recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Portici** on kunta Etelä-Italiassa Napolin metropolikaupungissa Campanian alueella. Se sijaitsee noin 10 kilometriä Napolista kaakkoon Vesuviuksen tulivuoren ja Tyrrhenanmeren välissä. Portici on Italian tiheimmin asuttuja kuntia.

Nähtävyyksiä
------------

Kunnan nähtävyyksiä on kuninkaallinen palatsi Reggia di Portici. Se valmistui vuonna 1742 Bourbonin suvun kesäasunnoksi, ja sen rakennutti Napolin kuningaskunnan kuningas Kaarle.

Pietrarsan rautatiemuseo
Napolin ja Porticin rajalla sijaitsee Pietrarsan rautatiemuseo (*Museo nazionale ferroviario di Pietrarsa*) vuonna 1840 valmistuneessa vanhassa tehtaassa. Tehtaan perusti Molempain Sisiliain kuningaskunnan kuningas Ferdinand II. Kuningas halusi teollistaa Napolin seutua. Hän rakennutti Italian ensimmäisen rautatien Napoli-Portici-radan, joka vihittiin vuonna 1839, sekä tehtaan rautatiekaluston valmistamiseen ja kunnossapitoon.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  www.tuttitalia.it
2. ↑  Kunnan kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Kunnan kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Portici** Wikimedia Commonsissa

Napolin maakunnan vaakunaNapolin metropolikaupungin kunnat
Acerra | Afragola | Agerola | Anacapri | Arzano | Bacoli | Barano d’Ischia | Boscoreale | Boscotrecase | Brusciano | Caivano | Calvizzano | Camposano | Capri | Carbonara di Nola | Cardito | Casalnuovo di Napoli | Casamarciano | Casamicciola Terme | Casandrino | Casavatore | Casola di Napoli | Casoria | Castellammare di Stabia | Castello di Cisterna | Cercola | Cicciano | Cimitile | Comiziano | Crispano | Ercolano | Forio | Frattamaggiore | Frattaminore | Giugliano in Campania | Gragnano | Grumo Nevano | Ischia | Lacco Ameno | Lettere | Liveri | Marano di Napoli | Mariglianella | Marigliano | Massa Lubrense | Massa di Somma | Melito di Napoli | Meta | Monte di Procida | Mugnano di Napoli | Napoli | Nola | Ottaviano | Palma Campania | Piano di Sorrento | Pimonte | Poggiomarino | Pollena Trocchia | Pomigliano d’Arco | Pompei | Portici | Pozzuoli | Procida | Qualiano | Quarto | Roccarainola | San Gennaro Vesuviano | San Giorgio a Cremano | San Giuseppe Vesuviano | San Paolo Bel Sito | San Sebastiano al Vesuvio | San Vitaliano | Sant’Agnello | Sant’Anastasia | Sant’Antimo | Sant’Antonio Abate | Santa Maria la Carità | Saviano | Scisciano | Serrara Fontana | Somma Vesuviana | Sorrento | Striano | Terzigno | Torre Annunziata | Torre del Greco | Trecase | Tufino | Vico Equense | Villaricca | Visciano | Volla
**Ioánnis Alevrás** (kreik. Ιωάννης Αλευράς, 1912 Messíni, Kreikka – 6. huhtikuuta 1995 Ateena, Kreikka) oli kreikkalainen poliitikko, joka toimi virkaatekevänä Kreikan presidenttinä 10.–29. maaliskuuta 1985.

Alevrásista tuli väliaikainen presidentti edeltäjän Konstantínos Karamanlísin erottua presidentin valtaoikeuksia koskeneen kiistan takia. Häntä seurasi presidenttinä Chrístos Sartzetákis.

Lähteet
-------

1. ↑  Da Graça, John V.: *Heads of State and Government*, s. 393. 2nd edition. Springer, 2000. ISBN 1349657719. Teoksen verkkoversio.

Kreikan kolmannen tasavallan (1974–) presidentit
Michaíl Stasinópoulos (1974–1975) · Konstantínos Tsátsos (1975–1980) · Konstantínos Karamanlís (1980–1985) · Ioánnis Alevrás (1985) · Chrístos Sartzetákis (1985–1990) · Konstantínos Karamanlís (1990–1995) · Konstantínos Stefanópoulos (1995–2005) · Károlos Papoúlias (2005–2015) · Prokópis Pavlópoulos (2015–2020) · Katerína Sakellaropoúlou (2020–)
Michał Kościuszko (2010)
**Michał Kościuszko** (s. 20. huhtikuuta 1985) on puolalainen ralliautoilija.

Ura
---

Hän aloitti uransa karting-sarjoissa 15-vuotiaana. Hän vaihtoi rallin pariin 17-vuotiaana. Vuonna 2006 Kościuszko kilpaili JWRC-sarjassa Suzukilla. Hän debytoi myös WRC-sarjassa Ruotsin rallissa jossa sijoitus oli vaatimaton 37. Seuraavana vuonna hän kilpaili Renault Cliolla. Vuonna 2008 Kościuszko ajoi jälleen Suzukilla voittaen Sardinian kilpailun sijoittuen yhteispisteissä viidenneksi. Seuraavana vuonna hän sijoittui sarjan toiseksi voittaen Argentiinan ja Portugalin kilpailut. Vuonna 2010 Kościuszko kilpaili SWRC-sarjassa Ford Fiestalla ja Skoda Fabialla. Hän saavutti muutamia palkintosijoja sijoittuen sarjan viidenneksi. Vuonna 2011 Kościuszko kilpailee PWRC-sarjassa Mitsubishi Lancerilla. Hän saavutti ensimmäiset WRC-pisteensä Australian rallissa, jossa hän ajoi seitsemänneksi saavuttaen kuusi pistettä.

Lähteet
-------

1. ↑  Michał Kościuszko *ewrc-results.com*. Viitattu 26.5.2023. (englanniksi)
Ennuste
**Hurrikaani Hanna** oli kahdeksas nimetty trooppinen sykloni ja neljäs hurrikaani vuoden 2008 Atlantin hurrikaanikaudella.

Hanna muodostui 28. elokuuta ja voimistui hurrikaaniksi 1. syyskuuta. Sen kehitys oli yhteydessä vain kolme päivää aiemmin syntyneeseen hurrikaani Gustaviin. Hanna heikkeni trooppiseksi myrskyksi keskiviikkona 3. syyskuuta. Se saapui Pohjois-Amerikan mantereelle lähellä Etelä- ja Pohjois-Carolinan rajaa varhain aamulla 6. syyskuuta.

Hannan aiheuttamat tulvat surmasivat Haitissa arvioiden mukaan yli 500 ihmistä. Suurin osa uhreista kuoli Gonaivesin satamakaupungissa. Punainen Risti vetosi lahjoittajiin 2,3 miljoonan euron avustuksen keräämiseksi Haitille. Euroopan komissio lupasi maalle kaksi miljoonaa euroa pika-apua. Suomen Punainen Risti lähetti alueelle avustustyöntekijän arvioimaan tuhoja sekä 50 000 euroa hätäapua.

Lähteet
-------

1. ↑  Brown, Daniel P. & Kimberlain, Todd: Tropical Cyclone Report Hurricane Hanna  17.12.2008 (päivitetty 27.3.2009). National Hurricane Center. Viitattu 10.5.2014. (englanniksi)
2. ↑  Haitilaiskaupungista löytyi liki 500 ruumista *Yle Uutiset*.  6.9.2008. Viitattu 10.5.2014.
3. ↑  Haitilaiskaupungista löytyi liki 500 ruumista YLE 6.9.2008
4. ↑  Apua Haitin myrskyjen uhreille: avustustyöntekijä ja 50 000 euroa (Internet Archive)  11.9.2008 (päivitetty 19.9.2008). SPR.  Arkistoitu 4.10.2008. Viitattu 10.5.2014.
Portlandkivilouhos Portlandin saarella Dorsetissa.
**Portlandkivi** on kermanvalkoista kalkkikiveä (tarkalleen ottaen ooliittia), jota saadaan Dorsetin rannikolla sijaitsevalta Portlandin saarelta Lounais-Englannista. Saarella sijaitseva kiviesiintymä muodostui myöhäisjurakaudella noin 145–163,5 miljoonaa vuotta sitten, jolloin Iso-Britannia sijaitsi subtrooppisilla leveysasteilla. Portlandkivi kestää hyvin rapautumista mutta on silti helposti työstettävää, minkä vuoksi se on ollut suosittu rakennusmateriaali satojen vuosien ajan.

Portlandkiveä hyödynnettiin rakentamisessa jo roomalaisten hallitessa Britanniaa. Sitä alettiin tuoda Lontooseen 1300-luvulta lähtien, ja monet kaupungin merkittävimmistä rakennuksista onkin rakennettu juuri portlandkivestä, esimerkiksi vanha Westminsterin palatsi (1347), Lontoon Tower (1349) ja osittain myös Buckinghamin palatsi (1854). Christopher Wren käytti sitä St. Paulin katedraalissa ja monissa muissa Lontooseen suunnittelemissaan kirkoissa. Myös New Yorkissa sijaitsevan Yhdistyneiden kansakuntien päämajassa on käytetty portlandkiveä.

Lähteet
-------

1. ↑  Portland stone *Merriam-Webster Dictionary*. Viitattu 4.5.2023. (englanniksi)
2. 1 2 3  The Portland stone industry *Dorset History Centre*.  13.11.2016. Viitattu 4.5.2023. (englanniksi)
Leslie Howard vuonna 1934.
Leslie Howard Ashley Wilkesinä elokuvan *Tuulen viemää* trailerissa vuonna 1939
**Leslie Howard** (oik. **Leslie Howard Steiner**, 3. huhtikuuta 1893 Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta – 1. kesäkuuta 1943 Biskajanlahti) oli brittiläinen näyttelijä. Howardin ehkä tunnetuin roolityö oli elokuvassa *Tuulen viemää* (1939) Ashley Wilkesinä. 

Howard työskenteli pankissa, kunnes ensimmäinen maailmansota ja sen aiheuttama šokki johtivat hänet valitsemaan näyttelijän ammatin terapeuttisista syistä. Hänet tunnettiin brittinäyttämöillä "täydellisenä engelsmannina": hoikkana, pitkänä ja älykkäänä miehenä, johon naiset rakastuivat helposti. Tämä tulee esiin myös hänen roolissaan Robin Hoodiin verrattavana oikeudenpuolustajana, Sir Percy Blakeneynä, elokuvassa *Punainen neilikka* (1934).

Toinen maailmansota koitui näyttelijän kuolemaksi, kun saksalaiset ampuivat alas häntä kuljettaneen lentokoneen Biskajanlahdella.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Leslie Howard** Wikimedia Commonsissa

* Leslie Howard Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Australia
* Korea
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Commonwealth War Graves Commission
* Trove
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* NARA
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Parorbelia ja muut Makedonian valtakunnan alueet (n. 334–323 eaa.) kartalla.
**Parorbelia** (m.kreik. Παρορβηλία, *Parorbēlia*) eli **Orbelia** (Ὀρβηλία, *Orbēlia*) oli antiikin aikainen alue ja myöhempi Makedonian valtakunnan osa Makedonian, Traakian ja Paionian rajalla. Nykyisin alue on Kreikan ja Pohjois-Makedonian rajaseutua.

Parorbelia käsitti Barnus- (nyk. Varnoúntas) ja Orbelos (nyk. Órvilos) -vuorten välisen alueen, ja sen nimi viittasi jälkimmäiseen vuoreen. Alueen länsipuolelta virtasi Aksios-joki ja itäpuolelta Strymon-joki. Parorbelian itäpuolella sijaitsivat Sintike ja Odomantike, kaakkoispuolella Krestonia, eteläpuolella Bottiaia, lounaispuolella Almopia, itäpuolella Pelagonia ja pohjoispuolella Paionia.

Parorbeliassa sijaitsi Eidomenen (myös Idomene, Idomenai) kaupunki, joka oli Makedonian pohjoisimpia. Strabonin mukaan alueen kaupunkeja olivat myös Filippupolis, Gareskos, Kallipolis ja Orthopolis.

Lähteet
-------

1. ↑  Parorbelia *Pleiades*. Viitattu 19.2.2018.
2. 1 2 3  Smith, William: "Orbelos", *Dictionary of Greek and Roman Geography*. Boston: Little, Brown and Company, 1854. Teoksen verkkoversio.
3. ↑  Strabon 7, fragmentit
4. ↑  Hansen, Mogens Herman & Nielsen, Thomas Heine: *An Inventory of Archaic and Classical Poleis*, s. 794. An Investigation Conducted by The Copenhagen Polis Centre for the Danish National Research Foundation. Oxford: Oxford University Press, 2004. ISBN 0-19-814099-1.
Lesley Stahl vuonna 2010.
**Lesley Stahl** (s. 16. joulukuuta 1941 Swampscott, Massachusetts) on yhdysvaltalainen televisiotoimittaja. Hän on ollut toimittajana *60 Minutes* -ohjelmassa vuodesta 1991 lähtien.

Stahl valmistui Wheaton Collegesta vuonna 1963. Hän aloitti CBS Newsillä vuonna 1972, ja hänen ensimmäinen iso toimeksiantonsa oli raportoida Watergate-skandaalista. Hän oli CBS Newsin kirjeenvaihtajana Valkoisessa talossa presidenttien Jimmy Carterin ja Ronald Reaganin kausina sekä osan George H. W. Bushin kaudesta.

Syyskuusta 1983 toukokuuhun 1991 Stahl juonsi CBS:n ohjelmaa *Face the Nation*. Maaliskuusta 1991 lähtien hän on ollut toimittajana *60 Minutes* -ohjelmassa.

Stahl on voittanut yli kymmenen Emmy-palkintoa. Vuonna 2015 hän sai elämäntyöstään Radio television digital news association -yhdistyksen (RTDNA) Paul White -palkinnon.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Lesley Stahl - Correspondent, 60 Minutes *CBSNews.com*.  12.8.2015. Viitattu 17.12.2015. (englanniksi)
2. ↑  Kohn, David: Stahl anchors 48 Hours Investigates *CBSNews.com*.  21.8.2002. Viitattu 17.12.2015. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Lesley Stahl** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
**Erkki Juhani Larkka** (9. maaliskuuta 1931 Helsinki – 30. tammikuuta 2013 Kauniainen) rakensi teekkarina ensimmäisen suomalaisen televisiolähettimen ja teki myös elämäntyönsä televisio- ja radiotekniikan parissa.

Larkan vanhemmat olivat varatuomari Edvin Lundström ja Martta Väkevä ja puoliso 1957–1977 Tuula Hämäläinen. Ylioppilaaksi Larkka tuli Helsingin Suomalaisesta Yhteiskoulusta vuonna 1950. Televisiosta tuli Larkan elämäntyö. Hän oli toinen kahdesta Teknillisen korkeakoulun opiskelijasta, jotka rakensivat kuvalähettimen Radioinsinööriseuran toteuttamaan Suomen ensimmäiseen televisiolähetykseen toukokuussa 1955. Valmistuttuaan vuonna 1956 Larkka jatkoi TV-tekniikan parissa. Hän toimi Tekniikan edistämissäätiön perustamassa TES-TV:ssä toiminnanjohtajana vuoteen 1959 asti. Toimittuaan Parava-yhtiön myyntipäällikkönä 1960–1963 Larkka tuli Yleisradion lähetinosastolle 1964. Yhtiön teknilliseksi apulaisjohtajaksi hänet nimitettiin 1970 ja tekniseksi johtajaksi 1975, missä tehtävässä hän toimi eläkkeelle jäämiseensä saakka vuonna 1997. Jo seuraavasta vuodesta hän toimi kuitenkin Elektroniikkainsinöörien seuran toiminnanjohtajana ja Elektroniikkainsinöörien säätiön asiamiehenä, aina vuoteen 2004 saakka. Radio- ja televisiotekniikka kehittyivät Larkan ammattiuran aikana merkittävästi, samoin kuin TV-vastaanottimien, -kanavien ja -lähetysten määrä Suomessa sekä kansainvälinen yhteistyö. Siihen Larkka osallistui muun muassa EBU:n teknisen komitean jäsenenä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  HS muistokirjoitukset, Viitattu 9.1.2016. (Arkistoitu – Internet Archive)
2. 1 2  Salonen, Heikki: "Erkki Larkka", *Suomen kansallisbiografia, osa 5*, s. 744. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2005. ISBN 951-746-446-0. / Teoksen verkkoversio.
3. ↑  Irja Hämäläinen, Risto Rantala, Hannakatri Hollmén (toim.): *Kuka kukin on 1994*, s. 481. Helsinki: Otava, 1994. ISBN 951-1-12833-7.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |
120 asteen sivuaurinko (keskellä) horisonttirenkaan pätkällä (vaakasuuntainen kaari)
**120 asteen sivuaurinko** on harvinainen halomuoto. Sen atsimuuttikulma auringosta on 120 astetta, ja se sijaitsee horisonttirenkaalla, yhtä korkealla horisontista kuin aurinko. Sivuauringot voivat näkyä molemmilla puolilla aurinkoa tai vain toisella. 120 asteen sivuaurinko on yleensä valkea, mutta joitain heikosti värillisiä tapauksiakin tunnetaan.

Halon voi nähdä Suomessa keskimäärin 1–3 kertaa vuodessa, joskus useamminkin.

Koska 120 asteen sivuaurinko syntyy laattajääkiteistä, sen kanssa taivaalla näkyvät usein samojen kiteiden aiheuttamat tavalliset sivuauringot ja zeniitinympäristön kaari. Myös horisonttirengas voi näkyä. 120 asteen sivuaurinkojen näkeminen onkin todennäköisintä silloin, kun sivuauringot ovat kirkkaat ja horisonttirengas jatkuu kauas auringosta.

Matalilla auringon korkeuksilla sivuaurinko voi olla pilarimainen. Vanhemmissa havainnoissa on esiintynyt erilaisia kaaria sivuauringon poikki, mutta monet näistä havainnoista ovat kyseenalaisia.

Katso myös
----------

* Haloilmiö
* Sivuauringot
* Liljequistin sivuauringot

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Pekkola, Marko & Sillanpää, Mika & Ruoskanen, Jukka: *Valkean taivaan vieraat*, s. 25–26. Tähtitieteellinen yhdistys Ursa, 1999. Teoksen verkkoversio (PDF).  (Arkistoitu – Internet Archive)
2. 1 2 3  Riikonen, Marko: *Halot – Jääkidepilvien valoilmiöt*, s. 49–50. Tähtitieteellinen yhdistys Ursa, 2011. ISBN 978-952-5329-89-6.
3. ↑  Les Cowley: 120° Parhelia *Atmospheric Optics*. Viitattu 15.1.2013. (englanniksi)
**Johan Martin Jakob af Tengström** (10. marraskuuta 1821 Turku – 25. joulukuuta 1890 Lohja) oli suomalainen lääkäri, perhosiin erikoistunut hyönteistieteilijä ja Tengström-suvun jäsen.

Tengströmin vanhemmat olivat professori Johan Magnus af Tengström ja Hedvig Gustafva Charlotta Prytz. Tengström innostui hyönteisistä jo nuorukaisena ja sai siihen kannustusta myös opettajaltaan Carl Reinhold Sahlbergiltä ja toveriltaan William Nylanderilta. 

Hän teki useita hyönteisten keruumatkoja eri puolille Suomea ja Venäjän Karjalaan. Vuosina 1848 ja 1849 hän osallistui maailmanympäryspurjehdukselle, keräten perhosia muun muassa Jaavalta ja Pohjois-Amerikasta. Hän toimi yliopiston eläinmuseon amanuenssina vuodesta 1845 vuoteen 1852. Vuonna 1851 hän valmistui kirurgian maisteriksi ja toimi siitä lähtien aina vuoteen 1879 saakka Käkisalmen lääkärinä, vuodesta 1862 alkaen hänet oli nimitetty piirilääkäriksi. Vuodesta 1879 vuoteen 1890 hän oli piirilääkäri Lohjalla. 

Tengströmin huomattavimpia tutkimuksia, jotka koskivat perhosia, ovat *Bidrag till Finland fjärilfauna* (1847), *Geometridae, Crambridae et Pyralidae Faunae Fennicae* (1859), *Anmärkningar och tillägg till Finlands småfjärilfauna* (1859) sekä *Catalogus lepidepterorum faunae Fenniae praecursoris* (1869). Tengström keräsi noin 3500 kotimaista ja ulkomaista perhosta käsittävän kokoelman, joka ostettiin yliopistolle.

Tengströmin ensimmäinen puoliso vuodesta 1855 oli Karolina Wilhelmina Dorrendorff (k. 1863) ja toinen puoliso vuodesta 1865 Maria Amalia Keldan (k. 1930). Metsänhoitaja Magnus af Tengström (s. 1866) oli Tengströmin poika toisesta avioliitosta.

Lähteet
-------

* Ilmari Heikinheimo: *Suomen elämäkerrasto*, s. 758. Helsinki: Werner Söderström Osakeyhtiö, 1955.

### Viitteet

1. ↑  "af Tengström, Magnus", *Suomen metsänhoitajat. Finlands forstmästare 1851–1931*, s. 469-470. Mänttä: Suomen Metsänhoitajaliitto, 1931.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Uppslagsverket Finland
* Biografiasampo
* Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852

 |

 |
**Erkki Lasonpalo** (s. 1986 Lahti) on suomalainen kapellimestari. Hän opiskeli Sibelius-Akatemiassa Jorma Panulan ja Leif Segerstamin johdolla. Hänen oma soittimensa on viulu.

Lasonpalo sai vuonna 2019 nimityksen kaksivuotiskaudelle Lappeenrannan ja Mikkelin kaupunginorkesterien johtoon vuoden 2020 alusta. Näiden orkesterien soittajat toimivat myös yhteistyössä Saimaa Sinfoniettana. Vuonna 2023 hän sai jatkokauden näiden orkesterien johdossa samalla kun hänet nimitettiin Mikkelin musiikkijuhlien taiteelliseksi johtajaksi kaudelle 2023–2026. Lasonpalo oli toiminut jo vuodesta 2017 Mikkelin kaupunginorkesterin taiteellisena partnerina Daniel Raiskinin kanssa. Lisäksi hän on toiminut Kemin kaupunginorkesterin, Sinfoniaorkesteri Vivon ja Tapiolan nuorten sinfonikkojen johtajana. Keväällä 2013 hän johti ensimmäisen kerran Sinfonia Lahtea. Vuonna 2014 hänestä tuli Heinäveden musiikkipäivien taiteellinen johtaja.

Suomen ulkopuolella Lasonpalo on johtanut Islannin sinfoniaorkesteria. Viulua hän on soittanut Postiglione-kvartetissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Lahtelaislähtöinen Erkki Lasonpalo on valittu Mikkelin orkesterin johtajaksi Etelä-Suomen Sanomat
2. 1 2 3 4  Erkki Lasonpalo valittiin Lappeenrannan kaupunginorkesterin taiteelliseksi johtajaksi YLE
3. ↑  Sirén, Vesa: Erkki Lasonpalo hyppää Valeri Gergijevin saappaisiin – aloittaa Mikkelin musiikkijuhlien taiteellisena johtajana välittömästi *Helsingin Sanomat*.  21.2.2023. Helsinki:  Sanoma Media Finland Oy. Viitattu 2.3.2023.
4. ↑  Erkki Lasonpalosta Mikkelin kaupunginorkesterin pääkapellimestari YLE
5. ↑  Kapellimestari Erkki Lasonpalo harrastaa intohimoisesti lätkää ja etsii Lappeenrannasta itselleen sopivaa treeniporukkaa — Kaupunginorkesterin solistiksi hän havittelee Eppu Normaalia Etelä-Saimaan Sanomat
6. ↑  Erkki Lasonpalo (Arkistoitu – Internet Archive) Nordic Artists Management
Montrésorin linna.
**Montrésor** [mɔ̃.tʁe.zɔʁ] on Ranskan kunta Centre-Val de Loiren hallintoalueella Indre-et-Loiren departementissa. Noin 50 kilometriä kaakkoon Toursin kaupungista sijaitsevan kunnan asukasluku vuonna 2014 oli 101. Kunta kuuluu departementissaan Lochesin kantoniin Lochesin arrondissementissa.

Luoteen suuntaan virtaavan Indrois-joen pohjoisrannalla sijaitseva Montrésor kuuluu kauneimpien ranskalaiskylien järjestöön *Les Plus Beaux Villages de France*. Kylää hallitsee linna, Château de Montrésor, joka on yleisölle avoinna 1800-luvun puolenvälin asussaan täysin kalustettuna.

Kuvagalleria
------------

* Asunnoksi muutettu vanha kappeli.Asunnoksi muutettu vanha kappeli.
* Le pont du jardinier, "Puutarhurin silta".Le pont du jardinier, "Puutarhurin silta".
* Siunauskappeli hautausmaalla.Siunauskappeli hautausmaalla.
* Vanha vesioinas.Vanha vesioinas.

Lähteet
-------

1. ↑  List of The Most Beautiful Villages of France (Arkistoitu – Internet Archive), Les plus beaux villages de France. Viitattu 5.7.2017.
2. ↑  Etusivu, Le Château de Montrésor. Viitattu 14.7.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Montrésor** Wikimedia Commonsissa

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: fr:Montrésor
**Parravahan kansakoulu** perustettiin vuonna 1944 yhteisenä Marttilan, Kosken Tl, Karinaisten ja Pöytyän kuntien kanssa kuntien raja-alueella sijainneelle Rahkion kulmakunnalle ja oli toiminnassa vuoteen 1966. Koulu sijaitsi Marttilan Siutilan kylässä lähellä Parranvahan eli Parravahan rajakiveä Marttilan kunnan pohjoisrajalla.

Koulun perustaminen liittyi etenkin siirtoväen asuttamisesta seuranneeseen oppilasmäärien kasvuun ja tämän kanssa samanaikaiseen luokkien ylimmän mahdollisen oppilasmäärän rajoittamiseen. Kun suuret ikäluokat olivat käyneet koulunsa ja muuttoliike kaupunkeihin ja kuntien keskustoihin alkoi, oppilasmäärät vähenivät, ja Parravahan kansakoulu lopetti toimintansa vuonna 1966 yhdessä muiden muassa Someron ja Kosken kuntien kanssa yhteisen Palojoen kansakoulun kanssa.

Parravahan koulun ohella Rahkion kulmakunnalla on toiminut Rahkion koulu Karinaisissa. Se sijaitsi Parravahan koulusta vajaat neljä kilometriä länsilounaaseen Rahkion kulmakunnan länsiosassa. Vuonna 2017 se ei enää ollut toiminnassa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Nallinmaa-Luoto, Rerhi: *Kosken Tl historia kivikaudesta vuoteen 1993*, s. 445-446. [Koski Tl]: [Kosken Tl kunta], 1994. ISBN 951-97109-0-6.
2. ↑  *Peruskartta* 1:20 000. 2022 09 Rahkio.  Maanmittaushallitus, 1963.  Kartan verkkoversio Maanmittauslaitoksen vanhat painetut kartat -palvelussa (jpg) (viitattu 22.1.2017)
3. ↑  Arkistoyksikkö: Rahkion kansakoulu *Arkistolaitoksen digitaaliarkisto*. Arkistolaitos.  Arkistoitu 5.2.2017. Viitattu 4.2.2017.
4. ↑  *Peruskartta* 1:20 000. 2022 06 Kyrö.  Maanmittaushallitus, 1963.  Kartan verkkoversio Maanmittauslaitoksen vanhat painetut kartat -palvelussa (jpg) (viitattu 4.2.2017)
5. ↑  Koulutus ja opiskelu Pöytyän kunta.  Arkistoitu 5.2.2017. Viitattu 4.2.2017.
**Hurrikaani Katia** oli vuoden 2011 Atlantin hurrikaanikauden toinen hurrikaani ja kymmenes nimetty myrsky. Saffirin-Simpsonin hurrikaaniasteikolla se luokiteltiin ylimmillään tasolle 4.

Katia syntyi Kap Verden eteläpuolella 29. elokuuta, lähti sitten kulkemaan kohti Yhdysvaltoja ja alkoi voimistua. Voimakkaimmillaan eli 4. luokan hurrikaanina se oli lyhyen aikaa syyskuun 5. päivänä. Se kaartoi rannikon lähistöltä itään ja kehittyi 10. syyskuuta tavalliseksi keskileveysasteiden liikkuvaksi matalapaineeksi. Sellaisena se liikkui nopeasti Pohjois-Eurooppaan, aiheutti tuhoja Britanniassa ja syysmyrskyn Skandinaviassa. Englannissa eräs mies sai surmansa, kun puu kaatui hänen autonsa päälle. Tuuli ja tulvat aiheuttivat myös paljon aineellisia vahinkoja. Ruotsissa kaatuvat puut katkoivat sähköjä ja haittasivat juna- ja tieliikennettä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Katia-hurrikaanin rippeet saavuttamassa Suomen Helsingin Sanomat 13.9.2011
2. ↑  Post-Tropical Cyclone KATIA Forecast Discussion NOAA NHS 10.9.2011
3. ↑  Driver killed as hurricane winds batter parts of UK BBC 12.9.2011 (englanniksi)
4. ↑  Orkanen Katia är här Göteborgs Post (ruotsiksi)
5. ↑  Ruotsissa varoitus "tuulenpuuskille alttiille ajoneuvoille"[vanhentunut linkki] Ilta-Sanomat 13.9.2011
**Montreuillon** on kunta Ranskassa Nièvren departementissa Burgundi-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee Yonnejoen varrella, noin 44 kilometriä Clamecyn kaupungista kaakkoon.

Montreuillonin akvedukti rakennettiin vuonna 1841, ja sen avulla johdetaan vettä Nivernais’n kanavaan. Akvedukti on 152 metriä pitkä, siinä on 13 kaariholvia, ja se kulkee 33,5 metriä alta virtaavan Yonnen yläpuolella. Akveduktin pilareihin on merkitty veden korkeudet suurina tulvavuosina 1866 ja 1910.

Kunnan alueella oleva linna *Château de Chassy* on rakennettu 1600-luvulla. Samalla paikalla on ollut jo 1200-luvulla linna, jonka avulla pystyttiin hallitsemaan kulkua Château-Chinoniin Yonnen laakson kautta. Linna päätyi Talleyrand-Périgordin suvun omistukseen vuonna 1807, ja vuodesta 1954 vuoteen 1961 taidemaalari Balthus asui siellä maalatakseen maisemia. Linna on ollut historiallisena monumenttina vuodesta 1975 lähtien. 

Kunta on osa Morvanin luonnonpuistoa (*Parc naturel régional du Morvan*).

Tunnettuja kuntalaisia
----------------------

* Jean Séverin (1911-1998), kirjailija

Lähteet
-------

1. ↑  Comparateur de territoire Institut National de la Statistique et des Études Économiques. Viitattu 21.11.2021. (ranskaksi)
2. ↑  L'Aqueduc de Montreuillon Patrimoine du Morvan. Viitattu 21.11.2021. (ranskaksi)
3. ↑  Château de Chassy Patrimoine du Morvan. Viitattu 21.11.2021. (ranskaksi)
4. ↑  Montreuillon Patrimoine du Morvan. Viitattu 21.11.2021. (ranskaksi)
5. ↑  Les communes Parc naturel régional du Morvan. Viitattu 21.11.2021. (ranskaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Montreuillon** Wikimedia Commonsissa
Halonäytelmä etelänavalla, yläkovera Parryn kaari kuvan yläreunassa.
**Parryn kaari** on harvinainen halo. Se jakautuu neljään osamuotoon, joista yleisin on yläkovera Parryn kaari. Muut muodot ovat yläkupera, alakupera ja alakovera Parryn kaari. Parryn kaaren muodostavat jääkiteet leijuvat ilmassa siten, että kuusikulmaisen prisman muotoisen jääkiteen päätypinnat ovat pystyssä ja kaksi prismapintaa vaakatasossa. Tätä asentoa kutsutaan Parry-asennoksi. Parryn kaaria havaitaan usein hyvin kehittyneiden 22 asteen sivuavien kaarten yhteydessä, ja ne muodostuvat samankaltaisista kiteistä.

Halo on nimetty englantilaisen tutkimusmatkailija William Edward Parryn mukaan, joka havaitsi yläkoveran komponentin vuonna 1820 Kanadan arktisessa saaristossa.

Yläkovera Parryn kaari on 22 asteen ylläsivuavan kaaren yläpuolella kaartuva valkea tai lievästi värillinen kaari, joka havaitaan noin 1–3 kertaa vuodessa.

Yläkupera komponentti on jääsumussa tavallisin Parryn kaaren komponentti. Se näkyy V:n muotoisena 22 asteen ylläsivuavan kaaren kuopassa auringon korkeuden ollessa enintään 15 astetta.

Alakupera Parryn kaari on 22 asteen allasivuavan muodostamassa kuopassa. Sitä on havaittu vain jääsumussa.

Alakovera Parryn kaari on erittäin harvinainen laaja kaari, joka näkyy auringon ollessa yli 40 asteen korkeudella.

Lähteet
-------

1. 1 2  Pekkola, Marko & Sillanpää, Mika & Ruoskanen, Jukka: "Väliryhmän halot", *Valkean taivaan vieraat*, s. 21–22. Tähtitieteellinen yhdistys Ursa, 1999. Teoksen verkkoversio (PDF).  (Arkistoitu – Internet Archive)
2. 1 2 3  Riikonen, Marko: *Halot: Jääkidepilvien valoilmiöt*, s. 57–60. Tähtitieteellinen yhdistys Ursa, 2011. ISBN 978-952-5329-89-6.
**9. merijalkaväkiprikaati** (ransk. *9e Brigade d'Infanterie de Marine, 9e BIMa*) on Ranskan maavoimien yhtymä, joka ylläpitää Ranskan Saksan sodan sinisen divisioonan, joka kunnostautui vuonna 1870 Bazeilles'n taistelussa, ja 9. siirtomaa jalkaväkidivisioonan (ransk. *9e division d'infanterie coloniale* (9e DIC) perinteitä.

Historia
--------

Vapaan Ranskan joukkoihin kuulunut 9. siirtomaa jalkaväkidivisioona taisteli Italiassa Elballa kesäkuussa 1944 ja se nousi maihin Provencessa 15. elokuuta. Toisen maailmansodan päätyttyä divisioona oli Indokiinassa, jossa se sijoitettiin reserviin ilman lakkautusta joulukuussa 1947.

Divisioona aktivoitiin Bretagnessa heinäkuussa 1963, jolloin siitä muodostettiin 9. prikaati. Prikaatista muodostettiin 1. tammikuuta 1976 9. merijalkaväkidivisioona. Divisioonasta tehtiin Ranskan asevoimien uudelleen organisoinnissa 1. heinäkuuta 1999 9. merijalkaväen kevyt panssariprikaati, josta muodostettiin 1. tammikuuta 2013 9. merijalkaväkiprikaati.

Kokoonpano
----------

Prikaatiin, joka on liitetty 1. divisioonaan, kuului vuonna 2016 viisi rykmenttiä (pataljoonaa):

* 9. esikunta- ja viestikomppania (ransk. *9e compagnie de commandement et de transmissions de marine* (9e CCTMa)) Poitiers, jonka kalustona VAB
* panssarimerijalkaväkirykmentti (ransk. *régiment d’infanterie chars de marine* (RICM)) Poitiers, jonka kalustona AMX 10 RC ja ERC 90 vaunut
* 2. merijalkaväkiprikaati (ransk. *2e régiment d’infanterie de marine* (2e RIMa)) Champagne, jonka kalustona VBCIt
* 3. merijalkaväkiprikaati (ransk. *3e régiment d’infanterie de marine* (3e RIMa)) Vannes, jonka kalustona VAB
* 11. merijalkaväkitykistörykmentti (ransk. *11e régiment d’artillerie de marine* (11e RAMa)) Saint-Aubin-du-Cormier, jonka kalustona TRF1 ja CAESAR haupitsit sekä 120 mm RTF1 heittimet
* 6. pioneerirykmentti (ransk. *6e régiment du génie* (6e RG) Angers

Lähteet
-------

1. 1 2 3  defence.gouv.fr

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ranskan 9. merijalkaväkiprikaati** Wikimedia Commonsissa
**Parrhasios** (Παρράσιος) oli yksi Antiikin Kreikan arvostetuimmista taidemaalareista. Hänen oletetaan työskennelleen ennen vuotta 399 eaa. 

Plinius vanhemman mukaan Parrhasios olisi kilpaillut Zeuksiksen kanssa siitä, kumpi on parempi taiteilija. Zeuksis maalasi viinirypäleitä, jotka olivat niin aidon näköisiä, että linnut tulivat nokkimaan niitä. Zeuksis pyysi Parrhasiosta ottamaan verhon pois oman maalauksensa päältä, mutta joutui huomaamaan, että Parrhasios oli maalannut juuri tuon verhon maalaus, Zeuksis joutui tunnustamaan tappionsa. Hänen teoksensa oli kyllä hämännyt lintujen silmiä, mutta Parrhasioksen teos oli hämännyt itse Zeuksista.

Parrhasiosta arvostettiin maalarien parhaimmistoon kuuluvana. Varsinkin hänen ääriviivojen piirustustaitoaan ylistettiin. Monia hänen puulle tai pergamentille tekemiään piirustuksia säilytettiin ja arvostettiin esimerkkeinä, joita myöhemmät taiteilijat tutkivat opiskelumielessä. Hän saavutti ensimmäisenä taidon kuvata figuurinsa niin, että ne kohosivat taustasta.

Hänen maalauksensa kuvasivat enimmäkseen mytologisia kohtauksia, joskin hän maalasi huvin vuoksi myös rivoja aiheita. Maalaus Demoksesta oli erityisen kuuluisa.
**Ranskan 6. armeija** (ransk. *VIeme Armée*) oli Ranskan maavoimien yhtymä, joka osallistui ensimmäiseen ja toiseen maailmansotaan.

Ensimmäinen maailmansota
------------------------

Armeija muodostettiin 26. elokuuta 1914, jolloin siihen liitettiin yksiköitä eri hajallelyödyistä Ranskan armeijoista muun muassa IV ja VII armeijakunta 3. ja 1. armeijoista sekä 5. ja 6. divisioonien reserviosastot, 45. ja 37. jalkaväkidivisioonat, prikaati ja ratsuväkiarmeijakunta.

Sommen taistelun alussa 6. armeijan joukoista osallistuivat taisteluun XX, I siirtomaa ja XXXV armeijakunnat.

Toinen maailmansota
-------------------

*Pääartikkeli: Toinen maailmansota*
Armeija perustettiin 2. syyskuuta 1939, se alistettiin suoraan yleisesikunnalle. Armeija siirrettiin 5. joulukuuta reserviin, kunnes se liitettiin 20. toukokuuta Ranskan 3. armeijaryhmään. Armeija siirrettiin 11. kesäkuuta 4. armeijaryhmään, mistä se palasi 3. armeijaryhmään 15. kesäkuuta.

Komentajat
----------

Armeijankomentajina olivat:

* armeijankenraali Olry 2. syyskuuta - 5. joulukuuta 1939
* armeijakunnankenraali Touchon 5. joulukuuta 1939 - 10. helmikuuta 1940
* armeijankenraali Touchon 10. helmikuuta 1940

Lähteet
-------

* Sharp, Lee: *The French Army 1939-1940 Organisation : Order of Battle : Operational History Volume I*. Lee Sharp (1. painos The Military Press 2002), 2001. ISBN 0-85420-321-4. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Sharp, Lee s. 52
2. 1 2  Sharp, Lee s. 64
**Palleatyrä** on tyrä, joka syntyy palleassa olevaan aukkoon (vamma, kehityshäiriö tai ruokatorven aukko), kun mahalaukku työntyy aukosta vatsaontelosta rintaonteloon.

Palleatyrät jaetaan kahteen eri luokkaan. Yleisempi on tapaus, jossa ruokatorven ja mahalaukun liitoskohta on liukunut rintaontelon puolelle. Toisessa tapauksessa osa mahalaukun isosta kaarroksesta työntyy rintaonteloon.

Aiheuttajia
-----------

Seuraavat ovat mahdollisia syitä tai osasyitä palleatyrään:

* Lihavuus
* Huono istuma-asento
* Jatkuva yskiminen
* Ulostamisponnistus ummetuksen aikana
* Jatkuva kumartuminen tai raskaiden taakkojen nostaminen
* Perinnöllisyys
* Tupakointi
* Synnynnäiset viat

Länsimaissa palleatyrää esiintyy noin 40 prosentilla iäkkäästä väestöstä, kun Afrikan alkuasukkailla tauti on harvinainen. Luultavasti länsimaisen ruoan vähäkuituisuus aiheuttaa ummetusta, jonka aikana ulostamisponnistuksen yhteydessä lisääntyvä vatsaontelon paine saa aikaan mahalaukun työntymisen rintaontelon puolelle.

Oireet
------

Palleatyrä on usein täysin oireeton. Tautiin liittyy kuitenkin joskus närästystä, jota esiintyy yleensä ruokailun jälkeen. Kipu muuttuu voimakkaammaksi, jos potilas menee pitkälleen tai alkaa työskennellä raskaasti. Kipu tuntuu rinnassa ja ylävatsassa. Se voi myös säteillä, selkään, leukaperiin tai hartioihin. Joskus hapanta mahalaukun sisältöä saattaa päästä ruokatorveen, jolloin syntyy ruokatorventulehdus eli esofagiitti.

Hoito
-----

Potilaan tulisi syödä useita pieniä aterioita päivässä ja välttää tilanteita, joissa vatsaontelon paine kasvaa. Lisäksi kumarassa työskentelyä tulisi välttää, eikä potilas saisi syödä raskaita aterioita kolmea tuntia ennen nukkumaan menoa. Ylipainoisten potilaiden tulisi laihduttaa. Kirurginen toimenpide tulee kyseeseen joidenkin potilaiden kohdalla, vaikka sillä saattaa olla pieniä sivuvaikutuksia, kuten vatsa- ja suolistokaasujen syntymisen lisääntyminen.

Lähteet
-------

* Peräsalo, Juhani 1995. Sisätautioppi. Porvoo : WSOY. ISBN 951-0-16121-7
**1200 Micrograms** (tunnetaan myös nimellä **1200 Mics**) on Espanjan Ibizalta lähtöisin oleva psytrancea tuottava ryhmä, jonka muodostavat Sajahan "Riktam" Natkin, Joe "Bansi" Quinteros, Raja Ram sekä Chicago. Kokoonpano on tehnyt musiikkia vuodesta 1999, mutta on nyt eronnut erimielisyyksien johdosta. Riktam, joka tuotti lähes kaikki yhtyeen kappaleet, oli kyllästynyt jakamaan rahat kolmen muun henkilön kanssa, ja tämän vuoksi yhtye hajosi 2007. Yhtyeen nimi viittaa erittäin korkeaan LSD-annokseen ja erääseen Terence McKennan sitaattiin, jota on samplattu kappaleessa "Salvia Divinorum" ("A substance so powerful that 300 micrograms is the dose." Projektissa mukana neljä henkilöä, joten 4\*300=1200). 1200 Micrograms tunnetaan kitaran käytöstä kappaleissaan ja huumeteemastaan.

Yhtyeen ensimmäisen levyn (*1200 Micrograms*) teemana oli Raja Ramin lempihuumeet. Albumin kappaleisiin on lainattu paljon Terence McKennan sitaatteja ja sampleja elokuvasta *Pelkoa ja inhoa Las Vegasissa*. Levyn julkaisu oli suuri menestys. Yhtye julkaisi *Marijuana* musiikkivideon vuonna 2003.

Yhtyeen toinen albumi, *Heroes of the Imagination*, on omistettu tunnetuille keksijöille ja tiedemiehille. Albumi sisältää myös vuoden 2003 hittikappaleen *Acid For Nothing*, joka on Dire Straits -yhtyeen *Money for Nothing* -kappaleen trance-remix.

Diskografia
-----------

* *1200 Micrograms* (2002)
* *Heroes of the Imagination* (2003)
* *The Time Machine* (2004)
* *Live in Brazil* (2005)
* *1200 Micrograms Remixed* (2006)
* *Magic Numbers* (2007)
* 1200 Mics (2013)

Aiheesta muualla
----------------

* Discogs: 1200 Mics
**Lady Patricia Andrade Rodriguez** (s. 10. tammikuuta 1992 Bogotá) on kolumbialainen jalkapalloilija. Hän on edustanut Suomessa Naisten Liigassa pelavaa PK-35 Vantaata vuonna 2013.

Lady Andrade on pelannut Kolumbian maajoukkueessa kahdeksan ottelua ja tehnyt niissä yhden maalin. Hän on edustanut maataan vuoden 2011 MM-kisoissa sekä Lontoon olympialaisissa 2012. Olympiakisojen alkulohkon ottelussa Andrade iski Yhdysvaltojen Abby Wambachia kasvoihin ja sai kahden ottelun pelikiellon. Hän itse piti tapahtumaa vahinkona.

Lähteet
-------

* World Football

### Viitteet

1. 1 2  Kolumbian maajoukkuehyökkääjä PK-35:n paitaan  3.2.2013. Ilta-Sanomat.  Arkistoitu 5.2.2013. Viitattu 5.3.2013.
2. ↑  Colombian women's soccer player blames American team's dirty play after she's suspended for giving Abby Wambach a black eye  29.7.2012. Daily Mail. Viitattu 5.3.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* Lady Andraden tilastot FIFA:n sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)

Kolumbian joukkue – Jalkapallon naisten MM-kilpailut 2023
1 Pérez |
2 Vanegas |
3 D. Arias |
4 Ospina |
5 Bedoya |
6 Montoya |
7 Reyes |
8 Restrepo |
9 Ramírez |
10 Santos |
11 Usme |
12 Sepúlveda |
13 Giraldo |
14 Barón |
15 Guzmán |
16 Andrade |
17 C. Arias |
18 Caicedo |
19 Carabalí |
20 Ramos |
21 Chacón |
22 Caracas |
23 Bahr |
Valmentaja Abadía
**Parrhasia** (m.kreik. Παῤῥασία) oli antiikin aikainen alue Arkadian maakunnassa Kreikassa. Se käsitti alueen Arkadian länsi- ja lounaisosassa.

Parrhasia oli yksi Arkadian neljästä heimoalueesta tai heimovaltiosta Eutresian, Kynurian ja Mainalian ohella. Kukin näistä alueesta oli Arkadian valtiomallissa samantasoinen Arkadian polisten eli kaupunkivaltioiden, kuten Tegea, Mantineia ja Orkhomenos, kanssa.

Maantiede
---------

Figaleian Athenen temppelin rauniot.
Lykosuran Despoinan temppelin rauniot.
Parrhasia käsitti Alfeios-joen etelä- ja länsipuolisen alueen Arkadian Messenian vastaisella rajalla.

### Polikset

Vaikka Parrhasia muodosti kokonaisuudessaan eräänlaisen polista eli kaupunkivaltiota vastanneen heimovaltion, osa sen paikallisyhteisöistä voidaan myös lukea poliksiksi. Parrhasian polikset olivat:

* Figaleia
* Lykosura

### Muut asutukset

Parrhasian muiksi kaupungeiksi tai kyliksi mainitaan:

 
* Akakesion
* Akontion
* Basilis
* Bathos
* Daseai
* Kypsela
* Makareai
* Proseis
* Thoknia
* Trapezus

Historia
--------

Parrhasiaa asuttivat parrhasialaiset (Παῥῤάσιοι, *Parrhasioi*), joita pidettiin yhtenä Arkadian vanhimmista heimoista. Kreikkalaisessa mytologiassa alueen nimi tuli Parrhasoksesta, Arkadian kuninkaan Lykaonin pojasta, joka perusti Parrhasian kaupungin. Tämä kaupunki yhdistetään yleensä Lykosuraan.

Klassiselle kaudelle 400-luvulle eaa. tultaessa Mantineia oli alistanut Parrhasian alaisuuteensa. Spartalaiset palauttivat alueelle sen itsenäisyyden vuonna 421 eaa. Peloponnesolaissodassa Parrhasia oli mukana peloponnesolaisliitossa.

Roomalaisilla kirjailijoilla adjektiivit *Parrhasius* ja *Parrhasis* tarkoittavat usein "arkadialaista" yleisessä merkityksessä. Tätä kautta selittyvät muun muassa ilmaisut *Parrhasides stellae* ("Parrhasialaiset tähdet", Ursa major), *Parrhasia dea* ("Parrhasian jumalatar", Carmenta) ja *Parrhasia virgo* ("Parrhasian neito", Kallisto).

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Hansen, Mogens Herman & Nielsen, Thomas Heine: *An Inventory of Archaic and Classical Poleis*, s. 505–539. An Investigation Conducted by The Copenhagen Polis Centre for the Danish National Research Foundation. Oxford: Oxford University Press, 2004. ISBN 0-19-814099-1.
2. 1 2 3 4 5 6  Smith, William: "Arcadia", *Dictionary of Greek and Roman Geography*. Boston: Little, Brown and Company, 1854. Teoksen verkkoversio.
3. ↑  Thukydides: *Peloponnesolaissota* 5.33.
4. ↑  Vergilius: *Aeneis* 8.344, 11.31; Ovidius: *Muodonmuutoksia* 8.315.
5. ↑  Ovidius: *Fasti* 4.577.
6. ↑  Ovidius: *Fasti* 1.618.
7. ↑  Ovidius: *Tristia* 2.190.
Laduškinin vaakuna.
**Laduškin** (ven. Ладу́шкин, vuoteen 1946 saakka *Ludwigsort*) on kaupunki Kaliningradin alueen Bagrationovskin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee lähellä Itämereen kuuluvan Veikselinhaffin rantaa 28 kilometriä Kaliningradista lounaaseen. Kaupungin kautta kulkee Kaliningradin ja Mamonovon välinen rautatie (Laduškinin asema) sekä A194-valtatie. Asukkaita on 3 800 henkeä (vuonna 2008).

Kaupunki on perustettu vuonna 1314. Vuoteen 1945 saakka se kuului Saksan Itä-Preussiin. Nykyisen nimensä se on saanut lähiseudulla kaatuneesta Neuvostoliiton sankarista I. M. Laduškinista.

Lähteet
-------

* *Goroda Rossii: entsiklopedija*, s. 235. Moskva: Bolšaja Rossijskaja Entsiklopedija, 1994. ISBN 5-85270-026-6.

Kaliningrad alueen vaakunaKaliningradin alueen kaupungit

|  |
| --- |
| **Hallinnollinen keskus: Kaliningrad**
Bagrationovsk | Baltijsk | Gurjevsk | Gusev | Gvardeisk | Krasnoznamensk | Laduškin | Mamonovo | Neman | Nesterov | Ozjorsk | Pionerski | Polessk | Pravdinsk | Slavsk | Sovetsk | Svetlogorsk | Svetlyi | Tšernjahovsk | Zelenogradsk |
Lado Leskovar vuonna 2007
**Lado Leskovar** (s. 23. maaliskuuta 1942) on slovenialainen laulaja. Leskovar edusti Jugoslaviaa Eurovision laulukilpailussa 1967 kappaleella *Vse rože sveta* voitettuaan Jugoslavian karsintana toimineen Jugovizija-laulukilpailun. Kansainvälisessä Eurovision laulukilpailussa Leskovar sijoittui jaetulle kahdeksannelle sijalle 17 kilpailijan joukosta.

Leskovar osallistui Jugovizijaan myös vuonna 1965 kappaleilla *Vetar s planine* ja *Sonata*, jotka sijoittuivat kilpailussa seitsemänneksi ja 12:nneksi sekä vuonna 1966 kappaleella *Tvoj osmeh*, joka sijoittui karsinnassa kolmanneksi.

Leskovar on ollut UNICEF:in hyvän tahdon lähettiläs vuodesta 1998.

Lähteet
-------

1. ↑  Yugoslavia: Jugovizija 1967 *eurovisionworld.com*. Viitattu 5.7.2022.
2. ↑  Vienna 1967 *eurovision.tv*. Viitattu 5.7.2022.
3. ↑  Yugoslavia: Jugovizija 1965 *eurovisionworld.com*. Viitattu 5.7.2022.
4. ↑  Yugoslavia: Jugovizija 1966 *eurovisionworld.com*. Viitattu 5.7.2022.
5. ↑  Lado Leskovar prejemnik plakete glavnega mesta Ljubljane *unicef.si*.  Arkistoitu 27.11.2021. Viitattu 5.7.2022.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
Kirjoitus Kichkalnya-kylän sisäänkäynnillä
**Kitškalnja** (ven. *Кичкальня́,* tat. *Кычытканлы́, Qıçıtqanlı)* on Tatarstanissa, Nurlatin piirissä sijaitseva tataarikylä.

Historia
--------

Kylän nimi on suomeksi käännettynä "nokkonen". Nimi perustuu kyseisen ruohokasvin runsaaseen kasvuun alueella. Aikaisempia nimiä uskotaan olevan olleen *Keçkenä* (pieni) *sekä Vershina rechki Murasa* (Marasa -joen yläosa)*.* Kitškalnja on todennäköisesti perustettu 1700-luvun alkupuolella, vaikkakin jotkut lähteet sanovat kylän olevan vielä vanhempi. Sukupolvien mukana kulkeneen tarinan mukaan, perustajat olivat tšuvassilaisesta kylästä kotoisin olleet kolme perhettä, jotka pakenivat pakkokastetta Iivana Julman vallattua Kazanin kaanikunnan.

Populaatio
----------

Kylän asukasmäärästä löytyy tietoa vuodesta 1782 eteenpäin. Silloin määrä oli 14 henkeä. Isoin asukasmäärä eli 1 616 henkeä kylässä on ollut vuonna 1920. Viimeisimmän tiedon mukaan (2020) kylässä asuu 463 henkeä.

Muuta tietoa
------------

Kylän vuosittainen ilman keskilämpötila on noin 4,66 °C.

Kylästä löytyy yläaste, kulttuuritalo, kirjasto, moskeija, lastentarha, kaksi kauppaa ja postitoimisto.

Kylän postinumero on 423038.

Lähteet
-------

1. ↑  From the Tatar Encyclopedia (3rd volume): SETTLEMENTS OF THE REPUBLIC OF TATARSTAN *ite.antat.ru*.
2. ↑  Kichkalnya - 320 years Office of the President of the Republic of Tatarstan.  ru
3. ↑  Population of the Russian Federation by municipalities as of January 1, 2020 *rosstat.gov.ru*.
4. ↑  Kichkalnya climate climate-data.org.
5. ↑  ABOUT SETTLEMENT *nurlat.tatarstan.ru*.
6. ↑  Kichkalnya (village) Directory of postal codes.  Arkistoitu 9.3.2016. Viitattu 14.5.2021.
**Jorma Matti Sundberg** (s. 8. heinäkuuta 1942 Pietarsaari) on yritysjohtaja ja suomalaisen talouselämän pitkäaikainen vaikuttaja. 

Sundberg valmistui vuonna 1969 kauppatieteiden maisteriksi Åbo Akademista. Vuonna 1978 hänet nimettiin Metsä-Botnian toimitusjohtajaksi, josta hän siirtyi Ruotsiin ja Ovako Steelin toimitusjohtajaksi vuonna 1985. Naapurimaassa Sundberg törmäsi suomalaisen ja ruotsalaisen yrityskulttuurin eroihin, jotka hankaloittivat yrityksen toimintaa.

Sundberg siirtyi Valmetin toimitusjohtajaksi vuonna 1991. Yhtenä tavoitteena oli kasvattaa Valmetin toiminta maailmanlaajuiseksi ja siksi yhtiö suuntasi Aasian ja Etelä-Amerikan markkinoille. Valmetin yhdistyttyä Rauma Oy:n kanssa Sundbergista tuli uuden Metso Oyj:n pääjohtaja vuonna 1999.

Sundbergille myönnettiin vuorineuvoksen arvonimi vuonna 1995. Vaasan yliopisto nimitti Sundbergin kauppatieteiden kunniatohtoriksi vuonna 1998.

Sundberg on toiminut useissa luottamustehtävissä talouselämän ulkopuolella, muun muassa Suomen Hiihtoliiton puheenjohtajana.

Sundberg on kirjoittanut urastaan ja kokemuksistaan kertovan kirjan *Omin silmin*, joka julkaistiin vuonna 2020. Kirja on julkaistu myös ruotsiksi, nimellä *Med egna ögon*.

Ura
---

* Outokumpu Oy:n tutkimusekonomi 1969–1970
* Kokkolan tehtaiden konttoripäällikkö 1970–1974
* Outokumpu Oy:n projektitehtävissä 1974–1975, talous- ja hallintojohtaja 1975–1976
* Tervakoski Oy:n hallintojohtaja 1976–1978
* Oy Metsä-Botnia Ab:n toimitusjohtaja 1978–1986
* Ovako Steel Ab:n (Ruotsi) toimitusjohtaja 1986–1991
* Valmet Oy:n toimitusjohtaja, hallituksen vpj. 1991–1992, pääjohtaja 1992–1999, hallituksen puheenjohtaja 1992–1997, hallituksen jäsen 1997–1999
* Metso Oyj:n pääjohtaja 1999, neuvonantaja, hallituksen jäsen 1999–2000
* Scania Ab:n Pohjois-Euroopan aluejohtaja
* Suomen Hiihtoliiton puheenjohtaja 2009–2013.

Lähteet
-------

1. 1 2  Heli Valtonen: Vuorineuvos Matti Sundberg (1942–). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 5.9.2008. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 23.2.2010
2. ↑
3. ↑  Sundberg nousi Hiihtoliiton puheenjohtajaksi, Holkerille potkut *Helsingin Sanomat*.  10.10.2009. Viitattu 23.2.2010.
4. ↑  Sundberg, Matti: *Omin silmin*. Boklund Publishing, 2020. ISBN 978-952-7320-12-9.
5. ↑  Hiihtoliiton uusi luottamusjohto aloittaa huomenna  31.5.2013. Suomen Hiihtoliitto. Viitattu 5.6.2013.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Talousvaikuttajat

 |

 |