**Kynäkataja** (*Juniperus virginiana*) eli **lyijykynäkataja** on sypressikasvien heimon (Cupressaceae) katajien sukuun (*Juniperus*) kuuluva havupuulaji. Lajista valmistettujen tuotteiden markkinoinnissa käytetään usein suomeksi englanninkielisestä nimestä suoraan käännettyä nimitystä **punasetri** tai tämän kirjoitusvirheellistä muotoa **punaseetri**. Kynäkataja on pienehkö ainavihanta puu, jota esiintyy luonnossa Yhdysvaltain itä-, keski- ja eteläosissa, sekä aivan Kanadan eteläosissa. Lajin puuta on aiemmin käytetty laajalti lyijykynien valmistamiseen, mistä juontuu lajin suomenkielinen nimi. Lajin puuta ja eteeristä öljyä käytetään myös hyönteisten karkottamiseen.

Nimet
-----

Kynäkatajan suomenkielinen nimi tulee katajalajin puuaineksen käytöstä lyijykynien valmistuksessa. Kasvin luontaisilla elinalueilla sitä kutsutaan englanniksi nimillä *Eastern Redcedar* (itäinen punasetri), *Redcedar* (punasetri), *Pencil cedar* (lyijykynäsetri) ja *Red Juniper* (punainen kataja).

Kynäkatajan puuaineksen ja puun öljyn suomenkielisessä markkinoinnissa käytetään usein lajin englanninkielisiin nimiin perustuvaa virheellistä ja epätarkkaa nimeä punasetri, joka on toisinaan kirjoitusvirheellisessä muodossa punaseetri. Tarkentamaton *Red Cedar*, *Redcedar* tai *Red-cedar* (punasetri) voi viitata useaan eri puulajiin, kuten englanniksi myös nimellä *Western Red-cedar* (läntinen punasetri) tunnettuun jättituijaan (*Thuja plicata*) tai tarkemmin nimellä *Australian Red Cedar* tunnettuun jaavantoonapuuhun (*Toona ciliata*).

Kynäkatajan tieteellinen lajinimi *virginiana* viittaa Yhdysvaltain Virginiaan. Lajia nimettäessä 1700-luvulla nimi Virginia tarkoitti nykyisen osavaltion sijaan suurta osaa nykyisten Yhdysvaltojen kaakkoisosista.

Kuvaus
------

Kynäkataja on ainavihanta, kasvupaikasta riippuen pieni tai keskisuuri puu, joskus pensasmainen. Se kasvaa enintään noin 30 metriä korkeaksi. Puulla on usein vain yksi haarautumaton runko. Latvus on muodoltaan nuorena yleensä kapean kartiomainen, mutta vanhemmiten se leventyy ja pyöristyy. Puu voi elää satoja vuosia vanhaksi; vanhimman tunnetun yksilön on määritetty olevan noin 940 vuotta vanha.

Ruskea kaarna hilseilee kapeina kaistaleina. Oksankärjet ovat yleensä ylöspäin kääntyneet. Lehtiä on kahdenlaisia. Neulasmaisia 3–6 millimetriä pitkiä lehtiä on lähinnä nuorilla yksilöillä ja suomumaisia 1–3 millimetriä pitkiä lehtiä vanhemmilla. Samalla yksilöllä saattaa esiintyä kumpaakin lehtityyppiä. Lehdet muuttuvat joskus punaruskeiksi talvella, mutta terveellä puulla ne vihertyvät uudelleen keväällä. Käpy pehmenee kehittyessään marjamaiseksi, kuten muillakin katajilla. Pyöreä marjamainen käpy on kypsänä 3–6 mm halkaisijaltaan, ja sen väritys vaihtelee mustasta haalean ruskeansiniseen. Kussakin kävyssä on 1–2 siementä.

Lajista tunnetaan kaksi muunnosta, pohjoisempi *Juniperus virginiana* var. *virginiana* sekä eteläisempi *Juniperus virginiana* var. *silicicola*.

* Kaarna hilseilee pitkittäisinä suikaleina.Kaarna hilseilee pitkittäisinä suikaleina.
* Useimmat kynäkatajan lehdet ovat suomumaisia myöhäislehtiä.Useimmat kynäkatajan lehdet ovat suomumaisia myöhäislehtiä.
* Kävyt muuttuvat meheviksi kypsyessään.Kävyt muuttuvat meheviksi kypsyessään.

Levinneisyys ja elinympäristö
-----------------------------

Kynäkatajaa esiintyy laajalla alueella itäisessä ja keskisessä Pohjois-Amerikassa Kanadan eteläosista Ontariosta ja Quebecistä etelään Yhdysvaltain Texasiin ja Floridaan asti. Suurimmalla osalla levinneisyysalueesta esiintyy muoto *Juniperus virginiana* var. *virginiana*, kun taas var. *silicicola* esiintyy ainoastaan Yhdysvaltain etelärannikolla Pohjois-Carolinasta Floridan kautta Texasiin.

Merkitys ihmiselle
------------------

Kynäkatajan sydänpuu on punertavaa.
Kynäkatajan puuainesta on lajin nimen mukaisesti käytetty laajalti vielä 1900-luvun alkupuolella lyijykynien valmistukseen. Puun hinta oli kuitenkin 1940-lukuun mennessä noussut kannan pienentymisen takia huomattavasti, ja muut puulajit, varsinkin oregonintuoksusetri (*Calocedrus decurrens*), ovat sittemmin suureksi osaksi korvanneet kynäkatajan kynien puuaineena.

Kynäkatajan lehdistä tislataan eteerisiä öljyjä. Myös puuaineksessa esiintyvät kasvin öljyt karkottavat vaatekoita ja haittaavat tai hidastavat useiden muiden kodin tuholaishyönteisten elinkiertoa. Tämän vuoksi kasvin puuainesta ja eteeristä öljyä myydään hyönteiskarkotteena.

Lajia käytetään myös koristepuuna pihoilla ja puistoissa. Suomessa se menestyy ainakin maan eteläosassa.

Lähteet
-------

* Farjon, Aljos: *A Handbook of the World's Conifers*, s. 468–469, 992. Leiden: Brill, 2010. ISBN 9789004177185. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  *Juniperus virginiana* *IUCN Red List of Threatened Species*. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org.  (englanniksi)
2. 1 2 3  Farjon 2010, s. 468
3. ↑  Räty, Ella: *Viljelykasvien nimistö*, s. 80. Helsinki: Puutarhaliitto, 2012. ISBN 978-951-8942-92-7.
4. 1 2  Junikka, Leo; Kurtto, Arto: Juniperus virginiana *Finto: Kassu - Kasvien suomenkieliset nimet*. Kansalliskirjasto. Viitattu 11.3.2017.
5. 1 2  seetri (Kielitoimiston sanakirjan mukaan sanaa seetri "ei suositeta käytettäväksi" ja "pitää olla: setri.") *Kielitoimiston sanakirja*. Kotimaisten kielten keskus ja Kielikone Oy. Viitattu 11.3.2017.
6. 1 2 3  Punaseetrituotteet (Kaupallinen sivusto, jossa myydään lajin tuotteita kuvauksella "punaseetri Juniperus virginiana") Tanssiva Lanka.  Arkistoitu 12.6.2016. Viitattu 11.3.2017.
7. 1 2 3  RED Punaseetriöljy, 30 ml (Kaupallinen sivusto, jossa myydään lajin öljyä kuvauksella "Punaseetri (Juniperus Virginiana)") Tri-Nor Ky.  Arkistoitu 2.8.2017. Viitattu 11.3.2017.
8. 1 2  Farjon 2010, s. 469
9. ↑  Alan Mitchell & John Wilkinson: *Euroopan puuopas*, s. 44. Otava, 2009. ISBN 951-1-14705-6.
10. ↑  Farjon 2010, s. 992
11. ↑  Meier, Eric: Australian Red Cedar *The Wood Database*. Viitattu 11.3.2017. (englanniksi)
12. 1 2 3 4 5 6  Earle, Christopher J.: Juniperus virginiana *The Gymnosperm Database*.  5.12.2014. Viitattu 11.3.2017. (englanniksi)
13. 1 2  Flora of North America: Juniperus virginiana (englanniksi)
14. ↑  Northern Woodlands: Eastern Redcedar (englanniksi)
15. ↑  Sabine, J. R.: Exposure to an environment containing the aromatic red cedar, Juniperus virginiana: procarcinogenic, enzyme-inducing and insecticidal effects..  *Toxicology*, Marraskuu 1975, 5. vsk, nro 2, s. 221–235.  Elsevier.   (englanniksi)
16. ↑  Arboretum Mustila

Aiheesta muualla
----------------

* Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Kynäkataja (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q157522
* Wikispecies: Juniperus virginiana
* AoFP: 3925
* BioLib: 2411
* CoL: 6NHW6
* EoL: 1061664
* EPPO: IUPVI
* EUNIS: 150715
* FEIS: junvir
* FNA: 210000931
* FoC: 210000931
* GBIF: 2684391
* GRIN: 20878
* iNaturalist: 49399
* IPA: 2259
* IPNI: 132551-2
* IRMNG: 10928973
* ITIS: 18048
* IUCN: 42257
* MichiganFlora: 889
* MoBotPF: 279605
* NatureServe: 2.128692
* NBN: NBNSYS0000042118
* NCBI: 39584
* NZOR: 38cacf76-90e0-4243-ac1f-ba31c1542491
* Open Tree of Life: 78161
* PfaF: Juniperus virginiana
* PFI: 8508
* Plant List: kew-2331595
* PLANTS: JUVI
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:132551-2
* SANBI: 209-4
* Tropicos: 9400157
* VASCAN: 4709
* WisFlora: 3984
* WFO: wfo-0000354923

 |

 |