recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Ágnes Osztolykán** (s. 1974 Csenger, Unkari) on unkarilainen romanitaustainen poliitikko, joka edusti 2010–2014 LMP-puoluetta Unkarin parlamentissa.

Nuoruus ja opiskelu
-------------------

Osztolykán syntyi köyhässä ja pienessä kylässä, mutta hän oli peruskoulussa erinomainen. Hän pääsi 1989 opiskelemaan korkeatasoiseen budapestilaiseen lukioon, jossa opiskeli pääosin Unkarin eliitin lapsia. Osztolykán halusi jatkaa opiskelujaan oikeustieteen pariin, mutta tuohon aikaan se oli käytännössä mahdotonta muilta kuin eliitin jäseniltä. Osztolykán päätyi opiskelemaan Miskolcin yliopiston politiikan tutkimuksen laitokselle.

Osztolykán tapasi opiskeluaikanaan 1996 Aladár Horváthin ja nuoria romanisivistyneistön jäseniä, jotka olivat perustaneet Romaversitaksen ja pyysivät myös Osztolykánin mukaan sen toimintaan. Osztolykán valmistui yliopistosta 1998, ja hänen päättötyönsä käsitteli kodittomien ahdinkoa.

Ura
---

Osztolykán mietti valmistuttuaan uraa virkakunnassa tai hallinnon tehtävissä, mutta Fidesz oli juuri voittanut vaalit eikä hän pitänyt puolueesta eikä sen politiikasta. Osztolykán alkoikin opettaa iltaisin nuoria, köyhissä oloista tulleita romaniopiskelijoita. Unkarin Soros-säätiö palkkasi Osztolykánin vuonna 1998 tehtävään, jossa hänen vastuullaan oli romanien oikeus, romanien media ja visuaalinen koulutus. Osztolykánin mukaan tehtävässä hän pystyi ensimmäisen kerran vakavasti edistämään romanien asioita.

Osztolykániin otti 2009 yhteyttä joukko nuoria vaikuttajia, jotka olivat perustamassa uutta puoluetta, jonka nimeksi tuli Lehet Más a Politika ("politiikka voi olla erilaista"). Osztolykán auttoi puoluetta kirjoittamaan ohjelmaansa romanien asioista, ja hän suostui pienen taivuttelun jälkeen lähtemään myös puolueen ehdokkaaksi vuoden 2010 parlamenttivaleihin. Hänet valittiin parlamenttiin, ja hän istui yhden kauden. Hän ei lähtenyt enää ehdolle vuoden 2014 vaaleihin.

Lähteet
-------

1. ↑  Orbán Viktor arroganciája kell az oktatás átalakításához - interjú *Privátbakár.hu*.  25.11.2013. Viitattu 9.4.2024. (unkariksi)
2. 1 2 3 4  Bernard Rorke: "Politics Can Be Different": A Conversation with Agnes Osztolykán  31.5.2011. Open Society Foundations. Viitattu 9.4.2024. (englanniksi)
3. ↑  Osztolykán Ágnes nem indul a választáson *Népszava*.  22.1.2014. Viitattu 9.4.2024. (unkariksi)
**Jazmin Grace Grimaldi** (s. 4. maaliskuuta 1992) on amerikkalais-monacolainen näyttelijä ja hyväntekijä. Hän on Monacon hallitsevan ryhtinaan, Albert II:n, tytär. Hän kuitenkin syntyi avioliiton ulkopuolella, eli hänellä ei ole oikeutta Monacon kruunuun maan perustuslain nojalla.

Jazmin syntyi Palm Springsin kaupungissa, Etelä-Kaliforniassa. Jazminin äiti, Tamara Rotolo, työskenteli tarjoilijana ja haastoi Monacon hovin oikeuteen todistaakseen Albertin olevan tyttärensä biologinen isä. Hovi viivytteli isyystestin kanssa, mutta viimein toukokuussa 2006 DNA-testi vahvisti, että Albert on Jazminin biologinen isä. Jazmin vieraili Monacossa ensimmäistä kertaa ollessaan 11-vuotias.

Grimaldi kävi koulua Orangen piirikunnassa, Kaliforniassa. Hän viimeisti high school -opintonsa vuonna 2010, minkä jälkeen hän aloitti Fordhamin yliopistossa, New Yorkissa, jossa hän opiskeli teatterityötä sekä kansainvälistä liiketoimintaa. Hän valmistui yliopistosta vuonna 2014. Hän on näytellyt muun muassa nettisarjassa *The Marvelous Mrs. Maisel*.

Grimaldi perusti ensimmäisen hyväntekeväisyysjärjestönsä, The Jazmin Fundin, ollessaan 14-vuotias. Järjestö keskittyy humanitaariseen työhön Fidžillä.

Lähteet
-------

1. 1 2  A first for Prince Albert of Monaco as daughter posts a picture that makes history *Royal Central*.  5.1.2022. Viitattu 20.4.2023. (englanniksi)
2. ↑  Constitution of the Principality of Monaco (pdf) *venice.coe.int*.  2013. Viitattu 20.4.2023. (englanniksi)
3. ↑  A Detailed Look at the Many Romances of Prince Albert of Monaco *Townandcountry.ph*.  10.4.2018.  Arkistoitu 2018. Viitattu 20.4.2023. (englanniksi)
4. 1 2  Bio *JazminGrimaldi*. Viitattu 20.4.2023. (englanniksi)
5. 1 2  Real life Princess Diaries: the story of Jazmin Grace Grimaldi *South China Morning Post*.  22.6.2020. Viitattu 20.4.2023. (englanniksi)
6. ↑  Jazmin Grace Grimaldi *Voici.fr*.  2023. Viitattu 20.4.2023. (ranskaksi)
**Veitikanoja** on pieni Kemijoen sivujoki Rovaniemen kaupungin alueella. Veitikanojan valuma-alueen pinta-ala on noin 14,3 km2.

Veitikanoja saa alkunsa Rovaniemen keskustan luoteispuolelta, Vennivaaran laki-alueelta. Se virtaa pääosin luonnontilaisten soiden ja metsien läpi etelää kohti, kunnes Mäntyvaaran raviradan lounaispuolella sen suunta kääntyy jyrkästi kohti kaakkoa ja oja virtaa Korkalovaaran eteläpuolitse kohti Kemijokea. Alajuoksullaan Veitikanoja virtaa rautatien ja Oijustien ali, kunnes laskee Veitikanlampeen Lampelan kaupunginosassa. Veitikanlammesta vedet päätyvät Harjulammen kautta Kemijokeen.

Merkittäviä Veitikanojan valuma-alueeseen kuuluvia avovesistöjä ovat Vaaranlampi, Ruokolampi sekä Pirttilampi. Sen valuma-alueeseen kuuluvat suurin osa Länsikankaan ja Korkalovaaran kaupunginosasta, osa Teollisuuskylästä sekä Lampelan kaupunginosa ja Rovaniemen rautatieasemaan liittyvät ratapiha-alueet kokonaisuudessaan.

Vuoden 2007 Rovaniemen keskustan seudun viheraluesuunnitelmassa sekä Veitikanoja että Veitikanlampi on katsottu luonnonarvoiltaan erityisen merkittäviksi alueiksi. Veitikanojan metsikköinen varsi muodostaa tärkeän ekologisen käytävän Harjulammelta kaupunkia ympäröiviin metsiin ja soille.

Huhtikuussa 2013 paikallisesta lämpökeskuksesta pääsi Veitikanojaan pieni öljypäästö Maaliskuun 2024 lopulla Lapin pelastuslaitos kertoi ojaan päätyneen huomattava määrä öljyä. Päästön eteneminen Kemijokeen onnistuttiin kuitenkin estämään. Päästöä tutkitaan törkeänä ympäristön turmelemisena.

Lähteet
-------

1. ↑  Kansalaisen karttapaikka, mittaustyökalu
2. 1 2 3 4  ROVANIEMI Keskustan osayleiskaava. Veitikanojan valuma-aluetarkastelu. Raportti 21.6.2011. Sito 2011 (viitattu 27.6.2019)
3. ↑  Öljyä vedessä Rovaniemellä (viitattu 27.6.2019)
4. ↑  Öljyä päätyi pieneen jokeen Rovaniemellä (viitattu 31.3.2024)
5. ↑  Poliisi epäilee törkeää ympäristön turmelemista Rovaniemellä (viitattu 1.4.2024)
**Eppeville** on kunta Pohjois-Ranskassa Sommen departementissa Hauts-de-Francen alueella. Se sijaitsee Sommejoen varrella, noin 27 kilometriä Péronnen kaupungista etelään.

Entinen sokeritehdas
Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Picardiessa aloitettiin teollinen jälleenrakennusprojekti. Eppevilleen oli tarkoitus luoda Ranskan suurin sokeritehdas. Vuonna 1922 arkkitehti Georges Lischin suunnitelmien perusteella tehtiin tuotantotilat, jonka art deco -tyylinen julkisivu on monumentaalinen. Vuonna 2021 saksalaisen sokeriyhtiö Südzuckerin tytäryhtiö Saint Louis Sucre päätti purkaa tyhjäksi jääneen sokeritehtaan. Pormestari alkoi tämän jälkeen toimet purkamisen estämiseksi, ja viisi kuukautta myöhemmin kulttuuriministeri Roselyne Bachelot päätti nimetä entisen sokeritehtaan historialliseksi muistomerkiksi vuodeksi. Tämä mahdollisti teollisuuskiinteistön saneeraussuunnitelmien aloittamisen.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Eppeville** Wikimedia Commonsissa

Lähteet
-------

1. ↑  Comparateur de territoire Institut National de la Statistique et des Études Économiques. Viitattu 8.4.2024. (ranskaksi)
2. ↑  Rébecca-Alexie Langard: L'ancienne fabrique de sucre à Eppeville classée aux monuments historiques pendant un an *France Bleu Picardie*.  9.5.2021. Viitattu 9.4.2024. (ranskaksi)
**Lahja Irja Salviander**, vuoteen 1944 **Koskinen** (5. helmikuuta 1915 Huittinen – 9. tammikuuta 2000 Turku) oli suomalainen tanssija, liikunnanohjaaja, musiikkipedagogi, koreografi sekä tanssi- ja liikuntakoulun perustaja ja johtaja.

Salvianderin äiti oli ompelija Amanda Koskinen ja puoliso vuodesta 1944 rakennusmestari Reino Ruuben Salviander, rakennusmestari Anton Salvianderin poika. Lahja Salviander kävi kansakoulun 1928 ja Turun tyttökoulun 1928–1934. G. A. Wäntin kunnallisalan erikoiskoulun harjoittelussa hän oli 1935–1936 ja suoritti Olga Wikströmin kirjanpitokoulun 1936–1937 ja voimistelunohjaajakurssin Varalan liikuntaopistossa. Salviander oli Kauppateollisuus-yhtiön kirjanpitäjä 1937–1939, Turun Teatterissa Suomen ensimmäinen ammattiteatteriin kiinnitetty tanssisolisti vuodesta 1937 ja tanssijoiden kouluttaja 1943–1950, suojeluskunnan kanslisti 1940–1944, Huhtamäki-yhtiön kirjanpitäjä 1944–1946 ja Liikuntakoulu Lahja Salvianderin perustaja ja johtaja 1947–1984. Opettajana hän toimi Turun tyttölyseossa 1954–1956 ja 1957–1958 sekä Mynämäen yhteiskoulussa 1965–1967 ja 1973–1974. Hän oli Lahjan Tytöt -yhdistyksen pääkouluttaja, puheenjohtaja 1971–1974 ja ohjaaja 1971–1985. Turun Urheiluliitossa Salviander koulutti ja johti tyttö- ja naisvoimistelijoita ja joukkueita. Hän toimi myös Suomen Voimisteluliiton naisvaliokunnassa, johtokunnassa, työvaliokunnassa ja varapuheenjohtajana ja piti ulkomailla tanssin kesäkursseja. Salviander suunnitteli koreografioita teattereihin sekä Suomessa että Ruotsissa. Muun muassa koreografi Marjo Kuusela, laulaja Tamara Lund ja näyttelijä Rose-Marie Precht ovat olleet Salvianderin oppilaita.

Lähteet
-------

1. 1 2  Biografia-sampo: Lahja Salviander Viitattu 5.9.2021.
2. 1 2  Voimakas persoona ihastutti ja vihastutti. Liikunnanohjaaja Lahja Salviander. *Helsingin Sanomat*, 1.2.2000. (Tilaajille) Viitattu 5.9.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Poutunen, M. 2000. *Ryhtiä, tytöt! Hymyilkää, tämä on hauskaa! Tutkielma turkulaisen naisvoimisteluohjaajan, Lahja Salvianderin, elämästä ja elämäntyöstä.* Suomalaisen ja vertailevan kansatieteen pro gradu -työ, Turun yliopisto 2000. 137 s.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |
**Maro Engel** (s. 27. elokuuta 1985 München, Saksa) on saksalainen autourheilija. Hän kilpaili Formula E -sarjassa Venturi-tallissa. Hän on ollut Mercedes-AMG:n tehdaskuljettaja vuodesta 2008 alkaen. Engel asuu Monacossa.

Ura
---

Kartingin jälkeen Engel siirtyi ensin Formula BMW Junioriin vuodeksi 2001 ja sen jälkeen vuodeksi 2002 Formula ADAC BMW:hen. BMW Juniorissa hän saavutti kolme voittoa ja oli palkintokorokkeella yhteensä yhdeksän kertaa. Loppusijoitus oli kolmas. BMW Adacissa Engel ajoi voittoon kerran ja oli loppupisteissä sijalla kahdeksan. 

Kaudella 2003 Engel ajoi Formula 3:n eurosarjassa Opel Team KMS -tallissa. Menestys oli kuitenkin vaatimatonta, sillä hän ei saavuttanut yhtään pistettä. Kaudeksi 2004 eurosarja vaihtui Saksan kansalliseen F3:een. Hän tosin ajoi vain kahdessa kilpailussa, mutta saavutti 7 pistettä. 

Kaudeksi 2005 Engel siirtyi Italian Formula 3000 -sarjaan. Tallina oli Durango AEZ. Viidestä kilpailusta hän keräsi 17 pistettä, jotka oikeuttivat loppupisteissä sijaan 7. Lisäksi hänelle kirjattiin yksi kilpailun nopein kierros. Vuonna 2006 Engel teki paluun F3:een, tällä kertaa Britannian sarjaan. Hän ajoi Carlin Motorsport -tallissa. Yhden voiton ja seitsemän muun palkintosijan myötä Engel oli pisteissä viides. Engel sijoittui arvostetussa Macaun GP:ssa yhdeksänneksi. Ajaminen Britannian F3:ssa jatkui vielä vuonna 2007, ja hän sijoittui loppupisteissä toiseksi virolaisen Marko Asmerin vietyä mestaruuden.

Kaudet 2008-2011 Engel kilpaili DTM-sarjassa. Hän ajoi JungeSterne AMG Mercedes -tallissa Mercedes-Benz-autoa. Hän ei saavuttanut suurempaa menestystä keräten koko urallaan 16 pistettä. Vuonna 2013 Engel kilpaili Australian V8 Supercars -sarjassa. Engel teki paluun DTM-sarjaan kaudella 2022. Hän on myös kilpailut GT-sarjoissa kuten Saksan ADAC GT Masters ja GT World Challenge Europe -sarjoissa. Tämän lisäksi Engel on ajanut vuosittain monia kestävyyskilpailuja kuten Bathurstin 12 tunnin ajoa, Daytonan 24 tunnin ajoa, Nürburgringin 24 tunnin ajoa ja Span 24 tunnin ajoa.

Formula E -tilastot
-------------------

| Vuosi | Talli | Runko | Voimansiirto | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | Sija | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2016–2017 | Venturi Formula E Team | Spark SRT01-e | Venturi VM200-FE-02 | HKG9 | MRKNC | BUENC | MEXKesk. | MCO5 | PAR | BER9 | *BER*NC | *NYC*NC | NYCKesk. | MTL12 | MTL18 | 17. | 16 |
| 2017–2018 | Venturi Formula E Team | Spark SRT01-e | Venturi VM200-FE-03 | HKG13 | HKG7 | MAR12 | CHIKesk. | MEX16 | URU10 | ITA8 | FRA4 | GER8 | SUI11 | NYC8 | NYCKesk. | 12. | 31 |

Lähteet
-------

1. ↑  Maro Engel biography maroengel.com.  Arkistoitu 3.8.2008. Viitattu 4.9.2008. (englanniksi)
2. 1 2 3  Maro Engel career statistics Driverdb.com. Viitattu 4.9.2008. (englanniksi)
3. ↑  Marko Asmer, Racing Driver / Biography markoasmer.com.  Arkistoitu 21.8.2008. Viitattu 4.9.2008. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Maro Engelin viralliset kotisivut
**Vornedskab** (tansk. *vorned* = toisen suojassa oleva) on maaorjuuden lievempi muoto. Se levisi 1400-luvun puolivälin tienoilta alkaen eräillä Tanskan saarilla: Sjællandissa, Lollandissa, Falsterissa, Mønissa ja Bogøssa, ja se esiintyi siinä muodossa, että tällä niin sanotulla sjællandilaisella oikeusalueella tilojen miespuolinen talonpoikaisväestö ei saanut muuttaa syntymäseudultaan ilman isännän suostumusta ja oli velvollinen ottamaan hoitoonsa haltijattoman vuokratalon tai yleensä asunnolla varustettua maata. Usein vornedskabia väärinkäytettiin siten, että isäntä piti oikeutenaan myydä tai antaa pois joutilaita talonpoikia vastoin näiden tahtoa, kunnes tapa kiellettiin laisia. Päävaikuttimena vornedskabin toimeenpanemiseen oli ollut halu saada autiotilat viljellyiksi. Vornedskab lakkautettiin 1702.

Noin 30 vuotta myöhemmin saatettiin voimaan stavnsbånd, joka muutamissa suhteissa oli kovempi kuin vornedskab.

Lähteet
-------

1. 1 2  Forsman, Jaakko: Vornedskab. *Tietosanakirja osa 10*, palsta 1500. Artikkeli sisältää tekstiä, joka on tuotu tästä tekijänoikeusvapaasta lähteestä. Tietosanakirja-osakeyhtiö, 1919. Teoksen verkkoversio.
**Terhi Värri** (s. 10. syyskuuta 1999) on suomalainen pesäpalloilija. Värri edustaa Superpesiksessä pelaavia Haminan Palloilijoita. Hän on edustanut Superpesiksessä myös kasvattajaseuraansa Pöytyän Urheilijoita.

Hän pelaa ulkokentällä ykkösvahtina ja sisäpelissä kärkietenijänä. Värri on pelannut 44 Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on lyönyt yhden kunnarin ja kaksi tavallista juoksua, tuonut 26 juoksua ja kerännyt 126 kärkilyöntipistettä. Värri on pelannut kymmenen Superpesiksen alempien pudotuspelien ottelua. Näissä otteluissa hän on tuonut 11 juoksua ja kerännyt 44 kärkilyöntipistettä. Tilastot päivitetty kauden 2023 jälkeen.

Lähteet
-------

1. 1 2   Terhi Värri - Pesäpallon tulospalvelu *www.pesistulokset.fi*. Viitattu 1.4.2024.
2. ↑   17.6.2023 17:00 Haminan Palloilijat - Lapuan Virkiä, Naisten Superpesis - Pesäpallon tulospalvelu *www.pesistulokset.fi*. Viitattu 1.4.2024.
3. ↑   Jorma Haapamäki: Neljä uutta pelaajaa HP:n naisten ryhmään *Reimari*.  25.9.2022. Viitattu 1.4.2024.
**Mila** (arab. ميلة‎, *Mīla*) on kaupunki ja Milan maakunnan hallinnollinen keskus Algeriassa. Se sijaitsee Tell-Atlasvuorilla 390 kilometriä Algerista itään. Milan kunnassa oli arviolta 98 800 asukasta vuonna 2020.

Milan kunnan pinta-ala on 124,31 neliökilometriä. Se rajoittuu kaakossa Aïn Tinen, etelässä Sidi Khelifan, lounaassa Ahmed Rachedin, lännessä Oued Endjan, luoteessa Zeghaïan ja pohjoisessa Sidi Mérouanen ja Grarem Gougan kuntiin sekä koillisessa Constantinen maakuntaan. Pohjoisessa on Rhummel ja El Kebir -jokien muodostama Beni Harounin tekojärvi.

Seudun ilmasto on semihumidi. Kesät ovat kuumia ja kuivia ja talvet viileitä ja kosteita. Tammikuun keskilämpötila on 10 ja elokuun 29 astetta. Vuotuinen sademäärä on 486 millimetriä.

Kaupunki mainitaan Ptolemaioksen *Geografiassa* nimellä Mileum tai Mireon. Roomalaisaikana se sai nimen Colonia Sarnensis Milevitana. Milevum, Cirta, Collo ja Rusicada muodostivat "neljänä siirtokuntana" tunnetun liittokunnan. Keisari Justinianus I ympäröi 500-luvulla Milevumin muurilla.

Vuonna 674 kaupungin valloitti Abu al-Muhajir Dinar, jonka kerrotaan rakennuttaneen yhden Algerian ensimmäisistä moskeijoista. 1100-luvulta lähtien Mila kuului Constantinen alaisuuteen. Ranskalaiset valloittivat sen vuonna 1837 ja perustivat eurooppalaisen siirtokunnan vuonna 1876. Algerian itsenäistymisen jälkeen kaupunkiin on syntynyt teollisuutta ja se on kasvanut voimakkaasti. Milassa toimii Abdelhafid Boussoufin yliopisto.

Paikallisia nähtävyyksiä ovat bysanttilaisaikainen kaupunginmuuri ja sen portti, roomalainen suihkulähde, Sidi Ghanemin moskeija ja suuri marmorinen naispatsas. Entisessä linnoituksessa toimii museo. Kauempana sijaitsee Beni Harounin pato, vesiputouksia ja kuumia lähteitä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Monographie Wilaya de Mila *Aniref*. Viitattu 2.4.2023.
2. 1 2 3  Djerfaoui, Imene: Le risque glissement de terrain dans la commune de Mila, causes et effets: Cas de la cité des 185 logements, lotissement Boulmerka, Mila *Université Mohamed Boudiaf M’sila*. Viitattu 2.4.2024.
3. ↑  Catholic Encyclopedia (1913)/Milevum *Wikisource*. Viitattu 2.4.2024.
**Maria Rolnikaite** (21. heinäkuuta 1927 Klaipeda - 7. huhtikuuta 2016 Pietari) oli liettuanjuutalainen kirjailija. Rolnikaite tunnetaan vuonna 1963 ilmestyneistä muistelmista, jotka kertovat hänet kokemuksistaan Natsi-Saksan keskitysleireillä.

Natsi-Saksan miehitettyä Liettuan vuonna 1941 Rolnikaiten isä liittyi vastarintaliikkeeseen ja muut perheenjäsenet joutuivat Vilnan ghettoon. Vuonna 1943 heidät siirrettiin Kaiserwaldin keskitysleirin kautta [[Stutthofin keskitysleirille. Rolnikaite huolehti leirillä surmattujen vainajien hävittämisestä, jonka vuoksi hän onnistui säilymään hengissä, kunnes puna-armeija vapautti leirin vuonna 1945. Sodan jälkeen Rolnikaite opiskeli Moskovassa Maxim Gorkin kirjallisuusinstituutissa ja asettui myöhemmin Leningradiin. 

Rolnikaite piti keskitysleirillä salaista päiväkirjaa, jonka pohjalta hän kirjoitti muistelmansa vuonna 1946. Niiden otteita julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1962 Leningradissa ilmestyneessä jiddishinkielisessä *Sovetish Heymland* -kulttuurilehdessä. Valtiollinen jiddishinkielinen kustantamo oli kuitenkin jo päättänyt julkaista kuvanveistäjä Elmar Rivoshin muistelmat, eikä ollut kiinnostunut julkaisemaan kaksia holokaustimuistelmia peräkkäin. Sen sijaan muistelmat ilmestyivät liettuaksi 1963 ja kun Rolnikaitesta kertova dokumentti oli sai huomiota valtakunnallisessa televisiossa julkaistiin venäjänkielinen käännös 1965. Muistelmien suosio käynnisti Neuvostoliitossa holokaustikirjallisuuden buumin, sillä niitä seurasivat pian Anatoli Kuznetsovin, Ilja Konstantinovskin, Icchokas Merasin ja Perets Markišin romaanit. Vuonna 1966 muistelmat julkaistiin myös useilla muilla kielillä Neuvostoliiton ulkopuolella. Rolnikaitea on usein tituleerattu "Neuvostoliiton Anne Frankiksi", kun *Anne Frankin päiväkirjat* eivät juurikaan saanet maassa huomiota ennen 1970-lukua. Rolnikaiten kirjan saaman vastaanoton myötä hänet kutsuttiin myös Neuvostoliiton kirjailijaliiton jäseneksi 1965.

Suomennetut teokset
-------------------

* *En voi vaieta*. Suomentanut Marja Koskinen; Natasha Pienimäki. Porvoo; Helsinki: WSOY, 1966.

Lähteet
-------

1. ↑  Rolnik Family Eilat Gordin Levitan. Viitattu 14.4.2024. (englanniksi)
2. ↑  Estraih, Gennadi: Soviet Publications of Holocaust Diaries in the 1960s: Anne Frank and Masha Rolnikaite.  *Holocaust and Genocide Studies*, 2022, nro 36, s. 1–14. Academica.edu (PDF).  (englanniksi)
**Helsingin Paini-Miehet** on 21. tammikuuta 1935 perustettu painin erikoisseura. HPM:n perustajajäsenet olivat lähes kaikki painineet Helsingin Kisa-Veikoissa ja katsoivat silloin olevan parempi perustaa oma painiseura. HPM on menestynyt niin kotimaisilla, kuin myös ulkomaisilla molskeilla hienosti. 

2000-luvun alusta seura on kasvanut merkittäväksi seuraksi niin kansallisella kuin kansainvälisellä tasolla. HPM on ollut jo pitkään Suomen suurin painiseura yli 500 harrastajallaan. Toiminta alkoi 1935 Kalliossa Narikan vintillä. Nykyisin seura harjoittelee Liikuntamyllyssä, Maunulassa ja Urheassa. 

HPM on 2024 vuoden alkuun mennessä saavuttanut eri ikäluokkien SM kilpailuista 263 kultamitalia, 237 hopeamitalia ja 209 pronssimitalia. Yhteensä siis 709 mitalia. Ainoastaan vuosina 1946 ja 1953 HPM on jäänyt mitalitta SM kisoista. Seuran ensimmäisen SM kultamitalin saavutti Onni Pellinen 1935 kreikkalais-roomalaisessa painissa sarjassa 87 kg. Ensimmäisen vapaapainin SM-kultamitalin voitti Urho Hirvilammi vuonna 1938 sarjassa 66 kg. Naisten ensimmäisen SM-kultamitalin voitti vuonna 2000 Ilona Köckritz sarjassa 62 kg. 

HPM on saavuttanut yhden sarjan kolmoisvoiton yleisen sarjan SM kisoissa kaksi kertaa. Ensimmäinen tapahtui 1940, jolloin sarjassa vapaapainin 56k g Veikko Tuhkanen voitti kultaa, Yrjö Lapinlinna hopeaa ja Olavi Tynkkynen pronssia. Seuraavaa kolmoisvoittoa saatiin odottaa 69 vuotta, jolloin Ylistaron vapaapainin mestaruuskilpailuissa 2009 sarjassa 66 kg kultaa voitti Rolle Rantala, hopeaa Jonas Honkanen ja pronssia Jere Kunnas.

Naispainin ensimmäiset arvokisat painittiin 1988 Dijonissa Ranskassa. Seuran ensimmäinen EM-mitalisti oli Hajar Ashtiani, joka paini alle 20-vuotiaiden EM-kisoissa pronssia 2002 Tiranassa Albaniassa sarjassa 46 kg.

Seuran ensimmäisen MM-mitalin voitti Pauli Riihimäki 1951 kotikioissa Helsingissä. Riikimäen sarja oli vapaapainin yli 87 kg. Riihimäki voitti urallaan kaikkiaan kuusi yleisen sarjan suomenmestaruutta. Hänen edelleen on kivunnut vain Anvar Damlatzhan, joka voitti 2000-luvulla seitsemän mestaruutta.

HPM:n ensimmäisen olympiamitalin, pronssisen, paini Eino Virtanen Berliinissä 1936 kreikkalais-roomalaisen painin välisarjassa.
Yksityiskohta saksalaisesta gotiikan ajan maalauksesta, noin 1455.
Neitsyt Maria seitsemän surun ympäröimänä. Grisaille-maalaus, vasen puoli Adriaen Isenbrandtin (1490–1551) diptyykistä.

Neitsyt Marian kuvatyypit 

---



 

 Annunziata \* Apokalyptinen madonna \* Conceptio immaculata \* Itämaan tietäjät \* Maestà \* Marian taivaaseenottaminen \* Mater dolorosa \* Pietà \* Sacra conversazione \* Suojaviittamadonna

 

 

 

 

 

 

 

 

 

 

 

 

 

 

**Mater dolorosa** (lat.) on Neitsyt Marian kärsimyksiin liittyvä kristillisen taiteen aihe. Kuvatyyppi esittää Marian seitsemän surua, jotka ovat Betlehemin lastenmurha, pako Egyptiin, kadonneen 12-vuotiaan Jeesuksen etsintä, ristinsaatto, Jeesuksen ristiinnaulitseminen, ristiltäotto ja Jeesuksen hautaaminen. Toisinaan suruja kuvataan hänen sydäntään lävistävien seitsemän miekan avulla, jotka viittaavat Simeonin profetiaan. Toisinaan Maria kuvataan vain surullisena tai kyynelissä. 

*Mater dolorosa* on katolisen kirkon Maria-aiheisen taiteen avainaiheita ja yksi kolmesta tavallisesta Marian suruun liittyvästä kuvatyypistä. Muut kaksi ovat Stabat mater ja Pietà. Aiheesta on myös rukous, ja tunnetaan myös vastaavat Marian seitsemän iloa.

Lähteet
-------

1. ↑  *Taiteen pikkujättiläinen*, s. 402. 3. painos. Porvoo: WSOY, 1995. ISBN 951-0-16447-X.
2. ↑  Arthur de Bles, 2004 *How to Distinguish the Saints in Art by Their Costumes, Symbols and Attributes* ISBN 1-4179-0870-X s. 35.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Mater dolorosa** Wikimedia Commonsissa
LPS:n logo
Lahden Palloseura on vuonna 2013 perustettu pihasalibandyyn keskittyvä urheiluseura. Kesällä 2024 LPS pelaa PS-liigaa. LPS:n kotikenttä Subway Areena sijaitsee Lahdessa Kasakkamäessä. 

**Historia**

LPS:n juhlakauden 2023 logo
LPS:n alkuperäinen logo vuosilta 2013-2022
Seura perustettiin jo vuonna 2013, mutta ensimmäisinä vuosina LPS pelasi vain harjoitusotteluita. LPS vietti hiljaiseloa vuodet 2016-2022, kunnes keväällä 2022 se palasi rytinällä. Sekä PS-Liigassa, että Suomen Cupissa se voitti mestaruuden heti ensimmäisellä kaudellaan. Kansainvälisessä turnauksessa Garden Floorball Champions Leaguessa (ent. Yard Floorball Champions League) se tippui puolivälierissä. 

Kaudella 2023 LPS oli vaikeuksissa, ja sijoittui PS-Liigassa pronssille. Suomen Cupissa lahtelaiset tippuivat jo puolivälierissä kauden suuryllättälle Uplakersille. GFCL:ssä LPS paransi sijoittuen kolmanneksi. Syksyllä 2023 LPS osallistui ensi kertaa järjestettävään kansainväliseen Europe Cupiin, jossa se tippui tsekkiläiselle Trinecille, joka lopulta voitti turnauksen. 

Keväällä 2024 LPS järjestää historian ensimmäisen Asfaltit Auki!-turnauksen, joka avaa kauden harjoitusotteluilla. 

LPS:n sijoitukset vuosittain| Vuosi | PS-Liiga | Suomen Cup | GFCL | Europe Cup |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2022 | 1. | 1. | 12. | ei järjestetty |
| 2023 | 3. | 5. | 3. | 5. |
| 2024 |  |  |  |  |
**Arvo Ilmari Holmlund** (6. marraskuuta 1924 Pori – 16. tammikuuta 1999 Pori) oli suomalainen talousneuvoksen arvonimen saanut leipomoalan yrittäjä ja poliitikko. Holmlund toimi Suomen Yksityisyrittäjäin Puolueen (SYP) puheenjohtajana 1970-luvun puolivälistä sen lakkauttamiseen vuoteen 1979 asti. Hän on entisen sisäministerin, kansanedustaja Anne Holmlundin isä.

Ilmari Holmlund tunnettiin kotikaupungissaan omalaatuisena persoonana. Oikeistolaisuudestaan huolimatta hän oli aktiivisesti mukana muun muassa Suomi–Kiina-seuran ja Suomi-Albania Seuran toiminnassa ja matkusti kommunistisessa Kiinassa. Lisäksi Holmlund vieraili kahdesti Pohjois-Koreassa. Hän teki Porin kaupunginvaltuustossa useita huomiota herättäneitä aloitteita. Toteutuneista tunnetuin on ehdotus nakurannan perustamisesta Yyteriin. Lisäksi hän työskenteli innokkaasti kaupungin satamalautakunnassa Porin sataman kehittämiseksi. 

Porin kaupunginvaltuustossa Holmlund oli yhteensä 28 vuotta vuosina 1968–1996. Hän aloitti Liberaalisen kansanpuolueen edustajana ja siirtyi sen jälkeen SYP:hen. Puolueen lopetettua toimintansa Holmlund jatkoi kokoomuksen riveissä.

Vuoden 1979 eduskuntavaalien yhteydessä Holmlund herätti valtakunnallista huomiota esiintymisellään Yleisradion vaalitentissä. Hän muun muassa ilmoitti, ettei aio itse äänestää oman puolueensa ehdokasta. Kummastusta herätti myös Holmlundin kiinankielinen käyntikortti, jonka tekstin hän oli kopioinut säilykepurkin etiketistä.

Eduskuntavaaleissa 1983 Holmlund oli kokoomuksen ehdokkaana. Hän sai yli 3 500 ääntä, mutta ei tullut valituksi.

Lähteet
-------

* Hannes Tiira: *Ilmari itte*, omakustanne 2008. ISBN 978-952-92-4202-2

### Viitteet

1. ↑  Anne Holmlund  30.10.2007. Suomen Kuvalehti. Viitattu 16.9.2012.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset Muokkaa Wikidatassa | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Younan Nowzaradan** (pers. ‏یونان نوذرادان‎, s. 11. lokakuuta 1944 Teheran, Iranin keisarikunta) on iranilaissyntyinen yhdysvaltalainen kirurgi, TV-persoona ja kirjailija. Hän on erikoistunut lihavuusleikkauksiin. Nowzaradan on tullut tutuksi tositelevisio-ohjelmasta *Hengenvaarallisesti lihava*, jossa ylipainoiset ihmiset haluavat laihduttaa. Monet yrittävät päästä Nowzaradanin leikattavaksi lihavuusleikkaukseen. Ohjelmassa hänet tunnetaan paremmin nimellä **Dr. Now**.

Etnisyydeltään Nowzaradan on assyrialainen. Hän valmistui lääkäriksi Teheranin yliopistosta vuonna 1970.

Nowzaradan on kirjoittanut kaksi kirjaa: *Last Chance to Live*  ja *The Scale Does Not Lie, People Do*.

Lähteet
-------

1. ↑  Delores Nowzaradan Biography: Facts about Younan Nowzaradan's Ex-wife *realityshowcasts.com*.  15.6.2020.  en-US
2. ↑  Meet Dr. Nowzaradan, the Man Behind All of the ‘My 600-lb Life’ Success Stories
3. ↑  Meet Doctor Nowzaradan Houston Obesity Surgery.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Tieteilijät Muokkaa Wikidatassa | 
* Google Scholar

 |

 |
**Ace Eli and Rodger of the Skies** on yhdysvaltalainen seikkailukomedia vuodelta 1973. Elokuva kertoo stunttilentäjästä (Cliff Robertson), joka kiertää Yhdysvaltoja nuoren poikansa (Eric Shea) kanssa 1920-luvulla. Elokuvan tarinan laati alun perin Steven Spielberg.

Taustat
-------

Steven Spielberg oli kehitellyt tarinan lentäjästä, jolla on nuori poika, yhdistellen häntä kiinnostavia aiheita: lentokoneet, lentäminen ja vanhemman vastuu. Spielberg myi tarinan 20th Century Foxille aikoen ohjata elokuvan itse, mutta sen ostaneet henkilöt lähtivät studiolta ja uusi johtaja antoi tarinan työstettäväksi toiselle kirjoittajalle ja eri ohjaajalle.

Juoni
-----

1920-luvun alkuvuosien Kansasissa Eli-niminen lentäjä ja hänen 11-vuotias poikansa Rodger lähtevät lentäen matkaan ympäri maata ja kohtaavat lukuisia seikkailuja. Vaikka Elillä on monia romansseja, hän ei hyväksy vakituisia suhteita, ja Rodger kaipaa kuollutta äitiään.

Näyttelijät
-----------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Cliff Robertson  | … |  Ace Eli Walford
  |
|  Pamela Franklin  | … |  Shelby
  |
|  Eric Shea  | … |  Rodger Walford
  |
|  Bernadette Peters  | … |  Allison
  |
|  Rosemary Murphy  | … |  Hannah
  |
|  Alice Ghostley  | … |  Sister Lite
  |
|  Royal Dano  | … |  Jake
  |

Lähteet
-------

1. ↑  ACE ELI AND RODGER OF THE SKIES *Films*. MUBI. Viitattu 1.4.2024. (englanniksi)
2. ↑  Douglas Brode: *The Films of Steven Spielberg*, s. 19. Citadel Press, 2000. ISBN 0806519517.

Aiheesta muualla
----------------

* *Ace Eli and Rodger of the Skies* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* *Ace Eli and Rodger of the Skies* AllMoviessa. (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Ace Eli and Rodger of the Skies
**Eero Kaukonen** (13. helmikuuta 1904 Kuopio – 31. lokakuuta 1973 Helsinki) oli suomalainen juristi, joka toimi korkeimman hallinto-oikeuden hallintoneuvoksena.

Henkilöhistoria
---------------

Eero Kaukosen vanhemmat olivat tehtailija Antti Juho Kaukonen ja voimistelunopettaja Ida Maria Kemiläinen ja puoliso vuodesta 1946 farmaseutti Brita Maja Dahlström. Kaukonen tuli ylioppilaaksi Kuopion lyseosta 1922 ja suoritti ylemmän oikeustutkinnon 1930. Hän oli auskultantti Viipurin hovioikeudessa 1930 ja Vaasan hovioikeudessa 1933, jolloin hän sai myös varatuomarin arvon.

Kaukonen oli ulkoasiainministeriön vt. avustaja ja jaostosihteeri 1930 ja Kesälahden nimismies 1930–1932 ja sitten korkeimman hallinto-oikeuden ylimääräinen virkamies ja esittelijä vuodesta 1934, notaari vuodesta 1936, nuorempi hallintosihteeri vuodesta 1939, vanhempi hallintosihteeri vuodesta 1954, ylimääräinen hallintoneuvos vuodesta 1956, esittelijäneuvos vuodesta 1958 ja korkeimman hallinto-oikeuden jäsen eli hallintoneuvos 1959–1971.

Vakuutusneuvoston ylimääräinen virkamies Kaukonen oli 1934–1935 ja vt. sihteeri 1935, oikeuskanslerinviraston ylimääräinen virkamies 1944–1945 ja Helsingin raastuvanoikeuden ylimääräinen rikosnotaari 1946–1959. Hän toimi myös Helsingin huoneenvuokralautakunnan ylimääräisenä puheenjohtajana 1945–1946 sekä verovalituskomitean puheenjohtajana vuodesta 1962 ja kirjanpitoneuvottelukunnan puheenjohtajana vuodesta 1963.

Julkaisuja
----------

* *Terveyden- ja sairaanhoitolainsäädäntö: kokoelma lääkintö-, eläinlääkintö- ja apteekkilaitosta koskevia lakeja, asetuksia ja valtioneuvostonpäätöksiä*, 1940 (toim. Yrjö Ahosen kanssa)
* *Huoneenvuokrasäännöstely: voimassaolevat lait ja asetukset sekä valtioneuvoston ja sosiaaliministeriön päätökset*, 1945

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Sundström, Mia ja Tyynilä, Markku: / Eero Kaukonen *Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen)*.  21.3.2005. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 9.4.2024.
2. ↑  Kuolleita.  *Uusi Suomi*, 15.11.1973, nro 294, s. 7. Kansalliskirjasto. Viitattu 9.4.2024.  (ei-vapaa)

Aiheesta muualla
----------------

* Eero Kaukonen *Biografiasampo*.
**Sarplaninac** (serb. jугословенски овчар, *jugoslovenski ovčar*) on laumanvartijakoirarotu, joka on kotoisin entisen Jugoslavian alueelta ja se kuuluu FCI:n roturyhmään 2. Rotu on saanut nimensä Šar-vuoristosta, joka sijaitsee Kosovon, Albanian ja Pohjois-Makedonian rajalla.

Ulkonäkö
--------

Ulkonäöltään sarplaninac on roteva, suuri ja vahvaluustoinen laumanvartija. Rotu on hieman korkeuttaan pidempi. Silmien tulisi olla mantelinmuotoiset, mutta eivät liian suuret eivätkä ne saa sijaita liian syvällä päässä. Katseen pitäisi olla rauhallinen, mutta se ei saa koskaan ilmaista pelkoa. Sarplaninacin korvat ovat V-muotoiset ja riippuvat. Rodun karvapeite on erittäin säänkestävä, koska turkki on aika pitkä ja pohjavilla erittäin tiheä. Kaikki värit valkeasta lähes mustaan hyväksytään, mutta toivotuin sävy on tumma raudanharmaa.

Luonne ja käyttäytyminen
------------------------

Sarplaninac on luonteeltaan itsenäinen, joten se viihtyy hyvin omissa oloissaan. Luonteenpiirteisiin kuuluvat myös hyväluontoisuus, rauhallisuus ja suojelevaisuus. Rotu omistaa voimakkaan vartioimis- ja puolustusvietin. Omistajan täytyy olla kokenut ja osaava, koska joskus sarplaninac saattaa olla yllättävän aggressiivinen vieraita kohtaan. Perhelleen se on hyvin uskollinen.

Rodun kasvattaminen Tanskassa on ollut kiellettyä vuodesta 2010.

Alkuperä
--------

Sarplaninac on hyvin vanha koirarotu. Voidaan väittää, että tämä rotu olisi paimentanut lampaita Balkanin niemimaalla jo 1000-luvulla eaa. Nykyisellä nimellään rotu on tunnettu vuodesta 1957. Suomeen ensimmäinen sarplaninac saapui vuonna 1989 ja ensimmäinen pentue syntyi vuonna 1992.

Katso myös
----------

* Illyrianpaimenkoira
* Karstinpaimenkoira
* Šar tip

Lähteet
-------

* Kennelliiton rotumääritelmä (pdf)
* www.sarplaninacclubfinland.weebly.com/
* Ulla Kokko: *Koirien pikkujättiläinen*. WSOY 2004.

### Viitteet

1. ↑  KoiraNet-jalostustietojärjestelmä (Suomen Kennelliitto. Viitattu 11.8.2016)
2. 1 2
3. ↑  Koiriin liittyvä lainsäädäntö Tanskassa Ministry of Environment and Food of Denmark, Danish Veterinary and Food Administration. Viitattu 21.6.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Sarplaninac** Wikimedia Commonsissa
**Made by Choice** on suomalainen vuonna 2015 perustettu huonekaluyritys, joka suunnittelee, valmistaa ja myy moderneja puusta valmistettuja designhuonekaluja. Yrityksen suunnittelemat huonekalut valmistetaan sen omalla tehtaalla, joka sijaitsee Halikossa, Salossa.

Made by Choice saa innoituksensa huonekaluihinsa pohjoismaisesta onnellisuudesta. Eettisesti kestävien arvojen ja tuotantotapojen lisäksi onnellisuus tarkoittaa Made by Choicelle elämästä, luovuudesta ja laadukkaasta muotoilusta nauttimista.

Yritykselle ovat suunnitelleet huonekaluja muun muassa Matthew Day Jackson, Harri Koskinen, Joanna Laajisto, Ruotsin prinssi Carl Philip, Hanna Anonen, sisustusarkkitehtitoimisto Fyra, Thomas Sandell, Saku Sysiö ja Matti Klenell. Prinssi Carl Philipin Wiurila Chair -tuolit suunniteltiin Wiurilan kartanon ravintolatilaan. Huonekalut valmistetaan suomalaisia puuntyöstöperinteitä kunnioittaen.

Monessa lähteessä Made by Choicen huonekaluja kuvaillaan "tulevaisuuden klassikoiksi".*kenen mukaan?*

Vuonna 2017 Saku Sysiön suunnittelema Laakso-tuoli voitti parhaan tuolin palkinnon Restaurant & Bar Design Awards -kilpailussa Englannissa.

Vuonna 2019 maailman tunnetuimmilla sisustusalan messuilla Salone de Mobilessa Milanossa Made by Choice julkaisi Kolho-tuolin nykytaiteen kärkinimen Yhdysvaltalaisen Matthew Day Jacksonin kanssa. Kolho-tuoli noteerattiin tällöin laajalti sisustus ja design alan lehdistössä ja blogeissa. Tuoli mainittiin erikseen muunmuassa The New York Timesissä, sekä Forbesissa

Vuonna 2023 Ruotsin kansallismuseo ilmoitti lisänneensä Ruotsin prinssi Carl Philipin Bernadotte & Kylberg -muotoiluyrityksen Made by Choicelle suunnitteleman Wiurila-tuolin kokoelmiinsa. Wiurila-tuoli on suunniteltu arkkitehti Charles Bassin piirtämään Wiurilan kartanoon.

Lähteet
-------

1. ↑  Contact *Made by Choice*. Viitattu 4.3.2021. (englanniksi)
2. ↑  About Made by Choice: Nordic Happiness *Made by Choice*. Viitattu 4.3.2021. (englanniksi)
3. ↑  Niclas Ahlströmin haastattelu yrityksen tyyleistä ja tuotannosta *tyyliniekka.fi*.
4. ↑  Muotoilu | Suomalainen designyritys sai kuninkaallista apua – Ruotsin prinssi Carl Philipin kädenjälki näkyy uudessa tuolissa *Helsingin Sanomat*.  25.3.2022. Viitattu 4.4.2024.
5. ↑  Collections *Made by Choice*. Viitattu 4.3.2021. (englanniksi)
6. ↑  Maininta kilpailuvoitosta Restaurant & Bar Design Award kilpailussa *madeinfinlandshop.fi*.
7. ↑  NY Times artikkeli *nytimes.com*.
8. ↑  Forbes lehden artikkeli *forbes.com*.
9. ↑  HS.fi artikkeli Bernadotte & Kylberg ja Made by Choice yhteistyöstä *hs.fi*.
10. ↑  Ruotsin kansallismuseon tiedote Wiurila tuolin lisäyksestä kokoelomaan *nationalmuseum.se*.
Funkmaster Flex vuonna 2018.
**Funkmaster Flex** (s. 5. elokuuta 1968, New York City, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen DJ, hip hop -artisti, radioääni ja televisiopersoona, jonka tunnetuin televisiosarja on Suomessakin Subilla esitetty Ratissa Funkmaster Flex.

DJ:nä Funkmaster Flex on palkittu viidellä kultalevyllä. Funkmaster Flex omistaa autojen ja moottoripyörien kustomointiyrityksen nimeltä Team Baurtwell. Team Baurtwellin asiakkaita ovat lähinnä kuuluisuudet, kuten Sean Combs, Shaquille O'Neal ja Mariah Carey. 

Funkmaster Flex järjestää vuosittain kymmenessä yhdysvaltalaisessa kaupungissa vierailevan autonäyttelyn *Custom Car and Bike Show Tour*. Autoalan trendejä, julkkisten ajoneuvoja sekä hyväntekeväisyyshuutokauppoja sisältävä kiertue on järjestetty vuodesta 2000 alkaen. 

Vuonna 2007 Funkmaster Flex aloitti uuden kuusiosaisen televisiosarjan yhteistyössä Ford Motor Companyn kanssa. Tosi-TV-sarja on nimeltään *Car Wars with Funkmaster Flex* ja siinä neljän kilpailijan tehtävänä on kustomoida vuoden 2007 Ford Expedition kuudessa viikossa. Sarjan ensimmäinen jakso esitettiin Yhdysvalloissa ESPN-kanavalla 20. toukokuuta 2007.

Diskografia
-----------

### Mixtapet

* The Mix Tape Volume 1: 60 Minutes of Funk (1995)
* The Mix Tape Volume 2: 60 Minutes of Funk (1997) (Gold)
* The Mix Tape Volume 3: 60 Minutes of Funk, The Final Chapter (1998) (Gold)
* The Tunnel (collaboration with Big Kap) (1999) (Gold)
* Vibe Hits, Vol. 1 (2000)
* The Mix Tape Volume 4: 60 Minutes of Funk (2000) (Gold)
* The Mix Tape Volume 5: 60 Minutes of Funk (2002)
* My Lifestyle (2002)
* Funkmaster Flex Car Show Tour (2005)

Televisiosarjat
---------------

* Ratissa Funkmaster Flex (engl. *Riding with Funkmaster Flex*, SpikeTV)
* All Muscle with Funkmaster Flex (ESPN)
* Car Wars with Funkmaster Flex (ESPN2)

Lähteet
-------

1. ↑  Funkmaster Flex AllMusicissa (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen kotisivu
* Team Baurtwellin kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
{{Tiedosto:Jaguar XE - Arrival in London (15185880955) (cropped).jpg|pienoiskuva|Laura Whitmore vuonna 2014.]]
**Laura Whitmore** (s. 4. toukokuuta 1985) on irlantilainen televisiojuontaja ja malli. Hän on juontanut tv-ohjelmia *I'm A Celebrity after show Get Me Out Of Here Now* ja Love Island.

Whitmore kiinnitettiin Love Island -sarjan juontajaksi vuonna 2019, kun sarjan aiempi juontaja Caroline Flack sai syytteen poikaystävänsä pahoinpitelystä.

Vuonna 2020 Whitmore meni naimisiin skottilaisen Iain Stirlingin kanssa, joka toimii Love Island -ohjelmassa kertojana. Vuonna 2021 pariskunnalle syntyi tyttövauva.

Lähteet
-------

1. ↑  Who is Laura Whitmore and is she married to Love Island voiceover Iain Stirling? *The Scottish Sun*.  13.11.2018. Viitattu 17.4.2021. (englanniksi)
2. ↑  Laura Whitmore replaces Caroline Flack as Love Island host *the Guardian*.  20.12.2019. Viitattu 17.4.2021. (englanniksi)
3. ↑  Ayla Soguksu: Laura Whitmore breaks silence amid rumours she 'married' Iain Stirling *OK! Magazine*.  16.12.2020. Viitattu 17.4.2021. (englanniksi)
4. ↑  Laura Whitmore has given birth to baby girl with husband Iain Stirling *The Sun*.  1.4.2021. Viitattu 17.4.2021. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |

 |
Kapetinki-suvun vanhempi vaakuna.
**Alix Ranskalainen** t. **Alix de France**, myös *Adélaide de France* (1151 – 1197 t. 1198) oli Blois'n ja Chartresin kreivitär. Hän oli Ranskan kuninkaan Ludvig VII:n (1100–1154) ja hänen ensimmäisen puolisonsa Aliénor Akvitanialaisen (1122–1204) tytär.

Alix sai nimensä äitinsä sisaren Petronilla Akvitanialaisen mukaan, tätä näet kutsuttiin myös nimellä Alix. Toisen tyttären syntyminen jo ristiretkelle osallistumisen myötä vakavasti rakoilleeseen liittoon oli pettymys, sillä kaikki odottivat valtaistuimelle perijää. Vanhempiensa eron (1152) jälkeen Alixin isä Ludvig avioitui Champagnen Adélen kanssa vuonna 1160 ja lupasi kahdelle ensimmäisen avioliittonsa tyttärelle veljen uudesta liitostaan. Hänen äitinsä avioitui heti eron jälkeen vuonna 1152 tulevan Englannin kuninkaan Anjoun kreivin Henrik II Plantagenêt'n kanssa. 

Alix avioitui vuonna 1164 Blois'n ja Chartresin kreivin Thibaut V Hyvän (1129–1191) kanssa. Thibaut V Hyvä kuului niin sanottuun vanhempaan Blois'n kreivilliseen sukuun ja oli ollut avioliitossa aiemmin Sibylle de Châteaurenardin kanssa.

Blois'n ensimmäisten kreivien vaakuna
Avioliitostan Alixilla ja Thibaut'lla oli lapset:

* Thibaut, kuoli nuorena,
* Louis (k. Konstantinopolissa vuonna 1205), Blois'n, Chartresin ja Clermontin kreivi,
* Henri, kuoli nuorena vuonna 1182,
* Philippe, kuoli nuorena vuonna 1202,
* Marguerite (1170–1230), Blois'n ja Châteaudun kreivitär, avioitui noin vuonna 1183 Cambrain varakreivin Hugues III d'Oisy (k. 1189) kanssa, sittemmin toiseen avioliittoon noin vuonna 1190 Burgundin ensimmäisen kreivin Othon I:n (k. 1200) kanssa, ja kolmanteen avioliittoonsa Guisen ja Avesnesin herran Gautier II d'Avesnesin (k. 1246) kanssa,
* Alis eli Adélaide, (1190) Fontevraultin luostarin abbedissa,
* Isabelle (k. 1248) Chartresin ja Romorantin kreivitär, avioitui ensin Sulpice d'Amboisen ja sittemmin Cambrai varakreivin Jean de Montmirail'n kanssa.

Alixin aviomies Thibaut V osallistui kolmanteen ristiretkeen ja sai surmansa Akkon piirityksessä. Alix oli Blois'n ja Chartresin kreivikuntien sijaishallitsija miehensä poissaolon ajan.

Lähteet
-------

1. ↑  Biographical Index of the Middle Ages s. 47, viitattu 21.7.2018
2. ↑  Alix de France, Histoireeurope.fr, viitattu 21.7.2018


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee oikeustieteilijää ja muusikkoa. Toinen Nils Rabenius oli pappi.*
**Nils Georg Vilhelm Rabenius** (2. helmikuuta 1887 Uppsala – 19. lokakuuta 1924 Tranås) oli ruotsalainen säveltäjä, pianisti ja oikeustieteilijä.

Rabenius oli professori Theodor Rabeniuksen ja tämän vaimon, laulaja Olena Falkmanin poika. Hän opiskeli Uppsalan yliopistossa ja väitteli oikeustieteen tohtoriksi vuonna 1917. Hänen väitöskirjansa oli *Om kvittnings verkställande enligt svensk rätt*. Rabenius toimi yksityisoikeuden dosenttina ja vuodesta 1920 oikeustieteen professorina Tukholman kauppakorkeakoulussa. Hän oli *Stockholms Dagbladin* musiikkikriitikko. Hänen sävellystuotantonsa joukossa on laulumusiikkia. Pianistina Rabenius tulkitsi Johann Sebastian Bachin, Ludwig van Beethovenin, Frédéric Chopinin, Robert Schumannin ja Franz Schubertin ohjelmistoa.

Rabenius oli vuodesta 1919 naimisissa vaimonsa Elsan (o.s. Malm) – oopperalaulaja Henning Malmin tyttären – kanssa. Hän sairasti tuberkuloosia ja kuoli siihen Romanäs sanatoriumissa 37-vuotiaana. Rabeniuksen vuonna 1919 syntynyt tytär Lena Larsson oli sisustusarkkitehti.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Nils Rabenius (1887-1924) Levande musikarv, viitattu 21.2.2024 (ruotsiksi)
2. 1 2 3  Nils Rabenius Svensk Juristtidning, viitattu 21.2.2024 (ruotsiksi)
3. 1 2  Lena Christina Larsson Svenskt kvinnobiografiskt lexikon, viitattu 21.2.2024 (ruotsiksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ruotsi

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Amphion Loudspeakers Oy** on kuopiolainen kaiutinvalmistaja, joka on tunnettu muotoilultaan pelkistetyistä ja äänenlaadusta hyviä arvioita saaneista hifikaiuttimista ja studiomonitoreista. Yritys perustettiin 1998 ja se työllisti alkuvuodesta 2014 puolen tusinaa kokopäiväistä työntekijää, joista monet ovat yrityksessä mukana myös omistajina. Liikevaihto 8/2020 päättyneellä tilikaudella oli noin 2,2 miljoonaa euroa ja tilikauden tulos oli 251 tuhatta. Yhtiössä on 7 henkilöstön jäsentä. Toimitusjohtajana toimii yhtiön perustaja Anssi Hyvönen.

Amphion toimi Kuopiossa vanhassa Heikin Kievarinhuoltamossa. Nykyisin tuotantotilat ovat Telkkistentiellä. Kaiutinten kotelot tekee kuopiolainen sopimusvalmistaja. Yrityksen valmistamat kaiuttimet ulottuvat parihinnaltaan 600 eurosta 15 000 euroon. Tuotesarjat pienimmästä suurimpaan ovat nimeltään Ion, Helium, Argon sekä kolmitiekaiutin Krypton.

Amphion pyrkii rakentamaan kaiuttimensa ääntä suuntaaviksi, jolloin ne sopivat tavalliseenkin huoneakustiikkaan. Yritys panostaa myös kaiuttimien eleettömään moderniin muotoiluun, jotta ne voisivat toimia sisustuselementteinä.

Yrityksen perustajan Anssi Hyvösen kertoman mukaan kaiuttimet ovat saaneet erinomaista palautetta muun muassa yhdysvaltalaisilta musiikkituottajilta, kuten Rick Rubinilta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Saarinen, Juhani: Suomalaisvalmistajien kaiuttimet leviävät olohuoneisiin maailmalla, Helsingin Sanomat 1.3.2014. Viitattu 17.8.2014.
2. 1 2 3  Vedenpää, Ville: Suomalaiskaiuttimet tähtituottajien suosiossa, Yle Kulttuuri 12.9.2012. Viitattu 17.8.2014.
3. ↑  Pitkänen, Perttu: Suurin osa kotimaisista kaiuttimista tehdään Itä-Suomessa, Taloussanomat 16.8.2004. Viitattu 17.8.2014.
4. ↑  Amphion -taloustiedot fonecta.fi. Viitattu 15.9.2021.
5. ↑  Tuotteet (Arkistoitu – Internet Archive), Amphion.fi. Viitattu 17.8.2014.
H’otynin kansallispuisto

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Tšernivtsin alue, Ukraina |
| Lähin kaupunki | 
H’otyn |
| Pinta-ala | 
94,4610 km² |

Hallinto| Tyyppi | 
KansallispuistoView and modify data on Wikidata  |
| Perustettu | 
22.1.2010 |
| Hallinto | 
Kontakty |

Karttamuokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**H’otynin kansallispuisto** (ukr. Хотинський національний природний парк, *H’otynskyi natsionalnyi pryrodnyi park*) on kansallispuisto Ukrainan Tšernivtsin alueen Dnistrovskin piirissä. Vuonna 2010 perustetun kansallispuiston pinta-ala on 94,4610 neliökilometriä.

Puiston nimi viittaa historialliseen H’otynin kaupunkiin ja etenkin H’otynin linnakkeeseen ja lähialueisiin Dnestrjoen varrella.

* 
* 
* 
* 
* 
*

Lähteet
-------

1. 1 2  Khotyn National Nature Park *wownature.in.ua*. Viitattu 11.2.2023. (englanniksi)
2. 1 2  Natsionalni pryrodni parky (Ukrainan kansallispuistojen sijaintikartta ja luettelo; valitse listauksen saadaksesi vasemmalta alhaalta "Перелік національних природних парків") Pryrodno-zapovidnyi fond, pzf.land.kiev.ua. Viitattu 11.2.2023. (ukrainaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **H’otynin kansallispuisto** Wikimedia Commonsissa

* Natsionalnyi pryrodnyi park "H’otynskyi" (ukrainaksi) (facebook.com)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: uk:Хотинський національний природний парк