recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Australopithecus deyiremeda** on nimitys Yohannes Haile-Selassien johtaman tutkimusryhmän vuonna 2015 kuvaamalle apinaihmislajille. Tutkimusryhmä löysi maaliskuussa 2011 Etiopian Afarista leuanpalasten ja hampaiden fossiileita ainakin kolmelta eri yksilöltä. Tutkijat ehdottivat, että fossiilit ovat peräisin aiemmin tuntemattomasta ihmislajista, joka olisi elänyt samaan aikaan kuin samalla alueella elänyt *A. afarensis*. Fossiilien iäksi on arvioitu 3,3–3,5 miljoonaa vuotta. Vuonna 2009 alueen läheltä löytyi fossiloitunut jalka, jonka iäksi tutkijat määrittelivät 3,4 miljoonaa vuotta. Tutkijat eivät kuitenkaan tiedä, mistä lajista jalka on peräisin.

Lajin nimi *deyiremeda* tarkoittaa afarin kielellä "läheistä sukulaista", ja se viittaa lajin läheiseen sukulaissuhteeseen nuorempien ihmislajien kanssa.

Haile-Selassien löytämien hampaiden ja *A. afarensis* -lajin hampaiden väliset erot viittaavat siihen, että eläessään *A. deyiremedalla* olisi ollut *A. afarensista* monipuolisempi ruokavalio: *A. deyiremedan* etuhampaat ovat pienemmät. Fossiilien välisiä eroja on myös hammaskiilteen paksuudessa, hampaiden muodossa, ja alaleuan tukevuudessa. Osa tutkijoista suhtautuu kuitenkin epäilevästi siihen, että tehty löytö edustaisi uutta lajia: heidän mukaansa Haile-Selassien tutkimusryhmän löytämät anatomiset eroavaisuudet eivät ole siitä riittäviä todisteita.

Lähteet
-------

1. ↑  CURATOR DISCOVERS NEW HUMAN ANCESTOR SPECIES  27.5.2015. Cleveland Museum of Natural History. Viitattu 5.6.2022. (englanniksi)
2. 1 2  Australopithecus Deyiremeda: New Human Ancestor In Ethiopia *www.science20.com*.  27.5.2015. Viitattu 5.6.2022. (englanniksi)
3. 1 2 3 4  Kuusisalo, Mikko: Tutkijat löysivät mahdollisesti uuden lajin ihmisen sukupuuhun *Yle Uutiset*.  28.5.2015. Viitattu 5.6.2022.
4. ↑  Smith-Spark, Laura: Ethiopia remains put new species on human family tree *CNN*. Viitattu 5.6.2022. (englanniksi)
5. ↑  Australopithecus deyiremeda: New Hominin Species Discovered in Ethiopia *Sci-News.com*. Viitattu 5.6.2022. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q19991921
* GBIF: 9189066
* IRMNG: 11913973

 |

 |
**Mäntsälän Nummisten työväentalo** on Mäntsälän kunnassa Nummisten kylässä sijaitseva työväentalo.

Historiaa
---------

Mäntsälän Nummisten työväenyhdistys perustettiin vuonna 1905. Yhdistys toimi aluksi Knuutin torpassa, jonka Ylikartano lahjoitti myöhemmin työväentalon rakennustarpeiksi. Kartano vuokrasi myös tontin, jonne puretun torpan hirret siirrettiin. Tontti saatiin lahjoituksena omaksi vuonna 1947. Lainaa rakentamista varten saatiin Mäntsälän Säästöpankilta ja Hirvihaaran työväenyhdistykseltä. Toiminta vilkastui vuoden 1917 jälkeen. Nummisissa oli 700 asukasta, joista 250 oli työväenyhdistyksen jäseniä.

Työväentaloon kohdistui useita ilkivallantekoja, joilla yritettiin estää sen käyttöä. Vuonna 1910 talon ikkunat puitteineen lyötiin säpäleiksi yöaikaan. Tekijöitä ei saatu kiinni. Vuonna 1931 työväentalolla järjestettiin kaksi puhetilaisuutta, joihin tuli ulkopuolisia miehiä ilmeisenä tarkoituksenaan häiritä tilaisuuksia. Poliisien läsnäolo kuitenkin hillitsi tulijoita. Jouluaaton vastaisena yönä vuonna 1931 taloon murtauduttiin. Ikkunat lyötiin säpäleiksi, ovia rikottiin, lamput revittiin katosta, näyttämön kulisseja rikottiin ja esirippu varastettiin. Viranomaiset eivät tälläkään kertaa saaneet tekijöitä kiinni, ja työväenyhdistys korjasi taas vahingot omalla kustannuksellaan. Tammikuussa 1932 talon ovet ja ikkunat naulattiin kiinni laudoilla. Tällä kertaa nostettiin tekijöitä kohtaan syyte, mutta se raukesi, ja työväenyhdistys korjasi vahingot.

Rakennus
--------

Työväentaloon rakennettiin vuonna 1924 lisärakennus näyttämöä varten, jolloin myös juhlasali laajeni. Samalla rakennettiin uusi eteinen, ja taloa kunnostettiin muutenkin. Vuonna 1934 talo korjattiin perusteellisesti. Talon on edelleen olemassa, käytöstä ei ole tietoa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Hurri, Olavi & Marttala-Hurri, Vuokko: *Työn ja aatteen talot. Työväentalojen historiaa Uudellamaalla*, s. 168. Helsinki: Uudenmaan Sosialidemokraattinen Piiri ry, 1997. ISBN 952-90-8468-4.
**Ikubi Lya Loongo** on Sambiassa elävän sala-kansan perinteinen juhla. Sitä vietetään vuosittain heinäkuussa Sambian Keskisessä maakunnassa Mumbwan piirissä.

Ikubi Lya Loongo -juhlalla juhlistetaan onnistunutta sadonkorjuuta sekä sala-kansan voimaa muita heimoja vastaan. Juhlaseremoniassa osa esittää taistelutansseja ryhmissä ja osa esittää soolonumeroita laulaen sekä soittaen erilaisia soittimia. Juhlassa myös heimon päällikköä Shakumbilaa edustavat heimon vanhimmat esittävät laulaen ja tanssien heimon tarinan. Tanssi esittää heimon perinteistä parantajaa, joka transsissa loi heimopäällikkö Shakumbilan. Tuo perinteinen parantaja oli myyttinen nainen, joka pystyi tekemään ihmeitä, esimerkiksi tuottamaan vettä kimpusta kuivaa heinää. Ihmeidentekemiskykynsä vuoksi parantajaa kunnioitettiin ja hänestä tuli heimon johtaja.

Lähteet
-------

1. ↑  Traditional Ceremonies Ministry of Tourism and Arts.  Arkistoitu 30.3.2022. Viitattu 28.4.2022. (englanniksi)
2. ↑  Ikubi lya Loongo Ceremony *Music In Africa*.  13.6.2016. Viitattu 28.4.2022. (englanniksi)
**Metsähovin geodeettinen tutkimusasema** on Paikkatietokeskuksen tutkimusasema Kirkkonummen Metsähovissa. Samalla observatorioalueella sijaitsevat Aalto-yliopiston Metsähovin radiotutkimusasema sekä Helsingin yliopiston kaukoputkia. Paikkatietokeskus ylläpitää Metsähovissa useita geodesian ja geodynamiikan tutkimuksen laitteistoja.

Asemalla on 1970-luvulta saakka sijainnut satelliittilaserjärjestelmä, jolla voidaan tehdä tarkkoja laseretäisyysmittauksia Maata kiertäviin satelliitteihin. Satelliittilaser uusittiin 1990-luvulla, ja toimi 2000-luvun alkuun. Uusi laserjärjestelmä on valmisteilla ja sen odotetaan aloittavan toiminnan vuonna 2019.

Asemalla sijaitsee kiinteä GNSS-asema, jonka GPS-antenni on osa kansallista Finnref-verkkoa.

Aseman painovoimalaboratoriossa sijaitsee kaksi suprajohtavaa gravimetria sekä absoluuttigravimetrien mittauspiste.

Vuonna 2018 asemalle valmistui uusi radioteleskooppi, joka on osa kansainvälistä geodeettista VLBI-havaintoverkkoa.

Muutaman kilometrin päässä Sjökullassa sijaitsee lisäksi testikenttä, jota käytetään fotogrammetrian ja kaukokartoitusmenetelmien kalibroinnissa.

Lähteet
-------

* Paikkatietokeskuksen Metsähovi-sivu
**Jean-Claude Andruet** (s. 13. elokuuta 1942 Montreuil) on ranskalainen entinen ralliautoilija ja vuoden 1970 rallin Euroopan mestari. Andruet tunnettiin 1970-luvulla lähinnä Monte Carlon ja Korsikan ralleista Renault Alpinen ja sittemmin Fiat 131 Abarthin ohjaimista. Andruet voitti Alpinella ensimmäisen MM-rallinsa vuoden 1973 Monte Carlo -rallin, samoin kuin seuraavana vuonna Lancia Stratoksella Korsikan rallin, joka oli hänen toinen MM-starttinsa. Kaudella 1977 Andruet ajoi Ranskan maahantuojan Fiat 131:lla viisi MM-osakilpailua, joista tuloksena oli voitto Sanremon rallissa, 2. sija Monte Carlossa ja 4. sija Portugalissa. Kahdessa muussa kilpailussa, Akropoliksessa ja Korsikalla, tuloksena oli keskeytys.

Tämän jälkeen Andruet keskittyi lähinnä ranskan asvalttirallien kiertämiseen. Vuonna 1981 Andruet ajoi Charles Pozzin Ferrari 308 GTB:lla EM-hopeaa saavuttaen kahdeksasta rallista neljä voittoa ja yhden toisen sijan. Seuraavana vuonna Andruet ajoi vielä kaksi EM- ja kaksi MM-rallia samalla Ferrarilla.
Kaudella 1986 Andruet osallistui kolmeen ralliin B-ryhmän Citroen BX4TC:lla. Kauden ja koko auton paras saavutus oli Ruotsin rallin kuudes sija.

Andruet lopetti aktiiviuransa MM-tasolla vuoden 1995 Monte Carlon ralliin, johon hän osallistui Minillä. Vuodesta 2008 alkaen Andruet on osallistunut noin kerran vuodessa Ranskassa ajettavaan historic-kilpailuun Porschen ratissa.

Lähteet
-------

* Jean-Claude Andruet World Rally Archive (englanniksi)
* Jean-Claude Andruet Results (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data

 |

 |
**Metsäkankaan koulu** oli vuosina 1980–2014 Lahdessa toiminut ala-asteen koulu, jossa olivat luokka-asteet ensimmäisestä kuudenteen. Koulu toimi osoitteessa Suitsikatu 10. Koulun aloittaessa toimintansa syksyllä 1980, opetusryhmiä oli yhdeksän, kolme ensimmäistä, kaksi toista, kaksi kolmatta ja kaksi viidettä luokkaa. Oppilaita oli kaiken kaikkiaan noin 250.

Opetusministeriö myönsi Metsäkankaan koululle rakentamisluvan 31. tammikuuta 1979, ja rakentaminen alkoi saman vuoden syksyllä. Koulun rakentaminen maksoi reilun kahdeksan miljoonaa markkaa.

Metsäkankaan koulu lakkautettiin lukuvuoden 2013–2014 jälkeen ja rakennuksessa alkoi tällöin muutosremontti. Remontin myötä rakennuksen tiloissa alkoi toimia Metsäkankaan päiväkoti, nuorisotilat sekä Kärpäsen koulun Mettis-toimipiste, jossa opiskeli 1- ja 2-luokkalaisia, yksi ryhmä kumpaakin luokka-astetta. Talon nimeksi tuli Mettis, Metsäkankaan kaupunginosan pitkäaikaisen lempinimen mukaisesti. 

Syksyllä 2019 koululuokat ja esikoulu siirrettiin Kärpäsen kouluun ja näin vapaaksi jääneet koulutilat remontoitiin päiväkotikäyttöön. 

Koulunjohtajana Metsäkankaan koulussa vuosina 1980–1996 toimi Juhani Lamminpää, jonka jälkeen rehtoreina toimivat Antti Keskiväli vuoteen 2009 ja hänen jälkeensä Timo Helle vuoteen 2014 asti.

Entisille Metsäkankaan koululaisille on perustettu Facebook-ryhmä nimeltään "Metsäkankaan koulu".

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Lahden kaupungin vaakuna | **Lahden kaupungin peruskoulut ja kaupunginlukiot sekä yksityislukiot** | Lahden sijaintikartta |
| Ahtialan koulu 1-9 | Anttilanmäen koulu 1-6 | Harjun koulu 1-6 | Jalkarannan koulu 1-6 | Joutjärven koulu 1-2 | Kasakkamäen koulu 1-6 | Kiveriön koulu 0-9 | Kivimaan koulu 1-6 ja 7-9 | Kunnaksen koulu 1-6 | Kärpäsen koulu 1-10 | Launeen koulu 1-9 | Liipolan-Kaikuharjun koulu 0-9 | Lotilan koulu 1-6 | Länsiharjun koulu 1-6 | Lahden Lyseo 7-9 | Metsäkankaan koulu 1-6 | Mukkulan koulu 1-6 ja 7-9 | Myllypohjan koulu 1-6 | Möysän koulu 1-6 | Renkomäen koulu 1-5 | Salinkallion koulu 7-9 | Salpausselän koulu 7-9 | Tiirismaan koulu 0-6 englanninkieliset luokat ja 7-9 | Lahden ruotsinkielinen koulu 1-3 | Kannaksen lukio | Lahden Lyseo | Salpausselän lukio | Tiirismaan lukio | Lahden yhteiskoulun lukio | Lahden Rudolf Steiner-koulun lukio |
**Jacobus Petri Röd** (lat. *de Rodhe*) oli Suomen ensimmäinen tunnettu matemaatikko ja tähtitieteilijä, sekä lisäksi Lohjan kirkkoherra ja Turun tuomiokapitulin kaniikki. Hänet mainitaan asiakirjoissa 1414–1432.

Syntyperä
---------

Jacobus Petri Röd oli suomalaissyntyinen oppinut, jonka taustasta tiedetään kovin vähän. Suomessa esiintyy myös muita Röd-nimisiä henkilöitä, ja oletettavasti he ovat samaa sukua. Eräs Nils Magnusson Röd (mainitaan 1438), asemies Piikkiön Rödilästä, oli naimisissa Elin Ervastdotterin kanssa, joka oli Turun piispa Olavi Maununpojan nuorempi sisarpuoli.

Ura
---

Jacobus Petri Röd oli ylioppilas Leipzigin yliopistossa 1414, Pariisin yliopistossa 1417, baccalaureus 1418 ja sai opetuslisenssin, lopuksi maisteri 1419. 

Röd oli Pariisin yliopiston englantilais-saksalaisen kansakunnan prokuraattori 1425–1426, 1427, rahastonhoitaja 1426–1427, regenttimaisteri 1427–1428. Lisäksi Röd oli Pariisissa opiskelevien suomalaisten suosiman Linköpingin hiippakunnan asuntolan esimies.

Suomeen palattuaan hän toimi Lohjan kirkkoherrana ja Turun tuomiokapitulin kaniikkina 1432.

Opettaminen
-----------

Röd opetti yliopistossa matematiikkaa ja tähtitiedettä sekä vaikutti englantilais-saksalaisen kansakunnan luottamustoimissa. Hän johti Pariisin yliopistossa 1420-luvulla opiskellutta suomalaisryhmää, jonka tunnetuin jäsen oli yliopiston rehtoriksi ylennyt, myöhempi Turun piispa Olavi Maununpoika. 

Röd luennoi "karmeliittojen koulussa päivällisen jälkeen" matematiikan kurssiin kuuluvaa planeettateoriaa. Hänen tekstinään oli todennäköisesti Campanus Novaralaisen 1200-luvun puolivälissä kirjoittama ja useina käsikirjoituksina levinnyt ensimmäinen latinankielinen yksityiskohtainen ptolemaiolaisen järjestelmän esitys, joka antaa perustiedot taivaankappaleitten koosta ja liikkeistä sekä niiden mittaamisesta.

Ei ole tiedossa, kuinka kauan hän piti luentojaan.

Lähteet
-------

* Lehtinen, Suomalaisia teologeja Sorbonnen kollegion kirjastossa 1400-luvulla, Opusculum 1987
* Nuorteva, Suomalaisten ulkomainen opinkäynti ennen Turun akatemian perustamista 1640. 1997
* Vähäkangas, Piispa Olavi Maununpojan syntyperä ja sukulaissuhteet, Genos 46, 1975

### Viitteet

1. 1 2 3  Simo Heininen: / Röd, Jacobus Petri (mainitaan 1414 - 1432) *Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen)*.  2000. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 4.3.2017.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |
Metsähovin radioteleskooppi.
**Metsähovi** on Kirkkonummella sijaitseva observatorioalue. Metsähovissa sijaitsee Aalto-yliopiston Sähkötekniikan korkeakoulun 13,7-metrinen Metsähovin Radiotutkimusaseman radioteleskooppi, Helsingin yliopiston Observatorion kolme tähtitornia (kaukoputkea) sekä Maanmittauslaitoksen Paikkatietokeskuksen tutkimusasema.

Kylmälän kylässä sijaitseva Metsähovi on otettu käyttöön 1960-luvulla.

Metsähovi on myös Yrjö Väisälän 22. maaliskuuta 1939 löytämä asteroidivyöhykkeen asteroidi (2486 Metsähovi).

Lähteet
-------

1. 1 2  WSOY Iso tietosanakirja 6, s. 185, WSOY 1997 ISBN 951-0-20163-4
2. ↑  JPL Small-Body Database Browser NASA.  (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Paikkatietokeskuksen Metsähovi-sivu
* Aalto-yliopiston Sähkötekniikan korkeakoulun Metsähovin radiotutkimusasema


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Perustiedot Wikidatassa: Metsähovi (Q18682261)ohje |
| --- |
|  |
| valtio | Suomi |
|  |
| sijaitsee hallinnollisessa yksikössä | Kirkkonummi |
|  |
| koordinaatit | 60°13′06″N 24°23′42″E﻿ / ﻿60.2183°N 24.395°E﻿ / 60.2183; 24.395 |
|  |
|  |

 |
**Kasper Vuorinen** (s. 22. huhtikuuta 1984) on suomalainen lentopalloilija ja lentopallovalmentaja. Hän toimii kaudella 2019–2020 Mestaruusliigassa Raision Loimun päävalmentajana.

Hän pelasi kaudella 2018–2019 Mestaruusliigassa Raision Loimun joukkueessa.

Kauden 2014–2015 Vuorinen pelasi Iranin Superliigassa. Aiemmin urallaan hän on pelannut Suomessa Hurrikaani Loimaan (vuoteen 2010), Muuramen Lentopallon (2010–2013) ja Kokkolan Tiikereiden (2013–2014) joukkueissa. Kauden 2013–2014 aikana Vuorinen voitti Tiikereiden riveissä Suomen Cupin mestaruuden ja SM-hopeaa. Vuorinen valittiin kauden 2013–2014 päätteeksi uransa ensimmäistä kertaa Suomen miesten maajoukkueryhmään. Hänet valittiin maajoukkueryhmään myös vuonna 2015. A-maaotteluita hän ei ole vielä toistaiseksi pelannut ainuttakaan. 

Vuorisesta tuli ensimmäinen suomalainen Iranin Superliigassa lentopalloillut pelaaja vuonna 2014. Hänen seuransa oli Javanheri Gonbad VC. Vuorinen ehti pelata jo kauden 2014–2015 aikana Suomessa 1-sarjassa Kyky Betsetin riveissä, mutta hän siirtyi nopeasti lopulta Iraniin ammattilaiseksi, kun kautta oli ehtinyt kulua vasta muutama viikko. Javanheri Gonbad VC eteni Iranin liigassa pudotuspeleihin, mutta putosi ensimmäisellä kierroksella Urmialle. Urmia oli lopulta Iranin liigassa toinen. Kauden 2015–2016 alun Vuorinen pelasi kotimaassa Loimun riveissä. Hän siirtyi tammikuun lopussa sopimuksessaan olleen ulkomaalaispykälän mahdollistamana Tšekin Extraligassa pelaavaan Kocouři Příbramiin. Vuorinen passasi tšekkiläisseuransa ykkösmiehenä loppukauden, joka päättyi puolivälierissä koettuun putoamiseen aina loppuotteluihin edennyttä Libereciä vastaan.

Vuorinen pelasi kauden 2017–2018 itävaltalaisessa SK Posojilnica Aich/Dobissa ja voitti sekä Itävallan että Keski-Euroopan Mevza-sarjan mestaruudet. Hän palasi kaudeksi 2018–2019 Loimuun.

Pelipaikaltaan Vuorinen on passari. Hän on 190 senttimetriä pitkä ja Loimaan Jankon juniorikoulun kasvatti. Hän on opiskellut Jyväskylän yliopiston liikunta- ja terveystieteiden tiedekunnassa.

Muuta
-----

Vuorinen kirjoitti blogia seikkailuistaan Iranin lentopallokentillä – ja niiden ulkopuolella.

Lähteet
-------

1. ↑  Raision Loimu 2019-2020 *raisionloimu.fi*. Viitattu 15.1.2020.
2. 1 2  Rumpunen ja Vuorinen palaavat Loimuun.  *Turun Sanomat*, 9.6.2018, s. 26.
3. ↑  Pelaajat *Mestaruusliiga*. Viitattu 21.11.2015.
4. ↑
5. ↑  Miesten maajoukkue kesän 2014 ryhmä *Miesten maajoukkue kesän 2014 ryhmä*.  2014. Lentopalloliitto.
6. ↑  Kasper Vuorinen lentopallomaajoukkueen passaririnkiin (Arkistoitu – Internet Archive)
7. ↑  Kasper Vuorinen lentopalloilemaan Iraniin *Kasper Vuorinen lentopalloilemaan Iraniin*.  14.10.2014. Lentopalloliitto.
8. 1 2  Maajoukkuepassarin arki Iranissa: erotettuja pelaajia ja salaisia juhlia aidatuissa palatseissa
9. ↑  Raision Loimu *raisionloimu.fi*.  Arkistoitu 3.2.2016. Viitattu 5.1.2016.
10. ↑  Kasper Vuorinen pelaamaan Iraniin *Kasper Vuorinen pelaamaan Iraniin*.  15.10.2014. Loimaan lehti. Viitattu 15.10.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Kasper Vuorinen, ammattilaislentopalloilija Iranissa ~ Elämästä, hetkistä ja kentältä Vuorisen blogi.
**Global File System** (**GFS2**) on klusteritiedostojärjestelmä. Klusteritiedostojärjestelmä sallii klusterissa olevien tietokoneiden käyttää yhtäaikaisesti samaa lohkopohjaista laitetta, joka on jaettu niiden välillä (esimerkiksi Fibre Channel, iSCSI tai muu tapa).

Historia
--------

GFS2 perustuu aiempaan GFS-tiedostojärjestelmään ja se on suunniteltu pääasiassa Storage Area Network (SAN) -sovelluksiin. Alkuperäisen GFS:n kehitti Matt O'Keefen tutkimusryhmä Minnesotan yliopistossa: GFS käytti SCSI:n varauksia hallinnoimaan pääsyä tallennuksiin ja toimi SGI:n IRIXssä. Myöhemmin GFS siirrettiin Linuxille pääasiassa johtuen vapaasta pääsystä lähdekoodiin. Lukitusta kehitettiin hienojakoisemmaksi, kunnes havaittiin, että verkkopohjainen lukitus oli haluttavampi. GFS:ään kehitettiin Grand Unified Locking Manager (gulm), joka oli oletuksena kunnes Distributed Lock Manager (DLM) kirjoitettiin. Matt O'Keefe perusti Sistina Softwaren loppuvuodesta 1999 ja vuonna 2003 Red Hat osti sen. Vuonna 2005 GFS2 suunniteltiin ja kirjoitettiin (Ken Preslan, Steven Whitehouse) ja se hyväksyttiin Linuxin ytimeen versiossa 2.6.16.

Tekniikka
---------

GFS ja GFS2:ssa ei ole käsitettä metatietopalvelimesta ja kaikki *solmut* ajavat samaa ohjelmistoa.

Levylle tallennettu tiedostojärjestelmä on tarkoituksellisesti pysynyt samankaltaisena GFS2:ssa.

Lähteet
-------

1. ↑  Global File System *kernel.org*. Viitattu 19.7.2021. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Steven Whitehouse: The GFS2 Filesystem (PDF) (sivut 253–259) *kernel.org*.  2007. Viitattu 19.7.2021. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Testing and verification of cluster filesystems (PDF) (englanniksi)
Global Pension Plan tarjosi eläkevakuutusta.
**Global Pension Plan** (lyhennettynä **GPP**) oli eläkevakuutus- ja verkostomarkkinointisivusto, joka on tuomittu pyramidihuijaukseksi. Se toimi vuosina 2006−2008. Sivusto keräsi itselleen 40 euron maksun, jolla sai lupauksen jopa 55 000 euron tuotosta. Lisäksi verkostoon värvättävästä uudesta jäsenestä sai 2 000 euron palkkion. Verkkosivut lopettivat toimintansa 9. huhtikuuta 2008. 

Verkosto antoi ymmärtää olevansa jonkinlainen vakuutus, jonka rahojen ilmoitettiin olevan epämääräisesti jonkinlaiselta vakuutusyhtiöltä. Sijoittaja saattoi tarkastella omia sijoituksiaan verkkopalvelun kautta omilla käyttäjätunnuksilla. Pyramidiin on saattanut sijoittaa rahojaan jopa 10 000 suomalaista.

Rikostutkinta
-------------

Keskusrikospoliisi on tutkinut verkostoa keväästä 2008 alkaen törkeinä petoksina ja rahankeräysrikoksina. Rikostutkimuksen mukaan jopa kymmeniä tuhansia henkilöä on huijattu. Sijoitukset olivat tyypillisesti muutamia kymmeniä euroja, mutta jotkut sijoitukset ylsivät tuhanteen euroon. Poliisin tietojen mukaan kukaan sijoittaneista ei saanut rahojaan takaisin. Sivusto keräsi vähintään satoja tuhansia euroja.

Alustavan epäilyksen mukaan sivuston pyörittäjät toimivat ulkomailta käsin, mutta kaikki epäillyt ovat suomalaisia. Verkostoon osallistuneilta vaadittiin tilinumeron lisäksi kotiosoitetta sekä kopiota passin kuvasivusta henkilötunnuksineen.

Turun keskusrikospoliisin tekemissä kotietsinnöissä löydettiin tavaroita ja asiakirjoja, jotka viittasivat uusiin huijauksiin. Rahojen jäljittäminen on työlästä, sillä ne kulkivat ulkomaalaisille tileille. Yhden suomalaishenkilön tilin kautta kiersi ulkomaille rahaa 269 000 euron arvosta.

Poliisi on kuulustellut kymmenkuntaa johtohenkilöä. Rahat on siirretty pitkällisen prosessin seurauksena veroparatiisiyhtiöihin ja ulkomaalaisille pankkitileille. Toiminnassa on ollut mukana joitakin samoja nimiä kuin Wincapita-verkostohuijauksessa, niin tekijöinä kuin uhreinakin. Rikostutkijan laskennan mukaan rahojen takaisinmaksu luvattuine tuottoineen olisi vaatinut kahdeksan miljardia euroa.

Tuomio
------

Ensin käräjäoikeus vapautti syytetyt rikosepäilyistä, mutta myöhemmin hovioikeus tuomitsi päätekijän 1 vuodeksi ja 10 kuukaudeksi ehdolliseen vankeuteen törkeästä petoksesta ja rahankeräysrikoksesta. Lisäksi hän joutui korvaamaan 56 000 euron rikoshyödyn.

Katso myös
----------

* Luettelo huijauksista
* Ponzi-huijaus
* Smart Profit Club
* Wincapita

Lähteet
-------

1. ↑  Global Pension Plan: Global Pension Plan esitys *aamulehti.fi*. Aamulehti. Viitattu 10. huhtikuuta 2008.
2. 1 2  Pyry Lapintie: GPP-pyramidihuijauksen uhreina kymmeniä tuhansia  14. syyskuuta 2008. Helsingin Sanomat.
3. 1 2 3  Orell, Jussi: Turussa tutkittava eläkehuijaus paljastui jättipetokseksi  26. marraskuuta 2009. Turun Sanomat.
4. 1 2 3  Saleva, Marja: GPP-pyramidipelin tutkinta paljasti uusia huijausyrityksiä  5. elokuuta 2008. Turun Sanomat.
5. 1 2  Orell, Jussi: GPP-pyramidipelin pyörittäjät vaativat kopiota passista henkilötunnuksineen  24. huhtikuuta 2008. Turun Sanomat. Viitattu 26. huhtikuuta 2008.
6. ↑  Talouselämä: TS: Hovioikeus päätti - sittenkin pyramidihuijaus
**Ivar Wilhelm Hasselblatt** (20. huhtikuuta 1864 Vaasa – 6. lokakuuta 1948 Vaasa) oli suomalainen asianajaja ja pormestari.

Hasselblattin vanhemmat olivat hovioikeuden asessori Robert Hasselblatt ja Hernila Erika Hällström. Hän pääsi ylioppilaaksi 1883 ja suoritti oikeustutkinnon 1887 sekä sai varatuomarin arvon 1890.

Hasselblatt toimi asianajajana 1888–1889 ja hän oli Vaasan pormestari 1899–1934. Hasselblatt oli karkotettuna Siperiaan Taraan Tobolskin kuvernementissa 1914–1917. Hän sai laamannin arvonimen 1934. 

Ivar Hasselblatt oli naimisissa vuodesta 1889 Alma Emilia Chydeniuksen kanssa.

Teokset
-------

* *Förvisad till Sibirien : minnesteckningar* av I. W. Hasselblatt. Schildt, Borgå 1917 (suomeksi nimellä *Siperiaan karkoitettuna : muistelmia*. G. W. Edlund, Porvoo 1917)

Lähteet
-------

* I. W. Hasselblatt SKS:n kirjailijamatrikkelissa (toimimaton linkki)
* Wikiaineisto : Kuka kukin oli 1961

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Uppslagsverket Finland
* Biografiasampo
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
**Jussi Arvi Koivusalo** (23. maaliskuuta 1929 Alavus – 6. tammikuuta 2000) oli suomalainen kuvanveistäjä, jonka ateljee sijaitsi Espoon Mankkaalla. Hän sai kuvataiteen valtionpalkinnon 1981 ja Espoon kaupungin taidepalkinnon 1983. Hänen teoksiaan on muun muassa Valtion taidemuseon, Amos Andersonin taidemuseon sekä monien kaupunkien ja seurakuntien kokoelmissa.

Jussi Koivusalon vanhemmat olivat kotoisin Seinäjoelta. Hän syntyi toisena perheen kolmesta lapsesta heidän asuessaan Alavudella. Vuonna 1932 perhe muutti Seinäjoelle. Lapsuusajan kotikaupungilleen Koivusalo lahjoitti yhdessä vaimonsa kanssa yhteensä 20 veistosta.

Koivusalo valmistui kuvanveistäjäksi Suomen Taideakatemian koulusta, ja hänen töitään oli ensi kerran esillä vuonna 1958. Hän osallistui seitsemän kertaa Suomen Taiteilijain yhteisnäyttelyyn ja neljä kertaa Suomen Kuvanveistäjien viisivuotisnäyttelyihin (vuosina 1960, 1965, 1970 ja 1975). Hän oli mukana näyttelyissä myös Pariisissa, Hampurissa, Berliinissä ja Budapestissa. Jussi Koivusalon viimeinen yksityisnäyttely pidettiin vuonna 1991 Galleria Sculptorissa Helsingissä.

Koivusalo käytti materiaaleinaan tavallisimmin pronssia, marmoria, graniittia ja puuta.

Jussi Koivusalo toimi 1960-luvulla Suomen Kuvanveistäjäliiton johtokunnan jäsenenä sekä liiton omistaman taidevalimon
johtajana. Vuonna 1989 hänet nimitettiin liiton kunniajäseneksi. Hän toimi myös Espoon kuvataiteilijoiden puheenjohtajana 1970- ja 1980-luvun vaihteessa.

Jussi Koivusalo avioitui farmaseutti Raili Koivusalon kanssa vuonna 1958. Heillä ei ollut lapsia. Suomen Kulttuurirahastolla on heidän testamenttiinsa perustuva nimikkorahasto, joka tukee kuvataiteilijoita
apurahoilla ja muilla sopivilla tavoilla.

Kuvia julkisista taideteoksista
-------------------------------

* Dioriittiperhe, 1961, Pori.*Dioriittiperhe*, 1961, Pori.
* Liike, 1963 Espoo.*Liike*, 1963 Espoo.
* Paimentyttö, 1963, Seinäjoki.*Paimentyttö*, 1963, Seinäjoki.
* Kurjet, 1972, Seinäjoki.*Kurjet*, 1972, Seinäjoki.
* Tuuliviiri, 1982, Espoo.*Tuuliviiri*, 1982, Espoo.
* Iso Musta, 2009, Espoo.*Iso Musta*, 2009, Espoo.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Raili ja Jussi Koivusalon rahasto, Kuvanveistäjän tuki kuvataiteilijoille, Suomen Kulttuurirahaston nimikkorahastoesite. Viitattu 1.1.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Jussi Koivusalo taiteilijamatrikkelissa

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Uppslagsverket Finland

 |

 |
CVC-kasetti

**Compact Video Cassette** (lyh. **CVC**) on Funain ja Technicolorin kehittämä videonauhurijärjestelmä. Se suunniteltiin erityisesti kannettavaan käyttöön. CVC käyttää analogista, kasettiin pakattua magneettinauhaa, joka on hieman C-kasettia kookkaampi. CVC esiteltiin vuonna 1980. Järjestelmä ei menestynyt ja se lopetettiin jo 1983.

CVC lienee vähiten tunnettu 1970-luvulla kuluttajamarkkinoille kehitetyistä analogisista videojärjestelmistä.

CVC esiteltiin ennen kuin Sony ja JVC olivat lanseeranneet omat kannettavat videolaitteensa, Video 8:n ja VHS-C:n. CVC oli tarkoitettu käytettäväksi erillisen videokameran kanssa ja se oli kevyt verrattuna saman aikakauden kuvanauhureihin. Technicolor 212E -laite painaa 3 250 grammaa. Sen mitat ovat 24x26x8 senttimetriä. Laitetta myytiin yhdessä Technicolor 412d -videokameran kanssa. Grundig kehitti oman laitteensa, jossa on matalampi nauhannopeus ja siten pitempi tallennusaika.

CVC-järjestelmässä on pyörivä helical scan -kuvarumpu, joka mahdollistaa matalan nauhannopeuden. Nauhan leveys on neljännestuuma ja nauhannopeus 3,21 cm/s. Enimmäistallennusaika on 60 minuuttia. Järjestelmän kuvanlaatu on jossain määrin heikompi kuin puolen tuuman nauhaa käyttävissä videojärjestelmissä. CVC-nauhurin yhteydessä myytävät videokamerat, kuten JVC:n GX-44E, perustuvat vidicon-tekniikkaan, jolla ei saanut riittävän laadukasta kuvaa normaalissa huonevalossa.

Lähteet
-------

### Viitteet

1. 1 2  1980. 1st ever compact video cassette (cvc) system. Technicolor 212 VCR & 412D camera. *Rewindmuseum.com*. Vision International. Viitattu 30.11.2018.
2. ↑  Compact Video Cassette (CVC) (1980 – 1983) *Obsoletemedia.org*. Museum of Obsolete Media. Viitattu 1.12.2018.
3. ↑  Technicolor E212 *Totalrewind.org*. Total Rewind. Viitattu 30.11.2018.
4. ↑  Miniature formats: Size is important *Totalrewind.org*. Total Rewind. Viitattu 30.11.2018.
5. ↑  Technicolor 212E *Web.archive.org / Vintage video*. Bee Jay. Viitattu 30.11.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Youtube-video: Funai CVC video 1981 ©Ottoderuig.nl
* Funai 212A
François Vatel
**François Vatel** (1631 – 24. huhtikuuta 1671) oli ranskalainen kokki, jonka merkittävä saavutus oli Crème Chantillyn, makean vaniljanmakuisen kermavaahdon keksiminen. Vaahto tuli kuuluisaksi 2 000 hengen juhla-aterialla, jonka Louis II Condé järjesti Ludvig XIV:n kunniaksi huhtikuussa 1671. Juhlien pitopaikka, Château de Chantilly, antoikin nimen Vatelin keksinnölle.

Vatelin kuolema samojen juhlien yhteydessä oli aikanaan kansallinen tragedia. Juhlia varten toimitetut kalatarvikkeet vaikuttivat tulevan liian myöhään Vatelin valmisteltaviksi. Madame de Sévignén kirjeen mukaan perfektionistinen Vatel stressaantui asiasta ja teki itsemurhan lyömällä miekan vatsansa läpi. Huhun mukaan kokin kuolleena löytänyt palvelija olisi ollut juuri saapumassa ilmoittamaan hänelle kalojen saapuneen.

Vatelista on tehty hänen kuolemaansa liittyen myös filmatisointi. Vuonna 2000 julkaistun *Vatel*-elokuvan pääosan kokkina esittää Gérard Depardieu.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
José Hernández
**José Hernández** (1834 San Martín, Buenos Airesin maakunta – 1886 Belgrano, Buenos Airesin maakunta) oli argentiinalainen journalisti ja runoilija, jonka tunnetuin teos on Argentiinan kansalliseepokseksi nimitetty *El Gaucho Martín Fierro*.

Aatelissukuinen Hernández varttui nuoruudessaan karjatilalla, ja *Martin Fierro* -eepos perustuu hänen tuolloin kuulemiinsa gauchokulttuurin tarinoihin. Hän työskenteli journalistina ensin Buenos Airesissa ilmestyneessä *Reforma Politica* -lehdessä ja sitten Paranán kaupungissa. Työskenneltyään myös Corrientesissä ja Rosariossa Hernández palasi Buenos Airesiin ja perusti uuden, radikaaleja yhteiskunnallisia ajatuksia ajaneen sanomalehden *Rio de la Plata*. Entre Ríosinn maakunnassa syntyi 1870 sotilaallinen itsenäisyysliike, johon Hernández liittyi. Kapinallisten kärsittyä tappion valtiollisia joukkoja vastaan Hernández lähti maanpakoon joko Uruguayn Montevideoon tai Brasiliaan.

Palattuaan maanpaosta hän julkaisi 1872 runoteoksensa *El Gaucho Martín Fierro*, josta tuli suuri menestys. Vuonna 1879 karjapaimen Fierron tarina sai jatkoa teoksessa *La vuelta de Martín Fierro*.

Suomennettua tuotantoa
----------------------

* *Martín Fierro : I. osa*, useita lukuja teoksessa: *Espanjan ja Portugalin kirjallisuuden kultainen kirja* (toim. Tyyni Tuulio, WSOY 1954)

Lähteet
-------

1. ↑  Gaucho-kirjallisuus, Tieteen termipankki. Viitattu 28.12.2020.
2. 1 2  Andersin, Irma: Martin Fierro, Argentiinan kansalliseepos.  *Suomen Kuvalehti*, 1955, nro 33, s. 38. Näköislehti (maksullinen) (PDF). Viitattu 28.12.2020.
3. 1 2  José Hernández, Argentine poet. Britannica.com. Viitattu 28.12.2020.
4. ↑  José Hernández, (Arkistoitu – Internet Archive) Linkki maailman runouteen, runotietokanta, Lahden kaupunginkirjasto. Päivitetty 19.3.2021, viitattu 1.5.2021


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Argentiina
	+ 2
	+ 3
	+ 4
	+ 5
	+ 6
	+ 7
	+ 8
	+ 9
	+ 10
	+ 11
	+ 12
	+ 13
	+ 14
	+ 15
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Korea
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
* Portugali
* Vatikaani

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Uruguay
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Mários Nikoláou** (kreik. Μάριος Νικολάου, s. 4. lokakuuta 1983 Limassol) on kyproslainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa FC Inter Turkua. Oikeajalkainen Nikoláou on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Nikoláou kuuluu myös Kyproksen jalkapallomaajoukkueeseen.

Seurajoukkueura
---------------

Nikoláou on Aris Limassolin kasvatti. Hän pelasi seuran edustusjoukkueessa vuodet 1998–2002 ollen kentällä 59 ottelussa ja tehden kahdeksan maalia. Vuosina 2002–2004 Nikoláou pelasi AC Omoniassa kahdeksan ottelua. Vuodet 2004–2007 Nikoláou edusti jälleen Aris Limassolia tehden 62 ottelussa kymmenen osumaa. Vuodet 2007–2010 hän edusti kreikkalaista Panioniosta pelaten 71 ottelua, joissa syntyi yksi maali. Nikoláou pelasi Panioniosin paidassa myös UEFA Cupissa.

Vuodet 2010–2015 Nikoláou edusti Kyproksen jalkapalloliigan AEL Limassolia. Hän pelasi seuran paidassa Eurooppa-liigaa ja oli mukana voittamassa yhtä liigamestaruutta ja yhtä monta supercupia. Nikoláou pelasi Limassolin paidassa 128 ottelua tehden kuusi maalia. Elokuussa 2015 Nikoláou siirtyi kreikkalaiseen Levadiakosiin, jossa hän pelasi 15 ottelua ennen sopimuksen purkamista tammikuussa 2016.

Maaliskuussa 2016 Nikoláou siirtyi kauden 2016 kattavalla sopimuksella Suomen Veikkausliigan FC Inter Turkuun.

Maajoukkueura
-------------

Nikoláou on pelannut Kyproksen alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa. Kyproksen jalkapallomaajoukkueessa hän teki debyyttinsä elokuussa 2007 EM-karsintaottelussa San Marinoa vastaan. Avausmaali syntyi helmikuussa 2009 ystävyysottelussa Slovakian verkkoon.

Saavutukset
-----------

**Seurajoukkuetasolla**

* Kyproksen jalkapalloliiga: 2011–2012
* Kyproksen supercup: 2015–2016

Lähteet
-------

1. 1 2  Mários Nikoláou Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
2. ↑
3. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
4. 1 2  Mários Nikoláou National Football Teams -sivustolla (englanniksi)
**i-mode** on Japanissa 1999 lanseerattu järjestelmä, jonka avulla matkapuhelimen käyttäjät voivat käyttää erilaisia palveluja, kuten sähköposti, urheilutulospalvelu, säätietojen seuranta, pelit, pankki- ja pörssipalvelut ja juna- ja lentolippujen tilaus. i-moden kehitti japanilainen yritys NTT DoCoMo Mari Matsunagan johdolla.

i-mode on levinnyt myös Japanin ulkopuolelle. i-modea käytetään tai testataan seuraavissa maissa: Saksa, Alankomaat, Belgia, Ranska, Espanja ja Italia. Käyttäjiä on yli 40 miljoonaa ja sisältöä tarjoavia yrityksiä noin 3000. Yhdysvalloissa on käytössä m-mode.

i-mode-puhelimet
----------------

i-mode-puhelimille tyypillisiä piirteitä ovat niin sanottu simpukkamalli ja suuret näytöt (250x320 pikseliä). Useissa puhelimissa on kaksi näyttöä läpän molemmin puolin. Lisäksi puhelimissa on runsas varustelu, esimerkiksi megapikselin digitaalikamera. Näytöissä on normaalisti 65 536 väriä, mutta uusimmissa malleissa 262 144 väriä. Puhelinten ulkonaiset mitat ja painot ovat suunnilleen samoja kuin Nokian malleissa. 

i-mode toimii sekä DoCoMon PDC (markkinointinimi "MOVA", 2G) että W-CDMA ("FOMA", 3G) -verkoissa. MOVA-puhelimet ovat hitaampia, mutta niille on tarjolla palveluita, joita ei ole vielä FOMA-puhelimille, esimerkiksi sijaintipalvelut.

i-mode käytännössä
------------------

i-mode-puhelimissa on erityinen *i*-näppäin, jolla käyttäjä pääsee valikkoon. "Virallisten" sivujen sisältöä valvoo NTT DoCoMo, ja sisältö on usein maksullista. Virallisille sivuille pääsee valikoiden kautta, mutta epävirallisille sivuille päästäkseen pitää osoite naputella käsin. Virallisia sivuja on tuhansia ja epävirallisia kymmeniä tuhansia.

i-moden käyttäjä maksaa sekä lähetetystä että vastaanotetusta datasta. Vastaanoton hinta on noin puolet lähettämisen hinnasta. Käyttäjille on tarjolla erilaisia palveluja, joiden avulla pystytään vähentämään turhaa vastaanottamista. Kuukausimaksu on 2,5 — 5 euroa, joka sisältää puheaikaa sekä datansiirtoa. FOMAn käyttö- ja kuukausimaksut ovat halvempia, mutta vastaavasti datan siirtomäärät ovat suurempia.

### i-mode-sivut

i-moden sivut rakennetaan käyttäen cHTML-kieltä, johon on lisätty muutamia i-modelle tarkoitettuja tunnisteita. i-moden lisäominaisuus **i-appli** käyttää J2ME:tä ja uusimmissa malleissa on tuki Flash-animaatioille.

### Mukana olevia eurooppalaisia yrityksiä

* E-Plus (Saksa)
* KPN Mobile (Alankomaat)
* BASE (Belgia)
* Bouygues Telecom (Ranska)
* Telefónica Móviles (Espanja)
* Wind (Italia)

### i-mode-puhelimia

* 2G
	+ Sony Ericsson P800
	+ 505i
	+ 212i
	+ 251i
* 3G
	+ N2102V
	+ F2102V
	+ P2102V
	+ N2701

Katso myös
----------

* WAP
* avantGo
Marie Popelin**Marie Popelin** (17. syyskuuta 1846 – 5. kesäkuuta 1913) oli Belgian ensimmäinen naisjuristi. 

Popelin valmistui juristiksi Brysselin ranskankielisestä yliopistosta vuonna 1888, mutta hänelle ei annettu oikeutta toimia asianajajana. Tapaus herätti huomiota Belgian lehdistössä ja ulkomaillakin. Vuonna 1892 Popelin perusti Isala Van Diestin kanssa Belgian ensimmäisen naisten oikeuksia puolustavan järjestön.

Vuonna 2011 Belgian keskuspankki julkaisi 2 euron erikoisrahan, johon on kuvattu Popelin ja Van Diest. Se on ensimmäinen belgialainen raha, jossa on muun kuin kuninkaalliseen perheeseen kuuluvan naisen kuva.

Lähteet
-------

1. ↑  New 2-euro commemorative coin – Museum of the National Bank of Belgium[vanhentunut linkki]


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
Askelkyykky
**Askelkyykky** on lihaskuntoharjoite, joka rasittaa nelipäistä reisilihasta, pakaralihaksia sekä takaraajan lihaksia (puolijänteinen lihas, puolikalvoinen lihas ja kaksipäinen reisilihas). Riippuu kyykyn pituudesta, vaikuttaako se enemmän nelipäiseen reisilihakseen vai pakaralihaksiin.

Askelkyykky suoritetaan seisoen jalat hartialeveydellä. Ensin astutaan askel eteen- tai taaksepäin ja kyykistytään. Sitten jalka vedetään takaisin ja suoritetaan sama liike toisella jalalla. Polven kuuluu olla 90 asteen kulmassa suoraan varpaiden yläpuolella (liian lyhyt askel aiheuttaa ylimääräistä painetta polvelle). Takajalan polvi taipuu lähes maahan asti. Liikkeeseen saadaan tehoa ja vaihtelua yllä mainitulla kyykyn pituuden vaihtelulla sekä käyttämällä painoja vastuksena. Liike voidaan myös tehdä käyttäen apuna penkkiä tai vinopenkkiä. Askelkyykky kävellen tehdään siten, että suoritetaan askelkyykky joka askeleella. Askelkyykky paikallaan voidaan tehdä joko vuorojaloin tai keskittyä yhteen jalkaan kerrallaan.

Vaikka askelkyykyn voi tehdä pelkällä ruumiinpainolla, useimmiten kehittyneemmät voimaharjoittelijat tekevät sen käsipainot käsissä tai levytanko hartioilla. Yleensä jos painoa on paljon, käytetään levytankoa, jota on helpompi kantaa kuin käsipainoja, jotka vaativat myös vahvoja käsiä.

Aiheesta muualla
----------------

* Askelkyykyn tekniikka
* Askelkyykky käsipainoilla
* Askelkyykky levytangolla - suoritustekniikka ja lihasrasitus (Arkistoitu – Internet Archive)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Lunge (exercise)
**Marie "Lillemor" Risby** (o.s. **Johansson**, s. 20. huhtikuuta 1955 Ludvika) on ruotsalainen maastohiihtäjä. Hän edusti aktiiviurallaan Ludviga FFI -seuraa ja on pituudeltaan 161 cm.

Risby sijoittui 1976 Innsbruckin olympialaisissa 10 kilometrillä 21:nneksi ja Ruotsin viestijoukkueen jäsenenä neljänneksi. Lake Placidissa 1980 hän oli 5 kilometrillä 11:s, 10 kilometrillä 15:s ja viestissä kuudes. Sarajevon olympialaisissa hän sijoittui 5 kilometrillä neljänneksi, 20 kilometrillä ja viestissä viidenneksi sekä 10 kilometrillä kuudenneksi.

Risby sijoittui 1985 Seefeldin MM-kilpailuissa 20 kilometrillä kuudenneksi sekä 5 ja 10 kilometrillä kymmenenneksi.

Risby voitti maailmancupin osakilpailun Lahden 5 kilometrillä maaliskuussa 1985. Lisäksi hän sijoittui 10 kilometrillä toiseksi Klingenthalissa tammikuussa 1983 ja Falunissa helmikuussa 1984 sekä 5 kilometrillä kolmanneksi Lahdessa maaliskuussa 1984. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui kaikkiaan kahdeksan kertaa. Hän oli maailmancupin kokonaiskilpailussa kuudes kaudella 1983–1984, kahdeksas kaudella 1984–1985 ja kymmenes kaudella 1982–1983.

Risby voitti Ruotsin-mestaruuden 5 kilometrillä 1983 ja 1984, 10 kilometrillä 1980–1985 sekä 20 kilometrillä 1983–1985.

Lähteet
-------

1. 1 2  Marie Risby *Olympedia*.  (englanniksi)
2. 1 2 3  Marie Risby Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
3. ↑  Längd damer *skidor.com*.  Arkistoitu 7.4.2019. Viitattu 17.5.2021. (ruotsiksi)
**Mark James Todd** (s. 1. maaliskuuta 1956 Cambridge, Uusi-Seelanti) on uusiseelantilainen kenttäratsastaja, laukkaratsastaja ja olympiavoittaja. Häntä pidetään yhtenä nykyajan parhaista ratsastajista.

Charisma-hevosensa kanssa Todd voitti olympiakultaa Los Angelesissa 1984 ja Soulissa 1988. Lisäksi hän saavutti Soulissa joukkuepronssia, Barcelonassa 1992 joukkuehopeaa (hevosella Welton Greylag), Sydneyssä 2000 henkilökohtaista pronssia (hevosella Eye Spy II) ja Lontoossa 2012 joukkuepronssia (hevosella Campino). Soulissa ja Barcelonassa hän osallistui myös esteratsastukseen. Olympiamenestyksen lisäksi Todd saavutti joukkuemaailmanmestaruuden 1990 ja 1998.

Toddin angloarabialainen Charisma-hevonen jäi eläkkeelle heti Soulin kisojen jälkeen. Se voitti 16-vuotiaana toisen olympiakullan ja oli kaikkien aikojen toinen hevonen, joka voitti kaksi henkilökohtaista olympiakultaa. Charisma kuoli 30-vuotiaana.

Kansainvälinen ratsastajainliitto Fédération Equestre Internationale on valinnut Toddin 1900-luvun ratsastajaksi.

Todd lopetti kenttäratsastusuransa heinäkuussa 2019 Uuden-Seelannin joukkueen voitettua Irlannissa Nations Cupissa. Hän jatkaa laukkaratsastajana. Hän oli lopettanut uransa jo vuoden 2000 Sydneyn olympialaisten jälkeen mutta palasi kilpailemaan vuonna 2008.

Todd kasvattaa hevosia Uudessa-Seelannissa. Toddin kasvattamat täysiveriset hevoset ovat tuttu näky kilparadoilla, ja ne ovat menestyneet hyvin laukkakilpailuissa. 

Todd meni naimisiin Carolyn Berryn kanssa vuonna 1986. Parilla on kaksi lasta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Mark Todd, FEI, viitattu 29.7.2019
2. 1 2 3 4  Kirsi Teiskonlahti: Kaksinkertainen olympiavoittaja ja viime vuosisadan ratsastajaksi valittu Mark Todd, 63, jättää kenttäratsastuskilpailut *Yle.fi, uutiset, urheilu*.  29.7.2019. Viitattu 29.7.2019.
3. ↑  Mark Todd *News*.  24.9.1988. The International Olympic Committee (IOC). Viitattu 1.9.2020. (englanniksi)
4. ↑  Jones, Eleanor: Eventing legend retires Olympic horse to be ‘pampered’ at home *News*.  5.6.2019. Horse and Hound. Viitattu 1.9.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Mark Todd Kansainvälinen olympiakomitea.  (englanniksi)
* Mark Todd (Arkistoitu – Internet Archive) Sports Reference LLC

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |

 |
**Marie Jay Marchand-Arvier** (s. 8. huhtikuuta 1985 Laxou, Meurthe-et-Moselle, Ranska) on ranskalainen alppihiihtäjä. Hän on menestynyt etupäässä vauhtilajeissa eli syöksylaskussa ja supersuurpujottelussa.

Marchand-Arvier sijoittui junioreiden MM-kilpailuissa parhaimmillaan kahdeksanneksi syöksylaskussa Mariborissa 2004. Aikuisten arvokilpailuissa hän debytoi Torinon olympialaisissa 2006 ollen syöksylaskussa viidestoista. Åren MM-kilpailuissa 2007 hän sijoittui samassa lajissa yhdenneksitoista. Val d'Isèren MM-kilpailuissa 2009 hän saavutti supersuurpujottelussa hopeaa Lindsey Vonnin jälkeen. Alppiyhdistetyssä hän sijoittui viidenneksi ja syöksylaskussa kuudenneksi. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän oli syöksylaskussa seitsemäs ja alppiyhdistetyssä kymmenes. Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 2011 hän sijoittui alppiyhdistetyssä 15:nneksi ja Schladmingissa 2013 syöksylaskussa ja supersuurpujottelussa 14:nneksi. Vailin / Beaver Creekin MM-kilpailuissa 2015 hän oli supersuurpujottelussa neljästoista.

Marchand-Arvier on sijoittunut maailmancupin osakilpailussa viisi kertaa palkintokorokkeelle: Cortina d'Ampezzon ja Lenzerheiden syöksykilpailuissa kaudella 2006–2007 kolmanneksi, St. Moritzin supersuurpujottelussa kaudella 2009–2010 toiseksi, Lake Louisen syöksylaskussa kaudella 2011–2012 toiseksi ja Meribelin syöksylaskussa kaudella 2012–2013 kolmanneksi. Hän voitti Ranskan mestaruuden supersuurpujottelussa 2008, 2010 ja 2011 sekä alppiyhdistetyssä 2008.

Lähteet
-------

* Marie Jay Marchand-Arvier Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (ranskaksi)
Johann Friedrich Böttger
**Johann Friedrich Böttger** (4. helmikuuta 1682 Schleiz – 13. maaliskuuta 1719 Dresden) oli saksilainen kemisti, joka onnistui ensimmäisenä eurooppalaisena valmistamaan valkoista posliinia. Alun perin hänen väitettiin pystyvän valmistamaan kultaa hopeakolikoista. Kun Preussin kuningas Fredrik II vaati häntä valmistamaan hänelle kultaa uudestaan (hänen väitettiin onnistuneen valmistamaan kultaa vuonna 1701), Böttger pakeni Saksiin, mutta hänet saatiin kiinni. Sotilaat eivät kuitenkaan vieneet häntä Preussiin, koska Saksin vaaliruhtinas August II Väkevä kielsi sen. August pani kuitenkin pani Böttgerin valmistamaan hänelle kultaa, missä hän ei onnistunut. Böttgerin pelasti hirsipuulta Augustin hovineuvos Ehrenfried Walther von Tschirnhaus (1651−1708), joka yritti valmistaa "valkoista kultaa" eli posliinia.

Böttgeristä tuli hänen apulaisensa. Työt kuitenkin keskeytyivät vuosiksi 1706−1707, kun Kaarle XII:n armeija valtasi Saksin. Lopulta onnistuttiin valmistamaan kivitavaraa, joka oli yhtä kovaa kuin posliini, mutta se oli punaista eikä valkoista. Kun Tschirnhaus kuoli vuonna 1708, Böttger jatkoi työtä yksin. Lopulta onnistuttiin valmistamaan valkoista posliinia. Böttgeristä tuli pian Messenin posliinitehtaan johtaja. Böttger kuoli vuonna 1719 vain 37-vuotiaana.

Lähteet
-------

* Tieteen Kuvalehden Historia -lehti 4/2007

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |