recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Chiyodagata** (jap. 千代田形) oli Tokugawan laivaston puurunkoinen prikitakiloitu 3. luokan tykkivene. Se oli ensimmäinen Japanissa valmistettu höyrylaiva.

Valmistus
---------

Alus tilattiin Ishikawajimasta, missä köli laskettiin 7. toukokuuta 1861. Alus laskettiin vesille 2. heinäkuuta 1863 ja valmistui toukokuussa 1888.

Palvelus
--------

Alus osallistui Boshin-sotaan Tokugawa-shōgunaatin puolella vastaperustettuja keisarillisia joukkoja vastaan. Keisarilliset joukot valtasivat toukokuussa 1868 aluksen, jonka liittivät laivastoonsa. Shōgunille uskolliset joukot kuitenkin valtasivat 4. lokakuuta aluksen takaisin, kunnes hallituksen joukot valtasivat aluksen jälleen Hakodaten taistelussa 10. toukokuuta 1869 Ezon tasavallan laivastolta, kun alus oli ajettu karille.

Alus poistettiin alusluettelosta kesäkuussa 1869. Se oli valaanpyyntialuksena 28. tammikuuta 1888 alkaen, kunnes se romutettiin 1911.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway’s All the World’s Fighting Ships 1860–1905*. Lontoo: Conway Maritime Press, 2002. ISBN 0-85177-133-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3  Gardiner 2002, s. 235.
**Guatemalandoggi** (*dogo guatemalteco*) on guatemalalainen koirarotu. Vuonna 2008 guatemalalaisen populaation koko oli 2000-2900 yksilöä, kun se vuonna 2000 oli vain 1800-2000 yksilöä. Vuoden 2008 populaatiosta jalostukseen käytettyjä uroksia oli 100 ja jalostukseen käytettyjä narttuja 200.

Ulkomuoto
---------

Guatemalandoggi on keskikokoinen ja karu. Se muistuttaa dogo argentinoa, mutta sillä on eri alkuperä. Karvapeite on sileää ja tiheää. Väritys on valkoinen, joskin päässä tai silmien ympärillä saattaa esiintyä mustia läiskiä. Säkäkorkeus on normaalisti 50-61 cm (urosten keskiarvo 60 cm, narttujen 50 cm) ja paino 25-40 kg (urosten keskiarvo 40 kg, narttujen 38 kg), mutta on olemassa myös kookkaampi linja, jossa vastaavat mitat ovat jopa 70 cm ja 55 kg. Alkuperämaassa häntä typistetään ja korvat joko typistetään tai jätetään luonnollisiksi.

Luonne ja käyttäytyminen
------------------------

Guatemalassa koiran tulee puolustaa kotia, ja jos se ei siihen kykene sitä pidetään hyödyttömänä. Sen ei myöskään tule sietää vieraiden ihmisten käsittelyä, ja jopa tuomarin pureminen yrittäminen näyttelykehässä on sallittua.

Alkuperä
--------

Rodun juuret ovat dalmatiankoirassa, valkoisessa bullterrierissä ja bokserissa, minkä vuoksi kannassa esiintyi aluksi myös pilkullisia yksilöitä. Guatemalanbullterrierin epämääräinen kantatyyppi oli olemassa jo 1920-luvulla, mutta vasta Gallusserin perhe jalosti sen 1930-luvulla varsinaiseksi roduksi. Rodulle avattiin virallinen rekisteri vuonna 1960. Sitä ei esiinny maan ulkopuolella muutamia Yhdysvalloista löytyviä yksilöitä lukuun ottamatta. Aiemmin rodusta käytettiin nimitystä *guatemalanbullterrieri*, mutta se muutettiin jokin aika sitten. Se on Guatemalan kennelliiton tunnustama ja sen FCI-hyväksynnän eteen tehdään yrityksiä.

Katso myös
----------

* Brasiliandoggi
* Dogo argentino

Lähteet
-------

* Guatemalandoggi Molosserworldissa (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Domestic Animal Diversity Information System. Haettu 1.3.2013.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Dogo Guatemalteco
**Chittagongin alue** (bengaliksi চট্টগ্রাম বিভাগ, *Caṭṭagrāma bibhāga*) on yksi Bangladeshin kahdeksasta hallinnollisesta alueesta. Chittagong sijaitsee Bangladeshin kaakkoisosassa. Alueen pinta-ala on 33 771 km², joka tekee siitä maan suurimman alueen. Vuonna 2011 väkiluku oli 28,4 miljoonaa.

Alueen itäpuolella on Myanmar ja pohjoispuolella Intian Tripuran ja Mizoramin osavaltiot. Alueen hallinnollinen keskus on Bangladeshin toiseksi väkirikkain kaupunki Chittagong.

Chittagongin alueen piirikuntajako.
Paikallistason hallintoa varten Chittagongin alue jakautuu 11 piirikuntaan (Bāndarba, Brāhmanbāria, Chāndpur, Chittagong, Comilla, Cox's Bāzār, Feni, Khagrāchari, Lakshmīpur, Noākhāli ja Rāngāmāti). Näistä Chittagongin piirikunta luetaan Bangladeshin neljän merkittävimmän teetuotantoalueen joukkoon.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Thomas Brinkhoff: Bangladesh: Districts and Cities citypopulation.de (englanniksi)
2. ↑  District wise production teaboard.gov.bd, viitattu 26.8.2015, (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Chittagongin alue** Wikimedia Commonsissa

Bangladeshin alueet

* Barisal
* Chittagong
* Dhaka
* Khulna
* Mymensingh
* Rajshahi
* Rangpur
* Sylhet
**Bryshon Nellum** (s. 1. toukokuuta 1989) on yhdysvaltalainen pikajuoksija.

Nellum saavutti alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2005 kultaa viestissä ja pronssia 400 metrin juoksussa. Seuraavana vuonna hän voitti alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden 4 × 400 metrin viestissä. Hän voitti Yhdysvaltain junioreiden 400 metrin juoksun mestaruuden vuonna 2007 18-vuotiaalle loistavalla ajalla 45,38. 

Nellumin urheilu-ura keskeytyi marraskuussa 2007, kun häntä ammuttiin Halloweenina jalkoihin. Hän kuitenkin kuntoutui ja juoksi Lontoon kesäolympialaisissa 2012 toiseksi sijoittuneessa Yhdysvaltain 4 × 400 metrin viestijoukkueessa. 400 metrillä hän karsiutui välierissä. Hän voitti pitkän viestin maailmanmestaruuden Pekingissä 2015, jossa karsiutui lisäksi 400 metrin välierissä.

Nellum juoksi 2017 Lontoon MM-kilpailuissa 4 × 400 metrin viestin alkuerissä. Loppukilpailussa Yhdysvallat sai toisella kokoonpanolla hopeaa.

Nellum valmistui Etelä-Kalifornian yliopistosta vuonna 2012 opiskeltuaan hallintotiedettä ja sosiaalialaa ja on tällä hetkellä*milloin?* jatko-opiskelija.*lähde?*

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

### Ulkoradat

| *Matka* | *Aika* | *Paikka* | *Päivä* |
| --- | --- | --- | --- |
| 200 m | 20,23 | Los Angeles | 12. toukokuuta 2013 |
| 300 m | 32,07 | Atlanta | 1. elokuuta 2015 |
| 400 m | 44,50 | Sacramento | 24. kesäkuuta 2017 |

### Sisäradat

| *Matka* | *Aika* | *Paikka* | *Päivä* |
| --- | --- | --- | --- |
| 200 m | 21,50 | New York | 10. maaliskuuta 2007 |
| 400 m | 48,07 | New York | 11. maaliskuuta 2006 |

Lähteet
-------

1. 1 2  Athletics - Bryshon NELLUM *the-sports.org*. Viitattu 12.10.2015. (englanniksi)
2. ↑  Annimari Korte: Jalkoihin ammuttu olympiamitalisti aikoo voittaa maailmanmestaruuden *Yle Urheilu*.  3.9.2014. Viitattu 3.9.2014.
3. 1 2 3  Bryshon Nellum Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).  (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee virka-arvoa. Arvonimestä kerrotaan artikkelissa Erikoislähettiläs ja täysivaltainen ministeri (arvonimi).*
**Erikoislähettiläs ja täysivaltainen ministeri** on diplomaatin virka-arvo.

Erikoislähettiläs ja täysivaltainen ministeri on toisen arvoluokan diplomaatti, jonka yläpuolella ovat arvoasteikossa suurlähettiläät.

Virka-arvon käyttö Suomen ulkomaanedustuksessa
----------------------------------------------

Virka-arvolla edustustoissa tarkoitetaan virkamiehen arvoa ja asemaa osoittavaa nimikettä, jota käytetään ulkomaanedustuksessa. Lähetystön päällikkönä toimivalla ulkoasiainneuvoksella tai lähetystöneuvoksella on *erikoislähettilään ja täysivaltaisen ministerin* tai *asiainhoitajan* virka-arvo. Joskus tämä virka-arvo kirjataan lyhyesti muotoon ministeri.

Lähteet
-------

1. ↑  *Facta – 10-osainen tietosanakirja*, s. 686. Osa 2. Helsinki: WSOY ja Tietosanakirja Oy, 1973.
2. ↑  Valtioneuvoston asetus ulkoasiainhallinnosta (1.3.2000/256) (25 § Virka-arvot edustustoissa) *Finlex*. Edita. Viitattu 8.11.2014.
3. ↑  Pysyvä edustusto, Geneve: Henkilöstö Ulkoministeriö, um.fi. Viitattu 26.8.2021.
4. ↑  Kuusi uutta suurlähettilästä nimitettiin  22.1.2011. Yleisradio, yle.fi. Viitattu 29.8.2021.
Yleinen esimerkki Kumada-kytkennästä. M on metallikatalyytti.
**Kumada-kytkentä** on Grignard-reagenssin ja alkyylihalidin välinen kemiallinen reaktio. Reaktio kuuluu niin kutsuttuihin kytkentäreaktioihin ja tuotteena muodostuu orgaaninen yhdiste, jossa on uusi kahden hiiliatomin välinen sidos. Kumada-kytkennöissä katalyyttinä käytetään siirtymämetallikomplekseja.

Reagenssit ja mekanismi
-----------------------

Japanilaisen Makoto Kumadan ja ranskalaisen Robert Corriun ryhmät julkaisivat toisistaan riippumattomina vuonna 1972 kuvauksen alkyylihalidin ja Grignard-reagenssin välisestä reaktioista ja molemmat olivat nikkelikatalysoituja. Kumadan ryhmä jatkoi tutkimuksia ja laajensi muun muassa lähtöaineskaalaa ja reaktio on myöhemmin nimetty Kumadan mukaan.

Kumada-kytkentöihin soveltuvien Grignard-reagenssien ja alkyylihalidien kirjo on laaja. Reaktio tapahtuu niin alifaattisille kuin aromaattisillekin yhdisteille. Grignard-reagenssin käyttö rajoittaa kirjoa kuitenkin siten, että molekyyleissä ei saa olla erityisen happamia tai elektrofiilisiä kohtia. Etuna on, että reaktio tapahtuu jo huoneenlämpötilassa eikä välttämättä tarvitse kuumennusta. Katalyyttinä reaktiossa käytetään tyypillisimmin nikkelin fosfiinikomplekseja tai palladiumin komplekseja, mutta muitakin siirtymämetallikatalyyttejä voidaan käyttää.

Kumada-kytkennän mekanismi on katalyyttinen sykli ja riippuu käytetystä katalyytistä. Nikkelikatalyytti reagoi ensin Grignard-reagenssiekvivalentin kanssa transmetallaatioreaktiolla muodostaen aktiivisen kompleksin. Tämä kompleksi vaihtaa yhden ligandeistaan Grignard-reagenssin alkyyliryhmään ja muodostuu uusi kompleksi. Seuraavassa vaiheessa alkyylihalidi koordinoituu kompleksiin ja tapahtuu hiiliatomien välinen reaktio ja tuote irtoaa katalyytistä. Palladium on katalyytissä aluksi hapetusluvulla 0. Ensimmäisessä vaiheessa tapahtuu hapettava additio alkyylihalidin kanssa, jolloin muodostuu kompleksi, jossa palladium on hapetusasteella +II. Tämä kompleksi reagoi transmetallaatiolla Grignard-reagenssin kanssa ja Grignard-reagenssin orgaanisnen ryhmä sitoutuu palladiumiin. Nyt molemmat orgaaniset ryhmät ovat kiinni palladiumissa ja tapahtuu niiden välinen reaktio ja tuote irtoaa katalyytistä pelkistävällä eliminaatiolla.

Lähteet
-------

1. ↑  Michael B. Smith & Jerry March: *March's Advanced Organic Chemistry*, s. 513. John Wiley & Sons, 2013. ISBN 9780470462591. (englanniksi)
2. 1 2 3  Jie Jack Li: *Name Reactions for Homologation*, s. 47–50. John Wiley & Sons, 2009. ISBN 978-0-470-48701-3. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 3.1.2020). (englanniksi)
3. 1 2 3  László Kürti, Barbara Czakó: *Strategic applications of named reactions in organic synthesis*, s. 258. Elsevier, 2005. ISBN 978-0124297852. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 3.1.2020). (englanniksi)
4. ↑  Jie Jack Li, Gordon W. Gribble: *Palladium in Heterocyclic Chemistry*, s. 186. Elsevier, 2000. ISBN 978-0-08-043075-2. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 3.1.2020). (englanniksi)
**Iso Ahvenjärvi** on saareton metsäjärvi Ilomantsin keskustan pohjoispuolella Pohjois-Karjalassa. Sen pinta-ala on 57 hehtaaria. Etäisyys Joensuusta on 66 kilometriä itäkoilliseen.

Maantiede
---------

Ison Ahvenjärven ulottuvuus kaakosta luoteeseen on kaksi kilometriä. Järven keskikohta on puolisen kilometriä leveä, järvi kapenee kohti etelää ja pohjoista. Yli kolmasosa Isosta Ahvenjärvestä on vähintään kymmenen metriä syvä. Järven itäosa on länsiosaa syvempi. Kymmenen metrin syvyyskäyrä kulkee paikoin aivan itäisen rantaviivan tuntumassa. Syvin piste, 28 metriä, sijaitsee itäisen rannan läheisyydessä.

Ison Ahvenjärven itärannalla sijaitsee Ahvenjärvensärkkä, jonka itäpuolitse virtaa pohjoisesta Pieneltä Ahvenjärveltä (169,9 metriä mpy) alkava Kukkopuro. Ison Ahvenjärven länsipuolella sijaitsee Kirkkosuo, josta virtaa tulouomia Isoon Ahvenjärveen. Järven eteläpuolella sijaitsee Kuikkalammen kylä ja Kuikkalampi (149,9 metriä mpy).

Ison Ahvenjärven vesitilavuus on 4 757 000 kuutiometriä.

Iso Ahvenjärvi (04.921.1.003) kuuluu Mekrijärven alueeseen (04.921), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Mekrijärven-Nuorajärven alue (04.92) ja ensimmäinen jakovaihe on Koitajoen valuma-alue (04.9). Iso Ahvenjärvi on neljänneksi laajin Mekrijärven alueen 29:stä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Laajimmat on Mekrijärvi, Kätkäjärvi ja Tetrilampi. Vesitilavuudeltaan Iso Ahvenjärvi on Mekrijärven jälkeen suurin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Iso Ahvenjärvi (sijainti maastokartalla) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 6.5.2023.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 6.5.2023.
3. ↑  Iso Ahvenjärvi (04.921.1.003) *Järviwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 6.5.2023.
4. ↑  Mekrijärven alue (04.921) *Järviwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 6.5.2023.
*Tämä artikkeli käsittelee Japanin aluetta Kiin niemimaalla. Muista merkityksistä katso täsmennyssivu.*
Daimonzaka-rinne, osa Kumanon pyhiinvaellusreittejä
**Kumano** (jap. 熊野) on alue Japanin Honshūn saarella Kiin niemimaan eteläosassa. Se käsittää Mien ja Wakayaman prefektuurien eteläosat Tyynenmeren rannikolla. Hallinnollisen merkityksensä se menetti jo Taika-uudistuksissa vuonna 645. Sittemmin sitä on käytetty vanhana yleisnimenä entisen Meiji-restauraatiota edeltäneen Kiin provinssin Muron piirikunnalle.

Edo-kaudelta Kumanon länsiosia on nimitetty suu- eli etu-Kumanoksi (jap. 口熊野, *kuchi-Kumano*), itäosia sisä-Kumanoksi (jap. 奥熊野, *oku-Kumano*). Alueella sijaitsevia kaupunkeja ovat Mien prefektuurissa Kumano ja Owase, Wakayaman prefektuurissa Tanabe ja Shingū. Etelärannikkoa seurailee JR:n Kisei-rautatielinja.

Kumano on Kiivuoriin kuuluvaa vuoristoista ja vaikeakulkuista aluetta, jota halkovat syvät, mutkittelevat jokilaaksot. Pohjoisessa maasto nousee 1 122 metriä korkealle Ōtōvuorelle. Suurimpia jokia ovat Kumano ja Koza. Myös alueen rannikko on pitkälti rikkonainen ja mutkitteleva. Ilmasto on Kuroshiovirran ansiosta subtrooppinen ja runsassateinen; vuorilla sataa jopa 4 000 mm vuodessa. Alueelta saadaankin hyvälaatuista sugi- ja japaninsypressipuuta. Metsätalouden lisäksi toinen merkittävä elinkeino on kalastus.

Kumano tunnetaan erityisesti kolmesta šintolaisesta pyhäköstään (*Kumano sanzan*), joista tuli tärkeä pyhiinvaelluskohde jo Japanin klassisella kaudella. Ne ovat Hongū-taisha, Hayatama-taisha ja Nachi-taisha. Pyhäkköjen yhteydet Kiotoon olivat vanhastaan heikot, mutta muun muassa taitavan markkinoinnin avulla ne nousivat jo varhain aatelin, myöhemmin keskiajalla sotilasluokan ja sittemmin myös tavallisen kansan suosioon. Myös alueelle johtavat pyhiinvaellusreitit ovat hyvin vanhoja. Ne on hyväksytty yhdessä kolmen pyhäkön kanssa Unescon maailmanperintöluetteloon osana kohdetta "Kii-vuoriston pyhät paikat ja pyhiinvaellusreitit".

Kuvia
-----

* Kumano Hongū-taishaKumano Hongū-taisha
* Seiganto-jin temppeliSeiganto-jin temppeli
* KitayamajokiKitayamajoki
* Kumanon rannikkoa, SandanbekiKumanon rannikkoa, Sandanbeki

Katso myös
----------

* Yoshino
* Kōyavuori

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  ブリタニカ国際大百科事典 小項目事典: 熊野 Kotobank. Viitattu 05.04.2020.
2. 1 2 3 4  日本大百科全書: 熊野 Kotobank. Viitattu 05.04.2020.
Gubahan piiri Permin aluepiirin kartalla.
**Gubahan piiri** (ven. Губа́хинский райо́н, *Gubahinski raion*) on kunnallinen itsehallintoalue Permin aluepiirissä Venäjällä. Vuonna 1941 perustetun piirin pinta-ala on 1 009 neliökilometriä. Asukkaita on 39 300 henkeä (vuonna 2009).

Gubahan piiri sijaitsee Permin aluepiirin keskiosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Aleksandrovskin ja Kizelin piireihin, idässä ja kaakossa Gremjatšinskin piiriin, etelässä Tšusovoin ja lännessä Dobrjankan piireihin. Pinta-alasta yli 70 % on metsää. Hyötykaivannaisia ovat kivihiili, öljy ja kalkkikivi.

Piiriin kuuluu Gubahan kaupunki sekä Ugleuralskin ja Širokovskin kaupunkimaiset taajamat. Edellinen muodostaa Severo-Ugleuralskojen kaupunkikunnan ja jälkimmäinen Širokovskojen maalaiskunnan. Hallinnollinen keskus on Gubaha. Asutuskeskuksia on yhteensä 9.

Asukkaista on vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 86,8 % venäläisiä, 7,2 % tataareja ja 1,6 % ukrainalaisia. Kaupunkiväestön osuus on 95,7 %.

Piirin kautta kulkee Tšusovoin ja Bereznikin välinen maantie, Tšusovoin ja Solikamskin sekä Ugleuralskin ja Ljovšinon väliset rautatiet. Talous perustuu kemian, öljy- ja energia- sekä metalliteollisuuteen. Lisäksi on kevyttä ja elintarviketeollisuutta. Kivihiilikaivokset suljettiin 1990-luvulla.

Piirissä toimii ammattikoulu, lääketieteellinen ja kemian teknologian opisto, kaksi lasten musiikkikoulua, kirjastolaitos, kulttuuri- ja vapaa-ajankeskuksia sekä kotiseutumuseo. Paikallislehtenä ilmestyy *Uralski šahtjor* ("Uralin kaivostyöläinen").

Nähtävyyksiin kuuluu Ugleuralskin lähellä sijaitseva Permin aluepiirin syvin karstiluola *Tjomnaja peštšera*.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Entsiklopedija Permi: Gubahinski munitsipalnyi raion *enc.permkultura.ru*. Viitattu 15.2.2010. (venäjäksi)[vanhentunut linkki]
2. 1 2  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki: Tšislennost naselenija Rossijskoi Federatsii po gorodam, posjolkam gorodskogo tipa i raionam na 1 janvarja 2009 g.  2009. Moskva:  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki (Rosstat).  Arkistoitu 21.10.2011. Viitattu 15.2.2010. (venäjäksi)
3. ↑  Permski regionalnyi server: Gubahinski munitsipalnyi raion *perm.ru*.  Arkistoitu 22.12.2008. Viitattu 15.2.2010. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Gubahan piirin sivusto (venäjäksi)

Permin aluepiirin piirit ja *kaupunkipiirikunnat*
Aleksandrovsk • Barda • *Berezniki* • Berjozovka • Bolšaja Sosnova • Dobrjanka • Gainy • Gornozavodsk • Gremjatšinsk • Gubaha • Iljinski • Jelovo • Jurla • Jusva • Karagai • Kišert • Kizel • Kosa • Kotšovo • Krasnokamsk • Krasnovišersk • Kudymkar • *Kudymkar* • Kujeda • Kungur • *Kungur* • Lysva • Nytva • Ohansk • Oktjabrski • Orda • Osa • Otšor • Perm • *Perm* • Siva • Solikamsk • *Solikamsk* • Suksun • Tšaikovski • Tšastyje • Tšerdyn • Tšernuška • Tšusovoi • Uinskoje • Usolje • Vereštšagino • *Zvjozdnyi*
**Chitralinvahtikoira** (*Vikhan*) on pakistanilainen koirarotu.

Ulkonäkö
--------

Chitralinvahtikoira muistuttaa collieta. Se on kookas, lihaksikas ja hoikka työkoira*lähde?*. Sen rungon rakenne kielii enemmän nopeudesta kuin voimakkuudesta. Sen runsasta karvapeitettä käytetään Pakistanissa toisinaan kudontaan. Väritys vaihtelee, ja se voi olla mm. musta, punainen tai kirjava. Keskimääräinen säkäkorkeus on 66 cm.*lähde?*

Luonne ja käyttäytyminen
------------------------

Chitralinvahtikoira on hurjaluonteinen, peloton ja älykäs. Se on kuitenkin myös hyvin reviiritietoinen ja aggressiivinen, minkä vuoksi se tarvitsee huolellista sosiaalistamista varhaisesta iästä lähtien.*lähde?*

Alkuperä
--------

Rotu on kotoisin Chitralin alueelta Pakistanin luoteisesta rajamaakunnasta, missä sitä käytetään lampaiden paimentajana ja suojelijana. Lisäksi se metsästää leopardeja suuren nopeutensa ja hurjan luonteensa vuoksi - jotta sillä olisi mahdollisuus puolustautua kyseisiä petoja vastaan, sille laitetaan tavallisesti massiivinen rautakaulapanta. Se on myös vaikuttava vartiokoira. Se on sukua alueen muille molossikoirille. Rodun toinen nimi vikhan johtuu sanskritin sanasta *vikh*, joka tarkoittaa koiran kukkulaista kotimaata.*lähde?*

### Etymologia

Nimitys *vikhan* tarkoittaa sanskritiksi kolmea eri asiaa: rikkinäinen, nenätön ja erakko. Ei kuitenkaan tiedetä, mihin näistä merkityksistä rodun nimitys viittaa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Morris, Desmond. *Dogs - The Ultimate Dictionary of Over 1000 Dog Breeds*, s. 402-403. Trafalgar Square, 2008: North Pomfret, Vermont.

Aiheesta muualla
----------------

* MolosserDogs.com Vikhan Shepherd

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Vikhan Sheepdog
**Brálos** (kreik. Μπράλος, myös *Brállos*, Μπράλλος) on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Amfíkleia-Eláteian kuntaan, Fthiotiin alueyksikköön ja Keski-Kreikan alueeseen. Aiemmin kylä kuului Amfíkleian kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Amfíkleia-Eláteian kunnan Amfíkleian kunnallisyksikköön. Kylän väkiluku on 114 (vuonna 2011).

Brálos sijaitsee Kallídromo-vuoren rinteellä linnuntietä noin 20 kilometriä etelään Lamíasta. Sen kautta kulkee Eurooppatie E65. Ensimmäisen maailmansodan aikana kylässä toimi brittien sotasairaala, ja tätä perua kylässä on myös brittijoukkojen hautausmaa. Toisessa maailmansodassa kylä oli yksi vuoden 1941 Thermopylain taistelun taistelupaikoista.

Brálos muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Μπράλου, *Topikí Koinótita Brálou*), johon kuuluvat varsinaisen Bráloksen kylän lisäksi kylät Áno Brálos ja Stathmós. Koko yhdyskunnan väkiluku on 280.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 25.12.2013. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. ↑  Bralo British Cemetery *Commonwealth War Graves Commission*. Viitattu 20.3.2017.
EU:n lippu
**Brysselin toinen Eurooppa-koulu** (*École Européenne de Bruxelles II*, EEB2) on yksi viidestätoista Euroopan yhteisön henkilöstön lapsille perustetuista Eurooppa-kouluista. Se rakennettiin vuonna 1972 ja otettiin käyttöön vuonna 1974. Se sijaitsee Belgian pääkaupungissa, Brysselissä, ja siellä opiskelee yli 3 000 oppilasta. Yhteensä Brysselissä on neljä Eurooppa-koulua, joista tämä on toinen. Koulussa on monista maista tulleita oppilaita, jotka on jaettu äidinkielen mukaan eri luokkiin. Koulussa on yhdeksän eri kieliosastoa: hollanti, liettua, suomi, ruotsi, englanti, ranska, italia, portugali ja saksa. Koulu on Luxemburgin ensimmäisen Eurooppa-koulun lisäksi ainoa Eurooppa-koulu, jossa on suomenkielinen kieliosasto. Koulussa on myös mahdollisuus opiskella äidinkielenä esimerkiksi viroa, mutta vironkielisiä oppilaita on koulussa niin vähän, että heidät on jouduttu siirtämään esimerkiksi englanninkielisten oppilaiden luokille. Koulu sijaitsee aivan Brysselin itärajalla. Tällä hetkellä koulussa on enemmän oppilaita kuin on suunniteltu.

Koulu on hyvin laaja, ja sen alueeseen kuuluu muun muassa koulubusseille tarkoitettu parkkipaikka, urheiluhalli, maanalainen monitoimisali, urheilukenttä, tenniskenttä, kaksi koulurakennusta sekä parakit, joissa järjestetään myös opetusta.

Lähteet
-------

* Eurooppa-koulujen viralliset nettisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
* Brysselin toisen Eurooppa-koulun virallinen nettisivusto

Aiheesta muualla
----------------

* Schola Europaea (Koulun viralliset nettisivut) (Arkistoitu – Internet Archive)
**Caro Emerald** (oik  **Caroline Esmeralda van der Leeuw**, s. 26. huhtikuuta 1981 Amsterdam, Alankomaat) on hollantilainen jazz-laulaja.

Hän julkaisi 6. heinäkuuta 2009 singlensä "Back It Up". Hänen debyyttialbuminsa *Deleted Scenes from the Cutting Room Floor* oli hollantilaisella albumilistalla 30 viikkoa listaykkösenä ja ohitti Michael Jacksonin *Thrillerin* ennätyksen yhdellä viikolla. Albumi oli Alankomaiden myydyin albumi vuonna 2010, ja se on myynyt yli 270 000 kappaletta tähän mennessä. 3. lokakuuta 2010, Van der Leeuw sai hollantilaisen musiikkipalkinnon "Edison" (Paras naisartisti).

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Caro Emerald** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Gubkin** (ven. Гу́бкин) on kaupunki ja kaupunkipiiri Belgorodin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Keski-Venäjän ylängön eteläosassa Oskolets-joen varrella 138 kilometriä Belgorodista koilliseen. Kaupunki ei kuulu Gubkinin piiriin, mutta on sen hallinnollinen keskus. Sen kautta kulkee Staryi Oskolin ja Sarajevkan välinen rautatie (Gubkinin asema) sekä Belgorodin ja Voronežin välinen maantie. Asukkaita on 88 000 henkeä (vuonna 2010).*lähde?*

Paikkakunta on syntynyt 1930-luvulla Kurskin magneettisen poikkeaman rautamalmiesiintymien hyödyntämisen yhteydessä. Louhoksen yhteyteen syntyneestä asutuksesta tuli vuonna 1939 taajama, joka nimettiin esiintymiä tutkineen geologian akateemikon Ivan Gubkinin mukaan. Kaupunginoikeudet se sai vuonna 1955. Kaupungin talous perustuu rautamalmin louhintaan ja rikastukseen.

Lähteet
-------

* *Goroda Rossii: entsiklopedija*, s. 113. Moskva: Bolšaja Rossijskaja Entsiklopedija, 1994. ISBN 5-85270-026-6.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Gubkin**.
* Gubkinin kaupunkipiirikunnan sivusto (venäjäksi)

Belgorodin alueen vaakunaBelgorodin alueen kaupungit

|  |
| --- |
| **Päähallintopaikka: Belgorod**
Aleksejevka | Birjutš | Graivoron | Gubkin | Korotša | Novyi Oskol | Prohorovka | Šebekino | Staryi Oskol | Stroitel | Valuiki |
**Gubaha** (ven. Губа́ха) on kaupunki Permin aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Kaman sivujoen Kosvan rannalla 142 kilometriä Permistä koilliseen. Kaupunki on Gubahan piirin keskus. Sen kautta kulkee Tšusovoin ja Solikamskin välinen rautatie. Asukkaita on 26 600 henkeä (vuonna 2009).

Paikkakunta on syntynyt hiilikaivosten yhteyteen. Vuonna 1928 se sai kaupunkimaisen taajaman statuksen ja vuonna 1941 siitä tuli kaupunki. Nykyään Gubahassa on mm. sähkövoimala sekä kemian ja metalliteollisuutta.

Lähteet
-------

1. ↑  *Goroda Rossii: entsiklopedija*, s. 113. Moskva: Bolšaja Rossijskaja Entsiklopedija, 1994. ISBN 5-85270-026-6.
2. ↑  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki: Tšislennost naselenija Rossijskoi Federatsii po gorodam, posjolkam gorodskogo tipa i raionam na 1 janvarja 2009 g.  2009. Moskva:  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki (Rosstat).  Arkistoitu 21.10.2011. Viitattu 16.2.2010. (venäjäksi)
3. ↑  Entsiklopedija Permi: Gubaha *enc.permkultura.ru*. Viitattu 16.2.2010. (venäjäksi)[vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Gubaha**.
* Gubahan piirin sivusto (venäjäksi)

Permin vaakuna**Permin aluepiirin kaupungit**
Permin aluepiiriPermin aluepiiri
**Pääkaupunki: Perm**  

Aleksandrovsk |
Berezniki |
Gornozavodsk |
Gremjatšinsk |
Gubaha |
Dobrjanka |
Kizel |
Krasnokamsk |
Krasnovišersk |
Kudymkar |
Kungur |
Lysva |
Nytva |
Ohansk |
Osa |
Otšor |
Solikamsk |
Tšaikovski |
Tšerdyn |
Tšormoz |
Tšernuška |
Tšusovoi |
Usolje |
Vereštšagino
**Fuad II** (arab. فؤاد الثاني‎, turk. *II. Fuat tai Ahmet Fuat*; s. 16. tammikuuta 1952 oikealta nimeltään **prinssi Ahmad Fuad**) oli Egyptin nimellinen kuningas vuosina 1952–1953.

Kun kuningas Faruk syöstiin vallasta eversti Gamal Abdel Nasserin johtamassa sotilasvallankaappauksessa, hän luopui kruunusta vasta puolivuotiaan kruununprinssi Ahmad Fuadin hyväksi. Tämä julistettiin Egyptin ja Sudanin kuninkaaksi 26. heinäkuuta 1952 nimellä Fuad II. Faruk oli toivonut vallanvaihdoksen lepyttävän kuninkaan vastaista liikehdintää, mutta erehtyi. Koska Fuad II oli alle vuoden vanha noustessaan valtaistuimelle, häntä ei kruunattu. Syrjäytetty Faruk joutui pian lähtemään perheineen maanpakoon ja Egyptiin asetettiin Farukin sedän, prinssi Muhammad Abdel Moneimin johtama holhoojahallitus, joka nimellisesti edusti ulkomailla ollutta kuningas Fuadia. Egypti julistettiin 18. heinäkuuta 1953 tasavallaksi, jonka ensimmäiseksi presidentiksi tuli Muhammad Nagib.

Fuad varttui Ranskassa ja Sveitsissä. Tällä hetkellä hän asuu Sveitsissä Genevenjärven lähellä. Vuonna 1976 hän nai Dominique-France Picardin (o.s. Loeb). Tämä kääntyi islamiin ja otti nimen kuningatar Fadila. Heillä on kolme lasta, joista prinssi Muhammad Ali (s. 1979) on isänsä virallinen seuraaja. Aviopari erosi 1996.

Egyptin presidentti Anwar Sadat palautti myöhemmin Fuad II:lle Egyptin kansalaisuuden, ja hän pystyi siten vierailemaan Egyptissä useita kertoja. Toukokuussa 2010 hän antoi haastattelun ONTV televisiokanavalle ja puhui vierailuistaan Egyptiin ja kuinka hän tunsi yhteyden Egyptin kansaan ja heidän näkemyksensä hänen edesmennestä isästä. 

Fuad tuki Abdel Fattah el-Sisin ehdokkuutta Egyptin presidentiksi lokakuussa 2013.

Lähteet
-------

1. ↑   Egypt’s last king on life in exile *The Times Life*.  3.2.2011. The Times. Viitattu 19.6.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Fuad II** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |

 |
**Chitose** (jap. 千歳) oli keisarillisen Japanin laivaston Yhdysvalloissa maaliskuussa 1898 valmistunut Kasagi-luokan panssarikansiristeilijä. Alus upotettiin maalilaivana 19. heinäkuuta 1931.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Kasagi-luokka*
Alus tilattiin osana vuoden 1896 hankintoja Yhdysvalloista Union Iron Worksilta San Franciscosta, missä köli laskettiin 16. toukokuuta 1897. Alus laskettiin vesille 23. tammikuuta 1898 ja valmistui vielä samana vuonna 1. maaliskuuta.

Palvelus
--------

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Japanese cruiser Kasagi 

*Chitose* saapui Yokosukan laivastoalueelle 30. huhtikuuta 1898.

### Venäjän–Japanin sota 1904–1905

Venäjän–Japanin sodan alussa alus osallistui Port Arthurin piirityksen valvontaan ollen amiraali Dewa Shigetōn 3. risteilijälaivueen lippulaivana. Laivueensa mukana se hyökkäsi Port Arthuriin 9. helmikuuta.

Keltaisenmeren taistelun 10. elokuuta jälkeen alus osallistui *Askoldin* ja *Novikin* tuloksettomaan takaa-ajoon. Myöhemmin alus seurasi *Tsushiman* kanssa risteilijä *Novikia* upottaen venäläisen *Korsakovin* taistelussa 21. elokuuta.

Tsushiman meritaistelussa alus kuului 3. viirikköön kohdaten *Olegin*, *Auroran* ja *Zhemchugin*. *Kasagin* jouduttua vetäytymään taistelusta amiraali Dewa siirsi lippunsa *Chitoselle*. Seuraavana päivänä *Chitose* upotti venäläisen hävittäjän ja sai kiinni risteilijä *Izumrudin*. Taistelun päätyttyä alus liitettiin Koreaan tehdyn maihinnousun suojaksi. Se palasi Maizurun laivastotelakalle korjattavaksi heinäkuun lopulla 1905.

Alus teki 1. huhtikuuta – 16. marraskuuta 1907 maailmanympäripurjehduksen pysähtyen ensimmäisen kerran Yhdysvalloissa, jossa se osallistui Jamestownin maailmannäyttelyyn. Alus jatkoi Eurooppaan ja edelleen Japaniin, jossa se siirrettiin modernisoitavaksi vuonna 1910. Telakalla aluksen kattilat vaihdettiin Miyabari-kattiloihin.

Ensimmäisessä maailmansodassa *Chitose* kuului Japanin 2. laivastoon, jonka mukana se osallistui Singaporen ja Borneon välisen meritien turvaamiseen. Alus luokiteltiin uudelleen 2. luokan risteilijäksi 1. syyskuuta 1921, jolloin osa sen aseista poistettiin. Alus todettiin vanhentuneeksi 1. huhtikuuta 1928 ja poistettiin alusluettelosta. Alus nimettiin 6. heinäkuuta *Haikan No.1*:ksi, ja se upotettiin ammunnoissa 19. heinäkuuta 1931 Kochin edustalla.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway’s All the World’s Fighting Ships 1860–1905*. Lontoo: Conway Maritime Press, 2002. ISBN 0-85177-133-5. (englanniksi)
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway’s All the World’s Fighting Ships 1906–1921*. Lontoo: Conway Maritime Press, 1985. ISBN 0-85177-245-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Gardiner 1985, s. 225.

Kasagi-luokan panssarikansiristeilijät

|  |
| --- |
| *Kasagi* - *Chitose* |
| Edeltäjä: *Takasago* – Seuraaja: Niitaka-luokka |
**Fucking Disco** on suomalaisen punkyhtyeen Rattuksen vuonna 1981 omakustanteena julkaistu EP-levy, josta otettiin yhteensä 300 kappaleen painos kahdessa erässä. Osa levyistä toimitettiin myytäväksi Englantiin. Vuonna 2008 saksalainen Höhnie Records puolestaan julkaisi EP:n 500 kappaleen uusintapainoksena.

Rattuksen jäsenet esiintyvät kansiteksteissä taiteilijanimillä Goljat (Jake), Hindi (Tomppa) ja Bongo (Vellu). Levyn etukannessa on yhtyeen kirjoittama arvostelu EP:stä, joka myöhemmin julkaistiin sellaisenaan *Soundi*-lehdessä ja takakannessa Johanna-levy-yhtiön Rattukselle lähettämä kielteinen palaute. Musiikillisesti levy on monipuolisempi kuin yhtyeen vuotta aikaisemmin julkaistu ensisingle. *Fucking Disco* sisältää perinteisen punkin lisäksi myös vaikutteita ska- ja diskomusiikista.

Muusikot
--------

* Jake – laulu, kitara
* Tomppa – basso
* Vellu – rummut

Kappaleet
---------

A-puoli
1. *Sietämätön* – 2.08
2. *South's Gonna Rise Again Pt. I* – 3.14
3. *South's Gonna Rise Again Pt. II* – 1.13

B-puoli
1. *Fucking Disco* – 2.29
2. *Täältä tullaan kuolema* – 3.39
3. *Start Stop* – 0.37

Lähteet
-------

* RATTUS: FUCKING DISCO Finnmusic.

### Viitteet

1. ↑  Rattus 30v. Rattus. Viitattu 8.1.2016.
2. 1 2  Rattus – Fuckin Disco  13.1.2010. Piparnakkelin Pandaluola.  Arkistoitu 4.3.2016. Viitattu 8.1.2016.
**Boanonmonarkki** (*Symposiachrus boanensis*) on uhanalainen varpuslintu. Lajin nimesi ja kuvaili Adriaan Cornelis Valentin van Bemmel 1939.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Koiras on mustavalkoinen siten että vatsapuoli on valkoinen ja selkäpuoli sekä pää ja kurkku ovat mustat. Pitkähkön pyrstön reunasulat ovat valkoiset ja keskimmäiset sulat mustat. Lintu liikkuu matalalla pensaikossa ja puissa.

Esiintyminen
------------

Laji elää vain yhdellä saarella Indonesiassa noin 14 neliökilometrin laajuisella alueella. Yksilömäärä on ehkä 100–200. Uhanalaisuuden syynä ovat asumisympäristön tuho tai huonontuminen.

Lajin tuntemus perustuu vain muutamaan havaintoon. Vuodelta 1918 on yksi tuntemattomasta paikasta kokoelmaan otettu yksilö. 1991 laji tavattiin seuraavaksi Boanon saarella. 1994 tavattiin 5–10 yksilöä samassa paikassa noin 5 hehtaarin alalla ja tähän havaintoon perustuu tuo laskennallinen arvio kannan suuruudesta. Koska havaintoja on näin vähän, on virheen riski erittäin suuri, ja yksilömäärä saattaa olla aivan jotain muuta.

Elinympäristö
-------------

Trooppiset ja subtrooppiset alavat, kosteat metsät ja pensaikkomaat.

Lisääntyminen
-------------

Nuori lintu tavattiin lokakuussa ja sulkasatoinen aikuinen marraskuussa. Pesintä ajoittuu siten ehkä loppukesään.

Ravinto
-------

Hyönteissyöjä.

Lähteet
-------

* Red Data Book (Arkistoitu – Internet Archive)
* Birdbase

### Viitteet

1. ↑  BirdLife International: *Symposiachrus boanensis* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.2*.  2013. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 28.1.2014. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q25260099
* Wikispecies: Symposiachrus boanensis
* Avibase: 9E53BDE4573A8552
* BirdLife: 22707294
* CoL: 53SBR
* BOW: blcmon1
* eBird: blcmon1
* GBIF: 6101041
* iNaturalist: 201157
* ITIS: 916290
* IUCN: 22707294
* NCBI: 1576458
* Xeno-canto: Symposiachrus-boanensis

 |

 |
**Fuad Muzurović** (serb. Фуaд Музуровић, s. 3. marraskuuta 1945) on bosniahertsegovinalainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja.

Ura pelaajana
-------------

Muzurović pelasi valtaosan urastaan pienessä jugoslavialaisseura FK Jedinstvo Bijelo Poljessa, jonka legendaarisiin puolustajiin hän edelleen kuuluu. Vuonna 1965 hän siirtyi FK Sarajevoon, jossa voitti kaudella 1966–1967 Jugoslavian mestaruuden. Tämän jälkeen hän palasi FK Jedinstvoon, jossa lopetti pelaajauransa 1975.

Ura valmentajana
----------------

Valmennusuransa Muzurović aloitti FK Sarajevossa 1977. Hänen johdollaan seura sijoittui kaudella 1979–1980 Jugoslavian liigassa toiseksi häviten mestaruuden Belgradin Punaiselle tähdelle seitsemällä pisteellä. Hän jätti tehtävänsä 1981 ja toimi sittemmin FK Prištinan ja turkkilaisen Adana Demirsporin päävalmentajana. Hän palasi FK Sarajevoon kaudeksi 1991–1992, mutta Bosnian sodan vuoksi pesti jäi lyhyeksi.

Vuonna 1995 Muzurović sai kunnian olla ensimmäinen Bosnia ja Hertsegovinan maajoukkueen päävalmentaja. Vaikka hän ei onnistunutkaan luotsaamaan sodan runteleman maan joukkuetta arvokisoihin, jäi Muzurovićin aika historiaan mm. Sarajevossa 3–0 voittoon päättyneestä Tanska-ottelusta.

Maajoukkuepestinsä jälkeen Muzurović toimi valmentajana Adanasporissa ja qatarilaisessa Al-Arabi Sports Clubissa. Kauden 2001–2002 talvitauolla hän siirtyi FK Sarajevon peräsimeen ja luotsasi seuran kauden päätteeksi Bosnian ja Hertsegovinan cupin voittajaksi. Tämän jälkeen hän toimi lyhyen aikaa egyptiläisen Al Masryn ja japanilaisen Cerezo Osakan päävalmentajana ilman mainittavaa menestystä. 

Joulukuussa 2006 Muzurović palasi Bosnia ja Hertsegovinan maajoukkuevalmentajaksi.  Hänen johdollaan Serbia sijoittui EM2008-karsintalohkossaan neljänneksi. Hän sai potkut tehtävistään joulukuussa 2007.

Lähteet
-------

1. ↑  UEFA EURO 2008: Muzurovic answers Bosnian call (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Kodro named Bosnia coach (Arkistoitu – Internet Archive)

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**ei ollutBlaž Slišković** | **Bosnia ja Hertsegovinan päävalmentaja**1995–199812/2006–12/2007 | Seuraaja:**Džemaludin MušovićMeho Kodro** |
**ftrace** (lyhenne sanoista *Function Tracer*) on Linux-ytimen funktiokutsujen seurantatyökalu. ftrace on lisätty ytimeen versiossa 2.6.27 ja sillä voi seurata melkein kaikkia ytimen funktioita. Seuranta ei aiheuta lisäkuormaa kun se ei ole käytössä. Alkuperäinen kehittäjä on Steven Rostedt. ftracea on laajennettu tukemaan myös muita seurattavia asioita kuten miten pitkään keskeytykset ovat kytkettynä pois päältä ja kauanko korkean prioriteetin tehtäviä ajetaan niiden herättämisen jälkeen.

ftracen keräämiä tietojen käsittelyyn on sovellusohjelmia kuten trace-cmd ja KernelShark.
Android-alustalla atrace käyttää ftracea keräämään ytimen tapahtumia.

Lähteet
-------

1. 1 2
2. 1 2 3  Ftrace *elinux.org*. Viitattu 18.10.2019. (englanniksi)
3. ↑  Jake Edge: A look at ftrace  13.3.2009. Lwn.net. Viitattu 18.10.2019. (englanniksi)
4. ↑  Steven Rostedt: Using KernelShark to analyze the real-time scheduler  2.2.2011. Lwn.net. Viitattu 18.10.2019. (englanniksi)
5. ↑  Using ftrace *source.android.com*. Viitattu 18.10.2019. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Measuring Function Duration with Ftrace (PDF) (englanniksi)
* Kernel Recipes 2019 - ftrace: Where modifying a running kernel all started YouTube (englanniksi)
* Kernel Recipes 2019 - ftrace: Where modifying a running kernel all started SlideShare (englanniksi)
Carnot'n kiertoa kuvaava paine-tilavuus -graafi:   
**1-2** Kaasu laajenee isotermisesti (lämpötila ei muutu) sitoen itseensä lämpöenergiaa.   
**2-3** Kaasu laajenee adiabaattisesti (kaasun sisältämän lämpöenergian määrä ei muutu) lämpötilan laskiessa.   
**3-4** Kaasu puristuu isotermisesti luovuttaen lämpöenergiaa.   
**4-1** Kaasu puristuu adiabaattisesti nostaen lämpötilaansa.
**Carnot’n kierto** on ranskalaisen insinöörin Sadi Carnot’n vuonna 1824 keksimä idealisaatio lämpövoimakoneesta, jonka hyötysuhde on mahdollisimman suuri.

Carnot’n kierron vaiheet
------------------------

Kun lämpövoimakoneen hyötysuhde halutaan maksimoida, on sen toiminnan vaiheiden oltava reversiibeleitä eli sellaisia, jotka voivat kulkea myös päinvastaiseen suuntaan. Lisäksi kierto ei saa lisätä entropiaa. Todellisuudessa lämpövoimakoneet eivät noudata näitä ideaalisen kierron sääntöjä.

Carnot’n kierto koostuu neljästä vaiheesta, joista kaksi on adiabaattisia (eli kaasu ei luovuta eikä vastaanota lämpöenergiaa) ja kaksi isotermisiä (kaasun lämpötila pysyy vakiona). Lämpövoimakone ottaa sisäänsä kaasua lämpöisemmästä säiliöstä (lämpötila {\displaystyle T\_{H}}) ja lopulta luovuttaa sisällään kylmenneen kaasun kylmän kaasun säiliöön (lämpötila {\displaystyle T\_{C}}). Carnot'n lämpövoimakoneen kierrot koostuvat identtisistä sykleistä eli syklin alku- ja lopputila ovat aina samat.

Carnot’n kierron vaiheet ovat 

1. Kaasu laajenee isotermisesti (lämpötila on {\displaystyle T\_{H}}), jonka aikana se ottaa vastaan lämpöenergiaa jostakin ulkoisesta lähteestä, esimerkiksi palavasta aineesta {\displaystyle Q\_{H}}:n verran. Laajetessaan kaasu voi esimerkiksi työntää mäntää ja näin ollen tehdä mekaanista työtä.
2. Kaasu laajenee adiabaattisesti, kunnes sen lämpötila on pudonnut arvoon {\displaystyle T\_{C}}.
3. Kaasu puristuu isotermisesti (lämpötila on {\displaystyle T\_{C}}) emittoiden lämpöenergiaa pois {\displaystyle |Q\_{C}|} verran.
4. Kaasu puristuu adiabaattisesti, kunnes sen lämpötila on noussut alkuperäiseen arvoonsa.

Yhtälöitä
---------

Carnot’n lämpövoimakoneen lämpöenergioiden itseisarvojen suhde on sama kuin absoluuttisten lämpötilojen suhde, eli

\frac{|Q\_C|}{|Q\_H|} = \frac{T\_C}{T\_H}.
Carnot’n voimakoneen hyötysuhde määritellään yhtälöllä 

\eta = 1-\frac{T\_C}{T\_H}.

Lähteet
-------

1. 1 2  Young & Freedman: *University Physics with Modern Physics, 11. painos*, s. 766. Pearson, 2004. ISBN 0-321-20469-7. (englanniksi)
2. ↑  HyperPhysics - Carnot Cycle (html) *hyperphysics.phy-astr.gsu.edu*.  (englanniksi)
3. ↑  Yunus A. Çengel & Robert H. Turner: *Fundamentals of thermal-fluid sciences, 2. edition*, s. 355. McGraw-Hill Professional, 2004. ISBN 978-0-07-245426-0. Google Book. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Carnot’n kierto** Wikimedia Commonsissa
**Formula E Gen3**, tunnetaan myös nimillä **Spark Gen3** ja **Gen3**, on Formula E -sarjassa käytettävä kilpa-auto. Gen3 otettiin käyttöön kaudeksi 2022–2023. Nimensä mukaisesti se on Formula E -sarjan kolmannen sukupolven auto ja seuraaja Spark SRT05e autolle. Auton on rakennuttanut Spark Racing Technology ja se toimii pohjana kaikille Formula E -sarjan autoille.

Gen3 auto esiteltiin huhtikuussa 2022 Monacossa. Formula E:n ja FIA:n mukaan Gen3 on kaikkien aikojen tehokkain auto hyötysuhteeltaan, sillä yli 40 prosenttia auton käyttämästä energiasta tulee energian talteenotosta jarruttaessa. Gen 3 on myös ensimmäinen formula-auto ilman takajarruja sekä voimansiirto niin taka- kuin etupyörillä. Vuoden 2014 ensimmäisen sukupolven autoon verrattuna Gen3 on 75 prosenttia tehokkaampi, huippunopeus on 95 km/h nopeampi ja talteenottokapasiteetti kuusinkertainen.

Kehitys
-------

Heinäkuussa 2020 ilmoitettiin, että SRT rakentaa auton rungon ja toimittaa etuakselit. Akkujen toimittajana on Williams Advanced Engineering ja rengastoimittajana Hankook.

Tekniset tiedot
---------------

Gen3 tekniset tiedot|   | Gen3 |
| --- | --- |
| Pituus | 5016,2mm |
| Leveys | 1700mm |
| Korkeus | 1023,4mm |
| Akseliväli | 2970,5mm |
| Paino(sis. kuljettajan) | 840kg |
| Maksimiteho | 350 kW |
| Energian talteenotto | 600 kW |
| Huippunopeus | 322 km/h |

Lähteet
-------

1. ↑  Formula E and FIA reveal all-electric Gen3 race car in Monaco *formula-e.com*.  28.4.2022. FIA. Viitattu 20.3.2023. (englanniksi)
2. ↑  Gen1 to Gen3: The evolution of EVs in Formula E *formula-e.com*.  29.9.2022. FIA. Viitattu 20.3.2023. (englanniksi)
3. ↑  The FIA and Formula E to build an ever more relevant future *fia.com*.  1.7.2020. FIA. Viitattu 20.3.2023. (englanniksi)
4. ↑  Cobb, Haydn: Formula E Gen3: What is it and what is new *autosport.com*.  29.4.2022. Motorsport Network. Viitattu 20.3.2023. (englanniksi)
Liv Glaser
**Liv Glaser** (s. 23. syyskuuta 1935 Oslo) on norjalainen pianisti.

Glaser syntyi viulisti Ernst Glaserin ja pianisti Kari Marie Aarvold Glaserin lapsena. Hän opiskeli Robert Rieflingin johdolla vuosina 1952–1956 ja tuli valituksi De unges konsertin solistiksi vuonna 1955 Ludwig van Beethovenin ensimmäisen pianokonserton esityksessä. Glaser jatkoi opintoja vuosina 1956–1959 Pariisin konservatoriossa pääopettajanaan Vlado Perlemuter. Siellä hän sai konservatorion ensipalkinnot pianonsoitossa (1958) ja kamarimusiikissa (1959). 1960-luvun alkupuolella Glaser sai lisäksi opetusta Ilona Kabosilta Lontoossa ja osallistui Wilhelm Kempffin Beethoven-kurssille Positanossa. Vuosina 1965–1966 häntä opetti Moskovan konservatoriossa Lev Oborin.

Glaser konsertoi Oslossa ensimmäisen kerran vuonna 1960 soittamalla Beethovenin 4. pianokonserton Willem van Otterloon johdolla. Hän oli kuitenkin esiintynyt jo vuonna 1959 Bergenissä Robert Schumannin pianokonserton solistina Arvid Fladmoen johtaman Harmoniens orkesterin kanssa. Hän on tehnyt yhteistyötä myös sellaisten kapellimestarien kuin John Barbirollin ja Kirill Kondrašinin kanssa. Glaser on tulkinnut klassismin ja varhaisromantiikan teoksia historiallisin esityskäytännöin. Hän on muun muassa levyttänyt kaikki Wolfgang Amadeus Mozartin pianosonaatit sekä fortepianolla että nykyaikaisella pianolla. Muita säveltäjiä, joiden teoksia hänen ohjelmistoonsa on kuulunut, ovat olleet muiden muassa Johann Sebastian Bach, Béla Bartók, Claude Debussy, Maurice Ravel, Sergei Prokofjev, Edvard Grieg, Klaus Egge ja Agathe Backer Grøndahl. Glaser on esiintynyt säännöllisesti Bergenin kansainvälisellä festivaalilla ja soittanut duona Arve Tellefsenin kanssa.

Glaser aloitti pedagogisen uransa tarjoamalla yksityisopetusta. Vuonna 1970 hän pääsi opettamaan Barratt Due -musiikki-instituuttiin ja vuonna 1973 Norjan valtiolliseen musiikkikorkeakouluun. Hänestä tuli jälkimmäisen professori vuonna 1994. Glaserille myönnettiin vuonna 1965 Kuninkaan kultainen ansiomitali ja vuonna 2004 Lindemanprisen. Glaser oli vuodesta 1971 naimisissa kulttuurijohtaja Carsten Edvard Munchin (k. 2005) kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Liv Glaser Norsk biografisk leksikon


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |