recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Komissio** eli komissiokauppa on tavaroiden myymistä tai ostamista toisen lukuun omissa nimissä. Kyseessä voi siis olla myyntikomissio tai ostokomissio. Jos välihenkilö, kuten esimerkiksi vähittäiskauppias, joutuu ostamaan tavaran itselleen ennen myyntiä, puhutaan konsignaatiosta. Komissionantajaksi eli komitentiksi eli kaupittajaksi nimitetään päämiestä, jonka lukuun kauppa päätetään. Päämiehen lukuun toimivaa asiamiestä kutsutaan komissionsaajaksi eli komissionääriksi eli kaupitsijaksi. Komissiokaupassa tavaraan kohdistuvan määräämisvallan haltija oikeuttaa toisen käyttämään määräämisvaltaa puolestaan. Valtuutuksesta riippuen komissionsaaja joko ostaa päämiehen rahoilla jotain tai myy päämiehelle kuuluvaa tavaraa. Komissiokauppa tehdään usein päämiehen nimeä paljastamatta ja toimeksiantaja ei useinkaan toimeksiantoa tehdessään tiedä kenen kanssa komissionsaaja tulee sopimuksia solmimaan.[1]

Arvo-osuuksien kaupassa käytetään sekä myyntikomissiota että ostokomissiota. Myyntikomissiota käytetään myös moottoriajoneuvojen ja taide-esineiden myynnissä. Ostokomissio on tavallinen esimerkiksi raaka-aineiden hankinnoissa. Myyntikomissiota käytetään usein silloin, kun päämies tarvitsee myyntitavaroita vakuutena. Toinen sen käyttöön vaikuttava tekijä on asiamiehen mahdollisuus palauttaa myymättömät tavarat, jolloin asiamiehen riski vähenee.[1]

Komissioon liittyy useita oikeussuhteita. Ostokomissiossa päämiehestä tulee ostetun tavaran omistaja ja myyntikomissiossa päämiehelle syntyy oikeus kauppahintaan. Komissionsaaja ei missään vaiheessa saa tavaraa omakseen eikä sitä voida häneltä ulosmitata eikä liittää hänen konkurssipesäänsä. Komissionsaajan ostaminen ja myyminen perustuu komissionantajan ja -saajan väliseen edustussopimukseen, jossa on sovittu myös komissionsaajan provisiosta. Komissionsaaja perii usein kauppahinnan komissionantajan lukuun, mutta komissionantaja voi tehdä sen itsekin. Edustussopimuksessa sovitaan myös siitä, vastaako komissionsaaja sopimuskumppaniensa maksukyvystä. Komissionsaajan ja häneltä ostavien tai hänelle myyvien henkilöiden välille syntyy sopimussuhde. Koska komissionsaaja käy kauppaa omissa nimissään, häntä koskevat myyjän tai ostajan velvollisuudet. Tässä hän eroaa kauppaedustajasta, joka tekee kaupat päämiehensä nimissä.[1]

Katso myös
----------

Provisio

Lähteet
-------

1. 1 2 3  *Encyclopædia iuridica fennica,* Suomalainen lakimiesyhdistys 1994–1999, ISBN 951-855-135-9, osa I palstat 309–311.
Flegyas kuljettaa Danten ja Vergiliuksen virran yli.
**Flegyas** (m.kreik. Φλεγύας, lat. *Phlegyas*) oli kreikkalaisessa mytologiassa lapiittien kuningas ja Areen ja Khrysen poika. Hän oli Iksionin ja Koroniksen isä ja siten flegyanilaisten, boiotialaisen kansanheimon myyttinen kantaisä.

Hänen tyttärensä Koronis oli Apollonin rakastettu, ja tuli raskaaksi tälle. Koronis kuitenkin ihastui Iskhykseen ja makasi tämän kanssa, minkä Apollonin häntä vartioimaan asettanut korppi ilmoitti jumalalle. Raivostunut Apollon surmasi Koroniin polttamalla rovoilla, mutta pelasti lapsen, Asklepioksen, liekeistä. Joidenkin lähteiden mukaan surmatyön teki Apollonin sisar Artemis ja lapsen pelasti Hermes. Tästä suuttuneena Flegyas poltti Apollonin temppelin, josta rangaistuksena Apollon surmasi hänet.

Toisen version mukaan Flegyas olisi ollut tyranni, joka itse olisi maannut tyttärensä ja siten saanut Apollonin vihan yllensä.

Apollodoros antaa vielä kokonaan erilaisen kuolinsyyn Flegyaalle, jonka mukaan Lykos ja Nykteus olisivat surmanneet hänet.

Flegyas kuvataan useassa eri lähteessä manalassa. Vergilius kuvaa hänet varoittavana esimerkkinä jumalia kunnioittamattoman ihmisen kohtalosta. Statius kertoo tämän olevan nälissään valtavien kivenjärkäleiden puristuksissa, ja Megairan kiduttavan tätä juhla-aterialla. Dante puolestaan kuvaa Flegyaan toimivan lautturina viidennen pyörön rajana toimivalla Styks-virralla, jonka yli hän vie Vergiliuksen ja Danten.

Lähteet
-------

1. ↑  Apollodoros, *Bibliotheke* ('Kirjasto') 3.10.3 (engl. käännös)
2. ↑  Pausanias: *Periegesis tes Hellados* ('Kreikan kuvaus') 2.26.6 (engl. käännös)
3. 1 2  Vergilius, *Aeneid* vi.576–627 (engl. käännös)
4. ↑  Apollodoros, *Bibliotheke* ('Kirjasto') 3.10.3 (engl. käännös)
5. ↑  Statius, *Thebaid* i.696– (engl. käännös)
6. ↑  Dante: *Jumalainen näytelmä* I Helvetti, 8. laulu (suom. käännös)
**Roosa Kosonen** (s. 13. helmikuuta 2000) on suomalainen koripalloilija. Hän on pelannut naisten Korisliigassa kaudesta 2016–2017 alkaen.

Kosonen on lappeenrantalaisseura Catzin kasvatti. Hän nousi naisten Korisliigassa pelaavaan Catzin edustusjoukkueeseen kaudella 2016–2017 ja pelasi tuolloin runkosarjassa 17 ottelussa keskimäärin yli yhdeksän minuuttia ja pudotuspeleissä kuudessa ottelussa keskimäärin yli 11 minuuttia. Catz saavutti kauden päätteeksi SM-pronssia. Kaudella 2017–2018 Kosonen pelasi 27 runkosarjaottelussa keskimäärin yli 22 minuuttia ja kymmenessä pudotuspelissä lähes saman verran. Joukkue saavutti SM-hopeaa. Kaudella 2018–2019 Kososen vastuu oli lisääntynyt niin, että hän pelasi 27 runkosarjaottelussa keskimäärin yli 32 minuuttia ja 11 pudotuspelissä hieman alle 32 minuuttia. Runkosarjassa hän teki ottelua kohden 8,0 pistettä ja otti 5,7 levypalloa. Pudotuspeleissä hänen vastaavat lukemansa olivat 8,5 ja 4,9. Catz saavutti jälleen SM-hopeaa.

Kosonen on pelannut Suomen 16-vuotiaiden maajoukkueessa 20 ottelua ja 18-vuotiaiden maajoukkueessa 22 ottelua.

Lähteet
-------

1. 1 2  Roosa Kosonen (Korisliiga) *Basket.fi*. Suomen Koripalloliitto ry.. Viitattu 22.4.2019.
2. ↑  Roosa Kosonen (Maajoukkue) *Basket.fi*. Suomen Koripalloliitto ry.. Viitattu 22.4.2019.
**The Norris Nuts** on vuonna 2017 perustettu australialainen YouTube-kanava, jolla on yli 5 miljoonaa tilaajaa. The Norris Nuts -ryhmään kuuluvat sisarukset Sabre (s. 2005), Sockie (s. 2007), Biggy (ryhmän ainoa poika, s. 2009) ja Naz (s. 2010). Jokaisella ryhmän jäsenellä on oma Instagram-tili. Ryhmällä on yhteensä 629 000 Instagram-seuraajaa.

Perheeseen kuuluu myös Disco-poika (s. 2018) ja vuonna 2019 syntynyt tyttövauva Charm. Lasten vanhemmat ovat Brooke ja Justin Norris. Perheen isä on kuuluisa uimari ja omisti uimakeskuksen.

Perheen vanhimmat lapset kuvaavat ja editoivat videonsa itse. He tekevät paljon erilaisia kilpailu- ja haastevideoita, musiikkia sekä pelivideoita YouTubeen. Pääkanavan lisäksi Norris Nutseilla on YouTube-kanavat: *Norris Nuts Gaming*, *Norris Nuts Do Stuff* sekä *Norris Nuts Squad*. The Norris Nuts -faneja kutsutaan nimellä LEGENDS eli Legendat. Ryhmällä on myös oma fanituotesivusto, josta voi ostaa LEGENDS-tuotteita.

YouTube-kanavat
---------------

* pääkanava
* Norris Nuts Gaming
* Norris Nuts Do Stuff
* Norris Nuts Squad

Lähteet
-------

* 
* 
*

Aiheesta muualla
----------------

* Kotisivut
* Fanituotekauppa
Edvard Wegelius
**Edward Albert Wegelius** (30. tammikuuta 1903 Moskova – 6. toukokuuta 1993 Helsinki) oli suomalainen lentokoneinsinööri ja VTT:n ylijohtaja vuosina 1948–1970.

Wegelius kirjoitti ylioppilaaksi Helsingissä Brobergska samskolanissa vuonna 1922. Hän valmistui diplomi-insinööriksi ranskalaisesta École Nationale Supérieure de l'Aéronautique'sta vuonna 1929. Hän väitteli tekniikan tohtoriksi TKK:ssa vuonna 1944. 

Hän toimi Valtion Lentokonetehtaan materiaalikoelaitoksen johtajana 1929–39. Hän osallistui merkittävällä panoksella ns. kolupuun kehittämiseen. Kolupuuta eli koivuvaneriviilupuuta käytettiin sodan aikana korvaamaan vaikeasti hankittavia metallipotkureita. Hän toimi Valtion Lentokonetehtaan pääkonstruktöörinä 1940–44. Hän oli päävastuussa VL Myrskyn kehitystyössä ja vaikutti myös VL Humun kehityksen aloitukseen. Molemmissa ideana oli raaka-aineomavaraisuus eli puinen siipi. Molemmissa ajauduttiin lentokoneen paino-ongelmiin ja niihin tehtiin metallirakennemaisia painonsäästöratkaisuja, jotka johtivat Myrskyn heikkoon lujuuteen ja eräällä tavalla koko Valtion lentokonetehtaan maineen menetykseen kyvyssä tehdä lentokoneita. 

Wegelius on myös luonut saranasuksen - uuden hiihtokeksinnön. Lentokonerakennetekniikkaa käyttäen asennettiin koivusukseen sarana, joka sallii suksen taittumisen kahtia. VL-saranasuksi mahtuu tavallista suksea huomattavasti pienempiin tiloihin esimerkiksi lennoilla ja matkoilla. Oikaistuna se on aivan tavallinen suksi. Sen sarana on suksen lujin kohta.*lähde?* VL-saranasuksia valmisti mm. Karhu.

1945 Wegelius siirtyi VTT:n Metalliteknisen laboratorion johtajaksi, jossa hän toimi vuoteen 1974 asti. Hän toimi VTT:n ylijohtajana vuodet 1948–68 ja pääjohtajana 1968–70, jolloin hän siirtyi eläkkeelle. 

Sotilasarvoltaan hän oli insinöörikapteeni.

Wegelius toimi myös Suomen ilmailuliiton puheenjohtajana ja oli vuonna 1970 FAI:n puheenjohtaja. Hän toimi myös ISO International Organization for Standardization puheenjohtajana, ja monissa muissa tehtävissä Suomen tekniikan edistämisen parissa.

Lähteet
-------

* Raunio, Jukka: *Valtion lentokonetehtaan historia, osa 2*. Halli: Jukka Raunio, 2007. ISBN 978-951-96866-7-7.

### Viitteet

1. ↑  Raunio 2007 s. 145

Aiheesta muualla
----------------

* Nykänen, Panu: / Wegelius, Edvard (1903 - 1993) *Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen)*.  30.7.2007. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
* Edward Wegelius Uppslagsverket Finlandissa (ruotsiksi)
* Timo Siukonen : Suomalainen saranasuksi puuviilutekniikan sovelluksena. Edward Wegeliuksen keksinnöt ovat osa ilmailuhistoriaa, Tekniikan Waiheita 2/2016

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Uppslagsverket Finland
* Biografiasampo

 |

 |
**Edward Yang** (6. marraskuuta 1947 Shanghai, Kiina – 29. kesäkuuta 2007 Beverly Hills, Kalifornia) oli taiwanilais-yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja, joka työskenteli myös teatterissa. Hänen palkituimpia elokuviaan ovat lähes nelituntinen nuorisokuvaus *Kirkkaampi kesäpäivä* (1991) sekä Cannesin parhaan ohjaajan palkinnon tuonut perhetarina *1 + 2* (2000), joka jäi hänen viimeiseksi ohjaustyökseen.

Manner-Kiinan Shanghaissa syntynyt Yang muutti lapsena perheineen Taiwaniin, jonne tasavaltalaisia kiinalaisia pakeni 1950-luvun taitteessa kommunistien päästyä valtaan. Jo 12-vuotiaana Yang oli lahjakas manga-piirtäjä ja -käsikirjoittaja. Hän opiskeli sähköinsinööriksi ensin Taipeissa ja sitten Yhdysvalloissa Floridan yliopistossa, vietti sitten jonkin aikaa USC-elokuvakoulussa Kaliforniassa mutta totesi sen liian kaupalliseksi. Hän työskenteli mikrotietokoneiden suunnittelijana Seattlessä. Nähtyään Werner Herzogin elokuvan *Aguirre – jumalan viha* hän palasi kotikaupunkiinsa Taipeihin 1981 ja päätti toteuttaa siellä haaveensa elokuvaurasta. Hän pääsi ohjaamaan yhden neljästä osasta episodielokuvassa *Guang yin de gu shi* (engl. *In Our Time*, 1982), jota pidetään "taiwanilaisen uuden aallon" aloittaneena teoksena.

Yang oli myös Yhdysvaltojen kansalainen ja asui Kalifornian Beverly Hillsissä. Hän oli naimisissa pianisti Kaili Pengin kanssa, joka teki musiikin Yangin viimeiseksi jääneeseen elokuvaan *1 + 2*. Yang kuoli maksasyöpään 59-vuotiaana.

Lähteet
-------

1. 1 2  Edward Yang Biography, Festival de Cannes. Viitattu 1.2.2021.
2. 1 2 3  Bergan, Ronald: Obituaries: Edward Yang, Film director who was an integral part of the Taiwanese new wave, The Guardian 18.7.2007. Viitattu 1.2.2021.
3. ↑  The Engineer of Modern Perplexity: An Interview with Edward Yang, 18.10.2010. Viitattu 1.2.2021.
4. ↑  Kai-Li Peng Internet Movie Databasessa. (englanniksi) ja elokuvan alkutekstit. Viitattu 3.2.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Edward Yang Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* Lipponen, Juho: "Edward Yangin Taiwan ja Taipei", *Filmihullu* 1/2020.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Yhdysvallat
* Japani
* Korea
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Uudenkylän työväentalo** oli Lahdessa, entisen Nastolan kunnan Uudenkylän kaupunginosassa sijainnut työväentalo.

Historiaa
---------

Uudenkylän työväenyhdistys perustettiin lokakuussa 1905. Perustavassa kokouksessa mukaan liittyi 12 jäsentä. Ensimmäinen toimitila oli Rasilasta vuokrattu tupa, jossa yhdistys järjesti ensimmäiset iltamansa laskiaisena 1906. Tupa jäi kuitenkin ahtaaksi, ja vuonna 1906 tai 1907 yhdistys osti erään puusepän talon työväentaloksi. Kauppa rahoitettiin suurimmaksi osaksi lainoilla ja arpajaisten tuloilla. Taloa laajennettiin jo vuonna 1909, ja 1930-luvun puolivälissä siihen rakennettiin vielä vinttikamari. Talo sijaitsi lähellä Uudenkylän asemaa.

Sisällissota pysäytti yhdistyksen toiminnan noin 1,5 vuodeksi. Sodan jälkeen ne yhdistyksen jäsenet, jotka olivat vielä hengissä, vangittiin. Talo sekä kaikki muukin yhdistyksen omaisuus takavarikoitiin. Toiminta päästiin aloittamaan uudelleen keväällä 1919, ja talo vapautui takavarikosta kesällä.

1930-luvun puolivälissä yhdistys eli nousukauttaan ja jäsenmäärä kasvoi. Talolla järjestettiin muun muassa kesäjuhlia, joiden ohjelmassa oli erilaisia kilpailuja, juhlapuheita, näytelmiä ja muita esityksiä sekä tanssia. Vuonna 1937 yhdistys pyrki ostamaan työväentalon tontin itselleen, ja myös talon korjaamista suunniteltiin. Suunnitelmissa oli ainakin talon maalaaminen sisältä. Talon myöhemmistä vaiheista ei ole tietoa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Hämeen Kansa *digi.kansalliskirjasto.fi*.  9.11.1935, no 134. Viitattu 24.1.2023.
2. ↑  Kivisalo, Väinö: *Työväenliike Etelä-Hämeessä 1906–1931*. Hämeen eteläinen sos.dem. piiritoimikunta, 1931.
3. ↑  Hämeen Kansa *digi.kansalliskirjasto.fi*.  6.8.1935, no 93. Viitattu 24.1.2023.
4. ↑  Suomen Sosialidemokraatti *digi.kansalliskirjasto.fi*.  13.7.1937, no 93. Viitattu 24.1.2023.
5. ↑  Hämeen Kansa *digi.kansalliskirjasto.fi*.  9.11.1937, no 134. Viitattu 24.1.2023.
**Edward von Lõngus** (nimimerkki) on virolainen sapluunatekniikkaa käyttävä taidemaalari, joka asuu Tartossa. Hänen teoksensa on saanut huomiota mediassa ja taidekriitikoilta, niitä on esitetty taidenäyttelyissä ja myydään taidehuutokaupoissa.

Häntä on verrattu Banksyyn teostensa tyylin takia. Niissä on usein poliittista ja yhteiskunnallista kommentointia, niissä käytetään Banksyn tavoin sapluunaa ja hänen identiteettinsä on tuntematon.

Edward von Lõngus sai Tarton kaupungin kulttuuripalkinnon vuonna 2014 työstään "Cannabeard and witch-hunter", jossa käytetään virolaista lastenkirjan hahmoa Sammalhabe ("Sammalparta") ja muokataan se yhteiskunnalliseksi ja kriittiseksi teokseksi huumesodasta.

Suomessa
--------

Neljä Edward von Lõnguksen teoskokonaisuutta on Helsingin Itä-Pasilassa. Ne ovat osa Viro 100 vuotta tapahtumia. Teoksia voi katsoa animoituina älypuhelimeen ladatun AR-tekniikkaa käyttävän applikaation avulla.

Kuvia teoksista
---------------

* Cannabeard and witch-hunter, 2014. Teos on maalattu Viron Korkeimman oikeuden rakennuksen vieressä olevan talon seinään Tartossa.*Cannabeard and witch-hunter*, 2014. Teos on maalattu Viron Korkeimman oikeuden rakennuksen vieressä olevan talon seinään Tartossa.
* Keisarin uudet vaatteet, 2015. Teos julkaistiin ennen Viron 2015 eduskuntavaaleja ja aiheutti paljon kohua.*Keisarin uudet vaatteet*, 2015. Teos julkaistiin ennen Viron 2015 eduskuntavaaleja ja aiheutti paljon kohua.
* Liisu, 2017, Helsinki.*Liisu*, 2017, Helsinki.
* Pauliine, Leelo ja Hämar, 2017, Helsinki.*Pauliine, Leelo ja Hämar*, 2017, Helsinki.
* Miina & Enn, osa Miina, 2017, Helsinki.*Miina & Enn*, osa Miina, 2017, Helsinki.
* Ats # Pets, 2017, Helsinki.*Ats # Pets*, 2017, Helsinki.

Lähteet
-------

1. ↑  Hendrik Alla. "Skandaalne «Alasti keiser» läheb koos teiste kunstitöödega enampakkumisele" Postimees Kultuur, 19.5.2015
2. ↑  "Eesti Banksy Edward von Lõngus tegutseb ka Tallinnas" elu24, 15.5.2015
3. ↑  "Tartu linn tunnustas kultuuripreemiatega loovisikuid ja sündmusi" (Arkistoitu – Internet Archive) Tartu Üliõpilasmaja, February 19, 2014
4. ↑  Edward von Lõngus is in Helsinki *A hundred years of the Republic of Estonia*.  22.8.2017.  Arkistoitu 7.11.2017. Viitattu 6.11.2017. (englanniksi)
5. ↑  "Kesklinna valitsus võitleb tänavakunstnikuga" ERR Kultuur, 7.4.2015

Aiheesta muualla
----------------

* Taiteilijan verkkosivu
**Nasta Pino** (1. heinäkuuta 1934 Mikitamäe, Setumaa – 15. joulukuuta 2017) oli virolainen kirjailija, toimittaja ja historioitsija. 

Pino syntyi vuonna 1934 Mikitamäen kunnassa yhdeksäntenä lapsena maanviljelijän perheeseen. Hän suoritti Tarton yliopistossa journalismin tutkinnon vuonna 1958 ja aloitti toimittajana Elvassa *Uus Tee* -nimisen maakuntalehden kirjallisuustoimittajana. Vuosina 1963–1983 hän työskenteli *Edasi*-sanomalehdessä asuinpaikkansa kirjeenvaihtajana. Toimittajana Pino kirjoitti pääasiassa maaseudun elämää ja maataloutta koskevia raportteja. Vuodesta 1983 hän työskenteli vapaana kirjailijana Tartossa. Suurimman menestyksensä hän sai romaanilla *Igal õhtul Solenzaras*, joka voitti vuoden 1985 kansallisen romaanikilpailun. 

Sen lisäksi hän on julkaissut romaanit *Ja andke meile andeks meie võlad* (1994), *Vaikne on* (2000) ja *Suvekurbus* (2003) sekä lyhytproosaa ja historiallisia kuvauksia. Hän sai Eduard Vilden kirjallisuuspalkinnon vuonna 2001.  Pino oli Viron kirjailijaliiton jäsen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Suri ajakirjanik ja kirjanik Nasta Pino. Postimees 16.11.2017. Viitattu 12.4.2020.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Väinö Albin Lattunen** (ven. Вяйне Альпович Латтунен, 1892 Joroinen – ?) oli Neuvostoliitossa muun muassa toimittajana ja opettajana työskennellyt suomalainen kommunisti.

Väinö Lattunen syntyi työläisperheeseen ja oli koulutukseltaan ylioppilas. Hän työskenteli vaasalaisen *Vapaa Sana* -lehden vastaavana toimittajana vuosina 1922–1923, sai lehden kirjoituksista kaksi vankeustuomiota ja siirtyi sitten Neuvostoliittoon.

Lattunen toimi Leningradissa Lännen vähemmistökansallisuuksien yliopiston opettajana vuosina 1923–1928. Hän työskenteli myös sanomalehti *Vapauden* toimituksessa, Kustannusliike Kirjassa sekä 1930-luvulla Petroskoissa *Punaisen Karjalan* vastaavana toimittajana ja maatalouskorkeakoulun rehtorina.

Lattunen siirtyi vuonna 1935 SKP:n ulkomaanbyroohon ja keväällä 1936 Lenin-kouluun, jossa hän opetti NKP:n historiaa salanimellä Leo Lind. Lenin-koulun suomalaisista ilmiantoja laatinut Lattunen tuomittiin ilmeisesti vuonna 1938, mutta hänen kohtalostaan ei ole tarkempaa tietoa. Hänet rehabilitoitiin vuonna 1956.

Lähteet
-------

* Krekola, Joni: *Stalinismin lyhyt kurssi: Suomalaiset Moskovan Lenin-koulussa 1926–1938*. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2006. ISBN 951-746-864-4.

Viitteet
--------

1. 1 2 3  Krekola, s. 426.
2. ↑  *Suomen lehdistön historia 7: Hakuteos Savonlinna – Övermarks Tidning*, s. 233. Kuopio: Kustannuskiila, 1988. ISBN 951-657-241-3.
3. ↑  Vapaan Sanan painokanteet.  *Vaasa*, 4.5.1922, s. 2. Artikkelin verkkoversio.
4. ↑  Vapaan Sanan jutut.  *Ilkka*, 21.10.1922, s. 3. Artikkelin verkkoversio.
5. ↑  Krekola, s. 348.
6. ↑  Krekola, s. 339, 426.
7. ↑  Krekola, s. 347–348, 426.
Tapahtumapaikalle kerääntyneitä kaupunkilaisia.
**Kasarmikadun pommi-isku** tapahtui Helsingin Kasarmikadulla sijanneessa poliisilaitoksen talossa 25. syyskuuta 1906. Se kohdistui paikalle majoitettuihin reservipoliiseihin, jotka oli juuri värvätty hallituksen myöntämän lisärahoituksen turvin. Räjähdyksen sattuessa rakennuksessa oli nukkumassa noin 100 miestä, joista yksikään ei loukkaantunut vakavasti.

Tapahtumat
----------

Koko keskustan alueella kuulunut räjähdys tapahtui noin kello yhden aikaan yöllä. Se ei kuitenkaan aiheuttanut rakennukselle suuria vahinkoja, ainoastaan kaikki kadunpuoleiset ikkunat rikkoontuivat ja talon kivijalka vaurioitui hieman. Kasarmikadun ja Punanotkonkadun kulmassa sijainneen talon lisäksi ikkunoita hajosi muun muassa läheisestä Kirurgisesta sairaalasta sekä vastapäätä sijaitsevasta Kaartin maneesista. Räjähdys oli niin voimakas, että sisällä olleet poliisit kertoivat koko talon liikahtaneen. Kasarmikatu oli täynnä lasinsirpaleita ja maasta löydettiin myös messinginpalasia, jotka ilmeisesti olivat peräisin pommin kuoresta. Se oli kääritty sanomalehtiin, kadulla lojui muun muassa *Työmiehen* ja *Hufvudstadsbladetin* riekaleita.

Pommi oli asetettu talon halkokellariin sinne johtavasta pienestä luukusta ja sytytetty pitkällä tulilangalla. Räjähdyksen voima kuitenkin suuntautui avoimesta luukusta ulos, mikä pelasti rakennuksen suurilta vaurioilta. Lisäksi suoraan pommin yläpuolella ollut makuukamari oli tyhjä, joten ainoastaan yksi poliisi sai lasinsiruista lieviä vammoja. Tapauksen tutkimukset aloitettiin välittömästi ja myös Uudenmaan läänin kuvernööri Max Theodor Alfthan vieraili paikalla vielä samana yönä. Iskun tekijöitä ei saatu selville, mutta vastuussa arveltiin olevan jokin venäläistämispoliitiikkaa vastustaneen aktiivisen vastustuspuolueen tai työläisaktivistien taisteluryhmistä.

Seuraavana yönä Helsingissä tehtiin toinen pommi-isku. Sen kohteena oli Siltasaarenkadulla sijainnut kaupunginviskaali Otto Albrechtin asunto.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Pommiräjähdys. Poliisirakennusta yritetty räjäyttää ilmaan.  *Uusi Suometar*, 25.9.1906, nro 221, s. 4. Kansalliskirjasto. Viitattu 27.02.2016.
2. 1 2  Pommiräjähdys. Poliisilaitoksen talo Punanotkonkadun varrella vaarassa.  *Helsingin Sanomat*, 25.9.1906, nro 222, s. 3–4. Kansalliskirjasto. Viitattu 27.2.2016.
3. ↑  *Täysistunnon pöytäkirja 13.9.1907*, s. 1372–1373. Helsinki: Eduskunta, 1907. Teoksen verkkoversio.
4. ↑  Uusi pommiräjähdys. Kaupunginviskaali Albrechtin asunnolla.  *Uusi Suometar*, 26.9.1906, nro 222, s. 3–4. Kansalliskirjasto. Viitattu 27.02.2016.
**Syvä-Kankainen** on järvi Kuopion, Lapinlahden ja Rautavaaran rajalla Pohjois-Savon maakunnan koillisosassa. Sen pinta-ala on 1,1 neliökilometriä. Etäisyys Kuopion keskustasta on 60 kilometriä pohjoiskoilliseen.

Maantiede
---------

Syvä-Kankaisen pituus etelästä pohjoiseen on 1,8 kilometriä. Järvi muodostuu varsin tasaleveästä pääaltaasta ja sen koillispuolisesta Leppälahdesta. Pääaltaan suurin syvyys on 10 metriä, Leppälahden suurin syvyys on 37 metriä. Noin neljä hehtaaria Leppälahdesta on vähintään 20 metriä syvä. Syvä-Kankaisen ainoa saari on 20 aarin laajuinen Leppäluoto järven itärannan lähellä. Syvä-Kankaisen metsäisille rannoille on siroteltu pientaloja. Järven eteläpuolella levittäytyy Syväsuo.

Syvä-Kankaiseen virtaa ojia ympäröiviltä soilta. Järven länsirannalta alkaa Syväpuro, joka laskee kaakkoon Nurmesjärven (110,1 metriä mpy) Kangaslahteen.

Syvä-Kankaisen vesitilavuus on 7 544 000 kuutiometriä.

Syvä-Kankainen (04.639.1.010) kuuluu Nurmesjoen valuma-alueeseen (04.639), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen päävesistössä (04). Toinen jakovaihe on Syvärin alue (04.63) ja ensimmäinen on Nilsiän reitin valuma-alue (04.6). Nurmesjoen valuma-alueeseen kuuluu 29 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista laajimmat ovat Nurmesjärvi, Ala-Nurmes, Syvä-Kankainen ja Musta. Alueen järvistä yhdeksän on yli kymmenen hehtaarin laajuisia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Syvä-Kankainen, vakavesi, Rautavaara
2. 1 2 3 4 5 6 7 8  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 3.2.2022.
3. ↑  Syvä-Kankainen. Järviwiki. Viitattu 3.2.2022.
4. ↑  Nurmesjoen valuma-alue (04.639). Järviwiki. Viitattu 3.2.2022.
*Tämä artikkeli suomalaista rock-yhtyettä. Tom Sawyer voi viitata myös kirjaan Tom Sawyerin seikkailut tai sen päähenkilöön.*
**Tom Sawyer** on suomalainen, Keski-Uudeltamaalta kotoisin oleva hard-rock -yhtye. Sen perusti vuonna 1986 kitaristi Artzi Lindberg. Yhtyeen alkuaikojen kokoonpanoista pitkäaikaisin oli Artzi Lindberg (kitara), Ulle Sihvonen (bassokitara ja laulu) ja Gary Ikonen (rummut). Tom Sawyerin ensimmäinen vinyylisinglejulkaisu oli vuonna 1988 julkaistu "Carry On(Lindberg, Sihvonen, Ikonen)/Shadows Of The Night(Lindberg, Sihvonen)". Single äänitettiin 303-studiossa.

Alkuvuosina Tom Sawyer koki muutamia jäsenvaihdoksia kunnes jäi tauolle. Vuonna 1992 Lindberg päätti perustaa yhtyeen uudelleen Niilin Jalokivi -nimisessä musiikkiprojektissa tapaamansa Cake Kariston kanssa. Laulajaksi otettiin Kariston kanssa aiemmin Rosie-nimisessä nuoriso-orkesterissa esiintynyt Joni Okkonen. Esityskieleksi vaihdettiin suomi uuden laulajan toiveiden mukaisesti, mutta musiikkityyli säilyi dance-elementeillä sävytettynä hard rockina.

Tom Sawyerin välivuosina Lindberg julkaisi muiden projektien ohessa myös "TOM SAWYER - PROJECT" -nimisiä instrumentaalitallenteita. Näistä eräs oli kappaleet "Red Baron" ja "Thät's it" sisältänyt vinyylisingle, jossa Lindbergin lisäksi soittivat vierailijoina Mac Makkonen (bassokitara), Pera Pokki (kosketinsoittimet ja rumpuohjelmointi) sekä Ekke Niiva (saksofoni). Singlen kappaleet julkaistiin Showcase Recordsin vuonna 1994 julkaisemalla "Best New Unsigned Scandinavian Bands (Volume 1)" -kokoelmalevyllä.
**Guépard** oli Ranskan laivaston 1924 vesille laskettu Guépard-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa, kunnes miehistö upotti aluksensa Toulonin satamassa 27. marraskuuta 1942.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Guépard-luokka (hävittäjä)*
Alus tilattiin Lorientin laivastontelakalta, missä köli laskettiin 14. maaliskuuta 1927. Alus laskettiin vesille 19. huhtikuuta 1928 ja otettiin palvelukseen 13. elokuuta 1929.

Palvelus
--------

*Guépard* liitettiin Välimeren laivaston 3. viirikköön, jonka mukana se osallistui Genovan pommitukseen kesäkuussa 1940. Ranskan ja akselivaltojen välisen aselevon astuttua voimaan alus pysyi Toulonissa tai Pohjois-Afrikan tukikohdissa. Alus siirtyi 1941 *Valmyn* kanssa Syyriaan, jossa sen kotisatamana oli Beirut. Sen tehtävänä torjua brittien yritykset alueen valtaamiseksi. Kumpikin ranskalaisalus tulitti australialaisjoukkoja, ennen kuin Britannian kuninkaallisen laivaston hävittäjä *HMS Janusin* vaurioitti alusta. *HMS Jackalin* saavuttua ranskalaisalukset vetäytyivät. St. Jeanne d'Arcin -aselevon ehtojen mukaisesti ranskalaisalukset palasivat Touloniin.
Saksalaisten tunkeuduttua Vichyn Ranskan hallitsemalle alueelle alus upottautui 27. marraskuuta 1942 muiden ranskalaisalusten kanssa Toulonin satamaan.

Lähteet
-------

* Whitley, M. J.: *Destroyers of World War Two - an international encyclopedia*. Lontoo: Arms and Armour, 1988. ISBN 0-85368-910-5. (englanniksi)
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1922–1946*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1987. ISBN 0-85177-146-7. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Whitley, M. J. s. 37
2. 1 2  Whitley, M. J. s. 39

*Guépard*-luokan hävittäjät

|  |
| --- |
| *Bison* – *Guépard* – *Lion* – *Valmy* – *Verdun* – *Vauban* |
| Edeltäjä: Bourrasque-luokka – Seuraaja: Aigle-luokka |
**Kasala** (ruots. *Kasaböle*) on kylä Merikarvialla. Se sijaitsee aivan kunnan luoteisosassa ruotsinkielisen Pohjanmaan rajalla noin 13 kilometriä Merikarvian keskustaajaman pohjoispuolella.

Kasalan läpi kulkee keskiaikainen Pohjanlahden rantatie, joka aikoinaan yhdisti Turun ja Tukholman. Kylässä sijaitsee muun muassa 1990-luvun alussa rakennettu kalasatama, joka toimii myös vierassatamana. Kasalan ja Riispyyn välissä virtaa noin seitsemän kilometrin pituinen Kasalanjoki, jota myöten Heikinjärvi sekä Storsjöträsket laskevat Selkämereen. Vuosina 1919–1935 Kasalassa toimi OTK:n kalansuolaamo, jonka rakennuksen oli suunnitellut Antti Lastu.

Kasala on Merikarvian vanhimpia kyliä, joka kuului keskiajalla ns. ruotsalaisen vero-oikeuden piiriin. Se on vanhastaan ollut myös yksi Satakunnan harvoja ruotsinkielisiä alueita. Vuosina 1897–1967 Kasalassa toimi ruotsinkielinen kansakoulu, Kasaböle svenska folkskola.

Lähteet
-------

1. ↑  Satakunta Pohjanlahden Rantatie.  Arkistoitu 24.9.2015. Viitattu 6.6.2013.
2. ↑  Kasalan kalasatama Merikarvian kunta. Viitattu 6.6.2013.
3. ↑  Kasalanjoki Kalapaikka. Viitattu 6.6.2013.
4. ↑  Kuva 5084 Merikarvia-seura. Viitattu 28.12.2020.
5. ↑  Nybond, Gunnar: Kasaböle svenska folkskola Sydösterbotten. Viitattu 6.6.2013. (ruotsiksi)
*Tämä artikkeli käsittelee Clive Cusslerin romaania. Sitä ei tule sekoittaa vuoden 1977 elokuvaan* Syvyyden saalistajat*.*

**Syvyyksien saalistajat** (engl. *Pacific Vortex!*) on yhdysvaltalaisen kirjailija Clive Cusslerin kirjoittama seikkailuromaani. Kirja on Cusslerin kuudes Dirk Pitt -kirja, ja se julkaistiin vuonna 1982.

Juoni
-----

Kirjan alussa Dirk Pitt löytää merestä omituisen keltaisen kapselin Havaijin saariryhmään kuuluvan Oahun rannalta. Käy ilmi, että kapseli sisältää tietoa kuusi kuukautta aiemmin kadonneesta laivasta. Kapselin tiedoista ilmenee, että alus on kadonnut jossain Havaijin lähellä, paikassa jota kutsutaan nimellä Havaijin hauta. Samalla alueella on kadonnut paljon laivoja 30 vuoden aikana. Pitt ryhtyy tutkimaan asiaa ja matkansa varrella hän tutustuu hurmaavaan nuoreen naiseen nimeltä Summer Moran.

Keskeisimmät hahmot
-------------------

* Dirk Pitt, NUMAn erikoisprojektipäällikkö
* Al Giordino, erikoisprojektien avustaja
* Summer Moran, nuori nainen johon Pitt rakastuu
* Frederick Moran, Summerin isä
* Amiraali James Sandecker

Lähteet
-------

1. 1 2  Syvyyksien saalistajat *Risingshadow.net*. Viitattu 6.5.2019.
**Suravaram Sudhakar Reddy** (s. 25. maaliskuuta 1942) on intialainen poliitikko, joka toimi Intian kommunistisen puolueen pääsihteerinä vuosina 2012–2019.

Reddy aloitti yhteiskunnallisen uransa opiskelijapolitiikassa. Opiskellessaan lakia Osmanian yliopistossa hän liittyi kommunistisen puolueen yhteydessä olleeseen All India Students’ Federation -opiskelijajärjestöön. Vuonna 1966 hänestä tuli järjestön pääsihteeri ja puheenjohtaja vuonna 1970. Seuraavana vuonna hän siirtyi mukaan kommunistisen puolueen toimintaan. Ensimmäiset vaalit joihin hän osallistui olivat Andhra Pradeshin osavaltiovaalit vuonna 1985, joissa hän hävisi samoin kuin kaksissa seuraavissa osavaltiovaaleissa. Ensimmäisen kerran hän voitti vuoden 1998 parlamenttivaaleissa, jolloin hänet äänestettiin Lok Sabhaan. Hänet äänestettiin Lok Sabhaan uudestaan vuonna 2004, jonka jälkeen hän pyrki aktiivisesti parantamaan Andhra Pradeshin maanviljelijöiden ja työläisten tilannetta. Seuraavissa vuoden 2009 vaaleissa hän koki tappion, jonka jälkeen häntä ei ole valittu enää parlamenttiin.

Intian kommunistinen puolue valitsi hänet vuonna 2008 varapääsihteeriksi Hyderabadin puoluekokouksessa. Vuonna 2012 hänestä tuli puolueensa pääsihteeri. Hänet äänestettiin toiselle kaudelleen pääsihteeriksi vuonna 2015. Kolmannelle kaudelleen hänet valittiin vuonna 2018, mutta hän erosi seuraavana vuonna terveyssyistä.

Lähteet
-------

1. ↑  Fourteenth Lok Sabha Members Bioprofile: Reddy, Shri Suravaram Sudhakar *Lok Sabha*. Viitattu 20.2.2020.
2. ↑  Roytray, Bibhu Prasad: Suravaram Sudhakar Reddy *Encyclopædia Britannica*. Viitattu 20.2.2020.
3. ↑  Sudhakar Reddy replaces Bardhan as CPI gen secretary *Deccan Herald*.  31.3.2012. Viitattu 20.2.2020.
4. ↑  Sudhakar Reddy re-elected as CPI General Secretary *Indian Express*.  30.3.2015. Viitattu 20.2.2020.
5. ↑  Change of guard at CPI next month, Suravaram Sudhakar Reddy to step down *Times of India*.  4.6.2019. Viitattu 20.2.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Suravaram Sudhakar Reddy** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
**Supreme Commander: Forged Alliance** on Gas Powered Gamesin ja Chris Taylorin kehittämä, THQ:n julkaisema stand-alone-lisäosa aikaisemmin julkaistuun Supreme Commanderiin. Se lisää peliin 110 uutta yksikköä ja uuden osapuolen, rodun nimeltään Seraphim. Siinä on myös korjattu peruspelissä esiin tulleita ongelmia, kuten tiettyjen yksiköiden epätasapainoa. Moninpelissä voi pelata kaikilla osapuolilla jos omistaa sekä alkuperäisen pelin että Forged Alliancen. Jos omistaa vain FA:n, voi internetissä pelata vain Seraphimilla.

Pelaaminen
----------

Supreme Commanderin ja myös Forged Alliancen keskeisin yksikkö on ACU, Armored Command Unit eli panssaroitu komentoyksikkö. Ne liikkuvat planeettojen välillä kvanttiporttien avulla. Kaikki yksiköt paitsi ACUt ja SCUt (Support Command Unit, avustava komentoyksikkö) ovat robotteja.

Forged Alliance käyttää samaa pelimekaniikkaa kuin alkuperäinen SupComkin. Resursseina ovat massa ja energia, tukikohdat rakennetaan ACUn avulla ja tehtaista tuotetaan taisteluyksikköjä. FA lisää materiaalia kuten uudet yksiköt, Seraphim-rodun ja uusia karttoja. Yksikköjen tasapainoa on hiottu, käyttöliittymää on muunnettu ja tekoälyä on parannettu.

Juoni
-----

Supreme Commander sijoittuu kauas tulevaisuuteen. Tähtienvälisiä matkoja tehdään hetkessä kvanttiporttiteknologian avulla. Ihmiskunta kansoitti monia planeettoja Maan Imperiumin aikana. Imperiumi murtui eräiden tapahtumien johdosta osiin ja Cybranit ja Aeonit syntyivät. Imperiumin jäänteistä nousi UEF.

Kaikkien kampanjoiden lopussa loputon sota päättyy. Jokaisen lopussa on myös Forged Allianceen viittaava pätkä. UEF:n lopussa Black Sun - planeetantuhoajan lähistölle ilmestyy tunnistamattomia kohteita, jotka nähdään tutkassa. Cybranien lopussa päätietokone QAI ilmoittaa tuntemattomien vihollisten tulosta. Aeonien lopussa prinsessa Rhianne avaa silmänsä ja sanoo "Ei!".

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset kotisivut, vaatii Flash 9:n
* Viralliset foorumit
* Gas Powered Gamesin lista fanisivustoista
* *Supreme Commander*-wiki Wikiassa, sisältää esimerkiksi yksikköjen ominaisuuksia
Talvisodan aikaista puolustuskalustoa. Vasemmalta: kasapanos, munakäsikranaatti, varsikäsikranaatti ja polttopullo.
**Kasapanos** oli pioneeripataljoonassa palvelleen kapteeni *Kaarlo Tuurnan* vuonna 1936 kehittelemä panssarintorjunta-ase. Panosta käytettiin panssareiden lisäksi myös pesäkkeitä vastaan. 

Kasapanoksesta oli sekä tehdastekoinen että kenttäolosuhteissa koottava versio. Tehdasvalmisteinen kasapanos oli painoltaan joko kaksi, kolme tai neljä kilogrammaa.

Panoksen rakenne oli seuraavanlainen: räjähteet oli sijoitettu puisen varren päässä olevaan metallilaatikkoon, räjäytin ja sokka sijaitsivat varressa. Panoksessa käytettiin saksalaisen M/32-käsikranaatin räjäytintä.

Talvisodan aikana huomattiin nopeasti, että 1–2 kg TNT:tä oli riittävä määrä vahingoittamaan telaketjuja pahasti, jos panos räjäytettiin panssarivaunun telan alla tai vieressä. Kuuden kilon kasapanos oli riittävä tuhotakseen jokaisen sodassa käytetyn panssarivaunun, mikäli se räjäytettiin panssarivaunun moottoritilan kannella.

Helmikuussa 1940 Suomen Päämaja ilmoitti seuraavat TNT-määrät riittäviksi eri panssarivaunujen ja -ajoneuvojen tuhoamisessa:

* 2 kg oli riittävä tuhoamaan 6 tonnin panssariajoneuvot (FAI, T-38)
* 3 kg oli riittävä tuhoamaan 12 tonnin panssariajoneuvot (T-26, BT-7)
* 4 kg oli riittävä tuhoamaan 30 tonnin panssariajoneuvot (T-28).

Lähteet
-------

* Käkelä, Erkki: *Marskin panssarintuhoojat: Suomen panssarintorjunnan kehitys ja panssariyhtymän panssarintorjuntayksiköiden historia*, s. 125–138. Porvoo: WSOY, 2000. ISBN 951-0-24638-7.
* Leskinen, Jari & Juutilainen, Antti (toim.): *Talvisodan pikkujättiläinen*. Helsinki: WSOY, 1999. ISBN 951-0-23536-9.

Aiheesta muualla
----------------

* WinterWar. (englanniksi)
**Syväjärvi** on matala erämaajärvi Ilomantsin koillisosassa Pohjois-Karjalan maakunnassa. Sen pinta-ala on 4,9 neliökilometriä. Etäisyys Joensuusta on 93 kilometriä itäkoilliseen.

Maantiede
---------

Syväjärven pituus kaakosta luoteeseen on 4,3 kilometriä. Järven luoteisosan muodostaa mutkainen Tervalahti. Pääallas koostuu selkävedestä ja muutamasta lahdesta (Kotalahti, Aittolahti, Aitalahti). Laajin niemimaa on länsirannan Sissosenniemi. Noin 40 prosenttia Syväjärvestä on vähintään 1,5 metriä ja enintään 3 metriä syvä. Noin 20 prosenttia on enintään 1,5 metriä syvä. Syvin kohta, 6 metriä, sijaitsee pääaltaan luoteisosassa.

Syväjärven ainoa saari on järven koillisosassa sijaitseva runsaan viiden hehtaarin laajuinen Syvänjärvensaari. Syväjärven rannoilla on vain muutama pientalo, muun muassa luoteisrannan Tervalahdenrutnikan kohdalla.

Syväjärveen laskee Hoikanpuro etelästä Hoikka-järveltä (185,3 metriä mpy), Lakonpuro lännestä Lakonjärveltä (184,1 metriä mpy) ja Tervapuro luoteesta Tervalammelta (185,3 metriä mpy). Syväjärvi laskee pohjoisrannalta alkavaa Joutenlamminpuroa pohjoiseen kohti Hietajokea, joka laskee kaakkoon Yliseen Aittojärveen (179,9 metriä mpy), joka laskee edelleen Aliseen Aittojärveen (179,2 metriä mpy). Alinen Aittojärvi laskee etelään Pyötikköön, josta alkaa Koitajoki. Alinen Aittojärvi sijaitsee osittain Venäjän alueella. Syväjärvi laskee Koitajoen uomaan myös kaakkoisrannalta alkavaa laskuojaa, joka virtaa korpijärvien kautta Pyötikköön.

Syväjärven vesitilavuus on 13 860 000 kuutiometriä.

Syväjärvi (04.932.1.029) kuuluu Koitajoen yläosan alueeseen (04.932), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Ylä-Koitajoen valuma-alue (04.93) ja ensimmäinen on Koitajoen valuma-alue (04.9). Koitajoen yläosan alueeseen kuuluu 54 vähintään hehtaarin laajuista järveä. Viisi laajinta ovat Syväjärvi, Alinen Aittojärvi, Hoikka, Alinen Hietajärvi ja Lahnajärvi.

Ilomantsissa on myös toinen Syväjärvi (04.922.1.052). Se sijaitsee Nuorajärven alueella noin 50 kilometriä Koitajoen yläosan alueen Syväjärveltä etelään.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Syväjärvi, vakavesi, Ilomantsi
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 18.5.2022.
3. ↑  Syväjärvi. Järviwiki. Viitattu 18.5.2022.
4. ↑  Koitajoen yläosan alue (04.932). Järviwiki. Viitattu 18.5.2022.
5. ↑  Syväjärvi. Järviwiki. Viitattu 18.5.2022.
*Tämä artikkeli kertoo joesta. Sura on myös nimitys Intiassa puhutulle surjapurin kielelle. Sura on myös tsetsekärpästen levittämän unitaudin nimitys sikaeläimillä.*

**Sura** (ven. Сура́, tšuvassiksi Сăр, *Săr*, mariksi Шур, *Šur*) on Volgaan laskeva joki Keski-Venäjällä. Sura on 841 kilometriä pitkä ja se soveltuu laivaliikenteelle 394 kilometrin matkalta alajuoksultaan. Se saa alkunsa Volgan ylängöltä Uljanovskin alueelta, josta se virtaa länteen Penzan alueelle. Siellä se kääntyy virtaamaan kohti pohjoista ja virtaa Mordvan ja Tšuvassian tasavaltojen läpi ja laskee Volgaan Nižni Novgorodin alueella.

Suraan laskevia jokia ovat Alatyr, Pjana, Uza, Šukša, Algaška, Barš, Bezdna, Inza, Kumaška ja Kirja.

Suran varrella sijaitsevista kaupungeista suurin on Penzan alueen keskus Penza. Muita pienempiä kaupunkeja ovat Tšuvassian alueella olevat Ulatăr, Śömörle ja Etörne. Joen suulla Nižni Novgorodin alueella sijaitsee Vasilsurskin taajama.

Surajokea Ulatărin piirin alueella Tšuvassiassa.
**Syvä kuin meri** (*engl. The Deep End of the Ocean*) on Jacquelyn Mitchardin kirjoittama, vuonna 1996 julkaistu fiktiivinen kirja, joka oli pitkään Amerikan myydyimpien kirjojen listojen kärjessä saaden best-sellerin tittelin. Ensimmäinen suomennos kirjasta julkaistiin tuona samana vuonna 1996. Kirjan pohjalta Ulu Grosbard ohjasi vuonna 1999 ensi-iltansa saaneen elokuvan, jonka pääosaa näyttelee Michelle Pfeiffer.

Kirjan juoni
------------

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
*Syvä kuin meri* on perhedraama italialais-amerikkalaisesta Cappadoran perheestä, jonka kolmivuotias poika Benjamin katoaa Chicagolaisen hotellin aulasta eräänä kesäkuun päivänä Beth Cappadoran otettua kolme lastaan mukaansa 15-vuotisluokkakokoukseen. Poliisi käynnistää maanlaajuiset etsinnät ja yhdeksän vuotta kuluu, mutta Beniä ei löydetä. Kirja on kirjoitettu pääosin perheen äidin, Bethin näkökulmasta ja ensimmäisessä osassa pääosin seuraamme Benin perheen elämää pojan katoamisen jälkeen yhdeksän vuoden ajan. Lähellä tuota yhdeksättä vuotta perhe muuttaa Chicagoon, jossa he yrittävät aloittaa uutta elämää. Heidän ovikelloaan soittaa nuori poika, joka kysyy tarvitsevatko he ruohonleikkausta ja Bethin äidinvaistot epäilevät, että tämä poika on hänen kauan kadonneena ollut poikansa. Poliisitutkimusten myötä pojan todellinen henkilöllisyys selviää. Käy ilmi, että Ben oli todellakin kidnapattu tuosta luokkakokouksesta ja asui nyt adoptioisänsä kanssa vain pari korttelia oikean perheensä talolta ja tuntee nyt vain nimen Sam. Tästä alkaa kirjan toinen osa, joka puolestaan seuraa Cappadoran perheen elämää heidän lapsensa löytymisen jälkeen, kun Ben palautetaan heille.

Tarinan hahmoja
---------------

Beth Cappadora - Perheen äiti, tarinan päähenkilö.  

Benjamin Cappadora - Perheen nuorin poika, joka katoaa.  

Vincent Cappadora - Benin 4 vuotta vanhempi isoveli.  

Kerry Cappadora - Benin 2 vuotta nuorempi pikkusisko.  

Pat Cappadora - Bethin aviomies, Benin, Vincentin ja Kerryn isä.  

Cecilia Lockhart - Bethin entinen luokkatoveri.  

Ellen - Toinen Bethin entinen luokkatoveri.  

Sam Karras - Poika, joka eksyy cappadorien ovelle kysymään ruohonleikkuusta.  

George Karras - Cappadorien naapuri, joka oli adoptoinut Samin.  

Candy Bliss - Etsivä/poliisi, joka tutkii Benin tapausta ja ystävystyy Cappadoran perheen kanssa.

Elokuvaversio
-------------

Vuonna 1999 valmistui tähän kirjaan pohjautuva, samaa nimeä kantava elokuva, jonka pääosassa Beth Cappadoraa näyttelee Michelle Pfeiffer. Elokuvan kielletty alle 12-vuotiailta..

Aiheesta muualla
----------------

* *Syvä kuin meri* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
**Karōshi** (jap. 過労死) on japanilainen ilmiö ja virallinen kuolinsyy, jota käytetään, kun työntekijän katsotaan kuolleen liiallisen työnteon vuoksi. Sana "karōshi" on japania ja tarkoittaa ylirasitukseen kuolemista. Ilmiöstä tuli lainmukainen kuolinsyy 1980-luvulla, ja siihen kuolleiden työntekijöiden läheisillä on oikeus saada valtiolta vuosittainen rahallinen korvaus. Alun perin karōshi ilmeni pääasiassa sydän- tai aivoperäisinä kuolemina. Nykyisin myös itsemurhan tekeminen liiallisen työrasituksen seurauksena voidaan laskea karōshi-kuolemaksi.

Koska kyseessä on virallinen kuolemansyy, pitää Japani tilastoja karōshi-kuolemiksi lasketuista tapauksista. Vuonna 2010 sydän- ja aivosairausperäisiä karōshi-tapauksia katsottiin olleen 113 kappaletta. Tilastoja ylläpitävä Japanin terveys-, työ- ja hyvinvointiministeriö on kuitenkin kertonut hylkäävänsä jopa puolet karōshi-kuolinsyyn hakemuksista. Vuonna 1994 Japanin talouden suunnitteluvirasto arvioi tapauksia olevan todellisuudessa vuosittain noin tuhat.

Karōshin katsotaan saaneen alkunsa Japanin toisen maailmansodan jälkeisestä voimakkaasta talouskasvusta. 1960-luvulle tultaessa tavalliseksi katsottu työmäärä oli 12 tuntia päivässä. Ensimmäinen karōshi-kuolema kirjattiin 1969.

Lähteet
-------

1. ↑  Death by overwork in Japan *Economist.com*.  19.12.2007. Viitattu 21.1.2012. (englanniksi)
2. 1 2 3  Makino, Catherine: Death from Overwork Persists Amid Economic Crunch  29.10.2009. IPS News Agency. Viitattu 3.4.2016. (englanniksi)
3. ↑  Statistics of Workers' Health Condition in Japan (2010)  2010. Japan Industrial Safety and Health Association. Viitattu 3.4.2016. (englanniksi)
4. ↑  Japan working itself to an early grave  17.5.2007. IOL. Viitattu 21.1.2012. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Airola, Laura: Ylitöistä johtuvat itsemurhat eli "karōshit" yleistyvät Japanissa *Yle Uutiset*.  3.4.2016.
**Thure Georg Sundell** (21. syyskuuta 1864 Benvik, Kaskinen – 27. toukokuuta 1924 Kaskinen) oli suomalainen taidemaalari.

Thure Sundell opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1879–1893 sekä Tukholmassa Ruotsin Kuninkaallisessa taideakatemiassa 1883–1885. Sundell oli tunnettu maisemamaalarina. Hän vieraili vuosina 1885–1890 Göteborgissa asuneen ja kukkakauppiaana toimineen veljensä luona ja teki tässä yhteydessä useita maalausmatkoja Bohuslänin saarille maalaten merimaisemia. Kotikaupungissaan raatimiehenä toiminut Sundell asui taidemaailmasta syrjäänvetäytyneenä Kaskisissa Raatimiehenkatu 21:ssä sijainneessa talossaan ja maalasi Kaskisten kivisiä rantamaisemia ja saaristoluontoa. Hänen kotitalostaan on jäljellä tontilla sijainnut huvimaja.

Teoksia
-------

* *Iltarusko* : öljymaalaus.
* *Rannikkomaisema* : öljymaalaus.
* *Rantamaisema* : öljymaalaus.
* *Talvimaisema* : öljymaalaus.

Palkinnot
---------

* Dukaattipalkinto, kolmas sija 1891

Lähteet
-------

1. 1 2  Suomen Kuvataiteilijamatrikkeli : Thure Sundell
2. ↑  Kaskinen : Näe ja koe : Raatihuoneenkatu 21 - Thure Sundell  (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Thure Sundell

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ruotsi

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: sv:Thure Sundell
**Thure Georg Sahama** (vuoteen 1936 Sahlstein, 14. lokakuuta 1910 Viipuri – 8. maaliskuuta 1983 Helsinki) oli suomalainen akateemikko ja Helsingin yliopiston geokemian henkilökohtainen ylimääräinen professori 1945–1977. Hänen erikoisalaansa oli mineralogia, geokemia ja vulkanologia.

Jo lukiovuosinaan Helsingin suomalaisessa normaalilyseossa Sahama tutustui Helsingin yliopiston geologian laitoksella kiviin ja mineraaleihin. Ylioppilaaksi hän kirjoitti 1929, valmistui filosofian kandidaatiksi 1934 ja väitteli tohtoriksi 1938 Lapin granuliittien rakenneanalyysistä. Sahaman ensimmäinen yhdessä professori Pentti Eskolan kanssa kirjoitettu tutkimus julkaistiin jo 1930. Vuosina 1931 ja 1935 hän teki opintomatkan Innsbruckiin, jossa opettajana toimi professori Bruno Sander.

Vuonna 1933 Sahama osallistui tanskalaisen geologin Lauge Kochin retkelle Grönlantiin ja julkaisi tulokset 1935. Helsingin yliopiston petrologian ja geokemian dosentiksi Sahama nimitettiin 1938. Hän haki oppia Göttingenistä, Tukholmasta, Uppsalasta ja Oslosta ja rakensi Helsingin yliopiston geokemian laitokselle huipputarkan analyysilaboratorion. Sodan jälkeen Sahama työskenteli Yhdysvalloissa Berkeleyssä ja Washingtonissa.

Sahama innostui 1950-luvulla Itä-Afrikan hautavajoamavyöhykkeen tulivuorista ja laavakivistä. Nyiragongon tulivuoren laavakivet osoittautuivat alkalilaavoiksi ja Sahama teki niistä tunnettuja julkaisemalla 1952–1975 yhteensä 30 kirjoitusta kansainvälisissä sarjoissa. Hän teki myös tutkimusretkiä muualle Afrikkaan, Sri Lankaan ja Oseaniaan. Sahaman tutkimuksille oli tyypillistä, että niihin liittyi aina mittauksia, sillä hän viihtyi hyvin laitteiden parissa.

Oman nimikkomineraalin, sahamaliitin, Sahama sai 1953. Nimeämisen suorittivat yhdysvaltalaiset Howard Tasker Evans, Howard William Jaffe ja Robert Meyrowitz. Uusi ceriumkarbonaatti-mineraali löytyi Mountain Passista Kaliforniasta.

Lähteet
-------

* Ilmari Haapala: / Sahama, Thure Georg (1910–1983) *Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen)*.  30.11.2001. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
* Kuka kukin on 1978, Otava 1978, ISBN 951-1-04755-8.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Uppslagsverket Finland
* Biografiasampo

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |