recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Brett Gurewitz
**Brett Gurewitz** (s. 12. toukokuuta 1962), joka tunnetaan myös nimillä **Mr. Brett** ja **Brett Religion**, on punk-yhtye Bad Religionin kitaristi sekä lauluntekijä. Hän on myös perustanut ja omistaa levy-yhtiö Epitaph Recordsin.

Bad Religionin perustivat Gurewitzin lisäksi Greg Graffin, Jay Ziskrout ja Jay Bentley vuonna 1979. Ensimmäinen albumi julkaistiin vuonna 1981. Gurewitz on tuottanut albumeja Bad Religionin lisäksi muillekin Epitaph Recordsin yhtyeille, kuten NOFX, Rancid ja Pennywise. Brian Baker korvasi hänet Bad Religionissa vuonna 1994 "Stranger Than Fiction" kiertueen aikana. Vähän aikaisemmin Bad Religion oli tehnyt levytyssopimuksen Atlantic Recordsin kanssa ja näin ollen jättänyt Epitaphin taakseen. Brett aloitti uuden yhtyeen nimeltä Daredevils, mutta palasi jo vuonna 2001 takaisin Bad Religioniin. Seuraava Bad Religion -albumi julkaistiinkin taas Epitaphin kautta.

Vuonna 2003 Gurewitz perusti uuden yhtyeen nimeltä Error Atticus Rossin kanssa, mutta jatkaa samalla Bad Religionissa.

Juutalainen Gurewitz asuu Hollywoodissa, Kaliforniassa, vaimonsa Ginan ja kahden lapsensa Maxin ja Fridan kanssa.

Brett Gurewitzin tuottamia albumeja
-----------------------------------

* L7 - *L7* (1988)
* NOFX - *Liberal Animation* (1988)
* NOFX - *S&M Airlines* (1989)
* Bad Religion - *No Control* (1989)
* NOFX - *Ribbed* (1991)
* Samiam - *Soar* (1991)
* Bad Religion - *Generator* (1992)
* Rancid - *Rancid* (1993)
* Rancid - *Let's Go* (1994)
* Pennywise - *About Time* (1995)
* Rancid - *...And Out Come the Wolves* (1995)
* Daredevils - *Hate You* (1996)
* Pennywise - *Full Circle* (1997)
* The Pietasters - *Willis* (1997)
* The Pietasters - *Awesome Mix Tape vol. 6* (1999)
* Millencolin - *Pennybridge Pioneers* (2000)
* Bad Religion - *The Process of Belief* (2002)
* Matchbook Romance - *West for Wishing* (2003)
* Rancid - *Indestructible* (2003)
* Bad Religion - *The Empire Strikes First* (2004)
* The Matches - *Decomposer* (2006)
* Greg Graffin - *Cold As the Clay* (2006)
* Bad Religion - *New Maps Of Hell* (2007)

Lähteet
-------

1. ↑  Brett Gurewitz lists Hollywood Hills home at $2,795,000 *LA Times*.  17.2.2009. Viitattu 21.6.2010. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
*Tämä artikkeli kertoo yrityksestä. Rába on myös Raab-joen unkarinkielinen nimi.*

**Rába Járműipari Holding Nyrt.** on unkarilainen konepajayritys, jonka toimialoja ovat maastokuorma-autot sekä ajoneuvoteollisuuden komponentit.

Kuorma-autot
------------

Ensimmäinen kuorma-auto valmistui vuonna 1904. Tämän jälkeen yritys kuitenkin erikoistui kevyisiin hyötyajoneuvoihin ja kuorma-autojen valmistus nojautui muilta valmistajilta ostettuihin lisensseihin. Rába valmisti kapasiteetiltaan 5 tonnin kuorma-auton Pragan lisenssillä. Vuonna 1920 tehtiin sopimus Friedrich Krupp AG:n kanssa, jonka pohjalta valmistettiin ensimmäiset Rába-linja-autot. Valikoimaan tuli kolmen tonnin kuorma-autot Austro-Fiatin kanssa solmitun lisenssin myötä.

1930-luvun alussa tuotanto supistui, mutta vuonna 1936 esiteltiin uusi, armeijan käyttöön suunniteltu Rába-Maros -kuorma-auto, jonka myötä kysyntä lähti jälleen nousuun. Seuraavana vuonna alettiin valmistaa lisenssillä MAN-dieselmoottoreita, joita käytettiin linja-autojen voimanlähteinä. Vuonna 1938 alettiin valmistaa Rába-Botond -maastoajoneuvoja.

Toisen maailmansodan aikana Saksan miehitettyä Unkarin tehtaan tuotantolaitteet purettiin. Kun tehdas jälleen palautettiin toimintaan, kuorma- ja linja-autoja ei enää ollut valmistusohjelmassa.

Kuorma-autonvalmistus alkoi jälleen vuonna 1961, kun kehitettiin nelivetoinen, kapasiteetiltaan kymmenen tonnin kuorma-auto, joka oli varustettu nokattomalla ohjaamolla. Kun mallia haluttiin päivittää, lähestyttiin jälleen MAN-yhtiötä, jonka kanssa tehtiin lisenssisopimus dieselmoottorien ja akselistojen valmistuksesta. Vuonna 1970 alettiin valmistaa myös kaksi- ja kolmiakselisia MAN-kuorma-autoja. Sopimus umpeutui vuonna 1984, jolloin aloitettiin yhteistyö DAF:n kanssa, joka alkoi toimittaa ohjaamoja Rában autoihin. Rába-MAN -moottorien sekä ZF-vaihteistojen valmistus kuitenkin jatkui edelleen, sillä Ráballe jäi oikeus valmistaa niitä itsenäisesti.

Lähteet
-------

1. ↑  Rába Automotive Holding Plc. – Our Profile Rába Automotive Holding Plc..  Arkistoitu 4.9.2007. Viitattu 4.10.2010. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Miller, Denis (toim.): *Maailman moottoriajoneuvot – Hyötyajoneuvot vuodesta 1769 nykypäivään – Rába*, s. 254. Turku: Tekninen Kustannusliike Oy, 1987. ISBN 951-9364-32-3.
The Cramps vuonna 1982.
**The Cramps** oli amerikkalainen garage punk/psychobilly-yhtye, jonka musiikki pohjautui 1950-luvun primitiiviseen rock'n'rolliin ja rockabillyyn sekä 1960-luvun garagerockiin. Laulusolisti Lux Interior (Erick Purkhiser) ja kitaristi Poison Ivy (Kristy Wallace) olivat yhtyeen ainoat jäsenet, jotka olivat mukana alusta lähtien.

Historia
--------

Lux Interior ja Poison Ivy tutustuivat vuonna 1972 Sacramentossa, Kaliforniassa, josta he muuttivat Akroniin, Ohioon ja lopulta vuonna 1975 New Yorkiin. The Cramps oli alkuun yksi monista CBGB's-klubin bändeistä kuten Ramones, Patti Smith Group tai Television.

Yhtyeen alkuperäisessä kokoonpanossa soittivat lisäksi kitaristi Bryan Gregory ja hänen sisarensa, rumpali Pam Ballam, jonka tilalle tuli pian suomensukuinen Miriam Linna ja lopulta Nick Knox (ex- Electric Eels). Tällä kokoonpanolla yhtye äänitti ensimmäiset singlensä ja debyyttialbumin "Songs the Lord Taught Us".

Tämän jälkeen yhtye muutti Los Angelesiin ja Bryan Gregoryn korvasi kitaristi Kid Congo Powers, joka soitti myös Gun Club -yhtyeessä. Yhtyeen kokoonpano oli jatkuvassa muutosliikkeessä, ja pitkäaikainen rumpali Nick Knox jätti ryhmän lopulta vuonna 1991.

The Crampsin viimeisessä kokoonpanossa soittivat Interiorin ja Ivyn lisäksi rumpali Harry Drumdini ja basisti Sean Yseult. Lux Interior menehtyi helmikuun 4. päivänä 2009.

### Viimeinen kokoonpano

* Lux Interior (Erick Purkhiser): laulu, 3/1976-2/2009
* Poison Ivy (Kristy Wallace): kitara, 3/1976-
* Harry Drumdini: rummut, 2/1993-72003 ja 8/2006-
* Sean Yseult: basso, 9/2006-

### Aiemmat jäsenet

* Bryan Gregory (Greg Beckerleg): kitara, 4/1976-5/1980
* Pam Ballam (Pam Beckerleg): rummut, 4/1976-9/1976
* Miriam Linna: rummut, 10/1976-6/1977
* Nick Knox: rummut, 7/1977-1/1991
* Julien Grindsnatch: kitara, 7/1980-9/1980
* Kid Congo Powers (Brian Tristan): kitara, 12/1980-9/1983
* Mike Metoff (Ike Knox): kitara, 10/1983-11/1983, 1/1984-7/1984
* Candy del Mar: basso, 7/1986-1/1991
* Slim Chance: basso, 3/1991-8/1998
* Nickey Alexander: rummut, 6/1991-1/1993
* Bill "Buster" Bateman: rummut 6/2004-8/2006
* Chopper Franklin: basso ja kitara, 1/2002-9/2006

Diskografia
-----------

### Albumit

* *Gravest Hits* (1979)
* *Songs the Lord Taught Us* (1980)
* *Psychedelic Jungle* (1981)
* *Smell of Female* (1983)
* *Off The Bone* (1983)
* *Bad Music for Bad People* (1984)
* *A Date With Elvis* (1986)
* *Rockinnreelinaucklandnewzealandxxx* (1987)
* *Stay Sick* (1989)
* *Look Mom, No Head!* (1991)
* *Flame Job* (1994)
* *Big Beat From Badsville* (1997)
* *Fiends of Dope Island* (2003)
* *How to Make a Monster* (2004)

Lähteet
-------

1. ↑  Obituary : Lux Interior  6.2.2009. The Guardian. Viitattu 14.10.2014. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen The Cramps -sivusto
**Joan Harrison** (26. kesäkuuta 1907 Guildford, Surrey, Yhdistynyt kuningaskunta – 14. elokuuta 1994 Lontoo, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta) oli brittiläinen elokuvatuottaja ja -käsikirjoittaja. Hänet muistetaan parhaiten yhteistyöstään Alfred Hitchcockin kanssa.

Hitchcock palkkasi Harrisonin sihteerikseen 1933 ja pian Harrison oli aktiivisesti mukana käsikirjoitusprosessissa. Hän oli käsikirjoittamassa Hitchcockin elokuvat *Jamaica Innin rannikkorosvot* (1939), *Rebekka* (1940), *Ulkomaankirjeenvaihtaja* (1940), *Vaarallisia valheita* (1941) ja *Viidennen kolonnan mies* (1942). 1940-luvun lopulla hän siirtyi tuottajaksi (muun muassa *Aavenainen* (1944)).

1950-luvulla Harrison ryhtyi jälleen työskentelemään Hitchcockin kanssa ja tuotti Hitchcockin *Alfred Hitchcock esittää* -televisiosarjan 1955-1965.

Joan Harrison oli naimisissa jännityskirjailija Eric Amblerin kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Erickson, Hal: Joan Harrison *Allmovie*. Viitattu 7.10.2010. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Eli Elezra** (s. 24. marraskuuta 1960, Jerusalem) on israelilaissyntyinen Las Vegasissa asuva yhdysvaltalainen pokerinpelaaja ja liikemies. Suurten panosten käteispelaajana tunnettu Elezra on voittanut urallaan sekä World Poker Tourilla että World Series of Pokerissa.

Israelissa Elezra palveli Israelin armeijassa. Loukattuaan jalkansa Libanonin sodassa vuonna 1982 hän alkoi pelata pokeria. Tämän jälkeen hän muutti Yhdysvaltoihin Alaskaan, jossa työskenteli monissa eri työpaikoissa kunnes osti pienen myymälän. Elezran veli lomaili Las Vegasissa ja kertoi kaupungin tarjoavan paljon erilaisia liiketoimintamahdollisuuksia. Eli Elezra möikin liikkeensä Alaskassa ja muutti vuonna 1988 Vegasiin, jossa osti pienen valokuvakehittämön Stripiltä. Vuosien varrella Elezran liiketoimet ovat laajentuneet ja nykyään hän omistaa yli 20 liikettä ja Stripillä sijaitsevan Seven-yökerhon.

Pokeriura
---------

Vuosien varrella liiketoimien ohessa Elezran pokeritaidot karttuivat ja alkoi 1990-luvulla pelata Bellagion kasinon isoimpien limiittien "The Big Gamessa". Vuonna 1999 hän selvisi kahdessa WSOP-turnauksessa finaalipöytään. Ensimmäisen suuren turnausvoittonsa Elezra otti kesällä 2004 voitettuaan World Poker Tourin Mirage Poker Showdown -turnauksen. Finaalipöydässä kukistuivat Lee Watkinson, Gabe Kaplan, John Juanda ja Scotty Nguyen ja Elezra ansaitsi 1 024 574 dollaria.

Vuonna 2007 Elezra voitti ensimmäisen WSOP-rannekkeensa kukistettuaan World Championship Seven Card Stud Hi-Low Split-8 or Better -turnauksen (seitsemän kortin avopokerin hi/lo -muoto) kaksinpelissä Scotty Nguyenin. Ykköspalkinto oli 198 984 dollaria.

Elezra on ollut mukana *High Stakes Poker* -ohjelman kolmella ensimmäisellä ja viidennellä tuotantokaudella. Barry Greensteinin mukaan Elezra on parhaimmillaan vajaiden pöytien korkeiden panosten limiittipeleissä.

Elokuussa 2007 Elezran pokeriuran turnauspalkkiot ylittivät 1,6 miljoonaa dollaria.

Lähteet
-------

1. ↑   : Eli Elezra WSOP player profile World Series of Poker. Viitattu 15. elokuuta 2007.
2. ↑   : Eli Elezra profile WPT. Viitattu 14. elokuuta 2007.
3. ↑   : Eli Elezra profile PokerListings.com. Viitattu 15. elokuuta 2007.
4. ↑  Barry Greenstein: Eli Elezra player analyse Barry Greenstein.  Arkistoitu 18.8.2007. Viitattu 15. elokuuta 2007.
5. ↑   : Eli Elezra stats The Hendon Mob. Viitattu 15. elokuuta 2007.

Aiheesta muualla
----------------

* Eli Elezra The Hendon Mob Poker Databasessa (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Israel

 |

 |
**Malachi Ritscher** (13. tammikuuta 1954 – 3. marraskuuta 2006) oli muusikko, äänitysteknikko, ihmisoikeusaktivisti ja Irakin sodan vastustaja.

Ritscher tuli tunnetuksi tehtyään polttoitsemurhan Chicagon keskustassa perjantai-aamuruuhka-aikaan marraskuun kolmantena päivänä 2006 neljä päivää ennen Yhdysvaltain kongressiedustajien vaaleja.

Hänen hiiltyneiden jäännöstensä vierestä löytyi tyhjä bensiinikanisteri ja videokamera, jonka hän oli asettanut kuvaamaan tekonsa. Ritscher jätti myös viestin ja verkkosivuja, joilla hän perustelee tekonsa syitä. Ritscherin viestin mukaan hän päätti tehdä tekonsa protestoidakseen sotaa vastaan ja yleisemmin "maani [Yhdysvaltojen] aiheuttamaa tuhoa ja sekavuutta" vastaan.

Ritscherin itsemurha on yksi yhdeksästä tunnetusta vastalauseena tehdystä polttoitsemurhasta Yhdysvaltain historiassa, ja tiedotusvälineissä hänet on yhdistetty vietnamilaiseen buddhalaismunkkiin Thích Quảng Đức:iin. 

Hänen tekonsa jäi aluksi huomaamatta valtamedioilta, mutta synnytti lyhyessä ajassa paljon keskustelua ja jopa hänelle omistettuja www-sivuja varsinkin yhdysvaltalaisen vasemmiston ja Irakin sodan vastustajien edustajien keskuudessa. Kansainvälisesti hänen tekonsa herätti melko vähän huomiota, poikkeuksena uutistoimisto AP:n artikkeli ja brittiläinen The Guardian -lehti.

Lähteet
-------

1. ↑  "Man sets himself on fire on Kennedy", A. Sweeney, 4.11.2006 (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)[vanhentunut linkki]
2. ↑  Mission Statement, Malachi Ritscher (englanniksi)
3. ↑  Activist's Fiery Death Prompts Questions  27. marraskuuta 2006. Web Archive (www.commondreams.org).  Arkistoitu 25.7.2008. Viitattu 3.1.2016. (englanniksi)
4. ↑  The ultimate act of self-sacrifice that no one noticed, The Guardian, E. Saner, 30.11.2006. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Malachi Ritscherin Muistokirjoitus hänen ylläpitämillään Savage Sound -sivuilla  (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Éric Dazé** (synt. 2. heinäkuuta 1975 Montreal, Québec) on kanadalainen entinen ammattilaisjääkiekkoilija. Daze ehti pelata varsin lyhyen ammattilaisuran NHL-seura Chicago Blackhawksissa ennen kuin hän joutui lopettamaan uransa selkävamman takia.

Ura
---

Dazé aloitti jääkiekkoilun Québecin juniorisarjoissa QAHA:ssa ja QAAA:ssa Laval-Laurentidesin joukkueessa. Hän siirtyi kaudeksi 1992–93 QMJHL:ään Hull Olympiquesiin, josta siirtyi kesken kauden Beauport Harfangsin joukkueeseen. Toinen kausi QMJHL:ssä oli Dazén läpimurtokausi 107 pisteellä 66 ottelussa, ja Chicago Blackhawks varasi hänet NHL:n varaustilaisuudessa numerolla 90. Dazé pelasi vielä yhden kauden Beauportissa, minkä aikana hän kävi pelaamassa neljä ottelua NHL:ssäkin. Samalla kaudella hän voitti CHL:n vuoden urheilijan palkinnon.

Kaudeksi 1995–96 Dazé siirtyi Chicagoon ja ensimmäisellä täydellä kaudellaan hän teki 30 maalia ja hänet valittiin NHL:n tulokkaiden tähdistökentälliseen. Monia seuraavia kausia varjostivat useat loukkaantumiset, mutta niinä kausina jolloin hän ei loukkaantunut, teki hän hyviä tuloksia. Dazén uran paras kausi oli 2001–02, jolloin hän teki 38 maalia ja 32 syöttöä.

Loukkaantumiset alkoivat taas kaudella 2002–03, jolloin hän joutui jättämään 28 ottelua väliin. Seuraavalla kaudella hän pystyi enää pelaamaan vain 19 ottelua koko kautena. Dazé kokeili pelata vielä kaudella 2005–06, mutta kipeän selän vuoksi hän joutui jättämään pelaamisen vain yhden ottelun jälkeen.

Lähteet
-------

* Éric Dazé The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3  Legends of Hockey - Eric Daze HHOF. Viitattu 16.4.2008. (englanniksi)
2. ↑  Eric Daze - www.jatkoaika.com jatkoaika.com. Viitattu 16.4.2008.
viulisti Heidi Lehtoranta
**Heidi Lehtoranta** (s. 1980) on viulisti ja Ilokivi kaekuu -taijevestivualin perustajajäsen. Lehtoranta on toiminut Mikkelin kaupunginorkesterin I-viulistina vuodesta 2007 alkaen. Hän valmistui vuonna 2005 Jyväskylän ammattikorkeakoulusta musiikkipedagogiksi Anatoli Melnikovin oppilaana. Vuonna 2003–2004 Lehtoranta täydensi opintojaan Cardiffissa Royal Welsh College of Music and Dramassa. Vuonna 2004–2005 hän toimi viulunsoitonopettajan sijaisena Vaasan Kuula-opistossa ja musiikin erikoistumisopinnot Lehtoranta suoritti Jyväskylän ammattikorkeakoulussa kahdesti, vuosina 2007 ja 2010.

Lehtoranta on esiintynyt solistina ja tehnyt monipuolisesti kamarimusiikkia. Vuoden 2020 kesän aikana Lehtoranta perusti Ohjelmapalvelu Heleän, joka tarjoaa musiikkia ja sisältöä erilaisiin juhliin ja tapahtumiin. 

Keväällä 2020 Lehtoranta sai Taikelta Korona-apurahan, jonka avulla hän toteutti kesän 2020 aikana 37 kappaletta 30 minuutin videoita. Videot lähetettiin Essoten alueen vanhustenpalvelu- ja mielenterveysyksikköihin. Videoiden sisältönä oli kevyt klassinen ja viihdemusiikki viululla soitettuna. Lehtoranta myös nauhoitti ja editoi nämä videot.
Jonathan Brandis
**Jonathan Gregory Brandis** (13. huhtikuuta 1976 – 12. marraskuuta 2003) oli yhdysvaltalainen televisio- ja elokuvanäyttelijä sekä ääninäyttelijä.

Ura
---

Brandis syntyi Danburyssä, Connecticutissa, ja oli perheensä ainoa lapsi. Hän oli esiintynyt televisiomainoksissa jo ennen siirtymistään Los Angelesiin 9-vuotiaana. Ensimmäisen tähtiroolinsa hän sai vuonna 1990 elokuvasta *Päättymätön tarina II – seuraava luku*. Muita rooleja oli muun muassa *Sea Quest* -scifisarjassa sekä elokuvissa *Sidekicks – yhdessä voittamattomat* (1992) ja *Ladybugs*.

Brandis seurusteli useiden tunnettujen näyttelijöiden kanssa, mutta ei ehtinyt mennä naimisiin. Uransa varhaisesta alusta huolimatta Brandis jatkoi työtään 2000-luvun puolelle. Uransa myöhemmässä vaiheessa hän kiinnostui kenties enemmän ohjaajantyöstä.

Kuolema
-------

Brandis yritti 11. marraskuuta 2003 kotonaan itsemurhaa hirttäytymällä. Hän oli viettänyt päivän ystäviensä kanssa, joiden mukaan näyttelijä oli ollut huomattavan kiihtyneessä tilassa. Asunnollaan Brandis poistui ystäviensä seurasta toiseen huoneeseen, ja noin 15 minuutin kuluttua hänen hirttäytymisyrityksensä havaittiin.

Brandis siirrettiin Cedars-Sinai Medical Centeriin. Sairaalan henkilökunta tiedotti hänen kuolemastaan Los Angelesissa seuraavana päivänä. 

Brandisin ei tiedetä jättäneen minkäänlaista itsemurhaviestiä. Hänen suvulleen kuolintieto tuli täytenä yllätyksenä. Hänellä ei äitinsä mukaan ollut vakavia henkilökohtaisia ongelmia eikä alkoholiongelmia. Hän ei ollut tiettävästi yrittänyt aiemmin itsemurhaa. Äiti ehdotti syyksi aknelääke isotretinoinia, jonka käyttö väitetysti saattaa aiheuttaa vakavana sivuvaikutuksena psykoosin.*lähde?*

*Peoplen* artikkelissa Brandisin ystävät väittivät näyttelijän kärsineen masennuksesta. Eräs heistä väitti Brandisin juoneen rankasti ja myös puhuneen itsemurhasta.*lähde?* Brandisin tuttaviensa mukaan hänen masennuksena johtui siitä, kun hänen näyttelemänsä kohtaus poistettiin miltei kokonaan pois sotaelokuvasta **Hart's War**, jossa hänellä oli ollut rooli. Brandis olisi toivonut, että se olisi voinut nostaa häntä elokuvaurallaan ylöspäin.

Lähteet
-------

1. 1 2  Jonathan Brandis IMdB:ssä Viitattu 5.7.2023
2. 1 2  Brandisin kuolinsyy itsemurha Viitattu 5.7.2023
3. ↑  Teini riisti henkensä Viitattu 26.6.2023


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Australia
* Korea
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Kuva demosta *Second Reality*
**Future Crew** oli suomalainen demoryhmä. Se on erityisesti tunnettu varhaisista PC-demoistaan ja Scream Tracker -musiikkiohjelmastaan*lähde?*. Future Crew jäsenet olivat pääosin Turusta kotoisin. Myös Assembly-demotapahtuman järjestäjiin on perinteisesti kuulunut suuri osa Future Crew'n jäsenistä. Future Crew julkaisi viimeisen tuotoksensa Assembly 1994 -tapahtumassa eikä ole sen jälkeen ryhmänä julkaissut mitään.

Merkittäviä Future Crew'n julkaisemia demoja ovat Unreal (Assembly 1992), Panic (The Party 1992) ja Second Reality (Assembly 1993). Saksalainen Smash Designs julkaisi Second Realitystä C64-version vuonna 1997.

Monet ryhmän jäsenet siirtyivät tietokonepelien tekoon demojen jälkeen. Jättiprojekti Illuminatus, joka oli Elite-tyyppinen "avaruussimulaattori", jäi kesken, ja ensimmäinen ryhmän jäsenten julkaisema peli oli autopeli Death Rally (1996).

Osittain tai kokonaan Future Crew'n jäsenten aloittamiin tietotekniikkayrityksiin kuuluvat Futuremark (3DMark), Remedy Entertainment (Max Payne) ja Bitboys.

Jäsenet
-------

* Samuli "GORE" Syvähuoko - Organisoija
* Sami "Psi" Tammilehto - Ohjelmoija
* Mika "Trug" Tuomi - Ohjelmoija
* Arto "Wildfire" Vuori - Ohjelmoija
* Jonne "Purple Motion" Valtonen - Muusikko
* Peter "Skaven" Hajba - Muusikko ja graafikko
* Aki "Marvel" Raula - Graafikko
* Misko "Pixel" Iho - Graafikko
* Jussi "Abyss" Laakkonen - BBS-koordinaattori ja edustaja, sekä "Assembly" -tietokone- ja demoskenetapahtuman entinen pääjärjestäjä
* Markus "Henchman" Mäki - BBS-operaattori
* Jarkko "Jake" Heinonen
* Sale Kinnunen

Lähteet
-------

1. ↑  Tracker History Graphing Project  4.11.2007. helllabs.org.  "*Tracker History Graph*" Viitattu 29.1.2011.
2. ↑  PC Music Freeware Roundup *Sound on Sound*.  July 2004.  "*When PCs first came of age for music making in the mid '90s, ScreamTracker was one of the first music software packages to appear with sample support,...*" Viitattu 29.5.2010. englisch
3. ↑  Mod love *Salon.com*.  29.4.1999. Salon Media Group. Viitattu 17.5.2010. englisch

Aiheesta muualla
----------------

* Future Crew Pouet.net-sivustolla (englanniksi)
Toimiston päämaja Pariisissa.**OIE** (engl. *World Organisation for Animal Health* (**WOAH**), ransk. *Organisation Mondiale de la Santé Animale (***OMSA***),* esp. *Organización Mundial de Sanidad Animal (**OMSA**)*. on 1924 perustettu kansainvälinen eläinten tartuntatautien toimisto, minkä tarve todettiin 1920 Belgiassa eläintartuntataudin vuoksi. Järjestön päämaja on Pariisissa. 1942 oli suunnitteilla sen siirtäminen Berliiniin ja toisen maailmansodan jälkeen lakkauttaminen mahdollisen tilalle suunnitellun Yhdistyneiden kansankuntien järjestelmän vuoksi, mutta OIE jäi voimaan, minkä jälkeen se on solminut monia yhteistyösopimuksia muiden, myös Yhdistyneiden kansakuntien alaisten erityisjärjestöjen kanssa.

OIE kokoaa, jäsentää ja jakaa myös lintuinfluenssaan liittyvää tautitietoa samaan tapaan kuin Maailman terveysjärjestö WHO raportoi ihmisten saamista tartunnoista ja kuolintapauksista.

Järjestö pitää yllä listoja eläintaudeista. Ainakin vuonna 2000 taudit jaettiin A-listaan ja B-listaan. A-listan eläintaudit ovat vakavia, helposti leviäviä, tarttuvia eläintauteja.

A-listan tauteja ovat muun muassa

* karjarutto
* naudan keuhkorutto
* newcastlen tauti
* sikarutto
* suu- ja sorkkatauti

Lähteet
-------

1. ↑  OIE Listed diseases OIE 26.8.2012
2. ↑  List of Diseases by OIE Classification: List A (Arkistoitu – Internet Archive) Dept. Agriculture, Hawaii, 2000

Aiheesta muualla
----------------

* Office international des épizooties (englanniksi)
Guillermo Fariñas (2014)
**Guillermo Fariñas Hernández** (s. 3. tammikuuta 1962) on kuubalainen psykologi, toimittaja ja toisinajattelija.

Fariñas oli syömälakossa 134 päivää vangittujen kuubalaisten toisinajattelijoiden vapauttamiseksi. Hän päätti syömälakon, kun Kuuba ilmoitti vapauttavansa 52 toisinajattelijaa. Vapautusta pidetään Fariñasin ansiona, ja se perusteluna hänelle myönnettiin Euroopan parlamentin Saharov-palkinto 2010.

Fariñas itse on ollut mielipiteidensä ja toimintansa vuoksi vankilassa 11 vuotta.

Palkinnot ja tunnustukset
-------------------------

* Saharov-palkinto 2010

Lähteet
-------

1. ↑  Yle.fi uutiset
2. 1 2  Kuubalaiselle toisinajattelijalle ihmisoikeuspalkinto, Helsingin Sanomat 22.10.2010 sivu B 3


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**James Joseph "Gene" Tunney** (25. toukokuuta 1897 – 7. marraskuuta 1978) oli nyrkkeilyn raskaansarjan maailmanmestari 1926-1928.

Tunney voitti raskaansarjan maailmanmestaruuden Jack Dempseyltä 23. syyskuuta 1926 Philadelphiassa yli 120 000 katsojan edessä. Vuotta myöhemmin, 22. syyskuuta 1927 miehet kohtasivat Chicagossa ottelussa, joka oli ensimmäinen yli kahden miljoonan Yhdysvaltain dollarin tulot tuottanut nyrkkeilyottelu. Kohtaaminen muistetaan *pitkästä laskusta*; Tunney tuli lyödyksi lattiaan mutta sai yli kymmenen sekuntia aikaa nousta ylös. Ottelu päättyi Tunneyn kiistattomaan pistevoittoon.

Tunney lopetti lyömättömänä raskaassa sarjassa voitettuaan Tom Heeneyn 1928. Ammattilaisuransa ainoan tappion hän kärsi keskisarjan maailmanmestari Harry Grebille. Hänestä on käytetty lempinimiä *Nyrkkeilevä merimies* ja *Uneksiva mestari*.

Lähteet
-------

* Lounasheimo, Ilmo: *Kehän sankarit*. WSOY, 1987. ISBN 951-0-13981-5.

### Viitteet

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Gene Tunney** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Jack Dempsey** | **Nyrkkeilyn raskaansarjan maailmanmestari**1926 – 1928 | Seuraaja:**Max Schmeling** |

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* NARA
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Paul Jewell** (s. 28. syyskuuta 1964, Liverpool, Englanti) on englantilainen jalkapallovalmentaja ja entinen hyökkääjä.

Ura pelaaja
-----------

Paul Jewell on Liverpoolin kasvatti pelaajana mutta hän ei koskaan pelannut yhtään peliä Liverpoolissa. Liverpoolista hän siirtyi vuonna 1984 Wigan Athleticin pelaajaksi. Vuonna 1988 hän siirtyi Bradford Cityn pelaajaksi, missä hän vietti melkein vuosikymmenen.

Ura valmentajana
----------------

Vuonna 1998 hän aloitti valmennusuransa Bradfordissa johtaen joukkueen nousuun valioliigaan. Kauden 2000–2001 hän vietti Sheffield Wednesdayn managerina ilman suurempaa menestystä. Vuonna 2001 Jewell siirtyi Wigan Athleticin manageriksi. Jewellin johdolla rugbysta tunnettu Wigan nousi myös Englannin jalkapallokartalle. Kaudella 2002/03 Jewell luotsasi Wiganin Englannin 2. divisioonan mestariksi ja kauden 2004/05 päätteeksi seura nousi ensimmäistä kertaa historiassaan Valioliigaan. Debyyttikausi pääsarjassa sujui odotuksia paremmin ja menestystä tuli myös liigacupissa Wiganin edettyä aina finaaliin saakka. Manchester United oli kuitenkin seuralle liikaa ja pokaali jäi haaveeksi. Jewell erosi tehtävästään keväällä 2007 säilytettyään Wiganin maalierolla Valioliigassa. 

Jewell palasi valmennustehtäviin marraskuussa 2007, kun valioliigan jumbojoukkue Derby County palkkasi hänet Billy Daviesin seuraajaksi.  Jewell ei onnistunut pelastamaan Derbya putoamiselta, vaan ainoastaan 11 pistettä koko kaudella kerännyt seura putosi kauden 2007/08 päätteeksi Mestaruussarjaan. 

Kausi 2008/09 toiseksi korkeimmalla sarjatasolla alkoi Jewellin ja Derbyn osalta kehnosti ja lopulta joulukuun lopulla 2008 Jewell jätti tehtävänsä Derbyn päävalmentajana. 

Tammikuussa 2011 Jewell palasi valmennustehtäviin parin vuoden tauon jälkeen, kun Mestaruussarjassa sijalle 19 juuttunut Ipswich Town palkkasi hänet päävalmentajakseen.  Jewellin johdolla Ipswich säilytti sarjapaikkansa ja jatkoi kaudella 2011/12 myös Mestaruussarjassa. Tulokset eivät kuitenkaan juuri parantuneet ja kausi päättyi 15. sijaan. Seuraava syksy oli aiempia murheellisempi ja Ipswichin juututtua Mestaruussarjan jumbosijalle, sai Jewell jättää paikkansa lokakuun lopulla 2012.

Meriitit valmentajana
---------------------

* Englannin Mestaruussarja/1. divisioona
	+ Hopeaa (2): 1999, 2005
* Englannin 2. divisioona: 2003
* Englannin liigacup
	+ Hopeaa: 2006

Lähteet
-------

1. ↑  Jewell resigns as Wigan manager
2. ↑  [vanhentunut linkki]
3. ↑  Jewell resigns as manager of Derby County (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑  Paul Jewell announced as new manager of Ipswich Town
5. ↑  Jewell quitte Ipswich


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Edeltäjä:**Steve Bruce** | **Wigan Athleticsin päävalmentaja**2001–5/2007 | Seuraaja:**Chris Hutchings** |

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Edeltäjä:**Billy Davies** | **Derby Countyn päävalmentaja**11/2007–12/2008 | Seuraaja:**Nigel Clough** |

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Edeltäjä:**Roy Keane** | **Ipswich Townin päävalmentaja**1/2011–10/2012 | Seuraaja:**Mick McCarthy** |
**Foeke Booy** (s. 25. huhtikuuta 1962 Leeuwarden) on alankomaalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja.

Peliura
-------

Booy pelasi urallaan Alankomaiden ja Belgian pääsarjoissa vuosina 1980–1996. Booy voitti Belgian mestaruuden kahteen otteeseen ja Belgian Cupin kerran. Vaikea polvivamma päätti Booyn uran 1996.

**Meriitit valmentajana**

* Belgian mestaruus (2): 1990, 1992
* Belgian Cup: 1991
* Belgian Supercup (3): 1990, 1991, 1992

Valmennusura
------------

Booy aloitti valmennusuransa FC Utrechtin nuorisovalmentajana ja ykkösjoukkueen apuvalmentajana vuonna 2000. Vuodesta 2002 lähtien Booy on toiminut Utrechtin päävalmentajana.

Booy on Utrechtin seurahistorian menestyksekkäin valmentaja, heti avauskaudellaan hän johdatti seuran Eredivisien kahdeksanneksi. 2003 ja 2004 Utrecht juhli Amstel Cupin coittoa ja Alankomaiden supercupin voittoa 2004.

Heinäkuussa 2007 Booy siirtyi Utrechtista saudiarabialaisen Al-Nassrin päävalmentajaksi. Booyn viisivuotinen päävalmentajakausi Utrechtissa oli seurahistorian menestyksekkäin ja päättyi yhdeksännelle sijalle kaudella 2006–2007.

Kesällä 2007 hän siirtyi saudiseura Al-Nassrin valmentajaksi. Pesti jäi kuitenkin lyhyeksi ja hän luotsasi joukkuetta vain kahdeksan ottelun ajana. Joulukuussa 2007 hän palasi valmennustehtäviin Alankomaihin Sparta Rotterdamin uudeksi päävalmentajaksi.

Kauden 2008/09 jälkeen Booy jätti tehtävänsä Spartan päävalmentajana ja palasi FC Utrechtiin tekniseksi johtajaksi. 

Booy palasi valmennustehtäviin marraskuussa 2012 belgialaisen Cercle Bruggen uutena päävalmentajana.  Booy sai potkut huhtikuussa 2013 huonojen tulosten vuoksi.  Heinäkuun alussa 2013 hän palasi valmentamaan Alankomaihin Eredivisien nousijajoukkue Go Ahead Eaglesia. 

Debyyttikausi Go Ahead Eaglissa sujui kohtuullisen hyvin ja joukkue säilytti 13. sijan turvin sarjapaikkansa. Toinen pääsarjakausi oli vaikeampi ja Booyn suojatit jumittuivat putoamiskamppailuun. Lopulta seurajohto erotti Booyn maaliskuun lopussa 2015 seuran majaillessa putoamisviivan alapuolella. 

**Meriitit valmentajana**

* KNVB Cup (2): 2003, 2004
* Johan Cruijff Schaal: 2004

Lähteet
-------

1. ↑  SPARTA NAME ADELAAR COACH[vanhentunut linkki]
2. ↑  Booy: "Niet te laat, maar vijf voor twaalf"
3. ↑  Cercle zet coach Booy op straat
4. ↑  Booy coach Go Ahead Eagles
5. ↑  Go Ahead Eagles ontslaat trainer Booy

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Frans Adelaar** | **FC Utrechtin päävalmentaja**2002–2007 | Seuraaja:**Willem van Hanegem** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Gert Aandewiel** | **Sparta Rotterdamin päävalmentaja**12/2007–2009 | Seuraaja:**Frans Adelaar** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Bob Peeters** | **Cercle Bruggen päävalmentaja**11/2012–4/2013 | Seuraaja:**Lorenzo Staelens** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Erik ten Hag** | **Go Ahead Eaglesin päävalmentaja**2013–3/2015 | Seuraaja:**Dennis Demmers** |
**Cuiabá** on 694 000 asukkaan kaupunki Brasiliassa Mato Grosson osavaltiossa. Se toimii osavaltion pääkaupunkina ja sijaitsee Paraguayn sivujoen Cuiabán varrella, noin 165 metrin korkeudella merenpinnasta, lähellä Etelä-Amerikan mantereen maantieteellistä keskipistettä. Kaupunki on osa laajempaa 944 000 asukkaan kaupunkialuetta, johon kuuluu myös osavaltion toiseksi suurin kaupunki Várzea Grande.

Kullanetsijät perustivat Cuiabán vuonna 1719 ja se sai kaupunkioikeudet *(vila)* 1727 ja suuremman kaupungin *(cidade)* aseman 1818. Ympäröivän alueen pääelinkeinoja ovat maanviljelys ja karjatalous. Sen jälkeen kun alueelle vedettiin kaasuputki Boliviasta vuonna 2000, kaupunkiin on rakennettu useita lämpö- ja vesivoimalaitoksia. Kaupungissa toimivat myös Mato Grosson liittovaltionyliopisto (perustettu 1970), hiippakunnan piispanistuin ja suuri jalkapallostadion.

Cuiabáan pääsee jokiveneellä Corumbásta (640 km etelä-lounaaseen) ja maanteitse Campo Grandesta (885 km etelä-kaakkoon). Sen kautta kulkee BR-364-tie, joka yhdistää São Paulon Porto Velhoon ja Rio Brancoon Länsi-Brasiliassa. Kaupungista on myös lentoyhteys São Pauloon ja muihin kaupunkeihin.

Valtakunnallisesti arvokkaaksi luokitellussa Cuiabán historiallisessa keskustassa on paljon siirtomaatyylisiä rakennuksia ja vanhoja kirkkoja. Muita merkittäviä nähtävyyksiä ovat uusklassinen kirjasto Palácio da Instrução (1914), kaupungin historiasta kertova Morro da Caixa D’águan museo ja suuri Mãe Bonifácian puisto. Kaupungin lähistöllä on useita huomattavia luonnonpuistoja, esimerkiksi Chapada dos Guimarãesin kansallispuisto ja Pantanalin suojelualue, joka on Unescon maailmanperintökohde.

Lähteet
-------

1. ↑  Principal Cities (Instituto Brasileiro de Geografia e Estatistica) *citypopulation.de*. Viitattu 21.4.2013.
2. 1 2 3 4 5  Cuiabá Encyclopedia Britannica. Viitattu 21.4.2013. (englanniksi)
3. ↑  2022 IBGE Census IBGE.gov.br. Viitattu 7.2.2023.
4. 1 2  Cuiabá *Visit Brasil*. Viitattu 7.2.2023. (portugaliksi)
5. ↑  Vale do Rio Cuiabá (Instituto Brasileiro de Geografia e Estatistica) *citypopulation.de*. Viitattu 7.2.2023.
6. ↑  Nomenclatura das rodovias federais Departamento Nacional de Infraestrutura de Transportes. Viitattu 7.2.2023. (portugaliksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Cuiabá** Wikimedia Commonsissa

* Matkaopas aiheesta Cuiabá Wikivoyagessa (englanniksi)
* Kaupungin verkkosivusto (portugaliksi)
**Karl Frithiof** (**K. F.**) **Puromies** (vuoteen 1906 **Bäckman**, 22. kesäkuuta 1873 Helsinki – 2. lokakuuta 1943) oli suomalainen liikemies. Hän oli vuonna 1903 perustetun  helsinkiläisen K. F. Puromiehen kirjapainon perustaja ja vuosina 1910–1943 toimitusjohtaja. Yritys oli paitsi kirjapaino, myös kirjan- ja lehdenkustannusyhtiö. Se julkaisi muun muassa lyhytaikaista viikkolehteä *Maanantai*.

Kirjapainon nimi oli vuoteen 1906 K. F. Bäckmanin Kirjapaino. Sanoma Oy osti kirjapainon 1960-luvulla.

Puromies oli Suomen Graafisen Teollisuuden Liiton puheenjohtaja 1923–1943 ja toimi monissa muissa järjestöissä hallituksessa ja puheenjohtajana. Hänelle myönnettiin talousneuvoksen arvonimi 1933.

Lähteet
-------

1. ↑  Niklas Jensenin blogi
2. ↑  Päivälehden arkisto
3. 1 2  Kuka kukin oli Wikisource
4. ↑  Hannu Kautto, Hakanmediankronikkaa
5. ↑  Hannu Kautto, Hakanmediankronikkaa

Kirjallisuutta
--------------

* Kari A. Lavonius, Mario Talaskivi, Pauli Puromies: *Puoli vuosisataa painettua sanaa: K.F. Puromiehen kirjapaino oy. 1903–1953*. Helsinki: K. F. Puromiehen kirjapaino, 1953.

Aiheesta muualla
----------------

* Puromiehen Kirjapainon yhtiöesitys porssitieto.fi:ssä
**Juha Kuivanen** (s. 1961) on suomalainen kuoronjohtaja. Hän on johtanut helsinkiläistä Cantabile-kuoroa 2013-2017, turkulaista Chorus Cathedralis Aboensista vuosina 1990–2006 ja 2014-2015, toiminut Suomen Kansallisoopperan kuoromestarina vuosina 2006–2011, johtanut Polyteknikkojen Kuoroa vuosina 2004–2013 sekä toiminut kuoronjohdon opettajana Sibelius-Akatemiassa vuodesta 1991.
 Muita kuoroja, joita hän on johtanut, ovat mm. Hämäläis-Osakunnan Laulajat (HOL); Vantaan Kamarikuoro, Kauniaisten kamarikuoro, Tapiolan Kamarikuoro, Savonlinnan oopperajuhlakuoro, Bassokuoro Bambit ja Suomen filharmoninen kuoro. Hän on vieraillut myös entisen Radion kamarikuoron johtajana.

Kuivanen on toiminut kuoromestarina useiden maailmantähtien suurkonserteissa: Karita Mattila, Kiri Te Kanawa, Luciano Pavarotti, Placido Domingo, José Carreras (eli kaikki "kolme tenoria"), Matti Salminen ja Jaakko Ryhänen.

Juha Kuivasen johtamista äänitteistä mainittakoon Tapiolan kamarikuoron levy "Penderecki: Stabat Mater", joka valittiin vuoden kuorolevyksi v. 1995 ja joka on ollut kansainvälinen myynti- ja arvostelumenestys. Niin ikään Tapiolan kamarikuoron "Homages to Bach" (Brahmsin ja Regerin motetteja) palkittiin Janne-palkinnolla vuonna 2000. Polyteknikkojen Kuoron joululevy "Joulu on meillä" (solistina Matti Salminen) on sekin ollut myyntimenestys ja ylitti platinalevyrajan (yli 30.000 myytyä albumia) vuonna 2009. Polyteknikkojen Kuoron "Kuunteletko sinä" valittiin puolestaan vuoden kuorolevyksi vuonna 2013.

Suomen kuoronjohtajayhdistys valitsi Juha Kuivasen Vuoden kuoronjohtajaksi vuonna 2012.

Vuodesta 2017 Kuivanen on toiminut kuorotöiden ohella myös gospelmuusikkona. Hän esiintyy Elvis Is Back -yhtyeessä esittäen Elvis Presleyn gospel-lauluja pastori Seppo Juntusen toimiessa solistina. Ilosanomaa Jeesuksesta Kristuksesta on konserteissa välitetty jo kymmenissä konserteissa ympäri Suomea. Näinä vuosina Kuivanen on myös säveltänyt hengellisiä lauluja, joita hän esittää eri seurakunnissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Juha Kuivanen[vanhentunut linkki] Grankulla kammarkör


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Baltian ja slaavilaisten kielten suku, punaisella kadonneet ja valkealla luokat / alkukielet.
Slaavilaiset kielet.
**Slaavilaiset kielet** on yksi indoeurooppalaisten kielten kieliryhmistä. Slaavilaisia kieliä puhuu satoja miljoonia ihmisiä Keski- ja Itä-Euroopassa, Balkanin niemimaalla sekä Siperiassa. Slaavilaisten kielten yhteinen historiallinen edeltäjä on kantaslaavi, joka puolestaan pohjautuu baltoslaavilaiseen kantakieleen, josta myös balttilaiset kielet ovat kehittyneet. Slaavilaisten kielten puhujia kutsutaan slaaveiksi.

Luokittelu
----------

Slaavilaiset kielet jaetaan itä-, länsi- ja eteläslaavilaisiin kieliin:

**Eteläslaavilaiset kielet**

* bulgaria
* makedonia
* sloveeni
* serbokroaatti (kroatia, bosnia, serbia, montenegro)

**Itäslaavilaiset kielet**

* ruteeni
* ukraina
* valkovenäjä
* venäjä

**Länsislaavilaiset kielet**

* kašubi
* polabi
* puola
* slovakki
* sorbi (*vendi*)
* tšekki

Kirjallisuutta
--------------

* Nuorluoto, Juhani: *Slaavien kirjalliset traditiot ja kirjakielet: Aatehistoriallisia taustoja, kielellisiä valintoja, identiteettien kehityksiä*. Helsinki: Yliopistopaino, 2003. ISBN 951-570-559-2. Verkkoversio.
**Konstantīns Pēkšēns** (3. maaliskuuta 1859 − 23. kesäkuuta 1928) oli latvialainen arkkitehti. Pēkšēns suunnitteli rakennuksia kansallisromanttisen ja uusrenessanssisen tyylin mukaisesti. Yksi tunnettu hänen suunnittelemansa rakennus on Bērgsin basaarit. Yhteensä hän suunnitteli yli 250 rakennusta..

Elämäkerta
----------

Konstantīns Pēkšēnsin suunnittelema jugend-tyylinen rakennus Riiassa.
Konstantīns Pēkšēns syntyi 3. maaliskuuta 1859 Mazsalacan kylässä. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijöitä, mutta vuonna 1869 perhe muutti Riian kaupunkiin. Pēkšēns meni opiskelemaan Riian polytekniseen instituutiin ja valmistui sieltä vuonna 1885 arkkitehdiksi. Hän työskenteli aluksi John Friedrich Baumannin arkkitehtitoimistolle, mutta aloitti sittemmin oman toimistonsa. 1800-luvun lopussa hän suunnitteli eklektisiä uusrenessanssisia rakennuksia, mutta 1900-luvun alussa hän alkoi suunnitella jugend-tyylisiä rakennuksia. Arkkitehdin työnsä ohella hän osallistui Selonia-järjestön toimintaan ja toimi myös Riian arkkitehtien liitossa. Pēkšēns kuoli 23. kesäkuuta 1928.

Lähteet
-------

1. 1 2  Marjo Mela ja Lembit Valba: *Latvian historiaa ja kulttuuria*, s. 263. Rozentāls-seura, 2005. ISBN 951-986-71-1-2.
2. 1 2  Konstantīns Pēkšēns *Riga.lv*.  Arkistoitu 14.4.2012. Viitattu 26.10.2010. (latviaksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Latvia

 |
|  |
| Taiteenala | 
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Sjarhei Hurenka** (valkoven. Сяргей Гурэнка, *Sjarhei Hurenka*, ven. Сергей Гуренко, *Sergei Gurenko*, s. 30. syyskuuta 1972 Hrodna) on valkovenäläinen jalkapallovalmentaja ja jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hurenka valmentaa valkovenäläistä HK Tarpeda BelAZ Žodzina.

Hurenka aloitti ammattilaisuransa vuonna 1989 synnyinkaupunkinsa Hrodnan Himikissä. Vuonna 1992 hän siirtyi pääsarjatason Njomaniin, missä pelasi vuoteen 1995 saakka, jolloin hän siirtyi Lokomotiv Moskovaan. Vuonna 1999 hän pelasi Romassa seitsemän ottelua, kaudella 2000–2001 Real Zaragozassa 11 ottelua ja kaudella 2001–2002 Parmassa 11 ottelua. Kaudella 2002–2003 hän pelasi Italian Serie B:n Piazenzassa 25 ottelua ja teki yhden maalin. Seuraavaksi kaudeksi hän palasi takaisin Lokomotiviin, missä on vakiinnuttanut paikkansa avauskokoonpanossa. Lokomotivissa hän pelasi vuoteen 2008. Hän lopetti uransa seuraavan kauden jälkeen Dinamo Minskissä.

Valko-Venäjän maajoukkueessa Hurenka debytoi 5. toukokuuta 1994 ystävyysottelussa Ukrainaa vastaan.

Hän pelasi maailmancupin karsinnoissa 1998, 2002 ja 2006.

Lähteet
-------

1. ↑  Syarhey Hurenka National Football Teams. Viitattu 20.1.2014.
2. ↑  Tournament Statistics FIFA.  Arkistoitu 1.2.2014. Viitattu 20.1.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Maajoukkuetilastoja (englanniksi) RSSF
**Jukka Nylund** (s. 26. maaliskuuta 1987) on espoolainen muusikko ja näyttelijä. Nylund opiskelee Sibelius-Akatemiassa musiikkikasvatusta. Hän esiintyi kesällä 2008 Linnanmäen Peacock-teatterissa esitettävässä *High School Musicalissa*, jossa hänellä oli miespääosa. Nylund on näytellyt joissain Helsingin Kaupunginteatterin, ja Turun Kaupunginteatterin näytelmissä esim. Tom Of Finland- musikaalissa.

Nylund kävi peruskoulun Espoon Mainingin koulussa musiikkiluokilla. Nylund kirjoitti ylioppilaaksi keväällä 2006 Tapiolan lukiosta, jossa opiskeli musiikkilinjalla. Lukioaikanaan hän esiintyi muun muassa Tapiolan 50-vuotisjuhlamusikaalissa lauluroolissa.

Nylund on suorittanut asepalveluksen Puolustusvoimien varusmiessoittokunnassa Lahdessa.

Laulamisen lisäksi Nylund soittaa poikkihuilua ja piccoloa.

Nylund on ollut myös Espoon nuorisovaltuuston jäsen vuosina 2001–2005.

Syksyllä 2014 Nylund tuurasi lauluyhtye Rajattomassa sapattivapaata viettänyttä tenori Hannu Lepolaa.

Nylund on myös ääninäyttelijänä Muumilaakson tarinoita -animaatiosarjan uudemmassa MTV:n dubbauksessa. Nylund on sarjassa Nipsun, Hosulin, ja Aaveen äänirooleissa.

Filmografia
-----------

### Televisiosarjat

| Vuosi | Televisiosarja | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2011 | *Virta* | Kalle Litmanen |
| 2020 | *Salatut elämät* | Sami *Kone* Kananen |

### Dubbaukset

*Pääartikkeli: Ääninäyttelijäroolit ovat omassa luettelossaan.*

Lähteet
-------

1. ↑  High School Musical on Stage!:n kotisivu *hkt.fi*.
2. ↑  [1] *mtvuutiset.fi*.
3. ↑  Rajaton - Uusi kausi, uudet kujeet *rajaton.net*.  Arkistoitu 21.12.2014. Viitattu 21.12.2014.
**Noé Pamarot** (s. 14. huhtikuuta 1979 Fontenay-sous-Bois, Ranska) on ranskalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.

Ura
---

Pamarot edusti uransa alkuvaiheilla ranskalaista Martiguesia, josta hän siirtyi vuonna 1999 toiseen ranskalaisseuraan Niceen. Hänet lainattiin kuitenkin ensimmäiseksi kaudeksi 1999–2000 englantilaiseen Portsmouthiin.

Neljän kauden jälkeen Nicessä hän siirtyi Tottenham Hotspuriin. Kaudella 2004–2005 Pamarot ehti pelata 23 ottelua, ennen kuin hän loukkasi polvensa vakavasti huhtikuussa 2005 vierasottelussa Birmingham Cityä vastaan. 

Tammikuussa 2006 hän siirtyi Portsmouthiin yhdessä Pedro Mendesin ja Sean Davisin kanssa. Siirtokorvaus pelaajista oli £7,5 miljoonaa. Hän teki ensimmäisen maalinsa joukkueessa joulukuussa 2006 ottelussa Arsenalia vastaan.

Kesällä 2009 Pamarot vapautettiin sopimuksestaan Portsmouthin kanssa, ja niin hän teki uuden sopimuksen espanjalaisseura Hérculesin kanssa. Sopimus on pituudeltaan kaksivuotinen.

Lähteet
-------

1. ↑  Pompey release five players Sky Sports. Viitattu 27.10.2010. (englanniksi)
2. ↑  El Hércules cierra el fichaje de Noe Pamarot Marca. Viitattu 27.10.2010. (espanjaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Noé Pamarotin tilastot BDFutbol-sivustolla (englanniksi)
SS North American
**SS North American** oli Yhdysvaltain ja Kanadan Suurilla järvillä liikennöinyt höyrylaiva. Sen rakensi vuonna 1913 Ecorsessa Michiganissa toimiva Great Lakes Engineering Works, ja aluksen tilaaja oli Chicago, Duluth & Georgian Bay Transit Company. Alus laskettiin vesille 16. tammikuuta 1913. *North Americanin* sisaralus oli SS *South American*

Alus oli 280 jalkaa (85,34 metriä) pitkä ja 47 jalkaa (14,33 metriä) leveä, ja sen syväys oli 17 jalkaa 6 tuumaa (5,33 metriä). Aluksen nelipaisuntahöyrykoneen teho oli 2 200 indikoitua hevosvoimaa, ja sen vaatima höyrynpaine kehitettiin kolmessa alun perin hiililämmitteisessä höyrykattilassa. Kattilat muutettiin öljypolttoiseksi vuonna 1923.

Vuonna 1963 Chicago, Duluth & Georgian Bay Transit Company myi aluksen Eriessä Pennsylvaniassa toimivalle Canadian Holiday Companylle, joka siirsi aluksen Pennsylvanian Erien ja Ontarion Port Doverin väliselle reitille. Alus purjehti reitillä vain yhden vuoden, sillä se vedettiin pois liikenteestä vuonna 1964. Tämän jälkeen alus oli mukana useissa hämärissä kaupoissa, kunnes se viimein myytiin huutokaupalla Seafarer's International Unionille vuonna 1967. Uusi omistaja aikoi käyttää alusta koululaivana Piney Pointissa Marylandissä.

Kun *North American* oli Pohjois-Atlantilla hinauksessa Piney Pointiin, se yllättäen upposi 4. syyskuuta 1967. Hylky löydettiin heinäkuussa 2006. Kauko-ohjattava robottisukellusvene paikansi hylyn läheltä mannerlaatan reunaa noin 225 kilometrin päässä Uuden Englannin rannikolta. Hylky lepää runsaan sadan metrin syvyydessä.

Aiheesta muualla
----------------

* Marine Historical Society of Detroit: SS North American (Arkistoitu – Internet Archive)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  North American *mhsd.org*.  Arkistoitu 2.10.2009. Viitattu 14.7. 2015. (englanniksi)
2. ↑  SS South American & SS North American *cityofhancock.com*. Viitattu 14.7. 2015. (englanniksi)
*Tämä artikkeli käsittelee suomalaista jalkapalloilijaa. Muita samannimisiä henkilöitä on täsmennyssivulla.*

**Anders Eriksson** (s. 19. huhtikuuta 1965 Maarianhamina) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja.

Eriksson valittiin Veikkausliigan legendaksi 2007.

Seurajoukkueura
---------------

Eriksson debytoi pääsarjatasolla kaudella 1989 FF Jarossa. Kaudeksi 1990 hän siirtyi Kokkolan Pallo-Veikkoihin, jonka jälkeen hän pelasi seuraavat kaksi kautta Rovaniemen Palloseurassa. Sieltä hän lähti pelaaman useammaksi kaudeksi ulkomaille Norjaan ja Ruotsiin. Suomeen hän palasi pelaamaan liigaan kaudeksi 1997 FC Interiin. Hän kuitenkin lopetti uransa huipputasolla 32-vuotiaana ja siirtyi siviilitöihin Maarianhaminaan.

Maajoukkueura
-------------

Eriksson kuului 1990-luvun alkupuolella Suomen A-maajoukkueeseen, jossa hän pelasi yhteensä 15 ottelua ja teki yhden maalin.

Lähteet
-------

1. ↑  Vuorinen, Juha & Kasila, Markku: *Pelimiehet. Suomen jalkapallon pelaajatilastot 1930–2006*, s. 100. Suomen urheilumuseosäätiö, 2007. ISBN 978-952-99075-9-5.

Aiheesta muualla
----------------

* Anders Eriksson National-football-teams.comin sivuilla

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* VIAF

 |

 |