recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**The Third Step** on Sailor yhtyeen vuonna 1976 valmistunut kolmas studioalbumi. Albumi julkaistiin syyskuussa. Edellisvuoden menestyksekkään *Trouble* albumin jälkeen tuli yhtyeelle kolmas näytön paikka. USA:n huhtikuisen promo kiertueen jälkeen oli aika tehdä entistä parempi levy. USA:ssa ollut Beverly Rodeo Hotel on inspiroinut Kajanusta tekemään mystisen kappaleen nimeltä *Quay Hotel*. Albumilta julkaistu single *One Drink Too Many* oli vuonna 1977 Länsi-Saksassa TOP 40:ssä ja oli korkeimmillaan #22, sekä myös Itävallassa 4 viikkoa listoilla, ja paras sijoitus oli #21. 1976 Sveitsissä single *Stiletto Heels* oli 6 viikkoa listoilla ja ollen parhaimmillaan #11 ja Länsi-Saksassa 10 viikkoa ja paras sijoitus #12. Englannissa single *One Drink Too Many* oli parhaimmillaan #35. Suomessa albumi menestyi parhaiten ollen neljäs ja Ruotsissa sinnitteli vain viikon verran, ja ollen parhaimmillaan #26, sekä vielä paremmin menestyen naapurimaassa Norjassa, jossa oli #11. Kaikki albumilla olevat sävellykset ja sanoitukset ovat Kajanuksen tekemiä. Julkaistu LP-levynä ja c-kasettina (EPC 81637). Albumin kansista on tehty kaksi eri versiota. Sony Music uudelleenjulkaisi albumin CD:nä 2001 (Epic 4655822].

Sailor-yhtye
------------

* Grant Serpell: rummut, lyömäsoittimet, laulu.
* Phil Pickett: Nickelodeon, basso-syntetisaattori, calliope, laulu.
* Henry Marsh: piano, Nickelodeon, syntetisaattori, laulu.
* Georg Kajanus: vokalisti, 12-kielinen akustinen kitara, charango, harmoni, piano.

Albumin kappaleet
-----------------

### A-puoli

* 1. One Drink Too Many (3:59)
* 2. Give Me La Samba (3:17)
* 3. Cool Breeze (3:21)
* 4. Two Ladies on the Corner (2:45)
* 5. Dancing (4:37)

### B-puoli

* 1. Stiletto Heels (3:11)
* 2. Out of Money (2:55)
* 3. Hanna (3:16)
* 4. Quay Hotel (4:04)
* 5. Melancholy (2:35)

7" singlet
----------

* One Drink Too Many / Melancholy: (Länsi-Saksa, Englanti, Alankomaat, Australia).
* Stiletto Heels / Out of Money: (Länsi-Saksa, Englanti, Portugali, Jugoslavia, Uusi-Seelanti, Australia).
* Cool Breeze / Give Me La Samba: (Etelä-Afrikka) - 1977

Albumin tiedot
--------------

* A Widescreen Production
* Äänitys ja miksaus: Jeffrey Lesser
* Äänittäjät II ja III: Damion Korner and Bernie O'Gorman
* Albumin I kansisuunnittelu ja valokuvat: Hipgnosis
* Albumi II : Roslav Szaybo.
* Laulu ja soittimien sovitukset ja erikoisefektit: Sailor
* Äänitetty CBS Records studiolla Lontoossa.

Lähteet
-------

1. ↑  The Sailor Story
**Cedric Mabwati Gerard** (s. 8. maaliskuuta 1992 Kinshasa, Kongon demokraattinen tasavalta) on kongolainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Betisiä ja on pelipaikaltaan laitalinkki.

Seurajoukkueura
---------------

Cedric muutti perheensä kanssa Kamerunista Espanjaan olleessaan teini-ikäinen, jossa hän liittyi Atlético Madridin junioriakatemiaan. Kolme vuotta myöhemmin hän nousi seuran reservijoukkueeseen, joka pelasi maan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda División B:ssä.

6. tammikuuta 2010 Cedric teki ensiesiintymisensä seuran edustusjoukkueessa Copa del Reyn ottelussa Recreativo de Huelvaa vastaan. Kesällä hän siirtyi kauden 2010–2011 kestävällä lainasopimuksella Numanciaan.

Lainakauden aikana hän kuului joukkueen avauskokoonpanoon ja viimeisteli lopulta 40 pelaamassaan ottelussa yhdeksän (9) maalia. Lainasopimuksen jälkeen siirrosta tehtiin pysyvä.

10. kesäkuuta 2013 sevillaisseura Real Betis osti Cedricin ulos sopimuksestaan vain 1,20 euron siirtokorvauksella. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa joukkueessa 18. elokuuta 2013 Real Madridia vastaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Recreativo humilló al Atlético Madrid por la Copa ESPN. Viitattu 19.8.2013. (espanjaksi)
2. ↑  El Numancia ficha al delantero Cedric Mabwati, del Atlético de Madrid AS. Viitattu 19.8.2013. (espanjaksi)
3. ↑  Cedrick paga su cláusula de... ¡1,20 euros! Marca. Viitattu 19.8.2013. (espanjaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Cedricin tilastot BDFutbol-sivustolla (englanniksi)
**Neandertalinihminen – kadonnut lajitoveri** on biologi ja tietokirjailija Juha Valsteen kirjoittama kirja, joka ilmestyi vuonna 2015. Sen on kustantanut Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Kirjassa Valste kertoo ihmissuvun sukupuuttoon kuolleesta lajista neandertalinihmisestä. Toisaalta hän myös sanoo, että yhtä hyvin voidaan puhua ihmisen kahdesta eri alalajista, jolloin nykyihminen ja neanderttalilainen kuuluvat samaan lajiin, jonka nimi on ihminen.

Valste murskaa kirjassaan aluksi neandertalinihmisestä vallalla olevia perinteisiä mielikuvia, joita tiedon puutteesta on syntynyt 1800-luvulta alkaen, sen jälkeen kun ensimmäinen fossiili löydettiin. Jo 1950- ja 1960-luvulla tutkimus oikoi monia väärinkäsityksiä tämän nykyihmisen sisarlajin rakenteesta, asennosta ja henkisistä kyvyistä, mutta erityisesti 2000-luvulla on tullut uutta tietoa kaivausten, rakennetutkimusten ja varsinkin uusien tutkimusmenetelmien ansiosta. Valste itse on saanut vuosittain muuttaa tietoja kirjoittaessaan artikkeleita ja pitäessään luentoja. Suuri edistysaskel oli DNA:n rakenteen selvittäminen vuonna 2009. Ihmislajin kehityksessä vallalla olleen "alkukoti Afrikassa" -hypoteesin rinnalle on tullut "monialuemalli"-hypoteesi. Valste ennustaa, että edessä on vielä suuria muutoksia käsityksissä maapallon väestöjen alkuperästä.

Teos jakautuu kymmeneen lukuun, joista eniten tilaa saa luku, jossa kerrotaan, miten neandertalinihminen eli. 

* Ihmisen lyhyt historia
* Usko vastaan tieto
* Millaisia neandertalinihmiset olivat?
* Neandertalinihmisten maailma
* Miten he elivät?
* Suhteita sukulaisiin
* Symbolista ajattelua neandertalilaisittain
* Neandertalilaisia Suomessa?
* Neandertalinihmisen perintö

Kirjassa on nelivärinen kuvaliite, mustavalkoisia arkistokuvia eri lähteistä sekä Kimmo Koiviston piirroskuvia. Lisäksi liitteenä on luku fossiilien iän määrittämisestä, ja lopussa on käsitteitä selventävä sanasto, kirjallisuusluettelo ja hakemisto.

Arviot
------

Jukka Ruukki toteaa esitellessään kirjaa Helsingin Sanomissa, että sen voi lukea nykyihmisen sisarlajin kunnianpalautuksena.

Lähteet
-------

1. ↑  Valste s. 18
2. ↑  Valste, Aivan aluksi, s. 7–10
3. ↑  Jukka Ruukki: Ei mikään luolamies *Helsingin Sanomat*.  6.11.2015. Viitattu 16.11.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Teos kustantajan sivustolla
* Ylen tietopaketti aiheesta:
	+ Neandertalilaiset olivat raakalaisia ja 9 muuta väärinkäsitystä
	+ Keskustelu 1, Areena
	+ Keskustelu 2, Areena
**Thom Bell** (1941 – 22. joulukuuta 2022) oli yhdysvaltalainen muusikko, lauluntekijä ja musiikkituottaja. Hän oli Kenny Gamblen ja Leon Huffin ohella tärkeässä roolissa soul-musiikin *Philly soul* -tyylin kehittymisessä 1970-luvulla. Hän työskenteli muun muassa The Delfonics- ja The Stylistics -yhtyeiden kanssa.

Bell opiskeli lapsena klassista pianonsoittoa. Hän tutustui Kenny Gambleen teini-ikäisenä ja perusti tämän kanssa vuonna 1959 The Romeos -nimisen yhtyeen. He nauhoittivat philadelphialaiselle Arctic -levy-yhtiölle, mutta eivät menestyneet. Bell toimi laulaja Chubby Checkerin sovittajana ja orkesterinjohtajana ja kirjoitti tälle kappaleita. Hän soitti Cameo Records -yhtiössä pianoa sessiomuusikkona.

Cameo Recordsilla Bell soitti muun muassa The Delfonics -yhtyeen kanssa. Kun yhtye siirtyi managerinsa Stan Watsonin perustamalle Philly Groove -yhtiölle vuonna 1968, Bell otettiin mukaan tuottajaksi. Ensimmäinen hänen tuottamansa hitti oli The Showstoppersin "Ain’t Nothin’ but a Houseparty" vuonna 1968, jota seurasi The Delfonicsin "La La Means I Love You" samana vuonna.

Bell kirjoitti paljon musiikkia laulaja ja lauluntekijä Linda Creedin kanssa. He tekivät Dusty Springfieldille kappaleen "Free Girl" vuonna 1970. He kirjoittivat 1970-luvun alussa musiikkia The Stylistics -yhtyeelle ja tuottivat myös näiden nauhoituksia. Yhtyeen hiteistä Bellin ja Creedin kirjoittamia ovat muun muassa "Betcha by Golly Wow", "You Make Me Feel Brand New" ja "Stone in Love with You". He kirjoittivat The Spinnersille kappaleen "Could It Be I’m Falling in Love?" vuonna 1973. Bell myös tuotti The Spinnersin albumit *Mighty Love* (1974) ja *Pick of the Litter* (1975). Bell tuotti 1980-luvun alussa kaksi albumia Deniece Williamsille.

Bell muutti Philadelphiasta Washingtoniin ja työskenteli 1980- ja 1990-luvulla ajoittain muun muassa James Ingramin, Angela Winbushin ja Earth, Wind & Firen kanssa.

Lähteet
-------

1. ↑  Thom Bell, an architect of 1970s Philadelphia soul, dies *cbsnews.com*.  23.12.2022. Viitattu 20.3.2023. (englanniksi)
2. 1 2  Thom Bell *Songwriters Hall of Fame*.  Arkistoitu 11.8.2014. Viitattu 1.12.2011. (englanniksi)
3. 1 2 3 4  Phil Hardy: "Thom Bell", *The Faber Companion to 20th Century Popular Music*. Faber and Faber Ltd, 2001. ISBN 0-571-19608-X. (englanniksi)
4. 1 2 3 4  Jason Ankeny: Thom Bell *Allmusic*. Viitattu 1.12.2011. (englanniksi)

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Latvia
* Korea
* Kroatia
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Grammy Awards
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
RUAG Rangerin prototyyppi
Ranger RL-12 lippujuhlanpäivänä 2013
**RUAG Ranger** on Sveitsissä israelilaisella Israel Aircraft Industriesin lisenssillä valmistettu miehittämätön lentotiedustelujärjestelmä. Sitä käytetään Sveitsin puolustusvoimien lisäksi myös Suomen puolustusvoimissa osana maavoimien tiedustelujärjestelmää. Järjestelmä toimitettiin Suomeen lokakuussa 2001.

Miehittämättömiä ilma-aluksia käytetään tiedusteluun, valvontaan ja maaliosoitukseen kauaskantoisille asejärjestelmille. Miehittämättömille ilma-aluksille erityisesti sopivia tehtäviä ovat pitkäkestoiset valvontatehtävät, säteily- tai muuten saastuneen alueen tiedustelu sekä korkean vihollisuhan alueella toimiminen eli Dull, Dirty & Dangerous -tyyppiset tehtävät. Ranger-lentotiedustelujärjestelmässä maavalvonta-asemalta lennätetään datalinkkiyhteyden päässä olevaa miehittämätöntä ilma-alusta. Ilma-aluksen sensorin kuvaa seurataan maavalvonta-asemalla.

Tekniset tiedot
---------------

* Max lentoonlähtöpaino 275 kg
* Siipiväli 5,7 m
* Pituus 4,6 m
* Normaali nopeusalue 111-194 km/h
* Max nopeus syöksyssä 240 km/h
* Lakikorkeus n. 4500 m
* Polttoainekulutus 10 l/h
* Toiminta-aika n. 5 h
* Moottorin teho 42 hv
* Hyötykuormana on optinen sensori, jossa on yhdistettynä videokamera ja - nauhuri sekä lämpökamera

Ranger-lentotiedustelujärjestelmän osat
---------------------------------------

* 6 x Ranger-UAV (Unmanned Aerial Vehicle)
* Maavalvonta-asema
* Erillinen antenniyksikkö
* Kuvavastaanotin
* Maakalustosarja
* Huolto- ja ylläpitovälinesarja
* Lisäksi Suomesta on hankittu katapultti, sääasema sekä kenttäsähköverkko.

Lähteet
-------

1. 1 2 3   (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **RUAG Ranger** Wikimedia Commonsissa

* RUAG Ranger Suomessa[vanhentunut linkki]
* RUAG.com: UAS-järjestelmät (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
* Israeli weapons (englanniksi)
**Liperin vanha kunnantalo** on Liperin kirkonkylän keskustassa oleva vuonna 1903 valmistunut jugendrakennus, joka on toiminut kunnanvirastona. 

1990-luvulta lähtien kunnantalon kohtalo on ollut avoin ja talo on ollut kiistelyn kohteena. Sen suojelua on kannatettu kulttuuri- ja rakennushistoriallisten arvojen takia. Purkamista on vaadittu sillä perusteella, ettei talolla ole riittävästi suojeluarvoa ja se on päässyt huonokuntoiseksi. 

Liperin kunnanvaltuusto teki päätöksen talon purkamisesta, mutta Kuopion hallinto-oikeus kumosi sen. Kunnanvaltuusto päätti 2007 jättää vanhan kunnantalon kaavoituksessa ilman suojelumerkintää. Kuopion hallinto-oikeus kumosi tämän päätöksen. Muun muassa Liperin Pitäjätalo -yhdistys sekä Pohjois-Karjalan ympäristökeskus ovat vaatineet rakennuksen suojelemista. Kunnantalo sai suojelupäätöksen keväällä 2009, ja se peruskorjattiin kesällä 2012.

* Liperin vanha kunnantalo.Liperin vanha kunnantalo.
* Yksityiskohta kunnantalon jugendtyylisestä sisäänkäynnistä eli portaalista.Yksityiskohta kunnantalon jugendtyylisestä sisäänkäynnistä eli portaalista.

Lähteet
-------

1. ↑  Pohjois-Karjalan Radio 5.5.2008 (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive) Karjalan Maa 20.6.2006
3. ↑  Liperin vanha kunnantalo suojeluun, Yle 2.4.2009, viitattu 15.8.2017

Aiheesta muualla
----------------

* Vanha kunnantalo remontoidaan lähivuosina, Yle 20.9.2010
**Pertinjärvi** (ven. Пертинярви, Пертин-ярви) tai **Perttisenjärvi** (Перттисенъярви) on Venäjällä Karjalan tasavallan Suojärven piirissä sijaitseva järvi, jonka laskupuro laskee Soanjärveen.

Maantietoa
----------

Pertinjärvi on 1,8 kilometriä pitkä, lähes kilometrin leveä ja sen pinta-ala on noin 110 hehtaaria. Järvi on selkeän soikean muotoinen vaikka sillä on koilliseen tyäntyvä kapea lahti. Saaria ei ole eikä sen rannoilla ole asutusta. Monet rannat ovat suoreunaisia, mutta myös metsäisiä rantoija esiintyy yhtä paljon. Pertinjärvi on Soanjärven kanssa Soanjoen valuma-alueen suurimmat järvet. Järven eteläpuolella kulkee vanha tie Soanlahdelta pohjoiseen päin. Järven ympärillä kulkee metsäautoteitä, joiden avulla ympäristössä on suoritettu laajoja hakkuita. Lähin asutus löytyy Soanlahdelta noin 17 kilometrin päästä.

Vesistösuhteita
---------------

Soanjärvi kuuluu Nevan vesistöalueessa Laatokan valuma-alueen Jänisjoen vesistöalueeseen, jossa se sijaitsee Soanjoen valuma-alueella Jänisjärven lähialueessa. Jänisjärvi laskee vuorostaan Laatokkaan, jonka laskujoki Neva laskee Pietarissa Itämeren Suomenlahteen.

Pertinjärvi sijaitsee Soanjoen valuma-alueen pohjoispäässä ja järven valuma-alueen pinta-ala on 12,2 neliökilometriä, joka tekee lähes 10 % koko Soanjoen valuma-alueesta (126 km²). Järven länsirannasta alkaa puro, joka lähtee länteen päin, mutta kääntyy suolla kohti etelää ja se laskee viiden kilometrin päässä etelässä Soanjärven pohjoisrantaan. Purolle kertyy pudotusta 16 metriä eli kaltevuudeksi tulee 3,2 metriä kilometrille. Soanjärvestä alkaa Soanjoki, joka laskee Jänisjärven Soanlahteen.

Lähteitä
--------

### Huomioita

1. 1 2 3  Asia on luettu venäjänkielisen Wikipedian artikkelista ru:Пертинъярви.
2. 1 2 3 4 5 6 7  Asia katsottu ja mitattu Internetin karttapalveluista kuten esimerkiksi Google Earth, GeoMixer tai ACME.

### Viitteet

1. 1 2  Pertinjärvi, Пертин-ярви (Перттисенъярви) (*textual.ru*) *Venäjän valtion vesistötietokanta*. Viitattu 31.1.2022. (venäjäksi)
2. 1 2 3 4  Pertinjärvi. *Kartassa:* *Topografinen kartta* 1:100 000. Kartan verkkoversio Maanmittauslaitoksen Karjalan kartat -palvelussa (viitattu 31.1.2022)



Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: ru:Пертинъярви
**Kōsei Tanaka** (jap. 田中恒成, *Tanaka Kōsei*, s. 16. toukokuuta 1995 Tajimi, Gifu) on japanilainen nyrkkeilijä ja alemman kärpässarjan WBO-liiton hallitseva maailmanmestari. Urallaan Tanaka on otellut myös korsisarjassa jossa on voittanut WBO-liiton mestaruuden.

Ammattinyrkkeilyura
-------------------

Tanaka aloitti ammattinyrkkeilyuransa korsisarjassa voittamalla kokeneen mutta heikkotasoisen Oscar Raknafan kuusieräisessä ottelussa kaikin tuomariäänin.

Tanaka kohosi korsisarjan WBO-liiton mestariksi vuonna 2015 voittamalla Julian Yerdasin kaikin tuomariäänin. 
Ainoassa korsisarjan WBO-liiton mestaruutta puolustaneessa ottelussaan Tanaka voitti Vic Saludarin tyrmäyksellä kuudennessa erässä. Saludar käytti Tanakaa viidennessä erässä kanveesissa.

Tämän jälkeen Tanaka nousi painoluokkaa ylemmäs – alempaan kärpässarjaan. Ensimmäisessä käymässään alemman kärpässarjan ottelussa Tanaka voitti Moises Fuentasin viidennessä erässä tyrmäyksellä saaden näin haltuunsa WBO liiton mestaruusvyön. Toisessa alemman kärpässarjan ottelussaan Tanaka voitti Angel Acostan kaikin tuomariäänin kaksitoistaeräisen ottelun päätteeksi laillistaen näin WBO liiton mestaruuden.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Katsunari Takayma** | **WBC liiton korsisarjan maailmanmestari**30. toukokuuta 2015 - huhtikuu 2016 | Seuraaja:**Katsunari Takayma** |

|  |  |
| --- | --- |
| Edeltäjä:**Donnie Nietes** | **WBO liiton alemman kärpässarjan maailmanmestaruus**31. joulukuuta 2016 - hallitseva

 |

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑
5. ↑
6. ↑
Kartta vuodelta 1725, johon on merkitty Kultarannikon (*Gold Coast*) alue.
**Kultarannikko** on kultarikas alue, joka sijaitsee nykyisen Ghanan alueella, maaöljyä ja maakaasua täynnä olevan Guineanlahden rannalla Länsi-Afrikassa.

Etymologia
----------

Kultarannikko, Orjarannikko, Pippurirannikko sekä Norsunluurannikko nimettiin kukin sieltä saatujen tuottoisimpien tuontitavaroiden mukaan. Kultarannikko sijaitsi Norsunluunrannikosta itään ja Orjarannikosta länteen.

*Kultarannikko*-nimen aikaisimmat tunnetut maininnat viittaavat kirjaimellisesti alueen rannikkoon eivätkä juurikaan sen sisäosiin. Vasta 1800-luvulla *Kultarannikoksi* alettiin kutsua varsinaisen rannikon lisäksi myös laajempaa aluetta.

Siirtomaa-aikainen Kultarannikko
--------------------------------

Kultarannikko oli seuraavien valtioiden siirtomaana:

1. Portugalin Kultarannikko (Portugali)
2. Brandenburgin Kultarannikko, Preussin Kultarannikko (Brandenburg, Preussi)
3. Ruotsin Kultarannikko (Ruotsi)
4. Tanskan Kultarannikko (Tanska)
5. Alankomaiden Kultarannikko (Alankomaat)
6. Brittiläinen Kultarannikko (Yhdistynyt kuningaskunta)

Historia
--------

Kultarannikon postimerkki 1930-luvulta, jossa on Britannian silloinen kuningas Yrjö VI.
Kultarannikko tuli ensin Portugalin siirtomaaksi vuonna 1482, jolloin aluetta kutsuttiin Portugalin Kultarannikoksi. Vuonna 1642 samainen alue tuli osaksi Alankomaiden Kultarannikkoa, joka oli ollut Alankomaiden siirtomaana vuodesta 1598. Alankomaalaiset pysyivät alueella vuoteen 1871, kunnes Brittiläinen Kultarannikko otti haltuunsa heidän siirtokuntansa.

Oli myös Brandenburgin Kultarannikko, joka perustettiin siirtomaana alueelle vuonna 1682. Tästä alueesta tuli myöhemmin Preussin Kultarannikko, joka myytiin vuonna 1721 Alankomaille. Myös Ruotsilla oli asutuksia Kultarannikolla; Ruotsin Kultarannikko perustettiin vuonna 1650, mutta Tanska-Norja otti sen haltuunsa vuonna 1663 ja liitti sen osaksi Tanskan Kultarannikkoa. Tanskalaiset olivat olleet Kultarannikolla vuodesta 1658. Vuonna 1850 kaikista näistä siirtokunnista tuli osa Brittiläistä Kultarannikkoa.

Katso myös
----------

* Merirosvorannikko

Lähteet
-------

1. ↑  Pre-colonial history of Ghana *ghanaweb.com*. Viitattu 31.7.2017. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  The Legislation Providing for the Grant of Independence to Ghana.  *Journal of African Law*, 1957.  School of Oriental and African Studies. JSTOR.  (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Gold Coast (region)
**RIM-2 Terrier** oli Yhdysvaltain merivoimien käyttämä ilmatorjuntaohjus. Ohjustyypin valmistaja oli Convair. Testaukset aloitettiin vuonna 1951. Vuosien 1954–1960 välillä asejärjestelmää käytti myös Yhdysvaltain merijalkaväki, joskaan ei kovin laajasti. Maavoimat eivät RIM-2 Terrieriä käyttöönsä hyväksyneet. 

Vuoteen 1966 mennessä ohjusta oli valmistettu kahdeksan kehitysversiota ja noin 8 000 kappaletta. Kehitystyö paransi aseen toimintakorkeutta, joka oli ensimmäisellä käyttöön hyväksytyllä tyypillä 12 km, myöhemmin 20 km. Myös ulottuvuus parani, joka kohosi 24 km:stä 75:een. Kehitystyön ohella, ohjuksen lentonopeus kohosi 1,8 Machista 3,0:aan. Versio D käytti taistelulatauksenaan 1 kT vahvuista *W-45* ydinkärkeä.

Ohjustyypin ohjausjärjestelmä perustui säteenseurantaan (engl. *beam riding*), joka ei soveltunut maavoimien käyttötarpeisiin yhtä hyvin kuin merivoimien. RIM-2 Terrierin yhdestä kehitysversiosta syntyi lyhyen kantaman ilmatorjuntaohjus laivastolle: RIM-24 Tartar.

Lähteet
-------

1. ↑  Lappi, Ahti: Ilmatorjunta kylmässä sodassa. Ilmatorjuntasäätiö, 2003. ISBN 951-95594-4-2 (s. 63-64)

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **RIM-2 Terrier**.
**Profeminismi**, kirjaimellisesti **feminismin puoltaminen**, tarkoittaa feminismin tai ainakin sen osan kannattamista. Termiä käytetään useimmiten miehistä, jotka tekevät yhteistyötä feministien kanssa ja tavoittelevat sukupuolten tasa-arvoa. Jotkut eivät käytä nimitystä "feministi" lainkaan miehistä.

Miestutkija Pasi Malmi kehottaa kaikkia miehiä ryhtymään profeministeiksi. Hän huomauttaa feminismin monialaisuudesta, joka mahdollistaa hänen mukaansa sen, että on mahdollista valita ne feministiset näkemykset, jotka itselleen soveltuvat. Malmi korostaa liberaalifeminismin ja hyvinvointivaltiofeminismin kannattavan naisten ja miesten tasa-arvoa mukaan lukien miehiin kohdistuvan syrjinnän poistaminen ja muistuttaa, että feminismin piirissä on esitetty laajamittaista arvostelua patriarkaattiteoriaa ja heterofobiaa kohtaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Lingard, Bob; Douglas, Peter (1999). *Men engaging feminisms: pro-feminism, backlashes and schooling*. Buckingham England: Open University Press, 192. ISBN 0-335-19818-X.
2. ↑  Kimmel, Michael S.; Mosmiller, Thomas E. (1992). *Against the tide: pro-feminist men in the United States, 1776–1990: a documentary history*. Boston: Beacon Press. ISBN 978-0-8070-6767-3.
3. ↑  Malmi, Pasi: Kymmenen syytä olla profeministi (Arkistoitu – Internet Archive). Tasa-arvotiedon keskus Minna.fi
Piet Hein
**Piet Hein** (15. marraskuuta 1577, Delfshaven – 18. kesäkuuta 1629, Dunkirk), myös **Piet Heyn** tai **Pieter Pieterszoon**, oli alankomaalainen amiraali ja Alankomaiden Länsi-Intian kauppakomppanian johtaja, joka vuonna 1628 kaappasi Matanzasinlahden taistelussa Espanjan hopealaivaston lähellä Kuuban rannikkoa.

Nuoruudessaan Hein joutui espanjalaisten vangiksi vuonna 1597 ja vietti neljä vuotta espanjalaisen aluksen kaleeriorjana. Hänet vapautettiin Espanjan ja Alnakomaiden vankienvaihdossa vuonna 1602. Sen jälkeen hänestä tuli kauppalaivan kapteeni, ja hän keräsi huomattavan omaisuuden. Vuonna 1621 hänestä tuli Hollannin Länsi-Intian kauppakomppanian johtaja. Hein sai vara-amiraalin arvon 1624, ja kolmen vuoden päästä hän kaappasi 22 portugalilaista laivaa Brasilian edustalla. Syyskuussa 1628 Hein asettui San Antonion niemen lähistölle Kuuban pohjoisrannikolle odottamaan Espanjan suuren hopealaivaston liikkeellelähtöä. Heinillä oli komennossaan 31 alusta ja 3 000 miestä. Hein hyökkäsi heti espanjalaisten kaljuunoiden kimppuun, kun ne ilmestyivät merelle. Hein kaappasi koko aarrelaivaston ja sai saaliikseen valtavat määrät kultaa, hopeaa, helmiä, puuta ja indigoa. Saaliista pelkästään kullan ja ja hopean arvo oli 12 miljoonaa guldenia. Kaappaus oli merkittävä sotilaallinen ja taloudellinen voitto, joka takasi Alankomaiden tasavallalle riittävät varat taistelussa Espanjaa vastaan eteläisen Hollannin – nykyisten Belgian ja Luxemburgin – hallinnasta.

Onnistuneen kaappauksen jälkeen Hein suunnitteli vetäytyvänsä eläkkeelle, mutta hänet kutsuttiin takaisin palvelukseen amiraalin arvoisena vuonna 1629. Hein sai komennettavakseen tasavallan koko laivaston tehtävänään hävittää Pohjanmereltä Dunkirkin merirosvot, jota toimivat Espanjan kuninkaan Filip IV:n laskuun. Heinin laivasto onnistui tuhoamaan merirosvot kesäkuussa 1629, mutta Hein itse sai surmansa taistelussa.

Lähteet
-------

* Cochran, Hamilton: Karibian kaapparit ja merirosvot. Uusi kirjakerho, 1973. ISBN 951-638-022-0

### Viitteet

1. 1 2 3 4  The Editors of Encyclopaedia Britannica: Piet Heyn *Encyclopedia Britannica*. Viitattu 28.3.2021. (englanniksi)
2. ↑  Cochran 1973, s. 35–36


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Profeetta Elian kirkko kesällä 2012.
**Profeetta Elian kirkko** (ven. Свято-Ильинский храм, *Svjato-Iljinski Hram*; aikaisemmin **Neitsyt Marian elävöittävän lähteen ikonin kirkko**) on Viipurissa sijaitseva ortodoksinen kirkko. Ennen alueluovutuksia Profeetta Elian kirkko oli Viipurin suomalaisen ortodoksiseurakunnan pääkirkko. Kirkko otettiin uudelleen kirkolliseen käyttöön vuonna 1997. Profeetta Elian kirkko sijaitsee entisessä Repolan kaupunginosassa lähellä Papulan kaupunginosaan vievää rautatien ylittävää siltaa. Kirkko kuuluu Venäjän ortodoksisen kirkon Viipurin hiippakuntaan.

Historia
--------

Kirkon suunnitteli arkkitehti Johann Brockmann, mutta piirustuksia ei noudatettu kellotornin osalta. Kirkko rakennettiin tiilestä ja rapattiin. Kirkko valmistui vuonna 1796 ja tuolloin se vihittiin Neitsyt Marian elävöittävän lähteen ikonin muistolle. Kirkkoa korjattiin vuosina 1932–1933 ja 1939.

Profeetta Elian kirkkoa korjattiin vuonna 1939 ja kirkossa ehdittiin korjauksen jälkeen pitää vain yksi jumalanpalvelus ennen talvisodan syttymistä. Kirkko ei kärsinyt suuria vaurioita talvisodassa, mutta se paloi Viipurin takaisin valtauksen yhteydessä jatkosodan alussa vuonna 1941. Jäljelle jäi vain tiilirunko, jonka kaupungin uudet valtiaat purkivat jatkosodan jälkeen pois rakennusmateriaaliksi. 

Venäläiset rakensivat kirkon uudestaan vuonna 1997.

Arkkitehtuuri
-------------

Profeetta Elian kirkko on suorakaiteenmuotoinen rakennus, jonka länsipäässä on kellotorni ja itäpäässä puoliympyrän muotoisessa apsiksessa alttari. Pääsisäänkäynti on kellotornin alaosassa. Tornin katto on kellomainen ja sen päällä on pieni sipulikupoli, jonka päällä on risti. Kirkkosalissa on satulakatto ja sen keskellä on pienen varren päässä pieni sipulikupoli ja sen päällä risti. Pääovi ja kellotornin avoimet ääniaukot olivat kaariaukkoja ja kirkon ikkunat suorakaiteen muotoisia. 

Profeetta Elian kirkon pinta-ala on 241 neliömetriä. Matalaa kirkkosalia kattoi tasakatto, jonka reunat oli holvattu. Tätä holvattua osaa koristivat maalaukset. Ikonostaasi oli yksikerroksinen.

Lähteet
-------

* Koponen Paavo, *Karjalan kirkkokummut*. Tammi, Sulkava 1999. ISBN 951-31-1431-7
* *Karjalan ja Petsamon ortodoksiset kirkot ja kirkkotaide*, toimittanut Kristina Thomenius ja Minna Laukkanen.Artikkelin kirjoittanut Hanna Kemppi. Etelä-Karjalan taidemuseon julkaisuja 18:1b, Jyväskylä 1997. ISBN 951-785-018-2

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Profeetta Elian kirkko (Viipuri)**.
* Luovutetun alueen ortodoksiset seurakunnat (Arkistoitu – Internet Archive)
* Profeetta Elian kirkko 3D-mallinnuksena VirtuaaliViipurin sivuilla
**Giv'at Shmuel** on kaupunki Israelin Keski-Israelin hallintoalueella. Kaupunki on perustettu vuonna 1948 ja sen asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 26 023.

Maantiede
---------

Kaupungintalo.
Givat Shmuel sijaitsee Israelin keskiosassa. Sen naapurikaupunkeja ovat Ramat Gan, Petah Tikva, Kirjat Ono ja Bnei Brak.

Historia
--------

Giv'at Shmuelin perustivat paikalle vuonna 1944 muuttanut joukko Romanian juutalaisia. Maa uudelle asutukselle ostettiin viereiseltä Ibn Ibrakin arabikylältä. Nimensä paikka sai romanialaisen sionisti Samuel Pinelesin mukaan. Kaupunki on kasvanut sittemmin etenkin vuoden 1948 jälkeen ja sen yhteyteen on rakennettu uusia asuinalueita. Vuonna 2007 Giv'at Shmuel sai oman kaupunkinsa aseman.

Väestö
------

Vuoden 2018 lopussa Giv'at Shmuelin asukasluku oli 26 023. Kaupungin asukkaat koostuvat uskonnollisista ja maallisista juutalaisista.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Fred Skolnik ja Michael Berenbaum: *Encyclopaedia Judaica Volume 07 Fey-Gor*, s. 623. Thomson Gale, 2007. ISBN 978-0-02-865928-2. (englanniksi)
2. 1 2  About Givat Shmuel (pdf) Givat Shmuel Municipality.  Arkistoitu 1.11.2019. Viitattu 28.9.2019. (englanniksi)
3. ↑  List of localities, in Alphabetical order (pdf) (Giv'at Shemu'el) Central Bureau of Statistics. Viitattu 28.9.2019. (englanniksi)
**Kaunoruohokaija** (*Neophema pulchella*) on kaakkoisaustralialainen värikäs kaijalaji.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Kaunoruohokaijan pituus on noin 20 cm ja paino 35–46 grammaa. Sen höyhenpuku on selästä ja päälaelta kirkkaan vihreä, alapuoli keltainen, siiven keskimmäiset ja pienet yläpeitinhöyhenet ja naama siniset. Koiraan siivellä on punaruskea siipijuova, siipisulkien reunat ja siiven alapeitinhöyhenet ovat tummansiniset ja pyrstö vihreä. Naaraan naama on vaaleamman sininen, ja siltä puuttuu siiven punertava juova. Nuori lintu on himmeämmän värinen.

Esiintyminen
------------

Kaunoruohokaijat elävät Australian kaakkoisosassa Queenslandin kaakkoiskulmasta Victorian pohjoisosiin. Kannan suuruus on noin 20 000 yksilöä. Laji oli häviämässä 1900-luvun alussa, mutta kanta alkoi elpyä 1920-luvulla. Kaunoruohokaijoja pyydystettiin häkkilinnuiksi ja ammuttiin piirakantäytteiksi. Ne ovat enimmäkseen paikkalintuja. George Shaw kuvaili lajin holotyypin Uudesta Etelä-Walesista.

Elinympäristö
-------------

Kaunoruohokaijat asuvat harvapuustoisilla heinämailla ja vuorenrinteillä sekä vesireittien varrella.

Lisääntyminen
-------------

Lajin lisääntymisaika on elokuusta joulukuulle. Pesä on tavallisesti puun- tai kannonkolossa. Naaras munii neljästä viiteen munaa, joita se hautoo noin 20 päivää. Poikaset jättävät pesän neljän viikon ikäisinä, ja ne saavat aikuisen höyhenpuvun noin neljän kuukauden ikäisinä. Pari pesii toisinaan kahdesti kesän aikana.

Ravinto
-------

Kaunoruohokaijojen ruokavalio koostuu siemenistä ja kasvien osista, joita se etsii maasta. Siementen osuus lisääntyy kuivan kauden lopulla. Syödessään se on hyvin peloton ja väistää ihmistä tavallisesti kävellen. Kuumimman ajan iltapäivästä linnut lepäävät pensaiden tai puiden siimeksessä. Ne käyvät juomassa vain kerran päivässä.

Lähteet
-------

* Forshaw, Joseph M. & Cooper, William T. 1977: Parrots of the World. - T.F.H. Publications, Inc. New Jersey. ISBN 0-87666-959-3
* World Parrot Trust (englanniksi)
* Birds in Backyards (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  BirdLife International: *Neophema pulchella* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.2*.  2012. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 23.4.2014. (englanniksi)
2. ↑  IBC (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Taksonitunnisteet |
| --- |
|  |
| Neophema pulchella | 
* Wikidata: Q1048869
* Wikispecies: Neophema pulchella
* ADW: Neophema\_pulchella
* AFD: Neophema\_(Neophema)\_pulchella
* Avibase: 6F2C5E7BA095D493
* BirdLife: 22685209
* BirdLife-Australia: turquoise-parrot
* BOLD: 71655
* CoL: 46Q3Y
* BOW: turpar1
* eBird: turpar1
* GBIF: 2479509
* iNaturalist: 18883
* IRMNG: 10586623
* ITIS: 177592
* IUCN: 22685209
* NBN: NHMSYS0020789118
* NCBI: 678582
* Species+: 4835
* Xeno-canto: Neophema-pulchella

 |
|  |
| Psittacus pulchellus | 
* Wikidata: Q109578372
* GBIF: 4851350

 |

 |
**Kaunosekoyökkönen** (*Amphipoea oculea*) on eteläisessä Suomessa yleinen loppukesän ja alkusyksyn yöperhonen. Se muodostaa kolmen sisarlajinsa kanssa ryhmän, johon kuuluvien lajien erottaminen toisistaan voi olla huomattavan vaikeaa.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Kaunosekoyökkönen kuuluu keskenään erittäin samannäköisten yökkösten muodostamaan kompleksiin, joskin se on ryhmän helpoimmin tunnistettava jäsen. Siipien pohjaväri on lämpimän ruskea, hieman punertavan tai sinertävänhohtoinen, mutta sävy vaihtelee paljon. Siipisuonet erottuvat tummanruskeina juovina. Samoin poikkiviirut, jotka ovat kaksinkertaiset ja sisempi poikkiviiru on etuosasta hieman varjostunut. Rengastäplä ja munuaistäplä erottuvat selvästi ja ovat väriltään joko oranssit tai rengastäplä on oranssi ja munuaistäplä valkoinen. Suomessa valkotäpläinen muoto on selvästi keltatäpläistä yleisempi. Munuaistäplän sisäreunassa ei ole koskaan tummaa varjostumaa ja sen sisällä on lenkin tekevä tumma viiru. Takasiivet ovat ruskeat, tyvestä vaaleammat. Siipiväli 28–32 mm.

Hyvin samannäköinen ja yleinen laji on kalvassekoyökkönen (*Amphipoea fucosa*), minkä lisäksi Suomessa tavataan kahta harvinaisempaa sekoyökköslajia. Varma lajinmääritys saattaa vaatia genitaalien tarkastelua.

Levinneisyys ja lentoaika
-------------------------

Kaunosekoyökköstä tavataan lähes koko Euroopassa ja idässä Siperian poikki Koreaan ja Japaniin saakka. Suomessa lajia tavataan pääasiassa Etelä- ja Keski-Suomessa, mutta yksittäishavaintoja on Keski-Lappiin saakka. Lento tapahtuu yhtenä sukupolvena alkaen heinä-elokuun vaihteessa ja päättyy syyskuun alkupuoliskolla.

Elinympäristö ja elintavat
--------------------------

Yleinen, monenlaisissa ympäristöissä elävä perhonen. Sitä tavataan erityisesti kulttuuriympäristöissä, kuten puistoissa ja puutarhoissa, mutta myös lehti- ja sekametsissä ja jopa soilla. Perhosia tulee hyvin sekä valolle että syötille.

Toukka elää heinien varsien sisällä ja piilotellen juurituppaissa. Se koteloituu maan alle. Muna talvehtii.

Ravintokasvi
------------

Toukka elää monilla eri heinäkasveilla (Poaceae).

Lähteet
-------

1. ↑  Lauri Kaila, Marko Mutanen: Kaunosekoyökkönen – *Amphipoea oculea* *Suomen Lajitietokeskus*.  2019. Viitattu 23.3.2022.
2. ↑
3. ↑
4. 1 2 3 4 5  Mikkola K, Jalas I. Suomen perhoset. Yökköset 2. Suomen Perhostutkijain Seura. Otava 1979. ISBN 951-1-04297-1 s. 109–110
5. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Bestimmungshilfe des Lepiforums (saksaksi)
* koiraan genitaalit[vanhentunut linkki] (englanniksi)
* naaraan genitaalit[vanhentunut linkki] (englanniksi)
* Moths and Butterflies of Europe and North Africa (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q768120
* BioLib: 54155
* BOLD: 196834
* CoL: D4WT
* EoL: 491211
* EPPO: AMPOOC
* EUNIS: 310140
* Fauna Europaea: 447575
* Fauna Europaea (new): 0069393e-12ab-4e31-a664-56b033d686a8
* GBIF: 1771385
* iNaturalist: 201235
* IRMNG: 10307275
* LepIndex: 262078
* LoB: 5392
* NBN: NBNSYS0000006465
* NCBI: 987876

 |

 |
Jesse Mäntylä
**Jesse Mäntylä** (s. 1987) on suomalainen lentopalloilija, joka pelaa kaudella 2014–2015 Mestaruusliigassa Hurrikaani Loimaan väreissä. Urallaan hän on jo nyt voittanut kolme SM-mitalia aikuisissa. Mäntylä pelasi uransa ensimmäisen A-maaottelun kesäkuussa 2009. Hän on edustanut aiemmin Salon Piivolleyta.

Ura
---

Mäntylä on maineikkaan junioriseuran Pertteli Peikkojen kasvatteja, kuten muun muassa myös Ville Juntura ja Atte Kyrölä. Pertteli Peikoissa Mäntylä pelasi kauan passarina, kunnes päätti vaihtaa liberon tonttiin juniorimaajoukkueuran loppuvaiheessa. Mäntylä on ollut yksi Suomen parhaista pelaajista pelipaikallaan, eli liberon tontilla jo usean vuoden ajan. Sen todistaa se että Mäntylä kuuluu nuorten maajoukkueeseen. 

Kaudella 2008 Mäntylä pelasi uransa ensimmäisen täyden kauden SM-liigassa ja nousi liigan huippuvastaanottajiin. 

Mäntylä voitti Salon Piivolleyssa 2007 kaudella Suomen Cupin hopeaa ja SM-pronssia. Kaudella 2008 hänen palkintokaappiinsa tarttui Suomen Cupin hopea. Kauden 2009 alussa Mäntylä valittiin lokakuun liigalentopalloilijaksi. 

Mäntylä siirtyi Hurrikaani Loimaan riveihin kaudeksi 2011-12, kun Piivolley tippui liigasta talousvaikeuksien vuoksi. Mäntylä voitti SM-hopeaa ensimmäisellä Loimaan kaudellaan. 2013 Hurrikaanissa tuli toinen hopea, 2014 pronssi ja 2015 jo kolmas hopea. 

Mestaruusliigassa Mäntylä on ollut vuoden tulokas 2009 sekä hänet on valittu liigatähdistöön 2012.

Mäntylä pelasi uransa ensimmäisen A-maaottelun kesäkuussa 2009. Tämän jälkeen "Jerry" on nähty maajoukkueessa aina silloin tällöin ja jälleen kesällä 2015 hän kuuluu maajoukkueryhmään.

Saavutukset
-----------

* Kuukauden pelaaja SM-liigassa 2009
* Suomen Cupin hopea 2007, 2008
* SM-hopeaa 2012, 2013, 2015
* SM-pronssia 2007, 2014
* Ensimmäinen A-maaottelu 12. kesäkuuta 2009

Joukkueet
---------

* 2006–2011 Salon Piivolley
* 2011- Hurrikaani Loimaa
**Lasse autolomalla** (*Sune på bilsemester*) on Hannes Holmin ohjaama ruotsalainen lastenelokuva vuodelta 2013. Se perustuu Anders Jacobssonin ja Sören Olssonin samannimiseen lastenkirjaan ja on jatkoa vuotta aiemmin ensi-iltaan tuodulle elokuvalle *Lasse Kreikassa*, jonka tekijät ja näyttelijät ovat samoja.

Juoni
-----

Lassen perhe lähtee tällä kertaa kesälomamatkalle Itävallan Tiroliin, jossa perheen isä ja äiti ovat aikoinaan tavanneet. Isän motiivina on saada taiteilijan signeeraus häälahjaan, joka on osoittautunut arvokkaaksi maalaukseksi.

Arvioita
--------

*Helsingin Sanomien* Leena Virtasen mukaan tämä Lasse-elokuva on hieman hillitympi kuin edellinen, *Lasse Kreikassa*, joka oli hänestä karmeaa hössötystä alusta loppuun. "Silti tämänkin elokuvan käsikirjoitus on toivottoman epätasainen, ja koko elokuvasta näkee, että se on tehty kiireellä." Erikoista perhe-elokuvalle on Virtasen mielestä se, että lapsihahmot – jopa nimihenkilö Lasse – jäävät tarinassa aikuisten varjoon.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Virtanen, Leena: Lassen perhe sekoilee taas epätasaisessa ruotsalaiskomediassa *Helsingin Sanomat*.  9.1.2014. Helsinki:  Sanoma Media Finland Oy. Viitattu 23.4.2019.  (Tilaajille.)
Jokamiesluokan auto.
Volkswagen Kuplasta rakennettu jokamiesluokan auto.
**Jokamiehenluokka** eli **jokkis** on suomalainen AKK:n alainen autourheilulaji. Autot ovat pääasiassa takamoottorisia Fiateja ja VW Kuplia, mutta etu- ja kardaanivetoiset autot (esimerkiksi Saab, Ford, Opel ja Volvo) ovat myös näkyvästi esillä lajissa. Jokamiesluokka pyritään pitämään edullisena. 

Yksi jokamiesluokan erikoistekijä on autonmyynti. Kilpailun jälkeen auto pitää myydä, jos siitä tehdään ostotarjouksia. Jokainen kuljettaja ilmoittautuessaan kilpailuun sitoutuu samalla myymään autonsa tuohon hintaan kilpailuun kuuluvan ostotarjousmenettelyn puitteissa. Ostotarjouksen saavat tehdä kilpailuun osallistuvat kilpailijat ja muutkin henkilöt, joilla on jokamiesluokkaan oikeuttava kilpailulisenssi ja JM-tutkinto. Mikäli samasta autosta on tehty useampi tarjous, ratkaistaan auton ostaja eli uusi omistaja arvalla. Autojen kilpailumyyntihinta on 2000 euroa. Hinta pitää autojen rakentelua ja virittelyä kurissa hinnan kustannuksella.

Suoritettuaan JM-tutkinnon pääsee mukaan nuorten luokkaan jo sinä vuonna kun täyttää 15 vuotta, jolloin nuorelle annetaan debytanttikortti. Nuorten luokassa sekä pojat että tytöt ajavat yhdessä. Tutkinto täytyy uusia viiden vuoden välein.

Radat ovat joko sora-asfaltti- tai kokoasfalttiratoja ja talvisin ajetaan järvien jäällä tai maalle jäädytetyillä radoilla. Osallistujamäärät vaihtelevat 100-900 osallistujan välillä. Vuodessa on kilpailuja noin sata ympäri Suomea. Suomenmestaruudesta taistellaan yleisessä sarjassa, naisten sarjassa, nuorten sarjassa ja joukkueittain.

2014 ajettiin ensimmäinen EVK-autoilla ajettava suomenmestaruus. EVK-auto = etu- tai kardaanivetoinen.

Dokumenttisarjoja
-----------------

* *Soramonttuprinsessat*, 2012

Lähteet
-------

1. 1 2  Jokamiehenluokka, AKK
2. ↑  Soramonttuprinsessat, Yle

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Jokamiehenluokka**.
* Lajin säännöt. (AKK, 2023)
* Jokkis.net
* Jokkiksessa ei euroja surra, Yle.fi, uutiset 5.9.2014
**Lasse Sakari Savonen** (s. 8. huhtikuuta 1951 Längelmäki) on suomalainen eläköitynyt lääkealan yritysjohtaja, joka on saanut kauppaneuvoksen arvonimen.

Savonen syntyi erityisopettaja Matti Savosen ja logopedian professori Eila Alahuhdan perheeseen. Hän avioitui 1974 teologian maisteri Ulla Eeva Orvokki Karppisen kanssa ja 1998 kauppatieteiden maisteri Kirsi Klemmin kanssa. Savonen tuli ylioppilaaksi Oulunkylän yhteiskoulusta 1970 ja valmistui ekonomiksi Helsingin kauppakorkeakoulusta 1976. Hän oli Hässle-Ciba-Geigy Oy:n lääke-esittelijä 1976–1978, ICI-Pharma Oy:n tuotepäällikkö 1978–1981, myyntipäällikkö 1981–1982 ja markkinointipäällikkö 1983–1986, Roche Oy:n markkinointijohtaja 1986–1991 ja Oy Bristol-Myers Squibb (Finland) Ab:n toimitusjohtaja 1991–1994. Suomen Astra Oy:n, vuodesta 1998 Astra Finland Oy, toimitusjohtaja Savonen oli 1995–1999 ja Astra Zeneca Oy:n toimitusjohtaja 1999–2009 ja hallituksen puheenjohtaja 2009–2010. Savosella on myös ollut useita alansa ja muita luottamus- ja asiantuntijatehtäviä. Kauppaneuvoksen arvonimen hän sai 2005.

Lähteet
-------

1. 1 2  Henttinen, Annastiina: Kauppaneuvos Lasse Savonen (1951–). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 5.9.2011. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 28.6.2023.
2. ↑  Astra-Zeneca blir tvåa i Finland.  *Åbo Underrättelser*, 10.12.1998, nro 238, s. 14. Kansalliskirjasto. Viitattu 28.6.2023.
**Neal Leon Cassady** (8. helmikuuta 1926 Salt Lake City, Utah – 4. helmikuuta 1968 San Miguel de Allende, Meksiko) oli yhdysvaltalainen runoilija ja kirjailija, joka oli yksi beat-sukupolven tärkeistä hahmoista ja myöhemmin osana 1960-luvun vastakulttuuria ja psykedeelistä liikettä. Hän esiintyy *Dean Moriarty* -nimisenä hahmona Jack Kerouacin romaanissa *Matkalla* ja nousi kuuluisuuteen romaanin julkaisun jälkeen vuonna 1957.

Neal Cassady syntyi Utahin Salt Lake Cityssä, kun hänen vanhempansa olivat pysähtyneet kaupungissa matkallaan Los Angelesiin. Pian tämä jälkeen perhe muutti Coloradon Denveriin, missä Cassady kasvoi vanhempiensa eron jälkeen alkoholisoituneen parturi-isänsä kanssa. Nuoruudessaan hän varasteli autoja ja joutui vuonna 1944 vankilaan ollessaan 18-vuotias. 19-vuotiaana Cassady tapasi New Yorkin Columbian yliopistossa opiskelleen denveriläisen Hal Chasen, joka vietti kesälomaa kotikaupungissaan. Chase tunsi New Yorkissa Jack Kerouacin ja Allen Ginsbergin, ja palatessaan yliopistoon hän esitteli Neal Cassadyn kirjoittamia kirjeitä tutuilleen. Seuraavana talvena Cassady saapui itse New Yorkiin 16-vuotiaan vaimonsa, LuAnne Hendersonin kanssa. Cassadyn saapumista New Yorkiin pidetään tärkeänä tapahtumana koko beat-sukupolven muodostumisessa.

Cassadyn intohimoinen elämäntyyli oli toimi varsin merkittävänä inspiraation lähteenä kirjailija Jack Kerouacille. Cassadyn innoittamana Kerouac lähti keväällä 1947 matkalle, josta myöhemmin muodostui pohja Kerouacin kuuluisimmalle romaanille, *Matkalla* (1957). Tämän lisäksi Neal Cassady esiintyy keskeisenä hahmona myös useissa muissa Kerouacin romaaneissa. New Yorkissa runoilija Allen Ginsbergilla ja Neal Cassadylla oli romanttinen suhde. Myöhemmin Neal Cassady vaikutti osana kirjailija Ken Keseyn seuruetta. Hän kuoli 41-vuotiaana Meksikon San Miguel de Allenden kaupungissa 4. helmikuuta 1968 juotuaan barbituraatin ja oluen sekoitusta, ja hänet löydettiin maahan lyyhistyneenä rautatien varresta.

Lähteet
-------

* Theado, Matt: *The Beats: A Literary Reference*. New York: Carroll & Graf, 2003. Teoksen verkkoversio. (englanniksi)
* Cochrane, Lauren: Neal Cassady: Drug-taker. Bigamist. Family man.  *The Guardian*, 18.1.2011. Verkkoversio. Viitattu 12.2.2021.

### Viitteet

1. 1 2 3  Cochrane 2011.
2. 1 2  Theado 2003, s. 335.
3. 1 2 3  Theado 2003, s. 336.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat
* Puola
* Portugali

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Galaktisen elämän vyöhyke kuvataan usein renkaana, joka sijaitsee 4–10 kiloparsekin etäisyydellä galaksin keskuksesta.
**Galaktinen elämän vyöhyke** (*galaktinen elinkelpoinen vyöhyke* engl. *Galactic Habitable Zone*, **GHZ**) on galaksissa sijaitseva alue, joka on suotuisa elämän esiintymiselle. Vyöhykkeen sisäpuolella tähdet ovat liian tiheässä, ja räjähtävät tähdet sekä mustat aukot säteilevät liikaa. Vyöhykkeen ulkopuolella aineen pieni tiheys aiheuttaa hitaan tähtien kehityksen ja sitä kautta siellä on vain vähän raskaita alkuaineita elämälle sopivien planeettojen muodostamiseen.

Galaktinen elämän vyöhyke
-------------------------

Määritelmien mukaan galaktinen elämänvyöhyke on se alue galaksissa, joka on tarpeeksi kaukana galaksin ytimestä, jotta korkean tähtitiheyden aiheuttamat tähtien keskinäiset ohitukset, galaksiytimen mustan aukon ympäristöstä tuleva säteily tai supernovien purkaukset eivät aiheuta vaaraa elämälle. Galaktisen elokehän ulkorajan määrittelee vastaavasti vaatimus, että alueella pitää olla saatavilla riittävästi raskaita alkuaineita (terrestriaalisten) planeettojen muodostumiseen tähtien ympärille.

Paras ympäristö planeettojen syntymiseen saattaa olla kierteisgalaksi. Pallomaiset tähtijoukot ovat metalliköyhiä ja tähtitiheitä. Tämän takia niissä ei ehkä ole planeettoja, ja jos on, tähtien väliset törmäykset häiritsevät planeettakuntien kehitystä ja vakautta ainakin ulkoplaneettojen osalta. Elliptiset galaksit ja pienet galaksit ovat metalliköyhiä. Magellanin pilvissä metallipitoisuus on 10–40 %.

Galaktisen elokehän määrittelyn tarkat reunaehdot kuten gammapurkausten vaikutukset ekosysteemeihin tunnetaan vielä huonosti, ja vyöhykkeen arvioiminen onkin erittäin vaikeaa. Omassa galaksissamme Linnunradassa elokehän on arvioitu olevan keskimäärin noin 25 000 valovuoden eli kahdeksan kiloparsekin etäisyydellä galaksin keskustasta. Galaktisen elokehän sijaintiin vaikuttaa suuresti galaksin koko, tyyppi ja keskimääräinen kemiallinen koostumus, joten muissa galakseissa elokehän sijainti voi poiketa paljonkin Linnunradan vastaavasta tai se voi jopa puuttua kokonaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Arnold Hanslmeier: *Habitability and Cosmic Catastrophes*, s. 15. Springer, 2008. ISBN 9783540769453. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Galaktinen elämän vyöhyke** Wikimedia Commonsissa
**Bor** (ven. Бор) on kylä ja maalaiskunta Leningradin alueen Tihvinän piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Šomuškajoen varrella noin 15 kilometriä Tihvinästä pohjoiseen. Kylässä on 1300 ja kunnassa 1700 asukasta (vuonna 2010).

Borin kunta sijaitsee Tihvinän piirin keskiosassa. Se rajoittuu koillisessa Gankovon ja idässä Šugozeron kuntiin, kaakossa Boksitogorskin piiriin, etelässä Tihvinän kaupunkiin sekä lännessä Tsvyljovon ja Gorkan kuntiin. Kunnan pinta-ala on 315 neliökilometriä. Seudulla virtaa Paksujoki. Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu 10 kylää: Dubrovo, Kaivaksa, Kalivets, Kovanštšina, Krivoi Navolok, Monino, Saroža, Tšernovatkino, Šomuška ja Vladytšno.

Lähteet
-------

1. 1 2  Borskoje selskoje poselenije *lenobl.ru*.  Arkistoitu 17.11.2011. Viitattu 2.11.2010. (venäjäksi)
2. 1 2  Borskoje selskoje poselenije: Geografitšeskoje položenije *lenobl.ru*. Viitattu 2.11.2010. (venäjäksi)[vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Borin kunta Leningradin alueen sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)