recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Matěj Vydra Tšekin maajoukkueen pelaajana kesäkuussa 2014.
**Matěj Vydra** (s. 1. toukokuuta 1992 Chotěboř) on tšekkiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Tšekin maajoukkueessa ja edustaa seuratasolla Englannin Valioliigassa pelaavaa Burnleyä.

Vydra siirtyi kotimaastaan kesällä 2010 italialaisseura Udineseen mutta pelasi Serie A:ssa vain kaksi ottelua. Seuraavat vuodet hän vietti lainalla ensin belgialaisseura Club Bruggessa, jossa hän pelasi vain yhden liigaottelun, ja sitten Englannissa Watfordin ja West Bromwich Albionin joukkueissa. Kesällä 2015 hän siirtyi Watfordin omistukseen mutta pelasi lähes koko seuraavan kauden lainalla Readingissä. Elokuussa 2016 hän siirtyi Derby Countyyn ja kaksi vuotta myöhemmin Burnleyyn. Kauden 2020–2021 loppuun mennessä hän on pelannut Valioliigassa 84 ottelua, joista West Bromwichissa 23, Watfordissa yhden ja Burnleyssä 60. Maaleja hän on näissä otteluissa tehnyt West Bromwichissa kolme ja Burnleyssä kuusi. Englannin mestaruussarjassa Vydra on pelannut 187 ottelua ja tehnyt niissä 65 maalia. Kaudella 2012–2013 hän teki Watfordille 20 maalia, millä hän oli mestaruussarjan maalintekijätilastossa jaetulla neljännellä sijalla, ja hänet valittiin mestaruussarjan kauden pelaajaksi. Kaudella 2017–2018 hän teki Derby Countylle 21 maalia ja oli mestaruussarjan paras maalintekijä.

Vydra on pelannut useissa Tšekin nuorisomaajoukkueissa. Tšekin A-maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen kerran syyskuussa 2012 Kööpenhaminassa MM-karsintaottelussa Tanskaa vastaan. Kaksi ensimmäistä maaottelumaaliaan hän teki maaliskuussa 2013 MM-karsinnan vierasottelussa Armeniaa vastaan. Tämän jälkeen hän on tehnyt maalin maaliskuussa 2014 ystävyysottelussa Norjaa, toukokuussa 2014 ystävyysottelussa Suomea, maaliskuussa 2016 ystävyysottelussa Ruotsia vastaan ja lokakuussa 2020 Kansojen liigan ottelussa Israelia vastaan. Kesän 2021 EM-kilpailujen päättyessä hän on pelannut 39 A-maaottelua, joista 18 ottelua avauskokoonpanossa. EM-turnauksessa hän pääsi vaihdosta kentälle kolmessa Tšekin viidestä ottelusta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Matěj Vydra Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)

Tšekin joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2020
1 Vaclík |
2 Kadeřábek |
3 Čelůstka |
4 Brabec |
5 Coufal |
6 Kalas |
7 Barák |
8 Darida |
9 Holeš |
10 Schick |
11 Krmenčík |
12 Masopust |
13 Ševčík |
14 Jankto |
15 Souček |
16 Mandous |
17 Zima |
18 Bořil |
19 Hložek |
20 Vydra |
21 Král |
22 Matějů |
23 Koubek |
24 Pekhart |
25 Pešek |
26 Sadílek |
Valmentaja Šilhavý
**Hyposykloidi** on käyrä, jonka pienempi ympyrä piirtää vieriessään isomman ympyrän sisällä.

Punainen käyrä on hyposykloidi. Pienempi musta ympyrä vierii isomman sinisen ympyrän sisällä (Kuvassa mitat ovat R=3,0, r=1,0 ja k=3).
Jos pienempi ympyrä on säteeltään *r* ja isompi ympyrä säteeltään *R* =*kr*, niin hyposykloidin parametriesitys on:

{\displaystyle x(\theta )=(R-r)\cos \theta +r\cos \left({\frac {R-r}{r}}\theta \right)}
{\displaystyle y(\theta )=(R-r)\sin \theta -r\sin \left({\frac {R-r}{r}}\theta \right),}
tai:

{\displaystyle x(\theta )=r(k-1)\cos \theta +r\cos \left((k-1)\theta \right)\,}
{\displaystyle y(\theta )=r(k-1)\sin \theta -r\sin \left((k-1)\theta \right).\,}
Kun *k*=2, käyrää kutsutaan Cardanon ympyräksi. Girolamo Cardano oli ensimmäinen joka kuvasi hyposykloidin.

Jos *k* on kokonaisluku, käyrä sulkeutuu kun pikkuympyrä on vierinyt isomman ympyrän sisällä yhden kierroksen.

Jos *k* on rationaaliluku, yksinkertaistaen *k* = *p*/*q* niin käyrä sisältää *p* kulmaa.

Jos *k* on irrationaaliluku, käyrä ei koskaan sulkeudu.

* Esimerkkejä hyposykloideista
* k=3 - deltoidi k=3 - deltoidi
* k=4 - astroidi k=4 - astroidi
* k=5 k=5
* k=6 k=6
* k=2.1 k=2.1
* k=3.8 k=3.8
* k=5.5 k=5.5
* k=7.2 k=7.2

Hyposykloidi on hypotrokoidin erikoistapaus.

Kolmikulmainen hyposykloidi on nimeltään deltoidi.

Hyposykloidi voidaan piirtään myös spirografilla (lelu). Spirografi voi piirtää myös hypotrokoideja sekä epitrokoideja.

Nelikulmainen hyposykloidi on nimeltään astroidi. Amerikkalaista jalkapalloa pelaavan Pittsburgh Steelersin logo sisältää kolme astroidia. Portlandin kaupungin lippu sisältää astroidin.

Katso myös
----------

* Erikoistapaukset: Astroidi, Deltoidi
* Vierintäkäyrä
* Sykloidi
* Episykloidi
* Hypotrokoidi
* Epitrokoidi
* Spirografi

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hyposykloidi**.
* MathWorld: Hypocycloid (englanniksi)
* City of Portland Flag (englanniksi)
* A free Javascript tool for generating Hypocyloid curves (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Akechi Mitsuhide.
**Akechi Mitsuhide** (明智 光秀, 1528 – 2. heinäkuuta 1582) oli daimio Oda Nobunagan kenraali, joka sittemmin petti Nobunagan ja pakotti tämän tekemään itsemurhan.

Mitsuhide oli Akechin linnaa Minon provinssissa hallinneen Akechi Mitsukuni poika. Hän palveli muun muassa Saitō-klaania ja Asakura Ujikagea kunnes siirtyi Nobunagan palvelukseen tämän valloitettua Minon vuonna 1566. Mitsuhide osoittautui päteväksi kenraaliksi, ja hänelle myönnettiin Sakamoto sekä kaksi piirikuntaa Ōmista vuonna 1571. Tämän jälkeen Mitsuhide lähetettiin rauhoittamaan Tamban alue, jonka myötä hänelle myönnettiin kyseinen alue sekä Kamiyaman linna.

Vuonna 1579 Mitsuhide sai haltuunsa Yakamin linnan Hatano Hideharulta esitettyään tälle sopineet rauhanehdot, mutta Nobunaga ei noudattanut näitä ehtoja vaan teloitti Hideharun. Useiden tarinoiden mukaan Hatanon perhe syytti Mitsuhidea petoksesta, ja murhasi tämän äidin.

Vuonna 1582 Mitsuhide johti armeijansa Honnojiin, minne Nobunaga oli majoittunut. Mitsuhiden joukot yllättivät tämän täysin, ja Mitsuhide pakotti valmiiksi haavoittuneen Nobunagan tekemään seppukun. Tämän jälkeen Mitsuhide kiirehti Kiotoon, missä keisari julisti hänet virallisesti shōguniksi. Mitsuhiden uskotaan toivoneen Nobunagan liittolaisesta Toyotomi Hideyoshista itselleen liittolaista, mutta sen sijaan Hideyoshi lähti yhdessä Tokugawa Ieyasun kanssa kostamaan Nobunagan kuoleman. Hideyoshi saavutti Mitsuhiden ensin, ja löi tämän Yamazakin taistelussa. Taistelusta paenneen Mitsuhiden sanotaan joutuneen lopulta maalaisroisto Nakamuran tappamaksi, vaikkakin joidenkin huhujen mukaan hän pakeni ja aloitti uuden elämän pappina nimellä Tenkai. Lyhyen valtakautensa johdosta Mitsuhidelle annettiin lempinimeksi "kolmentoista päivän shōgun".

Lähteet
-------

* Clements, Jonathan: *The Samurai: A New History of the Warrior Elite*. Constable & Robinson, 2010. ISBN 978-1-84529-947-7.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Japani

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Hypostyylihalli** eli **Poseidonin stoa** oli antiikin aikainen julkinen rakennus Deloksen saarella Kreikassa. Sen rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde.

Hypostyylihalli rakennettiin hellenistisellä kaudella noin vuonna 210–200 eaa. Se sijaitsi Deloksen Apollonin ja Artemiin pyhäkköalueen luoteispuolella lähellä Theofrastoksen agoraa.

Rakennus oli nimensä mukaisesti suuri halli, jonka katto oli tuettu sisältä lukuisilla pylväillä. Sen pituus oli noin 56,4 metriä ja leveys noin 34,3 metriä. Eteläsivultaan rakennus oli lähes kauttaaltaan avonainen, ja sen julkisivussa oli 15 doorilaista pylvästä, joissa oli kuitenkin samanlaiset kanneluurit kuin joonialaisissa pylväissä. Rakennuksen sisällä oli 44 pylvästä. Pylväät olivat 5 x 9 pylvään riveissä niin, että keskimmäisen rivin keskimmäinen pylväs oli jätetty pois. Uloimman kehän 24 pylvästä olivat doorilaisia ja sisemmät 20 pylvästä joonialaisia. Rakennuksen katto oli aumakattomainen, ja vastaavasti uloimman kehän pylväät olivat korkeampia kuin julkisivun pylväät ja keskimmäiset pylväät korkeampia kuin ulkokehän pylväät.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Delos, Hypostyle Hall (Stoa of Poseidon) *Perseus*. Viitattu 24.10.2016.
2. 1 2 3  Stillwell, Richard & MacDonald, William L. & McAllister, Marian Holland (toim.): "Delos, Greece", *The Princeton Encyclopedia of Classical Sites*. Princeton, N. J.: Princeton University Press, 1976. Teoksen verkkoversio.
**Boffa** on kaupunki ja prefektuurin hallintokeskus Guinean länsiosassa Atlantin valtameren rannikolla. Aluehallinnollisesti se sijaitsee Bokén alueen Boffan prefektuurissa. Kaupungin väkiluku oli 27 130 (vuonna 2014), kun koko Boffan prefektuurissa asui 212 583 ihmistä. Seutua asuttavat erityisesti bagat ja susut.

Kaupunki sijaitsee linnuntietä noin 83 kilometriä Guinean pääkaupunki Conakrystä luoteeseen, Fatalajoen suualueella Pongon estuaarin luoteisrannalla. Siellä on kalastussatama. Boffa on markkinapaikka kalalle, riisille, banaanille, palmuöljylle ja siemenille. Kaupungin telakka sijaitsee 16 kilometriä ylävirtaan ja voi nousuveden aikaan ottaa vastaan enintään syväykseltään 5 metrin aluksia. Kaupungin satamatoimintojen merkitys on kuitenkin vähentynyt rannikon siirtyvien hiekkasärkkien ja mangrovesoiden sekä pääkaupunki Conakryn sataman kehittymisen johdosta.

Paikkakunta oli aikoinaan orjien keräilyasema ja 1860-luvulla siitä tuli Ranskan kauppapaikka, ja tärkeä luonnonkumin viejä (1870–1914). Boffassa oli Guinean ensimmäinen katolinen lähetysasema (1877, ylläpitäjänä *Congrégation du Saint-Esprit*, Pyhän Hengen kongregaatio) ja ranskankielinen koulu (1878).

Lähteet
-------

1. 1 2  Arkistoitu kopioAnnuaire Statistique 2014. Tableau 0 : Informations générales sur le pays (pdf) (sivut 8/304, 15–18, 53 (Tableau 5.13 : Répartition de la population par Préfecture et par région naturelle selon les RGPH), 55 (Tableau 5.15 : Répartition de la Population résidente par région administrative et par préfecture selon le sexe en 2014), 56-63 (Tableau 5.16-5.23 : Répartition de la Population résidente par préfecture et sous Préfecture selon le sexe en 2014; aliprefektuurien asukasluvut))  Juin 2016. Institut National de la Statistique (INS), stat-guinee.org.  Arkistoitu 13.11.2016. Viitattu 1.1.2017. (ranskaksi)
2. ↑  Standard:ISO 3166 — Codes for the representation of names of countries and their subdivisions. GN, Guinea iso.org. Viitattu 1.1.2017. (englanniksi),(ranskaksi)
3. 1 2 3  Boffa. Guinea *Encyclopædia Britannica*. Viitattu 1.1.2017. (englanniksi)
**Ensimmäiset ihmiset kuussa** (engl. *The First Men in the Moon*) on vuonna 1901 ilmestynyt H. G. Wellsin tieteisromaani. Suomeksi romaani ilmestyi 1907.

Juoni
-----

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Romaani kertoo kahdesta englantilaisesta, jotka matkustavat kuuhun. Toinen heistä on tarinan kertoja, Bedford-niminen köyhtynyt liikemies, joka on matkustanut Kentiin aikomuksenaan selviytyä vararikosta kirjoittamalla näytelmä. Siellä hän tutustuu toiseen, loistavaan, mutta omalaatuiseen tiedemies Cavoriin.

Pian tämän jälkeen Cavor keksii "cavoriitin", aineen, joka ei päästä painovoimaa lävitseen. Bedford ja Cavor rakentavat suuren lasi- ja teräspallon, joka on päällystetty cavoriittikerroksella, jossa on useita luukkuja. Eräänä yönä he nousevat palloon, sulkevat maan puoleiset luukut, avaavat kuun puoleiset ja nousevat kuun painovoiman vetämänä avaruuteen. Matkalla avaruuden halki he kokevat painottomuuden ja laskeutuvat lopulta Kuun yöpuolelle.

Auringon noustua jäätynyt ilma kaasuuntuu ja Bedford ja Cavor lähtevät tutkimaan ympäristöä. He löytävät nopeasti kasvavia, köynnösmäisiä kasveja, sekä suuripäisten, hyönteismäisten "seleniittojen" muodostaman sivilisaation. Pian he huomaavat, etteivät enää löydä palloa ja lähtevät harhailemaan umpimähkään. Nälän alkaessa ahdistaa he maistavat erästä kuun kasvia, josta he humaltuvat voimakkaasti. Heidän varovaisuutensa hävittyä seleniitat ottavat heidät vangeiksi maanalaisiin asuntoihinsa. Bedford ja Cavor saavat selville, että kulta on kuussa yhtä yleistä kuin rauta maassa ja että seleniitat asuvat yöt suunnattomissa luolastoissa suojassa kylmyydeltä. 

Bedford onnistuu yksin pakenemaan, löytää pallon, palaa maahan ja rikastuu kuusta tuomansa kullan avulla. Pian tämän jälkeen hän saa kuitenkin kuulla, että tutkija nimeltä Julius Wendigee vastaanottaa säännöllisesti salaperäisiä radiolähetyksiä, jotka eivät voi olla peräisin muualta kuin Cavorilta Kuusta. Viesteistä käy ilmi, että Cavor on hyvässä kunnossa seleniittojen vieraana. Lähetyksissään hän kuvailee kuun yhteiskuntaa, kunnes sattuu kertomaan kuun hallitsijalle olevansa ainoa ihminen maailmassa joka tietää miten cavoriittia valmistetaan. Kun hän vielä kertoo ihmiskunnan sotaisuudesta ja kullanhimosta seleniitat tappavat hänet, ettei ihmiskunta koskaan saisi selville cavoriitin valmistustapaa ja pääsisi kuuhun.

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**

Lähteet
-------

1. ↑  Ensimmäiset ihmiset kuussa Suomen kansallisbibliografia. Viitattu 29.5.2010. [vanhentunut linkki]
**Sinejärv** (myös *Ainja Sinijärv*) on Virossa Viljandimaalla Mulgin kunnan Ainjan kylässä sijaitseva järvi.

Maantietoa
----------

Järven pinta-ala on 1,9 hehtaaria. Sen pohjoispäästä lähteen sen laskujoki Kõpu jõgi, joka laskee yli kilometrin päästä Ainjan järveen. Sillä ei näytä olevan tulo-ojia. Pohjoispäässä sijaitsee yksi halkaisijaltaan 10 metrinen saari. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan 7 metrin keskisyvyyden avulla määrittää 0,00013 kuutiokilometriä eli 0,13  miljoonaa kuutiometriä. Järven rantaviivan pituus on 650 metriä ja se on luoteisrannan maatilaa lukuun ottamatta metsää. Itärannat kohoavat 13 metriä vedenpinnan yläpuolelle.

Järven luokittelu ja ekologia
-----------------------------

Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) (vir. *Veepoliitika Raamdirektiivi, (VRD)*) luokituksen (VRD 1) mukaan kovavetinen järvi (vir. *kareda veega järv*).

Järvi luokitellaan limnologisesti kasvillisuudeltaan rehevöityneeksi (vir. *makrofüüdijärv tai suurtaimerikas järv*, MF), jolloin pohja-, rantakasvillisuus ja kelluvalehtinen kasvillisuus kukoistaa. Tällaiset järvet ovat yleensä myös matalia.

Lähteet
-------

1. 1 2  Keskkonnaregister: Sinejärv (Ainja) (vee2099120) *Keskonnainfo*. Tallinna, Viro:  Keskkonnaministeerium. Viitattu 3.3.2017. (viroksi)
2. 1 2 3 4 5  Tamre, Ruta (toim.): *Eesti järvede nimestik*. Tallinna, Viro: Keskkonnaministeeriumi Info- ja Tehnokeskus, 2006. ISBN 978-9985-881-40-8. Teoksen verkkoversio (PDF) (viitattu 3.3.2017). (viroksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Laskettu kertomalla järven pinta-ala sen keskisyvyydellä. Tämä ei ole viranomaisten määrittämä arvo!
**Vireux-Molhain** on kunta Pohjois-Ranskassa Ardennesin departementissa Grand Estin alueella. Se sijaitsee Maas-joen ja sen sivujoen Viroinin varrella, noin 47 kilometriä Charleville-Mézièresin kaupungista pohjoiseen. Kunta rajoittuu Belgian rajaan.

Kunnan keskustassa oleva Saint-Ermelin kollegiaalinen kirkko on perustettu vuonna 752. Kirkon rakentamisen rahoitti frankkien kuningas Pipin Pieni. Kirkossa säilytettiin pyhän Armelin pyhäinjäännöksiä perustamisesta aina vuoteen 1763 saakka. Kirkon krypta on näyttävä esimerkki karolingien arkkitehtuurista. Kirkossa on 1500-luvun puuveistoksia. Kertomuksien mukaan Pipin Pieni olisi haudattu kirkon alle, mutta tälle ei ole löytynyt kirjallista vahvistusta.

Maas-joen rannalla olevalta vuorelta Mont Vireux'lta on näkymät ympäröivään jokilaaksoon. Vuori on ollut myös strategisesti hyvä puolustuspaikka. Siellä on 200-luvulta peräisin olevan roomalaisen sotilasleirin muureja. Samalla paikalla on ollut myös keskiajalla linnoitus. 

Kunnan alueelta löytyy geologinen kohde *Mur des Douaniers*. Sieltä löydettiin poikkeuksellinen fossiiliesiintymä, jonka edustavimmat eläinmuodot ovat trilobiitit. Se oli amatööri- ja ammattikeräilijöiden suosima kohde. Esiintymä kärsi kaivauksista niin paljon, että siitä päätettiin vuonna 1991 tehdä 1,89 hehtaarin kokoinen luonnonsuojelualue *Réserve naturelle nationale de Vireux-Molhain*. Alueella saa vapaasti vierailla, mutta fossiilien kerääminen on kielletty. 

  

* Saint-Ermelin kollegiaalinen kirkkoSaint-Ermelin kollegiaalinen kirkko
* Mont VireuxMont Vireux
* Roomalaisten leiriRoomalaisten leiri
* Mur des DouaniersMur des Douaniers

Lähteet
-------

1. ↑  Comparateur de territoire Institut National de la Statistique et des Études Économiques. Viitattu 9.2.2023. (ranskaksi)
2. ↑  Collégiale Saint-Ermel Ardennes Tourism. Viitattu 9.2.2023. (ranskaksi)
3. ↑  Camp Romain Ardennes Tourism. Viitattu 9.2.2023. (ranskaksi)
4. ↑  Village de Vireux-Molhain Ardennes Tourism. Viitattu 9.2.2023. (ranskaksi)
5. ↑  Mur des douaniers Mairie de Vireux-Molhain. Viitattu 9.2.2023. (ranskaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Vireux-Molhain** Wikimedia Commonsissa
**Hiivola** on Riihimäen läntisessä osassa sijaitseva kylä. Kylän asukasluku oli vuonna 2015 noin 90. Paikalla on kuninkaankartaston mukaan sijainnut kylä sekä nykyisen Riihimäen alueen laajimmat pellot 1700- ja 1800-lukujen vaihteessa. Hiivolaan muodustui maatila 1860-luvun lopulla Hunsan ja Heikkilän rälssitiloista sekä Marttilan ratsutilasta. Nykyisen tilakeskuksen paikkeilla oli 1600-luvun lopulla kylä, jossa oli noin 26 rakennusta.

Hiivolaan valmistui syksyllä 1897 koulurakennus. Viereen valmistui vuonna 1958 arkkitehti Martti Jaatisen suunnittelema uudempi koulurakennus, jota laajennettiin pohjoispäädystä vuonna 1987. Samana vuonna purettiin myös J. E. Valorinnan suunnittelema, vuonna 1923 valmistunut alakoulurakennus. Hiivolan koulu lakkautettiin keväällä 2010, jonka jälkeen koulukiinteistö laitettiin myyntiin.

Lähteet
-------

1. ↑  Tilastokirja 2016 - Riihimäki Kotikaupunki (Arkistoitu – Internet Archive) (sivu 9, kohta Läntiset alueet, rivi Hiivola, vuosi 2015), *riihimaki.fi*, viitattu 22.9.2020.
2. 1 2  Riihimäen rakennetut kulttuuriympäristöt 2020 (Arkistoitu – Internet Archive) (sivut 271 ja 274, kohteet 243 ja 249, Hiivolan kartano ja kulttuurimaisema ja Hiivolan koulu), *riihimaki.fi*, viitattu 22.9.2020.
3. ↑  Hiivolan koulukiinteistö kaupan - Yle Uutiset, *yle.fi*, julkaistu 8.9.2010, viitattu 22.9.2020.
**Zákroksen rotko** (kreik. Φαράγγι Ζάκρου, *Farángi Zákrou*) eli **"Kuolleiden rotko"** (Φαράγγι Νεκρών, *Farángi Nekrón*) on rotko ja minolaisaikainen arkeologinen kohde Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee saaren itäpäässä Siteían kunnan alueella.

Minolaisaikaisia hautaluolia "Kuolleiden rotkossa".
Zákroksen rotkon pituus on noin 2,5 kilometriä ja korkeusero sen päiden välillä noin 100 metriä. Rotko alkaa Áno Zákroksen kylältä ja päättyy Káto Zákrokseen lähelle Káto Zákroksen minolaisen palatsin arkeologista kohdetta. Rotkoa kutsutaan "Kuolleiden rotkoksi", koska se oli minolaisella kaudella eli Kreetan pronssikaudella hautapaikkana. Minolaiset hautasivat vainajia rotkossa oleviin luoliin.

Rotkossa kulkee polku, ja se on suhteellisen helppokulkuinen erityisesti kuivaan kesäaikaan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Zakros Gorge *Explore Crete*. Viitattu 21.8.2017.
2. 1 2 3  Zakros Gorge *Destination Crete*. Viitattu 21.8.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Zákroksen rotko** Wikimedia Commonsissa
**Antonio Boroni** (1738 Rooma – 21. joulukuuta 1792 Rooma) oli italialainen säveltäjä.

Boroni opiskeli Giovanni Battista Martinin johdolla Bolognassa sekä Lorenzo Fagon ja Girolamo Abosin johdolla Napolissa. Hän itse opetti Muzio Clementia, joka oli hänen lankonsa. Boronin ensimmäiset oopperat olivat 1761 Trevisossa kantaesitetty *Demofoonte* ja samana vuonna Torinossa kantaesitetty *La Moda*. Vuosina 1763–1766 Boroni asui Venetsiassa. Vuonna 1768 hän oli impresario Giuseppe Bustellin kanssa Prahassa ja sitten vietti taas aikaa Venetsiassa. Vuosina 1771–1777 hän työskenteli kapellimestarina Stuttgartin hovissa. Tämän jälkeen hän palasi Roomaan, jossa toimi kapellimestarina Pietarinkirkossa ja Collegium Germanicumissa.

Lukuisien oopperoiden ohella Boronin tuotantoon kuuluu messuja ja muuta kirkkomusiikkia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Metzler Musiklexikon: Band 1: A-E, s. 322 Harald Hassler

Aiheesta muualla
----------------

* IMSLP: nuotteja

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Portugali
* Vatikaani

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Italian People
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* RISM
* IdRef

 |

 |
Suomen suurin asunto-osakeyhtiö Satakallio, Alppiharju, Helsinki. Arkkitehti Toivo Korhonen (1962)
**Asunto Oy Satakallio** on neljän kerrostalon muodostama asunto-osakeyhtiö Helsingin Alppiharjussa, Harjun osa-alueessa. Valkeista nauhaikkunallisista kerrostaloista muodostuvan rakennusryhmän on suunnitellut arkkitehti Toivo Korhonen, ja se valmistui 1962–1963.

Yhtiön rakennusten katuosoitteet ovat Porvoonkatu 1, 3, 5–7 ja 9. Taloyhtiö sijaitsee Porvoonkadun, Fleminginkadun ja Aleksis Kiven kadun rajaamassa korttelissa. Kerrostalot rakennettiin vuosina 1961–1963 puutalojen, niin sanottujen "sadan markan villojen" tilalle. Taloyhtiö, jossa on noin 750 asuntoa, oli silloin Suomen suurin.

1970-luvun lopulla taloyhtiössä oli 765 asuntoa ja parikymmentä liikehuoneistoa. Rakennusten kokonaistilavuus oli 165 000 kuutiometriä. Yhtiöllä oli oma kahdeksan työntekijän isännöintitoimisto. Se oli asukkaiden kohtauspaikka. Talon 1980- ja 1990-lukujen isännöitsijällä Martti Helteellä oli tapana tuoda asukkaille syntymäpäiväonnitteluiksi kukkia. Aiemmin huoltomiehet asuivat itsekin talossa, mutta vuosituhannen vaihteessa omat huoltomiehet sanottiin irti. He perustivat yrityksen, joka huoltaa Satakalliota edelleen.

2010-luvun lopulla Satakallion ullakkokerrokseen rakennettiin asuntoja, joissa on alempia kerroksia isommat parvekkeet ja hyvät näköalat. Asuntoja on nyt kaikkiaan 773. Asuinneliömetrien määrä nousi 29 000:sta noin 800 neliötä suuremmaksi.

Yksi taloyhtiön pitkäaikaisista asukkaista on näyttelijä Minna Kivelä.

Lähteet
-------

1. ↑  Kallion kävelyfestivaali muistelee Sadan markan villoja, Helsingin Uutiset 1.4.2011 (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Työmaakilpailun taso oli huippukorkea: Satakallion linjasaneeraus, NCC; Rakennuslehti 7.4.2013
3. ↑  Isännöitsijää. (As Oy Satakallion työpaikkailmoitus.) *Helsingin Sanomat*, 3.9.1978, s. 51. HS Aikakone (tilaajille).
4. 1 2  Sami Takala: Satakallion jättitaloyhtiössä oli tavallista, että isännöitsijä ilmestyi kukkapuskan kanssa synttärisankarin ovelle *Helsingin Sanomat*.  13.10.2019. Viitattu 14.1.2020.  (Digitilaajille.)
5. 1 2  Takala, Sami & Huotari, Päivi: Tuhat naapuria (Näyttelijä Minna Kivelä esittelee Satakalliota) *Helsingin Sanomat*.  13.10.2019. Viitattu 14.1.2020.  (Digitilaajille.)

Aiheesta muualla
----------------

* Aikamatka Satakallion kortteliin: ilmakuvia 1932-2012
Anton Brucknerin **sinfonia nro 1** c-molli oli ensimmäinen sinfonia, jonka säveltäjä katsoi esityskelpoiseksi. Hän sävelsi sen f-molli-sinfoniansa (*Studiensymphonie*) jälkeen, mutta ennen ns. 0. sinfoniaansa. Hän omisti teoksensa Wienin yliopistolle saatuaan kunniatohtorin arvon vuonna 1891. Bruckner itse antoi teokselleen kutsumanimen *Das kecke Beserl* (sähäkkä naikkonen).

Osat
----

1. Allegro
2. Adagio
3. Scherzo: Lebhaft – Trio: Langsam
4. Finale: Bewegt und feurig

Historia
--------

Bruckner sävelsi sinfonian alkuperäisversion Linzissä ja johti sen kantaesityksen siellä vuonna 1868. Versio on saatavilla William Carraganin painoksena, ja sen on levyttänyt Georg Tintner. Vuoden 1877 uudistettu versio, *Linzin*-versio, on tehty nimestään huolimatta Wienissä. Se on saatavilla Robert Haasin (1935) ja Leopold Nowakin (1953) laitoksina. Useimmat levytykset – muiden muassa Eugen Jochumin ja Sächsische Staatskapelle Dresdenin kuuluisa tulkinta – pohjautuvat näihin kahteen editioon.

*Wien*-nimellä tunnettu vuoden 1891 versio eroaa huomattavasti aiemmista. Se on saatavilla Günther Broschen julkaisemana (1980). Muiden muassa Riccardo Chailly, Gennadi Roždestvenski ja Günter Wand ovat levyttäneet sen.

Cyrill Hynais'n laitos vuodelta 1893 on ensimmäinen julkaistu. Se on hyvin lähellä vuoden 1891 versiota.

Koko sinfonia levytettiin kaupallisesti ensimmäistä kertaa Volkmar Andreaen johdolla vuonna 1950. Levytyksellä käytettiin ensimmäistä julkaistua versiota.

Kokoonpano
----------

* 2 huilua (toisessa osassa 3 huilua)
* 2 oboea
* 2 klarinettia
* 2 fagottia
* 4 käyrätorvea
* 2 trumpettia
* 3 pasuunaa
* patarummut
* jouset

Aiheesta muualla
----------------

* IMSLP: Symphony No.1 in C minor (Bruckner, Anton) (nuotteja)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Symphony No. 1 (Bruckner)
Joseph Haydnin **104. sinfonia** D-duurissa ("Lontoo", H. 1/104) on Lontoon King's Theatressa. 4. toukokuuta 1795 kantaesitetty neliosainen sinfonia. Samassa yhteydessä esitettiin 100. sinfonia eli "Sotilassinfonia". Haydn sävelsi kaikkiaan kaksitoista "Lontoon-sinfoniaa" Lontoota varten eikä säveltänyt uusia sinfonioita 104. sinfonian jälkeen. Näiden sinfonioiden esityksiä alettiin kuitenkin pian pitää myös Itävallassa ja eri puolilla muuta Eurooppaa.[1]

Haydnin 104. sinfonian dramaattinen avaus johtaa energiseen allegroon, joka perustuu pääteeman laajamittaiseen kehittelyyn. Toinen osa (Andante) sisältää yksinkertaisen, kiireettömän teeman, joka syvenee melodisuuden ja harmonisuuden laajentuessa. Kolmannen osan menuetti on trio-osiossaan pehmeä ja hienorakenteinen. Finaalissa ("Spiritoso") tukeudutaan kroatialaiseen kansanlauluun (*Oj Jelena*), jonka Haydn todennäköisesti kuuli Eisenstadtissa. Kansanlauluteemaakin kehitellään kompleksisesti osan kuluessa.[1]

Osat
----

1. Adagio – Allegro
2. Andante
3. Menuetto. Allegro & Trio
4. Finale. Spiritoso[1]

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Symphony No. 104 in D major ("London"), H. 1/104 AllMusic

Aiheesta muualla
----------------

* IMSLP: nuotteja
Maurice Gamelin vuonna 1936.
**Maurice Gamelin** (20. syyskuuta 1872 Pariisi – 18. huhtikuuta 1958 Pariisi) oli ranskalainen kenraali, joka toimi Ranskan armeijan ja kaikkien Ranskaan sijoitettujen liittoutuneiden joukkojen ylipäällikkönä toisen maailmansodan alkuvaiheessa 1939–1940.

Gamelin valmistui Saint-Cyrin sotilasakatemiasta vuonna 1893. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän yleni prikaatinkenraaliksi ja divisioonankomentajaksi. Hänen uransa eteni tasasesti myös sodan jälkeen ja hänestä tuli 1931 Ranskan yleisesikunnan päällikkö ja 1935 ylimmän sotaneuvoston puheenjohtaja sekä armeijan tarkastaja. Vuonna 1938 Gamelin nimitettiin uudelleen Ranskan puolustusvoimien esikuntapäälliköksi.

Toisen maailmansodan sytyttyä Gamelinista tuli Ranskassa olevien liittoutuneiden armeijoiden ylipäällikkö. Saksan hyökätessä Puolaan hän ei kannattanut hyökkäyksellisiä sotatoimia, kuten ei myöskään niin sanotun valesodan aikana. Gamelin luotti Ranskan puolustuksessa Maginot-linjaan, ja Saksan salamasotahyökkäys Ardennien yli toukokuussa 1940 tuli hänelle ikävänä yllätyksenä. Hän ei kyennyt pysäyttämään saksalaisten etenemistä ja taistelun Ranskasta ollessa kesken hänet korvattiin 19. toukokuuta Maxime Weygandilla. Ranska joutui pian antautumaan. Gamelin oli myöhemmin yhtenä syytetyistä Vichyn hallituksen järjestämässä niin sanotussa Riomin oikeudenkäynnissä ja hänet internoitiin Saksaan vuonna 1943. Sodan päätyttyä hän pääsi palaamaan Ranskaan. Gamelin julkaisi vuosina 1946–1947 kolmiosaiset muistelmansa nimellä *Servir*.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Maurice Gamelin (englanniksi) *Encyclopædia Britannica Online Academic Edition*. Viitattu 10.8.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Maurice Gamelin** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Kreikka
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* NARA
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Hiivasyndrooma** on nimi useiden oireiden kokonaisuudelle, jonka syyksi väitetään iholla ja suolistossa normaalisti elävän hiivan hillitsemätöntä lisääntymistä. Lääketieteen piirissä hiivasyndrooman olemassaolo laajalti kyseenalaistetaan.

Hiivasyndrooman hoidoksi vaihtoehtolääketiede suosittelee pääasiassa tiukkaa, vähähiilihydraattista ruokavaliota, mutta tarkoitukseen käytetään myös luontaistuotteita ja ravintolisiä. Hoidoksi esitetty ruokavalio on terveydelle suotuinen myös riippumatta mahdollisista vaikutuksista hiivasyndroomaan.

Katso myös
----------

* Hiivasienitulehdus

Lähteet
-------

1. ↑  Hiivasyndrooman hoito Hiivasyndrooma.com. Viitattu 2.11.2009.

Aiheesta muualla
----------------

* Julkunen R. Hiivasyndrooma - tarua vai totta?. Duodecim 2006;122:287–294.
* Laaja vastine katsaukseen "Hiivasyndrooma - tarua vai totta?", sisältää pitkän lähdeluettelon (Arkistoitu – Internet Archive)
* Kirjeitä ja mielipiteitä Edellisen johdosta, Risto Julkunen.
* Hiivasyndrooma, Terveyskirjasto.fi[vanhentunut linkki]
* Hiivasyndrooma.com
**Maurice Lombard** (15. lokakuuta 1904 Azzaba – 1965) oli annalistiseen koulukuntaan kuulunut historiantutkija. Hän oli erityisesti keskiajan islamin tuntija, jonka teoksista tunnetaan esimerkiksi *L’Islam dans sa première grandeur* (1971), englanniksi *The Golden Age of Islam*. Annales-koulukunta muodostui vuonna 1929 ja sen kärkinimiä olivat Lucien Febvre ja Marc Bloch. Ryhmä vaati, että tutkimuksessa on otettava huomioon koko yhteiskunta, ei esimerkiksi vain päättävissä asemassa olleita. Tällöin painopiste siirtyi poliittisesta historiasta talous- ja sosiaalihistoriaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Kaisu-Maija Nenonen, Ilkka Teerijoki: *Historian suursanakirja*, s. 639. WSOY, 1998. ISBN 951-0-22044-2.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Portugali
* Vatikaani

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Philbin *Picture Play* -lehdessä vuonna 1922.
**Mary Philbin** (16. heinäkuuta 1902 Chicago, Illinois – 7. toukokuuta 1993 Huntington Beach, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen elokuvanäyttelijä. Hän oli Universal Pictures -elokuvastudion eturivin näyttelijöitä myöhäisellä mykkäelokuvakaudella. Philbin jäi myöhemmin muistetuksi lähinnä roolisuorituksestaan elokuvassa *Suuren oopperan kummitus* (1925).

Ura
---

Philbin osallistui kauneuskilpailuun vuonna 1920, jonka kautta hän sai elokuvaohjaaja Erich von Stroheimin huomion ja päätyi näyttelijäksi Universal Pictures -yhtiölle. Hänestä tuli tähti elokuvan *Elämän valhe* (1923) myötä. Hän esiintyi muun muassa vuoden 1925 elokuvassa *Suuren oopperan kummitus* ja Conrad Veidtin vastanäyttelijänä vuoden 1928 elokuvassa *Nauruihminen*. Philbin näytteli kolmessa äänielokuvassa vuonna 1929, mutta hän lopetti uransa äänielokuvien syrjäyttäessä mykkäelokuvat.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Slide, Anthony: *Silent Players: A Biographical and Autobiographical Study of 100 Silent Film Actors and Actresses*, s. 307–308. The University Press of Kentucky, 2002.
2. 1 2 3  Shipman, David: Obituary: Mary Philbin *The Independent*.  23.5.1993. Viitattu 26.3.2022. (englanniksi)
3. 1 2  Erickson, Hal: Mary Philbin *AllMovie*. Viitattu 26.3.2022. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Australia
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
William Simpsonin luonnos Mary Seacolesta noin vuodelta 1855.
**Mary Jane Seacole** (1805 – 14. toukokuuta 1881) oli jamaikalaissyntyinen sairaanhoitaja, joka tuli tunnetuksi Krimin sodan aikana auttaessaan haavoittuneita sotilaita. Vuonna 2004 hän voitti Suurin tummaihoinen britti -äänestyksen.

Seacole syntyi Kingstonissa vuonna 1805. Hänen isänsä oli skotlantilainen sotilas ja äitinsä jamaikalainen kreoli. Seacole sai ensimmäiset oppinsa sairaiden auttamiseen äidiltään, joka piti hotellia Kingstonissa ja tunsi vanhoja afrokaribialaisia parannuskeinoja.

Vuonna 1855 Seacole matkusti Krimin niemimaalle ja perusti sinne hotellin, jossa hoidettiin Krimin sodassa haavoittuneita ja sairastuneita sotilaita. Florence Nightingalen mielestä hotellissa tarjottiin sotilaille liikaa alkoholia.

Sodan jälkeen Seacole eli Lontoossa ja Jamaikalla taloudellisesti niukkaa elämää. Vuonna 1857 julkaistiin muistelmakirja *Wonderful Adventures of Mrs. Seacole in Many Lands*.

Lähteet
-------

1. ↑  Nurse named greatest black Briton *BBC News*.  10.2.2004.  (englanniksi)
2. ↑  Hughes, Kathryn: The Creole with the teacup (kirja-arvio) *The Guardian*.  15.1.2005. Viitattu 14.7.2014. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Mary Seacole** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Quant vuonna 1966
**Mary Quant** (11. helmikuuta 1930 Lontoo – 13. huhtikuuta 2023 Surrey) oli englantilainen muotitaiteilija. Hän tuli tunnetuksi 1960-luvun Chelsea-lookin luojana. Hän avasi ensimmäisen liikkeensä 1957 Lontoon King’s Roadilla ja perusti vuonna 1963 nimeään kantavan myyntiketjun, joka myi esimerkiksi kosmetiikkaa ja laajeni moniin Euroopan maihin ja Amerikan Yhdysvaltoihin.

Mary Quantia pidetään minihameen luojana. On kuitenkin mahdollista, että Pierre Courreges esitteli hyvin lyhyen hameen ensimmäisenä. Joka tapauksessa Quant keksi sille nimen suosikkiautonsa Morris Minin mukaan.

Lähteet
-------

* Suuri tietosanakirja, WSOY

### Viitteet

1. ↑  BBC: Dame Mary Quant Fashion designer dies aged 93
2. ↑  Jyväskylän virtuaaliyliopisto (Arkistoitu – Internet Archive)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
	+ 2
* Israel
* Yhdysvallat
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Korea
* Alankomaat
* Puola
* Portugali

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Victoria
* RKD Artists
* Te Papa (New Zealand)
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Ilmakuva Washingtonin laivastotukikohdasta vuonna 1985.
**Washingtonin laivastotukikohta** (engl. *Washington Navy Yard*) on Yhdysvaltain laivaston käyttämä entinen telakka ja ammusvarasto maan pääkaupungissa Washingtonissa. Alue on Yhdysvaltain laivaston vanhin tukikohta ja nykyisin sitä käytetään seremoniallisena ja hallinnollisena keskuksena. Tukikohdassa sijaitsee muun muassa laivasto-operaatioiden komentajan esikunta<ref name="wny">. Alue lisättiin National Register of Historic Places -luetteloon vuonna 1973.

Yhdysvaltain kongressin päätöksellä alue ostettiin laivastolle 23. heinäkuuta 1799. Laivastotukikohta perustettiin 2. lokakuuta 1799. Tukikohta rakennettiin Yhdysvaltain ensimmäisen laivastoministerin Benjamin Stoddertin johdolla. Tukikohdan ensimmäisenä komentajana toimi kommodori Thomas Tingey.

Tukikohdasta kehittyi laivaston suurin telakka ja vuoden 1812 sodan aikana se toimi tärkeänä strategisena osana Washingtonin puolustusta. Sodan jälkeen tukikohta ei enää saavuttanut yhtä vahvaa asemaa laivanrakennuksessa kuin ennen sotaa. Tukikohdan toiminta keskittyi seuraavaksi vuosisadaksi teknologiaan ja ammuksiin. Tukikohdassa oli yksi Yhdysvaltain ensimmäisistä höyrykoneista, ja sitä käytettiin sotalaivojen ankkureiden, ketjujen ja höyrykoneiden valmistamiseen.

Yhdysvaltain sisällissodan aikana tukikohta toimi jälleen merkittävänä osana pääkaupungin puolustusta. Panssaroitu sotalaiva USS Monitor korjattiin tukikohdassa sen vaurioiduttua Hampton Roadsin taistelussa.

Sodan jälkeen tukikohdassa jatkettiin teknologian kehittämistä. Vuonna 1886 tukikohdassa valmistettiin kaikki laivaston ammukset. Toiseen maailmansotaan mennessä tukikohdasta oli kehittynyt maailman suurin ammustehdas. Tukikohdassa suunniteltuja ja valmistettuja aseita käytettiin kaikissa Yhdysvaltain käymissä sodissa 1960-luvulle saakka. 1960-luvulla toiminta kuitenkin lakkautettiin ja rakennuksia ryhdyttiin muuttamaan toimistokäyttöön.

Lähteet
-------

1. ↑  Washington Navy Yard *history.navy.mil*. Viitattu 23.7.2022. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Washingtonin laivastotukikohta** Wikimedia Commonsissa

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Washington Navy Yard
**Mary Louise Morrison** (s. 9. marraskuuta 1926 Winnipeg) on kanadalainen taidemusiikin laulaja, äänialaltaan sopraano. Hän opiskeli Winnipegissä, Vancouverissa ja Toronton The Royal Conservatory of Musicissa. Hän on luonut kansainvälisen uran etenkin nykytaidemusiikin tulkitsijana. Usein hän on esiintynyt yhdessä Lyric Arts Trion kanssa; kokoonpanon muut jäsenet ovat Robert Aitken ja Marion Ross.

Morrison debytoi esiintymällä Toronton sinfoniaorkesterin kanssa vuonna 1947. Radio-oopperassa hän teki ensiesiintymisensä 1948 oopperassa *Orfeo* ja liveoopperassa 1949 oopperassa *La bohème*. Morrison meni naimisiin säveltäjä Harry Freedmanin kanssa vuonna 1951. Myös hänen siskonsa Kathleen Morrison Brown on sopraano.

Morrisonista tehtiin Kanadan ritarikunnan upseeri vuonna 1983, ja hän sai palvelumitalin Toronton kaupungilta 1985.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Bach-Cantatas.com: Mary Morrison

Aiheesta muualla
----------------

* The Canadian Encyclopedia: Mary Morrison (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Italia
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee Washington-nimisen osavaltion lippua. Pääkaupunki Washingtonin lipusta on erillinen artikkeli.*
Washingtonin lippu (1967–)
**Washingtonin lippu** on Yhdysvaltain osavaltio Washingtonin virallinen tunnus sen sinetin ohella. Lipussa on vihreällä taustalla osavaltion sinetti, jota koristaa Yhdysvaltain ensimmäisen presidentin George Washingtonin muotokuva. Lipun mittasuhteet ovat 5:8.

Lippu otettiin käyttöön ensimmäisen kerran 5. maaliskuuta 1923, ja se standardisoitiin vuonna 1967.

Edelliset liput
---------------

* 1923–19671923–1967

Lähteet
-------

1. ↑  State Flags List *50states.com*. Viitattu 7.9.2021. (englanniksi)

Yhdysvaltain osavaltioiden liput

* Alabama
* Alaska
* Arizona
* Arkansas
* Colorado
* Connecticut
* Delaware
* Etelä-Carolina
* Etelä-Dakota
* Florida
* Georgia
* Havaiji
* Idaho
* Illinois
* Indiana
* Iowa
* Kalifornia
* Kansas
* Kentucky
* Louisiana
* Länsi-Virginia
* Maine
* Maryland
* Massachusetts
* Michigan
* Minnesota
* Mississippi
* Missouri
* Montana
* Nebraska
* Nevada
* New Hampshire
* New Jersey
* New York
* New Mexico
* Ohio
* Oklahoma
* Oregon
* Pennsylvania
* Pohjois-Carolina
* Pohjois-Dakota
* Rhode Island
* Tennessee
* Texas
* Utah
* Vermont
* Virginia
* Washington
* Wisconsin
* Wyoming
**Mary Read** (noin 1690 Lontoo, Englannin kuningaskunta – 28. huhtikuuta 1721 Port Royal, Jamaikan siirtomaa) oli englantilaissyntyinen naispuolinen sotilas, merimies ja merirosvo.

Readin isä oli merimies, mutta hän oli kerran jäänyt tiellensä ja niinpä hänen äitinsä kasvatti Maryn yksin. Köyhä äiti joutui turvautumaan taloudelliseen apuun anopiltaan. Anoppi ei kuitenkaan piitannut tyttölapsista, joten Maryn äiti puki hänet pojaksi. Taloudellista apua he saivat aina anopin kuolemaan saakka. Mary oli tuolloin 13-vuotias.*lähde tarkemmin?*

Mary lähetettiin palvelijaksi eräälle rikkaalle naiselle, mutta hän karkasi pian Flanderiin värväytyäkseen armeijaan. Armeijassa hän tapasi tulevan aviomiehensä. He muuttivat lähelle Bredaa Alankomaiden tasavallassa ja ostivat sieltä kievarin. Pian tämän jälkeen mies kuitenkin sairastui ja kuoli. Read lähti taas merille, tällä kertaa Karibialle. Elettiin vuotta 1719. Matkalla "Calico Jack" Rackham kaappasi häntä kuljettaneen laivan, ja Read liittyikin Rackhamin ja Anne Bonnyn joukkoon.

Calico Jack pakotti komean nuorukaisen eräältä kaappaamaltaan kauppalaivalta liittymään joukkoonsa. Seurauksena oli Readin rakastuminen nuorukaiseen. He vannoivat uskollisuusvalat toisilleen. Read kuvaili heidän liittoaan myöhemmin "omantunnon avioliitoksi." Read pelasti kerran rakkaansa todennäköiseltä kuolemalta kun hän haastoi miehensä haastaneen merirosvon kaksintaisteluun.

Rackham, Bonny ja Read jäivät kuitenkin kiinni rikoksistaan ja joutuivat oikeudenkäyntiin. Koko miehistö, Readin rakastettu mukaan lukien tuomittiin kuolemaan. Bonnya ja Readia ei hirtetty, koska he olivat raskaana. Read kuoli vankilassa kuumeeseen tai mahdollisesti synnytyksen jälkeisiin komplikaatioihin huhtikuussa 1721. Hautajaisten ajankohdaksi kuolintodistukseen kirjattiin 28. huhtikuuta 1721.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4    *Tieteen Kuvalehti Historia*, 2013, nro 17, s. 44–49.  Bonnier AB.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Mary Read** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
	+ 2
* ISNI
* VIAF
	+ 2
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Māris Bružiks** (s. 25. elokuuta 1962 Pļaviņas, Aizkrauklen piiri) on latvialainen kolmiloikkaaja, joka aktiiviurallaan edusti myös Neuvostoliittoa. Hän on pituudeltaan 187 cm ja hän edusti Aizkraukles Vārpa -seuraa.

Bružiks voitti sisäratojen Euroopan-mestaruuden Madridissa 1986 sisäratojen maailmanennätystuloksella 17,54 m. Hän sai samana vuonna hopeaa Stuttgartin EM-kilpailuissa tuloksella 17,33. Hän sijoittui seitsemänneksi MM-hallikilpailuissa Indianapolisissa 1987 ja sai samana vuonna pronssia universiadeissa tuloksella 16,90.

Bružiks sijoittui 1992 neljänneksi Genovan EM-hallikilpailuissa, kymmenenneksi Barcelonan olympialaisissa ja neljänneksi Havannan maailmancupissa. Hän sai hopeaa sisäratojen MM-kilpailuissa Torontossa 1993 tuloksella 17,36, mutta karsiutui loppukilpailusta Stuttgartin MM-kilpailuissa.

Bružiks sijoittui kuudenneksi Pariisin EM-hallikilpailuissa 1994. Hän sai samana vuonna pronssia Helsingin EM-kilpailuissa tuloksella 17,20 ja oli viides GP-finaalissa. Hän sijoittui kymmenenneksi Göteborgin MM-kilpailuissa 1995.

Bružiks voitti sisäratojen Euroopan-mestaruuden Tukholmassa 1996 tuloksella 16,97. Hän karsiutui loppukilpailusta Ateenan MM-kilpailuissa 1997.

Bružiks voitti Latvian-mestaruuden ulkoradoilla 1992–1995 ja 1997–1998 sekä sisäradoilla 1993 ja 1996.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

Lähde: IAAF

### Ulkoradat

| *Laji* | *Tulos* | *Paikka* | *Päivä* |
| --- | --- | --- | --- |
| **Kolmiloikka** | 17,56 | Riika | 3. syyskuuta 1988 |

### Sisäradat

| *Laji* | *Tulos* | *Paikka* | *Päivä* |
| --- | --- | --- | --- |
| **Kolmiloikka** | 17,54 | Madrid | 23. helmikuuta 1986 |

Lähteet
-------

1. 1 2  Māris Bružiks *sports-reference.com*.  Arkistoitu 14.12.2012. Viitattu 2.12.2015. (englanniksi)
2. 1 2  WORLD STUDENT GAMES (UNIVERSIADE - MEN) *gbrathletics.com*. Viitattu 2.12.2015. (englanniksi)
3. 1 2 3  Athletics - Maris BRUZHIKS *the-sports.org*. Viitattu 2.12.2015. (englanniksi)
4. ↑  Track and Field Statistics - Men, Triple Jump > World Indoor Records Progression *trackfield.brinkster.net*. Viitattu 2.12.2015. (englanniksi)
5. 1 2 3 4 5  Māris Bružiks Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
6. 1 2  Athletics - Maris BRUZIKS *the-sports.org*. Viitattu 2.12.2015. (englanniksi)
7. ↑  LATVIAN CHAMPIONSHIPS *gbrathletics.com*. Viitattu 2.12.2015. (englanniksi)
8. ↑  LATVIAN INDOOR CHAMPIONSHIPS *gbrathletics.com*. Viitattu 2.12.2015. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Məhəmməd Mirzəbəy oğlu Mirzəbəyov** (kyrill. azer.  Мәһәммәд Мирзәбәј оғлу Мирзәбәјов, ven. Магоме́д Мирзабе́кович Мирзабе́ков, *Magomed Mirzabekovitš Mirzabekov*, s. 16. marraskuuta 1990 Mahatškala, Dagestanin ASNT, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto, nykyinen Dagestan, Venäjä) on venäläinen-azerbaidžanilainen jalkapalloilija. Hän edustaa Azerbaidžanin jalkapalloliigassa pelaavaa Neftçi Bakun ja on pelipaikaltaan puolustaja.

Nimet
-----

Azeriksi *Məhəmməd Mirzəbəy oğıu Mirzəbəyov* (latinalainen on käytetään Azerbaidžanissa), Мәһәммәд Мирзәбәј оғлу Мирзәбәјов (kyrillinen on käytetään Dagestanissa), محمد ميرزابَى اوْغلو میرزابَىو (arabialainen on käytetään Iranilainen Azerbaidžanissa), venäjäksi Магоме́д Мирзабе́к оглы́ Мирзабе́ков, *Magomed Mirzabek ogly Mirzabekov* (on käytetään Azerbaidžanissa), Магоме́д Мирзабе́кович Мирзабе́ков, *Magomed Mirzabekovitš Mirzabekov* (on käytetään Dagestanissa).

Lähteet
-------

### Huomioita

1. ↑  Venäläiset henkilöt dagestanilainen (azerit) alkuperä

### Viitteet

1. ↑  Məhəmməd Mirzəbəyov FootballFacts.ru-sivustolla (venäjäksi)
2. ↑  Məhəmməd Mirzəbəyov Azerbaidžanin ammattilainen jalkapalloliiga-sivustolla (azeriksi), (venäjäksi), (englanniksi)
3. ↑  Məhəmməd Mirzəbəyov Soccerway-sivustolla (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Məhəmməd Mirzəbəyov** Wikimedia Commonsissa

* Məhəmməd Mirzəbəyov National Football Teams-sivustolla (englanniksi)
* Məhəmməd Mirzəbəyov Soccerway-sivustolla (englanniksi)
* Məhəmməd Mirzəbəyov Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)