recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Ethel Mary Catherwood** (28. huhtikuuta 1908 – 26. syyskuuta 1987) oli kanadalainen yleisurheilija, korkeushypyn olympiavoittaja Amsterdamissa 1928.

Catherwood syntyi Haldimandin piirikunnassa, Ontariossa, mutta kasvoi Saskatoonissa, Saskatchewanissa. Hän menestyi monissa urheilulajeissa, yleisurheilun lisäksi baseballissa ja koripallossa. Saskatoonin kaupungin mestaruuskilpailuissa 1926 hän sivusi Kanadan ennätystä korkeushypyssä ja myöhemmin samana vuonna hän rikkoi maailmanennätyksen.

Vuonna 1928 Catherwood osallistui Amsterdamin olympialaisiin, joissa naisten yleisurheilu oli ensi kertaa ohjelmassa. Hän oli ehtinyt menettää maailmanennätyksensä Carolina Gisolfille, joka oli hänen kovin kilpakumppaninsa. Itse kilpailussa Gisolf jäi hopealle tuloksella 156 Catherwoodin hypättyä 159. New York Timesin kirjeenvaihtaja nimesi Catherwoodin kisojen kauneimmaksi naisurheilijaksi. Hän on edelleen ainoa kanadalaisnainen, joka on voittanut yleisurheilun yksilölajissa olympiakultaa.

Palattuaan Kanadaan hänelle tarjottiin elokuvasopimusta, mutta hän kieltäytyi siitä. Catherwood kävi kauppatieteellisen kurssin, meni naimisiin ja muutti Kaliforniaan.

Catherwood eli salaperäisen elämän. Hän meni salaa naimisiin James McLarenin kanssa ja erosi pian. Kohta sen jälkeen hän meni naimisiin Byron Mitchellin kanssa (erosi 1960). Nämä skandaalit saivat lehdistön seuraamaan hänen jokaista liikettään. Muutettuaan Kaliforniaan hän myönsi olevansa oikeastaan yhdysvaltalainen ja syntyneensä Hannahissa, Pohjois-Dakotassa ja muuttaneensa kaksivuotiaana Kanadaan. Hän kieltäytyi antamasta haastatteluja ja väitti myyneensä kaikki mitalinsa ja palkintonsa. Hän jopa harkitsi pyrkimistä Yhdysvaltain olympiajoukkueeseen 1932.

Lähteet
-------

1. ↑   Arponen, Antti O.: *Olympiakisat Ateenasta Atlantaan*. WSOY, 1996. ISBN 951-0-21072-2.

Naisten korkeushypyn olympiavoittajat

|  |
| --- |
| 1928: Ethel Catherwood |
1932: Jean Shiley |
1936: Ibolya Csák |
1948: Alice Coachman |
1952: Esther Brand |
1956: Mildred McDaniel |
1960: Iolanda Balaș |
1964: Iolanda Balaș |
1968: Miloslava Rezková |
1972: Ulrike Meyfarth |
1976: Rosemarie Ackermann |
1980: Sara Simeoni |
1984: Ulrike Meyfarth |
1988: Louise Ritter |
1992: Heike Henkel |
1996: Stefka Kostadinova |
2000: Jelena Jelesina |
2004: Jelena Slesarenko |
2008: Tia Hellebaut |
2012: Anna Tšitšerova |
2016: Ruth Beitia |
2020: Marija Lasitskene |


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Suorat kapetingit** olivat Ranskaa vuosina 987–1328 hallinnut Kapetingien hallitsijasuvun päähaara. Suorien kapetingien aikana kruunu siirtyi hallitsijalta toiselle ensimmäisessä polvessa. Suoraa kapetingien dynastiaa seurasi Valois-dynastia, joka myös kuului Kapetingien sukuun.

Dynastian ensimmäinen hallitsija Hugo Capet valittiin Länsi-Frankian kuninkaaksi vuonna 987. Kuninkaan asema oli tuohon aikaan kuitenkin heikko. Nimellisesti hän hallitsi läntistä frankkien maata, jonka rajat periytyivät Verdunin sopimuksesta vuodelta 843. Tosiasiallisesti kuninkaan hallinnassa oli alussa kuitenkin vain Pariisin ympärillä oleva alue, Île-de-France. Hugo I muutti ratkaisevasti kuninkaan aseman kehitystä kruunaamalla seuraajansa, poikansa Robert II:n, jo eläessään. Tämä oli suuri muutos aiemmasta frankkilaisesta käytännöstä, jossa vanhimmalla pojalla ei ollut etuoikeutta perinnönjaossa, ja varmisti vallan säilymisen suvussa heikkoina alkuaikoina.

Vuosina 1180–1223 hallinnut Filip II Augustus ei ollut arvonimeltään enää vain frankkien kuningas (*Roi des Francs*) vaan Ranskan kuningas (*Roi de France*). Tämä kehitys alkoi jo edellisten hallitsijoiden Ludvig VI:n ja Ludvig VII:n aikana, mutta Filip II otti tittelin virallisesti käyttöön. Ludvig IX Pyhän valtakaudella vuosina 1226–1270 hallinnossa kehittyivät eriytyneiden talous- ja oikeusosastojen esimuodot ja kruunun virkamiesten toimenkuvaa selkeytettiin. Toisaalta hänen aikanaan tiukentunut katolinen hegemonia tarkoitti muun muassa vähemmistöjen aseman heikkenemistä ja erityisesti naisten toiminta yhteiskunnassa pyrittiin asettamaan katolisen kirkon sanelemaan muottiin, minkä seurauksena esimerkiksi ylhäisönaisten poliittinen vaikutus kutistui.

Vuosina 1285–1314 kuninkaana ollut Ludvig IX:n pojanpoika Filip IV Kaunis puolestaan taisteli katolista kirkkoa vastaan koskien valtaoikeuksiaan. Ranskan kuninkaan valta oli kasvanut sen verran vahvaksi, että Filip IV kykeni alistamaan kirkon maalliselle määräysvallalle valtakuntansa rajojen sisällä. Tästä konkreettisena todisteena paavinistuin siirrettiin Roomasta Avignoniin lähelle Ranskan rajaa vuonna 1309. Paavien niin sanottu Avignonin vankeus kesti vuoteen 1377 saakka.

Kapetingien suora dynastia päättyi vuonna 1328, viimeisenä hallitsijanaan Kaarle IV. Kruunu periytyi lopulta Filip VI:lle, josta tuli Valois-dynastian perustaja.

Suvun kuninkaat
---------------

Suluissa kuninkuusvuodet (kanssakuninkuuden vuosia ei listattu):

* Hugo Capet (987–996)
* Robert II (996–1031)
* Henrik I (1031–1060)
* Filip I (1060–1108)
* Ludvig VI (1108–1137)
* Ludvig VII (1137–1180)
* Filip II Augustus (1180–1223)
* Ludvig VIII Leijona (1223–1226)
* Ludvig IX Pyhä (1226–1270)
* Filip III Rohkea (1270–1285)
* Filip IV Kaunis (1285–1314)
* Ludvig X (1314–1316)
* Juhana I (1316–1316)
* Filip V (1316–1322)
* Kaarle IV (1322–1328)

Lähteet
-------

* Haine, W. Scott: *History of France*. Westport, CT, USA: Greenwood Press, 2000.
* Spruyt, Hendrik: *The Sovereign State and Its Competitors: An Analysis of Systems Change*. Princeton, NJ, USA: Princeton University Press, 1996.

### Viitteet

1. ↑  Haine, S: sivu 38.
2. ↑  Haine, S: sivu 40.
3. ↑   Spruyt, H: sivut 97 ja 98.
**Justus Jonas** (oikealta nimeltään *Jodocus Koch*; 1. helmikuuta 1493 Nordhausen – 9. lokakuuta 1555 Eisfeld) oli saksalainen luterilainen uskonpuhdistaja. Hän oli Martti Lutherin työtoveri, ja hänellä oli merkittävä rooli uskonpuhdistuksen alkuvaiheen tilaisuuksissa, erityisesti Marburgin uskontokeskustelussa (1529) ja Augsburgin valtiopäivillä (1530).

Elämä ja ura
------------

Opiskellessaan Erfurtin yliopistossa Jonas muutti nimensä 1500-luvun saksalaisten oppineiden yleisen tavan mukaisesti. Hän tuli kyseiseen yliopistoon vuonna 1506, opiskeli oikeustiedettä ja humanistisia tieteitä ja valmistui maisteriksi vuonna 1510. Vuonna 1511 hän meni Wittenbergiin, jossa hän suoritti oikeustieteen tutkinnon. Hän palasi Erfurtiin vuonna 1514 tai 1515, hänet vihittiin papiksi ja vuonna 1518 hänet ylennettiin tohtoriksi molemmissa tiedekunnissa ja nimitettiin St. Severin kirkkoon kaniikiksi, johon liitettiin oikeustieteen professuuri. Hän ihaili Erasmuksen humanismia ja otti kreikan ja heprean kielen opetusohjelmaan tullessaan Erfurtin yliopiston rehtoriksi toukokuussa 1519.

Jonas kääntyi Lutherin puolelle vasta Lutherin ja Johann Eckin välisen Leipzigin väittelyn jälkeen. Hän lähti Lutherin mukana Wormsiin vuonna 1521, ja Saksin vaaliruhtinas Fredrik Viisas nimitti hänet siellä Wittenbergin yliopiston kanonisen oikeuden professoriksi. Lutherin oleskellessa Wartburgissa Jonas oli yksi aktiivisimmista Wittenbergin reformaattoreista. Hän omistautui saarnaamiselle ja väittelyille ja auttoi uskonpuhdistusta kääntämällä Lutherin ja Melanchthonin teoksia saksaksi tai latinaksi tapauksesta riippuen. Merkittävä oli erityisesti hänen Augsburgin tunnustuksen puolustuksen käännös. Seuraavat 20 vuotta hän järjesteli tapaamisia ja tilaisuuksia sekä oli diplomaattisessa työssä ruhtinaiden kanssa. Vuonna 1541 hän aloitti menestyksekkään saarnaretken Hallessa. Hänestä tuli Hallen kirkkojen superintendentti vuonna 1542. Vuonna 1546 hän oli läsnä Lutherin kuolinvuoteella Eislebenissä ja piti hautajaissaarnan, mutta samana vuonna herttua Morits karkotti hänet herttuakunnasta. Tuosta ajasta kuolemaansa saakka Jonas ei löytänyt vakaata toimeentuloa. Hän vaelsi paikasta toiseen saarnaten ja meni lopulta Eisfeldiin vuonna 1553, jossa hän kuoli. Hän oli ollut naimisissa kolme kertaa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Justus Jonas *Encyclopædia Britannica*.  1911. Viitattu 10.1.2024.
2. 1 2 3  Justus Jonas *Encyclopædia Britannica*.  2024. Viitattu 10.1.2024.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Justus Jonas** Wikimedia Commonsissa
**Ruben & Joonas** oli Ruben Stillerin ja Joonas Hytösen juontama MTV3-kanavalla esitettävä keskusteluohjelma. Sarjassa Stiller ja Hytönen haastattelevat vuorotellen mielenkiintoisia persoonia poliitikoista misseihin. Ajoittain ohjelmassa oli lyhyitä sketsejä tai muita viihdyttäviä ohjelmanpätkiä.

*Rubenin & Joonaksen* ensimmäinen jakso lähetettiin syksyllä 2004. Vuoden 2005 syksyllä tuotantoyhtiön ja MTV3:n sopimus päättyi ja sarja jäi tauolle. Syksyllä 2006 Stiller ja Hytönen palasivat ruutuun. Tällä kertaa molemmat saivat omat, eri iltoina esitettävät keskusteluohjelmansa. Isäntiensä etunimiä kantavat ohjelmat olivat kuin *Ruben & Joonas* jaettuna kahteen osaan. Stiller ja Hytönen tekivät oman ohjelmansa kaikki haastattelut. Välillä miehet vierailivat toistensa ohjelmissa.

Vuoden 2007 alusta Hytönen ja Stiller jatkoivat yhteisen ohjelmansa *Ruben ja Joonas* tekoa. Maaliskuussa he kuitenkin palasivat jälleen isännöimään omia ohjelmiaan. Syksyllä 2007 ohjelmista ainakaan toinen, "Ruben", ei jatku, sillä tuotantoyhtiö Moskito Television irtisanoi Stillerin työsopimuksen kesäkuussa 2007.

Stillerin ja Hytösen edelliset keskusteluohjelmat
-------------------------------------------------

* Stillerin *Stiller* Nelosella
* Stillerin *R-studio* Nelosella
* Hytösen *Joonas Hytönen Show* MTV3:lla ja TVTV!:llä

Lähteet
-------

1. ↑
**Kurt Gustav Otto Jäger** (sukunimi alun perin **Jaeger**; 14. lokakuuta 1898 Berliini, Saksa – 10. joulukuuta 1965 Helsinki) oli saksalaissyntyinen elokuvaaja, elokuvatuottaja ja elokuvatekniikan kehittäjä, joka asui Suomessa 1920-luvun alusta lähtien.

Jäger saapui Suomeen vastaperustetun Suomi-Filmin elokuvalaboratorion johtajaksi ja pääkuvaajaksi. Hän kuvasi 1920-luvulla useita suomalaisia kokoillan elokuvia.

Äänielokuvaan siirryttäessä Jäger kehitti elokuvateattereita varten *Jägerphon*-äänentoistomenetelmän 1929 ja äänielokuvausta varten *Jägerton*-äänimenetelmän 1931. Jäger toimi 1930- ja 1940-luvuilla elokuvatuottajana ja tuotti yhteensä kymmenen pitkää elokuvaa yhtiönsä Jäger Filmi nimissä. Monet Jägerin tuottamista elokuvista tuhoutuivat Adams Filmin varaston tulipalossa Helsingin Kaisaniemenkadulla vuonna 1959. Osasta niistä on kuitenkin löytynyt esityskopioita myöhemmin: *Isoviha*-elokuvan kopio löytyi Ruotsista, ja Michiganista Yhdysvalloista löytyi kopiot *Elinan surma* ja *Tukkijoella*-elokuvista. Kadonneiden joukossa on *Rakkautensa uhri*, joka jäi suunnitelmista huolimatta Jägerin yhtiön viimeiseksi elokuvaksi.

Jatkosodan päätyttyä Saksan kansalainen Jäger joutui joksikin aikaa internointileirille. Hän sai Suomen kansalaisuuden 1948.

Maija-Liisa Wassmund teki 1994 Kurt Jägerin elämästä lyhyen dokumenttielokuvan *Kurt Jäger – erään vierasmaalaisen tarina*, jota esimerkiksi Yleisradio on esittänyt muutaman kerran.

Lähteet
-------

* Kurt Jägerin tiedot Elonetissä.
* Tampereen elokuvajuhlat 5. - 10.3.2003: Sakari Pälsi ja Kurt Jäger (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. ↑  Rakkautensa uhri Elonet.   Taustaa, viitattu 11.7.2014
2. 1 2  Erään vierasmaalaisen tarina - Kurt Jäger Elonet.   viitattu 10.7.2014

Aiheesta muualla
----------------

* Jäger-filmi Elonetissä

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Elonet
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |
**Tatjana Lofamakanda Pinto** (s. 2. heinäkuuta 1992 Münster, Westfalen, Saksa) on saksalainen pikajuoksija.

Pinton isä on portugalilainen ja äiti angolalainen.

Pinto voitti naisten pikaviestin EM-kultamitalin vuonna 2012. Hänen lisäkseen joukkueessa juoksivat Leena Günther, Anne Cibis ja Verena Sailer. Sama nelikko sijoittui vuoden 2012 kesäolympialaisissa viidenneksi. Amsterdamin 2016 ja Berliinin 2018 EM-kilpailuissa Pinto kuului Saksan pronssijoukkueeseen. Hän saavutti pikaviestin MM-pronnssia Eugenessa 2022, ja on sijoittunut pikaviestissä lisäksi neljänneksi MM-kilpailuissa 2013 ja 2017 ja olympialaisissa 2016 sekä viidenneksi olympialaisissa 2020.

Pinto sijoittui 100 metrin juoksussa kuudenneksi Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016. Hän selviytyi samalla matkalla välieriin MM-kilpailuissa 2013 ja 2019, olympialaisissa 2016 ja 2020 sekä EM-kilpailuissa 2014, 2018 ja 2022. Alkuerissä hän karsiutui olympialaisissa 2012 ja MM-kilpailuissa 2017. 200 metrillä hän on ollut välierissä MM-kilpailuissa 2019. Sisäradoilla hän on karsiutunut 60 metrin juoksun välierissä MM-hallikilpailuissa 2016 ja 2018 sekä alkuerissä EM-hallikilpailuissa 2013.

Pinto saavutti alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2010 hopeaa 4 × 100 metrin viestissä. Alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2011 hän sai kultaa pikaviestissä ja pronssia 100 metrin juoksussa. Alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2013 hän saavutti niin ikään kultaa 4 × 100 metrin viestissä ja pronssia 100 metrillä.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

### Ulkoradat

| *Matka* | *Aika* | *Paikka* | *Päivä* |
| --- | --- | --- | --- |
| 100 m | 11,00 | Mannheim | 29. heinäkuuta 2016 |
| 200 m | 22,63 | Doha | 30. syyskuuta 2019 |

### Sisäradat

| *Matka* | *Aika* | *Paikka* | *Päivä* |
| --- | --- | --- | --- |
| 60 m | 7,06 | Dortmund | 17. helmikuuta 2018 |
| 200 m | 23,19 | Dortmund | 18. helmikuuta 2018 |
|

Lähteet
-------

* Tatjana Pinto Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
* Tatjana Pinto Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).  (englanniksi)

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Jan Polanc** (s. 6. toukokuuta 1992 Kranj) on slovenialainen maantiepyöräilijä. Hän edusti slovenialaista Radenska-joukkuetta vuodesta 2011 kesäkuun 2013 loppuun, ja aloitti ammattilaisuransa elokuussa 2013 Lampre-Merida-tallissa. Hän edusti samaa joukkuetta, nimeltään tuolloin UAE Team Emirates, ammattilaisuransa loppuun, toukokuuhun 2023 saakka. Aktiiviuransa jälkeen hän on työskennellyt UAE Emirates -tallissa apulaisjoukkueenjohtajana.

Polanc voitti Italian ympäriajossa 2015 viidennen etapin karattuaan irtiottoryhmästä etapin päättäneessä pitkässä nousussa. Hän voitti toiseksi tulleen Sylvain Chavanelin minuutilla ja 31 sekunnilla. Italian ympäriajossa 2017 hän voitti Etnalle päättyneen neljännen etapin kuuluttuaan niin ikään etapin alkuvaiheessa lähteneeseen irtiottoryhmään. Hän voitti etapin lopulta 21 sekunnin erolla Ilnur Zakariniin. Italian ympäriajossa 2019 hän johti kokonaiskilpailua etappien 12−13 jälkeen.

Saavutuksia
-----------

Lähteet: Pro Cycling stats, Cycling Archives

2009
Junioreiden maantieajon Slovenian-mestaruus
2010
Junioreiden aika-ajon Slovenian-mestaruus
Junioreiden MM-kilpailut, maantieajossa viides
Giro della Lunigiana, juniorit, 3. etapin voitto
2012
Alle 23-v. aika-ajon Slovenian-mestaruus
Slovenian ympäriajo, nuorten kilpailun voitto
Piccolo Giro di Lombardia, voitto
2013
Giro del Friuli Venezia Giulia, kokonaiskilpailun, nuorten kilpailun ja 4. etapin voitto
Slovenian ympäriajo, kokonaiskilpailussa toinen, nuorten kilpailun voitto
2015
Italian ympäriajo, 5. etapin voitto
2017
Tour Cycliste International La Provence, mäkikirikilpailun voitto
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa 11:s, 4. etapin voitto
Aika-ajon Slovenian-mestaruus
Espanjan ympäriajo, 8. etapilla toinen
2019
Presidential Cycling Tour of Turkey, kokonaiskilpailussa kuudes
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa 14:s
2022
Trofeo Laigueglia, voitto
Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 12:s

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Jan Polanc *procyclingstats.com*. Viitattu 5.1.2024. (englanniksi)
2. 1 2 3  Jan Polanc *cyclingarchives.com*. Viitattu 2.2.2017. (englanniksi)
3. ↑  Giro d'Italia: Contador climbs into maglia rosa on summit finish to Abetone *cyclingnews.com*.  13.5.2015. Viitattu 13.5.2015. (englanniksi)
4. ↑  Giro d'Italia: Polanc wins stage 4 on Mount Etna *cyclingnews.com*.  9.5.2017. Viitattu 9.5.2017. (englanniksi)
**Susan Barbara Cullen-Ward** (ent. **Williams**) (28. tammikuuta 1941 – 17. heinäkuuta 2004) oli Albanian kruununprinssin Leka Zogun vaimo. Vaikka hänen aviomiestään ei koskaan kruunattu kuninkaaksi, kutsutaan häntä toisinaan kuningatar Susaniksi.

Susan Cullen-Ward syntyi Sydneyssä, Uudessa Etelä-Walesissa, ja toimi peruskoulun opettajana. Hän tapasi Albanian kruununprinssin illallisella Sydneyssä ja avioitui hänen kanssaan vuonna 1975 Espanjassa. He saivat yhden lapsen, Leka Anwar Zog Reza Baudouin Msiziwen. Leka ja Cullen-Ward palasivat Lekan kotimaahan Albanian hallituksen kutsusta vuonna 2002.

Susan Cullen-Ward kuoli keuhkosyöpään 17. heinäkuuta 2004 Tiranassa, Albaniassa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  How a petite Australian sheep farmer's daughter married a giant gun-toting European king to become 'Queen of Albania' *Daily Mail*. Viitattu 22.9.2021.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
Maalaus kapinasta Rooman konsuli Appius Claudiusta vastaan.
**Kapina** on jonkin joukon (aseellinen) nousu esivaltaa vastaan.

Kapinoinnilla pyritään muuttamaan epätyydyttäväksi koettu asiantila. Kapinoinnilla on pyritty esim. hallituksen kaatamiseen ja vallankaappaukseen tai yhteiskuntajärjestyksen kumoamiseen vallankumouksella. Historiallisesti kapina-sanaa käytettiin epäonnistuneesta vallankaappauksesta tai -kumouksesta.

Armeijassa kapina on teko, jossa sotilaat yhdessätuumin kieltäytyvät tottelemasta esimiehen antamaa käskyä.

Merenkulkuyhteyksissä kapinalla tarkoitetaan laivan miehistön jäsenten toimia, joilla he pyrkivät saamaan aluksen komentoonsa. Merillä kapinoinnista rangaistuksena oli perinteisesti kuolemanrangaistus. Ison-Britannian laivaston sotalait ovat muuttuneet niiden vuosisataisten olemassaolon aikana hieman. Nykyiset sotalait ovat peräisin 1700-luvun puolivälistä sillä erotuksella, ettei kuolemanrangaistusta enää käytetä. Yhdysvaltain sotaoikeuden säännöstön artikla 94 määrittelee mahdolliseksi rangaistukseksi kuoleman.

Suomen rikoslain 16 luvun 4 § sisälsi vuoden 1999 alkuun asti rikosnimikkeen kapina, jolla tarkoitettiin "väkijoukon yksin toimin harjoittamaa väkivaltaa virkamiestä vastaan." Rikoslain uudistamisen myötä (24. heinäkuuta 1998/563) siitä luovuttiin.

Tunnettuja kapinoita
--------------------

* Batavian kapina (1629)
* HMS Bountyn kapina (1789)
* HMS Hermionen kapina (1797)
* Redjoen kapina, métisien kapina Kanadan hallitusta vastaan (1869)
* verisunnuntai Pietarissa Venäjällä (1905)
* Varsovan kansannousu (1944) Varsovassa Puolassa

### Kapinoita Suomessa

* Nuijasota 1596–1597
* Elimäen talonpoikaiskapina 1616–1643
* Jokioisten talonpoikien riita aateliston kanssa vuosina 1622–1628, 1651–1652, 1661–1668 ja 1680–1697
* "Punakapina", suomalaisten punaisten kapina hallitusta vastaan Suomen sisällissodassa (1918)
* läskikapina (1922)
* Mäntsälän kapina (1932)
* Nivalan konikapina (1932)
* "Kemin kapina" eli Kemin veritorstai (1949)
* Kalajoen kapina (1953)

Katso myös
----------

* Lakko
* Salakapina
* Sotilasrikos

Lähteet
-------

1. ↑  Kielitoimiston sanakirja *www.kielitoimistonsanakirja.fi*. Viitattu 28.12.2017.
2. ↑  Kotus, Perussanakirja, 1997; kapina: jnk joukon (aseellinen) nousu esivaltaa vastaan.
3. ↑  "Kapina", *Tietojätti 2000*, s. 357. Jyväskylä: Gummerus, 1999. ISBN 951-20-5809-x.
4. ↑  Kimmo Katajala: *Suomalainen kapina. talonpoikaislevottomuudet ja poliittisen kulttuurin muutos Ruotsin ajalla*, s. 207–321. Historiallisia tutkimuksia 212. SKS, 2002. ISBN 951-746-306-5.
5. ↑  Katajala, s. 329–347

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kapina** Wikimedia Commonsissa
Ann-Marie Ivars vuonna 2021.
**Ann-Marie Ivars** (s. 1941) on suomalainen kielitieteilijä ja Helsingin yliopiston professori emerita.

Akateeminen ura
---------------

Ivars väitteli 1986 aiheesta *Från Österbotten till Sörmland – en undersökning av emigration och språklig anpassning* ja vuonna 1989 hänestä tuli Helsingin yliopiston apulaisprofessori. Vuonna 1991 hänestä tuli Lars Huldénin seuraaja yliopiston skandinaavisten kielten professorina. Vuosina 1993–1994 hän työskenteli skandinaavisten kielten laitoksen esimiehenä. Hän siirtyi eläkkeelle 2002 ja hänen seuraajakseen tuli Jan-Ola Östman.

Ivars tutki muun muassa dialektologiaa, sosiolingvistiikkaa ja kielihistoriaa, ja hän on työskennellyt tutkimushankkeissa, joissa on tutkittu Närpiön murretta suomenruotsalaista kaupunkikieltä. Hän on toimittanut teosta *Ordbok över Finlands svenska folkmål* Kotuksessa ja vuosina 1994–2000 Föreningen för nordisk filologin julkaisua *Folkmålsstudier*.

Palkinnot ja tunnustukset
-------------------------

* 2013 – Folktingetin ansiomitali
* 2014 – Blomska stipendiet

Teokset
-------

* *Från Österbotten till Sörmland – en undersökning av emigration och språklig anpassning* (1986)
* *Närpesdialekten på 1980-talet* (1988)
* *Stad och bygd – finlandssvenska stadsmål i regionalt och socialt perspektiv* (1996)
* *Sydösterbottnisk syntax* (2010)
* *Dialekter och småstadsspråk. Svenskan i Finland - i dag och i går vol. I:1. SSLS 798, Helsingfors.*

Lähteet
-------

* Harry Lönnroth: *Nordistikens historia i Finland*. Tampere University Press 2004. ISBN 951-44-5977-6

### Viitteet

1. ↑  Wideroos och Jern får Folktingets förtjänstmedalj i silver  6.11.2013. Svenska Yle.  (ruotsiksi)
2. ↑  Blomska stipendiet  28.3.2014. Svenska Akademien.  (ruotsiksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Uppslagsverket Finland

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: sv:Anne-Marie Ivars
**Maarit Kaimio** (o.s. *Vuorenjuuri*, s. 19. huhtikuuta 1941 Helsinki) on suomalainen antiikintutkija (filologi). Papyrologiaan ja kreikkalaiseen draamaan erikoistunut Kaimio oli Helsingin yliopiston Kreikan kielen ja kirjallisuuden professori 1976–2004. Hän toimi varadekaanina 1992–1994, 1995–1997 ja 2001–2003 ja oli klassillisen filologian laitoksen esimies 1992–2001.

Kaimio valmistui filosofian kandidaatiksi Rooman kirjallisuudesta 1965 ja lisensiaatiksi 1968. Hän väitteli filosofian tohtoriksi Helsingin yliopistossa 1970 Kreikan kirjallisuudesta. Kaimio toimi 1965–1968 klassillisen filologian assistenttina Turun yliopistossa, 1968–1972 Kreikan kirjallisuuden assistenttina ja 1972–1975 Kreikan kirjallisuuden dosenttina Helsingin yliopistossa.

Helsingin yliopiston kreikantutkijat ovat laajalti perehtyneet papyrustekstien tulkitsemiseen. Siihen vaikutti 1900-luvulla ratkaisevasti professori Henrik Zilliacus, joka onnistui saamaan Suomeen edustavan kokoelman Egyptin Oksyrhynkhoksesta löytyneitä papyruksia. Myös Kaimio perehtyi papyrusten tulkintaan.

Antiikin Kreikan draamaa Kaimio on tutkinut toisaalta kirjallisuuden ja kielen näkökulmasta sekä toisaalta teatteriesityksenä. Hän on suomentanut useita kreikkalaisia tragedioita ja rakkausromaaneita sekä osallistunut myös raamatunkäännöstyöhön.

Kaimion puoliso on etruskologi Jorma Kaimio. He asuvat Rantasalmella vanhassa pappilassa.

Teoksia
-------

* *The Chorus of Greek Drama within the Light of the Person and Number Used* (väitöskirja), Helsinki 1970.
* *Aiskhylos: Neljä tragediaa*, kreikan kielestä suomentanut Maarit Kaimio, Helsinki 1975
* *Characterization of Sound in Early Greek Literature*, Helsinki 1977.
* *Fifty Oxyrhynchus Papyri (P. Oxy. Hels.)* Helsinki 1979 (muut tekijät: Jaakko Frösén, Paavo Hohti, Jorma Kaimio ja Johan Henrik Zilliacus).
* *Antiikin kirjallisuus ja sen vaikutus*, Helsinki 1982 (muut tekijät Teivas Oksala ja Hannu Riikonen).
* *Papyri Helsingienses I. Ptolemäische Urkunden‬*, mit einem Beitrag von Stefan Grunert, Helsinki 1986 (muut tekijät: Jaakko Frösén, Paavo Hohti, Jorma Kaimio ja Johan Henrik Zilliacus).
* *Physical Contact in Greek Tragedy. A Study of Stage Conventions*, Helsinki 1988.
* *Väkivalta antiikin kulttuurissa*, toimittaneet Maarit Kaimio, Jaakko Aronen ja Juha Sihvola, Helsinki 1998.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Maarit Kaimio *375 humanistia*.  5.3.2015. Helsingin yliopiston humanistinen tiedekunta. Viitattu 3.4.2018.
2. 1 2  Yrttiaho, Tuomo: Antiikintutkija Maarit Kaimio on tutkinut papyruskääröjä ja uppoutunut myös kreikkalaisten viihderomaanien käännöstyöhön *HS.fi*.  16.4.2021. Viitattu 11.9.2022.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Uppslagsverket Finland

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Oleg Vladimirovitš Ptšela** (ven. Олег Владимирович Пчела; s. 14. marraskuuta 1970) on venäläinen kenraali.

Ptšela valmistui Barnaulin sotilasilmailukorkeakoulusta vuonna 1991. Hänet nimitettiin Venäjän ilmavoimien 22. pommikonedivisioonan komentajaksi vuonna 2017. Hänet ylennettiin kenraalimajuriksi 20. helmikuuta 2020. Venäjän mukaan Ptšela teki 19. syyskuuta 2020 everstiluutnantti Sergei Volkovitskin kanssa Tupolev Tu-160:lla lentokoneluokan sisäisen maailmanennätyksen yhtäjaksoisen matkan pituudessa ja kestossa. Ptšela on osallistunut vuonna 2022 aloitettuun Venäjän suurhyökkäykseen Ukrainaan. Tammikuussa 2024 hänen väitettiin kuolleen Ukrainan ammuttua alas Venäjän Berijev A-50 -koneen, mutta väitettä hänen olemisestaan lentokoneessa ei vahvistettu.

Ptšela on naimisissa ja hänellä on tytär Jekaterina Ptšela, joka itsekin suuntautui sotilasilmailun alalle.

Lähteet
-------

1. 1 2  PCHELA Oleg Vladimirovich War & Sanctions, viitattu 15.1.2024 (englanniksi)
2. 1 2 3  Пчела Олег Владимирович RusTeam Media, viitattu 15.1.2024 (venäjäksi)
3. ↑  Tu-160 supersonic bombers set a world record for flight range Tupolev 19.9.2020, viitattu 15.1.2024 (englanniksi)
4. ↑  Экипаж А-50 нашли под Бердянском - соцсети Korrespondent, viitattu 15.1.2024 (venäjäksi)
**Gold Rush!** (myöhemmin nimellä **California: Gold Rush!**) on vuonna 1988 Sierra On-Line -peliyhtiön julkaisema graafinen seikkailupeli. Pelin suunnittelivat Doug ja Ken MacNeill.

*Gold Rush!* on yksi viimeisimpiä Sierran AGI-käyttöliittymällä tehtyjä pelejä ja se on myös yksi monimutkaisimmista. Peli ei liene yhtä tunnettu kuin muut Sierran seikkailupelit.

Pelin julkaisuoikeudet omistaa tällä hetkellä The Software Farm ja pelin alkuperäiset kehittäjät MacNeillit.

Juoni
-----

Peli sijoittuu vuoteen 1848, juuri hetkeen ennen Kalifornian kultaryntäystä. Pelihahmo on brooklyniläinen lehtimies Jerrod Wilson, joka saa tiedon, että hänen täytyy matkustaa Sacramentoon tapaamaan kauan kadoksissa ollutta veljeään. Joitakin minuutteja pelin alkamisen jälkeen leviää kaupungissa tieto kultaesiintymistä Kaliforniassa ja se vaikeuttaa hänen lähtemistään Sacramentoon.

Pelissä Jerrodilla on useita keinoja päästä veljensä luokse. Hän voi matkustaa postivaunuilla, joka on halvin vaihtoehto ja aina käytettävissä riippumatta siitä, kuinka kauan hän viettää aikaansa Brooklynissä. Tämä reitti vie Jerrodin Pohjois-Amerikan intiaanien luokse, aavikolle ja hän joutuu kokemaan Sierra Nevadan talvimyrskyn. Hän voi myös matkustaa laivalla Panamaan, soiden ja viidakoiden läpi ja toisella laivalla Sacramentoon. Tämä vaihtoehto on muita kalliimpi ja Jerrordin pitää varautua huolellisesti Panaman trooppisen ilmaston vaaroihin, kuten malariaan, muurahaisiin ja krokotiileihin. Kolmas ja hitain tapa matkustaa on laivalla Kap Hornin ympäri. Tällä reitillä on omat vaaransa, myrskyistä keripukkiin. Jokaisella reitillä Jerrod voi sairastua satunnaisesti parantumattomaan tautiin kuten koleraan ja siksi pelaajan on hyvä tallentaa peli usein. Kun Jerrod saapuu Sacramentoon, ovat lopputehtävät sen jälkeen kaikki yksiä ja samoja.

Kaliforniaan saavuttuaan täytyy Jerrodin kaivaa kultaa, välttää rosvoja ja löytää kadoksissa ollut veljensä.

Kopiosuojaus
------------

*Gold Rush!* käyttää kopiosuojauksena sanoja pelin manuaalista. Jos pelaaja antaa väärän vastauksen, pidätetään hänet välittömästi ja seurauksena on hirttotuomio.

Vastaanotto
-----------

*Tietokonepelien vuosikirja Pelit*:issä Jyrki Kasvi antoi pelille neljä tähteä viidestä. Hän kehui sen juonta ja sivistävyyttä mutta moitti kovia laitevaatimuksia.

Lähteet
-------

1. 1 2  The Software Farm – California Gold Rush
2. ↑  *Tietokonepelien vuosikirja Pelit 1989 syksy*, Erikoislehdet Oy, Tecnopress, sivut 95–96

Aiheesta muualla
----------------

* *Gold Rush!* MobyGamesissa (englanniksi)
* Viralliset kotisivut
* Viralliset kotisivut pelin uudelle versiolle
* Sunlight Games
* *Gold Rush!* arvio sivustolla Adventure Gamers
* Gold Rush Classic Remake sivustolla Steam Store
**Huumekala** (*Synchiropus picturatus*, syn. *Pterosynchiropus picturatus*, *Callionymus picturatus*) on vihertävänvärinen, läntisellä Tyynellä valtamerellä tavattava merikokki.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Huumekala kasvaa noin 7 senttimetrin mittaiseksi. Sen vartalo on pyöreämuotoinen. Vihertävällä pohjalla on oransseja renkaita joiden sisus on tummemman vihreä. Kutuaikana koiraan värit voivat olla vielä räikeämmät. Huumekaloilla ei ole suomuja, mutta niiden iho on paksuhkon, pahanmakuisen liman peitossa, joka suojaa niitä pedoilta. Lisäksi koiraan selkäevän eturuodosta on muodostunut piikiksi*selvennä*, jolla on itsepuolustuksen lisäksi käyttöä kosimamenoissa.

Alkuperä
--------

Huumekala elää luonnossa Läntisellä Tyynellämerellä. Se asettuu hiekkapohjaisille matalille koralliriutan alueille, missä se piileksii korallien ja soran joukossa.

Käyttäytyminen ja lisääntyminen
-------------------------------

Huumekala tarvitsee rauhallisen akvaarion ja paljon piiloja. Se lähtee tyypillisesti liikkeelle illansuussa ja etsiskelee pikkueläimiä.

Huumekalat ovat lisääntyneet myös akvaariossa. Hyvissä oloissa ne muodostavat varsin helposti kutuparin, joka uiskentelee yhdessä ja kutee säännöllisesti erikoisen kututanssin aikana. Poikaset ovat pieniä, ja niiden ruokkiminen on vaikeaa.

Vesiolot ja ravinto
-------------------

Huumekala syö pienikokoista liharuokaa, joskus vain itse pyydystämiään eläviä pieneliöitä. Siksi se menestyy parhaiten kypsässä riutta-akvaariossa. Sopivat vesiarvot ovat lämpötila 22–25 °C; suolaisuudesta kertova ominaispaino 1,020–1,025 ja pH 8,1–8,4.

Lähteet
-------

1. ↑  Markku Varjo, Lauri Koli ja Harri Dahlström: *Maailman kalojen nimet*, s. 99. (suom. nimi). Vanamo, 2004. ISBN 951-9108-13-0.
2. ↑  Kuva Aquabasessa
3. ↑  Meriakvaarion perustamismanuaali
4. ↑  *Synchiropus picturatus* (peilipalvelin) *FishBase*. Froese, R. & Pauly, D. (toim.). (englanniksi)
5. ↑  Pet education

Aiheesta muualla
----------------

* Reefpedia

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q2052347
* Wikispecies: Synchiropus picturatus
* BOLD: 47159
* CoL: 7B8W9
* FishBase: 12740
* GBIF: 2386693
* iNaturalist: 56073
* IRMNG: 10153621
* ITIS: 643003
* IUCN: 170256591
* NCBI: 586865
* OBIS: 273257
* WoRMS: 273257

 |

 |
**Satoshi Furukawa** (jap. 古川 聡, *Furukawa Satoshi*; s. 4. huhtikuuta 1964) on japanilainen kirurgi ja Japanin avaruusjärjestö JAXAn astronautti. Hän on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.

Furukawa valmistui Eikon lukiosta Kamakurassa vuonna 1983. Hän valmistui lääketieteen tohtoriksi Tokion yliopistosta vuonna 1989 ja suoritti filosofian tohtorin tutkinnon lääketieteessä Tokion yliopistossa vuonna 2000. Hän on työskennellyt sairaalakirurgina.

Helmikuussa 1999 National Space Development Agency of Japan (NASDA; JAXAn edeltäjä) valitsi Furukawan yhdeksi kolmesta japanilaisesta kansainvälisen ISS-avaruusaseman astronauttikandidaatista. Hän aloitti ISS-astronautin peruskoulutuksen huhtikuussa 1999 ja valmistui koulutuksesta tammikuussa 2001. Furukawa on työskennellyt ISS-avaruusaseman japanilaisen Kibō-moduulin laitteiston ja operaatioiden kehittämisen parissa. 

Vuonna 2004 hän suoritti Sojuz-TMA -avaruusaluksen lentoinsinööri1 -koulutuksen Kosmonauttien koulutuskeskus Juri Gagarinissa ja vuonna 2006 NASAn astronauttikoulutuksen. 

Furukawa laukaistiin 7. kesäkuuta 2011 ensimmäiselle avaruuslennolleen lennolla Sojuz TMA-02M. Hän osallistuu ISS-avaruuseman Retkikunta 28:n ja Retkikunta 29:n miehistöihin lentoinsinöörinä. 

Furukawa yrittää kasvattaa kurkkuja avaruusasemalla. 
Hän twiittasi avaruusasemalta kärsivänsä avaruuspahoinvoinnista ("space sickness"; muistuttaa matkapahoinvointia ja on yhteydessä painovoiman muutoksiin), mikä on melko yleistä avaruusmatkan alussa ennen kuin tasapainoelin tottuu painottomuuteen.

Lähteet
-------

* NASA:n elämäkertasivut
* Spacefact.de:n elämäkertasivut

### Viitteet

1. ↑
2. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Satoshi Furukawa** Wikimedia Commonsissa

* Furukawa Twitterissä
* Retkikunta 28:aa edeltänyt haastattelu (Arkistoitu – Internet Archive) (10.5.2011) (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Japani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |

 |
**Södertäljen mafia**, joka tunnetaan myös nimellä **Syyrian Mafia**, on assyrialais-syyrialainen/aramealainen rikollisjärjestö. Järjestön kotipaikka on Ruotsin Södertäljessä. Toiminta perustuu perheeseen, sukulaisuuteen ja yhteiseen alkuperään. Järjestöä ei johda yksittäinen henkilö tai tietty perhe. Järjestön toiminta perustuu yhteistyöhön ja palvelujen vaihtamiseen perheiden sisällä ja välillä.

Syyskuussa 2014 Tukholman Svean hovioikeus vahvisti Södertäljessä rikollisjärjestön olemassaolon, jolla on laaja valtarakenne ja jolla on vaikutuksia politiikkaan ja hyvinvointiyhteiskuntaan.  Ruotsin poliisin lokakuussa 2019 antamien tietojen mukaan organisaatio kasvaa edelleen ja saa lisää valtaa.

Viitteet
--------

1. ↑  Syriac Mafia in the City of Södertälje *silo.tips*.  3 December 2017.
2. ↑  Maffiamordet på "K-Sigge" - gangsterkrigets tändande gnista *nyheter24.se*.  22 November 2011.  Arkistoitu 7 helmikuu 2023. Viitattu 7 helmikuu 2023.
3. ↑  In September 2014 the Svea Court of Appeal in Stockholm confirmed the existence of a criminal organisation in Södertälje, with an extensive power structure with ramifications into politics and the welfare sector.
4. ↑  Polisen: Södertäljenätverket växer sig starkare *svt.se*.  30 October 2019.
*Tämä artikkeli käsittelee lauluntekijää. Kirjailija Joe Hillistä on eri artikkeli.*
Joe Hill
**Joe Hill**, (alk. **Joel Emmanuel Hägglund**; tunnettu myös nimellä **Joseph Hillström**) (7. lokakuuta 1879, Gävle, Ruotsi – 19. marraskuuta 1915 Utah, Yhdysvallat) oli radikaali amerikanruotsalainen lauluntekijä ja Industrial Workers of the World -järjestön ammattiyhdistysaktiivi. Hilliä syytettiin murhasta Utahin osavaltiossa, ja hänet teloitettiin ampumalla kiistanlaisessa oikeudenkäynnissä annetun tuomion mukaisesti.

Vuonna 1902 Yhdysvaltoihin muuttanut Hill teki tunnetuksi käsitteen "piirakka taivaassa"" (engl. *pie in the sky*), joka viittaa poliittisesti konservatiivisten saarnaajien kehotukseen keskittyä palkintoja sisältävään tuonpuoleiseen sen sijaan, että pyrittäisiin kohentamaan elinoloja jo maan päällä.

Kauhukirjailija Stephen Kingin poika, myös kirjailijana uraa luonut Joe King on nimetty Hillin mukaan.

Populaarikulttuurissa
---------------------

Kuolemansa jälkeen Joe Hillistä on tullut yksi folkmusiikkiliikkeen legendoista. Häntä on kuolemansa jälkeen kunnioitettu muun muassa erilaisin postimerkein ja musiikkikappalein. Esimerkiksi Rage Against the Machinen kitaristi Tom Morello, folklaulaja Joan Baez ja punkyhtye Anti-Flag ovat tehneet Hillistä kertovan kappaleen.

Vuonna 1971 tuli ensi-iltaan Bo Widerbergin ohjaama ruotsalainen elokuva *Joe Hill – kapinallinen*. Sen nimiosaa esittää Thommy Berggren.

Vuonna 1977 Olli Pellikka suomensi 13 Hillin laulua Turun ylioppilasteatterin lauluryhmän albumille *Joe Hillin lauluja* (Eteenpäin! ETLP 325).

Lähteet
-------

1. ↑  Harkavy, Jerry: Secret of horror writer’s lineage broken *USA Today*.  19.3.2007. Viitattu 10.5.2015. (englanniksi)
2. ↑  Joe Hill – kapinallinen Elonet.
3. ↑  Turun Ylioppilasteatterin Lauluryhmä ‎– Joe Hillin Lauluja, Discogs.com. Viitattu 6.9.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Joe Hill Project - An ongoing theatrical project
* Lyrics to Phil Ochs's song about Joe Hill
* The murder of Joe Hill
* The Preacher and the Slave (Joe Hill)
* Industrial Workers of the World
* Digital Tradition Mirror: Joe Hill's Last Will

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* KulturNav
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
John Scopes kuukautta ennen oikeudenkäynnin alkua kesäkuussa 1925.
**Scopesin oikeudenkäynti** tai **Daytonin apinaoikeudenkäynti** (virallinen nimi **Tennesseen osavaltio vs. John Thomas Scopes**, engl. *The State of Tennessee v. John Thomas Scopes*) oli vuonna 1925 Daytonissa Tennesseen osavaltiossa Yhdysvalloissa käyty oikeudenkäynti, jossa opettaja John Scopes tuomittiin 100 Yhdysvaltain dollarin sakkoihin (1 720,05 dollaria vuoden 2022 rahassa) tämän uhmattua kieltoa, jonka mukaan evoluutioteoriaa ei saanut opettaa koulussa. Tennesseessä oli alkuvuodesta kielletty 1925 Raamatun luomiskertomuksen vastaisten oppien opettaminen. John Scopes uhmasi kieltoa tietoisesti Yhdysvaltain kansalaisoikeusliitto ACLU:n palkkaamana. Tarkoituksena oli selvittää, rikkoiko kielto perustuslakia.

Oikeudenkäynti
--------------

Oikeudenkäynti sai kansainvälistä huomiota ja arviot oikeudenkäynnistä vaihtelivat erittäin paljon. Uskonnolliset fundamentalistit ajattelivat voittaneensa ja saivat tapauksesta lisäpuhtia työhönsä, mutta myös evolutionistit pitivät tapahtunutta moraalisena voittona. He nimittäin ajattelivat, että puolustus oli kuulustellut kreationismin asialla olleen demokraattisen puolueen kolminkertaisen presidenttiehdokkaan William Jennings Bryanin solmuun. Myös *Helsingin Sanomat* raportoi oikeudenkäynnin päättymisestä 24. heinäkuuta 1925 käyttäen jutusta ilmaisuja "omituinen" ja "lystillinen", millä lehti asettui darvinismin ja tieteellisen maailman ymmärtäjäksi.

Tennesseen osavaltion korkein oikeus kumosi Scopesin saaman tuomion vuonna 1927 muotovirheen vuoksi. Tuomiota ei ollut langettanut valamiehistö, kuten olisi pitänyt, vaan oikeuden puheenjohtaja henkilökohtaisesti.

Muuta
-----

Amerikansuomalainen laulaja Antti Syrjäniemi levytti vuonna 1929 oikeudenkäynnin pohjalta tekemänsä kupletin "Daytonin apinajuttu", jossa jutun vaiheet käydään läpi hienovaraisen ironisesti. Kappaleen lämmitti uudelleen 1980-luvun alussa Tuomari Nurmio, ja hänen versionaan se tunnetaan nykyisin paremmin. Kappaleesta muistetaan etenkin sen kertosäe "ei, ei, me ei olla apina", Nurmion versiossa "me ei olla apinoita".

Katso myös
----------

* *Apinatapaus*
* *Joka tuuleen kylvää*

Lähteet
-------

1. ↑  The Inflation Calculator *westegg.com*.  Arkistoitu 8.3.2023. Viitattu 8.3.2023. (englanniksi)
2. 1 2  Kilpeläinen, Tapani: Amerikan apinajuttu *Yliopisto-lehti*.  5/2006. Viitattu 6.7.2009.
3. 1 2 3  Kovanen, Vesa: "Usko vastaan Tiede". *Ilta-Sanomat* 19. toukokuuta 2018, Plus-liite s. 22. Helsinki: Sanoma Media Finland.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Scopesin oikeudenkäynti** Wikimedia Commonsissa
**Sejny** on maalaiskunta Sejnyn piirikunnassa Podlasian voivodikunnassa Puolassa. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 4 007. Kunnan hallinnollinen keskus on Sejnyn kaupunki, joka ei kuitenkaan kuulu kuntaan vaan muodostaa oman kaupunkikuntansa.

Sejnyn piirikunnan asukkaista 19,6 prosenttia asuu Sejnyn kunnassa ja sen pinta-alasta 25,4 prosenttia kuuluu Sejnyn kuntaan. Kylät kunnassa ovat Babańce, Berżałowce, Berżniki, Bosse, Bubele, Burbiszki, Degucie, Dubowo, Dusznica, Dworczysko, Folwark-Berżniki, Gawieniańce, Grudziewszczyzna, Gryszkańce, Hołny Mejera, Hołny Wolmera, Jenorajście, Jodeliszki, Kielczany, Klejwy, Kolonia Sejny, Konstantynówka, Krasnogruda, Krasnowo, Krejwińce, Lasanka, Łumbie, Markiszki, Marynowo, Nowosady, Ogrodniki, Olszanka, Podlaski, Posejanka, Posejny, Poćkuny, Półkoty, Rachelany, Radziucie, Radziuszki, Rynkojeziory, Sumowo, Sztabinki, Świackie, Wigrańce, Zaleskie, Zaruby sekä Żegary. Sejnyn kunnalla on yhteistä rajaa Puńskin, Krasnopolin ja Gibyn kuntien sekä Liettuan valtion kanssa.

Sejnyn väestöpyramidi 2014.
Vuoden 2019 lopussa 48,3 prosenttia Sejnyn asukkaista oli naispuolisia ja 51,7 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 15,7 prosenttia kunnan väestöstä, työikäiset 62,2 prosenttia ja eläkeikäiset 22,1 prosenttia väestön keski-iän ollessa 42,3 vuotta. Vuonna 2019 Sejnyn kunnassa syntyi 30 lasta. Vuoden 2011 väestönlaskennassa kunnan väestöstä 15,5 prosenttia oli liettualaisia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Gmina Sejny w liczbach *Polska w Liczbach*. Viitattu 16.12.2020. (puolaksi)
2. ↑  Gmina Sejny (PDF) *Wrota Podlasia*. Viitattu 16.12.2020. (puolaksi)
3. ↑  Gminy, w których udział mniejszości narodowych, etnicznych lub społeczności posługującej się językiem kaszubskim wsród ogółu mieszkańców stanowił w 2011 roku co najmniej 10% Puolan sisäministeriö.  Arkistoitu 24.12.2016. Viitattu 16.12.2020. (puolaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Sejny** Wikimedia Commonsissa

* Gmina Wiejska Sejny Białystokin tilastokeskus. (puolaksi)
**6loWPAN** on IPv6 matalan tehon langaton likiverkko. Lyhenne on muodostettu sanoista *IPv6 over Low power Wireless Personal Area Networks*.

Verkon rakenne
--------------

6LoWPAN-arkkitehtuuri määrittää kolme eri tyyppistä verkkoa: yksinkertainen LoWPAN (engl. *simple*), laajennettu LoWPAN (engl. *extended*) ja Ad hoc LoWPAN
.

* **Ad Hoc -verkko** ei ole kytköksissä Internetiin lainkaan, vaan toimii ilman infrastruktuuria.
* **Yksinkertainen verkko** kytkeytyy IP-verkkoon yhden LoWPAN reunareitittimen (engl. *Edge Router*) kautta.
* **Laajennettu verkko** sisältää lisäksi useampia reunareitittimiä, jotka myös keskustelevat keskenään.

Verkon osia ovat jäsenet ja reunareitittimet. Verkon jäsenet ovat joko isäntä- (engl. *host*) tai reititinroolissa (engl. *router*), ja niillä kaikilla on oltava sama IPv6-osoitteen etuliite. Reunareitittimet puolestaan reitittävät liikennettä sisään ja ulos 6LoWPAN-verkosta. Ne voivat kytkeytyä myös IPv4-verkkoihin ja niissä on usein myös hallintaominaisuuksia koko IoT-ratkaisuun jonka osana 6LoWPAN-verkkoa käytetään.

Protokollat
-----------

6LoWPAN protokollapino on samankaltainen kuin IPv6-protokollassa, mutta protokollaa on optimoitu matalan tehon langatonta verkkoa varten. Tästä johtuen esimerkiksi IPv6 ja 6LoWPAN protokollasovitusta pitää tehdä verkon reunareitittimillä yhteensopivuuden saavuttamiseksi. 6LoWPAN-verkko toimii IEEE 802.15.4 -standardin päällä Zigbeen tavoin. 

Viestien reitittämiseen reunareitittimen ja verkossa olevan jäsenten välillä käytetään joko Route-Over (IP-reititys) tai Mesh-Under (Wireless mesh-reititys) -menetelmiä. 

6LoWPAN-verkossa käytetään kuljetuskerroksessa useimmiten vain UDP ja ICMP-protokollia, ja varsinainen sovellustason protokolla on usein sovelluskohtainen binääriprotokolla.

Lähteet
-------

1. ↑  Shelby Z. Bormann C.: "1", *6LoWPAN: The wireless embedded Internet*, s. 3. John Wiley & Sons Ltd, 2009. ISBN 978-0-470-74799-5. Teoksen verkkoversio (viitattu 24.7.2021).
2. 1 2 3  Shelby Z. Bormann C.: "1.2", *6LoWPAN: The wireless embedded Internet*, s. 13-14. John Wiley & Sons Ltd, 2009. ISBN 978-0-470-74799-5. Teoksen verkkoversio (viitattu 24.7.2021).
3. 1 2  Shelby Z. Bormann C.: "1.3.1", *6LoWPAN: The wireless embedded Internet*, s. 16. John Wiley & Sons Ltd, 2009. ISBN 978-0-470-74799-5. Teoksen verkkoversio (viitattu 24.7.2021).

Aiheesta muualla
----------------

* Internet Engineering Task Force (IETF)
* 6lowpan Working Group
* 6lowpan.tzi.org (Arkistoitu – Internet Archive)
* www.6lowpan.org
* 6lowpan.net (Arkistoitu – Internet Archive)
**Birutė Galdikas** (s. 10. toukokuuta 1948 Wiesbaden) on biologi, joka on tunnettu orankien asiantuntija. Hän on Saksassa syntynyt liettualaisten vanhempien lapsi, joka kasvoi Kanadassa kaksivuotiaasta asti ja on asunut ja työskennellyt Kalimantanissa, Borneon saaren Indonesialle kuuluvassa osassa vuodesta 1971.

Galdikas opiskeli psykologiaa Kalifornian yliopistossa Los Angelesissa, ja valmistui vuonna 1966. Hän tutustui Louis Leakeyhin, joka auttoi rahoituksen hankkimisessa samantyyppiseen orankiprojektiin, kuin mitä Jane Goodall oli toteuttanut simpanssien ja Dian Fossey gorilloiden kanssa.

Julkaisuja
----------

* Reflections of Eden : My Years with the Orangutans of Borneo ISBN 9780316301862
* Great Ape Odyssey ISBN 9780810955752
* Orangutan Odyssey ISBN 9780810936942

Lähteet
-------

1. 1 2  Galdikas, Biruté (1948—) *Women in World History: A Biographical Encyclopedia*.  2002. Viitattu 27.4.2019.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Japani
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Andrew Christian Wiggins** (s. 23. helmikuuta 1995 Thornhill, Ontario) on kanadalainen koripalloilija, pelipaikaltaan pieni laitahyökkääjä. Hän edustaa NBA:ssa pelaavaa Golden State Warriorsia.

Urheilu-ura
-----------

Wiggins edusti Minnesota Timberwolvesia vuodesta 2014 lähtien, kunnes hänet hänet vaihdettiin D'Angelo Russelliin joka pelasi Golden State Warriorsissa. Wiggins oli vuoden 2014 NBA:n varaustilaisuuden ensimmäinen varaus. Hän voitti kauden 2014–2015 vuoden tulokas -palkinnon.

Wiggins on viiden kauden aikana pelannut NBA:ssa 400 runkosarjaottelua ja viisi pudotuspeliä. Hän on kuulunut kaikissa otteluissaan aloituskentälliseen. Marraskuussa 2016 ottelussa Los Angeles Lakersia vastaan hän teki 47 pistettä. Kaudella 2016–2017 hän teki runkosarjassa 22,8 pistettä ottelua kohden. Hän pelasi tuolla kaudella eniten koko NBA:ssa ja oli ottelukohtaisessa peliaikatilastossa 37,2 minuutillaan kolmas.

Vuonna 2022 Wiggins valittiin ensimmäisen kerran urallaan NBA:n tähdistöotteluun. Saman kauden päätteeksi hän voitti Warriorsissa NBA:n mestaruuden.

Yksityiselämä
-------------

Wiggins syntyi ja kasvoi Ontarion provinssissa, Kanadassa. Hänen isänsä Mitchell Wiggins on entinen NBA-koripalloilija ja äiti Marita Payne olympiatason pikajuoksija sekä kaksinkertainen olympiahopeamitalisti.

Lähteet
-------

1. ↑  Andrew Wiggins *Basketball Reference*. Viitattu 3.11.2019. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Andrew Wiggins** Wikimedia Commonsissa

Golden State Warriors – NBA:n mestari 2022
00 Jonathan Kuminga ·
0 Gary Payton ·
1 Damion Lee ·
2 Chris Chiozza ·
3 Jordan Poole ·
4 Moses Moody ·
5 Kevon Looney ·
8 Nemanja Bjelica ·
9 Andre Iguodala ·
11 Klay Thompson ·
12 Quinndary Weatherspoon ·
22 Andrew Wiggins ·
23 Draymond Green ·
30 Stephen Curry ·
32 Otto Porter ·
33 James Wiseman ·
95 Juan Toscano-Anderson  

Päävalmentaja Steve Kerr   

Apuvalmentajat Ron Adams · Kenny Atkinson · Mike Brown · Bruce Fraser · Jama Mahlalela · Dejan Milojević

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.