recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Syvas sijaitsee Ukrainan Krimin autonomisen tasavallan ja Hersonin alueella  
*Asovanmeri*
*Syvaš*
*Hersonin alue*Syvas on suolainen vesialue Ukrainassa, Krimin autonomisen tasavallan ja Hersonin raja-alueella. Kapea Arabatinkynnäs erottaa vesialueen Asovanmerestä.
**Syvaš** (ukr. Сиваш, ven. Сиваш, *Sivaš*, krimintat. *Sıvaş*) eli **Mätämeri** (ukr. Гниле Море, *Gnyle More*, ven. Гнилое Море, *Gniloje More*, krimintat. *Çürük Deñiz*) on Krimin niemimaan itä- ja pohjoisrannikkoa reunustavien ja siihen työntyvien matalien lahtien järjestelmä, jonka Arabatinkynnäs erottaa Asovanmerestä. Pohjoisosiltaan Syvaš kuuluu Hersonin alueeseen. Syvašin vesi on hyvin suolaista (suolapitoisuus noin 60 ‰). Alueen pinta-ala on noin 2 560 km² ja kesäisin se on mineraalisuolojen peittämä. Näitä suoloja käytetään kemianteollisuuden raaka-aineina.

Kapea Henitšeskinsalmi yhdistää Syvašin Asovanmereen. Kapeimmillaan Syvaš on Tšonharinsalmen kohdalla, joka jakaa lahden läntiseen ja itäiseen altaaseen. Syvaš on erittäin matala: sen syvin kohta on vain 3 metriä ja keskisyvyys on 0,5–1 m. Sen pohja on yli 5 m syvän lietteen peitossa. Syvaš on kansainvälisesti merkittävä kosteikkoalue.

Historia
--------

Syvašilla on historian aikana ollut vaikeakulkusuutensa vuoksi merkittävä rooli Krimin puolustuksessa. Pitkään ainoa kulkuyhteys maateitse Krimille kulki Perekopinkannaksen kautta, jota on linnoitettu jo ennen ajanlaskun alkua. Vuonna 1675 zaporižžjan kasakat ylittivät merenlahden ja aiheutti tuhoa Krimin kaanikunnassa. Venäjän–Turkin sodassa vuonna 1737 venäläisarmeija teki saman.

Ukrainan itsenäisyyssodan alussa 1918 Ukrainan kansantasavallan joukot ylittivät Tšonharinsalmen, yllättivät bolševikit ja saivat haltuunsa Krimin niemimaan. Marraskuussa 1920 bolševikit onnistuivat kiertämään kansantasavallan joukkojen selustaan jäätyneen Syvašin yli, mikä johti lopulta Krimin valtaamiseen.

Toisessa maailmansodassa saksalaiset kävivät taisteluita Perekopinkannaksella ja Tšonharinsalmella vuonna 1941 ennen neuvostojoukkojen perääntymistä. Neuvostoliiton vastahyökkäyksessä Krimille 1943 ja 1944 käytettiin ponttonisiltoja joukkojen kuljettamiseen Syvašin yli.

* Syvaš satelliittikuvassa.Syvaš satelliittikuvassa.
* Syvašin länsiosassa vesi on mikroskooppisten Dunaliella salina -levien vuoksi punertavaa.Syvašin länsiosassa vesi on mikroskooppisten *Dunaliella salina* -levien vuoksi punertavaa.

Lähteet
-------

1. ↑  Syvash Encyclopædia Britannica Online. 19.4.2007
2. ↑   Sea of Azov Internet Encyclopedia of Ukraine.
3. 1 2 3  Ihor Kabanenko: The Sivash: A Key Strategic Point in the Retaking of Crimea The Jamestown Foundation. Viitattu 7.7.2023. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Syvaš** Wikimedia Commonsissa
**Turengin junaturma**, joskus myös **Harvialan junaturma**, tapahtui rataosalla Riihimäki–Tampere talvisodan aikana 12. maaliskuuta 1940, ja se on eniten uhreja vaatinut junaturma Suomessa.

Turmassa pohjoisesta tullut Loimaalta Viipuriin matkaavia 71. kuormastokomppanian sotilaita ja hevosia kuljettanut sotilasjuna törmäsi aamulla kello 5.28 yhteen etelästä tulleen tavarajunan numero 53 kanssa Harvialan ja Turengin välillä paikassa, joka oli 95. kilometripylväästä pohjoiseen noin sata metriä nykyisen pellettitehtaan kohdalla. Junien nopeus törmäyshetkellä oli noin 40–50 km/h. Turmassa kuoli 39 ihmistä ja loukkaantui 69, minkä lisäksi useita sotilasjunassa olleita hevosia kuoli tai jouduttiin ampumaan niiden vauhkoonnuttua. Eräs onnettomuudesta hengissä selvinnyt muisteli *Laitilan Sanomien* haastattelussa vuonna 1990, että miehet ja hevoset jäivät murskaantuneisiin vaunuihin puristuksiin "kuin hiirenloukkuun". Surmansa saaneet sotilaat olivat kotoisin Etelä-Satakunnasta ja Vakka-Suomesta; yksinomaan laitilalaisia oli 15, mikä oli viidesosa Laitilan kunnan koko talvisodan uhrimäärästä.

Onnettomuuden uhrien lukumäärä kasvoi suureksi, sillä sotilasjunan miehistönkuljetusvaunut, jotka Loimaalta lähtiessä olivat junan viimeisinä, olivat siirtyneet Toijalassa heti veturin perään junan kulkusuunnan muuttuessa. Törmäyksessä miehistönkuljetusvaunut, joita oli kolme (yksi III luokan matkustajavaunu ja kaksi niin sanottua härkävaunua), murskautuivat täysin, ja vaunujen kamiinat sytyttivät myös tulipaloja vaunujen jäännöksissä. Lisäksi pelastustoimet onnettomuuden jälkeen viivästyivät.

Onnettomuuden syynä oli Harvialan rautatieasemalla junanlähettäjänä toimineen rautatievirkamiesharjoittelijan virhe: hän antoi lähtöluvan Turengista päin tulossa olleelle tavarajunalle, vaikka sotilasjuna oli jo ohittanut Harvialan aseman. Alun perin junien oli tarkoitus kohdata Harvialan asemalla. Harjoittelijan kerrotaan ennen onnettomuutta olleen valveilla jo 36 tuntia ilman lepotaukoja. Harjoittelija tuomittiin myöhemmin oikeudessa kahden vuoden, yhden kuukauden ja kymmenen päivän vankeusrangaistukseen sekä 30 000 markan vahingonkorvauksiin, jotka koostuivat muun muassa uhrien hautajaiskuluista ja onnettomuudessa tuhoutuneen tai kadonneen omaisuuden korvaamisesta.

Voimassa olleen sotasensuurin vuoksi onnettomuudesta ei sen tapahduttua kerrottu julkisuudessa mitään. Seuraavan päivän sanomalehtien pääuutisaiheena oli sen sijaan juuri allekirjoitettu ja voimaan astunut Moskovan rauhansopimus.

Onnettomuuden uhrien muistoksi paljastettiin vuonna 2000 muistomerkki Turengin rautatieasemalla.*lähde?*

Maaliskuun 1940 aikana tapahtuivat myös Iittalan junaturma viikkoa ennen Turengin junaturmaa ja Putikon junaturma kuusi päivää Turengin onnettomuuden jälkeen. Näissä kolmessa junaturmassa sai surmansa yhteensä 84 ihmistä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Sami Koski: *Juhanlähettäjän kohtalokkaat torkut*. Iltalehti 28. elokuuta 2021, Viikonvaihde s. 20–21. Alma Media.
2. 1 2  Mikko Heino: *Kovan onnen rataosuus.* Ilta-Sanomat 12. maaliskuuta 2016, s. 40. Helsinki: Sanoma Media Finland Oy.

Aiheesta muualla
----------------

* Vaiettu junaonnettomuus 12.3.1940 Harvialassa
**Turenskoje** (ven. Туренское) on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Outovan piirissä.

Maantietoa
----------

Järvi on 1,1 kilometriä pitkä, 650 metriä leveä ja sen pinta-ala on 56 hehtaaria. Sen muoto on pyöreä eikä siinä ole niemiä tai saaria. Järven keskisyvyys on 3,0 metriä ja sen syvänteessä on 5,5 metriä vettä. Sitä ympäröi laaja lähes puuton suoalue keskellä suurta asumatonta aluetta.

Luontoarvoja
------------

Järvessä elää ainakin hauki, särki, ahven, ruutana ja mutakala. Järvessä on mutapohja ja sen rannat ovat matalat ja ne kasvavat turvetta. Rannoilla esiintyy kelluvia turvehetteikköjä, jotka tekevät rannan lähestymisen mahdottomaksi. Järvessä esiintyy toisinaan kalakuolemia.

Vesistösuhteita
---------------

Turenskoje sijaitsee Tšorjanan valuma-alueella ja sillä on suoraksi kaivettu laskuoja Tšorjanaan. Tšorjana laskee Peipsijärveen, jonka Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen. 

Järven valuma-alueen koko on 9,9 neliökilometriä. Valuma-alue käsittää koko suoalueen. Järveen ei ole johdettu ojia eikä sillä ole laskuojaa. Se katsotaan kuitenkin kuuluvan Tšorjanan valuma-alueeseen, sillä Tsorjonanuoma virtaa ohitse yli neljän kilometrin päässä ja sen sivu-uoma Turnja (ven. Турня) virtaa kahden kilometrin päässä.

Huomautuksia
------------

1. 1 2 3 4 5 6  Kohteen pituus, leveys ja ympäristön kasvillisuus, asutus ja nimistöä on tarkistettu Internetin Google-, Bing-, ACME- tai Yandex-karttapalvelusta käyttäen järven koordinaatteja.
2. ↑  Järven tilavuus on laskettu kertomalla järven pinta-ala sen keskisyvyydellä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Pihkovan alueen järviä (Excel) (arkistoitu, 22.5.2014)  luotu 7.9.2013. pskov.ru:  Pihkovan alueen valtion lupa- ja ympäristöhallintokomitea.  Arkistoitu 30.6.2019. Viitattu 12.6.2020. (venäjäksi)
2. 1 2 3  Neuvostoajan kartta: Лист O-35-Б, Луга (Luga), 1:200 000, viitattu 12.6.2020 (venäjäksi)
3. 1 2 3  Pihkovan alueen kartta: sivu 8 (Arkistoitu – Internet Archive), viitattu 12.6.2020 (venäjäksi)
**William Erick Marttila** (6. maaliskuuta 1884 Simo – 1963 Palm Beach, Florida) oli amerikansuomalaisen työväen- ja osuustoimintaliikkeen vaikuttaja sekä maatalouden tutkija.

Marttila kävi kansakoulun, oli sepän opissa ja liittyi Kemin työväenyhdistykseen. Vuonna 1900 hän muutti Yhdysvaltoihin, jossa hän opiskeli maatalousopistossa. Marttila liittyi amerikansuomalaiseen työväenliikkeeseen vuonna 1906. Hän työskenteli *Toverin*, *Työmiehen* ja *Eteenpäin*-lehden liikkeenhoitajana sekä perustamansa *Pelto ja Koti* -lehden toimittajana. Amerikan Suomalaisen Sosialistijärjestön suuntataisteluissa vuonna 1914 Marttila kuului radikaaleihin ja 1920-luvulla kommunisteihin, joista hän erosi vuonna 1931.

Marttila oli perustamassa useita osuusliikkeitä, työskenteli niiden liikkeenhoitajana ja kirjoitti ahkerasti osuustoiminnasta. Hänen kirjallisesta tuotannostaan merkittävin on *Maataloudellinen käsikirja*.

Teoksia
-------

* *Maataloudellinen käsikirja. 1 osa*. Worcester: Amerikan Suom. Kustannusliikkeiden Liitto, 1928.
* *Maataloudellinen käsikirja. 2 osa*. Worcester: Amerikan Suom. Kustannusliikkeiden Liitto, 1930.
* *Osuustoiminta ja sen merkitys luokkataistelussa*. Superior: Amerikan Suomalaisten Sosialististen Kustannusliikkeiden Liitto, 1930.

Lähteet
-------

1. 1 2  Sulkanen, Elis: *Amerikan suomalaisen työväenliikkeen historia*, s. 494. Fitchburg, Massachusetts: Amerikan Suomalainen Kansanvallan Liitto, Raivaaja Publishing Company, 1951. Teoksen verkkoversio.  (Arkistoitu – Internet Archive)
JousiammuntaJousiammunta
**Vuoden 1972 kesäolympialaisten jousiammunta** järjestettiin 7. – 10. syyskuuta 1972 Englischer Gartenilla, Münchenissä, Saksassa. Tämä oli viides ja samalla ensimmäinen kerta sitten vuoden 1920 jälkeen kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Mukana oli 95 osanottajaa 27 eri maasta, joista miehiä oli 55 ja naisia 40. Tapahtumia oli kaksi.

Mitalistit
----------

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| Tapahtuma | **Kultaa** | **Hopeaa** | **Pronssia** |
| Miesten yksilökilpailu |  YhdysvallatJohn Williams |  RuotsiGunnar Jervill |  SuomiKyösti Laasonen |
| Naisten yksilökilpailu |  YhdysvallatDoreen Wilber |  PuolaIrena Szydłowska |  NeuvostoliittoEmma Gaptšenko |

Mitalitaulukko
--------------

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Yhdysvallat | 2 | 0 | 0 | 2 |
| 2. |  Puola | 0 | 1 | 0 | 1 |
|  Ruotsi | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 4. |  Suomi | 0 | 0 | 1 | 1 |
|  Neuvostoliitto | 0 | 0 | 1 | 1 |

Lähteet
-------

* Archery at the 1972 München Summer Games | Olympics at Sports-Reference.com (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)

JousiammuntaJousiammunta olympialaisissa
1900 |
1904 |
1908 |
1912 |
1920 |
1924–1968 |
1972 |
1976 |
1980 |
1984 |
1988 |
1992 |
1996 |
2000 |
2004 |
2008 |
2012 |
2016 |
2020

Kesäolympialaisten 1972 lajit ja kilpailutapahtumat
Ammunta | Jalkapallo | Jousiammunta | Judo | Koripallo | Käsipallo | Lentopallo | Maahockey | Melonta | Miekkailu | Nykyaikainen viisiottelu | Nyrkkeily | Paini | Painonnosto | Purjehdus | Pyöräily | Ratsastus | Soutu | Sulkapallo (*Näytöslaji*) | Uimahypyt | Uinti | Vesihiihto (*Näytöslaji*) | Vesipallo | Voimistelu | Yleisurheilu
Pyhä Chad Mercialaisen, Pendan ja Wulfheren patsaat Lichfieldin tuomiokirkossa.
**Wulfhere** (k. 675) oli Mercian kuningas 657–675. Hän nousi koko Humberjoen eteläpuoleisen Englannin kuninkaaksi alistaen Essexin, Lontoon, Surreyn ja Wessexin.

Wulfhere oli kuningas Pendan nuorempi poika. Hänet kuljetettiin turvaan salaiseen piilopaikkaan, kun hänen isänsä oli saanut surmansa vuonna 654 Winwaedin taistelussa Northumbrian kuningasta Oswiuta vastaan. Mercialaiset kukistivat kuitenkin Oswiun vuonna 657, ja Wulfheresta tuli heidän kuninkaansa. Wulfhere levitti tarmokkaasti kiristinuskoa. Tässä häntä auttoi aluksi piispa Jaruman ja sen jälkeen pyhä Chad. Wulfhere taivutti Essexin ja Sussexin hyväksymään kristinuskon. Wulfhere perusti myös ainakin yhden luostarin. Wulfhere valloitti Lindseyn Northumbrialta 657 ja löi myös Wessexin. Sitten hän hyökkäsi Essexiin ja otti Lontoon ja sen sataman haltuunsa 660-luvulla. Wulfhere levitti kuningaskuntansa rajoja joka suuntaan ja loi perustan Mercian suuruuden ajalle. Wulfheren menestys alkoi kuitenkin hiipua sen jälkeen, kun hän oli tehnyt epäonnistuneen sotaretken Northumbriaan noin vuonna 674.

Wulfherella oli kaksi lasta, poika Cenred (tai Coenred) ja tytär Pyhä Werburh (tai Wereburgh). Cenredistä tuli Mercian kuningas Aethelredin jälkeen vuonna 704. Werburhista puolestaan tuli Elyn abbedissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Wulfhere King of Mercia *Encyclopædia Britannica*. Encyclopædia Britannica, inc. Viitattu 22.11.2019. (englanniksi)
2. ↑  Kings of Mercia 626-877 Foundation for Medieval Genealogy. Viitattu 3.5.2020. (englanniksi)


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Mercian kuningaskunnan hallitsijat |
| --- |
|  |
| 
* Icel ~(515-535)
* Cnebba
* Cynewald
* Creoda ~(584–593)
* Pybba ~(593–606)
* Cearl ~(606–626)
* Penda ~(626–655)
* Eowa ~(635–642)
* Peada ~(653–656)
* Oswiu (655–658)
* Wulfhere (658–675)
* Aethelred I (675–704)
* Coenred (704–709)
* Ceolred (709–716)
* Ceolwald (716)
* Ethelbald (716–757)
* Beornred (757)
* Offa (757–796)
* Ecgfrith (787–796)
* Coenwulf (796–821)
* Cynehelm ~(798–812)
* Ceolwulf I (821–823)
* Beornwulf (823–826)
* Ludeca (826–827)
* Wiglaf (827–829)
* Egbert (829–830)
* Wiglaf (830–839)
* Wigmund ~(839–840)
* Wigstan (840)
* Ælfflæd (840)
* Beorhtwulf (840–852)
* Burgred (852–874)
* Ceolwulf II (874–879 tai ~883)
* Æthelred II (~883–911)
* Ethelfleda (911–918)
* Ælfwynn (918)
* Athelstan (924)
* Edgar Rauhaisa (957–959)

 |

 |
**Pozuelo de Alarcón** on kaupunki Espanjassa. Se sijaitsee aivan maan pääkaupungin Madridin vieressä Madridin maakunnassa. Kunnassa on asukkaita lähes 85 000 (2016).. Pozuelo de Alarcónin pinta-ala on 43,2 km². Madridin lisäksi kunnan rajanaapureita ovat Boadilla del Monte ja Majadahonda.

Yli tuhannen asukkaan paikkakunnista Pozuelo de Alarcónin asukkailla oli Espanjan korkeimmat verotettavat bruttotulot asukasta kohti vuonna 2015: keskimäärin 69 136 euroa. Pozuelo de Alarcónissa, kuten eräissä muissakin Madridin lähistön kunnissa, asuu madridilaisten suuryritysten johtajia, menestyneitä yrittäjiä ja suuri joukko kuuluisuuksia.

Vuoden 2014 tilaston mukaan Pozuelo de Alarcónin kotitaloudet olivat Espanjan suurituloisimmat: 73 014 euroa vuodessa kotitaloutta kohti. Palveluala työllisti 95,7 %. Vuonna 2016 kaupungin työttömyysaste oli 8 %, mikä oli Espanjan alhaisin.

Koulutus
--------

Osa yhdestä maailman vanhimmasta yliopistosta eli madridlaisesta Complutense-yliopistosta sijaitsee Pozuelo de Alarcónissa Somosaguasin kaupunginosassa.

Urheilu
-------

Pozuelo de Alarcónissa pääsarjapalloilua on voinut nähdä rugbyssa. Paikallinen joukkue C.R.C. Madrid on nimittäin pelannut Espanjan pääsarjassa Division de Honor Españolassa.

Ystävyyskaupungit
-----------------

* Issy-les-Moulineaux (1990)
* Poznań (1992)
* Recanati (2003)
* Xicheng (2006)

Kuvia
-----

* KaupungintaloKaupungintalo
* Iglesia Santa María de CanáIglesia Santa María de Caná
* Santuario de Nuestra Señora de SchoenstattSantuario de Nuestra Señora de Schoenstatt
* Biblioteca Miguel de CervantesBiblioteca Miguel de Cervantes
* Parque de las MinasParque de las Minas
* Avenida EuropaAvenida Europa
*

Lähteet
-------

1. 1 2
2. ↑  Jesús Sérvulo González: Pozuelo, el municipio más rico de España y Zahínos, el más pobre *El País*.  18.10.2017. Viitattu 18.10.2017. (espanjaksi)
3. ↑

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Pozuelo de Alarcón**.
* Pozuelo de Alarcónin kunnan kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
**Tiikerilumme** (*Nymphaea lotus*) on lumpeiden eli neidonlumpeiden (*Nymphaea*) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen kelluslehtinen vesikasvi, joka kasvaa erilaisissa järvissä ja lammissa.

Tiikerilummetta tavataan luonnossa trooppisessa Afrikassa sekä Intiasta ja Kiinasta Australiaan ulottuvalla alueella.

Tiikerilumme oli tärkeä kasvi muinaisessa Egyptissä taiteessa, rituaaleissa, lääkekasvina sekä ravintona ja kaikkia kasvin osia hyödynnettiin. Nykyisin tiikerilummetta käytetään etenkin Kiinassa ja Intiassa lääkekasvina sekä ravinnon lähteenä, mutta lajia kasvatetaan yleisesti myös koristekasvina.

Koristekasvina tiikerilumme menestyy trooppisilla ja subtrooppisilla alueilla. Se kasvaa parhaiten runsasravinteisessa maaperässä seisovassa vedessä, joka on vähintään 30 cm syvää. Mikäli maaperä on kuitenkin liian runsasravinteista tai vesi liian syvää, kukinta voi vähentyä tai estyä kokonaan. Lajin kasvupaikan tulee lisäksi olla täydessä auringon valossa.

Ravinnoksi tiikerilumpeesta on käytetty juuria, kukkaversoja, siemeniä sekä kypsymättömiä hedelmiä. Juuria ja kukkaversoja voi syödä sellaisenaan sekä kypsennettyinä. Juuria on myös kuivattu ja jauhettu sitten jauhoksi, josta on valmistettu puuronkaltaista ruokaa. Kypsymättömiä hedelmiä on puolestaan syöty sellaisenaan salaateissa. Siemeniä voi syödä kypsennettyinä. Kuivattuja siemeniä voi myös jauhaa hienoksi ja sekoittaa varsinaisten jauhojen sekaan ja jauhoseosta voi käyttää esimerkiksi kakkujen leivontaan. Siemeniä voi myös paahtaa, laittaa curryseoksen joukkoon tai pikkelöidä.

Lääkekasvina tiikerilumme on rauhoittava adstringenttinen yrtti, jolla on diureettisia vaikutuksia. Joidenkin kertomusten mukaan se toimii myös vastamyrkkynä sekä lemmenrohtona. Tavallisimmin tiikerilummetta käytetään ayurvedarohtona.

Lähteet
-------

* Useful Tropical Plants: *Nymphaea lotus* (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Allen, D. J.: *Nymphaea lotus* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2022-2*.  2018. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 4.4.2023. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Laji.fi: Tiikerilumme (*Nymphaea lotus*)
* JSTOR Global Plants: *Nymphaea lotus* (englanniksi)
* Integrated Taxonomic Information System (ITIS): *Nymphaea lotus* (englanniksi)
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): *Nymphaea lotus* (englanniksi)
* Flora of North America: *Nymphaea lotus* (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q161111
* Wikispecies: Nymphaea lotus
* AoFP: 2005
* APDB: 18270
* APNI: 98819
* CoL: 486C9
* EoL: 486691
* EPPO: NYMLO
* EUNIS: 175266
* FNA: 200007087
* GBIF: 2882429
* GRIN: 25437
* iNaturalist: 165755
* IPNI: 605604-1
* IRMNG: 10719306
* ISC: 115821
* ITIS: 503977
* IUCN: 164281
* NAS: 249
* NatureServe: 2.158498
* NCBI: 264924
* Open Tree of Life: 27778
* Plant List: kew-2384395
* PLANTS: NYLO
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:605604-1
* SANBI: 4087-5
* Tropicos: 22600022
* WFO: wfo-0000382059

 |

 |
**Poynting-Robertson-ilmiö** on ilmiö, jossa Aurinkoa tai jotain muuta tähteä kiertävä hyvin pieni pölyhiukkanen ajautuu ajan mittaan kiertämäänsä tähteen. Ilmiö on nimetty sen selittäjien John Henry Poyntingin ja Howard Percy Robertsonin mukaan.

Säteily Auringosta (S) ja lämpösäteily hiukkasesta havaitsijan nähtynä ollessa levossa a) suhteessa hiukkaseen ja b) suhteessa Aurinkoon.
Pölyhiukkasta jarruttaa radallaan siitä lähtevä lämpösäteily, jonka suuntaa siirtää hyvin pienen kulman hiukkasen oma rataliike. Epätasainen ulossäteily vaikuttaa rataliikkeeseen rekyylin tavoin. Poynting-Robertsonin ilmiöllä on taipumus ajaa hiukkanen hidasta spiraalia pitkin tähteen ja myös tasoittaa hiukkasen radan soikeutta.
Esimerkiksi 1 AU:n päässä Auringosta olevalle yhden mikrometrin (1 µm, miljoonasosa metriä) läpimittaiselle hiukkaselle ajautumisaika Auringon lähelle vie muutama tuhat vuotta. Lähellä Aurinkoa pölyhiukkaset haihtuvat
kuumuudessa. Jos hiukkanen on hyvin pieni, esimerkiksi Auringon lähellä alle 0,1 mikrometriä, säteilynpaine estää Poynting-Robertsonin ilmiön.
**Tiikerin lapsi** on psykologi ja erityisopettaja Torey Haydenin kirjoittama todellisiin tapahtumiin pohjautuva kirja joka ilmestyi suomenkielisenä vuonna 1996. Kirjassa on yhdistetty kaksi alun perin erillisenä ilmestynyttä kirjaa: *One Child* (1980) ja sen jatko-osaan *The Tiger’s Child* (1995). Se kertoo 6-vuotiaasta Sheilasta joka on vanhempiensa hylkäämä ja kaltoin kohtelema jonka seurauksena hänestä on kehittynyt henkisesti häiriintynyt, väkivaltainen lapsi jota kaikki pelkäävät. Hänet sijoitetaan Haydenin erityislasten luokalle odottamaan laitospaikkaa.

Juoni
-----

Kirja kertoo siitä mitä yksikin välittävä ihminen voi saada aikaan. Sheila on 6-vuotias jonka hänen äitinsä on hylännyt moottoritielle ja jonka isä on tytärtään pahoinpitelevä alkoholisti. Hänestä on lyhyen elämänsä aikana kehittynyt henkisesti häiriintynyt, väkivaltainen lapsi jota kaikki pelkäävät. Hän ei koskaan itkenyt ja vihasi kaikkia. Hänen toista lasta kohtaan tekemänsä väkivaltaisen teon vuoksi hänet on päätetty sijoittaa suljettuun hoitopaikkaan. Sitä odottaessaan hänet laitetaan Torey Haydenin luokalle jolla on häiriintyneitä ja ongelmallisia lapsia. Hayden huomaa että Sheila on poikkeuksellisen lahjakas lapsi ja ohjaa Sheilaa vaikeaa tietä kohti aikuisuutta.

Kirjoittaminen ja julkaisu
--------------------------

Hayden kirjoitti ensimmäisen osan *One Child* vuonna 1979. Hänen tarkoituksenaan ei alun perin ollut kirjoittaa kirjaa. Hän halusi kirjoittaa vaan itselleen muistiinpanoiksi ajasta jolloin hän opetti kirjan päähenkilöä Sheilaa. Hän kirjoitti sen nopeasti kahdeksassa päivässä ja alkoi sitten ajattelemaan että sen voisi julkaista ja alkoi etsimään kustantajaa sille.

Hayden lähetti kolmelle kustantajalle jotka olivat julkaisseet saman kaltaisia kirjoja kirjeen jossa tiedusteli että olivatko he kiinnostuneita hänen kirjastaan. Kustantaja G. P. Putnam's Sons lähetti hänelle vastauksen melko pian, ja he pyysivät kirjan kolme ensimmäistä lukua nähtäväkseen, jonka jälkeen he halusivat nähdä loput kirjasta.

Kirjan *One Child* pohjalta on tehty elokuva *Untamed Love* joka julkaistiin vuonna 1994.

Lähteet
-------

1. ↑  Torey Hayden *Otava*. Viitattu 8.8.2020.
2. 1 2  Hayden, Torey: *Tiikerin lapsi*. Kirjan takakansi. Helsinki: Otava, 1996.
3. 1 2  One Child *HarperCollins Publishers*. Viitattu 8.8.2020. (englanniksi)
4. 1 2  FAQ – Writing: The mechanics *Torey Hayden The Offical Website*.  Arkistoitu 8.8.2020. Viitattu 8.8.2020. (englanniksi)
5. ↑  Torey Hayden *Book Series In Order*. Viitattu 8.8.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Johanna: Torey Hayden: Tiikerin lapsi *Unelmien aika -blogi*.  22.9.2015. Viitattu 8.8.2020.
* Henna K.: Torey Hayden – Tiikerin lapsi (1996) *Blogi.oamk.fi*.  31.1.2012. Viitattu 8.8.2020.
* Tiikerin lapsi *Kirjasampo.fi*. Viitattu 8.8.2020.
| "My Boy"Richard Harris |
| --- |
| Singlen "My Boy" kansikuva |
| Singlen tiedot |
|  Albumilta | *My Boy* |
|  Julkaistu | 1975 |
|  Kesto | 03.19 |
|  Levy-yhtiö | RCA Records |
| Listasijoitukset |
| 41. (Billboard Hot 100) |

**My Boy** on Claude Francoisin ja Jean Bourtayren säveltämä ja Phil Coulterin sekä Bill Martinin sanoittama suosittu laulu, joka julkistettiin ensimmäisen kerran Richard Harrisin esittämänä vuonna 1971. Tällöin hän otti osaa erääseen musiikkikilpailuun, ja vaikka Harris ei voittanut, kappaleesta tuli heti menestys. Se levytettiin myöhemmin samana vuonna sekä singlelle, että samannimiselle albumille. 

Kappale ylsi parhaimmillaan Billboard Hot 100 -listan 41. sijalle. Siitä on tehty lukuisia covereita, joista tunnetuimpia lienee Elvis Presleyn versio vuodelta 1974. Laulu on myös käännetty suomeksi nimellä *Pojalleni*, jonka on levyttänyt Danny 1980-luvulla.

Lähteet
-------

1. ↑  Richard Harris Chart History (Hot 100) *Billboard*. Viitattu 20.8.2020. (englanniksi)
Monroe vuonna 2015.
**Jack Monroe** (s. 17. maaliskuuta 1988) on brittiläinen ruokakirjailija, toimittaja ja köyhyysaktivisti. Hän nousi julkisuuteen kirjoittamalla englanninkielistä blogia otsikolla *A Girl Called Jack* (suom. *Tyttö nimeltä Jack*). Hän vaihtoi blogin nimeksi myöhemmin *Cooking on Bootstrap* (suom. *Saappaanraksikokkausta*). 

Vuonna 2015 Monroe tuli blogissaan julkisuuteen muunsukupuolisena. Hän on kirjoittanut julkaisuihin kuten *The Echo*, *Huffington Post*, *The Guardian* ja *The New Yorker.* Keittokirjoissaan hän esittelee edullisista raaka-aineista tehtäviä reseptejä.

Bibliografia
------------

* *A Girl Called Jack: 100 delicious budget recipes* (Michael Joseph, 2014)  ISBN 9780718178949
* *A Year in 120 Recipes* (Michael Joseph, 2014)  ISBN 9780718179960
* *Cooking on a Bootstrap: Over 100 simple, budget recipes* (Bluebird, 2018)  ISBN 9781509831111

Lähteet
-------

* Jack Monroe *Jack Monroe*. Viitattu 30.4.2019. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Monroe, Jack: This is what my local church are doing on my birthday *Twitter*.  12.3.2017.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
**Kesän jälkeen kaikki on toisin** on Siri Kolun kirjoittama romaani, joka julkaistiin vuonna 2016. Teos voitti Topelius-palkinnon ja oli Lasten- ja nuortenkirjallisuuden Finlandia-ehdokkaana.

Juoni
-----

Kirjan päähenkilö Peetu on transsukupuolinen. Hän odottaa syksyllä tulevaa 18-vuotissyntymäpäiväänsä, jonka jälkeen hän pääsee korjausleikkaukseen. Helpottaakseen odotusta isä antaa Peetulle lahjaksi kymmenen purjelentoa. Ilmassa Peetu tuntee itsensä vapaaksi. Korjausprosessi on Peetulle valtava muutos, ja se vaikuttaa myös hänen lähipiiriinsä. Etenkin Peetun äidillä on vaikeuksia hyväksyä, että hänellä onkin pojan ja tyttären sijaan kaksi poikaa. Prosessi on kuitenkin käytävä läpi, jotta Peetu voisi tulla omaksi itsekseen.

Lähteet
-------

1. ↑  Parkkinen, Pia: Lasten- ja nuortenkirjallisuuden Finlandia-ehdokkaat julkistettiin – mukana myös edesmenneen Seita Vuorelan kirja *Yle Uutiset*.  2.11.2016. Viitattu 11.4.2023.
2. ↑  Topelius *Nuorisokirjailijat.fi*. Suomen lasten- ja nuortenkirjailijat ry﻿﻿. Viitattu 11.4.2023.
**Poyangjärvi** (kiin. 鄱阳湖, pinyin: Póyáng Hú) on Kiinan suurin makeanveden järvi Jiangxin maakunnassa maan kaakkoisosassa. Järveen laskee useita maakunnan jokia, tärkeimpänä Ganjoki. Järven vedet laskevat edelleen Jangtse-jokeen Hukoussa. Poyangjärvi on noin 3 585 neliökilometrin laajuinen. Järven tarkkaa kokoa on kuitenkin vaikea arvioida, sillä vedenkorkeus voi vaihdella jopa kahdeksan metriä, ja se on korkeimmillaan Jangtsen tulva-aikana. Suurimmillaan järvi on etelä-pohjoissuunnassa 150 kilometriä pitkä ja leveimmillään 31 kilometriä itä-länsisuunnassa. Talvisin alue muuttuu valtaisaksi suoalueeksi, jossa on vesiväyliä ja siellä täällä kukkuloilla olevaa asutusta. Kesäisin asutetut kukkulat muuttuvat saariksi.

Aikaisemmin maakunnan pääkaupunki Nanchang oli järven rannalla, mutta lietteen kerääntymisen ja kuivatuksien johdosta vesialue on pienentynyt ja Nanchang sijaitsee nykyisin noin 24 kilometrin päässä järvestä. Suurimmillaan järvi oli jopa noin 5 000 neliökilometrin laajuinen. Matalanveden aikana järvi jakautuu kahteen osaan, jolloin sen kahteen osaan jakavaa kapeaa kannasta kutsutaan *Yingzikouksi*. Pohjoisosaa järvestä kutsutaan joskus *Luoxing*-järveksi ja eteläosaa *Zuting*- tai *Guanting*-järveksi.

Lähteet
-------

1. 1 2  Lake Poyang *Encyclopædia Britannica Online*.  2009. Viitattu 26.9.09. (englanniksi)
2. ↑  *Suuri maailmantieto*, s. 515. Helsinki: Valitut Palat, 1989.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Poyangjärvi** Wikimedia Commonsissa
Armand-Gaston Camus (1740-1804)
**Armand-Gaston Camus** (2. huhtikuuta 1740 – 2. marraskuuta 1804) oli ranskalainen vallankumouksellinen. Ennen Ranskan suurta vallankumousta hän oli menestyvä asianajaja. Vuonna 1789 Pariisin kolmas sääty valitsi hänet säätyvaltiopäiville ja hän sai huomiota yhteiskunnallista epätasa-arvoa vastustavilla puheillaan. 

Kun hänet oli valittu kansalliskokoukseen Haute-Loiren departementista, hänet nimitettiin yleisen turvallisuuden neuvoston jäseneksi.

14. elokuuta 1789 perustuslakia säätävä kokous valitsi Camus'n arkistonhoitajaksi, ja tässä tehtävässä hän järjesti kansallisarkiston. Hän pysyi tiukkana tasavaltalaisena eikä osallistunut Napoleonin aikaiseen hallintoon.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Argentiina
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Australia
* Kreikka
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Taiteenala | 
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Sycomore
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Powysin kuningaskunta** oli yksi Walesin keskiajan suuremmista kuningaskunnista Gwyneddin ja Deheubarthin ohella. Kuningaskunnan nimen taustalla saattaa olla sana *pagus*, roomalaisten antama nimitys kelttiläisen *cornovii*-heimon hallitsemille sisämaille. Ensimmäinen viittaus Powysiin on kuitenkin peräisin vasta 800-luvulta. Powysin kuninkaat väittivät polveutuvansa kelttiläisestä brittien kansasta. Alun perin Powys lienee sijainnut suunnilleen nykyisen Keski-Walesin ja Shropshiren alueella. Mercia valloitti sen itäosat 600-luvun puolivälissä.

Powys vastusti sitkeästi englantilaisten ja Gwyneddin valloitusyrityksiä koko olemassaolonsa ajan. Madog ap Maredudd oli viimeinen koko Powysia hallinnut kuningas. Hänen kuoltuaan vuonna 1160 kuningaskunta jaettiin pohjoisessa olevaan Powys Fadogiin ja etelässä olevaan Powys Wenwynwyyn. Vuoteen 1300 mennessä ne olivat sulautuneet rajamaiden valtiaiden maihin. Powysin muisto on säilynyt Powisin linnan ja paronin nimessä. Powysin kuningaskunta on myös antanut nimen nykyiselle Walesin hallintoalueelle Powysille.

Lähteet
-------

1. 1 2  Ralph Alan Griffiths: Powys, kingdom of *The Oxford Companion to British History*. Encyclopedia.com. Viitattu 5.3.2021. (englanniksi)
**Kesän maku** on mainos- ja muita tilauselokuvia ohjanneen Asko Tolosen ainoa pitkä näytelmäelokuva vuodelta 1975.
Tolosen ja Kerttu-Kaarina Suosalmen käsikirjoitus perustui vapaasti Irene Hammarin (oik. Maire Harme) 1962 ilmestyneeseen romaaniin *Saari*, joka kuvasi kesänviettoa Utön saarella. Myös elokuva kuvattiin pääosin siellä, mutta myös Nötössä, Jurmossa ja Helsingissä.

Elokuvasta on jäänyt elämään Esa Helasvuon säveltämä laulu "Kesän maku", jonka Pepe Willberg levytti Pertti Reposen sanoittamana. Elokuvassa teema kuullaan Helasvuon yhtyeen instrumentaalisovituksena.

*Kesän maun* kuvasi luontokuvaajana tunnettu Markku Lehmuskallio lähes pelkästään luonnonvalolla. Kuvausapulaisena toimi Matti Pellonpää, jolla on myös kreditoimaton sivuosa elokuvassa varusmies Hessuna.

Juoni
-----

Sairaanhoitaja Liisa palaa töihin lapsuutensa varuskuntasaarelle, jossa hänestä lapsena huolehtinut Pappa yhä asuu. Liisa rakastuu varusmies Ekiin. Tästä seuraa mustasukkaisuuskuvioita Ekin, Liisan vierailulle tulevan poikaystävän Lassen ja majakanvartija Pekan kesken. Pappa saa sydänkohtauksen ja haetaan helikopterilla mantereelle hoitoon.

Rooleissa
---------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Virpi Uimonen  | … |  Liisa
  |
|  Jukka Auvinen  | … |  Eki
  |
|  Juha Hyppönen  | … |  Pekka, majakanvartija
  |
|  Ritva Oksanen  | … |  Paula, Pekan vaimo
  |
|  Martti Lahtinen  | … |  Pappa 
  |
|  Jarkko Rantanen  | … |  Unski 
  |
|  Pekka Saaristo  | … |  Lasse
  |

Vastaanotto
-----------

Kriitikot pitivät elokuvaa sympaattisena ja kauniisti kuvattuna, mutta näkivät etenkin käsikirjoituksessa puutteita jotka jättivät hahmot ja kerronnan ohueksi. *Helsingin Sanomien* Paula Talaskiven mielestä monet kohtaukset jäävät kesken ja kehittymättä. Saman lehden televisiosivulla vuonna 1978 Mauri Taviola piti ongelmana kokemattoman näyttelijän ja kokeneen ohjaajan yhteispeliä sekä hieman kikkailevaa kuvausta, mutta koki lopputuloksessa olevan aitoa "elokuvan makua", kuitenkin ilman yleisöä sytyttävää kunnon kipinää.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  *Kesän maku* Elonetissä.
2. 1 2  Pepe Teirikari: *Voittoja ja tappioita, Muistelmia mainoselokuvien maailmasta*, s. 70–72. WSOY, 2000. ISBN 951-0-25369-3.
3. ↑  *Kesän maku* Elonetissä. Lehdistöarviot. Viitattu 25.1.2023.
4. ↑  Taviola, Mauri: Asko Tolosen esikoispitkä "Kesän maku". Ihmisiä saaristossa.  *Helsingin Sanomat*, 15.4.1978, s. 41. Näköislehti (maksullinen).
**Charles Armand Tuffin de La Rouërie** (13. huhtikuuta 1751 − 30. tammikuuta 1793), de la Rouërien markiisi, oli ranskalainen sotilas ja bretagnelainen vapaustaistelija.

La Rouërie oli ranskalainen ratsuväen upseeri, joka palveli Yhdysvaltain lipun alla Yhdysvaltain vapaussodan aikana. Hänet tunnetaan Yhdysvalloissa myös nimellä "eversti Armand". Yhdysvaltain armeijan ylipäällikkö George Washington ylensi hänet prikaatikenraaliksi voitokkaan Yorktownin taistelun jälkeen vuonna 1781. Palattuaan Ranskaan toukokuussa 1784 hänellä oli mukanaan Washingtonin antamia lännentulppaanipuun taimia, jotka hän istutti Saint-Ouen-la-Rouëriessä olevan sukulinnan *Château de la Rouërie*n puutarhaan.

La Rouërien hauta Château de la Guyomaraisin lähellä olevassa metsässä Saint-Denoualin kunnassa
Ranskan suuren vallankumouksen (1789-1799) alla hänestä tuli vankka bretagnelaisuuden puolustaja ja Bretagnelaisen yhdistyksen perustaja. Tämän rojalistisen yhdistyksen tarkoituksena oli pitää Ranska monarkistisena ja samalla säilyttää Bretagnen itsehallinto. Tämän puolesta taistelevia kutsuttiin nimellä Chouannerie. Tasavaltalaiset julistivat de La Rouërien yhteiskunnan viholliseksi, joita hän pakoili kuuden kuukauden ajan. Saatuaan tietää Ranskan kuninkaan Ludvig XVI teloituksesta 21. tammikuuta, hän kuoli 30. tammikuuta 1793.

Lähteet
-------

1. 1 2  The Castle Château de la Rouërie. Viitattu 23.1.2021. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Armand Tuffin de La Rouërie** Wikimedia Commonsissa

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat
	+ charles trefin$1793// 2

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Amin Asikainen ja Pekka Mäki
**Veli-Pekka Mäki** (s. 6. helmikuuta 1970 Kirkkonummi) on suomalainen nyrkkeilyvalmentaja, joka valmentaa muun muassa Amin Asikaista, Juho Tolppolaa ja Edis Tatlia sekä on järjestänyt kymmeniä ammattilaisnyrkkeilyiltoja. Hän toimii edellisten nyrkkeilijöiden lisäksi myös muun muassa Ville Piispasen ja venäläisen Dennis Shafikovin managerina P3Boxingissa. Mäki tekee useiden ammattinyrkkeilytallien kanssa yhteistyötä, myös Suomessa. Mäki myös valmentaa amatöörinyrkkeilyseura Kirkkonummen Nyrkkeilykerhossa. Hän kouluttautui vuosituhannen vaihteessa liikunnanohjaajaksi.

Mäki toimi vuosina 2020–2022 Suomen Nyrkkeilyliiton lajipäällikkönä.

Pekka Mäen isä on ammattinyrkkeilijänä tunnettu Olli Mäki.

Valmennettavat/manageroitavat
-----------------------------

* Amin Asikainen
* Niko Jokinen
* Jussi Koivula
* Juho Tolppola
* Denis Shafikov
* Ville Piispanen
* Edis Tatli
* Nordeen Toure
* Jarno Rosberg

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Laiho, Harri: Hymyilevän miehen poika panee kaiken peliin.  *Turun Sanomat*, 14.12.2016, s. 21.
2. ↑  Pekka Mäki nyrkkeilyn lajipäälliköksi *Suomen Nyrkkeilyliitto Ry*.  3.1.2020. Viitattu 6.6.2022.
3. ↑  Jussi Riikosesta Nyrkkeilyliiton uusi lajipäällikkö *Suomen Nyrkkeilyliitto Ry*.  9.1.2022. Viitattu 6.6.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Pekka Mäki BoxRec-tietokannassa
* Pekka Mäki BoxRec-tietokannassa

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Yle

 |

 |
**Poztykeres** (myös *Poztykeros*, ven. Позтыкерес, Позтыкерос; komiksi Позтыкерöс, *Poztykerös*) on kylä ja maalaiskunta Komin tasavallan Kortkerosin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Loktšimjoen rannalla 33 kilometriä Kortkerosista etelään. Kylässä on 240 ja kunnassa 440 asukasta (vuonna 2007).

Kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1707. 1880-luvun lopussa sinne rakennettiin kirkko. Asukkaista valtaosa on komeja. Poztykeresin kuntaan kuuluu myös Sobinon (ven. Собино, komiksi Сöбин, *Söbin*) maaseututaajama ja Bajarkeresin (ven. Баяркерес, komiksi Баяркерöс, *Bajarkerös*) kylä. Tärkein työnantaja on metsäteollisuus. Palveluja ovat Poztykeresin peruskoulu, kerhotalo, kirjasto ja ensiapuasema. Kylässä on raunioitunut Kolminaisuuden kirkko. Lähistöllä sijaitsee Stalinin vainojen uhrien hautapaikka.

Lähteet
-------

1. ↑  L.M. Beznosikova, Je.A. Aibabina, R.I. Kosnyreva: *Komi-russki slovar = Komi-rotš kyvtšukör*, s. 796. Syktyvkar: Komi knižnoje izdatelstvo, 2000. ISBN 5-7555-0679-5.
2. 1 2  *Gde ty živjoš: Gipermedia entsiklopedija (CD-rom)*. Syktyvkar: Institut jazyka, literatury i istorii Komi nautšnogo tsentra Uralskogo otdelenija RAN, Ministerstvo kultury i natsionalnoi politiki Respubliki Komi, 2006.
3. ↑  Tšislennost postojannogo naselenija selskih naseljonnyh punktov Respubliki Komi na 1 janvarja 2007 goda *komi.gks.ru*. Viitattu 28.10.2010. (venäjäksi)[vanhentunut linkki]
4. ↑  Administratsija Kortkerosskogo raiona: Munitsipalnoje obrazovanije selskoje poselenije "Poztykeros" *kortkeros.ru*. Viitattu 28.10.2010. (venäjäksi)[vanhentunut linkki]
Suomen Berliinin-suurlähetystö.
**Pekka Mäki** (s. 1969) on suomalainen arkkitehti, joka on turkulaisen Sigge Arkkitehdit Oy:n toimitusjohtaja ja pääosakas. Tampereen teknillisestä korkeakoulusta arkkitehdiksi valmistunut Mäki perusti vuonna 1996 Helsinkiin oman arkkitehtitoimiston Viiva Arkkitehtuuri Oy:n, joka yhdistyi arkkitehti Sigvard Eklundin 1956 perustaman Arkkitehtitoimisto Sigge Oy:n kanssa vuonna 2001. Nykyään Sigge Arkkitehdit on liikevaihdoltaan Turun suurin, ja myös yksi Suomen suurimmista arkkitehtitoimistoista.

Mäen tunnetuin työ on yhdessä Rauno Lehtisen ja Toni Peltolan kanssa suunniteltu Suomen Berliinin-suurlähetystö, joka valmistui vuonna 1999 osaksi Berliinin pohjoismaisten suurlähetystöjen rakennuskompleksia. Vuonna 2001 se palkittiin Hongkongissa maailman parhaana rakennuksena, ja voitti samana vuonna myös Euroopan parhaan rakennuksen sekä maailman parhaan toimistorakennuksen palkinnot Royal Institute of British Architects -järjestön ja *World Architecture* -julkaisun järjestämässä kilpailussa. Mäen Turun Hirvensaloon suunnittelemaa merenrantahuvilaa *villAmaa* on esitelty muun muassa amerikkalaisessa *Wall Street Journalissa*.

Vuonna 2017 Mäen Åbo Akademin humanistiselle tiedekunnalle suunnittelema *Arken* valittiin *Turun Sanomien* äänestyksessä Turun 2000-luvun arkkitehtuurin suosikkirakennukseksi. Samana vuonna herätti huomiota Mäen, Rauno Lehtisen ja Jani Vahalan laatima Turun ylioppilaskyläsäätiön opiskelija-asuntolan suunnitelma *Emo*, jonka katsottiin ylhäältä päin tuovan mieleen "kirkkoveneen" eli naisen sukupuolielimen.

Töitä
-----

* Suomen Berliinin-suurlähetystö, Berliini (Rauno Lehtisen ja Toni Peltolan kanssa, 1999)
* Arken, Turku (2003)
* Kupittaan monitoimihalli, Turku (2006)
* Ikituuri, Turku (2011)
* Kirkkonummen kunnantalo, Kirkkonummi (2011)
* villAma, Turku (2012)
* Linnainmaankulma, Pori (2016)

Lähteet
-------

1. ↑  Mäki Pekka Juhani Anton *Verokone*.  2017. Helsingin Sanomat.  Arkistoitu 25.7.2018. Viitattu 25.7.2018.
2. ↑  Arkkitehdin ajatuksia TA-Yhtiöt.  Arkistoitu 25.7.2018. Viitattu 25.7.2018.
3. ↑  Tapana, Erja: Sigge hamuaa Turusta myös maailmalle  20.5.2006. Turun Sanomat. Viitattu 25.7.2018.
4. ↑  Lähetystörakennus *Suomen suurlähetystö, Berliini*. Suomen ulkoministeriö. Viitattu 25.7.2018.
5. ↑  Kangasniemi, Tomi: Pekka Mäen uniikki merenrantaunelma myyntiin – tuttu Vareksesta ja Suomen kaunein koti –ohjelmasta  20.2.2017. Turkulainen. Viitattu 25.7.2018.
6. ↑  Yleisö äänesti Arkenin Turku SAFA – hyvän rakentamisen palkinnon voittajaksi  17.11.2017. Turun Sanomat. Viitattu 25.7.2018.
7. ↑  Särkkä, Heini: Turkuun tuleva opiskelija-asuntola herätti heti kaksimieliset tulkinnat – arkkitehti yllättyi  9.9.2017. Ilta-Sanomat. Viitattu 25.7.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Pekka Mäki (arkkitehti)** Wikimedia Commonsissa

* Sigge Arkkitehdit Oy:n kotisivut
*Tämä artikkeli käsittelee vuodesta 1996 alkaen toiminutta kommunistista puoluetta. Vuosina 1918-1991 toimineesta Valko-Venäjän kommunistisesta puolueesta on erillinen artikkeli: Valko-Venäjän kommunistinen puolue (1918)*

**Valko-Venäjän kommunistinen puolue** (valkoven. Камуністы́чная па́ртыя Белару́сі, *Kamunistytšnaja partyja Belarusi*, lyhenne **KPB**, ven. Коммунистическая партия Белоруссии, *Kommunistitšeskaja partija Belorussii*) on Valko-Venäjällä toimiva kommunistinen puolue. Puolue perustettiin vuonna 1996, ja se tukee avoimesti Valko-Venäjän nykyisen presidentin Aljaksandr Lukašenkan hallintoa. Puolueen puheenjohtajana toimii Aliaksiej Sokal.

Puolue ehdotti heinäkuussa 2006 yhdistymistä Valko-Venäjän kommunistien puolueen (PKB) kanssa, mutta PKB torjui ehdotuksen. Toisin kuin KPB, PKB on yksi Valko-Venäjän oppositiopuolueista, jotka vastustavat Lukašenkan hallintoa ja politiikkaa. 

Vuoden 2004 parlamenttivaaleissa KPB sai 5,99 % äänistä ja 8 paikkaa 110 paikkaa Valko-Venäjän edustajainhuoneeseen. Puolueen kannatus on ollut laskussa, sillä vuoden 2008 vaaleissa se sai kuusi paikkaa alahuoneeseen ja vuoden 2012 vaaleissa vain kolme. Tästä huolimatta Lukašenkaa tukevan politiikan johdosta puolue sai 17 edustajaa maan ylähuoneeseen vuonna 2012.

Lähteet
-------

1. ↑  European Forum for Democracy and Solidarity European Forum for Democracy and Solidarity.  Arkistoitu 2.10.2014. Viitattu 23.11.2012. (englanniksi)
2. ↑  Kalyakin: Merger of Communist Parties Is Belarusian Secret Services’ Invention  8.6.2006. Charter '97. Viitattu 23.11.2012. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Puolueen virallinen sivusto (valkovenäjäksi)
**Jack William Nicklaus** (s. 21. tammikuuta 1940 Columbus, Ohio) on yhdysvaltalainen entinen golf-ammattilainen. Hän on kaikkien aikojen menestyneimpiä golfaajia. Pääosin PGA Tourilla pelannut Nicklaus voitti ennätykselliset 18 golfin major-turnausta vuosina 1962–1986.

Elämä ja ura
------------

Jack Nicklaus syntyi 21. tammikuuta 1940 Ohiossa. Hän harrasti nuoruudessaan monia urheilulajeja; golfiin hän tutustui kymmenvuotiaana. Nicklaus pelasi ensimmäisen US Open -turnauksensa 17-vuotiaana. Hän aloitti opinnot Ohion osavaltionyliopistossa mutta siirtyi golfammattilaiseksi ennen valmistumistaan. Hän voitti amatöörinä kaksi kertaa US Amateurin (1959 ja 1961) sekä amatöörien MM-joukkuekultaa eli Eisenhower Trophyn 1960. Amatööriaikoinaan Nicklaus elätti itsensä myymällä vakuutuksia.

Nicklaus voitti ensimmäisen ammattilaispalkintonsa tammikuussa 1962 sijoituttuaan Los Angeles Openissa 50:nneksi. Ensimmäisen ammattilaisvoittonsa hän otti samana vuonna US Openissa. Vuoden 1962 lopussa Nicklaus oli jo PGA:n rahalistan kolmannella sijalla. Vuonna 1963 Nicklaus oli saman rahalistan kakkonen ja vuosien 1964–1977 aikana kahdeksan kertaa ykkösenä.

Nicklaus on voittanut urallaan kaikkiaan 113 golfturnausta, joista 73 PGA Tourilla. Nicklaus voitti urallaan ennätykselliset 18 major-turnausta, joista viimeisen 1986 Mastersissa 46-vuotiaana. Vielä vuoden 1998 Mastersissa 58-vuotias Nicklaus sijoittui jaetulle kuudennelle sijalle.

Nicklausin major-voitot:

* Masters 1963, 1965, 1966, 1972, 1975, 1986
* U.S. Open 1962, 1967, 1972, 1980
* British Open 1966, 1970, 1978
* PGA Championship 1963, 1971, 1973, 1975, 1980

Nykyään Nicklaus toimii golfkenttäsuunnittelijana. Hän on Nicklaus Design -golfyrityksen perustaja.

Nicklaus on ollut vaimonsa Barbaran kanssa naimisissa vuodesta 1960 lähtien. Heillä on viisi lasta.

Tunnustukset
------------

Nicklausin lempinimi on The Golden Bear. Hänet valittiin golfin Hall of Fameen 1974. Nicklaus nimettiin vuonna 2008 Kansainvälisen golfliiton lähettilääksi, ja hänellä oli osansa golfin palauttamisessa olympialajiksi. US Openin voittajan saama kultamitali nimettiin vuonna 2012 "Jack Nicklauksen kultamitaliksi" hänen ensimmäisen voittonsa 50-vuotispäivän kunniaksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Jack Nicklaus *ESPN*. Viitattu 23.10.2013. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Virtapohja, Kalle: *Golf: suuret turnaukset, suuret voittajat*, s. 42–45. Auditorium, 2015. ISBN 978-952-7043-34-9.
3. ↑  Nicklauses celebrate 50 years *The Augusta Chronicle*.  23.7.2010. Viitattu 7.6.2016.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Japani
* Tšekki
* Korea
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove
* Yle

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Armand Marchant** (s. 14. joulukuuta 1997) on belgialainen alppihiihtäjä.

Marchant saavutti Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla 2015 pronssia suurpujottelussa. Nuorten MM-kilpailuissa 2016 hän sijoittui alppiyhdistetyssä kahdeksanneksi ja pujottelussa yhdeksänneksi. Ensimmäisissä aikuisten MM-kilpailuissaan Vailissa 2015 hän oli suurpujottelussa 41:s. Cortina d'Ampezzon MM-kilpailuissa 2021 hän sijoittui pujottelussa kymmenenneksi ja alppiyhdistetyssä viidenneksitoista. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui pujottelussa 22:nneksi.

Marchant kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Alta Badian suurpujottelussa joulukuussa 2014. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti oltuaan kahdeksastoista Val d’Isèren pujottelussa joulukuussa 2016. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan viides Zagrebin pujottelussa tammikuussa 2020.

Marchant on voittanut yhden pujottelukilpailun Etelä-Amerikan cupissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Armand Marchant Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
Riippumattomat kirkot tarkoittavat opillisesti muista kirkkokunnista riippumattomia uskontokuntia. Niissä kristinuskon oppi ja paikallinen maailmankuva ovat sulautuneet yhteen. Afrikkalaisesta perimästä on usein mukana esimerkiksi vainajiin liittyvät riitit, ja Jeesus on usein kuvattu suurimpana vainajahenkenä. 
Paikallinen kulttuuri vaikuttaa myös jumalanpalveluskäytäntöihin. Länsimaisissa kirkoissa kirkkomusiikissa käytetyt urut voidaan korvata paikallisilla rummuilla, ja uskonnollinen taide voi näyttää hyvin erilaiselta. Myös eettisiä kysymyksiä ja raamatuntulkintaa käsitellään paikalliselta kannalta. Kirkko voi kieltää esimerkiksi sellaisten eläinten syömisen, jotka ovat ennen voineet olla ihmisiä.

Kongon kimbanguistikirkko
-------------------------

Kongon kimbanguistikirkko on yksi Afrikan suurimmista itsenäisistä kirkoista. Se on syntynyt 1900-luvun puolivälissä entisen baptisti Simon Kimbangun perustama. Kimbangu koki profeetallisen näyn ja aloitti saarnaamisen ja ihmisten parantamisen. Kimbanguistikirkon opetus on käytännönläheistä ja moraalipohjaista. Pyhä henki oli tärkeässä osassa oppien muodostumista. Monet opit olivat kuitenkin ristiriidassa monien perinteiden kanssa, ja Belgian siirtomaahallinto koki Kongolaisten yhdistymisen uhkana. Näistä syistä Kimbangu joutui yli kolmeksikymmeneksi vuodeksi vankilaan.

Lähteet
-------

* Nuoret kirkot *Kirkkohistoria – Lukio.palkane.fi*. Viitattu 18.12.2020.
* Verso 2 : Maailmanlaajuinen kristinusko *Sanoma Pro*. Viitattu 18.12.2020.
* Kristinusko Afrikassa *Coggle.it*. Viitattu 18.12.2020.