recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Jaakko Haataja** (23. heinäkuuta 1846 Oulu – 6. elokuuta 1918 Oulu) oli suomalainen Oulussa asunut perämies, runoilija ja merimieslaulujen kerääjä.

Haataja kävi Oulun ala-alkeiskoulun 1856–1857 ja Oulun merikoulun 1871–1872. Hän suoritti laivurin tutkinnon 1872 ja perämiehen tutkinnon 1883. Haataja oli merillä vuosien 1858–1888 välillä. Tämän jälkeen hän jäi maihin ja työskenteli sitten oululaisessa  Åströmin nahkatehtaassa. 

Haataja keräsi muistiin merimieslauluja ja -runoja sekä kirjoitti myös itsekin niitä. Hän kirjoitti todennäköisesti myös sanat "Toivon laulu" (Laiva Toivo, Oulu)-nimiseen tunnettuun merimieslauluun, jota fregatti Toivon miehet esittivät Oulussa ensi kerran 1877. Haataja oli itse toiminut Toivo-laivan aliperämiehenä 1874–1875. Haatajan keräämät kokoelmat ovat nykyisin Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran kansanrunousarkistossa jonne hänen poikansa Kyösti Haataja lahjoitti niitä 1905 ja 1915.

Lähteet
-------

* Kirjasampo.fi: Jaakko Haataja
* *"Otaheitin nuoret neitit uivat usein laivaan säihkysilmin hajahapsin alastoinna aivan" Merkittävä merikirja fregatti Toivosta*, Helsingin Sanomat 19.11.1998

### Viitteet

1. ↑  Haataja, Jaakko *www.kirjasampo.fi*. Viitattu 6.9.2023.

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Peter Veselovský** (s. 11. marraskuuta 1964) on slovakialainen entinen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän oli hyökkääjä.

Veselovský aloitti uransa Tšekkoslovakian pääsarjassa HC Košicessa, jossa hän pelasi kevääseen 1993 saakka, kunnes sarja lakkautettiin Tšekkoslovakian hajoamisen myötä. Hän jatkoi uraansa Kosicessa Slovakian pääsarjassa vielä kauden, kunnes siirtyi Tšekin pääsarjaan HC Plzeniin. Yhden Plzenissä pelatun kauden jälkeen hän palasi kaudeksi 1995–1996 HC Kosiceen. Vuonna 1998 hän siirtyi Ranskaan HC Caeniin, jonka jälkeen hän pelasi kaudet 1999–2001 Unkarissa Dunaferr SE Dunaujvarosissa. Hänet valittiin vuonna 2000 parhaaksi ulkomaalaiseksi Unkarin sarjassa. Uransa viimeisen kauden 2002–2003 hän pelasi vielä Slovakian pääsarjassa, jonka jälkeen lopetti uransa.

Maajoukkueurallaan Veselovský edusti Tšekkoslovakiaa 1992 talviolympialaisissa sekä saman vuoden MM-kisoissa. Molemmista kisoista hän saavutti pronssia. Hän pelasi Slovakian maajoukkueessa 16 ottelua tehden niissä neljä maalia.

Aiheesta muualla
----------------

* Peter Veselovský Eurohockey-sivustolla (englanniksi)
**Moncef Zerka** (arab. منصف زرقا‎‎, s. 30. elokuuta 1981 Orléans, Ranska) on marokkolainen jalkapalloilija. Hyökkääjänä pelaava Zerka edustaa Major League Soccerissa New England Revolutionia.

Ura
---

Zerka aloitti jalkapalloilun US Orléansin junioreissa, josta hän siirtyi edustamaan Nancyn kakkosjoukkuetta kaudella 1999–2000. Seuraavalla kaudella hän siirtyi edustusjoukkueeseen kesken kauden ja edusti sittemmin joukkuetta aina vuoteen 2009 saakka. Zerka oli muun muassa ratkaisevassa roolissa joukkueen voitettua Ranskan liigacupin vuonna 2006.

18. elokuuta 2011 Zerka siirtyi vapaa-agenttina Yhdysvaltoihin New England Revolutioniin.

Maajoukkueura
-------------

Maajoukkuetasolla Zerka on edustanut Marokkoa vuosina 2001–2008. Hän oli mukana vuoden 2008 Afrikan-mestaruuskilpailuissa. Lisäksi Zerka pelasi myös Marokon alle 23-vuotiaiden maajoukkueessa vuoden 2004 kesäolympialaisissa.

Saavutukset
-----------

* Ligue 2 mestaruus: 2005
* Ranskan liigacup: 2006

Lähteet
-------

1. ↑  Coupe de la Ligue - Saison 2005-05 - Finale *LFP* Viitattu 26.11.2011 (ranskaksi)
2. ↑  Revs sign Monsef Zerka (Arkistoitu – Internet Archive) *revolutionsoccer.net* 18.8.2011 Viitattu 26.11.2011 (englanniksi)
3. ↑  Olympic Football Tournaments Athens 2004 - Men - Teams - Morocco (Arkistoitu – Internet Archive) *FIFA* Viitattu 20.2.2012 (englanniksi)

Marokon joukkue – Kesäolympialaiset 2004
1 Charef |
2 Zerka |
3 Aqqal |
4 Alioui |
5 Zemmama |
6 al-Kaddouri |
7 Talhaoui |
8 Kaïssi |
9 Allaoui |
10 Bouden |
11 Taouil |
12 el-Moubarki |
13 Souaidy |
14 Ourahou |
15 Tajeddine |
16 Erbate |
17 el-Assas |
18 Lamyaghri |
Valmentaja Madih

Marokon joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2008
1 Lamyaghri |
2 Basser |
3 Mahdoufi |
4 Ouaddou |
5 el-Karkouri |
6 Erbati |
7 Alloudi |
8 Kissi |
9 el-Moubarki |
10 Sektioui |
11 Zerka |
12 Fouhami |
13 Kharja |
14 Chahiri |
15 Safri |
16 el-Mokhtari |
17 Chamakh |
18 Kabous |
19 Alioui |
20 Hadji |
21 al-Kaddouri |
22 Bagui |
23 Aboucherouane |
Valmentaja Michel
**Mundžanin** tai **jidga-mundžanin kieli** (mundžaniksi *məndži roy*) on Afganistanissa ja Pakistanissa puhuttuva iranilainen kieli. Sen puhujat elävät Afganistanin Badahšanin provinssissa sijaitsevassa Koktšan alkujoen Mundžanin laaksossa sekä Pakistanin Luoteisprovinssissa sijaitsevassa Chitralin sivujoen Lutkuhin laaksossa. 1960-luvun lopulla Mundžanin laaksossa oli noin 2000 asukasta (16 kylää). Lutkuhin laaksossa asukkaita on vähän yli tuhat (12 kylää).

Mundžani kuuluu iranilaisten kielten itäiseen ryhmään. Siinä on sekä paštun että pamirilaisten kielten piirteitä. Lutkuhin laaksossa puhuttavaa mundžanin murretta *jidgaa* (*yídəγa*) voidaan käytännössä pitää erillisenä kielenä.

Kieli toimii vuorten erottamissa laaksoissa asuvien yhteisöjen suullisen kanssakäymisen välineenä. Kaikki Mundžanin asukkaat puhuvat myös paikallista darin kielen murretta. Lutkuhin laaksossa osataan darin lisäksi myös Chitralin pääkieltä khowaria.

Lähteet
-------

1. ↑  *Jazyki mira: Iranskije jazyki. III. Vostotšnoiranskije jazyki*, s. 154. Moskva: Indrik, 1999. ISBN 5-85759-107-4.
2. ↑  *Jazyki mira: Iranskije jazyki. III. Vostotšnoiranskije jazyki*, s. 154–155. Moskva: Indrik, 1999. ISBN 5-85759-107-4.
3. ↑  *Jazyki mira: Iranskije jazyki. III. Vostotšnoiranskije jazyki*, s. 155. Moskva: Indrik, 1999. ISBN 5-85759-107-4.
**Róbert Švehla** (s. 2. tammikuuta 1969 Martin, Tšekkoslovakia) on slovakialainen entinen jääkiekkoilija ja nykyinen jääkiekkovalmentaja.

Švehla aloitti uransa Tšekkoslovakian pääsarjassa HK Dukla Trencinissä, jossa pelasi kaudet 1989–1992. Viimeisen kautensa jälkeen hänet valittiin sarjan parhaaksi puolustajaksi sekä nimitettiin sarjan tähdistökentälliseen. Calgary Flames varasi hänet NHL:ään 1992 varaustilaisuuden neljännellä kierroksella numerolla 78. Samana vuonna hän siirtyi Ruotsiin Malmö IF Redhawksiin, josta siirtyi kaudella 1994–1995 Pohjois-Amerikkaan Florida Panthersin riveihin. Floridassa Švehla pelasi aina kevääseen 2002 saakka. Vuonna 1997 hän pääsi NHL:n tähdistöotteluun. Hän pelasi uransa viimeisen kauden 2002–2003 Toronto Maple Leafsissa.

Maajoukkueurallaan Švehla edusti Tšekkoslovakiaa 1992 talviolympialaisissa sekä 1992 MM-kisoissa, joista molemmista joukkue saavutti pronssia. Slovakian paidassa hän pelasi 1994 ja 1998 talviolympialaisissa, 1995 MM-kisojen B-sarjassa, 1996 maailmancupissa ja 2003 MM-kisoissa, joissa Slovakia ylsi pronssille. Hänet nimitettiin 1995 MM-kisojen B-sarjan tähdistökentälliseen. Pelaajauransa jälkeen Švehla on toiminut valmentajana. Hän oli vuoden 2005 MM-kisoissa Slovakian joukkueen apuvalmentajana.

Aiheesta muualla
----------------

* Róbert Švehla Eurohockey-sivustolla (englanniksi)
* Róbert Švehla The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
Dusíkin muotokuva, 1867.
**Jan Ladislav Dusík (Dussek)** (12. helmikuuta 1760 Čáslav, Böömi – 20. maaliskuuta 1812 Saint-Germain-en-Laye) oli tšekkiläinen pianisti ja säveltäjä. Dusík oli ensimmäisiä kiertäviä virtuooseja, jonka laulavaa soittotyyliä ihailtiin yleisesti.

Dusík suoritti Prahassa teologian oppiarvon, mutta oli jo lapsesta suuntautunut musiikkiuralle. Hän aloitti uransa Amsterdamissa, mutta siirtyi vielä opiskelemaan Hampuriin Carl Philipp Emanuel Bachin johdolla. Hän kiersi Venäjällä, Liettuassa, Ranskassa, Italiassa, Saksassa ja Englannissa, jossa hän asui 12 vuotta vuodesta 1790 lähtien. Dusík meni Englannissa myös naimisiin ja perusti vaimonsa kanssa musiikkikaupan, mutta jätti lopulta vaimonsa ja pakeni velkojiaan mannermaalle. Preussin prinssi Louis Ferdinand, joka oli itsekin varsin hyvä pianisti, oli hänen läheinen ystävänsä. Kun prinssi kaatui taistelukentällä, Dusík ei toipunut menetyksestä. Viimeisinä vuosinaan hän lihoi siinä määrin, ettei juuri noussut sängystä, ja kärsi alkoholismista.

Dusíkin sävellykset on suureksi osaksi unohdettu, vaikka niissä esiintyykin paikoitellen jopa profeetallista Chopinin, Schumannin ja Brahmsin ennakointia. Dusík oli ensimmäinen pianisti, joka ryhtyi esiintymään konserteissaan kylki yleisöön päin. Hän oli ensimmäinen säveltäjä, joka merkitsi sävellyksiinsä kattavat pedaalimerkinnät. Hän myös soitti vuonna 1794 ensimmäisenä pianistina julkisesti kuusioktaavista pianoa. Felix Mendelssohn piti Dusíkia ihmelapsena, mutta katsoi myös, ettei tämä koskaan täysin hyödyntänyt lahjojaan. François Joseph Fétis, joka oli tuolloin Euroopan parhaita kriitikoita, kirjoitti 1808 Dusíkin soiton ylittävän kaiken, mitä hän oli koskaan kuullut. Dusíkin kilpailija Friedrich Kalkbrenner myönsi, että kukaan toinen hänen kuulemansa pianisti ei vanginnut yleisöään kuten Dusík.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Jan Ladislav Dusík**.
* Vapaasti käytettävissä olevia Dusíkin partituureja Mutopia Project
* Artikkeli Dusíkista Tšekin yleisradioyhtiön musiikkisivustolla (englanniksi)

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Harold C. Schonberg: *The Great Pianists*, s. 62–67. Simon & Schuster, 1987. ISBN 0-671-63837-8. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Korea
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
* Portugali
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* RISM
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Julia** (alun perin **Júlia**) **Hamari** (s. 21. marraskuuta 1942 Budapest) on unkarilainen mezzosopraano ja kontra-altto. Hän aloitti lapsena pianonsoiton, mutta siirtyi siitä lauluun. Hän opiskeli Ferenc Lisztin musiikkiakatemiassa ja Stuttgartin musiikkikorkeakoulussa. Vuonna 1966 hän debytoi solistina Karl Richterin johtamassa Bachin *Matteus-passion* esityksessä Wienissä. Muita kapellimestareita, joiden kanssa Hamari on työskennellyt, ovat olleet Herbert von Karajan, Sergiu Celibidache, Rafael Kubelík, Georg Solti, Karl Böhm ja Pierre Boulez. Yhdysvalloissa hän teki ensiesiintymisensä Chicagon sinfoniaorkesterin kanssa vuonna 1967.

Hamarilla on ollut myös laaja oopperaohjelmisto, johon ovat kuuluneet esimerkiksi *Carmen*, *La cenerentola* ja *Così fan tutte*. Hänen muuhun ohjelmistoonsa lukeutuvat Bachin kantaatit. Hamari on esiintynyt muun muassa Salzburger Festspielellä, La Scalassa, Covent Gardenissa, Wienin valtionoopperassa, Glyndebournen oopperafestivaalilla ja Metropolitan-oopperassa. Hän on toiminut Stuttgartin musiikkikorkeakoulun professorina.

Lähteet
-------

1. 1 2  Bach Cantatas: Julia Hamari (Contralto, Mezzo-soprano)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Latvia
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Chris Connor vuonna 1957
**Chris Connor** (alun perin *Mary Loutsenhizer*; 8. marraskuuta 1927 Kansas City, Missouri – 29. elokuuta 2009 Toms River, New Jersey) oli yhdysvaltalainen jazzmuusikko. Hän oli June Christyn, Helen O'Connellin ja Julie Londonin ohella yksi keskeisistä cool jazz -laulajista 1950-luvulla. Hän sai vaikutteita Anita O'Daylta.

Connor opiskeli varhain klarinettia ja lauloi Missourin yliopistolla pasunisti Bob Brookmeyerin johtamassa big bandissa. Hän lähti New Yorkiin vuonna 1947. Hän oli mukana Claude Thornhillin yhtyeessä 1950-luvun alkuvuosina, ja tämän jälkeen hän työskenteli Stan Kentonin kanssa. Yhteistyöstä syntyi hitti "All About Ronnie".

Connor teki debyyttinsä sooloartistina vuonna 1953. Hän levytti kolme albumia Bethlehemille ennen kuin siirtyi vuonna 1955 Atlanticiin, jolle hän levytti vielä kaksitoista albumia. Hän oli suosionsa huipulla 1950-luvulla, jolta ovat peräisin esimerkiksi hänen versionsa Billy Strayhornin "Lush Lifesta" ja George Shearingin "Lullabe of Broadwaysta". Hänen albumiensa joukossa ovat *The Rich Sound of Chris Connor*, *Lullabies of Birdland* ja *Chris Craft and Ballads of the Sad Cafe*.

1960-luvun alussa Connor jätti Atlanticin ja teki sopimuksen FM Recordsin kanssa. Hänen managerinsa oli perustamassa kyseistä levy-yhtiötä, jonka toiminta kuitenkin lopetettiin, kun se oli ehtinyt julkaista vasta kaksi Connorin albumia. Samaan aikaan kun laulaja koki urallaan vastoinkäymisiä, hän kärsi pahenevasta alkoholiongelmasta, jonka hän kuitenkin lopulta voitti. Connorin levytysura elpyi 1970-luvulla, ja hän myös jatkoi kansainvälistä esiintymisuraansa vielä seuranneina vuosikymmeninä.

Connorin viimeinen albumi ilmestyi vuonna 2003. Laulaja kuoli syöpään 81-vuotiaana. Hänen pitkäaikainen managerinsa ja kumppaninsa oli Lori Muscarelle.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  AllMusic.com: Chris Connor
2. 1 2  The New York Times: Chris Connor, Jazz Singer Whose Voice Embodied a Wistful Cool, Dies at 81


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Yhdysvallat
* Latvia
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
Johann Heinrich Schulze
**Johann Heinrich Schulze** (joskus myös muodossa **Schultz**) (12. toukokuuta 1687 – 10. lokakuuta 1744) oli saksalainen professori ja yleisnero kotoisin Magdeburgin herttuakunnan Colbitzista.

Ura
---

Schulze opiskeli lääketiedettä, kemiaa, filosofiaa ja teologiaa, ja hänestä tuli Altdorfin ja Hallen yliopiston anatomian ja monen muunkin aineen professori.

Merkittävät keksinnöt
---------------------

Schulze tunnetaan parhaiten hopeasuoloja koskevasta löydöstään. Hän havaitsi, että hopeakloridi ja hopeanitraatti tummenevat valon vaikutuksesta ja että ilmiötä voidaan käyttää vangitsemaan hetkellisiä valotettuja kuvia.
 
Vuonna 1724 tekemässään kokeessa hän havaitsi, että hopean ja liitukiven sekoitus heijastaa vähemmän kuin tummunut hopea. Vaikka havainto ei tuottanut keinoa säilöä kuvaa, sillä hopeasula jatkaa tummumista valossa, löytö oli perustana aiheen jatkotutkimuksille.

Joseph Nicéphore Niépce teki osittain pysyviä kuvia hopeasuolalla vuonna 1816. Ensimmäisen pysyvän valokuvan teki hieman myöhemmin Henry Fox Talbot. Muita alan tutkijoita ovat olleet Thomas Wedgwood ja Sir Humphry Davy.

Katso myös
----------

* Valokuvauksen historia

Lähteet
-------

1. 1 2  
Leslie Stroebel and Richard D. Zakia (1993). *The Focal encyclopedia of photography*, 3rd, Focal Press, 6. ISBN 9780240514178.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* International Plant Names Index
* zbMATH

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Photographers' Identities

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Lauren Potter** (s. 10. toukokuuta 1990 Inland Empire, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen tunnetuin roolinsa on Becky Jackson televisiosarjassa *Glee*. Potterilla on Downin oireyhtymä.

Ura
---

Lauren Potter näytteli elokuvassa *Mr. Blue Sky* vuonna 2007. Hän vieraili televisiosarjassa *Glee* ensimmäisen kerran vuonna 2009. Hänen piti alun perin esiintyä vain kahdessa jaksossa, mutta hahmon saaman suosion takia hänen sopimustaan jatkettiin ja hänen roolinsa suureni sarjan toisella tuotantokaudella. Potter esiintyy internetsarjassa *Leader of the Pack* vuonna 2012.

Kuten *Gleen* roolihahmollaan Beckyllä, Potterilla on Downin oireyhtymä. Marraskuussa 2011 presidentti Barack Obama nimitti hänet komiteaan, joka neuvoo Valkoista taloa kehitysvammoja ja oppimisvaikeuksia omaaviin ihmisiin liittyvissä asioissa. Potter on osallistunut kiusaamisenvastaisiin kampanjoihin ja kertonut kärsineensä koulukiusaamisesta myös itse.

Yksityiselämä
-------------

Lauren Potter syntyi Inland Empiressa Los Angelesin alueella. Hän kävi lukiota Riversidessa ja jatkoi sen jälkeen opintojaan Irvine Valley Collegessa.

Potter alkoi seurustella Sean McElween kanssa vuonna 2009. McElwee tuli tapaamaan Potteria Down-yhdistyksen tapahtumaan nähtyään tämän televisiossa. Potter on hyviä ystäviä *Gleen* vastanäyttelijöidensä Dianna Agronin ja Lea Michelen kanssa.

Filmografia
-----------

### Elokuvat

| Vuosi | Elokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2007 | *Mr. Blue Sky* | nuori Andra Little |
|

### Televisiosarjat

| Vuosi | Televisiosarja | Rooli | Muuta |
| --- | --- | --- | --- |
| 2009– | *Glee* | Becky Jackson |
| 2012 | *Leader of the Pack* | Jenny | internetsarja |
|

Lähteet
-------

1. 1 2  Internet Movie Database - Lauren Potter
2. 1 2  Glee's Lauren Potter: I Am Still Bullied for Being Different (Arkistoitu – Internet Archive) People 22.2.2011
3. 1 2 3  'Glee' star tapped to join Obama's committee (Arkistoitu – Internet Archive) CNN 14.11.2011
4. 1 2  Catching up with 'Glee's' Lauren Potter[vanhentunut linkki] Inland SoCal 15.4.2011
5. 1 2  'Glee' actress dates regular guy in O.C. Orange County Register 11.2.2011

Aiheesta muualla
----------------

* Lauren Potter Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* Lauren Potter Facebookissa
* Lauren Potter TV.com-sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Synchronkartei

 |

 |
**Ivan Dmitrijevitš Vasilenko** (ven. Ива́н Дми́триевич Василе́нко, 20. tammikuuta 1895 Makejevka – 26. toukokuuta 1966 Taganrog) oli venäläinen lastenkirjailija.

Ivan Vasiljenko syntyi kyläkirjurin perheeseen. Hän työskenteli opettajana ja liittyi kommunistipuolueen jäseneksi vuonna 1920. Vuonna 1938 ilmestyi *Volšebnaja škatulka* ("Taikalipas"), ensimmäinen osa Artjomka-pojan seikkailuista, jotka jatkuivat teoksissa *Artjomka v tsirke* ("Artjomka sirkuksessa", 1940), *Zakoldovannyi spektakl* ("Noiduttu näytelmä", 1950) ja *Kultakengät* (*Zolotyje tufelki*, 1958). Pienoisromaani *Tähtipyörä* (*Zvezdotška*, 1948) sai Stalin-palkinnon vuonna 1950.

Suomennettuja teoksia
---------------------

* *Tähtipyörä: kertoelma*. Petroskoi: Karjalais-suomalaisen SNT:n valtion kustannusliike, 1952.
* *Artemka*. Suom. Eira Haahti, Taisto Summanen ja Eino Kiuru. Moskova: Vieraskielisen kirjallisuuden kustannusliike, 1961.
* *Kultakengät*. Suom. Eino Kiuru ja Taisto Summanen. Petroskoi: Karjalan ASNT:n valtion kustannusliike, 1961.

Lähteet
-------

1. ↑  Kratkaja literaturnaja entsiklopedija *feb-web.ru*. Viitattu 24.11.2012. (venäjäksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Tuula Hanhinen** (syntynyt 1950) on suomalainen pianisti.

Hanhinen opiskeli pianonsoittoa Sibelius-Akatemiassa sekä nuoriso- että yleisellä osastolla 1960-75 Inkeri Saarisen, Maija Helasvuon ja Ralf Gothónin johdolla. Hän oli Sibelius-stipendiaattina Kaliforniassa 1968-69. Lisäksi hän on opiskellut pianonsoittoa yksityisesti Lontoossa 1973 ja 1982 Fou Ts'ongin oppilaana sekä New Yorkissa 1976-79 Edna Golandskyn ja Samuel Marderin johdolla. Hän on myös osallistunut mm. Dimitri Bashkirovin, György Sebökin ja Fou Ts'ongin mestarikursseille.

Hanhinen suoritti pianodiplomin ja soitonopettajan tutkinnon Sibelius-Akatemiassa 1982 ja sai samana vuonna yleisen osaston päästötodistuksen. Hän on toiminut Sibelius-Akatemiassa pianonsoiton päätoimisena tuntiopettajana vuodesta 1981.

Ensikonserttinsa Hanhinen piti vuonna 1979 Helsingissä. Hän on konsertoinut Suomessa soolokonsertein, kamarimuusikkona, liedpianistina sekä muissa säestystehtävissä sekä esiintynyt Tanskassa Århusin juhlaviikoilla, Helsingin Juhlaviikoilla, Helsingin kansainvälisellä huiluviikolla sekä Suomen solistiyhdistyksen konserteissa. Hän on myös tehnyt nauhoituksia Yleisradiolle ja radioyhtiölle New Yorkissa.

Vuoden 1976 Maj Lind -pianokilpailussa Hanhinen sai neljännen sijan ja diplomipalkinnon.
**Marija Leontjevna Itkina** (ven. Мария Леонтьевна Иткина, 3. helmikuuta 1932 Smolensk – 1. joulukuuta 2020) oli neuvostoliittolainen pikajuoksija. Hän oli 1950-luvun lopussa ja 1960-luvun alussa maailman paras juoksija naisten 400 metrillä, joka ei tuolloin vielä kuulunut olympialaisten ohjelmaan.

Itkina osallistui arvokisoihin ensimmäisen kerran Bernin EM-kilpailuissa 1954. Tuolloin hän voitti kultaa 200 metrillä ajalla 24,3 ja 4 × 100 metrin viestissä ajalla 45,8. Melbournen 1956 olympialaisissa hän oli mukana viestijoukkueessa, joka sijoittui neljänneksi ajalla 45,6.

Vuonna 1957 Kansainvälinen yleisurheiluliitto alkoi noteerata virallisesti naisten 400 metrin juoksun maailmanennätystä. Itkina paransi ME-tulosta tuona vuonna kahdesti, ensin Minskissä aikaan 54,0 ja kuukausi myöhemmin Moskovassa aikaan 53,6. Laji tuli vuonna 1958 EM-kilpailujen ohjelmaan ja Tukholman EM-kilpailuissa Itkina voitti sen ensimmäisen Euroopan mestaruuden ajalla 53,7. Lisäksi hän sai 200 metrillä pronssia ajalla 24,3. Vuonna 1959 hän paransi Krasnodarissa maailmanennätyksen aikaan 53,4. Rooman 1960 olympialaisissa hänen saaliinaan oli kolme neljättä sijaa: 100 metrillä (11,4), 200 metrillä (24,7) ja 4 × 100 metrillä (45,2).

Belgradin EM-kilpailuissa 1962 Itkina voitti toistamiseen 400 metrin Euroopan mestaruuden ja sivusi samalla maailmanennätystään 53,4. Tokion 1964 olympialaisissa laji oli vihdoin myös olympiaohjelmassa mutta Itkina jäi loppukilpailussa viidenneksi ajalla 54,6. Vuonna 1965 hän paransi ennätyksensä aikaan 52,9 mutta maailmanennätys oli tuolloin jo sekunnin parempi.

Universiadeissa Itkina voitti 200 metrin mestaruuden Pariisissa 1957 ajalla 24,6. Näidenkin kilpailujen ohjelmaan naisten 400 metrin juoksu tuli vasta vuonna 1967.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

* 100 metriä: 11,4 s
* 200 metriä: 23,4 s
* 400 metriä: 52,9 s

Lähteet
-------

* Hannus, Matti: *Yleisurheilu: Tuhat tähteä*, s. 139, 668, 700, 761, 768. WSOY, 1983. ISBN 951-0-11900-8.

### Viitteet

1. ↑
2. ↑  Four-time European champion Itkina dies aged 88  1.12.2020. European Athletics. Viitattu 1.12.2020. (englanniksi)
3. ↑  Butler, Mark (toim.): *IAAF Statistics Handbook: Helsinki 2005*, s. 272, 274, 275. IAAF, 2005. (englanniksi)

  

Naisten 200 metrin juoksun euroopanmestarit

|  |
| --- |
| 1938: Stanisława Walasiewicz |
1946: Jevgenia Setšenova |
1950: Fanny Blankers-Koen |
1954: Marija Itkina |
1958: Barbara Janiszewska |
1962: Jutta Heine |
1966: Irena Kirszenstein |
1969: Petra Vogt |
1971: Renate Stecher |
1974: Irena Szewińska |
1978: Ljudmila Kondratjeva |
1982: Bärbel Wöckel |
1986: Heike Drechsler |
1990: Katrin Krabbe |
1994: Irina Privalova |
1998: Irina Privalova |
2002: Muriel Hurtis |
2006: Kim Gevaert |
2010: Myriam Soumaré |
2012: Marija Rjemjen |
2014: Dafne Schippers |
2016: Dina Asher-Smith |
2018: Dina Asher-Smith |
2022: Mujinga Kambundji |
**Johan Peter Falck** (26. marraskuuta 1732 Broddetorp, Länsi-Götanmaa – 31. maaliskuuta 1774 Kazan, Venäjä) oli ruotsalainen kasvitieteilijä ja tutkimusmatkailija, yksi Carl von Linnén oppilaista.

Falck aloitti opinnot Uppsalan yliopistossa 1751. Hän opiskeli Linnén ohjauksessa ja toimi myös tämän pojan kotiopettajana. Linnén toimeksiannosta hän teki kasvitieteellisen tutkimusretken Gotlantiin 1760. Vuonna 1763 hän siirtyi Pietariin, jossa hän hoiti valtioneuvos Krusen luonnontieteellistä kokoelmaa. Vuonna 1765 hänestä tuli Pietarin *Collegium medicumin* lääketieteen ja kasvitieteen professori.

Vuosina 1768–1774 Falck sai johtaakseen yhden suurta, koko Venäjänmaata tutkineen tieteellisen tutkimushankkeen retkikunnista, ja matkusti viiden vuoden ajan Kaakkois-Venäjällä ja läntisessä Siperiassa. Hän kartoitti alueiden kasvistoa ja eläimistöä mutta tutki myös niiden taloudellisia ja kulttuurioloja. Aineistot lähetettiin Pietariin ja osin myös Linnélle Uppsalaan.

Paluumatkalla Kazanissa masennuksesta kärsinyt Falck ampui itsensä pistoolilla.

Falckin havainnot julkaisi myöhemmin hänen retkikumppaninsa Johann Gottlieb Georgi kolmiosaisessa teoksessa *Beyträge zur Topographischen Kenntniss des Russischen Reichs, I-III* (Pietari 1785-1786).

Lähteet
-------

1. ↑  Loading site please wait... *www.ikfoundation.org*. Viitattu 14.8.2018. (englanniksi)
2. 1 2  Johan Peter Falck - Svenskt Biografiskt Lexikon *sok.riksarkivet.se*. Viitattu 13.8.2018.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
	+ 2
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* International Plant Names Index

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Romeo Crennel** (s. 18. kesäkuuta 1947) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon valmentaja. Vuosien 2005-2008 välillä Crennel toimi Cleveland Brownsin ja vuosien 2011–2012 Kansas City Chiefsin päävalmentajana. Aiemmin hän on toiminut puolustuksen koordinaattorina ja apuvalmentajana useissa NFL-seuroissa. 

Crennel on voittanut apuvalmentajana ja koordinaattorina viisi Super Bowlia, kaksi New York Giantsissa ja kolme New England Patriotsissa. Crennelin päävalmentajakausi Clevelandissa ei ollut menestyksekäs, sillä tuloksena oli 24 voittoa ja 40 tappiota ilman pääsyä pudotuspeleihin. Kansas City nosti Crennelin puolustuksen koordinaattorin paikalta päävalmentajaksi kesken kauden 2011, kun Todd Haley sai potkut. Myöskään Chiefsin peräsimessä ei tullut menestystä, lopputuloksena 4 voittoa ja 15 tappiota.

Crennell joutui Kansas Cityssä traagisten tapahtumien keskelle, kun joukkueen tukimies Jovan Belcher ampui itsensä Crennelin ja toimitusjohtaja Scott Piolin silmien edessä.Crennell sai tapahtuman jälkeen paljon myötätuntoa ja hänen julkista esiintymistään tragedian jälkeen kiiteltiin.

Lähteet
-------

1. ↑  Romeo Crennel Pro Football Reference
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑
4. ↑  Romeo Crennel fired as coach of Kansas City ChiefsNFL.com 31.12.2012. Viitattu 2.1.2013.
5. ↑  Romeo Crennel pleaded to Jovan Belcher before suicide *NFL.com*. Viitattu 11.4.2019. (englanniksi)
6. ↑  Crennel Says He Tried in Vain to Talk Belcher Out of Suicide New York Times 3.12.2012. Viitattu 2.1.2013.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Todd Haley** | **Kansas City Chiefsin päävalmentaja**2011–2012 | Seuraaja:**Andy Reid** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Terry Robiskie** | **Cleveland Brownsin päävalmentaja**2005–2008 | Seuraaja:**Eric Mangini** |
**Charles Bruffy** (s. 1958) on yhdysvaltalainen kuoronjohtaja. Hän on toiminut taiteellisena johtajana Kansas City Choralessa vuodesta 1988 ja Phoenix Choralessa vuodesta 1999. Vuodesta 2008 hän on lisäksi toiminut Kansas City Symphonyn kuoronjohtajana.

Bruffy on tilannut ja kantaesittänyt muiden muassa Matthew Harrisin, Libby Larsenin, Zhou Longin, Stephen Pauluksen, Stephen Sametzin, Steven Stuckyn, Eric Whitacren ja Chen Yin teoksia. Bruffy on saanut lukuisia Grammy-ehdokkuuksia ja voittanut palkinnon kahdesti. Hänen levytystensä joukkoon lukeutuu Aleksandr Gretšaninovin ja Josef Rheinbergerin musiikkia. Bruffy valmistui maisteriksi University of Missouri–Kansas Citystä, ja hänellä on kunniatohtorin arvot Baker Universitysta ja Missouri Western State Universitysta.

Lähteet
-------

1. ↑  AllMusic: Charles Bruffy
2. 1 2  Kansas City Chorale: Charles Bruffy (Arkistoitu – Internet Archive)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Grammy Awards
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**SHA-3** on kryptografisten tiivistefunktioiden standardi, joka korvaa aiemman SHA-2-standardin. 

SHA-3 (engl. *Secure Hash Algorithm*) on tarkoitettu informaation eheyden varmistamiseen, ja se paikkaa SHA-2:n vikoja, kuten alttiuden *length extension* -hyökkäykselle.

NIST järjesti korvaajan etsimiseksi viisi vuotta kestävän kilpailun, joka päättyi vuonna 2012. Voittajaksi valittiin **Keccak**, jonka kehittivät Guido Bertoni, Joan Daemen, Michaël Peeters ja Gilles Van Assche. Kilpailussa olivat mukana muun muassa Bruce Schneierinin ryhmän Skein, Ron Rivestin ryhmän MD6, Daniel Bernsteinin CubeHash ja Bob Jenkinsin Maraca.

Valinta perustui muun muassa Keccac-algoritmin nopeuteen sekä kykyyn toimia useilla eri laskentatehon laitteilla.

Keccak-algoritmi kuuluu "sienifunktion" (engl. *sponge* *function*) toteuttavien tiivistefunktioiden ryhmään. Muita samaan kategoriaan kuuluvia algoritmeja ovat Quark, Photon, Spongent ja Gluon.

Standardointi
-------------

SHA-3-funktion standardoimisprosessista vastasi NIST.

SHA-3 vahvistettiin standardiksi elokuussa 2015.

Algoritmit
----------

SHA-3-standardissa on seuraavat algoritmit:

* SHA3-224
* SHA3-256
* SHA3-384
* SHA3-512
* SHAKE128
* SHAKE256

Katso myös
----------

* SHA

Lähteet
-------

1. 1 2 3  NIST declares 'Keccak' as a winner *Techworld*.  4.10.2012. IDG UK.  Arkistoitu 5.2.2015. Viitattu 4.2.2015.
2. ↑  SHA-3 timeline *csrc.nist.gov*.
3. ↑  Schneier on Security: The Skein Hash Function *schneier.com*.
4. ↑  The MD6 Hash Algorithm *groups.csail.mit.edu*.
5. ↑  CubeHash: a simple hash function *cubehash.cr.yp.to*.
6. ↑  Maraca Cover Sheet *burtleburtle.net*.
7. ↑  The Sponge Functions Corner *sponge.noekeon.org*.
8. ↑  Cryptographic Hash Algorithm Competition *csrc.nist.gov*.
9. ↑  SHA-3 STANDARDIZATION NIST. Viitattu 24.2.2017.
10. 1 2  SHA-3 Standard: Permutation-Based Hash and Extendable-Output Functions *FIPS PUB*. NIST. Viitattu 24.2.2017.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Kryptografiset algoritmit |
| --- |
|  |
| Symmetrinen salaus | 
* 3-DES
* AES
* Blowfish
* CAST-128
* CAST-256
* DES
* IDEA
* RC2
* RC4
* RC5
* Twofish
* Salsa20

 |
|  |
| Julkisen avaimen salaus | 
* Diffie-Hellman
* ElGamal
* Elliptiset käyrät
* RSA

 |
|  |
| Kryptografiset tiivisteet | 
* MD2
* MD4
* MD5
* SHA-0
* SHA-1
* SHA-2
* SHA-3
* BLAKE
* BLAKE2

 |
|  |
| Salausprotokollat | 
* CCMP
* TKIP
* TLS
* WEP
* WPA

 |
|  |
| Viestin todennuskoodit | 
* HMAC
* CMAC
* GMAC
* Poly1305
* SipHash

 |
|  |
| Digitaaliset allekirjoituskoodit | 
* DSA
* X.509

 |
|  |
| Luettelo salausalgoritmeista |

 |
**Brook Kerr** (s. 21. marraskuuta 1973 Indianapolis, Indiana, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä.

Ura
---

Brook Kerr tunnetaan parhaiten Whitney Russellin roolista saippuasarjassa *Passions*. Hän näytteli sarjassa vakituisesti vuosina 1999–2007. Hän palasi sarjaan sen muutaman viimeisen jakson ajaksi vuonna 2008.

Samana vuonna Kerr sai Tara Thorntonin roolin *True Blood* -sarjan alkuperäisestä pilottijaksosta, jota ei esitetty televisiossa. HBO tilasi jakson perusteella sarjan ensimmäisen tuotantokauden, mutta Taran esittäjäksi vaihdettiin Rutina Wesley.

Vuonna 2009 Kerr näytteli televisioelokuvassa *Flower Girl*. Hän on vieraillut useissa televisiosarjoissa kuten *Moesha*, *CSI: Miami* ja *NCIS: Los Angeles*.

Yksityiselämä
-------------

Brook Kerr on kotoisin Indianapolisista Indianasta. Hän muutti Los Angelesiin luomaan näyttelijänuraa valmistuttuaan lukiosta.

Kerr on ollut yhdessä puolisonsa Christopher Warrenin kanssa teini-ikäisestä asti. Kerr sai 16-vuotiaana Warrenin kanssa pojan. Kerrin ja Warrenin poika Chris Warren Jr. on nykyään näyttelijä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Brook Kerr: Interview with Soaps.com[vanhentunut linkki] Soaps.com 11.11.2009
2. ↑  Passions Biographies - Brook Kerr NBC
3. ↑  HBO rolls with Ball's 'True Blood' Variety 9.8.2007
4. ↑  The Futon's First Look: "True Blood" (HBO) Futon Critic 5.6.2008
5. 1 2 3  Brook Kerr playing Whitney Russell[vanhentunut linkki] Soaps.com
6. ↑  Brook Kerr Biography Internet Movie Database

Aiheesta muualla
----------------

* Brook Kerr Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
**Stephanie Beckert** (s. 30. toukokuuta 1988) on saksalainen pikaluistelija, joukkuetakaa-ajon olympiavoittaja. Hän edustaa Eissportclub Erfurt -seuraa ja häntä valmentaa Stephan Gneubel.

Beckert sai pronssia junioreiden MM-kilpailujen joukkuekilpailussa Seinäjoella 2005. Richmondin matkakohtaisissa MM-kilpailuissa 2009 hän oli neljäs 5 000 metrillä ja kahdeksas 3 000 metrillä. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän sai Martina Sáblíkován jälkeen hopeaa 3 000 metrillä ajalla 4.04,62 ja 5 000 metrillä ajalla 6.51,39. Joukkuetakaa-ajossa hän kuului Saksan kultajoukkueeseen. Matkakohtaisissa MM-kilpailuissa 2011 hän saavutti hopeaa 5 000 metrillä sekä pronssia 3 000 metrillä ja joukkuetakaa-ajossa. Heerenveenin MM-kilpailuissa 2012 hän sijoittui toiseksi 3 000 ja 5 000 metrillä. Sotšin MM-kilpailuissa 2013 hän oli 5 000 metrillä viides ja 3 000 metrillä seitsemäs. Sotšin olympialaisissa 2014 hän sijoittui 5 000 metrillä kahdeksanneksi.

Beckert on voittanut viisi maailmancupin osakilpailua (25.2.2014 mennessä). Hän sijoittui yhdistetyssä 3 000 ja 5 000 metrin cupissa toiseksi kausilla 2009–2010, 2010–2011 ja 2011–2012.

Ennätykset
----------

| *Matka* | *Aika* | *Paikka* | *Päivä* |
| --- | --- | --- | --- |
| **500 m** | 41,98 | Calgary | 12. helmikuuta 2011 |
| **1 000 m**  | 1.21,59 | Berliini | 4. maaliskuuta 2006 |
| **1 500 m** | 1.58,45 | Salt Lake City | 12. joulukuuta 2009 |
| **3 000 m** | 3.56,80 | Calgary | 4. joulukuuta 2009 |
| **5 000 m** | 6.47,03 | Salt Lake City | 18. helmikuuta 2011 |

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Sportler-Visitenkarte von Stephanie Beckert *speedskatingnews.info*. Viitattu 25.2.2014. (saksaksi)
2. ↑  Essent ISU World Cup Berlin ISU. Viitattu 30.3.2012. (englanniksi)
Pico de São Tomé

|  |  |
| --- | --- |
| Tyyppi | 
Kilpitulivuori |
| Sijainti | 
São Tomén saari, São Tomé ja Príncipe |
| Korkeus merenpinnasta | 
2 024 m  |
| Prominenssi | 
2 024 mView and modify data on Wikidata  |
| Purkautunut viimeksi | 
Tuntematon |

Kartta

|  |  |
| --- | --- |
| Koordinaatit | 
0° 16′ P, 6° 32′ IView and modify data on Wikidata  |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Pico de São Tomé** on kilpitulivuori Guineanlahdessa sijaitsevalla São Tomén saarella São Tomé ja Príncipen saarivaltiossa. Korkeutta tällä suunnilleen kartionmuotoisella vuorella on 2 024 metriä, joten se on São Tomé ja Príncipen korkein kohta.

Viimeisten miljoonien vuosien aikana tulivuoresta purkautunut laava on basalttia. São Tomén nuorimmalla vulkaanisella kivellä on ikää 100 000 vuotta. São Tomén saarella, erityisesti saaren kaakkoisosassa, on kuitenkin useita geomorfologisesti nuoria tuhkakartioita.

Pico de São Tomélle järjestetään kaksi päivää kestäviä retkiä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Sao Tome The Smithsonian Institution. Viitattu 24.11.2010. (englanniksi)
2. 1 2 3  Ham, Anthony et al.: *Africa*, s. 629. Lontoo: Lonely Planet, 2010. ISBN 978-1-74104-988-6. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia vuorelta (englanniksi)
**Yrjö Arvo Jyränkö** (15. kesäkuuta 1897 Helsinki – 21. tammikuuta 1945) oli suomalainen jääkärivaravääpeli ja kaupunginjohtaja. Hänen vanhempansa olivat veturinkuljettaja Antti Jyränkö ja Vilhelmiina Forsell. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1932 Lea Tuulikki Niirasen kanssa.

Opinnot
-------

Jyränkö kävi viisi luokkaa Helsingin suomalaista normaalilyseota ja jatkoi opintojaan sen jälkeen Tampereen teknillisen opiston sähköosastolla, josta hän valmistui vuonna 1919. Ylioppilaaksi hän kirjoitti yksityisoppilaana Heinolan keskikoulusta vuonna. Opintojaan hän jatkoi edelleen Teknillisen korkeakoulun insinööriosastolla ja suoritti insinööritutkinnon vuonna 1930.

Jääkärikausi
------------

Jyränkö liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 15. tammikuuta 1918, josta hänet siirrettiin pataljoonan haupitsipatteriin 6. helmikuuta 1918.

Suomen sisällissota
-------------------

Jyränkö saapui takaisin Suomeen (Vaasaan) jefreitteriksi ylennettynä jääkärien pääjoukon mukana 25. helmikuuta 1918. Suomen sisällissotaan hänet komennettiin tykinjohtajaksi Jääkäritykistön 1. patteriin ja otti osaa sisällissodan taisteluihin Messukylässä ja Tampereella. Hänet määrättiin Tampereen valtauksen jälkeen suoritetussa tykistön uudelleen järjestelyssä Jääkäritykistöprikaatin 1. jääkäripatteriston 1. patteriin ja otti osaa taisteluihin Säiniöllä ja Viipurissa.

Sodan jälkeinen aika
--------------------

Jyränkö jäi sisällissodan jälkeen palvelukseen Suomen tykistökouluun, mutta erosi armeijasta jo 22. syyskuuta 1918 ja siirtyi Oy Hämeen sähkön palvelukseen, josta hän siirtyi vuonna 1924 Sallilan sähkölaitokselle. Vuodesta 1926 alkaen hän työskenteli Helsingissä usean sähkölaitoksen palveluksessa, kunnes vuonna 1930 ylimääräiseksi insinööriksi Tie- ja vesirakennushallitukseen ja palveli sitä vuoteen 1931 asti.

Heinolan kaupunginjohtajaksi Jyränkö sai nimityksen vuonna 1931 ollen tehtävässä vuoteen 1938 saakka jolloin hän siirtyi ylimääräiseksi insinööriksi Lapin tie- ja vesirakennuspiiriin, josta hän siirtyi vuonna 1939 insinööriksi Puolustusministeriön hankintatoimistoon. Hänet haudattiin Helsinkiin.

    Ylennykset ja kunniamerkit    



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Ylennykset** |  | **Kunniamerkit** |
| * Jefreitteri 11. helmikuuta 1918
* Aliupseeri 10. huhtikuuta 1918
* Varavääpeli 29. toukokuuta 1918
 |  | * Vapaudenmitali 1. lk.
* Vapaussodan muistomitali soljen kera
* Jääkärimerkki
* Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi
 |

Lähteet
-------

* Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938.
* Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 ISBN 951-99046-8-9.

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5 6  Suomen jääkärien elämäkerrasto 1938
2. 1 2 3 4 5 6  Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975
**Osmo Gustav Forssell** (26. joulukuuta 1933 Oulu) on Oulun yliopiston kansantaloustieteen professori (emeritus).

Henkilötietoja
--------------

Forssell syntyi proviisori Hans Gustav Forssellin ja verotussihteeri Hilja Helvi Lassilan perheeseen. Ylioppilaaksi hän valmistui Oulun lyseosta vuonna 1954, valtiotieteiden kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1958, lisensiaatiksi 1962 ja tohtoriksi 1970. Hänen väitöskirjansa käsitteli panoskertoimien muutoksia Suomessa. Forssell opiskeli myös Harvardin yliopistossa Yhdysvalloissa 1963-1964.

Forssell toimi Tilastollisen päätoimiston, josta 1971 tuli Tilastokeskus, apulaisaktuaarina ja tutkijana 1958-1968, osastonjohtajana ja apulaisosastopäällikkönä 1969-1973. Oulun yliopiston kansantaloustieteen professori hän oli 1973-1997 ja hän toimi taloustieteen laitoksen johtajana 1985-1993 ja humanististen tieteiden tiedekunnan dekaanina 1981-1984. Forssell oli vieraileva tutkijana Elinkeinoelämän Tutkimuslaitoksessa (ETLA) 1984–1985 ja Cambridgen yliopistossa 1986-1987, samoin kuin Itävallassa 1993-1994.

Vuoden 1994 Eino H. Laurila -kansantulomitali myönnettiin Forssellille, jonka todettiin mitalin myöntöperusteissa olevan on panos-tuotosanalyysin näkyvin kehittäjä Suomessa, samoin kuin toimineen *Kansantaloudellinen aikakauskirja* -julkaisun päätoimittajana. Ensimmäisen mitalin sai sen nimen haltija, professori Eino H. Laurila. Järjestyksessä toinen mitali luovutettiin Mauno Koivistolle.

Sotilasarvoltaan Forssell on vänrikki (1955). Hänen puolisonsa vuodesta 1956 on Irja Annikki Väänänen.

Julkaisuja eri vuosikymmeniltä
------------------------------

* Tuotantotoimintojen väliset yhteydet Suomen talouselämässä: panos-tuotostutkimus vuodelta 1959, Tilastollisia Tiedonantoja 42, Tilastollinen Päätoimisto (1965)
* Panoskertoimien muutokset Suomessa vuosina 1954-1965, Tilastollisia tiedonantoja 47, Tilastollinen päätoimisto (väitöskirja, Helsingin yliopisto) (1970)
* Kauppa Suomessa 1860-1960. Suomen Pankin julkaisuja 10 (1979)
* Panos-tuotosmallit, Elinkeinoelämän tutkimuslaitos, Sarja B 46 (1985)
* Tuottavuuden kasvu parantaa hyvinvointiamme Kansantaloudellinen aikakauskirja, no. 1 (1997), ss. 3-4
* Elintarvike- ja metsäketju Suomen kansantaloudessa Kansantaloudellinen aikakauskirja, no. 2 (1998), ss. 133-147
* Vienti Suomen kansantaloudessa vuosina 1990–2007 Kansantaloudellinen aikakauskirja, no. 4 (2010), ss. 357-373

Lähteet
-------

* Kansantaloudellinen aikakauskirja, 1/1995, s. 155

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5  Ellonen, Leena (toim.): *Suomen professorit: Finlands professorer 1640–2007*, s. 119. [Helsinki]: Professoriliitto, 2008. ISBN 978-952-99281-1-8.
Ronnie Kranck
**Ronnie Kranck** (13. toukokuuta 1931 Helsinki – 1. tammikuuta 2014 Porvoo) oli suomalainen muusikko ja äänittäjä. Hän toimi äänittäjänä Neitsytpolku 1:n studiossa ja Finnvox-studiossa.

Orkesteri
---------

Ronnie Kranckin yhtye vasemmalta Jörgen Petersen, Erkki Karjalainen, Olli Mäkelä, Ronnie Kranck, Pentti Lasanen ja Per Wallenius
Kranckilla oli oma orkesteri joka muodostui seuraavista muusikoista..

* Rauno Lehtinen
* Olli Mäkelä
* Jörgen Petersen
* Per Wallenius
* Ronnie Kranck
* Pentti Lasanen

Eräässä vaiheessa orkesterissa soitti myös Gusse Rössi tenorisaksofonia.*lähde?*

Ronnie Kranckin orkesterin levyttämää, Rauno Lehtisen säveltämää "Letkis"-sävelmää pidetään ensimmäisenä suomalaisena kansainvälistä suosiota saavuttaneena pop-hittinä.

Diskografia
-----------

* Tanssituokio (1970)

Lähteet
-------

1. ↑  Kuolinilmoitus Helsingin Sanomissa 12.1.2014
2. ↑
3. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑
5. ↑
6. ↑  Petri Kaivanto: Suomalainen iskelmä, Pasi Jääskeläisestä Lordiin 100 vuotta suomalaista populaarimusiikkia, Pomus.net, Populaarimusiikin museo. Viitattu 15.12.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* Ronnie Kranckin esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Mauno Ihanti** (17. syyskuuta 1951 Kinnula – 20. heinäkuuta 1996 Jyväskylä) oli suomalainen lehtialan yrittäjä ja toimittaja.

Ihanti aloitti lehtimiesuransa 1960-luvulla lehtiavustajana Keskisuomalaisessa. Hän myös kirjoitti artikkeleita MTV:lle ja lehtiyhtiö Hami Oy:lle sekä toimi 1970-luvun loppuun mennessä Vaajakoski-lehden päätoimittajana.

Toimiessaan Keskisuomalaisen Kinnulan avustajana vuonna 1971 Ihanti oli mukana Kinnulan ufohuijauksessa. Hän kirjoitti reportaasin, jonka mukaan kaksi miestä olisi Kinnulassa kohdannut avaruusolentoja. Tapaus sai runsaasti huomiota.

Ihanti teki elämäntyönsä kustantajana Jyväskylässä. Hän omisti muun muassa Jyväskylän Ympäristölehden ja Jyväskylän Maalaiskuntauutiset. Hän perusti Nelilehti Oy:n, jonka suosituimpia lehtiä olivat hevosurheiluun keskittyvät Ravimies ja Hevosviesti. Myöhemmin se julkaisi myös lastenlehteä Toni Poni & Poliisikoira Rippe, joka ei kuitenkaan menestynyt, vaan loppui kolmen numeron jälkeen vuonna 1991. Myös Ihantin muu lehtitoiminta hiipui tämän jälkeen.

1990-luvun puolivälissä Ihanti rakennutti pienen, yleisölle avoimen hiljentymiskirkon Pihtiputaan Elämäjärvelle Nelostien viereen. Kirkon alttarimaalaukset on tehnyt kuvataiteilija Pellervo Lukumies.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kustantaja, toimittaja Mauno Ihanti.  *Helsingin Sanomat*, 14.8.1996. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 26.11.2010.
2. 1 2  Ruuskanen, Tommi: Kinnulan ufohuijauksesta jo yli 30 vuotta. Kaikki ufoharrastajat eivät vieläkään tiedä tapauksen todellista puolta UFO-Finland ry.  Arkistoitu 27.9.2007. Viitattu 26.11.2010.
3. ↑  Hiljentymiskirkko Pihtiputaan Elämäjärvellä (=Manun kirkko) Jokihaaran verkkopalvelu. Viitattu 26.11.2010.
Joseph Wilson Swan
**Joseph Wilson Swan** (31. lokakuuta 1828 – 27. toukokuuta 1914) oli brittiläinen fyysikko ja kemisti, jonka keksinnöt ja kokeilut kilpailivat Thomas Edisonin kehittämän sähkönjakelujärjestelmän kanssa. 

Swanin hehkulamppuja, vasemmalla 100 voltin ja oikealla 220 voltin jännitteeseen.
Swan oli nuori apteekkari, kun hän innostui 1860-luvulla yrittämään hehkulampun kehittämistä, mutta kunnollista tyhjiötä oli vaikea saada aikaan ilman elohopeapumppua. Newcastlessa alkuvuonna 1879, puolisen vuotta ennen Edisonia, hän esitteli hehkulampun, ja rakensi kotiinsa sähkövalaistuksen. Edison kuitenkin ehti patentoida keksinnön ennen Swania. Myöhemmin miehillä oli yhteisyritys Ediswan hehkulamppujen myyntiin Britanniassa.

Swan on keksinyt myös bromidipaperin käytön valokuvauksessa, minkä ansiosta voitiin vedostaa ensimmäiset korkeatasoiset valokuvat. Swan aateloitiin 1904 (*Sir Joseph Wilson Swan*).

Lähteet
-------

* Bryson, Bill: *Sisään! Lyhyt historia lähes kaikesta kotona*, s. 147–153. WSOY, 2011. ISBN 978-951-0-36967-8.

### Viitteet

1. ↑  britannica.com: Joseph Wilson Swan

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Joseph Swan** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Musée d'Orsay
* Photographers' Identities
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |