**Tähdet** 

 

Nimeäminen · Luokittelu  
Kehitys · HR-kaavio · Nukleosynteesi  

Tähtijärjestelmä · Eksoplaneetta  

Luettelot tähdistä

Synty ja kehitys 

Synty · Prototähti · Esipääsarja · Pääsarja  
Horisontaalihaara · Asymptoottihaara  
Esiplanetaarinen sumu · Planetaarinen sumu  
Wolfin–Rayetin tähti · Valesupernova  
Supernova · Hypernova

Luminositeettiluokitus 

Alikääpiö · Kääpiö (Punainen · Keltainen · Sininen)  
Alijättiläinen · Jättiläinen (Punainen · Sininen)  
Kirkas jättiläinen · Ylijättiläinen (Punainen · Sininen)  
Hyperjättiläinen

Spektriluokitus 

O · B · A · F · G · K · M  
Bariumtähti · Hiilitähti · Teknetiumtähti

Jäänteet 

Valkoinen kääpiö · Musta kääpiö · Heliumplaneetta  
Neutronitähti (Pulsari · Magnetar) · Musta aukko

Nukleosynteesi 

Alfareaktio · Kolmialfareaktio · Heliumleimahdus  
Hiilisykli · Hiilen fuusio · Neutronisieppaus · Nova

Yleiset ominaisuudet 

Ikä · Magnitudi · Metallisuus · Luminositeetti

Aiheeseen liittyvää 

Ruskea kääpiö · Ruskea alikääpiö · Planeetta  
Tähtijoukko (Avoin · Pallomainen) · Tähdistö  
Auringon ominaisuudet

 n • k • m 

Hubble-avaruusteleskoopin kuva Wolfin–Rayetin tähdestä.
 NGC 300 X-1 on röntgenlähde, jossa Wolf Rayetin tähden parina on musta aukko kaasukiekkoineen ja kiekosta lähtevine suihkuineen.
**Wolfin–Rayetin tähti** (lyhennys **WR-tähti**, monesti myös *W-tähti*, *heliumtähti*) on hyvin kuuma tähti, jossa ionisoidut heliumin, typen ja hiilen emissioviivat ovat voimakkaita. Mutta absorbtioviivat ovat heikkoja. WR-tähdet ovat menettäneet viileämmän vetyvaippansa kehityskaarensa aikana, jolloin kuuma sisäkerros on paljastunut. 
WR-tähti on monesti kehittynyt isomassainen kaksoistähden toinen komponentti. Se on menettänyt ulkokerroksensa toiselle komponentille. Toisaalta massiivisimmat tunnetut tähdet ovat vetyrikkaita WR-tähtiä. Kolmanneksi WR-tähti voi olla melko kevyt, kuuma planetaarisen sumun keskustähti. Ne ovat kuumimpia tunnettuja tähtiä. Isomassaista WR-tähteä luonnehtii voimakas ultraviolettisäteily ja nopea massakato ympäröivään kaasukuoreen tähtituulen muodossa.

Wolf-Rayetin tähdet jaetaan monesti alalauokkiin WN, WO ja WC niiden alkuaineiden mukaan, joiden spektriviivat korostuvat merkittävästi. WR-tähden pintalämpötila on 30000-200000 K. WR-tähtien kirkkaus on tuhansia-miljoonia Auringon kirkkauksia. Massa 10-200 Auringon massaa, säde 0.7-23 Auringon sädettä. Linnunradassa on noin 500 WR-tähteä. Paljain silmin näkyy WR-tähdistä Gamma Velorum ja Theta Muscae.

Ensimmäiset Wolfin–Rayetin tähdet löysivät ranskalaiset tähtitieteilijät Charles Wolf (1827–1918) ja Georges Rayet (1839–1906) tekemiensä spektroskooppisten mittausten perusteella vuonna 1867. Tähtityyppi on nimetty heidän mukaansa. Tähtien poikkeuksellisen spektrin johdosta niille on annettu myös oma spektriluokka W.

Klassiset WR-tähdet
-------------------

Wolfin–Rayetin tähtien massa vaihtelee välillä 5–48 Auringon massaa; keskimäärin se on 16–18 kertaa Aurinkoa suurempi. Sädettä on erityisen hankala arvioida, koska tähdestä irtaantuva kaasu tekee pinnan määrittämisen vaikeaksi. Eräällä myöhäisen tyypin WNL-tähdellä säteeksi saatiin 11 Auringon sädettä ja varhaisen tyypin WNE-tähdellä kolme Auringon sädettä. Wolfin–Rayetin tähtien valovoima on keskimäärin 100 000–1 000 000 kertaa Aurinkoa suurempi. Siten niitä on kyetty havaitsemaan myös muilta lähigalakseilta, kun lisäksi tähtien spektri on helposti erotettavissa muista.

On arveltu, että useista 40–120 kertaa Aurinkoa massiivisemmista O-spektriluokan tähdistä kehittyy Wolfin–Rayetin tähtiä pääsarjan jälkeen ennen kuin ne räjähtävät supernovana.

Klassinen WR-tähti on hyvin suurimassainen tähti, jonka vetyvarastot ovat huvenneet vähiin. Niinpä WR-tähti polttaa heliumia. Tähden ulkokerros on kuuma, ja säteilee paljon ultraviolettia. Wolfin–Rayetin tähdet ovat menettäneet tai parhaillaan menettämässä vetykuorensa, jolloin sen alta on paljastunut kuuma, pääasiassa heliumista koostuva ydin. Tähti kutsutaankin joskus *heliumtähdiksi*. Nämä tähdet muistuttavat omalla tavallaan planetaarisen sumun synnyn alkuvaihetta. Monet tämmöiset WR-tähdet ovat kaksoistähtijärjestelmän osia ja kumppani on usein raskas O-tähti.

Valtavan säteilypaineen seurauksena tähdistä irtautuu jatkuvasti materiaa kasvavaksi kaasukuoreksi, joka itsessään säteilee voimakkaasti aiheuttaen selkeitä ja leveitä emissioviivoja tähden spektriin. Emissioviivat esiintyvät vedyn, heliumin, typen ja hiilen kohdalla, ja ne kertovat myös, että alkuaineet esiintyvät ionisoituneina. Tähdestä irtaantuvan aurinkotuulen nopeudeksi on laskettu noin 2 000 kilometriä sekunnissa, mikä vastaa purkautuvan novan laajenemisnopeutta sillä erotuksella, että laajeneminen tapahtuu tässä tapauksessa koko kehitysvaiheen ajan. Eräistä tähdistä on havaittu irtaantuvan jopa suuria yksittäisiä kaasupaakkuja kaikkiin suuntiin, jotka ovat mahdollisesti seurausta aurinkotuulen epäsäännöllisyyksistä. Lisäksi tähden ympärille on usein syntynyt havaittava kaasusumu.

Tyypillinen WR-tähti menettää massaansa aurinkotuulen muodossa erittäin nopeasti (jopa 10-5 Auringon massaa vuodessa; vertailun vuoksi vastaava luku Auringolla on noin 10-14). Aurinkotuuli johtuu siitä, että tähden nukleosynteesissä syntyneet raskaammat alkuaineet (kuten hiili) saavuttavat hiljalleen tähden pinnan. Tämän jälkeen aine absorboi paljon tähden valoenergiaa, mikä synnyttää vahvasti puhaltavan tuulen.

Wolfin–Rayetin vaihe kestää keskimäärin 500 000 vuotta, ja sen aikana tähti menettää jopa 20-kertaisen Auringon massan ympäröivään avaruuteen. Vuositasolla tämä tarkoittaa noin 10–15 Maan massan suuruista menetystä. Vaiheen edetessä tähdet ovat ensin muuttuvia tähtiä, minkä jälkeen ne siirtyvät vakaampaan tilaan. Massan vähetessä tähdet kuumenevat, himmenevät ja pienenevät, kunnes kaiken fuusioitavan aineen loppuessa ne räjähtävät lopulta tyypin Ib supernovana.

Taivaan kirkkain ja samalla todennäköisesti läheisin Wolfin–Rayetin tähti on Purjeen tähdistössä sijaitseva WC8-luokan Al Suhail (γ² Velorum), jonka näennäinen kirkkaus on +1,75 magnitudia. Sen seuralaisena on O7,5III-luokan sininen tähti. Muut ryhmän edustajat eivät yllä viittä magnitudia kirkkaammiksi.

WNh-tähdet
----------

WNH-tähdet ovat konvektiivisia, massiivisia tähtiä. Ne ovat kehittyneet hyvin raskaista O-tähdistä, joiden massa on yli 45 Auringon massaa. Nämä eivät ole menettäneet vetyään runsaasti, ja polttavat yhä vetyä. Typpi spektrissä selittyy tähden jatkuvalla sekoittumisella konvektion takia. Emissioviivat selittyvät kumuudella. Nämä tähdet voivat muuttua kirkkaiksi siniksiksi muuttujiksi ja tosin päin. Massiivisin tunnettu tähti, R136a1 on tyyppiä WN5h.

Kuumat planetaaristen sumujen keskustähdet
------------------------------------------

Wolfin–Rayetin vaiheen on havaittu olevan käynnissä myös eräissä planetaaristen sumujen keskustähdissä, tuoreissa valkoisissa kääpiöissä, joiden ulko-osat ovat puhaltuneet ulos jättiläisvaiheen jälkeen paljastaen erittäin kuuman ytimen. Tällaisia tähtiä kutsutaan *Wolfin–Rayetin tyyppisiksi tähdiksi* erotukseksi luokan tavanomaisista edustajista. Lisäksi on löydetty kokonaisia galakseja, joiden spektrit vastaavat Wolfin–Rayetin tähden tyypillistä spektriä; galakseja kutsutaan Wolfin–Rayetin galakseiksi.

Alaluokat
---------

Wolfin–Rayetin tähdet voidaan jakaa alaluokkiin pinnan koostumuksen mukaan:

* **WN-tyypin tähti**, jossa typpi on hiiltä yleisempi alkuaine. Kyseessä on myös WR-tähtien kirkkain ja massiivisin tyyppi. WN-tyypin tähtien alaluokkia ovat:
	+ **WNL-tähti**, joissa vetyä esiintyy yhä jossain määrin
	+ **WNE-tähti**, joissa vetyä ei havaita lainkaan ja joka on WNL-tähtiä tiiviimpi ja kuumempi
* **WC-tyypin tähti**, pitkälle kehittynyt WR-tähti, jonka pinta koostuu heliumin ja hapen ohella jopa 40-prosenttisesti hiilestä. WC-tyypin tähdet ovat vähemmän valovoimaisia mutta vastaavasti kaikkein kuumimpia.
* Joskus erotetaan omaksi ryhmäkseen myös harvinaiset **WO-tyypin tähdet**, joissa happea on enemmän kuin hiiltä.

Muiden spektriluokkien tavoin W-luokan tähdet voidaan jakaa myös numerolla ilmaistaviin alaluokkiin siten, että suurempi numero merkitsee kirkkaampaa, punaisempaa, viileämpää ja kehitystasoltaan myöhäisempää tähteä. Esimerkiksi WC5-tähden absoluuttinen magnitudi on −3,5...−4, WC9-tähden −5...−5,5 ja WN9-tähden jopa alle −7.

WR-tähtien kehitys
------------------

WR-tähtien kehitys metallipitoisuuden muukaan (Auringon metallipitoisiiksia))| Alkumassa (Auringon massa) | Kahityssarja | Supernovatyyppi |
| --- | --- | --- |
| 60+ | O → Of → WNh ↔ LBV →[WNL] | IIn |
| 45–60 | O → WNh → LBV/WNE? → WO | Ib/c |
| 20–45 | O → RSG → WNE → WC | Ib |
| 15–20 | O → RSG ↔ (YHG) ↔ BSG (blue loops) | II-L (or IIb) |
| 8–15 | B → RSG | II-P |

Selitys

* O: O-tyypin pääsarjan tähti
* Of: Kehittynyt O-tähti N and He emission
* BSG: sininen ylijätti
* RSG: punainen ylijätti
* YHG: keltainen kirkas ylijätti
* LBV: kirkas sininen muuttuja
* WNh: WN + vetyviivat
* WNL: "myöhäinen" WN-luokan Wolf–Rayet tähti (suunnilleen WN6 - WN9)
* WNE: "varhainen" WN-luokan Wolf–Rayet tähto (suunnilleen WN2 - WN6)
* WC: WC-luokan Wolf–Rayet tähti
* WO: WO-luokan Wolf–Rayet tähti

Spektri
-------

### WN

WN-spektrityypin alaluokat| Spektri | Alkup kriteeri | Päivitetty kriteeri | Muita omin. |
| --- | --- | --- | --- |
| WN2 | NV heikot tai poissa | NV and NIV poissa | voimakkaat HeII, ei HeI |
| WN2.5 | NV esiintyy, NIV poissa | Vanhentunut luokka |  |
| WN3 | NIV ≪ NV, NIII heikot tai poissa | HeII/HeI > 10, HeII/CIV > 5 | Erikoisia profiileja, ei-arvattavissa oleva NV voimakkuus |
| WN4 | NIV ≈ NV, NIII heikot tai poissa | 4 < HeII/HeI < 10, NV/NIII > 2 | CIV esiintyy |
| WN4.5 | NIV > NV, NIII heikot tai poissa | Vanhentunut luokka |  |
| WN5 | NIII ≈ NIV ≈ NV | 1.25 < HeII/HeI < 8, 0.5 < NV/NIII < 2 | NIV tai CIV > HeI |
| WN6 | NIII ≈ NIV, NV heikot | 1.25 < HeII/HeI < 8, 0.2 < NV/NIII < 0.5 | CIV ≈ HeI |
| WN7 | NIII > NIV | 0.65 < HeII/HeI < 1.25 | heikot P-Cyg profiili HeI, HeII > NIII, CIV > HeI |
| WN8 | NIII ≫ NIV | HeII/HeI < 0.65 | voimakkaat P-Cyg profiili HeI, HeII ≈ NIII, CIV heikot |
| WN9 | NIII > NII, NIV poissa | NIII > NII, NIV poissa | P-Cyg profiili HeI |
| WN10 | NIII ≈ NII | NIII ≈ NII | H Balmer, P-Cyg profiili HeI |
| WN11 | NIII heikot tai poissa, NII esiintyy | NIII ≈ HeII, NIII heikot tai poissa, | H Balmer, P-Cyg profiili HeI, FeIII esiintyy |

### WC

WC-spektrityypin alaluokat| Spektri | Alkup kriteeri | Nyk kriteeri | Muita ominaisuuksia |
| --- | --- | --- | --- |
| ensiö | toisio |
| WC4 | CIV voimakkaat, CII heikot, OV keskivahvat | CIV/CIII > 32 | OV/CIII > 2.5 | OVI heikot tai poissa |
| WC5 | CIII ≪ CIV, CIII < OV | 12.5 < CIV/CIII < 32 | 0.4 < CIII/OV < 3 | OVI heikot tai poissa |
| WC6 | CIII ≪ CIV, CIII > OV | 4 < CIV/CIII < 12.5 | 1 < CIII/OV < 5 | OVI heikot tai poissa |
| WC7 | CIII < CIV, CIII ≫ OV | 1.25 < CIV/CIII < 4 | CIII/OV > 1.25 | OVI heikot tai poissa |
| WC8 | CIII > CIV, CII poissa, OV heikot tai poissa | 0.5 < CIV/CIII < 1.25 | CIV/CII > 10 | HeII/HeI > 1.25 |
| WC9 | CIII > CIV, CII esiintyy, OV heikot tai poissa | 0.2 < CIV/CIII < 0.5 | 0.6 < CIV/CII < 10 | 0.15 < HeII/HeI < 1.25 |
| WC10 |  | 0.06 < CIV/CIII < 0.15 | 0.03 < CIV/CII < 0.6 | HeII/HeI < 0.15 |
| WC11 |  | CIV/CIII < 0.06 | CIV/CII < 0.03 | HeII poissa |

### WO

WO-spektrityypin alaluokat| Spektri | Alkup kriteeri | Nyk kriteeri | Muita omin |
| --- | --- | --- | --- |
| ensiö | toisio |
| WO1 | OVII ≥ OV, OVIII esiintyy | OVI/OV > 12.5 | OVI/CIV > 1.5 | OVII ≥ OV |
| WO2 | OVII < OV, CIV < OVI | 4 < OVI/OV < 12.5 | OVI/CIV > 1.5 | OVII ≤ OV |
| WO3 | OVII heikot tai poissa, CIV ≈ OVI | 1.8 < OVI/OV < 4 | 0.1 < OVI/CIV < 1.5 | OVII ≪ OV |
| WO4 | CIV ≫ OVI | 0.5 < OVI/OV < 1.8 | 0.03 < OVI/CIV < 0.1 | OVII ≪ OV |

Fyysiset ominaisuudet
---------------------

### WN

Populaatio I WN tähtien ominaisuudet| Spektritype | Lämpötila(K) | Säde(aurinkoa) | Massa(aurinkoa) | Säteilyntuotto(aurinkoa) | Absoluuttinenkirkkaus | Esim |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| WN2 | 141,000 | 0.89 | 16 | 280,000 | -2.6 | WR 2 |
| WN3 | 85,000 | 2.3 | 19 | 220,000 | -3.2 | WR 46 |
| WN4 | 70,000 | 2.3 | 15 | 200,000 | -3.8 | WR 1 |
| WN5 | 60,000 | 3.7 | 15 | 160,000 | -4.4 | WR 149 |
| WN5h | 50,000 | 20 | 200 | 5,000,000 | -8.0 | R136a1 |
| WN6 | 56,000 | 5.7 | 18 | 160,000 | -5.1 | CD Crucis |
| WN6h | 45,000 | 25 | 74 | 3,300,000 | -7.5 | NGC 3603-A1 |
| WN7 | 50,000 | 6.0 | 21 | 350,000 | -5.7 | WR 120 |
| WN7h | 45,000 | 23 | 52 | 2,000,000 | -7.2 | WR 22 |
| WN8h | 40,000 | 22 | 39 | 1,300,000 | -7.2 | WR 124 |
| WN9h | 35,000 | 23 | 33 | 940,000 | -7.1 | WR 102ea |

### WO

Populaatio I WO/C tähtien ominaisuudet| Spektritype | Lämpötila(K) | Säde(aurinkoa) | Massa(aurinkoa) | Säteilyntuotto(aurinkoa) | Absoluuttinenmagnitudi | Esim. |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| WO2 | 200,000 | 0.7 | 19 | 630,000 | -1.7 | WR 142 |
| WC4 | 117,000 | 0.9 | 10 | 158,000 | -4.0 | WR 143 |
| WC5 | 83,000 | 3.2 | 12 | 398,000 | -4.1 | Theta Muscae |
| WC6 | 78,000 | 3.6 | 14 | 501,000 | -4.3 | WR 45 |
| WC7 | 71,000 | 4.0 | 11 | 398,000 | -4.2 | WR 86 |
| WC8 | 60,000 | 6.3 | 11 | 398,000 | -4.5 | Gamma Velorum |
| WC9 | 44,000 | 8.7 | 10 | 251,000 | -6.1 | WR 104 |

Planetaaristen sumujen keskustähtiä, jotka ovat W-luokkaa
---------------------------------------------------------

Noin 10% planetaaristen sumujen keskustähdistä on kuumia W-luokan tähtiä.

Planetary Nebulae with WR type central stars| Planetaarinen sumu | Keskustähden spektrityyppi |
| --- | --- |
| NGC 2452 | [WO1] |
| NGC 2867 | [WO2] |
| NGC 5189 (Spiraali planetaarinen sumu) | [WO1] |
| NGC 2371-2 | [WO1] |
| NGC 5315 | [WO4] |
| NGC 40 | [WC8] |
| NGC 7026 | [WO3] |
| NGC 1501 | [WO4] |
| NGC 6751 | [WO4] |
| NGC 6369 (Peni aavesumu) | [WO3] |
| MyCn18 (Tiimalasisumu) | [WC]-PG1159 |

Katso myös
----------

* O-tyypin pääsarjan tähti
* Lähekkäinen kaksoistähti
* Planetaarinen sumu
* Gammapurkaus

Lähteet
-------

1. 1 2  J.K. Cannizzo: Ask an Astrophysicist: Wolf-Rayet Stars  3.6.1998. NASA. Viitattu 28.3.2013. (englanniksi)
2. 1 2 3   "The VIIth catalogue of galactic Wolf–Rayet stars"  (2001). *New Astronomy Reviews* **45** (3): 135–232. doi:10.1016/S1387-6473(00)00112-3. Bibcode: 2001NewAR..45..135V.
3. ↑   "A three-dimensional classification for WN stars"  (1996). *Monthly Notices of the Royal Astronomical Society* **281** (1): 163–191. doi:10.1093/mnras/281.1.163. Bibcode: 1996MNRAS.281..163S.
4. 1 2   "Quantitative classification of WC and WO stars"  (1998). *Monthly Notices of the Royal Astronomical Society* **296** (2): 367–378. doi:10.1046/j.1365-8711.1998.01360.x. ISSN 0035-8711. Bibcode: 1998MNRAS.296..367C.
5. ↑   "Physical Properties of Wolf–Rayet Stars"  (2007). *Annual Review of Astronomy and Astrophysics* **45** (1): 177–219. doi:10.1146/annurev.astro.45.051806.110615. Bibcode: 2007ARA&A..45..177C.
6. ↑   "The Galactic WN stars"  (2006). *Astronomy and Astrophysics* **457** (3): 1015–1031. doi:10.1051/0004-6361:20065052. Bibcode: 2006A&A...457.1015H.
7. ↑   "Wolf–Rayet stars of the carbon sequence"  (2006). *ASP Conference Series* **353**: 243. Bibcode: 2006ASPC..353..243B.
8. 1 2 3 4 5 6 7 8   "The Galactic WC and WO stars. The impact of revised distances from Gaia DR2 and their role as massive black hole progenitors"  (2019). *Astronomy and Astrophysics* **621**: A92. doi:10.1051/0004-6361/201833712. Bibcode: 2019A&A...621A..92S.
9. 1 2 3   "The Galactic WC stars"  (2012). *Astronomy & Astrophysics* **540**: A144. doi:10.1051/0004-6361/201117830. Bibcode: 2012A&A...540A.144S.
10. ↑   "Galactic kinematics of Planetary Nebulae with [WC] central star"  (2013). *Revista Mexicana de Astronomía y Astrofísica* **49**: 87. Bibcode: 2013RMxAA..49...87P.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Wolf–Rayet\_star