recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
*Tämä artikkeli käsittelee leikkiä. Sokkoleikki on myös Arthur Haileyn romaani.*
**Sokkoleikki** on leikki, jota leikittäessä yhden tai useamman leikkijän silmät ovat sidottuna siten, etteivät he näe. Leikkien tarkoituksena on tunnistaa joku henkilö, saada kiinni joku henkilö, kilpailla nopeudesta tai taitavuudesta, tai jokin näiden yhdistelmä. Sokkoleikkejä on runsaasti erilaisia, niin sisä- kuin ulkoleikkejä.

Erilaisia sokkoleikkejä
-----------------------

Tyypillinen ja kansainvälisesti tunnettu sokkoleikki on *Anna aasille häntä*. Leikkijöiden piirissä on "sokko", jonka silmät sidotaan. Seinälle on ripustettu vapaamuotoinen aasin kuva, kuitenkin hännätön. Sokkoa pyöritetään tarvittaessa vaikeusasteen mukaan huoneessa tai mahdollisesti jopa ulkona. Sokolle annetaan narusta punottu häntä ja nasta. Sokon on sitten koetettava löytää aasi ja asetettava sille häntä ja kiinnitettävä se nastalla mahdollisimman oikeaan paikkaan. Tätä voidaan käyttää pantinlunastuksessa tai esimerkiksi syntymäpäivillä tai muuten vain kilpailijoiden välisenä, mahdollisesti aikuistenkin välillä. Kilpailevien lasten ikä on syytä ottaa huomioon vaikeusastetta määrittäessä. Tälle leikille on monia variaatioita, esimerkiksi norsun häntä.

Lähteet
-------

1. ↑  Karjalainen Nuorisoliitto ja Helkanuorten Liitto 2017: 52. luukku – sokkoleikit *Sata pistoa perinteeseen*.  2017.  Arkistoitu 7.5.2021. Viitattu 19.6.2019.
2. ↑  Iiris Lindman (toimittaja): "Sokkoleikit", *Maailman pelit ja leikit*, s. 276–277. Englanninkielinen alkuteos The Way to play. Suomentanut Leena ja Ilmo Kurki-Suonio. Helsinki: Sanoma Oy, 1976. ISBN 951-9133-52-6.
John Hadley
**John Hadley** (16. huhtikuuta 1682 – 14. helmikuuta 1744) oli englantilainen matemaatikko ja oktantin keksijä.

John Hadley syntyi Bloomsburyssa, Lontoossa. Hänen isänsä George Hadley oli lakimies ja harrastelijameteorologi, joka tunnetaan ehdotuksestaan pasaatituulten syntymekanismista. John Hadleystä tuli Royal Societyn jäsen vuonna 1717 ja myöhemmin sen varapresidentti. 

Oktanttia käytetään tähtitieteellisessä navigoinnissa leveysasteen määrittämiseen auringon tai muiden taivaankappaleiden korkeusaseman avulla. Oktantissa kahden kohteen, esimerkiksi tähden ja horisontin, kuvat siirretään vierekkäin peilien avulla, ja asteikolta voidaan lukea niiden välinen kulma. Kun tunnetaan esimerkiksi auringon asema ja mittausajankohta, voidaan taulukoista lukea leveysaste, jolla mittaus on tehty. Hadley keksi laitteen noin vuonna 1730. Tuohon aikaan oli merenkulun kehittyessä syntynyt tarve parantaa paikannusta. Oktantin kehitti samoihin aikoihin myös amerikkalainen Thomas Godfrey. 

Hadley kehitti myös tapoja tehdä asfäärinen linssi ja paraboloidisia objektiivipeilejä peilikaukoputkelle. Vuonna 1721 hän esitteli Royal Societylle ensimmäisen paraboloidisen peilikaukoputken. Tämä 150 mm peilillä varustettu kaukoputki on edistyksellinen verrattaessa nykyisiinkin teleskooppeihin. Hän teki myös keskisesti rakennetun kaksipeilikaukoputken tarkasti hiotuilla peileillä.

Hadleyn mukaan on nimetty Kuussa sijaitseva vuori Mons Hadley ja laakso Rima Hadley.

Lähteet
-------

1. ↑  Institute and Museum of the History of Science, Florence, Italy: Picture of Hadley's octant
2. ↑  amazing-space.stsci.edu – Hadley’s Reflector
3. ↑  The complete Amateur Astronomer – John Hadley's Reflector
4. ↑  Henry C. King – The history of the telescope – page 77
5. ↑  telescopeѲptics.net – 8.2. Two-mirror telescopes

Aiheesta muualla
----------------

* Biography from the School of Mathematics and Statistics at the University of St Andrews, Scotland

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
CandyKing kuppiCandyKing kuppi
**Candyking AB** on ruotsalainen Cloettan omistama makeis- ja välipala-alan yritys. Yrityksellä on omaa tuotantoa ja lisäksi se ostaa makeisia alihankkijoilta. Yritys hoitaa tuotteiden jakelun, varastoinnin ja esillepanon tuotteita myyvissä myymälöissä. Yritys myy irtokarkkeja vähittäiskaupan myyntipisteissään sekä kuivattuja hedelmiä ja pähkinöitä Parrots-brändin alla.

Candyking aloitti toimintansa Ruotsissa nimellä *Karamellkungen* ja Suomessa toiminta alkoi nimellä *Candyland* vuonna 1990. Fazer-konserni osti Karamellkungenin ja Candylandin vuonna 1997 ja yhdisti ne yhdeksi yhtiöksi. Vuonna 2008 toiminta myytiin pääomasijoittaja Accent Equitylle. Ruotsalainen välipalatuotteiden toimittaja Parrots on ollut osa Candykingiä maaliskuusta 2009 alkaen.

Dani Evanoff osti Candykingin Accentilta vuoden 2016 lopulla. Toimitusjohtajana toiminut Evanoff myi pian tämän jälkeen Candykingin Cloettalle vuoden 2017 alussa noin 34 miljoonan euron kauppahintaan.

Lähteet
-------

1. 1 2  34 miljoonan euron karkkikauppa: Candyking sai uuden omistajan *is.fi*.  17.2.2017. Taloussanomat. Viitattu 8.2.2019.
2. ↑  Kullas, Emilia: Naapurilla oli superviikko *Talouselämä*.  Arkistoitu 14.12.2013. Viitattu 14.12.2013.
3. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Candyking
John Haslem, *Lady Cecilia Lennox*, 1843 
**John Haslem** (1808–1864) oli englantilainen taiteilija, joka maalasi monia miniatyyrimuotokuvia kuninkaallisista ja muista ylhäisön edustajista. Mallien joukossa olivat esimerkiksi tuleva kuningatar Viktoria lapsena ja Belgian kuningas Leopold I.

Haslem syntyi Carringtonissa lähellä Manchesteria, mutta muutti nuorena setänsä luo Derbyyn. Setä oli myöhemmin Derbyn posliinitehtaan johtaja. Hän opiskeli maalausta George Hancockin johdolla ja maalasi aluksi kukkia, myöhemmin muitakin kuva-aiheita. Sussexin herttua osti häneltä Byronin muotokuvan lahjaksi Kreikan kuninkaalle. Hän kopioi joitakin muotokuvia emalille tai posliinille miniatyyrikoossa ja sai pian runsaasti tilauksia Lontoon seurapiireistä sekä uusista muotokuvista että vanhojen mestarien töiden miniatyyriversioista. Vuonna 1857 hän palasi Derbyyn missä hän asui kuolemaansa asti. Haslem kirjoitti tehtaasta myöhemmin kirjan "The Old Derby China Factory". Kirjasta otettiin näköispainos vuonna 1973.

Haslem keräsi varhaisia posliiniesineitä ja lahjoitti kokoelmansa ja siihen liittyvät luettelot ja tutkimuksensa Derbyn kaupunginmuseolle.

Lähteet
-------

1. ↑  John Haslem (1808–64) The Royal Collection
2. ↑  Leslie Stephen & Sidney Lee (toim.): *Dictionary of National Biography*, s. 107. Smith, Elder & Co. 1891. Archive.org.
3. ↑  The Old Derby China Factory by John Haslem (Arkistoitu – Internet Archive) Reference Books Georgian House Antiques
4. ↑  Google Books
5. ↑  Haslem, John (1808–1884) (Arkistoitu – Internet Archive) Artists' Papers Register Person Authority Record


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* ULAN

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Nammo** on ilmailu- ja puolustusalan yritys, jonka pääkonttori on Norjassa. Yhtiöllä on yli 2 700 työntekijää.
Vuodesta 2005 Nammon omistavat puoliksi Patria ja Norjan valtio.

Suomessa konserniin kuuluu Nammo Lapua.
Nammo osti Yhdysvalloissa sijaitsevan Talley Defense Systemsin vuonna 2007.

Nammo valmistaa muun muassa ohjusten moottoreita.

Heracles
--------

Euroopan avaruusjärjestö ESA myönsi vuonna 2019 Nammolle sopimuksen kehittää rakettimoottori Heracles-tehtävän kuulaskeutujaa varten. Tehtävässä on tarkoitus laskea avaruusalus Kuun napa-alueelle vuonna 2026, kerätä näytteitä ja toimittaa ne Gateway-asemalle, jossa astronautit vastaanottavat ne ja toimittavat edelleen Maahan.
Heraclesin on korvannnut European Large Logistics Lander -projekti (EL3), joka kytkeytyy Artemis-ohjelmaan.

Lähteet
-------

1. 1 2  Nammo Vihtavuori Oy *sttinfo.fi*. Viitattu 30.5.2022. (englanniksi)
2. 1 2  World Famous Quality *web.archive.org*. Viitattu 30.5.2022. (englanniksi)
3. ↑  NAMMO’s Talley Acquisition Takes Effect *defenseindustrydaily.com*.  3.1.2007. Viitattu 30.5.2022. (englanniksi)
4. ↑  Missile Products (PDF) *nammo.com*.  Arkistoitu. Viitattu 30.5.2022. (englanniksi)
5. ↑  Developing a high-performance rocket motor for the Heracles mission to the Moon *esa.int*.  16.5.2019. Viitattu 4.5.2023. (englanniksi)
6. ↑  Landing on the Moon and returning home: Heracles *esa.int*. Viitattu 4.5.2023. (englanniksi)
7. ↑  Argonaut – European Large Logistics Lander *esa.int*. Viitattu 4.5.2023. (englanniksi)
**John Howell Roberts** (s. 28. lokakuuta 1941 Princeton, New Jersey) on yhdysvaltalainen musiikkikirjastonhoitaja ja musiikintutkija.

Roberts opiskeli musiikkia Haverford Collegessa, josta hän valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1963, ja sittemmin Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä, josta väitteli vuonna 1977, aiheenaan Giacomo Meyerbeerin ooppera *Afrikatar*. Samana vuonna hän valmistui kirjastonhoitajaksi Rutgersin yliopistosta (tutkintona *Master of Library and Information Science*).

Kirjastouransa Roberts aloitti vuonna 1969 Yalen yliopistossa ja usean välivaiheen kautta vastaavasti päätti vuonna 2007 Kalifornian yliopistossa, jossa ehti toimia viimeiset kaksikymmentä vuotta musiikkiosaston kirjaston johtajana. Berkeleyn-kaudellaan hän toimi vuosina 1991–2007 myös yliopiston musiikkitieteen professorina. Vuosina 1995–2001 Roberts oli International Association of Music Libraries, Archives and Documentation Centresin varapuheenjohtaja ja vuosina 2001–2004 sen puheenjohtaja.

Musiikintutkijana Robertsin erityisalana on Georg Friedrich Händel ja tämän sävellystuotanto. Vuodesta 1991 Roberts on kuulunut Händelin koottujen teosten (*Hallische Händel-Ausgabe*) toimituskuntaan; lisäksi hän on säveltäjän musiikillisia vaikutteita kokoavan *Handel Sources* -sarjan toimittaja. Hän on myös muiden muassa *The New Grove Dictionary of Music and Musicians* -tietosanakirjan ja *Répertoire International des Sources Musicalesin* toimituskuntien jäsen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Deborah Campana: "Roberts, John H.". *Grove music online*. Oxford University Press. Tarkistettu 8.7.2016


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**John Harington** (joskus myös muodossa **Harrington**; 4. elokuuta 1560 Kelston, Somerset, Englanti – 20. marraskuuta 1612 Kelston, Somerset, Englanti) oli englantilainen hovimies, kirjailija, keksijä ja taiteilija, joka tunnetaan parhaiten WC-pöntön keksijänä. Harington oli merkittävä jäsen kuningatar Elisabet I:n hovissa. Hän kuitenkin menetti runojensa ja muiden kirjoitustensa takia suosionsa Elisabetin sekä tämän seuraajan Jaakko I:n silmissä.

WC-pöntön keksiminen
--------------------

Harington rakennutti vuonna 1596 kaksi WC-pönttöä: toisen itselleen ja toisen kuningatar Elisabet I:lle. Hän julkaisi myös keksinnöstään teoksen *A New Discourse upon a Stale Subject: The Metamorphosis of Ajax*. Kirja sisälsi poliittisia viittauksia Elisabetin suosikki Robert Dudleyyn, mistä kuningatar suuttui ja jonka seurauksena Harington karkotettiin hovista. Lisäksi Haringtonia arvosteltiin kirjasta niin, että hän luopui viemäröintialasta.

Lähteet
-------

1. ↑  Jason Scott-Warren: *Harington, Sir John (bap. 1560, d. 1612) (Oxford Dictionary of National Biography)*. Oxford: Oxford University Press, 2004. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **John Harington** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Australia
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Irlanti
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* RISM
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Einar Zangenberg.
**Einar Christian Constantin Zangenberg** (22. joulukuuta 1882 Kööpenhamina – 24. lokakuuta 1918 Wien) oli tanskalainen näyttelijä ja elokuvaohjaaja.

Einar Zangenberg syntyi näyttelijä Christian Zangenbergin perheeseen. Hän työskenteli koulun jälkeen teatterinäyttelijänä ja siirtyi vuonna 1910 Nordisk Filmsille. Zangenberg oli tanskalaiselokuvien "toimintasankari", jonka lensi ensimmäisenä näyttelijänä lentokoneella. Vuodesta 1911 lähtien hän työskenteli Kinografen-yhtiön taiteellisena johtajana, ohjaajana ja näyttelijänä. Zangenberg siirtyi vuonna 1914 Saksaan, jossa hän toimi Flora Filmsin ohjaajana ja näyttelijänä.

Zangenberg kuoli 35-vuotiaana espanjantautiin. Hän oli naimisissa näyttelijä Alfi Zangenbergin kanssa. Näyttelijä Lillian Zangenberg oli heidän tyttärensä.

Elokuvia
--------

* *Valkoinen orjakauppa*, 1910

Lähteet
-------

1. 1 2  Einar Zangenberg *Dansk film database*. Viitattu 4.5.2020.
2. ↑  Einar Zangenberg *Det Danske Filminstiut*. Viitattu 4.5.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Einar Zangenberg Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
Jääjogurttia kupissa.
**Jääjogurtti** on kylmässä säilytettävä jälkiruoka, joka tehdään jogurtista mutta joissakin tapauksissa myös muistakin maitotuotteista. Jääjogurtti ei sisällä yhtä paljon rasvaa kuin jäätelö, koska sen valmistukseen on käytetty maitoa kerman sijasta. Se eroaa maitojäätelöstä tai pehmojäätelöstä siinä, että sen valmistuksessa käytetään jogurttia pääainesosana.

Historia
--------

Jääjogurtti tuli ensimmäisenä markkinoille New Englandin alueella Yhdysvaltain koillisosissa vuonna 1970, kun H.P. Hood myi sitä aluksi pehmojäätelönä. Vuonna 1978 Brigham's, bostonilainen jäätelö-, makeis- ja voileipäketju, kehitti ja toi markkinoille ensimmäisen pakatun jääjogurtin tuotenimellä *Humpreez Yogart*. Samoihin aikoihin Dannon kehitti oman "Danny"-nimisen jääjogurttituotteensa. Tuote koostui vadelmajogurtista tikun ympärillä, kuorrutettuna tummalla suklaalla. Kummankin yrityksen tuotteet oli alun perin tarkoitettu terveellisiksi vaihtoehdoiksi jäätelölle, mutta jotkut asiakkaat valittivat tarkoituksettoman happamasta mausta, ja niin valmistajat alkoivat lisätä resepteihinsä enemmän sokeria. Jääjogurtin suosio kääntyi nousuun 1980-luvulla yltäen 25 miljoonan dollarin myyntituloksiin vuonna 1986. 1990-luvun alussa jääjogurtti muodosti kymmenen prosenttia jääjälkiruokien markkinoista.

Lähteet
-------

1. ↑  Differencebetween.net: Difference Between Ice Cream and Frozen Yogurt *differencebetween.net*.
2. ↑  How Frozen Yoghurt is Made *madehow.com*.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Jääjogurtti** Wikimedia Commonsissa
Moritz Hauptmann
**Moritz Hauptmann** (13. lokakuuta 1792 Dresden – 3. tammikuuta 1868 Leipzig) oli saksalainen viulisti, säveltäjä, musiikkipedagogi ja musiikkiteoreetikko.

Hauptmann saattoi musiikkiopintonsa valmiiksi Louis Spohrin johdolla. Vuoteen 1820 hän työskenteli hoveissa ja perheissä. Välillä hän toimi myös arkkitehtina ja teki tutkimusta akustiikasta. Vuonna 1822 Hauptmann sai nimityksen Kasselin kaupungin orkesteriin. Tässä vaiheessa hänen sävellystuotantonsa koostui enimmäkseen moteteista, messuista, kantaateista ja lauluista. Traaginen ooppera *Mathilde* kantaesitettiin vuonna 1826. Muiden toimiensa ohessa Hauptmann opetti sävellystä ja musiikin teoriaa.

Hauptmann pääsi Leipzigin Thomasschulen kanttoriksi vuonna 1842 ja seuraavana vuonna Leipzigin konservatorion professoriksi. Hänen johdollaan opiskelivat muiden muassa Joseph Joachim, Hans von Bülow, Arthur Sullivan ja Frederic Hymen Cowen. Hauptmannin keskeisin musiikin teoriaa koskeva julkaisu on *Die Natur der Harmonik und Metrik* (1853).

Vuonna 1850 Hauptmann perusti Otto Jahnin ja Robert Schumannin kanssa Bach-Gesellschaftin, jonka puheenjohtajana toimi loppuikänsä. Hän toimitti kolme ensimmäistä osaa seuran laatimasta Johann Sebastian Bachin kokonaistuotannon editiosta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Moritz Hauptmann Britannica

Aiheesta muualla
----------------

* IMSLP: nuotteja

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Kreikka
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii
	+ 2

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* BMLO
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* RISM
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Utzon-Frankin *Afrodite* Zürichin kasvitieteellisessä puutarhassa.
**Aksel Einar Utzon-Frank** (1888–1955) oli tanskalainen kuvanveistäjä. Utzon-Frank aloitti Rodin-henkisenä realistina. Hän oli etupäässä klassismin edustaja. Hän oli yksi ajan merkittävimmistä tanskalaisista monumentaalikuvanveistäjistä, mutta hän työskenteli myös piirtäjänä ja opettajana. Vuodesta 1918 Utzon-Frank työskenteli Kööpenhaminan taideakatemiassa professorina, ja hän oli akatemian johtaja 1925–1928 sekä uudestaan 1934–1937. Monumentaalitöissä ja muotokuvissa hän tukeutui Italian varhaisrenessanssin ja antiikin Kreikan taiteeseen. Utzon-Frankin Kööpenhaminassa olevia töitä ovat muiden muassa *Afrodite* (1915), *Käärmeentappaja* (1924), Kristian X:n vuonna 1954 pystytetty ratsastajapatsas ja Thorvaldsenin muistomerkki (1930–1954). Roskilden tuomiokirkossa on Utzon-Frankin tekemä Fredrik VIII:n sarkofagi.

Lähteet
-------

1. ↑  *Facta. 10-osainen tietosanakirja 10, TYÖ–ÖÖ*, s. 164. 8. painos (1. painos 1971). Porvoo Helsinki: WSOY: Tietosanakirja, 1976. ISBN 951-0-06134-4.
2. ↑  Kodin suur tietosanakirja, osa 11, Weilin & Göös 1979, s. 311
3. ↑  *Otavan iso tietosanakirja. Encyclopaedia Fennica 9, Tse – Visc*, s. 617. Helsingissä: Otava, 1965.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC

 |

 |
Orbiting Carbon Observatory kiertoradalla. Taiteilijan näkemys.
**Orbiting Carbon Observatory (OCO)** oli NASAn rakennuttama ilmakehää tutkiva kaukokartoitussatelliitti, jonka lähtö epäonnistui 24. helmikuuta 2009 Taurus-kantoraketin teknisen vian vuoksi. Satelliitista on rakennettu toinen versio, jonka suunniteltu lähettäminen kiertoradalle tapahtuu heinäkuussa 2014.

Missio
------

OCOn mittaa aikanaan hiilidioksidilähteiden maantieteellistä asemaa eri puolilla maapalloa. Se etsii samalla merkittäviä hiilinieluja. . 

OCOn toimii aikanaan yhteissä viiden muun ranskalaisen ja yhdysvaltalaisen kaukokartoitussatelliitin kanssa, joita yhdessä kutsutaan Yhdysvalloissa "A-junaksi".
OCOn rahoitti NASAn Earth System Science -osaston Pathfinder-ohjelma. NASAn Jet Propulsion Laboratory hallinnoi OCO-satelliittiprojektia.

Satelliitti
-----------

OCO-satelliitin rakensi Orbital Sciences Corporation -yhtiö. Se laukaistiin Vandenberg Air Force Base -tukikohdasta Kaliforniasta Taurus-kantoraketilla.

OCOn pääinstrumentin kehittivät yhdessä Hamilton Sundstrand Sensor Systems ja NASAn Jet Propulsion Laboratory.

Toisen OCO-satelliitin tekijä ja laukaisija on Orbital Sciences. Se pääsee laskuttamaan epäonnistuneen laukaisunsa jälkeen toisesta laukaisusta Taurus-kantoraketilla 70 miljoonaa dollaria ja tietenkin saa maksun myös satelliitin rakentamisesta.  Tämä on avaruusteollisuusalalle tyypillinen piirre: se on niin oligopolistinen markkina ostajapuolella ja teollisuuden kilpailu on niin rajoittunutta tarjoajapuolella, että epäonnistumisestakin palkitaan.

Muita vastaavia satelliitteja
-----------------------------

Japanin avaruusjärjestö JAXA laukaisi 23. tammikuuta 2009 kasvihuonekaasuja (hiilidioksidia ja metaania) mittaavan satelliitin, *Ibukin* (tunnettu myös nimellä *GOSAT*, Greenhouse Gases Observing Satellite). OCOn laukaisun epäonnistuttua Ibuki on lajissaan ainoa.

Muita mm.

* EOS-Aura, NASA
* Envisat, ESA
* Sentinel 5 Precursor, ESA ja Hollanti, suunnitteilla vuonna 2010

Lähteet
-------

Taurus 3110 (Taurus XL) ja OCO laukaisualustalla
1. ↑
2. ↑  The NASA Orbiting Carbon Observatory (OCO) Mission: Objectives, Approach, and Status
3. ↑  NASA's Shuttle and Rocket Missions Launch Schedule
4. ↑  NASA Earth System Science Pathfinder Program (Arkistoitu – Internet Archive)
5. ↑  Orbital Sciences Program Page
6. ↑
7. ↑  Uusi satelliitti seuraa kasvihuonekaasuja *digitoday.fi* 23.1.2009. Luettu 24.1.2009.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **OCO**.
* NASA/JPL Orbiting Carbon Observatory Project Web Site (Arkistoitu – Internet Archive)
* NASA's Earth Observing System
* JPL Science Division OCO Project
* NASA/JPL Global Climate Change web site
* UStream video on OCO mission
**Zangaradougou** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Sikasson piirissä Malissa. Se sijaitsee 15 kilometriä Sikassosta koilliseen. Kunnassa on 7 300 ja kylässä 2 300 asukasta (vuonna 2009).

Zangaradougoun kunta rajoittuu koillisessa ja kaakossa Sikasson piirin Danderesson, lounaassa Sikasson ja luoteessa Diomaténén ja Kafouziélan kuntiin. Maisemaa leimaavat kukkulat, ylängöt ja tasangot. Ilmasto on sudanilais-guinealainen. Kasvillisuus on metsäsavannia ja galleriametsiä.

Kuntaan kuuluu viisi kylää. Asukkaat ovat etupäässä senufoja. Lisäksi on bambaroita ja jonkin verran fulbeja. Islam valtaa alaa animismilta.

Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat maissi, hirssi, durra ja riisi. Myytäväksi kasvatetaan perunaa, bataattia ja puuvillaa. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan keräilyä, kalastusta ja pienimuotoista kaupankäyntiä.

Lähteet
-------

1. ↑  4ème recensement général de la population et de l’habitat. Résultats définitifs, tome 0: Répertoire des villages *instat-mali.org*.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 11.6.2018.
2. ↑  Mali - Région de Sikasso: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 11.6.2018.
3. 1 2 3  Plan de Sécurité Alimentaire: Commune Rurale de Zangaradougou 2006-2010 *aec.msu.edu*.  2006.  Arkistoitu 13.6.2010. Viitattu 11.6.2018.
Moritzburgin linna.
**Moritzburgin linna** (saks. *Schloss Moritzburg*) on linna lähellä Dresdeniä sijaitsevassa Moritzburgin kunnassa, Saksan Saksin osavaltiossa. Se edustaa arkkitehtoniselta tyylisuunnaltaan barokkia. Linna rakennettiin alun perin vuosina 1542–1546 metsästyshuvilaksi Saksin herttua Moritsille.

Vuosina 1723–1733 linna sai nykyisen ulkonäkönsä Saksin vaaliruhtinaan sekä Puolan kuninkaan August II Väkevän johdolla ja arkkitehtien Matthäus Daniel Pöppelmannin ja Zacharias Longuelunen suunnittelemana. Linnan varhaisbarokkinen kappeli rakennettiin puolestaan vuosina 1661–1671, ja sen suunnittelusta vastasi arkkitehti Wolf Caspar von Klengels.

Nykyisin linnassa toimii museo.

Kuvagalleria
------------

  

* Moritzburgin linna - Schloss Moritzburg
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Moritzburgin linna**.
* Moritzburgin linnan viralliset sivut
* Tietoa Moritzburgin linnasta Dresden-und-sachsen.de -sivustolla (saksaksi)
**Haukiputaan lukio** on lukio Oulussa Haukiputaan kaupunginosassa. Lukiossa opiskelee noin 360 opiskelijaa ja opettajia on 20. Rakennuksen yhteydessä on myös Länsituulen päiväkoti. Lukio sijaitsee nykyisin Länsikujalla heti Länsituulen koulun vieressä. Nykyinen rakennus valmistui joulukuussa 2012 ja opiskelu aloitettiin uudessa rakennuksessa tammikuussa 2013. Uusi lukio toteutettiin elinkaarimallilla, jossa 25 vuoden ajan urakoitsija ylläpitää rakennusta ja kaupunki on vuokralaisena. Rakennuskustannukset uudelle lukiolle ja päiväkodille olivat yhteensä n. 8,3 milj €. Koulun arkkitehtina toimi Arkkitehtitoimisto Lukkaroinen ja pääurakoitsijana NCC Rakennus. Haukiputaan lukio on myös yksi UNESCO-kouluista. Haukiputaan lukiolla on myös tansanialainen kummikoulu Mtakuja Beach Secondary School, joka on myös yksi UNESCO-kouluista.Lukiosta ylioppilaaksi valmistui vuoden 2015 keväällä 88 oppilasta.

Kurssit
-------

Pakollisten lukiokurssien lisäksi Haukiputaan lukiossa on saatavilla kertauskurssit kirjoitusaineista. Haukiputaan lukiossa voi myös suorittaa lukiodiplomeita taide- ja taitoaineissa sekä osallistua mm. kansainvälisyys- ja vaelluskurssille.

Rehtorit
--------

* Heikki Seppälä 1969 - 1992
* Tapani Sahlström 1993 - 2003
* Kullervo Leinonen 2003 - 2015
* Sirpa Risteelä 2015 -

Tunnettuja opiskelijoita
------------------------

* Marja Aarnipuro, päätoimittaja ja kirjailija
* Mirja Vehkaperä, kansanedustaja
* Jukka Takalo, muusikko
* Jukka Rasila, näyttelijä
* Joni Skiftesvik, kirjailija
* Sakari Manninen, jääkiekkoilija

Lähteet
-------

1. ↑  Haukiputaan lukio uusi lukiorakennus *ouka.fi*.
2. ↑  Kummikoulu *ouka.fi*.
3. ↑  Haukiputaan lukio *rakennusfakta.fi*.
4. ↑  Haukiputaalle uusi lukio *yle.fi*. Yle. Viitattu 5.5.2015.
5. ↑  Haukiputaan lukio *Kaleva.fi*. Viitattu 16.10.2015.
6. ↑  Koulun vaiheita *ouka.fi*.

Aiheesta muualla
----------------

* Haukiputaan lukio
**Zambrówin piirikunta** (puol. *powiat zambrowski*) on yksi Podlasian voivodikunnan piirikunnista. Piirikunnan väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 43 505. Kunnat siellä ovat Kołaki Kościelne, Rutki, Szumowo ja Zambrów. Zambrówin piirikunnan hallintokeskus on Zambrówin kaupunki.

Zambrówin piirikunnalla on Puolan sisällä yhteistä rajaa Łomżan, Białystokin, Wysokie Mazowieckien ja Ostrówin piirikuntien kanssa.

Zambrówin väestöpyramidi 2014.
Vuoden 2019 lopussa piirikunnan asukkaista 50,4 prosenttia oli naispuolisia ja 49,6 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 17,8 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 61,6 prosenttia ja eläkeläiset 20,6 prosenttia väestön keski-iän ollessa 41,6 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 427 lasta. Zambrówin piirikunnan väkiluvun ennustetaan pienenevän 33 595 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Map of zambrowski county *mMapa.pl*. Viitattu 26.8.2020. (puolaksi, englanniksi, saksaksi)
2. 1 2 3 4 5 6 7 8  Powiat zambrowski w liczbach *Polska w liczbach*. Viitattu 26.8.2020. (puolaksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Podlasian piirikunnat |
| --- |
|  |
| Kaupunkipiirikunnat | 
* Białystok (hallintokeskus)
* Łomża
* Suwałki

 |
|  |
| Piirikunnat | 
* Augustów
* Białystok
* Bielsk
* Grajewo
* Hajnówka
* Kolno
* Łomża
* Mońki
* Sejny
* Siemiatycze
* Sokółka
* Suwałki
* Wysokie Mazowieckie
* Zambrów

 |

 |
**Riitta Irmeli Järvisalo** (entinen sukunimi **Järvisalo-Kanerva**, 16. lokakuuta 1945 Kotka – 24. tammikuuta 2000 Mikkeli) oli suomalainen ekonomi ja sosialidemokraattinen kansanedustaja.

Järvisalon vanhemmat olivat osastonhoitaja Pentti Olavi Järvisalo ja merkantti Ilma Laina Inkeri Korpela, myöh. Shemeikka. Hän pääsi ylioppilaaksi 1965 Tampereen normaalilyseosta ja suoritti ekonomin tutkinnon 1968 Tampereen yliopistossa. Hän toimi Tampereella Wihuri-Yhtymä Oy Aarnion sihteerinä 1968–1970, Tampereen työväen teatterin myyntisihteerinä 1970–1972, kauppa- ja teollisuusministeriön yritystutkijana Tampereella 1979–1980 sekä Tampereen työväen teatterin talousjohtajana.

Järvisalo oli SDP:n kansanedustajana 1972–1979 ja 1982–1991 Hämeen läänin pohjoisesta vaalipiiristä. Toiselle kaudelleen hän tuli eduskuntaan kuolleen kansanedustaja Tellervo Maria Koiviston tilalle 12. maaliskuuta 1982. Järvisalo oli presidentin valitsijamiehenä vuosien 1978 ja 1982 presidentinvaaleissa, jäsenenä I ja II valtiosääntökomiteassa 1975–1977 sekä Tampereen kaupunginvaltuuston jäsen 1969–1981 ja 1989–1992. Eduskunnan tilintarkastajien puheenjohtajana Järvisalo toimi 1982–1990 ja eduskunnan laki- ja talousvaliokunnan varapuheenjohtajana 1983–1990.

Järvisalo oli naimisissa seutukaavatutkija Heikki Unto Kalevi Kanervan kanssa 1969–1990. Heillä on yksi tytär.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  *Kuka kukin on 1982*, s. 323–324. Helsinki: Otava, 1982. ISBN 951-1-06659-5.
2. ↑  .aspx Riitta Järvisalo *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Eduskunta

 |

 |
**Riitta Elina Karjalainen** (s. 26. toukokuuta 1968 Kokkola) on suomalainen suunnistaja ja hiihtosuunnistaja.

Suunnistuksen MM-kilpailuissa Bendigossa 1985 Karjalainen sijoittui viestissä kuudenneksi ja henkilökohtaisella matkalla 12:nneksi. Gerardmerin suunnistuksen MM-kilpailuissa 1987 hän sijoittui neljänneksi viestissä ja 12:nneksi henkilökohtaisella matkalla.

Skellefteån hiihtosuunnistuksen MM-kilpailuissa 1990 Karjalainen voitti viestisuunnistuksen maailmanmestaruuden Mirja Linnainmaan ja Virpi Juutilaisen kanssa. Hän sijoittui pikamatkalla neljänneksi ja normaalimatkalla kuudenneksi. Borovetsin hiihtosuunnistuksen MM-kilpailuissa 1992 hän voitti viestihopeaa joukkuetovereinaan Mirja Ojanen ja Virpi Juutilainen. Normaalimatkalla hän sijoittui 11:nneksi. Val di Nonin hiihtosuunnistuksen MM-kilpailuissa 1994 hän sijoittui pikamatkalla seitsemänneksi ja normaalimatkalla kahdeksanneksi.

Karjalainen voitti Tampereen Pyrinnön joukkueessa Tiomilan vuosina 1990 ja 1991. Hän edusti urallaan Lahden Suunnistajia, Tampereen Pyrintöä ja Ähtärin Urheilijoita. Häntä valmensi hänen isänsä Kyösti Karjalainen.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Kilpakenttien sankarit 4*, s. 174. Tammi, 1994. ISBN 951-30-8901-0.
2. ↑  World Orienteering Championships 1985 *orienteering.org*. IOF. Viitattu 17.2.2013. (englanniksi)
3. ↑  World Orienteering Championships 1987 *orienteering.org*. IOF. Viitattu 17.2.2013. (englanniksi)
4. ↑  World Ski Orienteering Championships 1990 *orienteering.org*. IOF. Viitattu 17.2.2013. (englanniksi)
5. ↑  World Ski Orienteering Championships 1992 *orienteering.org*. IOF. Viitattu 17.2.2013. (englanniksi)
6. ↑  World Ski Orienteering Championships 1994 *orienteering.org*. IOF. Viitattu 17.2.2013. (englanniksi)
**Jänöyökkönen** (*Acronicta leporina*) on melko yleinen, yleensä miltei puhtaan valkoinen yökköslaji.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Puhtaanvalkoisen värityksensä vuoksi jänöyökköstä ei voi sekoittaa muihin yökkösiin, joskin siilikkäissä, villakkaissa ja nirkoissa esiintyy samantapaisia lajeja. Lisäksi joskus perhonen voi olla yleissävyltään harmahtava. Sekä etu- että takasiivet ovat valkoiset. Etusiiven munuaistäplä on musta, kooltaan vaihteleva ja sen kohdalla siiven etureunaan ulottuu tumma viiru. Ulompi poikkiviiru saattaa erottua mustana. Siipiripset ovat mustavalkoiset. Siipiväli 35–45 mm.

Toukka on täysikasvuisena vaalean vihreä ja kokonaan hyvin pitkien valkoisten karvojen peittämä.

Levinneisyys ja lentoaika
-------------------------

Lajin levinneisyys kattaa Euroopan ja ulottuu idässä aina japaniin saakka. Sitä tavataan myös Pohjois-Amerikassa. Suomessa jänöyökköstä tavataan etelärannikolta ainakin Keski-Lapin korkeudelle saakka. Pohjoista kohti laji harvinaistuu. Perhoset ovat lennossa kesäkuun alusta heinäkuun puoleenväliin.

Elinympäristö ja elintavat
--------------------------

Jänöyökkönen on avoimien lehti- ja sekametsien yleinen mutta tavallisesti harvalukuinen asukas, jota tavataan myös viljelysmailla, puistoissa ja puutarhoissa. Perhoset lentävät yöllä ja tulevat jonkin verran syötille, huonosti valolle. Toukka koteloituu lahoon puuhun. Kotelo talvehtii.

Ravintokasvi
------------

Toukka elää erilaisilla lehtipuilla, etenkin koivuilla (*Betula*).

Lähteet
-------

1. ↑  Suomen perhostutkijain seura: vaaleat nirkot (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Svenska fjärilar (ruotsiksi)
3. 1 2  UK Moths (englanniksi)
4. 1 2 3  Mikkola K, Jalas I. Suomen perhoset. Yökköset 2. Suomen Perhostutkijain Seura. Otava 1979. ISBN 951-1-04297-1 s. 34–35
5. ↑  Bestimmungshilfe des Lepiforums (saksaksi)
6. 1 2  Norges sommerfugler (norjaksi)
7. ↑  Perhoswiki[vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Moths and Butterflies of Europe and North Africa (englanniksi)
* Vlindernet (hollanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q1536587
* Wikispecies: Acronicta leporina
* BAMONA: Acronicta-leporina
* BioLib: 53106
* BOLD: 22823
* EoL: 476382
* EUNIS: 311242
* Fauna Europaea: 449425
* Fauna Europaea (new): 204933ab-1eb4-40b1-8ae9-6ff1b47a32a2
* GBIF: 1783043
* iNaturalist: 460218
* IRMNG: 11295935
* ITIS: 188665
* LepIndex: 261576
* LoB: 5269
* NBN: NBNSYS0000006375
* NCBI: 987862

 |

 |
**Kangaslammin työväentalo Sointula** on työväentalo, joka on sijainnut nykyään Varkauden kaupunkiin kuuluvassa entisessä Kangaslammin kunnassa.

Historia
--------

Talo on rakennettu vuonna 1911, ja siihen on tehty laajennuksia vuonna 1936. Talo on rakennettu talkoilla ja rahoitettu lainalla.

Talo oli takavarikossa sisällissodan aikana ja sinne majoitettiin venäläisiä sotilaita. Talon vapautusta anottiin läänin maaherralta vuoden 1919 kesäkuussa. Sisällissodan aikana työväenyhdistyksen puheenjohtaja Matti Tolonen sai valkoisilta luodin päähänsä, mutta luoti ei ollut kuolettava. "Valkoisilla oli niin kiire, että eivät joutuneet katsomaan kuinka uhrille kävi."

Rakennus
--------

Talo on hirsirunkoinen ja vuoraamaton, ja se on maalattu punaiseksi. Katteena on alkuperäinen päre. Sisäkatto on vuorattu pahvilla ja sisäseinät tapetoitu vuonna 1955. Talossa on puulämmitys. Siinä ei ole vesijohtoa, viemäriä eikä wc:tä.

Talossa on juhlasali näyttämöineen, keittiö, eteinen ja huoneen ja keittiön asunto. Keittiö on toiminut myös ravintolana.

Toimintaa työväentalolla
------------------------

Talo on ollut omassa käytössä.(1982)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Båsk-Ekholm, Katia & Häyry, Kaj: *Suomen työväentaloja koskeva selvitys*. Helsinki: Opetusministeriö, 1982. ISBN 951-46-6592-9.
**Päidre järv** (myös *Tagametsa järv*) on Virossa Viljandimaalla Mulgin kunnan ja Viljandin kaupungin välisellä rajalla sijaitseva järvi.

Maantietoa
----------

Järven pinta-ala on 22  hehtaaria ja se on 950 metriä pitkä ja 450 metriä leveä. Järvellä on etelässä lahti, joka jää pitkä niemen eteläpuolelle. Sen laskee useita ympäristöön kaivettua kuivatusojaa. Järven valuma-alueen laajuus on 16,9 neliökilometriä. Järven läpi virtaa Päidre oja, joka saa alkunsa Päidren kylästä. Se yhtyy lounaassa Kõpu jõgeen.

Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 2,5 metriä ja suurin syvyys 3,6 metriä. 
Vedenpinnan korkeus on keskimäärin 50,0 m mpy. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,00054 kuutiokilometriä eli 0,54 miljoonaa kuutiometriä. Järven rantaviivan pituus on 3,1 kilometriä. Järvi on autio eikä sinne johda tietä.

Järven luokittelu ja ekologia
-----------------------------

Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) (vir. *Veepoliitika Raamdirektiivi, (VRD)*) luokituksen (VRD 2) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa ei lämpötilakerrostu (vir. *keskmise karedusega kihistumata veega järv*).

Järvi luokitellaan limnologisesti kasvillisuudeltaan rehevöityneeksi (vir. *makrofüüdijärv tai suurtaimerikas järv*, MF), jolloin sekä pohja- ja rantakasvillisuus että kelluvalehtinen kasvillisuus kukoistaa. Tällaiset järvet ovat yleensä myös matalia.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Estonian Environmental Register*View and modify data on Wikidata. Tieto on haettu Wikidatasta.
2. 1 2 3 4 5 6  Tamre, Ruta (toim.): *Eesti järvede nimestik*. Tallinna, Viro: Keskkonnaministeeriumi Info- ja Tehnokeskus, 2006. ISBN 978-9985-881-40-8. Teoksen verkkoversio (PDF) (viitattu 23.8.2017). (viroksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
3. 1 2 3  Keskkonnaregister: Päidre järv (vee2089500) *Keskonnainfo*. Tallinna, Viro:  Keskkonnaministeerium. Viitattu 23.8.2017. (viroksi)
4. ↑  Laskettu kertomalla järven pinta-ala sen keskisyvyydellä. Tämä ei ole viranomaisten määrittämä arvo!
**Kangaslampi** on lampi Helsingissä Keski-Vuosaaressa. Sen pinta-ala on noin yksi hehtaari, ja sitä kiertää kävelytie. Lampi on osa sen ympärillä olevaa Ilveskorvenpuistoa. Kangaslammen eteläaosassa on kunnostettu kosteikko, joka on yhteydessä lampeen. Kangaslammessa on yksi pieni saari.

Kangaslampi oli 1960-luvulle asti pelkkä suolampi, kunnes se kunnostettiin osaksi Ilveskorvenpuistoa. Merestä lampi kuroutui noin 3 500 vuotta sitten. Nykyään lammen pinta on 14,6 metriä merenpinnan yläpuolella. Lammen ympärillä kasvaa lehtipuita. Siellä on havaittu myös lepakoita, ja lammessa on todettu elävän ruutanoita. Nykyään lammen vesi on runsasravinteista ja se on kasvamassa umpeen. Lisäksi lammella on usein suuria sinileväesiintymiä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Marttila, Hanna: Helsingin lammet  2007. Helsingin kaupungin ympäristökeskus. Viitattu 1.6.2018.
2. 1 2  Kohderaportti - Yleisö *kartta.hel.fi*.  Arkistoitu 21.2.2018. Viitattu 1.6.2018.
3. ↑  2 Ilveskorvenpuisto ja Kangaslampi *vuosaari.fi*.  Arkistoitu 19.5.2018. Viitattu 1.6.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kangaslampi (Helsinki)** Wikimedia Commonsissa
**Päihdeseurannassa** arvioidaan, onko ajo-oikeuden haltija alkoholin tai muun huumaavan aineen jatkuvan väärinkäytön tai päihderiippuvuuden vuoksi liikenteelle vaarallinen. Päihdeseurannalla pyritään ehkäisemään rattijuopumuksia ja niiden uusimista.

Päihdeseurannasta käytetään myös nimiä päihderiippuvuusarviointi ja ajokorttiseuranta.

Määrääminen
-----------

Ajokorttiluvalle asetetut terveysvaatimukset eivät täyty, jos kuljettajan päihteiden jatkuvan väärinkäytön katsotaan vaarantavan liikenneturvallisuutta.

Päihdeseurantaa voidaan vaatia ajokorttilupaa haettaessa tai ajo-oikeutta arvioitaessa. Ajo-oikeuden haltija voidaan määrätä päihdeseurantaan, jos hän on syyllistynyt kolmen vuoden aikana vähintään kahteen rattijuopumukseen, huumausaineen käyttörikokseen tai muuhun huumausaineen käyttöä sisältävään huumausainerikokseen.

Päihdeseurantaan voidaan määrätä myös esimerkiksi silloin, kun henkilö on otettu toistuvasti päihtyneenä poliisin säilöön vähintään kolme kertaa puolen vuoden aikana. Päihdeseurantaa on siis mahdollista vaatia liiallisen päihteidenkäytön seurauksena, vaikka henkilö ei syyllistyisikään rattijuopumukseen.

Sisältö
-------

Päihdeseurannassa päihdealaan perehtynyt lääkäri antaa lausunnon ajoterveysvaatimusten täyttymisestä. Päihdeseuranta tehdään perus- tai työterveyshuollossa, A-klinikalla tai yksityisellä lääkäriasemalla. Huumausaineiden tai lääkkeiden käytön ja ammattikuljettajan päihdeseuranta suositellaan suoritettavaksi päihdehoitoon erikoistuneessa yksikössä.

Seuranta koostuu tavallisesti kolmesta käynnistä, jotka järjestetään noin 3-4 viikon välein. Käynneillä selvitetään päihteiden käyttöhistoriaa ja nykytilaa. Seurantaan sisältyy laboratoriotutkimuksia ja huume- ja lääkeseuloja luotettavan arvioinnin mahdollistamiseksi.

Lausunto
--------

Seurannan päätteeksi päihdealaan perehtynyt lääkäri kirjoittaa poliisiviranomaiselle lausunnon, jossa suosittelee ajo-oikeuden myöntämistä toistaiseksi voimassa olevana, määräaikaisena tai kielteisenä. Lausunnossa lääkäri voi myös esittää ajokorttiluokan alentamista, jos terveysvaatimukset eivät täyty ajokorttiluokan vaatimalla tavalla.

Jos henkilö todetaan seurannassa päihderiippuvaiseksi, hänelle on ehdotettava päihdehoitoa. Kielteinen päätös on mahdollista arvioida uudelleen noin kuuden kuukauden kuluttua, jos henkilö on saanut päihteiden käytön hallintaan.

Katso myös
----------

* Ajokielto

Lähteet
-------

1. 1 2  *Alkoholirattijuopumus tieliikenteessä*. Liikenteen turvallisuusvirasto, 2015.
2. 1 2 3 4 5 6  Päihderiippuvuuden arviointi, ajokelpoisuus ja ajokorttiseuranta *Päihdelinkki.fi*. Viitattu 5.4.2016.
3. ↑  Tiesitkö: Ajokortin voi menettää koskematta autoon *Yle Uutiset*. Viitattu 5.4.2016.
*Tämä artikkeli käsittelee lakkautettua kuntaa. Nimen muita merkityksiä on lueteltu täsmennyssivulla.*

**Kangaslampi** on entinen Suomen kunta, joka sijaitsi Pohjois-Savossa. Kunta liitettiin Varkauden kaupunkiin vuoden 2005 alussa.

Kangaslammin naapurikunnat olivat Enonkoski, Heinävesi, Joroinen, Leppävirta, Rantasalmi ja Varkaus.

Vuoden 2002 alussa Kangaslampi siirtyi Etelä-Savon maakunnasta Pohjois-Savon maakuntaan. Vuonna 2004 kunnassa asui 1 611 ihmistä ja sen pinta-ala oli 412,96 km² josta 114,12 km² oli vesistöjä. Väestötiheys oli 5,38 asukasta/km². Vuoden 2005 alussa Kangaslammin kunta liittyi Varkauden kaupunkiin. Kunta oli perustettu vuonna 1896.

Kangaslammin koulu on pieni, Kangaslammin kirkonkylällä toimiva alakoulu, jonka pihapiirissä toimii Kangaslammin kirjasto ja yhteispalvelupiste. Kangaslammin kirkko on Kaj Michaelin suunnittelema pieni kirkko vuodelta 1973. Kangaslammin koti- ja koulumuseo esittelee paikallista historiaa.

Härkämäen observatorion tähtitorni.
Härkämäen observatorio sijaitsee Kangaslammilla. Observatorio valmistui vuonna 2004. Observatoriolla on muun muassa havaittu supernovia (ensimmäiset löydöt Suomessa), eksoplaneettoja, asteroideja ja komeettoja.

Kangaslammista käytettiin vuoteen 1869 saakka nimeä Vesikansa.

Kangaslammin nimikkoruoaksi valittiin 1980-luvun alkupuolella *juustopaisti*: ruskistettua sianlihaa sekoitetaan ternimaitoon ja keitetään sakeaksi.

Kangaslampi sijaitsee Järvi-Suomen sydämessä. Sen alueella on muun muassa osa Haukivedestä sekä Palvalahti ja Heinäjärvi.

Kylät
-----

Harjuranta, Hevonlahti, Kangaslampi, Palvalahti, Rauhamäki, Viljolahti.

Lähteet
-------

1. ↑  Väkiluku kunnittain ja suuruusjärjestyksessä 31.12.2004 (PDF) Tilastokeskus. Viitattu 15.3.2019.
2. ↑  toim. Karilas, Yrjö: "Suomenmaa: Maamme kuntien entiset nimet", *Pikku jättiläinen*, s. 469. 18. painos. Porvoo: Werner Söderström Osakeyhtiö, 1958.
3. ↑  Ikonen, Antti: *Kangaslampi, historiaa kivikaudelta 2000-luvulle*, s. 86. 1. painos. Jyväskylä: WS Bookwell Oy, 2009.
4. ↑  Savossa äänestettiin pitäjille nimikkoruoat.  *Helsingin Sanomat*, 20.9.1984, s. 19. Näköislehden aukeama (tilaajille).
5. ↑  Palvalahti, vakavesi, Varkaus. Viitattu 26.1.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kangaslampi** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Pohjois-Savon maakunnan kunnat |
| --- |
|  |
| Nykyiset kunnat | 
* Iisalmi
* Joroinen
* Kaavi
* Keitele
* Kiuruvesi
* Kuopio
* Lapinlahti
* Leppävirta
* Pielavesi
* Rautalampi
* Rautavaara
* Siilinjärvi
* Sonkajärvi
* Suonenjoki
* Tervo
* Tuusniemi
* Varkaus
* Vesanto
* Vieremä

 |
|  |
| Entiset kunnat | 
* Iisalmen maalaiskunta
* Juankoski
* Kangaslampi
* Karttula
* Kuopion maalaiskunta
* Maaninka
* Muuruvesi
* Nilsiä
* Riistavesi
* Säyneinen
* Varpaisjärvi
* Vehmersalmi

 |

 |
**Kangasjärven sinkkikaivos** toimi Keiteleellä vuosina 1984–1985 ja sen omisti Outokumpu Oy. Kaivoksesta louhittiin malmia 91 205 tonnia. Malmi sisälsi keskimäärin 5,14 % sinkkiä, 0,09 % kuparia ja 38 % rikkiä.

Kaivos oli Pyhäsalmen kaivoksen sivukaivos. Kaivosalueen sivukiven jätealueen pinta-ala on 6 hehtaaria, malmin rikastuksessa syntynyt rikastushiekka sijoitettiin Pyhäsalmen kaivoksen rikastushiekka-alueelle. Kaivoksen avolouhos ja sivukiven jätealue sijaitsevat kuivatetun Kangasjärven etelärannalla. Avolouhosta ympäröi avo-oja, jolla ohjataan ympäristöstä tulevat pintavedet avolouhoksen sijasta kuivatetulle Kangasjärvelle. 

Kaivoksen sulkemisen jälkeen avolouhos on täyttynyt vedellä ja alueelta valuu happamia ja metallipitoisia valumavesiä Kangasjärveen ja edelleen Kangasjoen kautta Nilakan Vuonamonlahteen. Sivukiven jätealue ei ole peitetty ja jätekivi sisältää happoa tuottavia kiviä.

Lähteet
-------

1. ↑  Arkistoitu kopioPerusmetallikaivokset (GTK Tietoaineisto : Suomen kaivosteollisuus) Geological Survey of Finland, gtk.fi.  Arkistoitu 16.12.2010. Viitattu 6.7.2019 (viitemuotoon).
2. 1 2  Kaivoksien ympäristöongelmat Suomessa-blogi 4.5.2019 : Kangasjärven kaivos
Vätsäri sijaitsee Inarinjärven lähialueella (kuva Inarinjärven länsiosasta, ei Vätsäristä).
**Vätsärin erämaa-alue** (inarinsaameksi *Vääččir meccikuávlu*, koltansaameksi *Vä′ččer poostvu′vdd*) sijaitsee Suomen Ylä-Lapissa Inarin kunnassa.

Vätsärin Natura-alue perustettiin erämaalain nojalla vuonna 1991. Erämaa-alue sijaitsee Inarinjärven itä- ja koillispuolella. Se on pinta-alaltaan 1 550 neliökilometriä.

Maastonpiirteet
---------------

Kapperijoki alueen keskiosissa.Vätsärin maisemat ovat yleispiirteiltään karuja männikköjä, mutta järviä, lampia, jokia ja puroja eli vesistöjä on runsaasti. Hiekkamaiden niukkamineraaliset eli niukkaravinteiset vedet (*Littorelletalia uniflorae*) muodostavat neljänneksen alueen luontotyypeistä. Yksi alueen erikoisuus on sen rikkonaisuus.

Kasvillisuus
------------

Soita alueella on vain vähän, vaikka se on alavaa Inarin järvimaata. Vätsärin koillisosa on pääosin puutonta ja hyvin kivistä tunturiylänköä. Aluetta leimaa myös osaltaan Inarijärvi rantoineen ja saarineen, joihin kuuluu sekä männikköisiä suurempia saaria että tunturimaisia pikkuluotoja.

Männyn metsänraja kulkee alueen keskivaiheilla. Vätsärin eteläosissa tehtiin laajoja metsänhakkuita 1920-luvulla ja 1930-luvulla. Vanhimmat ja järeimmät männyt kaadettiin ja kuljetettiin Norjaan. Hakkuumäärä oli noin puoli miljoonaa tukkirunkoa. Kessi sijaitsee erämaa-alueen eteläosassa, Vätsäri pohjoisempana. Tunturimittari aiheutti vuonna 1965 laajaa tuhoa Vätsärin alueen tunturikoivuille.

Linnusto
--------

Lapintiainen VätsärissäVätsärin runsaimmat pesimälinnut ovat järripeippo, pajulintu, urpiainen ja niittykirvinen.

Muuta
-----

Petsamon nikkelisulattojen vaikutukset näkyvät Riista- ja kalatalouden tutkimuslaitoksen mukaan Suomen puolella selvästi vain Vätsärin alueen itäosissa. Tutkimuksessa selvitettiin vuonna 2007 sulattojen päästöjen vaikutuksia pienimpien vesistöjen veden laatuun ja kalastoon Suomen, Norjan ja Venäjän raja-alueella. Verrattuna aikaisempiin tutkimuksiin Vätsärin alueen vesistöjen puskurointikyky päästöille oli kuitenkin paranemassa ja myös alueen herkimmät vesistöt toipumassa.

Lähteet
-------

1. ↑  Kansalaisen karttapaikka Maanmittauslaitos. Viitattu 6.7.2023.
2. 1 2 3 4  Vätsärin erämaa-alue *Luontoon.fi*. Metsähallitus.  Arkistoitu 4.2.2014. Viitattu 18.5.2014.
3. ↑  Osmonen, Olli: *Kaldoaivin ja Vätsärin erämaa-alueiden linnusto*. Helsinki: Metsähallitus, 2002. ISBN 952-446-360-1.
4. ↑  Petsamon nikkeli näkyy Vätsärissä (Internet Archive) *Erä-lehti*.  26.6.2007.  Arkistoitu 29.4.2013. Viitattu 18.5.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Vätsäri Luontoon.fi-sivustolla
* Ylen Elävä arkisto: Surnu-Pekka elää erakkona Lapin erämaassa

### Kirjallisuutta

* Tynys, T. 2000. Vätsäri - erämaa järven takana. Kustantaja: Metsähallitus, Helsinki. 331 s. ISBN 9524462036

Erämaa-alueet

* Hammastunturi
* Kaldoaivi
* Kemihaara
* Käsivarsi
* Muotkatunturi
* Paistunturi
* Pulju
* Pöyrisjärvi
* Tarvantovaara
* Tsarmitunturi
* Tuntsa
* Vätsäri