recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Fourah Bay College** on julkinen yliopisto Freetownissa, Sierra Leonessa. Se sijaitsee kaupungin Mount Aureolin naapurustolla. Yliopisto perustettiin 18. helmikuuta 1827, joka tekee siitä Länsi-Afrikan vanhimman yliopiston. Fourah Bay College oli myös Länsi-Afrikan ensimmäinen länsimaistyylinen yliopisto.

Historia
--------

Fourah Bay College perustettiin helmikuussa 1827 Church Missionary Societyn toimesta anglikaanisena lähetyssaarnaajakouluna, Sierra Leonen kuvernöörin Charles MacCarthyn edesauttaen yliopiston perustamista. Samuel Ajayi Crowther oli ensimmäinen Fourah Bay Collegeen kirjattu opiskelija. Kyseisestä yliopistosta tuli pian merkittävä keskus afrikkalaisten keskuudessa, jotka pyrkivät toisen asteen koulutukseen Brittiläisessä Länsi-Afrikassa. Yliopistoon saapui opiskelijoita muun muassa Nigeriasta, Ghanasta sekä Norsunluurannikolta, eritoten opiskelemaan teologiaa. Fourah Bay College oli myös ensimmäinen länsimaistyylinen yliopisto Länsi-Afrikassa. Siirtomaavallan aikana Freetown tunnettiin "Läntisen Afrikan Ateenana" kunnianosoituksena yliopistolle.

* Fourah Bay Collegen vanha rakennus 1930-luvulla.Fourah Bay Collegen vanha rakennus 1930-luvulla.

Lähteet
-------

1. ↑  About Us *Fourah Bay College*. Viitattu 9.8.2018. (englanniksi)
2. ↑  Kamara, Anthony K.: What Sierra Leoneans did not know about Fourah Bay College *The Patriotic Vanguard*.  16.11.2015. Viitattu 23.5.2017. (englanniksi)
3. ↑  Paracka Jr. Daniel J.: *The Athens of West Africa: A History of International Education at Fourah Bay College, Freetown, Sierra Leone*. Routledge, 2003. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Fourah Bay College** Wikimedia Commonsissa
Näkymä Yèvre-le-Châtelista.
**Yèvre-la-Ville** on Ranskan kunta Centre-Val de Loiren hallintoalueella Loiret’n departementissa. Kunnan asukasluku vuonna 2014 oli 714. Kunta kuuluu departementissaan Malesherbesin kantoniin Pithiviersin arrondissementissa. Se sijaitsee alle 10 kilometriä kaakkoon Pithiviersin kaupungista.

Vuonna 1973 Yèvre-la-Villeen liitettiin naapurikunta Yèvre-le-Châtel pari kilometriä pohjoisempana. Yèvre-le-Châtel kuuluu kauneimpien ranskalaiskylien järjestöön *Les Plus Beaux Villages de France*.

Lähteet
-------

1. ↑  List of The Most Beautiful Villages of France (Arkistoitu – Internet Archive), Les plus beaux villages de France. Viitattu 14.7.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Yèvre-la-Ville** Wikimedia Commonsissa

* Kunnan matkailusivusto

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: fr:Yèvre-la-Ville
**Siyabonga Sangweni** (s. 29. syyskuuta 1981 Empangeni, KwaZulu-Natal) on eteläafrikkalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa Etelä-Afrikan pääsarjassa pelaavaa Orlando Pirates FC:tä.

Hänen nuorempi veljensä Thamsanqa pelaa Amazulun joukkueessa samalla sarjatasolla.

Maajoukkuemaalit
----------------

| # | Päivämäärä | Paikka | Vastustaja | Maali | Lopputulos | Ottelumuoto |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 24.5.2010 | Soweto, Etelä-Afrikka |  Bulgaria | 1–1 | Tasapeli | Ystävyysottelu |
| 2 | 15.5.2011 | Dar es Salaam, Tansania |  Tansania | 1–0 | Voitto | Ystävyysottelu |

Aiheesta muualla
----------------

* Sangwenin profiili *National-Football-Teams.com*.  (englanniksi)

Etelä-Afrikan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2010
1 Josephs |
2 Gaxa |
3 Masilela |
4 Mokoena |
5 Tshabalala |
6 Sibaya |
7 Thwala |
8 Ngcongca |
9 Sangweni |
10 Pienaar |
11 Davids |
12 Modise |
13 Dikgacoi |
14 Booth  |
15 Khuboni |
16 Khune |
17 Parker |
18 Letsholonyane |
19 Moriri |
20 Khumalo |
21 Mphela |
22 Nomvethe |
23 Walters |
Valmentaja Parreira

Etelä-Afrikan joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2013
1 Sandilands |
2 Gaxa |
3 Masilela |
4 Nthethe |
5 Ngcongca |
6 Chabangu |
7 Majoro |
8 Tshabalala |
9 Mphela |
10 Serero |
11 Matlaba |
12 Letsholonyane |
13 Dikgacoi |
14 Khumalo  |
15 Furman |
16 Khune |
17 Parker |
18 Phala |
19 Mahlangu |
20 Manyisa |
21 Sangweni |
22 Meyiwa |
23 Rantie |
Valmentaja Igesund
**Kreskentios** (m.kreik. Κρεσκέντιος, lat. *Crescens* tai *Crescentius*; 100-luku) oli antiikin kreikkalainen kyyniseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Hän oli todennäköisesti kotoisin Megalopoliista, Arkadiasta, vaikka joskus tämän "suuren kaupungin" on ajateltu viittaavan mahdollisesti Roomaan.

Kreskentios oli Justinos Marttyyrin aikalainen. Varhaiskristilliset kirjailijat puhuvat Kreskentioksesta luonteeltaan pahamaineisena. Tatianoksen mukaan häntä syytettiin kaikenlaisista rikoksista, eikä kyynikon toimi estänyt häntä olemasta rahan orjuuttama. Kreskentios hyökkäsi kristittyjä vastaan mitä kärkevimmin ja kutsui heitä ateisteiksi. Justinos pyrki kumoamaan tämän syytökset, ja sanoo myös, että Kreskentios juonitteli siitä syystä Justinoksen kuolemantuomiota. Myös Eusebios Kesarealainen syyttää Kreskentiosta Justinoksen marttyyrikuolemasta. Ei ole kuitenkaan tietoa siitä, oliko Kreskentios todella Justinoksen kuoleman taustalla.

Teoksessaan *Kronikka* Eusebios ajoittaa Kreskentioksen hyökkäykset vuosiin 152-153.

Lähteet
-------

1. 1 2  Smith, William: *Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology*, s. 889. Osa I. Boston: Little, Brown and Company, 1859. Teoksen verkkoversio.
2. ↑  Tatianos: *Or. adv. Graec.*
3. ↑  Justinos Marttyyri: *Toinen apologia*.
4. ↑  Eusebios Kesarealainen: *Kirkkohistoria* IV.16.

Antiikin filosofia – Kyyninen koulukunta

|  |  |
| --- | --- |
| Kreikkalainen aika | Antisthenes · Diogenes · Monimos · Onesikritos · Filiskos · Krates · Hipparkhia · Metrokles · Kleomenes · Bion · Menippos · Menedemos · Kerkidas · Teles |
| Roomalainen aika | Demetrios · Oinomaos · Demonaks · Agathobulos · Sekundos · Peregrinos Proteus · Pankrates · Theagenes · Kreskentios · Herakleios · Asklepiades · Salustios |
**Meleti** (**Meletius**) **Smotrytskyi**, ukr. Мелетій Смотрицький, maallikkonimi: **Maksym**, (1577 Smotrytš, Podilia, Hmelnytskyin alue – 27. joulukuuta 1633 Dermanin luostari, Volynia) oli ukrainalainen pappi ja poleemikko. Hänen isänsä oli kirjailija ja opettaja Herasym Smotrytskyi.

Smotrytskyi opiskeli Ostrohin akatemiassa, Vilnan jesuiittakoulussa sekä vuodesta 1605 Leipzigissa, Nürnbergissä ja Wittenbergissä. Hän palasi 1608 Vilnaan ortodoksisen veljeskunnan koulun opettajaksi. Siellä hän kirjoitti puolaksi ortodoksisen kirkon maineikkaan puolustuksen *Trenos, to iest lament iedyney ś. powszechnej apostolskiey wschodniey cerkwie* (1610, ’Trenos eli valitusvirsi pyhän universaalin apostolisen itäisen kirkon puolesta’). Hän liittyi vilnalaiseen luostariin 1617. Hänen uskotaan olleen Kiovan Ilmestyksen veljeskunnan koulun opettajana ja rehtorina 1618–1620, ja vuonna 1620 hänestä tuli Polatskin arkkipiispa. Seuraavina vuosina hän kirjoitti poleemisia traktaatteja. Smotrytskyi kävi Konstantinopolissa ja Pyhässä maassa ja liittyi palattuaan 1627 uniaattikirkkoon ja Dermanin luostariin. Hän oli kääntynyt salaisesti ehkä jo aiemmin. Hän neuvotteli 1627–1628 Jov Boretskyin ja Petro Mohylan kanssa yhdistyneen ruteenien kirkon luomisesta Rooman kirkon yhteyteen mutta omana patriarkaattina. Neuvottelut päättyivät tuloksettomina. Ortodoksinen synodi tuomitsi hänet, ja hän joutui julkisesti perumaan kääntymisensä katolisuuteen. Poleemisessa teoksessaan Jevstahi Gizel tuomitsi hänen kääntymyksensä ja näkemyksensä, jolloin hän palasi Dermanin luostariin.

Smotrytskyin merkittävin panos kielitieteeseen on *Gramatiki slavenskija pravilnoe syntagma* (1619, ’Slaavilaisen kieliopin oikea syntaksi’, julkaistu uudelleen 1974, liitteenä Oleksa Horbachin johdanto). Teos on vaikuttanut Ukrainassa, Venäjällä, Romaniassa, Serbiassa ja Kroatiassa käytettyyn kirkkoslaaviin. Oppikirjana käytetty lyhennetty versio on julkaistu 1638. Smotrytskyin kielioppia ovat tutkineet ukrainalaiset, venäläiset ja saksalaiset kielitieteilijät. Hänen tuotannostaan on julkaistu David Frickin toimittama näköispainos 1987.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Horbach, Oleksa: Smotrytsky, Herasym *Internet Encyclopedia of Ukraine*.  1993.  Arkistoitu 10.10.2022. Viitattu 12.11.2022. (englanniksi)
2. ↑  Koshelivets, Ivan: Smotrytsky, Meletii *Internet Encyclopedia of Ukraine*.  1993.  Arkistoitu 26.9.2022. Viitattu 12.11.2022. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Meleti Smotrytskyi** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Muut | 
* Internet Encyclopedia of Ukraine
* IdRef

 |

 |
Tourbillon.
Tourbillon toiminnassa (korkearesoluutioinen versio).
**Tourbillon** on kellossa oleva äärimmäisen monimutkainen rakenne. Se kehitettiin alun perin taskukelloja varten tasaamaan maan vetovoiman vaikutusta ajanmittauksen tarkkuuteen.

Nykyään usealla huippuvalmistajalla on mallistossaan tourbillon-koneistolla varustettu kello. Niiden hinnat voivat kohota jopa yli 100 000 euroon.*lähde?*

Tourbillonin kehitti ranskalainen Abraham-Louis Breguet, vuonna 1801.*lähde tarkemmin?*

On tärkeää muistaa, että tourbillonin valmistaminen osoittautui niin vaivalloiseksi, että Breguet kuoli ennen kuin näki sen toimivan kunnolla. Vasta monta vuotta hänen kuolemansa jälkeen Breguet'n talo toimitti lopulta ensimmäisen tourbillonin. Vaikka monimutkaisempia mekanismeja voitiin työstää jo kauan ennen tourbillonin syntyä, mikään kone tai mekaaninen prosessi ei kyennyt työstämään teräksistä tourbillonkehikkoa ja karkaisemaan sitä ilman muodonmuutoksia. Ainoa tapa tehdä tämä oli käsin. Tourbillon voitiin työstää vasta 1980-luvun lopulla, kun sähköeroosio oli hallussa.*lähde?*

Tämä toteutuksen vaikeus toi niille harvoille kellosepille, jotka pystyivät valmistamaan tourbillonin, tietynlaista tunnustusta kyvyistään. Eräät asiantuntijat ovat arvioineet, että vuosien 1801 ja 1985 välillä valmistettiin enintään 600-700 tourbillonia. Tämän arvion ulkopuolelle on jätetty teolliset tourbillonit eli kaikki amerikkalaisten vuodesta 1880 alkaen massoittain valmistamat tourbillonit sekä Ranskan ja Sveitsin Jurassa vuodesta 1900 alkaen valmistetut tourbillonit. Näissä suurissa määrissä rakennetuissa tourbilloneissa pyörivien osien - joko pelkän kutuvaelluksen tai koko liikkeen - pyörimisnopeudet vaihtelivat minuutista puoleentoista tuntiin. Kaikki nämä messinki- tai nikkelihopeahäkillä varustetut teolliset tourbillonit osoittavat, että vaikeus ei ole häkin tai liikkeen pyörittämisessä vaan teräshäkin valmistamisessa ja sen kovettamisessa ilman muodonmuutoksia.*lähde?*

Sana *tourbillon* on ranskaa ja tarkoittaa suomeksi pyörrettä.*lähde?*

Lähteet
-------

* *Kauppalehti* sivu 23, 20.1.2011

1. ↑  Breguet History. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Tourbillon** Wikimedia Commonsissa
**Kymmenykset** oli varhainen valtiollisen ja kirkollisen veron muoto, jonka kantaminen perustui Vanhan testamentin ohjeisiin. Kymmenysten maksaminen kuului jo varhaisina aikoina juutalaisten velvollisuuksiin. Raamatussa Jumala lupaa siunata kymmenysten maksajia yltäkylläisesti.

Läntinen kirkko otti keskiajalla käyttöön kymmenysveron, jota oli maksettu hallitsijalle jo varhain eri puolilla maailmaa. Kymmenysten tuotto jaettiin neljään osaan: piispa, seurakunnan pappi, seurakunnan kirkko ja köyhäinapu saivat yhtä suuren osuuden. Paavi kehotti 1100-luvun alussa myös Ruotsin kuninkaita aloittamaan kymmenyksien perimisen, mutta se toteutui vasta myöhemmin. Keskiajan lopulla Ruotsissa suoritettiin kymmenykset eri viljalajeista, pellavasta, hampusta, humalasta ja karjakymmenykset kotieläimistä sekä oma kymmenyksensä metsästyksen ja kalastuksen tuotosta.

Uskonpuhdistuksen jälkeen monissa maissa alettiin kerätä kruunun­kymmenyksiä eli valtionveroa (josta kuului 2/3 kruunulle ja 1/3 kirkolle). Sen sijaan silloin loppui niin sanotun *pääkymmenyksen* maksaminen kirkolle. Se oli tarkoittanut kymmenystä kuolinpesien irtaimistosta. Kirkolle jäi kala- ja karjakymmenyksensä. Viljakymmenys oli aluksi aivan konkreettisesti joka kymmenes kuhilas, mutta vuonna 1688 se vakiintui ennalta määritellyksi viljamääräksi kylvön laajuuden mukaan. Karjakymmenys-termiä on käytetty myös talon emännän tai isännän kuoltua papistolle luovutettavasta lehmästä. Tämä oli eräänlainen papiston saama perintöosuus. Tästä tavasta on viimeinen löydetty maininta 1800-luvun puolivälin paikkeilta.

Nykyään mormonit ja monet vapaiden suuntien kristityt maksavat vapaaehtoisesti kymmenyksinä kirkolleen kymmenen prosenttia tuloistaan.

Katso myös
----------

* Kirkollisvero

Lähteet
-------

1. ↑  OPH Etälukio. Historian käsitteet (Arkistoitu – Internet Archive)
2. 1 2  Kaisu-Maija Nenonen, Ilkka Teerijoki: *Historian suursanakirja*, s. 273. WSOY, 1998. ISBN 951-0-22044-2.
3. ↑  Kustaa Paturi - Maamies. 2003.
4. ↑  Vapaiden suuntien hengellisyys Kari Kuula.  Arkistoitu 26.12.2013. Viitattu 17.1.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kymmenykset** Wikimedia Commonsissa
Sorakynnys

**Pienvesiin** kuuluvat sekä purot, norot, lähteet, lammet että kluuvijärvet ja fladat.

Yleistä
-------

Pienvedet kuuluvat suomalaiseen luontoon ja ovat tärkeä osa luonnon monimuotoisuutta. Pienvedet tarjoavat elinympäristöjä monille eliöille, muun muassa kaloille, linnuille ja hyönteisille. Nisäkkäistä esimerkiksi saukko on riippuvainen pienvesiympäristöstä. Täysin luonnontilaisia pienvesiä on enää hyvin vähän jäljellä ja suurin osa luonnontilaisista pienvesistä on säilynyt kansallispuistoissa ja suojelualueilla. Suomen uhanalaisista lajeista noin kuusi prosenttia on riippuvaisia pienvesistöistä, joten pienvesien suojelu ja ennallistaminen on tärkeää. Pienvedet ovat herkkiä veden laadun ja ympäristön muutoksille niiden vähäisen vesimäärän takia.v

Pienvesien kunnostamisia on tehty enimmäkseen luonnonsuojelualueilla, mutta ennallistaminen on tärkeää myös suojelualueiden ulkopuolella. Ennallistamisessa täytyy ottaa huomioon pienveden lähiympäristö ja valuma-alue, sillä alueiden tila vaikuttaa olennaisesti myös pienveden kuntoon. Suojavyöhyke on pienveden lähiympäristö, joka suojaa kiintoaineiden ja ravinteiden huuhtoutumista vesistöön. On tärkeää, että ennallistamistoimenpiteiden yhteydessä pyritään säilyttämään pienveden lähiympäristö mahdollisimman luonnontilaisena. Pienvesien ennallistaminen on tehtävä alueen luontoarvoja vaarantamatta. Pienvesien ennallistamista ja kunnostamista varten on haettava vesiomistajan lupa sekä alueellisen ympäristökeskuksen ja kalatalousviranomaisen lausunnot.*lähde?*

Kunnostus- ja ennallistamistoimenpiteitä
----------------------------------------

 Kaislat
Lähteen kunnostamisessa pyritään nostamaan pohjaveden pinta samalle tasolle, jolla se on ollut aikaisemmin. Veden pinnan nostamisen seurauksena elinympäristöjä eliöille ja kasvillisuudelle palautuu ja lähdealue suurenee. Kunnostaminen on hyvä tehdä yhdessä asiantuntijan kanssa, sillä lähdekasvillisuus ja –eliöstö ovat hyvin herkkiä vahingoittumaan kunnostuksen yhteydessä. Lähteen ennallistamista voidaan tehdä muun muassa nostamalla laskupuron tai –noron pohjaa, täyttämällä lähteen lähistöllä olevia metsäojia, poistamalla vedenottorakenteita ja ohjaamalla vesi alkuperäiseen lasku-uomaan.*lähde?*

Lammen kunto kohenee kunnostamalla lammesta alkavia ja lampeen laskevia noroja ja puroja. Yksi tärkeimpiä lammen kunnostustoimenpiteitä on veden pinnan nosto. Myös ojien tukkiminen on yksi kunnostustoimenpiteistä.

Katso myös
----------

* Vesistöjen kunnostus
* Virtavesien kunnostus
* Järvien kunnostus
* Jokien kunnostus
* Purojen kunnostus
* Luonnonmukainen peruskuivatus
* Peruskuivatus

Lähteet
-------

1. ↑  Pienvedet-luonnon helmiä, Suomen luonnonsuojeluliitto (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Pienvedet, Hämeen ympäristökeskus
* Vesistöjen kunnostus ja hoito, Suomen ympäristökeskus
* Pienvesien ennallistaminen, Suomen ympäristökeskus
**Trimesiinihappo** (C9H6O6) on aromaattisiin karboksyylihappoihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää lähtöaineena orgaanisen kemian synteeseissä.

Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
---------------------------------

Huoneenlämpötilassa trimesiinihappo on väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hieman veteen ja paremmin orgaanisiin liuottimiin esimerkiksi etanoliin ja dietyylieetterin. Trimesiinihappo on heikko happo, jolla on kolme protonia, jotka se voi luovuttaa. Näiden reaktioiden pKa-arvot ovat pKa1 2,1, pKa2 3,9 ja pKa3 4,7. Trimesiinihappo kiteytyy vesiliuoksesta hydraattina. Hydraatti muodostaa vetysidosten välityksessä rakenteen, jonka aukkoihin voi sitoutua vierasmolekyylejä.

Trimesiinihappoa esiintyy hieman kivihiilitervassa ja ligniitissä. Sitä myös muodostuu hapetettaessa näitä. Tyypillisin tapa yhdisteen valmistamiseen on mesityleenin hapetus kaliumpermanganaatin avulla. Trimesiinihappoa käytetään ristiinsitojana valmistettaessa kiinteitä rakettipolttoaineita. Siitä valmistetaan myös muovinpehmentiminä käytettäviä estereitä, polymeerejä ja kromatografiakolonnien stationäärifaaseja.

Lähteet
-------

1. ↑  1,3,5-Benzenetricarboxylic acid – Substance summary *PubChem*. NCBI. Viitattu 8.9.2018. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Alén, Raimo: *Kokoelma orgaanisia yhdisteitä: Ominaisuudet ja käyttökohteet*, s. 499. Helsinki: Consalen Consulting, 2009. ISBN 978-952-92-5627-3.
3. ↑  Susan A. Bourne & Mino R. Caira: *Inclusion Compounds, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2014. Viitattu 8.9.2018.
4. ↑  Chang-Man Park & Richard J. Sheehan: *Phthalic Acids and Other Benzenepolycarboxylic Acids, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 8.8.2018.
**Trimeresurus trigonocephalus** on myrkyllinen *Trimeresurus*-suvun kyy joka esiintyy tasaisesti koko Sri Lankan saarella. Tehokkaan naamionsa ansiosta käärme pyrkii välttämään ihmiskosketusta loppuun asti mutta uhattuna tai vangittuna ärtyy ja iskee. Isommat, vanhemmat yksilöt ovat tiettävästi aggressiivisempia ja purevat uhattuina huomattavasti nuoria yksilöitä useammin.

Ulkonäkö ja koko
----------------

Kookas öisin saalistava ja aluskasvillisuudessa ja pensaskasvustossa viihtyvä kyy, joka naamioituu helposti lehvästöön vihreän tai sinisen värityksensä ansiosta. Vankkarakenteinen, kyymäisellä kolmionmuotoisella päällä varustettu käärme kasvaa sukupuolesta riippuen urosten n. 70 senttimetristä naaraiden yli 120 senttimetriin. Myös käärmeen väritys vaihtelee sukupuolittain turkoosien koiraiden ja kirkkaan vihreiden naaraiden välillä.

Levinneisyys ja ravinto
-----------------------

Ympäri ekologisesti monimuotoista Sri Lankaa esiintyvä käärme viihtyy parhaiten metsäalueiden viileässä aluskasvillisuudessa ja rantojen mangrove alueiden pensaskasvustossa mutta on hakkuiden ja muiden ihmisten aikaansaamien ympäristönmuutosten ansiosta levinnyt myös tee-, kahvi- ja kaakaoplantaaseille. Pääravintoa ovat jyrsijät, linnut, liskot sekä sammakkoeläimet.

Lisääntyminen
-------------

Käärme synnyttää kerrallaan 5–26 elävää poikasta. Noin 20 cm. vastasyntyneet ovat väritykseltään identtisiä täyskasvuisten lajitovereidensa kanssa.

Myrkky
------

Joka vuosi kirjataan 200–300 puremaa muttei kuolintapauksia ole suurista puremalukemista huolimatta kirjattu. Myrkky on verimyrkkyä eli se vaikuttaa eniten purema-aluetta ympäröiviin verisuoniin ja ihokudokseen. Purema on vähäisestä kuolettavuusriskistään huolimatta kivulias ja voi aiheuttaa purema-alueelle rakkoja, turvotusta ja jopa kuolion.

Lähteet
-------

* 
* 

### Viitteet

1. ↑  de Silva, A.: *Trimeresurus trigonocephalus* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2022-1*.  2021. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 15.9.2022. (englanniksi)
2. ↑  Lokki, Juhani. Lappalainen, Jyrki. WSOY): *Kalat, sammakkoeläimet ja matelijat*, s. 286. [Espoo]: Weilin + Göös, 2000. 58310310. ISBN 951356505X, 9789513565053. Teoksen verkkoversio (viitattu 25.3.2019).
3. ↑  ITIS

Aiheesta muualla
----------------

* The University of Adelaide, Australia, Clinical Toxinology Resources: Trimeresurus trigonocephalus (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q2713589
* Wikispecies: Craspedocephalus trigonocephalus
* ADW: Trimeresurus\_trigonocephalus
* ARKive: trimeresurus-trigonocephalus
* EoL: 790405
* GBIF: 5960933
* iNaturalist: 30949
* IRMNG: 10365418
* ITIS: 634936
* IUCN: 197166
* NCBI: 109787
* RD: trigonocephalus

 |

 |
**Tourakolomba** on maalaiskunta Ségoun alueen Sanin piirissä Malissa. Sen keskuskylä Toura Nabitokan sijaitsee Banijoen eteläpuolisella tasangolla 70 kilometriä Sanista etelään. Kunnassa on 7 900 ja keskuskylässä 615 asukasta (vuonna 2009).

Tourakolomban kunta rajoittuu pohjoisessa Sanin piirin Diakourounan ja Kanieguén, idässä Kassorolan ja etelässä Moribalan sekä lännessä Sikasson alueen Koutialan piirin Koromon kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin ja Sudanin siirtymävyöhykkeeseen. Pysyviä vesistöjä ei ole.

Kuntaan kuuluu 15 kylää. Asukkaat ovat etupäässä miniankoja, fulbeja ja soninkeja.

Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Myytäväksi kasvatetaan puuvillaa. Käsityöammattien ja kaupankäynnin merkitys on vähäinen. Palveluihin kuuluu neljä alakoulua, koulutus- ja kehittämiskeskus (CED) ja terveyskeskus.

Lähteet
-------

1. 1 2  4ème recensement général de la population et de l’habitat. Résultats définitifs, tome 0: Répertoire des villages *instat-mali.org*.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 10.4.2017.
2. ↑  Mali - Région de Ségou: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 10.4.2017.
3. ↑  Mali - Région de Sikasso: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 10.4.2017.
4. 1 2 3  Plan de Securite Alimentaire: Commune Rurale de Tourakolomba 2007–2011 *fsg.afre.msu.edu*.  2007. Viitattu 10.4.2017. [vanhentunut linkki]
**Jakob Henrik Roos** (26. kesäkuuta 1818 Kristiinankaupunki – 5. marraskuuta 1885 Inkoo) oli suomalainen kirkkoherra, virsirunoilija ja valtiopäivämies.

Henkilöhistoria
---------------

Roosin vanhemmat olivat Kristiinankaupungin kappalainen Johan Henrik Roos ja hänen ensimmäinen puolisonsa Maria Lovisa Wenman. Roos kävi Vaasan triviaalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi Helsingissä 1835. Hänet vihittiin papiksi 1842. Roos toimi pappina Kristiinankaupungissa, Uudessakaarlepyyssä, Kruunupyyssä, Munsalassa, Maalahdessa, Koivulahdella ja Kaskisissa. Hänestä tuli 1862 Kaskisten saarnaaja ja vuodesta 1867 hän oli Inkoon kirkkoherrana. Roos sai varapastorin arvon 1862 ja rovastin arvon 1873. Hän oli edusti pappissäätyä valtiopäivillä 1877-1878.

Roos oli naimisissa vuodesta 1844 Elisabet Maria Sandbergin (k. 1903) kanssa, joka oli apteekkari Karl Gustaf Thodénin leski.

Kirjallinen tuotanto
--------------------

Roos julkaisi jo opiskeluaikanaan kaksi runokokoelmaa. Myöhemmin vuonna 1862 hän julkaisi viidenkymmenen hengellisen laulun vihkosen ja laati omia virsisanoituksiaan, joista osa otettiin mukaan vuoden 1886 ruotsinkieliseen virsikirjaan. Roos on kirjoittanut sanat virteen 614 *Nyt edessäsi, Jumala* sekä osan säkeistöistä virsiin 421 *Siion, kutsu kansat maan* ja 410 *Maailman tungoksessa käy*.

### Teoksia

* *Ines*, 1839, Espanjan inkvisitiota kuvaava murhenäytelmä
* *Dikter*, 1841 ja 1843, jälkimmäiseen sisältyy eepillinen koe *Leinola*
* *Kristeliga sånger*, 1862

Lähteet
-------

* Jakob Henrik Roos SKS:n kirjailijamatrikkelissa (toimimaton linkki)
* Kotivuori, Yrjö: Jakob Henrik Roos. *Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu 2005.
* Suomen evankelis-luterilainen kirkko: Virsikirjan virren 614 taustatietoja (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. 1 2 3  Ilmari Heikinheimo: *Suomen elämäkerrasto*, s. 631. Helsinki: Werner Söderström Osakeyhtiö, 1955.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Suomen pappissäädyn valtiopäivämiehet 1877 |
| --- |
|  |
| Arkkipiispa:Edvard Bergenheim |
|  |
| Edustajat | 

|  |  |
| --- | --- |
| Turun arkkihiippakunta | 
* Bergroth
* Dahlberg
* Geitlin
* Grönberg
* Hallsten
* Helander
* Hjelt
* Renvall
* Roos
* Rosengren
* Stenbäck
* Törnudd
* Warelius
* Öller

 |
|  |
| Porvoon hiippakunta | 
* Borenius
* Fredrikson
* Hackzell
* Hornborg
* Johnsson
* Kihlman
* Lampén
* Lilius
* Lyra
* Nordström
* Yrjö-Koskinen

 |
|  |
| Kuopion hiippakunta | 
* Andelin
* Bergh
* Borg
* Bäckwall
* Calamnius
* Cleve
* Lindstedt
* Westerlund

 |
|  |
| Yliopisto | 
* Donner
* Ehström

 |

 |

 |


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Uppslagsverket Finland

 |

 |
**Suomalaisia rakkauslauluja** on suomalainen televisio-ohjelma, joka taltioitiin Lahden Sävel ry:n järjestämästä konsertista Lahden kaupunginteatterissa 1993. Konsertti oli yksi vuosittaisen Lahden Sävel -viikon musiikkitilaisuuksista. Sen päätapahtuma oli kansainvälinen Keskiyön auringon laulufestivaali (Midnight Sun Song Festival). Lahden Säveliä järjestettiin 1987 – 1996. Yle TV1:n Viihdetoimitus oli mukana yhteistyössä vuoteen 1991 ja tuotti televisio-ohjelmia kotimaisista konserteista ja laulufestivaalista. Vuosina 1992 - 1993 tuottaja oli Viihdetoimituksen seuraaja TV1 Taideohjelmat, vuonna 1994 TV1 Kansainvälinen musiikki ja 1995 TV1 Viihdeohjelmat. *Suomalaisia rakkauslauluja* oli yksi kotimaisista konserteista. Ison orkesterin kapellimestarina toimi Olli Ahvenlahti ja konsertin ohjasi Erkki Pohjanheimo. Juontajana toimi Janne Porkka. 
Suomalaisia rakkauslauluja lähetettiin Yle TV1:ssä 12.6.1993

Esiintyjät
----------

* Kaija Koo
* Janita
* Kaija Lustila
* Joel Hallikainen
* Mika Pohjonen
* Riki Sorsa
* Kurre

Tekijät
-------

* Lahden Sävel ry: Eino Grön, Jukka Virtanen, Jaakko Salo, Lasse Norres, Laila Takolander
* Janne Porkka, juontaja
* Olli Ahvenlahti, kapellimestari
* Georg Sikow, lavastaja
* Reino Aaltonen, musiikkitarkkailija
* Erkki Pohjanheimo, tuottaja-toimittaja-ohjaaja

Triviaa
-------

Konsertin tunnusmusiikiksi valittiin Kaija Koon ja Markku Impiön rakkauslaulu *Kuka keksi rakkauden*, joka juuri oli noussut suosikkien kärkeen.

Lähteet
-------

1. ↑  Katso-lehti 23/1993, kansikuva ja sivut 6-7. Viitattu 8.10.2020
2. ↑  Helsingin Sanomat, tv-palsta 12.6.1993. Viitattu 8.10.2020
3. ↑  Kaikkien aikojen myydyimmät kotimaiset albumit *Musiikkituottajat*. Viitattu 8.10.2020.
4. ↑  Katso-lehti 23/1993, sivut 6-7. Viitattu 8.10.2020
Jakob Emanuel Lange
**Jakob Emanuel Lange** (1864-1941) oli tanskalainen sienitieteilijä, joka tutki helttasienten systematiikkaa. Hänen tunnetuin työnsä on viisiosainen *Flora Agaricina Danica*, joka esittelee Tanskan helttasienet. Se ilmestyi vuoisna 1914-1936.

Professori ja kansanedustaja Morten Lange (1919-2003) oli Jakob Emanuel Langen poika. 

Sienten tai kasvien tieteellisen nimen jälkeen käytettävä määrittäjän lyhenne **J. E. Lange** tarkoittaa Jakob Emanuel Langea.

Lähteet
-------

1. ↑  Jakob Emanuel Lange Cyber Truffle
2. ↑  Lange J.E.: Publications Cyber Truffle


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* International Plant Names Index

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Scientific illustrators

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Kylä-TV** (ruots. *By-TV*) oli Turun ylioppilaskylän kaapeliverkossa 1980-luvun keskivaiheilla parisen vuotta toiminut televisiokanava. Sillä oli omaa ohjelmatuotantoa, joka sai myös julkista tukea Turun kaupungilta, korkeakoulujen ylioppilaskunnilta ja hankekohtaisesti muiltakin tahoilta.

Ajatus oman kaapeliverkon televisiotoiminnasta oli syntynyt jo 1980-luvun alussa, ja *Turun ylioppilaslehdessä* 6/1983 Turun yliopiston ylioppilaskunnan pääsihteeri Teppo Määttänen haki toiminnalle tekijöitä. Hanketta varten rekisteröitiin oma yhdistys, ja Kylä-TV aloitti toimintansa lokakuussa 1984. Ohjelmaa lähetettiin opiskelija-asuntoloiden kaapeliverkkoon pari tuntia tiistai-iltaisin. Tilat tarjosi Turun ylioppilaskyläsäätiö, ja tekniikkana toimi osamaksulla hankittu käytetty Sonyn U-matic low band -kalusto.

Kylä-TV:n toiminnassa oli mukana joitakin sittemmin sähköisen viestinnän ja elokuvan parista tunnettuja nimiä, kuten ohjelmapäällikkönä toiminut Peter Lindholm ja uutistoimittajana uraansa aloitellut Marjukka Havumäki.

Kylä-TV:n merkittävimpiä ohjelmia oli Länsi- ja Itä-Berliinissä kuvattu *Berliini 1985 – kuvia jaetusta kaupungista*, jonka tuotantoa tukivat myös Turun kaupungin nuorisolautakunta ja Saksalais-suomalaisten yhdistysten liitto. Ohjelma leikattiin kymmenestä tunnista videolle kuvattua materiaalia. Vuonna 1986 tehtiin samanlainen reportaasi Brysselistä.

Kylä-TV:n toiminta lopetettiin vuoden 1986 lopussa.

Elokuvatuotanto
---------------

Myös omia amatöörielokuvia kuului Kylä-TV:n ohjelmistoon. Ylivoimaisesti suurisuuntaisin tuotanto oli Rauno Halmeen ja Veijo O. T. Järvisen käsikirjoittama ja ohjaama lännenelokuva *Kultajuna Fort Montanaan*. Se nähtiin myös muilla suomalaisilla kaapelikanavilla ja nostettiin uudestaan esiin Suomalaisen elokuvan festivaaleilla Turussa 2013. Toinen oma elokuvatuotanto oli Elina Jalkasen ohjaama gangsteritarina *Viskibisnes*. Kylä-TV:ssä esitettiin myös joitakin Taideteollisen korkeakoulun elokuvataiteen laitoksen oppilastöitä. Kylä-TV:n lähipiireistä sai alkunsa myös Petri Pykälän tuottama ja Peter Lindholmin salanimellä ohjaama, 35 millimetrin filmille kuvattu täyspitkä näytelmäelokuva *Tappavat sekunnit*.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Rusi, Miikka: Televisio tuli kylään *Turun ylioppilaslehti*.  23.03.2016.  Arkistoitu 6.9.2018. Viitattu 6.9.2018.
2. 1 2  Saarikoski, Petri: Harrastajien suurhanke: Kultajuna Fort Montanaan *Widerscreen*.  1–2/2015. Viitattu 6.9.2018.
3. ↑  Avola, Pertti: Vaihtoehtoista videotoimintaa.  *Helsingin Sanomat*, 28.3.1986, s. 38. Näköislehden aukeama (tilaajille).
4. ↑  *Kultajuna Fort Montanaan (1985 TV Movie)* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
5. ↑  *Tappavat sekunnit* Elonetissä. Taustaa.
**Jakob Fredrik Krabbe** (8. heinäkuuta 1806 Vaasa – 25. maaliskuuta 1875 Pietari) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri.

Jakob Fredrik Krabben isä oli samanniminen Vaasan hovioikeuden sihteeri, äiti Anna Maria Fléege ja puoliso vuodesta 1835 vapaaherratar Terese Julia Vilhelmina Yxkull von Gyllenband. Krabbe tuli aliupseerikorpraaliksi 1. Suomen jalkaväkirykmenttiin 1822. Hänet ylennettiin 1827 alivänrikiksi ja 1829 vänrikiksi, siirrettynä 1. merirykmenttiin. Krabbe osallistui Marraskuun kansannousun kukistamiseen 1831–1832. Hänet siirrettiin Nevan merirykmenttiin vuonna 1834, jolloin hänet myös ylennettiin aliluutnantiksi. Krabbe siirrettiin 1837 opetusupseeriksi 2. Pietarin kadettikouluun, ylennettiin luutnantiksi 1838, alikapteeniksi 1842 ja kapteeniksi 1849, jolloin hänet myös nimitettiin komppanianpäälliköksi kadettikoulussa. Krimin sotaan osallistumisen jälkeen Krabbe yleni everstiluutnantiksi 1856. Everstiksi hänet ylennettiin 1860 ja marraskuussa 1863 hän sai eron sotapalveluksesta kenraalimajurina.

Lähteet
-------

1. 1 2  Jakob Fredrik Krabbe *Suomalaiset kenraalit ja amiraalit Venäjän sotavoimissa 1809–1917*. Biografiakeskus, Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. (Viitattu 1.3.2020)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kenraalit ja amiraalit

 |

 |
Simon Beningin 1500-luvulla maalaama *Toukokuu*.
**Kylvö** tai **kylväminen** tarkoittaa siementen laittamista maahan. Kylvö suoritetaan joko kasvukauden alussa (Suomessa kevätkylvö eli (touonteko) tai lopussa (syyskylvö). Kevätkylvön ajankohdan ratkaisevat lähinnä maan riittävä lämpötila (n. 5 °C) ja kosteus. Liian kylmässä ja märässä maassa siemenet itävät hitaasti, maa rikkaruohottuu helposti, ja raskailla koneilla ajettaessa liian aikaisin ennen maan riittävää kuivumista tehtyjen kylvötöiden seurauksena voi olla myös maan tiivistyminen. Syyskylvö on suoritettava niin ajoissa, että kasvi ehtii kehittyä talvehtimiskykyiseksi. Kasvilajien kylvöjärjestyksen ratkaisee niiden vaatima kasvuaika ja hallankestävyys. 

Eri viljan kylvömenetelmät voidaan luokitella mm. muokkausmenetelmien mukaan: suorakylvö, kylvö perusmuokattuun maahan, kylvömuokkaus ja kylvö sänkeen ilman perusmuokkausta sekä tavanomainen muokkaus ja kylvöketju.

Ammattimaisessa viljanviljelyssä kylvö suoritetaan nykyisin koneellisesti, kylvökoneilla, joilla saavutetaan suuri kylvönopeus ja –tarkkuus. Myös muiden kaupallisten kasvien, kukkien ja taimien siemenkylvössä kennostoihin käytetään konetta, jolloin mm. istutussyvyyttä voidaan kontrolloida. Kylvökoneiden teknistyessä, viljelytekniikassa kylvön yhteydessä voidaan kylvää samanaikaisesti useita siemenlajikkeita, käyttää lannoitteita yhdistettynä maanmuokkaukseen.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **kylvämiseen** Wikimedia Commonsissa

* YLE.fi: Siementen kylvämisen ABC
* Koti ja Keittiö: Taimikasvatuksen opas - näin kylvät, kasvatat ja istutat
**Esko Tuomas Nelimarkka** (1925 Helsinki – 22. heinäkuuta 1997) oli suomalainen taidemaalari ja kuvataiteilija. Hän opiskeli Vapaassa Taidekoulussa, Suomen Taideakatemian koulussa sekä ulkomailla Ruotsin kuninkaallinen taideakatemiassa, Académie de la Grande Chaumièressa ja Antwerpenin taideakatemiassa. Nelimarkan ensimmäinen näyttely oli Helsingissä vuonna 1945. Hän sai Belgian hallituksen stipendin vuonna 1955. Nelimarkan isä oli taidemaalari Eero Nelimarkka. 

Nelimarkka osallistui moniin Suomen Taiteilijain näyttelyihin, Suomen Taideakatemian kolmivuotisnäyttelyihin ja Nuorten näyttelyihin sekä Suomen Kuvataidejärjestöjen Liiton näyttelyyn.

Julkinen taide
--------------

Nelimarkka on tehnyt maalauksen *Talvimaisema* Härmän sairaalaan sekä maalauksen *Kevättalvi* Yritys Oy Konsultoinnille Lappeenrantaan.

Lähteet
-------

* Kuvataiteilijamatrikkeli, Esko Tuomas Nelimarkka

Aiheesta muualla
----------------

* Kirjav@ - Kansallisgallerian kirjaston kokoelmatietokanta, Tuomas Nelimarkka
* Suomalaisen kuvataiteen bibliografia, Tuomas Nelimarkka
* Tuomas Nelimarkka Kansallisgallerian kokoelmissa
Gottfried Helnwein
**Gottfried Helnwein** (s. 8. lokakuuta 1948) on itävaltalais-irlantilainen taiteilija.

Hän on taidemaalari, kuvanveistäjä, valokuvaaja, installaatio- ja performanssitaiteilija.

Hän on tuottanut muutamia nykytaiteen historiaan jääneitä teoksia, esim. maalannut Hitlerin kuvan, jossa käyttänyt maalina omaa vertaan.

Gottfried Helnweinin maalaus *Boulevard of Broken Dreams* (1984) on muunnelma Edward Hopperin kuuluisasta maalauksesta *Nighthawks,* jossa asiakkaat on korvattu kuuluisuuksilla Humphrey Bogart, Marilyn Monroe ja James Dean, ja myyjänä on Elvis Presley.

Shokkirokkari Marilyn Manson on kutsunut häntä oppi-isäkseen.

Lähteet
-------

*

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Gottfried Helnwein**.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Japani
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Museum of Modern Art
* Photographers' Identities
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Gottfried Scheidt** (20. syyskuuta 1593 Halle – haudattu 3. kesäkuuta 1661 Altenburg) oli saksalainen säveltäjä ja urkuri. Hänen isoveljensä oli Samuel Scheidt. Hän sai vuosina 1611–1615 opetusta Jan Pieterszoon Sweelinckilta ja jatkoi opiskelua palattuaan Halleen, jossa hänen opettajiensa joukossa oli hänen oma veljensä.

Scheidt sai vuonna 1617 paikan Altenburgin hovin urkurina. Hän haki pääurkurin paikkaa Danzigin Marienkirchestä vuosien 1622–1623 vaihteessa, mutta hänen tilalleen valituksi tuli Paul Siefert. Scheidt työskenteli tämän jälkeen urkurin tehtävissä Altenburgissa, kunnes jäi eläkkeelle 5. toukokuuta 1658.

Scheidt oli mukana säveltämässä muunnelmien sarjaa *Allein Gott in der höh sei Ehr* -sävelmään Sweelinckin ja muiden kanssa vuonna 1614. Hänen osuudestaan tässä yhteistyössä koostuu koko hänen tiedossa oleva urkutuotantonsa. Kaikki muut hänen tiedetyistä sävellyksistään kuuluvat vokaalimusiikin piiriin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Bach-Cantatas: Gottfried Scheidt

Aiheesta muualla
----------------

* IMSLP: Gottfried Scheidt: nuotteja

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* RISM

 |

 |
Michael Fallon vuonna 2016.
**Michael Cathel Fallon** (s. 14. toukokuuta 1952 Perth, Skotlanti) on brittiläinen poliitikko. Hän on edustanut Konservatiivipuoluetta parlamentin alahuoneessa vuosina 1983–1992 sekä vuodesta 1997 lähtien. Hän toimi vuodesta 2014 alkaen puolustusministerinä, kunnes hän erosi virastaan 1. marraskuuta 2017 seksuaalista ahdistelua koskeneen kohun vuoksi.

Elämä ja ura
------------

Fallon on opiskellut Epsom Collegessa ja suorittanut antiikintutkimuksen loppututkinnon St Andrewsin yliopistossa. Hän on työskennellyt johtajana viidessä eri yrityksessä: Bannatyne Fitness Ltd, Quality Care Homes plc, Just Learning Ltd, Attendo AB ja Tullett Prebon plc.

Fallon edusti alun perin alahuoneessa Darlingtonin vaalipiiriä vuosina 1983–1992. Hän putosi parlamentista vuonna 1992, mutta palasi vuonna 1997 Sevenoaksin vaalipiiristä. Vuodesta 1999 lähtien hän oli valtiovarainvaliokunnan jäsen ja vuodesta 2010 lähtien Konservatiivipuolueen varapuheenjohtaja, kunnes hänet vuonna 2012 nimitettiin David Cameronin hallitukseen apulaisyritysministeriksi ja vuonna 2013 myös apulaisenergiaministeriksi. 15. heinäkuuta 2014 hänet nimitettiin puolustusministeriksi.

Fallon on Privy Council -neuvoston jäsen ja Order of the Bath -ritarikunnan ritarikomentaja.

Fallon asuu Sundridgen kylässä Kentissä vaimonsa ja kahden poikansa kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  About Michael *michaelfallon.org.uk*. Viitattu 6.7.2017.
2. 1 2 3  Who is Michael Fallon? A profile of Britain's Defence Secretary *The Telegraph*. 14.7.2016. Viitattu 6.7.2017.
3. ↑  Michael Fallon quits as defence secretary, saying his behaviour has 'fallen short' *The Guardian*. 1.11.2017. Viitattu 3.11.2017.
4. ↑  The Rt Hon Sir Michael Fallon MP *gov.uk*. Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus. Viitattu 6.7.2017.
5. ↑  Privy Counsellors (Arkistoitu – Internet Archive) *privycouncil.independent.gov.uk*. Privy Council. Viitattu 6.7.2017.
6. ↑  Ferguson, Kate: George Osborne and Michael Fallon to receive honours in David Cameron's resignation list - see who is getting what here *Daily Record*. 4.8.2016. Viitattu 6.7.2017.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Michael Fallon**.
* Kotisivut

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* UK Parliament

 |

 |
**Tuomas Pursio** (s. 1970) on suomalainen ooppera- ja konserttilaulaja, joka on äänialaltaan bassobaritoni.

Pursio aloitti laulamisen Cantores Minores -kuorossa vuonna 1977. Hän opiskeli laulua Sibelius-Akatemiassa ja Zürichin kansainvälisellä oopperastudiolla. Yksityisopetusta hän sai Tom Krauselta, László Polgárilta ja Jukka Rasilaiselta. Sittemmin häntä on opettanut myös Elisabeth Werres. Pursio esiintyi ensimmäisen kerran Cantores Minoresin solistina vuonna 1995 Johann Sebastian Bachin *Johannes-passion* esityksessä. Vuonna 1996 Pursio sai Lappeenrannan valtakunnallisen laulukilpailun toisen palkinnon parhaana miesten sarjassa.

Pursio kiinnitettiin solistiksi Deutsche Oper am Rheiniin vuonna 1996. Hän siirtyi solistina Erfurtin teatteriin vuonna 2000 ja sieltä Leipzigin oopperaan vuonna 2002. Vierailijana Pursio on esiintynyt muun muassa Savonlinnan oopperajuhlilla, Staatsoper Unter den Lindenissa, Glyndebournen oopperafestivaalilla ja Tokiossa. Hän on vieraillut usein myös Suomen kansallisoopperassa ja -baletissa. Pursio on esiintynyt Kansallisoopperassa ja -baletissa rooleissa muiden muassa *Taikahuilussa*, *Così fan tuttessa*, *Figaron häissä*, *Don Giovannissa*, *Reininkullassa*, *Rigolettossa* ja *Toscassa*. Hän on esiintynyt myös Kuhmon kamarimusiikissa.

Pursion konserttiohjelmistoon on kuulunut kuoroteoksia muiden muassa Bachilta, Joseph Haydnilta, Wolfgang Amadeus Mozartilta ja Giuseppe Verdiltä. Hän on tehnyt esiintymisiä sellaisten orkesterien kuin Tapiola Sinfoniettan, Radion sinfoniaorkesterin, Tukholman kuninkaallisen filharmonisen orkesterin ja Auckland Philharmonia Orchestran kanssa. Pursio on osallistunut levytyksiin Richard Wagnerin *Nürnbergin mestarilaulajista* Marek Janowskin johdolla, Verdin *Naamiohuveista* Riccardo Chaillyn johdolla ja Robert Schumannin *Manfredista* Mario Venzagon johdolla.

Lähteet
-------

1. 1 2  Otavan Musiikkitieto A–Ö, toim. Keijo Virtamo, uudistetun laitoksen 1. painos. Helsinki: Otava 1997 ISBN 951-1-14518-5
2. 1 2 3 4  Bio Tuomas Pursio, viitattu 15.1.2023
3. 1 2 3  Tuomas Pursio Suomen Kansallisooppera ja -baletti, viitattu 15.1.2023
4. ↑  Tuomas Pursio Suomen kansallisoopperan ja -baletin esitystietokanta, viitattu 15.1.2023
**Marto** tarkoittaa biologiassa lisääntymiskyvytöntä tai hedelmätöntä eliötä (eläintä tai kasvia). Kasvitieteessä sillä on myös merkitys mykerökukinnon lyhyt ja laaja kukkapohjus, johon yksittäiset kukat kiinnittyvät.[1] Nisäkkäistä, varsinkin lisääntymiskyvyttömästä lehmästä, käytetään myös nimitystä maho.[2]

Lisääntymiskyvyttömän eli steriilin eliöyksilön merkityksessä marto tarkoittaa eliötä, joka on kykenemätön lisääntymään suvullisesti tai se voi merkitä lisääntymiselintä, jossa ei kehity lisääntymisessä tarvittavia osasia.[3] Martous on melko yleistä lajien välisissä sekamuodoissa, joissa se vaihtelee täydellisestä martoudesta lähes täydelliseen hedelmällisyyteen saakka.[4]

Martouden syynä voivat olla geneettiset tekijät tai ympäristön vaikutukset. Marto on esimerkiksi haploidi kasvi, jolla on yksinkertainen kromosomisto. Tällaisia kasveja voidaan kasvattaa siitepölyhiukkasista, mutta niillä ei voi tapahtua normaalia meioosia, joka on suvulliseen lisääntymiseen liittyvä solunjakautumistapahtuma. Kehittyvien siitepölyhiukkasten peruskromosomisto on vajaa ja yleensä ne surkastuvat jossakin kehitysvaiheessa. Muodostuvista sukusoluista tulee silloinkin martoja, kun tapahtuu yhden geenin mutaatio lisääntymistä säätelevissä järjestelmissä. Mutaatio voi muuttaa esimerkiksi siiteputken kasvua tai sukusolujen yhtymisen yksityiskohtia. Ympäristövaikutuksena voi olla vaikkapa kuivuus. Se voi rajoittaa esimerkiksi heinien tähkylöiden kehittymistä. Vaikka oikea valojaksoisuus olisi aikaansaanut kukka-aiheiden kukkimisvalmiuden, osa kukista jää kehittymättä eli tähkään jää martoja kohtia.[5]

Joidenkin soljokasvien pölytyksen varmistamiseen liittyy kukkalehtien erilaistumisesta johtuvaa martoutta. Niiden kukassa on kaksi hedekiehkuraa, joista toiseen kehittyy pyöreitä siitepölyhiukkasia ja toiseen soikeita. Pyöreät ovat hedelmöityskykyisiä ja soikeat martoja. Martojen hiukkasten sokeripitoisuus on suurempi, jolloin ne houkuttelevat paremmin siitepölyä syöviä hyönteisiä. Kukassa vierailevaan hyönteiseen tarttuu käynnin aikana myös hedelmöityskykyistä siitepölyä toisesta hedekiehkurasta. Näin kasvi pyrkii varmistamaan pölytyksen onnistumisen.[5]

Lähteet
-------

1. ↑  *Kielitoimiston sanakirja,* Kotimaisten kielten tutkimuskeskus 2006, ISBN 952-5446-20-4, hakusana marto.
2. ↑  *Kielitoimiston sanakirja,* hakusana maho.
3. ↑  *Uusi tietosanakirja,* Tietosanakirja oy 1960–1966, hakusana marto.
4. ↑  *Iso tietosanakirja,* Otava 1931–1939, hakusana marto.
5. 1 2  *Kasvien maailma,* Otava 1979–1981, hakusana martous, sivut 1269–1270.
**Martinus Willem Beijerinck** (16. maaliskuuta 1851 Amsterdam – 1. tammikuuta 1931 Gorssel, Alankomaat) oli alankomaalainen kasvitieteilijä, jota pidetään yhtenä mikrobiologian uranuurtajista virusten luonnetta koskevien tutkimustensa ansiosta. Beijerinck oli virologian tieteenalan perustajia.

Elämä ja ura
------------

Beijerinckin perhe oli erittäin köyhä, mutta hän menestyi koulussa kykyjensä ja ahkeruutensa vuoksi. Beijerinck opiskeli kemiantekniikkaa Delftin polyteknisessä opistossa, josta hän valmistui vuonna 1872. Sitten hän pääsi Leidenin yliopistoon, jossa hän väitteli tohtoriksi vuonna 1877. Vuonna 1876 hän luennoi Wageningenin maatalouskoulussa ja vuodesta 1887 hän työskenteli mikrobiologina Delftin hiiva- ja alkoholitehtaalla, ja lopulta mikrobiologian professorina Delftin polyteknisessä opistossa vuodesta 1895. Vuonna 1897 Beijerinck perusti samaan laitokseen mikrobiologisen laboratorion, jossa hän teki tärkeimmän työnsä tupakan mosaiikkitautiin liittyen ja työskenteli muiden ongelmien parissa eläkkeelle jäämiseensä asti vuonna 1921.

Uransa alkuvaiheessa Beijerinck tutki kasvien kudosten turvotuksia, joiden nykyään tiedetään johtuvan erilaisten taudinaiheuttajien hyökkäyksistä. Vuonna 1898 Beijerinck tutki tupakkakasvien tautia, jonka aiheutti uudenlainen taudinaiheuttaja (myöhemmin tunnistettu tupakan mosaiikkivirus), joka lisääntyi vain elävissä soluissa, jota hän kutsui nimellä *contagium vivum fluidum*, eli tarttuva elävä neste. Se erosi olennaisesti bakteereista, koska se läpäisi suodattimen ja koska se ei näkynyt mikroskoopilla. Beijerinckin käytti sanaa *virus* suodatettavasta infektiivisestä tekijästä. Beijerinck kehitti myös rikastusviljelyn periaatteita.

Beijerinck eli askeettisesti eikä mennyt naimisiin, koska piti sitä yhteensopimattomana tieteellisen työn kanssa. Beijerinckin opetusmenetelmät ja epäsosiaalinen luonne eivät miellyttäneet hänen opiskelijoitaan, ja tutkimus oli aina hänen tärkein kiinnostuksen kohteensa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Martinus Willem Beijerinck *Biografías y Vidas. La enciclopedia biográfica en línea*.  2004. Viitattu 24.042022.
2. 1 2 3 4  MARTINUS WILLEM BEIJERINCK *The American Phytopathological Society*.  2022. Viitattu 24.042022.
3. 1 2 3 4  Martinus Beijerinck *Encyclopedia Britannica*.  2022. Viitattu 24.042022.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Martinus Beijerinck** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* International Plant Names Index
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Alankomaat
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |