recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Czyże** on maalaiskunta Hajnówkan piirikunnassa Puolassa. Sen arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 1 960.

Hajnówkan piirikunnan asukkaista 4,4 prosenttia asuu Czyżen kunnassa ja sen pinta-alasta 8,3 prosenttia kuuluu Czyżen kuntaan. Kylät Czyżen kunnassa ovat Czyże, Hukowicze, Kamień, Klejniki, Kojły, Kuraszewo, Lady, Leniewo, Łuszcze, Morze, Osówka, Podrzeczany, Podwieżanka, Rakowicze, Sapowo, Szostakowo, Wólka sekä Zbucz.

Czyżen väestöpyramidi 2014.
Vuoden 2019 lopussa 50,7 prosenttia Czyżen asukkaista oli naispuolisia ja 49,3 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 12,2 prosenttia kylän väestöstä, työikäiset 50,3 prosenttia ja eläkeikäiset 37,5 prosenttia väestön keski-iän ollessa 50,5 vuotta. Vuonna 2019 Czyżen kunnassa syntyi kymmenen lasta. Kunnan väestöstä 76,5 prosenttia on valkovenäläisiä, ja valkovenäjän kielellä onkin kunnassa virallisen avustavan kielen asema.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Gmina Czyże w liczbach *Polska w Liczbach*. Viitattu 10.12.2020. (puolaksi)
2. ↑  Gminy, w których udział mniejszości narodowych, etnicznych lub społeczności posługującej się językiem kaszubskim wsród ogółu mieszkańców stanowił w 2011 roku co najmniej 10% Puolan sisäministeriö. Viitattu 10.12.2020. (puolaksi)
3. ↑  Urzędowy rejestr gmin, w których używany jest język pomocniczy (PDF) (puolaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Czyże** Wikimedia Commonsissa

* Czyże (gmina wiejska) Białystokin tilastokeskus
**Kubanin valtionyliopisto** (ven. Кубанский государственный университет, *Kubanski gosudarstvennyi universitet*) on venäläinen julkinen yliopisto Krasnodarissa. Se on yksi Etelä-Venäjän suurimmista ja vanhimmista yliopistoista.*lähde?*

Yliopisto perustettiin vuonna 1920 Krasnodarissa. Sen ensimmäinen valittu rehtori oli Nikandr Marks, Venäjän keisarillisen armeijan entinen kenraali, historioitsija ja muinaisvenäläisen paleografian asiantuntija.

Vuonna 1994 yliopisto tunnustettiin yhdeksi Venäjän johtavista korkeakouluista.

Vuosina 2004 ja 2005 yliopisto sijoittui Venäjän sadan parhaan korkeakoulun joukkoon ja sai eurooppalaisen laatumitalin.

Vuonna 2008 Krasnodarin alueellisen opetusministeriön entinen johtaja Mihail Astapov nimitettiin yliopiston rehtoriksi.

Kubanin valtionyliopisto on kouluttanut ulkomaisia ammattilaisia vuodesta 1970 lähtien. Sen ulkomaiset tutkinnon suorittaneet tulevat yli 120 maasta. Nykyään yliopisto kouluttaa edelleen opiskelijoita Aasiasta, Amerikasta, Afrikasta ja Euroopasta.
**Piispa Markus** (ven. Епископ Марк, oik. *Leonid Leontinevitsh Schavikin*, ven. Леонид Леонтьевич Шавыкин; 28. toukokuuta 1910 Raivola, Karjalankannas – 13. tammikuuta 1989 Lahti) oli Valamon luostarin munkki ja myöhemmin Yhdysvalloissa toiminut piispa. 

Leonid Schavikin kävi Raivolassa kansakoulun ja kaksi luokkaa venäläistä reaalikoulua, keskikoulun hän kävi Helsingissä. Valamoon hän meni vuonna 1931. Hänen kuuliaisuustehtäväkseen määrättiin igumenin keljapalvelijana toimiminen. Arkkipiispa Herman vihki hänet vuonna 1934 munkiksi ja munkkidiakoniksi sekä pappismunkiksi vuonna 1941. Hän sai munkkinimekseen Markus. Hän sai Suomen kansalaisuuden 1941, siihen asti hän oleskeli Suomessa Nansen-passilla kuten monet muutkin venäläisemigrantit.

Isä Markus toimi sodan vuosina monissa tehtävissä: sotilaspastorina ja Kyyrölän seurakunnan pappina. Hänet kotiutettiin 1944, ja hän siirtyi uuteen Valamoon. 1950-luvun alussa hän toimi seurakuntapappina Pielavedellä, Hämeenlinnassa, Järvenpäässä ja Kotkassa.

Hänet siirrettiin 1954 Valamon kirjoista Kotkan ortodoksiseen seurakuntaan. Näin siksi, että hän oli toteuttamassa vuosikaudet harkitsemaansa ajatusta siirtyä ulkomaille. Samana syksynä hän muutti Arizonaan Yhdysvaltoihin. Hän asettui myöhemmin Kaliforniaan ja siirtyi siellä toimivan Venäjän kirkon alaiseksi. 

Isä Markus vihittiin vuonna 1960 arkkimandriitaksi. Vuonna 1969 hänestä tuli San Franciscon piispa, jonka arvonimi muutettiin vuotta myöhemmin muotoon Laatokan piispa. Tässä tehtävässä piispa Markus toimi vuoteen 1983, jolloin hän jäi eläkkeelle.

Valamolainen veljeys kantoi yli jurisdiktiorajojen, joten ystävyys isä arkkipiispa Paavalin kanssa säilyi: isä piispa Markus oli Uuden Valamon kirkon vihkijöiden joukossa kesällä 1977. Hän säilytti Suomen kansalaisuuden koko Yhdysvalloissa oleskeluaikansa ja palasi Suomeen vuonna 1987 eläkepäivikseen. Hän asettui asumaan Lahteen, jossa hän kuoli 1989. Hänet haudattiin uuden Valamon hautausmaalle.

Piispa Markus tunnettiin omaleimaisesta huumorintajustaan, ja hänelle ehti keräytyä suuri joukko suomalaisia ystäviä jo työaikana sekä erityisesti Suomessa vietettyjen eläkevuosien mittaan.

Lähteet
-------

* Jyrki Loima: Esipaimen siunaa. Suomen ortodoksiset piispat 1892–1988; luku *Laatokan piispa Markus, kannakselainen kosmopoliitti*, s. 268–271
* Kuolleita (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 14.1.1989, HS Aikakone. Viitattu 16.5.2018.
**Costa Rican maantiede** kertoo Costa Rican maantieteestä. Costa Rica sijaitsee Pohjois- ja Etelä-Amerikan välissä olevalla Keski-Amerikan kannaksella Panaman ja Nicaraguan välissä. Guanacasten vuorijono alkaa maan luoteisosasta. Etelämpänä ovat Cordillera Centralin ja Cordillera de Talamancan vuorijonot. Näiden vuorijonojen välissä on alavampia alueita, kuten Meseta Central ja Valle Central, joiden maaperä on tuliperäistä ja hyvin viljelyyn soveltuvaa. Karibianmeren rannikolla on alankoja, joilla on soita. Tyynenmeren rannikolla vuoristo reunustaa rannikkoa. Costa Rican korkein vuori on Chirripó. Jotkin vuorista ovat sammuneita tulivuoria ja jotkin toimiviakin tulivuoria.

Costa Ricassa on kaksi niemimaata: Nicoya ja Osa. Nicoyan niemimaan keskellä on 1 018 metriä korkeita vuoria. Osan niemimaa on vain hieman merenpinnan yläpuolella. Costa Ricassa vallitsee trooppinen ilmasto, mutta päivän ja yön välillä on suuria lämpötilaeroja. Ilmasto on yleensä runsassateinen. Karibianmeren rannikolla sademäärä on 3 000–3 500 mm vuotuisesti. Toisinaan Costa Ricassa esiintyy trooppisia myrskyjä. Merenrannikoiden läheisillä alueilla on ikivihreää metsää. Karibianmeren rannikolla on pensastoa, mangrovesoita ja palmusoita. Vuoristoissa puuraja on 3 100–3 300 metrin korkeudessa, jonka yläpuolella on ruohostomaita ja pensaikkoja. Noin neljännes maan pinta-alasta on metsää, missä yleisimpiä eläimiä ovat apinat.

Lähteet
-------

1. 1 2  Soili Jääskeläinen, Liisa Honkala, Kirsti Kujanen: *Maailmalla, Amerikka*, s. 182–183. Weilin+Göös, 2009. ISBN 978-951-0-33476-8.
**Heerup Museum** on Tanskassa Rødovren kunnassa sijaitseva museo, joka esittelee tanskalaisen monipuolisen taiteilijan Henry Heerupin töitä ja esineitä.

Museo sai alkunsa, kun Rødovren kunta sai Henry Heerupin töitä ja henkilökohtaisia esineitä Heerupin leskeltä Marion Heerupilta vuonna 1995. Henry Heerupin työskentelypaikkana olleeseen puutarhaan ei ollut mahdollista sijoittaa museota, joten museo perustettiin Rødovregaardin monitoimitalon luokse. Rødovregaard on vanha kartano, joka on toiminut pitkään maatilana, kunnes Rødovren kunta osti tilan vuonna 1967 ja kunnosti kartanorakennuksesta monitoimitalon vuonna 1976.

Museon on suunnitellut arkkitehti Bernd Kjelland. Museon kokonaispinta-ala on 425 m2, josta 200 m2 on näyttelytiloja. Näyttelytilojen lisäksi museorakennuksessa on aulatila, museokauppa, vessat sekä 150 m2 laajuinen kellarivarasto. Museo vihittiin käyttöön 1.5.2000, mutta jouduttiin kuitenkin sulkemaan heti avaamisensa jälkeen kosteusongelmien vuoksi. Museo avattiin uudelleen 20.1.2001, ja tuolloin viikonlopun aikana noin 4000 kävijää jonotti avajaisnäyttelyyn, joka oli "Heerup Museum – Maleri, grafik, skulptur".

Lähteet
-------

1. 1 2  Heerup Museums historie *Heerup Museum*. Viitattu 17.8.2023. (tanskaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Heerup Museum** Wikimedia Commonsissa

* Heerup Museum (tanskaksi)
**Ivan Moody** (1964 – 18. tammikuuta 2024) oli brittiläis-portugalilainen säveltäjä, musiikkitieteilijä ja Konstantinopolin ekumeenisen patriarkaatin pappi.

Moody opiskeli musiikkia ja teologiaa Lontoossa, Joensuussa ja Yorkissa. Tohtorin arvon hän sai Yorkin yliopistosta, jossa hänelle opettivat sävellystä Brian Dennis, John Tavener ja William Brooks. Moody toimi kirkkomusiikin professorina Itä-Suomen yliopistossa. Hän työskenteli myös Saint Vladimir's Orthodox Theological Seminaryn Hengellisten taiteiden instituutissa New Yorkissa. Portugalissa Moody työskenteli tutkijana ja hallituksen jäsenenä Universidade Nova de Lisboan CESEM:ssa. Hän oli International Orthodox Theological Associationin musiikkikomiotean puheenjohtaja. Hänet valittiin vuonna 2021 International Society for Orthodox Church Musicin (ISOCM) puheenjohtajaksi. Moody toimitti ISOCM:n lehteä ja kuului *Revista Portuguesa de Musicologian* toimituskuntaan.

Moodyn sävellyksiin kuuluivat *Passion and Resurrection* (1992), englanninkielinen *Akatistos*-versio (1998) ja *Qohelet* (2013). Moody sävelsi myös muun muassa suomenkielisen vigiliamusiikin sekä konsertot pianolle, sellolle, nokkahuilulle, kontrabassolle ja alttoviululle. Hän kirjoitti teoksen *Modernism and Orthodox Spirituality in Contemporary Music* (2014) ja lukuisia artikkeleita muun muassa hengellisen musiikin aiheista. Moody perehtyi Serbian ja Bulgarian musiikkiin sekä aikansa säveltäjien, kuten Henryk Góreckin, Sofija Gubaidulinan, Arvo Pärtin, Alfred Schnittken ja John Tavenerin musiikkiin. Hänen musiikkiaan on julkaistu levytettynä monilla eri levymerkeillä. Häneltä tilasivat teoksia muun muassa BBC ja Grupo de Música Contemporânea de Lisboa. Moodyn musiikin esittäjiin ja levyttäjiin ovat kuuluneet myös Cappella Romana, Ars Nova Copenhagen, English Chamber Choir ja Raschèr-saksofonikvartetti.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Lebrecht, Norman: DEATH OF A NOTED UK COMPOSER, 59 *News*.  18.1.2024. SlippeDisc. Viitattu 19.1.2024. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5  Board International Society for Orthodox Church Music. Viitattu 19.1.2024. (englanniksi)
3. 1 2 3 4 5  Moody Ivan (1964) Portuguese Music Research & Information Centre. Viitattu 19.1.2024. (englanniksi)
4. ↑  Modernism and Orthodox Spirituality in Contemporary Music *Tuotteet*. Suomalainen kirjakauppa. Viitattu 19.1.2024.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Latvia
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola
* Portugali

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii
* ORCID

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* RISM
* IdRef

 |

 |
**Joseph Thomson** (1858–1895) oli skotlantilainen geologi, luonnontieteilijä ja tutkimusmatkailija. Hän vieraili ensimmäisenä eurooppalaisena useilla alueilla itäisessä Afrikassa. Itä-Afrikan yleisin gasellilaji thomsoningaselli (*Eudorcas thomsonii*) sekä kaksi etanalajia on nimetty Joseph Thomsonin mukaan.

Thomson oli mukana vuonna 1878 Royal Geographical Societyn tutkimusmatkalla keskiseen Itä-Afrikkaan. Hänestä tuli tutkimusmatkan johtaja aiemman johtajan Alexander Keith Johnstonin kuoltua. Thomson johdatti retkikunnan aiemmin tutkimattomille seuduille Malawijärven pohjoispään ympäristöön ja sitten Tanganjikajärvelle. Retkikunnan yritys päästä Kongojoelle tyssäsi buye-heimon päällikön vastarintaan, ja matkaa jatkettiin kohti Afrikan itärannikkoa nykyisen Tansanian alueelle, josta löytyi Rukwajärvi.

Vuonna 1882 Royal Geographical Society lähetti Thomsonin tärkeimmälle tutkimusmatkalleen. Thomsonin tarkoituksena oli etsiä lyhin reitti Sansibarilta Ugandaan. Hän matkusti aseistamattomana rannikolta Mombasan satamakaupungista Kilimanjaron ohi ja onnistui kulkemaan masaiden maiden läpi, vaikka aiemmin masait olivat estäneet läpikulun. Thomson löysi ensimmäisenä eurooppalaisena Baringojärven. Hän saapui Victorianjärvelle joulukuussa 1882.

Myöhemmin Thomson oli eri puolilla Afrikkaa. Vuonna 1885 hän oli mukana turvaamassa brittien kauppaoikeuksia Sokotossa ja Gwandussa nykyisen Nigerian alueella, ja vuonna 1888 hän teki yksityisen tutkimusmatkan Marokon alueelle. Vuonna 1890 hän lähti mukaan Cecil Rhodesin British South Africa Companyn kaivos- ja kauppatoimintaan nykyisen Sambian alueelle.

Thomsonin mottona oli: "Se, joka kävelee hitaasti, kulkee turvallisesti. Se, joka kulkee turvallisesti, pääsee pitkälle."

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Joseph Thomson (British explorer) *Encyclopædia Britannica*. Viitattu 28.3.2023. (englanniksi)
2. 1 2  Harkitseva skotti kartoitti Afrikkaa.  *Tieteen Kuvalehti Historia*, nro 19/2023, s. 66–69.  Bonnier Publications International AS.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Joseph Thomson (tutkimusmatkailija)** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Australia
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* International Plant Names Index

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Musée d'Orsay

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Anatoli Ivanišin (2011).
**Anatoli Alekseijevitš Ivanišin** (venäjäksi Анатолий Алексеиевич Иванишин; s. Irkutskissa Neuvostoliitossa 15. tammikuuta 1969) on venäläinen kosmonautti, jonka ensimmäinen avaruuslento alkoi 14. marraskuuta 2011 Sojuz TMA-22 -avaruusaluksen lennolla ISS-avaruusasemalle.

Taustaa
-------

Vuonna 1986 Ivanišin valmistui ylioppilaaksi Irkutskissa ja pyrki Tšernihivin ilmasotakouluun, johon ei ensimmäisellä yrittämällään päässyt. Hän opiskeli välissä vuoden Irkutskin polyteknisessä koulussa. Hän valmistui lopulta sotilaskoulusta erinomaisin arvosanoin. Vuonna 2003 hän valmistui Moskovan valtionyliopistosta aiheinaan talous, tilastotiede ja informaatioteoria.

Anatoli Ivanišin harjoittelee NASAn Johnsonin avaruuskeskuksessa.
Vuodet 1991–2003 hän palveli eri lentoyksiköissä Venäjän ilmavoimissa lentäen 507 tuntia MiG-29 ja Su-27-koneilla.

Kosmonautti
-----------

Hänet valittiin 29. toukokuuta 2003 kosmonauttikoulutukseen läpäisten sen erinomaisin arvosanoin kesällä 2005.
Hän palveli Sojuz TMA-20 -lennon varamiehistä päällikkönä vuonna 2010. Vuoden 2011 lopussa hän liittyi ISS:n miehistöön Retkikunta 29:n ja Retkikunta 30:n lentoinsinööriksi. Hän laskeutui maahan 27. huhtikuuta 2012 lennolla Sojuz TMA-22.

Muuta
-----

Ivanišin on naimisissa Svetlanan kanssa ja perheessä on vuonna 1993 syntynyt poika, Vladislav. Ivanišinin vanhemmat ovat Nina ja Aleksei Ivanišin.

Lähteet
-------

1. ↑  NASA: Preflight Interview: Anatoly Ivanishin  26-08-2011. NASA. Viitattu 16-09-2011.
2. ↑
3. ↑  Анатолий Алексеевич Иванишин *astronaut.ru*.  April 30, 2010. Viitattu June 20, 2010.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Anatoli Ivanišin** Wikimedia Commonsissa

* Spacefacts biography of Anatoli Ivanishin

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
Tallbergin talo, Aleksanterinkatu 21, jonka porttikäytävästä City-käytävä alkaa.
**Citykäytävä** (tai **City-käytävä**) on katettu liikekeskus Helsingin keskustassa Aleksanterinkatu 21:n ja laajemmin Soopelin korttelin sisäpihalla. Citykäytävässä toimii muun muassa useita ravintoloita ja erikoisliikkeitä. Kiinteistössä on liiketilaa noin 4 000 m² ja lisäksi toimistotilaa 2 700 m². Sen läpi kulkee vuosittain noin kuusi miljoonaa ihmistä, sillä se toimii läpikulkureittinä Aleksanterinkadulta ja Citycenteriin ja sen kautta edelleen päärautatieasemalle.

Aleksanterinkatu 21:n tontin osti ja rakennutti 1800-luvun lopulla liikemies ja kauppaneuvos Julius Tallberg, ja sen on suunnitellut Elia Heikel ja Stefan Michailow. Myöhemmin hän osti myös samassa korttelissa sijainneet Keskuskatu 6:n ja Kaivokatu 8:n tontit rakennuksineen. Hänen aloitteestaan näiden kiinteistöjen porttikäytävien ja sisäpihojen läpi avattiin vuonna 1910 Aleksanterinkadulta Kaivokadulle johtanut kulkureitti, jonka suunnitteli tarkemmin Eliel Saarinen ja jonka varrelle sijoitettiin liikehuoneistoja. Reitti sai myöhemmin nykyisen nimensä. Vuonna 1915 kiinteistön pihasiivet korotettiin nelikerroksisiksi Selim A. Lindqvistin piirustusten mukaan. Keskuskatu 6:n ja Kaivokatu 8:n kadunvarsirakennukset kuitenkin purettiin 1960-luvulla, samoin kuin katujen kulmassa sijainnut Skohan talo, minkä jälkeen paikalle rakennettiin nykyinen City-Center, joka tunnetaan myös nimellä Makkaratalo. Suunnitelmissa oli tuolloin, että myöhemmin myös korttelissa Aleksanterinkadun puolella olevat rakennukset olisi purettu ja City-Center -rakennuskompleksia laajennettu niiden paikalle, mutta tältä osin suunnitelmaa ei koskaan toteutettu. Niinpä alkuperäisestä City-käytävästä jäi edelleen jäljelle Aleksanterinkadulta korttelin sisäpihalle johtanut osuus, jonka jatkeena City Centerin läpi johti Kaivokadulle alun perin kaksi katettua käytävää.

Sisäpiha katettiin 1980-luvulla lasikatolla. 1990-luvun alussa Citykäytävällä havaittiin levotonta käytöstä ja ilkivaltaa, minkä vuoksi sitä alettiin pitää öisin suljettuna.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Aleksi 21 *Tallberg*. Viitattu 20.1.2024.
2. ↑  Yhteisömme *Citykäytävä*. Viitattu 20.1.2024.
3. 1 2  Ollila, Kaija & Toppari, Kirsti: "Soopeli", *Puhelista Punatulkkuun: Helsingin vanhoja kortteleita*, s. 89. Sanoma Oy, 1998. ISBN 951-9134-69-7.
4. ↑  City Center, Makkaratalo; Kaivokatu 6-8 & Keskuskatu 6-8; Helsinki *Finna*. Viitattu 22.1.2024.
5. ↑  Ulla, Janhonen: Citykäytävä ja Makkaratalon kujat suljetaan lasiseinin ja rautaportein (Maksullinen artikkeli) *Helsingin Sanomat*.  12.3.1991. Viitattu 20.1.2024.
6. ↑  Pasanen, Esko: City-käytävä suljetaan yöstä aamuun (Maksullinen artikkeli) *Helsingin Sanomat*.  20.6.1990. Viitattu 20.1.2024.
7. ↑  Eronen, Uula: City-käytävä kiinni öiksi (Maksullinen artikkeli) *Helsingin Sanomat*.  8.10.1990. Viitattu 20.1.2024.
Bernhard Tritscher
**Bernhard Tritscher** (s. 25. huhtikuuta 1988) on itävaltalainen maastohiihtäjä.

Tritscher kilpaili maastohiihdon maailmancupissa ensimmäisen kerran Oslossa maaliskuussa 2010 sijoittuen vapaan hiihtotavan sprintissä 54:nneksi. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti joulukuussa 2010 Düsseldorfin vapaan hiihtotavan sprintissä, jossa hän sijoittui 14:nneksi. Parhaimmillaan hän on sijoittunut maailmancupissa kymmenenneksi Rybinskin vapaan hiihtotavan sprintissä helmikuussa 2011. Parisprintissä hän on sijoittunut parhaimmillaan neljänneksi.

Oslon MM-kilpailuissa 2011 Tritscher sijoittui vapaan hiihtotavan sprintissä 21:nneksi. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 hän oli parisprintissä seitsemäs Harald Wurmin kanssa. Sotšin olympialaisissa 2014 hän sijoittui seitsemänneksi vapaan hiihtotavan sprintissä. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän oli 15 kilometrin vapaan kilpailussa kuudes.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Bernhard Tritscher Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Bernhard Tritscherin kotisivut
*Tämä artikkeli käsittelee vuonna 1993 valmistunutta matkustaja-autolauttaa. Muita merkityksiä on erillisellä täsmennyssivulla.*

***M/S Bergensfjord*** (tulevalta nimeltään **M/S Oslofjord**) on Fjord Linen omistama vuonna 1993 valmistunut matkustaja-autolautta. Se liikennöi aiemmin Norjan ja Tanskan välisellä reitillä Hirtshals-Stavanger-Bergen. Kevään 2014 alus oli uudelleenrakennettavana STX Finlandin Rauman telakalla.

Historia
--------

### Alkuvuodet

***M/S Bergen*** laskettiin vesille Bruce Yardin telakalla Landskronassa 29. tammikuuta 1993. 19. kesäkuuta 1993 laiva luovutettiin Rutelaget Asköy-Bergen A/S-yhtiölle (nyk. Fjord Line). 27. kesäkuuta 1993 laiva asetettiin reittiliikenteeseen reitille Bergen-Stavanger-Egersund-Hanstholm, myöhemmin reitiksi vakiintui Bergen-Egersund-Hanstholm. Kesäkuukausina liikennöitiin vain osuutta Egersund-Hanstholm.

Vuonna 1997 *Bergen* rekisteröitiin Bergen Nordhordland Rutelag ASA:n omistukseen. Samana vuonna laivaan rakennettiin suurempi verovapaa myymälä. Huhtikuussa 1997 *M/S Bergen* ajoi karille. Vahinkojen korvaus kesti 3 viikkoa.

Vuonna 2003 Bergen Nordhordland Rutelag ASA päätti vuokrata *M/S Bergenin* tanskalaiselle DFDS:älle. Laiva jatkoi liikenteessä 7. huhtikuuta 2003 asti.

### DFDS

10. huhtikuuta 2003 M/S Bergen vuokrattiin DFDS-yhtiölle Tanskaan. Laiva sai uuden nimen ***M/S Duchess of Scandinavia***. DFDS siirsi aluksen reitille Cuxhaven-Harwich. 25. marraskuuta 2004 laiva myytiin norjalaiselle Bergensfjord KS-yhtiölle. Laiva jatkoi silti DFDS:n liikenteessä.

### Fjord Line

12. lokakuuta 2005 laiva sai uuden nimen ***M/S Atlantic Traveller***. Laiva jatkoi reitillä Cuxhaven-Harwich 6. marraskuuta 2005 asti. Sen jälkeen laiva lähti Fredericiaan telakoitavaksi, ja 17. marraskuuta 2005 laiva aloitti liikenteen välillä Bergen-Haugesund-Egersund-Hanstholm.

Tammikuussa 2008 laiva sai telakoinnin yhteydessä uuden nimen ***M/S Bergensfjord***. Saman vuoden maaliskuussa laivan omistajaksi rekisteröitiin Fjord Line Skibsholding A/S ja lokakuussa laiva aloitti liikenteen uudella reitillä Bergen-Stavanger-Hirtshals.

### Siirtyminen Ruotsin-liikenteeseen

5. kesäkuuta 2013 Fjord Line ilmoitti solmineensa telakkayhtiö STX Finlandin Rauman telakan kanssa sopimuksen *M/S Bergensfjordin* uudelleenrakentamisesta lyhyelle Sandefjord-Strömstad-linjalle sopivaksi. Laivan nimi vaihtuu uudelleenrakentamisen yhteydessä, koska Fjord Linen uuden aluksen nimeksi tulee myös ***Bergensfjord***. Uusi nimi on ***Oslofjord*** .

Nimihistoria
------------

* 1993–2003: Bergen
* 2003–2005: Duchess of Scandinavia
* 2005–2008: Atlantic Traveller
* 2008–2014: Bergensfjord
* 2014- Oslofjord

Lähteet
-------

1. 1 2  Fakta om Fartyg
2. ↑  Fjord Line
3. 1 2 3  Fjord Line Press release (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑  Fjord Line Press release (Arkistoitu – Internet Archive)
**Bad Salzuflen** on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa, läntisessä Saksassa. Se kuuluu Detmoldin hallintopiiriin ja Lippen piirikuntaan. Kaupunki sijaitsee Salzen laaksossa. Vuoden 2022 lopussa kaupungin asukasluku oli 54 808. Sen pinta-ala on 100,05 neliökilometriä ja asukastiheys 548 as./km².

Historia
--------

Lange Straße Bad Salzuflenissa.
Varhaisin maininta asutuksesta alueella on peräisin 1000-luvulta, jolloin alue tunnettiin nimellä *Uflon*. Keskiajalla kaupungille toi vaurautta kukoistava suolakauppa. Sen ansiosta asutus kehittyi nopeasti, ja 1400-luvulla sen ympärille rakennettiin muuri torneineen ja portteineen. Vuonna 1488 Salzuflenille myönnettiin kaupunkioikeudet. Menestyksekästä suolakauppaa jatkui aina kolmikymmenvuotiseen sotaan saakka. Vuonna 1818 kaupungista muodostettiin valtiollinen kylpyläkaupunki, ja kylpylää tarkoittava nimitys *Bad* liitettiin kaupungin nimeen vuonna 1914.

Lähteet
-------

1. 1 2  Zah­len, Da­ten, Fak­ten Stadt Bad Salzuflen. Viitattu 2.7.2023. (saksaksi)
2. 1 2  Bevölkerung nach Gemeinden Landesbetrieb IT.NRW. Viitattu 2.7.2023. (saksaksi)
3. ↑  Stadt­ge­schich­te Stadt Bad Salzuflen. Viitattu 2.7.2023. (saksaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Bad Salzuflen** Wikimedia Commonsissa

* Bad Salzuflenin kaupungin viralliset Internet-sivut (saksaksi)
Bilawal Bhutto Zardari
**Bilawal Zardari Bhutto** (urduksi ‏بلاول بھٹو زرداری‎) (s. 21. syyskuuta 1988) on Pakistanin kansanpuolueen puheenjohtaja. Hän on salamurhatun Pakistanin entisen pääministerin ja oppositiojohtaja Benazir Bhutton ja tämän miehen Asif Ali Zardarin ainoa poika. Hänen isoisänsä oli presidenttinä ja pääministerinä toiminut Pakistanin kansanpuolueen perustaja Zulfiqar Ali Bhutto.

Bilawal kävi Dubaissa Rashid School For Boys -koulua jossa Bilawal oli koulun oppilaskunnan hallituksen varapuheenjohtaja ja siirtyi sen jälkeen opiskelemaan historiaa Christ Churchiin Oxfordin yliopistoon. Myös hänen äitinsä ja isoisänsä Zulfiqar Ali Bhutto opiskelivat Oxfordissa. Bilawalilla on taekwondon mustavyö. Bilawal oli Bhutton asunnolla Dubaissa talvilomalla, jossa hän kuuli äitinsä kuolemasta.

Bilawal valittiin Pakistanin kansanpuolueen puheenjohtajaksi 30. joulukuuta 2007. Hänen isästään tuli puolueen varapuheenjohtaja. Opiskelun jälkeen Bilawal aikoo johtaa Pakistanin kansanpuoluetta. On arvioitu, että Bilawalin turvallisuus Oxfordissa maksaa noin miljoona puntaa joka vuosi.

Lähteet
-------

1. ↑  Reuters (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* BBC News: Profile: Bilawal Bhutto Zardari

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
**Barbara Celjeläinen** (unk.: *Cillei Borbála*, saks.: *Barbara von Cilli,* slov. ja kroat.*: Barbara Celjska);* (n. 1392/1394 – 1445) oli Sigismund Luxemburgilaisen puolisona Unkarin ja Böömin kuningatar sekä Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisarinna. 

Barbara oli steiermarkilaisen Celjen kreivi Herman II:n (1360-luku –1435) ja kreivitär Anna von Schaunbergin nuorin tytär.

Sigismund oli jäänyaltaan korkealla tasolla. Celjen kreivit ylennettiin keisarikunnan vaaliruhtinaiden joukkoon.

Avioliitto vuonna 1405 oli Sigismundin toinen. Siitä syntyi vuonna 7. lokakuuta 1409 tytär, Elisabet Luxemburgilainen (unk.: *Luxemburgi Erzsébet),* (1409–1442), josta tuli Albrekt II:n kuningatarpuoliso ja Unkarin kuningatar sekä kanssahallitsija omalla oikeudellaan.

Barbara kruunattiin Saksan kuningattareksi Aachenissa vuonna 1414. Vuonna 1415 hän sai osallistua miehensä rinnalla Konstanzin kirkolliskokoukseen. Pian sen jälkeen kuningaspari aloitti epävirallisen asumuseron. Barbara pyysi anteeksiantoa, pääsi jälleen vaikuttamaan valtion asioihin 1420-luvulla ja sai järjestää maan puolustusta Hussilaissodissa. Rauhan tultua Barbaran ja Sigismundin välit paranivat, ja vuonna 1437 Barbara kruunattiin Böömin kuningattareksi.

Lähteet
-------

1. 1 2  Barbara of Celje, Queen of Hungary and Bohemia *Celje Tourism*. Viitattu 23.4.2023.
2. ↑  Barbara Of Cilli (Fl. 1390–1410) *Women in World History: A Biographical Encyclopedia*. Viitattu 23.4.2023.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Kroatia
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Strange Fruit** on Abel Meeropolin salanimellä Lewis Allan kirjoittama ja Billie Holidayn vuonna 1939 levyttämä kappale. Sen aiheena on Yhdysvaltain etelävaltioissa tapahtuneet lynkkaukset.

Kappaleen pohjana oli Meeropolin runo, jonka hän kirjoitti nähtyään valokuvan kahdesta Indianassa lynkatusta afroamerikkalaisesta. Runo julkaistiin ensimmäisen kerran opettajien ammattiliiton julkaisussa *New York Teacher* nimellä *Bitter Fruit*. Meeropol sävelsi runon lauluksi, jota alkuvaiheessa esitti ammattiliiton tilaisuuksissa Meeropolin puoliso Anne. Kappaleesta tuli New Yorkissa varsin suosittu, ja sen esitti muun muassa musta laulajatar Laura Duncan Madison Square Gardenilla. Keväällä 1939 Cafe Society -yökerhon omistaja Barney Josephson esitteli Meeropolin yökerhossaan esiintyvälle Bille Holidaylle. Meeropol lauloi kappaleen Holidaylle, joka otti sen ohjelmistoonsa jo muutamia päiviä myöhemmin.

Holidayn levy-yhtiö Columbia Records kieltäytyi levyttämästä kappaletta, mutta antoi Holidaylle luvan levyttää sen Commodore Recordsille. Holiday levytti kappaleen 20. huhtikuuta 1939.Kappale oli laajalti esityskiellossa, mistä huolimatta se saavutti Billboardin Top 20 -listalla sijan 16. Vuosien varrella levyä on myyty yli miljoona kappaletta.

Holiday suhtautui "Strange Fruitiin" omistavasti ja hänen muun muassa väitetään yrittäneen estää Josh Whitea esittämästä kappaletta. Hän myös väitti osallistuneensa kappaleen kirjoittamiseen ja että kappale olisi tehty juuri häntä varten. Meeropol suhtautui kuitenkin ymmärtäväisesti Holidayn yritykseen ottaa kunnia kappaleesta itselleen.

"Strange Fruit" valittiin Grammy Hall of Fameen vuonna 1978. Time valitsi sen vuonna 1999 vuosisadan kappaleeksi.

Lähteet
-------

1. 1 2  Butler, Clarisse: How one teacher wrote the 'best song' of the century; New book tells story behind a chilling poem (Arkistoitu linkki)  22.11.2000. New York Teachers.  Arkistoitu 25.8.2010. Viitattu 14.8.2010. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5  Strange Fruit BBC. Viitattu 14.8.2010. (englanniksi)
3. 1 2  Moore, Edwin: Strange Fruit is still a song for today  18.9.2010. The Guardian. Viitattu 1.10.2010. (englanniksi)
4. ↑  Grammy Hall of Fame Award (Arkistoitu linkki) grammy.com.  Arkistoitu 24.10.2010. Viitattu 2.10.2010. (englanniksi)
5. ↑  The Best Of The Century (Maksumuuri)  31.12.1999. Time.  Arkistoitu 30.9.2007. Viitattu 29.9.2010. (englanniksi)
**Gary Charles Peters** (s. 1. joulukuuta 1958 Pontiac, Michigan, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko, joka on edustanut Michiganin osavaltiota Yhdysvaltain senaatissa vuodesta 2014. Hän toimi myös Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä vuosina 2009–2015.

Peters valmistui valtiotieteen kandidaatiksi Alma Collegesta vuonna 1980 ja kauppatieteiden maisteriksi Detroit Mercyn yliopistosta vuonna 1984. Lisäksi hän suoritti oikeustieteen tutkinnon Wayne State Universityssä vuonna 1989 ja filosofian maisterin tutkinnon Michiganin osavaltionyliopistossa vuonna 2007.

Ura
---

Peters toimi Rochester Hillsin kaupunginvaltuuston jäsenenä 1991–1993. Myöhemmin hän liittyi Yhdysvaltain laivastoon vuosiksi 1993–2000 ja uudestaan 2001–2005. Peters valittiin vuonna 1994 Michiganin senaattiin, jossa hän toimi vuosina 1995–2002, koska hänen tuli palata asepalvelukseen syyskuun 11. päivän terroritekojen jälkeen. Lisäksi hän on toiminut useissa rahoituslaitoksissa ja opettanut monissa yliopistoissa.

Peters liittyi Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäseneksi vuonna 2009 ja hän kannatti Barack Obaman hallituksen poliittisia näkemyksiä. Lisäksi hän kannatti muun muassa vähimmäispalkan lisäämistä ja maahanmuuttouudistusta. Peters liittyi Yhdysvaltain senaattiin vuonna 2014, kun Carl Levin ei hakenut jatkokaudelle.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Gary Peters *Encyclopædia Britannica*. Viitattu 21.1.2024. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Gary Peters** Wikimedia Commonsissa
*Tämä artikkeli kuvaa Yhdysvaltain laivaston South Dakota -luokan taistelulaivaa. Muita samoin nimettyjä aluksia on täsmennyssivulla.*

**USS Massachusetts** (runkonumero BB-59) oli Yhdysvaltain laivaston South Dakota -luokan taistelulaiva. Alus on nykyisin museona.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: South Dakota -luokka (1939)*
Alus tilattiin 15. joulukuuta 1938 Bethlehem Steel Corporationin Fore Riverin telakalta, missä köli laskettiin 20. heinäkuuta 1939. Alus laskettiin vesille 23. syyskuuta 1941 kumminaan Charles Francis Adamsin puoliso ja liitettiin laivastoon 12. toukokuuta 1942 Bostonissa ensimmäisenä päällikkönään Francis E. M. Whiting.

Palvelus
--------

Koeajojen päätyttyä alus lähti 24. lokakuuta 1942 Casconlahdelta Mainesta, ja se kohtasi neljä päivää myöhemmin merellä operaatio Torchin läntisen maihinnousuosaston. Se oli operaatiossa amiraali H. Kent Hewittin lippulaivana. *Massachusettsin* ensimmäinen taistelu alkoi 8. marraskuuta Casablancan edustalla. *Massachusetts* ja sen seurassa olleet kaksi risteilijää ja kaksi hävittäjää joutuivat kahden Casablancaa suojaavan raskaan rannikkopatterin tuleen. Samaan aikaan Casablancan satamassa oli keskeneräinen Vichyn Ranskan laivaston taistelulaiva *Jean Bart*, jonka kahdesta 15 tuuman tykkitornista vain toinen oli asennettuna paikoilleen. Seuranneessa taistelussa *Jean Bartiin* osui viisi *Massachusettsin* 16 tuuman kranaattia, jolloin sen ainoa päätykistön torni vaurioitui toimintakelvottomaksi. Tämän jälkeen *Massachusetts* ja sen seurassa olleet alukset keskittivät tulensa satamassa olleisiin muihin ranskalaisaluksiin, jolloin kaksi hävittäjää ja yksi kevyt risteilijä upposivat. Alus tulitti vielä rannikkopattereita räjäyttäen ampumatarvikevaraston. *Massachusetts* ampui taistelussa 786 kappaletta 16 tuuman kranaatteja, joita oli alun alkaen ollut mukana 800. Tulitauon jälkeen alus aloitti 12. marraskuuta paluumatkan Yhdysvaltoihin, jossa se valmistautui siirtymään Tyynellemerelle.

Alus poistettiin palveluksesta 27. maaliskuuta 1947 ja poistettiin alusluettelosta 1. kesäkuuta 1962. Alus on ollut 14. elokuuta 1965 alkaen museona Battleship Covessa Massachusettsissa.

Lähteet
-------

* Sturton, Ian (toim.): *Conway's battleships : the definitive visual reference to the world's all-big-gun ships.*. Conway Maritime Press, 2008. ISBN 9781844860685. (englanniksi)
* Whitley, M. J.: *Battleships of World War Two - an international encyclopedia*. Lontoo: Arms and Armour, 1998. ISBN 1-85409-386-X. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  DANFS (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **USS Massachusetts (BB-59)** Wikimedia Commonsissa

*South Dakota* -luokan taistelulaivat

|  |
| --- |
| *USS South Dakota* – *USS Indiana* – *USS Massachusetts* – *USS Alabama* |
| Edeltäjä: *North Carolina* -luokka – Seuraaja: *Iowa*-luokka |
**David Leggio** (s. 31. heinäkuuta 1984 Buffalo, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkomaalivahti.

Vuosina 2004-2008 Leggio pelasi NCAA-yliopistosarjaa Clarksonin yliopiston joukkueessa. Hänet valittiin vuonna 2007 sarjaan parhaaksi maalivahdiksi ja ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Vuonna 2008 hänet valittiin sarjan toisen tähdistökentällisen maalivahdiksi. Kaudella 2008–2009 hän pelasi ECHL:n Florida Everbladesissa. Leggio pelasi myös kaksi AHL-ottelua Albany River Ratsissa ja Binghamton Senatorsissa.

Kaudeksi 2009-2010 Leggio teki sopimuksen SM-liigassa pelaavan Turun Palloseuran kanssa, jossa hän korvasi NHL:aan siirtyneen Alexander Salákin joukkueen ykkösmaalivahtina. Kauden päätteeksi joukkue voitti Suomen mestaruuden. 

Kaudeksi 2010–2011 Leggio teki yksivuotisen sopimuksen NHL-seura Buffalo Sabresin kanssa. Hän kuitenkin pelaa Sabresin farmiseura Portland Piratesissa AHL-liigassa.

Pelaajahistoria
---------------

| Kausi | Joukkue | Liiga | Palkinnot |
| --- | --- | --- | --- |
| 2004–05 | Clarkson University | NCAA |
| 2005–06 | Clarkson University | NCAA |
| 2006–07 | Clarkson University | NCAA |
| 2007–08 | Clarkson University | NCAA |
| 2008–09 | Florida Everblades | ECHL |
|
| 2009–10 | TPS | SM-liiga | Kanada-malja |
| 2010–11 | Portland Pirates | AHL |
| 2011–12 | Rochester Americans | AHL |
| 2012–13 | Rochester Americans | AHL |
| 2013–14 | Hershey Bears | AHL |
| 2014–15 | Bridgeport Sound Tigers | AHL |
| 2015–16 | EHC München | DEL |
| 2016–17 | EHC München | DEL |
| 2017–18 | EHC München | DEL |
| 2018–19 | Grizzlys Wolfsburg | DEL |

Maajoukkueura
-------------

Leggio valittiin Yhdysvaltain jääkiekkomaajoukkueen kolmanneksi maalivahdiksi vuoden 2010 maailmanmestaruuskilpailuihin, mutta hän ei pelannut yhdessäkään ottelussa.

Lähteet
-------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **David Leggio**.
* David Leggio The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
* David Leggio on TPS:n uusi maalivahti[vanhentunut linkki]
* 

### Viitteet

1. ↑  TPS:n mestarivahti rapakon taakse *iltasanomat.fi*.  9.8.2010. Ilta-Sanomat. Viitattu 6.9.2010.
Hou Yu-ih
**Hou Yu-ih** (kiin.: 侯友宜; pinyin: *Hóu Yǒuyí*; s. 7. kesäkuuta 1957 Puzi, Chiayin piirikunta) on taiwanilainen Kuomintangin poliitikko.

Hou valmistui Taiwanin poliisiyliopistosta ja aloitti uransa poliisin palveluksessa vuonna 1980. Hän toimi Taiwanin poliisin pääjohtajana vuosina 2006–2008. Tämän jälkeen hän oli Taiwanin poliisiyliopiston puheenjohtaja. Poliisiurallaan Hou tuli tunnetuksi useiden suurta näkyvyyttä saavuttaneiden rikostapausten tutkinnasta. Näihin kuului Chen Chin-hsingin rikosvyyhti, joka johti eteläafrikkalaisen diplomaatin ottamiseen panttivangiksi perheineen.

Hou aloitti poliittisen uransa vuonna 2010, jolloin hänestä tuli Uuden-Taipein varapormestari Eric Chun kutsusta. Vuonna 2018 ja jälleen vuonna 2022 Hou valittiin Uuden-Taipein pormestariksi. Hän oli Taiwanin presidentinvaalissa 2024 Lai Ching-ten vastaehdokas. Hou kampanjoi sodan ja rauhan teemoilla. Hän on vuoden 1992 konsensuksen puolestapuhuja; vuoden 1992 konsensus viittaa Kuomintangin ja Kiinan kommunistisen puolueen yhteisymmärrykseen siitä, että sekä Kiinan että Taiwanin mukaan on vain yksi Kiina, vaikkakin Taiwaninsalmen eri puolilla eri tavoin tulkittuina. Hou on myös puhunut Kiinan vuonna 2013 ehdottaman kauppasopimuksen (CSSTA) hyväksynnän puolesta. Kauppasopimuksen hyväksymisen esti aikoinaan Opiskelijoiden auringonkukkaliikkeen laajamittainen mielenosoittaminen. Hou on kannattanut ankaraa suhtautumista rikollisuuteen ja kuolemanrangaistuksen säilyttämistä. Häntä on kritisoitu toiminnastaan autoritaarisen hallinnon aikoina; hän vastasi vuonna 1989 yrityksestä pidättää demokratia-aktivisti Cheng Nan-jung, joka sitten päätyi polttoitsemurhaan.

Houn ensimmäinen poika kuoli tulipalossa vuonna 1992.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Taiwan: who is Hou Yu-ih, the conservative Kuomintang party's presidential candidate in 2024 Agenzia Nova 17.5.2023, viitattu 22.1.2024 (englanniksi)
2. 1 2 3  From popular mayor to ho-hum candidate, KMT's Hou struggles to gain traction Focus Taiwan 24.8.2023, viitattu 22.1.2024 (englanniksi)
3. 1 2 3  Thompson Chau, Hou Yu-ih, Taiwan's 'law and order' poster child aims for top job Nikkei 5.1.2024, viitattu 22.1.2024 (englanniksi)
*Tämä artikkeli käsittelee Suomessa toiminutta radioasemaa. Ruotsalaisesta kaupallisesta paikallisradiosta katso STAR FM.*
**Star FM** oli radioasema, joka toimi Suomessa vuosina 1999-2001 kunnes se muutti nimensä nykyiseksi Radio Suomipopiksi. Kanavan omisti silloin Oy P4 Finland, joka toimii tätä nykyään nimellä Metroradio Finland Oy. Star FM:n tunnuslause oli *mieluummin musiikkia* ja soitossa oli pääasiassa 1980- ja 1990-lukujen kotimaisia ja kansainvälisiä klassikkohittejä. Star FM:n lisäksi P4 Finland omisti myös Groove FM:n.

Oy P4 Finlandin omistanut ruotsalainen Modern Times Group päätti loppuvuonna 2000 keskittää radio-omistuksensa Suomessa Radio Novaan. Yhtiön kanavat myytiin lokakuussa 2000 Metromedia International Groupille, joka muutti toimilupayhtiön nimen Metromedia Finlandiksi. Kanavan uutta nimeä kuuntelijat saivat ehdottaa Star FM:lle kilpailun muodossa, josta syntyi loppujen lopuksi Radio Suomipop vuonna 2001.

Lähteet
-------

1. ↑  MTG:n tiedote: MTG myy P4 Finlandin *findarticles.com*. Viitattu 4.1.2009.
**Angolan historia** kertoo Angolan historiasta. Varhaisimmat Angolan alueella asuneet ihmiset olivat kivikaudelta lähtien maata asuttaneet Khoisan-kansoihin kuulunut väestö. Nämä ihmiset olivat metsästäjä-keräilijöitä. Nämä ihmiset poistuivat maan pohjoisosasta 2500 vuotta sitten bantukansojen saapuessa maahan pohjoisesta, mutta Khoisan-kansoihin kuuluvaa väestöä jäi maan eteläosiin, missä heitä on vieläkin. Bantut harjoittivat jo tullessaan maataloutta. Heillä oli myös raudanvalmistuksen ja saviesineiden valmistuksen taito. Bantuilla oli 1200-luvulla paikallisvaltioita nykyisen Angolan alueella, kuten myös nykyisen Nigerian alueella. Nämä paikallisvaltiot yhtyivät 1500-luvulla Kongon kuningaskunnaksi, joka ulottui Angolan alueelta Gabonin alueelle saakka. Portugalilaiset alkoivat käydä Kongon kuninkaan kanssa kauppaa 1480-luvulta lähtien orjista ja norsunluusta. He perustivat 1500-luvulla tukikohtia ja kauppapaikkoja Angolan alueelle. Angolan rannikkoalueet ja keskiosa joutui Portugalin hallintaan 1700-luvulla ja 1900-luvun alussa Portugal laajensi hallintoaluettaan niin, että koko Angola joutui Portugalin hallintaan. Portugalin hallinnon aikana Angolasta myytiin kahvia, puuvillaa, sokeria, nahkaa ja kumia. 1800-1900-luvuilla maahan rakennettiin rautateitä ja maanteitä. 1910-luvulla alkoi timanttikaivostoiminta. Angolassa syntyi vapautusliike 1960-luvulla. Angola itsenäistyi 1975. Itsenäistymisen jälkeen Angolassa alkoi sisällissota, joka päättyi 2002. Sisällissodassa olivat vastakkain hallintoa pitävän MPLA:n kannattajat ja sissiliike UNITA.

Lähteet
-------

1. ↑  Angola *Globalis*.  5.4.2022. Suomen Yk-liitto.  Arkistoitu 19.6.2020. Viitattu 4.7.2023.
2. ↑  Tuho ja toivo: silminnäkijänä Angolan sisällissodassa Suola ja valkeus. Viitattu 4.7.2023.
**You Si-kun** (kiin.: 游錫堃; pinyin: *Yóu Xíkūn*; s. 25. huhtikuuta 1948) on taiwanilainen demokraattisen edistyspuolueen DPP:n poliitikko, joka on toiminut Kiinan tasavallaan varapääministerinä vuonna 2000, pääministerinä vuoisna 2002–2005, DPP:n puheenjohtajana vuosina 2006–2007 ja parlamentin puhemiehenä vuodesta 2020 lähtien.

You syntyi nykyisen Yilanin piirikunnan alueella. Hän valmistui vuonna 1985 valtiotieteiden kandidaatiksi Tunghai-yliopistosta. Vuonna 1981 You valittiin Taiwanin maakunnanvaltuustoon, jossa hän istui vuoteen 1989 asti. Hän oli aktiivisesti mukana tangwai-liikkeessä ja oli vuonna 1986 mukana perustamassa demokraattista edistyspuoluetta. Vuosina 1989–1997 hän toimi Yilanin piirikunnanjohtajana. Vuosina 1998–2001 hän toimi professorina Taipein taideyliopistossa. Vuosina 1998–2000 hän toimi DPP:n pääsihteerinä.

Vuonna 2000 Chen Shui-bianin voitettua presidentinvaalin Tang Fei nimitetiin pääministeriksi ja You varapääministeirksi. Tulvivalla Bazhangjoella tapahtuneen onnettomuuden jälkeen, jossa neljä rakennustyöntekijää hukkui, Tang ja You erosivat. Vuosina 2000–2002 hän toimi presidentinkanslian pääsihteerinä. Vuonna 2002 You nimitettiin Kiinan tasavallan pääministeriksi. Hän erosi vuonna 2005 DPP:n edellisen vuoden parlamenttivaaleissa kärsimän tappion jälkeen. Vuonna 2006 hänet valittiin DPP:n puheenjohtajaksi.

Vuonna 2007 Youta vastaan nostettiin korruptiosyytteet: hänen epäiltiin kavaltaneen valtiolta rahaa väärennetyillä kuiteilla vuosina 2000–2005. Syytteiden johdosta hän erosi puolueen puheenjohtajuudesta. Vuonna 2012 syytteet hylättiin.

Vuonna 2014 You oli ehdolla Uuden-Taipein pormestariksi, mutta hävisi vaalissa Kuomintangin Eric Chulle. Vuoden 2020 parlamenttivaaleissa hänet valittiin parlamenttiin. Vaalien jälkeen hänet valittiin parlamnetin puhemieheksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  游錫堃委員 立法院.  Arkistoitu 23.1.2024. Viitattu 23.1.2024. (kiinaksi)
2. 1 2  側寫／綠推游蔡配角逐立院龍頭 游錫堃將成行憲以來第一位曾任行政立法兩院院長 CNEWS 匯流新聞網.  Arkistoitu 23.1.2024. Viitattu 23.1.2024. (englanniksi)
3. ↑  特別費／遭起訴！表清白　游錫堃請辭民進黨主席 *TVBS新聞網*.  21.9.2007.  Arkistoitu 23.1.2024. Viitattu 21.3.2024. (kiinaksi)
4. ↑  朱立倫險勝游錫堃 當選新北市長 *中時新聞網*.  29.11.2014.  Arkistoitu 23.1.2024. Viitattu 23.1.2024. (kiinaksi)
**Johan (Hannes) Brynolf Jukonen** (2. heinäkuuta 1873 Keuruu – 6. kesäkuuta 1961 Keuruu) oli suomalainen juristi ja kotiseututyön harrastaja.

Jukosen vanhemmat olivat kauppias Johan Jukonen ja Olivia Ekman. Hän pääsi ylioppilaaksi 1907 yksityistodistuksella Kuopion yhteiskoulusta ja suoritti Helsingin yliopistossa yleisen oikeustutkinnon 1910 ja ylemmän hallintotutkinnon 1911. 

Jukonen oli aluksi rautatievirkamiehenä ja sen jälkeen Tampereen taksoitussihteerinä 1919–1927, Helsingin lastenvalvojana 1927–1930 sekä Helsingin kaupungin ja valtionverotuslautakunnan sihteerinä 1930–1943. 

Jukonen pidätettiin tammikuussa 1934 epältynä seksuaalirikoksista. Hän tunnusti olleensa homoseksuaalisissa suhteissa nuorten miesten kanssa mutta kielsi olleensa suhteissa alaikäisiin poikiin. Helsingin raastuvanoikeus tuomitsi 21. huhtikuuta 1934 Jukosen rikoslain 20. luvun säännösten nojalla 5 vuoden 3 kuukauden kuritushuonerangaistukseen useammasta siveellisyysrikoksesta. Jukonen oli tehnyt rikokset useamman vuoden aikana erään alle 15-vuotiaan pojan ja toisten hieman vanhempien nuorukaisten kanssa. Samassa jutussa tuomittiin lisäksi kolme nuorukaista osaksi ehdollisiin 4-7 kuukauden rangaistuksiin.

Hannes Jukonen toimi Keuruun vanhan kirkon esittelijänä matkailijoille 1928–1958.

Julkaisuja
----------

* *M. K. Čiurlionis : liettualainen taidemaalari*. Helsinki 1926
* *Muutamia kulttuurimuistoja Keuruulta vuonna 1889*. Aitta 9/1927
* *Keuruun kirja : Keuruun seurakunnan 300-vuotisen juhlan muistoksi* ; toimittanut Hannes Jukonen. Keuruu 1928
* *Kuusamo, Suomen Sveitsi*. Finlandia-vuosikirja 1930
* *Vanhojen kirkkoveneiden rakennustavasta Keuruulla*. Keuruu-Mänttä kesäjuhlajulkaisu 3.-4.8.1946

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Ylioppilasmatrikkeli 1907, matrikkelinumero 31702 (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Seksualirikoksien johdosta on pidätetty hovioik. ausk. Hannes Jukonen, Helsingin Sanomat, 18.01.1934, nro 16, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
3. ↑  Homoseksualismin sivuilmiöitä ovat usein kiristykset ja ryöstöt, vieläpä murtovarkaudet. Tuom. Hannes Jukonen nyttemmin pidätetty, Suomen Sosialidemokraatti, 17.01.1934, nro 15, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
4. ↑  Hannes Jukonen tuomittu, Vaasa, 23.04.1934, nro 92, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
5. ↑  Keuruun vanha kirkko 250 vuotta, Keuruun museon verkkojulkaisu

Aiheesta muualla
----------------

* Lisää luettavaa aiheesta **Hannes Jukonen** on Wikiaineistossa Luettelo Hannes Jukosen kirjoittamista lehtiartikkeleista
Cfr-entsyymi muokkaa ribosomaalista RNA:ta (rRNA). Cfr on proteiini, joka metyloi adenosiininukleotidin peptidyylitransferaasikeskuksessa (PTC) eli johtaa C-8-metylaatioon adeniini 2503 23S rRNA:ssa. Cfr voi myös metyloida A2503 C-2:n, kun ensisijainen metylaatio C-8:ssa on tehty. Tällöin muodostuu 2,8-dimetyyliadenosiini. Cfr-geeniä (kloramfenikoli-florfenikoliresistenssi) on tunnistettu ympäri maailman sekä gram-negatiivisissa että gram-positiivisissa bakteereissa. Cfr aiheuttaa resistenssiä kahdeksalle ribosomeihin kohdistuvalle antibiootille (Phenicols, Linkosamidit, Oksatsolidinodit, Pleuromutiliinit, Streptogramiini A, Hymogromysiini A ja 16-makrolidit).  Cfr:n lisääntynyt kyky aiheuttaa antibioottiresistenssiä liittyy lisääntyneeseen rRNA:n metylaatioon A2503:n C-8:ssa. Cfr:n ilmentymistä lisäävät lisääntynyt transkriptio, joka johtuu Ptet-promoottorin muutoksista sekä mutaatiot, jotka parantavat sekä translaatiotehokkuutta että proteiinin vakautta.

Tsai työryhmineen on tunnistanut mutaation "hotspot" pisteen (N2K), joka lisää Cfr:n translaatiota/aktiivisuutta. He ovat myös osoittaneet, kuinka yksi metyyliryhmä A2503:ssa voi estää antibioottien sitoutumisen. Tsai ja kumppanit ovat myös määrittäneet Cfr-modifioidun ribosomin 2,2 Å kryoelektronimikroskooppisen rakenteen, joka paljastaa molekulaarisen lähtökohdan sille, kuinka tämä metylaatio aiheuttaa antibioottiresistenssiä. A2503:n modifiointi Cfr:llä ei vaikuta A2503-nukleotidin rakenteeseen tai sijaintiin. Adeniinirengas pysyy syn-konformaatiossa ja asettaa C8-metyyliryhmän suoraan PTC:hen estääkseen antibioottien sitoutumisen. Sen lisäksi, että substraatinukleotidiin lisätään yksittäinen metyyliryhmä, tämä ei johda ylimääräisiin rekenteellisiin muutoksiin PTC-alueella.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  cfr - Ribosomal RNA large subunit methyltransferase Cfr - Mammaliicoccus sciuri - cfr gene & protein *www.uniprot.org*. Viitattu 20.2.2022. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Kaitlyn Tsai, Vanja Stojković, Lianet Noda-Garcia, Iris D Young, Alexander G Myasnikov, Jordan Kleinman: Directed evolution of the rRNA methylating enzyme Cfr reveals molecular basis of antibiotic resistance.  *eLife*, 11.1.2022, 11. vsk, s. e70017. doi:10.7554/eLife.70017. ISSN 2050-084X. Artikkelin verkkoversio.
3. ↑  Jianzhong Shen; Yang Wang; Stefan Schwarz: Presence and dissemination of the multiresistance gene cfr in Gram-positive and Gram-negative bacteria *academic.oup.com*.  29.3.2013. Viitattu 20.2.2022.
4. 1 2  Birte Vester: The cfr and cfr-like multiple resistance genes.  *Research in Microbiology*, 1.2.2018, 169. vsk, nro 2, s. 61–66. doi:10.1016/j.resmic.2017.12.003. ISSN 0923-2508. Artikkelin verkkoversio.  en