recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Intian Goalta hankittu chillum
**Chillum** eli **chilu** on perinteisesti savesta tai toisinaan myös puusta tehty charas-piippu, jota muun muassa Intian sadhut eli askeettijoogit käyttävät. Intian pyhät miehet ovat käyttäneet chillumeja tuhansia vuosia charasin eli hasiksen polttamiseen.

Chillumin polttaminen on hyvin sosiaalinen tapa, koska se palaa liian vahvasti yksin poltettavaksi johtuen savun kulkeutumisesta suoraan keuhkoihin ilman säätelevää tuprauttamista poskilla. Täytteen kyhääminen ja charasin polttaminen on sadhuille rituaali, jolla pyritään herättämään hindujumala Shiva ja vastaanottamaan hänen henkensä. Chillumin sisään painetaan kivi, joka muodostaa pesän ja estää palavan charasin putoamisen polttajan kurkkuun. Toisinaan chillumia poltetaan märän "safi"-kankaan kera, joka viilentää savua ja vähentää tervan määrää savussa.

Tapakulttuuri
-------------

Yleensä charas sekoitetaan tupakkaan: savukkeen tupakka paahdetaan liu'uttamalla sitä nopeasti liekissä, sisältö puristetaan sekoitusalustalle ja charas murennetaan sormin. Ainesten yhdistämisessä käytetään usein apuna kuivaa kookospähkinän kuorta. Safi-kangas kastetaan, kivi painetaan piippuun ja pesä täytetään charas-seoksella. Chillum asetetaan käsien väliin niin, että polttajan huulet eivät kosketa piippua, ja käsillä muodostetaan tietynlainen kuppi. Chillumin koskettaminen huulilla on vakava etikettivirhe ja aiheuttaa polttajien keskuudessa paheksuntaa.

Ennen kuin yksi toveri seurueesta sytyttää pesän, erilaisia rukouksia lausutaan Shivalle. Polttajan on imettävä piippua melko kovaa, jotta pesä syttyy, jonka jälkeen piippu kiertää oikealle. Tämä ei kuitenkaan koske Kali-chilua, joka kiertää vasemmalle ja josta yleensä poltetaan kannabiksen kukintoa tai oopiumia. Pitkälle kehittynyt chillum-kulttuuri sisältää useita tarkkoja etikettejä, mistä johtuen länsimaalainen kannabiksen ystävä ei välttämättä koskaan pääse osallistumaan pyhään polttamisseremoniaan sadhujen seurassa.
**Pertti Juhani Anttonen** (s. 1953) on suomalainen perinteentutkija. Hän on suorittanut Ph.D. -tutkinnon Pennsylvanian yliopistossa vuonna 1993 väitöskirjalla Tradition and Its Study as Discoursive Practice. Pertti Anttonen on folkloristiikan dosentti Helsingin ja Turun yliopistoissa ja etnologian dosentti Jyväskylän yliopistossa.

Anttosen tähänastinen pääteos on Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran vuonna 2005 Studia Fennica -sarjassa julkaisema kirja *Tradition Through Modernity: Postmodernism and the Nation-State in Folklore Scholarship*. 

Pertti Anttonen hoitaa Helsingin yliopiston folkloristiikan professorin virkaa (2008) ja johtaa Suomen Akatemian tutkimushanketta "Suullisen perinteen tekstualisaatio ja moderni kontekstualisaatio Suomessa" (2006–2009).

Turun yliopiston uskontotieteen professori Veikko Anttonen on Pertti Anttosen vanhempi veli.

Lähteet
-------

Helsingin yliopiston folkloristiikan dosentit

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Nils Gaup** (s. 12. huhtikuuta 1955 Koutokeino, Norja) on norjansaamelainen elokuvaohjaaja. 

Gaup aloitti näyttelijänä. Ohjaajana hänen uransa alkoi historiallisella, vuoden 1000 tienoille sijoittuvalla seikkailuelokuvalla *Tiennäyttäjä* (*Ofelaš*, 1987), joka oli maailman ensimmäinen täyspitkä pohjoissaamenkielinen elokuva (toinen oli Paul-Anders Simman *Sagojogan ministeri* kymmenen vuotta myöhemmin). *Tiennäyttäjä* oli ehdolla parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-palkinnon saajaksi.

Seikkailuelokuvien genreä Gaup jatkoi myös myöhemmissä elokuvissaan *Håkon ja merirosvot* (1990), *Kätketyn kullan maa* (1996) ja *Misery Harbour* (1999), joihin hän sai tunnettuja Hollywood-tähtiä, kuten Christopher Lambertin, James Caanin ja Gabriel Byrnen. Seikkailuelokuvien väliin mahtuu komedia *Hodet over vannet* (1993), jossa vaimo yrittää piilotella vahingossa tappamansa ex-poikaystävänsä ruumista uudelta mieheltään. Elokuvasta tehtiin myös Hollywood-versio *Pää pinnalle* (1996), jossa pääosia näyttelivät Harvey Keitel ja Cameron Diaz.

Gaup on saanut Hollywoodista työtarjouksia, kuten *Robocop* 1980-luvun lopulla, mutta hän on pääsääntöisesti kieltäytynyt kaikesta. *Waterworld*-elokuvan ohjaajana hän ehti olla hetken aikaa ennen kuin jättäytyi pois projektista, koska budjetti paisui hänen mielestään liikaa. 

Seikkailuelokuvan lajityyppiä edusti myös Koutokeinon kansannoususta kertovaa historiallinen elokuva *Kautokeinon kapina* (norj. *Kautokeino-opprøret*). Elokuva sai ensi-iltansa Tromssan filmifestivaaleilla 16. tammikuuta 2008. Suomen ensi-iltansa elokuva sai Sodankylän elokuvajuhlilla kesällä 2008. *Kautokeinon kapinan* jälkeen Gaup on ohjannut lastenelokuvan *Reisen til julestjernen* (2012).

Vuonna 2009 Gaupille myönnettiin *Skábmagovat*-palkinto työstään saamelaisen elokuvan ja saamelaisten nuorten eteen.

Lähteet
-------

1. ↑  Thomas, Kevin: Norwegian Filmmakers Find the Path Leads to Disney : Movies: After the Arctic vastness of 'Pathfinder,' Nils Gaup and John M. Jacobsen are in Glendale finishing up a 19th-Century pirate adventure *Los Angeles Times*.  11.7.1990. Viitattu 20.1.2017. (englanniksi)
2. ↑  Kautokeinon kapina sai Sodankylässä lämpimän vastaanoton *Kaleva*.  11.6.2008. Viitattu 23.10.2019.
3. ↑  Skabmagovat-palkintosivusto (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Nils Gaup Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* Nils Gaup Elonetissä.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Korea
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Aleksejevka** (ven. Алексе́евка) on kaupunki Belgorodin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Doniin laskevan Tihaja Sosna -joen rannalla 306 kilometriä Belgorodista itään. Kaupunki on Aleksejevkan piirin keskus. Sen läpi kulkee Liskin ja Valuikin välinen rautatie (Aleksejevkan asema). Asukkaita on 39 000 henkeä (vuonna 2010).*lähde?*

Aleksejevkan kylä tunnetaan vuodesta 1685 lähtien. Vuonna 1829 paikallinen maaorja keksi tavan puristaa auringonkukkaöljyä, ja vuonna 1833 kylään perustettiin Venäjän ensimmäinen öljynpuristamo. 1800-luvun lopussa Aleksejevka oli väkiluvultaan Venäjän suurimpia kyliä. Vuonna 1954 siitä tuli kaupunki. Nykyään kaupungissa on elintarvike- ja koneenrakennusteollisuutta.

Lähteet
-------

* *Goroda Rossii: entsiklopedija*, s. 17–18. Moskva: Bolšaja Rossijskaja Entsiklopedija, 1994. ISBN 5-85270-026-6.

Aiheesta muualla
----------------

* Aleksejevkan kaupungin sivusto (venäjäksi)

Belgorodin alueen vaakunaBelgorodin alueen kaupungit

|  |
| --- |
| **Päähallintopaikka: Belgorod**
Aleksejevka | Birjutš | Graivoron | Gubkin | Korotša | Novyi Oskol | Prohorovka | Šebekino | Staryi Oskol | Stroitel | Valuiki |
**Nils Hasselbom** (26. lokakuuta 1690 Kleva, Ruotsi – 1. toukokuuta 1764 Masku) oli suomalainen professori ja oikeusoppinut, joka toimi myös Turun akatemian rehtorina 1732–1733 sekä 1743–1744.

Hasselbomin isän tiedetään olleen ratsutilallinen. Hän valmistui maisteriksi Uppsalassa 1722 ja tuli Turun Akatemiaan matematiikan professoriksi 1724. Suuren Pohjan sodan jälkeen Hasselbom sai laadittavakseen suunnitelman Päijännettä ja Kokemäenjokea yhdistävästä kanavasta, mutta hanke ei toteutunut, kuten ei myöskään vuosien 1740–1741 valtiopäivillä jo hyväksytty Hasselbomin ehdotus Päijännettä ja Helsinkiä yhdistävästä vesiväylästä. Vuonna 1748 Hasselbom vaihtoi alaa siirtyessään lainopin pariin. Hän toimi Etelä-Suomen varalaamannina 1750–1758 ja sai virasta erottuaan laamannin arvonimen. Hasselbom oli naimisissa kaksi kertaa. Ensimmäinen puoliso vuodesta 1730 oli Sara Meurman (k. 1733), toinen vuodesta 1734 Helena Lagerflycht (k. 1771), joka oli rovasti Gabriel Saloniuksen leski.

Lähteet
-------

1. 1 2  Heikinheimo, Ilmari (toim.): *Suomen elämäkerrasto*, s. 277. Helsinki: WSOY, 1955.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Ruotsi

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |
**Aleksei Viktorovitš Šved** (ven. Алексей Викторович Швед; s. 16. joulukuuta 1988 Belgorod, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen koripalloilija.

Ura
---

### Seurajoukkueet

Šved aloitti koripallon Lenwilin juniorijoukkueissa, Pietarissa. Hän siirtyi TsSKA Moskovaan vuonna 2005, jonka lisäksi hän pelasi alemmalla sarjatasolla TsSKA Trintan joukkueessa. TsSKA Moskovan edustusjoukkueessa Šved debytoi kaudella 2006–2007. Loppukaudesta hän pelasi otteluita myös Himkissä. Kaudet 2007–2009 Šved pelasi TsSKA Moskovassa, minkä lisäksi hän pelasi alemmalla sarjatasolla myös Trintan joukkueessa. Kaudeksi 2009–2010 hänet vuokrattiin Dynamo Moskovaan, jossa hän teki 10,3 pistettä ottelua kohden superliigassa. Vuonna 2010 Šved palasi Moskovaan.

Heinäkuussa 2012 Šved teki kolmivuotisen ja kymmenen miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen NBA:ssa pelaavan Minnesota Timberwolvesin kanssa.

Heinäkuussa 2015 Šved siirtyi takaisin Venäjälle, Himki BK:hon, oltuaan tyytymätön NBA:sta saamiinsa tarjouksiin. Hän on sopimuksensa myötä Euroopassa eniten ansaitsevia koripalloilijoita.

### Maajoukkue

Maajoukkuetasolla Šved pelasi maansa juniorimaajoukkueissa ja edusti maataan nuorten EM-kilpailuissa. Ensimmäiset aikuisten arvokisansa hän pelasi vuonna 2011, jolloin Venäjä osallistui EM-kilpailuihin. Šved teki kisoissa 8,5 pistettä ja antoi 3,1 syöttöä ottelua kohden. Vuoden 2015 EM-kilpailuihin Šved ei osallistunut selkävamman takia.

Lähteet
-------

1. ↑  Alexey Shved NBA. Viitattu 8.7.2012. (englanniksi)
2. 1 2  Shved, Alexey Euroliiga. Viitattu 8.7.2012. (englanniksi)
3. ↑  Youngblood, Kent: Skinny Russian combo guard Shved realizes dream  26.7.2012. Star Tribune.  Arkistoitu 27.7.2012. Viitattu 27.7.2012. (englanniksi)
4. ↑
5. ↑
6. ↑  Aleksey Shved Eurobasket 2011. Viitattu 8.7.2012. (englanniksi)
7. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Aleksei Šved** Wikimedia Commonsissa

* Euroliigan pelaajaprofiili (englanniksi)
* NBA:n pelaajaprofiili (englanniksi)

Venäjän joukkue – Koripallon EM-kilpailut 2011
4 Vorontsevitš |
5 Mozgov |
6 Bykov |
7 Fridzon |
8 Šved |
9 Šаbаlkin |
10 Hrjapa |
11 Antonov |
12 Monja |
13 Hvostov |
14 Ponkrašov |
15 Kirilenko |
Valmentaja Blatt

Venäjän joukkue – Kesäolympialaiset 2012
4 Šved |
5 Mozgov |
6 Karasjov |
7 Fridzon |
8 Kaun |
9 Voronov |
10 Hrjapa |
11 Antonov |
12 Monja |
13 Hvostov |
14 Ponkrašov |
15 Kirilenko |
Valmentaja Blatt
Wahlbergin johdolla suunniteltu vuoden 1950 Nash Airflyte Ambassador Super.
**Nils Erik Wahlberg** (1885 Johannes, Suomen suuriruhtinaskunta – 19. tammikuuta 1977) oli amerikansuomalainen insinööri, joka toimi 1917–1952 yhdysvaltalaisen Nash-autotehtaan pääsuunnittelijana ja 1940-luvun alusta alkaen teknillisenä johtajana (engl. *Vice President of Engineering*).

Nils Wahlbergin johdolla syntyneitä autoteknisiä innovaatioita olivat muun muassa kuusisylinterinen moottori kannen yläpuolisin venttiilein ja moottorin kiinnitys kumituin 1920-luvun alussa, vuoden 1940 Nash-mallien täysin itsekantava kori ja integroitu lämmitys- ja ilmanvaihtojärjestelmä sekä vuoden 1949 Nash Airflyte -mallin tieteellisin kokein suunniteltu sarjavalmisteisen henkilöauton aerodynaaminen kori, ergonomisesti suunniteltu kojetaulu, parivuoteeksi laskeutuvat istuimet ja turvavyöt. Entisenä Yhdysvaltain ilmavoimien lentäjänä Wahlberg piti aerodynamiikkaa hyvin tärkeänä ja vaikutti keskeisesti 1950-luvun alkupuolen Nash-autojen erikoislaatuiseen muotoiluun suljettuine pyöräkoteloineen.

Wahlberg syntyi Viipurin läänin Johanneksessa ja kävi oppikoulunsa Kuopiossa. Hän jätti opintonsa Helsingin polyteknillisessä opistossa kesken ja lähti 1907 Suomen venäläistämistoimisa pakoon Sveitsiin, jossa suoritti opintonsa loppuun opiskellen etenkin laivojen polttomoottoritekniikkaa. Opintojensa jälkeen Wahlberg lähti siirtolaiseksi Yhdysvaltoihin, jossa hänen työnantajiaan olivat 1910-luvun alkupuolella autotehtaat Maxwell-Briscoe, Thomas Motor Company, Packard ja General Motorsin omistama Oakland Motor Car Company. Kun GM:n pääjohtaja Charles W. Nash lähti 1916 perustamaan omaa autotehdastaan ja osti Jeffery Motor Companyn, hän kutsui Wahlbergin pääsuunnittelijakseen.

Wahlberg teki 36 vuoden uran Nash-yhtiössä ja jäi eläkkeelle 1952. Hän kuoli 91-vuotiaana vuonna 1977.

Lähteet
-------

1. ↑  Historisk Tidskrift s. 204[vanhentunut linkki]
2. ↑  Bengt Jusélius: "Nils Erik Wahlberg 1885–1977", s. 115 teoksessa *Finlandssvenska tekniker VI – Framtidsbyggare*. Tekniska föreningen i Finland , Helsinki 2007.
3. 1 2 3  Nils Erik Wahlberg (Arkistoitu – Internet Archive), Oldtimerbase 2013, viitattu 25.8.2015.
4. 1 2  Nils Wahlberg and Nash - Salute To A Great Engineer And Unsung Automobiles, VW Larry’s Auto Blab -blogi 19.5.2009. Viitattu 25.8.2015.
5. ↑  Flory "Kelly" J.: *American Cars, 1946-1959: Every Model, year by year*, s. 286. Krause Publications, 2008. ISBN 978-0786432295. (englanniksi)
6. ↑  Hurjat amerikansuomalaiset. Bruno Nordberg, Nils Erik Wahlberg, Emil Hurja ja Gus Hall – tunnetut amerikansuomalaiset.[vanhentunut linkki] Ismo Söderlingin esitelmä Tieteen päivillä 19.10.2013. Turun yliopisto. Viitattu 25.8.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Valokuva Wahlbergista vuodelta 1941

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset Muokkaa Wikidatassa | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
Anton Seidl, 1895
**Anton Seidl** (7. toukokuuta 1850 Pest – 28. maaliskuuta 1898 New York) oli unkarilaissyntyinen kapellimestari.

Seidl opiskeli Leipzigin konservatoriossa vuosina 1870–1872. Vuonna 1872 hän lähti Bayreuthiin, jossa teki ensimmäisen edition Richard Wagnerin *Nibelungin sormuksen* nuoteista ja avusti ensimmäisen Bayreuthin festivaalin (1876) järjestämisessä. Vuosina 1879–1882 Seidl työskenteli kapellimestarina Leipzigin oopperassa ja vuosina 1883–1885 Bremenin teatterissa. Vuonna 1882 hän johti Angelo Neumannin seurueen vierailijana *Nibelungin sormuksen* ensimmäisen esityksen Lontoossa. Esitys järjestettiin Her Majesty's Theatressa.

Vuonna 1885 Seidl aloitti saksalaisen oopperan johtamisen New Yorkin Metropolitan-oopperassa. Hän johti Yhdysvaltain-ensiesitykset *Nürnbergin mestarilaulajista* (1886), *Tristanista ja Isoldesta* (1886) ja *Nibelungin sormuksesta* (*Valkyyriaa* lukuun ottamatta, 1889). Seidl oli Metropolitan-oopperan tehtävissä Leopold Damroschin seuraaja. Vuonna 1891 hän seurasi Theodore Thomasta New Yorkin filharmonikkojen johdossa. Vuonna 1893 Seidl johti Carnegie Hallissa Antonín Dvořákin yhdeksännen sinfonian kantaesityksen. Vuonna 1894 hän johti Victor Herbertin toisen sellokonserton kantaesityksen säveltäjän itsensä soittaessa solistina. Seidlin johdolla New Yorkin filharmonikot aloittivat säännöllisten ohjelmavihkosten tilaamisen enimmäkseen musiikkikriitikko Henry Edward Krehbieliltä.

Seidl teki Covent Garden -debyyttinsä vuonna 1897. Vaikka hän saavutti maineen yhtenä aikansa suurista Wagner-kapellimestareista, hän sai osakseen ihailua myös Ludwig van Beethovenin, Franz Lisztin ja Hector Berlioz'n teosten tulkitsijana. Seidl kuoli 47-vuotiaana ruokamyrkytykseen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Anton Seidl New York Philharmonic
2. 1 2 3  The Oxford Dictionary of Music (kuudes painos), toim. Tim Rutherford-Johnson
3. ↑  Yearning for the New Age: Laura Holloway-Langford and Late Victorian Spirituality Diane Sasson


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* BMLO
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* RISM
* SNAC

 |

 |
**Krom-khmerit** ovat Vietnamin Krom-Kamputsean alueella asuvia khmerejä. Suurin osa khmereistä asuu Kambodžassa. Kuten muutkin khmerit, krom-khmerit puhuvat khmerin kieltä.

Vietnamin hallinnon mukaan krom-khmerejä on noin 1,3 miljoonaa. Krom-khmerien etujärjestön Khmer Kampuchea-Krom Federationin mukaan krom-khmerejä asuu Krom-Kamputseassa noin seitsemän miljoonaa ja ympäri maailmaa vielä 1,24 miljoonaa. Vietnamin väestörekisterissä krom-khmerejä lasketaan etnisesti vietnamilaisiksi tai heidän uskonnokseen ilmoitetaan buddhalaisuuden sijaan "ei uskontoa", mikä vaikeuttaa krom-khmerien määrän arviointia.

Yleinen iskulause krom-khmerien kesken on "kansakunta, uskonto, kansa", sillä näiden yhteyttä pidetään tärkeänä. Krom-khmereistä noin 95 prosenttia on theravada-buddhalaisia. He ovat harjoittaneet uskontoa lähes 2 000 vuoden ajan. Krom-Kamputseassa on yli 560 krom-khmerien buddhalaistemppeliä ja yli 25 000 krom-khmeriläistä buddhalaismunkkia. Perinteisesti suurin osa krom-khmermiehistä on jossain elämänsä vaiheessa munkkina. Temppeleitä ympäröivät krom-khmerien kylät ja riisipellot ja nämä luostari-maatilakokonaisuudet ovat krom-khmerien kansallistunteen selkäranka. Temppelit vaalivat khmeriläistä kieltä, kulttuuria, perinteitä, tapoja, ruokaa, luonnetta ja omaleimaisuutta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  The Culture of the Khmer-Krom  29.12.2012. Khmers Kampuchea-Krom Federation. Viitattu 1.3.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Krom-khmerit** Wikimedia Commonsissa
**Anton Sitt** (24. joulukuuta 1847 Praha – 19. huhtikuuta 1929 Kauniainen) oli viulutaiteilija ja ensimmäisiä Suomessa toimineita viulunsoiton opettajia. 

Sittin isä oli unkarilainen viulujen rakentaja Anton Szytt. Sitt opiskeli Prahan konservatoriossa viulunsoittoa ja sävellystä ja sai koulusta päästötodistuksen vain 16-vuotiaana. Toimittuaan viulunsoittajana useissa eri orkestereissa Saksassa hän siirtyi soittamaan Göteborgiin. Konserttimatkoillaan hän saapui Helsinkiin, missä hänelle esitettiin kutsu tulla viulunsoiton opettajaksi 1882 perustettuun Musiikkiopistoon. Vuodesta 1885 hänestä tuli myös Robert Kajanuksen johtaman Filharmonisen seuran orkesterin konserttimestari. Sitt toimi tässä tehtävässä orkesterissa ja sen seuraajissa nelisenkymmentä vuotta. Samalla hän opetti Musiikkiopistossa suuren joukon viulutaiteilijoita, mitä ei ollut Suomessa aikaisemmin tehty.

Sittin puoliso vuodesta 1881 oli Sima Wekowsky (k. 1945).

Lähteet
-------

* Ilmari Heikinheimo: *Suomen elämäkerrasto*, s. 689. Helsinki: Werner Söderström Osakeyhtiö, 1955.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |
Krom-Kamputsean alue merkittynä kartalle.
**Krom-Kamputsea** (vietn. *Tây Nam Bộ*, khmeriksi កម្ពុជាក្រោម) on alue nykyisen Vietnamin lounaisessa osassa. "Krom" on khmerin kieltä ja tarkoittaa "alapuolella"; nimi tarkoittaa Krom-Kamputsean olevan Kambodžan eteläpuolella oleva alempi alue. Se oli Khmerien valtakunnan eteläinen osa ja tunnettiin Ranskan siirtomaakaudella nimellä Kotšinkiina. Vietnamin viranomaiset ovat muuttaneet Krom-Kamputsean kaikkien kylien, alueiden, kaupunkien ja provinssien nimet khmeristä vietnamiksi.

Krom-Kamputsea on 67 700 km² suuruinen alue, joka rajautuu pohjoisessa Kambodžaan, lännessä Siaminlahteen, etelässä Etelä-Kiinan mereen ja koillisessa Champan alueeseen.

Krom-Kamputsean alkuperäisväestöä ovat krom-khmerit, jotka ovat Funanin kuningaskunnan väestön jälkeläisiä. Arkeologisten tutkimuksen perusteella alueella asui khmerejä jo 100-luvulla eaa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Geography of Kampuchea-Krom  29.12.2012. Khmers Kampuchea-Krom Federation. Viitattu 28.2.2020. (englanniksi)
2. ↑  A Brief History of the Kampuchea-Krom  29.12.2012. Khmers Kampuchea-Krom Federation. Viitattu 28.2.2020. (englanniksi)
**Donkey Kong** (tunnetaan myös nimillä **Game Boy Donkey Kong** ja **Donkey Kong '94**) on Nintendon kehittämä tasohyppelypeli, joka julkaistiin vuonna 1994 Game Boylle. Peli perustuu löyhästi vuonna 1981 ilmestyneeseen samannimiseen hallipeliin *Donkey Kong*. Siinä on myös yhteyksiä *Donkey Kong Jr.* -peliin. Kuten alkuperäisissä kolikkopeli- ja NES-versioissa, pelaaja ohjastaa Marioa, jonka täytyy pelastaa *Pauline* Donkey Kongilta.

Pelattavuus
-----------

Donkey Kong alkaa neljällä 'alkuperäisellä' tasolla, jotka löytyvät myös originaalista pelistä, mutta näiden graafista ilmettä ja pelimekaniikkaa on parannettu. Mario ei esimerkiksi kuole pudotessaan korkealta ja tämä voi myös irrottaa otteen vasarasta. Pelaajan tehtävänä on näissä tasoissa saavuttaa Pauline, joka on korkean rakennuksen päällä, josta Donkey Kong heittelee tynnyreitä alas. Marion tulee väistellä näitä tynnyreitä, sekä muita esteitä päästäkseen huipulle.

Näiden neljän tason jälkeen Donkey Kong näyttää olevan lyötynä, mutta nappaakin yhtäkkiä Paulinen uudestaan. Pelaajan täytyy nyt selvittää tiensä läpi 97:n tason, jolloin tasoja on pelissä yhteensä 101 kappaletta.

Nämä 97 tasoa ovat erilaisia ensimmäiseen neljään tasoon verrattuna. Pelaajan täytyy ohjastaa Mario avaimen luo. Kun Mario on saanut avaimen, täytyy tämän mennä tason loppuun avatakseen oven seuraavalle tasolle. Joka neljännessä tasossa pelaajan täytyy kohdata itse Donkey Kong ja pelastaa Pauline, kuten alkuperäisissä tasoissa. Kun nämä erikoistasot on läpäisty, näkyy ruudulla ohjeita tulevaisuuden varalle. Tässä vaiheessa pelaaja voi myös tallentaa pelinsä.

Jokaisen maailman finaalissa pelaajan täytyy taistella Donkey Kongia vastaan etsimällä keino heittää tynnyrit takaisin Donkey Kongia kohti. Donkey Kong nitiistyy yleensä kolmesta osumasta.

Pelissä on myös bonustasoja, jotka aukeavat pelaajan löydettyä Paulinen henkilökohtaisia tavaroita, kuten hattuja ja sateenvarjoja. Näissä bonustasoissa pelaajalle annetaan mahdollisuus saada lisäelämiä.

Aiheesta muualla
----------------

* *Donkey Kong* MobyGamesissa (englanniksi)

*Donkey Kong* -pelisarja

|  |  |
| --- | --- |
| Kolikkopelit | *Donkey Kong* | *Donkey Kong JR.* | *Donkey Kong 3* | *Donkey Kong Jungle Fever* |
| Kotikonsolipelit | *DK Country* | *DK Country 2* | *DK Country 3* | *Donkey Kong 64* | *DK Country Returns* | *DK Country: Tropical Freeze* |
| Käsikonsolipelit | *Donkey Kong Land* | *Donkey Kong Land 2* | *Donkey Kong Land III* | *Donkey Kong* |
| Pulmapelit | *Mario vs. Donkey Kong* | *Mario vs. Donkey Kong 2: March of the Minis* |
| Rytmipelit | *Donkey Konga* | *Donkey Kong Jungle Beat* | *Donkey Konga 2* | *Donkey Konga 3* |
| Ajopelit | *Diddy Kong Racing* | *Diddy Kong Racing DS* | *Donkey Kong Racing* | *Donkey Kong Jet Race* |
| Oppimispelit | *DK Jr. Math* |
| Muut | *DK: King of Swing* | *DK Jungle Climber* |
**Lakshmibai** (myös Lakshmi Bai tai Laxmi Bai, 1828 –1858) oli intialaisen Jhansin kaupunkivaltion kuningatar, yksi Sepoykapinan keskeisistä johtohahmoista.

Lakshmibai sai bramiinitytöksi epätavallisen kasvatuksen: hän oppi miekkailemaan ja ratsastamaan. Hän meni naimisiin Jhansin maharadžan kanssa mutta jäi leskeksi ennen kruununperillisen syntymää. Maharadža adoptoi pojan ennen kuolemaansa, mutta englantilaiset eivät hyväksyneet tätä vaan ottivat Jhansin suoraan hallintaansa siirtomaalakien mukaisesti. 22-vuotias leskikuningatar ei hyväksynyt tätä. Kun sepoykapina puhkesi, Lakshmibai julistettiin Jhansin sijaishallitsijaksi alaikäisen adoptiopoikansa nimissä. Lakshmi Bai taisteli mieheksi pukeutuneena ja sai surmansa taisteluissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Syntymävuodesta on eri näkemyksiä, Encyclopedia Britannican mukaan 1835
2. ↑  Sunil Khiljani: Lakshmi Bai 1828-1858 *Outlook India*.  2016. Viitattu 1.6.2018.
3. 1 2  Lakshmi Bai *Encyclopaedia Britannica*. Viitattu 29.4.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Lakshmibai** Wikimedia Commonsissa

* Sveriges Radion P3 Historia -podcast (ruotsiksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Israel
* Yhdysvallat
* Puola

 |

 |
**Lakupaavi** on suomalaisen Moonsorrow-yhtyeen jäsenten sivuprojekti, joka soittaa hardcore punkia. 

Lakupaavi lähti liikkeelle vitsistä: kun Moonsorrow oli työstämässä *Verisäkeet*-albumiaan, se julkaisi kotisivuillaan uutisen, jonka mukaan levyn nimeksi tulee "Raah Raah Blääh" ja se sisältää muun muassa kappaleet "Kuolema taidehomoille... ja muille!", "Puutarhurin painajainen" ja "Se hyvä biisi". Vaikka kyse oli huumorista, monet tahot ottivat uutisen tosissaan ja uskoivat yhtyeen muuttaneen tyyliään. Hieman myöhemmin Moonsorrow todella äänitti kappaleen "Kuolema taidehomoille... ja muille!", joka sai sittemmin jatkoa kokonaisen *Raah Raah Blääh* -levyn muodossa. Levyä ei kuitenkaan tehty Moonsorrow-nimellä, vaan sivuprojekti sai nimekseen Lakupaavi. Lakupaavissa soittavat kaikki Moonsorrowin jäsenet Lord Eurenia lukuun ottamatta. Lakupaavissa vaikuttaa myös Rytmihäiriö-yhtyeen jäsenistö. Esimerkiksi Rytmihäiriön Ande esiintyy joillakin Lakupaavin kappaleilla.

Jäsenet
-------

* Luxus Kristus (Janne Perttilä) – laulu
* Pentti Orvokki (Jukka Varmo) – laulu
* Vitun Mitu (Mitja Harvilahti) – kitara, laulu
* The Sieg Heil Man (Henri Sorvali) – kitara
* Dead Editor (Ville Sorvali) – bassokitara, laulu
* Pate Perestroika (Marko Tarvonen) – rummut

Julkaisut
---------

* *Raah Raah Blääh*  (2005, mp3-julkaisu)

Aiheesta muualla
----------------

* Lakupaavi HQ (Arkistoitu – Internet Archive)
Laidikkeen kirkon ja hautausmaan muistokivi.
**Laidike** on kylä Suomusjärvellä Salossa Varsinais-Suomessa. Se sijaitsee yhdeksän kilometrin päässä Suomusjärven vanhasta kuntakeskuksesta Karjalohjantien varrella. Laidikkeen lähimmät naapurikylät ovat Taipale ja Suomusjärven kirkonkylä.

Laidike eli Loidikka eli Laidikka sijaitsee 110-tien eteläpuolella. Idässä siihen rajautuu entinen Sammatin kunta. Kylää ympäröi etelä-, kaakkois- ja itäpuolelta Enäjärvi. Laidikkeentien toisessa päässä on Karjalohjantie, joka kulkee 110-tieltä Karjalohjalle. Toisessa päässä on Lokontie, jota pitkin myös pääsee 110-tielle.

Laidikkeen kylään rakennettiin Suomusjärven ensimmäinen saarnahuone vuonna 1635, ja se vihittiin kirkoksi 1678 samalla kun Laidikkeeseen perustettiin Suomusjärven kappeli 1678. Se jäi pois käytöstä kun Suomusjärven kylään rakennettiin kirkko 1708. Kirkosta ei tiedetä juuri mitään, ei edes sijaintia, vain että siinä on ollut saarnahuone, kellotorni, ja ympäri on kiertänyt hirsiaita. Perimätieto kertoo, että sen olisi rakennuttanut Jusalan talon tytär Ursula vuonna 1635. Häntä pidetään kappeliseurakunnan perustajana, vaikka seurakunta on saattanut olla olemassa jo 1500-luvulla.

Lähteet
-------

1. 1 2  Turun maakuntamuseo, Varsinais-Suomen liitto, Salon seudun kunnat, Lounais-Suomen ympäristökeskus: *Salon seudun rakennettu kulttuuriympäristö ja maisema : Sarakum 2000–2004 projektiraportti : Suomusjärven kulttuuriympäristö ja arvot*.. Teoksen verkkoversio (pdf) (viitattu 9.4.2020).
2. ↑  Suomusjärven kirkonkylä, RKY. Viitattu 27.5.2018
3. ↑  Muistokiven luonna oleva kyltti, jonka teksti perustuu tietoihin teoksesta *Kiskon ja Suomusjärven historia* 1–2, Kiskon kunta, Suomusjärven kunta, 1998, 2000.
**Carl Johan Heikel** (22. maaliskuuta 1786 Oulu – 23. syyskuuta 1850 Vaasa) oli suomalainen laamanni ja pormestari.

Heikelin vanhemmat olivat Oulun pormestari Samuel Heikel (1739–1786) ja hänen toinen puolisonsa Maria Katarina Appelstubbe. Hän kävi Oulun triviaalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi Turussa 1802. Heikel opiskeli oikeustiedettä Turun akatemiassa suorittaen tuomarintutkinnon 1808. Hän sai varatuomarin arvon 1811.

Heikel toimi armeijan selvitysvaraston komissaarina vuodesta 1808 ja Kokkolan vt. pormestarina vuodesta 1813. Hän oli Vaasan hovioikeudessa kanslistina vuodesta 1814 ja aktuaarina vuodesta 1816. Heikelista tuli Pietarsaaren pormestari 1818 ja Oulun pormestari 1830. Hän sai laamannin arvonimen 1830. Viimeksi Heikel toimi Korsholman eteläisen tuomiokunnan tuomarina vuodesta 1835 ja Oulun laamannikunnan laamannina vuodesta 1848.

Heikel oli naimisissa vuodesta 1833 Kristina Elisabet Dobbinin (1813–1896) kanssa jonka isä oli kapteeni Berndt Johan Dobbin (1763–1852). Heidän lapsiaan olivat hovioikeudenneuvos, senaattori Johan Edvard Heikel (1834–1917), apulaislääkäri Alfred Heikel (1835–1868), filosofian maisteri, lääketieteen kandidaatti Emil Heikel (1837–1872) sekä Suomen ja Pohjoismaiden ensimmäinen naislääkäri Rosina Heikel (1842–1929).

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Kotivuori, Yrjö: Karl Johan Heikel. *Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu 2005. Luettu 7.4.2016.
2. ↑  Arno Forsius : Rosina Heikel (1842–1929) – Suomen ja Pohjoismaiden ensimmäinen naislääkäri (Arkistoitu – Internet Archive)
Casino Lisboa
**Casino Lisboa** sijaitsee Lissabonissa, Portugalissa. Kasino avattiin huhtikuussa 2006 Lissabonin Parque das Nações -alueella sijaitsevaan Pavilion of the Future rakennukseen, joka kuului Lissabonissa vuonna 1998 järjestetyn maailmannäyttelyn rakennuksiin.

Toimilupa
---------

Portugalissa kasinotoiminta on tarkkaan lailla rajoitettua. Valtio myöntää kasinoiden toimiluvat määräajaksi korvausta vastaan. Toimilupa on aluekohtainen. Lissabonin alueella toimi jo Estorilin kasino, jonka vuoksi valtio muutti lakia ja salli toisen kasinon perustamisen Lissaboniin. Toimiluvan sai Estoril Sol yhtiö, jolla on toimilupa myös Estorilin kasinoon. 

Toimilupa maksoi 30 miljoonaa euroa ja se on voimassa vuoteen 2020. Kertakorvauksen lisäksi kasino maksaa vuosimaksua, jonka suuruus on 50% pelitoiminnan tuotosta.

Pelitoiminta
------------

Kasinossa on lähes 950 peliautomaattia ja 25 pelipöytää, joissa pelataan rulettia, blacjackiä, pokeria, Baccaratia ja muita pelejä.

Kasino on auki joka päivä (paitsi jouluaattona) kello 15-03 sekä perjantaisin ja lauantaisin kello 16-04.

Muuta toimintaa
---------------

Kasinossa on 640 istumapaikan auditorio, jossa järjestetään kokouksia ja seminaareja. Lisäksi kasinolla järjestetään taidenäyttelyitä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Casino Lisboa, Discover your Casino *casinolisboa.pt*. Viitattu 30.3.2009.
2. ↑  Estoril Sol, Relatório e contas 2007 *estoril-solsgps.com*.  Arkistoitu 14.7.2014. Viitattu 30.3.2009.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Casino Lisboa**.
* Kasinon kotisivut (portugaliksi) ja (englanniksi)
* Estoril Sol yhtiön kotisivut (portugaliksi)
**Murjaani** (ruots. *morian* < ransk. *morien*) on suomen kielessä esiintyvä vanhentunut tummaihoista ihmistä tarkoittava sana. Sana on kulkeutunut suomen kieleen ruotsin kautta keskiajan ranskasta. Sillä on sama etymologia kuin sanoilla *mauri* ja *maurilainen*, joilla tarkoitettiin Pohjois-Afrikan muinaisen Mauretanian alueen myöhempiä asukkaita eli berbereitä ja maureja.

Murjaani-sana on siis johdettavissa etymologisesti sanasta *mauri*, mutta se mielletään aina tiernapoikaesityksen "muriaanien kuningas" -hahmon maskeerausta myöten tarkoittamaan yksinomaan tummaihoista ihmistä. Tämä ilmenee myös ilmauksessa "musta kuin murjaani".

Tiernapoikien murjaani esittää itämaiden tietäjää, joista Matteuksen evankeliumi kertoo.

Lähteet
-------

1. 1 2  Häkkinen, Kaisa: *Nykysuomen etymologinen sanakirja*, s. 740–741 (s.v. *murjaani*). WSOY 2007. ISBN 978-951-0-27108-7
2. ↑  murjaani Kielitoimiston sanakirjassa
3. 1 2  Liisa Nuutinen: "Tähti se kulukeepi itäiseltä maalta" *Kielipalstat*.  1999. Kotimaisten kielten tutkimuskeskus. Viitattu 21.11.2009.
4. ↑
5. ↑  Matt. 2:1–12
**Carl Johan Moberg** (6. heinäkuuta 1820 Kuopio – 24. huhtikuuta 1910 Hämeenlinna) oli suomalainen pappi, rehtori ja lehdenkustantaja.

Mobergin vanhemmat olivat kuopiolainen satulaseppä, kunnallisraatimies Karl Fredrik Moberg (k. 1837) ja Maria Kristina Grönqvist. Hän kävi Kuopion triviaalikoulua ja Porvoon lukiota ja pääsi ylioppilaaksi Helsingissä 1840. Hän opiskeli teologiaa Helsingin yliopistossa ja hänet vihittiin papiksi Porvoon hiippakunnassa vuonna 1844.

Moberg oli Iisalmen kirkkoherran apulaisena vuodesta 1844. Savonlinnan yläalkeiskoulun vt. kollegana vuodesta 1848 ja Kuopion ala-alkeiskoulun vt. opettajana vuodesta 1850. Hän toimi Käkisalmen ala-alkeiskoulun rehtorina vuodesta 1852 (astui virkaan 1854) aina koulun lakkauttamiseen saakka 1878. Tämän jälkeen Moberg oli Käkisalmen alkeisoppilaitoksen vt. rehtorina 1878–1885.

Moberg alkoi vuonna 1851 julkaisemaan yhdessä ala-alkeiskoulun opettaja Adolf Edvard Rongainin kanssa Kuopiossa ruotsinkielistä Kuopio Tidning-lehteä. Lehti oli tarkoitettu vastaperustetun Kuopion hiippakunnan uutislehdeksi mutta se ei menestynyt taloudellisesti vaikka sitä yritettiin loppuvaiheessa muuttaa laajemmalle yleisölle tarkoitetuksi maakuntalehdeksi. Lehti ilmestyi aina vuoteen 1856 saakka.

Moberg oli naimisissa vuodesta 1856 Blondina Maria Strengellin (k. 1914) kanssa jonka isä oli Sakkolan kirkkoherra Johan Gustaf Strengell (1793–1872). Heidän poikiaan olivat viipurilainen lääkäri, hovineuvos Ernst Johannes Moberg (1860–1913), viipurilainen asianajaja Jarl Albert Moberg (1862–1912) ja kirkollisvirkatalojen metsänhoitajana toiminut Karl Knut Moberg (1864–1924).

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Kotivuori, Yrjö: Karl Johan Moberg. *Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu 2005. Luettu 20.4.2016.
2. ↑  Timo Salmela : Kuopion Hippakunnan Sanomia 1859–1860, Kirkkohistorian pro gradu-tutkielma, Itä-Suomen yliopisto, Filosofinen tiedekunta, Teologian osasto 2012
**Laidinmäen työväentalo** oli Iisalmen kaupungin (vuoteen 1970 Iisalmen maalaiskunnan) Laidinmäen kylässä sijainnut työväentalo.

Historiaa
---------

Laidinmäen työväenyhdistys perustettiin vuonna 1906. Vuonna 1910 yhdistyksellä oli 12 jäsentä. Yhdistyksen ensimmäinen talo valmistui vuonna 1911 ja ehti toimia vain muutaman vuoden, ennen kuin yhdistys rakensi uuden vuonna 1916. Sisällissodan ajaksi talo joutui takavarikkoon, ja se saatiin takaisin vuonna 1919. Vuonna 1923 talo takavarikoitiin jälleen, ja vuonna 1932 yhdistys lakkautettiin kommunistilakien nojalla.

Yhden lähteen mukaan talo siirtyi omistajayhdistyksen lahjoituksen kautta Niiralanniemen sosialidemokraattiselle työväenyhdistykselle 1930-luvulla. Laidinmäen työväenyhdistys kuitenkin mainosti järjestävänsä tanssiaiset talollaan muun muassa vuonna 1939, joten ilmeisesti talo oli tuolloin Laidinmäen yhdistyksen hallussa. Vuonna 1943 yhdistys osti yhden lähteen mukaan talonsa takaisin 20 000 markalla. Kun SKDL jatkosodan jälkeen perustettiin, yhdistys liittyi siihen. Yhdistys ryhtyi rakentamaan jälleen uutta taloa, joka valmistui vuonna 1956. Talon suunnitteli Tauno Jääskeläinen.

Rakennus
--------

Viimeisimpänä valmistuneen, lautarakenteisen talon pinta-ala oli 241 neliömetriä. Siihen kuului juhlasali, näyttämö, ravintola sekä yhden huoneen ja keittiön asunto vahtimestaria varten. Vuonna 1988 talo oli edelleen pystyssä ja ilmeisesti Laidinmäen työväenyhdistyksen omistuksessa. Talon myöhemmistä vaiheista ei ole tietoa.

Toimintaa työväentalolla
------------------------

Joulukuussa 1921 yhdistys vietti 15-vuotisjuhliaan omalla talollaan. Ohjelmaan kuului muun muassa näytelmiä ja puheita. Talolla pidettiin myös muun muassa tanssiaisia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Hyvönen, Onni: *Pohjois-Savon Työväentalot*. Kuopio: Pohjois-Savon Sos.dem. Kulttuurityöntekijät ry. 1988. ISBN 951-99956-5-X.
2. ↑  Matti Turkia (toim.): SDP:n puoluetilasto 1910  1911. Sos.dem. puolue/ Työväen Arkisto. Viitattu 9.9.2022.
3. ↑  Ruuskanen, Esa: *Viholliskuviin ja viranomaisiin vetoamalla vaiennetut työväentalot*. Jyväskylä: Jyväskylän yliopisto, 2006. ISBN 951-39-2609-5.
4. ↑  Savon Työmies *digi.kansalliskirjasto.fi*.  25.5.1939, no 59. Viitattu 23.9.2022.
5. ↑  Savon Kansa *digi.kansalliskirjasto.fi*.  15.12.1921, no 202. Viitattu 23.9.2022.
6. ↑  Savon Työmies *digi.kansalliskirjasto.fi*.  15.7.1937, no 79. Viitattu 23.9.2022.
Casio Exilim Pro EX-F1
**Casio Exilim Pro EX-F1** on kuluttajakäyttöön myytävä digitaalikamera. Se kykenee ottamaan 60 valokuvaa 2816 x 2112 kuvapisteen tarkkuudella yhden sekunnin aikana. Yleisesti elokuvissa kuvanottotaajuus on 24 kuvaa sekunnissa, joten kamera valokuvaa 2,5-kertaisella elokuvausnopeudella. Digitaalikuvien tarkkuus on kuitenkin vain 6,6 miljoonaa kuvapistettä, mikä on 2008 vain halpakameroiden tarkkuus.

Kameran pääasiallinen käyttötarkoitus on tilanne- ja urheilukuvaus, jossa kuvan tarkkuutta tärkeämpää on se, että kuva on otettu juuri oikealla tapahtumahetkellä.

Muuta
-----

Vastaavasta kamerasta on ilmestynyt malli Casio Exilim EX-FH20, jonka valotuskenno erottelee 9,1 miljoonan pisteen tarkkuudella, mutta jonka nopeus on vain 40 valokuvaa sekunnissa. Videokuvaa kamera ottaa 1000, 420, 210 tai 30 kuvaa sekunnissa. Otoksen tarkkuus 30 kuvalla sekunnissa on puoliteräväpiirtotelevision tarkkuutta eli 1280 x 720.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Casio Exilim Pro EX-F1** Wikimedia Commonsissa


|  |  |
| --- | --- |
|  | ***Aihesivusto: valokuvaus*** |
Carl Theodor Staaffin maalaus Carl Johan Holmista
**Carl Johan Holm** (25. elokuuta 1781 Helsinki – 3. kesäkuuta 1867 Själevad, Ångermanland) oli suomalaissyntyinen Ruotsiin muuttanut pappi, joka tuli tunnetuksi Suomen sotaan liittyvistä muistelmistaan.

Holmin vanhemmat olivat suutarimestari Hans Holm ja Margareta Elisabet Grönlund. Hän pääsi ylioppilaaksi 1800, valmistui maisteriksi Turun akatemiasta 1805 ja vihittiin papiksi 1807. Holm suoritti pastoraalitutkinnon Härnösandissa 1809.

Holm aloitti pappisuransa ylimääräisenä pataljoonansaarnaajana Savon jääkärirykmentissä vuodesta 1806 alkaen. Hän Savon jääkärirykmentin pastori Suomen sodan aikana 1808–1809 ja osallistui useisiin sodan taisteluihin. Sodan päätyttyä Holm jäi Ruotsiin. Hän oli pataljoonansaarnaajana Hälsingen rykmentissä vuodesta 1810 alkaen ja toimi rykmentinpastorina 1815–1824. Ångermanlandissa sijainneen Själevadin kirkkoherra hänestä tuli 1824. Holm oli Ångermanlandin pohjoisen rovastikunnan rovasti 1837 ja koillisen rovastikunnan rovasti 1842–1861. Hän edusti pappissäätyä Ruotsin valtiopäivillä 1834-1835 sekä 1850–1851. Holm sai rovastin arvon 1825, lääninrovasti hänestä tuli 1837 ja 1857 hänet promovoitiin riemumaisteriksi Helsingissä ja Uppsalassa.

Holm laati 1837 kirjasen Ruotsin valtiopäivine uudistamisesta. 1830-luvulla hän kirjoitti myös Suomen sodan aikaisista kokemuksistaan muistelmakäsikirjoituksen *Anteckningar öfver fälttågen emot Ryssland åren 1808 och 1809*, joka julkaistiin Adolf Ivar Arwidssonin muokkaamana 1836. Hän arvosteli muistelmissaan silloista sodanjohtoa, etenkin Wilhelm Mauritz Klingsporia ja Carl Johan Adlercreutzia, mutta korosti samalla kuitenkin tavallisten sotilaiden ansioita. Johan Ludvig Runeberg vieraili Holmin luona 1851 Örnsköldsvikissä.

Holmin puoliso vuodesta 1829 oli Calis Hambraeus.

Lähteet
-------

* Kotivuori, Yrjö: Carl Johan Holm. *Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu 2005. Luettu 23.5.2011.
* Kari Tarkiainen: / Holm, Carl Johan (1781–1867) *Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen)*.  20.8.1999. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
* Ilmari Heikinheimo: *Suomen elämäkerrasto*. Helsinki: Werner Söderström Osakeyhtiö, 1955.  Sivu 302.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Suomi (KANTO)
* Ruotsi

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |
**Cashin–Landrumin ufotapaus** on väitetty ufohavainto, joka tapahtui Yhdysvalloissa, Texasissa, 29. joulukuuta 1980. Tapahtumat saivat alkunsa, kun 51-vuotias Betty Cash, 57-vuotias Vickie Landrum ja Landrumin 7-vuotias pojanpoika ajoivat autolla kohti Texasin Daytonia. Keskellä Piney Woodsin metsäaluetta he näkivät valonhehkua kauempana edessä. Muutaman minuutin ajomatkan jälkeen he näkivät suurelta timantilta näyttäneen esineen leijumassa ilmassa edessään. Oudon aluksen alapuolella näkyi tulenlieskoja. Cash ja Landrum tunsivat, että kohteesta tuli voimakasta lämpösäteilyä, joka kuumensi autoa sisäpuolelta. Vickie Landrum pyysi autoa ajanutta Cashia pysähtymään pelätessään, että lämpösäteily polttaisi heidät, jos he ajaisivat vielä lähemmäksi esinettä. Pysähtymisen jälkeen naiset astuivat ulos autosta tarkastellakseen kohdetta tarkemmin. Pian kohde nousi ylemmäs ja alkoi liikkua poispäin havaitsijoista. Tällöin paikalle lensi ryhmä helikoptereita, jotka seurasivat poispäin lentävää esinettä.

Tapauksen jälkeen havaitsijat sairastuivat ja heidän oireensa olivat samankaltaisia kuin säteilyvammoja saaneilla.*lähde?*

Aiheesta muualla
----------------

* Cashin-Landrumin ufotapaukseen liittyvä fysikaalinen todistusaineisto (Arkistoitu – Internet Archive)
* The Piney Woods Incident, Cash-Landrum (englanniksi)
* The Cash-Landrum Case (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
**Casino Royale** on Ian Flemingin kirjoittama ensimmäinen James Bond -sarjan romaani. Teoksen on julkaissut alkujaan 13. huhtikuuta 1953 Britanniassa kustannusyhtiö Jonathan Cape.

Tarina
------

Neuvostoliitolle työskentelevä Le Chiffre on haaskannut virheinvestoinneilla salaisen rahaston, jolla oli sodan tullen tarkoitus luoda viides kolonna kommunistien hallitsemia ranskalaisia ammattiliittoja. Le Chiffre pelkää neuvostoliittolaisen kostajajärjestö SMERSHin olevan jäljillään, joten hän yrittää kerätä rahat takaisin uhkapelillä.

Britannian salaisen palvelun agentti 007, James Bond, lähetetään nujertamaan Le Chiffre Royale-les-Eaux'n kasinon pelipöydässä. Avukseen Bond saa osasto N:n agentti Vesper Lyndin, ranskalaisagentti Mathisin ja CIA:n agentti Felix Leiterin. 

Bond, Le Chiffre ja useat eurooppalaiset miljonäärit kilpailevat baccarat-pöydässä valtavista summista. Le Chiffre pelaa Bondin ulos, mutta Bond palaa haastamaan Le Chiffren saatuaan Leiteriltä rahoitusta. Peli päättyy, kun Bond kukistaa Le Chiffren.

Le Chiffre kätyreineen sieppaa Lyndin. Bond lähtee takaa-ajoon, mutta ajaa piikkimattoon ja suistuu tieltä. Le Chiffre kätyreineen vie Bondin huvilalle, missä Le Chiffre kiduttaa Bondia, jotta tämä kertoisi mihin on kätkenyt voittošekkinsä. Paikalle saapuu SMERSH:n agentti, joka ampuu Le Chiffren ja tämän kätyrit.

Bond herää sairaalassa. Kuntoutumisen jälkeen hän päättää erota salaisesta palvelusta ja jatkaa elämäänsä rakastettunsa Lyndin kanssa. He matkaavat pieneen rantahotelliin ja Bond päättää naida Lyndin.

Eräänä aamuna Lynd kuitenkin löytyy sängystään kuolleena. Hän on jättänyt Bondille kirjeen, jossa kertoo olleensa Neuvostoliiton kaksoisagentti. SMERSH on kiristänyt Lyndiä pitämällä vankina hänen entistä rakastettuaan. Lynd pelkäsi SMERSH:n tappavan Bondin ja päätti tappaa itsensä pelastaakseen tämän.

Elokuvasovitukset
-----------------

* Televisioelokuva aiotun Bond-tv-sarjan pilotiksi (1954)
* *Casino Royale* (1967)
* *Casino Royale* (2006)

Lähteet
-------

1. ↑  Episodi.fi
**Christa Luding-Rothenburger** (o.s. **Rothenburger**, s. 4. marraskuuta 1959 Weißwasser, Saksan demokraattinen tasavalta) on saksalainen pikaluistelija ja kilpapyöräilijä ja kaksinkertainen olympiavoittaja. Hän on ainoa urheilija, joka on voittanut samana vuonna mitalin sekä kesä- että talviolympialaisissa.

Vuonna 1980 Rothenburger vakuutti valmentajansa Ernst Ludingin aloittamaan pyöräilyn kesäkaudella. Alkujaan hänet käskettiin pysymään luistelussa, mutta lopulta Itä-Saksan urheiluliitto antoi hänelle luvan osallistua myös kansainvälisiin pyöräilykilpailuihin. Sprinttiluistelun maailmanmestarina vuodelta 1985 Rothenburger valtasi myös ratapyöräilyssä maailmanmestaruuden naisten sprintissä.

Olympialaisista Rothenburger voitti kultaa ensimmäisen kerran vuonna 1984 Sarajevossa 500 metriltä. Neljä vuotta myöhemmin hän teki urheiluhistoriaa. Calgaryn talvikisoista Rothenburger sai kaksi mitalia: kultaa 1 000 ja pronssia 500 metriltä. Seitsemän kuukautta myöhemmin hänestä tuli myös kesäkisojen mitalisti Soulista. Rothenburger sijoittui toiseksi ratapyöräilyn sprintissä. Hän jäänee ainoaksi urheilijaksi, joka voittaa sekä kesä- että talviolympialaisista mitalin samana vuonna, sillä kisoja ei järjestetä enää nykyään samana vuonna.

Sprinttiluistelun maailmanmestaruuskisoista Rothenburgerilla on tilillään kaksi mestaruutta, kaksi hopea- ja neljä pronssisijaa. Hän lopetti uransa vuoden 1992 sprinttiluistelun maailmanmestaruuskisoihin. Samana vuonna hän ehti voittaa Albertvillestä neljännen talviolympiamitalinsa (pronssi 500 metrillä) edustaen jo yhdistynyttä Saksaa.

Lähteet
-------

1. ↑  Christa Luding-Rothenburger Kansainvälinen olympiakomitea.  (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Christa Luding-Rothenburger**.
* Christa Luding-Rothenburger (Arkistoitu – Internet Archive) sports-reference.com (englanniksi)
**Cashville Records** on rap-muusikko Young Buckin vuonna 2004 perustama levy-yhtiö.

Historia
--------

Vuoden 2008 lokakuussa Young Buck ilmoitti perustaneensa oman levy-yhtiön nimeltä Cashville Records. 50 Cent sanoi kannustavansa Buckin yritystä, mutta hän on silti G-Unit Recordsin jäsen, koska hän haluaa, että heidän levy-yhtiöillä pysyy hyvät välit. Alun perin yhtiötä kutsuttiin nimellä **G-Unit South**, mutta nimi vaihdettiin, koska Cashville ei ollut Interscopen alainen. Young Buck on pyytänyt Lil' Murderia ja Hi-C:tä liittymään Cashvilleen, ja heillä on oma rap-ryhmä, nimeltään "615". 2007 vuoden tammikuussa rap-artisti C-Bo allekirjoitti sopimuksen yhtiön kanssa. Saman vuoden maaliskuussa Outlawz allekirjoitti myös sopimuksen.

Sha Money XL, G-Unit Recordsin omistaja, ilmoitti, että yhtiö on löytänyt jakajan RED Distributionin. Hän kertoi, että Cashville on saanut luvan tehdä ainakin neljä albumia vuonna 2008.

Artistit
--------

* Young Buck
* Hi-C
* Lil' Murda
* C-Bo
* Tha Outlawz
* Sosa Da Plug
* Deuce The Mouthpiece

Lähteet
-------

1. ↑  Young Buck Bio (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  John Kennedy (25. lokakuuta 2006). "Young Buck perusti uuden levy-yhtiön". *Vibe*

Aiheesta muualla
----------------

* Cashville Records Myspacessa (englanniksi)