recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Jevgeni Zinitšev
**Jevgeni Zinitšev** (ven. Евгений Зиничев; 1966 Leningrad – 8. syyskuuta 2021 Putoranan luonnonsuojelualue) oli venäläinen turvallisuusviranomainen ja poliitikko.

Zinitšev aloitti vuonna 1987 työskentelyn KGB:n palveluksessa. Vuosina 2006–2015 hän kuului Vladimir Putinin henkilökohtaiseen turvamiehistöön. Vuonna 2014 Zinitšev sai nimityksen FSB:n terrorisminvastaisen jaoksen varapäälliköksi ja vuonna 2015 FSB:n Kaliningradin-toimiston päälliköksi. Kesällä 2016 hänet nimitettiin Kaliningradin alueen kuvernööriksi, jona hän toimi, kunnes erosi perhesyihin vedoten lokakuussa 2016. Hänen seuraajakseen tuli Anton Alihanov.

Zinitšev sai pian Kaliningradin alueen kuvernöörin tehtävistä eroamisensa jälkeen kenraaliluutnantin arvon ja nimityksen FSB:n varajohtajaksi. Toukokuussa 2018 hän siirtyi Venäjän hätätilaministeriksi. Samassa kuussa hänet nimitettiin Venäjän federaation turvallisuusneuvoston jäseneksi. Zinitšev kuoli tapaturmaisesti arktisen alueen suuressa väestönsuojeluharjoituksessa Putoranan luonnonsuojelualueella. Hätätilaministeriön ja Venäjän tiedotusvälineiden mukaan hän hyppäsi kielekkeeltä veteen pudonneen kuvaajan perään, mutta osui kiveen ja kuoli. Tapaturmassa myös kuollut kuvaajana toiminut mies oli elokuvaohjaaja Aleksandr Melnik. Putin myönsi Zinitševille tämän kuoltua Venäjän sankarin arvonimen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Russian emergencies minister Zinichev dies on Arctic drill BBC 8.9.2021, viitattu 28.12.2023 (englanniksi)
2. 1 2 3 4  The reluctant official... Meduza 9.9.2021, viitattu 28.12.2023 (englanniksi)
3. 1 2  Russian Minister Dies After Jumping Off Cliff To Save Cameraman NDTV 8.9.2021, viitattu 28.12.2023 (englanniksi)
4. ↑  Jenni Jeskanen, Kuolleen hätätila­ministerin avustajia saattaa uhata rikostutkinta huolimattomuudesta – ministerille Venäjän sankarin arvonimi Helsingin Sanomat 9.9.2021, viitattu 28.12.2023
Louis Hersent, Omakuva, vuodelta 1848.
**Louis Hersent** (10. maaliskuuta 1777 Pariisi - 2. lokakuuta 1860) oli ranskalainen taidemaalari. Hän maalasi muotokuvia sekä uskonnollisia ja mytologisia aiheita.

Elämänvaiheita
--------------

Hersentin isä oli hopeaseppä, joka halusi pojastaan kuvataiteilijan. Hersent pääsi opiskelemaan taidetta Jacques-Louis Davidin oppilaana, ja hän sai Prix de Romen vuonna 1797.  

Hersent kuitenkin sairastui vakavasti, mikä esti työn ateljeessa. Sen jälkeen hän oli lyhyen aikaa liikemiehenä. Pierre Crouzet, Hersentin serkku, joka oli sotilasakatemian johtaja, palkkasi Hersentin kadettien piirustuksen opettajaksi. Pariisin salongissa Hersentin töitä oli esillä ensimmäistä kertaa vuonna 1802. Ensimmäiset esillä olleet työt muistuttavat paljon Davidin töitä. 

Hersent löysi pian oman tyylinsä, ja hänen maalauksensa esittivät Euroopan historiaa, muotokuvia ja mytologiaa. Hän pääsi valtiovallan suosioon ja pääsi kunnialegioonaan vuonna 1899 ja taideakatemia jäseneksi vuonna 1822. Taideakatemian professori hänestä tuli vuonna 1825 ja sen varapresidentti vuonna 1837. Hän piti myös omaa ateljeeta, jossa opetti yksityisoppilaita. Hänen oppilaitaan olivat muiden muassa Constant Dutilleux ,Paul Chenavard ja Charles Gleyre. 

Hersentin solmi avioliiton vuonna 1821 Louise-Marie-Jeanne Mauduitin kanssa, joka oli myös taidemaalari. Hän piti omaa ateljeeta, jossa koulutti nuoria naistaiteilijoita.

Teoksia
-------

* Sophie Crouzet’n muotokuva, mahd. 1801.Sophie Crouzet’n muotokuva, mahd. 1801.
* Rosalie Favrinin muotokuva (1772–1858), 1828.Rosalie Favrinin muotokuva (1772–1858), 1828.
* Kuningatar Maria Amalia ja hänen nuorimmat poikansa, 1835.Kuningatar Maria Amalia ja hänen nuorimmat poikansa, 1835.
* Daphne ja Chloe, 1842.Daphne ja Chloe, 1842.

Lähteet
-------

1. ↑
2. 1 2
3. ↑
4. 1 2

Aiheesta muualla
----------------

* 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* ADK
* KulturNav
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Guidimaghan alue Mauritanian kartalla.
Guidimaghan alueen departementit.
**Guidimagha** (myös *Guidimakha*, *Guidimaka*) on hallintoalue eli wilaya Mauritanian eteläosassa. Sen keskus on Sélibabyn kaupunki. Alueen pinta-ala on noin 10 300 neliökilometriä. Asukkaita on 267 000 henkeä (vuonna 2013).

Guidimaghan alue rajoittuu luoteessa Gorgolin ja koillisessa Assaban alueisiin, kaakossa Maliin ja lounaassa Senegaliin. Lounaisrajalla virtaa Senegaljoki ja kaakkoisrajalla sen sivujoki Karakoro. Ilmasto on sudanilais-sahelilainen.

Alueeseen kuuluvat Sélibabyn ja Ould Yengén departementit eli moughataat. Kuntia on yhteensä 18. Maaseutuväestöä on 70 ja kaupunkiväestöä 29 prosenttia sekä nomadeja alle prosentti. Asukkaat ovat suurelta osin soninkeja.

Alueen pääelinkeinot ovat sade-, tulva- ja keinokasteluun perustuva maanviljely sekä karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, maissi, hirssi ja riisi. Tuotantoeläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja kamelit.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Monographie régionale de la wilaya du Guidimagha *Office national de la statistique*.  2016.  Arkistoitu 21.1.2021. Viitattu 16.1.2021.
2. ↑  Pazzanita, Anthony G.: *Historical Dictionary of Mauritania, 3rd edition*, s. 232. Plymouth: The Scarecrow Press, 2008. ISBN 978-0-8108-5596-0.
3. ↑  Fiche monographique Wilaya du Guidimagha *Centre Mauritanien d’Analyse de Politiques*.  2004.  Arkistoitu 21.1.2021. Viitattu 16.1.2021.

Mauritanian alueet

* Adrar
* Assaba
* Brakna
* Dakhlet Nouadhibou
* Gorgol
* Guidimaka
* Hodh El Gharbi
* Hodh El Charghi
* Inchiri
* Nouakchott-Nord
* Nouakchott-Ouest
* Nouakchott-Sud
* Tagant
* Tiris-Zemmour
* Trarza
Auguste Rodin, *Helvetin portti*, 1880–1917. Musée Rodin.
Rodinin hauta ja ateljee Meudonissa.
**Musée Rodin** on taidemuseo Pariisin seitsemännessä arrondissementissa. Se esittelee ranskalaisen kuvanveistäjän Auguste Rodinin töitä. Museo avattiin vuonna 1919 entisen Hôtel Bironin rakennukseen.

Rodin työskenteli Hôtel Bironissa vuosina 1908–1917 ja päätti lahjoittaa koko veistos- ja maalauskokoelmansa Ranskan valtiolle sillä ehdolla, että rakennus muutettaisiin hänen töilleen omistetuksi museoksi. Museossa ovat kaikki Rodinin tärkeimmät teokset, myös tunnetuin veistos *Ajattelija*. Lisäksi siellä on muun muassa Vincent van Goghin ja Camille Claudelin maalauksia Rodinin omasta kokoelmasta. Osa teoksista on näytteillä museon puutarhassa.

Rodin asui elämänsä loppuun saakka Meudonissa talossa nimeltä Villa des Brillants, jonka hän hankki vuonna 1895. Siellä on myös hänen hautansa. Talo ja sen vieressä oleva ateljee, jossa on esillä Rodinin veistoksia, ovat osa Rodinin museota.

Lähteet
-------

1. ↑  Musée Rodin Paris *Paris tourist office*. Viitattu 20-07-2018.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Musée Rodin**.
* Musée Rodin.
* Pariisin Musée Rodinin teosten esittely panoraamakuvin.
*Tämä artikkeli kertoo ruotsalaisesta seiväshyppääjästä. Suomalainen urheilija Oscar Jansson oli eri henkilö.*
**Oscar Janson** (s. 22. heinäkuuta 1975) on ruotsalainen seiväshyppääjä. Jansonin seura on Ullevi FK. Hänen pituutensa on 192 cm ja paino 89 kg.

Ura
---

Münchenin EM-kilpailuissa 2002 Janson sijoittui yhdeksänneksi. Sisäratojen MM-kilpailuihin hän on osallistunut vuosina 2003 ja 2004. Ruotsin mestaruuden Janson on voittanut kolme kertaa sekä ulko- että sisäradoilla.

Ennätyksensä 5,87 m Janson hyppäsi Somerolla vuonna 2003. Tulos oli myös Ruotsin ennätys huhtikuuhun 2017 asti, jolloin Armand Duplantis paransi sitä 3 cm:ä.

Ennätykset
----------

### Ulkoradoilla

* seiväshyppy: 587 cm (Somero 2003)

### Sisäradoilla

* seiväshyppy: 570 cm (Malmö 2003 ja Bad Oeynhausen 2004)

Lähteet
-------

1. ↑  Athletes - Oscar Janson *european-athletics.org*. Viitattu 3.9.2016. (englanniksi)
2. 1 2  Ruotsin Oscar Janson huipputulokseen Somerolla *mtv.fi*.  29.6.2003. Viitattu 3.9.2016.
3. 1 2 3  Oscar Janson Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
4. ↑  Profile of Oscar Janson *all-athletics.com*.  Arkistoitu 18.8.2016. Viitattu 3.9.2016. (englanniksi)
5. ↑  Svenska rekord - per 1 januari 2016 *friidrott.se*.  Arkistoitu 8.6.2016. Viitattu 3.9.2016. (ruotsiksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
**Schaumanin linna** on Bruno Krookin rakennuttama ja arkkitehti Gunnar Wahlroosin suunnittelema vuonna 1924 valmistunut kivitalo Jyväskylässä. Se kuuluu pihapiirinsä kanssa Keski-Suomen maakunnallisesti arvokkaisiin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin. Schaumanin linnan puiston ja siihen alun perin kuuluneen puutarhan suunnitteli puutarha-arkkitehti Bengt Schalin.

Arkkitehtuuri
-------------

Rakennuksessa on vaikutteita useista kertaustyyleistä, kuten uusrenessanssista ja -barokista, sekä 1920-luvun klassismista. Linna edusti aikansa rakennusteknistä huippua, siinä oli jo 1920-luvulla koneistettu ilmanvaihto, pumpuilla varmistettu salaojajärjestelmä, sadeveden sinne ohjaavat syöksytorvet ja koneellinen kylmiö. Rakennukseen suunniteltiin myös viinikellari, lukuisia salakäytäviä sekä täysmittainen tenniskenttä ylimpään kerrokseen.

Historia
--------

Jyväskylän Lutakossa sijainneen Schaumanin vaneritehtaan johtajana toiminut Krook rakennutti linnan itselleen ja perheelleen asuinsijaksi. Krook rakennutti linnan vaneritehtaan nimissä edustuskodikseen kysymättä lupaa tehtaan osakkeenomistajilta. Krook perheineen asui linnassa vuoteen 1929 saakka. Linnassa asuivat myöhemmin lyhyitä aikoja useat tehtaan johtajista, mm. Edvard Hanell ja Uuno Savola. Savola rakennutti myöhemmin itselleen linnan viereen oman talon, Villa Savolan, jota on kutsuttu sittemmin Uunolaksi tai Pikkulinnaksi.

Schaumanin linna siirtyi 2009 Jyväskyläläisen arkkitehdin Jukka Tikkasen omistukseen. 2016 Tikkaselle myönnettiin Jyväskylä-seuran palkinto, jonka myöntämisessä painoi erityisesti hänen tekemänsä työ linnan entisoinnissä. Vuodesta 2015 rakennuksessa on toiminut myös ympäristöteknologiayritys Tana Oy:n pääkonttori.

* Schaumanin linna Jyväsjärveltä.Schaumanin linna Jyväsjärveltä.
* Jyväskylän Rantaraitti kulkee linnan ja Villa Savolan välistä.Jyväskylän Rantaraitti kulkee linnan ja Villa Savolan välistä.
* Linna Schaumanin puistotieltä.Linna Schaumanin puistotieltä.

Lähteet
-------

* Pecoraro, Maria: *Schaumanin linna : tehtaanjohtajan koti Jyväskylässä*. Minerva, 2014. ISBN 978-952-492-326-2.

### Viitteet

1. ↑  *Maakunnallisesti arvokkaat rakennetut kulttuuriympäristöt Keski-Suomen maakuntakaavassa*, s. 15. Keski-Suomen liitto. Teoksen verkkoversio.  (Arkistoitu – Internet Archive)
2. 1 2  Pamela Arslanbayrak: *Pohjois-Päijänteen kansallinen kaupunkipuisto – Esiselvitys*, s. 76. Teknillinen korkeakoulu, Arkkitehtuurin laitos, 2008. Teoksen verkkoversio.  (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Hidas remontti palauttaa Schaumannin linnan tyylin *rakentaja.fi*. Viitattu 11.7.2018.
4. 1 2  Schaumanin linna *www.schaumaninlinna.fi*. Viitattu 30.6.2018.
5. ↑  Jyväskylä-Seuran palkinto arkkitehti Jukka Tikkaselle.  *Suur-Jyväskylän lehti*, 14.12.2016. Artikkelin verkkoversio.  (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Schaumanin linnan verkkosivu
**Maarit Salolainen** (s. 21. syyskuuta 1966 Helsinki) on suomalainen muotoilujohtaja, tekstiilisuunnittelija ja tekstiilitaiteilija.

Salolainen valmistui taiteen maisteriksi tekstiilitaiteen linjalta Taideteollisesta korkeakoulusta vuonna 1992. Valmistumisen jälkeen hän työskenteli vapaana taiteilijana Düsseldorfissa ja Wienissä. Vuosina 2003-2006 Salolainen toimi muotoilujohtajana itävaltalaisessa Backhausen Interior Textiles –kutomossa. Tämän jälkeen vuonna 2006 Salolainen siirtyi suomalaisen sisustustekstiilejä valmistavan yrityksen Lauritzon’sin muotoilujohtajaksi, jossa hän toimi vuoteen 2011 saakka. Vuodesta 2011 hän on toiminut intialaisen F&F Floor and Furnishings -yrityksen taiteellisena johtajana.

Maarit Salolainen nimitettiin Aalto-yliopiston taiteiden ja suunnittelun korkeakoulun Muotoilun laitokselle osa-aikaiseksi professoriksi vuonna 2013 alanaan 3D-pintasuunnittelu, erityisesti tekstiilimateriaalit. Salolainen valittiin vuonna 2014 Vuoden tekstiilitaiteilijaksi.

Maarit Salolaisen julkisiin töihin lukeutuu Berliinin pohjoismaisten suurlähetystöjen Felleshus-rakennuksessa sijaitseva *Norrljus* vuodelta 1999.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Maarit Salolainen Aalto People. Viitattu 18.4.2015. (englanniksi)
2. ↑  Muotoilijat '14 Teollisuustaiteen Liitto Ornamo. Viitattu 18.4.2015.
3. ↑  Maarit Salolainen: Artistic work *salolainen.fi*.  2014. Viitattu 18.4.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen sivusto

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
**Vapauden patsas** (ita. *Statua della Libertà*) on San Marinon samannimisessä pääkaupungissa sijaitseva kuuluisa patsas. Patsaan materiaali on marmori ja se sijaitsee San Marinon parlamenttirakennuksen, Palazzo pubblico, edustalla. Se julkistettiin 30. syyskuuta 1876.

Historia
--------

Alkujaan patsas oli lahja saksalaiselta aatelisnaiselta, Otilia Heyroth Wagenerilta, kun tästä tuli Rancidellon hertuatar avioliiton kautta. Patsaan veistäjäksi valittiin Stefano Galletti ja materiaaliksi Carraran marmori. Patsaan julkistamisen jälkeen San Marinon parlamentti teki Wagnerista Acquavivan kreivittären kiitollisuuden osoituksena.. Aatelisarvon mukana kreivitär sai 18 000 liiraa, joista osan Wagner käytti ostaakseen maata ja lahjoitti sairaalalle. Tämän johdosta Wagnerille myönnettiin San Marinon kunniakansalaisuus ja San Marinon ritarikunnan jäsenyys.

Merkitys
--------

Patsas on kuvattu vuonna 2006 lyödyissä 2 sentin kolikoissa. Patsas on myös ollut kuvattuna sanmarinolaisissa postimerkeissä yli 40 kertaa. Ensimmäinen kerta oli vuonna 1899 julkaistuissa postimerkeissä.

Patsaan päässä olevassa kruunussa on kolme tornia, jotka kuvaavat kolmea San Marinon linnoituksen tornia.

Lähteet
-------

1. 1 2  Storia della Statua della Libertà di San Marino *Castelli di San Marino*.  9.4.2020. Viitattu 24.8.2020. (italiaksi)
2. 1 2  San Marino. La Statua della Libertà ... di Domenico Gasperoni *giornalesm.com*.  Arkistoitu 12.6.2020. Viitattu 24.8.2020. (italiaksi)
3. ↑  San Marino *European Central Bank*.  2020. Viitattu 24.8.2020. (englanniksi)
4. ↑  Statua della Libertà *www.sanmarinopertutti.com*. Viitattu 24.8.2020.
**Oskar Gröning** (10. kesäkuuta 1921 Nienburg, Saksa – 9. maaliskuuta 2018) oli saksalainen SS-Unterscharführer, joka toimi kirjanpitäjänä Auschwitzin keskitysleirillä. Myöhemmin Gröning kertoi avoimesti kokemuksistaan Auschwitzissa ja kritisoi julkisesti Holokaustin kiistäjiä.

Hän joutui 93 vuoden ikäisenä huhtikuussa 2015 oikeuteen syytettynä avunannosta ainakin 300 000 Unkarin juutalaisen murhaan kesällä 1944. Tuolloin Auschwitziin kuljetettiin junilla noin 425 000 juutalaista, joista 300 000 oli surmattu saapumisen jälkeen kaasukammioissa. Gröning oli ollut laitureilla ottamassa vastaan juutalaisilta takavarikoituja rahoja ja arvoesineitä. Hänen väitettiin tietoisesti osallistuneen natsien tuhoamiskoneiston ylläpitämiseen, vaikka tiesi leirin tapahtumista.

Syyttäjä vaati Gröningille 3,5 vuoden vankeusrangaistusta. Hän piti syyllisyyttä lieventävänä seikkana Gröningin vähäistä osallisuutta. Syyttäjä katsoi, että rangaistukseen piti vaikuttaa alentuvasti se, että Gröning oli ollut tutkinnan kohteena 1970-luvulta alkaen, mutta syytteet oli nostettu vasta nyt.

Oikeus tuomitsi Gröningin 15. heinäkuuta 2015 neljän vuoden vankeusrangaistukseen avunannosta 300 000 Unkarin juutalaisen murhaan. Hänen asianajajansa pyysi tuomion lykkäämistä Gröningin korkean iän perusteella, mutta lääkärit katsoivat Gröningin olevan riittävän hyväkuntoinen kärsimään vankeusrangaistuksen. Hakemukset tuomion lykkäämisestä hylättiin elokuussa 2017. Gröning anoi vielä armahdusta tammikuussa 2018, mutta armahdus torjuttiin. Gröning kuoli 96-vuotiaana 9. maaliskuuta 2018, ennen tuomionsa alkamista.

Lähteet
-------

1. ↑  Kolbert, Elizabeth: The Last Trial  16.2.2015. New Yorker. Viitattu 15.7.2015. (englanniksi)
2. 1 2  Nazi Oskar Groening, Auschwitz death camp guard, dies at age 96 before starting prison sentence  12.3.2018. Fox News. Viitattu 12.3.2018. (englanniksi)
3. ↑  Rajamäki, Tiina: Auschwitzin kirjanpitäjä oikeudessa avunannosta 300 000 murhaan  21.4.2015. Helsingin Sanomat. Viitattu 15.7.2015.
4. ↑  MTV Uutiset - STT - AFP: Syyttäjät vaativat 94-vuotiaalle "Auschwitzin kirjanpitäjälle" vankeustuomiota  7.7.2015. MTV. Viitattu 15.7.2015.
5. ↑  Ämmälä, Antti: Syyttäjä vaatii "Auschwitzin kirjanpitäjälle" 3,5 vuoden tuomiota – helpotti 300 000 ihmisen murhaamista  7.7.2015. Helsingin Sanomat. Viitattu 15.7.2015.
6. ↑  Ämmälä, Antti: "Auschwitzin kirjanpitäjälle" neljän vuoden tuomio  15.7.2015. Helsingin Sanomat. Viitattu 15.7.2015.
7. ↑  Pylvänäinen, Laura: "Auschwitzin kirjanpitäjä" Oskar Gröning, 96, päätyy sittenkin vankilaan  3.8.2017. Ilta-Sanomat. Viitattu 4.8.2017.
8. ↑  Pöllänen, Raisa: Auschwitzin kirjanpitäjä anoo armahdusta  16.1.2018. Yle. Viitattu 25.1.2018.
9. ↑  Ex-SS-Mann Gröning: Gnadengesuch abgelehnt  18.1.2018. Norddeutscher Rundfunk. Viitattu 25.1.2018. (saksaksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Viini** liittyy **uskontoihin** muun muassa kristinuskon ja juutalaisuuden tärkeissä seremonioissa. Kristityille viini edustaa Jeesuksen verta, kun sitä nautitaan ehtoollisella leivän kanssa. Viini kuuluu moniin juutalaisten seremonioihin, kuten *kidduš*-rukoukseen sapattina. Juutalaisille viinin tulee olla košer eli puhdasta. Koraani sisältää ristiriitaisia lausuntoja viinistä, mutta abrogaatioteorian nojalla muslimit ovat päätelleet, että on noudatettava ohjetta, joka kehottaa pidättäytymään viinistä (5:91). Vallitseva tulkinta islamissa on, että alkoholin nauttiminen on kiellettyä.

Raamatussa viini mainitaan useasti. Viini-sanalla tarkoitettiin tosin myös rypälemehuja eikä koskaan väkeviä viinejä, joita ei Raamatun aikana vielä tunnettu. Käymätön viini oli olennainen osa juutalaista perinnettä. Sen runsaus oli osoitus Jumalan siunauksesta ja puute osoitus Jumalan kirouksesta. Viini oli mukana koko juutalaisen perheen juhla-aterialla sapattia vastaanotettaessa, ja leipä ja viini olivat vertauskuva Jumalan luomisvoimasta. Jeesuksen ensimmäinen ihmeteko oli Kaanan häissä tehty viini. Hän myös vertasi itseään viinipuuhun ja opetuslapsiaan hedelmää tuottaviin viinipuun oksiin. Paras viini ortodoksijuutalaisen perinteen mukaan on nykyäänkin käymätön makea viini.

Toisaalta viinin käytölle oli asetettu rajoituksia jo varhain. Raamatussa on useita varoittavia esimerkkejä liiallisen viininjuonnin seurauksista, ja viinin käyttö päihtymystarkoituksessa tuomittiin. Etenkin pappien, nasiirien ja kuninkaiden käskettiin välttämään viininjuontia, mutta usein myös tavallisten ihmisten. Viinin väärinkäytön mukanaan tuoman Jumalan kirouksen katsottiin kohdistuneen Kanaaniin ja tämän jälkeläisiin sekä myöhemmin myös Efraimiin ja Juudaan sekä Babyloniin.

Lähteet
-------

1. ↑  Wine And Religion Duke University: The Global Wine Industry -projekti.  Arkistoitu 13.1.2014. Viitattu 6.8.2013. (englanniksi)
2. 1 2  Greggas, Aune: Viini Raamatussa: siunauksen ja kirouksen symboli Etra-liitto.  Arkistoitu 16.4.2015. Viitattu 20.12.2013.

Kirjallisuutta
--------------

* Bengtsson, Niklas: *Viini ja uskonnot*. Helsinki: Helsinki University Press, 1998. ISBN 951-570-391-3.
* Heinimäki, Jaakko: *Harrasta viiniä. Makuja ja tarinoita, pulloja ja pyhimyksiä*. 2. uudistettu painos. Helsinki: Kirjapaja, 2001. ISBN 951-625-790-9.
**Doberain niemimaa** on Uuden-Guinean saareen kuuluva niemimaa, joka kuuluu hallinnollisesti Indonesian Länsi-Papuaan. Niemimaa tunnetaan yleisesti myös nimellä "Linnunpää" johtuen sen hollanninkielisestä nimestä *Vogelkop*. Niemimaalla asuu noin 760 000 ihmistä. Suurin osa asukkaista asuu rannoilla tai niemimaan lähesyydessä sijaitsevilla saarilla ja saa elantonsa kasvattamalla mm. riisiä, maissia ja maapähkinöitä.

Doberain korkein kohta on Gunung Arfak (2958 m). Sen ympärillä on 36 000 hehtaarin laajuinen luonnonsuojelualue.

Niemimaalla tavataan jopa 300 erilaista eläinlajia, joista 20 löytyy ainoastaan Doberailta. Paikallista ympäristöä vaivaavat etenkin metsän hakkaaminen laidunmaiksi ja laittomat hakkuut..

Lähteet
-------

1. ↑  Linnunpää - Eksonyymit *Kotimaisten kielten keskus*.  2020. Viitattu 11.12.2020.
2. ↑  Bird's Head Seascape, Indonesia *www.conservation.org*. Viitattu 11.12.2020. (englanniksi)
3. 1 2  Bird's Head Peninsula *wwf.panda.org*.  2020. Viitattu 11.12.2020.
4. ↑  Arfak *PeakVisor*. Viitattu 11.12.2020. (englanniksi)
5. ↑  Bird's Head and Bomberai Peninsulas of Indonesian Papua *www.esa.int*. Viitattu 11.12.2020. (englanniksi)
**Kosken verkatehdas Oy** oli vuonna 1857 Hämeen läänin Koskelle (nykyinen Hämeenkoski) perustettu suomalainen kutomateollisuusyritys. Yritys kehräsi lankaa suomalaisesta villasta ja valmisti sarkakankaita ja huopia. Tehtaan yhteydessä oli myös pellavanloukutuslaitos.

Tehtaan omistanut Antti Korhonen osti 1884 lähellä sijainneen Henriksdalin manufaktuuripajan, joka oli perustettu 1860-luvulla. Pajan toiminta loppui 1888, mutta vasarapajarakennus siirtyi verkatehtaan käyttöön.

Kosken verkatehdas toimi Hämeenkoskella vuoteen 1927 saakka. Vuonna 1927 valmistui uusi kehräämö ja kutomo Lahteen, jonne yrityksen toiminta siirtyi vuonna 1928 kokonaan. Tässä vaiheessa Kosken verkatehtaan palveluksessa oli satakunta työntekijää.

1930-luvun alun lamakausi vei investointien takia velkaantuneen Kosken verkatehtaan konkurssiin. Tehtaan toimintaa jatkamaan perustettiin Lahden Verkatehdas Oy, joka vuokrasi tuotantolaitokset Orimattilan Villatehdas Oy:lle mutta ei itse harjoittanut teollista tuotantoa. Orimattilan Villatehdas Oy toimi entisessä Kosken verkatehtaassa vuoteen 1935 saakka, ja tämän jälkeen tehtaaseen muutti 1937 helsinkiläinen vuonna 1928 perustettu Kutomo ja Neulomo Oy, joka valmisti miesten paitoja, naisten puseroita ja leninkejä sekä trikooalusvaatteita. Lahden Verkatehdas Oy:n toiminta päättyi 1936, kun se siirtyi Hämeenlinnan Verkatehdas Oy:n omistukseen.

Hämeenkoskella sijainneet verkatehtaan tuotantorakennukset on purettu mutta tehtaan työntekijöiden Puutteenkujalla sijainneen asuinalueen alkuperäisiä 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa rakennettuja asuintaloja on säilynyt.

Lähteet
-------

* Lahden Kaupunginmuseo : Lahden tekstiili- ja jalkineteollisuus ennen toista maailmansotaa (Arkistoitu – Internet Archive)
* Hämeenkosken kirkonkylän kulttuuriympäristö[vanhentunut linkki]
* Henriksdahlin manufaktuuripajan tiedot (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Kansalliskirjasto Pienpainatteet : Kosken verkatehtaan hintaluetteloita 1920-luvulta
Rinotrakeiittiviruksen aiheuttamaa silmä- ja hengitystietulehdusta kissalla.
**Kissan rinotrakeiittivirus** eli **kissan herpesvirus** (FHV) on herpesviruksiin kuuluva taudinaiheuttaja, joka yhdessä kalikiviruksen kanssa on yleisimpiä kissojen ylempien hengitysteiden infektioiden aiheuttajia. Näiden virusten arvioidaan olevan aiheuttajina lähes 90 %:ssa kissojen tämäntyyppisistä tulehduksista.

Tartunta
--------

Tartunta tapahtuu suoraan kissasta toiseen hengitysteiden välityksellä. Taudista toipuvista kissoista voi tulla viruksen kantajia. Suuri osa vanhemmista kissoista onkin viruksen kantajia, joista arviolta puolet saattaa erittää virusta ja toimia siten tartuntalähteinä muille.

Oireet
------

Kissan herpesviruksen aiheuttaman hengitystietulehduksen vakavuus vaihtelee melkein oireettomasta jopa kuolemaan johtavaan tautiin. Tyypillisiä oireita ovat kuume, syömättömyys, hengitysvaikeudet sekä kohtauksittainen aivastelu ja yskiminen. Virus voi aiheuttaa keskenmenoja tiineille narttukissoille sekä vakavan taudin kissanpennuille.
**Siuntion Säästöpankki** (ruots. *Sparbanken i Sjundeå* tai *Sjundeå Sparbank*) oli vuonna 1876 perustettu itsenäinen säästöpankki, joka toimi Siuntion alueella Uudellamaalla aina vuoteen 1991 asti, jolloin se yhdistyi seitsemän muun uusmaalaisen säästöpankin kanssa muodostaen Säästöpankki Aktian. Siuntion Säästöpankilla oli konttorit Siuntion kirkonkylässä, sekä Siuntion asemalla. Pankin viimeiseksi johtajaksi jäi Frey Karlsson, joka johti pankkia vuodesta 1966.

Historiaa
---------

Siuntion Säästöpankin perusti Sjundbyn linnaan linnan omistaja Thomas Adlercreutz vuonna 1876. Sjundbyssä pankki toimi vuoteen 1915 asti. Linnassa on yhä edelleen olemassa pankkiholvi, jossa pankin rahoja säilytettiin. Pankki oli yhdistyessään muiden pankkien kanssa 114 vuotta vanha.

Pankin ensimmäinen lainanottaja oli kapteeni, Wilhelm von Kræmer.

Nykyään Säästöpankkisäätiö Siuntio jatkaa Siuntion Säästöpankin perinteitä ja tukee kotiseutua.

Lähteet
-------

1. ↑  De äldsta behöver sitt bankkontor *Vastranyland.fi | Västnylands nyhetssajt sju dagar i veckan*. Viitattu 21.1.2021.
2. 1 2  *Kurkistuksia, kuvia ja kertomuksia vanhasta Siuntiosta*, s. 7. Hembygdens Vänner i Sjundeå rf, 2014.
3. ↑  1800-talet ryska tiden - Sjundby *www.sjundby.fi*. Viitattu 21.1.2021. (ruotsiksi)
4. ↑  Från Alberga Gård till Svidja slott *kolumbus.fi*. Viitattu 22.1.2021.
| "Macho Fantastico"Spekti ft. Tasis |
| --- |
| Singlen "Macho Fantastico" kansikuva |
| Singlen tiedot |
|  Albumilta | *Macho Fantastico* |
|  Äänitetty  | 2014 |
|  Julkaistu | 21. marraskuuta 2014 |
|  Formaatti | digitaalinen lataus |
|  Tyylilaji | hip hop, rap |
|  Kesto | 03.24 |
|  Levy-yhtiö | Rähinä Records |
| Spektin muut singlet |
| "Vinkkii DJ:lle"2013 | "Macho Fantastico"2014 | "Scatman"2015 |
| Tasiksen muut julkaisut |
| "Juomalaulu"2013 | "Macho Fantastico"2014 | "Scatman"2015 |

**Macho Fantastico** on suomalaisräppäri Spektin kappale hänen toiselta, samaa nimeä kantavalta studioalbumilta. Kappaleella vierailee myös suomalaisräppäri Tasis ja sen julkaisi Rähinä Records albumin ensimmäisenä singlenä 21. marraskuuta 2014. Sekä albumin että kappaleen teemaan Spekti on sanonut hakeneensa inspiraatiota Mariachi-kulttuurista, vanhoista Zorro-elokuvista sekä samannimisestä Fast Show-sketsistä.

Kappaleelle on tehty myös musiikkivideo, joka julkaistiin singlen julkaisupäivänä. Videolla pääartisti esittää karismaattista sankaria, jota kaikki miehet peläten ihannoivat ja naiset rakastavat. Sivurooleissa videolla nähdään muun muassa Tommi Korpela, Ilkka Heiskanen sekä Joonas Saartamo.

"Macho Fantastico" oli kaupallinen menestys. Singlelistalla se oli kolme viikkoa Suomen ostetuin kappale ja latauslistalla se oli parhaimmillaan viikon neljänneksi ladatuin kappale. Radiolistoille kappale ei kuitenkaan onnistunut nousemaan lainkaan.

Kappalelista
------------

**Digitaalinen lataus**

1. Macho Fantastico – 3.24 (mukana Tasis)

Listasijoitukset
----------------

| Listat (2014/15) | Parassijoitus |
| --- | --- |
| Suomen virallinen singlelista | 1  |
| Suomen virallinen latauslista | 4  |
| Radiolista | - |

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Macho fantastico (feat. Tasis) - Single by Spekti *itunes.apple.com*.
2. 1 2 3  Viikon Levy: Spekti - Macho Fantastico *nrj.fi*.  Arkistoitu 21.3.2015. Viitattu 1.2.2015.
3. ↑  Nelonen: Näin syntyi naisten rakastama ja miesten pelkäämä Macho Fantastico -hahmo *nelonen.fi*.  Arkistoitu 10.6.2016. Viitattu 1.2.2015.
4. ↑  Rahina Rec: Spekti - Macho Fantastico feat. Tasis *youtube.com*.
5. 1 2 3  IFPI - Spekti: Macho Fantastico (Feat. Tasis) *ifpi.fi*.
Eräs käsikirjoituksen sivu
**Codex Leicester** on Leonardo da Vincin 1500-luvun alussa kirjoittama käsikirjoitus. Koodeksi tunnettiin jonkin aikaa myös edellisen omistajansa Armand Hammerin mukaan nimellä **Codex Hammer**, kunnes nykyinen omistaja Bill Gates palautti käyttöön nimen Codex Leicester.

Teos käsittelee pääasiassa hydrologiaa eli vesitiedettä. mutta siinä on myös tutkimuksia optisesta tähtitieteestä, maapallosta ja maapallon sijainnista, navigaatiomenetelmista, etäisyyden mittausmenetelmistä sekä taivaan sinisen värin aiheuttajasta. Käsikirjoitus on kirjoitettu 72:lle pellavapaperista tehdylle irtolehdelle vuosina 1506–1510. Paperit on nidottu kirjaksi viimeistään 1800-luvulla.

Käsikirjoituksen ensimmäinen varmasti tunnettu omistaja on taidemaalari Giuseppi Ghezzi, joka osti teoksen vuonna 1690. Thomas Coke, Leicesterin jaarli, osti sen vuonna 1717, kunnes suku myi sen huutokaupassa vuonna 1980 Armand Hammerille. Hammerin kuoltua käsikirjoitus huutokaupattiin jälleen, ja nykyinen omistaja Bill Gates osti sen vuonna 1994. Käsikirjoitus on ainoa merkittävä yksityisomistuksessa oleva tieteellistä tekstiä sisältävä da Vincin käsikirjoitus. Bill Gates maksoi siitä 30,8 miljoonaa Yhdysvaltain dollarilla. Kyseessä oli kautta aikain suurin summa, joka käsikirjoituksista on huutokaupassa maksettu.

Lähteet
-------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Codex Leicester**.
1. 1 2 3  Fairbrother, Trevor J.: *Leonardo Lives: The Codex Leicester and Leonardo Da Vinci's Legacy of Art and Science*, s. 14,18. Seattle Art Museum, 1997. ISBN 9780295976884. (englanniksi)
2. 1 2 3  Christianson, Scott: "Leonardo da Vinci’s Notebooks", *100 Documents That Changed the World: From Magna Carta to WikiLeaks*. Pavilion Books, 2015. ISBN 9781849943581. (englanniksi)
3. ↑  Moffatt, Constance & Taglialagamba, Sara: *Illuminating Leonardo: A Festschrift for Carlo Pedretti Celebrating His 70 Years of Scholarship (1944–2014)*, s. 47. BRILL, 2016. ISBN 9789004304130. (englanniksi)
**Seppo Riski** (s. 30. elokuuta 1943 Viipuri) on suomalainen varatuomari ja eläkkeellä oleva työmarkkinajärjestöjohtaja. 

Seppo Riski valmistui oikeustieteen kandidaatiksi 1967. Hän aloitti uransa 1968 Liiketyönantajain Keskusliiton palveluksessa. Hän siirtyi sieltä 1974 Suomen Työnantajain Keskusliittoon ja myöhemmin sen seuraajaksi tulleeseen Teollisuuden ja Työnantajain Keskusliittoon (TT). Riski toimi näissä järjestöissä johtajana laki- ja sosiaaliasioissa sekä sopimustoiminnassa. Viimeksi Riski oli Elinkeinoelämän keskusliiton työmarkkinapoliittisen sektorin johtajana vuosina 2004–2008. Ollessaan työmarkkinajohtajana vuosina 1998–2008 Riski teki muun muassa Suomen siihen asti pisimmin tuloratkaisun vuonna 2005. Seppo Riski oli haastateltavana vuonna 2010 television Itse asiassa kuultuna-ohjelmasarjassa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Seppo Riski 70 vuotta, Helsingin Sanomat 30.8.2013 (Tilaajille)
2. 1 2  Ajatuspaja Libera : Seppo Riski (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Työnantajapomo haukkuu EK:n nykylinjan, Kansan uutiset 5.12.2011

Aiheesta muualla
----------------

* Teemu Luukka : Entinen tupomies Seppo Riski kääntyi kriitikoksi, Helsingin Sanomat 30.8.2013 (Tilaajille)
* Entinen työmarkkinajohtaja: Työehtosopimusjärjestelmä mennyttä maailmaa, Studio55.fi 7.5.2014
**Björkens** on Siuntiossa, Uudellamaalla sijaitseva vanha 1800-luvun alussa rakennettu torppa ja täten yksi Siuntion vanhimmista yhä pystyssä olevista torpista. Torppa sijaitsee Barråsan kylässä, Barråsan koulun naapurissa pellon laidalla, Barråsan vedenottamolle vievän tien varrella.

Vuonna 2021 Björkensin 1,40 hehtaarin kiinteistö tuli myyntiin 135 000 eurolla. Torppaa myytiin purettavaksi tai kunnostettavaksi.

Historia ja arkkitehtuuri
-------------------------

Björkensin torppa on rakennettu 1800-luvun alussa Suitian linnan maille. Se on yksi viimeisistä 1800-luvun torpista, joita Siuntiossa on enää jäljellä. Hirsirakenteinen torppa on T-kirjaimen mallinen ja kaksikerroksinen. Sen alinta kerrosta ympäröi vanhat kuusi ruutuiset ikkunat. Torppaan käydään sisään pariovista, joiden heti vasemmalta puolelta nousee portaikko ullakkokerrokseen. Björkensissa on säilynyt sisällä vanha leivinuuni sekä vanhat pönttöuunit. Rakennuksessa on yksi savupiippu.

Torpan puutarhassa on vanhoja omenapuita ja marjapensaita sekä vanha kaksikerroksinen hirsiaitta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Björkens, 1,40 ha Suitiantie 638, Siuntio *Oikotie.fi*.  Arkistoitu 16.9.2021. Viitattu 16.9.2021.
2. ↑  Siuntion vedenjakelun ongelmat korjattu *kirkkonummensanomat.fi*. Viitattu 16.9.2021.
3. ↑  Karttapaikka - Maanmittauslaitos *asiointi.maanmittauslaitos.fi*. Viitattu 16.9.2021.
4. ↑  Alf Brenner: *Sjundeå Sockens Historia*. Hembygdens Vänner i Sjundeå, 1955.
**Bariumoksidi** (BaO) on barium- ja oksidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään metallisen bariumin, bariumyhdisteiden, keramiikan ja suprajohtavien oksidimateriaalien valmistuksessa. Bariumoksidista käytetään myös nimiä *bariummonoksidi*, *bariumprotoksidi* ja *kalsinoitu baryytti*.

Ominaisuudet
------------

Huoneenlämpötilassa bariumoksidi on valkoista kiteistä ainetta. Yhdisteestä tunnetaan alkeiskopiltaan kaksi erilaista muotoa, heksagonaalinen ja kuutiollinen. Bariumoksidi on melko reaktiivinen yhdiste, joka veteen liuotessaan muodostaa bariumhydroksidia. Liukeneminen on voimakkaasti eksoterminen reaktio. Yhdiste reagoi myös esimerkiksi hiilidioksidin kanssa muodostaen bariumkarbonaattia. Veden lisäksi myös pienimolekyyliset alkoholit kuten metanoli liuottavat bariumoksidia. Kuumennettaessa noin 500 °C bariumoksidi muuttuu helposti bariumperoksidiksi eli bariumdioksidiksi (BaO2). Bariumoksidi voidaan pelkistää alumiinin avulla metalliseksi bariumiksi.

BaO + H2O → Ba(OH)2
4 BaO + 2 Al → 3 Ba + BaAl2O4

Valmistus ja käyttö
-------------------

Bariumoksidia valmistetaan tyypillisimmin kuumentamalla bariumkarbonaattia. Bariumkarbonaatin joukkoon lisätään usein hiiltä, mikä vähentää reaktiossa tarvittavaa lämpötilaa noin 1 300 °C:sta noin 1 050 °C:n lämpötilaan. Nykyään suurin osa bariumoksidista tuotetaan jatkuvatoimisena prosessina. Bariumoksidia muodostuu myös kuumennettaessa bariumnitraattia.

BaCO3 + C → BaO + 2 CO
Bariumoksidia käytetään metallisen bariumin, bariumperoksidin ja bariumhydroksidin valmistamiseen. Kuumennettuna yhdessä kupari(I)oksidin ja yttriumoksidin kanssa muodostuu suprajohtavaa yttriumbariumkuparioksidia. Muita käyttökohteita ovat keramiikan valmistus, voiteluaineiden lisäaineena, fluoresoivien kuvaputkien valmistus, ja litografisten musteiden valmistus.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  E. M. Karamäki: *Epäorgaaniset kemikaalit*, s. 177. Kustannusliike Tietoteos, 1983. ISBN 951-9035-61-3.
2. 1 2 3 4 5 6  Patrick M. Dibello, James L. Manganaro, Elizabeth R. Aguinaldo, Tariq Mahmood & Charles B. Lindahl: *Barium Compounds, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2003. Viitattu 7.11.2014
3. ↑  Bariumoksidin kansainvälinen kemikaalikortti Viitattu 7.11.2014
4. 1 2 3  Robert Kresse, Ulrich Baudis, Paul Jäger, H. Hermann Riechers, Heinz Wagner, Jochen Winkler & Hans Uwe Wolf: *Barium and Barium Compounds, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2007. Viitattu 7.11.2014
5. 1 2  Egon Wiberg, Nils Wiberg, Arnold Frederick Holleman: *Inorganic chemistry*, s. 1071. Academic Press, 2001. ISBN 978-0-12-352651-9. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 7.11.2014). (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* PubChem: Barium oxide (englanniksi)
* Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Barium oxide (englanniksi)
* ChemBlink: Barium oxide (englanniksi)
Tarjoiluvaunuun koottu nykyajan kotibaari.
Baarikaappeja 1950-luvun itäsaksalaisessa "herrainhuoneessa" (saks. *Herrenzimmer*).
**Kotibaari** on alkoholijuomien tarjoiluun ja seurusteluun tarkoitettu varustus, jonka avulla drinkkejä, viinejä ja oluita voidaan tarjoilla kotioloissa ravintoloiden ja baarien tapaan. Kotibaari voi pienimmillään olla *baarikaappi* tai tarjoiluvaunu, jossa säilytetään alkoholipulloja, cocktail-sekoitusvälineitä ja laseja, ja sen yhteydessä ehkä pieni jääkaappi kylmiä juomia ja jääpaloja varten. Suurimmillaan kotibaari on pientä baarikeittiötä tai ravintolan baaritiskiä muistuttava *wet bar* vesipisteineen, kylmäkalusteineen, tarjoilutiskeineen ja baarijakkaroineen.

Kotibaarit olivat haluttuja varusteita 1960- ja 1970-lukujen pientalorakentamisessa uima-altaan ja avotakan tavoin. Kotibaareja sisustettiin etenkin ylemmän keskiluokan koteihin, joissa tapahtuva edustaminen ja vieraiden viihdyttäminen oli nykyistä yleisempää niukan ravintolatarjonnan takia. Huonekaluvalmistajat tarjosivat kuluttajille nahkapaneloinnilla verhoiltuja jalopuisia kotibaarikalusteita. Kotibaareja rakennettiin usein kellaritiloihin takkahuoneen yhteyteen tai sen vaihtoehdoksi. Oluttupamaista tyyliä luotiin vanhoista puutynnyreistä valmistetuilla huonekaluilla.

Keväällä 1973 *Helsingin Sanomat* esitteli matkailuyrittäjä Kalevi Keihäsen taloa Korpilinnaa Pohjois-Tapiolassa, jonka kotibaarisaliin mahtui noin 30 henkeä. Baari oli sisustettu Yrjö Kukkapuron futuristisilla Saturnus-muovikalusteilla nahkaverhoiluineen, ja seinää koristivat muun muassa olympiavoittaja Lasse Virenin piikkarit.

1990-luvulla kotibaariesittelyt alkoivat lehdissä vaihtua baarikalusteiden myynti-ilmoituksiksi kotibaarien mentyä pois muodista. 2010-luvulla kotibaarien kaltaiset tarjoilupisteet nousivat uuteen suosioon miesluolailmiön (engl. *man cave*) myötä. Kotibaarimaisia tarjoilupisteitä voi kodeissa olla nykyisin myös viiniharrastukseen liittyen tai ulkona grillikatoksen tai uima-altaan yhteydessä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Velez, Adriana: What Is a Wet Bar vs. Dry Bar—and Does Either Belong in Your Home? *realtor.com*.  29.12.2017. Viitattu 12.2.2019. (englanniksi)
2. ↑  Sassi, Mirja: Nyt ovat asenteet muotia. Esineiden vallankumous eli ihmisen kapina esineiden valtaa vastaan.  *Helsingin Sanomat*, 17.10.1971, s. 11. Näköislehden aukeama (tilaajille).
3. ↑  Tikkanen, Birgitta: Onko huonekalukauppias sisustaja?.  *Helsingin Sanomat*, 6.8.1975, s. 9. Näköislehden aukeama (tilaajille).
4. ↑  Reilusti tynnyreillä. (Finndeco-yrityksen mainos.) *Helsingin Sanomat*, 13.6.1976, s. 4. Näköislehden aukeama (tilaajille).
5. ↑  Tuppurainen, Kari: Nää on suuret systeemit. Keihänen, Cassius ja Callas.  *Helsingin Sanomat*, 29.5.1973, s. 38. Näköislehden aukeama (tilaajille).
6. ↑  Himberg, Anni: Kaksi erilaista miesluolaa *Turun Sanomat*.  2.10.2014. Viitattu 12.2.2019. [vanhentunut linkki] (Tilaajille)
7. ↑  Miesluola äijien makuun! *Etuovi.com*. Viitattu 12.2.2019.
Ritarikunnan tunnuksia
**Pyhän Januariuksen ritarikunta** (ital. *Insigne Reale Ordine di San Gennaro*) oli Molempain Sisiliain kuningaskunnassa toiminut ritarikunta. Se perustettiin vuonna 1738 Napolin kuninkaan Kaarle VII:n käskystä, kun tämä meni naimisiin prinsessa Maria Amalian kanssa. Ritarikunta nimettiin Napolin suojeluspyhimyksen Pyhän Januariuksen mukaan. Se oli Molempain Sisiliain kuningaskunnan korkein mahdollinen kunnianosoitus.

Kunnianosoitusta myönnettiin vain sellaisille katolilaisille, jotka kuningas oli henkilökohtaisesti valinnut. Aluksi tällaisten henkilöiden lukumäärä rajoitettiin 60, mutta tämä poistettiin myöhemmin. Ritarikunta lakkautettiin vuonna 1860, kun kuningaskunta sulautettiin osaksi Italiaa.

Ritarikunnassa oli vain yksi luokka:

* ritarikunnan nauha

Lähteet
-------

1. 1 2  Illustrious Royal Order of Saint Januarius *Real Casa di Borbone delle Due Sicilie*.  2023. Viitattu 10.7.2023. (englanniksi)
2. ↑  Illustrious Royal Order of Saint Januarius *Sacred Military Constantinian Order of Saint George*.  4.10.2012. Viitattu 10.7.2023. (englanniksi)
3. ↑  Order of Saint Januarius, Knight's Cross *Medalbook*. Viitattu 10.7.2023. (englanniksi)
Vuoden 1952 Kamtšatkan maanjäristyksen aiheuttaman tsunamin seuraukset Havaijin Midwaysaarilla.
**Kamtšatkan maanjäristys** tai **Severo-Kurilskin maanjäristys** tapahtui Kamtšatkan niemimaan rannikolla vuonna 1952. 9,0 momenttimagnitudin vahvuinen maanjäristys laukaisi suuren tsunamin, joka iski Neuvostoliiton Sahalinin alueella oleville Kuriilien saarille 4. marraskuuta 1952 kello 16.58 (UTC). Tämä johti monien asutusalueiden tuhoutumiseen Sahalinin ja Kamtšatkan alueella ja pahiten se kohdistui Severo-Kurilskin kaupunkiin. Se oli viidenneksi voimakkain maanjäristys sitten vuoden 1900 ja tähän mennessä Venäjän voimakkain ja maailman viidenneksi voimakkain maanjäristys.

Tsunami
-------

Tsunami syntyi 130 kilometrin päässä Kamtšatkan rannikolta ja se iski 20 minuutin kuluttua Severo-Kurilskiin kolmella noin 15–18 metriä korkealla aallolla. Maanjäristyksen jälkeen suurin osa Severo-Kurilskin asukkaista pakeni ympäröiville kukkuloille, mihin he pakenivat ensimmäistä aaltoa. Suurin osa heistä kuitenkin palasi kaupunkiin ja toinen aalto tappoi heidät. Viranomaisten mukaan 6 000 asukkaasta 2 336 kuoli. Eloonjääneet evakuoitiin Manner-Venäjälle. Asutus rakennettiin sittemmin uudelleen toiseen paikkaan.

Tsunami ulottui Havaijille saakka, jossa se aiheutti aineellisten tuhojen lisäksi kuuden lehmän kuoleman.

Alueella tapahtuu edelleen maanjäristyksiä. Viimeisin maanjäristys rekisteröitiin 56 kilometrin syvyydessä 25. maaliskuuta 2020, jolloin järistyksen voimakkuudeksi mitattiin 7,5 magnitudia.

Lähteet
-------

1. 1 2  USGS - Earthquake Hazards Program *earthquake.usgs.gov*. Viitattu 13.11.2021.
2. 1 2  1952 Kamchatka Tsunami *Western States Seismic Policy Council*. Viitattu 13.11.2021. (englanniksi)
3. 1 2  Boris Egorov: The most devastating earthquakes in the history of the USSR *www.rbth.com*.  22.4.2021. Viitattu 13.11.2021. (englanniksi)
4. ↑  M 9.0 - 89 km ESE of Petropavlovsk-Kamchatsky, Russia *earthquake.usgs.gov*.
5. ↑  7.5 magnitude earthquake near Severo-Kuril’sk, Sakhalin, Russia : March 25, 2020 02:49 *earthquaketrack.com*. Viitattu 13.11.2021. (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:1952 Severo-Kurilsk earthquake
Vatjan viidennes. Novgorodin viidennekset
**Vatjan viidennes** (ven. Во́дская пяти́на, *Vodskaja pjatina*) on yksi Novgorodin tasavallan vanhoista hallintopiireistä, jotka säilyivät 1700-luvun alkuun saakka. Nimensä se on saanut alueella asuneista vatjalaisista. Vatjan viidenneksen itärajana toimi Olhavanjoki ja länsirajana Laukaanjoki. Se käsitti Novgorodin pohjoispuolisen alueen, Inkerin ja osan Karjalaa. 1500-luvulta lähtien viidennes jakautui Karjalan ja Laukaan puoliskoihin. Stolbovan rauhassa vuonna 1617 huomattava osa alueesta siirtyi Ruotsille. Rajaa muuta Novgorodia vastaan alueen pohjoisosassa Narvan seudulta Laatokkaan asti tarkennettiin tässä yhteydessä, koska hallinnollinen raja oli ollut huonosti merkitty. Pietari I:n 1700-luvun alussa takaisin valtaama alue liitettiin Inkerinmaan lääniin.

Vatjan viidennekseen kuului 6 kihlakuntaa (ven. уезд, *ujezd*). Kihlakunnat jakautuivat pogostoihin ja staneihin:

* Novgorodin kihlakunta
* Kaprion kihlakunta — Djatlino, Iljussa eli Grigorjevski, Grjazno, Jastrebino, Kargali, Kuippina, Orina, Osertsa, Ratsina, Ruuta, Saamosti, Saaritsa, Saaritsan stani, Suija, Tillitsa, Tääkeli
* Jaaman kihlakunta — Opolja "Tšuudissa", Toldoga "Tšuudissa", osa Ratsinan pogostaa
* Laatokankaupungin kihlakunta — tähän kuului osa Lopen pogostasta
* Pähkinälinnan kihlakunta — Inkere, Järvisaari, Kaupungin eli Spasskin pogosta, Keltto, Korpiselkä, Kuivaisi, Loppi, Tuutari
* Karjalan eli Käkisalmen kihlakunta — Ilomantsi, Kaupungin pogosta eli Räisälä, Kurkijoki, Rautu, Sakkola, Salmi, Sortavala

Aiheesta muualla
----------------

* Nevolin, K.A. *O pjatinah i pogostah novgorodskih v XVI veke*. Sankt-Peterburg, 1853.
* Novgorodin vatjalaisen viidenneksen henki- ja verokirja v. 1500. SHS, Helsinki 1908.

**Novgorodin viidennekset**
Bežetskin viidennes • Derevan viidennes • Šelonin viidennes • Vatjan viidennes • Äänisen viidennes

Lähteet
-------


1. ↑  Tarkiainen, Kari: *Moskovalainen. Ruotsi, Suomi ja Venäjä 1478–1721*, s. 123-124. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2022. ISBN 978-951-858-576-6.
**Hongkongin Kiinan kansantasavallan erityishallintoalueen peruslaki** (kiin.: 中華人民共和國香港特別行政區基本法; Jyutping: *Zung1 waa4 jan4 man4 gung6 wo4 gwok3 Hoeng1 gong2 dak6 bit6 hang4 zing3 keoi1 gei1 bun2 faat3*, engl. *Basic Law of the Hong Kong Special Administrative Region of the People's Republic of China*) on Hongkongin erityishallintoalueen perustuslakia vastaava lakikokoelma. Tästä syystä sitä nimitetään joskus "mini-perustuslaiksi".

Peruslaki toimii Kiinan perustuslain alaisuudessa, minkä vuoksi siitä käytetään nimitystä *peruslaki*. Peruslaki on kirjoitettu siten, että se takaa loppupeleissä Manner-Kiinalle vallan kontrolloida Hongkongin hallintoa mielensä mukaan.

Peruslaki on keskeinen osa Hongkongia koskevassa yksi maa, kaksi järjestelmää -sopimuksessa, jonka Iso-Britannia ja Kiina solmivat keskenään Hongkongin siirron yhteydessä. Peruslaki astui voimaan siirron jälkeen, 1. heinäkuuta 1997 ja sen on tarkoitus olla voimassa 50 vuotta tästä päivästä eteenpäin. Peruslaki takaa Hongkongille vahvan autonomian pois lukien ulko- ja puolustuspolitiikan, joka kuuluu Manner-Kiinalle. Laki myös takaa laajat valtaoikeudet kaupungin hallintojohtajalle, joka toimii Pekingin alaisuudessa. Peruslain mukaan Hongkongin oikeusjärjestelmä noudattaa brittiläistä käytäntöä.

Se, kuinka vakavasti peruslakia noudatetaan käytännössä, on kyseenalaistettu sen jälkeen, kun kansallisen turvallisuuden laki astui voimaan kaupungissa. Lain mukaan rikollisia voidaan esim. lähettää tuomittavaksi Manner-Kiinaan ja hongkongilaisten poliittisia oikeuksia rajoitetaan tuntuvasti.

Lähteet
-------

1. ↑  Mikä on Kiinan nopeasti läpinuijima Hongkongin kansallisen turvallisuuden laki ja mitä se tarkoittaa? Kokosimme vastauksia oleellisiin kysymyksiin *Yle Uutiset*.  30.6.2020. Viitattu 12.2.2022.
2. ↑  Mistä Hongkongin levottomuuksissa on kysymys? *Politiikasta*.  30.9.2019. Viitattu 12.2.2022.
3. ↑  Hong Kong: What is the Basic Law and how does it work? *BBC News*.  20.11.2019. Viitattu 12.2.2022. (englanniksi)
4. ↑  Hong Kong – the Facts  2022. GovHK. Viitattu 12.2.2022. (englanniksi)
5. ↑  Hong Kong - Government and society | Britannica *www.britannica.com*. Viitattu 12.2.2022. (englanniksi)
6. ↑  Hong Kong’s national security law: 10 things you need to know *Amnesty International*.  17.7.2020. Viitattu 12.2.2022. (englanniksi)
7. ↑  Rhoda Kwan: Hong Kong Policy Address: Local laws to be strengthened against national security threats *Hong Kong Free Press*.  6.10.2021. Viitattu 12.2.2022. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Peruslaki (englanniksi)