recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**August Robert Svanström** (1. huhtikuuta 1838 Helsingin pitäjä – 19. maaliskuuta 1901 Helsinki) oli suomalainen metsänhoitaja ja kirjailija Aleksis Kiven luottoystävä. Hän rohkaisi Kiveä kirjailijanuralle vaiheessa jolloin suomenkielinen kirjallisuus oli vasta nupuillaan. Lisäksi hän avusti Kiveä taloudellisesti.

Elämä ja ura
------------

Robert Svanström syntyi työvouti Isak Svanströmin perheeseen Skatan maatilalla Nordsjössä. Svanström opiskeli Helsingin teknillisessä reaalikoulussa 1852–1854. Sen jälkeen hän työskenteli Osberg & Baden konepajan konttoristina ja Fiskarsin tehtaan metsänhoitajana. Sittemmin hän toimi maanmittarina. Svanström jatkoi opintojaan Tukholman kuninkaallisessa metsäinstituutissa ja vuonna 1861 hän pääsi Suomen metsähallituksen metsäkonduktööriksi. Vuonna 1864 Svanström aloitti metsänhoitajan työn Hyrynsalmen hoitoalueella ja 1873 hän jatkoi metsänhoitajan uraansa Kuohatin piirissä. Vuonna 1885 Svanström sai nimityksen metsähallituksen metsänhoitajaksi ja hän palasi Helsinkiin.

Robert Svanström ystävystyi Aleksis Kiven kanssa jo ala-alkeiskoulussa (lägre elementarskola) Helsingin Kruununhaassa 1847. Kivi kertoi kirjeissään muun muassa työn alla olevista teoksistaan. 1850-luvulla Svanström ja Kivi jakoivat kiinnostuksen helsinkiläisen vaatturimestari Albin Palmqvistin tyttäriin Albinaan ja Hilmaan.

Kivi kosi Albinaa kahdesti - tuloksetta. Svanströmiä sen sijaan onnisti Hilman suhteen. Hän nai tämän keväällä 1874. Hilma tunnettiin tuolloin leskirouva Brauneiserina, sillä hän oli ollut 1860-luvun lopulla lyhyen aikaa aviossa pastori Heinrich Brauneiserin kanssa.

Svanström harrasti näytelmäkirjallisuutta. Hänen kirjoittamistaan näytelmistä on säilynyt yksinäytöksinen komedia *Midsommarafton*.

Lähteet
-------

* Tarkiainen, Viljo: *Aleksis Kivi : elämä ja teokset*. Helsinki: Werner Söderström Osakeyhtiö, 1950.
* Rahikainen, Esko: *Metsän poika : Aleksis Kiven elämä*. Helsinki: Ajatus Kirjat, 2004. ISBN 951-20-6677-7.

### Viitteet

1. 1 2  Suku - Simelius-Simojoki sukuseura – virallinen sivusto (Taulu 26) Simelius-Simojoki sukuseura. Viitattu 1.2.2019.
2. ↑  Släktföreningen Isak och Maria Svanströms efterkommande Geni.com.  Arkistoitu 20.10.2020. Viitattu 1.2.2019.
3. ↑  August Robert Svanström Geni.com. Viitattu 1.2.2019.
4. 1 2  Tämä käy ilmi kirjeestä, jonka Kiven tutkija Juhani Haavisto on löytänyt Svanströmin jälkeläisten paperien joukosta. *docplayer.fi*. Viitattu 3.2.2019.
5. 1 2  Tarkiainen, s. 78
6. ↑  Rahikainen, s. 117 ja 118
7. ↑  Rahikainen, s. 288
8. ↑  Rahikainen, s. 118

Aiheesta muualla
----------------

* Klassikkokirjasto: "Paras ystäväni ja veljeni" metsänhoitaja A.R. Svanström, Aleksis Kiven luokkatoveri ja uskottu
* Doria: Nummisuutarit : kuvaus

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset Muokkaa Wikidatassa | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Immula** on Lohjan 29. kaupunginosa.
Immulan alue sijaitsee Lohjan koillisosassa, Lohjanharjun tuntumassa, Hanko–Hyvinkää radan eteläpuolella. Alueen peruspalvelut ovat Perttilässä ja Lohjan asemalla Ventelässä. Immulassa toimii Orthexin tehdas.

Etäisyys alueelta on Lohjan asemalle n. 1 km ja kaupungin keskustaan 6 km.
Julkisen liikenteen yhteydet Mäntynummentien kautta kaupungin keskustan ja Helsingin suuntaan ovat hyvät, vuoroväli arkisin on noin tunti. Puruskorventien kevyen liikenteen väylää pitkin alueelta on hyvät yhteydet keskustan ja Muijalan suuntaan.

Tontit sijaitsevat suhteellisen tasaisella vanhalla avohakatulla metsävyöhykkeellä. Alueen lähituntumassa n. 1 km etäisyydellä toimii Munkkaan jätekeskus, jossa jätteitä käsitellään ja lajitellaan. Kotitalouksien sekajätteet toimitetaan Vantaan Långmossabergenissä sijaitsevaan jätteenpolttolaitokseen.

Immulassa toimii Immulan-Pauninkyläyhdistys, joka järjestää tapahtumia Immulaan ja Paunin kylään.

Historia
--------

1540-luvulla Immulassa oli yhteensä viisi taloa; *Seppälä*, *Sauvo* (*Sauhu*), *Pukali*, *Hakuli* ja *Perttilä*. Lisäksi kylässä oli Haittolan torppa, joka kuului Veijolan rusthollille, sekä Tarran talon torpat Stenbacka ja Frigård. Stenbackaa ja Frigårdia kutsuttiin Arabian lääniksi.

Vuonna 1917 Immulaan perustettiin Immulan puhelinosuuskunta, jonka säännöt vahvistettiin 1918. Puhelinosuuskunta toimi aluksi Immulan kansakoululla. Vuonna 1955 Immulan puhelinosuuskunta siirtyi automaattikeskukseen.

Immulassa sijaitsi myös sekatavarakauppa perhe Sydänmaan kodissa, joka valmistui 1952. Kauppa lopetti toimintansa 1975.

Nähtävyydet
-----------

Immulassa on pari hiidenkirnua Immulanraitin läheisellä kalliolla. Lisäksi Frigårdin mäeltä löytyy kivimuodostelmia, jotka ovat mahdollisesti vanhat käräjäkivet.

Lähteet
-------

1. ↑  Kunta- ja sijaintialueluettelo 2013 (XLS) Maanmittauslaitos.  Arkistoitu 22.8.2016. Viitattu 13.6.2018. Suomi
2. ↑  Immula Lohja.fi. Viitattu 13.6.2018. Suomi
3. ↑  Immulan-Pauninkyläyhdistys ry immulanpauninkylayhdistys. Viitattu 13.6.2018. Suomi
4. 1 2 3 4  Mäkinen, Ansa & Tuomola, Anita & Miettinen, Piia: *Immula-Pauni - kaksi kylää, monta tarinaa*, s. 9-15. Immula-Paunin kyläyhdistys, 2011.

Lohjan kaupunginosat
1. Anttila | 2. Ahtsalmi | 3. Pitkäniemi | 4. Hiidensalmi | 5. Pappila | 6. Moisio | 7. Myllylampi | 8. Neitsytlinna | 9. Ojamo | 10. Ojamonkangas | 11. Keskilohja | 12. Metsola | 13. Gunnarla | 14. Vienola | 15. Gruotila | 16. Pappilankorpi | 17. Jönsböle | 18. Kyrkstad | 19. Virkkala | 20. Maksjoki | 21. Vappula | 22. Routio | 23. Lempola | 24. Ventelä | 25. Perttilä | 26. Muijala | 27. Röylä | 28. Paloniemi | 29. Immula | 30. Kirkniemi | 31. Nummenkylä | 32. Karnainen | 101. Sammatti | 102. Karjalohja | 103. Nummi | 104. Pusula | 105. Saukkola
**Gilmore Girls: Vuosi Elämää** (engl. *Gilmore Girls: A Year in the Life*) on yhdysvaltalainen Netflixin tarjoama sarja televisioelokuvia. Se on jatko-osa sarjalle *Gilmore Girls*, joka on Amy Sherman-Palladinon luoma yhdysvaltalainen komedia-draama televisiosarja. Sarjojen pääosissa ovat Lauren Graham ja Alexis Bledel.

Minisarja koostuu neljästä 88–102 minuutin jaksosta, jotka julkaistiin 25. marraskuuta 2016. Jokainen jakso seuraa yhtä vuodenaikaa: ensimmäinen jakso on nimeltään "Talvi", toinen on "Kevät", kolmas "Kesä" ja viimeinen on "Syksy".

Juoni
-----

Rory ja Logan ovat suhteessa, vaikka Logan on kihloissa ranskalaisen naisen kanssa ja Rorylla on poikaystävä nimeltä Paul. Rory yrittää löytää töitä, mutta hän tapaakin Jess Marianon (Milo Ventimiglia), joka kannustaa häntä kirjoittamaan oman kirjan elämästään äitinsä kanssa. 

Emily Gilmore (Kelly Bishop) suree miehensä kuolemaa ja alkaa käydä terapiaistunnoissa hänen tyttärensä Lorelai Gilmoren (Lauren Graham) kanssa. Lorelai ja Luke ovat olleet yhdessä jo yli kymmenen vuotta mutta eivät ole vielä menneet naimisiin tai keskustelleet lasten hankkimisesta. Rory kertoo Lorelaille kirjaideastaa, mutta Lorelai tuomitsee tämän, eikä anna lupaa kirjoittaa itsestään. Lorelai  lähtee spontaanisti vaellukselle, mutta palaakin takaisin kotiinsa ja kysyy Lukelta, menisikö tämä naimisiin hänen kanssa. Luke suostuu, ja he alkavat suunnittelemaan häitään.

Lopulta Emily hyväksyy miehensä kuoleman, myy kotinsa, lähtee D.A.R-yhdistyksestä, ja siirtyy Nantuckettiin asumaan. Luke ja Lorelai menevät naimisiin huvimajalla, ja sarja loppuu siihen, kun Rory paljastaa Lorelaille, että hän on raskaana.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Gilmore Girls: A Year In The Life (TV Miniseries) *Filmaffinity*. Viitattu 9.12.2022. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Tiffany, Kaitlyn: The new Gilmore Girls is weirdly hostile toward fans, women, and storytelling in general *The Verge*.  28.11.2016. Viitattu 9.12.2022. (englanniksi)
* Radnor, Abigail: Gilmore Girls: A Year in the Life review – a beautifully wrapped gift *The Guardian*.  25.11.2016. Viitattu 9.12.2022. (englanniksi)
* Fienberg, Daniel: ‘Gilmore Girls: A Year in the Life’: TV Review *The Hollywood Reporter*.  16.11.2016. Viitattu 9.12.2022. (englanniksi)
**August Evert Saaristo** (synt. Sulin, 28. kesäkuuta 1872 Tampere – 31. maaliskuuta 1936 Viipuri) oli viipurilainen teollisuusmies ja suomenkielisenä teollisuustoiminnan uranuurtaja Viipurissa.

Perhetausta
-----------

August Saariston isä oli tamperelainen puuseppä Oskar Sulin. August muutti nimensä Saaristoksi jo opiskeluaikanaan. Hän solmi avioliiton 1903 Anna Elisabet Väisäsen (1880–1951) kanssa. Heillä oli kaikkiaan kahdeksan lasta. Augustin vanhin poika oli apteekkineuvos Wiljo Saaristo. Toisen pojan (Ilmari Saaristo) poika oli kansainvälisesti arvostettu hämähäkkitutkija Michael I. Saaristo (1938–2008). Augustin tyttärenpoikia ovat professori Pekka V. Virtanen ja ylikirjastonhoitaja Vesa Kautto.

Opinnot
-------

August Saaristo kävi Tampereen teollisuuskoulun koneosaston 1897–99 ja suoritti sen ohella erillisen sähkökurssin. Päästötodistuksen keskiarvo oli 9, ja koulun päättyessä hänet palkittiin stipendillä.

Ura
---

Saaristo työskenteli jonkin aikaa Venäjällä, Saksassa ja Ruotsissa ja hankki täten laajan kielitaidon. Suomessa hän oli piirtäjänä Viipurin konepajassa. Vuosisadan alussa Viipurissa oli pyrkimystä osuuskuntapohjaisen konepajan muodostamiseen, ja August Saaristo oli tuumassa mukana. Kun hankkeesta ei tullut mitään, Saaristo perusti 1901 konepajan, joka sijaitsi aluksi Suokatu 3:ssa, vuodesta 1904 osoitteessa Katariinankatu 55. Sinne Saaristo rakensi laajan teollisuusrakennuksen ja komean kaupunkitalon, joka on yhä käytössä.

Aug. Saariston Konepajan alana olivat aluksi vesijohto- ja peltityöt, mutta pian yritys laajeni tekemään kaikkia konepajatöitä, myös valimoalaan kuuluvia. Työväen määrä oli noin 60. Vuonna 1910 Saariston Konepaja oli kooltaan Viipurin kahdestoista teollisuuslaitos ja suurin yksityinen konepaja.

August Saaristo kokeili myös taksitoiminnan harjoittamista ensimmäisenä viipurilaisena vuosina 1909–10.

Kyllästyttyään riitoihin työläisten kanssa temperamenttinen ja patruunahenkinen Saaristo myi yrityksensä vuonna 1916 vasta 44-vuotiaana.

Lähteet
-------

* Virtanen, Pekka V.: August Saaristo – suomalainen tehtailija Viipurissa. (Viipurin Suomalaisen Kirjallisuusseuran toimitteita 15).
**Yves Bertucci** (s. 24. lokakuuta 1962) on ranskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. Heinäkuusta 2016 lähtien hän on toiminut EA Guingampin apuvalmentajana.

Ura pelaajana
-------------

Bertucci aloitti peliuransa AS Cannesin joukkueessa 1980. Hän edusti seuraa kaikkiaan kuuden kauden ajan siirtyen 1986 pieneen FC Montceau Bourgogneen. Bertucci pelasi Cannesin ja Montceaun lisäksi kolmessa muussa pienehkössä ranskalaisseurassa lopettaen varsin vaatimattomaksi jääneen pelaajauransa vuonna 1996 Tours FC:n joukkueessa.

Ura valmentajana
----------------

Pelaajauransa jälkeen Bertucci on tehnyt uraa valmentajana. 1996 hän aloitti Tours FC:n reservijoukkueen käskyttäjänä siirtyen 1998 Le Mans UC:n organisaatioon reservi- ja juniorijoukkueiden valmentajaksi. Bertuccin valmennusaikana Le Mansista on ponnistanut huipulle muun muassa Didier Drogba, Olivier Thomert, Laurent Bonnart, Yohann Pelé ja Mathieu Coutadeur.

Kesällä 2008 Bertucci sai ensimmäisen koitoksensa ykkösjoukkueen päävalmentajana, kun Le Mans UC palkkasi hänet Rudi Garcian seuraajaksi edustusjoukkueen päävalmentajaksi.  Bertuccilla on täytettävänään isot saappaat, sillä Garcian johdolla Le Mans sijoittui kaudella 2007/08 yhdeksänneksi.

Le Mansin kausi 2008/09 alkoikin hyvin, mutta vuodenvaihteen jälkeen seuran meno hyytyi ja seura putosi kohti putoamisviivaa. Seurajohto sai lopulta tarpeekseen helmikuussa 2009 ja Bertucci joutui jättämään tehtävänsä. Hän jatkaa kuitenkin seurassa Daniel Jeandupeux’n apuvalmentajana. 

Kesäkuun lopulla 2009 Paris Saint-Germainin uusi päävalmentaja Antoine Kombouaré nimesi Bertuccin uudeksi apuvalmentajakseen.  Kaksikko teki menestyksekästä yhteistyötä PSG:ssä joulukuun lopulle 2011 saakka, kunnes Kombouaré sai potkut. Bertucci itse jätti seuran tammikuussa 2012, kun uusi päävalmentaja Carlo Ancelotti nimesi itselleen uuden valmennustiimin. 

Bertuccin ja Kombouarén yhteistyö jatkui PSG:stä saatujen potkujen jälkeen Al-Hilalissa kesäkuussa 2012. Kaksikko sai kuitenkin potkut jo vuodenvaihteen jälkeen. Heinäkuussa 2013 he aloittivat RC Lensin peräsimessä ja luotsasivat seuran takaisin pääsarjaan kauden 2013/14 päätteeksi. Kesällä 2016 Bertucci siirtyi Kombouarén mukana EA Guingampin apulaisvalmentajaksi.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑  Jeandupeux nommé entraîneur (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  PSG coach names assistant
4. ↑  Yves Bertucci quitte le PSG (Arkistoitu – Internet Archive)
5. ↑  A Guingamp, Kombouaré veut "faire grandir le club"


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Rudi Garcia** | **Le Mans UC:n päävalmentaja**2008–2/2009 | Seuraaja:**Daniel Jeandupeux** |
**Abderrahman Kabous** (arab. عبد الرحمن قابوس‎, s. 24. huhtikuuta 1983 Meaux, Ranska) on marokkolainen jalkapalloilija. Puolustavana keskikenttäpelaajana pelaava Kabous edustaa Marokon pääsarjassa Wydad Casablancaa.

Ura
---

Kabous aloitti jalkapalloilun Lensin junioreissa, josta hän siirtyi edustamaan Lensin kakkosjoukkuetta kaudella 2001–2002. Seuraavat kaksi kautta Kabous vietti Ranskassa edustaen Nicen ja Sochauxin kakkosjoukkueita. Vuonna 2004 hän siirtyi Marokkoon Ittihad Khemissetiin.

Yhden kauden jälkeen Marokossa Kabous palasi takaisin Eurooppaan. Hän vietti aluksi kaksi kautta Ruotsissa Norrköpingissä ja Degerforsissa. Matka jatkui Bulgarian pääsarjaan TsSKA Sofian riveihin, jossa hän voitti kauden päätteeksi Bulgarian mestaruuden. Tammikuussa 2008 Kabous siirtyi Espanjaan Real Murciaan, jossa hänellä oli vaikeuksia saada peliaikaa. Lopulta elokuussa 2009 hänen sopimuksensa lopetettiin.

30. maaliskuuta 2010 Kabous siirtyi vapaana pelaajana Tanskaan Silkeborgiin. Hän vietti seurassa yhden kauden. Kesällä 2010 Kabous siirtyi Marokkoon Wydad Casablancan pelaajaksi.

Maajoukkueura
-------------

Maajoukkuetasolla Kabous on edustanut Marokkoa vuodesta 2007 lähtien ja oli mukana vuoden 2008 Afrikan-kisoissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Núñez, Carini y Kabous ya no pertenecen al RM (Arkistoitu – Internet Archive) *realmurcia.es* 19.8.2009 Viitattu 26.12.2010 (espanjaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* National Football Teams (englanniksi)
* Weltfussball (saksaksi)

Marokon joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2008
1 Lamyaghri |
2 Basser |
3 Mahdoufi |
4 Ouaddou |
5 el-Karkouri |
6 Erbati |
7 Alloudi |
8 Kissi |
9 el-Moubarki |
10 Sektioui |
11 Zerka |
12 Fouhami |
13 Kharja |
14 Chahiri |
15 Safri |
16 el-Mokhtari |
17 Chamakh |
18 Kabous |
19 Alioui |
20 Hadji |
21 al-Kaddouri |
22 Bagui |
23 Aboucherouane |
Valmentaja Michel
CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Dodge Nitro**.
**Dodge Nitro** on katumaasturimalli. Nitro on rakennettu samalle pohjalevylle Jeep Libertyn kanssa ja se valmistetaan Toledo North Assembly Plantissa, Ohiossa. Toledo North on alun perin Jeepien kokoamista varten tehty tehdas. Nitro tuli tuotantoon elokuussa 2006 ja myyntiin syyskuussa 2006. Nitro tuli myös Euroopan markkinoille, kun Dodge-merkkiä alettiin tuomaan uudestaan Eurooppaan. Suomessa auto esiteltiin kesällä 2007.

Yleistä
-------

Normaalissa ajossa auto on takavetoinen. Nelivedon saa kytkettyä päälle kojelaudan katkaisimesta. Tällöin etuakseli kytkeytyy mukaan toimintaan. Neliveto on lähinnä tarkoitettu käytettäväksi vain silloin kun siihen todella on tarvetta. Akseleiden välillä ei ole lainkaan tasauspyörästöä, joten niiden pyörintänopeus on sama. Tämä rasittaa runsaasti voimansiirtoa ja vaikuttaa negatiivisesti ajettavuuteen suurissa nopeuksissa. Nitroa valmistetaan myös ainoastaan takavetoisena mallina.

Moottorit
---------

SXT-mallissa vaihteistona on kuusivaihteinen manuaali tai nelivaihteinen automaatti. SLT-mallissa saatavana on ainoastaan nelivaihteinen automaatti ja R/T-mallissa viisivaihteinen automaatti. Suomeen ei tuoda lainkaan 3,7-litraista bensiinimoottoria. 4-litraisen V6-moottorin kanssa on aina automaattivaihteisto ja R/T-varustelu.

* **3.7 V6 SXT/SLT** PowerTech - (3700 cm3) - 210 hv @ 5200 r/min, 319 Nm @ 4000 r/min
* **4.0 V6 R/T** - (3952 cm3) - 191 kW (260 hv) @ 6000 r/min, 360 Nm @ 4000 r/min
* **2.8 CRD** - (2768 cm3) - R4, 130 kW (177 hv) @ 3800 r/min, 410/460 Nm @ 2000 r/min

Dieselin maksimivääntö on automaatin kanssa 460 Nm ja manuaalivaihteiston kanssa 410 Nm.

Mitat
-----

* Pituus: 4584 mm
* Leveys: 1856 mm
* Korkeus: 1773 mm
* Akseliväli: 2763 mm
* Raideleveys (e/t): 1549 mm
* Omamassa: 1855–1995 kg
* Renkaat: 225/75 R 16
* Polttoainesäiliö: 70/74 l

 *Tämä artikkeli tai sen osa perustuu Autowikin artikkeliin, ja siitä saattavat puuttua lähdemerkinnät tai lähdemerkinnät tarvitsevat tarkistamista. Voit auttaa Wikipediaa etsimällä sopivat lähteet tai tarkistamalla lähteet.*
*Tämä artikkeli käsittelee myyttistä hahmoa. Jerusalemin suutari on myös tuolileikin toinen nimitys.*
Gustave Dorén teos *Vaeltava juutalainen*.
**Jerusalemin suutari** eli **vaeltava juutalainen** on hahmo keskiajan kristillisissä tarinoissa, jotka levisivät Euroopassa 1200-luvulla ja tulivat osaksi kristillistä mytologiaa. Tarinoiden mukaan Jeesusta ristintiellä pilkannut juutalainen kirottiin vaeltamaan maailmassa Jeesuksen toiseen tulemiseen asti. Rikkomuksen tarkka luonne kuten hahmon ominaisuudetkin vaihtelevat tarinoittain: joissakin hän on suutari, joissakin Pontius Pilatuksen portinvartija ja joissakin roomalainen eikä juutalainen. Hahmon oikea nimi on eri tarinoissa Melmoth, Ahasuerus, Matathias, Buttadeus, Cartophilus, Isaac Laquedem tai Ahasverus. Joidenkin tulkintojen mukaan Jerusalemin suutari on juutalaisen heimon henkilöitymä ja vaellus viittaa diasporaan.

Väitteiden mukaan vaeltavasta juutalaisesta tehtiin näköhavaintoja 1500–1800-luvuilla.

Ahasverus on kirjallisuudessa käytetty hahmo. Pär Lagerkvist on kirjoittanut romaanin *Ahasveruksen kuolema* ja myös Eugène Suen romaani *Vaeltava juutalainen* käsittelee aihetta.

Lähteet
-------

1. ↑  *Otavan kirjallisuustieto*, s. 19. Otava, 1990. ISBN 951-1-09209-X.
2. ↑  Jari Hanski: *Juutalaisvastaisuus suomalaisissa aikakauslehdissä ja kirjallisuudessa 1918—1944*, s. 11. Kirja kerrallaan, Helsinki 2006. Viitattu 19.9.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Vaeltava juutalainen** Wikimedia Commonsissa

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Wandering Jew
**Hugo Mauritz Ahokanta** (vuoteen 1906 *Blomqvist*; 10. toukokuuta 1894 Lappee – 2. lokakuuta 1981 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja kirjailija, joka käytti kirjailijanimeä **Mauri Vasama**.

Ahokanta toimi vuodesta 1920 *Savon Kansa* -lehden toimittajana. Syksyllä 1921 hän surmasi yhdessä Emil Räsäsen kanssa Suomen Kommunistisen Puolueen (SKP) toimeksiannosta kuopiolaisen työmiehen Pekka Pitkäsen, joka oli toiminut Etsivän Keskuspoliisin tiedonantajana. Ahokanta pidätettiin teon jälkeen, mutta hänet vapautettiin murhasyytteestä todisteiden puutteessa.

Myöhemmin Ahokanta toimi joulukuussa 1929 perustetun Suomen työväen vasemmistoryhmän keskustoimikunnan sihteerinä. Hän oli aiemmin syksyllä eronnut *Työväenjärjestöjen Tiedonantajan* toimituksesta vastalauseena lehden ottamalle linjalle. 

Sotien jälkeen Ahokanta toimi Sosialistisessa Yhtenäisyyspuolueessa (SYP) ja kuului 1950-luvun alussa sen puoluetoimikuntaan.

Teoksia
-------

Nimellä *Mauri Vasama*:

* *Rikkihakattu seinä* : salapoliisiromaani. Karisto 1944

Lähteet
-------

* Hugo Mauritz Ahokanta SKS:n kirjailijamatrikkelissa (toimimaton linkki)
* Hugo Ahokannan kuolinilmoitus (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 22.10.1981, HS Aikakone. Viitattu 18.4.2018.
* Sosialistisen yhtenäisyyspuolueen (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 30.4.1951, HS Aikakone. Viitattu 18.4.2018.
**HMS St. Jean d'Acre** oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1853 vesillelaskettu 101-tykkinen toisen luokan linjalaiva.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Albion-luokka (linjalaiva)*
Sir Williams Symondsin suunnittelema alus tilattiin 19. helmikuuta 1844 Plymouthin telakalta Albion-luokan 90-tykkisenä toisen luokan linjalaivana, mutta työt keskeytettiin 18. joulukuuta jo ennen kölinlaskua. Kuninkaallisen laivaston pääsuunnittelijoiden Edyen & Wattsin suunnitelmat kaksikantisesta 101-tykkisenä aluksesta hyväksyttiin Amiraliteetissa 15. helmikuuta 1851. Näiden suunnitelmien mukainen alus tilattiin vielä samana päivänä Devonportin telakalta, missä köli laskettiin kesäkuussa. Se laskettiin vesille 23. maaliskuuta 1853 ja valmistui 20. syyskuuta, jolloin sen valmistuskustannukset olivat 143 708 puntaa.

Palvelus
--------

Vuonna 1862 alus luokiteltiin 99-tykkiseksi toisen luokan alukseksi ja 1863 uudelleen 81-tykkiseksi. Alus myytiin 3 punnalla ja 12 shillingillä tonnista Castlelle romutettavaksi tammikuussa 1875 ja hinattiin 19. syyskuuta Plymouthista. Alus romutettiin lokakuussa Charltonissa.

Lähteet
-------

* Winfield, Rif: *British Warships in the Age of Sail 1817-1863 - Design, Construction, Careers and Fates*. Barnsley: Seaforth Publishing, 2014. ISBN 978-1-84832-169-4. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Winfield, Rif s. 35
2. ↑  Winfield, Rif s. 38

*Albion*-luokan linjalaivat

|  |
| --- |
| *HMS Albion* – *HMS Aboukir* – *HMS Exmouth* – *HMS Princess Royal* – *HMS Hannibal* – *HMS Algiers* – *HMS St. Jean d'Acre* |
| Edeltäjä: Vanguard-luokka – Seuraaja: Agamemnon-luokka |
Morning Glory Pool nykyisessä värissään.
Morning Glory Pool sinisenä vuonna 1966.
**Morning Glory Pool** on kuuma lähde ja geysir Yellowstonen kansallispuistossa, Wyomingin osavaltiossa. Se on värikas lähde, joka on yksi puiston suosituimmista nähtävyyksistä.

Morning Glory Pool sai nimensä 1880-luvulla kiertokasvien heimon kasveilta. Monia niistä kutsutaan englanniksi nimellä *morning glory*, ja lähde muistutti kasveja. Lammen halkaisija on noin 4 metriä, ja veden lämpötila 69,8 °C. Morning Glory Pool on myös geysir, mutta sen ei tiedetä purkautuneen luonnollisesti kuin 1944. Siitä on kuitenkin valumakanavat Fireholejokeen.

Morning Glory Pool oli alkujaan vaalean sininen, mutta se on menettänyt osan väristään. Syynä tähän on turistien heittämät kolikot ja roskat, jotka ovat tukkineet osittain suonet, joista lämmin vesi on päässyt altaaseen. Aiemmin veden lämpötila oli niin korkea, ettei syanobakteerit pystyneet elämään siellä. Veden lämpötila on kuitenkin laskenut vesisuonien tukkeuduttua. Vuonna 1950 Morning Glory Pool pakotettiin purkautumaan geysirinä. Se syöksi veden lisäksi ulos muun muassa lähes 100 dollarin arvosta kolikoita, pulloja, nenäliinoja, sukkia, paitoja ja alusvaatteita. Sitä on yritetty saada purkautumaan useasti tuon jälkeen, mutta siinä ei ole kuitenkaan onnistuttu. Allasta siivotaan kuitenkin koko ajan, ja esimerkiksi vuoden 2004 aikana sieltä kerättiin 2 785 kolikkoa.

Lähteet
-------

* Bryan, Scott T.: *The Geysers of Yellowstone*. Boulder, Colorado: The University Press of Colorado, 2008. ISBN 978-0-87081-924-7. Google-kirjat (viitattu 8.2.2012). (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Morning Glory Pool Montana State University Research Coordination Network.  Arkistoitu 24.6.2012. Viitattu 9.2.2012. (englanniksi)
2. 1 2  Bryan.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Morning Glory Pool** Wikimedia Commonsissa
**Hämeenlinnan normaalikoulu** oli lukuvuoteen 2011–2012 saakka toiminut Tampereen yliopistoon (TaY) kuuluva 1.–6. luokkien alakoulu esiopetuksineen Hämeenlinnan Kaurialan kaupunginosassa. Hämeenlinnan normaalikoulu oli harjoittelukoulu luokanopettajakoulutusta antaneen TaY:n Hämeenlinnan opettajankoulutuslaitoksen (OKL) yhteydessä. Tampereen yliopisto siirsi sekä luokanopettajakoulutuksen että normaalikoulun Tampereelle lukuvuoden 2012–2013 alusta.

Hämeenlinnan normaalikoulussa toimi 18 perusopetusryhmää ja oppilaita oli noin 400. Koulun erityistehtävänä perusopetuksen antamisen lisäksi oli opetusharjoittelun järjestäminen, kokeilu- ja tutkimustoiminta sekä täydennyskoulutus. Kokeilun ja kehittämisen painopistealueita olivat viestintäkasvatus ja opetuksen yksilöinti. Opetushenkilökuntaan kuului ennen vuotta 2012 vajaat 30 päätoimista lehtoria sekä muutamia sivutoimisia tuntiopettajia. Viimeisenä rehtorina Hämeenlinnan normaalikoulussa toimi Vesa Toivonen.

Tampereen yliopisto siirsi Hämeenlinnan normaalikoulun (harjoittelukoulun organisaation ilman oppilaita) Tampereelle vuonna 2012, jossa Nekalan koulu tyhjennettiin Tampereen normaalikoulun alakouluksi muuttunutta harjoittelukoulua varten. Tampereelle siirtyi myös valtaosa Hämeenlinnan normaalikoulun opettajista. Muuton seurauksena vastuu normaalikoulun oppilaiden koulutyön jatkumisesta siirtyi vuonna 2012 Hämeenlinnan kaupungille. Normaalikoulun oppilaat kirjattiin Ojoisten koulun koulun oppilaiksi. Kaupunki vuokrasi Normaalikoulun ja OKL:n aiemmat rakennukset ja perusti tiloihin elokuusta 2012 lähtien toimineen Seminaarin koulun, jonka oppilaiksi aiemmat normaalikoulun ja Ojoisten koulun oppilaat tulivat.

Katso myös
----------

* Seminaarin koulu
* Tampereen normaalikoulu

Lähteet
-------

1. 1 2  Seminaarin koulu Hämeenlinnan kaupunki, hameenlinna.fi. Viitattu 13.7.2018.
2. 1 2  Hämeenlinnan karttapalvelu (Aluejaot-kohdasta tehdään valinta *Kaupunginosat* ja Kunnallisia palveluja-kohdasta valinta *Koulut ja nuorisotilat - Perusopetus 1-6 ja Perusopetus 7-9*) Hämeenlinnan kaupunki, hameenlinna.fi. Viitattu 13.7.2018.
3. ↑  Tampereen normaalikoulun historiaa Tampereen yliopiston normaalikoulu, norssi.uta.fi. Viitattu 13.7.2018.
4. ↑  Syystervehdys *Hämeenlinnan normaalikoulun rehtorin blogi*.  25.8.2011. via blogspot.com. Viitattu 13.7.2018.
5. ↑  Alakoulu. 1-6 lk Tampereen yliopiston normaalikoulu, norssi.uta.fi. Viitattu 13.7.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Koulun kotisivut
* Seija Aunila (4.5.2010) Lapset laulavat opettavaisia lauluja (Elävä Arkisto) (yle.fi)
* Hämeenlinnan normaalikoulu (yle.fi)
Tämä on **luettelo kirjaimista**.

Latinalaiset kirjaimet
----------------------

A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S T U V W X Y Z

Johdettuja kirjaimia: Å Ä Ã Á À Â Ǎ Ă Ą Ā Ⱥ Ą̊ Ǟ Æ Ɑ Ə Ɓ Ç Č Ć Ċ Ƈ Ȼ Ḑ Ď Ð Ɖ Đ Ḍ Ḓ Ɗ ǅ É È Ê Ě Ę Ë Ē Ė Ẹ Ẽ Ė̄ Ɛ Ƒ Ǧ Ğ Ĝ Ģ Ġ G̃ Ǥ Ɠ Ɣ Ħ Ḥ Ï Í Ì İ Î Ī Ĩ Į Ị Ɩ IJ Ķ Ǩ Ḱ Ƙ Κʻ Ł Ļ Ĺ Ľ Ḽ Ḷ Ḻ Ƚ Ñ Ń Ņ Ň Ṋ Ṅ Ṉ Ɲ Ŋ Ö Ō Ȯ Ó Ò Ô Ő Õ Ǫ Ơ Ọ Ɵ Ȱ Ȭ Œ Ø Ɔ Ʊ Ř Ŗ Ŕ Ɍ Ṟ Š Ś Ş Ș Ṣ ß Ť Ţ Ț Ṱ Ŧ Ⱦ Ṯ Ƭ Þ Ü Ú Ù Û Ů Ű Ū Ũ Ų Ư Ụ Ứ Ʋ Ʌ Ŵ Ẅ W̲ Ⱳ X̂ X̲ Ý Ỳ Ÿ Ỹ Ỵ Y̨ Ƴ Ž Ż Ź Ʒ Ǯ ʔ Ƿ

Kyrilliset kirjaimet
--------------------

Tavallisimmat kirjaimet:
А Б В Г Ґ Д Ђ Ѓ Е Ё Є Ж З З́  Ѕ И І Ї Й К Л Љ М Н Њ О П Р С Т Ћ Ќ У Ў Ф Х Ц Ч Џ Ш Щ С́  Ъ Ы Ь Э Ю Я

Muita kirjaimia:
Ӑ А̄ А̊ А̃ Ӓ Ӓ̄ Ә Ә́ Ә̃ Ӛ Ӕ Ғ Г̧ Г̑ Г̄ Ҕ Ӻ Ӷ Ԁ Ԃ Ꚃ Ꚁ Ꚉ Ԫ Ԭ Ӗ Е̄ Е̃ Ё̄ Є̈ Ӂ Җ Ꚅ Ӝ Ԅ Ҙ Ӟ Ԑ Ԑ̈ Ӡ Ԇ Ӣ И̃ Ҋ Ӥ Ј Қ Ӄ Ҡ Ҟ Ҝ Ԟ Ԛ Ӆ Ԯ Ԓ Ԡ Ԉ Ԕ Ӎ Ӊ Ң Ԩ Ӈ Ҥ Ԣ Ԋ О̆ О̃  О̄ Ӧ Ө Ө̄ Ӫ Ҩ Ԥ Ҧ Р̌ Ҏ Ԗ Ҫ Ԍ Ꚑ Ҭ Ꚋ Ꚍ Ԏ У̃ Ӯ Ӱ Ӱ́ Ӳ Ү Ү́ Ұ Х̑ Ҳ Ӽ Ӿ Һ Ԧ Ꚕ Ҵ Ꚏ Ҷ Ӵ Ӌ Ҹ Ꚓ Ꚗ Ꚇ Ҽ Ҿ Ы̆ Ы̄ Ӹ Ҍ Э̆ Э̄ Э̇ Ӭ Ӭ́ Ӭ̄ Ю̆ Ю̈ Ю̈́ Ю̄ Я̆ Я̄ Я̈ Ԙ Ԝ Ӏ

Muinaiset kirjaimet:
Ꙁ Ꙃ Ꙅ Ꙇ Ꙉ Ҁ Ѻ ОУ Ꙋ Ѡ Ѽ Ꙍ Ѿ Ꙏ Ѣ Ꙑ Ꙓ Ꙕ Ꙗ Ѥ Ѧ Ꙙ Ѫ Ꙛ Ѩ Ꙝ Ѭ Ѯ Ѱ Ѳ Ѵ Ѷ Ꙟ Ꙡ Ꙣ Ꙥ Ꙧ Ꙩ Ꙫ Ꙭ ꙮ Ꚙ Ꚛ

Kreikkalaiset kirjaimet
-----------------------

Α Β Γ Δ Ε Ζ Η Θ Ι Κ Λ Μ Ν Ξ Ο Π Ρ Σ Τ Υ Φ Χ Ψ Ω

Pois käytöstä jääneitä kirjaimia:

Ϝ Ϛ Ͱ Ϻ Ϸ Ϙ Ϡ

Koptilaiset kirjaimet
---------------------

Ⲁ Ⲃ Ⲅ Ⲇ Ⲉ Ⲋ Ⲍ Ⲏ Ⲑ Ⲓ Ⲕ Ⲗ Ⲙ Ⲛ Ⲝ Ⲟ Ⲡ Ⲣ Ⲥ Ⲧ Ⲩ Ⲫ Ⲭ Ⲯ Ⲱ Ϣ Ϥ Ϧ (Ⳉ) Ϩ Ϫ Ϭ Ϯ Ⳁ

Georgialaiset kirjaimet
-----------------------

ა ბ გ დ ე ვ ზ თ ი კ ლ მ ნ ო პ ჟ რ ს ტ უ ფ ქ ღ ყ შ ჩ ც ძ წ ჭ ხ ჯ ჰ

Muita kirjaimia:

ჱ ჲ ჳ ჴ ჵ ჶ ჷ ჸ ჹ ჺ

Arabialaiset kirjaimet
----------------------

ا ب ت ث ج ح خ د ذ ر ز س ش ص ض ط ظ ع غ ف ف ك ل م ن ه و ي

Johdettuja kirjaimia:
پ ڀ ٹ ٺ ټ ٽ ٿ ځ ڃ څ چ ڇ ڄ چڈ ډ ڊ ڍ ڌ ڏ ڑ ړ ږ ڙ ژ ښ ڦ ک ڪ ګ گ ڳ ڻ ڼ ې ی ۍ ﺉ ڱ

Heprealaiset kirjaimet
----------------------

א ב ג ד ה ו ז ח ט י כ ל מ נ ס ע פ צ ק ר ש ת

Korealaiset kirjaimet (jamo)
----------------------------

Katso hangul.

Japanilaiset kirjaimet
----------------------

Katso hiragana, katakana ja kanji.

Katso myös
----------

* kirjoitusjärjestelmä
* tarke
**Hugo Valter Makkonen** (1. helmikuuta 1896 Savonlinna – 2. syyskuuta 1964) oli suomalainen näyttelijä. Hänen ominta alaansa olivat laulunäytelmät.

Ura
---

Makkosen vanhemmat olivat puutyömies Paavo Makkonen ja Henriikka Kaiponen. Hän opiskeli laulua kanttori Arvi Lindroosin, laulajatar Dagmar Parmaksen ja musiikinopettaja Väinö Lehtisen johdolla. Makkonen työskenteli kiinnitettynä näyttelijänä Savonlinnan Työväen Teatterissa 1914–1920, Porin Työväen Teatterissa 1921–1923 ja Tampereen Työväen Teatterissa 1923–1948.

Makkosen erikoisalaa olivat operetit ja laulunäytelmät. Hänen roolejaan olivat muiden muassa Jussi näytelmässä *Pohjalaisia*, Teemu komediassa *Nummisuutarit*, Boni operetissa *Mustalaisruhtinatar* ja Koloman Zsuoan näytelmässä *Kreivitär Maritza*. Makkosen rooliluetteloon kuuluu myös kolme Aleksis Kiven *Seitsemästä veljeksestä*, nimittäin Aapo, Lauri ja Eero.

Lähteet
-------

* *Kotimaisia näyttämötaiteilijoita sanoin ja kuvin - Inhemska scenkonstnärer i ord och bild*. Viipuri: Kustannusliike Opas, 1930.
* Veistäjä, Verneri: *Teatterin maailma - Maamme teatterit ja niiden taiteilijat*. Helsinki: Suomen Teatterijärjestöjen Keskusliiton julkaisuja n:o 5, 1950.
* Veistäjä, Verneri: *Teatterin maailma 1965 - Suomen teatterilaitos ja teatteriväki*. Helsinki: Suomen Teatterijärjestöjen Keskusliiton julkaisuja n:o 8, 1965.

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5  Kotimaisia näyttämötaiteilijoita sanoin ja kuvin 1930, s. 196–197
2. ↑  Teatterin maailma 1965, s. 435
3. 1 2 3  Teatterin maailma 1950, s. 198
*Tämä artikkeli kuvaa Britannian kuninkaallisen laivaston ensimmäisen luokan linjalaivaa. Sanan muita merkityksiä on täsmennyssivulla.*

*HMS St. Vincent* oli Britannian kuninkaallisen laivaston 120-tykkinen Nelson-luokan ensimmäisen luokan linjalaiva.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Nelson-luokka (linjalaiva)*
Alus tilattiin 15. tammikuuta 1806 Plymouthin telakalta, jossa vastaavana laivanrakennusmestarina oli Joseph Tucker toukokuuhun 1813 ja sen jälkeen Thomas Roberts. Köli laskettiin toukokuussa 1810. Alus laskettiin vesille 11. maaliskuuta 1815, jolloin se siirrettiin reserviin. Valmistuskustannukset olivat 110 549 puntaa. Alukselle tehtiin kesäkuusta lokakuuhun 1823 Plymouthissa pieni huolto 14 256 punnalla. Se varustettiin Plymouthissa syyskuusta 1829 huhtikuuhun 1830 vartiolaivaksi, mihin kului 25 818 puntaa.

Palvelus
--------

Alus otettiin palvelukseen 2. syyskuuta 1829 Portsmouthissa William Carnegien lippulaivana päällikkönään Edward Hawker. Alus poistettiin palveluksesta 30. huhtikuuta 1830.

Alus palautettiin palvelukseen toukokuussa Portsmouthin lippulaivana. Alus oli vuodesta 1831 alkaen Välimerellä, mistä se palasi 1834. Alus siirrettiin 1841 satamapalvelukseen Portsmouthissa ja edelleen kokeelliseen laivueeseen 1846. Alus oli toukokuusta 1847 huhtikuuhun 1849 Kanaalin laivaston komentajan kontra-amiraali Sir Charles Napierin lippulaivana. Oltuaan reservissä Portsmouthissa heinäkuusta syyskuuhun 1854 alus kuljetti ranskalaisia joukkoja Itämerelle. Sotatoimien päätyttyä alus sijoitettiin emälaivaksi Portsmouthiin. Alus siirrettiin 1862 koululaivaksi ja ankkuroitiin 1870 Haslariin. Se myytiin 1906 romutettavaksi.

Lähteet
-------

* Winfield, Rif: *British Warships in the Age of Sail 1793–1817 – Design, Construction and Fates*. Minnesota: Seaforth Publishing, 2005. ISBN 978-1-84415-717-4. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  Winfield, Rif s. 12

*Nelson*-luokan linjalaivat

|  |
| --- |
| *HMS Nelson* – *HMS Howe* – *HMS St. Vincent* |
| Edeltäjä: *HMS Queen Charlotte* – Seuraaja: *HMS Trafalgar* |
**Edward Julius "Eddie" Schroeder** (20. tammikuuta 1911 Chicago, Illinois – 1. joulukuuta 2005 Tucson, Arizona) oli yhdysvaltalainen pikaluistelija ja pikaluisteluvalmentaja.

Edward Schroeder osallistui talviolympialaisiin Lake Placidissa 1932 ja Garmisch-Partenkirchenissa 1936. Hänen parhaat olympiasijoituksensa olivat vuoden 1932 ja 1936 kisojen 10 000 metrin kahdeksannet sijat. Hänet valittiin myös pitämättä jääneisiin vuoden 1940 kisoihin yhdysvaltalaisedustajana.

Maailmanmestaruuskilpailuihin Schroeder osallistui kolme kertaa eli vuosina 1932, 1933 ja 1936. Paras menestys oli vuoden 1936 Davosin kisoissa, joissa hän sijoittui yhteispisteissä kolmanneksi. Hän saavutti matkavoiton vuoden 1933 kisojen 10 000 metrillä ja oli vuosien 1932 ja 1936 kisojen 5 000 metrillä toinen.

Schroeder toimi vuoden 1960 olympialaisissa yhdysvaltalaisjoukkueen valmentajana. Myöhemmin hän toimi Atlantan vuoden 1996 kesäkisojen ja Salt Lake Cityn vuoden 2002 talvikisojen soihtuviestin kantajana.

Lähteet
-------

* Edward Schroeder *Olympedia*.  (englanniksi)
* Edward Schroeder SpeedSkatingStats-tietokannassa SpeedSkatingStats. Viitattu 12.3.2013. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Olympedia
Williams vuonna 2011
**Ashley Errol Williams** (s. 23. elokuuta 1984 Wolverhampton, Englanti) on walesiläinen jalkapalloilija, joka lopetti pelaajauransa kauden 2019–2020 jälkeen. Hän edusti Englannin Valioliigassa Swansea Cityä, jossa hän toimi myös joukkueen kapteenina, ja Evertonia. Pelipaikaltaan Williams oli keskuspuolustaja. Hänen pituutensa on 183 senttimetriä.

Williams siirtyi Swanseaan Stockport Countysta maaliskuussa 2008, aluksi lainalle. Tätä ennen hän edusti vuosina 2001–2003 Hednesford Townia, jonne siirtyi West Bromwichin juniorijoukkueesta. Hän oli voittamassa liigacupia Swansean joukkueessa kaudella 2012–2013. Evertoniin hän siirtyi kesällä 2016. Evertonista hän pelasi yhden kauden lainalla Stoke Cityssä. Hän päätti uransa Bristol Cityssä. Kaikkiaan hän pelasi Valioliigassa 241 ottelua, joissa hän teki kuusi maalia, ja mestaruussarjassa 203 ottelua, joissa hän teki 13 maalia. Otteluita kertyi myös ykkös- ja kakkosliigasta.

Walesin jalkapallomaajoukkuessa Williams pelasi ensimmäisen kerran Sloveniaa vastaan elokuussa 2005. Ensimmäisen arvokilpailujen karsintaottelunsa hän pelasi Azerbaidžania vastaan syyskuussa 2008. Hän pelasi kaikki kuusi ottelua EM-kilpailuissa 2016, joissa Wales selviytyi välieriin. Hän teki maalin puolivälieräottelussa Belgiaa vastaan. Kaikkiaan hän pelasi 86 maaottelua ja teki niissä kaksi maalia, joista ensimmäisen elokuussa 2010 ystävyysottelussa Luxemburgia vastaan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Ashley Williams Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
2. ↑  Mitchelmore, Ian: The story of Ashley Williams' two-year turmoil after leaving Swansea City for Everton and the huge decision now facing Wales *Wales Online*.  27.8.2018. Viitattu 8.11.2018. (englanniksi)
3. ↑  Passo Alpuin, Luis Fernando: Wales - Record International Players  9.6.2021. RSSSF. Viitattu 14.7.2021. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ashley Williams** Wikimedia Commonsissa

  

Walesin joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2016
1 Hennessey |
2 Gunter |
3 Taylor |
4 Davies |
5 Chester |
6 A. Williams |
7 Allen |
8 King |
9 Robson-Kanu |
10 Ramsey |
11 Bale |
12 Fôn Williams |
13 G. Williams |
14 Edwards |
15 Richards |
16 Ledley |
17 Cotterill |
18 Vokes |
19 Collins |
20 J. Williams |
21 Ward |
22 Vaughan |
23 Church |
Valmentaja Coleman
*Tämä artikkeli kertoo Britannian kuninkaallisen laivaston Swiftsure-luokan sukellusveneestä. Sanan muita merkityksiä on täsmennyssivulla.*

**HMS Splendid** (viirinumero S106) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Swiftsure-luokan sukellusvene.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Swiftsure-luokka (sukellusvene)*
Alus tilattiin toukokuussa 1976 Vickers Shipbuilding Groupsilta (nykyisin osa BAE Systems Submarine Solutionsia), missä köli laskettiin 23. marraskuuta 1977. Se laskettiin vesille 5. lokakuuta 1979 kumminaan amiraali James Eberlen puoliso Ann Eberle ja otettiin palvelukseen 21. maaliskuuta 1981 ensimmäisenä päällikkönään R. C. Lane-Nott.

Palvelus
--------

Huhtikuun puolessa välissä 1982 alus saapui Etelä-Atlantille Argentiinan miehittämien Falklandinsaarten vesille. Alus ei osallistunut aktiivisesti sotatoimiin, vaan se seurasi argentiinalaisten liikkeitä ja välitti tietoja laivaston pääosalle. 

Aluksesta tuli 1990-luvun lopulla ensimmäinen kuninkaallisen laivaston alus, joka varustettiin Tomahawk-risteilyohjuksin. Alus laukaisi 1999 Kosovon kriisin aikana Tomahawkeja Belgradiin ja toisen kerran se laukaisi Tomahawkeja sotilasoperaatiossa Irakin sodassa 2003. Alus palasi heinäkuussa 2003 Faslaneen. Se poistettiin palveluksesta 2004 devonportissa.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1947–1995*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1995. ISBN 0-85177-605-1. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Gardiner, Robert s. 531

*Swiftsure*-luokan sukellusveneet

|  |
| --- |
| *HMS Swiftsure* - *HMS Sovereign* - *HMS Superb* - *HMS Sceptre* - *HMS Spartan* - *HMS Splendid* |
| Edeltäjät: *Churchill*-luokka – Seuraaja: *Trafalgar*-luokka |
Cavendish-laboratorion alkuperäisen rakennuksen sisäänkäynti.
**Cavendish-laboratorio** (engl. *Cavendish Laboratory*) on osa Cambridgen yliopiston fysiikan laitosta. Se on perustettu vuonna 1874.

Laboratorio on nimetty sen rahoitukseen osallistuneen Devonshiren herttuan William Cavendishin sekä hänen fyysikkosukulaisensa Henry Cavendishin mukaan. Sen ensimmäinen professori oli James Clerk Maxwell.

Ennen Cavendish-laboratorion perustamista fysiikka oli ollut matematiikan sivuhaara ja sen opetus oli varsin teoreettista. Maxwellin seuraaja Lordi Rayleigh suunnitteli kokeellisen fysiikan opetusohjelman, joka on nykyisenkin opetuksen pohjana. Rayleighin seuraaja Joseph John Thomson puolestaan käynnisti fysiikan vallankumouksen, joka johti kvanttifysiikan löytämiseen 1920-luvulla. Hänen aikanaan yliopisto alkoi hyväksyä jatko-opiskelijoita muualtakin. Ensimmäisten joukossa olivat tulevat nobelistit Ernest Rutherford ja Charles Wilson. Rutherford nousi vuorollaan professoriksi ja ydinfysiikan suurteot jatkuivat. Hänen jälkeensä Lawrence Bragg kehitti röntgenkristallografiaa, jonka avulla selvitettiin DNA:n kaksoiskierrerakenne. Toisen maailmansodan jälkeen kylmälaboratorio, hiukkaskiihdytin, puolijohdetutkimukset ja radioastronomia olivat aloja, joilla tehtiin suuria löytöjä.

Laboratoriossa vuosien varrella työskennelleistä tutkijoista 29 on palkittu Nobel-palkinnolla.

Lähteet
-------

1. ↑  Planning a laboratory (Arkistoitu – Internet Archive) Professor and laboratory (Arkistoitu – Internet Archive) Cambridge physics
2. ↑  The History of the Cavendish University of Cambridge  » Department of Physics. Viitattu 8.8.2012.
3. ↑  About this Website (Arkistoitu – Internet Archive) Cavendish Laboratorio

Aiheesta muualla
----------------

* Cavendish Laboratory University of Cambridge
Frederic Leightonin maalaus *Nausikaa* noin vuodelta 1878.
**Nausikaa** (m.kreik. Ναυσικάα ’laivojen polttaja’) oli kreikkalaisessa mytologiassa faiaakien kuninkaan Alkinooksen ja Areten tytär.

Nausikaa kuvataan *Odysseiassa* kauniiksi nuoreksi neidoksi. Hän saapuu Pallas Athenen ohjaamana rannalle pesemään vaatteita ja löytää sieltä haaksirikkoutuneen Odysseuksen. Hän vie tämän isänsä luo, joka järjestää vieraalleen pidot; huomattava osa *Odysseiasta* kuluukin Odysseuksen kertoessa isännälleen seikkailuistaan. Alkinoos luovuttaa lopuksi Odysseukselle aluksen, joka vie tämän takaisin Ithakaan.

Homeros kuvaa Odysseuksen ja Nausikaan suhteen rakkautena, jota ei koskaan ilmaista. Vaikka Nausikaa toivoo itsekin, että hänellä eräänä päivänä olisi Odysseuksen kaltainen mies ja hänen isänsä lupautuu antamaan hänet vaimoksi Odysseukselle, mitään ei kuitenkaan tapahdu. Päinvastoin heidän suhteensa kiteytyy Nausikaan jäähyväisiin, joissa hän pyytää Odysseusta muistamaan olevansa elämänsä hänelle velkaa, ja Odysseus lupautuu rukoilemaan häntä kuin jumalaa koko loppuelämänsä ajan.

Myöhempien lähteiden mukaan Nausikaa meni sittemmin naimisiin Odysseuksen pojan Telemakhoksen kanssa ja he saivat pojan nimeltä Ptoliporthos.

Lähteet
-------

1. ↑  Homeros: *Odysseia* 6.236–247 (engl.käännös).
2. ↑  Homeros: *Odysseia* 7.308–316 (engl.käännös).
3. ↑  Homeros: *Odysseia* 8.446–468 (engl.käännös).
4. ↑  Diktys Kreetalainen: *Troijan sodan kronikka* 5.6 (engl.käännös).

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Nausikaa (mytologia)** Wikimedia Commonsissa
**Marietta-luokka** oli Yhdysvaltain laivaston kahden jokimonitorin muodostama alusluokka. Alusten kölit laskettiin kesällä 1862. Rakennustyöt sisällissodan aikana olivat hitaita osittain työvoimapulan vuoksi ja ne valmistuivat vasta joulukuussa 1865 sotatoimien päätyttyä. Laivasto hyväksyi alukset vasta 1866 sijoittaen ne heti reserviin. Alukset myytiin 1873 ilman palvelukseenottoa.

Suunnittelu
-----------

Alukset olivat osa suurempaa ironclad alusten hankintaa, joka tilattiin Hampton Roadsin taistelun jälkeen laivaston luovuttua City-luokan kasemattialusten lisähankinnasta ja päätettyä hankkia niiden sijaan monitoreja. Aluksilla oli tarkoitus saavuttaa Mississippi-joen ja sen sivujokien hallinta.

Alkuperäisen suunnitelman mukaan luokan alusten tuli muistuttaa *USS Ozarkia*. Tykkitorni oli sijoitettu keulaan ja ohjaushytti perään. Aluksilla oli kaksi savuhormia kuten Mississippi-joen höyryaluksissa. Suunnitelmiin oli mahdollistettu myös *USS Monitorin* kaltainen pyramidirakenne, jossa ohjaushytti oli tykkitornin katolla. Ohjaushytti siirrettiin todennäköisesti tykkitornin katolle kuitenkin jo ennen valmistumista.

Alukset olivat 53,9 metriä pitkiä ja 15,2 metriä leveitä. Uppouman ollessa 487 tonnia, jolloin niiden syväys oli 1,5 metriä. Propulsiojärjestelmänä oli neljä kattilaa, jotka tuottivat voiman kahdelle höyrykoneelle. Aluksissa oli yksi potkuri ja niiden huippunopeus oli yhdeksän solmua. Alusten varastoissa oli maksimissaan 150 tonnia hiiltä.

Alusten aseistuksena oli kaksi Dahlgrenin valmistamaa 11 tuuman matalapaine tykkiä, jotka kumpikin painoivat 7 300 kilogrammaa. Tykit ampuivat 61,7 kg ammuksia jopa 3 340 metriin viidentoista asteen korotuskulmalla. Tornin ja ohjaushytin suojana oli 152 millimetrin panssarointi ja kannessa sekä rungossa 32 millimetrin panssarointi.

Alukset
-------

Tomlinson and Hartupee Company vastaanotti 16. toukokuuta 1862 tilauksen kahden aluksen valmistamisesta. Alukset valmistettiin yhtiön Pittsburghin telakalla Pennsylvaniassa. Työt etenivät hitaasti työvoimapulan ja laivaston vaatimien muutosten vuoksi. Yhdysvaltain hallinto allokoi 188 000 dollaria kummankin aluksen valmistamiseen, mutta lopullinen hinta nousi 235 039 dollariin muutosten aiheuttamien lisätöiden vuoksi.

**Marietta-luokan monitorit**| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| *USS Marietta* | Tomlinson and Hartupee Company, Pittsburgh, Pennsylvania | 1862 | 4. tammikuuta 1865 | 16. joulukuuta 1865 | ei koskaan otettu palvelukseenmyyty 12. huhtikuuta 1873 David Campbellille |
| *USS Sandusky* | Tomlinson and Hartupee | 1862 | 1865 | 26. joulukuuta 1865 | ei koskaan otettu palvelukseennimetty 15. kesäkuuta 1869 *USS Minervaksi*myyty 17. huhtikuuta 1873 David Campbellille |
|

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Marietta-class monitor

Lähteet
-------

1. ↑  Marietta
2. ↑  Sandusky
**Marielle Thompson** (s. 15. kesäkuuta 1992 North Vancouver, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen freestylehiihtäjä, joka kilpailee skicrossissa. Hän voitti olympiakultaa Sotšissa 2014 ja maailmanmestaruuden Utahissa 2019.

Nuorten MM-kilpailuissa Chiesa in Valmalencossa 2013 Thompson voitti kultaa skicrossissa. Aikuisten MM-kilpailuissa hän kilpaili ensimmäisen kerran Deer Valleyssa 2011 ja sijoittui skicrossissa 15:nneksi. Hän saavutti hopeaa Vossin MM-kilpailuissa 2013 ja voitti kultaa Sotšin olympialaisissa 2014. Kreischbergin MM-kilpailuissa 2015 Thompson oli kahdeksas ja Sierra Nevadan MM-kilpailuissa 2017 viides. Hänet valittiin Pyeongchangin olympialaisiin 2018 huolimatta lokakuussa 2017 tapahtuneesta loukkaantumisesta, joka esti häntä kilpailemasta ennen olympialaisia. Hän oli olympialaisissa karsintakierroksen nopein mutta karsiutui jatkosta jo ensimmäisessä erävaiheessa.

Thompson voitti skicrossin maailmanmestaruden Utahin MM-kilpailuissa 2019. Hän sijoittui 11:nneksi Idren MM-kilpailuissa 2021. Pekingin olympialaisissa 2022 hän saavutti hopeaa. Bakurianin MM-kilpailuissa 2023 hän oli henkilökohtaisessa kilpailussa neljäs ja saavutti Reece Howdenin kanssa sekaparien kilpailussa hopeaa.

Thompson kilpaili freestylehiihdon maailmancupissa ensimmäisen kerran Innichenissä joulukuussa 2010 sijoittuen 21:nneksi. Hän on voittanut urallaan 25 maailmancupkilpailua: Blue Mountainilla helmikuussa 2012, Brånasissa ja Grindelwaldissa maaliskuussa 2012, Nakiskassa joulukuussa 2013, Val Thorensissa tammikuussa 2014, La Plagnessa maaliskuussa 2014, Nakiskassa joulukuussa 2014, Val Thorensissa kaksi kertaa tammikuussa 2015, Montafonissa joulukuussa 2015, Watlesissa ja Nakiskassa tammikuussa 2016, Idre Fjallissa helmikuussa 2016, Val Thorensissa, Arosassa ja Montafonissa joulukuussa 2016, Watlesissa tammikuussa 2017, Idre Fjallissa ja Sunny Valleyssa helmikuussa 2017, Blue Mountainilla maaliskuussa 2017, Veysonnazissa maaliskuussa 2019, Montafonissa ja Arosassa joulukuussa 2019, Megèvessä helmikuussa 2020 sekä Arosassa joulukuussa 2021.

Thompson voitti skicrossin maailmancupin kausilla 2011–2012, 2013–2014 ja 2016–2017 ja sijoittui toiseksi kaudella 2015–2016 sekä kolmanneksi kausilla 2018–2019, 2019–2020, 2020–2021 ja 2021–2022. Freestylehiihdon maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui kolmanneksi kausilla 2011–2012 ja 2016–2017 sekä neljänneksi kaudella 2013–2014.

Lähteet
-------

1. ↑  Marielle Thompson alpinecanada.org.  Arkistoitu 3.11.2013. Viitattu 2.11.2013. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Marielle Thompson Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
3. ↑  Marielle Thompson Sochi 2014.  Arkistoitu 21.2.2014. Viitattu 22.2.2014.
4. ↑  Spencer, Donna: Marielle Thompson makes Olympic ski cross team despite injury *Toronto Star*.  22.1.2018 (13.4.2018). Viitattu 22.2.2014. (englanniksi)
5. 1 2  Marielle Thompson *Olympedia*.  (englanniksi)
6. ↑  Golden day for Sweden *Fis-ski.com*.  26.2.2023. Viitattu 12.3.2023. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Marielle Thompsonin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
**Cay Karlsson** (s. 24. joulukuuta 1945 Helsinki) on suomenruotsalainen muusikko. Karlsson aloitti solistina The Scaffolds -rautalankayhtyeessä. Myöhemmin hän tuli tunnetuksi The First- ja Cumulus-yhtyeissä ja esitti Hectorin kanssa Syksyn sävelessä 1973 kappaleen "Marleena", joka sijoittui kuudenneksi.

Leipätyönsä Karlsson teki Yleisradiossa ruotsinkielisen kanavan toimittajana eläkkeelle siirtymiseensä asti, loppuajan toimituspäällikkönä. Vuonna 1976 Cay Karlsson meni naimisiin laulaja Anki Lindqvistin kanssa pitkän seurustelun jälkeen. Liitto päättyi myöhemmin.

Lähteet
-------

* Back to the Sixties (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. ↑  Cay Karlsson – Pomus *wiki.pomus.net*. Viitattu 6.2.2022.
2. ↑  m/s Natalia 50 vuotta - Ankin ja Cayn hääristeily *www.natalia.fi*.  Arkistoitu 8.7.2019. Viitattu 8.7.2019.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Uppslagsverket Finland

 |

 |
*Tämä artikkeli kertoo muusikosta. Kirjailijasta katso Kai Nieminen.*

**Kai Nieminen** (s. 17. maaliskuuta 1953) on suomalainen kitaristi, säveltäjä ja musiikkipedagogi. Hän on opiskellut Jyväskylän yliopistossa, Keski-Suomen konservatoriossa ja Sibelius-Akatemiassa sekä erilaisilla kesä- ja mestarikursseilla opettajinaan muun muassa Štěpán Rak, Leo Brouwer ja Julian Bream. Nieminen on kuulunut Roomassa pidettävän Fernando Sor -kitarakilpailun tuomaristoon jo vuodesta 1981 ja toiminut mestarikurssiopettajana Karjaan kansainvälisillä kitarafestivaaleilla.

Hän on säveltänyt musiikkia kitaran lisäksi erilaisille kamarimusiikkikokoonpanoille sekä sinfonia- ja kamariorkesterille. Hänet tunnetaan erityisesti lyyristen konserttojen säveltäjänä (mm. huilukonsertto *Palomar*, klarinettikonsertto *Through Shadows I Can Hear Ancient Voices* ja alttoviulukonsertto *La Serenissima*). Niemisen teosluetteloon kuuluu myös lukuisia sooloteoksia. Kai Niemisen musiikkia on levytetty Pilfink- ja Naxos -levymerkeille.

Aiheesta muualla
----------------

* Fennica Gehrmanin Kai Nieminen -kotisivu ääninäytteineen
* Finnish Music Information Centre – Kai Nieminen
* kainieminen.net

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |