recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Kulla Gunnarstorpin linna.
**Kulla Gunnarstorpin linna** (ruots. *Kulla Gunnarstorps slott*) on linna Helsingborgin kunnassa, Ruotsin eteläisessä Skånen maakunnassa. Linnan alue käsittää 1500-luvulta ja 1800-luvulta peräisin olevat linnat.

Historia
--------

Parsbergin-suvun hallinnoiman Kulla Gunnarstorpin nimenä oli 1400-luvun lopulla Gundestrup. 1500-luvun keskivälin paikkeilla se siirtyi valtakunnanraati Jörgen Brahelle. Brahe pystytti Kulla Gunnarstorpin vanhan linnan (*borg*), joka on edelleen olemassa. 1639 linnan alueineen osti Axel Eriksen Rosenkrantz. 

Vuonna 1775 Kulla Gunnarstorp myytiin kreivi Gustav Adolf Sparrelle, jonka lesken kuoltua linna siirtyi kreivi Sparren tyttärenpojalle Gustaf Adolf Fredrik De la Gardielle. Tämän kuoltua Kulla Gunnarstorpin haltijaksi tuli hänen isänsä, Jacob De la Gardie. Hän myi Kulla Gunnarstorpin vuonna 1837 kreivi Carl De Geer av Leufstalle. 

De Geerin kuoltua vuonna 1861 Kulla Gunnarstorpin peri hänen veljenpoikansa Baltzar von Platen, joka rakennutti alueelle uuden linnan vuosina 1865–1868. Uuden linnan suunnittelusta vastasi tanskalainen arkkitehti Christian Zwingmann. Myöhemmin linnan peri von Platenin tytär, Axel Wachtmeisterin puoliso Elisabeth von Platen. Wachtmeisterin suvulla linna pysyi vuoteen 1978, jolloin Gustav Trolle peri linnan ja sen alueet äidiltään Charlotelta (o. s. Wachtmeister).

Aiheesta muualla
----------------

* Tietoa Kulla Gunnarstorpin linnasta (Arkistoitu – Internet Archive) (ruotsiksi)
* Slottsguiden (ruotsiksi)
**Achláda** (kreik. Αχλάδα) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Malevízin kuntaan, Iraklionin alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylän väkiluku on 57 (vuonna 2011).

Achládan kylä, suomeksi "Villipäärynä", sijaitsee noin 23 kilometriä luoteeseen Iraklionin kaupungista. Se mainitaan ensimmäisen kerran venetsialaisvallan aikaisissa lähteissä. Kylän tärkein kirkko on omistettu Pyhälle Johannekselle (*Ágios Ioánnis*) ja Pyhälle Tryfonille (*Ágios Trýfonas*).

Achláda muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Αχλάδας, *Topikí Koinótita Achládas*), johon kuuluvat varsinaisen Achládan kylän lisäksi kylät Agía Pelagía, Ammoúdi, Lygariá, Madés, Mononáftis ja Xirókampos. Koko yhdyskunnan väkiluku on 1 015. Aiemmin Achláda kuului Gázin kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Malevízin kunnan Gázin kunnallisyksikköön.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. ↑  Αχλάδα *Original Crete*. Viitattu 6.9.2021.
**Kulkukoirat** on suomalainen tanssiorkesteri, joka perustettiin 90-luvulla alun perin Topi Sorsakosken taustabändiksi. Orkesterin nimen keksivät Topi Sorsakoski ja Juhani Mansikkamäki yhdessä.

Historia
--------

### Kalle Kaaja & Kulkukoirat

Kalle Kaaja korvasi vuonna 2012 Topi Sorsakosken, joka lauloi Kulkukoirien kanssa.  Ennen Kulkukoirien solistiksi ryhtymistä Kalle oli yhtyeen basistina, ja lisäksi hän on ollut laulajana muutamissa yhtyeissä kuten Kalle Kaaja & Caravan. Kalle Kaaja & Kulkukoirat osallistui vuoden 2012 Syksyn Sävel -kilpailuun kappaleella "Sielusi kaipaa".  Kalle ja Ari kuuluvat myös Made In Finland Band -kokoonpanoon.

### Nimestä kiistaa

Kulkukoirat-nimen käyttö Kalle Kaajan keikkakokoonpanona aiheutti paljon kiistaa sillä Tapani Puranen oli rekisteröitynyt nimen omaan käyttöön vuonna 2014 ja vuonna 2016 Kalle Kaajan nykyisen kokoonpanon nimi päätettiin hylätä kokonaan. Niinpä Kalle Kaaja keikkaili vuosina 2016-2019 Antti Tammilehdon Yhtyeen kanssa ja nykyään hänellä on uusi taustakokoonpano.

### Maija Tenkanen & Kulkukoirat

Vuonna 2015 Kulkukoirat-yhtyeessä vaihtui solisti ja nykyään yhtye keikkaileekin nimellä Maija Tenkanen & Kulkukoirat. Yhtye julkaisi singlen "Peto" vuonna 2016. Singlellä esiintyy varsinaisen kokoonpanon lisäksi myös vierailevat muusikot Ilona Heinonen (pasuuna), Maiju Virtanen (saksofoni) ja
Antero Salonen (trumpetti).

Jäsenet
-------

### Kalle Kaaja & Kulkukoirat (2012-2015)

* Kalle Kaaja – laulu
* Jyrki Telilä – kitara
* Ari "Arvi" Ylimys – kitara, laulu
* Veli "Veli" Hakala – basso
* Harri "Oinari" Vainionpää – rummut ja laulu

### Maija Tenkanen & Kulkukoirat (2016-)

* Maija Tenkanen - laulu
* Tapani Puranen - koskettimet
* Riku Jokinen - kitarat, taustalaulu
* Antero Kulju - basso, taustalaulu
* Jarmo Kirsilä - rummut

Valikoitu diskografia
---------------------

### Albumit

* *Matkamies maan*  (2012, EMI)

### Singlet

* *Peto* (2016, MagnumMusic)

Lähteet
-------

1. 1 2  Topi Sorsakosken Kulkukoirat-bändin nimestä ilmiriita *Ilta-Sanomat*.  24.2.2016. Viitattu 14.11.2017.
2. ↑
3. ↑  Kalle Kaaja Syksyn Sävel-kisaan *Ilkka*.  5.10.2012.  Arkistoitu 10.7.2015. Viitattu 8.7.2015.
4. ↑  Made in Finland Band-yhtyeen Facebook-sivut *fi-fi.facebook.com*. Viitattu 8.7.2015.
5. ↑  Nykyhetki *Kalle Kaajan kotisivut*.  Arkistoitu 15.11.2017. Viitattu 14.11.2017.
6. ↑  Suomalaisyhtye julkaisi viimeiseksi jäävän singlensä - kuuntele *Voice.fi*.  23.08.2016. Viitattu 14.11.2017.
7. ↑  Maija Tenkanen & Kulkukoirat - MagnumLive Oy *magnumlive.fi*.  Arkistoitu 15.11.2017. Viitattu 14.11.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Facebook sivut (vanhentunut linkki)
**Elina Arponen** on suomalainen pelialan sarjayrittäjä. Hän on perustanut yhdessä Ville-Kalle Arposen kanssa vuonna 2011 Tribe Studios -pelifirman. Tribe on toiminut toukokuusta 2015 asti nimellä Palringo Finland**.**

Pelit alkoivat kiinnostaa Arposta toden teolla 90-luvulla. Arponen innostui netin tuomista mahdollisuuksista niin paljon, että haki opiskelemaan alaa. Teknillisessä korkeakoulussa hän päätti selvittää, millaisia elämyksiä tietokoneella voi ihmisille luoda.*lähde?*

Arponen on toiminut pelialalla neljässä eri yrityksessä, joista kahta hän on ollut perustamassa.

Tällä hetkellä Arponen työskentelee pelejä tekevän Quicksave-yrityksen toimitusjohtajana. Yritys tekee muun muassa pelejä erilaisten chat-palveluiden yhteyteen, kuten Facebookin Messenger-palveluun. Helmikuussa 2020 Quicksaven kehittämä chattipeli sai lisenssin Facebookin Instant Games -alustalle. Se, että pelit ovat integroituina pikaviestinsovellukseen, oli tuolloin verrattain uusi asia.

Lähteet
-------

1. ↑  Elina Lappalainen: Pelit menevät Facebook Messengeriin - Sarjayrittäjä Elina Arponen raivaa tietä isossa kanavassa *Talouselämä*. Viitattu 19.3.2021.
2. ↑  Peliala imaisi Elina Arposen mukaansa *yle.fi*. Viitattu 19.3.2021.
3. ↑  Pelintekijä Elina Arponen innostuu elämyksistä – ainutlaatuinen lasten pelikiertue starttasi *Helsingin Uutiset*.  5.11.2018. Viitattu 19.3.2021.
4. ↑  Piritta Palokangas: Suomalaiset pelintekijät nappasivat legendaarisen lisenssin – Rambo rymistelee jälleen pelikentälle, mutta täysin uudella tavalla *Mikrobitti*. Viitattu 19.3.2021.
Elin Rombo
**Elin Rombo** (s. 29. tammikuuta 1976) on ruotsalainen ooppera- ja konserttilaulaja, joka on äänialaltaan sopraano.

Rombo opiskeli kanadalaisessa Brandonin yliopistossa sekä Tukholman Oopperakorkeakoulussa, josta valmistui vuonna 2003. Hän teki opiskeluaikanaan debyyttinsä Ruotsin kuninkaallisessa oopperassa esiintymällä Christan roolissa Leoš Janáčekin oopperassa *Tapaus Makropulos*. Hänelle myönnettiin vuonna 2009 Birgit Nilsson -stipendi. Marraskuussa 2013 hän sai *hovsångerska*-nimityksen ja vuonna 2016 kuninkaallisen Litteris et Artibus -mitalin.

Rombo on esiintynyt Ruotsin kuninkaallisen oopperan lisäksi muun muassa Göteborgsoperanissa, Malmön oopperassa, Varsovan Teatr Wielkissä, Pariisin oopperassa, Staatsoper Unter den Lindenissä ja Alankomaiden kansallisoopperassa. Hän teki ensimmäisen esiintymisensä Salzburgin musiikkijuhlilla kesällä 2009. Ruotsin kuninkaallisessa oopperassa Rombon roolien joukossa ovat olleet Sophie (*Ruusuritari*), Donna Elvira (*Don Giovanni*), Blanche (*Dialogues des Carmélites*), Musetta (*La bohème*), Fiordiligi (*Così fan tutte*), Mimì (*La bohème*), Susanna (*Figaron häät*) ja Régine Saint Laurent (*Prima Donna*, säveltänyt Rufus Wainwright).

Rombo esiintyi nuoren Batseban roolissa Sven-David Sandströmin *Batseba*-oopperan kantaesityksessä. Hän oli mukana kantaesittämässä myös Philip Glassin oopperaa *Circus Days and Nights* Cirkus Cirkörin ja Malmön oopperan yhteistuotannossa. Catharina Backmanin oopperan *På andra sidan havet* kantaesityksessä häntä kuultiin Iriksen roolissa.

Rombon konserttiohjelmistoon ovat kuuluneet sellaiset teokset kuin *Saksalainen requiem* (Johannes Brahms), Messu nro 2 (Franz Schubert), Requiem (Wolfgang Amadeus Mozart), C-mollimessu (Wolfgang Amadeus Mozart) ja *Jeanne d'Arc au bûcher* (Arthur Honegger). Rombo on kiertänyt ruotsalaiskuoro Orphei Drängarin kanssa.

Lähteet
-------

1. ↑  Elin Rombo (Performer) Opera Online
2. 1 2 3 4 5  Elin Rombo Braathen Artist Management
3. ↑  SYSTRARNA Malmö Opera
4. ↑  Puccini's 'Suor Angelica' and Backmans' 'På andra sidan havet' world premiere from Malmö World Concert Hall


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Yasso** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Ségoun alueen Tominianin piirissä Malissa. Se sijaitsee 20 kilometriä Tominianista lounaaseen. Kunnassa on 13 800 asukasta (vuonna 2009).

Yasson kunta rajoittuu koillisessa Tominianin piirin Tominianin, idässä Bénénan, etelässä Sanékuyn, lännessä Sanin piirin Dahin ja luoteessa Somon kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen.

Kuntaan kuuluu 22 kylää. Asukkaat ovat etupäässä boboja ja markoja (dafing). Vallitsevat uskonnot ovat kristinusko ja animismi.

Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito ja keräily. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi ja fonio sekä myyntiin kasvatettavat maapähkinä ja seesami. Kotieläimiä ovat lampaat, vuohet, aasit, naudat, siipikarja ja siat. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja pienimuotoista kaupankäyntiä.

Palveluihin kuuluvat kaksi julkista alakoulua ja yläkoulu, kahdeksan kyläkoulua ja terveysasema.

Lähteet
-------

1. 1 2  4ème recensement général de la population et de l’habitat. Résultats définitifs, tome 0: Répertoire des villages *instat-mali.org*.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 27.6.2015. (ranskaksi)
2. ↑  Mali - Région de Ségou: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 27.6.2015. (ranskaksi)
3. 1 2 3 4  Plan de Securite Alimentaire: Commune Rurale de Yasso 2007–2011 *fsg.afre.msu.edu*. Viitattu 27.6.2015. (ranskaksi)[vanhentunut linkki]
**Elin Såger** (30. kesäkuuta 1614 Turku – 14. elokuuta 1669 Turku) oli suomalainen talouselämän vaikuttaja 1600-luvulla.

Elin Johanintytär Såger syntyi Turussa Aurajoen itärannan talossa, joka sijaitsee nykyisen Aboa Vetus & Ars Nova -museon alueella. Hänen isänsä Johan Såger (kuoli 1632), alkujaan Sager, oli varakas kauppias, joka oli tullut Turkuun 1590-luvulla Saksan Holsteinin läntisestä maakunnasta Dithmarschenista. Johan Såger jäi leskeksi 1610 ja avioitui uudelleen Elin Plagmanin kanssa, jonka isä Peter Plagman oli Turun vaikutusvaltaisimpia miehiä ja myöhemmin Turun pormestari. Elin Såger oli vanhin vanhempiensa neljästä yhteisestä lapsesta.

Elin Såger avioitui vuonna 1631 kauppias Peter Thorwösten kanssa. Thorwöste hankki omistukseensa Anskun ja Mustion rautaruukit 1647 ja perusti Fiskarsin ruukin 1649. Thorwösten kuoltua vuonna 1659 Elin-rouva ryhtyi johtamaan ruukkeja ja häntä ruvettiin nimittämään patrunessaksi. Hän johti myös suvun Turun kauppahuonetta. Hänen tarmokkuutensa ansiosta kaikki ruukit saivat verohelpotuksia ja muitakin etuja kruunun taholta, ja Peter Thorwösten ottama suuri ulkomainen velka saatiin hoidettua.

Elin Såger selvisi myös monista muista vaikeuksista. Perheen omaisuus tuhoutui tulipalossa Turussa 1656, Mustion ruukissa oli tulipalot 1664 ja 1665, ja Fiskarsin ruukin nippuvasara tuhoutui noin vuonna 1660. Lisäksi Sågerin omistama laiva upposi 1668.

Suomen taloushistorian kannalta katsoen Elin Såger on ollut Suomen vaikutusvaltaisimpia naisia.

Elin Sågerille ja Peter Thorwöstelle syntyi kymmenen lasta, joista kaksi kuoli aivan pienenä. Neljä poikaa kohosi merkittäviin asemiin: kauppias ja valtiopäivämies Hermann Thorwöste (noin 1635–1685 tai 1686) sekä Fiskarsin patruunat Jakob Thorwöste (kuoli 1671), Petter Thorwöste (noin 1640–1703) ja Johan Thorwöste (noin 1636 – kuoli 1712). Neljä tytärtä puolisoineen kohosi myös merkittäviin asemiin Suomessa.

Elin Såger haudattiin Turun tuomiokirkkoon miehensä viereen 15. tammikuuta 1670.

Lähteet
-------

* Anneli Mäkelä-Alitalo: / Såger, Elin (1614–1669) *Kansallisbiografia-verkkojulkaisu*.  1.3.1998. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |
Maatalousmaisemaa laaksossa
**Norjan maatalous** ei ole maan luonnonolosuhteiden johdosta maan pääelinkeinoja. Maatalous keskittyy viljelyksen osalta eteläiseen Norjaan. Esimerkiksi vuonna 1929 viljelysmaana oli vain runsaat kaksi prosenttia maan pinta-alasta ja laidunmaana runsas prosentti. Parhaat viljelysmaat ovat Gudbrandsdalslågenjoen ympäristön maakunnissa, Gudbrandsdalenissa Oslon pohjoispuolella.

Norja kuuluu Euroopan talousalueeseen ETA:an, mutta sitä koskevat Euroopan unionin säännöksistä vain ne, joihin se on itse sitoutunut. Tilakoon muutoskehitys on ollut kuitenkin selvää Norjassakin viimeisen sadan vuoden aikana. Kun vuonna 1933 keskimääräinen tilakoko on ollut alle 0,5 hehtaaria, se on kasvanut. Maa keskittyy enemmän eläintentuotantoon. Vertailussa vuoteen 1933 maassa oli vuonna 2010 yli kaksi miljoona lammasta, määrä hienoisessa nousussa, 67 000 vuohta, määrä selvässä laskussa, 37 000 hevosta, määrä huomattavasti laskenut, 875 000 nautaa, jossa on selkeää laskua sekä 850 000 sikaa, joka on taas selvästi kohonnut 80 vuoden aikana. Poroja arvioitiin olevan 1930-luvulla noin 100 000, nykyisestä määrästä ei ole varmuutta. Porotaloutta pidetään Norjassa perinteisesti saamelaisten elinkeinona. Søgnen ja Hardangerin vuonoalueet ovat vanhastaan tunnettuja puutarhanhoidostaan. Mesjuusto on tunnettu erikoistuote, joka on usein ainakin osittain kutunjuustoa.

Maataloutta opetetaan Åsissa sijaitsevassa Norjan ympäristötieteen ja biologian yliopistossa, joka on entinen Norjan maatalouskorkeakoulu.

Lähteet
-------

1. ↑  Norge: Jordbruket i siffror *Tema EU*.  20.1.2013. Viitattu 19.10.2015.
2. ↑  Richter, Edvard: *Norja*, s. 397–398. Helsinki: Otava, 1935.
3. ↑  Mauri Nieminen: *Poro – Reindeer*, s. 217. Google Books. Helsinki: Books on Demand (omakustanne), 2014. ISBN 9-789-522-869-173.
4. ↑  Om NMBU *nmbu.no*. Viitattu 19.10.2015.
**Spiritukset** (< lat.; m.kreik. πνεῦμα, *pneuma*) ovat henkosmerkkejä, joita käytetään muinaiskreikan polytonisessa ortografiassa kaikkien vokaalilla tai diftongilla alkavien sanojen alussa sekä myös rhoo (ρ) -kirjainten yhteydessä. Merkit ilmaisevat, kuuluuko sanan alkuun tai rhoon perään liittää /h/-äänteenä kuultava henkäys vai ei. Spiritukset ovat muinaiskreikan diakriittisia merkkejä yhdessä mm. painomerkkien kanssa.

Spirituksia on kahdenlaisia:

* Spiritus asper, vahva alkuhenkonen, /h/-äänne lausutaan. Esim. αὑτός, *hautos* = ὁ αὐτός, *ho autos*, ’sama’.
* Spiritus lenis, heikko alkuhenkonen, /h/-äännettä ei lausuta. Esim. αὐτός, *autos*, ’hän itse’.

Henkosmerkit kehittyivät heeta-kirjaimesta, ja niitä alettiin käyttää ortografiassa hellenistisellä kaudella.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kiilunen, Jarmo & Nikki, Nina: *Alfasta oomegaan. Uuden testamentin kreikan tukipaketti*, s. 126, 180, 287. Suomen eksegeettisen seuran julkaisuja 103. Helsinki: Suomen eksegeettinen seura, 2013. ISBN 978-951-9217-58-1.
**Psykososiaalinen lyhytkasvuisuus** on harvinainen häiriötila, joka aiheuttaa lyhytkasvuisuutta, murrosiän viivästymistä, masennusta, omituisia käytöstapoja, kehitysvammaisuutta ja oppimisvaikeuksia. Sen katsotaan johtuvan aivolisäkkeen vajaatoiminnasta eli hypopituitarismista, mikä on seurausta julmasta kohtelusta tai heitteillejätöstä.

Vuonna 2003 päivitetyssä artikkelissa Andrew P. Sirotnak jakoi oireiston kolmeen päätyyppiin. Näistä ensimmäiselle, vauvaiän ryhmälle, ominaista on korkea ennenaikaisen kuoleman vaara ja masentuneisuus. Toisessa ryhmässä oireet, joita ovat masentuneisuus, käytöksen häiriöt ja kasvuhormonin erityksen vajaatoiminta, puhkeavat kolmannen ikävuoden paikkeilla. Kolmannessa ryhmässä oireiden puhkeamisaika on myöhemmässä lapsuusiässä, eivätkä ne ole niin voimakkaita kuin kahdessa muussa päätyypissä.

Psykososiaalinen lyhytkasvuisuus on esiintyvyydeltään varsin harvinainen, eikä sen esiintyvyydestä ole esitetty tietoja. Andrew P. Sirotnakin *Skusen Feral.com* -katsauksessa vuodelta 1995 sen sanotaan kuitenkin olevan yleisintä europidisten ihmisten keskuudessa. 

Psykososiaalisen lyhytkasvuisuuden hoidossa ei kasvuhormonihoidoista ole ollut apua, mutta huoltajien vaihtaminen on nopeuttanut henkilön pituuskasvua. On esitetty, että julmasta kasvuympäristöstä vapautuminen olisi nostanut lapsen älykkyysosamäärää kymmenillä pisteillä.

Peter Pan -kirjojen kirjoittajan J. M. Barrien on yleisesti uskottu kärsineen psykososiaalisesta lyhytkasvuisuudesta.

Aiheesta muualla
----------------

* Karen Munoz:  *I Won't Grow Up: The Causes of Psychogenic Dwarfism* (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
* Kehitysvammahuollon tietopankki: Psykososiaalinen lyhytkasvuisuus (Arkistoitu – Internet Archive)
**Uudenseelanninenglanti** on Uudessa-Seelannissa puhuttava englannin kielen murre. Uudenseelanninenglannille läheisintä sukua oleva englannin murre on australianenglanti. Uuden-Seelannin englanti poikkeaa australianenglannista pääasiassa ääntämiseltään ja lainasanastoltaan. Myös uudenseelanninenglannin sisällä on murre-eroja.

Uudenseelanninenglannissa on myös vaikutteita maorin kielestä. Siinä käytetään toisinaan muun muassa maorinkielisiä tervehdyksiä, kuten "Kia ora!" Lisäksi uudenseelanninenglannin slangiin on lainattu sanoja maorista. 

Uudessa-Seelannissa käytetään myös useita maorista lainaamattomia sanoja, jotka esiintyvät vain Uuden-Seelannin tai Uuden-Seelannin sekä Australian murteissa. Niitä ovat muun muassa:

* **arvo** – iltapäivä
* **brekkie** – aamupala
* **choice!** – loistavaa! hyvä idea!
* **footy** – jalkapallo
* **flash** – viileä, tyylikäs, kallis
* **Jafa** – aucklandilainen; halventavana pidetty
* **Mainland** – Uuden-Seelannin Eteläsaari
* **pom** – brittiläinen henkilö
* **scarfie** – yliopisto-opiskelija, erityisesti Otagon yliopistossa.
* **West Island** – Australia

Oikeinkirjoitus
---------------

Kun brittiläisen ja yhdysvaltalaisen oikeinkirjoituksen välillä on eroa (sanat kuten colour/color ja travelled/traveled), brittiläinen oikeinkirjoitus on universaalisti käytössä Uudessa-Seelannissa.

Aiheesta muualla
----------------

* New Zealand Dictionary Centre (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
	+ New Zealand English in the 21st century (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
* Kiwi Words & Phrases (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
**Uudenseelanninhollantilaiset** ovat Uudessa-Seelannissa asuvia hollantilaisia. Vuoden 2006 väestönlaskennan mukaan Uudessa-Seelannissa asui 28 641 itsensä hollantilaiseksi mieltävää ja 22 101 Alankomaissa syntynyttä. Jonkin asteista hollantilaista perimää on arviolta 100 000 uusiseelantilaisella.

Historia
--------

Ensimmäinen Uuden-Seelannin nähnyt eurooppalainen oli hollantilainen Abel Tasman vuonna 1642. Hänen laivansa ankkuroitui Golden Bayhin, minkä jälkeen neljä hänen miehistönsä jäsentä kuoli yhteenotossa maorien kanssa. Tästä syystä paikka tunnetaan myös nimellä *Murderers Bay*. Hollantilainen kartantekijä antoi alueelle nimen *Nieuw Zeeland* eli Uusi Zeeland. Hollantilaiset eivät kuitenkaan muuttaneet merkittävissä määrin alueelle ennen 1850-luvun puoliväliä, vaikkakin heitä oli ensimmäisten siirtolaisten joukossa. Vuoden 1874 väestönlaskennassa 300 000 siirtolaisen joukossa oli vain 127 Alankomaissa syntynyttä. Kuuluisia varhaisia hollantilaissiirtolaisia olivat muun muassa taidemaalari Petrus van der Velden ja pääministeri Sir Julius Vogel. 1880-luvulla hollantilainen Gerrit van Asch perusti Uuteen-Seelantiin maailman ensimmäisen valtion ylläpitämän koulun kuuroille. 1900-luvulla hollantilaisia kannustettiin muuttamaan Uuteen-Seelantiin heidän "arjalaisuutensa" takia. Toisen maailmansodan jälkeen hollantilaisia tuli pahoin kärsineistä Alankomaista ja lisäksi Alankomaiden Itä-Intiasta, josta tuli myöhemmin itsenäinen Indonesia. Vuosien 1951 ja 1955 välillä Uuteen-Seelantiin tuli 10 583 hollantilaista. Alankomaiden toipuessa sodasta tulijoiden määrä romahti.

Kulttuuri
---------

Hollantilaisen tuulimyllyn jäljennös Foxtonissa.
Hollantilaiset sulautuivat yhteiskuntaan nopeasti, eikä omien juurien ylläpito ollut yleistä. Vuonna 1984 Christchurchissä tehdyn selvityksen mukaan yli puolet hollantilaisista ei osallistunut tai osallistui vain harvoin hollantilaisten järjestöjen toimintaan. Hollantilaisia juuria on sittemmin yritetty elvyttää ja 1990-luvulta lähtien on pyritty järjestämään esimerkiksi hollannin kielen opetusta ja hollannin kielisiä radiolähetyksiä.

Lähteet
-------

1. ↑  Redmer Yska: Dutch - Facts and figures *Te Ara - the Encyclopedia of New Zealand*. Viitattu 4.12.2010. (englanniksi)
2. ↑  Redmer Yska: Dutch - The Dutch contribution *Te Ara - the Encyclopedia of New Zealand*. Viitattu 4.12.2010. (englanniksi)
3. ↑  Redmer Yska: Dutch - First arrivals *Te Ara - the Encyclopedia of New Zealand*. Viitattu 4.12.2010. (englanniksi)
4. ↑  Redmer Yska: Dutch - Migration after 1945 *Te Ara - the Encyclopedia of New Zealand*. Viitattu 4.12.2010. (englanniksi)
5. ↑  Redmer Yska: Dutch - Settling in *Te Ara - the Encyclopedia of New Zealand*. Viitattu 4.12.2010. (englanniksi)
**Hendrik Hofmeyr** (s. 20. marraskuuta 1957 Kapkaupunki) on eteläafrikkalainen säveltäjä. Hän aloitti lapsena pianonsoiton. Hän opiskeli Kapkaupungin yliopistossa musiikkitiedettä vuosina 1976–79 ja sai musiikin kandidaatin arvon; lisäksi hän opiskeli siellä pianonsoittoa Laura Searlen johdolla vuosina 1980–81 ja sai näiden opintojen päätteeksi musiikin maisterin arvon. Hofmeyr täydensi opintojaan pianonsoitossa Alessandro Specchin johdolla Luigi Cherubini -konservatoriossa Firenzessä vuosina 1981–83 ja orkesterinjohdossa Alessandro Pinzautin johdolla 1986–9. Hän opiskeli lisäksi sävellystä Ivan Vandorin johdolla Giovanni Battista Martini -konservatoriossa Bolognassa vuosina 1983–86. Hän palasi Italiasta Etelä-Afrikkaan vuonna 1992 ja sai Kapkaupungin yliopistosta tohtorin arvonsa vuonna 1999.

Hofmeyr on saanut säveltäjänä lukuisia palkintoja, kuten ensipalkinnon Kuningatar Elisabetin musiikkikilpailussa Brysselissä vuonna 1997 teoksella *Raptus*. Hän kuului Stellenboschin yliopiston henkilökuntaan vuosina 1992–98 ja on sittemmin opettanut Kapkaupungin yliopistossa. Hänen teoksiaan on esitetty Afrikassa, Aasiassa, Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa.

Hofmeyr on säveltänyt kymmeniä tilaustöitä, kuten jousikvarteton Hogarth Quartetille, kahden pianon konserton Nettle & Markham -duolle, teoksen Latvian kansalliselle Kamēr-nuorisokuorolle ja partitan kontrabasisti DaXun Zhangille. Monia Hofmeyrin teoksista on levytetty. Näihin lukeutuvat *Raptus*, *Sinfonia africana* (sopraanolle, kuorolle ja orkesterille), piano- ja huilukonsertot sekä kantaatti *Ainsi qu'on oit le cerf bruire*.

Hofmeyrin tuotantoon kuuluu lukuisia näyttämöteoksia, kuten palkittu kamariooppera *The Fall of the House of Usher* (1987).

Lähteet
-------

1. 1 2 3  The Living Composers Project: Hendrik Hofmeyr
2. ↑  South African College of Music: Hendrik Hofmeyr (Arkistoitu – Internet Archive)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC

 |

 |
**Tieteen historia** 

Yleistä 

* Teoriat
* Historiankirjoitus

Jako aikakausittain 

* Esihistoriallinen aika
* Antiikin tiede
* Keskiajan tiede
* Renessanssin tiede
* Tieteellinen vallankumous
* Valistusajan tiede
* Tiede teollisen vallankumouksen aikana
* 1900-luvun tiede

Jako aloittain 

* Matematiikka
* Filosofia
* Luonnontieteet
	+ Tähtitiede
	+ Biologia
	+ Kemia
	+ Ekologia
	+ Maantiede
	+ Geologia
	+ Fysiikka
* Yhteiskuntatieteet
	+ Taloustiede
	+ Kielitiede
	+ Valtiotiede
	+ Psykologia
	+ Sosiologia
	+ Uskontotiede
* Tekniikka
	+ Maataloustiede
	+ Sähkö ja elektroniikka
	+ Rakennustekniikka
	+ Arkkitehtuuri
	+ Kartografia
	+ Kemiantekniikka
	+ Tietokoneteknikka
	+ Tietojenkäsittelytiede
	+ Materiaalitiede
* Lääketiede
* Farmasia

Katso myös: Näennäistieteen historia

**Psykologia** itsenäisenä tieteenä ei ole kovinkaan vanha. Aina 1800-luvun lopulle asti sitä on pidetty ensin filosofian, sitten teologian ja lääketieteen osana. Vaikka psykologia onkin vielä nuori tiede, ovat sitä koskevat määritelmät ehtineet jo muuttua. 1960-luvulle asti se määriteltiin käyttäytymistä koskevaksi tieteeksi, ja siitä käytettiinkin usein nimitystä *käyttäytymistiede*. Nykyisen määritelmän mukaan psykologia on tiede, joka tutkii ja selittää yksilön toimintaa.

Psykologian itsenäisenä tieteenalana katsotaan syntyneen vuonna 1879, kun Wilhelm Wundt perusti Leipzigiin ensimmäisen psykologian tutkimuslaboratorion. Aluksi psykologian katsottiin tutkivan ihmisen tietoisuutta. Tätä varhaista suuntausta kutsutaan nykyään introspektionismiksi.

Vuonna 1913 psykologia muutti jyrkästi suuntaansa, kun John B. Watson julkaisi kirjoituksen, jossa hän ehdotti, että psykologiassa tutkittaisiin käyttäytymistä sellaisenaan ja sivuutettaisiin mieleen ja sen sisältöön liittyvät vaikeat kysymykset. Tältä pohjalta syntyi behaviorismi, josta tuli yhdessä psykodynaamisen psykologian kanssa yksi psykologian vaikutusvaltaisimmista suuntauksista. Sen suosio jatkui 1960-luvulle asti jolloin se jäi ns. kognitiivisen vallankumouksen jalkoihin.

1960-luvulta eteenpäin psykologiassa alettiin taas tutkia tietoisuutta ja mielen toimintaa. Nykyajan merkittävimmät psykologiset suuntaukset ovat biologinen psykologia, kognitiivinen psykologia ja psykodynaaminen psykologia.

Lähteet
-------

* Lukion psykologia 1,Otava

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Psykologian historia**.
* Psykologian historia, Internetix.fi
* , Psykologian klassikot -nettisivusto.
* History of Psychology -lehden kotisivu.
* Silvonen, Jussi 1999: Tarinoita psykologian synnystä. Teoksessa: Ihanus, J. (Toim.) *Psykologia ja kulttuuri.* (ss. 13–47) Helsinki: Yliopistopaino.
* Silvonen, Jussi 2006: Psykologian uuden historian näkökulmia. Teoksessa: Komulainen, K. Räty, H. & Silvonen, J. (toim.) *Hulluudesta itsehallintaan - uuden historian näkökulmia psyykkisiin ilmiöihin ja ammattikäytäntöihin.* (ss. 10–33) Psykologian tutkimuksia 25. Joensuun yliopisto: Psykologia. PDF
**Chief Digital Officer** eli digitaalisen liiketoiminnan johtaja (myös **CDIO, johtava digitaalinen tietohallintojohtaja**) on viime vuosina yleistynyt rooli yrityksissä. Digitalisaatiokehityksessä CDO:n tehtävänä on huolehtia organisaatioiden analogisen liiketoiminnan viemisestä digitaaliseen maailmaan uusia teknologioita ja dataa hyödyntämällä.

Digitaalisen liiketoiminnan johtajat ovat ennen kaikkea muutosjohtajia ja herättelijöitä uuden aikakauden kynnyksellä. Tehtävänkuvaa on pidetty jossain määrin väliaikaisena, mutta digitalisaation normalisoituessa roolin on myös ennakoitu siirtyvän pikkuhiljaa osaksi strategisen liiketoiminnan funktiota. Roolissa toimivien osaamisalaan kuuluu usein digitaalisten teknologioiden kentän syvällisen ymmärryksen lisäksi projektijohtamisen taitoja, strategista hahmotuskykyä sekä kyky laajojen verkostojen ja sidosryhmäsuhteiden luomiseen ja ylläpitoon.

CDO:n päävastuulla on usein esimerkiksi digitaalisen strategian läpivienti ja organisaation teknologiavalinnat, mutta tehtävän lopullinen sisältö riippuu siitä, kuinka pitkällä digitaalisessa murroksessa yrityksen toimialalla ollaan.
**Radioisotooppi** eli **radionuklidi** on atomi, jolla on epävakaa atomiydin. Epävakaan ytimen ylimääräinen energia voi purkautua kolmella tavalla: se voi emittoitua ytimestä gammasäteilyksi; elektroni voi irrota atomista, jolloin tapahtuu sisäinen konversio; tai energia käytetään uuden hiukkasen (alfa- tai beetahiukkasen) emittoimiseen ytimestä. Näiden prosessien aikana radionuklidille tapahtuu radioaktiivinen hajoaminen, jolloin syntyy ionisoivaa säteilyä. Radioaktiivinen hajoaminen voi tuottaa stabiilin nuklidin tai se tuottaa uuden epästabiilin radionuklidin, joka voi hajota edelleen. Radioisotoopille voidaan kuitenkin laskea hajoamisnopeus ja puoliintumisaika (t½).

Kosmisen säteilyn vaikutuksesta ilmakehän yläkerroksissa syntyy jatkuvasti niin sanottuja kosmogeenisia radionuklideja – esimerkiksi 3H, 7Be, 14C ja 22Na,  jotka ilmakehän sekoittumisen takia siirtyvät ilmakehän alakerroksiin ja tätä kautta edelleen muun muassa ravintoketjuihin. Tunnetuin nuklideista on 14C, jota käytetään hyväksi radiohiiliajoituksessa. Maaperässä on erittäin pitkäikäisiä niin sanottuja primordiaalisia radioaktiivisia aineita, jotka ovat olleet olemassa jo maapallon syntyessä. 238U, 235U ja 232Th ovat luonnon hajoamissarjojen lähtönuklidit. Säteilyaltistuksen kannalta tärkein hajoamistuote on uraanin hajoamissarjaan kuuluva radon. Merkittäviä luonnon hajoamissarjoihin kuulumattomia radionuklideja ovat 87Rb ja erityisesti 40K, joka on huomattava sekä sisäisen että ulkoisen säteilyn lähde.

Lähteet
-------

1. ↑  Roy Pöllänen: 1. Radioaktiiviset aineet, säteily ja ympäristö *Säteily- ja ydinturvallisuus -kirjasarja*. STUK. Viitattu 27.3.2022.

Katso myös
----------

* isotooppi
* Gammakuvaus
* Säteily
* Nuklidi

Aiheesta muualla
----------------

* Suomen virtuaaliyliopisto, Solunetti: Radioisotoopit
Center Hotel Imatra Väärätalossa
**Center Hotel Imatra** on hotelli Imatran keskustassa Koskenpartaalla kävelykadun varrella. Paikallisten omistajien pyörittämä yksityinen hotelli avattiin pääsiäisenä 2014 noin puoli vuotta Cumulus-hotellin suljettua samaisessa rakennuksessa lokakuussa 2013. Hotelli on rakennuksessa nimeltä Väärätalo, joka on 1930-luvulta ja saanut nimensä julkisivun kaarevasta muodosta. Huoneille ja yleisille tiloille on tehty vuonna 2014 pintaremontti ja päivitys tähän hetkeen. Ensimmäisessä kerroksessa sijaitseva ravintola on remontoitu tammikuussa 2016.

Center Hotel Imatra tarjoaa huoneita edullisimmasta päästä budjettimatkailijoille. Sijainti on loistava ajatellen kulkuyhteyksiä sekä Imatran nähtävyyksiä. Bussipysäkit sijaitsevat noin 200 metrin päässä, taksin saa rakennuksen viereen vastaanotosta ja juna-asemalle on vain 2,5 kilometriä. Imatran Koski sekä historiallinen Valtionhotelli ovat vain parin minuutin kävelymatkan päässä. Sieltä on upea näkymä Kävelykadulle joka etenkin kesäisin kukoistaa tapahtumien rinnalla. Huoneita on yhteensä 68 kpl - yhden, kahden ja kolmen hengen huoneita. Kaikkiin huoneisiin on mahdollisuus saada junnupatja ja joissain huoneissa on vuodesohva.

Hotellista on mahdollista varata myös kokoustiloja. Tiloihin kuuluu Inkeri - perinteinen max 20 hengen kokoustila, Takkahuone - Saunatilan yhteydessä sijaitseva noin 15 hengen rennompiin tilaisuuksiin sopiva tila sekä Valentino - max 310 henkeä mahduttava Yökerho joka on mainio suuremmille tapaamisille ja juhlatilaisuuksiin.

Aiheesta muualla
----------------

* Center Hotel Imatra
Viisi Ringlingin veljestä.
**Ringlingin veljekset**, joiden alkuperäinen sukunimi oli Rüngeling, olivat yhdysvaltalainen veljessarja, joka perusti kuuluisan Ringling Brothers –sirkuksen 1800-luvun lopulla. Ostettuaan kilpailijansa Barnum & Bailey -sirkuksen vuonna 1907, heidän omistamansa Ringling Brothers and Barnum & Bailey Circus oli vuosikymmenten ajan Yhdysvaltain johtava sirkus.

Sirkusta johtivat eri aikoina seuraavat Ringlingin veljeksistä: Albert C. (1852–1916), Otto (1858–1911), Alfred T. (1861–1919), Charles (1863–1926), John (1866–1936) sekä August G. (1854–1907) ja Henry (1869–1918). He olivat saksalaisen maahanmuuttajan August Rüngelingin poikia. Charles, Albert, Otto, Alfred ja John perustivat vuonna 1882 laulu- ja tanssiryhmän, joka kävi kiertueilla. He yhdistivät pian siihen sirkusesityksiä ja avasivat vuonna 1884 kotikaupungissaan Baraboossa pienen sirkuksen. He alkoivat tehdä kiertueita Keski-Lännessä. Menestys oli aluksi vaatimatonta, kunnes he ostivat ensimmäisen norsunsa vuonna 1888. Sen jälkeen sirkuksen toiminta laajeni nopeasti. Charles toimi sirkuksen johtajana alkuvuodet.

Ringlingin veljesten sirkus alkoi vuonna 1890 kiertää maata junavaunuilla, jolloin he saattoivat tehdä yhä pidempiä kiertueita. He olivat 1900-luvulle siirryttäessä jo Barnum & Baileyn huomattavin kilpailija ja ryhtyivät ostamaan muita sirkuksia. Vuonna 1906 Ringlingit hankkivat omistukseensa Forepaugh-Sellsin sirkuksen ja James A. Baileyn kuoltua lopulta myös Barnum & Baileyn sirkuksen vuonna 1907. Ringlingeillä oli aluksi kaksi sirkusta, mutta myöhemmin ne yhdistyivät, ja uudelle sirkukselle annettiin nimi Ringling Brothers and Barnum & Bailey Circus.

Charlesin vuonna 1926 tapahtuneen kuoleman jälkeen sirkuksen johtajaksi tuli kymmenen vuoden ajaksi John. Vuonna 1929 hän hankki Ringlingien omistukseen American Circus Corporationin. Tuolloin Ringling Brothers and Barnum & Bailey –sirkuksen pääteltan katsomoon mahtui jopa 10 000 katsojaa.

John kuoli vuonna 1936, ja useiden vastoinkäymisten jälkeen – muun muassa Hartfordin sirkuksen tulipalo – suku joutui viimein vuonna 1967 myymään sirkuksen Feldin perheelle. Vuonna 2015 Feld Entertainment ilmoitti lopettavansa norsunumerot, koska sirkusta oli vuosikaudet syytetty eläinten huonosta kohtelusta. Tämän jälkeen lipunmyynti romahti, ja toukokuussa vuonna 2017 Feld Entertainment lakkautti sirkuksen toiminnan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Ringling Brothers *Encyclopædia Britannica*. Encyclopædia Britannica inc. Viitattu 15.5.2019. (englanniksi)
**Uudenseelanninkymrit** ovat Uudessa-Seelannissa asuvia kymrejä. Vuoden 2006 väestönlaskennan mukaan Uudessa-Seelannissa asui 3 774 itsensä kymriksi mieltävää ja 6 756 Walesissa syntynyttä. Historiallisesti heidän määränsä Uudessa-Seelannissa on ollut pieni, vaikkakin he olivat ensimmäisten eurooppalaisten siirtolaisten joukossa.

Historia
--------

Kymrejä oli ensimmäisten eurooppalaisten joukossa valaanpyytäjinä Uudessa-Seelannissa. He olivat myös ensimmäisten lampaankasvattajien joukossa. Vuosina 1848 ja 1851 tehtyjen väestönlaskentojen mukaan heitä oli kuitenkin vain alle 1% Britanniasta tulleista siirtolaisista, vaikka he muodostivat noin 4% Britannian väestöstä. 1860-luvulle saakka kymrien maahanmuutto keskittyi Aucklandiin, Wellingtoniin, Nelsoniin ja etenkin Canterburyyn. Heitä tuli edelleen noin 1% verran vuosien 1871 ja 1890 välillä, jolloin maahanmuuttoa tuettiin ja suuria siirtolaismääriä saapui maahan. Vuodesta 1881 kymrejä asettui pitkin koko maata. 1900-luvun alussa kymrejä värvättiin paikallisiin kaivoksiin ja heidän määränsä siirtolaisista nousi 2 prosenttiin. Vuoden 1945 jälkeen kymrejä tuli jälleen suuremmassa mittakaavassa, vaikka heidän määränsä oli edelleen pieni. Vuoden 1976 jälkeen yli puolet kymreistä asui Aucklandissa.

Kulttuuri
---------

Kymrien vähäisen määrän vuoksi heidän on ollut vaikeaa säilyttää omaa kulttuuriaan. Naimisiin meno muiden kansallisuuksien kanssa on yleistä. Kymrien vähäisen määrän takia myöskään kymri ei ole säilynyt käytössä. Tämä johtuu myös siitä, että suuri osa kymreisä tuli Walesin teollistuneesta ja englantia puhuvasta eteläosasta maaseudun sijaan. Ensimmäinen kymriläinen järjestö Uudessa-Seelannissa oli *Cambrian Society of Canterbury*, joka perustettiin Canterburyssä vuonna 1890. Järjestön tarkoituksena oli edistää kymrien maahanmuuttoa ja kymriläistä kulttuuria. Myöhemmin kymriläisiä järjestöjä perustettiin myös Aucklandiin ja Wellingtoniin. Suuri osa Uuden-Seelannin kymreistä on metodistejä.

Lähteet
-------

1. ↑  Terry Hearn: Welsh - Facts and figures *Te Ara - the Encyclopedia of New Zealand*. Viitattu 6.12.2010. (englanniksi)
2. 1 2  Terry Hearn: Welsh - Welsh immigration *Te Ara - the Encyclopedia of New Zealand*. Viitattu 6.12.2010. (englanniksi)
3. ↑  Terry Hearn: Welsh - Welsh culture in New Zealand *Te Ara - the Encyclopedia of New Zealand*. Viitattu 6.12.2010. (englanniksi)
Enoch Sontonga
**Enoch Mankayi Sontonga** (1873 Uitenhage, Kapmaa – 18. huhtikuuta 1905) oli eteläafrikkalainen opettaja, maallikkosaarnaaja ja lauluntekijä, joka sävelsi nykyisen Etelä-Afrikan kansallislaulun osana olevan virren "Nkosi Sikelel' iAfrika" (suom. *Jumala siunaa Afrikkaa*).

Sontonga kuului xhosa-heimon Mpinga-klaaniin. Arvellaan, että hän sai opettajakoulutuksen Lovedale-instituutissa ja että hänet lähetettiin myöhemmin metodistien lähetyskouluun Nancefieldiin Johannesburgin lähelle. Hän oli naimisissa Diana Mgqibisan kanssa, joka oli Etelä-Afrikan metodistikirkon merkittävän pastorin tytär.

Sontonga kirjoitti "Nkosi Sikelel' iAfrikan" ensimmäisen säkeistön sanat vuonna 1897 ja myöhemmin samana vuonna sävelsi siihen melodian koulunsa kuoroa varten. Laulu esitettiin ensi kerran julkisesti metodistipappi Bowenin papiksivihkimisessä. 8. tammikuuta 1912 laulu esitettiin ANC:n edeltäjän, *South African Native National Congressin*, perustavan kokouksen päätösrukouksena.

Sontonga kuoli vain 32-vuotiaana 18. huhtikuuta 1905 ja hänen hautansa paikka unohtui. Vuonna 1994 Etelä-Afrikan kansallisten muistomerkkien lautakunta sai tietää, että hänet olisi mahdollisesti haudattu Johannesburgin Braamfonteinin hautausmaalle ja halusi paikantaa sen julistaakseen paikan kansalliseksi monumentiksi. Vaikeuksien jälkeen hauta saatiin paikannettua, ja 24. syyskuuta 1996 presidentti Mandela vihki paikalle pystytetyn muistomerkin ja Sontongalle myönnettiin *Order of Meritorious Service* -kunniamerkki.

Lähteet
-------

1. 1 2  Remembering Enoch Sontonga  20.4.2005. International Marketing Council of South Africa.. Viitattu 24.8. 2007. (englanniksi)
2. 1 2  Enoch Mankayi Sontonga Composer: Nkosi Sikelel' iAfrika Prema's Kwanzaa Web. Viitattu 24.8. 2007. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC

 |

 |
**Tarja Anita Berggårdh** (o.s. **Nurmi**; s. 5. heinäkuuta 1938 Turku) on suomalainen entinen malli ja näyttelijä. Nurmi kruunattiin Miss Suomeksi vuonna 1959. Kun seuraavana vuonna ei ehdokasjoukosta löytynyt sopivaa, sai Nurmi kantaa titteliä toisenkin vuoden. Näitä valintoja seurasivat mannekiinikiertueet, mallin työt, esiintymiset Suomi-filmeissä, kesäteattereissa ja operettiteatterissa. Nurmi osallistui myös Miss Eurooppa -kilpailuihin mutta ei menestynyt. Vuonna 1966 hän avioitui röntgenlääkäri Johan Berggårdhin (1932–1994) kanssa, muutti synnyinkaupungistaan Turusta Helsinkiin ja sai kolme lasta.

Jäätyään leskeksi hän ei ole avioitunut uudestaan mutta on seurustellut pitkään vuorineuvos Göran J. Ehrnroothin kanssa. Ennen avioitumistaan Johan Berggårdhin kanssa Nurmi oli pari vuotta kihloissa näyttelijä Ville-Veikko Salmisen kanssa.

Elokuvia
--------

* Harha-askel 1964
* Naiset 1964
* Jengi 1963
* Älä nuolase... 1962
* Vaarallista vapautta 1962
* Minkkiturkki 1961
* Oksat pois... 1961
* Toivelauluja 1961
* Molskis, sanoi Eemeli, molskis! 1960

Lähteet
-------

* Tarja Nurmi Elonetissä.

### Viitteet

1. ↑  Kolsi, Eeva-Kaarina: Tarja Nurmi oli kaksinkertainen Miss Suomi.  *IS plus*, 19.2.2011.  Sanoma Oy.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Elonet

 |

 |
**CAC Boomerang** oli toisen maailmansodan aikainen Australiassa valmistettu hävittäjälentokone. Se oli jatkokehitetty North American NA-33 -koulutuskoneesta. CAC Wirraway -harjoitushävittäjä oli tämän tyypin suora edeltäjä.

Japani oli Tyynenmeren sodassa eristämässä Australian kokonaan, minkä takia Australiassa käynnistettiin pikaisesti oman hävittäjäkoneen tuotantoon tähtäävä projekti, jossa onnistuttiinkin suhteellisen hyvin. Australian kuninkaallisille ilmavoimille valmistettiin kahtena erillisenä tuotantosarjana (Mk I ja Mk II) ainakin 200 lentokonetta. Boomerangia pidettiin tulivoimaisena, kestävänä ja ketteränä hävittäjänä. Nopeudessa se hävisi jonkin verran Mitsubishi Zerolle. Huippunopeus oli 491 km/h, lakikorkeus 10 365 metriä ja enimmäislentomatka 2 575 kilometriä.

Konetyypin aseistuksena oli Spitfire Mk V:tä vastaava: 2 × 20 mm tykit sekä 4 × 7,7 mm konekiväärit siivissä. CAC eli Commonwealth Aircraft Corporation valmisti Twin Wasp -tyyppiset tähtimoottorit amerikkalaisen alkuperäisvalmistaja Pratt & Whitneyn lisenssillä. Moottorin teho oli 1 200 hevosvoimaa.

Tekniset tiedot
---------------

*Lähde:* *lähde?*

**Yleiset ominaisuudet**

* **Miehistö:** 1
* **Pituus:** &&&&&&&&&&&&&&07.07700007,77 m
* **Kärkiväli:** &&&&&&&&&&&&&010.097000010,97 m
* **Korkeus:** &&&&&&&&&&&&&&02.09200002,92 m
* **Tyhjäpaino:** &&&&&&&&&&&02437.&&&&002 437 kg
* **Voimalaite:** &&&&&&&&&&&&&&01.&&&&001 × Pratt & Whitney R-1830-S3C4G Twin Wasp -tähtimoottori; &&&&&&&&&&&&0895.&&&&00895 kW (&&&&&&&&&&&01200.&&&&001 200 hv)

**Suoritusarvot**

* **Suurin nopeus:** &&&&&&&&&&&&0491.&&&&00491 km/h
* **Lentomatka:** &&&&&&&&&&&02575.&&&&002 575 km

**Aseistus**  

* 2 × 20 mm tykit (CAC/Hispano)
* 4 × 7,7 mm konekivääriä siivissä
* 227 kg pommeja ulkoisesti

Lähteet
-------

* Chant, Chris: II Maailmansodan lentokoneet, Karisto, 2008, Hämeenlinna (suom. Petri Kortesuo) Alkuteos: Amber Books, 1999 ISBN 978-951-23-5025-4 (s. 86)
* Commonwealth Aircraft CA-12 Boomerang (Arkistoitu – Internet Archive) (Viitattu 16.7.2014.)

### Viitteet

1. ↑  Century of Flight (Viitattu 16.7.2014)
2. ↑  Chant, 2008: s. 86

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **CAC Boomerang** Wikimedia Commonsissa
**Ennätys** tarkoittaa lajissaan äärimmäistä, usein erityisesti tavoiteltua tulosta tai muuta, mitattavissa tai muutoin vertailtavissa olevaa arvoa. Ennätyksiä voidaan saavuttaa eri urheilulajeissa, mutta myös muunlaisessa toiminnassa (kuten *tuotantoennätys*) tai niitä voidaan rekisteröidä tapahtuvista ilmiöistä (kuten *lämpöennätys*). Suomen kielen sana ennätys liittyy ehtimistä tarkoittavaan verbiin *ennättää* ja tarkoittaa tulosta tai saavutusta.

Ennätys liittyy joko havaittuun tämänhetkiseen ääriarvoon tai ennalta asetetun tavoitteen saavuttamiseen tai ohittamiseen. Ennätyksellä on usein myös joko paikallinen (esimerkiksi *Suomen ennätys*, lyhenne SE) tai ajallinen (kuten kuluvan vuoden ennätystulos, kesän lämpöennätys) rajaus. Laajin yleensä käytetty rajaus on *maailmanennätys* (lyhenne ME), joka on tietenkin laajin mahdollinen vain maapallolle rajoittuvissa ilmiöissä. Esimerkiksi "planeettojen koon maailmanennätyksestä" puhuminen ei olisi mielekästä.

Ennätyksen käsitettä on laajentanut Guinnessin ennätysten kirja, jossa julkaistaan tiettyjen periaatteiden mukaan saavutettuja äärimmäisiä tuloksia mitä erilaisimmissa "lajeissa".

Katso myös
----------

* Yleisurheilun maailmanennätykset

Lähteet
-------

1. ↑  Nykysuomen sanakirja 1967, artikkelit *ennättää* ja *ennätys*
2. 1 2  Lyhenneluettelo  25.04.2013. Kotimaisten kielten keskus.  Arkistoitu 12.10.2013. Viitattu 19.5.2013.
**Hydroksyyliammoniumkloridi** eli **hydroksyyliamiinihydrokloridi** (NH3OHCl) on hydroksyyliammonium- ja kloridi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste eli hydroksyyliamiinin suolahapposuola. Yhdistettä käytetään hydroksyyliamiinin tavoin orgaanisissa synteeseissä muun muassa pelkistimenä ja valokuvauskemikaalina.

Ominaisuudet
------------

Hydroksyyliammoniumkloridi on huoneenlämpötilassa väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hyvin veteen ja hieman niukemmin metanoliin ja etanoliin. Se on keskuvahva happo ja 1 massaprosenttisen hydroksyyliammoniumkloridivesiliuoksen pH on 3,2. Kuumennettaessa hydroksyyliammoniumkloridia se alkaa hajota jo noin 120 °C:n lämpötilassa ennen sulamispistettään. Aine on hydroksyyliamiinin tavoin voimakas pelkistin.

Valmistus ja käyttö
-------------------

Hydroksyyliammoniumkloridia voidaan valmistaa pelkistämällä typpihappoa elektrolyyttisesti lyijyamalgaamielektrodien avulla suolahappoliuoksessa. Yhdistettä muodostuu myös pelkistettäessä ammoniumkloridia tai hydroksyyliammoniumsulfaatin ja bariumkloridin vesiliuosten välisellä reaktiolla, jolloin muodostuu lisäksi veteen liukenematonta bariumsulfaattia, joka voidaan erottaa suodattamalla.

Hydroksyyliammoniumkloridia käytetään orgaanisissa synteeseissä helpommin käsiteltävänä hydroksyyliamiinin vastineena muun muassa lääkeaineina ja rikkaruohomyrkkyinä käytettävien yhdisteiden valmistukseen. Lisäksi se on yleisesti käytetty pelkistin niin orgaanisen kuin epäorgaanisen kemian reaktioissa. Yhdistettä voidaan käyttää myös valokuvauskemikaalina sekä valmistettaessa vedetöntä hydroksyyliamiinia, jota muodostuu hydroksyyliammoniumkloridin reagoidessa natriumbutoksidin kanssa butanoliliuoksessa, josta hydroksyyliamiini kiteytyy.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Josef Ritz, Hugo Fuchs & Howard G. Perryman: *Hydroxylamine, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 16.6.2015
2. 1 2 3 4  Robert D. Ashford: *Ashford's Dictionary of Industrial Chemicals*, s. 608. 2nd Edition. Wavelength Publications, 2001. ISBN 0-9522674-2-X. (englanniksi)
3. 1 2 3  Bernard Moody: *Comparative Inorganic Chemistry*, s. 363. Elsevier, 2013. ISBN 9781483280080. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 16.6.2015). (englanniksi)
4. 1 2  N.N. Greenwood & A. Earnshaw: *Chemistry of the Elements*, s. 431-432. 2nd Edition. Butterworth Heinemann, 1997. ISBN 0-7506-3365-4. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Hydroksyyliammoniumkloridin kansainvälinen kemikaalikortti
Laurens Vanthoor vuonna 2009.
**Laurens Vanthoor** (s. 8. toukokuuta 1991 Hasselt) on belgialainen moottoriurheilija. Hän asuu Saksassa, Waiblingenissa lähellä Stuttgartia. Nykyään hän kilpailee Porschella GT-autojen kilpailuja muun muassa DTM -sarjassa. Hänen nuorempi veljensä Dries Vanthoor on myös moottoriurheilija.

Ura
---

Vanthoor aloitti uransa Karting-luokissa voittaen vuonna 2005 Belgian ICA-Junior ja Ranskan Junior -luokkien mestaruudet. Vuonna 2008 Vanthoor siirtyi Saksan Formula 3 -sarjaan jossa hän saavutti kaksi voittoa, kolme paalupaikkaa ja yhdeksän palkintosijaa sijoittuen sarjan loppupisteissä neljänneksi. Samana vuonna hän sijoittui legendaarisessa Macaon Grand Prix -kilpailussa kuudenneksi. Vuonna 2009 Vanthoor jatkoi Saksan F3 -sarjassa ja voitti mestaruuden saavuttaen kauden aikana 11 voittoa, 11 paalupaikkaa ja 15 palkintosijaa. Vuonna 2010 Vanthoor siirtyi Formula 3 Euroseries -sarjaan saavuttaen neljä palkintosijaa sijoittuen sarjan kuudenneksi. Vuonna 2011 Vanthoor jatkoi sarjassa sijoittuen jälleen kuudenneksi.

Vuonna 2012 Vanthoor siirtyi kestävyysautoihin ja ajoi FIA GT1 World Championship -sarjassa voittaen kolme kilpailua sijoittuen sarjan neljänneksi. Samana vuonna hän ajoi kuusi kilpailua Blancpain Endurance Series -sarjassa sijoittuen sarjan viidenneksi. Vuonna 2013 Vanthoor voitti FIA GT Series -sarjan mestaruuden yhdessä Stéphane Ortellin kanssa. Vuonna 2014 Vanthoor jatkoi uudelleen nimetyssä Blancpain Sprint Series -sarjassa sijoittuen sarjan neljänneksi. Samana vuonna hän voitti Blancpain Endurance Series -sarjan mestaruuden.

Vanthoor on kilpaillut myös Stock Car Brasil ja Superstars Series -sarjoissa. Vuonna 2014 Vanthoorin autokunta voitti Span 24 tunnin ajon yhdessä René Rastin ja Markus Winkelhockin kanssa. Vuonna 2015 Vanthoor oli mukana myös voittamassa Nürburgringin 24 tunnin ajoa. Samana vuonna hän osallistui ensi kertaa Le Mansin 24 tunnin ajoon.

Lähteet
-------

1. ↑  Laurens Vanthoor Driver Database

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.