indusoitavat transkriptiotekijät** ovat ylävirran transkriptiofaktoreiden kaltaisia, mutta ne vaativat aktivointia tai inhibointia.

Katso myös
----------

* Sigmafaktori
* Sinkkisormi
Gavrilov-Jamin vaakuna.
**Gavrilov-Jam** (ven. Гаври́лов-Ям) on kaupunki Jaroslavlin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Volgaan laskevan Kotorosljoen varrella 46 kilometriä Jaroslavlista etelään. Kaupunki on Gavrilov-Jamin piirin keskus. Siellä on Semibratovista haarautuvan tavaraliikenteen sivuradan pääteasema. Asukkaita on 18 400 henkeä (vuonna 2008).

Rostovin ja Suzdalin välisen maantien lähellä sijainnut kylä on syntynyt vuonna 1545. Vuonna 1872 sinne rakennettiin kutomo, jonka yhteyteen syntyi viisi työläisasutusta. Vuonna 1938 Gavrilov-Jamista tuli kaupunki. Nykyään kaupungin suurimmat yritykset ovat Agatin konepaja ja Gavrilov-Jamin pellavanjalostuslaitos.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Gavrilov-Jam**.
* Gavrilov-Jamin piirin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)

Jaroslavlin alueen vaakunaJaroslavlin alueen kaupungit
**Päähallintopaikka: Jaroslavl**  

Danilov | Gavrilov-Jam | Ljubim | Myškin | Pereslavl-Zalesski | Pošehonje | Rostov | Rybinsk | Tutajev | Uglitš
Mare Island Shipyard vuonna 2011. 
**Mare Island Naval Shipyard** (MINSY) oli Yhdysvaltain laivaston ensimmäinen Tyynenmeren rannikolle perustettu tukikohta. Se sijaitsee Kaliforniassa Vallejossa 25 mailia San Franciscosta koilliseen. Napa-joki läpäisee Mare Islandin salmen erottaen niemimaan telakan Vallejon kaupungin yhteydestä. Telakka oli toisessa maailmansodassa Yhdysvaltain länsirannikon merkittävin sukellusvenesatama, minkä lisäksi se valvoi San Franciscon lahden telakkateollisuutta. Tukikohta suljettiin 1996, mihin mennessä sitä oli uudelleen organisoitu useaan kertaan. Alue liitettiin vuonna 1960 Kalifornian historiallisten maamerkkien luetteloon (engl. *California Historical Landmark*) ja vuonna 1975 kansallisten historiallisesti merkittävien alueiden luetteloon (engl. *National Historic Landmark District*).

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Mare Island Naval Shipyard
**Gayatri Chakravorty Spivak** (s. 24. helmikuuta 1942 Kalkutta, Intia) on intialainen kirjallisuudentutkija. Hän suoritti kanditutkintonsa Kalkutan yliopistossa, jatkoi opintojaan Cambridgessa ja väitteli Cornellin yliopistossa vuonna 1967. Sen jälkeen hän opetti englantia ja vertailevaa kirjallisuuden tutkimusta useissa yhdysvaltalaisissa yliopistoissa. Hän on kehittänyt dekonstruktiosta oman suuntauksensa, jota hän kutsuu "interventionismiksi".

Spivak käänsi dekonstruktion kehittäjän, ranskalaisfilosofi Jacques Derridan pääteoksen *De la grammatologie* (1967) englanniksi vuonna 1976. Hän on rohkaissut naisia osallistumaan dekonstruktion teorian kehittämiseen.

Julkaisuja
----------

* In Other Worlds: Essays in Cultural Politics (1987)
* The Post-Colonial Critic (1990)
* Thinking Academic Freedom in Gendered Post-Coloniality (1992)
* Outside in the Teaching Machine (1993)
* A Critique of Postcolonial Reason (1999)
* Death of a Discipline (2003)
* Other Asias (2005)

Lähteet
-------

1. 1 2  Gayatri Spivak *Encyclopaedia Britannica*. Viitattu 11.4.2019.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Korea
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
* Portugali
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii
* ORCID

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Néa Michanióna** (kreik. Νέα Μηχανιώνα; myös transl. *Néa Mihanióna*) on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Thermaïkóksen kuntaan, Thessalonikin alueyksikköön ja Keski-Makedonian alueeseen. Se muodostaa oman kaupunkiyhdyskuntansa (Δημοτική Κοινότητα Νέας Μηχανιώνας, *Dimotikí Koinótita Néas Michaniónas*). Kaupungin väkiluku on 8 775 (vuonna 2011).

Néa Michaniónan Neitsyt Maria (*Panagía*) *Faneroménin* kirkko.
Néa Michaniónan pieni kaupunki sijaitsee Thermaïkóslahden rannalla noin 32 kilometriä (linnuntietä noin 21 kilometriä) etelään Thessalonikista. Kaupungin tärkein kirkko on omistettu Neitsyt Maria (*Panagía*) *Faneroménille*.

Aiemmin kaupunki kuului Michaniónan kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Thermaïkóksen kunnan Michaniónan kunnallisyksikköön.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Néa Michanióna** Wikimedia Commonsissa
| "Hold the Line"Toto |
| --- |
| Singlen "Hold the Line" kansikuva |
| Singlen tiedot |
|  Albumilta | *Toto* |
|  Julkaistu | 1978 |
|  Tuottaja(t) | Toto |
|  Tyylilaji | poprock |
|  Kesto | 03.56 |
|  Levy-yhtiö | Columbia |
| Muut kannet |
|  Saksan painoksen kansikuva |
| Listasijoitukset |
| * Yhdysvallat Billboard, Pop Singles 5. (1979)
 |
| Toton muut singlet |
|  | "Hold the Line"1978 | "I’ll Supply the Love"1978 |

**Hold the Line** on yhdysvaltalaisen rockyhtye Toton esikoisalbumin *Toto* ensimmäinen single vuodelta 1978. Kappaleen on säveltänyt Toton laulaja ja kosketinsoittaja David Paich ja päälaulajana on Bobby Kimball. "Hold the Line" on yksi Toton tunnetuimmista kappaleista, ja sitä on myyty maailmanlaajuisesti kaksi miljoona kappaletta. Singlen B-puolella on 3 minuuttia 45 sekuntia kestävä Steve Porcaron säveltämä "Takin' It Back" -kappale.

Kappaleen synty
---------------

Kappaleen kirjoittanut David Paich kertoi aloittaneensa kappaleen tekemisen pianointrosta. Soitettuaan ainoastaan pianointroa useiden päivien ajan hän keksi lauluun sanat: *"Hold the line, love isn't always on time"*. Hän kirjoitti koko kappaleen kahdessa tunnissa.

Coverit ja populaarikulttuuri
-----------------------------

Genesis-yhtyeen laulaja Phil Collins on sanonut "Hold the Line" -kappaleen antaneen hänelle musikaalista inspiraatiota kappaleeseen "Misunderstanding" vuoden 1980 *Duke*-albumilla.

"Hold the Linea" on käytetty useissa elokuvissa, televisio-ohjelmissa ja peleissä, kuten Klik!-elokuvassa, 70's Show -televisio-ohjelmassa ja Grand Theft Auto: San Andreas -pelissä.

Kappaleesta on tehty useita covereita, ja kappaleen piano-osuutta on käytetty muissa kappaleissa.*lähde?*

Suomessa kappaletta ovat samplanneet muun muassa Ideaali kappaleessaan "Fighters Anthem", sekä Mäk Gälis kappaleessaan "Siskos broidi".

Kappaleet
---------

A-puoli
1. Hold the Line – 3.29 (säv. David Paich)

B-puoli
1. 
2. Takin’ It Back – 3.44 (säv. Steve Porcaro)

Kokoonpano
----------

* David Hungate – basso
* Bobby Kimball – laulu
* Steve Lukather – kitara, laulu
* David Paich – koskettimet, laulu
* Jeff Porcaro – rummut
* Steve Porcaro – koskettimet, laulu

Lähteet
-------

1. ↑  allmusic: Billboard Singles, Toto *allmusic.com*. Viitattu 21.3.2009. (englanniksi)
2. 1 2  Toto99: Hold the Line *toto99.com*.  26.4.2007.  Arkistoitu 4.10.2009. Viitattu 22.3.2009. (englanniksi)
3. ↑  Toto99: Releases, TOTO (1978) *toto99.com*. Viitattu 22.3.2009.
**Risicum Oyj** on pikalainayhtiö, jolla on toimintaa seitsemässä maassa. Risicum-nimi tulee latinan kielestä ja tarkoittaa riskiä. Risicum Oyj:llä on 55 työntekijää ja yrityksen toimitusjohtaja on Ville Öfversten. Konsernin liikevaihto vuonna 2009 oli 12,5 miljoonaa euroa ja vuonna 2010 14,1 miljoonaa euroa. Yritys on vuoteen 2012 mennessä palvellut noin 200 000 asiakasta.

Yritys
------

Risicum aloitti toimintansa 2005. Toiminta keskittyi alussa Suomeen, mutta laajeni vuonna 2008 Ruotsiin sekä Baltian maihin ja vuonna 2011 Puolaan. Vuonna 2012 Risicum laajentaa toimintaansa myös muualle Eurooppaan OK Money -brändin alla. Konserniin kuuluvat myös tytäryhtiöt iKassa Finland Oy, OK Money Finance Oy, Nettivippi.fi, Laina.fi, Vippi.net ja Joustoraha.fi.

Etelä-Suomen aluehallintovirasto on antanut Risicumille luvan myöntää kuluttajaluottoja. Suomalaisen Työn Liitto on myöntänyt yritykselle avainlipun, joka on tunnustus palvelun ja tuotteen korkeasta laadusta, sekä yhteiskuntavastuullisesta toiminnasta. Risicum on Suomen Pienlainayhdistyksen jäsen. Risicum ei saanut keväällä 2010 Finanssivalvonnalta pankkitoimilupaa.

Omistaja
--------

Yhdysvaltalainen Dollar Financial Corporation osti  Risicumin kesällä 2011. Yhtiön aiemmat omistajat ja johto perustivat 2013 vertaislainapalvelua säästäjille ja lainanhakijoille tarjoavan Fellow Financen. DFC Global -konserni on kuluttajarahoitukseen erikoistunut yhtiö. DFC Global Corp. (NASDAQ: DLLR) toimii Yhdysvaltojen lisäksi seitsemässä maassa. DFC:n liikevaihto tilikaudella 2011 oli 788 ja käyttökate 230 miljoonaa dollaria.

Sponsorointi
------------

Risicum tukee toiminnallaan nuorten urheilua ja tekee yhteistyötä nuorisoseurojen kanssa eri puolilta maata. Vuonna 2011 Risicum solmi mm. kaksivuotisen sponsorointisopimuksen Suomen Ringetteliiton  sekä turkulaisen TPS Salibandy Oy:n kanssa.

Lähteet
-------

1. ↑  Risicumilta arkielämän rahoitusratkaisuja Risicum.  Arkistoitu 2.6.2012. Viitattu 1.6.2012.
2. ↑  Päättäjät - Risicum Oyj *Fonecta Finder*. Fonecta Oy. Viitattu 1.6.2012.
3. ↑   Vippaaja ei saa julistautua pankiksi – vielä, Kauppalehti 2.6.2010
4. ↑  Suomen suurin pikavippiyritys myytiin Yhdysvaltoihin *Talousanomat*.  6.7.2011. Viitattu 1.6.2012.
5. ↑  Fellow Finance *fellowfinance.fi*.
6. ↑  Ringetteliiton uutiset *Ringetteliitto*.  8.7.2011. Viitattu 8.6.2012.

Aiheesta muualla
----------------

* Yrityksen kotisivut
	+ perintätoimisto iKassa
	+ OK Money Finance Oy
* Dollar Financial Global Corp (Arkistoitu – Internet Archive)
**Ontelokude eli putkineulos** on putken muotoon punottua kangasta, jota käytetään käsitöissä paksun langan tapaan. Tavallisimmin ontelokudetta valmistetaan puuvilla- ja tekokuitulangasta. Kuteita valmistetaan eri vahvuuksina ja sitä myydään vyyhdeissä tai rullissa, joko yksivärisenä tai kirjavana. Ontelokuteesta voi virkata, neuloa ja kutoa esim. mattoja ja erilaisia sisustustuotteita kuten tyynyjä, koreja ja laukkuja. Normaalikokoinen kude on noin 8 mm leveä. Siitä on helppo virkata virkkuukoukulla nro 7 esim. mattoja.

Ontelokudetta valmistetaan sekä käsin että teollisesti. Ontelokudekoneessa, josta valmistuu kapeaa ontelokudetta, on pieniä neuloja 12–16 kpl.
Ontelokude on helpommin käsiteltävää kuin trikookude*lähde?*. Se on tasaisempaa, lisäksi siinä on vähemmän solmuja ja pääteltävää*lähde?*. Puuvillainen ontelokude kutistuu pesussa 15–20 %. Siksi suositellaankin, että kude kastellaan ja kuivataan ennen käyttöä.

Kotimaista ontelokudetta valmistaa mm. Lanka ja Tekstiili Lestijärveltä. Ontelokudetta valmistetaan myös esim. Virossa. Lappajärven Värjäämö Oy värjää ja myy kotimaista ontelokudetta, joka on valmiiksi kutistettu.

Aiheesta muualla
----------------

* Lanka ja Tekstiili
* Lappajärven Värjäämö O
*Tämä artikkeli kertoo Englannin kuninkaallisen laivaston toisen luokan linjalaivasta. Muita merkityksiä on täsmennyssivulla.*

**St. George** oli Englannin kuninkaallisen laivaston vuonna 1622 vesillelaskettu 42-tykkinen "suuri laiva" (engl. *Great Ship*), joka vuonna 1627 luokiteltiin toisen luokan linjalaivaksi.

Valmistus
---------

Alus tilattiin Deptfordin telakalta ja laskettiin vesille vuonna 1622. Aluksen valmistuskustannukset olivat 10 307 puntaa.

Palvelus
--------

Alus otettiin palvelukseen 1623 päällikkönään Sir Francis Stewart ja se osallistui purjehdukseen Espanjan rannikolle. Alus oli 1625 vara-amiraali Henry Powerin (varakreivi Valentia) lippulaivana sotaretkellä Cadiziin.

Alus lähti syyskuussa 1949 Kanaalin saarille. Se vaurioitui 16. joulukuuta räjähdyksessä Stokesinlahdella. Seuraavana vuonna alus nimettiin uudelleen *Georgeksi*. Aluksen nimi palautettiin toukokuussa 1660 *Saint Georgeksi*.

Aluksen mastot poistettiin lokakuussa 1687 Sheernessissä, ja se upotettiin sulkulaivana 20. lokakuuta 1697 Sheernessin sataman suojaksi.

Lähteet
-------

* Winfield, Rif: *British Warships in the Age of Sail 1603–1714 – Design, Construction, Careers and Fates*. Barnsley: Seaforth Publishing, 2009. ISBN 978-1-84832-040-6. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Winfield 2009 s. 22
Nathaniel Lyon
**Nathaniel Lyon** (14. heinäkuuta 1818 – 10. elokuuta 1861) oli Unionin kenraali Yhdysvaltain sisällissodassa. Hänet muistetaan toimistaan Missourissa sodan alussa. Hän oli ensimmäinen sisällissodassa kaatunut Unionin kenraali.

Lyon oli syntynyt Ashfordissa Connecticutissa ja valmistui West Pointista vuonna 1841. Hän sai komennuksen toiseksi luutnantiksi 2. USA:n ratsuväkeen ja taisteli seminolisodissa Floridassa ja Meksikon–Yhdysvaltain sodassa. Hänet ylennettiin kapteeniksi Contrerasiin ja Churubuscoon. Hän palveli rajaseudulla, ja osallistui intiaanien joukkomurhaan Clear Lakessa Kaliforniassa vuonna 1850. 

Maaliskuussa 1861 hän saapui St. Louisiin komentamaan D-komppaniaa 2. USA:n jalkaväkeen. Hän epäili kaupungin kuvernöörin antavan salaa aseita etelävaltioille Unionin asevarastosta, ja marssitti joukkonsa piirittämään Missourin osavaltion joukkojen leiriä. Seurauksena oli mellakointia St. Louisissa ja 10. toukokuuta 1861 hänen joukkonsa avasivat tulen siviilijoukkoon, jolloin 28 ihmistä kuoli ja 77 haavoittui. Tämän jälkeen hänet ylennettiin prikaatinkenraaliksi ja hän sai komentoonsa Unionin joukot Missourissa. Lyon julisti sodan St. Louisin kuvernööri Claiborne J. Jacksonia ja Missourin osavaltiokaartia vastaan. Lyon jahtasi Jacksonia Jeffersonvilleen, josta kuvernööri pakeni osavaltion hallinnon kanssa Boonevilleen, ja Lyon nimitti tilalle oman hallituksensa.

13. heinäkuuta Lyon leiriytyi Springfieldiin Missouriin 6 000 unionin sotilaan kanssa. Sterling Pricen ja Benjamin McCulloughin 12 000 miehen konfederaatiolaisjoutkot marssivat Springfieldiin, ja 10. elokuuta armeijat kohtasivat Wilson's Creekin taistelussa.

Lyon haavoittui taistelussa kahdesti, ja lopulta häntä ammuttiin rintaan, päähän ja jalkaan. Hänet on haudattu Eastfordiin Connecticutiin.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* NARA
* SNAC

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Nathaniel Lyon
**Joseph Aloysius Lyons** (15. syyskuuta 1879 – 7. huhtikuuta 1939) oli australialainen poliitikko, joka toimi Australian 10. pääministerinä vuodesta 1932 kuolemaansa saakka vuonna 1939. Hän aloitti uransa Australian työväenpuolueessa (ALP), mutta hänestä tuli United Australia Partyn (UAP) (nykyisen Australian liberaalipuolueen edeltäjän) perustajajohtaja vuonna 1931 tapahtuneen ALP:n hajoamisen jälkeen. Hän oli aiemmin toiminut Tasmanian pääministerinä vuosina 1923–1928. 

Lyons kuoli sydänkohtaukseen huhtikuussa 1939, ja hänestä tuli ensimmäinen Australian pääministeri, joka kuoli virassa. Hän on myös yksi kahdesta, George Reidin lisäksi, osavaltion pääministeristä, joista on tullut myöhemmin Australian pääministeri. Miehensä kuoleman jälkeen hänen leskestä Enid Lyonsista tuli ensimmäinen nainen, joka valittiin Australian edustajainhuoneeseen.

Lähteet
-------

1. ↑  National Archives of Australia: Joseph Lyons after office
2. ↑  National Archives of Australia: Enid Lyons

AustraliaAustralian pääministerit

* Edmund Barton
* Alfred Deakin
* Chris Watson
* George Reid
* Andrew Fisher
* Joseph Cook
* Billy Hughes
* Stanley Bruce
* James Scullin
* Joseph Lyons
* Earle Page
* Robert Menzies
* Arthur Fadden
* John Curtin
* Frank Forde
* Ben Chifley
* Robert Menzies
* Harold Holt
* John McEwen
* John Gorton
* William McMahon
* Gough Whitlam
* Malcolm Fraser
* Bob Hawke
* Paul Keating
* John Howard
* Kevin Rudd
* Julia Gillard
* Tony Abbott
* Malcolm Turnbull
* Scott Morrison
* Anthony Albanese


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Australia

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Australia
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Joseph Lyons