recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Axel Veikko Axelson** (1. maaliskuuta 1910 Helsinki – 20. maaliskuuta 1996 Helsinki) oli suomalainen vuorineuvos, joka toimi Kemijoki Oy:n toimitusjohtajana vuosina 1960–1975.

Elämä ja ura
------------

Axelson syntyi maisteri Väinö Axelsonin ja kansakoulunopettaja Jenny Hallonbladin perheeseen ja pääsi ylioppilaaksi Helsingin Suomalaisesta Yhteiskoulusta. Hän valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisen korkeakoulun tie- ja vesirakennuksen opintosuunnalta vuonna 1933. Talvisodassa Axelson palveli III Armeijakunnan esikunnassa ja jatkosodassa vuodesta 1943 Pioneeripataljoona 23:n komentajana.

Työuransa päätoimena Axelsonilla oli Kemijoen rakentamisen johtaminen. Hän yleni Imatran Voima Oy:n ja Oulujoki Oy:n rakennusosaston johtajaksi vuonna 1952, josta hänet kutsuttiin Kemijoki Oy:n toimitusjohtajaksi vuonna 1960. Axelsonin johtajakaudella Kemijokeen rakennettiin Permantokosken, Seitakorvan, Ossauskosken, Lokan ja Taivalkosken voimalaitokset. Axelson nimitettiin vuorineuvokseksi vuonna 1966.

Lähteet
-------

* Olli Turunen: Vuorineuvos Veikko Axelson (1910–1996). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 5.9.2008. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Talousvaikuttajat

 |

 |
**Trooppinen house** on deep housen alalaji, jossa on elementtejä myös dancehallista sekä baleaarisesta musiikista. Kyseisen lajityypin esittäjiä on nähty usein lukuisilla kesäfestivaaleilla kuten Tomorrowlandissä. Artisteihin jotka ovat tehneet lajityyppiä tunnetuksi, lukeutuvat Thomas Jack, Kygo, Matoma, Lost Frequencies, Seeb ja Klingande. Suomesta tunnettuja mm. Thastor.

Trooppisen housen tarina alkaa 2000-luvun lopulta, kun Bob Sinclar sekä Yves Larock toteuttivat kansainvälisiä hittikappaleita, joissa oli lukuisia trooppisen housen elementtejä. He olivat saaneet inspiraatiota tekemäänsä musiikkiin 1980-luvun Hi-NRG -musiikista sekä muista sen ajan elektronisen musiikin alalajeista. Vuonna 2012 Unicorn Kid loi tropical raven, vauhdikkaamman muodon lajityypistä joka tultaisiin tuntemaan trooppisena housena. Lajityyppi nousi kuitenkin suureksi trendiksi vasta vuonna 2013 kun Klangkarussell julkaisi kappaleen "Sun Don't Shine", jota seurasivat perässä muun muassa Kygo ja Robin Schulz heidän tuotannollaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Kygo – Bringing Tropical House to Center Stage *edmexclusives.com*.  Arkistoitu 4.1.2015. Viitattu 1.6.2020.
2. ↑  Rihanna Was Making ‘Tropical House’ Before Justin Bieber — It’s Called Dancehall *spin.com*.  Arkistoitu 8.11.2020. Viitattu 1.6.2020.
3. ↑  Interview: Melodic House DJ/Producer Bakermat Talks Jazz, Soul, & What He's Got Planned on the Horizon *casulin.com*.  Arkistoitu 12.12.2016. Viitattu 1.6.2020.
4. ↑  Kygo on Birth of Tropical House, Billy Joel Fandom *rollingstone.com*.
5. 1 2  EVOLUTION OF TROPICAL HOUSE *recordingarts.com*.
6. ↑  A Beginner’s Guide to Tropical House, the Breakout Music Genre of 2015 *blogs.wsj.com*.
7. ↑  What the hell is tropical house? *gq-magazine.co.uk*.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Tropical house
**Gula** (sumeriksi *suuri*) on muinainen mesopotamialainen parannuksen jumalatar ja Ninurtan vaimo. Sumerissa hänet tunnettiin myös nimillä **Bau**, **Nininsina** tai **Ninkarrak**. Hän oli Lagašin kaupunkivaltioon kuuluneen Urukugin suojelusjumalatar sekä Nininsina-nimisenä Nippurista etelään sijainneen Isinin kaupunginjumalatar. Nippurissa häntä puolestaan kutsuttiin nimellä **Ninnibru**, Nippurin kuningatar.

Gula on ilmeisesti ollut alun perin koirien jumalatar. Nininsina kuvattiin pitkään koirapäisenä, ja koira oli hänen tunnuksensa. Koska koirien haavojen nuolemisella uskottiin olevan parantava vaikutus, hänestä tuli parantamisen jumalatar. Bau oli sumerien mytologiassa ylijumala Anin tytär ja sateen jumala Pabilsagin (Ninurta tai Ningirsu) puoliso. Babylonian vanhalla kaudella Gula rinnastettiin Nininsinaan, ja kummankin tunnuseläin oli koira.

Lähteet
-------

* Lurker, Manfred: A Dictionary of Gods and Goddesses, Devils and Demons. Routledge & Kegan Paul, 1987. ISBN 0-203-67189-9

### Viitteet

1. 1 2  Bau *Encyclopaedia Britannica*. Encyclopaedia Britannica inc. Viitattu 21.2.2019. (englanniksi)
2. 1 2  Lurker 1987, s. 71
**Karjalan jääkäriprikaati** (ven. Каре́льская е́герская брига́да, *Karelskaja jegerskaja brigada*) oli Neuvosto-Karjalassa 1920–1930-luvulla toiminut puna-armeijan kansallinen joukko-osasto.

Lokakuussa 1925 Petroskoissa perustettiin erillinen Karjalan jääkäripataljoona, johon kuului kolme kiväärikomppaniaa ja yksi konekiväärikomppania. Pataljoonalla oli tiedustelu-, yhteys-, tykistö- ja pioneerijoukkueet, talousosasto ja soittokunta. Upseeristo koostui Pietarin kansainvälisen sotakoulun käyneistä suomalaisista, miehistö paikallisista asevelvollisista. Vuonna 1927 pataljoonassa oli yhteensä 722 sotilasta. Rivimiehistä karjalaisia oli 65 prosenttia ja venäläisiä 34 prosenttia. Koulutus oli tehokasta ja sotilaskuri ankaraa. Huolto ja kulttuuritoiminta oli järjestetty hyvin. Vuoden 1931 lopussa pataljoonan pohjalta muodostettiin erillinen Karjalan jääkäriprikaati, jonka komentajaksi nimitettiin Eyolf Mattsson. Maaliskuussa 1932 siihen kuuluivat Petroskoin ja Aunuksen kivääripataljoonat; sodan varalta reservissä oli kaksi pataljoonaa. 

Jääkäriprikaati oli Neuvostoliiton turvallisuuselinten jatkuvan huomion kohteena. Jo vuonna 1930 OGPU pidätti joukon upseereita ja sotilaita. Vuosina 1932–1934 pidätettiin Aunuksen pataljoonan komentaja A. Hilden ja lähes koko upseeristo, joita syytettiin vastavallankumouksellisesta toiminnasta ja osallistumisesta "Suomen pääesikunnan järjestämään salaliittoon". Turvallisuuspoliisi GPU väitti, että Karjalan armeija oli yhteydessä Akateemiseen Karjala-seuraan ja Suomen yleisesikuntaan, jonka alaisena armeijan väitettiin toimineen. Vainon kohteeksi joutuivat myös monet "kulakkien" ja Uhtuan kapinan osallistujien pojat. Prikaati lakkautettiin vuonna 1935 tapahtuneen Neuvosto-Karjalan suomalaisjohdon syrjäyttämisen jälkeen. Eyolf Mattson pidätettiin vuonna 1936 ja prikaatin viimeinen komentaja N. Kalvan ammuttiin vuonna 1938. Kaikkiaan rankaisutoimenpiteiden uhreiksi joutui yli 200 prikaatin upseeria ja rivimiestä.

Lähteet
-------

1. ↑  *Karelija: entsiklopedija. Tom 2*, s. 30. Petroskoi: Petropress, 2009. ISBN 978-5-8430-0125-4.
2. ↑  *Karelija: entsiklopedija. Tom 2*, s. 30–31. Petroskoi: Petropress, 2009. ISBN 978-5-8430-0125-4.
3. ↑  Tuominen, Arvo: *Kremlin kellot. Muistelmia vuosilta 1933-1939*, s. 379-380. Tammi, 1957.
**Lea Einfalt** (s. 19. toukokuuta 1994 Ljubljana) on slovenialainen maastohiihtäjä. Hän edustaa TSK Triglav Kranjia. 

Einfalt debytoi maastohiihdon maailmancupissa joulukuussa 2013 ollen Davosin 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 54:s. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä Einfalt saavutti joulukuussa 2014 niin ikään Davosista ollen 10 kilometrin vapaan kilpailussa 20:s. Tuo sijoitus on myös Einfaltin uran paras sijoitus yksittäisessä maailmancupin osakilpailussa. Tour de Skin 2015 viimeisen etapin osuusajoissa hän oli 11. nopein.

MM-kilpailuihin Einfalt osallistui ensimmäisen kerran Val di Fiemmessä 2013, jolloin hän oli ainoalla matkallaan 10 kilometrin vapaalla 62:s. Falunissa 2015 hän sijoittui parhaimmillaan 26:nneksi 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa.

Einfaltilla on nuorten MM-kisoista saavutettuna hopea yhdistelmäkilpailusta ja pronssi viestistä vuodelta 2012 Erzurumista sekä alle 23-vuotiaiden sarjassa hopea 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailusta Râșnovista 2016. Nuorten olympialaisissa hän sai pronssia 5 kilometrin perinteisen kilpailussa Innsbruckissa 2012. Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla hän saavutti hopeaa 5 kilometrin vapaan kilpailussa Liberecissä 2011.

Lähteet
-------

* 

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**Arado E.340** oli saksalaisen Arado Flugzeugwerken kehittämä, suunnitteluasteelle jäänyt kaksimoottorinen raskas pommikone.

Historia
--------

Saksan ilmailuministeriö (RLM) julkaisi heinäkuussa 1939 spesifikaation, jossa määriteltiin Luftwaffen käyttöön soveltuva kaksimoottorinen pommikone, joka pystyisi kuljettamaan 4 800 kilogrammaa pommeja Britteinsaarille. Koneesta haluttiin myös syöksypommituskäyttöön soveltuva, ja moottoreiksi esitettiin Junkers Jumo 222- tai Daimler-Benz DB 604 -voimalaitteita, jotka olivat tosin spesifikaation julkaisun aikaan kehityskaarensa alkupäässä.

Arado lähti kehittämään spesifikaation täyttävää konetta E.340-mallinimellä. Uudesta tyypistä ei kuitenkaan suunniteltu perinteistä kaksimoottorista pommikonetta, sillä Koneen moottorit olivat sijoitettu omiin "runkoihinsa", jotka päättyivät tosistaan erillisiin peräsimiin. Koneen polttoainesäiliöt suunnteltiin sijoitettavaksi siipiin, ja puolustusaseistukseksi oli suunniteltu viiteen kauko-ohjattuun ampuma-asemaan asennettuja 13 millimetrin MG 131 -konekiväärejä. Asemista kaksi oli keskirungon ylä- ja alapuolella, yksi molempien moottoripuomien takaosassa ja viimeinen keskirungon takaosassa. Moottoreina oli tarkoitus käyttää jompaakumpaa spesifikaatiossa määritellyistä voimalaitteista. Keskirungon päällä ja alla olevat asemat olivat FDL 131/7 -mallisia.

Suunnittelukilpailuun lähteneiden kilpailevien yhtiöiden suunnitelmat olivat rakenneratkaisuiltaan perinteisempiä, ja RLM piti niitä jossain määrin luotettavampina. Ministeriö peruutti E.340:n valmistuksen ennen prototyypin rakentamisen aloittamista.

Tekniset tiedot
---------------

*Lähde:* 

**Yleiset ominaisuudet**

* **Pituus:** &&&&&&&&&&&&&018.065000018,65 m
* **Kärkiväli:** &&&&&&&&&&&&&023.&&&&0023,00 m
* **Korkeus:** &&&&&&&&&&&&&&04.01000004,10 m
* **Siipipinta-ala:** &&&&&&&&&&&&&069.&&&&0069,00 m²
* **Lentopaino:** &&&&&&&&&&019300.&&&&0019 300 kg
* **Voimalaite:** &&&&&&&&&&&&&&02.&&&&002 × Daimler-Benz DB 604 -24-sylinterinen X-moottori; &&&&&&&&&&&01835.&&&&001 835 kW (&&&&&&&&&&&02500.&&&&002 500 hv) per moottori (vaihtoehto 1)
* **Voimalaite:** &&&&&&&&&&&&&&02.&&&&002 × Junkers Jumo 222 -24-sylinterinen kuusikulmainen rivimoottori; &&&&&&&&&&&01838.&&&&001 838 kW (&&&&&&&&&&&02465.&&&&002 465 hv) per moottori (vaihtoehto 2)

**Suoritusarvot**

* **Suurin nopeus:** &&&&&&&&&&&&0600.&&&&00600 km/h 7 000 metrissä
* **Lentomatka:** &&&&&&&&&&&03600.&&&&003 600 km
* **Lentoaika:** 7 h 20 min

**Aseistus**  

* 4 × vapaasti suunnattavaa 13 mm MG 131 -konekivääriä rungossa (kaksi ylhäällä, kaksi alhaalla)
* 1 × vapaasti taaksepäin suunnattava 13 mm MG 131 -konekivääri rungon takaosassa
* 2 × vapaasti taaksepäin suunnattavaa 13 mm MG 131 -konekivääriä moottoripuomien takaosassa
* 4 800 kg pommeja

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Ryś, Marek: *German Air Projects Vol. 3 - Bombers*, s. 11–13. Redbourn, UK: Mushroom Model Publications, 2007. ISBN 978-83-89450-30-2. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Arado E.340** Wikimedia Commonsissa
Le père Duchesne, numeron 25 etusivu vuodelta 1790.
**Le père Duchesne** (suom. *Duchesne vanhempi, Ukko-Duchesne*) oli Ranskan suuren vallankumouksen aikainen laajalti levinnyt radikaali sanomalehti. Vuosina 1790-1794 lehteä julkaisi ja toimitti jyrkkä vallankumouspoliitikko Jacques Hébert.

Hébert ja hänen ympärilleen keräytynyt radikaaliryhmä *hébertistit* käyttivät lehteä propagoimiseen ja väkivaltaan kiihottamiseen. Hébertistit vaativat perusteellista hallinnon puhdistusta ja kristinuskon hävittämistä. Hébert itse oli yksi päätekijöistä kuningasparin, eritoten kuningattaren mestauslavalle toimittamisen takana. 

Joulukuussa 1793 Camille Desmoulins alkoi julkaista omaa lehteään *Vieux Cordellier*, jossa hän huomiota herättävästi hyökkäsi hébertistejä vastaan. Desmoulins oli vaikutusvaltaisen vallankumouspoliitikko Georges Dantonin ystävä. Danton ja Maximilien Robespierre kukistivat hébertistit ja mestauttivat Jacques Hébertin 24. maaliskuuta 1794. Hébertin kuoltua *Le père Duchesne* ei enää ilmestynyt.

Lehden numeroita ja sitaatteja sisällöstä on säilynyt runsaasti Ranskan kansallisarkistossa. Myöhemmin samalla nimellä on ilmestynyt useita julkaisuja jotka eivät liity Jacques Hébertin lehteen.

Lähteet
-------

* Octave Aubry: Ranskan suuri vallankumous, osa II, osio **Verta**
**Joulupuu on rakennettu** on joulukuusesta, joulukoristeista ja niiden historiasta kertova teos, jonka ovat kirjoittaneet Kaisa Koivisto, Hannele Nyman ja Marjo-Riitta Saloniemi. Teos on ilmestynyt vuonna 2009, ja sen on kustantanut Tammi.

Kirja on syntynyt kirjoittajiensa kahden vuosikymmenen mittaisen harrastuksen tuloksena, mutta alkusysäyksen sille on antanut Helsingin yliopiston kansatieteen professori Bo Lönnqvist. Kirjoittajista Kaisa Koivisto on Suomen Lasimuseon intendentti, Hannele Nyman Helsingin taiteilijaseuran näyttelysihteeri ja tutkija ja Marjo-Riitta Saloniemi on Vapriikin näyttelypäällikkö. Teos on siten kirjoitettu tutkijan asiantuntevin ottein, mutta on samalla harrastajalle lähdeteos ja nostalgikolle selailukirja..

Teos on ensimmäinen kirja keskieurooppalaisperäisestä suomalaisesta joulukuusesta. Se antaa perusteellisen, liki täydellisen kuvauksen joulukuusen ja sen koristeiden historiasta, saksalaisesta joulukoristeisiin keskittyneestä Lauschan kylästä ja ainoasta suomalaisesta joulukoristeiden valmistajasta K. A. Weiste Oy:stä. Kriitikko luonnehtii sitä sen monipuolisen sisällön vuoksi kirjalliseksi joulukuuseksi.

Kirjan runsas kuvitus sisältää vanhoja joulukoristemainoksia, kotialbumeiden joulukuvia ja havainnekuvia. Myös keräilyharrastuksesta on artikkeli, ja lopussa on joulusanasto.

Kirjan nimi perustuu suosittuun joululauluun "Joulupuu on rakennettu", joka aikoinaan levitti Suomessa voimakkaasti ajatusta joulukuusesta.

Lähteet
-------

1. ↑  Joulupuu on rakennettu, s. 11
2. ↑  Joulupuu on rakennettu, s. 224
3. ↑  Seppo Paajanen, Etelä-Saimaa 18.12.2009, Anu Susi ja Mari Ikonen, Aarre 2009/12[vanhentunut linkki]
4. ↑  Seppo Paajanen, Kuusi kruunaa joulun, Etelä-Saimaa (Arkistoitu – Internet Archive)
5. ↑  Glorian koti, joulukuu 2009[vanhentunut linkki]
6. ↑  Joulupuu on rakennettu, s. 7
7. ↑  Marja Ylönen, Satakunnan Kansa 6.12.2009[vanhentunut linkki]
8. ↑  Joulupuu on rakennettu, s. 9

Aiheesta muualla
----------------

* *Joulupuu on rakennettu* Tammen sivustolla[vanhentunut linkki]
Filipp Gorelenko
**Filipp Danilovitš Gorelenko** (ven. Фили́пп Дани́лович Горе́ленко, 14. marraskuuta 1888 – 1956) oli neuvostoliittolainen komentaja, joka otti osaa talvisotaan. 

Gorelenko liittyi punakaartiin vuonna 1917 ja toimi siinä sissiosaston komentajana. Vuonna 1918 hän liittyi puna-armeijaan. Hän valmistui sota-akatemiasta 1934.

Gorelenko toimi talvisodassa 50. jalkaväkiarmeijakunnan komentajana, jonka johtoon hänet oli valittu elokuussa 1939.Talvisodassa Gorelenkon divisioona pääsi Mannerheim-linjalla läpimurtoon helmikuussa 1940. Tästä hyvästä Gorelenko palkittiin Neuvostoliiton sankarinarvolla. 

Talvisodan jälkeen Gorelenko toimi Leningradin sotilaspiirin komentajan sijaisena ja tammikuussa 1941 Neuvostoliiton 7. armeijan komentajana, jossa tehtävässä hän oli suuren isänmaallisen sodan syttyessä Suomen vastaisella rintamalla. Gorelenko sai kenraaliluutnantin arvon 4. kesäkuuta 1940, kun kenraaliarvot otettiin käyttöön puna-armeijassa.

Lähteet
-------

* Raunio, Ari; Kilin, Juri: Itsenäisyyden puolustajat, Sodan taisteluja 1, Talvisota. Weilin+Göös, 2005. ISBN 951-593-927-5.
* Гореленко Филипп Данилович 25.11.1888 - 25.01.1956 Герой Советского Союза Geroi Strany. (venäjäksi)
*Tämä artikkeli kertoo marsurodusta. Sheltie voi viitata myös shetlanninlammaskoiraan.*
Lilac-värinen sheltie-marsu näyttelyhäkissä.
**Sheltie** (Yhdysvalloissa *silkie*) on pitkäkarvainen marsurotu. Rodun tärkein tuntomerkki on pitkä, suora turkki. Se on eräs vanhimmista marsuroduista.

Historiaa
---------

Sheltie hyväksyttiin Englannissa uutena rotuna vuonna 1973 ja Yhdysvalloissa kahdesti vuosina 1932 (nimellä *angora*) ja vuonna 1980. American Cavy Breeders Association hyväksyi sen vuonna 1980.

Ulkonäkö
--------

Sheltien turkin tulee olla pitkä, pehmeä ja tuuhea. Eläimellä ei saa olla rusetteja (karvapyörteitä) eikä sen turkki saa kasvaa eteenpäin silmille. Käytännön syistä turkki pidetään täydessä mitassaan, jos eläintä aiotaan käyttää näyttelyissä. Turkin voi leikata lyhyemmäksi (pari senttiä) eli klipata, jos sitä ei näyttelytetä. Jos turkin leikkaa, sitä on toinen marsu jysrinyt yms;menee näyttelyyn ja marsu on yli puolivuotias, se laitetaan suoraan klipattuun luokkaan.

Hoito
-----

Turkin hoitaminen on vaativin osuus sheltie-marsun hoidossa. Turkin päivittäinen hoito tulee aloittaa eläimen ollessa muutaman kuukauden ikäinen. Näyttelyihin tarkoitetun eläimen pitkä turkki on käärittävä nyyteille jotta se pysyisi siistinä ja säästyisi kulumiselta ja pureskelulta. Nyytittäminen aloitetaan kun karva alkaa laahata marsun perässä, se meinaa värjäytyä virtsan tai putujen takia tai takkuuntuu, ja sitä jatketaan kunnes turkki leikataan eli klipataan. Jatkuva kampaaminen ja nyytittäminen kuluttaa karvaa, mistä johtuen sheltie-marsujen näyttelyura klippaamattomien luokissa on varsin lyhyt.

Näyttelysheltieitä pidetään usein erillishäkeissä, jotteivät muut marsut pääsisi nakertamaan sen karvaa. Toinen keino säästää näyttelyeläinten turkkia on pitää ne laumassa, mutta huolehtia siitä, että laumalla on jatkuvasti paljon heinää pureskeltavaksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Saajanaho, Kristina: Sheltie-special.  *Marsu Magazine*, 2007, nro 2, s. 12-15.  Suomen marsuyhdistys ry..
**Gujaenkoira** (*Gujae Gae*) on sukupuuttoon kuollut korealainen koirarotu.

Ulkonäkö
--------

Rotu muistutti tyypiltään koreanjindonkoiraa, mutta ensin mainittu on hieman kookkaampi ja sillä on pidemmät, hieman sisäänpäin taittuvat kulmahampaat kuin jälkimmäisellä.

Luonne ja käyttäytyminen
------------------------

Gujaenkoira oli lähinnä metsästys- ja paimenkoira. Se osasi ennakoida riistan liikkeet eikä se koskaan luovuttanut kesken jäljestyksen. Sillä oli kuitenkin erinomainen kesykoiran luonne ja päinvastoin kuin jindonkoira, se rakasti ihmisten kanssa leikkimistä. Tämän vuoksi moni luuli sitä tyhmäksi, vaikka tosiasiassa se oli äärimmäisen älykäs.

Alkuperä
--------

Rotu oli kotoisin Geojedon saarelta (joka on joissain yhteyksissä mainittu nimellä GuJae). Japanilaismiehityksen aikana vuosina 1930-1931 se hävitettiin sukupuuttoon.

Lähteet
-------

1. ↑  Morris, D. *Dogs - The Ultimate Dictionary of over 1000 Dog Breeds*, s. 704. Trafalgar Square, North Pomfret, Vermont: 2008.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Guejae Gae
Monikerroksinen joulupyramidi Oberwiesenthalista
**Joulupyramidi** (*Die Weihnachtspyramide*) on Erzgebirgen vuoristoalueella itäisessä Saksassa puusta valmistettu joulukoriste.

Historia
--------

Joulupyramidit kuuluivat jo 1700-luvulla kirkkojen joulun ajan koristeisiin Erzgebirgen vuoristoseudulla. Erzgebirge on kaivosaluetta. Pyramidien toimintamekanismiin saatiinkin malli alueen kaivoskuiluissa käytetyistä nostolaitteista, joita käytettiin louhitun malmin kuljettamiseksi ylöskaivoksesta hevos- tai vesivoimalla. Tällaisia nostolaitteita käytettiin Erzgebirgessä jo 1400-luvulla.

Pyramidi
--------

Joulupyramidin keskiakseliin on kiinnitetty vähintään yksi pyörivä alusta, jonka päälle on sijoitettu joulun perinteisiä hahmoja. Akselin yläpäässä on siivet samaan tapaan kuin meillä tunnetuissa enkelikelloissa. Pyramidia ympäröivät kynttilät, jotka palaessaan synnyttävät lämpöä samalla pyörittäen joulupyramidia. 1900-luvulta lähtien on myynnissä ollut myös sähkömoottorilla toimivia Erzgebirgen joulupyramideja, joissa on sähkökynttilät. Pyörivillä alustoilla olevat hahmot kuvaavat useimmiten joulukertomuksen tapahtumia. Muita suosittuja aiheita ovat kaivos- ja metsätyömiehet sekä enkelit. Joulupyramideissa voi olla joko vain yksi kerros, jotka toimivat kynttilöillä, tai niissä voi olla suurimmillaan jopa viisi kerrosta. 

  

* Pienikokoinen joulupyramidiPienikokoinen joulupyramidi
* Joulupyramidi postimerkissäJoulupyramidi postimerkissä
* Joulupyramidi Erfurtin joulumarkkinoillaJoulupyramidi Erfurtin joulumarkkinoilla

Lähteet
-------

1. 1 2  Ystävyyskaupunki Chemnitz ja Saksin Erzgebirge-vuoriston jouluperinteet.  *Stadt Chemnitz, Die Oberbürgermeisterin/Bürgermeisteramt*, 2010, s. 6.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Joulupyramidi** Wikimedia Commonsissa
**David (Taavetti) Savolainen** (1. tammikuuta 1797 Kuopion pitäjä – 4. toukokuuta 1855 Kuopio) oli suomalainen kansanrunoilija.

Savolainen myi perinnöksi saamansa maatilan ja muutti asumaan Kuopion kaupunkiin josta hän osti kaupunkitalon. Myöhemmin Savolainen myi tämänkin talonsa ja työskenteli sitten laivamiehenä Saimaan vesistössä liikkuneissa laivoissa. Palattuaan Kuopioon Savolainen kuljetti viimeksi tavaroita Toivalan ja Kelloniemen välillä.

Taavetti Savolaisen runoja
--------------------------

* *Sururuno Paavo Korhosen kuoleman johdosta*
* *Muistopatsas ja runolaulu kreivi Robert Henrik Rehbinderin kuolemasta*
* *Vangituista viinapannuista* (1843)
* *Sotamiesten intoruno v. 1855*
* *Runolaulu hyvästä vuodentulosta*
* *Tavattomasta kahvinjuonnista*

Lähteet
-------

* Suomen kirjailijat tietokanta (Arkistoitu – Internet Archive)
* Kustavi Grotenfelt: Kahdeksantoista runoniekkaa. Valikoima Korhosen, Lyytisen, Makkosen, Kymäläisen, Puhakan, Räikkösen y.m. runoja ja lauluja. SKS:n kirjapaino 1889 (e-tekstinä Projekti Lönnrotin sivulla

WikiaineistoWikiaineisto
Wikiaineistoon on tallennettu tekstiä aiheesta: 
***David Savolainen***
**Integroitu tuotanto** (IP), **integroitu viljely**, **integroidut menetelmät** ja **IP-viljely** viittaavat maatalouteen, jossa pyritään täsmätoimin vähentämään ympäristörasitteita tehokkuudesta juurikaan tinkimättä. Kaikki hyödylliset keinot lannoitteista geenimuunteluun ovat sallittuja, mutta mm. lannoitteita ja kasvinsuojeluaineita pyritään käyttämään vain tarvittava määrä, tarkkaan kohdennettuna.

Parhaimmillaan integroidussa viljelyssä satojen pieneneminen voi olla niin vähäistä, että vähäisemmän panostarpeen vuoksi se on tavanomaista viljelyä kannattavampaa.

Koska Suomessa lannoitteiden käyttö on muutenkin suhteellisen vähäistä nitraattidirektiivin (typpi) ja ympäristötuen (fosfori) ehtojen vuoksi, täällä "IP-viljelyllä" tarkoitetaan usein **integroitua kasvinsuojelua**. Integroitu kasvinsuojelukin tosin tuli Suomessa pakolliseksi 1.1.2014. Siinä kasvinsuojeluaineiden käyttöä minimoidaan ehkäisemällä tuholaisia ennalta, tarkkailemalla ja käyttämällä ei-kemiallisia torjuntamenetelmiä.

Suhteellisen pienestä erosta huolimatta Suomessakin eräät valmistajat käyttävät IP-viljelyä PR-valttina.

Ympäristövaikutukset
--------------------

Oxfordin yliopiston tutkijaryhmä kävi Hanna Tuomiston johdolla läpi tieteelliset tutkimukset ja totesi, että luomutuotannon ja tavanomaisen tuotannon keskinäinen paremmuus ympäristölle on epäselvää. Tuomisto totesi molemmat ympäristölle haitallisemmiksi kuin integroidut menetelmät, joissa mikään hyödyllinen käytäntö ei ole kiellettyä. Integroidut menetelmät ja perinteinen tuotanto näyttävät paljon paremmilta päästöjen, energiankulutuksen ja biodiversiteettivaikutuksen suhteen, kun otetaan huomioon luomun vaatima laajempi peltoala.

Lähteet
-------

1. 1 2
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑  Onko luomu oikeasti parempaa?, Helsingin Sanomat 3.2.2013.
5. ↑  Productive farms can be ‘greener than organic’ (Arkistoitu – Internet Archive), Oxford University, 13 February 2012.
6. ↑  Organic farms not necessarily better for environment (Arkistoitu – Internet Archive), University of Oxford, 04 Sep 12.
7. ↑  Does organic farming reduce environmental impacts? - A meta-analysis of European research, H.L. Tuomisto, I.D. Hodge, P. Riordan & D.W. Macdonald, Authors’ version of the paper published in: Journal of Environmental Management 112 (2012) 309-320

Aiheesta muualla
----------------

* IOBC (Arkistoitu – Internet Archive), IP-tuotannon maailmanliitto.
* IOBC-WPRS Bulletin Vol. 97, 2013 (Arkistoitu – Internet Archive), Working Group "GMOs in Integrated Plant Production". Proceedings of the sixth meeting on Ecological Impact of Genetically Modified Organisms (EIGMO),

Berlin, Germany, 03 – 05 June, 2013. Editors: Jörg Romeis and Michael Meissle. 
ISBN 978-92-9067-276-0 [X + 124 pp.]
**Taavetti (Taavi) Heino** (synt. **Tuohikorpi**, Yhdysvalloissa myös **David**, 7. kesäkuuta 1885 Lavia – 27. lokakuuta 1941 New York) oli amerikansuomalainen toimittaja, joka 1910-luvulla oli mukana syndikalistisen Industrial Workers of the World -ammattiliiton toiminnassa, mutta siirtyi myöhemmin kohti kommunismia.

Elämä
-----

Taavetti kävi lapsuudessaan kirkonkylällä Lavian ensimmäistä kansakoulua vanhemman veljensä Kallen kanssa. Hän kasvoi Kytän talon torpassa Tuohikorvessa töitä tehden isänsä ja veljiensä kanssa. 
Seuraava merkintä Taavetista on Antrean seurakunnan kirkonkirjoista vuodelta 1907. Jouluaattona vuonna 1907 hän oli siirtynyt kirjoille Antrean seurakuntaan Karjalaan vanhemman veljensä Kallen kanssa. Pojat olivat jossakin vaiheessa muuttaneet sukunimensä Heinoksi. Antreaan he lähtivät matkarahoja tienaamaan. Metsätöissä tai sahalla Viipurin lähellä he olivat muutaman vuoden ajan, mutta tähtäsivät Amerikkaan. Siirtolaisinstituutin tietojen mukaan Taavetti oli saanut jo passin 14. heinäkuuta1905, ja hän lähti Kallen jälkeen vuotta myöhemmin 21. kesäkuuta 1911 White Star Line -varustamon Titania-laivalla ensin Southamptoniin Englantiin ja sitten Adriatic-laivalla 28. kesäkuuta 1911 kohti Red Lodgea Amerikassa.*lähde?*

Lokakuussa 1915 Heino nimitettiin Minnesotan Duluthissa ilmestyneen suomenkielisen *Sosialisti*-sanomalehden apulaispäätoimittajaksi yhdessä Fred Jaakkolan kanssa. Amerikan Suomalaisen Sosialistijärjestön julkaiseman lehden linja oli muuttunut syndikalistiseksi, ja siitä oli samalla tullut IWW-ammattiliiton kannattaja. *Teollisuustyöläiseksi* seuraavana vuonna nimensä vaihtaneen lehden päätoimittajana oli tuolloin Leo Laukki. Myöhemmin Heino lähti mukaan kommunistien toimintaan ja työskenteli Massachusettsin Worcesterissa ilmestyneessä *Eteenpäin*-lehdessä, jonka päätoimittajaksi hänet valittiin Henry Puron seuraajana vuonna 1925. Vuosina 1929–1931 Heino oli *Työmiehen* päätoimittajana Wisconsinin Superiorissa. 1930-luvulla hän oli aktiivisesti mukana myös kommunistisen Yhdysvaltain Suomalaisen Työväenjärjestön toiminnassa.
Taavetti jäi Amerikkaan ja eli siellä elämänsä loppuun asti. Hänen tyttärensä Heidi Heino s. 1931 (myöh. Mattik) kuoli New Yorkissa vuonna 1997.

Lähteet
-------

1. 1 2  Oehlerts, Donald E.: *Guide to Wisconsin newspapers, 1833-1957*, s. 70. Madison, Wisconsin: State Historical Society of Wisconsin, 1958. Teoksen verkkoversio.
2. ↑  Taavetti Heino (Tuohikorpi)  18.2.2020. Geni. Viitattu 18.10.2020.
3. ↑  Wasastjerna, Hans R.: *History of the Finns in Minnesota*, s. 357. Duluth, Minnesota: Finnish-American Historical Society, 1957. Teoksen verkkoversio.
4. ↑  Kostiainen, Auvo: A Dissenting Voice of Finnish Radicals in America: The Formative Years of Sosialisti-Industrialisti in the 1910s Suomen Sukututkimusseura.  Arkistoitu 30.9.2007. Viitattu 7.11.2015.
5. 1 2  Sulkanen, Elis: *Amerikan suomalaisen työväenliikkeen historia*, s. 265, 276. Fitchburg, Massachusetts: Amerikan Suomalainen Kansanvallan Liitto ja Raivaaja Publishing Company, 1951. Teoksen verkkoversio.  (Arkistoitu – Internet Archive)
**Tyry** on kylä Janakkalassa Kanta-Hämeessä. Se sijaitsee kunnan hallinnollisesta keskuksesta Turengista itään. Huomattavimpia lähikyliä ovat Heinäjoki lännessä ja Mallinkainen etelässä.

Tyry on rekisterikylä, jonka rekisterinumero on 433. Tyry rajoittui pohjoisessa ja lännessä Vanajan kuntaan ennen sen lakkauttamista. Tyryyn rajoittuvia rekisterikyliä ovat pohjoisessa Koljala, lännessä Yläne ja Syrjäntaka, etelässä Turenki ja idässä Lempelto. Vanhemmassa vuoden 1925 pitäjänkartassa myös Vanajan puolelle silloista kuntarajaa on merkitty Tyry-niminen kylä. Vuoden 1964 peruskartoissa tämä alue kuuluu Yläneen kylään.

Kylästä koilliseen sijaitsee Isojärvi, jonka rannalla on vapaa-ajan asuntoja. Kylän alue on pääosin metsää ja suota, mutta kylän lounaisosassa on peltoja, joiden poikki virtaa Tyrynoja koillisesta lounaaseen. Peltoalueella kylän halki kulkee tie etelästä luoteeseen, ja siitä erkanee pienempi tie koilliseen Isojärvelle. Lisäksi Tyryssä on metsäteitä. Vakituisia asukkaita kylällä asuu vain sen viljellyssä lounaisosassa.

Lähteet
-------

1. ↑  Kunta- ja sijaintialueluettelo 2013 (XLS) Maanmittauslaitos. Viitattu 19.7.2018.
2. 1 2  *Peruskartta* 1:20 000. 2133 02 Mallinkainen.  Helsinki: Maanmittaushallitus, 1964.  Kartan verkkoversio Maanmittauslaitoksen Vanhat painetut kartat -palvelussa (JPG) (viitattu 19.7.2018)
3. 1 2  *Peruskartta* 1:20 000. 2133 03 Jylisjärvi.  Helsinki: Maanmittaushallitus, 1964.  Kartan verkkoversio Maanmittauslaitoksen Vanhat painetut kartat -palvelussa (JPG) (viitattu 19.7.2018)
4. ↑  *Janakkala* 1:30 000. (Pitäjänkartta) Maanmittaushallitus, 1925.  Kartan verkkoversio Doria-palvelussa (PDF) (viitattu 19.7.2018)
5. ↑  Maanmittauslaitos: Maastokartta Paikkatietoikkuna. Viitattu 19.7.2018.
6. ↑  Maanmittauslaitos ja Tilastokeskus: Maastokartta ja Väestöruutuaineisto 1 km x 1 km 2017 Paikkatietoikkuna. Viitattu 19.7.2018.
**Tyrvään voimalaitos** on vesivoimalaitos Kokemäenjoen Hartolankoskessa. Se sijaitsee joen alkukohdassa Sastamalan Liekoveden eteläpäässä. Voimalaitoksen omistaa nykyään UPM-Kymmene Oyj.

Punatiilinen voimalaitosrakennus on arkkitehti Jarl Eklundin suunnittelema ja se on valmistunut vuonna 1951. Voimalaitoksen rakennutti Oy W. Rosenlew Ab:n ja Yhtyneiden Paperitehtaiden perustama *Tyrvään Voimaosakeyhtiö*. Sen koneistot ja laitteistot uusittiin täydellisesti vuosina 2002–2003. 

Hartolankoskessa oli jo kaksi rannalla sijainnutta voimalaitosta, jotka oli rakennettu 1906 ja 1913. Myllyjä koskessa oli ollut vuosisatojen ajan. Vanhat voimalaitokset jäivät vuosina 1946–1950 rakennetun padon valmistumisen jälkeen kuivalle maalle. 

Padon avulla säännöstellään Liekoveden lisäksi Rauta- ja Kuloveden korkeuksia. Se toimii myös maantiesiltana.

Tyrvään voimalaitoksen alue kuuluu Museoviraston luetteloimiin Valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin. Siihen liittyy varsinaisen voimalaitoksen lisäksi myös henkilökunnalle rakennettu asuinalue.

Lähteet
-------

* Museovirasto, Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt Suomessa
* Ympäristöministeriö

Aiheesta muualla
----------------

* Kokemäenjoen voimalaitokset *Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt RKY*. Museovirasto. Viitattu 10.6.2016.

Kokemäenjoen vesivoimalaitokset

* Harjavallan vesivoimalaitos
* Kolsin voimalaitos
* Äetsän voimalaitos
* Tyrvään voimalaitos
**Taavi-tiikerin naapurissa** (engl. *Daniel Tiger's Neighbourhood*) on Suomessa vuodesta 2014 alkaen esitetty lastenanimaatio, joka ensi kertaa esitettiin Kanadassa vuonna 2011. Se on spin-off Fred Rogersin käsikirjoittamasta ohjelmasta *Mister Rogers' Neighbourhood.* Se on suunnattu 2-4-vuotiaille. Yhdysvaltalais-kanadalaista ohjelmaa on tuotettu viisi tuotantokautta.

Lähtökohta
----------

Sarja keskittyy nuoreen Taavi-tiikeriin, joka asuu vanhempiensa kanssa. Vuonna 2006, kolme vuotta Fred Rogersin kuolemasta ja sen jälkeen, kun *Mister Rogers' Neighbourhoodin* tuotanto oli loppunut, Fred Rogers Company otti yhteyttä Angela Santomeroon, jotta tämä tekisi lastenohjelman muistamaan Rogersin perintöä.

Ääninäyttelijät
---------------

**Suomenkieliset äänet**

* Hermanni Kemppainen
* Maria Kemppainen
* Petrus Kähkönen
* Katja Aakkula
* Riku Leskinen
* Markus Bäckman
* Saara Lehtonen
* Markus Niemi
* Jari Salo
* Iris Kovalainen
* Tommi Bäckman

alkulaulu: Hermanni Kemppainen & Petrus Kähkönen

loppulaulu: Petrus Kähkönen

käännös: Fiable Oy / Tuija Korhonen 

Ohjaus: Bruno Lähteenmäki

tuotanto: Uptempo Oy

Lähteet
-------

1. ↑  PBS announces Mister Rogers next generation spin-off *EW.com*. Viitattu 28.5.2020. (englanniksi)
2. ↑  Elizabeth Jensen: PBS Is Going Back to the Neighborhood *The New York Times*.  31.8.2012. Viitattu 28.5.2020. (englanniksi)
3. ↑  PBS KIDS and Fred Rogers Productions Announce Fifth Season of Emmy-Winning Series DANIEL TIGER’S NEIGHBORHOOD | PBS About *PBS*. Viitattu 28.5.2020.
Korpoströmin vierasvenesatama.
 **Vierasvenesatama** tai lyhyemmin **vierassatama** on venesatama, jossa huviveneilijät voivat pysähtyä päiväretkellä tai muutamaksi yöksi. Venesatamien luokittelutyöryhmä määritteli 1990-luvulla, että vierassatamassa on tilaa vähintään 10 veneelle - pienempiä paikkoja esimerkiksi kaupan yhteydessä kutsutaan käyntisatamiksi. Vierasvenesatamassa myydään polttoainetta ja elintarvikkeita, sieltä voi ottaa juomavettä ja käyttää jätehuoltoa, vessaa ja peseytymistiloja.

Suomessa on palkittu vuoden vierasvenesatama vuodesta 1987. Palkinnolla innostetaan venesatamia kehittämään palvelujaan. Nykyisin palkittavas satama valitaan Suomen Messusäätiön ja Suomen Purjehdus ja Veneily ry:n järjestämässä äänestyksessä.

Lähteet
-------

1. ↑  Venesatamaryhmä: Venesatamien luokitus  1998. Merenkulkulaitos, kartta- ja väyläosasto. Viitattu 3.7.2022.
2. ↑  Kiti Westerback: Palkitut satamat 1987–2018 *Venelehti*.  2018. Viitattu 3.7.2022.
3. ↑  Vuoden vierasvenesatamat 2022 ovat Gullkrona ja Ilola Inn *Kipparilehti*.  10.2.2022. Viitattu 3.7.2022.

Aiheesta muualla
----------------

*
**Estadio de los Juegos Mediterráneos** eli **Estadio Mediterráneo** on urheilustadion Almeríassa Espanjassa. Se toimii kaupungin jalkapalloseuran Unión Deportiva Almerían kotistadionina.

Stadionin rakennustyöt aloitettiin heinäkuussa 2002, ja sen avajaisia vietettiin kaksi vuotta myöhemmin. Rakennuskustannukset olivat 21 miljoonaa euroa. Alkuperäinen yleisökapasiteetti oli 15 000, mutta sitä on sittemmin kasvatettu lisäkatsomoiden avulla 23 000:een.

Stadion toimi vuoden 2005 Välimeren kilpailuiden (esp. *Juegos Mediterráneos*) pääareenana, mistä tulee myös sen nimi. Stadionilla järjestettiin kilpailuiden avajaiset ja päättäjäiset sekä yleisurheilun ja jalkapallon kilpailutapahtumia.

Heinä–elokuun vaihteessa 2004 stadionilla kilpailtiin yleisurheilun Espanjan-mestaruuksista. Espanjan jalkapallomaajoukkue pelasi stadionilla MM-karsintaottelun San Marinoa vastaan 9. helmikuuta 2005.

Panorama
--------

Panorama Estadio de los Juegos Mediterráneos

Lähteet
-------

1. ↑  El Estadio (Arkistoitu – Internet Archive) UD Almería. Viitattu 20.5.2008.
2. 1 2  Estadio Mediterráneo (Arkistoitu – Internet Archive) XV Juegos Mediterráneos Almería 2005.
3. ↑  Partidos de la selección española[vanhentunut linkki] Fútbol en la Red. Viitattu 20.5.2008.

Primera Divisiónin stadionit kaudella 2016–2017

* Anoeta
* Balaídos
* Benito Villamarín
* Butarque
* Camp Nou
* El Molinón
* El Sadar
* Estadio de la Cerámica
* Gran Canaria
* Ipurua
* La Rosaleda
* Los Cármenes
* Mendizorrotza
* Mestalla
* RCDE Stadium
* Riazor
* San Mamés
* Sánchez Pizjuán
* Santiago Bernabéu
* Vicente Calderón
**Gerda Ragnhild Godenius** (4. syyskuuta 1877 Pohja – 3. huhtikuuta 1966 Tukholma) oli suomalais-ruotsalainen keraamikko, jota pidetään ruotsalaisen ateljeekeramiikan edelläkävijänä.

Godeniuksen vanhemmat olivat riikinruotsalaisia, ja isä työskenteli Fagervikin rautaruukissa. Perheelle myönnettiin Suomen kansalaisuus Ragnhildin syntymän jälkeen. Godenius opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa A. W. Finchin oppilaana ja työskenteli sitten piirustuksenopettajana. Hän muutti Ruotsiin vuonna 1907 ja eli yhdessä kuvanveistäjä Gerda Sprinchornin (1871–1951) kanssa. Hän sai Ruotsin kansalaisuuden 1932.

Godenius rakensi ensimmäisenä Ruotsissa käyttöönsä oman polttouunin. Hänen keramiikkateoksiaan – astioita ja veistoksia – luonnehtii vahva värinkäyttö. Hänen tuotantoaan on Ruotsin kansallismuseossa, Pohjoismaisessa museossa ja Röhsin museossa Göteborgissa.

Ragnhild Godenius on haudattu sukuhautaan Hietaniemen hautausmaalle.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Perera, Ylva: HBL hjälpte lösa mysteriet kring keramikpionjären Ragnhild Godenius.  *Hufvudstadsbladet*, 19.3.2023, s. 30–31. Artikkelin maksullinen verkkoversio..

Kirjallisuutta
--------------

* Holkers, Märta: *Ragnhild Godenius: Pionjär inom svensk studiokeramik*. Malmö: Bokförlaget Arena, 2023. ISBN 978-91-784-3577-7.

Aiheesta muualla
----------------

* Porslin & keramik – stämplar & signaturer.
**Ragni Østgaard** (o.s. **Gullichsen**, 7. maaliskuuta 1894 – 16. kesäkuuta 1956) oli suomenruotsalainen seurapiirinainen, josta tuli Norjan kruununprinsessa Märthan hovineito. Hän kuului Gullichsenin sukuun, ja oli Alexander Gullichsenin tytär ja Harry Gullichsenin sisar.

Ragni Gullichsen meni vuonna 1916 naimisiin norjalaisen upseerin Nikolai Ramm Østgaardin kanssa. Tästä tuli kruununprinssin adjutantti, ja pariskunta palveli kruununprinssiparia vuosikymmenten ajan. Sota-aikana Ragni Østgaard ja hänen nuorin poikansa asuivat kruununprinsessa Märthan ja tämän lasten kanssa Yhdysvalloissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Nikolai Ramm Østgaard - 2 *Norsk Biografisk Leksikon*. Viitattu 21.2.2021.
2. 1 2  Sanna Mattila: Salaperäisestä suomalais­naisesta tuli Norjan hovin sisä­piiriläinen – tällainen on kotkalaisen Ragnin uskomaton tarina *Ilta-Sanomat*.  31.1.2021. Viitattu 21.2.2021.
3. ↑  Sofia Holmlund: Finlandssvensk societetsdam flydde nazisterna i samma bil som kronprinsessan *Hufvudstadsbladet*.  30.1.2021. Viitattu 21.2.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Suomalainen Anni Gullichsen alkoi katsoa uutta tv-sarjaa ja huomasi siinä tutun nimen – isotäti olikin osa Norjan hovia: "Isoin yllätys" *Yleisradio*
**Bermuda** on ranskalaisen taiteilijan Albert Gleizesin maalaus (guassi, lyijykynä, vesiväri) vuodelta 1917. Kooltaan tämä työ on 22×28 cm ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan lahjoituskokoelmiin.

Albert Gleizes oli mukana kubismin synnyssä. Hän oli tutustunut Le Fauconiin, Robert Delaunay`hen ja Fernand Légeriin, mikä vaikutti suuresti asiaan. Gleizes julkaisi Jean Metzingerin kanssa kirjan kubismista (Du Cubisme), mutta myös vuonna 1923 teoksen *La Peinture*, jota on pidetty yhtenä abstraktin taiteen tärkeimpänä ohjelmanjulistuksena. Albert Gleizes muutti vuonna 1916 New Yorkiin, josta hän keväällä 1916 teki matkan Barcelonaan. Täältä hän palasi syksyllä takaisin Bermudan kautta.

*Bermuda*-maalauksessa näkyy esittäviä kaupunkitaloja, näiden takana kapeita puita, muun maalauksen ollessa pilkottu kubistisesti. Gleises siirtyi täyteen abstraktioon 1920-luvun alussa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Huusko, Timo & Hovinheimo, Petja: *Insinöörin rakkaus*, s. 169. Ester ja Jalo Sihtolan lahjoituskokoelma. Helsinki: Ateneumin taidemuseo, 2003. ISBN 951-53-2530-7. suomi
Fujiwara no Yoshifusa
**Fujiwara no Yoshifusa** (jap. 藤原良房, 804 Kioto – 7. lokakuuta 872 Kioto) oli japanilainen Heian-kauden poliitikko ja hovimies. Hänen myötään alkoi Fujiwara-klaanin valtakausi Japanin hovissa.

Yoshifusa oli Fujiwara no Fuyutsugun poika ja naimisissa vuodesta 814 lähtien keisari Sagan tyttären kanssa. Fujiwara-klaanin asema hovissa voimistui 800-luvun alkupuolella pääasiassa siksi, että klaanin naisia valittiin keisarien aviopuolisoiksi. Yoshifusa nimitettiin vuonna 857 vaikutusvaltaiseen suurministerin (*dajō daijin*) virkaan. Hän naitti tyttärensä sisarenpojalleen keisari Montokulle; keisari sai pojan, ja Yoshifusa nosti tuolloin vielä yhdeksänvuotiaan lapsen valtaistuimelle keisari Seiwana ja nimitti itsensä sijaishallitsijaksi (*sesshō*). Hänestä tuli Japanin historian ensimmäinen sesshō, joka ei ollut keisariperheestä, ja hän aloitti samalla tavan nimittää sesshō-sijaishallisijoita alaikäisille keisareille.

Fujiwara no Yoshifusa tunnettiin myös nimillä Somedono no Daijin (jap. 染殿の大臣) tai Shirakawa-dono (jap. 白河殿).

Lähteet
-------

1. 1 2  Fujiwara Yoshifusa Encyclopædia Britannica. Viitattu 27.12.2012.
2. 1 2  Louis Frédéric: *Japan Encyclopedia*, s. 212. Harvard University Press, 2002. ISBN 9780674017535. Teoksen verkkoversio.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Japani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Miiko Martin Albornoz Inola** (s. 30. marraskuuta 1990 Tukholma, Ruotsi) on ruotsinsuomalaissyntyinen chileläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan laitapuolustaja. Hänen äitinsä on ruotsinsuomalainen ja isä chileläinen. Hän edustaa Ruotsin pääsarjassa Allsvenskanissa pelaavaa Malmö FF:ää.

Synnyinmaataan Ruotsia ikäkausimaajoukkueissa edustanut Albornoz pelasi ensimmäisen A-maaottelunsa Chilen paidassa tammikuussa 2014. Hänet valittiin Chilen alustavaan 30 pelaajan joukkueeseen vuoden 2014 maailmanmestaruuskilpailuihin.

Albornozin isä on chileläinen ja äiti suomalainen. Hän olisi voinut edustaa Ruotsia tai Suomea, mutta valitsi isänsä kotimaan Chilen.

Lähteet
-------

1. ↑  Miiko Albornoz Natinal Football Teams. Viitattu 10.6.2014.

Chilen joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2014
1 Bravo |
2 Mena |
3 Albornoz |
4 Isla |
5 Silva |
6 Carmona |
7 Sánchez |
8 Vidal |
9 Pinilla |
10 Valdivia |
11 Vargas |
12 Toselli |
13 Rojas |
14 Orellana |
15 Beausejour |
16 Gutiérrez |
17 Medel |
18 Jara |
19 Fuenzalida |
20 Aránguiz |
21 Díaz |
22 Paredes  |
23 Herrera |
Valmentaja Sampaoli

Chilen joukkue – Copa América 2015
1 Bravo |
2 Mena |
3 Albornoz |
4 Isla |
5 Silva |
6 Fuenzalida |
7 Sánchez |
8 Vidal |
9 Pinilla |
10 Valdivia |
11 Vargas |
12 Garcés |
13 Rojas |
14 Fernández |
15 Beausejour |
16 Pizarro |
17 Medel |
18 Jara |
19 Gutiérrez |
20 Aránguiz |
21 Díaz |
22 Henríquez |
23 Herrera |
Valmentaja Sampaoli

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Miiko Albornoz
*Tämä artikkeli käsittelee Norjan taajamaa. Leirvík on kylä Färsaarilla.*
**Leirvik** on Stordin kaupungin keskustaajama ja hallinnollinen keskus Norjassa Hordalandin läänissä maan länsirannikon tuntumassa. Taajaman asukasluku on 11 237 (vuonna 2007). Kaupunkiin pääsee etelästä päin E39-tietä pitkin 7,8 kilometrin pituisen Bømlafjord-tunnelin kautta. Se kulkee merenlahden ali syvimmillään 260 metrin syvyydessä mantereelta Stordiin. Myös siltayhteydet yhdistävät saaren rannikolle. Silti myös meritse kulkee paljon matkustajaliikennettä, ja Stord on Bergenin ja Haugesundin välisen *snøggbåt*-linjan puolivälissä. Stordissa on kaksi suurta työnantajaa, Aker Kværner ja Leirvik Module Technology, jotka valmistavat offshore-laitteita Norjan edustalla oleville öljynporauslautoille. Kaupungin teollisuuden historiaan taas kuuluu Litlabøn sulfaattikaivos, joka aloitti toimintansa 1865. Kaupungin alueella toimii Stord-Haugesund College -niminen oppilaitos, joka valmistaa opettajia ja hoitoalan työntekijöitä.

* Silta Bømlafjordenin yli Stordiin
* Leirvikin bussiasema
* Maantietunneli Uføretunnelen
* Stordin silta
* Akerin telakka

Lähteet
-------

1. ↑  Jan Rabben, Stordperler. Harpiks forlag 2007. ISBN 978-82-994320-7-8 (s. 27, 68, 94, 98).

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Leirvik** Wikimedia Commonsissa
ZB vz. 37
**ZB vz. 37**, tehdasnimikkeeltään **ZB-53** on tšekkoslovakialainen ilmajäähdytteinen, kaasumäntätoiminen raskas konekivääri. *Československá zbrojovka Brno*n valmistama, Václav Holekin suunnittelema konekivääri valittiin vuonna 1937 Tšekkoslovakian armeijan raskaaksi konekivääriksi. Sitä käytettiin sekä jalkaväen tukiaseena että panssarivaunuaseena. 

Konekivääriä valmistettiin Tšekkoslovakian asevoimille noin 6 000 kappaletta ja vientiin Iraniin, Jugoslaviaan, Kiinaan, Romaniaan ja Yhdistyneeseen kuningaskuntaan noin 12 000 kappaletta. 

Yhdistyneessä kuningaskunnassa B.S.A. valmisti asetta lisenssillä panssarivaunuaseeksi vuodesta 1939 Besa-nimellä. Niitä valmistettiin toisen maailmansodan aikana kaikkiaan 59 322 kappaletta.

Saksan miehitettyään Tšekkoslovakian, konekivääri otettiin saksalaisjoukkojen käyttöön nimikkeellä MG-37(t) ja sen valmistus jatkui vuoteen 1942.

Tekniset tiedot
---------------

* Kaliiperi: 7,92 x 57 mm
* Pituus: 1 095 mm
* Paino: 19 kg, M45 kolmijalalla 36,5 kg
* Tulinopeus: säädettävä 450 - 550 laukausta minuutissa tai 750 l/min
* Syöttömenetelmä: 100 tai 200 patruunan metallivyö
* Aseeseen valmistettiin sekä kevyttä sileää, että raskasta, jäähdytysurilla varustettua piippua.

Lähteet
-------

* Toisen maailmansodan aikaisia konekivääreitä (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **ZB vz. 37**.
* Těžký kulomet vz. 37 (ZB-53)
**Leirilakki** eli *Väinämöisen lakki* on partiolaispäähine. Sitä käytetään pääasiassa leireillä ja retkillä. Partiolaisten kielenkäytössä sitä kutsutaan nimellä *väiski*.

1960-luvulla se oli myös kolkkapoikien*selvennä* päähine, koska vaihtoehtoa eli keltaisin terein koristettua tummansinistä lipallista sudenpentulakkia vierastettiin ja leirilakki koettiin suomalaisempana. Vain ne lippukunnat, joissa kolkkapoikien sijaan oli sudenpentuja, käyttivät lippalakkia.

Leirilakki on perusmuodossaan neljästä sektorinmuotoisesta kankaanpalasta koottu kalotti, jonka reunat ja saumat on peitetty 10 mm leveällä kangasnauhalla, joka muodostaa ristikuvion päälaen yli. Leirilakkia pidetään niin, että yksi valkoisista nauhoista on otsan keskikohdan yläpuolella. Rukouksen aikana ja sisätiloissa leirilakkia kannetaan partiovyön alla. 

Leirilakin perusväri on Suomen lipun sininen ja nauhat valkoisia. Routavuosien aikana vuosina 1911–1917 toimineista lippukunnista alun perin helsinkiläisellä, nykyisin Kauniaisissa toimivalla kaksikielisellä Toimen Pojat -lippukunnalla ja vaasalaisella Vaasan Metsäveikot -lippukunnalla on oikeus käyttää väreiltään poikkeavaa leirilakkia: kauniaislaisilla se on khakivärinen tummansinisin nauhoin, vaasalaisilla tummansininen kirkkaanpunaisin nauhoin.

Myöhemmin Limingan Niittykärpät lanseerasivat omat mallinsa joita käyttävät vain omilla jäsenillään 

Leirilakista on olemassa myös talviversio: se on muuten samalla kaavalla tehty, paitsi materiaali on kudottu villa ja valkoinen alareunus on noin 10 cm leveä. Päähinettä käytetään talvileireillä ja -tapahtumissa. 

Vesipartiolippukunnat käyttävät purjehdus- ja leirilakkinaan niin sanottua jollaa eli kokovalkoista pystylieristä merimieshattua. Johtajilla on kiiltolippainen korkeakupuinen Vega-lakki, jossa purjehduskauden aikana 1.5.–30.9. on valkoinen päällinen. 

Lakista on olemassa myös ns. kansanpukuversio joka on tehty luonnonvalkoisesta pellavasta. Sen ristikuvio on yleensä punottua villalankaa ja pään ylittävät osat menevät yli kiertävän osion joka ei ole aivan reunassa kuten partiopäähineessä. Lakin tekivät tunnetuksi aikoinaan TV-kokit Veijo Vanamo ja Jaakko Kolmonen jotka pitivät sellaisia kesäisissä ohjelmissaan; heillä oli myös vastaavat piikkopaidat.

Lähteet
-------

* Puku- ja merkkisääntö PMS, Partiolaisen ohjekirja 1966

### Viitteet

1. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* PartioWiki: Väiski