recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Rooman ja Persian välinen raja myöhäisantiikin aikana. Phoenice Libanensis sijaitsee kartan vasemmassa alalaidassa.
**Rhecithangus** (k. 552) oli itäroomalainen sotilaskomentaja, joka toimi Phoenice Libanensiksen provinssin duxina yhdessä Theoctistuksen kanssa vuonna 541. Hän osallistui sotapäällikkö Belisariuksen johtamalle sotaretkelle persialaisia vastaan ja toimi tämän jälkeen Lazicaan suuntautuneen sotaretken komentajana. Hän kuoli Illyriassa vuonna 552.

Elämä
-----

Rhecithangus oli kotoisin Traakiasta. Hänet mainitaan Phoenice Libanensiksen provinssin sotilaskomentajana eli *duxina* yhdessä Theoctistuksen kanssa vuonna 541 ja hän piti päämajaansa joko Damaskoksessa tai Palmyrassa. Itä-Rooman ja sassanidien Persian välisen sodan aikana vuonna 541 Rhecithangus ja Theoctistus olivat Belisariuksen kanssa Darassa ja kannattivat sotaretkeä Persiaan. He olivat kuitenkin huolissaan siitä, että heidän provinssinsa altistuisi persialaisten lakhmidiliittolaisten hyökkäyksille. Belisarius sanoi kuitenkin, että nyt oli kesäpäivänseisaus, eivätkä lakhmidit uskonnollisista syistä voineet aloittaa sotaa kahteen kuukauteen. Rhecithangus ja Theoctistus liittyivät joukkoineen mukaan sotaretkelle, ja kun kaksi kuukautta oli melkein kulunut, he vaativat armeijaa palaamaan omille alueille, kuten lopulta tapahtui.

Jonkin ajan kuluttua, mutta ennen vuotta 549, keisari Justinianus I lähetti Rhecithanguksen armeijan kanssa Lazicaan. Hän näyttää kuitenkin viivytelleen, eikä tiedetä pääsikö hän koskaan perille asti.

Rhecithangus oli vuonna 552 yksi Rooman armeijan komentajista Illyriassa, yhdessä Aratiuksen, Leonianuksen ja Arimuthin kanssa. He pysähtyivät juomaan eräälle joelle, kun Itä-Roomaa vastaan kapinoineet gootti Goarin ja langobardi Ildigisalin joukot hyökkäsivät yllättäen ja tappoivat heidät kaikki jättäen Rooman armeijan ilman komentajia.

Aikalaishistorioitsija Prokopios kuvasi Rhecithangusta älykkääksi mieheksi ja hyväksi sotilaaksi.

Lähteet
-------

* Martindale, John Robert & Jones, Arnold Hugh Martin & Morris, John: *The Prosopography of the Later Roman Empire: A. D. 527-641*. Cambridge University Press, 1992. ISBN 9780521201605. (englanniksi)
* Hughes, Ian: *Belisarius: The last Roman general*. Westholme Publishing, 2009. ISBN 978-1-59416-085-1. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5  Martindale, s. 1084
2. ↑  Hughes, s. 189, 192
**Screen Snapshots** on sarja lyhyitä dokumenttielokuvia, jotka Columbia Pictures tuotti vuosien 1924 ja 1958 välillä. Dokumenttisarjaa alettiin suunnitella vuonna 1919. *Screen Snapshotsit* esittelivät Hollywood-tähtiä, kulissien takana tapahtuvia asioita, kuten juhlia ja muita tapahtumia, ja arkistomateriaalia. Vuodesta 1930 alkaen *Screen Snapshotseja* alettiin käsikirjoittaa, tuottaa ja ohjaamaan, joiden jälkeen niitä vielä leikattiin. Yleensä *Screen Snapshotseissa* oli myös kertoja. Etenkin Ralph Staub teki kyseisiä dokumentaarisia lyhytelokuvia. Viimeiset *Screen Snapshotsit* julkaistiin vuonna 1958, ja niiden keskimääräinen pituus oli noin 9-10 minuuttia. Niitä näytettiin elokuvateattereissa pääelokuvien ohella.

Kolme *Screen Snapshotsia* on ollut ehdokkaana parhaan lyhytelokuvan Oscar-palkintoon:

| Elokuvat |
| --- |
| Vuosi | Nimi | Tuottaja |
| 1944 | *Screen Snapshots Series 23, No. 1: Hollywood in Uniform* | Ralph Staub |
| 1945 | *Screen Snapshots’ 50th Anniversary of Motion Pictures* |
| 1946 | *Screen Snapshots Series 25, No. 1: 25th Anniversary* |
|

Aiheesta muualla
----------------

* *Screen Snapshots Series 23, No. 1: Hollywood in Uniform* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* *Screen Snapshots’ 50th Anniversary of Motion Pictures* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* *Screen Snapshots Series 25, No. 1: 25th Anniversary* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* Ralph Staub Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
**Subaru Forester** on vuonna 1997 myyntiin tullut Imprezaan pohjautuva SUV. Nykyisten Subaru-mallien tapaan Foresterissa on neliveto, ja siinä on muita saman merkin autoja korkeampi maavara ja isompi tavaratila. Forestereita valmistetaan Gunma Yajiman tehtaalla Japanissa. Monissa Aasian maissa (esimerkiksi Intia) autoa myydään nimellä **Chevrolet Forester.**

Varustelu
---------

Kaikki Euroopassa myytävät Foresterit ovat nelivetoisia. Perusmallissa on 6-vaihteinen manuaalivaihteisto. Moottorivaihtoehdot ovat vapaastihengittävät **X** ja **XS** sekä turboahdettu **XT**.

Kehitys
-------

Foresterin toinen sukupolvi esiteltiin Chicagon autonäyttelyssä helmikuussa 2002. Uusi sukupolvi ei kuitenkaan eronnut merkittävästi vanhasta mallista. Pohjalevy ja tekniikka olivat monilta osin samaa kuin Impezerassa.

Chicagon autonäyttelyssä vuonna 2003 esiteltiin turboahdettu **XT**-malli myös Yhdysvaltojen markkinoille. Muualla **XT**-malli oli ollut myynnissä jo 90-luvun lopusta asti. Moottori oli lähes sama kuin Subaru Impreza WRX STi:ssä pienempää turboahdinta ja välijäähdytintä lukuun ottamatta. 

Lisäksi vuonna 2003 Foresteria kevennettiin muun muassa vaihtamalla konepelti alumiiniseen. Vuonna 2005 myyntiin tuli tehokkaampi **STi**-malli. Samana vuonna esiteltiin myös kasvojenkohotus mallivuodeksi 2006. Uusi facelift muutti auton paljon modernimman näköiseksi.

Seuraavan sukupolven Foresteria tuli myyntiin Euroopassa vuonna 2008.

Vuoden 2012 Euro NCAP -kolaritestistä Forester sai tulokseksi täydet viisi tähteä.

* 1997-2002 Subaru Forester1997-2002 Subaru Forester
* 2006-2008 Subaru Forester2006-2008 Subaru Forester
* 2008- Subaru Forester2008- Subaru Forester

Lähteet
-------

1. ↑  Subaru Forester 2012 Euro NCAP. Viitattu 17.3.2019. (englanniksi)
**Leonid Grin** (19. kesäkuuta 1944) on ukrainalainen kapellimestari.

Leonid Grin piti ensimmäisen pianoesityksensä 7-vuotiaana, ja 11-vuotiaana hän voitti nuorten säveltäjien kilpailun. Musiikkia hän opiskeli Dnipron musiikkikorkeakoulussa sekä Moskovan konservatoriossa, missä hän opiskeli sävellystä ja orkesterin johtamista Leo Ginsburgin ja Kirill Kondrašinin johdolla. Valmistuttuaan konservatoriosta vuonna 1977 hänet nimitettiin Moskovan filharmonisen orkesterin apulaisjohtajaksi. Hän oli säännöllinen vieraileva kapellimestari useassa neuvostoliittolaisessa orkesterissa, kuten Leningradin filharmoninen orkesteri, Moskovan valtiollinen radio-orkesteri, Viron kansallinen sinfoniaorkesteri, Georgian valtion sinfoniaorkesteri ja Moskovan kamariorkesteri.

Grin muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1981. Leonard Bernstein valitsi hänet Los Angelesin filharmonikkojen instituuttiin, ja hän sai johtaa kolme Hollywood Bowl -konserttia. Lisäksi hän sai professorin viran Houstonin yliopiston musiikkikoulusta. Vuonna 1983 hän vieraili Isossa-Britanniassa Skotlannin kuninkaallisessa kansallisorkesterissa ja Birminghamin kaupungin sinfoniaorkesterissa. Hän vieraili muualla Euroopassa muun muassa Göteborgin sinfoniaorkesterissa, Berliinin radion sinfoniaorkesterissa ja Frankfurtin radion sinfoniaorkesterissa. Suomessa hän esiintyi Helsingin kaupunginorkesterissa ja Tampereen kaupunginorkesterin ylikapellimestarina hän toimi vuosina 1990–1994. Grin on jatkanut vierailevana kapellimestarina Euroopassa ja ympäri maailmaa.

Levytykset
----------

Grin on levyttänyt Berliinin radion sinfoniaorkesterin ja Tampere Filharmonian kanssa Sergei Prokofjevin, Pjotr Tšaikovskin, Dmitri Šostakovitšin ja Erkki Melartinin musiikkia. Hänen levytyksensä suomalaisen säveltäjän Erkki Melartinin täydellisistä sinfonioista Tampere Filharmonian kanssa ovat saaneet laajaa tunnustusta. BBC Music Magazine antoi viiden tähden arvosanan sinfonioiden nro 2 ja 4 levytykselle. Sinfonioista nro 1 ja 3 koostuvan levy oli Yleisradion vuoden levy vuonna 1995.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Leonid Grin, Biography. Viitattu 8.2.2020. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Ari Rasilainen** | **Tampereen kaupunginorkesterin ylikapellimestari**1990–1994 | Seuraaja:**Tuomas Ollila** |
| Sarja | Vaihe | Kronozooni | Kalenterivuotta sitten |
| --- | --- | --- | --- |
| *Holoseeni* | *Subatlanttinen* | 0–2 400 |
| *Subboreaali* | 2 400–5 660 |
| *Atlanttinen* | 5 660–9 220 |
| *Boreaali* | 9 220–10 640 |
| *Preboreaali* | 10 640–11 560 |
| *Pleistoseeni* | *Veiksel-jääkausi* | *Nuorempi Dryas* | 11 560–12 700 |

**Subatlanttinen** ilmasto- ja kasvillisuuskausi Pohjois-Euroopassa alkoi noin 2 760 vuotta sitten ja jatkuu vielä nykyään. Kaudelle on ollut ominaista ilmaston hidas viileneminen ja vaihtelut lämpimästä kylmään, esimerkiksi pieni jääkausi oli kylmä kausi noin vuosina 1600–1900. 
Kuusi ja mänty Suomessa ovat yleisimmät puulajit, lehtipuut harvinaisempia.
Ilmasto on kostea ja sateinen. Kauden alussa Suomen pronssikausi loppui, ja rautakausi alkoi.
Yleinen pitkän aikavälin viileneminen on ennen nykyistä ilmastonmuutosta ollut nopeampaa kuin edeltävällä subboreaalisella kaudella.
Viimeisen sadan vuoden aikana lämpötila on ollut voimakkaassa nousussa. Leppä on hieman harvinaistunut. Kauden lopulla mänty ja koivu ovat yleistyneet. Keskiajalla noin 1 000 vuotta sitten koivu oli nykyistä harvinaisempi.

Katso myös
----------

* Pieni jääkausi

Lähteet
-------

1. ↑  Suomen esihistorian kronologiataulukko Mikroliitti Oy. Viitattu 5.1.2008.
**Screaming Trees** oli yhdysvaltalainen grunge-yhtye. Se perustettiin vuonna 1984 Ellensburgissa, Washingtonissa. Yhtye ei koskaan saavuttanut samanlaista supertähteyttä kuin eräät muut grunge-kokoonpanot, kuten Nirvana ja Soundgarden. Screaming Trees hajosi viimeistä levyään *Dust* seuranneen kiertueen jälkeen vuonna 1996.

Screaming Trees vieraili Suomessa kerran, Helsingin Tavastialla Alice in Chainsin lämmittelijänä keväällä 1993.

Historia
--------

### 1984–1986: Perustaminen

Veljekset Van ja Gary Lee Conner perustivat Screaming Treesin Mark Laneganin kanssa vuonna 1984. Lanegan ja Connerin veljekset kasvoivat Washingtonin Ellensburgissa, pienessä collegekaupungissa noin 90 mailia Seattlesta.

Kolmikko uskoi olevansa high schoolinsa ainoat nuoret, jotka kuuntelivat punkia, garage rockia ja itsenäistä musiikkia, joten he tukeutuivat toisiinsa. Kun Lanegan oli Connereiden kanssa erotettu koulusta, hän otti yhteyttä Vaniin vuosia myöhemmin. Van oli siinä vaiheessa perustanut yhtyeen laulaja Mark Pickerelin kanssa; pari oli vähän aikaa sitten heittänyt Lee Connerin ulos bändistä ja kutsui Laneganin tämän tilalle rumpuihin. Lopulta Lee palasi yhtyeeseen, ja he päätyivät kokoonpanoon, jossa Lee oli kitarassa, Van bassossa, Mark rummuissa ja Mark lauloi. 

Screaming Trees nauhoitti ensimmäisen demonauhansa vuonna 1985, vain muutama kuukausi sen perustamisen jälkeen. Heidän tuottajansa, Steve Fisk, onnistui vakuuttamaan Creative Fire Studiosin johtajat julkaisemaan Screaming Treesin albumi. Tulos, *Clairvoyance*, ilmestyi Velvetone Recordsilla vuonna 1986.

Kokoonpano
----------

* Mark Lanegan – laulu
* Mark Pickerel – rummut (1984–1991)
* Barrett Martin – rummut (1991–2000)
* Gary Lee Conner – kitarat
* Van Conner – basso

Diskografia
-----------

### Studioalbumit

* (1986) *Clairvoyance* (Velvetone)
* (1987) *Even If and Especially When* (SST)
* (1988) *Invisible Lantern* (SST)
* (1989) *Buzz Factory* (SST)
* (1991) *Uncle Anesthesia* (Epic)
* (1992) *Sweet Oblivion* (Epic)
* (1996) *Dust* (Epic)
* (2011) *Last Words: The Final Recordings* (Sunyata)

### EP:t

* (1988) *Beat Happening/Screaming Trees* (Homestead)
* (1988) *Other Worlds* SST äänitetty vuonna 1985 Velvetonelle
* (1990) *Change Has Come* (Sub Pop)
* (1991) *Something about today (EP)* (Epic)
* (1992) *Winter Songs Four Track* (Epic)

### Kokoelmat

* (1990) *Anthology: SST Years 1985-1989* (SST)
* (2001) *Nearly Lost You* (Sony)
* (2005) *Ocean of Confusion: Songs of Screaming Trees 1989-1996* (Epic)

### Singlet

* (1991) *Bed of Roses* (Epic)
* (1992) *Dollar Bill* (Epic)
* (1993) *Nearly Lost You* (Epic)
* (1993) *Shadow of the Season* (Epic)
* (1993) *Butterfly* (Epic)
* (1993) *Nearly Lost You* (Epic)
* (1996) *All I Know* (Epic)
* (1996) *Sworn & Broken* (Epic)
* (1996) *Dying Days* (Epic)
**Piura** on kaupunki Perussa. Se on Piuran maakunnan ja Piuran alueen pääkaupunki. Vuonna 2007 Piurassa asui 377 496 asukasta ja se on vanhin espanjalaisten perustama kaupunki Etelä-Amerikassa. Piura on perustettu vuonna 1532.

Historia
--------

Piura, kuten valtaosa Pohjois-Perua, on ollut ollut tallanit- ja yungat-nimisten alkuperäisasukkaiden asuttama. Alkuperäisasukkaat asuivat järjestäytymättöminä ilman selvää johtajaa, kunnes mochet ottivat alueen hallintaansa. Vuosisatoja myöhemmin, noin 40 vuotta ennen espanjalaisten tuloa, alue siirtyi inkojen haltuun.

Espanjalaiset saapuivat Piuran alueelle vuonna 1532, mikä johti voimakkaiden mestitsi- ja kreolikulttuureiden syntyyn. Mestitsikulttuuriin on tullut vaikutteita Etelä-Espanjasta, madagaskarilaisilta orjilta, Kiinasta tulleilta siirtolaisilta ja romaneilta, jotka ovat tulleet alueelle merirosvoina tai espanjalaisten mukana.

Konkistadori Francisco Pizarro julisti Piuran paikalla olleen asutuskeskuksen kaupungiksi, ja näin ollen "perusti" sen vuonna 1532. Piurasta tuli ensimmäinen espanjalainen kaupunki Etelä-Amerikassa, ja se oli myös ensimmäinen kaupunki, josta lähetettiin inkojen kultaa takaisin Espanjaan. Piuran sijaintipaikka on kuitenkin muuttunut kolmesti ennen sen vakiintumista nykyiselle paikalleen. Piuran katedraali on rakennettu vuonna 1588.

Nykypäivänä
-----------

Piurassa toimii Piuran yliopisto, joka on yksityinen. Kaupungissa on myös lentokenttä.

Lähteet
-------

1. ↑  PERU: Agglomerations & Cities *Citypopulation.de*. Viitattu 24.7.2014. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Piura** Wikimedia Commonsissa

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Piura
**Kevin Wu**, tunnetummin **Kevjumba**, (s. 12. kesäkuuta 1990) (kiin. 吳凱文) on YouTuben kautta julkisuuteen noussut yhdysvaltalainen koomikko. Elokuussa 2011 hän oli YouTuben kahdeksanneksi tilatuin koomikko. Hän on opiskellut Kaliforniassa elokuva-alaa. Vuonna 2010 Kevin ja hänen isänsä osallistuivat Amazing Racen 17:lle tuotantokaudelle.

Youtube-suosio
--------------

Wu sai inspiraatiota videoihinsa Dave Chappellen ja James Lau Wun stand up- komedioista. Yleisön puuttuessa hän päätti kuvata videonsa YouTubeen. Kun Kevinin "I Have To Deal With Stereotypes" -video päätyi Youtuben etusivulle, katsojien määrä alkoi nousta. Wu on tehnyt yhteistyötä Youtube-koomikko Christine Gambiton (HappySlip) kanssa ja he kuvasivat viisi videota yhdessä. Lisäksi hän on esiintynyt yhdessä muun muassa Nigahigan ja Chester Seen kanssa. Wu valmistui Clements High Schoolista 2008.

Videossaan "Butthash Hero" Kevin esitteli isänsä YouTube-kanavallaan ensi kertaa. PapaJumba näyttäytyi sen jälkeen vielä muutamassa poikansa kuvaamassa videopätkässä, ja suosio katsojien keskuudessa kasvoi. Kunnollisen debyyttinsä Wun isä teki videossa "I Love My Dad" ja on siitä asti esiintynyt monissa videoissa yhdessä poikansa kanssa. Kesäkuussa 2010 KevJumballa oli yli miljoona tilaajaa, ja kanavan näyttökertoja oli kerääntynyt yli 25 miljoonaa. Videoita yhteensä oli katsottu noin 91,9 miljoonaa kertaa, ja CBS teki haastattelun nuoresta tähdestä. Kesäkuussa 2008 hän oli Youtuben tilatuin koomikko ja kolmanneksi tilatuin kaikista käyttäjistä.

Vuonna 2013 Kevin palasi korkeakouluopintojensa pariin ja lopetti materiaalin julkaisemisen YouTubeen moneksi vuodeksi, kunnes hän avasi YouTube-kanavansa uudelleen vuonna 2017, mutta tiiviimmästä yksityiselämästään johtuen ei ole saman vuoden maaliskuusta lähtien julkaissut materiaalia kanavallaan.

Lähteet
-------

* Derschowitz, Jessica: "The Amazing Race" Cast Announced *CBS News*.  2.9.2010.  Arkistoitu 23.7.2012. Viitattu 27.12.2020. (englanniksi)
* kev: Amazing Race – Support TeamJumba! *Youtube*.  7.9.2010. Viitattu 27.12.2020. (englanniksi)
* Kev – Home *Youtube*. Viitattu 27.12.2020. (englanniksi) Käyttäjän KevJumba kanava.
* hottestmusicforyou: CBS Interviews Kevjumba – UCD Student Making Huge Splash On Youtube *Youtube*.  9.11.2009. Viitattu 27.12.2020. (englanniksi)
* Kevjumba - butthash hero
* The Amazing Race Cast – Michael and Kevin. *The Amazing race – CBS*.  Arkistoitu 2.11.2010. Viitattu 27.12.2020. (englanniksi)
* kev: I Love My Dad *Youtube*.  28.8.2008. Viitattu 27.12.2020. (englanniksi)
* Cheng, Jacqui: HBO tries to turn web celebs into series stars on HBOlab *Ars Technica*.  9.9.2008. Viitattu 27.12.2020. (englanniksi)
* Sirois, George H.: The "Gotham Apples and Metropolis Oranges" Edition…. *The UBS Evening Movie News – 411mania.com*.  9.11.2008.  Arkistoitu. Viitattu 27.12.2020. (englanniksi)

Viitteet
--------

1. ↑  Leskin, Paige: The 10 most popular YouTubers at the beginning of the decade — and where they are now *Tech*.  31.12.2019. Business Insider. Viitattu 14.9.2020. (englanniksi)
**Kastikkamustiainen** (*Capsus wagneri*) on kuneluteisiin kuuluva ludelaji joka elää soistuvilla niityillä, rannoilla ja ojien penkoissa.

Ulkonäkö
--------

Kastikkamustiainen muistuttaa ketomustiaista (*Capsus ater*) mutta sen tuntosarven toinen jaoke ei ole niin nuijamainen kuin ketomustiaisella ja paksunee vähemmän kärkeä kohti. Kastikkamustiaisen pituus on 5,4–6,3 mm. Pää ja etuselkä ovat aina mustat, säärissä on selvärajainen ruskeankellertävä keskikohta.

Levinneisyys
------------

Suomessa aina Lapin keskiosiin asti. Kastikkamustiaista tavataan suurimmassa osassa Eurooppaa ja sen lisäksi isossa osassa Aasiaa. Pohjois-Kiinassa, Mongoliassa, Venäjän kauko-idässä ja Itä-Sieriassa.

Elinympäristö
-------------

Soistuvilla niityillä, rannoilla ja ojien penkoissa. Viihtyy korpikastikan (*Calamagrostis phragmitoides*) ja viitakastikan (*Calamagrostis canescens*) seurassa.

Lähteet
-------

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Rintala, Teemu & Rinne, Veikko: *Suomen luteet*, s. 123. Helsinki: Hyönteistarvike Tibiale, 2010. ISBN 978-952-92-7512-0.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q10442362
* BioLib: 419907
* BOLD: 453603
* CoL: QTP6
* EUNIS: 245938
* Fauna Europaea: 452201
* Fauna Europaea (new): 473558ba-4134-40f3-80a4-5577b67e7bdf
* GBIF: 4487553
* iNaturalist: 779048
* NBN: NHMSYS0020309043
* NCBI: 863804

 |

 |
**Subaru Impreza WRC** on Subaru Impreza -malliin pohjautuva WRC-luokituksen saanut ralliauto. Se teki ensiesiintymisensä rallin MM-sarjassa kaudella 1997. Autolla on voitettu kaksi kuljettajien maailmanmestaruutta ja yksi merkkimestaruus.

Kehitys
-------

McLaren F1:n suunnittelijoihin kuuluva Peter Stevens kehitti auton aerodynamiikkaa ja David Lapworth johti kehitystä. Aerodynaamista nostetta vähennettiin ja auto saatiin valmiiksi kolme viikkoa ennen esittelyä lehdistölle vuonna 1996. Esittelyn jälkeen auton testaus jatkui kautta 1997 varten. Kaudella 1997 käytetystä mallista käytettiin nimeä S3.

Kautta 1998 varten Christian Loriaux kehitti elektronisesti säädettävät iskunvaimentimet ja aktiivisen tasauspyörästön, jotka otettiin auton S4-versioon mukaan. Kaudella 1999 käyttöön otettuun S5-versioon tuli uusi puoliautomaattinen täyshydraulinen vaihteisto, uusi kevennetty ja vahvistetty runko sekä uusi turbo. Kaudella 2000 Subaru Impreza WRC 2000 (S6) sisälsi kolme aktiivista tasauspyörästöä, matalamman painopisteen ja muutoksia aerodynamiikkaan.

Menestys MM-sarjassa
--------------------

Kaudella 1997 Colin McRae, Kenneth Eriksson ja Piero Liatti ajoivat Subarulle merkkimestaruuden ja McRae sijoittui MM-hopealle jääden vain pisteen Mäkisestä. Kaudella 1998 McRae ajoi voittoja, mutta Subaru ei voittanut mestaruutta ja McRaekin jäi MM-pronssille. Kaudella 1999 Richard Burns ja Juha Kankkunen toivat tallille voitot Argentiinasta (Kankkunen), Akropoliksesta (Burns), Suomesta (Kankkunen), Australiasta ja Britanniasta (Burns). Silti Toyota vei merkkimestaruuden ja Burns sijoittui MM-hopealle. 

Kaudella 2000 Burns hallitsi alkukautta, mutta joutui tyytymään hopeaan. Kaudella 2001 Burns ajoi tasaisesti, mutta voitto Uudessa-Seelannissa ja kolmas tila Walesin MM-rallista varmistivat MM-kullan Burnsille. Subaru ei kuitenkaan voittanut merkkimestaruutta.

Kaudella 2002 Petter Solberg ajoi yhden voiton ja sijoittui MM-sarjassa toiseksi. Merkkimestaruus karkasi Peugeot'lle edellisvuosien tapaan. Vuonna 2003 Solberg vei mestaruuden voitettuaan Kyproksella, Australiassa, Korsikalla ja Walesin rallissa. Sittemmin Solberg ajoi MM-hopealle (2004 ja 2005), mutta mestaruutta hän ei kyennyt uusimaan. Kausilla 2006 ja 2007 Subaru ei voittoihin pystynyt.

Subaru Impreza WRC 2003:n tekniset tiedot
-----------------------------------------

*Lähde: Rally Yearbook World Rally Championship 2003*
Petter Solberg vuonna 2006
Moottori
* 4 sylinteriä, 16 venttiiliä
* tilavuus: 1994 cc
* teho: 300 hv, 5550 rpm
* suurin vääntö: 60 Kgs/m / 4000 rpm
* turboahdettu bokserimoottori

Voimansiirto
* 6 vaihdetta, Prodriven puoliautomaattivaihteisto

Jousitus
* edessä ja takana McPherson jousitus

Iskunvaimentimet
* Bilstein

Mitat
* akseliväli: 2535 mm
* pituus: 4415 mm
* leveys: 1770 mm
* 1230 kg (WRC auton minimi)
* polttoainetankki: 80 l

Lähteet
-------

1. 1 2  Subaru Impreza WRC and the WRC concept *wrcwings.tech*.  27.12.2017. Viitattu 12.10.2022. (englanniksi)
**Rohan de Saram** (s. 1939 Sheffield, Yorkshire) on srilankalainen sellisti. Hänet tunnetaan muun muassa työstään Arditti-kvartetissa, jossa hän soitti vuosina 1976–2005. Saram tuli alun perin tunnetuksi perinteisellä ohjelmistolla, mutta on sittemmin ansioitunut nykymusiikin tulkitsijana.

Saram aloitti sellonsoiton opiskelun 11-vuotiaana Gaspar Cassadón johdolla Sienassa ja Firenzessä. 16-vuotiaana hän pääsi Yhdistyneeseen kuningaskuntaan John Barbirollin ja Puerto Ricoon Pablo Casalsin oppiin. Vuotta myöhemmin hänelle myönnettiin Kansainvälinen Harriet Cohen -musiikkipalkinto. Vuonna 1960 Dimitri Mitropoulos kutsui Saramin debytoimaan Carnegie Halliin New Yorkin filharmonikkojen kanssa Aram Hatšaturjanin sellokonserton esityksellä, jonka johti Stanisław Skrowaczewski. Hän on sittemmin esiintynyt sellaisten kapellimestareiden kuin John Barbirollin, Adrian Boultin, Zubin Mehtan, Seiji Ozawan ja William Steinbergin kanssa. Luciano Berio ja muut säveltäjät ovat myös johtaneet omien teostensa esityksiä, joissa Saram on toiminut solistina.

Berio kehui Saramia sekä tämän onnistumisesta *Il ritorno degli snovidenia* -teoksen Britannian-ensiesityksen solistina että yleisellä tasolla. Hän sävelsikin Saramille viimeisen *Sequenzas*-sarjansa teoksen, johon kuuluu myös Saramin lapsuudestaan saakka soittamille kandyan-rummuille ominaisiin rytmeihin perustuvia osioita. Säveltäjiä, joiden kanssa Saram on aikoinaan työskennellyt, ovat olleet Zoltán Kodály, Dmitri Šostakovitš, Francis Poulenc ja William Walton. Sittemmin yhteistyökumppaneihin ovat kuuluneet Berion ohella Henri Pousseur ja Iannis Xenakis, jotka niin ikään ovat säveltäneet hänelle teoksia. Saram kantaesitti Tôn-Thất Tiếtin kaksoiskonserton sellolle, lyömäsoittimille ja orkesterille Hanoissa ja Toshio Hosokawan *Chant*-teoksen sellolle ja orkesterille. Hän piti Param Virin *Beyond the Reach of the World* -soolosellosävellyksen Yhdysvaltain-ensiesityksen. Hänen perinteiseen ohjelmistoonsa kuuluu muun muassa Johann Sebastian Bachin musiikkia.

Saramin levytysten joukossa on tulkintoja Antonio Vivaldin, Edmund Rubbran, Benjamin Brittenin, John Mayerin, Xenakisin, Elliott Carterin, Morton Feldmanin ja Berion teoksista. Joulukuussa 2004 Saram sai kirjallisuuden kunniatohtorin arvon srilankalaisesta Peradeniyan yliopistosta. Hän sai myös Sri Lankan presidentin antaman Deshamaniya-kunnianosoituksen.

Lähteet
-------

1. ↑  Lilla Akademiens Musikgymnasium: Student Journalism: Interview with cellist Rohan de Saram
2. 1 2 3 4  San Marino International Music Summer Courses: Rohan de Saram (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset sivut (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Rohdos** on luonnosta saatava, lääkkeen omaisesti käytettävä tuote. Rohdokset voivat olla esimerkiksi jauhettua kasvin osaa, kuten digitaliksenlehti, tai jalostettua maitiaisnestettä, kuten oopiumi. Usein rohdoksista on uuttamalla tai muilla tavoin valmistettu puhdistettuja lääkevalmisteita (esimerkiksi digitoksiini, morfiini), joiden annostelu on huomattavasti täsmällisempää kuin rohdosten. Rohdoksissa vaikuttavan aineen pitoisuus on usein hyvin vaihteleva kasvupaikan, sään ja muiden tekijöiden takia. Siksi rohdoksen käytöstä on annostelun hankaluuden ja vaikeasti arvioitavan myrkyllisyyden takia luovuttu.[1] Rohdos-termiä käytetään joskus myös niin sanotuista lääkkeenomaisista luonnontuotteista, jotka eivät täytä lääkkeiltä vaadittuja kriteerejä.

Katso myös
----------

* Farmakologia
* Lääkekasvi

Lähteet
-------

1. ↑  Tuomisto, J. & Koulu, M: "Farmakologian historiaa". Teoksessa Koulu, M.; Mervaala, E. & Tuomisto, J.: *Farmakologia ja toksikologia*, 8. p. s. 22–24. Kuopio: Kustannus Oy Medicina, 2012. ISBN 978-951-97316-4-3. Myös verkossa: Farmakologian historia
**Salametsästäjä** (*Die Again*, 2014) on Tess Gerritsenin kirjoittama jännitysromaani. Salametsästäjä on 11. osa Gerritsenin kirjoittamaa Rizzoli & Isles -kirjasarjaa, jonka pohjalta on myöhemmin tuotettu samanniminen rikosdraamasarja. Kirjan on suomentanut Ilkka Rekiaro ja sen julkaisi suomeksi Otava vuonna 2015.

Juoni
-----

Kirjan tapahtumat alkavat Botswanassa, jonne lontoolainen kirjakauppias Millie on lähtenyt luontosafarille yhdessä miehensä Richardin kanssa. Millien unelmana ei alun perinkään ollut lähteä keskelle villiä luontoa ja tarinan edetessä tämä tunne vahvistuukin entisestään. Onneksi on komea matkaopas Johnny, joka on luotsannut matkailijoitaan urheasti läpi viidakon vaarojen. Mukavat iltanuotiot ja yhteishenki alkavatkin pian rakoilla, kun leirillä alkaa todella tapahtua: yksitellen toinen toistaan seurueen jäsenistä löydetään villieläinten raatelemana. Matkailijat alkavat syyttelemään toisiaan ja välit seurueen välillä kiristyvät. Lopulta kaikki paitsi Millie päätyvät syyllistämään Johnnya, joka lopulta jättääkin joukon oman onnensa nojaan. Milliellekin selviää lopulta miehensä todellinen luonne ja Millie päätyy luottamaan Johnnyyn enemmän kuin omaan mieheensä.

Tarinan toinen puoli kuvastaa Bostonia, rikostutkijoiden Mauran ja Janen kotikaupunkia, jossa ollaan myös tekemisissä kissapetojen kanssa, kun kuuluisa metsästäjä ja eläintentäyttäjä Leon Gott löytyy autotallistaan raa’an rituaalimurhan uhrina. Lisäksi paikallisessa eläintarhassa tapahtuu samoihin aikoihin salaperäinen tapaturma, kun leopardi raatelee yhden eläintarhan työntekijöistä kuoliaaksi. Ja eikä aikaakaan, kun tutkijat ymmärtävät olevansa kylmäverisen sarjamurhaajan jäljillä. Jollain oudolla tavalla myös tämä kuuluisa Botswanan murhanäytelmäksi muodostunut safari näyttää liittyvän Bostonin murhiin.

Lähteet
-------

* Tss Gerritsenin kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
**Mathias (Matti) Ernst Gustav Calonius** (19. kesäkuuta 1873 Nurmes – 23. maaliskuuta 1936 Nurmes) oli suomalainen Nurmeksessa vaikuttanut apteekkari. Hän oli keskeisesti mukana Pohjois-Karjalassa aktivisten toiminnassa sortokausien aikaan 1900-luvun alussa ja myöhemmin hän osallistui suojeluskuntien toimintaan ja oli vielä mukana Lapuan liikkeessä. 

Matti Caloniuksen vanhemmat olivat apteekkari Fredrik Willehard Calonius (1838–1920) ja Ida Wilhelmina Calonius o.s. Engelberg (1846–1922). Calonius toimi apteekkarina Nurmeksessa vuodesta 1900 alkaen aina kuolemaansa saakka. Calonius oli mukana aktivistien toiminnassa 1900-luvun alussa ja hän oli myös Voimaliiton jäsenenä. Ensimmäisen maailmansodan aikana Calonius oli mukana jääkäriliikkeen värväystoiminnassa Pohjois-Karjalassa ja hän avusti myös Suomeen Muurmannin radan rakennustyömaalta paenneita saksalaisia ja itävaltalaisia sotavankeja. Vangit pyrkivät Suomen kautta Ruotsiin ja aktivistit avustivat heitä pakenemisessa. Matti Calonius avusti kaikkiaan noin 500 sotavankia.

Kesällä 1917 Calonius oli mukana perustamassa paikallisen vapaapalokunnan yhteyteen suojelusosastoa ja hän oli kontaktissa myös aktivistien Helsingissä toimineen keskusjohdon ja toimintaa organisoineen Lauri Pihkalan kanssa. Nurmeksen kauppalan ja Nurmeksen maalaiskunnan suojeluskunnat perustettiin syyskuussa 1917 ja ne yhdistyivät joulukuussa 1917. Calonius oli Nurmeksen suojeluskunnan ensimmäinen esikuntapäällikkö ja Pohjois-Karjalan suojeluskuntain piiriesikunnan jäsen. 1920-luvulla hän oli Nurmeksen suojeluskunnan moottorilaivaston Pielisjärven laivueen päällikkönä ja hänet ylennettiin suojeluskuntakorpraaliksi 1924. Vuosina 1918–1922 Calonius organisoi heimosotien aikana suomalaisten aseellista toimintaa Venäjän puolella Vienan Karjalassa. 1930-luvun alussa hän oli vielä keskeisesti mukana Lapuan liikkeen toiminnassa Pohjois-Karjalassa.

Lähteet
-------

1. ↑  Matti Caloniuksen hautakivi Nurmeksen hautausmaalla, Suomen Sukututkimusseura, Hautakirjoituksia ja hautakuvia[vanhentunut linkki]
2. 1 2  Geni.com : Mathias Ernst Gustaf Calonius
3. 1 2 3  Jukka Kokkonen : Nurmeksen Ylikylä valkoisen Suomen projektiona : moniääninen sisällissota Pohjois-Karjalassa 2019, s. 106, 107, 109, 110 (Academia.edu)
4. ↑  Matti Calonius 50-vuotias, Suunta, 23.06.1923, nro 25, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
5. ↑  Piirimme ensimmäisiä, Pohjois-Karjalan suojeluskuntalainen : Joensuun Sk- ja Lotta Svärd-piirin kuukausijulkaisu, 25.01.1924, nro 1, s. 7, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

Aiheesta muualla
----------------

* Apteekkari Matti Calonius vuonna 1927, Nurmeksen museo (Finna)[vanhentunut linkki]
* Apteekkari Matti Calonius ja hänen tyttärensä Hilkka Calonius, Nurmeksen museo, Kantapuu-museotietokanta[vanhentunut linkki]
**Rolf Gupta** (s. 14. tammikuuta 1967 Uppsala, Ruotsi) on norjalainen kapellimestari ja säveltäjä.

Gupta opiskeli Norjan musiikkikorkeakoulussa sävellystä Olav Anton Thommessenin ja Lasse Thoresenin johdolla. Hän sai myös yksityisopetusta Per Nørgårdilta ja Antonio Bibalolta. Orkesterinjohdon opintonsa Gupta suoritti Jorma Panulan (Sibelius-Akatemia), Ilja Musinin ja Herbert Blomstedtin johdolla. Amsterdamin konservatoriossa hän sai opetusta cembalonsoitossa, musiikin analyysissä ja orkesterinjohdossa.

Kapellimestarina Guptan ohjelmisto on ulottunut periodisoittimin tulkitusta barokkimusiikista uusiin teoksiin. Hän on kantaesittänyt muiden muassa Ørjan Matren, Jan Erik Mikalsenin, Stian Westerhusin, Lars Petter Hagenin, Jon Øivind Nessin, Rolf Wallinin, Henrik Hellsteniuksen, Lasse Thoresenin, Olav Anton Thommessenin, Hans Werner Henzen, Luciano Berion, Magnus Lindbergin, Peter Maxwell Daviesin ja Per Nørgårdin teoksia. Gupta on johtanut useiden oopperoiden, kuten *Joonan kirjan* (Olli Kortekangas), *Manifestin* (Rolf Wallin), *Den fjerde nattevaktin* (Gisle Kverndokk), *Der Alte von Bergen* (Bernhard Lang) ja *Reigenin* (Reinhard Lang) kantaesitykset.

Gupta toimi vuosina 2003–2006 Norjan radion orkesterin ja vuosina 2004–2006 Norsk Barokkorkesterin pääkapellimestarina. Vuosina 2005–2013 hän oli Kristiansandin sinfoniaorkesterin ja Kildenin oopperan (Opera Sør) pääkapellimestarina ja taiteellisena johtajana. Gupta on myös usein toiminut vierailevana kapellimestarina ulkomaisissa orkestereissa ja oopperataloissa. Hän on saanut useita Spellemann-palkintoja, ja vuonna 1996 hänen orkesterisävellyksensä *Chiaroscuro* (1995) oli suositeltuna teoksena Unescon Kansainvälisessä säveltäjärostrumissa. Vuonna 2012 Gupta sai nimityksen Agderin yliopiston professoriksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Rolf Gupta Store norske leksikon
2. 1 2  Rolf Gupta DaCapo Records


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Urho Hirvonen** (14. maaliskuuta 1933 Pielisensuu – 11. kesäkuuta 2011 Helsinki) oli suomalainen lihateollisuusteknikko, joka tunnetaan HK Sinisen Lenkin "isänä".

Kauppaneuvos Erkki Salonoja palkkasi Hirvosen makkaramestariksi perustamaansa Helsingin Kauppiaat Oy:öön. Vuonna 1963 Hirvonen kehitti Helsingin Kauppiaat Oy:n menestystuotteen Sinisen Lenkin, jota on kutsuttu Suomen kansallismakkaraksi.

Tuottajain Lihakeskuskunnan (TLK) ostettua vuonna 1975 Helsingin Kauppiaat Oy:n Hirvonen siirtyi Tampereelle Makkara Kolmio -yhtiöön, joka oli Erkki Salonojan veljen Mauri Salonojan omistama lihanjalostusyritys. Kun Makkara Kolmio myytiin silloiselle OK-Lihalle, Hirvonen palasi Helsinkiin HK:n einesteollisuuden palvelukseen. Hän kehitti HK:n lihapyörykät, joista tuli vähitellen markkinajohtaja einesten vähittäiskaupassa.

Yhdeksi perinteeksi muodostui lammaspaisti, jonka Urho lahjoitti toiselle Urholle. Presidentti Urho Kekkonen söi Urho Hirvosen lammaspaistia vuosittain.

Eläkkeelle jäätyään Hirvonen toimi konsulttina liha-alan yrityksissä. Hän loi yhä uusia kuluttajien makuun sopivia tuotereseptejä.

Urho Hirvonen kuoli vuonna 2011 vakavaan sairauteen Helsingissä 78-vuotiaana.

Lähteet
-------

* Muistokirjoitus Helsingin Sanomissa (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. ↑
**Kaarlo Erkki Matias (Matti) Eloranta** (31. maaliskuuta 1918 Kisko – 2. joulukuuta 2004 Halikko) oli suomalainen yrittäjä, yritysjohtaja ja vuorineuvos.

Elorannan vanhemmat olivat torppari Kaarle Aleksius Eloranta ja Eriika Almgrén ja puoliso vuodesta 1951 Aila Anneli Lehtiniitty. Eloranta tuli vain 14-vuotiaana harjoittelijaksi peltisepänverstaaseen. Sotien aikana hän sai lentokonemekaanikon koulutuksen ja toimi lentokoneiden peltivaurioiden korjaajana, palaten sitten aiempaan työpaikkaansa työnjohtajaksi. Oman metalliverstaan Eloranta perusti Saloon 1947 ja siirsi sen Halikkoon 1951. Vuonna 1956 hän alkoi valmistaa painesäiliöiden päätyjä yhdestä kappaleesta kylmämuokkausmenetelmällä. Niistä ja valmiista säiliöstä tuli yrityksen päätuote. Matti Eloranta -yhtiön perustajasta tuli puolestaan teollisuusneuvos 1968, joka laajensi yhtiötään yrityskaupoilla Ruotsissa 1970. Uuden Iisteräs-yhtiön hän perusti Suonenjoelle 1973, jonka kauppalanhallituksen aloitteesta hänelle myönnettiin vuorineuvoksen arvo 1976. Myytyään sittemmin yrityksensä Eloranta perusti vielä Piikkiöön maahantuontiyhtiön, jonka hän myi 1984, mutta toimi vielä senkin jälkeen kosmetiikan maahantuojana. Hänen perustamansa yhtiö, nykyään HalikkoWorks, on yhä suuri ja tunnettu säiliönpäätyjen valmistaja.

Matti Eloranta sai valtakunnallisen Vuoden yrittäjä -palkinnon vuonna 1970.

Lähteet
-------

1. 1 2  Biografia-sampo: Matti Eloranta Viitattu 27.8.2021.
2. ↑  Valtakunnalliset palkitut 1968–2003 Yrittäjät. Viitattu 27.8.2021.
**Matti Aleksander Dahlberg** (19. toukokuuta 1929 Kurkijoki – 31. heinäkuuta 2003 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä ja järjestäjä.

Dahlberg tuli Suomen Television yleismieheksi tullimiehen tehtävistä 1960-luvun alussa. Hänestä tehtiin pian järjestäjä, joita tehtäviä hän hoiti sittemmin Helsingin Kaupunginteatterissa ja Tampereen Työväen Teatterissa ja pisimpään vuosina 1974–1994 Suomen Kansallisteatterissa. Jokaisessa näistä hän myös näytteli pieniä sivuosia. Hänet on nähty myös Ylioppilasteatterissa, Teatteri Hevosenkengässä ja Aleksanterin teatterissa.

Dahlberg näytteli ja toimi järjestäjänä 1950-luvulta alkaen noin kymmenessä kotimaisessa elokuvassa. Hän oli mukana muun muassa kolmessa Pekka & Pätkä -elokuvassa sekä Spede-elokuvissa *Pähkähullu Suomi* (1967) ja *Liian iso keikka* (1986).

Dahlbergin viimeinen elokuvarooli oli isän osa Jan Troellin elokuvassa *Il Capitano* (1991). Dahlberg jäi eläkkeelle Kansallisteatterista 1994 ja kuoli 74-vuotiaana 2003.

Elokuvarooleja
--------------

* *Pekka ja Pätkä sammakkomiehinä* (1957)
* *Niskavuori taistelee* (1957)
* *Pekka ja Pätkä Suezilla* (1958)
* *Kulkurin masurkka* (1958)
* *Murheenkryynin poika* (1958)
* *Punainen viiva* (1959)
* *Pekka ja Pätkä mestarimaalareina* (1959)
* *Oho, sanoi Eemeli* (1960)
* *Pähkähullu Suomi* (1967)
* *Runoilija ja muusa* (1978)
* *Liian iso keikka* (1986)
* *Il Capitano* (1991)

Lähteet
-------

1. ↑  Matti Dahlberg, Ilona-esitystietokanta, Teatterin tiedotuskeskus, viitattu 19.12.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Matti Dahlbergin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Ritva
* Elonet

 |

 |
**Joonas Iisalo** (s. 5. tammikuuta 1986 Berliini) on suomalainen koripallovalmentaja ja aktiiviuransa päättänyt koripalloilija.

Loviisalaisen Hokki Basketin kasvatti Iisalo edusti Kouvoja Suomen pääsarjassa kaudella 2002–2003, jolloin hän pelasi 19 ottelussa 0,1 pisteen ja 0,1 levypallon keskiarvoilla. Seuraavan kauden hän pelasi I-divisioonassa Kouvojen reservijoukkueessa 10,9 pisteen keskiarvolla. Iisalo pelasi viisi A-nuorten ja kaksi B-nuorten maaottelua.

Pelaajauransa jälkeen Iisalo on hankkinut useita valmentajatutkintoja ja kouluttautunut ammattimaiseksi koripallovalmentajaksi. Kaudella 2013–2014 hän työskenteli Loimaan Korikonkarien edustusjoukkueen apuvalmentajana. Iisalo tuomittiin kyseisellä kaudella yhden ottelun kilpailukieltoon epäasiallisesta kielenkäytöstä erotuomareita kohtaan. Kauden 2015–2016 hän valmensi I-divisioona A:ssa Forssan Koripoikia. Helmikuussa 2016 hän sopi siirtyvänsä 1+1-vuotisella sopimuksella Korisliigassa pelanneen Salon Vilppaan päävalmentajaksi. Kolmen kauden aikana Vilpas saavutti Iisalon valmentamana kaksi hopeaa ja voitti kerran Suomen cupin.

Kesällä 2019 Iisalo siirtyi apuvalmentajaksi saksalaiseen Crailsheim Merlinsiin, jonka päävalmentajana toimii hänen veljensä Tuomas Iisalo.

Iisalon veli, maajoukkuekoripalloilija Tuomas Iisalo pelasi yli vuosikymmenen Suomen pääsarjassa ja on myös nykyisin koripallovalmentaja. Heidän isoisänsä Aulis Iisalo taisteli menestyksekkäästi talvisodassa ja jatkosodassa. Hänelle ehdotettiin ansioistaan Mannerheim-ristiä, mutta esitys ei mennyt läpi. Sen sijaan Aulis Iisalon veljet Pentti Iisalo ja Tauno Iisalo olivat Mannerheim-ristin ritareita.

Lähteet
-------

* Joonas Iisalo (Arkistoitu – Internet Archive) Suomen Koripalloliitto

### Viitteet

1. ↑  Joonas Iisalo – Suomen Koripalloliitto
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
6. ↑
7. 1 2  Joonas Iisalo suuntaa Bundesliigaan – Ville Tuominen Vilppaan päävalmentajaksi  6.6.2019. Suomen Koripalloliitto ry.. Viitattu 8.12.2019.
8. ↑
9. ↑
10. ↑
**Marja Tuulikki Närhinsalo** (o.s. **Kuusisto**, s. 16. lokakuuta 1945 Helsinki) on suomalainen intendentti, musiikkialan hallinnon vaikuttaja ja musiikkitoimittaja.

Närhinsalo on koulutukseltaan pianopedagogi. Vuonna 1985 hän pääsi Lappeenrannan laulukilpailun toiminnanjohtajaksi. Vuonna 2005 hänet kutsuttiin Kansallisoopperan taiteelliseksi suunnittelupäälliköksi, jonka tehtävistä hän jäi eläkkeelle vuonna 2008. Hän on työskennellyt myös esimerkiksi Lappeenrannan kaupunginorkesterin intendenttinä, Joensuun kaupunginorkesterin virkaa tekevänä intendenttinä ja Avanti!-orkesterin virkaa tekevänä toiminnanjohtajana. Vuonna 2018 Närhinsalo valittiin Lemin musiikkijuhlien taiteelliseksi johtajaksi Niina Keitelin seuraajana. Hän oli jo vuonna 2018 toiminut Lemin musiikkijuhlien suojelijana. Närhinsalo on tehnyt lisäksi sävellys- ja sovitustöitä. Hän on säveltänyt musiikkia draamoihin. Seitakuoro levytti Alba Recordsille hänen kappaleensa *Lapin tytön laulu* (1983).

Närhinsalon isä oli säveltäjä Taneli Kuusisto. Hänen sisarensa on professori Irmeli Niemi ja veljensä säveltäjä Ilkka Kuusisto. Närhinsalo oli naimisissa näyttelijä-ohjaaja Timo Närhinsalon kanssa.

Lähteet
-------

1. ↑  Seppälä, Riitta & Tainio, Ilona (toim.): *Suomen teatterit ja teatterintekijät 1993*, s. 322. Helsinki: Tammi, 1993. ISBN 951-31-0236-X.
2. ↑  Taneli Kuusisto Kansallisbiografia
3. 1 2 3 4 5  Saulo, Sandra: Tuulikki Närhinsalo: "Muusikot kuuluvat ihmisryhmään, jota arvostan eniten maailmassa" *Yle Klassinen*.  10.3.2012. Helsinki:  Yleisradio Oy. Viitattu 10.11.2022.
4. 1 2  Kottonen, Eva: Tuulikki Närhinsalo valittiin Lemin musiikkijuhlien taiteelliseksi johtajaksi *Länsi-Saimaan Sanomat*.  11.7.2018. Viitattu 10.11.2022.
5. 1 2  Väisänen, Riitta: Musiikin moniottelijasta Tuulikki Närhinsalosta Lemin musiikkijuhlien taiteellinen johtaja *Yle Uutiset*.  11.7.2018. Helsinki:  Yleisradio Oy. Viitattu 10.11.2022.
6. ↑  Tuulikki Närhinsalo *Näytelmät*. Helsinki:  Suomen Näytelmäkirjailijat ja Käsikirjoittajat – Finlands Dramatiker och Manusförfattare ry. Viitattu 10.11.2022.
7. ↑  Arktisia näkyjä (Arkistoitu – Internet Archive) Alba
8. ↑  Naski, Meri: Näyttelijä Timo Närhinsalon kuolinilmoitus julkaistiin *Iltalehti*.  28.10.2022. Viitattu 4.11.2022.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Ritva

 |

 |
**Vitteaux** on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee Brennejoen varrella, noin 32 kilometriä Montbardin kaupungista kaakkoon.

Kunnan alueella on ollut asutusta jo varhaishistorian aikaan. Siitä on jäljellä neoliittiselta kaudelta olevan linnoituksen rauniot. *Camp de Myard* on rakennettu noin 5. - 3. vuosituhannella eaa. Se on varhaisimpia merkkejä kaupungistumisesta. Vitteaux oli keskiajalla linnoitettu kaupunki. Linnoituksesta on jäljellä vankilan päällä sijaitseva vartiotorni, linnan vanha kappeli 1400-luvulta sekä kaivo. Muita kaupungin nähtävyyksiä ovat 1100-luvulta peräisin oleva Saint-Germainin kirkko. Kirkossa on 1400-luvun urut sekä Nicolas de Hoeyn triptyykki vuodelta 1592. Kaupungin kauppahalli on 1200- ja 1300-luvuilta.

  

* Camp de MyardCamp de Myard
* VartiotorniVartiotorni
* Saint-Germainin kirkkoSaint-Germainin kirkko
* Kauppahalli (Halles)Kauppahalli (Halles)

Tunnettuja kuntalaisia
----------------------

* Hubert Languet (1518-1581), diplomaatti

Lähteet
-------

1. ↑  Comparateur de territoire Institut National de la Statistique et des Études Économiques. Viitattu 9.2.2022. (ranskaksi)
2. ↑  Vitteaux Echo des communes. Viitattu 9.2.2022. (ranskaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Vitteaux** Wikimedia Commonsissa
**Aune Tuulikki Löyskä** (o.s. **Suonivaara**; 5. kesäkuuta 1903 Tampere – 4. elokuuta 1979) oli suomalainen arkkitehti.

Henkilöhistoria ja ammattiura
-----------------------------

Suonivaara-Löyskän vanhemmat olivat diplomi-insinööri Kaarlo Wilhelm Suonivaara ja Hanna Johansson ja puoliso vuodesta 1930 arkkitehti Väinö Löyskä. Suonivaara-Löyskä pääsi ylioppilaaksi Viipurin suomalaisesta yhteiskoulusta 1921 ja valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta 1927. Valmistuttuaan hän työskenteli piirtäjänä Toivo Paatelan toimistossa Helsingissä ja sitten Jalmari Lankisen toimistossa Viipurissa. Omaa toimistoa puolisonsa kanssa hän piti vuodesta 1930 vuoteen 1968. Suonivaara-Löyskä toimi myös opettajana Viipurin teollisuukoulussa 1920-luvun lopulta 1930-luvun loppuun ja sota-aikana Viipurin kaupungin palveluksessa toimistoarkkitehtina. Sotien jälkeen hän toimi Lappeenrannan teknillisen koulun opettajana aina eläköitymiseensä vuonna 1970, joskin hän oli välillä Kymen läänin maaseudun rakennustarkastaja 1949–1954. Suonivaara-Löyskä ja hänen puolisonsa suunnittelivat yhdessä rakennuksia sekä Viipuriin että muualle Suomeen.

Töitä
-----

* Viipurin Kivi- ja Kirjapaino Oy:n rakennus, Linna- ja Mustainveljestenkadun kulmaus, Väinö Löyskän kanssa
* Savo-Karjalan Tukkuliikkeen rakennukset, Savonlinna, Sortavala, Käkisalmi

Lähteet
-------

1. 1 2  Meurman, Otto-Iivari 1976. Viipurin arkkitehdit, ss. 170-171. Viipurin Suomalainen Kirjallisuusseura, Lappeenranta. ISBN 951-95402-2-9 (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  *Diplomi-insinöörit ja arkkitehdit 1982*, s. 1133. Suomen teknillinen seura, Helsinki 1982.
**Kremastá** (kreik. Κρεμαστά eli (Τεχνητή) Λίμνη Κρεμαστών, *(Technití) Límni Kremastón*, *Kremastán tekojärvi*) on tekojärvi Keski-Kreikassa. Se on Kreikan suurin tekojärvi ja maan kaikista järvistä toiseksi suurin. Sen pinta-ala on noin 81 neliökilometriä. Kremastá on suurimmillaan noin 45 kilometriä pitkä ja noin 13 kilometriä leveä. Järvi sijaitsee 750 metrin korkeudella merenpinnasta ja sen suurin syvyys on 60 metriä.

Kremastán tekojärvi.
Kremastán tekojärvi sijaitsee Aitolia-Akarnanian ja Evrytanían alueyksiköiden rajalla noin 60 kilometriä pohjoiskoilliseen Agrínion kaupungista ja noin 57 kilometriä länteen Karpenísista. Järveen laskevat Achelóos-, Agrafiótis-, Tavropós- ja Trikeriótis-joet, joiden virtaukset patoamalla tekojärvi on muodostettu. Kremastán padon suunnittelu alkoi vuonna 1918. Pato rakennettiin lopulta vuosina 1961–1965 ja saatiin sähköntuotannon käyttöön 1966–1967. Pato on 670 metriä pitkä ja 160 metriä korkea. Järven tilavuus on noin 4 750 000 000 kuutiometriä. Tekojärven alle jäi lukuisia kyliä bysanttilaisine kirkkoineen, mutta tärkeimpiä muinaismuistoja otettiin talteen.

Järven ylittää kaksi suurta siltaa, Tatárnan silta lähellä Tríklinon kylää sekä Episkopín silta lähellä samannimistä kylää.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kremaston lake *You in Greece*. Viitattu 19.9.2016.
2. 1 2 3  Η λίμνη Κρεμαστών *Λίμνη Κρεμαστών*.  Arkistoitu 17.4.2016. Viitattu 19.9.2016.
3. ↑  Το Φράγμα Κρεμαστών *Λίμνη Κρεμαστών*.  Arkistoitu 28.9.2009. Viitattu 19.9.2016.
4. ↑  Ιστορικά στοιχεία *Λίμνη Κρεμαστών*.  Arkistoitu 26.12.2016. Viitattu 19.9.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kremastá** Wikimedia Commonsissa
WinFS Beta 1 Windows XP -käyttöjärjestelmässä.
**WinFS** (*Windows Future Storage*) oli Microsoftin Windows-käyttöjärjestelmälle kehitetty SQL-pohjainen relatiivinen tietokantamoottori NTFS-tiedostojärjestelmälle. WinFS ei ole tiedostojärjestelmä eikä korvaa FAT- tai NTFS-tiedostojärjestelmiä, vaan sen tehtävänä oli lisätä NTFS-tiedostojärjestelmään sisäänrakennettu SQL-tietokantamoottori. Sen oli tarkoitus toimia Applen OS X:stä tutun Spotlightin tapaan. Se laatii tietokoneen kovalevyn sisällöstä tietokannan ja käyttää sitä helpottamaan tietojen järjestämistä ja muokkaamista.

Historiaa
---------

WinFS perustuu Microsoftin vuonna 1990 kehittämään OFS-tiedostojärjestelmään joka oli tarkoitettu pääasiassa Windows NT -käyttöjärjestelmän NTFS:n korvaajaksi. HPFS oli OS/2 Warp4 -teknologiaa ja Microsoftilla haluttiin luoda tiedostojärjestelmä, joka korjailisi sen puutteita. OFS:n kehityksessä kuitenkin ilmeni ongelmia ja projekti jäädytettiin pariinkin kertaan. Myöhemmin, kun "Cairo":on (Windows NT 4.0 koodinimi) oltiin laatimassa uusia ominaisuuksia, OFS nosti päätään uudelleen ja tällä kertaa uudelleen nimettynä Storage+:na teki paluuta Windowsiin. Nyt OFS:n perusidea muutettiin keskeiseksi toiminnoksi eli tietojen keskittämiseen yhteen paikkaan, josta kaikki olisi helposti saatavilla. OFS:n vanha SQL-moottori korvattiin Microsoftin omalla SQL Server 7.0-moottorilla. Teknisistä onnistumisista huolimatta Storage+ ei päässyt käyttöjärjestelmään asti.

WinFS:n oli tarkoitus olla yksi Windows Vistan merkittävimmistä uutuuksista, mutta sitä ei ikinä toimitettu. Tarkoitus oli että WinFS keräisi metadatan tietokoneeseen tallennetuista dokumenteista (esim. valokuvista, musiikista, sähköpostiviesteistä ...) ja tallettaisi sen SQL-tietokantaan ja mahdollistaisi haut näistä tiedoista. Järjestelmän kehitys lopetettiin viimeistään 2006.

Nimen merkityksestä
-------------------

Nimestä on tehty paljon arveluita ja eikä ihme, sillä OFS, jonka tarkoitus oli olla tiedostojärjestelmä, olikin muuttunut tietokantamoottoriksi tiedostojärjestelmälle ja näin NTFS-version 6 (WinXP) ja 7 (WinV) laajennuksiksi. WinFS:ää on kutsuttu myös nimellä "Windows File System", mitä se ei ole.

Lähteet
-------

* 
* 

### Viitteet

1. ↑