recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Hardeep Singh Nijjar** (1977 Bhar Singh Pura, Punjab – 18. kesäkuuta 2023) oli Kanadassa asunut sikhiseparatisti. 

Nijjar tuki Khalistan-liikettä, joka ajaa sikheille omaa itsenäistä kotimaata nimeltä Khalistan. Intia lisäsi hänet terroristien listalle heinäkuussa 2020.

Nijjar saapui Kanadaan vuonna 1997 väärennetyllä passilla ja valenimellä Ravi Sharma. Hän haki turvapaikkaa, mutta hakemus hylättiin seuraavana vuonna hänen kerrottuaan taustastaan poikkeavia kertomuksia ja esiteltyään huonolla englannilla kirjoitettua intialaista lääkärinlausuntoa kidutushaavoistaan. Kanadan kansalaisuuden Nijjar sai 25. toukokuuta 2007. Hän työskenteli putkimiehenä uudessa kotimaassaan. Hän oli naimisissa, suhteesta syntyi kaksi poikaa. Arkitöidensä ohella Nijjar oli aktivisti, joka teki yhteistyötä yhdysvaltalaisen Sikhs for Justice -järjestön kanssa. Hän toimi Surreyssa Guru Nanak Sikh Gurdwara -temppelin puheenjohtajana vuodesta 2018.

Nijjar ammuttiin autoonsa temppelinsä parkkipaikalla 18. kesäkuuta 2023. Ampumisesta epäillään kahta tuntemattomaksi jäänyttä miestä, jotka olivat peittäneet kasvonsa ja pakenivat autolla. Myöhemmin kanadalaiset viranomaiset kertoivat kolmannesta epäillystä. Murhasta ei ole pidätetty ketään.

Kanadan pääministeri Justin Trudeau syytti syyskuussa 2023 Intian hallituksen agentteja murhasta. Tapaus johti maiden keskinäisten suhteiden viilenemiseen ja diplomaattiseen kriisiin. Intia kiisti osallisuutensa tapahtumiin, ja molemmat maat karkottivat toistensa diplomaatteja murhan seurauksena.

Lähteet
-------

1. 1 2  Hardeep Singh Nijjar, the B.C. plumber whose murder became the catalyst in a geopolitical crisis *The Globe and Mail*.  23.9.2023. Viitattu 28.10.2023. (englanniksi)
2. ↑  David Ljunggren, Steve Scherer, David Ljunggren: Canada says it suspects India involved in Sikh leader murder *Reuters*.  19.9.2023. Viitattu 23.10.2023. (englanniksi)
3. ↑  Kanishka Singh, Kanishka Singh: What is known about the murder of Sikh separatist leader in Canada? *Reuters*.  19.9.2023. Viitattu 28.10.2023. (englanniksi)
4. ↑  David Ljunggren, Steve Scherer, David Ljunggren: Canada says it suspects India involved in Sikh leader murder *Reuters*.  19.9.2023. Viitattu 23.10.2023. (englanniksi)
5. ↑  Rupam Jain, Shivam Patel: What is the Khalistan movement and why is it fuelling India-Canada rift? *Reuters*.  19.9.2023. Viitattu 23.10.2023. (englanniksi)
6. ↑  Taussi, Sari: Salamurha hyydyttää Intian ja Kanadan suhdetta – selvitimme kuka oli sikhiseparatisti, jonka murha johti kansainväliseen kriisiin *Yle*.  23.9.2023. Viitattu 28.10.2023.
Diego Causero
**Diego Causero** (s. 13. tammikuuta 1940 Moimacco) on italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa, joka on luonut uran kirkon diplomaattisissa tehtävissä. Hänet vihki papiksi Udinen arkkihiippakuntaan Giuseppe Zaffonato 7. huhtikuuta 1963. Hänet nimitettiin Metan titulaariarkkipiispaksi ja apostoliseksi nuntiukseksi Tšadiin 15. joulukuuta 1992. Vuonna 1993 hänet nimitettiin lisäksi apostoliseksi nuntiukseksi Keski-Afrikan tasavaltaan ja Kongon tasavaltaan, ja piispaksi konsekroinnin suoritti 6. tammikuuta 1993 paavi Johannes Paavali II, jota avustivat Giovanni Battista Re ja Justin Francis Rigali.

Causero erosi vuonna 1995 nuntiuksen tehtävistä Kongoon ja vuonna 1999 Keski-Afrikkaan. 31. maaliskuuta 1999 hänet nimitettiin apostoliseksi nuntiukseksi Syyriaan ja 24. helmikuuta 2001 lisäksi Gradumin titulaariarkkipiispaksi. 10. tammikuuta 2004 Causero sai nimityksen apostoliseksi nuntiukseksi Tšekkiin ja 28. toukokuuta 2011 Sveitsiin ja Liechtensteiniin.

Lähteet
-------

1. 1 2  Archbishop Diego Causero *Bishops*. Catholic-Hierarchy.org. Viitattu 5.7.2012. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Italia
* Tšekki

 |

 |
Sarina Röhr-Steiner ja hänen veljensä Marko Röhr vuonna 1991.
**Sarina Röhr-Steiner** (s. 11. tammikuuta 1960 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Hän on näytellyt baarimikkoa *Hyvissä herroissa* vuosina 1990–1991, Annaa sarjassa *Ilman kavaluutta* sekä esiintynyt useissa elokuvissa, kuten *Vääpeli Körmy ja marsalkan sauva*.

Röhr on avioliitossa italialaisen näyttelijän, kirjailijan ja ohjaajan Pietro Steinerin kanssa. He asuvat Barcelonassa.

Filmografia
-----------

* *Ammatin aakkoset*, 1982
* *Puistatuksia*, 1984
* *Viimeiset rotannahat*, 1985 sikeäuninen nainen
* *Harmagedon*, 1986, Tarja
* *Palkinto*, 1988
* *Vääpeli Körmy ja marsalkan sauva*, 1990 Harriet, lentoemäntä kutsuilla
* *Lentsu*, 1990 kirjastonhoitaja
* *Condom*, 1990, nainen
* *Tomas*, 1996, Pipa, isän naisystävä
* *Ilman kavaluutta*, 1996, Anna

Lähteet
-------

1. ↑  Elonet
2. ↑  Sarina Röhr Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
3. ↑  Suomen Madridin-instituutti


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* VIAF

 |

 |
**Seppo Heikkinen** on Yleisradion pitkäaikainen historiaohjelmien toimittaja. Hän on tehnyt yli sata jaksoa Ylen historiapodcasteihin. Hänen toimittamiaan sarjoja ovat mm. *Viikingit – ryöväreitä, kauppiaita ja tutkimusmatkailijoita*, *Suomen muinaiset kuninkaat*, *Yhteiskunnan unohtamat*, *Yleisistä naisista seksityöntekijöihin*, *Matka keskiajan Suomeen*, *Suomi talvisodassa* ja *Suomi jatkosodassa*. 

Hän toimittanut myös historia-aiheisia artikkeleita Ylen verkkosivuille. 

Seppo Heikkinen jäi eläkkeelle Yleisradiosta syksyllä 2023. 

Heikkinen on koulutukseltaan valtiotieteen ja kauppatieteiden maisteri ja on työskennellyt myös vuosina 1998–2000 omassa yrityksessään Tuotantoyhtiö Damascoksessa ja vuosina 1990–1993 Unescon palveluksessa Chilessä. 

Heikkinen on kirjoittanut kaksi Tammen julkaisemaa romaania: *Myyty Maa* 2007 ja *Mansikkakarnevaalit* (2011) .

Aiheesta muualla
----------------

* *Viikingit – ryöväreitä, kauppiaita ja tutkimusmatkailijoita*. Podcast. Yle Areena.
* *Suomen muinaiset kuninkaat*. Podcast. Yle Areena.
* *Yhteiskunnan unohtamat*. Podcast. Yle Areena.
* *Yleisistä naisista seksityöntekijöihin*. Podcast. Yle Areena.
* *Matka keskiajan Suomeen*. Podcast. Yle Areena.
* *Suomi talvisodassa*. Podcast. Yle Areena.
* *Suomi jatkosodassa*. Podcast. Yle Areena.
* historia-aiheisia artikkeleita. Podcast. Yle Areena.
**Kansainvälisen talviurheiluviikon 1940 jääkiekkoturnaus** järjestettiin 1.–4. helmikuuta 1940 Garmisch-Partenkirchenissä Saksassa.

Talviolympialaiset 1940 oli määrä järjestää vuoden 1936 tapaan Garmisch-Partenkirchenissä. Toisen maailmansodan puhkeaminen esti kuitenkin olympialaisten järjestämisen kokonaan. Saksassa järjestettiin kuitenkin Kansainvälinen talviurheiluviikko, jossa myös jääkiekkoilu oli ohjelmassa. Jääkiekkoturnauksen ottelut pelattiin 1.–4. helmikuuta. Sodan johdosta osanottajajoukko oli hyvin rajallinen, joten virallista Euroopan-mestaruuskilpailujen arvoa kisoille ei ole voitu antaa.

Karsintaryhmä A
---------------

| Joukkue | O | V | T | H | Maalit | P | HUN | GER | YUG |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **Unkari** | 2 | 2 | 0 | 0 | 13–2 | 4 |  | 3–2 | 10–0 |
| **Saksa** | 2 | 1 | 0 | 1 | 11–3 | 2 |  |  | 9–0 |
| **Jugoslavia**  | 2 | 0 | 0 | 2 | 0–19 | 0 |  |  |  |

Karsintaryhmä B
---------------

| Joukkue | O | V | T | H | Maalit | P | BPM | ITA | SVK |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  **Böömi-Määri** | 2 | 2 | 0 | 0 | 17–0 | 4 |  | 5–0 | 12–0 |
| **Italia** | 2 | 1 | 0 | 1 | 3–6 | 2 |  |  | 3–1 |
| **Slovakia** | 2 | 0 | 0 | 2 | 1–15 | 0 |  |  |  |

Loppuottelu
-----------

|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 4. helmikuuta 1940 | Garmisch-Partenkirchen |  **Böömi-Määri** | – |  Unkari |  | 6–0 (3–0, 1–0, 2–0) |

Lähteet
-------

* 

Jääkiekon Euroopan-mestaruuskilpailut

* 1910
* 1911
* 1912
* 1913
* 1914
* 1921
* 1922
* 1923
* 1924
* 1925
* 1926
* 1927
* 1929
* 1932

* Epäviralliset 1940
* Epäviralliset 1941
**Efrat** on Israelin siirtokunta Palestiinan Länsirannalla lähellä Jerusalemia. Sen asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 10 088. Efrat sijaitsee Gush Etzionin siirtokunta-alueella Jerusalemin eteläpuolella.

Auringonnousu Efratissa.

Historia
--------

Efrat perustettiin vuonna 1983. Siirtokunnan perustamisen taustalla vaikutti israelilainen ja yhdysvaltalainen ryhmä. Jälkimmäistä johti aiemmin New Yorkissa toiminut rabbi Shlomo Riskin, josta tuli Efratin rabbi. Toisin kuin useimmilla muilla siirtokunnilla, Efratin uudet asukkaat pääsivät muuttamaan suoraan valmiisiin asuntoihin eikä väliaikaista majoitusta tarvittu.

Israelin siirtokuntia on usein väitetty laittomiksi, koska Geneven neljännen sopimuksen 49. artiklan 6. pykälän mukaan "valtaajavalta ei saa valtaamalleen alueelle karkottaa tai siirtää osaa omasta siviiliväestöstään." Israel kiistää väitteen, koska se ei ole tehnyt sopimuksen mainitsemia karkotuksia tai siirtoja.

Väestö
------

Efratin asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 10 088. Vuonna 2002 vastaava lukema oli 6 810. Efratin asukkaat ovat pääasiassa uskonnollisia sionisteja ja ortodoksijuutalaisia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Fred Skolnik ja Michael Berenbaum: *Encyclopaedia Judaica Volume 15 Nat-Per*, s. 216. Thomson Gale, 2007. ISBN 978-0-02-865928-2. (englanniksi)
2. ↑  Martin Asser: Obstacles to Middle East peace: Borders and settlements *BBC News*. BBC. Viitattu 27.2.2020. (englanniksi)
3. ↑  Genèven sopimus siviilihenkilöiden suojelemisesta sodan aikana 12 päivältä elokuuta 1949. *Finlex*. Viitattu 5.3.2023.
4. ↑  Israeli Settlements and International Law  30.11.2015. Ministry of Foreign Affairs (Israel). Viitattu 31.10.2023.
5. ↑  List of localities, in Alphabetical order (pdf) Central Bureau of Statistics. Viitattu 21.2.2020. (englanniksi)
6. ↑  Erica Danielle Chernofsky: Guns 'n' roses *The Jerusalem Post*. Viitattu 22.2.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Efrat** Wikimedia Commonsissa
**Juha-Matti Savolainen** (s. 26. toukokuuta 1991) on suomalainen futsalmaalivahti. Seuratasolla Savolainen edustaa Futsal-Liigassa pelaavaa Kampuksen Dynamoa. Savolainen on myös edustanut ammattilaisena Kroatian pääsarjassa pelaavaa MNK Crnicaa, johon hän siirtyi kaudeksi 2019–2020 Kampuksen Dynamosta. Savolainen voitti Futsal-Liigan mestaruuden ensimmäistä kertaa urallaan keväällä 2018 Kampuksen Dynamon riveissä. Lisäksi hän on voittanut liigaurallaan myös kaksi hopeaa ja pronssin. 

Savolainen kuuluu myös Suomen futsalmaajoukkueeseen. Hän pelasi *Saliharrien* paidassa vuoden 2014 Nordic Futsal Cupissa, jonka Suomi voitti. Savolainen kuului myös joulukuussa 2014 Nordic Stars -joukkueeseen, joka kohtasi ystävyysottelussa MNK Dinamo Futsalin Kroatiassa. Nordic Stars voitti pelin 6–4. Savolainen jakaa KaDyssa torjuntavastuuta Niila-Ville Laitisen kanssa, mutta on maajoukkueen ykkösmaalivahti. 

Savolainen toimi Suomen ykköstorjujana kauden 2020-21 historiallisissa EM-karsinnoissa, joiden kautta Suomi sai ensimmäisen futsalin arvokisapaikkansa. 

Savolainen on 184 senttimetriä pitkä ja painaa 80 kiloa.

Savolainen torjuntatehtävissä Espanjaa vastaa 2.4.2018.

Lähteet
-------

1. ↑  Kymppipaikka.fi: Futsal: KaDylle maajoukkuetason maalivahti *www.kymppipaikka.fi*. Viitattu 20.11.2018.
2. ↑  Palloliitto *palloliitto.fi*.  Arkistoitu 9.1.2015.
Yoshida vuonna 2022.
**Shuhei Yoshida** on japanilainen liikemies, joka on toiminut videopelien tuottajana ja kehittäjänä. Hän on toiminut Sony Interactive Entertainmentin (SIE) johdossa vuosina 2008-2019. Hän on saanut työstään tunnustuksena Bafta Fellowship -tunnustuksen.

Yoshida aloitti työskentelyn Sonylle huhtikuussa 1986, ja liittyi Ken Kutaragin ryhmään helmikuussa 1993 alkuperäisen PlayStationin kehitykseen. Hän on toiminut tuottajana useille tunnetuille peleille.

Yoshida on usein mukana pelin elinkaaren aikana alusta lähtien: ajatuksesta prototyyppiin ja julkaisuun asti. Hän on myös puhunut vaikeudesta ja kalleudeusta kehittää pelejä ja kertonut, että monet pelit perutaan jotta kehittäjä ei jää jumiin kun idea ei toimi. Monet ideat epäonnistuvat ja yhtiö tekee paljon testausta ja prototyyppejä. Yoshidan mukaan Thatgamecompanyn vuoden 2012 peli *Journey* vaikutti eniten hänen uraansa ja on yksi hänen suosikeistaan. Mark Cernyn mukaan Yoshida vaikutti siihen, että hän sai pääsyn PlayStationin kehityspakettiin työskennellessään Crystal Dynamicsille vaikka se oli vastoin silloisia sääntöjä. Myöhemmin Yoshida oli vaikuttamassa, että Cerny otettiin mukaan PlayStation 4:n kehitykseen.

Lähteet
-------

1. 1 2  The Fellowship: Shuhei Yoshida *issuu.com*. Viitattu 29.9.2023. (englanniksi)
2. 1 2 3  Keza MacDonald: The face of PlayStation: Shuhei Yoshida on the joy and future of video games *theguardian.com*.  24.4.2023. Viitattu 29.9.2023. (englanniksi)
3. ↑  Shuhei Yoshida, BAFTA Fellowship *bafta.org*. Viitattu 29.9.2023. (englanniksi)
4. ↑  Zack Zwiezen: Former PlayStation Boss Says They 'Cancel So Many Games' *kotaku.com*.  25.4.2023. Viitattu 29.9.2023. (englanniksi)
5. ↑  James Batchelor: Shuhei Yoshida on his BAFTA, breaking the rules, and opening PlayStation to more indies *gamesindustry.biz*.  30.3.2023. Viitattu 29.9.2023. (englanniksi)
6. ↑  Giuseppe Nelva: PS4 and Mark Cerny: "All Part of Shuhei Yoshida’s Master Plan" Who is the Real Father of the PS4?  29.6.2013.  Arkistoitu. Viitattu 29.9.2023. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Profiili MobyGamesissä (englanniksi)
Akademiska Damkören Lyran 2019.
**Akademiska Damkören Lyran** (Lyran) on Helsingin yliopiston naiskuoro, joka on perustettu vuonna 1946. Kuorossa on noin 60 laulajaa, joista suurin osa on pääkaupunkiseudun korkeakoulujen opiskelijoita. Vuodesta 2009 Lyrania on johtanut Jutta Seppinen, ja häntä seuraa vuonna 2023 Riku Laurikka.

Lyranin toimintaan kuuluu niin omat konsertit kuin yhteistyöt eri muusikoiden, kuorojen ja orkestereiden kanssa. Jutta Seppisen alaisuudessa konserteista on tullut konseptimaisempia, vahvasti tiettyyn teemaan sidottuja kokonaisuuksia, joissa voi kuulla niin argentiinalaista tangoa kuin pohjoismaista minimalismia. Perinteiset Akademiska Sångföreningenin kanssa pidettävät joulukonsertit keräävät vuosittain noin 2000 kuulijaa. Lyran matkustaa säännöllisesti, ja on konsertoinnut muun muassa Belgiassa, Argentiinassa, Irlannissa, Yhdysvalloissa ja Australiassa.

Diskografia
-----------

* Lyran 25 år (1971)
* Som ett eko (1978)
* Maid in Finland (1986)
* Bosse på lyran, (1991)
* Bulgarisk skärgårdsvals (1993)
* Julstämning (1999) (yhdessä Akademiska Sångföreningenin kanssa)
* Lust (2001) (valittiin vuoden kuorolevyksi Suomen Kuoronjohtajayhdistyksen ja Sulasolin toimesta)
* I himmelen (2004)
* Pärlor (2006)
* Triumf (2007)
* Julen vi minns (2011) (yhdessä Akademiska Sångföreningenin kanssa)
* Låt mig vara den jag är (2016)
* Hennes röst (2019)

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑  Han blir Lyrans nya ledare.  *Hufvudstadsbladet*, 2.6.2022, s. 21. Artikkelin verkkoversio.
3. ↑  Lyran-rf.com *lyran-rf.com*.  Arkistoitu 7.1.2016. Viitattu 3.8.2015.
4. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Kotisivu
* Akademiska Damkören Lyranin esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
* Akademiska Damkören Lyran hakuteoksessa *Uppslagsverket Finland* (2012). (ruotsiksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Alexandros Makriyannis** on Northeastern Universityn kemian laitoksen professori. Hän valmistui vuonna 1960 kemian kandidaatiksi Cairon yliopistosta, vuonna 1967 lääketieteellisen kemian filosofian tohtoriksi Kansasin yliopistosta ja vuonna 1967–1969 Kalifornian yliopiston tutkijatohtoriksi.

Hänen tutkijaryhmänsä loi monia uusia synteettisiä kannabinoideja. He ovat tehneet merkittävää työtä ihmisen kannabinoidijärjestelmän toiminnan kuvaamisessa CB1 ja CB2-reseptorien, entsyymejen ja siirtimien osalta, sekä merkittävästi myötävaikuttaneet lääkekannabiksen, steroidien ja syöpälääkkeiden kehitystyössä.

Lista AM-sarjan kemikaaleista
-----------------------------

AM-087, AM-251, AM-279, AM-281, AM-356, AM-374, AM-381, AM-404, AM-411, AM-630, AM-661, AM-678, AM-679, AM-694, AM-735, AM-855, AM-881, AM-883, AM-905, AM-906, AM-919, AM-926, AM-938, AM-1116, AM-1172, AM-1220, AM-1221, AM-1235, AM-1220, AM-1221, AM-1235, AM-1241, AM-1248, AM-1710, AM-1714, AM-2201, AM-2212, AM-2213, AM-2232, AM-2233, AM-2389, AM-3102, AM-4030, AM-4054, AM-4054, AM-4113 ja AM-6545, joista osa on radiokemikaaleja joita käytetään kuvantamisessa.

Lähteet
-------

* Northeastern University: Alexandros Makriyannis

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Israel
* Yhdysvallat
* Australia

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* ORCID

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Seppo Kaleva Myllylä** (s. 9. elokuuta 1958 Orivesi) on suomalainen judon EM-mitalisti.

Myllylä sai pronssia alle 20-vuotiaiden EM-kilpailujen 71 kg:n sarjassa Miskolcissa 1978. Moskovan olympialaisissa 1980 hän sijoittui samassa painoluokassa jaetulle 12. sijalle. Vuonna 1982 hän voitti 78 kg:n sarjan Saksan avoimissa mestaruuskilpailuissa Sindelfingenissä ja sijoittui viidenneksi Rostockin EM-kilpailuissa.

Myllylä voitti 1983 Budapestin kansainvälisen turmauksen 78 kg:n sarjan. Runsaat kaksi kuukautta myöhemmin hän sai samassa painoluokassa hopeaa Pariisin EM-kilpailuissa. Loppuottelussa hän hävisi niukasti kokan arvoisella suorituksella Britannian Neil Adamsille. Los Angelesin olympialaisissa 1984 hän sijoittui 78-kiloisissa jaetulle 14. tilalle.

Myllylä edusti seuratasolla tamperelaista Fusegia. Hän voitti Suomen-mestaruuden 70 kg:n sarjassa 1976, 71-kiloisissa 1977 ja 1979 sekä 78 kg:n painoluokassa 1981–1984, yhteensä seitsemän kertaa.

Lähteet
-------

* Marttila, Jouko: *Joustavan tien kulkijat – Puoli vuosisataa suomalaista judoa*. Suomen Judoliitto ry, 2008. ISBN 978-952-92-4641-0.

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Seppo Myllylä *sports-reference.com*.  Arkistoitu 3.9.2011. Viitattu 28.8.2010. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Seppo Myllyla *judoinside.com*. Viitattu 4.10.2014. (englanniksi)
3. ↑  Marttila 2008, s. 75
4. ↑  Marttila 2008, s. 125–132
**Alotus** on vuonna 2003 ilmestynyt Circlen kymmenes studioalbumi. Se äänitettiin jo kesällä 2001, ennen yhtyeen edellistä albumia *Sunrise*. Saksassa tehdyllä levyllä on mukana Circlen vanha kokoonpano, vahvistettuna laulaja-kosketinsoittaja Mika Rätöllä, joka myöhemmin liittyi myös yhtyeen vakinaiseksi jäseneksi. Albumin on tuottanut saksalaisen Faust-yhtyeen johtohahmo Hans Joachim Irmler, jonka levymerkillä se myös ilmestyi. *Alotus* sisältää perinteisten rockyhtyeen musisoinnin sijaan suurimmaksi osaksi kollaasimaista soittoa, jonka lopputuloksessa albumin tuottajana, äänittäjänä ja miksaajana toimineella Irmlerillä on huomattava osuus.

Muusikot
--------

* Mika Rättö – laulu, kosketinsoittimet
* Teemu Elo – kitara
* Jyrki Laiho – kitara
* Jussi Lehtisalo – basso
* Janne Peltomäki – rummut

Kappaleet
---------

1. *Työläisten laulu* – 11.45
2. *Alotus* – 11.26
3. *Northern Sky* – 2.37
4. *Lopetus* – 11.10
5. *Potto* – 10.11

Lähteet
-------

* Circle: Alotus Finnmusic.

### Viitteet

1. ↑  CIRCLE: Alotus (Klangbad)  1/2003. Soundi. Viitattu 15.2.2015.
**Liinu Lehto** (s. 1969) on viestintä- ja markkinointijohtaja Digi- ja väestötietovirastossa, joka aloitti toimintansa vuoden 2020 alussa. Aiemmin hän toimi kuusi vuotta viestintäjohtajana valtiovarainministeriössä. Hänet valittiin tehtävään syksyllä 2013 seitsemäksi vuodeksi. Lehto toimi nimityshetkellä Suojelupoliisin viestintäpäällikkönä. Hänet nimitettiin Suojelupoliisin ensimmäiseksi viestintäpäälliköksi 15.3.2008.

Vuosina 2006–2008 Lehto toimi Rautaruukki Oyj:n sijoittajasuhdepäällikkönä ja vuosina 2000–2006 Wulff-Yhtiöt Oyj viestintä- ja IR-johtajana. Lehto on toiminut viestinnän ammattilaiset ProCom ry:n hallituksen jäsenenä 2013–2014 ja varapuheenjohtaja 2014–2015. Vuodesta 2008 Lehto ollut mukana Helsingin Yliopiston organisaatioviestinnän työelämäprofessuurien ohjausryhmässä.

Koulutukseltaan Lehto on kauppatieteiden maisteri. Hän on valmistunut Åbo Akademista.

Artikkeleita:
-------------

* Ulkokehältä strategiseksi kumppaniksi – valtioneuvoston viestinnän kehittäminen
* Strategisuus rakentaa viestintäkulttuurin – pikavoittoja ei ole
* ProCom, Podcast jakso 14: "Jouduin hakemaan paikkani viestintäjohtajana viidakkoveitsi kädessä" Vieraana valtiovarainministeriön viestintäjohtaja Liinu Lehto
* Supon viestinnän tarina: Vaiteliaasta virastosta harkitsevaiseen avoimuuteen. Strategisen viestinnän salat -kirja. Toim. Jari Rantapelkonen, Maanpuolustuskorkeakoulu, 2014. Sivut 66–77.

Lähteet
-------

1. ↑  Liinu Lehto nimitetty Digi- ja väestötietoviraston viestintäjohtajaksi | Digi- ja väestötietovirasto *www.sttinfo.fi*. Viitattu 26.5.2020.
2. ↑
3. ↑  Suojelupoliisin päällikköpaikat on täytetty *ts.fi*.  1.2.2008. Viitattu 8.2.2019.
**Calvary Chapel** on evankelinen kristillisten kirkkojen yhteenliittymä, johon kuuluu maailmanlaajuisesti yli 1500 seurakuntaa. Calvary Chapel ei ole kristillinen kirkkokunta vaan samanmielisten itsenäisten kirkkojen muodostama uskonliike.

Oppi
----

Calvary Chapel asemoi itsensä opillisesti fundamentalismin ja helluntaiherätyksen väliin. Yksittäiset seurakunnat eivät käytä uskontunnustusta, mutta uskovat Jeesukseen Jumalan poikana. Uskovainen, joka tunnustaa syntinsä ja ottaa Jeesuksen henkilökohtaiseksi vapahtajakseen pääsee taivaaseen, Kristuksen hylkäävät joutuvat helvettiin. Papit opettavat Raamattua selittämällä sitä säe säkeeltä. Seurakunnissa on käytössä upotuskaste ja ehtoollinen.

Historia
--------

Ensimmäinen Calvary Chapel -seurakunta syntyi 25 hengen raamattupiiristä Kalifornian Costa Mesassa vuonna 1965. Foursquare Church Denominationin silloinen pastori Chuck Smith aloitti pitämään hengellisiä tilaisuuksia hipeille, lainelautailijoille ja huumeongelmaisille ja seuraajien määrä kasvoi nopeasti. Seurakunnan suosio kasvoi nopeasti 1960-lopulla kun siitä tuli yksi Jeesus-liikkeen ("Jesus Movement") ympärille liittyvistä yhteisöistä.

Calvary Chapel -seurakunnat noudattavat niin sanottua "Mooses-mallia", jossa seurakunnan kirkkoherralle on annettu suuri valta kirkon asioiden hoidossa. Seurakunnassa on vanhainneuvosto, joka päättää kirkon omaisuudesta ja liiketoiminnasta, mutta se ei anna määräyksiä kirkkoherralle. Sen lisäksi monissa seurakunnissa on erillinen hengellisten asioiden vanhainneuvosto, joka auttaa seurakunnan pappeja hengellisissä asioissa. Isoimmissa seurakunnissa on apulaispappeja ja diakoneja, mutta kirkkoherra (*senior pastor*) on aina johtaja.

Calvary Chapel Suomessa
-----------------------

Suomeen Calvary Chapel saapui keväällä 2005. Seurakunnilla on toimintaa Turussa ja Helsingissä. Calvary Chapel on rekisteröitynyt Suomessa uskonnolliseksi yhdyskunnaksi vuonna 2018.

Lähteet
-------

1. ↑  History of Calvary Chapel Calvary Chapel Association. Viitattu 22.8.2012.
2. 1 2 3 4  Jack Zavada: Calvary Chapel Faith Movement Overview of the Calvary Chapel Movement *christianity.about.com*. About.com.  Arkistoitu 18.11.2012. Viitattu 22.8.2012.
3. 1 2  Calvary Chapel *Uskonnot Suomessa*. Uskonnot Suomessa -hanke.  Arkistoitu 31.3.2016. Viitattu 22.8.2012.

Aiheesta muualla
----------------

* Calvary Chapelin kotisivut
* www.ccsuomi.fi
**Hengellinen kasvu** viittaa yksilölliseen prosessiin, jossa ihminen kehittyy hengellisessä tai uskonnollisessa elämässään. Näihin prosesseihin voi kuulua hengellisiä harjoituksia kuten meditaatio, rukoilu, pyhien kirjoitusten lukeminen ja yhteys toisiin uskoviin. Hengellinen kasvu voi olla uskonnollisuuden yhdistämistä omaan elämään epämuodollisella ja joustavalla tavalla, mutta se voidaan nähdä myös uskonnosta irralliseksi itsensä kehittämiseksi.

Hengellisestä kasvusta ei ole olemassa yhtä ratkaisevaa määritelmää, koska kukin uskovainen lähestyy käsitettä omasta näkökulmastaan. Kristillisessä kontekstissa hengellinen kasvu ymmärretään samaksi käsitteeksi kuin pyhitys.

Hengellinen kasvu voi toteutua itsenäisesti, mutta se on mahdollista myös hengellisen ohjaajan tai gurun ohjauksessa.

Hengellisen kasvun tukeminen on yksi Partioliikkeen toimintamuodoista.

Lähteet
-------

1. ↑  How To Achieve Spiritual Growth Through Meditation - Imagery Connection - *Imagery Connection*.  9.3.2016. Viitattu 19.4.2020. (englanniksi)
2. ↑  Vantaan Vapaaseurakunta *web.archive.org*.  21.8.2007.  Arkistoitu 21.8.2007. Viitattu 19.4.2020.
3. 1 2  Horisontti | Mihin henkinen kasvu tähtää? *areena.yle.fi*. Viitattu 19.4.2020.
4. ↑  Nuotta: Erittäin hyvä ellei täydellinen, mutta... *Nuotta.com*.  21.12.2011. Viitattu 19.4.2020.
5. ↑  Partio / Suomeksi / Aikuiset / Partiokasvatus / Partion toimintamuodot / Henkinen ja hengellinen kasvu *web.archive.org*.  11.10.2011.  Arkistoitu 11.10.2011. Viitattu 19.4.2020.
**Huittipenkoja** (*Psophodes olivaceus*) eli aiemmalta nimeltään **piiskatimali** on Australiassa tavattava laulupenkojien heimoon kuuluva varpuslintu.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Kooltaan huittipenkoja on noin 26–30 cm. Huittipenkojan selkä, siivet ja pitkä pyrstö ovat väriltään oliivinvihreät. Pää ja kaula ovat mustat ja pään sivuilla on suurikokoiset valkeat laikut. Päälaella on musta töyhtö. Vatsa on linnulla musta. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään.Nuoret linnut ovat väriltään aikuisia vaaleampia. Harvinaisempi mustakurkkupenkoja (*Psophodes nigrogularis*) muistuttaa huittipenkojaa, mutta on pienikokoisempi ja töyhtö on väriltään oliivinvihreä.

Levinneisyys ja elinympäristö
-----------------------------

Huittipenkojaa tavataan Itä-Australian rannikolla pohjoisesta Queenslandista Victorian osavaltioon. Lajin elinympäristöä ovat kosteat sademetsät eukalyptusmetsät ja pensaikot lähellä vesialueita. Usein laji piisleskelee tiheän kasvillisuuden suojissa.

Elintavat
---------

Huittipenkojien laulu on helposti tunnistettava. Koiraan kutsu on pitkä piiskansivallusta muistuttava ääni, johon naaras vastaa. Huittipenkojan pesimäkausi sijoittuu heinäkuusta joulukuulle. Pesimökaudella samalla parilla voi olla kaksi pesuetta. Kuppimainen pesä rakennetaan puuhun risuista kaarnan paloista ja heinistä. Naaras munii kahdesta kolmeen munaa, joita vai se hautoo. Koiras osallistuu poikasten ruokintaa. Haudonta kestää noin 18 päivää ja poikaset poistuvat pesästään vajaan kahden viikon kuluttua kuoriutumisestaan. ¨

Huittipenkojan ravinto koostuu pääasiassa hyönteisistä ja muista selkärangattomista, joita se etsii maasta. Linnut ruokailevat yksin, pareitain tai pienissä ryhmissä.

Lähteet
-------

1. ↑  BirdLife International: *Psophodes olivaceus* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.2*.  2012. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 25.1.2014. (englanniksi)
2. ↑  Maailman lintujen suomenkieliset nimet BirdLife Suomi. Viitattu 21.11.2023.
3. 1 2 3 4  Eastern Whipbird *Birds in Backyards*. Australian museum. Viitattu 18.5.2009. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q898027
* Wikispecies: Psophodes olivaceus
* AFD: Psophodes\_(Psophodes)\_olivaceus
* Avibase: 79107CE605306299
* BirdLife: 22705327
* BirdLife-Australia: eastern-whipbird
* BOW: easwhi1
* eBird: easwhi1
* Fossilworks: 373405
* GBIF: 2495057
* iNaturalist: 117077
* IRMNG: 10660101
* ITIS: 562553
* IUCN: 22705327
* NCBI: 461246
* Xeno-canto: Psophodes-olivaceus

 |

 |
**Kansainvälinen olympia-akatemia** (engl. *International Olympic Academy, IOA*; kreik. Διεθνής Ολυμπιακή Ακαδημία, *Diethnós Olympiakí Akadimía, ΔΟΑ*) on Kansainvälisen olympiakomitean suojeluksessa ja Kreikan olympiakomitean alaisuudessa toimiva urheiluakatemia. Se ilmoittaa tavoitteekseen muun muassa olympia-aatteen opettamisen, tutkimisen ja edistämisen sekä yhteistoiminnan kansallisten olympia-akatemioiden kanssa.

Akatemia toimii Kreikassa lähellä Archaía Olympían ja Archaía Písan kyliä, vain kilometrin päässä antiikin aikaisten Olympian kisojen kotipaikasta Olympian lehdosta. Akatemian tiloihin kuuluu majoitus- ja opetustiloja, konferenssikeskus, kirjasto, ulkoilma-teatteri sekä urheilupaikkoja.

Akatemia sai alkunsa nykyaikaisten olympialaisten isän Pierre de Coubertinin vierailtua Olympiassa vuonna 1927. Tuolloin esille nousi olympia-aatteeseen liittyvän akateemisen keskuksen perustaminen. Kansainvälinen olympiakomitea teki päätöksen akatemian perustamisesta vuonna 1949. Akatemia aloitti toimintansa pienimuotoisena vuonna 1961. Ensimmäinen kokoontuminen oli tuolloin vasta esiin kaivetulla Olympian stadionilla.

Lähteet
-------

1. ↑  Mission International Olympic Academy.  Arkistoitu 20.2.2017. Viitattu 29.2.2016, päivitetty 14.9.2021.
2. ↑  The Premises International Olympic Academy.  Arkistoitu 20.2.2017. Viitattu 29.2.2016, päivitetty 14.9.2021.
3. ↑  History of the IOA International Olympic Academy.  Arkistoitu 20.2.2017. Viitattu 29.2.2016, päivitetty 14.9.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* International Olympic Academy (englanniksi) (ranskaksi) (kreikaksi)
**DiEM25** (**Democracy in Europe Movement 2025**) on helmikuussa 2016 aloittanut yleiseurooppalainen kansalaisliike, jonka perustajana toimi Kreikan entinen valtiovarainministeri Giánis Varoufákis. Sen tarkoituksena on Euroopan unionin demokratisoiminen vuoteen 2025 mennessä. Varoufákisin mukaan liikkeen toiminta on tarkoitettu kaikille demokratian tilasta huolestuneille, anarkisteista aina liberaaliporvareihin saakka.

DiEM25 on ilmoittanut haluavansa muuttaa EU:n instituutioiden toiminnan läpinäkyvämmäksi kokousten videotaltiointien ja verkossa julkaistavien pöytäkirjojen muodossa. Lisäksi liikkeen tavoitteena on kutsua koolle kansalaisten perustuslakikokous sekä toteuttaa sen päättämät demokratiauudistukset vuoteen 2025 mennessä. Tarkoituksena on myös muun muassa saada aikaan rekisteri lobbareista sekä heidän edustamistaan tahoista ja EU-päättäjien kanssa käydyistä tapaamisista. DiEM25 on vaatinut uutta, 2008 alkaneen talouskriisin jälkeistä työpaikkoja lisäävää, ympäristön kestävän kehityksen huomioivaa *eurooppalaista New Dealia*.

Liikkeen poliittiset tavoitteet julkaistiin helmikuun ensimmäisenä viikonloppuna manifestin muodossa ja varsinaisesti DiEM25 esiteltiin tiedotusvälineille 9. helmikuuta 2016 Berliinin Volksbühne-teatterissa. Varoufákisin lisäksi tilaisuudessa pitivät puheenvuoroja muun muassa slovenialainen filosofi ja kulttuurikriitikko Slavoj Žižek, muusikko Brian Eno, Barcelonan pormestari Ada Colau sekä WikiLeaks-sivuston perustaja Julian Assange, joka puhui videolähetyksen kautta Ecuadorin Lontoon suurlähetystöstä. DiEM25 on tehnyt yhteistyötä Bernie Sandersin The Sanders Instituten kanssa.

Kreikassa liike toimii Mera25-puolueena, joka nousi Kreikan parlamenttiin vuoden 2019 vaaleissa.

Kansalaisliikkeen neuvonantajapaneeliin kuuluvat muiden muassa Naomi Klein ja Slavoj Zizek.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Gianis Varoufakis käynnisti kansanliikkeensä Berliinissä  9.2.2016. Kansan Uutiset. Viitattu 12.2.2016.
2. ↑  Manifesto DiEM25. Viitattu 12.2.2016.
3. ↑   DiEM25 unveils its European New Deal, an Economic Agenda for European Recovery  2017. diem25.org.
4. ↑  Varoufakisin kansanliike keräsi tunnettuja nimiä  10.2.2016. Kansan Uutiset. Viitattu 12.2.2016.
5. ↑  Yanis Varoufakis launches pan-European leftwing movement DiEM25  10.2.2016. The Guradian. Viitattu 12.2.2016.
6. ↑  DiEM25 teams up with The Sanders Institute to launch the Progressive International  30.11.2018. DiEM25.
7. ↑  Onali, Alma & Väliaho, Tuomo & Perttu, Jukka: Valta vaihtuu Kreikassa: selvän voiton saanut keskustaoikeistolainen Uusi demokratia sai enemmistön parlamentin paikoista *Helsingin Sanomat*.  7.7.2019. Viitattu 2.9.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* DiEM25:n kotisivut (englanniksi)
**Paride Taban** (1936 – 1. marraskuuta 2023 Nairobi, Kenia) oli eteläsudanilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 24. toukokuuta 1964 ja nimitettiin Juban arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Tadamatan titulaaripiispaksi 28. tammikuuta 1980. Piispaksi vihkiminen seurasi 4. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi paavi Johannes Paavali II, jota avustivat Agnelo Rossi ja Joseph-Albert Malula.

Taban sai 2. heinäkuuta 1983 nimityksen Toritin piispaksi, jona hän toimi, kunnes erosi 7. helmikuuta 2004.

Lähteet
-------

1. ↑  Pioneer Catholic Bishop of South Sudan’s Torit Diocese Dies on All Saints Day at 87 *Association for Catholic Information in Africa*.  1.11.2023. Viitattu 1.11.2023. (englanniksi)
2. 1 2  Catholic-Hierarchy.org: Bishop Paride Taban


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Luri** (*Lorius lory*) eli aiemmalta nimeltään **aitoluri** on lurien sukuun kuuluva kirkasvärinen kaija.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Lurin pituus on noin 31 cm ja paino 200–260 g. Sen höyhenpuvun yleisväri on punainen. Päälaki, otsa ja niska ovat mustat, etuselkä ja pyrstön kärkiosa tummansiniset ja siivet päältä pronssinvihreät, alapuolelta keltaiset. Nokka on kellanoranssi, iiris keltainen tai oranssi ja koivet tummanharmaat. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Nuoren linnun nokka on ruskehtava ja iiris ruskea sekä siipien alapinta sinertävä.

Esiintyminen
------------

Luri elää Uudella-Guinealla ja sen lähisaarilla. Se puuttuu pääsaaren sisäosista. Lajin elinympäristön laajuus on 50 000–100 000 neliökilometriä. Lajista tunnetaan 7 alalajia, joiden väritys vaihtelee jonkin verran. Lajin populaation koko on yli 100 000 yksilöä. Luria pidetään myös vankeudessa lemmikkilintuna.

Elinympäristö
-------------

Lurit asuvat alavien maiden metsissä ja vuorten alarinteillä, etenkin palmumetsiköissä. Ne esiintyvät yleensä pienissä parvissa tai pareittain. Laji on melko arka.

Lisääntyminen
-------------

Pesintä ajoittuu touko-heinäkuulle. Pesintä tunnetaan vain vankeudessa elävien lintujen osalta. Naaras munii kaksi munaa. Muna on kooltaan 27 × 22 mm. Haudonta kestää noin 24 päivää ja vain naaras hautoo. Koiras voi yöpyä samassa pesässä. Poikaset jättävät pesän noin kahden kuukauden ikäisinä.

Ravinto
-------

Lurit syövät siitepölyä, mettä, kukkia, hyönteisiä ja muita pieniä niveljalkaisia, hedelmiä ja mahdollisesti siemeniä.

Lähteet
-------

* Forshaw, Joseph M. & Cooper, William T. 1977: Parrots of the World. – T.F.H. Publications, Inc. New Jersey. ISBN 0-87666-959-3

### Viitteet

1. ↑  BirdLife International: *Lorius lory* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.2*.  2012. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 30.4.2014. (englanniksi)
2. ↑  World Parrot Trust


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q569758
* Wikispecies: Lorius lory
* ADW: Lorius\_lory
* Avibase: 451B7837EBC7167B
* BioLib: 22280
* BirdLife: 22684594
* BOLD: 71641
* CoL: 3W7GG
* BOW: blclor1
* eBird: blclor1
* GBIF: 2479418
* iNaturalist: 18950
* IRMNG: 11181553
* ITIS: 177444
* IUCN: 22684594
* NCBI: 274062
* Species+: 3486
* Xeno-canto: Lorius-lory

 |

 |
**Etelänkylälepinkäinen** (*Lanius collaris*) eli aiemmalta nimeltään **kylälepinkäinen** on lepinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu.

Levinneisyys
------------

Etelänkylälepinkäistä tavataan suuressa osassa Saharan eteläpuolista Afrikkaa. Siitä tunnetaan 7 alalajia, joita tavataan eri alueilla. Etelänkylälepinkäisen kokonaispopulaatiota ei tiedetä, mutta sen on kuvattu olevan yleinen, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

Elinympäristö
-------------

Etelänkylälepinkäinen elää monenlaisissa ympäristöissä, mutta suosii avoimia alueita, kuten savanneja, avoimia metsiä ja ruohoalueita.

Lisääntyminen
-------------

Etelänkylälepinkäinen on yksiavioinen. Naaras hoitaa pesän rakentamisen pääasiassa yksin. Se rakentaa kuppimaisen pesän pääasiassa kasvinosista pensaaseen tai pieneen puuhun. Rakentaminen kestää 2–5 päivää. Naaras munii yleensä 3–4 munaa, joita se hautoo pääasiassa yksin 12–16 päivää. Pääasiassa naaras ruokkii poikasia ensimmäisen viikon ajan, jonka jälkeen koiras vähitellen ottaa enemmän vastuuta poikasista. Etelänkylälepinkäinen pesii yleensä 2–3 kertaa vuodessa.

Kylälepinkäinen on yksi pesäloisivan jakobiinikäen isäntälajeista.

Ravinto
-------

Etelänkylälepinkäinen käyttää ravinnokseen monenlaisia eläimiä, kuten selkärangattomia, lintuja ja niiden poikasia sekä pieniä nisäkkäitä. Yleensä se väijyy saalista istumalla paikallaan, josta se saaliin nähtyään syöksyy sen kimppuun. Etelänkylälepinkäinen varastoi osan saaliistaan piikkeihin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  BirdLife International: *Lanius collaris* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2022-2*.  2016. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 2.1.2023. (englanniksi)
2. ↑  Maailman lintujen suomenkieliset nimet BirdLife Suomi.  Arkistoitu 15.2.2018. Viitattu 27.2.2018.
3. ↑  Common Fiscal (Lanius collaris) *IBC*. Viitattu 4.6.2013. (englanniksi)
4. 1 2 3 4  Lanius collaris (Common fiscal, Fiscal shrike) *biodiversityexplorer.org*.  Arkistoitu 9.8.2012. Viitattu 4.6.2013. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q1083497
* Wikispecies: Lanius collaris
* ADW: Lanius\_collaris
* Avibase: 66977B6C0FB71BEE
* BirdLife: 22730635
* CoL: 3S7BH
* BOW: soufis1
* eBird: soufis1
* EPPO: LANICO
* Euring: 32870
* GBIF: 2492863
* iNaturalist: 204531
* IRMNG: 10948731
* ITIS: 560719
* IUCN: 22730635
* NCBI: 98117
* Xeno-canto: Lanius-collaris

 |

 |
Bidi-savukkeita.
**Bidi** (myös beedie) on intialainen savuke, jossa on tupakkaa *koromandelineebenpuun* lehteen käärittynä. Bidi on tunnetumpaa savuketta pienempi kooltaan, suljettu taitoksella toisesta päästään ja sidottu värillisellä langalla tai paperisuikaleella. Lehteen käärittyä savuketta tulee polttaa paperiin käärittyä kiihkeämmin, jotta se palaisi.

Edulliset bidit ovat pitkään olleet suosittuja Bangladeshissa, Pakistanissa, Afganistanissa, Sri Lankassa, Kambodžassa ja Intiassa, joissa tavallisiin savukkeisiin ei polttajilla ole varaa. Intiassa 800 miljardia bidiä palaa vuosittain. Bidituotanto lienee hyvin tehokas työllistäjä ainakin Intiassa, jossa niiden käärimisellä moni ansaitsee elantonsa.

Bidiä on myös arvosteltu sillä perusteella, että pakkauksen edullinen hinta (1,50–3,50 Yhdysvaltain dollaria) ja maustetut vaihtoehdot (kuten mansikka, suklaa ja mango) toimivat lapsia tehokkaasti houkuttelevina markkinointikeinoina.

Haitat
------

Intia on myynyt bidejä Yhdysvaltoihin ja osa amerikkalaisista nuorista käyttäjistä luulee bidejä virheellisesti tupakkaa terveellisemmäksi, koska bidit sisältävät vain 10–20 % tupakkaa. Bidi ei kuitenkaan ole tupakkaa terveellisempi vaihtoehto, sillä bidistä saa savukkeeseen verrattuna kolminkertaisesti nikotiinia ja hiilimonoksidia ja viisinkertaisesti tervaa. Bidin polttajien sydäntaudin ja syövän riski kasvaa ja raskaudet vaarantuvat.

70 % pakkauksista ei ole varoitustekstejä ja 40 % bideistä ei makseta veroja.

Katso myös
----------

* Tupakointi

Lähteet
-------

1. ↑  Bidi Use Among Urban Youth — Massachusetts, March-April, 1999 (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Journal of the National Cancer Institute, November 3, 1999, pp. 1806-1807.
3. ↑  Bidi Use Among Urban Youth — Massachusetts, March-April, 1999. Morbidity and Mortality Weekly Report September 17, 1999; 48(36):796–799.
**Japaninkaapusieppo** (*Cyanoptila cyanomelana*) eli aiemmalta nimeltään **sinikaapusieppo** on aasialainen sieppojen heimoon kuuluva varpuslintu. Lajin kuvaili ja nimesi Coenraad Jacob Temminck vuonna 1829.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Japaninkaapusiepon pituus on noin 18 cm eli se on selvästi kirjosieppoa suurempi. Koiras on yläpuolelta sininen, alapuolelta valkoinen ja sen rinta, kurkku ja naama ovat joko mustat. Naaras on ruskea ja sillä on valkoinen kurkku. Nuori lintu muistuttaa naarasta.

Laji jaettiin aikaisemmin kahteen alalajiin *C. c. cyanomelana* ja *C c. cumatilis*, jotka on sittemmin jaettu omiksi lajeiksiin japaninkaapusieppo ja sinikaapusieppo (*Cyanoptila cumatilis*).

Esiintyminen
------------

Laji elää Itä-Aasiassa: Kiinan itäosissa, Japanissa ja Taiwanilla. Japaninkaapusieppo on keskijapanilaisen Tochigin prefektuurin symbolieläin. Lajia ei ole luokiteltu uhanalaiseksi. Sinikaapusieppo on muuttolintu, joka muuttaa Isoille Sundasaarille ja Kaakkois-Aasiaan. Lajia ei ole tavattu Suomessa.

Elinympäristö
-------------

Japaninkaapusiepon elinympäristöä ovat erilaiset metsät, erityisesti vuoristossa noin 2 000 metrin korkeuteen saakka.

Lisääntyminen
-------------

Pesänsä Japaninkaapusiepot rakentavat sammalista, jäkälistä ja juurista. Se sijaitsee jossakin puoliavoimessa kolossa, esimerkiksi rakennuksen onkalossa, kallion ulokkeella, ojanpenkassa tai muulla ulokkeella, samaan tapaan kuin harmaasiepolla.

Ravinto
-------

Laji on hyönteissyöjä.

Lähteet
-------

* *Otavan lintutieto – Maailman linnut*. Päätoim. Christopher M. Perrins. Otava, 1992. ISBN 951-1-12001-8.
* Kuva (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. ↑  BirdLife International: *Cyanoptila cyanomelana* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2022-2*.  2017. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 7.1.2023. (englanniksi)
2. ↑  Maailman lintujen suomenkieliset nimet BirdLife Suomi. Viitattu 21.11.2023.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q73477
* Wikispecies: Cyanoptila cyanomelana
* ADW: Cyanoptila\_cyanomelana
* Avibase: B7679B3FBF987992
* BirdLife: 103758039
* BOLD: 111483
* CoL: 32NX9
* BOW: bawfly2
* eBird: bawfly2
* GBIF: 2492391
* iNaturalist: 13258
* IRMNG: 10594139
* ITIS: 559646
* IUCN: 103758039
* NCBI: 125286
* uBio: 4784
* Xeno-canto: Cyanoptila-cyanomelana

 |

 |
**Kiinan Sisämaanlähetys** eli Overseas Missionary Fellowship (China Inland Mission vuoteen 1964 asti) on Hudson Taylorin Lontoossa 25. kesäkuuta 1865 perustama evankelinen lähetysseura, jonka tarkoituksena on evankeliumin julistaminen Kiinassa ja muissa Aasian maissa. Seuran rahoitus oli vapaaehtoisten lahjoituksien varassa. Lähetyksen yleisjohtajana toimi Hudson Taylor. Lontoon päämajassa toimivat neuvosto ja sihteerit. Neuvosto hyväksyi lähetystyöhön pyrkivät kokelaat. Kiinassa lähetysseuran toimintaansa varten tarvitsemat rakennukset vuokrattiin tai ostettiin. Lähetystyöntekijöillä ei ollut oikeutta ostaa itselleen maata, eikä rakennuksia.

Hudson Taylor 1865
Vapaakirkollinen Suomen Vapaa Lähetys teki yhteistyötä Kiinan Sisämaanlähetyksen kanssa.

Katso myös
----------

* OMF: China Inland Mission Stories[vanhentunut linkki]

Lähteet
-------

* Hämelin, Eila ja Peltoniemi,Sisko; *Edelläkävijät - Vuosisata vapaakirkollista lähetystyötä*, Päivä, 1990, ISBN 9516224822

### Viitteet

1. ↑  Edelläkävijät , s. 41-44
2. ↑  Edelläkävijät , s. 45
**Keski-Afrikan keisari** (ransk. *Empereur de Centrafrique*) oli Keski-Afrikan keisarikunnan hallitsijan titteli vuosina 1976–1979. Keski-Afrikan presidentti Jean-Bédel Bokassa julisti itsensä keisari Bokassa I:ksi 4. joulukuuta 1976, ja piti kruunajaiset 4. joulukuuta 1977. Kruunajaisseremonia, jonka arvioitiin maksavan 20 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria (80 miljoonaa dollaria nykyrahassa). Vaikka Bokassa hallitsi nimellisesti perustuslaillisena hallitsijana, hän käytti absoluuttista valtaa. Bokassa otti vallan vuoden 1966 vallankaappauksessa.

Keisarin titteli oli virallisesti "Hänen keisarillinen korkeutensa [nimi] rauhan apostoli, Jeesus Kristuksen palvelija Keski-Afrikan keisarikunnan keisari ja marsalkka".

Bokassa yritti perustella toimiaan väittäen, että monarkian luominen auttaisi Keski-Afrikkaa "erottumaan" muualta mantereesta ja ansaitsemaan maailman kunnioituksen. Kruunajaisiin kului kolmanneksen maan vuosittaisesta budjetista ja koko Ranskan kehitysavusta sinä vuonna, mutta suurista kutsuista huolimatta ulkomaalaisia päämiehiä ei osallistunut tapahtumaan. Monet ajattelivat, että Bokassa oli suuruudenhullu, ja verrattiin hänen egotistista luonnetta naapurimaan diktaattorin, Ugandan presidentti Idi Aminiin.

Lähteet
-------

1. ↑  Jean-Bédel Bokassa | president of Central African Republic *Encyclopedia Britannica*. Viitattu 19.9.2021. (englanniksi)
2. ↑  Dear Tyrant *Granta*.  26.9.2002. Viitattu 8.10.2023. (englanniksi)
3. ↑  Lara Marlowe: The Central African Republic, where Emperor Bokassa ruled with violence and greed *The Irish Times*. Viitattu 19.9.2021. (englanniksi)
**Hävitys: Tapauskertomus** on kirjailija Iida Rauman kolmas romaani. Se julkaistiin vuonna 2022 ja voitti vuoden 2022 Finlandia-palkinnon.

Romaani on "kuvaus ihmisestä, joka kouluaikana melkein tuhottiin, kaupungista, joka on moneen kertaan tuhottu, ja planeetasta, jota tuhotaan juuri nyt".

Rauma on käsitellyt romaanissa omia kokemuksiaan peruskoulussa 1990-luvulla. Teoksen kirjoittamista varten kirjailija perehtyi lisäksi laajasti koulukiusaamisesta kertovaan tutkimukseen.

Rauma kuvaa kirjassa lapsiin kohdistuvaa rakenteellista sortoa ja väkivaltaa historian ja taiteen keinoin. Koulukiusaamisesta kirjailija valitsee puhua kouluväkivaltana. Rauman mukaan "mistään muusta väkivallan lajista ei puhuta samalla tavalla kuin lapsiin koulussa kohdistuvista teoista ja asenteista. Sellaiset edesottamukset on kouluympäristössä sallittuja, joista aikuisten maailmassa joutuu rikosoikeuteen."

Kirjassa hävitys ilmenee useassa eri muodossa. Romaanissa kuvataan lisäksi Turun kaupungin tuhoa sekä maailmanlaajuista ekokatastrofia. Rauman mukaan "se, että emme tee riittävästi ilmastokatastrofin estämiseksi, on aikamme suurin lapsivihan ilmaus".

Kirjaa voidaan tulkita myös queer-kirjallisuutena. Kertomuksessa esiintyy muun muassa seksuaalivähemmistöihin kuuluvia hahmoja. Näkyvyyskysymyksen lisäksi Rauma mieltää romaanissa queeriuden käsitteen itsessään aikuisuutta pakenevaksi: hänen mukaansa kirjan päähenkilön vaikeus omaksua ennaltamäärättyä, normatiivisen aikuisen roolia sisältää "pohjimmaisesti jotain queeria".

*Hävitys: Tapauskertomus* oli ehdolla Euroopan unionin kirjallisuuspalkinnon saajaksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Siltala: Iida Rauma - Hävitys *siltalapublishing.fi*. Viitattu 26.7.2022.
2. ↑  Kaunokirjallisuuden Finlandia-palkinnon voittanut Iida Rauma: "Lasten kokema väkivalta ei ole mikään pikkujuttu"
3. ↑  Siltalan kevät 2022 – Hävitystä ja murhia, fiktiivisiä ja todellisia *sttinfo.fi*. Viitattu 11.5.2022.
4. ↑  Kouluissa väkivallasta puhutaan kiusaamisena, kun aikuisten kohdalla se on rikos – taustalla lapsivihamielinen kulttuuri, sanoo kirjailija Iida Rauma *yle.fi*. Viitattu 11.5.2022.
5. ↑  Opettajakin osaa kiusata *is.fi*. Viitattu 11.5.2022.
6. ↑  Iida Rauman poikkeuksellista romaania lukee kuin oikeudenkäynnin todistusaineistoa *hs.fi*. Viitattu 11.5.2022.
7. ↑  Kirjailija joutui lapsuutensa "totaalilaitoksissa" ivatuksi, lyödyksi ja kuristetuksi – "Luokanopettajalla on hirveä valta", sanoo kokemuksistaan romaanin tehnyt Iida Rauma *hs.fi*. Viitattu 11.5.2022.
8. ↑  Vistilä, Miia: Kiusaaminen nojaa hierarkiaan. *Voima*, 04/2022, s. 42. Viitattu 11.5.2022
9. ↑  Mitä sateenkaarikirjallisuus edes on? ft. Iida Rauma (Hävitys) *youtube.com*. Viitattu 11.5.2022.
10. ↑  Iida Rauman Finlandia-palkittu Hävitys on ehdolla EU:n kirjallisuuspalkinnon saajaksi *Yle Uutiset*.  7.3.2023. Viitattu 7.3.2023.
**Episkopeío** (kreik. Επισκοπείο; transl. myös *Episkopío*) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Sýroksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Sýros-Ermoúpolin kuntaan, Sýroksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 500 (vuonna 2011).

Episkopeíon kylä sijaitsee Sýroksen saaren keskellä noin 4,5 kilometriä länteen saaren keskuksesta Ermoúpolin kaupungista. Se on osa Áno Sýroksen kyläyhdyskuntaa. Episkopeío on saanut piispaan viittaavan nimensä siitä, että se oli aiemmin saaren piispanistuimen paikka. Kylän tärkeimmät kirkot on omistettu profeetta Elialle (*Profítis Ilías*) ja Neitsyt Marialle (*Panagía*).

Aiemmin kylä kuului Áno Sýroksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Sýros-Ermoúpolin kunnan Áno Sýroksen kunnallisyksikköön.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT). Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. 1 2  Episkopeio *Terrabook*. Viitattu 4.9.2023.
3. 1 2  Episkopeio *Syros Island*. Viitattu 4.9.2023.