recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Valotunnus** merenkulussa on tapa näyttää merenkulun turvalaitteiden valoja niiden erottamiseksi toisistaan.

Kun majakat alkoivat yleistyä jo varhain huomattiin että niiden oli erotuttava toisistaan pimeälläkin.

Pulma oli kauan ratkaisematon kunnes avotulimajakoiden sijaan kehitettiin lyhdyillä varustetut; niihin asennettiin mitä erilaisimpia koneistoja ja verhoja muotoilemaan valoja halutun laisiksi. 

Gustaf Dalénin käänteentekevät keksinnöt ratkaisivat pulman lopullisesti; asetyleenivalo oli jo lähtökohtaisesti suunniteltu eri mahdollisuuksille näyttää valoa.

Majakoissa ja valaistuissa merimerkeissä on monta eri mahdollisuutta: kiintovalo, katkovalo, tasarytmivalo, vilkku, pikavilkku, nopea pikavilkku ja morsevalo.

**Linjaloisto**issa käytetään usein erivärisiä valoja, varsinkin jos kaksi sellaista on niin lähekkäin että on sekaantumisen vaara.

**Sektoriloisto**t näyttävät väylän oikean suunnan valkoisella valolla; jos loistoa kohti ajettaessa valo muuttuu punaiseksi, alus on väylästä vasemmalla ja jos vihreäksi niin oikealla; päinvastaiseen suuntaan ajettaessa värit ovat toisin päin; nämä valosektorit on merkitty karttaan josta myös näkee mikä on väylän nimelliskulkusuunta: mereltä satamaa tai latvavesiä kohti, Suomenlahdella lännestä itään ja Pohjanlahdella etelästä pohjoiseen. 

Näin eri turvalaitteet voidaan tunnistaa valonsa perusteella.

Majakoista pidetään erityistä tasaisin välein päivitettävää ajantasaista **Loistoluettelo**a johon on merkitty tarkasti kunkin turvalaitteen sijainti, mahdollinen kansainvälinen numero, nimi, valon korkeus merenpinnasta, ulkoasu sekä valotunnus; aiemmin oli myös piirroskuva kustakin majakasta sekä tiedot radiomajakoista tai sumumerkinantoasemasta ennen viimemainittujen poistamista.

Myös viitoissa käytetään valotunnusta: pohjoisviitassa tunnus on nopea pikavilkku, itäviitassa kolme väläystä jaksossa, eteläviitassa kuusi nopeaa väläystä ja yksi pitempi sekä länsiviitassa yhdeksän; tämä viittaa muistisääntönä kellotauluun. 

Lateraaliviitoissa on niiden väriä vastaavat punainen ja vihreä vilkku.

Lähteet
-------

* Kaj.Erik Löfgren: Veneilijän merenkulkuoppi I - Saaristonavigointi; Suomen Navigaatioliitto 2005
| "Wish/Starless Night"Olivia Lufkin |
| --- |
| Singlen "Wish/Starless Night" kansikuva |
| Singlen tiedot |
|  Albumilta | *Olivia Inspi Reira (Trapnest)* |
|  Julkaistu | 11. lokakuuta 2006 |
|  Tuottaja(t) | Cutting Edge |
|  Tyylilaji | Pop rock |
|  Kesto | 13.08 |
|  Levy-yhtiö | Cutting Edge |
| Olivia Lufkinin muut singlet |
| "A Little Pain"2006 | "Wish/Starless Night"2006 | "Sailing Free"2009 |

**Wish/Starless Night** on Olivia Lufkinin kymmenes single ja hänen toinen single joka on julkaistu *Olivia Inspi Reira (Trapnest)* työnimen alla. Se julkaistiin CD:lle ja CD&DVD:lle 11. lokakuuta 2006. Kaksi otsikoitua raitaa tehtiin erityisesti Nana animeen. Wish-singleä käytettiin kyseisessä ohjelmassa avaussinglenä ja Starless Nightiä puolestaan lopetussinglenä. Wish/Starless Night on tällä hetkellä Olivian parhaiten menestynyt single ollen ylimmillään sijalla #7 viikoittaisella Oricon Charts-listalla.

Tower Recordsin mukaan Wish/Starless Nightiä on myyty kansainvälisesti tähän mennessä yhteensä 225 274 kappaletta.

Raidat
------

**CD-levyn lista**

* 1. "Wish"
* 2. "Starless Night"
* 3. "Close Your Eyes" / Olivia

**DVD-levyn lista**

* 1. "Wish" <video clip>
* 2. Trapnest Original Animation Clip

Henkilöstö
----------

* Vokalisointi: Olivia Lufkin
* Koskettimet & Ohjelmointi: Tomoji Sogawa
* Kitara & Basso: Susumu Nishikawa
* Kitara & Syntetisaattori: Kansei
* Ohjelmointi: Jeffrey Lufkin

Lähteet
-------

1. ↑  Tower.com: Wish/Starless Night *tower.com*.  [vanhentunut linkki]
Naruun pujotettuja paperikurkia
**Senbazuru** (jap. 千羽鶴) on japanilainen käsite, joka merkitsee tuhatta langalla toisiinsa liitettyä origami-kurkea (jap. *orizuru*). Moniväriset paperikurjet voidaan ripusta narusta roikkumaan esimerkiksi kattoon. Japanilaisen uskomuksen mukaan kurjet elävät tuhatvuotiaiksi, mikä on saattanut vaikuttaa senbazurun vaatimaan lukumäärään. Koska tähän kuluva työn ja ajan määrä on korkea, senbazuruja tekevät usein ihmisryhmät, kuten koulujen kerhojen jäsenet tai hyväntekeväisyysliikkeet.

Senbazurun valmiiksi saavalle taholle uskotaan suotavan yliluonnollisia etuja, kuten onnellisuus, ikuinen hyvä onni, sairaudesta paraneminen tai muuta vastaavaa – joskus mainitaan, että sen täytyy edun saamikseksi olla kokonaan yhden henkilön tekemä. Avioliittoa solmittaessa morsiamen isä saattaa lahjoittaa avioparille senbazurun, minkä uskotaan tuovan avioparille tuhat vuotta hyvää onnea.

Senbazurun suosio kasvoi 1950-luvun jälkeen Sadako Sasakin kokeiltua sitä ennen kuin kuoli leukemiaan, johon oli sairastunut Hiroshiman pommituksessa vuonna 1945. Ennen kuolemaansa hän ehti taitella 644 paperikurkea.

Perinteen mukaisesti senbazurun hävittäminen tapahtuu viemällä se temppeliin, missä se poltetaan.

Lähteet
-------

* Brazil, Mark: Senbazuru One Thousand Cranes *japanvisitor.com*. Viitattu 20.11.2020. (englanniksi)
* Hinders, Dana: 1,000 Origami Paper Cranes for Good Fortune *thesprucecrafts.com*. Viitattu 20.11.2020. (englanniksi)
* Origami Cranes at Shrines & Temples *allabout-japan.com*. Viitattu 20.11.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Senbazuru** Wikimedia Commonsissa
**Gamla bankhuset** on Uumajassa, Ruotsissa sijaitseva keltainen kaksikerroksinen uusrenessanssityylinen kivirakennus, joka rakennettiin vuonna 1877. Rakennus sijaitsee Storgatan 34:ssä Uumajanjoen pohjoispuolella. Rakennuksen pyöreiden kulmien vuoksi se on saanut lempinimen **Smörasken** (*suom*. voirasia)

Rakennus
--------

Rakennus on rakennettu kivestä tyypillisen uusrenessanssityylin mukaisesti vuonna 1877 Axel Cederbergin pohjapiirrosten mukaan. Cederberg toimi tuolloin kaupungin teknisenä neuvonantajana. Rakennuksessa on kaksi kerrosta, ja se on maalattu keltaiseksi. Alun perin pankin eteinen ja toimistot sijaitsivat pohjakerroksessa ja ylempi kerros oli pankinjohtajalle. Ylemmässä kerroksessa oli suuri kuusihuoneinen asunto ja poikamieshuone.

Historia
--------

Rakennus valmistui vuonna 1877 ja se oli *Westerbottens enskilda banks* -yhtiön ensimmäinen pankkirakennus ja samalla Uumajan ensimmäinen kivitalo. Vuonna 1888 sattuneen Uumajan tulipalon jälkeen avautui mahdollisuus uuden pankkirakennuksen avaamiseen keskeisemmälle paikalle ja edustavampaan sijaintiin. Vuonna 1894 pankki siirsi sen toimintonsa uuteen pankkirakennukseen Rådhusparkeniin, jossa toimii tällä hetkellä Handelsbanken. Vanha pankkirakennus sen sijaan otettiin käyttöön kerrostalona. Rakennus on vuosien saatossa ollut eri yritysten käytössä, kuten Västerbottenin museon kokoelman väliaikaisena varastohuoneena vuosina 1936–1946 ja Uumajan kaupunginkirjastona vuosina 1935–1954.

Vuodesta 1980 rakennus on ollut kulttuuriperintörakennus, ja sen omistaa Umeå Energi, joka teki vuonna 1992 laajoja korjaustöitä.

Lähteet
-------

1. 1 2  "Smörasken" *vbm.se*. Västerbottens museum.  Arkistoitu 3.5.2014. Viitattu 3.5.2014. (ruotsiksi)
2. ↑  Jannike Dahlberg: Smörasken - inte bara till smörgåsen *skolresurser.net.umea.se*. umea.se. Viitattu 3.5.2014. (ruotsiksi)
3. ↑  Eriksson, Karin: *Hus med historia i Umeå*, s. 229. Västerbotten (Umeå. 1920), 4/1974. (ruotsiksi)
4. 1 2  Kulturbyggnader *umeaenergi.se*. Umeå Energi AB.  Arkistoitu 26.12.2018. Viitattu 3.5.2014. (ruotsiksi)
5. ↑  Gamla bankhuset, "Smörasken" *kringla.nu*. Riksantikvarieämbetet. Viitattu 3.5.2014. (ruotsiksi)
*Tämä artikkeli käsittelee kreikkalaista tarusankaria. Katso muita merkityksiä täsmennyssivulta.*
Khryses yrittää lunastaa sotasaaliiksi otetun tyttärensä Agamemnonilta. Viininsekoitusastia Taraksesta, n. 360–350 eaa.
**Agamemnon** (m.kreik. Ἀγαμέμνων) oli kreikkalainen tarusankari, Atreuksen poika, Mykenen kuningas, kreikkalaisten ylipäällikkö Troijan sodassa.

Kun hän oli tappanut erään Artemiille pyhitetyn hirven, nosti jumalatar epäsuotuisan sään, joka esti kreikkalaisia purjehtimasta Auliin satamasta kohti Troijaa. Lepyttääkseen jumalattaren vihan Agamemnon uhrasi hänelle tyttärensä Ifigeneian. Sodan aikana Agamemnon riitautui Akhilleuksen kanssa ja oli ylimielisyydellään aiheuttaa koko sotajoukon tuhon. Agamemnonin palatessa kotiin sotasaaliikseen saamansa Kassandran kanssa hänen vaimonsa Klytaimnestra surmasi hänet rakastajansa Aigisthoksen avustamana. Agamemnonin ja Klytaimnestran poika Orestes kosti myöhemmin isänsä kuoleman. Tapahtumista kertoo muun muassa Aiskhyloksen trilogia *Oresteia*, ja Agamemnonin surmasta sen ensimmäinen tragedia *Agamemnon*.

Yksi Mykenestä löydetyistä kultaisista kuolinnaamioista on saanut nimen Agamemnonin kuolinnaamio, mutta se on todellisuudessa 300 vuotta Troijan sotaa ja mahdollista historiallista Agamemnonia varhaisempi.

Lähteet
-------

1. ↑  Mask of Agamemnon Australian Museum. Viitattu 29.8.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Agamemnon** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Thyestes** | **Mykenen kuningas**1200-1100-luku eaa.Kuvitteellinen kronologia | Seuraaja:**Aigisthos** |
**Wisaksil Wangek** (s. 8. joulukuuta 1986 Si Sa Ket, Thaimaa) on thaimaalainen ylemmän kärpässarjan nyrkkeilijä ja painoluokan WBC liiton hallitseva maailmanmestari.

Ammattinyrkkeilyura
-------------------

Wangek ryhtyi ammattinyrkkeilijäksi vuonna 2009. Uran alku ei ollut lupaava sillä Wangek hävisi ensimmäisen nyrkkeilyottelunsa Akira Yaegashille teknisellä tyrmäyksellä kolmannessa erässä. Ura ei jatkunut lupaavasti Wangekin hävitessä uransa viidestä ensimmäisestä ottelusta kolme ja yksi päättyi tasatulokseen. Vuonna 2013 Wangek kohosi WBC liiton maailmanmestariksi voittamalla Yota Saton kahdeksannessa erässä tuomarin keskeyttäessä ottelun. Wangek menetti WBC liiton mestaruuden vuonna 2014 hävitessään kamppailun teknisellä päätöksellä kahdeksannessa erässä. Ottelussa Wangekin ja Carlos Cuadrasin päät olivat osuneet yhteen. Päiden törmäys oli aiheuttanut Cuadrasille haavan, jonka vuoksi tämä ei kyennyt jatkamaan ottelua ja Wangek tuomittiin häviäjäksi tuomarien pisteiden perusteella.

Vuonna 2015 Wangek voitti WBC liiton haastajaottelussa Jose Salgadon. Vuonna 2017 Wangek voitti Roman Gonzalezin enemmistöpäätöksellä kaksitoistaeräisessä ottelussa ja kohosi WBC liiton mestariksi toisen kerran urallaan.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Yota Sato** | **WBC liiton ylemmän kärpässarjan maailmanmestari**3. toukokuuta 2013 - 31. toukokuuta 2014 | Seuraaja:**Carlos Cuadras** |

|  |  |
| --- | --- |
| Edeltäjä:**Roman Gonzalez** | **WBC liiton ylemmän kärpässarjan maailmanmestari**27. maaliskuuta 2017

 |

Aiheesta muualla
----------------

* Ammattinyrkkeilyottelut boxrec.comissa
**Vatnsoyrar** on kylä Vágarin saaren keskiosassa Färsaarilla. Saariryhmän luoteiskolkassa sijaitseva kylä on Färsaarten ainoa sisämaakylä. Merenrannan sijasta kylä on kehittynyt Färsaarten suurimman järven Sørvágsvatnin (myös nimellä Leitisvatn) pohjukkaan. Vuonna 1921 perustettu kylä kuuluu Vágarin kuntaan, ja asukkaita siellä oli vuonna 2013 yhteensä 53.

Toisen maailmansodan aikana Britannian armeija käytti Sørvágsvatn-järveä vesilentokoneiden lentokenttänä. Nykyisin kylässä toimii lapsille ja nuorille suunnattu kristillinen Plymouthin veljien Zarepta-leirikeskus.

Kohti Vatnsoyrarin kylää virtaava pieni joki. Kylä ja Sørvágsvatn-järvi näkyvät taustalla.
Vanha talli Vatnsoyrarissa.

Väestö
------

Oheisessa taulukossa esitetyt Vatnsoyrarin väkiluvut pohjautuvat Färsaarten tilastokeskuksen (fääriksi *Hagstova Føroya*) tietoihin.

| Vuosi | Väkiluku yhteensä | Miehiä | Naisia |
| --- | --- | --- | --- |
| 1985 | 62 | 34 | 28 |
| 1987 | 57 | 31 | 26 |
| 1989 | 53 | 29 | 24 |
| 1991 | 42 | 22 | 20 |
| 1993 | 48 | 21 | 27 |
| 1995 | 46 | 22 | 24 |
| 1997 | 46 | 20 | 26 |
| 1999 | 42 | 18 | 24 |
| 2001 | 40 | 19 | 21 |
| 2003 | 39 | 19 | 20 |
| 2005 | 56 | 29 | 27 |
| 2007 | 54 | 30 | 24 |
| 2009 | 56 | 29 | 27 |
| 2011 | 53 | 28 | 25 |
| 2013 | 53 | 29 | 24 |

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Vatnsoyrar Faroeislands.dk. Viitattu 29.4.2013. (englanniksi)
2. ↑  Koivu, Sirkku: *Färsaaret kiikarissa*, s. 46. S. Koivu, 1982. ISBN 951-99397-3-3.
3. 1 2  Population 1. January by village/city, year and gender Hagstova Føroya. Viitattu 29.4.2013. (englanniksi)
4. ↑  About Zarepta Zarepta. Viitattu 29.4.2013. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Vatnsoyrar** Wikimedia Commonsissa
**Vatsalihasliikkeistä** on olemassa useita erilaisia muunnelmia. Istumaannousuissa nostetaan alustasta alaselkä, mutta rutistuksissa pelkästään yläselkä. Rutistusten etu on siinä, että ne eristävät vatsalihakset, eivätkä rasita lonkankoukistajia.

Sekä istumaannousut että rutistukset rasittavat suoria vatsalihaksia, mutta tekemällä ne kiertäen saadaan rasitettua myös vinoja vatsalihaksia. Tämän lisäksi vinoja vatsalihaksia voi harjoittaa esimerkiksi sivutaivutuksilla. Haluttaessa kohdistaa rasitus suoran vatsalihaksen alaosaan, voidaan tehdä erilaisia jalkojennostoja.

Vatsalihaspito
--------------

Staattiset vatsalihaspidot kohdistuvat vatsalihasten syvimpiin osiin. Kun "syviä vatsalihaksia" harjoitetaan, saa vatsa enemmän ryhdikkyyttä, jolloin sen roikkuminen saattaa vähentyä. Eräs hyvä vatsalihaspito suoritetaan pysyttelemällä ikään kuin punnerrusasennossa: noustaan kyynärpäiden sekä varpaankärkien varaan niin, ettei mikään muu osa ruumiista kosketa lattiaa, ja yritetään pysyä asennossa mahdollisimman kauan.
**Kamojoki** (jap. 鴨川 tai 賀茂川, *Kamogawa*) on Kioton kaupungin läpi virtaava, Yodojoen vesistöön kuuluva joki Japanissa. Se saa alkunsa Tanbavuoriin kuuluvalta Sajikigatakelta Kioton luoteispuolella ja virtaa Kioton allaslaakson läpi etelään. Joen pituus on lähteestä riippuen 30–35 kilometriä ja sen valuma-alue on 209 neliökilometriä.

Kamojoen alkulähde on Kioton kaupungin Kitan suuralueen Kumogahatan kaupunginosassa. Kioton allaslaakson pohjoispuolisilla vuorilla Kamoon liittyy pieni Kuramajoki, sen jälkeen Kioton keskustan pohjoispuolella Demachin alueella Takanojoki. Demachista Kamo virtaa suoraan etelään Kioton keskustan itäosien läpi Fushimin suuralueelle, jonka Shimotoban kaupunginosassa se yhtyy ensin Katsurajokeen ja lopulta Yodojokeen, joka virtaa edelleen Osakanlahteen. Joen nimestä on kaksi eri kirjoitusasua: Demachista ylävirtaan nimi kirjoitetaan 賀茂川, alavirtaan 鴨川.

Alun perin Kamojoki virtasi nykyisen uomansa länsipuolella Horikawa-valtakadun kohdalla, mutta sitä siirrettiin itään Heian-kyōn perustamisen yhteydessä 700-luvun lopulla. Kioto on historiansa ajan kärsinyt joen tulvista, joita on yritetty hillitä rakentamalla joen reunoille pengerryksiä. Penkereitä rakennutti muun muassa Toyotomi Hideyoshi 1500-luvulla. Niitä uusittiin suurimittakaavaisessa rakennusurakassa 1930-luvun puolivälissä, kun rankkasateet olivat vahingoittaneet monia joen ylittäviä siltoja.

Historiallisesti Kamojoen penkat muun muassa Gojō-valtakadun sillan tietämillä ovat toimineet teloituspaikkana. Joen vettä on myös käytetty šintolaisiin *misogi*-puhdistautumisrituaaleihin ja kankaiden *yūzen*-värjäykseen. Edo-kauden alkuvaiheilta lähtien joen töyräistä tuli huvittelupaikkoja, joihin keskittyi esimerkiksi teatteritoimintaa ja aikansa kummajaisnäytöksiä (*misemonogoya*). Nykyisinkin joen rannoille on Kioton keskusta-alueella sijoittunut ravintoloita ja majataloja.

Kamojoki ei vähävetisenä sovellu hyvin tavarankuljetukseen. 1600-luvun alkupuolella kauppias Suminokura Ryōi rakennuttikin sen vierelle tätä tarkoitusta varten Takasejoen.

Kuvia
-----

* Kamojoki ja Pontochōn kaupunginosaaKamojoki ja Pontochōn kaupunginosaa
* Kyōto Kamogawa no yūgure, Kawase Hasuin puupiirros*Kyōto Kamogawa no yūgure*, Kawase Hasuin puupiirros
* Kirsikankukkia Kamon varrellaKirsikankukkia Kamon varrella
* Gojō-kadun silta vuonna 1865Gojō-kadun silta vuonna 1865
* Shijō-kadun silta vuonna 1928Shijō-kadun silta vuonna 1928

Katso myös
----------

* Kamigamo-jinja
* Shimogamo-jinja

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  日本大百科全書(ニッポニカ) / ブリタニカ国際大百科事典: 鴨川 Kotobank. Viitattu 17.06.2021.
2. 1 2  世界大百科事典 第２版: 賀茂川∥鴨川 Kotobank. Viitattu 17.06.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kamojoki** Wikimedia Commonsissa
**Alberth Josué Elis Martínez** (s. 12. helmikuuta 1996 San Pedro Sula) on hondurasilainen jalkapalloilija, joka edustaa kotimaansa pääsarjassa pelaavaa CD Olimpiaa. Pelipaikaltaan Elis on hyökkääjä. Hän kuuluu myös Hondurasin jalkapallomaajoukkueeseen.

Ura
---

### Seurajoukkueura

Elis on CD Olimpian kasvatti. Hän debytoi seuran paidassa Hondurasin liigassa kaudella 2013-2014 pelaten yhdeksän ottelua tekemättä maaleja. Hän voitti tuolla kaudella myös liigan Clausura-mestaruuden. Kaudella 2014-2015 Elis on onnistunut maalinteossa kuudesti 18 ottelussa. Englannin valioliigan Everton on kiinnostunut Elisistä.

### Maajoukkueura

Elis kuului Hondurasin joukkueeseen vuoden 2013 alle 17-vuotiaiden MM-kilpailuissa, joissa hän pelasi neljässä ottelussa. Alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa hän on pelannut vuodesta 2015 lähtien. Hondurasin jalkapallomaajoukkueessa Elis teki debyyttinsä jo lokakuussa 2014 ystävyysottelussa Meksikoa vastaan.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑
5. ↑
Kosan piiri Permin aluepiirin kartalla.
**Kosan piiri** (ven. Коси́нский райо́н, *Kosinski raion*; komipermjakiksi Кöсла́дор райо́н, *Köslador raion*) on kunnallinen itsehallintoalue Permin aluepiiriin kuuluvassa Permin Komin piirikunnassa Venäjällä. Vuonna 1924 perustetun piirin pinta-ala on 3 462 neliökilometriä. Asukkaita on 7 600 henkeä (vuonna 2009).

Kosan piiri sijaitsee Permin Komin itäosassa. Koillisessa se rajoittuu Tšerdynin, idässä Solikamskin ja Usoljen, etelässä Kudymkarin, lännessä Jurlan ja Kotšovon sekä luoteessa Gainyn piireihin. Pinta-alasta yli 90 % on metsää. Hyötykaivannaisia ovat hiekka ja sora, savi, turve ja kivennäisvedet. Seudulla virtaa Kosa-joki.

Piiriin kuuluu neljä maalaiskuntaa: Kosa, Levitši, Svetlitsa (keskuspaikka Novaja Svetlitsa) ja Tšazevo. Hallinnollinen keskus on Kosan kylä, josta on 163 kilometriä Kudymkariin, 256 kilometriä Solikamskiin ja 338 kilometriä Permiin. Asutuskeskuksia on yhteensä 59.

Asukkaista on vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 71,7 % komipermjakkeja ja 25,7 % venäläisiä. Kaupunkiväestöä ei ole.

Piirin kautta kulkee Kosan ja Solikamskin välinen maantie. Tärkeimmät elinkeinot ovat metsäteollisuus sekä maatalous, joka on erikoistunut maidon ja lihan tuotantoon.

Piirissä toimii 13 yleissivistävää koulua, ammattikoulu, musiikkikoulu ja lasten luomistyön keskus. Kulttuurilaitoksia ovat 21 kulttuuri- ja vapaa-ajankeskusta sekä 14 kirjastoa. Paikallislehtenä ilmestyy *Komi-Permjatskije vesti* ("Permin Komin viestit").

Seudulla on useita arkeologisia muistomerkkejä. Nähtävyyksiin kuuluu Kosan ortodoksinen kirkko.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Entsiklopedija Permi: Kosinski munitsipalnyi raion *enc.permkultura.ru*. Viitattu 13.2.2010. (venäjäksi)[vanhentunut linkki]
2. 1 2  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki: Tšislennost naselenija Rossijskoi Federatsii po gorodam, posjolkam gorodskogo tipa i raionam na 1 janvarja 2009 g.  2009. Moskva:  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki (Rosstat).  Arkistoitu 21.10.2011. Viitattu 13.2.2010. (venäjäksi)
3. ↑  Kosan piiri Permin Komin sivustolla *komiokrug.ru*.  Arkistoitu 10.7.2009. Viitattu 5.1.2009. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kosan piirin sivusto (venäjäksi)

Permin aluepiirin piirit ja *kaupunkipiirikunnat*
Aleksandrovsk • Barda • *Berezniki* • Berjozovka • Bolšaja Sosnova • Dobrjanka • Gainy • Gornozavodsk • Gremjatšinsk • Gubaha • Iljinski • Jelovo • Jurla • Jusva • Karagai • Kišert • Kizel • Kosa • Kotšovo • Krasnokamsk • Krasnovišersk • Kudymkar • *Kudymkar* • Kujeda • Kungur • *Kungur* • Lysva • Nytva • Ohansk • Oktjabrski • Orda • Osa • Otšor • Perm • *Perm* • Siva • Solikamsk • *Solikamsk* • Suksun • Tšaikovski • Tšastyje • Tšerdyn • Tšernuška • Tšusovoi • Uinskoje • Usolje • Vereštšagino • *Zvjozdnyi*
**Vator Oy** oli suomalainen, vuonna 1938 perustettu venealan tukku- ja vähittäismyyntiin keskittyvä yritys. Aiemmin Vator valmisti veneitä. Yritys oli liikevaihdoltaan Suomen suurin puhtaasti veneitä ja siihen liittyviä tarvikkeita myynyt ketju. Vatorilla oli viisi myymälää Helsingissä, Tampereella ja Turussa. Vatorin pitkäaikaisena toimitusjohtajana 1944–1983 toimi teollisuusneuvos Jussi Nemes.

Vator oli alkujaan Helsingin Jollaksessa toiminut puuveneveistämö, ja yritys valmistikin puuveneitä aina 1960-luvun lopulle saakka. 1970-luvulle tultaessa materiaali vaihtui lujitemuoviin, ja vuonna 1974 toiminta siirtyi tilanpuutteen vuoksi Jollaksesta Puumalaan*lähde?*. Vuonna 1986 Vator myi veneentuotantonsa Flipper-konsernille.

Vuonna 2006 Vator esitteli pitkästä aikaa uuden Vator-mallin, *Vator 27*:n. Se on edeltäjistään poiketen urheilullinen luksusvene.

Vator ajautui konkurssiin kesällä 2009. Se oli Suomen suurin puhtaasti veneitä ja siihen liittyviä tarvikkeita myyvä veneketjumyymälä. Toimitusjohtajata Joel Nemesin mukaan yritys kaatui, kun Mercury-moottoreiden amerikkalainen emoyhtiö Brunswick otti haltuunsa Vatorilla 56 vuotta olleen moottoreiden maahantuontioikeuden. Yhtiö haastoi Brunswickin sopimusrikkomuksesta oikeuteen ja vaati lähes kymmenen miljoonan vahingonkorvauksia. Välimiesoikeus päätti kesäkuussa 2009, että korvauksia ei tule.

Vatorin pääomistaja ja toimitusjohtaja Joel Nemes tuomittiin 2011 puolentoista vuoden ehdolliseen vankeuteen kavalluksesta. Hän oli vuosina 2007–2009 myynyt Nordealta vuokraamansa veneet eteenpäin pankille ilmoittamatta, ja vielä myynnin jälkeenkin hän oli tehnyt niistä Nordean kanssa uuden vuorasopimuksen. Yritys oli vakavissa talousvaikeusissa ja ajautui konkurssiin. Kavallus paljastui vasta konkurssin yhteydessä 2009.

Kirjoja
-------

* Ala-Pöllänen, Anne: *Vator – puoli vuosisataa veneitä ja moottoreita*. [Helsinki]: Vator, 2005.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Venevalmistaja Vatorin taru on lopussa Yle.fi. Viitattu 12.7.2009.
2. ↑  Yrityksen 07218096 tiedot Kauppalehti. Viitattu 12.7.2009.
3. 1 2 3 4 5 6  Venemyymäläketju Vator hakeutui konkurssiin  11.7.2009. Helsingin Sanomat.  Arkistoitu 13.7.2009. Viitattu 12.7.2009.
4. ↑  Venevalmistaja Vator hakeutui konkurssiin  11.7.2009. Nelonen.  [vanhentunut linkki]
5. ↑  Sofia Kotilainen: Jussi Nemes *Biografiasampo*. Viitattu 6.7.2023.
6. ↑  Lasse Kerkelä, Veneyrityksen johtaja kavalsi pankilta 16 venettä, Helsingin Sanomat 8.9.2011 sivuA 16

Aiheesta muualla
----------------

* Yrityksen kotisivu
* *Kippari*-lehden artikkelisarja Vatorista: Osa 1: Vesille nopeutta ja tyylikkyyttä ja Osa 2: Veneitä vaativille
**Kosa** (ven. Коса́) on kylä, maalaiskunta sekä Permin aluepiiriin Permin Komin piirikuntaan kuuluvan Kosan piirin hallinnollinen keskus. Se sijaitsee Kosa-joen lähellä 163 kilometriä Kudymkarista pohjoiseen. Asukkaita on 2 300 henkeä (vuonna 2002).

Kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1579 nimellä Nyrovin pogosta. 1700-luvun lopulta lähtien se oli Tšerdynin kihlakunnan Selištšen volostin ja vuodesta 1924 lähtien Kosan piirin keskus.

Kosassa toimii rakennus- ja korjausyrityksiä. Kylässä on keskikoulu, lasten luomistyön keskus, musiikkikoulu, ammattikoulu, kulttuuritalo ja kaksi kirjastoa. Nähtävyyksiin kuuluvat vuosina 1802–1845 rakennettu pyhän Nikolauksen kirkko ja vuonna 1914 pystytetty sairaalarakennus. Lähistöllä on keskiaikainen muinaislinna ja kivikautinen asuinpaikka.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Entsiklopedija Permi: Kosa *enc.permkultura.ru*. Viitattu 14.2.2010. (venäjäksi)[vanhentunut linkki]
2. ↑  Komi-permjatski avtonomnyi okrug: Kosinski raion *komiokrug.ru*.  Arkistoitu 10.7.2009. Viitattu 14.1.2010. (venäjäksi)
3. ↑  Vserossijskaja perepis naselenija 2002 goda: Tom 1 - Tšislennost i razmeštšenije naselenija: 4. Tšislennost naselenija Rossii, federalnyh okrugov, subjektov Rossijskoi Federatsii, raionov, gorodskih poseleni, selskih naseljonnyh punktov - raitsentrov i selskih naseljonnyh punktov s naselenijem 3 tysjatši i bolee tšelovek *perepis2002.ru*.  Arkistoitu 7.2.2012. Viitattu 14.2.2010. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kosan piirin sivusto (venäjäksi)
Blaun oireyhtymän iho-oireita
**Blaun oireyhtymä** on erittäin harvinainen perinnöllinen sairaus, joka aiheuttaa ihon, nivelten ja silmän suonikalvoston tulehduksia eli dermatiittia, artriittia ja uveiittia. Muita mahdollisia oireita ovat muiden elinten muutokset ja kuumeilu. Jos Blaun oireyhtymää taudinkuvaltaan vastaava tila ilmenee sporadisena ilman perintötekijöiden osuutta, käytetään sairaudesta nimitystä "lapsuusiän sarkoidoosi".

Blaun oireyhtymän oirekuva, vaikeusaste ja tyypillinen vaikeusaste vaihtelevat yksilöllisesti. Hoitamattomana Blaun oireyhtymän eteneminen on kuitenkin vääjäämätöntä. Yleensä potilaat ovat olleet diagnoosihetkellä alle 5-vuotiaita. Niveltulehdus aiheuttaa Blaun oireyhtymässä ensin nivelten turpoamista ja vähitellen tilan edetessä nivelen liikelaajuuden pienenemistä. Tällöin voi ilmetä kulumia ja virheasentoja. Varhaisimpiin iho-oireisiin voivat kuulua rokkoihottuma (eksanteema) ja kirkkaan punainen ihottuma eli eryteema. Ihottuma on luonteeltaan aaltoilevaa eli vuoroin pahenevaa, vuoroin lievittyvää. Uveiitti voi aiheuttaa kaihin tai kohoavan silmänpaineen; ilman hoitoa näkökyky saattaakin alkaa heikentyä.

Granulomatoottinen tulehdus voi Blaun oireyhtymässä aiheuttaa myös muiden elinten ongelmia. Näitä voi ilmetä esimerkiksi keuhkoissa, munuaisissa tai maksassa. Verenpaine voi kohota ja kuumeilu olla toistuvaa. Jos epäily Blaun oireyhtymästä on herännyt ja muut mahdolliset syyt oireiden taustalla poissuljettu, voidaan Blaun oireyhtymän diagnoosista päästä varmuuteen geenitestillä. Blaun oireyhtymä johtuu NOD2-geenin mutaatiosta. Sen periytymistapa on autosomaalinen ja vallitseva. Blaun oireyhtymä on parantumaton, mutta lääkehoidolla hallittavissa. Oireiden lievitys ja taudin etenemisen pysäyttäminen ovatkin hoidon päätavoitteet. Käytettäviä lääkkeitä ovat olleet tulehduskipulääkkeet, metotreksaatti, kortikosteroidit ja vaikeissa tapauksissa esimerkiksi TNF-alfan estäjiin kuuluvat infliksimabi sekä adalimumabi. Hyvän lääkehoidon myötä on todettu psykomotorisen kehityksen muodostuvan normaaliksi, elämänlaadun hyväksi ja kasvun lähes normaaliksi. Sairauden aktiivisuus saattaa vaihdella elämän eri vaiheissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Blaun oireyhtymä / Lapsuusiän sarkoidoosi Reumaliitto, viitattu 29.6.2023
**Gymnastikos** (m.kreik. Γυμναστικός, myös Περὶ γυμναστικῆς, *Peri gymnastikēs*; lat. *Gymnasticus, De gymnastica*) on Filostratoksen kirjoittama sofistinen teos, joka käsittelee urheilua ja urheiluvalmennusta. Se on ainoita antiikin ajalta säilyneitä tekstejä tältä alalta.

Filostratos kirjoitti 200-luvulla. Hänen teoksensa *Gymnastikos* esittää olevansa käsikirja urheiluvalmentajille. Se ei kuitenkaan tästä huolimatta anna juurikaan ohjeita urheilijoiden päivittäiselle harjoittamiselle. Erikoisena on pidetty myös sitä, ettei teos käsittele urheiluun liitettyjen hyveiden opettamista, mikä oli oleellinen puoli antiikin kreikkalaista urheilua. Sen sijaan Filostratos esittää urheilijoiden harjoituttamisen taidon eräänlaisena viisautena, jota voidaan verrata muun muassa filosofiaan, runouteen ja musiikkiin. Urheilu ilmentää eräänlaista "ruumiillista tietoa". Näin urheilukilpailut ovat omanlaisiaan paikkoja, joissa omia tietoja voidaan esitellä muille. Filostratos kuvaa myös urheilijoiden vartalotyyppejä, ja kytkee nämä paitsi eri urheilulajeihin myös moraalisiin luonteisiin.

Samalla Filostratos kuvaa urheilun ja erityisesti Olympian kisojen historiaa ja siihen liittyvää mytologiaa retoriseen tyyliin. Hän pyrkii esityksellään osoittamaan, että urheilu olisi taantunut varhaisemmista ajoista hänen aikaansa tultaessa, ja näin innoittamaan lukijoitaan. Esityksellä ei kuitenkaan ole paljonkaan tekemistä todellisen historian kanssa, ja nykyisin katsotaan, ettei Filostratoksen oma aika 200-luvulla ollut urheilun suhteen erityisen taantunutta vaan pikemminkin varsin virkeää aikaa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Reid, Heather L.: Philostratus's "Gymnasticus": The Ethics of an Athletic Aesthetic.  *Memoirs of the American Academy in Rome*, 2016, 61. vsk, s. 77–90. Artikkelin verkkoversio.
2. 1 2 3  Philostratus, Heroicus. Gymnasticus. Discourses 1 and 2 *Loeb Classical Library*. Viitattu 9.5.2022.
3. ↑  Reid, Heather L.: Philosophical Introduction to Philostratus' Gymnasticus *Academia.edu*. Viitattu 9.5.2022.
4. 1 2 3  Stocking, Charles H.: The Use and Abuse of Training 'Science' in Philostratus' Gymnasticus.  *Classical Antiquity*, 2016, nro 1, s. 86–125. Artikkelin verkkoversio.

Kirjallisuutta
--------------

* Philostratus: *Gymnasticus*. Teoksessa Philostratus: *Heroicus. Gymnasticus. Discourses 1 and 2*. Edited and translated by Jeffrey Rusten, Jason König. Loeb Classical Library 521. Cambridge, MA: Harvard University Press, 2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Philostratus the Athenian: *De Gymnastica*. Perseus. (muinaiskreikaksi)
* Φιλόστρατος: *Γυμναστικός*. Wikisource. (muinaiskreikaksi)
**Kamla Persad-Bissessar** (s. 22. huhtikuuta 1952) on UNC-puolueen (United National Congress) poliitikko Trinidad ja Tobagosta. Hän toimi maansa pääministerinä vuodesta 2010 alkaen vuoteen 2015. Hän oli ensimmäinen nainen virassaan. Varsinaiselta ammatiltaan Persad-Bissessar on juristi.

Persad-Bissessarin edeltäjä Patrick Manning oli järjestänyt vaalit kesken kauttaan hiljentääkseen opposition puheet epäluottamuksesta. Persad-Bissessarin johtama oppositipuolueiden koalitio sai murskavoiton.

Pääministeri kuuluu maan intialaisperäiseen hinduväestönosaan samoin kuin noin 40 % maanmiehistään. Hän on opiskellut sekä kasvatustiedettä, oikeustiedettä että liiketaloutta, ja opettanut sekä yläkoulussa, ammattikorkeassa että korkeakoulussa. Kuuden vuoden opetusuran jälkeen hän siirtyi asianajajaksi. Politiikassa hän on ollut mukana vuodesta 1987. Vuosina 1995-2001 hän oli oikeuskansleri, oikeusministeri ja opetusministeri. Vuoden 2010 alussa hänestä tuli puolueensa puheenjohtaja, helmikuussa oppositiojohtaja ja toukokuussa vaalivoiton jälkeen maansa pääministeri.

Lähteet
-------

1. ↑  Oppositio voitti Trinidad ja Tobagon vaalit YLE 25.5.2010
2. ↑  Trinidad and Tobago country profile.Leaders BBC news
3. ↑  KAMLA PERSAD-BISSESSAR FIRST WOMAN PRIME MINISTER OF T & T South Asian Outlook
4. ↑  profiles *TT Parliament*. Viitattu 20.4.2019.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kamla Persad-Bissessar**.
* Kamla slammed for calling PM an 'Oreo' (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |

 |
**Korykos** (m.kreik. Κώρυκος, *Kōrykos*, lat. *Corycus*) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Jooniassa nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi Mimaksen niemimaan eli nykyisen Karaburunin niemimaan etelärannikolla, mutta sen tarkkaa sijaintia ei tunneta.

Maantiede
---------

Korykos sijaitsi Erythrain poliksen alueella lähellä kaupungille nimen antanutta Korykos-vuorta, Mimaksen niemimaasta etelään eli Samokselle päin osoittaneella pienemmällä niemellä, joka tunnettiin Korykoksen niemenä (lat. *Coryceon Promontorium*). Korykos oli yksi Korykos-vuoren juurella sijainneen rannikon pienistä satamapaikoista. Samalla niemellä sijaitsi Kasystoksen satamakaupunki, joka saattaa myös olla sama paikka. Kaupungin lähellä sijaitsivat Airain ja Myonnesoksen polikset. Korykoksen kaupunkivaltion hallussa ollut alue oli suhteellisen pienikokoinen, ja sen kooksi on arvioitu alle 25 neliökilometriä.

Joonian Korykosta ei tule sekoittaa tunnetumpaan Korykoksen kaupunkiin Kilikiassa, eikä antiikin muihin Korykos-nimisiin paikkoihin.

Historia
--------

Korykoksen historiasta ei tiedetä paljoakaan. Vaikka kaupunki on luetteloitu polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi, sen todellinen asema tunnetaan kuitenkin huonosti. Kaupungin tiedetään olleen olemassa suuren osan klassista kautta ja ainakin vielä hellenistisen kauden alussa vuonna 323 eaa.  Korykos-vuoren rannikko tunnetaan merirosvouksestaan, ja oletettavasti sitä harjoitettiin myös Korykoksessa.

Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymejä *Korykaīos* (Κωρυκαῖος), *Kōrykios* (Κωρύκιος) ja *Kōrykiōtēs* (Κωρυκιώτης).

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Hansen, Mogens Herman & Nielsen, Thomas Heine: "849 Korykos", *An Inventory of Archaic and Classical Poleis*. An Investigation Conducted by The Copenhagen Polis Centre for the Danish National Research Foundat*ion. Oxford: Oxford University Press, 2004. ISBN 0-19-814099-1.*
2. 1 2 3  Smith, William: "Corycus (3)", *Dictionary of Greek and Roman Geography*. Boston: Little, Brown and Company, 1854. Teoksen verkkoversio.
3. ↑  Corycos Mt. (Ionia) 18 Korykos - Κώρυκος *ToposText*. Viitattu 4.11.2019.
4. ↑  Thukydides: *Peloponnesolaissota* 8.33.2; Plinius vanhempi: *Naturalis historia* 5.29.
5. ↑  Strabon: *Geografia* 14.1.32; Stefanos Byzantionlainen: *Ethnika*, Κώρυκος.
**Kuhmoisten työväentalo** on Kuhmoisten kirkonkylässä sijaitseva työväentalo. Peltoaukean keskellä sijaitsevalla rakennuksella on maisemallista arvoa, ja työväentalona se on kulttuurihistoriallisesti merkittävä. Kuhmoisten kirkonkylän suurten tilakeskusten Muurilan ja Katajamäki-Nuutilan väliin jäävä työväentalo muodostaa yhdessä tilojen kanssa maakunnallisesti merkittävän rakennetun kulttuuriympäristön, yhtenäisen maatalousmaiseman, jolla on historiallisia, rakennushistoriallisia ja maisemallisia arvoja.

Historiaa
---------

Kuhmoisten työväenyhdistys perustettiin vuonna 1902. Yhdistyksen perustajajäsenet olivat lähinnä käsityöläisiä ja muita oman ammatin harjoittajia. Alku oli hankala ja marraskuussa 1904 maksavien jäsenten määrä oli laskenut kolmeen.

Rakennus
--------

Tontti omaa taloa varten saatiin Elli ja Kalle Tervalalta Muurilan talosta. Muistitiedon mukaan yhdistys maksoi tontista yhden markan, jonka Muurilan tilan isäntä antoi lahjoituksena takaisin yhdistykselle. Yhdistys sai rakennusaineet keräyksillä, ja jonkin verran tavaraa ostettiin Kuhmoisten sahalta. Työväentalo valmistui vuonna 1923. Talon suunnitteli Aleksanteri Heino, jolla oli oma puusepänverstas työväentalon tontin lähellä. talo rakennettiin pääasiassa talkoilla, mutta työssä käytettiin myös urakkamiehiä. *lähde?*

Hirsirunkoinen talo vuorattiin peiterimoitetulla pystylaudoituksella vuonna 1954. Talo oli alun perin maalattu punaiseksi, vuonna 1966 se maalattiin vaaleaksi. Vuoraamattomat sisäseinät paneloitiin alaosastaan ja tapetoitiin yläosastaan vuonna 1927. Paneloitu sisäkatto peitettiin akustiikkalevyillä vuonna 1958. Pärekatto vaihdettiin huopakatoksi ja sisäänkäynnin kohdalla ollut torni purettiin 1930-luvun lopulla. Talossa on juhlasali, näyttämö, ravintola, keittiö, eteistilat ja asuinhuone. Talossa ei ole sisävessoja.

Taloa on kunnostettu 2010-luvulla mm. ulkomaalauksella ja ikkunoita kunnostamalla. Oman käytön lisäksi talolla on pidetty erilaisia tapahtumia: kirpputoreja, sadonkorjuujuhlia, lastentapahtumia ja joulumyyjäisiä.

Lähteet
-------

1. ↑  Työmies 15.3.1905 no 62 *digi.kansalliskirjasto.fi*. Viitattu 22.4.2022.
2. 1 2  Andersson, Päivi: Työväentalot Keski-Suomessa *kyppi.fi*.  1979. Viitattu 22.4.2022.
3. ↑  Pirkanmaan maakuntamuseo: Rakennetun ympäristön kohde: Kirkonkylän työväentalo Orimäki *siiri.tampere.fi*. Viitattu 22.4.2022.
4. ↑  Leskelä, Anssi: *SDP:n työväentalot*. Työväen Sivistysliitto, 2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Karhila, Anna: Kuhmoisten työväentalo viiden kauneimman joukkoon *Kuhmoisten Sanomat*.  16.3.2017. Viitattu 21.8.2022.
**Kamov Ka-50** *Black Shark* (Nato-raportointinimi *Hokum*) on venäläinen yksipaikkainen taisteluhelikopteri. Ka-50 suunniteltiin 1980-luvulla ja otettiin käyttöön Venäjän armeijassa 1995. Helikopterista suunniteltiin myös kaksipaikkainen Kamov Ka-52 *Alligator* (Naton kutsumanimi Hokum B). Vuonna 1997 Israel kehitti Kamov:in kanssa Ka-50-2 *Erdogan* nimisen variaation Ka-50:stä. Alkuperäiseen Ka-50 verrattuna helikopterissa on paikka kahdelle lentäjälle, jotka istuivat vierekkäin.

Ka-50 käyttää Ka-52 tapaan Kamovin suunnittelutoimiston kehittämää roottorijärjestelmää, joka muodostuu kahdesta eri suuntaan pyörivästä roottorista ja näin ollen eliminoi peräroottorin tarpeen ja parantaa helikopterin lento-ominaisuuksia ja ketteryyttä. Ka-50 on myös maailman ensimmäinen yksipaikkainen taisteluhelikopteri, joka on varustettu heittoistuimella.

Kopteri on panssaroitu kestämään 12,7 mm panssarinläpäiseviä luoteja ja 23 mm sirpaleita.

Ka-50 pystyy myös kantamaan mukanaan huomattavan suuren määrän erilaista aseistusta ja riippuen tarkoituksesta aseita voidaan kantaa 2 300 kg verran.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kamov Ka-50**.
* Air Force Technology - Ka-50
**British Association for the Advancement of Science** on brittiläinen tieteenedistämisseura. Se perustettiin vuonna 1831, ja mallina käytettiin saksalaista *Gesellschaft Deutscher Naturforscher und Ärzte* -järjestöä. Seuran tarkoituksena on tieteiden edistäminen, yleisön mielenkiinnon johtaminen tieteeseen ja tiedemiesten yhteistyöjärjestönä toimiminen. Järjestön perustamista ehdotti Sir David Brewster, joka piti Royal Societya elitistisenä ja vanhoillisena järjestönä. Järjestön ehkä kuuluisin kokous järjestettiin Oxfordissa vuonna 1860. Kokouksessa Samuel Wilberforce ja Thomas Henry Huxley väittelivät evoluutiosta. Kokous tunnetaan paremmin nimellä *Oxfordin evoluutioväittely*.

Tammikuusta 2009 lähtien seura on ottanut käyttöön nimen **The British Science Association (BSA)**..

Lähteet
-------

1. ↑  Robert Winston, New Scientist, 3 Feb 2009

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:British Association for the Advancement of Science
*Tämä artikkeli kertoo yhdistyksestä. Pallohonka Oy on FC Hongan miesten edustusjoukkuetoiminnasta vastaava osakeyhtiö.*

**Pallohonka** oli espoolainen jalkapallojoukkue, joka pelasi parhaimmillaan Suomen miesten kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Kakkosessa. Joukkue kuului FC Hongan organisaatioon, ja sillä oli farmisopimus Hongan Veikkausliiga-joukkueen kanssa.

Joukkuetta valmensi muun muassa omalla pelaajaurallaan myös Hongassa Veikkausliigaa pelannut Vesa Vasara. Ensimmäisellä kaudellaan 2009 Kakkosen B-lohkossa Pallohonka sijoittui kuudenneksi. Kotiotteluitaan joukkue pelasi Tapiolan urheilupuistossa ja Otaniemen urheilukeskuksessa.

Joukkueen toiminnasta vastasi 13. helmikuuta 2009 rekisteröity Pallohonka Juniorit ry, joka perustettiin FC Hongan silloisen reservijoukkueen noustua Kakkoseen. Pallohonka Junioreiden alaisuudessa on pelannut myös Hongan juniorijoukkueita.

Lähteet
-------

1. ↑  Kakkonen 2010 Suomen Palloliitto.  Arkistoitu 14.1.2010. Viitattu 17.5.2010.
2. 1 2 3  Pallohonka panostaa yksilöihin  6.5.2009. Länsiväylä. Viitattu 17.5.2010. [vanhentunut linkki]
3. ↑  Finland 2009  7.5.2010. RSSSF. Viitattu 17.5.2010. (englanniksi)
4. ↑  Ohjelma ja tulokset Suomen Palloliitto. Viitattu 17.5.2010. [vanhentunut linkki]
5. ↑  Ohjelma ja tulokset Suomen Palloliitto.  Arkistoitu 24.7.2010. Viitattu 17.5.2010.
6. ↑  Yhdistysnetti  17.5.2010. Patentti- ja rekisterihallitus. Viitattu 17.5.2010.
**Sven Co-op** **(*SC*)** on *Half-Life*-pelin pohjalta kehitetty modifikaatio, jossa pelaajat toimivat yhteistyössä toistensa kanssa. Pelissä taistellaan tekoälyllisiä vihollisia (NPC) vastaan ja ratkotaan tehtäviä yhdessä muiden pelaajien kanssa. Peliä voi pelata myös yksin tietokoneen kanssa.

*Sven Co-opin* julkaisi Daniel "Sven "Viking" Fearon 19. tammikuuta 1999, ennen Valven kehittämää *Team Fortress Classic* -modifikaatiota. Täten *Sven Co-op* on vanhin *Half-Lifen* modifikaatio, jota kehitetään edelleen. Kesällä 2013 *Sven Co-op* ilmoitti saaneensa Valvelta luvan työstää *Half-Lifen* GoldSrc -pelimoottorin koodia, minkä johdosta *Sven Co-op* tullaan tulevaisuudessa*milloin?* tarjoamaan Steamissa ilmaiseksi omana pelinään. Tulevaisuudessa *Sven Co-opia* pelatakseen ei siis tarvitse enää ostaa *Half-Lifeä*. *Half-Lifen* pelimoottorin koodiin käsiksi pääseminen mahdollistaa myös suuria muutoksia pelin sisällä, joita *Sven Co-opin* kehittäjät eivät ole vielä*milloin?* paljastaneet. *Sven Co-opin* kehittäjien mukaan peli ei tule ikinä siirtymään *Half-Life 2*:n Source-pelimoottorille.
Ilmakuvassa räjähdyskeskuksesta, jossa näkyy Aioin silta
**Aioin silta** (jap. 相生橋, *Aioi-bashi*) on silta Hiroshimassa, joka ylittää Honkawan joen haarautumaa jokisuistossa ja siitä erkanee Motoyasujoki. Silta oli jokseenkin tarkkaan ottaen T-kirjaimen muotoinen ja sitä kuvailtiin lajissaan Hiroshiman kauneimpana. T:n malliseksi sillan oli tehnyt siinä keskivaiheilla ollut erillisliittymä. Silta oli atomipommin pudotuksen tähtäyspiste. 

Sillan valitsi tähtäyskohdaksi pomminpudottaja Thomas W. Ferebee kenraali Curtis LeMayn pyynnöstä. Valinnan hyväksyi pommin pudottaneen lentokone Enola Gayn päällikkö, eversti Paul Tibbets. Sillan lähettyvillä sijaitsi tärkeä sotilaallinen kohde, Hiroshiman linna, jossa olleista joka kymmenes selviytyi pommituksesta. Pommi osui 300 metrin päähän sillasta, ja hyposentrumiksi muodostui tällöin Shiman sairaala.

Nykyään silta on merkittävä osa Hiroshiman rauhanpuistoa. Sillan itäpäässä, linnan suunnassa sijaitsee myös Hiroshiman rauhanmuistomerkki.

Aioin silta uudelleenrakennettuna ja uudistettuna

Lähteet
-------

* Gordon Thomas & Max Morgan Witts: *Enola Gay – Pommikone Hiroshiman yllä*. Wsoy, 1981. Suom. Antti Nuuttila.

### Viitteet

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Aioin silta**.
* Silta Awesome Stories -sivustolla (englanniksi)
* Silta Wikimapia-sivustolla (englanniksi)
**Karl Sven Harling**  (22. joulukuuta 1905 Pernaja – 8. syyskuuta 1978 Helsinki) oli suomalainen juristi ja Loviisan pormestari.

Henkilöhistoria
---------------

Sven Harlingin vanhemmat olivat asemapäällikkö Karl Elis Harling ja Ellen Lagert ja puoliso vuodesta 1934 kotitalousopettaja Maja Sandell. Harling suoritti ylemmän oikeustutkinnon 1933 ja sai varatuomarin arvon 1937. Hän toimi Loviisan kaupunginsihteerinä, kamreerina ja lakimiehenä 1934–1943, juristina teollisuuden palveluksessa 1943–1948 ja Loviisan pormestarina, kiinteistötuomarina ja notaarina vuodesta 1946. Loviisan kaupunginvaltuuston ja -hallituksen jäsen hän oli 1946–1947. Sotilasarvoltaan Harling oli reservin majuri (1964).

Julkaisuja
----------

* *Minnen från striderna vid Muurikkala-Näppi sommaren 1941: 7/JR 24. 1*, 1960
* *Minnen från striderna på Karelska näset sommaren 1941: 7/JR 24. 2*, 1961

Lähteet
-------

1. ↑  Geni: Karl Sven Harling (Viitattu 10.7.2019)
2. 1 2  Pentti Huovinen, L. Arvi P. Poijärvi, Keijo Virtanen (toim.): *Kuka kukin on (Aikalaiskirja). Henkilötietoja nykypolven suomalaisista 1970*, s. 195. Helsinki: Otava, 1970.
**Sven Jerring** (8. joulukuuta 1895 – 27. huhtikuuta 1979) oli ruotsalainen radiotoimittaja ja urheiluselostaja. Hän opiskeli kielitiedettä Uppsalan yliopistossa ja aloitti vuonna 1925 vastaperustetussa AB Radiotjänstissä eli nykyisessä Sveriges Radiossa, jossa työskenteli koko loppuelämänsä. Urheilukilpailujen lisäksi hän selosti muita merkittäviä tilaisuuksia, kuten valtiopäivien avajaisia ja kuninkaallisia juhlia. Vuosina 1925–1972 hän teki 1 785 jaksoa lapsille suunnattua *Barnens brevlåda* -ohjelmaa.

Lähteet
-------

1. ↑  Sven Jerring *Nationaencyklopedin*. Viitattu 20.7.2023. (ruotsiksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Sven Jerring** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Alankomaat

 |

 |
*Tämä artikkeli kertoo yritysjohtajasta. Juoksijasta katso artikkeli Kalle Nieminen ja kielentutkijasta Kaarlo Nieminen.*
**Kaarlo Olavi Nieminen** (31. lokakuuta 1915 Kärkölä – 15. huhtikuuta 1997 Nastola) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.

Niemisen vanhemmat olivat ratavartija Rikhard Nieminen ja Amanda Nieminen ja puoliso Aune Virtanen. Nieminen kävi Lahden kotiteollisuuskoulun ja toimi valmistuttuaan ensin koulunsa puusepäntyön valvojana 1935–1936 ja sitten työnjohtajana huonekalutehdas Häklissä 1937–1939, kunnes perusti oman puusepänverstaan vuonna 1939.

Osallistuttuaan sekä talvisotaan että jatkosotaan Nieminen perusti kahden yhtiökumppanin kanssa Villähteen Kalusto -yhtiön vuonna 1945. Se sai nimensä Nastolan Villähteen kylään rakennetusta kalustetehtaasta. Nieminen opiskeli huonekalualaa ja perehtyi siihen opintomatkoilla useisiin eri maihin. Yritys laajensi toimintaansa, uusi tehdas rakennettiin 1961 Nastolan kirkonkylälle. Samalla se muutti nimensä Vilkaksi. Yrityksen toimitusjohtajana Nieminen osallistui huonekalualan vientiyhteistyöhön ja laajemmin alan järjestötoimintaan. Hänellä oli myös useita alueellisia luottamustoimia. Teollisuusneuvoksen arvonimen Nieminen sai vuonna 1967.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kaarlo Nieminen *Biografiasampo*. Viitattu 20.2.2022.
**Attila Cornelius Zoller** (13. kesäkuuta 1927 Visegrád, Unkari – 25. tammikuuta 1998 Townshend, Vermont, Yhdysvallat) oli unkarilaissyntyinen jazzkitaristi. Hän pakeni Unkarin neuvostomiehitystä Itävaltaan vuonna 1948. Zoller muutti Länsi-Saksaan 1950-luvulla ja edelleen Yhdysvaltoihin 1959. Free jazzin tyylilajikseen omaksunut Zoller tunnetaan myös Vermont Jazz Center -koulun perustajana.

Ura
---

Attila Zollerin isä oli ammattimainen viulisti, joka opetti pojalleen klassista viulunsoittoa. Teini-ikäisenä Zoller kiinnostui kitaransoitosta; toisen maailmansodan jälkeen hän soitti Budapestin jazzklubeilla, kunnes hän 1948 pakeni neuvostomiehitystä vuorten yli Itävaltaan. Wienissä Zoller perusti jazzkokoonpanon harmonikansoittaja Vera Auerin kanssa. Muutettuaan Länsi-Saksaan 1950-luvulla Zoller musisoi pianisti Jutta Hippin ja saksofonisti Hans Kollerin kanssa.

Zoller muutti 1959 Yhdysvaltoihin, missä hän kiinnostui freejazz-tyylistä Ornette Colemanin inspiroimana. Vuonna 1965 Zoller perusti freejazz-vaikutteisen kokoonpanon pianisti Don Friedmanin kanssa. Vuonna 1974 Zoller perusti Attila Zoller Jazz Clinics -oppilaitoksen, joka tuonnempana sai nimekseen Vermont Jazz Center.

Zoller levytti kymmenittäin albumeja 1960-luvun puolesta välistä alkaen. Ensimmäiset single- ja EP-julkaisunsa hän oli levyttänyt 1950-luvulla.

Zollerin viimeinen esiintyminen oli New Yorkin Zinc Barissa pianisti Tommy Flanaganin ja basisti George Mrazin kanssa 6. tammikuuta 1998. Zoller kuoli paksusuolen syöpään saman kuun lopulla.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Artist Biography by Chris Kelsey AllMusic, Netaktion LLC. Viitattu 15.6.2021. (englanniksi)
2. ↑  Attila Zoller : Albums Discogs. Viitattu 15.6.2021. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Vermont Jazz Center: Attila Zoller, Founder
* Framus-vintage.de: Attila Zoller

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |