recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Kuria Muria -saaret** (arab. جزر خوريا موريا‎, transl. *Jazāʾir Khurīyā Murīyā*) on Omanille kuuluva saariryhmä Arabianmeressä noin 40 km maan kaakkoisrannikolta. Ryhmään kuuluu viisi saarta, jotka muodostavat oman wilayatin Shalim ja Al-Hallaniyahin saaret (2. tason aluehallinnollinen alue) Zufarin kuvernoraatissa. Saaret ovat lännestä itään lukien Al-Hasikiyah, As-Sawda', Al-Hallaniyah (suurin saari, 56 km²), Qarzawit ja Al-Qibliyah. Saarten kokonaispinta-ala on noin 73 km².

Historia
--------

Kuria Muria -saaret muodostivat aikanaan Hadramawtin ja Parthian välisen raja-alueen. Saarien asukkaat saivat elantonsa merestä. Pääasiallisen tulonlähteen muodosti kilpikonnankuoret, joita myytiin nykyiseen Jemeniin. Ajoittain myytiin myös meripihkaa. Lisäksi mantereelta matkustettiin saarille kaivamaan guanoa, jota käytettiin lannoitteena. Ensimmäinen eurooppalainen saarilla oli portugalilainen Afonso d'Albuquerque vuonna 1503. Myöhemmin saaret mainitaan portugalilaisissa lähteissä nimellä *Curia-Muria*. Vuonna 1818 Ra’s al-Khaimaista saapuneet hyökkääjät valtasivat saaret ehkäpä käyttääkseen niitä tukikohtinaan heidän ryöstellessään alueella liikkuvia laivoja. Paikalliset asukkaat ajettiin tai vietiin pois saarilta. Saarille tuli uusia asukkaita Mirbatin alueelta Dhofarin rannikolta. Uudet asukkaat kuuluivat Mahra-heimon Ibn Khalfan-nimiseen alaryhmään ja Etelä-Arabiassa saarista käytetäänkin nimeä *Jaza'ir bin Khalfan*. Jossain vaiheessa 1800-lukua saaret päätyivät osaksi Masqatin sulttaanin alueita, joka puolestaan luovutti saaret sen guanovarannoista kiinnostuneille briteille 14. heinäkuuta 1854. Hallinnollisesti saaret kuuluivat Adenin siirtokuntaan, mutta brittien vetäytyessä Adenista 30. marraskuuta 1967 saaret palautettiin Masqatin sulttaanille eli Omanille. Itsenäistynyt Jemenin demokraattinen kansantasavalta katsoi olevansa oikeutettu saarien hallintaan, mutta sen valitukset aiheesta jätettiin huomiotta.

Väestö
------

Saarten asukasluku on ollut pitkään melko tasainen. Vuonna 1883 saarilla oli 36 asukasta, vuonna 1936 50, vuonna 1947 70 ja vuonna 1976 53. Väestönlaskentatietojen mukaan Hallaniyahinsaarella asui 212 (12/2003) ja 198 (12/2010) henkeä ja sen länsipuolisen Sawdahinsaaren asukasluku nousi nollasta (12/2003) 190:een asukkaaseen joulukuun 2010 väestönlaskentaan mennessä. Saaren asukkaiden valtaosa kalastajia ja saarilla puhutaan šehrin kielen murretta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Thomas Brinkhoff: Oman: Dhofar (Aineistolähteeksi ilmoitetaan Omanin kansallinen tilasto- ja tietokeskus. Kohdasta Localities löytää Hallaniyahin- ja Sadwahinsaaren asukkaat (Jazirat al-Hallaniyah, Jazirat as-Sawdah)) citypopulation.de. Viitattu 17.5.2015. (englanniksi)
2. 1 2  Khurīyā Murīyā *Encyclopædia Britannica*. Viitattu 10.11.2017. (englanniksi)
3. 1 2  C.E. Bosworth, E. van Donzel, B. Lewis ja Ch. Pellat: *Encyclopaedia of Islam, Volume V (Khe-Mahi)*, s. 70-71. BRILL, 1998. ISBN 9789004078192. (englanniksi)
4. ↑  Robert Hetzron: *The Semitic languages*, s. 378-420. Routledge, 1997. ISBN 0-415-05767-1. (englanniksi)
**NTV** (ven. НТВ, *Телекомпания НТВ*, *Telekompanija NTV*) on yksi Venäjän kolmesta päätelevisiokanavasta. Omistajana toimii Venäjän poliittista johtoa Kremliä lähellä oleva öljy- ja kaasukonserni Gazprom holdingyhtiönsä Gazprom-Median välityksellä. Televisiokanava NTV on perustettu 1993. Sen päämaja sijaitsee Moskovassa.

Muut kaksi Venäjän päätelevisiokanavaa ovat Ykköskanava ja Rossija.

Historia: kritisoijasta vallanpitäjien kanavaksi
------------------------------------------------

Televisiokanava NTV:n perusti oligarkki Vladimir Gusinski vuonna 1993. Gusinski sai houkuteltua kanavalleen aikansa parhaita journalisteja ja uutisankkureita, joiden kautta kanava nousi yhdeksi kriittisimmistä ja katsotuimmista televisiokanavista.

Vuoden 1999 duuman vaalien ja vuoden 2000 presidentinvaalien aikana NTV kritisoi Tšetšenian sotaa ja Vladimir Putinia. 
Tämä sai Venäjän poliittisen johdon Kremlin toimimaan. 8. toukokuuta 2000 veroviranomaiset tekivät ratsian televisioaseman tiloihin. Tästä alkoi prosessi, jonka seurauksena Gusinski pakotettiin 20. heinäkuuta myymään televisiokanava öljy- ja kaasukonserni Gazpromille.

Seuraavana vuonna erotettiin televisiokanava NTV:n johto. Samalla kanava lopetti Venäjän poliittisen johdon kritisoimisen. Osa toimittajista siirtyi Gusinkin perustamaan TV-6 -kanavaan, joka siihen asti oli toiminut ainoastaan viihdekanavana. Seuraavana vuonna venäläinen oikeus lakkautti tämän kanavan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Atlas rossijskih telekanalov - Rossija MediaAtlas, mediaatlas.ru.  Arkistoitu 1.8.2012. Viitattu 29.7.2012. (venäjäksi)
2. ↑  Mass Media 2000-2004 Kommersant, kommersant.com.  Arkistoitu 5.3.2016. Viitattu 29.7.2012. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **NTV (Venäjä)**.
* NTV fact file: From Gusinsky to Gazprom (cnn.com) (englanniksi)
**Gordon Mitchell** (oikealta nimeltään *Charles Allen Pendleton*; 29. heinäkuuta 1923 Denver, Colorado – 20. syyskuuta 2003 Marina Del Rey, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen elokuvanäyttelijä.

Gordon Mitchell osallistui toiseen maailmansotaan ja Korean sotaan. Hän valmistui yliopistosta ja työskenteli jonkin aikaa opettajana. Kehonrakennusta harrastanut voimakaspiirteinen mies aloitti näyttelijänuransa Mae Westin showkiertueilla ja esitti sivurooleja muutamissa Hollywood-elokuvissa.

1960-luvun alussa Mitchell siirtyi Italiaan, jossa hänestä tuli yksi peplum-elokuvien tähdistä. Hänen ensimmäisessä italialaiselokuvassaan *Maciste kauhujen maassa* (1961) taiteilijanimi esiintyy vielä muodossa *Mitchell Gordon*. Mitchell oli näyttelijänä kenties taitavin tyylilajin voimamiehistä. Hänen parhaana peplum-roolinaan pidetään petturi Arminiusta Michele Lupon elokuvassa *La vendetta di Spartacus* (1964).

1960-luvun puolivälistä lähtien Mitchell esitti roiston rooleja lukuisissa spagettiwesterneissä. Vuonna 1969 hänet nähtiin myös Federico Felliniin *Satyriconissa*. Mitchellin ura kääntyi laskuun 1970-luvun alussa, minkä jälkeen hän näytteli sivurooleja eri tyylilajeja edustavissa viihde-elokuvissa Italiassa, Turkissa, Ranskassa ja Yhdysvalloissa. Hän työskenteli myös televisiossa ja rakensi Rooman lähelle elokuvakylän, jossa kuvattiin kymmeniä spagettiwesternejä. Viimeiset elinvuotensa Mitchell vietti Kaliforniassa.

Elokuvia
--------

* *Maciste kauhujen maassa*, 1961
* *Il conquistatore di Corinto*, 1961
* *Il gigante di Metropolis*, 1961
* *Vulcano, figlio di Giove*, 1962
* *Giulio Cesare contro i pirati*, 1962
* *Aavikkoleijonan kosto*, 1962
* *Akhilleus – voittamaton soturi*, 1962
* *Brenno, il nemico di Roma*, 1963
* *La vendetta di Spartacus*, 1964
* *Sindbad contro i sette saraceni*, 1964

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Lancia, Enrico; Melelli, Fabio: *Dizionario del cinema italiano: Attori stanieri del nostro cinema*, s. 130. Roma: Gremese, 2006. ISBN 88-8440-425-8.
2. 1 2 3 4  Della Casa, Steve; Giusti, Marco: *Il grande libro di Ercole*, s. 344–345. Roma: Centro Sperimentale di Cinematografia, Edizioni Sabinae, 2013. ISBN 978-88-98623-051.
3. ↑  Giordano, Michele: *Giganti buoni: da Ercole a Piedone (e oltro) il mito dell'uomo forte nel cinema italiano*, s. 87. Roma: Gremese Editore, 1998. ISBN 88-7742-183-5.

Aiheesta muualla
----------------

* Gordon Mitchell Elonetissä.
* Gordon Mitchell Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Elonet

 |

 |
**Konstaapeli** (lyhenne konst.) on poliisimiehistön jäsenestä käytetty nimitys. Konstaapeli työskentelee Suomen poliisin palveluksessa. Suomen poliisissa on käytössä nuoremman konstaapelin, vanhemman konstaapelin ja ylikonstaapelin virat.

Konstaapelin arvonimi on lähtöisin keskiajalta. Se tulee latinan sanoista *comes stabuli*, joka tarkoitti keisarillisen hovin tallinhoitajaa. Marsalkka oli hänen alaisensa. 1000-luvun Ranskassa konnetaabelista tuli yksi valtakunnan viidestä mahtimiehestä, jonka vastuulla oli ratsuväki.

Englannissa konstaapeleiksi nimitettiin myös tärkeiden varuskuntien ja linnojen päälliköitä. Joskus nämä avustivat šeriffiä lain ylläpidossa, mistä tulee konstaapelin yhteys lainvalvontaan.
Jokaiseen kihlakuntaan (hundred) nimitettiin suurkonstaapeli joka vastasi lainvalvonnasta ja aseisti joukon tähän tarkoitukseen. Hänen alaisuudessan olivat jokaisen ruodun tai kylän (tithing) alikonstaapelit.

Poliisi
-------

*Pääartikkeli: Poliisi*
Poliisi turvaa oikeus- ja yhteiskuntajärjestystä, ylläpitää yleistä järjestystä ja turvallisuutta sekä estää ennalta rikoksia, selvittää niitä ja saattaa ne syyteharkintaan.

Useimmissa läntisissä oikeusjärjestelmissä poliisin päätehtävä on tutkia rikoksia, etsiä epäillyt, pidättää heidät ja tiedottaa asiaankuuluvia tahoja.

Poliisin työ katsotaan yleensä hätäpalveluksi, mutta poliisi voi myös tarjota järjestyksenvalvontaa suurissa kokoontumisissa. Sitä tarvitaan myös hätätilanteissa, onnettomuuksissa sekä haku- ja pelastusoperaatioissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Lyhenneluettelo  07.01.2013. Kotimaisten kielten keskus.  Arkistoitu 12.10.2013. Viitattu 9.4.2013.
2. 1 2
El Jemin amfiteatteri
**El Jem (El Djem)** (arab. الجمّ‎) on kaupunki Tunisian itäosassa Mahdian kuvernoraatissa. Kaupungin väkiluku on 18 302 (vuonna 2004). Kaupunki sijaitsee laajojen oliivipuuviljelmien keskellä.

Historia
--------

100-luvulla paikalla sijaitsi roomalainen Thysdruksen kaupunki. Se oli koko Rooman oliivituotannon keskus ja sieltä vietiin oliiviöljyä Rooman kauppiaille.

Roomalainen amfiteatteri
------------------------

*Pääartikkeli: El Jemin amfiteatteri*
Kaupunkia lähestyttäessä erottuu jo kauas sitä hallitseva roomalainen amfiteatteri. Se oli Rooman valtakunnan suurimpia amfiteattereita. Siellä oli 35 000 istumapaikkaa ja se rakennettiin 200-luvulla. Nykyään jäljellä olevista amfiteattereista sitä suurempi on vain Rooman Colosseum. El Jemin amfiteatteri on nykyään Unescon maailmanperintökohde.

Lähteet
-------

1. ↑  Amphitheatre of El Jem *Unesco*. Viitattu 6.11.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **El Jem** Wikimedia Commonsissa

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**NW C** oli itävaltaunkarilaisen Nesselsdorfer Wagenbaun (NW) vuonna 1904 valmistama henkilöautomalli. Autoja valmistettiin tiettävästi vain kaksi kappaletta. Sekaannusta aiheuttaa se, että vaikka malli on tallentunut tehtaan asiakirjoihin mallina C, mutta julkisissa asiakirjoissa se on mainittu tyyppinä D. Mallin tekniset dokumentit eivät ole säilyneet, ja tiedot siitä pohjautuvat pitkälti aikalaiskuvauksiin.

Teknisiä tietoja
----------------

Autossa oli voimanlähteenä keskelle sijoitettu vesijäähdytteinen nelisylinterinen, sivuventtiilinen bokserimoottori, joka oli sijoitettu auton keskiosaan lattian alle. Moottorin kaikki pyörivät osat oli laakeroitu vierintälaakerein. Moottorissa oli Boschin valmistama magneettosytytys, jonka sytytysennakon säädön ansiosta käyttökelpoinen kierrosalue oli suhteellisen laaja, noin 150–1 300 1/min. Moottorin etupuolella oli jäähdytysnestesäiliö sekä lauhdutin, joka koostui litteistä putkista. Sen yhteydessä oli tuuletin.

Moottorilta voima välittyi kartiokytkimen kautta nelivaihteiseen vaihteistoon, josta kulki ketjuveto takapyörille. Molemmat akselit olivat jäykkiä ja jousitettu puolielliptisin lehtijousin. Käyttöjarru vaikutti voimansiirron kautta takapyörille. Seisontajarruna oli pantajarru. Auton kantavana rakenteena oli suorakaiteen muotoinen runko.

Polttoainetankin tilavuus oli 48 litraa ja auton henkilöluku oli 3–6.

Ominaisuuksia
-------------

Moottori oli aikakaudelle tyypillisesti sijoitettu lattian alle. Tämä haittasi suuresti huoltotöitä, sillä jotta siihen pääsi käsiksi, autosta oli irrotettava etuistuimet ja lattia. Auton huippunopeus oli 50 km/h ja sen maavara oli 233 mm.

Lähteet
-------

1. ↑  The Tatra Pages – Nesselsdorfer automobile history autohistories.com. Viitattu 27.11.2010. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5 6 7 8  Historie automobilů Tatra – Technické parametry vozu NW typ C Tatra Oldtimer. Viitattu 27.11.2010. (tšekiksi)
3. 1 2 3 4 5 6  Historie automobilů Tatra – NW typ C Tatra Oldtimer. Viitattu 27.11.2010. (tšekiksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Nesselsdorfer Wagenbau**.
* NW C:n teknisiä tietoja (tšekiksi)

Nesselsdorfer Wagenbau-mallit

|  |  |
| --- | --- |
| Henkilöautot | 
* Präsident
* Typ A
* Typ B
* Typ C
* Typ D
* Typ E
* Elektromobil
* Typ F
* Typ J
* Typ K
* Typ L
* Typ S
* Typ T
* Typ U

 |
| Kuorma-autot | 
* Ensimmäinen kuorma-auto
* Typ TL-2
* Typ TL-4

 |
| Kilpa-autot | Rennzweier |
**Konstal 105Na** on Euroopan liikenteeseen suunniteltu yksisuuntainen korkealattiainen raitiovaunu, joka on yksi 105N-sarjan alatyypeistä. Sitä valmisti puolalainen raitiovaunuvalmistaja Konstal Chorzówissa. Vaunutyyppi suunniteltiin 105N:n korvaajaksi. 105Na oli tuotannossa vuodesta 1979 vuoteen 1992, ja tänä aikana myytiin 2 134 moottorivaunua, joten se on maailman eniten Puolassa raitiovaunu. 105Na: toimivaksi Puolan jokaiselle raitiotieyhtiölle.

Muotoilu ja rakenne
-------------------

Kulkuneuvossa on kulmateräskori, jossa on suuret ikkunat, neljä ovea oikealla kyljellä. Matkustamossa oli muoviset istuimet, kuminen liukuestelattia, kermanväriset seinät ja harmaa katto ja lattia. Alustassa on kaksi teliä ja yhteensä neljä akselia, ja jokaisella akselilla on oma ajomoottorinsa. Virta otetaan ajojohtimesta virroittimella. 105Na voi liikennöidä yksinään tai moninajossa kaksi- tai kolmivaunuisena raitiotiejunana. Matkustajainformaatiojärjestelmään kuuluu etu- sivu- ja takalinjakilpi sekä sisälinjakilpi.

Kuvia
-----

* Konstal 105Na CzęstochowassaKonstal 105Na Częstochowassa
* Konstal 105Na KrakówissaKonstal 105Na Krakówissa
* Konstal 105Na PoznańissaKonstal 105Na Poznańissa

Lähteet
-------

1. ↑  Arkadiusz Lubka, Marcin Stiasny. *Atlas tramwajów* (in pl). Kolpress, 216. ISBN 839207846-2.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Konstal 105Na** Wikimedia Commonsissa

* Konstal 105Na - tramwar.pl

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Konstalan raitiovaunut |
| --- |
|  |
| Standardi | 
* N
* ND
* 2N
* 2ND
* 4N
* 4ND
* 5N
* 5ND
* WPK
* PN
* 2PN
* 13N
* 14N
* 105N
* 105NW
* 805N
* 105Na
* 105NaW
* 805Na
* 105N2k/2000
* 106N
* 106Na
* 111N

 |
|  |
| Nivel | 
* 15N
* 102N
* 102NW
* 802N
* 102Na
* 102NaW
* 803N
* 112N
* 114Na
* 116N
* 116Na
* 100
* X-04

 |

 |
Penisrenkaalla varustettu penisplugi miehen virtsaputkessa.
**Penisplugi** (engl. *penis plug*) on väline, joka asetetaan peniksen sisälle virtsaputkeen. Plugin tarkoitus on levittää virtsaputkea ja tuottaa seksuaalista mielihyvää. Sitä voi käyttää niin masturbointiin kuin seksiinkin.

Penisplugi voi tehdä peniksestä aistiherkemmän ja erektiosta vahvemman. Virtsaputken stimulointi voi tuottaa intensiivisempiä orgasmeja. Plugit ovat eri kokoisia, yleensä metallista valmistettuja tuppeja tai putkia. Tuppi estää siemennesteen ulos tulemisen ja orgasmin saamisen, mutta putkimaisissa penisplugeissa siemenneste ja virtsa pääsevät vapaasti kulkemaan ulos. Plugi voi sisältää vibraattoriominaisuuden, erilaista tekstuuria, penisrenkaan tai muita ominaisuuksia.

Jotkut plugit asetetaan paikoilleen lävistysreiän avulla. Tällaisia sekä seksileluiksi että lävistyksiksi laskettavia plugeja kutsutaan prinssin sauvoiksi (engl. *prince's wand*). Paikoilleen asetettuna plugi voi ulkonäöltään muistuttaa Prinssi Albert -lävistystä, vaikkei väline lävistäisikään ihoa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Melina Jackson: How to Start Using Penis Plugs and Sounds *Body Jewelry & Piercing Blog | The Chain Gang*.  19.2.2014. Viitattu 25.10.2021. (englanniksi)
2. ↑  author/ah\_user: Penis Plugs: A Complete Guide *MyToyForJoy.com*.  1.9.2020.  Arkistoitu 25.10.2021. Viitattu 25.10.2021. (englanniksi)
3. ↑  Starting Your Penis Plug Journey – CSR Wrestling *csrwrestling.com*. Viitattu 25.10.2021.
4. ↑  Andrew Pullen: Prince Albert And The Policeman’s Nightstick *Adultsmart Lifestyle Adult Blog - Wellness Tips, Lifestyle Choices And Health Tips For Adults*.  21.10.2017. Viitattu 25.10.2021. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Penisplugi** Wikimedia Commonsissa
**Iivari Martinpoika Suosalo** (s. 16. elokuuta 1995)*lähde?* on helsinkiläinen musiikintekijä.

Suosalo varttui Helsingissä näyttelijä Martti Suosalon ja dokumentaristi Virpi Suutarin esikoisena.

Suosalo esiintyi lapsena poikakuoro Cantores Minoresissa ulkomaita myöten. Laulamisen lisäksi oppi soittamaan pianoa ja rumpuja jo varhaisella iällä.

Suosalo valmistui Sibelius-lukiosta vuonna 2014. Hetken hän opiskeli myös Pop & Jazz Konservatoriossa, mutta työkiireiden tähden koulu sai jäädä. 

Suosalo toimii A&R-henkilönä Warner Musicilla muun muassa Benjamin Peltoselle ja Abreulle ja tämän lisäksi hän soittaa Vestan bändissä*lähde?* sekä Roope Salminen & Koirat -yhtyeessä. Suosalo toimii myös biisinkirjoittajana Helsinki Music Companyssa.*lähde?*

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Pystynen, Venla: Kun Iivari Suosalo pääsi alaikäisenä soittamaan bändiin, näyttelijäisä Martti Suosalo varmisti, ettei kukaan tarjoa pojalle keikoilla alkoholia.  *HS Kuukausiliite*, 2.6.2018. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 17.3.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Luettelo Iivari Suosalon tekemistä kappaleista Fono-äänitetietokannassa

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
Malli *Rhodococcus erythropolis* -bakteerin nitriilihydrataasin rakenteesta
**Nitriilihydrataasi** on lyaaseihin kuuluva entsyymi. Se katalysoi nitriilien hydrolyysiä amideiksi. Nitriilihydrataasia esiintyy useissa bakteereissa, kasveissa ja sienissä. Sen EC-numero on EC 4.2.1.84. Nitriilihydrataasia voidaan käyttää orgaanisen kemian synteeseissä ja vedenpuhdistuksessa.

Rakenne ja toiminta
-------------------

Nitriilihydrataasi esiintyy tyypillisesti samanlaisista alayksiköistä muodostuvina dimeereinä tai tetrameereinä. Toimiakseen entsyymi vaatii metalli-ionin, joka on joko rauta- tai koboltti-ioni. Entsyymin toiminta on sikäli poikkeuksellinen, että rautaioni ei sitoudu hemiryhmään eikä koboltti-ioni sitoudu korriiniryhmään, toisin kuin useimmissa rautaa tai kobolttia sisältävissä entsyymeissä. Entsyymissä metalli-ionin tehtävä on sitoutua hydroksidi-ioniin ja tehdä siitä nukleofiilisempi. Tämän jälkeen hydroksidi-ioni reagoi elektrofiilisen nitriilin kanssa ja nitriili hydrolysoituu amidiksi. Rautaa sisältävät nitriilihydroksylaasit aktivoituvat valon vaikutuksesta. Pimeässä rauta on sitoutunut typpimonoksidiin, joka korvautuu hydroksidi-ionilla valoisissa olosuhteissa. Kobolttia sisältävillä nitriilihydrataaseilla ei vastaavaa aktivoitumista tapahdu.

Käyttö
------

Nitriilihydrataasia käytetään orgaanisen kemian synteeseissä valmistettaessa amideja nitriileistä. Tärkein tuote on akryyliamidi, jota valmistetaan akryylinitriilistä. Tässä prosessissa käytetään *Rhodococcus rhodochrous*-bakteerin nitriilihydrataasia ja tällä tavalla akryyliamidia tuotetaan vuosittain noin 30 000 tonnia. Menetelmän etuna kemialliseen tuotantoon nähden on alhaisempi energiankulutus ja prosessissa ei tarvitse käyttää myrkyllisiä metallikatalyyttejä. Yhdessä amidaasien kanssa nitriilihydrataaseja käytetään optisesti aktiivisten amiinien valmistuksessa. Nitriilihydrataasia voidaan myös käyttää vedenpuhdistuksessa myrkyllisten syanoryhmiä sisältävien yhdisteiden puhdistamiseen vesistä.

Lähteet
-------

1. 1 2  EC 4.2.1.84 - nitrile hydratase Brenda. Viitattu 29.5.2017. (englanniksi)
2. 1 2  Daniel L. Purich, R. Donald Allison: *The Enzyme Reference*, s. 612. Academic Press, 2003. ISBN 9780080550817. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 29.5.2017). (englanniksi)
3. 1 2 3  Ivano Bertini, Astrid Sigel: *Handbook on Metalloproteins*, s. 544-547. CRC Press, 2001. ISBN 9780824705206. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 29.5.2017). (englanniksi)
4. ↑  Wolfgang Aehle, Herbert Wadlmann, Carsten Schultz, Harald Gröger, Carlo Dinkel & Karlheinz Drauz: *Enzymes, 5. Enzymes in Organic Synthesis, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2008. Viitattu 29.5.2017
5. ↑  Vicente Gotor,Ignacio Alfonso,Eduardo García-Urdiales: *Asymmetric Organic Synthesis with Enzymes*, s. 144. John Wiley & Sons, 2008. ISBN 978-3-527-62249-8. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 29.5.2017). (englanniksi)
**Iivari (Ivar) Rötkö** (26. tammikuuta 1893 – 7. joulukuuta 1957 Helsinki) oli suomalainen ylipitkiin matkoihin erikoistunut kestävyysjuoksija. Hän teki maratonilla vuoden 1926 maailman kärkituloksen sekä epävirallisen maailmanennätyksen 25 000 metrin matkalla vuonna 1928.

Kilpailu-ura
------------

Helsingin Jyryä edustanut Rötkö voitti vuonna 1925 25 000 metrin juoksun Frankfurt am Mainin työläisolympialaisissa ajalla 1.24.37,0. Hän lukeutui pisimpien matkojen ennakkosuosikkeihin myös vuoden 1928 Moskovan spartakiadeissa, mutta ei lopulta päässyt kilpailemaan, koska Suomen viranomaiset eivät myöntäneet Rötkölle ulkomaanpassia. Vuonna 1931 hän loikkasi Työväen Urheiluliiton Jyrystä porvarillisen SVUL:n toiseen helsinkiläisseuraan Tovereihin, jotta olisi voinut osallistua seuraavana kesänä järjestettyjen Los Angelesin kesäolympialaisten maratonille. Suomen urheiluelämä oli tuolloin jakautunut niin, että olympialaisiin pääsivät mukaan vain SVUL:n urheilijat. Rötkö jäi kuitenkin Suomen olympiakarsinnoissa viidenneksi ja lopetti samalla urheilu-uransa.

Syyskuussa 1926 Rönkkö juoksi Helsingissä maratonin aikaan 2.34.25, joka oli myös vuoden kärkitulos koko maailmassa. 10 000 metrillä hän oli samana vuonna maailmantilaston neljäs tuloksella 31.57,4. Vuonna 1928 Rötkö alitti Hannes Kolehmaisen 25 000 metrin virallisen maailmanennätyksen juoksemalla matkan aikaan 1.25.14. Kansainvälinen yleisurheiluliitto IAAF ei kuitenkaan vahvistanut Rötkön aikaa viralliseksi maailmanennätykseksi. Rötkön aika alitettiin vielä samana kesänä, kun Amsterdamin kesäolympialaisista palannut pronssimitalisti Martti Marttelin paransi tulosta 50 sekunnilla.

Varsinaiselta ammatiltaan Rötkö oli putkimies. Hän oli myös Paavo Nurmen hyvä ystävä ja miehet harjoittelivatkin usein yhdessä Nurmen asuessa Helsingissä. Muiden saavutustensa ohella Rötkö voitti lukuisia TUL:n mestaruuksia.

Lähteet
-------

1. ↑  Iivari Rötkö kuollut (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 12.12.1957, HS Aikakone. Viitattu 3.3.2018.
2. 1 2  Iivari Rötkö Profile Track and Field Statistics. Viitattu 12.4.2016.
3. 1 2 3  Meskanen, Juhani: Helsingin Jyryn maailmanluokan juoksijoita  14.4.2013. Helsingin Jyry. Viitattu 12.4.2016.
4. ↑  Virtamo, Keijo (toim.): *Fokus-Urheilu 2*, s. 119. Otava, 1970.
5. 1 2 3  Syrjäläinen, Antti: *Miksi siksi loikkariksi? Huippu-urheilijoiden loikkaukset TUL:sta SVUL:oon 1919–1939*, s. 146. Joensuu: Joensuun yliopisto, 2008. ISBN 978-952-219-137-3. Teoksen verkkoversio.
6. ↑  Hymans, Richard; Matrahazi, Imre (toim.): *IAAF World Records Progression – 2015 Edition*, s. 105–106, 533. IAAF. Teoksen verkkoversio (viitattu 27.4.2020). (englanniksi)
7. ↑  Aho, Erkki: Uusia ennätyksiä  13.3.2014. Urheilun historia. Viitattu 12.4.2016.
**Lyhytpyrstökorppi** (*Corvus rhipidurus*) on variksen kokoinen eteläinen varislintu.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Linnun pituus on noin 47 cm, siipien kärkiväli 102–121 cm ja paino 330–705 g. Täysin musta pieni korppi, jolla on lyhyt tasapäinen pyrstön töpö ja korppiin verrattuna lyhyet siivet. Kooltaan se on variksen kokoinen. Maassa se liikkuu kävellen, ottaen aina välillä hyppyaskeleita siipiä räpytellen. Lennossa se kaartelee mielellään ja esittelee parvessa taitolentoa. Äänet ovat korkeampia kuin yleensä *Corvus*ten, muistuttaen lokkien ääniä. Sukupuolet ovat samanvärisiä ja nuori lintu muistuttaa aikuista höyhenpuvultaan.

Esiintyminen
------------

Alalaji *rhipidurus* esiintyy Afrikassa päiväntasaajan pohjoispuolella Sahelin alueella suunnilleen Nigeristä lännessä Egyptin eteläosiin ja Keniaan. Alalaji *stanleyi* esiintyy Siinain niemimaalla, Levantissa ja Arabian niemimaalla. Lajin kanta on elinvoimainen. Sitä ei ole tavattu Suomessa.

Elinympäristö
-------------

Kuivat, kallioiset avomaat ja autiomaat.

Lisääntyminen
-------------

Pesä on löyhästi oksista, ruohoista ja juurista koottu rakennelma kalliojyrkänteen hyllyllä, harvemmin rakennuksessa ja hyvin harvoin puussa. Pesii ilmeisesti vain kerran kaudessa. Munia on 2–6, tavallisesti 3–4. Muna painaa keskimäärin 21,8 g. Haudonta-aika on 18–20 päivää. Poikaset ovat lentokykyisiä 5–6 viikon ikäisinä. Harakkakäki loisii toisinaan Somaliassa lyhytpyrstökorpin pesään.

Ravinto
-------

Etsii ravintonsa maasta. Se on hyvin tavallinen asutusten reunoilla syöden jätteitä, ruuantähteitä ja raatoja. Syö myös selkärangattomia, marjoja ja hedelmiä sekä karjanlannasta etsimiään viljanjyviä.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Corvus rhipidurus* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.2*.  2012. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 6.3.2014. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5  Perrins, C. M. (toim.) 1994: Handbook of the Birds of Europe, the Middle East and North Africa. Vol. VIII. – Oxford University Press. Hong Kong. ISBN 0-19-854679-3


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q894235
* Wikispecies: Corvus rhipidurus
* Avibase: 32C216E28E856C3E
* BirdLife: 22706073
* CoL: YNJF
* BOW: fatrav1
* eBird: fatrav1
* Euring: 15740
* GBIF: 2482497
* iNaturalist: 8046
* IRMNG: 10601805
* ITIS: 559510
* IUCN: 22706073
* NCBI: 1196306
* Xeno-canto: Corvus-rhipidurus

 |

 |
Lehden kansisivu vuodelta 1903.
**Fotografiskt Allehanda** oli Helsingissä vuosina 1901 ja 1903–1905 ilmestynyt ruotsinkielinen valokuvauslehti.

Helsingin amatöörivalokuvaajakerhon julkaisema *Fotografiskt Allehanda* oli harrastus- ja ammattijulkaisun välimuoto, joka keskittyi valokuvauksen tekniikkaan, laitteisiin ja aineksiin. Se pyrki myös edistämään valokuvataidetta julkaisemalla kerhon jäsenten otoksia. Otto Johanssonin toimittama lehti ilmestyi yhtenä numerona vuonna 1901 ja vuodesta 1903 lähtien kerran kuukaudessa. Ensimmäisenä vuonnaan noin 150 tilaajaa kerännyt *Fotografiskt Allehanda* jouduttiin lopettamaan kannatuksen puutteessa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Tuusvuori, Jarkko S.: *Kulttuurilehti 1771–2007*, s. 159–160. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2007. ISBN 978-951-746-918-0.
2. ↑  Kurikka, Jussi & Takkala, Marketta: *Suomen aikakauslehdistön bibliografia 1782–1955*, s. 43. Helsinki: Helsingin yliopiston kirjasto, 1983. ISBN 951-45-3158-2.

Aiheesta muualla
----------------

* *Fotografiskt Allehanda* digitoituna kansalliskirjastossa
**Nopeuslisä**, eli delta-V on rakettimoottorin aikaansaama nopeuden lisäys. Nopeuslisä riippuu eniten raketin polttoaineen suihkunopeudesta ja käytetyn polttoainemäärän suhteesta raketin massaan.

Esimerkiksi jos halutaan paeta pois Maan painovoimakentästä, tarvitaan nopeuslisä 11,2 km/s. Sama asia voidaan ilmaista myös sanomalla, että ajotarve on 11,2 km/s. Jos jokin raketti pystyy saavuttamaan nopeuden 11,2 km/s, niin sen ajokyky on 11,2 km/s. Kyseinen raketti pystyy irtautumaan Maan painovoimakentästä. Pienempi nopeuslisä, noin 8,2 km/s, tarvitaan satelliitin laukaisuun Maan pinnalta Maata kiertävälle radalle. 

Nopeuslisä, delta-V eli raketin ajokyky lasketaan venäläisen Konstantin Tsiolkovskin 1800-luvun lopussa tai 1900-luvun alussa kehittämän rakettiyhtälön avulla.

Laukaisu
--------

* Satelliitin laukaisu Maasta LEO-radalle vaatii 7800 m/s nopeuslisän, jonka lisäksi ilmanvastus ja gravitaation voittaminen vie 500-2000 m/s. Osa nopeuslisästä hankitaan laukaisemalla kantoraketit itään päin maan pyörimisen suuntaan niin läheltä ekvaattoria kuin mahdollista.

Budjetteja
----------

Ohessa niin sanottuja nopeuslisä-budjetteja.

| Siirtyminen         |     | Delta-V  |
| --- | --- | --- |
| [m/s] |
| Maa pinta |  | LEO-rata |  | 9300-10000 |
| LEO-rata |  | GEO-siirtoellipsi |  | 2500 |
| GEO-siirtoellipsi |  | GEO-rata |  | 1500 |
| GEO |  | Maan pakonopeus |  |   700 |
| Maan pakonopeus |  | Kuun kiertorata |  |   700 |
| Maan pakonopeus |  | Rata Marsiin |  |   600 |
| LEO |  | Marsin pinnalle |  | 4800 |
| LEO |  | Pakonopeus aurinkokunnasta |  | 8700 |

Katso myös
----------

* Ellipsirata
* Satelliitti
* Pakonopeus
* Raketti
* Massasuhde

Aiheesta muualla
----------------

* Javascript Delta V laskin (englanniksi)
**Dougouolo** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Ségoun alueen Blan piirissä Malissa. Se sijaitsee Banijoen eteläpuolisella tasangolla 25 kilometriä Blasta itään. Kunnassa on 8 700 ja keskuskylässä 4 500 asukasta (vuonna 2009).

Dougouolon kunta rajoittuu koillisessa Blan piirin Kemenin, kaakossa Samabogon, lounaassa Somasson ja luoteessa Blan kuntiin.

Entisestä Blan arrondissementista erotettuun kuntaan kuuluu kuusi kylää. Asukkaat ovat etupäässä miniankoja, bambaroita ja fulbeja. Vallitseva uskonto on islam.

Dougouolon ohi kulkee Ségoun, Blan ja Sanin yhdistävä maantie RN6. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, käsityöammatit ja kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, puuvilla, maapähkinä, lehmänpapu ja maissi. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, aasit, siat ja vuohet. Dougouolossa pidetään viikoittain tärkeät markkinat. Palveluihin kuuluvat viisi alakoulua, yläkoulu, kaksi koulutus- ja kehittämiskeskusta (CED) sekä terveyskeskus. Vesihuolto kattaa 93 % tarpeesta.

Lähteet
-------

1. ↑  4ème Recensement Général de la Population et de l’Habitat du Mali (RGPH). Resultats definitifs. Tome 0: Repertoire des villages *instat-mali.org*.  2013.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 9.8.2016.
2. ↑  Mali - Région de Ségou: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 9.8.2016.
3. 1 2  Plan de Securite Alimentaire: Commune Rurale de Dougouolo 2008–2012 *fsg.afre.msu.edu*.  2007. Viitattu 9.8.2016. [vanhentunut linkki]
**Prime-korko** on yksittäisen pankin oma viitekorko ja sitä muutetaan pankin omalla hallinnollisella päätöksellä. Prime-korkoon vaikuttavat yleinen korkotaso, inflaatio-odotukset sekä talouden näkymät. Normaalisti primea muutetaan muutamia kertoja vuodessa. Prime-korkoa on arvosteltu siitä, että pankit nostavat sitä verraten nopeasti markkinoilla määräytyvän Euribor-koron nousun mukana, mutta pankit eivät vastaavasti laske sitä yhtä nopeasti Euribor-koron laskun mukana. Tämä on pankeille taloudellisesti kannattavaa, koska marginaali eli korkoero verrattuna markkinakorkoon on tällöin korkeampi. Tätä pankit ovat perustelleet siten, että Prime-koron muuttuessa hitaammin kuin Euribor koron, hyötyvät tallettajat paremmasta talletuskorosta pidempään.

Alun perin prime-korko on peräisin Yhdysvalloista, jossa suuria ja pitkäaikaisia asiakkaita palkittiin pankin omalla korolla, joka oli markkinoiden muita korkoja alhaisempi. Tästä juontaa nimitys prime- eli etukorko. 

Suomen kielen lautakunta ehdotti vuonna 1990 prime-koron suomennokseksi sanaa *ykköskorko*.

Suomalaisia prime-korkoja
-------------------------

* Nordean prime-korko
* Osuuspankkien prime-korko
* Pop Pankkien prime-korko
* Suomen Handelsbankenin prime-korko
* Säästöpankkien prime-korko
* Tapiola Pankin prime-korko
* S-prime-korko
* Aktia prime-korko

Lähteet
-------

1. ↑  Kotilainen, Lari & Varteva, Annukka: *Mummonsuomi laajakaistalla*, s. 32. Helsinki: WSOY, 2006. ISBN 951-0-31983-X.
**Doukkala-Abda** (arab. دكالة عبدة‎) oli yksi Marokon 16 alueesta (ransk. *région*).

Syyskuussa 2015 Doukkala-Abdan alueen maakunnat El Jadida ja Sidi Bennour liittyivät Casablanca-Settatin alueeseen ja Safi ja Youssoufia liittyivät Marrakesh-Safin alueeseen. Näin ollen Doukkala-Abdan alue lakkautettiin.

Asukkaita alueella oli vuoden 2004 väestönlaskennassa 1 984 039, joista ulkomaisia oli 767. Kotitalouksia oli 356 096. Vuoden 1994 väestönlaskennassa väkiluku oli 1 793 458. Doukkala-Abdan pääkaupunki on Safi, ja pinta-alaa alueella on 13 285 neliökilometriä.

Marokon keskiosassa sijainnut Doukkala-Abda oli jaettu El Jadidan, Sidi Bennourin, Safin ja Youssoufian maakuntiin eli provinsseihin. Provinssit on jaettu edelleen 87 kuntaan, joista 77 on maalaiskuntia (ransk. *commune rurale*) ja loput 10 kaupunkimaisempia (ransk. *commune urbaine*).

Doukkala-Abdan alueen Atlantin rannalla sijaitseva pääkaupunki Safi on tunnettu keramiikastaan ja tärkeästä satamastaan, joka on yksi maan suurimmista. Rannikolla sijaitsee myös El Jadidan kaupunki, jossa sijaitseva Mazaganin portugalilaiskaudella rakennettu kaupunki kuuluu Unescon maailmanperintöluetteloon. Doukkala-Abdan alue tunnetaan *tazota*-arkkitehtuuria edustavista kivirakennelmista. *Tazotan* arvellaan olevan jäänne Portugalin valtakaudelta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Regions of Morocco Law, Gwillim (Statoids). Viitattu 11.2.2013. (englanniksi)
2. ↑  Recensement général de la population et de l'habitat de 2004 (pdf) Haut-commissariat au Plan, Lavieeco.com.  population.pdf Arkistoitu 8.4.2019. Viitattu 11.2.2013. (arabiaksi) (ranskaksi)
3. ↑  Prefectures of Morocco Law, Gwillim (Statoids). Viitattu 11.2.2013. (englanniksi)
4. ↑  Administrative divisions of Morocco Tiznit.org.  Arkistoitu 28.7.2011. Viitattu 11.2.2013. (englanniksi)
5. ↑  Bainbridge, James et al.: *Morocco*, s. 218–219. Lonely Planet Publications Pty Ltd, 2011. ISBN 978-1-74179-598-1. (englanniksi)
6. ↑  Doukkala-Abda Morocco.com. Viitattu 11.2.2013. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Doukkala-Abda** Wikimedia Commonsissa
Molnija-kiertorata. Pisteet kuvaavat tunnin välimatkoja
Molnija-kiertorata maasta katsottuna
**Molnija-kiertorata** on eräs eksentrinen kiertorata. Se nimettiin Neuvostoliiton Molnija-tietoliikennesatelliittien mukaan, jotka käyttävät edelleen tätä rataa.

Molnija-kiertoradalla satelliitti lentää 63,4 asteen inklinaation omaavalla hyvin elliptisellä radalla. Satelliitin perigeum on suhteellisen matalalla (muutama sata km) ja apogeum on korkealla (yli 20 000 km). Satelliitin kiertoaika radalla on yleensä noin 12 tuntia, jolloin se on noin 11 tuntia ajastaan käytettävissä pohjoiselta pallonpuoliskolta tarkasteltuna.

Molnija-kiertorata on edullisin tietoliikennesatelliitin rata Venäjälle, joka on kovin pohjoisessa ajatellen geostationaarisen radan tietoliikennesatelliittien käyttöä. Jatkuvan kattavuuden toteuttamiseksi tarvitaan kolme satelliittia. Vastaava rata voitaisiin toteuttaa myös eteläiselle pallonpuoliskolle, mutta näin ei ole tehty. 

Maailman ilmatieteen järjestö suunnittelee sääsatelliittijärjestelmää, jonka satelliitit kiertäisivät molnija-kiertoradalla. Sääsatelliitin kiertoaika olisi 16 tuntia, jolloin tarvittaisiin kaksi satelliittia pohjoisen/eteläisen pallonpuoliskon korkeiden leveysasteiden ympärivuorokautiseen tarkkailemiseen.

Molnija-kiertorata ei sovellu miehitettyihin lentoihin, koska sillä lentävä alus läpäisee Van Allenin vyöhykkeen ja säteilyannos olisi liian suuri ihmisen kestettäväksi.

Ratamekaniikan etu
------------------

Radan etu on se, että radan perigeumin argumentti ei siirry. Tämä vähentää radankorjaukseen tarvittavan ajoaineen määrää. 

Päivittäin perigeumin kulma siirtyy Maan kiertoradalla: 

{\displaystyle \Delta \omega \_{day}=4{,}98^{\circ }\left({\frac {R\_{E}}{a}}\right)^{\frac {7}{2}}{\frac {5\cos ^{2}i-1}{\left({1-\varepsilon ^{2}}\right)^{2}}}}
jossa

* {\displaystyle R\_{E}\,} on Maan säde,
* a\, on radan puoliakselin pituus,
* {\displaystyle i\,} on inklinaatio
* {\displaystyle \varepsilon \,} on radan eksentrisyys

Tämä tekijä on nolla, kun inklinaatio on 63,4 astetta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Visual satellite observing FAQ – Chapter 4 What are the different kinds of satellite orbits? *satobs.org – Visual Satellite Observer's Home Page*.  helmikuu 1998.
2. ↑  Report on molniya orbits  17. kesäkuuta 2004. Maailman ilmatieteellinen järjestö.

Aiheesta muualla
----------------

* Molniya-napasatelliittien verkko parantaa sääennusteita  17.3.2008. Tekniikka ja talous.  [vanhentunut linkki]
*Tämä artikkeli käsittelee suomalaista yhtyettä. LAB-ammattikorkeakoulusta on oma artikkelinsa.*

**LAB** on suomalainen rockyhtye, joka aloitti vuonna 1997 ja oli ensimmäisiä yhtyeitä Suomessa, jotka yhdistelivät koneita rock-musiikkiin. Labin muusikot ovat vaikuttaneet muissakin yhtyeissä, esimerkiksi Kirka Airdashissa ja Splendid muun muassa 45 Degree Womanissa. 

LAB julkaisi 2000-luvulla kolme studioalbumia, joista kaksi julkaistiin myös Saksassa. Vuonna 2005 yhtyeen albumilta *Where Heaven Ends* julkaistu single "When Heaven Gets Dirty" oli Suomen kaupallisissa radioissa kymmenenneksi soitetuin kappale sekä soitetuin kotimainen kappale. Yhtyeen tunnetuin kappale maailmalla lienee kuitenkin "Beat the Boys" joka oli mukana *Flat Out* -nimisessä rallipelissä. 

Vuoden 2005 lopussa yhtye yllättäen lopetti toiminsa ilman erillisiä ilmoituksia. LAB palasi levyttämään syksyllä 2022 ja julkaisi singlen ja musiikkivideon "The Pianist 1910–2016" marraskuussa 2022.

Jäsenet
-------

* Ana – laulu
* Splendid (Pekka Laine) – kitara
* Alec Hirst-Gee – rummut
* Kirka Sainio – basso, piano

### Entiset jäsenet

* Johannes – kitara
* Masa – rummut

Julkaisut
---------

*Pääartikkeli: LAB-yhtyeen diskografia*
* *Porn Beautiful*  (maaliskuu 2000)
* *Devil Is a Girl*  (lokakuu 2002)
* *Where Heaven Ends*  (maaliskuu 2005)

Lähteet
-------

1. 1 2  LAB: Splendid *LABplanet.net*. Viitattu 7.1.2016.
2. ↑  Green Day'n Boulevard of Broken Dreams vuoden soitetuin kappale kaupallisissa radioissa vuonna 2005 Gramex ry. Viitattu 4.2.2016.
3. ↑  Suomalainen yhtye teki vuoden soitetuimman kappaleen ja katosi – palaa nyt 17 vuoden jälkeen *www.iltalehti.fi*. Viitattu 8.11.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Yhtyeen kotisivut
* LABmusicOfficial-Facebook-sivu
**Nils August Etola**, vuoteen 1935 **Etholén** (10. maaliskuuta 1916 Helsinki – 26. heinäkuuta 1993 Kirkkonummi) oli suomalainen kauppaneuvos, yrittäjä ja yritysjohtaja.

Nils Etolan vanhemmat olivat toimitusjohtaja Johan Etholén ja Anna Karjagin ja puoliso vuodesta 1940 hammaslääkäri Irja Kahilus. Toimitusjohtaja Erkki Etola on heidän poikansa. Nils Etola tuli ylioppilaaksi 1934 ja valmistui ekonomiksi Helsingin kauppakorkeakoulusta 1937, kauppakurssitutkinnon hän suoritti Toursin yliopistossa samana vuonna. Hän oli toimitusjohtaja Etolassa 1938–1976, Kumi-Tuote-yhtiössä vuodesta 1938 ja Etra-yhtiössä vuodesta 1942 ja yritysten hallitusten puheenjohtaja vuoteen 1993. Kauppaneuvoksen arvon Nils Etola sai 1970. Kumi- ja muovituotteisiin erikoistumalla Nils Etola kehitti Etola-yhtiöstä merkittävän konsernin, jolla oli laaja vähittäismyymäläverkosto ja useita eri tuoteosastoja. Nils Etolalla oli myös useita liike-elämän luottamustehtäviä, sotilasarvoltaan hän oli yliluutnantti.

Lähteet
-------

1. 1 2  Biografia-sampo: Nils Etola Viitattu 9.9.2021.
2. ↑  Ihmiset. Kuolleita. Kauppaneuvos Nils A. Etola. *Helsingin Sanomat*, 1.8.1993. (Tilaajille) Viitattu 9.9.2021.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |
**Intialaiset vinttikoirat** ovat intialaisia metsästyskoiria. Kaikkialla missä sudet uhkaavat karjaa tai ihmishenkiä, tarvitaan kookkaita metsästyskoiria - Intiassa paikallista sutta onkin metsästetty sekä vinttikoirien että metsästysmastiffien avulla. Usein kuitenkin sellaiset rodut katoavat susien lukumäärän laskiessa.

Intialaiset vinttikoirat tuovat useimmiten mieleen sloughin ja englanninvinttikoiran risteytyksen. Yhtäkään niistä ei ole tunnustettu kansainvälisesti, mutta Intian Kennelliitto ja Intian Kansallinen Kennelliitto rekisteröivät monia niistä.

Caravan hound.

Chippiparainvinttikoira
-----------------------

Rodun tuntomerkkeihin kuuluvat elegantti ryhti, pitkäpäisyys ja kevyet liikkeet, jotka eivät kosketa maahan. Säkäkorkeus on 62 cm:stä ylöspäin ja karvapeite harmaavalkoinen, harmaa tai harmaankirjava. Chippiparai on varautunut ja vaikeasti lähestyttävä. Se on yleinen Trinelvelin ja Madurain alueilla.

Kombai
------

Combai on sekä karhunmetsästys- että vahtikoira. Se on paariatyyppinen, vankkarakenteinen ja joko punaruskea tai punainen. Kuonossa on musta maski ja selässä musta viiva. Selkää pitkin kasvaa samanlainen ridge kuin rhodesiankoiralla, thai ridgebackillä ja phu quocinkoiralla.

Mudholinvinttikoira
-------------------

Kookkaan mudholinvinttikoiran karvapeitteen väritys vaihtelee paljon. Toinen nimitys caravan hound viittaa erityisesti pienikokoisiin ja erittäin hentorakenteisin yksilöihin.

### Pashmi

Tämä mudholinvinttikoiran hapsukarvainen, useimmiten laikullinen muunnos muistuttaa salukia.

Rajapalayaminvinttikoira
------------------------

Tämä jäniksen ja karhun metsästykseen käytettävä rotu on suoraselkäinen ja vinttikoiraksi kohtuullisen vankkarakenteinen. Pää on epäjalo ja melko roteva ja häntä kaartuu korkealle selän ylle. Säkäkorkeus on 60-65 cm ja yleisin väritys norsunluunvalkoinen vaaleanpunaisella pigmentillä. Silmät saattavat toisinaan olla siniset, mutta tällöin koira on kuuro albiinogeenin takia.

Rampurinvinttikoira
-------------------

Kookas rampurinvinttikoira on saanut nimensä kotiseudultaan. Se on yleensä musta.

Muita intialaisia vinttikoiria
------------------------------

Muita tähän ryhmään lukeutuvia rotuja ovat muun muassa eteläintianvinttikoira, kaikadinkoira, kanni, maratinvinttikoira, thambai ja vanjarinvinttikoira.

Lähteet
-------

* Renée Willes: All världens hundraser - Lexicon med 404 hundraser

### Viitteet

1. ↑  Hancock, David. *Sighthounds - Their Form, Their Function and Their Future*, s. 83. The Crowood Press: Ramsbury, Marlborough, Wiltshire, 2012. ISBN 978-1-84797-392-4.
2. ↑  Morris, Desmond. *Dogs - The Ultimate Dictionary of Over 1000 Dog Breeds*, s. 710. Trafalgar Square, 2008: North Pomfret, Vermont.
Mammoth Hot Springsin travertiiniterasseja.
Mammoth Hot Springsin terasseja
**Mammoth Hot Springs** on kuumista lähteistä muodostunut kokonaisuus travertiinikukkulalla Yellowstonen kansallispuistossa. Se on yksi puiston tunnetuimmista nähtävyyksistä.

Mammoth Hot Springs sijaitsee noin 1 900 metrin korkeudessa Yellowstonen pohjoisosissa vajaan kymmenen kilometrin päässä Gardinerin kaupungista. Mammoth Hot Springs on muodostunut monivärisistä terasseista, joihin tihkuu kuumaa mineraalipitoista vettä maan sisästä. Alueelle tuleva vesi on hiilihappopitoista, sillä se on ollut kosketuksissa hiilidioksidiseen kuumaan höyryyn, joka kumpuaa magmataskuista. Tämä hapokas neste syövyttää noustessaan pintaan kalkkikiveä. Noustuaan pintaan hiilidioksidi höyrystyy, ja neste laimenee. Jäljelle jäänyt kalsiumkarbonaatti kiinteytyy travertiiniksi.

Mammoth Hot Springs kuumat lähteet ovat koko ajan pienessä muutoksessa. Vanhat terassit kuivuvat, kun kalkkikivi tukkii veden reittejä ja sen pitää etsiä uusia teitä pinnalle. Tämän seurauksena uusia terasseja kasvaa joka päivä. Pari vuotta sitten aktiivisena olleet lähteet voivat nykyään olla harmaita ja murenevia travertiinikiviä.

Lähteet
-------

* Pitcher, Don: *Wyoming*. Emeryville, Kalifornia: Avalon Travel Publishing, 2006. ISBN 1-56691-953-3. Google-kirjat (viitattu 5.2.2012). (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3  Pitcher, s. 450.
2. ↑  Mammoth Hot Spring Terraces Tour *Yellowstone Online Tours*. National Park Service.  Arkistoitu 9.6.2010. Viitattu 5.2.2012. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Mammoth Hot Springs** Wikimedia Commonsissa
**Dounen linna** on yksi suurimmista ja parhaiten säilyneistä 1300-luvun linnoista Skotlannissa. Paikalla on luultavasti ollut aiempi linna, nykyinen rakennettiin vuosina 1380–1400. Se on suunniteltu ja rakennettu yhdessä vaiheessa, toisin kuin useat Skotlannin linnoista, joita on aikojen kuluessa muunneltu.

1500-luvun lopulta alkaen linnaa alettiin käyttää vankilana ja varuskuntana. Siellä on suoritettu myös teloituksia. Vuoden 1745 jakobiittikapinan aikan linna oli Charles Edward Stuartin hallussa ja siellä pidettiin Falkirkin taistelussa vangiksi joutuneita hallituksen sotilaita.

Arkkitehtuuri
-------------

Kehämuuriin lisättiin 1500-luvulla kulmatornit etelä- ja itäsivuille.

Fiktiossa
---------

Elokuva Monty Pythonin hullu maailma kuvattiin linnan alueella. Game of Thrones -sarjan Winterfelliin sijoittuvia kohtauksia kuvattiin linnassa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Doune Castle Historic Environment Scotland. Viitattu 10.6.2021. (englanniksi)
2. ↑  Medieval keep becomes film set  23.10.2009. BBC News. Viitattu 10.6.2021. (englanniksi)
**Haarajärvi** on matalahko metsäjärvi Kuhmossa Kainuun kaakkoisosassa. Sen pinta-ala on 92 hehtaaria. Etäisyys Kajaanista on 82 kilometriä itäkaakkoon.

Maantiede
---------

Haarajärven kaakkois–luoteissuuntainen pituus on 2,6 kilometriä. Haarajärvenniemi jakaa järven itäisen osan kahteen lahteen. Järven keskiosassa sijaitsee neljän saaren rykelmä, saarista suurin on yli hehtaarin laajuinen. Saaristosta luoteeseen Haaranjärvi kapenee. Alle neljä hehtaaria Haarajärvestä on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvin alue sijaitsee saariston luoteispuolella. Järven itäosassa on alaltaan pieniä, jonkin verran yli kymmenmetrisiä syvänteitä.

Haarajärven rannat ovat metsä- ja suomaata. Järven pohjoispuolitse kulkee maantie, luoteisrannalla on muutamia pientaloja ja aivan luoteessa sijaitsee Haaranperä.

Haarajärveen laskee Karsikkojärvi (193,7 metriä mpy) luoteesta. Kaakosta laskee Lauvusjärvi (204,8 metriä mpy) Lauvusjokea pienten Leväjärvien kautta. Haarajärven kaakkoispuolella sijaitseva Mäntyjärvi (196,9 metriä mpy) laskee Haarajärveen Keskimmäisen Leväjärven kautta. Haarajärven luusua sijaitsee Haaranperän kohdalla, josta Vepsänjoki virtaa kohti pohjoista.

Haarajärven vesitilavuus on 3 334 000 kuutiometriä.

Haarajärvi (59.992.1.005) kuuluu Vepsänjoen alueeseen (59.992), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Oulujoen vesistössä (59). Toinen jakovaihe on Vepsänjoen valuma-alue (59.99) ja ensimmäinen on Ontojärven–Lentuan valuma-alue (59.9). Haarajärvi on Vepsänjoen alueen laajin vakavesi. Seuraavaksi laajimmat ovat Lapinjärvi-Autiojärvi ja Karsikkojärvi. Alueeseen kuuluu 12 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä.

Kuhmon Haarajärvi on laajin Suomen kahdestakymmenestä Haarajärvestä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Haarajärvi, vakavesi, Kuhmo
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 3.4.2022.
3. ↑  Haarajärvi. Järviwiki. Viitattu 3.4.2022.
4. ↑  Vepsänjärven valuma-alue (59.993). Järviwiki. Viitattu 3.4.2022.
5. ↑  Haarajärvi[vanhentunut linkki]. Järviwiki. Viitattu 3.4.2022.
**Hullujen häkki** (tv-esityksessä **Narrien naimakaupat**, *La Cage aux folles*) on Édouard Molinaron ohjaama italialais-ranskalainen komediaelokuva vuodelta 1978. Se perustuu Jean Poiret’n bulevardikomediaan, jota on Suomessa esitetty nimillä *Herrat diivat* ja *Hupsujen häkki*. Tarina kertoo revyyteatterin omistajamiehestä (Ugo Tognazzi) ja tämän elämänkumppanista, yrityksensä tähtiesiintyjänä toimivasta drag-artistimiehestä (Michel Serrault). Ensinmainitun poika on alkanut seurustella äärikonservatiivisen poliitikon tyttären kanssa, ja nyt tulevat appivanhemmat ovat tulossa ensivisiitille vävyehdokkaan vanhempien luo. Komiikkaa syntyy, kun miespari yrittää vierailun ajan teeskennellä tavanomaista heteroavioparia.

Elokuvalle myönnettiin parhaan vieraskielisen elokuvan Golden Globe -palkinto, ja se oli Oscar-ehdokkaana parhaan sovitetun käsikirjoituksen, parhaan ohjauksen ja parhaan puvustuksen sarjoissa.

Molinaron elokuvasta alkoi näytelmän tarinan valtava menestys sekä Euroopassa että erityisesti Yhdysvalloissa. Elokuva poiki kaksi eurooppalaista jatko-osaa, *Narrit nailoneissa* (1980) ja *Narrien naimakauppa* (1985) sekä yhdysvaltalaisversion *Lainahöyhenissä* (1996) ja jo 1980-luvun alussa samannimisen Broadway-musikaalin.

Lähteet
-------

1. ↑  Cage aux Folles, La *goldenglobes.com*. Viitattu 24.3.2021.
2. ↑  Oscars.org
3. ↑  Ylänen, Helena: Viikon ainoa ensi-iltaelokuva: Kolmas kerta toden sanoo.  *Helsingin Sanomat*, 15.4.1984, s. 17. Näköislehti (maksullinen). Viitattu 24.3.2021.
4. ↑  Kajava, Jukka: Tytöt raskaina, pojat ystävinä. Suuri musikaali elää yhä.  *Helsingin Sanomat*, 15.4.1984, s. 19. Näköislehti (maksullinen). Viitattu 24.3.2021.