recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Pyruvaattidehydrogenaasin puutos** on perinnöllinen aineenvaihduntasairaus. Sitä aiheuttavat pyruvaattidehydrogenaasikompleksin toimintaa vahingoittavat geenivirheet. Sairaudessa maitohappoa kertyy elimistöön, mikä aiheuttaa laktaattiasidoosia ja erinäisiä neurologisia ongelmia. Pyruvaattidehydrogenaasin puutos kuuluu mitokondriotauteihin.

Pyruvaattidehydrogenaasin puutoksen oireet voivat vaihdella yksilöllisesti paljon. Ne alkavat yleensä pian syntymän jälkeen. Laktaattiasidoosi on sairauden yleisin piirre. Se voi ilmetä pahoinvointina, oksenteluna, hengitysvaikeuksina ja sydämen sykkeen poikkeavuuksina. Yleensä pyruvaattidehydrogenaasin puutoksen taudinkuvaan kuuluu myös neurologisia ongelmia. Useimmilla sairastuneilla sekä henkisten että motoristen taitojen kehittyminen on viivästynyttä. Sairauteen voi liittyä kehitysvammaisuutta, kouristelua, hypotoniaa, koordinaation vaikeuksia ja kävelyongelmia. Osalla potilaista on aivojen rakennepoikkeamia, kuten aivokurkiaisen vajaakehittyneisyyttä, aivokuoren atrofiaa tai joidenkin aivojen osien leesioita. Monet potilaat kuolevat lapsuudessa, mutta eläminen aikuisikäänkin on mahdollista. Pyruvaattidehydrogenaasin puutosta pidetään harvinaisena, mutta sen tarkkaa esiintyvyyttä ei tunneta.

Pyruvaattidehydrogenaasin puutosta aiheuttavat useat geenivirheet. Arviolta 80 %:ssa tapauksista mutaatio sijaitsee geenissä *PDHA1*, joka tuottaa E1 alfa -entsyymiä. Mutaatio voi olla myös geenissä *PDHB*, *DLAT*, *PDHX* tai *PDP1*. Mikä tahansa näistä mutaatioista heikentää pyruvaattidehydrogenaasikompleksin entsyymiaktiivisuutta. *PDHA1*-geenin mutaatiot aiheuttavat X-kromosomaalisesti periytyvää tautia. Muiden geenien mutaatiot aiheuttavat peittyvästi autosomissa periytyvää tautia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Pyruvate dehydrogenase deficiency MedlinePlus Genetics, viitattu 21.8.2023
2. ↑  Mitokondriotaudit Duodecim 1992, viitattu 21.8.2023
Jehkin Iivana vuonna 1908. (Valokuva Samuli Paulaharju.)
**Iivana Jehkinpoika Shemeikka** (21. elokuuta 1843 Suistamo – 15. maaliskuuta 1911 Helsinki), tunnetaan paremmin nimellä **Jehkin Iivana**, oli taitava karjalainen runonlaulaja ja kanteleen soittaja Suistamon Muuannosta.

Hän oli Pedri Shemeikan serkku ja Jehki Shemeikan poika, jonka mukaan häntä kutsuttiin Jehkin Iivanaksi. Hän esitti laulujaan useille runonkerääjille, muun muassa vuonna 1884 Kaarle Krohnille ja Hjalmar Basilierille ja vuonna 1888 Oskar Relanderille ja Axel August Boreniukselle. Hän esiintyi vuonna 1896 Sortavalan laulujuhlilla, vuonna 1900 Helsingin laulujuhlilla sekä vuonna 1906 jälleen Sortavalan laulujuhlilla. Tämän lisäksi hän esiintyi myös ainakin Turussa ja Kuopiossa maatalousnäyttelyssä kesällä 1906 sekä Tampereella vuonna 1907, jossa hän avasi Vienan-Karjalaisten Liiton kokouksen kanteleensoitollaan. Hän ei kuitenkaan tehnyt oma-aloitteisia laulumatkoja monen muun runonlaulajan tavoin, vaan lähti ainoastaan kutsusta. Vuonna 1911 hän kuitenkin taipui matkaamaan yhdessä toisen runonlaulajan Iivana Onoilan kanssa esiintymään Helsinkiin, vaikkei häntä ollut erikseen kutsuttu. Tällä matkalla hän kuitenkin sairastui ja kuoli. Hänet vietiin haudattavaksi kotikylänsä Muuannon kalmistoon.

Lähteet
-------

* Härkönen, Iivo: *Runolaulajia.* Kustannusosakeyhtiö Otava, 1926.
* Haavio, Martti: *Viimeiset runonlaulajat.* Werner Söderström OY, 1948.

### Viitteet

1. ↑  Härkönen 1926: 117.
2. ↑  Haavio 1948: 200.
3. ↑  Haavio 1948: 196.
4. 1 2 3  Haavio 1948: 198.
5. ↑  Härkönen 1926: 106.
6. ↑  Haavio 1948: 199.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* VIAF

 |

 |
**Albert Heikel** (24. joulukuuta 1812 Oulu – 14. maaliskuuta 1880 Ylitornio) oli suomalainen kirjastonhoitaja, opettaja, rehtori, pappi ja valtiopäivämies.

Henkilöhistoria
---------------

Heikelin vanhemmat olivat kihlakunnantuomari Henrik Jakob Heikel ja Anna Margareta Laurin ja puoliso vuodesta 1842 Albertina Kristina Levón (k. 1887). Heikel tuli ylioppilaaksi 1830, valmistui filosofian kandidaatiksi 1836 ja vihittiin papiksi 1838. Rovastin arvon hän sai 1864. Heikel oli Pohjalaisen Osakunnan kirjastonhoitaja vuoteen 1839 ja ylimääräinen kirjaston amanuenssi 1836–1838, Turun triviaalikoulun vt. alempi kollega 1839 ja Pietarsaaren pedagogion vt. rehtori 1840. Pietarsaaren ala-alkeiskoulun rehtoriksi Heikel tuli 1842 ja Oulun yläalkeiskoulun konrehtoriksi 1845. Hän oli Ylitornion kirkkoherra vuodesta 1849 ja tämän ohella Tornion ala-alkeiskoulun tarkastaja vuodesta 1858. Lapinmaan rovastikunnan vt. lääninrovastina Heikel toimi 1872–1875. Hän oli pappissäädyssä valtiopäiväedustaja 1863.

Kirkkoherra Karl Abiel Heikel oli Albert Heikelin poika. Pappi, opettaja valtiopäivämies Henrik Heikel oli puolestaan hänen veljensä.

Julkaisuja
----------

* *Wielä muutama sana hengellisistä liikunnoista Lapissa ja Pohjanmaalla*, 1874

Lähteet
-------

1. 1 2  Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Albert Heikel. Verkkojulkaisu 2005. (Viitattu 17.12.2020)
2. ↑  Suomen papisto: Heikel, Albert Suomen papisto 1800–1920 -verkkojulkaisu. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2017. (Viitattu 17.12.2020)
3. ↑  Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899: Karl Abiel Heikel (Viitattu 17.12.2020)
4. ↑  Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Henrik Heikel. Verkkojulkaisu 2005. (Viitattu 17.12.2020)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Suomen pappissäädyn valtiopäivämiehet 1863 |
| --- |
|  |
| Arkkipiispa:Edvard Bergenheim |
|  |
| Edustajat | 

|  |  |
| --- | --- |
| Piispat | 
* Robert Frosterus
* Carl Gustaf Ottelin

 |
|  |
| Turun arkkihiippakunta | 
* Ehström
* von Essen
* Geitlin
* Granfelt
* Grönberg
* Helander
* H. Heikel
* Hellén
* Hertzberg
* Lilius
* Renvall
* Rosengren
* Schauman
* Stenbäck
* Sulin

 |
|  |
| Porvoon hiippakunta | 
* Alopaeus
* Borenius
* Bergh
* Beyrath
* Granfelt
* Hackzell
* Nordström
* Sirén
* Snellman

 |
|  |
| Kuopion hiippakunta | 
* Bergh
* Borg
* Castren
* Europaeus
* A. Heikel
* Saxbäck

 |

 |

 |


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852

 |

 |
**Basileios Lekapenos** (kreik. Βασίλειος Λακαπήνος/Λεκαπηνός) myös: **eunukki Basileios** ja **Basileios Nothos** (eli Basileios "Äpärä"). Basileios (noin 925 – noin 985) oli keisari Romanos I Lekapenosin avioton lapsi. Hänet oli kuohittu jo lapsena, minkä vuoksi hän oli eunukki. Basileios oli Bysantin parakoimomenoksena vuosina 945–985 ("de facto" ylimpänä ministerinä).

Hänen isänsä Romanos I Lekapenos syrjäytettiin valtaistuimelta noin 945, jolloin keisareiksi tulivat hänen poikansa Konstantinos VII ja Stefanos. Todellisen vallan ottanut (Basileioksen velipuoli) Bysantin keisari Konstantinos VII nimitti hänet ylimmäksi ministeriksi (parakoimomenos).

Basileios piti asemansa myös seuraavien keisareiden, Romanos II:n, Nikeforos II Fokasin ja Johannes I Tzimiskeen aikana. Huhujen mukaan Basileios myrkytti Johanneksen heidän välilleen syntyneiden riitojen päätteeksi. Hän oli pitkään ylimpänä ministerinä ja toimi varsin diplomaattisesti, mutta Bardas Fokas nuoremman kapinassa hän erehtyi tukemaan keisarin sijasta Bardasia. Tätä keisari Basileios II ei antanut anteeksi vaan syrjäytti hänet. Basileios Lekapenosin maat ja omaisuus takavarikoitiin. Kaikki hänet laatimansa lait mitätöitiin. Basileios karkotettiin maanpakoon, jossa hän kuoli noin vuonna 985.

Lähteet
-------

1. ↑  Guilland 1967, s. 205–206.
2. ↑  John Julius Norwich, *Byzantine: The Apogee*, New York, Alfred P. Knopf, 1992, p. 167.
3. ↑  Basileios Lekapenos käytti sormustaan sinettinä osoittamaan asemaansa *parakoimomenosina*.Schlumberger. 126, Gustave Schlumberger collection BnF
4. ↑  Kazhdan, Alexander. The Oxford Dictionary of Byzantium. Oxford University Press, 1991. ISBN 0-19-504652-8. Том 1. Стр. 270, 326
5. ↑  Warren Treadgold: *A History of the Byzantine State and Society*, s. 499, 505–507. Stanford University Press, 1997. .

* Guilland, Rodolphe (1967). *Recherches sur les Institutions Byzantines, Tome I* (in French). Berlin, Germany: Akademie-Verlag.
*Tämä artikkeli käsittelee Uuden testamentin henkilöä. Etunimestä Sakkeus, katso Sakeus.*
Jeesus kutsuu Sakkeuksen alas puusta Niels Larsen-Stevnsin maalauksessa.
Pyhä apostoli **Sakkeus** oli Uuden testamentin henkilö, joka oli ammatiltaan publikaani eli ihminen, joka keräsi ihmisiltä verot näiden saapuessa kaupunkiin. Sakkeus oli Abrahamin jälkeläinen ja asui Jerikossa. Hänestä kerrotaan Uudessa testamentissa ainoastaan Luukkaan evankeliumissa.

Sakkeus Raamatun kertomuksessa
------------------------------

Sykomoriviikunapuu, jollaisessa Sakkeus istui.
Sakkeus toimi publikaanien esimiehenä ja oli hyvin rikas. Hän oli kuitenkin rikastunut ottamalla ihmisiltä enemmän veroja kuin heidän tarvitsi maksaa. Sakkeuksesta ei tämän takia pidetty Jerikossa. Eräänä päivänä Jeesus saapui Jerikoon. Sakkeus oli kuullut Jeesuksesta paljon, ja halusi kiivaasti nähdä tämän. Kun Sakkeus saapui paikalle, hän huomasi, että paikalla oli paljon muitakin ihmisiä ja lyhytkokoisena Sakkeus ei nähnyt mitään heidän takaansa. Niinpä Sakkeus kiipesi viereiseen sykomoriviikunapuuhun. Jeesus saapui paikalle ja huomasi puussa istuvan Sakkeuksen. Jeesus kertoi hänelle haluavansa tulla vierailulle Sakkeuksen kotiin. Sakkeus ihmetteli tätä, mutta tuli kuitenkin puusta alas. Muut ihmettelivät, miksi Vapahtaja halusi tulla juuri syntisen Sakkeuksen kotiin vierailulle. Sakkeus sanoi kuitenkin kaikkien kuullen näin: "Annan puolet omaisuudestani köyhille, ja keneltä olen liikaa kiskonut, sille maksan nelinkertaisesti takaisin. Enää en huiputa enkä varasta." Sakkeus sai näin syntinsä anteeksi.

Myöhemmät vaiheet
-----------------

Ortodoksisen perimätiedon mukaan Sakkeus kulki myöhemmin jonkin aikaa pyhän apostoli Pietarin mukana. Perimätiedon mukaan hänestä tuli myös Kesarean piispa Palestiinassa, jossa hän kuoli myöhemmin rauhassa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3
2. 1 2 3   (Arkistoitu – Internet Archive)
**Karl Johan Ehnberg** (31. tammikuuta 1861 Mikkeli – 10. marraskuuta 1920 Äyräpää) oli suomalainen metsänhoitaja. Hän julkaisi jo 15-vuotiaana omaa käsinkirjoitettua sanomalehteään Mikkelissä ja myöhemmin hän teki luonnon- ja kansatieteellisiä tutkimusmatkoja ennenkuin ryhtyi metsänhoitajaksi.

Ehnbergin vanhemmat olivat lääninrahastonhoitaja, kollegiasessori Henrik Oskar Ehnberg ja Sofia Elisabet Cederhvarf. Hän pääsi ylioppilaaksi 1881 Mikkelin ruotsalaisesta lyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1884. Ehnberg suoritti metsänhoitajatutkinnon Evolla 1886.

Ehnberg julkaisi 15-vuotiaana Mikkelissä *Illustrerad Tidning*-nimistä ruotsinkielistä käsinkirjoitettua lehteä. Lehden ensimmäinen numero ilmestyi syyskuussa 1876 ja se ilmestyi noin vuoden ajan. Lehdessä oli sekä paikallisia, kotimaisia että ulkomaisia uutisia. Osa lehden kuvituksesta oli tehty ulkomaisten esikuvien mukaan mutta Ehnberg teki lehteen myös omia kuvituksiaan. Lehdestä on säilynyt neljä numeroa. Ehnberg teki 1880-luvulla kaksi pitkää kansa- ja luonnontieteellistä tutkimusmatkaa Mongoliaan ja Transbaikalin alueille. Matkojen tuloksena syntyi kaksi kuvitettua päiväkirjaa, joista julkaistiin otteita Mikkelin Sanomat-lehdessä. Vuonna 1885 filosofian kandidaatti Rudolf Hammarströmin (1863–1928) kanssa Pohjois-Mongoliaan tehdyn matkan matkapäiväkirja löytyy digitoituna Kansallisarkistosta. Ehnbergin kuoltua hänen laajat kasvi- ja eläintieteelliset kokoelmansa lahjoitettiin Turun yliopistolle.

Ehnberg toimi aluemetsänhoitajana Korpiselän ja Pällilän alueilla Karjalassa 1898–1920.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899
2. 1 2 3 4  Eräs omalaatuinen sanomalehti ja sen toimittaja, Seura, 03.03.1938, nro 9, s. 14, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
3. ↑  Kansallisarkisto digitoi K. J. Ehnbergin kuvitetun päiväkirjan Etelä-Siperian ja Pohjois-Mongolian tutkimusmatkasta, Kansallisarkisto Uutiset 21.2.2019 (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* K. J. Ehnbergin digitoitu matkapäiväkirja vuodelta 1885 Kansallisarkistossa

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
**Osogbo** tai **Oshogbo** on Nigerian Osunin osavaltion pääkaupunki. Kaupunki on tunnettu Unescon maailmanperintökohteesta Osun-Osogbo-lehdosta ja siellä vuosittain järjestettävästä juhlasta. Osogbon kaupungin perustajien on väitetty aloittaneen juhlaperinteen 1400-luvulla.

Vuoden 2006 väestönlaskennan mukaan kaupungin väkiluku on 156 694 henkeä.

Historia
--------

Kaupungin varhaisimmat asuttajat olivat ijeshoja, jotka kuuluvat jorubakansaan. Osogbon laajeneminen nopeutui 1800-luvulla, kun fulanivalloittajia paenneet oyolaiset jorubat saapuivat alueelle. Ennen tätä pakolaisaaltoa Osogbo oli pieni kylä.

Siirtomaavalta Britannia alkoi tuottaa puuvillaa Osogbossa vuonna 1907. Samoihin aikoihin seudulle rakennettiin rautatie, joka auttoi yhdistämään Osogbon muuhun Nigeriaan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Osogbo *osun.gov.ng*.  Arkistoitu 22.8.2019. Viitattu 30.8.2019.
2. ↑  In pictures: Nigeria festival celebrates Yoruba fertility goddess Osun Osogbo *BBC*.  26.8.2019. Viitattu 30.08.2019.
3. ↑  Osogbo *Encyclopedia Britannica*. Viitattu 30.8.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Osogbo** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |

 |
**Eric Robert Russell Linklater** (8. maaliskuuta 1899 Penarth, Wales – 7. marraskuuta 1974 Orkneysaaret) oli brittiläinen kirjailija. Vaikka hän syntyikin Walesissa, hän asui suuren osan lapsuudestaan Skotlannin Orkneysaarilla ja kouluttautui Aberdeenin yliopistossa. Sukunimi Linklater on vanhaa orkneylaista perua. Hänen äitinsä isä oli ruotsalaissyntyinen merikapteeni.

Eric Linklater luki yliopistossa aluksi lääketiedettä, mutta palveltuaan ensimmäisessä maailmansodassa tarkka-ampujana hän vaihtoi pääaineekseen Englannin kirjallisuuden. Hän halusi siirtyä päätoimiseksi kirjailijaksi ja päätyi toimittajaksi. 1930-luvulla hän pyrki myös politiikkaan. Hän oli 1933 East Fifen vaalipiirin täytevaalissa Skotlannin kansallispuolueen ehdokkaana, muttei tullut valituksi. Ericin 1942 syntynyt poika Magnus Linklater oli *The Scotsman* -lehden toimittajana, tytär Kristin on näyttelijä.

Kaikkiaan Linklater kirjoitti urallaan yli kaksikymmentä romaania, ja lisäksi hän on julkaissut runoutta. *Juan Kiinassa* ja *Juan Amerikassa* ilmestyivät 1930-luvulla.

Vuonna 1945 Linklaterille myönnettiin Carnegie-mitali hänen edellisvuonna ilmestyneestä lastenkirjastaan *Kuussa tuulee* (engl. *The Wind of the Moon*). Kirja kertoo sota-ajasta ja sisaruksista Dinah ja Dorinda, jotka etsivät sotaan lähtenyttä isäänsä apunaan Kultapuuma ja Hopeahaukka. Teokseen liittyy paljon mystiikkaa ja symboliikkaa.

Suomennetut teokset
-------------------

* *Kuussa tuulee*. (The wind on the moon, 1944.) Suomentanut S.-L. Norko-Turja. 2. painos (1. painos 1947.) Kolibri-kirjasto 33. Helsinki: WSOY, 1980. ISBN 951-0-09618-0.
* *Juan Amerikassa* (Juan in America, 1931). Suomentanut Sakari Saarikivi. Werner Söderström, 1943.
* *Angelon ainut henki* (Private Angelo, 1946). Suomentanut Olli Nuorto. Gummerus, 1947.
* *Juan Kiinassa* (Juan in China, 1937). Suomentanut Olli Nuorto. Gummerus, 1949.
* *Haikaralle tuli kiire*  (Ripeness is All, 1935). Suomentanut Olli Nuorto. Gummerus, 1954.

* *Kesän hämärät hetket* (The Dark of Summer, 1956). Suomentanut Kirsti Heporauta. Kustannustalo, 1957.

Lähteet
-------

* LIBRIS - Eric Linklater
* MacRitchie, John: Eric Linklater Novelist 1899-1974 *Scottish Authors*. Information & Libraries Scotland. Viitattu 23.5.2008. (englanniksi)[vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* The Wind on the Moon (Arkistoitu – Internet Archive). Bookslut. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Noormarkun Koitto** on noormarkkulainen urheiluseura. Seuran lajeja ovat jalkapallo, futsal, salibandy ja aikuisten kuntoliikunta. Seurassa on aiemmin pelattu myös koripalloa.

Jalkapallo
----------

Jalkapalloa pelaa Koitossa 11 joukkuetta. Seurassa on kaudella 2023 2 miesten joukkuetta ja 1 naisten joukkue. Juniorijoukkueet ovat kahden ikäluokan yhdistelmäjoukkueita, ja yhteensä seurassa on 5 poikajoukkuetta ja 3 tyttöjoukkuetta. Seura palkittiin tekemästään tyttöfutistyöstä TUL Tasa-arvo- ja yhdenvertaisuuspalkinnolla vuonna 2021. Jalkapallojaoston puheenjohtajana toimii Heidi Hietaoja. Lisenssipelaajia jalkapallossa on noin 280.

Miesten edustusjoukkue pelaa kaudella 2023 Suomen palloliiton Satakunnan piirin 5.divisioonassa. Joukkue osallistuu myös futsalin sarjapeleihin.

Salibandy
---------

Salibandya harrastetaan miesten edustusjoukkueen lisäksi viidessä juniorijoukkueessa kaudella 2022-2023. Lisenssipelaajia on noin 80. Miesten joukkue pelaa 5.divisioonaa. Salibandyjaoston puheenjohtajana toimii Sari Rajala.

Kuntoliikunta
-------------

Kuntoliikuntajaosto järjestää lentopalloa, sählyä, koripalloa ja erilaisia kuntoliikuntatapahtumia aikuisille.

Aiheesta muualla
----------------

* Urheiluseuran kotisivut
Sam Rainsy -puolueen vaalikampanja-  
bussi parlamenttivaaleissa 2008
**Sam Rainsy -puolue** (SRP) on Kambodžan liberaalinen oppositiopuolue. Se on perustettu vuonna 1995 nimellä Khmerien kansallispuolue ja otti vuonna 1998 johtajansa Sam Rainsyn nimen. Vuoden 2008 parlamenttivaalien jälkeen se on Kambodžan toiseksi suurin puolue: se sai 22% äänistä ja 26 paikkaa.

Puolueen johtaja Sam Rainsy on elänyt useaan otteeseen maanpaossa Ranskassa.
Vuonna 2009 Rainsy syytti pääministeri Hun Seniä korruptiosta. Tämän johdosta Sam Rainsy menetti parlamentaarisen koskemattomuutensa. Puolue maksoi sakot. Rainsyä vastaan on käyty useita muita oikeusjuttuja, ja vuonna 2010 hänet tuomittiin poissaolevana ensin kahdeksi ja myöhemmin kymmeneksi vuodeksi vankeuteen valtionrajan loukkaamisesta ja rajamerkkien siirtämisestä. Rainsy sekaantui tapaukseen puolustaakseen kahta pienviljelijää, jotka menettivät viljelyksiään kun Vietnamin vastaista rajaa vihdoin merkittiin maastoon. Ihmisoikeusjärjestö Human Rights Watch nimitti oikeudenkäyntiä farssiksi.

Ihmisoikeusjärjestöt ovat raportoineet lukuisia puoluetta vastaan tehtyjä rikkomuksia, äänestäjien painostuksia ja poliittisia murhia.

Lähteet
-------

1. ↑  
Cambodia *The World Factbook*. Washington, DC:  Central Intelligence Agency.  (englanniksi)
2. ↑  Cambodia: Opposition Leader Sam Rainsy’s Trial a Farce HRW 28.2.2010
3. ↑  Exiled Cambodian opposition leader given jail term BBC News 23.9. 2010
4. ↑  Cambodia: Treatment of members of the Sam Rainsy Party (SRP) by government authorities and members of the Cambodia People's Party (CPP) (May 2003 - Feburary 2007) UNCHR / Refworld

Aiheesta muualla
----------------

* (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
*
**Henrik Edvard Solin** (23. toukokuuta 1877 Tampere – 19. syyskuuta 1945 Turku) oli suomalainen pankinjohtaja ja Länsi-Suomen Osake-Pankin pääjohtaja.

Solinin vanhemmat olivat isännöitsijä, toimitusjohtaja Henrik Solin ja Gabriella Amalia Heimbürger. Hän pääsi ylioppilaaksi 1896 Tampereen lyseosta ja suoritti Helsingin yliopistossa ylemmän hallintotutkinnon vuonna 1900. Solin opiskeli myös Sveitsissä Zürichin kansainvälisessä kauppakorkeakoulussa 1901–1902.

Solin oli vuosina 1901–1908 virkailijana Kansallis-Osakepankin Tampereen konttorissa ja 1908–1912 Tampereen konttorin varaesimiehenä. Hän oli vastaperustetun Länsi-Suomen Osake-Pankin pääjohtaja vuodesta 1912 ja kun tämä pankki yhdistettiin vuonna 1929 osaksi Maakuntain Pankki Oy:tä Solin toimi Maakuntain Pankin Turun-keskuskonttorin johtajana. Kun Maakuntain Pankin lopetti toimintansa 1932 Solin siirtyi Oy Alkoholiliike Ab:n Turun paikallisjohtajaksi. 

Solin oli Turun kaupunginvaltuuston, Turun Kauppakamarin ja kauppakamarin työvaliokunnan jäsenenä ja hän toimi Turun Kauppakamarin edustajana Keskuskauppakamarissa sekä oli Turun kauppaopiston johtokunnan puheenjohtaja ja Turun yliopiston hoitokunnan jäsen.

Edvard Solin oli naimisissa vuodesta 1911 Ebba Emilia Snellmanin (k. 1943) kanssa. Edvard Solinin veli oli vuorineuvos Arno Solin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899
2. 1 2 3 4  60-vuotias. Joht. Edw. Solin, Helsingin Sanomat, 23.05.1937, nro 135, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
3. ↑  Arno Solin *Biografiasampo*. Viitattu 30.10.2022.
**Konrad Fünfstück** (s. 7. lokakuuta 1980) on saksalainen jalkapallovalmentaja. Hän toimii Werder Bremen U23-joukkueen päävalmentajana.

Ura
---

Fünfstück joutui lopettamaan pelaajauransa 19-vuotiaana polvivammojen vuoksi. Hän jatkoi työtä jalkapallon parissa ja toimi jo nuorella iällä valmentajana VfB Pößneckin valmentajana. Vuonna 2002 Fünfstück siirtyi SpVgg Greuther Fürthin organisaatioon ja työskenteli seuran organisaatiossa juniorivalmennuksessa vuosien ajan. Vuonna 2011 Fünfstück nousi Greuther Fürthin II-joukkueen päävalmentajaksi. Vuoden 2013 alussa hän siirtyi 1. FC Kaiserslauternin II-joukkueen päävalmentajaksi. Fünfstück työskenteli Kaiserslauternin organisaatiossa myös juniorivalmennuksen koordinaattorina. Syyskuussa 2015 hän nousi seuran edustusjoukkueen päävalmentajaksi. Fünfstückin johdolla Kaiserslautern säilytti sarjapaikkansa sijoituttuaan 2. Bundesliigan sijalle 10. Toukokuun lopussa 2016 seurajohto kuitenkin vapautti Fünfstückin tehtävistään.

Kesällä 2017 Fünfstückistä tuli Challenge Leaguen FC Wilin päävalmentaja. Pesti päättyi potkuihin maaliskuussa 2019.

Kesällä 2019 Fünfstück allekirjoitti sopimuksen Werder Bremenin kanssa ryhtyen seuran U23-joukkueen päävalmentajaksi.

Lähteet
-------

1. ↑  FCK-Trainer Fünfstück: "Regionalliga für Ausbildung genau richtig"
2. ↑  Fünfstück erwartet spannende Aufgaben
3. ↑  RUNJAIC TRITT ZURÜCK - FÜNFSTÜCK WIRD NEUER CHEFTRAINER
4. ↑  FCK STELLT TRAINER KONRAD FÜNFSTÜCK FREI
5. ↑  UN ENTRAÎNEUR ALLEMAND SUR LE BANC DU FC WIL (Arkistoitu – Internet Archive)
6. ↑  Ciriaco Sforza darf wieder Trainer sein
7. ↑  Neuer Coach: Fünfstück unterschreibt bei Werder II

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Kosta Runjaic** | **1. FC Kaiserslauternin päävalmentaja**9/2015–2016 | Seuraaja:**Tayfun Korkut** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Maurizio Jacobacci** | **FC Wilin päävalmentaja**2017–3/2019 | Seuraaja:**Ciriaco Sforza** |
Sandra Reemer vuonna 2010.
**Barbara Alexandra "Sandra" Reemer** (17. lokakuuta 1950 Bandung, Indonesia – 2017) oli indonesialaissyntyinen alankomaalainen laulaja ja televisiojuontaja.

Reemer syntyi Indonesiassa, mutta kahdeksan vuotta myöhemmin hän muutti perheensä kanssa Alankomaihin. Reemer osallistui Eurovision laulukilpailuun kolmesti. Hän edusti Alankomaita vuoden 1972 Eurovision laulukilpailussa yhdessä Dries Holtenin kanssa kappaleella "Als het om de liefde gaat" sijoittuen neljänneksi. Vuoden 1976 Eurovision laulukilpailussa hän lauloi kappaleen "The Party's Over", jolla sijoittui yhdeksänneksi. Vuoden 1979 Eurovision laulukilpailussa hän esiintyi nimellä Xandra sijoittuen kappaleella "Colorado" 12:nneksi.

Reemer kuoli rintasyöpään vuonna 2017.

Lähteet
-------

1. 1 2  In memoriam: Sandra Reemer *www.conserve.nl*. Viitattu 24.4.2021. (hollanniksi)
2. 1 2  Sandra Reemer (1950- 2017): van braaf meisje tot Dutch Diva *Het Parool*.  6.6.2017. Viitattu 24.4.2021. (hollanniksi)
3. ↑  Three-time Dutch Eurovision participant Sandra Reemer dies *Eurovision.tv*.  6.6.2017. Viitattu 24.4.2021. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Eero Ilmari Ilvonen** (16. joulukuuta 1886 Juuka – 3. helmikuuta 1972 Helsinki) oli suomalainen oppikoulun opettaja ja kirjallisuudentutkija.

Henkilöhistoria
---------------

Eero Ilvosen vanhemmat olivat kirkkoherra Johan Henrik Ilvonen ja Alma Kristina Hällström ja puoliso vuodesta 1930 Mary Margareta Achrén. Ilvonen tuli ylioppilaaksi Tampereen reaalilyseosta ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1909 ja lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1914. Ilvonen toimi Tampereen reaalilyseon ranskan ja saksan kielen opettajana 1917–1927. Ilvonen teki useita opintomatkoja opiskellessaan maisteriksi ja filosofian tohtoriksi. Hän kävi vuonna 1907 Heidelbergissä, 1908 Pariisissa sekä asui vuosina 1911–1913 Pariisissa. Kesällä 1922 hän teki kahden kuukauden opintomatkan Saksaan tutustuen uusien kielten opetukseen Leipzigin ja Dresdenin oppikouluissa.

Viimeksi Ilvonen toimi Tyttönormaalilyseon saksan ja ranskan yliopettajana Helsingissä 1935–1955.

Teoksia
-------

* *Parodies de thèmes pieux dans la poésie française du Moyen âge : Pater - Credo - Ave Maria - Laetabundus : textes critiques précédés d'une introduction*. Tekijä, Helsingfors 1914, uusi painos Slatkine, Genéve 1975
* *Taidekasvatus kouluissa*. Kristillisen taideseuran esitelmiä 3. Otava 1921

Lähteet
-------

* Eero Ilvonen SKS:n kirjailijamatrikkelissa (toimimaton linkki)
* Jussi Koivisto : "Paljonhan siellä oli nähtävää"[vanhentunut linkki] - Tampereen kansakoulun- ja oppikoulunopettajien ulkomaiset opintomatkat vuosina 1900-1930. Historian pro gradu -tutkielma. Tampereen yliopisto 2009, s. 60 ja 81

### Viitteet

1. 1 2 3  Ylioppilasmatrikkeli 1903–1904: No. 28938. Ilvonen, Eero Ilmari (Viitattu 3.11.2020)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Gustaf Waldemar Boijer** (10. kesäkuuta 1864 Hämeenlinna – 6. elokuuta 1944 Sääksmäki) oli suomalainen varatuomari, virkamies ja vanhojen esineiden keräilijä.

Boijerin vanhemmat olivat kaupunginviskaali Julius Engelbrekt Boijer ja Eva Selin. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin ruotsalaisesta reaalilyseosta 1884 ja suoritti Helsingin yliopistossa oikeustutkinnon 1888. Boijer sai varatuomarin arvon 1891.

Boijer oli Hämeen läänin varalääninkamreerina ja kielenkääntäjänä sekä hoiti kahden vuoden ajan Janakkalan tuomiokuntaa. Hän tuli ylimääräiseksi kopistiksi Suomen senaattiin 1892 ja palveli sitten senaatissa ekspeditöörinä, kanslistina, reistraattorina ja taloudenhoitajana. Bobrikoffin aikana Boijer vuoti salaisia venäläistämistoimiin liittyneitä tietoja Ruotsin ja muiden ulkomaiden lehtiin. Boijer toimi viimeksi senaatin kamaritoimituskunnan protokollasihteerinä 1905–1918.

Boijer omisti kiinteistöjä Helsingissä ja toimi myös kiinteistöjen välittäjänä. Hän kuului Helsingin taksoituslautakuntaan ja kirkkovaltuuston ja oli myös suojeluskunnan jäsenenä.

Boijer harrasti metsästystä, kalastusta ja ulkoilua. Hän asui nuorena vanhempiensa omistamassa Paakkolan talossa Hauhon Eteläisten kylässä, jossa hän oli karhunkaataja Eero Heinäkankaan ja toisen kuulun metsästäjän torppari Lauhian naapurina. He opettivat Boijerin metsästäjäksi ja hän metsästi sitten susia, ilveksiä ja metsälintuja. Boijer keräili myös Suomen historiaan liittyneitä esineitä. Hänellä oli Rauhaniemi-niminen kesähuvila Sääksmäen pitäjän Saarioisten puolella. Hän keräsi huvilalleen vanhoja hämäläisiä työ- ja ajokaluja sekä ruoka-astioita pelastaen ne joutumasta romuna tunkiolle tai poltettavaksi. Boijer keräsi myös vanhoja aseita, huonekaluja, tina- ja hopeaesineitä, vanhaa posliinia, ryijyjä, mattoja, kattokruunuja, maalauksia ja painotöitä, piippuja, maljakoita ja vanhoja rahoja. Keräilyn hän aloitti ostettuaan nuorena kolmella markalla Kustaa III:n aikaisen miekan. Hän keräsi myös vanhoja hämäläisiä sananlaskuja Hämäläistä osakuntaa varten. Boijerin käsityksen mukaan Kalevalan runot keksittiin ja laulettiin ensiksi Hämeessä mutta ne katosivat ja unohtuivat kristinuskon tultua Hämeeseen kunnes Elias Lönnrot löysi ne uudelleen Karjalan erämaista. 

Boijer oli naimisissa vuodesta 1900 Virosta kotoisin olleen Thyra Roeperin kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899
2. 1 2 3 4 5  Varatuomari G. W. Boijer 75-vuotias, Hämeen Sanomat, 10.06.1939, nro 131, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
3. ↑  Dödsfall, Hufvudstadsbladet, 08.08.1944, nro 211, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
4. ↑  "Monet hävittävät, harvat keräävät talteen", sanoo tuomari G. W. Boijer, Suomen Kuvalehti, 23.04.1938, nro 16, s. 16, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
**Kokemäen Pallo** (**KoPa**) oli vuosina 1994–2021 Kokemäellä toiminut jalkapalloseura. Sen toiminta alkoi, kun urheilun yleisseurat Teljän Nousu ja Kokemäen Kova-Väki yhdistivät jalkapallotoimintansa. Vuoden 2022 alussa Kokemäen Pallo lakkautettiin ja se liittyi Kokemäen Kova-Väkeen.

KoPa:n kotikenttä oli Pitkäjärven kenttä. KoPa:n naisten joukkue pelasi korkeimmillaan Suomen kolmannella sarjatasolla Naisten Kakkosessa ja miesten edustusjoukkue neljännellä sarjatasolla Kolmosessa. Kaudella 2012–2013 Kokemäen Pallon naisten futsaljoukkue osallistui Naisten Futsal-liigaan. Se pelasi kotiottelunsa Peipohjassa Sataedu Areenalla.

Tunnetuin entinen KoPa-pelaaja on kaksi A-maaottelua ja yli 200 Veikkausliigan ottelua pelannut Sampsa Timoska. Myös Veikkausliigassa FC Jazzin ja FC Interin riveissä esiintynyt Jan Timoska on edustanut Kokemäen Palloa.

Lähteet
-------

1. ↑  Korhonen, Markus: Kokemäen Pallo yhdistyy Kokemäen Kova-Väkeen  3.6.2021. Sydän-Satakunta. Viitattu 6.1.2022.
2. ↑  Welling, Jari: Sampsa Timoska jätti kurkkaamatta astiakaappiin asunnossaan Lontoossa – siitä kiehahti suolainen soppa  10.1.2021. Ilta-Sanomat. Viitattu 6.1.2022.
3. ↑  Jan Timoska Veikkausliiga. Viitattu 18.3.2012.

Aiheesta muualla
----------------

* Kokemäen Pallon kotisivut
Sairaala-apteekki Yhdysvaltain laivaston sairaalassa.
**Sairaala-apteekki** on sairaaloiden sekä terveyskeskuksien lääkehuollosta vastaava apteekki.  Suomessa on 25 sairaala-apteekkia, ja niitä sijaitsee sairaanhoitopiireissä, yliopistollisissa sairaaloissa sekä keskussairaaloissa. Sairaala-apteekki voidaan perustaa vain Fimean luvalla, ja niiden toiminta on tarkoin säädeltyä. 

Sairaala-apteekkiin hankitaan lääkkeitä tukkukaupoista. Lisäksi sairaala-apteekit voivat maahantuoda lääkkeitä itse, valmistaa niitä tai saattaa ne käyttökuntoon ja vastata annosjakelusta. Lääkkeitä varastoidaan sairaala-apteekissa ja niitä toimitetaan sieltä eteenpäin osastoille ja muihin toimintayksikköihin.

Lähteet
-------

1. ↑  Sairaala-apteekit ja lääkekeskukset *Fimea*. Viitattu 21.7.2021.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Farmasia |
| --- |
|  |
| Yleistä | 
* Farmasian historia
	+ Esihistoriallinen lääketiede
* Lääke
	+ Reseptilääke

 |
|  |
| Farmaseutiikka | 
* Farmakologia
	+ Farmakodynamiikka
	+ Farmakogenetiikka
	+ Farmakokinetiikka
	+ Toksikologia
* Lääkeainekemia
* Farmakognosia
* Farmakokybernetiikka

 |
|  |
| Ammatit | 
* Apteekkari

 |
|  |
| Käytäntö | 
* Kliininen farmasia
* Apteekki
	+ Sairaala-apteekki
* Radiofarmasia

 |
|  |
| Lääketeollisuus | 
* Lääkekehitys

 |

 |
**Thurstan** (n. 1070–1140) oli keskiaikainen Yorkin arkkipiispa Hieman ennen kuolemaansa hän erosi piispanvirasta ryhtyäkseen munkiksi Clunyn luostarissa.

Thurstan nimitettiin arkkipiispaksi 15. tai 16. elokuuta 1114 ja vihittiin papiksi seuraavana vuonna 6. kesäkuuta. Canterburyn arkkipiispa Ralph d'Escures ei kuitenkaan suostunut vihkimään häntä virkaan, koska Thurstan ei antanut tälle tottelevaisuuslupausta. Paavi Calixtus II vihki hänet 19. lokakuuta 1119 Reimsissä Arkkipiispana hän kampanjoi voimakkaasti Yorkin kirkkoprovinssin itsenäisyyden puolesta, missä kiistassa kuningas oli Canterburyn ja useat paavit Yorkin puolella. Asia ratkesi Yorkin eduksi, koska paavi Honorius II katsoi Canterburyn väärentäneen käyttämiään todisteita.

Hänen veljenpoikaansa Osbert Bayeuxlaista syytettiin Thurstanin seuraajan William Yorkilaisen myrkyttämisestä.

Lähteet
-------

1. ↑  Thurstan *Oxford Dictionary of National Biography*. Oxford University Press. Viitattu 18.9.2011. (englanniksi)
2. ↑  Diana E. Greenaway: List 1: Archbishops *Fasti Ecclesiae Anglicanae 1066-1300: Volume 6: York*. Institute of Historical Research.  Arkistoitu 9.8.2011. Viitattu 18.9.2011. (englanniksi)
3. ↑  Austin Lane Poole: *From Domesday book to Magna Carta, 1087-1216*, s. 184. Oxford University Press, 1993. ISBN 0192852876. Google books (viitattu 19.9.2011). (englanniksi)
4. ↑  Diana E. Greenaway: List 13: Archdeacons: Richmond *Fasti Ecclesiae Anglicanae 1066-1300: Volume 6: York*. Institute of Historical Research. Viitattu 18.9.2011. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
**August Vilhelm Snellman** (6. tammikuuta 1876 Oulu – 24. toukokuuta 1947 Helsinki) oli suomalainen konsuli ja Kemi Oy:n toimitusjohtaja.

Snellmanin vanhemmat olivat kauppaneuvos Karl August Snellman ja Alma Maria Antman. Hän pääsi ylioppilaaksi 1894 Oulun ruotsalaisesta lyseosta ja harjoitti 1897-1901 kaupallisia ja kieliopintoja Englannissa, Ranskassa ja Saksassa.

Snellman oli J. W. Snellman G:sonin kauppahuoneen palveluksessa Oulussa 1901–1913. Hän perusti 1913 Muurolan Hartsi- ja tärpättitehtaan, ja hän oli Kemi Oy:n toimitusjohtajana 1913–1923. Silloinen Kemi Oy:n pääkonttori oli Oulussa Snellmanin talossa. Tänä aikana August Snellman oli Oulun kaupunginvaltuustossa vuosina 1915-1918. Tämän jälkeen Snellman toimi Kemi Oy:n Helsingin myyntikonttorin johtajana vuodesta 1923 alkaen, ja hän oli yhtiön hallituksen puheenjohtajana 1937–1947. Snellman oli myös Pohjolan Osake-Pankin hallintoneuvoston jäsenenä.

Snellman oli naimisissa vuodesta 1902 Nina Lucia Heleniuksen kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899
2. 1 2 3  August Snellman 60-vuotias, Kauppalehti, 04.01.1936, nro 3, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
3. ↑  Virtanen, Sakari: *Lapin leivän isä 100 vuotta – Kemiyhtiön historia*, s. 150-152. Kemi: Pohjoinen, 1993. ISBN 952-90-4372-4.
4. ↑  Hautala, Kustaa: *Oulun kaupungin historia V*, s. 511. Oulu: Gummerus Kirjapaino Oy, 1982. ISBN 951-9234-02-0.
**Aysel Məmmədova**, tunnettu myös artistinimellään **AISEL** (s. 3. heinäkuuta 1989 Baku, Azerbaidžanin SNT), on azerbaidžanilainen laulaja, lauluntekijä ja pianisti. Məmmədova edusti Azerbaidžania vuoden 2018 Euroviisuissa Lissabonissa. Hänen edustuskappaleensa on nimeltään "X My Heart".

Məmmədova syntyi Bakussa, Azerbaidžanin SNT:ssa vuonna 1989 musikaaliseen perheeseen. Hän kävi Bulbulin musiikkikoulua vuodesta 1995 vuoteen 2006 asti sekä Azerbaidžanin kansallismusiikkiopistoa vuoteen 2010 asti. Hänen musiikityyliä ovat jazz ja soul. Məmmədova on pätevä laulaja, pianisti ja lauluntekijä. Hän on esiintynyt monissa konserteissa ja festivaaleilla kuten Kaspian Jazz & Blues -festivaali (2002), Bakun kansainvälinen Jazzfestivaali (2005 & 2006), MuzEnergon Musiikinimprovisaatio -festivaali (2007), Montreaux'n Jazzfestivaali (2009) sekä Kaukasuksen Jazzfestivaali (2012). Məmmədova on myös Bakun Jazzkeskuksen jäsen.

Lähteet
-------

1. ↑  Adams, William Lee: Azerbaijan: AISEL will sing at the Eurovision Song Contest 2018  8.11.2017. Wiwibloggs. Viitattu 8.11.2017. (englanniksi)
2. ↑  Oh Mammadova! Aisel to represent Azerbaijan at Eurovision in 2018.  8.11.2017. eurovision.tv. Viitattu 8.11.2017. (englanniksi)
3. ↑  Azerbaijan: AISEL’s "X My Heart" released  3.3.2018. eurovoix.com. Viitattu 4.3.2018. (englanniksi)
4. ↑  Azerbaijan: AISEL To Lisbon  8.11.2017. eurovoix.com. Viitattu 8.11.2017. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Karneiskos** (300 eaa.) oli antiikin kreikkalainen epikurolaiseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Hän oli Epikuroksen aikalainen ja oppilas.

Karneiskos tunnetaan ennen kaikkea *Filistas*-nimisen tutkielman kirjoittajana. Siitä on löydetty katkelmia Papyrusten huvilasta Herculaneumista. Tutkielma käsittelee ystävyyttä ja ystävän kuolemaa. Filistas (tai Filista) oli Karneiskoksen ystävä, ja hänet esitetään esimerkillisenä epikurolaisena. Säilyneissä katkelmissa Karneiskos kirjoittaa Praksifanesta vastaan, asettaen epikurolaisen ystävyyttä ja nautintoa koskevan näkemyksen ja Praksifaneen esittämän peripateettisen näkemyksen vastakkain. Eräs erimielisyys koski sitä, että peripateetikot korostivat koko elämän merkitystä onnellisuudelle, kun taas epikurolaiset pitivät mahdollisena saavuttaa nautintoja ja onnea lyhyessä ajassa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Konstan, David: *Friendship in the Classical World*, s. 109-110. Cambridge University Press, 1997. Teoksen verkkoversio.
2. ↑  PHerc. 1027[vanhentunut linkki]
3. 1 2  Warren, James: *Facing Death: Epicurus and His Critics*, s. 134. Oxford University Press, 2004. Teoksen verkkoversio.

Antiikin filosofia – Epikurolainen koulukunta

|  |  |
| --- | --- |
| Kreikkalainen aika | Epikuros · Metrodoros · Polyainos · Leontion · Karneiskos · Hermarkhos · Idomeneus · Leonteus · Themista · Kolotes · Polystratos · Dionysios Lamptrailainen · Basileides · Diogenes Tarsoslainen · Demetrios Lakonialainen · Filodemos · Apollodoros · Zenon Sidonlainen |
| Roomalainen aika | Amafanius · Titus Albucius · Lucretius · Faidros · Patron · Siron · Diogenes Oinoandalainen · Catius |
**Petjo** on hollantiin pohjautuva kreolikieli, jota puhutaan Indonesiassa, Jakartan läheisyydessä. Se kehittyi hollantilaisten siirtomaaisäntien ja paikallisten indonesialaisten saamien lasten äidinkieleksi. 1800-luvun alussa suurin osa tällaisista lapsista ei osannut juurikaan hollantia. 1920-luvulle tultaessa ylä- ja keskiluokkaan kuuluvat lapset puhuivat jo hollantia, kun taas petjo jäi alaluokan kieleksi.

Kieli lasketaan kuolevaksi kieleksi: vuonna 2007 äidinkielisiä puhujia oli vain "kourallinen", minkä lisäksi kielellä on jonkin verran toisena kielenä puhuvia henkilöitä.

Kielellä ei ole kirjallista standardia.

Lähteet
-------

1. ↑  Petjo *Ethnologue*.  2023. Viitattu 21.8.2023. (englanniksi)
2. ↑  Functions of Left Dislocation in Petjoh (pdf) *University of Colorado*.  1995. Viitattu 21.8.2023. (englanniksi)
3. ↑  Did you know Petjo is critically endangered? *Endangered Languages*. Viitattu 21.8.2023. (englanniksi)
4. ↑  Glottolog 4.8 - Petjo *glottolog.org*. Viitattu 21.8.2023.
5. ↑  ScriptSource - Petjo defaulting to Latin script *scriptsource.org*. Viitattu 21.8.2023.
*Tämä artikkeli käsittelee kalaheimoa, toko-nimisistä linnuista katso sarvinokat.*

**Tokot** (Gobiidae) on tokkokalojen lahkoon kuuluva kalaheimo, joka on levinnyt kaikkiin maailman meriin ja jonka jäsenet ovat yleisiä etenkin lauhkeassa vyöhykkeessä. 

Tokkoja tunnetaan yli 1 800 lajia, jotka on jaettu kahteensataan sukuun. Vuosittain löytyy 10-20 uutta lajia. Muun muassa hiekkatokkojen (Kraemeriidae), nuolikkojen (Microdesmidae) ja toukkakalojen (Schindleriidae) entisten heimojen lajit sisällytetään nykyisin tokkojen heimoon.

Ulkonäkö ja koko
----------------

Tokot ovat pienikokoisia kaloja. Suurin tokko, Karibialla elävä *Gobioides broussenetii* voi kasvaa puolimetriseksi. Useimmat ovat kuitenkin alle kymmensenttisiä, ja Filippiineillä elävä kääpiötokko (*Pandaka pygmaea*) jää alle 13 mm pitkäksi ja kuuluu maailman pienimpiin selkärankaisiin. Tokkojen vartalo on pitkulainen, niiden selkä- ja rasvaevät muodostavat yhden evän selkäpuolelle ja niiltä puuttuu kylkiviiva. Monet ovat kirkasvärisiä, jotkut lähes läpinäkyviä.

Levinneisyys ja elinympäristö
-----------------------------

Tokkoja tavataan sekä merivedessä, murtovedessä että makeassa vedessä. Suurin osa lajeista elää Indopasifisella merialueella. Niitä on paljon koralliriutoilla sekä valtamerten saarien makeavetisissä lammikoissa. Jotkut lajit leviävät laivojen vesijärjestelmissä tai painolastin mukana.

Suomessa tokkoja esiintyy viittä lajia: hietatokko (*Pomatoschistus minutus*), liejutokko (*Pomatoschistus microps*), mustatokko (*Gobius niger*), seitsenruototokko (*Gobiusculus flavescens*) sekä vieraslaji mustatäplätokko (*Neogobius melanostomus*).

Käyttäytyminen
--------------

Useat lajit asuvat pehmeään merenpohjaan tekemissään koloissa. Jotkut toimivat puhdistajakaloina ja nyppivät loisia isompien kalojen iholta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Nelson, Joseph S. & Grande, Terry C. & Wilson, Mark V. H.: *Fishes of the World*, s. 331. Fifth edition. Hoboken, New Jersey: John Wiley & Sons, 2016. ISBN 9781118342336. Teoksen verkkoversio (pdf) (viitattu 1.7.2020). (englanniksi)
2. 1 2 3  Gobiidae *Animal Diversity Web*. Viitattu 27.1.2019.
3. 1 2  Goby *Encyclopedia Britannica*. Viitattu 27.1.2019.
4. ↑  Laji.fi: Tokot (*Gobiidae*)

Aiheesta muualla
----------------

* Family Gobiidae (peilipalvelin) *FishBase*. Froese, R. & Pauly, D. (toim.). (englanniksi)
* ITIS: Gobiidae (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q4468
* Wikispecies: Gobiidae
* AFD: Gobiidae
* BOLD: 1859
* CoL: 623LH
* EoL: 5319
* Fauna Europaea: 12082
* Fauna Europaea (new): fbe448cd-e759-4fcc-9b05-b7be17034bce
* Fossilworks: 252928
* GBIF: 4274
* iNaturalist: 47308
* IRMNG: 113010
* ITIS: 171746
* NBN: NBNSYS0000160076
* NCBI: 8220
* NZOR: a6c4232b-f6bc-472c-8fcb-3111bba221d1
* Plazi: FD1087D9-FFB7-4A45-FF67-A2434CECFC72
* uBio: 114134
* WoRMS: 125537

 |

 |
**Tsanko Rosenov Arnaudov** (bulg. Цанко Росенов Арнаудов, s. 14. maaliskuuta 1992 Gotse Deltšev, Bulgaria) on bulgarialaissyntyinen kuulantyöntäjä, joka on ollut Portugalin kansalainen heinäkuusta 2010 lähtien. Hän edustaa Sport Lisboa e Benfica -seuraa ja on pituudeltaan 198 cm.

Arnaudov karsiutui loppukilpailusta Tallinnan alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2011 ja Tampereen alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2013. Hän työnsi Portugalin ennätyksen 21,06 Lissabonissa toukokuussa 2015. Hän karsiutui loppukilpailusta saman vuoden Pekingin MM-kilpailuissa.

Arnaudov saavutti Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016 pronssia avauskierroksen työnnöllään 20,59. Rio de Janeiron olympialaisissa hän karsiutui loppukilpailusta. Hän sijoittui Belgradin EM-hallikilpailuissa 2017 neljänneksi Portugalin ennätystuloksella 21,08. Saman vuoden kesäkuussa hän voitti Euroopan joukkuemestaruuskilpailujen ykkösliigan kilpailun Vaasassa maansa ennätyksellä 21,56. Lontoon MM-kilpailuissa hän karsiutui loppukilpailusta.

Arnaudov työnsi Portugalin sisärataennätyksen 21,27 Pombalissa helmikuussa 2018. Birminghamin MM-hallikilpailuissa hän oli kahdestoista ja Berliinin EM-kilpailuissa yhdeksäs. Hän saavutti hopeaa Ibero-Amerikan-mestaruuskilpailuissa 2018. Hän karsiutui loppukilpailusta Glasgow'n sisäratojen EM-kilpailuissa 2019. Hän saavutti 2022 pronssia Ibero-Amerikan-mestaruuskilpailuissa, mutta karsiutui loppukilpailusta sekä Eugenen MM- että Münchenin EM-kilpailuissa. Hän putosi karsinnassa myös Budapestin MM-kilpailuissa 2023.

Lähteet
-------

1. 1 2  Tsanko Arnaudov *olympedia.org*. Viitattu 18.11.2020. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Tsanko Arnaudov Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).  (englanniksi)
3. 1 2 3  Tsanko Arnaudov Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
San Marinon passi, jota maan kansalaiset voivat hakea
**San Marinon kansalaisuus** on laillinen suhde San Marinon tasavallan ja yksittäisen henkilön välillä. Maassa noudatetaan lähtökohtaisesti ius sanguinis -periaatetta.

Kansalaisuuden saaminen syntymällä
----------------------------------

Syntyperäisiä sanmarinolaisia ovat sellaiset henkilöt, joiden syntyessä molemmat vanhemmat ovat maan kansalaisia. Tämä ulottuu myös adoptioihin, jossa molemmat adoptiovanhemmat ovat maan kansalaisia. Mikäli vain toinen vanhemmista on sanmarinolainen, lapsen vanhempien tulee ilmoittaa viimeistaan 12 kuukautta lapsen 18. syntymäpäivän jälkeen, mikäli lapsi haluaa säilyttää San Marinon kansalaisuutensa vai jonkin toisen maan kansalaisuuden.

San Marinon alueelta löytyneet lapset, joiden vanhemmat ovat jääneet tuntemattomiksi, ovat myös syntyperäisiä sanmarinolaisia.

Kansalaisuuden saaminen hakemuksella
------------------------------------

Hakemuksen perusteella San Marinon kansalaisuus voidaan myöntää sellaisille henkilöille, jotka täyttävät seuraavat ehdot:

* hakija on merkitty maan väestötietoihin, ja asuu pysyvästi San Marinossa kansalaisuutta hakiessaan
* hakija on asunut maan alueella yhtäjaksoisesti 20 vuotta
* hakijaa ei ole tuomittu rikoksesta tai menettänyt vaalikelpoisuuttaan San Marinossa tai ulkomailla, eikä ole saanut yli vuoden mittaista vankeusrangaistusta
* hakija ei ole rikosepäilyn kohteena San Marinossa tai ulkomailla
* hakija on luopunut kaikista muista kansalaisuuksistaan
* hakija vannoo uskollisuudenvalan San Marinon kapteenivaltionhoitajien ja sisäministerin läsnäollessa

Vaadittua 20 vuoden asumisaikaa lyhennetään puoleen, mikäli hakija on:

* Sanmarinolaisen vanhemman adoptoima
* naimisissa tai rekisteröidyssä parisuhteessa San Marinon kansalaisen kanssa, ja liitto on kestänyt koko ajan

Kaksoiskansalaisuus ja kunniakansalaisuus
-----------------------------------------

San Marino ei tunnusta kaksoiskansalaisuutta.

San Marino voi myöntää ulkomaalaisille kunniakansalaisuuden. Tunnetuin sellaisen vastaanottanut henkilö lienee Yhdysvaltain presidentti Abraham Lincoln, joka otti kunniakansalaisuuden vastaan vuonna 1861.

Lähteet
-------

1. 1 2  Cittadinanza San Marino Come diventare cittadino sammarinese *sanmarinosite.com*.  15.10.2014. Viitattu 31.7.2023. (italiaksi)
2. 1 2  Legge 2 agosto 2019 n. 121 Integrazioni alla Legge 30 novembre 2000 n. 114 (pdf) *esteri.sm*.  2023. Viitattu 31.7.2023. (italiaksi)
3. ↑  San Marino.  *The World Factbook*, 25.7.2023.  Central Intelligence Agency. Artikkelin verkkoversio.  (englanniksi)
4. ↑  San Marino - Countries *Office of the Historian*.  2023. Viitattu 31.7.2023. (englanniksi)