recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
*Tämä artikkeli kuvaa Yhdysvaltain laivaston Passaic-luokan monitoria. Muita samoin nimettyjä aluksia on täsmennyssivulla.*

**USS Camanche** oli Yhdysvaltain laivaston Passaic-luokan monitori, joka palveli Yhdysvaltojen sisällissodassa pohjoisvaltioiden puolella.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Passaic-luokka*
Secor Brothers Jersey Citystä New Jerseystä valmisti aluksen vuonna 1863. Alus purettiin osiin ja kuljetettiin Kaliforniaan *Aquilalla*, joka upposi telakalla San Franciscossa 14. marraskuuta 1863. Monitori pelastettiin hylystä ja koottiin San Franciscossa. Alus laskettiin vesille 14. marraskuuta 1864 ja otettiin palvelukseen 22. elokuuta 1865 päällikkönään C. J. McDougal.

Palvelus
--------

Pääosan ajasta alus makasi ankkurissa Mare Islandin laivastontelakalla. Alus oli Kalifornian naval militian koululaivana 1896-1897. Alus myytiin 22. maaliskuuta 1899 Mare Islandilla.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1860–1905*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 2002. ISBN 0-85177-133-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  history.naval.mil

*Passaic*-luokan monitorit

|  |
| --- |
| *USS Passaic* - *USS Montauk* - *USS Nahant* - *USS Patapsco* - *USS Weehawken* - *USS Sangamon* - *USS Catskill* - *USS Nantucket* - *USS Lehigh* - *USS Camanche* |
| Edeltäjä: *USS Monitor* – Seuraaja: *USS Roanoke* |
**USS Borie** (runkonumero DD-704) oli Yhdysvaltain laivaston Allen M. Sumner -luokan hävittäjä.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Allen M. Sumner -luokka*
Alus tilattiin Federal Shipbuilding and Drydock Companyltä Kearnystä New Jerseystä, missä köli laskettiin 29. helmikuuta 1944. Alus laskettiin vesille 4. heinäkuuta kumminaan rouva Albert Nalle ja otettiin palvelukseen 21. syyskuuta ensimmäisenä päällikkönään N. Adair junior.

Palvelus
--------

Alus liitettiin Yhdysvaltain Tyynenmeren laivastoon ja saapui Pearl Harboriin 4. tammikuuta 1945. Alus osallistui 24. tammikuuta Iwo Jiman tulitukeen sekä maihinnousuun 19.–23. tammikuuta. Liityttyään Task Force 38:aan alus osallistui Tokioon suunnattuihin iskuihin 16.–17. ja 25. helmikuuta, Okinawalle tehtyyn iskuun 1. maaliskuuta sekä Okinawan miehitykseen tähdänneisiin iskuihin 17. maaliskuuta – 14. toukokuuta. Alus osallistui taisteluosastonsa mukana Japanin kotisaarille tehtyihin iskuihin 9. heinäkuuta alkaen 9. elokuuta saakka, jolloin japanilainen itsemurhalentäjä osui koneineen aluksen kansirakenteisiin maston ja viiden tuuman tykkien tulenjohtotornin väliin. Alus kärsi merkittäviä vaurioita ja sen miehistöstä sai surmansa 48 ja 66 haavoittui.

Vaurioitunut alus palasi Saipanille ja tilapäiskorjauksia varten edelleen Pearl Harboriin. Alus vastaanotettiin 10. syyskuuta varsinaisia korjauksia varten kuivatelakalle Hunter's Pointissa Kaliforniassa, mistä se vapautui 20. marraskuuta. Alus lähti 4. helmikuuta 1946 San Diegosta Yhdysvaltain Atlantin laivastoon, missä se oli lukuun ottamatta yhtä palvelusrupeamaa Koreassa 6. syyskuuta 1950 – 9. kesäkuuta 1951 Task Force 77:ssä. Alus osallistui Hungnamin evakuointiin.

Alus osallistui viiteen partiomatkaan Euroopassa ja Välimerellä. Viimeisen matkansa 28. heinäkuuta – 4. joulukuuta 1956 aikana alus osallistui Yhdysvaltain kansalaisten ja Yhdistyneiden kansakuntien avustushenkilöstön evakuointiin Haifasta ja Gazasta.

ARA Hipólito Bouchard
---------------------

Alus myytiin 1. heinäkuuta 1972 Argentiinalle, joka liitti sen samana päivänä laivastoonsa nimellä *ARA Hipólito Bouchard*. Alus osallistui Falklandin sotaan, jossa se saattoi muun muassa risteilijä *ARA General Belgranoa* kohtalokkaalla matkalla. Alus poistettiin alusluettelosta 1984 ja myytiin romutettavaksi vielä samana vuonna.

Lähteet
-------

* Whitley, M. J.: *Destroyers of World War Two – an international encyclopedia*. Lontoo: Arms and Armour, 1988. ISBN 0-85368-910-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Dictionary of American Naval Fighting Ships (Arkistoitu – Internet Archive)
*Tämä artikkeli kertoo Yhdysvaltain laivaston Edsall-luokan saattuehävittäjästä. Muita saman nimisiä aluksia on täsmennyssivulla.*

**USS Pope** (runkonumero DD-134) oli Yhdysvaltain laivaston Edsall-luokan saattuehävittäjä toisessa maailmansodassa. Alus suojasi Atlantilla saattueita sukellusveneiden ja lentokoneiden hyökkäyksiltä.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Edsall-luokka*
Alus tilattiin Consolidated Steel Companyltä Orangesta Texasista, missä köli laskettiin 14. heinäkuuta 1942. Alus laskettiin vesille 12. tammikuuta 1943 kumminaan rouva Rae W. Fabens ja otettiin palvelukseen 25. kesäkuuta ensimmäisenä päällikkönään Frederick Sherman Hall.

Palvelus
--------

Bermudalla järjestettyjen koeajojen päätyttyä alus suojasi ensimmäisen saattueensa Casablancaan 23. syyskuuta 1943 ja kaksi saattuetta Välimerelle. Alus liitettiin saattuetukialus *USS Guadalcanalin* ympärille koottuun sukellusveneidentorjuntaosastoon TG21.12. Alus upotti osastonsa mukana 9. huhtikuuta 1944 Saksan laivaston sukellusveneen *U-515:n* Ranskan Marokon rannikolla. Se valtasi 4. kesäkuuta *U-505:n* Cape Blanchen länsipuolella. Alus oli osaston mukana Atlantilla ja Karibialla Euroopan sotatoimien loppumiseen saakka. Se upotti 24. huhtikuuta 1945 *U-546:n*.

Sotatoimien päätyttyä *Pope* ja *USS Pillsbury* saattoivat Pohjois-Atlantilla antautuneen *U-858:n* Cape Mayhin, jonka jälkeen se saattoi saattueen Atlantin poikki. Palattuaan Yhdysvaltoihin alus oli lentotukialus *USS Solomonsin* lentäjien pelastusaluksena Norfolkin ja Mayportin edustalla, mistä vapauduttuaan sen palveluksesta poisto aloitettiin. Alus poistettiin palveluksesta 17. toukokuuta 1946 Green Cove Springsissä Floridassa ja liitettiin Atlantin reserviosastoon. Se myytiin 1970 romutettavaksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Dictionary of American Naval Fighting Ships - USS Pope (Arkistoitu – Internet Archive)
**USS Roe** (runkonumero DD-418) oli vuonna 1940 palvelukseen otettu Yhdysvaltain laivaston Sims-luokan hävittäjä.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Sims-luokka*
Yhdysvaltain laivasto tilasi aluksen Charlestonin laivastontelakalta, missä köli laskettiin 23. huhtikuuta 1938. Alus laskettiin vesille 21. kesäkuuta 1939 kumminaan Eleanor Roe Hilton ja otettiin palvelukseen 5. tammikuuta 1940 ensimmäisenä päällikkönään R. M. Scruggs.

Palvelus
--------

Koeajojen päätyttyä alus osallistui harjoituksiin pitkin itärannikkoa sekä Tyynellämerellä. Keväällä 1941 alus palasi itärannikolle ja kesän se oli pääosin Keski-Atlantilla. Syksyllä alus palasi pohjoisemmaksi aina Argentiaan suojaamaan saattueita Newfoundlandista Islantiin.

Yhdysvaltojen liittyessä toiseen maailmansotaan alus oli edelleen saattuepalveluksessa. *Roe* siirtyi etelämmäs tammikuussa 1942 partioiden Bermudan ja Norfolkin välillä. Helmikuun puolivälissä alus saapui New Yorkin satamaan, jossa se palasi Atlantin saattueiden suojaksi. Alus saapui 3. maaliskuuta Islantiin, missä se viipyi kuukauden puoliväliin partioiden Islannin vesillä ja Tanskan salmessa. Kuukauden lopulla alus palasi New Yorkiin, kunnes huhtikuussa se suojasi saattueita Kuubaan. Toukokuun alus vietti Uuden Englannin vesillä, kunnes se kesäkuussa palasi Pohjois-Atlantille saattuetehtäviin. Tällä kertaa se matkasi aina Britteinsaarille. Heinäkuussa alus suojasi sotaharjoituksissa laivaston aluksia Yhdysvaltain rannikolla ja Karibianmerellä.

Elokuun puolivälissä alus suuntasi jälleen etelään ja lokakuussa se oli Trinidadin ja Brazilian satamien välillä suojaamassa saattueita. Tehtävästä vapauduttuaan alus palasi Norfolkiin valmistautumaan Pohjois-Afrikan maihinnousuun operaatio Torchiin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Dictionary of American Naval Fighting Ships (Arkistoitu – Internet Archive)
**USS Pennewill** (runkonumero DE-175) oli Yhdysvaltain laivaston Cannon-luokan saattuehävittäjä toisessa maailmansodassa, jossa se suojasi Atlantilla saattueita. Alus oli nimetty William Ellison Pennewillin mukaan.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Cannon-luokka*
Alus tilattiin Newarkista New Jerseystä Federal Shipbuilding and Drydock Companyltä, missä köli laskettiin 26. huhtikuuta 1943. Alus laskettiin vesille 8. elokuuta kumminaan Lucie Reilly Pennewill ja otettiin palvelukseen 15. syyskuuta ensimmäisenä päällikkönään John Edward Allen.

Palvelus
--------

Läpäistyään koeajot alus siirrettiin Trinidadiin saattuetehtäviin. Alus suojasi 20. marraskuuta saattueen TJ-15 Trindidadista Recifeen, jonne se saapui 5. joulukuuta. Alus kuului joulukuusta 1943 huhtikuuhun 1944 TG 42.2:een, jossa se suojasi saattueita Trinidadin ja Recifen välillä. Tuona aikana aluksella oli joitakin erikoistehtäviä kuten suojata 25.–27. joulukuuta Yhdysvaltain laivaston joukkojenkuljetusalus *USS State of Marylandia* Trinidadista San Juaniin Puerto Ricoon ja 21.–22. tammikuuta brittiläistä tankkeria *Destinyä* Recifen edustalla TG41.4 tankkauksen aikana.

Alus saapui 26. huhtikuuta Bahiaan, josta se seuraavat kuukaudet partioi *USS Memphisin* kanssa. Alus lähti 28. heinäkuuta Recifestä Nataliin, jossa se poistettiin Yhdysvaltain laivaston palveluksesta 1. elokuuta ja otettiin Brasilian laivaston palvelukseen.

Bertioga
--------

*CTE Bertioga*
Brasilian laivasto nimesi aluksen *CTE Bertiogaksi* (port. *Contratorpedeiro de Escolta*) runkonumerolla D-21. Alus palautettiin 30. kesäkuuta 1953 Yhdysvaltain laivastolle, joka antoi sen heti takaisin. Alus poistettiin 1975 Brasilian laivastoluettelosta ja romutettiin.

Lähteet
-------

* Whitley, M. J.: *Destroyers of World War Two – an international encyclopedia*. Lontoo: Arms and Armour, 1988. ISBN 0-85368-910-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3  DANFS - USS Pennewill (Arkistoitu – Internet Archive)
Mike Medavoy**Morris Mike Medavoy** (21. tammikuuta 1941 Shanghai, Kiina) on yhdysvaltalainen elokuvatuottaja ja elokuvayhtiön johtaja. Hän on yksi Orion Pictures -yhtiön perustajista, entinen TriStar Pictures -yhtiön hallituksen jäsen ja Phoenix Picturesin perustaja, hallituksen jäsen ja toimitusjohtaja.

Medavoy syntyi Shanghain ghetossa, jonne hänen euroopanjuutalaiset vanhempansa olivat paenneet natsien vainoa. Hän aloitti Universal Studios -yhtiön postihuoneessa 1964. Universalilla hänestä tehtiin pian roolijaon suunnittelija, mutta Medavoy vaihtoi elokuva-agentiksi General Artist Corporation -yhtiölle 1965. Hän yleni Creative Management Agencyn varajohtajaksi ja sitten International Famous Agencyn varajohtajaksi 1971, jossa hän työskenteli tuolloin nousevien nimien Francis Ford Coppolan, Jane Fondan, Terrence Malickin, Steven Spielbergin, Donald Sutherlandin ja Gene Wilderin kanssa. 

Vuonna 1974 Medavoysta tuli United Artists -yhtiön tuotannon apulaisjohtaja ja 1978 hän oli yksi Orion Pictures -yhtiön perustajista. Medavoyn paras ystävä Peter Guber nimitti hänet TriStarin hallituksen jäseneksi. Nykyään hän on Phoenix Picturesin hallituksen jäsen ja toimitusjohtaja.

Vaikka elokuvan *Veteen piirretty viiva* (1998) tekijäluettelossa ei häntä mainita, Medavoy toimi tuotannon taustavoimana. 

Vuonna 2006 hänet palkittiin Hollywoodin elokuvajuhlilla vuoden tuottajana. Marlon Brando oli Medavoyn ystävä ja valitsi hänet testamenttinsa toimeenpanijaksi. Medavoy tuotti 165 minuuttia kestävän elämäkerrallisen elokuvan näyttelijästä Turner-yhtiölle..

Lähteet
-------

1. ↑  New Film May Harm Gibson's Career, Sharon Waxman, 26.2.2004, *The New York Times*
2. ↑  "The last word on Brando", Xan Brooks, May 22, 2007, *The Guardian*

Aiheesta muualla
----------------

* Mike Medavoy Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* Biography at Phoenix Pictures (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Michael Scott "Mike" McKay** (s. 30. syyskuuta 1964 Melbourne, Australia) on australialainen soutaja, joka voitti urallaan kaksi olympiakultaa ja yhteensä neljä olympiamitalia sekä neljä maailmanmestaruutta.

McKay voitti ensimmäisen maailmanmestaruutensa kahdeksikossa Nottinghamissa 1986. Kööpenhaminan MM-kilpailuissa 1987 Australian kahdeksikko sijoittui neljänneksi ja Soulin olympialaisissa 1988 viidenneksi. Tämän jälkeen McKay kilpaili perämiehettömässä nelosessa ja voitti maailmanmestaruuden Tasmaniassa 1990 ja Wienissä 1991 sekä olympiakultaa Barcelonassa 1992. Tampereen MM-kilpailuissa 1995 australialaiset jäivät viidenneksi mutta Atlantan olympialaisissa 1996 McKay voitti toisen olympiakultansa.

Kölnin MM-kilpailuissa 1998 McKay voitti kultaa perämiehellisessä nelosessa ja saavutti hopeaa perämiehettömässä kaksikossa. Tämän jälkeen hän palasi kahdeksikkoon, jossa Australia jäi St. Catharinesin MM-kilpailuissa 1999 B-finaaliin mutta saavutti olympiahopeaa Sydneyn olympialaisissa 2000. McKay kilpaili viidensissä olympialaisissaan Ateenassa 2004 ja saavutti kahdeksikossa pronssia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Mike McKay *Sports Reference*. Viitattu 17.1.2019. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Mike McKay *World Rowing*. FISA. Viitattu 17.1.2019. (englanniksi)
**Sinkkisyanidi** (Zn(CN)2) on sinkki- ja syanidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään päällystettäessä muita metalleja elektrolyyttisesti sinkillä ja reagenssina orgaanisen kemian synteeseissä.

Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
---------------------------------

Huoneenlämpötilassa sinkkisyanidi on valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste on veteen liukenematonta, eikä se liukene myöskään orgaanisiin liuottimiin. Syanidiliuoksiin sinkkisyanidi sen sijaan liukenee muodostaen kompleksisen tetrasyanosinkaatti-ionin ([Zn(CN)4])2-. Muiden syanidien tavoin aine on erittäin myrkyllistä.

Sinkkisyanidia voidaan valmistaa liuottamalla sinkkioksidia vetysyanidin vesiliuokseen tai saostamalla vesiliukoisen sinkkisuolan liuoksesta alkalimetallisyanidien avulla. Yhdistettä muodostuu myös syanogeenin ja metallisen sinkin välisellä reaktiolla.

ZnO + 2 HCN → Zn(CN)2 + H2O
Sinkkisyanidia käytetään päällystettäessä elektrolyyttisesti muita metalleja sinkillä. Sitä on käytetty myös palamattomissa maaleissa. Orgaanisen kemian synteeseissä sitä käytetään Gattermann-reaktioissa ja syanoenamiinien ja syanosilyylieettereiden valmistukseen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Karamäki, E. M.: *Epäorgaaniset kemikaalit*, s. 381. Kustannusliike Tietoteos, 1983. ISBN 951-9035-61-3.
2. 1 2 3  Ernst Gail, Stephen Gos, Rupprecht Kulzer, Jürgen Lorösch, Andreas Rubo, Manfred Sauer, Raf Kellens, Jay Reddy, Norbert Steier & Wolfgang Hasenpusch: *Cyano Compounds, Inorganic, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2011. Viitattu 30.12.2018
3. 1 2 3  Thomas Scott, Mary Eagleson: *Concise encyclopedia chemistry*, s. 1196. Walter de Gruyter, 1994. ISBN 978-3110114515. (englanniksi)
4. 1 2 3  Harry Heaney, Shicheng Shi & Michal Szostak: *Zinc Cyanide, e-EROS Encyclopedia of Reagents for Organic Synthesis*, John Wiley & Sons, New York, 2018. Teoksen verkkoversio Viitattu 30.12.2018. (englanniksi)
**USS San Antonio** (runkonumero LPD-17) on Yhdysvaltain laivaston San Antonio -luokan maihinnousualus. Sen telakkakannelle voidaan sijoittaa joko kaksi LCAC-ilmatyynyalusta tai yksi LCU-maihinnousualus. Sillä voidaan kuljettaa joukkoja ja 14 amfibiovaunua.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: San Antonio -luokka*
Alus tilattiin New Orleansista Lousianasta Northrop Grumman Ship Systemsin Avondale divisioonalta, missä köli laskettiin 9. joulukuuta 2000. Alus laskettiin vesille 19. heinäkuuta 2003 kumminaan Texasin senaattori Kay Bailey Hutchison ja otettiin palvelukseen 14. tammikuuta 2006 Naval Station Inglesidessä Texasissa ensimmäisenä päällikkönään Jon Padfield.

Palvelus
--------

Bradley Lee vastaanotti 14. tammikuuta 2006 aluksen päällikkyyden. Seuraavana päivänä alus saapui uuteen kotisatamaansa Norfolkin laivastotukikohtaan Virginiassa.

David Snowdenista tuli 18. maaliskuuta 2022 aluksen 13. päällikkö, kun hän vapautti Robert T. Bibeaun tehtävästä. Alus siirrettiin 21. maaliskuuta Marine Hydraylics Industriedsin Ship Repair & Servicesin telakalle.

Lähteet
-------

1. ↑  LPD17
2. 1 2 3  uscarriers.net
3. ↑  USS San Antonio LPD-17 Amphibious Transport Dock US Navy *www.seaforces.org*. Viitattu 13.6.2022.
**Ugrijuhla** on suomalais-ugrilainen kansanperinnettä ja modernia ilmaisua yhdistävä monipuolinen pienoisfestivaali Imatralla. Toukokuussa pidettävän tapahtuman ohjelmisto on poikkitaiteellinen: tanssia, musiikkia, teatteria, ruokakulttuuria.

Ensimmäinen Ugrijuhla järjestettiin vuonna 2000. Tapahtuman järjestäjinä toimivat Humanistisen ammattikorkeakoulun Joutsenon koulutusyksikkö ja Etelänkarjalaisten Nuorisoseurojen Liitto.

Esiintyjinä ovat olleet muun muassa tanssiryhmä Ekton Korka, Olga Aleksandrova, Komin tasavallan folkloreteatteri, Santtu Karhu & Talvisovat, Myllärit, Rosynka, Liisa Matveinen ja Tellu Turkka, Sanna Kurki-Suonio ja Magnus Stinnerbom, Ari Numminen, Burlakat, Rymäkkä sekä Suden aika -kvartetti.

Ugrijuhla 2009
--------------

Ugrijuhla 2009 järjestettiin 16.–21. toukokuuta. Teemana oli udmurtialainen kulttuuri. Esiintyjinä olivat muun muassa Ekton Korka, Rymäkkä, Sattuma sekä Suden aika -kvartetti.

Ugrijuhla 2008
--------------

Vuoden 2008 Ugrijuhla järjestettiin 22.-24. toukokuuta. Ulkomaiset vieraat tulivat Marista ja Karjalasta.
**S/S Leena** oli suomalainen rahtihöyrylaiva, joka tuhoutui luultavasti törmättyään sodanaikaiseen merimiinaan Gotlannin kaakkoispuolella 12. helmikuuta 1946. Laivan koko 20-henkinen miehistö menehtyi onnettomuudessa. Laivan omisti John Nurminen Oy:n Laiva Oy Fennia Steamship Co Ltd, ja kapteenina toimi merikapteeni Enok Savolainen.

S/S *Leena* lähti 10. helmikuuta 1946 selluloosalastissa Mäntyluodon satamasta kohti Kööpenhaminaa. Laiva lienee törmännyt Gotlannin lähistöllä merimiinaan. Gotlannin saaren rannoille ajautui laivasta peräisin ollutta materiaalia, muun muassa pelastusvöitä, lastiluukkujen ja laivan sisustuksen kappaleita sekä erilaista pikkutavaraa. Etsintöjä vaikeutti Gotlannin vesillä raivonnut voimakas lumimyrsky, eikä laivasta ja sen miehistöstä löydetty mitään merkkejä etsintöjen aikana. Laivalla oli radiolaitteet, mutta niitä ei ollut käytetty avun pyytämiseen.

S/S *Leena* oli rakennettu S. P. Austin & Son Ltd:n telakalla Sunderlandissa Englannissa vuonna 1905. Laivan pituus oli 70,09 metriä, leveys 10,15 metriä ja syväys 4,88 metriä. Laivan kantavuus oli 1 600 dwt ja höyrykoneen teho 800 hevosvoimaa. Laivan nimenä oli aluksi *Thames,* ja se oli vuoteen 1925 eri englantilaisten varustamoiden omistuksessa. Vuonna 1925 laivan osti norjalainen Farsundissa toiminut D/S A/S Carolvore *-*varustamo, ja sen nimeksi tuli *Fredavore*. Vuonna 1931 laiva siirtyi mukavuuslippulaivana Suomen lipun alle, ja sen pääomistajana oli englantilainen Jersey Shipping Investment Co Ltd. John Nurminen Oy:n Laiva Oy Fennia Steamship Co Ltd hoiti laivaa huhtikuusta 1939 alkaen laivan omistajan ollessa Cardiffissa toiminut F. W. Moorsom & Co Ltd. Laiva liikennöi tällöin Englannin ja Iberian niemimaan välillä. 

Laiva siirtyi John Nurminen Oy:n omistukseen syyskuussa 1939, ja sen nimeksi vaihtui tällöin *Leena*. Laiva liikennöi nyt Itämeren ja Pohjanmeren alueella. Toisen maailmansodan aikana S/S *Leena* oli 1943 Saksalle vuokrattuna Norjan rannikkoliikenteessä. Huhtikuussa 1944 Narvikista Saksaan saattueessa matkalla ollut S/S *Leena* joutui englantilaisten lentokoneiden hyökkäyksen kohteeksi. Miehistö hylkäsi laivan, mutta kun pelastusveneet joutuivat lentokoneiden tulitukseen, miesten oli pakko hypätä mereen ja uida takaisin laivalle. S/S *Leena* selvisi hyökkäyksestä, mutta kolme muuta saattueen laivaa upposi ja yksi laiva ajoi karille. 

Suomen merimuseon kokoelmissa on merikapteeni Kullervo Räisäsen kokoamaa aineistoa S/S *Leenan* viimeisistä vaiheista vuosina 1944–1946 ennen laivan katoamista. Räisänen oli laivalla matruusina vuonna 1945.

Lähteet
-------

1. ↑  Äänimeri-sivusto : Antti Wihurin laivoja : Fredavore (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Wrecksite.eu : SS Leena (Google välimuistitallenne)
3. ↑  Suomen Kauppalaivastorekisteri
4. ↑  Museo Finna : s/s Leenan viimeisiin vaiheisiin v. 1944-1946 liittyvää aineistoa
Mike Milbury (vasemmalla) vuonna 1985.
**Mike Milbury** (s. 17. kesäkuuta 1952) on amerikkalainen entinen jääkiekkoilija, jääkiekkovalmentaja, toimitusjohtaja ja televisiokomentaattori. Pelaajaurallaan Millbury pelasi kaksitoista kautta Boston Bruinsissa vuosina 1975–1987. Kausilla 1989–1990 ja 1990–1991 hän toimi Boston Bruinsin päävalmentajana. Kaudella 1995–1996 Milbury aloitti New York Islandersin päävalmentajana. Kesken kauden hän myös korvasi Don Maloneyn seuran toimitusjohtajana. Milbury toimi New York Islandersin toimitusjohtajana kauden 2005–2006 loppuun asti. Tämän jälkeen hän toimi vielä seuran varapresidenttinä vuoden 2007 toukokuuhun asti, jolloin Milbury jätti New York Islandersin. Hänen toimitusjohtaja-aikansa muistetaan erikoisista pelaajakaupoista ja räväköistä lausunnoista.

Milbury työskenteli NBC:n televisiokommentaattorina 14 vuotta elokuuhun 2020 asti, jolloin hänen seksistiset lausuntonsa lähetyksessä nostattivat kohun. Tammikuussa 2021 ilmoitettiin, että Milbury ei työskentele enää NBC:n kommentaattorina.

Lähteet
-------

1. ↑  Mike Milbury at eliteprospects.com *www.eliteprospects.com*. Viitattu 6.2.2022. (englanniksi)
2. ↑  Mike Milbury jättää Islandersin *Jatkoaika.com*.  30.5.2007. Viitattu 6.2.2022.
3. ↑  Bonesteel, Matt: NBC Sports has parted ways with Mike Milbury, months after sexist on-air comment *Washington Post*. Viitattu 6.2.2022. (englanniksi)
**Vanuminen** tarkoittaa villaisten ja muita eläinkarvakuituja sisältävien tekstiilien huopautumista ja kutistumista. Näin tapahtuu kosteuden, lämmön, mekaanisen liikkeen ja saippuan vaikuttaessa tekstiiliin, jolloin muodostuu tiivis kuitumassakerros. Vanumisen jatkuessa tuotteen sidos- ja lankarakenne lopulta häviää kokonaan, tuote kutistuu ja siitä tulee tiivistä kuitumassaa.

Villa- ja karvakuitujen suomumainen pintarakenne saa aikaan kitkakerroineron. Suomupintaisten kuitujen siirtyessä toistensa suhteen suomujen myötäsuuntaan on kuitujen välinen kitka paljon pienempi kuin niiden liikkuessa suomujen vastasuuntaan. Vanumista tapahtuu erityisesti pestäessä tuotetta, jolloin kuitujen pinta tulee liukkaaksi, ja ne liukuvat kuitusuomujen myötäsuuntaan. Liukuessaan kuidut päätyvät tuotteen rakoihin muodostaen tiiviin huopamaisen pinnan.

Vanumista hyödynnetään villakankaiden viimeistyksessä ja huopaamalla valmistettavien tuotteiden teossa. Pesuun liittyvää vanumista on pyritty vähentämään erilaisilla kemiallisilla viimeistysmenetelmillä, mutta usein ne heikentävät villan hyviä ominaisuuksia. Kemiallisessa pesussa vanuminen on hyvin vähäistä.

Katso myös
----------

* Vanutus

Lähteet
-------

1. 1 2  *Otavan iso tietosanakirja*. Osa 9, palsta 993, hakusana vanuminen. Helsinki: Otava, 1965.
2. 1 2 3  *Uusi tietosanakirja*. Osa 22, palstat 732–733, hakusana vanuminen. Helsinki: Tietosanakirja oy, 1966.
**Vanáto** (kreik. Βανάτο, kath.kreik. Βανάτον, *Vanáton*) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Zákynthoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Zákynthoksen kuntaan, Zákynthoksen alueyksikköön ja Jooniansaarten alueeseen. Vanáto muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Βανάτου, *Topikí Koinótita Vanátou*). Kylän väkiluku on 1 045 (vuonna 2011).

Vanáton kylä sijaitsee Zákynthoksen itäisissä sisäosissa linnuntietä noin neljä kilometriä länteen saaren keskuksesta Zákynthoksen kaupungista. Kylän kirkot on omistettu Neitsyt Marialle (*Panagoúla* eli *Panagía*) sekä arkkienkeleille ja Pyhälle Nikolaokselle (*Taxiárches kai Ágios Nikólaos*).

Aiemmin kylä kuului Arkádioin kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Zákynthoksen kunnan Arkádioin kunnallisyksikköön.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
**52. hikō sentai** oli keisarillisen Japanin armeijan ilmavoimien hävittäjäyhtymä (rykmentti), joka perustettiin huhtikuussa 1944 Osakassa. Yhtymä liitettiin muodostettavaan 16. hikōdaniin 51. hikō sentain kanssa. Se siirrettiin toukokuussa 1944 Osakasta Kyushulle Ashiyan lentotukikohtaan. Syyskuussa yhtymä siirrettiin Luzonille Del Carmeniin, mistä se siirrettiin lokakuun lopulla Negrosille Saravian lentotukikohtaan noin kuukaudeksi ennen paluuta Del Carmeniin.

Marraskuussa se siirrettiin takaisin Japaniin Tokion koillispuolelle Shimodateen, missä se oli heinäkuuhun 1945 lukuun ottamatta noin kuukauden mittaista jaksoa Itamissa ja Kakogawassa maalis-huhtikuussa 1945. Heinäkuusta sodan loppuun yhtymä oli Chofussa.

Kalusto
-------

Yhtymän kalustona olivat:

* Nakajima Ki-84 Hayate huhtikuu 1944 - sodan loppuun

Komentajat
----------

Yhtymän komentajina olivat:

* majuri Nobuhiko Kuwabara huhtikuu 1944
* majuri Takayuki Uchinori huhtikuu - elokuu 1944 (kuollut)
* kapteeni Yoshitaka Sawayama elokuu - marraskuu 1944 (kuollut)
* kapteeni Shiro Ban-nai joulukuu 1944 - kesäkuu 1945 (kuollut)
* majuri Akira Takano kesäkuu 1945 - sodan loppuun

Lähteet
-------

* Hata, Ikushiko, Izawa, Yasuho & Shores, Christopher: *Japanese Army Fighter Aces 1931-45*. Stackpole Military History Series. Stackpole books, 2002. ISBN 978-0-8117-1076-3. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Hata et al 2002 s. 145-146
**51. hikō sentai** oli keisarillisen Japanin armeijan ilmavoimien hävittäjäyhtymä (rykmentti), joka perustettiin huhtikuussa 1944 Ozukissa. Se siirrettiin kesäkuussa 1944 Länsi-Honshulle Hofun lentotukikohtaan, missä olo aikana yhtymän koneet vaurioittivat 20. elokuuta kahta B-29 pommikonetta. Lokakuussa yhtymä siirrettiin Luzonille Del Carmeniin, mistä se siirrettiin lokakuun lopulla Negrosille Saravian lentotukikohtaan noin kuukaudeksi ennen paluuta Luzonille Poracin lentotukikohtaan. Filippiinien taisteluissa yhtymä pudotti 18. lokakuuta 13 viholliskonetta menettäen itse 11 konetta ja kolme lentäjää.

Joulukuussa se siirrettiin takaisin Japaniin Tokion koillispuolelle Shimodateen, missä se oli sodan loppuun lukuun ottamatta noin kuukauden mittaista jaksoa Itamissa maalis-huhtikuussa 1945. Tokiota suojatessaan yhtymän lentäjät pudottivat 16. helmikuuta 1945 neljä viholliskonetta ja seuraavana päivänä kahdeksan ilman omia tappioita.

Kalusto
-------

Yhtymän kalustona olivat:

* Nakajima Ki-84 Hayate huhtikuu 1944 - sodan loppuun

Komentajat
----------

Yhtymän komentajina olivat:

* majuri Tsuneo Nakajima huhtikuu - marraskuu 1944 (kuollut)
* kapteeni Tadao Ikeda joulukuu 1944 - sodan loppuun

Lähteet
-------

* Hata, Ikushiko, Izawa, Yasuho & Shores, Christopher: *Japanese Army Fighter Aces 1931-45*. Stackpole Military History Series. Stackpole books, 2002. ISBN 978-0-8117-1076-3. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Hata et al 2002 s. 144-145
Pulcheriaa esittävä kolikko.
**Aelia Pulcheria Augusta** (19. tammikuuta 399 – 453) oli Itä-Rooman keisari Arcadiuksen ja Aelia Eudoxian tytär. 

Hänen nuoremmasta veljestään Theodosiuksesta tuli keisari seitsemän vuoden ikäisenä vuonna 408. Nuori Theodosius oli täysin siskonsa vallassa. Pulcheria teki lupauksen olla menemättä naimisiin. Hän käytti ulkomaalaisten palkkasotilaiden tukea pysyäkseen vallassa. Tärkein heistä oli Pulcherian nimittämä *magister militum* Aspar. Vuonna 416 Theodosius oli jo tarpeeksi vanha alkaakseen itse hallita, mutta Pulcherialla oli kuitenkin suuri vaikutusvalta häntä kohtaan.

Pulcheria oli harras kristitty, ja hän sai myös veljensä ja tämän vaimon Aelia Eudocian, entisen pakanan, innokkaiksi uskonnon harrastajiksi. Vuonna 421 Pulcheria sai veljensä hyökkäämään Persiaa vastaan, koska persialaiset vainosivat kristittyjä. Aluksi Theodosius suosi nestoriolaisia, mutta Pulcheria sai hänet karkottamaan heidät. Pulcheria sai myös veljensä karkottamaan juutalaiset ja tuhoamaan Konstantinopolissa olleet synagogat.

Vuonna 441 eunukki Chrysaphius sai Theodosiuksen syrjäyttämään Pulcherian, joka vetäytyi luostariin. Kun Theodosius kuoli vuonna 450, Pulcheria oli taas saanut palata keisarin hoviin, ja alkoi valtataistelu Pulcherian ja Chrysaphiuksen välillä. Pulcheria liittoutui germaanipalkkasotilaiden kanssa ja meni naimisiin Asparin alaisen Marcianuksen kanssa. Hän julisti myös että Theodosius oli valinnut Marcianuksen seuraajakseen. Valtaan päästyään Marcianus antoi teloittaa Chrysaphiuksen.

Vuonna 451 Pulcheria oli mukana järjestämässä Khalkedonin kirkolliskokousta.

Pulcheria kuoli vuonna 453 ja hänen miehensä Marcianus vuonna 457.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
	+ 2
	+ 3
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Chile
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Kreikka
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Pukusuunnittelija** on taiteilija, joka suunnittelee esityksen puvustuksen ja valvoo sen toteutusta. Pukusuunnittelijat työskentelevät ammattiteattereiden ja tv-yhtiöiden palveluksessa sekä elokuvatuotannoissa. Heitä työskentelee jonkin verran myös muoti- ja vaatetusalalla. Pukusuunnittelija rinnastetaan koulutukseltaan ja työn vaativuudeltaan lavastajaan, ohjaajaan ja kuvaajaan. Suurin osa elokuva-pukusuunnittelijoista työskentelee keikkatyöläisinä tuotantoyhtiöissä. Myös teattereissa käytetään vierailevia pukusuunnittelijoita. Suomessa pukusuunnittelijoita työskentelee elokuva-alalla pääsääntöisesti 10-15 henkilöä, ja sivutoimisesti alle 50 henkilöä. Elokuvapuolella ammattikunta on pieni, mutta hyvin järjestäytynyt. Pukusuunnittelija suunnittelee puvustuksia teatteriesityksiin, tv-ohjelmiin ja elokuviin. Osa pukusuunnittelijoista suunnittelee myös lavastuksia. 

Pukusuunnittelija tekee tiivistä yhteistyötä ohjaajan, lavastajan, kuvaajan (elokuva), ja näyttelijöiden, eli niin sanotun taiteellisen henkilökunnan kanssa, sekä toteuttavan ja teknisen henkilökunnan kanssa. Pienemmissä tuotannoissa pukusuunnittelija voi toteuttaa itse suunnittelemansa asut. Suuremmissa tuotannoissa hän piirtää mallikuvat ja työkuvat, sekä hankkii materiaalit ja valvoo toteutusta.

Koulutus
--------

Esittävän taiteen pukusuunnittelua voi opiskella yliopistotasolla Aalto-yliopiston taideteollisessa korkeakoulussa. Ammattikorkeakouluissa voi opiskella teatteripuvustusta. Erilaisia tekstiili- ja vaatetusalan opintoja järjestetään ammattikorkeakouluissa, käsi- ja taideteollisuusoppilaitoksissa sekä ammatillisissa oppilaitoksissa. Pukusuunnittelijan ammattiin voi hankkia pätevyyden myös oppisopimuskoulutuksella, mikä on kuitenkin harvinaisempaa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Pukusuunnittelijan ammatinkuvaus *Ammattinetti*. Viitattu 14.2.2020.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Pukusuunnittelija**.
* Pukusuunnittelija (Elokuvantaju)
* Pukusuunnittelijan ammatinkuvaus (Ammattinetti)
**Ugress** on electronica-projekti Bergenistä, Norjasta. Projektin isä on Gisle Martens Meyer.

Ugress on julkaissut viisi albumia: *Resound* (2002) kiipesi toiselle sijalle Norjan virallisella top-listalla. Seuraava albumi, *Cinematronics*, julkaistiin kaksi vuotta myöhemmin. Kolmas albumi, *Unicorn*, julkaistiin tammikuussa 2008 ja se oli samalla ensimmäinen Ugress-albumi, jonka julkaisi Gisle Martens Meyerin oman levy-yhtiö Uncanny Planet Records. *Reminiscience* julkaistiin 2009, *Collectronics* vuonna 2010 ja *Planet U*, joka julkaistiin vuonna 2011. *Collectronics* on kokoelma-albumi, joka koostuu yhtyeen julkaisemista singleistä ja EP:istä.

Sana ugress tarkoittaa rikkaruohoa norjaksi.

Ugressin musiikki muistuttaa Crystal Methodin, Chemical Brothersin ja Propellerheadsin musiikkia. Joitain samankaltaisuuksia Röyksoppin kanssa on mainittu, mutta Ugressin tyylinlla on sanottu olevan "likaisempaa". Ugress käyttää paljon sampleja monilta muilta artisteilta ja televisio-ohjelmista. Ugress ei ole ainoa Gisle Martens Meyerin projekti, vaan vain yksi Uncanny Planet Recordsin monista projekteista.

Diskografia
-----------

* *E-Pipe* - rajoitettu versio 12" LP (2000)
* *Ugress Promo EP* - rajoitettu versio CD (2001)
* *Loungemeister* - rajoitettu versio 12" LP (2002)
* *Resound* (2002)
* *La Passion De Jeanne D'Arc - mykkäelokuvan soundtrack - rajoitettu versio CD (2003)*
* *Cinematronics* (2004)
* *Cowboy Desperado* - Promo CD (2005)
* *Unicorn* (2008)
* *Reminiscience* (2009)
* *Collectronics* (2010)
* *Planet U* (2011)
* *Aelita – Queen Of Mars* (2013)
* *Häxan* (2016)
* *It Came From Beyond Eternal September* (2016)
* *The Wrong Future* (2018)
* *Black Anorak* (2018)
* *Ghoststorm* (2019)
* *Scavenger Royale* (2021)

Ugress on myös julkaissut ilmaiseksi jaettavia EP-levyjä

* *Sophisticated Wickedness* (helmikuu 2006)
* *Retroconnaissance* (toukokuu 2006)
* *Kosmonaut* (lokakuu 2006)

Lähteet
-------

1. ↑  Ilmaisia on saatavilla täältä (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Uncanny Planet - projektien pääsivu
* Gislen blogi - nykyinen tapahtumien keskus
* Gislewiki - fanien ylläpitämä wiki
**Mike Krack** on luxemburgilainen Aston Martinin Formula 1 -tallin tallipäällikkö. Krack aloitti uransa datainsinöörinä Sauberilla vuonna 2001.

Kausilla 2004–2005 Krack työskenteli Felipe Massan kisainsinöörinä. Kaudet 2006–2008 hän toimi BMW Sauber -tallin pääinsinöörinä. Tammikuussa 2009 vahvistettiin Krackin siirtyvän Formula 3 Euroseries -sarjaan Kolles & Heinz Union -talliin. Talli lopetti toimintansa vuonna 2010. Tämän jälkeen hän työskenteli Porschen kilpatallin kilpailuinsinöörinä ja BMW:n kilpailu- ja testi-insinöörinä, kunnes hänet valittiin Aston Martinin F1-tallin tallipäälliköksi vuonna 2022.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Cooper, Adam: Aston Martin appoints Mike Krack as F1 team principal *F1 News*.  14.1.2022. Autosport.com. Viitattu 22.1.2023. (englanniksi)
2. ↑  Krack wechselt zu Kolles & Heinz Union - Formel 3 EM *Formel 3*.  28.1.2009. Autosport.com. Viitattu 22.1.2023. (saksaksi)

Yhdistynyt kuningaskunta Aston Martin Aramco Cognizant Formula One Team
**Tallipäällikkö:**  
Luxemburg Mike Krack  
  

**Kilpakuljettajat:**  
14. Espanja Fernando Alonso ·  18. Kanada Lance Stroll  
  

**Testikuljettajat:**  
Belgia Stoffel Vandoorne ·  34. Brasilia Felipe Drugovich  
  

**Formula 1 -autot:**  

DBR4 ·  DBR5 ·  AMR21 ·  AMR22 ·  AMR23
Walter Short.
**Walter Campbell Short** (30. maaliskuuta 1880 Fillmore, Illinois – 9. maaliskuuta 1949) oli yhdysvaltalainen kenraali, joka oli vastuussa Havaijin puolustuksesta Japanin hyökätessä Pearl Harborin laivastotukikohtaan 7. joulukuuta 1941. Häntä pidettiin yhtenä päävastuullisista siihen, etteivät amerikkalaiset olleet varautuneet kunnolla hyökkäyksen torjumiseen.

Short valmistui Illinoisin yliopistosta ennen siirtymistään sotilasuralle vuonna 1902. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän palveli esikuntaupseerina länsirintamalla Ranskassa, viimeksi 3. armeijan apulaisesikuntapäällikkönä. Maailmansotien välisenä aikana hän jatkoi esikuntaupseerina ja koulutustehtävissä, ja yleni kenraalimajuriksi. Helmikuussa 1941 Short nimitettiin Havaijin joukkojen komentajaksi ja hän sai samalla tilapäisen kenraaliluutnantin arvon. Short katsoi tehtäväkseen lähinnä sotilaiden koulutuksesta huolehtimisen ja laiminlöi puolustuksen, sillä hän ei uskonut Japanin hyökkäävän Havaijille. Hän pyrki suojaamaan lentokentillä olleita koneita ensisijaisesti sabotaasilta eikä vihollisen ilmahyökkäykseltä. Sekä Short että Tyynenmeren laivaston komentaja, amiraali Husband E. Kimmel suhtautuivat ylimalkaisesti päämajasta 27. marraskuuta lähetettyyn varoitukseen, että Japani aloittaisi pian sodan. Vain kymmenen päivää Japanin hyökkäyksen jälkeen, 17. joulukuuta, Short siirrettiin reserviin ja korvattiin kenraaliluutnantti Delos Emmonsilla. Short alennettiin samalla takaisin kenraalimajuriksi. Kun virallinen tutkinta Pearl Harborin tapahtumista syytti Shortia ja Kimmeliä velvollisuuksiensa laiminlyönnistä, Short erosi kokonaan armeijasta helmikuussa 1942 ja siirtyi Ford Motor Companyn palvelukseen Dallasiin.

Toisen maailmansodan jälkeen Yhdysvaltain kongressi käynnisti uuden tutkinnan Pearl Harborin tapahtumista. Short antoi kongressin tutkintakomitealle kaksi julkista todistajanlausuntoa vuosina 1945 ja 1946. Hän myönsi tehneensä arviointivirheitä, mutta kiisti velvollisuuksien laiminlyömisen, koska hänen mukaansa päämaja ei ollut antanut hänelle selkeää varoitusta odotettavasta hyökkäyksestä eikä riittävästi resursseja ilmapuolustukseen. Tämäkin selvitys totesi Shortin ja Kimmelin päävastuullisiksi. Short jäi vuonna 1946 kokonaan eläkkeelle ja kuoli kolme vuotta myöhemmin sydänsairauteen.

Kongressi hyväksyi vuonna 1999 aloitteen Shortin ja Kimmelin kunnian palauttamisesta sekä kenraaliluutnantin arvon palauttamisesta Shortille postuumisti, mutta yksikään presidentti ei ole vahvistanut päätöstä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Register of the Walter Campbell Short papers (englanniksi) Online Archive of California. Viitattu 22.6.2017.
2. 1 2 3  Lt. Gen. Walter C. Short (englanniksi) *National Geographic*. Viitattu 22.6.2017.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* NARA
* SNAC
	+ 2
* IdRef

 |

 |
Ranskan avoin tennisturnaus pelataan massakentällä
Tenniskentän koko
**Tenniskenttä** on tenniksen pelaamiseen tarkoitettu suorakulmion muotoinen kenttä. Samalla kentällä voidaan pelata sekä kaksin- että nelinpeliä. Tennistä pelataan 23,77 metriä (78 jalkaa) pitkällä ja kaksinpelissä 8,23 metriä (27 jalkaa) leveällä kentällä. Neljän pelaajan peliä pelatessa sen leveys on 10,97 metriä (36 jalkaa). Kentän pidemmän sivun jakaa kahteen yhtä suureen osaan verkko, joka on 1,07 metriä (3,5 jalkaa) korkea verkkotolppien kohdalla ja 91,4 senttimetriä (kolme jalkaa) korkea keskeltä.

Tenniskenttiä on kolme eri perustyyppiä: kovapohjainen kenttä, nurmikenttä sekä massakenttä. Kovapohjainen pohjamateriaali voi vaihdella runsaasti. Tällaisia kenttiä ovat esimerkiksi betonipohjaiset, asfalttipohjaiset, tekonurmipohjaiset ja liikuntasalien puupohjaiset kentät. Nurmikentät ovat toinen yleinen kenttälaji ja kolmas on massakenttä, joiden pohjamateriaali koostuu murskatusta savikivestä, kivestä tai tiilestä.

Kenttätyypit eroavat suuresti toisistaan. Massakenttä on hidas alusta, jolla menestymiseen vaaditaan erinomainen osaaminen kaikissa tenniksen osa-alueissa. Nurmikentällä pallon pomppu on erittäin matala, joten alakierteiset lyönnit ovat vaikeita palauttaa. Kovat alustat ovat nopeampia, jolloin pallon pomppu on korkeampi ja syötön merkitys suurempi. Nurmikenttä on nopein alusta, jossa syöttö on tärkein osa-alue ja verkolle nousu suoraan syötöstä yleisempää kuin muilla kenttätyypeillä. Massalla pallorallit ovat huomattavasti pidempiä kuin muilla alustoilla. Grand Slam -turnauksista Ranskan avoimissa pelataan massalla, Wimbledonissa nurmella ja Yhdysvaltain avoimet sekä Australian avoimet kovilla alustoilla. Myös muut turnaukset pelataan lähes poikkeuksetta jollain näistä kentistä, kuten Rooman tennisturnaus massalla ja Cincinnatin tennisturnaus kovalla alustalla. Myös matolla pelataan joitakin turnauksia.

Lähteet
-------

1. ↑  ITF Rules of Tennis itftennis.com.  Arkistoitu 12.5.2013. Viitattu 1.7.2013. (englanniksi)
Yorkin suvun tunnus
**York** oli ruusujen sodassa (1455–1485) Lancasterien ohella toinen Englannin valtaistuinta tavoitellut suku. Se oli Lancasterien tavoin Plantagenet-suvun haara. Yorkin suku muodostui Edvard III:n pojan, Yorkin herttuan Edmund Langleyn, jälkeläisistä.

Yorkilaiset saavuttivat ruusujen sodassa aluksi voittoja ja kolme yorkilaista nousi kuninkaaksi. Yorkilaiset kuitenkin hävisivät sodan viimeisen vaiheen 1480-luvulla. Rikhard III:lla oli useita vihollisia, etupäässä Lancastereiden kannattajia, jotka tukivat Henrik Tudoria, sillä alun perin walesilainen Tudor-suku oli läheistä sukua Lancastereille kuningas Henrik VI:n sisaren Margaretin ja Edmund Tudorin kautta. Tudor-vallankaappaus epäonnistui syksyllä 1483, mutta vuonna 1485 Rikhard ja Henrik kohtasivat Bosworthin taistelussa, jossa monet Rikhardin kannattajista vaihtoivat puolta ja Rikhard sai surmansa. Rikhard oli viimeinen Plantagenet-suvun kuningas ja viimeinen Englannin taistelussa kuollut kuningas. 

Henry Tudor avioitui Edvard IV:n vanhimman tyttären, Yorkin Elisabetin, kanssa ja yhdisti näin kaksi kilpailevaa sukua keskenään. Kuninkaana hänet tunnetaan Henrik VII:nä, vuoteen 1603 asti hallinneen Tudor-suvun hallitsijadynastian perustajana.

Yksi Yorkin suvun tunnuksista oli valkoinen ruusu, jota Yorkshiren kreivikunta yhä käyttää.

York-suvun kuninkaat
--------------------

* Edvard IV (1461–1483)
* Edvard V (1483)
* Rikhard III (1483–1485)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Lancaster** | **Englannin hallitsijasuvut**1461–1470 | Seuraaja:**Lancaster** |


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Lancaster** | **Englannin hallitsijasuvut**1471–1485 | Seuraaja:**Tudor** |
**Hazleydi Yoreli Rincón Torres** (s. 27. heinäkuuta 1993 Piedecuesta, Santander) on kolumbialainen jalkapalloilija, joka edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa ASD Torres Calciota. Pelipaikaltaan Rincón on keskikenttäpelaaja. Hän kuuluu myös Kolumbian naisten jalkapallomaajoukkueeseen.

Ura
---

### Seurajoukkueura

Rincón aloitti uransa kotimaassaan. Vuonna 2013 hän siirtyi brasilialaisesta XV de Piracicabasta Ruotsin Damallsvenskanin FC Rosengårdin riveihin. Hän voitti seuran riveissä Ruotsin mestaruuden samana vuonna. Vuonna 2014 Rincón siirtyi yhdysvaltalaiseen New Jersey Wildcatsiin, jossa hän teki yhdeksässä pelaamassaan ottelussa kuusi maalia. Vuodesta 2015 Rincón on edustanut Italian Serie A:n Torres Calciota.

### Maajoukkueura

Sekä alle 17- että alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa maataan edustanut Rincón debytoi Kolumbian naisten jalkapallomaajoukkueessa jo vuonna 2010. Seuraavana vuonna hän oli mukana MM-kilpailuissa, joissa hän pelasi kahdessa ottelussa. Vuonna 2012 Rincón kuului Kolumbian olympiajoukkueeseen pelaten yhdessä joukkueen otteluista Lontoon kisoissa. Vuoden 2014 Copa Américasta Rincón saavutti Kolumbian kanssa hopeaa. Rincón kuului Kolumbian joukkueeseen myös vuoden 2015 MM-kilpailuissa.

Saavutukset
-----------

**FC Rosengård**

* Damallsvenskan
	+ Mestaruus (2013)

**Kolumbia**

* Copa América
	+ Hopeaa (2014)

Lähteet
-------

1. ↑
2. 1 2
3. 1 2   (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
**Stephon Xavier Marbury** (s. 19. heinäkuuta 1977 Brooklyn, New York) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan pelintekijä. Hän on pelannut vuodesta 2011 lähtien Kiinan CBA-liigan Beijing Ducksissa.

Ura
---

Ennen ammattilaisuraansa Marbury pelasi kauden ajan yliopistokoripalloa Georgia Techin joukkueessa. Milwaukee Bucks varasi hänet neljäntenä pelaajana vuoden 1996 NBA:n varaustilaisuudessa, ja myi oikeudet välittömästi Minnesota Timberwolvesille.

NBA-urallaan Marbury valittiin kahdesti NBA:n tähdistöotteluun, vuosina 2001 ja 2003. Vuonna 2003, jokseenkin uransa huipulla, Marbury solmi tuolloisen joukkueensa Phoenix Sunsin kanssa nelivuotisen jatkosopimuksen, arvoltaan 76 miljoonaa dollaria. Sopimuksesta muodostui lopulta yksi NBA-historian huonoimmista, ja vahvasti vaikutti Marburyn NBA-uran loppumiseen.

Vuodesta 2010 lähtien Marbury on pelannut CBA-liigassa Kiinassa.

### Maajoukkueura

Marbury voitti 2004 kesäolympialaisissa olympiapronssia Yhdysvaltain joukkueessa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Stephon Marbury NBA Stats *basketball-reference.com*. Basketball Reference.  Arkistoitu 5.1.2010. Viitattu 26.2.2015. (englanniksi)
2. ↑

Yhdysvaltain joukkue – Kesäolympialaiset 2004
4 Iverson |
5 Marbury |
6 Wade |
7 Boozer |
8 Anthony |
9 James |
10 Okafor |
11 Marion |
12 Stoudemire |
13 Duncan |
14 Odom |
15 Jefferson |
Valmentaja Brown



|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
**Steponas Darius** (alun perin **Steponas Darašius**, Yhdysvalloissa tunnettu nimellä **Stephen Darius**; 8. tammikuuta 1896 Rubiške, Liettua – 17. heinäkuuta 1933 Pszczelnik, Puola) oli liettualainen lentäjä.

Darius syntyi Rubiškessa, silloisen Venäjän keisarikunnan Kaunasin kuvernementin alueella. Hän muutti perheensä kanssa Yhdysvaltoihin vuonna 1907. Hän liittyi Yhdysvaltain armeijaan vuonna 1917 Yhdysvaltain lähdettyä mukaan ensimmäiseen maailmansotaan ja vaihtoi sukunimensä muotoon Darius. Hän palveli puhelinoperaattorina Ranskassa. Darius palasi Liettuaan vuonna 1920 ja liittyi Liettuan armeijaan, jonka sotilaskoulusta hän valmistui seuraavana vuonna. Hän oli mukana järjestämässä Klaipėdan kapinaa vuonna 1923. Liettuassa ollessaan hän hankki myös lentolupakirjan.

Darius oli innokas urheilija. Liettuassa ollessaan hän pelasi muun muassa koripalloa, baseballia, jääkiekkoa ja jalkapalloa, jossa hän edusti Liettuan jalkapallomaajoukkuetta sen ensimmäisessä virallisessa ottelussa Viroa vastaan 23. kesäkuuta 1923. Hän oli ensimmäinen, joka julkaisi Liettuassa lehtisiä koripallosta ja baseballista, joten hänen katsotaan tuoneen lajit Liettuaan. Darius perusti myös *Sporto Žurnalas* -urheilulehden.

Hän palasi Yhdysvaltoihin vuonna 1927 ja alkoi työskennellä ilmailun parissa. Hän perusti South Bend Airways -lentoyhtiön, jonka laivastoon kuului Pheasant H-10 ja Longwing Eaglerock.

15. heinäkuuta 1933 hän yritti Stasys Girėnasin kanssa välilaskutonta lentoa New Yorkista Kaunasiin. He ylittivät Atlantin *Lituanicaksi* nimetyllä Bellanca CH-300 Pacemaker -koneellaan 37 tunnissa 11 minuutissa. Kone syöksyi kuitenkin maahan 17. heinäkuuta hieman puolen yön jälkeen Kuhdammin kylässä Saksassa (nykyään Pszczelnik Puolassa). Syyksi arveltiin vaikeita sääoloja ja moottoriongelmia. Darius ja Girėnas kuolivat molemmat maahansyöksyssä. He olivat lentäneet yli 6 400 kilometriä ja olivat vain 650 kilometrin päässä kohteestaan.

Kuvia
-----

* Lituanica lentäjineen.*Lituanica* lentäjineen.
* Steponas Darius, Stasys Girėnas ja Lituanica kymmenen litin setelissä.Steponas Darius, Stasys Girėnas ja *Lituanica* kymmenen litin setelissä.
* Lituanican lennon 80-vuotisjuhlan postimerkki vuodelta 2013.*Lituanican* lennon 80-vuotisjuhlan postimerkki vuodelta 2013.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Steponas Darius** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Steponas Darius