recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Kari Ilmari Savolainen** (s. 15. marraskuuta 1941 Helsinki) on suomalainen upseeri ja eläkkeellä oleva prikaatikenraali. Hänet ylennettiin arvoon vuonna 1997.

Savolainen valmistui Kadettikoulun jalkaväkilinjalta vuonna 1963.

Sotilasura
----------

* opetusupseeri Uudenmaan Jääkäripataljoona 1963-
* sotilastarkkailija UNTSO 1969-
* opettaja Kadettikoulu 1970-
* opettaja Rannikkotykistökoulu 1972-1973
* toimistoesiupseeri PE 1978-
* sotilasasiamies (mm. Turkki) 1982-
* pataljoonan komentaja Savon Prikaati 1985-
* opettaja Sotakorkeakoulu 1987-
* sotilasasiamies (USA) 1990-
* hallintojohtaja Maanpuolustuskorkeakoulu 1993-

Hänen viimeinen palveluspaikkansa oli Keski-Suomen sotilaslääni, jonka komentajana hän oli 1996-1999 jääden samalla eläkkeelle.

Savolainen on puolustusvoimissa palvelunsa jälkeen toiminut Maanpuolustuskoulutus ry:n (nykyinen Maanpuolustuskoulutusyhdistys) toiminnanjohtajana 2000-luvulla.

Lähteet
-------

* Suomen Kuvalehti n:o 45 11.11.2011 s. 71, Syntymäpäivät-osio

### Viitteet

1. ↑  SK 11.11.2011
**Kotiviini** on omaan käyttöön pienimuotoisesti valmistettua viiniä. Useimmiten kyse ei ole rypäleviinistä vaan marjaviinistä, jonka raaka-aineena käytetään tuoreita, pakastettuja tai kuivattuja marjoja. Saatavana on myös viinin valmistukseen sopivaa rypälemehua.

Suomen laki
-----------

Maaliskuussa 2018 voimaan tulleen alkoholilain (Asetus 28.12.2017/1102) mukaan yksityinen henkilö saa valmistaa mietoja alkoholijuomia (korkeintaan 22 alkoholitilavuus-%) yksityiseen käyttöön muutoin kuin tislaamalla. Vuoden 1994 asetuksessa raaka-aineet rajattiin tuoreisiin tai kuiviin hedelmiin, rypäleisiin, marjoihin, raparperiin siten, että viljaa tai viljatuotteita ei saanut käyttää valmistuksessa. Uusi laki poisti raaka-ainerajoitukset.

Viinityypit
-----------

Kotiviininä on mahdollista valmistaa puna-, valko- ja roséviiniä sekä vahvoja viinejä. Näiden valmistus eroaa raaka-aineiden, sokerin määrän, hiivan sekä säilöntäaineiden osalta.

Valmistus
---------

### Tarvittavat välineet ja raaka-aineet

Valmistuksessa tarvitaan muun muassa seuraavia välineitä:

* tiivis käymisastia
* toinen samankokoinen astia
* lappo
* ominaispainomittari
* vesilukko tiivisteineen
* siiviläpussi marjoille
* tavanomaisia pesuvälineitä
* desinfiointiainetta
* pulloja ja korkkeja

Valmistusaineina tarvitaan:

* marjoja, rypäleitä (viininvalmistukseen sopivia) tai rypälemehua
* eräitä marjoja käytettäessä pektolaasi-entsyymiä
* sokeria
* viinihiivaa
* hiivan ravintosuolaa
* käymisen pysäytysaineita
* sitruunahappoa
* selkeytysaineita
* säilöntäaineita (sisältyvät toisinaan pysäytysaineisiin)

Välineitä ja raaka-aineita myyvät suuret tavaratalot sekä viinintekoon erikoistuneet liikkeet.

### Prosessi

Valmistusprosessi vaihtelee riippuen käytettävistä aineksista ja samoistakin aineksista valmistus voi tapahtua eri tavoin. Esimerkiksi marjat voidaan ensin keittää mehuksi, josta valmistetaan sitten viini. Erilaisten valmispakkausten mukana on omat ohjeet, samoin käymisainepakkauksissa, jotka sisältävät hiivan, ravintosuolan, pysäyttäjän ja kirkasteet. Tavallisesti pakkaukset on mitoitettu runsaan 20 litran erää varten.

Käyminen saadaan aikaan viinihiivalla, jotka eroavat mm. alkoholinkestonsa mukaan. Leivontahiivaa ei tule käyttää, koska se tuottaa liikaa sikuna-aineita (muun muassa amyylialkoholi).

Lähteet
-------

1. ↑  Alkoholilaki 1102/2017 Finlex. Viitattu 19.7.2019.
2. ↑  Asetus alkoholijuomista ja väkiviinasta 22.12.1994/1344 Finlex. Viitattu 19.7.2019.
3. ↑  Marko Pulkkinen: Kiljun valmistaminen lailliseksi Suomessa - "Kilju oli erottautumista kylän junteista, amisviiksisistä idiooteista" Yle. Viitattu 19.7.2019.

Kirjallisuutta
--------------

* Halmetoja, Heikki: *Oluen ja viinin kotivalmistus*. Jyväskylä Helsinki: Gummerus, 1996. ISBN 951-20-4884-1.
* Nurmi, Veikko & Mustola, Jari: *Harrastuksena kotiviinit*. 4. täydennetty painos (1. painos 1993). Helsinki: Kauppiaitten kustannus, 1994 (5. painos 1996). ISBN 951-635-851-9.

Aiheesta muualla
----------------

* Jukka Korpelan kotiviinisivut
* Eräs kotiviinifoorumi
**Shira Rishony** (hepr. ‏שירה ראשוני‎, s. 21. helmikuuta 1991 Holon) on israelilainen judon olympiamitalisti. Hän on otellut koko uransa alle 48 kilogramman painoluokassa.

Rishony voitti kultaa makkabiadeissa 2009. Hän sijoittui jaetulle 17. sijalle Rio de Janeiron olympialaisissa 2016. Hän oli seitsemäs EM-kilpailuissa Varsovassa 2017 ja Lissabonissa 2021. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän sijoittui viidenneksi hävittyään pronssiottelussa ukrainalaiselle Darja Bilodidille. Hän kuului lisäksi Israelin pronssijoukkueeseen sekajoukkuekilpailussa, vaikkei tosin päässyt ottelemaan kertaakaan. Hän saavutti 48 kg:n painoluokassa pronssia Sofian EM-kilpailuissa 2022.

Rishony on voittanut Gand Prix -kilpailun Taškentissa 2013 ja Tel Avivissa 2019. Hän on sijoittunut IJF World Tourin kilpailuissa lisäksi kaksi kertaa toiseksi ja kymmenen kertaa kolmanneksi. Hän voitti maailmancupin kilpailun Taškentissa 2012 ja European Open -kilpailun Tallinnassa 2014. Hän on sijoittunut maailmancupeissa / Continental Open -kilpailuissa lisäksi kolme kertaa kolmanneksi. Hän on voittanut aikuisten sarjassa viisi Iaraelin-mestaruutta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Shira Rishony *Olympedia*.  (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Shira Rishony *judoinside.com*. Viitattu 30.4.2022. (englanniksi)
*Tämä artikkeli käsittelee vuosina 1882–1903 ilmestynyttä sanomalehteä. Kotkan Sanomat oli myös Kymen Sanomien edeltäjän nimi vuosina 1989–1991.*
**Kotkan Sanomat** oli Kotkassa ilmestynyt suomenkielinen sanomalehti. Lehti kuvaili kantaansa suomenmieliseksi, vapaamieliseksi ja kansanvaltaiseksi, ja työväenkysymystä käsitellään työväenliikkeen periaatteiden mukaisesti. Kirjeenvaihtajia oli Helsingissä, Viipurissa ja muissakin kaupungeissa ja maaseudulla. Kymenlaakson asioita seurattiin erityisen tarkasti.

Lehti pyrki edistämään työväestön henkistä ja aineellista tilaa ja naisten oikeuksia kaikilla aloilla. Raittiusasioissa lehti oli ehdottoman raittiuden kannalla. Lehdessä on ilmestynyt myös lisälehti *Nuorukaisten ystävä*, joka sisälsi uskonnollista lukemista ja hartauskirjoituksia.

*Kotkan Sanomien* näytenumero ilmestyi 20. joulukuuta 1882, ja se alkoi ilmestyä säännöllisesti vuonna 1883 kerran viikossa keskiviikkoisin. Vuonna 1891 lehti alkoi ilmestyä kaksi kertaa viikossa (tiistaina ja lauantaina) ja 1899 kolme kertaa viikossa (tiistaina, torstaina ja lauantaina). Lehden viimeinen numero ilmestyi 17. joulukuuta 1903.

Lähteet
-------

1. ↑  Kotkan Sanomat ilmestyvät.  *Kotkan Sanomat*, 17.12.1903, nro 145, s. 1. Kansalliskirjasto. Viitattu 30.06.2014.
2. 1 2  Kotkan Sanomat 1899.  *Kotkan Sanomat*, 05.01.1899, nro 2, s. 1. Kansalliskirjasto. Viitattu 30.06.2014.
3. 1 2  Tilaus-ilmoitus. Kotkan sanomat.  *Kotkan Sanomat*, 10.01.1891, nro 2, s. 1. Kansalliskirjasto. Viitattu 30.06.2014.
4. ↑  Tilaus-ilmoitus.  *Kotkan Sanomat*, 20.12.1882, nro 0, s. 1. Kansalliskirjasto. Viitattu 30.06.2014.

  

Kymenlaakson sanomalehdet
**Tilattavat sanomalehdet**  
 Elimäen Sanomat  ·  Iitinseutu  ·  Kymen Sanomat  ·  Kouvolan Sanomat  ·  Keskilaakso  ·  Kaakonkulma  ·  Valkealan Sanomat  

**Ilmaisjakelulehdet**  
 Ankkuri  ·  Karhulalainen  ·  Reimari  ·  PK-lehti  ·  Vartti Kouvola
  

**Lopetetut sanomalehdet**  
 Eteenpäin  ·  Etelä-Suomi  ·  Hiiohoi!  ·  Kaupunkilehti Seiska  ·  Kotkan Sanomat  ·  Kotkansilmä  ·  Kymen Sanomat  ·  Poiju  ·  Viikko-Eteenpäin
Tannisen museo elokuussa 2020.
**Tannisen museo** on Tammelassa, Saaren kansanpuistossa sijaitseva kotiseutumuseo. Museon esineistön koonnut Tammelan Liesjärvellä vuosina 1927–1961 kansakoulunopettajana toiminut Sulo Tanninen (1896–1974). Kaikki esineet on koottu Liesjärven kylästä. Museon rakesivat Liesjärven kyläläiset Liesjärven koulun pihapiiriin. Kun koulun toiminta loppui, museo siirrettiin vuonna 2013 Saaren kansanpuistoon. Museon esineistöineen omistaa Tammelan kunta.

Lähteet
-------

1. ↑  Tannisen museo *Forssan seutu*. Forssan seudun matkailuneuvonta. Viitattu 25.8.2020.
2. ↑  Tannisen museo Tammelan kunta.  Arkistoitu 27.9.2020. Viitattu 25.8.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* + Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Tannisen museo** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Perustiedot Wikidatassa: Tannisen museo (Q98637430)ohje |
| --- |
|  |
| esiintymä kohteesta | kotiseutumuseo |
|  |
| valtio | Suomi |
|  |
| sijaitsee hallinnollisessa yksikössä | Tammela |
|  |
|  |

 |
Kotkan pääkirjasto Kirkkokadulta nähtynä.
**Kotkan kaupunginkirjasto** on Kotkassa sijaitseva kirjasto. Kaupunginkirjasto aloitti toimintansa vuonna 1880. Nykyinen pääkirjaston rakennus valmistui vuonna 1977 Kirkkokadulle Kotkan kirkon viereen.

Kaupunginkirjastoon kuuluu pääkirjaston lisäksi kaksi lähikirjastoa eli Karhulan kirjasto ja Karhuvuoren kirjasto sekä kirjastoauto Ilona. Kuntaliitosten myötä Kotkan kaupunginkirjastoon liittyivät vuonna 1977 Karhulan kauppalankirjasto ja Kymin kunnankirjasto.

Kotkan kaupunginkirjasto kuuluu Kymenlaakson kirjastojen yhteiseen KYYTI-tietojärjestelmään ja Kyyti-kirjastokimppaan.

Kirjastorakennus
----------------

Kaupunginkirjaston suunnittelijoita olivat arkkitehdit Lauri Heinänen, Mikael Enegren ja Juha Rouhiainen. Rakennuksen pinta-ala on 6 000 m², josta kirjaston osuus on 4 500 m². Rakennuksessa toimivat myös Kotkan seudun musiikkiopisto ja Kotkan kaupunginarkisto. Kirjastossa sijaitsee useita tiloja. Nettikahvila Café Sonetti, tutkijanhuone ja musiikin ja kuvan editointitila. Katariinan kammari on olohuonemainen kokoontumistila 30 hengelle. Mediatila on 40 henkilölle tarkoitettu monitoimitila, jossa varusteina ovat tietokone, esityslaitteet, DVD-/Blu-ray-soitin ja fläppitaulu. Hildan huone on 12 hengen kokoustila. Ryhmätöitä varten löytyy kolme ryhmätyötilaa. Ala-aulan ja 2. kerroksen näyttelytilat varataan Kymenlaakson museon kautta.

Kirjastorakennus tullaan todennäköisesti peruskorjaamaan 2020-luvun aikana, sillä sen tilat eivät useiden henkilöjen mielestä enää vastaa nykyajan tarpeita. Lisäksi tiloissa on alkavia sisäilmaongelmia.

Uhkaava vaara
-------------

Pelin aloitus
Uhkaava vaara on kotkalaisen Nitro Gamesin kehittämä Kotkan kaupunginkirjastossa pelattava kirjapeli. Pelin ovat käsikirjoittaneet kotkalaiset yhdeksäsluokkalaiset nuoret. Siinä seikkaillaan Kotkassa ja taistellaan zombeja ja örkkejä vastaan. Pelin musiikki ja kuvat ovat kotkalaisten taiteilijoiden tekemiä. Pelin teknisen puolen on hoitanut Kim Soares.

Lähteet
-------

1. ↑  Kyyti-kirjastot Kyyti-kirjastot, kyyti.finna.fi. Viitattu 12.5.2021.
2. ↑  Kirjaston tilat *Kotkan kaupunki*. Viitattu 3.2.2023.
3. ↑  Moni haluaa eroon 1970-luvun laatikkomallisista taloista, koska ne ovat rumia – tämä keskustan parhaalla paikalla paistatteleva kirjasto aiotaan säilyttää *Yle Uutiset*. Viitattu 6.7.2021.
4. ↑  Kymen Sanomat (Arkistoitu – Internet Archive)
5. ↑  Koululaiset taistelivat hirviöitä vastaan, Kymen Sanomat (Arkistoitu – Internet Archive)
6. ↑  Kirjasto houkuttelee lapsia kirjapeliseikkailuun *Yle Uutiset*.  24.9.2010. Viitattu 3.2.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* KYYTI-kirjastot
* Kotkan kirjastot
Zoran Džorlev (vas.)
**Zoran Džorlev** (mak. Зоран Џорлев; 10. tammikuuta 1967 Strumica – 1. tammikuuta 2021 Skopje) oli pohjoismakedonialainen viulisti, laulaja ja sovittaja.

Džorlev syntyi musikaaliseen perheeseen. Hänen isänsä oli orkesteria johtanut kansanmusiikin tekijä. Džorlev soitti alun perin trumpettia, harmonikkaa ja kitaraa. 10-vuotiaana hän aloitti viulunsoiton. Hän valmistui Pyhien Kyrilloksen ja Methodioksen yliopistosta viulunsoitossa vuonna 1990; hänellä oli myös maisterin arvo folkloristiikassa.

Džorlev soitti Pohjois-Makedonian oopperan ja baletin orkesterissa 14 vuoden ajan, josta kolme vuotta varakonserttimestarina. Hän soitti myös muun muassa Makedonian kamariorkesterissa, Pohjois-Makedonian filharmonikoissa ja Makedonian radiotelevision kansanorkesterissa. Džorlev juonsi Makedonian radiotelevision eri musiikkiohjelmia. Vuosina 2011–2017 hän johti Tanec-kansantanssi- ja lauluyhtyettä. Džorlev tuli tunnetuksi kansanmusiikkisovituksistaan ja -esityksistään sekä elokuvamusiikin ja jazzin sovituksistaan. Hän piti runsaasti resitaaleja kotimaassaan ja esiintyi myös kansainvälisesti. Džorlev sai useita palkintoja valtiollisissa viulu- ja kamarimusiikkikilpailuissa. Hän toimi lisäksi itse kilpailujen tuomaristoissa.

Džorlev johti skopjelaista DMBUC Ilija Nikolovski-Luj -oppilaitosta, jossa oli toiminut viuluprofessorina vuodesta 2000. Hän kuoli 53-vuotiaana COVID-19-komplikaatioihin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  January 2021 Obituaries Classical Music Daily
2. 1 2 3  Macedonian violinist Zoran Dzorlev dies of Covid-19 The Strad
3. 1 2 3  Biography Zoran Dzorlev
4. 1 2 3 4  Zoran Dzorlev Yamaha


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
**Oriol "Uri" Rosell Argerich** (s. 7. heinäkuuta 1992 Puig-reig, Barcelonan maakunta) on espanjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Major League Soccerin Sporting Kansas Cityä.

Seurajoukkueura
---------------

Rosell liittyi FC Barcelonan junioriakatemiaan vuonna 2006 ollessaan 14-vuotias, mitä ennen hän pelasi paikallisvastustaja Espanyolissa. Kaudella 2010–2011 hän kuului Barcelonan A-juniorijoukkueeseen (*juvenil*), joka voitti División de Honorin, Copa de Campeonesin ja Copa del Reyn. Kaudeksi 2011–2012 Rosell nousi Espanjan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda Divisiónissa pelanneeseen Barcelonan B-joukkueeseen. Hän teki ammattilaisdebyyttinsä 14. tammikuuta 2012 ottelussa Las Palmasia vastaan ja pelasi kauden aikana kaikkiaan kuudessa liigaottelussa.

Rosell ja Barcelona purkivat sopimuksensa heinäkuussa 2012. Elokuussa 2012 Rosell teki monivuotisen sopimuksen Pohjois-Amerikan Major League Soccerin Sporting Kansas Cityn kanssa. Hän on toinen MLS:ssä pelannut Barcelonan kasvatti Albert Celadesin jälkeen. Kaudella 2013 Rosell pelasi 31 runkosarja- ja viisi pudotuspeliottelua, kun Kansas City voitti MLS:n mestaruuden. Hän oli avauskokoonpanossa myös MLS Cup -mestaruusottelussa Real Salt Lakea vastaan, mutta joutui jättämään kentän jo kahdeksannella minuutilla nilkkavamman vuoksi. Kansas City voitti ottelun lopulta rangaistuspotkukilpailun jälkeen.

Maajoukkueura
-------------

Rosell on julkisesti kertonut kannattavansa Katalonian itsenäisyyttä ja kieltäytyvänsä Espanjan maajoukkueessa pelaamisesta, mikäli saa kutsun. Epävirallisessa Katalonian maajoukkueessa hän debytoi 30. joulukuuta 2013 ottelussa Kap Verdeä vastaan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Austin, Kurt: Sporting KC signs midfielder Oriol Rosell  2.8.2012. Sporting Kansas City.  Arkistoitu 5.8.2012. Viitattu 2.1.2014. (englanniksi)
2. 1 2  Oriol Rosell leaves Barça B  11.7.2012. TotalBarça.  Arkistoitu 27.12.2013. Viitattu 2.1.2014. (englanniksi)
3. ↑  Eight players promoted to Barça B  6.7.2011. TotalBarça.  Arkistoitu 2.1.2014. Viitattu 2.1.2014. (englanniksi)
4. ↑  Rosell: Oriol Rosell Argerich BDFutbol. Viitattu 2.1.2014. (englanniksi)
5. ↑  Oriol Rosell Major League Soccer. Viitattu 2.1.2014. (englanniksi)
6. ↑  Firchau, Nick: Sporting KC 1, Real Salt Lake 1, SKC win 7–6 on PKs  7.12.2013. Major League Soccer.  Arkistoitu 12.1.2014. Viitattu 2.1.2014. (englanniksi)
7. ↑  Oriol Rosell: ’Diria que no a la selecció espanyola’  24.12.2013. VilaWeb. Viitattu 2.1.2014. (katalaaniksi)
8. ↑  Bell, Arch: Oriol Rosell es convocado con la selección catalana  27.12.2013. Marca. Viitattu 2.1.2014. (espanjaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Oriol Rosell Major League Soccerin sivustolla (englanniksi)
* Oriol Rosell BDFutbol-sivustolla (englanniksi)
Lehden ensimmäisen numeron etusivu.
**Kotka** oli Kotkan kaupungissa vuosina 1882–1898 ilmestynyt ruotsinkielinen sanomalehti.

Lehden perusti kirjakauppias Karl Wilhelm Weman. Samat kustantajat julkaisivat myös suomenmielisiä *Kotkan Sanomia*. Ruotsinkielinen lehti oli kielikysymyksessä puolueeton ja käsitteli lähinnä paikallisia asioita. Kaupungin ruotsinmieliset perustivat vuonna 1897 sen kilpailijaksi *Kotka Nyheterin*. *Kotka* joutui lehtien kilpailussa pian tappiolle ja lakkasi ilmestymästä.

Kerran viikossa ilmestyneellä lehdellä oli vuonna 1885 vain 95 tilaajaa.

Vastaavat toimittajat
---------------------

* Wilhelm Weman (1882–1886)
* Ernst Sallmén (1886)
* Alfred Bärlund (1886–1891)
* Onni Corander (1891–1893)
* Johan Nylenius (1894–1898).

Lähteet
-------

1. 1 2 3  *Suomen lehdistön historia 5: Hakuteos Aamulehti – Kotka Nyheter*, s. 367. Kuopio: Kustannuskiila, 1988. ISBN 951-657-239-1.
2. ↑  *Suomen lehdistön historia 5: Hakuteos Aamulehti – Kotka Nyheter*, s. 367–368. Kuopio: Kustannuskiila, 1988. ISBN 951-657-239-1.
3. ↑  *Suomen lehdistön historia 5: Hakuteos Aamulehti – Kotka Nyheter*, s. 368. Kuopio: Kustannuskiila, 1988. ISBN 951-657-239-1.

Aiheesta muualla
----------------

* Kotka Historiallisessa sanomalehtikirjastossa
**Tanner Jeannot** (s. 29. toukokuuta 1997 Estevan, Saskatoon, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija. Jeannot edustaa NHL-joukkue Tampa Bay Lightningia. Hän on varaamaton pelaaja ja teki Nashville Predatorsin kanssa sopimuksen huhtikuussa 2018. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä ja hänen kätisyytensä on vasen. Jeannot on pelannut urallaan 63 NHL-runkosarjan ottelua. Näissä hän on tehnyt 19 maalia ja 16 syöttöä eli 35 tehopistettä. Jeannot on pelannut urallaan viisi NHL-pudotuspelien ottelua. Näissä hän on syöttänyt yhden maalin. Tilastot päivitetty 15. helmikuuta 2022.

Helmikuussa 2023 Predators kauppasi Jeannotin Tampa Bay Lightningiin vaihdossa Cal Footeen, ensimmäisen kierroksen varausvuoroon vuoden 2025 varaustilaisuudessa, toisen kierroksen varausvuoroon vuoden 2024 varaustilaisuudessa, kolmannen kierroksen varausvuoroon vuoden 2023 varaustilaisuudessa, neljännen kierroksen varausvuoroon vuoden 2023 varaustilaisuudessa ja viidennen kierroksen varausvuoroon vuoden 2023 varaustilaisuudessa.

Lähteet
-------

* Tanner Jeannot *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Tanner Jeannot The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
2. ↑
**Kotkamerkit** olivat Suomen suuriruhtinaskunnassa käytettyjä, Venäjän kotkavaakunalla varustettuja postimerkkejä, jotka korvasivat Suomen omat, leijonavaakunalla varustetut merkit.

Vuoden 1890 postimanifesti alisti Suomen postilaitoksen Venäjän postilaitoksen alaiseksi. Suomalaisten postimerkkien käyttö Suomen ja Venäjän välisessä postiliikenteessä kiellettiin 1891. Tällöin otettiin käyttöön niinkutsutut rengasmerkit; ne perustuivat venäläisiin postimerkkeihin, mutta niihin lisättiin rengaskuviot (joko nurkkiin tai vaakunan ympärille), jotka osoittivat niiden olevan Suomea varten painettuja. 

Rengasmerkeistä ei tullut suosittuja, ja suomalaisia merkkejä käytettiin edelleen kotimaan postiliikenteessä sekä muualle kuin Venäjälle menevässä ulkomaanpostissa. Heinäkuussa 1900 suomalaiset postimerkit kiellettiin kokonaan ulkomaanliikenteessä, ja tammikuussa 1901 myös kotimaanliikenteessä. Niiden tilalle tuli uusi kotkamerkkien sarja, joka perustui venäläisiin postimerkkeihin, mutta joihin oli painettu suomalaiset arvomerkinnät, markoissa ja penneissä.

Kotkamerkkejä käytettiin aina Suomen itsenäistymiseen asti, jolloin ne korvattiin Eliel Saarisen suunnittelemilla uusilla leijonamerkeillä.

Kuvia
-----

* 10 pennin suomalainen postimerkki vuodelta 1890. Venäläinen teksti tuli pakolliseksi merkkeihin 1889.
* 20 kopeekan ns. rengasmerkki vuodelta 1891.
* 10 pennin kotkamerkki vuodelta 1901. Merkin malli on venäläinen mutta arvomerkintä suomalainen.

Lähteet
-------

1. 1 2  Merkkipaalut (PDF) Suomen Filatelistiliitto. Viitattu 24.6.2021.
2. ↑  BOBRIKOV:N AIKA JA POSTILÄHETYKSET *postihistoria.info*.  Arkistoitu 17.9.2021. Viitattu 24.6.2021.
**Vahteristo** on luonnonläheinen kaupunginosa Riihimäellä. Se sijaitsee muutaman kilometrin päässä Riihimäen keskustasta itään kuusimetsien tuntumassa. Alueella on yksinomaan omakoti- ja rivitaloasutusta. Alueen väkiluku oli vuonna 2015 noin 545.

Vahteriston alue liitettiin Riihimäkeen yhdessä Patastenmäen kanssa vuonna 1946 Hausjärvestä. Kaupunginosaksi alue asemakaavoitettiin 2007. Alueen kadut on nimetty pääosin luonnon mukaan, kuten Haperolenkki sienimaaston ja Linnustajanpolku riistan mukaan. Kun kaupungin tekninen lautakunta teki syksyllä 2001 päätöksen runsaasta avohakkuusta Vahteristossa yli 600 kaupunkilaista allekirjoitti adressin hakkuita vastaan.

Kaupunginosan länsi- ja eteläpuolella sijaitsee Vahteriston luonnonsuojelualue, joka perustettiin Riihimäen ensimmäisenä luonnonsuojelualueena 26. toukokuuta 2008. Luonnonsuojelualue käsittää osan Vahteristonmäestä sekä Huhtionmäen länsipuolen ja itäreunan. Erityisen arvokkaita kohteita ovat luonnonsuojelualueen tuoreen kankaan kuusimetsissä sijaitsevat Vahteristonmäen lähteikkö, suolaikut ja Huhtionmäen itärinteeseen rajoittuva korpinotko. Luonnonsuojelualueen läpi kulkee myös ulkoilureitti Uhkolasta Suonummen majalle. Riihimäen puistoista Vahteristossa sijaitsevat Tattipuisto sekä Vahteriston leikkipuisto.

Lähteet
-------

1. ↑  Riihimäen tilastokirja 2016 (Arkistoitu – Internet Archive) (sivu 15, kohta Peltosaari-Patastenmäki-Uhkola, rivit Vahteristo ja Etelä-Vahteristo, vuosi 2015), *riihimaki.fi*, viitattu 24.9.2020.
2. 1 2  Vahteristossa varaudutaan vaaroihin - pääradan viereen kolme maanalaista vesisäiliötä - Aamuposti, *aamuposti.fi*, julkaistu 24.2.2019, viitattu 24.9.2020.
3. ↑  Vahteristo & Kumpula, Riihimäki - Kiinteistömaailma, kiinteistomaailma.fi, viitattu 24.9.2020.
**Maserati Mistral** on nimetty ranskalaisen kylmän pohjoistuulen mukaan. Mistral on ensimmäinen tuulen mukaan nimetty Maserati, jonka muodot oli suunnitellut Pietro Frua. Auto esiteltiin vuoden 1963 Torinon autonäyttelyssä ja sitä pidetään yhtenä kaikkien aikojen kauneimmista Maserateista. Autoa valmistettiin 830 kpl Coupena ja 125 kpl Spyderina. Se maksoi lähes 8 miljoonaa liiraa ja oli siten omana aikanaan yhtiön kallein malli.

Maserati Mistral Spyder

Moottorit
---------

Vaihteistona on ZF:n viisivaihteinen manuaalivaihteisto. Moottorissa oli kaksoissytytys ja kaksi sytytystulppaa
per sylinteri, lisäksi Lucaksen epäsuora polttoaineensuihkutus

* **3,7** (3 692 cm3) - 245 hv @ 5 500 r/min
* **4,0** (4 014 cm3) - 255 hv @ 5 200 r/min

Mitat
-----

* Akseliväli: 2 400 mm
* Pituus: 4 496 mm
* Leveys: 1 626 mm
* Korkeus: 1 295 mm
* Omamassa: 1 200 kg

 *Tämä artikkeli tai sen osa perustuu Autowikin artikkeliin, ja siitä saattavat puuttua lähdemerkinnät tai lähdemerkinnät tarvitsevat tarkistamista. Voit auttaa Wikipediaa etsimällä sopivat lähteet tai tarkistamalla lähteet.*
KilpisaariSaaren rantaa

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
KotkaKymenlaaksoSuomi |
| Vesialue | 
Suomenlahti |
| Merialue | 
Itämeri |
| Korkein kohta | 
15 m |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Kilpisaari** on saari Suomenlahdessa Kotkan ulkosaaristossa. Saari kuuluu Itäisen Suomenlahden kansallispuistoon. Suomen puolella veneillessä Kilpisaari on etappina viimeinen suuri saari ennen kaakkoisrajaa. Haapasaari sijaitsee noin viiden kilometrin päässä lännessä. Saaren pituus pohjoisesta etelään on noin 1,2 kilometriä ja idästä länteen noin 1,1 kilometriä.

Saaren luonto on hyvin vaihteleva ja rikas verrattuna lähellä oleviin pienempiin saariin. Pohjoispuolella on rehevämpää kasvillisuutta ja runsas perhoslajisto. Puusto on pääasiassa vanhoja mäntyjä. Korkeimmalta kalliolta koilliskulmalla näkee Suursaaren lisäksi ainakin kaksi venäläistä saarta, Somerin ja Narvin. Saaressa on virallinen nuotiopaikka pohjoisrannalla entisen laiturin vieressä. Saarella voi lisäksi telttailla.

Kilpisaaressa on nähtävillä lukuisia toisen maailmansodan aikaisia jälkiä, kuten bunkkereita, juoksuhautoja ja piikkilankoja, jotka ovat ajan kuluessa sortuneet tai murentuneet.*lähde?*

Lähteet
-------

1. ↑  Kilpisaari, Kotka (sijainti maastokartalla) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 11.10.2019.
2. ↑  Itäisen Suomenlahden palvelut *luontoon.fi*. Viitattu 2.7.2018.
**Maserati Shamal** on pieni 2-ovinen coupe, jonka Maserati esitteli joulukuussa 1989. Shamalin on muotoillut Marcello Gandini, joka on kuuluisa Lamborghini Countach luomuksestaan. Nimi Shamal tarkoittaa lämmintä tuulta, joka puhaltaa Mesopotamian alueella Irakissa.

Etumoottorinen Shamal käyttää 3,2 litraista twinturbo V8-moottoria joka tuottaa tehoa n. 325 hv. Autossa on 6-vaihteinen Getrag manuaalivaihteisto ja elektroninen aktiivisesti toimiva Ranger jousitusjärjestelmä, joka säätelee joka pyörää tienpinnan mukaan. Shamalin huippunopeus on 270 km/h.

Viimeinen valmistusvuosi oli 1996. Autoa valmistettiin vain 369 kpl.

Moottorit
---------

* 3217 cm³ V8 90° DOHC 32V Biturbo 322 hv (237 kW) @6 000 r/min 432 Nm @3 000 r/min

Mitat
-----

* Akseliväli: 2 400 mm
* Raideleveys edessä: 1 529 mm
* Raideleveys takana: 1 527 mm
* Pituus: 4 103 mm
* Leveys: 1 940 mm
* Korkeus: 1 290 mm
* Omamassa: 1 415-1 417 kg
* Tavaratila: 420 l

Aiheesta muualla
----------------

* Maserati Shamal

 *Tämä artikkeli tai sen osa perustuu Autowikin artikkeliin, ja siitä saattavat puuttua lähdemerkinnät tai lähdemerkinnät tarvitsevat tarkistamista. Voit auttaa Wikipediaa etsimällä sopivat lähteet tai tarkistamalla lähteet.*
Vincent Beauvais'lainen
**Vincent Beauvais'lainen** (noin 1190–1264) oli dominikaanipappi, joka toimitti laajan tietosanakirjan nimeltä *Speculum Maius*, Suurtyö oli mahdollinen, koska sitä rahoitti Ranskan kuningas Ludvig IX Pyhä ostamalla kirjoja. Tietosanakirjan lisäksi Vincent kirjoitti traktaatteja ja teoksia pyhien ihmisten elämästä.

Vincentin henkilökohtaisesta elämästä tiedetään kovin vähän. Hän liittyi dominikaaneihin Pariisissa vuonna 1218, ja vietti sen jälkeisen elämänsä Beauvaisissa.

*Speculum Maius* on neliosainen tietosanakirja jonka kolme ensimmäistä osaa ovat ilmeisesti pääosin Vincentin kokoamia. Ensimmäinen osa *Speculum naturale* käsittelee teologiaa ja luonnontieteitä, toinen *Speculum doctrinale* filosofiaa ja lääketiedettä ja kolmas *Speculum historiale* maailmanhistoriaa suunnilleen vuoteen 1250 asti. Neljättä osaa, *Speculum morale* pidetään myöhempänä lisäyksenä.

*Speculum naturale*ssa on 32 osaa ja 3 718 artikkelia, jotka käsittelevät teologiaa, psykologiaa, fysiologiaa, kosmografiaa, fysiikkaa, kasvitiedettä, eläintiedettä, mineralogiaa ja maanviljelyä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Katolinen ensyklopedia
2. ↑  Arlima (ranskaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Vincent of Beauvais page (Arkistoitu – Internet Archive) Teos- ja kirjallisuusluettelo (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat
	+ 2

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
	+ 2
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Alankomaat
* Puola
* Portugali
	+ 2
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Vincennesin ravirata** (ransk. *Hippodrome de Vincennes*) on Pariisin liepeillä Ranskassa sijaitseva ravirata. Rata on yksi Pariisin seudun kolmesta raviradasta, ja se sijaitsee kaupungin itälaidalla noin seitsemän kilometrin päässä keskustasta. Samalla alueella sijaitsevat muun muassa Bois de Vincennes-puisto, eläintarha ja kuningas Kaarle V:n 1300-luvulla rakennuttama linna.

Ravirata perustettiin vuonna 1864. Se kärsi suuria vaurioita muutama vuosi myöhemmin käydyssä Ranskan-Preussin sodassa ja rakennettiin uudelleen vuonna 1879. Hevoskilpailuiden lisäksi Vincennesissä on järjestetty myös suuria konsertteja. Siellä ovat esiintyneet muun muassa Metallica, Michael Jackson ja Queen. U2:n konserttitaltiointi Vincennesistä vuodelta 1987 julkaistiin 2008 albumina nimellä *Live from Paris*. 

Vincennesin ravirata on Euroopan suurin ja yksi maailman suurimmista raviradoista.*lähde?* Tärkein vuosittainen kilpailu radalla on tammikuun lopulla ravattava Prix d'Amérique, joka on yksi maailman kolmesta suurimmasta ja arvostetuimmasta ravikilpailusta The Hambletonianin ja Elitloppetin lisäksi. Muita tärkeimpiä kilpailuja Vincennesissä ovat muun muassa *Prix de France* ja *Prix de Paris*. Radalla juostaan vuosittain noin 150 ravikilpailut. Tiheimmin kilpaillaan niin sanotun *talvimeetingin* aikana marras-helmikuussa, jolloin järjestetään parhaimmillaan kahdet kilpailut päivässä.

Vincennesin radan erikoisuus on kaksi sisäkkäistä kaviouraa. Pidemmän 2 000 metrin pituisen radan sisäpuolella on normaalimittainen tuhannen metrin rata. Radoilla on osittain yhteinen etusuora. Ainoastaan lyhyempi radoista on valaistu, ja pidemmällä kilpaillaankin vain päivänvalossa. Radan erikoisuuksiin kuuluu myös jopa 12 metrin korkeuserot. Pidemmän kaviouran takasuora juostaan koko matkan ylämäkeen. Pidempi rata eroaa tavallisista radoista myös siten, että sen lähtösuoralla on mittaa 300 metriä.

Radalla on kaksi suurta näköalaravintolaa, kuusi yksityistä aitiota ja lukuisia pienempiä ravintoloita. Yleisöä ravikilpailuissa mahtuu radalle noin 35 000.

Lähteet
-------

1. ↑  Château de Vincennes (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Paris walking tours
3. ↑  setlist.fm
4. ↑  u2wanderer.org
5. ↑  turfoo.fr

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Vincennesin ravirata**.
* Vincennesin kotisivut
* Vincennesin ravintoloiden sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
**Mash Group Oyj** on vuonna 2008 perustettu suomalainen finanssiteknologiayhtiö. Mash Group on Privanet Groupin toiseksi suurin osakkeenomistaja 20,13 prosentin osuudella.

Mash Group ajatui maksukyvyttömäksi marraskuussa 2019. 

15.3.2021 Mash Group Oyj on asetettu konkurssiin Helsingin käräjäoikeuden päätöksellä.

Johtoryhmä
----------

**Gaëtan Van Wynsberghe**  

Toimitusjohtaja (CEO)

**Jérôme Dave**  

Operatiivinen johtaja (COO)

**Tomas Marty**  

Myyntijohtaja (CSO)

**Joachim von Schantz**  

Tietohallintojohtaja (CIO)

**Juho Wallenius**  

Markkinointijohtaja (CMO)

**Laura Aarnio**  

Talousjohtaja (CFO)

**Dominika Klichowicz**  

Group Head People & Culture

**Arnaud Jouanneau**  

Group CRO

**Javier Pimentel**  

Group CLO

Hallitus
--------

**Tommi Lindfors**  

Hallituksen puheenjohtaja

**Risto Illukka**  

Hallituksen jäsen

**Samuli Korpinen**  

Hallituksen jäsen

**Martin Dobbins**  

Hallituksen jäsen

**Jonas Lindholm**  

Hallituksen jäsen

**John Matthews**  

Hallituksen jäsen

**Riitta Salonen**  

Hallituksen jäsen

**Ronald Latenstein**  

Hallituksen jäsen

Lähteet
-------

1. 1 2  Yrityksen tiedot: Mash Group Oyj *is.fi*. Taloussanomat.  Arkistoitu 22.10.2020. Viitattu 20.11.2019.
2. ↑  Osake ja osakkeenomistajat *Privanet Group Oyj*.  31.10.2019.  Arkistoitu 19.11.2019. Viitattu 20.11.2019.
3. ↑  Maksukyvyttömyysrekisteri *maksukyvyttomyysrekisteri.om.fi*. Viitattu 15.3.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Mash Group (Arkistoitu – Internet Archive)
**Karim Keïta** (s. 31. elokuuta 1979 Pariisi) on malilainen poliitikko ja liikemies. Hän on maan elokuussa 2020 syrjäytetyn presidentin Ibrahim Boubacar Keïtan poika.

Keïta opiskeli kauppatieteitä Belgiassa ja Kanadassa. Palattuaan Maliin vuonna 2006 hän perusti autovuokraamon ja konsulttitoimiston.

Keïta valittiin Malin kansalliskokouksen edustajaksi isänsä puolueen Rassemblement pour le Malin listalta vuonna 2013. Vuonna 2014 hänestä tuli kansalliskokouksen puolustus- ja turvallisuusvaliokunnan puheenjohtaja. Keïta valittiin uudelleen kansalliskokoukseen vuonna 2020.

Vaikutusvaltaisesta Keïtasta muodostui Malia vaivaavan nepotismin symboli. Hän joutui eroamaan puolustusvaliokunnan puheenjohtajan tehtävästä julkisuuteen vuotaneen videon aiheuttaman skandaalin ja kesän 2020 mielenosoitusten takia. Elokuun 2020 vallankaappauksen yhteydessä sotilaat yrittivät pidättää Keïtan, mutta hän onnistui pakenemaan Norsunluurannikolle.

Keïta on naimisissa kansalliskokouksen entisen puheenjohtajan Issaka Sidibén tyttären kanssa.

Yhdysvaltain valtiovarainministeriö julkaisi 9. joulukuuta 2022 luettelon yli 40 henkilöstä, joille on määrätty sanktioita korruptioteoista ja ihmisoikeusloukkauksista. Ulkomaanvarainvalvontaviraston (OFAC) kohteiden joukossa valtiovarainministeriön varainhoidon valvontaelin on Karim Keïta.

Lähteet
-------

1. ↑  Zeïni Molaye, Amadou Keita, Salabary Doumbia: L’Assemblée Nationale du Mali, 5ème législature: un guide à l'usage des élus, des citoyens et des partenaires *Friedrich Ebert Stiftung, Bureau du Mali*.  2015. Viitattu 27.7.2020.
2. 1 2 3  Au Mali, le fils du président «IBK» cristallise le mécontentement des contestataires *Le Monde*. Viitattu 27.7.2020.
3. ↑  Les dernières heures d’IBK: récit exclusif de la chute du président malien *Jeune Afrique*.  27.8.2020. Viitattu 11.9.2020.
4. ↑  Chute d’IBK: Quel sort pour son fils Karim Keita en fuite *Maliactu*.  7.9.2020.  Arkistoitu 1.10.2020. Viitattu 11.9.2020.
5. ↑  Issaka Sidibé élu président de l’Assemblée nationale du Mali *Jeune Afrique*. Viitattu 27.2.2020.
6. ↑  Mali – Guinée : Alpha Condé et Karim Keïta sous sanctions des États-Unis
**Flaamilaisia sananlaskuja** (tunnettu myös nimillä **Alankomaalaisia sananlaskuja**, holl. *Nederlandse Spreekwoorden*, ja **Sininen viitta**) on alankomaalaisen taidemaalari Pieter Brueghel vanhemman maalaus vuodelta 1559. Maalaus esittää näkymää maalaiskylästä, mutta samalla siinä on humoristisella tavalla kuvitettu suuri joukko perinteisiä flaamilaisia sananlaskuja ja sanontoja, mahdollisesti yli sata. Maalaukseen perehtyneet tutkijat ovat esittäneet erilaisia arvioita siitä, mitkä kaikki yksityiskohdat viittaavat johonkin erilliseen sananlaskuun. Osa maalauksen sanonnoista on edelleen yleisessä käytössä, osa on sittemmin jäänyt käytöstä pois.

Osaa maalauksessa kuvatuista sanonnoista käytetään myös Suomessa. Kuvan oikeassa alakulmassa esimerkiksi mies kurkottaa kahteen leipään yhtä aikaa kuin aasi kahden heinätupon välissä saavuttamatta kumpaakaan. Hieman tästä vasemmalla toinen mies kylvää ruusuja (vrt. helmiä) sioille.

Pieter Brueghel vanhemman poika Pieter Brueghel nuorempi teki tästä maalauksesta yli 20 kopiota.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  "The Netherlandish Proverbs" by Pieter Brueghel the Younger (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) Fleming Museum, Vermontin yliopisto. Viitattu 21.7.2014.
2. ↑  Bruegel: The Netherlandish Proverbs (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) Columbia University: Media Center for Art History. Viitattu 21.7.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Flaamilaisia sananlaskuja** Wikimedia Commonsissa
Lähinnä koivun lehdistä koostuvaa kariketta ja siinä kasvavia sieniä
Kariketta metsään hylätyssä Fiat 600:ssa
**Karike** on ekosysteemin kuollutta eloperäistä ainesta. Se muodostuu runkopuusta, oksista, risuista, neulasista, lehdistä, kävyistä ja muista kasvinosista sekä eläimistä ja niiden ulosteista ja muista eritteistä. Karike on tärkeä osa ekosysteemin toimintaa. Se tarjoaa elinympäristön monille sienille, mikrobeille ja maaperäeläimille. Lahottajasienet pilkkovat karikkeen vähitellen humukseksi, joka yhdessä kivennäismaan kanssa pitää yllä ekosysteemin ravinnekiertoa. Tärkeimmät karikkeen ligniiniä hajottavat ja humuksen muodostukseen osallistuvat entsyymiryhmät ovat oksidaasit, kuten lakkaasi sekä peroksidaasit.

Lähinnä puunkuoresta valmistettua kariketta voidaan käyttää ulkoistutuksissa maan pinnan katteena, jolloin rikkaruohot eivät pääse levittäytymään kasvin lähettyville. Sitä käytetään myös kuivakäymälöissä kuivikkeena. Tällaista kariketta syntyy puuteollisuuden sivutuotteena.

Lähteet
-------

1. ↑  Sari Timonen, Jari Valkonen (toim.): Sienten biologia, toinen uudistettu painos sivut 212-213, Gaudeamus, 2018, ISBN 978-952-495-472-3

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Karike**.
* Maannos ja maaperän tutkiminen (Mika Lavento, 2003)
* Ilmastonmuutoksen vaikutus karikkeen hajoamiseen maapallolla (Jari Liski ym. 2009, s. 14)
* Helsingin yliopisto: Orgaaninen aines maan kasvukunnon ylläpitäjänä (Arkistoitu – Internet Archive)
FladalandetFladalandet syksyllä.

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
RaaseporiUusimaaSuomi |
| Saariryhmä | 
Tammisaaren saaristo |
| Vesialue | 
Suomenlahti |
| Merialue | 
Itämeri |
| Pinta-ala | 
0,53 km² |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Fladalandet** on saari Tammisaaren kansallispuistossa sisä- ja ulkosaariston rajalla noin 14 kilometriä Tammisaaren keskustasta etelään. Saari kuuluu Raasepori kaupunkiin. Fladalandet on suosittu retkeilykohde ja saaresta löytyy palveluita retkeilijöille. *Flada* viittaa saaren sisälle työntyvään lahteen tai lammikkoon, joita Fladalandetilla on useita.

Siirtolohkare FladalandetissaFladalandetin sisäosat ovat metsäisiä ja kallioisia.
Fladalandet arvellaan olleen käytössä lampaiden kesälaitumena. Tammisaaren kansallispuiston perustamisen yhteydessä 1989 saari suojeltiin perinnemaisemabiotooppina.

Lähteet
-------

1. ↑  Vene, 6/2007
2. ↑  Visit Raseborg *visitraseborg.com*. Viitattu 23.10.2016.
3. 1 2  Metsähallitus: Metsähallituksen Luonnonsuojelutiedote *metsa.fi*.  Arkistoitu 27.8.2016. Viitattu 23.10.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Luontoon.fi (suomeksi)
* Finnish National Parks (englanniksi)
* Visit Saaristo (Arkistoitu – Internet Archive)
**Konduktanssikvantti** on suurin konduktanssi, jonka yhden sähköisen kanavan omaava normaalitilainen johdin voi saavuttaa. Konduktanssikvantti määräytyy kahden luonnonvakion, alkeisvarauksen e ja Planckin vakion h suhteesta. Sen suuruus on

{\displaystyle {\frac {e^{2}}{h}}=3{,}87404629\cdot 10^{-5}} siemensiä.

Sähköisten kanavien lukumäärä N määräytyy johteen poikkipinta-alasta A ja elektronien fermiaallonpituudesta {\displaystyle \lambda \_{F}}: 

{\displaystyle N\sim {\frac {2A}{\lambda \_{F}^{2}}}.}

Numero kaksi tulee elektronin spin-vapausasteiden lukumäärästä. Tarkka poikittaiskanavien määrän kriteeri riippuu johteen sähköisestä potentiaaliprofiilista, ja se saadaan laskemalla kuinka monen seisovan poikittaisaallon energia on johteen fermienergiaa pienempi. 

Kvantti-Hall-ilmiössä poikittais- eli Hall-konduktanssi on konduktanssikvantin monikerta. Normaali-suprajohdeliitoksessa kanavakohtainen maksimikonduktanssi on Andrejevin heijastuksen vuoksi {\displaystyle {\frac {4e^{2}}{h}}}.

Katso myös
----------

* Lämpökonduktanssikvantti

Aiheesta muualla
----------------

Ensimmäiset osoitukset konduktanssin kvantittumisesta puhtaissa johteissa:

* van Wees et al. (1988). "Quantized conductance of point contacts in a two-dimensional electron gas". Physical Review Letters 60: 848–850.
* Wharam, D.A. et al. (1988). "One-dimensional transport and the quantization of the ballistic resistance". Journal of Physics C 21: L209.

Hall-konduktanssin kvantittuminen:

* von Klitzing, G. Dorda, and M. Pepper, Physical Review Letters **45**, 494 (1980)
**Slovenian perinteinen aluejako** perustuu Habsburgien kruununmaihin, joihin kuuluivat Kranjska (saks. *Krain*, ital. *Carniola*), Vojvodina Koroška (Kärntenin herttuakunta), Vojvodina Štajerska (Steiermarkin herttuakunta) ja Primorska. 

Slovenian perinteiseen aluajakoon kuuluvat seuraavat alueet:

1 Primorska (saks. *Küstenland* eli Rannikkomaa)
2 Kranjska (saks. *Krain*)
2a Gorenjska (saks. *Oberkrain* eli Ylä-Krain)
2b Notranjska (eli Sisä-Krain)
2c Dolenjska (saks. *Unterkrain* eli Ala-Krain)
3 Koroška (myös *Slovenska Koroška*)
4 Štajerska (myös *Slovenska Štajerska* tai *Spodnja Štajerska* ; saks. *Untersteiermark* eli Ala-Steiermark)
5 Prekmurje
Alueiden nimillä ei ole suomen kieleen vakiintuneita käännöksiä.

Katso myös
----------

* Slovenian NUTS-aluejako
* Slovenian tilastollinen aluejako

Lähteet
-------

* Repe, Božo: Od deželana do državljana Regionalni razvoj Slovencev v letih 1918-1991  2003. Association of Historical Societies of Slovenia, Ljubljana. Viitattu 28.10.2014. (englanniksi) / (sloveeniksi)

  

Slovenian aluejako

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| NUTS | **Itä-Slovenia** | Pomurska | Podravska | Koroška | Savinjska | Zasavska | Spodnjeposavska | Jugovzhodna Slovenija | Notranjsko-kraška |  |  |  |
| **Länsi-Slovenia** | Osrednjeslovenska | Gorenjska | Goriška | Obalno-kraška |
| Perinteinen | Primorska | Kranjska | Gorenjska  | Notranjska | Dolenjska | Koroška | Štajerska | Prekmurje |
**Martti Mikael Malmberg** (29. syyskuuta 1911 – 19. huhtikuuta 2002) oli suomalainen poliitikko. Malmberg oli Suomen Kommunistisen Puolueen (SKP) järjestösihteeri vuosina 1945–1947 ja uudelleen vuodesta 1954 aina 1960-luvulle saakka sekä SKP:n Uudenmaan piirin piirisihteeri 1947–1953. Hän kuului SKP:n puoluetoimikunnan poliittiseen jaostoon ja sitä seuranneeseen keskuskomitean poliittiseen toimikuntaan 1945–1969 sekä sihteeristöön 1946–1966.

Malmberg opiskeli 1930-luvun puolivälissä Kominternin Lenin-koulussa Moskovassa salanimellä *Joni Oder*.

Malmberg asettui Suomen kommunistisen puolueen puoluehajaannuksessa uudistajien puolelle varhaisessa vaiheessa.

Ennen puoluehajaannuksen julkiseksi tehnyttä 14. edustajakokousta Malmberg jätti pääsihteeri Ville Pessille eroanomuksen järjestösihteerin toimestaan sekä puolueen poliittisesta toimikunnasta, koska koki epäluottamusta ylintä johtoa kohtaan. Hän sai kuitenkin jäädä toimikuntaan yhdessä Hertta Kuusisen, Inkeri Lehtisen, Leo Suonpään ja Erkki Tuomisen kanssa. Malmberg toimi enemmistön vähemmistöpiireihin lähettämänä valtuutettuna Kymin piirissä. Malmbergin tehtävänä oli tehdä tunnetuksi puolueen virallista linjaa vähemmistön hallitsemassa piirissä.

Malmberg toimi Kustannusosakeyhtiö Yhteistyön sosiaalijohtajana 1966–1976.

Lähteet
-------

* Rentola, Kimmo: *Niin kylmää että polttaa: kommunistit, Kekkonen ja Kreml 1947–1958*. Helsinki: Otava, 1997. ISBN 951-1-14497-9.
* Seppinen, Jukka: *Neuvostotiedustelu Suomessa 1917-1991: strategia ja toiminta*. Helsinki: Ajatus, 2006. ISBN 951-20-6548-7.
* Suomen historia 8: Paasikiven ja Kekkosen aika, Weilin + Göös 1987

### Viitteet

1. ↑  Malmin hautausmaa, kortteli 83B, rivi 8, hauta 158
2. ↑  Joni Krekola: *Stalinismin lyhyt kurssi. Suomalaiset Moskovan Lenin-koulussa 1926–1938*, s. 428–430. Bibliotheca historica 103. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2006. ISBN 951-746-864-4.
3. ↑  Seppinen 2006, 278
4. ↑  Suomen historia 8, 193
5. ↑  (Toimituskunta): *Painavaa yhteistyötä. Kustannusosakeyhtiö Yhteistyö 1929–1979*, s. 110. Kustannusosakeyhtiö Yhteistyö, 1979. ISBN 951-99182-4-8.
Kondō Isami
**Kondō Isami** (9. marraskuuta 1834 – 17. toukokuuta 1868) oli japanilainen miekkamies ja Shinsengumi -turvallisuusjoukkojen komentaja 1860-luvulla.

Isamin alkueräinen nimi oli Katsugorō, ja hän oli maanviljelijän poika. Hän alkoi harjoitella taistelutaitoja jo nuorella iällä. Hänen kerrotaan myös olleen innokas kirjallisuuden harrastaja. Hänen suosikkeihinsa lukeutui muun muassa *Chūshingura*, 47 rōninin tarina. Katsugorō sai nuorena mainetta kukistettuaan kotitaloonsa tunkeutuneen ryövärijoukon. Tapaus kiinnitti Tennen Rishin-ryūn mestarin Kondō Shūsuken huomion, ja hän adoptoi Katsugorōn. Katsugorō otti aluksi nimekseen Shimazaki Katsuta, ja myöhemmin nimeksi tuli Shimazaki Isami Fujiwara Yoshitake.

Kondō Isamista tuli Tennen Rishin-ryūn mestari vuonna 1861. Ennen Shinsengumia Isami ei ollut koskaan ollut shōgunaatin palveluksessa, mutta hän oli vuonna 1862 ehdolla Kobushon sotilaskoulun opettajaksi. Vuonna 1863 Tokugawan shōgunaatti kutsui suuren joukon ronineita suojelemaan shōgunia tämän oleskellessa Kiotossa. Kondō Isami liittyi ystävänsä Hijikata Toshizōn kanssa tähän joukkoon, joka sai nimen Rōshigumi.

Rōshigumin komentaja Kiyokawa Hachirō paljasti sittemmin, että joukon todellinen tarkoitus oli toimia keisarikunnan suojelijoina. Rōshigumi siirtyi suojelemaan Edoa, mutta Kondō, Hijikata ja useat muut jäivät Kiotoon ja muodostivat Mibu Rōshigumin. Shōgunaatin käskystä Matsudaira Katamori otti Mibu Rōshigumin johtoonsa, ja siitä lähtien joukko toimi Kioton suojelijoina ja shōgunaatin suoran käskyvallan alaisina. Kinmon no Seihen -selkkauksessa 18.8.1862 tämä vartiojoukko sai nimen Shinsengumi. Vuonna 1867 Isami Kondōsta ja muista Shinsengumin jäsenistä tuli hatamotoja eli Tokugawan shōgunaatin virallisia vasalleja.

Boshin-sodassa Kondō Isami taisteli shōgunaatin joukoissa. Toba-Fushimin taistelun jälkeen tammikuussa 1868 hän palasi Edoon, ja hänet ylennettiin wakadoshiyorin arvoon. Hän taisteli keisarillisen hovin joukkoja vastaan, mutta hävisi sekä Kōshū-Katsunuman ja Nagareyaman taisteluissa. Antautumisen jälkeen Kondō Isami mestattiin Itabashissa 17. toukokuuta 1868. Syynä oli Sakamoto Ryōman murha, johon Kondō Isami ei kuitenkaan luultavasti ollut syyllistynyt.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Kondō Isami *Military Wiki - Fandom*. Viitattu 8.4.2023. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat
* Japani

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee oikeustieteen professoria. Mäkihyppääjä Juha Lappalaisesta on eri artikkeli.*
**Juha Antero Lappalainen** (s. 8. huhtikuuta 1947 Rantasalmi) on Helsingin yliopiston prosessi­oikeuden emeritusprofessori. Hän on varatuomari ja oikeustieteen tohtori. Hänestä tuli oikeustieteen kandidaatti vuonna 1971 ja lisensiaatti vuonna 1977, ja tohtoriksi hän väitteli Helsingin yliopistossa vuonna 1986. Hän oli korkeimman oikeuden esittelijä vuonna 1978, Suomen Asian­ajaja­liiton sihteeri vuosina 1987–1988, kurinpitolautakunnan ja Keskuskauppakamarin välityslautakunnan jäsen vuosina 1998–2001. Vuodesta 2000 lähtien hän on ollut Suomalaisen tiedeakatemian jäsen.

Lappalaisen tutkimuskohteena ovat olleet vahingonkorvaus- sekä rikos- ja prosessioikeus.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Kuka kukin on 2015*, s. 453.
2. ↑  Oikeustieteellinen tiedekunta (Internet Archive)
3. ↑  Ellonen, Leena (toim.): *Suomen professorit 1640–2007*, s. 368. Helsinki: Professoriliitto, 2008. ISBN 978-952-99281-1-8.
4. ↑  *Facta 2001*, Täydennysosa 1990, s. 337. WSOY 1990.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Maura** on naisen etunimi. Sen alkuperästä on useampi tulkinta. Englannissa se on Moiran ja Moyran vaihtoehtoinen kirjoitusasu tai Maureen-nimen munnos. Tällöin se kummassakin tapauksessa olisi peräisin Mary-nimestä. Suomessa Maura on käsitetty karjalaiseksi muunnokseksi venäläisestä nimestä Mavra tai Mavr, joka on johdettu kreikkalaisesta miehen nimestä Mauros, joka mahdollisesti tarkoittaa mustaa. Maura voi olla myös tummaihoista tarkoittavan Maurus-miehennimen naispuolinen vastine. Mauralla on nimipäivä Suomen ortodoksisessa kalenterissa 3. toukokuuta. Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan Maura-nimisiä henkilöistä on Suomessa ollut vuoden 2019 loppuun mennessä noin 140. Mayura tarkoittaa sanskritissa riikinkukkoa ja Vologdan alueella sijaitsee sen niminen vuori.

Tunnettuja Mauroja
------------------

* Maura Healy (s. 1971), yhdysvaltalainen poliitikko ja Massachusettsin kuvernööri
* Maura Paajanen (s. 2000), suomalainen salibandyn pelaaja
* Maura Tierney (s. 1965), yhdysvaltalainen näyttelijä
* Maura Viceconte (1967–2019), italialainen kestävyysjuoksija
* Maura Visser (s. 1955), alankomaalainen käsipalloilija.

Lähteet
-------

1. ↑  Anne Saarikalle, Johanna Suomalainen: *Suomalaiset etunimet Aadasta Yrjöön*, s. 256. Gummerus, 2007. ISBN 978-951-2-07143-2.
2. ↑  Nimipalvelu Digi- ja väestötietovirasto. Viitattu 8.4.2022.