recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Choszcznon piirikunta** (puol. *powiat choszczeński*) on Puolan piirikunta Länsi-Pommerin voivodikunnassa. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 48 243. Piirikunta jakautuu kuuteen maalaiskuntaan, jotka ovat Bierzwnik, Choszczno (sisältää hallintokeskus Choszcznon kaupungin), Drawno (sisältää Drawnon kaupungin), Krzęcin, Pełczyce (sisältää Pełczycen kaupungin) sekä Recz (sisältää Reczin kaupungin).

Choszcznon piirikunnan pinta-alasta arviolta 38,4 prosenttia oli metsän peitossa vuonna 2018.

Choszcznon piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 16 prosenttia. Luku on huomattavan suuri koko Puolan työttömyysasteeseen verrattuna.

Piirikunnan väestöpyramidi 2014.
Vuoden 2019 lopussa Choszcznon piirikunnassa oli 48 243 asukasta, joista 50,2 prosenttia naispuolisia ja 49,8 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 50 545 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 36 709 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden osuus piirikunnan väestöstä oli vuoden 2019 lopussa 17,3 prosenttia, työikäisten 61,6 prosenttia ja eläkeikäisten 21,1 prosenttia väestön keski-iän ollessa 41,7 vuotta. Elävänä syntyi vuonna 2019 yhteensä 400 lasta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Powiat choszczeński w liczbach *Polska w liczbach*. Viitattu 23.11.2020. (puolaksi)
2. ↑  Powiat Choszczeński Association of Polish Counties. Viitattu 23.11.2020. (puolaksi)
3. ↑  Territorial units (Territorial units layout -pudotusvalikosta valittaessa vaihtoehto "Administrative units", sitten alle avautuvasta luettelosta kohta "Zachodniopomorskie") Puolan tilastokeskus. Viitattu 23.11.2020. (puolaksi, englanniksi)
4. ↑  Powiat choszczeński (PDF) Szczecinin tilastokeskus. Viitattu 23.11.2020. (puolaksi)
5. ↑  Mniejszości narodowe i etniczne oraz społeczność posługująca się językiem kaszubskim wg powiatów w 2011 r. Puolan sisäministeriö.  Arkistoitu 19.6.2021. Viitattu 23.11.2020. (puolaksi)

Länsi-Pommerin voivodikunnan vaakunaLänsi-Pommerin voivodikunta
**Pääkaupunki: Szczecin**   

**Oman kuntansa muodostavat kaupungit:**  

Białogard | Choszczno | Drawsko Pomorskie | Goleniów | Gryfice | Gryfino | Kamień Pomorski | Kołobrzeg | Łobez | Myślibórz | Police | Pyrzyce | Sławno | Stargard | Szczecinek | Świdwin | Wałcz

**Maalaiskunnissa sijaitsevat kaupungit:**   

Barlinek | Barwice | Biały Bór | Bobolice | Borne Sulinowo | Cedynia | Chociwel | Chojna | Czaplinek | Człopa | Darłowo | Dębno | Dobra | Dobrzany | Drawno | Dziwnów | Golczewo | Gościno | Ińsko | Kalisz Pomorski | Karlino | Lipiany | Maszewo | Mielno | Mieszkowice | Międzyzdroje | Mirosławiec | Moryń | Nowe Warpno | Nowogard | Pełczyce | Płoty | Polanów | Połczyn-Zdrój | Recz | Resko | Sianów | Stepnica | Suchań | Trzcińsko-Zdrój | Trzebiatów | Tuczno | Tychowo | Węgorzyno | Wolin | Złocieniec

**Piirikuntatason kaupungit:**   

Koszalin | Szczecin | Świnoujście

**Piirikunnat:**   

Białogard | Choszczno | Drawsko | Goleniów | Gryfice | Gryfino | Kamień | Kołobrzeg | Koszalin | 
Łobez | Myślibórz | Police | Pyrzyce | Sławno | Stargard | Świdwin | Szczecinek | Wałcz
**Pyhien kirjoitusten liitto** (engl. *Scripture Union*, lyh. **SU**) on maailmanlaajuisesti Raamatun lukemisen puolesta toimiva liike. Liike tukee Raamatun lukemista mm. tekemällä lukuohjelmia ja selitysmateriaaleja sekä harjoittamalla lapsi- ja nuorisoevankeliointityötä. Liikkeen piirissä korostetaan rukouksen merkitystä.

Liitto toimii noin 120 eri maassa. Kansainvälinen kattojärjestö tukee kansallisia toimijoita järjestemällä koulutusta ja kehittämällä toimintamalleja. Suomessa SU-työ on alkanut vuonna 1967 aikuisten raamantulukuoppaan julkaisemisella. Kymmenen vuotta myöhemmin perustettiin 
**Raamatunlukijain liitto ry** (Scripture Union in Finland). Suomen SU toimii yhteistyössä Pohjoismaiden ja Baltian sisarjärjesöjen kanssa sekä tukee taloudellisesti Viron SU:n työtä.

Aiheesta muualla
----------------

* Raamatunlukijain liiton verkkosivut
* Scripture Union - kansainväliset verkkosivut (englanniksi)

Lähteet
-------

1. 1 2  Mikä on SU-liike? *Raamatunlukijain liitto*. Viitattu 4.9.2021.
Aspergillum eli vihmoin
**Asperges** (lat. johdettu sanasta *aspergere*, "puhdistaa") on katolisessa kirkossa riitti, jossa pappi pirskottaa siunattua vettä alttarin, kirkkotilan ja seurakunnan ylle. Pirskottamisessa käytetään erityistä tarkoitusta varten valmistettua vihmointa eli pirskotusvälinettä nimeltään *aspergillium*. Asperges on saanut nimensä latinankielisen raamatunkäännöksen Vulgatan psalmi 51:9:stä, joka alkaa sanoilla *Asperges me, Domine...* ("Puhdista minut, oi Herra...").

Asperges-riitin tarkoituksena on vertauskuvata Jumalan puhdistavaa voimaa, joka puhdistaa kirkon ja seurakunnan ja tekee sen Jumalan edessä tahrattomaksi. Koska Hesekielin kirjan 36:25–26 liittää veden puhdistavan voiman Jumalan Hengen työhön, kuvaa asperges myös Hengen uudistavaa ja puhdistavaa työtä kirkossa. Puhdistautumisen lisäksi asperges kuvaa myös ihmisten parannuksen tekoa ja katumusta, jota pidetään ihmisen puhdistautumisen edellytyksenä. Koska ihmisen puhdistuminen synnistä ja uudistuminen Hengellä tapahtuu katolisen teologian mukaan kasteessa, mielletään asperges myös kasteen uudistamiseksi ja muistamiseksi.

Asperges aloitetaan tavallisesti kirkon sakaristossa, jossa pappi siunaa liturgiseen asuun puettuna veden. Samalla hän lukee rukouksen, joka muistuttaa veden pelastushistoriallisesta merkityksestä. Hän voi myös lisätä veteen suolaa, mikäli tämä kuuluu paikallisiin tapoihin. Tämän jälkeen hän siirtyy kirkkoon itse seremoniaa varten. Tridentiinisessä messussa asperges edelsi tavallisesti jokaista juhlallista messua ja myös sunnuntain laulettua päämessua. Siinä pappi pirskotti vedellä ensin alttarin etupuolen ja päällisen, sen jälkeen itsensä ja messupalvelijat sekä lopuksi messuun kokoontuneen seurakunnan. Nykyään tämä rituaali suoritetaan tavallisesti vain erityisen juhlavissa messuissa. Tapana on, että katoliset tekevät ristinmerkin, kun heidän ylleen pirskotetaan vettä. Samalla he lausuvat rukouksen kasteensa muistamiseksi ja uudistavat mielessään kastelupaukset. 

Pirskottamisen aikana kuoro tai messupalvelijat voivat laulaa koraalia:

*Asperges me, Domine, hysoppo, et mundabor: lavabis me, et super nivem dealbabor.(Ps. 51,9) Miserere mei, Deus, secundum magnam misericordiam tuam.* ("Puhdista minut, oi Herra, iisopilla, ja minä puhdistun; pese minut, niin tulen lunta valkeammaksi (Ps. 51:9) Armahda minua, oi Jumala, sinun suuren laupeutesi mukaan.")

Myös muita raamatunlauseita voitiin laulaa, esimerkiksi Hesekiel 36:25–26 ja 1. Pietarin kirje 1:3–5. 

Aspergesia ei suoriteta, mikäli alttarille on asetettu ehtoollisleipä seurakuntalaisten palvottavaksi. Ehtoollisleivän, jonka katsotaan olevan olemuksellisesti Kristuksen ruumis, ei haluta kostuvan siunatusta vedestä. Useat jumalanpalvelustutkijat ovat kuitenkin sitä mieltä, että vain alttarin pirskottaminen tulisi tässä tapauksessa jättää, ei seurakunnan vihmomista vedellä.

Pääsiäisaikana asperges-rituaalia ei suoriteta, vaan sen korvaa Vidi aquam.
**Martin Sinković** (s. 10. marraskuuta 1989 Zagreb) on kroatialainen soudun olympiavoittaja ja maailmanmestari. Hän edustaa Mladost HA VK -seuraa.

Sinković voitti olympiakultaa pariairokaksikossa Rio de Janeirossa 2016 ja perämiehettömässä kaksikossa vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa. Hän kuului Kroatian pariaironeloseen, joka saavutti olympiahopeaa Lontoossa 2012. Hän voitti pariaironelosen maailmanmestaruuden Karapirossa 2010 ja Chungjussa 2013 sekä pariairokaksikon maailmanmestaruuden Amsterdamissa 2014 ja Aiguebelettessa 2015. Hän saavutti pariairokaksikossa MM-hopeaa Belgradissa 2023 ja sijoittui neljänneksi Račicessa 2022. Perämiehettömän kaksikon maailmanmestaruuden hän voitti Plovdivissa 2018 ja Ottensheimissa 2019. Hän sai perämiehettömässä kaksikossa MM-hopeaa Sarasotassa 2017. MM-pronssia hän saavutti pariaironelosessa Bledissä 2011 ja sijoittui neljänneksi Poznańissa 2009. Hän voitti pariairokaksikon Euroopan-mestaruuden Varesessa 2012, Brandenburgissa 2016, Oberschleißheimissa 2022 ja Bledissä 2023 sekä perämiehettömän kaksikon Euroopan-mestaruuden Glasgow'ssa 2018, Luzernissa 2019 ja Varesessa 2021. EM-hopeaa hän saavutti pariaironelosessa Montemor-o-Velhossa 2010 ja perämiehettömässä kaksikossa Poznańissa 2020.

Sinković voitti pariaironelosessa alle 23-vuotiaiden maailmanmestaruuden 2009 ja 2010 sekä saavutti yksikössä junioreiden MM-pronssia 2007. Hän on voittanut maailmancupin kilpailun pariaironelosessa Münchenissä 2009, Bledissä, Münchenissä ja Luzernissa 2010, Hampurissa 2011, Belgradissa, Luzernissa ja Münchenissä 2012 sekä Etonissa ja Luzernissa 2013. Pariairokaksikon maailmancupin kilpailun hän on voittanut Aiguebelettessa 2014, Luzernissa 2014, 2015, 2016 ja 2022, Varesessa 2015 ja 2016, Belgradissa ja Poznańissa 2022 sekä Zagrebissa 2023. Perämiehettömän kaksikon maailmancupkilpailun hän voitti Belgradissa 2018 sekä Zagrebissa ja Sabaudiassa 2021.

Hän on soutanut pitkään pariaironelosessa ja -kaksikossa sekä perämiehettömässä kaksikossa veljensä Valent Sinkovićin kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Martin Sinković *sports-reference.com*.  Arkistoitu 3.12.2016. Viitattu 29.7.2015. (englanniksi)
2. 1 2 3  Martin Sinkovic *worldrowing.com*. Viitattu 11.12.2021. (englanniksi)
3. ↑  Croatia's Martin and Valent Sinkovic win men’s pairs gold  29.7.2021. Tokyo 2020.  Arkistoitu 4.8.2021. Viitattu 4.8.2021. (englanniksi)
**Lars Arne Nilsen** (s. 6. huhtikuuta 1964 Fjell) on norjalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. Syyskuusta 2020 lähtien hän on toiminut Aalesundin päävalmentajana.

Ura
---

Nilsen pelasi urallaan 17 ottelua Norjan pääsarjassa Sogndalissa. Hän edusti myös muita pienempiä seuroja urallaan, jonka lopetti vuonna 1995.

Pelaajauransa jälkeen Nilsen toimi valmentajana Ørstassa ja Voldassa. Elokuussa 2008 hänestä tuli Høddin päävalmentaja. Joukkue putosi kauden päätteeksi Norjan kolmannelle sarjatasolle. Nilsen jatkoi päävalmentajana ja johdatti seuran sarjanousuun kaudella 2010. Kaudella 2012 hän luotsasi Høddin Norjan cupin finaaliin, jossa joukkue voitti sensaatiomaisesti Tromsøn rangaistuspotkukilpailun jälkeen. Nilsen jätti seuran kauden 2013 jälkeen.

Kesäkuussa 2015 Nilsenistä tuli SK Brannin päävalmentaja. Seura sijoittui kauden päätteeksi Adecco-liigassa toiseksi ja nousi takaisin pääsarjaan. Kaudella 2016 Nilsen luotsasi Brannin liigassa hopealle. Sijoitus oli seuran paras sitten mestaruuskauden 2007. Hänet valittiin kauden päätteeksi liigan parhaaksi valmentajaksi. Nilsen valmensi seuraa tulevina vuosina liigassa, mutta parhaaksi sijoitukseksi jäi toinen sija. Elokuun alussa 2020 Brann ja Nilsen purkivat sopimuksensa.

Elokuun lopussa 2020 Nilsenistä tuli liigassa viimeiseksi juuttuneen Aalesundin päävalmentaja.

Meriitit
--------

* Norjan cup: 2012
* Norjan 1. divisioona

-hopeaa: 2015

* Norjan 2. divisioona: 2010

Lähteet
-------

1. ↑  Spieler: Lars Arne Nilsen Transfermarkt. Viitattu 18.9.2020.
2. 1 2  Strilen fra Sotra som ble ny sjef på Stadion Bergenavisen. 28.6.2015. Viitattu 18.9.2020.
3. ↑  Trainer: Lars Arne Nilsen Transfermarkt. Viitattu 18.9.2020.
4. ↑  Hødd med cupbombe etter straffedrama TV2. Viitattu 18.9.2020.
5. ↑  Nilsen går av i Hødd Aftenposten. Viitattu 18.9.2020.
6. ↑  Nilsen kåret til årets trener i eliteserien Bergens Tidende. 6.11.2016. Viitattu 18.9.2020.
7. ↑  Avslutter samarbeidet med Lars Arne Nilsen SK Brann.Viitattu 18.9.2020.
8. ↑  - Godt å komme hjem til Sunnmøre aafk.no. 25.8.2020. Viitattu 18.9.2020.

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Rikard Norling** | **Brannin päävalmentaja**6/2015–8/2020 | Seuraaja:**Kåre Ingebrigtsen** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Lars Bohinen** | **Aalesundin päävalmentaja**8/2020– | Seuraaja:**–** |
**Tunnustuskirja** on kirjailija Antti Nylénin kirja vuodelta 2013. Katoliseen uskoon aikuisiällä kääntynyt Nylén tahtoo kirjallaan selittää kristinuskon olennaista sisältöä niille, jotka ovat sen unohtaneet. Kirja on tilaustyö ajalta, jolloin 2010-luvun alun "uskontokeskustelu" oli Suomessa jo laimenemassa.

Nylén esittelee kirjassa siihenastista elämäänsä ja kertoo syyn kääntymiseensä. Jukka Koskelaisen (Helsingin Sanomat) mukaan kirjan esikuva on selvästi Augustinuksen *Tunnustukset*, mutta hänelle tulee mieleen myös Jean-Jacques Rousseaun *Tunnustukset*, sillä Rousseaun tavoin Nylén vaipuu tuon tuosta itsekeskeisyyteen ja tunteiluun, ja Koskelainen olisi kaivannut esseemäisempää kirjoittamista mutta toteaa, että kun kyseessä on tunnustuskirja, sen tyylilajiin kuuluu kärkevä subjektiivisuus. Koskelainen näkee, että Nylénin katolisuus sisältää protestanttista sävyä.

Lähteet
-------

1. ↑  Tunnustuskirja Finna.fi (takakansiteksti) Viitattu 17.3.2023
2. ↑  Tunnustuskirja, Antti Nylén Viitattu 17.3.2023
3. ↑  Jukka Koskelainen: Minä uskon, tunnustan ja vihaan.  *Helsingin Sanomat*, 9.5.2013. Artikkelin verkkoversio.
Vanha Kaivos SpeedRush: Esports-katsomo ja -lava
**Vanha Kaivos SpeedRush** on Outokummussa järjestettävä elektronisen moottoriurheilun tapahtuma. Vuonna 2023 tapahtuman järjesti outokumpulainen DirtyRacing Finland kumppaneinaan mm. LUT-yliopisto, Suomen elektronisen urheilun liitto (SEUL) ja Lappeenrannan Pelikonemuseo

Vuoden 2023 tapahtuma järjestettiin 1.–2. heinäkuuta Outokummun Vanhalla kaivoksella. Siinä ajettiin virallisen F1 Esports SM-Liigan kolme ratkaisevaa osakilpailua, jotka televisioitiin TapahtumaTV Eveon -kanavalla. Tapahtuma tarjosi myös yleisölle runsaasti pelattavaa ja muuta vauhdikasta sisältöä, kuten simulaattoreita, Virtual Reality- ja retropelejä sekä tanssiesityksiä ja aarteen metsästystä.

Vanha Kaivos SpeedRush: Yleisöpelit
11 osakilpailua sisältäneen 20 e-urheilijan F1 eSM-Liigan voitti vuonna 2023 Kasper Kulmala. Liigan kärkiviisikko ja pisteet:
1) Kasper Kulmala 242 p.
2) Ville Hämäläinen 205 p.
3) Tiitus Viik 147 p.
4) Joona Rauhala 133 p.
5) Lari Tulkki 108 p. Kolme parasta varmisti samalla paikkansa vuoden 2024 F1 eSM-Liigaan. 

Vanha Kaivos SpeedRush: F1 eSM-Liigan finaalit
Vanha Kaivos SpeedRushilla ja F1 eSM-Liigalla on myös yhteiskunnallinen ja kulttuurillinen tarkoitusperä, kun niiden tavoitteena on ehkäistä nuorten syrjäytymistä ja edistää e-urheilun tunnettuutta sukupolvirajojen yli. 

Vanha Kaivos SpeedRush: Hyvinvoinnin ja e-urheilun tunnettuuden edistäjä
Vanha Kaivos SpeedRush ja F1 eSM-Liiga ovat myös kestävän kehityksen puolesta puhujia painottaen elektronisen moottoriurheilun ympäristöystävällisyyttä, taloudellisuutta, turvallisuutta ja esteettömyyttä.

Lähteet
-------

1. 1 2  F1 ESM-liigan mestaruus ratkeaa Vanha Kaivos Speedrush -tapahtumassa DirtyRacing Finland ry, dirtyracing.fi. Viitattu 14.6.2023.
2. 1 2  F1 eSM -tittelistä taistellaan Vanhalla Kaivoksella Karjalainen Syke, karjalainensyke.fi. Viitattu 14.7.2023.
3. ↑  F1 eSM-liigan mestaruudesta kilpaillaan tänä viikonloppuna Outokummussa SEUL ry, seul.fi. Viitattu 14.7.2023.
4. ↑  Mestaruus ratkesi ennen päätöskilpailua - Vanha Kaivos SpeedRush tarjosi vauhtia loppuun asti DirtyRacing ry, dirtyracing.fi. Viitattu 14.7.2023.
5. ↑  Outokumpu: Kaivos e-urheilun näyttämönä Karjalan Heili, heili.fi. Viitattu 15.7.2023.
6. ↑  Virtuaaliset formulat Vanhalla Kaivoksella Outokummun Seutu, outokummunseutu.fi. Viitattu 15.7.2023.
Bethel vuonna 1894.
**Betel**, **Beetel** tai **Bethel** (hepreaksi; Jumalan talo) oli juutalaisten muinainen pyhä paikka. Vanhassa Testamentissa Betel mainitaan kymmeniä kertoja. 

Vanhan Testamentin kertomuksen mukaan Jaakob näki pakomatkallaan unessa näyn taivaaseen ulottuvista tikapuista, joita pitkin enkelit kulkivat. Jaakob pystytti paikalle muistokiven (*Yeagar Sahaduta)* ja antoi seudulle nimen Betel eli "Jumalan talo". Myös Abrahamilla oli ollut alttari "Betelissä". Näiden mainintojen yhteydet nykyiseen paikkaan ovat arvailuja.

Nykyinen Betel
--------------

Edward Robinson yhdisti Beitin-nimisen arabikylän raamatulliseen Beteliin tutkimuksissaan vuosina 1838–52. Teoria on nykyisin laajasti hyväksytty. Paikka sijaitsee noin 17 kilometriä Jerusalemista pohjoiseen muinaisessa Kanaanin maassa ja nykyisessä Palestiinassa. Beitin on Ramallahin vieressä Jordan-joen Länsirannalla, jonka Israel otti hallintaansa kuuden päivän sodassa vuonna 1967.

Beitinissä on asukkaita noin 2 500. Beitinin vieressä on juutalainen Beit Elin siirtokunta, joka perustettiin vuonna 1977. Siellä on noin 6000 asukasta.

Lähteet
-------

1. ↑  Jules Francis Gomes: The Sanctuary of Bethel and the Configuration of Israelite Identity  2006. DeGruyter. Viitattu 31.12.2022.
2. ↑  Morris Jastrow, Jr. Frants Buhl: BETH-EL *Jewish Encyclopedia*. Viitattu 31.12.2022.
3. ↑  1. Moos. 28:10–19
4. ↑  Popp, Volker, 2010, s. 59
5. ↑  1. Mooseksen kirja 12:8
6. ↑  Toim. Seymour Gitin, J. Edward Wright, J. P. Dessel: *Confronting the Past: Archaeological and Historical Essays on Ancient Israel in Honor of William G. Dever*, s. 270. Eisenbrauns, 2006. Google Books.
7. ↑  Juusola, 2014, s. 14
8. ↑  Life in the shadow of the settlement of Beit El  2018. B'tselem. Viitattu 31.12.2022.

### Kirjallisuutta

* Juusola, Hannu: *Israelin historia*. Helsinki: Gaudeamus, 2005, 2. p. 2014. ISBN 951-662-920-2.
* Popp, Volker: *The early history of islam, following inscriptional and numismatic testimony. Teoksessa: Karl-Heinz. Ohlig & Gerd-R. Puin (toim.) The Hidden Origin of Islam. New Research into its Early History*, s. 17–124. Prometheus Books, 2010. ISBN 978-1-59102-634-1. Teoksen verkkoversio. (englanniksi)
pyhä Ambrosius, Milanon piispa
**Ambrosialainen kirkkomusiikki** oli keskiajalla vaikuttaneista paikallisista jumalanpalvelusperinteistä tärkein heti Rooman jälkeen. Se syntyi Milanossa ja on nimetty pyhän Ambrosiuksen, Milanon piispan mukaan. Ambrosialainen kirkkomusiikki ja riitti ovat säilyneet Milanossa ja sen ympäristössä meidän päiviimme asti, vaikka sitä on pyritty vuosisatojen aikana kitkemään ja syrjäyttämään muun muassa gregoriaanisella kirkkomusiikilla. 

Ambrosialaisessa kirkkomusiikissa käytettävät liturgiset tekstit on kirjoittanut luultavasti pyhä Ambrosius tai joku aikalainen noin vuonna 374. Ambrosiuksen kirjoitettua joitakin hymnejä omaksuttiin hänen tyylinsä kirjoittaa musiikkia ja tätä tyyliä kutsutaan ambrosialaiseksi kirkkomusiikiksi. Tämä tyyli levisi Italiasta ainakin Ranskaan, Espanjaan ja Afrikan pohjoisosaan. Ambrosiuksen hymnejä olivat "Deus creator omnium" (Herra kaiken luoja), "Aeterne rerum conditor" (Ikuinen maailman luoja) ja "Veni redemptor genium" (Tule pakanoiden vapahtaja).

Lähteet
-------

1. ↑  Veijo Murtomäki: Laulun vapaiden muotojen kehitys ennen Ars Antiquaa *Musiikin historiaa*.  3.10.2005. Taideyliopiston Sibelius-Akatemia. Viitattu 12.6.2023.


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Kirkkomusiikki |
| --- |
|  |
| 
* Antifonit
* Graduaalit
* Koraalit
* Latinalainen kirkkolaulu
	+ Ambrosialainen kirkkomusiikki
	+ Gallikaaninen kirkkomusiikki
	+ Gregoriaaninen kirkkolaulu
* Litaniat
* Liturginen musiikki
* Magnificatit
* Messut
	+ Offertoriumit
	+ Requiemit
* Motetit
* Ortodoksinen kirkkomusiikki
* Passio
* Vesperit
* Vigiliat
* Virret

 |

 |
**HLTV** (verkkosivuna **HLTV.org**) on tanskalainen Counter-Strike: Global Offensive -videopelin kilpapelaamiseen keskittyvä uutis- ja foorumiverkkosivu. Se sisältää uutisten ja foorumien lisäksi myös turnausten tietoja ja niihin liittyvän kuvagallerian, otteluiden tulos- ja tilastotiedot ja otteluiden vedonlyönnin. HLTV.org on saanut nimensä Valven kehittämästä tietokoneohjelmasta, Half-Life TV:stä.

Half-Life TV
------------

HLTV (tietokoneohjelmana **Half-Life TV**) on Valven vuonna 2001 luoma tietokoneohjelma, jonka avulla TV-tuettujen GoldSrc-pelimoottorilla toimivien pelipalvelinten sisäistä pelaamista voi seurata "bird's-eye view" -menetelmällä reaaliaikaisesti, viiveellä tai uusintana (demona). Lisäksi se myös mahdollistaa rajattoman katsojamäärän suorissa otteluissa. TV:llä on oma IP-osoitteensa, jonka avulla pelipalvelimelle liitytään katsojaksi. HLTV-tuettuja pelejä ovat Counter-Strike 1.6, Counter-Strike: Condition Zero ja Day of Defeat.

Half-Life TV:stä kehitettiin vuonna 2010 uudempi versio, Source-moottorilla toimiva SourceTV. Se toimii TV-tuetuissa Source-moottorilla toimivissa peleissä kuten Counter-Strike: Sourcessa ja Counter-Strike: Global Offensivessa.

HLTV TOP 20
-----------

HLTV julkistaa joka vuoden alussa viime vuonna menestyneimmät Counter-Strike: Global Offensive -pelaajat HLTV TOP 20 -listallaan. Konsepti alkoi vuonna 2013 ja on jatkunut siitä asti päättymättä.

Lähteet
-------

1. ↑  hltv.org/news/35306/top-20-players-of-2022-introduction *hltv.org*. Viitattu 19.7.2023.

*
*Tämä artikkeli käsittelee kaupunginosaa. Munikhia oli myös juhla.*

**Munikhia** (m.kreik. Μουνιχία, *Mūnikhia* tai *Mounikhia*) oli antiikin aikainen linnoitettu kukkula ja luonnonsatama Pireuksessa Kreikassa. Sen satama oli yksi antiikin Pireuksen satamista ja antiikin Ateenan sotasatamia. Sama satamalahti on myös nykyisin venesatamana, joka tunnetaan nimellä Mikrolímano. Se sijaitsee Fálironlahden rannalla Pireuksen niemen itäosassa. Munikhian kukkula puolestaan tunnetaan nykyisin nimellä Kastélla sekä Profítis Ilías siellä olevan kirkon mukaan.

Munikhian kukkula eli nykyinen Kastéllan kukkula.
Munikhian satamalahti eli nykyinen Mikrolímano.
Munikhia sijaitsi Pireuksen koilliskulmassa. Munikhian kukkulan korkeus oli noin 87 metriä. Se oli Pireuksen varhaisin asuttu alue, ja siellä oli asutus ja linnoitus jo helladisella kaudella. Antiikin aikana Munikhiaa linnoitettiin tyranni Hippiaan aikana vuosina 527–510 eaa. Myöhemmin se kuului Pireuksen muurien ympäröimään alueeseen.

Munikhian satama oli yksi antiikin Pireuksen ja Ateenan satamista Kantharoksen ja Zean satamien ohella. Se toimi Zean tavoin sotasatamana, mutta oli tätä pienempi. Satamassa kerrotaan olleen 82 laivasuojaa sotalaivoja varten. Munikhiassa sijaitsi Artemis Munikhian temppeli, joka oli yksi Pireuksen merkittävimmistä, ja siihen liittyi Munikhia-juhla. Munikhian kukkulan laella oli Bendiksen temppeli, johon liittyi puolestaan Bendideia-juhla, ja kukkulan länsirinteessä Pireuksen suurempi ja vanhempi teatteri, joka edelsi Zean sataman lähellä sijainnutta Zean teatteria. Zean sataman paikka sijaitsee noin kilometrin länteen Munikhian sataman paikasta ja nykyisestä Mikrolímanosta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Stillwell, Richard & MacDonald, William L. & McAllister, Marian Holland (toim.): "Peiraeus, Attica", *The Princeton Encyclopedia of Classical Sites*. Princeton, N. J.: Princeton University Press, 1976. Teoksen verkkoversio. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Castrén, Paavo & Pietilä-Castrén, Leena: "Munikhia", *Antiikin käsikirja*, s. 353. Helsinki: Otava, 2000. ISBN 951-1-12387-4.
3. ↑  Satamalahden sijainti: 37°56′15″N, 23°39′37″E
4. ↑  Kukkulan sijainti: 37°56′25″N, 23°39′21″E
5. ↑  Προϊστορικοί Χρόνοι Δήμος Πειραιά. Viitattu 20.3.2017. [vanhentunut linkki]
6. ↑  History *Destination Piraeus*.  Arkistoitu 2.3.2017. Viitattu 20.3.2017.
7. ↑  Piraeus (Site) *Perseus*. Viitattu 20.3.2017.
Kuolleenmeren haihtumisaltaita vuosina 1989 ja 2001. Altaissa tuotetaan haihduttamalla erilaisia suoloja.
**Haihtuminen** tarkoittaa nesteen, yleensä veden muuttumista kaasuksi ja siirtymistä ympäröivään tilaan. Toisin kuin kiehumista, haihtumista voi tapahtua kaikissa lämpötiloissa. Haihtumista kuvaa suure haihdunta.

Veden kiertokulussa tavallista erilaisilta pinnoilta, kuten vesistöistä, maasta tai kasvillisuuden pinnalta, tapahtuvaa haihtumista kutsutaan *evaporaatioksi*. Haihtumista voi tapahtua myös osana kasvien elintoimintoja siten, että vesi kulkeutuu kasvin juurien ja varren kautta haihtuakseen lopulta ilmaan kasvin lehdiltä. Tällöin puhutaan transpiraatiosta. Yhteisnimitys näille on **evapotranspiraatio** eli kokonaishaihdunta.

Haihtumisen vastakohta on tiivistyminen, jossa kosteus tiivistyy ilmakehästä alustalle. Jos kiinteä aine siirtyy suoraan kaasuksi ilmakehään olematta välillä nestettä, puhutaan sublimoitumisesta. Vastaava kaasun asettuminen suoraan pinnalle kiinteäksi aineeksi on härmistymistä.

Atomaarisesta näkökulmasta ilmiötä voidaan tarkastella seuraavasti: kuvitellaan, että suurennetaan haihduttavaa pintaa niin, että vesimolekyylit tulevat näkyviin. Tasapainotilassa osa sinne tänne liikkuvista vesimolekyyleistä joutuu takaisin haihduttavalle pinnalle, mutta pinnalta irtoaa saman verran uusia vesimolekyylejä ilmaan. Tällöin pinnan läheinen ilma on kylläinen vesihöyrystä. Varsinainen haihdunta vaatii energiaa eli vesimolekyylien suurempia nopeuksia. Tämän voi havaita esimerkiksi suihkun jälkeen tuntuvana kylmyytenä: haihtuminen sitoo energiaa iholta.
Jatkuva haihdunta edellyttää lisäksi ilman pystysuuntaista sekoittumista, sillä muuten haihduttavan pinnan läheinen ilma tulisi nopeasti vesihöyrystä kylläiseksi.

Suolaisen veden haihtuessa jäljelle jääneestä suolakerroksesta käytetään nimitystä effloresenssi.

Katso myös
----------

* Kuivuusrajat
* Hikoilu

Lähteet
-------

1. ↑  Sanasto, Euroopan ympäristökeskus (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  The Water Cycle: Evaporation (Arkistoitu – Internet Archive) The Water Cycle - Water Science for Schools USGS
3. ↑  Effloresenssi *Sciencedirect*.  2009. Viitattu 11.11.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Haihtuminen** Wikimedia Commonsissa
**Neitotonkija** eli **täplätonkija** (*Biotodoma cupido*, vanh. *Acara subocularis*, *Geophagus cupido*) on kirjoahveniin kuuluva kalalaji, jota pidetään joskus akvaarioissa.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Neitotonkija jää alle 10 senttimetrin mittaiseksi. Siitä on erilaisia värimuotoja, pohjaväri on harmahtava ja siinä on joskus vihertävänsävyisiä pystyraitoja. Nuoret kalat ovat kaikki enemmän tai vähemmän harmaita; loistelias väritys kehittyy aikuisille kaloille hyvissä vesioloissa. Silmän läpi kulkee tumma juova, ja vartalon takaosassa on tumma silmäkuvio. Koiraa poskissa on vaaleansiniset hennot viivat, kun taas naaraalla on pilkkuja, mutta aina ei sukupuolten erottaminen onnistu.

Alkuperä
--------

Neitotonkija on kotoisin Etelä-Amerikasta, Amazonin ja Essequibon vesistöalueelta. Se elää kirkasvetisten jokien hitaasti virtaavilla osuuksilla lähellä pohjaa tai keskivedessä.

Käyttäytyminen ja lisääntyminen
-------------------------------

Nimensä mukaisesti neitotonkijat tonkivat ruokaa pohjalta. Ne ovat melko aggressiivisia reviiriä puolustavia kaloja.

Kutemisen lähestyessä naaras kaivaa kuopan pohjahiekkaan, ja laskee siihen noin sata mätimunaa. Koiras vartioi reviiriä kun naaras hoitaa mätiä, ja molemmat vanhemmat jatkavat hoitamista vielä 10 päivän päästäkin, kun poikaset uivat jo vapaasti. Lisääntyminen onnistuu harvoin kotiakvaariossa.

Vesiolot ja ravinto
-------------------

Neitotonkijat viihtyvät lämpimässä (25–29 °C), pehmeässä (veden kovuus 0-6) ja happamuudeltaan melko neutraalissa tai lievästi happamassa vedessä, pH 6–7. Ne syövät eläinpitoista ravintoa kuten hyönteisten toukkia ja pieniä äyriäisiä. Neitotonkijat ovat herkkiä veden laadulle, etenkin nitraateille. Vähänkin huonossa vedessä ne menettävät värinsä.

Lähteet
-------

1. ↑  ITIS
2. ↑  Markku Varjo, Lauri Koli ja Harri Dahlström: *Maailman kalojen nimet*, s. 87. Suomen Biologian Seura Vanamo, 2004. ISBN 951-9108-13-0.
3. ↑  *Biotodoma cupido* (peilipalvelin) *FishBase*. Froese, R. & Pauly, D. (toim.). (englanniksi)
4. 1 2 3  Mongabay
5. ↑  Aquaria Central (Arkistoitu – Internet Archive)
6. ↑  Tropical Fish Finder (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Aquarium Wiki

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q128209
* Wikispecies: Biotodoma cupido
* ADW: Biotodoma\_cupido
* CoL: 5WL3B
* EoL: 205915
* FishBase: 12291
* GBIF: 2372964
* iNaturalist: 342469
* IRMNG: 10153951
* ITIS: 169888
* NCBI: 284691
* WoRMS: 1022401

 |

 |
**Neontetra** (*Paracheirodon innesi*) on eteläamerikkalainen parvikala. Se on suosittu akvaariokala.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Neontetrat kasvavat noin 2–3 senttiä pitkiksi ja ovat hoikkavartaloisia. Ne elävät noin 4–6 vuotta. Se on saanut nimensä neonsinisestä raidasta kyljessä. Alempana on punainen raita, mutta se ei ole lainkaan niin huomiota herättävä kuin kardinaalitetralla. Muuten vartalon väri on harmahtava. Naaraan erottaa uroksesta sen hieman suuremmasta vatsasta.

Alkuperä
--------

Neontetroja elää villeinä Etelä-Amerikan musta- ja kirkasvetisissä joissa Solimõesin vesistössä. Akvaariokaupoissa myytävät neontetrat ovat pääosin viljeltyjä.

Käyttäytyminen ja lisääntyminen
-------------------------------

Neontetra on parvikala, joka liikkuu akvaarion keskikorkeudella. Neontetrojen parveen tulisi kuulua vähintään kuusi kalaa, mutta on suositeltavaa hankkia tätä suurempi parvi, sillä neontetra on pieni, parvisidonnainen ja arka kala. Isompi yhden kalalajin parvi on myös akvaarion ulkonäön kannalta näyttävämpi kuin pieni parvi. Luonnossa neontetrat liikkuvat tuhansien yksilöiden parvissa. Lehtikalat ja muut selvästi neontetraa suuremmat kalat voivat syödä näitä tetroja.

Taitava harrastaja voi saada neontetrat lisääntymään akvaariossa.

Vesiolot
--------

Neontetra vaatii vettä, jonka pH-arvo on 5–7 ja lämpötila 20–26 astetta. Kovuudeltaan veden tulisi olla alle 12 °dH.

Neontetra on viileänveden akvaariokala, toisin kuin sukulaisensa kardinaalitetra. Erilaisten lämpötilavaatimustensa takia neontetroja ja kardinaalitetroja ei tulisi yhdistää keskenään. Humushappojen lisääminen veteen turpeen avulla tai muilla keinoin on hyväksi. Akvaarion minimikoko on 40 litraa, johon mahtuu jo minimiparvi neontetroja, eli 6–15 yksilöä. Satalitraisessa akvaariossa voi pitää yli 30 neontetran parvea.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Paracheirodon innesi* (peilipalvelin) *FishBase*. Froese, R. & Pauly, D. (toim.). (englanniksi)
2. 1 2 3  Paracheirodon innesi *Seriously Fish*. Viitattu 24.4.2013.
3. 1 2  Neon Tetra *Aquatic Community*. Viitattu 24.4.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* How to breed Neon tetras *Practical Fishkeeping*.  Arkistoitu 31.5.2013. Viitattu 23.4.2013. (englanniksi)
* Neontetra *Antin & Annen kotisivut*.  Arkistoitu 20.8.2011. Viitattu 23.4.2013.
* Neontetra (Paracheirodon innesi) *Akvaario.info*.  Arkistoitu 5.3.2016. Viitattu 23.4.2013.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Taksonitunnisteet |
| --- |
|  |
| Paracheirodon innesi | 
* Wikidata: Q131431
* Wikispecies: Paracheirodon innesi
* ADW: Paracheirodon\_innesi
* BOLD: 387748
* CoL: 4CPDY
* EoL: 207219
* FishBase: 10691
* GBIF: 2353909
* iNaturalist: 172378
* IRMNG: 10148948
* ITIS: 163041
* NAS: 426
* NCBI: 42492

 |
|  |
| Hyphessobrycon innesi | 
* Wikidata: Q109531828
* CoL: 3NRXY
* GBIF: 2353910
* ITIS: 163042

 |

 |
**Christina Sofia Bielke** (19. tammikuuta 1727 Tukholma, Ruotsi – 5. huhtikuuta 1803 Tukholma) oli poliittisesti aktiivinen ruotsalainen kreivitär. Hän oli naimisissa kreivi Carl Rudenschöldin kanssa ja hänen tyttärensä oli salaliitosta tuomittu Magdalena Rudenschöld.

Lapsuus
-------

Christinan äiti kuoli tytön synnytyksessä ja Christina sisaruksineen asuivat kasvattilapsina isoäitinsä Christina Piperin luona. Christinan sai kasvatuksensa ranskalaiselta kuvernööriltä ja talouden papilta. Lapset asuivat isoäitinsä luona tämän kuolemaan vuonna 1752 asti.

Aikuiselämä
-----------

Christina ja Carl avioituivat vuonna 1756. Christina oli naimisiin mennessään epätavallisen vanha aatelisnaiseksi, sillä hän oli jo lähes 30-vuotias. Christina oli jo aikaisemmin luvannut Carlille avioituvansa tämän kanssa, mutta ei ollut saanut vanhemmiltaan lupaa liitolle. Pari voitiin vihkiä vasta Christinan äitipuolen, Anna Margareta Oxenstiernan, kuoltua.

Vuonna 1766 Carl joutui eroamaan kansallisneuvoston tehtävistään Hattupuolueen voitettua vaalit. Christina ja Carl kärsivät taloudellisista vaikeuksista ja heidän oli myytävä maatilansa ja muutettava Tukholmaan vaatimattomiin oloihin. Christina rahoitti perheensä elämää vakoilemalla Ruotsissa Ranskan valtion puolesta. Hän sai Ranskalta rahaa ranskalaisten etujen edistämisestä ja ranskalaisen propagandan levittämisestä Ruotsissa. Hänet oli palkattu tehtävään todennäköisesti hyvien poliittisten kontaktiensa vuoksi. 

Miehensä Carlin kuoltua vuonna 1783 Christina asui Tukholmassa kuolemaansa saakka seuralaisrouva Inga Lisa Linbergin kanssa. Myös hänen silloin jo aikuinen tyttärensä Magdalena asui äitinsä luona noin vuoden 1800 aikoihin, kunnes joutui häädetyksi Christinan talosta palvelijan kanssa aloittamansa epäsopivan suhteen vuoksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Personakt för Christina Sophia Bielke (Turesdotter), Född 1727 *historiska-personer.nu*.  Arkistoitu 20.4.2023. Viitattu 20.4.2023.
2. 1 2 3 4 5  Christina Sofia Bielke *geni\_family\_tree*. Viitattu 20.4.2023.
3. ↑  Henkilötiedot: Karl Rudén, Rudenschöl *ylioppilasmatrikkeli.fi*. Viitattu 20.4.2023.
4. ↑  Magdalena Rudenschöld - Historiesajten *historiesajten.se*. Viitattu 20.4.2023.
**Interglasiaali** on jääkausien eli glasiaalien välinen lämpimämpi aika. Nykyään elämme holoseeni-interglasiaalia, jonka lämpöhuippu oli atlanttisella kaudella. Tällöin jopa Norjan vuoristojäätikkö Jostedalsbreen suli. Interglasiaaliaikoina maapallon akselikallistuma on suuri, mikä tuottaa lämpimät kesät. Eem-interglasiaali oli huippunaan nykyistä lämpimämpi. On myös ollut pidempiä interglasiaaleja, jolloin jäätiköt ovat kasvaneet nykyistä suuremmiksi.

Tunnettuja interglasiaaleja
---------------------------

* Holoseeni
* Eem
* Holstein

Glasiaali-interglasiaalisykli
-----------------------------

Kasvillisuus ja maaperä noudattavat laajoilla alueilla jäätikön reunan ulkopuolella kiertoa jääkausien välisten lämpimien interglasiaalien kautta. Kylmän ja lämpimän vaiheen välillä on siirtymätiloja.

1. Kylmä, kuiva jääkausi.
2. Lämpenevä, kuiva jääkauden päättymisvaihe.
3. Lämmin, kostuva interglasiaali.
4. Kostea, viilenevä interglasiaalin päättymisvaihe.
5. Taas kylmä, kuiva jääkausi.

Tämän mukaan jääkauden tullessa ensin kostuu, ja sitten viilenee.
Jääkausi vaatii kylmää, kosteaa ilmastoa.

Maaperän kierto:

1. Glasiokraattinen maannos, kylmä, kuiva, vähän biomassaa, paljon hivenaineita. Jokien virtaaman vuosivaihtelut suuria.
2. Protokraattinen, lämpenevä, maannos muuttuu hedelmällisemmäksi, kasvava biomassan määrä, paljon typpeä ja fosforia.
3. Mesokraattinen, lämmintä, hedelmällisin maannos, suurin biomassa, paljon typpeä ja fosforia.
4. Oligokraattinen, viilenevä ilmasto, hedelmättömämmäksi muuttuva maannos, pienenevä biomassa.

Eri alueilla kasvillisuus vaihtelee eri tavoin. Monesti jääkaudella lämpimän, kostean ilmanalan lajisto korvautuu kuivan, kylmän ilmaston lajilla kaukana jäätiköstä. Esimerkiksi tammen tilalle tulee jääkaudella joillain alueilla mäntyä tai arokasvillisuutta. Jotkin kuivat alueet kostuvat jääkausilla niin, että aavikolle voi ilmestyä mäntyä ja katajaa.

Katso myös
----------

* interstadiaali
* jääkausijakso

Lähteet
-------

1. 1 2 3   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑
Pecos Bill -lehteä julkaistiin uusintapainoksina kaksi numeroa vuonna 2002.
*Tämä artikkeli kertoo sarjakuvalehdestä. Tarusankarista kertoo artikkeli Pecos Bill.*
**Pecos Bill** on amerikkalaisen kansantarun sankarista tehty italo-western-tyylinen lännensarjakuva. Sarjakuvan loivat käsikirjoittaja Guido Martina ja kuvataiteilija Raffaele Paparella vuonna 1949. Paparellan lisäksi sarjaa piirsivät Pier Lorenzo de Vita, Antonio Canale , Roy D’Ami, Gino D’Antonio, Francesco Gamba ja Dino Battaglia

Sarjakuvan Pecos Bill on älykäs heikkojen puolustaja ja pahan vastustaja. Hän vastustaa tuliaseita ja käyttää vain lassoa, missä hän onkin erityisen taitava. Apunaan hänellä on Davy Crockett ja Calamity Jane, jotka vastaavat todella eläneitä henkilöitä vain nimeltään.

Lehti oli suosittu Suomessa 50-luvulla. Se ilmestyi a5-koossa joka toinen aukeama värillisenä. Sarjaa piirsi usea piirtäjä, muun muassa Hugo Pratt. Lehteä julkaistiin Suomessa 322 numeroa. Kustantaja oli aluksi Artko Oy, mutta vaihtui 1954 Kustannus oy Pecos Billiksi, joka julkaisi myös Korkeajännitystä. Alkuperäistä Pecos Bill Sagaa julkaistiin 165 numeroa maaliskuusta 1953 joulukuuhun 1961. Vuodesta 1962 vuoteen 1974 lehteä julkaisi Sarjakustannus Oy. Sagan jälkeen julkaistiin 17 numeroa Pecos Bill-lehteä, jossa itse Pecos Bill ei seikkaillut lainkaan, mutta kesäkuussa 1963 Pecos Bill palasi 67 numeron ajaksi. Vuodet 1969-1973 julkaistiin uusintoja alkuperäisestä sarjasta 50-luvulta ja viimeisenä vuotena 1974 julkaistiin vielä 12 numeroa uutta Pecos Billiä. Vuonna 1981 ja 1982 Oy Lukemisto Urkki Lektyr ab ja sitten nimellä Oy Lukemisto Omnia ab julkaisi vielä kaksi lehteä nimellä Pecos Bill Ratsastaa Jälleen. Vuonna 2002 julkaistiin kaksi nostalgianumeroa ensimmäisistä Pecos Bill -lehdistä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Moog Konttisen arkisto Pecos Bill sarjakuvastaViitattu 8.7.2023
2. ↑  Moog Konttisen arkisto Pecos Bill laitos 2 Viitattu 8.7.2023
3. ↑  Moog Konttisen arkisto Pecos Bill laitos 4Viitattu 8.7.2023
4. ↑  Moog Konttisen arkisto Pecos Bill laitos 5Viitattu 8.7.2023
Kypärä hautakiven päällä, Norra begravningsplatsen.
**Gösta Hallberg-Cuula**, oik. *Gustaf Eugén Hallberg-Cuula* (4. marraskuuta 1912 Tukholma – 14. huhtikuuta 1942 Jandeba, Syväri), oli ruotsinsuomalainen sotilas ja poliitikko. 

Cuula oli 1930-luvulla propagandapäällikkönä ruotsalaisessa kansallissosialistisessa puolueessa *Nationalsocialistiska Arbetarepartiet*. Talvisodan aikana hän ilmoittautui puoluetoveriensa kanssa vapaaehtoiseksi Suomen puolelle. Jatkosodan alkuvaiheessa hän oli joukkueenjohtajana Hangon rintamalla ja tämän jälkeen ruotsalaisessa vapaaehtoiskomppaniassa, joka oli osa JR 13:a Syvärin rintamalla. Siellä hän kaatui miinan räjähdykseen, ja hänet haudattiin Norra begravningsplatsenille Solnaan. Hautakivessä lukee: *"Fjärran i öster fallen för Sverige"*. Cuulan kotiseudulla Suomessa Huittisissa Satakunnassa on sankarihautausmaalla kivi, jossa lukee: "Luutn. Gustav E. Hallberg-Cuula \* 4.11.1912 U 14.4.1942".

Uusnatsit ihannoivat Hallberg-Cuulaa marttyyrinä.

Lähteet
-------

* Anna-Lena Lodenius & Stieg Larsson, *Extremhögern*. Tiden: Stockholm 1991
* *Svenska frivilliga i Finland 1939-1944*. Förbundet Svenska Finlandsfrivilliga. Militärhistoriska förlaget: Stockholm 1989
**Yamaha Motor Company** (jap. ヤマハ発動機株式会社, *Yamaha Hatsudōki kabushiki gaisha*) on japanilainen valmistavan teollisuuden yritys. Yamaha Motor Companyn pääkonttori sijaitsee Iwatassa Japanissa. Yritys perustettiin 1. heinäkuuta 1955 eriyttämällä Yamaha Corporationin moottoripyörädivisioona vuonna 1955 erilliseksi, itsenäiseksi yhtiökseen.

Nykyään yrityksellä on neljä päätoimialaa. Nämä ovat: kaksipyöräiset (moottoripyörät ja polkupyörät), meri (perämoottorit, vesikulkuneuvot, purjeveneet, kalastusveneet ja japanilaistyyliset veneet), erikoiskoneet (nelipyöräiset pienajoneuvot, mönkijät, golfkärryt, sähkögeneraattorit, moottorit jne) sekä teollisuuskoneet ja robotit (pinta-asennuskoneet ja teollisuusrobotit). Yhtiö tuottaa myös autojen moottoreita. Maaliskuussa 2017 sillä oli 109 tytäryhtiötä konsernissaan ja kolme erillisyhtiöinä sekä 27 vähemmistöosuutta tai muuta kytkentää muihin yhtiöihin.

Yamaha Motor on maailman toiseksi suurin moottoripyörävalmistaja Hondan jälkeen (kun alle 50 cc:n "moottoripyörät" lasketaan mukaan; yli 50 cc:n moottoripyörissä Yamaha on suurin valmistaja). Yhtiö tuottaa myös monia muita ajoneuvoja, kuten mönkijöitä, veneitä, moottorikelkkoja, veneen perämoottoreita ja vesiskoottereita.

Yamaha Motor Suomessa
---------------------

Yamaha Motor Company toimi yli 50 vuotta yhteistyössä Konekesko Oy:n kanssa Suomessa. Kesko-konserniin kuuluva Konekesko toi maahan Yamahan kaikkia maalla ja meressä kulkevia laitteita. Yhteistyö alkoi vuonna 1966 Yamaha-perämoottoreiden maahantuonnilla, ja Yamaha on pitänyt perämoottoreiden markkinajohtajan paikkaa Suomessa vuodesta 1977 lähtien. Heinäkuun 2017 alusta Yamahan vapaa-ajan koneiden tuotteiden myynti ja markkinointi Suomessa siirtyi Keskolta Yamaha Motor Europe N.V.:n Suomen sivuliikkeelle.

Suomessa Yamaha Motor Company omistaa Buster-alumiiniveneitä ja Yamarin-veneitä valmistavan Inhan Tehtaat Oy Ab:n.

Moottorikelkat
--------------

Yamaha kehitti ensimmäiset moottorikelkat.*lähde?* Ensimmäisiä malleja oli esim. SRX440. Yamaha on myös kehittänyt ensimmäiset nelitahtiset moottorikelkat. Nelitahtimoottorilla olevat kelkat, esim. Phazer, Nytro ja RX-1, olivat myyneet hyvin. Muita nelitahtisten moottorikelkkojen valmistajia ovat muun muassa BRP ja Arctic Cat. Yamaha ilmoitti lopettavansa kelkkojen valmistamisen vuonna 2024 Euroopassa ja 2025 Amerikassa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Overview Yamaha Motor Company, yamaha-motor.com. Viitattu 31.7.2017. (englanniksi)
2. 1 2  Arkistoitu kopioYamaha Motor Co Ltd (7272.T) reuters.com.  Arkistoitu 31.7.2017. Viitattu 31.7.2017. (englanniksi)
3. ↑  Corporate Timeline Yamaha Motor Company, yamaha-motor.com. Viitattu 31.7.2017. (englanniksi)
4. ↑  Yritys *www.konekesko.com*.  Arkistoitu 18.7.2016. Viitattu 18.7.2016.
5. ↑   *www.kauppalehti.fi*. Viitattu 1.11.2017.
6. ↑  Yamarin siirtyy Busterin leiriin | www.suomiveneilee.fi *www.suomiveneilee.fi*. Viitattu 1.11.2017.
7. ↑  Fiskars myy Buster-veneet Yamahalle *HS.fi*.  Arkistoitu 1.2.2016. Viitattu 26.1.2016.
**Kevin Bahl** (s. 27. kesäkuuta 2000 New Westminster, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija. Hänen pelipaikkansa on puolustaja ja hän laukoo vasemmalta. Bahl edustaa NHL-joukkue New Jersey Devilsiä.

Ennen NHL-uraansa Bahl edusti neljän kauden ajan OHL-joukkue Ottawa 67’sia. Arizona Coyotes varasi hänet toisella kierroksella 55. varausvuorolla vuoden 2018 NHL:n varaustilaisuudessa. Joulukuussa 2019 Coyotes kauppasi Bahlin, Nate Schnarrin, Nick Merkleyn, ehdollisen ensimmäisen kierroksen varausvuoron vuoden 2020 NHL:n varaustilaisuudessa ja ehdollisen kolmannen kierroksen varausvuoron vuoden 2021 NHL:n varaustilaisuudessa Devilsiin vaihdossa Taylor Halliin ja Blake Speersiin. Bahl ei ehtinyt pelata NHL-otteluita Coyotesin joukkueessa ennen pelaajakauppaa.

Bahl on pelannut 113 NHL:n runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on tehnyt kolme maalia ja antanut 18 maalin johtanutta syöttöä eli tehnyt yhteensä 21 tehopistettä. Bahl on pelannut 11 NHL:n pudotuspelien ottelua. Näissä otteluissa hän on antanut yhden maaliin johtaneen syötön. Kaikki uran tilastot päivitetty 4. helmikuuta 2024.

Bahl kuului Kanadan joukkueeseen alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2020. Hän pelasi turnauksessa seitsemän ottelua. Näissä otteluissa hän antoi yhden maaliin johtaneen syötön.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kevin Bahl The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
**Charles Emil Lewenhaupt (vanhempi)** (28. maaliskuuta 1691 Tukholma – 4. elokuuta 1743) oli ruotsalainen kreivi ja kenraali sekä Ruotsin armeijan ylipäällikkö hattujen sodan aikana. Hänen isänsä oli kreivi Carl Gustaf Lewenhaupt ja äitinsä Amalia Wilhelmina Königsmarck.

Lewenhaupt oli ammattisotilas, joka oli mukana suuren Pohjan sodan loppuvaiheen taisteluissa. Hän yleni everstiksi 1722. Vapauden ajalla hän kuului hattupuolueen johtaviin miehiin ja kannatti sotaa Venäjää vastaan. Valtiopäivillä 1734 ja 1741 hän oli maamarsalkkana.

Sodan alkuvaihe sujui Ruotsin joukoilta huonosti, ja Lappeenrannan taistelun 1742 jälkeen Lewenhaupt nimitettiin Suomessa olevien joukkojen ylipäälliköksi Henrik Magnus von Buddenbrockin tilalle. Lewenhaupt ei kuitenkaan osoittanut merkittäviä sotapäällikön kykyjä, vaan solmi Venäjän kanssa aselevon pyrkimättä hyötymään vastapuolen sisäisestä hajanaisuudesta. Taistelujen puhjettua uudelleen hän vetäytyi joukkoineen Helsinkiin. Tämän takia hänet ja hänen lähin miehensä Henrik Magnus von Buddenbrock kutsuttiin Tukholmaan, tuomittiin Ruotsin sotilaskunnian tahraamisesta kuolemaan ja mestattiin kesällä 1743.

Hänen poikansa Charles Emil Lewenhaupt (nuorempi) toimi maamarsalkkana vuoden 1789 valtiopäivillä ja allekirjoitti siellä kuningas Kustaa III:n toiveen mukaisesti Yhdistys- ja vakuuskirjan vastoin aateliston tahtoa.

Lähteet
-------

* Keskisarja, Teemu: *Hattujen sota*. Siltala, 2022. ISBN 978-952-388-054-2.
* Lewenhauptin suku (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Kaisu-Maija Nenonen & Ilkka Teerijoki: *Historian suursanakirja*, s. 294. WSOY, 1998. ISBN 951-0-22044-2.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Ruotsi

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Biografiskt Lexikon
* Uppslagsverket Finland
* Biografiasampo

 |

 |
M/S Cosco Vancouver.
**COSCO** eli **China Ocean Shipping (Group) Company** (kiin.: 中国远洋海运集团有限公司; pinyin: *Zhōngguó yuǎnyáng hǎiyùn jítuán yǒuxiàn gōngsī*) on yksi maailman suurimmista linjaliikennettä harjoittavista varustamoista. Se on Kiinan valtionyritys. Kiinan valtio muodosti COSCOn yhdistämällä China Ocean Shippingin ja China Shipping Companyn vuonna 2016. Vuonna 2017 COSCO hankki omistukseensa kilpailleen Orient Overseas Container Linen (OOCL).

COSCO oli vuonna 2017 OOCL-yrityskaupan jälkeen maailman kolmanneksi suurin varustamo. COSCOa suurempia olivat tanskalainen Maersk Line ja sveitsiläinen Mediterranean Shipping Company (MSC).

Yhtiöryhmä sisältää kuusi noteerattua yritystä ja sillä on yli 300 koti- ja ulkomaista tytäryhtiötä. Ryhmä tuottaa palveluita monella alalla kuten rahdinkuljetus, laivanrakennus, laivojen korjaus, terminaalitoiminnot, kiinteistöala, tietotekniikka sekä konttien valmistus, kauppa ja rahoitus. Ryhmä omistaa ja operoi noin 600 laivaa, joiden yhteinen kantavuus on 35 miljoonaa tonnia. Näin suuri laivojen mahdollistaa vuosittaisen rahdin määrän nousun yli 300 miljoonan tonnin.

COSCO on Kiinan suurin irtotavaran kuljettaja ja se luetaan myös yhdeksi maailman suurimmista irtotavaran merikuljettajista. Lisäksi yhtiöryhmä on Kiinan suurin matkustajaliikenteen harjoittaja, jolla on noin 50 aikataulunmukaista reittiä ympäri maailman.

COSCO omistaa 51 prosenttia Pireuksen satamasta. COSCO omistaa myös määrävän omistusosuuden Zeebruggen sataman konttiterminaalista Belgiassa, 35 prosenttia Euromax-terminaalista Rotterdamissa Alankomaissa, Khalifa 2 -konttiterminaalin Abu Dhabissa ja Vado-konttiterminaalin Italiassa.

Lähteet
-------

1. ↑
2. 1 2
3. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **COSCO** Wikimedia Commonsissa

* Jude Blanchette (8.7.2020) Hidden Harbors: China’s State-backed Shipping Industry (englanniksi) (csis.org)