recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Hollannin Itä-Intian sotaretki (1941–1942) |
| --- |
|  |
| 
* Borneo
* Manado
* Tarakan
* Celebes
* Balikpapan
* Ambon
* Palembang
* Makassarinsalmi
* Badungsalmi
* Jaavanmeri
* Sundasalmi
* Jaava
* Timor

 |

 |

**Celebesin valtaus** (**Operaatio H**) oli toisessa maailmansodassa japanilaisten ja hollantilaisten välinen taistelu Celebesin (nyk. Sulawesin) saaresta Hollannin Itä-Intiassa.

Operaatio
---------

Davaosta lähti 9. tammikuuta 1942 kahdeksan kuljetusalusta, jotka kuljettivat komentaja (myöh. vara-amiraali) Moni Kunizon johtaman 1. Sasebon yhdistetyn erikoismaihinnousujoukkoa ja kontra-amiraali Kubon 1. tukikohtajoukkoa. Alusten suojana olivat kevyt risteilijä *Nagara*, partioveneet *PB-1*, *PB-2* ja *PB-34*, 21. miinanraivaajadivisioonan *W-7*, *W-8*, *W-9*, *W-11* ja *W-12* sekä 1. sukellusveneidentorjuntadivisioonan *CH-1*, *CH-2* ja *CH-3*. Osaston lisäsuojana oli kontra-amiraali Tanakan 2. hävittäjälaivueen johtoalus *Jintsu*, 1. hävittäjälaivueen 8. divisioonan *Ōshio* ja *Asashio*, hävittäjädivisioonat 15 ja 16 sekä partiovene *PB-39*.

1. Sasebon yhdistetty erikoismaihinnousujoukko nousi 11. tammikuuta kello 03.00 maihin Kemassa. Tuntia myöhemmin noustiin maihin Menadossa Celebesin pohjoisosassa. Myöhemmin 344 miestä Horiuchi Toyoakin johtamasta 1. Yokosukan erikoismaihinnousuosastosta hyppäsi Mitsubishi G3M1-L kuljetuskoneista Menadon ja Keman alueelle vallaten Langoan lentokentän. Seuraavana päivänä maahanlaskujoukkoja täydennettiin 185 miehellä.

Menado saatiin vallattua 13. päivään mennessä. Kaupunkia puolustaneet joukot vetäytyivät Tinoöriin, Kakaskaseniin, Ajermadidihiin ja Kemaan. Japanilaiset saivat myöhemmin vallattua kaupungit hollantilaisilta. Japanilaiset valtasivat 12. tammikuuta Langoanin lentokentän ja Kakasin kaupungin. Kendari vallattiin 24. tammikuuta 1942.
 Celebes oli kokonaan japanilaisten hallussa heidän vallattuaan Makassarin kaupungin 9. helmikuuta 1942.

Valtauksen jälkeen
------------------

Muutamat sisämaahan paenneet sotilaat yrittivät käydä sissisotaa hyökkäämällä 8. helmikuuta 1942 japanilaisten hallitsemaan Kanejaniin. Japanilaiset kukistivat 12. helmikuuta vastarinnan. Saarelta käsin pystyttiin pommittamaan Molukkeja ja Australiaa. Darwinia pommittaneet lentokoneet lähtivät juuri Kendarin lentokentältä.

Lähteet
-------

* 
* (Arkistoitu – Internet Archive)
* Dan van der Vat: *The Pacific Campaign*. Simon & Schuster, 1991. ISBN 0-671-79217-2. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  Jintsu
2. ↑  van der Vat 1991, s. 127–128
3. ↑  van der Vat 1991, s. 128
**Willem Cornelisz Schouten** (n. 1567 Hoorn, Seitsemäntoista provinssia – 9. syyskuuta 1625 Madagaskar) oli alankomaalainen merenkulkija, jonka retkikunta löysi uuden Drakensalmen reitin Atlantilta Tyynenmeren eteläosiin ja nimesi Kap Hornin.

Elämä ja ura
------------

Schouten oli ollut vuosia Hollannin Itä-Intian kauppakomppanian palveluksessa, kun hän riitaantui erään johtajan kanssa ja erosi vuonna 1610. Kauppakomppanialla oli monopoli kaikkeen Itä-Intian kauppaan Magalhãesinsalmen kautta kulkevilla laivoilla. Hollantilainen kauppias Isaac Le Maire sai suostuteltua kotikaupunkinsa Hoornin varustamaan 1615 kaksi laivaa, *Eendracht* ja *Hoorn*, etsimään uuden reitin Intiaan kiertääkseen komppanian monopolin. Retken navigaattoriksi hän sai Magalhãesinsalmen kautta kolmesti Etelämerellä käyneen Schoutenin. Mukana oli myös varustajan poika Jakob Le Maire. Joulukuuhun mennessä he saapuivat Patagonian rannikolle, jossa pienempi alus syttyi tuleen ja oli hylättävä. Seuraavassa kuussa Schouten purjehti etelään, kulki retkikunnan varustajan mukaan nimetyn Le Mairen salmen läpi Tierra del Fuegon ja Stateneilandin (Isla de los Estados) saaren välistä Tyynellemerelle. Hän antoi Amerikan eteläisimmälle kärjelle nimen Kap Horn (hollanniksi *Kaap Hoorn*) laivansa ja kotikaupunkinsa mukaan. Tämä uusi reitti oli pidempi mutta paljon yksinkertaisempi kuin Magalhãesinsalmen vakiintunut reitti.

Retkikunta löysi uusia saaria, jotka myöhemmin nimettiin Schoutensaariksi, Uuden-Guinean luoteisrannikolta, ennen kuin se saapui määränpäähänsä, Bataviaan, Jaavalle (nykyään Jakarta, Indonesia) lokakuussa 1616. Siellä hollantilainen kuvernööri, joka pelkäsi, että uusi reitti saattaisi vaarantaa Hollannin Itä-Intian kauppakomppanian etuoikeutetun aseman, kieltäytyi uskomasta, että Schouten oli löytänyt uuden reitin, ja takavarikoi hänen lastinsa. Schoutenia ja Le Mairea syytettiin yhtiön monopolin rikkomisesta, ja heidät lähetettiin kotiin Hollantiin. Le Maire kuoli matkalla. Schoutenin palattua Alankomaihin hänen ja Le Mairen päiväkirjat karttoineen julkaistiin. Hän sai vapauttavan tuomion ja pakotti kauppakomppanian maksamaan hänelle suuret vahingonkorvaukset. Hän jatkoi ammattinsa harjoittamista ja kuoli Madagaskarilla vuonna 1625.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Schouten, Willem Cornelisz *Appletons' Cyclopædia of American Biography*.  1900. Viitattu 24.12.2022.
2. 1 2 3  Willem Cornelisz Schouten *Allgemeine Deutsche Biographie*.  1891. Viitattu 24.12.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Willem Schouten** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
	+ 2
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Chile
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Australia
* Kroatia
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Alankomaat
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee suomalaista yhtyettä. Sanan muista merkityksistä täsmennyssivulla.*

**Melrose** on suomalainen Vantaan Länsimäestä lähtöisin oleva, vuonna 1981 perustettu rock’n’roll-yhtye, joka on musiikissaan yhdistänyt perusrockia rockabillyyn ja rock’n’rolliin.

Melrosen johtohahmo on kitaristi-laulaja Tokela (oik. Mika Tuokkola, s. 1967). Alkuperäiseen yhtyeeseen kuului lisäksi Mika Rantanen (rummut) ja Reijo "Repa" Nurmi (akustinen kitara, myöhemmin basso). Myöhemmin mukaan tuli Jari Piilola (laulu), silloin yhtyeen nimeksi laitettiin leikkisästi Melrose "Trio". Lisäksi bassoa tuli soittamaan myöhemmin Jari Peltonen, silloin yhtye esiintyi nimellä Melrose Five. Rumpali Mika Rantanen vaihtui vuonna 1984 Tero Seppäseen. Myöhemmin mukaan liittyi vaihdoksen myötä Jarmo "Jami" Haapanen (rummut).

Yhtyeen suosio oli suurimmillaan 1980-luvun loppupuolella, jolloin se oli Suomen suosituimpia. 1980-luvun loppupuolella ja 1990-luvun alkupuolella se keikkaili useasti Suomen rajojen ulkopuolella. Melrose on yhä koossa ja keikkailee aktiivisesti edelleen. He toimivat lämmittely-yhtyeenä Guns N’ Rosesille 5. ja 6. heinäkuuta 2006.

Melrose-yhtyeeltä on ilmestynyt ensimmäinen DVD-tallenne syksyllä 2009. Dokumentti yhtyeen taipaleesta sisältää live-taltioinnin sekä muuta materiaalia.

Melrose on myös esiintynyt Aki Kaurismäen elokuvissa *Hamlet liikemaailmassa* (1987) ja *Laitakaupungin valot* (2006).

Nykyinen kokoonpano
-------------------

* Tokela (laulu, kitara)
* Jami (rummut)
* Roger (basso)

Diskografia
-----------

### Studioalbumit

* *Melrose*  (1986)
* *Another Piece of Cake*  (1987)
* *Full Music*  (1990)
* *Rock My World*  (1993)
* *Trio*  (1996)
* *It's in the Bag*  (2002)
* *Got It Made*  (2015)

### Kokoelma-albumit

* *The Best of Melrose*  (2004, kokoelma)

### Singlet

* *Coming Out Soon*  (1986)

DVD
---

* *In The Meanwhile* (2009)

Lähteet
-------

1. ↑  Ville Hartikainen: Keski-Eurooppa oli jo hyppysissä - Mika "Tokela" Tuokkola kävi 1990-luvun taitteessa lähellä kansainvälistä menestystä Melrose-yhtyeensä kanssa. *Iltalehti*.  2015. Viitattu 16.3.2024.
2. ↑  Melrose *MUBI*. Viitattu 16.3.2024.

Aiheesta muualla
----------------

* 
* Melrose Johannan sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
* Ylen Elävä arkisto: Melrose
**Pelinumeron jäädyttäminen** on yhdysvaltalaisesta ammattilaisurheilusta ympäri maailmaa levinnyt kunnianosoitus joillakin ansioilla kunnostautuneelle pelaajalle. Yleensä pelinumeron jäädyttää urheiluseura, jonka riveissä pelaaja on vaikuttanut, eikä hänen numeroaan saa enää jäädyttämisen jälkeen käyttää kukaan. Poikkeuksia tästä ovat baseballpelaaja Jackie Robinsonin (42) ja jääkiekkoilija Wayne Gretzkyn (99) numerot, jotka on jäädytetty koko liigan kattavasti Major League Baseballissa ja National Hockey Leaguessa.

Tavan noudattamista on tietyissä tapauksissa yritetty rajoittaa. Kansainvälinen jalkapalloliittokin on yrittänyt estää muutamien numeroiden jäädyttämisen. FIFA ei ole esimerkiksi sallinut Argentiinan jalkapallomaajoukkueelle lupaa jäädyttää Diego Maradonan (10) pelinumeroa.

Suomessa jäädytetyn pelinumeron omaavien ammattilaispelaajien jälkeläisillä on ollut perinteisesti oikeus halutessaan käyttää tätä numeroa. Esimerkiksi jääkiekkoilija Timo Nummelinin (3) jäädytettyä pelinumeroa on hänen jälkeensä saanut TPS:ssä käyttää ainoastaan hänen poikansa Petteri Nummelin.

Katso myös
----------

* Luettelo NHL:ssä jäädytetyistä numeroista
**Uman** (ukr. У́мань, puol. *Humań*) on kaupunki Keski-Ukrainassa, Tšerkasyn alueella. Kaupungin asukasluvuksi vuoden 2013 alussa arvioitiin 87 111 asukasta. Se on Umanin piirin hallintokeskus.

Kaupunki sijaitsee Karnenka- ja Umanka-jokien yhtymäkohdassa siellä sijaitsee myös rautateiden risteysasema. Kaupungin ympäristö on viljavaa maaseutua. Umanin kaupungista tuli osa Venäjän keisarikuntaa vuonna 1739 ja monet aateliset rakensivat sinne palatsinsa ja kaupungin maamerkiksi muodostunut Sofijivkan puisto, jonka rakennutti puolalainen kreivi Stanisław Szczęsny Potocki vuonna 1796. Puistossa on lukuisia suihkulähteitä ja kapeita puroja ylittäviä kivisiä kaarisiltoja. Kaupungissa oli 1700- ja 1800-luvulla suuri juutalainen vähemmistö. Toisen maailmansodan aikana kesällä 1941 aikana alueella käytiin tärkeä Umanin taistelu, jossa saksalaiset joukot motittivat 100 000 puna-armeijan sotilasta.

* Sofijivkan puistoa.Sofijivkan puistoa.
* Ortodoksinen kirkko.Ortodoksinen kirkko.
* Rautatieasemaa.Rautatieasemaa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Tšyselnist najavnoho naselennja Ukrajiny na 1 sitšnja 2013 roku (pdf) (Ukrainan paikkakuntien viralliset väkilukuarviot 1.1.2013)  2013. Kiova:  Deržavna služba statystyky Ukrajiny (Ukrainan tilastokeskus), ukrcensus.gov.ua.  Arkistoitu 12.10.2013. Viitattu 2.3.2014. (ukrainaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Uman** Wikimedia Commonsissa

* Uman (englanniksi) (discover-ukraine.info)
**Dragón** oli Espanjan laivaston vuonna 1737 vesille laskettu kaksikantinen 60-tykkinen Fuerte-luokan linjalaiva.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Fuerte-luokka*
Alus tilattiin Havannasta. Alus laskettiin vesille 28. kesäkuuta 1737 ja otettiin palvelukseen 31. joulukuuta 1737.

Palvelus
--------

Alus liitettiin 20. heinäkuuta 1738 Espinolan laivueeseen. Francisco José de Ovando y Solís tuli päälliköksi aluksella, joka lähti 1738 Havannasta Espinolan laivueessa, jonka muut alukset olivat *Europa* ja *África* sekä fregatit *Galera Victoria*, *Astrea* jaa *Triunfo*. Laivue saapui syyskuussa Cartagena de Indiasiin, missä se liitettiin Lezon laivastoon. Aluksen miehistö valtasi 21. helmikuuta 1741 brittiläisen kaapparin.

Alus oli uivana patterina, kunnes miehistö upotti 5. huhtikuuta 1741 aluksensa Cartagena de Indiasin puolustustaistelussa Boca Chican kanavaan, ettei se joutuisi ylivoimaisen Britannian kuninkaallisen laivaston, joka koostui 36 linjalaivasta ja 12 fregatista, saaliiksi.

Lähteet
-------

* Winfield, Rif; Tredrea, John; Garcia-Torralba Pérez, Enrique & Blasco Felip, Manuel: *Spanish Warships in the Age of Sail 1700-1860: Design, Construction, Career and Fates*. Seaforth Publishing, 2023. ISBN 978-1-5267-9078-1. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3  Winfield et al 2023 s. 183

*Fuerte*-luokan linjalaivat

|  |
| --- |
| *Fuerte* - *África* - *Europa* - *Castilla* - *Dragón* |
| Edeltäjä: San Luis -luokka – Seuraaja: *Constante* |
**Kylmä Metalli** oli suomalainen sarjakuvalehti. Sen perustivat Jari (Jai) Mattila sekä Janne Nevalainen, loppuvuodesta 1984 Kuusankoskella, esikuvinaan lähinnä amerikkalainen *Heavy Metal* -sarjakuvalehti sekä siinä julkaistujen ranskalaisten ja italialaisten tekijöiden työt. Vaikutteita tuli myös underground-sarjakuvan puolelta.

Ensimmäinen omakustannenumero ilmestyi keväällä 1985, painos oli vain muutamia kymmeniä kappaleita, myöhemmin KM 1/85 painettiin lisää joitakin kymmeniä kappaleita. Ensimmäinen virallinen myyntipiste oli Kuusankoskella toiminut divari Halpa-Shop. Sisällöstä vastasivat lähinnä Mattila ja Nevalainen. Jai Mattila vastasi graafisesta suunnittelusta, ja Nevalainen keskittyi enemmän liiketoiminnan kehittämiseen.

Seuraavaa numeroa varten Mattila ja Nevalainen perustivat yrityksen "Kylmä Metalli avoin yhtiö" ja aloittivat yhteistyön Kuusaan Kirjapaino Ky:n kanssa. KM 2/85 painettiin jo kirjapainossa, painos 1 100 kpl. Sisältöä tuottivat tähän numeroon muun muassa Hannu Mänttäri ja Johanna Sinisalo sekä Pekka A. Manninen. Jai Mattilalta julkaistiin myös edelleen hänen omia sarjakuviaan. Lisäksi Janne Nevalainen teki ainoan KM:ssä julkaistun itse kirjoittamansa sekä piirtämänsä sarjakuvan "Tuska" kynäruiskutekniikalla.

Loppuvuodesta 1985 Mattila ja Nevalainen alkoivat suunnitella täysverisen sarjakuvalehden julkaisua, ja he perustivat yhteistyössä Kuusaan Kirjapainon kanssa kustannusosakeyhtiön Fantasialehdet Oy. Samalla otettiin yhteyttä Dargaud Editeurin edustajaan, jonka kautta Fantasialehdet Oy sai oikeudet muun muassa Enki Bilalin, Cazan ja lukuisten muiden ulkomaisten huippunimien töihin. 

Rautakirja Oy otti KM:n maanlaajuiseen levitykseen. KM 1/86 oli ensimmäinen värillistä aineistoa sisältänyt numero. Se painettiin Hyvinkään Kirjapainossa, painos oli jo 11 000 kpl. Tässä numerossa debytoi Jari Rasi värillisellä sarjakuvallaan. Kotimaisista tekijöistä oli mukana myös Pekka A. Manninen ja Mattila/Nevalainen omalla sarjakuvallaan.

Virkamieslakko 1986 huhti-toukokuussa aiheutti ylitsepääsemättömiä ongelmia lehden teknisessä julkaisussa ja viivästytti seuraavien numeroiden rahoitusta. Levikki asettui noin 3 000 kpl paikkeille ja peitti kustannukset, mutta tekijöiden oli etsittävä muita töitä. Jai Mattila lähti opiskelemaan Taideteolliseen korkeakouluun, ja Nevalainen alkoi ajaa Fantasialehdet Oy:n liiketoimintaa alas. Tämän jälkeen hän siirtyi kirjapainoalalta tietotekniikan pariin yrittäjäksi. Jai Mattila työskentelee edelleen graafisena suunnittelijana. Janne Nevalainen on julkaissut musiikkia taiteilijanimellä NÖE ja on mukana myös COZHE progerockyhtyeessä.

Kustannus Musta Ritari julkaisi 2019 lähtien nimellä Kevyt metalli.

Aiheesta muualla
----------------

* Kylmä metalli
**Siviilipalvelus Norjassa** (*Siviltjeneste* kirjanorjaksi, *Siviltenesta* uusnorjaksi) oli rauhanomainen asevelvollisuuden muoto Norjassa vuoteen 2012 asti. Vuoteen 1997 asti palvelus kesti 16 kuukautta, jonka jälkeen kestoksi tuli 12 kuukautta eli saman verran kuin Norjan puolustusvoimissa suoritetun asepalveluksen. Palvelua suorittavia miehiä kutsuttiin siviilityöntekijöiksi (norjaksi *sivilarbeidere*). Yleensä siviilityöntekijät työskentelivät sosiaali- ja terveysalan tehtävissä esimerkiksi päiväkodeissa ja sairaaloissa, mutta myös erinäiset yleishyödylliset yhteisöt työllistivät velvollisia. Noin 3008 asevelvollista hakeutui siviilipalvelukseen 1998, tosin myöhempinä vuosina palvelusluokan suuruus on supistunut merkittävästi. Vuonna 2004 palvelukseen hakeutui 487 asevelvollista, vuonna 2007 enää 106.

Palveluksen toimenkuva
----------------------

Aluksi siviilipalvelusvelvolliset osallistuivat koulutusjaksolle Mossin kunnassa sijaitsevalla Dillingøyan saarella. Siviilipalveluksen voi suorittaa sosiaali- ja terveysalalla, yleishyödyllisissä yhteisöissä. Useimmat palvelusvelvolliset suorittivat palveluksensa organisaatioissa ja kouluissa, joissa hyväksytään siviilipalveluksen suorittaminen. Toisaalta siviilipalvelusvelvolliset osallistuivat erinäisiin yhteistyöprojekteihin kuten peruskoulujen yläasteella toteutteva VOKT-projektiin (norj. *Volds- og konfliktforebyggende tjeneste*, suom. *väkivaltaa ja konfliktia ehkäisevä palvelus*).

Hallinto
--------

Norjan oikeusministeriön alainen **Siviltjenesten i Norge** (aik.**Siviltjenesteadministrasjonen**) oli vastuussa siviilipalvelusvelvollisista. Hallinnointi keskittyi Dilling

Siviilipalveluksen lakkauttaminen
---------------------------------

Jens Stoltenbergin toinen hallitus päätti 1.7.2011, että siviilipalveluksesta tulisi vähitellen luopua. Lakiehdotus tuotiin Stortingetin lausuntakierrokseen, jonka takaraja oli 9.11.2011. Samaan aikaan lopetettiin uusien palveluserien vastaanottaminen. Stortinget päätti asiasta istunnolla 7.2.2012 lakkauttamisen puolesta.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  *Volds- og konfliktforebyggende tjeneste*, suom. väkivaltaa ja konfliktia ehkäisevä palvelus

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: no:Siviltjeneste i Norge
**Alexandre Louis Philippe Marie Berthier, Wagramin 4. ruhtinas** (1883 – 30. toukokuuta 1918) oli ranskalainen aatelinen, linnanomistaja ja sotilas. Hänen vanhempansa olivat Alexandre Berthier (1838–1911) ja Bertha Clara von Rothschild (1862–1903), joka kuului Rothschildin suvun saksalaiseen haaraan ja jonka isä oli Mayer Carl von Rothschild. Perhe asui Grosbois’n linnassa Boissy-Saint-Légerissä lähellä Pariisia. Perheeseen kuului lisäksi kaksi tytärtä, jotka olivat Elisabeth (1885–1960) ja Marguerite (1887–1966). Jälkimmäinen avioitui de Broglien sukuun kuuluneen Jean Victor de Broglien kanssa. Isänsä kuoltua 14. heinäkuuta 1911 Alexandre Louis Philippe Marie peri Wagramin ruhtinaan arvonimen – on tosin huomattava, että tasavallassa arvonimellä ei ollut käytännön merkitystä.

Alexandre Louis Philippe Marie Berthier keräili modernia taidetta ja omisti teoksia muun muassa Alfred Sisleyltä, Camille Pissarrolta, Claude Monet’lta ja Pierre-Auguste Renoirilta. Testamentissaan Berthier luovutti Ranskan valtiolle 17 omistamaansa Renoirin teosta.

Ennen armeijaan liittymistään ja lähtöään ensimmäiseen maailmansotaan 1. elokuuta 1914 Berthier jätti Grosbois’n linnan sisarelleen. Hän yleni kapteeniksi ja johti omaa komppaniaansa Aisnen kolmannessa taistelussa, kun sai 28. toukokuuta 1918 vammoja tykkitulessa ja kuoli vammoihinsa kaksi päivää myöhemmin 30. toukokuuta 35-vuotiaana. Hänellä ei kuollessaan ollut legitiimejä jälkeläisiä, joten Wagramin ruhtinaan arvo lakkasi hänen kuollessaan olemasta. Isänsä Alexandren ja isoisänsä Napoléon Alexandren tavoin hänet haudattiin Grosbois’n linnaan.

Lähteet
-------

* Reyne, Max: *Les 26 Maréchaux de Napoléon: Soldats de la Révolution, gloires de l'Empire*. FeniXX, 1990. Teoksen verkkoversio. (ranskaksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4  August 2018: Portrait of a ‘Princess’: Bertha Clara von Rothschild by Ellis William Roberts, 1890 *The Rothschild Archive*.  elokuu 2018. Viitattu 4.8.2020. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
2. 1 2  Château de Grosbois *montjoye.net*. Viitattu 4.8.2020. (ranskaksi)
3. ↑  de Rochebouët, Béatrice: Le maréchal Berthier démasqué *Le Figaro*.  6.2.2014. Viitattu 4.8.2020. (ranskaksi)
4. ↑  Reyne 1990


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä:**Alexandre Berthier** | **Wagramin ruhtinas**1911–1918 | Seuraaja:**–** |

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Paholaisen asianajaja** (engl. *The Devil’s Advocate*) on Taylor Hackfordin ohjaama kauhuelokuva vuodelta 1997. Elokuvan pääosissa ovat Keanu Reeves, Al Pacino ja Charlize Theron. Elokuva perustuu Andrew Neidermanin romaaniin.

Elokuvan nimi tulee katolisen kirkon aikaisemmasta virasta (lat. *advocatus diaboli*), joka tutki ihmeiden aitoutta. Al Pacinon hahmon nimi taas juontuu *Kadotettu paratiisi* -nimisen runoelman kirjoittajasta John Miltonista. Elokuva sisältää myös viittauksia kyseiseen teokseen – sitaatti "Parempi herrana Helvetin kuin orjana Taivaan" – ja helvetin liekehtiviin piireihin, joita Dante Alighieri kuvaili *Jumalaisessa näytelmässään*.

Maailmanlaajuisesti *Paholaisen asianajaja* tuotti 153 miljoonan dollarin lipputulot.

Juoni
-----

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Elokuva kertoo nuoresta floridalaisesta lakimiehestä Kevin Lomaxista, joka ei ole hävinnyt vielä yhtäkään oikeudenkäyntiä. Kevin puolustaa opettajaa, jota syytetään oppilaansa hyväksikäytöstä. Oikeudenkäynnin aikana Kevin vakuuttuu opettajan syyllisyydestä mutta pitää hurjassa nousujohteessa olevaa uraansa tärkeämpänä ja voittaa lopulta jutun. 

Vaikutusvaltainen *Milton, Chadwick & Waters* -nimisen lakifirman omistaja John Milton ottaa yhteyttä Keviniin ja tarjoaa tälle suurta palkkiota saadakseen tämän valitsemaan valamiehiä erääseen tärkeään oikeudenkäyntiin. Kevin suostuu ja muuttaa tyttöystävänsä Mary Annin kanssa New Yorkiin. Ensimmäisessä jutussa Kevin puolustaa Phillipe Moyezia jota syytetään eläinten uhraamisesta. Kevin voittaa jutun ja viettää aikaansa paljon töissä ja Miltonin kanssa, kun taas Mary Ann viettää aikaansa yksin kotona.

Seuraava juttu koskee rikasta Alexander Cullenia, jota syytetään perheensä murhasta. Tehtävä etäännyttää Keviniä entistä enemmän Mary Annista. Jatkuva yksinäisyys saa Mary Annin näkemään näkyjä, jotka viittaavat Mary Annin mahdollisiin mielenterveysongelmiin. Kun Milton huomaa Mary Annin ongelmat, hän ehdottaa että Kevin vetäytyisi jutusta, mutta Kevin jatkaa oikeustaistelua vakavin seurauksin.

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**

Näyttelijät
-----------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|   Keanu Reeves   | … |   Kevin Lomax
  |
|   Al Pacino   | … |   John Milton
  |
|   Charlize Theron   | … |   Mary Ann Lomax
  |
|   Jeffrey Jones   | … |   Eddie Barzoon
  |
|   Judith Ivey   | … |   Alice Lomax
  |
|   Craig T. Nelson   | … |   Alexander Cullen
  |
|   Connie Nielsen   | … |   Christabella Andreoli
  |
|   Delroy Lindo   | … |   Phillipe Moyez
  |

Lähteet
-------

1. ↑  Devil's Advocate *Rotten Tomatoes*. Viitattu 17.3.2024.
2. ↑  The Devil's Advocate by Andrew Neiderman *Barnes & Noble*. Viitattu 17.3.2024.
3. ↑  Devil's Advocate *Encyclopedia Britannica*. Viitattu 17.3.2024.
4. ↑  Al Pacino-Keanu Reeves’ ‘Devil’s Advocate’ Being Adapted Into TV Pilot by NBC *The Wrap*.  2014. Viitattu 17.3.2024.
**Boris Glebin voimalaitos** (ven. Борисоглебская ГЭС, ГЭС-8, *Borisogleblskaja GES, GES-8*) on Paatsjoessa Kolttakönkäällä Venäjän ja Norjan rajalla, Boris Glebin alueen eteläreunalla sijaitseva vesivoimala. Se on Paatsjoen voimalaitoksista alin. Laitoksen rakentaminen alkoi 1960 ja se otettiin tuotantokäyttöön 1964. Laitoksen teho on 56 MW ja sen keskimääräinen vuosituotanto on 272 GWh/a. Laitoksessa on kaksi sähkögeneraattoria.

Boris Glebin rakentamisessa norjalaiset ja neuvostoliittolaiset toimivat yhteistyössä. Maat myös vaihtoivat alueiden hallintaa sen ja Hevoskosken voimalaitoksen rakentamisessa. Osa Boris Glebin vesisähkövoimalaitoksesta sijaitsee Norjan puolella. 1955 Neuvostoliitto sitoutui toimittamaan 40% Boris Glebissä tuotetusta sähköstä Norjalle. Käytännössä sähköntoimituksia varten rakennettiin 1971 sähkönsiirtolinja. Neuvostoliittolainen sähkö oli kuitenkin normeiltaan väljemmin määriteltyä kuin norjalainen, minkä vuoksi norjalaisissa sähkölaitteissa saattoi tulla ongelmia. Norjalaiset osallistuivat 1986 sähkölaitteiston uusimiseen, jolloin ongelmat hävisivät.

Rakentamisvaiheessa alue avattiin viisumivapaalle liikkumiselle, mikä sen jälkeen lopetettiin siksi, että osapuolet pelkäsivät kylmän sodan hengessä sitä, että paikallisia värvätään luvattomaan tiedustelutoimintaan, vakoiluun, mikä tuolloin oli tavanomaista.

Norjalaiset urakoitsijat suorittivat rakennustyön. Hankkeen teknisestä puolesta ja itse varsinaisen voimalaitoksen rakentamisesta vastasi Norelektro.

Katso myös
----------

* Boris Gleb

Lähteet
-------

1. ↑  Boris Gleb – Kirkenes *Noregs vassdrags- og energidirektorat (NVE)*.  2015/2021. Viitattu 24.3.2024. (norjaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Boris Gleb (Arkistoitu – Internet Archive). Rajaton vesi Paatsjoki-sivusto.

Paatsjoen vesivoimalaitokset

* Kaitakoski
* Jäniskoski
* Rajakoski
* Hevoskoski
* Skogfoss
* Melkefoss
* Boris Gleb
**Johan Artturi Kaarnakoski** (30. lokakuuta 1879 Kisko – 25. joulukuuta 1957 Espoo) oli suomalainen taidemaalari.

Kaarnakoski opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1908–1911 ja sen jälkeen Pariisissa Académie Colarossissa ja École des Beaux-Artsissa. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosien 1916 ja 1952 välillä sekä Suomen Taideakatemian 3-vuotisnäyttelyyn 1953. Ulkomailla hänen töitään oli näytteillä Moskovassa 1934, Riiassa, Berliinissä, Düsseldorfissa ja Hampurissa 1935, Oslossa 1936, Milanossa ja Roomassa 1937, Göteborgissa 1939 ja Roomassa 1955.

Teoksia
-------

* *Omakuva sadan vuoden vanhana* : öljymaalaus. 1930-luvulla
* *Omakuva*. 1946

Lähteet
-------

1. 1 2  Suomen Kuvataiteilijamatrikkeli : Artturi Kaarnakoski
2. ↑  Kansallisgalleria - Taidekokoelmat : Artturi Kaarnakoski (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Artturi Kaarnakoski Kansallisgallerian kokoelmissa
* Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Artturi Kaarnakoski
**The First** on suomalainen vuonna 1964 perustettu pop-musiikkia esittävä yhtye.

Yhtye esiintyi 1960-luvulla esimerkiksi The Jimi Hendrix Experiencen ja The Holliesin Suomen-konserttien avaajana.

Historia
--------

Yhtyeen perustivat Leif Kiviharju, Markku Vihavainen, Teuvo Grönroos ja Seppo Järvinen. Yhtyeen nimi sai alkunsa uudenvuodenaattona 1965, jolloin yhtye esiintyi Kerho Ykkösessä radion suorassa lähetyksessä. The First nousi suosioon nopeasti ja sai keikkakalenterinsa täyteen.

Maaliskuussa 1966 Grönroos lähti suorittamaan varusmiespalvelusta, jolloin hänet korvasi Kiviharjun suosituksesta Mårten Enqvist. Syksyllä Vihavaisen lähdettyä opiskelemaan kitaristiksi tuli Arto Lönnfors.

Yhtyeen maine kantautui levy-yhtiöiden tietoon, ja vuoden 1967 aikana ilmestyivät singlet "Perjantai", "Meni hermot" ja "Jos sais reissullansa". Marraskuussa 1967 The First hajosi Kiviharjun lähdettyä varusmiespalvelukseen. Päästyään armeijasta Kivikarju, Enqvist ja Järvinen perustivat helmikuussa 1969 Lemon-yhtyeen yhdessä Arto Tarkkosen kanssa.

Manageri Raimo Pirskanen kokosi uuden Firstin, jossa soittivat lopulta Alf Kiviharju (kitara), Raimo Wallen (saksofoni) ja Zape Leppänen (rummut). Basisteina vierailivat Vesa Toppinen, Lasse Kvist ja Olli Ödner. Alkuperäiset jäsenet eivät hyväksyneet Pirskasen toimintaa, minkä johdosta välit manageriin viilenivät.

Vuonna 1986 Kiviharju, Lönnfors, Enqvist ja Järvinen lyöttäytyivät taas yhteen ja palasivat julkisuuteen *Blue Monday* -levyn myötä. Lönnfors siirtyi viettämään hiljaista elämää 1995. Hänet paikkasi Cay Karlsson, joka toimi 1960-luvulla The Scaffolds -yhtyeen laulusolistina. Nykyään The First soittaa Back to the Sixties -tapahtumissa.

Kokoonpanot
-----------

### Ensimmäinen kokoonpano 1964-1966

* Leif Kiviharju – basso ja laulu
* Markku Vihavainen – kitara ja laulu
* Teuvo Grönroos – kitara
* Seppo Järvinen – rummut ja laulu

### Toinen kokoonpano 1966–1967, 1986–1995

* Leif Kiviharju – basso ja laulu
* Mårten Enqvist – kitara
* Arto Lönnfors – kitara ja laulu
* Seppo Järvinen – rummut ja laulu

### Kolmas kokoonpano

* Erkki Nieminen – kitara ja laulu
* Mats Huldén – kitara ja laulu
* Lasse Kvist – basso
* Seppo Järvinen – rummut ja laulu

### Neljäs kokoonpano

Basistit vaihtelivat

* Alf Kiviharju – kitara
* Raimo Wallen – saksofoni
* Vesa Toppinen – basso
* Lasse Kvist – basso
* Olli Ödner – basso
* Zape Leppänen – rummut

Julkaisut
---------

### Singlet

* "Perjantai / Olit mielessäin" (1967)
* "Meni hermot / Yksin vain" (1967)
* "Kylmä Kyllikki / Jos sais reissullansa" (1967)
* "Blue Monday / Girl on the Run" (1986)
* "You Gotta Be a Rocker / Dancing with My Baby" (1987)
* "Kaikkesi teit / En rauhaa saa" (1989)

### LP: t

* *Blue Monday* (1986)
* *First Aid* (1989)

### CD:t

* *Katse vain* (1991)
* *Rock ‘n’ Roll* (1998)
* *Rautalankaa* (2000)
* *20 suosikkia – Meni hermot* (1999)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13  The First *Back to the Sixties*.  Arkistoitu 12.2.2012. Viitattu 3.4.2013.
2. ↑  Huhtamäki, Mikael: *Live in Finland. Kansainvälistä keikkahistoriaa Suomessa*, s. 118. Gummerus, 2013.

Aiheesta muualla
----------------

* Ylen Elävä arkisto: The First
Polyvinyylipyrrolidonin rakenne
Polyvinyylipyrrolidonia
**Polyvinyylipyrrolidoni** eli **povidoni** tai **PVP** on polymeeri, jonka monomeeri on N-vinyylipyrrolidoni. Sillä on useita käyttökohteita.

Ominaisuudet
------------

Polyvinyylipyrrolidoni on termoplastinen polymeeri. Sen molekyylimassa on tavanomaisesti 2 500–2 200 000 g/mol. Polymeerin sulamispiste on 100–140 °C. Monet polyvinyylipyrrolidonin ominaisuudet riippuvat sen molekyylimassa ja polymeerin absorboiman kosteuden määrästä. Esimerkiksi lasisiirtymälämpötila on 100–180 °C ja on sitä korkeampi mitä suurempi molekyylimassa on. Absorboitunut kosteus alentaa lasisiirtymälämpötilaa. Aine liukenee veteen, alkoholeihin ja kloorattuihin hiilivetyihin, mutta ei esimerkiksi ketoneihin tai estereihin. Yhdisteen pyrrolidonirengas hydrolysoituu väkevien happojen vaikutuksesta. Polyvinyylipyrrolidoni muodostaa komplekseja jodin ja useiden orgaanisten yhdisteiden kanssa.

Valmistus ja käyttö
-------------------

Polyvinyylipyrrolidonia valmistetaan radikaalipolymeroinnilla N-vinyylipyrrolidonista vesiliuoksessa. Valmistettaessa molekyylimassaltaan pieniä polymeerejä käytetään radikaali-initiaattorina vetyperoksidin ja ammoniakin seosta ja suurempien polymeerien valmistuksessa käytetään orgaanisia peroksideja tai atsoyhdisteitä.

475x
Polyvinyylipyrrolidonia käytetään muun muassa lääkeaine- ja kosmetiikkavalmisteiden stabilisoijana, tekstiilien värjäytyistä auttavana aineena, painomusteiden valmistamiseen, liimojen valmistamiseen, pesuaineissa ja elintarvikkeiden lisäaineena E-koodilla E1201. Polyvinyylipyrrolidonin ja jodin kompleksa käytetään desinfiointiin. Yhdistettä on käytetty myös veriplasmankorvikkeena.

Lähteet
-------

1. ↑  Alén, Raimo: *Kokoelma orgaanisia yhdisteitä: Ominaisuudet ja käyttökohteet*, s. 901. Helsinki: Consalen Consulting, 2009. ISBN 978-952-92-5627-3.
2. 1 2 3  Manfred L. Hallensleben, Robert Fuss & Florian Mummy: "Polyvinyl Compounds, Others", teoksessa *Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2015.
3. 1 2 3  Robert B. Login: "N-Vinylamide Polymers", teoksessa *Van Nostrand's Encyclopedia of Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2005.
4. 1 2  Tony Whelan: *Polymer Technology Dictionary*, s. 340. Chapman & Hall, 1994. ISBN 0-412-58180-9. (englanniksi)
5. 1 2 3  George Wypych: *Handbook of Polymers*, s. 683–685. ChemTech Publishing, 2022. ISBN 978-1-927885-96-3. (englanniksi)
6. 1 2 3  Mirela Teodorescu & Maria Bercea: Poly(vinylpyrrolidone) – A Versatile Polymer for Biomedical and Beyond Medical Applications.  *Polymer-Plastics Technology and Engineering*, 2015, 54. vsk, nro 923–943. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 18.3.2024.  (englanniksi)
7. ↑  E1201 - Polyvinyylipyrrolidoni Ruokavirasto. Viitattu 18.3.2024.
| ""Slut!""Taylor Swift |
| --- |
| Singlen ""Slut!"" kansikuva |
| Singlen tiedot |
|  Albumilta | *1989 (Taylor’s Version)* |
|  Studio  | Conway Recording (Hollywood)  Electric Lady Studios (New York)  Rough Costumer (Brooklyn)  Sharp Sonics (Los Angeles |
|  Julkaistu | 27. lokakuuta 2023 |
|  Formaatti | digitaalinen, suoratoisto, lp (albumi), cd (albumi) |
|  Tekijä(t) | Taylor Swift  Jack Antonoff  Patrick Berger |
|  Tuottaja(t) | Swift  Antonoff  Berger |
|  Tyylilaji | pop |
|  Kesto | 03.00 |
|  Levy-yhtiö | Republic Records |
| Listasijoitukset |
| Yhdysvallat 3.  Yhdistynyt kuningaskunta 5. |
| Taylor Swiftin muut singlet |
| "Cruel Summer"2023 | ""Slut!""2023 | "Is It Over Now?"2023 |

**"Slut!"** (koko nimi ""Slut!" (Taylor's Version) (From the Vault)") on yhdysvaltalaisen laulaja Taylor Swiftin kappale albumilta *1989 (Taylor’s Version)*, joka ilmestyi 27. lokakuuta 2023. (Lainausmerkit kuuluvat nimeen.) Kappaleen ovat säveltäneet ja tuottaneet Swift, Jack Antonoff ja Patrick Berger.  Kappale julkaistiin promosinglenä iTunes-kaupassa. Italiassa kappale julkaistiin myös radiosinglenä.

Albumi *1989 (Taylor’s Version)* on uudelleen levytetty versio Swiftin vuoden 2014 albumista *1989*. Swift levyttää vanhaa tuotantoaan uudelleen levy-yhtiökiistojen takia.
""Slut!""oli tarkoitettu alkuperäiselle *1989*-albumille, mutta jätettiin silloin pois albumilta, koska siinä oli sama teema kuin kappaleessa "Blank Space". Toisena syynä oli, että kappaleessa oli Swiftin mielestä Kalifornian tunnelma, kun taas albumin teema oli New York. Kappale levytettiin uudelleen ja lisättiin *1989 (Taylor's Version)* -albumille.

Kappale on balladi. Sanoitukset kertovat intensiivisestä romanssista, joka kohtaa vastustusta ulkopuolelta. Swift kommentoi kappaleessa kritiikkiä, jota hän ja moni muu nainen on saanut, kun on seurustellut muiden mielestä liian monien miesten kanssa.

""Slut!"" nousi Yhdysvalloissa Billboard 100 -listan sijalle 3. Samalla viikolla albumin toiset kappaleet "Is It Over Now?" ja "Now That We Don’t Talk" olivat sijoilla yksi ja kaksi. ""Slut!"" nousi kymmenen kärkeen myös muun muassa Isossa-Britanniassa, Kanadassa, Australiassa ja Uudessa-Seelannissa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Taylor Swift Tackles Slut-Shaming Like Never Before On "Slut!" Bustle 27.10.2023
2. 1 2  Taylor Swift’s ‘Slut!’ Lyrics Are Her Response to Relentless Slut-Shaming Elle 27.10.2023
3. ↑  "Slut!" (Taylor's Version) [From The Vault - Single] Apple. Arkistoitu
4. ↑  Taylor Swift - "Slut!" (Taylor's Version) (From The Vault) (Radio Date: 27-10-2023) Earone 27.10.2023
5. ↑  Bruner, Raisa: Here’s Why Taylor Swift Is Re-Releasing Her Old Albums *time.com*.  25.3.2021. Time. Viitattu 23.8.2023. (englanniksi)
6. ↑  13 fun facts about Taylor Swift's '1989' that you may not know Insider 1.11.2023
7. ↑  Taylor Swift’s ‘Is It Over Now? (Taylor’s Version)’ Debuts at No. 1 on Billboard Hot 100 Billboard 6.11.2023
8. ↑  [ Singles Chart Top 100
3 November 2023 - 9 November 2023] Official Charts
9. ↑  Chart History - Taylor Swift Billboard
10. ↑  TAYLOR SWIFT - "SLUT!" (SONG) Australian Charts
11. ↑  TAYLOR SWIFT - "SLUT!" (SONG) NZ Charts
*Tämä artikkeli käsittelee paritanssia. Foxtrot (albumi) käsittelee Genesiksen albumia. Foxtrot (rikollisjärjestö) on ruotsalainen rikollisjärjestö.*
**Foxtrot** eli **fokstrotti** (suomen kielessä usein *foksi*) on paritanssi, joka esiteltiin ensi kertaa Yhdysvalloissa vuonna 1914. Isoon-Britanniaan tanssi tuli juuri ennen ensimmäistä maailmansotaa, ja siitä kehkeytyi muotitanssi. Se on tätä nykyä yleisin seuratanssi ja myös kilpalaji vakiotansseissa. Foxtrotia tanssitaan tavallisimmin tasajakoiseen musiikkiin, sitä varten sävellettyihin foxtrot-kappaleisiin. Myös beatmusiikki tanssitaan usein foksina, ja uusista suomalaisista iskelmistä iso osa on beatmusiikkia. Foxtrotia tanssitaan suomalaisilla tanssilavoilla myös cha cha-, bossanova-, jive-, slovari-, trioli-, bolero- ja tango-musiikkeihin. 

Suositun legendan mukaan Harry Fox keksi foxtrotin nähdessään hölkkäävän ketun puiston reunassa Meadowbrookissa. Harry matki ketun ravia (*trot*, suom. ravi) ja keksi *foxtrot*-tanssin.

Suomalainen seuratanssifoksi
----------------------------

Perusaskel hidas–hidas–nop–nop:

* hidas askel kahdelle ¼-iskulle (nuotille)
* hidas askel kahdelle ¼-iskulle (nuotille)
* nopea askel yhdelle ¼-iskulle (nuotille)
* nopea askel yhdelle ¼-iskulle (nuotille).

Viejä ottaa ensimmäisen askeleen vasemmalla jalalla. Kokeneet tanssijat muuntelevat askelia mielensä mukaan, seuraaja seuraa viejän vientiä, joka voi tulkita musiikkia ottamalla useampia hitaita tai nopeita askelia ja muuten rytmiikkaa muuttamalla. Peruskuvioita ovat neljänneskäännös, oikea käännös ja vasen käännös. Foksi tanssitaan suljetussa tanssiotteessa: Viejän oikea kämmen on seuraajan selässä, lapaluiden seudulla, viejän vasen käsi seuraajan oikeassa kädessä ja seuraajan vasen käsi viejän oikealla olkapäällä tai käsivarrella.

Musiikkia tulkitaan esimerkiksi liikenopeudella, vartalonkäytöllä ja joustolla ("bounce"). Ilmeet ja eleet vaikuttavat tanssin kokonaiskuvaan ja tunnelmaan.

Tunnettuja foxtrot-kappaleita
-----------------------------

Seuraavat kappaleet sopivat myös kilpatanssikappaleiksi, eli niiden tempo on noin 30 tahtia, eli 120 iskua, minuutissa:

* "New York, New York" esittäjänä Frank Sinatra
* "On a Little Street in Singapore" esittäjänä Manhattan Transfer.

Kilpafoxi
---------

Kilpafoxi on enimmäkseen Suomessa harrastettu **joukkuelaji**. Kilpatanssissa noudatetaan Suomen tanssiurheiluliiton sääntöjä, joissa on määritelty erikseen eri taitoluokissa sallitut kuviot.

Lähteet
-------

1. ↑  Suomen tanssiurheiluliiton säännöt *tanssiurheilu.fi*.  Arkistoitu 23.2.2009. Viitattu 16.2.2009.

Aiheesta muualla
----------------

* Tanssi.net − Foksi
**Kerenin taistelu** oli liittoutuneiden ja Italian välinen taistelu, joka käytiin toisessa maailmansodassa osana Itä-Afrikan hallinnasta käytyä sotaa 5. helmikuuta – 1. huhtikuuta 1941. Kerenin kaupunki, joka sijaitsee Eritreassa, silloisessa Italian siirtomaassa, oli vuonna 1941 strategisesti merkittävä sekä italialaisille että liittoutuneille. Kerenin kautta kulkevat tie ja rautatie yhteydet liittivät toisiinsa Eritrean pääkaupungin Asmaran ja rannikkokaupunki Massawan, jotka kumpikin antautuivat taistelun ratkettua.

Taustaa
-------

Eritrea, joka oli Italian siirtomaana vuodesta 1885 alkaen, oli ollut kahden Etiopiaan tehdyn hyökkäyksen lähtöalueena. Jälkimmäisessä vuonna 1935 aloitetussa hyökkäyksessä Italia valloitti Etiopian ja liitti sen osaksi Italian Itä-Afrikkaa.

Italian julistettua sodan 10. kesäkuuta 1940 Benito Mussolini määräsi joukkonsa hyökkäämään, minkä seurauksena ne valtasivat Brittiläisen Somalimaan sekä Sudanin ja Kenian rannikkokaupunkeja. Britit keskittivät Archibald Wavellin komentoon Itä-Afrikkaan helmikuun alkuun mennessä 1941 Sudaniin kaksi ja Keniaan kolme divisioonaa. Sudaniin sijoitetut kenraaliluutnantti William Plattin johtamat joukot hyökkäsivät 18. tammikuuta Kassalan kautta Eritreaan ja ne olivat vallanneet 1. helmikuuta Agordatin, joka on noin 160 kilometriä Kassalasta itään. Intian 4. jalkaväkidivisioonan eversti Frank Messervyn tiedustelu- ja taisteluosasto (Gazelleforce) aloitti 30. tammikuuta Kereniin vetäytyvien italialaisjoukkojen takaa-ajon.

Taistelualueen kartta (ei mittakaavassa)
Kerenissä ei ollut kenttälinnoitteita tai muitakaan puolustusrakenteita, mutta sen ympäristö oli vaikeakulkuista vuoristoa muodostaen luontaisen linnoituksen. Ylänkö mahdollisti lisäksi loistavan näkymän tykistön tulenjohtajille kaikille lähestymisreiteille. Kapeaa sola, jonka läpi tie ja rautatie Agordatista Kereniin kulkivat, hallitsi Zeban ja Falestoh-vuoret. 

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Battle of Keren

Lähteet
-------

* Playfair, I.S.O. (toim.): *The Mediterranean and Middle East Volume I: The Early Successes against Italy (to May 1941)*. The Naval & Military Press, 2004. ISBN 1-845740-65-3. (englanniksi)
* *The Tiger Strikes India's Fight in the Middle East*. Kalkutta: J. F. Farr, 1941. (englanniksi)
**Christian Donald Laettner** (s. 17. elokuuta 1969, Angola, New York) on yhdysvaltalainen entinen koripalloilija, pelipaikaltaan iso laitahyökkääjä. Hän edusti ammattilaisurallaan kuutta eri NBA-seuraa.

Laettner oli alkuperäisen, vuonna 1992 olympiakultaa voittaneen Dream Teamin jäsen. Hän oli ainoa joukkueeseen valittu yliopistopelaaja.

Ura
---

Ennen ammattilaisuraansa Laettner pelasi yliopistokoripalloa Duken yliopiston joukkueessa. Hän on yksi kaikkien aikojen parhaista yliopistopelaajista, ja valittiin vuoden 1992 NBA:n varaustilaisuuden ensimmäisellä kierroksella, kolmantena pelaajana.

Laettnerin loistomenestys yliopistoparketilla ei täysin siirtynyt ammattilaiskentille. Hän pelasi kuitenkin NBA:ssa 13 kauden ajan, ja valittiin myös kerran tähdistökentälliseen. NBA-uransa Laettner lopetti vuonna 2005.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Christian Laettner ESPN. Viitattu 30.1.2013. (englanniksi)

Yhdysvaltain joukkue – Kesäolympialaiset 1992
"Dream Team"  

4 Laettner |
5 Robinson |
6 Ewing |
7 Bird |
8 Pippen |
9 Jordan |
10 Drexler |
11 Malone |
12 Stockton |
13 Mullin |
14 Barkley |
15 Johnson |
Valmentaja Daly



|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
**Emilia Augusta Chydenius** (13. kesäkuuta 1844 Helsingin pitäjä – 12. joulukuuta 1905 Helsinki) oli suomalainen kirjapainon johtaja. 

Chydeniuksen vanhemmat olivat olivat yliopiston asiamies, revisionioikeuden ylikomissaari Anders Johan Chydenius ja kirjapainon johtaja Margareta Sofie Enbom. Toimittaja Anders Herman Chydenius ja professori Johan Jakob Chydenius olivat hänen sisaruksiaan.

Emilia Chydenius johti Helsingissä Simeliuksen perillisten kirjapainoa vuodesta 1886. Hän oli myös yksi kirjapainon omistajista kahden veljensä kanssa heidän perittyään sen äidiltään. Kirjapainon oli perustanut 1819 Jakob Simelius (1785–1826), jonka kuoltua sen toimintaa jatkoi hänen leskensä Maria Simelius (1792–1843). Tämän jälkeen kirjapainoa johti hänen sisarentyttärensä Sofie Chydenius (1811–1886).

Simeliuksen kirjapainosta muodostettiin 1887 osakeyhtiö, J. Simelii Arvingars Boktryckeri Aktiebolag. Sen merkittävin painotyö oli *Finlands Allmänna Tidning* ja *Suomalainen Wirallinen Lehti*. Emilia Chydeniuksen johdolla kirjapainon koneita uusittiin ja sen voimanlähteeksi hankittiin höyrykone. Sen jäätyä riittämättömäksi kirjapainossa otettiin 1902 käyttöön sähkö. Vuonna 1890 kirjapainolle rakennettiin Uudenmaankatu 9:n tontille uusi tilavampi painotalo. Kaksi vuotta myöhemmin ostettiin naapuritontti Uudenmaankatu 11 tulevaisuuden laajennuksia varten.

Emilia Chydeniuksen johtamalle kirjapainolle 1900-luvun alku oli vaikeaa, kun senaatti siirsi *Finlands Allmänna Tidningin* ja *Suomalaisen Wirallisen Lehden* painatuksen 1901 omaan kirjapainoonsa. Emilia Chydenius osti 1904 veljenpoikiensa osakkeet yhtiöstä, joten perheyrityksen omistajiksi jäi pelkästään naisia: Emilia Chydeniuksen lisäksi osakkaina olivat hänen veljiensä kaksi leskeä. Emilia Chydeniuksen kuoltua jo seuraavana vuonna hänen tilalleen yrityksen osakkaaksi tuli hänen veljenpoikansa Sam Chydenius (1865–1917).

Emilia Chydenius valittiin kirjatyöntekijöiden yhdistyksen kunniajäseneksi 1894. Hän tuki erityisesti Suomen Kirjanpainajain Tukiyhdistyksen toimintaa. Simeliuksen perillisten kirjapaino teki 1894 tukiyhdistykselle lahjoituksen 75-vuotisen toimintansa kunniaksi, ja Emilia Chydenius muisti yhdistystä myös testamentissaan.

Lähteet
-------

* Tanja Hellsten: / Chydenius, Emilia (1844-1905) *Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen)*. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 8.3.2016.

### Viitteet

1. ↑  Hellsten, Tanja: / Emilia Chydenius *Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen)*.  9.3.2016. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 23.3.2024.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |
**Agape** tarkoittaa jumalallista rakkautta, Jumalan vaikuttamaa rakkautta. Se on kristinuskon oppien mukaan rakkauden korkein muoto.

Ominaisuudet
------------

1. Korinttilaiskirjeen luvussa 13 luetellaan agape-rakkauden ominaisuudet:

* Rakkaus on pitkämielinen
* Rakkaus on lempeä
* Rakkaus ei kadehdi
* Rakkaus ei kerskaa
* Rakkaus ei pöyhkeile
* Rakkaus ei käyttäydy sopimattomasti
* Rakkaus ei etsi omaansa
* Rakkaus ei katkeroidu
* Rakkaus ei muistele kärsimäänsä pahaa
* Rakkaus ei iloitse vääryydestä
* Rakkaus iloitsee yhdessä totuuden kanssa
* Rakkaus kaikki se peittää, kaikki se uskoo, kaikki se toivoo, kaikki se kärsii.
* Rakkaus ei koskaan häviä

Tavoite
-------

Agape-rakkauden tarkoitus on saada ihmiset toimimaan Jumalan mielenmukaisella tavalla ja saada ihmiset kuuliaisiksi Jumalan sanalle ja tahdolle. Pyhä Henki vaikuttaa ihmisissä jumalallista agape-rakkautta, jota Jumala on vuodattanut ihmisten sydämiin.

Lähteet
-------

* Iso Raamatun tietosanakirja
* Raamattu, 1 Korinttolaiskirje 13
**Varpuset ja aika** on Pauli Tapion esikoisrunokokoelma vuodelta 2017. Sen on julkaissut Poesia. 

Kokoelmassa Tapio limittää toisiinsa maailman julmuuden ja oman keskiluokkaisen turvallisuutensa. Runot pohtivat, miten oman turvallisen elämänsä voi oikeuttaa maailman kärsimysten keskellä. Johanna Venho kirjoittaa arviossaan *Parnassossa*, että kun runoilija pyytää anteeksi ymmärtämättömyyttään, siinä on ehkä samaa sokeutta, jolla murhaaja pystyy tekoonsa. Teoksen osoittelevuudesta huolimatta Venho pitää pelottomasta isoihin kysymyksiin tarttumisesta. Hän pohtii, ovatko tekstissä siellä täällä sirkuttavat otsikon varpuset jonkinlainen lohtu ankarassa ajassa. Runojen kieltä Venho arvioi kriittisesti: "Kielen tarkkuutta ja rytmin nautittavuutta kaipaan runoihin lisää – – selittävyyden sijaan heittäytymistä kielen vietäväksi".

Palkinnot ja tunnustukset
-------------------------

Runokokoelma sai Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinnon vuonna 2017. Tapio sai teoksesta myös eurooppalaiselle esikoisrunokokoelmalle jaettavan Bridges of Struga -palkinnon 2018. Teos oli Botnia-palkintoehdokas.

Lähteet
-------

1. ↑  Johanna Venho: Ihminen ajan armoilla. *Parnasso* 4/2017 s. 70
2. ↑  Suvi Ahola: Pauli Tapion runo­kokoelma maailman pahuudesta voitti HS:n kirjallisuus­palkinnon *HS.fi*.  16.11.2017. Viitattu 26.3.2024.
3. ↑  Bridges of Struga -palkinto Pauli Tapiolle  6.6.2018. Poesia. Viitattu 26.3.2024.
4. ↑  Pauli Tapio Botnia-palkintoehdokkaana  25.9.2017. Poesia. Viitattu 26.3.2024.
Bella Rosenfeld
**Bella Rosenfeld Chagall** (ven. **Бэлла Розенфельд-Шагал**; 15. lokakuuta 1895 – 2. syyskuuta 1944) oli valkovenäläinen juutalaistaustainen kirjailija ja taiteilija Marc Chagallin ensimmäinen puoliso. 

Bella Rosenfeld syntyi varakkaaseen ja uskonnolliseen vitebskiläiseen perheeseen. Vanhemmat halusivat kustantaa tyttärelleen parhaan mahdollisen koulutuksen. Vastoin vanhempiensa odotuksia Rosenfeld solmi avioliiton vuonna 1915 varattoman taideopiskelija Marc Chagallin kanssa. Samana vuonna perhe muutti Pietariin.Pariskunnalle syntyi yksi lapsi, tytär Ida. Bellasta tuli useasti toistunut aihe miehensä taiteessa.

Vuonna 1924 perhe muutti Ranskaan ja vuonna 1941 toisen maailmansodan aikana Bella Rosenfeldin onnistui paeta Yhdysvaltoihin. Hänen tunnetuin romaaninsa ilmestyi postuumisti vuonna 1946. 

Rosenfeld käsittelee tunnetuimmassa teoksessaan *Brenendike Likht* naisnäkökulmasta pärjäävän ylemmän keskiluokan juutalaisperheen elämää. Hän kuvailee liiketoimia, yrityksen työntekijöitä ja perheen harjoittamaa hyväntekeväisyyttä sekä uskonnollisuutta. Taustalla kulkee Itä-Euroopan yhteiskunnallinen elämä. Teos on kirjoittettu jiddišiksi. 

Rosenfeldin kirjalliseen tuotantoon kuuluu myös aviomiehen Mark Chagallin omaelämäkerran kääntäminen venäjästä ranskaksi vuonna 1931.

Viitteet
--------

1. 1 2 3 4 5

Lisää aiheesta
--------------

* 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |