recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Kärkölän tasoristeysturma** tapahtui 23. heinäkuuta 2001 Kärkölässä, kun henkilöpikajuna ja henkilöauto törmäsivät toisiinsa Jutilan ylikäytävän kohdalla Kärkölän Lappilan ja Hausjärven Oitin välillä Riihimäki–Lahti-radalla. Turmassa kuoli viisi ihmistä.

Onnettomuus
-----------

Onnettomuuden syyksi arvellaan väärinkäsitystä. Turmapaikan ohitti hetkeä ennen onnettomuutta kaksiraiteisella radalla Lahden suunnasta tullut lähes 700 metriä pitkä tavarajuna. Tavarajunan mentyä tasoristeyksen puomit jäivät alas, koska toisesta suunnasta oli tulossa toista raidetta pikajuna 130 kilometrin tuntivauhdilla. Onnettomuusauton kuljettaja ilmeisesti luuli, että turvalaitteisiin on tullut vika, ja lähti kiertämään puomeja. Kaikki autossa olleet viisi ihmistä, kolme miestä ja kaksi naista, kuolivat heti. Juna pysyi raiteilla, eikä kukaan sen matkustajista loukkaantunut. Onnettomuusauto raahautui junan edessä 300 metrin matkan ennen junan pysähtymistä. Pikajuna oli matkalla Helsingistä Iisalmeen. Onnettomuus sattui seitsemän jälkeen illalla Kärkölän Lappilan ja Hausjärven Oitin välillä. Törmäyshetkellä kaikki muutkin varoituslaitteet puomien lisäksi olivat toiminnassa eli kello hälytti ja valo näytti punaista. Turmassa menehtyneet naiset olivat syntyneet vuosina 1971 ja 1984 sekä miehet vuosina 1952, 1969 ja 1975. Tutkimuksissa on selvinnyt, että tavarajunan viimeisen vaunun ylitettyä tasoristeyksen pikajuna 79 saapui siihen 24 sekunnin kuluttua. Tavarajunan kulkunopeus oli ollut 60 ja pikajunan 129 kilometriä tunnissa. Kun tavarajuna oli ohittanut risteyksen, oli pikajuna jo turvalaitteiden hälytysosuudella, 870 metrin päässä risteyksestä. Puomi oli alhaalla ja ääni- ja valomerkit toiminnassa koko ajan kun tavarajuna ohitti risteystä ja kun pikajuna saapui hälytysosuudelle. Aurinko ei tapahtumahetkellä paistanut pikajunan tulosuunnasta, vaan autonkuljettajan edestä etuoikealta.

Onnettomuusauton kuljettaja ajoi ilman ajokorttia. Hän oli menettänyt ajokorttinsa ja ajo-oikeutensa maaliskuussa 2001 rattijuopumusepäilyn vuoksi. Hän oli turmahetkellä huumausaineiden vaikutuksen alainen. Oikeuslääketieteen laitoksen tutkimuksessa hänen verestään löytyi amfetamiinia.

Viisihenkinen seurue oli ollut vierailemassa Kärkölän Lappilassa ja lähtenyt runsas tunti ennen onnettomuutta käymään läheisessä Oitin kylässä. He olivat kotoisin Joensuusta, mutta onnettomuusauton kuljettaja asui onnettomuuden tapahtuessa Vantaalla. Poliisin antamien tietojen mukaan he olivat sukua toisilleen, mutta eivät sisaruksia eivätkä avioliitossa keskenään.

Onnettomuusautosta löydettiin varastettua omaisuutta, muun muassa matkapuhelin, koruja ja avaimia. Tavarat olivat peräisin kahdesta repusta, jotka vietiin onnettomuutta edeltävänä päivänä autosta Hausjärven Oitista. Julkisuudessa olleiden tietojen mukaan osalla onnettomuuden uhreista oli rikollinen tausta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Ylen uutiset
2. ↑  Kärkölän onnettomuusauton kuljettajalla ei ajokorttia *Mtv Uutiset*.  26.7.2001.  Arkistoitu 14.11.2017. Viitattu 13.11.2017.
3. ↑  Kaleva
4. 1 2  Hs.fi (Vain tilaajille)
5. ↑  Hs.fi (Vain tilaajille)
**Kari Tapani Rahkamo** (30. toukokuuta 1933 Lahti – 11. marraskuuta 2023 Helsinki) oli suomalainen poliitikko ja yleisurheilija. Rahkamo oli koulutukseltaan diplomi-insinööri ja puoluetaustaltaan kokoomuslainen. Hän työskenteli rakennushallituksessa toimistopäällikkönä 1976–1989 ja apulaisosastopäällikkönä 1989–1991. Rahkamo toimi Helsingin kaupunginjohtajana vuosina 1991–1996 pitkäaikaisen kaupunginjohtajan Raimo Ilaskiven seuraajana.

Rahkamo oli presidentin valitsijamiehenä 1968. Lisäksi hän on toiminut Helsingin kaupunginvaltuuston jäsenenä 1965–1987, puheenjohtajana 1987–1991 sekä kaupunginhallituksen jäsenenä 1969–1987.

Rahkamo oli 1950-luvun lopulla kansainvälisen tason yleisurheilija lajinaan kolmiloikka. Hänen seuransa oli Helsingin Kisa-Veikot (HKV). Hänen kolmiloikkaennätyksensä on 16,40 metriä, pituushypyssä 734 senttimetriä. Rahkamo paransi aikanaan 1957–1960 Suomen ennätystä kuudesti. Hän edusti Suomea 31 maaottelussa, kaksi kertaa olympialaisissa eli 1956 Melbournessa 14:s tuloksella 15,21 ja 1960 Roomassa 8:s tuloksella 15,84 sekä EM-kisoissa kolme kertaa eli 1954, 1958 ja 1962. Uransa jälkeen hän toimi HKV:n puheenjohtajana 1963–1966. Kaupunginjohtajan tehtävästä eläkkeelle jäätyään hän oli Suomen Keskusshakkiliiton (nyk. Suomen Shakkiliiton) puheenjohtajana vuodet 1998–2003.

Stadin Slangi ry. valitsi Rahkamon vuoden 1996 Stadin Kundiksi Helsinki-päivänä 12. kesäkuuta 1996.

Rahkamo oli taitoluistelija Susanna Rahkamon isä.

Lähteet
-------

1. ↑  Helsingin entinen kaupunginjohtaja Kari Rahkamo on kuollut *Yle Uutiset*.  12.11.2023. Viitattu 12.11.2023.
2. ↑  Kuolleita. (Kuolinilmoitus.) *Helsingin Sanomat*, 3.12.2023, s. B 27. Helsinki:  Sanoma Media Finland Oy.
3. ↑  *Kuka kukin on 2003*, s. 800. Helsinki 2002. ISBN 951-1-18086-X
4. 1 2  Siukonen, Markku: *Suuri olympiateos 12: Urheilukunniamme puolustajat, Suomen olympiaedustajat 1906–2000*, s. 263–264. Graface, Jyväskylä, 2001 ISBN 951-98673-1-7
5. ↑  Stadin Friidu ja Kundi. Stadin Slangi. Viitattu 13.6.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Kari Rahkamo Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| Helsingin vaakuna | Edeltäjä:**Raimo Ilaskivi** | **Helsingin kaupunginjohtaja**1991–1996 | Seuraaja:**Eva-Riitta Siitonen** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Ritva
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Henry Augustus Rowland** (1848–1901) oli yhdysvaltalainen fyysikko.

17-vuotiaana Rowland lähetettiin opiskelemaan Rensselaerin Teknilliseen Instituuttiin. Vuonna 1870 Rowland valmistui insinööriksi, mutta hän ei saanut töitä, joten kaksi vuotta myöhemmin hän palasi Rensselaerin Teknilliseen Instituuttiin luonnonfilosofian opettajaksi. Kaiken opetustehtävistä jääneen vapaa-aikansa Rowland käytti magneettisen permeabiliteetin tutkimukseen. Rowlandin tutkimuksistaan kirjoittamaa artikkelia ei hyväksytty *American Journal of Science* -lehteen, joten Rowland lähetti työnsä Britanniaan James Maxwellille, joka vaikuttui Rowlandin työstä ja julkaisi työn *Philosophical Magazine* -lehdessä. Yhdysvalloissa vain muutamat huomioivat Rowlandin artikkelin.

Rowland joutui epäsuosioon Rensselaerin Teknillisessä Instituutissa ja joutui etsimään uuden paikan, jossa tehdä tutkimustyötä. Rowlandin uuden työpaikan etsintä päättyi yllättäen vuonna 1875, kun hän tapasi Daniel Coit Gilmanin. Gilman oli luomassa tiedekuntaa uudelleen luotuun Johns Hopkinsin yliopistoon, josta oli tarkoitus tulla Yhdysvaltojen ensimmäinen todellinen tutkimusinstituutti saksalaisen mallin mukaisesti. Rowland liittyi mukaan luomaan uutta tiedekuntaa ja hänet lähetettiin Eurooppaan tutkimaan laboratoriojärjestelyjä sekä ostamaan välineitä. Berliinissä Hemholtzin laboratoriossa Rowland viipyi hieman pidempään ja siellä hän suoritti erään perustavanlaatuisen kokeen, jota hän oli suunnitellut jo aiemmin, mutta jota hänellä ei ollut aiemmin mahdollisuutta toteuttaa. Rowlandin koe oli ensimmäinen kokeellinen osoitus siitä, että liikkeessä oleva varattu kappale tuottaa magneettikentän. Koe oli vaikea toteuttaa käytännössä, mutta Rowland onnistui siinä ja sai työstään paljon huomiota. Tuohon aikaan tiedekentässä keskusteltiin paljon Maxwellin yhtälöistä.

Euroopasta Rowland palasi takaisin Johns Hopkinsin yliopistoon mukanaan laaja kokoelma erilaisia tutkimusvälineitä. Yliopistossa Rowland vietti aikansa 1870- ja 1880-luvuilla pääasiassa laboratoriossa tutkimustensa parissa ja hoiti opetustyötä sekä hallinnollisia tehtäviä niin vähän kuin mahdollista. Rowland oli hyvä matemaatikko ja työskenteli jonkin verran elektromagneettisen teorian parissa, oli hän ensisijaisesti kokeellisten töiden tekijä. Rowland määritti tarkkoja arvoja erilaisille asioille ja yksi Rowlandin ohjaamista opiskelijoista löysi Rowlandin ohjaamien kokeiden myötä Hallin efektin. Rowlandin merkittävin panos tieteelle oli kuitenkin erilaisten hilojen rakentaminen, jonka hän aloitti vuonna 1882. Rowlandin hilat olivat suurempia ja tarkempia kuin mitkään aiemmin käytössä olleet.

Vuonna 1890 Rowland avioitui, mutta varsin pian avioitumisensa jälkeen Rowland kuoli diabetekseen.
Jorma Harima (1948)
**Jorma Harima**, vuoteen 1933 **Hohenthal**, 1933–1936 **Hohenthal-Harima** (26. elokuuta 1908 Kokkola – 11. elokuuta 1963 Asikkala) oli suomalainen kauppias, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Hariman vanhemmat olivat kauppaneuvos Samuli Harima, aiemmin Hohenthal, ja Anna Matilda Björklund ja puolisot 1931–1942 Valma Elo ja vuodesta 1945 Ansa Paavola.Taidemaalari Ilona Harima oli hänen sisarensa. Jorma Harima kävi kolme luokkaa Helsingin Suomalaista normaalilyseota 1919–1924, suoritti Helsingin Kauppiaitten Kauppakoulun 1925–1927 ja opiskeli kaupallisia aineita Nottinghamissa Englannissa 1930–1931. Hän oli Buck & Willmanin palveluksessa Lyypekissä 1927–1928, Schlüter & Maackin palveluksessa Hampurissa 1929–1930, Talous-Osakekaupan maaseutumatkustaja 1932–1937, mainospäällikkö 1937–1942, prokuristi vuodesta 1938, toimitusjohtaja vuodesta 1943 ja johtokunnan jäsen vuodesta 1943. Harima oli myös Helsingin Talouskauppa Oy:n perustaja ja johtokunnan puheenjohtaja vuodesta 1958 ja hänellä oli useita luottamustehtäviä. Kauppaneuvoksen arvonimen Harima sai 1960.

Lähteet
-------

1. 1 2  Jorma Harima *Biografiasampo*. Viitattu 25.9.2022.
2. ↑  Kauppaneuvos Jorma Harima kuollut.  *Uusi Suomi*, 13.8.1963, nro 217, s. 4. Kansalliskirjasto. Viitattu 25.9.2022.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Biografiasampo

 |

 |
Jalkafetisismiä kuvaava ranskalainen piirros.
**Fetisismi** (ransk. *fétiche* < lat. *facticius* 'keinotekoinen') tarkoittaa seksuaalisen kiinnostuksen kohdistumista johonkin esineeseen, materiaaliin, tuntemukseen, tuoksuun, vaatekappaleeseen tai eritteeseen. Fetissi voi myös kohdistua myös johonkin ihmisen ruumiinosaan, olemukseen tai piirteeseen.

Kiihottavaksi koettua objektia kutsutaan fetissiksi, ja henkilöä, jolle tuo objekti toimii fetissinä kutsutaan fetissistiksi. Yleisiä fetissejä ovat kumi, nahka, jalat, erilaiset kengät ja peruukit.

Seksuaalista fetissiä voidaan pitää ei-patologisena seksuaalisen kiihottumisen apuvälineenä, tai mielenterveyshäiriönä, jos se aiheuttaa henkilölle merkittävää psykososiaalista kärsimystä tai sillä on haitallisia vaikutuksia hänen tärkeille elämänalueilleen. Pakonomainen ja kärsimystä tuottava fetisismi voidaan tällöin luokitella parafilioiden eli seksuaalisten kohdehäiriöiden joukkoon.

Asema Suomessa
--------------

Fetisismi luokiteltiin Suomessa kansainvälisen tautiluokituksen perusteella sadomasokismin ja transvestismin ohella sairaudeksi aina vuoteen 2011 saakka. Tuolloin Terveyden ja hyvinvoinnin laitos päätti poistaa sen suomalaisesta tautiluokituksesta, koska mukana ololle ei nähty enää kunnollisia lääketieteellisiä perusteita.

Katso myös
----------

Sanan muita merkityksiä: Fetissi on myös taikaesine

* Ekshibitionismi
* Jalkafetisismi
* Nenäfetisismi
* Vaippafetisismi
* BDSM

Lähteet
-------

* Sadomasokismi ja Fetisismi SETA:n julkaisu, 1993.
* Britannica: Fetishism (psychology) (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Väestöliitto: **Määritä nimeke!** *hyvakysymys.fi*.  23. syyskuuta, 2019. Viitattu 01.11.2021.
2. 1 2 3  Onko sinulla jokin fetissi? *Ilta-Sanomat*.  24.10.2011. Viitattu 25.11.2018.
3. ↑  Yleiset ja harvinaiset fetissit – kaikkea ei saa toteuttaa *Studio55.fi*. Viitattu 25.11.2018.
4. ↑  Sadomasokismi ei ole enää sairaus *Helsingin Sanomat*.  13.5.2011. Viitattu 13.5.2011.

Kirjallisuutta
--------------

* Richardo, Jack (toim.): *Leathermen Speak Out: An anthology on Leathersex.* Leyland Publications, 1991 San Francisco.
* Thompson, Mark (toim.): *Leatherfolk: Radical Sex, People, Politics and Practice.* Alyson Publications, 1991 Boston.
* Townsend, Larry: *The Leatherman's Handbook II.* Carlyle Communications. 1989. New York

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Fetisismi**.
* Nahka-, latex- ja pvc-fetisseihin keskittynyt keskustelupalsta - nahkafoorumi.com
**Míthymnan linna** (kreik. Κάστρο Μήθυμνας, *Kástro Míthymnas*) eli **Mólyvoksen linna** (Κάστρο Μολύβου, *Kástro Molývou*; myös transl. *Mólivoksen linna*) on linna Míthymnan kylässä Lesboksen saarella Kreikassa. Se sijaitsee kukkulalla heti kylän vieressä.

Historia
--------

Míthymnan linnaa.
Míthymnan linnaa.
Míthymnan linnakukkula toimi jo antiikin aikana Methymnan kaupungin akropoliina. Antiikin aikaisista linnoitteista on joitakin jäänteitä kukkulan eteläosassa. Paikka on ollut linnoitettu myös bysanttilaisella kaudella. Erään ehdotuksen mukaan tuolloisen linnan olisi rakennuttanut keisari Justinianus 500-luvulla. Vuodesta 1128 lähtien paikalla ollut linna oli venetsialaisten hallussa. Nämä rakensivat paikalle uuden linnan. Genovalaiset saivat linnan haltuunsa 1200-luvun lopulla, mutta se oli tuossa vaiheessa ilmeisesti tuhoutunut ja rakennettiin uudestaan vuonna 1373. Nykyisen linnan rakenteet ovat pääosin peräisin tästä rakennusvaiheesta sekä osmanivallan aikana vuoden 1462 jälkeen tehdyistä muutoksista ja laajennoksista.

Linnaa on kunnostettu useaan otteeseen 1970-luvulta lähtien.

Rakennus
--------

Linna on Lesboksen toiseksi suurin Mytilínin linnan jälkeen. Se on pohjakaavaltaan epäsäännöllisen monikulmion muotoinen sivujen pituuksien ollessa noin 70 metriä. Linnassa on kymmenen neliskulmaista tai pyöreää tornia, joita yhdistävät kurtiinit. Ydinlinna (*akrópyrgos*) on kokonaisuuden koillisosassa. Sisällä linnanpihalla on joitakin rakennuksia, joista osa on raunioina ja osa paremmassa kunnossa, sekä suuri vesisäiliö. Sisäänkäynti linnaan tapahtuu kolmen peräkkäisen portin kautta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Φρούριο Μολύβου Υπουργείο Πολιτισμού και Αθλητισμού.  Arkistoitu 25.9.2021. Viitattu 1.9.2020.
2. 1 2 3 4  Κάστρο Μήθυμνας *Καστρολόγος*. Viitattu 1.9.2020.
3. 1 2 3  Μεσαιωνικό Κάστρο Μήθυμνας ν. Λέσβου Εφορεία Αρχαιοτήτων Λέσβου.  Arkistoitu 18.12.2021. Viitattu 1.9.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Míthymnan linna** Wikimedia Commonsissa
**Elin Margareta "Meta" Torvalds** (o.s. **Gyllenberg**, 14. tammikuuta 1922 Mustasaari – 10. helmikuuta 2012 Turku) oli suomalainen toimittaja.

Torvalds aloitti vuonna 1946 Österbottningenin toimittajana, josta hän siirtyi vuonna 1948 Åbo Underrättelseriin. Hän työskenteli Åbo Underrättelserissä lähes 40 vuoden ajan, vuoteen 1985, ja toimi vuosina 1971–1977 lehden vastaavana päätoimittajana. Hän käsitteli pääkirjoituksissaan usein kirkollisia kysymyksiä ja oli naispappeuden vahva puolestapuhuja. Torvalds palkittiinkin toimittajantyöstään muun muassa kirkon tiedonvälityspalkinnolla vuonna 1983. Hänet myös vihittiin Åbo Akademin kunniatohtoriksi vuonna 2002.

Torvalds oli tekemässä kirjoja *Frisk sydväst : med åboländsk ungdom genom 60 år* (1957), *Lämlar* (1998), joka on Åbo Underrättelserin 175-vuotishistoriikki, ja *Åboarna, hemstadsbok om det svenska Åbo* (2002).

Meta Torvalds oli naimisissa kirjailija Ole Torvaldsin kanssa vuodesta 1948. Hänellä oli kaksi tytärtä.

Torvalds kuoli Turussa lyhyen sairastelun jälkeen 10. helmikuuta 2012.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Torvalds (Meta) *Uppslagsverket Finland*. Schildts.  Arkistoitu 18.11.2015. Viitattu 14.2.2012. (ruotsiksi)
2. ↑  Kirkon tiedonvälityspalkinto päätoimittaja Jan-Erik Andelinille *Evl.fi*.  10.1.2007. Suomen evankelis-luterilainen kirkko.  Arkistoitu 14.6.2011. Viitattu 1.2.2011.
3. ↑  Fennica – Suomen kansallisbibliografia Kansalliskirjasto. Viitattu 1.2.2011. [vanhentunut linkki]
4. ↑  Meta Torvalds pääsi otsikoihin vastaavana naispäätoimittajana *Turun Sanomat*.  24.5.2002. Viitattu 1.2.2011. [vanhentunut linkki]
5. ↑  Meta Torvalds on kuollut *Turun Sanomat*.  14.2.2012. Viitattu 14.2.2012. [vanhentunut linkki]


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Uppslagsverket Finland

 |

 |
**Lautta** (engl. *The Raft*) on Marvel-kustantamon sarjakuvissa esiintyvä vankila, johon perinteisesti on sijoitettu ainoastaan superroistoja. Lautan loivat käsikirjoittaja Brian Michael Bendis ja taiteilija David Finch. Vankila esiintyi ensimmäisen kerran amerikkalaisen *Alias*-lehden numerossa 26. 

Suomessa Lautta mainittiin ensimmäisen kerran *MEGA*-lehden numerossa 2 (2006).

Uudet Kostajat
--------------

Lautta toimi isona juonielementtinä Uusien Kostajien muodostamisessa. Elektron saadessa työtarjouksen tuntemattomalta henkilöltä, superroisto iskee vankilaan imien sen sähkögeneraattorien voiman itseensä. Lukuisat vangitut superroistot hyökkäävät ulkoilmaan jossa paikalle sattuneet supersankarit odottavat näitä. Taisteluun osallistuivat Hämähäkkinainen, Kapteeni Amerikka, Hämähäkkimies, Vartiomies, Daredevil, Luke Cage ja Rautamies puolustautuen sellaisia vaarallisia roistoja kuten Mister Hyde, Hydromies ja Violettimies. 

Tapahtumien aikana neljäkymmentä vankia pääsee livahtamaan omille teilleen. Kapteeni Amerikka ja Rautamies muodostavat taisteluun osallistuneista supersankareista Uudet Kostajat (pois lukien Daredevil, jota painoivat henkilökohtaiset syyt) tarkoituksenaan napata karkuteille päässeet rikolliset. 

Hämmennystä lukijoiden keskuudessa on aiheuttanut useiden superroistojen radikaali muutos persoonallisuudessa. Esimerkiksi Hopeasamurai on jo pitkään toiminut oman kunniakäsityksensä mukaisesti ja on joidenkin mielestä sankarillinen hahmo. Hänet kuitenkin luettiin yhdeksi Lautalta paenneeksi superroistoksi. Samaten Painovoima, jonka oletettiin tehneen itsemurhan, onkin yllättäen yksi paenneista. Lukuisat Marvelin toimittajat, Bendis näiden mukana, ovat kuitenkin väittäneet että nämä jatkumovirheet vain palvelevat tulevia tarinakokonaisuuksia.

Lautan turvallisuusjärjestelyt
------------------------------

Lautalla vartioi jatkuvasti 67 YPKVV:n huippuunsa koulutettua agenttia. Lautalla vierailevien ihmisten mukaan annetaan supervoimainen YPKVV:agentti, jonka tarkoituksena on saattaa vierailijaa turvallisesti Lautalla. 

Lautalla on kahdeksan merenalaista osastoa täynnä sellejä. Jokainen selli on ympäröity paksulla teräskerroksella ja vuorattu adamantiumilla. Selleissä ei ole ikkunoita vaan kaksisuuntaiset videokamerat, joiden kautta vankeja voidaan tarkkailla. Kaikkien vankien voimat on neutraloitu eikä heille suoda mahdollisuutta tavata muita vankeja tai ihmisiä.

Lähteet
-------

1. ↑  *MEGA* #2 (2006). Egmont Kustannus Oy.
2. ↑
Lohjan museon tulenkestävä siipirakennus vasemmalla
**Siipirakennus** eli **siipi** eli **kylkirakennus** on rakennuksen runko-osasta ulkoneva, mutta siinä kiinni oleva, rakennuksen osa. Siipirakennus voi olla suuremman rakennuksen myöhempi laajennus tai rakennuksen alkuperäinen osa. Se on usein päärakennusta matalampi ja rakennustaiteellisesti vaatimattomampi rakennuksen osa, johon saattaa olla sijoitettuna vähemmän tärkeiksi katsottuja tiloja.

Sivurakennus Englannissa
Siipirakennus eroaa sivurakennuksesta siinä, että sivurakennus voi sijaita päärakennuksen läheisyydessä siitä erillään. Sivurakennus saattaa olla myös päärakennuksessa kiinni, mutta se on tällöinkin päärakennusta vähämerkityksisempi.

Lähteet
-------

1. 1 2  Jokiniemi, Erkki & Davies, Nikolas: *Kuvitettu rakennussanakirja suomi–englanti–suomi*, s. 284, hakusana siipirakennus. Helsinki: Rakennustieto, 2012. ISBN 978-951-682-890-2.
2. 1 2  Konttinen, Riitta & Laajoki, Liisa: *Taiteen sanakirja*, s. 408. Helsinki: Otava, 2000. ISBN 951-1-12841-8.
3. ↑  Jokiniemi, Erkki & Davies, Nikolas: *Kuvitettu rakennussanakirja suomi–englanti–suomi*, s. 290, hakusana sivurakennus. Helsinki: Rakennustieto, 2012. ISBN 978-951-682-890-2.

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Siipirakennus**.
**Litanijoen taistelu** oli osa operaatio Exporteria toisessa maailmansodassa 9. kesäkuuta 1941. Kenraalimajuri John Lavarackin Australian 7. divisioona ylitti joen kohdaten Vichyn Ranskan joukkoja.

Taustaa
-------

Palestiinan pohjoisosiin kootut Australian joukot ylittivät Vichyn Ranskan hallitseman Libanonin rajan varhain 8. kesäkuuta. Vichyn Ranskan joukkoja kohdattiin ensimmäisen kerran Litanijoen eteläpuolella, mutta vastarinta oli vielä hajanaista.

Taistelu
--------

Australian 21. prikaati eteni pitkin rantatietä kohti Beirutia ja sen piti ylittää Litanijoki. Everstiluutnantti R. L. Pedderin No. 11 (Scottish) Commando teki maihinnousun tavoitteenaan lähellä jokisuuta olevan sillan valtaus, mutta maihinnousu viivästyi vuorokaudella kovan merenkäynnin vuoksi. Viive antoi Vichyn Ranskan joukoille aikaa sillan hävittämiseen. Kommandojen noustua maihin kolmessa eri pisteessä he kärsivät kovia tappioita muun muassa Pedder sai surmansa. Kommandojen komentajaksi tuli Geoffrey Keyes, jonka johdolla joukot saivat varmistettua ylimenon.

Etenevät australialaisjoukot joutuivat Vichyn Ranskan laivaston hävittäjien *Guépardin* ja *Valmyn* tuleen. Australian kenttätykit kuitenkin saivat alukset vetäytymään kauemmas rannasta.

Lähteet
-------

* Playfair, I. S. O.: *The Mediterranean and Middle East Volume II The Germans come to the help of their Ally (1941)*. Uckfield, Sussex: The Naval & Military Press Ltd, 2004. ISBN 1-845740-66-1. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Playfair, I. S. O. s. 208
2. ↑  Playfair, I. S. O. s. 209

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Battle of the Litani River
Krynica-Zdrój
**Krynica-Zdrój**, **Krynica**, ukr. **Krynytsja**, on kaupunki Puolassa Lemkon alueella Vähä-Puolan voivodikunnassa. Sen asukasluku on 11 243 (2006). 1800-luvulta lähtien siellä oli suuri kylpylä, jossa oli kuusi mineraalilähdettä. Sotien välisenä aikana siellä oli vuosittain 60 000 kävijää.

Kaupungin asukkaat ovat aiemmin olleet pelkästään ukrainalaisia. Esimerkiksi vuonna 1860 ukrainalaisia oli 1 100 asukkaasta 92 prosenttia. Väestö sekoittui sittemin, ja vuonna 1939 kaupungissa oli 2 900 ukrainalaista, 4 300 puolalaista ja 1 600 juutalaista. Toisen maaimansodan aikana 1940–1944 se oli tärkeä ukrainalainen keskus, jossa oli ukrainalainen opettajaseminaari ja useita ukrainalaisia kulttuuri- ja talousinstituutioita. Sodan päätyttyä Puolan viranomaiset sijoittivat ukrainalaisen väestön Länsi- ja Pohjois-Puolaan (operaatio Wisła). Siellä asui ja työskenteli naivistinen taidemaalari Nykyfor.

Lähteet
-------

1. 1 2  Krynytsia (Krynica) *Internet Encyclopedia of Ukraine*.  1989.  (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Krynica-Zdrój** Wikimedia Commonsissa
**Joseph Harding** (1805–1876) oli englantilainen juustonvalmistaja, joka tunnetaan etenkin cheddarjuuston valmistukseen liittyvien tapojen kehittämisestä. Joskus häneen viitataankin cheddarjuuston isänä.

Elämäkerta
----------

Hardingin muistolaatta kirkossa Marksburyssa.
Joseph Harding syntyi maanviljelijäperheeseen Somersetissä Englannissa vuonna 1805.

Vuonna 1851 Harding aloitti maitotilansa Vale Court Farm-maatilalla. Vale Court Farm sijaitsi perinteisen cheddarjuuston valmistusalueen pohjoispuolella ja sitä pidettiin juustonvalmistukseen sopimattomana alueena. Harding alkoi kuitenkin opiskella juuston valmistusta kokeillen eri tuotantotapoja.

Vuonna 1860 Harding julkaisi artikkelin cheddarjuuston valmistustavoista julkaisussa *Journal of the Royal Agricultural Society of England*. Harding kuvaili ensimmäisenä chaddarin valmistustappaa, jossa juustomassaa kuumennetaan ennen jauhatusta, mikä tasas johti hienojakoisempaan rakenteeseen juustossa. Harding kehitti myös parannellun version cheddarin valmistuksessa käytetystä juustomyllystä. Molemmat edellämainituista yleistyivät cheddarin valmistuksessa seuranneen vyuosisadan aikana. Hardingiin onkin viitattu joskus cheddarjuuston isänä.

Harding vaikutti huomattavasti myös moniin muihin juustonvalmistustapoihin, joita sovelletaan edelleen. Juuston happamuutta alettiin mitata Hardingin esimerkin mukaisesti lakmustestillä, tuotantoeläimiä alettiin pitää erillään juustonvalmistustiloista, kaupallisten juoksutteiden käyttö lisääntyi kotitekoisten kustannuksella ja juustoa alettiin kypsyttää korkeammissa lämpötiloissa. Harding kuoli vuonna 1876.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Catherine Donnelly: *The Oxford companion to cheese*, s. 343. Oxford University Press, 2016. ISBN 9780199330881. (englanniksi)
**Napialan työväentalo** oli Janakkalan kunnan Napialan kylässä sijainnut työväentalo. Talo on purettu.

Historiaa
---------

Napialan työväenyhdistys perustettiin suurlakon alla syksyllä 1905. Saman tien ryhdyttiin oman talon hankintaan. Yhdistyksen puheenjohtaja vuokrasi palstaltaan yhdistykselle tontin, jolle rakennettiin laudoista työväentalo. Se valmistui tapaninpäiväksi 1905. Vuonna 1914 yhdistys rakensi toisen talon.

Sisällissodan aikaan suojeluskunta sulki talon ja naulasi sen ovet kiinni.

1990-luvun alussa talo oli huonossa kunnossa, ja myöhemmin se purettiin.

Toimintaa työväentalolla
------------------------

Talolla toimi muun muassa opintokerho, torvisoittokunta, nuoriso-osasto, voimistelu- ja urheiluseura Pyrkivä, näytelmäseura (vuodesta 1920 lähtien nimellä Napialan Työväen Näyttämö) sekä kirjasto.

Näytelmäseuran ensimmäinen esitys työväentalolla oli vuonna 1906 näytelmällä *Pullanpyörittäjän kokous*. Myöhemmin ohjelmistossa oli muun muassa *Seitsemän veljestä*, *Miehen kylkiluu* ja *Kirottu mammona*. Näyttämön ensimmäiset kulissit maalasi taiteilija R. Rautoja. Toisen kulissit tilattiin juuri ennen sisällissotaa taiteilija Erkki Karulta, joka tuolloin oli Forssan Työväen Näyttämön johtaja.

1980-luvun alussa talolla järjestettiin kokouksia, nuorisotoimintaa, bingoa, teatteria ja juhlia. Talo oli myös suosittu keikkapaikka. Vuonna 1991 Napialan Työväen Näyttämö muutti pois talolta sen huonon kunnon takia.

Rakennus
--------

Talo oli hirsirunkoinen ja lautavuorattu. Se maalattiin vaaleaksi vuonna 1946, jolloin taloa myös laajennettiin ja sen alkuperäinen pärekatto vaihdettiin peltikatoksi. Laajennuksia tehtiin myös vuosina 1923 ja 1957. Talo oli kaksikerroksinen, ja sen pinta-ala oli 300 m². Talossa oli juhlasali näyttämöineen, ravintola, keittiö, eteinen sekä yhden huoneen ja keittiön asunto. Vuonna 1982 talossa ei ollut vesijohtoa, viemäröintiä eikä wc:tä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kerkkonen, Veikko: *Janakkalan historia*. Janakkalan kunta, 1976. ISBN 951-99089-1-9.
2. 1 2 3  Båsk-Ekholm, Katia & Häyry, Kaj: *Suomen työväentaloja koskeva selvitys*. Helsinki: Opetusministeriö, 1982.
3. 1 2 3 4  Napialan Työväennäyttämö: Napialan Työväennäyttämön vaiheita *napsa.eu*. Viitattu 19.12.2022.
4. ↑  The Danglers: Keikkahistoria eri kokoonpanoilla *thedanglers.webs.com*.  Arkistoitu 19.12.2022. Viitattu 19.12.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Kulissimaalari Richard Rautojan työ. Lempäälän työväenyhdistys.
The National Post -lehden talo Torontossa.
**The National Post** on kanadalainen päivittäin ilmestyvä kansallinen sanomalehti, jonka omistaa Postmedia Network. Sitä julkaistaan englanninkielisenä, broadsheet-koossa. Lehden perusti vuonna 1998 Conrad Blackhieman aiemmin hankkimansa talousjulkaisu *Financial Postin* laajennuksena. Lehti on poliittiselta suuntaukseltaan konservatiivinen ja pyrkii kilpailemaan *The Globe and Mail* -sanomalehden kanssa osin samoista lukijoista.

Lehden viikoittainen levikki oli vuonna 2015 noin 1,12 miljoonaa ja vuonna 2016 lehden päivälevikki oli noin 186 000. Tällöin se oli mittausajankohdasta riippuen Kanadan viidenneksi tai seitsemänneksi laajalevikkisin sanomalehti. Sen pääkonttori sijaitsee Torontossa.

19. toukokuuta 2006 *National Post* uutisoi etusivullaan, että Iranin parlamentti on säätänyt lain, jonka mukaan juutalaisten ja muiden uskonnollisten vähemmistöjen on käytettävä vaatteissaan erottavaa merkkiä ja vertasi käytäntöä natsi-Saksaan. Tarina osoittautui ankaksi, mutta sitä ennen se levisi laajasti uutisvälineisiin ympäri maailmaa. 24. toukokuuta päätoimittaja Doug Kelly esitti lehdessä anteeksipyyntönsä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Circulation. Daily Newspapers (pdf) (2015 levikki viikonpäivittäin ja viikoittain)  2016. nmc-mic.ca. Viitattu 6.7.2017. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5  The National Post thecanadianencyclopedia.com. Viitattu 6.7.2017. (englanniksi)
3. ↑  Canadian News and Media thecanadaguide.com. Viitattu 6.7.2017. (englanniksi)
4. ↑  Melissa Meyer: Arkistoitu kopioCanada’s Top 20 Daily Newspapers  3.3.2017. cision.ca.  Arkistoitu 3.7.2017. Viitattu 6.7.2017. (englanniksi)
5. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
**Hedi Viisma** on virolaissyntyinen kromaattisen kanteleen soittaja.

Viisma aloitti kanteleensoiton 7-vuotiaana ja sai musiikin maisterin arvon Sibelius-Akatemiasta vuonna 2006. Hänen tohtorintutkintonsa, joka tarkastettiin maaliskuussa 2019, oli Suomen ja Viron ensimmäinen, joka keskittyi kromaattiseen kanteleeseen. Viisma on keskittynyt Johann Sebastian Bachiin, mutta myös nykysäveltäjien kanssa työskentelemiseen laajentakseen kromaattiselle kanteleelle laadittua ohjelmistoa. Hän on esiintynyt monissa eri maissa ja pitänyt myös luentokonserttoja. Hän on tehnyt opetustyötä Georg Ots -musiikkikoulussa ja Viron musiikki- ja teatteriakatemiassa.

Viisma on työskennellyt Ylen tuotantokoordinaattorina.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kuuluttajan vieras: Tuotantokoordinaattori Hedi Viisma Yle Areena
2. 1 2 3  Hedi Viisma, kantele (Arkistoitu – Internet Archive) Concert Office
3. ↑  Hedi Viisma tuo kromaattisen kanteleen kaikkien säveltäjien ulottuville (Arkistoitu – Internet Archive) Taideyliopisto


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Escalaplano** (sardiksi *Scaleprànu*) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Etelä-Sardinian maakunnassa. Kunnassa on arviolta 2 196 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 94,04 neliökilometriä. Se sijaitsee 338 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.

Lähteet
-------

1. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Altitudini dei comuni tramite DEM *Italian kuntien pinta-alat ja korkeus merenpinnasta*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)
2. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Bilancio demografico al 30/11/2016 *Italian tilastokeskuksen väestötilasto alueittain, maakunnittain ja kunnittain*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Escalaplano** Wikimedia Commonsissa

Etelä-Sardinian maakunta
Arbus | Armungia | Ballao | Barrali | Barumini | Buggerru | Burcei | Calasetta | Carbonia | Carloforte | Castiadas | Collinas | Decimoputzu | Dolianova | Domus de Maria | Domusnovas | Donori | Escalaplano | Escolca | Esterzili | Fluminimaggiore | Furtei | Genoni | Genuri | Gergei | Gesico | Gesturi | Giba | Goni | Gonnesa | Gonnosfanadiga | Guamaggiore | Guasila | Guspini | Iglesias | Isili | Las Plassas | Lunamatrona | Mandas | Masainas | Monastir | Muravera | Musei | Narcao | Nuragus | Nurallao | Nuraminis | Nurri | Nuxis | Orroli | Ortacesus | Pabillonis | Pauli Arbarei | Perdaxius | Pimentel | Piscinas | Portoscuso | Sadali | Samassi | Samatzai | San Basilio | San Gavino Monreale | San Giovanni Suergiu | San Nicolò Gerrei | San Sperate | San Vito | Sanluri | Santadi | Sant’Andrea Frius | Sant’Anna Arresi | Sant’Antioco | Sardara | Segariu | Selegas | Senorbì | Serdiana | Serramanna | Serrenti | Serri | Setzu | Seui | Seulo | Siddi | Siliqua | Silius | Siurgus Donigala | Soleminis | Suelli | Teulada | Tratalias | Tuili | Turri | Ussana | Ussaramanna | Vallermosa | Villacidro | Villamar | Villamassargia | Villanova Tulo | Villanovaforru | Villanovafranca | Villaperuccio | Villaputzu | Villasalto | Villasimius | Villasor | Villaspeciosa
**Barrali** (sardiksi *Barràbi*) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Etelä-Sardinian maakunnassa. Kunnassa on arviolta 1 128 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 11,23 neliökilometriä. Se sijaitsee 140 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.

Lähteet
-------

1. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Altitudini dei comuni tramite DEM *Italian kuntien pinta-alat ja korkeus merenpinnasta*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)
2. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Bilancio demografico al 30/11/2016 *Italian tilastokeskuksen väestötilasto alueittain, maakunnittain ja kunnittain*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Barrali** Wikimedia Commonsissa

Etelä-Sardinian maakunta
Arbus | Armungia | Ballao | Barrali | Barumini | Buggerru | Burcei | Calasetta | Carbonia | Carloforte | Castiadas | Collinas | Decimoputzu | Dolianova | Domus de Maria | Domusnovas | Donori | Escalaplano | Escolca | Esterzili | Fluminimaggiore | Furtei | Genoni | Genuri | Gergei | Gesico | Gesturi | Giba | Goni | Gonnesa | Gonnosfanadiga | Guamaggiore | Guasila | Guspini | Iglesias | Isili | Las Plassas | Lunamatrona | Mandas | Masainas | Monastir | Muravera | Musei | Narcao | Nuragus | Nurallao | Nuraminis | Nurri | Nuxis | Orroli | Ortacesus | Pabillonis | Pauli Arbarei | Perdaxius | Pimentel | Piscinas | Portoscuso | Sadali | Samassi | Samatzai | San Basilio | San Gavino Monreale | San Giovanni Suergiu | San Nicolò Gerrei | San Sperate | San Vito | Sanluri | Santadi | Sant’Andrea Frius | Sant’Anna Arresi | Sant’Antioco | Sardara | Segariu | Selegas | Senorbì | Serdiana | Serramanna | Serrenti | Serri | Setzu | Seui | Seulo | Siddi | Siliqua | Silius | Siurgus Donigala | Soleminis | Suelli | Teulada | Tratalias | Tuili | Turri | Ussana | Ussaramanna | Vallermosa | Villacidro | Villamar | Villamassargia | Villanova Tulo | Villanovaforru | Villanovafranca | Villaperuccio | Villaputzu | Villasalto | Villasimius | Villasor | Villaspeciosa
**Donori** (sardiksi *Donòri*) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Etelä-Sardinian maakunnassa. Kunnassa on arviolta 2 094 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 35,31 neliökilometriä. Se sijaitsee 141 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.

Lähteet
-------

1. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Altitudini dei comuni tramite DEM *Italian kuntien pinta-alat ja korkeus merenpinnasta*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)
2. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Bilancio demografico al 30/11/2016 *Italian tilastokeskuksen väestötilasto alueittain, maakunnittain ja kunnittain*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Donori** Wikimedia Commonsissa

Etelä-Sardinian maakunta
Arbus | Armungia | Ballao | Barrali | Barumini | Buggerru | Burcei | Calasetta | Carbonia | Carloforte | Castiadas | Collinas | Decimoputzu | Dolianova | Domus de Maria | Domusnovas | Donori | Escalaplano | Escolca | Esterzili | Fluminimaggiore | Furtei | Genoni | Genuri | Gergei | Gesico | Gesturi | Giba | Goni | Gonnesa | Gonnosfanadiga | Guamaggiore | Guasila | Guspini | Iglesias | Isili | Las Plassas | Lunamatrona | Mandas | Masainas | Monastir | Muravera | Musei | Narcao | Nuragus | Nurallao | Nuraminis | Nurri | Nuxis | Orroli | Ortacesus | Pabillonis | Pauli Arbarei | Perdaxius | Pimentel | Piscinas | Portoscuso | Sadali | Samassi | Samatzai | San Basilio | San Gavino Monreale | San Giovanni Suergiu | San Nicolò Gerrei | San Sperate | San Vito | Sanluri | Santadi | Sant’Andrea Frius | Sant’Anna Arresi | Sant’Antioco | Sardara | Segariu | Selegas | Senorbì | Serdiana | Serramanna | Serrenti | Serri | Setzu | Seui | Seulo | Siddi | Siliqua | Silius | Siurgus Donigala | Soleminis | Suelli | Teulada | Tratalias | Tuili | Turri | Ussana | Ussaramanna | Vallermosa | Villacidro | Villamar | Villamassargia | Villanova Tulo | Villanovaforru | Villanovafranca | Villaperuccio | Villaputzu | Villasalto | Villasimius | Villasor | Villaspeciosa
**Matti Eino Kleimola** (s. 6. huhtikuuta 1946 Alahärmä) on suomalainen teknologiajohtaja ja professori, joka on erikoistunut koneenrakennuksen tuotekehitystoimintaan ja polttomoottoritekniikkaan. Kleimolan vahvuuksia ovat olleet tuotekehitysmenetelmien kehittäminen ja soveltaminen, uudet konstruktiomateriaalit, energiatekniikka ja raskasöljyä käyttävien laivadieselmoottorien kehittäminen.

Henkilöhistoria
---------------

Kleimola toimi vuosina 2000–2006 Wärtsilän teknologiajohtajana kunnes jäi tehtävästä eläkkeelle 1. toukokuuta 2005. Lisäksi hän on toiminut Teknillisen korkeakoulun koneensuunnittelun professorina ja polttomoottoritekniikan professorina sekä Wärtsilä Dieselin suunnittelu- ja tuotekehityspäällikkönä. Kleimola valittiin vuonna 2004 polttomoottorien valmistajien kansainvälisen järjestön (CIMAC) presidentiksi kolmivuotiskaudelle. Hän on ollut myös Korkeimman hallinto-oikeuden asiantuntijajäsen (IPR).

Vuonna 2005 Kleimolalle myönnettiin Suomen Valkoisen Ruusun I luokan ritarimerkki. Hänet vihittiin Tampereen teknillisen yliopiston kunniatohtoriksi keväällä 2007.

Uran vaiheita
-------------

* Teknillinen korkeakoulu, Polttomoottoritekniikan laboratorio ja Autotekniikan laboratorio (1966–1973)
* Kehityspäällikkö, Oy Suomen Autoteollisuus Ab (1973–1974)
* Suunnittelupäällikkö ja tuotekehityspäällikkö, Oy Wärtsilä Ab Vaasan tehdas ja Wärtsilä Diesel (1974–1980)
* Koneensuunnittelun professori, Teknillinen korkeakoulu (1980–1997)
* Polttomoottoritekniikan professori, Teknillinen korkeakoulu (1997–2000)
* Teknologiajohtaja, Wärtsilä Oyj (2000–2006)
* CIMAC:in presidentti (2004–2007)

Lähteet
-------

1. 1 2  Itsenäisyyspäivän kunniamerkit ja ylennykset *Helsingin Sanomat*.  6.12.2005.  Arkistoitu 7.4.2014. Viitattu 5.4.2014.
2. ↑  Nimityksiä Wärtsilän johtokunnassa (Lehdistötiedote)  9.2.2006. Wärtsilä. Viitattu 5.4.2014.
3. ↑  Facta 2001, WSOY 1981, 8. osa
4. ↑  Wärtsilän Matti Kleimola CIMAC:in presidentiksi (Lehdistötiedote)  14.6.2004. Wärtsilä. Viitattu 5.4.2014.
5. ↑  Business Week, Bloomberg
6. ↑  Tekniikan akateemiset ja arkkitehdit 2011
7. ↑  Korkein hallinto-oikeus, Vuosikertomukset 2001 - 2011
8. ↑  TTY vihkii 12 kunniatohtoria *MTV Uutiset*.  24.5.2007. Viitattu 5.4.2014.
**Victor Lafay** (s. 17. tammikuuta 1996 Lyon) on ranskalainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa Cofidis-tallissa harjoittelijana vuonna 2017 ja edusti samaa joukkuetta kauteen 2023 saakka. Vuodesta 2024 lähtien hän ajaa Decathlon AG2R La Mondiale Teamissa.

Lafay voitti Guardia Sanframondin päättyneen kahdeksannen etapin Italian ympäriajossa 2021 36 sekunnin erolla Francesco Gavazziin. Hän voitti San Sebastiániin päättyneen toisen etapin Ranskan ympäriajossa 2023 karattuaan kärkiryhmästä kilometri ennen maalia ja onnistuttuaan pitämään johtonsa maaliin saakka.

Saavutuksia
-----------

Lähteet: Pro Cycling Stats, Cycling Archives

2014
Ain'Ternational-Rhône Alpes-Valromey Tour, kokonaiskilpailun, 2. ja 3. etapin voitto
2017
Maantieajon alle 23-v. Ranskan-mestaruus
2018
Le Tour de Savoie Mont Blanc, 2. etapin voitto
EM-kilpailut, alle 23-v. maantieajossa hopeaa
2021
Volta a la Comunitat Valenciana, nuorten kilpailun voitto
Italian ympäriajo, 8. etapin voitto
Arctic Race of Norway, kokonaiskilpailussa kolmas, nuorten kilpailun voitto
2022
Classic Grand Besançon Doubs, toinen
Arctic Race of Norway, 3. etapin voitto
2023
Classic Grand Besançon Doubs, voitto
La Flèche Wallonne, kuudes
Ranskan ympäriajo, 2. etapin voitto

Lähteet
-------

1. 1 2  Victor Lafay *procyclingstats.com*. Viitattu 2.1.2024. (englanniksi)
2. 1 2  Victor Lafay *cyclingarchives.com*. Viitattu 2.1.2024. (englanniksi)
3. ↑  2021 » 104th Giro d'Italia (2.UWT) Stage 8 *procyclingstats.com*. Viitattu 2.7.2023. (englanniksi)
4. ↑  Tour de France: Victor Lafay gives Cofidis their first win since 2008 on stage 2 *cyclingnews.com*.  2.7.2023. Viitattu 2.7.2023. (englanniksi)
**Maxis** perustettiin videopelejä kehittävänä yrityksenä vuonna 1987. Yritys valmisti erityisesti simulaatiopelejä, joita ovat esimerkiksi *SimCity*- ja *The Sims* -pelisarjat. Muita tunnettuja pelejä ovat *Spore-* ja *Darkspore-*pelit.

Vuonna 2004 yritys suljettiin, ja Maxis säilyi Electronic Artsin omistamana tuotemerkkinä. Maxisin Emeryville-studio suljettiin maaliskuussa 2015, siirtäen Maxis-nimikkeiden kehittämisen muihin studioihin.

Historia
--------

Will Wright ja Jeff Braun perustivat Maxisin vuonna 1987 helpottaakseen pelinsä julkaisemista. Vuonna 1989 julkaistu *SimCity* menestyi erikoisuudestaan huolimatta hyvin. Vaikka Maxis suunnitteli vuosien varrella useita hieman epäonnistuneitakin *Sim*-sarjan pelejä, vuonna 2000 julkaistu *The Sims* jatko-osineen osoittautui todelliseksi menestysartikkeliksi.

Electronic Arts osti Maxisin 28. heinäkuuta 1997, mutta tämä jatkoi vielä useita vuosia itsenäisenä pelistudiona. Helmikuussa 2004 Maxisin studio sulautettiin lopullisesti Electronic Artsiin, ja Maxis jäi elämään tuotemerkkinä. Will Wrightin studio Kalifornian Emeryvillessä suljettiin maaliskuussa 2015. EA kuitenkin lupasi jatkaa *The Sims* ja *SimCity* pelisarjojen kehittämistä.

Pelit
-----

*Pääartikkeli: Luettelo Maxisin videopeleistä*
Yhtiön ensimmäinen julkaistu peli oli *SkyChase* -niminen lentopeli, jonka Brøderbund julkaisi vuonna 1988.

Seuraavana vuonna yhtiö julkaisi menestyksekkään *SimCity*-pelinsä.

Lähteet
-------

1. 1 2  EA shuts down Maxis Emeryville, studio behind SimCity (update) *4.3.2015*. Polygon. Viitattu 26.4.2019.
2. ↑  Richard Moss: From SimCity to, well, SimCity: The history of city-building games  11.10.2015. Ars Technica. Viitattu 12.3.2019.
3. ↑  Uutinen: Electronic Arts lakkautti SimCity-kehittäjän *5.3.2017*. pelaaja. Viitattu 26.4.2019.
4. ↑  EA is shutting down the studio that created The Sims The Verge. Viitattu 30.5.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Yrityksen profiili MobyGamesissä (englanniksi)

Sim-universumi

|  |  |
| --- | --- |
| SimCity | 
* SimCity
* SimCity 2000
* SimCity 3000
* SimCity 4
* SimCity Yhteiskunnat
* SimCity

 |
| The Sims | 
* The Sims
* The Sims 2
* The Sims 3
* The Sims Online
* The Sims Tarinat
* The Sims 4
* Project Rene

 |
| Muut Sim-pelit | 
* SimEarth
* SimAnt
* SimLife
* SimFarm
* SimTower
* SimHealth
* SimIsle
* SimCopter
* SimGolf
* Streets of SimCity
* MySims
* The Sims Medieval

 |
| Lapsille suunnatut | 
* SimTown
* SimPark
* SimSafari
* SimTunes

 |
| Sim-pelien sukulaiset | 
* El-Fish
* Sid Meier's SimGolf
* SimCity 64
* Spore
* Widget Workshop

 |
Presidentti Harry Truman laskee seppeleen tuntemattoman sotilaan muistomerkille Memorial Dayn juhlallisuuksissa 30. toukokuuta 1948
**Memorial Day** (suom. *Muistopäivä*) on Yhdysvalloissa virallinen vapaapäivä, jota vietetään vuosittain toukokuun viimeisenä maanantaina. Memorial Day on Yhdysvaltain asevoimien palveluksessa kaatuneiden miesten ja naisten muistopäivä samaan tapaan kuin Suomessa vietettävä Kaatuneiden muistopäivä.

Aiemmin päivä tunnettiin nimellä Decoration Day, mutta nimitystä Memorial Day ryhdyttiin käyttämään Yhdysvaltain sisällissodan jälkeen. Memorial Day on 1900-luvun puolella muuttunut yleisesti kaikkien eri sodissa kaatuneiden Yhdysvaltain kansalaisten muistopäiväksi.

Alun perin Memorial Day oli viikonpäivästä riippumatta aina 30. toukokuuta, mutta kongressin vuonna 1971 säätämällä lailla se siirrettiin toukokuun viimeiseen maanantaihin.

### Epäviralliset merkitykset

Nykyään Memorial Dayn aikaan on tapana muistaa myös esimerkiksi kuolleita lähisukulaisia tai ystäviä riippumatta siitä, olivatko he palvelleet Yhdysvaltain asevoimissa.

Memorial Daytä vietetään epävirallisesti myös kesälomakauden alkamispäivänä ja Labor Daytä vastaavasti sen päättymispäivänä.

Lähteet
-------

1. ↑  Memorial Day  9. toukokuuta 2006. U.S. Department of Veterans Affairs.  Arkistoitu 27.5.2010. Viitattu 23.6.2012. (englanniksi)
2. 1 2  Memorial Day History *usmemorialday.org*.  2009. Viitattu 23.6.2012. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Memorial Day** Wikimedia Commonsissa
Köyhyysrajan*selvennä* alapuolella elävien osuus maan väestöstä.
**Köyhyysraja** tarkoittaa kansalaisen tulotasoa, jonka alapuolella ihmisen katsotaan olevan köyhä.

Köyhyysraja kuvaa tulotasoa, jonka alapuolella olevalla henkilöllä ei ole varaa hankkia välttämättömiä hyödykkeitä siedettävän elintason ylläpitämiseksi. Siitä, mihin köyhyysraja pitäisi asettaa, on käyty laajaa keskustelua, ja käytännössä eri maat käyttävät eri köyhyysrajoja. 

Köyhyyttä voi mitata suhteellisesti tai absoluuttisesti. Suhteellinen mittaustapa, joka on yleisesti käytössä muun muassa Euroopassa, mittaa köyhän väestönosan tulotasoa verrattuna muuhun väestöön. Absoluuttinen mittaustapa, jota suositaan esimerkiksi Yhdysvalloissa, mittaa esimerkiksi ruokakorin avulla henkilön toimeentuloa. OECD mittaa köyhyyttä siten, että tulojen ollessa alle 50 prosenttia väestön kotitalouksien mediaanitulosta ihminen on köyhä. Näin ollessa köyhyys on yleistä esimerkiksi Yhdysvalloissa ja harvinaisempaa Pohjoismaissa.

Eurostatin käyttämä köyhyysraja on 60 prosenttia vuosittaisesta mediaanitulosta. Ihmistä pidetään siis köyhänä, jos hänen nettotulonsa ovat alle 60 % keskimmäisen tulonsaajan nettotuloista. Vuonna 2022 pienituloisuusraja oli Suomessa yhden hengen taloudessa 16 910 euroa vuodessa eli noin 1 410 euroa kuukaudessa. Rajan alapuolelle jäi 730 800 henkilöä eli 13,4 % väestöstä.

Pienituloisten osuus Suomen väestöstä oli pienimmillään vuonna 1993, jolloin väestöstä 7,2 % oli pienituloisia. Köyhyysrajan alapuolella elävien henkilöiden määrä lähes kaksinkertaistui vuosina 1999–2009 ja oli vuonna 2009 jo 700 000 henkeä. Osuus saavutti huippunsa 13,9 % vuonna 2008. Sittemmin köyhien määrä on jälleen vähentynyt.

Köyhyyden määrittelyssä väestö jaetaan usein myös kymmenyksiin eli desiileihin tulotason mukaan. Silloin puhutaan tulotasoltaan alimmasta ja ylimmästä kymmenyksestä eli väestön kymmenestä köyhimmästä ja rikkaimmasta prosentista. Näiden kymmenysten tulojen osuus koko kansan tuloihin verrattuna kertoo tulojakautuman tasaisuudesta tai eriarvoisuudesta.

Maailmanpankki mittaa köyhyyttä julkaisemalla tilastoja alle yhdellä Yhdysvaltain dollarilla päivässä elävistä henkilöistä (nykyään 1,9$). Tällaiset tulotasot ovat yleisiä kehitysmaissa. Tilastoa on laajennettu myös kahteen ja neljään dollariin päivässä. Maailmanpankin mukaan kymmenes elää yhä äärimmäisessä köyhyydessä.

Katso myös
----------

* Äärimmäinen köyhyys
* Matalan tulotason maat
* Taloudellinen epätasa-arvo

Lähteet
-------

1. ↑  Poverty rate OECD. Viitattu 26.12.2023. (englanniksi)
2. 1 2  Pienituloisia 730 800 vuonna 2022  19.12.2023. Tilastokeskus. Viitattu 26.12.2023.
3. ↑  Vuoristo, Pekka: Kuka oikein on suurituloinen?.  *Helsingin Sanomat*, 8.9.2009, s. A4. Artikkelin verkkoversio.
4. 1 2 3  Pienituloisuusindikaattoreita 1966-2017 Tilastokeskus. Viitattu 26.12.2023.
5. ↑  Riitta Vainio: Asumistuen saajista neljännes käy töissä. Helsingin Sanomat 8.3.2010: A5

Aiheesta muualla
----------------

* Tulonjakotilasto Tilastokeskus.fi