recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Abaris Hyperborealainen** (m.kreik. Ἄβαρις Ὑπερβόρειος, *Abaris Hyperboreios*) oli antiikin kreikkalaisten tuntema legendaarinen tietäjä, parantaja ja Apollonin pappi. Hänen oletettiin oppineen taitonsa kotimaassaan Hyperboreassa, Kaukasuksen lähellä, josta hän pakeni ruttoa. Hänen sanottiin omaavan profetoinnin kyvyn, ja tästä syystä sekä skyyttalaisen asunsa, yksinkertaisuutensa ja rehellisyytensä vuoksi hän teki suuren vaikutuksen kreikkalaisiin, ja häntä arvostettiin suuresti.

Herodotoksen mukaan hänen sanottiin matkustaneen maailman ympäri syömättä, mukanaan nuoli joka symboloi Apollonia. Herakleides Pontoslaisen mukaan Abaris lensi sillä kuin noidat luudalla. Platon luki hänet kuuluvaksi "traakialaisiin lääkäreihin", jotka harjoittivat sielun ja ruumiin lääkintää inkantaation (epodai) avulla. Pausaniaan mukaan Persefonen temppeli Spartassa oli omistettu Abarikselle.

Anekdootteja löytyy erityisesti Iamblikhoksen *Vita Pythagoricasta*. Siinä Abariksen sanotaan puhdistaneen Spartan ja Knossoksen sekä muita kaupunkeja rutosta. Abaris esiintyy myös Pythagoraan kanssa sisilialaisen tyranni Falariksen oikeudenkäynnissä. Kaksi viisasta keskustelevat taivaallisista asioista, ja ajavat uppiniskaista tyrannia kohti hyveitä. Iamblikhoksen mukaan Abariksen taitoihin kuului ekstispisia eli eläinten sisälmyksistä ennustaminen. *Sudassa* mainitaan useita Abariksen teoksia.

Lähteet
-------

* Ancient Library (Arkistoitu – Internet Archive)
* Burnet, John (toim.): *Platonis Opera*. Oxford University Press, 1903.
* 

*Encyclopaedia Britannica 11th ed.* (1911). Encyclopaedia Britannica Company, Cambridge, Englanti.

* Herodotus: *History of Herodotus*. Käännös George Rawlinson; osa 3, kirja 4, luvut 2–36, 46–82. New York: D. Appleton and Company, 1885.
* Platon: *Kharmides*, tunnetuin teksti, jossa esiintyy Αβάρις Υπερβορέος.

### Viitteet

1. ↑  Ovidius, *Metamorfooseja* v. 86
2. ↑  Strabon, *Geographica* kirja 7, luku 3, jae 8
3. ↑  Herodotos, *Historiateos* 4.36
4. ↑  Iamblichus, *Vita Pythagorica* s. 92–93
5. ↑  Iamblichus, *Vita Pythagorica*, s. 215–221
6. ↑  Iamblichus, *Vita Pythagorica* (käännös K. S. Guthrie): "...and instead of divining by the entrails of beasts, he [Pythagoras] revealed to him the art of prognosticating by numbers conceiving this to be a method purer, more divine and more kindred to the celestial numbers of the Gods."
La Manga del Mar Menor satelliittikuvassa.
La Manga El Galán
**La Manga del Mar Menor** on Murcian alueella Espanjassa sijaitseva 24 kilometriä pitkä maakaistale, joka erottaa Mar Menorin ja Välimeren toisistaan.

Vielä 1500-luvulla Mar Menor oli avoin Välimeren lahti ja nykyinen La Manga joukko pieniä saaria, jotka ovat ajan myötä yhdistyneet merivirtojen siirtämien sedimenttien kautta. Alue sai olla sellaisenaan 1960-luvulle asti, minkä jälkeen se on otettu matkailukäyttöön. Nykyään alue on vahvasti rakennettu lukuun ottamatta aivan pohjoisosaa, joka on säilytetty alkutilassaan luonnonpuistona. Mar Menoria ja Välimerta yhdistävät pienet kanavat.

Lämpimän ilmastonsa ja pitkien rantojensa vuoksi La Manga on erityisesti vesiurheilun harrastajien suosiossa. Lähistöllä sijaitseva urheilu- ja vapaa-aikakeskus La Manga Club puolestaan houkuttelee golfin, tenniksen ja jalkapallon harrastajia.

Hallinnollisesti La Manga on jaettu Cartagenan, San Javierin ja San Pedro del Pinatarin kuntien kesken. Lähin lentoasema on Murcia-San Javier.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **La Manga del Mar Menor**.
* Tourist Portal to the Murcia Region: La Manga (englanniksi)
* La Manga Club (englanniksi)
**Sakarias (Sakari) Kankaanpää** (ven. Захар Фридрихович Канкаанпяя, *Zahar Fridrihovitš Kankaanpää*; 1880 Suomi – 22. syyskuuta 1938 Petroskoin lähellä) oli neuvostoliitonsuomalainen kirjailija.

Kankaanpää työskenteli Yhdysvalloissa kolmekymmentä vuotta palkkatyöläisenä. Hän toimi ennen vuotta 1914 vähän aikaa amerikansuomalaisen *Työmies*-lehden toimittajana ja kuului sen johtokuntaan vuosina 1925–1927.

Kankaanpää siirtyi Yhdysvalloista Neuvosto-Karjalaan vuonna 1931. Hän oli ensin vuoden rakennustöissä, keräsi sitten Venäjän sisällissodan muistelmia Karjalan tutkimusinstituutille ja siirtyi myöhemmin puusepäksi Petroskoin suksitehtaalle.

Kankaanpää julkaisi muutamia kertomuksia *Rintamassa* ja muissa aikakausjulkaisuissa. Hänen romaaninsa *Voittamattomat* ilmestyi vuonna 1934. Kaunokirjalliselta tasoltaan vaatimattoman teoksen aiheena ovat Venäjän sisällissodan tapahtumat Karjalassa. Heimosodista kertova romaani *Interventio* jäi kiinni sensuuriin. Kolhoosiaiheisen romaanin *Vihreä lakeus* oli määrä valmistua vuonna 1937. Kankaanpää hyväksyttiin Neuvostoliiton kirjailijaliiton ehdokasjäseneksi vuonna 1936.

Kankaanpää pidätettiin kesäkuussa 1938, tuomittiin kuolemaan vakoilusta ja ammuttiin. Hänet todettiin syyttömäksi vuonna 1989.

Teoksia
-------

* *Voittamattomat: Romaani*. Petroskoi: Kirja, 1934.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kangapää Zahar Fridrihovitš *Žertvy polititšeskogo terrora v SSSR*. Viitattu 26.1.2020.
2. 1 2  Sakarias Kankaanpää: Miten syntyi kirjani "Voittamattomat".  *Rintama*, 2/1935, s. 57–58.
3. ↑  Sulkanen, Elis: *Amerikan suomalaisen työväenliikkeen historia*, s. 316. Fitchburg, Massachusetts: Amerikan Suomalainen Kansanvallan Liitto, Raivaaja Publishing Company, 1951. Teoksen verkkoversio.  (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑  *Lehtipaja: Työmiehen neljännesvuosisatajulkaisu*, s. 133. Superior, Wisconsin: Työmies Society, 1928. Teoksen verkkoversio.  (Arkistoitu – Internet Archive)
5. ↑  *Natsionalnyje pisateli Karelii: finskaja emigratsija i polititšeskije repressii 1930-h godov: biobibliografitšeski ukazatel = Karjalan kansalliset kirjailijat: suomalaisten maastamuutto ja 1930-luvun poliittiset rangaistustoimet: biobibliografiahakemisto*, s. 35. Petrozavodsk: , 2005. ISBN 5-7378-0074-1. Teoksen verkkoversio.
6. ↑  Alto, E. L.: *Finnojazytšnaja literatura Karelii*, s. 86–87. Sankt-Peterburg: Nauka, 1997. ISBN 5-02-028213-8.
7. ↑  Ylikangas, Mikko: *Rivit suoriksi! Kaunokirjallisuuden poliittinen valvonta Neuvosto-Karjalassa 1917–1940*, s. 251, 291, 324, 379. Helsinki: Aleksanteri-instituutti, 2004. ISBN 952-10-2059-8.



Luokka:Amerikansuomalaiset henkilöt
**XII talviolympialaisissa** Innsbruckissa vuonna 1976 **alppihiihto** oli yhdeksättä kertaa olympialaisten ohjelmassa. Alppihiihdossa järjestettiin kuusi kilpailutapahtumaa: pujottelu, suurpujottelu ja syöksylasku sekä miehillä että naisilla.

Miehet
------

### Pujottelu


| Sija | Maa | Kilpailija |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Italia | Piero Gros | 2.03,29 |
| 2 | Italia | Gustavo Thöni | 2.03,73 |
| 3 | Liechtenstein | Willi Frommelt | 2.04,28 |

  

### Suurpujottelu


| Sija | Maa | Kilpailija |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Sveitsi | Heini Hemmi | 3.26,97 |
| 2 | Sveitsi | Ernst Good | 3.27,17 |
| 3 | Ruotsi | Ingemar Stenmark | 3.27,41 |

  

### Syöksylasku


| Sija | Maa | Kilpailija |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Itävalta | Franz Klammer | 1.45,73 |
| 2 | Sveitsi | Bernhard Russi | 1.46,06 |
| 3 | Italia | Herbert Plank | 1.46,59 |

Naiset
------

### Pujottelu


| Sija | Maa | Kilpailija |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Länsi-Saksa | Rosi Mittermaier | 1.30,54 |
| 2 | Italia | Claudia Giordani | 1.30,87 |
| 3 | Liechtenstein | Hanni Wenzel | 1.32,20 |

  

### Suurpujottelu


| Sija | Maa | Kilpailija |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Kanada | Kathy Kreiner | 1.29,13 |
| 2 | Länsi-Saksa | Rosi Mittermaier | 1.29,25 |
| 3 | Ranska | Daniele Debernard | 1.29,95 |

  

### Syöksylasku


| Sija | Maa | Kilpailija |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Länsi-Saksa | Rosi Mittermaier | 1.46,16 |
| 2 | Itävalta | Brigitte Totschnig | 1.46,68 |
| 3 | Yhdysvallat | Cynthia Nelson | 1.47,50 |

Lähteet
-------

* *Talviurheilun tähdet*, WSOY 1986, s. 382–384

Alppihiihto olympialaisissa
1936 |
1948 |
1952 |
1956 |
1960 |
1964 |
1968 |
1972 |
1976 |
1980 |
1984 |
1988 |
1992 |
1994 |
1998 |
2002 |
2006 |
2010 |
2014 |
2018 |
2022


Talviolympialaisten 1976 lajit
Alppihiihto |
Ampumahiihto |
Jääkiekko |
Maastohiihto | 
Mäkihyppy | 
Ohjaskelkkailu |
Pikaluistelu |
Rattikelkkailu |
Taitoluistelu |
Yhdistetty
**AbbVie** [æbviː] on vuonna 2013 Abbott Laboratories -yhtiöstä eriytetty maailmanlaajuinen lääketeollisuusyritys.

AbbVie työllistää noin 25 000 henkeä ja myy lääkkeitään yli 170 maassa.

AbbVie Suomessa
---------------

Espoossa toimivan AbbVie Oy:n liikevaihto oli 61,6 miljoonaa ja henkilöstömäärä 94. AbbVien Suomessa myytäviä tuotteita ovat muun muassa autoimmuunisairauksiin käytettävä *Humira* (adalimumabi), HIV-lääke *Kaletra* (lopinaviiri + ritonaviiri), eturauhassyöpälääke *Procren* (leuproreliini), inhalaatioanesteetti *Sevorane* (sevofluraani), krooniseen munuaisten vajaatoimintaan liittyvän sekundaarisen hyperparatyreoosin ehkäisyyn ja hoitoon käytettävä *Zemplar* (parikalsitoli) sekä Parkinsonin tautia hoitava *Duodopa* (karbidopa/levodopa).

Lähteet
-------

1. ↑  Friedman, Nancy: Big Companies, Bad Names, Fritinancy-blogi 22.3.2012, tieto AbbVien lehdistötiedotteesta. Viitattu 4.1.2016.
2. ↑  Euroopan komissio on hyväksynyt HUMIRA®-lääkevalmisteen (adalimumabi) keskivaikean ja vaikean hidradenitis suppurativa -sairauden hoitoon (Arkistoitu – Internet Archive), AbbVie Oy 23.6.2015. Viitattu 3.1.2016.
3. ↑  AbbVie Oy (Arkistoitu – Internet Archive), Taloussanomien yrityshaku. Viitattu 3.1.2016.
4. ↑  Abbvie, Lääkeinfo. Viitattu 3.1.2016.
5. ↑  Abbot Oy - Product Manager[vanhentunut linkki], Proviisoriyhdistys 2012. Viitattu 3.1.2016.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:AbbVie
Postimerkki talviolympialaisten 1972 alppihiihdosta.
**XI talviolympialaisissa** Sapporossa vuonna 1972 **alppihiihto** oli kahdeksatta kertaa olympialaisten ohjelmassa. Alppihiihdossa järjestettiin kuusi kilpailutapahtumaa: pujottelu, suurpujottelu ja syöksylasku sekä miehillä että naisilla.

Miehet
------

### Pujottelu


| Sija | Maa | Kilpailija |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Espanja | Francisco Fernández Ochoa | 109,27 |
| 2 | Italia | Gustavo Thöni | 110,28 |
| 3 | Italia | Roland Thöni | 110,30 |

  

### Suurpujottelu


| Sija | Maa | Kilpailija |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Italia | Gustavo Thöni | 3.09,62 |
| 2 | Sveitsi | Edmund Bruggmann | 3.10,75 |
| 3 | Sveitsi | Werner Mattle | 3.10,99 |

  

### Syöksylasku


| Sija | Maa | Kilpailija |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Sveitsi | Bernhard Russi | 1.51,43 |
| 2 | Sveitsi | Roland Collombin | 1.52,07 |
| 3 | Itävalta | Heinrich Messner | 1.52,40 |

Naiset
------

### Pujottelu


| Sija | Maa | Kilpailija |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Yhdysvallat | Barbara Cochran | 91,24 |
| 2 | Ranska | Daniele Debernard | 91,26 |
| 3 | Ranska | Florence Steurer | 92,69 |

  

### Suurpujottelu


| Sija | Maa | Kilpailija |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Sveitsi | Marie-Thérèse Nadig | 1.29,90 |
| 2 | Itävalta | Annemarie Pröll | 1.30,75 |
| 3 | Itävalta | Wiltrud Drexel | 1.32,35 |

  

### Syöksylasku


| Sija | Maa | Kilpailija |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Sveitsi | Marie-Thérèse Nadig | 1.36,88 |
| 2 | Itävalta | Annemarie Pröll-Moser | 1.37,00 |
| 3 | Yhdysvallat | Susan Corrock | 1.37,68 |

Lähteet
-------

* *Talviurheilun tähdet*, WSOY 1986, s. 382–384

Alppihiihto olympialaisissa
1936 |
1948 |
1952 |
1956 |
1960 |
1964 |
1968 |
1972 |
1976 |
1980 |
1984 |
1988 |
1992 |
1994 |
1998 |
2002 |
2006 |
2010 |
2014 |
2018 |
2022


Talviolympialaisten 1972 lajit
Alppihiihto |
Ampumahiihto |
Jääkiekko |
Maastohiihto | 
Mäkihyppy | 
Ohjaskelkkailu |
Pikaluistelu |
Rattikelkkailu |
Taitoluistelu |
Yhdistetty
**Erkki Ruotsalo** (14. heinäkuuta 1895 Oulu – 19. tammikuuta 1972) oli Suomen puolustusvoimien eversti ja sodanaikainen jalkaväkirykmentin komentaja. Hänen veljensä oli everstiluutnantti Lauri Ruotsalo.

Hänet ylennettiin upseeriksi 19.9.1914.  Ruotsalo osallistui vapaussotaan tykistön eri tehtävissä ja suoritti sodan jälkeen tykistökoulun 1. kurssin sekä Sotakorkeakoulun 1. yleisen kurssin 1924–1926. Hän palveli 1918–1924 KTR 3:ssa, Jääkäriprikaatissa 1926–1930, yleisesikunnassa toimistopäällikkönä 1930–1932, Keski-Suomen rykmentin komentajan apulaisena 1932–1933 sekä vuodesta 1933 Käkisalmen jääkäripataljoonan komentajan sijaisena. 

Talvisodassa hän komensi Kuhmon seudulla Erillinen pataljoona 12:a. Välirauhan aikana hän oli Pohjois-Savon suojeluskuntapiirin päällikkönä. Jatkosodan alettua hän komensi oman suojeluskuntapiirinsä perustamaa Jalkaväkirykmentti 30:ä, joka lokakuuhun mennessä eteni Syvärille. Hän toimi tehtävässä kesään 1942, jolloin hänet sairastuttuaan siirrettiin kotijoukkoihin pois rintamatehtävistä. Hänet oli 13.4.1942 ylennetty everstiksi.

Lähteet
-------

* Raunio Ari & Kilin, Juri: *Jatkosodan hyökkäystaisteluja 1941*, s. 249. Karttakeskus, 2007. ISBN 978-951-593-069-9.

### Viitteet

1. ↑  Kuolleita. (Muistokirjoitus. Kuolinilmoitus s. 2) *Helsingin Sanomat*, 26.1.1972, s. 9. Lehti HS Aikakoneessa (tilaajille). Viitattu 27.3.2018.
2. ↑  Virkaikäluettelo upseereista vakinaisessa sotapalveluksessa 1.11.1925 (Arkistoitu – Internet Archive)
**Erkki Olavi Rajamäki** (s. 20. heinäkuuta 1952 Parkano) on suomalainen bassobaritoni ja laulupedagogi.

Elämä ja ura
------------

Rajamäki on suorittanut Sibelius-Akatemiassa kanttori-urkurin ja yksinlaulunopettajan tutkinnot sekä laulun diplomitutkinnon. Opintojaan hän täydensi ensikonserttinsa jälkeen useaan otteeseen Saksassa.

Rajamäki on kotimaan lisäksi konsertoinut useissa Euroopan maissa sekä Keniassa, Kanadassa ja Yhdysvalloissa. Hän on myös vieraillut Suomen Kansallisoopperassa ja maakuntaoopperoissa. 

Laulajan urallaan Erkki Rajamäki on profiloitunut erityisesti oratoriolaulajana, ja häntä on kuultu useimpien suomalaisten orkestereiden ja kuorojen suurten kirkkomusiikkiteosten esitysten solistina. 

Sibelius-Akatemian lisäksi Rajamäki on toiminut yksinlaulun opettajana mm. Teatterikorkeakoulussa sekä lukuisilla äänenmuodostus- ja laulukursseilla.

Laulajan ja pedagogin roolien lisäksi Rajamäki tunnetaan myös kuoronjohtajana. Kirkkomuusikkona toimiessaan hän perusti vuonna 1984 Canzonetta Nova -kuoron, jota hän johti 28 vuoden ajan. Kuoro on yli 60 laulajan oratoriokuoro, jonka ohjelmistoon kuuluvat useimmat keskeiset kirkkomusiikkiteokset.

Erkki Rajamäki on ollut solistina monissa oratorio-, passio- ja kuoromusiikkilevytyksissä. Häneltä on lisäksi ilmestynyt useita soololevyä. 

Rajamäelle on myönnetty director cantus- ja director musices -arvonimet. 

Erkki Rajamäki on toiminut vuodesta 1986 lähtien yksinlaulun opettajana ja edelleen laulutaiteen lehtorina Taideyliopiston Sibelius-Akatemiassa.

Lähteet
-------

1. ↑  Rajamäki, Erkki *kansalliskirjasto.finna.fi*. Viitattu 24.7.2023.
2. ↑  Historiikki Canzonetta Nova. Viitattu 2.8.2015.
3. ↑  Vuosikertomukset (vuosi 2012) Canzonetta Nova. Viitattu 2.8.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Canzonetta Nova -kuoron kotisivut

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Intraleague Draft** oli NHL-jääkiekkoliigan järjestämä vuosittainen varaustilaisuus vuosina 1952, 1957 ja 1963–1975. Se oli eräänlainen Waiver Draftin edeltäjä. Varaustilaisuuden oli tarkoitus tasoittaa joukkueiden välisiä tasoeroja.

Varaustilaisuudessa joukkueet saivat valita pelaajia muista joukkueista siirtokorvausta vastaan. Viime kauden huonoimmat joukkueet saivat varata tilaisuudessa ensin. Joukkueet saivat suojata tärkeimmät pelaajansa. Ensimmäisessä varaustilaisuudessa joukkueet saivat suojata 25 pelaajaa. Suojattua pelaajaa ei voinut valita varaustilaisuudessa. Varaustilaisuuksista ei ole jäänyt kunnollisia pöytäkirjoja. Viimeinen varaustilaisuus järjestettiin 1975.

Intraleague Draftia ei tule sekoittaa 1950- ja 1960-lukujen Interleague Draftiin, jossa NHL-joukkueet varasivat pelaajia muista ammattilaisliigoista.

Lähteet
-------

1. 1 2  Inside the NHL S-Z Hockey Central. Viitattu 5.10.2014. (englanniksi)
2. 1 2  NHL & WHA Draft History Hockey Database. Viitattu 5.10.2014. (englanniksi)
**Jórunn Viðar** (7. joulukuuta 1918 Reykjavík – 27. helmikuuta 2017) oli islantilainen säveltäjä ja pianisti.

Jórunn aloitti musiikkiopintonsa Islannissa ja jatkoi pianonsoiton opiskelua 1930-luvun lopussa Berliinin musiikkikorkeakoulussa. Vuosina 1943–1945 hän opiskeli sävellystä Vittorio Gianninin johdolla Juilliard Schoolissa. Islantiin palattuaan Jórunn aloitti työskentelyn pianistina ja säveltäjänä. Hän oli elokuvamusiikin ja baletin edelläkävijä maassaan. Hänen käsialaansa on esimerkiksi ensimmäinen islantilainen baletti *Eld*. Jórunn sävelsi myös esimerkiksi *Slátta*-konserton pianolle sekä useita kansallisesti tunnettuja lauluja ja sovitti kansanlauluja.

Jórunn teki pianistina usein yhteistyötä laulaja Þuríður Pálsdóttirin kanssa. Hän kuului Islannin säveltäjäliittoon noin kahdenkymmenen vuoden ajan sen ainoana naispuolisena jäsenenä. Hän sai useita palkintoja ja tunnustuksia, kuten Islannin Haukan ritarikunnan kunniamerkin vuonna 1989. Hän oli naimisissa Lárus Fjeldstedin (1918–1985) kanssa ja sai kolme lasta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Jórunn Viðar Íslenskur músík- og menningararfur


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
Introspektiolla tarkoitetaan itseä päin kääntynyttä tietoisten ajatusten havainnointia.
**Introspektio** (lat.) eli *itsehavainto* tai *itsetarkkailu* on psykologinen tiedonhankintamenetelmä, jossa tutkittava kertoo itse omista ajatuksistaan, haluistaan, tuntemuksistaan ja aistimuksistaan. Sen vastakohtana on *ekstrospektio*, itsensä ulkopuolella olevien asioiden havainnointi.

Saksalainen psykologi Wilhelm Wundt käytti introspektiota Leipzigiin vuonna 1879 perustamassaan kokeellisen psykologian laboratoriossa. Wundt uskoi, että hän pystyi saamaan tietoa tutkimuskohteidensa mielten toiminnasta käyttämällä introspektiota osana kokeitaan. Näin hän halusi tutkia mieltä sen perustekijöistä käsin. Wundt ei kuitenkaan keksinyt tällaista lähestymistapaa, vaan se voidaan johtaa taaksepäin ainakin Sokrateehen asti. Wundtin tuoma uutuus oli introspektion käyttäminen kokeellisessa tutkimuksessa, ja sen tuominen näin osaksi vastaperustettua psykologiaa.

Myöhemmin behavioristit vastustivat introspektionismia, koska he katsoivat, että ensimmäisen persoonan näkökulmaan perustuva tutkimus oli epäluotettavaa. Behavioristien mukaan psykologian tuli ollakseen tieteellistä perustua sen sijaan objektiiviseen ja mitattavissa olevaan kolmannen persoonan näkökulmaan perustuvaan tutkimukseen. Tämä johti siihen, että psykologiassa keskityttiin ulkoisesti havaittavaan käyttäytymiseen.

Katso myös
----------

* Fenomenologia
* Itsereflektio
* Sisäinen aisti

Aiheesta muualla
----------------

* Gertler, Brie: Self-Knowledge *The Stanford Encyclopedia of Philosophy*. The Metaphysics Research Lab. Stanford University.  (englanniksi)
* Schwitzgebel, Eric: Introspection *The Stanford Encyclopedia of Philosophy*. The Metaphysics Research Lab. Stanford University.  (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Introspection
Tölzer Knabenchor
**Tölzer Knabenchor** on saksalainen poikakuoro, jonka kotipaikka on Baijerin Bad Tölzin kaupunki. Kuoron perusti 19-vuotiaana vuonna 1956 sen nykyinen johtaja Gerhard Schmidt-Gaden. Tölzin poikakuoron ohjelmisto käsittää niin keskiajan kuin moderninkin vokaalimusiikin, kansanmusiikin, madrigaalit ja motetit, barokin ja klassisen kirkkomusiikin sekä sooloroolit ja oopperan lapsikuoroille.

Tölzer Knabenchor on esiintynyt ympäri maailmaa, muun muassa Kiinassa, Japanissa, Israelissa, Britanniassa, Ranskassa, Italiassa, Espanjassa, Alankomaissa, Belgiassa, Puolassa, Itävallassa, Sveitsissä ja Yhdysvalloissa.

Tunnetuimmat levytykset
-----------------------

* *Der Tölzer Knabenchor singt seine größten Erfolge*
* *Frühling-Sommer-Herbst u. Winter*
* *Der Tölzer Knabenchor singt seine schönsten Volkslieder*
* *Lieder der Alpen*
* *Das Wandern ist des Müllers Lust*
* *Volkslieder mit Robert Stolz*
* *Volkslieder mit Herman Prey*
* *Hoppe Hoppe Reiter – Die schönsten Kinderlieder*
* *Altbayerische Weihnacht*
* *Bergweihnacht*
* *Ihr Kinderlein kommet / ’s Christkind kommt bald*

Lähteet
-------

1. ↑  Der Tölzer Knabenchor (Geschichte) *toelzerknabenchor.de*.  Arkistoitu 4.4.2009. Viitattu 15.8.2009. (saksaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuoron sivusto (saksaksi)
**Charles Berglund** (s. 18. tammikuuta 1965 Tukholma) on ruotsalainen, keskushyökkääjänä pelannut jääkiekkoilija ja jääkiekkovalmentaja. Hän edusti Ruotsin maajoukkuetta kaksissa olympialaisissa, Kanada-cupissa 1991 ja neljissä MM-kilpailuissa. Lillehammerin olympialaisissa 1994 hän voitti joukkueen kapteenina kultaa mutta loukkaantumisen takia ei pystynyt pelaamaan ratkaisuotteluita. Hän voitti maailmanmestaruuden vuonna 1991 ja saavutti lisäksi kaksi MM-hopeaa ja yhden MM-pronssin.

"Challe" Berglund edusti kotimaassaan Huddinge IK:ta kausina 1984–1986 ja Nacka HK:ta kaudella 1986–1987 ja siirtyi sitten Elitserienissa pelaavaan Djurgårdens IF:ään, jossa hän voitti Ruotsin-mestaruuden vuosina 1989, 1990, 1991, 2000 ja 2001. Hän edusti välillä kaudet 1995–1997 sveitsiläisseura EHC Klotenia ja voitti Sveitsin-mestaruuden vuonna 1996. Hän lopetti pelaajauransa vuonna 2001.

Berglund on toiminut päävalmentajana Väsby IK:ssa kaudella 2004–2005, Timrå IK:ssa kausina 2007–2010, Modo Hockeyssa kaudella 2010–2011 ja Djurgårdens IF:ssä kausina 2011–2013. Viimeksi mainitussa hän on ollut myös general managerina.

Djurgårdens IF on jäädyttänyt Berglundin pelinumeron 2 ja hänen junioriaikojen seuransa IFK Tumba on tehnyt saman numerolle 11.

Charles Berglundin poika Emil Berglund on pelannut jääkiekkoa Ruotsin pääsarjassa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Charles Berglund Sveriges olympiska kommitté. Viitattu 7.6.2020. (ruotsiksi)
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14  Charles Berglund *Eliteprospects*. Viitattu 7.6.2020. (englanniksi)
**HMS Fife** (viirinumero D20) oli Britannian kuninkaallisen laivaston County-luokan hävittäjä.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: County-luokka (hävittäjä)*
Alus tilattiin 26. syyskuuta 1961 Fairfield Shipbuilding and Engineering Companyltä, missä köli laskettiin 1. kesäkuuta 1962. Alus laskettiin vesille 9. heinäkuuta 1964 ja otettiin palvelukseen 21. kesäkuuta 1966.

Palvelus
--------

Aluksen B-torni korvattiin 1970-luvun puolivälissä neljällä Exocet-merimaaliohjuksen laukaisualustalla. Alus oli 1979 Karibianmerellä, jossa se avusti hurrikaani Davidin runtelemaa Dominicaa. Falklandin sodan alkaessa alus oli telakalla eikä se siten osallistunut sotatoimiin. Alus oli 1986 modernisoitavana, jolloin se muunnettiin koululaivaksi ja sen Sea Slug -ohjustenlaukaisualustat poistettiin. Poistolla saatiin lisää majoitus- ja opetustiloja.

Alus teki *HMS Junon* kanssa koulutuspurjehduksen Suurille järville ja vieraili muun muassa toukokuussa 1997 Chicagossa. Palattuaan Britteinsaarille kadetit laskettiin maihin Dartmouthissa, josta alus jatkoi matkaansa Portsmouthiin. Se poistettiin palveluksesta kesäkuussa.

Chilen laivasto
---------------

Chilen laivaston *Blanco Encalada*
*Fife* myytiin 12. elokuuta Chilelle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä *Blanco Encalada*. Alus modernisoitiin Chileen saavuttuaan Talcahuanossa, jolloin hyödynnettiin poistetun Sea Slug järjestelmän jättämää vapaata tilaa rakentamalla suurempi hangaari. Alus vapautui telakalta toukokuussa 1988. Aluksen Sea Cat -ohjukset korvattiin 1996 Barak 1 -ilmatorjuntaohjusjärjestelmällä.

Alus poistettiin palveluksesta 12. joulukuuta 2003 ja myytiin romutettavaksi marraskuussa 2005.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:HMS Fife (D20)

Lähteet
-------

* Colledge, J. J. & Warlow, Ben: *Ships of the Royal Navy - The Complete Record of all Fighting Ships of the Royal Navy from the 15th Century to the Present*. Newbury, UK: Casemate, 2010. ISBN 978-1-935149-07-1. (englanniksi)
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1947–1995*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1995. ISBN 0-85177-605-1. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Gardiner, Robert s. 508

*County*-luokan hävittäjät

|  |  |
| --- | --- |
| Royal Navy | *HMS Devonshire* - *HMS Hampshire* - *HMS London* - *HMS Kent* - *HMS Fife* - *HMS Glamorgan* - *HMS Antrim* - *HMS Norfolk* |
| Chilen laivasto | *Almirante Cochrane* - *Almirante Latorre* - *Blanco Encalada* - *Capitán Prat* |
| Pakistanin laivasto | *Babur* |

|  |
| --- |
| Edeltäjä: *Daring*-luokka – Seuraaja: *Tyypin 82* hävittäjät |
**Bình Giãn taistelu** oli pääasiassa etelävietnamilaisten ja vietkongin joukkojen välillä käyty taistelu 28. joulukuuta 1964 – 1. tammikuuta 1965 Bình Giãn kylän hallinnasta nykyisessä Bà Rịa-Vũng Tàun maakunnassa. Taistelussa sai surmansa myös muutama yhdysvaltalainen sotilasneuvonantaja.

Tausta
------

Bình Giã on kylä tuolloisen Etelä-Vietnamin pääkaupunki Saigonin kaakkoispuolella silloisessa Phước Tuyn maakunnassa eli nykyisessä Bà Rịa-Vũng Tàun maakunnassa. Vuonna 1964 kylän asukasluku oli noin 6 000. Huomattava osa heistä oli Vietnamin jaon jälkeen vuonna 1954 saapuneita katolisia pakolaisia Pohjois-Vietnamista. Vuonna 1964 alueelle oli siirtynyt vietkongin 9. divisioonan joukkoja, jotka saivat täydennyksiä Pohjois-Vietnamista mereltä käsin.

Taistelu
--------

Taistelut Bình Giãssa alkoivat aamulla 28. joulukuuta 1964 vietkongin 9. divisioonan pataljoonan hyökätessä etelävietnamilaisten joukkojen puolustamaan Bình Giãan. Hyökkäys oli siihen asti vietkongin toteuttamista suurin. Vietkongin hyökkäyksen onnistuttua Etelä-Vietnam yritti vahvistaa joukkojaan alueella, mutta helikoptereilla saapuneet joukot väijytettiin laskeutumisalueella. Selvityneet pakenivat paikalliseen kirkkoon. Seuraavana päivänä Bình Giãn eteläpuolelle tuotiin lisää joukkoja edelleen helikoptereilla. Laskeutuminen onnistui tällä kertaa, mutta joukkojen tekemä hyökkäys vietkongin asemiin torjuttiin. Aamulla 30. joulukuuta paikalle saapui etelävietnamilaisen merijalkaväen joukkoja. Tällä kertaa etelävietnamilaisten onnistui vallata takaisin Bình Giãn kylä, mutta vain koska vietkongin joukot olivat jo vetäytyneet kohti koillista. Yöllä seurasi vielä vietkongin uusi hyökkäys, joka onnistuttiin lyömään takaisin.

31. joulukuuta merijalkaväki sai määräyksen hyökätä alas ammutulle helikopterille läheisellä kumipuuplantaasilla. Hyökkäävät joukot joutuivat vietkongin väijytykseen. Suurten tappioiden jälkeen joukkojen oli vetäydyttävä takaisin Bình Giãan. 1. tammikuuta paikalle saapui vahvistuksina maahanlaskujoukkoja, mutta vietkong oli jälleen jo vetäytynyt pois taistelualueelta.

Seuraukset
----------

Vietkong piti lehdistötilaisuuden 4. tammikuuta 1965. Vietkong julisti taistelun voitoksi ja ilmoitti 2 000:n etelävietnamilaisen ja 28:n amerikkalaisen saaneen surmansa. Lisäksi vietkongin mukaan 27 sotilasajoneuvoa ja 24 lentokonetta oltiin tuhottu. Etelävietnamilaisten oikeat tappiot olivat arviolta 200 ja heidän lisäkseen surmansa oli saanut 5 yhdysvaltalaista sotilasneuvonantajaa. Vietkongin tappiot olivat arviolta 250 kaatunutta. Taistelu oli herätys vietkongin taistelukyvykkyydestä. Sen joukot olivat hyvin koulutettuja ja aseistettuja. Taistelu oli myös esimerkki tulevista taisteluista, joissa sekoittui sissisota ja tyypillisempi sodankäynti.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Spencer C. Tucker: *The Encyclopedia of the Vietnam War*, s. 106–107. Toinen painos. ABC-CLIO, 2011. ISBN 978-1-85109-960-3. (englanniksi)
**Bénéna** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Ségoun alueen Tominianin piirissä Malissa. Se sijaitsee lähellä Burkina Fason rajaa 30 kilometriä Tominianista kaakkoon. Kunnassa on 17 900 asukasta (vuonna 2009).

Bénénan kunnan pinta-ala on 495 neliökilometriä. Se rajoittuu etelässä Tominianin piirin Mandiakuyn, lännessä Sanékuyn ja Yasson sekä pohjoisessa Tominianin ja Koulan kuntiin ja idässä Burkina Fasoon.

Kuntaan kuuluu 26 kylää. Asukkaat ovat etupäässä boboja (bwa) ja markoja (dafing). Lisäksi on jonkin verran moseja, boloneja ja fulbeja. Vallitsevat uskonnot ovat kristinusko, animismi ja islam.

Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito ja keräily. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi ja fonio sekä myytäväksi kasvatetut maapähkinä ja seesami. Kotieläimiä ovat lampaat, vuohet, aasit, naudat ja siipikarja. Naiset keräilevät hedelmiä metsistä. Lisäksi tehdään käsitöitä ja harjoitetaan pienimuotoista kaupankäyntiä. Bénénassa pidetään viikoittaiset markkinat.

Bénénan kautta kulkee Burkin Fasoon johtava maantie RN14. Palveluihin kuuluu kaksi julkista alakoulua ja yläkoulu, kahdeksan kyläkoulua, katolinen ala- ja yläkoulu sekä terveysasema.

Lähteet
-------

1. 1 2  4ème recensement général de la population et de l’habitat. Résultats définitifs, tome 0: Répertoire des villages *instat-mali.org*.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 26.6.2015. (ranskaksi)
2. 1 2 3 4  Plan de Securite Alimentaire: Commune Rurale de Benena 2007–2011 *fsg.afre.msu.edu*.  Arkistoitu 6.3.2016. Viitattu 26.6.2015. (ranskaksi)
3. ↑  Mali - Région de Ségou: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 26.6.2015. (ranskaksi)
Fredrika Wetterhoff, valokuva: K. E. Ståhlberg.
**Fredrika Sofia Wetterhoff** (14. tammikuuta 1844 Helsinki – 14. huhtikuuta 1905 Hämeenlinna) oli suomalainen pedagogi, joka vuonna 1885 perusti nimeään kantavan ompelu- ja kudontakoulun, "Työkoulun", joka myöhemmin sai nimekseen Fredrika Wetterhoffin kotiteollisuusopettajaopisto ja liitettiin lopulta Hämeen ammattikorkeakouluun.

Fredrika Wetterhoff vietti lapsuutensa Inkalan kartanossa Hattulassa, jonne perheen isä, laamanni Georg Adolf Wetterhoff ja äiti Sofia Juliana Karolina Stjernvall veivät perheensä Krimin sodan aikana. Fredrika Wetterhoff toimi kotiopettajana Kuljun kartanossa, opiskeli suomen kielen ja kiinnostui kansakoulun perustamisesta Hattulaan. 1872 perhe muutti Hämeenlinnaan, mutta Fredrika Wetterhoff lähti Pariisiin opiskelemaan. Myöhemmin Tukholmassa opiskellessaan hän tutustui naisasianaisiin ja työväestön sivistysharrastuksiin ja sai herätteen ryhtyä kehittämään koulutusta kansannaisille. Tästä sai alkunsa idea käsityökoulusta, joka syntyi 1885. Wetterhoff testamenttasi omaisuutensa koululle. Fredrika Wetterhoff -säätiö toimii nykyisin itsenäisenä, ja sen tehtävänä on löytää kotiteollisuudelle uusia, nykyaikaan sopivia toimintamuotoja ja tuotteita.

Wetterhoffin sisaruksia olivat voimisteluopettaja Mathilda Asp, kirjailija Onni Wetterhoff ja toimittaja, kirjailija Karl Gustaf Wetterhoff.

Lähteet
-------

* Aura Korppi-Tommola: / Wetterhoff, Fredrika (1844–1905) *Kansallisbiografia-verkkojulkaisu*.  24.2.2000. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.

### Viitteet

1. ↑  Wetterhoff (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Autio, Veli-Matti: / Wetterhoff-suku *Kansallisbiografia-verkkojulkaisu*.  30.7.2007. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 20.4.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Wetterhoff-säätiö (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Biografiskt Lexikon
* Uppslagsverket Finland
* Biografiasampo

 |

 |
**Kurt Knispel** (20. syyskuuta 1921 – 28. huhtikuuta 1945) oli saksalainen sotilas, panssarivaunun lataaja, ampuja ja lopulta vaununjohtaja toisessa maailmansodassa. Hän tuhosi 168 tankkia, ja varmistamattomat mukaan luettuina 195. Hänet on laskettu Johannes Bölterin, Ernst Barkmannin, Otto Cariuksen ja Michael Wittmannin ohella yhdeksi parhaista vaununjohtajista. Hän oli syntynyt Salisfeldissa (Salisov) Tšekkoslovakiassa. Vuonna 1940 vapauduttuaan työstään autotehtaassa hän liittyi Saksan armeijaan. Hän otti osaa operaatio Barbarossaan Saksan LVII armeijakunnassa luutnantti Hellmanin panssarivaunun lataajana. Hän taisteli Stalingradin lähellä Yarzevossa, Kaukasuksella ja otti osaa Leningradin piiritykseen. Knispel osallistui taisteluihin myös mm. Vinnitsassa, Jampolissa ja Korsunin motissa. Hänet siirrettiin Normandiaan, jossa hän osallistui vetäytymistaisteluihin. Sieltä yksikkö siirrettiin takaisin itärintamalle. Knispel ansaitsi I ja II luokan rautaristin ja kultaisen Saksan ristin. Hän kaatui taistelussa Wostitzissa juuri ennen Saksan antautumista.

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |

 |
**Cantiere Navale Triestino** oli italialainen Monfalconessa sijainnut telakka, jonka Cosulichin suku perusti 1908 ja se lakkautettiin 1929. Telakan omistaa nykyisin Fincantieri.

Cosulichin suku perusti vuonna 1908 Cantiere Navali Triestinon (CNT) Monfalconeen. Yhtiö oli italialainen, vaikka sen telakka sijaitsikin silloisen Itävalta-Unkarin alueella Monfalconessa. Ensimmäisen maailmansodan alettua CNT valmisti sekä kauppa- että sotalaivoja kuten Itävalta-Unkarin laivaston risteilijän *SMS Saidan*. Italian julistettua sodan Itävalta-Unkarille vuonna 1915 jättivät telakan italialaiset työntekijät työnsä ja telakka-alueen ollessa liian lähellä rintamalinjaa, jotta työt olisivat voineet jatkua. Italian maavoimat miehittivät alueen 8. kesäkuuta ja telakka oli Itävalta-Unkarin tykistön tulen alla heinäkuusta syyskuuhun osana Isonzon taistelua. Telakka jatkoi toimintaansa saatuaan vuokrattua tiloja Budapestista DDSG:n telakalta sekä Polan laivastontelakalta. Sodan aikana telakka valmisti Itävalta-Unkarin laivastolle U-27 -luokan sukellusveneitä.

Sodan päätyttyä Triesten alue liitettiin Italiaan ja telakka jatkoi toimintaansa Italiassa valmistaen Italian kuninkaallisen laivaston ja kauppamerenkulun tarvitsemia aluksia. Vuonna 1923 yhtiöstä irrotettiin lentokonetoiminnot, joista muodostettiin CANTin lentokoneyhtiö. Vuonna 1929 CNT yhdistyi Stabilimento Tecnico Triestinon kanssa muodostaen Cantieri Riuniti dell'Adriaticon (CRDA). CNT:n telakka sai täten uuden nimen CRDA Monfalcone ja se erikoistui sukellusveneiden valmistukseen. Ennen toista maailmansotaa valmistetuista sadasta sukellusveneestä Monfalconessa valmistettiin 47.

CRDA Monfalconen telakka liitettiin osaksi Fincantieria vuonna 1984.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Cantieri Navale Triestino
**Cantorin lause** on joukko-opin lause, joka sanoo että joukon mahtavuus ei ole sama kuin potenssijoukkonsa. Tällä tiedolla voidaan helposti osoittaa lisätulos, jonka mukaan potenssijoukko on aina alkuperäistä joukkoa mahtavampi. On nopeasti havaittavissa, että lause pätee äärellisille joukoille, mutta lause on todistettu oikeaksi myös äärettömien joukkojen kohdalla.

Todistus
--------

Kaksi joukkoa ovat yhtä mahtavat jos ja vain jos niiden välille voidaan muodostaa bijektio, ts mikäli näiden kahden eri joukon alkiot saadaan jollakin tavalla järjestettyä pareiksi kattaen molemmista joukoista kaikki alkiot. Cantorin lauseen todistamiseksi riittää siis osoittaa, että millekään joukolle *A* ei ole olemassa surjektiivista funktiota *A*:sta sen potenssijoukkoon, eli täytyy löytää ainakin yksi *A*:n osajoukko *B*, jolla ei ole alkukuvaa *A*:ssa. Se löytyy seuraavasti:

{\displaystyle B=\left\{\,x\in A:x\not \in f(x)\,\right\}.}
Tämähän tarkoittaa määritelmänsä nojalla, että jokaiselle A:n alkiolle x pätee {\displaystyle x\in B} jos ja vain jos {\displaystyle x\notin f(x)}. Millekään x:lle ei päde {\displaystyle f(x)=B}, eli toisin sanoen B ei kuulu f:n arvojoukkoon. Näin ollen potenssijoukon mahtavuus on suurempi.

Tulos voidaan tarkastaa vastaoletuksella: {\displaystyle f:A\to {\mathcal {P}}(A)} on bijektio, joten se on surjektio. Tällöin on olemassa a \in A siten, että {\displaystyle f(a)=B}. Nyt {\displaystyle a\in B\iff a\notin f(a)\iff a\notin B}, missä ensimmäinen ekvivalenssi saadaan B:n määritelmästä ja toinen ekvivalenssi oletuksesta {\displaystyle f(a)=B}. Ollaan päädytty ristiriitaan, joten ei ole olemassa a \in A siten, että {\displaystyle f(a)=B}. Näin ollen ei ole olemassa surjektiota {\displaystyle f:A\to {\mathcal {P}}(A)}, joten joukot A ja {\displaystyle {\mathcal {P}}(A)} eivät ole yhtä mahtavia.

Historiaa
---------

Georg Cantor todisti lauseen vuonna 1891 julkaisussa *Über eine elementare Frage der Mannigfaltigkeitslehre*. Samassa julkaisussa hän todisti reaalilukujen numeroitumattomuuden.

Kirjallisuutta
--------------

* Lipschutz, Seymour: *Set Theory and Related Topics*. McGraw-Hill, 1964. ISBN 0-07-037986-6.
Canto General – Suuri laulu. Käsiohjelma.
**Canto General** on kreikkalaisen Míkis Theodorákisin 1975 säveltämä oratorio Pablo Nerudan runoihin. Teos on sävelletty kuorolle, nais- ja miessolistille, busukille ja orkesterille. Nerudan alkuperäinen runoteos *Canto General* on 15-osainen ja sisältää 231 runoa. Ensimmäiset laulut Nerudan runokokoelmaan Theodorákis sävelsi Chilen presidentin Salvador Allenden pyynnöstä 1971. Ensimmäinen seitsemän laulun kokonaisuus piti esittää Santiago de Chilen stadionilla 1973, mutta Pinochetin vallankaappaus teki stadionista kuolemanleirin.

Oratorion kantaesityksessä solisteina lauloivat María Farantoúri, Arja Saijonmaa ja Pétros Pandís.

Osat
----

1. *Algunas bestias*
2. *Voy a vivir (1949)*
3. *Los libertadores*
4. *A mi partido*
5. *Lautaro*
6. *Vienen los pájaros*
7. *Sandino*
8. *Neruda Requiem Aeternam*
9. *La United Fruit Co.*
10. *Vegetaciones*
11. *Amor América (1400)*
12. *A Emiliano Zapata*
13. *América insurrecta (1800)*

Teoksen kokonaiskesto on noin 110 minuuttia.

*Canto General – Suuri laulu* Suomessa
--------------------------------------

Mikis Theodorakis harjoittaa *Canto General* -konsertin orkesteria ja kuoroa Yleisradion harjoitushuoneessa.
### Konserttiesitys

Suomessa *Canto General* esitettiin Helsingin Kulttuuritalossa joulukuussa 1981. Míkis Theodorákis kävi johtamassa konsertin, jonka tuotti Yleisradio. Kuorona oli Koiton Laulu ja solisteina Arja Saijonmaa sekä Tapani Kansa. Konsertista tehtiin kaksiosainen TV-ohjelma nimellä *Canto General – Suuri laulu*. TV1:n Viihdetoimituksen TV-taltioinnin ohjasi Erkki Pohjanheimo. Ohjelma toteutettiin monikameratuotantona Yleisradion ulkotuotantoautolla. TV-ohjelman 1. osan ensiesitys oli TV1:ssä 23. tammikuuta 1982 ja 2. osan 6. helmikuuta 1982. *Canto General – Suuri laulu* sai kunniamaininnan Venla-kilpailussa 1982.

TV-ohjelmien kestot: 1. osa 67'53" ja 2. osa 52'27

### TV-taltioinnin tekijät

* Tuottaja-ohjaaja: Erkki Pohjanheimo
* Kuvaaja: Ilkka Jaakola
* Musiikin äänitys: Kari Tamminen
* Lavastus: Reijo Puttonen

Lähteet
-------

1. ↑  Tuuli, Markku: Canto General – suuri laulu.  *Katso!*, 1982, nro 3.
2. ↑  Mikis Theodorakiksen Suuri laulu Suomessa.  *Keski-Uusimaa*, 2.12.1981.
3. ↑  Timonen, Kaarina: Koiton laulun suuri urakka.  *Ilta-Sanomat*, 4.12.1981.
4. ↑  Niiniluoto, Maarit: Theodorakis räjäytti kaamoksen.  *Iltalehti*, 5.12.1981.
5. ↑  Lampila, Hannu-Ilari: Välittömästi avautuvaa sävelkieltä.  *Helsingin Sanomat*, 2.4.1983, s. 63. Artikkelin maksullinen verkkoversio.. Viitattu 1.1.2022.
6. ↑  Timonen, Kaarina: Uljas Canto General nyt kokonaisena radiossa ja tv:ssä.  *Ilta-Sanomat*, 2.4.1983.
7. ↑


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz release group

 |

 |
La Mano (suom. "käsi") on Tukholmassa sijaitseva muistomerkki, joka on omistettu Espanjan sisällissodasssa vuosina 1936-1938 taistelleille ruotsalaisille vapaaehtoisille. Vuonna 1977 paljastetun muistimerkin on tehnyt kuvanveistäjä Liss Eriksson. Veistos sijaitsee Katarinavägenin varrella Södermalmin kaupunginosassa.

Muistomerkki on neljä metriä korkea graniittinen käsi, jonka jalustassa on teksti *"Av 500 svenskar som år 1936-38 kämpade för Spaniens demokrati stupade var tredje. De gav sitt yttersta vid Madrid, Jarama, Guadalajara, Brunete, Teruel, Aragon, Ebro. Vandrare, stanna – minns dem med stolthet."* Kokonaisuuteen kuuluu myös kuvanveistäjä Göran Langen suunnittelema kivilaatta, johon on kaiverrettu Espanjan kartta ja merkitty sodan tärkeimpiä taistelupaikkoja.

Veistos on pystytetty Södermalmiin, koska suuri osa Thälmann-pataljoonassa taistelleista ruotsalaisista oli kotoisin Södermalmin työläiskaupunginosasta. Vappuna muistomerkillä on keskusammattijärjestö LO:n järjestämä vuosittainen kokoontuminen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  La Mano Tukholman kaupunginmuseo. Viitattu 12.5.2022. (ruotsiksi)
2. ↑  Nu kör vi Första maj - hjälp oss att nå ut  28.4.2021. LO-distriktet i Stockholm. Viitattu 12.5.2022. (ruotsiksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **La Mano** Wikimedia Commonsissa
**Jason Grégory Marianne Denayer** (s. 28. kesäkuuta 1995 Jette) on belgialainen jalkapalloilija, joka pelaa ranskalaisessa Olympique Lyonnais'ssa. Oikeajalkainen Denayer on pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän kuuluu myös Belgian jalkapallomaajoukkueeseen.

Ura
---

### Seurajoukkueura

Denayer siirtyi Manchester Cityyn vuonna 2013 ranskalaisesta jalkapalloakatemiasta. Kauden 2014–2015 hän oli lainalla Skotlannin valioliigan Celtic FC:ssä, jossa hän pelasi 29 ottelua viimeistellen viisi maalia ja juhlien kauden päätteeksi valioliigan ja Skotlannin liigacupin voittoa. Hän debytoi kauden aikana myös Eurooppa-liigassa. Denayer valittiin myös liigan tähdistöön.

Kesällä 2015 Denayer palasi takaisin Manchester Cityyn ja pääsi seuran edustusjoukkueeseen mukaan. Hänet kuitenkin lainattiin elokuun lopussa kauden mittaisella lainasopimuksella Turkin Superliigassa pelaavaan Galatasarayhin. Hän debytoi Mestarien liigan ottelussa Atlético Madridia vastaan syyskuussa 2015.

Sittemmin Denayer pelasi lainasopimuksella englantilaisseura Sunderlandissa ja uudelleen Galatasarayssa, kunnes kesällä 2018 hänet myytiin ranskalaisseura Olympique Lyonnais'hen.

### Maajoukkueura

Denayerin äiti on kongolainen ja isä belgialainen, joten hän olisi voinut valita Belgian sijaan maajoukkueekseen myös äitinsä kotimaan. Denayer on kuitenkin pelannut Belgian nuorten maajoukkueissa. Hän debytoi Belgian A-maajoukkueessa maaliskuussa 2015 EM-karsintaottelussa Israelia vastaan. Hän pelasi EM-kilpailuissa 2016 tappiollisen puolivälieräottelun Walesia vastaan alusta loppuun. Hän teki maalin syyskuussa 2020 Kansojen liigan ottelussa Tanskaa vastaan.

Saavutukset
-----------

**Celtic FC**

* Skotlannin Valioliiga: 2014–2015
* Skotlannin liigacup: 2014–2015

**Galatasaray SK**

* Turkin Superliiga: 2017–2018
* Turkin cup: 2015–20156

**Henkilökohtainen**

* Skotlannin Valioliigan tähdistöjoukkue: 2014–2015

Lähteet
-------

1. 1 2 3
2. ↑
3. ↑  Searles, Michael: Manchester City defender Jason Denayer joins Lyon in permanent £12m deal after failing to force his way into Pep Guardiola's squad *Daily Mail*.  21.8.2018. Viitattu 7.10.2018. (englanniksi)
4. ↑  Denayer, Jason *national-football-teams.com*. Viitattu 21.3.2016. (englanniksi)

  

Belgian joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2016
1 Courtois |
2 Alderweireld |
3 Vermaelen |
4 Nainggolan |
5 Vertonghen |
6 Witsel |
7 De Bruyne |
8 Fellaini |
9 R. Lukaku |
10 Hazard |
11 Carrasco |
12 Mignolet |
13 Gillet |
14 Mertens |
15 Denayer |
16 Meunier |
17 Origi |
18 Kabasele |
19 Dembélé |
20 Benteke |
21 J. Lukaku |
22 Batshuayi |
23 Ciman |
Valmentaja Wilmots

Belgian joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2020
1 Courtois |
2 Alderweireld |
3 Vermaelen |
4 Boyata |
5 Vertonghen |
6 Witsel |
7 De Bruyne |
8 Tielemans |
9 Lukaku |
10 E. Hazard |
11 Carrasco |
12 Mignolet |
13 Sels |
14 Mertens |
15 Meunier |
16 T. Hazard |
17 Vanaken |
18 Denayer |
19 Dendoncker |
20 Benteke |
21 Castagne |
22 Chadli |
23 Batshuayi |
24 Trossard |
25 Doku |
26 Praet |
Valmentaja Martínez
**Lämpöässä** on Suomen Lämpöpumpputekniikka Oy:n maalämpöpumppu -tuotemerkki. Lapualla vuodesta 1983 toiminut lämpöpumpputehdas työllistää noin 40 henkilöä. Tuote suunnitellaan ja valmistetaan Suomessa ja sille onkin myönnetty Avainlippu-merkki. Yrityksen tuotteita ovat Lämpöässä Vsi-, Vmi-, Esi-, Emi ja Eli-maalämpöpumput, ÄssäCooling-viilennysyksiköt sekä maalämpökeskukset. Lämpöässän lämmityskohteita ovat kaikki kiinteistöt omakotitaloista suuriin kerrostaloihin. Lämpöässällä on laajasti tuotteita myös rakennusten ja maatalouden jäähdytykseen maalämpöpumpulla sekä ohjausmahdollisuudet erilaisten hybridijärjestelmien ja aurinkolämmityksen ohjaamiseen. Lämpöässä maalämpökeskus, joka on tehtaalla valmiiksi rakennettu suuremman kiinteistön lämpökeskus , joka siirretään suoraan kohteeseen käyttövalmiina. Maalämpökeskus suunnitellaan kohteen lämmitys-, lämmin käyttövesi- ja jäähdytystarpeiden mukaan. Valmis paketti toteutetaan yksien seinien sisään Lämpöässän tehtaalla Lapualla. Lämpöässän Vsi/Esi/Vmi-maalämpöpumpuilla on Euroopan Lämpöpumppuyhdistyksen EHPA-laatumerkintä.

Lähteet
-------

* Lämpöässän kotisivu
* Lämpöässä Youtube
* Lämpöässä Facebook:
* Lämpöässä LinkedIn:

### Viitteet

1. ↑  ÄssäCooling jäähdytysjärjestelmä - Lämpöässä *Lämpöässä*.  Arkistoitu 10.1.2017. Viitattu 9.1.2017.
2. ↑  The First EHPA European Heat Pump Quality Label in Finland Has Been Awarded (Arkistoitu – Internet Archive), Suomen Lämpöpumppuyhdistys, kesäkuu 2014. Viitattu 8.7.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Suomen Lämpöpumpputekniikka Oy:n historiikki 1983–2003 (pdf) (Arkistoitu – Internet Archive)
**Aleksi Kirjonen** (s. 29. toukokuuta 1993 Porvoo) on suomalainen vammaisurheilija, joka kilpailee keihäänheitossa, kiekonheitossa ja kuulantyönnössä. Kirjosen jalat ovat olleet toiminnattomat syntymästä asti ja hän onkin pyörätuolissa. Kirjonen edustaa Espoon Tapioita ja hänen valmentajanaan toimii Markku Niinimäki. Kirjonen kilpailee F56-luokassa.

Kirjonen saavutti MM-pronssia kuulantyönnöstä vuoden 2013 MM-kilpailuista Lyonista. EM-kilpailuista hänellä on kultaa keihäänheitosta vuodelta 2014, pronssia samalta vuodelta kuulantyönnöstä ja keihäspronssia vuodelta 2014 sekä pronssia kuulantyönnöstä vuodelta 2016 Kirjonen oli mukana vuoden 2012 kesäparalympialaisissa Lontoossa, jossa hän oli kuulantyönnössä 11:s ja keihäänheitossa 12:s.

Kirjonen on myös ensimmäinen eurooppalainen henkilö, joka on tehnyt takaperinvoltin pyörätuolilla Tempuillaan hän haluaa viedä eteenpäin rajoitteet ovat vain omassa päässä sanomaa ja kannustaa muita liikkumaan ja kuuntelemaan unelmiaan. Kirjonen on opiskellut liikuntaneuvojaksi liikuntakeskus Pajulahdessa

Lähteet
-------

* (Arkistoitu – Internet Archive)
* 
* (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. 1 2
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
Markus Suntila TPS:n maalinsuulla
**Maalivahti** on yksi salibandyn pelipaikoista. Maalivahdilla ei ole mailaa. Maalivahti saa ottaa pallon käsiinsä vain ollessaan hänelle merkityllä alueella. Salibandyssä heittotaidolla on pelin avaamisen kannalta keskeinen merkitys.

Varusteet
---------

Salibandymaalivahdin pakollisia varusteita on maski, housut, paita ja kengät. Maalivahdit käyttävät yleensä polvisuojia, topattua rintapanssaria sekä alasuojia. Maalivahti voi myös käyttää ohuita hanskoja, lonkkasuojia ja kyynärpääsuojia. Kenkinä maalivahdit käyttävät usein joko erikseen salibandyyn suunniteltuja kenkiä tai perinteisiä painikenkiä.*lähde?*

Maalivahdin varusteiden tulee sääntöjen mukaan olla vain maalivahdin suojaamiseen, eikä niissä saa olla osia, joiden tarkoitus on peittää maalia.

Tunnettuja maalivahteja
-----------------------

* Roni Tuononen
* Lassi Toriseva
* Hannu Koivisto
* Roger Tonz
* Jani Naumanen
* Peter Sjögren
* Marten Blixt
* Henri Toivoniemi
* Joonas Kaltiainen
* David Rytych
* Tomas Kafka
* Eero Kosonen
* Patrik Åman
* Viktor Klinsten
* Johan Rehn

Lähteet
-------

1. ↑  SSBL:n pelisäännöt Suomen Salibandyliitto ry.  Arkistoitu 2.9.2017. Viitattu 2.9.2017.