recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Mongoose Publishing** on brittiläinen roolipelikustantamo, joka julkaisee roolipelikirjojen lisäksi miniatyyrejä*selvennä* ja korttipelejä. Mongoose Publishing on julkaissut lisensseillä sekä tieteis- (*Babylon 5*, Judge Dredd ja *Starship Troopers*) että fantasia-aiheisia (Conan barbaari ja *RuneQuest*) pelejä.

Historia
--------

Mongoose Publishing aloitti julkaisutoimintansa vuonna 2001. Kustantamo sai alkunsa *d20*-innostuksesta, jonka aiheutti *Dungeons & Dragonsin* kolmas laitos. Mongoose Publishingin julkaisut saavuttivat suosiota, mutta niitä myös syytettiin ulkoasultaan kehnoiksi ja hutaisten tehdyiksi. Ensimmäiset julkaisut oli varsin selvästi tarkoitettu *Dungeons & Dragonsin* lisäosiksi.

Yrityksen vakiinnutettua d20-julkaisuilla asemansa se alkoi hankkia itselleen lisenssejä ja sai 2002 oikeudet suosittuun brittiläiseen komediasarjaan *Sláine* ja Judge Dreddiin. Vuonna 2003 Mongoose Publishing onnistui samaan lisenssin myös televisiosarjaan *Babylon 5*. Se ryhtyi myös julkaisemaan omaa lehteä nimeltä *Signs and Portents*, joka oli tarkoitettu tukemaan kustantamon omia tuotteita ja *d20*-järjestelmää.

Seuraavana vuonna Mongoose Publishing teki lisää ostoksia: lisenssit Conan barbaariin ja *Paranoiaan* sekä *EN World Gamer* -lehden. Vuonna 2005 Mongoose Publishing julkaisi *Starship Troopersiin* perustuvat rooli- ja miniatyyripelit ja hankki lisenssin *RuneQuest*-roolipelin uuden laitoksen julkaisemiseen. *RuneQuestin* uusi laitos ilmestyi elokuussa 2006. Kustantamo yritti saada myös Tom Clancyn *Rainbow Sixin* ja *Ghost Reconin* oikeudet muttei onnistunut siinä.

Aiheesta muualla
----------------

* Mongoose Publishingin kotisivut
Roy Sommer vuonna 2004.
**Roy Sommer** (s. 5. huhtikuuta 1957 Oakland, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkovalmentaja ja pelaajauransa lopettanut jääkiekkoilija. Hän pelasi sekä vasempana laitahyökkääjänä että keskushyökkääjänä.

1970- ja 1980-luvuille sijoittuneen aktiiviuransa aikana Sommer pelasi kymmenen kautta ammattilaisjääkiekkoa pääasiassa AHL-, CHL- ja IHL-liigoissa. Sommer voitti Calder Cupin vuonna 1984 edustaessaan AHL-joukkue Maine Marinersia. Kaudella 1985–1986 hän voitti Muskegon Lumberjacksin riveissä IHL:n mestaruuden eli Turner Cupin. NHL-seura Toronto Maple Leafs varasi Sommerin vuoden 1977 varaustilaisuudessa, mutta koko urallaan Sommer pelasi ainoastaan kolme NHL-ottelua Edmonton Oilersissa kaudella 1980–1981. Hän teki maalin ensimmäisessä NHL-ottelussaan 28. tammikuuta 1981.

Sommer työskenteli San Jose Sharksin apulaisvalmentajana 1996–1998, kunnes siirtyi Sharksin American Hockey Leaguessa toimivan farmiseuran päävalmentajaksi. Sommerin valmentamia AHL-joukkueita ovat olleet Kentucky Thoroughblades (1998–2001), Cleveland Barons (2001–2006) sekä Worcester Sharks (2006–). Hän on johdattanut joukkueensa kolme kertaa divisioonamestaruuteen. Maaliskuussa 2014 Sommer valmensi 1257:nnen AHL-ottelunsa ja hänestä tuli näin eniten runkosarjaotteluita valmentanut henkilö AHL:n historiassa. Aiemmin ennätystä oli pitänyt hallussaan Frank Mathers.

Sommer on toiminut valmentajana myös rullakiekossa. Vuosina 1994–1996 hän valmensi San Jose Rhinos -rullakiekkojoukkuetta, joka voitti Roller Hockey International -liigan mestaruuden eli Murphy Cupin 1995. Lisäksi Sommer oli Yhdysvaltain maajoukkueen päävalmentaja IIHF:n järjestämissä rullakiekon maailmanmestaruuskilpailuissa vuosina 1996, 1997 ja 1998. Yhdysvaltain rullakiekkojoukkue voitti kultaa 1996 ja 1997 häviämättä yhtään ottelua ja saavutti hopeaa 1998.

Lähteet
-------

1. 1 2  Roy Sommer – Stats *NHL.com*.  2014. NHL. Viitattu 27.3.2014. (englanniksi)
2. 1 2 3  Sommer sets AHL record for games coached *NHL.com*.  26.3.2014. NHL. Viitattu 27.3.2014. (englanniksi)
3. 1 2 3 4  Roy Sommer *Sharksahl.com*. Worcester Sharks. Viitattu 27.3.2014. (englanniksi)
4. 1 2  Boylen, Rory: Roy Sommer’s long, cross-country journey to AHL coaching record *Thehockeynews.com*.  26.3.2014. Transcontinental Media. Viitattu 27.3.2014. (englanniksi)
**HMAS Encounter** oli Britannian kuninkaallisessa laivastossa ja ensimmäisessä maailmansodassa Australian laivastossa palvellut Challenger-luokan panssarikansiristeilijä.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Challenger-luokka (risteilijä)*
Alus tilattiin Devonportin telakalta, missä köli laskettiin 28. tammikuuta 1901. Alus laskettiin vesille 18. kesäkuuta 1902 kumminaan Devonportin telakan johtaja Sturges-Jacksonin puoliso ja valmistui 26. kesäkuuta 1905. Alus otettiin laivaston palvelukseen 21. marraskuuta ensimmäisenä päällikkönään komentaja C. F. Thursby.

Palvelus
--------

Uudenvuoden aattona 1905 alus liitettiin Britannian kuninkaallisen laivaston Australiaan sijoitettuun laivueeseen. Seuraavien kuuden vuoden aikana alus vieraili useaan otteeseen Australian, Uuden-Seelannin ja Tyynenmeren saarten satamissa, vaikka pääosa toiminnoista olikin normaalia rauhanajan rutiinipalvelusta.

Britannian amiraliteetti määräsi aluksen lainattavaksi Australialle merikelpoiseksi koululaivaksi, koska Australian tilaaman risteilijä *HMAS Brisbanen* valmistus oli viivästynyt. Alus siirrettiin vuonna 1912 nimettynä *HMAS Encounteriksi*, ja aluksen miehistöstä kysyttiin vapaaehtoisia siirtymään aluksen mukana kolmeksi vuodeksi Australian maksamilla palkoilla. Alus otettiin palveluskäyttöön 1. heinäkuuta Australian laivaston ensimmäisenä risteilijänä.

Alus liitettiin ensimmäisen maailmansodan alkaessa Tyynenmeren laivueeseen, jonka mukana se otti osaa Saksan Uuden-Guinean valtaamiseen. Se valtasi 12. elokuuta saksalaisen *Zambezin* ja tulitti 14. syyskuuta Toma Ridgeä tukiessaan maajoukkoja. Alus tuki 24. joulukuuta maihinnousua Madangiin. Se valtasi 25. huhtikuuta 1915 saksalaisen purjealus *Elfrieden*.

*Encounter* poistettiin palveluksesta 30. syyskuuta 1920 ja se sijoitettiin reserviin. Alus nimettiin 1. tammikuuta 1923 *HMAS Penguiniksi*, minkä jälkeen se palveli majoitusaluksena. Alus poistettiin lopullisesti palveluksesta 15. elokuuta 1929. Se upotettiin 14. syyskuuta 1932 Sydneyn edustalle.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway’s All the World’s Fighting Ships 1860–1905*. Lontoo: Conway Maritime Press, 2002. ISBN 0-85177-133-5. (englanniksi)
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway’s All the World’s Fighting Ships 1906–1921*. Lontoo: Conway Maritime Press, 1985. ISBN 0-85177-245-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4  HMAS Encounter (I) (Internet Archive) Royal Australian Navy. Viitattu 28.9.2016. (englanniksi)

*Challenger*-luokan risteilijät

|  |
| --- |
| *HMS Challenger* - *HMS Encounter* |
| Edeltäjä: *Highflyer*-luokka – Seuraaja: *Topaze*-luokka |
**Pungböle** on kylä Kemiönsaaren kunnassa. Kylä sijaitsee kunnan pohjoisosassa meren rannalla.

Pungbölen naapurikylät ovat Mattböle idässä, Hulta etelässä ja Ekniemi lännessä. Pohjoisessa Pungböle rajoittuu Halikonlahden Halslahdenselkään, joka kapenee kylän länsireunalla Rungonsalmeksi. Salmen yli on rakennettu Kemiönsaaren ja Sauvon yhdistävä Rungonsalmen silta. Pungbölen kyläkeskus sijaitsee matalan lahden Pungbölevikenin pohjukassa. Asutusta on myös hajallaan eri puolilla kylän aluetta, minkä lisäksi rannoilla on kesäasutusta. Valtaosa kylän alueesta on mäkistä metsämaata ja kallioiden väleissä on peltolaaksoja. Kylän itälaidalla on pieni lomakylä.

Pungböle lienee perustettu varhaiskeskiajalla. Vuoden 1540 maakirjan mukaan kylässä oli kolme taloa, joista kaksi kuului kirkolle. Ne muutettiin 1500-luvun aikana maallisiksi rälssitiloiksi. Kolmas talo päätyi kruunun haltuun verovelkojen vuoksi ja talosta tehtiin sotilasvirkatalo. Isojako toteutettiin kylässä vuonna 1780. 1800-luvun aikana Pungbölessä on tapahtunut useita muutoksia. Rälssitilat pantiin verolle ja kylään syntyi useita torppia ja maattoman väen asuintiloja. 1900-luvun alussa kantatilat Uppgård ja Nedergård yhdistettiin ja sotilasvirkatalo Ridars eli Mellangård myytiin yksityisomistukseen. Itsenäistyneitä torppia ja mäkitupia oli useita ja kylän asutus on ollut suurimmillaan ennen sotia. Sotien jälkeen kylään perustettiin kolme tilaa siirtoväelle. Myöhempi uudisrakentaminen Pungbölessä on ollut lähinnä kesämökkejä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Turunmaa yhteinen kulttuuriympäristömme Lounaistiedon karttapalvelu. Viitattu 22.3.2021.
2. ↑  Kansalaisen karttapaikka Maanmittauslaitos. Viitattu 22.3.2021.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Kemiö |
| --- |
|  |
| Taajamat | 
* Kemiön kirkonkylä

 |
|  |
| Rekisterikyliä Kemiössä | 
* Albrektsböle
* Berga
* Bjensböle
* Bogsböle
* Branten
* Brokärr
* Båtkulla
* Böle
* Dalby
* Dalkarby
* Degerdal
* Ekniemi
* Elmdal
* Engelsby
* Flugböle
* Fröjdböle
* Gammelby
* Gesterby
* Gräsböle
* Gundby
* Helgeboda
* Hova
* Hulta
* Högmo
* Kalkkila
* Kastkärr
* Kiila
* Kirkonkylä
* Koustar
* Kuggböle
* Kvarnböle
* Kylppy
* Kåddböle
* Kårkulla
* Labböle
* Lamkulla
* Lappdal
* Lemnäs
* Lillvik
* Linnarnäs
* Långholmen
* Lövböle
* Mainiemi
* Makila
* Mattböle
* Mattkärr
* Mjösund
* Måsa
* Nordvik
* Norrlångvik
* Norrsundvik
* Orrnäs
* Pajböle
* Pappila
* Pederså
* Pungböle
* Påvalsby
* Reku
* Rudå
* Rugnola
* Sjölax
* Skarpböle
* Skoböle
* Skogsböle
* Skålböle
* Skäggböle
* Smedaböle
* Smedsböle
* Stenmo
* Tavastrona
* Tjuda
* Tolvsnäs
* Torsböle
* Trotby
* Träskböle
* Träskö
* Vestlax
* Viks gård
* Viksvidja
* Villkärr
* Vreta
* Västankärr
* Västermark
* Östermark

 |
|  |
| Karunasta liitetty kylä | 
* Santasaari

 |
|  |
| Perniöön liitetyt kylät | 
* Germundsvidja
* Strömma

 |
|  |
| Muita alueita | 
* Suomenkulma

 |

 |
**Roy "Shrimp" Worters** (19. lokakuuta 1900 Toronto, Kanada – 7. marraskuuta 1957) oli kanadalainen jääkiekkomaalivahti. Hän pelasi 1925–1937 National Hockey Leaguessa seuroinaan Pittsburgh Pirates, Montreal Canadiens ja New York Americans.

160-senttinen Roy Worters oli lyhyin NHL:ssä koskaan esiintynyt pelaaja. Ammattilaisuransa huippuvaiheessa New York Americansissa hänellä oli kuitenkin onni pelata suurikokoisten, suojelevien puolustajien takana. Sellaiset pelaajat kuin Lionel "Big Train" Conacher, "Bullet" Joe Simpson ja Mervyn "Red" Dutton takasivat hänen fyysisen koskemattomuutensa.

Wortersista tuli 1928–1929 ensimmäinen Hart Trophyn voittanut maalivahti hänen johdettuaan Americansin toiselle sijalle Canadian Division -lohkossa. Hän sai parhaan maalivahdin palkinnon 1930–1931, mutta Americansin kenttäpelaajat eivät saaneet tehtyä tarpeeksi maaleja joukkueen viemiseksi pudotuspeleihin.

Kaudella 1936–1937 Americansilla oli viimein toimiva hyökkäys, mutta Worters joutui leikauspöydälle ja lopetti uransa sen jälkeen.

Hän kuoli kurkkusyöpään vuonna 1957.

Saavutuksia
-----------

* Hart Memorial Trophy 1929 (paras pelaaja)
* NHL:n kakkostähdistössä 1932 ja 1934
* Vezina Trophy 1931 (paras maalivahti)
* Hockey Hall of Fameen 1969

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Howie Morenz** | **Hart Memorial Trophyn voittaja**1929 | Seuraaja:**Nels Stewart** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Cecil Thompson** | **Vezina Trophyn voittaja**1931 | Seuraaja:**Charlie Gardiner** |
**HMS Macquarie** (viirinumero K532) oli Australian kuninkaallisen laivaston vuonna 1945 palvelukseenotettu River-luokan fregatti.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: River-luokka (fregatti)*
Alus tilattiin 2. kesäkuuta 1942 Morts Dock and Engineering Companyltä Sydneystä ja sen köli laskettiin 3. joulukuuta 1943. Alus laskettiin vesille 3. maaliskuuta 1945 kumminaan Länsi-Australian senaattorin Fraserin puoliso ja se otettiin palvelukseen saman vuoden lopulla 7. joulukuuta Sydneyssä ensimmäisenä päällikkönään komentajakapteeni Leslie M. Hinchliffe.

Palvelus
--------

Miehistön koulutuksen päätyttyä alus lähti 31. tammikuuta 1946 Sydneystä kolmeksi kuukaudeksi Uuden-Guinean vesille. Alus osallistui muun muassa uponneen japanilaisen tankkerin *Naruton* nostoon Karavianlahdella. Palattuaan Sydneyyn 29. huhtikuuta alus vietti seitsemän viikkoa laiturissa, kunnes se lähti 15. kesäkuuta Indonesiaan. Alus vieraili Bataviassa ja Padangissa. Indonesiassa alus avusti sotarikostuomioistuimen tutkijoita ja hautojen merkitsijöitä.

Alus palasi 22. lokakuuta Sydneyyn Darwinin ja Townsvillen kautta. Alus saapui 27. lokakuuta Melbourneen, missä se poistettiin 19. joulukuuta palveluksesta ja sijoitettiin E-luokan reserviin. Alus oli vuoden palveluksensa aikana matkannut 20 074 merimailia.

Oltuaan lähes kuusi vuotta reservissä alus palautettiin 15. elokuuta 1952 palvelukseen Melbournessa päällikkönään komentajakapteeni Arthur I. Chapman. Koulutuksen jälkeen alus vieraili Port Moresbyssä matkallaan Darwiniin ja edelleen Monte Bellolle, missä se oli valvontatehtävissä ja sääaluksena Britannian ensimmäisten ydinkokeiden aikana 3. lokakuuta.

Alus palasi lokakuun lopulla Australian itärannikolle, missä se oli huhtikuuhun 1953 asti. Alus siirtyi huhtikuussa Darwiniin, missä se oli 24. huhtikuuta - 8. syyskuuta. Alus palasi 19. syyskuuta Sydneyyn, missä se siirrettiin reserviin 17. maaliskuuta 1954. Toisen palvelusrupeaman aikana alus matkasi 31 146 merimailia. Alus myytiin romutettavaksi 5. heinäkuuta 1962 H. C. Sleigh and Companylle, joka toimi Mitsubishin edustajana Australiassa.

Lähteet
-------

* Lavery, Brian: *River-class Frigates and the Battle of the Atlantic - A Technical and Social History*. Lontoo, Englanti: National Maritime Museum, 2006. ISBN 0-948065-73-7. (englanniksi)
* Friedman, Norman: *British Destroyers & Frigates - The Second World War and After*. Barnsley, Englanti: Seaforth Publishing, 2008. ISBN 978-1-84832-015-4. (englanniksi)
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1922–1946*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1987. ISBN 0-85177-146-7. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5 6  HMAS Macquarie Royal Australian Navy. Viitattu 27.6.2017. (englanniksi)
2. ↑  Friedman, Norman s. 334
**SS Hilda** oli Skotlannin Glasgowissa olevalla Aitkin & Manselin telakalla rakennettu rahtilaiva.

Haaksirikko
-----------

17. marraskuuta 1905 klo 22.00 laiva lähti viimeiseksi jääneelle matkalleen Southamptonista kohti Ranskan Bretagnessa olevaa St. Maloa. Laivassa oli 28 hengen miehistö sekä 103 matkustajaa. Sää oli sumuinen ja laiva joutui ankkuroitumaan Isle of Wightin saarelle. Seuraavana aamuna 18. marraskuuta klo 6.00 laiva jatkoi matkaansa. Matka joutui suotuisassa säässä nopeasti aina Alderney Racen salmelle saakka. Sen jälkeen alkoi itätuuli voimistua ja ohitettuaan Jerseyn tuuli yhä voimistui ja ilma alkoi kylmetä. Klo 18.00 kapteeni ohjasi laivan Grand Jardinin majakkan avulla St. Malon lähestymisreitille. Oli pimeää ja kaupungin valot näkyivät. Silloin alkoi kuitenkin uusi lumimyräkkä, joka esti kaiken näkyvyyden. Laiva lähti merelle odottamaan että näkyväisyys palaisi. Viiden tunnin ajelehtimisen jälkeen laiva ajautui riuttaan Cézembre saarella, lähellä Grand Jardinin majakkaa. Laiva katkesi kahtia ja se upposi. Vain viisi matkustajaa ja yksi miehistön jäsen selvisivät haaksirikosta. Kuolleista matkustajista 70 oli kotiinsa palaavia bretonilaisia sipulikauppiaita, joita kutsuttiin nimellä Johnnies. Laskuveden aikana hylky oli onnettomuuden jälkeen selvästi nähtävissä.

Lähteet
-------

1. ↑  Hilda, technical datas histomar.net. Viitattu 30.6.2020. (englanniksi)
2. 1 2  The final crossing, 17-18 November 1905 histomar.net. Viitattu 30.6.2020. (englanniksi)
3. ↑  Marie-Thérèse Chalapalain: The Johnnies of Rostoff and its region, Sellers in Great Britain since 1828 of the "rosé" onion of Roscoff *Tud ar Johnniged*.  huhtikuu 2003.  Arkistoitu 12.6.2020. Viitattu 30.6.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **SS Hilda** Wikimedia Commonsissa
**SS Dainty** oli Irlannin laivaston vartioalus, joka valmistui 1918 Edward Finch and Companyltä Chepstow’sta telakkanumerolla 360 Britannian amiraliteetin hinaajaksi.

Palvelus
--------

Britannian amiraliteetti luovutti aluksen 1922 Irlannin vapaavaltiolle, jossa se palveli vuoteen 1923 saakka laivaston vartioalusten lippulaivana. Se myytiin 1931 Soc. Cherbourgeoise de Remorquage et de Sauvetagelle Cherbourgiin Ranskaan, missä se sai nimen *SS Cherbourgeois No 1*. Alus nimettiin 1932 *SS Cherbourgeois No 2:ksi*. Se siirrettiin vielä samana vuonna Société Havraise de Transport et de Transitille Le Havreen, missä se sai nimen *SS Havraise No 3* ja edelleen syyskuussa Les Abeillesille nimellä *SS Abeille No 23*. Vuonna 1934 aluksen nimeksi tuli *SS Cherbourgeois No 5*.

Saksan laivasto pakko-otti aluksen 5. lokakuuta 1940 apumiinanraivaajaksi, jolloin se nimettiin *M 4223:ksi*. Alus nimettiin 7. kesäkuuta 1941 *M 4443:ksi*. Britannian kuninkaallisen laivaston moottoritorpedoveneet upottivat aluksen 15. kesäkuuta 1942 Cap Griz Nezin lähellä. Se nostettiin 1943. Alus upposi 20. lokakuuta 1943 kuljetettaessa telakalle.

Lähteet
-------

* MacGinty, Tom: *The Irish Navy - A Story of Courage and Tenacity (Golden Jubilee Irish Naval Service)*. Kerry, Irlanti: The Kerryman Ltd, 1995. ISBN 0-946277-22-2. (englanniksi)
* McIvor, Aidan: *A History of the Irish Naval Service*. Dublin, Irlanti: Irish Academic Press, 2006. ISBN 0-7165-3418-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  MacGinty, Tom s. 248
**Izumo no Okuni** (jap. 出雲阿国, s. 1572) oli japanilainen Edo-kaudella elänyt tanssija ja näyttelijä, jota pidetään perinteisen japanilaisen teatteritaiteen muodon kabukin perustajana. Kabuki sai alkunsa Okunin Kiotossa vuonna 1603 aloittamista esityksistä. Okunin muusta elämästä tiedetään kuitenkin varmasti suhteellisen vähän.

Elämäkerta
----------

Izumo no Okuni syntyi vuonna 1572. Okuni tunnetaan esimerkiksi monista aikalaispäiväkirjoista, maalauksista ja piirroksista, mutta hänestä kertovien historiallisten lähteiden luotettavuutta on hankala arvioida ja varmasti hänestä tiedetään vain suhteellisen vähän. Hänen on sanottu toimineen šintolaisen Izumon temppelin tanssijana tai mahdollisesti prostituoituna.

Vuonna 1603 Okuni esitti Kiotossa sijainneen joen penkalla tanssiesityksen, jossa hän yhdisteli aikaisempia perinteitä eroottissävytteistä tanssia, näytelmää ja laulua sisältäneessä esityksessä. Okunin esityksistä tuli nopeasti hyvin suosittuja ja hänen kehittämänsä tyyli tuli sittemmin tunnetuksi kabukina. Esitysten kasvattaessa suosiotaan Okuni kokosi naisesiintyjien ryhmän, joka teki kaupallisia esiintymisiä. Tyyli levisi ympäri maata jo muutaman vuoden kuluessa. Kabukinäytelmät olivat usein koko päivän kestäneitä tapahtumia ja ne keräsivät yleisöä useista eri yhteiskuntaluokista.

Esitysten yksi puoli oli kabukinäyttelijöiden näytösten ohella tarjoamat eroottiset palvelut. Esityksiä seuraavilla samurailla ja rōnineilla oli joskus tapana aloittaa myös kahakoita keskenään heidän kilpaillessaan naisesittäjistä. Lopulta vuonna 1629 tuolloinen bakufu Tokugawa Iemitsu päätti kieltää niin sanotun naisten kabukin (*onna kabuki*), Myöhemmin kabukin tyylinä yleistyi nykyisen kabukiteatterin kaltainen miesten kabuki (*yarō kabuki*).

Ariyoshi Sawakon vuonna 1969 julkaistu teos *Izumo no Okuni* kertoo fiktiivisen tarinan Izumo no Okunin elämästä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Lasse Lehtonen: *Japanilainen musiikki : taiko-rumpujen kuminasta J-poppiin*, s. 125. Gaudeamus, 2019. ISBN 978-952-345-010-3.
2. 1 2 3  Okuni Encyclopaedia Britannica. Viitattu 25.9.2019. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat

 |

 |
Ensimmäisen luokan matkustajien ruokasali.
 *Kaiser Wilheim der Grosse*n hylky
**SS Kaiser Wilhelm der Grosse** oli saksalainen Norddeutscher Lloydin omistama Atlantin linjalaiva. Se sai nimensä yhdistyneen Saksan ensimmäisen keisarin 
Wilhelm I:n mukaan. Alus oli ensimmäinen neljällä savupiipulla varustettu höyrylaiva.

Rakentaminen
------------

Aluksen tilasi saksalainen varustamo Norddeutscher Lloyd Stettinin (nyk.Szczecin) telakalta. Se laskettiin vesille 4. toukokuuta 1897 ja se lähti Brememistä neitsytmatkalleen 19. syyskuuta 1898 päällikkönään kapteeni Engelbart. Se vieraili seuraavana päivänä Southamptonissa.

Palvelus
--------

Vuosien 1903–1907 välisenä aikana Norddeutscher LLoyd rakennutti sille kolme sisaralusta. Alus voitti yleensä brittiläisten hallitseman Sinisen nauhan  Saksalle nopeimmasta Pohjois-Atlantin ylityksestä maaliskuussa 1898. Sen keskinopeus oli tuolloin 22,3 solmua.

*Kaiser Wilhelm der Grosse* tuhoutui Rio del Oron meritaistelussa ensimmäisen maailmansodan alkupuolella, 26. elokuuta 1914. Aluksen puoliksi uponnut hylky oli nähtävissä vuoteen 1952 Espanjan Saharassa, Villa Cisnerosin ( nykyään Dakhlan) kaupungin edustalla. Länsi-Saharan ympäristöä suojeleva Salam-järjestö ilmoitti 6. syyskuuta 2013 löytäneensä sukelluksillaan kappaleen hylkyä, jossa on luettavissa teksti "Der Grosse Wilhelm", Marokon viranomaiset vahvistivat tiedon 8. lokakuuta 2013.

Lähteet
-------

1. ↑  norwayheritage.com
2. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **SS Kaiser Wilhelm der Grosse** Wikimedia Commonsissa


Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:SS Kaiser Wilhelm der Grosse
Down House
**Down House** on Charles Darwinin entinen kotitalo Isossa-Britanniassa. Se sijaitsee Downen kylässä noin 23 km Charing Crossista, Lontoosta itään. Juuri tässä talossa Darwin kehitteli sittemmin kuuluisaksi tullutta evoluutioteoriaansa. Talo rakennettiin alun perin maalaistaloksi vuonna 1650, ja sitä laajennettiin vuonna 1778. Charles ja Emma Darwin yhdessä silloisten lastensa William Erasmus Darwinin ja Anne Darwinin kanssa muuttivat taloon vuonna 1842. Sekä Charles että Emma Darwin kuolivat talossa. Vuosina 1907-1922 talossa toimi paikallinen tyttökoulu. Vuodesta 1929 lähtien talossa on toiminut Charles Darwin -museo. Talo on yleisölle avoin helmikuun ensimmäisestä keskiviikosta yleensä aina viimeiseen sunnuntaihin ennen joulua. Taloa ylläpitävä järjestö hakee sille maailmanperintökohteen statusta.

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Down House**.

Lähteet
-------

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Down House
**Izola** (ital. *Isola*) on kaupunki Slovenian lounaisosassa Adrianmeren rannikolla Istrian niemimaalla. Kaupungissa asui vuoden 2020 arvion mukaan 11 682 asukasta. Izolan kunnassa asui 16 486 asukasta, ja sen pinta-ala on 28,6 neliökilometriä. Izolan kunta on kaksikielinen (slovenia ja italia).

Izolan kunta rajautuu idässä Koperiin, etelässä ja lännessä Piraniin ja pohjoisessa mereen. Izola oli alun perin saari, ja sen nimi tarkoittaakin saarta. Mantereeseen kaupunki liitettiin vuoden 1800 tienoilla. Izolan kaupungin lisäksi kuntaan kuuluvat Baredin, Cetoren, Dobravan, Jagodjen, Korten, Malijan, Nožedin ja Šaredin asutuskeskukset.

Kaupungin nähtävyyksiin kuuluvat esimerkiksi Pyhän Maurin vuonna 1547 rakennettu kirkko, barokkityyliä edustava vuosina 1775–1781 rakennettu Besenghi degli Ughin palatsi, Manziolin palatsi vuodelta 1470 ja Parenzana-museo, joka kertoo Triesten ja Porečin välisestä kapearaiteisesta rautatiestä.

Lähteet
-------

1. ↑  Izola *citypopulation.de*. Viitattu 26.10.2020. (englanniksi)
2. ↑  Izola: Presentation Izola Tourism.  Arkistoitu 28.8.2008. Viitattu 29.4.2009.
3. ↑  Architectural highlights Izola Tourism.  Arkistoitu 12.9.2015. Viitattu 29.4.2009.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Izola** Wikimedia Commonsissa

* Virallinen kotisivu
**Maciej Kreczmer** (s. 4. huhtikuuta 1981 Rajcza) on puolalainen uransa lopettanut maastohiihtäjä. Hän edusti LKS Poroniec Poronin -seuraa. Kreczmer oli erikoistunut sprintteihin. Hän on 177 senttimetriä pitkä ja painaa 71 kilogrammaa.

Kreczmer debytoi maastohiihdon maailmancupissa joulukuussa 2000 Brussonin vapaan sprintissä sijoittuen sijalle 76. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti joulukuussa 2002 Cognen perinteisen hiihtotavan sprintistä sijoituttuaan sijalle 21. Kreczmerin paras sijoitus maailmancupin osakilpailussa on kymmenes tila, jonka hän on saavuttanut kahdesti, helmikuussa 2004 Trondheimin vapaan sprintistä ja maaliskuussa 2007 Tukholman perinteisen sprintistä.

Kreczmer on osallistunut kolmiin talviolympialaisiin vuosina 2006, 2010 ja 2014. Hänen paras sijoituksensa on 25:s sija sprintistä vuoden 2010 kilpailuista Vancouverista. Parisprintissä hän on ollut parhaimmillaan seitsemäs vuonna 2006. MM-kilpailuihin Kreczmer on osallistunut seitsemästi, ensimmäisen kerran jo vuonna 2003. Paras henkilökohtainen sijoitus on sprintin 17:s sija vuoden 2005 MM-kilpailuista Oberstdorfista. Parisprintissä hän on ollut parhaimmillaan viides vuonna 2007 Sapporossa.

Kreczmer lopetti uransa maastohiihtäjänä keväällä 2015.

Lähteet
-------

1. 1 2 3   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. 1 2  Maciej Kreczmer Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Nelidovon piiri Tverin alueen kartalla.
**Nelidovon piiri** (ven. Нели́довский райо́н, *Nelidovski raion*) on paikallinen itsehallintoalue Tverin alueen lounaisosassa Venäjällä. Vuonna 1929 perustetun piirin pinta-ala on 2 593 neliökilometriä. Asukkaita on 30 400 henkeä (vuonna 2009).

Piirin hallinnollinen keskus on Nelidovon kaupunki. Lisäksi siihen kuuluu 5 maalaiskuntaa:

* Nelidovon maalaiskunta
* Novoselki (ven. Новоселки)
* Sjoly (ven. Сёлы)
* Vysokoje (ven. Высокое)
* Zemtsy (ven. Земцы)

Piirin kautta kulkee Moskovan ja Riian välinen rautatie sekä Moskovasta Latvian rajalle suuntautuva M9-valtatie. Seudulla on puunjalostus-, metalli- ja kemian teollisuutta. Aikaisemmin tärkeä merkitys oli ruskohiilen louhinnalla. Piirin alueella sijaitsee luonnonsuojelualue *Tsentralnyi lesnoi zapovednik*.

Lähteet
-------

1. ↑  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki: Tšislennost naselenija Rossijskoi Federatsii po gorodam, posjolkam gorodskogo tipa i raionam na 1 janvarja 2009 g. *gks.ru*.  Arkistoitu 21.10.2011. Viitattu 24.12.2009. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Nelidovon piirin sivusto (venäjäksi)
* Nelidovon piiri Tverin alue -tietosanakirjassa (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)

Tverin alueen piirit ja *kaupunkipiirit*
Andreapol • Bežetsk • Belyi • Bologoje • Firovo • Kalinin • Kaljazin • Kašin • Kesova Gora • *Kimry* • Kimry • Konakovo • Krasnyi Holm • Kuvšinovo • Lesnoje • Lihoslavl • Maksatiha • Molokovo • Nelidovo • Olenino • Seližarovo • Ostaškov • Peno • Rameški • *Ržev* • Ržev • Sandovo • Sonkovo • Spirovo • Staritsa • Toropets • Udomlja • *Toržok* • Toržok • *Tver* • Vesjegonsk • *Vyšni Volotšok* • Vyšni Volotšok • Zapadnaja Dvina • Žarkovski • Zubtsov
**Tauno Käyhkö** (s. 6. toukokuuta 1950 Rovaniemi) on uransa lopettanut suomalais-kanadalainen mäkihyppääjä, joka edusti arvokisoissa synnyinmaataan Suomea ja myöhemmin Kanadaa.

Tauno Käyhkön nousu arvokisamitalistiksi oli usein lähellä: MM-kisoissa 1970 hän sijoittui suurmäessä neljänneksi jäätyään 2,2 pisteen päähän pronssimitalista. Sapporon talviolympiakisoissa 1972 menestys oli vieläkin lähempänä, kun suurmäen pronssimitalisti Rainer Schmidt oli vain 0,1 pistettä ja voittaja Wojciech Fortunakin vain 0,7 pistettä edellä. Vielä Lahden MM-kisoissa 1978, joissa Kanadaan 1974 muuttanut Käyhkö edusti jo uutta kotimaataan, tuloksena oli suurmäen viides sija.

Ounasvaaran Hiihtoseuran mies voitti Salpausselän kisojen mäkihypyn 1973. Huippukuntoaan hän osoitti talvella 1971 voittamalla Sveitsin mäkiviikon kaikki neljä osakilpailua ja sijoittumalla Keski-Euroopan mäkiviikolla kokonaiskilpailun neljänneksi. Vuotta myöhemmin hän sijoittui Keski-Euroopan mäkiviikolla kolmanneksi ja vuonna 1973 hän voitti toistamiseen Sveitsin mäkiviikon.

Saavutuksia
-----------

* MM-kisoissa 1970 neljäs suurmäessä ja 14:s pienessä mäessä
* olympiakisoissa 1972 neljäs suurmäessä ja 18:s pienessä mäessä
* MM-kisoissa 1974 kuudes pienessä mäessä ja 57:s suurmäessä (vain yksi hyppy)
* MM-kisoissa 1978 viides suurmäessä ja 16:s pienessä mäessä (edusti Kanadaa)
* olympiakisoissa 1980 26:s suurmäessä ja 30:s pienessä mäessä (edusti Kanadaa)
* Keski-Euroopan mäkiviikon kolmas 1972 ja neljäs 1971
* Sveitsin mäkiviikon voitto 1971 ja 1973
* Salpausselän mäkikilpailun voitto 1973
* SM-kultaa normaalimäessä 1971 ja 1972, suurmäessä 1971 ja 1974 sekä 3 kertaa joukkuekilpailussa

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12  Arponen, Antti O. et al: *Talviurheilun tähdet*, s. 232–233. WSOY, 1986. ISBN 951-0-13095-8.
Neliapilaliittymä kokoojateineen
Neliapilaliittymä Turussa
**Neliapilaliittymä** (engl. *cloverleaf interchange*) on neliapilan muotoinen eritasoliittymä, jossa on neljä silmukkaramppia ja neljä suoraa ramppia. Liittymä muistuttaa rakenteeltaan nelilehtistä apilakasvia. Neliapilaliittymä on rakennuttajalle edullinen, koska yksinkertaisimpaan sellaiseen tarvitaan vain yksi silta. Suomessa täydellisiä neliapilaliittymiä on vain kaksi. Ne sijaitsevat Tampereella Hervannan valtaväylän ja Tampereen kehätien liittymäkohdassa sekä Turussa Turun kehätien ja valtatien 9 liittymäkohdassa.

Historia
--------

Neliapilaliittymän kehitti ja vuonna 1916 patentoi yhdysvaltalainen insinööri Arthur Hale. Suunnittelun aikana ei tunnettu moottoritien käsitettä ja siksi alkuperäinen suunnitelma on mittasuhteiltaan nykyisestä poikkeava.

Ensimmäinen neliapilaliittymä rakennettiin Avenelissa, New Jerseyssä vuonna 1929. Moottoriteiden ensimmäisinä vuosina liittymää pidettiin nerokkaana. Sen silmukan muotoisten ramppien kokoja voitiin tarvittaessa muokata, eikä liittymä vaikuttanut suuresti kaupunkimaisemaan tai projektin budjettiin.

Neliapilaliittymän ongelmat
---------------------------

Neliapilaliittymän merkittävin ongelma on silmukoiden vaatima suuri tila. Lisäksi liian suurella nopeudella ajettaessa silmukoissa on vaara ajaa ulos. Tätä on korjattu ramppien halkaisijan kasvattamisella, joka vuorostaan vaatii entistä enemmän tilaa. Euroopassa liittymää on käytetty ongelmien takia harvemmin, ja sen pohjalta on kehitetty erilaisia hybridimalleja, joissa on säädelty ramppien määrää ja tyyppiä. Esimerkiksi pääliikennesuuntien rampit on saatettu toteuttaa loivasti päätien yli kaartuvina siltoina.

Katso myös
----------

* Puolineliapilaliittymä
* Eritasoliittymä
* Pinoliittymä
* Turbiiniliittymä

Lähteet
-------

* Teillä ja turuilla: Neliapila. Blogi.
* The Cloverleaf Interchange(arkistoitu osoitteesta ) (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Eritasoliittymät. Matti Grönroos. Viitattu 21.9.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Neliapilaliittymä** Wikimedia Commonsissa
Tauno Kirves Anna Ahmatovan muistolaatan paljastustilaisuudessa Hyvinkäällä 30. heinäkuuta 1992.
**Tauno Olavi Kirves** (3. toukokuuta 1943 Rautu – 13. toukokuuta 2020 Hyvinkää) toimi Hyvinkään kaupunginjohtajana.

Tauno Kirves syntyi maanviljelijä Väinö Kirveen ja emäntä Amalia Kirveen o.s. Vuohelainen perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1969 on Maija Laakso. Kirves tuli ylioppilaaksi 1961 ja valmistui valtiotieteiden kandidaatiksi Turun yliopistosta 1968. Kirves toimi Kymenlaakson seutukaavaliiton tutkijana ja seutukaavasihteerinä 1970–1974 ja osastopäällikkönä 1975–1980. Kotkan suunnittelupäällikkö hän oli 1980–1989 ja Hyvinkään kaupunginjohtaja vuodesta 1989. Hän jäi tehtävästä eläkkeelle syksyllä 2006.

Lähteet
-------

1. ↑
2. 1 2  Irja Hämäläinen, Risto Rantala, Hannakatri Hollmén (toim.): *Kuka kukin on 1994*, s. 381. Helsinki: Otava, 1994. ISBN 951-1-12833-7.
3. ↑  Hyvinkään kaupunginjohtajan virkaan vain kuudet hakupaperit. Hämeen Sanomat, 14.3.2006. (Arkistoitu – Internet Archive) (Viitattu 1.5.2018)

Aiheesta muualla
----------------

* Tauno Kirveen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Etruskien nekropoli Populoniassa.
Viktoriaanisen ajan nekropoli Glasgow’ssa.
**Nekropoli** (kreikan sanasta *nekropolis* ’kuolleiden kaupunki’) tarkoittaa isoa hautausmaata tai hautapaikkaa, jossa haudoille on rakennettu omat rakennelmat. Termiä käytetään pääasiassa hautausmaista, jotka sijaitsevat muinaisten kansojen kaupunkien ja keskusten läheisyydessä.

Historia ja tarkoitus
---------------------

Maailman vanhin nekropoli lienee Maltalla sijaitseva Ħal Saflienin hypogeum, joka on noin vuodelta 2500 eaa.

Nekropoleja rakennetaan useista syistä. Joskus niiden tarkoitus on pelkästään uskonnollinen, kuten Egyptin Kuninkaiden laakso. Koska usein uskottiin kuolemanjälkeiseen elämään, rakennettiin haudoille "asumuksia" ja rakennelmia. Toiset kulttuurit ovat taas luoneet nekropoleja sen takia, että kaupungissa on ollut hautauskielto*lähde?*; hyvinä esimerkkeinä etruskien rakentamat nekropolit, joita löytyy Italiasta, eteläisestä Toscanasta ja pohjoisesta Latiumista. Rooman valtakunnassa nekropoleja muodostui samasta syystä teiden varsille heti kaupunkien ulkopuolelle, esimerkiksi Via Appia Rooman ja Alyscamps Arlesin ulkopuolella.

Eräs hyvin huomattava historiallinen nekropoli on Samarkandissa sijaitseva Shahi Zinda, johon on haudattu entisten hallitsijaperheiden jäseniä.

1800-luvulla nekropoleja rakennettiin taas viktoriaanisen suurellisen ja yksityiskohtaisen muodin innoittamana. 

Nykyaikainen nekropoli on esimerkiksi Colmassa, Kaliforniassa. Se on San Franciscon esikaupunki, jonne on haudattu jo vuosikymmenien ajan San Franciscon ja muiden lähikaupunkien kuolleet. Kaupunkilaiset näkivät tarpeelliseksi haudata kuolleet kaupungin ulkopuolelle.

Katso myös
----------

* Katakombi
* Krypta

Lähteet
-------

1. 1 2  *Taiteen pikkujättiläinen*, s. 437. Helsinki: WSOY, 1991. ISBN 951-0-16447-X.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Nekropoli** Wikimedia Commonsissa
Karhuvuoren näkötorni heinäkuussa 2021.
Viking Linen M/S Isabella kuvattuna Karhuvuoren näkötornista.
**Karhuvuoren ilmavalvontatorni** oli alun perin vuonna 1938 rakennettu ilmavalvontatorni Aaslaluodon saarella, entisessä Rymättylän kunnassa, nykyisessä Naantalissa. Tornin tarkoituksena oli tukea Turun ilmavalvontaa. Torni hajotettiin 1950-luvulla tarpeettomana polttopuiksi.

Vuonna 2004 paikalle rakennettiin vapaaehtoisvoimin vanhan mallin mukaan uusi torni, josta sittemmin on käytetty myös nimeä **Karhuvuoren näkötorni**. Paikalle tuotiin helikopterilla rakennustarvikkeita. Nykyään tornia käytetään muun muassa lintujentarkkailuun.

Torni kuuluu Saariston rengastien, Pikku-Rengastien kohteisiin.

Lähteet
-------

1. 1 2  Ilmavalvontatorni Rymättylä-Seura. Viitattu 5.7.2021.
2. 1 2  Haapamäki, Markus: Turun turva kohoaa jälleen Karhuvuoreen *Ruotuväki*.  2.7.2004. Puolustusvoimat. Viitattu 5.10.2009.  [vanhentunut linkki]
3. ↑  Mäkilä, Ville: Toimittaja, päätoimittaja ja kesätoimittaja kertovat suosikkinsa – katso tästä Turkulaisen vinkit kesänviettoon Turussa *Turkulainen*.  21.6.2018. Viitattu 5.7.2021.
4. 1 2  TLY:n alueen lintupaikkoja *Google Maps*. Turun lintutieteellinen yhdistys. Viitattu 5.7.2021.
5. ↑  Vinkit päiväretkelle Rymättylään *Visit Naantali*. Viitattu 5.7.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Jaramo, Kimmo: Karhuvuorella Rymättylässä *Retkipaikka*.  16.7.2014. Viitattu 5.7.2021.
**Veropetoksesta** voidaan tuomita tekijä, joka antamalla viranomaiselle verotusta varten väärän tiedon veron määräämiseen vaikuttavasta seikasta, salaamalla verotusta varten annetussa ilmoituksessa veron määräämiseen vaikuttavan seikan, veron välttämistarkoituksessa laiminlyömällä verotusta varten säädetyn velvollisuuden, jolla on merkitystä veron määräämiselle, tai muuten petollisesti aiheuttaa tai yrittää aiheuttaa veron määräämättä jättämisen, tai sen määräämisen liian alhaiseksi, tai veron aiheettoman palauttamisen.

Veropetosten laajuus
--------------------

Euroopan parlamentin sosialistien ja demokraattien ryhmittymän tilaama raportti arvioi vuonna 2019, että yksin veropetokset unionin alueella ovat noin 825 miljardia euroa vuodessa.

Katso myös
----------

* Verosuunnittelu
* Veronkierto

Lähteet
-------

1. ↑  Euroopan parlamentin päätöslauselma 26. maaliskuuta 2019 talousrikoksista, veropetoksista ja veronkierrosta, kohta 33 *Euroopan parlamentin julkaisu*.  27.3.2019. Viitattu 24.10.2019.
2. ↑  Murphy, Richard: The European Tax Gap – A report for the Socialists and Democrats Group in the European Parliament (pdf) *taxresearch.org.uk*.  tammikuu 2019. Viitattu 24.10.2019. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Veropetos** Wikimedia Commonsissa
**Neleus** (m.kreik. Νηλεύς, *Nēleus*) oli kreikkalaisessa mytologiassa Poseidonin ja Tyron poika, ja Peliaksen kaksoisveli.

Tyro oli naimisissa Kretheuksen kanssa, jonka kanssa hänellä oli yksi poika, Aison), mutta hän rakasti joen jumalaa Enipeusta. Tämä kuitenkin torjui hänen kaikki lähentelynsä. Poseidon himoitsi Tyroa ja naamioitui Enipeukseksi, ja näiden kahden suhteesta syntyivät kaksoispojat Pelias ja Neleus. Aristoteleen mukaan Tyro asetti pojat pieneen ruuheen, ja heidät löytänyt hevospaimen kasvatti nämä. Toisen version mukaan Tyro jätti lapset vuorelle, ja heidät kasvatti heidät löytänyt neito.

Vartuttuaan Pelias ja Neleus etsivät Tyron ja tappoivat äitipuolensa, Salmoneuksen toisen vaimon Sideron, koska tämä oli kohdellut heidän biologista äitiään huonosti. Sidero oli piiloutunut Heran temppeliin, jossa Pelias hänet kuitenkin surmasi ja sai päällensä Heran leppymättömän vihan.

Neleus ja Pelias taistelivat kruunusta, ja tämän seurauksena Neleus karkotettiin Messeniaan tullakseen Pyloksen kuninkaaksi. Herakles myöhemmin pyysi Neleusta puhdistamaan hänet verivelasta, mutta tuli torjutuksi. Herakles tappoi tämän jälkeen Neleuksen ja hänen poikansa, mukaan lukien Alastorin, mutta pois lukien Nestorin.

Khloriin kanssa Neleuksella oli kolme poikaa, Pero, Alastor ja Nestor.
**Ath-Thaura** (arab. الثورة‎, *aṯ-Ṯaura, ath-Thaura*, aiemmin arab. الطبقة‎, *at-Tabqa*) on kaupunki Syyrian Raqqan maakunnassa. Kaupunki on Ath-Thauran piirikunnan keskus. Vuoden 2004 väestönlaskennassa kaupunkiin kirjattiin 69 425 ja koko piirikuntaan 159 840 asukasta.

Ath-Thauran eli Tabqan pato ja vesivoimala.
Kaupunki tunnetaan sen pohjoispuolisesta Eufratjokeen rakennetusta Ath-Thauran eli Tabqan padosta ja vesivoimalasta. Padon rakentaminen on synnyttänyt Assadinjärvenä tunnetun suuren tekojärven, jonka vettä käytetään paitsi laajojen viljelyalojen kasteluun, esimerkiksi Aleppon miljoonakaupungin raakavesivarastona.

Kaupunki sijaitsee linnuntietä noin 330 kilometriä Syyrian pääkaupunki Damaskoksesta pohjoiskoilliseen, 134 kilometriä Alepposta itään ja noin 44 kilometriä maakuntakeskus Raqqasta länteen.

Syyrian sisällissodan aikana kaupunki ja sen pohjoispuolinen vesivoimala joutui alkuvuodesta 2013 Syyrian hallitusta vastaan taistelevien voimien haltuun. Sittemmin ääri-islamistisen Isis-järjestön kerrottiin rajoittaneen merkittävästi veden pumppaamista Assadinjärvestä Aleppoon ja Raqqaan. Lokakuussa 2015 esimerkiksi Syyrian hallintoa tukevan Venäjän on raportoitu pommittaaneen ilmaiskuillaan kaupunkia tai sen lähistöä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Syrian Arab Republic: Other (2004 Census Data. Väestönlaskennan 2004 väkiluvut aluehallinnon 1. (maakunnat), 2. (piirikunnat), 3. ja 4. tasolla. Tiedot syr\_pop\_2004\_sycensus\_0.xls -tiedostossa. kaupungin väkiluku löytyy 4. tason (Admin4\_City)-välilehdeltä)  1.1.2004. humanitarianresponse.info. Viitattu 10.10.2015. (englanniksi)
2. 1 2  Thomas Brinkhoff: Syria Citypopulation.de. Viitattu 10.10.2015. (englanniksi)
3. ↑  Hwaida Saad & Rick Gladstone: Syrian Insurgents Claim to Control Large Hydropower Dam  11.2.2013. nytimes.com. Viitattu 10.10.2015. (englanniksi)
4. ↑  Maria Gallucci: ISIS And Assad Waging A 'Water War,’ Draining Key Lake That May Make A Bad Situation Even Worse  7.7.2014. ibtimes.com. Viitattu 10.10.2015. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Euphrates Dam. Dam, Syria (englanniksi) (britannica.com)
**Kari-Jouko Räihä** (s. 15. tammikuuta 1951 Helsinki, Suomi) on suomalainen tietojenkäsittelytieteilijä. Hänet tunnetaan erityisesti vuorovaikutteisen teknologian tutkijana. Räihä tutkii ihmisen ja tietokoneen välistä vuorovaikutusta ja hän on eräs Suomen merkittävimmistä katseenseurantaan perustuvien käyttöliittymien tutkijoista.

Räihä suoritti filosofian kandidaatin (1974), filosofian lisensiaatin (1977) ja filosofian tohtorin (1982) tutkinnot Helsingin yliopistossa. Toimittuaan Helsingin yliopistossa tutkimusassistenttina, yliassistenttina ja apulaisprofessorina hän sai nimityksen Tampereen yliopiston tietojenkäsittelyopin professoriksi vuonna 1985. Hän on toiminut vierailevana tutkijana ja professorina useissa kansainvälisissä yliopistoissa sekä kansallisten ja kansainvälisten tiedeseurojen johtotehtävissä. Räihä on ollut Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 2003 lähtien.

Lähteet
-------

1. 1 2  Jukka Paakki: *Opista tieteeksi – Suomen tietojenkäsittelytieteiden historia*, s. 146. Tietojenkäsittelytieteen seura, 2014. ISBN 978-952-93-4181-8. Teoksen verkkoversio (pdf) (viitattu 6.12.2014).  (Arkistoitu – Internet Archive)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
	+ 2
* VIAF
	+ 2
* WorldCat
	+ 2

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* Association for Computing Machinery
* CiNii
* DBLP
* MathSciNet
* Mathematics Genealogy Project
* ORCID
* Scopus
* zbMATH

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Rexona** on monikansallisen Unileverin omistama tuotemerkki, johon kuuluu deodorantteja ja suihkusaippuoita. Rexona tunnetaan ulkomailla myös nimillä **Sure**, **Degree**, **Shield** ja **Rexena**. 

Rexonan perusti vuonna 1908 australialainen farmaseutti Alice Sheffer yhdessä miehensä kanssa. Yritys myi alkuaikoina muun muassa saippuoita ja höylänteriä. 1930-luvulla Rexonan osti Lever Brothers Ltd. joka myöhemmin fuusioitui Unileveriksi.

Teknologisen innovaation tuloksena 1960-luvulla lanseerattiin ensimmäinen Rexona-antiperspirantti. Se lanseerattiin ensin Britanniassa, sitten Suomessa ja myöhemmin muualla maailmassa. Nykyisin Rexona tarjoaa yli kymmenen tuotesarjaa niin naisille kuin miehille. 

Rexona on sponsoroinut historiansa aikana lukuisia eri viihde- ja urheilualan toimijoita, mukaan lukien australialaista televisio-ohjelmaa *Australia's Greatest Athlete*, tennispelaaja David Nalbandiania, Lotus F1 -formulatallia, Williams -formulatallia ja seikkailija Bear Gryllsia.

Lähteet
-------

1. 1 2  About Us *Rexona.com*. Viitattu 29.6.2018. (englanniksi)
2. ↑  Tietoa Meistä | Rexona *Rexona*. Viitattu 29.6.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Rexonan suomenkieliset kotisivut
* Unileverin sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
**Aterioivat filosofit** on Edsger Dijkstran ajatuksen pohjalta Tony Hoaren esittämä, tietojenkäsittelyyn liittyvä rinnakkaisuusongelma vuodelta 1965. Ongelma on seuraava:

Viisi filosofia istuu pyöreän pöydän ympärillä. Filosofit joko ajattelevat tai syövät – tarkemmin ilmaistuna ajattelevat, tulevat nälkäisiksi, syövät ja aloittavat taas ajattelun. Jokaisella filosofilla on edessään lautasellinen spagettia (joka ei koskaan lopu), ja lautasten väliin on asetettu yksi haarukka. Kukin filosofi tarvitsee kaksi haarukkaa syödäkseen, joten rinnakkain istuvat filosofit eivät voi syödä yhtä aikaa. Kun filosofi tulee nälkäiseksi, hän yrittää saada itselleen lautasen kummallakin puolella olevan haarukan. Jos haarukoiden saanti onnistuu, hän syö, laittaa haarukat takaisin pöydälle ja jatkaa miettimistään.

Tavoitteena on luoda algoritmi, jonka avulla filosofit pääsevät ajattelun lomassa syömään. Filosofit eivät saa keskustella keskenään, vaan kukin filosofi tekee itsenäisesti päätöksen haarukoiden käyttämisestä ja syömisestä vain oman tilansa ja lautasensa vieressä olevien haarukoiden perusteella.

Ongelmana on se, että ratkaisu voi nälkiintyä (engl. *starvation*, suomennettu myös "nääntyminen") tai lukkiutua (engl. *deadlock*).

Lukkiutuminen on tilanne, jossa kukaan ei pääse syömään koskaan. Näin voi tapahtua, jos algoritmin mukaan filosofi nostaa ensin oikean haarukan ja sitten vasemman haarukan. Jos kaikki filosofit tulevat nälkäisiksi yhtä aikaa, kukin heistä saa nostettua oikean haarukan käteensä, mutta kukaan ei saa vasenta haarukkaa. Niinpä kukaan ei pääse syömään, ja järjestelmä lukkiutuu.

Nälkiintyminen on tilanne, jossa filosofi joutuu odottamaan syömistään kohtuuttoman kauan. Tätä ei voi tapahtua, jos algoritmi on edellisessä kappaleessa kuvattu "nosta ensin oikea haarukka ja sitten vasen". Mutta jos lukkiutuminen on haluttu estää muuttamalla algoritmia siten, että tilanteessa, jossa filosofi ei saa vasenta haarukkaa, hän laskee oikean haarukan alas joksikin aikaa ja yrittää uudelleen hetken päästä, voi nälkiintyminen tapahtua. Olettakaamme, että filosofit 1, 2 ja 3 istuvat rinnakkain vasemmalta oikealle (oletamme, että filosofien 4 ja 5 toiminta ei olennaisesti vaikuta kokonaisuuteen). Filosofi 1 syö. Filosofi 2 tulee nälkäiseksi, ja saa nostettua oikean haarukan, mutta ei vasenta. Hän siis laskee oikean haarukan hetkeksi alas. Nyt kuitenkin filosofi 3 aloittaa syömisen, ja kun filosofi 2 yrittää uudelleen, hän ei saa edes oikeaa haarukkaa haltuunsa. Filosofi 1 lopettaa syömisen ja aloittaa ajattelemisen. Tällä välin filosofi 3 natustelee ruokaansa niin kauan, että filosofi 1 tulee nälkäiseksi jälleen ja aloittaa syömisen. Filosofi 3 siirtyy ajattelemaan, mutta aloittaa syömisen jälleen ennen, kuin filosofi 1 lopettaa syömisen. Jos näin jatkuu pitkään, filosofi 2 ei pääse syömään ja sananmukaisesti nälkiintyy.
**Mauno Rintakoski** (4. heinäkuuta 1921 Tampere – 2. toukokuuta 2004 Helsinki) oli suomalainen mainosalan ammattilainen, joka teki työuransa edistysmielisen osuustoiminnan eli E-liikkeen työväenosuusliikkeiden mainonnan parissa. Hän jäi eläkkeelle 1983 E-osuuskunta Ekan tytäryhtiöiden Mainosrenkaan ja Julisterenkaan toimitusjohtajana. Rintakoski toimi myös aktiivisesti alan luottamustehtävissä ja kirjoitti alan tietoteoksia. Hänet palkittiin 1976 Mainonnan monitaho -palkinnolla.

Rintakoski syntyi 1921 Tampereella yhdeksänlapsisen perheen esikoisena. Hän aloitti työuransa Osuusliike Voiman somistajana ja eteni sitten E-liikkeen mainosorganisaatiossa ylimpään johtoon saakka. Hänellä oli merkittävä rooli 110 osuusliikkeen yhteisen E-liiketunnuksen käyttöönotossa, mikä mahdollisti kauppaketjun valtakunnallisen mainonnan televisiossa.

Rintakoski toimi aktiivisesti alan järjestötoiminnassa, kuten Mainosuutiset-lehden toimitusneuvostossa, Iskulauserekisterin puheenjohtajana, Markkinointi-instituutin opettajana ja Suomen pakkausyhdistyksen hallituksessa.

Teoksia
-------

* *Myymälämainonta*, Myynti- ja mainoskoulu 1953.
* *Mainonta sosialistisissa maissa*, Tammi 1975.
* *Vähittäiskaupan mainostoiminta*, Tammi 1979.
* *Tehoa myyntipaikan mainontaan*, E-instituutti 1981.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Mauno Rintakoski  Toukokuu 2004. HS Muistot. Viitattu 8.2.2015.