| Jäänmurtaja Aallokas (myöh. tykkivene Šeksna) |
| --- |
|  |
|  |
|  |  |
| Alustyyppi | Yhteys-ja kelirikkoalus (myöh. tykkivene) |  |
| Miehistö | 56 |  |
| Telakka | Sortavalan Telakka ja Konepaja Oy, Sortavala |  |
| Vesillelasku | 1936 |  |
| Käyttöönotto | - |  |
| Käytöstä poistuminen | Romutettiin 26. kesäkuuta 1961 |  |
| Mitat |
| Uppouma | 400 t |  |
| Pituus | 34,15 m |  |
| Leveys | 7,5 m |  |
| Syväys | 3,35 m |  |
| Nopeus | 11 solmua |  |
| Toimintasäde | 1 000 mailia 8 solmun nopeudella |  |
| Voimanlähde |
| Koneisto | Höyrykone |  |
| Teho | 520 hevosvoimaa |  |
| Aseistus |
| Aseistus | 2 × 75 mm
2 × 40 mm ilmatorjuntatykkiä
myöhemmin
2 × 76,2 mm
1 × 20 mm ilmatorjuntatykki
2 × 12,7 mm konekivääriä
4 × 7,62 mm konekivääriä |  |
| Miinat | - |  |
|

**Yhteys- ja kelirikkoalus Aallokas** oli Laatokan rannikkojoukkojen käyttöön valmistettu alus. Talvisodan alkaessa alus aseistettiin 75 millimetrin tykeillä ja se muutettiin tykkiveneeksi Suomen Laatokan-laivastoon, jonka suurin alus se oli. *Aallokas* siirtyi Moskovan rauhan jälkeen Neuvostoliitolle ja se nimettiin *Šeksnaksi* (ven. Шексна). Alus romutettiin 26. kesäkuuta 1961.

Suomen merivoimissa
-------------------

*Aallokas* rakennettiin 1936 Sortavalan Telakka ja Konepaja Oy:n telakalla. Sillä oli talvisodassa aseistuksenaan kaksi 75 mm:n tykkiä ja kaksi 40 mm:n ilmatorjuntatykkiä. Se oli Suomen Laatokan-laivaston suurin ja uusin alus sekä tykkiveneiden laivasto-osaston lippulaiva. Tähän osastoon kuuluivat myös tykkiveneet *Aunus*, *Tarmo* ja *Vulcan*. Osaston johtaja oli kapteeniluutnantti Asikainen.

14. joulukuuta 1939 ja 12. tammikuuta 1940 välillä *Aallokas*, *Tarmo* ja *Vulcan* tekivät Laatokalla 11 partiomatkaa, joiden tarkoituksena oli tulittaa neuvostoliittolaisten maa-asemia. *Aallokasta* tulitettiin ensimmäisen kerran maalta sen ollessa *Tarmon* kanssa retkellä, mutta laukaukset jäivät lyhyiksi eivätkä saaneet aikaan tuhoa. Näillä retkillä neuvostojoukkoja kohti ammuttiin yhteensä 150 kappaletta 75 mm:n kranaatteja. Tammikuun lopulla ei Laatokalla voitu käyttää kuin *Aallokasta*, sillä järven jääpeite oli liian vahva. *Aallokas* sai 2. helmikuuta vähäisiä vaurioita ilmahyökkäyksessä ja muutama miehistön jäsen haavoittui. 

Moskovan rauhansopimuksen mukaisesti *Aallokas* ja muut Laatokan-laivaston alukset jätettiin Laatokalle. *Aallokas* liitettiin Neuvostoliiton laivaston koulutusalusten osastoon 24. elokuuta 1940.

Neuvostoliiton laivastossa
--------------------------

Jatkosodan alettua aluksen aseistuksena oli kaksi 76,2 mm:n tykkiä, yksi 20 mm:n ilmatorjuntatykki, kaksi 12,7 mm:n konekivääriä ja yksi nelinkertainen 7,62 mm:n konekivääri, joten aluksesta tuli tykkivene ja se liitettiin 3. elokuuta 1941 Neuvostoliiton Laatokan-laivastoon nimellä *Šeksna*. Elokuussa alus oli muiden Laatokan-laivaston tykkiveneiden kanssa suojaamassa Hiitolan seudulla saarroksissa olevia Neuvostoliiton 142. tarkka-ampujadivisioonaa ja 198. moottoroitua jalkaväkidivisioonaa ja muiden joukkojen evakointia. *Šeksna* kuljetti vuoden 1941 lopulla muiden Laatokan-laivaston alusten tavoin rahtia piiritettyyn Leningradiin, mutta aluksen polttoaineen puute jarrutti pian kuljetuksia. 

Vuonna 1942 *Šeksna* oli kuljetusaluksena ja muiden kuljetusalusten suojana. 28. elokuuta 1942 kuljetuslaivasto, johon alus kuului joutui kahden italialaisen torpedoveneen hyökkäyksen kohteeksi, mutta hyökkäys torjuttiin *Šeksnan* avulla. Laiva kuului marraskuussa 1942 perustettuun erikoisosastoon, jonka ansiosta purjehduskausi kesti pidempään kuin edellisenä vuonna.

*Šeksna* poistettiin Laatokan-laivaston sota-alusten listalta 13. huhtikuuta 1943 ja luokiteltiin kuljetusalukseksi.

Alus luokiteltiin yhteysveneeksi 29. marraskuuta 1947 ja se poistettiin käytöstä 27. joulukuuta 1956, jolloin siitä tuli lämmitysvene *OT-33*. Alus poistettiin 26. kesäkuuta 1961 laivaston luetteloista ja romutettiin.

Lähteet
-------

* Auvinen, Visa (toim.): *Leijonalippu merellä*. Pori: EITA Oy, 1983. ISBN 951-95781-1-0.

### Viitteet

1. ↑  Auvinen, Visa s. 64