recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Presbyteerinen kirkko Irlannissa** (engl. *Presbyterian Church in Ireland*, iiriksi *Eaglais Phreispitéireach in Éirinn*, ulsterin skotiksi *Prisbytairin Kirk in Airlann*) on presbyteriaaninen kirkko, joka toimii Irlannissa ja Pohjois-Irlannissa. Sillä on yhteensä 536 seurakuntaa ja noin 225 000 jäsentä. Se on Pohjois-Irlannin suurin protestanttinen kirkkokunta.

Historia
--------

Presbyteerinen kirkko Irlannissa perustettiin vuonna 1840, kun kaksi presbyteerikirkkoa, jolloin Ulsterin synodi ja Secession Synod yhdistyivät. Tämä tapahtui Belfastissa 10. heinäkuuta 1840 ensimmäisessä Presbyteerisen kirkon Irlannissa yleiskokouksessa. Kirkon juuret ovat skottien muuttoliikkeessä Ulsterin 1600-luvun alussa. Kirkon vanhin seurakunta on Antrimin Ballycarryssä sijaitseva vuonna 1613 perustettu seurakunta ja uusin Dublinin kreivikunnan Donabateen vuonna 2010 perustettu seurakunta.

Organisaatio ja jäsenmäärä
--------------------------

Kirkon järjestys on presbyteerinen ja sen kaikilla hallintotasoilla on sekä pastoreita että maallikkoja. Seurakuntatasoa ylempänä ovat alueelliset presbyteeriot (*presbytery*), joitten yläpuolella puolestaan on yleiskokous *General Assembly*), joka on kirkon korkein päätöksentekoelin. Sen tehtäviin kuuluu myös valita joka vuosi moderaattori (*Moderator*), joka edustaa kirkkoa julkisesti ja on tehtävässään vuoden verran. Varsinaisesti kirkon peruskirja, *The Code*, määrittelee kirkon kuninkaaksi ja pääksi *Herran Jeesuksen Kristuksen*.

Kirkolla on yhteensä 536 seurakuntaa, joissa on yhteensä noin 225 000 jäsentä. Se on Pohjois-Irlannin suurin protestanttinen kirkkokunta.

Teologia
--------

Kirkon teologinen perusta on reformoitu. Se korostaa Jumalan kaikkivaltiutta, Kristuksen kuninkuutta ja Raamatun auktoriteettia.

Vuoden 2018 kesäkuussa kirkon yleiskokouksessa Belfastissa kirkko otti voimakkaasti kantaa samaa sukupuolta olevien parisuhteisiin, mikä osaltaan oli reaktiota niin ikään presbyteerisen Skotlannin kirkon päätökseen edistää samaa sukupuolta olevien parien vihkimistä. Presbyteerinen kirkko Irlannissa linjasi, että kirkko kutsuu kaikkia halukkaita jumalanpalveluksiinsa ja pastoraalisen hoivan piiriin, mutta parisuhteessa samaa sukupuolta olevien kanssa elävät henkilöt eivät voi olla kirkon täysimääräisiä jäseniä vaikka kävisivät säännöllisesti sen jumalanpalveluksissa. Myöskään näiden pariskuntien lapsia ei voida kastaa kirkon jäseniksi. Kirkko perusteli päätöstään sillä, että kirkon täysimääräisten jäsenten tulisi tunnustaa uskoaan elämällä Jumalan sanan eli Raamatun opetuksen mukaista elämää, jollaisen elämäntavan kanssa homoseksuaalisuuden harjoittaminen on ristiriidassa. Kirkko haluaa kutsua ihmisiä armoon, mutta ei halua sitä sekoitettavan *moraaliseen välinpitämättömyyteen tai Jumalan Sanan vastaiseen käytökseen*.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  A Brief Guide to PCI Presbyterian Church in Ireland. Viitattu 18.7.2019.
2. ↑  Berg, Antti: Presbyteerinen kirkko Irlannissa epää sateenkaaripareilta täyden jäsenyyden ja lasten kasteen  14.6.2018. Kotimaa24. Viitattu 18.7.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Kirkon kotisivut
**Erkki Sallinen** (1680–1758) oli suomalainen sissipäällikkö pikkuvihan aikana.

Sallisen vanhempia ei tunneta, mutta hänen kotitalonsa tiedetään sijainneen Kiihtelysvaaran Keskijärvellä. Sallisen puoliso oli Briita Kukkonen. Pikkuvihan aikana 10. maaliskuuta 1742 Kiteen pappilassa käydyssä taistelussa upseerit jättivät talonpojat ylivoimaisen venäläisjoukon armoille. Talonpojat alkoivat tästä sydämistyneenä ryhtyä itse vastarintaan. Sallinen oli yksi heidän valitsemistaan sissipäälliköistä, jonka apulaisena toimivat aika ajoin muun muassa Lauri Roivas ja Olli Haapalainen. Jonkin aikaa Kiteen taistelun jälkeen Sallinen johti joukkonsa rankaisuretkelle rajan taakse. Sieltä palatessaan hän joutui perimätiedon mukaan 200–300 miehensä kanssa vastakkain ylivoimaisen vihollisen kanssa Tuupovaaran Öllölässä 7. huhtikuuta 1742. Viholliselle tuotettiin ankaria tappioita ja se joutui vetäytymään omalle puolelleen. Seuraavana kesänä Sallisen mainitaan olleen mukana Sortavalaa vastaan tehdyllä retkellä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Heikinheimo, Ilmari (toim.): *Suomen elämäkerrasto*, s. 655. Helsinki: WSOY, 1955.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia

 |

 |
**Nathan Goff, Jr.** (9. helmikuuta 1843 Clarksburg, Länsi-Virginia – 24. huhtikuuta 1920 Clarksburg, Länsi-Virginia) oli yhdysvaltalainen poliitikko. Ennen politiikkaan lähtemistä Goff opiskeli lakia New Yorkin kaupunginyliopistossa ja toimi myöhemmin lakimiehenä. Goff edusti kotiosavaltiotaan Länsi-Virginiaa Yhdysvaltain kongressissa ensin edustajainhuoneessa vuosina 1883–89 ja myöhemmin senaatissa vuosina 1913–19. Lisäksi hän toimi liittovaltion tuomarina vuosina 1892–1913 ja kahden kuukauden Yhdysvaltain laivastoministerinä presidentti Rutherford B. Hayesin hallituksessa vuonna 1881.

Yhdysvaltain sisällissodan sytyttyä Goff liittyi Unionin puolella taistelleeseen Virginian kolmanteen vapaaehtoisjalkaväkirykmenttiin ja kotiutui armeijasta majurina.

Myös Goffin poika Guy Despard Goff (1866–1933) ja edelleen Guy Goffin tytär Louise Goff Reece (1898–1970) ovat olleet Yhdysvaltain kongressissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  GOFF, Nathan, (1843 - 1920) *Yhdysvaltain kongressi*. Viitattu 9.7.2016. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* US Congress

 |
|  |
| Muut | 
* NARA
* SNAC

 |

 |
**David Delfino** (s. 29. joulukuuta 1965 Medford, Massachusetts, Yhdysvallat) on uransa lopettanut yhdysvaltalais-italialainen jääkiekkomaalivahti. Delfino pelasi Yhdysvalloissa neljä kautta yliopistokiekkoa University of Lowellin joukkueessa. Häntä ei koskaan varattu NHLaan eikä hän myöskään saanut sopimusta vapaana pelaajana mihinkään NHL-organisaatioon.

Ura seurajoukkueissa
--------------------

Päätettyään yliopisto-opintonsa kevääseen 1988, Delfino suuntasi pelaamaan Italiaan. Delfino aloitti Italian pääsarjassa pelaavan HC Fassan maalivahtina syksyllä 1988 ja pelasi siellä neljä kautta. Kaudelle 1992-1993 Delfino siirtyi Fassasta HC Alleghen maalivahdiksi. Alleghessa Delfino pelasi kauteen 1996-1997 asti, joista viimeisellä kaudella Alleghen pudottua B-sarjaan hän oli lainalla A-liigan Meranossa.
Kauden 1997-1998 Delfino pelasi Saksassa DEL-joukkue Kölner Haien riveissä ja päätti tämän jälkeen pelaajauransa.

Ura maajoukkueessa
------------------

Kahden Italiassa pelatun vuoden jälkeen Delfino sai Italian kansalaisuuden ja pääsi ensi kertaa edustamaan uutta kotimaataan B-sarjan MM-kisoissa 1991. Seitsemän pelin maalikeskiarvo oli vain 1.50 ja hänen avullaan Italia varmisti nousunsa A-sarjaan kaudeksi 1992. Delfino pelasi myös joukkueen ykkösmaalivahtina vuoden 1992 olympiaturnauksessa Albertvillessa.
MM-turnauksissa Delfino pelasi Italian maalivahtina vuosina 1992, 1993, 1994 ja 1996. Albertvillen olympiaturnauksen lisäksi hän pelasi myös Lillehammerin vuoden 1994 olympiaturnauksessa. Delfino oli mukana myös vuoden 1998 joukkueessa mutta hänen roolikseen jäi kolmannen maalivahdin rooli ilman peliaikaa Mike Rosatin kantaessa päävastuun.

Pelaajauran jälkeen
-------------------

Pelaajauransa jälkeen Delfino palasi takaisin Yhdysvaltoihin ja toimi kausilla 2011-2012 ja 2012-2013 Stonehill Collegen maalivahtivalmentajana.

Lähteet
-------

1. 1 2  David Delfino The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
2. ↑  David Delfino *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)
3. ↑
**Nathan Davis** (22. toukokuuta 1917 – 15. lokakuuta 2008) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.

Davis syntyi Chicagossa Romaniasta muuttaneen räätälin perheeseen. Hän osallistui toiseen maailmansotaan länsirintamalla ja näytteli teatterissa sekä radion saippuaoopperoissa jo nuorena, mutta työmahdollisuuksien heikennyttyä hän otti vastaan työn apteekkitavaran tukkuliikkeessä. Davis esiintyi edelleen teatterissa silloin tällöin, mutta palasi näyttelemisen pariin toden teolla vasta vuonna 1976, lähes 60-vuotiaana, saatuaan potkut töistään. Seuraavien 30 vuoden aikana hän esiintyi monissa rooleissa niin teatterissa, televisiossa kuin elokuvissakin.

Davis avioitui vuonna 1941 Metta Talmyn kanssa ja heille syntyi kolme lasta: Jo Ellen, Andrew ja Richard. Andrew Davisistä kasvoi elokuvaohjaaja, joka roolitti isänsä muun muassa elokuviinsa *Stony Island* (1978), *Vaikenemisen laki* (1985) ja *Paahde* (2003).

Davis kuoli Chicagossa 91-vuotiaana 2008. Hän sairasti muun muassa keuhkoahtaumatautia ja Parkinsonin tautia.

Lähteet
-------

1. ↑  Nathan Davis *Allmovie.com*. Viitattu 13.3.2015. (englanniksi)
2. 1 2 3  Jensen, Trevor: Nathan Davis: 1917–2008 *Chicago Tribune*.  17.10.2008. Viitattu 13.3.2015. (englanniksi)
3. ↑  Nathan Davis Biography (1917-) *Filmreference.com*. Viitattu 13.3.2015. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Nathan Davis Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Charles Bolden
**Charles Frank "Charlie" Bolden, Jr.** (s. 19. elokuuta 1946, Columbia, Yhdysvallat) on entinen Nasan pääjohtaja, jossa hän toimi vuosina 2009–2017.

Bolden syntyi 19. elokuuta 1946 Columbuksessa, Etelä-Carolinan osavaltiossa. Hän opiskeli Yhdysvaltain laivastoakatemiassa upseeriksi. Hän lensi sotalentoja Vietnamin sodassa. Hän suoritti US Naval Test Pilot School -koelentokoulun vuonna 1979. Hän on eläkkeellä oleva merijalkaväen kenraalimajuri. Koelentokoulun jälkeen hänet valittiin NASAn astronauttikoulutukseen ja hän on tehnyt sukkulalentoja, myös sen ohjaajana. NASA-komennuksen jälkeen hän palasi merijalkaväkeen toimien Yhdysvaltain Japanin joukkojen komentaja kunnes siirtyi eläkkeelle vuonna 2003. 

Bolden toimi Jack and Panther LLC -konsulttiyhtiössä ja oli teksasilaisen Marathon Oilin, joka on jäänyt rahanpesusta kiinni vuonna 2004, johtokunnassa. Boldenin todettiin Senaatin tutkimuksissa olleen syytön talousepäselvyyksiin yhtiössä.

Lähteet
-------

1. ↑  Former Administrator Charles F. Bolden *Nasa*. Viitattu 15.4.2022. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Charles Bolden**.
* Elämäkerta NASAn sivulla

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Charles Barry, John Prescott Knightin maalaama muotokuva vuodelta 1851.
**Charles Barry** (23. toukokuuta 1795 Lontoo – 12. toukokuuta 1860 Lontoo) oli brittiläinen arkkitehti, jonka työt edustavat pääasiassa uusgotiikkaa. Hänen tunnetuimpia töitään on Britannian parlamenttitalo eli Westminsterin palatsi, jonka pääarkkitehti hän oli.

Barry oli paperikauppiaan poika. Hän toimi aluksi oppipoikana maanmittaus- ja arkkitehtitoimistossa ja perehtyi arkkitehtuuriin vuosina 1817–1820 Manner-Eurooppaan ja Lähi-itään suorittamallaan laajalla kiertomatkalla. Vuodesta 1820 hän asui ja työskenteli synnyinkaupungissaan Lontoossa. Barryn ensimmäisiä suunnittelutöitä oli 1820-luvulla rakennettu Brightonin Pyhän Pietarin kirkko. Hänen suunnittelemistaan rakennuksista vuonna 1832 Lontoon Pall Mall -kadulle valmistunut Travellers Clubin talo oli kaupungin ensimmäinen italialaista renessanssipalatsia jäljitellyt rakennus. Vuosina 1837–1841 rakennettu Reform Clubin talo edusti samaa tyyliä suuremmassa mittakaavassa. Barry suunnitteli Lontooseen myös hienoja yksityistaloja, komeimpana 1850-luvulla valmistunut Bridgewater House. Muualle Englantiin hän suunnitteli muun muassa Manchesterin taidemuseon (1824–1835) ja Ateneumin (1836–1839) sekä Halifaxin kaupungintalon (1860-luvun alku). Birminghamissa hänen tunnetuin työnsä on vuosina 1833–1837 rakennettu goottilaistyylinen King Edward’s School -poikakoulu.

Barryn päätyö, Westminsterin palatsi Lontoossa.
Vuonna 1836 Barry voitti vuotta aiemmin julistetun suunnittelukilpailun uudesta parlamenttitalosta Lontooseen. Vanha rakennus oli tuhoutunut tulipalossa vuonna 1834. Parlamenttitalon suunnittelu ja toteutus työllisti häntä hänen loppuikänsä, ja hän teki työn A. W. N. Puginin kanssa. He suunnittelivat uusgoottilaista tyyliä edustaneen Westminsterin palatsin, jota koristaa kaksi epäsymmetrisesti sijoitettua tornia. Barryn kuoltua ennen rakennuksen valmistumista työn saattoi loppuun hänen poikansa Edward Middleton Barry.

Barry valittiin Royal Academy of Artsin jäseneksi vuonna 1841, ja hänet lyötiin ritariksi vuonna 1852. Hänet on haudattu Westminster Abbeyn katedraaliin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Sir Charles Barry *Encyclopædia Britannica Online Academic Edition*. Viitattu 30.6.2014. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Charles Barry** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Museum of Modern Art
* Musée d'Orsay
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Structurae
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Lola** (oikealta nimeltään **Pirjo Väyrynen**, s. 1949) on suomalainen laulaja, joka levytti 1960-luvun loppupuolella kolme singleä Columbia-levymerkille. Lolan ensimmäinen single "Elämää on hauska elää / Radanvartijan kaunis Yrjö" ei saanut juurikaan huomiota, mutta hänen rohkea esiintymisensä television Laajakulma-ohjelmassa nousi suureksi puheenaiheeksi. Ohjelmassa Lola esitti läpinäkyvässä puserossa kappaleen "Radanvartijan kaunis Yrjö". Esiintymisen myötä keikkamäärät lisääntyivät, ja Lola sai säestäjäkseen Erkki Ertaman yhtyeen. Kesällä 1968 Lola keikkaili Irwin Goodmanin Reteesti vaan -kiertueen mukana. Myöskään seuraavat singlet eivät saavuttaneet mainittavia myyntilukuja, mutta Lola esiintyi yhä runsaasti ajan viihdelehdistössä yksityiselämänsä myötä. 1960-luvun lopulla Lola olikin erityisesti Nyrkkiposti- ja Hymy-lehtien vakioaihe. Vuonna 1968 hän dubbasi Shantin äänen *Viidakkokirja*-elokuvaan ja oli mukana kahdella elokuvaan liittyvällä äänilevyllä.

Vuoteen 1970 mennessä Lolan suosio oli jo hiipunut. Esimerkiksi Nyrkkiposti järjesti kilpailun, jossa etsittiin "uutta Lolaa". Lolan viimeiseksi levytykseksi jäikin vuonna 1970 *Tauton 1* -kokoelma-albumilla julkaistu, Kari Kuuvan säveltältämä ja sanoittama kappale "Rakkaus ei katso aikaa".

Diskografia
-----------

### Singlet

* "Elämää on hauska elää / Radanvartijan kaunis Yrjö" (1968, Columbia)
* "Kaunis on maailma haaveiden / Autiomaa" (1968, Columbia)
* "Yhdessä kaiken teemme / Teen kaiken minkä päätän" (1969, Columbia)

### Levytykset kokoelma-albumeilla ja Disney-levyillä

* *Walt Disney'n Viidakkokirja* -albumi (1968, Disneyland)
* "Walt Disney'n Viidakkokirja" -single yhdessä Jaana Saarisen ja Reino Bäckmanin kanssa (1969, Disneyland)

* "Rakkaus ei katso aikaa" *Tauoton 1* -kokoelmalla (1970, Blue Master)

Lähteet
-------

1. ↑  Rantala, Juha.: *Ilmiöitä : suomipopin tähdenlentoja*, s. 40–45. Tampere: Pop-lehti, 2006. 230136829. ISBN 952-5546-24-1, 978-952-5546-24-8. Teoksen verkkoversio (viitattu 8.12.2019).
2. ↑  Rantala, Juha.: *Ilmiöitä : suomipopin tähdenlentoja*, s. 46. Tampere: Pop-lehti, 2006. 230136829. ISBN 952-5546-24-1, 978-952-5546-24-8. Teoksen verkkoversio (viitattu 8.12.2019).
**Kathrin Hölzl** (s. 18. heinäkuuta 1984) on saksalainen alppihiihtäjä, suurpujottelun maailmanmestari ja maailmancupin voittaja.

Hölzl kilpaili ensimmäisen kerran aikuisten arvokilpailuissa Åren MM-kisoissa 2007, jossa hän sijoittui suurpujottelussa kuudenneksi. Val d'Iséren MM-kilpailuissa 2009 hän voitti suurpujottelun maailmanmestaruuden 0,09 sekunnin erolla Tina Mazeen. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän oli samassa lajissa kuudes. 

Hölzl kilpaili maailmancup-tasolla vuosina 2001–2011. Hän saavutti ensimmäisen palkintokorokesijansa maailmancupissa oltuaan toinen Lenzerheiden suurpujottelussa 18. maaliskuuta 2007. Ensimmäisen maailmancupin osakilpailuvoittonsa hän saavutti Aspenin suurpujottelussa 28. marraskuuta 2009. Hän voitti suurpujottelun maailmancupin kaudella 2009–2010.

Hölzl voitti suurpujottelun Saksan mestaruuden 2009.

Hölzl lopetti uransa lokakuussa 2013 selkävaivojen vuoksi.

Maailmancup
-----------

* Suurpujottelu
	+ Kausi 2006–2007: Lenzerheide toinen; suurpujottelucupissa viides
	+ Kausi 2007–2008: suurpujottelucupissa kahdeksas
	+ Kausi 2008–2009: Maribor kolmas
	+ Kausi 2009–2010: Aspen voitto, Lienz voitto, Cortina d’Ampezzo kolmas, Garmisch-Partenkirchen toinen; maailmancupin kokonaiskilpailussa kahdeksas, suurpujottelucupin voitto
	+ Kausi 2010–2011: Sölden toinen, Aspen kolmas, Semmering kolmas

Lähteet
-------

* Kathrin Hölzl Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Maailmanmestari lopettaa uransa selkäongelmien vuoksi *Yle Urheilu*.  7.10.2013. Viitattu 9.10.2013.
**Solveig La Vonne Desirée Gräsbeck** (s. 26. marraskuuta 1966 Turku) on suomenruotsalainen pianisti ja laulaja. Gräsbeck on säveltäjä Gottfrid Gräsbeckin ja pianisti La Vonne Gräsbeckin tytär. Hän on opiskellut Turun konservatoriossa.

Elämäkerta
----------

10-vuotiaana Solveig Gräsbeck osallistui sävellyskilpailuun, johon sai osallistua kaiken ikäiset vauvasta vaariin. Gräsbeck voitti jaetun ensimmäisen palkinnon, sekä toisen ja kolmannen palkinnon. Vuonna 1981 hän voitti ensimmäisen palkinnon Hannikaisen pianokilpailussa, sekä Turun ja Göteborgin musiikkitapahtumissa. Vuonna 1985 Gräsbeck voitti oma karsintansa Kevään Sävelessä omalla laulullaan saaden finaalipaikan. Samana vuonna hän teki ensimmäisen singlensä levy-yhtiö Ensio Musicin kanssa.

Solveig Gräsbeck esiintyi laulaen tai soittaen pianoa. Hän lauloi myös sisartensa Eva Gräsbeckin ja Yvonne Gräsbeckin kanssa ja osallistui perheensä järjestämiin konsertteihin niin ulkomailla kuin kotimaassakin. Vuonna 1997 Gräsbeckistä tuli Pianonsoiton opettaja Turun konservatorioon. Hän valmistui filosofian maisteriksi Åbo Akademista vuonna 2001. Vuonna 2019 Gräsbeck teki ensimmäisen CD:nsä *"Love Behind the Clouds"* Ari Hakulisen kanssa. Hän on pitkään vaikuttanut pianonsoiton opettajana.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Filosofi - Avhandlingar pro gradu *Åbo Akademi*. Viitattu 14.7.2022. (ruotsiksi)
**Akademik Šokalski** (ven. Академик Шокальский) on Venäjän federaation Akademik Šuleikin -luokan jäävahvistettu merentutkimusalus, jonka Oy Laivateollisuus Ab on rakentanut Neuvostoliitolle Turun Pansiossa vuonna 1982. Alus on viime ajat liikennöinyt Australian Antartic Expedition -yrityksen retkillä. Se on saanut nimensä venäläisen merentutkijan, kartografin Juli Šokalskin mukaan.

Aluksella on kaksi matkustajakantta, joissa on ruokailutilat, baari, kirjasto ja sauna sekä majoitustilat 54 matkustajalle.

Palvelus
--------

Alus juuttui kesken Etelämantereelle tekemänsä matkan jäihin ja sen tilanne sai paljon julkisuutta, kun usea jäänmurtaja epäonnistui sen irrottamisessa ja lopulta laivalla olleet tuotiin Australiaan helikopterilla. Alusta sanottiin tutkimusalukseksi, mutta Ranskan napaseutututkimuksen johtaja Yves Frenot arvosteli tutkimushanketta, jolla oli tarkoitus kulkea sama matka, jonka australialainen tutkimusmatkailija Douglas Mawson teki vuosina 1911–1914. Fenotin mukaan kyseessä on todellisuudessa huvimatka, joka on tieteen kannalta täysin merkityksetön. Laiva lähti matkalle 8. joulukuuta Uuden-Seelannin Bluffin satamasta. Helikopterin lähitienoille tuonut kiinalainen jäänmurtaja jäi itsekin kiinni jäihin.

Lähteet
-------

1. ↑  Akademik Shokalskiy *RMRS*.  2014. Russian Maritime Register of Shipping. Viitattu 6.1.2014. (englanniksi)
2. ↑  Turun Sanomat 28.12.2013 (Arkistoitu – Internet Archive)
3. 1 2  Suomalaisvalmisteinen risteilyalus juuttui häihin etelämantereella Yle 25.12.2013
4. ↑  Introducing *Akademik Shokalskiy* (pdf) *The Expeditioner*.  Elokuu 2010. Aurora Expeditions.  Arkistoitu 27.3.2011. Viitattu 4.1.2014. (englanniksi)
5. 1 2  Yle Uutiset Viitattu 4.1.2014
**Laidunhalvaus**, jota kutsutaan myös hypomagnesemiseksi tai märehtijän tetaniaksi, on sairaus, joka vaikuttaa pääasiassa nautaeläimiin (kuten lehmiin) ja harvemmin lampaisiin. Se johtuu magnesiumin puutoksesta elimistössä.

Laidunhalvauksen aiheuttaa usein tilanne, jossa eläimet saavat riittämättömän määrän magnesiumia ruokavaliostaan. Yleensä tämä tapahtuu, kun eläimet laiduntavat nuorilla kasveilla tai heinillä, joissa on alhainen magnesiumin pitoisuus. Lisäksi tilanne voi pahentua stressitekijöiden, kuten äkillisen liikutuksen, huonon ruokinnan, kylmän sään tai hormonaalisten muutosten, vaikutuksesta.

Magnesium on tärkeä kivennäisaine märehtijöiden hermoston toiminnalle, ja sen puute voi aiheuttaa hermosto-oireita. Laidunhalvaus voi ilmetä eri tavoin, mutta yleisiä oireita ovat levottomuus, vapina, lihaskrampit, kohtaukset, heikentynyt liikkuvuus, kouristukset ja jopa kuolema, jos sitä ei hoideta ajoissa.

Laidunhalvauksen hoitoon käytetään yleensä magnesiumin antamista eläimille suun kautta tai lihaksensisäisesti. Lisäksi eläinten ruokintaa tarkistetaan ja pyritään tarjoamaan magnesiumia sisältäviä ruokintalisiä tai lisäravinteita. Ennaltaehkäisy on myös tärkeää, ja eläinten ruokintaa ja laiduntamista on seurattava huolellisesti varmistaen riittävä magnesiumin saanti.

On tärkeää konsultoida eläinlääkäriä, jos epäillään laidunhalvausta tai havaitaan märehtijöiden hermosto-oireita, jotta asianmukainen diagnoosi voidaan tehdä ja asianmukainen hoito voidaan aloittaa.

Aiheesta muualla
----------------

* Magnesiumin saantiin liittyvät häiriöt
* Katse magnesiumiin
**Aleksi Gullsten** (s. 22. maaliskuuta 1993) on suomalainen jalkapalloilija, joka pelaa hyökkääjänä Ruotsin nelostasolla Division 2:ssa IFK Luleån riveissä. Gullsten on pelannut Veikkausliigassa PS Kemin riveissä yhteensä 57 ottelua.

Seurajoukkueet
--------------

Aleksi Gullstenin pelaajaura aikuisten tasolla alkoi kaudella 2010, kun hän nousi Kakkosessa pelanneen TP-47:n kokoonpanoon. Gullsten pelasi kaudella 2010 kahdeksan ottelua ja kuuden kauden aikana yhteenä 98 Kakkosen ottelua. Gullsten teki Kakkosessa yhteensä 12 maalia.

Gullsten siirtyi kaudeksi 2016 Veikkausliigassa pelanneeseen PS Kemiin. Gullsten debytoi Veikkausliigassa 9. huhtikuuta 2016 ottelussa PS Kemi–SJK. Gullsten pelasi kausina 2016–2017 yhteensä 57 liigaottelua, joissa hän teki kaksi maalia. PS Kemi oli kaudella 2016 Veikkausliigassa yhdeksäs ja kaudella 2017 kymmenes.

Kaudeksi 2018 Gullsten siirtyi Ykkösen AC Ouluun. Hän pelasi kausina 2018–2019 yhteensä 34 Ykkösen ottelua, ja teki niissä viisi maalia. Gullsten siirtyi elokuussa 2019 Ruotsin nelostasolle Division 2:een IFK Luleån riveihin.

Lähteet
-------

1. ↑  PS Kemiin jälleen uusia pelaajia YLE Urheilu 14.12.2015.
2. ↑  AC Oulu hankki Aleksi Gullstenin PS Kemistä AC Oulu 18.12.2017.
3. ↑  Siirtouutisia! Aleksi Gullstenin ura jatkuu IFK Luleån paidassa AC Oulu 6.8.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Aleksi Gullsten Palloliiton sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
* Aleksi Gullsten Veikkausliigan sivuilla
* Aleksi Gullsten Soccerwayn sivuilla
**Solvallan ravirata** on Tukholmassa Bällstan kaupunginosassa sijaitseva ravirata. Radalla järjestetään vuosittain muun muassa kaksipäiväinen Elitloppet-ravitapahtuma, jonka pääkilpailu on yksi maailman suurimmista ravikilpailuista. Solvalla on Ruotsin suurin ravirata.

Vuonna 2013 Solvallassa on noin 80 kilpailupäivää. Säännöllinen ravipäivä on muiden pohjoismaisten pääratojen tapaan keskiviikko. Elitloppetin ohella tärkeimpiä vuosittaisia suurkilpailuja ovat Elitloppet-viikonloppuna järjestettävät Sweden Cup ja Elitkampen sekä syksyiset Kriterium ja Jubileumspokalen.

Hästsportens Hus
Solvallassa on kolme suurta katsomorakennusta, A-huset, E-läktaren sekä pääkatsomo Kongressen, jossa sijaitsee useita ravintoloita ja kahviloita. Niiden tiloja käytetään myös erilaisten messujen ja kongressien järjestämiseen. Raviradan alueella on myös Hästsportens Hus -niminen suuri toimistorakennus, jossa ovat muun muassa totopeliyhtiö ATG:n sekä raviurheilun keskusliiton STC:n toimitilat.

Solvallan kaikkien aikojen menestyneimmät ohjastajat ovat Stig H. Johansson ja Sören Nordin. Johansson oli urallaan vuoden voitokkain ohjastaja 29 kertaa ja Nordin 21 kertaa.

Aiheesta muualla
----------------

* Raviradan virallinen sivusto (ruotsiksi)

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Solvallan ravirata**.
Kuningas Akaban symboli.**Houessou Akaba** oli Dahomeyn kuningas vuosina 1685–1708. Hän oli edeltäjänsä, kuningas Houégbadjan poika. Hänestä tuli Dahomeyn neljäs kuningas. Houessou Akaban hallintoa luonnehti sota ja sotilaallinen laajeneminen. Hänen vihollisensa Nagojen kuninkaat Länsi-Jorubassa hyökkäsivät Abomeyhin ja polttivat kaupungin. Lopulta Abomeyn soturit kukistivat nagojen armeijat ja kuningaskunta laajeni Ouéme-joelle. Porto-Novoa Akaba ei pystynyt valloittamaan. 

Akaban symbolissa ovat pahkasika ja sapeli. Akaba kuoli isorokkoon vuonna 1708. Akaban ainoa poika oli vain kymmenvuotias, joten Akabaa seurasi hänen veljensä Dossou Agaja.

Katso myös
----------

* Dahomeyn kuningaskunta

Lähteet
-------

1. ↑  Houngnikpo, Mathurin C ja Decalo, Samuel: *Historical Dictionary of Benin*, s. 255. The Scarerow Press, 2013.

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Dahomeyn kuningaskunnan hallitsijat |
| --- |
|  |
| 
* Gangnihessou (n. 1600)
* Dakodonou (n. 1625 – 1645 )
* Houégbadja (1645 – 1685)
* Akaba (1685 – 1716)
* Hangbe (1716 – 1718)
* Agaja (1718 – 1740)
* Tegbesu (1740 – 1774)
* Kpengla (1774 – 1789)
* Agonglo (1789 – 1797)
* Adandozan (1797 – 1818)
* Guézo (1818 – 1858)
* Glele (1858 – 1889)
* Béhanzin (1889 – 1894)
* Agoli-Agbo (1894 – 1900)

 |

 |
**Danuvius guggenmosi** on fossiilinen luurankolöytö, joka kuuluu 11,6 miljoonaa vuotta sitten eläneille neljälle apinalle. Luut löytyivät Etelä-Saksasta Allgäun alueelta Hammerschieden kaivoksesta. Löytö sisältää 21 luuta, joihin kuuluu reiden, säären, käsivarren, käden ja jalkaterän luita ja selkänikamia, ja apinoista olivat yksi uros, kaksi naarasta ja yksi poikanen. Apinalajin kooksi on luiden perusteella arvioitu noin metri.

Tutkijoiden keskuudessa on erimielisyyttä siitä, mitä luulöydöistä voi päätellä. Niitä tutkineet esittävät luiden rakenteen perusteella, että apinat ovat voineet kävellä kahdella jalalla. Siten ne edustaisivat apinoita, jotka ovat vanhempia kahdella jalalla kävelleitä kuin tähän saakka vanhin tunnettu kahdella jalalla liikkunut apinalaji, joka oli *Ardipithecus ramidus* ja eli Afrikassa 4,4 miljoonaa vuotta sitten. Toiset tutkijat suhtautuvat kriittisesti kävelypäätelmään. Heidän mielestään luita on liian vähän, jotta niistä voisi päätellä kahdenjalankävelystä mitään.

Löytyöä on esitelty Nature-lehdessä syksyllä 2019.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Yrjö Kokkonen: Saksassa tehty luulöytö saattaa mullistaa ihmisen kehityshistorian *Yle uutiset*.  8.11.2019. Helsinki:  Yleisradio. Viitattu 8.11.2019.
2. ↑  Colin Barras: Ancient ape offers clues to evolution of two-legged walking *Nature*.  6.11.2019. Viitattu 8.11.2019. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q73803131
* Wikispecies: Danuvius guggenmosi
* Fossilworks: 399111
* GBIF: 11176702

 |

 |
**Aleksei Mihailovitš Šmitov** (ven. Алексей Михайлович Шмитов; s. 8. lokakuuta 1957 Moskova) on venäläinen urkuri ja säveltäjä.

Šmitov valmistui Moskovan konservatoriosta vuonna 1982 opiskeltuaan Tatjana Nikolajevan pianoluokalla ja Leonid Roismanin urkuluokalla. Hän osallistui myös sellaisten eurooppalaisten urkureiden kuin Leo Krämerin, Ludger Lohmannin, Harald Vogelin, Guy Bovet'n ja Hans Fagiuksen pitämille mestarikursseille. Šmitov oli neuvostoaikana maansa ensimmäinen urkuri, joka palkittiin kansainvälisessä kilpailussa (toinen palkinto, Speyer, Länsi-Saksa, 1987).

Šmitov on konsertoinut eri puolilla Venäjää. Lisäksi hän on tehnyt esiintymisiä Suomessa, Alankomaissa, Saksassa, Isossa-Britanniassa, Ranskassa, Italiassa, Sveitsissä, Portugalissa, Israelissa, Libanonissa, Syyriassa, Bulgariassa, Puolassa, Ukrainassa ja Valko-Venäjällä sekä Baltian, Etelä-Kaukasian ja Keski-Aasian maissa. Šmitovin ohjelmisto ulottuu barokkimusiikista 2000-luvun ohjelmistoon. Kapellimestareita, joiden kanssa hän on tehnyt yhteistyötä, ovat olleet Vladimir Jurowski, Mihail Pletnev, Vladislav Tšernušenko, Saulius Sondeckis ja Vladimir Begletsov. Šmitov on tehnyt lukuisia levytyksiä, joista useissa hänen kanssaan on soittanut sellisti Aleksandr Zagorinski. Levytettyyn ohjelmistoon on kuulunut muiden muassa Charles-Marie Widorin, Robert Schumannin, Johann Sebastian Bachin, Sergei Rahmaninovin, Edison Denisovin, Alexandre Tansmanin, César Franckin ja Claude Debussyn teoksia.

Vuosina 2000–2005 Šmitov toimi professorina Damaskoksessa, johon hän itse perusti arabimaailman ensimmäisen urkuluokan. Sittemmin hän on opettanut Moskovan konservatoriossa. Hän on myös istunut tuomarina kilpailuissa Venäjällä ja muualla. Säveltäjänä Šmitov on laatinut muun muassa kamariorkesterimusiikkia sekä vokaali- ja urkuteoksia. Hänestä tuli Venäjän säveltäjäliiton jäsen vuonna 2008.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Шмитов Алексей Михайлович СОЮЗ КОМПОЗИТОРОВ РОССИИ
2. 1 2  Shmitov, Alexey (1957–) (Arkistoitu – Internet Archive) Edition Tilli
3. 1 2 3 4  ALEXEY SHMITOV Mariinsky Theatre
**Danylo Husar Struk** (ukr. Данило Гусар Струк; 5. huhtikuuta 1940 Lviv, Ukrainan SNT – 19. kesäkuuta 1999 München, Saksa) oli ukrainalainen kirjallisuudentutkija. Hän oli vuodesta 1988  Ševtšenkon tieteellisen seuran jäsen ja vuodesta 1997 sen Euroopan-paikallisosaston johtaja. Hän oli vuodesta 1992 Ukrainan kansallisen tiedeakatemian ulkomainen jäsen.

Danylo Husar Strukin isä oli yhteiskunnallinen vaikuttaja Jevstahi Struk, joka pahoinpideltiin kuoliaaksi Lontskyin vankilassa neuvostoaikana 1941.

Struk opiskeli Harvardin, Albertan ja Toronton yliopistoissa. Torontosta hän väitteli tohtoriksi 1970. Hän opetti ukrainan kieltä ja kirjallisuutta Torontossa vuodesta 1967 ja oli professori vuodesta 1981. Hän oli *Encyclopedia of Ukrainen* toimituspäällikkö 1982–1990 ja vuodesta 1989 päätoimittaja. Struk kirjoitti kirjoja ja artikkeleita tieteellisiin julkaisuihin ja emigranttilehtiin sekä runsaasti artikkeleita myös *Encyclopedia of Ukraineen*. Hänen ukrainankielisiä runojaan on julkaistu antologioissa. Hän käänsi ukrainalaisia kirjailijoita englanniksi ja T. S. Eliotin, W. P. Kinsellan ja Theodore Galayn tuotantoa ukrainaksi.

Lähteet
-------

1. 1 2  Struk, Danylo Husar *Internet Encyclopedia of Ukraine*.  1993. Viitattu 10.10.2022. (englanniksi)
2. ↑  Struk, Evstakhii *Internet Encyclopedia of Ukraine*.  1993. Viitattu 10.10.2022. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Israel
* Yhdysvallat
* Latvia
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |

 |
DevenishLuostarin rauniot ja pyöreä torni

|  |  |
| --- | --- |
| Muut nimet | 
Daimhinis |
| Sijainti | 
Fermanagh, Pohjois-IrlantiYhdistynyt kuningaskunta |
| Vesialue | 
Lough Erne |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Devenish** (iiriksi *Daimhinis*) on saari Lower Lough Erne -järvessä Pohjois-Irlannin Fermanaghin kreivikunnassa. Saarelle pääsee lautalla Troryn kylästä, viiden kilometrin päästä Enniskillenistä. Saari on yksi tärkeimmistä luostaripaikoista Pohjois-Irlannissa. Sen perusti Pyhä Molaise (*Saint Molaise*) 500-luvulla. Huomattava osa rakennuksista on rakennettu 1100-luvulla, myös pyöreät tornit, joihin asukkaat pakenivat turvaan viikinkien hyökkäyksiä.

Saari on luontonsa vuoksi tieteellisesti kiinnostava.

Lähteet
-------

1. ↑  Allan Morrow: *Nothern Ireland Visitor Guide*. Belfast: Nothern Ireland Tourist Board, 2008. ISBN 978-1-86193-210-3.
2. ↑  Devenish *daera-ni.gov.uk*. Viitattu 26.8.2022. (englanniksi)
Abalone
**Abalone** on Michel Lalet'n ja Laurent Levin suunnittelema kahden pelaajan lautapeli. Molemmilla pelaajilla on 14 kuulaa; toisella mustat ja toisella valkoiset. Pelilauta on kuusikulmainen ja siinä on 61 koloa, joissa kuulia liikutellaan. Tavoitteena on työntää vastustajan kuulat ulos pelilaudalta. Aloittelijoiden pelit ovat yleensä nopeita, mutta taitavien pelaajien ottelu saattaa kestää useita tunteja.

Säännöt
-------

Pelin aloituksessa kuulat asetetaan muodostelmaan laudan vastakkaisille laidoille. Viereisessä kuvassa näkyy perinteinen alkuasetelma, mutta aloituksesta on olemassa myös variaatioita. Mustilla kuulilla pelaava tekee ensimmäisen siirron. Kerrallaan voi siirtää yhtä, kahta tai kolmea kuulaa. Niitä liikutetaan jonossa, jolloin kaikki siirrettävät kuulat liikkuvat yhtä aikaa samaan suuntaan. 

Vastustajan kuulia voi puskea ylivoimalla, eli yhtä kuulaa kahdella tai kolmella omalla jonossa olevalla kuulalla tai kahta kuulaa kolmella. Kolmea kuulaa ei voi työntää. Pelin voittaa se, joka saa ensin työnnettyä viisi vastustajan kuulaa ulos laudalta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Abalone *Games*. GamesCrafters. Viitattu 6.7.2023. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Abalone**.
* NetAbalone (Arkistoitu – Internet Archive) Serveur officiel d’Abalone en ligne (ranskaksi)
**Abandonware** (suom. 'hylätty ohjelmisto') on englanninkielinen käsite, joka tarkoittaa useiden vuosien ikäisiä tietokonepelejä ja -ohjelmia ja erityisesti niiden ilmaislevitystä. Useimmiten ohjelmat ovat poistuneet myynnistä, mutta joskus niitä myydään edelleen. Abandonware-ohjelmia ja -pelejä hankitaan usein nostalgiasyistä, joskin tunnetuimpia vanhoja pelejä hankitaan myös ilman aiempaa tutustumista. Yleisimmin abandonware-ohjelma on vanha tietokonepeli, joka on vedetty myynnistä useita vuosia sitten.

Juridisessa mielessä käsitettä "abandonware" ei ole olemassa, eikä tekijänoikeuden alaisia tietokoneohjelmia voida koskaan pitää "isännättöminä esineinä" (lat. *res nullius*). Vaikka tekijänoikeuden haltija olisikin lopettanut ohjelman taloudellisen hyödyntämisen, on ohjelma kuitenkin edelleen tekijänoikeudella suojattu ja sen kopiointi on laitonta. Poikkeuksena ovat ne tapaukset, joissa tekijänoikeuden omistanut yritys on lopettanut toimintansa siirtämättä tekijänoikeuksia toiselle taholle, ja ne tapaukset, joissa tekijänoikeudenhaltija itse on vapauttanut vanhat kaupalliset ohjelmansa ilmaislevitykseen. Nämä kattavat kuitenkin vain vähemmistön abandonwarena kopioiduista ohjelmistoista. Jotkut ohjelmat voivat olla orpoja teoksia, joiden tekijänoikeuksien haltijoita on mahdoton edes selvittää. Abandonwaren levittäminen perustuukin siihen, ettei uskota että oikeudet omistavilla yhtiöillä on halua lähteä puolustamaan oikeustoimin niille arvottomia ohjelmia.

Eräs moraalinen kanta on, että koska yhtiö ei enää tee rahaa ohjelmalla tai pelillä, voidaan sen käyttöarvo säilyttää levittämällä sitä abandonwarena ilmaiseksi.

Hongkongilainen sijoituspankkiiri Sarinee Achavanuntakul ylläpitää yhtä internetin suurinta abandonware-sivustoa nimeltä "Home of the Underdogs". Hän ei omien sanojensa mukaan tarkoita rikkoa lakia vaan haluaa säilyttää pelitalojen hylkäämät pelit. Useat isot pelitalot tuomitsevat toiminnan lainvastaiseksi.

GOG.com-sivusto (*Good Old Games*) puolestaan tarjoaa vanhoja pelejä sopimuksella tehtyinä laillisina uudelleenjulkaisuina. Pelit ovat maksullisia.

Katso myös
----------

* Retropelaaminen
* DOSBox
* Ilmaisohjelma
* Shareware

Aiheesta muualla
----------------

* Home of the Underdogs
Kaksi Gothic Lolitaa Takeshita-kadulla.
**Gothic lolita** (ゴスロリ, myös Elegant Gothic Lolita, lyhyemmin EGL) on japanilaisen katutyylin lolitan alatyyli, joka on kehittynyt Japanissa 1990-luvulla. Tyylin lähtökohtia ja tärkeimpiä vaikutteita ovat viktoriaanisen aikakauden ja rokokoon muoti. Japanissa tyyli on lähinnä nuorten sunnuntaihuvia, sillä koulupuku rajoittaa pukeutumista arkena. Tyyli on yleistynyt myös Japanin ulkopuolella ja Suomessa 2000-luvulla.

Tyylin suosioon vaikuttivat Japanissa visual kei -yhtyeiden feminiinisimmät jäsenet. Mana, visual kei -yhtyeen Moi dix Mois kitaristi, tunnustetaan yleisesti yhdeksi suurimmista gothic lolitan suosioon vaikuttaneista henkilöistä. Hän loi termit **Elegant Gothic Lolita** ja **Elegant Gothic Aristocrat** kuvatakseen oman vaatemerkkinsä Moi-même-Moitién tyyliä. Moi-même-Moitié luokitellaan edelleen tärkeimmäksi gothic lolitan vaatemerkiksi.

Tyyli
-----

Tyylin nimi on jonkin verran harhaanjohtava, sillä gothic lolitalla on hyvin vähän tekemistä länsimaisten goottien kanssa. *Lolita* nimessä viittaa lähinnä lapsenomaiseen ja söpöön ulkomuotoon, jota termi *loli* on Japanissa vakiintunut merkitsemään. 

Perinteinen gothic lolitan väriyhdistelmä on musta valkoisilla yksityiskohdilla kuten pitseillä. Nykyisin painopisteenä on lähinnä elegantti tunnelma ja tyyli on toisinaan jopa classic lolitaa hillitympää. Yleisimpiä värejä tyylissä ovat musta, tummansininen, kobaltinsininen ja valkoinen, mutta muitakin värejä, kuten violettia ja tummanpunaista näkee toisinaan.

Gothic lolitan asusteisiin saattavat kuulua erilaiset päähineet, esimerkiksi hilkat (bonnet), kruunut, headdressit (old school -lolitassa), silinterit, hiusruusut ja niin edelleen. Muita asusteita ovat esimerkiksi korut ja pitsikäsineet. Meikki on hillitty, mutta hieman sweet- ja classic-tyylejä voimakkaampi. Mukanaan gothic lolita saattaa kuljettaa mukanaan esimerkiksi päivänvarjoa, käsilaukkua tai jopa nukkea.

Gothic lolita -tyyliin eivät kuulu niitit, ketjut tai vastaavat vaan niitä yhdistetään lähinnä punk lolitan kanssa.

Katso myös
----------

* Lolita (pukeutuminen)
* Sweet lolita
* Classic lolita
* Gothic & Lolita Bible

Aiheesta muualla
----------------

Commons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Gothic Lolita**.
* (englanniksi)
**Solveig Pedersen** (s. 6. syyskuuta 1965 Kristiansand) on norjalainen maastohiihtäjä, viestin olympia- ja MM-mitalisti. Hän on pituudeltaan 174 cm.

Pedersen saavutti nuorten MM-kilpailuissa Kuopiossa 1983 hopeaa 3 × 5 kilometrin viestissä. Hän sijoittui 1991 Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa neljänneksi, 5 kilometrin perinteisen kilpailussa kahdeksanneksi ja 30 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 20:nneksi. 4 × 5 kilometrin viestissä hän hiihti avausosuuden Norjan hopeajoukkueessa.

Pedersen hiihti jälleen ensimmäisen osuuden Norjan saavuttaessa viestihopeaa Albertvillen olympialaisissa 1992. Hän sijoittui samoissa kilpailuissa 5 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa kahdeksanneksi, takaa-ajokilpailussa 15:nneksi ja 15 kilometrin perinteisen kilpailussa 20:nneksi.

Pedersen saavutti ainoan maailmancupin palkintosijansa oltuaan kolmas Klingenthalin 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa tammikuussa 1991. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui kaikkiaan 11 kertaa. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli kymmenes kaudella 1990–1991.

Pedersen saavutti Norjan-mestaruuskilpailuissa neljä hopea- ja kolme pronssimitalia vuosina 1986−1992.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Solveig Pedersen *Olympedia*.  (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Solveig Pedersen Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
3. 1 2 3  Solveig Pedersen *skisport365.com*. Viitattu 21.5.2021. (englanniksi)
4. ↑  Val di Foemme result 4x5 km Relay *skisport365.com*. Viitattu 21.5.2021. (englanniksi)
5. ↑  4 × 5 kilometres Relay, Women *olympedia.org*. Viitattu 21.5.2021. (englanniksi)
Merchant Taylors' School
**Merchant Taylors' School** on Sandy Lodgessa, Lontoon luoteisosassa sijaitseva yksityiskoulu (public school). Koulun perusti vuonna 1561 Merchant Taylors' Company of London, räätäleiden perustama yhdistys.

Merchant Taylors' School sijaitsi vuoteen 1875 asti Suffolk Lanella, jolloin se muutti Charterhouse Squarelle. Koulun ensimmäinen rehtori oli Richard Mulcaster. Merchant Taylors' Schoolin maineikkaimpiin oppilaisiin kuuluu runoilija Edmund Spenser, The Faerie Queene -runoelman kirjoittaja. Koulun vuonna 1662 perustettu kirjasto tunnetaan arvokkaasta harvinaisten kirjojen kokoelmastaan. Muualla Englannissa on toiminut myös muita samannimisiä, eri ammattialojen yhdistysten perustamia kouluja.

Merchant Taylors' School on yksi alkuperäisistä niin sanotuista suurista yksityiskouluista, ja yksi niistä seitsemästä yksityiskoulusta, jotka mainitaan vuoden 1868 Public Schools Actissa. Muut perinteiset suuret yksityiskoulut ovat Charterhouse School, Eton College, Harrow School, Rugby School , St Paul's School, Shrewsbury School, Westminster School ja Winchester College.

Lähteet
-------

1. 1 2  Britannica, The Editors of Encyclopaedia: Merchant Taylors' School *Encyclopedia Britannica*. Viitattu 2.6.2021. (englanniksi)
2. 1 2  Britannica, The Editors of Encyclopaedia: Public school *Encyclopædia Britannica*. Viitattu 2.6.2021. (englanniksi)
3. ↑  Public Schools Act 1868 *Education in England*. Derek Gillard. Viitattu 2.6.2021. (englanniksi)
Delawaren sinetti (2004–)
**Delawaren sinetti** on Yhdysvaltain osavaltio Delawaren virallinen tunnus sen lipun ohella. Sinettiä käytetään muun muassa virallisten asiakirjojen todentamiseksi.

Sinettiin on kuvattu kultaisen kilven molemmin puolin maanviljelijä ja sotilas, heidän yläpuolelleen laiva, ja alapuolelleen nauha, jossa lukee osavaltion motto "Liberty and Independence" (suom. *Vapaus ja itsenäisyys*). Sinetin reunoilla lukee "Great Seal of the State of Delaware" (suom. *Delawaren osavaltion suursinetti*). Sinetti on otettu käyttöön vuonna 1777, ja sen nykyinen versio hyväksyttiin 29. huhtikuuta 2004.

Muut versiot
------------

* Delawaren korkeimman oikeuden sinetti.Delawaren korkeimman oikeuden sinetti.

Lähteet
-------

1. ↑  State Seals List *50states.com*. Viitattu 16.9.2021. (englanniksi)
2. ↑  List of State Seals *State Symbols USA*. Viitattu 16.9.2021. (englanniksi)

Yhdysvaltain osavaltioiden sinetit

* Alabama
* Alaska
* Arizona
* Arkansas
* Colorado
* Connecticut
* Delaware
* Etelä-Carolina
* Etelä-Dakota
* Florida
* Georgia
* Havaiji
* Idaho
* Illinois
* Indiana
* Iowa
* Kalifornia
* Kansas
* Kentucky
* Louisiana
* Länsi-Virginia
* Maine
* Maryland
* Massachusetts
* Michigan
* Minnesota
* Mississippi
* Missouri
* Montana
* Nebraska
* Nevada
* New Hampshire
* New Jersey
* New York
* New Mexico
* Ohio
* Oklahoma
* Oregon
* Pennsylvania
* Pohjois-Carolina
* Pohjois-Dakota
* Rhode Island
* Tennessee
* Texas
* Utah
* Vermont
* Virginia
* Washington
* Wisconsin
* Wyoming
**Abayudayat** tai vain **bayudayat** ovat juutalaisuutta harjoittava uskonnollinen ryhmä Ugandassa. Yhteisön jäseniä oli vuonna 2015 noin 1 000 ja heitä asuu etenkin Ugandan Mbalen alueen kylissä. Yhteisön perusti Samei Kulungulu 1900-luvun alussa ja sen jäsenet kääntyivät juutalaisuuteen kristinuskosta.

Historia
--------

Yhteisön synagoga.
Abayudayat ovat pääsääntöisesti lähtöisin ganda-heimosta. Juutalaisen ryhmän muodosti gandojen parissa poliitikkona ja soturina tunnetuksi tullut Samei Kulungulu. Samei Kulungulu oli alun perin kääntynyt prostestanttiseen kristinuskoon. Hän palveli brittien alaisuudessa alistaen johtamiensa sotilaiden kanssa muslimien tuolloin hallitseman Bukendin ja Busogan alueet siirtomaavaltaan. Hänestä tehtiin edelleen alueiden brittihallinnon alainen päällikkö, mutta myöhemmin hän ajautui välirikkoon brittien kanssa ja siirtyi Gangamaan. Gangamassa Kulungulu alkoi lukea Raamatun Vanhaa testamenttia ja omaksui seuraajineen paikallisen maki-sektin kristinuskon. Suurin piirtein vuoden 1919 paikkeilla hän päätyi harjoittamaan juutalaisuutta. Kulungulun mukana juutalaisuuteen kääntyivät hänen seuraajansa. Seuraajineen hän rakennutti pienen temppelin ja Kulungulun kuollessa vuonna 1928 abayudaya-yhteisö käsitti noin 2 000 henkilöä.

Abayudayat noudattivat alun perin uskonnollisia tapoja, joita voidaan kuvailla sekoitukseksi kristittyjä ja juutalaisia tapoja. He pitivät sapattia, eviätkä he syöneet porsaanlihaa. Kuitenkin uudet yhteisön jäsenet kastettiin ja Jeesus oli uskonnollinen merkkihenkilö, joskaan ei kristinuskon tapaan Jumalan poika. Kulungulu oli eläessään kirjoittanyt 90-sivuisen teoksen *Ebigambo Ebivaa Mukitabo Ekitukuvu*, jossa hän luetteli luomansa uskonnollisen yhteisön sääntöjä. Vuonna 1925 eräs briteille työskennellyt juutalainen kertoi yhteisölle, että kaste ei ollut juutalaisuudessa tarpeellista. Sen sijaan hänen ohjeidensa perusteella omaksuttiin ympärileikkaus ja eläinten košer-teurastus. Jotkut yhteisön jäsenet oppivat myös heprealaisen kirjaimiston.

Kulungulun kuoleman jälkeen yhteisö jakautui esimerkiksi johtajuutta ja teologiaa koskeneiden kiistojen takia. Osa yhteisöstä kääntyi takaisin kristinuskoon. Vuonna 1965 yhteisöllä oli vielä noin 300 jäsentä. Tyypillinen piirre oli, että juutalaisten miesten puutteen takia naiset avioituivat yhteisön ulkopuolelle. 1970-luvulla yhteisö joutui myös Ugandan diktaattori Idi Aminin hallinnon vainon kohteeksi. Sittemmin yhteisö on pyrkinyt eheytymään luomalla yhteyksiä juutalaisiin Ugandan ulkopuolella. He rakennuttivat uuden synagogan, jolle saatiin toorakääröjä Yhdysvalloista. 2000-luvun alusta lähtien monet ovat alkaneet harjoittamaan ortodoksijuutalaisuutta. Yhteisö on jälleen sittemmin kasvanut ja vuonna 2015 se käsitti noin 1 000 jäsentä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Fred Skolnik ja Michael Berenbaum: *Encyclopaedia Judaica Volume 3 Ba–Blo*, s. 233. Thomson Gale, 2007. ISBN 978-0-02-865928-2. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5  "Abayudaya", *African Religions : Belief and Practice through History*. ABC-CLIO, 2019. ISBN 978-1-61069-752-1. (englanniksi)
**Juha Peltola** (s. 12. tammikuuta 1975) on entinen suomalainen huippusuunnistaja, moninkertainen arvokisamitalisti. Seuratasolla hän edusti MS Parmaa.

Peltola suunnisti toisen osuuden Suomen viestijoukkueessa, joka saavutti Tanskan jälkeen hopeaa Grimstadin MM-kilpailuissa 1997. Hän oli samoissa kisoissa lisäksi pikamatkalla kahdeksas. Kaksi vuotta myöhemmin Invernessissä Peltola sai pikamatkan MM-hopeaa Jørgen Rostrupin viedessä voiton. Viestissä Peltola juoksi kolmannen osuuden Suomen joukkueessa, joka saavutti Norjan jälkeen hopeaa.

Tampereen MM-kilpailuissa 2001 Peltola suunnisti kolmannen osuuden Suomen voittaessa ensimmäisen kerran miesten viestin maailmanmestaruuden. Sprinttikilpailussa hän sijoittui neljänneksi hävittyään pronssin vain 0,4 sekunnilla Jörgen Olssonille, pikamatkalla Peltola oli viides. Seuraavana vuonna hän sijoittui Sümegin EM-kilpailuissa sprintissä 22:nneksi ja viestijoukkueen mukana kuudenneksi. Rapperswil-Jonan MM-kisoissa 2003 Peltola oli keskimatkalla kolmastoista.

Lähteet
-------

* MM-kisojen tulokset Suunnistusliiton sivustolla[vanhentunut linkki]
* EM-kisojen tulokset Suunnistusliiton sivustolla[vanhentunut linkki]

### Viitteet

1. ↑  Park World Tour: Juha Peltola Park World Tour. Viitattu 20.4.2009. (englanniksi)