recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Tero Liete** (s. 29. huhtikuuta 1958 Raahe) on suomalainen musiikkitoimittaja ja radiojuontaja.

Liete aloitti oikeustieteen opinnot Helsingin yliopistossa 1978. Pari vuotta myöhemmin hän osallistui Jake Nymanin, Heimo Holopaisen ja Jukka Haarman järjestämään radion rocktietokilpailuun. Hyvän kilpailumenestyksen ansiosta hänelle tarjottiin mahdollisuutta toimittaa juuri aloittavaa musiikkiohjelmaa *Rockradio*, jonka suunnittelussa oli mukana myös Heikki "Hector" Harma, silloinen Yleisradion musiikkitoimittaja. Ensimmäinen *Rockradio*-ohjelma lähetettiin 2. kesäkuuta 1980. Samana kesänä Harma jäi virkavapaalle Yleisradiosta ja Liete sai aluksi tehtäväkseen toimia hänen sijaisenaan. Siitä lähtien Liete on ollut päätoiminen musiikkitoimittaja. Radiomafian toiminnassa hän oli mukana sen perustamisesta lähtien.

Tero Lieteen filosofiana on ollut mahdollisimman kokonaisvaltainen, laaja-alainen ja ennakkoluuloton musiikin eri alojen hallinta ja niiden esittely yleisölle. Nykyisin Liete tekee Radio Suomi -kanavalle muun muassa tietovisaa *Poppikoulu*, toivelevyohjelmaa *Kadonneen levyn metsästäjät* sekä ohjelmaa *Laiskanlinna*.

Lähteet
-------

1. ↑  Kuuluttajan vieras. Radio Suomen musiikkitoimittaja Tero Liete.
**Jani Rasimus** (s. 1976 Kalmar, Ruotsi) on suomalainen tanssija, tanssinopettaja, koreografi ja muusikko. Vuonna 2009 hän oli Suomen joukkueessa, joka sai kultaa latinalaistanssin maailmanmestaruuskisoissa.

Yhdessä Milla Virtasen kanssa hän on kolminkertainen suomenmestari vuosina 2001, 2002 ja 2003.

Rasimus lopetti kilpatanssin vuonna 2010 mutta jatkaa tanssinopettajana ja koreografina.

Rasimus on myös opettanut julkkiksia tanssimaan ohjelmassa *Tanssii tähtien kanssa*. Vuonna 2008 hän putosi Vappu Pimiän kanssa 5. pudotuksessa, vuonna 2009 Bettina Sågbomin kanssa 4. pudotuksessa, vuonna 2010 Nasima Razmyarin kanssa 6. pudotuksessa ja vuonna 2011 hän putosi kilpailusta Siiri Nordinin kanssa 4. pudotuksessa. Vuonna 2013 hänen oppilaanaan oli Raakel Lignell ja he voittivat kauden. Vuonna 2014 Rasimus opetti näyttelijä Anu Sinisaloa ja he sijoittuivat kisassa toiseksi. Rasimus on kertonut viihtyvänsä teatterinlavoilla tanssimassa ja tekee myös mielellään koreografioita teatteriproduktioihin.

Rasimus laulaa ja soittaa bassoa Year Gone -rockyhtyeessä.

Lähteet
-------

1. ↑  Ohtamaa, Minna: Tanssija Jani Rasimus viihtyy kesäkaupungissaan Valkeakoskella – Postikorttimaisemat ja riippusillat veivät sydämen *valkeakoskensanomat.fi*.  22.7.2018. Viitattu 4.9.2022.
2. 1 2  Jani Rasimus - Basisti tanssii tähtien kanssa  2012. Gloom. Viitattu 22.12.2013.
3. ↑  Tanssitähdille kultaa! Telvis. Viitattu 22.12.2013.
4. ↑  Jani Rasimus - Milla Virtanen *tulospalvelin.fi*.  Arkistoitu 24.12.2013. Viitattu 22.12.2013.
5. ↑  Telemark Team 40 v Oulun Telemark.  Arkistoitu 3.3.2007. Viitattu 22.12.2013.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Rasti-Vihti** on vuonna 1976 perustettu Vihdin alueella toimiva suunnistusseura. 

Seuran riveistä on tullut viisi suunnistuksen maailmanmestaria. Kari Sallinen voitti seuraa edustaessaan kolme aikuisten SM-kultaa vuosina 1982 ja 1983. Rasti-Vihti oli myös Jani Lakasen ensimmäinen seura. Rasti-Vihdillä, Hiidenkiertäjillä ja Karkki-Rastilla oli yhteinen edustusseura Delta 21 vuoden ajan vuoteen 2012. Nykyään seura keskittyy alkeis- ja kuntosuunnistukseen, karttojen tekemiseen ja kilpailujen järjestämiseen. Seura on järjestänyt suunnistuksen veteraanien SM-pitkän matkan vuonna 2014 ja pyöräsuunnistuksen SM-kilpailut vuonna 2019.

Lähteet
-------

1. 1 2  Valtonen, Vesa: Rasti-Vihti panostaa koululaisiin *Vihdin uutiset*.  26.10.2016. Viitattu 7.2.2020. [vanhentunut linkki]
2. ↑  Suunnistuksen SM-mitalistit 1980-1989 | *www.suunnistusliitto.fi*. Viitattu 7.2.2020.
3. ↑  Stubin, Teemu: Suomalaislegendan raju ratkaisu: Karkit, limsat ja jäätelöt jäivät - 10-vuotiaana! *www.iltalehti.fi*. Viitattu 7.2.2020.
4. ↑  Sallinen, Kari: Deltan viimeinen rasti etsitty *Vihdin Uutiset*. Viitattu 7.2.2020. [vanhentunut linkki]
5. ↑  Menneet kilpailut *Rasti-Vihti*. Viitattu 7.2.2020.

Aiheesta muualla
----------------

Seuran virallinen sivu
**Urho Aatto Sipponen** (10. joulukuuta 1915 Terijoki – 30. elokuuta 1991 Turku) oli suomalainen säveltäjä, kapellimestari ja kuoronjohtaja. Hän oli director musices ja vuodesta 1974 Suomen ensimmäinen musiikkineuvos.

Sipposen opettajiin kuuluivat Selim Palmgren ja Leo Funtek. Hänen aloitteestaan perustettiin Turun kansankonservatorio, jonka nimeksi vaihdettiin vuonna 1979 Varsinais-Suomen musiikkioppilaitos. Hän toimi itse oppilaitoksen rehtorina vuosina 1964–1986. Sipponen työskenteli kapellimestarina ja kuoronjohtajana esimerkiksi Suomen Nuoriso-orkesterissa. Hän perusti Varsinais-Suomen Säveltäjät ry:n ja toimi sen puheenjohtajana vuodesta 1963.

Sipponen sävelsi oopperat *Aslak Jauri* (1939), *Kurjat* (1943) ja *Hakkapeliitat* (1984). Hänen tuotantoonsa kuuluu myös yksitoista operettia, elokuvamusiikkia, neljätoista kantaattia ja orkesterimusiikkia, kuten kaksi pianokonserttoa sekä trumpetti- ja kantelekonsertot. Hän julkaisi kirjan *Musiikkikaskuja* (1963). Sipponen oli musiikkipedagogi Erkki Sipposen veli.

Lähteet
-------

1. ↑  Sipponen, Urho *kansalliskirjasto.finna.fi*. Viitattu 5.3.2024.
2. 1 2 3  Otavan Musiikkitieto A–Ö, uudistetun laitoksen 1. painos (1997), toim. Keijo Virtamo, s. 393


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
Pienemmät Wabar-kraatterit näkyvät aavikon pinnalla. Vasemmalla oleva kraatteri on halkaisijaltaan noin 11 metriä.
Wabarin meteoriitin leikkeen etsaus jossa näkyy Widmanstättenin kuvio.
**Wabarin kraatterit** eli Al-Hadidan kraatterit ovat melko pieniä meteoriittikraattereita Saudi-Arabian eteläosissa erittäin kuivan Rub al Khalin aavikon itäisessä keskiosassa. Hiekan peitosta on löydetty 116, 64 ja 11 metrin läpimittaiset kraatterit, jotka synnytti ilmakehässä Maahan monina paloina satanut rautameteoriitti. Wabarin kraattereita ei saa sekoittaa vulkaaniseen Wahban kraatteriin.

Wabarin meteoriittikraatterit löysi Ubarin hylättyä kaupunkia etsinyt tutkimusmatkailija St. John Philby vuonna 1932. Philby kirjoitti väärin Ubarin Wabariksi ja kraatterien löytöpaikka nimettiin Wabariksi. Oikea Ubarin kaupunki löytyi 400 km tästä paikasta etelään vuonna 1992. Philby toi mukanaan rautameteoriitin palasen. Philby löysi 116 m:n läpimittaisen kraatterin, ja siitä noin 1 km luoteeseen 64 m leveän kraatterin, jossa lienee kaksi päällekkäistä kraatteria. Pienin, halkaisijaltaan 11 metriä oleva kraatteri löydettiin vasta vuonna 1994.

Kraatterien reunat koostuvat breksiasta,. Suurimman kraatterin syvyydeksi arvioitiin 12 metriä sen löytyessä vuonna 1932, jonka jälkeen syvyys on arvioitu oikeasti pienemmäksi. Kraatterien synty on ajoitettu fissiojälkien perusteella ajalle 6400 ± 2600 v sitten, mutta arvio on todennäköisesti liian korkea.

Lähteet
-------

1. ↑  Moilanen, Jarmo: Meteoriitit *Somerikko.net*.  2007. Viitattu 3.8.2018.
2. ↑
3. ↑
4. 1 2 3 4 5  E. M. Shoemaker & J. C. Wynn: Geology of the Wabar Metorite Craters, Saudi Arabia (PDF) (englanniksi) Viitattu 20.9.2021.
5. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
6. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* US Geological Survey report (Arkistoitu – Internet Archive)
* The Day the Sands Caught Fire, from *Scientific American*, 1998
* Wabar
Länsilinkin sillan alikulku. Taustalla Clarion Hotel ja Supercellin pääkonttori Jätkäsaaressa.
Näkymä sillan päältä.
**Länsilinkki** on aukio, liikennealue ja silta Helsingin Kampin ja Länsisataman kaupunginosissa. Katuverkossa se on alueellinen kokoojakatu Hietalahdenrannan ja Mechelininkadun välissä samassa kohdassa, jossa Helsingin satamarata ristesi Mechelininkadun kanssa vuoteen 2009 asti. 
Sillan ja alikulun rakennustyöt alkoivat vuonna 2009, ja ajoneuvoliikenne sillalla alkoi kesällä 2010.

Hietalahdenrannan ja Mechelininkadun yhdistävän Länsilinkin sillan alla on jalankulkijoille tarkoitettu alikulku. Silta on ympäristötaideteos, jonka suunnitteli kuvanveistäjä Martti Aiha. Länsilinkki on myös jalankulun ja pyöräliikenteen solmukohta: se yhdistyy viereiseen Baanaan ja on nopea yhteys Jätkäsaaresta keskustaan ja Töölöön.

Länsilinkin kautta kulkee suuria liikennevirtoja, kuten kuorma-autoja Länsisatamasta Länsiväylälle. Kadulle sommiteltiin 2010-luvulla ruuhkia helpottavaa ramppirakennelmaa, mutta suunnitelmasta luovuttiin. Sataman raskaalle liikenteelle on sittemmin alettu suunnitella Länsiväylälle ulottuvaa Jätkäsaaren tunnelia.

Lähteet
-------

1. ↑  Jätkäsaari | Liikenneyhteydet kehittyvät  10.12.2012. Helsingin kaupunki. Viitattu 5.12.2022.
2. ↑  Alueelliset kokoojakadut *Helsingin karttapalvelu*. Viitattu 5.12.2022.
3. ↑  Hietanen, Rauno: Länsilinkin ramppisuunnitelmat herättävät arvostelua ja kehuja *Ruoholahden Sanomat*.  8.10.2019. Viitattu 5.12.2022.
4. ↑  Micklin, Thomas: Jätkäsaaren julkinen taide luo kulkijaa puhuttelevia kohtaamisia *Uutta Helsinkiä*.  10.8.2017. Heksingin kaupunki. Viitattu 5.12.2022.
5. ↑  Jompero, Sanna: Ruuhkia helpottava ramppi Jätkäsaareen haudattiin päätöksenteossa yksimielisesti – "Huomasimme, että eihän sitä lopulta kannattanut kukaan" *Helsingin Uutiset*.  17.1.2020. Viitattu 5.12.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Länsilinkki (Helsinki)** Wikimedia Commonsissa

* Ruoholahden alueen liikennejärjestelyitä parannetaan: Länsilinkin yleissuunnitelman vaihtoehdot (PDF)
**Suomen Telemarkkinointiliitto ry** (STML) on voittoa tavoittelematon yhdistys, joka toimittaa jäsenistönsä suoramarkkinointikieltoja Suomessa suoramarkkinointia harjoittaville yrityksille ja valvoo kieltojen noudattamista. 

Suomen Telemarkkinointiliitto ry on kehittänyt älypuhelimiin ladattavan Kilpi-sovelluksen, joka estää ei-toivotut yhteydenotot. Kilpi tunnistaa huijauspuhelut, tekstiviestit ja sähköpostit jo etukäteen. Sovellus perustuu dataan, jota yhdistys kerää myös käyttäjiensä avulla. Kilpi käyttää toiminnassaan myös tekoälyä.

Kilven voi ladata Google Play- ja App Store -sovelluskaupoista. Keväällä 2023 lanseeratun Kilpi-sovelluksen kehitystyö alkoi muutama vuosi sitten. Sovellusta on ladattu maaliskuuhun 2024 mennessä yli 40 000 kertaa.

Suomen Telemarkkinointiliitto ry:n perustaja Arto Isokoski työskenteli Nokiassa 1995-2000 tuotekehitystehtävissä. Tämän jälkeen Kiinan markkinoihin erikoistunut Isokoski on toiminut useissa kansainvälisissä yrityksissä, kuten perustamassaan TLD Registry Limited Oy:ssä.

STML myös tiedottaa laajasti havaituista huijauksista ja lieveilmiöistä niin mediaa kuin myös jakaa tietoa omissa kanavissaan.

Lähteet
=======

* Telemarkkinointikielto.fi:n teettämä tutkimus: Digihuijaukset piinaavat suomalaisia - petosyritykset voivat aiheuttaa mielenterveysongelmia *sttinfo.fi*. 6.9.2023
* Sovelluksen kehittäjä Arto Isokoski *kaleva.fi.* 19.9.2023

Aiheesta muualla
----------------

* Suomalainen sovellus estää ei-toivotut puhelut, mutta haluaa pääsyn ostohistoriaasi – mistä on kysymys?, *is.fi.* 16.12.2023
* Asiantuntija varoittaa yhä uskottavammista tekoälyn luomista huijauksista *mtvuutiset.fi.* 11.9.2023
* Estä haitalliset puhelut ja viestit *tivi.fi.* 9.12.2023
* Suuri huijausaalto piinaa Viroa – asiantuntija: On vain ajan kysymys, milloin sama tapahtuu Suomessa *HS.fi.* 24.11.2023
* Joka viides pelkää puhelinmyyntiä – petosyritykset voivat aiheuttaa mielenterveysongelmia *Markkinointiuutiset.* 6.9.2023
* Alibi varoittaa: Black Friday on huijareiden tilipäivä! *Alibi.* 20.11.2023
* Suomen Telemarkkinointiliiton kotisivut
* Tätä tekstiviestin lähettäjää et erota aidosta *is.fi.* 1.3.2024
* Näiden brändien nimissä suomalaisia yritetään huijata – katso TOP 5 *Markkinointiuutiset*. 14.2.2024
* Naistenpäivä lähestyy – ja huijarit myös! *hymy.fi.* 9.3.2024
* Jos et näe eroa kirjainten А ja A välillä, voit olla helppo kohde *iltalehti.fi*. 5.3.2024
HTTP 451 -virheilmoitus yhdysvaltalaisella verkkosivulla, joka ei Euroopassa ole GDPR:n voimaantulon jälkeen nähtävissä.
**HTTP 451** (**Unavailable For Legal Reasons**, suom. *Lakisyistä ei saatavilla*) on HTTP-protokollan virhekoodi, jota käytetään tilanteissa, joissa käyttäjä pyrkii laittomalle, esimerkiksi valtion sensuroimalle sivulle. Luku 451 on viittaus Ray Bradburyn dystopiaromaaniin *Fahrenheit 451*, jossa kirjat ovat kiellettyjä. Se on kuvaavampi versio virhekoodista HTTP 403 (kielletty). Se hyväksyttiin käyttöön joulukuussa 2015.

Koodi saattaa näkyä esimerkiksi sivuilla, joiden on todettu olevan uhka kansalliselle turvallisuudelle sekä sivuilla, jotka rikkovat tekijänoikeuksia, yksityisyydensuojaa tai mitä tahansa muuta lakia tai oikeuden määräystä.

GDPR:n tultua voimaan osa Euroopan unionin ulkopuolella sijaitsevista verkkosivuista on alkanut käyttää HTTP 451 -virhekoodia sen sijaan, että yrittäisivät noudattaa uusia säädöksiä. Sisällön sijaan alueelta tuleville pyynnöille annetaan vain HTTP 451 -sivu.

Lähteet
-------

1. ↑  Flood, Alison: Call for Ray Bradbury to be honoured with internet error message  22.6.2012. The Guardian. Viitattu 29.9.2015. (englanniksi)
2. ↑  Ducklin, Paul: HTTP error code 451: "Unavailable For Legal Reasons"  19.8.2013. Naked Security. Viitattu 29.9.2015. (englanniksi)
3. ↑  Lui, Spandas: HTTP 451 Error Code For Internet Censorship Approved  22.12.2015. Gizmodo. Viitattu 24.9.2018. (englanniksi)
4. ↑  Burgess, Matt: The tyranny of GDPR popups and the websites failing to adapt  29.8.2018. Wired. Viitattu 16.8.2019. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Worstall, Tim: Yes, We Should Have the 451 HTTP Status Code  16.6.2012. Forbes.  (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:HTTP 451
**Rubí** oli Espanjan laivaston vuonna 1731 palvelukseen otettu kaksikantinen 66-tykkinen linjalaiva.

Valmistus
---------

Alus tilattiin Pasajesista. Se otettiin palvelukseen 31. heinäkuuta 1731.

Palvelus
--------

Alus lähti tammikuussa 1730 Cornejon seitsemän linjalaivan laivueessa Santanderista. Alus saapui marraskuussa laivueen mukana Ferroliin, mistä se lähti 20. huhtikuuta 1731 edelleen laivueeseen liitettynä Barcelonaan päällikkönään Diego de Landa. Barcelonassa laivue liitettiin Marqués de Marin laivastoon. Lokakuussa se suojasi laivaston mukana joukkojenkuljetussaattueen Livornoon. Alus saapui 30. marraskuuta Cádiziin. Se siirrettiin 18. toukokuuta 1732 huollettavaksi La Carracaan.

Kesäkuussa 1732 alus lähti Cádizista Cornejon laivastossa Oranin sotaretkelle. Se suojasi elokuussa Cádizista *Infanten*, *Gallo Indianon*, fregatti *Pingue Pópulon* kanssa 17 rahtialuksen saattueen Veracruziin päällikkönään Rodrigo de Torres. Saattueeseen kuului vielä linjalaiva *Lanfranco*, joka oli varustettu kaapparikirjalla. Saattue oli 14. syyskuuta Puerto Ricossa, mistä se jatkoi 20. syyskuuta Veracruziin. Saattue saapui 24. lokakuuta Veracruziin. Alus suojasi 25. toukokuuta 1733 Veracruzista *Infanten* ja *Gallo Indianon* kanssa 16 rahtialuksen saattueen Havannaan, jonne saavuttiin 24. kesäkuuta. Alus suojasi 13. heinäkuuta Havannasta *Infanten*, *Áfrican* ja *Gallo Indianon* kanssa 19 jalometalleja ja -kiviä kuljettaneen rahtialuksen saattueen Cádiziin. Alus upposi 15. tammikuuta myrskyssä Bahaman kanavassa 80 mailia etelään Florida Keysistä.

Lähteet
-------

* Winfield, Rif; Tredrea, John; Garcia-Torralba Pérez, Enrique & Blasco Felip, Manuel: *Spanish Warships in the Age of Sail 1700-1860: Design, Construction, Career and Fates*. Seaforth Publishing, 2023. ISBN 978-1-5267-9078-1. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3  Winfield et al 2023 s. 179


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä:***Castilla*** | **Espanjan laivaston linjalaivat** | Seuraaja:***Guipúzcoa*** |
Anna Rimpelä stand-up-keikalla Espoon Cafe Zoceriassa.
**Anna-Karen Yvonne Rimpelä** (s. 1978) on suomalainen näyttelijä, stand up -koomikko ja kirjailija. Rimpelä on näytellyt televisiossa muun muassa Ismo-komediasarjassa (Ismon Vilma-vaimoa) ja draamasarja Kotikadussa, Yle Areenan Pirjo-sarjassa sekä teattereissa ympäri Suomen. Hänet on nähty useana vuonna rikostutkija Tiina Rajalan roolissa saippuasarjassa Salatut elämät. Rimpelä on esiintynyt myös Noin viikon uutisissa, Saturday Night Live -sarjassa sekä tv-mainoksissa. Rimpelä on vieraillut myös tv-sarjoissa Syke ja Konttori.

Rimpelä voitti yhdessä Jani Halmeen kanssa *Hengaillaan*-tietovisan ensimmäisen tuotantokauden.

Rimpelä on opiskellut esittävää taidetta Svenska yrkeshögskolanissa Vaasassa ja toiminut ilmaisutaidon opettajana Espoon työväenopistossa. Rimpelä on All Female Panel -koomikkokollektiivin perustajajäsen ja Pitääkö olla huolissaan -tv-sarjan käsikirjoittaja 4. kaudesta saakka.*selvennä*

Vuonna 2018 ilmestyi Rimpelän esikoisromaani *Pitkään meni ihan hyvin* (Otava). Rimpelän toinen romaani *Tilanne päällä, Aino Ritari!* (Otava) ilmestyi vuonna 2020. Hän on opiskellut kirjoittamista Kriittisessä korkeakoulussa ja Jyväskylän yliopiston avoimessa yliopistossa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Anna Rimpelä *Tampereen freelance-näyttelijät ry*. Viitattu 17.8.2022.
2. ↑  Yrttiaho, Tuomo: Maailman hauskin mies Ismo Leikola teki tv-sarjan Ismo Leikolasta *HS.fi*.  6.9.2016. Viitattu 17.8.2022.
3. ↑  Ensimmäinen Hengaillaan mestaruus ratkaistiin näillä vihjeillä! *yle.fi*. Viitattu 21.3.2023.
4. ↑  Anna Rimpelä Otava. Viitattu 17.8.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Anna Rimpelän verkkosivut
* Anna Rimpelä Näyttelijäliitto.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Yle

 |

 |
P. O. Korhosen entinen tehdasrakennus, Ola Laiho 1984.
**P. O. Korhonen Oy** oli Raision Haunisissa toiminut huonekalutehdas, joka tunnettiin muun muassa Kari Asikaisen ja Timo Saarnion suunnittelemien, taivutetusta ja muotoon puristetusta puusta valmistettujen kalusteiden valmistajana. Martelan ja Artekin yhdessä omistaman yrityksen toiminta lopetettiin kannattamattomana 2014. Yritys haettiin konkurssiin, jossa päävelkojia olivat omistajayritykset.

Yrityksen perusti 1950-luvulla Huonekalutehdas Korhonen Oy:n tekninen johtaja Pekka Korhonen vaimonsa Ruthin kanssa huonekaluliikkeeksi. Aluksi yritys myi pääasiassa Alvar Aallon suunnittelemia kalusteita. Vähitellen yritys ryhtyi myös valmistamaan huonekaluja tehtaassaan Ruskolla. Vuonna 1979 P. O. Korhonen sai Huonekalutehdas Korhoselta valmistettavakseen Kari Asikaisen vuonna 1969 markkinoille tuodun Kari-istuinkalustesarjan, joka oli suuri myyntimenestys ja täytti pitkään tehtaan koko tuotantokapasiteetin. 1980-luvulla yrityksen osti julkiskalustevalmistaja Martela, ja vuonna 2011 toiseksi omistajaksi tuli Artek 49 prosentin osuudella.

P. O. Korhosen erikoisalaa oli puupuristaminen, jolla esimerkiksi tuolien istuinosat voidaan puristaa hyvin monenlaisiin muotoihin. Yritys on toimittanut tuoleja muun muassa Ruotsin valtiopäivätaloon. Julkiskalustaminen olikin yrityksen pääliiketoimintaa. Kari Asikainen suunnitteli P. O. Korhoselle Kari-sarjan lisäksi tuolimallit *Schelectro* (1987), *Carbonara* (1989), *Pajazzo* (1992), *Maia* (1993), *Salus* (2000) ja *Pario*.

Vuonna 1984 Raision Tuotekadulle valmistui Ola Laihon suunnittelema uusi tehdasrakennus, jonka arkkitehtuuri sai myönteistä huomiota. Rakennuksessa on 2010-luvun keskivaiheilta asti toiminut Riverco-konsernin veneliike Venemaailma.

Lähteet
-------

1. 1 2  Konkurssi edessä: P.O Korhonen lopettaa Raisiossa (Arkistoitu – Internet Archive), Rannikkoseutu 4.2.2014, viitattu 12.5.2015.
2. 1 2  Enkvist, Liisa: Artek osti myös Littoisten Korhosen huonekalutehtaan (Arkistoitu – Internet Archive), Turun Sanomat 1.2.2014, viitattu 12.5.2015.
3. ↑  Kari-tuoli (Arkistoitu – Internet Archive), Muotoilun menestystarinoita -verkkonäyttely], FIDA-muotoiluarkisto. Viitattu 13.5.2015.
4. ↑  Mäkikalli, Jaana: P O Korhonen ui vastavirtaan (Arkistoitu – Internet Archive), Kauppakamariasiaa, Turun kauppakamarin jäsentiedote 17.10.2011. Viitattu 12.5.2015.
5. ↑  Huonekalut P O Korhonen Oy:lle, Kari Asikaisen verkkosivusto. Viitattu 13.5.2015.
6. ↑  Grönros, Jarmo; Lehtonen, Helena; Sorsavirta, Seija; Tuomi, Olavi; Tuominen, Lasse: *Ympäristömme Raisio*, s. 114. Kirjayhtymä, 1996. ISBN 9512641461.
7. ↑  Wilén, Kari: Uudet toimitilat vilkastuttavat kauppaa.  *Finnboat News*, nro 2/2015, s. 12.  Finnboat. Artikkelin verkkoversio (PDF). Viitattu 6.9.2018.  (Arkistoitu – Internet Archive)
**Myrskyöitä** (*Remorques*) on Jean Grémillonin ohjaama ranskalainen draamaelokuva vuodelta 1941. Jacques Prévertin yhdessä ohjaajan kanssa käsikirjoittama tarina perustuu Roger Vercelin romaaniin ja kertoo meripelastusmiesten maailmasta. Kolmiodraaman pääosissa näyttelevät Jean Gabin, Madeleine Renaud ja Michèle Morgan.

Elokuvaa ei ole nähty Suomen teattereissa, mutta se on esitetty televisiossa 1974.

Juoni
-----

*Cyclone*-nimisen hinaajan miehistön jäsen on menossa naimisiin, ja paikalla on myös laivan kapteeni André Laurent (Gabin) ja hänen puolisonsa Yvonne (Renaud). Hääpaikalle tullaan kertomaan rahtilaivan olevan merihädässä, jolloin hinaajan miehistö lähtee häistä pelastustöihin. Lopulta laiva saadaan pelastetuksi. Laivan miehistön joukossa on salaperäinen nainen Catherine (Morgan), joka on merellä miehensä kapteeni Marcin (Jean Marchat) seurassa, mutta heidän suhteensa vaikuttaa vihamieliseltä. Keskellä myrskyä Catherine lähtee miestään pakoon pelastusveneellä. Hinaajan miehistö korjaa hänet talteen ja palauttaa parin yhteen. Hinaajan kapteeni André rakastuu Catherineen, muttei tiedä vaimonsa Yvonnen vakavasta sairaudesta, jonka tämä on kätkenyt. Yvonne kuolee Andrén käsivarsille.

Tuotanto
--------

Ensimmäisen käsikirjoitusversion Vercelin romaanista tekivät André Cayatte ja Charles Spaak, mutta tulos ei tyydyttänyt ohjaaja Grémillonia eikä päärooliin kiinnitettyä Jean Gabinia. Apuun kutsuttiin runoilija Jacques Prévert, joka muovasi käsikirjoituksen uuteen kuosiin ja kirjoitti dialogin.

Elokuvan kuvaukset aloitettiin kesällä 1939, mutta sodan takia työ keskeytyi ja sitä jatkettiin vuoden 1940 alussa. Seuraavan vuoden alussa tehtiin viimeiset studiokohtaukset.

Vastaanotto
-----------

Hannu Salmen mukaan Brestin kaupunkiin sijoittuva elokuva muistuttaa lähtökohdiltaan ja tunnelmaltaan käsikirjoittaja Jacques Prévertin runoa ja siihen perustuvaa laulua "Barbara". Salmi näkee myrskyteeman metaforana kuvausten aikana syttyneelle toiselle maailmansodalle, mutta Prévertin ja Grémillonin käsissä elokuvasta on tullu runollinen kuvaus ihmiskohtaloista.

Lähteet
-------

1. 1 2  Myrskyöitä (1941). (Georges Sadoulin ja Henri Agelin mukaan, lähteenä myös Otavan MMM-elokuvakirja) Kansallinen audiovisuaalinen instituutti.  Arkistoitu 14.5.2019. Viitattu 13.5.2019.
2. ↑  *Myrskyöitä (vuoden 1941 elokuva)* Elonet.
3. 1 2 3  Salmi, Hannu: Myrskyöitä (1941) *Salmen elokuvablogi*.  2.7.2013. Viitattu 13.5.2019.
**Lesnajan taistelu** oli osa suurta Pohjan sotaa, ja se käytiin Ruotsin armeijan ja Venäjän armeijan välillä 9. päivänä lokakuuta vuonna 1708 Puola-Liettuan alueella sijaitsevassa Lesnajan kylässä. Lesnajan taistelu, jonka Venäjä voitti, merkitsi Ruotsin kuninkaan Kaarle XII:n Venäjälle suuntaaman sotaretken pysähtymistä ja käännekohtaa sodassa.

Taistelun kulku
---------------

Ruotsin 12 500 miehen kokoista armeijaa, jonka tavoitteena oli marssia Riiasta kaakkoon tarvikepulasta kärsineen Kaarle XII:n avuksi, johti kenraali Adam Ludvig Lewenhaupt ja Venäjän armeijaa tsaari Pietari Suuri yhdessä kenraalinsa Alexander Menšikovin kanssa. Ruotsalaisten lähestyessä Lesnajan kylää Pietari hyökkäsi heitä vastaan 5000 sotamiehen ja 7000 rakuunan voimin. Venäläiset joukot oli jaettu kahteen osaan, joista toista komensi tsaari itse ja toista Menšikov. Ruotsalaiset puolustautuivat iltapäivällä vankkureista muodostetussa asemassa, kunnes venäläinen kenraali Reinhold Bauer saapui 5000 rakuunan kanssa. Sotiminen loppui kello seitsemän aikaan illalla, ja Lewenhauptin joukot aloittivat vetäytymisen kohti etelää. Ruotsin armeija menetti taistelussa puolet vahvuudestaan ja suurimman osan tarvikekuormastostaan. Venäläisten tappiot olivat tsaarin oman arvion mukaan 1 111 kaatunutta ja 2 856 haavoittunutta.

1. ↑  Grimberg, Carl: *Kansojen historia. Osa 15. Venäjä - Puola*, s. 255. WSOY, 1983. ISBN 951-0-09743-8.
2. 1 2  Lesnaya, Battle of *encyclopedia.com*.
**Ari Aster** (s. 15. heinäkuuta 1986 New York, New York) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja.

Asterin elokuville on tunnusomaista kauhun ja mustan huumorin yhdistely, väkivalta, pitkät otokset sekä pakanalliset aiheet. Hän käsittelee elokuvissaan usein syyllisyyttä, häpeää ja pelkoa.

Elämä ja ura
------------

Aster syntyi vuonna 1986 juutalaiseen perheeseen New Yorkissa. Hänen isänsä on muusikko ja äitinsä on runoilija. Hänellä on yksi pikkuveli. Perhe muutti Chesteriin Englantiin, missä Asterin isä avasi jazzyökerhon. Perhe palasi Amerikkaan, kun Aster oli 10-vuotias, ja asettui New Mexicoon.

Aster opiskeli elokuvantekoa Santa Fen collegessa ja valmistui vuonna 2008. Hän päätti ryhtyä elokuvaohjaajaksi ja meni opiskelemaan Yhdysvaltain elokuvainstituuttiin, jonka ohjaajalinjalta hän valmistui vuonna 2010.

Asterin ensimmäinen elokuva opiskelijatöidensä jälkeen oli vuoden 2011 psykologinen kauhuelokuva *The Strange Thing About the Johnsons*. Se esitettiin Slamdancen elokuvajuhlilla ja nousi internetilmiöksi.

Asterin ensimmäinen pitkä elokuva oli yliluonnollinen psykologinen kauhuelokuva *Hereditary – pahan perintö* (2018), jonka hän myös käsikirjoitti. Elokuva menestyi hyvin ja toi Asterille vuoden elokuvan ja ohjauksen palkintoehdokkuuksia.

Asterin toinen elokuva *Midsommar – loputon yö* (2019) oli niin ikään kauhuelokuva. Se menestyi erinomaisesti ja toi Asterille lisää palkintoehdokkuuksia.

Aster teki vuonna 2021 sopimuksen televisiotuotantoyhtiö A24:n kanssa. Asterin kolmas elokuva *Beau Is Afraid* (2023) on surrealistinen tragikomedia- ja kauhuelokuva.

Asterin yksityiselämästä ei tiedetä paljoakaan, sillä hän on pitänyt sen salassa.

Filmografia
-----------

| Elokuvat |
| --- |
| Vuosi | Nimi | Ohjaajana | Käsikirjoittajana | Tuottajana |
| 2018 | *Hereditary – pahan perintö* |  |  |  |
| 2019 | *Midsommar – loputon yö* |  |  |  |
| 2023 | *Beau Is Afraid* |  |  |  |
| *Dream Scenario* |  |  |  |
| TBA | *Eddington* |  |  |  |

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Ari Aster Biography The Famous People. Viitattu 2.9.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Ari Aster Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Saunassa** on Akseli Gallen-Kallelan (1865–1931) vuonna 1889 maalaama öljyvärimaalaus, joka on kooltaan 120 × 81 cm. Se kuuluu Gallen-Kallelan Keuruulla Ekolan torpassa maalaamiin realistisiin talonpoikaisaiheisiin töihin. Maalaus kuuluu Ateneumin taidemuseon kokoelmiin.

Maalauksen sisältö
------------------

Maalauksessa Ekolan perhe on saunomassa mustuneessa tummanpuhuvassa saunassa. Ekolan tytär pesee alalattialla penkillä istuvaa isäänsä muun väen istuessa korkeilla lauteilla ja tyttölapsen pöyhiessä saunan tulisijaa. Saunan lattian lankuista ja saunan ulkonäöstä voidaan päätellä, että se on jo kauan palvellut saunana. Maalauksen etualalla olevan tyttölapsen alastomuus on vaatimatonta viattomuutta saunassa. Gallen-Kallela halusi maalauksellaan kuvata perisuomalaista maalaiselämää, johon olennaisena osana kuului saunominen. Hän halusi välttää maalauksessaan eroottisen vivahteen, koska maalaus tulisi esille omistajansa seinälle.

Gallen-Kallela on saanut tunnustusta kyvystään kuvata lasta. Myös *Saunassa*-maalauksen keskeisen henkilön eli etualan lapsen hohtavan olemuksen kuvaamisessa hän onnistui hyvin. Maalausta pidetään kulttuurihistoriallisesti merkittävänä teoksena Gallen-Kallelalta.

Taustaa
-------

Gallen-Kallela saunoi Ekolan väen ja ystävänsä kreivi Louis Sparren kanssa joka ilta Ekolassa asuessaan. *Saunassa*-maalaus on kuitenkin muistikuvien ja kokemusten pohjalta maalattu mielikuvituksellinen tilanne. Se maalattiin Ekolan saunan ahtaassa porstuassa. Lapsimalli oli maailmalta tullut tyttö. Gallen-Kallela lahjoitti maalauksen Knut Tilgmannille, jonka veli Ernst Tilgmann lahjoitti sen puolestaan Ateneumin kokoelmiin vuonna 1922. Gallen-Kallela ei tästä siirrosta pitänyt, vaan hän kirjoitti Ateneumin intendentille, Torsten Stjernschantzille, vastalauseen kertoen *Saunassa-*maalauksen olevan keskeneräinen teos eikä hän halunnut sen päätyvän pysyvästi gallerian seinälle. Näin kuitenkin tapahtui.*lähde?*

Lähteet
-------

* Janne Gallen-Kallela-Sirén: Minä palaan jalanjäljilleni – Akseli Gallen-Kallelan elämä ja taide. Otava 2002. s. 104–108.

### Viitteet

1. ↑  Soili Sinisalo, 2000, Ateneumin taidemuseon näyttelyteoksessa Tuntematon horisontti - Suomen taidetta 1870-1920, sivu 128, Helsinki: Ateneumin taidemuseo
2. ↑  Etusivu *kansallisbiografia.fi*. Viitattu 10.10.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Suomen Kansallisgalleria: Kokoelmat: Saunassa.  (Arkistoitu – Internet Archive)
**Kon-Tiki** on historiallinen draamaelokuva vuodelta 2012. Sen ovat ohjanneet Joachim Rønning sekä Espen Sandberg, ja käsikirjoittanut Petter Skavlan. 

Elokuva pohjautuu tutkimusmatkailija Thor Heyerdahlin vuonna 1947 tekemään tutkimusmatkaan, sekä hänen siitä kirjoittamaansa kirjaan. *Kon-Tiki* oli Heyerdahlin aluksen nimi.

Elokuva on kansainvälinen yhteistuotanto Norjan, Tanskan, Saksan, Ruotsin sekä Yhdistyneen kuningaskunnan välillä, ja se kuvattiin pääasiassa Maltalla. Elokuvasta kuvattiin poikkeuksellisesti kaksi versiota; alkuperäinen norjankielinen sekä englanninkielinen kansainväliselle yleisölle.

Ehdokkuudet
-----------

*Kon-Tiki* oli ehdolla parhaan vieraskielisen elokuvan kategoriassa sekä Oscar-gaalassa että myös Golden Globe -gaalassa, ensimmäisenä norjalaisena elokuvana kautta aikojen. Oscar-ehdokkuus oli maan elokuvien viides.

Heyerdahlin retkestä oli tehty aiemmin vuonna 1950 dokumenttielokuva, joka voitti parhaan dokumenttielokuvan Oscarin.

Aiheesta muualla
----------------

* *Kon-Tiki (elokuva)* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Heinrich Bertén hautakivi
**Heinrich Berté** (alun perin *Heinrich Bettelheim*; 8. toukokuuta 1857 Galgóc – 23. elokuuta 1924 Perchtoldsdorf) oli unkarilaissyntyinen säveltäjä.

Berté opiskeli Wienissä Joseph Hellmesberger vanhemman, Robert Fuchsin ja Anton Brucknerin johdolla. Lisäksi hän sai Pariisissa opetusta Léo Delibes'lta. Uransa alkuvaiheissa Berté sävelsi varsinkin balettimusiikkia, mutta vuodesta 1904 lähtien hän sävelsi paljon operetteja. Hän kuitenkin saavutti suurimman menestyksensä sovituksellaan Franz Schubertin operetista *Das Dreimäderlhaus*. Se kantaesitettiin Raimundtheaterissa vuonna 1916. Tuotantoja järjestettiin eri maissa, ja teoksesta tehtiin elokuvaversioita. Berté on haudattu Wienin Zentralfriedhofiin.

Myös Bertén sisaruksenpoika Emil Berté oli säveltäjä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Nicolas Slonimsky, Laura Kuhn, Dennis McIntire, Berté, Heinrich Baker’s Biographical Dictionary of Musicians, viitattu 17.3.2024 (englanniksi)
2. ↑  Heinrich Berte (1858-1924) Mahler Foundation, viitattu 17.3.2024 (englanniksi)
Vantaanjokivarren luonnonsuojelualue

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Riihimäki, Suomi |
| Pinta-ala | 
5,1 ha |

Hallinto| Perustettu | 
2023 |

muokkaa - muokkaa wikitekstiäTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Vantaanjokivarren luonnonsuojelualue** on Riihimäen Uhkolassa, Vantaanjoen pohjoisrannalla sijaitseva 5,1 hehtaarin kokoinen luonnonsuojelualue. Alue rauhoitettiin vuonna 2023 osana Helmi-elinympäristöohjelmaa. Alueen luonnonsuojelullinen arvo perustuu lehto- ja kosteikkokasvillisuuteen sekä lehtipuuston ja haavan runsauteen. Alueen puusto on lehtipuuvaltaista ja valtapuina ovat harmaa- ja tervaleppä, tuomi ja pihlaja. Alueella esiintyy myös yksittäisiä metsävaahteroita. Metsän ravinteellisuus vastaa pääosin lehtomaista kangasta, mutta alueelle on paikoin kehittymässä myös lehdon piirteitä. Metsä on myös tärkeä ekologinen käytävä kaupunkialueen metsä-, ranta- ja vesieliöstölle. Alue on myös runsaasti virkistyskäytössä ja sitä käytetään läheisen koulun lähiluonto- ja opetusmetsänä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Luonnonsuojelualueet - Riihimäki, *riihimaki.fi*, viitattu 13.3.2024.
2. 1 2  Riihimäen kaupunki suojelee luonnon monimuotoisuudelle arvokkaita alueita - Riihimäki, *riihimaki.fi*, viitattu 13.3.2024.
Nuoria kolttanaisia peeʹrvesǩit päässään.
Nuori kolttanainen peeʹrvesǩ päässään.
**Peeʹrvesǩ** on kolttasaamelaisten pukuun kuuluva päähine, jota pitävät naimattomat tytöt. Tyttö saa lakin rippikoulussa ja käyttää sitä siihen asti, kunnes menee naimisiin, saa lapsia tai ohittaa tyttöiän. Lakki on avoin takaa ja päältä, mikä symboloi sitä, että tyttö on vapaa seurustelemaan. Sen takana on pitkiä värikkäitä nauhoja, jotka on tapana solmia tytön aloittaessa seurustelusuhteen. Avioiduttuaan hän alkaa käyttää šaamšiǩ-päähinettä.

Perinteisesti peeʹrvesǩ on tapana peittää huivilla tytön liikkuessa kodin ulkopuolella. Hiukset letitetään silloin taakse ja otsahiukset piilotetaan huivin alle. Nykypäivänä tytöt ja nuoret naiset saattavat kuitenkin jättää huivin pois.

Oikeanpuolimmaisella naisella on päässään peeʹrvesǩ. Päähine on päältä avoin ja se voidaan sitoa takaa nauhoilla.

Lähteet
-------

1. ↑  Fofonoff, Matleena: "Kolttasaamelainen puku", *Suomen saamelaispuvut*, s. 39. Sámi Duodji ry. 2010. ISBN 978-952-92-7043-9.
2. ↑  Saamenpukuihin liittyy paljon hiljaista symboliikkaa – naimattoman kolttanaisen päätä koristaa nyt uusi lakki *Yle Uutiset*.  11.11.2016. Viitattu 6.2.2024.
3. ↑  On the Path of the Skolt Saami Life 2 *Talvikylä*. Viitattu 6.2.2024. (englanniksi)
4. ↑  Saaʹmi jieʹllempälggsest – Kolttasaamelaisten elämänpolulla 2 *Talvikylä*. Viitattu 7.2.2024.
**Maailmannapa** eli **maailman napa** on monissa uskomuksissa maailman keskipiste. Vanhalla ajalla se oli laajalti tunnettu symboli, joka tarkoitti kosmoksen syntymäpaikkaa eli paikkaa, jossa maailman luominen alkoi. Usein maailmannapa sijaitsee jossain oman kulttuuripiirin keskeisellä alueella. Maailmannapa on nykyisin myös vertauskuvallinen käsite; sillä voidaan tarkoittaa ylipäätään tärkeitä paikkoja, tai myös itsekeskeisiä ihmisiä.

Usein myyttiseen maailmannapaan sijoittuu kuvitteellinen maailmanpylväs, joka paitsi pitää taivaan ja maan erillään, myös toimii näiden välisen liikkeen akselina. Maailmannapaan saattoi myös kuulua maailmanvuori.

Omfalos, maailmannapaa merkitsevä kivi
--------------------------------------

Maailmannavaksi uskottu paikka on usein merkitty kivellä, jollaisia kreikkalaiseen perinteeseen pohjautuen kutsutaan nimellä **omfalos**. Tunnetuin oli antiikin Kreikan Delfoissa ollut Omfalos-kivi. Moniin omfalos-kiviin on piirretty verkkomainen suonisto, jonka merkitys on epäselvä.

Suomessa
--------

On säilynyt merkkejä käsityksistä, joiden mukaan maailmanpylväs olisi sijoitettu äärimmäiseen pohjoiseen*lähde?*. Napaseudun kulttuureissa maailmanpylväs saattoi sijaita esimerkiksi pohjoisnavalla, jonka yläpuolinen tähtitaivas tunnetaan suomensukuisessa kansanrunostossa taivaannapana. Vuorokausien, kuukausien ja vuosien kiertoa tarkkailtiin tähtitaivaan liikkeistä ja tähdet ovat aina ilmentäneet ihmisille kosmisten mittasuhteiden käsittämättömyyttä.

Maailmannapoja kuitenkin sijoitettiin myös lähiseuduille, ja joistain näistä navoista on jäänyt merkkejä paikannimistöön. Esimerkiksi Sääksmäellä maailmannapa sijoitettiin paikalliseen Ritvalaan. Myös muita kuin selvästi maailmankaikkeuden "napoja", esimerkiksi kivennapoja ja napakiviä, sijoitettiin jonnekin lähelle.

Maailman napoina pidettyjä paikkoja
-----------------------------------

* Baboquivari Peakin erämaa Arizonassa
* Cusco, Peru, luomismyytissä
* Delfoi (Omfalos-kivi) antiikin kreikkalaisten käsityksen mukaan
* Jerusalemin temppelin peruskivi nykyisen Kalliomoskeijan paikalla
* Myyttiset paikat japanilaisissa kartoissa
* Pacanda-saari Pátzcuaro-järvessä Meksikossa
* Pääsiäissaari kaakkoisella Tyynellämerellä
* Sierra Nevada de Santa Marta-vuoristoalue Kolumbiassa arhuacos-heimon käsityksen mukaan
* Tórshavn, Färsaarten pääkaupunki kirjailija William Heinesenin mukaan

Lähteet
-------

1. 1 2  Hans Biedermann: *Suuri symbolikirja*, s. 213–214, 405. Suom. Pertti Lempiäinen. WSOY, 1993. ISBN 951-0-18537-X.
Nina Afanasjeva šaamšiǩ päässään.
**Šaamšiǩ** on kolttasaamelaiseen ja kiltinänsaamelaiseen pukuun kuuluva päähine, jota pitävät naimisissa olevat naiset. Lakki ommellaan punaisesta verkakankaasta ja koristellaan lukuisin helmikirjailuin, jotka saavat lakin jopa muistuttamaan hieman kruunua. Käytetyt kirjontamallit ovat kunkin naisen suvussa erilaisia, ja niiden aiheet on haettu ainakin ortodoksisuudesta.

Naimattomat tai lapsettomat nuoret naiset pitävät vaatimattomampaa peeʹrvesǩiä. Šaamšiǩ otetaan perinteisesti käyttöön häiden aikana erityisin menoin. Vihkimisen jälkeen morsiamen kummitäti vie hänet sivummalle ison huivin taakse, ottaa peeʹrvesǩin pois ja letittää morsiamen hiukset kahdelle letille. Ne kiedotaan pään ympärille lettikruunuksi. Sen jälkeen morsian ottaa käyttöön vaimon päähineensä.

Malliltaan šaamšiǩ on varsin korkea. Edessä siinä on lippa, joka kaartuu ylös ja eteenpäin. Lakkiin kuuluu päälaen peittävä päällysosa, jossa on niskassa helmikoristeinen läppä. Otsaosan alareunassa helmikirjailujen välissä on muutaman sentin levyinen silkkinauha, joka päät solmitaan niskaan niskaläpän päälle. Šaamšiǩia on sanottu myös kolttasaamelaisen käsityön vaativammaksi työksi. Leskeksi jäätyään nainen alkaa käyttää pooʹvdneǩiä, jos hän ei halua enää mennä uudelleen naimisiin.

Perinteisesti šaamšiǩ on tapana peittää huivilla naisen liikkuessa kodin ulkopuolella. Hiukset letitetään silloin taakse ja otsahiukset piilotetaan lakin ja huivin alle.

* Šaamšiǩ edestä.Šaamšiǩ edestä.
* Šaamšiǩ takaa.Šaamšiǩ takaa.

Lähteet
-------

1. 1 2  On the Path of the Skolt Saami Life 2 *Talvikylä*. Viitattu 7.2.2024. (englanniksi)
2. 1 2 3  Satu Moshnikoff: Kolttasaamelaisten saamenpuku *Saamelaiskulttuurin ensyklopedia*. Viitattu 7.2.2024.
3. 1 2 3  Fofonoff, Matleena: "Kolttasaamelainen puku", *Suomen saamelaispuvut*, s. 40–41. Sámi Duodji ry. 2010. ISBN 978-952-92-7043-9.
4. ↑  Saaʹmi jieʹllempälggsest – Kolttasaamelaisten elämänpolulla 2 *Talvikylä*. Viitattu 7.2.2024.
**Washington-on-the-Brazos** on kunnallishallinnoton alue Washingtonin piirikunnassa, Texasissa, Yhdysvalloissa. Se perustettiin Texasin vielä kuuluessa Meksikoon. Vuoden 1836 konventti kokoontui Washington-on-the-Brazossa, ja Texasin itsenäisyysjulistus allekirjoitettiin siellä.

Historia
--------

### Texasin vallankumouksen aikana

*Pääartikkeli: Texasin vallankumous*
Washington-on-the-Brazosin perusti Etelä-Yhdysvalloista tulleet uudisasukkaat. Sitä kutsutaan "Texasin synnyinpaikaksi" , koska Texasin edustajat kokoontuivat siellä 1. maaliskuuta 1836, julistaen Texasin aikomukset itsenäistyä. He perustivat myös väliaikaisen hallinnon, joka hoitaisi tehtäviä kunnes uusi hallinto äänestettäisiin valtaan.

Edustajat julistivat Texasin itsenäiseksi 2. maaliskuuta 1836. He hyväksyivät perustuslain 16. maaliskuuta. Edustajat ja asukkaat pakenivat 17. maaliskuuta Meksikon armeijan edetessä lähemmäs aluetta. Asukkaat palasivat sinne 21. huhtikuuta, San Jancinton taistelun jälkeen.

### Vallankumouksen jälkeen

Kylän johtajat yrittivät tehdä Washington-on-the-Brazosta Texasin tasavallan pääkaupungin. Pääkaupunki päätettiin kuitenkin perustaa Waterloohon, joka myöhemmin nimettiin Austiniksi.

Washingtonin piirikunta perustettiin 1836. Washington-on-the-Brazos oli piirikunnan hallintokeskus vuoteen 1844, jolloin se siirrettiin Brenhamiin. Kylä oli lähes hylätty kun 1900-luku alkoi.

Kuvia
-----

* Replika rakennuksesta, jossa Texasin itsenäisyysjulistus allekirjoitettiin.Replika rakennuksesta, jossa Texasin itsenäisyysjulistus allekirjoitettiin.
* Rakennus, jossa Texas julistautui itsenäiseksi 2. maaliskuuta 1836.Rakennus, jossa Texas julistautui itsenäiseksi 2. maaliskuuta 1836.
* Postitoimisto.Postitoimisto.
* Vierailukeskus.Vierailukeskus.
* Star of the Republic -museo.Star of the Republic -museo.

Lähteet
-------

1. ↑  Washington the Brazos State Historic Site (Arkistoitu – Internet Archive), Texas Parks and Wildlife Department. Retrieved 2008-09-16.
**Pariisin rauhansopimus** oli 30. toukokuuta 1814 allekirjoitettu rauhansopimus, joka päätti Napoleonin sotiin kuuluneen kuudennen liittokunnan sodan. Sopimuksen osapuolina olivat sodan hävinnyt Ranska sekä voittajavaltiot Iso-Britannia, Itävalta, Preussi, Venäjä, Ruotsi ja Portugali. Espanja solmi heinäkuussa 1814 Ranskan kanssa erillisen rauhansopimuksen, jossa oli sama sisältö.

Liittokunnan joukot olivat vallanneet Pariisiin 30.–31. maaliskuuta, ja 6. huhtikuuta keisari Napoleon oli luopunut vallasta Fontainebleaussa. Jo neljä päivää ennen sitä Charles Maurice de Talleyrandin johtama väliaikainen hallitus oli kutsunut Bourbon-suvun kruununperijän Ludvig XVIII:n Ranskan valtaistuimelle. Napoleon lähti maanpakoon 28. huhtikuuta. Tässä tilanteessa voittoisat liittoutuneet olivat valmiit antamaan kukistetulle Ranskalle edulliset rauhanehdot, jotta kuningaskunnan palauttamiselle saataisiin suotuisat edellytykset. Toukokuussa solmittu rauhansopimus käsitti kaikkiaan 33 kohtaa. Keskeiset rauhanehdot olivat seuraavat:

* Ranska sai takaisin vuoden 1792 alussa voimassa olleet rajansa ja säilytti siten vallankumouksen alkuaikoina hankkimansa aluelaajennukset. Ranskalle jäivät edelleen raja- ja erillisalueet Savoijissa, Elsassissa ja Saarin alueella sekä ennen vallankumousta paavin alaisuuteen kuulunut Avignon.
* Iso-Britannia palautti Ranskalle pääosan sen merentakaisista siirtomaista. Tobago ja Saint Lucia Karibianmerellä sekä Mauritius Intian valtamerellä jäivät kuitenkin briteille.
* Iso-Britannia sai takaisin Maltan saaren Välimerellä.
* Vapaa purjehdusoikeus Reinillä taattiin kansainvälisesti.
* Allekirjoittajavaltiot luopuvat kaikista Ranskan vallankumoussotiin ja Napoleonin valtakauteen liittyneistä korvausvaatimuksistaan.

Preussin vaatimuksesta sopimuksessa mainittiin myös, että Ranskan oli palautettava Berliiniin Brandenburgin portin päältä varastettu nelivaljakkoa esittävä patsas.

Pariisin rauhansopimus ei sisältänyt tarkempia määräyksiä siitä, mitä Ranskan imperiumiin Napoleonin aikana liitetyille alueille manner-Euroopassa tehtäisiin. Sopimuksen lopussa pyydettiin kaikkia sen allekirjoittajavaltioita lähettämään edustajansa Wienin kongressiin päättämään tästä asiasta. Napoleonin palattua vielä lyhytaikaisesti valtaan, perustettua niin sanotun satapäiväisen keisarikunnan ja aloitettua sotimisen uudestaan jouduttiin seuraavan vuonna solmimaan uusi rauhansopimus Pariisissa. Sen ehdot olivat Ranskalle ensimmäistä sopimusta ankarammat.

Katso myös
----------

* Kielin rauha

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Treaties of Paris (englanniksi) *Encyclopædia Britannica Online Academic Edition*. Viitattu 28.2.2014.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8  *Ihmiskunnan kronikka 1739–1860*, s. 690–691. Gummerus 1988.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data

 |
|  |
| Muut | 
* Historical Dictionary of Switzerland

 |

 |
**Outi Popp, Outsa Popp** (oik. **Outi Ahola**, s. 1957 Marttila) on suomalainen radio- ja televisiotoimittaja, kirjailija ja sanomalehtikolumnisti. Poppin toimittajaura alkoi Rockradiossa vuonna 1981 *Rockradion Toivelevyt* -ohjelmassa. Vuonna 1983 Popp voitti suosituimman radioäänen Telviksen. Vuonna 1985 hän oli mukana perustamassa Radio Cityä, jossa hänen ohjelmiaan olivat muun muassa *Outsan Pystis* ja *Outsan Pesula*. Saman vuonna hän myös levytti sooloalbumin *Astu siniseen huoneeseeni* (JP-Musiikki), jonka kappaleiden sävellyksistä ja sanoituksista vastasi Twiggy Oliver. 1990-luvulla Popp juonsi Radiomafiassa ohjelmia *Ooppera* ja *Outsan Huone* sekä Radio Suomessa *Kovan päivän iltaa.*

2000-luvulla Popp on tehnyt ohjelmia YleQ:ssa, Ylen Aikaisessa ja Yle Puheessa. Popp on kirjoittanut televisiosarjoja (muun muassa *Akkulaturit*, *Laura Wou*, *Muisti palaa pohjaan*, *Poppia kyydissä*, *Levengood Suomesta*) ja juontanut tv-sarjoja *Tuubi, Takaikkuna* ja *Strada*. Vuonna 2002 Outi Popp julkaisi suomalaista poppia käsittelevän kirjan *Poppologia* (WSOY, ISBN 951-0-26479-2). Outi Popp kirjoitti vuosina 2000–2009 *Seura*-lehteen Outsan kolumneja ja hän on kirjoittanut muun muassa *Helsingin Sanomiin, Ilta-Sanomiin, Iltalehteen* ja *Apu*-lehteen. Popp on kirjoittanut myös kuunnelmia, satuja ja näytelmiä. Kesällä 2012 Teatteri Eurooppa Neljä esitti Outi Poppin kirjoittamaa huvinäytelmää *Haavelaiva*.

Vuonna 2005 Outi Popp valittiin Suomen Radioiden Liiton kuuluisuuksien galleriaan eli Radio Hall of Fameen. Hän kirjoitti *Kansan Uutisiin* blogia vuoden 2016 Yhdysvaltain presidentinvaaleista. Hän on Oikeus elää -verkoston aktiivi.

Diskografia
-----------

* *Astu siniseen huoneeseeni* (1985)

Lähteet
-------

1. ↑  Hirvi, Harri: Musiikin salanimiä ja nimimerkkejä *Viihdemusiikin Ystävien Seura ry*.  3.7.2007.  Arkistoitu 15.12.2009. Viitattu 19.6.2020.
2. ↑  Otto Metsähukala: Uutisvuosi 2005 *Hukala.net*.  27.1.2006.  Arkistoitu 27.9.2007. Viitattu 19.6.2020.
3. ↑  Vaalitarkkailija *Kansan Uutiset*. Viitattu 10.11.2016.
4. ↑  Kylätasku, Taneli: Turvapaikanhakijoiden mielenilmaus on jatkunut 99 päivää – häätöuhka ja palautuslennot varjostavat mieliä  19.5.2017. Kirkko ja kaupunki. Viitattu 28.8.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Outi Poppin esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Ritva
* Elonet

 |

 |
**Demian: Emil Sinclairin nuoruudentarina** (saks. *Demian. Die Geschichte einer Jugend*) on vuonna 1919 ilmestynyt Hermann Hessen kirjoittama romaani. Hesse kirjoitti romaanin parin kuukauden aikana vuonna 1917, ja se ilmestyi alun perin jatkokertomuksena Neue Rundschau -lehdessä helmikuusta huhtikuuhun 1919. Tämän jälkeen romaani julkaistiin Berliinissä S. Fischer Verlagin kustantamana. Teoksessa kuvataan saksalaisen Emil Sinclairin elämää kouluajoista opiskeluvuosiin.

Hesse julkaisi romaanin alun perin salanimellä Emil Sinclair.

Teoksen on suomentanut Toini Havu, ja suomennoksen on julkaissut 1968 Weilin & Göös.

Teemoja
-------

Romaani sai paljon vaikutteita Friedrich Nietzschen filosofisesta ajattelusta sekä C. G. Jungin psykoanalyysistä.

Kouluhallituksen *Arvostelevassa Kirjaluettelossa* vuonna 1969 kirjailija Kari Vaijärvi kirjoitti teoksesta seuraavasti:

> »Demian on Hessen näkemysten vahva ja suggestiivinen tulkki, kertomus nuorukaisen kehityksestä itsenäistymiseen. Siinä ovat Hessen viettymykset raskaaseen taisteluun ja mietiskelyyn selvyyden saamiseksi, kohtalonomaisen ystävyyden merkitys pelastajana ja symbolisena johdattajana, oireelliset unikuvat ja kahtiajakoinen rakkaus, tuo täyttymätön. Aikanaan ilmestyessään (1919) teos oli myös minuuden puolustus kollektiiviajattelua vastaan, tällä hetkellä se tehoaa myös tässä mielessä, mutta psykoanalyysin leikit, ihanteiden ehdottomuus ja henkilöiden hellittämätön pyrkimys ovat minulle kiinnostavampia ajankuvana ja Hessen kriisi vaiheen tulkintana.» 
> 
>

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Joseph Mileck: *Hermann Hesse: Biography and Bibliography*, s. 53–56. Berkeley, Los Angeles, Lontoo: University of California Press, 1977. ISBN 978-0-520-02756-5. Teoksen verkkoversio (viitattu 5.12.2020).
2. ↑  Demian Kirjasampo. Viitattu 5.12.2020.
3. ↑  Kansalliskirjasto
4. ↑  Kari Vaijärvi: Demian (aikalaisarvio) Kirjasampo. Viitattu 5.12.2020.