recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Bernard Lewis
**Bernard Lewis** (31. toukokuuta 1916 Lontoo – 19. toukokuuta 2018) oli Princetonin yliopiston Lähi-idäntutkimuksen *Cleveland E. Dodge* -professori, joka oli erikoistunut islamin historiaan ja islamilaisen- ja länsimaailman vuorovaikutukseen. Hänen tutkimustaan Osmanien valtakunnan historiasta pidetään alansa merkkiteoksina. *The Encyclopedia of Historians and Historical Writinging* mukaan Lewisistä on muodostunut "vaikutusvaltaisin sodanjälkeinen islamin ja Lähi-idän historioitsija". 

Lewis aloitti tutkijanuransa keskiajan Arabian ja erityisesti Syyrian historialla. Hänen ensimmäinen tieteellinen artikkelinsa käsitteli keskiajan islamilaisen maailman ammattikiltoja. Toisen maailmansodan ja Israelin valtion perustamisen jälkeen vuonna 1948 arabimaat eivät enää sallineet juutalaistaustaisten tutkijoiden suorittaa kenttätyötä alueellaan ja Lewis ryhtyi tutkimaan Osmanien valtakunnan historiaa. 

Tieteellisen tutkimuksen lisäksi Lewis on kirjoittanut lukuisia suurelle yleisölle tarkoitettuja kirjoja: muun muassa *The Arabs in History* (1950) ja *The Middle East* (1995). Syyskuun 11. päivän iskujen jälkeen Lewis on julkaissut kaksi kirjaa islamilaisesta radikalismista *What Went Wrong?* ja *The Crisis of Islam*.

Lähteet
-------

1. ↑  Bernard Lewis, eminent historian of the Middle East, dies at 101


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Korea
* Alankomaat
* Puola
* Portugali
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii
* ORCID

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Vihdin datakeskus** on Microsoftin suunnittelema datakeskus, joka rakentuu Vihdin Nummelaaan. Datakeskuksen hankealue on laajuudeltaan 60 hehtaaria. Datakeskus sijoittuu Etelä-Nummelaan Rostin yrityspuistoon, joka rakentuu noin 2,5 kilomterin päähän Nummelan taajamasta.

Vihdin datakeskusalueelle suunnitellaan neljää datakeskusrakennusta ja tukitoimintoja, kuten muuntoasemat, huolto- ja toimistorakennukset, vesienhallintajärjestelmät sekä tarvittavat huoltotiet ja pysäköintialueet. Microsoft ja Vihdin kunta tekivät alueesta 12,3 miljoonan euron kaupat kesäkuussa 2023.

Vihdin datakeskus on on osa Microsoftin datakeskushanketta, johon kuuluu kolme erillistä ja itsenäisesti toimivaa, toistensa kanssa synkronoituvaa keskusta. Vihdin lisäksi kaksi muuta datakeskusta sijoittuvat Espooseen ja Kirkkonummelle.

Lähteet
-------

1. 1 2  Microsoftin datakeskus etenee Vihdissä *Länsi-Uusimaa*.  8.2.2024. Viitattu 19.3.2024.
2. 1 2  Microsoft ja Vihti tekivät yli 12 miljoonan euron tonttikaupat *MTV Uutiset*.  27.6.2023. Viitattu 19.3.2024.
**Donald Howard Menzel** (11. huhtikuuta 1901 – 14. joulukuuta 1976) oli yhdysvaltalainen tähtitieteilijä ja astrofyysikko, sekä myös johtava ufoja koskevien väitteiden epäilijä, ufoskeptikko eli *debunker* 1960-luvulla.

Menzel valmistui 1921 maisteriksi Denverin yliopistosta ja astrofysiikan tohtoriksi 1924 Princetonin yliopistosta. Menzel työskenteli Lickin observatoriossa 1926–1932. Sitten hän siirtyi Harvardin yliopiston tähtitieteen dosentiksi (1932–1935) ja edelleen astrofysiikan apulaisprofessoriksi (1935–1938). Menzel havaitsi 1933 J. C. Boycen kanssa, että Auringon koronasta löytyy happea.

Astrofysiikan professoriksi Menzel tuli vuonna 1938. Hän oli professorina Harvardissa vuoteen 1971 asti. Menzel teki Winfield W. Salisburyn kanssa 1941 ensimmäisiä laskelmia, jotka johtivat 1946 ensimmäiseen radiokontaktiin Kuuhun.

Lähteet
-------

1. 1 2  Donald Menzel *Array of Contemporary American Physicist*. AIP.  Arkistoitu 10.3.2016. Viitattu 19.2.2013. (englanniksi)
2. 1 2  *Wiley Book of Astronomy*. Wiley-Blackwell, 2004. Answers.com (viitattu 19.2.2013). (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* UFOs: Fact or Fiction? by Donald H. Menzel (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii
* Mathematics Genealogy Project
* zbMATH

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Maser
**Maser** engl. *(***m**icrowave **a**mplification by **s**timulated **e**mission of **r**adiation*)* eli *mikroaaltojen vahvistaminen stimuloidulla säteilyn emissiolla* on optinen laite. Maser tuottaa vahvistettuja, tahdistettuja mikroaaltoja. Maserissa sähkömagneettisen säteilyn aallot värähtelevät samassa tahdissa eli ne ovat koherentteja. Aallot ovat myös samaan suuntaan polarisoituneita ja saman taajuisia. Tavallisessa mikroaaltosäteilyssä on eri taajuuksisia, eri tahdissa värähteleviä aaltoja.

Maser keksittiin ennen laseria, ja ensimmäisiä lasereita sanottiin "optisiksi masereiksi". Maser keksittiin Neuvostoliitossa ja USA:ssa 1950-luvun alussa.

Masereita käytetään sähköisinä vahvistimina radioteleskoopeissa ja tarkoissa kelloissa. 

Masereita on erityyppisiä, jotkut kiinteät aineet tuottavat masersignaalia, samoin monet kevyet molekyylit. Näitä ovat mm. vesi (H2O),
hydroksidi-ioni (OH−), ammoniakki (NH3) ja metanoli (CH3OH). Tähtien syntyalueilta tulee monesti vesimaser-emissio 22 gigahertsin taajuudella.
**Riitasensuon sotavankileiri** eli **Kurileiri n:o 24** oli Kerimäen Riitasensuolla sijainnut sotavankileiri. Riitasensuolle saapui 100 ensimmäistä sotavankia lokakuussa 1941. Heidän majapaikkana toimi suon lähettyvillä sijainnut Raateahon talo. Sotavankeja lähetettiin ojittamaan suota ja nostamaan turvetta samana lokakuuna 1941 Riitasensuon Turve Oy:n työmaalle yrityksen ja Kotijoukkojen esikunnan tekemän sopimuksen perusteella. Riitasensuon turve Oy:n ja Kotijoukkojen esikunnan välinen sopimus purettiin 31. joulukuuta 1942. Leiri siirrettiin 24. tammikuuta alkaen ja 10. helmikuuta 1943 mennessä Vaasaan ja lakkautettiin vuonna 1944.

Kurisotavankien, eli sotavankikarkurien ja muiden vaarallisiksi katsottujen sotavankien, leiri perustettiin virallisesti 10. heinäkuuta 1942. Kurileiri syntyi tarpeesta koventaa rangaistuskäytäntöjä, sillä aiemmin vuonna 1942 esitetty kuolemanrangaistusehdotus ei ollut mennyt päämajassa läpi. Rangaistusten koventamisen lisäksi motiivina oli muiden sotavankileirien tilanteen helpottaminen, sillä kurileirin avulla hankaluuksia aiheuttaneet vangit saatettiin eristää muista vangeista. Muista sotavankileireireistä sotavankileiri 24 poikkesi vain tiukemman vartioinnin suhteen, mutta oletettavasti vankien kohtelu etenkin vankileirin alkuaikoina oli ankaraa ja paikoitellen jopa mielivaltaista.

Riitasensuolla on nykyisin muistomerkki ja joukkohautausmaa, johon on haudattu 98 sotavankia.

Lähteet
-------

* Danielsbacka, Mirkka: *Sotavankikohtalot. Neuvostosotavangit Suomessa 1941-1944*. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Tammi, 2016. ISBN 978-951-31-8549-7.
* Myllymäki, Arvo: *Kurileiri: Sotavankileiri 24 ja muut neuvostosotavankien erityisleirit jatkosodan aikana*. Helsinki: Minerva, 2013. ISBN 978-952-492-713-0.
* Westerlund, Lars (toim.): *Talvi-, jatko- ja Lapin sodan sotavanki- ja siviilileirit 1939-1944 : käsikirja*. The Finnish POW and internee camp : handbook, 1939-1944. Helsinki: Kansallisarkisto, 2008. ISBN 978-951-53-3149-6.

### Viitteet

1. ↑  Savonlinnan seudun aluelehti *savonmaa.fi*. Viitattu 16.8.2021.
2. 1 2  Riitasensuo (PDF) *kerimaki.fi*.
3. ↑  Myllymäki 2013, 25-26.
4. ↑  Myllymäki 2013, 38.
5. ↑  Myllymäki 2013, 62.
6. ↑  Westerlund, Lars (toim.): *Talvi-, jatko- ja Lapin sodan sotavanki- ja siviilileirit 1939–1944: Käsikirja*. Kansallisarkisto, 2008.
7. ↑  Mirkka Danielsbacka: *Sotavankikohtalot. Neuvostosotavangit Suomessa 1941-1944.*, s. 263-267. Helsinki: Kustannuosakeyhtiö Tammi, 2016. ISBN 978-951-31-8549-7.
8. ↑  Myllymäki 2013, 35.
9. ↑  Mirkka Danielsbacka: *Sotavankikohtalot. Neuvostosotavangit Suomessa 1941-1944.*, s. 267. Kustannusosakeyhtiö Tammi, 2016.
**Förby** on Särkisalon suurin kylä. Se sijaitsee Isoluodon länsirannalla nykyisessä Salon kaupungissa Varsinais-Suomessa.

Förbyn asutus on hajallaan pitkin kylän aluetta. Kylän eräänlainen keskus on Förbyn satama, jonka yhteydessä sijaitsee kesäkahvila Vinssi ja uimaranta. Sataman pohjoispuolella on entinen kalkkitehdas ja lakkautettu Förbyn kaivos. Kaivos ja tehdas ovat leimanneet Förbytä koko 1900-luvun ajan ja kylästä löytyy vanhaa työväenasutusta.

Förbyn maasto on hyvin kallioista. Kylän alueella on louhittu kalkkia jo 1600-luvulta lähtien. Kylän eteläosassa mäkien väliin jäävät laaksot ovat peltoa. Förbyn kaakkoiskulmaan on syntynyt koivistolaisten rakentama Uudenkylän kulmakunta. Förbyn lounaiskulmalla on pitkä niemimaa Vähämaa. Kylän ranta-alueille on syntynyt paljon kesäasutusta samalla kun vanha vakituinen asutus on vähenemässä työpaikkojen vähetessä.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Turun maakuntamuseon Sarakum-projekti, Särkisalon kulttuuriympäristö ja arvot*, s. 26–27. Turun maakuntamuseo, 2005. Teoksen verkkoversio.
2. ↑  Kansalaisen karttapaikka Maanmittauslaitos. Viitattu 19.1.2020.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Särkisalo |
| --- |
|  |
| Taajamat | 
* Förby

 |
|  |
| Rekisterikyliä | 
* Aisböle
* Bastböle
* Falkki
* Finnari
* Förby
* Hakkala
* Heikberg
* Hästö
* Kaukassalo
* Kiviniemi
* Kota
* Kraila
* Montola
* Muuri
* Niksaari
* Norrby
* Pensalo
* Pettu
* Seppälänmäki
* Siksalo
* Suutarkylä
* Särkisalon kirkonkylä
* Söderby
* Taamarla
* Tessvärr
* Verkkoranta

 |

 |
**Gettysburgin taistelu** käytiin 1.–3. heinäkuuta 1863 Yhdysvaltain sisällissodassa. Unionin voittoon päättynyttä taistelua pidetään yleensä sodan käännekohtana.

Taustaa
-------

Kesäkuun lopulla 1863 George Meaden johtamat pohjoisvaltioiden eli unionin ja Robert E. Leen johtamat etelävaltioiden eli konfederaation joukot olivat kerääntyneet Gettysburgin lähistölle. Kenraali Lee oli johtanut konfederaation joukot kauas pohjoisvaltioiden alueelle, Pennsylvaniaan asti. Voittoisa armeija oli kuitenkin autuaan tietämätön siitä, että lähistöllä oli myös runsaasti unionin sotilaita. Mutta kun pieni joukko konfederaation miehiä uskaltautui kaupunkiin asti, unionin sotilaat ajoivat heidät pakosalle. Pohjoisvaltioiden joukot leiriytyivät kaupungin ulkopuolelle ja 1. heinäkuuta 1863 alkoi Yhdysvaltain sisällissodan verisin taistelu.

Taistelu
--------

Taistelua käytiin ankarasti Gettysburgin länsi- ja pohjoispuolella, mutta sen verran kaukana kaupungista, että siviiliväestö oli suhteellisen hyvässä turvassa. Pohjoisvaltioiden upseerit ratsastivat ympäri kaupunkia ja kehottivat ihmisiä pysymään poissa pääkaduilta. Lopulta unionin joukoille kävi selväksi, etteivät he kyenneet pitämään puoliaan etelävaltioiden sotilaita vastaan, ja he juoksivat suojaan kaupungin eteläpuolella sijaitseville kukkuloille. Konfederaation joukot eivät seuranneet perässä, sillä kenraali Lee ei ollut vielä saanut kootuksi kaikkia joukkojaan eikä pitänyt turhien riskien ottamista tarpeellisena.

Unioni ei kuitenkaan aikonut antaa periksi. Yöllä käytiin joitakin pieniä kahakoita joukkojen välillä, ja aamulla molemmat joukot olivat valmiina suureen taisteluun. Armeijat sotivat pitkin päivää, ja Gettysburgiin virtasi haavoittuneita sotilaita. Raskaista miestappioista huolimatta unionin joukot saivat pidettyä asemansa. 3. heinäkuuta oli koko sisällissodan verisin päivä, kun konfederaation sotilaat ryhtyivät rynnäkköön 12 000 miehen voimin vallatakseen unionin joukkojen tärkeän aseman. Tämä tapaus on tullut tunnetuksi Pickettin hyökkäyksenä. Tunnin aikana kaatui 5 000 sotilasta, ja konfederaation tappiot olivat niin mittavat, että Leen oli pakko perääntyä.

* Gettysburgin taistelun 1. päivä.Gettysburgin taistelun 1. päivä.
* Gettysburgin taistelun 2. päivä.Gettysburgin taistelun 2. päivä.
* Gettysburgin taistelun 3. päivä.Gettysburgin taistelun 3. päivä.
* Gettysburg heinäkuussa 1863.Gettysburg heinäkuussa 1863.
* Gettysburgin taistelukenttä. Palmer 1916.Gettysburgin taistelukenttä. Palmer 1916.
* Gettysburgin taistelun satavuotispostimerkki vuodelta 1963.Gettysburgin taistelun satavuotispostimerkki vuodelta 1963.

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Gettysburgin taistelu**.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Civilwar.org, taistelun tiivistelmä viitattu 15.9.2011 (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Muut | 
* NARA

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee vuoden 1864 taistelua. Vuoden 1862 taistelusta katso Front Royalin taistelu.*

**Guard Hillin taistelu** (engl. *Battle of Guard Hill*; joissain lähteissä myös **Front Royalen taistelu** ja **Cedarvillen taistelu**) oli 16. elokuuta 1864 Warrenin piirikunnassa Virginiassa käyty Yhdysvaltain sisällissodan taistelu. Se käytiin Unionin prikaatikenraali Wesley Merrittin ja Konfederaation kenraaliluutnantti Richard Andersonin joukkojen välillä. Taistelu päättyi ratkaisemattomana.

Tapahtumien kulku
-----------------

Ennen taistelua kenraaliluutnantti Richard Andersonin alaisuudessa taistelleita sotilaita lähetettiin Petesburgista Shenandoahin laaksoon vahvistamaan kenraaliluutnantti Jubal Earlyn joukkoja. Vahvistuksiin kuului Joseph B. Kershawin komentama jalkaväkidivisioona sekä Fitzhugh Leen johtamia ratsuväkijoukkoja.

Konfederaation joukot joutuivat prikaatikenraali Merrittin komentamaan divisioonaan kuuluneiden ratsuväkijoukkojen yllätyshyökkäyksen kohteeksi 16. elokuuta 1864, kun joukot olivat ylittämässä Shenandoah-jokea. Hyökkäyksen aikana Unionin joukot vangitsivat noin 300 Konfederaation sotilasta. Konfederaation joukot saivat lopulta kuitenkin koottua rivinsä ja lähtivät vastahyökkäykseen, jonka aikana he onnistuivat ajamaan Unionin joukot Cedarvilleen saakka. Pimeän tultua Merritt vetäytyi Ninevahiin.

Osapuolet menettivät taistelun aikana yhteensä noin 550 sotilasta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Battle Summary: Guard Hill, VA *The American Battlefield Protection Program (NPS)*. Viitattu 19.12.2018. (englanniksi)
**Ouarglan maakunta** (arab. ولاية ورقلة‎) eli wilaya on hallintoalue Algerian Saharan koillisosassa. Sen keskus on Ouarglan kaupunki. Maakunnan pinta-ala on 136 787 neliökilometriä. Asukkaita on 361 700 henkeä (vuonna 2020, arvio).

Ouarglan maakunta rajoittuu etelässä Illizin ja In Salahin, lännessä El Meniaan, Ghardaïan ja Djelfan ja pohjoisessa Ouled Djellalin, El Meghaïerin, Touggourtin ja El Ouedin maakuntiin sekä idässä Tunisiaan. Luonnonalueita ovat Itäisen Ison ergin hiekka-aavikko, hamadaksi kutsuttu kivinen ylänkö ja Oued Myan keidaslaakso. Ilmasto on hyvin kuuma ja kuiva.

Maakunta jakautuu hallinnollisesti kuuteen piirikuntaan eli daïraan, joihin kuuluu kahdeksan kuntaa: Aïn Beida, El Borma, Hassi Ben Abdellah, Hassi Messaoud, N’Goussa, Ouargla, Rouissat ja Sidi Khouiled. Ouarglasta erotettu Touggourtin maakunta sai täyden itsehallinnon vuonna 2021.

Ouarglasta on maantieyhteydet Ghardaïaan ja Touggourtiin. Hassi Messaoudiin johtaa uusi rautatie Touggourtista. Ouarglan ja Hassi Messaoudin lähellä on kansainväliset lentoasemat.

Maakunta on tärkeä öljyn ja maakaasun tuotantoalue. Lisäksi on muun muassa elintarvike-, rakennustarvike- ja metalliteollisuutta. Maatalous tuottaa taateleita, vihanneksia, viljaa, lihaa ja maitoa. Ouarglassa toimii Kasdi Merbahin yliopisto.

Matkailunähtävyyksiä ovat Ouarglan ja sen lähiympäristön linnoitetut kaupungit museoineen, Sedratan rauniot sekä Sebkhet Sefiounen, Hassi Ben Abdellahin ja Aïn Beidan kosteikot.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Monographie Wilaya d’Ouargla *Aniref*. Viitattu 22.3.2024.
2. ↑  Badreddine, Yousfi: Les territoires sahariens en Algérie. Gouvernance, acteurs et recomposition territoriale.  *L’Année du Maghreb*, 16/2017, s. 53–69. Artikkelin verkkoversio.
3. ↑  10 circonscriptions administratives deviennent des wilayas *24h Algérie*.  21.2.2021. Viitattu 22.3.2024.

Aiheesta muualla
----------------

* Ouarglan matkailusivusto (arabiaksi), (ranskaksi), (englanniksi)

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ouarglan maakunta** Wikimedia Commonsissa

AlgeriaAlgerian maakunnat

* Adrar
* Aïn Defla
* Aïn Témouchent
* Alger
* Annaba
* Batna
* Béchar
* Béjaïa
* Béni Abbès
* Biskra
* Blida
* Bordj Badji Mokhtar
* Bordj Bou Arreridj
* Bouira
* Boumerdès
* Chlef
* Constantine
* Djanet
* Djelfa
* El Bayadh
* El Meghaïer
* El Meniaa
* El Oued
* El Tarf
* Ghardaïa
* Guelma
* Illizi
* In Guezzam
* In Salah
* Jijel
* Khenchela
* Laghouat
* Mascara
* Médéa
* Mila
* Mostaganem
* M’Sila
* Naâma
* Oran
* Ouargla
* Ouled Djellal
* Oum El Bouaghi
* Relizane
* Saïda
* Sétif
* Sidi Bel Abbès
* Skikda
* Souk Ahras
* Tamanrasset
* Tébessa
* Tiaret
* Timimoun
* Tindouf
* Tipaza
* Tissemsilt
* Tizi Ouzou
* Tlemcen
* Touggourt
**Jevpatorijan taistelu** oli Krimin sodan aikana 17. helmikuuta 1855 taistelu venäläisten ja turkkilaisten joukkojen välillä Jevpatorijassa Krimin niemimaalla. Taistelu päättyi venäläisten hyökkääjien tappioon.

Tausta
------

Osmanien joukkoja Jevpatorijassa.
Jevpatorija sijaitsee Krimin niemimaalla Kalamitanlahden rannikolla Sevastopolista pohjoiseen. Krimin sodan sytyttyä Venäjän vastaistet liittolaiset olivat alkaneet piirittää Sevastopolia. Talvella 1854–1855 veläläisten vastaiseen liittoumaan kuuluneen Osmanien valtakunnan joukkoja oli alettu tuoda Jevpatorijaan Balkanilta. Osmanien joukkoja komensi Omar pašša ja vuoden 1855 helmikuussa hänen komentoonsa oli koottu Jevpatorijassa noin 35 000 turkkilaista sotilasta. Jevpatorijassa oli myös joitakin ranskalaisia sotilaita.

Venäläisiä turkkilaisten joukkojen saapuminen huolestutti. Heidän pelättiin katkaisevan venäläisten huoltoyhteydet kohti etelää. Venäläisten päällikkö ruhtinas Aleksandr Sergejevitš Menšikov päätti määrätä iskun turkkilaisia vastaan. Hyökkäystä johti kenraaliluutnantti Stepan Hruljov alaisuudessaan 19 000 venäläissotilasta. Joukkoihin kuului 500 kasakkaa ja 108 tykkiä.

Taistelu
--------

Taistelun muistomerkki.
Venäläisten hyökkäys alkoi varhain 17. helmikuuta 1855. Itse hyökkäystä edelsi tykistökeskitys. Venäläiset epäonnistuivat saavuttamaan alun perin tavoittelemaansa yllätysetua ja venäläisten joukkojen taistelutahto jäi melko vähäiseksi. Liittoutuneiden laivasto saattoi tukea puolustajia omalla tykkitulellaan rannikolta. Hyökkäys oli torjuttu vain noin kolme tuntia kestäneiden taistelujen jälkeen.

Seuraukset
----------

Venäläiset olivat menettäneet tappioina 769 sotilasta. Turkkilaisten puolustajien tappiot olivat 364 ja yhteensä kaikkien puolustajien 401. Tsaarin kuvailtiin pettyneen syvästi tappioista. Menšikov menetti komentajuutensa ja hänen seuraajakseen asetettiin ruhtinas Mihail Gortšakov.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Harold E. Raugh, Jr: *The Victorians at war, 1815–1914: an encyclopedia of British military history*, s. 136–137. ABC-CLIO, 2004. ISBN 1-57607-926-0. (englanniksi)
2. ↑  Jessica Brain: Timeline of the Crimean War *Historic UK*. Viitattu 25.8.2020. (englanniksi)
**BeFS** tai **BFS** (lyhenne sanoista *BeOS File System*) on BeOSin tiedostojärjestelmä, jossa on 64-bittinen osoiteavaruus ja tukee journalointia.
Tiedostojärjestelmä tuki monisäikeistä lukemista ja tuki laajennettuja attribuutteja.
Tiedostojärjestelmän kehittivät Be-yhtiössä työskennelleet Dominic Giampaolo ja Cyril Meurillon vuonna 1997.

Tuki
----

Haiku-käyttöjärjestelmässä on avoimen lähdekoodin toteutus BeFS-tiedostojärjestelmästä. Haiku-käyttöjärjestelmän toteutuksessa on useita parannuksia alkuperäiseen verrattuna kuten B+-puun käyttö.
SkyOS:ään lisättiin Haiku-käyttöjärjestelmästä (tuolloin nimellä OpenBeOS) sen totetus BeFS:lle (OpenBeFS) ja se nimettiin "SkyFS"-tiedostojärjestelmäksi.

Tiedostojärjestelmälle on kehitetty tukea Linuxiin.

Kirjallisuutta
--------------

* Dominic Giampaolo: *Practical File System Design with the Be File System*. Morgan Kaufmann. ISBN 1-55860-497-9. (englanniksi)

Lähteet
-------

1. ↑  9. Other filesystems *martin.hinner.info*. Viitattu 16.2.2017.
2. 1 2 3 4 5  The BeOS file system, an OS geek retrospective *arstechnica.com*.  5.7.2018. Viitattu 9.3.2020. (englanniksi)
3. ↑  Update – Internet Archive
4. ↑  About BeFS *befs-driver.sourceforge.net*.  Arkistoitu 5.10.2002. Viitattu 9.3.2020. (englanniksi)
**Kirkkonummen datakeskus** on Microsoftin suunnittelema datakeskus, joka rakentuu Kirkkonummelle. Datakeskuksen hankealue on laajuudeltaan 50 hehtaaria. Datakeskus sijoittuu Masalan taajama-alueen kaakkoispuolelle Sundsbergin alueelle, joka rakentuu noin kilomterin päähän Masalan taajamasta.

Kirkkonummen datakeskusalueelle suunnitellaan kolme datakeskusrakennusta ja tukitoimintoja, kuten kunnossapito- ja toimistorakennukset sekä tarvittavat huoltotiet ja pysäköintialueet.

Kirkkonummen datakeskus on on osa Microsoftin datakeskushanketta, johon kuuluu kolme erillistä ja itsenäisesti toimivaa, toistensa kanssa synkronoituvaa keskusta. Kirkkonummen lisäksi kaksi muuta datakeskusta sijoittuvat Vihtiin ja Espooseen.

Valmistuessaan datakeskusten avulla saavutetaan 400 000 tonnin vuotuinen hiilidioksidpäästöjen pysyvä vähennys. Datakeskusten tuottama päästötön hukkalämpö tulee kattamaan noin 40 prosenttia Espoon, Kauniaisten ja Kirkkonummen noin 250 000 kaukolämmön käyttäjän lämmöntarpeesta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kirkkonummen datakeskus *Ympäristö.fi*. Viitattu 19.3.2024.
2. ↑  Microsoft ja Vihti tekivät yli 12 miljoonan euron tonttikaupat *MTV Uutiset*.  27.6.2023. Viitattu 19.3.2024.
3. ↑  Microsoft on Kirkkonummen ja Espoon datakeskusten yhteistyökumppani *Viisykkönen*.  17.3.2022. Viitattu 19.3.2024.
**Hepokorvenkallion datakeskus** on Microsoftin suunnittelema datakeskus, joka rakentuu Espooseen. Datakeskuksen hankealue on laajuudeltaan 28 hehtaaria. Datakeskus sijoittuu Hepokorven ja Tollinmäen väliselle alueelle, noin 3,5 kilometrin päähän Espoon keskuksesta.

Hepokorvenkallion datakeskusalueelle suunnitellaan neljä datakeskusrakennusta ja tukitoimintoja, kuten muuntoasemat, kunnossapito- ja toimistorakennukset, vesienhallintajärjestelmät sekä tarvittavat huoltotiet ja pysäköintialueet.

Hepokorvenkallion datakeskus on on osa Microsoftin datakeskushanketta, johon kuuluu kolme erillistä ja itsenäisesti toimivaa, toistensa kanssa synkronoituvaa keskusta. Kirkkonummen lisäksi kaksi muuta datakeskusta sijoittuvat Vihtiin ja Kirkkonummelle.

Valmistuessaan datakeskusten avulla saavutetaan 400 000 tonnin vuotuinen hiilidioksidpäästöjen pysyvä vähennys. Datakeskusten tuottama päästötön hukkalämpö tulee kattamaan noin 40 prosenttia Espoon, Kauniaisten ja Kirkkonummen noin 250 000 kaukolämmön käyttäjän lämmöntarpeesta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Espoon datakeskusalue *Ympäristö.fi*. Viitattu 19.3.2024.
2. ↑  Microsoft ja Vihti tekivät yli 12 miljoonan euron tonttikaupat *MTV Uutiset*.  27.6.2023. Viitattu 19.3.2024.
3. ↑  Microsoft on Kirkkonummen ja Espoon datakeskusten yhteistyökumppani *Viisykkönen*.  17.3.2022. Viitattu 19.3.2024.
**Jannis Niewöhner** (s. 30. maaliskuuta 1992 Krefeld, Saksa) on saksalainen näyttelijä. Hänen uransa on alusta alkaen painottunut elokuva- ja televisiotuotantoihin. Hän on näytellyt historiallisissa elokuvissa, rikossarjoissa, komedioissa ja psykologisissa draamoissa.

Ura
---

Niewöhner aloitti uransa lapsinäyttelijänä: hänellä oli vuonna 2002 rooli television rikossarjassa *Tatort*. Niewöhnerin ensimmäinen päärooli oli elokuvassa *TKKG – Das Geheimnis um die rätselhafte Mind-Machine* (2006). Vuonna 2008 hänet palkittiin suorituksestaan elokuvassa *Sommer*. Niewöhner pyrki 16-vuotiaana teatteritaiteita opettavaan Ernst Buschin kouluun, mutta ei päässyt sisään. Hän suuntautui elokuvanäyttelijän uralle ja tuonnempana huomasi valinneensa oikein. Hänen oli luontevampaa näytellä kameran edessä kuin teatterilavalla.

Vuonna 2013 Niewöhner näytteli Gideon de Villiersin osan fantasiaelokuvassa *Rubinrot*. Hän näytteli Gideonia myös elokuvan jatko-osissa *Saphirblau* (2014) ja *Smaragdgrün* (2016). Niewöhner näytteli menestyksekkäästi Timon roolin elokuvassa *4 Könige* (2015). Timo on yksi neljästä nuoresta, joka lähetetään viettämään joulua nuorisopsykiatriselle klinikalle, kun tilanne kotona on kärjistymässä. Niewöhner palkittiin rooleistaan elokuvissa *Jonathan* (2016) ja *Jugend ohne Gott* (2016). Vuonna 2020 hänellä oli Goldmundin rooli elokuvassa *Narziss und Goldmund*. Narzissin näytteli Sabin Tambrea. Niewöhner menestyi myös Karlin roolissaan draamaelokuvassa *Je suis Karl* (2021).

Niewöhner näytteli sivuosan Mika Kaurismäen ohjaamassa kansainvälisessä elokuvassa *Tyttökuningas* (2015).

Niewöhner näytteli pääroolin palkitussa televisiosarjassa *Beat* (2018).

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Jannis Niewöhner *Filmportal.de*. Viitattu 30.10.2022. (saksaksi)
2. ↑  Porträt Schauspieler Jannis Niewöhner *Tagesspiegel*. Verlag Der Tagesspiegel GmbH. Viitattu 30.10.2022. (saksaksi)
3. ↑  Sabin Tambrea *Crew United*. Viitattu 30.10.2022. (saksaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Die Agenten : Jannis Niewöhner

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Manuel Faißt** (s. 11. tammikuuta 1993 Furtwangen) on saksalainen yhdistetyn hiihtäjä ja olympiamitalisti.

Nuorten MM-kilpailuissa Erzurumissa vuonna 2012 Faißt saavutti hopeaa normaalikilpailussa ja pronssia joukkuekilpailussa. Liberecissä vuonna 2013 hän voitti kultaa molemmissa henkilökohtaisissa kilpailuissa sekä joukkuekilpailussa. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui suurmäen Gundersen-kilpailussa 14:nneksi. Pekingin olympialaisissa 2022 Faißt saavutti joukkuekilpailussa hopeaa ja sijoittui suurmäen Gundersen-kilpailussa neljänneksi. Planican MM-kilpailuissa 2023 hän sijoittui normaalimäen Gundersen-kilpailussa viidenneksi.

Yhdistetyn maailmancupissa Faißt kilpaili ensimmäisen kerran Lillehammerissa joulukuussa 2009. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Kuusamossa marraskuussa 2011 oltuaan 30:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran Ramsaussa joulukuussa 2011 oltuaan seitsemäs. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan kolmas Ramsaun jälkimmäisessä kilpailussa joulukuussa 2015. Hän oli kolmas myös Sapporossa helmikuussa 2017, Hakubassa helmikuussa 2018, Rukalla marraskuussa 2020, Otepään yhteislähtökisassa joulukuussa 2021, Ramsaun yhteislähtökilpailussa joulukuussa 2023 ja Oberstdorfissa tammikuussa 2024. Helmikuussa 2013 hän kuului Sotšin joukkuekilpailun voittaneeseen Saksan joukkueeseen. Maaliskuussa 2020 hän sijoittui Lahden parisprintissä Terence Weberin kanssa toiseksi. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli seitsemäs kaudella 2023–2024 sekä kymmenes kausilla 2018–2019, 2019–2020, 2020–2021 ja 2022–2023.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Manuel Faißt Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Manuel Faißtin kotisivut
**Antti "Pitkis" Pitkäjärvi** suomalainen kosketinsoittaja ja laulaja. Hän soittaa muun muassa Irinan taustayhtyeessä, Wöyh!-yhtyeessä ja Apulannassa sessiojäsenenä.

Pitkäjärvi lauloi ja soitti koskettimia bilebändi Playassa 1990- ja 2000-lukujen vaihteessa. Vuonna 2004 hän perusti Playan laulajan Irina Saaren kanssa Redux-yhtyeen, josta muodostui myöhemmin soolouran aloittaneen Irinan taustayhtye. Pitkäjärvi on myös säveltänyt, sanoittanut ja sovittanut Irinan kappaleita. Vuonna 2020 julkaistiin singlenä Irinan ja Pitkäjärven duettona laulama "En meistä meitä saa".

Pitkäjärvi soitti Apulannan vuoden 2007 *Eikä vielä ole edes ilta* -albumilla ja esiintyi ensimmäistä kertaa yhtyeen kanssa samana vuonna. Wöyh!-yhtyeen kanssa Pitkäjärvi on soittanut ja esiintynyt vuoden 2013 *Ikkillyk*-esikoisalbumista alkaen.

Pitkäjärvi on soittanut myös lukuisilla Saran albumeilla.

Lähteet
-------

1. 1 2  Historia *apulanta.fi*. Apulanta. Viitattu 10.1.2021.
2. 1 2  Kaira, Lauri: Irina esittää parisuhdepoppirokkia.  *Gramexpress*, 2020, nro 4, s. 18.  Gramex. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 10.1.2021.  (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Tekijähaku *Fono.fi*. Yleisradio. Viitattu 10.1.2021.
4. ↑  Irinalta uutta musiikkia *Suomiviihde.fi*.  Arkistoitu 15.8.2021. Viitattu 15.8.2021.
5. 1 2 3  Antti Pitkäjärvi *Discogs*. Zink Media. Viitattu 10.1.2021. (englanniksi)
6. ↑  Palauta mieleesi mennyt keikka *tavastiaklubi.fi*. Helsingin Rock and Roll.  Arkistoitu 25.9.2021. Viitattu 10.1.2021.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Minnesotan kansannousu** tai **Dakotan vuoden 1862 sota** oli Yhdysvaltain ja dakota-intiaanien välille syttynyt lyhyt sotatila vuonna 1862. Erimielisyydet saivat alkunsa niistä monista muutoksista, jotka vuonna 1860 virkaan astunut presidentti Abraham Lincolnin ja hänen edustamansa republikaaninen puolue toivat tullessaan. Vanhan demokraattisen puolueen kannattajat saivat väistyä monista tehtävistään. Myös dakota-reservaatissa vaihtuivat intiaaniagentit. Uusilta asiamiehiltä puuttuva kokemus osoittautui kohtalokkaaksi dakotoille, jotka jäivät vuosina 1861–1862 ilman vuosittaista määrärahaansa. Myös heille osoitetut muona-annokset joko jäivät tulematta perille tai sitten niitä ei ollut koskaan lähetettykään.

Dakotain johtaja Little Crow nousi Yhdysvaltoja vastaan.
Dakota-lähetystöjen neuvottelut eivät johtaneet toivottuun tulokseen heidän reservaattinsa asiamiehen ja Minnesotan rikkaiden kauppiaiden kanssa. Intiaanien käskettiin syödä preerioiden heinää, kun he pyysivät ruokaa osavaltion yksityisten omistajien ruokavarastoista. Dakotain johtoon noussut Little Crow yritti loukkauksista huolimatta puhua rauhan puolesta, mutta nuoret soturit eivät halunneet kuunnella häntä.

Minnesotan kansannousua pakenevia siviilejä aterioimassa preerialla
Elokuussa 1862 dakotat hyökkäsivät valkoisen väen asutuksille ja kauppa-asemille. Ensimmäisen päivän hyökkäyksissä kuoli 400 valkoista, joista 23 oli Fort Ridgelyn vapaaehtoisia jalkaväen miehiä. Toisen ja kolmannen päivän hyökkäyksissä Little Crown joukot yrittivät vallata Fort Ridgelyn linnakkeen mutta kokivat runsaita tappioita. Dakotain toinen sotajoukko hyökkäsi saksalaisten siirtolaisten asuttamaan New Ulmiin. Vaikka intiaanien onnistui sytyttää osa kylästä tuleen, osoittautui uudisasukkaiden vastarinta kovaksi. Päivän kestäneiden taistelujen päätteeksi kapinalliset poistuivat sotatantereeksi muuttuneesta kylästä.

 Kello 10 aamulla 38 dakota-soturia marssitettiin vankilasta Mankaton hirttolavalle. Yhdysvaltain historian suurin julkinen massateloitus keräsi runsaasti katsojia.
Seuraavan päivän aikana Fort Ulm evakuoitiin dakotain uusien hyökkäysten varalta. Apuun tulleet kenraali Henry Hastings Sibleyn johtamat Yhdysvaltain joukot päättivät sodan kuukautta myöhemmin. 300 dakota-soturia sai kuolemantuomion kapinaan osallistumisesta, mutta suurin osa heistä armahdettiin.

Lähteet
-------

1. 1 2  Markku Henriksson: *Alkuperäiset amerikkalaise*. Gaudeamus, 1985. ISBN 951-662-385-9.
2. 1 2  Carl Waldman: *Atlas Of The North American Indian*, s. 155. Fact On File Publications, 1985. ISBN o-87196-850-9.
3. ↑  Largest mass hanging in United State history.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Minnesotan kansannousu** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset Muokkaa Wikidatassa | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat

 |

 |
**Umberto Nobile** (21. tammikuuta 1885 Lauro, Italia − 30. heinäkuuta 1978 Rooma, Italia) oli italialainen lentokoneinsinööri ja ilmalaivojen suunnittelija.

Nobile tuli tunnetuksi lentäessään suunnittelemallaan *Norge*-ilmalaivalla Pohjoisnavan yli vuonna 1926. Tutkimusmatkailija Roald Amundsenin johtamaan retkikuntaan kuului Nobilen lisäksi yhdysvaltalainen miljonääri Lincoln Ellsworth, joka rahoitti retken. 

Ilmalaiva *Italia*.
Nobilen toinen retki Pohjoisnavalle vuonna 1928 ei sujunut suunnitelmien mukaan. Retkikunnan käyttämä, Nobilen suunnittelema ja lentämä *Italia*-ilmalaiva iskeytyi paluumatkalla jäähän. Nobile ja kahdeksan muuta miehistön jäsentä sinkoutuivat jäälle ilmalaivan jatkaessa matkaansa kuusi miehistön jäsentä mukanaan. Ilmalaivaa ei koskaan löydetty. Nobilen retkikunta onnistui kuitenkin lähettämään mukana olleella radiolla hätäviestin. Muun muassa Pohjoismaista ja Italiasta saapuneet etsintäjoukot löysivät ja pelastivat miehistön. Viimeiset heistä pelastettiin seitsemän viikkoa onnettomuuden jälkeen, kun neuvostoliittolainen jäänmurtaja *Krassin* saapui paikalle. Roald Amundsen, joka oli Nobilen kumppani aikaisemmalta Pohjoisnapa-lennolta, katosi ollessaan matkalla lentoveneellään osallistuakseen etsintöihin.

Lähteet
-------

* Arktinen klubi: Umberto Nobile
* Umberto Nobile - The North Pole flights (englanniksi)
* The Search for the ITALIA (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3  Ventura, Piero & Ceserani, Gian Paolo: *Suuret löytöretket*, s. 202–207. Suomentanut Renne Nikupaavola. Weilin+Göös, 1987. ISBN 951-35-4174-6.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Umberto Nobile** Wikimedia Commonsissa

* "Italian" tuho : Mikä on totuus?, Suomen Kuvalehti, 28.07.1928, nro 31, s. 12, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Umberto Nobile : "Italian" retkikunnan tieteellinen valmistus ja sen tulokset, Helsingin Sanomat Viikkoliite, 24.03.1929, nro 12, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Chile
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Japani
* Tšekki
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* KulturNav

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Dizionario Biografico degli Italiani
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Pronssikautisia pronssivaluja. Tarkoitettu ilmeisesti uudelleenvalettaviksi.
**Pronssi** on alkuaine (vanha suomalainen nimi) on metalliseos eli lejeerinki, jonka pääkomponenttina on kupari. Tavallisimmin pronssilla tarkoitetaan kuparin ja tinan seosta, mutta nimitystä käytetään myös muista kuparin metalliseoksista, paitsi kuparin ja sinkin seoksesta, jota nimitetään messingiksi.

Kuparipohjaisilla metalliseoksilla on matalampi sulamispiste kuin raudalla, ja kuparin työstö ja metallurgia ovat helpompia hallita kuin rautametalleilla. Kuparin tiheys on noin 10 % suurempi kuin raudan. Korroosio ei vahingoita pronssia samalla tavoin kuin rautaa, varsinkaan meriolosuhteissa. Pronssi myös kestää väsymistä jonkin verran rautaa paremmin.

Historia
--------

Marcus Aureliuksen pronssisen muotokuvan osa n. 170 jaa.Pronssikaudella seos sisälsi kuparin ohella muita saatavissa olevia metalleja, yleensä tinaa ja sinkkiä, joskus myös lyijyä. Pronssia valmistettiin sulattamalla kuparia sinkkimalmin kanssa. Metallissa oli usein epäpuhtautena arseenia, joka paransi sen mekaanisia ominaisuuksia. 

Pronssi oli myös lujempaa kuin alkeellisimmat rautalaadut. Euroopassa siirryttiin kuitenkin rautakauteen merenkulun ja kaupan vaikeuduttua Välimerellä 1200–1100 eaa.

Kirkonkelloihin käytettävä pronssi sisältää 20 % tinaa. Suurin pronssista valettu kirkonkello, Tsar-Kolokol, joka painaa noin 200 tonnia ja on 6,14 m korkea, valettiin 1733–1735. Se on edelleen Moskovan Kremlissä, tosin hajonneena.

Pronssin käyttö nykyään
-----------------------

Nykyisin valmistetaan hyvin monenlaisia erikoispronssilaatuja seostamalla mukaan pieniä määriä mm. piitä, mangaania, alumiinia tai telluuria. Seoskomponentit ja seossuhde vaikuttavat pronssin lujuuteen, korroosionkestävyyteen ja ulkonäköön. Esimerkiksi *piipronssia* käytetään hitsattaviin metalliliitoksiin, heloihin, pultteihin, nupeihin, sinkilöihin, pieniin renkaisiin, sekä enenevästi taidevaluun. Piipronssi on hyvin korroosionkestävää.
Pronssia käytetään myös symbaalien, eli peltien tai lautasten valmistamiseen, jotka ovat osana rumpuja. Ne tehdään joko b8-pronssista (seoksesta 8 prosenttia on tinaa) tai b20-pronssista (20 % tinaa). Seokseen voidaan lisätä myös muita metalleja, kuten alumiinia tai hopeaa. Suurissa kilpailuissa kolmanneksi tulleelle kilpailijalle annetaan pronssimitali.

Lähteet
-------

1. ↑  Suomen rautakauden esineistö. *helsinki.fi*.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Pronssi** Wikimedia Commonsissa
**Tommaso Giacomel** (s. 5. huhtikuuta 2000 Sterzing, Etelä-Tiroli) on italialainen ampumahiihtäjä. Hän edustaa GS Fiamme Gialle -seuraa.

Giacomel saavutti nuorten MM-kilpailuissa alle 19-vuotiaiden pikakilpailussa hopeaa 2018 ja viestissä pronssia 2019. EM-kilpailuissa hän sai nuorten pikakilpailussa pronssia 2019. Ensimmäisissä aikuisten arvokilpailuissaan, Pokljukan MM-kilpailuissa 2021 hän oli viestissä kuudes ja Pekingin olympialaisissa 2022 samassa lajissa seitsemäs. Hän hiihti ankkuriosuuden Italian saavuttaessa sekaviestissä MM-hopeaa ja pariviestissä MM-pronssia Oberhofissa 2023. Hän oli samoissa kilpailuissa seitsemästoista sekä pikakilpailussa että normaalimatkalla. Nové Měston MM-kilpailuissa 2024 hän sijoittui pikakilpailussa ja yhteislähdössä 15:nneksi.

Giacomel kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Nové Měston pikakilpailussa maaliskuussa 2020, ja sai heti ensimmäiset maailmancupin pisteensä oltuaan 27:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan seitsemäs Östersundin takaa-ajokilpailussa maaliskuussa 2021. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan Östersundin normaalimatkalla toinen maaliskuussa 2023. Normaalimatkan cupissa hän sijoittui viidenneksi. Kaudella 2023–2024 hän sijoittui Ruhpoldingin ja Canmoren pikakilpailuissa toiseksi. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli kahdeksas ja pikakilpailucupissa viides.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Tommaso Giacomel IBU. Viitattu 10.2.2023. (englanniksi)
2. ↑  Tommaso Giacomel *Olympedia*.  (englanniksi)
Rooman ja Persian välinen raja myöhäisantiikin aikana.
**Dorotheos** (k. 533) oli itäroomalainen sotapäällikkö, joka johti roomalaisia joukkoja Armeniassa 530-luvun alussa. Hänen arvonimensä oli *magister militum per Armeniam*.

Elämä
-----

Itä-Rooman ja sassanidien Persian välisen sodan aikana (527–532) vuonna 530 Dorotheos oli Armeniassa *magister militum praesentalis* Sittaksen alaisuudessa. Kuultuaan, että persialaiset olivat kokoamassa armeijaa lähellä Theodosiopolista, Sittas ja Dorotheos tekivät yllätyshyökkäyksen persialaisten leiriin saaden runsaasti ryöstösaalista. Persialaiset pakenivat ja roomalaiset palasivat omille alueilleen. Persialaiset kokosivat uuden armeijan ja hyökkäsivät roomalaisten hallitsemaan Armeniaan, mutta Sittas ja Dorotheos kukistivat heidät Satalan taistelussa.

Callinicumin taistelun jälkeen vuonna 531 Dorotheos johti joukkoja persialaisten alueelle (luultavasti Persarmeniaan) ja valtasi useita persialaisten linnoituksia. Myöhemmin samana vuonna hunnit hyökkäsivät Armeniaan ja etenivät Euphratensiksen provinssiin ja Kilikiaan asti. Hunnit perääntyivät kuullessaan Dorotheoksen armeijan lähestyvän, mutta Dorotheos seurasi heitä ja onnistui saamaan takaisin suuren osan hunnien keräämästä ryöstösaaliista.

Vuonna 533 Dorotheos osallistui vandaalien vastaiseen sotaretkeen (vandaalisota), ja hän oli yksi Rooman armeijan foederati-joukkojen yhdeksästä komentajasta. Dorotheos kuitenkin sairastui matkalla Pohjois-Afrikkaan, ja kuoli Cataniassa, Sisiliassa. Aikalaishistorioitsija Prokopioksen mukaan joukot surivat häntä suuresti. Prokopios kuvasi Dorotheosta älykkääksi ja taitavaksi sodankävijäksi.

Lähteet
-------

* Jones et. al.: *The Prosopography of the Later Roman Empire: A. D. 527-641*. Cambridge University Press, 1992. ISBN 9780521201605. (englanniksi)
* Ian Hughes: *Belisarius: The last Roman general*. Westholme Publishing, 2009. ISBN 978-1-59416-085-1. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Jones, s. 420–421
2. ↑  Hughes, s. 59
3. ↑  Hughes, s. 76, 80
**Anwar Ibrahim** (s. 10. elokuuta 1947) on malesialainen poliitikko ja maan kymmenes pääministeri. Hän toimi Malesian varapääministerinä vuosina 1993–1998.

Sodomiasyytökset
----------------

Anwaria on syytetty useamman kerran sodomiasta. Homoseksuaaliset aktit ovat laittomia Malesiassa, ja niistä voi saada jopa 20 vuoden vankilatuomion. Syyttäjän mukaan Anwar sodomisoi miesapulaistaan, mutta tämä kielsi kaikki syytteet ja sanoi niiden olevan osa häntä kohtaan suunnattua poliittista salaliittoa. Anwar oli kuuden vuoden ajan, 1998–2004, vankilassa saatuaan tuomion sodomiasta, mutta sai lopulta anottua itsensä vapaaksi. Vapautumisensa jälkeen hän johdatti opposition vaalivoittoon vuonna 2008. Vuoden 2010 helmikuussa häntä vastaan aloitettiin uusi oikeudenkäynti. Anwar kielsi syyllisyytensä ja kutsui syytöksiä poliittisiksi.

Mahathir Mohamad vannoi virkavalansa uutena pääministerinä 10. toukokuuta 2018, johon saakka entinen hallituskoalitio Barisan National oli ollut vallassa siitä lähtien, kun Malesia itsenäistyi Britanniasta vuonna 1957. Kuningas lupsi armahtaa oppositiojohtaja Anwar Ibrahimin, jolle uusi pääministeri Mahathir oli vaalikampanjassaan luvannut järjestää armahduksen. Mahathirin ja Anwarin keskinäinen poliittinen kamppailu oli leimannut Malesian politiikkaa parin vuosikymmenen ajan. Entiset kilpakumppanit kuitenkin liittoutuivat korruptioskandaalissa ryvettyneen pitkäaikaisen pääministeri Najib Razakin kaataakseen. Anwar oli tuomittu homoseksuaalisuudesta, mutta Anwar itse on kiistänyt miessuhteet ja tuomiota on pidetty poliittisesti värittyneenä.

Toukokuussa 2018 Anwar vapautettiin kuninkaan armahduksella vankilasta, jossa hän oli ollut kolme vuotta tuomittuna korruptiosta ja homoseksualismiin liittyvästä sodomiasta. Uusi pääministeri Mahathir oli sanonut luovuttavansa vallan kahden vuoden kuluttua eli vuonna 2020 Anwarille.

Lähteet
-------

1. ↑  Anwar Ibrahim sodomy trial finally begins in Malaysia  3.2.2010. BBC News. Viitattu 3.2.2010. (englanniksi)
2. ↑  Malaysian opposition leader goes to trial  2.2.2010. CCN. Viitattu 3.2.2010. (englanniksi)
3. ↑  Uudet tuulet puhaltavat Malesiassa – kuningas on luvannut armahtaa oppositiojohtajan *Yle Uutiset*. Viitattu 24.1.2020.
4. ↑  Malesian vangittu oppositiojohtaja Anwar vapaaksi kuninkaan armahduksella *ts.fi*.  16.5.2018.  Arkistoitu 4.12.2020. Viitattu 24.1.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Anwar Ibrahim** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Japani
* Australia
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Nika Prevc Oberhofissa vuonna 2022.
**Nika Prevc** (s. 15. maaliskuuta 2005) on slovenialainen mäkihyppääjä. Myös hänen veljensä Peter, Domen ja Cene Prevc ovat menestyneitä mäkihyppääjiä.

Prevc saavutti nuorten MM-kilpailuissa pronssia joukkuemäessä Lahdessa 2021. Zakopanessa 2022 hän voitti kultaa normaalimäessä ja joukkuemäessä sekä sai hopeaa sekajoukkuemäessä. Whistlerissä 2023 hän saavutti kultaa sekajoukkuemäessä sekä hopeaa normaalimäessä ja joukkuemäessä. Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla hän voitti kultaa normaalimäessä, joukkuemäessä ja sekajoukkuemäessä Planicassa 2023.

Prevc sijoittui Planican MM-kilpailuissa 2023 normaalimäessä 17:nneksi ja joukkuemäessä neljänneksi.

Prevc kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Nižni Tagilissa marraskuussa 2021. Hän sai heti maailmancupin pisteitä oltuaan normaalimäen kilpailussa 23:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan seitsemäs normaalimäen kilpailussa Ljubnossa uudenvuodenpäivänä 2022. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan kolmas Hinzenbachin normaalimäessä helmikuussa 2023. Hän voitti kaudella 2023–2024 Engelbergin ja Garmisch-Partenkirchenin suurmäen kilpailut sekä molemmat Villachin normaalimäen kilpailut. Nän voitti Zaōn normaalimäen kilpailun. Ljubnon normaalimäessä hän saavutti kakkossijan ja voiton. Willingenissä hän sijoittui toiseksi. Hän oli toinen myös Hinzenbachissa ja Oslossa. Hän voitti Trondheimissa ja oli kolmas Planicassa. Hän voitti maailmancupin kokonaiskilpailun.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Nika Prevc Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
2. ↑  Nika Prevc joins siblings on path to glory *sloveniatimes.com*.  3.1.2024. Viitattu 9.1.2024. (englanniksi)
10. buddhalainen panchen-lama kamppailuistunnossa vuonna 1964.
**Kamppailuistunto** oli Mao Zedongin Kiinasa julkinen häpeärangaistus, joka kohdistetiin "luokkavihollisina" pidettyihin henkilöihin. Tällainen henkilö yleensä joutui olemaan pitkiä aikoja polvillaan samaan aikaan, kun häntä häpäistiin, pahoinpideltiin ja lopuksi pakotettiin tunnustamaan rikoksensa. Kamppailuistunto saatettiin järjestää esimerkiksi häpäistävän työpaikalla ja häpäisijät olivat vertaisia tai alaisia. Esimerkiksi koulussa saatettiin järjestää kampppailuistunto, jonka kohteena oli opettaja ja oppilaat saivat esittää tästä syytöksiä. Konseptilla myös kannustettiin siihen, että ilmiannettaisiin ystäviä, puolisoita tai omia vanhempia.

Alun perin kamppailuistunto perustui Neuvostoliiton marxismi-leninismistä omaksuttuun "itsekritiikin" käsitteeseen. Kamppailuistunnot eivät aluksi sopineet kiinalaisen kulttuurin vaatimukseen "kasvojen säilyttämisestä", mutta kamppailuistunnoista tuli silti myöhemmin suosittuja jo 1930-luvulla. Kamppailuistunnoista luovuttiin vuonna 1978, kun Deng Xiaoping otti vallan.

Lähteet
-------

1. ↑  Lauri Paltemaa & Juha A. Vuori: *Kiinan kansantasavallan historia*. Gaudeamus, 2012. ISSN 2343-528. ISBN 9789524957755.
2. ↑  Lu, Xing (2004). "Denunciation rallies", *Rhetoric of the Chinese Cultural Revolution: The Impact on Chinese Thought, Culture, and Communication*, 140–141.
3. ↑  Priestland, David (2009). *The Red Flag: A History of Communism*. Grove Press, 246. ISBN 978-0-8021-1924-7.