recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Natalie Paley, kuva 1920-luvulta.
**Natalie Paley**, alkujaan ruhtinatar **Natalia Pavlovna Paley** (ven. *Наталья Павловна Палей*) (5. joulukuuta 1905 – 27. joulukuuta 1981) oli venäläinen aatelisnainen, sittemmin malli ja elokuvanäyttelijä.

Natalia Paley syntyi Olga Paleyn tyttärenä Pariisissa. Hänen isänsä oli suuriruhtinas Pavel Aleksandrovitš Romanov, keisari Aleksanteri II:n poika. Natalialla oli kaksi täyssisarusta: ruhtinas Vladimir Pavlovitš Paley (1897–1918) ja ruhtinatar Irina Pavlovna Paley (1903–1990). Vuonna 1915 aiemmin tsaarin epäsuosiossa ollut perhe muutti takaisin vanhempien kotimaahan Venäjälle.

Venäjän vallankumouksen jälkeen Natalia Paley pakeni äitinsä ja sisarensa Irinan kanssa vuonna 1920 Suomeen. Bolševikit olivat murhanneet hänen isänsä Pavel Aleksandrovitšin Pietari-Paavalin linnoituksessa 1919 ja veljensä Vladimirin Alapajevskissa 1918. Suomesta Natalia, Irina ja Olga muuttivat Ranskaan, jossa Olga kuoli vuonna 1929.

Vuonna 1927 Natalia Paley nai Lucien-Camille Lelongin, kuuluisan ranskalaisen muotisuunnittelijan. Paley oli Lelongilla mallina ja hän esiintyi monesti aikakauslehti Voguessa. Hän ryhtyi myös näyttelemään; näyttelijänä hänet tunnetaan yleisimmin nimellä Natalie Paley. Hän esiintyi monissa eurooppalaisissa elokuvissa, kuten Marcel L'Herbierin *L'Épervierissä* (1933) ja Alexander Kordan *Don Juanin yksityiselämässä* (1934). Ranskasta hän muutti Yhdysvaltoihin, jossa hän jatkoi näyttelemistä. Hänestä tuli Katharine Hepburnin pitkäaikainen ystävä.

Vuonna 1937 Natalie Paley erosi miehestään Lelongista ja nai samana vuonna teatteriohjaaja John Chapman Wilsonin. Pariskunta asettui Manhattanille, jossa Natalie työskenteli muotisuunnittelija Mainbocherin liikkeessä. Natalie Paley kuoli vuonna 1981 New Yorkissa.

Aiheesta muualla
----------------

* Natalia Pavlovna Paley Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
	+ 2
* BnF data
	+ 2
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Bob Benny** (oik. **Emilius Wagemans**, 18. toukokuuta 1926 Sint-Niklaas, Belgia – 29. maaliskuuta 2011 Sint-Niklaas, Belgia) oli belgialainen laulaja ja musikaalinäyttelijä. Bennyn ura alkoi toisen maailmansodan jälkeen kahvilassa kotikaupungissaan Sint-Niklaasissa, ja hän julkaisi ensimmäisen levynsä *'k Ben verliefd* vuonna 1951. Bennyn ensimmäinen hitti oli vuonna 1957 julkaistu *Cindy, Oh Cindy*, joka sijoittui Belgian singlelistalla parhaillaan toiseksi.

Benny voitti belgialaisen *Eurosong 1959* -laulukilpailun kappaleella *Hou toch van mij* ja tuli näin valituksi Belgian edustajaksi vuoden 1959 Eurovision laulukilpailuun. Benny sijoittui kansainvälisessä kilpailussa kuudenneksi 11 kilpailijan joukosta. Benny voitti myös *Eurosong 1961* -kilpailun kappaleella *September, gouden roos* ja valikoitui näin Belgian edustajaksi myös vuoden 1961 Eurovision laulukilpailuun. Tällä kertaa Benny sijoittui kansainvälisessä kilpailussa jaetulle 15. ja viimeiselle sijalle.

Benny kärsi halvauksesta vuonna 2001 ja joutui tämän vuoksi taloudellisiin vaikeuksiin. Samana vuonna Benny ilmoitti julkisesti olevansa homoseksuaali. Vuonna 2003 Bennylle järjestettiin hyväntekeväisyyskonsertti. Vuonna 2006 täyttäessään 80 Benny ilmoitti olevansa täysin toipunut. Benny kuoli 84-vuotiaana 29. maaliskuuta 2011.

Valikoitu diskografia
---------------------

### Albumit

* *Een avond met Bob Benny* (1965)
* *Show Bob Benny* (1966)
* *Show* (1966)
* *Een avond met* (1970)
* *Mijn lied voor jou* (1971)
* *That's Entertainment* (1987)

### Singlet

*Sijoitus Belgian singlelistalla*
* *Cindy oh Cindy* (1957) #2
* *Boemel-potpourri "Bij Madelonneke"*  (1957) #16
* *Hou toch van mij* (1959) #4
* *Paola (Droomprinsesje uit het zuiden)* (1959) #7
* *Waar en wanneer* (1963) #24
* *Alleen door jou* (1963) #12
* *Bella Maria* (1964) #16

Lähteet
-------

1. 1 2
2. ↑  Bob Benny – Cindy oh Cindy *ultratop.be*. Viitattu 18.3.2022.
3. ↑  Belgium: Eurosong 1959 *eurovisionworld.com*. Viitattu 18.3.2022.
4. ↑  Bob Benny *eurovision.tv*. Viitattu 18.3.2022.
5. ↑  Belgium: Eurosong 1961 *eurovisionworld.com*. Viitattu 18.3.2022.
6. ↑  Bob Benny *eurovision.tv*. Viitattu 18.3.2022.
7. ↑  Vlaamse zanger Bob Benny is overleden *vrt.be*. Viitattu 18.3.2022. (hollanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Belgia
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
Jousimiehen symboli
Jousimies. Kuva 1400-luvun länsimaisesta astrologiakirjasta.
**Jousimies** (**Sagittarius**) on yhdeksäs niistä *Eläinradan merkeiksi* kutsutuista sektoreista, joihin Eläinrata vanhastaan, varsinkin astrologiassa jaetaan. Se käsittää alueen 240–270 astetta kevättasauspisteestä itään. Aurinko saapuu tähän merkkiin marras­kuun 22. päivän aikoihin ja siirtyy seuraavaan, Kauriin merkkiin talvi­päivän­seisauksena 21. tai 22. joulukuuta.

Merkki on saanut nimensä Jousi­miehen tähdistöstä, joka 2 000 vuotta sitten sattui liki­pitäen yhteen tämän merkin kanssa. Maan akselin suunnan kiertymisen eli prekession vuoksi merkit eivät kuitenkaan enää vastaa saman­nimisiä tähdistöjä, vaan nykyisin Jousi­miehen merkki vastaa suunnilleen Skorpionin ja Käärmeenkantajan tähdistöä. Käärmeen­kantajan tähdistön mukaan kuitenkaan ei ole nimetty Eläin­radan merkkiä, vaikka ekliptika kulkeekin myös tämän tähdistön kautta.

Astrologisten käsitysten mukaisesti nimitystä jousimies (tai Jousimies) käytetään varsinkin horoskoopeissa myös henkilöistä, jotka ovat syntyneet Auringon ollessa tässä merkissä.

Lähteet
-------

1. ↑  *Yliopiston almanakka vuodeksi 2011 jälkeen Vapahtajamme Kristuksen syntymän*, s. 38, taulukko Auringon liike Eläinradalla 2011. Helsingin yliopisto, Ajasto Paperproduct, 2010. ISSN 1239-1654.
2. ↑  Oja, Heikki: *Aikakirja 2007*, s. 119-121. Helsinki: Helsingin yliopiston almanakkatoimisto, 2007. ISBN 952-10-3221-9. Teoksen verkkoversio (viitattu 9.3.2011).  (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Jousimies (Eläinradan merkki)** Wikimedia Commonsissa

  

Eläinradan merkit
Oinas | Härkä | Kaksoset | Krapu | Leijona | Neitsyt | Vaaka | Skorpioni | Jousimies | Kauris | Vesimies | Kalat
**Ploëzal** (bretoniksi *Pleuzal*) on kunta läntisessä Ranskassa Côtes-d'Armorin departementissa Bretagnen alueella. Se sijaitsee noin 20 kilometriä Guingampin kaupungista pohjoiseen.

Kunnan nähtävyys on linna Château de la Roche-Jagu. Se on rakennettu 1400-luvulla samalla paikalla olleen keskiaikaisen linnoituksen paikalle. La Roche-Jagu -perheen goottilainen linna oli alun perin paljon suurempi. Se on ainoa keskiaikainen linna Trieuxjoen rannalla. Niitä on alun perin ollut kymmenkunta valvomassa joen liikennettä, mutta muut ovat tuhoutuneet. Linnassa on tehty suuria kunnostustöitä sen jälkeen, kun Côtes d'Armorin departementti otti sen haltuunsa. Linnassa järjestetään tapahtumia ja näyttelyitä. Linnan puutarha on listattu merkittäväksi puutarhaksi.

  

* Château de la Roche-JaguChâteau de la Roche-Jagu
* Linnan puutarhaaLinnan puutarhaa

Lähteet
-------

1. ↑  Insee
2. ↑  La Roche‑Jagu, A gritty survivor Official website of tourism in Brittany. Viitattu 23.12.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ploëzal** Wikimedia Commonsissa
**Taylor Beck** (s. 13. toukokuuta 1991) on kanadalainen jääkiekkoilija, hän edustaa KHL-seura Metallurg Magnitogorskia. Beck on pelannut uransa aikana myös neljässä NHL-seurassa. Otteluita hänellä on Nashville Predatorsissa, New York Islandersista, Edmonton Oilersista ja New York Rangersista.

Ura
---

Beck varattiin Nashville Predatorsiin kolmannella kierroksella 70. pelaajana vuoden 2009 varaustilaisuudessa. Hän teki Nashvillen kanssa kolmen vuoden tulokassopimuksen 25. elokuuta 2010.

Työsulkukaudella 2012–2013 Beck sai ensimmäisen kutsunsa Milwaukee Admiralsista Nashvilleen. Hän teki debyyttinsä 4–3 -tappiossa Columbus Blue Jacketsille 19. maaliskuuta 2013. Kolmannessa pelissään Nashvillessä, jälleen Columbusta vastaan, Beck teki ensimmäisen maalinsa 23. maaliskuuta 2013.

Toronto Maple Leafs teki kesällä 2015 vuoden sopimuksen Beckin kanssa. Hän ei ehtinyt kuitenkaan pelata otteluakaan Maple Leafsissa, sillä hänet kaupattiin vielä ennen kauden alkua New York Islandersiin, joka myi Michael Grabnerin vaihdossa Beckiin, Matthew Finniin, Christopher Gibsoniin, Tom Nilssoniin ja Carter Verhaegheen. Islandersissa Beck pelasi kaksi ottelua ja sen farmijoukkueessa Bridgeport Sound Tigersissa 46 ottelua. Helmikuussa 2016 Colorado Avalanche hankki Beckin vaihdossa Marc-André Clicheen ja lähetti hänet farmijoukkue San Antonio Rampageen.

Avalanchesta Beck siirtyi Edmonton Oilersiin, jonka kanssa hän teki vuoden sopimuksen kesällä 2016. Beck pelasi kolme ottelua Oilersissa ja 40 ottelua farmiseura Bakersfield Condorissa, jossa hän teki 50 pistettä. Maaliskuussa Beck siirtyi New York Rangersin organisaatioon, kun Oilers hankki Justin Fontainen vaihdossa Beckiin.

Lähteet
-------

1. ↑  Maple Leafs sign Taylor Beck to one-year deal  14.7.2015. Toronto Maple Leafs Hockey Club. Viitattu 29.4.2017. (englanniksi)
2. ↑  Islanders Acquire Five Players for Grabner  17.9.2015. New York Islanders Hockey Club. Viitattu 29.4.2017. (englanniksi)
3. ↑  Avalanche Acquires Beck From Islanders  29.2.2016. Colorado Avalanche, LLC. Viitattu 29.4.2017. (englanniksi)
4. ↑  Edmonton Oilers ink winger Taylor Beck for one year *Global News*.  3.7.2016. Corus Entertainment Inc. Viitattu 30.4.2017. (englanniksi)
5. ↑  Oilers acquire Justin Fontaine from Rangers for Taylor Beck *Sportsnet*.  1.3.2017. Rogers Media. Viitattu 30.4.2017. (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Taylor Beck (ice hockey)
**Joustava perusopetus** eli **JOPO** tai **JoPo** on Suomessa vuonna 2006 käynnistynyt hanke koulupudokkaiden aktivointiin tähtäävän toiminnan kehittämiseen perusopetuksessa ja toisen asteen nivelvaiheessa. Joustavan perusopetuksen tavoitteena on tukea oppilaita, jotka ovat vaarassa jäädä ilman perusopetuksen päättötodistusta. Samalla pyritään ehkäisemään toisen asteen koulutuksesta pois jäämistä ja koulutuksen keskeyttämistä. Toimintamallin avulla kehitetään perusopetukseen yksilöllisiä, oppilaiden erilaiset tarpeet huomioivia toimintatapoja ja opetusmenetelmiä. Joustavassa perusopetuksessa korostuvat toiminnallisuus, erilaisten oppimisympäristöjen käyttö ja työssäoppiminen.

Joustavan perusopetuksen piirissä oli vuonna 2015 n. 1800 oppilasta. Toiminnassa tehostetaan moniammatillista yhteistyötä, johon osallistuvat peruskoulut, kuntien nuoriso-, sosiaali- ja terveystoimi sekä ammatilliset oppilaitokset, lukiot ja mahdolliset nuorten työpajat. Toiminnan tueksi järjestetään alueellista ja valtakunnallista koulutusta.

Opetus järjestetään noin 10 oppilaan joustavan perusopetuksen JOPO-ryhmässä. Kouluissa toiminnasta vastaa tiimi, johon kuuluu opettajan lisäksi nuorisotyöntekijä, sosiaalityöntekijä tai vastaava. Opetus toteutetaan perusopetuksen opetussuunnitelman mukaisesti. Hankkeessa kehitetään perusopetuksen 7-9 luokilla oleville nuorille oppilaan yksilöllisistä elämäntilanteista lähteviä opetusjärjestelyjä, toiminnallisia ja työpainotteisia opetus- ja työmuotoja sekä kohdennettuja tuki- ja neuvontapalveluja. Oppilaan perheen kanssa tehtävällä työllä on keskeinen asema oppilaan kokonaistilanteen arvioinnissa ja sopivien työmuotojen valinnassa.

Lähteet
-------

* Ulla Numminen & Najat Ouakrim-Soivio: *Joustava perusopetus. JOPO-toiminnan aloittaminen ja vakiinnuttaminen*. Opetusministeriö, 2007. ISBN 978-952-485-359-0. Teoksen verkkoversio (pdf) (viitattu 27.7.2010). (suomeksi)

### Viitteet

1. 1 2 3  Opetusministeriö: Koulupudokkaiden aktivointi / Joustava perusopetus *minedu.fi*.  2010.  Arkistoitu 19.11.2009. Viitattu 27.7.2010. (suomeksi)
2. ↑  Jopo-luokista hyviä tuloksia: peruskoulu loppuun ja vainu opiskelupaikasta *yle.fi*. Viitattu 29.8.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* YLE: Jopo-luokista hyviä tuloksia: peruskoulu loppuun ja vainu opiskelupaikasta
**Ralf Westerlund** (s. 7. syyskuuta 1947 Tammisaari) on suomalainen urheiluampuja, joka on kilpaillut kansainvälisellä tasolla kiväärilajeissa. Hän on edustanut Raseborgs Skyttaria.

Suomen Ampumaurheiluliitto valitsi Westerlundin vuoden ampumaurheilijaksi 1985.

| Sija | Kilp Paikka Vuosi | Laji | Tulos | Final | Lopput | Ennätys |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 7 | WCH SKOEVDE 1986 | 300STR3X20 | 575 |  | 575 |  |
| 2 | WC MOSCOW 1988 | AR60 | 591 | 102.2 | 693.2 |  |
| 1 | ECH LAHTI 1987 | 300FR40KN | 393 |  | 393 |  |
| 1 | ECH VARNA 1985 | AR60 | 594 |  | 594 | WR |
| 2 | ECH LAHTI 1987 | 300FR60PR | 596 |  | 596 |  |
| 3 | ECH LAHTI 1987 | 300FR3X40 | 1167 |  | 1167 |  |
| 5 | ECH WINTERTHUR 1991 | 300FR60PR | 593 |  | 593 |  |
| 5 | ECH LAHTI 1987 | 300FR40ST | 375 |  | 375 |  |
| 6 | ECH WINTERTHUR 1991 | 300STR3X20 | 574 |  | 574 |  |
| 7 | ECH LAHTI 1989 | 300FR60PR | 595 |  | 595 |  |
| 8 | ECH BODEN 1995 | 300FR3X40 | 1154 |  | 1154 |  |
| 8 | ECH LAHTI 1989 | 300STR3X20 | 573 |  | 573 |  |
| 8 | ECH LAHTI 1989 | 300FR40KN | 387 |  | 387 |  |
| 8 | ECH LAHTI 1989 | 300FR3X40 | 1154 |  | 1154 |

**CISM Kansainvälinen Sotilasurheiluliitto**

**Paras Maa, Paras Kivääriampuja , Sotilas Maailmanmestari**

Paras kivääriampuja (vakiokivääri+sotilaspikaammunta)

1984 1 FIN Ralf Westerlund 1131

1986 1 FIN Ralf Westerlund 1145

1991 1 FIN Ralf Westerlund 1142

**300m Vakiokivääri**

1991 1FIN Ralf Westerlund 579

**300m Sotilas pikaammunta**

1984 1FIN Ralf Westerlund 559

1986 1FIN Ralf Westerlund 566

**300m Vakiokivääri joukkue**

1986 1 FIN 2306

---

Lähteet
-------

1. ↑  Ampumaurheiluliiton Vuoden ampumaurheilijat *ampumaurheiluliitto.fi*.
2. ↑  ATHLETE *issf-sports.org*.
3. ↑  CISM World Champions *cism-shooters.fi*.
**Robert Lewis "Bob" Burns Jr.** (24. marraskuuta 1950 – 3. huhtikuuta 2015) oli yhdysvaltalainen rumpali, joka oli Lynyrd Skynyrd -yhtyeen alkuperäisjäsen.

Bob Burns liittyi vuonna 1964 Ronnie Van Zantin perustamaan Lynyrd Skynyrd -yhtyeeseen. Burns ja Van Zant olivat tavanneet baseball-harrastuksen kautta. Muut perustajajäsenet olivat Allen Collins, Gary Rossington ja Larry Junstrom. Burns soittaa yhtyeen varhaisilla singleillä ja demoäänityksillä, joita on julkaistu *Skynyrd's First and... Last* -kokoelma-albumilla. Burns erosi yhtyeestä vuonna 1971 mutta palasi takaisin seuraavana vuonna. Tämän ajan hänen tilallaan soitti Rickey Medlocke, joka on tunnettu paremmin Lynyrd Skynyrdin kitaristina. Burns palasi soittamaan yhtyeen kahdella ensimmäisellä studioalbumilla *Pronounced Leh-Nerd Skin-Nerd* ja *Second Helping*. 

Vuoden 1975 alussa Burns jätti yhtyeen kiertue-elämän ja yhtyeen alkoholipainotteisen elämäntavan käydessä liian raskaaksi. Muut jäsenet eivät kohdelleet Burnsia hyvin, eikä hän muistellut kovin lämpimästi Lynyrd Skynyrd -aikojaan. Burns katosi julkisuudesta eikä jatkanut muusikkona. Vuonna 1996 hän esiintyi jälleen yhtyeen kanssa elokuvan *Freebird: The Movie* julkaisun yhteydessä. 13. maaliskuuta 2006 Burns pääsi Rock and Roll Hall of Fameen Lynyrd Skynyrdin jäsenenä, jolloin hän esiintyi valintaseremoniassa yhtyeen elossa olevien jäsenien Gary Rossingtonin, Billy Powellin, Ed Kingin ja Artimus Pylen kanssa soittaen kappaleet "Sweet Home Alabama" ja "Free Bird".

Burns kuoli huhtikuussa 2015 törmättyään autolla postilaatikkoon ja puuhun kotinsa lähellä. Viranomaisten mukaan Burnsilla ei ollut turvavyötä ja tapahtumahetkellä oli huono sää.

Lähteet
-------

1. ↑  Niina Enqvist: Lento-onnettomuus ei ollut ainoa Lynyrd Skynyrdin murhenäytelmä: 8 jäsentä kuollut traagisesti – maailman epäonnisin yhtye? *Ilta-Sanomat*.  20.10.2017. Viitattu 23.4.2018.

* Mark Ribowsky: *Whiskey Bottles and Brand-New Cars: The Fast Life and Sudden Death of Lynyrd Skynyrd*. Chicago Review Press, 2015.
* Lynyrd Skynyrd: A Southern Ghost Story

Aiheesta muualla
----------------

* Lynyrd Skynyrdin historiaa
* Bob Burnsin muistosivu

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC

 |

 |
**Jousikvartetto nro 13 B-duuri** opus 130 on Ludwig van Beethovenin jousikvartetto, joka valmistui marraskuussa 1825. Kvarteton numero perustuu julkaisujärjestykseen, todellisuudessa teos on säveltämisjärjestyksessä Beethovenin neljästoista jousikvartetto. Kvartetto on viimeinen kolmesta venäläisen mesenaatin Nikolai Golitsynin Beethovenilta tilaamista kvartetoista. Kvarteton kantaesitti Schuppanzigh-kvartetti 21. maaliskuuta 1826 ja se julkaistiin 1827. Kvartetossa on poikkeuksellisesti kuusi osaa. 

Teos sai välittömästi hyvän vastaanoton. Kantaesityksessä yleisö piti erityisesti osista *Cavatina* ja *Alla danza tedesca* ja toinen ja neljäs osa pyydettiin toistamaan. Teoksen viimeisenä osana oli laaja *Große Fuge* (*Suuri fuuga*), jota pidettiin kuitenkin liian rajuna ja sopimattomana teoksen päätteeksi.
Beethoven sävelsi syys–marraskuussa 1826 uuden, paljon lyhyemmän ja kevyemmän finaalin, jota pidetään Beethovenin viimeisenä valmistuneena sävellyksenä. Kvarteton ensimmäinen esitys uuden finaalin kanssa tapahtui 1827 vasta Beethovenin kuoleman jälkeen. 

Alkuperäinen finaali julkaistiin erillisenä teoksena *Große Fuge* opus 133. Kvartettoa esitetään toisinaan alkuperäisessä muodossa finaalina *Große Fuge*.

Osat
----

1. *Adagio ma non troppo - Allegro*
2. *Presto*
3. *Andante con moto, ma non troppo*
4. *Alla danza tedesca. Allegro assai*
5. *Cavatina. Adagio molto espressivo - attacca*
6. *Finale. Allegro*

Alkuperäinen finaali:

6. *Große Fuge* op. 133

Lähteet
-------

1. 1 2  Transcending to beyond *ludwig0van0beethoven.tripod.com*. Viitattu 17.11.2010.
2. ↑  Kamarimusiikkia (pdf) *Malmikuu*. Helsingin kaupungin kulttuuriasiainkeskus.  Arkistoitu 6.3.2016. Viitattu 17.11.2010.

Aiheesta muualla
----------------

* Jousikvartetto nro 13 (Beethoven) IMSLP / Petrucci Music Library
**Robert "Bob" Hudson Backus** (11. heinäkuuta 1926 Boston, Massachusetts, Yhdysvallat – 30. kesäkuuta 1999 Hannover, Massachusetts, Yhdysvallat oli yhdysvaltalainen moukarinheittäjä vuoden 1954 Yhdysvaltain mestari ja vuoden 1955 Pan-Amerikan kisojen mestari.

Nuoruudessaan Bob Backus ei läpäissyt pääsyä Yhdysvaltain armeijan palvelukseen liian laihuuden vuoksi so. 195 cm ja 60 kg. Tämän vuoksi hän alkoikin vahvistaa itseään painonnostolla ja alkoi kilpailla painonheitossa ja moukarinheitossa. Hän opiskeli Bostonin lähellä Tuftsin yliopistossa. Vuosien 1956 ja 1960 Yhdysvaltain olympiakarsinnoissa hän oli molemmissa kuudes eli olympiapaikka jäi saavuttamatta. 

Backus sijoittui vuonna 1950 Yhdysvaltain mestaruuskisoissa kuudenneksi. Vuonna 1952 hän nousi Helsingin kisojen olympiajoukkueeseen. Olympialaisissa ei tullut kuitenkaan menestystä, vaan sijoitus oli alkukilpailujen 13. Vuonna 1954 hän saavutti parhaan kansallisen menestyksensä eli Yhdysvaltain mestaruuden. Sen jälkeen hän oli Yhdysvaltain mestaruuskisoissa kolmen parhaan joukossa kaksi kertaa eli 1955 toinen ja 1959 kolmas. Vuoden 1955 Pan-Amerikan kisoissa Méxicossä hän saavutti mestaruuden ja vuoden 1959 vastaavissa kisoissa Chicagossa hän oli kolmas. Parhaan tuloksensa hän saavutti 6. kesäkuuta 1959 New Yorkissa tuloksen ollessa 61,41. Viimeisen kerran hän osallistui Yhdysvaltain mestaruuskisoihin vuonna 1964 sijoituksen ollessa seitsemäs. 

Painonheitossa Backus hän voitti Yhdysvaltain mestaruuden kahdeksan kertaa eli vuosina 1953–1959 ja viimeisen 1965.

Bob Backusin olympiamatkan aikana Helsingissä hän tutustui suomalaiseen keihäänheittäjään Elsa Torikkaan, jonka kanssa hän solmi avioliiton, joka päättyi myöhemmin kuitenkin eroon.

Lähteet
-------

* Bob Backus brinkster.net - sivustolla
* Bob Backus sport.reference.com -sivustolla
**Ö-ryhmä** oli 1980-luvun alkupuolella toiminut ryhmä, joka järjesti performansseja, tapahtumia ja erilaista tilannetaidetta. Ryhmän perusti Erkki Pirtola. Muita jäseniä olivat mm. Harri Larjosto, Roi Vaara, Jussi Kivi, Papu Pirtola, Pekka Nevalainen, Petra Giacomelli  ja Pira Cousin. 

Ö-ryhmän jäsenten ensimmäinen yhteinen näyttely oli syksyllä 1979 vallatussa Lepakossa. Ryhmäläiset olivat tavanneet kesällä Inkoon pohjoismaisella ympäristöleirillä.

Ö-ryhmän tunnetuimpia aktioita oli *Viimeinen illallinen* ja *Rahaa*. Viimeiselle illalliselle Vanhan Galleriaan Helsinkiin vuonna 1980 kokoontui Anti-Jeesus ja 11 opetuslasta. Joukossa oli poliitikko, tiedemies, insinööri, pappi, taiteilija ja punkkari. Hahmot aterioineen oli koostettu kaatopaikka-aineistosta. Roskan käyttöä oli myös ryhmän Jyväskylän Talveen tekemässä teoksessa *Päivä Jyväskylässä* vuonna 1983. Teos oli koottu kaupungissa kerätystä roskasta sekä valokuva- ja videodokumenteista.

*Rahaa*-tapahtumaan sisältyi muun muassa raha-alttari ja valokopioseteleiden jakamista ohikulkijoille. Rahaa-tapahtuman kulkue oli matkalla Vanhalta ylioppilastalolta Finlandiatalolle, jossa oli Kansainvälisen valuuttarahaston konferenssi. Poliisit kuitenkin hajottivat kulkueen.

Ö-ryhmä toimi spontaaniin tyyliin Joseph Beuysin *jokainen on taiteilija* -hengessä, mitä periaatetta etenkin Erkki Pirtola jatkoi myöhemmin. Kritiikki esitettiin optimistiseen sävyyn ja mukana oli karheaa kotikutoisuutta ja Kalevalahenkeä. Ryhmän toimintaa on verrattu myös punk-kuvataiteeksi. Kaatopaikkamateriaalien ja jätteen käyttämisen muun muassa *Viimeisessä illallisessa* on sanottu merkinneen kierrätysajattelun tuloa suomalaiseen taiteeseen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Taiteen pikkujättiläinen, s 838. WSOY, 1995. ISBN 951-0-16447-X
2. ↑  Petra Giacomelli *Kuvataiteilijamatrikkeli*. Viitattu 18.6.2022.
3. ↑  Pira Cousin *Kuvataiteilijamatrikkeli*. Viitattu 18.6.2022.
4. ↑  Hanna Johansson: Maataidetta jäljittämässä. Luonnon ja läsnäolon kirjoitusta suomalaisessa nykytaiteessa 1970-1995, s 86. LIKE, 2005. ISBN ISBN 952-471-512-0
5. 1 2 3  Hanna Johansson: Maataidetta jäljittämässä. Luonnon ja läsnäolon kirjoitusta suomalaisessa nykytaiteessa 1970-1995, s 87. LIKE, 2005. ISBN ISBN 952-471-512-0
6. ↑  Valkonen, Markku & Valkonen, Olli: Kauneuden jäljillä, Suomen taiteen vuosituhannet, s.189,192. WSOY, 1999. ISBN 951-0-23988-7
**Johann Gramann** (**Graumann**, **Johannes Poliander)** (5. heinäkuuta 1487 Neustadt an der Aisch, Baijeri, Saksa – 29. huhtikuuta 1541 Königsberg, Itä-Preussi, Saksa) oli alkuaan katolinen pappi, teologi, pedagogi, myöhemmin luterilainen reformaattori, pappi ja virsirunoilja.

Gramann opiskeli Leipzigissa ja vuodesta 1519 Wittenbergin yliopistossa seuraten Philipp Melanchthonin ja Martin Lutherin opetusta. Hänet nimitettiin 1520 Leipzigin Tuomaskoulun rehtoriksi. Hän osallistui 1519 käytyyn väittelyyn tohtori Johann Eckin ja Lutherin ja Carlstadtin välillä Eckin amanuenssina. Väittelyn seurauksena hän siirtyi reformaation kannalle ja hänestä tui evankelinen pappi Würzburgissa, mutta alkaneen talonpoikaiskapinan takia hän lähti Nürnbergiin. Lutherin suostumuksella Brandenburgin maakreivi Albrecht nimitti hänet papiksi Königsbergiin 1525. Siellä hän alkoi käyttää nimeä Poliander. Hän toimi yhteistyössä Paul Speratuksen kanssa ja järjesteli tarmokkaasti alueen evankelisia kouluja ja toimi reformaation mukaisen opin puolesta muun muassa kastajaliikkeitä, anabaptisteja vastaan.

Johann Sebastian Bach on käyttänyt Gramannin kirjoittamia virsisäkeistöjä kantaateissaan, muun muassa BWV 17, BWV 28, BWV 29, BWV 51, BWV 167, ja moteteissaan BWV 225, BWV 231.

Yksi Gramannin kirjoittama virsi on säilynyt käytössä, virsi "Nun lob, mein Seel, den Herren" noin vuodelta 1540. Sitä on kutsuttu ensimmäiseksi reformaation ylistysvirreksi.

Virsi on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa virsi 323 "Nyt kiitä, sielu, Herraa" (Suom. Jacob Finno virsikirjaan 1583. uud. suom. ja säk. 5 Anna-Maija Raittila 1984). Ruotsin kirkon virsikirjassa se on virsi 9, Anna-Maija Raittilan 1999 uudistamana.

Lähteet
-------

1. ↑  Johann Poliander *hymnary.org*. Viitattu 2.3.2022. (englanniksi)
2. ↑  Johann Gramann (Poliander) (Hymn-Writer) *bach-cantatas.com*. Viitattu 2.3.2022. (englanniksi)
3. ↑  Oscar Lövgren: *Psalm- och sånglexikon*, s. 237. Gummesons bokförlag, Stockholm, 1964. (ruotsiksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Saksa
* Italia
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* BMLO
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* RISM
* IdRef

 |

 |
**SOFA-järjestelmä** (engl. *sequential organ failure assessment*) on lääketieteellinen pisteytysmenetelmä, jolla arvioidaan ja seurataan peruselintoimintojen häiriöiden ja vaurioiden vaikeutta ja kehitystä.

SOFA-järjestelmässä seurataan kuutta elinjärjestelmää: verenkiertoa, keuhkoja, munuaisia, maksaa, hematologista järjestelmää ja keskushermostoa. Jokaisen elinjärjestelmän toimintaa kuvaa yksi suure, jolle on määritetty viisi arvoväliä (0–4 pistettä). Keuhkojen toimintaa kuvaa valtimoveren happiosapaineen ja sisäänhengitysilman happiosuuden suhde eli PaO2/FiO2-suhde, verenkiertojärjestelmää kuvaa keskiverenpaine (MAP) tai verenpaineen lääkehoitoannokset, munuaisia kuvaa veren kreatiniinipitoisuus tai virtsaneritysmäärä, hematologista järjestelmää veren trombosyyttipitoisuus, maksaa kuvaa veren bilirubiinipitoisuus ja keskushermostoa Glasgow'n kooma-asteikko eli GCS-pisteet. *Elinhäiriö* määritellään näin 1–2 pisteen tasolle ja *elinvaurio* 3–4 tasolle. Monielinhäiriössä kaksi tai useampi elinjärjestelmistä saa 1–2 pistettä ja monielinvauriossa kaksi tai useampi elinjärjestelmistä saa 3–4 pistettä.

SOFA-järjestelmä| Suure | 0 pistettä | 1 piste | 2 pistettä | 3 pistettä | 4 pistettä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Keuhkot: PaO2/FiO2 | Yli 400 mmHg |  400–300 mmHg | 300–200 mmHg | 200–100 mmHg hengityslaitteessa |  Alle 100 mmHg hengityslaitteessa |
| Verenkierto: MAP tai lääkeannos | Yli 70 mmHg | Alle 70 mmHg | Dopamiini- tai dobutamiiniannos alle 5 µg/kg/min |  Dopamiiniannos yli 5 µg/kg/min tai noradrenaliini- tai adrenaliiniannos alle 0,1 µg/kg/min | Dopamiiniannos yli 15 µg/kg/min tai noradrenaliini- tai adrenaliiniannos yli 0,1 µg/kg/min |
| Munuaiset: Kreatiniini tai virtsaneritys | Alle 110 µmol/l |  110–170 µmol/l | 171–299 µmol/l | 300–440 µmol/l tai alle 500 ml/vrk | Yli 440 µmol/l tai alle 500 ml/vrk |
| Hematologinen järjestelmä: Trombosyytit | Yli 150x109/l | 150–100x109/l |  100–50x109/l | 50–20x109/l | Alle 20x109/l |
| Maksa: Bilirubiini | Alle 20 µmol/l |  20–32 µmol/l | 33–101 µmol/l | 102–204 µmol/l | Yli 204 µmol/l |
| Keskushermosto: Glasgow'n kooma-asteikko | 15 pistettä | 14–13 pistettä | 12–10 pistettä | 9–6 pistettä | Alle 6 pistettä |

Esimerkiksi tehohoidossa kuolleisuus kasvaa suurin piirtein suorassa suhteessa SOFA-pisteiden kasvaessa niin, että 10 SOFA-pisteeseen liittyy noin 30 %:n ja yli 17 SOFA-pisteeseen liittyy noin 80–90 %:n sairaalakuolleisuus.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Tero Ala-Kokko ja Janne Liisanantti: "Monielinvaurioon johtavan kaskadin estäminen", *Peruselintoimintojen häiriöt ja niiden hoito*. Kustannus Oy Duodecim, 2020 (päivitetty). ISBN 978-951-656-214-1. Teoksen verkkoversio.
**Ruotsin juutalaiset** ovat Ruotsissa asuvia juutalaisia. Ensimmäiset merkittävät juutalaisyhteisöt muodostuivat maahan 1700-luvulla, ja nykyisin Ruotsissa elää noin 18 000 juutalaista. Suurin osa polveutuu toisen maailmansodan aikana maahan tulleista pakolaisista. Suurin juutalaisyhteisö asuu Tukholmassa, mutta juutalaisia asuu myös esimerkiksi Malmössä, Göteborgissa, Boråsissa, Helsingborgissa, Lundissa ja Uppsalassa.

Historia
--------

Piirros Malmön synagogasta 1860-luvulta.
Uskontoaan salaa harjoittaneita ja yksittäisiä maassa käyneitä luukunottamatta juutalaisia ei asunut Ruotsissa ennen 1770-lukua. Ensimmäinen Ruotsiin luvallisesti asettunut juutalainen oli Saksasta tullut Aron Isak. Ruotsin kansalaisuuden hänelle myönsi Kustaa III. Vuonna 1775 Göteborgin edustan Marstrandin saarella sallittiin kaikkien ulkomaalaisten asuminen, ja ensimmäinen juutalaisperhe asettui itse kaupunkiin viisi vuotta myöhemmin. Vuodesta 1782 juutalaisten oli mahdollista muuttaa maahan vapaasti ilman että heiltä edellytettiin kääntymistä kristinuskoon. Vuoteen 1860 asti he saivat kuitenkin asua vain Tukholmassa, Göteborgissa, Norrköpingissä, Karlskornassa ja Marstrandissa. Vuonna 1840 maassa asui noin 900 juutalaista. Vuosien 1850 ja 1920 välillä juutalaisten määrä lisääntyi huomattavasti Puolasta ja Venäjältä tulleen maahanmuuton takia. Vuonna 1920 maassa eli noin 6 500 juutalaista. Maahanmuuttoa rajoitettiin ensimmäisen maailmansodan jälkeen, ja 1930-luvulla maahan muutti vain pieni määrä juutalaisia lähinnä Tšekistä, Saksasta ja Itävallasta.

Toisessa maailmansodassa maahan tuli suuri joukko juutalaisia pakolaisia. Ruotsi myönsi vuonna 1942 turvapaikan 900 Norjan juutalaiselle ja vuonna 1943 noin 8 000 Tanskan juutalaiselle. Ruotsalainen ja itsekin osittain juutalainen Raoul Wallenberg pelasti useita Unkarin juutalaisia. Sodan jälkeen antisemitistisen Einar Abergin toiminta vaikutti tiukempaan lainsäädäntöön koskien vähemmistöjen syrjintää. Sodan jälkeen pakolaisia tuli edelleen, tällä kertaa kommunistisista maista.

Nykypäivä
---------

Tukholman synagoga.
Ruotsissa toimii kuusi synagogaa, joista kolme sijaitsee Tukholmassa, kaksi Göteborgissa ja yksi Malmössä. Juutalaisia hautausmaita on useissa eri paikoissa. Tukholmassa toimii juutalainen koulu ja päiväkoti. Juutalaisvastaisuus on kasvanut viime aikoina, ja siitä syytetään muslimeja ja äärioikeistoa. Ongelmia on ollut etenkin Malmön kaupungissa.. Jiddiš on tunnustettu Ruotsissa vähemmistökielenä ja sillä on maassa noin 3 000 puhujaa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Rebecca Weiner: Sweden *The Virtual Jewish History Tour*. Viitattu 11.5.2011. (englanniksi)
2. ↑  Jews leave Swedish city after sharp rise in anti-Semitic hate crimes *The Telegraph*. Viitattu 11.5.2011. (englanniksi)
3. ↑  Yddish in Sweden (DOC) *European Charter for Regional or Minority Languages*. Viitattu 11.5.2011. (englanniksi)
Johann Gottlieb Naumann
**Johann Gottlieb Naumann** (17. huhtikuuta 1741 Blasewitz – 23. lokakuuta 1801 Dresden) oli saksalainen, myös Ruotsissa työskennellyt säveltäjä ja kapellimestari.

Naumann tutustui vuonna 1757 ruotsalaiseen viulisti, säveltäjä Anders Wesströmiin, jonka mukana lähti Italiaan Giuseppe Tartinin johdolla suoritettavia opintoja varten. Naumann vietti vuosikymmenen Italiassa, jossa suoritti opintoja myös Johann Adolph Hassen ja Giovanni Battista Martinin johdolla. Vuonna 1763 Venetsiassa kantaesitettiin Naumannin ensimmäinen ooppera, *Il tesoro insidiato*. Tulevina vuosina säveltäjä saavutti huomattavaa suosiota sekä vakavilla että koomisilla oopperoillaan. Vuonna 1764 hänet kutsuttiin hovin musiikkityöhön Dresdeniin, ja hän sai vuonna 1776 nimityksen hovin pääkapellimestariksi.

Naumann saapui ensimmäisen kerran Ruotsiin vuonna 1777 Kustaa III:n kutsusta. Ensimmäinen häneltä Ruotsissa tilattu teos oli *Amphion*, jonka hän sävelsi Gudmund Jöran Adlerbethin librettoon ja joka kantaesitettiin tammikuussa 1778. Ensimmäisellä käynnillään Naumann vietti Ruotsissa vuoden, mutta hänet kutsuttiin takaisin Tukholmaan vuonna 1782. Tällä kertaa esitettiin toinen Naumannilta ja Adlerbethiltä tilattu ooppera, *Cora och Alonzo*, joka perustuu Jean-François Marmontelin romaaniin *Les Incas*. Toisella Ruotsissa viettämällään kaudella Naumann sai valmiiksi suurimuotoisimman tilaustyönsä Ruotsin hoville. Kyse on oopperasta *Gustaf Wasa*, jonka libreton kirjoitti Johan Henrik Kellgren kuninkaan laatimien luonnosten pohjalta. Naumann lähti Ruotsista pysyvästi vuonna 1783, ja ooppera kantaesitettiin ilman hänen läsnäoloaan vuonna 1786. *Gustaf Wasa* oli Ruotsissa kansallisoopperan asemassa pitkälle 1800-luvulle saakka. Saksassa hänen suosituimpana oopperanaan kuitenkin pysyi *Cora och Alonzo*. Oopperoidensa lisäksi Naumann sävelsi esimerkiksi kuusi Patrick Alströmerille omistettua sonaattia lasiharmonikalle.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Johann Gottlieb Naumann Swedish Musical Heritage

Aiheesta muualla
----------------

* IMSLP: nuotteja

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola
* Portugali
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* BMLO
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* RISM
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Saksalaisia sotilaita Järvsön rautatieasemalla Ruotsissa 15.4.1943
**Ruotsin ja Saksan kauttakulkusopimukset** olivat Ruotsin ja Saksan välillä toisen maailmansodan aikana kesä- ja heinäkuussa 1940 laadittuja sopimuksia, joiden mukaan Saksa sai kuljettaa sotilaita ja aseita miehittämäänsä Norjaan ja sieltä pois Ruotsin rautateiden kautta. Ruotsi joutui näin tinkimään puolueettomuudestaan Saksan painostuksen vuoksi. Järjestelyä ei kuitenkaan jatkettu vuoden 1943 jälkeen.

Tapahtumien kulku
-----------------

Saksa hyökkäsi Norjaan 9. huhtikuuta 1940 ja taistelu Norjasta päättyi saksalaisten voittoon 9. kesäkuuta. Berliinissä saksalaiset esittivät 15. huhtikuuta vaatimuksen kauttakulkuluvasta saksalaisille joukoille Ruotsin alueen halki Norjaan. Ruotsalaiset suostuivat muutamiin kuljetuksiin. Liikenne alkoi 26. kesäkuuta Narvikista Trondheimiin niin sanotulla hevosenkenkäreitillä, joka kulki Ruotsissa Storlienin ja Östersundin kautta. Ensimmäiset kuljetukset koskivat pelkästään sotilaita.

Norjan antauduttua Ruotsi allekirjoitti 8. heinäkuuta 1940 virallisen kauttakulkusopimuksen. Tuolloin sallittiin Saksan niin sanotut lomalaiskuljetukset (ruots. *permittenttrafiken​*) rautateitse Norjaan. Liikennettä laajennettiin myös asekuljetuksiin. Kolmen vuoden aikana Ruotsin läpi kuljetettiin noin 2 140 000 sotilasta ja 100 000 autokuormallista aseita ja ammuksia. Saksalaisten kuljetuksiin tarvittiin 10 % Ruotsin rautatieverkon kuljetuskapasiteetista. Saksan sotaonnen käännyttyä ruotsalaiset alkoivat rajoittaa Saksan armeijan kuljetuksia Ruotsin läpi. Kesällä 1943 loppuivat saksalaisten miehistökuljetukset ja 1944 kaikki saksalainen tavaraliikenne Ruotsin alueella.

Katso myös
----------

* Suomen ja Saksan kauttakulkusopimus
* Juhannuskriisi

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Eirik Veum: Det svenske sviket 1940-1945 2016 *lähde tarkemmin?*
2. ↑  Gyllenhaal 2011 s. 47 *lähde tarkemmin?*
3. ↑  Maria-Pia Boëthius Heder och samvete. 1991. Norstedts förlag *lähde tarkemmin?*
**SOE Busproduction Finland Oy** on 1. toukokuuta 2014 perustettu Scanian omistama suomalainen linja-autojen korinvalmistaja. Yhtiö jatkaa Lahden Autokorin konkurssipesän toimintaa Lahdessa. Kirjainlyhenne SOE tulee sanoista Scania OmniExpress, joka on Scanian bussimalli, jota Lahden Autokori valmisti ennen konkurssiaan. Yhtiö työllistää tehtaassaan 342 henkilöä. Maanantaina 21.9.2020 Scania ilmoitti lopettavansa tuotannon Lahden-tehtaallaan käytännössä kokonaan. Samassa yhteydessä kaupunkilinja-autojen tuotanto Suomessa päättyy. Uusien linja-autojen tuotekehitys sekä varaosavalmistus Suomessa jatkuu edelleen, työllistäen n. 90 henkilöä Lahdessa.

Tuotannossa olleet linja-automallit
-----------------------------------

* Scania Interlink LD
* Scania Interlink MD
* Scania Interlink HD
* Scania Citywide LE Suburban

Lähteet
-------

1. ↑  Scania lopettaa bussikorien tuotannon Lahdessa – ainakin 260 työttömäksi *www.iltalehti.fi*. Viitattu 21.9.2020.
2. ↑  Scania Citywide LE Suburban *Scania Suomi*. Viitattu 7.4.2018.
3. ↑  Scanialta uusi kaupunkibussimalli - Bussiuutiset *Bussiuutiset*.  29.3.2017. Viitattu 7.4.2018.
**Pablo Álvarez Núñez** (s. 14. toukokuuta 1980 Oviedo, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Segunda Divisiónissa pelaavaa Club Deportivo Lugo ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.

Seurajoukkueura
---------------

Álvarez aloitti ammattilaisuransa Sporting Gijónissa. Hän teki ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa 19. toukokuuta 2001 kotiottelussa Real Betisiä vastaan. Hän pelasi joukkueessa yhteensä 161 ottelua, kaikki Segunda Divisiónissa.

Elokuussa 2006 Álvarez siirtyi vapaalla siirrolla Deportivoon. 3. helmikuuta 2007 hän pelasi ensimmäisen pääsarjaottelunsa ottelussa Mallorcaa vastaan. Vuoden 2008 tammikuussa hänet lainattiin loppukauden kestävällä lainasopimuksella Racing Santanderiin. Hän teki ensimmäisen maalinsa maan pääsarjassa 13. tammikuuta 2008 ottelussa Osasunaa vastaan.

Kaudeksi 2008–2009 hän palasi takaisin Deportivoon. Kauden päätyttyä hän pelasi 21 pääsarjaottelua ja teki niissä kaksi maalia.

Aiheesta muualla
----------------

* Tilastot BDFutbol -sivustolla
Ráftis  
ΡάφτηςRáftiksen (taempana vasemmalla) ja Raftopoúlan (edempänä oikealla) saaret.

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
37°52′59″N, 24°02′38″E, Markópoulo MesogaíasItä-Attika, AttikaKreikka |
| Merialue | 
Egeanmeri, Välimeri |
| Pinta-ala | 
0,095 km² |

Väestö| Asukasluku | 
0 |
| Luokitus | 
Luetteloitu arkeologinen kohde KreikassaView and modify data on Wikidata  |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Ráftis** (kreik. Ράφτης) on pieni Kreikan saari, joka sijaitsee Attikan itärannikolla Pórto Ráftin kaupungin edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,095 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Ráftis kuuluu Markópoulo Mesogaíaksen kuntaan, Itä-Attikan alueyksikköön ja Attikan alueeseen.

Ráftiksen antiikin aikainen veistos.
Saari on saanut nimensä, suomeksi "Räätäli", siellä olevasta antiikinaikaisesta istuvaa hahmoa kuvaavasta veistoksesta, jonka on kansanomaisesti tulkittu esittävän räätäliä. Nykyisin veistoksen katsotaan esittäneen naispuolista hahmoa, todennäköisimmin Rhea (tai Kybele) -jumalatarta. Veistos on peräisin roomalaiselta kaudelta 100-luvulta jaa. Se on pystytetty saaren korkeimmalle kohdalle ja tehty Pentelikon-vuoren marmorista. Sen säilyneen osan korkeus on kaksi metriä ja se on jalustalla, jonka koko on 1,4 × 1,77 metriä ja korkeus 2,35 metriä. Aiemmin veistosta on esitetty myös muun muassa Apollonin tai Herodes Atticuksen vaimon Regillan patsaaksi.

Ráftiksen luoteispuolella sijaitsee pienempi Raftopoúlan saari.

Lähteet
-------

1. ↑ . Tieto on haettu Wikidatasta.
2. 1 2  Δήμοι στο νομό Αττικής > Περιφερειακή Ενότητα Ανατολικής Αττικής > Δήμος Μαρκοπούλου Μεσογαίας *Greece Destination*. Viitattu 1.9.2022.
3. 1 2  Ο Κολοσσός του Πόρτο Ράφτη *Marko.gr*. Viitattu 1.9.2022.
4. ↑  Christodoulatos, K.: The Truth about the Statue of [Porto] Rafti *Academia.edu*. Viitattu 1.9.2022.
5. ↑  O «Κολοσσός» του Πόρτο Ράφτη ήταν γυναίκα; Ο μύθος καλλονής που μαρμάρωσαν οι θεοί για να γλυτώσει την ερωτική πολιορκία... *Μηχανή του Χρόνου*. Viitattu 1.9.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ráftis** Wikimedia Commonsissa
**Öjan kirkko** (ruots. *Öja kyrka*) on keskiaikainen luterilainen kirkko Öjassa, Ruotsin Gotlannin saarella. Kirkkorakennus on pääosin 1200-luvulta ja sen runsaat kalkkimaalaukset 1400-luvulta.

Kirkossa on taidokkaasti veistetty puinen krusifiksi 1300-luvulta. Sen tekijän arvellaan saaneen koulutuksensa Ranskassa. Siellä on myös suuri madonna-veistos, nykyisin kirkossa on kopio alkuperäisestä, joka on viety Visbyn maakuntamuseoon.

Kirkko sijaitsee vanhassa kulttuurimaisemassa jota on viljelty pronssi- ja rautakaudelta asti. Muiden Etelä-Gotlannin kirkkojen tapaan se on rakennettu hiekkakivestä. Kirkon eteläpuolen kivijalka näyttää siltä, että rakentamiseen on käytetty aikaisemman kirkon kiviä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Öja kyrka Guteinfo. Viitattu 4.1.2014. (ruotsiksi)
2. 1 2  168. Öja kyrka, kastal och kyrkänge Se Gotland.  Arkistoitu 23.8.2010. Viitattu 5.1.2014. (ruotsiksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Öjan kirkko (Gotlanti)** Wikimedia Commonsissa

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: sv:Öja kyrka, Gotland
**Luc Bourdon** (16. helmikuuta 1987 Shippagan, New Brunswick, Kanada – 29. toukokuuta 2008 Lamèque, New Brunswick, Kanada) oli lupaava kanadalainen jääkiekkopuolustaja.

Bourdon aloitti 16-vuotiaana kaudella 2003–2004 QMJHL-junioriliigassa Val-d'Or Foreursin joukkueessa. Kesällä 2005 Bourdon varattiin NHL:n varaustilaisuudessa, kun Vancouver Canucks huusi hänet kymmenennellä varausvuorolla. NHL:n Central Scouting Service listasi Bourdonin vuoden kuudenneksi lahjakkaimmaksi pohjoisamerikkalaiseksi kenttäpelaajaksi. Bourdon oli jo lähellä NHL-paikkaa Vancouverista syksyllä 2005, mutta jatkoi uraansa kuitenkin vielä QMHJL-sarjassa, jossa kaupattiin kesken kauden Val-d'Or'sta Moncton Wildcatsiin.

Bourdon teki Vancouverin kanssa kolmen vuoden sopimuksen 4. toukokuuta 2006. Bourdon aloittikin kauden 2006–2007 Vancouverissa, NHL:ssä. Hän ehti kuitenkin pelata vain yhdeksän ottelua, kun hänet lähetettiin takaisin QMJHL:ään Monctonin joukkueeseen. Bourdon kaupattiin jälleen kesken kauden QMJHL:ssä, kun hänen uudeksi joukkueekseen tuli kesken kauden Cape Breton Screaming Eagles. Bourdonin kausi jatkui vielä AHL:n pudotuspeleissä, kun Cape Breton oli tippunut jatkosta QMJHL:n pudotuspeleistä. Vancouver nosti hänet pelaamaan Manitoba Moose -joukkueeseen AHL:n playoff-otteluita.

Bourdonin ensimmäinen kokonainen ammattilaiskausi oli NHL-kausi 2007–2008. Hän pelasi osan kaudesta ylhäällä Vancouverissa ja osan farmisarjassa Manitobassa. Ensimmäisen NHL-maalinsa Bourdon teki 16. marraskuuta 2007 Minnesota Wildia vastaan.

Kanadan maajoukkuetta Bourdon edusti monta kertaa nuorten turnauksissa. Vuonna 2005 hän voitti hopeaa 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa ja hänet valittiin turnauksen parhaaksi puolustajaksi. Vuosina 2006–2007 hän oli voittamassa nuorten MM-kilpailuista kultaa. Vuonna 2006 Bourdon valittiin turnauksen tähdistökentälliseen.

Bourdon kuoli toukokuussa 2008 moottoripyöräonnettomuudessa lähellä kotikaupunkiansa Shippagania. Hän törmäsi moottoripyörällään ajoneuvoyhdistelmään.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Luc Bourdon Moncton Wildcats.  Arkistoitu 5.3.2009. Viitattu 29. toukokuuta 2008. (englanniksi)
2. ↑  Willes, Ed: For Bourdon it's ready, steady, grow *The Province*.  12. helmikuuta 2008. canada.com.  Arkistoitu 7.3.2009. Viitattu 29. toukokuuta 2008. (englanniksi)
3. ↑  CP: Bourdon back to junior; Coulombe called *tsn.ca*.  8. marraskuuta 2006. Viitattu 29. toukokuuta 2008. (englanniksi)
4. ↑  Wiebe, Ken: Wild journey continues for Bourdon *slam.canoe.ca*.  5. toukokuuta 2007. Viitattu 29. toukokuuta 2008. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
5. 1 2  AP: Canucks rookie Bourdon, 21, killed in motorcycle crash *sports.espn.go.com*.  29. toukokuuta 2008. ESPN Internet Ventures. Viitattu 29. toukokuuta 2008. (englanniksi)
6. ↑  Canucks bust out againts Wild at home *tsn.ca*.  17. marraskuuta 2007. Viitattu 29. toukokuuta 2008. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Luc Bourdon *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)
**A Different Beat** on irlantilaisen poikabändi Boyzonen toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1996.

Albumi
------

Albumilta julkaistiin kolme singleä. Ensimmäinen oli Bee Gees -cover "Words" lokakuussa 1996. Se nousi Britannian listan kärkeen, kuten myös albumi ja seuraava single, albumin nimikappale. Kolmas julkaisu oli "Isn't It a Wonder" maaliskuussa 1997, ja se sijoittui kakkoseksi.

Albumi on tyyliltään edeltäjäänsä monimuotoisempi, ja se sai nimensäkin tästä syystä. Kappaleeseen "A Different Beat" on haettu vaikutteita Afrikasta, mikä ilmenee selvästi taustalaulusta ja sanoista, jotka kehottavat kaikkia maailman ihmisiä pitämään huolta toisistaan. Blue Mink -cover "Melting Pot" jatkaa samaa linjaa maailmanparannusteemallaan. Sitä seuraavat Stephen Gatelyn laulamat kappaleet Michael Jackson -cover "Ben" ja "Don't Stop Looking For Love". "Ben" on albumilla, koska se kuului Stephenin suosikkeihin. "Crying In the Night" oli yhtyeen jäsenten viesti juuri isäksi tulleelle Keith Duffylle. Albumin päättävä "She Moves Through the Fair" taas on vanha tunnettu irlantilainen kappale, jonka teki Phil Coulter. Vaikka levyllä on useita cover-versioita, jäsenillä on ansioita yhteensä yhdeksällä kappaleella.

Kappaleet
---------

1. Paradise (Ronan Keating/Hedges/Brannigan) - 3.30
2. A Different Beat (Keating/Gately/Lynch/Duffy/Brannigan/Hedges) - 4.10
3. Melting Pot (Cooks & Greenway) - 3.33
4. Ben (D. Black & W. Scharf) - 2.44
5. Don't Stop Looking For Love (Billy Mann) - 4.12
6. Isn't It A Wonder (Keating/Hedges/Brannigan) - 3.30
7. Words (Barry, Robin & Maurice Gibb) - 3.55
8. It's Time (Duffy/Gately/Keating/Lynch/Hedges/Brannigan) - 3.32
9. Games of Love (Gately/Hedges/Brannigan) - 3.35
10. Strong Enough (Harding/Curnow/Gallagher/Keating) - 3.37
11. Heaven Knows (Keating/Hedges/Brannigan) - 4.02
12. Crying In the Night (Gately/Keating/Lynch/Hedges/Brannigan) - 3.03
13. Give a Little (Gately/Hedges/Brannigan) - 3.20
14. She Moves Through the Fair (Phil Coulter) - 4.20

Videot
------

"A Different Beat" -single poikkesi yhtyeen aikaisemmasta ja myös myöhemmästä tuotannosta afrikkalaisten vaikutteidensa osalta
* "A Different Beat" -lauluun oli alun perin tarkoitus kuvata musiikkivideo Afrikassa, mutta yhtye ei kiireiden vuoksi päässyt matkaan, joten vain kuvausryhmä lähti ja kuvasi tarvittavan materiaalin. Yhtye suoritti osuutensa studiossa Lontoossa.
* "Isn't It a Wonder" -kappaleeseen kuvattiin video Australiassa.
**Rávgá** on saamelaiseen mytologiaan kuuluva hahmo, joka kuvataan tavallisesti ihmistä muistuttavaksi pitkätukkaiseksi ja suurisuiseksi olennoksi ja selitetään hukkuneeksi ihmiseksi. Hukkumiskuolema - kun ruumista ei ole löydetty eikä ole voitu asianmukaisesti haudata - on kansanperinteessä yleisesti tuottanut statuksettoman tilan, joka jatkuu siihen asti, kunnes vaadittu siirtymäriitti, hautaaminen ja kristillisellä ajalla hautaan siunaaminen on suoritettu. Taustalla liene viime kädessä luurankoon liittynyt elämänprinsiippi (sielu), joka mahdollisti kuolemanjälkeisen elämän tuonpuoleisessa sekä antoi mahdollisuuden uudelleen syntymiseen. Kun luurangon kohtalosta ei ollut tietoa, ei myöskään siirtymistä tuonpuoleiseen voitu pitää varmana, ja tilanne johti kummitteluilmiöihin.

Suomen- ja norjansaamelaisten tunteman *rávga*-sanan taustalla on norjan *draug*, 'hukkunut'. Kysymyksessä on sijaton vainajaolento. Ruijan suomalaisten eli kveenien parissa olento on tunnettu nimityksellä *meriraukka*.

*Rávga* ei ollut varsinaisesti vaarallinen eikä siihen yleensä liitetä ráimmahallan-tilan syntymistä (vrt. eahpáraš), mutta se kiusasi vesillä liikkujia ja rannalla olijoita yleensä huutamalla, usein matkimalla elävien puheita. Sitä päästiin eroon lukemalla sille hautauskaavan sanat.

*Čáhcerávga*, 'vesiraukka', oli rávgasta poiketen kuvitteelliseksi tiedetty olento, lasten pelotteluun käytetty ns. fikti. Sen sanottiin näyttäytyvän kaikkialla missä oli sellaisia vesiä, joihin lasten ei tahdottu menevän, myös esim. kaivossa. Se kuvattiin pitkänokkaiseksi, pelottavaksi olennoksi, joka saattaisi viedä mukanaan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Rávgá *saamelaisensyklopedia.fi*. Viitattu 7.1.2021.