recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Itäkeskuksen peruskoulu Olavinlinnantien suunnasta**Itäkeskuksen peruskoulu** on Helsingissä sijaitseva yhtenäinen peruskoulu, jossa on luokat 1–9. Oppilaita koulussa on noin 460 ja rehtorina toimii Jutta-Riina Karhunen. Koulu sijaitsee nimestään huolimatta Myllypurossa, noin puoli kilometriä Itiksen kauppakeskuksesta pohjoiseen. Koulu toimii lähikouluna Puotinharjun lapsille ja on itäisen Helsingin kielikoulu. Vaikka koulu onkin virallisesti Myllypurossa, se ei palvele lähikouluna Myllypurossa asuvia. Koulussa voi lukea ensimmäisenä vieraana kielenä englantia, kiinaa, ranskaa tai saksaa. Luokkien 3–9 painotuksena on vieraiden kielten oppiminen ja eri maiden kulttuureihin tutustuminen. Ranskaa ja saksaa A-kielenä opiskelemaan pyrkiville järjestetään soveltuvuuskoe 2. luokan keväällä.

Historia
--------

Nykyinen Itäkeskuksen peruskoulu on jatkoa Puotinharjun peruskoululle (aik. kansa- ja kansalaiskoulu) ja Itäkeskuksen peruskoululle (aik. Puotinharjun yhteiskoulu). Koulu toimii Puotinharjun koulun rakennuksissa, jotka on piirtänyt arkkitehti Kari Virta. Koulurakennukset otettiin käyttöön 1969 ja saneerattiin täysin vuosien 2004-2008 aikana Antti Luutosen toimiessa arkkitehtina.

Vuoteen 1992 asti Puotinharjun koulussa Olavinlinnanpolulla opiskelivat lähialueen lapset ja nuoret. Itäkeskuksen koulun puolella Kajaaninlinnantiellä toimi kielikoulu, johon oppilaat tulivat kolmannelle luokalle eri puolilta kaupunkia. Kouluun pääsi soveltuvuuskokeen perusteella. A-kielenä kaikki opiskelivat ranskaa, saksaa tai venäjää joka vuosi kolme tuntia viikossa. Samaan tapaan toimii nykyään Etelä-Haagassa sijaitseva Helsingin Suomalainen Yhteiskoulu. Moni jatkoi opiskelua samassa rakennuksessa Itäkeskuksen lukiossa.

Vuodesta 1992 lähtien kielikoulun toiminta siirtyi vähitellen Olavinlinnanpolulle, jossa koko koulu toimii nyt yhtenäisenä peruskouluna.

Lähteet
-------

* Itäkeskuksen peruskoulun kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. ↑  Helsingin kaupungin paikkatietopalvelu (viitattu 7.6.2013)

Aiheesta muualla
----------------

* Itäkeskuksen peruskoulun blogi
**Hj. Jousi Oy** oli Kaarinan Piispanristillä toiminut muovialan yritys, joka oli erikoistunut muovipakkausten valmistamiseen elektroniikka-, elintarvike- ja lääketeollisuudelle. Yritys tunnettiin myös koru- ja kellokoteloistaan. Yli satavuotias yritys ajautui konkurssiin lokakuussa 2018.

Yhtiön perusti Turkuun vuonna 1914 Hjalmar Jousi toimittuaan jo sitä ennen paperituotekauppiaana sekä muun muassa kenkävoiteiden valmistajana. Yritys toimi Läntisellä Pitkälläkadulla vuonna 1920 valmistuneessa rakennuksessa, joka on nykyisin Suomen Partiomuseon käytössä. 1920-luvun puolivälissä Hj. Jousi Oy ryhtyi valmistamaan valokuva-albumeja ja -kehyksiä, salkkuja, käsilaukkuja ja koteloita. 1930-luvun alussa yritys perusti Helsinkiin kaksi käsilaukkumyymälää.

Ensimmäisiä muovitehtaita
-------------------------

Vuonna 1938 yrityksessä aloitettiin bakeliittituotteiden, kuten kello- ja korukoteloiden valmistus yhtenä ensimmäisistä Suomessa. Jatkosodan aikana Hj. Jousi Oy teki bakeliitista muun muassa kosteutta kestäviä polkumiinoja ja ansasytyttimiä.

Ensimmäinen ruiskuvalukone hankittiin vuonna 1948. Sillä alettiin valmistaa koteloita ja lääkepurkkeja, joita 1960-luvulla alettiin viedä myös Suomen ulkopuolelle. Vientikaupan kasvaessa Jousi luopui käsilaukuista ja muutti 1970-luvulla uusiin tiloihin Kaarinaan.

Vuosituhannen vaihteen jälkeen Hj. Jousi Oy on yrittänyt sopeutua uuteen kovempaan kilpailutilanteeseen kehittämällä uudenlaisia pakkauksia muun muassa elintarvikkeille.

Perheyrityksen viimeinen toimitusjohtaja Heikki Jousi edustaa kolmatta yrittäjäsukupolvea. Yrityksen liikevaihto vuonna 2012 oli noin 1,8 miljoonaa euroa ja henkilöstömäärä 22. Vuonna 2017 liikevaihto oli 0,7 miljoonaa ja henkilöstömäärä 10.

Hj. Jousi Oy:n pitkään jatkuneet haasteet kaatoivat lopulta yli satavuotiaan perheyhtiön joka asetettiin konkurssiin 23. lokakuuta 2018.

  

Vuonna 2019 uusi yritys, KRT Jousi Oy aloitti Hj. Jousi Oy:n korurasiamalliston valmistuksen alkuperäisillä työkaluilla. Toinen yrityksen perustajista on Timo Jousi, joka on jo 4. polven Jousia. Hän työskenteli aiemmin myyntitehtävissä Hj. Jousi Oy:ssä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Hj. Jousi Oy konkurssipesä *Asiakastieto*.  25.10.2018. Suomen Asiakastieto Oy. Viitattu 11.1.2019.
2. ↑  Tapana, Erja: Uudistalojen odotetaan kohentavan asemaseudun ilmettä *Turun Sanomat*.  19.6.2006. Viitattu 4.10.2018.
3. 1 2 3 4  Historiaa, Hj. Jousi Oy (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑  Nyman, Hannele & Poutasuo, Tuula: *Muovikirja, Arkitavaraa ja designesineitä*, s. 23, 33. WSOY, 2004. ISBN 951-0-29132-3.
5. ↑  Yrityshaku: Hj. Jousi Oy, Taloussanomat[vanhentunut linkki]
6. ↑  Hj. Jousi Oy:n tappio kasvoi ja liikevaihto laski reippaasti  13.06.2013. Kauppalehti. Viitattu 29.9.2013. [vanhentunut linkki]
7. ↑  Hj. Jousi Oy *Kauppalehti*. Viitattu 4.10.2018.
8. ↑  Hj. Jousi Oy  25.10.2018. Taloustutka Oy.  Arkistoitu 12.1.2019. Viitattu 11.1.2019.
9. ↑  KRT Jousi – Kotimainen muovituotteiden valmistaja *KRT Jousi*. Viitattu 5.10.2019.
**N-nitrosofenyylihydroksyyliamiinin ammoniumsuola** (NH4(C6H5N2O2)) on aromaattisiin nitrosoyhdisteisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää muiden analyyttisen kemian reagenssina.

Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
---------------------------------

Huoneenlämpötilassa N-nitrosofenyylihydroksyyliamiinin ammoniumsuola on kellertävää kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee veteen, etanoliin ja hieman dimetyylisulfoksidiin. Aine on kaksihampainen ligandi ja sitoutuu happiatomeillaan useisiin metalleihin. Osa näin muodostuvista [komplekseista ovat veteen liukenemattomia ja osa liukenee veteen. Veteen eivät liukene esimerkiksi kuparin, raudan, titaanin, vanadiinin ja uraanin kompleksit. Monet N-nitrosofenyylihydroksyyliamiinin metallikompleksit liukenevat orgaanisiin liuottimiin.

N-nitrosofenyylihydroksyyliamiinin ammoniumsuolaa valmistetaan fenyylihydroksyyliamiinin, ammoniakin ja butyylinitriitin tai amyylinitriitin reaktiolla.

N-nitrosofenyylihydroksyyliamiinin ammoniumsuolaa käytetään muun muassa reagenssina metallien saostamiseen vesiliuoksista, muodostamaan orgaanisiin liuottimiin liukenevia komplekseja uuttoa varten ja spektrofotometrisissä analyyseissä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Alén, Raimo: *Kokoelma orgaanisia yhdisteitä: Ominaisuudet ja käyttökohteet*, s. 711. Helsinki: Consalen Consulting, 2009. ISBN 978-952-92-5627-3.
2. 1 2 3  Kuang Lu Cheng, Keihei Ueno, Toshiaki Imamura: *CRC Handbook of Organic Analytical Reagents*, s. 87–91. CRC Press, 1992. ISBN 0-8493-4287-2. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 12.4.2024). (englanniksi)
3. 1 2  George W. A. Milne ym.: *Gardner's commercially important chemicals*, s. 163. John Wiley and Sons, 2005. ISBN 978-0-471-73518-2. (englanniksi)
4. 1 2 3  Robert A. Lewis: *Hawley's Condensed Chemical Dictionary*, s. 357. John Wiley & Sons, 2016. ISBN 978-1-119-26784-3. (englanniksi)
5. 1 2  Thomas R. Dulski: *A Manual for the Chemical Analysis of Metals*, s. 40. American Society for Testing and Materials, 1996. ISBN 0-8031-2066-4. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 12.4.2024). (englanniksi)
**Guje Sevón** (o.s. *Lindberg*; s. 20. syyskuuta 1943, Sanda, Ruotsi) on suomalais-ruotsalainen psykologi, joka toimi Tukholman kauppakorkeakoulun talouselämän psykologian professorina vuodesta 2001 eläkkeelle jäämiseensä saakka. Ennen Tukholmaan siirtymistään hän toimi Svenska handelshögskolanin yrityshallinnon professorina vuosina 1987–2001.

Sevón valittiin Suomen Tiedeseuran jäseneksi vuonna 1986.

Yksityiselämä
-------------

Sevón hän oli avioliitossa oikeustieteilijä Leif Sevónin (s. 1941) kanssa vuosina 1965–1996. Heillä on kaksi aikuista lasta. Vuonna 1999 Guje Sevón meni naimisiin ruotsalaisen professori Per Olof Bergin (s. 1946) kanssa. He asuvat Ruotsin Strängnäsissä, josta Berg on kotoisin.

Lähteet
-------

1. 1 2  Ellonen, Leena (toim.): *Suomen professorit 1640–2007*, s. 667. Helsinki: Professoriliitto, 2008. ISBN 978-952-99281-1-8.
2. 1 2  Arkistoitu kopioJäsenluettelo - Suomen tiedeseuran varsinaiset jäsenet (pdf)  23.11.2017. Suomen Tiedeseura, scientiarum.fi.  Arkistoitu 15.3.2018. Viitattu 11.5.2018.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: sv:Guje Sevón 

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Puola

 |

 |
**Stanley Milgram** (15. elokuuta 1933 – 20. joulukuuta 1984) oli yhdysvaltalainen Yalen yliopiston professori ja sosiaalipsykologi, joka kiinnostui 1960-luvun alussa nuorena tutkijana tottelevaisuudesta ja auktoriteettiuskosta. Natsien toiminta keskitysleireillä oli johtanut monet kysymään, miksi ihmiset ovat valmiita tottelemaan johtajiaan silloinkin, kun käskyt tuntuvat heistä itsestään moraalittomilta.

Milgramin tottelevaisuuskoe on klassinen sosiaalipsykologinen koe. Koe on huolellisesti dokumentoitu, ja siinä saatiin selville, että jopa 37 koehenkilöä 40:stä oli valmis kokeenjohtajan käskystä antamaan toiselle ihmiselle kuolettavaksi luulemansa sähköiskun. Koe oli tutkittaville henkisesti raskas, ja Diane Baumrind kritisoi tutkimusta eettisesti arveluttavaksi. Kun koe toistettiin vuonna 2008 Santa Claran yliopistossa, oli koeasetelmaa muutettu eettisemmäksi. Tulokset vastasivat 1960-luvulla saatuja tuloksia. Lisäksi huomattiin, ettei koehenkilön iällä tai sukupuolella ollut merkitystä.

Milgram jatkoi Elmsin kanssa tekemäänsä tutkimusta tekemällä koehenkilöilleen MMPI-persoonallisuustestit saadakseen selville, mitkä persoonallisuuspiirteet erottivat tottelevaiset koehenkilöt niistä, jotka eivät olleet valmiita antamaan sähköiskuja käskystä huolimatta. Suuria eroja tutkijat eivät löytäneet ryhmien väliltä, mutta joitakin kasvatuseroja sekä uskontoon liittyviä korrelaatioita.

Milgram populaarikulttuurissa
-----------------------------

Vuonna 2015 sai ensi-iltansa Milgramin elämästä kertova näytelmäelokuva *Experimenter*, jossa Milgramia näyttelee Peter Sarsgaard ja hänen vaimoaan Sashaa Winona Ryder.

Aiheesta muualla
----------------

* Lauren Slater: Opening Skinner's box, Bloomsbury 2004
* Stanley Milgram: Obedience to Authority, an experimental View, Harper and Row 1974
* (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Korea
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
	+ 2
* IdRef

 |

 |
**Oum El Bouaghi** (arab. أم البواقي‎, *Umm al-Bawāqī*) on kaupunki ja Oum El Bouaghin maakunnan hallinnollinen keskus Algeriassa. Se sijaitsee Atlasvuorten ylätasangolla 465 kilometriä Algerista itään. Oum El Bouaghin kunnassa oli arviolta 98 700 asukasta vuonna 2018.

Oum El Bouaghin kunnan pinta-ala on 414 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Aïn Dissin ja Aïn Babouchen, idässä Berrichen ja Fkirinan, etelässä Aïn Zitounin ja lännessä Aïn Fakrounin kuntiin.

Seudulla vallitsee välimerenilmasto. Tammikuun keskilämpötila on 8 ja heinäkuun 30 astetta. Vuotuinen sademäärä on yli 300 millimetriä.

Paikalla on sijainnut numidialainen Macomadesin kaupunki. Ranskalaiset perustivat vuonna 1880 Oum El Bouaghin kunnan, joka sai myöhemmin marsalkka François Certain Canrobertin mukaan nimen Canrobert. Pienestä maaseutupaikkakunnasta tuli maakuntakeskus vuonna 1974.

Ouem El Bouaghista on maantieyhteydet lähimaakuntiin. Sen kautta kulkee myös Constantinen ja Tébessan välinen rautatie.

Kaupungissa on metalli-, elintarvike-, rakennustarvike- ja muoviteollisuutta. Ympäröivä maaseutu tuottaa villaa, lihaa ja maitoa. Maakunnassa toimiva Larbi Ben M’hidin yliopisto on perustettu vuonna 2009.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Monographie Wilaya d’Oum el Bouaghi *Aniref*. Viitattu 11.4.2024.
2. ↑  Oum El Bouaghi, Algeria Climate *Weather And Climate*. Viitattu 11.4.2024.
3. ↑  Canrobert *Algérie: Ma mémoire*. Viitattu 11.4.2024.
**Charles Gald Sibley** (7. elokuuta 1917 Fresno, Kalifornia – 12. huhtikuuta 1998 Santa Rosa, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen lintutieteilijä ja molekyylibiologi.

Sibley opiskeli Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä, jossa hän väitteli filosofian tohtoriksi vuonna 1948. Sibley matkusti paljon ja teki kenttätutkimuksia Meksikossa (1939 ja 1941), Salomonsaarilla, Bismarckinsaarilla, Papua-Uudessa-Guineassa ja Filippiineillä toisen maailmansodan aikana. Hän palveli luutnanttina Yhdysvaltain laivaston viestintä- ja lääkintähuoltojoukoissa. Sodan aikana hänen tukikohtanaan oli pitkään Emirau Island, joka on nykyisin osa Papua-Uuden-Guinean Uuden-Irlannin provinssia.

Vuosina 1948-1949 Sibley toimi Kansasin yliopiston eläintieteen opettajana ja lintuosaston kuraattorina. 1949–1953 hän oli San Josén valtionkoulun eläintieteen apulaisprofessori. 1953–1965 Sibley työskenteli Cornellin yliopistossa, ensin eläintieteen apulaisprofessorina, sitten professorina ja myöhemmin ornitologisen laboratorion johtajana. 1965–1986 hän oli Yalen yliopiston biologian professorina ja Peabody Museumin lintuosaston kuraattorina. 1986–1992 Sibley toimi San Franciscon valtionyliopiston dekaanina, ja vuodesta 1993 kuolemaansa saakka Santa Rosassa toimivan Sonoman valtionyliopiston avustavana biologian professorina.

Sibley tutki lintujen luokittelua ja kehitti alan molekyylibiologista tutkimusta. Vuonna 1986 Sibley valittiin Kansallisen tiedeakatemian jäseneksi ja 1986–1990 hän toimi 20. Kansainvälisen lintutieteen kongressin puheenjohtajana. Hänen pääteoksiaan olivat *Phylogeny and Classification of Birds* (1991), yhdessä Jon Edward Ahlquistin kanssa, ja *A world checklist of birds* (New Haven: Yale University Press, 1993), yhdessä Monroen kanssa. Sibleyn luokittelua käyttää muun muassa American Ornithologists' Union (AOU). Sibley toimi AOU:n puheenjohtajana 1986–1988.

Charles Sibleyn puoliso oli Frances Louise Kelly ja heillä oli kolme tytärtä: Barbara Susanne, Dorothy Ellen ja Carol Nadine. 

Sibley nimesi linnuista lännenloistopipilon (*Pipilo maculatus*) alalajit *oaxacae*, *orientalis* ja *vulcanorum*.

Lähteet
-------

* Muistokirjoitus (*The Auk*)

### Viitteet

1. ↑  ITIS


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Kroatia
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Te Papa (New Zealand)

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Niina Nukarinen** (s. 6. toukokuuta 1997) on suomalainen pesäpalloilija. 

Nukarinen edustaa Superpesiksessä pelaavaa kasvattajaseuraansa Haminan Palloilijoita. Hän on edustanut Superpesiksessä myös Lappeenrannan Pesä Ysejä ja Rauman Feraa Hän pelaa ulkokentällä siepparina ja sisäpelissä vaihtajana tai kotiuttajana. Nukarinen on pelannut 119 Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on lyönyt kolme kunnaria ja 22 tavallista juoksua, tuonut 51 juoksua ja kerännyt 363 kärkilyöntipistettä. Nukarinen on pelannut seitsemän Superpesiksen ylempien pudotuspelin ottelua. Näissä otteluissa hän on lyönyt yhden juoksun, tuonut neljä juoksua ja kerännyt 31 kärkilyöntipistettä. Tilastot päivitetty kauden 2023 jälkeen.

Lähteet
-------

1. 1 2   Niina Nukarinen - Pesäpallon tulospalvelu *www.pesistulokset.fi*. Viitattu 9.4.2024.
2. ↑   9.6.2023 18:00 Pesäkarhut, Pori - Haminan Palloilijat, Naisten Superpesis - Pesäpallon tulospalvelu *www.pesistulokset.fi*. Viitattu 9.4.2024.
3. ↑   Jorma Haapamäki: Niina palaa oranssipaitaan *Reimari*.  17.11.2020. Viitattu 9.4.2024.
**Louise Seidler** (15. toukokuuta 1786 Jena – 7. lokakuuta 1866 Weimar) oli saksalainen taidemaalari.

Elämänvaiheita
--------------

Louise Seidler opiskeli Gothassa ja Jenassa. Hän kihlautui vuonna 1806 kenraali Bernadotten armeijaan kuuluneen ranskalaisen lääkärin kanssa. Ennen häitä kihlattu lähetettiin armeijan mukana Espanjaan, missä hän kuoli kuumetautiin. Seidlerin vanhemmat lähettivät tyttärensä Dresdeniin saamaan uutta ajateltavaa, ja hän päättikin ryhtyä taiteilijaksi. Hän opiskeli vuonna 1811 Dresdenin taideakatemiassa opettajinaan C. L. Vogel ja G. von Kügelgen. Opiskeluaikoinaan hän herätti huomiota taitavana vanhojen maalausten jäljentäjänä.

Vuonna 1811 Seidler maalasi Goethen muotokuvan. Taiteilija ja malli ystävystyivät, ja Goethe kannusti Seidleria taiteellisella uralla. Seidlerin pääsy Münchenin taideakatemiaan oli Goethen ansiota, sillä hän kirjoitti taideakatemian opettajille Seidlerista suosituskirjeen.

Paitsi opiskelupaikan saamisessa, Goethe auttoi myös matkastipendin saamisessa. Saksi-Weimar-Eisenachin herttua Karl Alexander myönsi Seidlerille matkastipendin Italiassa tehtäviä maalaustaiteen opintoja varten.

Italiassa Seidler oleskeli aluksi Roomassa ja tapasi siellä asuivia muita saksalaisia taiteilijoita. Vuonna 1819 hän asui useita kuukausia Napolissa, mistä hän siirtyi Firenzeen. Firenzestä hän palasi takaisin Roomaan. Saksaan Weimariin hän palasi vuonna 1823.

Seidlerin isä kuoli vuonna 1824. Hän olisi halunnut mennä perintörahoilla uudelleen Roomaan, mutta suunnitelma kariutui, kun hänet nimitettiin ruhtinaan taidekokoelman hoitajaksi. Uudelle matkalle Italiaan hän lähti vuonna 1832, ja matka kesti tällä kertaa vuoden. Hovimaalariksi Seidler nimitettiin vuonna 1835, mutta hän menetti virkansa koska oli nainen.

Myöhemmällä iällä Seidler ei enää saanut töitään kaupaksi. Lopulta silmäsairaus esti maalaamisen. Hänen muistelmansa "Erinnerungen aus dem Lebe der Malerin Louise Seidler" ilmestyivät vuonna 1873.

Teoksia
-------

* Johann Wolfgang von Goethen muotokuva, maalattu vuonna 1811. Johann Wolfgang von Goethen muotokuva, maalattu vuonna 1811.
* Wilhelmine Herzliebin muotokuva.Wilhelmine Herzliebin muotokuva.
* Saksi-Weimar-Eisanachin herttua Karl Alexanderin muotokuva.Saksi-Weimar-Eisanachin herttua Karl Alexanderin muotokuva.
* Levähdys pakomatkalla Egyptiin.Levähdys pakomatkalla Egyptiin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Seidler, Louise *The Androom Archives*.  20.1.2022. Viitattu 22.1.2024. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Louise Seidler** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Ulpia Marcianan kuvalla varustettu roomalainen kolikko
**Ulpia Marciana** (elokuu 48 – 112) oli Rooman keisari Trajanuksen vanhempi sisko..*lähde?* Keisari piti sisarensa mielipiteitä suuressa arvossa ja kutsui sisarensa usein matkoille kanssaan. Keisari jopa perusti kaksi kaupunkia sisarensa kunniaksi. Kaupungit saivat nimikseen Colonia Marciana Ulpia Traiana Thamugadi ja Marcianopolis. Vuonna 105 Marcianalle myönnettiin augustan arvonimi. Hän oli ensimmäinen keisarin sisko, joka sai tämän arvonimen. Myöhemmin, vuosina 112-113, lyötiin myös hänen kuvallaan varustettuja kolikoita. 

Marciana oli senaattori Marcus Ulpius Traianuksen ja tämän vaimon Marcian tytär. Ulpia Marciana meni naimisiin Gaius Saloninus Matidius Patruinuksen kanssa ja he saivat tyttären, Salonia Matidian, vuonna 68.

Marcianan kuoltua senaatti julisti hänet jumalattareksi veljensä Trajanuksen käskystä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Jakub Jasiński: Ulpia Marciana with diadem-shaped hairstyle *Imperium Romanum*. Viitattu 21.4.2023. (englanniksi)
2. ↑  The British Museum, Great Russell Street, London WC1B 3DG T: +4420 73238618: Profile for Emperor: Ulpia Marciana *The Portable Antiquities Scheme*. Viitattu 21.4.2023. (englanniksi)
3. ↑  Ulpia Marciana *livius.org*. Viitattu 21.4.2023. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**Autobot City** on kaupungin nimi fiktiivisessä Transformers-universumissa.

Yleistä
-------

Autobot City rakennettiin Autobottien uudeksi Maa-planeetta tukikohdaksi, vanhan tukikohdan, Arkin kärsittyä pahoja vaurioita Decepticonien hyökkäyksessä. Kaupunki oli riittävän laaja, jotta se voitiin asuttaa sadoilla roboteilla, ja siellä oli suuret tilat niin laboratorioille, komentokeskuksille kuin asunnoille. Kaupungille on rakennettu suurtulivoimainen puolustusjärjestelmä, mikä estää Decepticonien raskaimmatkin hyökkäykset. Pieni osa kaupungista muuntautuu valtavaksi Autobot-soturiksi, Metropelxiksi. Kaupungin suunnittelutyöhön osallistuivat ainakin Autobotit Wheeljack, Grapple ja Hoist. Kaupunkitukikohdan komentaja on Autobotien veteraani Ultra Magnus.

Historiaa
---------

### Generation 1

Autobot City tuhoutui pahoin vuonna 2005, Decepticonien tehdessä yllätyshyökkäyksen. Kaupunki rakennettiin kuitenkin uudestaan vuosien 2005 ja 2006 aikana, Autobottien voitettua Unicronin ja Decepticonit ja vallattuaan kotiplaneettansa Cybertronin takaisin.

Aseistus
--------

Autobot City on voimakkaasti aseistettu tulevia Decepticon-hyökkäyksiä varten. Hyökkäyksen sattuessa kaupunki muunnetaan "taistelutilaan", minkä johdosta kaupungin tornit madaltuvat ja piiloutuvat vahvojen panssareiden taakse. Tornien sisältä paljastuu tällöin suuret ja voimakkaat lasertykit. Taistelu-moodissaan kaupunki muuttaa ulkonäköään laajasta kaupunkimaisemasta pienemmäksi bunkkeriksi.

Aiheesta muualla
----------------

* Lisätietoa Autobot Citystä TFWIKI.Netissä, Transformers-aiheisesta wikiassa
**Record Store Day** on itsenäisiä levykauppoja juhlistava päivä, joka toistuu vuosittain huhtikuussa ympäri maailmaa. Ensimmäinen Record Store Day järjestettiin Yhdysvalloissa vuonna 2007. Päivän mittainen tapahtuma yhdistää vuosittain levykauppiaat, artistit sekä musiikin harrastajat. Record Store Dayn tarkoituksena on tukea kivijalkamyymälöitä ja houkutella kuluttajia fyysisten levyjen ostoon. 

Yhtyeet ja artistit julkaisevat erikoispainoksia tätä päivää varten. Record Store Daynä myydään usein enemmän vinyyleitä kuin muina päivinä, kuten vuonna 2013 Yhdysvalloissa (244,000)  Monet kivijakamyymälät osallistuvat päivään kansainvälisin erikoisjulkaisuin, joita saa vain kyseisenä päivänä. 

Mm. suomalainen yritys Levykauppa Äx osallistuu vuosittain Record Store Day - tapahtumaan.

Lähteet
-------

1. ↑   Billboard: Record Store Day Drives Vinyl Sales to Historic Peak in SoundScan Era (25. huhtikuuta 2013) (englanniksi)
2. ↑   Levykauppa Äx: Record Store Day - valikoima 2017

Aiheesta muualla
----------------

* Record Store Day -tapahtuman kotisivut (englanniksi)
Medi-Helin EC135-lääkärihelikopteri.
Medi-Helin toimitilat Turun lentoasemalla.
**Medi-Heli** oli vuosina 1992–2012 toiminut helikopterilla ja maayksiköllä operoinut ensihoitolääkäripalvelu. Vuonna 1998 käynnistyi toiminta Varsinais-Suomen osalta. Vuoden 2006 alusta lähtien lääkinnällisestä toiminnasta Medi-Helissä oli vastuussa Uudenmaan toimipisteen osalta Helsingin ja Uudenmaan sairaanhoitopiiri, Varsinais-Suomessa lääkinnällisestä puolesta vastasi Varsinais-Suomen sairaanhoitopiiri. Medi-Heliä käytettiin muun ensihoitopalvelun tukena, ja sen tehtävä oli toimittaa sairaalatasoista ensihoitoa mahdollisimman nopeasti korkeariskisesti sairastuneille tai vammautuneille ihmisille sekä ohjata alueensa päivittäistä ensihoitotoimintaa mm. antamalla hoito-ohjeita ensihoitoyksiköille sekä perusterveydenhuollon hoitolaitoksille. Medi-Heli oli siis toiminta-alueillaan lääkäriyksikkö.

Ensisijainen toimintatapa oli toimittaa lääkäri onnettomuuspaikalle. Potilaiden kuljettaminen jatkohoitoon tapahtui ensisijaisesti maateitse. Medi-Heli kuljetti potilaita vain poikkeustapauksissa.

Kalusto
-------

Medi-Helillä oli vuoteen 2012 asti kaksi tukikohtaa: Turku (Medi-Heli 02) ja Vantaa (Medi-Heli 01). Helikopterit olivat mallia Eurocopter EC135 P2, joiden pisin mahdollinen lentomatka on 595 kilometriä. Käytännössä toiminta-alueen säde oli noin 100–150 kilometriä tukikohdasta. Medi-Helin varusteisiin kuului normaalien ensihoitovarusteiden lisäksi joitain tarvikkeita ja lääkkeitä, joita ensihoitajamiehitteisissä ensihoitoyksiköissä ei ole. Medi-Helissä oli ensihoitolääkäri, lentäjä sekä lentoavustaja eli ensihoitaja.

Rahoitusvaikeudet
-----------------

Medi-Heli kärsi koko olemassaolonsa aikana vakavista rahoitusongelmista, mutta se pystyi jatkamaan toimintaansa yksityisten lahjoitusten avulla. Isoimmat iskut rahoitukselle olivat Raha-automaattiyhdistyksen ja Suomen valtion tuen loppuminen. Vuonna 2012 Medi-Helin toiminta siirtyi FinnHEMSille, joka on valtiorahoitteinen.

Kirjallisuutta
--------------

* Tala, Henrik & Nyström, Samu: *Apu tulee ylhäältä : Medi-Helin historia*. Medi-Heli ry 2014. ISBN 9789529338252.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Medi-Heli** Wikimedia Commonsissa

* Medi-Helin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
* FinnHEMS

Lähteet
-------

1. ↑
Avanto Peurunka-järvessä
**Avanto** on jäähän tehty tai syntynyt aukko. Avannot voivat syntyä jäiden liikkuessa, sulaessa, haljetessa tai ihmisen tekemänä. Ihminen tekee avannon useimmiten pilkkimisen tai avantouinnin vuoksi. Myös laitesukeltamista harrastetaan avannon kautta.

Avannon teko
------------

Käyttövesiavanto Päijänteellä.
Avannon tekoon soveltuvia välineitä ovat kaira, tuura, jääsaha ja moottorisaha. 

Pilkkimisessä avanto tehdään yleensä jääporalla, kairalla, koska tarvittava reikä on pieni. 

Avantouinnissa avanto tehdään jääsahalla tai moottorisahalla, ja jos avanto on käytössä koko talven, avannon kiinnijäätyminen estetään esimerkiksi pohjaan laitettavalla ilmapumpulla.

Laitesukeltamisessa talvella avanto tehdään kuten avantouinnissa, ja avannosta tehdään usein kolmiomainen vedestä nousemisen helpottamiseksi. Sukelluksen aikana käytetään turvaköyttä ja avustajaa pinnalla, jotta jään alle eksyminen estyisi.

Myös hyvin voimakas järven pohjassa oleva lähde voi synnyttää avannon.

Merkintä
--------

Avannot tulee merkitä jäälle selvästi, esimerkiksi havuilla tai lippusiimalla, onnettomuuksien estämiseksi.

Katso myös
----------

* Uhkuavanto

Lähteet
-------

1. ↑  Talviuintipaikat *tukes*. Viitattu 13.3.2021.
2. ↑  Mer­kit­se­mä­tön avanto toi sakot kuo­le­man­tuot­ta­muk­ses­ta *Kaleva*.  2005. Viitattu 13.3.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Avantouinti.fi
* Kalastajat.com, pilkkiminen
* Luontoon.fi Pilkkiminen - rentouttavaa yhdessäoloa ja tuoreita kalaherkkuja (Arkistoitu – Internet Archive)
* Kurssimateriaalia sukeltamisesta jäätävissä olosuhteissa[vanhentunut linkki]
*Kulkuri*
**Kulkuri** (engl. *The Tramp*) on Charles Chaplinin ohjaama yhdysvaltalainen lyhyt mykkäelokuva, joka ilmestyi vuonna 1915. Sitä pidetään Chaplinin ensimmäisenä klassikkoelokuvana.

*Kulkuri* on käytännössä ensimmäinen elokuva, jossa esiintyi Chaplinin tunnettu Pikku kulkuri -hahmo. Chaplin oli esiintynyt aiemminkin kulkurina, mutta vasta tässä elokuvassa tyyli asettui sellaiseksi kuin myöhemmissäkin elokuvissa. Kulkuri muun muassa tekee ensimmäisen moraalisen tekonsa, kun hän pelastaa Edna Purviancen esittämän maanviljelijän tyttären varasjoukolta. Elokuvassa kulkuri rakastuu tyttöön, mutta hänen toiveensa pettävät, kun tämän nuori ja kolmea sulhanen ilmestyy. Kulkuri lähtee maatilalta ja jättää lapun.

*Kulkurin* loppu on ensimmäinen, jossa on Chaplin käyttämä klassinen lähtö: Kulkuri kävelee surullisena pitkin tietä kamerasta poispäin, ja hänen hartiansakin ovat selvästi painuksissa. Sitten kulkuri ravistelee itseään, piristyy ja jatkaa kävelyään huolettomasti. Tämän jälkeen elokuvan iiriskuva sulkeutuu.

Lähteet
-------

* Okuda, Ted & Maska, David: *Charlie Chaplin at Keystone And Essanay: Dawn of the Tramp*. Lincoln, Nebraska: iUniverse, 2005. ISBN 978-0-595-36598-2. Google-kirjat (viitattu 10.5.2012). (englanniksi)
* Robinson, David: *Chaplin – elämä ja elokuvat*. Suomentanut Reijo Lehtonen. Jyväskylä, Helsinki: Gummerus, 1988. ISBN 951-20-3306-2.

### Viitteet

1. 1 2  Okuda & Maska, s. 122–123.
2. 1 2  Robinson, s. 176.

Aiheesta muualla
----------------

* *Kulkuri (vuoden 1915 elokuva)* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* *Kulkuri (vuoden 1915 elokuva)* Elonet.
T-35 Pillán
**ENAER** on Chilen valtion omistama lentokonetehdas, joka on perustettu vuonna 1984.

Historia
--------

Chilen ilmavoimiin perustettiin vuonna 1930 erityinen huolto-osasto Maestranza Central de Aviación ("ilmailun keskuskorjaamo"). 16. maaliskuuta 1984 se yhtiöitettiin ENAERiksi (*Empresa Nacional de Aeronáutica de Chile*). Chilen ilmavoimat rahoitti myös yhtiöittämisen vaatiman pääomapanostuksen.

1980-luvun alussa yhtiö solmi sopimuksen yhdysvaltalaisen Piper Aircraft -yhtiön kanssa. Piper laajensi Chilessä Chilen ilmavoimille tehtävää Douglas DC-3 Dakota -koneiden huoltoa koskemaan yksityisiä DC-3-koneita. ENAER alkoi valmistaa yksittäisiä Piper Archer- ja Piper Warrior -yleisilmailulentokoneita. Tämä laajeni Piper Saratogaan pohjautuvan T-35 Pillán sotilaskoulukoneen valmistukseen.

Lentokoneet
-----------

* A-36 Halcón
* T-35 Pillán
* ENAER Elkan
* ENAER Pantera
* Enaer Eaglet

Lähteet
-------

1. ↑  crunchbase.com/organization/enaer *crunchbase.com*. Viitattu 17.9.2023.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
**Marja-Liisa (Malla) Kuuranne**, vuodesta 1982 **Kuuranne-Autelo** (s. 14. toukokuuta 1954 Turku) on suomalainen lausuja ja lausuntataiteen opettaja ja kehittäjä, joka on saanut professorin arvonimen.

Kuuranne syntyi näyttelijä Leevi Kuuranteen ja Raili Inkeri Pohjanheimon, aiemmin Valkola, perheeseen. Hän avioitui 1982 Toivo Tapio Autelon kanssa. Kuuranne tuli ylioppilaaksi Töölön yhteiskoulusta 1973 ja harjoitti suomen kielen, kirjallisuuden, puheopin ja fonetiikan opintoja Helsingin yliopistossa. Logonomiksi hän valmistui Suomen Puheopistosta 1976.

Kuuranne on ollut äänenkäytön ja puheilmaisun ja -tekniikan opettaja teattereissa ja opistoissa sekä harrastustoiminnan ja liike-elämän piirissä vuodesta 1976. Helsingin yliopistossa hän oli puheilmaisun ja lausunnan vs. lehtori 1978–1979 ja vt. lehtori 1980, Teatterikorkeakoulussa tuntiopettaja vuodesta 1979, vt. puhetekniikan lehtori 1981, puhetekniikan lehtori 1981–1990 ja puhetekniikan yliopistonlehtori vuodesta 1990. Hän oli myös Teatterikorkeakoulun vararehtori 1999 ja teatteritaiteen laitoksen laitosjohtaja 2004–2013.

Lausuntataiteilijana Kuuranne on esiintynyt vuodesta 1977 ja toiminut lausuntailtojen ohjaajana ja dramaturgina vuodesta 1981. Hänellä on lisäksi ollut luottamus- ja asiantuntijatehtäviä useissa lausunta- ja teatteriyhdistyksissä sekä niihin liittyvissä järjestöissä, toimikunnissa ja tapahtumissa. Taideyliopiston professorin arvonimen hän sai 2014.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Syrjä, Tiina: / Kuuranne, Malla (1954–) *Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen)*.  22.10.2018. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 19.4.2024.
2. ↑  Koivuranta, Riitta: Ihmiset. Professori Malla Kuuranne opettaa näyttelijöitä: Muminat pois! (Tilaajille) *Helsingin Sanomat*.  14.5.2014. Viitattu 19.4.2024.
**Joseph Harold Greenberg** (28. toukokuuta 1915 Brooklyn, New York, Yhdysvallat – 7. maaliskuuta 2001 Stanford, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen antropologi ja kielitieteilijä. Hän tuli tunnetuksi 1950- ja 1960-luvuilla luomastaan afrikkalaisten kielten luokituksesta neljään kieliperheeseen sekä yleisesti ottaen kielen rakenteita ja eri kielten samankaltaisuuksia koskeneesta tutkimuksestaan.

Greenberg kehitteli teoriaa kielten yhteisestä alkuperästä ja alkoi tutkimuksensa antropologina jo tutuksi tulleelta Afrikan mantereelta. Hän julkaisi teoksen *Languages of Africa* vuonna 1963 ja lukuisat tieteilijät hyväksyivät teoksessa esitetyn jaottelun afrikkalaisten kielten neljästä kieliperheestä. Myöhemmin Greenberg teki samankaltaisen tutkimuksen Amerikassa, johon useat aikalaistieteilijät suhtautuivat puolestaan hyvinkin kriittisesti teoksen *Language in the Americas* ilmestyttyä. Myöhemmin esimerkiksi Stanfordin yliopiston geneetikko Luigi Cavalli-Sforza löysi Greenbergin teoriaa kolmesta amerikkalaisten alkuperäiskansojen kieliryhmästä tukevia todisteita. Hänen tutkimusryhmänsä totesi, että tiettyjen geenien samankaltaisuus heijasti myös kansanryhmien yhtenäisyyttä. Myöhemmin Greenberg työskenteli edelleen todistaakseen että kielet, joita hän kutsui euraasialaisiksi kieliksi englannista korean kieleen sisälsivät samankaltaisia juonteita.

Greenberg opiskeli antropologiaa Northwestern Universityssa, missä hän suoritti tohtoritutkinnon 1940. Sotien jälkeen hän opetti lyhyen aikaa Minnesotan yliopistossa, kunnes hänet nimitettiin professoriksi Columbian yliopiston. Stanfordin yliopisto palkkasi Greenbergin professoriksi vuonna 1962 ja hän toimi antropologian laitoksen johtajana 1971–1974. Greenberg nimitettiin Linguistic Society of American johtajaksi 1976. Hän sai useita tieteellisiä palkintoja ja tunnustuksia.

Yksityiselämä
-------------

Etniseltä taustaltaan Greenberg oli juutalainen.

Lähteet
-------

1. ↑  (de) Saksan kansalliskirjasto, GND-tunnisteView and modify data on Wikidata. Tieto on haettu Wikidatasta.
2. ↑ . Tieto on haettu Wikidatasta.
3. 1 2 3 4  Joseph Greenberg, student of world languages, dies at 85 *Stanford Report*.  11.5.2001. Stanfordin yliopisto. Viitattu 5.12.2014. (englanniksi)
4. ↑  *Weilin + Göösin tietosanakirja 2*, s. 533. Espoo: Weilin + Göös, 1992.
5. ↑   *www.jewage.org*. Viitattu 10.4.2016.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Atte Palomäki** (s. 1965, Helsinki) *lähde?* on suomalainen viestintävaikuttaja. Hän on työskennellyt toimittajana mm. Kauppalehdessä, Ilta-Sanomissa, Suomen Tietotoimistossa ja Etelä-Suomen Sanomissa, sekä uutisankkurina Talousuutisissa, MTV:n uutisissa ja Huomenta Suomi -ohjelmassa. Myöhemmin on on toiminut hallituksen jäsenenä Talentumissa, sekä viestintäjohtajana Nordeassa ja Wärtsilässä. Wärtsilässä hän vastasi konsernin johtoryhmän jäsenenä myös brändistä, markkinoinnista ja sijoittajasuhteista. Palomäen kaudella 2008-2023 Wärtsilä uudisti strategiansa ja brändinsä perinteisestä teollisesta palveluyrityksestä datavetoiseksi cleantechin edistäjäksi, jossa yritysvastuu ja ympäristötehokkuus ovat toiminnan keskiössä.

Palomäki on vaikuttanut viestintäalan kehitykseen toimimalla useita vuosia mm. pohjoismaiden edustajana European Association of Communication Directors -järjestön hallituksessa sekä European Excellence Awards -palkintoraadissa. Hän on myös edistänyt Suomen maakuvaa pääministerin nimittämässä Finland Promotion Boardissa. Hänet on useana vuonna äänestetty Suomen parhaaksi viestintäjohtajaksi.  Ennen siirtymistään mediasta yritysviestintään vuonna 2005 Palomäki oli valittu Taloustoimittajat ry:n puheenjohtajaksi.

Palkinnot ja kunnianosoitukset
------------------------------

Suomen Leijonan ritarikunnan 1. luokan ritarimerkki (2018)

Lähteet
-------

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

### Viitteet

1. ↑  STT: Atte Palomäki Suomen Nordean viestintäjohtajaksi *Helsingin Sanomat*.  10.2.2005. Viitattu 4.4.2023.
2. ↑  Atte Palomäki Nordeasta Wärtsilän viestintäjohtajaksi *Keskisuomalainen*.  7.1.2008. Viitattu 4.4.2023.
3. ↑  Koneita ja ihmisiä *Muistoja Wärtsilästä*. Viitattu 4.4.2023.
4. ↑  Maakuvatyötä linjaava Finland Promotion Board asetettu uudelle toimikaudelle *Finland abroad: España*. Viitattu 4.4.2023. (espanjaksi)
5. ↑  Timo Poropudas: Nordean Palomäki on Suomen paras viestintäpäällikkö *Ilta-Sanomat*.  16.10.2007. Viitattu 4.4.2023.
6. ↑  Toimittajien luottamus yrityksiin kasvussa *T-Media*.  25.10.2017. Viitattu 4.4.2023. (englanniksi)
7. ↑  Markkinointi & Mainonta: Nyt se on tutkittu: Tässä ovat toimittajien suosikkifirmat *Talouselämä*. Viitattu 4.4.2023.
8. ↑  Taloussanomat: Atte Palomäki viestii parhaiten *Ilta-Sanomat*.  16.10.2007. Viitattu 4.4.2023.
9. ↑  M&M: Wärtsilän Palomäki keräsi kehut - Kone pysyy toimittajien suosikkina *Tärkeimmät talousuutiset | Kauppalehti*. Viitattu 4.4.2023.
10. ↑  Toimittajat kaikkein tyytyväisimpiä mediayhteistyöhön Varman kanssa; OP:n Ritakallio ja Wärtsilän Palomäki saavat myös kehuja linjastaan *Taloustutkimus*. Viitattu 4.4.2023.
**Shane Wright** (s. 5. tammikuuta 2004 Burlington, Ontario) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Seattle Krakenin farmiseura Coachella Valley Firebirdsissä AHL:ssä. Wright on pelipaikaltaan keskushyökkääjä.

Wrightia pidetään yhtenä ikäluokkansa lupaavimmista pelaajista, ja monet asiantuntijat uumoilivat häntä jopa ykkösvaraukseksi NHL:n varaustilaisuudessa vuonna 2022. Lopulta Seattle Kraken varasi hänet ensimmäisen kierroksen neljäntenä pelaajana.

Ura
---

### Seurajoukkueissa

Wrightille myönnettiin poikkeuksellisen pelaajan asema OHL-kaudeksi 2019–2020, ja hän rikkoi sillä kaudella Connor McDavidin tekemän tulokkaiden ottelukohtaisen pistekeskiarvoennätyksen. Wright teki 39 maalia 58 pelissä, ja hänet valittiin OHL-liigan vuoden tulokkaaksi.

Wright pelasi OHL:n Kingston Frontenacsissa, ja NHL:n varaustilaisuudessa 2022 hänet varasi Seattle Kraken ensimmäisen kierroksen neljäntenä pelaajana. Hän aloitti kauden 2022–2023 Krakenin farmijoukkueessa, mutta nousi lokakuussa Krakenin kokoonpanoon. Voitettuaan tammikuussa 2023 nuorten MM-turnauksessa kultaa, Wright lähetettiin takaisin juniorijoukkueeseensa Kingston Frontenacsiin. Frontenacs tosin kauppasi hänen pelaajaoikeudet Windsor Spitfiresiin.

### Maajoukkueessa

Wright oli kultaa voittaneen Kanadan kapteeni alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskisoissa vuonna 2021. Hän sijoittui turnauksen pistepörssissä toiseksi ja teki loppuottelussa kaksi maalia Venäjää vastaan. Hän oli myös kultaa voittaneen Kanadan kapteeni alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskisoissa vuonna 2022 ja 2023.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Shane Wright *Elite Prospects*. Viitattu 29.12.2021. (englanniksi)
2. ↑  Kanadalaissentteri Shane Wright yhä selvä suosikki kärkivaraukseksi *NHL*. Viitattu 29.12.2021.
3. ↑  Brad Lambert ja Joakim Kemell varattiin NHL:ään – katso täältä kaikki varatut pelaajat *Ilta-Sanomat*. Viitattu 8.7.2022.
4. ↑  Spitfires acquire Team Canada captain Wright in blockbuster deal with Frontenacs Windsor Star. Viitattu 14.1.2023. (englanniksi)
5. ↑  Shane Wright's Run With Canada Was Something Special *The Hockey News*. Viitattu 29.12.2021. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Shane Wright *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)
* Shane Wright The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
**Veli Jaakko Saajos** (20. huhtikuuta 1926 Lohja – 20. toukokuuta 2008 Naantali) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.

Saajoksen vanhemmat olivat toimitusjohtaja Aarne Johannes Saajos, aiemmin Söderling, ja Suoma Margareta Johansson ja puoliso Maj-Lis Margareta Fagerström. Saajos kävi keskikoulun ja meni sähköasentajan oppisopimuskoulutukseen Strömbergille. Valmistuttuaan vuonna 1946 Saajos työskenteli sähkölaitteiden korjaamossa, kunnes perusti vuonna 1948 oman yrityksensä, Lohjan Metalli ja Sähkö.

J. Saajos Rakennustakomo -yrityksen hän perusti vuonna 1960 ryhtyen valmistamaan metalliovia erilaisiin käyttökohteisiin. Yrityksen toiminta laajeni alumiinisiin julkisivurakenteisiin ja laivojen metallirakenteisiin ja -oviin. Se pääsi jo varhain hyötymään sarjatuontannosta, investoiden merkittävästi tuotantoautomaatioon ja uusiin valmistusteknologioihin. Samalla se kehitti Saajoksen johdolla ovi- ja lukitusratkaisuja, joista monet suojattiin patenteilla ja mallioikeuksilla. Vuodesta 1973 alkaen J. Saajos nimellä toiminut yritys kansainvälistyi ja kasvoi merkittävästi 1980-luvulla. Saajos jatkoi perheyhtiön toimitusjohtajana vuoteen 1983 asti. Teollisuusneuvoksen arvonimen hän sai samana vuonna. Palo- ja turvaovien valmistukseen, asennukseen ja huoltoon yhä keskittyneen yrityksen asiakkaita on niin laivan- kuin talonrakennusalalla.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Jaakko Saajos *Biografiasampo*. Viitattu 8.12.2021.
2. ↑  Ihmiset. Muistot. Jaakko Saajos. (Tilaajille) *Helsingin Sanomat*.  02.5.2008. Viitattu 8.12.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Saajos-yhtiöt (Arkistoitu – Internet Archive)
**Pyhä Johannes Ketyläinen** (23. kesäkuuta 1390, Kanty, Sleesia, Puola – 24. joulukuuta 1473 Krakova, Puola) oli pappi, pyhimys ja teologian professori. Hän osoitti poikana taipumusta lukemiseen, joten hänen vanhempansa lähettivät hänet Krakovan yliopistoon opiskelemaan. Johannes valmistui, vihittiin papiksi ja asetettiin luennoijaksi yliopistoon. Hänet pakotettiin papiksi Olkusziin, josta hän palasi kahdeksan vuoden jälkeen takaisin yliopistoon professoriksi. Mies teki yhden pyhiinvaelluksen Jerusalemiin ja neljä Roomaan. Hän kuoli vuonna 1473 Krakovassa luonnollisista syistä. Hän eli kymmenen paavin hallintokausien aikana: Bonifacius IX (1389-1404), Innocentius VII (1404-1406), Gregorius XII (1406-1415), Martinus V (1417-1431), Eugenius IV (1431-1447), Nikolaus V (1447-1455), Callistus III (1455-1458), Pius II (1458-1464), Paavali II (1464-1471) ja Sixtus IV (1471-1484). Paavi Klemens X julisti hänet autuaaksi 28. maaliskuuta 1676, ja paavi Klemens XIII julisti hänet pyhimykseksi 16. heinäkuuta 1767. Paavi Klemens XII julisti hänet Puolan ja Liettuan suojeluspyhimykseksi vuonna 1737. Hänen muistopäiväänsä on vietetty 15. joulukuuta, 23. joulukuuta, 24. joulukuuta ja aikaisemmin 19. lokakuuta tai 20. lokakuuta.

Johannesta on muistettu roomalaiskatolisessa messussa seuraavanlaisella latinankielisellä kollehtarukouksella:

> »Da, quǽsumus, omnípotens Deus: ut, sancti Ioánnis Confessóris exémplo in sciéntia Sanctórum proficiéntes atque áliis misericórdiam exhibéntes; eius méritis, indulgéntiam apud te consequámur.» 
> 
>

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  CatholicSaints.Info » Blog Archive » Saint John of Kanty *catholicsaints.info*. Viitattu 7.9.2022. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  CatholicSaints.Info » Blog Archive » Saints of the Day – John Cantius (of Kanty, Kanti, Kenty) *catholicsaints.info*. Viitattu 7.9.2022. (englanniksi)
3. ↑  CatholicSaints.Info » Blog Archive » New Catholic Dictionary – Saint John Cantius *catholicsaints.info*. Viitattu 7.9.2022. (englanniksi)
4. ↑  CATHOLIC ENCYCLOPEDIA: List of Popes *www.newadvent.org*. Viitattu 7.9.2022.
5. ↑  Sancta Missa *divinumofficium.com*. Viitattu 7.9.2022.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
	+ 2
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Katalonia
* Saksa
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Ming-dynastian aikainen silkkimaalaus Jadekeisarista (1500-luku).
**kivi** (kiinaksi 玉帝 hyllylohkare tai 玉皇, kivikivi) on merkittävä hahmo kiinalaisessa mytologiassa ja tärkeimpiä jumalia kiinalaisessa kansanuskossa ja taolaisuudessa. Taivaan ylijumalana hän määrää kaikkien ihmisten kohtalosta johtamalla valtaisaa taivaallista byrokratiaa, joka muistuttaa keisarillista Kiinaa hallinnutta virkakoneistoa. Yleensä hänet kuvataan istumassa valtaistuimella, pukeutuneena lohikäärmeen kuvilla kirjottuun kaapuun ja helmikoristeiseen päähineeseen ja kädessään seremoniallinen jadetaulu.

Korkeaan asemaansa nähden Jadekeisarin alkuperä on hyvin vaatimaton: varhaisimmissa taolaisissa teksteissä hänet mainitaan vain harvakseltaan merkitykseltään vähäpätöisenä tietäjäjumalana. Hänet tunnustettiin taolaisuuden ylijumalaksi Tang-dynastian hallitessa Kiinaa 618–907, mikä käy ilmi senaikaisista runoista ja muista kirjoituksista. Kansanuskossa häntä alettiin pitää Kiinan keisarin taivaallisena vastineena, joka syrjäytti palvonnan kohteena vanhempia jumaluuksia, kuten Isä Taivaan (天王, Tiānwáng) ja Taivaallisen keisari Zhangin (張天帝, Zhāng Tiāndì).

Jadekeisarin kultti sai valtiollisen aseman Song-dynastian aikana 960–1279, jolloin hänet samaistettiin kungfutselaisuuden korkeimpaan jumaluuteen ja hänestä alettiin käyttää nimitystä ’Suuri Jadekeisari’ (玉皇上帝, Yùhuáng Shàngdì). Song-dynastian kukistuttua Jadekeisari menetti virallisen asemansa, vaikka kiinalaiset kunnioittivatkin häntä yhä jumalista ylimpänä. Hän sai myös buddhalaisen arvonimen ’Luonnollisen valaistumisen puhdasmielinen kuningas’ (清凈自然覺王如來, Qīngjìng Zìrán Jiàowáng Rúlái), mikä kuvastaa hyvin kiinalaisen taolaisuuden ja buddhalaisuuden keskinäistä mutkattomuutta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Yudi *Britannica*. Viitattu 2.10.2021. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5  Wu Mingren: The Jade Emperor: Taoist Ruler of Heaven – and Celestial Bureaucrat *Ancient Origins*. Viitattu 12.11.2021. (englanniksi)
Adam Irigoyen vuonna 2012.
**Adam Irigoyen** (s. 5. elokuuta 1997) on yhdysvaltalainen näyttelijä, laulaja, räppäri ja tanssija. Hänet tunnetaan parhaiten Deuce Martinezina Disney Channelin tv-sarjassa *Shake It Up*.

Ura
---

Adam Irigoyen aloitti näyttelijän uransa 11-vuotiaana. Hän tuli näkyviin erilaisissa tv-mainoksissa ja lehti-ilmoituksissa ennen kuin hän pääsi vierailijapääosan rooliin suositussa Disney Channelin tilannekomediassa *Waverly Placen velhot*. Irigoyen on myös tullut näkyviin elokuvista Electrical & Natural Gas Safe, Flight, ja Nickel or Dime. Nykyään hän esiintyy Disney Channelin tv-sarjassa *Shake It Up* Martin "Deuce" Martinezina, joka on ollut Rockyn Bluen ja CeCe Jonesin (Bella Thorne ja Zendaya) pitkäaikainen ystävä. Vierailijapääosan roolin hän sai ohjelmassa Charlie Shakes It Up, ensimmäinen *Onnea matkaan, Charlie!*:n ja *Shake It Up*:in sekoitus, joka julkaistiin 5. kesäkuuta 2011.

Yksityiselämä
-------------

Adam Irigoyen syntyi 5. elokuuta 1997 Miamissa, Floridassa. Parhaillaan hän asuu eteläisessä Kaliforniassa opettajavanhempiensa Annien ja Ericin, pikkuveljensä Jaken (syntyi tammikuun 21. 2004) ja isosiskonsa Kimberlyn (syntyi maaliskuun 10.) kanssa. Adam Irigoyen pitää tanssimisesta ja nauttii urheilusta, erityisesti koripallosta. Hänen äitinsä on kuubalainen.

Televisio
---------

| Vuosi | Ohjelma | Nimi | Rooli |
| --- | --- | --- | --- |
| 2009 | *Waverly Placen velhot* | omatunto | vierailijan rooli |
| 2010 | *Shake It Up* | Deuce Martinez | päärooli |
| 2011 | *Onnea matkaan, Charlie!* | Deuce Martinez | Sekoitusjakso (Charlie Shakes It Up) |
| 2011 | Zapping Zone | Adam Irigoyen | vierailija, Disney Channelin latinalaisamerikkalainen ohjelma |
| 2011 | Peter Punk | Tito | vierailijan rooli, Disney XD:n latinalaisamerikkalainen ohjelma |
|

Aiheesta muualla
----------------

* Kotisivut
* Adam Irigoyen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |