|  |
| --- |
| Etionamidi |
| Etionamidi |
| Etionamidi |
| **Systemaattinen (IUPAC) nimi** |
| 2-etyylipyridiini-4-karbotioamidi |
| **Tunnisteet** |
| CAS-numero | 536-33-4 |
| ATC-koodi | J04AD03 |
| PubChem | 2761171 |
| DrugBank | DB00609 |
| **Kemialliset tiedot** |
| Kaava | C8H10N2S |
| Moolimassa | 166,25 |
| SMILES | Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem |
| **Fysikaaliset tiedot** |
| Sulamispiste | 164–166 °C (hajoaa) |
| **Farmakokineettiset tiedot** |
| Hyötyosuus |  ? |
| Proteiinisitoutuminen | noin 30 % |
| Metabolia | hepaattinen |
| Puoliintumisaika | 2–3 tuntia |
| Ekskreetio | renaalinen |
| **Terapeuttiset näkökohdat** |
| Raskauskategoria | ? |
| Reseptiluokitus | 
 |
| Antotapa | oraalinen |

**Etionamidi** (C8H10N2S) on pyridiinijohdannaisiin kuuluva heterosyklinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä antibioottina muille lääkeaineille vastustuskykyisen tuberkuloosin hoidossa. Etionamidi kuuluu WHO:n laatimaan tärkeimpien lääkeaineiden luetteloon.

Ominaisuudet ja käyttö
----------------------

Huoneenlämpötilassa etionamidi on keltaista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee niukasti veteen ja alkoholeihin ja liukenee hyvin kuumaan asetoniin, dikloorietaaniin ja pyridiiniin. Etionamidi on aihiolääke, joka metaboloituu etionamidisulfoksidiksi. Tämä aineenvaihduntatuote on antibioottinen ja se estää mykobakteereja muodostamasta soluseinäänsä tarvitsemia mykolihappoja. Etionamidi on tehokas erityisesti *Mycobacterium tuberculosis*-lajia vastaan ja tehoaa myös eräisiin muihin saman suvun lajeihin. Etionamidi annetaan suun kautta tablettina. Sitä käytetään hoidettaessa muille antibiooteille resistenttejä tuberkuloosi-infektioita.

Haittavaikutukset
-----------------

Tyypillisimmät etionamidin aiheuttamat haittavaikutukset ovat vatsakipu, huonovointisuus, oksentelu, ripuli ja painon aleneminen. Etionamidi läpäisee veri-aivoesteen ja pääsee keskushermostoon. Haittavaikutuksina voi ilmetä huimausta, uneliaisuutta ja heikkoutta. Jopa psykoottisia oireita on raportoitu.

Valmistus
---------

Etionamidin synteesin ensimmäisessä vaiheessa dietyylioksalaatti kondensoituu emäksisissä olosuhteissa 2-butanonin kanssa. Muodostuva välituote reagoi syanoasetamidin kanssa ja tuotteeksi muodostuu 3-syano-4-karboetoksi-6-etyyli-2-pyridonia. Tämä yhdiste hydrolysoituu happamissa olosuhteissa 4-karboksi-6-etyylipyridoniksi. Reaktio fosforyylikloridin ja fosforipentakloridin ja etanolin kanssa johtaa etyyli-6-etyyli-2-kloori-isonikotinaattiin, joka pelkistetään vedyttämällä etyyli-6-etyyli-isonikotinaatiksi. Toiseksi viimeinen vaihe on reaktio ammoniakin ja fosforipentoksidin kanssa ja viimeinen vaihe on reaktio divetysulfidin kanssa, jolloin muodostuu tuotteeksi etionamidia.

Lähteet
-------

1. 1 2  Susan Budavari (päätoim.): *Merck Index*, s. 638. 12th Edition. Merck & Co. 1996. ISBN 0911910-12-3. (englanniksi)
2. 1 2  Ethionamide *DrugBank*. Viitattu 8.5.2019. (englanniksi)
3. ↑  WHO Model List of Essential Medicines  2017. WHO. Viitattu 8.5.2019. (englanniksi)
4. 1 2  M. Lindsay Grayson (päätoim.): *Kucers' The Use of Antibiotics*, s. 2492–2500. CRC Press, 2017. ISBN 9781498747967. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 8.5.2019). (englanniksi)
5. ↑  David A. Williams, William O. Foye, Thomas L. Lemke: *Foye's principles of medicinal chemistry*, s. 913–914. Lippincott Williams & Wilkins, 2012. ISBN 99781609133450. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 8.5.2019). (englanniksi)
6. ↑  Axel Kleemann: *Antiinfectives for Systemic Use, 2. Antimycotics (Antifungals) and Antimycobacterials, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2016. (englanniksi)
7. 1 2  Paul Actor, Alfred W. Chow, Frank J. Dutko & Mark A. McKinlay: *Chemotherapeutics, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2000.
8. ↑  J. K. Aronson (toim.): *Meyler's Side Effects of Drugs*, s. 195. Elsevier, 2015. ISBN 978-0-444-53717-1 (koko sarja). Kirja Googlen teoshaussa, 16th ed. 2016 (viitattu 8.5.2019). (englanniksi)
9. ↑  Ṛuben Vardanyan, Victor J. Hruby: *Synthesis of essential drugs*, s. 529. Elsevier, 2006. ISBN 978-0-444-52166-8. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 8.5.2019). (englanniksi)