recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Volkswagen Polo I** (Typ 86) on Volkswagenin Polo-mallin ensimmäinen sukupolvi, jota valmistettiin vuosina 1975–1981. Se oli uudelleennimetty Audi 50, joka oli tullut markkinoille vuotta aikaisemmin. Polon sedan-versio tunnettiin Volkswagen Derbynä.

Volkswagen Polo I (1975–1981)
-----------------------------

Ensimmäisen sukupolven Volkswagen Polo esiteltiin keväällä 1975 sisarmallina vuotta aiemmin markkinoille tulleelle Audi 50:lle. Näistä kahdesta Polo oli pelkistetympi ja varustelultaan karumpi. Ylellisempi Audi 50 oli ostohinnaltaan jopa kalliimpi kuin suuremman kokoluokan Volkswagen Golf, mistä syystä se meni varsin huonosti kaupaksi ja valmistus lopetettiin jo vuonna 1978. Edullisempi Polo sen sijaan menestyi huomattavasti paremmin.

Poloon oli aluksi valittavissa vain 0,9-litrainen (40 hv) nelisylinterinen moottori. Vuonna 1976 moottorivalikoimaa laajennettiin 1,1-litraisella (50/60 hv). Varustelu oli hieman parempi kuin perusmallissa, esimerkiksi pääntuet ja kolmipisteturvavyöt olivat vakiona.

Facelift-mallin Volkswagen Polo I.
Vuonna 1977 1,1-litraisen moottorin 60-hevosvoimainen versio korvattiin samantehoisella 1,3-litraisella, joka oli aiempaa moottoria polttoainetaloudellisempi.

Polo koki vuonna 1979 kasvojenkohotuksen, jossa se sai muovipuskurit, erilaisen etusäleikön ja uuden kojelaudan, jossa oli säilytyslokero. Uusi malli oli 60-hevosvoimaisella moottorilla varustettu Polo GT, jonka ulkonäössä oli urheilullisia yksityiskohtia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Polo I Limousine *Volkswagen Classic*. Volkswagen AG.  Arkistoitu 17.6.2017. Viitattu 24.9.2016. (saksaksi)
2. ↑  Derby I *Volkswagen Classic*. Volkswagen AG.  Arkistoitu 17.6.2017. Viitattu 24.9.2016. (englanniksi)
3. 1 2  Volkswagen Polo/Derby (1975–1981) Ajovalo.net. Viitattu 19.4.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Volkswagen Polo I** Wikimedia Commonsissa
**Volkswagen Polo II** (Typ 86C) on Volkswagenin Polo-mallin toinen sukupolvi, jota valmistettiin vuosina 1981–1994. Sedan-korimalli tunnettiin ensimmäisen sukupolven tavoin Derbynä, joka kuitenkin nimettiin vuonna 1985 Poloksi.

Volkswagen Polo II (1981–1994)
------------------------------

Toisen sukupolven Volkswagen Polo esiteltiin syksyllä 1981. Korimalleja oli nyt tarjolla kaksi: pystyperäinen hatchback sekä vuonna 1983 markkinoille tullut loivaperäisempi versio, jota markkinoitiin coupéna.

Moottorivalikoimassa olivat aluksi 1,1- ja 1,3-litraiset bensiinimoottorit. Vuonna 1983 mallistoa täydennettiin 1,0-litraisella, lisäksi vuonna 1986 tuli saataville 1,3-litrainen dieselmoottori.

Ainoastaan vuonna 1987 valmistettiin mekaanisesti ahdetulla 1,3-litraisella (115 hv) moottorilla varustettua Polo GT G40 -mallia, joka oli saatavana vain coupé-korisena.

Vuonna 1990 Polo koki perusteellisen kasvojenkohotuksen, jossa se sai neliskulmaiset ajovalot, suuremmat puskurit ja täysin uuden sisustan. Korin muotoja oli myös pyöristetty kauttaaltaan. 1,3-litraisen dieselin korvasi 1,4-litrainen ja uutena bensiinimoottorina oli 1,3-litrainen, jossa oli polttoaineen suihkutus ja katalysaattori.

Kuvia
-----

* Volkswagen Polo CoupéVolkswagen Polo Coupé
* Volkswagen Polo GT G40Volkswagen Polo GT G40
* Facelift-mallin Volkswagen Polo II.Facelift-mallin Volkswagen Polo II.
* Facelift-mallin sedan-korinen Volkswagen Polo II.Facelift-mallin sedan-korinen Volkswagen Polo II.

Lähteet
-------

1. 1 2  Derby II *Volkswagen Classic*. Volkswagen AG.  Arkistoitu 24.12.2016. Viitattu 10.9.2016. (saksaksi)
2. 1 2  Polo II Steilheck/Coupé *Volkswagen Classic*. Volkswagen AG.  Arkistoitu 17.6.2017. Viitattu 10.9.2016. (saksaksi)
3. ↑  Polo II GT G40 *Volkswagen Classic*. Volkswagen AG.  Arkistoitu 19.9.2016. Viitattu 10.9.2016. (saksaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Volkswagen Polo II** Wikimedia Commonsissa
CSS:n sokeritehdas Richard-Tollissa.
**Compagnie sucrière sénégalaise** eli **CSS** on sokeria ja sen sivutuotteita valmistava yritys Senegalin Richard-Tollissa.

Sveitsiläisen Mimran-ryhmän omistama yritys on perustettu vuonna 1970. Se viljelee sokeriruokoa noin 12 000 hehtaarin keinokastelualueella Senegaljoen laaksossa. Richard-Tollissa sijaitseva sokeritehdas aloitti toimintansa vuonna 1975. Tehtaan modernisointi vuonna 1990 nosti sen kapasiteetin 90 000 sokeritonniin vuodessa. Vuonna 2008 käyttöön otetun tislaamon kapasiteetti on 60 000 litraa etanolia päivässä. Samana vuonna aloitetun uudistushankkeen tarkoitus oli nostaa sokerin tuotanto maan kulutusta vastaavalle 150 000 tonnin vuositasolle.

Yhtiön päätuote on kidesokeri, jonka pakkauskoot vaihtelevat viidestäkymmenestä kilosta viiteen grammaan. Tislattu etanoli viedään pääosin ulkomaille, jossa sitä käytetään alkoholijuomien, kosmetiikan ja lääkeaineiden valmistukseen sekä polttoaineena. Melassista valmistetaan rehua ja orgaaninen jäte käytetään lannoitteena.

Tehdas on energian suhteen omavarainen. Sen voimalaitos käyttää polttoaineenaan tuotannossa syntyvää kasvijätettä. Yhtiö tuottaa vettä ja energiaa myös lähiseudun asukkaille.

CSS on valtion jälkeen Senegalin suurin työnantaja. Sokeriruo’on korjuuaikaan marraskuusta kesäkuuhun se työllistää noin 6 000 henkilöä.

Lähteet
-------

1. ↑  Groupe Mimran *groupemimran.com*.  Arkistoitu 19.6.2018. Viitattu 19.6.2018.
2. 1 2  Historique *Compagnie sucrière sénégalaise*.  Arkistoitu 19.5.2018. Viitattu 19.6.2018.
3. 1 2 3 4  .Accueil *Compagnie sucrière sénégalaise*. Viitattu 19.6.2018.
4. ↑  Culture *Compagnie sucrière sénégalaise*.  Arkistoitu 19.5.2018. Viitattu 19.6.2018.
5. ↑  Produits *Compagnie sucrière sénégalaise*.  Arkistoitu 19.6.2018. Viitattu 19.6.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Yhtiön sivusto (ranskaksi)
Comoén kansallispuisto

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Norsunluurannikko |
| Pinta-ala | 
11 493 km² |

Hallinto| Tyyppi | 
Kansallispuisto, biosfäärialue, puistoView and modify data on Wikidata  |
| Perustettu | 
1968 |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Comoén kansallispuisto** on kansallispuisto Norsunluurannikossa ja vuodesta 1983 listattu UNESCOn maailmanperintöluetteloon. Siitä tuli maailmanperintökohde alkujaan kasviston monipuolisuutensa takia. Komoé-joen ansiosta alueen kasvillisuus on huomattavasti trooppisempaa kuin normaalisti näillä leveysasteilla.

Comoén kansallispuisto sijaitsee maan koillisosassa lähellä Burkina Fason rajaa. Sinne on matkaa Abidjanista noin 400 km. Alueen ensimmäiset suojelutoimet on tehty jo 1926, vuonna 1953 siitä tuli suojelualue ja 8. helmikuuta 1968 kansallispuisto. Vierailijoita päästetään puiston vain kuivalla kaudella marraskuusta huhtikuuhun.

Puiston pinta-ala on 11 493 km², joten se kuuluu Länsi-Afrikan suurimpiin suojelualueisiin. Sen eliömaailman monimuotoisuus liittyy maastonmuotojen vaihtelevuuteen. Komoé ja sen sivujoet kulkevat syvissä, kosteissa rotkolaaksoissa tasangon halki. Puistossa on tavattu 620 kasvilajia, 135 nisäkäslajia, (joihin kuuluu 11 apinaa, 11 lihansyöjää ja 21 sorkkaeläinlajia), 35 sammakkoeläinlajia ja 500 lintulajia (joista noin neljäsosa on muuttolintuja). Suojeltuja lintulajeja ovat sinikaulatrappi, guineansarvinokka ja nigeriansarvinokka. Komoéssa elää 60 kalalajia ja kolme krokotiililajia. Uhanalaisia nisäkäslajeja ovat simpanssi, savanninorsu ja hyeenakoira.

Vuonna 2003 alue lisättiin vaarassa olevien maailmanperintökohteiden luetteloon salametsästyksen, karjan ylilaiduntamisen ja puiston puuttuvan hallinnon takia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Comoé National Park Unesco. Viitattu 12.2.2015.
2. ↑  Comoé National Park, Côte d'Ivoire *Encyclopedia of Earth*. Viitattu 12.2.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Comoén kansallispuisto** Wikimedia Commonsissa

* Protected Areas Programme (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
**Modibo Keïta** (31. heinäkuuta 1942 Koulikoro – 2. tammikuuta 2021) oli malilainen opettaja, hallintovirkailija, diplomaatti ja poliitikko. Hän toimi maan pääministerinä vuonna 2002 ja vuosina 2015–2017.

Keïta kävi koulunsa Koulikorossa ja Katibougoun normaalikoulussa. Hän teki kirjallisuuden maisterintutkinnon Bamakon opettajakorkeakoulussa vuonna 1969 ja suoritti lisäopintoja Ranskassa. Työuransa aikana Keïta toimi opettajana Kéniébassa ja Bamakossa, pedagogisen tutkimuskeskuksen johtajana, pedagogisen instituutin pääjohtajana ja opetusministerin kabinettipäällikkönä.

Keïta nimitettiin työ- ja julkishallinnon ministeriksi vuonna 1982. Vuosina 1986–1989 hän toimi ulkoasiain ja kansainvälisen yhteistyön ministerinä. Keita työskenteli Malin suurlähettiläänä Saksan liittotasavallassa, Sveitsissä, Ruotsissa, Tanskassa, Itävallassa ja Norjassa sekä Yhdistyneiden kansakuntien tehtävissä Genevessä ja Wienissä.

Palattuaan kotimaahansa vuonna 1992 Keïta työskenteli opetusalan neuvonantajana ja tasavallan presidentin pääsihteerinä. Presidentti Alpha Oumar Konaré nimitti hänet pääministeriksi maaliskuussa 2002. Keïtan ensimmäinen pääministerikausi päättyi saman vuoden kesäkuussa, jolloin Amadou Toumani Touré nousi presidentiksi.

Adéma-PASJ:iin kuulunut Keïta toimi vuodesta 2014 lähtien valtion edustajana maan pohjoisosien kapinallisten kanssa käydyissä neuvotteluissa. Presidentti Ibrahim Boubacar Keïta nimitti hänet pääministeriksi Moussa Maran tilalle tammikuussa 2015. Modibo Keïta erosi tehtävästä huhtikuussa 2017. Hänen seuraajakseen tuli Abdoulaye Idrissa Maïga.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Qui est qui? Modibo Keita *aBamako*. Viitattu 24.11.2019.
2. ↑  Ex-Malian PM Modibo Keïta dies at 78 *Africa News*.  2.1.2021. Viitattu 2.1.2021.
3. ↑  Pascal James Imperato, Gavin H. Imperato: *Historical Dictionary of Mali, fourth edition*, s. 169. Lanham: Scarecrow Press, 2008. ISBN 978-0-8108-5603-5.
4. ↑  *Political Handbook of the World 2018–2019*, s. 1008. Thousand Oaks: CQ Press, 2019. ISBN 978-1-5443-2712-9.
5. ↑  Mali: Remaniement ministériel: Plus qu’une question d’heures *Maliactu*.  Arkistoitu 18.5.2021. Viitattu 24.11.2019.
6. ↑  Mali: un nouveau premier ministre nommé *Le Figaro*. Viitattu 24.11.2019.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Davis Kamoga** (s. 17. heinäkuuta 1968) on ugandalainen pikajuoksija, joka kilpaili pääasiassa 400 metrillä.

Kamoga juoksi päämatkallaan pronssille Atlantan olympialaisissa 1996 ajalla 44,53. Seuraavana vuonna hän saavutti Ugandan ensimmäisen yleisurheilun MM-mitalin voitettuaan MM-hopeaa Ateenassa ajalla 44,37. Göteborgin MM-kilpailuissa 1995 hän karsiutui 400 metrin välierissä ja Sydneyn olympialaisissa 2000 toisissa alkuerissä. Hän saavutti samalla matkalla hopeaa Dakarin Afrikan-mestaruuskilpailuissa 1998 ajalla 44,79. Hän on rikkonut kuusi kertaa maansa ennätyksen 400 metrillä ja pitää sitä yhä hallussaan ajalla 44,37.

Lähteet
-------

* Davis Kamoga Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  DAVIS KAMOGA *Athletes*. The International Olympic Committee (IOC). Viitattu 26.12.2020. (englanniksi)
2. ↑  Butler, Mark (toim.): *IAAF Statistics Handbook: Helsinki 2005*, s. 70, 386. IAAF, 2005.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
**Säiniön junaonnettomuus** oli Viipuri-Pietari-radalla Viipurin ja Säiniön rautatieasemien välillä 27. marraskuuta 1905 aamulla kello 7.15 tapahtunut kolmen junan yhteentörmäys, jossa osallisina olivat tavarajuna, sotilasjuna ja matkustajajuna. Onnettomuudessa ei aiheutunut henkilövahinkoja, mutta kaikkien kolmen junan veturit, matkustajajunan konduktöörinvaunu ja viisi tavaravaunua vaurioituivat. 

Tavarajuna numero 606, jossa oli yli 40 lastattua vaunua lähti Viipurista aamulla kello 7 aikaan. Junan veturi ei junan raskauden takia jaksanut vetää junaa ylös noin kuuden kilometrin päässä Viipurista sijaitsevaa ylämäkeä vaan juna alkoi menemään omalla painollaan takaisin alas mäkeä kiihtyvällä vauhdilla. Viipurista 20 minuuttia myöhemmin lähteneestä sotilasjunasta numero 50, jossa oli toistakymmentä vaunua, havaittiin kyllä vastaan tuleva tavarajuna ja alettiin hiljentää nopeutta ennenkuin tavarajuna törmäsi siihen. Törmäyksessä molempien junien veturit vaurioituivat ja tavarajunasta tuhoutui viisi vaunua täysin ja kolme osittain. Sotilasjunan vaunut eivät vaurioituneet pahemmin. Tämän jälkeen kasaan ajoi vielä Perkjärveltä tulossa ollut matkustajajuna numero 31 sillä seurauksella että matkustajajunan veturi ja konduktöörinvaunu suistuivat kiskoilta ja vaurioituivat pahoin. Matkustajajunasta havaittiin yhteentörmänneet junat savun vuoksi niin myöhään ettei jarrutus enää riittänyt estämään yhteentörmäystä. Paikalla oli kaksoisraide mutta tavarajunan vaunuja oli kasautunut myös toiselle raiteelle matkustajajunan törmätessä niihin. Onnettomuudessa ei kukaan kuollut eikä loukkaantunut. Radasta katkesi onnettomuuspaikalla kaksi kiskoa ja useita kiskoja vääntyi. Junaliikenne keskeytyi onnettomuuden vuoksi.

Lähteet
-------

1. 1 2  Rautatieonnettomuus. Kolme junaa yhteen kasaan, Karjala, 28.11.1905, nro 270, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
2. ↑  Junaturvallisuus S. V. rautateillä. Luettelo suuremmista junaonnettomuuksista v. 1862 – v. 1928, Veturimies, 01.03.1930, nro 3, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
**Bender Bending Rodríguez** on yhdysvaltalaisessa *Futurama*-televisiosarjassa esiintyvä robotti. Hahmon ääninäyttelijänä toimii John DiMaggio.

Bender on alkoholisoitunut, kleptomaaninen ja tupakoiva hahmo, joka vihaa lähes kaikkia ihmisiä Fryta ja Leelaa lukuun ottamatta. Benderillä on ollut myös lukuisia eri mittaisia suhteita sarjassa esiintyvien naispuolisten robottien kanssa.

Benderin hokema on "Bite my shiny metal ass!", jonka hän sanoo usein ollessaan vihainen tai ärsyyntynyt jostain.

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Bender ihannoi televisiokokki Elzaria, jonka takia Bender toimii joskus Planet Express -avaruusaluksen kokkina, vaikka hänellä onkin surkea kokin maine. Toisinaan hän myös auttaa pakettien kuljettamisessa perille, mutta yleensä hän vain lorvii asemalla. Bender valmistettiin Tijuanassa, Mom’s Friendly Robot Companyssa. Hän toivoo salaa olevansa folklaulaja. Tämä toive tulee esiin tilanteissa, joissa magnetismi aiheuttaa hänen estoyksikkönsä vioittumisen. Hän olikin hetken Beckin yhtyeessä raaputtajana. 

Bender käyttää alkoholia polttokennojensa lataamiseen ja tuottaa lopputuotteena kasvihuonekaasuja röyhtäilyn tai toisinaan piereskelyn yhteydessä syntyvän leimahduksen muodossa. Juopumuksen oireet tulevat Benderillä esiin silloin, kun hän lopettaa juomisen, jolloin hänestä tulee sekava ja hänen suunsa ympärille alkaa muodostua ruostetta. Vaikka alkoholi on Benderin ensisijainen polttoaine, hän kykenee prosessoimaan myös mineraaliöljyä, pimeää ainetta sekä fotoneita (aurinkoenergiaa). Jaksossa "Godfellas" paljastuu, että Bender on varustettu myös ydinmiilulla.

Jaksossa Proposition Infinity Benderillä on suhde Amyn kanssa. Pari alkaa ajaa "roboseksuaalien" oikeuksia ja kampanjoida robottien ja ihmisten välisten suhteiden laillistamisen puolesta.. 

Hänellä on miltei patologinen pelko purkinavaajia kohtaan. Syynä tähän on, että purkinavaaja on vastuussa Benderin isän kuolemasta.

Lähteet
-------

1. ↑  Phil Edwards: Chart: The 8 actors that voiced more than 200 Futurama characters *Vox*.  17.7.2015. Viitattu 30.6.2020. (englanniksi)
2. ↑  Bender Bending Rodriguez - The Infosphere, the Futurama Wiki *theinfosphere.org*. Viitattu 30.6.2020.
3. ↑  Bender Bending Rodríguez *Futurama Wiki*. Viitattu 30.6.2020. (englanniksi)
4. ↑  Robosexuality *Futurama Wiki*. Viitattu 30.6.2020. (englanniksi)
5. ↑  Episodit 2ACV01, 3ACV13.
6. ↑  Bendin' in the Wind *Futurama Wiki*. Viitattu 30.6.2020. (englanniksi)
**Mark Sampson** (s. 18. lokakuuta 1982 Creigiau) on walesilainen jalkapallovalmentaja, joka on vuodesta 2013 toiminut Englannin naisten jalkapallomaajoukkueen päävalmentajana.

Ura pelaajana
-------------

Sampsonin ura pelaajana ei ollut kovin hyvä. Hän pelasi amatööritasolla Cardiff Corinthians -seurassa, jossa hänen veljensä toimi valmentajana. Pelipaikaltaan Sampson oli puolustaja.

Ura valmentajana
----------------

Sampson aloitti valmentajanuransa Walesin kakkostasolla pelanneessa Taff’s Wellissä, jonka valmentajana hän toimi vuosina 2008–2010. Vuosina 2009–2013 Sampson toimi Englannin naisten pääsarjassa pelanneen Bristol City WFC:n päävalmentajana. Joulukuussa 2013 Sampson nimettiin Englannin naisten jalkapallomaajoukkueen päävalmentajaksi. Vuonna 2015 Englanti voitti Kypros Cupin. Saman vuoden MM-kilpailuissa Englanti sijoittui kolmanneksi ja saavutti historiansa ensimmäisen MM-mitalin.

Saavutukset
-----------

**Valmentajana**

* Kypros Cup: kultaa (2015)
* Naisten MM-kilpailut: pronssia (2015)

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑

Englannin joukkue – Jalkapallon naisten MM-kilpailut 2015
1 Bardsley |
2 A. Scott |
3 Rafferty |
4 Williams |
5 Houghton |
6 Bassett |
7 Nobbs |
8 J. Scott |
9 Aluko |
10 Carney |
11 Moore |
12 Bronze |
13 Chamberlain |
14 Greenwood |
15 Stoney |
16 Chapman |
17 Potter |
18 Duggan |
19 Taylor |
20 Sanderson |
21 Telford |
22 Kirby |
23 White |
Valmentaja Sampson

Englannin joukkue – Jalkapallon naisten EM-kilpailut 2017
1 Bardsley |
2 Bronze |
3 Stokes |
4 J. Scott |
5 Houghton |
6 Potter |
7 Nobbs |
8 Christiansen |
9 Taylor |
10 Williams |
11 Moore |
12 Stoney |
13 Chamberlain |
14 Carney |
15 Bassett |
16 Bright |
17 Parris |
18 White |
19 Duggan |
20 Greenwood |
21 Telford |
22 A. Scott |
23 Kirby |
Valmentaja Sampson
**Modifioitu efektiivinen korko** (MIRR = Modified Internal Rate of Return) on efektiivisen koron laajennus, jossa huomioidaan rahoituksen ja uudelleen sijoitettavien tulojen korkokannat. Modifioidun efektiivisen koron kaava on seuraava:

{\displaystyle MIRR=100\*[({\frac {NFV\_{p}}{NPV\_{n}}})^{\frac {1}{n}}-1]}

missä:

n = laina-aika vuosina

{\displaystyle NPV\_{n}} = negatiivisten kassatapahtumien nykyarvo rahoituksen korkokannalla

{\displaystyle NFV\_{p}} = positiivisten kassatapahtumien tuleva arvo uudelleen sijoituksen korkokannalla

  

Markkinakorkojen muuttuessa yhä nopeammassa tahdissa on luottojen kannattavuuslaskelmissa syytä arvioida millä korolla palautuneet varat saadaan sijoitettua uudelleen. Efektiivisen korossa on se puute, että palautuneet varat oletetaan saatavan sijoitettua uudelleen efektiivisellä korolla. Luotoissa, joista saatava/maksettava efektiivinen korko on huomattavan korkea tai alhainen, tämä ei ole realistinen oletus. Myös jos on oletettavissa, että korkotaso muuttuu lähitulevaisuudessa olisi hyvä laskea efektiivisen koron ohella modifioitu efektiivinen korko eri korkokantaoletuksilla.

Periaatteessa modifioitu efektiivinen korko on, kuten muutkin luoton kannattavuutta arvioivat tunnusluvut, yksinkertaistettu ennuste tulevaisuuden tapahtumista. Teoreettisesti ajatellen kaikkien palautuvien erien uudelleensijoituskorkoarvion tulisi olla erillisen eikä niin kuin nyt laskennassa joudutaan antamaan eli yhden kaikkia eriä koskevan yhteisen arvon.
**Hala Sultan Tekke** eli **Umm Haramin moskeija** (turk. *Hala Sultan Tekkesi*, kreik. Τεκές Χαλά Σουλτάνας, *Tekés Chalá Soultánas*) on moskeija Kyproksen saarella Dromolaxián kylässä lähellä Lárnakan kaupunkia. Se on yksi islaminuskon pyhimmistä paikoista.

Hala Sultan Tekken moskeija.
Moskeija on perinteen mukaan perustettu vuonna 648 paikalle, jossa profeetta Muhammedin sukulainen Umm Haram kuoli pudottuaan muulin selästä. Tämä oli mukana saaren arabivalloituksella. Nykyiset rakennukset ovat peräisin noin vuodelta 1787, ja ne on kunnostettu viimeisimpänä vuosina 1816 ja 2002. Moskeijaa pidetään islamin neljänneksi pyhimpänä paikkana Mekan, Medinan ja Jerusalemin Al-Aqsan jälkeen, ja se on saaren merkittävin pyhiinvaelluskohde muslimeille.

Moskeija sijaitsee Lárnakan suolajärven lounaisrannalla noin kuusi kilometriä lounaaseen Lárnakasta. Paikalta on löydetty arkeologisissa kaivauksissa merkkejä asutuksesta jo neoliittisella kaudella, ja nimi "Hala Sultan Tekke" voi viitata myös tähän esihistoriallisen ajan löytöpaikkaan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Hala Sultan Tekke *Department of Antiquities*. Viitattu 14.5.2018.
2. 1 2 3  Hala Sultan Tekke *Visit Cyprus*.  Arkistoitu 3.5.2018. Viitattu 14.5.2018.
3. ↑  Hala Sultan Tekke Mosque *Larnaka Tourism Board*. Viitattu 14.5.2018.
4. ↑  Hala Sultan Tekke *Cyprus Island*. Viitattu 14.5.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hala Sultan Tekke** Wikimedia Commonsissa
**Modokit** ovat intiaaniheimo, jotka elivät alun perin Luoteis-Kaliforniassa. Nykyisin he ovat jakautuneet Oklahoman ja Oregonin alueelle. Oregonin modokit ovat osa klamath-heimojen yhteenliittymää, johon kuuluvat modokien lisäksi klamathit ja yahooskinit. Heimoilla on reservaatti Oregonin eteläosassa. Oklahoman modokeilla on oma reservaattinsa Oklahoman luoteisosassa.

Historia
--------

Modokit kiertelivät ruuan perässä. Yksi pääelinkeinoista oli lohen pyydystäminen. Peter Skene Ogden aloitti kaupankäynnin modokien kanssa ensimmäisenä eurooppalaisena 1820. Kun eteläinen uudisraivaajareitti avattiin, modokien alueiden läpi tuli useita uudisraivaajaryhmiä. Useat Modok-sodan taisteluista käytiin tämän reitin varrella.

Ennen amerikkalaisten tuloa alueelle alueella asui eri arvioiden mukaan noin 400-500 modokia. Nykyisin noin 600 modokia elää Oregonissa heidän perinteisillä asuinalueillaan Tulen järven eteläpuolella. Lisäksi 200 modokia elää Oklahomassa Quapawin intiaanireservaatissa Oklahoman luoteisosassa.

Kulttuuri
---------

Modokit ovat läheistä sukua klamatheille ja molemmat heimot kutsuivat itseään samalla nimellä **maklaks** joka tarkoittaa ihmistä tai kansaa. Modokien uskonnosta ei tiedetä yksityiskohtia. Numero 5 esiintyi monissa rituaaleissa.

Katso myös
----------

* Modok-sota

Lähteet
-------

1. 1 2  Appendix E: AIAN Tribes for the United States from Census 2000 *Fact Finder*. U.S Census Bureau.  Arkistoitu 15.10.2011. Viitattu 31.10.2010. (englanniksi)
2. ↑  Appendix O Federally Recognized Indian Tribes with Interests in the Planning Area (Arkistoitu – Internet Archive)
**Uusi journalismi** on 1960-luvulla ja 70-luvulla kehitetty uutisten kirjoittamisen ja journalismin tyyli, jossa käytettiin aikanaan epäsovinnaisina pidettyjä kaunokirjallisuuden menetelmiä. Sille on ominaista subjektiivinen näkökulma, pitkien tietokirjojen tyyli, "totuuden" korostaminen yli "faktojen" sekä intensiivinen reportaasi, jossa toimittaja upotti itsensä raportoijana kirjoittamaansa juttuun. Tämä oli vastakohta perinteiselle journalismille, jossa toimittaja oli tyypillisesti "näkymätön" ja faktat kerrottiin mahdollisimman objektiivisesti.

Uuden journalismin kirjoittajia ja toimittajia
----------------------------------------------

* Joan Didion
* Tom wolfe
* Truman Capote
* Norman Mailer

Aiheesta muualla
----------------

* Sirkka Heinonen, Juho Ruotsalainen: Median ja journalismin viriäviä tulevaisuuksia *Kudos*.  9.4.2015.  Arkistoitu 25.8.2016. Viitattu 20.9.2016.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:New Journalism
**Cristian Ignacio Herrera López** (s. 13. maaliskuuta 1991 Las Palmas, Gran Canaria) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Elcheä ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.

Seurajoukkueura
---------------

Herrera on syntynyt Gran Canarialla Las Palmasissa ja on kaupungin jalkapalloseura Unión Deportiva Las Palmasin junioriakatemian kasvatti. Hän pelasi ensimmäisen kerran seuran reservijoukkueessa kaudella 2010–2011. 9. heinäkuuta 2013 Herrera kieltäytyi seuran sopimustarjouksesta ja siirtyi Elchen reservijoukkueeseen.

24. marraskuuta 2013 Herrera teki ensiesiintymisensä seuran edustusjoukkueessa ottelussa Valenciaa vastaan. Hän laukoi samaisessa ottelussa myös ensimmäisen maalinsa maan pääsarjassa Primera Divisiónissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Cristian rompe con la UD y se marcha el filial del Elche La Provincia. Viitattu 22.2.2014. (espanjaksi)
2. ↑  Herrera late show downs Valencia ESPN. Viitattu 22.2.2014. (espanjaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Cristian Herreran esittely ja tilastot Futbolme-sivustolla (espanjaksi)
**Uusi eurooppalainen vasemmistofoorumi** (engl. *New European Left Forum, NELF*) on vuonna 1991 perustettu eurooppalaisten vasemmistopuolueiden verkosto, joka kokoontuu kahdesti vuodessa. NELF ei tee sitovia päätöksiä eikä sillä ole pysyviä elimiä. 

NELF perustettiin sosialististen maiden romahdettua, kun vasemmisto etsi uusia yhteistyön muotoja. Monet toimintaan osallistuvat puolueet ovat sittemmin liittyneet myös Euroopan vasemmistopuolueeseen ja/tai GUE/NGL-ryhmittymään.

NELF:n yhteydessä toimii naisverkosto, josta 2007 muodostettiin NELF:n alaisuudessa toimiva työryhmä. Naisverkosto on järjestänyt myös omia erillisiä tapaamisia. NELF on tehnyt yhteistyötä nuorisojärjestöjen European Network of Democratic Young Left -yhteenliittymän (ENDYL) kanssa.

Foorumin jäsenpuolueet järjestävät tapaamiset vuorotellen. Ensimmäisen kerran vasemmistopuolueet kokoontuivat marraskuussa 1991 Madridissa; Espanjan Yhdistynyt vasemmisto oli keskeinen aloitteentekijä verkostoa perustettaessa. NELF:n suomalainen jäsenpuolue Vasemmistoliitto järjesti tapahtuman viimeksi vuonna 2007.

Jäsenpuolueet
-------------

| valtio | puolue |
| --- | --- |
| Alankomaat | Sosialistinen puolueVihreä vasemmisto |
| Espanja | Iniciativa per CatalunyaYhdistynyt vasemmisto |
| Italia | Italian kommunistien puoluePartito della Rifondazione Comunista |
| Kreikka | Synaspismos |
| Norja | Sosialistinen vasemmistopuolue |
| Ranska | Ranskan kommunistinen puolue |
| Ruotsi | Vasemmistopuolue |
| Saksa | Vasemmisto |
| Suomi | Vasemmistoliitto |
| Sveitsi | Sveitsin työväenpuolue |
| Tanska | Sosialistinen kansanpuolue |
| Viro | Viron vasemmistopuolue |

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Europe's new forum for greens, left (Green Left Weekly 22.3.1995)
2. ↑  Valtikan kokousraportti 1.12.2007[vanhentunut linkki] (Vasemmistonaiset)
**Johann Gerhard Oncken** (26. tammikuuta 1800 Varel, Oldenburgin herttuakunta – 2. tammikuuta 1884 Zürich, Sveitsi) oli saksalainen kirjakauppias ja Saksan ja laajemmin Manner-Euroopan baptistiliikkeen perustaja.

Elämä
-----

Alkujaan luterilainen Oncken lähti Leithiin Skotlantiin vuonna 1814 skotlantilaisen kauppiaan oppipojaksi ja sai vaikutteita sikäläisestä herätysliikkeestä. Vuodesta 1823 lähtien hän työskenteli Hampurissa *Continental Society for the Diffusion of Religious Knowledge over the Continent of Europe* -seuran lähetyssaarnaajana. Vuonna 1828 Oncken avasi yhteistyössä Edinburghin Raamattuseuran kanssa kirjakaupan. Tutkittuaan Raamattua itsenäisesti hän omaksui baptistiset näkemykset useita vuosia ennen kuin hänellä oli tilaisuus saada "uskovien kaste". Kuultuaan sattumalta, että amerikkalainen baptistiprofessori Barnas Sears jatkoi tutkimuksia Berliinissä, hän oli yhteydessä Searsiin ja sai kuuden muun kanssa kasteen Hampurissa vuonna 1834. Tämä seurakunta muodosti baptistien lähetystyön alkusysäyksen Saksassa ja pysyi sen keskuksena aina Saksan–Ranskan sodan jälkeiseen aikaan saakka. Hänen toimintansa johtavana evankelistana sekä Raamattujen ja traktaattien jakajana houkutteli liikkeelle uusia kannattajia. Baptistien määrä kasvoi Saksan valtionkirkkojen vastustuksesta huolimatta. Saksasta baptistit levittäytyivät Tanskaan, Ruotsiin, Sveitsiin, Itävaltaan ja Venäjälle. Vuonna 1849 he perustivat baptistikirkkojen liiton, johon kuului Oncken kuollessa yli 30 000 jäsentä yli kymmenessä Euroopan maassa. Vuonna 1878 Oncken testamenttasi kristillisen kustannustoimintansa baptistiliitolle. Onckenin teologia oli pääosin kalvinistista.

Lähteet
-------

1. 1 2  Oncken, Johann Gerhard *Meyers Großes Konversations-Lexikon*.  1908. Viitattu 9.12.2022. (saksaksi)
2. 1 2  Weber, N.: Baptists *The Catholic Encyclopedia*.  1907. Viitattu 9.12.2022. (englanniksi)
3. 1 2  Günter Balders: Oncken, Johann Gerhard *Neue Deutsche Biographie*.  1999. Viitattu 9.12.2022. (saksaksi)
4. 1 2  Günter Wagner: Johann GerhardOncken *Historisches Lexikon der Schweiz*.  2009. Viitattu 9.12.2022. (saksaksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Historical Dictionary of Switzerland
* SNAC

 |

 |
*Tämä artikkeli kertoo maantieteen käsitteestä. Uuden maailman muita merkityksiä luetellaan sivulla Uusi maailma (täsmennyssivu).*
Sebastian Münsterin kartta uudesta maailmasta, julkaistu ensimmäistä kertaa vuonna 1540.
**Uusi maailma** on yksi monista nimityksistä Maan läntiselle pallonpuoliskolle, erityisesti Amerikan mantereelle. Mukaan luetaan myös lähisaaristot, kuten Karibia ja Bermuda.

Nimitys on peräisin 1500-luvun alkupuolelta. Löytöretkeilijöiden rantautuminen Amerikkaan 1400−1500-lukujen taitteessa laajensi eurooppalaisten maantieteilijöiden horisonttia suuresti, sillä ennen Amerikan löytymistä he uskoivat maailman koostuvan Afro-Euraasiasta eli Afrikasta, Euroopasta ja Aasiasta, joista voidaan käyttää uuden maailman vastinparina nimitystä vanha maailma. 

Uuden maailman käsitteen keksi firenzeläinen löytöretkeilijä Amerigo Vespucci. Amerikan mantereesta käytettiin myös nimitystä "Maailman neljäs osa".

Lähteet
-------

1. ↑  Davidson, M. H.: *Columbus Then and Now: A Life Re-examined*, s. 417. Norman: University of Oklahoma Press, 1997. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Uusi maailma** Wikimedia Commonsissa
Crissay-sur-Manse
**Crissay-sur-Manse** on Ranskan kunta Centre-Val de Loiren hallintoalueella Indre-et-Loiren departementissa. Noin 40 kilometriä lounaaseen Toursin kaupungista sijaitsevan kunnan asukasluku vuonna 2014 oli 101. Kunta kuuluu departementissaan Chinonin kantoniin Chinonin arrondissementissa.

Loire-jokeen virtaavan Viennen sivujoki Manse kulkee Crissay-sur-Mansen läpi. 

Kunta kuuluu kauneimpien ranskalaiskylien järjestöön *Les Plus Beaux Villages de France*. Samassa departementissa noin 35 kilometriä länsilounaaseen sijaitsee toinen järjestön jäseneksi päässyt kylä, Candes-Saint-Martin.

Lähteet
-------

1. ↑  List of The Most Beautiful Villages of France (Arkistoitu – Internet Archive), Les plus beaux villages de France. Viitattu 5.7.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Crissay-sur-Manse** Wikimedia Commonsissa

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: fr:Candes-Saint-Martin
**Johann Flittner** (Flitner) (1. marraskuuta 1618 Suhl, Thüringen, Saksa – 7. tammikuuta 1678 Stralsund, Pommeri, Saksa) oli saksalainen luterilainen pappi, virsirunoilija ja -säveltäjä.

Flittner kävi koulua Suhlissa ja lukion Schleusingenissä. Vuonna 1637 hän aloitti teologian opinnot Wittenbergin yliopistossa ja jatkoi opintojaan Jenan, Leipzigin ja Rostockin yliopistoissa.

Pommerissa sai Flittner kuulla, että Grimmenissä Greifswaldin lähellä oli kanttorin virka vailla hoitajaa, ja hän sai viran 1644. Hän toimi myös saarnaajana ja 1646 hänestä tuli Grimmenin kaupunginkirkon diakoni, apulaispappi ja tätä virkaa hän hoiti kuolemaansa saakka. Hän meni avioliittoon edeltäjänsä lesken kanssa. Seurakunnan kirkkoherran virka oli kuitenkin avoinna useita kertoja hänen elinaikanaan, mutta häntä ei valittu siihen virkaan.

Kolmikymmenvuotisen sodan aikana hän joutui pakenemaan Stralsundiin, mutta palasi 1660 takaisin Grimeniin. 1659 hän kirjoitti teoksen *Himmlische Lust-Gärtlein*, kokoelman rukouksia ja virsiä ja se painettiin Greifwaldissa 1661. Kokoelman viides osa *Suscitabulum musicum* oli yksitoista Flittnerin kirjoittamaa laulua, joista osan hän myös sävelsi. Yhdeksän niistä julkaistiin *Nürnberger Gesangbuch* -kirjassa 1677. J. S. Bach on käyttänyt hänen virsisäkeistöjä muutamissa teoksissaan (BWV 259, BWV 361, BWV 473).

Kolmikymmenvuotisen sodan jatkuessa Flitter joutui pakenemaan uudelleen Stralsundiin. Hän kuoli siellä 1678, ja hänen hautansa on Grimmenin Mariankirkossa.

Flittnerin virsistä on käytössä säilynyt yksi Suomessa ja Ruotsissa. *Himmlische Lust-Gärtleinin* viidennen osan laulu "Jesu, meiner Seelen Weide" on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa virsi 305 "Jeesus, ruokit sanallasi" (ruots. Jakob Arrhenius 1691. Suom. virsikirjaan 1701. Uud. Anna-Maija Raittila 1984). Ruotsin kirkon virsikirjassa se on virsi 355 "Jeesus, ruokit sanallasi". Käännös on Anna-Mari Kaskisen 1998 tekemä, Jan Arvid Hellströmin 1979 tekemän ruotsinkielisen muokkauksen mukainen. Molemmissa kirjoissa virren sävelmänä on sama, Ruotsissa 1691 julkaistu sävelmä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Johann Flittner (Composer, Poet) *bach-cantatas.com*. Viitattu 9.11.2020. (englanniksi)
2. ↑  Johann Flitner *hymnary.org*. Viitattu 9.11.2020. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Italia
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* RISM

 |

 |
**Johann Georg Faust** (1480 – noin 1540) oli saksalainen okkultisti, alkemisti ja astrologi. Hänen elämänsä toimi mahdollisesti pohjana legendalle Faustista, sielunsa paholaiselle myyneestä oppineesta miehestä. Myöhemmin kirjoitetut Christopher Marlowen ja Johann Wolfgang von Goethen kuuluisat fiktiiviset teokset perustuvat samaan tarinaan. 

Tiedot historiallisen Johann Faustin elämästä ovat epävarmoja. Hän oletettavasti syntyi vuonna 1480 Knittlingenissa ja opiskeli Heidelbergin yliopistossa. 1500-luvun alkupuolella hän harjoitti astrologiaa, alkemiaa, lääkintää ja taikuutta eri puolilla eteläistä Saksaa. Faust kuoli noin 1540 Staufen im Breisgaun kaupungissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Notizen zum Faust (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Hans-Ulrich Stoldt: Der Mogeldoktor. *Der Spiegel online*

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Johann Georg Faust** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Kreikka
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Johann Gottfied Piefke noin 1870.
**Johann Gottfried Piefke** (9. syyskuuta 1815 Schwerin an der Warthe – 25. tammikuuta 1884 Frankfurt an der Oder) oli preussilainen sotilaskapellimestari ja marssimusiikin säveltäjä. Hän on säveltänyt eräät tunnetuimmista saksalaisista sotilasmarsseista.

Piefken isä oli Zielenzigin kaupungin urkuri. Asevelvollisuutensa aikana Piefke toimi oboistina Frankfurt an der Oderiin sijoitetun 8. henkikrenatöörirykmentin soittokunnassa. Vuosina 1838–1843 hän opiskeli Berliinin musiikkikorkeakoulussa. Sen jälkeen hän palasi Frankfurtiin ja johti entisen rykmenttinsä soittokuntaa vuodesta 1843 kuolemaansa asti yli 40 vuoden ajan. Piefkeä pidettiin aikansa johtavana preussilaisena sotilaskapellimestarina, mutta historiaan hän on jäänyt ennen kaikkea säveltämiensä marssien ansiosta. Piefke sävelsi noin 60 marssia, joista 10 otettiin Preussin armeijan viralliseen marssiluetteloon, mikä on enemmän kuin kenenkään muun. Hänen tunnetuimmat sävellyksensä ovat *Preussin kunnia* (*Preußens Gloria*), *Königgrätzer Marsch*, *Düppeler-Schanzen-Sturmmarsch* ja *Alexandrinenmarsch*.

Piefke seurasi Preussin armeijaa sen tunnetuimmille sotaretkille. Vuoden 1864 Tanskan vastaisen sodan aikana hänen on kerrottu johtaneen Dybbølin taistelukentällä Beethovenin *Yorckscher Marschin* esitystä käyttäen sapelia tahdin näyttämiseen sen jälkeen kun tahtipuikko ammuttiin hajalle hänen kädestään. *Königgrätzer Marschin* hänen on sanottu säveltäneen Königgrätzin taistelupaikalla. Preussin–Itävallan sodan päätyttyä Piefke sai johtaa orkesteria kuningas Vilhelm I:n edessä pidetyssä voitonparaatissa. Mahdollisesti häneen ja hänen veljeensä Rudolf Piefkeen viitaten itävaltalaiset alkoivat vuoden 1866 sodan jälkeen kutsua kaikkia preussilaisia "piefkeiksi". Ranskan–Saksan sodan aikana 1871 Piefken terveys alkoi reistailla ja hän vetäytyi sen jälkeen loppuiäkseen Frankfurtiin. Kuoltuaan vuonna 1884 hänet haudattiin sotilaallisin kunnianosoituksin kotikaupunkinsa vanhalle hautausmaalle.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Johann Gottfried Piefke (saksaksi) Preussen: Chronik eines Deutschen staates. Viitattu 7.9.2014.
2. 1 2 3  Lars C. Stolt: DER KÖNIGGRÄTZER, Gottfried Piefke (Arkistoitu – Internet Archive) (ruotsiksi) Militärmusiksamfundet 29.8.2003. Viitattu 7.9.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Johann Gottfried Piefke** Wikimedia Commonsissa

* Piefkedenkmal (saksaksi) Piefken muistomerkki Itävallan Gärnserndorfissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Yhdysvallat
* Japani
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* RISM

 |

 |
**Ilkka Kalle August Halonen** (14. marraskuuta 1932 Kuopio – 21. joulukuuta 2021 Kuopio) oli suomalainen sotilas, kenraaliluutnantti. Halonen syntyi Kuopiossa jääkärikapteeni Otto Armas (Ami) Halosen ja lastentarhanopettaja Aino Hilja Halosen ensimmäisenä lapsena. Myöhemmin Halonen muutti perheensä mukana Siilinjärven Kasurilan kylään, missä hänen isänsä jääkärikapteeni Halonen toimi maanviljelijänä.

Opinnot ja perhe
----------------

Halonen kirjoitti ylioppilaaksi Kuopion Lyseosta v. 1952. Varusmiespalveluksen jälkeen hän suoritti kadettikoulussa upseerin tutkinnon vuonna 1955. Hän oli joukkueenjohtajana ensimmäisessä suomalaisessa rauhanturvajoukossa (YKSK) Egyptissä 1956–1957. Hän palveli opetusupseerina ja komppanianpäällikkönä 2. prikaatissa ja reserviupseerikoulussa vuosina 1957–1963. Sotakorkeakoulussa Halonen opiskeli vuosina 1963–1965. Hän oli Sotakorkeakoulun opettajana vuosina 1965–1969 ja 1971–1975. Halosen sotilasura jatkui Uudenmaan Rakuunapataljoonasn ja Savon Prikaatin komentajana vuosina 1975–1980. Tämän jälkeen hän palveli Pääesikunnassa operatiivisen osaston päällikkönä. Hänet ylennettiin kenraalimajuriksi 1981 ja määrättiin Savo-Karjalan Sotilasläänin komentajaksi 1981–1984, minkä jälkeen hän oli Pääesikunnassa päämajamestarina ja yleisesikunnan päällikkönä vuosina 1984–1989. Kenraaliluutnantiksi hänet ylennettiin 1986. Hänen viimeinen tehtävänsä aktiivipalveluksessa oli Pohjois-Suomen Sotilasläänin komentajuus vuosina 1989–1992. 

Halonen avioitui Maija-Liisa Variksen kanssa vuonna 1957 ja heille syntyi kaksi poikaa.

Yleistä
-------

Ilkka Halonen toimi Kadettikunnan puheenjohtajana 1984–1986 ja Jääkäripataljoona 27:n Perinneyhdistyksen puheenjohtajana 1989–1995. Eläkepäivillään hän edisti muun muassa ampumisharrastusta. Hän oli Sotainvalidien Veljesliiton Pohjois-Savon piirin puheenjohtajana vuosina 2001–2006, ja osallistui muun muassa asiantuntijana Jatkosodasta kertovien radio-ohjelmien tekemiseen.

Kunniamerkit
------------

* Suomen Leijonan 1. lk komentajamerkki (SL K1)
* Suomen Leijonan komentajamerkki (SL K)
* Jatkosodan muistomitali
* Sotilasansiomerkki
* YK-mitali (Suez)
* Reserviupseeriliiton ansiomerkki

Lähteet
-------

1. ↑  Kuolinilmoitus, *Helsingin Sanomat* 9.1.2022, s. C 14
2. 1 2  Irja Hämäläinen, Risto Rantala, Hannakatri Hollmén (toim.): *Kuka kukin on 1994*, s. 169. Helsinki: Otava, 1994. ISBN 951-1-12833-7.
3. ↑  17 Nuorta osallistui Kenraalin kilpailuun ampumaurheiluliitto, 2007
4. ↑  YLE Kirjo (Arkistoitu – Internet Archive)
5. ↑  *Kadettiupseerit 1920–1985*, s. 124. Kadettiupseerit r.y. 1985. ISBN 951-99690-4-7.

Aiheesta muualla
----------------

* Ilkka Halosen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
**Edwarda O’Bara** (27. maaliskuuta 1953 – 21. marraskuuta 2012) oli yhdysvaltalainen nainen, joka on maailman pitkäaikaisin koomapotilas. Edwarda sairastui diabeteksen aiheuttamaan koomaan vuonna 1970 ollessaan 16-vuotias, ja vietti siinä 42 vuotta. Aiemmin pitkäaikaisimman koomapotilaan titteliä piti hallussaan myöskin yhdysvaltalainen Elaine Esposito joka oli koomassa 37 vuotta ja 111 päivää vaivuttuaan siihen 6-vuotiaana. Edwarda haaveili lastenlääkärin urasta, joka ei kuitenkaan koskaan toteutunut Edwardan vaipuessa koomaan 1970. Juuri ennen kuin hän menetti tajuntansa, hän pyysi äidiltään ettei tämä koskaan jättäisi häntä. Äiti lupasi ja piti sanansa.

Elämä koomassa
--------------

Edwardasta huolehti tämän äidin lisäksi hänen siskonsa Colleen. Edwardaa ruokittiin letkua pitkin, ja hänet käännettiin kahden tunnin välein. Hänelle myös luettiin ja soitettiin musiikkia eikä häntä jätetty hetkeksikään yksin - hänen vieressään oli aina joku. Edwardan kohtalo on koskettanut monia ja sen takia hänellä oli ystäviä eri puolilta maailmaa. Edwardan äiti kuoli vuonna 2008 ja Colleen jätti työnsä hevosten kouluttajana, jotta voisi kuluttaa kaiken aikansa siskonsa hoitamiseen.

Kuolema
-------

Tiistai-iltana 20. marraskuuta 2012 Colleen epäili siskonsa sairastuneen flunssaan huomatessaan tämän olevan hieman huonovointinen, mutta aamulla hänen tilansa oli jo terveempi. 
Kun Colleen aamiaisen ja kylvyn jälkeen meni kertomaan Edwardalle menevänsä hakemaan kahvia, hän huomasi kuinka Edwarda hymyili leveästi ja sitten hän nukahti. Kun Colleen palasi, hän yritti herättää siskoaan, muttei tämä enää herännyt.
Edward Tudor-Pole
**Edward Tudor-Pole** (s. 6. joulukuuta 1955 Lontoo, Englanti) on brittiläinen muusikko ja näyttelijä, joka esiintyessään on käyttänyt myös nimeä **Eddie Tenpole**.

Tudor-Pole perusti yhtyeensä Tenpole Tudor vuonna 1974. Kuuluisuutta hän sai esiintyessään Sex Pistols -elokuvassa *The Great Rock ’n’ Roll Swindle*, jossa hän esitti kolme laulua. Hän myös esiintyi jonkin aikaa Sex Pistolsin keulahahmona ennen omaa yhtyettään.

Tenpole Tudor teki levysopimuksen Stiff Recordsin kanssa vuonna 1980. Bändi julkaisi kaksi albumia, *Eddie, Old Bob, Dick and Gary* ja *Let the Four Winds Blow* sekä kolme hittisingleä.

Tudor-Pole on myös näyttelijä ja televisioesiintyjä. Hänet tunnetaan brittiläisen tietovisan *Crystal Mazen* juontajana ja esiintymisistään *Top of the Popsissa*. Hän on esiintynyt muun muassa *The Rocky Horror Show* -musikaalissa, Sid Viciousista ja Nancy Spungenista kertovassa *Sid & Nancyssa* sekä *Peter Sellersin elämässä* koomikko Spike Milliganina.

Aiheesta muualla
----------------

* Edward Tudor-Pole Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

Lähteet
-------

1. ↑  Blakey Music - Ed Tudor-Pole (Arkistoitu – Internet Archive)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC

 |

 |
**Edward Taylor** (s. 1931) on brittiläinen käsikirjoittaja, joka tunnetaan parhaiten radiokuunnelmastaan *Knalli ja sateenvarjo* (engl. *The Men from the Ministry*). Tätä alun perin BBC:n esittämää kuunnelmaa on Suomessa lähetetty vuodesta 1980 Yleisradion yleisohjelmassa ja sittemmin YLE Radio 1:llä vuoteen 2010 asti. 

Taylor keksi *Knallin ja sateenvarjon* 1960-luvun alulla oltuaan lounaalla Richard Murdochin kanssa. Murdoch oli pyytänyt Tayloria kirjoittamaan radiokomedian, jossa hän itse esiintyisi.

Englannissa *Knallia ja sateenvarjoa* kuultiin 144 jaksoa ja siitä on myös versiot Etelä-Afrikassa ja Ruotsissa. Taylor kirjoitti uusia jaksoja Suomen versioon aina vuoteen 2008 saakka.

Taylor on kirjoittanut myös salapoliisiromaanit *Shadows of Treason* (2012) ja *Terror by Gaslight* (2015).

Taylor asuu Lontoossa vaimonsa Suen kanssa. Heillä on tytär.

Lähteet
-------

1. ↑  Kajava, Jukka: Brittihuumoria kesäsarjana: Radion "Knalli ja sateenvarjo" on musertavaa kuutavaa.  *Helsingin Sanomat*, 8.7.1980.  Sanoma Osakeyhtiö.
2. ↑  schajer.org: The Men from the Ministry
3. ↑  I sr.se: Plommonstop och paraply [vanhentunut linkki]
4. ↑  Taylor, Edward, 1931-: *The shadow of treason*. London: Robert Hale, 2012. 829228552. ISBN 9780719809538, 0719809533, 9780719809644, 0719809649, 9780719809514, 0719809517. Teoksen verkkoversio.
5. ↑  Taylor, Edward (Writer),: *Terror by gaslight*. London: Robert Hale London, 2015. 913791697. ISBN 9780719816611, 0719816610. Teoksen verkkoversio.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
Pachacútec Guaman Poman piirtämänä.
**Pachacútec** eli **Pachacuti** oli inkojen yhdeksäs hallitsija eli Sapa Inca 1438-1471/1472.
Hänen koko nimensä oli **Pachacuti Inca Yupanqui**, "Hän joka tekee maailman uudelleen". Pachacútec oli neljäs Hanan-dynastiasta, ja hänen syntymänimensä oli Cusi Yupanqui. Hän laajensi inkavaltiota huomattavasti, ja muutti silloisen Cuzcon kuningaskunnan suurvallaksi nimeltä Tawantinsuyu. Sen linnoitetuksi pääkaupungiksi rakennettiin Machu Picchu.

Pachacútec niitti mainetta ja kunniaa jo edellisen hallitsijan Viracocha Incan aikana. Silloin chankat hyökkäsivät Cuzcoon. Pachacútec hyökkäsi vahvan armeijan johdossa chankoja vastaan samaan aikaan kun hänen isänsä ja veljensä pakenivat. Pachacútecin armeija oli voittoisa. Valtaan päästyään Pachacútec aloitti valloitussodat ilmeisesti vallanhimonsa takia. Pachacútec olikin taitava sotilas ja hallitsija, ja kykeni toteuttamaan haaveensa valtakunnan laajentamisesta. Hän määräsi veljensä *Capac Yupanqui*n sotaretkelle pohjoiseen. Tämä eteni suunniteltua pidemmälle pohjoiseen ja valtasi muun muassa Cajamarcan. Veli menestyi Pachacútecin mielestä liiankin hyvin. Hän koki tämän uhkaavan asemaansa ja mestautti veljensä..

Pachacútecin poika oli seuraava inkahallitsija Túpac Inca Yupanqui.

Pachacútec kehitti Cuzcoon monimutkaisen asemakaavan. Kaupungin halki virtaavat joet olivat aikaisemmin aiheuttaneet tulvia, mutta nyt ne ohjattiin kanaviin. Keskustaan rajattiin erilaisia kaupungiosia uskonnollisiin ja hallinnollisiin tarkoituksiin. Kaupungin ulkopuolelle perustettiin ruoan ja muiden tarvikkeiden tuotantoon erikoistuneita esikaupunkeja.

|  |  |
| --- | --- |
| Punaisella merkitty inkavaltio oli vain pieni läntti Andeilla, 1438 jaa, jolloin Pachacutec nousi valtaistuimelle.  | 1463 jaa |

Lähteet
-------

* Henriksson, Markku: *Alkuperäiset amerikkalaiset*. Yhdysvaltain alueen intiaanien, inuitien ja aleutien historia. Gaudeamus, 1985. ISBN 951-662-385-9.
* Kero Reino: *Intiaanien Amerikka*. Otava, 1986. ISBN 951-1-08974-9.

### Viitteet

1. ↑  Qosqo of the Incas *The Americas*.
2. ↑  Reino Kero, alkuperäiset amerikkalaiset *lähde tarkemmin?*
3. ↑  Pachacuti Inca Yupanqui Encyclopedia Britannica
4. ↑  City of Cuzco Unesco. Viitattu 23.2.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Pachacútec** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Edeltäjä:**Viracocha Inca** | **Sapa Inca**  | Seuraaja:**Túpac Inca Yupanqui** |