recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Jussi-Mikko Makkonen** (s. 2. marraskuuta 1982 Lahti) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä.

Makkonen on Pelicansin kasvatti, ja hän pelasikin SM-liigaa Lahdessa kaksi kautta, yhteensä 69 ottelun verran. Alkukauden 2004–2005 hän pelasi Suomi-sarjassa Heinolan Kiekossa, mutta sai hyvillä otteillaan näytön paikan Mestiksestä KooKoosta, jossa meni loppukausi. Seuraavat kaksi kautta menivät Vantaalla, jossa hän voitti 2006–2007 Mestiksen maalipörssin 24 maalillaan. Kaudeksi 2007–2008 hän siirtyi Mikkelin Jukureihin, jossa hän on pelannut odotuksia heikommin ja hänen vakiopaikkansa on nelosen laidassa.

Makkonen pelasi Jukureissa numerolla 14 ja hänen maalibiisinsä oli Rage Against The Machine - Kick Out The Jams.

Makkosen palkinnot ja saavutukset
---------------------------------

* Mestiksen maalipörssin voitto 2006–2007, 24 maalia.
* Mestiksen kuukauden pelaaja maaliskuussa 2006.

Aiheesta muualla
----------------

* Jussi-Mikko Makkonen *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)
* Jussi-Mikko Makkonen Eurohockey-sivustolla (englanniksi)
* (Arkistoitu – Internet Archive)
**Kara Edwards** (s. 17. helmikuuta 1977 Lubbock, Texas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen radiojuontaja ja ääninäyttelijä, joka palkittiin vuosina 2007 ja 2008 Voicey-palkinnolla.

Biografia
---------

Edwards aloitti uransa radion parissa 19-vuotiaana heti high schoolin jälkeen. Ensimmäisiä lähetyksiä hän teki ABC radiolle Dallasissa ja erityisesti Disney radiolle. Vuotta myöhemmin Edwards oli muun muassa yhteisisäntänä radio-ohjelmassa "Squeege and Kara Show". Samalla hän teki myös mainosjuontoja. 2000-luvun alussa Edwards aloitti työskentelemään radion ohella ääninäyttelemissä animaatioissa ja erityisesti FUNimationilla.

Ensimmäiset ääniroolit hän teki vuonna 2001 dubattuaan Dragon Ball Z:taa, jonka aikana ääniohjaaja Christopher Sabat oli vakuuttunut Edwardsin ääninäyttelemisestä ja tarjosi hänelle suuremman roolin samasta sarjasta Gotenin, Videlin ja Gotenksin ääninä. Hän myös dubbasi samat roolit animeen liittyvissä videopeleissä Dragon Ball Z: Budokai ja Dragon Ball Z: Budokai Tenkaichi.

Keväällä 2002 Edwards palkattiin tuottajaksi Pohjois-Karolinan radiokanavan WSSS:n ohjelmaan "Sander Walker in the Morning", joka kesti syksyyn 2003 asti. Helmikuussa 2004 hän palasi takaisin radion pariin yhteisisännäksi Pohjois-Karolinan WSOC -radiokanavan "Jeff Roper Morning Show" ohjelmaan. Tammikuussa 2005 hänen juontaja parinsa Jeff Roper vaihtoi työpaikkaa ja hänen tilalleen palkattiin Rob Tanner, joka työskenteli Kara Edwardsin kanssa uudessa "Tanner in the Morning" radio-ohjelmassa. Ohjelma oli sekoitus paikallista huumoria ja parodiaa, jonka myötä se oli yksi aamun kuunnelluimmista ohjelmista Charlottessa. Edwards jatkoi radiojuontamista aktiivisesti vielä kaksi vuotta, jonka aikana hän teke edelleen äänirooleja FUNimationille. Edwards tapasi myös tulevan aviomiehensä Charlottessa Chris Suchanin, joka työskenteli meteorologina WBTV:lle. Pari meni naimisiin huhtikuussa 2006.

Aiheesta muualla
----------------

* Anime News Network
* Voice Chasers (Arkistoitu – Internet Archive)
* Crystalacids
* TV.com (Arkistoitu – Internet Archive)
**Svetlana Jurjevna Sleptsova** (ven. Светла́на Ю́рьевна Слепцо́ва, s. 31. heinäkuuta 1986) on venäläinen uransa lopettanut ampumahiihtäjä.

Sleptsova on hiihtänyt juniorien MM-kilpailuissa sekä 2005 että 2006 pronssia voittaneessa Venäjän joukkueessa. Henkilökohtaisesta kilpailuista hän on voittanut juniorien MM-kisoista kultaa normaalimatkalta 2005, hopeaa takaa-ajosta 2005, kultaa sprintistä ja takaa-ajosta vuonna 2007.

Sleptsova debytoi aikuisten arvokisoissa Östersundin MM-kilpailuissa 2008, jossa hän sijoittui sprintissä kuudenneksi, takaa-ajossa kahdeksanneksi, yhteislähdössä seitsemänneksitoista ja hiihti avausosuuden Venäjän joukkueessa sekä sekaviestissä ja viestissä. Sekaviestissä hänen joukkueensa sijoittui pronssille ja viestissä neljänneksi. Pyeongchangin MM-kilpailuissa 2009 hän hiihti avausosuuden kultaa voittaneessa Venäjän naisten viestijoukkueessa. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän hiihti avausosuuden Venäjän kultaa voittaneessa viestijoukkueessa. Henkilökohtaisilla matkoilla Sleptsova oli sprinttikilpailussa kolmastoista ja yhteislähdössä neljästoista. Ruhpoldingin MM-kilpailuissa 2012 hän sijoittui sprintissä ja normaalimatkalla seitsemänneksi sekä takaa-ajossa 16:nneksi.

Maailmancupissa Sleptsova saavutti ensimmäisen palkintosijansa oltuaan toinen Oberhofin sprintissä 5. tammikuuta 2008. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti Ruhpoldingin sprintissä 11. tammikuuta 2008.

Maailmancupin palkintosijat
---------------------------

* Kausi 2007–2008: Oberhof sprintissä toinen, Ruhpolding sprintissä voitto, Antholz takaa-ajon toinen, Antholz sprintissä kolmas, Hanti-Mansijsk yhteislähtökilpailussa kolmas, Oslo sprintissä voitto, Oslo takaa-ajossa voitto; kokonaiskilpailussa kahdeksas
* Kausi 2008–2009: Östersund takaa-ajossa toinen, Hochfilzen sprintissä voitto, sprintissä, takaa-ajossa ja normaalimatkalla toinen
* Kausi 2009–2010: Hochfilzen takaa-ajossa toinen, Pokljuka sprintissä ja takaa-ajossa voitto
* Kausi 2010–2011: Oberhof yhteislähdössä kolmas

Lähteet
-------

* Svetlana Sleptsova Kansainvälinen ampumahiihtoliitto (IBU).  (englanniksi)
*Tämä artikkeli kertoo lentopalloilijasta. Samannimisestä historiantutkijasta katso Timo Alanen (historiantutkija).*

Timo Alanen (2008)
**Timo Alanen** (s. 1979) on suomalainen lentopalloilija, joka pelasi Nurmon Jymyssä, Lentopallon 1-sarjassa. Alanen on toiminut Nurmon Jymyn kapteenina vuodesta 2003 lähtien. Häntä pidettiin 1-sarjan parhaimpana vastaanottopelaajana.

Ura
---

Alanen aloitti peliuransa Nurmon Jymyssä jo nuorena juniorina kaudella 1990. Juniori joukkueissa hän keräsi hyvin menestystä alueellisella, sekä valtakunnallisella tasolla. Samassa joukkueessa hänen kanssaan pelasi muun muassa A-maajoukkueessakin pelannut Timo Keisala, jonka kanssa Alanen pelasi myös nuorten maajoukkueessa.

Lopulta Alanen nousi Jymyn edustusjoukkueeseen ja alkoi pelata joukkueessa joka nousi pian 2-sarjaan, ja sitä kautta edelleen 1-sarjaan. Nousu ykköseen tapahtui kauden 2003 päätteeksi. Ykkösessä Alanen nousi myös nopeasti sarjan parhaimpiin yleispelaajiin. Hän on vastaanottopuolella ykkösen parhaimmistoa, jota todistavat hänen vastaanottotilastot sarjassa. Jymyssä Alanen oli joukkueen pitkäaikainen kapteenina vuodesta 2003 lähtien.

Kaudella 2005-06 Alanen johti Jymyn historian ensimmäisen kerran supersarjaan, josta pudotuspelin kautta olisi voinut selviytyä liigakarsintoihin. Jymy ei kuitenkaan tässä onnistunut. Kaudella 2006-07 Alanen johti Jymyn jälleen supersarjaan vaikka joukkuetta veikkailtiin sarjan häntäpäähän. Kausi oli häneltä nappisuoritus. Seuraavalla kaudella Jymy sijoittui ykkösessä viidenneksi.

Kaudella 2008-09 Alanen valittiin lokakuun tähdistöön yleisöäänestyksellä Suomen suurimmalla lentopallosivustolla, Hotsportilla. Ykkössarjassa Nurmon Jymy eteni kapteeninsa johdolla aina neljänneksi.

Alanen pelasi 2009-2015 Seinäjoen seudulla perustetussa Kuutoset Volleyssa. 

2015 Kuutoset ja Jymy Volley fuusioituvat Jymy-Kuutoset -joukkueeksi, joka vaihtoi nimensä 2017 Nurmon Jymyksi. Alanen kuului koko ajan joukkueen tärkeään ydinryhmään. Viimeisinä vuosinaan Alanen vaihtoi vastaanoton ja puolustuksen erikoismieheksi, liberoksi. 

Alasen päätti upean uransa kauden 2020–2021 päätteeksi. Alanen oli lopettaessaan edelleen 1-sarjan eliittiä omalla pelipaikallaan.

Muuta
-----

 Timo Alanen lyömässä kaudella 2008
On sanottu, että Alanen voisi pelata hyvin Lentopallon SM-liigassa liberon paikalla. Alanen on Jymyn oma kasvatti, ja pelasi Seinäjoen alueen seuroissa yli 30 vuotta. Hän on pelannut nuorempana myös nuorten maajoukkueessa. Alanen on pelaajatyypiltään erittäin hyvän vastaanoton, sekä taitavan lyöntikäden omaava pelaaja.

Siviiliammatiltaan Alanen on hallipäällikkö. Hän toimii Nurmon liikuntatoimessa.

Saavutukset
-----------

* Lokakuun 1-sarjatähdistössä 2008
* Nousu 1-sarjaan 2003
* Nuorten maaotteluita

Joukkueet
---------

* 1990–2021 Nurmon Jymy, Kuutoset Volley, Jymy-Kuutoset
Pastori Tobias Leevi Kinnunen
**Tobias Leevi Kinnunen** (21. lokakuuta 1905 Tornio – 30. toukokuuta 1988 Oulu) oli suomalainen rovasti ja kirjailija.

Kinnusen vanhemmat olivat satulaseppä Knut Kinnunen ja Jenni Ukonmaanaho. Hän pääsi ylioppilaaksi Haapaveden yhteiskoulusta 1933 ja hän suoritti teologian erotutkinnon 1937 sekä pastoraalitutkinnon 1943. Papiksi Kinnunen vihittiin 1937.

Ennen ylioppilaaksi tuloa Kinnunen työskenteli satulaseppänä Pohjolan Nahkatehtailla Oulussa 1922–1925 ja oli oppilaana Suomen Lähetysseuran lähetyskoulussa 1926–1930. Hän toimi Oulun NMKY:n poikatyöntekijänä 1925–1926 ja oli opiskeluaikanaan kesäisin siirtolan johtajana Oulussa 1927–1933 sekä Helsingin Töölön seurakunnan nuorisotyöntekijänä 1933–1937. Papiksi tulon jälkeen Kinnunen oli ylimääräisenä pappina Oulussa 1937–1941 ja samalla hän oli Oulun NMKY:n pääsihteerinä. 

Talvisodan aikana Kinnunen toimi Oulun suojeluskuntapiirin toimistoupseerina ja jatkosodan aikana hän oli Raskas Patteristo 16:n sotilaspastorina Kiestingin ja Uhtuan suunnilla. Sodan jälkeen Kinnunen oli Alavieskan kirkkoherrana 1944–1970. Hän sai rovastin arvon 1956. Eläkkeelle jäätyään Kinnunen muutti Ouluun.

Kinnunen julkaisi 10 vuoden ajan *Palavin lampuin*-nimistä uskonnollista lehteä. Kinnunen perusti 1947 Alavieskaan keskikoulua vastaavan kolmiluokkaisen kotikoulun yhdessä opettaja Niilo Visurin kanssa. Koulu toimi vuoteen 1953 saakka ja Kinnunen oli siellä koulun johtajana ja opettajana. Hän oli myös uskonnonopettajana Ylivieskan yhteiskoulussa 1955 ja Kalajoen yhteiskoulussa 1955–1956.

Leevi Kinnunen oli naimisissa vuodesta 1938 sairaanhoitaja Irja Saastamoisen kanssa.

Teoksia
-------

* *Laitakaupungin poikia Hailuodon paratiisissa*, teoksessa *Kuinka voisin palvella? : nuoret kertovat kokemuksiaan kristillisestä työstä. 2* ; toim. Aarni Voipio. WSOY 1937
* *Elämän ahjossa : meidän pihan pojasta papiksi*. Palavin lampuin, Alavieska 1961
* *Leppälinnun laulu : kertomus petäjäisestä ja puhtaasta elämän huhmaressa*. Palavin lampuin, Alavieska 1962 (nimimerkillä *Topias Vieskalainen*)
* *Askel kerrallaan : hartausharjoitelmia*. Palavin lampuin, Alavieska 1963
* *Uusi kynnös : hartauskirjoitelmia*. Palavin lampuin, Alavieska 1964
* *Valkeneva tie : hartauskirjoitelmia*. Palavin lampuin, Alavieska 1965
* *Vain armosta : hartauskirjoitelmia*. Palavin lampuin, Alavieska 1966
* *Laulu Karjalan Katjuusasta eli sotapoikien ja siviilirahvaan paimenena Vienassa, Aunuksessa ja Karjalassa jatkosotavuosina 1941-1944 : sotapäiväkirja raportteineen*. Palavin lampuin, Oulu 1972
* *Tuliseppele*. Palavin lampuin, Oulu 1973
* *Sinivalkoinen ruusuke eli Suomen tie itsenäisyyteen ja vapauteen 1*. Tekijä, Tornio 1975
* *Sinivalkoinen ruusuke eli Suomen tie itsenäisyyteen ja vapauteen 2*. Palavin lampuin, Oulu 1975

Lähteet
-------

* Leevi Kinnunen SKS:n kirjailijamatrikkelissa (toimimaton linkki)
* KirjastoVirman henkilögalleria : Leevi Kinnunen (Arkistoitu – Internet Archive)
**Giuseppe Ferlendis** (1755 Bergamo – 1802? Lissabon) oli italialainen oboisti, englannintorvensoittaja ja säveltäjä.

Ferlendis oli todennäköisesti muusikon poika. Hän sai huhtikuussa 1777 nimityksen Salzburgin hovikapellin oboistiksi. Hovi myönsi hänelle suuremman vuosikorvauksen kuin Wolfgang Amadeus Mozartille. Kesäkuussa 1778 Ferlendis kuitenkin erosi työstään Salzburgin hovissa vedoten siihen, ettei alueen ilmasto ollut hänen vaimolleen sopiva. Ferlendis työskenteli Italian eri kaupungeissa ja kävi esiintymässä myös Lontoossa. Vuonna 1802 hän asettui poikansa Alessandron kanssa Lissaboniin, jossa hän kuoli todennäköisesti samana vuonna. Ferlendisin pojat Angelo ja Alessandro olivat isänsä tavoin muusikkoja. Hänen veljensä Antonio oli huilisti.

Ferlendis oli Mozartin oboekonserton kantaesityksen solisti. Ferlendisin omaan sävellystuotantoon kuuluvat muun muassa hänen kuolemansa jälkeen Pariisissa julkaistut oboekonsertot (op. 13 & 14). Musiikkitieteilijä Georges de Saint-Foix piti ensin mainittua oboekonserttoa tosiasiassa Mozartin säveltämänä, mutta Alfred Einstein ja muut tutkijat eivät ole yhtyneet tähän käsitykseen.

Lähteet
-------

1. 1 2  Giuseppe Ferlendis HOASM, viitattu 16.10.2023
2. 1 2 3  Giuseppe Ferlendis Concorso internazionale per oboe "Giuseppe Ferlendis", viitattu 16.10.2023
3. ↑  John Warrack, Mozart & Ferlendis: Works for Oboe and Orchestra Gramophone, viitattu 16.10.2023
**Kausalan junaturma** tapahtui Kausalan rautatieaseman lähellä lauantaiyönä 17. tammikuuta 1942, kun tavarajuna ajoi radalle pysähtyneen Savon pikajunan perään. Onnettomuudessa kuoli 20 ihmistä ja 31 loukkaantui. 

Helsingistä Savoon perjantai-iltana 16. tammikuuta lähtenyt pikajuna oli ohittanut Kausalan aseman lauantaina kello 0.16. Pikajunan perään lähetettiin sitten tavarajuna. Pikajuna oli kuitenkin pysähtynyt radalle, koska junan veturista loppui vesi. Tällöin perässä tulleen tavarajunan veturi törmäsi pikajunan viimeiseen vaunuun, joka murskautui täysin. Tavarajunan veturissa syttyi tulipalo ja tavarajunasta vaurioitui 4–5 vaunua, sen sijaan pikajunan vaunut viimeistä vaunua lukuun ottamatta vaurioituivat vain lievästi. Pikajunan viimeinen vaunu oli ollut täynnä matkustajia ja heistä 16 sai heti surmansa ja 35 loukkaantui. Loukkaantuneet toimitettiin Kotkaan, jossa osa heistä vietiin kunnallissairaalan ja osa prikaatin sairaalaan. Loukkaantuneista neljä kuoli sairaalassa. Onnettomuuden uhreihin kuului sekä sotilaita että siviileitä.

Rata oli onnettomuuspaikalla kaksiraiteinen, joten liikenne saattoi jatkua onnettomuuden raivaustöistä huolimatta. Radan puhdistus kesti myöhään lauantai-iltaan saakka.

Yhdentoista Kausalan onnettomuudessa menehtyneen henkilön hautamuistomerkki sijaitsee Iitin kirkon hautausmaalla.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Tuhoisa junaonnettomuus Kausalan aseman lähellä, Laatokka, 19.01.1942, nro 7, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
2. ↑  Snälltåget backade utan att signalera, Hufvudstadsbladet, 19.01.1942, nro 17 (2. painos), s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
3. ↑  Willimiehen jäljillä-blogi 22.1.2019 : Iitti / Kausalan junaonnettomuus
**Mikkelin urheilupuisto** on Mikkelissä Nuijamiehen kaupunginosassa sijaitseva yleisurheilu- ja jalkapallostadion, joka avattiin vuonna 1916. Stadion toimii Ykkösessä pelaavan MP:n Kakkosessa pelaavan MiPK:n kotikenttänä. Stadionin kapasiteetti on 7 000 katsojaa.

Ominaisuudet
------------

Urheilupuiston katsomo on rakennettu vuonna 1959. Lähiliikuntapaikan tarjontaan kuuluu sähly-, koripallo-ja petankipelipaikat, sulkapallo- ja jalkapallokentät sekä tasapainorata. Talvisin urheilukentän ympärillä voi hiihtää 1,3 kilometrin pituisella ladulla. Kentältä löytyy valaistus, kuuluttamo sekä pukeutumistilat suihkuineen ja sauna. Urheilupuiston yleisökapasiteetti on 7 000 katsojaa.

Urheilupuistoon on sijoitettu mikkeliläisen yleisurheilijan ja olympiavoittajan Eero Lehtosen patsas. *Urski* on Mikkelin Palloilijoiden kotikenttä.

Aikaisemmin kenttä jäädytettiin talvella pika- ja taitoluistelijoille sekä jääpalloilijoille.

Urheilupuistossa on

* yleisurheilun suorituspaikat täydellisine varustuksineen
* lämmitetty nurmikenttä (74×108 m)
* 2 kpl tenniskenttiä.
* Neuvonta ja kioski

Yleisurheilun Suomen mestaruuskilpailut, Kalevan kisat, on järjestetty Urheilupuistossa kaksi kertaa: 1961 ja 1993.

Jääpallon vuoden 1967 ja vuoden 1975 maailmanmestaruuskisojen otteluja pelattiin myös Urheilupuistossa.

Ennätykset
----------

Urskin yleisöennätys on 6 678 katsojaa, jotka seurasivat Veikkausliigan ottelua Mikkelin Palloilijat – Tampereen Palloveikot 16. toukokuuta 1993. Urheilupuistossa on pelattu myös yksi Suomen jalkapallomaajoukkueen A-maaottelu, 0–0 tasapeli Tanskaa vastaan 29. elokuuta 1979. Kyseistä ottelua seurasi 4 900 katsojaa.

Lähteet
-------

1. ↑  Urheilupuisto – Mikkeli Mikkeli.fi.  Arkistoitu 2.4.2015. Viitattu 28.7.2015.
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Mikkelin urheilupuisto**.
* Mikkelin urheilupuisto Mikkelin kaupungin sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
* Tanskan palloliiton tietokanta
**Binance** on maailmanlaajuinen kryptovaluuttojen vaihtopalvelu, kryptopörssi, joka tarjoaa mahdollisuuden ostaa, myydä ja säilyttää yli 350 erilaista kryptovaluuttaa, kuten Bitcoinia, Ethereumia ja omaa Binance Coinia.

Binancen perusti Changpeng Zhao vuonna 2017. Binance perustettiin Shanghaissa vuonna 2017 ja sen virallinen kotipaikka on Caymansaarilla. Zhao on syntynyt Kiinassa, mutta on asunut Kanadassa 12-vuotiaasta asti.
Zhao toimi Kiinassa vuodesta 2014 OkCoinin toimitusjohtajana, mutta erosi hänen ja bitcoin-evankelista Roger Verin välisen riidan vuoksi ja siirtyi Tokioon. Syksyllä 2017 Kiina kielsi kryptovaluuttojen oston oikealla rahalla ja uusien julkaisun. Joulukuussa 2017 Binance vaihtoi 500 miljoonan dollarin arvosta kryptovaluuttoja päivässä ja otti 0,1 % välityspalkkion.
Huhtikuussa 2023 Binancella on yli 120 miljoonaa rekisteröitynyttä käyttäjää. Binance on maailman suurin kryptovaluuttapörssi kaupankäyntivolyymilla, joka oli 38 miljardia dollaria vuorokaudessa.

1. huhtikuuta 2023 Yhdysvaltain CFTC haastoi Binancen oikeuteen. Viraston mukaan yhtiö on tarkoituksellisesti kiertänyt lakia ja auttanut asiakkaita kiertämään Yhdysvaltain määräämiä pakotteita. Binance sulki pääsivustonsa Yhdysvalloissa 2019 ja avasi yhdysvaltalaisille suunnatun sivuston Binance.us yhteistyössä yhteistyökumppani BAM Tradingin kanssa. CFTC:n mukaan BAM Trading on käytännössä Binancen peiteyhtiö.

Viitteet
--------

1. 1 2  Petteri Uusitalo: Tässä kryptopörssissä virtasi 34 000000 000000 dollaria vuodessa, mutta nyt se pantiin syytteeseen – Sääntöjä rikottiin tahallaan, vip-asiakkaita neuvottiin kiertämään pakotteita *Tekniikka&Talous*. Viitattu 7.4.2023.
2. ↑  Tech in Asia - Connecting Asia's startup ecosystem *www.techinasia.com*. Viitattu 7.4.2023. (englanniksi)
3. ↑  Binance - Cryptocurrency Exchange for Bitcoin, Ethereum & Altcoins *Binance*. Viitattu 7.4.2023. (englanniksi)
**Israeli Committee Against House Demolitions** eli **ICAHD** on kansainvälinen voittoa tavoittelematon ja puoluepoliittisesti sitoutumaton ihmis­oikeus­järjestö, joka työskentelee kansainvälisen oikeuden mukaisen rauhan saavuttamiseksi Israelin/Palestiinan -alueelle.

ICAHD:in perusti alun perin kahdeksan rauhanaktivistia, joiden joukossa oli Jeff Halper, entinen Nobelin rauhan­palkinnon ehdokas ja antropologian professori, joka toimii nykyään ICAHD:in johtajana. Muita perustajia olivat Amos Gvirtz, Rabbi Arik Ascherman, Meir Margalit, Yoav Hess ja Yael Cohen. ICAHD:in päätoimisto sijaitsee Jerusalemissa, muut toimistot Yhdysvalloissa, Norjassa ja Isossa-Britanniassa.

Järjestöä Suomessa edustaa ICAHD Finland.

ICAHD Finland
-------------

ICAHD Finland jakaa tietoa Suomen kytköksistä Israelin ja Palestiinan alueelle, kampanjoi kansainvälistä oikeutta vahvistavan politiikan puolesta ja tiedottaa konfliktin historiasta ja nykytilanteesta. Vuonna 2010 ICAHD Finland kampanjoi muun muassa Suomen ja Israelin käymän asekaupan jäädyttämiseksi.
Poliittisen kampanjoinnin ohella ICAHD Finlandin jäsenistö julkaisee itse tuottamaansa materiaalia, kuten artikkeleita, haastatteluja, tutkielmia ja kommentaareja, ja kääntää muilla kielillä kirjoitettuja aineistoja suomeksi.
Marraskuussa 2009 ICAHD Finland toi yhdessä Lens Politican kanssa yhdysvaltalaisen historioitsijan Norman Finkelsteinin luennoimaan Helsingin Yliopistolle sekä vieraaksi Finkelsteinista kertovan elokuvan "American Radical" ensi-iltaan.

Aiheesta muualla
----------------

* ICAHD Finland
* Israeli Committee Against House Demolitions
* ICAHD UK
* ICAHD-USA
* Youtube: Jeff Halper The United States, Israel and the American Jewish Community (video, 2007)
**Vilho Valter Juhani Kirpilä** (28. syyskuuta 1931 Helsinki – 3. elokuuta 1988 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja taiteen kerääjä.

Kirpilä syntyi Helsingissä Vilho Kirpilän ja Hilja Saukkosen perheeseen, mutta perhe muutti pian Puolangalle, missä hänen isänsä toimi pitkään kunnanlääkärinä. Kirpilä kirjoitti ylioppilaaksi Oulun lyseosta 1949, opiskeli Helsingissä ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1956. Reumatologiaan erikoistunut Kirpilä toimi pitkään Reumaliitossa ja piti yksityisvastaanottoa. Hän kirjoitti monta vuotta Kauneus ja Terveys -lehteen pakinoita nimimerkillä "Ohimennen". Niissä hän kertoi oman ammattialansa tapahtumista ja maailmanmatkoistaan erityisesti kulinarismin ja gastronomian näkökulmasta.

Toukokuussa 1967 Kirpilä ehdotti pakinassaan alkoholistien lähettämistä keskitysleireille, mutta totesi, ettei sillä ole hyvää kaikua, vaikka "se tässä tapauksessa olisi mitä käyttökelpoisin". Hän kieltäytyi vastaamasta toimittajien haastattelupyyntöihin lääkärin etiikasta.

Kirpilän taidekokoelma sai alkunsa, kun hän osti 1950-luvun alussa ensimmäisellä palkallaan Maria Wiikin pastellimaalauksen. Vajaassa neljässä vuosikymmenessä hän keräsi kokoelman, joka käsitti töitä 1800-luvun lopulta 1970-luvulle, suurin osa figuratiivisia maalauksia. Lisäksi kokoelma sisältää veistoksia, grafiikkaa, akvarelleja, piirustuksia sekä erän venäläistä posliinia. Kirpilä testamenttasi 534 teosta käsittävän kokoelmansa ja kotinsa Suomen Kulttuurirahastolle. Niistä muodostettiin Helsingissä osoitteessa Pohjoinen Hesperiankatu 7 sijaitseva, yleisölle vuonna 1992 avattu Taidekoti Kirpilä. Sibelius-Akatemialla on taidekodin tiloissa konserttitoimintaa. 

Kirpilä toimitti Sisko Motin ja Anna-Marja Oksan kanssa 818-sivuisen matrikkeliteoksen *Suomen lääkärit 1962*, jonka Suomen lääkäriliitto julkaisi 1963.

Lähteet
-------

* *Laulu kaikuu Kirpilässä* (Äänenkuljettaja 10.11.2006, s. 12)

### Viitteet

1. 1 2 3  Juhani Kirpilä, Sisko Motti, Anna-Marja Oksa (toim.): *Suomen lääkärit 1962*, s. 268-269. Helsinki: Suomen Lääkäriliitto, 1963.
2. ↑  Vähemmistöjen oikeudet (Kohta 15:20 - 15:44) *yle.fi*. Viitattu 12.10.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Juhani Kirpilä Kansallisbiografiassa (Viitattu 13.9.2017)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |
**Retsforbundet** (virallisesti **Retsforbundet - Danmarks bæredygtige parti**; vuoteen 2012 *Danmarks Retsforbund*) on tanskalainen vuonna 1919 perustettu poliittiseen keskustaan sijoittuva puolue, jonka ideologia perustuu georgismiin.

Historia
--------

Axel Dam, toinen vuonna 1926 kansankäräjille valituista Retsforbundetin ehdokkaista.
Puolue perustettiin vuonna 1919 nimellä Danmarks Retsforbund, tosin vasta vuonna 1922 se päätti ryhtyä varsinaiseksi puolueeksi. Ensimmäistä kertaa se pääsi kansankäräjille vuonna 1926, ja oli siellä edustettuna vuoteen 1960. Korkeimmillaan kannatus oli vuoden 1950 vaaleissa, jolloin puolue sai 8,2 prosenttia äänistä ja 12 paikkaa. Puolueen johtajana toimi 1950-luvulla Viggo Starcke. Vuosina 1957–1960 puolue osallistui Hans Christian Hansenin ja Viggo Kampmannin johtamiin niin kutsuttuin kolmiohallituksiin yhdessä Sosiaalidemokraattien ja Radikaalin Venstren kanssa. Vuonna 1960 puolue kuitenkin menetti edustuksensa kansankäräjillä.

Sittemmin Retsforbundet on ollut kansankäräjillä vuosina 1973–1975 sekä 1977–1981. Puolueen edustaja Ib Christensen toimi Euroopan parlamentin jäsenenä 1978–1979 ja 1984–1984.

Vuonna 2012 puolue vaihtoi nimensä muotoon Retsforbundet - Danmarks bæredygtige parti.

Ideologia
---------

Puolueen teltta Folkemødet-politiikkatapahtumassa 2016.
Puolueen ideologiassa keskeistä on georgismin ajatus, että ihmisellä on oikeus omistaa oman työnsä tulokset, mutta ei yhteistä maata. Puolue korostaa myös ihmisten vapautta suhteessa valtioon sekä vapaakauppaa. Euroopan unionia se vastustaa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Bille, Lars: Retsforbundet *Den Store Danske*.  11.8.2022. Viitattu 29.11.2022. (tanskaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Retsforbundet** Wikimedia Commonsissa

* Puolueen verkkosivut (tanskaksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Tanska Tanskan puolueet |
| --- |
|  |
| Kansankäräjät | 
* Sosiaalidemokraatit (50)
* Venstre (20)
* Moderaatit (16)
* Sosialistinen kansanpuolue (15)
* Tanskademokraatit (14)
* Liberaali allianssi (14)
* Konservatiivinen kansanpuolue (10)
* Yhtenäisyyslista (9)
* Radikaali Venstre (7)
* Tanskan kansanpuolue (7)
* Alternativet (6)
* Nye Borgerlige (3)

 |
|  |
| Grönlanti | 
* Inuit Ataqatigiit (1)
* Javnaðarflokkurin (1)
* Siumut (1)
* Unionipuolue (1)

 |
|  |
| Muut | 
* EU:n vastainen kansanliike
* Edistyspuolue
* Frie Grønne
* Kommunistinen puolue
* Kristillisdemokraatit
* Retsforbundet
* Schleswigin puolue
* Stram Kurs
* Vegaanipuolue

 |
|  |
| Euroopan parlamentti | 
* Venstre (3)
* Sosiaalidemokraatit (3)
* Sosialistinen kansanpuolue (2)
* Radikaali Venstre (2)
* Tanskan kansanpuolue (1)
* Konservatiivinen kansanpuolue (1)
* Yhtenäisyyslista (1)

 |
|  |
| Luettelo Tanskan puolueista |

 |
**Tunguusikielet** ovat itäaasialainen kielikunta, johon kuuluu 12 keskenään varsin läheistä sukua olevaa kieltä. Niillä on yhteensä noin 75 000 puhujaa Pohjois-Kiinassa, Mongoliassa ja Siperian itäosissa Obin ja Jenisein seudulta Ohotanmerelle asti. Kielikunnasta käytetään myös nimityksiä tunguusilaiskielet, tunguusilaiset kielet ja mantšu-tunguusilaiset kielet. Aikaisemmin niiden sekä turkkilais- ja mongolikielten katsottiin kuuluvan oletettuun altailaiseen kielikuntaan.

Historia
--------

Kiinan koillisosassa aikaisemmin puhuttu mantšu on vanha sivistyskieli, jota kirjoitetaan hieman muunnetulla mongolilaisella aakkostolla. Nykyisin kuitenkin kiina on lähes täysin syrjäyttänyt sen puhekielenä Mantšuriassakin. Kirjakielenä sitä käyttävät enää yksi mantšun murre sekä solonit ja Mantšurian mongolilaiset daguurit. Mantšunkieliset käännökset kiinalaisista klassikoista ovat suuresti auttaneet vaikeaselkoisen vanhan kiinan lauseopin tulkitsemisessa.

Muilla tunguusikielillä suullinen kansanperinne on rikas, mutta kirjallisuutta ruvettiin luomaan vasta neuvostoajalla. Kirjaimistona on nykyisin kyrillinen aakkosto; välillä kokeiltiin latinalaisia kirjaimia.

Luokittelu
----------

Sanastoa ja kielioppia vertailemalla tunguusikielten voidaan jakaa kolmeen pääryhmään: pohjois-, kaakkois- ja lounaistunguusikieliin. Näistä kaksi jälkimmäistä ryhmää ovat läheisempää sukua keskenään kuin pohjoistunguusikielten kanssa ja muodostavat siten yhdessä etelätunguusikielten ryhmän. Tunguusikielet luokitellaan seuraavasti:

**Pohjoistunguusikielet**

* evenki (tunguusi)
* eveeni (eveni, lamuutti)
* negidaali (elkembei)
* orotšeni

**Etelätunguusikielet**

* Kaakkoistunguusikielet (amurkielet)
	+ Naanaikielet
		- naanai (nanai, goldi)
		- orokki (oroki, ul’ta)
		- ultša (ultš, oltša, tša)
	+ Udegekielet
		- udege (udihe, udehe, ude)
		- orotši

* Lounaistunguusikielet (mantšukielet)
	+ mantšu
	+ hibe (xibe, sibo, xibo, sibe, sibin)
	+ džurtšen (sammunut noin 1650)

Katso myös
----------

* Indouralilaiset kielet
* Uralilais-altailaiset kielet

Lähteet
-------

1. ↑  Tungusic *Ethnologue*. Viitattu 9.7.2022. (englanniksi)

Tunguusikielet

* džurtšen
* eveni
* evenki
* mantšu
* nanai
* negidaali
* orokki
* orotši
* orotšon
* udehe
* ultša
* xibe
**Jawi** on adaptoitu arabian aakkosto malaijin kielen kirjoittamiseksi. Sitä käytetään yhtenä kahdesta Brunein kirjoitusjärjestelmistä; lähinnä Malesiassa, Indonesiassa, Filippiineillä ja Singaporessa, erityisesti uskonnollisissa yhteyksissä.

Johdanto
--------

Jawin aakkosto on ollut olemassa vuosisatojen ajan Nusantarassa (Malaijin maailmassa). Sen kehitys on yhdistetty Islamin saapumiseen. Siinä on lähinnä arabiankielisiä merkkejä, sekä joitain Jawille uniikkeja merkkejä.

Jawin aakkosto on yksi aikaisimmista malaijin kielen kirjoittamiseksi olemassa olevista kirjoitusjärjestelmistä. Jawi on ollut käytössä sitten Pasai Islamin aikakauden; *Malakkan sulttaaniuden*, *Johorin sulttaaniuden* ja myös *Acheh*in aikakauteen asti. Terengganu-tabletista (Batu Bersurat Terengganu) on löydetty todisteita tästä, sijoittuen vuoteen 1303 (702H Islamilaisen kalenterin mukaan), samassa kun aikaisimmat roomalaisten kirjainten käytön todisteet on löydetty 1800-luvun lopulta.

Kirjaimet
---------

| Merkki | Eristetty | Alkuperäinen | Mediaali | Lopullinen | Nimi |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ا | ﺍ |   |   | ﺎ | alif |
| ب | ﺏ | ﺑ | ﺒ | ﺐ | ba |
| ت | ﺕ | ﺗ | ﺘ | ﺖ | ta |
| ة | ة |   |   | ـة‎ | ta marbutah |
| ث | ﺙ | ﺛ | ﺜ | ﺚ | sa (tha) |
| ج | ﺝ | ﺟ | ﺠ | ﺞ | jim |
| چ | ﭺ | ﭼ | ﭽ | ﭻ | ca |
| ح | ﺡ | ﺣ | ﺤ | ﺢ | ha |
| خ | ﺥ | ﺧ | ﺨ | ﺦ | kha (khO) |
| د | ﺩ |   |   | ﺪ | dal |
| ذ | ﺫ |   |   | ﺬ | zal |
| ر | ﺭ |   |   | ﺮ | ra (rO) |
| ز | ﺯ |   |   | ﺰ | zai |
| س | ﺱ | ﺳ | ﺴ | ﺲ | sin |
| ش | ﺵ | ﺷ | ﺸ | ﺶ | syin |
| ص | ﺹ | ﺻ | ﺼ | ﺺ | sad (sOd) |
| ض | ﺽ | ﺿ | ﻀ | ﺾ | dad (dOd) |
| ط | ﻁ | ﻃ | ﻄ | ﻂ | ta (tO) |
| ظ | ﻅ | ﻇ | ﻈ | ﻆ | za (zO) |
| ع | ﻉ | ﻋ | ﻌ | ﻊ | ain |
| غ | ﻍ | ﻏ | ﻐ | ﻎ | ghain |
| ڠ | ڠ‎ | ڠـ‎ | ـڠـ‎ | ـڠ‎ | nga |
| ف | ﻑ | ﻓ | ﻔ | ﻒ | fa |
| ڤ | ﭪ | ﭬ | ﭭ | ﭫ | pa |
| ق | ﻕ | ﻗ | ﻘ | ﻖ | qaf |
| ک | ک | کـ | ـکـ | ـک | kaf |
| ݢ | ݢ | ݢـ | ـݢـ | ـݢ | ga |
| ل | ﻝ | ﻟ | ﻠ | ﻞ | lam |
| م | ﻡ | ﻣ | ﻤ | ﻢ | mim |
| ن | ﻥ | ﻧ | ﻨ | ﻦ | nun |
| و | ﻭ |   |   | ﻮ | wau |
| ۏ | ۏ‎ |   |   | ـۏ‎ | va |
| ه | ﻩ | ﻫ | ﻬ | ﻪ | ha |
| ء | ء |   |   | ء | hamzah |
| ي | ﻱ | ﻳ | ﻴ | ﻲ | ya |
| ی | ی |   |   | ﻰ | ye |
| ڽ | ڽ | ﭘ | ﭙ | ـڽ | nya |

Lähteet
-------

1. ↑  ScriptSource - Arabic *scriptsource.org*. Viitattu 22.7.2022.
2. ↑  Malay language, alphabets and pronunciation *omniglot.com*. Viitattu 22.7.2022.
Rottenführerin kauluslaatat
**Rottenführer** oli natsi-Saksan puolisotilaallisisten järjestöjen, kuten SS:n ja Sturmabteilungin käyttämä arvo.

Arvo otettiin käyttöön ensimmäiseksi SA:ssa vuonna 1932. SA oli laajentunut huomattavasti kansallissosialistisen puolueen suosion kasvaessa ja se uudisti arvoasteikkoaan 1930-luvun alussa. Koska SA ja SS omasivat identtisen arvojärjestelmän vielä tuolloin, arvo siirtyi samalla myös SS:lle.

Suoraan käännettynä Rottenführer voi tarkoittaa pienen ryhmän, taisteluparin tai joukkion johtajaa, ja se oli alin arvo, jonka haltijalla oli komennossaan miehistöä. Rottenführer johti ryhmää, johon kuului korkeintaan 6–7 miestä. Waffen-SS:n Rottenführer johti yleensä pientä 3–4 miehen ryhmää, kuten esimerkiksi tulitukiryhmää, konekivääriryhmää tai tiedusteluryhmää. Rottenführerin lähin esimies oli Unterscharführer ja häntä alempi arvo oli Sturmmann. SS:n uudistaessa arvoasteikkoaan vuonna 1934 Rottenführerin arvo ja tehtävä säilyivät, mutta esimieheksi tuli Unterscharführer.

Wehrmacht määritteli vastaaviksi arvoiksi Stabsgefreiterin ja Obergefreiterin. Suomen puolustusvoimiin verrattuna arvo sijoittuu korpraalin ja alikersantin väliin.

Suomeksi arvot kääntyvät tavallisimmin muotoihin ylikorpraali ja esikuntakorpraali (Sven Hassel).*kenen mukaan?*

SD:n Rottenführer

Katso myös
----------

* Luettelo SS-arvoista

Lähteet
-------

* George H. Stein: *Waffen-SS*. Gummerus Kirjapaino Oy, 2005.

### Viitteet

1. ↑  Stein: s. 347

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Alempi arvo**Sturmmann** | **SS-arvo****Rottenführer** | Ylempi arvo**Unterscharführer** |
|
Boris Pasternakin datša Peredelkinossa.
**Datša** (ven. да́ча) on venäläinen kesämökki tai vapaa-ajan asunto. Datša sijaitsee tavallisesti 1–2 tunnin paikallisjunamatkan päässä kaupunkiasunnolta ja on tavallisesti suhteellisen vaatimaton rakennus, mutta se voi olla myös hieno huvila.

Datša-sanan juuret ovat varhaiskeskiajan Venäjällä, jossa se tarkoitti julkisesti annettua lahjaa, mutta myöhemmin sai tarkemman merkityksen läänityksenä. Datšat säilyivät maaomaisuuden pääsääntöisenä muotona aina maaorjien vapauttamiseen asti vuonna 1861 ja samalla datša sai nykyisen merkityksensä.

Vuosina 1993–1994 tehdyn tutkimuksen mukaan joka neljännellä venäläisellä kaupunkilaisperheellä oli datša ja vaikka vain pieni osa niistä oli talvikäytössä, kesällä asuttavien datšojen omistajista yli puolet halusi tehdä niistä myös talviasuttavia.

Lähteet
-------

1. ↑  Mikä datsa? *tekniikkatalous.fi*. Talentum Oyj. Viitattu 16.11.2009. (suomeksi)[vanhentunut linkki]
2. 1 2  Josh Wilson: Dacha Wanna Be Russian? - A History of the Russian Dacha *SRAS Newsletter*. The School of Russian and Asian Studies. Viitattu 16.11.2009. (englanniksi)
3. 1 2  Raymond J. Struyk, Karen Angelici: The Russian Dacha phenomenon.  *Housing Studies*, April 1996, 11. vsk, nro 2, s. 233 - 250.  Routledge. DOI: 10.1080/02673039608720854. tiivistelmä. Viitattu 16.11.2009.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Datša**.
* Datscha, RusslandJournal.de (saksaksi)
Näkymä Kauppatorilta, Affärcentrumin ja Börsin rakennukset näkyvät kuvan vasemmassa reunassa.
**Forum Kortteli** on Turussa, Kauppatorin laidalla sijaitseva kauppakeskus. Sen sisäänkäynnit sijaitsevat Kauppiaskadulla, Aurakadulla, Eerikinkadulla ja Linnankadulla.

Kauppakeskus toimii neljässä eri rakennuksessa, jotka on yhdistetty toisiinsa katetulla käytävällä. Merkittävin näistä lienee Affärscentrumin talo, joka rakennettiin kahdessa osassa 1921–1926. Rakennuksen suunnittelivat Väinö Määttä ja August Krook. Liiketiloihin asennettiin aikoinaan Suomen ensimmäiset liukuportaat, mutta ne purettiin myöhemmin.

Historia
--------

1970-luvun lopussa Affärscentrum liittoutui korttelin muiden kiinteistöyhtiöiden kanssa ja rakennutti korttelin keskelle kauppapihan. Naapuritontille rakennettiin viisikerroksinen liikerakennus. Urakka valmistui vuonna 1979, jolloin aloitti toimintansa Forumiksi nimetty kauppakeskus.

Vuonna 1999 Forum uudistui täysin, kun kauppapiha katettiin, ja siitä muodostui yhtenäinen kauppakeskus.

Liikkeet
--------

Kauppakeskus Forumissa sijaitsevat tai ovat sijainneet muiden muassa seuraavien ketjujen toimipaikat:

Casagrande Leluliike, VG Noodle ja Cosmic Comic Cafe

Lisäksi kauppakeskuksessa toimii lukuisia yksittäisiä yrityksiä, kuten vaate- ja lahjatavaraliikkeitä ja ravintoloita, sekä kampaamo ja levykauppa. Edellä mainittujen yritysten lisäksi kauppakeskuksen korttelissa toimii useita liikkeitä, joiden sisäänkäynnit sijaitsevat kadun varrella.

Kane Records, joka lopetti toimintansa vuonna 2011, toimi viimeiset vuotensa Forumissa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Latvakangas, Eva: Kasinomiljonäärin unelmakohde.  *Turun Sanomat*, 1.5.2011.
2. ↑  Tietoja, Forum Kortteli (html)  22.5.2015. Forum Kortteli. Viitattu 22.5.2015. [vanhentunut linkki]
3. ↑  Legendaarinen Kane Records lopettaa Turussa *Turun Sanomat*.  3.1.2011. Viitattu 22.5.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen sivusto
**D’oïl-kielet** (ransk. *Langues d’oïl*) on yleisnimitys romaanisten kielten Pohjois-Ranskassa keskiajalla puhutuille murteille. D’oïl-kieliä vastaava murreryhmä on Etelä-Ranskassa puhutut d’oc-kielet. Näiden murreryhmien maantieteellinen raja alkoi kehittyä jo myöhäisantiikin aikana ja kulkee Loirejoen keski-ja alajuoksulla sisältäen Lyonin ja Genèven kaupungit. D’oïl-kielten pohjalta muodostui muinaisranskan kieli, ja sitten – Pariisin murteen pohjalta – nykyranskan kieli.

Historia
--------

Pohjois-ja Etelä-Ranskan murteiden ero on pitkälti seurausta ilmastosta, etnografisista, geneettisistä ja kulttuurisista eroavaisuuksista eri gallo-roomalaisen väestöjen ja Pohjois-ja Etelä-Gallian välillä jo roomalaisten vallan aikana. Etelä-Ranskassa roomalaistuminen alkoi aikaisemmin ja oli selvempi kuin pohjoisessa, jonka murteissa säilyi paljon alkuperäisiä kelttiläisiä elementtejä, joihin vaikutti 500-luvulla germaaniset kielet kansainvaelluksen takia. Erityisen voimakas germaaninen vaikutus näkyy Belgiassa puhutuissa murteissa.

Kehittyminen
------------

Pohjois-Gallian nopean foneettisen kehityksen takia d’oïl-kielten puhujat hyvin nopeasti lakkasivat ymmärtämästä klassista latinaa ja joutuivat luomaan oman kirjakielen. Näin keskiajalla syntyi ja kehittyi muinaisnormannin kieli, joka myöhemmin levisi Englantiin nimellä  anglonormannin kieli ja Ranskassa syntyi Picardin kieli,  Gallo-kieli ja monia muita murteita. Näillä murteilla oli yhteinen kirjakieli, muinaisranska. Aluksi d’oïl-kielet olivat vaarassa hävitä kilpailun d’oc-kielille, sillä nämä muistuttivat enemmän klassista latinaa. 1300-luvulla kuitenkin tapahtui käänne ja d’oïl-kielet saivat vallitsevan aseman. Myöhemmin uudeksi kirjakieleksi vakiintui Pariisin murteeseen perustuva kirjakieli, josta syntyi nykyranskan kieli. Yleisen koulutusjärjestelmän ja median takia d’oïl-kielet ovat syrjäyttäneet etelän murteet lähes kokonaan. Etelässä puhutussa kielessä kuitenkin on useita lainoja d’oc-kielistä.

Terminologia
------------

Termi "Langues d’oïl" syntyi 1100-luvulla vääristyneestä latinalaisesta lauseesta "lingua de hoc ille", joka kirjaimellisesti tarkoittaa kieltä, jossa sana "kyllä" on "hoc ille". Pohjois-Galliassa tämä muuntui muotoon "oïl", joka on nykyranskassa "oui" (kyllä). Tämän termin popularisoi italialainen kirjailija Dante Alighieri, joka tutki kyllä-sanan eroja eri romaanisissa kielissä. Ok (latinan sanasta hoc "mikä") ja "oïl" (hoc ille) – tarkoittaa "kyllä" molemmissa kielissä. Ok on edelleen käytössä provencen kielessä, joka on kuolemassa sukupuuttoon.

Lähteet
-------

1. ↑  French language | Origin, History, Grammar, & Speakers *Encyclopedia Britannica*. Viitattu 10.7.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **D’oïl-kielet** Wikimedia Commonsissa
Gunwinyguan kielten puhuma-alue
**Gunwinyguan kielikunta**, myös **makro-gunwinyguan** kielet tai **arhem-kielet**, on australialaisiin kieliin kuuluva kieliryhmä. Maantieteellisesti se sijoittuu Australian pohjoisosiin. Kieliä ryhmässä lasketaan olevan 12, jotka jakautuvat kolmeen alaryhmään:

* Gunwinyguan bak kielet
	+ Itäinen gunwinyguan kielet
		- Jala-kielet
			* Ngalakgan
			* Rembarrnga
		- Ngandi
	+ Wubuy
	+ Anindilyakwa
* Marne-kielet
	+ Keskiset gunwinyguan kielet
		- Bininj kun-wok
		- Ngalkbun
	+ Kunbarlang
* Läntiset gunwinyguan kielet
	+ Jawoyn
	+ Warraylaiset kielet
		- Uwinymil
		- Warray
		- Wulwulam (luokittelematon)

Siitä, kuinka läheistä sukua gunwinyguan kielet todellisuudessa ovat, kiistellään edelleen. Tämä johtuu siitä, että Australian aboriginaalikielet jaetaan perinteisesti pama-nyungalaisiin kieliin ja "muihin" (eng. yleensä *non-Pama-Nyungan languages*).

Lähteet
-------

1. ↑  Glottolog 4.2.1 - Gunwinyguan *glottolog.org*. Viitattu 10.6.2020.
2. ↑  Campbell, Lyle (toim.): *Language Isolates*, s. 331. Routledge, 2018. Teoksen verkkoversio. (englanniksi)
Sateenkaariperhe, jossa on kaksi äitiä
Sateenkaariperhe, jossa on kaksi isää
**Sateenkaariperhe** on perhe, joissa yksi tai useampi vanhemmista kuuluu seksuaali- tai sukupuolivähemmistöön. Yleensä puhekielessä sateenkaariperheellä tarkoitetaan homo- tai lesbovanhempien ja heidän lastensa muodostamia perheitä. Nimitys tuli julkisuuteen 1990-luvulla. Sillä tarkoitetaan myös biseksuaalisena (kun henkilö on samaa sukupuolta olevan kanssa) tai transsukupuolisena vanhemmiksi tulleiden perheitä. Sateenkaariperheen nimitys viittaa seksuaalivähemmistöjen käyttämään lippuun. Perhemuodot sateenkaariperheiden sisällä ovat moninaisia, aina apilaperheistä transvanhemman perheisiin. Sateenkaariperheiden lapset ovat yleensä syntyneet koti-inseminaation tai hedelmöityshoitojen avulla, tai he ovat syntyneet puolisoiden edellisissä suhteissa.

Koska sateenkaariperheet eivät virallisissa tilastoissa näy välttämättä oikein, on tarkkaa määrää esimerkiksi sateenkaariperheissä asuvista lapsista vaikea laskea. Sateenkaariperheet ry on vuonna 2014 arvioinut, että Suomessa elää ydinperheen muotoisissa, samaa sukupuolta olevien parien perheissä vähintään 2 000 lasta ja kaikissa sateenkaariperheissä arviolta 10 000 lasta.

Lähteet
-------

1. ↑  *Kielitoimiston sanakirja*. Kotimaisten kielten tutkimuskeskuksen julkaisuja 132. Internet-versio MOT Kielitoimiston sanakirja 1.0. Helsinki: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus ja Kielikone Oy, 2004. ISBN 952-5446-11-5.
2. ↑  Sateenkaariperheet lastensuojelun asiakkaina *Sosiaaliportti*. Viitattu 27.5.2010.
3. ↑  Hietanen, Ilona: Vääränlainen perhe.  *Yliopisto*, 2008, nro 1, s. 32.
4. ↑  Tilastokeskus - Sateenkaariperheet tuovat väriä tilastoihin *www.stat.fi*. Viitattu 15.8.2015.
5. ↑  Kia Aarnio: Sateenkaariperheiden lasten vahvuudet ja haavoittuvuudet (PDF) *vaestoliitto-fi-bin.directo.fi*. Viitattu 17.12.2014. [vanhentunut linkki]

Kirjallisuutta
--------------

* Jämsä, Juha (toim.): *Sateenkaariperheet ja hyvinvointi: Käsikirja lasten ja perheiden kanssa työskenteleville*. Sateenkaariperhetyön projekti. Jyväskylä: PS-kustannus, 2008. ISBN 978-952-451-387-6.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Sateenkaariperhe** Wikimedia Commonsissa

* Sateenkaariperheet ry
* Oudot perheet: Normeja ja ihanteita 2000-luvun Suomessa (väitös)
**Kiptšakki** (omakielinen nimitys **qypçaq**) oli turkkilainen kieli, jota puhuivat kiptšakit.

Varhaisin tunnettu kielinäyte on vanhaa kiptšakkia edustanut *Codex Cumanicus,* jonka kirjoittivat eurooppalaiset lähetyssaarnaajat 1300-luvulla. Myös mamelukit olivat kiinnostuneita kiptšakista ja Syyriassa kirjoitetut tekstit kuvailevat kiptšakin kielioppia ja fonologiaa. Niin sanottua keskikiptšakkia on kirjoitettu lukuisilla eri kirjoitusjärjestelmillä kuten latinalaisilla, kyrillisillä ja armenialaisilla aakkosilla.. Kieltä puhuttiin noin 1200–1600 -luvuilla, kunnes se kehittyi nykyisiksi kiptšakkikieliksi (mm. kazakki, tataari ja kirgiisi).

Fonologia
---------

Mamelukkien kuvauksien mukaan kiptšakissa oli yhdeksän vokaalia ja 18 konsonanttia. Lisäksi neljän konsonantin, /h/, /ʒ/, /ʤ/ ja /f/, katsotaan esiintyneen lähinnä vain lainasanoissa:

### Vokaalit

|  | Etinen | Keskinen | Takinen |
| --- | --- | --- | --- |
| **Suppea** | i | y | ɨ | u |
| **Puolisuppea** | e | ø |  | o |
| **Välinen** |  | ə |  |
| **Avoin** | a |  |  |

### Konsonantit

|  | Labiaali | Alveolaari | Postalveolaari | Palataali | Velaari | Uvulaari |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **Nasaali** | m | n |  |  | ŋ |  |
| **Klusiili** | p | b | t | d |  | k | g |  |  |
| **Frikatiivi** |  | s | z | ʃ |  |  | χ |
| **Affrikaatta** |  |  | tʃ |  |  |  |
| **Lateraali** |  | l |  |  |  |  |
| **Tremulantti** |  | r |  |  |  |  |
| **Puolivokaali** |  |  |  | j |  |  |

Lähteet
-------

1. ↑  Turkic languages - Literary languages *Encyclopedia Britannica*. Viitattu 3.8.2020. (englanniksi)
2. 1 2  Johanson, Lars & Csató, Éva Ágnes (toim.): *The Turkic Languages*, s. 158–159. Routledge, 1998. Teoksen verkkoversio. (englanniksi)
3. ↑  Glottolog 4.2.1 - Kipchak *glottolog.org*. Viitattu 3.8.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Näyte Codex Cumanicusista
Japanilainen katukyltti, jossa on käytetty romaji-translitterointia. 
**Japani** on hyvin homogeeninen yhteiskunta, jossa väestö koostuu melkein yksinomaan etnisistä japanilaisista. Maalle ei kuitenkaan ole määritelty mitään virallista kieltä.

Japanin kieli ja japanilainen viittomakieli
-------------------------------------------

Japanilaisen näppäimistön malli Microsoftille. 
Japanin kieli ei ole virallinen kieli Japanissa, vaikka se on enemmistön äidinkieli. Yksi syy jättää virallinen kieli määrittelemättä on todennäköisesti se, että Japanin väestö on pitkään ollut hyvin homogeeninen ja maahan on muuttanut verrattain vähän vieraskielistä väestöä.. Japanin ulkopuolella kieli ei juurikaan ole käytössä minkään alueen ensimmäisenä tai toisena virallisena kielenä.

Japanilainen viittomakieli (jap. 日本手話, *Nihon Shuwa*) on hyvin samantapainen kuin korealainen ja taiwanilainen viittomakieli. Vuonna 2018 säädetyn lain mukaan japanilaisella viittomakielellä on sama asema kuin japanilla. Viittomakieli on arviolta 50 000 (vuonna 2006) japanilaisen äidinkieli.

Vähemmistökielet
----------------

### Ainu

Ainu on lähinnä Hokkaidossa puhuttava isolaattikieli, joka ei ole sukua japanille. Ainuista arviolta vain 4,6 % puhuu ainua erittäin sujuvasti, mikä tarkoittaa hieman yli 300 henkilöä.

Japani tunnusti ainun maan alkuperäisväestön kieleksi huhtikuussa 2019. Lain nojalla paikallishallinnon tulee edistää ainun kieltä ja valtio tukee tätä rahallisesti.. 

### Ryukyulaiset kielet

Japani alkoi korvata ryukyulaisia kieliä saarten ensisijaisena kielenä 1880-luvulla. Nykyään suurin osa näistä kielistä on uhanalaisia. Viime aikoina näitä kieliä, mm. okinawaa, on alettu elvyttää..

Lähteet
-------

1. ↑  The official language of Japan is not Japanese *www.jluggage.com*. Viitattu 6.8.2020.
2. ↑  Japanese language | Origin, History, Grammar, & Writing *Encyclopedia Britannica*. Viitattu 6.8.2020. (englanniksi)
3. ↑  Glottolog 4.2.1 - Japanese Sign Language *glottolog.org*. Viitattu 6.8.2020.
4. ↑  日本手話言語法案 修正案(2018年3月31日) (PDF)  2018. jfr.or.jp. Viitattu 6.8.2020. (japaniksi)
5. ↑  Andrew McKirdy: Sign of the times: Helping deaf people get by in Japan *The Japan Times*.  22.7.2020. Viitattu 6.8.2020. (englanniksi)
6. ↑  The saga of the Ainu language *UNESCO*.  5.2.2019. Viitattu 6.8.2020. (englanniksi)
7. ↑  Law enacted to recognize ethnic Ainu minority as indigenous people *Kyodo News+*.  19.4.2019. Viitattu 6.8.2020. (englanniksi)
8. ↑  Patrick Heinrich: Use them or lose them: There's more at stake than language in reviving Ryukyuan tongues *The Japan Times*.  25.8.2014. Viitattu 6.8.2020. (englanniksi)
**Dansk Sprognævn** ("Tanskan kielineuvosto") on Tanskan kulttuuriministeriön alainen kielitieteellinen tutkimuslaitos, joka on perustettu vuonna 1955. Sen tehtäviä ovat mm.:

* Tanskan kielen kehittäminen
* Vastata tanskan kieltä ja kielenkäyttöä koskeviin kysymyksiin
* Toimia tanskan kielen kielenhuoltajana sekä ylläpitää mm. tanskan kielen virallista sanakirjaa.

Kielineuvoston toimitilat sijaitsevat Bogensen kaupungissa.

Vuodesta 2008 lähtien kielineuvosto on valinnut vuoden sanan aina joulukuussa. Vuoden sanan ei tarvitse olla uudissana, vaan se voi olla vanha sana, joka on saanut uuden merkityksen.. Lisäksi kielineuvosto ylläpitää yhdessä Tanskan kieli- ja kirjallisuusseuran kanssa sproget.dk-sivustoa, joka tarjoaa kielineuvontaa.

Lähteet
-------

1. ↑  Dansk Sprognævn *Den Store Danske*.  2021. Viitattu 17.5.2021. (tanskaksi)
2. ↑  Kontakt os *dsn.dk*. Viitattu 17.5.2021. (tanskaksi)
3. ↑  ’Årets Ord’ er fundet *DR*.  18.12.2020. Viitattu 17.5.2021. (tanskaksi)
4. ↑  Baggrunden *sproget.dk*.  2021. Viitattu 17.5.2021. (tanskaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kieliveuvoston kotisivu