recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Maksimitehonsiirtolause** on sähköopin lause, jonka mukaan lähteestä kuormaan siirtyvä teho saa suurimman arvonsa silloin, kun kuormitusresistanssi on tarkalleen yhtä suuri kuin lähteen sisäinen resistanssi. 

Vaihtosähköpuolella tätä tasasähkölle ja vaihtosähkön hetkellisille arvoille silloin, kun induktiivisia ja kapasitiivisia kuormia ei ole läsnä, pätevää lausetta vastaa impedanssisovitus.

Lauseen perustelu
-----------------

Olkoon jännitelähteen lähdejännite E, lähteen sisäinen resistanssi {\displaystyle R\_{i}} ja kuorman resistanssi {\displaystyle R\_{L}}.

Kuorman kautta kulkeva virta on tällöin 

{\displaystyle I={E \over R\_{i}+R\_{L}}}
ja kuorman yli vaikuttava jännite

{\displaystyle U={R\_{L} \over R\_{i}+R\_{L}}E}
Kertomalla nämä keskenään saadaan kuormaan siirtyvä teho

{\displaystyle P=UI={R\_{L} \over (R\_{i}+R\_{L})^{2}}{E^{2}}}
Merkitään nyt kuormitusresistanssin suhdetta lähteen sisäiseen resistanssiin kirjaimella x. Siis

{\displaystyle x={R\_{L} \over R\_{i}}}.
Sijoitetaan tehon lausekkeeseen {\displaystyle R\_{L}=xR\_{i}}, jolloin saadaan

{\displaystyle P={x \over (1+x)^{2}}{E^{2} \over R\_{i}}}
Tutkimalla kerrointa {\displaystyle {x \over (1+x)^{2}}}, todetaan sen saavan ei-negatiivisilla x:n arvoilla maksimiarvonsa {\displaystyle 1 \over 4}, kun {\displaystyle x=1}.

Tämä vastaa tilannetta, jossa resistanssit ovat yhtäsuuret.

Kuormaan siirtyvä teho on tällöin

{\displaystyle P={1 \over 4}{E^{2} \over R\_{i}}}.
Koska lähteen sisäinen resistanssi on yhtä suuri kuin kuormitusresistanssi, myös lähteessä syntyy samansuuruinen tehohäviö. Toisin sanoen, kun kuormaan siirtyy maksimiteho, niin lähde lämpenee samalla teholla.

Huomattakoon, että oikosulkutilanteessa virta saavuttaa maksimiarvonsa, mutta lähteen napajännite putoaa nollaan. Tästä syystä myös kuormaan siirtyvä teho putoaa myös nollaan. Lähde kuitenkin lämpenee siitä otettavissa olevaan maksimitehoon nähden nelinkertaisella teholla

{\displaystyle P={E^{2} \over R\_{i}}}.

Kirjallisuutta
--------------

* Voipio, Erkki: *Virtapiirit ja verkot*. Helsinki: Otatieto, 2001 (1976). ISBN 951-672-082-X.
**Metsien hurjat** (*Pojken i trädet*) on ruotsalainen draamaelokuva vuodelta 1961. Mustavalkoisen laajakangaselokuvan on käsikirjoittanut, tuottanut ja ohjannut Arne Sucksdorff.

Metsästäjän roolissa nähdään suomalainen Åke Lindman, ja elokuvan musiikin on tehnyt Ruotsissa tuolloin paljon oleskellut yhdysvaltalainen jazzmuusikko Quincy Jones.

Juoni
-----

16-vuotias poika Göte (Tomas Bolme) kulkee vanhempien kaveriensa Maxin ja Mannen kanssa öisillä metsästysreissuilla varastetulla autolla. He kaatavat hirviä ja myyvät niitä eteenpäin. Salametsästys tapahtuu maanomistaja Cervinin mailla, joka palkkaa metsästäjä Sten Sundbergin (Åke Lindman) riistanvartijakseen.

Göte on salametsästäjäkolmikon hiljaisin ja arin, mukana lähinnä vain paetakseen ankeiksi kokemiaan kotioloja ja saadakseen luontoelämyksiä. Göte hukkaa metsään hylsyn, joka voisi paljastaa heidät ja lähtee etsimään sitä, mutta karkaakin Maxilta ja Mannelta. He löytävät Göten ilman Mannen omistamaa kivääriä ja sitovat pojan tivaten kiväärin kätköpaikkaa. Paikalle tulee myös Göten sisko, joka on palvelijana Cervinillä. Göte johdattaa Maxin ja Mannen kätkölle, mutta ottaakin aseen ja tähtää itkuisena tovereitaan vaatien heitä häipymään. Metsästäjä Sundberg saa kiinni muut nuoret, mutta Göte jatkaa pakoaan kunnes Sundbergin koirat pakottavat hänet kiipeämään pakoon puuhun. Cervin yrittää neuvotella Göten kanssa, mutta tämä valitsee kuoleman.

Näyttelijät
-----------

Lähde: Svensk filmdatabas

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Tomas Bolme  | … |  Göte
  |
|  Heinz Hopf  | … |  Max
  |
|  Björn Gustafson  | … |  Manne
  |
|  Anders Henrikson  | … |  John Cervin, tilanomistaja
  |
|  Birgitta Pettersson  | … |  Marie, Göten sisar
  |
|  Åke Lindman  | … |  Sten Sundberg, metsästäjä
  |
|  Barbro Hiort af Ornäs  | … |  Göten ja Marien äiti
  |
|  Björn Berglund  | … |  Göten ja Marien isä
  |
|  Karin Juel  | … |  Cervinin taloudenhoitaja
  |
|  Yvonne Nygren   | … |  Yvonne, tyttö piknikillä
  |
|  Anita Jodelsohn  | … |  puutarhurin tytär
  |
|  Martin Ericsson   | … |  vanhempi mies juhlissa
  |
|  Ebba Ringdahl  | … |  nainen juhlissa
  |
|  Brita Ekström  | … |  nainen juhlissa
  |

Lähteet
-------

1. ↑  *Studio 7, Elokuvan vuosikirja 1961–1962*, s. 179. Toim. Aito Mäkinen. Suomen Elokuva-arkisto, 1963.
2. 1 2 3  Pojken i trädet, Svensk Filmdatabas (pdf), viitattu 4.9.2015.
**Soulin rauhanpalkinto** (engl. *Seoul Peace Prize*, kor. *서울평화상*) on vuonna 1990 perustettu palkinto, joka jaetaan kerran kahdessa vuodessa. Palkinto perustettiin Soulin kesäolympialaisten jälkeen. Palkinnon suuruus on 200 000 dollaria.

Palkinnon saajat
----------------

| vuosi | saaja | maa |
| --- | --- | --- |
| 1990 | Juan Antonio Samaranch |  Espanja |
| 1992  | George Shultz |  Yhdysvallat |
| 1996  | Médecins Sans Frontières |  Sveitsi |
| 1998  | Kofi Annan |  Ghana |
| 2000  | Sadako Ogata |  Japani |
| 2002  | Oxfam  |  Britannia |
| 2004  | Václav Havel |  Tšekki |
| 2006  | Muhammad Yunus |  Bangladesh |
| 2008  | Suzanne Scholte |  Yhdysvallat |
| 2010  | José Antonio Abreu |  Venezuela |
| 2012  | Ban Ki-moon |  Etelä-Korea |
| 2014 | Angela Merkel |  Saksa |
| 2016 | Denis Mukwege |  Kongon demokraattinen tasavalta |
| 2018 | Narendra Modi |  Intia |

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21   Seoul Peace Prize Chronology *Seoul Peace Prize*. The Seoul Peace Prize Cultural Foundation. Viitattu 14.5.2013.
2. ↑  Merkelille Soulin rauhanpalkinto - pyysi anteeksi natsien tekoja *Turun Sanomat*.  17.9.2014. Viitattu 20.9.2014. [vanhentunut linkki]
3. ↑  Laureate 2016 *spp.or.kr*. Viitattu 30.1.2017. (englanniksi)

Rauhanpalkinnot
Albert Einsteinin rauhanpalkinto • Bruno Kreisky -palkinto  (1979–) •
Félix Houphouët-Boignyn rauhanpalkinto (Unesco 1991–) • Gandhin kansainvälinen rauhanpalkinto (1995–) • Geuzenpenning-mitali (1987–) •
Indira Gandhin rauhanpalkinto (1985–) • Kungfutsen rauhanpalkinto (2010–) •
Leninin kansainvälinen rauhanpalkinto (Neuvostoliitto 1949–1991) • Maailman  rauhanneuvoston rauhanpalkinto (1951–) • Muammar Gaddafin kansainvälinen rauhanpalkinto (1989–2011) •
Nobelin rauhanpalkinto (1901–) • Olof Palme -palkinto (1987–) • Saharov-palkinto (Euroopan parlamentti 1988–) • Saksan kirjakauppiaiden rauhanpalkinto (1950–) •
Soulin rauhanpalkinto (1990–) • Student Peace Prize (1999–) •
Thorolf Rafton muistopalkinto (1987–) • Unescon rauhankasvatuspalkinto (1980–) •
U Thantin rauhanpalkinto (1986) •
**Uusi Heimolan talo** on nimitys Helsingin Kluuvissa osoitteessa Yliopistonkatu 5 sijaitsevalle liike- ja toimistorakennukselle, joka korvasi alkuperäisen Heimolan talon. Toivo Korhosen suunnittelema kahdeksankerroksinen Uusi Heimolan talo valmistui vuonna 1972, kolme vuotta aikaisemman rakennuksen purkamisen jälkeen.

Kuvaus
------

Rakennus edustaa tyyliltään 1970-luvun modernismia, ja sen julkisivua koristavat punatiiliverhotut betoniset pilasterit, ja niiden välissä alumiinikehystetyt yhtenäiset ikkunaruudukot. Julkisivun keskeinen elementti on lasinen torni, jolla on näkyvä maisemallinen asema Kluuvikadun päättenä. Katutason kerroksessa on liiketiloja suurine näyteikkunoineen.

Rakennuksessa on kahdeksan maanpäällistä, ja kolme kellarikerrosta. Nykyään sen kahdessa alimmassa kerroksessa on ravintoloita ja liikkeitä, ja kolmannesta kerroksesta ylöspäin toimistotiloja. Yliopistonkadun puolella on porttikäytävä, josta on käynti alempiin tasoihin kulkevaan ajoluiskaan. Kolmannen kerroksen pysäkointialue on muutettu toimistotilaksi.

Historia
--------

Alkuperäinen Heimolan talo oli Onni Tarjanteen suunnittelema jugendrakennus, joka valmistui vuonna 1910. Se toimi Eduskunnan kokoontumispaikkana vuosina 1911–1931, kunnes Eduskuntatalo valmistui. Vähitellen rapistunut rakennus myytiin Suur-Helsingin Osuuskassalle vuonna 1966, ja kesällä 1969 suuresta mediakohusta ja vastustuksesta huolimatta se purettiin.

Uuden toimistorakennuksen arkkitehdiksi valittiin Toivo Korhonen, joka oli saanut tehtäväkseen laatia suunnitelman koko Kameelin korttelin uudistamiseksi. Suunnitelmasta toteutui lopulta ainoastaan Uusi Heimolan talo, joka valmistui vuonna 1972.

Uudessa Heimolan talossa on toiminut sen historiansa aikana useita yrityksiä, ja siinä on ollut myös Helsingin yliopiston klassillisen filosofian ja historian laitokset, sekä opiskelijaravintola. Rakennus toimi myös Korkeimman oikeuden väistötilana vuosina 2008–2009, kun Pohjoisesplanadin oikeustaloa peruskorjattiin.

### Muutokset ja remontit

Vuonna 1986 alkuperäiset Yliopistonkadun puoleiset ulkoliukuportaat korvattiin tavallisilla portailla. Vuonna 2000 rakennusta muutettiin suuremmin, kun sen kolmannen kerroksen pysäkointialue muutettiin toimistotiloiksi, sen kattoikkunat uusittiin ja rakennettiin portti Yliopistonkadun ajoluiskaan. Katolle rakennettiin uusi konehuone, ja rakennuksen tunnusomaista lasitornia korotettiin muuta rakennusmassaa korkeammaksi. Myös ikkuna- ja ovijakoihin tehtiin muutoksia. Vuonna 2008 julkisivuverhousta uusittiin neljännen ja kahdeksannen kerroksen välillä. Vuonna 2012 tontin läpi kulkenut yleinen jalankulun väylä poistettiin, ja julkisivuun rakennettiin kolme uutta sisäänkäyntiä näyteikkunoiden uusimisen yhteydessä.

Lähteet
-------

1. ↑  Yliopistonkatu 5 *Sponda*. Viitattu 16.10.2022.
2. 1 2 3 4  Kivilaakso, Aura: *Kun Helsinkiin rakennettiin City – Keskustan vuosina 1945-1990 valmistuneet liikerakennukset*, s. 314–318. Helsingin kaupunginmuseo, 2014.
**Uusi Aika** oli vuosina 1900–1901 ilmestynyt teosofinen viikkolehti, jota julkaisivat Pekka Ervast ja Jean Boldt.

Historia
--------

Lehti sai alkunsa, kun Boldt haki sosialidemokraattisen *Työmies*-sanomalehden päätoimittajan paikkaa vuonna 1899. Boldtia ei valittu tehtävään, ja hän päätti perustaa yhdessä Ervastin kanssa oman teosofisen sanomalehden. Boldt oli vuotta aikaisemmin toimittanut muutaman numeron verran ilmestynyttä *Humanitas*-lehteä ja Ervast puolestaan kirjoittanut teosofiaa esitelleitä artikkeleita *Nya Presseniin* ja *Päivälehteen*. Myös *Humanitas* julkaisi Ervastin kirjoituksia.

Lokakuussa 1900 ilmestyneestä näytenumerosta otettiin Suomessa ennenkuulumattoman suuri 165 000 kappaleen painos, jota levitettiin erityisesti työväestön keskuuteen. *Uusi Aika* sai myönteisen vastaanoton ja myös Boldt uskoi siitä tulevan "maailman parhaan lehden", mutta julkaiseminen kuitenkin loppui jo heinäkuussa 1901. Lehdessä ilmestyi muun muassa alkuosa Ervastin vuosina 1895–1899 kirjoittamasta teoksesta *Valoa kohti*.

Lähteet
-------

1. 1 2  Gullman, Erik: Ervastin yhteiskunnallisesta ohjelmasta Pekka Ervastin teosofiaa.  Arkistoitu 16.9.2009. Viitattu 18.3.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* *Uusi Aika* -lehdessä julkaistuja kirjoituksia Pekka Ervast -sivusto.
Suomalainen kylä- tai kunnantien viitta, joka oli käytössä 1930-luvulta 1960-luvulle.
**Kunnantie** oli Suomen vuoden 1927 tielaissa (165/1927) määritelty maantie, joka välitti liikennettä kunnan suurimpien kylien välillä. Kunnantienä kunnossapidettävä tie saattoi myös olla tie, joka johti kylien väliseltä tieltä tai kylätieltä valtakunnallisesti merkittävälle maantielle, rautatieasemalla, rautatiepysäkille tai satamaan, ja jolla oli yleistä merkitystä kunnan sisäisessä liikenteessä. Tällaiseksi yleiseksi tieksi voitiin ottaa myös talvitie, kuten esimerkiksi jäätie, ja erityisestä syystä muukin maantie. Kunnanteiden kunnossapidon kustansi kunta. Kunnanteitä merkittävämpiä teitä olivat valtion ylläpitämät maantiet ja kunnanteitä vähäisempiä olivat paikallisia oloja palvelleet kylätiet, joita pitivät kunnossa tieosakkaat.[1] Tielain kumosi laki yleisistä teistä (243/1954), joka tuli voimaan vuoden 1958 alussa. Laki koski valtion rakentamia ja kunnossapitämiä maanteitä sekä valtion ja kuntien yhdessä kustantamia paikallisteitä. Kunnantie-nimitystä uusi laki ei enää käyttänyt.[2]

Katso myös
----------

* Pitäjäntie

Lähteet
-------

1. ↑  Tielaki, 165/1927, 1–4 §.
2. ↑  Laki yleisistä teistä, 243/1954.
The New Atlantis -teoksen vuoden 1628 painoksen nimilehti
**Uusi Atlantis** (engl. *The New Atlantis*) on englantilaisen yleisneron ja valtiomiehen Francis Baconin vuonna 1627 julkaisema teos. Tässä kirjassaan Bacon kuvaa utopiaa eli täysin onnellista yhteiskuntaa. 

*Uusi Atlantis* -kirja kuvaa Bensalemin saarta, missä asuu siveellisyys ja harmonia. Kehittynyt tiede hallitsee luontoa ja yhteiskuntaa. Bensalemin elämä suunnitellaan ja valvotaan tarkoin. Tästä vastaavat tieteilijät ja virkamiehet. Tieteilijöiden muodostamaa instituutiota kutsutaan teoksessa nimellä "Salomonin talo" (*Salomon's house*).

Kirjallisuutta
--------------

WikiaineistoWikiaineisto
Wikiaineistoon on tallennettu tekstiä aiheesta: 
***The New Atlantis*** (englanniksi)

* Bacon, Francis: *Uusi Atlantis*. Teoksessa Lahtinen, Mikko (toim.): *Matkoja utopiaan*. Sisältää myös: Aurinkokaupunki / Tommaso Campanella. Täydellisen valtion idea / David Hume. Matkoja mahdolliseen / Mikko Lahtinen. Suomentaneet Pia Mänttäri, Topi Makkonen, Petri Koikkalainen ja Tuukka Tomperi. Tampere: Vastapaino, 2002. ISBN 951-768-058-9.
**Puikkokanuke** (*Alangium chinense*) on kanukkakasvien (Cornaceae) heimoon, kanukkeiden (*Alangium*) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on ainavihanta puu, joka voi kasvaa korkeimmillaan 24 metriä korkeaksi. Puun runko voi puolestaan kasvaa 30 cm paksuksi.

Puikkokanuke kasvaa luonnossa Itä-Afrikan trooppisissa osissa sekä itäisessä Aasiassa Intiasta Malesiaan. Lajia tavataan luonnossa lähinnä vuoristometsissä sekä erilaisilla häirityillä kasvupaikoilla. Itä-Afrikassa lajia tavataan aina 2000 metrin korkeuteen asti, mutta Aasiassa Himalajalla sitä voi kasvaa 3000 metrin korkeuteen saakka.

Puikkokanuke on yksi kiinalaisen yrttilääketieteen peruskasveista (yksi 50 perusyrtistä) ja sitä kerätään yleisesti luonnosta sekä toisinaan myös kasvatetaan. Lajia on käytetty lääkekasvina myös itäisessä Afrikassa, jossa myös lajin puuainesta käytetään paikallisesti. Lisäksi lajia kasvatetaan joskus koristekasvina ja sillä on arvioitu olevan potentiaalista käyttöä eri alueiden uudelleenmetsittämisprojekteissa.

Puikkokanuke on nopeakasvuinen kasvi ja kasvatettuna se menestyy keskiravinteisessa ja hyvin vettä läpäisevässä maaperässä. Kasvi tarvitsee täysin valoisan, mutta suojaisen kasvupaikan. Lajia lisätään siemenistä.

Lähteet
-------

* Useful Tropical Plants: *Alangium chinense* (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Suomen Lajitietokeskus: Puikkokanuke (*Alangium chinense*)
* Trees and Shrubs Online: *Alangium chinense* (englanniksi)
* JSTOR Global Plants: *Alangium chinense* (englanniksi)
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): *Alangium chinense* (englanniksi)
* Flora of China: *Alangium chinense* (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q2707318
* Wikispecies: Alangium chinense
* APDB: 48251
* CoL: 668B9
* EPPO: ALNCH
* FoC: 200014707
* GBIF: 7326263
* GRIN: 2108
* iNaturalist: 133644
* IPNI: 58134-1
* NCBI: 16897
* Open Tree of Life: 899878
* Plant List: kew-5545
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:58133-1
* Tropicos: 8700102
* WFO: wfo-0000936752

 |

 |
**Souleymane Camara** (s. 22. joulukuuta 1982 Dakar) on senegalilainen jalkapalloilija. Hyökkääjänä pelaava Camara edustaa Ranskan pääsarjassa Montpellier’ta.

Ura
---

Camara aloitteli jalkapalloilun Ranskassa Monacossa, jossa hän ei onnistunut vakiinnuttamaan pelipaikkaansa. Camara siirtyi aluksi lainalle Guingamp tammikuussa 2006, mutta teki vain kaksi maalia 13 ottelussa. Hän vietti vielä hetken aikaa vaihtopelaajana Monacossa, josta hän siirtyi elokuussa 2005 Niceen. Camara tehottomuudesta huolimatta pelasi seurassa myös kaudella 2006-2007.

Hän ei kuitenkaan onnistunut maalinteossa ja siirtyi lainalle kaudeksi 2007-2008 Ligue 2:ssa pelanneeseen Montpellier’hen. Uudessa seurassa Camara teki uransa maaliennätyksen osuttuaan 11 kertaa pelaamassaan 37 ottelussa. Kesällä 2008 Camara allekirjoitti pysyvän sopimuksen Montpellier’n kanssa ja oli nostamassa seuran Ranskan pääsarjaan kaudella 2008-2009.

### Maajoukkueura

Camara on pelannut Senegalin maajoukkueessa vuodesta 2001 lähtien. Hänen ensimmäiset arvokisat olivat MM-kisoissa 2002, jossa Senegal selvisi puolivälieriin. Toisen kerran hän pelasi arvokisoissa vuoden 2006 Afrikan kisoissa, jossa Camara onnistui kerran maalinteossa.

Aiheesta muualla
----------------

* La fiche de Souleymane CAMARA (ranskaksi)
* National Football Teams (englanniksi)

Senegalin joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2002
1 Sylva |
2 Daf |
3 Sarr |
4 Malick Diop |
5 N’Dour |
6 Cissé |
7 H. Camara |
8 Traoré |
9 S. Camara |
10 Fadiga |
11 Diouf |
12 Faye |
13 Diatta |
14 Moussa N’Diaye |
15 Diao |
16 Diallo |
17 Coly |
18 Thiaw |
19 Bouba Diop |
20 S. N’Diaye |
21 Beye |
22 Makhtar N’Diaye |
Valmentaja Metsu

Senegalin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2002
1 Sylva |
2 Daf |
3 Sarr |
4 Malick Diop |
5 N’Dour |
6 Cissé |
7 H. Camara |
8 Traoré |
9 S. Camara |
10 Fadiga |
11 Diouf |
12 Faye |
13 Diatta |
14 Moussa N’Diaye |
15 Diao |
16 Diallo |
17 Coly |
18 Thiaw |
19 Bouba Diop |
20 S. N’Diaye |
21 Beye |
22 Cissokho |
23 Makhtar N’Diaye |
Valmentaja Metsu
**Se oli jautaa** on Juice Leskisen säveltämä ja sanoittama kappale vuodelta 1975. Tekstissä laulun kertoja muistelee nuoruuttaan: *Aika nuojuuden, se oli juusuinen, se oli jautaa*. Kuten Leskisen aiemmat singlehitit "Marilyn" ja "Jyrki boy", myös "Se oli jautaa" kommentoi popkulttuuria: *Se oli jautaa kun jollajeiden jokkenjoll soi / Nyt on Hujjiganes, Hektoji ja Jyjki boi.*

"Se oli jautaa" ilmestyi Coitus Intin singlenä vuonna 1975, b-puolenaan ’’Tarzanin kalsarit". Singlen kustansi Love Records, ja se äänitettiin Finnvoxin studiolla Helsingin Pitäjänmäessä. Tuottajina olivat Atte Blom ja Juice Leskinen. Kappaleen esittivät Juice Leskinen (laulu), Pena Penninkilampi (urut ja taustalaulu), Mikko Alatalo (slide-kitara ja taustalaulu), Eetu Tuominen (sähkökitara), Juuso Nordlund (basso) ja Juke Aronen (rummut). "Se oli jautaa" nousi Suomen singlelistan ykköseksi kesäkuussa 1975. Samaan aikaan Coitus Int julkaisi toisenkin singlen, "Löyly löi" b-puolellaan "Seminoloogie boogie woogie".

Vuonna 1992 Juice Leskinen teki lyhytaikaiseksi jääneen ETC-yhtyeensä kanssa kappaleesta uuden version Juankosken kulttuurihistoriallisen seuran julkaisemalle LP:lle *Unelmia Ponomareffin pajalta*.

Lähteet
-------

1. ↑  Bruun, Seppo ym.: *Jee jee jee: Suomalaisen rockin historia*, s. 220. Perustuu Radiomafian sarjaan Jee jee jee. Helsinki: WSOY, 1998 (5. painos 2002). ISBN 951-0-22503-7.
2. 1 2 3  *Juice Leskinen. Syksyn sävel. Kaikki singlet 1974-2004*. CD-boksin liite. Johanna Kustannus, 2007.
3. ↑  Nyman, Jake (toim.): *Suomi soi 4: Suuri suomalainen listakirja*. Tammi, 2005. ISBN 951-31-2503-3.
4. ↑
**Supercopa de España 2014** oli espanjalainen jalkapallokilpailu, jossa kohtasivat kauden 2013–2014 Primera Divisiónin mestari Atlético Madrid sekä Copa del Reyn voittaja Real Madrid. Kilpailu oli kaksiosainen, jossa molemmat joukkueet pelasivat toisen osaotteluista kotona. Voittaja ratkaistiin yhteismaalien perusteella.

Ensimmäinen osaottelu Real Madridin kotikentällä Santiago Bernabéulla päättyi 1–1-tasalukemiin, Atlético Madridin tehdessä tasoitusosuman ottelun viime hetkillä. Toinen osaottelu pelattiin kolme päivää myöhemmin Vicente Calderónilla, jonka Atlético voitti numeroin 1–0. Näin Atlético voitti historiansa toisen Espanjan supercupin yhteismaalein 2–1.

Ottelut
-------

### Ensimmäinen osaottelu


|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 19. elokuuta 2014 | Real Madrid | 1 – 1(0–0) | Atlético Madrid | Santiago Bernabéu, Madrid |  |
| 00.00 (UTC+2) |
| James  81' | Raportti | R. García  87' |  **Tuomari:** Javier Estrada Fernández (Katalonia) |

### Toinen osaottelu


|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 22. elokuuta 2014 | Atlético Madrid | 1 – 0(1–0) | Real Madrid | Vicente Calderón, Madrid |  |
| 23.30 (UTC+2) |
| Mandžukić  2' | Raportti |  |  **Tuomari:** David Fernández Borbalán (Andalusia) |

Katso myös
----------

* Primera Divisiónin kausi 2013–2014

Lähteet
-------

1. ↑  "La Supercopa de España se jugará los días 19 y 22 de agosto" Real Madrid. Viitattu 15.8.2014. (espanjaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen sivusto (espanjaksi)
**Superessiivi** on sijamuoto.

Unkarin kielessä superessiivi on produktiivinen*selvennä* sijamuoto. Sen pääte on vartalosta riippuen *-n/-on/-en/-ön.* Merkitys on useimmiten 'jonkin päällä', joskus se vastaa suomen inessiiviä.

* *autó**n*** 'autolla' (= 'auton päällä'; välinemerkityksessä ('ajaa autolla') eri sija)
* *Magyarország**on***  'Unkarissa'
* *utcá**n*** 'kadulla'
* *ez**en*** 'tällä, tämän päällä'
* *az**on*** 'sillä, sen päällä'

Superessiivin on esitetty esiintyvän suomen kielessä adverbisijana, joka ilmaisee jossakin tietyssä paikassa olemista. Superessiivin käyttö rajoittuu pieneen joukkoon pronomineja. Superessiivin pääte on yksikössä -alla/-ällä. Monikkomuotoja ei käytetä.

* täällä
* tuolla
* siellä
* muualla
* toisaalla
* yhtäällä
* moniaalla
* kaikkialla
* kotosalla

Aiheesta muualla
----------------

* Panu Mäkisen kielioppisivusto (Arkistoitu – Internet Archive)

Sijamuodot
abessiivi • ablatiivi • absolutiivi • adessiivi • adverbiaali • akkusatiivi • allatiivi • benefaktiivi • datiivi • delatiivi • distributiivi • eksessiivi • ekvatiivi • elatiivi • ergatiivi • essiivi • finaali • formaali • genetiivi • illatiivi • inessiivi • instruktiivi • instrumentaali • kausaali • kausatiivi • komitatiivi • komparatiivi • latiivi • lokatiivi • modaali • multiplikatiivi • nominatiivi • oppositiivi • partitiivi • prepositionaali • prolatiivi • separatiivi • situatiivi • sosiatiivi • sublatiivi • superessiivi • superlatiivi • temporaali • temporaalinen distributiivi • terminatiivi • translatiivi • vokatiivi
**Mantšuriankottarainen** (*Agropsar sturninus*) on aasialainen varpuslintu.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Linnun pituus on noin 18 cm, siipien kärkiväli 30–33 cm ja paino noin 50 g. Pienempi kuin kottarainen. Höyhenpuku on alapuolelta ja päästä vaaleanharmaa, selkä, siivet ja pyrstö ovat tummat, lähes mustat. Siivellä on 2 valkoista siipijuovaa. Pään takaosassa ja niskassa on purppuranpunainen laikku. Naaras on väreiltään koirasta himmeämpi. Nuori lintu on naarastakin himmeämmän värinen ja siltä puuttuu punainen väri.

Vanhalla linnulla on täydellinen sulkasato pesinnän jälkeen. Myös nuori lintu sulkii yleensä täydellisesti kesän ja alkusyksyn aikana.

Muodostaa risteymiä ainakin kanelikorvakottaraisen (*S. philippensis*) kanssa, mahdollisesti myös kiinankottaraisen (*S. sinensis*) kanssa.

Esiintyminen
------------

Pesimäalue on Keski- ja Itä-Aasiassa Etelä-Siperiasta Mongoliaan, Pohjois-Koreaan ja -Kiinaan. Laji on muuttolintu, joka talvehtii Etelä-Kiinasta Malakan niemimaalle ja Indonesiaan. Lajia tavataan satunnaisesti Euroopassa. Sitä ei ole tavattu Suomessa. Lajin elinalueen koko on 1–10 miljoonaa neliökilometriä ja sen kanta on elinvoimainen.

Elinympäristö
-------------

Pesimäalueet ovat laaksojen jokivarsien lehtipuumetsiköissä, peltojen ja metsiköiden kirjavoimalla maaseudulla ja kaupunkien laitamilla.

Lisääntyminen
-------------

Pesä on puunkolossa, pöntössä tai rakennuksen kolossa.

Ravinto
-------

Mantšuriankottarainen syö hedelmiä, marjoja, hyönteisiä ja mettä.

Lähteet
-------

1. 1 2  BirdLife International: *Agropsar sturninus* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.2*.  2012. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 10.1.2014. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5 6  Perrins, Christopher M. (toim.) 1994: Handbook of the Birds of Europe, the Middle East and North Africa. – Oxford University Press. Hong Kong. ISBN 0-19-854679-3
3. ↑  Birds of India


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Taksonitunnisteet |
| --- |
|  |
| Agropsar sturninus | 
* Wikidata: Q890912
* Wikispecies: Agropsar sturninus
* BirdLife: 22710870
* CoL: B8SB
* BOW: dausta1
* eBird: dausta1
* Euring: 15790
* GBIF: 6100940
* iNaturalist: 547201
* ITIS: 915880
* IUCN: 22710870
* NBN: NHMSYS0021275521
* NCBI: 2675479
* TSA: 1343
* Xeno-canto: Agropsar-sturninus

 |
|  |
| Gracula sturnina | 
* Wikidata: Q109578197
* GBIF: 4846308

 |

 |
**Sähkökomponenttien IP-luokitusvaatimukset** on sähköturvallisuusmääräyksissä määritellyt käyttöpaikan perusteella sähköasennuksien komponenteilta vaadittavat IP-luokitukset. Määriteltyjä asennustiloja ovat ulko-, kuiva-, kostea-, märkä-, palovaarallinen- ja saunatila.

Märkätilan asennusvaatimukset
-----------------------------

### Pistorasia

Märkätiloissa on käytettävä 30 mA vikavirtasuojakytkintä. 
Pistorasia on asennettava suihkutilassa sivusuunnassa yli 0,6 metrin päähän vesipisteestä ja yli 5 cm korkeuteen lattiasta. Etäisyyttä voidaan lyhentää vesitiiviillä seinämällä. Milloin on kyse ammeesta tai altaasta kiinteällä vesihanalla, voidaan luopua yli 0,6 metrin sivusuuntavaatimuksesta, kunhan toimitaan hana-alueen yläpuolella. Myös kattoon, yli 2,25 metrin korkeuteen, voidaan asentaa vähintään IPX4-luokan rasia. Suihkutilassa voidaan sivusuunnassa, yli 1,2 metrin päässä suihkusta, käyttää muita kuin IPX0-luokan komponentteja. Vastaavasti amme- tahi allastilassa jo sivusuunnassa, yli 0,6 metrin etäisyydellä, voidaan käyttää muita kuin IPX0-luokan komponentteja.

Palovaarallisen tilan asennusvaatimukset
----------------------------------------

Palovaarallisen tilan asennuksissa on käytettävä IP5X-luokan komponenttia, jos komponentin päälle kertyy pölyä.

Saunatilan asennusvaatimukset
-----------------------------

  

Kiukaan suoja-alueelle (alue 1), joka ulottuu kiukaasta 0,5 metrin etäisyydelle sivusuunnissa ja ylöspäin kattoon saakka, saa asentaa vain kiukaaseen kuuluvia sähkölaitteita.  
 Asennettaessa sähkölaitteita kiukaan suoja-alueen ulkopuolelle yli metrin korkeudelle pintaan (alue 3), tulee laitteiden olla kuumuutta kestäviä, mikä osoitetaan *T125°C* -merkinnällä ja IP luokaltaan vähintään IP24. Alle metrin korkeudessa (alue 2) voidaan käyttää tavallisia alle 125 °C kestäviä asennustarvikkeita ja sähkölaitteita, joiden IP luokka on vähintään IP24.

Lähteet
-------

1. ↑  SFS-Käsikirja 600, sivut 401-404. SFS, 2009
**Rafana** (m.kreik. Ράφανα, lat. *Raphana*) oli antiikin aikainen kaupunki Palestiinassa. Se oli yksi Dekapoliin kaupungeista. Rafanan sijaintia ei tunneta. Se on usein oletettu samaksi kaupungiksi kuin Abila, mutta sitä on ehdotettu myös samaksi kaupungiksi kuin Kapitolias (Beit Ras). Kummassakin tapauksessa kaupunki olisi sijainnut nykyisen Jordanian pohjoisosassa. Kumpaakaan teoriaa ei ole pystytty vahvistamaan.

Rafana saattoi myös olla kokonaan erillinen kaupunki, ja sitä on etsitty useista muistakin paikoista, nimen perusteella muun muassa nykyisistä Er-Rafidista ja Khirbet er Rafesta. Erään teorian mukaan Rafana olisi ollut sama kaupunki kuin myöhemmän antiikin aikainen *Faina* (lat. *Phaena*), joka sijaitsi nykyisen Al-Masmiyahin (El Musmije) kaupungin paikalla nykyisen Syyrian eteläosassa.

Lähteet
-------

1. ↑  The Decapolis *Atlas Tours*. Viitattu 6.5.2019.
2. 1 2 3 4  Where was the Raphana of the Decapolis located? *Qanat Fir'aun*. Viitattu 6.5.2019.
3. ↑  Schürer, Emil & Vermes, Geza & Millar, Fergus: *The History of the Jewish People in the Age of Jesus Christ*, s. 138. Nide 2. A. & C. Black, 2014. ISBN 1472558294. Teoksen verkkoversio.
4. ↑  Sijainti: 33°07′45″N, 36°23′33″E
**Sähkömagneettinen induktio** on fysiikan perusilmiö, jossa muuttuva magneettikenttä indusoi sähköiseen johteeseen sähkömotorisen voiman. Kun johdinsilmukka on muuttuvassa magneettikentässä, silmukkaan syntyy sähkömotorinen voima, jonka suuruus on yhtä suuri kuin silmukan lävistävän magneettivuon muutosnopeus: 

{\displaystyle e=-{\frac {d\Phi }{dt}}}
missä e on indusoituva sähkömotorinen voima ja {\displaystyle \Phi } on silmukan lävistävä magneettivuo.

Miinusmerkki johtuu Lenzin laista, jonka mukaan indusoituneen jännitteen polariteetti on sellainen, että se pyrkii synnyttämään johdinsilmukkaan sellaisen sähkövirran, jonka synnyttämä magneettivuo silmukan sisällä kumoaa ulkoisen magneettikentän muutoksen. 

Mikäli vuontiheys on vakio silmukan sisällä, niin vuo on

{\displaystyle \Phi =BA,}
missä A on silmukan poikkipinta-ala, ja B on silmukan läpi kulkevan magneettivuon tiheys.

Kelaan indusoituva jännite
--------------------------

Monikierroksisen johdinsilmukkaan eli kelaan indusoituva jännite on verrannollinen kelan silmukoiden läpi kulkevan yhteenlasketun kokonaisvuon muutosnopeuteen. Siksi *N*-kierroksiseen kelaan indusoituva jännite voidaan kirjoittaa muotoon

{\displaystyle e=-NA{\frac {dB}{dt}}},
missä *A* on kelan poikkipinta-ala ja *B* on kelan läpi kulkevan magneettivuon tiheys.

Sovelluksia
-----------

Sähkömagneettinen induktio on tärkeä ilmiö sähkötekniikassa ja sähkömagneettisissa energiamuuntimissa kuten generaattoreissa ja muuntajissa.
Näissä muuttuva magneettikenttä indusoi käämiin jännitteen, joka taas synnyttää suljettuun virtapiiriin virran.

Katso myös
----------

* Induktanssi
* Keskinäisinduktanssi
* Induktiivinen kytkeytyminen
* Faradayn induktiolaki

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑  John Bird: *Science for Engineering*, s. 366. Routledge, 2013. ISBN 9781136299759. (englanniksi)
**Nasserismi** on vallankumouksellinen arabisosialistinen ja arabinationalistinen poliittinen ideologia, joka perustuu Egyptin entisen presidentin Gamal Abdel Nasserin ajatuksille. 1950- ja 1960-luvuilla nasserismi levisi moniin muihin arabimaihin merkittävänä poliittisena voimana. Se on yhä merkittävä, joskin paljon hiipunut.

Nasser sosialisoi 51 % Egyptin yrityksistä vuoteen 1962 mennessä ja tukahdutti opposition väkivaltaisesti. Hänen itselleen valitsema seuraaja Anwar Sadat purki suuren osan nasserismia.

Nasserismi torjuu kommunismin, jota se pitää arabeille sopimattomana. Silti vuoden 1956 Suezin kriisin jälkeen Egypti turvautui voimakkaasti Neuvostoliiton tukeen, myös sodassa Israelia vastaan, vaikka nasseristit vainosivatkin kommunisteja.

Nasserismi on sekulaari ideologia muttei kiellä uskontoja. Nasseristit vastustavat sionismia ja länsimaita mutta kannattavat teollistamista ja modernisaatiota. Syyriassa ja Saddam Husseinin aikana Irakissakin valtaa pitänyt arabisosialistinen Baath-puolue on lähellä nasserismia.

Nasser, Jugoslavian kommunistinen Tito ja Intian sosialistinen Nehru olivat Sitoutumattomien maiden liikkeen keskeiset perustajat.

Viime aikoina poliittinen islamismi kuten Egyptin Muslimiveljeskunta on jättänyt varjoonsa arabinationalismin ja arabisosialismin.

Vaikutus arabimaailman ulkopuolelle
-----------------------------------

Monet ei-arabi-Afrikan ja Latinalaisen Amerikan vasemmistoliikkeet ovat saaneet vaikutteita Nasserilta. Nasser myös tuki Afrikan vapautusliikkeitä. Jopa Nelson Mandela piti Nasserin tukea ratkaisevana Etelä-Afrikassakin. Fidel Castro sanoi Nasserin inspiroineen Kuuban vallankumousta. 

Venezuelan presidentti Hugo Chavez sanoi olevansa nasseristi.

Katso myös
----------

* Panarabismi
* Baath

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑

Lähteitä
--------

* (1988) *Lebanon: a history of conflict and consensus*. I.B.Tauris. ISBN 9781850431190.
* Sheikh, Naveed S. (2003). *The new politics of Islam: pan-Islamic foreign policy in a world of states*. Routledge. ISBN 9780700715923.
* Choueiri, Youssef M. (2000). *Arab nationalism: a history : nation and state in the Arab world*. Wiley-Blackwell. ISBN 9780631217299.
* Mansfield, Peter (1973). "Nasser and Nasserism". *International Journal* **28** (4): pp. 670–688. Canadian International Council.
* Ajami, Fouad (1974). "On Nasser and His Legacy". *Journal of Peace Research* **11** (1): pp. 41–49. Sage Publications, Ltd..
**Mantšurianonnenpensas** (*Forsythia mandschurica*) on oliivikasvien (Oleaceae) heimoon, onnenpensaiden (*Forsythia*) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on triploidinen kasvilaji, joka on saanut osan genomistaan mahdollisesti koreanonnenpensaalta (*Forsythia ovata*).

Mantšurianonnenpensas on noin 1,5 metriä korkeaksi kasvava pensas. Sen oksat ovat aluksi vihreitä, mutta muuttuvat ajan kuluessa harmaanruskeiksi. Lehdet ovat ehyitä ja lehtilavat ovat 5–12 cm pitkiä, 3–7 cm leveitä, muodoltaan leveänsoikeita ja laidoiltaan saha- tai hammaslaitaisia. Lehtiruodit ovat 0,5–1,3 cm pitkiä. Kukat sijaitsevat yksittäin lehtihangoissa, ja kukkaperät ovat noin 0,5 cm pitkiä. Kukkien teriö on keltainen, heteet 2–3 mm pitkiä ja emi 3,5–5 mm pitkä. Mantšurianonnenpensas kukkii toukokuussa ja tuottaa hedelmiä syyskuussa. Hedelmänä on 7–10 mm pitkä ja 4–5 mm halkaisijaltaan oleva kota.

Mantšurianonnenpensas kasvaa luonnossa Jiguan Shan -vuoren rinteillä Liaoningin maakunnassa Pohjois-Kiinassa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Flora of China: *Forsythia mandschurica* *Flora of China*. Viitattu 14.1.2022. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Laji.fi: Mantsurianonnenpensas (*Forsythia mandshurica*)
* Mustila Arboretum: Mantšurianonnenpensas (*Forsythia mandshurica*)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q10869636
* Wikispecies: Forsythia mandschurica
* EoL: 2898799
* FoC: 210000545
* GBIF: 5549531
* GRIN: 312888
* iNaturalist: 1192967
* IPNI: 608895-1
* NCBI: 329231
* Open Tree of Life: 143704
* Plant List: kew-369431
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:608895-1
* Tropicos: 50164722
* WFO: wfo-0000832206

 |

 |
**Terveystieteet** on ryhmä tieteenaloja, joiden avulla voidaan kehittää ja arvioida ihmisen terveyttä sekä edistää yksilöiden, perheiden ja koko väestön hyvinvointia.

Näihin tieteenaloihin luetaan esimerkiksi:

* ergonomia
* farmasia
* fysioterapia
* gerontologia
* hoitotiede
* kansanterveystiede
* kliininen laboratoriotiede
* kliininen ravitsemustiede
* liikuntalääketiede
* lääketiede
* radiografia
* sosiaalihallintotiede
* terveyshallintotiede
* terveyskasvatus
* terveystaloustiede
* ravitsemusterapia
* toimintaterapia

  

Vuodesta 1999 alkaen Suomessa on toiminut Terveystieteiden yliopistoverkosto eli TerveysNetin jonka muodostaa kuusi terveystieteiden koulutusta tarjoavaa ja terveystieteellistä tutkimusta tekevää yliopistoa.

Lääketieteen termit -kirjan mukaan *Terveystieteet* on ryhmä tieteitä, joihin kuuluvat mm. lääketiede, hoitotiede, lääketieteellinen sosiologia ja terveystaloustiede.

Kirjallisuus
------------

* Honkasalo, Marja-Liisa & Salmi, Hannu: Terveyttä kulttuurin ehdoilla. Näkökulmia kulttuuriseen terveystutkimukseen (k&h, kulttuurihistoria, 2012). ISBN: 9789512952656.

Lähteet
-------

* *Lääketieteen termit. Kustannus Oy Duodecim, 2002*

Aiheesta muualla
----------------

* TerveysNetin sivut Tampereen yliopiston palvelimella (Arkistoitu – Internet Archive)
**Päivi Virta** (ent. **Halonen**, s. 3. elokuuta 1964 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija. Hänen pelaajauransa alkoi Tampereen Ilveksessä vuonna 1982 pääsarjauralla. Tampereen Ilves oli myös hänen kasvatusseuransa, tämä erotuksena Ylöjärven Ilveksestä mainittakoon. Sittemmin hän on edustanut Kerava Shakersia, Kiekko-Espoota ja Espoo Bluesia. Espoon Blues on jäädyttänyt hänen pelipaitansa numeron 33, ja hän on Jääkiekkoleijona numero 235.

Virta oli Naisten Liigan voittaja kausilla 1985–2005 eli parikymmentä vuotta. Hän pelasi yli 400 runkosarjan ottelua, joissa saavutti 495 tehopistettä. Virta edusti Suomea kansainvälisissä arvokisaturnauksissa, joissa hän saavutti muun muassa Euroopan-mestaruuden ja MM-pronssia. Pelipaikaltaan kutsumanimen *"Pilleri"* saanut Virta on toiminut puolustajana.

Virta saavutti ensimmäisenä suomalaisena naiskiekkoilijana, Suomen Jääkiekkoliiton President's Trophy -palkinnon 2004. Hänen nimeään kantava tunnustuspalkinto jaetaan nykyään (peliuransa päättymisen jälkeen) vuosittain parhaalle puolustajalle NSML-sarjassa. Vuodesta 2018 lukien joukkueiden määrä kasvaa 8:sta 10:een.

Lähteet
-------

* Päivi Virta, Eliteprospects.com
* Virran tiedot Jääkiekkomuseon sivuilla.

### Viitteet

1. ↑   Viitattu 29.4.2018.
2. ↑  Martti Merra, Matti Hannula : *Pihalta päätyyn - Espoon jääkiekon tarina, s. 255, 2010*
3. 1 2  Jääkiekkoleijona numero 235 Päivi Virta-Halonen. Leijonat.fi. Viitattu 29.4.2018.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Janne Ojanen** | **President’s Trophyn voittaja**2004 | Seuraaja:**Ville Peltonen** |
**Päivien kultainen ketju** (*To Serve Them All My Days*) on brittiläis-australialainen televisiosarja vuodelta 1980. Poikien sisäoppilaitoksesta maailmansotien välisenä aikana kertova draamasarja perustuu R. F. Delderfieldin samannimiseen, omaelämäkerralliseen romaaniin vuodelta 1972 (suomeksi Karisto 1982). Romaanin pohjalta sarjan käsikirjoituksen on laatinut Andrew Davies. Sarja tuotettiin BBC:n ja Australian ABC-televisioyhtiön yhteistuotantona. Pääosia näyttelevät John Duttine, Frank Middlemass, Belinda Lang ja Kim Braden.

Sarjan päähenkilö on walesiläisestä kaivoskylästä kotoisin oleva, ensimmäisessä maailmansodassa psyykkisesti traumatisoitunut ja sen vuoksi palveluksesta vapautettu David Powlett-Jones (John Duttine). Hän saa paikan historianopettajana sisäoppilaitoksessa ja joutuu vaikeuksiin pasifististen mielipiteidensä vuoksi. Sarjassa seurataan hänen kauttaan brittiyhteiskunnan asenteiden ja arvojen muutoksia 1910-luvun lopulta 1930-luvun loppuun.

Suomessa 13-osaista sarjaa alettiin esittää Yle TV1 -kanavalla kesäkuun lopussa 1982.  *Helsingin Sanomien* Marjatta Möttölän mukaan sarjan alku vaikutti myönteiseltä yllätykseltä, vaikkei sarja tarjoakaan mitään mullistavaa uutta kuten Dennis Potterin *Pennejä taivaasta*, vaan vain tavanomaisen, laadukkaan romaanidramatisoinnin. Kehuja saavat etenkin pääosien näyttelijät, nuorta Powlett-Jonesia esittävä John Duttine ja koulun rehtoria esittävä Frank Middlemass.

Lähteet
-------

1. ↑  Päivien kultainen ketju *Kirjasampo*. Viitattu 29.10.2018.
2. 1 2  Päivän tv-ohjelmat: Päivien kultainen ketju, 1. jakso.  *Helsingin Sanomat*, 25.6.1982.
3. 1 2 3  Sarjoja: Sam, Ross Poldark, Päivien kultainen ketju *Yle Vintti*.  6.3.2008.
4. ↑  O’Connor, John: Tv Weekend; A Series That Makes the Rerun Worthwhile *The New York Times*.  15.6.1984. Viitattu 29.10.2018. (englanniksi)
5. ↑  Kiehtova sarja koulumaailmasta.  *Helsingin Sanomat*, 25.6.1982, s. 51. Näköislehden aukeama (tilaajille).
**Tervon työväentalo** oli Tervon kunnan kirkonkylässä sijainnut työväentalo.

Historiaa
---------

Vuonna 1916 perustettiin Tervon Hautomäen työväenyhdistys. Yhdistys toimi aktiivisesti myös sisällissodan aikana ja heti sen jälkeen avustustoiminnassa. Vuonna 1919 yhdistys osti tontin. Seuraavana vuonna yhdistys liittyi Suomen Sosialistiseen työväenpuolueeseen, ja vuonna 1923 se lakkautettiin.

Vuoden 1924 alussa perustettiin Tervon työväen ja pienviljelijäin yhdistys, jolle lakkautetun Hautomäen yhdistyksen omaisuus siirrettiin. Talon rakentaminen oli jäänyt kesken, ja uusi yhdistys vuokrasi uuden tontin Tervon kirkonkylästä. Tontin omisti Osuusliike Savo. Alkuperäiseen Hautomäen yhdistyksen työväentaloon aikanaan hankitut hirret siirrettiin uudelle paikalle, ja talo valmistui vuonna 1925.

Vuonna 1930 Tervon työväen ja pienviljelijäin yhdistys myi talon samana vuonna perustetulle Tervon sosialidemokraattiselle työväenyhdistykselle. Sosialidemokraattinen yhdistys joutui ottamaan paljon velkaa talon ostoa varten, ja lopulta talon toimintaa ei saatu tarpeeksi kannattavaksi. Vuoden 1956 lopulla yhdistys myi talon tontin omistaneelle Osuusliike Savolle, joka puolestaan myi sen yksityisomistukseen. Vuonna 1988 talo oli edelleen pystyssä. Myöhemmistä vaiheista ei ole tietoa.

Toimintaa työväentalolla
------------------------

Kesällä 1935 Tervon työväentalolla järjestettiin kesäjuhla. Päiväohjelmassa oli urheilukilpailuja, joihin osallistui työväenyhdistyksiä myös Karttulasta ja Vesannolta. Iltajuhlassa talo oli täynnä yleisöä, joka kuunteli muun muassa soittoesityksiä ja kansanedustaja O. Hiltusen ja Y. Räisäsen puheita. Savon Työmies -lehden mukaan "Milloinkaan ennen ei Tervon työväenyhdistyksen talo ole ollut niin kansoitettu kuin viime sunnuntaina." Vuonna 1936 Kuopion sosialidemokraattinen piiritoimikunta järjesti talolla ohjelmakulttuurikurssin. Syksyllä 1939 Kuopion työväen teatteri vieraili talolla esittämässä näytelmän "Rautatietä ja rakkautta eli ’Topparoikka’".

Rakennus
--------

Talo oli hirsirakenteinen. Siinä oli juhlasali 140 istumapaikalla, ravintola ja keittiö. Vuonna 1931 talo peruskorjattiin ja siihen rakennettiin näyttämö. Juhlasalin pinta-ala oli 155 m² ja talon korkeus 4,5 m.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Hyvönen, Onni: *Pohjois-Savon Työväentalot*. Kuopio: Pohjois-Savon Sos.dem. Kulttuurityöntekijät ry. 1988. ISBN 951-99956-5-X.
2. ↑  Savon Työmies *digi.kansalliskirjasto.fi*.  20.8.1935, no 95. Viitattu 28.10.2022.
3. ↑  Savon Työmies *digi.kansalliskirjasto.fi*.  1.2.1936, no 12. Viitattu 28.10.2022.
4. ↑  Savon Työmies *digi.kansalliskirjasto.fi*.  14.9.1939, no 105. Viitattu 28.10.2022.
List
Selfkant
Oberstdorf
Görlitz

**Zipfelbund** on Saksan liittotasavallan maantieteellisissä ääripisteissä sijaitsevien neljän paikkakunnan muodostama liitto. Siihen kuuluvat List Syltin saarella pohjoisessa, Görlitz idässä, Oberstdorf etelässä ja Selfkant lännessä.

| Ilmansuunta | Vaakuna | Kunta | Osavaltio | Koordinaatit | Asukasluku |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Pohjoinen |  | List | Schleswig-Holstein | 55° 1′ N, 8° 26′ O | 2 462 |
| Länsi |  | Selfkant | Nordrhein-Westfalen | 51° 1′ N, 5° 55′ O | 10 263 |
| Itä |  | Görlitz | Saksi | 51° 9′ N, 14° 59′ O | 56 461 |
| Etelä |  | Oberstdorf | Baijeri | 47° 25′ N, 10° 17′ O | 9 974 |

Zipfelbund ("Kulmaliitto") perustettiin Saksan yhtenäisyydenpäivänä vuonna 1999 Wiesbadenissa. Liittoon kuuluvilla kunnilla on muun muassa yhteinen sanomalehti, Zipfel-Journal ja vuonna 2000 käyttöönotettu Zipfelpass, Zipfelpassi, jonka haltijalle annetaan lahjana niin sanottu Zipfel-paketti, kun hän on kerännyt tietyn määrän leimamerkkejä vierailuillaan Zipfelbundiin kuuluville paikkakunnille määrätyssä ajassa. Kortin haltijat ovat vierailleet liittoon kuuluvissa kunnissa muun muassa ratsain, polkupyörällä ja vaeltaen. Vuodesta 2008 alkaen on jaettu palkinto "Preis der Deutschen Zipfel".

Aiheesta muualla
----------------

* Zipfelbund-kuntien yhteinen nettisivu
**Teinipussi** (ruots. *Djäkenpåsarna*) on järvi Raaseporin pohjoisosassa lounaisella Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 7,3 hehtaaria. Etäisyys Tammisaaresta on 18 kilometriä pohjoisluoteeseen. Teinipussi sijaitsee Perskombölen ja Kuovilan luonnonsuojelualueilla.

Maantiede
---------

Teinipussin pituus lounaasta koilliseen on puolisen kilometriä, järvi levenee pohjoista kohden. Lounaisosa muodostaa oman vesialueensa, jota yhdistää pääaltaaseen kapea salmi. Teinipussin pohjoisosassa sijaitsee kaksi pientä saarta. Järveä ympäröi metsämaa ja suo. Läheisyydessä sijaitsee lukuisia pieniä järviä, kuten Haukmäenkrotti, Sipulijärvi, Ahvenjärvi, Kalkruuvi, Mummujärvi ja Valkojärvi.

Teinipussi (24.013.1.009) kuuluu Tuulijärvenojan valuma-alueeseen (24.013), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kiskonjoen–Perniönjoen vesistössä (24). Toinen jakovaihe on Kiskonjoen alue (24.01). Tuulijärvenojan valuma-alueeseen kuuluu kymmenen vakavettä, joista Tuulijärvi on laajin. Seuraavaksi laajimmat ovat Munajärvi, Teinipussi ja Munttusjärvi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Teinipussi, vakavesi, Raasepori
2. 1 2 3 4  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 6.6.2021.
3. ↑  Teinipussi. Järviwiki. Viitattu 10.6.2021.
4. ↑  Tuulijärvenojan valuma-alue (24.013). Järviwiki. Viitattu 10.6.2021.
Zinfandel-rypäleitä
**Zinfandel**  (Italiassa **Primitivo**, Kroatiassa **Crljenak Kastelanski**) on viinirypälelajike, jota viljellään eniten Kaliforniassa Yhdysvalloissa. Se on Yhdysvaltojen toiseksi eniten viljelty lajike Cabernet Sauvignonin jälkeen. Zinfandel on kotoisin Kroatiasta, ja se on identtinen sikäläisen *Crljenak Kastelanski* -lajikkeen kanssa. Zinfandelista tehdään tummaa ja vahvaa punaviiniä ja *blush*-roseeviiniä. Zinfandelissa maistuu marjaisuus, mustikka ja karhunvatukka sekä kuivatut hedelmät. Hapokkuutta on kohtalaisesti, ja alkoholipitoisuus on korkea.

Primitivo Italiassa
-------------------

Italiassa *Primitivo*-rypälelajiketta viljellään eteläisillä Apulian, Campanian ja Basilicatan alueilla. Rypälettä viljellään Italiassa 122 neliökilometrin alueella. Se on Apulian alueen päärypälelajike: sitä käytetään 96 prosentissa alueen viineistä.

Primitivo-rypäleestä tehdään kolmea laatuviiniä:

*Primitivo di Manduria DOC* on vahva, vähintään 13,5-prosenttinen punaviini, jota tuotetaan Apuliassa vuosittain noin 10 miljoonaa litraa. Viini tehdään pääosin (minimi 85 %) tai pelkästään Primitivo-rypäleestä.

*Primitivo di Manduria Dolce Naturale DOCG* on apulialainen, melko harvinainen punaviini, jota tehdään vain Primitivo-rypäleestä. Sitä viljellään 19 hehtaarin alueella. Vuosituotanto on 67 000 litraa (vuonna 2014).

Apulialainen *Gioia del Colle DOC* voi olla puna-, rosee-, valko- tai jälkiruokaviiniä. Puna- ja roseeviineissä on 50–100 prosenttia Primitivo-rypälettä.

Lähteet
-------

1. ↑  Passport data (Saksalaisen viljelykasvi-instituutin rypäletiedot) Julius Kühn-Institut – Federal Research Centre for Cultivated Plants (JKI). Viitattu 25.11.2016. (englanniksi)
2. ↑  Mykkänen, Jouko: *Viinikoulu: Opas viinien maailmaan*, s. 59. Perustuu Helsingin Sanomissa 2003–2005 julkaistuun samannimiseen sarjaan. Hämeenlinna: Helsingin Sanomat, 2005. ISBN 952-5557-05-7.
3. ↑  Primitivo (Rypäleen perustietoja) Italian Wine Central. Viitattu 1.9.2017. (englanniksi)
4. ↑  Primitivo di Manduria DOC (Viinin perustietoja)  30.11.2011. Italian Wine Central. Viitattu 1.9.2017. (englanniksi)
5. ↑  Primitivo di Manduria Dolce Naturale DOCG (Viinin perustietoja)  7.3.2014. Italian Wine Central. Viitattu 1.9.2017. (englanniksi)
6. ↑  Gioia del Colle DOC (Viinin perustietoja)  30.11.2011. Italian Wine Central. Viitattu 1.9.2017. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Zinfandel** Wikimedia Commonsissa
**Wacoro** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Koulikoron alueen Dioïlan piirissä Malissa. Se sijaitsee 25 kilometriä Dioïlasta koilliseen. Kunnassa on 15 000 ja kylässä 9 200 asukasta (vuonna 2009, väestönlaskenta).

Wacoron kunta rajoittuu koillisessa Dioïlan piirin Nangolan, etelässä Kaladougoun ja luoteessa Kérélan kuntiin. Etelässä virtaa Banin alkujoki Baoulé.

Kuntaan kuuluu kuusi kylää. Asukkaat ovat bambaroita, djulia ja fulbeja.

Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi, puuvilla, seesami ja maapähkinä. Tuotantoeläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan kalastusta, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä.

Lähteet
-------

1. 1 2  4ème recensement général de la population et de l’habitat. Résultats définitifs, tome 0: Répertoire des villages *instat-mali.org*.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 15.12.2018.
2. ↑  Mali - Région de Koulikoro: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 15.12.2018.
3. 1 2 3  Plan de sécurité alimentaire: Commune rurale de Wacoro 2008-2012 *aec.msu.edu*.  2008.  Arkistoitu 14.6.2010. Viitattu 15.12.2018.