recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Oskar Wilho Kankaanranta** (18. heinäkuuta 1886 Veteli – 6. tammikuuta 1930 Rauma) oli suomalainen päätoimittaja ja myöhemmin pankinjohtaja.

Kankaanranta pääsi ylioppilaaksi 1906 Kokkolan yhteiskoulusta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1916. Hän toimi aluksi lehtimiehenä ja oli Raumalla ilmestyvän Länsi-Suomi-lehden päätoimittajana 1911–1919 kunnes hänet erotettiin linjariitojen takia. Kankaanranta oli sen jälkeen Tampereen Osake-Pankin ja Maakuntain Pankin Rauman konttorin johtajana. 

Kankaanranta kirjoitti paikallishistorioita ja harrasti myös sukututkimusta.
 Sukututkijana Kankaanranta teki Perhonjokilaakson kuntien talonpoikaissuvuista kortiston, jonka avulla näitä sukuja voitiin seurata 1600- ja jossain tapauksissa jopa 1500-luvulle saakka. 

Oskar Wilho Kankaanranta oli naimisissa pankkiprokuristi Annikki Alina Ahovaaran (ent. Åkerlund) kanssa. Heidän poikansa oli vuorineuvos, oikeustieteen lisensiaatti ja asianajaja Kerppo Kankaanranta.

Teoksia
-------

* *Yliwetelin kappelin historia*. Eero Huima, Kokkola 1909
* *Talonpoikais-sukututkimus*. Kotiseutu 1910
* *Suuntaviivoja Rauman kaupungin valtuuston toiminnasta 1876-1925*. Rauman kaupunki, Rauma 1926
* *Yleiskatsaus Keski-Pohjanmaan vanhimpaan asutukseen*. Tekijä, Kokkola 1928

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Ylioppilasmatrikkeli 1906 : matrikkelinumero 30723
2. 1 2  Osmo Durchman : Oskari Vilho Kankaanranta, Genos 1(1930), s. 41-42 (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Rauman seudun asialla vuodesta 1905, Länsi-Suomi 6.12.2015
4. ↑  Esa Klemolan kotisivut : Juho Heikki Klemolan sukua (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Eräs elämäntehtävä, Suomen Kuvalehti, 19.05.1928, nro 21, s. 17, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
**Morten Lange** (24. marraskuuta 1919 – 10. marraskuuta 2003) oli tanskalainen sienitieteilijä ja poliitikko. Hänen isänsä oli sienitieteilijä Jakob Emanuel Lange. Morten Langesta tuli jo nuorena pohjoisen sienten asiantuntija, ja hän teki ensimmäisen tutkimusmatkansa Grönlantiin jo 1946. Hän on tutkinut kantasienten lisääntymistä. Langen kirjoittamia sienikirjoja on käännetty monille kielille, myös suomeksi.

Lange oli politiikassa toimiessaan ensin kommunisti mutta riitautui puoluejohdon kanssa ja oli mukana perustamassa Sosialistista kansanpuoluetta 1959. Hän oli puolueen kansanedustajana 1960–1976. Toimiessaan valtion energianeuvoston puheenjohtajana 1976–1978 hän oli näkyvä ydinvoiman kannattaja.

Sienten ja kasvien tieteellisen nimen jälkeen käytettävä määrittäjän lyhenne **M. Lange** tarkoittaa Morten Langea.*lähde?*

Suomennettu tuotanto
--------------------

* Morten Lange, *Retkeilijän sieniopas* (*Illustreret svampeflora*), Helsinki: Otava 1964

Lähteet
-------

1. 1 2  Morten Lange *Den Store Danske*. Viitattu 29.6.2013. (tanskaksi)
2. ↑  Morten Langen teokset Worldcatissa


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* International Plant Names Index

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Morten Gamst Pedersen** (s. 8. syyskuuta 1981 Vesisaari) on saamelaistaustainen norjalainen jalkapalloilija, joka on kotimaansa seurojen lisäksi edustanut englantilaisseura Blackburn Roversia ja Turkin Superliigan Karabüksporia. Hän pelaa keskikenttäpelaajana ja pystyy pelaamaan lähes jokaista keskikentän pelipaikkaa.

Seuraura
--------

Pedersenin ollessa 15-vuotias hänen isänsä, jalkapallovalmentaja Ernst Pedersen, kehotti poikaansa harjoittamaan vasenta jalkaansa luonnollisen oikean sijaan, koska ammattilaisjalkapalloilussa vasemmalla puolella on vähemmän kilpailua. Pedersenin läpimurto tapahtui vuonna 2004, kun hän teki Norjan pääsarjassa seitsemän maalia Tromsø IL:n riveissä.

### Blackburn Rovers (2004–2013)

Blackburn Rovers osti norjalaisen 1,5 miljoonalla punnalla. Häntä tavoittelivat myös Manchester United, Aston Villa, Newcastele United ja Tottenham Hotspur. Blackburn hankki Pedersenin täyttämään joukkueen keskikenttää, kun aiempi luottomies Damien Duff oli siirtynyt Chelseaan. Ensimmäisen pelinsä Valioliigassa hän pelasi 28. elokuuta 2004 Manchester Unitedia vastaan 1–1-tasapeliin päättyneessä ottelussa. 

Pedersen onnistui ottamaan vakiopaikan avauksesta kuitenkin vasta Graeme Sounessin lähdön jälkeen, kun manageriksi tuli Mark Hughes. Hän aloitti kauden 2005–2006 tekemällä ensin maalin Cardiff Cityä vastaan ja tämän jälkeen maalin myös seuraavissa kolmessa ottelussa. Hän teki kauden aikana kaikkiaan kahdeksan maalia ja oli joukkueensa paras maalintekijä.

Kesäkuussa 2006 Pedersen sai Valioliigalta luvan vaihtaa paitansa selässä olevan nimen Pedersenistä Gamstiksi, äitinsä sukunimeksi. Gamst Pedersen kärsi kaudella paljon loukkaantumisista, mutta vuodenvaihteessa 2007 hän todisti kuuluvansa Valioliigan parhaimpiin laitureihin.

### Karabükspor

Elokuussa 2013 Gamst Pedersen siirtyi Blackburnista Turkin Superliigan Karabüksporiin ilmaisella siirrolla, pelattuaan edellisen kauden ajan Englannin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla, Mestaruussarjassa.

Maajoukkueura
-------------

Pedersen pelasi Norjan maajoukkueessa 83 ottelua ja teki 17 maalia vuosina 2004–2014.

Lähteet
-------

1. ↑  First team - Morten Gamst Pedersen *rovers.co.uk*.  21.3.2009. Viitattu 21.3.2009. (englanniksi)
2. ↑  Torgeir Skeie: - Ja, jeg er same! *NRK*.  19.11.2007. Viitattu 25.11.2022. (norjaksi)
3. ↑  Norway - Record International Players  3.12.2015. RSSSF. Viitattu 8.8.2018. (englanniksi)
4. ↑  Norge Menn Senior A - Toppscorer, gule og røde kort Norges Fotballforbund. Viitattu 8.8.2018. (norjaksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja

 |

 |
*Tämä artikkeli kertoo kansanedustajasta. Olli Kekäläinen oli myös A. I. Arwidssonin käyttämä salanimi.*

**Olli Heikki Kekäläinen** (30. lokakuuta 1883 Kaavi – 2. elokuuta 1948 Kemi) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1939–1945.

Elämä
-----

Kaavin Sivakkavaarassa syntyneen Kekäläisen vanhemmat olivat työmies Paavo Kekäläinen ja Reetta Maria Kettunen. Kekäläinen kävi kansakoulun ja isänsä kuoltua elätti itsensä 14-vuotiaasta lähtien metsätöissä sekä radanrakentajana eri puolilla Suomea. Vuonna 1906 hän liittyi Käkisalmen työväenyhdistykseen ja osallistui vuotta myöhemmin Suomen Ammattijärjestön perustavaan kokoukseen Rovaniemen tie- ja vesirakennustyöläisten ammattiosaston edustajana. Myöhemmin Kekäläinen kuului Suomen Tie- ja Vesirakennustyöläisten Liiton ja Suomen Kivityöntekijäin Liiton liittotoimikuntiin. Vuosina 1912-1913 hän kävi sosialidemokraattisen puolueopiston.

1910-luvulla Kekäläinen työskenteli Helsingissä muun muassa kivityömiehenä. Syksyllä 1917 hän liittyi Helsingin punakaartiin. Sisällissodan aikana Kekäläinen oli aluksi muonitusosastossa ja helmikuun lopusta lähtien vartijana Ruotsalaisella reaalilyseolla, jossa pidettiin Kirkkonummen taistelussa vangittuja valkoisia. Hän toimi myös vankeja kuulustelleen tutkintakomitean puheenjohtajana. Kekäläinen vangittiin Helsingin taistelun yhteydessä ja heinäkuussa hän sai 6 vuoden kuritushuonetuomion valtiopetoksesta.

Armahduksensa jälkeen Kekäläinen muutti Kemiin vuonna 1921. Kirvesmiehenä työskennellyt Kekäläinen vaikutti Suomen Rakennustyöväen Liitossa ja oli Kemin kaupunginvaltuuston sekä kaupunginhallituksen jäsen. Hän kuului SDP:n puolueneuvostoon, SAK:n valtuustoon sekä Elannon edustajistoon. Maaliskuussa 1939 Kekäläinen nousi Kaarlo Hännisen kuoltua varasijalta eduskuntaan. Paikka siirtyi sosialidemokraateille, kun Maalaisliiton ja edistyspuolueen vaaliliiton kahdesta varamiehestä toinen oli kuollut ja toinen menettänyt kansalaisluottamuksensa.

Perhe
-----

Olli Kekäläinen oli vuodesta 1911 naimisissa Hilja Maria Halosen kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  .aspx O. H. Kekäläinen *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta. Viitattu 3.9.2016.
2. 1 2  Sos.-dem. puolueen eduskuntaehdokas Oulun l. pohj. vaalipiirissä.  *Pohjanmaan Kansa*, 20.6.1936, nro 69 A, s. 3. Kansalliskirjasto. Viitattu 9.2.2023.
3. ↑  *Suomen Ammattijärjestön perustavan kokouksen pöytäkirja*, s. 12. Tampere: Suomen Ammattijärjestö, 1907. Teoksen verkkoversio (PDF).
4. ↑  Valtiorikosylioikeuden akti 3446 – Kekäläinen, Olli Heikki Paavonpoika *Valtiorikosylioikeuden aktit*.  12.8.1918. Kansallisarkisto. Viitattu 9.2.2023.
5. ↑  Sos.-dem. eduskuntaryhmän jäsenmäärä on lisääntynyt yhdellä.  *Kansan Lehti*, 31.3.1939, nro 75, s. 2. Kansalliskirjasto. Viitattu 9.2.2023.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Eduskunta

 |

 |
**Viialan viilatehdas** oli Viialassa vuosina 1901–1998 toiminut viiloja valmistanut metallialan yritys.

Viilatehtaan perusti 1901 insinööri Erik Estlander, yrityksen nimenä oli aluksi *Wiiala Filfabrik, innehafvare Erik Estlander*. Tehdas siirtyi sitten H. Stenvallille ja yrityksen nimeksi muuttui *Viiala Filfabrik (H Stenvall)*. Tehtaassa valmistettiin uusia viiloja ja teroitettiin myös käytettyjä viiloja. Vuonna 1913 tehtaassa työskenteli 27 työntekijää. Tuotannon pääosa meni Suomeen ja suurin vientimaa oli Venäjä.

Viilatehtaasta tuli 1919 osakeyhtiö nimeltä *Viialan Viilatehdas Oy*. Vanha tehdas tuhoutui 1921 tulipalossa ja tämän jälkeen rakennettiin uusi tehdas jossa oli laajemmat tilat ja uudistetut koneet. Viilatehtaalla oli myös oma konepaja jossa valmistettiin viilojen tuotannossa tarvittuja erikoiskoneita. Vuonna 1939 tehtaan tuotannosta meni neljäsosa vientiin, vientimaita olivat Pohjoismaat, Baltian maat, Hollanti, Kreikka, Turkki, Intia, Kanada ja Etelä-Amerikka. Raaka-aineena käytetty teräs tuli Ruotsista ja Englannista. 

Vuoden 1950 tienoilla viilatehtaalla oli noin 160 työntekijää. Päätuotteina olleiden viilojen lisäksi valmistettiin ankkureita, erilaisia työkaluja ja marjaseuloja sekä marjapoimuureita. Vuonna 1950 yrityksen omistajiksi tulivat Rautakonttori Oy sekä Rautakauppojen Oy ja sen tytäryhtiö Puolimatkan Teollisuus Oy.

Yritys toimi vuodesta 1956 nimellä *Viialan Viila Oy*. Sandvikin viimeksi omistaman tehtaan viilatuotanto siirrettiin 1996 yrityskauppojen kautta ulkomaille ja yrityksen toiminta päättyi 1998. Viialan museossa on esillä viilatehtaan vanhoja koneita ja laitteita sekä tehtaan valmistamia viiloja ja muita tuottaita.

Lähteet
-------

* Elinkeinoelämän keskusarkisto : Viialan Viila Oy 1901–1998 (Arkistoitu – Internet Archive)
* Pörssitieto G. Kock : Viialan Viila

Aiheesta muualla
----------------

* Kansalliskirjaston digitoidut aineistot : Viialan Viilatehdas Oy
* Viialan Viilatehdas Osakeyhtiö, Suomen Kuvalehti, 16.12.1922, nro 50-51, s. 54, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Viialan kirkko
**Viialan kirkko** sijaitsee Akaan Viialassa. Vuonna 1927 perustetun Viialan seurakunnan ensimmäinen varsinainen kirkko valmistui 1950 ja sen on suunnitellut arkkitehti Jaakko Tähtinen. Kirkon rakentamisessa avustivat taloudellisesti Viialan nahkatehtaan omistaja vuorineuvos Emil Aaltonen, Viialan vaneritehtaan omistanut Viiala Oy ja Amerikan luterilaiset seurakunnat. Kirkkoa on laajennettu 1982 pohjoispuolisella siipirakennuksella. Jyrkkälappeisen harjakaton omaava suorakaiteen muotoinen kirkko on saanut vaikutteita keskiaikaisista kivikirkoista. Sisäänkäyntipäädyssä olevat kapeat pystyikkunat jäljittelevät keskiaikaisten kivikirkkojen päätykoristeluja. Kirkkoon liittyy korkea campanile-tyyppinen kellotorni.

Viialan kirkon alttaritaulun *Kristus Viialan katukuvassa* on maalannut taidemaalari Lennart Segerstråle. Sisämaalauksen värisuunnittelijana toimi taidemaalari Gabriel Engberg ja kirkon kattokruunut ja valaisimet valmisti Orno Oy.

Viialan kirkko on luokiteltu Suomen valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.

Lähteet
-------

1. ↑  Akaan seurakunta : Viialan kirkko (Arkistoitu – Internet Archive)
2. 1 2  Museovirasto : Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt : Akaa : Viialan kirkko
**Mortimer Sackler** (7. joulukuuta 1916 − 24. maaliskuuta 2010) oli yhdysvaltalainen psykiatri, yrittäjä ja taiteen keräilijä. Hän kokosi suuren omaisuuden lääketeollisuudessa, ja lahjoitti miljoonia koulutus-, tiede- ja kulttuurilaitoksille.

Sackler kasvoi Brooklynissä, opiskeli kahden veljensä Arthurin ja Raymondin tavoin lääketiedettä ja työskenteli valmistuttuaan Credmoorin psykiatrisessa keskuksessa.

Vuonna 1952 Sacklerin veljekset ostivat pienen patenttilääkkeitä myyvän yrityksen nimeltä Purdue Frederick, myöhemmin Purdue Pharma. Sen tuotteet edistivät ruoansulatusta ja korvavaikun poistoa. Jokainen veljeksistä omisti kolmanneksen yrityksestä, ja Mortimer ja Raymond olivat yhdessä toimitusjohtajia.

Vuonna 2007 Purdue Pharman johto todettiin oikeudessa syylliseksi harhaanjohtavaan mainontaan. Yritys oli markkinoinut lääkäreille ja potilaille OxyContinia väittäen että tuote aiheuttaa vähemmän riippuvuutta kuin muut saman ryhmän valmisteet. Tuomiota seurasi satoja muita oikeusjuttuja. Vuonna 2018 yhtiötä syytettiin Yhdysvaltojen opioidi-epidemiasta.

Mortimer Sackler oli naimisissa kolme kertaa. Kolme hänen seitsemästä lapsestaan on Purdue Pharman hallituksessa.

Sacklerien nimi on poistettu opioidikriisin vuoksi useiden museoiden tiloista. Näin ovat ilmoittaneet muun muassa British Museum, Tate, jonka Sackler Octagon -galleria nimetään uudelleen, samoin New Yorkin Metropolitan-museo ja Pariisin Louvre.

Lähteet
-------

1. ↑  Dr Mortimer Sackler - Obituary *The Telegraph*. Viitattu 24.11.2018.
2. 1 2 3  Patrick Rodden Keefe: The Family That Built an Empire of Pain *New Yorker*.  30.10.2017. Viitattu 24.11.2018.
3. ↑  Lindsay Bever: The man who made billions of dollars from OxyContin is pushing a drug to wean addicts off opioids *Washington Post*.  8.9.2018. Viitattu 24.11.2018.
4. ↑  Meet the Sacklers: the family feuding over blame for the opioid crisis *The Guardian*.  13.2.2017. Viitattu 24.11.2018.
5. ↑  Riitta Koivuranta, British Museum poistaa Yhdysvaltain historian pahinta opioidikriisiä edesauttaneen Sacklerin nimen kaikista tiloistaan, Helsingin Sanomat 26.3.2022, viitattu 26.3.2022
**Trauenin tutkimuskeskus** oli vuosina 1936–1945 toiminut Saksan ilmavoimien rakettiteknologian tutkimuslaitos. Keskus sijaitsi Ala-Saksin Munsterin kaupungin lähelle Trauenissa. Laitos perustettiin vuonna 1936 tohtori Eugen Sängerin alaisuuteen hänen raketti- ja aerodynaamisia tutkimuksiaan varten. Julkisesti laitos oli lentokoneiden testauslaitoksen koealue (saks. *Flugzeugprufstelle/ Luftfahrtforschungsanstalt "Hermann Goring"*).

Laitoksen tutkimustyö jakaantui kolmeen osaan:

* 1 000 kN työntövoiman omaava rakettimoottori.
* rakettimoottoreiden sarjan suunnittelu ja testaus.
* avaruuslentokoneen kehittäminen.

Trauenissa Sänger suunnitteli Irene Bredtin kanssa Silbervogel-avaruuslentokoneen.

Laitos tuhoutui kokonaan toisen maailmansodan loppuvaiheissa keväällä 1945. Nykyisin alue kuuluu vuonna 1969 perustetulle Saksan avaruustutkimuskeskukselle (saks. *Deutsches Zentrum für Luft- und Raumfahrt e.V.*).

Lähteet
-------

* Nicolae-Florin Zaganescu: Dr. Irene Sänger-Bredt, a life for astronautics.  *Acta Astronautica*, joulukuu 2004, 55. vsk, nro 11, s. 889-894.  International Academy of Astronautics. ISSN 00945765. ScienceDirect (maksullinen) (html, pdf). Viitattu 22.8.2008.  (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3  Zaganescu 2004

Aiheesta muualla
----------------

* Munsterin kaupunki saksankielisessä wikipediassa
Viiankiaapa
**Viiankiaapa** on suuri suojeltu suoalue Sodankylässä Lapissa. Alueen pinta-ala on noin 66 neliökilometriä, ja se muodostaa Natura 2000 -hankkeen mukaisen luonnonsuojelualueen. Viiankiaavan alla on Sakatin malmiesiintymä, johon AA Sakatti Mining Oy suunnittelee kaivosta.

Luonto
------

Viiankiaavan aapasuoalueesta yli puolet on avoimia nevoja ja vajaa neljännes puustoisia korpia ja rämeitä. Lisäksi alueella on lettoja, keidassoita, järviä ja lampia.

Viiankiaavan soidensuojelualue perustettiin vuonna 1988. Se kuuluu myös Natura 2000 -verkostoon koodilla FI1301706. Alueella on havaittu kymmeniä uhanalaisia tai silmälläpidettäviä kasvi- ja lintulajeja.

Viiankiaavalla on kaksi luontopolkua, jotka kulkevat pitkospuita pitkin. Kersilön kylän lähellä Viiankiaavan pohjoisosassa kulkee 4,3 kilometrin rengasmainen luontopolku. Siurunmaan kylän lähellä suoalueen eteläosassa on 1,7 kilometrin yhdensuuntainen luontopolku. Viiankiaavan halki kulkee moottorikelkkailureitti.

Kaivossuunnitelma
-----------------

Suuri kansainvälinen kaivosyhtiö Anglo American löysi Viiankiaavan alta 350–1250 metrin syvyydestä rikkaan malmiesiintymän vuonna 2009. Anglo Americanin tytäryhtiö AA Sakatti Mining Oy suunnittelee suon alle kaivosta, jonka päätuotteet olisivat nikkeli ja kupari. Kaivos tuottaisi myös platinaa, palladiumia, kobolttia, kultaa ja hopeaa. Kaivoksen rikastamo rakennettaisiin suojelualueen ulkopuolelle, ja siitä malmiesiintymään rakennettaisiin viiden kilometrin mittainen tunneli. Kaivosyhtiön mukaan kaivos voisi olla tuotannossa 2020-luvun lopulla.

Luonnonsuojelijat vastustavat kaivoshanketta. Heidän mukaansa veden vuotaminen suolta kaivostunneleihin vahingoittaisi alueen luontoa. Kaivosyhtiön mukaan vesivuodot voidaan estää tukkimalla kallionrakoja kivestä ja sementistä sekoitettavalla pastalla.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Viiankiaavan soidensuojelualue Metsähallitus. Viitattu 24.9.2022.
2. 1 2 3  Sodankylän uusi kaivos olisi malmirikkauksiensa vuoksi Euroopan merkittävimpiä, mutta se sijaitsee suojellulla Viiankiaavalla *Yle uutiset*.  11.3.2021. Viitattu 24.9.2022.
3. ↑  Viiankiaavan luonto Metsähallitus. Viitattu 24.9.2022.
4. ↑  Viiankiaapa *ymparisto.fi*.  24.9.2019. Lapin ELY-keskus. Viitattu 25.9.2022.
5. ↑  Viiankiaavan reitit Metsähallitus. Viitattu 24.9.2022.
Anti-Flash-värillä valkeaksi maalattu, koepommin pudottanut Vickers Valiant (s/n XD818)
**Yellow Sun** (suom. *Keltainen Aurinko*) oli Britannian kehittämä lämpöydinpommi, jota kehiteltiin 1950-luvun loppupuolella ja otettiin käyttöön 1958. Ase kykeni pudottamaan muun muassa V-pommittajat, joita olivat Avro Vulcan, Handley Page Victor ja Vickers Valiant. Yellow Sunin korvasi WE-177 jo 1960-luvun lopulla.

Ydinasetyyppiä *Yellow Sun Mark 1* (*Orange Herald* eli *Oranssi Sanansaattaja*, jossain kohden mainittu myös *Green Grass*, *Vihreä Ruoho* sekä *Violet Club*) valmistettiin vain muutamia kappaleita. Britannia testasi ydinasekehittelynsä tuotoksia Australiassa Maralingan koealueella. Tyynenmeren lisäksi aseita testattiin Maldenilla ja Joulusaarella, joka on nykyinen Kiritimati. Operaatio Grapple suoritettiin 1957-1958. Sen jokseenkin onnistuneina pidettyjen, muttei tavoitteisiin yltäneiden ydinkokeiden vaikutustehot, tässä nimenomaisessa kategoriassa: vaihtelivat 200 kT - 3 MT. Tämän sarjan ydinkokeita toteutettiin 9 kpl. *Yellow Sun Mark 2* eli "*Red Snow"* (suom. *Punainen Lumi*) oli aseen seuraava versio, jota valmistettiin arviolta 150 kappaletta. Kokeiluasteella olivat *Green Granite* ja *Green Bamboo* ja mahdollisesti myös *Violet Club*, mutta ne eivät tulleet aktiiviin käyttöön lainkaan. Violet Clubin esiintymisestä brittien ydinasearsenaalissa ei löydy merkintöjä. 

Yellow Sun-lämpöydinpommi Vickers Valiant-tyyppisen raskaan pommituskoneen edessä.
Toisin kuin Ranska, ei Britannia enää jatkanut omaa strategisen eikä taktisen luokan ydinaseiden kehittelyään WE-177:n käyttöönoton jälkeen. Sen sijasta Britannia hankki SLBM-tyypin ydinohjuksensa Yhdysvalloista omaa ydinpelotettaan varten. Nämä olivat aluksi Resolution-luokan veneiden Polaris-tyyppiä (W28), sittemmin Trident D5 -tyyppiä.

Grapple X-sarjan Grapple 1. Se laukaistiin toukokuussa 1957.

Lähteet
-------

* 
* 

### Viitteet

1. ↑   Viitattu 2.1.2022.
2. ↑   Viitattu 22.12.2021.
3. ↑   Viitattu 6.8.2018.
4. ↑   Viitattu 6.8.2018.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Operation Grapple 

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Yellow Sun
*Tämä artikkeli kertoo Britannian kuninkaallisen laivaston Swiftsure-luokan sukellusveneestä. Muita samannimisiä aluksia on täsmennyssivulla.*

**HMS Spartan** (viirinumero S105) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Swiftsure-luokan sukellusvene.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Swiftsure-luokka (sukellusvene)*
Alus tilattiin 7. helmikuuta 1976 Vickers Shipbuilding Groupsilta (nykyisin osa BAE Systems Submarine Solutionsia), missä köli laskettiin 26. huhtikuuta 1976. Se laskettiin vesille 7. toukokuuta 1978 kumminaan amiraali Raymond Lygon puoliso ja valmistui 22. syyskuuta 1979.

Palvelus
--------

Alus sai 30. maaliskuuta 1982 määräyksen lähteä Etelä-Atlantille kaksi päivää ennen Argentiinan maihinnousua Falklandinsaarille. Alus oli siten ensimmäinen alueelle saapunut Britannian kuninkaallisen laivaston alus. Se aloitti välittömästi alueelle saavuttuaan Britannian julistaman sotatoimialueen valvonnan. Alus havaitsi Argentiinan laivaston miinoittavan Port Stanleyn sataman, mutta ei saanut hyökkäyslupaa. Lupa evättiin osittain neuvottelujen jatkamisen vuoksi ja osittain siksi, ettei karkotettaisi suurempia maaleja (Argentiinan laivaston lentotukialus ja kevyt risteilijä) alueelta. Alus ei sotatoimien aikana laukaissut torpedoitaan, mutta sen toimittamat tiedustelutiedot olivat merkittäviä. Lisäksi aluksen läsnäolo vaikutti Argentiinan laivaston toimintaan.

*Spartan* varustettiin 1999 Tomahawk-risteilyohjuksin. Alus poistettiin palveluksesta tammikuussa 2006.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1947–1995*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1995. ISBN 0-85177-605-1. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Gardiner, Robert s. 531

*Swiftsure*-luokan sukellusveneet

|  |
| --- |
| *HMS Swiftsure* - *HMS Sovereign* - *HMS Superb* - *HMS Sceptre* - *HMS Spartan* - *HMS Splendid* |
| Edeltäjät: *Churchill*-luokka – Seuraaja: *Trafalgar*-luokka |
**HMS Spenser** (viirinumerot F90 ja D40) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Shakespeare-luokan laivueenjohtaja ensimmäisessä maailmansodassa.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Shakespeare-luokka (hävittäjä)*
Alus tilattiin John I. Thornycroft and Companyltä Woolstonista, missä köli laskettiin 9. lokakuuta 1916. Alus laskettiin vesille 22. syyskuuta 1917 ja valmistui vielä saman vuoden lopulla 12. joulukuuta.

Palvelus
--------

Vuonna 1921 alus oli 2. hävittäjälaivueen johtoaluksena laivueen osallistuessa 2. risteilijälaivueen mukana Itämeren purjehdukseen. Alus odotti 31. elokuuta 1921 Isle of Wightin edustalla *HMS Vectiksen* ja *HMS Winchelsean* kanssa Plymouthista saapuvia laivueensa aluksia *HMS Viceroyta*,*HMS Vanquisheria* ja *HMS Venetiaa*. Alusten saavuttua osasto siirtyi Kentin rannikolle Dealiin odottamaan 2. risteilijäviirikön alusten *HMS Curacoan*, *HMS Caledonin*, *HMS Castorin* ja *HMS Cordelian* sekä 2. hävittäjälaivueen loppuosan *HMS Viscountin*, *HMS Violentin* ja *HMS Wolfhoundin* saapumista.

Osaston kokoonnuttua siirryttiin Brunsbütteliin, jonne saavuttiin seuraavana aamuna. Osasto jatkoi matkaansa Kielin kanavan kautta Itämerelle, jossa ensimmäisenä vierailukohteena oli Danzig 4. syyskuuta. Osasto jatkoi matkaansa 7. syyskuuta Memeliin, josta se lähti edelleen 9. syyskuuta Libauhun. Osasto jatkoi matkaansa Riikaan 12. syyskuuta ja edelleen 25. syyskuuta Tallinnaan. Matka jatkui 20. syyskuuta Helsinkiin ja kolme päivää myöhemmin edelleen Ahvenanmaan kautta Tukholmaan, josta matka jatkui 27. syyskuuta Kööpenhaminaan.

Alus myytiin romutettavaksi 1936.

Lähteet
-------

* Colledge, J. J. & Warlow, Ben: *Ships of the Royal Navy - The Complete Record of all Fighting Ships of the Royal Navy from the 15th Century to the Present*, s. 379. Newbury, UK: Casemate, 2010. ISBN 978-1-935149-07-1. (englanniksi)
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1906–1921*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1985. ISBN 0-85177-245-5. (englanniksi)
* Cocker, Maurice: *Destroyers of the Royal Navy, 1893-1981*. Englanti: Ian Allan, 1982. ISBN 0-7110-1075-7. (englanniksi)
* Friedman, Norman: *British Destroyers - From Earliest Days to the Second World War*. Yorkshire, Englanti: Seaforth Publishing, 2009. ISBN 978-1-84832-049-9. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Friedman, Norman s. 314
2. 1 2  Naval-history.net Itämeren risteily 1921

*Shakespeare*-luokan laivueenjohtajat (1917)

|  |
| --- |
| *HMS Shakespeare* - *HMS Spenser* - *HMS Wallace* - *HMS Keppel* - *HMS Broke* - *HMS Saunders* - *HMS Spragge* |
| Edeltäjä: V-luokan laivueenjohtajat – Seuraaja: *Scott*-luokan laivueenjohtajat |
Sainte-Baumen vuoristoa.
**Sainte-Baume** (provensaaliksi *Massís de la Santa Bauma*, "Pyhän Luolan vuoristo") on vuorijono, joka erottaa toisistaan Bouches-du-Rhônen ja Varin departementit. Sen korkein huippu on 1147 metriä korkea. Sainte-Baume on ollut keskiajalta lähtien tärkeä pyhiinvaelluskohde.

Perimätieto Maria Magdalenasta
------------------------------

Sainte Baumen luola sisältä.
Ranskalaisen perimätiedon mukaan Maria Magdalena, hänen veljensä Lasarus ja Maximinus, yksi seitsemästäkymmenestä opetuslapsesta sekä eräitä muita seuralaisia ylittivät Välimeren huterassa veneessä paetakseen vainoojiaan Pyhästä maasta. Veneessä ei tarinan mukaan ollut mastoa eikä peräsintä. Seurue rantautui paikkaan nimeltä Saintes-Maries-de-la-Mer lähellä Arlesia. Maria Magdalena saapui Marseilleen ja käännytti koko Provencen alueen. Magdalenan sanotaan vetäytyneen **Sainte-Baumen** luolaan Marseillen läheisellä vuorella, missä hän eli katumuksessa kolmenkymmenen vuoden ajan. Luola on ollut keskiajalta alkaen kristillinen pyhiinvaelluskohde. 

Maria Magdalenan luola oli tunnettu pyhiinvaelluskohde myös keskiajan Suomessa. Esimerkiksi Turun hiippakunnan pappi Canutus Molle vieraili Sainte Baumessa matkallaan Roomaan vuonna 1495.

Lähteet
-------

* *Auctoritate Papae. The Church Province of Uppsala and the Apostolic Penitentiary 1410-1526*. Toim. Sara Risberg, esipuhe Kirsi Salonen. Tukholma: National Archives of Sweden, 2008. ISBN 978-91-88366-82-5.

### Viitteet

1. ↑  Auctoritate Papae 346, s.374.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Sainte-Baume** Wikimedia Commonsissa

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Sainte Baume
**Sunionin kuros** on antiikin kreikkalainen kuros-veistos, joka on tehty arkaaisella kaudella noin vuonna 590–580 eaa. Nykyisin se on esillä Kansallisessa arkeologisessa museossa Ateenassa (esine NM 3645).

Sunionin kuros takaa.
Kuros on saanut nimensä siitä, että se on löydetty Sunionista läheltä Poseidonin temppeliä vuonna 1906. Joitakin pienempiä osia veistoksesta löydettiin vuosina 1957–1959.

Veistos esittää kuroksille tyypilliseen tapaan alastonta nuorta miestä, joka on kuvattu frontaaliasennossa vasen jalka eteenpäin astuneena. Veistoksen korkeus on 1,65 metriä. Lihakset on kuvattu selkeästi ja erottuvat poikkeuksellisen hyvin erityisesti selässä. Kädet ovat suorina sivuilla lähellä vartaloa. Hiukset ovat korkkiruuvimaisilla kiharoilla.

Säilynyt veistos on koottu useista osista. Sen vasen käsi puuttuu. Erityisesti jalkoja on kunnostettu.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Athens, NM 3645 (Sculpture) *Perseus*. Viitattu 10.2.2020.
2. 1 2  Οι πρώτοι κούροι από την Αττική *Η Αρχαία Ελληνική Τέχνη και η Ακτινοβολία της*. Αρχαία Ελληνική Γλώσσα και Γραμματεία. Viitattu 10.2.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Sunionin kuros** Wikimedia Commonsissa
**Tadanari Lee** (19. joulukuuta 1985 Tokio, Japani) on japanilainen jalkapalloilija, joka edustaa Japanin J-Leaguessa pelaavaa Urawa Redsiä. Aiemmin hän on pelannut muun muassa Southampton FC:ssä.

Jalkapallomaajoukkue
--------------------

Tadanari Lee oli osa Japanin olympiajoukkuetta vuonna 2008. Hän edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 2011-2012. Lee ratkaisi volleymaalillaan Japanille Aasian mestaruuden vuoden 2011 Aasian-mestaruuskisoissa Qatarissa.

Tilastot
--------

| Japanin jalkapallomaajoukkue |
| --- |
| Vuodet | ottelut | maalit |
| 2011 | 10 | 2 |
| 2012 | 1 | 0 |
| Yhteensä | 11 | 2 |

Aiheesta muualla
----------------

* National Football Teams
* Japan National Football Team Database

Japanin joukkue – Kesäolympialaiset 2008
1 Nishikawa |
2 Hosogai |
3 Yoshida |
4 Mizumoto |
5 Nagatomo |
6 Morishige |
7 Uchida |
8 K. Honda |
9 Toyoda |
10 Kajiyama |
11 Okazaki |
12 Taniguchi |
13 Yasuda |
14 Kagawa |
15 Morimoto |
16 T. Honda |
17 Lee |
18 Yamamoto |
Valmentaja Sorimachi

Japanin joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2011
1 Kawashima |
2 Inoha |
3 Iwamasa |
4 Konno |
5 Nagatomo |
6 Uchida |
7 Endo |
8 Matsui |
9 Okazaki |
10 Kagawa |
11 Maeda |
12 Moriwaki |
13 Hosogai |
14 Fujimoto |
15 T. Honda |
16 Kashiwagi |
17 Hasebe |
18 K. Honda |
19 Lee |
20 Nagata |
21 Nishikawa |
22 Yoshida |
23 Gonda |
Valmentaja Zaccheroni
Sainte-Maure de Touraine-juustoa.
Juuston läpi pistetty olki.
**Sainte-Maure de Touraine** on ranskalainen vuohenmaitojuusto.

Sainte-Maure de Touraine on lähtöisin Ranskan historiallisen Tourainen maakunnan alueelta nykyisen Toursin kaupungin lähiseudulta. Nykyisin juuston tuotantoalue vastaa Indre-et-Loiren departementtia, sekä osia Viennen, Indre-et-Cherin ja Indren departementeista. Tarinan mukaan juuston valmistus ja vuohien kasvatus alueella aloitettiin maurien frankkien vastaisella sotaretkellään tuomien vaikutteiden myötä. Juusto sai EU:n suojatun alkuperänimityksen vuonna 1990.

Juusto valmistetaan vuohen täysmaidosta. Yhden noin 250 ramman painoisen juuston valmistukseen kuluu 2–3,5 litraa maitoa. Juustoa valmistettaessa juustomassa muodostuu noin vuorokauden ajan, jonka jälkeen massa asetellaan muotteihin. Juustoa kuivatetaan kahden vuorokauden ajan. Tämän työvaiheen jälkeen juuston läpi pistetään olki, johon on kirjattu valmistuttajan nimi. Juusto tomutetaan vielä suolatulla tuhkalla ja se kypsenee kymmenen päivää. Valmis juusto on pölkyn muotoinen.

Sainte-Maure de Touraine-juustoa syödään yleensä aterioinnin päätteeksi. Sitä voidaan tarjoilla myös esimerkiksi leivän päällä tai alkupalana.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Catherine Donnelly: *The Oxford companion to cheese*, s. 631. Oxford University Press, 2016. ISBN 9780199330881. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Sainte-Maure de Touraine**.
* Le Sainte Maure de Touraine AOP (ranskaksi)
**Kvarkki-gluoniplasma** (engl. *Quark-Gluon Plasma, QGP*) on kvanttikromodynamiikan faasi, joka esiintyy vain äärimmäisen korkeissa lämpötiloissa ja tiheyksissä. Normaaleissa olosuhteissa kvarkit ovat sitoutuneina toisiinsa gluonien avulla muodostaen hadroneita, esimerkiksi protoneita ja neutroneita. Kun hadronit saatetaan tarpeeksi kuumiin ja suuripaineisiin olosuhteisiin, kvarkkien väliset sidokset lakkaavat olemasta, jolloin kvarkit ja gluonit ovat ns. vapaita.

QGP:n esiintyminen
------------------

Maailmankaikkeuden materiaalin uskotaan olleen kokonaan QGP:tä ensimmäisinä 20–30 mikrosekuntina alkuräjähdyksen jälkeen, kunnes materiaali laajeni ja jäähtyi aiheuttaen QGP:n hadronisoitumisen. Lisäksi sitä saattaa esiintyä myös neutronitähtien ytimissä.

QGP:n tutkiminen ja tuottaminen
-------------------------------

Keinotekoisesti QGP:tä voidaan tuottaa törmäyttämällä raskaita ioneita suurilla energioilla. Tällaisissa kokeissa QGP:n syntyminen voidaan päätellä törmäyksessä tulevasta hiukkassäteilystä, jota havaitaan asianmukaisilla ilmaisimilla. Toistaiseksi vakuuttavimmat todisteet QGP:n olemassaolosta on saavutettu Relativistic Heavy Ion Colliderissa Brookhaven National Laboratoryssa Long Islandilla Yhdysvalloissa. Siinä kulta-ioneita kiihdytettiin relativistiseen nopeuteen ja törmäytettiin keskenään. Törmäyksessä syntyi Auringon sisusta 150 000 kertaa kuumempi möykky, joka pysyi koossa 10-23 sekuntia.  Kvarkkeja koossa pitävä vahva vuorovaikutus on äärimmäisen voimakas, minkä vuoksi QGP käyttäytyy nesteen kaltaisesti.

QGP:tä tutkitaan edelleen Relativistic Heavy Ion Colliderissa. Sveitsin ja Ranskan rajalla sijaitsevassa CERNin Large Hadron Colliderissa sitä tullaan tutkimaan kolmella ilmaisimella eli ALICElla, ATLASilla ja CMS:llä.

Lähteet
-------

1. ↑  Hunting of QGP (pdf) *bnl.gov*.  Arkistoitu 20.1.2013.  (englanniksi)
2. ↑  RHIC – Quark-gluon plasma *bnl.gov*.  (englanniksi)
3. ↑  PhysicsCentral – Quark-Gluon Plasma *physicscentral.com*.  (englanniksi)
4. ↑  Ylen tiedeuutiset: Maailmankaikkeuden alkuhetkien materiaali oli nestemäistä  21.4.2005. Yleisradio. Viitattu 6.7.2007.

Aiheesta muualla
----------------

* The Relativistic Heavy Ion Collider at Brookhaven National Laboratory
* The Alice Experiment at CERN
* The Indian Lattice Gauge Theory Initiative
* Quark matter reviews: 2004 theory, 2004 experiment
* Lattice reviews: 2003, 2005
* BBC article mentioning Brookhaven results
* Physics News Update article on the quark-gluon liquid, with links to preprints (Arkistoitu – Internet Archive)
**Todd Gurley II** (s. 3. elokuuta 1994 Baltimore, Maryland) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän edustaa NFL-liigassa pelaavaa Los Angeles Ramsia.

Georgian yliopiston joukkueessa yliopistojalkapalloa pelannut Gurley varattiin vuoden 2015 NFL:n varaustilaisuuden ensimmäisellä kierroksella, tilaisuuden 10. pelaajana. St. Louis Rams varasi Gurleyn huolimatta hänen marraskuussa kärsimästä pahasta polvivammasta. Gurleystä tuli samalla myös ensimmäinen ensimmäisellä kierroksella varattu keskushyökkääjä sitten vuoden 2012 varaustilaisuuden.

Yleisurheilu-ura
----------------

Gurley oli lukioaikoinaan monien muiden NFL-pelaajien tavoin myös lupaava pika-aituri sekä pikajuoksija. Alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2011 hän sijoittui 110 metrin aidoissa 15:nneksi. 

Gurleyn ennätys 110 metrin aidoissa on 13,66 sekuntia, ja sileällä 100 metrillä 10,70 sekuntia.

Lähteet
-------

1. 1 2   Viitattu 2.5.2015.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* World Athletics

 |

 |
Tachibana Ginchiyo.
**Tachibana Ginchiyo** (jap. 立花 誾千代, 23. syyskuuta 1569 – 30. marraskuuta 1602) oli japanilaisen Tachibana-klaanin johtaja. Hän oli Ōtomo-klaania palvelleen Tachibana Dōsetsun tytär, ja seurasi tätä klaanin johtoon, koska Dōsetsulla ei ollut yhtään poikia. Ginchiyo avioitui myöhemmin Tachibana Muneshigen kanssa, ja siirsi miehelleen klaanin johtajuuden. Hän itse alkoi nunnaksi.

Vuonna 1600 edesmenneen Toyotomi Hideyoshin nimittämässä sijaishallitsijoiden neuvostossa syntyi erimielisyyksiä, ja Japanin daimiot jakaantuivat kahteen leiriin Ishida Mitsunarin ja Tokugawa Ieyasun ympärille. Muneshige siirtyi Mitsunarin palvelukseen. Osapuolet kohtasivat Sekigaharan taistelussa, joka päättyi Ieyasun voittoon ja Mitsunarin teloitukseen. Muneshige ei itse ollut osallistunut taisteluun, koska oli samana päivänä valtaamassa Otsun linnaa Kyōgoku Takatsugulta.

Taistelun päätyttyä daimiot Kuroda Yoshitaka, Nabeshima Katsushige ja Katō Kiyomasa lähetettiin valtaamaan Kyūshū Ieyasulle. Myös Tachibana-klaanin hallitsema Yanagawan linna joutui hyökkäysten kohteeksi, mutta sen puolustukset kestivät. Linnan puolustamiseen osallistuivat sotilaiden lisäksi Ginchiyon, aseistamat nunnat.

Lähteet
-------

* Turnbull, Stephen R.: *Samurai Women 1184-1877*. Osprey Publishing, 2010. ISBN 978-1-846039-51-5.

### Viitteet

1. 1 2 3  Samurai Women, s. 50.
Bob Berg

**Bob Berg**, (7. huhtikuuta 1951 – 5. joulukuuta 2002) oli yhdysvaltalainen saksofonisti, joka tuli tunnetuksi Miles Davisin yhtyeestä.

Elämäkerta
----------

Berg soitti Davisin yhtyeessä vuosina 1984–1986. Sitä ennen hän oli ollut muiden muassa Jack McDuffin, Horace Silverin ja Cedar Waltonin yhtyeissä. Berg oli mukana myös pianisti Chick Corean yhtyeessä kuluneen vuosikymmenen alkupuoliskolla. Hän loi myös omaa uraansa, mistä esimerkkinä on Chick Corean perustamalla Stretch-levymerkillä ilmestynyt levy *Another Standard*. Levyllä on muutamia Frank Sinatran ohjelmistoon kuuluneita lauluja, mutta myös uusi tulkinta Beatles-klassikko "Michellestä". Englantilainen kriitikoitten kirjoittama hakuteos *Jazz: The Rough Guide* ilmaisee Bergin aseman jazzin maailmassa: "Bob Berg on yksi lahjakkaimmista post-Coltrane-alalajin saksofonisteista täydellisellä tekniikalla, mahtavalla harmonisella avarakatseisuudellaan, itsevarmalla aikakäsityksellään ja massiivisella, tunnerikkaalla soitolla." 

Berg kuoli liikenneonnettomuudessa 5. joulukuuta 2002.

Diskografia
-----------

* *First Set* (1979)[steeplechase]
* *Eastern Rebellion 3* with Cedar Walton (1979)[timeless]
* *New Birth* (1978; Xanadu Records)
* *Steppin': Live in Europe* (1982)
* *Short Stories* (1987)
* *Cycles* (1988)
* *Live at the Sweet Basil* [Sonnet]
* *In the Shadows* (1990)
* *Back Roads* (1991)
* *Virtual Reality* (1992)
* *Enter the Spirit* (1993)
* *Riddles* (1994)
* *The Best of Bob Berg* (1995)
* *Another Standard* (1997)
* *Jazz Times Superband* (2000)

Lähteet
-------

1. ↑  Bob Berg Dies In Car Crash *downbeat.com*.  6.12.2002. Viitattu 26.7.2022. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Grammy Awards
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Bandundun lento-onnettomuus 2010** tapahtui 25. elokuuta 2010, kun Filairin Let L-410UVP-E20C Turbolet syöksyi maahan lähestyessään Bandundun lentoasemaa Kongon demokraattisessa tasavallassa. Lennolla oli 18 matkustajaa ja kolme miehistön jäsentä. Maahansyöksystä selvisi vain yksi matkustaja, muut 20 koneessa ollutta kuolivat.

Lento oli matkalla Kinshasasta Kirin, Bokoron, Semenduan ja Bandundun kautta takaisin Kinshasaan. Sitä lensi Filairin belgialainen omistaja Danny Philemotte. Kone syöksyi maahan lähestyessään Bandundua. Tulipaloa ei syttynyt, minkä vuoksi onnettomuuden syyksi epäiltiin aluksi polttoaineen loppumista. Hylystä kuitenkin löytyi 150 litraa polttoainetta.

Onnettomuudesta selvisi aluksi kaksi matkustajaa, mutta toinen heistä kuoli sairaalassa. Jäljelle jääneen matkustajan kertoman perusteella onnettomuuden syyksi todettiin epätasapainon aiheuttama hallinnan menetys. Epätasapainon syy jäi kuitenkin epäselväksi. Aluksi hän kertoi, että miehistön käskettiin laskeutua "varakiitotielle" varsinaisen kiitotien viereen, ja kun matkustajat huomasivat, ettei kone kone suunnannut kohti oikeaa kiitotietä, he ryntäsivät kohti ohjaamoa varoittaakseen lentäjiä. Tämä johti painopisteen siirtymiseen liian eteen ja hallinnan menettämiseen. Myöhemmin hän kuitenkin muutti tarinaansa ja kertoi, että lennolla olleen matkustajan laukusta oli päässyt vapaaksi salakuljetettu krokotiili, jota koneessa olleet olivat paenneet kohti ohjaamoa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Accident description Aviation Safety Network. Viitattu 22.11.2017. (englanniksi)
2. 1 2  Aircraft crashes after crocodile on board escapes and sparks panic  21.10.2010. The Telegraph. Viitattu 22.11.2017. (englanniksi)
3. 1 2  Hradecky, Simon: Crash: Filair L410 at Bandundu on Aug 25th 2010, impacted building  25.8.2010. The Aviation Herald. Viitattu 22.11.2017. (englanniksi)
**Taccaceae** on pieni koppisiemenisten Dioscoreales-lahkoon kuuluva kasviheimo, jossa on vain viiksikkien eli takkojen (*Tacca*) suku. Ne ovat sukua jamssikasveille (Dioscoreaceae).

Luokittelu
----------

Heimon läheisin sukulaisheimo on Thismiaceae, jonka kanssa ne kuuluvat Dioscoreales-lahkon evoluutiopuussa samaan kladiin. Sen luonteenomaisiin piirteisiin kuuluvat kukan kehälehtien sijainti kahdessa hyvin kehittyneessä ja teriömäisessä kiehkurassa, sikiäimen mesiäisten puuttuminen, laitaistukat ja leveät luotit. Viiksikkien suvussa on toistakymmentä lajia, enimmillään 17.

Tuntomerkkejä
-------------

Heimon ainoan suvun viiksikkien lajit ovat ruohoja, joiden varsi on mukulamainen tai jotka ovat juurakollisia. Yksisirkkaisten valtaosasta poiketen niillä ei ole juurissakaan putkiloita. Viiksikeillä kukkien suojuslehdet ovat pitkiä ja rihmamaisia, ikään kuin viiksiä kukkien joukossa.

Levinneisyys
------------

Viiksikit ovat levinneet tropiikin metsäalueille, erityisesti Malaijien saaristoon ja Tyynenmeren saarille.

Lähteet
-------

* Stevens, P. F. (2001 onwards). Angiosperm Phylogeny Website. Version 12, July 2012 [and more or less continuously updated since]. .

### Viitteet

1. 1 2 3  Stevens 2001, Viittaus 17.12.2014.
2. ↑
3. ↑


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q2630221
* Wikispecies: Taccaceae
* APNI: 54556
* ATRF: Taccaceae
* FloraBase: 22782
* FoAO2: Taccaceae
* FoC: 10865
* Fossilworks: 55826
* GBIF: 3069
* GRIN: 1091
* iNaturalist: 71638
* IPNI: 50038860-1
* IRMNG: 113614
* ITIS: 43332
* NCBI: 1898022
* Open Tree of Life: 6017412
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:50038860-1
* Tropicos: 42000381
* Watson & Dallwitz: taccacea
* WFO: wfo-7000000706

 |

 |
Myhill harjoituksissa vuonna 2011
**Glyn Oliver Myhill** (tunnetaan paremmin nimellä **Boaz Myhill**, s. 9. marraskuuta 1982, Modesto, Kalifornia, Yhdysvallat) on walesiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän pelaa tällä hetkellä Englannin mestaruussarjan Birmingham Cityssä, jossa on lainalla valioliigaseura West Bromwich Albionista.

Ura
---

12-vuotiaana Aston Villan junioreihin liittynyt Myhill teki seuran kanssa ensimmäisen ammattilaissopimuksensa vuonna 2000. Villa-aikanaan Myhill oli lainalla eri seuroissa viiteen otteeseen, muttei onnistunut murtautumaan seuran ykkösmiehistöön. 2003 hän siirtyi peliajan perässä Hull Cityyn, jossa pääsikin pian ykkösmaalivahdin rooliin. Myhillin liittyesä joukkueeseen, Hull pelasi Englannin kakkosliigassa, mutta jo kaudeksi 2008-2009 Hull onnistui nousemaan korkeimmalle sarjatasolle, Valioliigaan.

Myhill siirtyi kesällä 2010 West Bromwich Albioniin puolentoista miljoonan punnan siirtosummalla. Kaudella 2011-2012 Myhill pelasi lainalla sarjatasoa alempana Birmingham Cityssä, jossa pääsi pelaamaan myös Eurooppa-liigan pelejä.

Maajoukkueura
-------------

Myhill edustaa maajoukkuetasolla Walesia, vaikka pelasi juniorimaaotteluita Englannin eri ikäluokissa. Myhill olisi voinut edustaa synnyinmaansa ansiosta myös Yhdysvaltoja, mutta päätti valita äitinsä kotimaan Walesin. 

Tällä hetkellä Myhill on pääasiassa maajoukkueen varamaalivahti, Wolverhamptonin veräjänvartijan Wayne Hennesseyn hoitaessa ykkösmaalivahdin roolin.
**Deplasmolyysi** on tapahtuma, jossa solu palautuu entiselleen plasmolyysin jälkeen. Ilmiö syntyy kasvisoluissa, kun solu on ensin liuoksessa, joka on väkevämpää kuin solulima. Tällöin tapahtuu osmoosi, jossa solusta kulkeutuu vettä solukalvon läpi solusta ulos. Tämä tapahtuma on plasmolyysi. Sen jälkeen solu on liuoksessa, joka on laimeampaa kuin solun solulima. Tällöin solun ulkopuolelta kulkeutuu vettä solukalvon läpi soluun ja solu turpoaa, kunnes se on saavuttanut alkuperäisen nestepitoisuutensa. Tämä tapahtuma on deplasmolyysi. Jos plasmolyysin jälkeen ei pian tapahdu deplasmolyysiä, solu todennäköisesti kuolee ja koko kasvi voi kuolla veden puutteeseen, jos tilanne kestää kauan.

Plasmolyysiä ja deplasmolyysiä tapahtuu juuria ympäröivän maan kuivuessa ja kosteuden palattua. Ilmiö syntyy myös talvella. Pohjoisten alueiden kasvit selviävät siten, että ne valmistautuvat talveen pitkin syksyä. Jos ilma kuitenkin kylmenee nopeasti, kasvit eivät välttämättä ehdi valmistautua tarpeeksi ja niille saattaa tulla paleltumia.

Lähteet
-------

1. ↑  Plasmolyysin ominaisuudet, vaiheet ja tyypit  2023. Thpanorama. Viitattu 22.4.2023.
2. ↑  Antero Pankakoski: *Puutarhurin kasvioppi*, s. 73, 137. Edita, Opetushallitus, 1996 7. tark. p.. ISBN 951-37-1932-4.

Aiheesta muualla
----------------

* 
*
**Madama** on raja-asema Nigerin koillisosassa lähellä Libyan rajaa. Se koostuu nigeriläisestä varuskunnasta ja ranskalaisten siirtomaa-aikana rakentamasta linnakkeesta. Raja-asemaa ympäröivä laaja alue on täysin asumatonta Saharan autiomaata.

Madaman ohi kulkee Libyan Tumun raja-asemalta (95 kilometriä) Dao Timnin tarkastuspisteen (180 kilometriä) kautta Siguedineen (255 kilometriä) johtava autiomaareitti. Aikaisemmin sitä pitkin kulkivat Kanem-Bornun, Fezzanin ja Välimeren välillä matkanneet kauppakaravaanit. Viime aikoina reittiä ovat käyttäneet etupäässä Libyaan ja Eurooppaan pyrkivät länsiafrikkalaiset siirtotyöläiset ja laittomat maahanmuuttajat.

Lähteet
-------

1. ↑  Viajar no Saara: Al Katrun (Libya) – Madama (Niger) *cibio.up.pt*.  Arkistoitu 4.3.2016. Viitattu 5.8.2011. (englanniksi)
2. ↑  Viajar no Saara: Madama – Dirkou – Bilma – Fachi - Agadez *cibio.up.pt*. Viitattu 5.8.2011. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
**Ammattikasvatusneuvosto** oli aiemmin Suomessa toiminut valtion toimielin, joka vastasi ammattikasvatuksen järjestämisestä.

Ammattikasvatusneuvosto perustettiin vuonna 1917 senaatin päätöksellä. Se asetettiin avustamaan kauppa- ja teollisuushallitusta ammattikasvatusta koskevissa asioissa käsityön ja teollisuuden alalla. Sittemmin toimenkuvaa laajennettiin vuoden 1926 asetuksella, jonka mukaan ammattikasvatusneuvoston tehtävänä oli avustaa kauppa- ja teollisuusministeriötä ammattikasvatusta koskevien periaatteellisten kysymysten ratkaisussa.

Ammattikasvatusneuvoston tehtävät
---------------------------------

Ammattikasvatusneuvoston tuli valvoa ammattikasvatuksen kehitystä Suomessa ja oppia tuntemaan sen tarpeita sekä tutustua ammattikasvatuksen alalla ulkomailla tehtyihin parannuksiin ja uudistuksiin. Lisäksi sen tuli harkita toimenpiteitä ammattikasvatuksen parantamiseksi sekä yleensä että erityisesti opetuslaitoksissa ja työpajoissa annettavaan opetukseen nähden, ja tehdä niistä kauppa- ja teollisuusministeriölle ehdotuksia. Neuvoston tehtävänä oli myös kauppa- ja teollisuusministeriön kehotuksesta antaa lausuntoja ammattikasvatusta koskevista kysymyksistä.

Ammattikasvatusneuvoston kokoonpano
-----------------------------------

Ammattikasvatusneuvostoon kuului jäseninä kauppa- ja teollisuusministeriön teollisuustoimiston teollisuusneuvos ja tarkastaja, joka toimi neuvoston sihteerinä, sekä kolme ammatillisten koulujen opettajien, kolme työnantajien ja kolme työntekijöiden edustajaa.

Työnantajajäsenistä tuli yhden edustaa suurteollisuutta, yhden ammatteja ja pienteollisuutta sekä yhden maataloutta. Työntekijäjäsenten tuli edustaa ammatteja ja teollisuutta.

Ammattikasvatusneuvosto kokoontui vähintään kerran vuodessa. Neuvosto valitsi keskuudestaan puheenjohtajan ja varapuheenjohtajan.

Katso myös
----------

* Ammattikasvatushallitus

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Hakkila, Esko (toim.): "Ammattikasvatusneuvosto", *Lakiasiain käsikirja*, s. 31. Porvoo: Werner Söderström Oy, 1938.

### Lakiviitteet

1. ↑  Senaatin päätös [ammattikasvatusneuvostosta] 10.12.1917.
2. ↑  Asetus 13.2.1926.