recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
*Tämä artikkeli käsittelee kirkkoa Tínoksella. Muista merkityksistä, katso Evangelístrian kirkko.*

**Panagía Evangelístrian kirkko** eli *Tínoksen Hyvien uutisten Neitsyt Marian kirkko* (kreik. Ναός Παναγίας Ευαγγελιστρίας Τήνου) on kirkko Tínoksen kaupungissa, Tínoksen saarella Kreikassa. Se on Kreikan tärkein Neitsyt Marialle omistettu kirkko ja maan merkittävimpiä pyhiinvaelluskohteita. Kirkon maine perustuu sen kuuluisaan ihmeitätekevään Neitsyt Marian ikoniin, joka löydettiin vuonna 1823.

Kirkon portti.
Perimätiedon mukaan kirkko rakennettiin paikallisen nunnan, myöhemmän Pyhän Pelagian, tekemän löydöksen seurauksena. Hänen kerrotaan nähneen toistuvasti unta, jossa Neitsyt Maria kehotti häntä löytämään itselleen kodin ja näytti tietyn paikan. Kun nunna kaivoi maata kyseisessä paikassa 30. tammikuuta 1823, hän löysi ikonin, joka esitti rukoilevaa Neitsyt Mariaa. Löytöajankohtana vuonna 1823 Kreikan vapaussota oli juuri käynnissä ja ikonin löytymistä pidettiin hyvänä merkkinä. Monet Kreikan armeijan johtajat kävivät rukoilemassa ikonin luona.

Ikonia pidetään ihmeitätekevänä ja sen nimiin on vuosisatojen aikana laitettu useita ihmeitä. Ikoni on ajoitettu bysanttilaiselle ajalle 600-luvulle. Kirkkoa alettiin rakentaa heti löydön jälkeen vuonna 1823 ja se valmistui vuonna 1825. Ikoni on nykyisin esillä kirkossa. Kirkon Neitsyt Maria, joka tunnetaan nimillä *Panagía Evangelístria* ("Hyvien uutisten Neitsyt Maria") ja *Megalóchari* ("Suuren armon [Neitsyt Maria]"), on paitsi Tínoksen saaren suojeluspyhä myös koko Kreikan suojelija.

Kirkko sijaitsee rinteessä Tínoksen kaupungin pohjoisosassa. Se on varsinaisesti osa suurempaa luostarikokonaisuutta, joka rakennettiin varhaisemman bysanttilaisaikaisen Pyhän Johanneksen kirkon paikalle. Se puolestaan oli rakennettu antiikin aikaisen Dionysoksen temppelin paikalle. Kirkko on tehty Tínoksen paikallisesta valkoisesta marmorista.

Ylös kirkolle johtaa kaksi pääkatua. Joillakin pyhiinvaeltajilla on tapana nöyryydenosoituksena kontata koko matka ylös kirkolle; kadussa on tätä varten oma merkitty "kaista", jolle on levitetty punainen matto.

Kirkko juhlii vuosittain ikonin löytymispäivänä 30. tammikuuta, Marian ilmestyspäivänä 25. maaliskuuta sekä Marian kuolonuneen nukkumisen päivänä 15. elokuuta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Evangelistria Church *Greeka.com*. Viitattu 9.3.2015.
2. 1 2  Panayia of Tinos *Visit Greece*. Viitattu 9.3.2015.
3. ↑  Tinos Town *Greeka.com*. Viitattu 18.11.2014.
4. ↑  Tinos Town (Hora) *Matt Barrett's Travel Guides*. Viitattu 18.11.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Παναγίας της Τήνου - Panagia of Tinos. Kirkon verkkosivut. (kreikaksi) (englanniksi)

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Tínoksen Panagía Evangelístrian kirkko** Wikimedia Commonsissa
**Te Reo** on Uudessa-Seelannissa toimiva kokonaan maorinkielinen televisiokanava. Kanava aloitti 28. maaliskuussa 2008 ja näytti ohjelmaa aluksi vain klo 20–23 välisenä aikana. Kanavan tarkoitus on vahvistaa maorin kielen asemaa Uudessa-Seelannissa ja etenkin sellaisissa kotitalouksissa, joissa puhutaan maoria.

Te Reo tekee yhteistyötä *Whakaata Māori* -televisiokanavan kanssa, joka erona Te Reosta on kaksikielinen.

Kanavaa on syytetty siitä, ettei se ole tarpeeksi maorilainen, vaan ainoastaan kopioi länsimaista televisiota käyttäen maoreja keulakuvanaan. Toisaalta sen on kuitenkin katsottu myötävaikuttavan maorin kielen elpymiseen.

Lähteet
-------

1. ↑  Te Reo Channel *Māori Television*. Viitattu 11.9.2022. (englanniksi)
2. ↑  Latest News  2008. Māori Television.  Arkistoitu 2008. Viitattu 11.9.2022. (englanniksi)
3. ↑  About Us *Whakaata Māori*.  2022. Viitattu 11.9.2022. (englanniksi)
4. ↑  Exploring the impact of Māori Television *Victoria University of Wellington*.  2022. Viitattu 11.9.2022. (englanniksi)
**Antti Ylitalo** (s. 30. tammikuuta 1983) on suomalainen lentopalloilija ja kaksinkertainen suomenmestari, joka pelasi kaudella 2007–2008 hallitsevan suomenmestarin Rovaniemen Santasportin riveissä, Lentopallon SM-liigassa.

Ura
---

Ylitalo on ennen Santasportia edustanut muun muassa Kempeleen Pyrintöä (nyk. Kempeleen Lentopallo) sekä Keski-Savon Pateria. Kaudella 2006–2007 hän pelasi lentopallon 1-sarjassa Tornion Lentis-88:ssa.

Kausi 2007–2008 oli Ylitalon tähän mennessä paras urallaan. Hän kehittyi suurin harppauksin hollantilaisen Johan Verstappenin opeissa, ja nousi liigan keskitorjuja eliittiin. Santasport eteni kauden aikana finaaleihin asti, jossa Ylitaloa käytettiin etenkin syöttöapuna horjuttamaan Pielaveden Sampon vastaanottoa. Ylitalo onnistui tehtävässään erinomaisesti peleissä. Lisäksi hän oli välillä myös kuusikossa pelaamassa kapteeni Henri Tuomen tilalla. Ylitalon kausi huipentui, kun Santasport voitti suomenmestaruuden, joka oli Ylitalon uran ensimmäinen. Kaudella 2012–2013 Ylitalo voitti uransa toisen suomen mestaruuden.

Saavutukset
-----------

* Suomenmestaruus 2008,2013
* SM-pronssia 2006
* Yli 100 SM. liigaottelua

Pelaajatiedot
-------------

**Pituus:** 193 

**Ulottuvuus:** 338 

**Pelirooli:** keskipelaaja 

**Seura 06-07:** Tornion Lentis-88 

**Aiemmat seurat:** Roima, KauWi, KemPy, Pateri, PerPo, Lentis88 

**SM-kausia:** 3 

**SM-mitalit:** 1+0+1 

**SM-liigaottelut -07 mennessä:** 99. kappaletta

Muuta
-----

Ylitalo opiskelee tällä hetkellä Rovaniemen ammattikorkeakoulussa (RAMK). Ylitalo on Himangan Roiman kasvatti. Hän on syntynyt Himangalla.

Lähteet
-------

*
**Granatwerfer 42** (tunnetaan myös lyhyemmällä nimellä **12cm GrW 42**) oli Wehrmachtin käyttämä raskas kranaatinheitin toisessa maailmansodassa.

Granatwerfer 42 oli 120 millimetrin kranaatinheitin, joka kehitettiin vuonna 1941. Heittimen oli tarkoitus tarjota saksalaisille jalkaväenjoukoille tulivoimaisemman vaihtoehdon silloin yleisesti käytössä olleelle 81,4 millin kaliiperiselle 8 cm Granatwerfer 34 -kranaatinheittimelle. Käytännössä heitin oli kopio neuvostoliittolaisesta 120 millimetrin raskaasta kranaatinheittimestä PM 38:sta, joita saksalaiset olivat saaneet sotasaaliiksi ja ottaneet käyttöön itärintamalla.

Rakenteeltaan Granatwerfer 42 koostui pohjalevystä, putkesta ja putkea tukevasta kolmijalasta. Ase painoi noin 280 kiloa ja painosta johtuen siinä oli kahdella pyörällä varustettu akseli, jonka varassa ase saatettiin hinata taistelupaikalle. Ennen heittimen käyttöä akseli irrotettiin.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Granatwerfer 42
**RACI** on projektinhallintaan liittyvä toimenpidelista, jossa kerrotaan mitä tehdään, kuka tekee ja mihin mennessä. Ilman listaa voi usein käydä niin, että unohdetaan mitä pitää tehdä ja ennen kaikkea se, kenen piti tehdä. *lähde?*} Mikäli tehtävänä on paljon töitä, on järkevää kasata tehtävät RACI-taulukkoon. Taulukossa riveillä ilmoitetaan suoritettavat tehtävät ja sarakkeissa henkilöt. Joskus sarakkeissa voidaan esittää myös roolit. RACI koostuu seuraavista käsitteistä:

R = responsible (vastuullinen)
   
- R-henkilö suorittaa annetun tehtävän tai on osa suoritustiimiä  

 - jokaisella tehtävällä on ainakin yksi R-henkilö  

A = accountable (tilivelvollinen)
   
- A-henkilö valvoo, että tehtävä tulee valmiiksi  

 - jokaisella tehtävällä on vain yksi A-henkilö  

C = consulted (neuvoja)
   
- C-henkilöltä voidaan kysyä ohjeita ja neuvoja  

 - jokaisella tehtävällä voi olla nolla – rajaton määrä C-henkilöä  

I = informed (tiedotettava)
   
- I-henkilöä tiedotetaan tehtävän suorittamisesta  

 - jokaisella tehtävällä voi olla nolla – rajaton määrä I-henkilöä

Esimerkki
---------

| Tehtävä | Herra X | Rouva X | Herra Y | Rouva Y | Herra Z |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Työtehtävä 1 | I | A/R | C |  |  |
| Työtehtävä 2 | A/R | I | I | I | I |
| Työtehtävä 3 | I |  |  |  | A/R |
| Työtehtävä 4 | I | C | A | R | R |

  

Taulukon mukaan Herra X toimii työtehtävissä 1, 3 ja 4 tiedotettavana henkilönä ja työtehtävässä 2 tilivelvollisena henkilönä sekä vastuullisena henkilönä.

Lähteet
-------

* Lehtimäki, Timo (2006). Ohjelmistoprojektit käytännössä. ISBN 952-5655-06-7
**Hafthohlladung** (englanninkieliseltä lempinimellä **Panzer Knacker**) oli saksalainen toisen maailmansodan aikainen panssaritorjuntakranaatti. Ase otettiin käyttöön vuonna 1942 ja sitä käyttivät lähinnä Wehrmachtin panssarintuhoamisryhmät. Ase oli melko tehokas aikansa panssarivaunuja vastaan ja se pystyi läpäisemään jopa 140 mm paksuisen panssarin.

Hafthohlladungin pohjassa on kolme paria magneetteja, joiden avulla se pystyttiin kiinnittämään suoraan tuhottavaan panssarivaunuun ennen laukaisua. Ase laukaistiin vetämällä sen perässä olevasta laukaisulaitteesta. Varsinainen laukeaminen tapahtui 4,5 sekuntia laukaisun jälkeen. Aseen kiinnitystapa lisäsi sen tehoa merkittävästi mutta teki samalla aseesta käyttäjälleen hyvin vaarallisen.

Hafthohlladungia valmistettiin vuoteen 1944 mennessä yhteensä 553 900 kappaletta. Tuolloin panssarinyrkki korvasi sen saksalaisten joukkojen panssarintorjunta-aseena.

Aiheesta muualla
----------------

* Saksalaisen jalkaväen panssarintorjuntaan käyttämät aseet 2. maailmansodassa: Käsikranaatit. Militarian Maailma nro. 2. Pohjois-Kymenlaakson asehistoriallisen yhdistyksen jäsenlehti.

Kuvagalleria
------------

* Naamioitunut saksalainen sotilas pitää kädessään Hafthohlladungia.Naamioitunut saksalainen sotilas pitää kädessään Hafthohlladungia.
* Volkssturm -joukot harjoittelevat Hafthohlladungin käyttöä.Volkssturm -joukot harjoittelevat Hafthohlladungin käyttöä.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Hafthohlladung
ZSD Nysa 522
**Nysa** oli puolalainen pakettiauto, jota valmistettiin 1950-luvulta vuoteen 1994. Nysasta valmistettiin myös ambulansseja ja poliisiautoja.

Nysa oli pääosin tarkoitettu armeijan ja tiedustelun käyttöön, ja sen sivuovi oli suunniteltu tehokkaaseen poistumiseen. Puolan mellakantorjuntajoukot (ZOMO) käyttivät tummansinisiä Nysia, ja monet puolalaiset yhä yhdistävät tumman Nysan ZOMOon.

Nysa vastasi aika lailla Saksan demokraattisen tasavallan Barkasia, paitsi että Nysa oli suurempi. Barkasin ja Nysan muotoilu olivat perin samankaltaisia. Suomeen on tuotu muutama Nysa kokeilumielessä 1960-luvulla. Jopa Puolassa Nysa on jo harvinainen auto, toisin kuin vaikkapa Zuk, joka on hieman samankaltainen auto.

Nysan valmistus lopetettiin 1990-luvulla, kun Puolan ZOMO järjestettiin uudelleen eikä heillä ollut varaa ostaa niin hitaita ja täysin vanhentuneita autoja. Näin ZOMO siirtyi länsimaisiin pakettiautoihin ja Nysan valmistus lakkasi vuonna 1994 380 575 valmistetun Nysan jälkeen. Nykyään PFS-yritys valmistaa Nysa-tehtaalla Polonez Truck -autoa ja Clic-kaupunkiautoa.

Katso myös
----------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **ZSD Nysa**.
* Puolan autoteollisuus
**Finanssivallankumous** oli sarja hollantilaislähtöisiä taloudellis- ja finanssireformeja englantilaisessa yhteiskunnassa vuoden 1688 mainion vallankumouksen jälkeen, kun Vilhelm III Oranialainen nousi Englannin hallitsijaksi. Tämä vallankumous manifestoitui veronkannossa sekä talousinstituutioiden kuten esimerkiksi Bank of Englandin perustamisena vuonna 1694. Kuningaskunnan ensimmäiset valtionobligaatiot julkaistiin vuonna 1693. Pian tämän jälkeen englantilaiset osakeyhtiöt tulivat julkisesti noteeratuiksi.

Finanssivallankumouksen rakenteet lepäsivät periaatteessa finanssitekniikoissa, jotka oli kehitetty Alankomaissa. Finanssivallankumouksella oli suuri merkitys siinä, että Britannia nousi 1700-luvulla maailman suurvallaksi. Keskeinen tekijä muutoksessa oli osakemarkkinoiden syntyminen. 

Finanssivallankumous muutti myös fundamentaalisesti kruunun ja parlamentin suhdetta Siviililistan (*Civil list*) luomisen 1698 myötä. Siitä lähtien parlamentti on myöntänyt vuotuiset tulot kruunulle. 

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:The Financial revolution
**Tauno Johannes Wikstedt** (s. 3. heinäkuuta 1935 Oulunsalo) on suomalainen eläköitynyt yritysjohtaja ja osuustoimintaliikkeen vaikuttaja, joka on saanut kauppaneuvoksen arvonimen.

Wikstedtin vanhemmat olivat maanviljelijä Henrik Johannes Wikstedt ja emäntä Kreetta Eufrosyne Sääski. Hän avioitui 1962 Anita Tellervo Koskisen kanssa. Ylioppilaaksi Wikstedt tuli Oulun lyseosta 1956 ja valmistui agronomiksi Helsingin yliopistosta 1962. Hän oli Mjölkcentralenin Söderin meijerin meijeriapulainen Tukholmassa 1962, Varsinais-Suomen osuusmeijeriliiton tekninen neuvoja 1962–1965, Pohjois-Suomen meijeriliiton tekninen neuvoja 1966–1968, Keski-Pohjanmaan meijeriliiton toiminnanjohtaja 1968–1979 ja Osuuskunta Voikeskuksen, vuodesta 1970 Keski-Pohjan Juustokunta, isännöitsijä vuodesta 1968 ja toimitusjohtaja Toholammilla 1971–1993. Wikstedtillä oli työuransa aikana myös osuustoiminnallisia ja muita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Kauppaneuvoksen arvonimen hän sai 1990.

Lähteet
-------

1. 1 2  Turunen, Harri: Kauppaneuvos Tauno Wikstedt (1935–). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 18.12.2013. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 13.10.2023.
2. ↑  Arvonimet. *Helsingin Sanomat*, 16.6.1990, s. A4.
| "C’mon C’mon"Tea beat. Remu |
| --- |
| Singlen "C’mon C’mon" kansikuva |
| Singlen tiedot |
|  Albumilta | *Hey C'mon!* |
|  Julkaistu | 27. heinäkuuta 2008 (digitaalisesti)1. syyskuuta 2008 (CDS) |
|  Tuottaja(t) | Jarkko Ehnqvist |
|  Tyylilaji | pop-rock, R&B |
|  Kesto | 03.47 |
|  Levy-yhtiö | EMI |
| Tean muut singlet |
| "Puhu mun kädelle"2007 | "C’mon C’mon"2008 | "Tea-4-2"2008 |

**C’mon C’mon** on Tean ensimmäinen single hänen toiselta *Hey C’mon!* -nimiseltä sooloalbumiltaan. Kappale sai ensisoittonsa 27. heinäkuuta 2008 The Voicella. Samana päivänä single ostettavissa digitaalisesti. Fyysinen versio singlestä julkaistiin 1. syyskuuta 2008. Kappale on Tea Hiillosteen ja Jarkko Ehnqvistin käsialaa. Kappaleella vierailee rockyhtye Hurriganesin laulaja Remu Aaltonen.

Kappaleesta tehtiin musiikkivideo, joka sai ensiesityksensä The Voicen My Voice -kanavalla 27. elokuuta 2008.

Kappaleet
---------

1. C’mon C’mon

Listasijoitukset
----------------

|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Lista | Parassijoitus |
| --- | --- |
| Latauslista | – |
| Singlelista | – |
|

 |
**Aarne Akseli Kivimäki** (25. elokuuta 1911 Jyväskylä – 2. tammikuuta 1988) oli suomalainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. Hän käytti myös taiteilijanimeä *Olavi Kallas*.

Kivimäki ohjasi 1940-luvulla neljä pitkää näytelmäelokuvaa, joista kolmeen hän teki myös itse käsikirjoituksen ja toimi yhdessä myös lavastajana. Hänen veljensä Eino Kivimäki (1916–1986) toimi elokuvien kuvaajana ja leikkaajana. 

Kivimäkien ensimmäinen elokuva oli talvisodan jälkeen valmistunut mykkä jännityskomedia *Kulkurin holhokki* (1940), jossa oli Chaplin-vaikutteita. Seuraava elokuva oli Laura Sointeen samannimiseen romaaniin perustunut melodraama Miehen vankina (1943), joka jäi heidän ainoaksi vakava-aiheiseksi elokuvakseen. Kuvaajana toimi tällöin Eino Kivimäen sijasta Oskar Lindelöf. Tätä seurasivat veljesten viimeisiksi elokuviksi jääneet jännityskomedia Kaksi kivaa kaveria (1944) ja seikkailukomedia Huijarien huvittavat huiputtajat (1945).

Kivimäen veljekset harjoittivat elokuvanteon ohella elokuvien kiertue-esittämistä ja myös varsinaista elokuvateatteritoimintaa. Vaikka heidän omat elokuvansa eivät päässeet kriitikoiden suosioon, ne menestyivät varsin hyvin maaseudun kiertuenäytöksissä.

Lähteet
-------

* Aarne Kivimäki Elonetissä.
* Matti Salakka: *Kulkurin holhokki*. Suomalaisen elokuvan festivaali[vanhentunut linkki]
* Mirkka Maikola: *Miehen vankina*. Suomalaisen elokuvan festivaali[vanhentunut linkki]
* Matti Salakka: *Huijarien huvittavat huiputtajat*. Suomalaisen elokuvan festivaali[vanhentunut linkki]

### Viitteet

1. ↑  Aarne Akseli Kivimäki *Genealogia.fi*. Viitattu 21.3.2021. [vanhentunut linkki]


|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Aarne Kivimäki |
| --- |
|  |
| Pitkät elokuvat (ohjaus) | 
* Kulkurin holhokki (1940)
* Miehen vankina (1943)
* Kaksi kivaa kaveria (1944)
* Huijarien huvittavat huiputtajat (1945)

 |

 |


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Elonet

 |

 |
Rudolf Buchheim
**Rudolf Buchheim** (1. maaliskuuta 1820 – 25. joulukuuta 1879) oli saksalainen farmakologian professori Tartossa ja myöhemmin Gießenissä. Buchheimia pidetään ensimmäisenä modernin farmakologian edustajana. Hän hyväksyi kirjoittamaansa oppikirjaan vain sellaiset lääkkeet, joille voitiin tieteellisesti osoittaa tehoa. 

Buchheim tuli vuonna 1847 Tarton yliopiston ensimmäiseksi farmakologian professoriksi ja aloitti kotinsa kellarissa aktiivisen tutkimustyön. Hän jakoi lääkkeet niiden vaikutusten mukaan eikä kasvitieteellisen systematiikan mukaan. Hän pyrki selittämään lääkkeinä käytettävien kemikaalien vaikutukset niiden fysikaalis-kemiallisten ominaisuuksien perusteella. Tästä alkoi kriittinen farmakodynamiikka, joka hänen kuuluisiksi tulleiden oppilaidensa kuten Oswald Schmiedebergin aikana johti lääkeaineiden vaikutusmekanismien ymmärtämiseen ja reseptoriteorian syntymiseen.

Lähteet
-------

* Tuomisto J. & Koulu M.: Farmakologian historiaa. Teoksessa Koulu M, Mervaala E, Tuomisto J, *Farmakologia ja toksikologia*, 8. p. s. 22–24. Kustannus Oy Medicina, Kuopio 2012. ISBN 978-951-97316-4-3. Myös verkossa FarmToks

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Honoré-Victorin Daumier** (26. helmikuuta 1808 Marseille – 10. helmikuuta 1879 Valmondois, Val-d’Oise) oli ranskalainen vedostaja, pilapiirtäjä, taidemaalari ja kuvanveistäjä.

Daumier’n vanhemmat muuttivat vuonna 1814 Pariisiin, jossa hänen piirtäjänlahjansa havaittiin. Hän opiskeli litografian laattojen tekemistä Charles Ramelet’n opastuksella ja alkoi pian kaivertaa näitä musiikkikustantamoille. Hän myös työsti nimettömiä kuvituksia ja mainoslehtisten koristepiirroksia. Kun Ranskassa alkoi ilmestyä pilalehti *La Caricature*, Daumier liittyi sen toimittajakuntaan.

Daumier oli viivankäytön mestari, samalla sekä iskevä että herkkä. Hän ansaitsi elantonsa tekemällä kuvalehdille litografiapiirroksia. Kuuluisimmaksi hän tuli poliittisena pilapiirtäjänä 1830-luvulta alkaen Ludvig Filip I:n ja Napoleon III:n aikana. Töitä pidettiin niin vaarallisina, että hän joutui vuonna 1832 puoleksi vuodeksi vankeuteen. Lopulta valtionjohtajien pilkkaaminen kiellettiin, jolloin Daumier ryhtyi ivailemaan porvariston, tuomarien, perhe-elämän ja rahamiesten moraalia.

Vuoden 1834 pilapiirros *Les Poires* ilmestyi La Caricature -lehdessä. Se esittää kuningas Ludvig Filip I:tä.
Daumier’n ura jakaantuu kahtia: vuosina 1830–1847 hän oli pilapiirtäjä, graafikko ja kuvanveistäjä, kun taas vuosina 1847–1871 impressionistinen taiteilija. Myös tauluissaan hän pyrki ilmentämään totuutta, olipa se sitten kaunista tai rumaa. Kuvat tavoittavat myös liikkeen eloisuuden ja muotojen täyteläisyyden. Ilmaisun voimakkuudessa ja piirrosten terävyydessä hän muistuttaa Goyaa.  Taidemaalarina Daumier oli yksi varhaisista naturalisteista, mutta ei saavuttanut menestystä elinaikanaan. Häneltä on säilynyt lähes neljätuhatta litografiaa ja neljätuhatta piirrosta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  *Otavan suuri Ensyklopedia, 2. osa (Cid–Harvey)*, s. 841, art. Daumier, Honoré. Otava, 1977. ISBN 951-1-04170-3.
2. ↑  Honoré Daumier *Encyclopædia Britannica*. Viitattu 8.10.2023. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Honoré Daumier** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Chile
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Korea
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
* Portugali
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Auckland
* South Australia
* Scientific illustrators
* KulturNav
* MusicBrainz
* Museum of Modern Art
* Musée d'Orsay
* National Gallery of Canada
* Victoria
* RKD Artists
* Städel
* Te Papa (New Zealand)
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Karl Johan Edelsköld** (5. lokakuuta 1831 Turku – 10. tammikuuta 1879 Parainen) oli suomalainen lakimies, valtiopäivämies ja sanomalehtimies. Hän kirjoitti myös runoja ruotsin kielellä.

Henkilöhistoria
---------------

Edelsköldin vanhemmat olivat hovioikeudenneuvos Karl Sacklén, aateloituna vuodesta 1818 Edelsköld, ja Kristina Matilda af Stenhof. Hän kävi Turun lukiota ja pääsi ylioppilaaksi 1848. Edelsköld suoritti tuomarin tutkinnon 1855 ja sai varatuomarin arvon 1857. Hän oli Turun hovioikeuden auskultanttina 1855 ja oikeuden ylimääräisenä notaarina samasta vuodesta alkaen. Edelsköldistä tuli senaatin prokuraattorintoimituskunnan kopisti 1861 ja hän oli sitten Turun hovioikeudessa kanslistina vuodesta 1862, kirjaajana vuodesta 1864, ylimääräisenä viskaalina vuodesta 1865 ja viimeksi notaarina 1866–1868. Edelsköld oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1863–1864 ja 1872. Hän omisti Muddaisten kartanon Paraisilla.

Edelsköld oli naimisissa vuodesta 1878 Julia Adolfina Ingmanin kanssa.

Teoksia
-------

* *Minnesblad : några tillfällighetsdikter*, af K. J. Edelsköld. G. W. Wilen, Åbo 1873

Lähteet
-------

* Karl Johan Edelsköld SKS:n kirjailijamatrikkelissa (toimimaton linkki)
* Kotivuori, Yrjö: Karl Johan Edelsköld. *Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu 2005. Luettu 4.2.2010.

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
Heikki Jaatinen vuonna 1878. (Valokuva Daniel Nyblin.)
**Heikki Jaatinen** (14. huhtikuuta 1829 Pälkjärvi – 14. elokuuta 1879 Helsinki) oli Tammikuun valiokunnan jäsen ja valtiopäivämies.

Jaatisen vanhemmat olivat lampuoti Matti Jaatinen ja Maria Könönen. Hän muutti 1853 Ruskealaan, saatuaan uuden avioliiton myötä haltuunsa joukon rälssitiloja, ja sitten Hiitolaan, jossa eli viimeiset vuosikymmenensä. Jaatista pidettiin rohkeana ja esiintymiskykyisenä talonpoikana. Tammikuun valiokunnassa 1862 hän ajoi ponnekkaasti muun muassa kansallisen sotaväen perustamista.

Jaatinen oli edustaja talonpoikaissäädyssä valtiopäivillä 1877-1878 ja puolusti suomen kielen asemaa esimerkiksi tekemällä ehdotuksen, että suomenkielisillä seuduilla tuomarit velvoitettaisiin antamaan asiakirjaksi suomeksi. Valtiopäiväedustaja Tahvo Jaatinen oli Heikki Jaatisen veli.

Heikki Jaatisen ensimmäinen puoliso oli Maria Kopperi (k. 1858) ja toinen vuodesta 1859 Katariina Lukka (k. 1881), joka oli talollisen Juhana Karjalaisen leski.

Lähteet
-------

1. 1 2  Heikinheimo, Ilmari (toim.): *Suomen elämäkerrasto*, s. 334. Helsinki: Werner Söderström Osakeyhtiö, 1955.
2. ↑  Viljo Hytönen: *Talonpoikaissäädyn historia. II Osa: Säädyn jäsenet, sihteerit ja tulkit*, s. 102–104. Helsinki: Otava, 1926.

Aiheesta muualla
----------------

* Hiitolan pitäjäsivut (Hännilä). Viitattu 17.1.2013.
* Jaatisen kysymys lääkintöhallitukselle 22.6.1861. *Otava: Sanomia Viipurista*, nro 26, 6.7.1861, s. 3. Viitattu 17.1.2013.
Valtakunnanruhtinaan arvokruunu.
**Valtakunnanruhtinas** (saks. *Reichsfürst*) oli Pyhässä saksalais-roomalaisessa keisarikunnassa aatelinen, jolla oli edustusoikeus valtiopäivillä. Noin vuodesta 1180 käytössä ollut nimitys koski alkuaan sekä ylempiä että alempia aatelisarvoja ja sekä maallisia että hengellisiä henkilöitä, kunhan heillä oli valtiopäiväedustus. Poikkeuksen tekivät vaaliruhtinaat, joilla oli valtiopäivillä oma osasto, vaaliruhtinaskollegio.

Vuodesta 1582 lähtien edustusoikeus ja valtakunnanruhtinaan käytössä ollut äänimäärä alkoi riippua siitä miten laajat alueet hänellä oli hallinnassaan. Etenkin 1648 tehdyn Westfalenin rauhan jälkeen keisari alkoi ylentää vaaliruhtinaiksi itävaltalaisia alempia aatelisia, jotta valtiopäivien katolisen ryhmän asema vahvistuisi. Tämän estämiseksi päätettiin 1653 ja 1654, että perinnöllinen valtiopäivien edustusoikeus edellytti maa-alueiden omistamista. Tähän sääntöön tehtiin kuitenkin joitakin harvalukuisia poikkeuksia. Keisarin annettua valtakunnanruhtinaan arvon myös monille ulkomaalaisille siitä muotoutui vähitellen pelkkä arvonimi.

Myös Napoleon I jakoi valtakunnanruhtinaan arvoja Ranskassa ja valtansa alle alistamissaan valtioissa.

Lähteet
-------

* *Iso tietosanakirja*. Otava, 1938.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Valtakunnanruhtinas** Wikimedia Commonsissa
Polymetiinivärien tyypillinen rakenne. A on elektroneja vastaanottava ryhmä ja D on elektroneja luovuttava ryhmä.
**Polymetiinivärit** eli **metiinivärit** ovat väriaineita, joiden värin aiheuttava ryhmä eli kromofori on konjugoituneista kaksoissidoksista muodostunut ketju. Ketjun toisessa päässä on elektroneja luovuttava ja toisessa päässä on elektroneja vastaanottava ryhmä. Polymetiiniväreillä on useita käyttökohteita.

Rakenne
-------

Polymetiinivärien rakenteessa on konjugoituneista kaksoissidoksista muodostunut ketju, ja hiiliatomeja ketjussa on tyypillisesti kolmesta viiteen. Ketjun pään on elektroneja luovuttavalla ryhmällä on vapaan elektroniparin atomi, joka on tyypillisesti typpi tai happi. Konjugoituneen hiiliketjun toisessa päässä on elektroneja vastaanottava ryhmä, esimerkiksi imiini, karbonyyliryhmä, tiokarbonyyliryhmä tai heterosyklinen ryhmä. Konjugoituneen hiiliketjussa voi olla substituentteja, jotka vaikuttavat polymetiinivärin sävyyn. Varaukseltaan polymetiinivärit voivat olla kationisia, anionisia tai varauksettomia.

### Polymetiinivärien luokkia

Streptosyaniinit ovat kationisia ja asyklisiä amino- ja iminoryhmän sisältäviä yhdisteitä. Monet streptosyaniineista hydrolysoituvat helposti.

Hemisyaniineissa iminoryhmän on osa heterosyklistä rakennetta, mutta aminoryhmä ei.

Syaniineissa sekä amino- ja iminoryhmät ovat osa heterosyklistä rakennetta.

Merosyaniineissa on amino- ja karbonyyliryhmä. Ryhmät voivat olla joko asyklisiä tai osa heterosyklistä rakennetta.

Oksonolivärit ovat anionisia ja niissä on hydroksyyli- ja karbonyyliryhmät. Useissa oksonoliväreissä on rengasrakenne.

Ominaisuudet ja käyttö
----------------------

Polymetiinivärien väri vaihtelee rakenteesta riipvuen punaisesta siniseen. Polymetiinivärien valonkesto on kohtalainen. Hapettimia ja happoja ne sen sijaan kestävät huonosti. Polymetiinejä voidaan käyttää muun muassa polyakryylinitriilin, -amidien ja -esterien värjäykseen. Muita sovellutuksia ovat käyttö herkistimenä valokuvauksessa, biologisissa tutkimuksissa väriaineena, lasereissa ja valokennoissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Aleksei I. Tolmachev & Andrei Ya. Il’chenko: "Polymethine Dyes", teoksessa *Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2005.
2. 1 2 3 4 5 6 7  Horst Berneth: "Methine Dyes and Pigments", teojsessa *Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2008.
3. 1 2 3  Klaus Hunger: *Industrial Dyes: Chemistry, Properties, Applications*, s. 56–57. Weinheim: Wiley-VCH, 2007. ISBN 3-527-30426-6. (englanniksi)
4. 1 2 3  Thomas Scott, Mary Eagleson: *Concise encyclopedia chemistry*, s. 870–871. Walter de Gruyter, 1994. ISBN 978-3110114515. (englanniksi)
Ranskalainen AN-52 ydinase oli kaksi-faasinen, eli se omasi kaksi eri kilotonni-luokan tehoaluetta. Ase oli käytössä vuosina 1972-1992.
**AN-52** on ranskalainen ydinase. Se on tarkemmin kuvailtuna, taktisen luokan vapaasti putoava ydinpommi. AN-52:ta testattiin ensi kerran 28. elokuuta 1972, ja se asetettiin palveluskäyttöön saman vuoden lokakuussa. Tämän ranskalaisen ydinaseen palvelusuraa kesti vuodet 1972–1992. Aseen voimakkuutta voitiin vaihdella, sillä siinä oli kaksi eri asetusta: pienempi, joka oli 6–8 kT ja suurempi, joka oli 25 kT. Tämän aseen jonkin verran muunneltua ydinkärkeä (MR-50CTC/AN-51) käytettiin myös Pluton-ohjuksissa.

Ranskalaiset rynnäkkökoneet (lähinnä Super Étendard, SEPECAT Jaguar A) sekä jotkin hävittäjäkonetyypit (alkaen Mirage III E-tyypistä) kykenivät pudottamaan tämän 4,2 m pitkän ja 455 kg omamassan omaavan aseen. Mirage 2000N (Mod1 - K1) oli viimeisin tätä ydinpommia hyödyntämään kykenevä konetyyppi. Sarjassaan omina vaiheinaan katsotusti, oli AN-52 kaiken kaikkiaan kolmas. AN-11 otettiin käyttöön vuonna 1964 ja sen varastointi aloitettiin 1963.

Tämän tyypin ydinpommien tarkka tuotantomäärä ei ole tiedossa, mutta se vaihteli välillä 80–100 kappaletta. AN-52:ta edelsi 70 kT tehoinen AN-22 ja sitä seurasi ASMP, ilmasta maahan -tyyppinen, strategista luokkaa lähentelevä (100 - 300 kT) lyhyen kantaman ohjus.

Lähteet
-------

* Hogg, Ian: *Tykistö- ja ohjusaseet*. Karisto, Hämeenlinna, 2011. Suom. Petri Kortesuo. Alkuteos englanniksi, 2000: Amber Books Ltd. ISBN 978-951-23-5456-6. (s.186)
* Valitut Palat/Readers Digest: 11/1983. Fitchett, Joseph: *Ydinasekilvan kolmas mahti*. (s. 35–40)
* 

### Viitteet

1. ↑  Hogg, I. 2000/2011: s. 186
2. 1 2   Viitattu 19.12.2018.
3. ↑  Valitut Palat, 11/1983. s. 37–38.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**Clydesdalenhevonen** on Skotlannista kotoisin oleva kylmäverinen hevosrotu.

Ominaisuudet
------------

Clydesdalenhevosen pää on hienostunut, silmät suuret, otsa leveä ja profiili suora. Kaulan tulisi olla kaartuva ja hyvin kiinnittynyt. Lavat ovat loivanpuoleiset. Selkä on tiivis, rintakehä laaja ja takaosa lihaksikas. Jalat ovat hyvin kestävät ja nivelet kookkaat. Vuohiskarvat ovat pitkät. Liikkeet ovat eloisat ja verrattain näyttävät. Säkäkorkeus on nykyisin noin 168 cm ja väritys yleensä ruunikko.

Historia
--------

Clydesdalenhevonen on kotoisin Skotlannista, Lanarkshiren Clyden alueelta, missä sen jalostus aloitettiin 1700-luvun keskivaiheilla. Aluksi clydesdalenhevosia jalostettiin risteyttämällä paikallisia tammoja belgialaisten kylmäveristen ja flaamilaisten flanderinhevosorien kanssa. Tämä varhainen hevostyyppi tuli kuuluksi vetovoimistaan.

1800-luvulla ja erityisesti vuosisadan loppupuolella clydesdalenhevoseen sekoitettiin paljon shirehevosta, mikä kasvatti rodun kokoa. Rodusta tuli nopeasti suosittu kuormajuhta hiililastien vetämiseen ja se levisi myös Englantiin.

Vuonna 1877 perustettiin *The Clydesdale Horse Society* Britannian ensimmäisenä kylmäverihevosrotuyhdistyksenä. Clydesdalenhevosesta tuli pian tunnettu muuallakin maailmassa kuten Australiassa sekä Pohjois- ja Etelä-Amerikassa. Rodun ensimmäinen kantakirja perustettiin vuonna 1878.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Pickeral, Tamsin: *The Encyclopedia of Horses & Ponies*, s. 248. Dempsey Parr, 1999. ISBN 1-84084-506-6. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Clydesdalenhevonen** Wikimedia Commonsissa

* Suomen Clydesdale- ja Shirehevosyhdistys ry (Arkistoitu – Internet Archive)
* Clydesdale Hevosmaailma.netissä (Arkistoitu – Internet Archive)
Valdis Zatlers on Latvian ensimmäinen presidentti, joka on käyttänyt perustuslaillista oikeuttaan järjestää kansanäänestys Latvian parlamentin hajottamisesta.
**Latvian kansanäänestys parlamentin hajottamisesta 2011** pidettiin 23. heinäkuuta 2011 silloisen presidentin Valdis Zatlersin, aloitteesta. Äänestyksessä 94,3 prosenttia äänesti maan parlamentin, saeiman, hajottamisen puolesta. Maassa järjestettiin parlamentin hajottamisen seurauksena uudet parlamenttivaalit 17. syyskuuta 2011. Zatlers perusti kansanäänestyspäivänä uuden puolueen, Zatlersin Reformipuolueen, joka osallistui näihin vaaleihin.

Televisiopuheessaan 28. toukokuuta 2011 presidentti Valdis Zatlers ilmoitti, että Latviassa järjestetään kansanäänestys parlamentin hajottamisesta korruptioepäilyjen takia. Syynä tähän on parlamentin päätös olla antamatta poliisille lupaa suorittaa kotietsintää kansanedustaja Ainārs Šlesersin kotona. Puheessaan Zatlers muun muassa syytti parlamenttia valehtelusta ja oligarkkien etujen ajamisesta.

Latvian perustuslain mukaan maan presidentti voi järjestää kansanäänestyksen parlamentin hajottamisesta. Zatlers on ensimmäinen Latvian presidentti, joka on käyttänyt tätä oikeutta. On arveltu, että kansanäänestyksen järjestäminen oli syynä sille, ettei parlamentti valinnut Zatlersia uudelleen presidentiksi Latvian presidentinvaalissa 2. kesäkuuta 2011.

Lähteet
-------

1. ↑  Latviaan kansanäänestys parlamentin hajottamisesta  28.5.2011. Sanoma Oy.  Arkistoitu 29.8.2011. Viitattu 12.7.2013.
2. ↑  Latvian vaalit voittanut venäläispuolue jäämässä paitsioon  18.9.2011. Sanoma Oy. Viitattu 12.7.2013. [vanhentunut linkki]
3. ↑  Latvia Anti-Corruption Bureau Opens Criminal Probe of Officials  26.5.2011. Bloomberg. Viitattu 12.7.2013. (englanniksi)
4. ↑  Puhemies epäilee Latvian kansanäänestyksen järkevyyttä  29.5.2011. Sanoma Oy.  Arkistoitu 1.6.2011. Viitattu 12.7.2013.
5. ↑  Maatiedosto Latvia, Poliittinen järjestelmä Suomen ulkoministeriö. Viitattu 12.7.2013. [vanhentunut linkki]
**Jasmin "Jassu" Beloued** (s. 29. tammikuuta 2000) on Yleisradion toimittaja ja juontaja.

Beloued alkoi juontaa Yleisradion varhaisnuortenohjelmaa *Galaxia* vuonna 2017. Keväällä 2020 Beloued juonsi Ylen erikoislähetyksen koronaviruksesta lapsille. Elokuussa 2020 Beloued siirtyi Ylen lasten uutispalvelun Yle Mixin toimittajaksi.

Beloued valmistui ylioppilaaksi keväällä 2019 Tampereen yhteiskoulun ilmaisutaidon erityislukiosta. 

Vuonna 2012 Beloued nähtiin Tampere-talon *Annie*-musikaalissa soittamassa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Jasmin juontaa lastenohjelma Galaxia *ylojarvenuutiset.fi*. Viitattu 3.9.2020.
2. ↑   *youtube.com*. Viitattu 3.9.2020.
3. ↑  Yle Mix tuo kiinnostavimmat uutiset lasten ulottuville *yle.fi*. Viitattu 3.9.2020.
4. ↑  Äiti, joka on usein töissä *ylojarvenuutiset.fi*. Viitattu 3.9.2020.
5. ↑  Lapset seuraavat enemmän sosiaalista mediaa kuin televisiota, ja Jasmin Beloued tietää sen – "Mietin tarkkaan, kuinka haluan puhua lapsille erilaisista asioista" *Moreenimedia*. Viitattu 3.9.2020.
**Sanna Hirvaskari** (s. 20. tammikuuta 1981) on Raahesta kotoisin oleva suomalainen tanssija, tanssinopettaja ja juontaja, joka tuli tunnetuksi MTV3:n Tanssii tähtien kanssa -ohjelmasta, jossa hän toimi tanssinopettajana vuosina 2006 ja 2007. Hän voitti ensimmäisen kauden parinsa Tomi Metsäkedon kanssa ja oli kolmas toisella kaudella Sami Sarjulan kanssa. Hirvaskari kilpaili myös sarjan viidennellä tuotantokaudella syksyllä 2010 parinaan näyttelijä Juha Veijonen.

Vuonna 2008 Hirvaskari valittiin juontamaan televisiosarjaa Biisikärpänen yhdessä Lari Halmeen kanssa. Sarjan toinen kausi alkoi keväällä 2009. Lisäksi Hirvaskari juonsi Miss Suomi -kilpailun 1. maaliskuuta 2009 yhdessä Sami Sarjulan kanssa. 

Iltalehden lukijat valitsivat Sanna Hirvaskarin vuoden 2009 seksikkäimmäksi naisjuontajaksi.

Nykyisin Hirvaskari toimii tanssinopettajana ympäri Suomea.

Lähteet
-------

1. ↑  Ilta-Sanomien tv-liite 2.-8.4.2009 14/09, s. 7
2. ↑  Juha Veijonen: Tätä porukkaa on kiva päästä nöyryyttämään  17.08.2010. MTV3.fi. Viitattu 17.08.2010.
3. ↑  IL:n lukijat: Sanna Hirvaskari on seksikkäin naisjuontaja (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Sanna Hirvaskarin sivut
* Sanna Hirvaskari Internet Movie Databasessa
**Urheilupuiston koulu** on Mikkelin keskustan liepeillä Nuijamiehen kaupunginosassa sijaitseva peruskoulun yläkoulu. Se sijaitsee Mikkelin urheilupuiston länsipuolella. Yli 400 oppilaan ja 50 opettajan koulu toimii Mikkelin kaupungin eteläisen alueen yläkouluna.

Historiaa
---------

Urheilupuiston koulu aloitti syyskuussa 1879 Mikkelin Yksityisenä Suomalaisena Tyttökouluna, jossa oppilaita oli 16. Vuonna 1926 koulu siirtyi valtiolle ja sai nimen Mikkelin Tyttökoulu.

Talvisodan pommituksissa tyttökoulun puinen, torin laidalla sijainnut rakennus tuhoutui tammikuussa 1940. Vuonna 1949 koulu muuttui 9-luokkaiseksi Mikkelin Tyttölyseoksi, jolloin siihen asti yksityisinä toimineet jatkoluokat otettiin valtion omistukseen. Nykyiset koulurakennukset ovat 1950-luvun alusta. Kun koulu täytti 75 vuotta 1953, perustettiin Mikkelin tyttölyseon seniorit -yhdistys yhdyssiteeksi koulun entisten ja nykyisten oppilaiden ja opettajien välille.

Syksyllä 1972 otettiin ensi kertaa myös poikaoppilaita, ja koulusta tuli pariksi vuodeksi Mikkelin Yhteislyseo. Vuonna 1974 peruskouluun siirtymisen myötä yhteislyseosta tuli kaksi oppilaitosta, Mikkelin Urheilupuiston yläaste ja Urheilupuiston lukio. Vuonna 1995 koulu muuttui yläasteeksi, ja vuonna 1999 sen nimeksi tuli Mikkelin Urheilupuiston koulu.

2010-luvun lopulla Urheilupuiston koulun toiminta siirtyi parakkikouluun Marskin aukion pysäköintipaikalle koulurakennuksen sisäilmaongelmien vuoksi tehtävän ison remontin takia. Toisaalta kaavailtiin koulun lakkauttamista ja purkamista.
 Marskin aukion parakkikoulun lisäksi toimintaa on Päämajakoululla, Esedulla, Puupolilla ja Mikkelin yliopistokeskuksen tiloissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Koulumme historiaa Mikkelin kaupunki.  Arkistoitu 17.1.2019. Viitattu 16.1.2019.
2. ↑  Urheilupuiston koulu Mikkelin kaupunki.  Arkistoitu 17.1.2019.
3. ↑  Ahdelma, Jukka: Suunnitelma: Urpolaan iso yhtenäiskoulu, Urheilupuiston koulu puretaan? — Työryhmä päättää lähikuukausina, mitä Mikkelin kouluille tehdään *Länsi-Savo*.  22.2.2018.
4. ↑  Mehtälä, Anssi: Marskin aukiolle nousee suuri parakkikoulu - Urheilupuiston koululaisten väistöpaikka vaihtui parempaan *Länsi-Savo*.  2.10.2017. Viitattu 16.1.2019.
5. ↑  Savander, Susanna: Rexin terveiset  21.8.2018. Mikkelin kaupunki.  Arkistoitu 17.1.2019. Viitattu 16.1.2019.

Kirjallisuutta
--------------

* *Mitä minä koulussa tänään opin? Urheilupuiston koulu 125-vuotta* (2004)
**Myrskykeiju** (*Hydrobates leucorhoa*) on pieni avomerellä elävä lintu, entiseltä nimeltään myrskypääsky. Vieillot nimesi lajin brittiläisen eläintieteilijän William Elford Leachin kunniaksi.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Myrskykeiju on 18–21 cm pitkä, siipien kärkiväli 43–48 cm ja paino 45 g. Sillä on valkeaa yläperää lukuun ottamatta musta höyhenpeite.

Vanhin eurooppalainen rengastettu myrskykeiju on ollut vähintään 22 vuotta 10 kuukautta vanha brittiläinen lintu.

Levinneisyys
------------

Myrskykeiju pesii Pohjois-Atlantin ja Tyynenmeren pohjoisosien luoksepääsemättömillä pikkusaarilla. Euroopassa pesii arviolta 100 000-220 000 paria, joista Britteinsaarilla 10 000-100 000 ja Islannissa 80 000-150 000 paria. Maailman populaation koko on noin 8 miljoonaa yksilöä ja lajin kanta on elinvoimainen. Maailman suurin yhdyskunta, noin 3 miljoonaa paria, on itäisessä Kanadassa Baccalieu Islandilla. Se talvehtii etelämpänä, ja joskus muuttoreitin tuulet ajavat myrskykeijuja Eurooppaankin, jolloin sitä tavataan myös Suomessa. Se on tavattu Suomessa 10 kertaa vuoteen 2006 mennessä, useimmat kuolleina tai nääntyneinä.

Elinympäristö
-------------

Valtamerien saaret.

Elintavat
---------

Välttääkseen lokkeja, kihuja ja muita petoja myrskykeiju liikkuu maissa vain yöaikaan. Se on huono kävelemään. Sanotaan, että se pimeässä löytää pesänsä hajuaistinsa avulla.

Lisääntyminen
-------------

Muna.
Myrskykeiju pesii yhdyskunnissa kallioilla ja myös hienojakoisemmilla mailla, ja tekee yhden valkoisen munan. Haudonta-aika on 6 viikkoa, pesäpoikasaika 63-70 päivää. Se voi kaivaa lähes 2 metriä pitkän pesäkäytävän rantatörmään. Pesä sijaitsee usein myös kivikossa. Sukukypsä 5-vuotiaana.

Ravinto
-------

Myrskykeiju kauhoo nokkaansa planktonia merenpinnasta. Syö myös pieniä kaloja ja mustekaloja. Usein se seurailee valas- tai delfiiniparvia.

Lähteet
-------

1. 1 2  BirdLife International: *Hydrobates leucorhoa* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.2*.  2012. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 17.6.2014. (englanniksi)
2. ↑  Rariteettikomitea (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Laine, Hannu 1987: Myrskypääsky *Oceanodroma leucorrhoa* Hangossa\*. - Lintumies 1.1987 s. 38. LYL.

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Taksonitunnisteet |
| --- |
|  |
| Oceanodroma leucorhoa | 
* Wikidata: Q211986
* Wikispecies: Oceanodroma leucorhoa
* ABA: leacsp
* Avibase: 05E98392444BE5C7
* BOLD: 9534
* BTO: bob550
* CoL: 48C48
* BOW: lcspet
* eBird: lcspet
* EUNIS: 1164
* Euring: 550
* Fauna Europaea: 96606
* Fauna Europaea (new): 0c76c49a-18c6-45af-b191-7576fb1cb9ed
* Fossilworks: 372777
* GBIF: 2482012
* GNAB: leachs-storm-petrel
* iNaturalist: 4080
* IRMNG: 11437461
* ITIS: 174628
* NBN: NHMSYS0000530508
* NCBI: 52124
* Neotropical: lcspet
* NZBO: leachs-storm-petrel
* NZOR: 48b96690-6a5b-45ef-9f27-7081f6bb65d0
* SeaLifeBase: 73539
* WoRMS: 137192
* Xeno-canto: Oceanodroma-leucorhoa

 |
|  |
| Procellaria leucorhoa | 
* Wikidata: Q28114554
* GBIF: 4408450
* WoRMS: 1297613

 |

 |
**Suurisuo** on suo Taipalsaarella. Suolla on Vapo Oy:n turvetuotantoa. Turvetuotantoalueen pinta-ala on 389,1 ha. Suursuolla on tuotettu turvetta vuodesta 1979 lähtien. 

Kyseinen Suurisuo sijaitsee Taipalsaaren kunnan pohjoisosassa Kuhalan kylässä lähellä puolustusvoimien Taipalsaaren ampuma-aluetta. Taipalsaarella on myös toinenkin turpeennostoon käytetty Vehkataipaleensuo, josta käytetään myös nimitystä Suurisuo, ja se sijaitsee kunnan kaakkoisosassa lähellä Vehkataipaletta ja Lappeenrannan rajaa.

Suursuolla tuotetaan energiaturvetta alueen puunjalostusteollisuudelle ja voimalaitoksille. Lisäksi tuotetaan pienehköjä määriä ympäristöturvetta. Turvetta tuotetaan sekä haku- että imuvaunumenetelmällä. Turvetuotantolaitoksen jätevedet johdetaan Halilanojan kautta Pien-Saimaalle Maaveden vesistöön. Suursuon pohjois- ja itäpuolella on pohjavesialueita. Suursuon välittömässä läheisyydessä on 9 asuinkiinteistöä. Lähimpään asuttuun tilaan on matkaa suon itäpuolella noin 250 m metriä ja pohjoispuolella noin 300 metriä. 

Kesäkuussa 2019 Suurisuon turvetuotantoalueella oli laajalle levinnyt tulipalo. Palon epäillään saaneen alkunsa työkoneesta.

Lähteet
-------

1. ↑  Suursuon turvetuotantoalueen ympäristölupahakemus, Taipalsaari. *docplayer.fi*. Viitattu 02.04.2021.
2. ↑  Turvesuon palon sammutustyöt jatkuvat pitkälle tiistaihin Etelä-Karjalassa – Palon sammuttamiseen on osallistunut yli 200 ihmistä *yle.fi*. Viitattu 02.04.2021.
3. ↑  Turvekentän sammutustyöt jatkuvat keskiviikkoon, katso uusin kuva savuavalta suolta — Lähes 300 ihmistä taistellut tulen taltuttamiseksi Taipalsaaren Suurisuolla *esaimaa.fi*. Viitattu 02.04.2021.
**Dance Love Pop** on ruotsalaisen Idol-voittaja Agnes Carlssonin kolmas studioalbumi. Albumi julkaistiin Ruotsissa 29. lokakuuta 2008 ja se sisältää kokonaisuudessaan kymmenen raitaa. Albumilta on julkaistu kaksi singleä, *On and On* ja *Release Me*. Huhtikuun ensimmäisenä päivänä vuonna 2009 albumista julkaistiin deluxe-versio *Dance Love Pop: The Love Love Love Edition*, mikä sisälsi samat raidat kuin *Dance Love Pop*, sekä uuden laulun *Love Love Love*, remixejä ja albumin singlejen musiikkivideot.

Tuotanto
--------

13. syyskuuta 2008 radiojuontaja Kaj Kindvall ilmoitti, että albumin nimi olisi *Dance Love Pop*, minkä vahvisti myöhemmin Roxy Recordings.

Musiikki
--------

"Release Me" oli albumin viimeinen äänitetty laulu, koska levy-yhtiön mielestä albumi tarvitsi vielä yhden laulun. Se valittiin ensimmäiseksi singleksi kaikkialla muualla paitsi Ruotsissa ja Alankomaissa, missä "On and On" oli ensimmäinen single. "Release Me" -laulusta tuli albumin suosituin ja parhaiten myyty single. Sitä myytiin yli 400 000 kappaletta.

Albumin kansainväliseen versioon on lisätty kolme uutta laulua, *You Rain*, *Secret Love* ja *If I Could Build My Whole World Around You*.

Kappaleet
---------

### Ruotsin painos

1. Release Me – 4.16
2. On and On – 3.51
3. Love Me Senseless – 4.40
4. How Do You Know – 3.50
5. I Need You Now – 3.46
6. Look at Me Now – 3.56
7. Don't Pull Your Love Out – 3.15
8. Open Up Your Eyes – 3.37
9. Sometimes I Forget – 4.15
10. Big Blue Wall – 4.39

### Deluxe-painoksen bonuskappaleet

1. 
2. Love Love Love – 3.07
3. Love Love Love – 5.00  (Extended Mix)
4. On and On – 6.20  (Anotha Ding-an Be-an Version)
5. On and On – 3.52  (The Void Eemix)
6. On and On – 2.42  (Acoustic Version)
7. Release Me – 3.39  (Pio Radio Remix)
8. Release Me – 3.48  (Acoustic Version P3 Live Session)
9. On and On (Music Video)
10. Release me (Music Video)

### Kansainvälinen painos

1. Release Me
2. I Need You Now (kansainvälinen versio)
3. On and On (kansainvälinen versio)
4. Secret Love
5. Sometimes I Forget
6. You Rain
7. Big Blue Wall (kansainvälinen versio)
8. Love Love Love
9. How Do You Know
10. Love Me Senseless

Arviot
------

* Aftonbladet: 3/5 tähteä

Aiheesta muualla
----------------

* Agnesin virallinen sivusto
* Dance Love Pop discogs.com -sivustolla

Lähteet
-------

1. ↑  Dance Love Pop (The Love Love Love Edition) Spotify. Viitattu 13.10.2023.
2. ↑

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Prideaux John Selby
**Prideaux John Selby** (23. heinäkuuta 1788 Alnwick, Northumberland – 27. maaliskuuta 1867 Twizell) oli englantilainen lintutieteilijä, kasvitieteilijä ja taiteilija.

Selby opiskeli Oxfordin University Collegessa. Hänet tunnetaan parhaiten teoksestaan *Illustrations of British Ornithology* (1821–1834). Hän kirjoitti myös *Illustrations of Ornithology* yhdessä William Jardinen kanssa ja *A History of British Forest-trees* (1842).

Monet hänen lintukuvistaan oli piirretty hänen omasta kokoelmastaan. Hänen kokoelmansa myytiin eri ostajille vuonna 1885 ja se hajaantui. Hän laati osat "Kyyhkyt" (1835) ja "Papukaijat" (1836) Jardinen teokseen *Naturalist's Library*, jälkimmäiseen maalasi kuvat Edward Lear. Jonkin aikaa hän oli toimittamassa aikakauslehteä *Magazine of Zoology and Botany*.

Selby avioitui Lewis Tabitha Mitfordin kanssa ja heille syntyi kolme tytärtä. Selby on haudattu Bamburghin kirkkomaalle.

Selby nimesi linnuista muun muassa intianfrankoliinin (*Francolinus pictus*) yhdessä Jardinen kanssa.

Lähteet
-------

1. ↑  Zoonomen


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Australia
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* International Plant Names Index

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Scientific illustrators
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |