recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Distant Horizons** on Hawkwindin studioalbumi vuodelta 1997. 

Pitkäaikaisen basistin Alan Daveyn poistuttua yhtyeestä vuoden 1996 lopulla vokalisti Ron Tree alkoi soittaa yhtyeessä bassoa ja samoihin kitaristi Jerry Richards, joka oli vieraillut yhtyeen konserteissa liittyi pysyvästi jäseneksi yhtyeeseen. Myös rastafari-dj Captain Rizz ja kosketinsoittaja Julian "Crum" Crimmins alkoivat vierailla yhtyeen konserteissa ja Captain Rizz vierailee myös tällä albumilla. 

Musiikillisesti albumi luotaa poispäin yhtyeen varsinkin 1990-luvun alkupuolella suosimista ambient- ja electronic-vaikutteista (kuitenkaan näitä täysin unohtamatta) ja suuntaa takaisin perinteisempään hard rockiin. Avauskappale "Distant Horizons" on tekno-kappale johon Captain Rizz lausuu Jamaica-tyyliset*selvennä* sanat. Ambient-osastoa albumilla edustavat reggae-henkinen "Population Overload", "Kauai" sekä jo edellisellä albumilla olleen "Love In Space"-kappaleen instrumentaaliversio loppujen kappaleiden ollessa enemmän tai vähemmän hard rock-vaikutteisia. Jerry Richardsin "Alchemy" tuo mieleen yhtyeen 1980-luvun puolivälin heavy rock-kauden ja Ron Treen "Phetamine Street" ja "Reptoid Vision" ovat hyvin punk-henkisiä, varsinkin sanoituksiltaan.

Yhtye promotoi albumia tekemällä 32:n konsertin Ison-Britannian kiertueen syys-marraskuussa 1997. Tämän jälkeen yhtye soitti kolme konserttia Hollannissa ja Belgiassa. Osa konserteista nauhoitettiin ja materiaalia julkaistiin albumeilla *Hawkwind 1997* ja *In Your Area*.

Kappaleet
---------

1. "Distant Horizons" (Brock/Chadwick) - 5:19
2. "Phetamine Street" (Tree) - 5:42
3. "Waimea Canyon Drive" (Brock) - 4:53
4. "Alchemy" (Richards/Chadwick) - 3:14
5. "Clouded Vision" (Brock) - 3:49
6. "Reptoid Vision" (Tree) - 7:39
7. "Population Overload" (Brock/Chadwick) - 6:51
8. "Wheels" (Richards/Chadwick) - 6:24
9. "Kauai" (Brock) - 2:08
10. "Taxi For Max" (Brock) - 0:43
11. "Love In Space" (Brock) - 4:51

### Atomhengen version bonuskappaleet

12. "Archiac" - 6:51
13. "Kauai" (vaihtoehtoinen versio) - 2:46
14. "Morpheus" - 2:27

Muusikot
--------

* Dave Brock: kitara, kosketinsoittimet, laulu
* Jerry Richards: kitara
* Ron Tree: laulu, basso
* Richard Chadwick: rummut

* Captain Rizz: laulu (kpl. 1)

Julkaisuhistoria
----------------

* marraskuu 1997: Emergency Broadcast System Records, UK, CD (EBS139)
* toukokuu 2011: Atomhenge (Cherry Red) Records, ATOMCD1028, UK CD
**Bajrang Punia** (hindiksi बजरंग पूनिया, *Bhajrãg Pūniyā*; s. 26. helmikuuta 1994) on intialainen vapaapainija. Hän on olympia- ja MM-mitalisti, Aasian kisojen voittaja ja Aasian-mestari. Hän on pituudeltaan 166 cm. Häntä ovat valmentaneet Yogeshwar Dutt vuodesta 2012 ja Emzarios Bentinidis vuodesta 2018 lähtien.

Punia saavutti vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa pronssia 65 kg:n painoluokassa. MM-kilpailuissa hän on saanut samassa sarjassa hopeaa 2018, pronssia 2019 ja 2022 sekä sijoittunut 61-kiloisissa viidenneksi 2015 ja yhdeksänneksi 2016.

Punia on saavuttanut Aasian kisoissa 65 kg:n sarjassa kultaa 2018 ja 61-kiloisissa hopeaa 2014. Aasian-mestaruuskilpailuissa hän on saanut 65 kg:n painoluokassa kultaa 2019 ja 2020, hopeaa 2020 ja 2021 ja pronssia 2018, 61-kiloisissa hopeaa 2014 sekä 60 kg:n sarjassa pronssia 2013. Asian Indoor Gamesissa hän voitti kultaa 65-kiloisissa 2018.

Punia on voittanut Kansainyhteisön kisoissa kultaa 65 kg:n painoluokassa 2018 ja 2022 sekä saavuttanut 61-kiloisissa hopeaa 2014. Painin Kansainyhteisön-mestaruuden hän voitti 65 kg:n sarjassa 2016 ja 2017.

Punia saavutti alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa hopeaa 65 kg:n sarjassa 2017. Hän voitti kadettien (17-vuotiaiden) Aasian-mestaruuden 50-kiloisissa 2010 ja 54 kg:n painoluokassa 2011 sekä sai nuorten Aasian-mestaruuskilpailuissa hopeaa 60-kiloisissa 2012.

Lähteet
-------

1. 1 2  Bajrang Punia *Olympedia*.  (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5 6  Punia, Bajrung (IND) *iat.uni-leipzig.de*. International Wrestling Database. Viitattu 21.11.2022. (englanniksi)

¨
**Bakary Koné** (s. 27. huhtikuuta 1988 Ouagadougou, Burkina Faso) on burkinalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Málagaa ja on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.

Seurajoukkueura
---------------

Koné siirtyi kotimaastaan Ranskaan vuonna 2006 ja teki sopimuksen Guingampin kanssa. Ensimmäiset kaksi kautta hän vietti pääosin seuran reservijoukkueessa, mutta pelasi myös satunnaisesti edustusjoukkueessa. Kolmannella kaudella 2008–2009 hän onnistui vakiinnuttamaan pelipaikkansa edustusmiehistön avauskokoonpanossa ja pelasi kauden aikana lopulta 32 ottelua.

11. elokuuta 2011 Koné siirtyi Olympique Lyonnaisiin 2 miljoonan euron siirtokorvauksella. Hän teki joukkueen kanssa viisivuotisen sopimuksen. Ensimmäisen maalinsa uudessa joukkueessaan Koné teki 24. elokuuta 2011 Mestarien liigan pudotuskierroksella venäläistä Rubin Kazania vastaan.

Aiheesta muualla
----------------

* Bakary Konén tilastot National Football Teams -sivustolla (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
**Järvenjärvi** on järvi Vaalan kunnassa Pohjois-Pohjanmaalla. Se sijaitsee Järvikylässä Vaalan keskustaajaman ja Oulujoen pohjoispuolella.

Järvi on 1,0 kilometriä pitkä ja 500 metriä leveä. Sen pinta-ala on 44,6 hehtaaria ja rantaviivan pituus 2,99 kilometriä. Järvellä on yksi pieni nimetön saari, joka sijaitsee järven koillispäässä.

Järven koillisrannat ovat suoperäistä purojen ja ojien rikkomaa aluetta, jonne laskevat Kutujoki ja Tolkanoja. Järvenjärvi laskee Kutujoen eteläpuolelta lähtevää Välijokea pitkin Keskijärveen. Kutujoki saa alkunsa Otermanjärvestä ja Tolkanoja järven pohjoispuolisilta soilta. Rasinsuolta alkunsa saava Rasinoja laskee järven lounaispäähän. Järvellä on noin 10 taloa tai vapaa-ajan asuntoa. Kutuojan ja Välijoen varret sekä järven ranta-alueet ovat luonnontilaisia kosteikkoja.

Alueen linnustoon kuuluvat pääasiassa sorsa- ja vesilinnut. Pesimäaikana järvellä tavataan myös kahlaajalintuja. Yleisimmin tavattavia pesiviä lajeja ovat telkkä, tukkasotka, tavi ja haapana.

Järvenjärvi sijaitsee Oulujoen vesistössä (vesistöaluetunnus 59) Ylä-Oulujoen alueen (59.2) Otermanjärven alueella (59.62), jonka Kutujoen alueeseen (59.621) se kuuluu. Vedenpinnan korkeus on 112,2 mpy. Järvi laskee Välijokea pitkin Keskijärveen. Välijoen pituus on 900 metriä ja pudotus 0,1 metriä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Järvenjärvi (sijainti maastokartalla) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 11.7.2022.
2. 1 2 3 4  Järvenjärvi (59.261.1.003) *Järviwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 11.7.2022.

Vaala

|  |  |
| --- | --- |
| Kylät ja alueet | 
* Enonlahti
* Jaalanka
* Jylhämä
* Järvikylä
* Kangaskylä
* Kankari
* Liminpuro
* Manamansalo
* Neittävä
* Nimisjärvi
* Nuojua
* Oterma
* Pelso
* Salmenranta
* Suutarinkylä
* Säräisniemi
* Veneheitto

 |
| Muuta Vaalaan liittyvää | 
* Alassalmen lossi
* Jylhämän vesivoimalaitos
* Nuojuan rautatieasema
* Nuojuan vesivoimalaitos
* Rokua
* Rokuan kansallispuisto
* Rautatieasema
* Siikajoen uittokanava
* Säräisniemen kirkko
* Säräisniemen kotiseutumuseo
* Vaalankurkun rautatiesilta

 |
| Järvet ja joet | 
* Järvenjärvi
* Kutujoki
* Nimisjärvi
* Oulujärvi
* Paatinjärvi
* Neittävänjoki
* Oulujoki

 |
**Pinterest** on ilmoitustaulutyyppinen sosiaalinen linkkien ja kuvien jakopalvelu. Se tarjoaa mahdollisuuden luoda ja ylläpitää kokoelmia, jotka perustuvat johonkin teemaan, kuten tapahtumaan tai harrastukseen. Tällaista omien sisältökoosteiden tekemistä sosiaalisessa mediassa kutsutaan kuratoinniksi. Käyttäjä voi myös selata muita linkki-/kuvakokoelmia, poimia niistä osia omiin kokoelmiinsa ja ilmoittaa tykkäävänsä linkistä/kuvasta.

Pinterest listautui New Yorkin pörssiin huhtikuussa 2019.

Käyttäjät
---------

Pinterest ilmoitti lokakuussa 2016, että sen kuukausittaisten käyttäjien määrä ylitti 150 miljoonan rajan. Vuodessa se oli kasvanut 50 prosentilla, sillä vielä syyskuussa 2015 yritys ilmoitti, että sillä oli 100 miljoonaa aktiivista käyttäjää. Pinterestin käyttäjämäärät ovat kasvaneet nopesti, ja vuonna 2012 sitä pidettiin maailman nopeimmin kasvavana yhteisöpalveluna. Elokuussa 2012 Pinterestillä oli 23,5 miljoonaa kuukausittaista yhdysvaltalaista käyttäjää.

Pinterestillä on vähemmän käyttäjiä maailmanlaajuisesti kuin Facebookilla tai Twitterillä. Yhdysvalloissa se ohitti kuitenkin Twitterin vuonna 2016. Pinterestillä oli lokakuussa 70 miljoonaa käyttäjää Yhdysvalloissa, kun Twitterillä niitä oli ollut kesäkuussa 60 miljoonaa.

Katso myös
----------

* Sosiaalinen media
* Yhteisöpalvelu

Lähteet
-------

1. ↑  pinterest.com - discover recipes, home ideas, style inspiration and other ideas to try *similarweb.com*. Viitattu 29.6.2022. (englanniksi)
2. ↑  Pinterest shares soar in stock market debut *BBC*. Viitattu 6.8.2020. (englanniksi)
3. 1 2  Kathleen Chaykowski: Pinterest Reaches 150 Million Monthly Users, Boosts Engagement Among Men *Forbes*.  13.10.2016. Viitattu 7.3.2017. (englanniksi)
4. ↑  The new kid in town Macleans.ca.  Arkistoitu 25.4.2012. Viitattu 27.4.2012. (englanniksi)
5. ↑  Compete Site analytics: pinterest.com Compete.com.  Arkistoitu 27.9.2012. Viitattu 4.10.2012. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Pinterest**.
* Pinterest
**Kalle Hyvärinen** (19. maaliskuuta 1885 Suonenjoki – 20. joulukuuta 1953 Helsinki) oli suomalainen osuusliikejohtaja.

Työläisperheeseen syntynyt Hyvärinen joutui lähtemään jo varhain ansiotöihin ja suoritti kansakoulun vasta 21-vuotiaana sahatyömiehenä. Hän valmistui Kotkan kauppakoulusta vuonna 1909 ja täydensi tietojaan itseopiskelun avulla.

Hyvärinen työskenteli osuuskauppojen myyjänä ja konttoriapulaisena Leppävirralla ja Helsingissä vuosina 1909–1912 sekä johtajana Auran Osuuskaupassa, Osuusliike Työkansassa ja Osuustukkukaupan Kuopion konttorissa vuosina 1913–1921. Hän hoiti Kulutusosuuskuntien Keskusliiton (KK) neuvontosastoa vuosina 1922–1926 ja toimi Viipurin Osuusliikkeen toimitusjohtajana vuosina 1926–1944. Hyvärisen aikana Viipurin Osuusliikkeestä kehittyi Elannon jälkeen Suomen toiseksi suurin osuuskauppa. Toisen maailmansodan jälkeen hän työskenteli KK:n eri tehtävissä, kuului sen johtokuntaan ja hallintoneuvostoon sekä vakuutusyhtiö Kansan hallintoneuvostoon.

Hyvärinen työskenteli *Savon Työmies* -lehden päätoimittajana vuonna 1920, toimitti *Työtoveri*-lehteä vuosina 1924–1926 ja oli *Osuusliike*-lehden päätoimittaja vuosina 1925–1926. Hän toimi KK:n osuuskauppakoulun ja Työväen Akatemian opettajana vuosina 1922–1926.

Hyvärinen liittyi Suomen Sosialidemokraattiseen Puolueeseen ennen vuoden 1905 suurlakkoa. Hän oli Viipurin kaupunginvaltuuston ja kaupunginhallituksen jäsen, hoiti erilaisia luottamustehtäviä sekä osallistui teatteri- ja radiotoimintaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Kuolinilmoitus.  *Suomen Sosialidemokraatti*, 22.12.1953, s. 2.
2. 1 2 3  Kalle Hyvärinen täyttää vuosia.  *Kansan Työ*, 19.3.1935, s. 4.
3. 1 2 3  Kalle Hyvärinen kuollut.  *Suomen Sosialidemokraatti*, 22.12.1953, s. 5.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Ezri Konsa** (s. 23. lokakuuta 1997 Lontoo) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Aston Villaa.

Konsa aloitti liigauransa Englannin ykkösliigassa pelaavassa Charlton Athleticissa elokuussa 2016 ja pelasi seurassa kahden kauden aikana 71 liigaottelua. Kauden 2018–2019 hän edusti Englannin mestaruussarjassa pelannutta Brentfordia, jossa hän pelasi 42 liigaottelua ja teki yhden maalin. Kesällä 2019 hän siirtyi Aston Villaan. Hän pelasi ensimmäisen kerran Valioliigassa 5. lokakuuta Norwich Cityä vastaan ja pääsi ensimmäisen kerran avauskokoonpanoon 10. marraskuuta Wolverhampton Wanderersia vastaan. Hän pelasi valioliigakauden aikana 25 ottelua ja teki heinäkuussa maalin tasapeliin päättyneessä vierasottelussa Evertonia vastaan. Kauden 2019–2020 liigacupissa Konsa pelasi täydet minuutit kuudessa ottelussa ja teki maalin Crewe Alexandraa vastaan mutta ei pelannut enää tappioon päättyneessä loppuottelussa Manchester Cityä vastaan. Kaudella 2020–2021 hän pelasi 36 valioliigaottelua ja teki maalin kauden ensimmäisessä ottelussa Sheffield Unitedia sekä kahdeksannessa ottelussa Brighton & Hove Albionia vastaan. Kaudella 2021–2022 hän pelasi Valioliigassa 29 ottelua ja teki kauden molemmat maalinsa joulukuussa Leicesteriä vastaan. Kaudella 2022–2023 hän pelasi Aston Villan kaikissa 38 valioliigaottelussa, ja yhtä vaille kaikissa avauskokoonpanossa. Maaleja hän ei tehnyt.

Konsa kuului Englannin alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden 2017 voittaneeseen joukkueeseen mutta pääsi kentälle vain välieräottelun viime hetkiksi. Alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2019 hän pelasi yhdessä alkulohko-ottelussa runsaat 40 minuuttia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Ezri Konsa Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)

  

Aston Villa – Englannin Valioliiga

* 1 Martínez
* 2 Cash
* 3 Carlos
* 4 Konsa
* 5 Mings
* 6 Luiz
* 7 McGinn
* 8 Sanson
* 9 Ings
* 10 Buendía
* 11 Watkins
* 12 Steer
* 16 Chambers
* 17 Augustinsson
* 18 Young
* 19 Nakamba
* 20 Bednarek
* 23 Coutinho
* 24 Guilbert
* 25 Olsen
* 27 Digne
* 31 Bailey
* 32 Dendoncker
* 35 Archer
* 41 Ramsey
* 44 Kamara
* Manageri Emery
**Yksinäinen hiihtäjä** on seikkailuromaani (The Lone Skier, 1947).

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Italian Cortinassa sijaitsee Col da Vardan pieni hiihtokeskus johon kuljetaan eräänlaisella köysiradalla. Brittiläinen käsikirjoittaja Neil Blair saa ystävältään Derek Engelsiltä tarjouksen tehdä käsikirjoitus elokuvaan **Yksinäinen hiihtäjä**; elokuva osin kuvattaisiin juuri Col da Vardassa ja mukaan lähtee kookas kuvaaja Joe Wesson. Koska paikka on suhteellisen eristetty - sinne pääsee vain suksilla ja köysiradalla - paljastuu että todellinen syy oli natsien sotavuosina piilottama kulta-aarre. Paikalla olikin sekalainen seurakunta: italialainen taloa hoitava pariskunta jotka jäävätkin ulkopuolisiksi, italialainen gangsteri ja parittaja Stefan Valdini, ilotyttö Carla Rometta, gangsteri Gilbert Mayne, kreikkalainen natsi Keramikos sekä Blair, Wesson ja Engels.

Kullasta nousee sisällissota; Mayne ampuu Valdinin ja köyttää Carlan tämän huoneeseen; nyt hän pakottaa loput miehet kaivamaan varastohuoneen lattian auki; kultalaatikot löytyvät mutta ne ovatkin täynnä multaa; gangsteri raivostuu ja menee huoneeseensa pohtimaan - mutta italialainen talonmies vapauttaakin vihasta suunniltaan olleen Carlan joka telkeää Maynen oven, kaataa sen ali kannullisen petrolia ja sytyttää tulipalon joka lopulta tuhoaa koko rakennuksen.

Carla ja Mayne käyvät kaksintaistelun haulikolla ja pistoolilla Maynen ikkunassa - molemmat kuolevat. Engels selviää palosta ehjin nahoin ja lähtee hiihtäen hälyttämään apua, mutta viimeinen vihollinen, Keramikos, lähtee perään. Nyt paikalle tulee kauas näkyneen tulipalon hälyttämänä muuta apuvoimaa; Blair ja Wesson pelastetaan. Engels ruhjoutuu pahoin kivikossa kaatuessaan hiihtomatkalla ja kuolee Blairin käsiin. Keramikosin ruhjoo hengiltä lumivyöry jonka hän itse aiheutti ampumalla pakenijan perään. Kullan kohtalo jää auki. Blair arvelee tietävänsä missä se olisi mutta hänen mukaansa se oli jo tappanut liikaa.

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**
Reschensola
Reschensolan pyörätietä, näkymä etelään.
**Reschensola** (saks. *Reschenpass*, ital. *Passo di Resia*) on 1 504 metriä korkea sola Alpeilla Itävallan ja Italian rajalla. Solan korkein kohta on Italian puolella; valtionrajalla korkeus on noin 1 450 metriä. Solan kautta kulkee maantie (Itävallan tie B180, Italian tie SS40).

Hydrologia
----------

Reschensola yhdistää pohjoisen Innjoen laakson eteläiseen Adigejoen laaksoon ja on siten Alppien päävedenjakajalla. Solasta pohjoiseen virtaa pieni puro Stille Bach, joka laskee Inniin. Inn laskee edelleen Tonavan kautta Mustaanmereen. Solan eteläpuolella on vuonna 1949 rakennettu tekojärvi Reschensee (saksaksi) eli Lago di Resia (italiaksi), jonka laskujoki Adige (saks. *Etsch*) laskee Adrianmereen. Adigen alkulähde (saks. *Etschquelle*, ital. *Sorgente del'Adige*) on solan itäpuolisilla vuorilla.

Vuoristo
--------

Sola erottaa Reettiset Alpit lännessä Ötztalin Alpeista idässä. Pari kilometriä solasta länteen sijaitsee Piz Lad, jolla yhtyvät Itävallan, Italian ja Sveitsin rajat.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Encyclopædia Britannica Online Academic Edition (Hakusana *Resia Pass*) Encyclopædia Britannica Inc. Viitattu 8.7.2013.
2. 1 2 3  Austrian Map online Bundesamt für Eich- und Vermessungswesen. Viitattu 9.7.2013.
3. ↑  National map: swisstopo (Sveitsin valtion julkinen karttapalvelu) *map.geo.admin.ch*. Wabern:  Bundesamt für Landestopografie swisstopo. Viitattu 2.6.2020. (saksaksi), (ranskaksi), (italiaksi), (retoromaaniksi), (englanniksi)
4. ↑  Geoportale Nazionale Ministero dell'Ambiente. Viitattu 9.7.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Reschensola** Wikimedia Commonsissa
**Ezzedine Chakroun** (s. 13. kesäkuuta 1948 Sfax, Tunisia) on tunisialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on Tunisian jalkapallomaajoukkueen kautta aikain neljänneksi paras maalintekijä.

Ura
---

Chakroun aloitti uransa kotikaupungissaan CS Sfaxienissa joukkueessa, josta hän siirtyi ensimmäisen kauden jälkeen toiseen paikalliseen seuraan Sfax Railways Sportsiin vuonna 1967. Siirto kannatti sillä Chakroun juhli ensimmäisellä kaudellaan Tunisian liigamestaruutta onnistuen maalinteossa 9 kertaa 22 ottelussa. Sittemmin Chakrounin maalimäärät vaihtelivat selkeästi, kuten kausina 1970–1971 ja 1971–1972, jollain hän teki molemmilla kausilla 4 maalia. Sittemmin Chakroun voitti maalikuninkuuden kaudella 1972–1973 tehtyään 26 ottelussa 23 maalia. Hän pelasi Tunisian pääsarjassa aina vuoteen 1978 asti, jonka jälkeen Chakroun siirtyi Saudi-Arabiaan muutamaksi vuodeksi. Palattuaan takaisin Tunisiaan maaliskuussa 1981 Sfax Railways Sportsin riveihin, hän loukkaantui 27. toukokuuta 1981 Club Africainin vastaan pelatussa ottelussa, joka myös päätti hänen uransa.

### Maajoukkue

Tunisian maajoukkueessa Chakroun pelasi ensi kerran vuonna 1967 Algeriaa vastaan. Hänen parhaat vuotensa olivat 1971–1973 välisenä aikana, jolloin Chakroun teki 14 maalia 23 ottelussa. Yhteensä hän teki 19 maalia 40 ottelussa. Maalimäärä oli myös Tunisian maajoukkueen uusi ennätys, jonka Chakroun teki vuonna 1973. Ennätys kesti aina vuoteen 2001 asti, jolloin Adel Sellimi rikkoi sen tekemällä 20 maalia.

Saavutukset
-----------

* Tunisian liigan paras pelaaja: 1973
* Tunisian liigan paras maalintekijä: 1973
* Tunisian liigamestaruus: 1968

Tilastot
--------

| Seura | Kausi | Liiga | Cup | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Ottelut | Maalit | Ottelut | Maalit | Ottelut | Maalit |
| **CS Sfaxien** | 1966–1967 | 3 | 1 | - | - | 3 | 1 |
| Yhteensä | 3 | 1 | - | - | 3 | 1 |
| **Sfax Railways Sports** | 1967–1968 | 22 | 9 | 8 | 3 | 30 | 12 |
| 1968–1969 | 24 | 3 | 2 | 5 | 26 | 8 |
| 1969–1970 | 26 | 14 | 1 | 0 | 27 | 14 |
| 1970–1971 | 16 | 4 | 1 | 0 | 17 | 4 |
| 1971–1972 | 26 | 4 | 2 | 1 | 28 | 5 |
| 1972–1973 | 26 | 23 | 2 | 1 | 28 | 24 |
| 1973–1974 | 12 | 0 | 2 | 2 | 14 | 2 |
| 1974–1975 | 26 | 13 | 1 | 1 | 27 | 14 |
| 1975–1976 | 25 | 13 | 1 | 1 | 26 | 14 |
| 1976–1977 | 24 | 15 | 4 | 2 | 28 | 17 |
| 1977–1978 | 26 | 15 | 0 | 0 | 26 | 15 |
| 1981 | 6 | 2 | 2 | 0 | 8 | 2 |
| Yhteensä | 259 | 115 | 26 | 16 | 285 | 131 |
| Uralla yhteensä | 262 | 116 | 26 | 16 | 288 | 132 |
|

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Moncef Khouini** | **Tunisian liigan maalikuningas**Kausi 1972–1973 | Seuraaja:**Abdesselam Adhouma** |
**Requiem – Fortissimo** on australialaisen Virgin Black -yhtyeen neljäs albumi, joka julkaistiin 19. helmikuuta 2008.

*Requiem – Fortissimo* on kolmas osa Virgin Blackin *Requiem*-albumitrilogiassa ja toinen julkaisu *Requiem - Mezzo Forten* jälkeen. Musiikillisesti albumi painottuu koruttomaan, rujoon death-doom metaliin ja muistuttaa etäisesti 1990-luvun alun brittiläistä, My Dying Briden ja Paradise Lostin edustamaa death-doom-aaltoa.

Laulaja Rowan London kertoo albumista:

> »Minua pitäisi kauhistuttaa, että tarjoamme jotain näin tyylillemme epätavallista kuultavaksi ja tutkittavaksi. Kuitenkin uskallus, jolla kirjoitimme *Fortissimon* ja *Requiem*-sarjan, suoriutuu nähdäkseen paljastumisensa. Tämä albumi ei käsittele sen enempää kuolemaa kuin elottomuutta; *Fortissimo* on pahuksen raskas, mutta sen ilme paljon raaempi kuin sen tyyli voisi ikinä olla. Kauan eläköön "kuoleman kuoro".» 
> 
>

Kappalelista
------------

1. The Fragile Breath – 5.49
2. In Winters Ash – 7.23
3. Silent – 6.42
4. God in Dust – 8.39
5. Lacrimosa (Gather Me) – 2.21
6. Darkness – 11.45
7. Forever – 1.14

Arvostelut
----------

* Imperiumi: 8/10

Lähteet
-------

1. ↑  Virgin Black - Requiem - Fortissimo (Arkistoitu – Internet Archive). The End Records. Viitattu 22. helmikuuta 2008.
2. ↑  Antti Korpinen: Virgin Black - Requiem - Fortissimo *Imperiumi*.  10.7.2008. Viitattu 28.3.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Albumi The End Recordsin sivulla (Arkistoitu – Internet Archive)
* Albumi Blabbermouthin sivulla,
* Requiem - Fortissimo Encyclopaedia Metallum -sivustolla
* Requiem – Fortissimo Discogsissa.  (englanniksi)
Ezio Pinza 1940-luvulla.
**Ezio Fortunato Pinza** (18. toukokuuta 1892 Rooma, Italia – 9. toukokuuta 1957 Stamford, Connecticut, Yhdysvallat) oli italialaissyntyinen bassolaulaja ja näyttelijä, joka esiintyi oopperoissa ja musikaaleissa sekä muutamissa elokuvissa. Hän teki valtaosan urastaan Yhdysvalloissa. *Helsingin Sanomien* musiikkitoimittaja Veijo Murtomäki luonnehti Pinzaa harvinaiseksi *basso cantanteksi* ja ihanteelliseksi Giuseppe Verdin teosten bassoroolien tulkitsijaksi.

Roomassa syntynyt Pinza suoritti rakennusinsinöörin opintoja mutta valitsi oopperalaulajan uran. Ensimmäinen maailmansota kuitenkin keskeytti hänen musiikkiopintonsa Bolognassa. Hän teki 18-vuotiaana Cremonassa Oroveson roolin Vincenzo Bellinin *Normassa* ja debytoi Roomassa vuonna 1920 kuningas Markena Wagnerin oopperassa *Tristan ja Isolde*. Pinza lauloi kolme vuotta Milanon La Scalassa, kunnes debytoi New Yorkin Metropolitan-oopperassa vuonna 1926 Pontifex Maximuksen roolissa Gaspare Spontinin oopperassa *La vestale*. Tästä alkoi 22 vuoden kiinnitys Metropolitanin bassolaulajana, minkä jälkeen Pinza siirtyi musikaalinäyttämöille ja tuli tunnetuksi muun muassa Emile de Becquen roolista Broadway-musikaalissa *South Pacific*.

Hän esiintyi myös elokuvissa, kuten Lana Turnerin vastanäyttelijänä romanttisessa draamassa *Sydämeni valtias* (Mr. Imperium, 1951).

Filmografiaa
------------

* 1950: Täysin kunniaton (*Strictly Dishonorable*)
* 1951: Sydämeni valtias (*Mr. Imperium*)
* 1953: Jumalten suosikkeja (*Tonight We Sing*)

Lähteet
-------

1. 1 2  Ezio Pinza, Italian-American singer *britannica.com*. Viitattu 15.3.2023.
2. ↑  Murtomäki, Veijo: Levysivu.  *Helsingin Sanomat*, 26.5.1990, s. 27. Näköislehti (maksullinen).
3. ↑  Ezio Pinza Elonetissä.

Aiheesta muualla
----------------

* Ezio Pinza Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Italian People
* Deutsche Biographie
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Richard Donovan** (s. 1966) on irlantilainen maratoonari ja ultrajuoksija, joka voitti maailman ensimmäisen etelänavan maratonin vuonna 2002. Samana vuonna hän juoksi ensimmäisen pohjoisnavan maratonin. Vuonna 2009 hän juoksi seitsemän maratonia seitsemällä mantereella alle seitsemässä päivässä. Donovan paransi ennätystään vuonna 2012 alle viiteen vuorokauteen, joka on nykyinen maailmanennätys.

Muita Donovanin voittamia juoksuja ovat muun muassa Inca Trail -maraton, Everestin maraton ja etelänavan 100 kilometrin juoksu.

Toukokuussa 2015 Donovan lähtee juoksumatkalle Yhdysvaltain halki San Franciscosta New Yorkiin. Matka on samalla valmistautumista seuraavaan juoksuun Etelämantereen halki myöhemmin samana vuonna. Hän on aiemmin juossut Irlannin poikki Mizen Headista Malin Headiin.

Katso myös
----------

* Marianna Zaikova
* World Marathon Challenge

Lähteet
-------

1. ↑  Irishman runs rings around marathon records *Independent.ie*. 6.2.2009 (englanniksi)
2. ↑  The book of alternative records, 7 Marathons on 7 Continents, Fastest Time (englanniksi)
3. ↑  ’Marathon Man’ ready to travel to ends of the Earth *Irish Examiner*. (englanniksi)
4. ↑  Run the Country (Arkistoitu – Internet Archive) runthecountry.ie

Aiheesta muualla
----------------

* National Geographic: The Iceman Runneth (englanniksi)
* Transnorthamericarun.com (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
**Overjata** (ven. Оверя́та) on kaupunkimainen taajama ja kaupunkikunta Permin aluepiirin Krasnokamskin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Kotlasin ja Permin välisen rautatien varrella 22 kilometriä Permistä länteen. Asukkaita on 4 500 henkeä (vuonna 2009).

Paikkakunta on saanut alkunsa rautatieasemasta, jonka nimitys perustuu lähellä sijaitsevaan kylään. 1950-luvulla sinne rakennettiin teräsbetonirakenne- ja tiilitehtaat. Kaupunkimaisen taajaman statuksen Overjata sai vuonna 1962.

Nykyään Overjatassa toimii teräsbetonirakennetehdas ja rautatieasema. Taajamassa on keskikoulu, lasten musiikkikoulu, kerhotalo, kirjasto ja sairaala.

Lähteet
-------

1. ↑  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki: Tšislennost naselenija Rossijskoi Federatsii po gorodam, posjolkam gorodskogo tipa i raionam na 1 janvarja 2009 g.  2009. Moskva:  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki (Rosstat).  Arkistoitu 21.10.2011. Viitattu 28.5.2010. (venäjäksi)
2. 1 2  Entsiklopedija Permi *enc.permkultura.ru*. Viitattu 29.5.2010. (venäjäksi)[vanhentunut linkki]
**Override** on fiktiivinen hahmo Transformers-universumissa.

Generation 1
------------

Override esiintyy vain alkuperäisessä *The Transformers* -sarjakuvassa. Override esiintyy lyhyesti Alikantta -saagassa, kun Decepticonit Starscream ja Ratbat tutkivat maan Autoboteille lähetettyjä, vanhoja videotiedostoja. Override toimii nuoren Optimus Primen johtaman Autobot-partion soturina, joka ei vielä kunnioita Primea.
Seuraavaksi Override tulee mukaan Matrixin etsinnän yhteydessä, kun hänen partionsa joutuu aavikkoplaneetalle etsimään sitä. Override vilahtaa tosin pienessä, mutaman kuvan sivuroolissa vuotta aikaisemmin ilmestyneessä Tarinassa, missä ihmisjoukko, Roadjammerit yrittävät pysäyttää Transformereita.

Generation 2 / G.I.JOE
----------------------

Sarjojen Generation 1 ja Generation 2 väliin sijoittuvassa Action Force-sarjakuvassa Override kuuluu pieneen, Hot Spotin johtamaan Autobot ryhmään, minkä tarkoitus on pysäyttää Megatron. Cobran tiedemiesten korjaama ja valvatasti voimistunut Megatron repii Overriden paljain käsin palasiksi, Overriden ostaessa aikaa muille ryhmäläisilleen, salamatkustaessaan Arkkiin.
Override muuntautuu sivuvaunuiseksi moottoripyöräksi.

Transformers: Cybertron
-----------------------

Cybertronin Override on planeetta Velocitronin johtaja ja hän isännöi myös planeetalla pidettäviä kilpa-ajoja. Override muuntautuu huippunopeaksi kilpa-autoksi.
Override liittoutuu Aubottien kanssa, estääkseen Decepticoneja saamasta Cyber-planeetta avaimia. Hänestä tulee Autobot Hot Shotin ystävä.
Override on miespuolinen transformeri, mutta amerikkalaisessa duppauksessa hänet on kuitenkin muutettu naiseksi ja hänen dialogiaan on muutettu naisemmalliseksi.

Aiheesta muualla
----------------

* Lisätietoa Overridesta TFWIKI.Netissä, Transformers-aiheisesta wikiassa[vanhentunut linkki]
**Kiminginjärvi** , tai myös **Kiiminginjärvi** , on Keski-Suomessa Saarijärvellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.

Maantietoa
----------

Järven pinta-ala on 170 hehtaaria eli 1,7 neliökilometriä. Se on 2,5 kilometriä pitkä ja 1,9 kilometriä leveä. Järven eteläpää on kuin pitkä lahti ja pohjoispäässä järvi levenee sivusuuntiin. Järven luoteispäässä on Ritoniemi, jonka viereen jää lahti. Lahdessa sijaitsee Kiiminkijoen luusua. Järvessä on kartan mukaan viisi saarta, jotka sijaitsevat järven keskivaiheilla. Suurin saarista Aittosaari on alle 40 metriä pitkä. Muita nimettyjä saaria ovat Myllysaari ja Kalliosaari. Saaret ovat kaikki autioita.

Järven tilavuus on 2,7 miljoonaa kuutiometriä eli 0,0027 kuutiokilometriä ja järven keskisyvyys on 1,6 metriä. Järven rantaviivan pituus on 10 kilometriä ja sen rannat ovat toisinaan soistunutta mutta myös kovaa metsämaata. Järven asutus on haja-asutusta ja sen pohjoisrannalla sijaitsee yksi maatila. Osa asutuksesta keskittyy Kukon kulmakunnalle, jonka läpi kulkee itä-länsi-suuntainen seututie 633. Järven rannoille on rakennettu lähes 30 vapaa-ajan asuntoa. Seututieltä haarautuu järven itäpuolelle etelään kulkeva yhdystie 16529 ja länsipuolelta etelään kulkeva kylätie. Näiltä teiltä tulee asutukselle tiet.

Vesistösuhteet
--------------

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Tarhianjoen alueella (35.63), jonka Kiminginjoen valuma-alueeseen (35.637) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 208,3 metriä mpy. Monet järveä ympäröivät suot on ojitettu tiheästi. Tällaisia soita ovat esimerkiksi Mokkulanneva, Sikosuon pohjoispuoli ja Ampiaissuon eteläpuoli. Soiden johto-ojat on johdettu järveen.

Järvi saa kaiken vedestään omalta valuma-alueeltaan, koska se on vesistönsä latvavesistöjä. Kiminginjoen valuma-alueella on seitsemän yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, joista neljä laskee suoraan tai välillisesti järveen. Niistä huomattavimpia ovat Isojärvi (37 ha), jonka laskuoja laskee pienen ja alle hehtaarin kokoisen Varsalammin kanssa järven pohjoispäähän. Mäkilampi (2 ha) laskee omaa ojaa myöten pohjoisrantaan hieman lännempänä kuin Tohtaanjärvi (28 ha), joka laskee järven koillisrantaan. Ahvenlampi (6 ha) laskee vuorostaan Tohtaanjärveen.

Kiiminginjoki lähtee järven luoteispään lahdelta ja se luikertelee Jokijärven (8 ha) läpi ja sen alapuolella siihen yhtyy pohjoisesta Salapohjanpuro. Kiiminginjoki laskee Länsi-Multian Saarijärven (38 ha) koillisrantaan. Saarijärvestä alkava Kukonjoki muuttuu alempana Soutujoeksi, joka laskee Tarhapäänjärveen (285 ha). Se laskee vuorostaan Keurusselän Tarhian lahteen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Kiminginjärvi, Saarijärvi (sijainti maastokartalla) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 14.9.2019.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8  Ympäristö- ja paikkatietopalvelu Syke (edellyttää rekisteröitymisen) Helsinki:  Suomen Ympäristökeskus. Viitattu 10.3.2018.
3. ↑  Kiminginjärvi, Saarijärvi (sijainti ilmavalokuvassa) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 143.9.2019.
4. 1 2 3  Kiminginjärvi (35.637.1.005) *Järviwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 10.3.2018.
**Kimmerikon** (m.kreik. Κιμμερικόν, myös *Kimmeris*, Κιμμερίς; lat. *Cimmericum*) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Taurikessa Skyytiassa, nykyisellä Krimin niemimaalla Ukrainassa. Se sijaitsi lähellä nykyistä Borysivkan kylää.

Maantiede
---------

Kimmerikonin kaupunki sijaitsi Tauriken eli Taurien Khersonesoksen itäosassa länteen Kimmeroksen Bosporoksesta (nyk. Kertšinsalmi), nykyisen maantieteen termeillä Krimin niemimaan itäpään käsittävän Kertšin niemimaan etelärannikolla Mustanmeren rannalla. Paikka oli noin 50 kilometriä etelään nykyisestä Kertšin kaupungista. Kaupunki oli rakennettu Kimmerion-vuoren (Κιμμέριον, nyk. Aghirmisch Daghi tai Opuk) lounaisrinteeseen. Kimmerikonin kaupunkivaltion hallussa ollut alue oli suhteellisen pienikokoinen, ja sen kooksi on arvioitu alle 25 neliökilometriä.

Historia
--------

Kimmerikon oli kreikkalainen siirtokunta, jonka perustivat Joonian Miletoksesta tulleet asuttajat arkaaisella kaudella 500-luvulla eaa. Paikalla oli kuitenkin ennen tätä varhaisempi kimmerialainen asutus. Kaupungin historiasta tiedetään vain vähän. Vaikka kaupunki on luetteloitu nykytutkimuksessa polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi, sen todellinen asema tunnetaan kuitenkin huonosti. Klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Kimmerikon saattoi kuulua Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon. Samalla vuosisadalla Kimmerikon tuli osaksi Bosporoksen valtakuntaa, ja kuului tämän jälkeen Pantikapaionin alaisuuteen. Kaupunki toimi linnoituksena skyyttejä vastaan. Kimmerikon kukoisti roomalaisella kaudella ensimmäisellä vuosisadalla ja 100-luvulla jaa. Kaupunki tuhoutui tulipalossa 200-luvulla jaa.

Rakennukset ja löydökset
------------------------

Kimmerikonin kaupunki on ollut ympäröity tornein varustetuin muurein, joista on löydetty osia sekä kaupungin akropoliilta että alakaupungista. Ne ajoitetaan 400- tai 300-luvulle eaa. Muurit sulkivat sisäänsä noin kahden neliökilometrin kokoisen alueen. Löytöihin lukeutuu myös rakennusten jäänteitä 500-luvulta eaa. aina hellenistiselle ja roomalaiselle kaudelle saakka. Varhaisimmat keramiikkalöydöt ovat 500-luvulta eaa. Kaupungista tehtyjä esinelöytöjä on Kertšin museossa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Hansen, Mogens Herman & Nielsen, Thomas Heine: "700. Kimmerikon", *An Inventory of Archaic and Classical Poleis*. An Investigation Conducted by The Copenhagen Polis Centre for the Danish National Research Foundation. Oxford: Oxford University Press, 2004. ISBN 0-19-814099-1.
2. 1 2 3 4 5  Stillwell, Richard & MacDonald, William L. & McAllister, Marian Holland (toim.): "KIMMERIKON Bosporus", *The Princeton Encyclopedia of Classical Sites*. Princeton, N. J.: Princeton University Press, 1976. Teoksen verkkoversio.
3. 1 2  Smith, William: "Cimmericum", *Dictionary of Greek and Roman Geography*. Boston: Little, Brown and Company, 1854. Teoksen verkkoversio.
4. ↑  Kimmerikon *Pleiades*. Viitattu 4.10.2021.
5. ↑  "87 K2 Kimmerikon", *Barrington Atlas of the Greek and Roman World*. Princeton University Press, 2000. ISBN 978-0691031699.
6. 1 2  Strabon: *Geografika* 11.2.5 (kreik.) (engl. käännös).
**Metsävaraani** (*Varanus prasinus*) on varaanien heimoon kuuluva liskolaji. Se on sopeutunut hyvin elämään puissa.

Ulkonäkö ja koko
----------------


Metsävaraani vaihtelee väriltään tumman jadenvihreästä limenvihreään. Ruumista ja häntää pitkin kulkee ohuita, mustia poikittaisjuovia. Metsävaraanilla on kiipeilemisessä apunaan tarttumahäntä ja pitkät kynnet, joilla se pitää kiinni oksista. Ohuet oksat kannattavat sitä sen kevyen, hoikan ruumiin ansiosta ja sen väri saa sen sulautumaan puiden sekaan. Lisko kasvaa 75–100 senttiä pitkäksi. Sen häntä on noin kaksi kertaa sen ruumiin pituinen.

Levinneisyys ja elinympäristö
-----------------------------

Metsävaraania tavataan yleisenä Uudessa-Guineassa saaren vuoristoseutuja lukuun ottamatta. Lisäksi sitä esiintyy ympäröivillä saarilla. Se elää monsuuni- sade- ja palmumetsissä, mangrovesoilla, laguuneilla ja kaakaoviljelmillä.

Elintavat
---------

Metsävaraani pakenee uhattuna kasvillisuuden läpi ja saattaa nurkkaan ajettuna purra. Se on yksi harvoista sosiaalisista varaaneista. Metsävaraani elää pienissä ryhmissä, jotka koostuvat johtavasta koiraasta, useista naaraista sekä alempiarvoisista koiraista ja poikasista. Lisko voi saavuttaa vankeudessa 15 vuoden iän.

### Lisääntyminen

Naaras munii yleensä 3–7 munan pesueen. Se laskee munat puissa elävien termiittien pesässä tai karikkeessa sijaitsevaan koloon. Termiitit pitävät pesän lämpötilan sopivana, ja keko suojaa munia pedoilta. Munat kuoriutuvat 164–165 päivän ikäisinä. Poikaset kasvavat nopeasti. Kolmen ensimmäisen kuukautensa aikana niiden paino nelinkertaistuu ja niiden pituus lisääntyy 150–200 prosenttilla. Molemmat sukupuolet saavuttavat sukukypsyyden kahden vuoden ikäisenä.

### Ravinto

Metsävaraani käyttää ravinnokseen pääasiassa niveljalkaisia, kuten suuria, puissa eläviä hyönteisiä sekä taskurapuja, mutta myös pieniä selkärankaisia, kuten sammakoita, gekkoja ja muita liskoja, pieniä lintuja ja nisäkkäitä, sekä munia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Shea, G. Allison, A. Parker, F. & Tallowin, O.: *Varanus prasinus* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2018.1*.  2016. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 29.7.2018. (englanniksi)
2. ↑  Palmén, Ernst & Nurminen, Matti (toim.): *Eläinten maailma, Otavan iso eläintietosanakirja. 5. Sydän–Öljykala*, s. 1980. Helsinki: Otava, 1975. ISBN 951-1-02059-5.
3. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Emerald tree monitor Smithsonian's National Zoo. Viitattu 29.7.2018. (englanniksi)
4. 1 2 3 4 5 6  Burnie, David (päätoim.): *Animal: The Definitive Visual Guide, 3rd Edition*, s. 103. Lontoo: Dorling Kindersley, 2017. ISBN 978-0-2412-9884-8. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 29.7.2018). (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q852763
* Wikispecies: Varanus prasinus
* ADW: Varanus\_prasinus
* AFD: Varanus\_prasinus
* CoL: 7FG6L
* EoL: 1055076
* Fossilworks: 374204
* GBIF: 2470667
* iNaturalist: 114888
* ITIS: 716533
* IUCN: 42485751
* NCBI: 62050
* RD: prasinus
* Species+: 10922
* uBio: 6831847

 |

 |
**St. Mary's Bayn rautatieasema** on kapearaiteisen Romney, Hythe and Dymchurch Railwayn liikennepaikka St. Mary's Bayssä Kentin kreivikunnassa Englannissa. Se sijaitsee Jefferstone Lanen lähistöllä.

Liikennepaikalla on lipputoimisto odotushuoneineen ja odotuskatos sekä laiturit kaksiraiteisen pääradan molemmin puolin. Odotushuoneessa sijaitsee myös tasoristeyksen turvalaitteiden ohjaustaulu. Etelän suuntaan menevän liikenteen puoleisella laiturilla ei ole lainkaan rakennuksia.

Historia
--------

Alun perin liikennepaikan nimenä oli Holiday Camp läheisen poikaleirin vuoksi. Sittemmin sen nimenä on ollut myös Jesson, joka on johdettu Jefferston Lanen entisestä nimestä, Jesson Lane. Myöhemmin nimenä on ollut myös Holiday Camp Jesson. Nykyinen nimi on ollut käytössä 1930-luvulta lähtien, lukuun ottamatta jaksoa 1980-luvun alusta vuoden 2000 loppuun, jolloin aseman nimi oli Jefferstone Lane. Vuonna 2001 nimenmuutoksen yhteydessä asemarakennuksia on kunnostettu pääasiassa vapaaehtoistoimin, ja lipputoimiston viereen on istutettu pieni puutarha. Tarkoituksena on pitää asema avoinna tapahtumapäivinä ja järjestää odotushuoneessa pieniä valokuvanäyttelyitä.

1990-luvun puoliväliin saakka liikennepaikka oli miehitetty kesäsesongin aikana. Sen jälkeen asemalla on ollut henkilökuntaa vain huippuliikenteen päivinä tai silloin, kun ylimääräistä henkilökuntaa on ollut käytettävissä. Yleisesti oletetaan, että matkustajat ostavat matkalippunsa jälkikäteen määräasemallaan. Liikennepaikkaa käyttävät pääasiassa paikalliset asukkaat, sillä paikkakunnalla ei ole juuri lainkaan turistikohteita, hiekkarantaa lukuun ottamatta. Noin 400 metriä asemalta pohjoiseen on sijainnut aiemmin Golden Sands Halt -niminen seisake, joka palveli Maddieson's Golden Sandsin lomaleiriä.

Liikennepaikka toimi vuoteen 2000 saakka välisuojastuspaikkana tarvittaessa. Nykyiset opastimet näyttävät vain yhtä opastetta, *seis*, mikäli tasoristeyksen varoituslaitos ei ole toiminnassa.

Aiheesta muualla
----------------

* Romney, Hythe and Dymchurch Railway: St. Mary's Bay station (Arkistoitu – Internet Archive)
**Ezra Kenyoke Sambu** (s. 4. syyskuuta 1978) on kenialainen pikajuoksija, joka erikoistui 400 metrille.

Sambu edusti Keniaa Sydneyn olympialaisissa 2000 karsiutuen 200 metrillä ensimmäisellä kierroksella ja Ateenan kesäolympialaisissa 2004 yltäen 400 metrillä välieriin. Hän kilpaili 400 metrillä myös kaksissa MM-kilpailuissa, Edmontonissa 2001 sekä Pariisissa 2003 mutta jäi molemmissa kisoissa alkuerien neljänneksi.

Sambu saavutti 400 metrillä Afrikan kisojen kultaa Abujassa 2003 ja Afrikan-mestaruuskisojen hopeaa Brazzavillessä 2004. Hän voitti yhteensä yhdeksän Kenian mestaruutta eri pikamatkoilla.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

Lähde: 

| Matka | Aika | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 100 m | 10,51 | Nairobi | 22. heinäkuuta 2000 |
| 200 m | 20,71 | Nairobi | 22. heinäkuuta 2000 |
| 300 m | 34,00 | Manaus | 9. helmikuuta 2002 |
| 400 m | 44,43 | Nairobi | 26. heinäkuuta 2003 |
|

Lähteet
-------

1. 1 2  Ezra Sambu *Olympedia*. Viitattu 30.1.2023. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Ezra Sambu Kansainvälinen yleisurheiluliitto. Viitattu 30.1.2023. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
Malli metioniinisyntaasin rakenteesta
**Metioniinisyntaasi** on entsyymi, joka katalysoi metioniinin muodostumista homokysteiinistä ja levomefoolihaposta eli 5-metyylitetrahydrofoolihaposta. Entsyymiä esiintyy niin esitumaisissa kuin aitotumaisissakin eliöissä ja se osallistuu aminohappojen aineenvaihduntaan. Metioniinisyntaasin EC-numero on EC 2.1.1.13.

Rakenne ja toiminta
-------------------

Metioniinisyntaasi on rakenteeltaan dimeeri ja esimerkiksi ihmisen entsyymin molekyylimassa on 80 kDa. Entsyymistä on kahta muotoa, joista toinen tarvitsee toimiakseen koentsyymikseen kobalamiinia ja toinen ei. Kobalamiinista riippumatonta entsyymiä esiintyy muun muassa kasveissa, sienissä, arkeissa ja eräissä bakteereissa. Eläinten ja eräiden bakteerien metioniinisyntaasit vaativat toimiakseen kobalamiinia.

Metioniinisyntaasin katalysoiman reaktion mekanismin ensimmäisessä vaiheessa metyyliryhmä siirretään levomefoolihapolta kobalamiinille, jolloin muodostuu tetrahydrofoolihappoa ja metyloitunutta kobalamiinia. Samalla kobalamiinin sisältävä koboltti-ioni hapettuu hapetusluvulta +I hapetusluvulle +III. Seuraavassa vaiheessa metyyliryhmä siirretään metyloidulta kobolamiinilta homokysteiinille, jolloin siitä muodostuu metioniinia. Molempien metyyliryhmien siirron seurauksena kobalamiinin konfiguraatio muuttuu, mikä viittaa siihen, että reaktio tapahtuu SN2-reaktion kaltaisesti. Jotta entsyymin aktiivisuus palautuisi täytyy kobalamiinin koboltin vielä pelkistyä hapetusluvulle +I. Eläimillä tämän suorittaa toinen entsyymi metioniinisyntaasireduktaasi, mutta bakteereilla pelkistimenä toimii flavodoksiini.

Metioniinisyntaasin puutosta tai heikkoa toimintaa esiintyy lähinnä imeväisikäisillä lapsilla. Oireina voivat olla anemia, väsyneisyys, ruokahaluttomuus, hypotonia ja kehityksen viivästyminen. Osa potilaista hyötyy hydroksykobalamiini-, betaiini- ja foolihappolisistä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  EC 2.1.1.13 – methionine synthase Brenda. Viitattu 27.2.2017. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Daniel L. Purich, R. Donald Allison: *The Enzyme Reference*, s. 574–575. Academic Press, 2003. ISBN 9780080550817. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 27.2.2017). (englanniksi)
3. ↑  Jeremy M. Berg, John L. Tymoczko & Lubert Stryer: *Biochemistry, 6th Edition*, s. 691–692. W. H. Freeman and Company, 2006. ISBN 978-0-7167-8724-2. (englanniksi)
4. 1 2  Ruma Banerjee: *Chemistry and Biochemistry of B12*, s. 682–685. John Wiley & Sons, 1999. ISBN 978-0-471-25390-7. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 27.2.2017). (englanniksi)
5. ↑  Julia A. McMillan, Ralph D. Feigin, Catherine DeAngelis, M. Douglas Jones: *Oski's Pediatrics*, s. 2159. Lippincott Williams & Wilkins, 2006. ISBN 978-0781738941. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 27.2.2017). (englanniksi)
**Ludvig Gustaf Leonhard Clouberg** (6. tammikuuta 1842 Viipuri – 8. tammikuuta 1906 Helsinki) oli suomalainen senaattori, valtiopäivämies ja hovioikeudenneuvos.

*Viipurin kaupunginvaltuuston puheenjohtajien ryhmämuotokuva, harjoitelma*, Albert Edelfeltin maalaus vuodelta 1902, Clouberg keskellä
Cloubergin vanhemmat olivat kauppaneuvos Carl Gabriel Clouberg ja Anna Maria Weber. Clouberg oli naimisissa vuodesta 1888 Johanna Katarina Alfthanin kanssa. Hän pääsi ylioppilaaksi 1857 ja suoritti Helsingin yliopistossa tuomarintutkinnon 1863. Clouberg sai varatuomarin arvon 1866. Clouberg oli Viipurin hovioikeudessa kanslistina 1868–1870, aktuaarina 1870, notaarina 1870–1876, asessorina 1876–1885 ja hovioikeudenneuvoksena 1885–1893. Hän oli Suomen senaatin oikeusosastolla senaattorina 1893–1900. Hän oli myös Viipurin kaupunginvaltuuston jäsen 1875–1879 ja toimi valtuuston puheenjohtajana 1879–1893.

Clouberg oli porvarissäädyssä Viipurin edustaja valtiopäivillä 1882, 1885, 1888 ja 1891 sekä Helsingin edustaja valtiopäivillä 1904–1905.

Lähteet
-------

1. ↑  Ludvig Gustaf Leonhard Clouberg. *Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu.
2. ↑  Wikiaineisto : Kuka kukin oli 1961
3. ↑  Sigurd Nordenstreng: *Porvarissäädyn historia Suomen valtiopäivillä 1809–1906: Osa V*, s. 55–56. Helsinki: Otava, 1921.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
**Lydénin huvila** on Naantalin Luikkiossa sijaitseva taiteilija Edwin Lydénin itselleen suunnittelema kesähuvila vuodelta 1914. Kansallisromanttinen taiteilijakoti on pyöröhirsinen ja sen julkisivut on tervatut. Rakennuksessa on eri muotoisia ikkunoita ja ikkunaluukkuja, sekä Lydénin maalaamia yksityiskohtia. Talossa on peltikate. Rakennus sijaitsee Luikkionvuoren lounaisosassa Luikkionlahden rannalla. Edwin Lydén perheineen vietti kesät huvilalla ja hän myös maalasi siellä.

Museoviraston suojelema Lydénin huvila on inventoitu maakunnallisesti arvokkaaksi rakennushistoriallisesti, historiallisesti ja ympäristöllisesti. Wäinö Aaltosen museo valokuvasi vuonna 2004 huvilan, ja Lydénin huvilaansa suunnittelemat huonekalut sekä esineistöä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Liite 6a. Kohdekartta ja luettelo rakennetusta kulttuuriympäristöstä (pdf) (selvityksen laatinut FCG Suunnittelu ja tekniikka Oy) *Manner-Naantalin osayleiskaava*.  1.11.2016. Naantali:  Naantalin kaupunki.  Arkistoitu 2.9.2018. Viitattu 2.9.2018.
2. ↑  Leppänen, Raija: Museon kannattajat esittelevät Lydéniä.  *Rannikkoseutu*, 25.5.2011. Raisio:  Suomen Paikallissanomat Oy.
3. 1 2  Edwin Lydénin arkisto WA-museolle *Turun Sanomien verkkosivusto ts.fi*.  3.9.2004. Turku:  Turun Sanomat Oy. Viitattu 2.9.2018.
**Nadzeja Makartšanka** (valkoven. Надзея Макарчанка, s. 22. maaliskuuta 1998) on valkovenäläinen ratameloja ja Euroopan mestari. Hän kilpailee erityisesti kanadalaiskanootilla.

Makartšanka kilpaili ensimmäisen kerran alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2014, jolloin hän oli toinen kanadalaiskaksikon 500 metrin kilpailussa. Hän kilpaili Olha Klimavan kanssa. Vuoden 2016 junioreiden MM-kilpailuissa Makartšanka voitti kolme kilpailua: 200 metrin kanadalaisyksikön sekä 200 metrin ja 500 metrin kanadalaiskaksikkokilpailun Alena Nazdrovan kanssa. Vuoden 2018 alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa Makartšanka voitti 200 ja 500 metrin kanadalaiskaksikkokilpailun. Hän saavutti mestaruuden taas Klimavan kanssa.

Makartšanka voitti vuonna 2016 Euroopan mestaruuden Alena Nazdrovan kanssa kanadalaiskaksikon 500 metrillä. Hänellä on myös EM-hopeaa vuodelta 2018 samalta matkalta Olha Klimavan kanssa. Ensimmäisen mitalin maailmanmestaruuskilpailuista hän sai vuonna 2018, kun hän oli kolmas kanadalaiskaksikon 500 metrin kilpailussa. Toisen MM-pronssin hän sai seuraavana vuonna samalta matkalta. Kumpikin MM-mitali on Klimovan kanssa.

Lähteet
-------

1. ↑  2014 ICF Junior & Under 23 Canoe Sprint World Championships - Results (pdf) ICF. Viitattu 4.4.2020. (englanniksi)
2. ↑  2016 ICF Junior & Under 23 Canoe Sprint World Championships Minsk - Summary Results Canoe Minsk 2016. Viitattu 4.4.2020. (englanniksi)
3. ↑  2018 ICF Junior & Under 23 Canoe Sprint World Championships Plovdiv - Results (pdf) ICF. Viitattu 4.4.2020. (englanniksi)
4. 1 2  Nadzeja Makartšanka - Results ICF. Viitattu 4.4.2020. (englanniksi)
5. ↑  Moscow 2016 - C2 Women 500m - Results europecanoeevents.com. Viitattu 4.4.2020. (englanniksi)
6. ↑  Belgrad 2018 - C2 Women 500 m - Results europecanoeevents.com. Viitattu 4.4.2020. (englanniksi)
7. ↑  2018 ICF Canoe Sprint World Championships - Motemor - Results (pdf) ICF. Viitattu 4.4.2020. (englanniksi)
8. ↑  2019 ICF Canoe Sprint World Championships - Szeged - Results (pdf) ICF. Viitattu 4.4.2020. (englanniksi)