recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Henning Peter Kruse Rasmussen** (26. toukokuuta 1926 Viborg – 4. maaliskuuta 1997 Esbjerg) oli tanskalainen sosialidemokraattinen poliitikko, koulutukseltaan taloustieteen kandidaatti. Hän toimi Tanskan oikeusministerinä 1979–1981 ja sisäministerinä 1979–1982.

Rasmussenin isä oli sähkömies ja sosialidemokraattisen urheilujärjestö DUI:n (De unges idræt) puheenjohtaja ja mukana myös raittiusliikkeessä. Myös Henning-poika peri kotoa elinikäisen raittiin elämäntavan ja sosialidemokraattisen vakaumuksen. Hän valmistui taloustieteen kandidaatiksi Århusin yliopistosta 1957. Opinnot kestivät pitkään, sillä hän oli jo opiskeluaikoina tiiviisti mukana työväenliikkeessä muun muassa sosialidemokraattisen nuorisojärjestön puheenjohtajana 1944–1953 sekä työelämässä Århusin kaupungin tilasto- ja taloustoimistossa. Lukuvuoden 1953–1954 Rasmussen oli vaihto-opiskelijana englantilaisessa College for Working Men -oppilaitoksessa ja opetti sen jälkeen työväenliikkeen kansankorkeakoulussa Esbjergissä 1955–1959. Sen jälkeen hän opetti vuoden verran kansantaloustiedettä ja ulkopolitiikkaa Roskilden kansankorkeakoulussa.

Rasmussenin poliittinen ura alkoi Esbjergin kunnanvaltuustosta, jonka jäsen hän oli ensin 1958–1959 ja sitten 1962–1979. Hänet valittiin kansankäräjäedustajaksi kaudelle 1960–1964 ja vuonna 1964 Esbjergin pormestariksi. Vuosina 1970–1978 hän toimi Riben amtin valtuuston edustajana.

Vuonna 1979 Rasmussen nimitettiin Anker Jørgensenin hallituksen oikeus- ja sisäministeriksi. Hallituskauden loputtua hänet valittiin taas kansankäräjille 1981. Rasmussen jatkoi parlamentaarikkona vuoteen 1994 ja toimi 1993–1994 kansankäräjien puhemiehenä. Hän kuoli kolme vuotta myöhemmin 1997.

Lähteet
-------


Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: sv:Henning Rasmussen 

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
**Tosh Van der Sande** (s. 28. marraskuuta 1990 Wijnegem, Antwerpenin provinssi) on belgialainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa harjoittelijana Omega Pharma-Lotto -tallissa syksyllä 2011, ja edusti samaa joukkuetta, nimeltään viimeksi Lotto-Soudal, vuoteen 2021. Kaudesta 2022 alkaen hän on kilpaillut Team Jumbo-Visma / Team Visma–Lease a Bike -tallissa. Hän sijoittui Matteo Trentinin jälkeen toiseksi Pariisi–Tours-klassikossa 2015.

Van der Sande on kilpaillut myös ratapyöräilyssä, jossa hän voitti pisteajon junioreiden maailmanmestaruuden 2008.

Saavutuksia
-----------

Lähteet: Pro Cycling Stats, Cycling Archives

### Ratapyöräily

2006
Noviisien pisteajon ja linja-ajon (scratch) Belgian-mestaruus
2007
Junioreiden pisteajon ja linja-ajon Belgian-mestaruus
2008
Junioreiden pisteajon, linja-ajon, pariajon (madison) ja joukkuetakaa-ajon Belgian-mestaruus
Junioreiden MM-kilpailut, pisteajossa kultaa, pariajossa hopeaa
### Maantiepyöräily

2008
Giro della Toscana, juniorit, 1. ja 3. etapin voitto
Trofeo Karlsberg, juniorit, 4. etapin voitto
Junioreiden MM-kilpailut, maantieajossa kymmenes
2011
Le Triptyque des Monts et Châteaux, alle 23-v. 1. ja 4. etapin voitto
Liège–Bastogne–Liège, alle 23-v. kilpailun voitto
MM-kilpailut, alle 23-v. maantieajossa yhdeksäs
2012
De Pannen kolmen päivän ajo, mäkikirikilpailun voitto
2015
Espanjan ympäriajo, 12. etapilla kolmas
Pariisi–Tours, toinen
2016
Tour de l'Ain, 2. etapin voitto
2017
Tour de Wallonie, kokonaiskilpailussa toinen
2019
Tour de Wallonie, kokonaiskilpailussa toinen, 5. etapin voitto
Espanjan ympäriajo, 8. ja 14. etapilla kolmas
2021
Dwars door Vlaanderen, viides
Brussels Cycling Classic, kolmas
Grand Prix de Wallonie, kolmas
Primus Classic, toinen

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Tosh Van der Sande *procyclingstats.com*. Viitattu 25.9.2021. (englanniksi)
2. 1 2 3  Tosh Van der Sande *cyclingarchives.com*. Viitattu 1.1.2024. (englanniksi)
3. ↑  109th Paris - Tours Elite (1.HC) *procyclingstats.com*. Viitattu 13.10.2015. (englanniksi)
**Petteri Luoto** (s. 1974 Masku) on suomalainen keittiömestari. Hän voitti suomalaisen Vuoden kokki -kilpailun vuonna 1998. Hän oli kahdesti Suomen edustaja Bocuse d’Or –kilpailussa; vuonna 2005 hänet palkittiin kilpailun parhaasta liha-annoksesta. 

Luoto kertoo saaneensa kipinän keittiötaidon maailmaan työskennellessään vuonna 1992 turkulaisessa ravintola Juliassa. Hän toimi Antti Vahteran assistenttina vuoden 1995 Bocuse d’Or -kilpailussa. Vuoden-kokki kilpailun voittaessaan Luoto työskenteli ravintola Meritorpan palveluksessa yhdessä Suomen kokkimaajoukkuetta johtaneen keittiömestari Pekka Terävän kanssa.

Luoto kouluttautui kokiksi ensin Raisiossa ammattikoulun keittiölinjalla 1989–1990 ja suoritti ravintolakokin opinnot Turussa 1990–1992. Hän työskenteli kouluajan harjoittelijana ravintola Julian keittiössä, armeijan jälkeen laivakeittiössä. Hän on työskennellyt keittiömestarina ja ravintola-alan tehtävissä monissa ravintoloissa (esimerkiksi ravintola Kanavarannassa keväällä 1995, Kalatrapissa kesällä 1995, hotelli Palacessa 1996, ravintola Meritorpassa 1997 ja ravintola G. W. Sundmansilla 1998 sekä ravintola Savoyssa) ja yksityistilaisuuksissa Suomessa sekä ulkomailla. Hänen aikanaan Mecca-ravintolalle myönnettiin Bibendum-tunnustus vuonna 2007.

Hän on toiminut Makuja-televisio-ohjelman kokkina. Hän on ollut viemässä ja esittelemässä suomalaista ruokakulttuuria muun muassa Suomen Shanghain maailmannäyttelyn paviljongissa (2010) ja New Yorkin modernin taiteen museossa (MoMA, 2012). Hän on 2010-luvulla asunut New Yorkissa (valmistaen tilauksesta ruokaa 2011–2014 kaupungin jet setille) ja toimi vuonna 2017 ravintola-alan tehtävissä yksityisellä klubilla.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Vuoden kokit  19.10.2017. Elo-Säätiö, elo-saatio.fi. Viitattu 2.12.2017.
2. ↑  Arkistoitu kopioVuoden Kokki tilastoina (vuodet 1995-2014) Metos Oy, metosgroup.com.  Arkistoitu 21.12.2017. Viitattu 2.12.2017.
3. 1 2  Arkistoitu kopioPetteri Luodosta Vuoden kokki  27.3.1998. mtv.fi.  Arkistoitu 3.12.2017. Viitattu 2.12.2017.
4. 1 2  Eero Mäkelä & Merja Sillanpää: *Talon tapaan. Suomalaisten keittiömestarien 50 vuotta*. Haastattelut s. 151-152. Helsinki: Tammi, 2000. ISBN 951-31-1777-4.
5. ↑  Arkistoitu kopioTätä suomalaista herkkua kadehditaan maailmalla – esillä näyttävästi New Yorkissa  4.10.2012. mtv.fi.  Arkistoitu 3.12.2017. Viitattu 2.12.2017.
6. ↑  Iiro Andersson: Makaronilaatikkoa Manhattanilla  12.10.2012. yle.fi. Viitattu 2.12.2017.
7. 1 2  Jaana Vainio: Tulokulma ratkaisee ruoan vastaanoton *Aromi 1/2015, aromilehti.fi*.  1.7.2015. Viitattu 2.12.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Petteri Luoto kehitti maailmanluokan gluteenittoman leivän (9.11.2015) (iltalehti.fi)
* Raija Forsström (16.5.2013) Taidetta lautaselle ja seinälle (rajoitettu lukuoikeus) (hs.fi)
* Petteri Luodon Kauhamatkaaja-blogi (New York stories) (petteriluoto.com)
**Pentti Ensio Rapala** (25. kesäkuuta 1934 Asikkala – 13. joulukuuta 2023) oli suomalainen yrittäjä, yritysjohtaja ja teollisuusneuvos.

Rapalan vanhemmat olivat talousneuvos Lauri Rapala ja Elma Leppänen. Hän avioitui 1957 Sinikka Koiviston kanssa. Rapala valmistui puusepäksi Lahden kotiteollisuuskoulusta. Hän oli ensin isänsä palveluksessa vaapunvalmistuksessa 1949–1957 ja sitten Rapala-Uistin, Lauri Rapala ja Pojat -yhtiön osakas 1957–1975, hallinnosta vastaava 1957–1965 ja toimitusjohtaja 1965–1975 sekä Rapala Oy:n toimitusjohtaja 1975–1988, hallituksen puheenjohtaja 1975–1993 ja hallintoneuvoston puheenjohtaja 1993–1995. Ensio Rapala oli myös Rapala Bros. Marketing Ky:n vastuullinen yhtiömies ja toimitusjohtaja vuodesta 1983 ja useiden eri yritysten hallitusten puheenjohtaja 1980- ja 1990-luvuilla. Rapalalla oli lisäksi liike-elämän ja muita luottamustehtäviä. Teollisuusneuvoksen arvonimen hän sai 1986.

Lähteet
-------

1. ↑  Koskinen, Mika: Ensio Rapala on kuollut. *Iltalehti* 14.12.2023.
2. 1 2  Jäntti, Vesa-Pekka: Teollisuusneuvos Ensio Rapala (1934–2023). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 30.11.2012. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 14.11.2023.
3. ↑  Suomi on kallis maa uistinten valmistajille.  *Etelä-Suomen Sanomat*, 24.6.1994, s. 11. Kansalliskirjasto (vain vapaakappalekirjastoissa).. Viitattu 14.11.2023.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Talousvaikuttajat

 |

 |
**James Stephen Fossett** (s. 22. huhtikuuta 1944 – katosi 3. syyskuuta 2007, julistettiin kuolleeksi 15. helmikuuta 2008) oli yhdysvaltalainen miljonääriliikemies, lentäjä ja seikkailija.

Elämä
-----

Fossett keräsi suuren omaisuuden Yhdysvaltojen rahamarkkinoilla, mutta parhaiten Fossett tunnetaan erinäisistä ilmailuun liittyvistä ennätyksistään. Fossett oli ensimmäinen ihminen, joka kiersi maapallon kuumailmapallolla ilman välilaskuja (vuonna 2002).

Fossett oli naimisissa Peggy Fossettin kanssa vuodesta 1968 lähtien. Parilla ei ollut lapsia. Fossetteilla oli kodit Coloradossa, Chicagossa ja Kaliforniassa. Fossettin parhaimpiin ystäviin kuului miljardööri Richard Branson.

Ilmailun ennätyksiä
-------------------

Steve Fossett GlobalFlyer-koneessaan.
Fossett teki 62 erilaista maailmanennätystä, ja hänen suurin intohimonsa olivat purjelentokoneet. 28. helmikuuta 2005 Fossett lähti matkaan GlobalFlyer-suihkumoottorikoneella tavoitteenaan kiertää maapallo alle 80 tunnissa yksin, ilman välilaskuja ja yhdellä tankillisella. Fossett onnistui yrityksessään.

Fossett oli mukana 29. elokuuta 2006 ennätyksessä toisena lentäjänä, jossa purjelentokoneella ensimmäisen ja tähän asti ainoan kerran päästiin stratosfääriin ja saavutettiin 15 447 metrin lentokorkeus.

Katoaminen
----------

Fossett katosi lentomatkalla Nevadan osavaltion autiomaassa 3. syyskuuta 2007. Hän katosi lähdettyään lentoon pienkoneella Barron Hiltonin yksityiseltä lentokentältä. Fossettin etsinnät eivät tuottaneet tulosta ja chicagolainen tuomioistuin julisti Fossettin kuolleeksi helmikuussa 2008. 1. lokakuuta 2008 Steve Fossettin lentokoneen hylky löytyi Sierra Nevadan vuoristosta, Mammoth-järvien läheisyydestä noin kolmen kilometrin korkeudella vuoristossa. Hylystä löytyi ihmisen jäännöksiä ja noin kilometrin päässä hylystä ihmisen luita, jotka DNA-testissä varmistuivat kuuluvan Fossettille.

Lähteet
-------

1. ↑  Fosset on yhä kateissa (Arkistoitu – Internet Archive) Ilta-Sanomat 18.9.2007
2. ↑  Miljonääri-Fosset julistettiin kuolleeksi MTV3 16.2.2008
3. ↑
4. ↑  Seikkailija-Fossettin koneen hylystä löytyi ihmisen jäännöksiä (Arkistoitu – Internet Archive) Helsingin Sanomat 3.10.2008
5. ↑  Steve Fossettin kuolema varmistui (Arkistoitu – Internet Archive) Ilta-Sanomat 4.11.2008

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Steve Fossett**.
* Steve Fossett, Ilta-Sanomat (Arkistoitu – Internet Archive)
* Fossettin kotisivu

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**John Brenden "Jack" Kelly Sr.** (4. lokakuuta 1889 Philadelphia, Yhdysvallat – 20. kesäkuuta 1960 Philadelphia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen soudun kolminkertainen olympiavoittaja.

Kelly voitti kultaa Antwerpenin olympialaisissa 1920 yksikössä ja serkkunsa Paul Costellon kanssa kaksikossa. Pariisin olympialaisissa 1924 Kelly ja Costello voittivat toisen kerran kaksikossa kultaa.

John B. Kellyn lapsista John B. Kelly Jr. oli soudun olympiamitalisti sekä Yhdysvaltain olympiakomitean puheenjohtaja ja Grace Kelly oli maailmankuulu näyttelijä sekä Monacon ruhtinatar.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Jack Kelly Sr. *Sports Reference*.  Arkistoitu 5.7.2011. Viitattu 8.12.2018. (englanniksi)

  

Miesten yksikkösoudun olympiavoittajat
1900: Hermann Barrelet | 1904: Frank Greer | 1906: Gaston Delaplane | 1908: Harry Blackstaffe | 1912: William Kinnear | 1920: John Kelly | 1924: Jack Beresford | 1928: Henry Pearce | 1932: Henry Pearce | 1936: Gustav Schäfer | 1948: Mervyn Wood | 1952: Juri Tjukalov | 1956: Vjatšeslav Ivanov | 1960: Vjatšeslav Ivanov | 1964: Vjatšeslav Ivanov | 1968: Henri Jan Wienese | 1972: Juri Malyšev | 1976: Pertti Karppinen | 1980: Pertti Karppinen | 1984: Pertti Karppinen | 1988: Thomas Lange | 1992: Thomas Lange | 1996: Xeno Müller | 2000: Rob Waddell | 2004: Olaf Tufte | 2008: Olaf Tufte | 2012: Mahé Drysdale | 2016: Mahé Drysdale | 2020: Stéfanos Ntoúskos
*Tämä artikkeli vuonna 1879 valmistunutta Petäjäveden kirkkoa. Petäjäveden vanhaa kirkkoa käsitellään omassa artikkelissaan.*

Petäjäveden kirkko, sankarihaudat kesällä 2013
**Petäjäveden kirkko** eli **Petäjäveden uusi kirkko** on kolmas kirkko Petäjävedellä, ja sen suunnitteli arkkitehti August Boman. Sisäviisteisen ristikirkon rakennusmestariksi valittiin Jaakko Kuorikoski. Kirkko edustaa uusgoottilaista tyyliä. Se valmistui vuonna 1879 järven tuntumaan kuivalle mäntykankaalle ja oli se pitkän uran tehneen kirkonrakentaja Kuorikosken viimeinen kirkonrakennusurakka.

Kirkko rakennettiin käyttäen vanhan kirkon tapulia kellotornina. Kirkkoa kunnostettiin vuonna 1937 arkkitehti Kauno S. Kallion suunnitelman mukaisesti.
 Alttarimaalaus on Frans Hautalan 1928 *Ylösnoussut Jeesus siunaamassa lapsia*. Kirkkoa on korjattu myös 1952 (ulkomaalaus), 1967 (sisämaalaus) ja 2004 (ulkopuolen peruskorjaus).

Kirkossa on noin 900 istumapaikkaa. Ensimmäiset urut asensi J. A. Zachariassen vuonna 1889 ja toiset urut Kangasalan urkutehdas vuonna 1944.

Vanha ja uusi kirkko sekä niiden lähialueet kuuluvat valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin. Alueeseen kuuluvat Siltaniemi, jossa on Kanttorilan maatila 1800- ja 1900-luvun vaihteesta sekä kapea Solikkosaari, jonka yli kulkee valtatie 23. Vanhan kirkon länsipuolella sijaitseva Lemettilän maatila peltoineen ja luoteispuolen sodanjälkeinen omakotialue kuuluvat tähän kulttuuriympäristöön.

Kirkon sankarihautausmaan muistomerkki on paljastettu 1954 ja se on arkkitehti Matti Aaltosen teos.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Kiinteistöt Petäjävesi:  Petäjäveden seurakunta.  Arkistoitu 19.7.2014. Viitattu 25.6.2014.
2. 1 2  Petäjäveden kirkko (rakennusperintörekisteri) *Kulttuuriympäristön palveluikkuna kyppi.fi*. Museovirasto.
3. 1 2  Petäjäveden uusi kirkko. Finnica.  Arkistoitu 28.9.2007. Viitattu 5.1.2014.
4. ↑  Petäjäveden vanha ja uusi kirkko ympäristöineen *Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt RKY*.  22.12.2009. Museovirasto. Viitattu 5.1.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Petäjäveden kirkko** Wikimedia Commonsissa
**PAO Fortum** (ven. ПАО «Фортум») on Uralilla ja Länsi-Siperiassa toimiva alueellinen voima- ja lämpöyhtiö, jonka omistaa lähes kokonaan suomalainen Fortum Oyj.

Aiemmin ennen Venäjän energiatuotannon yksityistämisprosessia sähköntuotantoa ja jakelua hallitsi valtiollinen RAO JeES Rossii. Sen jälkeen vuoteen 2009 yhtiön nimi oli **TGK-10** (ven. Территориальная генерирующая компания № 10, ТГК-10, *Territorialnaja generirujuštšaja kompanija № 10*, "Alueellinen sähkötuotantoyhtiö numero 10"). Fortum hankki maaliskuussa 2008 TGK-10:stä 76,5 %:n osuuden ja teki vähemmistöosakkaille ostotarjouksen näiden vielä omistamista osakkeista. Marraskuun lopulla Fortumin omistusosuus oli 93,4 % ja yhtiö vedettiin pörssistä. Yhtiön nimi muutettiin OAO Fortumiksi huhtikuussa 2009. Yhtiön kotipaikka on Tšeljabinsk ja sen pääjohtaja Aleksandr Tšuvajev.

Yhtiö toimii Tšeljabinskin, Kurganin ja Tjumenin alueilla ja Hanti-Mansiassa. Sen tytäryhtiöihin kuuluvat mm. kolme Tšeljabinskin lämpövoimalaitosta, yksi hiilivoimalaitos Tšeljabinskissa, Argajašin lämpövoimalaitos, Tobolskin lämpövoimalaitos ja kaksi Tjumenin lämpövoimalaitosta ja Njaganin hiilivoimalaitos. Argajašin voimala tuottaa sähköä Majak-ydinjätelaitokselle ja Ozjorskin suljetulle kaupungille.

Lämpövoimalaitokset, jotka tuottavat myös sähköä, ovat maakaasukäyttöisiä ja riippuvaisia Gazpromin maakaasun Venäjän hinnoista.
Fortum ilmoittaa pyrkivänsä eroon kivihiilestä Venäjällä vuoteen 2022 mennessä, mihin kuuluu Tšeljabinsk TETs-2 -voimalan siirtyminen maakaasuun. Yhtiö on myös kehittänyt tuulivoimaa Rosnanon kanssa ja aurinkovoimaa.

| Nimi | SähkötehoMW | LämpötehoMW | Energianlähde | Kunta | Rakennus-vuosi |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Argajaš | 195 | 670 | maakaasu ja kivihiili | Ozjorsk | 1954 |
| Tobolsk | 452 | 2 807 | maakaasu | Tobolsk | 1980 |
| Tšeljabinskin Leninin kunniamerkin | 82 | 947 | maakaasu | Tšeljabinsk | 1931 |
| Tšeljabinsk-1 | 149 | 1 560 | maakaasu ja kivihiili | Tšeljabinsk | 1942 |
| Tšeljabinsk-2 | 320 | 1 110 | maakaasu ja kivihiili | Tšeljabinsk | 1962 |
| Tšeljabinsk-3 | 360 | 1 270 | maakaasu | Tšeljabinsk | 1996 |
| Tjumen-1 | 472 | 1 641 | maakaasu | Tjumen | 1960 |
| Tjumen-2 | 755 | 1 640 | maakaasu | Tjumen | 1986 |
| **Yhteensä** | 2 785 | 11 646 | maakaasu ja kivihiili |  | 1932-1996 |

Investoinnit
------------

Fortumin voimalaitos Njaganissa.

| Nimi | Kohde | Summa | Vuosi |
| --- | --- | --- | --- |
| Tšeljabinsk-3 | yksikkö-3 |  | I/2010 |
| Tjumen-1 | yksikkö-2 ja uudistaminen |  | 2009 |
| Tjumen-2 | yksikkö-5 |  |  |
| Njagan | yksikkö-1 |  | 2010 |
| **Yhteensä** |  | 70 mrd. RUB | 2007-2011 |

Lähteet
-------

1. ↑  Fortum Oyj:n tiedote *fortum.fi*.  22.7.2008. Viitattu 26.7.2008. [vanhentunut linkki]
2. ↑  Fortum Oyj:n tiedote *fortum.fi*.  27.11.2008. Viitattu 14.12.2008. [vanhentunut linkki]
3. ↑  Фортум (Arkistoitu – Internet Archive). Yhtiön kotisivut (venäjäksi)
4. ↑
**Age of Pirates 2: City of Abandoned Ships** on Akellan kehittämä ja Playlogicin julkaisema tietokoneroolipeli, joka julkaistiin Microsoft Windowsille vuonna 2009. Peli on jatkoa peleille *Sea Dogs* (2000), *Pirates of the Caribbean* (2003) ja *Age of Pirates: Caribbean Tales* (2006).

Pelaaminen
----------

Pelissä on säilytetty useita ominaisuuksia edellisistä peleistä, kuten kyvystä käydä kauppaa, taistella hallituksen muita aluksia vastaan, tutkia paikkoja ja purjehtia realiajassa. Realiajassa purjehtiminen ei kuitenkaan ole pakollista, vaan pelaaja voi purjehtia nopeampaakin kartan avulla. Pelissä on kuitenkin uusi nopeampi taistelujärjestelmä ja monimutkaisempi tapa käydä kauppaa.

*Age of Pirates 2: City of Abandoned Ships* on roolipeli. Juoni päättyy melko avoimesti. Alussa pelaaja vai aloittaa yksin tai valita yhden neljästä eri maan merivoimista(Englanti, Espanja, Ranska ja Alankomaat.

Valinnasta huolimatta pelaaja tekee useita tehtäviä, joista jotkut ovat pakollisia.

### Hahmo- ja aseluokat

#### Hahmoluokat

Pelissä on kolme eli hahmoluokkaa, joista pelaaja voi valita. Jokaisella on eri juoni. Hahmoluokat ovat kauppias, kaappari ja seikkailija.

#### Aseluokat

Kuten aiemmissakin peleissä, on olemassa monia miekkoja, joilla jokaisella aseella on omia ominaisuuksia.

### Nimi

Pelin nimi "Pirates" on tullut englanninkielisistä sanoista Power (teho), Insight (näkemys), Reaction (reaktio), Authority (viranomainen), Talent (lahjakkuus), Endurance (kestävyys) ja Success (menestys).

### Laivat

Aiemmista osista peliin on jätetty myös eri laivamuodot. Pelaajalla voi olla yksi tai useampi laiva, tai joissain tapauksissa ei yhtäkään. Paremmat alukset tietenkin maksavat myös enemmän. Joitain aluksia ei voi ostaa vaan ne pitää kaapata meritaistelulla. Jotkut laivat taas ovat käytettävissä vasta, kun on tehnyt tiettyjä tehtäviä. Pelin laivaluokat ovat Battleship, Warship, Xebec, Ship of Line, Barque, Barquentine, Brig, Brigantine, Caravel, Corvette, Fluyt, Frigate, Lugger, Galleon, King’s Man of War, Man of War, Pinnace, Schooner, Sloop ja Tartane.

Tehtävien aikana pelaaja voi käyttää sodissa myös Lentävää Hollantilaista tai sotalaiva Soleil-Royalia.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Age of Pirates 2: City of Abandoned Ships
**Matias** (ent. Joni) **Koivuniemi** (s. 1. huhtikuuta 1981 Vantaa) on suomalainen stand up -koomikko. Hän on tehnyt stand upia vuodesta 2003.

Elämä ja ura
------------

Koivuniemi sai lukion päättötodistuksensa Vaskivuoren lukiosta. Ajatus teatteriurasta heräsi, kun hän oli suorittamassa asevelvollisuuttaan Upinniemen varuskunnassa. Koivuniemi opiskeli teatterialaa Vaasassa, kunnes jätti opintonsa kesken stand up -uransa vuoksi.

Koivuniemi on esiintynyt muun muassa Nelosen stand up -ohjelmissa. Hän tekee myös suuren suosion saaneita *Pro*-sketsejä. Hänellä on myös oma *Savuna Ilmaan* -niminen podcast.

Koivuniemi mainitsee esikuvikseen George Carlinin, Bill Hicksin ja Charles Chaplinin.

### Yksityiselämä

Koivuniemi on asunut lähes koko elämänsä Tikkurilassa, mutta asuu nykyään Helsingissä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Massinen, Tuomas: Ujo stand up -koomikko lähiötwistillä – "Aina yleisö ei naura" *Vantaan Sanomat*.  2.11.2016. Viitattu 31.10.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Kotisivut
* YouTube-kanava
**Edenred Finland Oy** on työsuhde-etujen, kuten lounasedun, liikunta- ja kulttuuriedun sekä työmatkaedun, maksuratkaisuja tarjoava yritys.

Edut toimivat Edenredin Mastercard-pohjaisella maksukortilla (aiemmin Ticket-kortti). Muita yrityksen tarjoamia ratkaisuja ovat perinteiset etusetelit sekä mobiilimaksuvälineet Apple Pay, Google Pay ja yrityksen oma Edenred Pay. Suomessa Edenredin maksuvälineiden piiriin kuuluu noin 15 000 lounasedun ja 9 000 liikunta- ja kulttuuriedun käyttöpaikkaa. Edenred Finland tarjoaa myös Delicard-lahjakortteja. Lahjakortin vastaanottaja valitsee haluamansa lahjan etukäteen määritellystä valikoimasta itse.

Yritys
------

Edenred Finland Oy (ent. Delicard Oy) on toiminut Suomessa vuodesta 2005, jolloin sen päätuote oli yrityslahjana toimiva Delicard. Nykyään Edenred tunnetaan työsuhde-eturatkaisuistaan, joiden parissa yritys on toiminut vuodesta 2011. Edenred Finland nousi Suomen suurimmaksi työsuhde-etuihin keskittyvien maksuvälineiden tarjoajaksi vuonna 2014, kun Edenred osti lounas- sekä liikunta- ja kulttuurietujen maksuvälineet Lounassetelin ja Virikesetelin sekä näiden korttivastineet Nets Oy:ltä.

Suomen Edenred toimii Helsingin Vallilassa. Se on osa Pariisin Euronext-pörssiin listattua Edenred-konsernia, jolla on noin 10 000 työntekijää 46:ssa maassa. Konsernin toimialaan kuuluvat työsuhde-etuihin, kulujen hallinnointiin sekä motivointi- ja palkitsemisohjelmiin tarkoitetut ratkaisut. Sillä on maailmanlaajuisesti lähes 850 000 asiakasta yksityiseltä ja julkiselta sektorilta, 2 miljoonaa palveluntarjoajaa ja 50 miljoonaa edunsaajaa.

Edenred Finlandin liikevaihto vuonna 2020 oli noin 21 miljoonaa euroa ja tilikauden tulos 3,9 miljoonaa euroa. Yrityksellä oli 55 työntekijää.

Lähteet
-------

1. 1 2   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑
3. ↑  Edenred ostaa Nets Oy:n prepaid-liiketoiminnan Suomessa – Edenredistä henkilöstöetujen Suomen markkinajohtaja. Epressi 9.12.2013.
4. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
5. ↑  Edenred Finland Oy - taloustiedot, Y-tunnus ja päättäjät - Finder.fi *www.finder.fi*. Viitattu 1.9.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Edenred Finland Oy

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Ranska CAC 40 -indeksi |
| --- |
|  |
| 
* Air Liquide
* Airbus
* Alstom
* ArcelorMittal
* AXA
* BNP Paribas
* Bouygues
* Capgemini
* Carrefour
* Crédit Agricole
* Danone
* Dassault Systèmes
* Edenred
* Engie
* EssilorLuxottica
* Eurofins Scientific
* Hermès
* Kering
* L’Oréal
* Legrand
* LVMH
* Michelin
* Orange
* Pernod Ricard
* Publicis
* Renault
* Safran
* Saint-Gobain
* Sanofi
* Schneider Electric
* Société Générale
* Stellantis
* STMicroelectronics
* Teleperformance
* Thales Group
* TotalEnergies
* Unibail-Rodamco-Westfield
* Veolia Environnement
* Vinci
* Vivendi

 |
|  |
| Päivitetty: 4. tammikuuta 2024 |

 |
**Paul Vilhelm "Pauli" Salonen** (14. helmikuuta 1916 Hollola – 10. tammikuuta 2009 Lahti) oli suomalainen yhdistetyn kilpailija ja hiihtäjä. Hän edusti Lahden Hiihtoseuraa. Salonen osallistui Sankt Moritzin olympialaisissa 1948 sekä yhdistetyn normaalikilpailuun että hiihdon 18 kilometrin kilpailuun. Hän sijoittui yhdistetyssä seitsemänneksi ja hiihdossa 24:nneksi. Lahden MM-kilpailuissa 1938 hän sijoittui yhdistetyssä 32:nneksi kaaduttuaan mäessä. Cortina d'Ampezzon sittemmin epävirallisiksi julistetuissa MM-kilpailuissa 1941 hän saavutti hopeaa. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuonna 1945.

Salonen saavutti soudussa pariairokaksikon SM-hopeaa Pentti Heinosen kanssa vuonna 1954.

Pauli Salosen poika Timo Salonen on jalkapallon Suomen-mestari.

Salonen on haudattu Läntiselle hautausmaalle Lahteen.

Lähteet
-------

* Pauli Salonen *Olympedia*.  (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Siukonen, Markku: *Urheilukunniamme puolustajat – Suomen olympiaedustajat 1906–2000*, s. 296. Graface Jyväskylä, 2001. ISBN 951-98673-1-7.
2. 1 2 3 4 5 6  Arponen, Antti, ym.: *Talviurheilun tähdet*, s. 316. WSOY, 1986. ISBN 951-0-13095-8.
3. ↑  Siukonen, Markku: *Urheilun vuosikirja 31*, s. 39. Minerva Kustannus Oy, 2010. ISBN 978-952-492-346-0.
4. ↑  Olympedia
5. ↑  Paul Vilhelm Salonen *BillionGraves*. Viitattu 27.12.2023.
**Stridsvagn 103** (**Strv 103** tai **S-Tank**) oli ruotsalainen kylmän sodan aikainen taistelupanssarivaunu.

Ominaisuudet
------------

Vaunun 105 mm tykki on kiinteästi asennettu.
Stridsvagn 103 tunnetaan erikoisesta muotoilustaan: siinä ei ole tykkitornia, minkä vuoksi koko vaunua piti liikutella tykillä tähdättäessä. Tornittomuuden ansiosta vaunu on erittäin matala ja vaikeasti havaittava. Muotoilunsa johdosta Stridsvagn 103 muistuttaa enemmän rynnäkkötykkiä kuin taistelupanssarivaunua. Stridsvagn 103:ssa on kaasuhydraulinen jousitus, joka mahdollistaa tykin korkeuskulman ja koko vaunun korkeuden säätämisen. Vaunun keulassa on esiinkäännettävä puskulevy, jolla voitiin kaivaa tuliasema. Stridsvagn 103 kykeni liikkumaan nopeasti eteen ja taakse. Vaunun miehistön kolmesta jäsenestä kaikki pystyivät toimimaan ajajina ja kaksi ampujina. Yksi miehistön jäsenistä oli vaunussa katse taaksepäin, mikä mahdollisti sujuvan ajamisen taaksepäin.

Kehitys
-------

Ruotsin puolustusvoimat ryhtyivät 1950-luvun puolivälissä valmistelemaan vanhan Centurion-vaunun korvaamista uudella. Landsverkin, Volvon ja Boforsin muodostama yhteenliittymä aloitti uuden panssarivaunun suunnittelun 1956. Se tunnettiin koodinimellä KRV. Siihen suunniteltiin 155 millimetrin sileäputkista tykkiä, mutta tämä olisi ollut kallis vaihtoehto. Strindsvagn 103:n ensimmäiset prototyypit valmistuivat 1961.

Käyttö
------

Stridsvagn 103 oli Ruotsin armeijan käytössä vuodesta 1967 vuoteen 1997 asti. Bofors valmisti näitä vaunuja 300 kappaletta vuosina 1966-1971. Stridsvagn 103:n vanhennuttua 1990-luvulla Ruotsissa harkittiin käyttöiän pidentämistä vaunua modernisoimalla. Hankkeesta kuitenkin luovuttiin, ja Stridsvagn 103 -vaunut korvattiin Leopard 2 taistelupanssarivaunuilla.

Stridsvagn 103:a ei koskaan käytetty taistelukentällä, joten sen taistelukyky on jäänyt osoittamatta. Asian tekee mielenkiintoiseksi se, että kyseessä on ainut taistelupanssarivaunu, jossa ei ole kääntyvää tykkitornia. Vuonna 1967 norjalaiset vertailivat Stridsvagnia kahden viikon ajan saksalaiseen Leopard 1:een. Kävi ilmi, että Stridsvagnin miehistö havaitsi luukut suljettuina enemmän maaleja ja kykeni avaamaan tulen nopeammin kuin Leopardissa. Vuonna 1968 britit testasivat vaunua panssarikoulussaan Bovingtonissa ja totesivat tykkitornittomalla Stridsvagnilla olevan etumatka tornillisiin vaunuihin nähden.

Lähteet
-------

* Trewhitt, Philip: *Panssarivaunut ja panssaroidut ajoneuvot*, Karisto Oy, Hämeenlinna, 2009, suom. Petri Kortesuo ISBN 978-951-23-5145-9 (s. 69)

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12  Kauppinen, Jukka: Ruotsi varautui Neuvostoliiton hyökkäykseen kehittämällä kummallisen S-tankin *Ilta-Sanomat*.  14.1.2017. Viitattu 22.1.2017.
2. ↑  Trewhitt: s. 69

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Stridsvagn 103** Wikimedia Commonsissa
*Tämä artikkeli käsittelee toimittajaa. Artikkeli Pekka T. Lehtinen käsittelee tutkijaa.*
**Pekka Lehtinen** on suomalainen toimittaja. Hän työskentelee nykyisin MTV Uutisten rikostoimittajana. Lehtinen on työskennellyt myös nyt jo lopetetussa MTV3:n 45 minuuttia -ajankohtaisohjelmassa. Lehtinen oli aikaisemmin Yleisradion palveluksessa uutistoimittajana 1993–2005 ja Nelosen tv-uutisten rikostoimittajana ja uutisankkurina 2006–2011. 

Lehtinen tunnetaan tutkivana journalistina, joka on muun muassa väittänyt suomalaisen maastohiihdon käyttäneen järjestelmällisesti dopingia vuosia ennen Lahden MM-hiihtojen dopingskandaalia 2001. Huhtikuussa 2008 Lehtinen väitti epo-hormonipullon löytyneen vuonna 1988 silloisen maajoukkuehiihtäjän Marjo Matikaisen hotellihuoneen pöydältä. Marjo Matikainen-Kallström kiisti dopingsyytökset.

Keväällä 2013 Jim-televisiokanava on esittänyt Kari Uotin juontamaa Rekonstruktio-nimistä rikossarjaa, jossa Pekka Lehtinen toimii asiantuntijana.

Lehtinen työskentelee nykyään MTV Uutisten tutkivana rikostoimittajana. MTV:llä Lehtinen on toiminut myös Jääkiekon MM-kisojen studio-isäntänä vuosina 2012–2014.

Lehtinen teki 2010-luvulla kolmea ohjelmaa rikostoimittaja Jarkko Sipilän (1964–2022) kanssa. Vuosina 2014–2016 he juonsivat MTV:n nettiin *Vinkkimiehet*-ohjelmaa. Helmikuussa 2017 MTV3-kanavalla alkoi Lehtisen ja Sipilän rikos- ja oikeusalan ajankohtaisohjelma *Rikospaikka*, joka oli jatkoa *Vinkkimiehet*-sarjalle. Vuodesta 2018 he tekivät Radioplay-palveluun *Rikospaikkaradio*-podcastia.

Lehtisen toimittama kirja *Wanted: Suomen etsityimmän rikollisen tarina* Cannonball MC -rikollisjärjestön ex-johtajasta Janne "Nacci" Tranbergista julkaistiin toukokuussa 2019.

Lähteet
-------

1. ↑  Toimittajat *MTV3.fi/45minuuttia*. Viitattu 21.4.2013.
2. ↑  A-Talk (Arkistoitu – Internet Archive) YLE TV1. 8.5.2008.
3. ↑  Hiihtäjä Marjo Matikaisen pöydällä epo-pullo[vanhentunut linkki] Nelosen IS Urheilu-uutiset. 8.4.2008.
4. ↑  Marjo Matikainen-Kallström loukkaantui dopingväitteistä Iltalehti. 9.5.2008.
5. ↑  Katsomo.fi
6. ↑  Sipilä ja Lehtinen tuovat Vinkkimiehet televisioon: MTV:n uutuusohjelma "Rikospaikka" vie katsojan kulissien taa *mtv.fi*.  18.11.2016.  Arkistoitu 3.2.2017. Viitattu 30.1.2017.
7. ↑  Rikospaikkaradio (Arkistoitu – Internet Archive)
8. ↑  Etsintäkuulutettu Janne "Nacci" Tranberg pysyi piilossa kirjansa julkaisutilaisuuden ajan *www.iltalehti.fi*. Viitattu 8.10.2019.
9. ↑  Tranberg, Janne & Lehtinen, Pekka (toim.): *Wanted: Suomen etsityimmän rikollisen tarina*. 268 s. Helsinki: Crime Time, 2019. ISBN 978-952-289-525-7.

Aiheesta muualla
----------------

* Pekka Lehtinen Twitterissä
Reino Kalliolahti (vas.), Kosti Klemelä ja Ossi Kostia Albert Hussonin näytelmässä *Enkelten keittiö* (Tampereen Työväen Teatteri 1950-luvun alkupuolella).
**Reino Elias Kalliolahti** (15. huhtikuuta 1917 Kuhmalahti – 29. syyskuuta 1992 Tampere) oli suomalainen näyttelijä.

Kalliolahti syntyi 18-lapsiseen perheeseen. Ennen näyttelijäksi ryhtymistään hän työskenteli leipurina ja kondiittorina Viitasaarella ja Tampereella. Hän toimi sotavuosina rintamalla lääkintäaliupseerina. Haavoittumisen jälkeen Kalliolahti joutui kotirintamalle ja vuonna 1943 hän pääsi Tampereen Työväen Teatteriin näyttelijäoppilaaksi. Hän oli näyttelijänä Jyväskylän Työväen Teatterissa 1945–1951 ja Tampereen Työväen Teatterissa 1951–1982. Kalliolahti oli 15 vuoden ajan Pyynikin Kesäteatterin toiminnanjohtajana ja hän ideoi sekä toteutti yhdessä lavastaja Leo Lehdon kanssa teatterille pyörivän katsomon joka valmistui 1959. Kalliolahti ohjasi myös harrastajateattereissa ja opetti Tampereen yliopiston näyttelijäopiskelijoita. 

Kalliolahti teki pitkän uran teatterinäyttelijänä Tampereen Työväen Teatterissa, jonka toisen kerroksen tasanteelle on pystytetty patsas hänelle. Kalliolahti näytteli myös jonkin verran televisiossa. Hänen ehkä tunnetuin roolityönsä on Kilun isän rooli televisiosarjassa *Pertsa ja Kilu* (1975). Hän esitti myös Lahtista Rintamäkeläisissä. Ainoan pääroolinsa valkokankaalla hän teki elokuvassa *Mommilan veriteot 1917*, jossa hän näytteli Alfred Kordelinia. Mommilan veritekojen ohella Kalliolahden ehkä tunnettuja rooleja oli Pirtamon vanhaisäntä Veikko Kerttulan TV-elokuvassa *Simpauttaja*.

Kalliolahti palkittiin Pro Finlandia –mitalilla vuonna 1972.

Lähteet
-------

* Koskesta voimaa -sivusto: Kulttuurivuosi 1959.
* Reino Kalliolahden muistokirjoitus *Helsingin Sanomissa*. (Arkistolinkki)
**Lemppu** on Kankaanpään Ala-Honkajoen kylän keskusalue. Nimi liittyy kylän asutuksen syntyyn 1600-luvun lopulla. Nimi Ala-Honkajoki vakiintuu käyttöön vasta 1800-luvun jälkipuoliskolla, siihen saakka lähinnä osa laajempaa aluetta nimeltä Jokkis (Jockis). On kiistelyitä, tarkoittaako Lemppu aluetta, henkilöä vai vanhaa taloa.

Historiaa
---------

Nykyisen Ala-Honkajoen alueen ensimmäinen uudisasukas Juho Matinpoika, jonka veli Matti Matinpoika oli isännöinyt Kyynärjärvenkylän Kyynärjärveä jo yli kymmenen vuotta. Juho Matinpoika perusti Koivukosken eli Koukun talon. Sirpa ja Arvi Rajalan mukaan veljekset olivat kotoisin Jämijärven Alapeijarilta, jossa Suomen asutuksen yleisluettelossa (SAY) näkyy Juho v. 1673 ja vielä v. 1682. Edelleen heidän mukaansa kolmas veli Yrjö Matinpoika isännöi Jämijärven Rotua, ja täällä esiintyy SAY:ssä Juho Matinpoika itsellisinä v. 1687. Seuraavaksi Juho Matinpoika ja Riitta-vaimo näkyvät jo Koivukoskessa v. 1695. Käräjillä puhuttiin Juho Koukusta Koivukoskessa, jolloin nimi Koukku esiintyi sukunimen kaltaisena liikanimenä. Koivukosken uudisasutus, ja siis Ala-Honkajoen kylä, on perustettu mahdollisesti jo v. 1688, sillä vuoden 1689 syyskäräjillä Ikaalisten Vatsiaisten kylän isännät Matti Sipinpoika (Luukas), Jaakko Yrjönpoika (Hannu) ja Matti Paavonpoika sekä Kartun kylän Mikko Sälli valittivat uudisasukas Juho Matinpojan viljelevän heidän maitaan Karvianjoen varrella. Erityisesti mainittiin Vatsiaisten kylän omistama Karviaisten niitty ja Sällin omistama Kortiston niitty. Tähän Mikko Sällillä oli esittää lainlukija Daniel Simonpojan 26.2.1668 antama tuomio. 

Toiseksi vanhimmaksi taloksi on katsottava Kovaluoma, sillä Yrjö Tuomaanpoika ja Maalin on merkitty sinne jo vuosina 1696–1697. Kovaluoman nimi esiintyy varsinkin kirkonarkistossa milloin Kuivaluomana tai Kavoluomana. Nälkävuodet varmaankin pakottivat Yrjön väistymään, sillä jo seuraavana vuonna siellä asui Heikki Yrjönpoika Jankkari. Heikki oli naimisissa Pomarkun Savon tyttären kanssa. Hän oli ollut siellä renkinä ennen muuttoa Ala-Honkajoelle. Tämäkään suku ei jäänyt Kovaluomaan, sillä jo isonvihan jälkeen siellä isännöi Kortteiston Erkin poika Tuomas.

Kolmas talo, talo joka varmaan perustettiin juuri vielä 1600-luvun puolella oli Kortteisto eli Lemppu. Sen perustivat Erkki Tuomaanpoika ja Anna Joosepintytär. Heidän sukujuuriaan ei tunneta, mutta mahdollisesti he olivat kankaanpääläisiä. Erkin isä Tuomas näkyy SAY:ssä renkinä Kankaanpäässä ja Vuorenmaassa ja oli todennäköisesti juuri se Tuomas Olavinpoika, joka nälkävuosina kuoli siellä. Erkin äiti tunnetaan vain etunimeltä Kaisa. 

Erkki Tuomaanpoika jätti melkoisen panoksen ympäristön väestöön. Erkin vanhin poika Erkki jäi Kortteiston isännäksi, Tuomas siirtyi Kovaluomaan, Juho perusti Pomarkun Kivijärven, Matista tuli isäntä Yli-Krakalle, Pekasta Jönkkärille ja Joosepista Luomajärvelle. Lemppu-nimi näyttää liittyvän enemmän paikkaan kuin henkilöön, sillä myös Kortteiston seuraavasta isännästä käytettiin tätä nimeä.

Aiheesta muualla
----------------

* Pentti Luodetlahti 1998: Lempusta ja lemppulaisista (Arkistoitu – Internet Archive)
* Lemppu Lempun kylätoimikunta. Viitattu 24.9.2009.
**Talvisuperpesis** on talvella pelattava pesäpallon Suomen mestaruussarja. Sarja käynnistyy joulukuussa 2023. Talvisuperpesiksessä pelataan sekä naisten että miesten sarjoissa. Yhteensä kaudella pelataan 80 ottelua kahdeksalla paikkakunnalla. Naisten TalviSuperpesiksen mestaruus ratkeaa maaliskuussa ja miesten huhtikuussa.

Historia
--------

TalviSuperpesis korvasi aiemmin pelatun miesten ja naisten pesäpallon Halli-SM:n ja satunnaisesti pelatut joukkueiden väliset harjoitusottelut. Sarjan perustamisen taustalla oli halu kasvattaa kilpailullisten otteluiden määrää.

Kauden rakenne
--------------

Talvisuperpesistä pelataan joulukuusta huhtikuuhun. Miesten ottelut pelataan joulukuusta huhtikuuhun ja naisten tammikuusta maaliskuuhun. Joukkueet on jaettu kahteen lohkoon. Alkulohko-otteluiden jälkeen lohkojensa kaksi parasta jatkaa välieriin. Talvisuperpesis huipentuu lopputurnaukseen, jossa ratkaistaan talvisuperpesiksen Suomen mestaruus. TalviSuperpesiksessä pelataan kaikkiaan 80 ottelua, miehet pelaavat 46 ottelua ja naiset 34 ottelua.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Uusi huippupesissarja TalviSuperpesis alkaa joulukuussa *Superpesis*.  21.9.2023. Viitattu 28.11.2023.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Pesäpallo |
| --- |
|  |
| Lajiliitto: Pesäpalloliitto |
|  |
| Sarjat | 

|  |  |
| --- | --- |
| Miehet | 
* Superpesis
* Ykköspesis
* Suomensarja
* Maakuntasarja

 |
|  |
| Naiset | 
* Superpesis
* Ykköspesis
* Suomensarja
* Maakuntasarja

 |
|  |
| Nuoret | 
* Nuorten Superpesis
* Nuorten Ykköspesis

 |
|  |
| Muut | 
* Talvisuperpesis

 |

 |
|  |
| Tähdistöottelut | 
* Itä–Länsi
* Liitto–Lehdistö

 |
|  |
| Historia | 
* Kunniagalleria
* Suomen Cup
* SM-sarja
* Halli-SM
* Pesäpallo kesäolympialaisissa 1952

 |

 |
**Turun Pallokerho** (lyh. **TPK**) on turkulainen jalkapallo- ja futsalseura, joka on perustettu vuonna 1935. Seuran slogan on "Kerho kehrää!" Seuran jäsenmäärä 31.10.2020 oli 350.

Joukkueet
---------

Kaudella 2023 seuran edustusjoukkue pelaa Länsi-Suomen piirin Kolmosessa, kakkosjoukkue Vitosessa ja kolmosjoukkue Kutosessa. Seuran futsalin edustusjoukkue pelaa Futsal-Ykkösessä kaudella 2020–2021 tavoitteena nousta Futsal Liigaan. 

Seuralla on juniorijoukkueet A-pojissa, (2003-, 2004- ja 2005-syntyneet), B-pojissa (2006- ja 2007-syntyneet), C-pojissa (2008- ja 2009-syntyneet) ja D-pojissa (2010- ja 2011-syntyneet). Vuosittain perustetaan joukkueita uusille ikäryhmille. Monet seuran juniorijoukkueista pelaavat myös futsalia.

Tapahtumat
----------

Vuodesta 1995 lähtien seura on järjestänyt kesäisin oman junioriturnauksen Soccer Cupin ja vuonna 2018 ensimmäistä kertaa myös futsalturnauksen TPK Futsal Cupin, josta seura aikoo tehdä perinteen. TPK järjestää kesäisin myös jalkapallokouluja.

Historia
--------

Turun Pallokerho perustettiin vuonna 1935, Mikaelin seurakunnan nuorisotoiminnasta alkunsa saanut poikien jalkapalloharrastus itsenäistyi omaksi seuraksi. TPK pelasi jalkapallon mestaruussarjassa kausina 1951 ja 1952. Seura voitti vuonna 1951 jalkapallon SM-pronssia. 

Futsal-liigassa TPK saavutti hopeaa vuonna 2005 sekä pronssia 2006, 2008 ja 2010.

Entisiä pelaajia
----------------

* Jermu Gustafsson
* Ville Harittu
* Jukka Lehtovaara
* Prince Otoo
* Severi Paajanen
* Jani Virtanen
* Mika Ääritalo
* Lukas Hradecký

Lähteet
-------

1. ↑  **Määritä nimeke!** *www.turunpallokerho.fi*. Viitattu 14.1.2021.
2. ↑  TPK Soccer Cup / turnaus INFO *www.turunpallokerho.fi*.  Arkistoitu 24.6.2019. Viitattu 24.6.2019.
3. ↑  TPK Futsal Cup *www.turunpallokerho.fi*.  Arkistoitu 24.6.2019. Viitattu 24.6.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen sivusto
* Facebook

|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Futsal-Liiga |
| --- |
|  |
|  **Hallitseva mestari: Kampuksen Dynamo** |
|  |
| Joukkueet (2023–24) | 
* Akaa Futsal
* Alastaron Urheilijat
* FC Kemi
* Golden Futsal Team
* Kampuksen Dynamo
* Mad Max
* Liikunnan Riemu
* Tornion Palloveikot
* Someron Voima
* Turun Pallokerho
* Vehmaisten Urheilijat
* Vieska Futsal

 |

 |
**Die PARTEI** (saks. "***P**artei für **A**rbeit, **R**echtsstaat, **T**ierschutz, **E**litenförderung und basisdemokratische **I**nitiative*", suom. *työn, oikeusvaltion, eläinsuojelun, eliittien tukemisen ja ruohonjuuridemokratian puolue)* on vuonna 2004 parodia-projektina perustettu saksalainen puolue. 

Puolueen puheenjohtaja Martin Sonneborn on Euroopan parlamentin jäsen vuodesta 2014.

Saksan liittopäivävaaleissa 2017 Die PARTEI sai 1% Saksan ääneistä ja oli suurin Saksan liittopäivien ulkopuolelle jäänyt puolue. Europarlamenttivaaleissa 2019 Die PARTEI sai lähes 900.000 ääntä (2,4%) ja toisen MEP-paikan.

Lähteet
-------

1. ↑  
Ergebnisse der Europawahl vom 26.5.2019  27.5.2019. Der Bundeswahlleiter. Viitattu 15.6.2019.


|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Saksa Saksan puolueet |
| --- |
|  |
| Liittopäivät | 
* SPD (206)
* Unioni (197)
	+ CDU (152)
	+ CSU (45)
* Liittouma 90/Vihreät (118)
* Vapaa demokraattinen puolue (92)
* Vaihtoehto Saksalle (83)
* Vasemmisto (39)
* SSW (1)

 |

 |
**Merisara** (*Carex mackenziei*) on sarakasvien (Cyperaceae) heimoon ja sarojen (*Carex*) sukuun kuuluva kasvilaji, jota tavataan Suomessa pääasiassa Pohjanlahden ja Suomenlahden rannikoilla.

Ulkonäkö ja koko
----------------

Merisara on 10–40 senttimetrin korkuiseksi kasvava monivuotinen ruohokasvi, jolla on pystyt ja tanakat varret. Tyvitupet ovat vaaleanruskeita ja juurakko suikertava; versot ovat löyhinä kimppuina. Litteät lehdet ovat 2–3 millimetriä leveitä ja lähes varren pituisia, kellan- tai harmaanvihreitä. Yleisväritykseltään kasvi on vaaleanharmaanvihreä ja kasvaa mätästäen muodostaen usein laajojakin kasvustoja. Merisara muistuttaa huomattavasti harmaasaraa (*Carex canescens*).

Merisara on yhtäläistähkäinen saralaji ja sen 2,5–4 senttimetrin mittainen kukinto koostuu 3–6 munanmuotoisesta tähkästä. Tähkissä hedekukat ovat tyvellä ja emikukat kärjessä. Ylimmässä tähkässä on usein huomattavan paljon hedekukkia. Emikukat ovat kaksiluottisia. 2,5–3,5 millimetrin mittaiset pullakot ovat pyöreitä ja niissä on selvä, terävä suuota. Väriltään pullakot ovat aluksi vaaleita, mutta muuttuvat kypsyessään ruskehtaviksi.

Levinneisyys
------------

Suomessa merisaraa tavataan sekä Pohjanlahden että Suomenlahden rannikolla, hieman yleisemmin kuitenkin Pohjanlahden rannikolla. Ahvenanmaalla suurin osa uusimmista lajihavainnoista on kymmenien vuosien takaa.

Nimitykset
----------

Merisara on ruotsiksi *norskstarr* ja englanniksi *Norway sedge*, mutta samaa merkitsevä tieteellinen nimi *Carex norvegica* kuuluu varsinaisesti kirjosaralle. Se on kuitenkin myös merisaran tieteellisen nimen *Carex mackenziei* synonyymi, joskin tällöin sillä on eri auktorit kuin kirjosaran tieteellisellä nimellä. Lajiepiteetti *mackenziei* viittaa amerikkalaiseen kasvitieteilijään Kenneth Mackenzieen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Suomen Lajitietokeskus: Merisara – *Carex mackenziei* *Laji.fi*. Viitattu 16.11.2021.
2. 1 2 3  Arne A. Anderberg: Den virtuella floran: Norskstarr (*Carex mackenziei*) *Den virtuella floran*.  1996. Naturhistoriska riksmuseet. Viitattu 18.5.2017. (ruotsiksi)
3. ↑  Raino Lampinen & Tapani Lahti: Kasviatlas 2015: Merisara (*Carex mackenziei*) *Kasviatlas*. Luonnontieteellinen keskusmuseo. Viitattu 18.5.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): *Carex mackenziei* (englanniksi)
* Integrated Taxonomic Information System (ITIS): *Carex mackenziei* (englanniksi)
* United States Department of Agriculture (USDA): *Carex mackenziei* (englanniksi)
* Flora of North America: *Carex mackenziei* (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q15577984
* Wikispecies: Carex mackenziei
* BOLD: 159418
* CoL: 69B9S
* EoL: 1123998
* EPPO: CRXMZ
* EUNIS: 187769
* FNA: 242357311
* GBIF: 2724868
* GRIN: 452094
* iNaturalist: 141175
* IPNI: 300802-1
* IRMNG: 10205762
* ITIS: 39416
* NatureServe: 2.129094
* NCBI: 432996
* OBIS: 577504
* Open Tree of Life: 2090
* Plant List: kew-228375
* PLANTS: CAMA8
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:46566-2
* Tropicos: 9900219
* VASCAN: 4965
* WFO: wfo-0000348568
* WoRMS: 577504

 |

 |
**Eric Ragnar Sventenius** (1910−23. kesäkuuta 1973), syntyjään **Erik Ragnar Svensson** oli ruotsalainen kasvitieteilijä, joka tutki erityisesti Kanariansaarten kasvistoa. Hän oli mahdollisesti itse oppinut kasvitieteilijä sekä myös taiteilija ja kielitieteilijä, jonka intohimona oli Kanariansaarten kasviston suojeleminen. Kaiken kaikkiaan Sventeniuksen elämästä ei kuitenkaan tiedetä kovin paljoa.

Sventenius syntyi Skirön kylässä Smålannissa. Hän oli jo lapsena kiinnostunut puutarhanhoidosta ja 20-vuotiaana hän lähti Ruotsista ulkomaille opiskelemaan ja työskentelemään. Sventeniuksen on arveltu opiskelleen Erfurtissa, Luganossa ja Prahassa, mutta hänen opinnoistaan ei ole varmoja tietoja.

Vuonna 1934 Karl Faust kutsui Sventeniuksen sekä muita kasvitieteilijöitä Blanesiin Espanjan Costa Bravalle suunnittelemaan uudistettavaa Marimurtran kasvitieteellistä puutarhaa. Sventenius toimi Marimurtran kasvitieteellisen puutarhan johtajana vuodesta 1935 syyskuuhun 1940, jolloin Faust irtisanoi hänet johtajan tehtävästä. Tuolloin Euroopassa oli käynnissä toinen maailmansota ja Sventenius oli köyhä ja koditon. Hän vetäytyi Barcelonan lähelle Montserratin luostariin, jossa hän opiskeli latinaa ja hoiti luostarin kasvikokoelmaa sekä puutarhaa. Luostarissa Sventenius myös ystävystyi munkki Adeodato Marcetin kanssa.

Vuonna 1942 Sventenius vaihtoi nimensä Erik Svenssonista Eric Sventeniukseksi ja seuraavana vuonna 1943 hän siirtyi kasvitieteilijäksi Teneriffalle. Siellä hänen ensisijainen työtehtävänsä oli tutkia Kanariansaarten kasvistoa, ja sitä hän tekikin loppuelämänsä ajan.

Sventeniuksella oli pitkä suhde saksalaisen Lotti Kercherin kanssa ja heidän oli ilmeisesti tarkoitus mennä naimisiin. Sventenius kuitenkin kuoli auto-onnettomuudessa puutarhansa edustalla Kanariansaarilla 23. kesäkuuta 1973.

Sventenius julkaisi kaiken kaikkiaan 23 tieteellistä julkaisua, joissa hän kuvasi tieteelle kaksi uutta sukua sekä noin sata tieteellistä nimeä, joista osa oli lajinsisäisten taksonien ja risteymien nimiä. Noista nimistä noin 60 on edelleen käytössä olevia tieteellisiä lajinimiä, joskin osa lajeista luokitellaan nykyisin eri sukuun. Sventeniuksen kunniaksi on nimetty asterikasvisuku *Sventenia* sekä kymmenkunta muuta, eri heimoihin kuuluvaa kasvilajia. Auktorinimi on **Svent.**

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Svenson, U. Martinsson, K. & Eiderbrant, K.: Eric Ragnar Sventenius – From Småland to Gran Canaria.  *Svensk Botanisk Tidskrift*, tammikuu 2007, s. 247–266.  (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Eric Ragnar Sventenius** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Katalonia
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* International Plant Names Index

 |

 |