recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Haapalamminkankaan tuulivoimapuisto** on Keski-Suomessa Saarijärven Haapalamminkankaalla sijaitseva tuulivoimapuisto, jossa toimii viisi tuulivoimalaitosta. Niiden yhteiskapasiteetti on 28,5 megawattia ja ne omistaa BlackRock.

Yleistä
-------

Kaikki viisi tuulivoimalaa on sijoitettu ylängölle alueelle, joka on 2,5 kilometriä pitkä ja puoli kilometriä leveä. Uloimpien voimaloiden sisään jäävän alueen pinta-ala on 65 hehtaaria ja ne sijaitsevat 210–220 metrin korkeudella mpy. Voimaloiden paikat ovat karttanimillä ilmaistuna Haapalamminkangas (Haapalammen lounais- ja eteläpuolella), Tasainenkangas ja Tervalamminkangas. Puistoon tulee tie valtatieltä 13 Saarijärven keskustaajaman suunnalta. Keskustaajamaan on matkaa yli 8 kilometriä. Tuulivoimalat ovat saksalaisen Nordexin valmistamaa mallia N163. Voimaloiden tuuliturbiinin halkaisija on 163 metriä ja sen kapasiteetti on 5,7 megawattia.

Rakentaminen
------------

Megatuuli Oy käynnisti selvitystyöt vuonna 2013 ja silloin tutkittiin 21 tuulivoimalan paikkaa ja niille johtavat tienpaikat esimerkiksi muinaisjäännösten ja liito-oravien varalta. Helsingin hallinto-oikeus käsitteli kaavasta tehtyjä valituksia ja hyväksyi kaavan 16.1.2018. Siinä todettiin meluhaitat vähäisiksi ja alittavan niistä säädetyt normirajat. Läheisten lampien kaakkurien ei katsottu kärsivän tuulivoimaloista lentäessään kotilampensa ympäristössä. Lisäksi todettiin, että Saarijärven reitin valtakunnallisesti merkittävän maisema-alueen kannalta voimalaitospuisto sijaitsee yleisemmästä katselusuunnasta poispäin. Vielä hallinto-oikeuden päätöksessä mainitaan suunnitelmassa yksittäisen voimalan kapasiteetiksi 3,45 megawattia, mikä kasvoi myöhemmin suuremmaksi. Keski-Suomen Betonirakenne rakensi voimaloiden tarvitsemat betoniset perustukset vuosina 2021–2022. Tuulivoimapuisto luovitettiin omistajalle BlackRockille syksyllä 2023 .

Katso myös
----------

* Luettelo Suomen tuulivoimaloista

Lähteet
-------

1. 1 2  KSBR urakoi Windan kolme tuulipuistoa Keski-Suomeen *ksbr.fi*.  20.10.2021. Keski-Suomen Betonirakenne. Viitattu 29.10.2023.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Haapalamminkangas - Saarijärvi *winda.fi*. Helsinki:  Winda Energy Oy.  Arkistoitu 29.10.2023. Viitattu 29.10.2023.
3. 1 2 3 4  Haapalamminkangas, Saarijärvi (sijainti maastokartalla) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 29.10.2023.
4. ↑  Haapalamminkangas (Finland) *thewindpower.net*. Viitattu 30.10.2023. (englanniksi)
5. ↑  N163/5.X *nordex.online.com*. Hampuri, Saksa:  Nordex SE. Viitattu 30.10.2023. (englanniksi)
6. ↑  Sepänmaa, Timo & Jussila, Timo: Saarijärvi Haapalamminkangas tuulipuiston muinaisjäännösinventointi (PDF) (raportti) *mikroliitti.fi*.  2013. Mikroliitti Oy. Viitattu 29.10.2023.
7. ↑  Liito-oravaselvitys  2013. Ahlman Group. Viitattu 30.10.2023.
8. ↑  Suuronen, Anne: *Keski-Suomen tuulivoimarakentaminen*, s. 76–77, 80, 85. Keski-Suomen ELY, 2021. ISBN 978-952-314-971-7. Teoksen verkkoversio (PDF) (viitattu 30.10.2023).
**Norse Atlantic Airways** on norjalainen vuonna 2021 perustettu halpalentoyhtiö, joka lentää pääasiassa pitkän matkan lentoja. Yhtiö listautui Oslon pörssiin Euronext Growth -listalle huhtikuussa 2021 ja aloitti lentotoiminnan kesäkuussa 2022.

Yhtiö perustettiin toisen norjalaisen halpalentoyhtiö Norwegianin lopetettua pitkän matkan lentonsa koronaviruspandemian jälkeen. Norwegianin perustaja ja entinen toimitusjohtaja Bjørn Kjos omisti Norsesta sen perustamishetkellä 15 prosenttia.

Yhtiön laivastoon kuuluu viisitoista Boeing 787 Dreamliner -lentokonetta, joista osaa se vuokraa edelleen muille lentoyhtiöille. Yhtiön kohteita ovat muun muassa Oslon Gardermoenin lentoasema, New Yorkin John F. Kennedyn kansainvälinen lentoasema ja Bangkokin Suvarnabhumin kansainvälinen lentoasema.

Lähteet
-------

1. 1 2  Norway has a new low-cost airline aiming to crack transatlantic market *Reuters*.  15.3.2021. Viitattu 4.4.2024. (englanniksi)
2. ↑  Norse Atlantic lists on Euronext Growth *Euronext*.  12.4.2021. Viitattu 4.4.2024. (englanniksi)
3. 1 2  Norse Atlantic claims ‘clear path’ to profitability after first full year of operations *Flight Global*.  28.2.2024. Viitattu 4.4.2024. (englanniksi)
4. ↑  Where We Fly *Norse Atlantic Airways*. Viitattu 4.4.2024. (englanniksi)
Kokonaisia patonkeja.
Katkaistu patonki.
**Patonki** (< ruots. *batongbröd* < ransk. *bâton* ’sauva’) on kapea, pitkä ja rapeakuorinen leipä.

Valmistus ja käyttö
-------------------

Patonkitaikinan perusraaka-aineet ovat vehnäjauhot, vesi, suola, leivinhiiva ja ruokaöljy. Taikina muotoillaan pitkulaisiksi leipäsiksi, annetaan kohota ja paistetaan kuumassa uunissa. Pinta voidaan tehdä rapeaksi lisäämällä pinnalle vettä ennen paistamista. Valmis patonki voidaan halkaista ja täyttää halutuilla täytteillä. Perinteisiä ranskalaisia täytteitä ovat esimerkiksi juusto ja patee. Patonkiin voi sivellä myös voita tai hilloa, tai se voidaan kastaa kahviin. Ranskalaiset syövät patonkinsa usein sipulikeiton kera.

Historia
--------

Patonki (ransk. *baguette*) yhdistetään usein ranskalaiseen ruokakulttuuriin. Sen alkuperä on kuitenkin Wienissä 1800-luvun keskivaiheilla kehitellyssä leivässä. Tällöin höyryuunit otettiin ensimmäistä kertaa käyttöön mahdollistaen rapean kuoren ja valkoisen, reikäisen leivän sisuksen tekemisen. Nämä ominaisuudet ovat vieläkin moderneissa patongeissa.

Ranskalainen patonki syntyi 1920-luvulla. Pitkiä leipiä oli jo tehty jonkin aikaa, kun lokakuussa 1920 laki kielsi leipureita työskentelemästä aamuisin ennen kello neljää. Tämä teki mahdottomaksi valmistaa perinteistä, usein pyöreää leipää niin, että se ehtisi asiakkaiden aamiaiselle. Kapea patonki ratkaisi ongelman, koska se pystyttiin valmistelemaan ja paistamaan huomattavasti nopeammin.

Marraskuussa 2022 ranskalainen patonki lisättiin Unescon aineettoman kulttuuriperinnön luetteloon. patongiksi voidaan myös kutsua pantonkia

Lähteet
-------

1. ↑  Kirsti Aapala: Leivät ja leivonnaiset *Kielikello*.  1997. Viitattu 23.2.2022.
2. ↑  Patongit *Kotikokki*. Viitattu 24.2.2022.
3. ↑  Leivo patonki ja valitse herkulliset täytteet *Kotiliesi*. Viitattu 24.2.2022.
4. ↑  Heidi Fuller-Love: All about the French baguette: a cultural icon *Complete France*.  12.11.2020. Viitattu 24.2.2022.
5. 1 2  Food Timeline FAQs: bread: baguette *The Food Timeline*. Viitattu 24.2.2022.
6. ↑  Les savoir-faire artisanaux et la culture de la baguette de pain *Unesco*.  29.11.2022. Viitattu 30.11.2022. (ranskaksi)
7. ↑  Ranskalainen patonki Unescon aineettoman kulttuuriperinnön luetteloon *Yle Uutiset*.  30.11.2022. Viitattu 30.11.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **patonki** Wikimedia Commonsissa

* Resepti aiheesta **Patonki** Wikikirjaston keittokirjassa
Näkymä Yosemitenlaaksoon, vasemmalla El Capitan, keskellä Half Dome ja oikealla Bridalveil Fall.
**Yosemitenlaakso** on jäätikön kuluttama U-laakso Yosemiten kansallispuistossa Kaliforniassa. Tämä loivasti kaartuva laakso on pituudeltaan 11 kilometriä ja leveydeltään 0,8–1,6 kilometriä, ja sen pohjalla virtaa Mercedjoki. Laakso on kuuluisa monista luonnonnähtävyyksistään: 900–1 200 korkeista kallioseinämistä, jylhistä doomeista ja vesiputouksista.

Yosemitenlaakson jylhin muodostelma on El Capitan -niminen graniittikallio, joka kohoaa 1 100 metrin korkeuteen laakson pohjalta ja 2 307 metrin korkeuteen meren pinnasta. Laakson pohjukassa kohoava Half Dome on 2 693 metriä korkea vuori, jonka laelta avautuu esteetön näkymä ympäristöön.

Yosemitenlaakson matkailukartta vuodelta 1931.
Yosemiten putoukset on laakson suurin vesiputous ja yksi maailman korkeimmista vesiputouksista, kokonaiskorkeudeltaan peräti 740 metriä. Se jakautuu ylempään ja alempaan putoukseen sekä niiden väliin jäävän koskivyöhykkeeseen. Muita puiston alueella sijaitsevia vesiputouksia ovat Bridalveil Fall, Nevada Fall, Ribbon Fall ja Vernal Fall.

Kesällä Yosemitenlaakson lämpötila voi kohota jopa 32 celsiusasteeseen ja ukkospuuskat ovat tavallisia. Talvella lämpötila laskee pakkasen puolelle laaksoa ympäröivillä huipuilla mutta pysyttelee yleensä nollan yläpuolella laakson pohjalla. Laaksossa kasvaa enimmäkseen havupuita, muun muassa mammuttipetäjiä, korkeammilla rinteillä myös vuorihemlokkeja ja kontortamäntyjä.

Yosemitenlaaksossa vierailee paljon matkailijoita kesällä. Suosittuja aktiviteetteja ovat etenkin vaellus ja kalliokiipeily. Matkailijoita varten on rakennettu leirintäalueita ja lomamökkejä. Laaksossa sijaitsee myös Yosemiten kansallispuiston opastuskeskus ja museo, jossa esitellään miwokien ja paiutien kulttuuria.

  

Näkymä Yosemitenlaaksoon Glacier Pointin laelta.

Lähteet
-------

1. ↑  Yosemitenlaakso *Eksonyymit*. Viitattu 27.7.2022.
2. 1 2 3 4 5 6  Yosemite National Park *Britannica*. Viitattu 27.7.2022. (englanniksi)
**Thomas Morley** (1557/1558 Norwich – lokakuu 1602 Lontoo) oli brittiläinen säveltäjä, urkuri ja musiikkiteoreetikko. Hän oli englantilaisen madrigaalin edelläkävijä.

Morley opiskeli William Byrdin johdolla. Hän työskenteli lapsikuoron johtajana Norwichin tuomiokirkossa vuosina 1583–1587. Sittemmin hän toimi urkurina St Giles-without-Cripplegatessa ja St Paulin katedraalissa. Morley kääntyi hyvin todennäköisesti katolilaiseksi varhaisessa vaiheessa, mutta oli jättänyt katolisen kirkon viimeistään vuonna 1591, koska osallistui silloin englantilaisten katolilaisten vakoilemiseen Alankomaissa.

Morleyn sävelsi madrigaalien lisäksi canzonettoja ja baletteja, joista jälkimmäiset olivat Giovanni Giacomo Gastoldin mallin mukaan laadittuja. Niissä on kuitenkin enemmän musiikillista kehittelyä ja voimakkaampi harmonisen suunnan tunne kuin Gastoldin töissä. Omien alkuperäissävellystensä ohella Morley teki englanninkielisiä käännöksiä italialaisista madrigaaleista. Vuonna 1598 hän sai monopolin musiikin painamiseen Englannissa teoreettisesti 21 vuoden ajalle. Morley julkaisi myös kirjan *A Plaine and Easie Introduction to Practicall Musicke* (1597), joka on hänen aikansa ja häntä edeltäneiden sukupolvien sävellystyylien teoreettisen pohjan lähde. Viimeiset alkuperäissävellyksensä Morley julkaisi teoksessa *The First Booke of Ayres* (1600), mutta vielä vuonna 1603 julkaistiin hänen editoimansa *The Triumphes of Oriana* -kokoelma eri säveltäjien tekemistä madrigaaleista. Madrigaalien ohella Morleyn teoksiin kuuluvat esimerkiksi kuusiääniset motetit *Laboravi in gemitu meo* ja *De profundis clamavi*.

Morleyn varhainen tuotanto poikkeaa tyylillisesti hänen myöhemmistä teoksistaan. Hän sai koulutuksensa laajasti ja vahvasti polyfonisen englantilaisen tyylin mukaisesti, mutta 1590-luvun teoksissaan hän osoitti hallitsevansa italialaisen madrigaalityylin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Thomas Morley Britannica


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Japani
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola
* Portugali
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Robert Craft (vas.) ja Igor Stravinski (oik.) Suomen-vierailulla syksyllä 1961. Heitä isännöi Kai Maasalo.
**Robert Lawson Craft** (20. lokakuuta 1923 Kingston, New York – 10. marraskuuta 2015 Gulf Stream, Palm Beach County, Florida) oli yhdysvaltalainen kapellimestari. Hän teki aikoinaan yhteistyötä Stravinskin kanssa ja tuli tunnetuksi myös toisen Wienin koulukunnan teosten johtamisesta. Hän opiskeli Juilliard Schoolissa ja Berkshire Music Centerissä sekä lisäksi yksityisesti Pierre Monteux’n johdolla.

Craft oli ensimmäinen *Wozzeckin* ja *Lulun* esitykset johtanut yhdysvaltalainen. Hän myös kantaesitti Stravinskin teoksia tämän myöhäiseltä uralta. Suurelta osin Craftin ansiosta Stravinski alkoi hyödyntää kaksitoistasäveljärjestelmää. Craftille myönnettiin kaksi Grand Prix du Disqueta ja Edison-palkinto. Vuonna 2002 Craft sai kansainvälisen Prix du Disque -palkinnon elinaikaisista saavutuksista. Hän kirjoitti lukuisia kirjoja muun muassa Stravinskista; osassa teoksista hän työskenteli Stravinskin itsensä kanssa. Hän sai Yhdysvaltain akatemian ja taide- ja kirjallisuusinstituutin erikoispalkinnon luovasta työstään kirjallisuuden alalla.

Craftin johtamiin orkestereihin lukeutuivat New Yorkin filharmonikot, Philadelphian orkesteri, Chicagon sinfoniaorkesteri, Clevelandin orkesteri, San Franciscon sinfoniaorkesteri, Los Angelesin filharmonikot, Saint Louisin sinfoniaorkesteri, Minneapolisin sinfoniaorkesteri ja monet ulkomaalaiset orkesterit. Tavoitteena oli julkaista Stravinskin, Schönbergin ja Webernin koko tuotannot Naxoksella Craftin johtamina.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Bach-Cantatas.com: Robert Craft (Conductor)
2. ↑  Robert Craft Obituary *Sun Sentinel*.  13.11.2015. Viitattu 15.11.2015. (englanniksi)
3. ↑  Allmusic.com: Robert Craft
4. 1 2 3  Naxos.com: Robert Craft

Teoksia
-------

* Craft, Robert: *Stravinsky: Discoveries and Memories*. New York: Naxos Books, 2013. ISBN 978-1-84379-753-1.
* Stravinski, Igor – Craft, Robert: *Keskusteluja Robert Craftin kanssa*. (Conversations with Igor Stravinsky, 1958–1960.) Suomentanut Riitta Björklund. Helsinki: Kirjayhtymä, 1963.

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset sivut (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Japani
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola
* Portugali

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Grammy Awards
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Liikennepuistokonstaapelit Maltti ja Valtti** ovat fiktiivisiä hahmoja, jotka perustuvat näyttelijä Jerry Mikkelisen alkuperäisideaan. Maltti ja Valtti ovat tulleet erityisesti tunnetuiksi Yle TV2:n lastenohjelmista.

Televisio- ja radio-ohjelmat
----------------------------

Maltti ja Valtti ovat seikkailleet säännöllisesti *Pikku Kakkosessa* vuodesta 2008. Vuonna 2015 he esiintyivät myös Ylen perinteisessä joulukalenterissa.

Keväällä 2015 äänitettiin Yleisradiolle kymmenen jaksoa Maltin ja Valtin minikuunnelmia. Kuunnelmien käsikirjoittaja oli Jerry Mikkelinen, näyttelijöinä Jerry Mikkelinen (Maltti) ja Jussi Ollila (Valtti) ja ohjaajana Lasse Verkko.

Rooleissa

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Jerry Mikkelinen  | … |  Maltti
  |
|  Jussi Ollila  | … |  Valtti
  |
|  Elina Rintala  | … |  Poliisipäällikkö Anjala
  |
|  Heikki Railevirta  | … |  Qvaara
  |

Kirjat
------

Maltista ja Valtista on tehty myös lastenkirjoja. Syksyllä 2014 ilmestyi kuvakirja *Maltti ja Valtti: Tehtävä mummolassa*. Toinen kuvakirja *Maltti ja Valtti: Melkein autiolla saarella* julkaistiin syyskuussa 2015. Kirjat on kuvittanut Teemu Åke ja julkaissut Schildts & Söderströms.

Musiikki ja esiintymiset
------------------------

Maltti ja Valtti ovat tehneet myös musiikkia. Kappaleiden säveltäjiä ja sanoittajia ovat Jussi Ollila ja Jerry Mikkelinen.

Maltti ja Valtti ovat esiintyneet live-tapahtumissa ja -tilaisuuksissa vuodesta 2009. Hahmot ovat esiintyneet niin pienissä kuin isoissa tapahtumissa (mm. Puistoblues, Hamina Tattoo). Tuotannosta vastaa Kulttuuriosuuskunta Kaje.

Teokset
-------

* Mikkelinen, Jerry & Ollila, Jussi: *Maltti & Valtti: Tehtävä mummolassa*. Kuvitus: Teemu Åke. Helsinki: Schildts & Söderströms, 2014. ISBN 978-951-52-3421-6.
* Mikkelinen, Jerry & Ollila, Jussi: *Maltti & Valtti melkein autiolla saarella*. Kuvitus: Teemu Åke. Helsinki: Schildts & Söderströms, 2015. ISBN 978-951-52-3678-4.

Lähteet
-------

1. ↑  Puoskari, Bikka: Joulukalenterissa uudet tähdet – Pikku Kakkosesta tuttu kaksikko seikkailee Lapin tuntureilla *Yle Uutiset*.  25.3.2015. Viitattu 15.9.2015.
2. ↑  Maltti ja Valtti Kaje.  Arkistoitu 25.3.2016. Viitattu 15.9.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Maltin ja Valtin kotisivu
Donningtonin linna
**Donningtonin linna** oli vuonna 1386 rakennettu linna, joka tuhoutui Englannin sisällissodassa. Linnan rauniot ovat nykyään museokohde.

Historia
--------

Donningtonin kylä läänitettiin Abberburyn suvulle vuonna 1287. Vuonna 1386 kuningas Rikhard II antoi sukuun kuuluneelle sir Richard Abberburylle luvan rakentaa läänityksilleen linnoitus. Alkuperäiseen linnaan kuului neljällä pyöreällä kulmatornilla varustettu kurtiini, kaksi tasasivuista tornia sekä porttirakennus. Kooltaan linna oli noin 46 metriä pitkä ja 28 metriä leveä. Lisäksi linnoituksen alueella oli monia rakennuksia, jotka oli rakennettu luultavasti puusta.

1400-luvulla linna oli jonkin aikaa runoilija Geoffrey Chaucerin pojan Thomas Chaucerin hallussa ennen siirtymistään kruunun haltuun. Ollessaan kruunun hallussa tiettävästi ainakin Henrik VIII (1539) ja Elisabeth I (1568) vierailivat linnassa. Vuonna 1600 Elisabeth I antoi Donningtonin linnan Charles Howardille palkinnoksi Espanjan armandan voittamisesta.

Englannin sisällissodan alkaessa Donningtonin linna oli parlamentaristi John Packerin hallussa. Vuonna 1643 kuningas Kaarle I lähetti sir John Boysin 200 jalkaväkimiehen, 25 ratsumiehen ja neljän tykin kanssa valloittamaan linnan takaisin kruunulle. Vallattuaan linnan Boys vahvisti sen puolustusta ja jäi hallitsemaan sitä. Parlamentaristit hyökkäsivät linnaa vastaan monia kertoja vuosien 1644-46 välillä ja kuningas kävi itse kahdesti pelastamassa linnan hyökkäykseltä. Linna vaurioitui hyökkäysten aikana pahoin. Rojalistien tappion osoittautuessa selväksi Boys antautui huhtikuussa 1846 Kaarle I:n käskystä parlamentaristeille.

Pian Boysin antautumisen jälkeen parlamentti päätti tuhota pahasti vaurioituneen linnan ja ainoastaan linnan porttirakennus jätettiin jäljelle. Purkamisen jälkeen linnan rauniot palautettiin John Packerille.

Linna siirtyi vuonna 1946 Britannian valtion omistukseen. Raunioita ylläpitää nykyään English Heritage.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  History of Donnington castle *English Heritage*. Viitattu 8.1.2016. (englanniksi)
2. 1 2 3  Donnington Castle *Newbury history*. Viitattu 8.1.2016. (englanniksi)
**Arador Innovations Oy** on suomalainen mediatuotantoyritys, joka kehittää muun muassa tiedesarjakuvia, virtuaalitodellisuuskokemuksia ja opetusvideoita. Yrityksen erikoisala on eläinten käyttäytymistä ja hyvinvointia koskevan tieteellisen tiedon yleistajuistaminen. Osa sen tuotteista on suunnattu oppilaitoksille ja eläimiin liittyvien alojen ammattilaisille, osa taas eläinten omistajille ja harrastajille.. Yritys on perustettu vuonna 2019, ja sen päätoimipaikka on Espoossa.

Julkaisuja ja käynnissä olevia kehityshankkeita
-----------------------------------------------

Joulukuussa 2023 Arador Innovations Oy:n kustannusosasto Arador Publishing julkaisi sarjakuvamuotoisen tietokirjan The Mind of a Horse. Science Meets Comics Mind of a Horse ja sen suomennoksen Hevosen mieli. Tiedettä sarjakuvana Hevosen Mieli. Kirjan tekijät ovat Helena Telkänranta, Maija Karala ja Ville Sinkkonen. Kirja on saanut myönteisen vastaanoton kansainvälisesti  ja Suomessa .

Yrityksen video- ja pelituotanto-osasto Arador Productions tuottaa muun muassa virtuaalitodellisuuskokemuksia. Niiden tuotannossa se tekee yhteistyötä suomalaisen virtuaalitodellisuusstudio Teatime Research Oy:n kanssa. Käynnissä olevia hankkeita ovat koiran kokemusmaailmaa valottava virtuaalitodellisuuskokemus, josta on julkaistu näyte- eli demoversio Audiovisuaalisen kulttuurin edistämiskeskus AVEK:n osarahoittamana  sekä lypsykarjatiloja ja maatalousoppilaitoksia varten kehitettävä, virtuaalitodellisuutta hyödyntävä ammatillinen oppimisympäristö, jonka tuotannon rahoittaa Euroopan unionin rahoitusinstrumentti EIP (European Innovation Partnerships) .

Lähteet
-------

1. ↑  Lemmikit | Parhaita timanttijuttuja: Moni koskettaa koiraansa tavalla, joka on niiden mielestä aivan outo – Testaa, osaatko tulkita koiran ilmeitä *Helsingin Sanomat*.  14.10.2022. Helsingin Sanomat. Viitattu 24.3.2024.
2. ↑  YTJ Tietopalvelu *tietopalvelu.ytj.fi*. Viitattu 24.3.2024.
3. ↑  Maailman ensimmäinen tiedettä ja sarjakuvaa yhdistävä eläintietokirja oikoo käsityksiä hevosten käyttäytymisestä ja sen syistä *Yle Uutiset*.  1.8.2023. YLE.fi. Viitattu 24.3.2024.
4. ↑  Telkänranta teki sen taas – tietokirja avaa oven hevosen mieleen sarjakuvilla *Maaseudun Tulevaisuus*. Viitattu 24.3.2024.
5. ↑  DigiDemo-tuella kasvuun: Virtuaalilasit silmille, nyt aistitaan maailmaa koiran näkökulmasta | Creative Finland *www.creativefinland.fi*. Viitattu 24.3.2024.
6. ↑  Virtuaalisen oppimisympäristön tuottaminen nautojen terveydestä ja hyvinvoinnista *Maaseutuverkosto*. Viitattu 24.3.2024.

Aiheesta muualla
----------------

Arador Innovations Oy:n etusivulle

Sunnuntaivieras-podcast, Helena Telkänranta avaa hevosen mieltä sarjakuvan keinoin, Yle Areena 28.1.2024
**Harri Lasse Juhani Kerminen** (s. 27. toukokuuta 1951 Sulkava) on suomalainen yritysjohtaja ja vuorineuvos. Hän toimi Kemira Oyj:n toimitusjohtajana ja Kemiran johtoryhmän puheenjohtajana vuosina 2008–2012.

Kerminen työskenteli Kemiran palveluksessa vuodesta 1985. Toimitusjohtajan tehtävään hän siirtyi Kemira Pulp & Paper -liiketoiminta-alueen johdosta.

Ura
---

Kerminen valmistui ylioppilaaksi Riihimäen lyseosta vuonna 1970 ja prosessiteollisuuden diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1977. Lisäksi hän suoritti MBA-tutkinnon Teknillisessä korkeakoulussa vuonna 1999.

Vuosina 1975–1984 Kerminen työskenteli Rautatiehallituksen suunnittelijana sekä vuosina 1984–1985 kehitysryhmän päällikkönä. Vuonna 1985 hän siirtyi Kemiran palvelukseen ja työskenteli ensin suunnitteluinsinöörinä (1985) ja sitten osastopäällikkönä (1985–1988). Kerminen vastasi projektipäällikkönä tehdasrakennushankkeista Suomessa, Ruotsissa, Belgiassa ja Yhdysvalloissa vuosina 1989–1994. Vuosina 1990–1991 hän oli Kemi AB:n tuotantopäällikkö Ruotsissa ja vuosina 1991–1994 projektipäällikkö Kemira Chemicals Oy:ssä. Vuosina 1994–1996 Kerminen johti Kemiran Oulun tehtaita.

Ennen valintaa Kemiran toimitusjohtajaksi Kerminen oli vuosina 1996–2000 Kemira Chemicals Oy:n hallintojohtaja, vuosina 2000–2006 erikoiskemikaaleja tuottaneen Kemira Specialty -liiketoiminta-alueen johtaja ja vuosina 2006–2007 suurimman eli Pulp & Paper -liiketoiminta-alueen johtaja. Vuoden 2008 alussa Kerminen seurasi toimitusjohtajan tehtävässä eläkkeelle siirtynyttä Lasse Kurkilahtea.

Kerminen on Finpron hallituksen puheenjohtaja (2011–), Finnairin hallituksen varapuheenjohtaja (2012–, jäsen vuodesta 2011) ja muun muassa Tikkurila Oyj:n (2012–) ja Normetin (2012–) hallituksen jäsen. Aiemmin Kerminen oli myös Tikkurilan hallituksen puheenjohtaja (2008–2010) ja Outokumpu Oyj:n hallituksen jäsen (2012–2014).

Vuorineuvoksen arvonimi Kermiselle myönnettiin vuonna 2010. Hän jäi eläkkeelle huhtikuussa 2012.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Luttinen, Jaana: Vuorineuvos Harri Kerminen (1951–). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 5.9.2010. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 30.11.2014
2. ↑  Finpro ry:n hallitus 2014 Finpro. Viitattu 30.11.2014.
3. ↑  Hallitus Finnair. Viitattu 30.11.2014.
4. ↑  Hallituksen jäsenet Tikkurila Group.  Arkistoitu 5.12.2014. Viitattu 30.11.2014.
5. ↑  Harri Kerminen Directors' Institute of Finland.  Arkistoitu 5.12.2014. Viitattu 30.11.2014.
6. ↑  Harri Kerminen Kemirasta eläkkeelle, johtoon Wolfgang Büchele *HS.fi*.  27.10.2011. Viitattu 30.11.2014.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Talousvaikuttajat

 |

 |
**Harri Jansson** (s. 23. joulukuuta 1945 Helsinki) on entinen suomalainen 400 ja 800 metrin juoksija, jonka uran huippuvuodet olivat 1960-luvulla.

Harri Janssonin isä Kurt Jansson toimi 1951–1953 diplomaattina Pariisissa ja sen jälkeen New Yorkissa. Näin Harri Jansson vietti nuoruutensa aina 1960-luvulle Yhdysvalloissa.

Suomeen tultuaan hän edusti yleisurheilijana HIFK:ta. Kesästä 1964 tuli hänelle menetyksellinen, kun hän voitti 800 metrin Suomen-mestaruuden 20-vuotiaiden SM:ssä ja saavutti pronssia Kalevan kisoissa Oulussa. Seuraavana vuonna hän saavutti 20-vuotiaiden Suomen-mestaruuden 400 ja 800 metrillä. Samana kesänä hän juoksi 800 metrillä ennätyksensä 1.49,2, joka on edelleen vahvan yleisurheiluseuran HIFK-urheilijan paras 800 metrin tulos.*selvennä* Sen jälkeen Jansson sai SM-tason menestystä enää SM-tason viesteissä 4×800 metrillä vuosina 1968 ja 1969, jolloin HIFK sijoittui Harri Jansson ankkurinaan molemmilla kerroilla kolmanneksi.

Suomessa vietetyn armeijavuoden jälkeen Harri Jansson siirtyi 1960-luvun puolivälissä Kanadaan, jossa hän työskenteli aina eläkkeelle siirtymiseensä asti kanadalaisissa pankeissa Industrial Acceptance Corporation, Bank of Montreal ja Richmond Savings. Näistä hän työskenteli Bank of Montrealissa 20 vuotta työurastaan. Eläkevuosinaan Jansson on tunnettu finanssialan asiantuntijana Vancouverissa, jossa hän viime vaiheessa on asunut. Janssonista tuli vuonna 2005 Suomen kunniakonsuli Kanadan Vancouveriin.

Lähteet
-------

1. ↑  Harri Jansson Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
2. 1 2  Harri Jansson, pankkiirista Vancouverin kunniakonsuliksi  2005. vapaasana.com. Viitattu 3.5.2014.
3. ↑  HIFK yleisurheilu - Historia  2014. hifkfriidrott.fi.  Arkistoitu 3.5.2014. Viitattu 3.5.2014.
**Seiken densetsu: Friends of Mana** (jap. 聖剣伝説 FRIENDS of MANA) on Square Enixin kehittämä mobiilipeli, joka on osa *Seiken densetsu* -sarjaa. Peli on toinen *World of Mana* -hankkeeseen kuuluva matkapuhelinpeli *Mystic Questin* matkapuhelinsovituksen ohella. Peli julkaistiin *Mystic Questin* tavoin kolmella matkapuhelinpalvelulla vuosina 2006-2007: Yahoo! Keitai (lokakuu 2006), iMode (huhtikuu 2007) ja Ezweb (marraskuu 2007). *Friends of Manassa* esiintyy useita *Seiken densetsu: Legend of Manan* hahmoja ja alueita.

Pelaaminen
----------

Pelissä ohjataan pelaajan valitsemaa hahmoa, joka pystyy laulullaan ohjaamaan peliympäristössä olevia hirviöitä. Hirviökumppania voidaan käyttää esineiden keräämiseen ja taistelemiseen muita samankaltaisia olentoja vastaan. Pelaajan tavoitteena on edetä pelissä hankkimalla onnellisuuspisteitä, joita saadaan suorittamalla NPC-hahmojen antamia tehtäviä. Onnellisuuden kasvaessa myös tehtävät lisääntyvät. Pelaaja voi olla yhteydessä muihin *Friends of Manaa* pelaaviin henkilöihin lähettämällä näille viestejä ja kutsumalla nämä pelissä hankittuun taloon.

Juoni
-----

*Friends of Mana* alkaa kohtauksella, jossa Mana-puun henki pyytää päähenkilöä tekemään ihmisistä jälleen onnellisia. Pelimaailman onnellisuutta uhkaavat kaaosta aiheuttavat Thanatos-henget. Lieventääkseen vihollisten aiheuttamaa tuhoa päähenkilön on autettava pelimaailman asukkaita ja siten kasvattaa Mana-jumalattaren voimia.

Lähteet
-------

1. ↑  聖剣伝説 FRIENDS of MANA Square Enix. Viitattu 18.5.2009. (japaniksi)
2. 1 2 3  Baker, Michael & GaijinMonogatari: Japandemonium (November 2, 2007)  2.11.2007. RPGamer.  Arkistoitu 1.2.2009. Viitattu 18.5.2009. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen *Seiken densetsu: Friends of Mana* -sivusto (japaniksi)

*Seiken densetsu* -pelisarja

|  |  |
| --- | --- |
| Pelit | 
* Mystic Quest
* Secret of Mana
* Seiken densetsu 3
* Seiken densetsu 4
* Seiken densetsu: Legend of Mana
* Sword of Mana
* Children of Mana
* Seiken densetsu: Friends of Mana
* Heroes of Mana

 |
**Paneeraq Hansine Judithe Karen Siegstad Munk** (s. 30. tammikuuta 1977) on Grönlannin hiippakunnan piispa. Hänet valittiin piispaksi vuonna 2020 ja vihittiin virkaan seuraavana vuonna.

Munk valmistui teologian kandidaatiksi (tansk. *bachelor i teologi*) Grönlannin yliopistosta vuonna 2001 ja teologian maisteriksi (tansk. *kandidat i teologi*) Kööpenhaminan yliopistosta vuonna 2017. Hänet vihittiin papiksi vuonna 2004, ja hän toimi pappina Ittoqqortoormiitissa ja Aasiaatissa. Hän toimi myös Grönlannin pappisliiton puheenjohtajana. Vuodesta 2017 hän toimi Kujataan rovastina.

Lokakuussa 2020 pidetyssä piispanvaalissa Munk valittiin Grönlannin piispaksi. Hän astui virkaan 1. joulukuuta. Piispaksi vihkiminen oli tarkoitus pitää marraskuussa 2020, mutta koronaviruspandemian takia sitä lykättiin lähes vuodella. Hans Egeden kirkossa 10. lokakuuta 2021 pidetyssä tilaisuudessa Munkin vihki piispaksi hänen edeltäjänsä, Grönlannin piispana vuodesta 1995 lähtien toiminut Sofie Petersen. Tilaisuuteen osallistui Tanskan kuningatar Margareeta II.

Piispanvaalin yhteydessä tuli ilmi, että Munkin oli väitetty syyllistyneen opintojensa aikana vilppiin kandidaatintyötä tehdessään; Munk sekä Grönlannin yliopiston rehtori kuitenkin kiistivät vilppiä tapahtuneen.

Lähteet
-------

1. ↑  Cand.theol. Paneeraq Siegstad Munk – Biskoppimut qinequsaarutai *ilagiit.gl*.  7.7.2020.  Arkistoitu 23.9.2020. Viitattu 25.4.2022. (grönlanniksi)
2. 1 2 3 4  Hansen, Nukappiaaluk: Paneeraq Siegstad Munk valgt som ny biskop *Sermitsiaq*.  7.10.2020.  Arkistoitu 25.4.2022. Viitattu 25.4.2022. (tanskaksi)
3. ↑  Wenger, Michael: New bishop for Greenland inaugurated *Polar Journal*.  12.10.2021.  Arkistoitu 25.4.2022. Viitattu 25.4.2022. (englanniksi)
4. ↑  Dall, Anders: Nyvalgt biskop: Det er en stor ære  11.10.2020. Kalaallit Nunaata Radioa.  Arkistoitu 25.4.2022. Viitattu 25.4.2022. (tanskaksi)
5. ↑  Hyldal, Christine: Bispevielse: Tredje gang blev lykkens gang for Paneeraq Siegstad Munk  10.10.2021. Kalaallit Nunaata Radioa. Viitattu 25.4.2022. (tanskaksi)
6. ↑  Munk Veirum, Thomas: Grønland har fået ny biskop *Sermitsiaq*.  10.10.2021.  Arkistoitu 25.4.2022. Viitattu 25.4.2022. (tanskaksi)
7. ↑  Skov Hansen, Mette: Grønland har fået ny biskop *Kristeligt Dagblad*.  8.10.2020.  Arkistoitu 25.4.2022. Viitattu 25.4.2022. (tanskaksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* VIAF

 |

 |
**The Salvation** on Kristian Levringin ohjaama tanskalainen lännenelokuva vuodelta 2014.

Levringin pitkäaikaisena haaveena oli lännenelokuvan tekeminen. Haave toteutui, kun hän ohjasi elokuvan *The Salvation*. Elokuva on Etelä-Afrikassa kuvattu toimintapainotteinen elokuva. Levringin ihanteita ovat olleet John Fordin klassikot, mutta *Salvation* ei ole Fordia, ei myöskään Dogmaa, vaan lähinnä se muistuttaa spagettiwesterneitä. Elokuvaa tehdessään hän katsoi työryhmän kanssa tunnelman luomiseksi paitsi Fordia ja Sergio Leonea, myös Akira Kurosawaa. Elokuvan päänäyttelijä on tunnettu tanskalainen näyttelijä Mads Mikkelsen. Elokuvassa puhutaan osittain tanskaa, mutta enimmäkseen englantia.

Elokuvan tapahtuma-aika on 1870-luku ja tapahtumapaikka pieni kaupunki, joka on joutunut jengin valtaan. Elokuva kertoo kostosta, ja öljy on yksi teemoista. Ohjaaja on todennut, että hän pitää tärkeänä elokuvan tekemistä eurooppalaisena, sillä lännen tarina on myös esimerkiksi tanskalaisten ja suomalaisten tarinaa. Hän pitää elokuvaa moraliteettina vaikka sanookin, että sen nimi on ironiaa.

Arviot
------

Pertti Avola (Helsingin Sanomat) lyttää elokuvan johdonmukaisesti. Hänen mukaansa ohjaaja todistaa hallitsevansa muodon, mutta sisällöstä puuttuu tuoreus. Kriitikko näkee siinä vaikutteita myös Fred Zinnemannin *Sheriffistä* (1952). Hän uskoo elokuvan miellyttävän lännenelokuvien ystäviä, "mikäli heitä vielä on". Hän katsoo, että samanlaisia elokuvia tehtiin aikoinaan tusinoittain, mutta usein niissä oli kiinnostavampia piirteitä kuin tässä, joka hänen mielestään sortuu kliseisiin. Avola kysyy, mikä on pelastus, "salvation".

Myös Kalle Kinnunen (Suomen Kuvalehti) suhtautuu elokuvaan nihkeästi. Hänen mielestään siitä puuttuu oivallus, jolla se asettuisi lännenelokuvien historiassa omalle paikalleen, ja se on siten pelkkä viihdyttävä pastissi, jota hän suosittelee kuitenkin lännenelokuvan ystäville.

Cannesin elokuvajuhlilla kilpailusarjojen ulkopuolella esitettäessä *The Salvation* sai kriitikoilta kuitenkin hyvin paljon kiitosta.

Näyttelijät
-----------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Mads Mikkelsen  | … |  John 
  |
|  Eva Green  | … |  Madelaine 
  |
|  Jeffrey Dean Morgan  | … |  Delarue 
  |
|  Eric Cantona  | … |  Korsikaneren 
  |
|  Mikael Persbrandt  | … |  Peter 
  |
|  Douglas Henshall  | … |  Sherif Mallick 
  |
|  Michael Raymond-James  | … |  Paul 
  |
|  Jonathan Pryce  | … |  Borgmester Keane 
  |
|  Alexander Arnold  | … |  Voicheck 
  |
|  Nanna Øland Fabricius  | … |  Marie
  |

Lähteet
-------

1. 1 2  Harri Römpötti, Tanskalaisohjaaja toteutti unelmansa. Helsingin Sanomat 24.7.2014 sivu B 4
2. ↑  , Elokuva, Nyt-liite 30/2014, sivu
3. ↑  Kalle Kinnunen, Tanska-western, Suomen Kuvalehti 30/2014 s. 56
4. ↑  Tuppencemagazine.co.uk, viitattu 25.7.2014

Aiheesta muualla
----------------

* The Salvation, Scope.dk (tanskaksi)
**David Valentine Willcocks**, Sir (30. joulukuuta 1919 Newquay, Cornwall – 17. syyskuuta 2015) oli brittiläinen kuoronjohtaja, urkuri ja pedagogi. Hän toimi vuosina 1929–1934 kuoropoikana Westminster Abbeyssa. Hän opiskeli Clifton Collegessa, Bristolissa vuosina 1934–1938 ja oli sitten urkustipendillä opiskelevana urkurina (*organ scholar*) King's Collegessa Cambridgen yliopistossa vuosina 1939–1940. Willcocks palveli toisessa maailmansodassa ja sai ansioistaan Military Crossin. Tämän jälkeen hän palasi King's Collegeen vuosiksi 1945–1947.

Willcocksista tuli opintojen jälkeen King's Collegen fellow, ja hänet nimitettiin lisäksi Cambridgen filharmonisen seuran johtoon. Hän työskenteli vuosina 1947–1950 Salisburyn ja vuosina 1950–1957 Worcesterin katedraalin urkurina. Hän toimi Worcesterin-aikoinaan lisäksi City of Birmingham Choirin johdossa ja kolmesti (1951, 1954, 1957) Three Choirs Festivalin pääkapellimestarina. Vuosina 1956–1974 Willcocks johti Bradford Festival Choral Societya, ja vuosina 1957–1974 hän oli King's Collegen musiikinjohtaja.

Willcocks on toiminut Cambridgessa yliopiston urkurina sekä luennoitsijana ja johtanut sen musiikkiseuraa. Vuosina 1960–1998 hän toimi Lontoon The Bach Choirin musiikillisena johtajana. Hän antoi sen kanssa Benjamin Brittenin *War Requiemin* monien maiden ensiesitykset. Hän on lisäksi muun muassa pitänyt konsertteja Uuden-Seelannin sinfoniaorkesterin kanssa.

Vuonna 1971 Willcocksista tuli Brittiläisen imperiumin ritarikunnan komentaja, ja vuonna 1977 hänet lyötiin ritariksi. Hän on saanut kunnianosoituksia lukuisilta yliopistoilta. Hän on tehnyt levytyksiä esimerkiksi The Bach Choirin, Englannin kamariorkesterin ja Academy of St Martin in the Fieldsin kanssa. Hänen joululauluista tekemiään kuorosovituksia käytetään laajalti. Hän oli Royal Academy of Musicin ja Royal Philharmonic Societyn kunniajäsen. Myös Willcocksin poika Jonathan on luonut uran musiikin alalla.

Aiheesta muualla
----------------

* Allmusic.com: David Willcocks (englanniksi)
* Bach-Cantatas.com: David Willcocks (Conductor) (englanniksi)

Lähteet
-------

1. ↑


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Grammy Awards
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Pandrosos** (m.kreik. Πάνδροσος) oli kreikkalaisessa mytologiassa Ateenan kuninkaan Kekropsin ja Aglauroksen, Aktaioksen tyttären, tytär. Hänellä oli kaksi sisarta, Aglauros ja Herse, ja veli, Erysikhthon.

Tarinan mukaan Hefaistoksen yritti maata Athenen mutta epäonnistui yrityksessään. Maahan tippunut siemen siitti sen sijaan Gaian, joka synnytti pojan, Erikhthonioksen. Hän ei kuitenkaan halunnut pitää poikaansa vaan antoi sen Athenelle. Tämä puolestaan sulki lapsen laatikkoon ja antoi sen Pandrosokselle vartioitavaksi varoittaen häntä avaamasta sitä. Pandrosoksen sisaret Aglauros ja Herse kuitenkin avasivat laatikon, josta paljastui Erikhthonios. Nämä kaksi sisarusta tulivat tästä hulluiksi ja hyppäsivät alas Akropoliilta.[1] Toisen muunnelman mukaan varis kertoi Athenelle tapahtuneesta, jolloin tämä teki nämä kaksi sisarusta hulluiksi saaden heidät heittäytymään mereen.[2] Kolmannessa versiossa Aglauros ja Herse löysivät lapsen laatikosta ja käärmeen kiertyneenä sen ympärille, jolloin käärme tappoi laatikon avanneet sisarukset.[3]

Pandrosokselle oli omistettu Akropoliilla sijainnut Pandroseion-pyhäkkö.

Lähteet
-------

1. ↑  Pausanias, *Periegesis tes Hellados* ('Kreikan kuvaus') 1.18.2 (engl. käännös)
2. ↑  Hyginus, *Fabulae* CLXVI (engl. käännös)
3. ↑  Apollodoros, *Bibliotheke* ('Kirjasto') 3.14.6 (engl. käännös)
**Jillian Mary "Jill" Camarena-Williams** (s. 2. maaliskuuta 1982 Vallejo, Kalifornia) on yhdysvaltalainen kuulantyöntäjä. 177 senttimetriä pitkä ja 111 kilogrammaa painava Camarena-Williams edustaa New York Athletics Clubia. Hän pitää hallussaan Yhdysvaltain sisäratojen ennätystä.

Camarena-Williams on osallistunut kaksiin kesäolympialaisiin vuosina 2008 ja 2012. Vuoden 2008 kesäolympialaisissa Pekingissä hän oli finaalin viimeinen. Vuoden 2011 MM-kilpailuista Camarena-Williams saavutti pronssia tuloksella 20,02. Hän on osallistunut kolmiin MM-kilpailuihin. Vuoden 2015 Pan-Amerikan kisoista Camarena-Williams saavutti hopeaa tuloksella 18,65.

Camarena-Williams kärähti klomifeenin käytöstä vuonna 2013. Hän sai kuuden kuukauden pituisen kilpailukiellon. Camarena-Williamsin mukaan hän oli käyttänyt ainetta hedelmällisyyshoitoihin. Hän sai lapsen vuonna 2014.

Ennätykset
----------

### Ulkoradat

| *Laji* | *Tulos* | *Paikka* | *Päivä* |
| --- | --- | --- | --- |
| **Kuulantyöntö** | 20,18 m | Pariisi | 8. heinäkuuta 2011 |

### Sisäradat

| *Laji* | *Tulos* | *Paikka* | *Päivä* |
| --- | --- | --- | --- |
| **Kuulantyöntö** | 19,89 m **NR** | Fayetteville | 11. helmikuuta 2012 |

Lähteet
-------

1. 1 2   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. 1 2   (Arkistoitu – Internet Archive)
3. 1 2 3  Jillian Camarena-Williams Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
4. ↑  IAAF Newsletter 147. 22.10.2013
5. ↑  Olympic shot putter suspended for prohibited substance *USA TODAY*.  4.10.2013. Viitattu 28.8.2015. (englanniksi)
6. ↑  Woodlander Jill Camarena-Williams returns to action; finishes fourth at U.S. Outdoor Track and Field Championships *dailydemocrat.com*.  26.6.2015. Viitattu 28.8.2015. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
**Pane mua** (alkuperäiseltä nimeltä *Baise-moi*) on ranskalainen vuonna 2000 ensi-iltansa saanut draamaelokuva. Elokuva perustuu Virginie Despentesin samannimiseen romaaniin. Virginie Despentes myös ohjasi elokuvan Coralie Trinh Thin kanssa. 

Elokuvan pääosissa olivat Karen Lancaume ja Raffaëla Anderson. Elokuva aiheutti laajalti kohua väkivaltaisuutensa ja pornografiaa sisältävien kohtausten takia. Kohua lisäsi se, että elokuva oli pääasiassa pornonäyttelijöiden tähdittämä. 

Elokuva kiellettiin tai sensuroitiin monissa maissa. Suomessa näytettiin leikkaamaton versio.

Juoni
-----

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Elokuva kertoo Nadinesta (Karen Lancaume) ja Manusta (Raffaëla Anderson), jotka asuvat samassa pienessä eteläranskalaisessa kaupungissa. Nadine on osa-aikainen prostituoitu ja Manu osa-aikainen pornotähti.

Eräänä päivänä Manu joutuu ainoan ystävänsä kanssa kolmen miehen sarjaraiskaamaksi. Jonkin ajan kuluttua Manu paljastaa raiskauksen veljelleen, joka sekoaa täysin ja Manu tappaa hänet. Samaan aikaan Nadine riitaantuu huonetoverinsa kanssa ja tappaa hänet. Naiset tapaavat sattumalta kaupungilla ja lähtevät yhdessä automatkalle. Automatkan aikana naiset tappavat lisää ihmisiä ja harrastavat seksiä tuntemattomien kanssa. Lopulta Manu tapetaan ja Nadine murtuu ja päättää tappaa itsensä, mutta joutuu poliisien pidättämäksi ennen kuin ehtii tehdä sen.

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**

Lähteet
-------

1. ↑  Macnab, Geoffrey: 'The rape had to be disgusting to be useful' *Film*.  2.8.2002. The Guardian. Viitattu 29.7.2019. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* *Pane mua* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* Elokuvan virallinen sivusto (englanniksi)
**Michael Raucheisen** (10. helmikuuta 1889 Rain am Lech, Saksa – 27. toukokuuta 1984 Beatenberg, Sveitsi) oli saksalainen pianisti. Hän tuli tunnetuksi maansa johtavana laulajien säestäjänä 1900-luvun alkupuoliskolla.

Raucheisen asui vuodesta 1902 perheineen Münchenissä, jossa poika opiskeli Hochschule für Musikissa. Hän oli jo oppinut urkuri-isältään pianon-, viulun- ja huilunsoittoa. Raucheisen pääsi urkurin töihin Münchenin Pyhän Mikaelin kirkkoon ja konserttimestarin töihin Baijerin valtionoopperan orkesteriin. Pian hän alkoi toimia myös lauluvalmentajana ja esiintyi noin vuodesta 1920 säännöllisesti resitaaleissa laulajien kanssa. Hänen yhteistyökumppaneinaan olivat laulajista muiden muassa Hans Hotter, Frida Leider, Erna Berger, Karl Erb ja Elisabeth Schwarzkopf. Lisäksi hän konsertoi ja levytti usein sopraanon, vuodesta 1933 puolisonsa Maria Ivogünin kanssa. Hän säesti myös instrumentalisteja, kuten viulisti Fritz Kreisleria.

Erityisesti toisen maailmansodan aikana (vuodesta 1940) Raucheisen teki Berliinin radiolle runsaasti äänityksiä saksalaisesta liedohjelmistosta. Hänen levytyksiään on yhä saatavilla kymmenittäin. Hänen ohjelmistoonsa kuului muiden muassa Wolfgang Amadeus Mozartin, Ludwig van Beethovenin, Franz Schubertin, Johannes Brahmsin, Robert Schumannin, Hugo Wolfin ja Richard Straussin sävellyksiä. Hänen ohjelmistossaan oli tilaa myös vähemmän tunnetuille lauluille esimerkiksi Hans Pfitzneriltä, Heinrich Marschnerilta ja Carl Loewelta. Saksalaisen kulttuuripiirin ulkopuolelta Raucheisenin ohjelmistoon kuului sellaisten säveltäjien kuin Giovanni Battista Sammartinin, Gioacchino Rossinin, Giuseppe Verdin, Georges Bizet'n, Edvard Griegin, Ferruccio Busonin ja Václav Tomášekin töitä. Raucheisen esitti myös sovituksia kansanlauluista, kuten *Danny Boysta*. Soitinteoksista hän esitti Christoph Willibald Gluckin, Fritz Kreislerin ja Jenő Hubayn sävellyksiä.

Epäilyt sodanaikaisista natsisympatioista johtivat tilapäisesti siihen, että Raucheisen joutui enimmäkseen luopumaan konsertoinnista. Hän kuitenkin piti menestyksekkään kiertueen Elisabeth Schwarzkopfin kanssa ennen jäämistään eläkkeelle vuonna 1958. Raucheisen asettui vanhemmiten Sveitsiin, jossa kuoli 95-vuotiaana.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Michael Raucheisen: Biography AllMusic


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* BMLO
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Keluuvene Pielisen museossa
**Keluuvene** (myös nimellä **keluvene**) on tukinuiton apuvene.

Keluuvene on rakennettu tavallisesta soutuveneestä; keskimmäisten hankaimien paikalle on asennettu vääntötapeilla pyöritettävä käsivinssi ja keskelle perää kahdella rullalla varustettu haarukka, jonka läpi vinssivaijeri kulki. Vinssin saattoi lukita. 

Venettä käytti 1 - 2 uittomiestä: vinssin vaijeri kytkettiin tukkinippuun tai tukkilautan rinkipuomiin ja vene soudettiin vaijerin mitan verran eteenpäin. Sitten se kiinnitettiin maihin tai paaluun ja hinattavaa puutavaraa alettiin vinssata eteenpäin. Kysymyksessä oli siis eräänlainen käsikäyttöinen varppaaja; sillä voitiin siirtää vain muutamia nippuja tai pienehköjä tukkilauttoja kerrallaan.

Keluuvene toimi tukinuittajien apuvälineenä muun muassa tukinsiirtoradoilla eli ns. *rautakanavilla* kuten Kuluntalahden siirtoradalla niitä käytettiin toiminnan loppuun asti.

Nykyisin kevyet moottorihinaajat ovat syrjäyttäneet keluuveneen kokonaan.

Lähteet
-------

* Tukinuittoa Pyhäjärven - Kuhnamon reitillä 1898 - 1963. Pässinrata-lehti 1999.

### Viitteet

1. ↑  1917 *LIIKENNEMAISEMA SUOMESSA 100 VUOTTA*.  2017. Liikennevirasto.  Arkistoitu 9.12.2018. Viitattu 9.12.2018.
**Gripen Trollhättan Bandyklubb** on jääpalloseura Trollhättanista, Länsi-Götanmaalta, Ruotsista. Seuran edustusjoukkue pelaa Ruotsin korkeimmalla sarjatasolla Elitserienissä.

Historia
--------

Seura perustettiin vuonna 1936 nimellä *Gripens Bollklubb*. Seura pelasi pitkän aikaa alemmilla sarjatasoilla, mutta kipusi hitaasti ylöspäin ja viimein vuonna 1973 nousi ensi kertaa historiansa aikana pääsarjaan, mutta putosi kauden päätteeksi takaisin kakkosdivisioonaan. Uudelleen seura nousi pääsarjaan, silloiseen Allsvenskaniin, vuonna 2000, mutta putosi jälleen toiseksi korkeimmalle sarjatasolle vain kahden kauden kuluttua. Seuran pelasi pääsarjassa kaudet 2004-2009.

Keväällä 2022 seura voitti Allsvenskanin ja nousi Elitserieniin.

Lähteet
-------

1. ↑  Seuran kotisivut *gripenbk.nu*. Viitattu 4.12.2013. (ruotsiksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen sivu
* Yellow Front, kannattajien sivusto

|  |
| --- |
| **Elitserien 2023–2024** |
| Bollnäs GoIF/BF • Broberg/Söderhamn Bandy • Edsbyns IF • Frillesås BK • Gripen Trollhättan • Hammarby IF, Tukholma • IFK Motala • IFK Rättvik • Sandvikens AIK • IK Sirius, Uppsala • Vetlanda BK • IFK Vänersborg • Villa Lidköping BK • Västerås SK |