recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Ateistien ja agnostikkojen osuus eri maissa. Ruotsi erottuu muista teollisuusmaista vähiten uskonnollisena ja Yhdysvallat uskonnollisempana.
**Agnostinen ateismi** on käsitys, johon sisältyy sekä agnostisismi että tietynlainen ateismi.

Agnostisismi ei ole ateismia tai teismiä poissulkeva vaihtoehtoinen käsitys, vaan se voi yhdistyä ateismiin tai teismiin. Agnostisismin mukaan ei voida tietää, onko jumalaa tai jumalia olemassa. Agnostisismi on siis tietoteoreettinen kanta, joka ei liity todellisuuskäsitykseen vaan tietoon siitä, onko jumalia olemassa vai ei. Agnostiset ateistit katsovat, että jos yksilö on uskomatta jumaliin (ateismi laajassa merkityksessä) eikä esitä väitteitä, joiden mukaan jumalan olemassaolosta tai olemassaolemattomuudesta olisi tietoa, tällaista näkemystä voidaan kutsua agnostiseksi ateismiksi.

Bertrand Russell
----------------

Muun muassa Nobel-palkittu filosofi Bertrand Russellia on kutsuttu agnostiseksi ateistiksi. Hän ei uskonut jumalaan, mutta sanoi, ettei filosofina voinut pitää itseään varsinaisena ateistina, koska hänen mielestään jumalan olemattomuutta ei voida lopullisesti todistaa. Niinpä Russell sanoikin, että hänen on – filosofisessa mielessä – pidettävä itseään agnostikkona. Russell luetaan kuitenkin usein myös ateistiksi, mikä voidaan tehdä ateismin laajassa merkityksessä. Russell pyrki silti itse tekemään selväksi, että jumalaan uskomaton agnostikko ei ole filosofisessa mielessä ateisti, sillä ateistit luulevat useimpien uskovaisten tapaan, että jumalan olemassaolosta tai olemattomuudesta olisi mahdollista saada jotain tietoa. Russell kuitenkin myöntää, että *käytännössä* ero uskonnottoman agnostikon ja ateistin välillä on pieni ja että filosofiaan perehtymättömälle tavalliselle ihmiselle hänen olisi parempi sanoa olevansa ateisti.

Katso myös
----------

* Ateismin määritelmä
* Positiivinen ja negatiivinen ateismi
* Russellin teekannu

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Cline, Austin: Atheism vs. Agnosticism About.com.  Arkistoitu 25.4.2013. Viitattu 13.7.2010. (englanniksi)
2. ↑  Korpela, Jukka K.: Pienehkö sivistyssanakirja: agnostismi Jukka K. Korpela. Viitattu 12.7.2010.
3. ↑  Russell, Bertrand: Why I Am Not A Christian *users.drew.edu*.  1927. Viitattu 14.7.2010. (englanniksi)
4. 1 2 3  Russell, Bertrand: Am I An Atheist Or An Agnostic? *positiveatheism.org*.  1947. Viitattu 14.7.2010. (englanniksi)
5. ↑  Twentieth Century Atheists  2008. Cambridg:  University of Cambridge.  Arkistoitu 3.9.2008. Viitattu 14.7.2010. (englanniksi)
6. ↑  Russell, Bertrand: What is an Agnostic? (PDF) *atheistempire.com*. Viitattu 14.7.2010. (englanniksi)
**Asetus Galician autonomiasta** (1936) oli ensimmäinen asiakirja, joka määritteli Galician muusta Espanjasta erillisenä alueena, samaan tapaan kuin Katalonia ja Baskimaa mielletään historiallisiksi erillisalueiksi.

Asetuksesta järjestettiin kansanäänestys 28. kesäkuuta 1936. Äänestysprosentti oli noin 70. Annetuista äänistä 991 476 oli puolesta ja 6805 vastaan.

Galicialaiset poliitikot ja intellektuellit Alfonso Daniel Rodríguez Castelaon johdolla esittelivät asetuksen Espanjan presidentille 15. heinäkuuta 1936. Kolme päivää myöhemmin puhjennut Espanjan sisällissota keskeytti asetuksen käsittelyn Espanjan valtionhallinnossa, ja itsehallinto toteutui vasta 43 vuotta myöhemmin vuonna 1979. Espanjan parlamentti hyväksyi asetuksen vuonna 1938.

Ajatus erillisalueiden autonomiasta eräänlaisessa liittovaltiossa oli mukana jo Espanjan ensimmäisen tasavallan perustuslaissa 1800-luvulla. Galician lisäksi myös Katalonia ja Baskimaa tavoittelivat autonomiaa 1930-luvun alussa, mutta se ehdittiin myöntää ennen sisällissotaa vain Katalonialle 1931.

Lähteet
-------

1. 1 2  Paloma Abejón Mendoza: La prensa lucense ante el Estatuto de Autonomía de 1936 *Correspondencias & análisis, Nº 1*.  2011.  Arkistoitu 21.6.2015. Viitattu 21.6.2015.
2. ↑  Michael Burgess: *Multinational Federations*, s. 104. Routledge, 2007. ISBN 9781134120864. Teoksen verkkoversio (viitattu 21.6.2015).
3. ↑  Estatuto Autonomía de Galicia *Ceip Ponzos*. Viitattu 21.6.2015.
4. ↑  Robert Agranoff: *Local Governments and Their Intergovernmental Networks in Federalizing Spain*, s. 57. McGill-Queen's Press, 2010. ISBN 9780773536166.

Aiheesta muualla
----------------

* Galicia, Estatutos Autonimoa 1936 e 1981 Parlamento de Galicia.
Kenraalimajuri Ivar Blåfield (1886–1889)
**Robert Gustaf Ivar Blåfield** (23. maaliskuuta 1829 Sääksmäki – 28. joulukuuta 1889 Vaasa) oli suomalainen Venäjän keisarikunnan armeijan kenraaliluutnantti ja valtiopäivämies.

Blåfieldin vanhemmat olivat kihlakunnantuomari Carl Johan Blåfield ja Aurora Fredrika Johanna Ramsay ja puolisot 1860–1864 Maria Lovisa Utter ja vuodesta 1865 Nadezhda (Nadine) Ivanovna Gerasimova. Blåfield tuli Haminan kadettikouluun 1842 ja valmistui sieltä kurssinsa priimuksena. Hänet ylennettiin vänrikiksi 1848, aliluutnantiksi 1849, luutnantiksi 1852, alikapteeniksi 1854, kapteeniksi 1858, everstiluutnantiksi 1861 ja everstiksi 1863. Krimin sodassa Blåfield osallistui Suomen rannikon puolustustaisteluihin 1854–1855. Sodan jälkeen hän palveli pataljoonan ja jalkaväkirykmentin komentajana Suomeen sijoitetuissa joukko-osastoissa. Kenraalimajuriksi vuonna 1873 tultuaan Blåfield toimi kolmen eri prikaatin komentajana, osallistuen myös Turkin sotaan 1877–1878. Sodan jälkeen vuonna 1881 hänestä tuli jalkaväkidivisioonan komentaja vuoteen 1884, jolloin hänet siirrettiin armeijan jalkaväen reserviin. Kenraaliluutnantiksi toukokuussa 1883 ylennetty Blåfield erosi sotapalveluksesta lokakuussa 1884. Hän osallistui sukunsa edustajana aatelissäädyssä valtiopäiville 1885 ja toimi kesästä 1886 Vaasan läänissä 1. kutsuntapiirin sotakomissaarina, aina kuolemaansa saakka.

Lähteet
-------

1. 1 2  Robert Gustaf Ivar Blåfield *Suomalaiset kenraalit ja amiraalit Venäjän sotavoimissa 1809–1917*. Biografiakeskus, Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. (Viitattu 2.1.2020)
Lehden ensimmäisen varsinaisen numeron etusivu.
**Kansan Tahto** oli Oulussa vuosina 1921–1923 ilmestynyt SDP:n sanomalehti.

Oululaisen *Pohjan Kansan* jouduttua vasemmistoradikaalien haltuun sosiaalidemokraatit päättivät perustaa oman lehden. Sen nimeksi otettiin sisällissotaa edeltänyt *Kansan Tahto*. Kolmesti viikossa ilmestynyt uusi lehti oli uutisvälineenä heikko ja levikiltään pieni. Se lopetettiin tappiollisena vuoden 1923 alussa. Jatkajaksi perustettiin seuraavan vuoden alussa *Pohjolan Työmies*.

Kansan Tahto Oy:n julkaiseman lehden päätoimittajina ja vastaavina toimittajina työskentelivät I. V. Korkeakangas (1922) ja Väinö Jousi (1922–1923). Toimittajia olivat Tyko Varto ja Yrjö Oksanen.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Suomen lehdistön historia 5: Hakuteos Aamulehti – Kotka Nyheter*, s. 158. Kuopio: Kustannuskiila, 1988. ISBN 951-657-239-1.
2. 1 2  Kenttä, Risto: *50 vuotta painavaa sanaa: Pohjolan Työ 1937–1987*, s. 25–26. Oulu: PT-paino Oy. ISBN 951-99882-0-3.

Aiheesta muualla
----------------

* *Kansan Tahto* digitoituna kansalliskirjastossa
**Kansallisvarallisuus**, **kansanvarallisuus** tai **kansantalouden reaalivarallisuus**, on tietyn kansakunnan kaikkien talousyksiköiden nettovarallisuuden rahassa mitattu arvo tiettynä ajankohtana. Käsittellä viitataan jonkin maan yksityisen ja julkisen omaisuuden yhteenlaskettuun arvoon.

Kansallisvarallisuus = yksityinen varallisuus + julkinen varallisuus
Nettovarallisuus lasketaan siten, että varojen markkina-arvosta vähennetään velkojen markkina-arvo. Julkinen varallisuus on useimmissa teollisuusmaissa pieni – tai negatiivinen, jos julkinen velka ylittää julkiset varat. Kansanvarallisuus on nykyään lähes kaikkialla valtaosaltaan yksityistä varallisuutta. Aina ei näin kuitenkaan ole ollut.

Kansallisvarallisuus Suomessa
-----------------------------

Kansallisvarallisuuden arvo oli vuonna 2010 Suomessa noin 775 miljardia euroa. Kansallisvarallisuus jakautuu Suomessa seuraavasti: 

* Asuinrakennukset 28 %
* Rakennetut maa-alueet 21 %
* Muut talorakennukset 17 %
* Maa- ja vesirakenteet 10 %
* Metsät 10 %
* Koneet, laitteet, kuljetusvälineet 9 %
* Ohjelmistot, varastot ja muut 5 %

Suomen kansallisvarallisuus muodostuu siis valtaosin (73 %) rakennuskannasta.

Pääomakanta
-----------

Kansallisvarallisuutta suppeampi käsite on kansallinen pääomakanta. Käsitteellä viitataan maan kiinteän pääoman yhteenlaskettuun nettosummaan. Pääomakantalaskelmissa kuvataan tavaroiden ja palvelusten tuotannossa käytettävää kiinteää pääomavarantoa, pääoman bruttomuodostusta, fyysistä poistumaa sekä arvon vähenemistä eli pääoman kulumista.
Tilastokeskus arvioi Suomen pääomakannan suuruudeksi vuonna 2009 514 miljardia euroa.

Lähteet
-------

1. ↑  Taloussanomat: Taloussanakirja, Kansanvarallisuus
2. ↑  Pörssisäätiö - Varallisuus tilastojen valossa
3. ↑  Piketty, Thomas: *Pääoma 2000-luvulla*, s. 55. Suomentanut Ollila, Marja ja Tillman-Leino, Maarit. Helsinki: Into Kustannus, 2016. ISBN 978-952-264-649-1. fi
4. ↑  Rakennusteollisuuden arvio Suomen kansallisvarallisuuden koosta ja rakenteesta (Arkistoitu – Internet Archive)
5. ↑  Rakennusteollisuus - Suomen kansallisvarallisuus 2010[vanhentunut linkki]
6. ↑  Tilastokeskus: Kiinteän pääoman nettokanta 1998-2009
Sim racingia vuonna 2015
**Sim racing** (tai digital racing) on simulaattorilla ajettavaa kilpa-ajoa. Lajia pelataan sekä harrastusmielessä että ammattimaisesti ja siinä järjestetään monia kansallisia ja kansainvälisiä turnauksia, kuten Suomessa Finnish Sim Racing Associationin järjestämä Finnish Sim Racing Champonship.

Sim racing perustuu realistiseen simulointiin ja se pyrkii toistamaan kaikkia ajamiseen vaikuttavia muuttujia, kuten säätä, polttoaineen tai renkaiden kulumista, auton säätöjä ja kolarista aiheutuvia vahinkoja.

Laji lukeutuu sekä elektroniseen urheiluun että moottoriurheiluun.

Harrastustoiminta
-----------------

Harrastuksen aloittamiseen ei tarvitse kokemusta, eikä siinä ole terveys- tai ikärajoitteita. Harrastaja tarvitsee kuitenkin jonkinlaisen tietokoneen, näytön, ratin ja polkimet sekä toimivan internet-yhteyden. Alkuun turnauksissa pääsee esimerkiksi Trellet.netin tarjoamissa kaiken tasoisille suunnatuissa tapahtumissa. Trellet.netin lisäksi iRacing.com järjestää laajalla skaalalla erilaisia turnauksia. Muita turnauksia järjestäviä tahoja ovat muun muuassa GT Finland Racers, KARS, Dirty Racing ja SLADI Masters.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Sim racing *overpower.gg*. Viitattu 23.8.2023.
2. 1 2 3  FAQ | simracing.fi *simracing.fi*. Viitattu 23.8.2023.
*Tämä artikkeli käsittelee kirjallisuuden lajityyppiä. Muista merkityksistä, katso täsmennyssivu.*
**Kronikka** (χρονικά, kreikan sanasta χρόνος, "aika") on aikakirja tai historiateos, johon on kirjattu historiallisia tapahtumia aikajärjestykseen. Kronikoita on laadittu jo antiikin aikoina, mutta tunnetuimmat kronikat ovat peräisin keskiajalta, ja ne kuuluvat aikansa tärkeimpiin historialähteisiin. Sukukronikka valottaa tapahtumia tietyn suvun piirissä ja sen ympäristössä.

Nimitystä "kronikka" käytetään myös runomittaisesta leikillisestä tapahtumien tai henkilöiden esittelystä.

Tunnettuja kronikoita
---------------------

* *Anglosaksien kronikka*
* *Historia Regum Britanniae*
* Balthasar Russow: *Liivinmaan kronikka*
* Eusebios Kesarealainen: *Kronikka*
* Hieronymus: *Chronicon*
* *Nestorin kronikka*

Lähteet
-------

* Annukka Aikio ja Rauni Vornanen: Uusi sivistyssanakirja. Kustannusosakeyhtiö Otava 1993. ISBN 951-1-11365-8.

### Viitteet

1. 1 2  Aikio ja Vornanen 1993, s. 362
2. ↑  Kielitoimiston sanakirja

Katso myös
----------

* Annaalit

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kronikka** Wikimedia Commonsissa
**Mustila** (ven. Мустилово, *Mustilovo t. Mustolovo*) oli inkeriläinen kylä, joka kuului Lempaalan luterilaiseen seurakuntaan. Kylä sijaitsi korkealla selänteellä seurakunnan länsiosassa, Kivennavan pitäjän suunnassa. Rajalle oli noin 10 km.

Kylä on listattu jo vuoden 1500 Novgorodin Vatjan viidenneksen verokirjassa ("*Mustilamäki*" Raudun pogostassa). Ruotsin vallan aikana vuonna 1642 mainitaan kaksi Mustilan kylää ja niissä asui Mats Jöranson, Bengt Namuin (Naumainen) ja Timofeof. Vuonna 1696 kuului Mustilan kylä eversti Morathenin *Treutendorf* -hoviin ja kylässä asuivat Simon Pusty (Puusti), Henrik Jakobson, Sigfred Akaby, Jöran Norkko, Simon Toikka ja Markku Harakka. Vuonna 1744 Mustilassa oli kirjoilla suvut Suutari (Kajaanista kotoisin), Pullinen, Häyry, Kahi, Lavonen, Pekki, Puusti, Paalanen, Kettunen, Laitiainen, ja Toivokainen.
Vuonna 1849 kylässä asui 397 ihmistä (188 miestä ja 209 naista), kaikki - inkeriläisiä (äyrämöisiä), ja sen lisäksi 76 Suomen suomalaista.

Kylän osia olivat Perämustila, Kokkola ja Pekinmäki. 1900-luvun alussa kylässä toimi nuorison hengellinen yhdistys, maalaisyhdistys ja osuuskauppa. Kylän pääelinkeinot olivat lypsykarjan kasvatus ja heinäteko. Maito ja heinä myytiin Pietariin. Vuosina 1918-1919 Pohjois-Inkerissä käynnistyi sotatoimet ja osa väestöstä pakeni Suomeen, mutta palasi Tarton rauhan jälkeen takaisin.
Vuonna 1926 kylässä oli 103 taloa ja 471 asukasta, niistä inkeriläisiä 463. Isoja sukuja kylässä olivat Kähäri, Karjalainen, Pekki, Kuparinen, Laitinen ja Pullinen. Kirjailija Tyyne Lehtonen o.s. Laitinen ja kansanrunoudentutkija Elina Timonen o.s. Pekki oli syntyneet Mustilassa. 

Kesällä vuonna 1936 kylän talonpojat saivat karkotuspäätöksen rajavyöhykkeen tyhjentämisen takia ja pakotettiin muuttamaan muualle. Talvisodan jälkeen rajan siirryttyä entiset asukkaat toivoivat päästä palaamaan kotikyläänsä, mutta turhaan, he saivat ainoastaan käydä katsomassa kotiseutuaan ja totesivat että siellä ei mitään ole, raunioita vaan.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kähäri, Matti: Muistelmia Lempaalasta.  *Inkeriläisten Viesti*, 1973, nro 4, s. 11.
2. ↑  Kylien nimistä Lempaalassa.  *Inkeri*, 23.05.1914, nro 38B, s. 4. Artikkelin verkkoversio.
3. 1 2  Lempaalan asutuksesta.  *Inkeri*, 23.05.1914, nro 38C, s. 1. Artikkelin verkkoversio.
4. ↑  von Köppen, Peter: Erklärender Text zu der ethnographischen Karte des St. Petersburger Gouvernements *digi.kansalliskirjasto.fi*. St.-Petersburg, 1867.
5. ↑  Maaseutu. Lempaalan kirje.  *Inkeri*, 21.12.1912, nro 95, s. 2. Artikkelin verkkoversio.
6. ↑  Martikainen, Tyyne: *Inkerinsuomalaisten oikeus muistoon*. Siirtolaisuusinstituutti, 2014. ISBN 978-952-5889-63-5. Teoksen verkkoversio.
7. ↑  Inkeriläisten asuttujen paikkojen luettelo vuosien 1926-1928 Leningradin alueen väenlaskun ainehiston mukaan *scribd.com*.
8. ↑  Inkeriläiselle palkinto Otavan suuressa kirjoituskilvassa.  *Inkeriläisten Viesti*, 1973, nro 11, s. 6.
9. ↑  Lehtonen, Tyyne: *Kohtalon lapsia*. Gummerus, 1974. ISBN 951-1-01225-8.
**Kari Viisterä** (9. kesäkuuta 1967 – 8. tammikuuta 2012) oli suomalainen raviohjastaja ja -valmentaja. Hän aloitti ohjastamisen 16-vuotiaana ja ajoi 1983 alkaneella urallaan yli 7 000 starttia, joissa saavutti lähes 800 voittoa. Viisterä piti omaa valmennustallia Mikkelin raviradalla vuodesta 1989. Syksystä 1992 lähtien hän valmensi Saksassa, kunnes palasi keväällä 1996 takaisin Suomeen. Viisterä perusti Mikkelin raviradalle kengitys- ja ohjastuspalvelun. Hän oli suosittu lainaohjastaja, joka kuului suomalaisten ohjastajien kärkijoukkoon vuosituhannen vaihteessa, parhaana vuonna hän ohjasti 91 voittoa. Vuonna 2002 Viisterä osti Mikkelistä tilan ja vähensi ohjastusta keskittyen enemmän valmentamiseen.

Viisterän viimeisin menestyshevonen oli jalkapallomaalivahti Jussi Jääskeläisen omistama lämminverinen Lucky Twotwo. Sillä hän voitti muun muassa Kymenlaakso-ajon Kouvolassa vuonna 2010.

Viisterä menehtyi kotonaan sydänkohtaukseen 44-vuotiaana tammikuussa 2012.

Kari Viisterän isä oli Martti Viisterä, joka oli hevosalan vaikuttaja sekä hevosten ohjastaja, valmentaja ja kasvattaja.

Lähteet
-------

1. 1 2  Mikkelin Harjun hautausmaalla muisteltiin paikallisia urheilun suurmiehiä – Puheeksi tulivat myös hämmästynyt Neuvostoliiton tullimies ja opetusta häirinnyt hevonen *Länsi-Savo*.  1.8.2023. Viitattu 2.8.2023.
2. 1 2 3  Lind, Harri: Kari Viisterä.  *Hevosurheilu*, 11.1.2012.
3. ↑  Kari Viisterä *Heppa-järjestelmä*. Suomen Hippos. Viitattu 8.1.2012.
4. ↑  Färdig, Jarmo: Kari Viisterä löysi leipäpuun Saksasta Daniel Lobell toi huipulle nousseen ravivalmentajan takaisin kotiradalle (vain tilaajille)  26.7.1994. Helsingin Sanomat. Viitattu 6.4.2021.
5. ↑  Bolton-vahti Jääskeläisen hevonen ravasi arvovoiton Kouvolassa *Ilkka*. Viitattu 8.11.2012.
6. ↑  Kokenut raviohjastaja Kari Viisterä kuollut *Yle Urheilu*.  8.1.2012. Viitattu 6.4.2021.
Johan Hisinger (1760-luku).
**Johan Hisinger** (vuoteen 1770 **Hising** tai **Hisingh**; 31. tammikuuta 1727 Tukholma – 19. toukokuuta 1790 Fagervik) oli ruotsalaissyntyinen suomalainen ruukinpatruuna ja vuorineuvos.

Hisinger kuului varakkaaseen ruotsalaiseen Hising(h)-kauppiassukuun, josta suomalainen Hisinger-aatelissuku polveutui. Hänen vanhempansa olivat Mikael Hising ja Margareta Frodbom. Hisinger kirjoittautui Uppsalan yliopistoon vain 10-vuotiaana 1737. Hän aikoi ensin virkamiesuralle ja oli Ruotsin vuorikollegion palveluksessa 1747–1758. Isänsä kuoltua hän otti kuitenkin 1760-luvun alkuun mennessä yksin haltuunsa tämän osittain omistamat Skogbyn, Billnäsin, Fagervikin, Taalintehtaan ja Björkbodan rautatehtaat Suomessa. Fagervikiin Hisinger muutti asumaan 1758 ja rakennutti sinne sekä useita tuotantotiloja että uuden päärakennuksen, Fagervikin kartanon.

Hisinger harjoitti myös suoviljelyä ja puutarhahoitoa ja oli puutarhanhoidon uranuurtajia Suomessa. Hän rakennutti Fagervikiin noin vuonna 1760 kasvihuoneen, jollaisia ei ollut koko Uudellamaalla vielä 1820-luvullakaan kuin pari kolme. Suoviljelykokemuksistaan Hisinger laati vuonna 1786 artikkelin *Rön och Försök wid Mossars och Kärrs uppodling* julkaisuun *Hushållnings Journal*. Hän oli myös filantrooppi ja kulttuurin harrastaja, järjesti kartanonsa työntekijöiden lapsille koulumestarin ja hankki ison kirjaston. Hisinger oli Aurora-seuran jäsen ja Henrik Gabriel Porthanin ystävä. Hänet aateloitiin vuonna 1770 nimellä *Hisinger* ja lyötiin Vasa-ritarikunnan jäseneksi vuonna 1775. Vuorineuvos hänestä tuli vuonna 1778. Hisingerin kuoltua Kuninkaallinen isänmaallinen seura teetti muistomitalin hänen kunniakseen.

Hisingerin ensimmäinen puoliso oli vuodesta 1756 Magdalena Catharina Wittfoot (1734–1782) ja toinen vuodesta 1783 Johanna Elisabet Krook (1747–1788). Hänellä oli ensimmäisestä avioliitostaan kaksi tytärtä ja yksi poika, vapaaherra ja ratsumestari Michael Hisinger, joka jatkoi isänsä työtä ruukinpatruunana. Kreivi Johan Fredrik Aminoff oli Hisingerin vävy. Hisingeristä polveutui Suomen aateliin kuulunut Hisinger-Jägerskiöld-suku.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Haggrén, Georg: "Johan Hisinger", *Suomen kansallisbiografia, osa 4*, s. 11-12. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2004. ISBN 951-746-445-2. / Teoksen verkkoversio.
2. ↑  Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 3, p. 770
3. ↑  Hisinger-Jägerskiöld. Suvut ja vaakunat, Suomen Ritarihuone.

Aiheesta muualla
----------------

* Hisinger, Johan hakuteoksessa *Uppslagsverket Finland* (2012). (ruotsiksi)
* Svenskt biografiskt lexikon

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)
* Ruotsi

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Biografiskt Lexikon
* Uppslagsverket Finland
* Biografiasampo
* Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852

 |

 |
**Pekka Kalevi Heinonen** (19. kesäkuuta 1940 Helsinki – 22. helmikuuta 2017) oli suomalainen uimahyppääjä.

Heinonen osallistui Rooman kesäolympialaisiin 1960 ja sijoittui kerroshypyissä 26:nneksi. PM-kisoissa hän sijoittui viidenneksi vuonna 1969. SM-kilpailuissa hän voitti kerroshypyissä kultaa vuosina 1960, 1969, 1970 ja 1977 ja hallissa kultaa 1969 ja 1970.

Heinonen edusti Helsingin Uimareita, Härveliä ja Vantaan Palloa, jonka yksi perustajäsen hän oli.

Pellehyppääjänä Heinonen käytti taiteilijanimeä "Suolattu Lahna".

Heinosen kaksoisveli Lauri ja toinen veli Esa olivat myös uimahyppyjen SM-mitalisteja. Kolmas veli Paavo pelasi jalkapallomaalivahtina SM- ja maajoukkuetasolla.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Siukonen, Markku: *Urheilukunniamme puolustajat – Suomen olympiaedustajat 1906–2000*, s. 60. Graface Jyväskylä, 2001. ISBN 951-98673-1-7.
2. ↑  Hautakivi Hietaniemen hautausmaalla, alue 03, kortteli 032, rivi 02, paikkanumero 39a.
3. ↑  Heinonen Pekka Kalevi. hautahaku.fi
"Manka" Eiskonen 1960-luvulla.
**Markku Johannes Eiskonen** (25. huhtikuuta 1945 Lappeenranta – 12. heinäkuuta 1972 Lappeenranta) oli suomalainen jääkiekkohyökkääjä, joka pelasi SM-sarjassa aikana 1963–1969 sekä kauden 1969–1970 Suomensarjassa. "Manka" edusti koko uransa SaiPan riveissä ja voitti SM-pronssia vuonna 1966. Eiskonen pelasi kaksi A- ja kuusi B-maaottelua. Eiskonen oli joukkueensa pistepörssin kärjessä kautena 1967–1968. Eiskosen elämä päättyi varhain hänen menehtyessä 27-vuotiaana hukkumisonnettomuudessa. Eiskosen isä Toivo oli hukkunut kolme vuotta aiemmin.

Jääkiekon ohella Eiskonen myös purjehti SM-tasolla Vikla-luokassa sekä pelasi jää- ja jalkapalloa. Hän kuului Lappeenrannan Purjehdusseuraan, Veiterään ja Lappeenrannan Pallo-Tovereihin.

SM-tilastot
-----------

| Kausi | Sarja | O | M | S | P | R |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1963‑1964 | SM-sarja | 8 | 0 | 0 | 0 | 2 |
| 1964-1965 | SM-sarja | 14 | 10 | 4 | 14 | 6 |
| 1965-1966 | SM-sarja | 20 | 7 | 1 | 8 | 0 |
| 1966-1967 | SM-sarja | 22 | 4 | 3 | 7 | 18 |
| 1967-1968 | SM-sarja | 20 | 13 | 8 | 21 | 10 |
| 1968-1969 | SM-sarja | 21 | 7 | 2 | 9 | 32 |
| 1969-1970 | Suomensarja | 11 | 12 | 6 | 18 | 8 |
| YHT. (SM) |  | 105 | 41 | 18 | 59 | 68 |

Galleria
--------

* SaiPan pronssimitalijoukkue 1965-1966.SaiPan pronssimitalijoukkue 1965-1966.
* Pekka Leimu, Markku Eiskonen, Markku Hakanen. (1960-luku).Pekka Leimu, Markku Eiskonen, Markku Hakanen. (1960-luku).

Lähteet
-------

1. 1 2  Rantala Risto, Siukonen Markku, Tukiainen Seppo (vastaavat toimittajat): *Urheilumme Kasvot Osa 3: Palloilu.* Keuruu: Oy Scandia Kirjat Ab, 1973. (s. 359)
2. ↑  Timo Sihvo: Huippukiekkoilijan elämä päättyi Saimaan aaltoihin – uintimatka naisten perässä saunarantaan vei "Manka" Eiskosen kesällä 1972 Iltasanomat. Viitattu 6.8.2023.
3. ↑  Markku Eiskonen *quanthockey.com*.
**Sumuvalkokangas** tai **FogScreen** on laite, joka tuottaa sumusta ilmaan muodostetun sumuseinämän. Sumuvalkokangas perustuu ohuisiin laminaarisiin ilmasuihkuihin, jotka yhdessä vesihöyryn kanssa muodostavat sumuseinämän. Tätä seinämää voidaan käyttää muun muassa läpikäveltävänä valkokankaana, johon voi heijastaa kuvia tavallisella projektorilla. Interaktiivisia esityksiä varten voi myös käyttää erillistä laitteistoa, jonka avulla sumuvalkokangasta voi käyttää navigointiin kuten kosketusnäyttöä. Laitteen nykyisissä versioissa seinämä on noin kaksi metriä leveä ja 1,5 metriä korkea.

FogScreenin on kehittänyt suomalainen FogScreen Oy, joka esitteli laitteen ensimmäisen kerran vuonna 2002.
FogScreen haettiin konkurssiin vuonna 2013. Sen jatkajaksi perustettiin FogScreen AdS In The Air. Tämän uuden yrityksen viimeiset tilinpäätöstiedot ovat vuodelta 2016. Tekniikan kehitystä on jatkanut Fogio-niminen yritys, joka osti FogScreen Oy:n konkurssipesältä IPR-oikeudet.

Lähteet
-------

1. 1 2  Reynolds, Cara: Behind the FogScreen: TechRepublic interviews company president Jorden Woods *TechRepublic*.  7.11.2007.  Arkistoitu 24.6.2018. Viitattu 23.6.2018.
2. ↑  Suomalainen sumuseinäyritys meni konkurssiin – teknologian kehitys jatkuu edelleen *tekniikkatalous.fi*.

Aiheesta muualla
----------------

* FogScreen Oy:n esittelysivu (englanniksi) **Web archive 2007**
* Fogscreen *Shotz Creative*.  2016. Viitattu 23.6.2018.
* FogScreen® eMotion Projection Screen *FogScreen® Australia*. Viitattu 23.6.2018.
**Kylkivälilihaksen tulehdus** on yleinen ja kivulias vaiva, joka alkaa usein täysin spontaanisti. Kylkiluiden välissä olevat pienet lihakset rasittuvat helposti, koska ne ovat jatkuvasti liikkeessä. Kylkivälilihaksen tulehdus voi saada alkunsa esimerkiksi siitä, että kylkivälilihas venähtää sukkien pukemisen tai autosta nousun yhteydessä. Myös kuntoilu, venyttely, kylmettyminen, yskiminen ja aivastelu altistavat sairaudelle.

Tulehdus on paikallinen ja sijaitsee yleensä pienellä alueella. Siihen liittyvä kipu on tyypillisesti pistävää ja hengittäminen saattaa olla kivuliasta. Tyypillisesti pistemäinen kipu sijoittuu yleensä kylkiluiden väliin ja kipu provosoituu kipupistetta palpoitaessa.

Kylkivälilihaksen tulehdus kestää yleensä muutamista päivistä viikkoihin, mutta uusii herkästi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kylkivälilihaksen tulehdus on yleinen ja yllättävän kivulias vaiva – näin erotat tulehduksen muista syistä, jotka voivat saada kyljen kivistämään *Kotiliesi.fi*.  24.9.2020. Viitattu 6.3.2022.
**Dave Filoni** (s. 7. kesäkuuta 1974 Mt. Lebanon, Pennsylvania) on amerikkalainen animaatio-ohjaaja, ääninäyttelijä, kirjailija, televisiotuottaja ja animaattori. Hänet tunnetaan parhaiten animaatiosarjoista *Avatar: The Last Airbender* ja *Star Wars: The Clone Wars*. Hän oli myös animaatiosarjan *Star Wars Rebelsin* vastaava tuottaja ja luoja. Hänet myös tunnetaan johtavana tuottajana verkkosarjalle *Star Wars: Forces of Destiny* ja animaatiosarjan *Star Wars Resistance* luojana.

Varhainen elämä
---------------

Filoni varttui Mt. Lebanossa, Pittsburghin lähiössä, Pennsylvaniassa. Hän valmistui lukiosta vuonna 1992 ja yliopistosta vuonna 1996.

Ura
---

Dave Filoni aloitti uransa Nickelodeonilla, kun hän ohjasi jaksoja *Avatar: The Last Airbenderiin*. Filoni siirtyi Lucasfilmille, kun George Lucas tarjosi hänelle työtä kehittämään *Tähtien sota* -universumiin sijoittuvaa animaatiosarjaa. Filoni uskoi alun perin, että hänelle pilailtiin, kun hänelle annettiin työpaikka.

Dave Filoni vuonna 2009.
### *Tähtien sota*

Filoni toimi animaatioelokuvan *Star Wars: The Clone Wars* (2008) ja sitä seuranneen samannimisen animaatiosarjan (2008–2020) ohjaajana. Elokuva julkaistiin elokuussa 2008 ja televisiosarjaa aloitettiin näyttämään Cartoon Networkillä lokakuussa 2008. Elokuussa 2014 aloitettiin esitää Disney XD -kanavalla sarjaa nimeltä *Star Wars Rebels* (2014–2018), jossa Filoni oli vastaava tuottaja ja luoja. Filoni loi myös animaatiosarjan nimeltä *Star Wars Resistance* (2018–2020) lokakuussa 2018. Filoni on myös yksi näytellyn *Tähtien sota* -aiheisen televisiosarjan *The Mandalorianin* (2019–) sekä sen spin-off -sarjan, *The Book of Boba Fettin* (2021–2022), käsikirjoittajista ja vastaavista tuottajista. Hän myös tekee cameon näytellessään Uuden tasavallan pilotti Trapper Wolfia kahdessa *The Mandalorianin* jaksossa. Hän on itse luonut näytellyistä *Tähtien sota* -televisiosarjoista *Ahsokan* (2023), joka keskittyy *The Clone Warsissa* ensiesiintymisensä tehneeseen Ahsoka Tanon hahmoon.

Lähteet
-------

1. ↑  Tuned In: Pittsburgh native delves into 'Star Wars' lore *post-gazette.com*.  Arkistoitu 11.1.2015. Viitattu 1.5.2020. (englanniksi)
2. ↑  Dave Filoni Extended Interview *YouTube*. Viitattu 1.5.2020. (englanniksi)
3. ↑  Breaking down The Mandalorian episode 6 cameos, from a Clone Wars vet to Dave Filoni *ew.com*. Viitattu 4.5.2020. (englanniksi)
4. ↑  McPherson, Christopher: Dave Filoni Wrote Every Episode of 'Ahsoka' [Exclusive] *Collider*.  8.4.2023.  Arkistoitu. Viitattu 23.8.2023. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Dave Filonin haastattelu
* Dave Filoni Jedipediassa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Korea
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Synchronkartei
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Andrei Sannikau
**Andrei Alehavitš Sannikau** (valkoven. Андрэ́й Але́гавіч Са́ннікаў (latinalainen), *Andrej Aliehavič Sannikaŭ*, ven. Андре́й Оле́гович Са́нников, *Andrei Olegovitš Sannikov*, s. 8. maaliskuuta 1954 Minsk, Valko-Venäjän SNT, Neuvostoliitto) on valkovenäläinen, aseistariisunnan parissa toiminut entinen diplomaatti, joka saavutti ennen virkaeroaan suurlähettilään ja varaministerin aseman.

Vuonna 1996, päivää ennen presidentti Aljaksandr Lukašenkan järjestämää kansanäänestystä hän kuitenkin erosi Valko-Venäjän ulkoministeriön palvelusta. Hän on sittemmin ollut perustamassa ihmisoikeusjärjestö Charter '97:ää ja toimi sen puheenjohtajana. Hän on ollut muutenkin maan näkyvimpiä oppositiopoliitikkoja ja on esimerkiksi arvostellut kansanäänestyksiä ja vaaleja vilpillisyydestä.

Sannikaulle myönnettiin Bruno Kreisky -palkinto vuonna 2005.

Sannikau oli ehdokkaana Valko-Venäjän joulukuun 2010 presidentinvaaleissa, mutta pidätettiin hyvin väkivaltaisesti useiden muiden presidenttiehdokkaiden tapaan presidentinvaalien rehellisyyttä kritisoineen mielenosoituksen yhteydessä. Sannikau on naimisissa Novaja Gazetan toimittaja Iryna H’alipinin kanssa. Myös hänen toimittajavaimonsa pidätettiin saman mielenosoituksen seurauksena. Seuraavana keväänä Sannikau tuomittiin viiden vuoden vankeusrangaistukseen mellakaksi väitetyn mielenosoituksen järjestämisestä.  Myös toimittajavaimolle tuomittiin vankeusrangaistus mielenosoitukseen osallistumisesta, mutta tätä rangaistusta lykättiin kahdella vuodella. Joulukuussa 2012 Yhdistynyt kuningaskunta myönsi poliittisen turvapaikan Sannikaulle.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kto eto kto v Respublie Belarus: Кто єто кто в Республике Беларусь: Sannikov Andrei Olegovitš (Kuka kukin on Valko-Venäjällä) who.bdg.by.  Arkistoitu 12.5.2010. Viitattu 26.7.2013. (venäjäksi)
2. ↑  Ex-Belarus presidential candidate Sannikov badly injured - lawyer  22.12.2010. Ria Novosti, rian.ru. Viitattu 26.7.2013. (englanniksi)
3. ↑  Belarus presidential candidate jailed for five years  14.5.2011. Guardian, guardian.co.uk. Viitattu 26.7.2013. (englanniksi)
4. ↑  The jailed Belarusian Presidential Candidate Andrei SANNIKOV: "I was told that if I wanted to help my wife, it should provide the necessary evidence"  13.5.2011. Novaja Gazeta, novayagazeta.ru.  Arkistoitu 5.3.2016. Viitattu 26.7.2013. (englanniksi)
5. ↑  Toimittaja tuomittiin Valko-Venäjällä osallisuudesta mielenosoituksiin  16.5.2011. journalistiliitto.fi. Viitattu 26.7.2013. (suomeksi)[vanhentunut linkki]
6. 1 2  Leading Belarus dissident Sannikov gets UK asylum  26.12.2012. BBC, bbc.co.uk. Viitattu 26.7.2013. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |

 |
|  |
| --- |
| Osa artikkelisarjaa |
| Äänestys |
|  |
| Äänestäminen
* Ennakkoäänestys
* Kansanäänestys
* Sähköinen äänestys
* Vaalipiiri
* Vaaliuurna
* Äänestysvelvollisuus
* Äänestysprosentti
* Äänikynnys
* Ääntenlaskenta

 |
| Vaalitapa
* Enemmistövaali
* Kierrosvaalitapa
* Listavaali
* Siirtoäänivaalitapa
* Suhteellinen vaalitapa
* Vaalivilppi
* Vaalisalaisuus

 |
| Äänestysstrategia
* Protestiääni
* Taktinen äänestäminen
* Tyhjä ääni

 |
| * n
* k
* m
 |

Läpinäkyvä vaaliuurna
Vanha norjalainen vaaliuurna
**Vaaliuurna** (joskus myös **ääniuurna**) on uurnaksi kutsuttu säiliö, johon äänestäjä pudottaa täyttämänsä äänestyslipun lippuäänestyksessä. Niitä käytetään valtiollisissa ja muissa virallisissa vaaleissa tai kansanäänestyksissä. Epämuodollisemmissa tai mittakaavaltaan pienemmissä lippuäänestyksissä äänetysliput voidaan laittaa myös äänestysmaljaan tai jopa hattuun.

Vaaliuurnia on muun muassa metallisia, puisia, pahvisia tai läpinäkyviä. Äänestyspaikoilla on tavallisesti useampi uurna. Läpinäkyvää uurnaa voidaan käyttää, jotta ihmiset näkevät, että uurnassa ei ole muita ääniä ennen äänestystä. Uurna pysyy sinetöitynä äänestysajan päättymisen saakka, minkä jälkeen se tyhjennetään ääntenlaskentaa varten.

Sähköisessä äänestämisessä puhutaan joskus virtuaalisesta vaaliuurnasta.*lähde?*

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Vaaliuurna**.
**Pudotuspelit** (engl. *playoffs*) on urheilussa pelijärjestelmä, jossa joukkueet tai pelaajat kohtaavat toisensa pareittain. Otteluparien voittajat jatkavat seuraavalle kierrokselle, kunnes jäljellä on enää kaksi kaikki ottelunsa voittanutta. Joskus myös putoamissarja pelataan pudotuspelimenetelmällä. Tällöin siitä usein käytetään suomessakin englanninkielistä nimitystä **playout**. Tällaisissa käänteisissä pudotuspeleissä otteluparien voittajat säilyvät sarjassa, ja hävinneet jatkavat pelaamista putoamista vastaan kohdaten toisensa tai mahdollisia nousijoita.

Pudotuspelien otteluparit pelataan tyypillisesti *paras kolmesta*, *paras viidestä* tai *paras seitsemästä* -menetelmällä. Näissä otteluparin voittamiseen edellytetään vastaavasti kahta, kolmea tai neljää voittoa. Pudotuspeleihin osallistuvien määrä on tyypillisesti numeron kaksi kokonaislukupotenssi kuten 2, 4, 8 tai 16. Joissakin kilpailuissa runkosarjassa parhaiten menestyneet pääsevät kuitenkin suoraan pudotuspelien ylemmälle tasolle, ja seuraavaksi parhaat pelaavat keskenään pudotuspelien ensimmäiset kierrokset.

Cup-muotoisessa pelityylissä jatkoon menijä ratkaistaan *kerrasta poikki* eli niin sanotulla *paras yhdestä* -menetelmällä tai kahden ottelun yhteistuloksen perusteella. Pelissä voidaan joutua pelaamaan myös jatkoaika, jos yhteistulos on mahdollisen vierasmaalisäännönkin jälkeen tasan.

Pudotuspeliottelun nimi määräytyy sen mukaan, kuinka monta kilpailijaa turnauksessa on vielä jäljellä. Toisin kuin esimerkiksi englannissa tai ruotsissa, suomen kielessä pelin nimessä murto-osia lasketaan välieristä eikä loppuottelusta. Turnauksessa jäljellä olevien kilpailijoiden määrä on alla olevan taulukon sarakkeessa N.

| N | Ottelun nimi suomeksi | Ottelun nimi englanniksi |
| --- | --- | --- |
| 2 | Loppuottelu (finaali) | Final |
| 4 | Välierä (semifinaali) | Semifinal |
| 8 | Puolivälierä | Quarterfinal |
| 16 | Neljännesvälierä | Round of 16 |
| 32 |  | Round of 32 |

Pudotuspeliotteluita pelataan muun muassa jääkiekossa, koripallossa, lentopallossa ja salibandyssa. Cup-muotoisia otteluja suositaan jalkapallossa.

Joukkuelajit
------------

Yleensä joukkuelajeissa, kuten jääkiekossa tai salibandyssä, otteluparien runkosarjassa paremmin sijoittunut joukkue saa niin sanotun kotiedun, mikä tarkoittaa, että ensimmäinen ottelu pelataan kyseisen joukkueen kotihallissa. Myös otteluparit määräytyvät runkosarjan sijoituksen perusteella. Tyypillisesti runkosarjan voittaja kohtaa kahdeksanneksi sijoittuneen, mutta esimerkiksi salibandyssa runkosarjan voittaja saa valita vastustajansa sijoille 5.–8. sijoittuneista joukkueista.
**Sundsvall Dragons** oli ruotsalainen koripalloseura Sundsvallista.

Historia
--------

Seura perustettiin toukokuussa 1939 nimellä *KFUM Sundsvall*. Vuonna 1993 seura nousi Basketliganiin ja samalla nimeksi vaihdettiin *Sundsvall Dragons*. 

Sundsvall Dragons pelasi ensimmäistä kertaa kansainvälisissä sarjoissa kaudella 2000–2001, jolloin se hävisi Korać cupin karsinnoissa venäläiselle Himkille.

Kaudella 2007–2008 joukkueessa pelasi yhden ottelun ajan Scottie Pippen. Sundsvall maksoi Pippenille yhdestä ottelusta 66 000 dollaria.

2000-luvulla joukkue kuului sarjan kestomenestyjiin ja pelasi loppuotteluissa vuosina 2005, 2008, 2009, 2011 sekä 2013. Ensimmäistä kertaa seura voitti Ruotsin-mestaruuden kaudella 2008–2009. Seuraavan ja viimeisen kerran Sudsvall Dragons voitti mestaruuden kaudella 2010–2011.

Kauden jälkeen 2015–2016 seuran ajautui konkurssiin pitkällisten talousvaikeuksien myötä.

Jämtland Basket–Sundsvall Dragons

Lähteet
-------

1. 1 2  Sundsvall Dragons Eurobasket.com. Viitattu 25.8.2016. (englanniksi)
2. ↑  Pippen puts his game on display in Scandinavia ESPN. Viitattu 14.1.2008. (englanniksi)
3. ↑  Sundsvall Dragons försatta i konkurs  6.5.2016. SVT. Viitattu 25.8.2016. (ruotsiksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive) (ruotsiksi)
**Djakovon kulttuuri** on Volgan ja Okajoen välisellä alueella 700–600-luvulta eaa. aina 600-luvulle saakka kukoistanut arkeologinen kulttuuri, joka on saanut nimensä Moskovan kaupungin alueella sijainneen Djakovon kylän lähellä tehdyistä löydöistä.

Djakovon kulttuurin ensimmäinen vaihe ajoittuu 600–200-luvulta eaa. ajanlaskun alkuun. Aluksi asutuksilla ei puuaitoja lukuun ottamatta ollut keinotekoisia puolustusvarustuksia. Vasta 400–300-luvulla eaa. ne suojattiin vallituksin ja puuseinin. Asuinrakennukset oli yleensä rakennettu maan päälle. Kaivauksissa on löydetty eri osiin jaettujen pitkien talojen jäänteitä. Keramiikka on pääosin tekstiilikeramiikkaa. Ensimmäisen vaiheen lopussa ilmestyy pronssi- ja rautaesineitä. Tyypillisiä ovat runsaat luuesinelöydöt. Väestön pääelinkeinoja olivat karjanhoito ja metsästys. Maanviljely oli vasta alkanut kehittyä. Löytöjen perusteella väestöllä oli yhteyksiä etelään (lasihelmet, skyyttiläistyyliset eläinaiheiset luuleikkaukset).

Toisen vaiheen (100-luku eaa. – 600-luku) aikana asuinpaikat järjesteltiin uudelleen. Tärkeimmäksi elinkeinoksi muodostui maanviljely. Lukuisat rautaesineet todistavat metallinkäsittelyn ja maanviljelytyökalujen kehityksestä. Asuinpaikoilta on löydetty seppien työvälineitä ja rauta-aseita. Luuesineiden määrä väheni. Tärkeä merkitys oli myös värimetallien käsittelyllä, josta todistavat valumuotit ja lukuisat koriste-esineet. Keramiikka muuttui sileäpintaiseksi, löydöissä esiintyy runsaasti keraamisia painoja sekä ihmishahmoisia esineitä. Metsästys sai aikakauden loppuun mennessä kaupallista merkitystä.

Djakovon kulttuurin edustajia on yleisesti pidetty suomalaisugrilaisten merjalaisten, muromalaisten ja vepsäläisten esi-isinä.

Lähteet
-------

* Brei, U. & Tramp, D.: *Arheologitšeski slovar*, s. 79–80. Moskva: Progress, 1990.
**Taina Maarit Pieski** (s. 1967 Helsinki) on Saamelaismuseo Siidan museonjohtaja.

Pieski on sukutaustaltaan Utsjoelta. Koulutukseltaan hän on filosofian maisteri. Hän opiskeli Jyväskylän yliopistossa pääaineenaan puheviestintää ja sivuaineinaan yhteiskuntapolitiikkaa, valtio-oppia, aikuiskasvatusta ja tiedotusoppia. Hän on työskennellyt liikenne- ja viestintäministeriön, sosiaali- ja terveysministeriön sekä ympäristöministeriön palveluksessa. 

Pieski valittiin Utsjoen kunnanjohtajaksi 31. tammikuuta 2022. Tässä tehtävässä hän toimi heinäkuun 2023 loppuun saakka, kunnes siirtyi nykyiseen tehtäväänsä museonjohtajana.

Lähteet
-------

1. ↑  Rytkönen, Pekka: Muutto pohjoiseen oli Utsjoen uudelle kunnanjohtajalle vuosien haave, joka kävi nyt toteen (Maksullinen artikkeli.) *Lapin Kansa*.  14.03.2022. Viitattu 6.4.2022.
2. 1 2  Utsjoen kunnanjohtaja Taina Pieski siirtyy Saamelaismuseo Siidan johtajaksi
3. ↑  Taina Pieski on Utsjoen uusi kunnanjohtaja Yle Uutiset. Viitattu 6.4.2022.
4. 1 2  Utsjoen uudeksi kunnanjohtajaksi Taina Pieski  31.1.2022. Utsjoen kunta. Viitattu 28.3.2022.
**FanWing** on brittiläinen prototyyppilennokki. Se käyttää voimanlähteenään siiven päällä pyörivää siipiratasta. FanWing on pääasiassa valmistettu komposiittimateriaaleista. Koneen prototyyppi valmistui 2007, ja se on pääasiassa tarkoitettu kaupunkialueiden valvontaan. Projektista ei ole tullut uutta tietoa vuoden 2008 jälkeen. FanWingin on tarkoitus päästä lopulta jopa 80 minuutin lentoaikoihin.

Fanwingin siiven toimintaperiaate

Tekniset tiedot (prototyyppi)
-----------------------------

*Lähde:* *lähde?*

**Yleiset ominaisuudet**

* **Kärkiväli:** &&&&&&&&&&&&&&02.04000002,4 m
* **Tyhjäpaino:** &&&&&&&&&&&&&&05.05000005,5 kg
* **Suurin lentoonlähtöpaino:** &&&&&&&&&&&&&012.&&&&0012 kg
* **Hyötykuorma:** &&&&&&&&&&&&&&02.&&&&002,0 kg
* **Voimalaite:** 1 × 1,2 kW (1,6 hv) sähkömoottori

**Suoritusarvot**

* **Matkalentonopeus:** &&&&&&&&&&&&&029.&&&&0029 km/h
* **Lentoaika:** 80 min (lopullinen päämäärä)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:FanWing
**Djaptodji** (myös *Diaptodji*) on maalaiskunta Moptin alueen Douentzan piirissä Malissa. Sen keskuspaikka N’Gouma sijaitsee Nigerjoen tulvajärven rannalla sata kilometriä Douentzasta luoteeseen. Kunnassa on 36 300 asukasta (vuonna 2009).

Djaptodjin kunnan pinta-ala on 3 252 neliökilometriä. Se rajoittuu etelässä Douentzan piirin Gandamian, Koraroun ja Dangol-Borén, lännessä Moptin piirin Korombanan, pohjoisessa Timbuktun alueen Niafunkén piirin Fittougan ja idässä Gourma-Rharousin piirin Bambara Maoudén kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Nigerjoen haara Koli-Koli ruokkii kahta suurta järveä, Aougoundoua ja Niangayea.

Kuntaan kuuluu 62 kylää ja paimentolaisryhmää. Asukkaiden enemmistö on fulbeja. Heidän lisäkseen kunnassa asuu bambaroita, songhaita, tuaregeja ja bozoja.

Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, keräily, käsityöammatit ja pienimuotoinen kaupankäynti. Markkinapaikkoja ovat N’Gouma, Kanioumé ja Taakouti. Kunnan liikenneyhteydet ovat heikot. Kuivana aikana voidaan ajaa kuorma- tai maastoautolla Douentzaan, Boréen, Korientzéen ja Bambara Maoundéen.

Lähteet
-------

1. ↑  Resultats Provisoires RGPH 2009 (Région de Mopti) *instat.gov.ml*.  Arkistoitu 22.7.2011. Viitattu 19.9.2014. (ranskaksi)
2. 1 2 3  Plan de Securite Alimentaire: Commune Rurale de Diaptodji 2006–2010 *fsg.afre.msu.edu*.  Arkistoitu 7.3.2016. Viitattu 19.9.2014. (ranskaksi)
**Lahden suojeluskuntapiiri** oli Suomen suojeluskuntien yksi piiri, joka toimi nykyisessä Päijät-Hämeessä. Lahden suojeluskuntapiiri ja Suur-Saimaan suojeluskuntapiiri muodostivat yhdessä Päijänteen sotilasläänin.

Lahden suojeluskuntapiiriin kuuluivat Lahden ja Heinolan kaupungit sekä Asikkalan, Hartolan, Heinolan, Joutsan, Luhangan, Nastolan ja Sysmän kunnat.

Jatkosota
---------

| **Yksikkö** | **paikka** | **perustaja** | **kaaderikantajoukko** |
| --- | --- | --- | --- |
| JR 22 | Lahden kaupunkiAsikkalan kuntaHeinolan kaupunkiSysmän kunta | Lahden suojeluskuntapiiri | - |
| Kev.Os.12 | Hollolan kunta | Lahden suojeluskuntapiiri | - |
| KTR 9 | Mikkelin kaupunkiLahden kaupunki | Lahden suojeluskuntapiiriSuur-Saimaan suojeluskuntapiiri | I Psto / 1.Pr. |
| Rask.Psto 25 | Nastolan kunta | Lahden suojeluskuntapiiri | - |

*Lähde: Jatkosodan historia 1, sivu 101, sotatieteen laitoksen sotahistorian toimisto, WSOY, ISBN 951-0-15327-3, ISSN 0355-8002*

Jatkosodan loppu ja Moskovan välirauha
--------------------------------------

Monien muiden suojeluskuntapiirien tapaan alettiin Lahden suojeluskuntapiirissä valmistella aseiden hajasijoitusta jatkosodan lopulla. Asekätkennästä pidätettiin useita henkilöitä.

### Lahden suojeluskuntapiiri

Lahden suojeluskuntapiiristä löydettiin 23 kätköä, joista pääosa vasta kesällä 1946. Tämä vastasi kolmasosaa kätketyistä aseista, joilla olisi voitu aseistaa 300 sotilasta. Antero Aakkula oli kesällä 1945 valtiollisen poliisin kuulusteluissa, jonne hänet ja muut toiset yleisesikuntaupseerit oli käsketty 5. heinäkuuta 1945. Riihimäellä Aakkula ei vaihtanut Helsinkiin menevään junaan, vaan lähti länteen.

Aakkulan apulaiseksi epäilty majuri Urho Purhonen oli kuulusteluissa kahdeksan kuukautta, mutta kiisti tietävänsä Aakkulan toimista mitään.

### Erillinen pataljoona 4

Erillinen pataljoona 4 oli päämajan kaukopartiointiin liittyvä yksikkö, jonka jäsenistä osa oli päijäthämäläisiä.

### Pohjois-Uudenmaan ja Pohjois-Kymenlaakson suojeluskuntapiirit

Nykyinen Päijät-Häme ulottui myös Uudellemaalle, jossa Artjärvi kuului Pohjois-Kymenlaakson suojeluskuntapiiriin ja Orimattila Pohjois-Uudenmaan suojeluskuntapiiriin.

1. ↑  Matti LUkkari: *Asekätkentä*, s. 150. Helsinki: Otava, 2005.
Puolueen kannattajia marssimassa Tolpuddlen marttyyrien festivaalilla vuonna 2015.
**Britannian kommunistinen puolue** (engl. *Communist Party of Britain*) on vuonna 1988 perustettu brittiläinen kommunistipuolue, joka pitää itseään Ison-Britannian kommunistisen puolueen jatkajana.

Britannian kommunistinen puolue syntyi Ison-Britannian kommunistisen puolueen sisäisten erimielisyyksien seurauksena. Puolueen sanomalehden *Morning Starin* marxilainen ryhmä kävi polemiikkia puoluejohdon ja aikakauslehti *Marxism Todayn* eurokommunistien kanssa. *Morning Starin* ryhmä jäi tappiolle vuoden 1987 puoluekokouksessa ja perusti seuraavana vuonna oman puolueen. Uusi puolue omaksui edeltäjänsä säännöt ja ohjelman, jota se uudisti vuonna 1989. Britannian kommunistisella puolueella oli tuolloin noin 1 700 jäsentä.

Puolueen äänenkannattaja on aikakauslehti *Communist Review*, ja sitä lähellä on myös sanomalehti *Morning Star*. Siihen kuuluu nuorisojärjestö Young Communist League.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Barberis, Peter et al.: *Encyclopedia of British and Irish Political Organizations: Parties, Groups and Movements of the Twentieth Century*, s. 145, 148. London: Pinter, 2000. ISBN 1-85567-264-2.

Aiheesta muualla
----------------

* Britannian kommunistisen puolueen sivusto (englanniksi)
**Sosiaali- ja terveysalan tietolupaviranomainen** on Suomen sosiaali- ja terveysministeriön hallinnonalaan kuuluva lupaviranomainen. Tietolupaviranomainen toimii Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen yhteydessä, eriytettynä laitoksen muista toiminnoista. Tietolupaviranomainen käyttää itsestään oheisnimeä **Findata**.

Tietolupaviranomainen aloitti toimintansa vuonna 2020. Se myöntää luvat sosiaali- ja terveystietojen toissijaiseen käyttöön silloin, kun tietoja yhdistellään usealta rekisterinpitäjältä tai ne ovat peräisin yksityisiltä palvelunjärjestäjiltä. Aiemmin lupa tietojen käyttöön on pitänyt hakea erikseen kultakin rekisterinpitäjältä, eikä aineistojen toimittamiselle ole ollut yhdenmukaisia käytäntöjä. Tietolupaviranomaisella ei itsellään ole aineistoja, vaan se kerää ja yhdistelee tiedot sosiaali- ja terveysalan toimijoilta ja viranomaisilta.

Sosiaali- ja terveystietojen toissijainen käyttö tarkoittaa sitä, että sosiaali- ja terveydenhuollon asiakas- ja rekisteritietoja käytetään muussa kuin siinä ensisijaisessa tarkoituksessa, jonka vuoksi ne on alun perin tallennettu. Ensisijaista käyttöä ovat esimerkiksi potilaan hoitaminen tai etuuskäsittely. Tietojen toissijaista käyttöä ovat muun muassa tutkimus, tilastointi ja innovaatiotyö. Sosiaali- ja terveystietoja ei voi saada markkinointiin, yksilöllisten kaupallisten palvelujen määrittelemiseen tai päätöksentekoon.

Tietolupaviranomaisen toiminta perustuu lakiin sosiaali- ja terveystietojen toissijaisesta käytöstä eli niin kutsuttuun toisiolakiin, joka astui voimaan toukokuussa 2019.

Eduskunnan oikeusasiamies otti vuonna 2020 kantaa Tietolupaviranomaisen käyttöön ottamaan Findata-oheisnimeen. Eduskunnan oikeusasiamiehen mukaan oheisnimi sai viranomaisen verkkosivulla sen virallista nimeä olennaisesti suuremman painoarvon ja viranomaisen virallisen nimen tulee esiintyä asiayhteydessä ensisijaisena ja niin, että hallinnon asiakkaalle käy heti selväksi, että kyseessä on suomalainen viranomainen.

Lähteet
-------

1. 1 2  Laki sosiaali- ja terveystietojen toissijaisesta… 552/2019 *Säädökset alkuperäisinä. Finlex.fi*. Viitattu 24.8.2020.
2. 1 2  Viranomaisen Findata-lisänimen asianmukaisuus *EOAK/333/2020, EOAK/458/2020*.  10.12.2020.
3. ↑  Suomalaisten lääkärikäyntejä ja muita terveystietoja aletaan hyödyntää kohta entistä tehokkaammin *Helsingin Sanomat*.  2019- 12-30. Viitattu 24.8.2020.
4. ↑  Findata odottaa hakemustulvaa, kun suomalaisten terveystiedot avataan laajemmin tutkimuskäyttöön *Yle Uutiset*. Viitattu 24.8.2020.
5. ↑  Emmi Tuomisto: Terveystietojen luovutus toissijaiseen käyttöön siirtyy uuden viranomaisen vastuulle *Mediuutiset*. Viitattu 24.8.2020.
6. ↑  Findatasta uusi lähde tutkijoille *Suomen Psykologiliitto*.  Arkistoitu 17.5.2020. Viitattu 24.8.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Sosiaali- ja terveysalan tietolupaviranomainen Findata Findata.fi
* Toisiolaki mahdollistaa sosiaali- ja terveystietojen tietoturvallisen käytön, stm.fi