recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Billböle** on kylä Kemiönsaaren kunnassa. Kylä sijaitsee Västanfjärdissä, alueen keskustan Lammalan itäpuolella.

Billbölen kyläkeskus sijaitsee kyläalueen länsilaidalla Sundvikintien varrella. Kyläalue ulottuu Billböleträsketiltä Bredvikenin liepeille ja valtaosa alueesta on metsäisiä kallioselänteitä, joiden väleissä on peltoaukeita. Metsät ovat lähinnä mäntymetsää. Kylässä on ainoastaan pientaloasutusta, joista osaa ei enää asututeta ympärivuotisesti. Rakennuskanta vaihtelee 1900-luvun alusta lähivuosiin.

Billböle mainitaan vuoden 1540 maakirjassa. Tuolloin kylässä oli kuusi tilaa, joista neljä oli rälssitiloja, joskin lampuotien viljelemiä. Rälssioikeudet on myöhemmin peruutettu ja isojaon aikaan vuonna 1784 kylässä on ollut kolme tilaa, joista yksi oli kruununtila. Kantatilat ovat edelleen olemassa ja niiden ympäristöön on syntynyt 1900-luvun aikana uutta asutusta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Turunmaa yhteinen kulttuuriympäristömme Lounaistiedon karttapalvelu. Viitattu 17.1.2021.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Västanfjärd |
| --- |
|  |
| Taajamat | 
* Lammala

 |
|  |
| Rekisterikyliä Västanfjärdissä | 
* Billböle
* Brännboda
* Finsjö
* Galtarby
* Gräggnäs
* Kobböle
* Misskärr
* Nivelax
* Norrlammala
* Pörtsnäs
* Sirnäs
* Söderlammala
* Södersundvik
* Tappo
* Västanfjärd
* Vesterillo
* Östanå

 |

 |
**Howard Chandler Christy** (1872-1952): *Näkymä Yhdysvaltain perustuslain allekirjoitustilaisuudesta*.
**Originalismi** (engl. *originalism*) tarkoittaa Yhdysvaltain perustuslain tulkintaa, jonka mukaan kaikki perustuslain lausunnot on tulkittava lakitekstin alkuperäisen käsityksen perusteella sen hyväksymisajankohtana. Tulkinnan mukaan perustuslaki on vakaa sen voimaantulopäivästä lähtien ja sen sisällön merkitystä voidaan muuttaa vain viidennessä artiklassa esitettyjen vaiheiden mukaisesti.

Originalismi on ristiriidassa elävä perustuslaki -tulkinnan kanssa, jonka kannattajat katsovat, että perustuslakia olisi tulkittava nykyajan kontekstin perusteella, vaikka tällainen tulkinta poikkeaisi lakitekstin alkuperäisistä tulkinnoista.

Lähteet
-------

1. ↑  Wallenius, Daniel: Scalian perintö palaa tuo­ma­ri­ai­tioon – jos Trumpin tuo­ma­ri­eh­do­kas va­li­taan, neljä tuo­ma­reis­ta tar­kas­te­lee maail­maa 1700-lu­vun lins­sien läpi *Kaleva*.  12.10.2020.
2. ↑  B. Boyce, "Originalism and the Fourteenth Amendment", 33 *Wake Forest L. Rev.* 909
3. ↑  Ackerman, Bruce: The Holmes Lectures: The Living Constitution *Yale University Law School*.  1.1.2017.
4. ↑  Vloet, Katie: Two Views of the Constitution: Originalism vs. Non-Originalism *University of Michigan Law*.  22.9.2015.
Erityisesti pystyyn nousemista ehkäisemään suunniteltu *portmouth*-orikuolain: suuhun tulevassa osassa on loiva kaarre alas, jonka ylämutkat painavat hevosen ikeniä vasten sen nostaessaan päätään ylös.
Suitsitus (kilpahupun alla) ja orikuolain (vaaleanpunaisessa niskahihnassa hupun päällä) laukkahevosella.
**Orikuolain** on hevosten taluttamisessa käytettävä renkaanmallinen kuolain, jossa on kiinnitysrenkaat riimunvarrelle eli taluttimelle. Muista kuolaimista poiketen orikuolainta ei koskaan käytetä hevosen hallintaan ratsailta tai ajaessa. Nimensä mukaan orikuolainta käytetään usein oreilla, joita pidetään yleensä tammoja ja ruunia hurjempina ja vaikeampina käsitellä. Orikuolainta voidaan kuitenkin käyttää myös muiden hankalien hevosten käsittelyssä tai turvavälineenä erityistilanteissa. Joissakin maissa esimerkiksi laukkahevosilla on turvallisuuden vuoksi oltava orikuolaimet kilpailuiden yhteydessä. Tällöin orikuolainta käytetään tavallisen suitsituksen ja kuolaimen lisäksi, erilliseen niskahihnaan kiinnitettynä.

Kuolaimettomiin päitsiin verrattuna orikuolain antaa enemmän kontrollia, ja niskahihnallinen orikuolain on tavallisia suitsia nopeampi ja yksinkertaisempi pukea. Esimerkiksi näyttelyissä orikuolain niskahihnoineen ei myöskään peitä hevosen päätä niin paljon kuin suitsitus.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Orikuolain** Wikimedia Commonsissa
**Half Past Never Band** on helsinkiläinen, vuonna 2008 perustettu, kuusihenkinen funk/jazz-vaikutteinen hip hop -yhtye. Yhtyeestä käytetään myös lyhennettä **HPNB**.

Historia
--------

Yhtye aloitti vuonna 2008 alun perin yhden miehen projektina, mutta on nykyään laajentunut kuusihenkiseksi. Yhtyeen muodostavat Fatima Koroma (laulu), Aleksi Mäkinen (basso), Timo Korander (koskettimet), Heikki Räisänen (kitara), Aleksi Kortesoja (rummut, perkussiot) ja Lari Ruotsalainen (kitara). Yhtyeen debyyttialbumi *As It Should Be* julkaistiin omakustanteena vuonna 2010. Albumi sai yleisesti positiivisen vastaanoton ja se on loppuunmyyty. Yhtyeen ensimmäinen studioalbumi *Cubicle Coma* julkaistiin Skill Street Entertainmentin kautta 18. toukokuuta 2011. Half Past Never Band esittää soul-, funk- ja hip hop -vaikutteista musiikkia. Half Past Never Band julkaisi keväällä 2012 sekä kolme uutta kappaletta sisältävän EP:n että *Cubicle Coma Remixes* -nimisen remixalbumin yhtyeen edellisestä albumista. Yhtyeen kolmas pitkäsoitto *Fall to Another* julkaistiin elokuussa 2013. Yhtye on esiintynyt mm. vuoden 2012 Funky Elephant -festivaaleilla, vuoden 2013 Ämyrockissa Hämeenlinnassa ja Saksan Greifswaldissa kymmeniä vuosia järjestetyillä Nordischer Klang -festivaaleilla toukokuussa 2014 .

Diskografia
-----------

* As It Should Be (2010)
* Cubicle Coma (2011)
* Cubicle Coma Remixes (2012)
* EP (2012)
* Fall to Another (2013)

Lähteet
-------

1. ↑  Suomen Saksan suurlähetystön verkkosivut

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
* Half Past Never Band Myspacessa (englanniksi)
* Half Past Never Band Facebookissa
**Halia** (m.kreik. Ἀλἰα, "suolainen") oli kreikkalaisessa mytologiassa merinymfi, haliadi, telkhiinien sisar ja Pontoksen ja Thalassan tytär. Halia synnytti Poseidonille kuusi poikaa ja yhden tyttären, Rhoden, jonka mukaan Rhodoksen saari sai nimensä.

Kun Afrodite kulki pitkin meriä syntymänsä jälkeen, hän halusi pysähtyä Rhodoksella, mutta Halian pojat estivät tämän aikeen. Tästä raivostuneena jumalatar löi poikia hulluudella, jolloin nämä makasivat äitinsä väkisin. Poseidonin kuultua tästä hän hautasi poikansa maan alle. Halia puolestaan heittäytyi mereen, ja paikalliset asukkaat antoivat hänelle nimen Leukothea kunnioittaakseen häntä kuolemattomana merenjumalattarena.[1]

Muut samannimiset hahmot
------------------------

Halia oli myös yksi Nereuksen viidestäkymmenestä tyttärestä, nereidistä.[2][3]

Lähteet
-------

1. ↑  Diodoros Sisilialainen: *Historian kirjasto* v.55.4–7 (engl. käännös)
2. ↑  Apollodoros: *Bibliotheke* ('Kirjasto') 1.2.7 (engl. käännös)
3. ↑  Hesiodos: *Theogonia* ('Jumalten synty') 240–264 (engl. käännös).
**Cléry-Saint-André** on kunta Ranskassa Loiret’n departementissa Centre-Val de Loiren alueella. Se sijaitsee noin 16 kilometriä Orléansin kaupungista lounaaseen.

Notre-Dame de Cléryn basilika
Kunnan keskustassa on goottilaistyylinen Notre-Dame de Cléryn basilika. Samalla paikalla on ollut pieni kirkko jo 1300-luvun alusta. Englantilaiset sotajoukot tuhosivat kirkon 1400-luvulla käydyn satavuotisen sodan aikana. Vain kirkon kellotorni säilyi tuholta. Ranskan kuningas Ludvig XI lupasi rakennuttaa kirkon uudelleen. Ludvig XI vieraili Cléryssä vuonna 1465 voitokkaan Montlhéryn taistelun jälkeen, ja vuonna 1467 hän julisti rakennuksen "kuninkaalliseksi kappeliksi". Myöhemmin hän valitsi kirkon hautauspaikakseen, ja jonne hänet on myös haudattu.

  

* Ludvig XI:n hautaLudvig XI:n hauta

Lähteet
-------

1. ↑  Insee
2. ↑  Basilique Notre Dame de Cléry-Saint-André L’association des Châteaux de la Loire. Viitattu 7.4.2021. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Cléry-Saint-André** Wikimedia Commonsissa
**Schichau Seebeckwerft** eli **SSW** (aikaisempia nimiä: **Schichau-Werke** ja **Schichau Unterweser**) oli saksalainen laivanrakennusyhtiö, jonka pääkonttori sijaitsi Bremerhavenissa. Yhtiön nimi syntyi vuonna 1988 Schichaun ja Seebeckwerftin fuusioituessa. Yhtiö lopetti toimintansa vuonna 2009.

Historia
--------

Ferdinand Schichau perusti vuonna 1837 Elbingissä yrityksen nimellä **F. Schichau**. Yhtiö aloitti höyrykoneiden ja myöhemmin vetureiden valmistuksen. Vuonna 1854 Schichau rakennutti telakan Elbingiin ja vuonna 1890 avattiin suurempi telakka Danzigiin (on ollut osa Gdańskin telakkaa vuodesta 1945). Saksan valtio osti telakan vuonna 1929. Yhtiö osti 1930 Königsbergistä pienehkön telakan.

Vuoden 1945 jälkeen yhtiön telakoista Danzig, Königsberg ja Elbing jäivät Puolan ja Neuvostoliiton alueille ja yhtiö joutui aloittamaan toimintansa uudelleen Bremerhavenissa Länsi-Saksan alueella. Vuonna 1972 yhtiöön sulautui Unterweserweft-laivanrakennusyhtiö, jolloin yhtiön nimeksi tuli **Schichsau Unterweser**. Vuonna 1988 uudeksi nimeksi tuli **Schichau Seebeckwerft** Seebeckwerftin sulautuessa yhtiöön. Bremer Vulkan osti yhtiön, ja yrityksen toiminta lakkasi vuonna 1996 Bremer Vulkanin taloudellisten ongelmien takia.

Vuonna 1998 perustettiin uusi yritys samoissa tiloissa nimellä **Schichau Seebeck Shipyard GmbH**, joka oli toiminnassa vuoteen 2009 jolloin liiketoiminta lopetettiin kokonaan.

Yhtiön rakentamia laivoja
-------------------------

Rahtilaiva *Stefan Sibumin* vesillelasku Bremerhavenin telakalla
### Autolautat

* M/S Olau Hollandia (1981, nyk. M/S Almariya)
* M/S Olau Britannia (1982, nyk. M/S Moby Zaza)
* M/S Herald of Free Enterprise (1980, upposi 1987)
* M/S Peter Pan (1986)
* M/S Olau Hollandia (1989)
* M/S Supefast I (1995)
* M/S Superfast II (1995)

Lähteet
-------

1. ↑  History of Schichau Seebeckwerft Schichau Seebeckwerft. Viitattu 6.5.2010. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Yhtiön viralliset sivut (englanniksi)
Khmeriläisen temppelin prang Phimaissa Nakhon Ratchasimassa.
Angkor Watin prangeja.
Wat Chai Watthanaramin prangeja Ayutthayassa.
Prangin muotoon rakennettu stupa Bangkokin Wat Mahathatissa.
**Prang** on khmeriläisessä ja thaimaalaisessa uskonnollisessa rakennustaiteessa esiintyvä tornimainen rakennelma, joka sijaitsee temppelin tai watin cellan yläpuolella. Prang on hindulaisen mytologian jumalten asuinpaikan Meru-vuoren vertauskuva[1]. 

Khmerien prang muistuttaa ulkomuodoltaan porrastettua kukkanuppua, jonka edessä on yleensä itään katsova eteishalli, mandapa. Cellassa, joka on pieni huone prangin uumenissa, oli hindulaisen jumalan, Shivan, Vishnun tai Brahman kuva. Suurissa temppeleissä, kuten Angkor Watissa, prangeja saattaa olla useita, joista yksi on muita hallitsevampi keskusprang.

Sukhothain ja Ayutthayan kuningaskunnissa prangista kehittyi suippo, maissintähkää muistuttava torni, jonka cellaan noustiin jyrkkiä portaita pitkin, eikä sen edustalla enää ollut varsinaista eteishallia. Siamilaisessa prangissa eteishallista oli enää jäljellä symmetrisesti prangin jokaiselle neljälle sivulle upotetut nissimäiset syvennykset, joissa saattoi olla Buddhan kuvapatsaita. 

Khmeriläinen ja siamilainen prang eroavat rakennusmateriaaliltaan: khmeriläinen prang rakennettiin hiekkakivestä tai lateriitista, kun taas Thaimaassa käytetään tiiltä, joka verhotaan stukkokerroksella. Tunnetuimpia esimerkkejä siamilaisesta prangista on Wat Arunin Chao Phraya -jokea siluetillaan dominoiva torni Bangkokissa.

Lähteet
-------

1. ↑   Thaiwebsites: The difference between Khmer prangs and Thai (Ayutthaya) prangs, haettu 22.8.2008

Aiheesta muualla
----------------

* Prang temppeliarkkitehtuurissa(englanniksi)
Néstor Clausen vuonna 2007.
**Néstor Rolando Clausen** (s. 29. syyskuuta 1962, Arrufo, Argentiina) on jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija. Hän voitti maailmanmestaruuden Argentiinan maajoukkueessa vuoden 1986 MM-kisoissa. Clausen oli pelipaikaltaan puolustaja.

Néstor Clausen aloitti pelaajauransa Independientessä vuonna 1980. Siellä hän pelasi vuoteen 1988 saakka ja siirtyi sitten viideksi vuodeksi Sveitsin liigan FC Sioniin. Sveitsistä Clausen palasi Argentiinaan, jossa hän edusti Racingia, toistamiseen Independienteä sekä Arsenal de Sarandía. Néstor Clausen lopetti pelaajauransa vuonna 1998.

Clausen kuului Argentiinan nuorten maajoukkueeseen vuoden 1981 alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa. Aikuisten maajoukkueessa hän pelasi vuosina 1983–88 26 maaottelua ja teki niissä yhden maalin.

Néstor Clausen aloitti valmentajauransa kasvattajaseurassaan Independientessä. Sieltä hän siirtyi Boliviaan The Strongestin peräsimeen kunnes palasi takaisin Argentiinaan valmentamaan. Kaksi viimeistä kautta Clausen on valmentanut Sveitsin liigassa. Kaudella 2006–07 hän valmensi entistä seuraansa FC Sionia ja kaudella 2007–08 hän on luotsannut Neuchâtel Xamax'ta

Clausenin suku on lähtöisin Sveitsistä, jossa myös Néstor Clausen nykyisin asuu.

Seurat
------

### Pelaajana

* 1980–88 Independiente
* 1989–94 FC Sion
* 1994–95 Racing
* 1995–96 Independiente
* 1997–98 Arsenal de Sarandí

### Valmentajana

* Independiente
* The Strongest
* Chacarita Juniors
* Huracán de Tres Arroyos
* 2006–07 FC Sion
* 2007–08 Neuchâtel Xamax

Saavutukset
-----------

### Pelaajana

* Maailmanmestaruus 1986
* Copa Libertadores 1984
* Intercontinental Cup 1984
* Etelä-Amerikan Supercup 1995
* Argentiinan mestaruus 1989
* Metropolitano 1983
* Sveitsin mestaruus 1992
* Sveitsin cup 1991

Lähteet
-------

*

Aiheesta muualla
----------------

* 

Argentiinan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1986
1 Almirón |
2 Batista |
3 Bochini |
4 Borghi |
5 Brown |
6 Passarella |
7 Burruchaga |
8 Clausen |
9 Cuciuffo |
10 Maradona |
11 Valdano |
12 Enrique |
13 Garré |
14 Giusti |
15 Islas |
16 Olarticoechea |
17 Pasculli |
18 Pumpido |
19 Ruggeri |
20 Tapia |
21 Trobbiani |
22 Zelada |
Valmentaja Bilardo
**Nikólaos "Níkos" Lymperópoulos** (sukunimi usein muodossa *Liberópoulos*, kreik. Νικόλαος "Νίκος" Λυμπερόπουλος, s. 4. elokuuta 1975 Filiatrá, Kreikka) on kreikkalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Kreikan Superliigassa pelaavaa AEK Ateenaa. Lymperópoulos on uniikki pelaaja Kreikassa, sillä sekä AEK Ateenan että Panathinaikosin fanit palvovat häntä. Joukkueiden välisen kilpailun vuoksi tätä tapahtuu hyvin harvoin. Hän on ainoa pelaaja, joka on kymmenen parhaan maalintekijän joukossa kummassakin seurassa.

Lymperópoulos on kuulunut myös Kreikan maajoukkueeseen vuodesta 1996 asti. Hän on edustanut maataan kaksissa eri arvokilpailuissa: vuosien 2008 ja 2012 EM-kilpailuissa.

Seurajoukkueura
---------------

### Alkuvaiheet

Lymperópoulos aloitti ammattilaisuransa Kreikan neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla Delta Ethnikissä Erani Filiatronissa. Hän siirtyi vuonna 1994 Kreikan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle Beta Ethnikin Kalamataan. Joukkue nousi Alfa Ethnikiin, ja Lymperópoulos teki 30 ottelussa 11 maalia. Lupaavan kauden jälkeen AEK Ateena ja Olympiakos yrittivät hankkia häntä kesällä 1996, mutta Panathinaikos hankki hänet.

### Panathinaikos

Kesällä 1996 Lymperópoulos siirtyi Panathinaikosiin. Joukkueen päästessä Mestarien liigan välieriin italialaiset Juventus ja Hellas Verona kiinnostuivat hänestä, mutta Lymperópoulos päätti jäädä Panathinaikosiin. Vuonna 2003 hän riitautui Panathinaikosin hallituksen kanssa, jonka jälkeen Lymperópoulos jätti välittömästi seuran. Hän teki joukkueessa 186 liigaottelussa yhteensä 72 maalia. Lymperópoulos valittiin Panathinaikos-vuosinaan Kreikan nuoreksi pelaajaksi vuonna 1996 ja Kreikan vuoden jalkapalloilijaksi vuonna 2000. Hän oli 16 osumallaan Alfa Ethnikin paras maalintekijä vuonna 2003.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Nikos Liberopoulos *UEFA.com*.  23.6.2012. UEFA. Viitattu 4.7.2012. (englanniksi)

Kreikan joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2012
1 Chalkiás |
2 Maniátis |
3 Tzavéllas |
4 Malezás |
5 K. Papadópoulos |
6 Mákos |
7 Samarás |
8 A. Papadópoulos |
9 Lymperópoulos |
10 Karagkoúnis |
11 Mítroglou |
12 Tzórvas |
13 Sifákis |
14 Salpingídis |
15 Torosídis |
16 Fotákis |
17 Gkékas |
18 Nínis |
19 Papastathópoulos |
20 Holebas |
21 Katsouránis |
22 Fortoúnis |
23 Fetfatzídis |
Valmentaja Santos
**Népszabadság** (suom. 'kansan vapaus') oli Budapestissa ilmestyvä unkarilainen sanomalehti. Se oli vasemmistolainen, ja sen omisti sveitsiläinen mediayritys Ringier. Népszabadság oli Unkarin suosituin oppositiolehti ja myydyin broadsheet-kokoinen sanomalehti.

Népszabadság oli 1956–1990 Unkarin sosialistisen työväenpuolueen virallinen kannattaja. Kommunismin kaatumisen jälkeen lehti pyrki saamaan mainetta laadukkaalla uutistarjonnalla vaikka säilyttikin läheiset siteet työväenpuolueen seuraajaan Unkarin sosialistiseen puolueeseen. Népszabadságin levikki laski 1990-luvun jälkeen. Se oli vielä 2000-luvun alussa yli 200 000, mutta laski sittemmin 40 000:een (2015). Verkkosivujen kävijämäärä oli 100 000.

Lehti suljettiin lokakuussa 2016. Itävaltalainen omistaja ilmoitti keskeyttävänsä julkaisun kustannussyistä, kunnes "uusi konsepti saadaan luotua". Sulkemista on vastustettu hyvin voimakkaasti. Taustalla epäiltiin jo tuoreeltaan lehden kustannusyhtiön omistusmuutoksia, ja uudeksi omistajaksi arvioitiin pääministeri Viktor Orbánin lähipiirin Lőrinc Mészárosia, joka on vaurastunut Orbánin pääministerikaudella.

Lehden omistajan, mediayhtiö Mediaworksin omistaja, itävaltalainen Vienna Capital Partners -sijoitusyhtiö myi Mediaworksin unkarilaiselle Opimus-yhtiölle, jonka omistajuus johtaa veroparatiiseihin, mutta unkarilaistietojen mukaan omistaja on juuri Mészáros, vaikka sitä on mahdoton todistaa. Kaupan ennakkoehtona on tiettävästi ollut lehden sulkeminen. Euroopan unioni on huolestunut Unkarin sananvapaudesta jo aiemmin.

Lähteet
-------

1. ↑  A Népszabadság kétszer annyi példányszámban kelt el, mint a Magyar Nemzet – nyugat.hu, 9.10.2016, viitattu 27.10.2016
2. 1 2  Népszabadság *Presseurop.eu*.  Arkistoitu 31.12.2012. Viitattu 24.1.2012. (englanniksi)
3. 1 2  Unkarissa maan suurin oppositiolehti on lakkautettu *Yle Uutiset*. Viitattu 8.10.2016.
4. 1 2  Kriittinen sanomalehti suljettiin Unkarissa.  *Helsingin Sanomat*, 9.10.2016, s. A 25. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 9.10.2016.
5. ↑  Culture and Customs of Hungary: *Buranbaeva, Oksana & Mladineo, Vanja*, s. 106. Santa Barbara, Kalifornia: ABC-CLIO, 2011. ISBN 978-0-313-38369-4. Google Books (viitattu 24.1.2012). (englanniksi)
6. ↑  Suvi Turtiainen: Huhusta tuli totta – lehti meni lojalisteille.  *Helsingin Sanomat*, 27.102016, s. A 22. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 27.10.2016.
Níkos Zachariádis 1930-luvulla.
**Níkos Zachariádis** (kreik. Νίκος Ζαχαριάδης; 27. huhtikuuta 1903 Adrianoúpoli (Edirne), Osmanien valtakunta – 8. elokuuta 1973 Surgut, Neuvostoliitto) oli kreikkalainen kommunisti, joka toimi Kreikan kommunistisen puolueen (KKE) pääsihteerinä vuosina 1931–1956 ja yhtenä kommunistipartisaanien johtajista Kreikan sisällissodan aikana. Hän vietti suuren osan elämästään Neuvostoliitossa.

Zachariádis syntyi Osmanien valtakunnassa asuneeseen kreikkalaisperheeseen, joka joutui Kreikan ja Turkin väestönvaihdon yhteydessä muuttamaan Kreikkaan. Hän ryhtyi merimieheksi ja päätyi Neuvostoliittoon, jossa opiskeltuaan palasi Kreikkaan organisoimaan kommunistien toimintaa. Jouduttuaan pidätetyksi hän pakeni Neuvostoliittoon, mutta vuonna 1931 hänet lähetettiin takaisin Kreikkaan järjestämään kommunistisen puolueen toimintaa uudelleen.

Zachariádis nimitettiin KKE:n pääsihteeriksi Josif Stalinin ja Kominternin määräyksestä. Ioánnis Metaxáksen hallinto pidätti hänet vuonna 1936. Italian hyökättyä Kreikkaan lokakuussa 1940 vankilassa yhä ollut Zachariádis kannatti kreikkalaisten yhtenäistä antifasistista vastarintaa. Saksan valloitettua Kreikan keväällä 1941 hänet siirrettiin Dachaun keskitysleirille, josta amerikkalaiset sotilaat vapauttivat hänet toukokuussa 1945. Vankeutensa vuoksi Zachariádis ei voinut osallistua miehityksen aikaiseen vastarintaliikkeeseen. Kreikkaan palattuaan hän kuitenkin palasi puolueen johtoon vt. pääsihteerinä toimineen Geórgios Siántoksen tilalle.

Zachariádis oli Márkos Vafeiádiksen ohella keskeisenä henkilönä perustamassa ja johtamassa Kreikan demokraattista armeijaa (DSE), joka toimi kommunistien sotavoimana sisällissodan aikana 1946–1949. Sodan päätyttyä kommunistien tappioon DSE:n johto pakeni Neuvostoliittoon ja asettui Taškentiin Uzbekistanin neuvostotasavaltaan. Zachariádis jatkoi maanpaossa toimineen KKE:n pääsihteerinä, mutta hänen asemansa heikkeni Stalinin kuoleman jälkeen. Hänet syrjäytettiin vuonna 1956 tehtävästään ja erotettiin seuraavana vuonna koko puolueesta. Hän asui loppuikänsä Siperiassa, ensin Jakutiassa ja sittemmin Surgutissa. KGB:n virallisten tietojen mukaan Zachariádis teki itsemurhan Surgutissa vuonna 1973. Hänen ruumiinsa haudattiin uudelleen Kreikkaan Neuvostoliiton hajottua vuonna 1991.

Lähteet
-------

1. 1 2  Nikos Zachariadis (1903-1973) (englanniksi) Marxists.org. Viitattu 26.5.2013.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee kreikkalaisen mytologian hahmoa. Asteroidista kertoo artikkeli 82 Alkmene.*
Alkmenen synnytys. Virgil Solis, 1581.
**Alkmene** oli kreikkalaisessa mytologiassa Herakleen äiti ja Mykenen kuninkaan Elektryonin, Perseuksen pojan, tytär. Hänen äitinsä oli joko Anakso, Amfitryonin sisar, tai Pelopsin tytär, joko Eurydike tai Lysidike. Alkmene oli Amfitryonin puoliso tämän maanpaon aikana, johon tämä oli joutunut surmattuaan vahingossa Alkmenen isän. Amfitryonin kanssa hän pakeni Thebaan, jossa Kreon puhdisti hänen aviomiehensä veriteostaan.

Thebassa Zeus ihastui häneen ja otti Alkmenen puolison muodon tämän poissaolon ajaksi maatakseen Alkmenen kanssa. Zeus jopa pysäytti Helioksen, auringon, kolminkertaistakseen yön pituuden. Alkmene synnytti kaksoispojat – Herakleen Zeukselle ja päivää myöhemmin Ifikleen Amfitryonille.

Alkmenen odottaessa Heraklesta ('Heran kunnia') Hera yritti estää tämän syntymän – olihan kyseessä hänen miehensä syrjähypyn hedelmä. Tämän yrityksen pilasi kuitenkin Alkmenen palvelijatar Galanthis, joka aavistaessaan syyn synnytyksen vaikeuteen huudahti Alkmeneen synnyttäneen terveen lapsen. Jumalatar yllättyi tästä niin, että hänen keskittymisensä synnytyksen estämiseksi herpaantui, ja niin Herakles syntyi. Rangaistukseksi Hera muutti Galanthiin lumikoksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Apollodoros: *Bibliotheke* ('Kirjasto') 2.4.5 (engl. käännös).
2. ↑  Diodoros Sisilialainen: *Historian kirjasto* 4.9.1 (engl. käännös).
3. ↑  Ovidius: *Muodonmuutoksia* ix, 304–323 (engl. käännös).
Alkmundin sarkofagi Derbyn kaupunginmuseossa.
**Alkmund**, (myös Alcmund, Ealhmund, Alhmund tai Alchmund, kuoli noin. 800) oli Northumbrian prinssi, kuningas Alhredin poika. Hän vietti noin kaksikymmentä vuotta maanpaossa piktien keskuudessa, koska koki Northumbrian dynastioiden kamppailut hengenvaarallisiksi. Lopulta hän palasi Northumbriaan armeijan kanssa. Hän sai surmansa noin vuonna 800, yksityiskohdat ovat hämäriä mutta Northumbrian kuningas Eardwulfia pidetään usein surmatyöhön syyllisenä. Toisen näkemyksen mukaan tanskalaiset pakanat surmasivat hänet taistelussa.

Vaikka tarkat olosuhteet jäivät tuntemattomiksi, hänen kuolemansa nähtiin marttyyrikuolemana, ja Alkmund julistettiin pyhäksi. Alkmund haudattiin Lilleshalliin Shropshireen ja siellä raportoitiin haudalla tapahtuneen ihmeitä. Ihmetekoja pidettiin merkittävämpänä kuin sitä mahdollisuutta, että marttyyrikuoleman sijasta Alkmund saattoi kuolla kahden kristityn joukon välisessä sisällissodassa.

Kun tanskalaisten viikinkien ryöstöretket tekivät olot Shropshiressä vaarallisiksi, Alkmundin ruumis siirrettiin Derbyyn, ja hänestä tuli Derbyn suojeluspyhimys. Hänen juhlapäivänsä on 19. maaliskuuta. Hänen hautapaikallaan on ollut useita kirkkoja vuodesta 820. Viimeisin näistä kirkoista Pyhän Alkmundin kirkko purettiin vuonna 1967 kaupunkiin rakennetun kehätien alta.

Lähteet
-------

1. ↑  St Alkmund: Patron Saint of Derby BBC 2006
2. ↑  Wall, J. Charles: *Shrines of British Saints*, s. 211–213. Chapter V: Shrines of Royal Saints. Methuen & Co. London, 1905. Historyfish.
3. ↑  Stephen Glover: *The history of the county of Derby, ed. by T. Noble*. Oxford University, 1829. skannattuna google booksissa.
4. ↑  Historia (Arkistoitu – Internet Archive) St. Alkmunds


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
**Alkeisvaraus** (*e* tai *q*) on luonnonvakio, joka vastaa yksittäisen protonin varausta. Alkeisvakion avulla ilmoitettuna yksittäisen elektronin varaus on −*e*. Alkeisvarauksen arvo SI-yksiköissä on 

*e* = 1,602 176 634·10-19 C.
Tämä arvo on tarkka, koska kahdeskymmeneskuudes yleinen paino- ja mittakonferenssi päätti marraskuussa 2018 määritellä ampeerin uudelleen kiinnittämällä alkeisvarauksen tähän arvoon. Uusi määritelmä astui voimaan 20. toukokuuta 2019.

Kaikkien itsenäisinä havaittujen hiukkasten sähkövaraukset ovat alkeisvarauksen suuruisia tai sen kokonaisia monikertoja. Esimerkiksi protonilla ja positronilla on yhden alkeisvarauksen suuruinen sähkövaraus. Elektronilla ja antiprotonilla on alkeisvarauksen vastaluvun suuruinen sähkövaraus. Atomifysiikassa alkeisvarausta käytetään yleisesti varauksen yksikkönä, ja tällöin kaikki havaitut sähkövaraukset ovat siis kokonaislukuja. 

Kvarkkien ja antikvarkkien sähkövaraukset ovat alkeisvarauksen kolmasosia. Niitä ei kuitenkaan ole havaittu tavanomaisissa olosuhteissa vapaina, vaan ainoastaan sitoutuneina hadroneiksi, joiden varaus alkeisvarausyksikköinä on kokonaisluku. 

Ensimmäisenä alkeisvarauksen suuruuden sai kohtalaisella tarkkuudella mitatuksi Robert Millikan vuosina 1909 suihkuttamalla öljypisaroita sähkökenttään. Koejärjestely tunnetaan Millikanin kokeena. Siinä voitiin hyvinkin pienet sähkövaraukset mitata ja todeta niiden aina olevan tietyn vakion, alkeisvarauksen monikertoja.

Monissa kemian teorioissa alkeisvaraus jaetaan matemaattisesti osikseen, sillä näiden niin sanottujen osittaisvarausten käyttö helpottaa useita, muun muassa sähkökemian, laskutoimituksia.

Katso myös
----------

* Sähködipoli
* Molekyyliorbitaali

Lähteet
-------

1. 1 2  Suomen Standardisoimisliitto: *SI-opas : 2019 : kansainvälinen suure- ja yksikköjärjestelmä = international system of quantities and units*, s. 60. Suomen Standardisoimisliitto SFS ry, 2019. ISBN 978-952-242-411-2. Teoksen lataussivu.
2. ↑  26th CGPM (2018) – Resolutions adopted  13.–16. marraskuuta 2018. Bureau International des Poids et Mesures. Viitattu 21. toukokuuta 2019. (englanniksi, ranskaksi)

Luonnonvakiot
Valonnopeus | Newtonin gravitaatiovakio | Tyhjiön permeabiliteetti | Tyhjiön permittiivisyys | Planckin vakio | Diracin vakio | Alkeisvaraus | Hienorakennevakio | Rydbergin vakio   
 Bohrin säde | Bohrin magnetoni | Ydinmagnetoni | Avogadron vakio | Atomimassayksikkö | Ideaalikaasun moolitilavuus | Moolinen kaasuvakio | Boltzmannin vakio | Faradayn vakio   
 Stefanin-Boltzmannin vakio | Wienin siirtymälain vakio | Elektronin lepomassa | Protonin lepomassa | Neutronin lepomassa | Alfahiukkasen lepomassa
**Karl Granit** (3. elokuuta 1857 Kuopio – 27. toukokuuta 1894 Kuopio) oli suomalainen insinööri ja valokuvaaja. Kuopion kappalaisen August Fredrik Granitin ja Johanna Elisabet Granitin yhdeksänlapsisen perheen kolmantena syntyneen Granitin kohtalo on ollut jäädä nimekkäämmän ammattilaiskollegan Victor Barsokevitschin varjoon muun muassa sen takia, että paljon hänen otoksiaan on kulkeutunut Barsokevitschin laatikoihin. Vielä 1990-luvulla Granitin kuvia on esitelty vahingossa julkaisuissa Barsokevitschin otoksina.

Granit pääsi ylioppilaaksi Kuopion lyseosta 1876 ja suoritti insinööritutkinnon Polyteknillisessä opistossa 1880. Hän oli koulutukseltaan koneinsinööri, mutta hän opiskeli lisäksi Helsingin yliopistossa filosofian kandidaatin tutkintoa varten ja valokuvauksen lisäksi hän harrasti muitakin kuvataiteita.

Kuopion seudun maisemakuviensa ohella Granit on tunnettu Lappi-aiheistaan vuosina 1882–1884 tehdyltä meteorologiselta tutkimusretkeltä Sodankylään ja Inariin. Myöhemmin Granit keskittyi kuvaamaan paikallisia maisemia, asumuksia ja ihmisiä. Karl Granit kiersi 1880-luvun loppupuolelta vuoteen 1893 saakka kuvaamassa osaksi samoilla paikoilla kuin ajan tunnetuimmat valokuvaajat kuten I. K. Inha ja Daniel Nyblin: Kuopiossa, Nilsiässä, Maaningalla, Heinävedellä, Vaajasalossa ja Rautalammilla ja kuvasi maisemia muun muassa Kuopion Taivaanpankolta ja Pisalta.

Granit kuoli 36-vuotiaana keuhkotautiin. Hänen veljiään olivat kunnallisneuvos Bruno Granit-Ilmoniemi ja sukututkija Eeli Granit-Ilmoniemi.

Lähteet
-------

* GRANIT Karl. *Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu.
* Jantunen, Pirjo, Jämsén, Kari (kuvankäsittely): Karl Granit (1857-1894): kulkija maisemassa. Valokuvia – Photographs

Kirjallisuus
------------

* Pirjo Jantunen, Kari Jämsén (kuvankäsittely): *Karl Granit (1857-1894): kulkija maisemassa. Valokuvia - Photographs*. Kuopio: Kuopion kulttuurihistoriallinen museo, 2006. ISBN 951-96255-5-0.

Aiheesta muualla
----------------

* Suomen valokuvataiteen museo (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
*Tämä artikkeli kertoo ensimmäisen maailmansodan aikaisesta Britannian kuninkaallisen laivaston vesilentokoneiden emälaivasta. Muita samannimisiä aluksia, katso HMS Vindex*

**HMS Vindex** oli Britannian kuninkaallisen laivaston vesilentokoneiden emälaiva ensimmäisessä maailmansodassa. Armstrong Whitworth valmisti aluksen nimellä SS *Viking*, ja se oli suunniteltu nopeaksi matkustajalautaksi Isle of Man Steam Packet Companylle.

Valmistus
---------

Isle of Man Steam Packet Company tilasi SS *Vikingin* Armstrong Whitworthilta ja sen köli laskettiin 1904. Alus laskettiin vesille 7. maaliskuuta 1905 ja se valmistui toukokuussa 1907.

Amiraliteetti pakko-otti aluksen 15. maaliskuuta 1915 lopulla vesilentokoneiden emälaivaksi, ja se lunastettiin 11. lokakuuta. Alus nimettiin *HMS Vindexiksi*, jotta vältettäisiin sekaannus hävittäjä *HMS Vikingin* kanssa.

Palvelus
--------

Pääosan urastaan alus palveli Pohjanmerellä, mistä se kahdesti teki hyökkäyksen saksalaisten Zeppelini-tukikohtaan Tonderniin. 3. marraskuuta 1915 aluksen Bristol Scout -lentokoneesta tuli ensimmäinen lentotukialukselta noussut lentokone, ja aluksen toisesta koneesta tuli ensimmäisen lentotukialukselta torjuntalennolle noussut lentokone vuoden 1916 aikana, kun se torjui onnistuneesti Zeppelin L 17:n. Alus siirrettiin vuonna 1918 Välimerelle, ja se myytiin takaisin alkuperäisille omistajilleen 12. helmikuuta 1920.

Alus palveli toisessa maailmansodassa vuosina 1942–1943 joukkojenkuljetusaluksena nimellä HMS *Viking*. Alus saapui 24. syyskuuta 1954 Wardille romutettavaksi.

Lähteet
-------

* Chesneau, Roger: *Aircraft Carriers of the World, 1914 to the Present - an illustrated encyclopedia*. Bristol: Brockhampton Press, 1998. ISBN 1-86019-87-5-9. (englanniksi)
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1906–1921*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1985. ISBN 0-85177-245-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Gardiner, Robert 1906-1921 s. 69

Kuninkaallisen laivaston vesilentokoneiden emälaivat

|  |
| --- |
| *HMS Hermes* –
*HMS Ark Royal* –
*HMS Empress* –
*HMS Riviera* –
*HMS Engadine* –
*HMS Campania* –
*HMS Anne* –
*HMS Raven II* –
*HMS Pegasus* –
*HMS Ben-my-Chree* –
*HMS Vindex* –
*HMS Manxman* –
*HMS Nairana* |
| Edeltäjä: ei edeltäjää – Seuraaja: *HMS Argus* |
**Petter (Pietari) Kumpulainen** (2. helmikuuta 1817 Iisalmi – 29. helmikuuta 1880 Iisalmi) oli maanviljelijä ja moninkertainen valtiopäivämies.

Kumpulaisen vanhemmat olivat maanviljelijä Juhana Kumpulainen ja Katariina Tervonen ja puoliso vuodesta 1844 Margareeta Partanen (k. 1899). Kumpulainen oli maanviljelijä ja kunnallismies, joka vaikutti huomattavasti Iisalmen kauppalan perustamiseen vuonna 1860, josta sittemmin vuonna 1891 perustettiin Iisalmen kaupunki. Itseoppinut Kumpulainen osasi muun muassa ruotsia. Hän harjoitti laajaa suoviljelyä, mutta joutui 1870-luvulla taloudellisiin vaikeuksiin 1860-luvun lopun katovuosien ja lainojensa takia. Tammikuun valiokuntaa Kumpulainen vastusti, koska pelkäsi, että se korvaa varsinaiset valtiopäivät. 
Valtiopäivillä hän oli kuitenkin itse talonpoikaissäädyssä Iisalmen tuomiokunnan edustajana 1863–1864, 1867, 1872 ja 1877–1878. Hän oli valitsijamies kaikilla kerroilla, useiden eri valiokuntien jäsen ja 1867 säädyn yksityisen valitusvaliokunnan puheenjohtaja. Hän teki useita anomuksia, joista joitakin ei ehditty käsitellä tai ne hylättiin, mutta hän vaikutti silti paljon talonpoikaissäädyssä etenkin 1860-luvulla. Vuonna 1867 hän johti Johan Kedon kanssa perustuslaillisia periaatekysymyksiä painottanutta ryhmää. Samoilla valtiopäivillä hän toisaalta joutui sanaharkkaan säädyn puhemiehen Aukusti Mäkipeskan kanssa kirkkolaista.

Lähteet
-------

1. 1 2  Biografia-sampo: Pietari Kumpulainen. Viitattu 11.2.2021.
2. 1 2  Viljo Hytönen: *Talonpoikaissäädyn historia. II Osa: Säädyn jäsenet, sihteerit ja tulkit*, s. 144–147. Helsinki: Otava, 1926.
3. ↑  Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 4, s. 1601.

Aiheesta muualla
----------------

* Rahvaanmies, joka perusti kaupungin. Pohjois-Savon "kansanääni" - Petteri Kumpulainen, Seura, 17.06.1936, nro 25, s. 11, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |
50 % todennäköisyydellä myrkky vapautuu tunnin aikana ja tappaa kissan.
**Schrödingerin kissa** on Erwin Schrödingerin kehittelemä ajatuskoe, joka yrittää kuvata kvanttimekaniikan epätäydellisyyttä siirryttäessä atomitasolta makroskooppisiin systeemeihin. Ajatuskokeen hän esitteli kolmiosaisessa esseessä nimeltä *Die gegenwärtige Situation der Quantenmechanik* vuonna 1935. Kirjoitus julkaistiin saksalaisessa *Naturwissenschaften*-lehdessä.

Ajatuskokeen sisältö on seuraava: "Suljetussa laatikossa on kissa. Laatikkoon on kytketty laitteisto, joka koostuu radioaktiivisesta ytimestä ja myrkkykaasuastiasta. Koe on järjestetty niin, että 50 prosentin todennäköisyydellä ydin hajoaa tunnin sisällä. Jos ydin hajoaa, se lähettää hiukkasen, joka käynnistää laitteiston avaten myrkkyastian, mistä syystä kissa kuolee. (Kvanttimekaniikan mukaan ei-havainnoitua ydintä kuvaillaan hajonneen ja hajoamattoman ytimen superpositioksi). Kuitenkin kun laatikko sitten avataan, nähdään vain joko "*hajonnut ydin / kuollut kissa*" tai "*hajoamaton ydin / elävä kissa*".

Kysymys kuuluu: "*milloin systeemi lakkaa olemasta näiden kahden tilan sekoitus ja muuttuu vain toiseksi niistä?*"

Kokeen tarkoituksena on osoittaa, että kvanttimekaniikka on epätäydellistä ilman sääntöjä, jotka kuvaavat, milloin aaltofunktio romahtaa ja kissa kuolee tai säilyy hengissä sen sijaan, että olisi kumpaakin.

Vastoin yleistä luuloa Schrödinger ei tarkoittanut tällä kokeella, että hänen mielestään kissa voisi olla sekä kuollut että elävä samanaikaisesti. Schrödinger oli ennemminkin sitä mieltä, että kvanttimekaniikan teoria oli epätäydellinen, eikä pystynyt kuvaamaan todellisuutta tässä tapauksessa. Koska kissan täytyy olla joko kuollut tai elävä, saman pitää päteä myös ytimeen: sen pitää olla joko hajonnut tai ehjä.

Lähteet
-------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Schrödingerin kissa**.
1. ↑  Lindroos, Olavi: Nostetaan Schrödingerin kissa pöydälle. Pro gradu -tutkielma.  2000. Helsingin yliopisto, Fysiikan laitos.  Arkistoitu 8.4.2007. Viitattu 19.2.2007. (suomeksi)
2. ↑  Erwin Schrödinger The MacTutor History of Mathematics archive.  Arkistoitu 18.12.2007. Viitattu 8.12.2007. (englanniksi)
3. ↑  Enqvist, Kari: *Olemisen porteilla*, s. 214–215. WSOY, 1998. ISBN 951-0-22915-6.
**Akira Yaegashi** 25. helmikuuta 1983 Kitakami Iwaten prefektuuri on japanilainen alemman kärpässarjan nyrkkeilijä. Urallaan Yaegashi on voittanut IBF ja WBC liittojen maailmanmestaruudet alemmassa kärpässarjassa.

Amatööriura
-----------

Amatöörinä Yaegashi otteli 70 ottelua joista voitti 56.

Ammattiura
----------

Yaegashi siirtyi ammattinyrkkeilijäksi vuonna 2005 korsisarjassa. Vuonna 2011 Yaegashi voitti WBA liiton mestaruusottelussa Pornsawan Porpramookin teknisellä tyrmäyksellä ottelun ehdittyä kymmenenteen eräänsä mutta hävisi heti ensimmäisessä WBA liiton mestaruuden puolustusottelussaan Kazuto Iokalle. Tämän jälkeen Yaegashi siirtyi painoluokkaa ylemmäs alempaan kärpässarjaan. Alemmassa kärpässarjassa Yaegashi voitti Toshiyuki Igarashin yksimielisellä tuomaripäätöksellä täysien erien jälkeen kohoten samalla WBC liiton mestariksi.Yaegashi puolusti mestaruutta onnistuneesti neljä kertaa kunnes hävisi Roman Gonzalezille teknisellä tyrmäyksellä yhdeksännessä erässä Gonzalezin johtaessa ottelua kaikin tuomariäänin. Tämän jälkeen Yaegashi siirtyi painoluokkaa alemmas alempaan kärpässarjaan jossa otteli Pedro Guevaraa vastaan väliaikaisesta WBC liiton mestaruudesta mutta hävisi seitsemännessä erässä tyrmäyksellä. Tämän jälkeen Yaegashi otteli kahdesti tuntemattomampia iskijöitä vastaan kunnes pääsi IBF liiton mestaruusotteluun Javier Mendozaa 
vastaan. Yaegashi voitti ottelun yksimielisellä tuomaripäätöksellä. Tämän jälkeen Yaegashi puolusti IBF liiton mestaruutta kahdesti menestyksekkäästi kunnes hävisi kolmannessa puolustusottelussa ensimmäisen erän tyrmäyksellä Milan Melindolle

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Pornsawan Kratingdaenggym** | **WBA liiton korsisarjan maailmanmestari**24. lokakuuta 2011 - 20. kesäkuuta 2012 | Seuraaja:**Kazuto Ioka** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Toshiyuki Igarashi** | **WBC liiton kärpässarjan maailmanmestari**8. huhtikuuta 2013 - 5. syyskuuta 2014 | Seuraaja:**Roman Gonzalez** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Javier Mendoza** | **IBF liiton alemman kärpässarjan maailmanmestari**29. joulukuuta 2015 - 21. toukokuuta 2017 | Seuraaja:**Milan Melindo** |

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
**Akira Takasaki** (s. 22. helmikuuta, 1961 Osaka, Japani) on tunnetuimpia japanilaisia heavy metal -kitaristeja. Hän on tunnettu tähden muotoisista ESP-merkkistiä sähkökitaroista, ja polvillaan soitetuista rajusta ja nopeista kitarasooloista. 

Takasaki aloitti uransa 70-luvun puolivälissä pop-rock-yhtyeessä nimeltä Lazy, jossa hän esiintyi nimellä "Suzy". Hän perusti rumpali Munetaka Higuchin kanssa heavy metal -yhtyeen Loudness vuonna 1981. Yhtye oli ensimmäinen japanilainen heavy metal -yhtye, joka allekirjoitetti levytyssopimuksen Yhdysvalloissa ja julkaisi viisi Billboardin listoille noussutta albumia vuoteen 1997 mennessä. Loudnessin lisäksi hänellä on ollut sooloprojekteja kuten 5X, Misako Honjoh, and M.T. Fuji.

Takasaki on pidetty Japanin Eddie Van Halenina. Hän oli tunnettu kitaristi Japanissa kun hän tuli kansainvälisen huomion kohteeksi 80-luvun metallin Loudnessin albumin Thunder in the East (1985= myötä. Hänen vahvuuksina on pidetty metallisia kitarariffejä, sävellystaitoa sekä soiton tekniikkaa, joka on erittäin nopeaa ja tarkkaa. Hän tuli tunnetuksi myös yhtenä ensimmäistä, joka käytti ESP-kitaraa.

Lähteet
-------

1. ↑  FASTEST GUITAR SHREDDERS *web.archive.org*.  10.2.2010. Viitattu 10.7.2019.
2. ↑  Akira Takasaki - Encyclopaedia Metallum: The Metal Archives *www.metal-archives.com*. Viitattu 10.7.2019.
3. ↑  Akira Takasaki | Dinosaur Rock Guitar *web.archive.org*.  11.6.2010. Viitattu 10.7.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Akira Takasaki Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
* Akira Takasaki Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
* Akira Takasaki VGMdb-sivustolla (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Yhdysvallat
* Japani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Keravanjärvi** on järvi Mäntsälässä ja Hyvinkäällä. Järven lähituntumassa on 25–30 kesäasuntoa, kaksi leirikeskusta ja kaksi yleistä uimarantaa.

Keravanjärvi kuuluu Vantaanjoen vesistöalueeseen. Järven 5,1 neliökilometrin valuma-alueesta noin 27 prosenttia on soita ja kolme prosenttia on peltoja. Järven vedenlaatu on ollut tyydyttävä vuosina 1994–1997 ja 2000–2003. Järvessä on hyvä uimavesi.

Keravanjärvi on rehevä, ruskeavetinen järvi, jonka näkösyvyys on 1,4 metriä ja pH-arvo 6,4. Rehevyydestä huolimatta järvessä ei kuitenkaan ole anoksiaa tai leväkukintoja. Keravanjärven kasvillisuus on harvaa. Rannoilla kasvaa enimmäkseen järviruokoa ja saroja. Lummetta esiintyy myös jonkin verran.

Uimarannoista toisen omistaa Mäntsälän kunta ja toisen Järvenpään kaupunki. Järvenpään kahdeksan hehtaarin kokoinen Keravanjärven-virkistysalue on Järvenpään uimarannoista vähiten suosittu. Järvenpää suunnitteli vuonna 2005 virkistysalueen vuokraamista karavaanareille 25 vuodeksi. Mäntsälän kunta ja Ohkolan kylätoimikunta vastustivat hanketta, eikä Uudenmaan ympäristökeskus myöntänyt karavaanareille poikkeuslupia. Järvenpään omistamalta alueelta löydettiin myös liito-oravien pesimäalue.

Keravanjärven vedet laskevat Ohkolanjoen kautta Keravanjokeen.

Lähteet
-------

* Hagman, Anne-Marie & Serenius, Katariina & Rajajärvi, Sari: *Mäntsälän järvien kunnostuksen yleissuunnitelma*, s. 29–32. Uudenmaan ympäristökeskuksen raportteja 3/2008. Uudenmaan ympäristökeskus, 2008. ISBN 978-952-11-3013-7. Teoksen verkkoversio (PDF) (viitattu 22.11.2010).
* Halme, Riikka: Umpeen kasvanut Keravanjärvi ei houkuttele uimareita  11.7.2009. Keski-Uusimaa. Viitattu 22.11.2010. [vanhentunut linkki]
* Uimarannat  22.12.2009. Mäntsälän kunta.  Arkistoitu 13.10.2010. Viitattu 22.11.2010.

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Keravanjärvi (21.096.1.003) (revid:749276) *Järviwiki*. Viitattu 6.12.2018.
2. ↑  Mäntsälän kotiseutupolut (PDF) (Sivu 39)  2007. Mäntsälä-Seura. Viitattu 18.7.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Keravanjärvi** Wikimedia Commonsissa
*Tämä artikkeli käsittelee aihetta lähinnä tietotekniikan kannalta.*
**Id** (lyhenne englannin kielen sanasta *identifier* (suom. tunniste)) on tietojenkäsittelyssä annettava yksilöllinen tunniste. Esimerkiksi henkilötunnus on numeromuotoinen tunniste.

Tapauksia varten, joissa tunnisteen omistaja vaihtuu, on usein tapana hävittää tunniste pysyvästi niin, että tunnistetta ei voida käyttää uudelleen. Tällöin esimerkiksi tietojärjestelmissä poistettu tieto ei mene sekaisin vanhan tiedon kanssa, mikäli tieto ei välity eteenpäin. Käytännössä tämä tarkoittaa, että tietokannat eivät saa mennä sekaisin vanhojen tunnisteiden kanssa yhdistellen vanhoja tietoja. Ihmiset voivat esimerkiksi lähettää tekstiviestejä väärään numeroon, mikäli heille ei ilmoiteta uudesta numerosta. 

Kuvassa internetsivulla tarkasteltavana profiili numero 200. 
Tunnisteita käytetään paljon tietotekniikassa. Tunniste helpottaa esimerkiksi tietokantojen tiedonkäsittelyä (mikäli tietokannassa on esimerkiksi useampi saman niminen henkilö). Tietokannoissa tunniste luodaan usein automaattisesti. 

Esimerkki yksinkertaisesta tietokannasta:

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| ID | Nimi | Ikä |
| 1 | Matti | 24 |
| 2 | Pekka | 34 |
| 3 | Pekka | 20 |

Tietokone voisi saada käskyn poistaa henkilö, jolla Id 2

```
Poista henkilö, jonka ID 2
```

Mikäli käsky olisi muotoa...

```
Poista henkilö, jonka nimi Pekka
```

...Poistaisi se kaikki Pekka-nimisten tiedot.
**Punatytönkorento** (*Pyrrhosoma nymphula*) on tytönkorentoihin kuuluva kirkkaanpunainen sudenkorento.

Ulkonäkö ja koko
----------------

Koiras
Punatytönkorento eroaa punaisella värityksellään selvästi muista Suomessa tavattavista tytönkorentolajeista, joista yksikään ei ole punainen. Naaraalla on koirasta tukevampi takaruumis. Vaikka laji on kirkasvärinen, se on usein varsin huomaamaton pysytellessään paikoillaan kasvillisuuden seassa.

Punatytönkorennon takaruumiin pituus on 25–29 mm ja takasiiven pituus 19–25 mm.

Levinneisyys ja elinympäristö
-----------------------------

Lajia tavateen melkein koko Euroopassa, Marokon ja Tunisian pohjoisosissa sekä Aasiassa Kaspianmerelle asti. Itäisillä elinalueillaan punatytönkorento on harvinaistumassa. Se kuuluu Euroopassa kuitenkin monin paikoin yleisimpiin ja runsaslukuisimpiin hentosudenkorentolajeihin.

Suomessa lajia esiintyy jokseenkin harvinaisena ja paikoittain. Esiintymät ovat usein kohtalaisen pieniä. Ahvenanmaalla lajia ei tavata.

Punatytönkorentoa esiintyy virtaavilla vesillä. Varsinkin varjoisat paikat hidasvirtauksisilla korpipuroilla ja pikkujoilla ovat lajin suosiossa. Etelä-Suomessa sitä on havaittu lentämässä myös ojien seisovilla vesillä. Laji elää Euroopassa enimmäkseen seisovilla vesillä.

Elintavat
---------

Lajin lentoaika on Suomessa kesäkuun alusta elokuun alkupuolelle. Päälentoaika sijoittuu kesäkuun puolenvälin tienoilta heinäkuun puoliväliin.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kalkman, V.J.: *Pyrrhosoma nymphula* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2014.2*.  2014. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 23.8.2014. (englanniksi)
2. ↑  Sami Karjalainen, Heidi Viljanen, Pasi Sihvonen: Punatytönkorento – *Pyrrhosoma nymphula* *Suomen Lajitietokeskus*.  2019. Viitattu 23.3.2022.
3. 1 2 3 4 5 6  Karjalainen, Sami: *Suomen sudenkorennot*, s. 92–93. Uudistettu laitos. Kustannusosakeyhtiö Tammi, 2010. ISBN 978-951-31-5425-7.

Aiheesta muualla
----------------

* Punatytönkorento Korentowikissä

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q511266
* Wikispecies: Pyrrhosoma nymphula
* BioLib: 1600
* BOLD: 255510
* CoL: 4QVYL
* EoL: 3013934
* EPPO: PRRHNY
* EUNIS: 241261
* Fauna Europaea: 214292
* Fauna Europaea (new): e2874f07-e9fe-4375-a0f7-34f6ad946ace
* GBIF: 1423540
* iNaturalist: 61152
* IRMNG: 11322245
* IUCN: 165500
* NBN: NBNSYS0000005599
* NCBI: 197171

 |

 |
**Punavartio** oli Leningradissa ja Petroskoissa vuosina 1931–1937 ilmestynyt maanpuolustus- ja urheilulehti. Vuoden 1931 ajan sen nimenä oli *Spartak*.

Kustannusliike Kirjan julkaisema *Punavartio* oli Karjalan ASNT:n ja Leningradin alueen maanpuolustusjärjestö Osoaviahimin ja liikuntaneuvostojen äänenkannattaja. Se julkaisi maanpuolustusta ja liikuntaa käsitteleviä artikkeleita, kaunokirjallista aineistoa sekä urheilu-uutisia Neuvostoliitosta ja ulkomailta. Kahdesti kuukaudessa ilmestyneen lehden levikki oli yhdestä kolmeen tuhatta. Vastaava toimittaja oli aluksi Leningradissa Väinö Rekola ja lehden siirryttyä vuonna 1934 Petroskoihin T. Uurto.

Lähteet
-------

1. 1 2  Alto, E.L.: *Sovetskije finnojazytšnyje žurnaly 1920–1980*, s. 25. Petrozavodsk: Karelija, 1989. ISBN 5-7545-0308-3.
2. ↑  Smirnova, T. M.: "Kadry finskoi sovetskoi petšati Petrograda-Leningrada", *Sankt-Peterburg i strany Severnoi Jevropy: Materialy sedmoi ježegodnoi nautšnoi konferentsii*, s. 37–46. Sankt-Peterburg: Sankt-Peterburgski nautšno-kulturnyi tsentr po issledovaniju i kulture skandinavskih stran i Finljandii, 2006. Teoksen verkkoversio.
3. ↑  Tilausilmoitus ja julkaisutiedot.  *Punavartio*, 24/1936, s. 24.