recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Salomonsaarten maantiede** kertoo Salomonsaarten maantieteestä. Salomonsaaret sijaitsevat Tyynellämerellä Vanuatun ja Uuden-Guinean välissä. Tämän saarivaltion alueen pääsaaria ovat Guanalcanal, Malaita, Santa Isabel, Choiseul, Makira ja Uusi-Georgia. Lisäksi Salomonsaariin kuuluu noin 900 pienempää saarta ja luotoa. Maan pääkaupunki Honiara on suurimman saaren Guanalcanalin pohjoisosassa. Salomonsaaret muodostavat luoteis-kaakkosuuntaisen saariketjun, joka on 1450 kilometrin pituinen. Saaret sijaitsevat Tyynenmeren tulirenkaan alueella, missä esiintyy usein vulkaanista toimintaa ja maanjäristyksiä. Saariston korkein vuori on Guanalcanalin saarella sijaitseva 2447 metriä korkea Marakomburu. Pääsaarilla on muitakin vuoria, jotka ovat jyrkkäseinämäisiä, rosoisia. Vuorten rinteissä on monesti suuria halkeamia. Saariston kaakkoisosassa on paljon pieniä atolleja. Malaitan saaren edustalle on rakennettu pieniä keinotekoisia saaria korallista. Salomonsaarilla vuosittainen sademäärä on keskimäärin noin 3000 mm ja vuoden keskimääräinen lämpötila on 27°C. Sateisinta on vuoristoissa tuulenpuolella. Sadekausi kestää jolukuulta maaliskuulle, jolloin on joskus hirmumyrskyjä.

Lähteet
-------

1. ↑  Salomonsaaret *Globalis*.  27.9.2022. Suomen YK-liitto. Viitattu 19.7.2023.
2. ↑  Detlef Wienecke-Janz: *Maailmalla, Afrikka ja Oseania*. Suomentanut Elina Eichhorn, Arto Häilä, Eija Kämäräinen, Riitta Virkkunen. Weilin+Göös, 2009. ISBN 978-95-0-33477-5.
Raunioitunut talon kivijalka Nya Skarpansissa.
Bomarsundin linnoitussuunnitelman kartta vuodelta 1830. Ympärysmuurin sisällä on Nya Skarpans, sen ulkopuolella vasemmalla Skarpansin esikaupunki ja niiden välissä Gamla Skarpansin talot.
**Skarpans** oli Bomarsundin linnoituksen vieressä Ahvenanmaan Sundissa 1810–1850-luvuilla sijainnut asutuskeskus, jota on kutsuttu "Ahvenanmaan ensimmäiseksi kaupungiksi".

Bomarsundin länsipuolella sijainnut Skarpans syntyi 1810-luvulla linnoituksen perustamista valmistelleiden insinöörien asuinpaikaksi ja se nimettiin paikalla sijainneen Skarpansin tilan mukaan. Linnoituksen rakennustyöt alkoivat vuonna 1832. Alkuperäinen Skarpans sai tämän jälkeen nimekseen **Gamla Skarpans** (vanha Skarpans), kun sen itäpuolelle, linnoituksen suunnitellun mutta rakentamatta jääneen ulkomuurin sisäpuolelle syntyi **Nya Skarpans** (uusi Skarpans). Lisäksi Gamla Skarpansin länsipuolelle syntyi niin sanottu **Skarpansin esikaupunki**. Skarpans muistutti pientä varuskuntakaupunkia suorine katuineen ja empiretyylisine puutaloineen, ja siellä oli muun muassa koulu, posti, apteekki ja kauppoja. Asukkaina oli sekä sotilaita että siviilejä. Asukasluku oli noin 400. Skarpansissa puhuttiin useaa kieltä ja se toi Ahvenanmaalle tuulahduksen kansainvälisyyttä. Skarpansilla oli vuodesta 1842 oma luterilainen Skarpansin linnanseurakunta.

Skarpansin asukkaat evakuoitiin Oolannin sodan aikana keväällä 1854, jolloin taloihin majoitettiin Bomarsundin varuskunnan avuksi lähetettyjä Suomen krenatööritarkk’ampujapataljoonan sotilaita. Bomarsundin venäläinen komendantti Jakob Bodisco määräsi Skarpansin poltettavaksi maan tasalle 3. elokuuta 1854 hieman ennen Bomarsundin taistelun alkua, jotta vihollinen ei voisi käyttää rakennuksia linnoituksen piirityksen aikana. Koska britit ja ranskalaiset tuhosivat myös linnoituksen taistelun jälkeen, Skarpansia ei rakennettu uudelleen.

Lähteet
-------

1. ↑  Merenkulkukaupunki Visit Åland. Viitattu 7.9.2020.
2. 1 2 3 4  Graham Robins: Bomarsund – Imperiumin etuvartio (Arkistoitu – Internet Archive) Ahvenanmaan Museovirasto, Maarianhamina 2004.
3. 1 2  Raoul Johnsson & Ilkka Malmberg: *Kauhia Oolannin sota – Krimin sota Suomessa 1854–1855*, s. 265. John Nurmisen säätiö, Helsinki 2013
4. ↑  Skarpans Suomen Sukututkimusseura. Viitattu 7.9.2020.
**Bey Rudolf Leopold Heng** (23. helmikuuta 1925 Helsinki – 28. helmikuuta 2019 Espoo) oli suomalainen arkkitehti, jonka erikoisalaa olivat hautausmaat. 

Hengin suunnittelemat Kaunialan sotavammasairaalan muistokivet, teos on vuodelta 1970.
*Virolaiset vapaaehtoiset 1943-1944* -muistomerkki Malmin hautausmaalla, se on paljastettu vuonna 2001. 
Heng valmistui arkkitehdiksi 1950 Teknillisestä korkeakoulusta. Hän suunnitteli omassa toimistossaan useita pappiloita ja seurakuntataloja, ennen kuin hänestä 1974 tuli Helsingin seurakuntayhtymän toimistoarkkitehti. Hän jäi tehtävästä eläkkeelle 1988. Eläkkeelle jäätyään hän alkoi suunnitella hautausmaita.

Hengin isä, taiteilija ja konservaattori Leo (Leopold) Heng syntyi Etelä-Saksassa Memmingenissä, josta hän tuli Suomeen 1918 ensimmäisen maailmansodan aikaan. Äiti, Inga Koskimies-Heng oli Raahen seminaarin piirustuksen ja tyttöjen käsityön opettaja.

Julkaisut
---------

* Hautausmaat arkipäivän asioina, Kirjaneliö, 1994

Palkinnot ja tunnustukset
-------------------------

* Kirkon kulttuuripalkinto 2001

Lähteet
-------

1. ↑  Kuolinilmoitus, Helsingin Sanomat 17.3.2019, s. C 13
2. ↑  Kaunialan sotavammasairaalan muistokivet (Interner Archivessa, tallennettu 28.8.2016) *Suomen sotamuistomerkit 1939-1945*. Tammenlehvän Perinneliitto. Viitattu 31.12.2017.
3. ↑  Virolaiset vapaaehtoiset 1943-1944 (Interner Archivessa, tallennettu 28.8.2016) *Sotamuistomerkit-sivusto*. Viitattu 31.12.2017.
4. ↑  Sotavahinkosäätiöltä Viro100-juhlavuoden erityisavustus Suomen-pojille *Sotaveteraanit.fi*.  2.3.2018. Helsinki:  Suomen Sotaveteraaniliitto.  "Malmin hautausmaan vuonna 2001 uusittu Suomen-poikien muistokivi (valokuva)" Viitattu 5.8.2021.
5. ↑  Ulla-Maija Vilmi: Hautausmaalla eletty asettuu mittoihinsa *Vantaan Lauri*.  16.07.2002. Vantaan Seurakuntayhtymä.  Arkistoitu 11.11.2011. Viitattu 22.11.2010.
6. ↑  Heli Kangas: Herra Heng ja klubin henki Raahen matkailuoppaat. Viitattu 11.7.2021.
Summan taistelun muistomerkki Turun Kupittaanpuistossa.
**Summan taistelun muistomerkki** on Jussi Vikaisen veistos Turussa Kupittaankadun ja Itäisen Pitkäkadun välissä Kupittaankentällä. Teos on punaista graniittia, eli kiveä josta Vikaisen synnyinpaikka Vehmaa on kuuluisa. Muistomerkki paljastettiin vuonna 1965 ja se pystytettiin Varsinais-Suomen Summan perinnetoimikunnan toimesta talvisodan taistelujen (1939–40) muistoksi.

Veistoksessa on kuvattuna sekä tykistön pommituksesta aiheutunutta tuhoa että ehjänä säilyneiden graniittipylväiden edustamaa toivoa. 

Vikainen tunnetaan ennen kaikkea sankarihaudoistaan -ja -patsaistaan, joita on siroteltu ympäri Varsinais-Suomea. Muotoilultaan hän edustaa realismia, vaikkakin veistoksissa on nähtävissä abstrakteja piirteitä.

Lähteet
-------

1. ↑  Jussi Vikainen: Summan taistelun muistomerkki Turun kaupunki. Viitattu 26.3.2018.
2. ↑  Nostalginen Turku: Sankaripatsaiden luoja *Aamuset*.  28.11.2015.  Arkistoitu 26.3.2018. Viitattu 26.3.2018.
**Theodor (Teodor) Ulrik af Forselles** (23. toukokuuta 1827 Elimäki – 28. toukokuuta 1896 Ylöjärvi) oli suomalainen sotilas ja valtiopäivämies.

Af Forsellesin vanhemmat olivat Fredrik Johan Ulrik af Forselles ja Ulrika Charlotta af Forselles ja puoliso Selma Sofia Alexandra Gabriella Cronstedt (k. 1921), kuvernööri ja salaneuvos Gabriel Anton Cronstedtin tytär. Kenraaliluutnantti Carl Johan Gabriel af Forselles oli heidän poikansa. Juristi Karl Viktor Hjalmar af Forselles oli Theodor Ulrik af Forsellesin veli ja kenraali Edvard Gustaf af Forselles ja everstiluutnantti Jacob Henrik Alexander af Forselles hänen velipuoliaan. Af Forselles kävi Haminan kadettikoulun ja palveli eri joukko-osastoissa, vänrikki hänestä tuli 1846, aliluutnantti 1848, luutnantti 1852, alikapteeni 1854 ja kapteeni 1855. Sotapalveluksesta af Forselles erosi everstiluutnanttina 1859 ja toimi sittemmin ensin Moision kartanon omistajana ja hoitajana isänsä jälkeen ja myöhemmin Räikälän tilan omistajana Ylöjärvellä.

Af Forselles oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1867, 1872 ja 1877–1878.

Lähteet
-------

1. ↑  Geni: Teodor Ulrik af Forselles Viitattu 4.8.2021.
2. 1 2  Adelsvapen-wiki: Adliga ätten af Forselles nr 2018, Tab 9 Viitattu 4.8.2021.
3. ↑  Kuolleita.  *Uusi Suometar*, 31.5.1896, nro 124, s. 3. Kansalliskirjasto. Viitattu 4.8.2021.
4. ↑  Ridderskapets och Adelns medlemmar vid Landtagen in Helsingfors 1867. Protokoll förda hos Högl. Ridderskapet och adeln å Landtdagen i Helsingfors År 1867. Första häftet. Helsingfors: Hufvudstadsbladets Tryckeri, 1871, s. 1-4.
5. ↑  Förteckning öfver Ridderskapets och Adelns medlemmar vid landtdagen i Helsingfors år 1872. Protokoll fördt hos Högl. Ridderskapet och Adeln å Landtdagen I Helsingfors år 1872. Tredje häftet. Helsingfors: Hufvudstadsbladets Tryckeri, 1874, ss. 431-433.
6. ↑  Förteckning öfver Ridderskapets och Adelns medlemmar vid Landtdagen i Helsingfors år 1877. Protokoll fördt hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen 1877. Sjette häftet. Helsingfors: Finska Litteratur-Sällskapets Tryckeri, 1879, ss. 1903-1907.
**Ayanna Soyini Pressley** (s. 3. helmikuuta 1974 Chicago, Illinois) on yhdysvaltalainen poliitikko demokraattisesta puolueesta.

Ura
---

Pressley on toiminut tammikuusta 2019 Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä Massachusettsin osavaltion 7. vaalipiiristä, joka käsittää osan Bostonin, Cambridgen ja Miltonin kaupungeista sekä Chelsean, Everettin, Randolphin ja Somervillen kaupungit kokonaisuudessaan. Hän voitti demokraattien syyskuun 2018 esivaalissa pitkäaikaisen edustajainhuoneen jäsenen, kaksikymmentä vuotta aiemmin ensimmäistä kertaa valitun Mike Capuanon. Jo esivaalivoitto ratkaisi Pressleyn valinnan edustajainhuoneeseen, sillä millään muulla puolueella ei ollut marraskuun 2018 vaaleissa ehdokasta tässä vaalipiirissä.

Pressley aloitti vuonna 1992 opinnot Bostonin yliopistossa, mutta jätti ne kesken vuonna 1994. Pressley on tehnyt liki koko työuransa politiikassa. Hän kuului vuosina 1996–2009 senaattori John Kerryn avustajakuntaan, mitä ennen hän oli avustanut edustajainhuoneen jäsen Joseph P. Kennedy II:ta. Vuosina 2010–2018 hän toimi Bostonin kaupunginvaltuutettuna.

Pressley kuuluu kongressissa neljän progressiivisen ja sosialistin muodostamaan ryhmään, joka tunnetaan nimellä "the Squad". Tähän kuuluvat myös Ilhan Omar, Alexandria Ocasio-Cortez ja Rashida Tlaib.

Yksityiselämä
-------------

Pressley on ollut vuodesta 2014 naimisissa Conan Harrisin kanssa, jonka kanssa oli alkanut seurustella kolme vuotta aiemmin. Liiton myötä Pressleystä tuli Harrisin tyttären äitipuoli.

Lähteet
-------

1. 1 2  Levenson, Michael & Ebbert, Stephanie: The life and rise of Ayanna Pressley *The Boston Globe*.  8.9.2018. Viitattu 21.4.2019. (englanniksi)
2. 1 2  PRESSLEY, Ayanna, (1974 - ) *Biographical Directory of the United States Congress*. Viitattu 21.4.2019. (englanniksi)
3. ↑  Tempera, Jacqueline: Historic upset as Boston City Councilor Ayanna Pressley unseats Rep. Mike Capuano in Massachusetts' 7th Congressional District *MassLive.com*.  5.9.2018. Viitattu 21.4.2019. (englanniksi)
4. ↑  Betancourt, Sarah: Boston's Ayanna Pressley follows trail blazed by Alexandria Ocasio-Cortez *The Guardian*.  5.9.2018. Viitattu 21.4.2019. (englanniksi)
5. ↑  Tempera, Jacqueline: Ayanna Pressley says goodbye to Boston City Council *MassLive.com*.  5.12.2018. Viitattu 21.4.2019. (englanniksi)
6. ↑  Helmore, Edward: The Squad: progressive Democrats reveal how they got their name *The Guardian*.  17.7.2019. Viitattu 20.7.2019. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* / Ayanna Pressley Facebookissa
* Ayanna Pressley Twitterissä

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* US Congress

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
Skarppaaja säätää kameran tarkennusta.
**Skarppaaja** (engl. *focus puller, first assistant camera*) on elokuvanteon ammattinimike henkilölle, joka toimii elokuvaajan tai kameraoperaattorin, siis elokuvakameran varsinaisen käyttäjän, lähimpänä apulaisena. Nimi skarppaaja tulee siitä, että kameran käydessä skarppaajan päätehtävä on huolehtia kameran tarkennuksesta joka hetkellä oikeaan kohteeseen kuvassa. Tämä on erityisen vaativa tehtävä silloin, kun kamera tai näyttelijä tai molemmat liikkuvat kuvauksen aikana. Kameran tarkennuksen helpottamiseksi skarppaajan tehtävä on ennen kuvausta merkitä kohdat, joissa näyttelijät tulevat kohtauksessa olemaan ja mitata etäisyydet näiden paikkojen ja kameran välillä.

Brittiläinen elokuvaaja Oliver Stapleton sanoo skarppaajan työtä jopa kuvaustilanteen vaativimmaksi, koska skarppaajan olisi tarkennettava kamera virheettömästi jokaikisellä otolla. Siitä huolimatta se on näkymätöntä työtä, jonka elokuvan katsoja huomaa vasta jos jokin menee pieleen. Joskus kuvaustilanteessa uusintaoton tarve voidaan vieläpä laittaa skarppaajan syyksi, kun ei haluta kertoa todellista syytä näyttelijöille.

Tarkennustyön lisäksi skarppaajan tehtävä on huolehtia kameran ja sen varusteiden toimintakunnosta, linssien vaihdosta ja kameran siirrosta ja pystytyksestä uuteen kuvauspaikkaan. Jos tuotannossa ei ole toista kamera-assistenttia, skarppaajan tehtäviin kuuluu myös filmikasettien tai muistielementtien vaihto, akkujen vaihto ja kuvatun materiaalin järjestyksessä pito.

Lähteet
-------

1. 1 2  Toimenkuvat - Job Descriptions *Elokuvantaju-oppimateriaali*. Taideteollinen korkeakoulu. Viitattu 14.8.2018.
2. ↑  Stapleton, Oliver: So You Wanna Work in Movies? *cineman.co.uk*. Viitattu 14.8.2018. (englanniksi)
**Anthony John "Tony" Soprano** (myös italialaisittain **Antonio Soprano**) (James Gandolfini, 1961–2013) on televisiosarjassa *Sopranos* kuvitteellinen mafiaperheen johtaja ja perheenisä. Tony kärsii paniikkihäiriöstä, joten hän käy viikoittain terapiassa, minkä hän pitää enemmän tai vähemmän visusti salassa muilta. Hänen terapeuttinsa tohtori Jennifer Melfi (Lorraine Bracco) auttaa ja kuuntelee Tonya ja antaa hänelle uusia näkökulmia perheasioihin. Tony on kuitenkin sanonut terapeutilleen, ettei puhu tälle mafiaan liittyvistä asioista. Tonyn mafiakaverit Christopher Moltisanti, Paulie 'Walnuts' Gualtieri, Silvio Dante ja Salvatore "Big pussy" Bonspiero ovat Tonylle kaikki kaikessa, eivätkä he juuri riitele. Tony katsoo mielellään History Channelia, pitää ruoasta ja juomasta sekä on heikkona tummiin, älykkäisiin ja kauniisiin naisiin. Tonylla on myös pimeä puoli, joka johtaa usein impulsiiviseen väkivaltaan, josta sivullisetkin ovat saaneet kärsiä.

Perhe
-----

Tonylle ovat perhesiteet tärkeät. Hän on ollut 19 vuotta naimisissa Carmela Sopranon kanssa, ja heillä on kaksi lasta Anthony Soprano Jr. ja Meadow Soprano. Hänellä on myös kaksi siskoa, Janice (Aida Turturro) sekä sarjassa vain piipahteleva Barbara. Tonyn tytär Meadow on kiltti, ahkera, ja hän menestyy erinomaisesti koulussa, mutta Tonyn poika Anthony Jr. aiheuttaa isälle usein päänvaivaa. Vaikka Tonylle on perhe etusijalla, hän sanoo inhoavansa äitiään eikä halua nähdä tätä enää. Hyvin ongelmallinen ja ristiriitainen on myös Tonyn suhde setäänsä, Corrado "Junior" Sopranoon.

Lähteet
-------

1. ↑   1. tuotantokauden viidennessä jaksossa "College" Christopher Moltisanti kutsuu puhelimessa Tony Sopranoa Antonioksi
G.A. Petreliuksen suihkukaivo kesällä 2008 Turun vanhan pääkirjastorakennuksen ollessa remontissa
Lähikuva suihkukaivon päällä olevasta veistoksesta
**G. A. Petreliuksen suihkukaivo** eli **Suihkukaivo Leijona** on Turussa Vähätorilla vanhan pääkirjaston edustalla sijaitseva suihkukaivo. Gunnar Finnen ja Armas Lindgrenin suunnitteleman suihkukaivon pystytti ja sen lahjoitti Turun kaupungille Gustav Albert Petreliuksen lahjoitusrahasto vuonna 1924.

Suihkukaivon huipulla oleva leijonaa esittävä veistos on valettu pronssista, ja se on metrin korkuinen. Suihkukaivon jalusta on punaista migmatiittia, ja se on korkeudeltaan kaksi metriä.

Suikukaivoon hankittiin valaistus vuonna 2010.

Suihkulähteen perustukset olivat painuneet, kaivo vuoti korjauksista huolimatta ja se oli siksi ollut viime vuosina poissa käytöstä. Suihkukaivon viereisen Vähätorin rakentamisen myötä myös suihkukaivo kunnostettiin vuonna 2010. Kunnostaminen on osa Turun kaupungin *Ihmisille parempi keskusta* -hanketta.

Lähteet
-------

* Turun kaupunki, ulkoveistokset: Gunnar Finne ja Armas Lindgren: Suihkukaivo Leijona

### Viitteet

1. ↑  Vismanen, Pirjo: Kaunis kiitos Petreliuksen lahjasta!.  *Turun Sanomat*, 1.10.2006.  TS-Yhtymä. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 9.4.2012.  (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Leijona-suihkukaivo nyt valaistu Turussa.  *Turun Sanomat*, 28.10.2010.  TS-Yhtymä. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 9.4.2012.
3. ↑  Tapana, Erja: Turun Aurajokirannasta halutaan tehdä elävä kaupunkikeskus *Turun Sanomat*.  17.4.2007. Viitattu 26.7.2012.
4. ↑  Munkki, Kati: Ilkivalta ja korroosio tärvelevät Turun kaupungin ulkoveistoksia.  *Turun Sanomat*, 2.4.2004.  TS-Yhtymä. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 9.4.2012.
**Lusitano** (*Puro Sangue Lusitano*, myös **lusitanianhevonen**) on Portugalista kotoisin oleva lämminverinen hevosrotu. Lusitanon historia ulottuu kauas menneisyyteen. Iberian niemimaan arkeologisissa kaivauksissa lusitanon edeltäjästä sorraianponista on löytynyt merkkejä, jotka juontavat juurensa aikaan 25 000 eaa. Sorraianponeja esiintyy muun muassa luolamaalauksissa.

Ominaisuudet
------------

Lusitanot ovat useimmiten ruunikkoja, rautiaita tai kimoja ja säkäkorkeudeltaan noin 150–160 senttimetriä. Ulkonäöltään ne ovat jykevän majesteettisia, ja niiden pään profiili on kyömy. Rakenteen perusteella lusitanon voi helposti sekoittaa andalusianhevoseen, jolle rotu onkin läheistä sukua. Hevosen lavat ja takaosa ovat hyvin vahvat ja liikkeet näyttävät ja ilmavat. Lusitanon harja ja häntä näyttävät silkkisiltä.

Historia
--------

Lusitanorodun tärkeimpiin jalostusvaikutteisiin lukeutuvat arabianhevonen ja andalusianhevonen. Entisaikoina lusitano oli armeijan ratsu ja maatilallisten työhevonen. Sotaväen ja konkistadorien sotaratsuna rotu levisi myös Amerikan mantereille.

Käyttö
------

Nyky-Portugalissa yksi rodun merkittävimmistä jalostusperusteista on hevosen menestyminen härkätaisteluissa. Lusitano on myös erinomainen harrasteratsu, työ- ja ajohevonen. Härkätaisteluareenoilla vaaditut ominaisuudet – notkeus, nopeus ja kuuliaisuus – ovat muutenkin arvostettuja piirteitä.

Lähteet
-------

1. ↑  Tähkämö, S.: Lusitano  16.4.2006. Hevosmaailma.net.  Arkistoitu 14.11.2009. Viitattu 17.10.2009.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Lusitano** Wikimedia Commonsissa

* Lusitano hevosmaailma.netissä (Arkistoitu – Internet Archive)
**Teemu Härkönen** (s. 21. syyskuuta 1983) on suomalainen uransa lopettanut maastohiihtäjä. Hän edusti Vuokatti Ski Teamiä.

Härkönen kilpaili maailmancupissa ensimmäistä kertaa 7. maaliskuuta 2009 Lahdessa vapaan hiihtotavan sprintissä. Seuraavana päivänä käydyssä 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa hän oli 59:s, mikä jäi hänen parhaaksi maailmancupsijakseen.

SM-kilpailuissa Härkönen sijoittui kuusi kertaa kymmenen parhaan joukkoon henkilökohtaisilla matkoilla, parhaimmillaan viidenneksi 50 kilometrin vapaan hiihtotavan kisassa Kontiolahdella 2009. Viestin Suomen-mestaruuden Vuokatti Ski Teamin viestijoukkueessa hän voitti vuosina 2009, 2010, 2011, 2013 ja 2016.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Teemu Härkönen FIS:n sivuilla (englanniksi)
2. ↑  Vuokatti Ski Team Kainuu – Miehet 4 x 10 km Vuokatti Ski Team.  Arkistoitu 23.2.2016. Viitattu 15.2.2016.
3. ↑  Vuokatti voitti taas miesten hiihtoviestin Suomen mestaruuden *Kestävyysurheilu.fi*.  31.1.2016.  Arkistoitu 23.2.2016. Viitattu 15.2.2016.
Toropetsin piiri Tverin alueen kartalla.
**Toropetsin piiri** (ven. Торо́пецкий райо́н, *Toropetski raion*) on paikallinen itsehallintoalue Tverin alueen länsiosassa Venäjällä. Vuonna 1927 perustetun piirin pinta-ala on 3 373 neliökilometriä. Asukkaita on 21 900 henkeä (vuonna 2009).

Piirin hallinnollinen keskus on Toropetsin kaupunki. Lisäksi siihen kuuluu 11 maalaiskuntaa:

* Kudrjavtsevskoje (ven. Кудрявцевское; keskupaikka Ozerets, ven. Озерец)
* Ploskoš (ven. Плоскошь)
* Podgorodneje (ven. Подгороднее)
* Ponizovje (ven. Понизовье)
* Požnja (ven. Пожня)
* Retšane (ven. Речане)
* Šešurinskoje (ven. Шешуринское; keskuspaikka Nagovje, ven. Наговье)
* Skvortsovo (ven. Скворцово)
* Uvarovo (ven. Уварово)
* Vasilevskoje (ven. Василевское; keskuspaikka Novo-Troitskoje, ven. Ново-Троицкое)
* Volok (ven. Волок)

Piirin kautta kulkee Bologojen ja Velikije Lukin välinen rautatie. Seudulla on muovi-, vaate-, metalli- ja puunjalostusteollisuutta. Maatalous on keskittynyt maidon ja lihan tuotantoon. Piirin alueella harjoitetaan myös turkistarhausta.

Lähteet
-------

1. ↑  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki: Tšislennost naselenija Rossijskoi Federatsii po gorodam, posjolkam gorodskogo tipa i raionam na 1 janvarja 2009 g. *gks.ru*.  Arkistoitu 21.10.2011. Viitattu 24.12.2009. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Toropetsin piiri**.
* Toropetsin piirin sivusto (venäjäksi)
* Toropetsin piiri Tverin alue -tietosanakirjassa (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)

Tverin alueen piirit ja *kaupunkipiirit*
Andreapol • Bežetsk • Belyi • Bologoje • Firovo • Kalinin • Kaljazin • Kašin • Kesova Gora • *Kimry* • Kimry • Konakovo • Krasnyi Holm • Kuvšinovo • Lesnoje • Lihoslavl • Maksatiha • Molokovo • Nelidovo • Olenino • Seližarovo • Ostaškov • Peno • Rameški • *Ržev* • Ržev • Sandovo • Sonkovo • Spirovo • Staritsa • Toropets • Udomlja • *Toržok* • Toržok • *Tver* • Vesjegonsk • *Vyšni Volotšok* • Vyšni Volotšok • Zapadnaja Dvina • Žarkovski • Zubtsov
Toronto Sunin logo
**Toronto Sun** on Kanadan Torontossa julkaistava englanninkielinen päivittäinen sanomalehti. Sanomalehteä julkaistaan tabloid-muodossa. Lehden ensimmäinen numero ilmestyi 1. marraskuuta vuonna 1971.

Toronto Sunia pidetään vuonna 1971 lakkautetun Toronto Telegram -sanomalehden seuraajana. Lehden omistaa Postmedia-yhtiö, joka osti Toronto Sunin ja muut Sun Median englanninkieliset julkaisut Québecorilta keväällä 2015.

Lehti on tunnettu konservatiivispopulistisesta linjastaan ja päivittäisestä Sunshine Girlistä. Vuonna 2016 sen päivittäinen levikki oli noin 119 000 kappaletta, ja vuonna 2015 viikkolevikki oli noin 849 000.

Lähteet
-------

1. 1 2  Sun Media Corporation thecanadianencyclopedia.com. Viitattu 6.7.2017. (englanniksi)
2. ↑  John Shmuel: Postmedia Network Canada Corp to integrate Sun Media properties this year: Godfrey  14.4.2015. financialpost.com. Viitattu 6.7.2017. (englanniksi)
3. ↑  Melissa Meyer: Arkistoitu kopioCanada’s Top 20 Daily Newspapers  3.3.2017. cision.ca.  Arkistoitu 3.7.2017. Viitattu 6.7.2017. (englanniksi)
4. ↑  Circulation. Daily Newspapers (pdf) (2015 levikki viikonpäivittäin ja viikoittain)  2016. nmc-mic.ca. Viitattu 6.7.2017. (englanniksi)

Katso myös
----------

* Sun News Network

Aiheesta muualla
----------------

* Toronto Sun (englanniksi) (torontosun.com)
Elokuvajuhlien logo
Tapahtumakeskus *TIFF Bell Lightbox* avattiin vuonna 2010.
**Toronton elokuvajuhlat** (*Toronto International Film Festival*, *TIFF*) on Torontossa, Kanadassa vuosittain järjestettävä kansainvälinen elokuva-alan tapahtuma. Kävijämäärältään se on alansa suurin maailmassa. Toronton elokuvajuhlat aloittivat vuonna 1976 esittelemällä maailman eri elokuvajuhlien parhaita elokuvia.

Tapahtuma alkaa Labor Dayn (syyskuun ensimmäinen maanantai) jälkeisenä torstaiyönä ja kestää kymmenen päivää. Noin 300–400 elokuvaa näytetään noin 23 valkokankaalla Toronton keskustan teattereissa. Vaikka juhlat ovat viime vuosina*milloin?* kiinnittäneet enemmän huomiota valtavirran Hollywood-elokuviin kuin aikaisemmin, on se säilyttänyt indie-juurensa.

Tapahtumaa pidetään usein Oscar-kilpailun laukaisijana.

Lähteet
-------

1. ↑  Water opens Toronto Film Festival *BBC News*.  9.9.2005.  (englanniksi)
2. ↑  What TIFF looked like when it launched in 1976 and now *metronews.ca*.  8.9.2015.  Arkistoitu 4.4.2018. Viitattu 3.4.2018. (englanniksi)
3. ↑  Why the festival matters *BBC News*.  4.9.2013. Viitattu 3.4.2018. (englanniksi)
4. ↑  Toronto Film Festival: Oscar Buzz Begins *CBS News*.  19.9.2009. Viitattu 3.4.2018. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Toronton elokuvajuhlat** Wikimedia Commonsissa

* Virallinen sivusto (englanniksi)
**G. R. Aldo** (oikealta nimeltään **Aldo Graziati**, 1. tammikuuta 1905 Scorzè – 14. marraskuuta 1953) oli italialainen elokuvaaja.

Ranskaan nuorena muuttanut Aldo toimi elokuvastudioiden valokuvaajana ja valmistui 1940-luvun alussa elokuvaajaksi työskennellen useissa Christian-Jaquen elokuvissa. Vuonna 1947 Aldo palasi Italiaan, jossa hän toimi kuvaajana Luchino Viscontin elokuvassa *Maa järisee* sekä Vittorio De Sican elokuvissa kuten *Milanon ihme* (*Miracolo a Milano*, 1951) ja *Umberto D. – elämän vanki*. Aldo kuoli uransa huipulla auto-onnettomuudessa Viscontin *Senson* (1954) kuvausten aikana.

Lähteet
-------

1. ↑  Moliterno, Gino: *Historical Dictionary of Italian Cinema*, s. 3–4. Lanham, Toronto, Plymouth: The Scarecrow Press, 2008. ISBN 978-0-8108-6073-5.

Aiheesta muualla
----------------

* IMDb: G. R. Aldo (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
	+ 2
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Tolminc-juustoa
**Tolminc** on slovenialainen lehmänmaitojuusto.

Tolminc-juustoa valmistetaan Tolminin kaupungin ympäristössä Slovenian puoleisilla Alpeilla lähellä maan Italian vastaista rajaa. Historiallisissa lähteissä juustonvalmistus alueella mainitaan ensimmäisen kerran 1200- ja 1300-luvuilla. Tuolloin juustolla maksettiin veroja. Tolminc-nimellä juusto mainitaan ensimmäisen kerran 1756, jolloin sitä oli myynnissä Videmin kaupungissa nykyisin Italian puoleisessa Udinessa. Nykyisin paikalliset maanviljelijät valmistavat juustoa lehmänmaidosta pienillä meijereillä ja kesäisin myös vuoriniittyjen laidunalueilla. Juustolla on myös Euroopan unionin nimisuojajärjestelmän mukainen suojattu alkuperänimitys.

Juustoa valmistetaan joko täysmaidosta, tai osittain kuoritusta maidosta. Juustomassa muodostuu, kun maitoon lisätään juoksute. Valmistuva juustomassa pilkotaan ja se lämmitetään noin 45°C lämpötilaan. Juusto muotitetaan, puristetaan ja suolataan suolaliuoksessa, minkä jälkeen se kypsyy vähintään kahden kuukauden ajan.

Valmiit juustot painavat 3–5 kiloa. Juuston kuori on keltainen ja tasainen. Rakenteeltaan juusto on kovaa. Juuston maku kasvaa kypsymisajan mukaan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Catherine Donnelly: *The Oxford companion to cheese*, s. 715. Oxford University Press, 2016. ISBN 9780199330881. (englanniksi)
**Polly Plummer** on C. S. Lewisin kirjoittaman *Taikurin sisarenpojan* päähenkilöitä. Hän on 11-vuotias lontoolainen tyttö. Hän tutustuu naapuriinsa muuttaneeseen Digory Kirkeen. Digoryn Andrew-enon maagisten sormusten takia Digory ja Polly päätyvät suureen seikkailuun. Polly mainitaan myös kirjassa *Narnian viimeinen taistelu*. 

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Digory ja Polly tutkivat talon ullakkoa. He erehtyvät ovesta päätyen Andrew-enon työhuoneeseen. Andrew-eno houkuttelee Pollyn laittamaan sormuksen sormeensa. Pahaa aavistamatta Polly ottaa sormuksen ja siihen koskettuaan hän katoaa. Polly joutuu metsään maailmoiden välissä. Koska Pollylla ei ole toista sormusta, jonka avulla hän voisi palata, Digoryn on seurattava häntä. Maailmoiden välisestä metsästä pääsee lukuisiin maailmoihin. Lapset ovat paikalla kun Aslan luo Narnian, mutta palaavat takaisin Englantiin.

Viimeisessä Narnia-kirjassa Polly on jo vanha nainen. Englantilaiset Narnian ystävät ovat koolla, kun kuningas Tirianin hahmo ilmestyy heidän keskelleen pyytäen apua. Polly ei voi lähteä apuun, koska Narniaan pääsevät vain lapset. Polly ja muita Narnian ystäviä kuolee junaonnettomuudessa, ja he huomaavat olevansa taas Aslanin luona. 

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**
Juana Bormann
**Juana Bormann** (tai Johanna Borman, 1893 – 13. joulukuuta 1945) oli keskitysleirivartija ja SS-nainen useilla keskitysleireillä. Sodan jälkeen hänet teloitettiin Hamelnin vankilassa sotarikoksista. Hän ei ollut sukua Martin Bormannille.

Oikeudessa Bormann kertoi liittyneensä SS:ään vuonna 1938 "ansaitakseen paremmin". Hän palveli ensin Lichtenburgin keskitysleirillä Saksissa SS Oberaufseherin Jane Bernigaun alaisena 49 muun SS-naisen kanssa. Vuonna 1939 hänet siirrettiin valvomaan työväkeä uuteen Ravensbrückin naistenleiriin Berliinin lähelle. Maaliskuussa 1942 Bormann valittiin yhdeksi niistä muutamista naisista, jotka lähetettiin vartijoiksi Auschwitzin leirille Puolaan. Pienikokoinen Bormann tuli tunnetuksi julmuudestaan. Uhrit kutsuivat häntä "näädäksi" ja "naiseksi koirien kanssa". Lokakuussa 1942 Bormann siirtyi Auschwitz-Birkenauhun *Aufseheriniksi*. Hänen esimiehinään olivat muiden muassa Maria Mandel, Margot Drexler (Drechsel, Dreschel) ja Irma Grese.

Vuonna 1944 Bormann siirrettiin Hindenburgin (nykyään Puolan Zabrze) keskitysleirille Sleesiaan. Tammikuussa 1945 hän palasi Ravensbrückiin. Maaliskuussa hän saapui viimeiseen komennuspaikkaansa, Bergen-Belseniin, Cellen lähelle, missä hän palveli Josef Kramerin, Irma Gresen ja Elisabeth Volkenrathin alaisina. Bormann oli palvellut näiden kaikkien kanssa jo Birkenaussa. 15. huhtikuuta 1945 Britannian armeija vapautti Bergen-Belsenin, ja löysi yli 10 000 ruumista ja 60 000 eloonjäänyttä. Vapauttajat määräsivät koko SS-henkilöstön hautaamaan kuolleita. Armeija vangitsi Bormannin ja kuulusteli häntä, jonka jälkeen häntä syytettiin Belsen-oikeudenkäynnissä 17. syyskuuta 1945 – 17. marraskuuta 1945. Hänet todettiin syylliseksi ja hirtettiin Hamelnin vankilassa 13. joulukuuta 1945.

Aiheesta muualla
----------------

* First Belsen Trial Aufseherin Johanna (Juana) Bormann (englanniksi)
* Juana Bormannin lausunto oikeidenkäynnissä (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
Tony Randall
**Tony Randall** (26. helmikuuta 1920 – 17. toukokuuta 2004) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja koomikko.

Randall tuli tunnetuksi etenkin kolmesta yhteisestä elokuvasta Rock Hudsonin ja Doris Dayn kanssa. Näiden pikkutuhmien komedioiden nimet olivat *Kaikki alkoi puhelimesta*, *Rakkaani, tule takaisin* ja *Älä lähetä kukkia*. Tämän lisäksi hän näytteli muun muassa Marilyn Monroen tähdittämässä elokuvassa *Lemmenloukku* ja Woody Allenin elokuvassa *Mitä kaikkea oletkaan aina halunnut tietää seksistä, mutta et ole rohjennut kysyä*. Hän loi myös näyttävän uran TV:ssä. Hän näytteli vuosina 1970–1974 tv-sitcomissa Odd Couple, vuonna 1976 taas pyöri ohjelma *Tony Randall Show*. Vuonna 2003 hänellä oli sivurooli elokuvassa *Vähät rakkaudesta*, joka on Ewan McGregorin ja Renée Zellwegerin tähdittämä nykyversio Rock Hudsonin ja Doris Dayn seksikomedioista.

Hän oli elämänsä aikana kaksi kertaa naimisissa ja toisesta avioliitoista tuli kaksi lasta.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Tony Randall**.
* Tony Randallin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
* Tony Randall Internet Movie Databasessa. (englanniksi).
* Tony Randall NNDB:ssä

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
	+ 2
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Latvia
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Tony Sjömanin kesällä 2021 valmistunut muraali Turun konserttitalon seinässä
**Tony "Rubin" Sjöman** (s. 1975 Göteborg) on ruotsinsuomalainen graffititaiteilija. Hänet tunnetaan useisiin yhdysvaltalaisiin kaupunkeihin (erityisesti New Yorkiin) maalaamistaan muraaleista sekä American Express -yhtiölle suunnittelemastaan luottokortin kuvituksesta.

Sjöman varttui Bergsjönin lähiössä Göteborgissa. Hänen äitinsä on kotoisin Kemistä ja isänsä Tampereelta. Hän puhuu sujuvaa suomea ja on kertonut suomalaisen taustansa olevan hänelle tärkeä osa identiteettiä.

Sjöman aloitti graffitien tekemisen 9-vuotiaana väriliiduilla ja kaverin siskon hiusvärisprayllä. Se oli kuitenkin kiellettyä, ja hän joutui usein pakenemaan poliiseja. Aikuisena hän muutti vaimonsa kanssa New Yorkiin ja jatkoi siellä graffitien tekemistä tällä kertaa luvallisesti. Hän sai pikku hiljaa mainetta ja ihmiset alkoivat ostaa hänen teoksiaan. Vuonna 2019 hän toteutti tilaustyönä kuvituksen American Express -yrityksen Marriott-hotelliketjua varten lanseeraamaan luottokorttiin.

Lähteet
-------

1. ↑  Heli Peltoniemi: New Yorkiin valtavia seinämaalauksia toteuttanut Tony Sjöman tekee muraalin Turun konserttitalon kylkeen – kiertue ulottuu myös Ouluun ja Espooseen *Turun Sanomat*.  3.3.2021. Viitattu 2.6.2021.
2. 1 2 3  Johannes Kotkavirta: Sadattuhannet amerikkalaiset kulkevat kohta ruotsinsuomalaisen Tonyn kädenjälki taskussaan – "Tätä on vaikea ymmärtää" *Ilta-Sanomat*.  24.1.2019. Viitattu 2.6.2021.
3. 1 2  Alice Edwards: Från Bergsjön till Manhattan *Göteborg Direkt*.  17.2.2019.  Arkistoitu 2.6.2021. Viitattu 2.6.2021. (ruotsiksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Taiteilijan kotisivut (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
**Toy trawler spaniel** on sukupuuttoon kuollut englantilainen koirarotu.

Ulkonäkö
--------

Rotu oli tyypiltään kääpiöspanieli. Häntä oli hapsuttunut ja se typistettiin 10-12 cm pituiseksi. Karvapeite oli kihara, silkkinen ja kiiltävä. Toivottu väritys oli musta valkoisin merkein, mutta myös punaista valkoisin merkein esiintyi. Säkäkorkeus vaihteli 28–33 cm ja paino 5–7 kg välillä.

Luonne ja käyttäytyminen
------------------------

Toy trawler spaniel oli luonteeltaan rohkea, ei koskaan arka tai pelokas.

Alkuperä
--------

Täytetty yksilö Robin (1911–1920) Tringin eläintieteellisessä museossa.
Rodun esi-isien joukossa saattoi olla vesispanieleita. 1900-luvun alussa sitä kuvailtiin vanhantyyppisen kiharakarvaisen kingcharlesinspanielin "moderniksi edustajaksi". Samoihin aikoihin Horshamin koiranäyttelyssä esiintyi peräti 27 yksilöä. Toy trawler spanielista oli tulossa suosittu myös Manner-Euroopassa kuten Alankomaissa ja Italiassa. Kuitenkin pian ensimmäisen maailmansodan jälkeen se kuoli sukupuuttoon.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Morris, Desmond. *Dogs - The Ultimate Dictionary of Over 1000 Dog Breeds*, s. 506. Trafalgar Square, 2008: North Pomfret, Vermont.
**A. (Axel) Sixtus Lindholm** (5. kesäkuuta 1865 Kristiinankaupunki – 11. helmikuuta 1933 Helsinki) oli maanviljelysneuvos, ruotsinkielisen maanviljelysseuran Svenska Lantbrukssällskapens i Finland förbundin perustaja ja ensimmäinen sihteeri, Uudenmaan ja Hämeen läänin maanviljelysseuran sihteeri, toimittaja, tietokirjailija ja maatalousalan vaikuttaja.

Henkilöhistoria
---------------

Lindholmin vanhemmat olivat tilanomistaja Adolf Lindholm ja Klara Louise Nyqvist ja puolisot Lovisa Lindholm (vuodesta 1905) ja Matilda Hamrén. Ylioppilaaksi Vaasassa tultuaan Lindholm meni opiskelemaan maatalousalaa Mustialaan vuosiksi 1883–1885 ja valmistui agronomiksi. Hän toimi ensin opettajana Gesterbyn meijeristi- ja karjakkokoulussa Kemiössä ja sitten tilanhoitajana Elimäellä ja karjakkokoulun johtajana Padasjoella sekä työskenteli maatiloilla Tohmajärvellä ja Tapaninkylässä. Seutulassa maanviljelijänä 1898–1903 ollessaan hän alkoi johtaa paikallista ruotsinkielistä maamiesseuraa.

Työnsä Uudenmaan ja Hämeen läänin maanviljelysseuran sihteerinä ja karjanhoidon neuvojana Lindholm aloitti 1903. Hänen aloitteestaan perustettiin Suomen ruotsinkielisille maanviljelysseuroille vuonna 1910 oma liitto, Svenska Lantbrukssällskapens i Finland förbund, jonka sihteerinä Lindholm toimi alusta pitäen. Seuran toiminnan puitteissa Lindholm järjesti näyttelyitä, kilpailuja, puutarhaesittelyjä, Martta-kursseja, karjanhoitoharjoittelua ja perunanviljelyn koetoimintaa. Liiton sihteerinä hän osallistui toimintaan myös monissa komiteoissa ja maatalouskoulujen johtokunnissa ja hoiti kansainvälisiä suhteita. Hän toimitti suosittua *För Landtmannahem* -lehteä kaksitoista vuotta. Lindholm toimi lehden seuraajien, *Odalmannen* ja *Tidskrift för Finlands svenska lantmän*, toimitussihteerinä ja taloudenhoitajana. Maanviljelysneuvoksen arvon hän sai vuonna 1930.

Julkaisuja
----------

* *Hvilka fördelar medför odling af rotfrukter*, 1905.
* *Navettakirja ynnä muistiinpanokirja*, 1905.
* *Nylands och Tavastehus läns landtbrukssällskaps premiering af småbruk 1908*, 1909.
* *Siementarkastuksesta maassamme / Komiteamietintö 1/1911, 2/1912*, 1911, 1912.
* *Vägledning för uppgörandet af Hembygdsbeskrifningar på landtbrukets område*, 1915, Gösta Grotenfeltin ja G. A. Bredenbergin kanssa.
* *Korta råd och anvisningar för svinhållningens rationella ordnande*, 1920.
* *Lex Kallio*, 1922, William Ramsayn kanssa.
* *Erfarenheter av gödsling med kalkkväve*, 1923.
* *Kalkkityyppi*, 1923.
* *Nylands och Tavastehus läns lantbrukssällskap 1856–1931: en minneskrift*, 1931, (toim.).

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Henttinen, Annastiina: Lindholm, A. Sixtus. Suomen talouselämän vaikuttajat -verkkojulkaisu. Studia Biographica 8. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. (Viitattu 11.6.2020)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Talousvaikuttajat
* Biografiasampo

 |

 |
Alameda Central kuvattuna Torre Latinoamericana -tornitalosta.
Presidentti Benito Juárezin muistomerkki Alameda Central -puistossa.
**Alameda Central** on Méxicon vanhin yleinen puisto ja asukkaiden suosima virkistysalue. Se sijaitsee kaupungin historiallisessa keskustassa, Palacio de Bellas Artes -kulttuurikeskuksen vieressä ja Avenida Juárez- ja Avenida Hidalgo -katujen välissä.

Puistossa kasvaa haapoja, pajuja ja poppeleita. Siellä on useita suihkulähteitä sekä patsaita ja muistomerkkejä. Suurin niistä on valkoisesta marmorista tehty *Hemiciclo a Benito Juárez*, presidentti Benito Juárezin muistoa kunnioittava monumentti.

Puisto on saanut nimensä poppeleista (esp. *álamo*), joita paikalle istutettiin, kun puisto perustettiin Uuden-Espanjan varakuninkaan Luis de Velascon määräyksestä 1500-luvun lopulla. Ennen espanjalaisten tuloa alue oli ollut asteekkien kauppapaikka.

Puisto oli alun perin kooltaan vain puolet nykyisestä. Nykyisen muotonsa se sai 1700-luvulla. Samalta vuosisadalta on peräisin puiston keskustan barokkityylinen suihkulähde.

Alameda Central pysyi kauan varakkaiden näyttäytymispaikkana. Kaikille avoin puisto siitä tuli vasta Meksikon itsenäistyttyä vuonna 1821.

Lähteet
-------

1. ↑  Ciudad México .com.mx - Alameda Central *www.ciudadmexico.com.mx*.  Arkistoitu 1.7.2015. Viitattu 24.7.2015.
2. 1 2 3  Laura M. Kidder et al.: *Fodors’ Mexico*, s. 38–40. Fodor's Travel, 2011.
3. 1 2  Inman, Nick et al.: *Mexico – Eyewitness Travel*, s. 82. DK, 2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Alameda Central** Wikimedia Commonsissa
**Svetlana Vjatšeslavovna Paramygina** (ven. Светлана Вячеславовна Парамыгина, valkoven. Святлана Вячаславаўна Парамыгіна, *Svjatlana Vjatšaslavauna Paramyhina*; s. 5. huhtikuuta 1965 Jekaterinburg, Venäjä) on ampumahiihtäjä, joka aktiiviurallaan edusti Neuvostoliittoa, yhdistynyttä joukkuetta ja Valko-Venäjää sekä seuratasolla Sport Minskiä.

Paramygina aloitti ampumahiihdon harrastamisen 1983 ja nousi Neuvostoliiton maajoukkueeseen 1989. Hän kuului joukkuekilpailun maailmanmestaruuden voittaneeseen Neuvostoliiton joukkueeseen Oslossa 1990 ja Lahdessa 1991. Borovetsin MM-kilpailuissa 1993 hän sai pronssia normaalimatkalla (15 kilometriä) ja kuului Valko-Venäjän hopeajoukkueeseen joukkuekilpailussa.

Paramygina saavutti Lillehammerin olympialaisissa 1994 hopeaa 7,5 kilometrin sprinttikilpailussa. Hän kiersi kaksi sakkokierrosta, samoin kuin kilpailun voittanut Myriam Bedard, jolle Paramygina hävisi 1,1 sekuntia. Normaalimatkalla hän sijoittui neljänneksi. Hän oli samana talvena voittamassa joukkuekilpailun maailmanmestaruutta Canmoressa.

Paramygina sijoittui Antholzin MM-kilpailuissa 1995 normaalimatkalla neljänneksi ja sprintissä 12:nneksi. Ruhpoldingin MM-kisoissa 1996 hän oli normaalimatkalla viides ja Brezno-Osrbliessa 1997 sprintissä 14:s. Naganon olympialaisissa 1998 hän sijoittui normaalimatkalla 12:nneksi. Vuoden 1999 MM-kilpailuissa hän oli normaalimatkalla kahdeksas, yhteislähdössä kymmenes ja takaa-ajokilpailussa 15:s. Oslon MM-kilpailuissa 2000 hän sijoittui sprintissä yhdeksänneksi ja takaa-ajossa 14:nneksi.

Paramygina saavutti EM-kilpailuissa kultaa normaalimatkalla 1995, hopeaa takaa-ajossa 2000 ja pronssia viestissä 1996. Rulla-ampumahiihtoviestin MM-kultaa hän voitti 1998 ja 2000. Hän voitti maailmancupin kokonaiskilpailun kaudella 1993–1994 ja sijoittui toiseksi kaudella 1994–1995. Hän voitti yhdeksän maailmancupin osakilpailua, sijoittui seitsemän kertaa toiseksi ja viisi kertaa kolmanneksi. Hänet valittiin Valko-Venäjän vuoden naisurheilijaksi 1994.

Paramygina suoritti aktiiviuransa jälkeen tiedotusopin tutkinnon Valko-Venäjän valtionyliopistossa valmistuen 2002. Hän työskenteli sittemmin toimittajana valkovenäläisessä urheilulehdessä *Pressball*. Hän on toiminut myös ampumahiihtokommentaattorina Valko-Venäjän televisiossa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Svetlana Paramygina *sports-reference.com*.  Arkistoitu 20.1.2011. Viitattu 1.11.2013. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Svetlana Paramygina IBU. Viitattu 1.11.2013. (englanniksi)
3. ↑  OLYMPIC WINTER GAMES - Lillehammer (NOR) Women 7.5 km Sprint IBU. Viitattu 1.11.2013. (englanniksi)
Füzulin piiri Azerbaidžanin kartalla.
**Füzulin piirikunta** (azer. *Füzuli rayonu*, ven. Физулинский район, *Fizulinski raion*) on paikallishallintoalue Azerbaidžanissa. Vuonna 1963 perustetun piirin pinta-ala on 1 386 neliökilometriä. Asukkaita on virallisen tilaston mukaan 113 700 henkeä (vuonna 2010).

Füzulin piiri sijaitsee Azerbaidžanin lounaisosassa Kaukasusvuoriston reuna-alueella. Se rajoittuu lounaassa Cəbrayılin, luoteessa Xocavəndin, pohjoisessa Ağcabədin ja koillisessa Beyləqanin piireihin sekä kaakossa Iraniin. Etelärajalla virtaa Araksjoki.

Armenialaiset joukot miehittivät piirin länsiosan 1990-luvulla Vuoristo-Karabahin sodan aikana. Miehitysalueella sijaitsi muun muassa virallinen piirikeskus Füzuli. Länsiosa kuului kansainvälisesti tunnustamattoman Artsakhin tasavallan Hadrutin piiriin. Azerbaidžanin hallussaan pitämällä alueella oli 13 taajamaa ja 22 kylää. Piirin väliaikaisena keskuksena toimi Horadizin kaupunki. Azerbaidžan valtasi alueen takaisin vuoden 2020 sodassa.

Seudun pääelinkeino on maatalous, joka on erikoistunut viljan, puuvillan ja viinirypäleiden viljelyyn sekä karjanhoitoon.

Lähteet
-------

1. ↑  Azərbaycan Respublikası Dövlət Statistika Komitəsi: Azərbaycanın regionları *azstat.org*. Viitattu 4.3.2011. (azeriksi)
2. 1 2  Fizuli *Virtualnyi Karabah*. Viitattu 12.8.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Füzulin piirin sivusto (azeriksi)
* Azerbaidjan: Territorial and administrative units (azeriksi), (englanniksi), (venäjäksi)

Azerbaidžanin piirikunnat ja kaupungit

|  |  |
| --- | --- |
| Piirikunnat | Ağcabədi • Ağdam • Ağdaş • Ağstafa • Ağsu • Apšeron • Astara • Babək\* • Balakən • Bərdə • Beyləqan • Biləsuvar • Cəbrayıl • Cəlilabad • Culfa\* • Daşkəsən • Füzuli • Gədəbəy • Goranboy • Göyçay • Göygöl • Hacıqabul • İmişli • İsmayıllı • Kəlbəcər • Kəngərli\* • Kürdəmir • Laçın • Lənkəran • Lerik • Masallı • Neftçala • Oğuz • Ordubad\* • Qax • Qazax • Qəbələ • Qobustan • Qubadlı • Quba • Qusar • Saatlı • Sabirabad • Şabran • Şahbuz\* • Salyan • Şamaxı • Samux • Sədərək\* • Şəki • Şəmkir • Şərur\* • Siyəzən • Şuşa • Tərtər • Tovuz • Ucar • Xaçmaz • Xızı • Xocalı • Xocavənd • Yardımlı • Yevlax • Zaqatala • Zəngilan • Zərdab |
| Kaupungit | Baku • Gəncə • Lənkəran • Mingəçevir • Naftalan • Nahitševan\* • Şəki • Şirvan • Sumqayıt • Xankəndi • Yevlax |

Tähdellä \* merkityt piirikunnat ja kaupungit kuuluvat Nahitševanin autonomiseen tasavaltaan.
Sisäänkäynti Heaven-klubille, jossa  
G-A-Y toimii.
**G-A-Y** on lontoolainen yökerho, joka on vuodesta 2008 asti toiminut Heaven-klubin tiloissa Charing Crossin rautatieaseman alapuolella. Aiemmin se toimi Lontoon Astoria-teatterissa.

G-A-Y sai alkunsa vuonna 1976 Astoria-klubin alakerrassa järjestetyistä *Bang!* -tapahtumista. Vuosien myötä klubi-illat laajenivat ja muuttivat Astorian pääsaliin, ja 1990-luvun alussa niiden nimeksi vakiintui G-A-Y. Yökerhon nimellä on julkaistu kaksi kokoelmalevyä vuonna 2000 ja 2013. Vanhemmalla levyllä esiintyy muun muassa Spice Girls, Kylie Minogue ja Bananarama. Uudemmalla levyllä kuullaan yli 50 artistia, esimerkiksi Madonna, Lady Gaga, Rihanna ja Rita Ora.

Edellä mainitut artistit ovat myös esiintyneet G-A-Y -klubilla, ja heidän lisäkseen suuri joukko muita tunnettuja nimiä. Lokakuussa 2013 Lady Gaga herätti kohua vilauttamalla alapäätään konserttia seuraamaan tulleelle yleisölle.

Lähteet
-------

1. ↑  G-A-Y The Album g-a-y.co.uk
2. ↑  Lady Gaga Naked: Singer Bares All On Stage At G-A-Y huffingtonpost.co.uk 28.10.2013 (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* G-A-Y -klubin kotisivut
Aurinko on G-tyypin pääsarjan tähti.
**G-tyypin pääsarjan tähti** (G V) on pääsarjan tähti, jonka spektriluokka on F ja luminositeettiluokka V. Näiden tähtien massa on 0,8–1,2 kertaa Auringon massa, ja niiden pintalämpötila on 5 300–6 000 K. Aurinko on tunnetuin esimerkki G-tyypin pääsarjan tähdestä. Joka sekunti Aurinko muuttaa noin 600 miljoonaa tonnia vetyä heliumiksi kehittäen energiaa. Muita G-tyypin tähtiä ovat mm. Alfa Centauri A ja Tau Ceti.

G-tyypin tähtien spektrin väri on yleensä valkoinen. Aurinkokin on oikeasti valkoinen, mutta se näyttää kellertävältä johtuen Maan ilmakehästä. G-tyypin tähdet ovat valovoimaisempia kuin 90 % Linnunradan tähdistä (jotka ovat pääasiassa oransseja, punaisia ja valkoisia kääpiöitä).

G-tyypin tähdillä on usein vetyä noin 10 miljardiksi vuodeksi. Tämän jälkeen niistä alkaa kehittyä punaisia jättiläisiä, jotka romahtavat lopulta kylmeneviksi ja tiheiksi valkoisiksi kääpiöiksi.

**Tähdet** 

 

Nimeäminen · Luokittelu  
Kehitys · HR-kaavio · Nukleosynteesi  

Tähtijärjestelmä · Eksoplaneetta  

Luettelot tähdistä

Synty ja kehitys 

Synty · Prototähti · Esipääsarja · Pääsarja  
Horisontaalihaara · Asymptoottihaara  
Esiplanetaarinen sumu · Planetaarinen sumu  
Wolfin–Rayetin tähti · Valesupernova  
Supernova · Hypernova

Luminositeettiluokitus 

Alikääpiö · Kääpiö (Punainen · Keltainen · Sininen)  
Alijättiläinen · Jättiläinen (Punainen · Sininen)  
Kirkas jättiläinen · Ylijättiläinen (Punainen · Sininen)  
Hyperjättiläinen

Spektriluokitus 

O · B · A · F · G · K · M  
Bariumtähti · Hiilitähti · Teknetiumtähti

Jäänteet 

Valkoinen kääpiö · Musta kääpiö · Heliumplaneetta  
Neutronitähti (Pulsari · Magnetar) · Musta aukko

Nukleosynteesi 

Alfareaktio · Kolmialfareaktio · Heliumleimahdus  
Hiilisykli · Hiilen fuusio · Neutronisieppaus · Nova

Yleiset ominaisuudet 

Ikä · Magnitudi · Metallisuus · Luminositeetti

Aiheeseen liittyvää 

Ruskea kääpiö · Ruskea alikääpiö · Planeetta  
Tähtijoukko (Avoin · Pallomainen) · Tähdistö  
Auringon ominaisuudet

 n • k • m

Lähteet
-------

1. ↑  Why does the Sun shine? Barbara Ryden, Astronomy 162, Ohio State University.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **G-tyypin pääsarjan tähti** Wikimedia Commonsissa