recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Club Teatria** on Oulussa sekä Torniossa sijaitseva keikkapaikka.

Historia
--------

Alun perin Club Teatria toimi Oulun Limingantullissa vuosina 2005–2013. Se perustettiin Atrian entiseen tehdashalliin. Club Teatria avattiin 7. toukokuuta 2005 Twisted Sister -yhtyeen konsertilla. Club Teatria oli Suomen suurin rockklubi-monitoimitila: lattiapinta-ala oli noin 2 000 neliömetriä, ja tilan korkeus oli noin 15 metriä. Club Teatrian yleisökapasiteetti oli tapahtumasta riippuen noin 2 500 henkilöä. Jääkiekkoilija Janne Niinimaa oli yksi klubin perustajista, mikä toi Club Teatrialle julkisuutta etenkin sen perustamisen yhteydessä.
Lisäksi Teatria toimi monipuolisena messu- ja viihdetapahtumien järjestämispaikkana. Teatria-nimeä käytettiin ensimmäisen kerran Oulun kaupunginteatterin toimiessa siellä sijaistiloissa, varsinaisen teatterirakennuksen ollessa kunnostettavana.

Club Teatria Oulu
Teatrian rakennus purettiin vuonna 2014, ja sen paikalle rakennettiin kerrostaloja. Purkupiha Oy siirsi rakennuksen Lahteen, jossa se toimii kierrätyslaitoksena. Club Teatrian uudet tilat sijaitsivat tammikuusta 2017 alkaen Torniossa.

Elokuussa 2018 sanomalehti *Kaleva* uutisoi, että Teatrian toiminta käynnistyy Oulussa uudelleen Limingantullissa Krouvintiellä rakennuksessa, jossa toimi aikaisemmin Starkki-ketjun rautakauppa.

Toiminnan on edelleen määrä jatkua myös Torniossa entiseen tapaan. 15. lokakuuta 2018 Club Teatrian sosiaalisen median kanavat ja verkkosivut jakaantuivat omiin Oulun ja Tornion toimintaan keskittyviksi kanavikseen. 

Uuden Club Teatria Oulun avajaiset olivat 16.–17. marraskuuta 2018.

Club Teatria Oulu
Teatrian on määrä saada uudet toimitilat Oulun Nallikariin tai Hietasaareen lähivuosina.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Club Teatrialle löytyi vihdoin Oulusta uusi paikka Limingantullista Krouvintieltä – toiminta myös Torniossa entisellä oluttehtaalla jatkuu *Kaleva.fi*. Viitattu 29.8.2018.
2. ↑  Hirvonen, Tuomas: Teatrian hallille löytyi uusi koti Lahdesta *Yle Uutiset*.  18.2.2014. Yleisradio. Viitattu 5.3.2016.
3. ↑  Ohjelma Club Teatria *teatria.com*.  Arkistoitu 20.3.2017. Viitattu 19.3.2017.
4. ↑  Club Teatria siirtyy upouuteen keikkapaikkaan Nallikariin vuonna 2022 Munoulu.fi.  Arkistoitu 1.11.2020. Viitattu 2.11.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Club Teatria** Wikimedia Commonsissa

* Club Teatrian virallinen kotisivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
**Comedy Central** on yhdysvaltalainen kaapelitelevision maksullinen kanava. Comedy Centralin omistaa Paramount Domestic Media Networks, joka on osa Paramount Global-konsernia. Nimensä mukaisesti kanava keskittyy komedia- ja huumoriohjelmistoon. Kanava sekä ostaa ohjelmia että tuottaa niitä itse. Comedy Central on vuoden 2006 lopusta alkaen laajentunut eri puolille maailmaa paikallisten kanavien voimin.

Comedy Central teki läpimurron Yhdysvalloissa vuoden 1997 aikana South Park -animaatiosarjan alettua kanavalla. South Parkista tuli kanavan siihen asti kaikkien aikojen katsotuin ohjelma. South Park ei sopinut lapsille ja sarja houkutteli Comedy Centralille mainostajia sekä lisää tilaajia.

Kanavan ohjelmistoa
-------------------

Comedy Central on kasvanut viime vuosina pienestä kanavasta yhdeksi suosituimmista kaapelikanavista. Esimerkkeinä ohjelmistosta mainittakoon South Park, Chappelle's Show ja "Roast of N.N." -ohjelmat, joissa ohjelman keskipisteenä on julkisuuden henkilö N.N. (esimerkiksi näyttelijä), jota ohjelman muut vierailijat pilkkaavat mitä erilaisin vitsein ja usein lapsille sopimattomalla kielenkäytöllä.

* South Park
* Chappelle's Show
* Futurama (7. tuotantokaudesta lähtien)
* The Daily Show with Trevor Noah
* The Colbert Report
* Reno 911
* Mind of Mencia
* Drawn Together

Comedy Central Suomessa
-----------------------

Suomen valtioneuvosto myönsi 5. tammikuuta 2017 toimiluvat 6 uudelle kanavalle, ja Comedy Central oli yksi ilmaiskanavista listalla. Lupaehtojen mukaisesti Comedy Centralilla oli toukokuusta lähtien puoli vuotta (6 kuukautta) aikaa aloittaa lähetyksensä, mutta koska lähetyksiä ei 17.11.2017 mennessä ollut aloitettu, kanavan toimilupa raukesi.

Lähteet
-------

1. ↑  Carter, Bill: MEDIA: BROADCASTING; Comedy Central makes the most of an irreverent, and profitable, new cartoon hit *nytimes.com*.  10.11.1997. The New York Times. Viitattu 24.6.2014. (englanniksi)
2. ↑  Suomeen kuusi uutta televisiokanavaa – kolme maksutonta *Yle Uutiset*.  5.1.2017. Viitattu 14.1.2017.
3. ↑  Suomeen tulee kuusi uutta televisiokanavaa – yksi maksukanava muuttuu ilmaiseksi *mtv.fi*.  Arkistoitu 6.5.2017. Viitattu 5.6.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Comedy Centralin virallinen sivusto (englanniksi)
**The Federal National Mortgage Association** (FNMA) (NYSE: FNM), yleisesti tunnettu nimellä **Fannie Mae**, on yhdysvaltalainen puolivaltiollinen asuntolainoja rahoittava yhtiö. Fannie Mae hallitsee yhdessä Freddie Macin kanssa noin puolta Yhdysvaltain asuntolainamarkkinoista.

Fannie Mae perustettiin valtion laitokseksi vuonna 1938 osana Franklin D. Rooseveltin New Deal -ohjelmaa myöntämään rahoitusta asuntomarkkinoilla. Seuraavat 30 vuotta se oli lähes monopoliasemassa lainaamassa varoja asuntolainoja myöntäville pankeille ja muille rahoituslaitoksille. Fannie Mae yksityistettiin ja vietiin pörssiin vuonna 1968.

Yhtiö oli vuoden 2013 Fortune 500 -listalla 12. sijalla.

Yhdysvaltain luottokriisi
-------------------------

Yhdysvaltain luottokriisi ajoi Fannie Maen vaikeuksiin. Yhdysvaltain liittovaltio päätti 7. syyskuuta 2008 ottaa Freddie Macin ja Fannie Maen hallintaansa, koska niiden kaatuminen olisi pahentanut luottokriisiä ja nostanut merkittävästi korkotasoa. Pelastusoperaation arvioitiin maksavan amerikkalaisille veronmaksajille mahdollisesti jopa 100 miljardia dollaria.

Yhtiöt hallitsivat yhdessä lähes puolta Yhdysvaltain 12 biljoonan dollarin asuntolainamarkkinoista. Neljän viimeisen vuosineljänneksen aikana ne tekivät 14 miljardin dollarin tappiot.

Lähteet
-------

1. ↑  Needham, Vicki: Senators want to move forward with Fannie Mae, Freddie Mac reform *The Hill*.  18.5.2013. Viitattu 9.5.2014. (englanniksi)
2. ↑  Alford, Rob: What Are the Origins of Freddie Mac and Fannie Mae?  2003. History News Network. Viitattu 9.5.2014. (englanniksi)
3. ↑  Fortune 500 Full List CNN Money. Viitattu 9.5.2014. (englanniksi)
4. ↑  Fannie Maen ja Freddie Macin kurssit romahtivat *Yle Uutiset*.  8.9.2008. Viitattu 9.5.2014.
5. ↑  Somerville, Glenn & Felsenthal, Mark: U.S. goverment takes over Fannie Mae, Freddie Mac  7.9.2008. Reuters.  Arkistoitu 12.5.2014. Viitattu 9.5.2014. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Yhtiön verkkosivut (Arkistoitu – Internet Archive)
* Hallituksen esitys Eduskunnalle kiinteistörahastolaiksi HE 77/1997 (sisältää katsauksen Fannie Maeen)
**Hyvästi Columbus** (*Goodbye, Columbus*) on Larry Peercen ohjaama romanttinen draamakomediaelokuva vuodelta 1969, joka perustuu Philip Rothin samannimiseen esikoisromaaniin. Pääosia näyttelevät Richard Benjamin ja Ali MacGraw, jotka molemmat olivat ensikertalaisia.

Juoni
-----

Kirjastossa työskentelevä humanistipoika Neil ihastuu vauraan liikemiesperheen urheilulliseen tyttäreen Brendaan, joka vapaamielisyydestään huolimatta suhtautuu pidättyväisesti ehkäisyvälineisiin. Ongelmia aiheuttaa myös perheiden erilaisuus huolimatta siitä, että molemmat ovat juutalaisia.

Vastaanotto
-----------

Arnold Schulman oli elokuvasta ehdolla parhaan sovitetun käsikirjoituksen Oscar-palkinnon saajaksi. Ali MacGraw palkittiin Golden Globe -gaalassa vuoden lupaavimpana tulokkaana.

*Hyvästi Columbus* jakoi aikoinaan mielipiteitä käsittelemällä seksiasioita avoimesti. Sitä syytettiin myös huonon kuvan antamisesta juutalaisista. *Helsingin Sanomien* Pertti Avola totesi vuoden 1990 televisioesityksen alla, että elokuva vaikuttaa paljon sovinnaisemmalta kuin tekoaikanaan. Hän moitti elokuvaa Rothin tarinan latistamisesta ja päähenkilöiden ohuudesta, mutta kirjoitti sen olevan parhaimmillaan pienissä yksityiskohdissa, kuten havainnoissaan ihmisten käyttäytymisestä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Avola, Pertti: Rikkaan tytön ja köyhän pojan rakkautta New Yorkin juutalaisyhteisössä.  *Helsingin Sanomat*, 7.7.1990, s. 49. Näköislehti (maksullinen). Viitattu 8.3.2021.
2. 1 2  Anderson, Ken: Goodbye, Columbus *Dreams Are What Le Cinema is For... -blog*.  19.10.2012. Viitattu 8.3.2021.
3. ↑  Goodbye, Columbus *Golden Globes Awards*. Viitattu 8.3.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* *Hyvästi Columbus* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Zemfira
**Zemfira Talgatovna Ramazanova** (ven. Земфира Талгатовна Рамазанова, baškiiriksi Земфира Талғат ҡыҙы Рамаҙанова, 26. elokuuta 1976, Ufa), on venäläinen muusikko ja laulaja. Hän on julkaissut useita albumeita taiteilijanimellä *Zemfira*. Zemfira aloitti esiintymiset 1998 ja julkaisi ensimmäisen levytyksensä (Zemfira) 1999. Hän on entisen Neuvostoliiton alueella hyvin tunnettu ja suosittu. Zemfira on keikkaillut useita kertoja myös eri puolilla Eurooppaa. Hän esiintyi Helsingissä maaliskuussa 2012 ja Rock the Beach-festivaaleilla kesäkuussa 2013.

Zemfira on kansallisuudeltaan tataari.

Lähteet
-------

1. ↑  Salon: The pink scare (29.2.2000) (Arkistoitu – Internet Archive) Viitattu 23.1.2010

Aiheesta muualla
----------------

* Zemfiran viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Zemfira**.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz
	+ 2

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
Tor Carpelan. Valokuvaaja Daniel Nyblin (1902).
**Tor Harald Carpelan** (18. joulukuuta 1867 Uskela — 9. maaliskuuta 1960 Helsinki) oli suomalainen aatelismies, joka kuului Carpelanin vapaaherralliseen sukuun. Hän oli tunnettu sukututkija, joka työskenteli pitkään Helsingin yliopiston sihteerinä (1902–1935).

Henkilöhistoria
---------------

Tor Carpelanin vanhemmat olivat kapteeni, vapaaherra Otto Maximilian Carpelan (1822–1891) ja Aurora Lovisa Wasenius (1836–1920). Carpelan suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon vuonna 1889 ja kameraalitutkinnon vuonna 1892. Hän aloitti uransa yliopistossa konsistorin amanuenssina ja toimi sihteerinä yli kolmekymmentä vuotta. Hän toimi Ritarihuoneen genealogina vuodet 1923–1952. Hän hoiti luottamustehtäviä mm. Ruumiinpolttoyhdistyksessä ja Suomen sukututkimusseurassa. Hänelle myönnettiin kunniatohtorin arvo Helsingin yliopistosta vuonna 1936.

Carpelan oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1894, 1897, 1899, 1900, 1904–1905 ja 1905–1906.

Carpelan oli kahdesti naimisissa. Ensimmäinen puoliso (1902) Ester o.s. Kynberg kuoli lapsivuoteeseen vuonna 1904. Toinen puoliso oli Anna Emilia o.s. Edgren vuodesta 1909. Toisesta avioliitosta syntyi kolme lasta, joista Henrik Carpelan (1921–2000) oli psykiatri ja psykoanalyytikko. Tor Carpelanin serkku oli Axel Carpelan. He järjestivät vuonna 1910 keräyksen, jolla oli tarkoitus vapauttaa Jean Sibelius veloistaan.

Julkaisuja
----------

* Finsk biografisk handbok 1–2 (1895–1905)
* Helsingin yliopisto: Opettajat ja virkamiehet vuodesta 1828 (1920–25)
* Ättartavlor för de på Finlands Riddarhus inskrivna ätterna (1937–1958)
* Finlands Adelskalender (1926–1947)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Biografiasampo: Tor Carpelan Viitattu 13.4.2021
2. 1 2 3  *Helsingin yliopisto: opettajat ja virkamiehet vuodesta 1828. 1, A - K / Tor Carpelan ja L. O. Th. Tudeer.*, s. 126. Tor Harald Carpelan. Tuntematon, 1925. Kansalliskirjasto (viitattu 13.04.2021).
3. 1 2 3  Kuka kukin on 1954, s. 89. Viitattu 13.4.2021.

Kirjallisuutta
--------------

* Autio, Veli-Matti: "Carpelan, Tor (1867–1960)", *Suomen kansallisbiografia, osa 2*, s. 127–128. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2003. ISBN 951-746-443-6. / Teoksen verkkoversio.

Aiheesta muualla
----------------

* Carpelan, Tor hakuteoksessa *Uppslagsverket Finland* (2012). (ruotsiksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Biografiskt Lexikon
* Uppslagsverket Finland
* Biografiasampo
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Dopefish eri asennoissa
**Dopefish** on id Softwaren pelisuunnittelijan Tom Hallin keksimä kuvitteellinen kala, joka esiintyi ensimmäisen kerran tietokonepelissä *Commander Keen 4: Secret of the Oracle* vuonna 1991. Sen jälkeen Dopefish on esiintynyt useissa eri tietokonepeleissä kuten *Wacky Wheels*, *Hitman 2* ja *Quake* sisäpiirin vitsinä.

Ulkonäöltään dopefish on suuri vihreä kala, jolle kaksi ulkonevaa etuhammasta antaa oudon ulkonäön. Tietokonepelissä Commander Keen 4 Dopefish kuvattiin maailmankaikkeuden toiseksi tyhmimmäksi olennoksi (tämä viittaa kirjassa Linnunradan käsikirja liftareille esiintyneeseen hahmoon "traalilainen sontiaismolottajapeto", jota kuvaillaan maailmankaikkeuden tyhmimmäksi olennoksi). Dopefish ei ajattele muuta kuin uimista ja syömistä, ja vaikka sen ravinnoksi kelpaa kaikki mikä liikkuu, on sen mieliruokaa tietokonepelisankarit, erityisesti Commander Keen. Tom Hall keksi myöhemmin Dopefishille kuvitteellisen latinalaisen nimen: *Pisces swimeatus*.

Pelit, joissa Dopefish on esiintynyt
------------------------------------

Lista ei sisällä pelien modeja.

* Alan Wake
* Alien Shooter: Vengeance
* Anachronox
* Battlezone (1998)
* Black Mesa
* Chili Con Carnage
* Commander Keen (Game Boy Color)
* Commander Keen 4: Secret of the Oracle
* Congo Cube
* Daikatana
* The Dead Linger
* Death Rally (iOS)
* Descent 3
* Deus Ex: Human Revolution
* Doom (2016)
* Doom Eternal
* DUSK
* Dystopia
* Eternal Daughter
* Farlands
* Flash Doom 2D
* Hitman 2: Silent Assassin
* Hyperspace Delivery Boy!
* Killing Floor
* Max Payne
* Max Payne 2
* Natural Selection 2
* Off (videopeli)
* Project Smallbot
* Psychonauts
* Quake
* Quake II
* Quake III Arena
* Quake Live
* Rage
* Ravenwood Fair
* Red Faction (N-Gage)
* Rise of the Triad (2013)
* Rocketbirds
* The Sims 4
* SiN
* SiN Episodes: Emergence
* Super QuickHook
* SuperTux
* TAGAP: The Apocalyptic Game About Penguins
* Tower of Guns
* Trove
* Wacky Wheels
* Warcraft III: Reign of Chaos
* Warhammer Online: Age of Reckoning
* Warsow
* X-Moto

Pelit, joissa Dopefish mainitaan
--------------------------------

* Chip’s Challenge Level Pack 2
* Dead Rising 2
* Devastation
* Duke Nukem 3D
* Interplanetary
* Jazz Jackrabbit 2
* Postal²: Paradise Lost
* Return to Castle Wolfenstein
* Rise of the Triad
* Shadow Warrior
* Terminal Velocity

Aiheesta muualla
----------------

* The Official Dopefish Homepage – Apogeen Joe Sieglerin ylläpitämä Dopefish-fanisivu (englanniksi)
* Games with Dopefish – MobyGames (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Dopefish  –  versio 27.6.2016‎, id 727137057
**Descent 3** (myös **Descent³**) on Outrage Entertainmentin kehittämä ja Interplay Entertainmentin vuonna 1999 julkaisema ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Outrage Games kehitti ja Interplay Entertainment julkaisi 1999 pelille *Descent³: Mercenary*-laajennuksen.

Tarina
------

Pelin alussa Puolustajan alus Pyro-GX on syöksymässä Aurinkoon. juuri ennen kuin alus ehti sulaa, eräs avaruusalus pelastaa Puolustajan juuri kreivin aikaan vetovoimasäteellä. Pyro-GX vedetään ison avaruusaluksen sisälle. Puolustaja irrotetaan Pyro-GX:stä ja hänen aluksensa pudotetaan takaisin avaruuteen. Auringon vetovoima on niin voimakas, että Pyro-GX syöksyy uudestaan Aurinkoon.

Avaruusaluksessa Puolustaja ystävystyy uuteen työnantajaansa, joka ilmoittaa hänelle, että PTMC(lyhenne on muuttunut, nyttemmin tulee sanoista Post Terran Mining Corporation) itse oli kehittänyt tietokoneviruksen, joka aiheutti kaivosrobottien kapinoinnin. Viruksessa oli käytetty äärimmäisen kehittynyttä nanoteknologiaa hyödyksi. Puolustaja haluaa mennä kostamaan Dravisille tästä turhuudesta uuden, nopeamman Pyro-GL:n (Puolustajan uusi alus tuhoutuneen Pyro-GX:n tilalle) avulla.

Tuhottuaan monet robotit Puolustaja menee varsin murskaavalla tavalla Dravisin puheille. Dravis on kuitenkin kutsunut robottinsa tappamaan Puolustajan. Puolustajan pieni opasrobotti tulee kuitenkin pelastamaan häntä, mutta Dravisin robotti tulittaa laserilla opasrobottia. Robotin huomio oli kiinnittynyt opasrobottiin, joten Puolustaja pääsee ampumaan laserpistoolillaan Dravisin robottia pelastaakseen opasrobottinsa. Opasrobotti oli kuitenkin surmannut Dravisin laseria muistuttavilla roihuilla. Puolustaja onnistui pysäyttämään viruksen pienistä ongelmista huolimatta ja Maa on turvassa.

Aiheesta muualla
----------------

* *Descent³* MobyGamesissa (englanniksi)

*Descent* -pelisarja

|  |  |
| --- | --- |
| Descent | 
* Descent
* Descent II
* Descent 3

 |
| FreeSpace | 
* Descent: FreeSpace – The Great War
* FreeSpace 2

 |
*Tämä artikkeli kertoo balettitanssijasta. Taidekeräilijästä katso artikkeli Karl Hedman (taidekeräilijä).*
**Karl Johan Hedman** (s. 6. heinäkuuta 1951 Helsinki) on suomalainen balettitanssija. Hän aloitti balettiopintonsa Sonja Tammelan johdolla 1958 Suomen Kansallisoopperan balettikoulussa, jossa hän oli 1958–1968. Hedman on käynyt kursseja myös muun muassa Genevessä, Pariisissa, New Yorkissa ja Kööpenhaminassa.

Ura
---

Hedman työskenteli aluksi freelance-tanssijana Elsa Sylvesterssonin, Margaretha von Bahrin ja muiden teoksissa. Hän teki pääroolin Airi Säilän ja Seija Simosen yhteisproduktiossa *Prinsessa Ruusunen* (1971). Hedman oli kiinnitettynä Suomen Kansallisbalettiin 1973–1977 ja 1980–1996. Hänen keskeisiä pääroolejaan ovat olleet muun muassa *Tumma* (1977), *Heijastuksia* (1985) ja *Kamelianainen* (1988). Hedmanin sivuroolisuorituksista muistetaan erityisesti hänen esittämä narri.

Hedman työskenteli myös ulkomailla Göteborgin Stora Teaternissa 1969–1971, Tukholman Cullberg Balletissa 1977 ja 1979–1980. Hän opetti Into Lätin kanssa flamencoa Tallinnan Karaktääri-instituutissa 1971. Hedman on opettanut myös Sergei Golovinen harjoitusmetodin pohjalta contemporary dans -treenausta 1994–1996, karaktääritansseja aikuisille 1994–1996, balettia nuorille 1997, mustalaistansseja 1998 ja balettia aikuisille vuodesta 2008 lähtien.

Hedman aloitti Suomen Kansallisoopperan koulutusproduktiot vuonna 1994 työskentellen ohjaajana ja koreografina 1994–1996. Hän osallistui myös taiteiden väliseen *Tervetuloa meille* -projektiin Helsingissä 2006.

Vuonna 1988 Hedmanille myönnettiin Philip Morris -säätiön Tanssin kukka -palkinto Alainin roolista *Kamelianaisessa*.

Lähteet
-------

* Torppa, Minna: Sirkuksen lumo teki pojasta tanssijan. Helsingin Sanomat 19.9.1998
* Tanssin tiedotuskeskuksen tietokanta
* Baletin käsiohjelmat

### Viitteet

1. 1 2  Virtamo, Keijo (toim.): *Otavan musiikkitieto*, s. 134–135. Uudistettu laitos; ensimmäinen laitos ilmestyi 1987. Helsinki: Otava, 1997. ISBN 951-1-14518-5.
**François-Henri Pinault** (Rennes, Ranska, 28. toukokuuta 1962) on ranskalainen liikemies, luksusbrändiryhmittymän nykyinen puheenjohtaja ja François Pinault'n poika ja perillinen. Häntä pidetään yhtenä maailman rikkaimmista miehistä, ja hänen perheen omaisuudeksi arvioitiin 18. elokuuta 2018 30,5 miljardia dollaria.

Työelämä
--------

Hän opiskeli HEC Parisissa jossa hän hankki taidot työskennellä isänsä yrityksissä. Vuonna 1989 hänestä tuli *France Bois Industries*in toimitusjohtaja *Pinault Distribution*in jälkeen.

Vuonna 1993 hän lähti töihin ulkomaille (Afrikka, DOM-TOM). Vuonna 1997 hänet nimitettiin Fnac:n pääjohtajaksi. Maaliskuussa 2005 hän otti suuren harppauksen, kun hänet nimitettiin Pinault-Printemps-Redouten (PPR) presidentiksi isänsä tilalle. Hän siirtyi 20.6.2007 saksalaisen urheiluvälineyhtiö Puman hallituksen puheenjohtajuuteen sen jälkeen, kun PPR-konserni osti sen tytäryhtiönsä Sapardisin kautta.

Lähteet
-------

1. ↑  François-Henri Pinault, sa longue et luxueuse ascension
2. ↑  Kering renouvelle son partenariat avec HEC Paris dans le cadre de la chaire "Luxury"
3. ↑  Rennes. Face aux jeunes, François-Henri Pinault raconte ses années lycée

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **François-Henri Pinault** Wikimedia Commonsissa
Britannian väestö vuosina 1961-2003.
Britannian väkiluku vuonna 2010 oli 62 348 447 ja väestötiheys 251 ihmistä neliökilometrillä. Väestömäärä on Euroopan unionin kolmanneksi suurin Saksan (kts. Saksan väestö) ja Ranskan (kts. Ranskan väestö) jälkeen ja maailman 21. suurin. Väestötiheys on maailman korkeimpia pääasiassa Englannin alueen väestötiheyden takia. Lähes kolmasosa maan väestöstä asuukin Kaakkois-Englannissa, joista yli 7,5 miljoonaa ihmistä maan pääkaupungissa Lontoossa. Maan elintaso yleisesti on hyvä (inhimillisen kehityksen indeksi 8,49)

Väestörakenne
-------------

Suurin osa (83,8 %) maan väestöstä asui Englannin alueella vuoden 2006 keskivaiheilla.. Arvion mukaan 85,67 % koko väestömäärästä on brittejä ja 6,47 % muita eurooppalaisia.

| Alue | Väkiluku |  % väestöstä |
| --- | --- | --- |
| Englanti | 50 762 900 | 83,8 |
| Skotlanti | 5 116 900 | 8,4 |
| Wales | 2 965 900 | 4,9 |
| Pohjois-Irlanti | 1 741 600 | 2,9 |
| **Yhteensä** | **60 587 300** | **100,0** |

Britannian väestö iän ja sukupuolen mukaan.
Britannian suurimmat ikäluokat ovat toisen maailmansodan jälkeen vuosina 1946–1951 ja 1966–1971 syntyneet. Maan kokonaishedelmällisyysluku on 1,96. Luku oli pienimmillään 1,63 vuonna 2001 mutta on kasvanut siitä lähtien vuosittain.

| Ikäryhmä | Määrä |  % väestöstä |
| --- | --- | --- |
| Mies | Nainen |
| 0–14 | 5 560 489 | 5 293 871 | 18,0 |
| 15–64 | 20 193 876 | 19 736 516 | 66,3 |
| 65+ | 4 027 721 | 5 458 235 | 15,7 |

Suurimmat kaupunkialueet
------------------------

Britanniassa on 12 metropolialuetta, joiden väkiluku ylittää miljoonan:*lähde?*

Lontoo
Birmingham
Manchester

| Kaupunki | Väkiluku |
| --- | --- |
| Lontoo | 15 010 295 |
| Birmingham | 3 683 000 |
| Manchester | 2 556 000 |
| Leeds | 2 302 000 |
| Liverpool | 2 241 000 |
| Newcastle | 1 599 000 |
| Sheffield | 1 569 000 |
| South-Hampshire | 1 547 000 |
| Nottingham | 1 543 000 |
| Glasgow | 1 395 000 |
| Cardiff | 1 097 000 |
| Bristol | 1 097 000 |

Leeds
Liverpool

Katso myös
----------

* Englantilaiset
* Kornit
* Kymrit
* Skotit

Lähteet
-------

1. ↑  The World Factbook: Yhdistynyt kuningaskunta (Arkistoitu – Internet Archive). Central Intelligence Agency. (englanniksi)
2. ↑  London Fact File. *London Online*. CSE.
3. ↑  Inhimillisen kehityksen indeksi 2010, United Nations Development Programme.
4. ↑  National Statistics Online
5. ↑  Population Trends, Office for National Statistics.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Britannian väestö** Wikimedia Commonsissa
**Talvisodan pommitukset Mikkelissä** tapahtuivat 5. tammikuuta, 20. helmikuuta, 2. maaliskuuta ja 5. maaliskuuta kymmenenä pommituskertana, joihin liittyi 110 konesuoritusta. Pommituksissa kuoli 63 ihmistä. Tuhoutuneita tai vaurioituneita rakennuksia oli 194. Ensimmäinen, 5. tammikuuta 1940 tapahtunut pommitus johti Päämajan hajasijoittamiseen.

Mikkelin kaupunkiin oli kaivettu 45 sirpalesuojaa. Mikkelin ilmapuolustuksesta vastasivat muun muassa kaksi Rokkalaan sijoitettua 76 mm:n ja kaksi Linnanmäelle sijoitettua 40 mm:m ilmatorjuntatykkiä. Näiden lisäksi ilmapuolustuksella oli käytössään ilmatorjuntakonekivääreitä. Naisvuorella oli kaksoisilmatorjuntakivääri. Mikkelin kaupunginvaltuusto päätti lisäksi ostaa kaksi 40 mm:n ja neljä 20 mm:n ilmatorjuntatykkiä varusteineen ja ammuksineen. 

Ensimmäisessä ilmahyökkäyksessä 5. tammikuuta pommitusalue rajoittui Runeberginaukioon, Mannerheimintiehen, Vilholankatuun ja Vuorikatuun. Pommituksessa kuoli 21 ihmistä ja lähes 20 loukkaantui. Rakennuksia tuhoutui 64, joista 48 pommien osumista. Kärsineiden tai tuhoutuneiden rakennusten joukossa olivat Mikkelin poliisilaitos, tyttökoulu, postikonttori, Savon valssimylly, yhteiskoulu, Säästöpankin talo, Mikkelin kaupungintalo, seurakuntatalo, tullikamari, maanviljelysseuran toimitalo, valtionrautateiden liikennekonttori, Elim-rukoushuone ja illalla syttynyt hotelli Kaleva. 128 muulle rakennukselle aiheutui mittavia vahinkoja. 

Ilmapuolustuspäivystäjiin ei puhelinyhteys toiminut eikä ilmatorjuntaa saatu ampumakuntoon 20 minuutissa, kunnes Neuvostoliiton pommikoneet jo olivat kaupungin yläpuolella. Suomen ilmapuolustuksen johdon neuvotteluhuoneen katon läpi meni palopommi tyttökoulun tiloissa Mikkelin torin laidalla. 42 neuvostoliittolaista lentokonetta osallistui suoritukseen noin kello 11:stä kello 15:een. Kaikkiaan pommituksissa kuoli 30 henkilöä, joista kymmenen oli naisia ja neljä lapsia. 

Pommitusten seurauksena päämaja siirrettiin Otavan kansanopistolle ja sen toimintoja hajautettiin Juvalle, Tuukkalaan ja Heimariin. Mikkelin lääninhallitus siirtyi Rämälän kansakoululle kahdeksan kilometrin päähän.

Mikkeliä pommitettiin myös 5.–6. maaliskuuta välisenä yönä. Yksi pommituskone sai palamaan useita rakennuksia, mutta kuolleilta vältyttiin.

Viimeinen ilmahyökkäys Mikkelin kaupunkia vastaan talvisodan aikana tapahtui 11. maaliskuuta 1940.

Katso myös
----------

* Talvisodan pommitukset

Lähteet
-------

1. ↑
**Hermán Gaviria Carvajal** (27. marraskuuta 1969 Carepa, Antioquia – 24. lokakuuta 2002 Cali) oli kolumbialainen jalkapalloilija, keskikenttäpelaaja.

Peliura
-------

Eteläamerikkalaiseen tapaan Gaviria käytti pelatessaan taiteilijanimeä, joksi hänen valintansa oli synnyinpaikkansa mukaan *Carepa*. Hän pelasi vuosina 1992–1997 Kolumbian maajoukkueessa 40 ottelua, joissa teki viisi maalia. Hän edusti maataan vuoden 1994 maailmanmestaruuskisoissa, joissa teki yhden maalin, 1992 olympialaisissa (kaksi maalia) ja kolmesti maanosansa mestaruuskisoissa. Seuratasolla hän pelasi Atlético Nacionalissa, Deportes Tolimassa, Deportivo Calissa, Atlético Bucaramangassa ja myös Shonan Bellmaressa, J. Leaguessa.

Kuolema
-------

Deportivo Calin pitäessä harjoitusleiriä syksyllä 2002 salama iski Gaviriaan. Hän menehtyi heti, mutta hänet julistettiin kuolleeksi vasta Valle de Lillin sairaalassa. Vieressä ollut joukkuetoveri Giovanni Córdobakin loukkaantui niin pahoin, että menehtyi kolme päivää myöhemmin. Gavirialta jäi vaimo ja kaksi lasta.

Lähteet
-------

1. ↑  Murió Herman "Carepa" Gavíria tras ser alcanzado por un rayo *colombia.com*.   (espanjaksi)
2. ↑  Herman "Carepa" Gaviria - Homenaje póstumo (Arkistoitu – Internet Archive); El Sítio Paisa (espanjaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Olympialaisten urheilijaprofiili (Arkistoitu – Internet Archive)
Jie Chen
**Jie Chen** (kiin. 陈洁, *Chén Jié*; s. 1984/5 Guangdong) on kiinalainen pianisti.

Chen aloitti pianonsoiton itsenäisen opettelun 4-vuotiaana. Hän muutti 12-vuotiaana Yhdysvaltoihin, jossa opiskeli Curtis Institute of Musicissa. Vuonna 2004 Chen voitti Minnesota International Piano-e-Competitionin. Vuonna 2005 hän sai ensipalkinnon Washingtonin kansainvälisessä pianokilpailussa, kolmannen palkinnon Santanderin kansainvälisessä Paloma O'Shea -pianokilpailussa, neljännen sijan Arthur Rubinstein International Piano Master Competitionissa ja *Jury Discretionary Awardin* kansainvälisessä Van Cliburn -pianokilpailussa. 

Chen teki debyyttinsä orkesterin solistina Wolfgang Sawallischin johtaman Philadelphian orkesterin kanssa. Hän on esiintynyt kansainvälisesti monien orkesterien kanssa. Resitaaleja hän on pitänyt muun muassa John F. Kennedy Center for the Performing Artsissa ja Carnegie Hallissa. Vuonna 2007 Chen julkaisi Naxos-levymerkillä albumin *Chinese Piano Favourites*. Hän on tehnyt transkriptioita perinteisestä kiinalaisesta musiikista pianolle.

Lähteet
-------

1. 1 2  Jie Chen Takes Lincoln Center by Storm Yamaha, viitattu 28.1.2024 (englanniksi)
2. ↑  Jie Chen The Arthur Rubinstein International Music Society, viitattu 28.1.2024 (englanniksi)
3. ↑  Jie Chen Yenra 14.11.2005, viitattu 28.1.2024 (englanniksi)
4. 1 2  Jie Chen Naxos, viitattu 28.1.2024 (englanniksi)
5. ↑  Jie Chen AllMusic, viitattu 28.1.2024 (englanniksi)
**Otanta** on tilastotieteen osa-alue, joka tarkastelee kuinka havaintoyksiköt kannattaa poimia perusjoukosta. Tavoitteena on kerätä aineisto mahdollisimman tehokkaasti tilastollisen päättelyn kannalta. Otantatutkimus on osajoukon eli otoksen poimimista perusjoukosta. Otoksen perusteella tehdään päätelmiä koko perusjoukosta.

Otantamenetelmiä
----------------

Satunnaisotannassa jokaisella havaintoyksiköllä on sama todennäköisyys tulla valituksi otokseen. Tällöin otos on edustava osajoukko perusjoukosta. Jos tietynlaiset havaintoyksiköt poikkeavat tietyllä tavalla muista, voidaan painottamalla joidenkin yksiköiden todennäköisyyttä saavuttaa tehokkaampi otanta. Esimerkiksi tutkittaessa Suomen kaupunkeja voidaan haluta varmistaa, että suurimmat kaupungit ovat mukana otoksessa. 

Otanta voidaan tehdä myös ilman satunnaisuutta jotain sääntöä noudattaen, jolloin kyseessä on systemaattinen otanta. Esimerkiksi Suomen kaupungit voidaan järjestää aakkosjärjestykseen ja poimia listalta joka kymmenes alkio otokseen. Toisaalta laaduntarkkailussa voidaan poimia joka sadas tuote liukuhihalta. Systemaattinen otanta on usein helppo toteuttaa, mutta se tuottaa huonoja tuloksia, jos perusjoukossa on periodista vaihtelua. 

### Yksinkertainen satunnaisotanta

Yksinkertainen satunnaisotanta on yleisin otantamenetelmä. Siinä poiminta tehdään suoraan arpomalla alkiot perusjoukosta. Useimmiten se tehdään palauttamatta, jolloin jokainen alkio voidaan valita vain kerran. Jos se tehdään palauttaen, niin sama alkio voidaan valita joka kerran samalla todennäköisyydellä.

### Otanta koon mukaan

Tehtäessä otanta koon mukaan, kasvaa alkion todennäköisyys tulla valituksi suhteessa sen kokoon. Kaupunkien kohdalla painokertoimet voidaan laskea esimerkiksi väkiluvun perusteella. 

### Ositettu otanta

Ositettu otanta (engl. *stratified sampling*) tehdään ryhmittelemällä alkiot osajoukkoihin, jonka jälkeen kustakin ryhmästä poimitaan alkioita. Poiminta voidaan tehdä tasakiintiöin, jolloin jokaisesta ryhmästä poimitaan sama määrä alkioita. Jos poiminta tehdään suhteellisin kiintiöin, poimitaan ryhmistä sama osuus alkioita, jolloin suuremmista ryhmistä poimitaan useampia alkioita.

### Ryväsotanta

Ryväsotanta (engl. *cluster sampling*) perustuu perusjoukon alkioiden muodostamiin ryhmiin. Sen perusteena on usein hallinnolliset rakenteet. Esimerkiksi haastattelututkimukset kohdistetaan kotitalouksiin, joihin tutkimuksen kohteena olevat ihmiset ovat ryvästyneet.

Kirjallisuus
------------

Erkki Pahkinen ja Risto Lehtonen: *Otanta-asetelmat ja tilastollinen analyysi*. Gaudeamus, 1989. ISBN 951-662-470-7.
**Daisy May Head** (s. 17. maaliskuuta 1991) on brittiläinen näyttelijä. Hän näytteli Gracea amerikkalaisessa draamasarjassa Guilt, Amy Stevensonia BBC Onen draamassa The Syndicate, Kate Bottomleya Hulu-sarjan Harlots kolmannella kaudella ja Genya Safinia Netflix-ohjelmassa Varjo ja riipus.

Nuoruus ja koulutus
-------------------

Head syntyi Fulhamissa Lontoossa. Hän on näyttelijä Anthony Headin tytär ja näyttelijä Emily Headin nuorempi sisar. Daisy kävi Kingswood Schoolissa Bathissa ja harjoitteli Dorothy Coleborn School of Dancessa.

Ura
---

Headin ensimmäinen rooli oli esiintyminen isänsä rinnalla tv-sarjassa Rose ja Maloney. Hän on sittemmin esiintynyt useissa televisio-ohjelmissa, mukaan lukien Trial and Retribution, Doc Martin ja Holby City.

Vuonna 2010 Head teki elokuvadebyyttinsä Chloe Chambersin roolissa The Last Seven -elokuvassa [[Danny Dyer[]in rinnalla, ja myöhemmin samana vuonna hän näytteli Daisyä CBBC:n musiikkielokuvassa Rules of Love yhdessä tulevan Rixton-keulahahmon Jake Rochen kanssa.

Vuonna 2016 hän näytteli Arriane Alterina brittiläisessä/australialaisessa/amerikkalaisessa romanttisessa fantasiaelokuvassa Fallen sekä uudessa Underworld-elokuvassa Underworld: Blood Wars Alexian roolissa.

Marraskuussa 2015 ilmoitettiin, että Head ottaa Gracen pääroolin Freeformin draamasarjassa Guilt, joka kertoo amerikkalaisesta opiskelijasta Lontoossa, jonka kämppäkaveri murhataan. Sarja päättyi 10 jakson jälkeen.

Vuonna 2017 Head näytteli Shakespearean Pilot A Midsummer's Nightmare -elokuvassa Casey Deidrickin rinnalla.

Vuonna 2018 Headillä oli sivurooli Kay Mellorin ITV-draamassa Girlfriends, jota alettiin esittää tammikuussa 2018. Toukokuussa 2017 ilmoitettiin, että hän näyttelee yhdessä Daisy Ridleyn kanssa vuoden 2018 elokuvassa Ophelia.

Head liittyi Harlots-näyttelijöihin Kate Bottomleynä Hulu-sarjan kolmannella tuotantokaudella vuonna 2019. Lokakuussa 2019 ilmoitettiin, että Head näyttelee Genya Safinia vuoden 2021 Netflix-sarjassa Varjo ja riipus, joka on sovitus Leigh Bardugon fantasiakirjasarjoista Varjo ja riipus sekä korppien kehä.

Aiheesta muualla
----------------

* Daisy Head Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en: Daisy Head 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
Säännöllisesti Estimaten jockeyna toimiva Ryan Moore joulukuussa 2012.
**Estimate** (s. 4. huhtikuuta 2009 Irlanti) on irlantilaissyntyinen laukkahevonen. Estimaten omistaa kuningatar Elisabet II, ja sen valmentajana toimii Michael Stoute. Estimate voitti arvostetun Gold Cupin Royal Ascotissa kesäkuussa 2013. Näin siitä tuli ensimmäinen hallitsevan monarkin omistama Gold Cupin voittoon yltänyt hevonen. Seuraavana vuonna Estimate sijoittui samassa kilpailussa toiseksi. Hevonen on voittanut Royal Ascotissa myös Queen’s Vasen 2012.

Estimate kärähti dopingtestin seurauksena morfiinista heinäkuussa 2014. Britannian hovin mukaan testituloksen syynä oli hevosen syömä saastunut rehu. Laukkaurheilussa morfiininin käyttö on sallittua lääkityksenä mutta kiellettyä kilpailupäivien aikana.

Lähteet
-------

1. ↑  Estimate (IRE) *Equineline.com*.  22.7.2014. The Jockey Club Information Systems, Inc. Viitattu 22.7.2014. (englanniksi)
2. 1 2  Estimate *Racingpost.com*.  2014. Centurycomm Limited.  Arkistoitu 7.10.2014. Viitattu 22.7.2014. (englanniksi)
3. ↑  KUVAT: 87-vuotias kuningatar Elisabet reippaana ratsailla *MTV.fi*.  2.4.2014. MTV Internet. Viitattu 22.7.2014.
4. 1 2 3 4  Queen’s horse Estimate tests positive for morphine *BBC.com*.  BBC. Viitattu 22.7.2014. (englanniksi)
5. 1 2  Aaltonen, Henni: Kuningatar Elizabethin hevonen kärähti morfiinista *Yle.fi*.  22.7.2014. Yle. Viitattu 22.7.2014.
**Eila Kumpuniemi** on Ranualta kotoisin oleva suomalainen veteraaniurheilija ja voimanostaja. Kumpuniemellä ja hänen aviomiehellään Veli Kumpuniemellä on yhteensä lähes 300 SM-kilpailujen ja sitä korkeampien kisojen mitalia. Eila Kumpuniemi on valittu EPF Hall Of Fameen.

Vuonna 2016 hän voitti maailmanmestaruuden Tallinnassa masters-voimanoston MM-kilpailuissa. Samana vuonna Tšhekin Plzenissä käydyissä voimanoston masters-sarjan EM-kilpailuissa hän teki uuden Suomen ennätyksen ja voitti tuloksellaan Euroopan mestaruuden masters-sarjassa. 70-vuotiaiden 52-kiloisten sarjassa kisannut Kumpuniemi nosti yhteistuloksen 258,5 kilogrammaa. Hän teki jalkakyykyssä tuloksen 98,5 kiloa, penkkipunnerruksessa 50,0 kiloa ja maastavedossa 110,0 kiloa. Jalkakyykyssä hän paransi puolella kilolla omissa nimissään ollutta ikäluokan maailmanennätystä. Hän oli kilpailun aikaan 73-vuotias.

Katso myös
----------

* Senni Sopanen

Lähteet
-------

1. 1 2  Penkkipunnerruksessa kilpaileva 74-vuotias Eila: Voimailua harrastavaa naista pidettiin ennen kummajaisena *Yle Uutiset*. Viitattu 25.7.2017.
2. 1 2  Eila Kumpuniemi valittiin EPF Hall Of Fameen | Suomen Voimanostoliitto ry *suomenvoimanostoliitto.fi*. Viitattu 25.7.2017. [vanhentunut linkki]
3. 1 2 3 4 5  Pystyisitkö samaan? Eila, 73, kyykkäsi hurjan maailmanennätyksen *Ilta-Sanomat*.  13.7.2016. Viitattu 25.7.2017.
Lokstenen temppeli Latviassa
**Dievturība** on latvialainen uuspakanallinen uskonto, joka pohjautuu osittain latvialaisten alkuperäisiin kristinuskoa edeltäneisiin uskoihin. Uskon nimi on johdettu jumalaa tarkoittavasta sanasta *Dievs*. 

Dievturība luotiin vuosina 1923–1924. Se levisi lähinnä älymystön keskuudessa ja sen tarkoituksena oli uudistaa perinteistä uskoa kristinuskoa edeltäneeltä ajalta. Uskonnollisina teksteinä käytettiin lähinnä kansanperinteestä kertoneita dainoja, joihin liitettiin myös kristinuskoon kuuluvia tapoja. Uskonnon luominen liittyi mielipiteisiin siitä, että Latvian valtauskonto eli luterilaisuus oli perustavanlaatuisesti ulkomainen ja siten vieras latvialaisille. Maailmansotia edeltäneenä aikana liikkeen johtohahmoja olivat Ernests Brastiņš ja Arvīds Brastiņš. Koska uskonnon seuraajat olivat lähinnä älymystöä, sen ympärille muodostui myös paljon kansanperinnettä selittävää kirjallisuutta. Toisen maailmansodan aikana Neuvostoliitto karkotti Siperiaan suurimman osan liikkeen johtohahmoista. Se säilyi neuvostoajan yli länteen paenneiden keskuudessa ja se herätettiin uudelleen henkiin Latvian itsenäistyttyä vuonna 1991.

Dievturīballa oli vuoden 2006 tietojen mukaan yhteensä 649 virallista jäsentä.

Lähteet
-------

1. ↑  Andrejs Plakans: *Historical Dictionary of Latvia*, s. 78. The Scarecrow Press, 2008. ISBN 978-0-8108-5515-1. (englanniksi)
2. ↑  Reliģisko lietu pārvaldes 2007. gada pārskats (doc) Latvian oikeusministeriö.  Arkistoitu 22.7.2011. Viitattu 23.11.2012. (latviaksi)
Istanbulin maanalainen vesisäiliö
**Yerebatan Sarayı** ("upotettu palatsi") tai **Yerebatan Sarnıcı** ("upotettu vesisäiliö") on maanalainen vesisäiliö Turkin Istanbulissa, Hagia Sofian vieressä. Vesisäiliön kattoa kannattelee 336 pylvästä, ja sinne mahtuu 80 000 kuutiometriä vettä. Nykyisin vesisäiliö on yksi Istanbulin suosituimmista nähtävyyksistä.

Vesisäiliö rakennettiin Bysantin keisari Justinianus I:n valtakaudella vuonna 532. Vesi johdettiin säiliöön akvedukteja pitkin. Säiliön olemassaolo unohdettiin, mutta se löydettiin uudellleen vuonna 1545. Säiliö kunnostettiin vuonna 1985 ja avattiin yleisölle 1987.

Lähteet
-------

1. ↑  Kari Pitkänen: Etäällä kohosivat Istanbulin minareetit….  *Aamulehti*, 16.11.2011, s. B29.
2. 1 2  Basilica Cistern *lonelyplanet.com*. Viitattu 27.10.2023. (englanniksi)
3. ↑  Yerebatan Sarnıcı Tarihi *yerebatan.com*.  Arkistoitu 17.2.2012.  (turkiksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Yerebatan Sarayı** Wikimedia Commonsissa

* Vesisäiliön internetsivut (englanniksi, turkiksi)
BuranoBurano ilmakuvassa, kuvan keskellä. Taustalla näkyy harvempaan asuttu Mazzorbo, josta on siltayhteys Buranoon.

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
VenetsiaVenetsian metropolikaupunkiVenetoItalia |
| Vesialue | 
Venetsian laguuni |
| Merialue | 
Adrianmeri |
| Korkein kohta | 
2 m |
| Pinta-ala | 
0,21 km² |

Väestö| Asukasluku | 
2 762 |

Karttamuokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Burano** on Venetsian laguunissa sijaitseva saari tai oikeammin Venetsian tavoin siltojen avulla toisiinsa yhdistetty saaristo. Se sijaitsee lähellä Torcelloa laguunin pohjoisessa osassa. Buranossa tehtiin aikoinaan Euroopan hienointa pitsiä. Nykyään sen katukuvaa värittävät monen väriset talot. Buranosta on siltayhteys Mazzorboon.

Galleria
--------

* Rakennuksien välissä kulkeva kanaali.Rakennuksien välissä kulkeva kanaali.
* Värikkäitä asuintaloja.Värikkäitä asuintaloja.
* Santa Martinon kirkko.Santa Martinon kirkko.

Lähteet
-------

1. ↑  Ullian, Rob: *Venetsia*, s. 80-81. Helsinki: Tammi, 2005. ISBN 951-31-3342-7.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Burano** Wikimedia Commonsissa

* Kauniiden naisten saari, Helsingin Sanomat, 11.02.1934, nro 40, s. 30, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Koirankuonolainen, kuvitusta Liber Chronicarum -kronikasta vuodelta 1493
**Koirankuonolaiset** (lat.  *cynocephali*) ovat taruolentoja vanhoissa eurooppalaisissa tarinoissa. Koirankuonolaisella on ihmisen vartalo ja koiran pää, tai ainakin koiran kuono, ja usein ne ovat karvaisia. Koirankuonolaisiksi kuvattiin joissain keskiaikaisissa tarinoissa aasialaiset, joita vastaan taisteltiin.

Myös suomalaisessa kansanperinteessä kerrotaan kohtaamisista koirankuonolaisten kanssa. Nämä tapahtuvat yleensä syrjäseuduilla tai aivan korvessa. Koirankuonolaisia uskottiin olevan varsinkin sankoissa metsissä ja Lapissa.

Olennot puhuvat vierasta kieltä ja ovat vihamielisiä. Erään tarinan mukaan koirankuonolaiset kiduttivat kiinni saamansa tytön kuoliaaksi. Ainoan silminnäkijän, toisen tytön kertomus uskottiin käräjillä, ja hän säästyi murhasyytteeltä.*lähde?*

Koirankuonolaiset on vanha uskomus koiranpäisten ihmisten olemassaolosta. Uskomus tavataan jo kreikkalaisilla ja roomalaisilla. Viittaamalla vanhempiin kirjoittajiin Solinus (3. vuosisadalla) mainitsee sellaisten kansojen eläneen Intian vuoristoissa. Aithikos Istrialainen kertoo heidän asuvan kauimpana pohjoisessa meressä olevilla saarilla, ja yhtäpitävästi hänen kanssaan Adam Bremeniläinen kirjassaan pohjoisista maista ja kansoista sanoo niitä olevan mainitsemassaan *Naistenmaassa* (so. Suomessa), jossa miehet ovat väitteen mukaan koirankuonolaisia, jotka puhuvat kieltä, joka on puoleksi puhetta ja puoleksi koiranhaukuntaa. Hänkin kertoo niitä nähtävän vankeina Venäjällä.

Kertomuksia tunnetun maailman äärellä asuvasta koirankuonolaisten kansasta tavataan sittemmin useilla Euroopan kansoilla, mukaan lukien suomalaiset ja virolaiset. Muun muassa Kalevipoeg joutuu Lapin puolella käydessään koirankuonolaisten maahan. Myöhemmin on kansan kertomuksissa suuresta Pohjan sodasta, ja jo Jaakko Pontuksen sodasta koirankuonolaisten nimi siirtynyt Venäjän armeijassa palveleville kalmukeille ja muille aasialaisille kansoille. Uskomuksen on selitetty syntyneen siitä, että useilla luonnonkansoilla on ollut tapana pitää pukunaan hartioilla ja päässä petojen nahkoja kynsineen turpineen.

Katso myös
----------

* Häntäihmiset

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Koirankuonolaiset, Tietosanakirja osa 4, palsta 1157, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1911
2. ↑  Tapani Niemi: Lapissa kansojen kulttuurit ovat sulautuneet aina yhteen Levin Sanomat. Viitattu 16.3.2008.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Koirankuonolainen** Wikimedia Commonsissa

* Lisää luettavaa aiheesta **K. Grotenfelt, Aithikos Istrialaisen matkakertomus Suomesta ja Pohjoismaista** on Wikiaineistossa
* K. Grotenfelt, Aithikos Istrialaisen matkakertomus Suomesta ja Pohjoismaista, Valvoja 1895, no 3, s. 166–177 (33–47)
Vaade linnusevaremeile*selvennä* Jõgeva–Mustvee maantien suunnasta.
Lajune
**Lajune** eli **Laiuse** (vir. *Laiune*, saks. *Lais*) on muinainen ritarilinna Virossa Jõgevan kunnassa.

Liivinmaan ritarikunta aloitti Lajusen rakentamisen 1300-luvun lopulla puolustaakseen maan itärajaa. Rakennus sai lopullisen muotonsa myöhäiskeskiajalla, ja 1400-luvun puolivälissä siihen lisättiin tykkitornit. Ruotsalaiset valloittivat sen Pietari Stolpen johdolla vuosina 1600 ja 1621. Vuonna 1634 linna päätettiin purkaa, mutta 1644 se kuitenkin määrättiin säilytettäväksi, ja vasta 1682 se sai lopullisesti hylkäystuomion. Kaarle XII joukkoineen vietti talven Lajusessa joulukuusta 1700 toukokuulle 1701. Suuren Pohjan sodan jälkeen Lajune jäi raunioiksi; aikoinaan se on ollut Liivinmaan suurin ja kaunein rauniolinna.

Lähteet
-------

1. ↑  Laiusen linnan rauniot *Visit Jogeva*. Viitattu 13.5.2021.
2. 1 2  Laiusen linnan rauniot *Visit Estonia*. Viitattu 13.5.2021.
3. ↑  Lajune, Tietosanakirja osa 5, palsta 466

Aiheesta muualla
----------------

* W. Tawaststjerna: *Kaarle IX:n ja Sigismundin taistelu Viron Ja Liivinmaan omistamisesta*. Historiallisia tutkimuksia XIX. Suomen historiallinen seura 1935 (pdf) Taistelusta s. 32–; Stolpesta s. 8 alaviitteessä taustatietoja, lisäksi runsaasti mainintoja artikkelissa.)
Saara Hopea vuonna 1967, kaulassaan kultainen timanttikaulanauha.
**Saara Elisabet Hopea-Untracht** (26. elokuuta 1925 Porvoo – 25. kesäkuuta 1984 Porvoo) oli suomalainen huonekalujen sekä koru- ja lasiesineiden suunnittelija.

Porvoolaisen kultasepänliikkeen omistajan, talousneuvos Ossian Hopean tytär Saara Hopea opiskeli Taideteollisen keskuskoulun sisustustaiteen osastolla vuosina 1943–1946. Valmistuttuaan hän toimi pari vuotta huonekaluliike Majander Oy:n piirtäjänä, sitten Paavo Tynellin johtaman Taito Oy:n valaisintehtaan piirtäjänä. Saara Hopea kiinnostui 1950-luvun alussa lasimuotoilusta ja sai paikan Nuutajärven lasitehtaalta, jossa toimi taiteellisen johtajan Kaj Franckin alaisuudessa. Isänsä kuoltua Saara Hopea joutui vuonna 1959 siirtymään perheensä kultasepänliikkeen taiteelliseksi johtajaksi, jona hän toimi vuosina 1959–1960 sekä jälleen vuodesta 1967 alkaen.

Vuonna 1960 Saara Hopea avioitui yhdysvaltalaisen taidekäsityöläisen, valokuvaajan ja kirjailijan Oppi Untrachtin kanssa ja muutti New Yorkiin. Siellä hän tutustui metallin emalointiin ja kehitti menetelmän, jossa useita läpikuultavia emalikerroksia poltettiin esineen pintaan kunnes saatiin haluttu värisävy.

Miehensä mukana Saara Hopea-Untracht asui sittemmin myös Nepalissa vuosina sekä Intiassa vuoteen 1967 saakka, jolloin pariskunta asettui Porvooseen.

Saara Hopea palkittiin lasiesineistään hopeamitalilla Milanon triennaaleissa 1954 ja 1957. Porvoon kaupungin kulttuuripalkinnon hän sai 1981 ja valtion taideteollisuuspalkinnon 1982. Taideteollisuusmuseossa Helsingissä järjestettiin hänen retrospektiivinen näyttelynsä vuonna 1987.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  *Kuka kukin on 1978*, s. 243. Helsinki: Otava, 1978. ISBN 951-1-04755-8. Teoksen verkkoversio (viitattu 21.4.2019).
2. ↑  *Mitä Missä Milloin 1986*, s. 105. Helsinki: Otava, 1985. ISBN 951-1-07992-1.
3. 1 2 3 4  Suortti-Vuorio, Auli: Saara Hopea-Untracht 1925–1984 Design Forum Finland.  Arkistoitu 20.8.2009. Viitattu 10.6.2012.

Kirjallisuutta
--------------

* Koivisto, Kaisa: "Hopea-Untracht, Saara (1925–1984)", *Suomen kansallisbiografia, osa 4*, s. 87. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2004. ISBN 951-746-445-2. / Teoksen verkkoversio.
* Untracht, Oppi: *Saara Hopea-Untracht: Elämä ja työ – Life and Work*. Helsinki: WSOY, 1988. ISBN 951-0-14377-4.

Aiheesta muualla
----------------

* Korusuunnittelija Saara Hopea (lyhytelokuva). Ylen Elävä arkisto.
* Saara Hopean suunnittelemia lasiesineitä. (Arkistoitu – Internet Archive) Designlasi.com.
* Hopea-Untracht, Saara hakuteoksessa *Uppslagsverket Finland* (2012). (ruotsiksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Ruotsi

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Museum of Modern Art
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Uppslagsverket Finland
* Biografiasampo

 |

 |