recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Tietämyksenhallinta** on tieteenala, joka käsittelee tietoa hallittavissa ja johdettavissa olevana asiana. Usein tietämyksenhallinta keskittyy yrityksen tai organisaation toiminnassa tarvittavan tiedon systemaattiseen hallintaan. Tässä yhteydessä tarvittavan tiedon ajatellaan koostuvan sekä hiljaisesta tiedosta että eksplisiittisestä tiedosta. Eksplisiittisen tiedon hallintaa on käsitelty jo pitkään tiedonhallinnassa, joten tietämyksenhallinnassa usein korostetaankin hiljaisen tiedon hallintaa. Tiedon lisäksi tietämyksenhallinnassa käsitellään myös taitoja, osaamista, viestintää, inhimillistä pääomaa ja aineetonta omaisuutta.

Tiedon luominen
---------------

Tiedon luonnissa käytetään hyväksi aikaisempaa tietoa, ja yhdistetään sitä uuteen tietoon. Oivalluksia saadaan yhdistämällä erilaisia aiemman tiedon lähteitä, kuten tietokantoja, verkkopalveluita - ja muita ihmisiä. Organisaatiossa tiedon luominen tapahtuu usein sekä yksilöiden oppimisen ja yhteenliittymisen tuloksena.

Tiedon jakaminen
----------------

Tietämyksenhallinnassa tavoitteena on että oikea tieto saadaan oikeille ihmisille oikeaan aikaan. Tässä apuna käytetään erilaisia tietojärjestelmiä. Tietämyksen jakaminen suullisesti, luetaan myös yhdeksi tärkeäksi jakamismuodoksi.

Tietämyksenhallinnan menetelmiä
-------------------------------

Tietämyksenhallinnassa sovelletaan usein tietokantoja, dokumenttien hallintajärjestelmiä sekä muita tietojärjestelmiä. Näiden lisäksi voidaan käyttää hieman uudempia järjestelmiä, kuten keltaisia sivuja*selvennä*, ryhmätyöohjelmia, hakukoneita, ja internet-pohjaisia työkaluja kuten sähköposti, wiki ja blogit. Näiden lisäksi käytetään asiantuntijafoorumeita, toiminnan arviointia, tutorointia, ihmisten johtamista sekä Nonakan ja Takeuchin nk. SECI-mallia.

Katso myös
----------

* Business intelligence
* Innovaatio
* Tietojohtaminen

Aiheesta muualla
----------------

* (Arkistoitu – Internet Archive)
**David Del Tredici** (s. 16. maaliskuuta 1937 Cloverdale, Kalifornia) on säveltäjä ja uusromanttisen liikkeen johtava hahmo. Hän on myös sävellyksen opettaja ja lahjakas pianisti, joka debytoi San Franciscon sinfoniaorkesterin kanssa 17-vuotiaana. Hän opiskeli vuodesta 1955 Berkeleyssä – aluksi pianonsoittoa Bernard Abramowitschin johdolla, sitten sävellystä mm. Seymour Shifrinin ja Andrew Imbrien johdolla. Myöhemmin häntä opettivat Roger Sessions ja Earl Kim Princetonissa.

Del Tredicin musiikkiin vaikuttivat alun perin sarjalliset tekniikat, jotka hän hylkäsi vähitellen. *Liisan seikkailut ihmemaassa* on tarjonnut säveltäjälle inspiraation sarjaan, johon kuuluva *In Memory of a Summer Day* (1980) voitti Pulitzer-palkinnon. Sarja oli alkanut *An Alice Symphonylla* vuonna 1969.

Del Tredici on opettanut mm. City University of New Yorkissa, Manhattan School of Musicissa ja Juilliard Schoolissa. Hänen oppilaisiinsa ovat lukeutuneet John Adams ja Tison Street. Hänet valittiin vuonna 1984 American Academy and Institute of Arts and Lettersin jäseneksi. Hän on avoimesti homoseksuaali.

Teoksia
-------

* *Night Conjure-Verse* (1965), laulajalle ja kamariyhtyeelle
* *Syzygy* (1966), laulajalle ja kamariyhtyeelle
* *An Alice Symphony* (1969)
* *Vintage Alice* (1972)
* *Final Alice* (1975)
* *In Memory of a Summer Day* (1980)
* *March to Tonality* (1985), orkesterille
* *Tattoo* (1986), orkesterille
* *Steps* (1990), orkesterille
* *Dum Dee Tweedle* (1995), ooppera
* *Gay Life* (1996–2000), laulusarja
* *A Field Manual* (2008), sopraanolle, baritonille ja kamariyhtyeelle

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Allmusic.com: David Del Tredici
2. ↑  Bach-Cantatas.com: David Del Tredici (Composer)
3. ↑  American Mavericks: An interview with David Del Tredici

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset sivut (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Grammy Awards
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Mustanmeren biosfäärialuetta.
**Mustanmeren biosfäärialue** (ukr. Чорноморський біосферний заповідник, *Tšornomorskyi biosfernyi zapovidnyk*) on luonnonpuisto ja biosfäärialue Ukrainan Hersonin alueella, noin 45 kilometriä H’ersonista lounaaseen. Biosfäärialueen luoteisosa kuuluu Mykolajivin alueeseen.

Mustanmeren biosfäärialue sijaitsee Mustanmeren äärellä ja merellä, noin 45 kilometriä H’ersonista lounaaseen  
Mustanmeren biosfäärialue sijaitsee Mustanmeren äärellä ja merellä, noin 45 kilometriä H’ersonista lounaaseen Mustanmeren biosfäärialueMustanmeren biosfäärialue sijaitsee Mustanmeren äärellä ja merellä, noin 45 kilometriä H’ersonista lounaaseen
Vuonna 1927 perustetun suojelualueen pinta-ala on nykyään 89 129 hehtaaria eli 891,29 neliökilometriä. Suurin osa tästä on suojeltua vesistöaluetta. Suojelualue on ydinosaltaan luonnonpuistoa, jolla on Kansainvälisen luonnonsuojeluliitto IUCN:n on suojelualueluokittelun korkein eli I-tason luokitus. Lisäksi Mustanmeren biosfäärialue on yksi Ukrainan kahdeksasta Unescon biosfäärialueena (MAB) tunnustamasta suojelualueesta (ukr. біосферний заповідник, *biosfernyi zapovidnyk*).

Mustanmeren biosfäärialueeseen kuuluu eritasoisia suojelualueita. Esimerkiksi Kinburnin niemimaalla sijaitseva Biloberežžja Svjatoslavan kansallispuisto on biosfäärialueen ydin- tai puskurivyöhykkeillä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Black Sea Biosphere Reserve  2009. Canadian Institute of Ukrainian Studies, Univ. of Toronto, encyclopediaofukraine.com. Viitattu 14.10.2022. (englanniksi)
2. ↑  Black Sea Biosphere Reserve Nature Reserve Fund of Ukraine, wownature.in.ua. Viitattu 14.10.2022. (englanniksi)
3. 1 2  Tšornomorskyi biosfernyi zapovidnyk (Чорноморський біосферний резерват) (sis. kartta biosfäärialueen eritasoisista alueista) *wownature.in.ua*. Viitattu 24.11.2022. (ukrainaksi)
4. ↑  Chernomorskiy Biosphere Reserve, Ukraine Unesco, unesco.org. Viitattu 14.10.2022. (englanniksi)
5. ↑  Mervi Heinonen & Sanna-Kaisa Juvonen: IUCN:n suojelualueluokituksen soveltaminen Suomessa (pdf)  12.6.2013. Metsähallitus, metsa.fi. Viitattu 14.10.2022.
6. ↑  Biosphere reserves in Europe & North America: Ukraine Unesco, unesco.org. Viitattu 14.10.2022. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Mustanmeren biosfäärialue** Wikimedia Commonsissa

* Tšornomorskyi biosfernyi zapovidnyk Natsionalnoji akademiji nauk Ukrajiny (biosfäärialueen kotisivu) (ukrainaksi) (bsbr.org.ua)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* Internet Encyclopedia of Ukraine

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Black Sea Biosphere Reserve
**Peluuri** on pelaajille, heidän läheisilleen sekä työssään pelihaittoja kohtaaville ammattilaisille suunnattu palvelukokonaisuus, joka muodostuu peliongelmiin keskittyvistä tuki- ohjaus- ja neuvontapalveluista. Palvelut toimivat valtakunnallisesti puhelimitse ja internetissä. Peluurin palvelut perustuvat ammatilliseen tukeen, vertaistukeen sekä oma-apuun. Toiminnan tavoitteena on pelaamisesta aiheutuvien haittojen ehkäiseminen ja vähentäminen. 

Peluuri myös tuottaa ja välittää riippumatonta tietoa peliongelmasta tutkimuksen ja päätöksenteon tueksi pelihaittakentällä: sosiaali- ja terveysalan ammattilaisille sekä muille pelihaittojen parissa työskenteleville tahoille, yhteiskunnan päättäjille ja peliyhtiöille.

Peluuri perustettiin vuonna 2004. Palvelun tuottavat A-klinikkasäätiö ja Sininauhaliitto ry. Rahoittajana palvelulla on Veikkaus Oy. Sosiaali- ja terveysministeriö on mukana yhteistyössä ja vastaa toiminnan arvioinnista.

Lähteet
-------

* Peluurin strategia 2013-2016

* Peluurin vuosiraportti 2012

* Ongelmapelaajien neuvonta- ja tukipalvelu Peluurin ulkoinen arviointi 2011

Aiheesta muualla
----------------

* 
* 
* 
* 
* 
*
**Annele Inkeri Hatakka** (s. 1948) on suomalainen Helsingin yliopiston ympäristöbiotekniikan professori emerita.

Ennen professuuria hän työskenteli 24 vuotta Suomen Akatemian eri tehtävissä vuosina 1972–1996, ensin mikrobiologian laitoksella ja vuodesta 1992 soveltavan kemian ja mikrobiologian laitoksella. Vuonna 1997 hän tuli määräaikaiseksi ympäristöbiotekniikan professoriksi elintarvike- ja ympäristötieteiden laitokselle (31.12.2009 saakka soveltavan kemian ja mikrobiologian laitokselle), ja pysyvään tehtävään vuoden 2008 alusta alkaen. Hatakka-ryhmä kuului vuosina 2002–2007 mikrobiresurssien huippututkimusyksikköön. Suomen Akatemian nimeämä Annele Hatakka oli yksikön toinen varajohtaja. Hän toimi vuodesta 2004 eläkkeelle jäämiseensä vuonna 2016 vastuullisena professorina Helsingin yliopiston maatalous-metsätieteellisessä tiedekunnassa pääaineessa bioteknologia, mikrobit ja ympäristöbiotekniikka sekä myöhemmin myös elintarvikebiotekniikka.

Hän on Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 2012. Hänen puolisonsa Pertti Hatakka (1944–2020) oli agronomi, maatalous- ja metsätieteiden maisteri ja jäänyt eläkkeelle Huoltovarmuuskeskuksesta.

Lähteet
-------

1. ↑  Ellonen, Leena (toim.): *Suomen professorit 1640–2007*, s. 157. Helsinki: Professoriliitto, 2008. ISBN 978-952-99281-1-8. Teostiedot Finnassa. [vanhentunut linkki]
2. 1 2 3  Annele Hatakka. Helsingin yliopiston Tuhat-tutkimusportaali, tuhat.helsinki.fi. (englanniksi)
3. ↑  Kotimaiset jäsenet  päivätty 5.2.2018. Suomalainen Tiedeakatemia, acadsci.fi. Viitattu 10.4.2020.

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* ORCID
* Scopus

 |

 |
**Johan Fredrik "Jukka" (Juho) Kaveheimo** (synt. **Kavén**, 24. kesäkuuta 1894 Ylistaro - 28. toukokuuta 1945 Tuusula) oli suomalainen työmies, joka toimi fasistisen Suomen Kansallinen Ammattikuntajärjestö -ammattiliiton puheenjohtajana vuosina 1935-1939. Kaveheimo oli entinen punakaartilainen ja kommunisti, joka 1930-luvulla siirtyi äärioikeistoon.

Elämä
-----

Kaveheimo oli ammatiltaan rakennustyömies. Sisällissodan aikana Kaveheimo toimi Malmin elintarvikelautakunnan, köyhäinhoitohallituksen sekä vallankumousoikeuden puheenjohtajana. Helsingin taistelun jälkeen hän liittyi punakaartiin. Punaisten paettua Lahden ja Kouvolan kautta Kotkaan Kaveheimo oli punakaartin edustajana Ruotsinpyhtäällä saksalaisten kanssa käydyissä rauhannevotteluissa ja hänet vangittiin Ahvenkosken taistelun jälkeen toukokuun alussa. Kaveheimo sai elinkautisen kuritushuonerangaistuksen, joka myöhemmin aleni 12 vuoden tuomioksi. Hän pääsi ehdonalaiseen vuonna 1922.

Vapauduttuaan Kaveheimo vaikutti kommunistien valtaamassa sosialidemokraattisessa nuorisoliitossa ja vuonna 1928 hänet valittiin Helsingin pitäjän kunnanvaltuustoon STPV:n listoilta. 1930-luvulla Kaveheimo siirtyi äärioikeistoon ja liittyi IKL:n jäseneksi. Myöhemmin hänet valittiin heinäkuussa 1935 perustetun SKA:n puheenjohtajaksi. Kaveheimo oli myös IKL:n ehdokkaana vuoden 1936 eduskuntavaaleissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Kaveheimo, Juho Fredrik *Kansaneläkelaitoksen henkilökortit -arkisto*.  1.6.2023. Digihakemisto. Viitattu 24.11.2023.
2. ↑  Valtiorikosylioikeuden akti 26620 – Kavén, Johan Fredrik *Valtiorikosylioikeuden aktit*.  31.10.1918. Kansallisarkisto. Viitattu 24.11.2023.
3. 1 2  Suomen kansan pitäisi siis lähettää tällaiset miehet asioita hoitamaan!.  *Ilkka*, 30.6.1936, nro 172, s. 5. Kansalliskirjasto. Viitattu 24.11.2023.
4. ↑  Virtanen, Aarni: *"Toimikaa, älkää odottako" : Vihtori Kosolan puheiden muutokset 1929–1936*, s. 189. Väitöskirja. Jyväskylä Studies in Humanities 271. Jyväskylä: Jyväskylän yliopisto, 2015. ISBN :978-951-39639-6-5. Teoksen verkkoversio (PDF).
**Harry Leland** on Marvel-yhtiön sarjakuvahahmo ja Ryhmä-X:n vastustaja. Hän on mutantti ja hänen supervoimansa on lisätä elävän olennon tai minkä tahansa aineen massaa. Leland on Helvetintulen Klubin johtajia, koodinimeltään **Musta Lähetti**. Siviilissä hän on asianajaja.

Historia
--------

Leland tavattiin ensimmäisen kerran, kun Ryhmä-X hyökkäsi Helvetintulen klubin New Yorkin päämajaan. Leland muutti Wolverinen tuhansia kiloja painavaksi ja tämän seurauksena hän putosi lattian läpi viemäreihin. Leland luuli, että Wolverine oli kuollut, mutta hän palasikin ja hyökkäsi Lelandin kimppuun. Wolverinen loikatessa Lelandin päälle, Leland muutti epätoivoisena Wolverinen painoa ja hänen kyntensä upposivat Lelandiin. Hän kuitenkin selviytyi tästä.

Myöhemmin Leland taisteli muiden klubin jäsenten kanssa Ryhmä-X:ää vastaan New Yorkin Central Parkissa. Leland käytti voimaansa upottaakseen Kolossin maan alle. Kun Nimrod hyökkäsi mutanttien kimppun, Ryhmä-X ja Helvetintulen Klubi yhdistivät voimaansa sitä vastaan. 

Leland lisäsi Nimrodin massaa siirtääkseen sitä lähemmäksi maata ja haavoittuvammaksi iskuille. Ylipainonsa ja huonon kuntonsa johdosta, tämä aiheutti Lelandille sydänkohtauksen. Stormin vaatimuksesta Leland vielä nosti taivaalla leijuvan Sebastian Shawin massaan, minkä johdosta hän törmäsi Nimrodiin painaen sen maahan. Tämän jälkeen Leland kuoli.

Tämä ei kuitenkaan ollut viimeinen kerta kun hänet nähtiin. Supervihollinen Black Talon herätti Lelandin ruumiin henkiin useiden muiden kuolleiden mutanttien tavoin ja teki niistä zombeja. Hänen motiivejaan tähän ei kuitenkaan kerrottu. Hulktaren voitettua Talonin, Leland haudattiin uudestaan. Varmuuden vuoksi hänen suunsa täytettiin suolalla ja hänen huulensa neulottiin yhteen.
**Doggtown** on turkulainen rockyhtye.

Entinen basisti Jankke Kuismin ja rumpali Petri Rinne olivat soittaneet yhdessä pitkään eri kokoonpanoissa. Kitaristi Kari Riihimäki on toiminut aiemmin Wardance-yhtyeen kitaristina ja soittanut useilla kotimaisten artistien levyillä. Yhtyeen laulaja Tumppi Niemelä, kokenut oululainen muusikko ja levytuottaja, hankittiin kesken levytyksen. Aikaisemmin muun muassa House Of Mirrors -yhtyeessä soittanut Juha-Pekka Paananen aloitti basistin tehtävissä vuonna 2007.

Doggtownin esikoisalbumi November Road julkaistiin vuonna 2005 Bluelight-levymerkillä. Albumi sai hyvän vastaanoton, ja keikkaili muun muassa Puistobluesissa.

Jäsenet
-------

* Tumppi Niemelä – laulu, perkussiot
* Kari Riihimäki – kitara
* Juha Paananen – bassokitara, taustalaulu
* Petri Rinne – rummut, perkussiot

Julkaisut
---------

### Studioalbumit

* *November Road*  (2005)
* *Re:Construction*  (2009)

### Singlet

* *She Brings Me Back to Life (radio edit)*  (2005)

Lähteet
-------

1. ↑  Pitkäjänteisyyttä bänditoimintaan *Turun Sanomat*.  30. kesäkuuta 2006. Turku. Viitattu 10. kesäkuuta 2008. [vanhentunut linkki]
2. ↑  Doggtown: November Road *Imperiumi.net*.  25. marraskuuta 2005. Viitattu 10. kesäkuuta 2008.

Aiheesta muualla
----------------

* Doggtown Myspacessa (englanniksi)
**Tuottavuusparadoksi** on ilmiö, johon talouden nobelisti Robert Solow kiinnitti huomiota sarkastisella kommentillaan "näemme tietokoneiden aikakauden kaikkialla, mutta emme tuottavuustilastoissa" ('You can see the computer age everywhere but in the productivity statistics'). Ilmiö on tulkittu paradoksiksi, näennäisesti järjenvastaiseksi, sen perusteella, että huima tietotekniikan kehitys ja panostus eivät ole tulostuneet positiivisina tuottavuuslukuina. Ilmiötä sinänsä ei ole kiistetty, mutta sen tulkinnassa on kaksi koulukuntaa.

Paradoksi-koulukunta tulkitsee ilmiön paradoksiksi ja esittää syitä näkemäänsä paradoksiin. Tunnetuin tutkimus*lähde tarkemmin?* jakaa tuottavuusparadoksin syyt neljään ryhmään: työtulosten ja panostusten väärin mittaaminen, opettelemisesta ja sopeutumisesta johtuvat viiveet, saatujen tuottojen uudelleen jakaminen ja haaskaaminen sekä epäonnistunut IT-johtaminen.

Toinen koulukunta toteaa saman ilmiön olemassaolon, mutta ei pidä sitä paradoksaalisena vaan luonnollisena markkinatalouden ilmiönä. Markkinataloudessa tuotteisiin luotu arvo jaetaan aina tuottajien ja kuluttajien kesken markkinahinnan avulla. Nopeasti kehittyvän teknologian aloilla syntyy nopeasti ja paljon uutta arvoa, josta koulukunnan mukaan suurimman osan ottaa vapaassa kilpailussa kuluttaja. Tästä seuraa, että tuottajien tuottavuuskehitys voi keskimäärin olla hyvinkin maltillinen huolimatta alan nopeasta teknisestä kehityksestä.*lähde tarkemmin?*

Lähteet
-------

* Brynjolfsson, E.: *The Productivity Paradox of Information Technology*. Communications of the ACM, 1993. (englanniksi)
* Pyykkö, Antti: *Tuottavuusparadoksi liiketoimintaa haittaavana ilmiönä*. kandidaatintyö. Jyväskylän yliopisto, 2009. Teoksen verkkoversio.
* Saari, Seppo: *Tuottavuus. Teoria ja mittaaminen liiketoiminnassa. Tuottavuuden käsikirja*. Mido, 2006. ISBN 951-98067-3-3.

### Viitteet

1. ↑  Yoram Bauman, Solow’s "computer age" quote: a definitive citation, The Standup Economist. Viitattu 10.12.2019 (englanniksi)
2. ↑  Robert M. Solow, Manufacturing Matters, The Standup Economist. Viitattu 10.12.2019 Alkuperäinen lähde: New York Times Book Review, July 12 1987, s. 36 (englanniksi)
3. ↑  Brynjolfsson 1993
4. ↑  Pyykkö 2009, s. 19
5. ↑  Saari 2006
**Dojran** (mak. Дојранско Езеро, *Dojransko Ezero*) eli **Doïráni** (kreik. Δοϊράνη) on järvi Kreikan ja Pohjois-Makedonian rajalla. Järven pinta-ala on 43,1 neliökilometriä. Tästä Makedonian tasavallan puolella on 27,3 neliökilometriä ja Kreikan puolella 15,8 neliökilometriä. Tämä tekee siitä Makedonian tasavallan kolmanneksi suurimman ja Kreikan 11. suurimman luonnonjärven. Dojranjärvi on suurimmillaan noin 8,9 kilometriä pitkä ja noin 7,1 kilometriä leveä. Järvi sijaitsee 160 metrin korkeudella merenpinnasta ja sen suurin syvyys on 10 metriä.

Doïráni-järvi.
Dojranjärvi on pyöreähkö. Valtioiden raja kulkee järven poikki pohjois-eteläsuunnassa. Länsipuoli kuuluu Pohjois-Makedoniaan ja itäpuoli Kreikkaan. Kreikan puolella järven rannalla sijaitsee Doïránin kylä. Doïránin kunnallisyksikkö, entinen itsenäinen kunta, on Kilkíksen kunnan osa. Järven koillisrannalla sijaitsee Mouriésin kylä ja länsirannalla Pohjois-Makedonian puolella Nov Dojranin kylä. Belasitsa- eli Bélles-vuoret sijaitsevat järven koillispuolella.

Järvellä käytiin Dojranjärven taistelut ensimmäisessä maailmansodassa sekä vuonna 1917 että vuonna 1918. Sen rannalla on brittiläisten ja kreikkalaisten kaatuneiden hautausmaat.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Dojran Lake *Exploring Macedonia*. Viitattu 19.9.2016.
2. ↑  Doirani *Visit Greece*. Viitattu 19.9.2016.
3. ↑  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 25.12.2013. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Dojran eli Doïráni** Wikimedia Commonsissa
X-3 Stiletto
X-3 Stiletto ilmassa.
**Douglas X-3 Stiletto** on Douglas Aircraft Companyn Yhdysvaltain ilmavoimille valmistama koekone, jolla tutkittiin jatkuvaa yliääninopeudella lentämistä. Sen tarkoitus oli pystyä lentämään Mach 2 -nopeudella pitkiä aikoja. Tämän takia se oli ensimmäisiä titaanirakenteisia lentokoneita. Koneen moottorin tehottomuuden vuoksi se ei kuitenkaan pystynyt ylittämään äänennopeutta kuin jyrkässä syöksyssä.

Tehottomuuden ohella myös heikot hidaslento-ominaisuudet vaivasivat X-3 Stilettoa. Koekoneen ilmaannousunopeus oli hyvin suuri 260 solmua eli 481,5 km/h. 

Suunnitelma kahden koekoneen valmistuksesta hyväksyttiin 30. kesäkuuta 1949. Ensimmäisen koneen koelennot alkoivat Edwards Air Force Basessa 11. syyskuuta 1952, toista konetta ei koskaan rakennettu.

Ensimmäisen X-3-lennon teki 15. lokakuuta 1952 Douglasin koelentäjä Bill Bridgeman. Hän teki yhteensä 26 koelentoa. X-3:n suurin nopeus saavutettiin 28. heinäkuuta 1953 - se oli vain Mach 1,208 30 asteen syöksyssä.

Joulukuussa 1953 X-3 luovutettiin Yhdysvaltain ilmavoimille. Everstiluutnantti Frank Everest ja majuri Chuck Yeager tekivät koneella kumpikin kolme koelentoa. Lennot laskettiin NACA:n lennoiksi. NACA:n koelentäjä Joseph A. Walker lensi konetta 1954 lähinnä testatakseen sen vakautta, mm. *roll-coupling*-ilmiön selvittämiseksi. Koneella 49-2892 tehtiin kaikkiaan 51 lentoa.

Kyseisen konetyypin suunnittelun avulla saavutettiin sentään jokin hyöty, sillä esimerkiksi F-101 Voodoo ja F-104 Starfighter perivät joitain X-3 Stilettossa käytettyjä piirteitä.

Lähteet
-------

* Eden, Paul; Moeng, Soph (toim.): *The encyclopedia of world aircraft*. Enderby, Leicester: Silverdale Books, 2002. ISBN 1-85605-705-4. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Eden 2002 s. 617
2. 1 2  X-3 NASA.  Arkistoitu 13.6.2007. Viitattu 12.7.2011. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **X-3 Stiletto**.
* Tietoja Nasan sivulla (englanniksi)
**Vuoripensasnärhi** (*Aphelocoma ultramarina*) eli aiemmalta nimeltään **meksikonpensasnärhi** on varisten heimoon kuuluva varpuslintu. Nykyisessä BirdLife Suomen nimistössä meksikonpensasnärhi (*Aphelocoma wollweberi*) on eri laji.

Tuntomerkit
-----------

Vuoripensasnärhi on yläpuolelta harmaansininen ja alapuolelta likaisenvalkoinen tai tuhkanharmaa. Pää, niska ja kaulansivut ovat siniset ja selkä ruskeanharmaa. Alaselkä, pyrstö ja siivet ovat siniset. Molemmat sukupuolet ovat samanväriset. Vanhoilla yksilöillä on musta nokka, mutta nuorilla alanokka on ensimmäisenä vuotena himmeänoranssi. Vuoripensasnärhi painaa 105–144 grammaa.

Levinneisyys
------------

Vuoripensasnärheä tavataan Meksikossa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.

Elinympäristö
-------------

Vuoripensasnärheä tavataan 1 200–1 800 metrin korkeudessa. Laji elää metsissä, joissa kasvaa mäntyjä, tammia ja katajia. Alemmilla korkeuksilla lajia tapaa tammien reunustamilta puronvarsilta ja preerioilta. Ylemmillä korkeuksilla laji suosii etelään viettäviä rinteitä, joilla kasvaa tammia.

Lisääntyminen
-------------

Esiintymisalueensa länsiosissa vuoripensasnärhi pesii 6–20 yksilön joukoissa, joissa on yksi tai kaksi pesivää paria, joita loput auttavat. Itäiset yksilöt ovat enemmän reviirilintuja. Muninta tapahtuu maaliskuun lopussa tai huhtikuussa ja munia on keskimäärin neljä tai viisi. Laji voi pesiä kahdesti tai kolmesti kesässä, mutta näissä pesinnöissä munaluku on pienempi. Haudonta, johon vain naaras osallistuu, kestää 17–18 päivää. Poikaset pysyvät pesässä 24–28 päivää.

Ravinto
-------

Vuoripensasnärhi käyttää ravinnokseen hyönteisiä, muita niveljalkaisia, liskoja, siemeniä, jyviä, pähkinöitä ja mettä.

Arizonassa tehdyssä tutkimuksessa havaittiin, että vuoripensasnärhi "punnitsee" kuorellisia pähkinöitä, jotta se erottaa laadukkaimmat joukosta.  Ensimmäisessä kokeessa linnut valitsivat systemaattisesti painavimmat ja toisessa linnut hylkäsivät isot mutta kokoonsa nähden liian kevyet pähkinät. Lintu tutkii nokassaan olevaa pähkinää ravistelemalla sitä ja samalla aukoen hiukan nokkaansa kopistellakseen sitä.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Aphelocoma ultramarina* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.2*.  2013. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 6.3.2014. (englanniksi)
2. ↑  Maailman lintujen suomenkieliset nimet BirdLife Suomi.  Arkistoitu 15.2.2018. Viitattu 30.3.2018.
3. 1 2 3 4  Aphelocoma ultramarina ADW. Viitattu 13.4.2013. (englanniksi)
4. 1 2 3  Pensasnärhet punnitsevat pähkinöitä *tiedetuubi.fi*.  Arkistoitu 30.5.2015.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q4876403
* Wikispecies: Aphelocoma ultramarina
* ADW: Aphelocoma\_ultramarina
* Avibase: 8A6D655EB869B6E4
* BirdLife: 22724961
* BOLD: 98976
* CoL: FCWV
* BOW: mexjay3
* eBird: mexjay3
* Euring: 15360
* GBIF: 2482395
* iNaturalist: 144206
* IRMNG: 10197225
* ITIS: 179707
* IUCN: 22724961
* NCBI: 55973
* Neotropical: mexjay3
* Xeno-canto: Aphelocoma-ultramarina

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee leveyspiirejä. Yhtiöstä katso Kääntöpiiri (kustantamo).*
Punaisella sävytetun alueen rajaavat pohjoisessa kravun ja etelässä kauriin kääntöpiiri. Vain tällä alueella Aurinko voi koskaan paistaa suoraan ylhäältä.
**Kääntöpiirit** ovat kaksi leveyspiiriä noin 23,5 astetta pohjoista ja eteläistä leveyttä. Niiden kulmaetäisyys päiväntasaajasta on sama kuin Maan pyörimisakselin kaltevuus Maan ratatasoon nähden.

Pohjoista kääntöpiiriä kutsutaan yleisesti hyvin hyvin yleisesti esko huoviseksi myös kravun kääntöpiiriksi ja eteläistä kauriin kääntöpiiriksi.

Kääntöpiirit rajaavat Auringon zeniittiaseman vuoden aikana. Zeniitissä Aurinko paistaa suoraan ylhäältä. Auringon zeniitin leveysaste liikkuu alkupuolella vuotta aina vain pohjoisemmaksi, kunnes kesäpäivänseisauksena (noin juhannuksena) se on pohjoisimmillaan ja sijaitsee kravun kääntöpiirillä. Sitten zeniittipiste kääntyy etelään, kunnes se talvipäivänseisauksen aikaan saavuttaa kauriin kääntöpiirin.

Nimitykset kravun ja kauriin kääntöpiiri tulevat siitä, että kauan sitten, kun kääntöpiirit saivat nimensä, Aurinko oli talvipäivänseisauksen aikana kauriin merkissä ja kesäpäivänseisauksen aikana kravun merkissä. Sittemmin tähdistöjen paikat ovat siirtyneet taivaalla.

Lähteet
-------

1. 1 2  kääntöpiiri *Tieteen termipankki*. Viitattu 22.5.2021.
2. 1 2  Tropic of Capricorn *Encyclopaedia Britannica*. Viitattu 22.5.2021.
3. 1 2  Tropic of Cancer *Encyclopaedia Britannica*. Viitattu 22.5.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kääntöpiiri** Wikimedia Commonsissa
**Káto Samikó** (kreik. Κάτω Σαμικό) on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Andrítsaina-Kréstenan kuntaan, Eliin alueyksikköön ja Länsi-Kreikan alueeseen. Kylän väkiluku on 428 (vuonna 2011).

Näkymä antiikin Samikonin kaupungin akropoliilta.
Káto Samikón kylä, suomeksi "Ala-Samikó", sijaitsee lähellä Peloponnesoksen niemimaan länsirannikkoa noin 23 kilometriä kaakkoon Pýrgoksen kaupungista. Kylän pääelinkeino on maanviljely. Sen nimi viittaa vajaa viisi kilometriä pohjoisempana sijaitsevaan Samikón kylään ja palautuu Fragkokklisiássa Káto Samikón eteläpuolella olevalla kukkulalla sijainneen antiikin aikaisen Samikonin kaupungin nimeen. Káto Samikón Kleidísta puolestaan on tehty löytöjä helladiselta kaudelta.

Káto Samikó muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Κάτω Σαμικού, *Topikí Koinótita Káto Samikoú*), johon kuuluvat varsinaisen Káto Samikón kylän lisäksi kylät Fragkokklisiá ja Kleidí. Koko yhdyskunnan väkiluku on 494. Aiemmin Káto Samikó kuului Skilloúntan kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Andrítsaina-Kréstenan kunnan Skilloúntan kunnallisyksikköön.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. ↑  Κάτω Σαμικό *Αξιοθέατα της περιοχής μας*. Viitattu 2.10.2023.
3. ↑  Κάτω Σαμικό: Ιστορικό Υπουργείο Πολιτισμού και Αθλητισμού. Viitattu 2.10.2023.
**Caillac** on kunta Lounais-Ranskassa Lotin departementissa Oksitanian alueella. Se sijaitsee Lotjoen varrella, noin 12 kilometriä Cahorsin kaupungista länteen.

Château Lagrézette
Viinitilana toimiva linna Château Lagrézette on rakennettu 1400-luvulla 300 vuotta vanhemman linnoitetun talon perustuksille. Linnassa on nähtävissä 1500-luvun renessanssikoristeita. Linna hylättiin 1900-luvun puolivälissä, mutta vuonna 1980 sen uusi omistaja Alain Dominique Perrin ryhtyi kunnostamaan sitä. Vuonna 1982 linna luokiteltiin historialliseksi muistomerkiksi.

Pyhän Pietarin ja pyhän Paavalin kirkko on peräisin 1100-luvulta, mutta siihen on tehty merkittäviä muutoksia 1500-luvulle asti. Massiivinen kirkko on tyyliltään romaaninen, ja se luokiteltiin historialliseksi muistomerkiksi vuonna 1979.

Lähteet
-------

1. ↑  Comparateur de territoire Institut National de la Statistique et des Études Économiques. Viitattu 14.11.2023. (ranskaksi)
2. ↑  L'histoire du Château Lagrézette Château Lagrézette. Viitattu 14.11.2023. (ranskaksi)
3. ↑  Église Saint-Pierre et Saint-Paul de Caillac Office de Tourisme Cahors Vallée du Lot. Viitattu 14.11.2023. (ranskaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Caillac** Wikimedia Commonsissa
Svetlana Beriosova
**Svetlana Beriosova** (24. syyskuuta 1932 Kaunas – 10. marraskuuta 1998 Lontoo) oli liettualaissyntyinen, brittiläistynyt balettitanssija.

Beriosova syntyi tanssija, balettimestari Nicholas Beriosoffin tyttärenä. Hän sai varhaista balettiopetusta äidiltään, joka kuoli hänen ollessaan 10-vuotias. Myöhemmin häntä opettivat Anatoli Vilzak ja Ludmilla Schollar New Yorkissa, jossa perhe asui vuodesta 1940. Beriosova sai jo teini-ikäisenä merkittäviä rooleja sekä perinteisissä että moderneissa baleteissa. 1950-luvun alussa Beriosova aloitti uran Sadler's Wells -baletissa, josta myöhemmin tuli Royal Ballet. Siellä hän tanssi, kunnes vetäytyi lavalta vuonna 1975. Koreografeja, joiden kanssa Beriosova työskenteli, olivat muiden muassa Bronislava Nižinska, Frederick Ashton, Kenneth MacMillan, Andrée Howard, John Cranko ja George Balanchine. Beriosova oli myöhemmin suosittu tanssivalmentaja. Vuosina 1978 ja 1980 hän vieraili Maina Gielgudin *Steps, Notes and Squeaks* -tuotannoissa.

Beriosova oli naimisissa Mohammed Masud Khanin kanssa, kunnes pariskunta erosi vuonna 1974. Beriosova kuoli 66-vuotiaana syöpään sairaalassa Lontoossa.

Lähteet
-------

1. ↑  Svetlana Beriosova Britannica
2. 1 2  Svetlana Beriosova, Ballerina With Royal Ballet, Dies at 66 The New York Times


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
Kööpenhaminan yliopiston sinfoniaorkesteri Universitätschor Dresdenin kanssa maaliskuu 2013.
**Kööpenhaminan yliopiston sinfoniaorkesteri**, myös *SymfUni*, on sinfoniaorkesteri Kööpenhaminan yliopistossa. Orkesteri toimii Frederiksbergin kunnassa.

Yleistä
-------

SymfUni-orkesterin perusti vuonna 2007 joukko Kööpenhaminan yliopiston opiskelijoita. Nykyisin orkesteriin kuuluu noin 60 eri opiskelulinjan opiskelijaa Kööpenhaminan yliopistosta sekä suuri joukko kansainvälisiä opiskelijoita ja opiskelijoita muista yliopistoista Suur-Kööpenhaminan alueelta. Keväällä 2012 orkesteri esitti Alankomaissa Niels Wilhelm Gaden *Elverskud*-oopperan yhdessä hollantilaisen opiskelijakuoron kanssa.

Ohjelmisto
----------

SymfUni on konsertoinut ympäri Eurooppaa esittäen Beethovenista Bizet'hen. Syksyllä 2013 orkesteri teki yhteistyötä Universitätschor Dresdenin kanssa ja on esittänyt muun muassa Lars-Erik Larssonin *Förklädd Gud* ja Felix Mendelssohn Bartholdyn *Vom Himmel hoch*. Keväällä 2014 orkesteri esitti elokuvamusiikkia, muun muassa John Williamsin säveltämää musiikkia elokuvista *E.T.* ja *Kadonneen aarteen metsästäjät*.

Kapellimestarit
---------------

* 2007–2010 Kristoffer Kaas
* 2010–2013 Jan Scheerer
* 2013– Peter Piotr Gasior

Lähteet
-------

1. ↑  "SymfUni - Københavns Universitets symfoniorkester", *kirku.dk*, 2014. Luettu 2014-08-15. ((tanskaksi)) Archived from the original on 2014-08-19.
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑
5. ↑
6. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* SymfUnin kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
**Järvenperä** (ruots. *Träskända*) on Espoon kaupunginosa. Järvenperä on Kehä III:n ja Espoon Pitkäjärven välissä. Espoon keskus on noin kuuden kilometrin päässä.

Palvelut ja nähtävyydet
-----------------------

Järvenperässä on muun muassa kaksi koulua: Karamzinin koulu (ala-aste) ja Järvenperän koulu (yläaste), kaksi jalkapallokenttää, leikkipuistoja, kauppa, huoltoasema, parturi-kampaamo ja kolme päiväkotia (Järvenperän päiväkoti, Puutarhurin päiväkoti ja Auroran päiväkoti). 

Järvenperässä on myös kuuluisa Aurora Karamzinin eli Träskändan kartano, jonka osana oleva päärakennus toimi 1920 luvulta lähtien vanhainkotina. Nykyisin *milloin?* päärakennus on pääosin tyhjillään. Träskandan kartanopuisto on luonnonsuojelualue ja sen läpi kulkee monia eri puulajeja esittelevä luontopolku. 

Järvenperässä on myös Espoon kaupungin Taidetalo Pikku-Aurora, lasten ja perheiden taidekeskus. Järvenperällä ei ole omaa kaupunginosakohtaista postinumeroa ja Järvenperän postikin toimii Lippajärvellä, vajaan kahden kilometrin päässä. Kaupunginosan alue kuuluu postipiireihin 02740 ja 02940.

Järvenperän toisella puolella, Karamzinin ala-asteen ja jalkapallokentän viereisellä pysäköintialueella, sijaitsee pieni kioski. Tämä entinen elintarvikekioski ja nykyinen pikaruokapaikka on toiminut kesästä 2005 asti nimellä Aladdin Burger. Jalkapallokentän vieressä on myös koirapuisto. 

Kehä III:n toisella puolella sijaitsee viheralan näyttelypuisto Marketanpuisto, jonka alueella on myös ruotsinkielinen puutarha-alan sekä ammattikoulu- että ammattikorkeakoulutasoista opetusta antava oppilaitos Axxell. Kun kuljetaan Kehä III:n yli Högnäsiin päin, päästään myös nopeasti kävelyreittiä pitkin Bodomjärvelle. Bodomjärvellä sijaitsee mm. Oittaan ulkoilualue, pururadat ja uimaranta.

Lähteet
-------

1. ↑  Espoon viralliset kaupunginosat (PDF)  12.12.2012. Espoon Kaupunki. Viitattu 26.1.2015.
2. ↑  Espoon kaupunginosien pinta-alat *hri.fi*.  24.10.2014. HRI. Viitattu 26.1.2015.
3. ↑  Espoon kaupunki: Espoon väkiluku vuodenvaihteessa 2016/2017 *espoo.fi*. Viitattu 20.12.2017.
4. 1 2  Järvenperän postipiirit Espoon karttapalvelussa *kartat.espoo.fi*. Espoon kaupunki. Viitattu 26.1.2015.

Espoon suuralueet ja kaupunginosat

|  |  |
| --- | --- |
| Pohjois-Espoo | Bodom · Kalajärvi · Lahnus · Lakisto · Luukki · Niipperi · Perusmäki · Röylä · Vanhakartano · Velskola |
| Suur-Espoonlahti | Espoonlahti · Kaitaa · Latokaski · Nöykkiö · Saunalahti · Soukka · Suvisaaristo |
| Suur-Kauklahti | Espoonkartano · Kauklahti · Kurttila · Vanttila |
| Suur-Leppävaara | Karakallio · Kilo · Laaksolahti · Leppävaara · Lintuvaara · Lippajärvi · Sepänkylä · Viherlaakso |
| Suur-Matinkylä | Henttaa · Matinkylä · Olari |
| Suur-Tapiola | Haukilahti · Laajalahti · Mankkaa · Niittykumpu · Otaniemi · Pohjois-Tapiola · Tapiola · Westend |
| Vanha-Espoo | Espoon keskus · Gumböle · Högnäs · Järvenperä · Karhusuo · Karvasmäki · Kaupunginkallio · Kolmperä · Kuurinniitty · Muurala · Nupuri · Kunnarla · Nuuksio · Siikajärvi · Vanha-Nuuksio · Ämmässuo |
**Uuno Severus Hölttä** (1895–1966) oli suomalainen taidemaalari.

Hölttä oli Suomen sisällissodan aikana punakaartissa. Sodan päätyttyä hän joutui Hennalan vankileirille mutta karkasi sieltä ja pakeni Ruotsiin. Hölttä oleskeli sitten ulkomailla ja palasi Suomeen vasta syyskuussa 1928.

Hölttä pidätettiin Kotkassa lokakuussa 1928 epäiltynä osallisuudesta sisällissodan aikana tapahtuneeseen seppä Evert Naakan murhaan. Kolme punakaartilaista haki 8. huhtikuuta 1918 Naakan asunnostaan Kotkan Hovinsaarella viedäkseen hänet työväentalolle kuulusteltavaksi. Uuden aseman kohdalla he kuitenkin surmasivat Naakan ja heittivät hänen ruuminsa avantoon. Ruumis löytyi vasta myöhemmin keväällä.

Kotkan raastuvanoikeudessa todettiin, että Hölttä ei ollut voinut osallistua murhaan, koska hän jalkavamman takia ei ollut murhapaikalla. Raastuvanoikeus vapautti Höltän, mutta syyttäjä valitti Viipurin hovioikeuteen, joka puolestaan tuomitsi Höltän avunannosta murhaan kuudeksi vuodeksi kuritushuoneeseen. Tuomiosta valitettiin korkeimpaan oikeuteen, ja korkein oikeus kumosi 7. kesäkuuta 1929 antamallaan päätöksellä hovioikeuden tuomion ja vapautti Höltän kaikesta vastuusta. Hölttä oli kuitenkin joutunut istumaan kuukausikaupalla syyttömänä vankilassa.

Kansan Arkistossa säilytetään Höltän vesiväritöitä, piirustuksia ja käsinkirjoitettuja muistiinpanoja. Höltän papereiden joukossa on myös vanha punakaartin jäsenkortti ja korkeimman oikeuden vapauttava päätös seppä Naakan murhajutussa.

Kirjallisuutta
--------------

* Kerttuli Wessman : *Helsinki kehyksissä: taidetta Helsingin kaupunginmuseon kokoelmista - Helsingfors i ramar: konst ur Helsingfors stadsmuseums samlingar*. Liittyy samanimiseen 15.9.2004 -12.2.2006 pidettyyn näyttelyyn Helsingin kaupunginmuseon Hakasalmen huvilassa. Helsingin kaupunginmuseo, Helsinki 2005 ISBN 9524736144

Lähteet
-------

1. 1 2  Kaisa Lassinaro : Woman Lying On Her Stomach
2. 1 2  Kapinan aikainen murhaaja pidätetty Kotkassa, Helsingin Sanomat, 29.10.1928, nro 295, s. 7, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
3. ↑  Seppä Naakan murhajuttu lopullisesti selvitetty, Eteenpäin, 26.06.1929, nro 71, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
4. ↑  Punaisia tuomitaan yhä luokkasota-asioista, Työ, 04.04.1929, nro 38, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
5. ↑  Suomalaisen kuvataiteen bibliografia

Aiheesta muualla
----------------

* Severus Höltän maalauksia vuosilta 1937–1950 (Finna)
**Mihail Iosifovitš Gurevitš** (ven. Михаи́л Ио́сифович Гуре́вич; 12. tammikuuta 1893 (J: 31. joulukuuta 1892) Rubanštšina – 25. marraskuuta 1976 Leningrad) oli neuvostoliittolainen lentokonesuunnittelija, joka perusti yhdessä Artem Mikojanin kanssa MiG-suunnittelutoimiston.

Ennen Toista maailmansotaa
--------------------------

Hän syntyi juutalaiseen perheeseen Rubanštšinan kylässä Kurskin kuvernementissa vuonna 1892. Hän valmistui Ohtyrkan lukiosta (Harkovan kuvernementissa) erinomaisin arvosanoin ja pääsi Harkovan yliopistoon opiskelemaan matematiikkaa. Pian hänet erotettiin, koska oli osallistunut vallankumoukselliseen toimintaan. Hän jatkoi opintojaan Ranskassa, Montpellier’n yliopistossa. Hän valmistui lentokoneinsinööriksi ranskalaisesta Supaero-yliopistosta vuonna 1913.

Vuonna 1914 hän oli lomalla kotonaan, kun maailmansota alkoi. Tämä ja Venäjän vallankumous keskeyttivät hänen opintonsa. Hän valmistui 1925 Harkovan teknologisesta instituutista ja meni töihin valtionyhtiöön nimeltä "Lämpö ja Voima". 

Vuonna 1929 hän muutti Moskovaan ja pääsi ilmailun pariin takaisin. Vuonna 1937 hän johti suunnitteluryhmää Polikarpovin suunnittelutoimistossa. 1930-luvun lopussa hän vieraili Lisunovin kanssa Douglasin tehtailla Kaliforniassa, kun Neuvostoliitto hankki lisenssin valmistaa DC-3-lentokoneita.

Toinen maailmansota
-------------------

Mikojan nimitettiin vuonna 1939 Moskovaan perustetun lentokonesuunnittelutoimiston johtajaksi ja Gurevitš ylennettiin sen varapääinsinööriksi. Yhdessä Mikojanin kanssa hän loi siitä Mikojan-Gurevitš-suunnittelutoimiston. Maaliskuussa 1942 se nimettiin seuraavilla nimillä: OKB MiG (*Osoboje Konstruktorskoje Bjuro MiG*), ANPK MiG (*Aviatsionni nautšno-proizvodstvenni kompleks*) ja OKO MiG. 

Toinen maailmansota osoitti, ettei MiG-1-hävittäjä ollut kovin hyvä. Sen pohjalta kehitetty MiG-3 oli paljon parempi ja sitä käytettiin Neuvostoliiton ilmavoimissa suurina määrinä. MiG-5, 7 ja MiG-8 olivat lähinnä koekoneita.

Toisen maailmansodan jälkeen
----------------------------

Toisen maailmansodan jälkeen Neuvostoliitossa tehtiin versiota saksalaisten kehittämistä suihkukoneista, samoin kuin tehtiin samaan aikaan ainakin Ranskassa, Englannissa ja Ruotsissa. Ensimmäinen sarjatuotantokone oli MiG-9 vuonna 1946. I-270-prototyyppi perustui saksalaiseen hahmotelmaan ja käytti brittiläistä suihkumoottoria – siitä tuli etenkin Korean sodassa menestyksellinen MiG-15. Sen suorituskyky oli erinomainen ja yli 18 000 konetta valmistettiin. 
Vuonna 1957 hän nousi MiG-suunnittelutoimiston pääinsinööriksi.

Kunnianosoitukset
-----------------

Hän sai valtion palkinnon vuosina 1941, 1947, 1948, 1949 ja 1953, Lenin-kunniamerkin vuonna 1962 ja "Sosialistisen työn sankarin" arvon 1957.

Lähteet
-------

1. ↑  Левин, Марк: Авиаконструктор из семьи винокура *Jewish.ru*.  14.1.2013. Viitattu 12.6.2023. (venäjäksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
**Tsahiagiin Elbegdorž** (mong. Цахиагийн Элбэгдорж, s. 30. maaliskuuta 1963) on mongolialainen poliitikko, joka toimi maansa presidenttinä kesäkuusta 2009 heinäkuuhun 2017. Hän toimi Mongolian pääministerinä vuonna 1998 ja 2004–2006. Hän edustaa Demokraattista puoluetta, jota on johtanut 1996–1999 ja 2006–2008.

Elbegdorž toimi koneistajana Erdenetin kuparikombinaatissa ennen asepalveluksensa alkua 1982. Hän johti vallankumouksellista nuorisoliittoa armeijassa ja pääsi palkkiona opiskelemaan journalistiikka ja marxismi-leninismiä Lviviin Neuvostoliittoon Glasnostin aikana. Hän työskenteli myöhemmin armeijan Ulaan Od -lehdessä.

Elbegdorž osallistui demokratiamielenosoituksiin Ulan Batorissa loppuvuodesta 1989 ja hänet valittiin 1990 Kansankongressiin, jossa hän oli laatimassa maalle uutta perustuslakia. Hän perusti Mongolian ensimmäisen itsenäisen lehden, Ardtšilalin ja toimitti sitä vuodesta 1990, sekä tv-kanavan 1994.

Elbegdorž johti Demokraattisen puolueen ja sosiaalidemokraattien liittouman vaalivoittoon 1996. Vuonna 1998 perustuslaista poistettiin pykälä, joka kielsi kansanedustajia toimimasta ministereinä ja Elbegdorž valittiin huhtikuussa 1996 maan pääministeriksi. Erdenetin kaivosyhtiön johtajan vaihdon jälkeen parlamentti äänesti Elbegdoržin eroamaan saman vuoden joulukuussa.

Ensimmäisen pääministerikautensa jälkeen hän opiskeli University of Colorado at Boulderissa taloustieteitä ja Harvardissa John F. Kennedy School of Governmentissa julkishallinnon tutkinnon 2002.

Elokuussa 2004 Elbegdorž valittiin uudelle kaudelle pääministeriksi, vaikka hän ei ollutkaan enää parlamentin jäsen. Mongolian kansanvallankumouksellinen puolue (MPRP) jätti hallituksen, joka kaatui tammikuussa 2006. Vuoden 2008 vaaleissa hän asettui uudelleen ehdolle parlamenttiin ja johti Demokraattisen puolueen vaalikampanjaa. MPRP:n julistauduttua vaalivoittajaksi Elbegdoržin kannattajat protestoivat vaalin tulosta ja syyttivät vaalivilppiä.

Demokraattinen puolue asetti Elbegdoržin presidenttiehdokkaakseen huhtikuussa 2009. Vaaleissa hän sai 51,24 prosenttia äänistä istuvaa presidenttiä Nambaryn Enhbajaria vastaan.
Vuoden 2013 vaaleissa Elbegdorž valittiin jatkokaudelle.

Mongolian vuoden 2017 presidentinvaaleissa Elbegdorž ei voinut enää asettua ehdokkaaksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Mongolian presidentti jatkaa virassaan Iltalehti. Viitattu 27.6.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Tsahiagiin Elbegdorž** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |

 |
**Andri Andrijovytš Meženskyi** (ukr. Андрій Андрійович Меженський; s. 21. toukokuuta 1996 Kiova) on ukrainalainen karateka. Hän on Kyokushinin kaksinkertainen EM-mitalisti ja nelinkertainen Ukrainan mestari.

Kilpaura
--------

Lokakuussa 2015 Meženskyi voitti ensimmäisen Ukrainan mestaruuden. Hän oli myös mukana Euroopan Openissa.

Maaliskuussa 2016 Meženskyi saavutti toisen Ukrainan mestaruuden ja lokakuun alussa hän saavutti pronssia Ukrainan mestaruuskilpailujen avoimessa painoluokassa. Toukokuussa Meženskyi oli mukana IKO-liiton EM-kilpailuissa. Sittemmin lokakuun lopulla hän voitti WKO-liiton Ukrainan mestaruuden.

Maaliskuussa 2017 Meženskyi voitti uransa neljännen Ukrainan-mestaruuden superraskaassarjassa. Huhtikuussa hän saavutti WKB-liiton EM-pronssia avoimessa painoluokassa. Syyskuussa hän voitti vielä pronssia WKO-liiton Ukrainan mestaruuskilpailuissa. Marraskuussa Meženskyi voitti Ukrainan cupin.

Joulukuussa 2019 Meženskyi sijoittui neljänneksi Euroopan Openissa hävittyään pronssiottelun Aleksei Galieville.

Marraskuussa 2022 Meženskyi saavutti EM-pronssia Euroopan Openissa. Hän eteni ensimmäiseltä kierrokselta suoraan jatkoon ja voitti toisella kierroksella Grzegorz Kędzierskin. Välierissä Meženskyi hävisi Alejandro Navarrolle ja eteni pronssiotteluun, jossa hän voitti Filip Maksimowiczin.

Toukokuussa 2023 Meženskyi kilpaili Puolan painoluokallisissa EM-kilpailuissa. Hän voitti avauskierroksella Mody Sissakon ja toisella Jahmaine Christien. Välierässä Meženskyi hävisi kaksinkertaiselle Euroopan mestarille Patryk Sypieńille ja eteni pronssiotteluun. Hän kohtasi Filip Maksimowiczin, jonka Meženskyi voitti edellisvuoden EM-kilpailuissa. Tällä kertaa hän hävisi pronssiottelun ja sijoittui neljänneksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  19thEuropeanOpenKarateKyokushinChampionships-Sunday-Kumite-Results *ikopoland.com* 6.11.2022 Viitattu 7.11.2022 (englanniksi)
2. 1 2 3  МЕЖЕНСЬКИЙ АНДРІЙ АНДРІЙОВИЧ *kyokushinkarate.news* Viitattu 7.11.2022 (ukrainaksi)
3. ↑  Пули 30-го Чемпионата Европы 2016 по киокушинкай (IKO) *superkarate.ru* 20.5.2016 Viitattu 31.5.2023 (venäjäksi)
4. ↑  The 18th European Open Karate Championship results (IKO) *kyokushinkarate.news* 8.12.2019 Viitattu 7.11.2022 (englanniksi)
5. ↑  The 36th European Weight Category Karate Championship – Draws (IKO) *kyokushinkarate.news* 15.5.2023 Viitattu 21.5.2023 (englanniksi)
6. ↑  The 36th European Weight Category Kyokushin Championships Results *kyokushinkarate.news* 21.5.2023 Viitattu 22.5.2023 (englanniksi)
**Kiuruveden jäähalli** (sponsorinimeltään **Aamulypsy-Areena**) on vuonna 2004 valmistunut jäähalli Kiuruvedellä.

Hallissa toimi myös Kiuruveden keilahalli ennen sen siirtymistä Kiuruveden ydinkeskustaan. Halli toimii kotiareenana Kiuruveden Kiekko 81:n joukkueille. Kaukalo on jäädytettynä vuosittain elokuusta huhtikuuhun. Hallissa on käytössä pienen jäähallin perusvarustus ja 400 hengen katsomo.

Hallin uutta sponsorinimeä, *Aamulypsy-Areena*, juhlittiin kansanjuhlassa 12. maaliskuuta 2022. Paikalla olivat Suomipopin Tinni Wikström, Juuso Mäkilähde sekä Tuukka Ritokoski. Tempaus palkittiin vuoden radiopromootiona. Palkintoa juhlistettiin Aamulypsy Areenan Kultajuhlilla keväällä 2023. Kultajuhlat pidettiin Kiuruveden torilla, johon osallistuivat Tinni Wikström, Juuso Mäkilähde, Tuukka Ritokoski sekä hovimuusikko Ilkka.

Lähteet
-------

1. 1 2  Jäähalli Kiuruveden kaupunki, kiuruvesi.fi. Viitattu 14.7.2020.
2. ↑  Kiuruveden jäähalli nimetään Aamulypsy-Areenaksi  8.3.2022. Yle.
3. ↑  Jäähalli lipas.fi. Viitattu 14.7.2020.