recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Lucious Boyd
**Lucious Boyd** (s. 22. maaliskuuta 1959) on yhdysvaltalainen rikollinen. Hänet tuomittiin kuolemaan Dawnia Dacostan raiskaamisesta, kiduttamisesta ja murhaamisesta, joihin hän syyllistyi joulukuussa 1998. Hänen kuitenkin on epäilty olevan vastuussa jopa kymmenestä katoamisesta. Näiden epäselvien tapausten joukossa ovat muiden muassa kesäkuussa 1998 tapahtunut ylikonstaapelin tyttären, 19-vuotiaan Patrece Lashelle Alstonin katoaminen sekä 25-vuotiaan graafisen suunnittelija Danielle Zacotin katoaminen kauppareissulta helmikuisena iltana 1999.

Boyd oli jo ollut pidätettynä useaan otteeseen ennen Dacostan surmajuttua. Hänet vapautettiin syytteistä lokakuussa 1993 tapahtuneesta 31-vuotiaan Roderick Bullardin puukotuksesta, jossa hän katsoi toimineensa puolustaakseen itseään. Neljässä raiskaustapauksessa Boyd sai vapauttavan tuomion tai syytteistä luovuttiin.

5. joulukuuta 1998 tekemistään rikoksista 21. kesäkuuta 2002 tuomittu Boyd istuu Union Correctional Institutionissa (Florida). Hän kiistää kuitenkin kaiken.

Lähteet
-------

1. 1 2  Inmate Population Information Detail[vanhentunut linkki]
2. 1 2 3  Father of murder victim wants Bush to commute killer's death sentence (Arkistoitu – Internet Archive)
**Lauri Olavi Salo** (29. heinäkuuta 1915 Tammela – 11. kesäkuuta 1976 Helsinki) oli suomalainen rakennusmestari, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.

Salon vanhemmat olivat maanviljelijä Vihtori Salo ja Matilda Kustaava Tuominen ja puoliso vuodesta 1942 Eila Hellin Aaltonen. Salo oli sotainvalidi, joka menetti toisen kätensä Summan taistelussa. Hän valmistui rakennusmestariksi Helsingin teknillisestä koulusta vuonna 1944 ja toimi sitten rakennusliikkeen palveluksessa työnjohto- ja konttoritehtävissä. Oman rakennusalan yrityksen Salo perusti vuonna 1949 ja muutti sen osakeyhtiöksi vuonna 1954. Vuonna 1959 hän perusti myös toisen rakennustoimintaa tukevan yrityksen. Rakennusliike Lauri Salo Oy toteutti sekä asuin- että liike- ja teollisuusrakennuksia ja kasvoi varsinkin 1950-luvun lopussa ja 1960-luvun alussa. Salo, jota kiinnostivat vanhat rakennukset, perusti Suomen Muinaismuistoyhdistyksen rakennustutkimusrahaston, josta myönnettiin apurahoja vanhojen rakennusten tutkimustyöhön. Hänet tunnettiin myös diakoniatyön piirissä asiantuntijana ja taloudellisena tukijana. Teollisuusneuvoksen arvonimen Salo sai vuonna 1966.

Lähteet
-------

1. 1 2  Lauri Salo *Biografiasampo*. Viitattu 17.3.2022.
2. ↑  60 vuotta tänään. "Suomalaisrakentajan taso on korkea". *Helsingin Sanomat*, 29.7.1975, s. 11.
**Lucius Marcius Philippus** (eli ensimmäisellä vuosisadalla eaa.) oli roomalainen poliitikko. Hän oli vuoden 56 eaa. konsuli ja Octaviuksen isäpuoli.

Marciukset laskivat sukunsa alkaneen Rooman myyttisestä kuninkaasta Ancus Marciuksesta. Lucius Marcius Philippus eteni urallaan aina konsuliksi asti. Hän oli preettori vuonna 60 eaa. ja hänet nimitettiin Syrian provinssin propreettoriksi vuonna 59 eaa. Samana vuonna hän meni naimisiin Julius Caesarin siskonyttären Atia Balba Caesonian kanssa. Philippuksella oli jo aikaisemmasta avioliitosta kaksi lasta, yksi poika ja yksi tyttö, Marcia, josta meni myöhemmin naimisiin Cato nuoremman kanssa. Atian oli myös ollut aikaisemmin naimisissa, mutta hänen miehensä Gaius Octavius oli kuollut paluumatkalla Roomaan. Atialla ja Octaviuksella oli kaksi lasta, Octavia minor ja Gaius Octavius (myöhempi keisari Augustus). Vuonna 56 eaa. Philippus valittiin konsuliksi Gnaeus Cornelius Lentulus Marcellinuksen kanssa.

Vaikka Philippus olikin avioliitossa Julius Caesarin siskontyttären kanssa, ei hän kuitenkaan kannattanut Caesaria tämän sisällissodassa Pompeiusta vastaan. Philippus sääti muun muassa lakeja, jotka oli suunnattu Caesaria vastaan. Tämän takia Philippus jäi ilman provinssia seuraavana vuonna. 

Kun ilmeni, että Caesar oli adoptoinut Octaviuksen, yritti Philippus saada häntä sanoutumaan irti perinnöstään, mutta turhaan. Atia kuoli vuonna 43 eaa. Ovidiuksen mukaan Philippus meni myöhemmin naimisiin erään tämän siskon kanssa. Philippus eli vanhaksi, ja Augustus palkitsi hänen lojaalisuutensa. Philippus jälleenrakennutti Herkuleksen ja muusien temppelin (*Hercules Musarum*).

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**Perttu Korhonen** (s. 7. heinäkuuta 1990) on suomalainen seiväshyppääjä. Korhonen edustaa Lahden Ahkeraa, johon hän siirtyi Sotkamon Jymystä vuonna 2014. Hänen valmentajanaan toimii Jarkko Salminen.

Ura
---

Korhonen on voittanut Sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailuissa hopeaa vuonna 2014 Rovaniemellä ja pronssia 2013 Jyväskylässä ja 2015 Tampereella. Nuorten maaotteluedustusten lisäksi Korhonen on osallistunut Suomi-Ruotsi-maaotteluun vuonna 2013 ollen kilpailun kolmas tuloksella 525 cm. Korhoselle tyypillistä on, että hyvin usein hänen aloituskorkeutensa on erittäin korkealla suhteessa hänen tasoonsa. Tämän vuoksi hän on urallaan usein jäänyt kilpailuissa ilman tulosta.

Korhosen ennätys on 540 cm, jonka hän hyppäsi Tampereella 2013. Tulos on samalla Kainuun piirinennätys. Sisäradoilla hän on hypännyt parhaimmillaan 525 cm.

Ennätykset
----------

### Ulkoradoilla

* seiväshyppy: 540 cm (Tampere 2013)

### Sisäradoilla

* seiväshyppy: 525 cm (Helsinki 2013)

Lähteet
-------

* Perttu Korhonen Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).

1. ↑  Urheilijat - Perttu Korhonen *landenahkera.fi*.  Arkistoitu 9.10.2015. Viitattu 30.9.2015.
2. ↑  Kainuun Piirin Yleisurheiluennätykset (päiv. lokakuu 2014) Kainuun Yleisurheilu. Viitattu 30.9.2015.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
**Lauri Armas Sarkia**, aiemmin **Saxell** (15. syyskuuta 1905 Helsinki – 11. toukokuuta 1995) oli suomalainen sotilas, yrittäjä ja järjestö- ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Sarkian vanhemmat olivat varastonhoitaja Karl Viktor Saxell ja Adèle Elisabet Nylund ja ensimmäinen puoliso vuodesta 1937 näyttelijä Senja Lehti ja toinen puoliso Kaarina Margareta Närvä. Sarkia kävi seitsemän luokkaa Helsingin suomalaista lyseota 1916–1924 ja Kadettikoulun 1925–1927. Hän suoritti sotilashallinnollisen esiupseerikurssin loppututkinnon 1935, valtiovarainministeriön virastovaltuutetun rationalisointikurssin 1945–1946 ja kisällintutkinnon 1947.

Sarkia oli vänrikkinä Suomen valkoisen kaartin aliupseerikoulun opetusupseeri 1927 ja kaartin adjutantti 1928–1930 ja esikuntatoimistoupseeri 1931–1935. Luutnantiksi hän yleni 1929 ja kapteeniksi 1936. Sarkia oli Turun eteläisen sotilaspiirin huoltopäällikkö 1936–1937, 4. Divisioonan esikunnan toimisto 4:ssä 1939, Ryhmä Hanellin huoltopäällikkö 1940, 11. Divisioonan apulaishuoltopäällikkö 1941, päämajan linnoitusosaston huoltojaoston päällikkö 1942–1944, Helsingin sotilaspiirin huoltopäällikkö 1938–1945 ja Jalkaväkirykmentti 5:n huoltopäällikkö 1945–1946. Majuriksi Sarkia ylennettiin 1941.

Sarkia oli Hotelli Helsinki Oy:n osakas, toimitusjohtaja ja johtokunnan varapuheenjohtaja 1946–1971. Tilanomistaja Pälkäneellä Sarkia oli vuodesta 1956.

Sarkialla oli useita luottamustehtäviä, kuten Suomen Hotelliyhdistyksen puheenjohtajuus 1947–1983 ja Suomen hotelli- ja ravintolaliiton hallituksen jäsenyys vuodesta 1947 ja puheenjohtajuus vuodesta 1966. Sarkia oli myös muun muassa Hotelli- ja ravintolatyönantajain liiton perustajajäsen ja liiton varapuheenjohtaja vuodesta 1960 ja Pohjoismaisen hotelli- ja ravintolaliiton presidentti 1965–1966 ja 1970–1971. Kauppaneuvoksen arvonimen hän sai 1967.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Lauri Sarkia *Biografiasampo*. Viitattu 18.10.2022.
2. 1 2 3 4  Toimitusjohtaja Lauri Sarkia 50-vuotias. *Helsingin Sanomat*, 15.9.1955, s. 8.
**Pentti Antero Aallonen** (24. toukokuuta 1942 Lahti – 26. joulukuuta 2015 Lahti) oli suomalainen lentopalloilija.

Aallonen pelasi lentopallon SM-sarjassa Lahden Kimmossa vuosina 1959–1983 yhteensä 392 sarjaottelua. SM-kultaa hän voitti vuosina 1960, 1962 ja 1964 sekä lisäksi viisi SM-hopeaa ja neljä SM-pronssia.

Maajoukkueessa Aallonen pelasi 153 maaottelua vuosina 1962–1971. MM-kisajoukkueessa hän oli vuosina 1962, 1966 ja 1970 sekä EM-kisajoukkueessa vuosina 1963, 1967 ja 1971. PM-kisoissa hän voitti kultaa vuosina 1962, 1964, 1966, 1968 ja 1970.

Urheilutoimittajain Liitto valitsi Aallosen vuoden lentopalloilijaksi vuosina 1963, 1964, 1968, 1970 ja 1971. Suomen Lentopalloliitto valitsi hänet vuonna 1995 kaikkien aikojen parhaaksi suomalaiseksi mieslentopalloilijaksi ja vuonna 2016 ensimmäisten joukossa suomalaisen lentopallon Hall of Fameen.

Pentti Aallosen vaimo Raili (o.s. Silvennoinen) ja veli Juhani olivat myös lentopalloilijoita ja lajin Suomen mestareita. Aallosen tytär Anne oli tennispelaaja ja lajin moninkertainen Suomen mestari.

Lähteet
-------

1. ↑  Kuolinilmoitus, Etelä-Suomen Sanomat 17.1.2016, s. 18
2. 1 2 3 4  Kaikkien aikojen lentopalloilijaksi valittu Pentti Aallonen on kuollut  11.1.2016. Suomen Lentopalloliitto. Viitattu 5.1.2018.
3. ↑  Kauden parhaat kautta aikojen (pdf) Suomen Lentopalloliitto. Viitattu 5.1.2017
4. ↑  Hall of Fame - Lentopalloliitto *lentopalloliitto.fi*. Viitattu 5.1.2018.
5. ↑  Siukonen, Markku; Rantala, Risto: *Kaikki urheilusta*, s. 401. Otava, 2006. ISBN 978-951-1-20841-9.
6. ↑  Färdig, Jarmo: Anne Aallonen otti omansa näytöstyyliin.  *Helsingin Sanomat*, 3.8.1986, s. 34. Lehti HS Aikakoneessa (tilaajille). Viitattu 5.1.2018.
**Lauri Ruotsalo** (6. heinäkuuta 1893 Oulu – 20. kesäkuuta 1971 Turku) oli Suomen puolustusvoimien everstiluutnantti ja sodanaikainen jalkaväkirykmentin komentaja. Hänen veljensä oli eversti Erkki Ruotsalo.

Ruotsalo osallistui vapaussotaan Oulun suojeluskunnan joukoissa joukkueenjohtajana ja haavoittui Messukylän taistelussa. Hän suoritti Viipurin upseerioppilaskurssin 1918–1919 ja Taistelukoulun komppanianpäällikkökurssin 1928. Hän palveli Turkuun sijoitetussa Porin rykmentissä (PR) 1919–1932 muun muassa pataljoonan taloudenhoitajana ja AuK:n johtajana, minkä jälkeen 1932–1939 hän oli Turun eteläisen sotilaspiirin päällikkö.

Talvisodassa hän toimi 1. prikaatissa pataljoonankomentajana ja myöhemmin saman prikaatin komentajana muun muassa Viipurinlahden taisteluissa. Jatkosodassa hän komensi 17.6.1941 alkaen Varsinais-Suomen suojeluskuntapiirin perustamaa Jalkaväkirykmentti 35:ttä, joka eteni Maaselän kannakselle. Rykmentin lääkäri määräsi Ruotsalon 31.12.1941 sairauslomalle sydänvaivojen vuoksi. Hän ei enää palannut rintamatehtäviin vaan sai 14.2.1942 siirron kotijoukkoihin ja sijoitettiin Varsinais-Suomen suojeluskuntapiirin päälliköksi. Suojeluskuntien lakkautuksen jälkeen hänet siirrettiin 1.12.1944 lakkautuspalkalle ja erosi valtion palveluksesta 18.12.1945.

Lähteet
-------

* Raunio Ari & Kilin, Juri: *Jatkosodan hyökkäystaisteluja 1941*. Karttakeskus, 2007, s. 249. ISBN 978-951-593-069-9.

### Viitteet

1. ↑  Kuolleita.  *Helsingin Sanomat*, 23.6.1971, s. 9. Lehti HS Aikakoneessa (tilaajille). Viitattu 27.3.2018.
Joulupukin kirje
Joulupukin postilaatikko Rovaniemellä Kauppakeskus Revontulessa.
**Joulupukin kirje** on lapsen tai lapsenmielisen henkilön*lähde?* kirjoittama kirje tai muu tervehdys Joulupukille. Useimmiten kirjeessä esitetään joululahjatoiveita.

Historia
--------

Kirje Joulupukille -perinne lienee saanut alkunsa Nikolaoksen*selvennä* taipaleesta joulupukiksi. Nikolaoksen kuolinpäivää 6. joulukuuta on juhlittu vuosisatoja Venetsiassa ja muualla Pohjois-Italiassa. Juhlapäivän aattona 5. joulukuuta lapsilla on tapana kirjoittaa kirje Nikolaokselle ja jättää sitten kirje jonnekin kotonaan. Seuraavana päivänä kirjeen paikalla lasta odottaa yllätys; paikalla on omena, mandariini, karamellejä tai joku muu lahja ja tuhmille lapsille hiilenpaloja. Taustalla on legenda, jonka mukaan pyhimys antaa kolmelle köyhälle lapselle kullekin punaisen omenan, jotka yön aikana muuttuvat kultaisiksi.

Kirje lähetetään Joulupukille Korvatunturille (postiosoitteena Suomessa *99999 Korvatunturi*) tai sen voi lähettää myös Joulupukin Pääpostiin Napapiirille (*96930 Napapiiri*). Joulupukin Pääposti vastaanottaa vuosittain noin puoli miljoonaa kirjettä, jotka saapuvat kaikkialta maailmasta. Eniten Joulupukki saa kirjeitä Kiinasta, Italiasta, Puolasta, Isosta-Britanniasta, Suomesta, Japanista ja Venäjältä.

Lähteet
-------

1. ↑  Pesonen, Hannu: Joulupukki tulee Barista.  *Tiede 12/2013*, 2013, s. 48.
2. ↑  Korvatunturi *lapinkavijat.rovaniemi.fi*. Viitattu 22.12.2016.
3. ↑  Joulupukin Pääposti *santaclausvillage.info*.  Arkistoitu 27.11.2016. Viitattu 22.12.2016.
4. ↑  Joulupukki sai puoli miljoonaa kirjettä *Posti.fi*.  Arkistoitu 24.9.2015. Viitattu 11.8.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Joulupukin kirje - Original letter from Santa Claus Lapland Finland (Arkistoitu – Internet Archive)
* Santa Claus Greeting Centerin kotisivut
* Postin Joulupukin kirje (Arkistoitu – Internet Archive)
* Video Greeting Centerin kirjeestä
* Monenlaista tarinaa joulupukista
* Video joulupukin postikonttori
**Lauri Rantanen** on suomalainen lentopallovalmentaja. Rantanen otti lentopalloliigassa pelaavan Hurrikaani-Loimaan valmennusvastuun kesken kauden 2015-16, kun italialaisvalmentaja Nicola Giolito joutui jättämään tehtävänsä. Sittemmin hän solmi seuran kanssa kahden vuoden mittaisen jatkosopimuksen, joka käsittää vuodet 2016-2018. Aiemmin Rantanen on toiminut useiden vuosien ajan Loimaan Jankon miesten edustusjoukkueen päävalmentajana sekä kauden 2015-16 alussa Hurrikaanin apuvalmentajana.

Rantanen aloitti oman peliuransa Loimaan Jankon junioreissa ja pelasi viimeisen kautensa seuran edustusjoukkueessa ennen kuin Jankko ja sittemmin Hurrikaani-nimen saanut joukkue nousi lentopalloliigaan keväällä 2007. Pelaajauransa lopetettua Rantanen siirtyi kasvattajaseuransa Loimaan Jankon valmentajaksi. Viimeiset kaudet ennen siirtymistä Hurrikaanin apuvalmentajaksi vuonna 2015 hän valmensi Jankkoa miesten 1-sarjassa. Rantanen oli aisaparina Hurrikaanissa italialaiselle Nicolina Giolitolle, joka toimi myös samanaikaisesti Suomen miesten lentopallomaajoukkueen. Kauden 2015-16 avausotteluissa Rantanen kantoi valmennusvastuun Gioliton palvellessa vielä maajoukkuetehtävissä. Helmikuussa 2016 Hurrikaani ilmoitti vapauttaneensa Gioliton päävalmentajan tehtävistä ja valitsi apuvalmentaja Rantasen hänen korvaajakseen. Rantanen valmensi lopulta runkosarjassa kolmanneksi sijoittuneen Hurrikaanin SM-pronssille kaudella 2015-16.

Rantanen on siviiliammatiltaan luokanopettaja. Lentopallovalmentajan töiden lisäksi hän toimii Loimaan Hirvikosken yhtenäiskoulun luokanopettajana ja liikuntatuntien vetäjänä.

Lähteet
-------

1. ↑  Päävalmentajana aloittanut Lauri Rantanen johdatti Hurrikaanin voittoon Samposta | Loimaan Lehti *www.loimaanlehti.fi*. Viitattu 14.4.2016.
2. ↑  Lauri Rantanen jatkaa Hurrikaanin käskijänä *Hurrikaani*. Viitattu 21.4.2016.
3. 1 2 3  Joukkueessa riittää potentiaalia *www.seutu-sanomat.fi*.  Arkistoitu 26.4.2016. Viitattu 14.4.2016.
4. 1 2 3  Hurrikaani vaihtaa päävalmentajaa *Hurrikaani*. Viitattu 14.4.2016.
5. ↑  Hurrikaanille viides perättäinen mitali *Mestaruusliiga*. Viitattu 15.4.2016.
Rama Cay.
Saarella ei ole teitä; kulkuväylinä ovat betoniset jalkakäytävät.
**Rama Cay** on saari Nicaraguan itärannikolla Bluefieldsin lahdessa. 1600- tai 1700-luvuilla vahvempi etninen ryhmä, miskitot, luovuttivat saaren rama-intiaaneille kiitokseksi avusta alueen valloituksessa. Saarella asuu noin kaksi kolmasosaa Nicaraguan kaikkiaan noin 1 500 ramasta. 

Saarella, joka todellisuudessa jakautuu kahdeksi sillan yhdistämäksi saareksi, asuu noin 900 henkeä. Pikavenematka lähimmästä kaupungista, Bluefieldsistä kestää noin 20 minuuttia. Saarella on ala- ja yläasteen koulut sekä moravialainen (herrnhutilainen) kirkko.

Asukkaat puhuvat kreolienglantia. Omaa rama-kieltä puhuu vain muutama kymmenen henkeä, mutta kieltä elvytetään muun muassa kouluopetuksella.

Historiaa
---------

Historiantutkijat ovat päätelleet, että ensimmäiseksi Nicaraguan maaperälle astuessaan Kolumbuksen miehistö törmäsi juuri nykyisten rama-intiaanien esi-isiin.

Lähteet
-------

1. ↑  Erään kielen kuolema? Kumppani 26.10.2003.

Aiheesta muualla
----------------

* www.ramacay.com (Arkistoitu – Internet Archive)
**Integraalitesti** on tapa tutkia ei-negatiivisen sarjan suppenemista. 

Testin varhaisen muodon kehittivät Intiassa 1400-luvulla Keralan koulussa Madhava ja hänen seuraajansa. Euroopassa sen kehittivät myöhemmin, mahdollisesti itsenäisesti, Maclaurin ja Cauchy. Testiä kutsutaankin joskus nimellä Maclaurinin–Cauchyn testi.

Sarja

{\displaystyle \sum \_{n=1}^{\infty }a\_{n}}
suppenee, jos ja vain jos integraali

{\displaystyle \int \_{1}^{\infty }f(x)\,dx}
on äärellinen. Tässä *f*(*x*) on positiivinen aidosti vähenevä funktio, joka on määritelty välillä [1, ∞[ ja joka on *f*(*n*) = *a**n* kaikilla *n*. Jos integraali hajaantuu, myös sarja hajaantuu.

Lähteet
-------

1. ↑  Adams, Robert A.: "9.3. Convergence Test for Positive Series", *Calculus: A Complete Course*, s. 485. Pearson: Adisson Wesley, 6. painos.

Kirjallisuutta
--------------

* Knopp, Konrad, "Infinite Sequences and Series", Dover publications, Inc. New York, 1956. (§ 3.3) ISBN 0-486-60153-6

* Whittaker, E. T. and Watson, G. N. *A Course in Modern Analysis*, fourth edition, Cambridge University Press, 1963. (§ 4.43) ISBN 0-521-58807-3
Tarquinius Collatinus Guillaume Rouillén teoksessa *Promptuarii Iconum Insigniorum* (1553).
**Lucius Tarquinius Collatinus** oli toinen Rooman tasavallan ensimmäisistä konsuleista. Hän kuului kreikkalaislähtöiseen Tarquiniuksen sukuun. Hänen isänsä oli Egerius ja isoisänsä Arruns, kuningas Tarquinius Priscuksen veli. Collatinus asui Collatian kaupungissa, jonka kuvernööriksi hänen isänsä oli nimitetty Tarquinius Priscuksen vallattua kaupungin sabiineilta 585 eaa. Nimityksen myötä Egerius oli muuttanut perheensä sukunimen muotoon Collatinus.

Collatinus meni naimisiin Lucretian kanssa, jonka kuningas Tarquinius Superbuksen poika Sextus Tarquinius häpeällisesti raiskasi 509 eaa. Murheen murtama Lucretia teki itsemurhan mutta vannotti sitä ennen isäänsä ja aviomiestään kostamaan puolestaan. Junius Brutuksen johdolla miehet nostivat kansan kapinaan ja syrjäyttivät itsevaltaisen kuninkaan. Tämän jälkeen Rooman tasavalta perustettiin ja Collatinus ja Brutus valittiin sen ensimmäisiksi konsuleiksi. Rooman kansa kuitenkin vihasi Tarquiniuksen sukua niin syvästi, että Collatinus joutui eroamaan konsulin virasta ja viettämään lopun elämäänsä Laviniumin kaupungissa. Hänen tilalleen valittiin uudeksi konsuliksi Valerius Publicola.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  William Smith: Collati’nus, L. Tarqui’nius *Dictionary of Greek and Roman Antiquities*.  Arkistoitu 8.12.2012. Viitattu 21.11.2014. (englanniksi)
2. 1 2  William Smith: Tarqui’nius *Dictionary of Greek and Roman Antiquities*.  Arkistoitu 15.10.2012. Viitattu 21.11.2014. (englanniksi)
3. ↑  Fasti Triumphales *attalus.org*. Viitattu 21.11.2014. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Rooman kuninkaat** | **Rooman konsuli**Lucius Junius Brutuksen kanssa | Seuraaja:**Valerius Publicola jaLucretius Tricipitinus** |
*Tämä artikkeli kertoo hindulaisesta jumaluudesta. Nicaraguassa asuvista rama-intiaaneista on oma artikkelinsa.*
Rama kuvassa eteläisestä Intiasta noin vuodelta 1820.
**Rama** (devanagari: राम, IAST: *Rāma*) on hindulaisuudessa Vishnun seitsemäs inkarnaatio ja yksi jumalan tärkeimmistä ilmentymistä. Hän on yksi hindumytologian suosituimmista hahmoista. Eeppinen runoelma Ramayana kertoo tämän muinaisen kuninkaan elämästä ja teoista. Hänet kuvataan aina jousen ja nuolen kanssa. Sita on Raman puoliso ja apinankasvoinen jumala Hanuman hänen kumppaninsa monissa seikkailuissa.

Rama on Kausalyan ja Dasarathan poika, joten hän on myös Brahman ja Dharman ruumiillistuma. Raman elämä edustaa täydellistä tottelevaisuutta, vaikeuksista ja testeistä huolimatta. Hänet kruunataan Ayodhyan kuninkaaksi, ja maailman hallitsijaksi. Hallitsijana hän on 11 000 vuoden ajanjakson, kauden joka tunnetaan onnellisuudesta, rauhasta, varallisuudesta ja oikeudenmukaisuudesta.

Rama tunnetaan rohkeudestaan vaimonsa Sitan etsinnässä, sekä vaimon pelastamiseksi käydyssä sodassa. Raman nuoremmat veljet ovat Lakshmana, Shatrughna ja Bharata. Rama tunnetaan myös laupeudesta ja omistautumisesta uskonnollisille arvoille ja velvollisuuksille.

Ramaa juhlitaan hänen syntymäpäivänään, jolloin myös hän ja Sita menivät naimisiin (Rama Navami). Tällöin kodeissa pidetään häät Raman ja Sitan patsaille.

Lähteet
-------

1. ↑  Terhart Franjo, Schulze Janina: *Nykymaailman uskonnot: alkuperä, historia, usko, maailmankuva*, s. 145. Helsingin Kirjatukku, 2007. ISBN 978-1-4075-1183-2.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Rama**.
* Ramayana
* Ramayan of Valmiki

**Hindulaiset jumalat**
**Miespuoliset**: Trimurti (Brahma | Vishnu | Shiva) | Rama | Krishna | Ganesha | Indra | Hanuman | Surya | Lakshmana

**Naispuoliset**: Tridevi (Sarasvati | Lakshmi | Parvati) | Gayatri | Durga | Devi | Sita | Radha | Kali | Shakti | (muita)
**Allergan plc** on irlantilainen lääketeollisuuden yritys. Allerganin pääkonttori on Dublinissa. Yritys valmistaa kauneudenhoidossa käytettävää ryppyjä siloittavaa Botox-valmistetta, joka on yrityksen suurin tuote. Useat yrityksen tuotteet ovat plastiikkakirurgiassa käytettäviä.

Historia
--------

Nykyinen Allergan muodostui kun yhdysvaltalainen Allergan, Inc ja irlantilainen Actavis plc yhdistyivät vuonna 2015. Elokuussa 2016 israelilainen lääkevalmistaja Teva Pharmaceutical Industries osti Allerganin rinnakkaislääkkeitä valmistaneen tytäryhtiön Actavis Generics:in. Allerganin yritysveroprosentti on huomattavan pieni sen pääkonttorin sijaitessa Irlannissa.

Allerganin toimitusjohtaja on Brenton Saunders vuodesta 2015. Ennen Saundersia toimitusjohtajana oli David Pyott, jonka tilalle Saunders tuli Actavis-fuusiossa. Saunders on myös hallituksen puheenjohtaja.

Kanadalainen lääkeyritys Valeant Pharmaceuticals yritti ostaa Allerganin vuonna 2014. Valeant ja Bill Ackmanin Pershing Square -rahasto pyrkivät tekemään vihamielisen ostotarjouksen. Allergan ei suostunut ostotarjoukseen ja valitsi sen sijaan Actavisin korkeamman ostotarjouksen. Vuoden 2015 lopulla Allergan on myymässä geneeristen lääkkeiden yksikkönsä lääkevalmistaja Teva Pharmaceutical Industriesille 40,5 miljardilla dollarilla. Allerganin ja lääkevalmistaja Pfizerin fuusio oli lähellä tapahtua vuoden 2015 syksyllä, mutta se kariutui kun Yhdysvaltojen hallitus vastusti Pfizerin pääkonttorin siirtämistä matalamman yritysveroprosentin Irlantiin.

Lähteet
-------

1. ↑  Allergan plc: Allergan plc Completes Divestiture of Global Generics Business to Teva Pharmaceuticals *www.prnewswire.com*. Viitattu 29.8.2019. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Allerganin kotisivut (englanniksi)
*Tämä artikkeli käsittelee pohjoismaista Aller-konsernia. Suomessa toimivasta Allerin yksiköstä katso Aller Media.*

**Aller** eli **Carl Allers Etablissement A/S** on kaikissa Pohjoismaissa toimiva yli 135-vuotias tanskalainen kustannusyritys, jonka omistaa Allerin perhe. Yrityksen kustantamien lehtien yhteenlaskettu levikki Pohjoismaissa on yli 5 miljoonaa ja ne tavoittavat yli 16 miljoonaa lukijaa joka viikko.*lähde?*

Historia
--------

Carl Allers Etablissement A/S on tanskalainen kustantamo, jonka perustivat Carl Julius Aller ja hänen vaimonsa Laura Aller 1873. Kustantamon ensimmäinen lehti oli *Femina*-nimisenä ilmestyvä Skandinavian suurin naisten viikkolehti, joka aloitettiin 1874 *Nordisk Mønster Tidende* -nimisenä. 1877 perustettiin Laura Allerin päätoimittama *Illustreret Familie Journal*, josta alkoi ilmestyä myös ruotsalainen painos 1894. Vuonna 1897 lehdestä alkoi ilmestyä myös norjalainen painos.

1939 alkoi ilmestyä *Det Ny Radioblad (Uusi Radiolehti),* jota voidaan pitää alkuna *Se og Hør* -lehdelle*,* joka ilmestyy Suomessa *Seiska*-nimisenä, sekä saman omistajan sille muiden kustantamojen kilpailua vaikeuttamaan perustamana kilpailijana, *Oho!*-lehtenä. 1978 Se og Hør:istä alkoi ilmestyä norjalainen painos. Vuonna 2006 Aller osti *Katso!*-lehden A-lehdiltä.

Axel ja Valdemar Aller perustivat Svenska Aller AB yhtiön Ruotsiin 1894 ja Norsk Aller A/S yhtiön Norjaan 1897. Vuonna 1992 perustettiin Aller Julkaisut Oy ja *7 Päivää* -lehti Suomeen. Muut 100 % omistamat tytäryhtiöt ovat Aller Press A/S ja Aller International A/S Tanskassa.

Yhtiön äänivaltaisista osakkeista 56,0 % omistaa vuonna 1981 perustettu The Aller Trust, jonka äänivallasta 51,3 % omistavat Svend Aller, Carl Erik Aller ja Joergen Aller. The Aller Trustin omistus on 14 % koko osakekannasta. Koko osakekannasta 51,3 % omistaa Rella Holding A/S ilman äänivaltaa. Johtokunnan puheenjohtajana toimii Richard Sand.

Lähteet
-------

* Aller Annual Report 2005-2006 (PDF) Internet Archive.

### Viitteet

1. ↑  Carl Allers Etablissement A/S – a Danish success story *Rella.dk*.  Arkistoitu 11.3.2008. Viitattu 21.9.2017.  (englanniksi) (Arkistoitu)
2. ↑  CAE – Management and Shareholders *Rella.dk*.  Arkistoitu 28.9.2007. Viitattu 21.9.2017.
**Pulsa diNura** eli **Pulsa Denoura** on kabbalistinen seremonia, jossa Jumalaa pyydetään kiroamaan henkilö, joka uskotaan syntiseksi. Pulsa diNuran uhrin uskotaan saavan vastaansa kuoleman tai hävityksen enkelit, eikä hän pääse niitä karkuun, vaikka menisi minne. Uhrin uskotaan pian kuolevan. Kiroamiseen tähtäävä rituaali suoritetaan hautausmaalla.

Rabbi **Ariel Bar Tzadokin** mukaan yleinen käsitys siitä, että Pulsa diNura olisi kirous, on väärä. Hänen mukaansa kellään, edes rabbilla, ei ole kykyä kirota ketään kuolemaan. Jos Jumala haluaa vahingoittaa jotakuta, se on eri asia, eikä Jumalan tarvitse kirota, hän vain tekee sen. 

Äärijuutalaiset rabbit ovat viime aikoina langettaneet Pulsa diNuran joidenkin juutalaisuudelle vahingollisiksi väitettyjen juutalaisten poliitikkojen ja tiedemiesten päälle. Huhujen tai tuntemattomista lähteistä tulleiden tietojen mukaan*kenen mukaan?* tunnetut Jitzhak Rabin ja Ariel Sharon on kirottu. Rabin murhattiin pian kirouksen jälkeen, Sharon taas sai hengenvaarallisen aivoverenvuodon, joka muutti hänet pysyvästi tiedottomaksi.
**Ram Vilas Vedanti** (s. 7. lokakuuta 1958) on intialainen poliitikko ja hindusaarnaaja, joka vaikutti maansa parlamentin alahuoneessa vuosina 1996–1997 ja 1998–1999. Vuonna 2007 hän aiheutti kohua sanomalla, että se joka irrottaa Dravida Munnetra Kazhagam -puolueen puheenjohtajan M. Karunanidhin pään ja kielen saisi kultaa Ayodhyan pyhiltä. Karunanidhi oli suututtanut hänet kiistämällä Raman historiallisuuden. Vedanti kiisti sanansa myöhemmin ja väitti, että hänen mainitsemansa rangaistus on hindulaisten pyhien kirjojen määräämä rangaistus jumalanpilkasta. Samassa yhteydessä hän syytti kongressipuolueen puheenjohtaja Sonia Gandhia Intian kristillistämisestä ja väitti tämän toimivan Karunanidhin taustalla.

Vuonna 2017 Vedanti nousi julkisuuteen väittämällä, että Baburin moskeijan tuhoamiskäsky vuonna 1992 oli peräisin häneltä eikä Lal Krishna Advanilta. Hän väitti Advanin ja Murli Manohar Joshin yrittäneen suostutella moskeijaa tuhonnutta väkijoukkoa poistumaan. Hänen mukaansa muslimien tulisi kannattaa Raman temppelin rakentamista Baburin moskeijan paikalla, jotta rauha säilyisi. Temppelin rakentamisen ovat hänen mukaansa pyrkineet estämään kongressipuolue ja Pakistan. Hänen mukaansa kongressipuolueen johtajat haluavat murhata hänet.

Lähteet
-------

1. ↑  Biographical Sketch Member of Parliament 12th Lok Sabha *loksabhaph.nic.in*. Viitattu 22.12.2019.
2. ↑  Ram remarks: VHP leader issues 'fatwa' against Karunanidhi *Rediff*.  21.9.2007. Viitattu 22.12.2019.
3. ↑  Vedanti denies issuing 'fatwa' *Times of India*.  24.9.2007. Viitattu 22.12.2019.
4. ↑  Vedanti stands by his remarks on Karunanidhi *Rediff*.  4.10.2007. Viitattu 22.12.2019.
5. ↑  Babri mosque: Former MP Ram Vilas Vedanti says he and not Advani asked for demolition of shrine *Firstpost*.  21.4.2017. Viitattu 22.12.2019.
6. ↑  Barring fundamentalists, Muslims want construction of Ram temple in Ayodhya: Ram Vilas Vedanti *India Today*.  12.7.2019. Viitattu 22.12.2019.
7. ↑  Senior Congress leader wants to get me killed, says Ram Vilas Vedanti *Times of India*.  3.11.2019. Viitattu 22.12.2019.
**Rhys Williams** (s. 27. helmikuuta 1984 Cardiff) on walesilainen 400 metrin aitajuoksija.

Ura
---

Williams karsiutui välierissä Kingstonin alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2002. Hän voitti saman ikäluokan Euroopan-mestaruuden Tampereella 2003 ajalla 51,15. Hän voitti alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden Erfurtissa 2005 ajalla 49,60 ja kuului lisäksi Britannian hopeajoukkueeseen 4 × 400 metrin viestissä. Helsingin MM-kilpailuissa hän karsiutui 400 metrin aitajuoksun välierissä.

Williams sijoittui 2006 neljänneksi Melbournen Kansainyhteisön kisoissa ja voitti Britannian mestaruuden. Göteborgin EM-kilpailuissa hän sai 400 metrin aitajuoksussa pronssia ajalla 49,12 ja juoksi toisen osuuden hopeaa saaneessa Britannian 4 × 400 metrin viestijoukkueessa. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän karsiutui alkuerissä. Hän voitti Walesin-mestaruuden 2009 ja 2010. Hän saavutti 2010 hopeaa Barcelonan EM-kilpailuissa ennätyksellään 48,96 ja pronssia Delhin Kansainyhteisön kisoissa ajalla 49,19.

Williams voitti 400 metrin aitajuoksun Euroopan-mestaruuden Helsingissä 2012 ajalla 49,33. Lontoon olympialaisissa 2012 ja Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän karsiutui välierissä. Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016 hän sijoittui viidenneksi.

Vuonna 2014 Williams antoi positiivisen dopingnäytteen ja sai neljän kuukauden kilpailukiellon. Williams väitti käryn johtuneen hänen käyttämästään lisäravinteesta.

Lähteet
-------

1. ↑  Rhys Williams Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
2. 1 2 3  Rhys Williams Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu). Viitattu 4.5.2021. (englanniksi)
3. ↑  Rhys Williams and Gareth Warburton warn athletes not to take supplements *Athletics Weekly*.  19.1.2015. Viitattu 4.5.2021. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Antti Leino** on suomalainen televisio-ohjaaja. 

Antti Leino on ohjannut muun muassa televisiosarjat *Kätevä emäntä* (2004–2015), *Rock-Suomi* (2010), *Iskelmä-Suomi* (2013), *Mun ainoot 30 minsaa* (2013) ja *Urheilu-Suomi* (2017). Televisiosarjojen lisäksi Leino on ohjannut lukuisia mainoksia, musiikkivideoita ja dokumenttielokuvan J. Karjalainen: Beibi ollaan ikuisii (2018). Hän on myös ohjannut 20-osaisen audiodraaman *Armi Aavikko - siinä välissä olin elossa* (2021).

Antti Leino on valmistunut Taideteollisen korkeakoulun elokuvataiteen osastolta taiteen maisteriksi vuonna 2006. Vuonna 2005 Leino opiskeli The Barrow Group Performing Arts Schoolissa New Yorkissa.

Televisioakatemia valitsi Antti Leinon vuoden ohjaajaksi Kultainen Venla -gaalassa 2013 *Iskelmä-Suomi* sarjan perusteella. Koko työryhmä sai Musiikintekijöiden Prix Elvis -kunniamaininnan, ja samana vuonna *Rock-Suomi* ja *Iskelmä-Suomi* -sarjat palkittiin kunniamaininnalla Musiikki & Median Industry Awards -gaalassa. Dokumenttisarja Rock-Suomi voitti Kultaisen Venlan 2011.

Leinon ohjaama 10-osainen dokumenttisarja *Urheilu-Suomi* palkittiin vuoden Urheilukulttuuri-palkinnolla Urheilugaalassa 2018.
Leinon ohjaamat sarjat *Kätevä emäntä* ja *Urheilu-Suomi* ovat olleet Kultainen Venla -finalisteja vuosina 2010 ja 2017. Hänen ohjaamansa tv-sarja *Kätevä emäntä* oli finalistina myös Kultainen TV -kilpailussa vuonna 2008.*lähde?*

Lähteet
-------

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* (Arkistoitu – Internet Archive)
* 
* 
* 
* 

### Viitteet

1. ↑  Wetterstrand, Ninni: Kultaiset Venlat jaettiin - Yle kahmi palkintoja *yle.fi*.  17.01.2014. Viitattu 9.5.2021.
2. ↑  Musiikintekijöiden Prix Elvis -kunniamaininta Ylen Iskelmä-Suomi -dokumenttisarjan työryhmälle *musiikintekijat.fi*.  11.12.2013. Viitattu 9.5.2021.
3. ↑  Wetterstrand, Ninni: Yle voittoisa Industry Awards Gaalassa – katso kaikki palkitut *Yle X*.  20.10.2013. Viitattu 9.5.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Antti Leino Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Ritva
* Elonet

 |

 |
Arrows A19
**Arrows A19** oli John Barnardin suunnittelema auto, jolla Arrows-talli kilpaili Formula 1 -kaudella 1998. Autoa ajoivat toista vuotta tallissa ollut Pedro Diniz ja Tyrrelliltä siirtynyt Mika Salo.

Auto oli selvästi erottuva mustan ulkokuorensa takia. Auton suurin heikkous oli sen moottori. Arrowsin tallipäällikkö Tom Walkinshaw oli ostanut Hart-moottoriyhtiön, ja näin Arrowsista tuli ensimmäinen omat moottorinsa tuottanut brittiläinen talli sitten BRM:n kaudella 1977. Hartin budjetti ei kuitenkaan ollut riittävä, jotta olisi voitu kilpailla talleja vastaan, joilla oli isot moottoritoimittajat.

A19 oli melko epäluotettava koko kauden ajan, varsinkin ensimmäisissä kilpailuissa. Erityisesti Espanjan Grand Prix, jossa sekä Diniz että Salo keskeyttivät moottoririkon takia, oli erityisen nolo tilanne tallille. Espanjaa seurannut Monacon Grand Prix oli kuitenkin menestyksekäs, sillä molemmat kuljettajat ajoivat pisteillä. Monacon lisäksi pisteille ajettiin Belgiassa, jossa Diniz ajoi viidenneksi.

Talli sijoittui valmistajien MM-sarjassa seitsemänneksi kuudella pisteellä.

Teknisiä tietoja
----------------

* moottori: Arrows 72° V10
* vaihdelaatikko: Arrows 6-vaihteinen, puoliautomaattinen
* polttoaine: Elf
* renkaat: Bridgestone

Saavutukset
-----------

* kilpailuja: 16
* voittoja: 0
* paalupaikkoja: 0
* nopeimpia kierroksia: 0

Formula 1 -tulokset
-------------------

| Vuosi | Talli | Moottori | Renkaat | Kuljettajat | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1998 | Arrows | Arrows V10 | **B** |  | AUS | BRA | ARG | SMR | ESP | MON | CAN | FRA | GBR | AUT | GER | HUN | BEL | ITA | LUX | JPN | **6** | **7.** |
| Pedro Diniz | Kesk. | Kesk. | Kesk. | Kesk. | Kesk. | 6 | 9 | 14 | Kesk. | Kesk. | Kesk. | 11 | 5 | Kesk. | Kesk. | Kesk. |
| Mika Salo | Kesk. | Kesk. | Kesk. | 9 | Kesk. | 4 | Kesk. | 13 | Kesk. | Kesk. | 14 | Kesk. | DNS | Kesk. | 14 | Kesk. |

Lähteet
-------

* *AUTOCOURSE 1998-99*, Henry, Alan (ed.), Hazleton Publishing Ltd. (1998) ISBN 1-874557-43-8

  


|  |  |
| --- | --- |
| Yhdistynyt kuningaskunta Arrows |  |
| Yhdistynyt kuningaskunta **Arrows Grand Prix International:** FA1 | A1 | A1B | A2 | A3 | A4 | A5 | A6 | A7 | A8 | A9 | A10 | A10B | A11 | A11B
 **Footwork Arrows:** A11C | FA12 | FA13 | FA13B | FA14 | FA15 | FA16 | FA17
Yhdistynyt kuningaskunta **TWR Arrows**: A18 | A19 | A20 | A21 | A22 | A23 |

Autot, jotka kilpailivat Formula 1 -kaudella 1998

* McLaren MP4/13
* Ferrari F300
* Williams FW20
* Jordan 198
* Benetton B198
* Sauber C17
* Arrows A19
* Stewart SF02
* Prost AP01
* Minardi M198
* Tyrrell 026
**Koitonjärvi** (ven. Ко́йтонъя́рви, Койтон-ярви) on Venäjällä Karjalan tasavalta Suojärven piiri sijaitseva järvi, jonka laskujoki Haukioja ja sitten Armajoki yhtyy Sarkajokeen.

Maantietoa
----------

Koitonjärvi on 1,7 kilometriä pitkä, 1,0 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on noin 110 hehtaaria. Vanhoissa suomalaisissa kartoissa järven itärannan keskellä sijaitsee lyhyt Petjukanniemi. Niemi kaventaa järven kaaren muotoiseksi. Lounaisosassa kaksi saarta ja koillisosassa kaksi saarta niin, että suurin saari sijaitsee pohjoisessa aivan rannan tuntumassa katveeseen. Rannoista osa on soistuneita, mutta metsäiset rannat ovat hiekkapohjaisia ja kivikkoisia. Järven ympärillä on suomalaisaikana ollut maatiloja, joiden peltomaat on satelliittivalokuvien perusteella jätetty paljon myöhemmin viljelemättä. Nykyään järvi on autio metsäjärvi. Lähin kylä sijaistee Suistamolla noin viiden kilometrin päässä. Suistamolta tulee tie, joka ohittaa järven lähempänä Haukilampea ja katoaa pohjoiseen.

Vesistösuhteita
---------------

Koitonjärvi kuuluu Nevan vesistöalueessa Laatokan valuma-alueen Jänisjoen vesistöalueeseen, jossa Ulmosenjoen valuma-alue sijaitsee Jänisjärven lähialueella. Jänisjärvi laskee vuorostaan Laatokkaan, jonka laskujoki Neva laskee Pietarissa Itämeren Suomenlahteen.

Koitonjärvi muodostaa Armajoen valuma-alueen latva-alueen. Siihen laskee neljä oja, jotka tuovat vettä metsäisiltä soilta. Koitonjärvi sijaitsee Sarkajoen sivujoen Aramajoen valuma-alueella. Koitonjärven lasku-uoma laskee Haukilampeen, josta Haukioja jatkaa Äimäjärveen, josta Armajoki virtaa Aramajärven läpi. Sarkajoki laskee Suistamonjärven läpi Jänisjärveen. Lasku-uoman osuudella Haukilampeen on pudotusta 15,2 metriä, mutta Haukilammesta Äimäjärveen vain metrin.

Lähteitä
--------

### Huomioita

1. 1 2 3 4  Asia on luettu venäjänkielisen Wikipedian artikkelista ru:Койтонъярви.
2. 1 2 3 4  Asia katsottu ja mitattu Internetin karttapalveluista kuten esimerkiksi Google Earth, GeoMixer tai ACME.

### Viitteet

1. ↑  Koitonjärvi, Койтон-ярви (*textual.ru*) *Venäjän valtion vesistötietokanta*. Viitattu 3.2.2022. (venäjäksi)
2. 1 2 3 4 5  Koitonjärvi. *Kartassa:* *Topografinen kartta* 1:100 000. Kartan verkkoversio Maanmittauslaitoksen Karjalan kartat -palvelussa (viitattu 3.2.2022)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: ru:Койтонъярви
**Anna-Kristina Isola** (s. 12. tammikuuta 1946 Helsinki) työskenteli Marimekon suunnittelijana vuoteen 2013 asti ja on Maija Isolan ensimmäisestä avioliitosta syntynyt tytär.

Kristina Isola toimi äitinsä henkilökohtaisena apulaisena jo vuodesta 1962 lähtien. Vuodesta 1979 lähtien Isolat tekivät Marimekon mallit suunnittelijaparina ja molempien nimet kirjoitettiin kankaiden reunaan. Kristina Isolan omaa käsialaa ovat monet kangasmallit jo vuodesta 1964 lähtien. Näitä ovat muun muassa herkät kukkakuviot Krassi ja Ruiskukka sekä monivärinen raitakuosi Onnellinen.

Vuonna 2001, Unikko-mallin uudessa tulemisessa, Kristiina Isola sai tehtäväkseen uudistaa Unikkoa. Niin syntyi beesi ja harmaa Unikko. "Halusin, että se sopii nykyajan keittiöihin, joissa on paljon kiveä ja terästä", kertoi Kristiina Isola tästä työstään. Vuonna 2002 Unikkoa alettiin toteuttaa väripohjalle, ja kuviota pienennettiin. Mallia on käytetty kännykänkuorissa, televisioiden pinnoissa, autoissa, vaatteissa ja kävelysauvoissa. Vuonna 2003 Marimekon sisustuspuolen kasvu oli 20 %. Myös Primavera-kuosin ristiinbrändäys Iittalan kanssa onnistui.

Metsänväki-plagiaatti
---------------------

Kristina Isolan Marimekolle suunnittelema kangaskuosi *Metsänväki*, joka on kopio Maria Primatšenkon maalauksesta *Rotta matkalla* (1963). (Vertaa kuvaan taiteilijan artikkelissa).
Isola jäi vuonna 2013 kiinni plagioinnista. Isolan Marimekolle suunnittelema Metsänväki-kuosi on kopioitu ukrainalaisen naivistitaiteilijan Maria Primatšenkon yli 40 vuotta aikaisemmin julkaisemasta työstä *Rotta matkalla*. Marimekon mukaan Isola kertoi oman maalauksensa pohjana käyttämästään kuvituksesta heille sen jälkeen, kun *Helsingin Sanomat* oli alkanut selvittää asiaa. Metsänväki-kuosi on vuodelta 2007, kun taas *Rotta matkalla* on vuodelta 1963. Kankaan puunrunkojen ja oksien painokuviot ovat identtiset Primatšenkon guassityön kanssa.

Asian toi esille suomalainen taiteenharrastaja, joka havaitsi omistamassaan kirjassa Primatšenkon alkuperäisen työn ja tunnisti sen identtiseksi Isolan kangassuunnitelman kanssa. Isola myönsi kopioinnin julkisuuteen toimittamassaan tiedotteessa.

Samaa aihetta käytettiin sinisenä Finnairin lentokoneessa Finnairin ja Marimekon yhteistyöhankkeen aikana. Plagioinnin tultua ilmi Finnair ilmoitti maalaavansa kuviot lentokoneestaan peittoon.

Marimekko lopetti yhteistyön suunnittelijan kanssa syyskuussa 2013. Yhtiön toimitusjohtaja Mika Ihamuotila nimitti plagiointia "väärinkäytökseksi" ja sanoi, että sitä ei voi antaa anteeksi.

Lähteet
-------

1. 1 2  Nurmio, Satu: Marimekko lopettaa yhteistyön Kristina Isolan kanssa *Yle Uutiset*.  30.9.2013. Kulttuuri:  Yle. Viitattu 30.9.2013.
2. ↑  *Kuka kukin on 2007*, Otava 2006.
3. 1 2 3  Markkanen, Kristiina & Vihavainen, Suvi: Marimekon kangas on toisen teoksen kopio.  *Helsingin Sanomat*, 29.5.2013. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 4.6.2013.
4. ↑  Salokorpi, Jussi: Kristina Isola myöntää kopion *Yle uutiset, kulttuuri*.  29.5.2013. Viitattu 4.6.2013.
**Kristin Lysdahl** (s. 29. kesäkuuta 1996) on norjalainen alppihiihtäjä, joka edustaa Bærums Skiklubia.

Alppihiihdon MM-kilpailuissa Sankt Moritzissa 2017 Lysdahl sijoittui alppiyhdistetyssä 17:nneksi, suurpujottelussa 23:nneksi, syöksylaskussa 24:nneksi ja supersuurpujottelussa 27:nneksi. Nuorten MM-kilpailuissa hän on sijoittunut parhaimmillaan kuudenneksi pujottelussa 2016. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän saavutti joukkuekilpailussa pronssia, oli suurpujottelussa 18:s ja pujottelussa 25:s. Åren MM-kilpailuissa 2020 hän sijoittui suurpujottelussa 20:nneksi. Cortina d'Ampezzon MM-kilpailuissa 2021 hän oli pujottelussa seitsemäs. Courchevelin / Méribelin MM-kilpailuissa 2023 hän saavutti joukkuekilpailussa hopeaa ja oli parisuurpujottelussa kolmastoista.

Lysdahl kilpaili alppihiihdon maailmancupissa ensimmäisen kerran Semmeringin pujottelussa joulukuussa 2016. Siellä käydyssä toisessa pujottelukilpailussa hän saavutti ensimmäiset maailmancupin pisteensä oltuaan 17:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran lokakuussa 2017 oltuaan Söldenin suurpujottelussa kahdeksas. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan kolmas Lech/Zürsin paripujottelussa marraskuussa 2021.

Lysdahl voitti suurpujottelun Euroopan cupin yhteiskilpailun kaudella 2016–2017. Euroopan cupin kokonaiskilpailussa hän oli samalla kaudella toinen. Hän on voittanut kolme Euroopan cupin osakilpailua.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Kristin Lysdahl Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
2. ↑  Medalists *pyeongchang2018.com*.  Arkistoitu 24.2.2018. Viitattu 11.3.2018. (englanniksi)
**Cowdenbeath Football Club** on perinteikäs jalkapalloseura Cowdenbeathista, Fifesta, Skotlannista. Joukkue pelaa Scottish Professional Football Leaguen alaisuudessa toimivaa neljänneksi korkeinta sarjatasoa Kakkosliigaa, johon se putosi kaudeksi 2016–2017.

Historiaa
---------

Cowdenbeath Football Club syntyi vuonna 1881 kun kaksi paikallista seuraa, *Cowdenbeath Rangers* (1880) ja *Cowdenbeath Thistle* yhdistyivät. Joidenkin historioitsijoiden mukaan *Rangers*-nimeä käytettiin vielä yhdistymisen jälkeen vuoteen 1882 saakka, minkä johdosta todelliseksi perustamisvuodeksi pitäisi laskea 1882, kun silloinen Rangers yhdistyi *Raith Roversin* kanssa. Samana vuonna perustettiin Fifeshiren jalkapalloliitto. Vuonna 1883 Cowdenbeath hävisi kautta aikain ensimmäisen Fife Cupin loppuottelun, mutta voitti cupin kaksi vuotta myöhemmin. Hyvän menestyksensä ansiosta joukkue nousi vuonna 1905 Skotlannin liigaan. Vuosina 1914 ja 1915 se voitti kaksi kakkosdivisioonan mestaruutta, mutta ei silloisen sarjajärjestelmän vuoksi noussut korkeimmalle sarjatasolle. Kaudella 1923–1924 joukkue viimein nousi 1. divisioonaan ja sijoittui heti ensimmäisellä kaudellaan viidenneksi. Kaikkiaan se säilyi pääsarjassa vuosikymmenen ajan ja kolme joukkueen pelaajaa pelasi myös Skotlannin maajoukkueessa.

Vuonna 1934 Cowdenbeath putosi 1. divisioonasta, mutta nousi sinne takaisin voitettuaan kakkosdivisioonan kaudella 1938–1939. Tuolloin Rab Walls teki 54 maalia, mikä on toiseksi eniten Skotlannin liigan historiassa. Sodan takia jalkapallotoiminta keskeytyi ja sodan päätyttyä joukkue joutui kiistanalaisen ratkaisun seurauksena uuteen B-liigaan. Vuonna 1949 joukkue menestyi liigacupissa, mutta pääsi vasta kaudella 1969–1970 silloisen managerin Andy Matthewin alaisuudessa takaisin pääsarjaan, mistä se kuitenkin putosi pikaisesti. Kauden 1992–1993 Cowdenbeath pelasi ykkösdivisioonassa, mutta ei voittanut otteluakaan.

Vuonna 1997 Cowdenbeathin manageriksi tuli skottipuolustaja Craig Levein, jonka ura oli alkanut seurasta. Hän nosti vuonna 2001 seuran 2. divisioonaan, missä se säilyi kahden vuoden ajan. Kaudella 2004–2005 Cowdenbeath sijoittui 3. divisioonassa kolmanneksi ja 2005–2006 se saavutti entisen Suomen maajoukkuepelaajan Mixu Paatelaisen valmennuksessa ensimmäisen divisioonamestaruutensa 67 vuoteen.

Cowdenbeath putosi 2. divisioonasta kahden kauden jälkeen. Kaudella 2008–2009 se sijoittui toiseksi 3. divisioonassa, mutta nousi, koska Livingston pudotettiin 3. divisioonaan talousvaikeuksien vuoksi. Kaudella 2009–2010 Cowdenbeath sijoittui lopulta kolmanneksi ja pääsi nousukarsintoihin. Karsinnoissa se voitti Alloa Athleticin ja Crechin Cityn ja nousi 1. divisioonaan.

Saavutuksia
-----------

* 2. divisioonan mestaruus: 1913–14, 1914–15, 1938–39
* 3. divisioonan mestaruus: 2005–06

Ennätyksiä
----------

**Ennätys yleisömäärässä**:
25 586 Rangers, Skotlannin liigacup, 21. syyskuuta 1949

**Suurin voitto**:
12–0 Johnstone, Skotlannin Cup, 21. tammikuuta 1951

**Suurin tappio liigassa**:
1–11 Clyde FC, 6. lokakuuta 1951

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen sivu
**Koivan vesistöalue** (vir. *Koiva vesikond*) on Viron vesistöjen hallintoalue, jonka alle on koottu ne vesistöt, joiden vedet laskevat etelään päin Latvian puolelle. Koivan vesistöalue on siten Latvian vesistöjen latva-aluetta, jonka vaikutukset Viron vesistöihin on marginaalinen. Vesistöalueen pohjoisraja seuraa Peipsijärven alavesistöalueen ja Võrtsjärven alavesistöalueen etelärajoja, jotka kuuluvat molemmat Itä-Viron vesistöalueeseen.

Koivan vesistöalue muodostuu Salatsijoen, Gaujan sivujoen Mustjõen ja Väinäjoen sivujoen Pedetsi jõen valuma-alueista, joiden yhteisala on 1 580 neliökilometriä. Hallintoalueella sijaitsee 183 yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea.

Lähteet
-------

1. 1 2  Tamre, Ruta (toim.): *Eesti järvede nimestik*. Tallinna, Viro: Keskkonnaministeeriumi Info- ja Tehnokeskus, 2006. ISBN 978-9985-881-40-8. Teoksen verkkoversio (PDF) (viitattu 1.11.2019). (viroksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Riigi Teataja: Veeseadus (VeeS) (viroksi), 1994, viitattu 1.11.2019
3. ↑  Riigi Teataja: Vesikondade ja alamvesikondade nimetamine(viroksi), 2004, viitattu 1.11.2019
4. ↑  Eesti Entsüklopeedia: Eesti vesikonnad, viitattu 1.11.2019

Aiheesta muualla
----------------

* Lääne-Eesti vesikond. Ida-Eesti vesikond. Koiva vesikond: veepoliitika raamdirektiivi artikli 5 nõuete täitmine Eestis: vesikondade koondaruanne, 2005 (viroksi)