recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Tšikki** oli kylä Korpiselän kunnan pohjoisosassa Raja-Karjalassa Viipurin läänissä Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella. Tšikin kyläkeskus sijaitsi Ilomantsin rajalla olevan Viiksinselkä -nimisen järven eteläpäässä noin 15 kilometriä kirkonkylästä koilliseen. Tšikin naapurikyliä olivat etelässä Tšokki ja Kokkari, lännessä Karali ja pohjoisessa Ilomantsin puolella Melaselkä. 

Talvisodassa Neuvostoliitto ei vallannut Tšikkia, mutta 1940 Moskovan rauhanehtojen mukaan se oli luovutettava Neuvostoliitolle ja kyläläiset evakuoitiin jäljelle jääneeseen Suomeen. Jatkosodan alussa 1941 kylä vallattiin takaisin ja asukkaat pääsivät jälleenrakentamaan kotejaan, mutta 1944 alueelta oli vetäydyttävä ja väestö evakuoitiin uudelleen.

Lähteet
-------

1. ↑  *Viipurin lääni, Maanmittaushallituksen toimittama yleiskartta* 1:400 000. (Alkuperäiset karttalehdet E4, E5, F4 ja F5. Piirretty 1904-1913. Korjattu 1939-1942) Maanmittauslaitos ja Topografiakunta, 2003.
2. ↑  Rapo Seppo: Korpiselkä v. 1939 *Luovutettukarjala.fi*.  6.12.2001. Viitattu 31.10.2010.

Korpiselän kylät
Haukivaara • Hoilola • Hominvaara • Karali • Keskijärvi • Kilpijärvi • Kitilänselkä • Kokkari • Korpiselkä (kirkonkylä) • Kruununpuisto • Lehmivaara • Mannervaara • Meriinaho • Ruhovaara • Saarivaara • Saaroinen • Tolvajärvi • Tšiipakka • Tšikki • Tšokki • Vieksinki • Yläjärvi • Ägläjärvi
**Mary Wineberg** (o.s. **Danner**, s. 3. tammikuuta 1980) on yhdysvaltalainen 400 metrin juoksija.

Wineberg oli Birminghamin sisäratojen MM-kisoissa 2003 mukana Yhdysvaltain joukkueessa, joka voitti 4 x 400 metrin viestijuoksussa pronssia. Moskovan sisäratojen MM-kisoissa 2006 hän karsiutui 400 metrin alkuerissä ajalla 53,07, mutta oli mukana voittamassa hopeaa pitkässä viestissä. Seuraavana vuonna hän sijoittui Osakan MM-kisoissa 400 metrillä kahdeksanneksi ajalla 50,96. Hän oli samoissa kisoissa mukana Yhdysvaltain joukkueessa, joka voitti 4 x 400 metrin viestijuoksussa MM-kultaa.

Pekingin kesäolympialaisissa 2008 hän voitti 4 x 400 metrin viestissä kultaa.

Ennätykset
----------

* 200 metrin juoksu: 23,48 (2008)
* 400 metrin juoksu: 50,24 (2007)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Mary Wineberg Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
2. ↑
3. ↑
4. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
5. ↑


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Bedřich Ščerban** (s. 31. toukokuuta 1964) on entinen tšekkiläinen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän on puolustaja.

Bedřich Ščerban aloitti uransa Tšekkoslovakian pääsarjassa Dukla Jihlavassa, jossa hän pelasi kaudet 1987–1991. Viimeisen kauden päätteeksi hänet valittiin liigan tähdistökentälliseen sekä hänelle annettiin reilun pelin palkinto. Seuraavaksi hän pelasi kauden 1991–1992 Tampereen Tapparassa, jonka jälkeen siirtyi Ruotsiin Elitserieniin Brynäs IF:ään. Brynäsissä hän pelasi vuoteen 1996 saakka. Kauden 1996–1997 hän pelasi Tšekin pääsarjassa ensin HC Vsetinissä ja sitten Dukla Jihlavassa. Kaudet 1997–2000 hän pelasi Saksassa ESC Moskitos Essenissä ja kaudet 2000–2004 EHC Freiburgissä. Vuonna 2004 hän teki paluun Tšekkiin. Kiekkoiltuaan ensin 12 ottelua HC Berounsti Medvedissä hän siirtyi SK Slavia Trebícikiin. Ščerban lopetti uransa kauden 2007–2008 jälkeen. Viimeisen kautensa hän pelasi jälleen kasvattajaseurassaan Dukla Jihlavassa. Pelaajauransa jälkeen hän siirtyi joukkueen toimitusjohtajaksi.

Maajoukkueurallaan Ščerban edusti Tšekkoslovakiaa 1988 ja 1992 talviolympialaisissa sekä vuosien 1989, 1990, 1991 ja 1992 MM-kisoissa. Tšekin paidassa hän pelasi 1994 talviolympialaisissa ja vuosien 1993, 1994 sekä 1995 MM-kisoissa. Arvoturnauksista hän keräsi olympiapronssia ja neljä MM-pronssia.

Lähteet
-------

1. ↑  Management HC Dukla Jihlava. Viitattu 17. huhtikuuta 2009. (tšekiksi) (käytetty Google Kääntäjää tšekin kielen ymmärtämiseen)

Aiheesta muualla
----------------

* Bedřich Ščerban Eurohockey-sivustolla (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Tšekki

 |

 |
**Frédéric Kanouté** (s. 2. syyskuuta 1977) on ranskalaissyntyinen malilainen jalkapalloilija, joka pelaa hyökkääjänä kiinalaisessa Beijing Guoanissa.

Ura
---

Kanouté aloitti ammattilaisuransa paikallisseura Lyonissa vuonna 1997. Helmikuussa 2000 hän siirtyi Englannin Valioliigan West Hamiin, josta jatkoi kauden 2002–2003 jälkeen Tottenhamiin West Hamin pudottua alemmalle sarjatasolle.

Kanouté myytiin Sevillaan 23. elokuuta 2005. Hän tuli kentälle toisella puoliajalla kauden 2005–2006 UEFA Cupin loppuottelussa Middlesbroughia vastaan ja onnistui maalinteossa 89. minuutilla. Sevilla voitti ottelun 4–0. La Ligan siirtyessä joulutauolle kaudella 2006–2007 johti Sevilla liigaa ja Kanouté maalipörssiä 14 maalillaan.

### Maajoukkueura

Maajoukkuetasolla Kanouté edustaa Malia, mutta on juniorina pelannut myös Ranskan alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa. Vuoden 2004 Afrikan-mestaruuskilpailuissa Kanouté auttoi neljällä maalillaan Malin turnauksen välieriin, jossa se hävisi Marokolle. Pronssiottelussa myös Nigeria osoittautui vahvemmaksi. Hän jakoi turnauksen maalikuninkuuden neljän muun pelaajan ohella. Helmikuussa 2008 Kanouté valittiin vuoden 2007 Afrikan parhaaksi jalkapalloilijaksi. Hänestä tuli samalla ensimmäinen Euroopassa syntynyt paras afrikkalainen jalkapalloilija.

Afrikan mestaruuskisojen jälkeen tammikuussa 2010 Kanouté ilmoitti lopettavansa maajoukkueuransa.

Saavutukset
-----------

* UEFA Cup: 2006 ja 2007
* UEFA Super Cup: 2006
* Afrikan-mestaruuskilpailuiden paras maalintekijä: 2004
* Afrikan vuoden jalkapalloilija: 2007

Lähteet
-------

1. ↑  UEFA: Sevilla run away with the trophy (Luettu 30. joulukuuta 2006)
2. ↑  International Herald Tribune: The call of Africa causes loud debate (Luettu 30. joulukuuta 2006)
3. ↑  Afrikan jalkapalloliiton raportti vuoden 2004 mestaruuskilpailuista (Luettu 30. joulukuuta 2006)
4. ↑  Kanouté valittiin Afrikan parhaimmaksi jalkapalloilijaksi
5. ↑  Mali: Kanouté macht Schluss

Aiheesta muualla
----------------

* Frédéric Kanoutén esittely Sevillan sivustolla (espanjaksi)

Malin joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2004
1 M. Sidibé |
2 Diamoutene |
3 F. Diawara |
4 A. Coulibaly |
5 Thiam |
6 M. Diarra |
7 M. Sidibé |
8 Touré |
9 Abouta |
10 S. Coulibaly |
11 D. Sidibé |
12 Keita |
13 Kone |
14 D. Coulibaly |
15 Demba |
16 Bathily |
17 S. Traoré |
18 Sissoko |
19 Kanouté |
20 D. Traoré |
21 M. Traoré |
22 Tangara |
Valmentaja Stambouli

Malin joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2008
1 M. Sidibé |
2 Koné |
3 Tamboura |
4 A. Coulibaly |
5 Diamoutene |
6 M. Diarra |
7 M. Sidibé |
8 Touré |
9 A. Sidibé |
10 D. Traoré |
11 D. Sidibé |
12 Keita |
13 Diallo |
14 D. Diakité |
15 Kanté |
16 S. Diakite |
17 S. Traoré |
18 Dembélé |
19 Kanouté |
20 M. Sissoko |
21 Dissa |
22 O. Sissoko |
22 M. Coulibaly |
Valmentaja Jodar

Malin joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2010
1 Sidibé |
2 Berthé |
3 Tamboura |
4 Sow |
5 Diamoutene |
6 Diarra |
7 N'Diaye |
8 Diallo |
9 Bagayoko |
10 Maiga |
11 Samassa |
12 Keita |
13 Soumare |
14 A. Traoré |
15 B. Traoré |
16 Diakité |
17 M. Traoré |
18 M. Sissoko |
19 Kanouté |
20 Fané |
21 Yatabaré |
22 O. Sissoko |
23 Maïga |
Valmentaja Keshi
**Seppo Pehkonen** (s. 11. toukokuuta 1945) on helluntailaistaustainen ns. Toronton siunaus -liikkeen pastori. Hän on filosofian tohtori pääaineena fysiikka. Pehkosen väitöskirja käsitteli kiinteän aineen diffuusioilmiötä. Hän on kuitenkin jättänyt luonnontieteen vuonna 1973 ja toiminut vuodesta 1977 eri herätysliikkeiden tehtävissä, erityisesti kristillisessä lähetystyössä.

Pehkonen on toimittanut *Avainsanoma*-lehteä, joka teki lähetystyötä Neuvostoliiton alueella. Myöhemmin hän on toimittanut *Näky*-lehteä. Hän on toiminut pastorina Helsingin Siion-seurakunnassa ja Saalem-seurakunnassa sekä Porvoon helluntaiseurakunnassa. 

Vuodesta 1999 lähtien Pehkonen on toiminut pastorina Helsingin Cityseurakunnassa. Cityseurakunnat voidaan luokitella helluntailaisuudesta irtaantuneeksi tunnustuskuntiin sitoutumattomaksi uuskarismaattisuudeksi, ja niillä on yhteyksiä Toronton siunaus -liikkeeseen. Vuodesta 2007 on Pehkonen toiminut Keravan City-seurakunnan vt. pastorina ja 2008 vuoden alusta pastorina. Keväällä 2009 Helsingin Cityseurakunta ja Elämän Sana Helsinki yhdistyivät ja muodostivat Elämän Sana City -seurakunnan. Myöhemmin Elämän Sana City muutti nimensä takaisin Helsingin Cityseurakunnaksi. 

Pehkonen toimi Helsingin karismaattisen Logos-raamattukoulun rehtorina vuoteen 2006 asti. Logos-raamattukoulu lopetti toimintansa vuonna 2006 liian vähäisen osallistujamäärän vuoksi. 

Seppo Pehkonen on vuoden 2008 alusta nimitetty uudelleen *Näky*-lehden päätoimittajaksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Linneanet-haku Kansalliskirjaston kokoelmista[vanhentunut linkki]. Viitattu 23.10.2007
2. ↑  Uskonnot Suomessa: Elämän Sana City (Arkistoitu – Internet Archive). Viitattu 20.8.2010

Aiheesta muualla
----------------

* Seppo Pehkosen blogi (Arkistoitu – Internet Archive)
**Marvin Anderson** (s. 12. toukokuuta 1982 Trelawny, Jamaika) on jamaikalainen 200 metrin juoksija.

Anderson sijoittui 2000 Santiago de Chilen nuorten MM-kisoissa 200 metrillä kuudenneksi ajalla 21,06 ja oli samoissa kisoissa mukana Jamaikan joukkueessa, joka sijoittui viidenneksi 4 x 100 metrin viestijuoksussa. Osakan MM-kisoissa 2007 Anderson juoksi 200 metrillä kuudenneksi ajalla 20,28. Hän oli samoissa kisoissa mukana Jamaikan pikaviestihopeaa voittaneessa joukkueessa. Pekingin olympialaisissa 2008 hän keskeytti 200 metrin juoksun puolivälierissä.

Anderson jäi kesällä 2009 Jamaikan mestaruuskilpailuissa kiinni piristeen käytöstä yhdessä Yohan Blaken, Allodin Fothergillin, Lansford Spencen ja Sheri-Ann Brooksin kanssa. Brooksia lukuun ottamatta he saivat kolmen kuukauden kilpailukiellon. Daegun MM-kisoissa 2011 hän karsiutui 200 metrin alkuerissä.

Ennätykset
----------

* 100 metrin juoksu: 10,11 (2008)
* 200 metrin juoksu: 20,06 (2007)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Marvin Anderson Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
2. ↑
3. ↑  iaaf.org - Olympic Games 2008 - Results 200 Metres M Quarter-Final (englanniksi)
4. ↑  Jamaikalaiset pikajuoksijat kolmen kuukauden kisakieltoon *hs.fi*.  15.9.2009. Helsingin Sanomat. Viitattu 16.9.2009.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Karl-Åke Asph** (s. 2. helmikuuta 1939 Avesta) on entinen ruotsalainen maastohiihtäjä ja olympiavoittaja, joka kilpaili 1960-luvulla. Hän voitti kultaa vuoden 1964 talviolympialaisissa Innsbruckissa 4×10km viestissä.

Karl-Åke Asph edusti urallaan IFK Moraa hiihdon lisäksi myös suunnistuksessa ja pitkien matkojen juoksussa. Hän edusti Ruotsia voittoisassa 4 x 10 kilometrin viestihiihdossa, jossa hän hiihti avausosuuden. Hän oli mukana myös vuoden 1966 Oslon MM-hiihtojen 4 x 10 kilometrin viestijoukkueessa, joka sijoittui kisassa neljänneksi. Kansallisesti hän saavutti kaksi Ruotsin mestaruushiihtojen pronssia, voitti kolme kertaa viestihiihdon Ruotsin mestaruuden IFK Moran joukkueessa ja vuonna 1968 Vaasa-hiihdon joukkuemestaruuden Moran joukkueessa. Hänen oma paras sijoituksensa Vasahiihdossa oli seitsemäs vuoden 1968 hiihdossa.

Asph sijoittui vuoden 1967 Salpausselän kisoissa 15 kilometrin hiihdossa neljänneksi.

Karl-Åke Asph voitti vuonna 1967 Lidingö-juoksun.
Suunnistuksessa hänen paras saavutuksensa oli nuorten Ruotsin mestaruushopeaa sekä juoksussa vuoden 1967 Lidingö-juoksun voitto.

Asph kouluttautui liikunnanopettajaksi Tukholman voimistelu- ja urheilukorkeakoulussa ja työskenteli aina eläköitymiseensä asti liikunnanopettajana Morassa.

Lähteet
-------

1. ↑  Karl-Åke Asph SR/Olympic Sports.  Arkistoitu 2.9.2011. Viitattu 8.7.2015. (englanniksi)
2. ↑  8 februari 1964 – OS-guld i stafett för Karl-Åke Asph Längd.se. Viitattu 8.7.2015. (ruotsiksi)
3. ↑  Men 4x10km Relay Nordic Skiing World Championship 1966 Oslo (NOR) - Wednesday 23.02 *todor66.com*. Viitattu 8.7.2015. (englanniksi)
4. ↑  Laitinen, Esa: "Salpausselän hiihtäjät", *Urheilu 2000 - osa 1*, s. 328. WSOY, 1994. ISBN 951-19377-1.
5. ↑  Asphs revanschseger 1967 *50 Lidingöloppet*.  Arkistoitu 9.7.2015. Viitattu 8.7.2015. (ruotsiksi)
**Brita Maria Flander** (ent. Sirén, s. 17. joulukuuta 1957 Vaasa) on suomalainen muotoilija. Muotoilijana Flander tunnetaan etenkin lasiesineistään ja valaisimistaan.

Flander opiskeli teollista muotoilua ja valmistui taiteiden kandidaatiksi 1989. Hän työskenteli vuosina 1982–1984 Sisustustoimisto Carita Holthoerissa ja sen jälkeen freelancerina. 1980-luvulta hän on suunnitellut tuotteita muun muassa Skannolle, Artekille, Innojokille, Marimekolle ja Hackman-Iittalalle.

Vuodesta 1987 Flander on osallistunut yhteisnäyttelyihin Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa. Hänen töitään on muun muassa Suomen kansallismuseon, Designmuseon ja Suomen lasimuseon kokoelmissa. Ulkomaisista museoista hänen töitään ovat kokoelmiinsa ottaneet Pariisin Musée des Arts Décoratifs de Louvre, espanjalainen Fundacion Nacional del Vidrio, tšekkiläinen Crystalex sekä Corning-lasimuseo Yhdysvalloissa.

Flander on tehnyt myös uniikkeja lasiteoksia, joihin kuuluu Helsingin Stockmannin lasikaton alle ripustettu 8×20 metrin kokoinen *Iris*. Tilausteoksia on syntynyt myös Ingvar Kamprad Designcentrumiin Lundin yliopistoon, tasavallan presidentin virka-asuntoon Mäntyniemessä, Sammonlahden kirkkoon Lappeenrannassa sekä Oulun tuomiokirkkoon.

Brita Flanderin aviomies on ravivalmentaja Erik Skutnabb. Flander on itsekin ajanut muutamia ravilähtöjä vuodessa, ja perheellä on oma hevostalli Kärkölässä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Taskinen, Rita (toim.): *Suomalainen Design : Kuka kukin on*. Helsinki: Ornamo, 1992. ISBN 952-9748-04-3.
2. 1 2  Brita Flander (s. 1957) Innojok Oy.  Arkistoitu 2.11.2013. Viitattu 29.10.2013.
3. ↑  Stockmannin tavaratalon 8. kerroksen lasiteos IRIS  2011. Fazer Ravintolat Oy. Viitattu 29.10.2013.
4. ↑  Mäki-Mantila, Aino: Palkittu muotoilija arvostaa osaajia  10.3.2012. Ilkka. Viitattu 29.10.2013.

Kirjallisuutta
--------------

* Peltonen, Jarno: *Brita Flander*. Helsinki: Taideteollisuusmuseo, 1996. ISBN 978-919-73-0170-1.
* *Viisi naista: Tuula Falk, Brita Flander, Kristina Riska, Janna Syvänoja, Ulla-Maija Vikman.* Suomalaisen muotoilun edistämiskeskus Design Forum Finland, 1997.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* KulturNav

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Uppslagsverket Finland

 |

 |
**Kateřina Baďurová** (s. 18. joulukuuta 1982 Ostrava) on entinen tšekkiläinen seiväshyppääjä.

Baďurová hyppäsi Bydgoszczin alle 18-vuotiaiden MM-kisoissa 1999 viidenneksi tuloksella 375. Kolme vuotta myöhemmin hän karsiutui Wienin sisäratojen EM-kisoissa tuloksella 400. Myöhemmin samana vuonna hän karsiutui Münchenin EM-kisoissa. Vuonna 2004 hän karsiutui Budapestin sisäratojen MM-kisoissa hypättyään 410. Ateenan olympialaisissa hän oli kahdestoista tuloksella 420. Baďurová karsiutui Göteborgin EM-kisoissa 2006 tuloksella 430. Seuraavana vuonna hän karsiutui Birminghamin sisäratojen EM-kisoissa hypättyään 440, mutta voitti MM-hopeaa Osakan MM-kisoissa tuloksella 475.

Baďurová lopetti uransa polvivaivojen vuoksi vuonna 2010.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

* Seiväshyppy: 475 (2007)

Lähteet
-------

* Kateřina Baďurová Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Seiväshyppääjä Badurova lopettaa uransa *ts.fi*.  30.4.2010. Turun Sanomat. Viitattu 4.5.2010. [vanhentunut linkki]


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
Raimo Raimelan juliste 1950-luvulta.
**Raimo Olavi Raimela** (25. helmikuuta 1916 Kristiinankaupunki – 24. huhtikuuta 2001 Helsinki) oli suomalainen graafinen suunnittelija, animaattori ja Mainosgraafikkojen koulun rehtori.

Raimela aloitti opinnot Taideteollisuuskeskuskoulussa 1936 ja sai ne päätökseen juuri talvisodan kynnyksellä 1939. Jatkosodassa Raimela haavoittui ja komennettiin toipilaana elokuvaajaksi puolustusvoimien valokuvaosastolle. Vuonna 1943 hänet lähetettiin Berliinin UFA-studiolle opiskelemaan animaatiofilmien tekoa. Sieltä hän toi Suomeen trikkikameran, jonka avulla alkoi tehdä opetuskäyttöön tarkoitettuja animaatioelokuvia sekä puolustusvoimille että lääketieteen ja terveysvalistuksen tarpeisiin. Eräs hänen kuvaajankykyjään tarvinnut oli hammaslääketieteellisiä röntgenkuvauslaitteita kehittänyt professori Yrjö Paatero.

Raimela teki animaatioita etenkin yhtiöille Fennada-Filmi ja Felix-Filmi. Animaatioelokuvien lisäksi Raimela suunnitteli valtavan määrän erilaisia painotuotteita, kuten yritysten liikemerkkejä, kirjelomakkeistoja, vuosikertomuksia ja historiikkeja sekä valomainoksia ja messuosastoja. Erityisen tunnetuksi Raimela tuli julisteistaan, joita hän teki muun muassa Suomen Filmiteollisuudelle, Punaiselle Ristille. Painettujen, ympäri Suomen elokuvateattereita levinneidien elokuvajulisteiden ohella Raimela maalasi säännöllisesti käsin helsinkiläisen elokuvateatteri Rexin katolle tarvittavia elokuvamainoksia. Raimela toimi yli 20 vuotta Postipankin konttoreiden julkisivugrafiikan ja mainosjulisteiden suunnittelijana.

Raimela oli yksi Mainosgraafikkojen koulun perustajajäsenistä ja opettajista. Hän toimi koulun rehtorina vuodesta 1963 aina 1980-luvun alkuun saakka, jolloin jäi eläkkeelle.

Palkintoja
----------

Raimelan verenluovutuksen edistämiseksi suunnittelema juliste *Taas tarvitaan verta* sai ensimmäisen palkinnon kansainvälisen Punaisen Ristin Monacossa pidetyssä julistekilpailussa 1959. Vuonna 1955 Raimela voitti sekä Vuoden juliste- että Vuoden elokuvajuliste -palkinnot. Elokuvajulisteistaan hänet palkittiin myös 1957 ja 1958.

Raimo Raimela sai taideteollisuuden valtionpalkinnon 1981.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Taskinen, Rita: *Suomalainen Design From Finland, Kuka kukin on, Who’s Who in Finnish Design*. Helsinki: Ornamo, 1992. ISBN 952-9748-04-3.
2. ↑  Raimo Raimela Elonetissä.
3. 1 2 3 4 5 6  Raimo Raimela, Come to Finland -verkkokauppa
4. ↑  Mari Vesanummi: *Suomalaisanimaation lyhyt oppimäärä*, 3.3.2004, Tampereen elokuvajuhlien juhlalehti Festival News (Arkistoitu – Internet Archive)
5. 1 2  Muita painotuotteita 1918-2009, Hannu Kautto


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Elonet

 |

 |
Cabo Girão, yksi Euroopan korkeimmista jyrkänteistä.
**Câmara de Lobos** on kaupunki Portugalille kuuluvalla Madeiran saarella. Se sijaitsee noin seitsemän kilometriä saaren pääkaupungista Funchalista länteen. Kaupungissa on 34 246 asukasta (vuonna 2015) ja sen pinta-ala on 52,1 neliökilometriä.

Kaupungin asukastiheys on Madeiran toiseksi suurin, myös asukasluvultaan se on toiseksi suurin saaren pääkaupungin Funchalin jälkeen. Kaupungin nimi merkitsee kirjaimellisesti *susien kunta*, nimi muodostuu kunnan sijaintipaikkaa kuvailevasta Câmara-sanasta ja jälkimmäinen sana viittaa suden sijasta kuitenkin munkkihylkeeseen, portugaliksi *lobos-marinhos* (suom. *merisusi*). Susia Madeiralla ei ole koskaan ollut. Hylkeet ovat myös aiheena kaupungin vaakunassa. Kunta on perustettu 25. toukokuuta 1835.*lähde?*

Pääelinkeinot ovat maatalous ja kalastus. Alueella viljellään etenkin viiniä. Kaupungin länsiosassa sijaitseva yksi Euroopan korkeimmista kalliojyrkänteistä, Cabo Girão (580 metriä), on huomattava matkailunähtävyys. Kaupungin yhdistää naapureihinsa tiheä, lyhyin vuorovälein liikennöity linja-autoverkosto. Madeiran etelärannikkoa myötäilevä moottoritie ohittaa kaupungin osittain tunnelissa. Asutus ulottuu vuoren rinteille lähes 800 metrin korkeudelle. Lähellä Cabo Girãota on jyrkänteen yläreunalta alas kapealle rantakaistaleelle johtava köysirata, joka on ainoa kiinteä yhteys rannalla sijaiseville viljelyspalstoille.*lähde?*

Kaupungin nykyinen keskusta sijaitsee paikassa, jossa portugalilaisen tutkimusmatkailijan, João Gonçalves Zarcon, uskotaan nousseen maihin vuonna 1419. Tätä pidetään Madeiran löytämisen ajankohtana. Noustessaan maihin Zarcon miehet löysivät amfiteatterin muotoisen lahdelman joka tarjosi laivoille suojaa Atlantin myrskyiltä. Paikalla oli myös suuri munkkihyljeyhdyskunta, jonka mukaan kaupunki on siis nimetty.*lähde?*

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Portugal: Administrative Division Citypopulation.de. Viitattu 5.11.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Câmara de Lobos** Wikimedia Commonsissa

  

Madeira Madeiran kunnat

* Calheta
* Câmara de Lobos
* Funchal
* Machico
* Ponta do Sol
* Porto Moniz
* Porto Santo
* Ribeira Brava
* Santa Cruz
* Santana
* São Vicente
**Thomas Thorowgood** (n. 1600 – 1669) oli englantilainen oppinut ja kirjoittaja.

Thomas Thorowgood suoritti opintonsa Queen's Collegessa, Oxfordissa. Vuoden 1618 pappisvihkimyksensä jälkeen hän muutti Norfolkiin, jossa vietti lähes lopun elämäänsä. Ensin hän toimi anglikaanisen kirkon pappina useissa eri seurakunnissa, mutta vallankumouksellisena aikana 1640-luvulla hän kääntyi puritaaniksi.

Thorowgoodin vuonna 1650 julkaisema teos *Iewes in America, or, the Probabilities That the Americans are of That Race* käynnisti keskustelun intiaanien alkuperästä Englannissa ja oli ensimmäinen englanninkielinen tieteellinen kirjoitus aiheesta.

Thorowgoodin esittämä juutalaisteoria intiaanien alkuperästä tarjosi puritaaneille ihanteelliset puitteet uudella mantereella tehdylle käännytystyölle, joka oli yksi englantilaisten Amerikan valloituksen arvostettuja päämääriä. Teoria luonnehtii intiaanikulttuurin pääasiallisesti barbaariseksi, mutta painotti myös Amerikan alkuperäiskansan tarvetta tulla johdetuksi osaksi englantilaista sivistystä ja takaisin kristittyjen joukkoon. Teoria toi esille myös sen, että intiaanien esivanhemmat olivat olleet sivistyneitä. Intiaanien oli siis mahdollista omaksua kerran taitamansa juutalainen elämäntyyli, mikä oli Thorowgoodin mukaan jo alkanut New Englannissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Richard W. Cogley : The Ancestry of the American Indians (2005)
2. 1 2  Richard W. Cogley: Some other Kinde of Being and Condition. The Controversy in Mid-Seventeenth-Century England over the Peopling of Ancient America.
**Sarah Strange** (6. syyskuuta 1974 Vancouver, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan kenties parhaiten rooleistaan kanadalaisessa televisiosarjassa *Da Vincin murhatutkimukset* ja yhdysvaltalaisessa televisiosarjassa *Teoria miehistä*. Hän on esiintynyt myös useissa muissa televisiosarjoissa sekä elokuvissa.

Nuoruus
-------

Strange syntyi Kanadan Brittiläisen Kolumbian Vancouverissa. Hänen isänsä oli näyttelijä-käsikirjoittaja Marc Strange ja äitinsä käsikirjoittaja Susan Strange, jotka olivat tulleet tunnetuiksi luomallaan komediasarjalla *The Beachcombers*. Strange kasvoi Vancouverissa viihdeteollisuuden parissa ja on myöhemmin kertonut uravalintansa näyttelijänä olleen melko luonnollinen päätös.

Ura
---

Strange aloitti uransa näyttelijänä pian high schoolista valmistumisensa jälkeen ja teki ensimmäisen roolinsa televisiosarjassa *Madison* vuonna 1993. Hän näytteli sarjassa yhteensä kuudessa jaksossa vuosina 1993–1997. Uransa alkuvuosina Strange vieraili televisiosarjoissa kuten *Neon Rider* ja *Salaiset kansiot*. Sarjassa *Neon Rider* hän vieraili kolmesti vuosina 1992–1994, ja hän voitti roolistaan Gemini Award -palkinnon parhaasta vierailusta. Vuosien varrella Strange vieraili myös muissa tv-sarjoissa ja teki pieniä rooleja valkokankaan puolella. Hän oli mukana myös anime-sarjan *Ranma ½* englanninkielisessä versiossa sen kolmena ensimmäisenä tuotantokautena. Hän ääninäytteli Ranmaa tämän poikamuodossa.

Vuonna 1998 Strange sai roolin televisiosarjasta *Da Vincin murhatutkimukset* (engl. *Da Vinci's Inquest*). Hän näytteli sarjassa Helenia yhteensä 77 jakson verran vuosina 1998–2005. Vuosina 2004–2005 hän näytteli yhteensä kymmenessä jaksossa sarjassa *Life As We know It*, ja vuonna 2005 hän oli mukana sarjassa *Tehdäänpä uutiset* (engl. *The Newsroom*). Vuodesta 2006 alkaen Strange näytteli yhdessä muun muassa Anne Hechen kanssa televisiosarjassa *Teoria miehistä*. *Teoria miehistä* kesti kahden tuotantokauden verran ja päättyi vuonna 2008. Strange oli mukana yhteensä 34 sarjan jaksossa. Strange on lisäksi ollut mukana sarjassa *ReGenesis* vuosina 2004–2007.

Yksityiselämä
-------------

Strange harrastaa nyrkkeilyä, kirjoittamista ja lukemista.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Sarah Strange IMDb.  (englanniksi)
2. ↑  Exclusive Interview: MEN IN TREES Star Sarah Strange The TV Addict. Viitattu 8. toukokuuta 2008. (englanniksi)
3. 1 2  Sarah Strange ABC Medianet.  Arkistoitu 14.10.2007. Viitattu 8. toukokuuta 2008. (englanniksi)
4. ↑  Sarah Strange on 'Men in Trees' 2theadvocate.com. Viitattu 8. toukokuuta 2008. (englanniksi)[vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Sarah Strange IMDb:ssä

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
**Paul James Wasicka** (s. 17. helmikuuta 1981, Dallas, Texas) on yhdysvaltalainen pokeriammattilainen. Wasicka aloitti pokeriuransa vuonna 2003 ja häntä opetti ammattilaispelaaja Mike Odeh. Ennen pokeriuraansa hän työskenteli baarimikkona ja ravintolapäällikkönä.

Wasicka sijoittui Jamie Goldin voittamassa vuoden 2006 World Series of Pokerin (WSOP) pääturnauksessa toiseksi. Kakkospalkinnon suuruus oli 6 102 499 dollaria. World Poker Tourilla hän on ollut parhaimmillaan neljäs (LA Poker Classics tammikuussa 2007). Maaliskuussa 2007 Wasicka voitti Las Vegasin Caesars Palacessa pelatun National Heads Up Championship -turnauksen (kansallinen kaksinpelimestaruus).

Wasicka on pelannut nettipokeria nimimerkeillä "kwickfish" ja "kwicky". *Bluff Magazine* valitsi Wasickan vuoden 2006 seitsemänneksi parhaaksi pelaajaksi. Paul Wasicka oli mukana *High Stakes Poker* -ohjelman kolmannella tuotantokaudella. Tammikuussa 2010 Wasickan pokeriuran turnausansiot ylittivät 7,6 miljoonaa dollaria. Hän edustaa Full Tilt Poker -nettipokerihuonetta.

Lähteet
-------

1. ↑   : Paul Wasicka WSOP player profile World Series of Poker. Viitattu 18. tammikuuta 2010.
2. ↑   : Paul Wasicka WSOP player profile World Series of Poker. Viitattu 7. syyskuuta 2007.
3. ↑
4. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
5. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
6. ↑   : Paul Wasicka stats The Hendon Mob. Viitattu 18. tammikuuta 2010.

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
* Paul Wasicka The Hendon Mob Poker Databasessa (englanniksi)
* PokerPages.com:n profiili (Arkistoitu – Internet Archive)
Vusi Mahlasela konsertoimassa.
**Vusi Mahlasela** (s. 1965 Pretoria, Etelä-Afrikka) on eteläafrikkalainen laulaja ja lauluntekijä, joka tunnetaan kotimaassaan lempinimellä *The Voice* (suom. *Ääni*).

Mahlasela varttui kuunnellen ihmisten laulua isoäitinsä shebeenissä ja opiskeli itsenäisesti soittamaan kitaraa. Teini-ikäisenä hän aloitti omien laulujen säveltämisen ja sanoittamisen. Vuonna 1981 hän liittyi *Ancestors of Africa* -runoilijaryhmään ja Eteläafrikkalaisten kirjailijoiden kongressiin (engl. *Congress of South African Writers*) vuonna 1988. Hänen musiikissaan on vaikutteita eteläafrikkalaisesta jazzmusiikista ja hän on ilmoittanut chileläisen Victor Jaran keskeisimmäksi vaikutteekseen. Mahlaselan esikoisalbumi *When You Come Back* (1992), joka oli omistettu eteläafrikkalaisille poliittisille pakolaisille, nosti hänet kuuluisuuteen myös Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa. Vuonna 2002 Mahlasela esiintyi Lee Hirschin dokumentissa Amandla!: A Revolution in Four-Part Harmony, jossa esiteltiin musiikin roolia maan apartheidin vastaisessa taistelussa.

Äänitykset
----------

|  |  |
| --- | --- |
| Nimi | Julkaisuvuosi |
| *When You Come Back* | 1992 |
| *Wisdom of Forgiveness* | 1994 |
| *Silang Mabele* | 1997 |
| *Miyela Afrika* | 2000 |
| *Jungle of Questions*, yhdessä *Proud Peoples Bandin* kanssa | 2000 |
| *The Voice* | 2003 |
| *Guiding Star* | 2007 |

Lähteet
-------

1. 1 2  "Vusi Mahlasela." Popular Artist Biographies. All Media Guide, 2006. Answers.com 13 Sep. 2007.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Walter Dornberger (vas.)
**Walter Dornberger** (6. syyskuuta 1895 Gießen, Saksa – 27. kesäkuuta 1980 Baden-Württemberg, Saksa) oli Saksan toisen maailmansodan aikaisen V2-ohjuksen kehitystyötä johtanut tykistön upseeri. Vuonna 1943 hänet ylennettiin kenraalimajuriksi.

Dornberger osallistui ensimmäiseen maailmansotaan, oli muun muassa ranskalaisten sotavankina ja luki sodan jälkeen konetekniikan diplomi-insinööriksi (valmistui 1930). Hänelle myönnettiin vuonna 1935 tekniikan kunniatohtorin arvo. Vuonna 1930 Dornberger määrättiin tutkimaan sotilaskäyttöön ja massatuotantoon sopivan nestekäyttöisen raketin kehittämistä tykistöön. Keväällä 1932 Dornberger vieraili Saksan avaruuslentoyhdistyksen VfR:n rakettien lennätyspaikalla *Raketenflugplatzissa*. Saman vuoden joulukuussa yhdistyksen Dornbergerille lupaama rakettikoe epäonnistui, mutta Dornberger uskoi rakettitutkijoiden tulevaisuudessa onnistuvan kokeissaan. Vuonna 1933 VfR:n toiminta lakkasi, ja monet sen jäsenet kuten Wernher von Braun jatkoivat toimintaansa armeijan rakettitutkimuskeskuksessa Kummersdorfissa. Vuonna 1937 tutkimuspaikka siirrettiin Itämeren rannalle Peenemündeen. Syksyllä 1942 Dornberger koordinoi lentävän pommin V1:n ja ohjusraketti V2:n tuotantoa.

Maaliskuussa 1945 Dornberger, von Braun ja viisi muuta johtavaa saksalaista rakettimiestä pyöräilivät saksalaisten puolelta amerikkalaisten luokse. Tämän jälkeen Dornberger joutui Isossa-Britanniassa pariksi vuodeksi vankilaan, koska hänen johtamansa V-aseita valmistavat tehtaat olivat käyttäneet orjatyövoimaa. Dornberger joutui Yhdysvaltain armeijan Operaatio Paperclipin mukana Yhdysvaltain ilmavoimien töihin. Vuodesta 1950 vuoteen 1965 hän työskenteli Bell Aircraft Corporationilla konsultoiden muun muassa X-20 Dyna-Soarin suunnittelua. Eläkkeelle jäätyään hän muutti takaisin Saksaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Walter Dornberger Spartacus Schoolnet

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Walter Dornberger** Wikimedia Commonsissa

* 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Japani
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* NARA
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Roy H. Kienle** (1896–1957) oli yhdysvaltalainen polymeerikemisti ja tuotekehittäjä. Yhdessä Wallace Carothersin kanssa häntä pidetään polymeerikemian isänä.

Kienle oli American Cyanamid Corporationin tutkimuspäällikkö. Ollessaan GE:n palveluksessa hän tutki mahdollisuutta korvata öljypohjaiset maalien sideaineet niiden hitaan kuivumisajan, heikon säänkestävyyden ja itsesyttymisvaaran vuoksi synteettisillä hartseilla. Hänen tutkimuksensa johtivat alkydipohjaisten hartsien keksimiseen vuonna 1926. Tuotantoon GE otti nämä maalit vuonna 1933 nimellä *Glyptal*.

Alkydihartsit koostuvat moniarvoisesta alkoholista, kuten glyserolista tai pentaerytritolista, rasvahaposta ja kaksoissidoksen sisältävästä verkkoutumisagentista, kuten styreenistä. Kovettuessaan rasvahappoihin sitoutuneet verkkoutumisagentit ja niiden kaksoissiddokset aukeavat ilman hapen, ja molekyylit verkkoutuvat keskenään, muodostaen makromolekyylin (kertamuovin), johon pigmenttiaineet ja täyteaineet jäävät kiinni. 

Alkydipohjaiset maalit merkitsivät maaliteollisuudessa vallankumousta: ensimmäistä kertaa oli mahdollisuus valmistaa nopeasti ja tasaisesti kuivuva, kemiallisesti kovettuva lakka tai maali, jolla oli hyvät sitkeys- ja säänkesto-ominaisuudet. Nykypäivänä suuri osa maaliteollisuuden valmistamista maaleista on alkydipohjaisia.

Kienle tutki ja kehitti aktiivisesti pinnoitteita aina vuoteen 1955 saakka. Kienle kuoli tupakoinnin aiheuttamaan keuhkosyöpään.

Lähteet
-------

1. ↑  Morris, Peter J.: Polymer pieneers  1989. University of Pennsylvania press. Viitattu 25.11.2013.
**Barry Bannan** (s. 1. joulukuuta 1989) on skotlantilainen jalkapalloilija, joka pelaa Sheffiled Wednesdayssa pelaajanumerolla 10. Hän on keskikenttäpelaaja ja on edustanut Skotlantia alle 21-vuotiaissa ja B-tasolla. Bannan on myös ollut lainalla Derby Countyssä ja Blackpoolissa.

Ura
---

### Aston Villa

Bannan aloitti Aston Villan nuorisoakatemiassa. Kaudella 2007–2008 hän teki akatemiajoukkueessa 13 maalia 32 ottelussa ja hän myös pelasi Villan reservijoukkueessa. Seuraavalla kaudella Bannan allekirjoitti kahden vuoden sopimuksen seuran kanssa. Hän debytoi joulukuussa vaihtopelaajana 1–3 tappiossa Hamburger SV:tä vastaan ja pelasi ensimmäisen kokonaisen ottelunsa helmikuussa 2009, jolloin Villa hävisi 0-2 CSKA Moskovalle. 

Bannan liittyi kuukauden lainasopimuksella Derby Countyyn maaliskuussa 2009. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa Sheffield Unitedia vastaan ja teki heti maalin, mutta Derby hävisi 2–4. Bannanin lainasopimusta pidennettiin kauden loppuun asti ja hän pelasi yhteensä 10 ottelua, minkä jälkeen hän palasi Aston Villa reserveihin. 

Marraskuussa 2009 Bannan liittyi lainasopimuksella Blackpooliin ja debytoi vaihtopelaajana 1–1 tasapelissä Preston North Endiä vastaan. Tammikuussa 2010 hänen lainasopimustaan pidennettiin kauden loppuun asti ja kaksi päivää myöhemmin Bannan teki ensimmäisensä maalinsa Blackpoolille. Helmikuussa 2010 Bannan, Ishmel Demontagnac ja Neal Eardley hyllytettiin yhdestä ottelusta heidän juhlittua yökerhossa heti Leicester Citylle kärsityn tappion jälkeen. 

Bannan palasi Aston Villaan 2010–11 kaudeksi ja debytoi Valioliigassa kauden ensimmäisenä päivänä.

Maajoukkueura
-------------

Bannan edustaa Skotlannin alle 21-vuotiaita. Marraskuussa 2010 hänet pyydettiin A-maajoukkueeseen mukaan ystävyysotteluun Färsaaria vastaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Barry Bannan *UEFA.com*.  1.6.2012. UEFA. Viitattu 4.7.2012. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Barry Bannan** Wikimedia Commonsissa

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Barry Bannan
**Arto Kotro** (23. tammikuuta 1944 Kärkölä – 2. marraskuuta 2010 Helsinki) oli suomalainen sotahistorioitsija, yleisesikuntaeverstiluutnantti.

Kotro kirjoitti 1962 ylioppilaaksi Käpylän Yhteiskoulusta. Kadettikoulusta valmistuttuaan Kotro työskenteli Uudenmaan Jääkäripataljoonassa Santahaminassa kouluttajana ja komppanianpäällikkönä. Sotakorkeakoulun jälkeen hän työskenteli Helsingin sotilaspiirin esikunnassa operatiivisen toimiston päällikkönä, Sotakorkeakoulussa taktiikan opettajana, puolustusministeriössä toimistoesiupseerina, Pääesikunnan suunnitteluosastossa apulaisosastopäällikkönä ja Itäisen maanpuolustusalueen esikunnassa Mikkelissä osastopäällikkönä. Hän jäi reserviin 1999, minkä jälkeen hän toimi vapaaehtoistehtävissä ja oli mukana erilaisissa kirjahankkeissa kirjoittajana ja toimitussihteerinä. Hän oli pitkään kadettikunnan julkaisun Kylkiraudan toimittaja sekä keskeisesti vaikuttamassa kouluille tehdyissä multimediaprojekteissa *Veteraanien perintö* ja *Suomi kylmässä sodassa*.

Julkaisut
---------

* *Jääkärien elämäntyö itsenäisyyden puolesta*, [julkaisutoimikunta: Asko Kilpinen ym. teksti: Arto Kotro. ]. Jääkäripataljoona 27:n perinneyhdistys. 1. p. 2004, 2. korj. p. 2007 ISBN 978-952-99398-4-8
* *Pojat kansan urhokkaan*: Kaartin jääkärirykmentin perinteet sanoin ja sävelin, käsikirjoitus: Arto Kotro, Kaartin jääkärirykmentin kilta, 2003, 2. korj. p. 2004, 3. korj. p. 2010 (84 s.) ISBN 952-91-6273-1
* *Suomi kylmässä sodassa* [Elektroninen aineisto], käsikirjoitus: Pekka Visuri, multimediakäsikirjoitus: Arto Kotro, julkaisija: Kadettikunta. Otava, 2006.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kuolleet: Everstiluutnantti Arto Kotro, Helsingin Sanomat 20.11.2010 sivu C 13, artikkelin verkkoversio


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Michael David "The Grinder" Mizrachi** (s. 5. tammikuuta 1981, Miami, Florida) on yhdysvaltalainen pokeriammattilainen. 

Nuorena Mizrachi halusi lääkäriksi, aloitti pokerinpeluun 15-vuotiaana ja lopulta keskeytti collegen pelatakseen pokeria täyspäiväisesti.

Pokeriura
---------

Tammikuussa 2005 Mizrachi oli viides World Poker Tourin World Poker Open -turnauksessa. Seuraavassa kuussa hän otti toistaiseksi suurimman voittonsa, 1 859 909 dollarin ykköspalkinnon WPT:n L.A. Poker Classicissa. Saman vuoden World Series of Pokerissa hän oli rahasijoilla kaikkiaan seitsemän kertaa (eniten kaudella 2005). 

WPT:n neljännellä kaudella tammikuussa 2006 Mizrachi tuli Gold Strike World Poker Openissa toiseksi Scotty Nguyenin jälkeen. Heti seuraavan WPT-turnauksen hän voitti: Borgata Winter Openin ykkössija toi hänelle palkkioksi 1 173 373 dollaria ja Cadillac Escaladen.

Keväällä 2007 Mizrachi voitti 1 000 dollarin pot limit omaha -turnauksen The Wynn Classicissa ja 2 000 dollarin no limit hold'em -turnauksen Mirage Poker Showdownissa. Kesäkuussa 2008 WSOP:n 10 000 dollarin pot limit omahan maailmanmestaruusturnauksessa hän oli kolmas ansaiten 331 279 dollaria.

Vuonna 2009 Mizrachi voitti Festa al Lagon 5 000 dollarin no limit -turnauksen (ykköspalkinto 120 036 dollaria) ja oli toinen WSOP Circuitin Caesars Palacen osakilpailussa (palkintosumma 143 512 dollaria).

Vuoden 2010 WSOP:ssa Mizrachi voitti 50 000 dollarin Player's Championship -turnauksen, jonka ykköspalkinto oli 1 559 046 dollaria. Samassa turnauksessa hänen veljensä Robert sijoittui viidenneksi. Vuoden 2010 pääturnauksessa Mizrachi selviytyi marraskuussa pelattuun finaalipöytään, jossa sijoittui viidenneksi ansaiten 2 332 992 dollaria. WSOP:n 2010 pääturnauksessa ensimmäistä kertaa neljä sisarusta pääsi rahasijoille: Michaelin lisäksi myös hänen veljensä Robert (116.), Daniel (345.) ja Eric Mizrachi (718.) olivat rahasijoilla. 

*Card Player* -lehti valitsi Michael Mizrachin vuoden pelaajaksi 2006. Kesäkuussa 2011 Mizrachin pokeriuran turnausansiot ylittivät 11,2 miljoonaa dollaria. Hän on The Hendon Mobin kaikkien aikojen turnausvoittotilaston yhdeksäntenä.

Perhe
-----

Mizrachi WPT-voittonsa jälkeen vuonna 2005.
Michael Mizrachin vanhempi veli Robert Mizrachi on myös menestyvä pokerinpelaaja. Kaksoisveli Eric pelaa myös, nuorempi veli Daniel on taikuri. Michael Mizrachilla ja hänen vaimollaan Aidilaylla on poika (Paul William, nimetty isoisänsä mukaan) ja tytär (Julie Malka). Perhe asuu Hollywoodissa, Floridassa. Mizrachi puhuu sujuvaa hepreaa.

Lähteet
-------

1. ↑   : Michael Mizrachi WSOP player profile World Series of Poker. Viitattu 5. kesäkuuta 2011.
2. ↑
3. ↑  Nolan Dalla: Hab and hab nots: Jonathan Duhamel wins 2010 WSOP Main Event championship  17.11.2010. WSOP.com. Viitattu 5.6.2011.
4. ↑   : Michael Mizrachi stats The Hendon Mob. Viitattu 5. kesäkuuta 2011.
5. ↑  All Time Money List
6. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset kotisivut
* Michael Mizrachi The Hendon Mob Poker Databasessa (englanniksi)
**David Payne** (s. 24. heinäkuuta 1982) on yhdysvaltalainen aitajuoksija.

Payne voitti Osakan MM-kisoissa 2007 110 metrin aidoissa MM-pronssia ennätysajallaan 13,02. Osakan MM-kisoihin hän matkusti viime hetkillä, korvaamaan loukkaantuneen Dominique Arnoldin. Payne saapui Osakaan tiistai-iltana 28. elokuuta ja osallistui jo seuraavana päivänä lajinsa alkueriin. Kauden lopussa hän juoksi IAAF:n yleisurheilufinaalissa toiseksi. Pekingin olympialaisissa 2008 Payne nousi hopealle, kun hän kurotti maaliviivalla paremmin kuin maanmiehensä David Oliver. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän sai pronssia ajalla 13,15. Hän hävisi kultaa voittaneelle Ryan Brathwaitelle yhden sadasosasekunnin ja juoksi saman ajan kuin hopeamitalisti Terrence Trammell.

Ennätykset
----------

* 110 metrin aitajuoksu: 13,02 (2007)
* 400 metrin aitajuoksu: 51,20 (2004)

Lähteet
-------

1. 1 2 3  David Payne Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
2. ↑  The last-minute hurdler  30.8.2007. runnersworld.com. Viitattu 18.9.2007. (englanniksi)
3. ↑  Robles odotetusti miesten pika-aitojen voittoon *MTV3.fi*.  21. elokuuta 2008. MTV. Viitattu 21. elokuuta 2008.
4. ↑  110 Metres Hurdles - M Final *berlin.iaaf.org*.  20.8.2010.  Arkistoitu 16.8.2012. Viitattu 23.4.2010. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**John Thomas Straffen** (27. helmikuuta 1930 Hampshire, Iso-Britannia – 19. marraskuuta 2007 Franklandin vankila, Durhamin kreivikunta, Iso-Britannia) oli brittiläinen sarjamurhaaja ja maansa pitkäaikaisin vanki.

9. elokuuta 1951 Straffen pidätettiin 9-vuotiaan Cicely Batstonen murhasta Somersetissa. Hän tunnusti Batstonen murhan lisäksi aiemmin tappaneensa 6-vuotiaan Brenda Goddardin. Kumpikin oli kuristettu. Straffen todettiin lokakuussa syyntakeettomaksi. Näin ollen hän ei ollut oikeustoimikelpoinen, vaan joutui tahdosta riippumattomaan hoitoon.

Straffen karkasi Broadmoorin vankimielisairaalasta 29. huhtikuuta 1952 ja murhasi vain tunteja myöhemmin 5-vuotiaan Linda Bowyerin. Kun sairaalakarkuria tultiin hakemaan, Straffen kiisti välittömästi Bowyerin murhan, josta poliisi ei tässä vaiheessa edes ollut vielä tietoinen. Straffen kiisti myös jälkeenpäin tämän murhan, josta hänet kuitenkin tuomittiin. 

Straffen sai alun perin kuolemantuomion, joka kuitenkin muuttui elinkautiseksi vankeudeksi. Mies suoritti rangaistustaan yli 55 vuotta ennen kuin kuoli vankilassa sairauteen 77 vuoden ikäisenä.

Lähteet
-------

1. ↑  Woffinde, Bob: Historic murder case may reopen *Guardian Unlimited*.  26.5.2001. Viitattu 19.1.2007. (englanniksi)
2. 1 2 3  UK's longest-serving prisoner, Straffen, dies - Telegraph *web.archive.org*.  23.5.2008.  Arkistoitu 23.5.2008. Viitattu 5.9.2023.
3. ↑  Ford, Richard: Killer who strangled three young girls dies after 55 years in jail *Times Online*.  20.11.2007. Viitattu 19.11.2007. (englanniksi)
**Eeva-Kaarina Kontu** (s. 1981 Eurajoki) on suomalainen muusikko ja kapellimestari. Hänen soittimiaan ovat laulu, piano, saksofoni ja huilu.

Eurajoelta lähtöisin oleva Kontu asuu nykyään perheineen Helsingissä. Sitä ennen hän vaikutti pitkään Tampereella. Kontu on opiskellut musiikkia Rauman musiikkiopistossa, Helsingin ammattikorkeakoulu Stadiassa sekä Tampereen ammattikorkeakoulun teatterimusiikin linjalla. Vuonna 2021 Kontu valmistui maisteriksi Royal Academy of Musicista.*lähde?*

Vuodesta 2005 lähtien hän on toiminut kapellimestarina useissa eri teattereissa kuten Tampereen Työväen Teatterissa, Helsingin kaupunginteatterissa, Tampereen teatterissa sekä Pyynikin kesäteatterissa. Kontu on myös soittanut huilua ja saksofonia Yö-yhtyeen levyillä Yhden yön tarinoita ja Kuolematon sekä Loisto. 2000-luvun alussa hän oli mukana useissa Luvian talviteatterin tuotannoissa. 

Syksyllä 2012 Eeva Kontu aloitti TV2:n Tartu mikkiin! -ohjelman kapellimestarina. Hänellä on lisäksi ollut oma yhtye Eeva Kontu Vintage. Nykyään hän keskittyy eri sävellysprojekteihin näyttämöteoksille. Hänelle myönnettiin valtion viisivuotinen taiteilija-apuraha 2021.

Lähteet
-------

* *Eeva Kontu - nyt myös tuttu TV:stä*, Uusi Rauma 13.10.2012

### Viitteet

1. ↑  *Eeva Kontu Oy – Taloustiedot*. Yritystele.fi Viitattu 20.11.2013.
2. ↑  *Tartu mikkiin svengaa nyt uusin soundein!*, Femantle Media (Arkistoitu – Internet Archive) Viitattu 21.10.2012.
3. ↑  Tartu Mikkiin -ohjelmassa uusi orkesteri *vintti.yle.fi*.  29.8.2012. Viitattu 4.8.2020.
4. ↑  Eeva Kontu ei koskaan uskonut johtavansa isoa orkesteria ja säveltävänsä julkisesti – nyt hän on Suomen johtava musikaalisäveltäjä ja kapellimestari *Yleisradio*.  25.4.2019. Viitattu 4.8.2020.
5. ↑  Valtion taiteilija-apuraha 311 taiteilijalle  16.7.2021. Helsinki:  Taiteen edistämiskeskus.  Arkistoitu 16.7.2021. Viitattu 17.7.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Eeva Kontun kotisivut
* Eeva Kontu Discogs-palvelussa

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz

 |

 |
Paul Grimault vuonna 1961.
**Paul Grimault** (23. maaliskuuta 1905 – 29. maaliskuuta 1994) oli ranskalainen animaattori.

Grimault teki 1940-luvulla monia lyhyitä animaatioelokuvia, joista useimpiin laativat käsikirjoituksen Roger Leenhardt tai Jacques Prévert. Näistä lyhytelokuvista tunnetuin on Hans Christian Andersenin satuun pohjautuva Pieni sotilas.

Grimaultin kuuluisin animaatioelokuva on kokopitkä *Le Roi et l'oiseau* (*Kuningas ja satakieli*), jonka tekemisen hän aloitti jo vuonna 1948 nimellä *La Bergère et le Ramoneur* (Paimentyttö ja nokikolari). Elokuvan käsikirjoituksen teki Prévert Andersenin sadun Paimentyttö ja nokipoika pohjalta. Grimaultin ja hänen yhteistyökumppaninsa André Sarrutin välille tuli kuitenkin erimielisyyksiä, minkä vuoksi elokuvan tuotanto keskeytyi pitkäksi aikaa. Vuonna 1967 Grimault sai oikeudet elokuvaan ja viimeisteli sen vuonna 1980.

Grimaultin pääteos ei kuitenkaan saavuttanut toivottua suosiota, ja hän siirtyi tuottamaan elokuvia.

Lähteet
-------

* Juho Gartz: animaatioelokuvat. Suomen Elokuvasäätiö, julkaisusarja n:o 6, 1978. ISBN 951-9349-08-1

### Viitteet

1. ↑  Gartz 1978, s. 140
2. ↑  Gartz 1978, s. 141

Aiheesta muualla
----------------

* www.paulgrimault.com

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Leena Marjatta Savolainen**, o.s. *Riihimäki* (6. helmikuuta 1939 Helsinki – 29. elokuuta 2004 Turku) oli suomalainen kirjailija.

Savolaisen vanhemmat olivat arkkitehti Heimo Riihimäki ja lausuntataiteilija Kastehelmi Karjalainen. Hän oli nelilapsisen perheen esikoinen. Sotavuosina perhe asui eri puolilla Suomea mutta asettui lopulta 1948 Turkuun, jossa Savolainen kirjoitti ylioppilaaksi. Savolainen valmistui 1960 Turun Opettajakorkeakoulusta opettajaksi. Kouluaikana Savolainen kiersi äitinsä ja kahden sisarensa kanssa ympäri Suomea pitämässä lausuntaesityksiä, joissa he esittivät muun muassa kansanrunoutta.

Savolaisen harrastuksiin kuului historiaa, uskontotiedettä, mytologiaa ja arkeologiaa. Harrastusten pohjalta syntyivät hänen romaaninsa *Mantunainen* (1990) ja sen itsenäinen jatko-osa *Velhomatka* (1993). Itämerensuomalaiseen tarustoon perustuvat tarinat ajoittuvat kansainvaellusajalle 500-luvulta jaa. Romaanien päähenkilö Välge on mantunainen, noita, parantaja ja hautaan saattaja, jonka koti sijaitsee Revalassa, nykyisessä Tallinnassa, josta hän vaeltaa monen mutkan kautta Suomeen.

Kuolemansa jälkeen vuonna 2012 Savolaiselta julkaistiin hänen ensimmäisin, elämäkerrallisia aineksia sisältävä, teos *Kesy kuolema*.

Teokset
-------

* Mantunainen, Karisto, 1990
* Velhomatka, Karisto, 1993
* Kesy kuolema, Urho Savolainen, 2012

Lähteet
-------

1. ↑  Turun ja Kaarinan seurakuntayhtymä: Savolainen Leena Marjatta, Turun hautausmaa, Turku, hauta 01S.09.09.2 *hautakartta.fi*. Viitattu 27.6.2023.
2. 1 2 3  Leena Riihimäki: Kesy kuolema *booky.fi*. Viitattu 3.9.2022.
3. ↑  Kirjasampo: Savolainen Marjatta *kirjasampo.fi*. Viitattu 27.6.2023.