recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Venäjän juutalaisten asuinalue ja sen länsipuolinen Kongressi-Puola vuonna 1905. Tummimmilla alueilla juutalaisten osuus oli yli 17 prosenttia, vaaleimmilla alle 5 prosenttia.
**Venäjän juutalaisten asuinalue** (ven. черта́ осе́длости, *tšerta osedlosti*; jidd. ‏דער תּחום-המושבֿ‎, *der tkhum-ha-moyshəv*; hepr. ‏תְּחוּם הַמּוֹשָב‎, *tḥùm ha-mosháv*) oli Venäjän keisarikunnan länsiosissa vuosien 1791–1917 välillä sijainnut suuri alue, jolla keisarikunnan juutalaiset alamaiset saivat asua. Alueen rajasi keisarinna Katariina Suuri Puola-Liettualle kuuluneiden alueiden siirryttyä Puolan jaoissa Venäjälle vuonna 1772. Laajimmillaan alue sijaitsi nykyisten Liettuan, Latvian, Valko-Venäjän, Ukrainan, Moldovan, Länsi-Venäjän ja Itä-Puolan alueilla, ja siihen kuuluivat sen ajan suurista juutalaiskaupungeista muun muassa Vilna, Minsk ja Odessa. Kiova, Jalta ja muutama muu alueen suurista kaupungeista olivat kuitenkin juutalaisilta yhä suljettuja. Alue lakkautettiin virallisesti vuonna 1917 lokakuun vallankumouksen myötä.

Asukasluku
----------

Vuoteen 1891 mennessä 700 000 Venäjän sisäosissa asunutta juutalaista oli pakkosiirretty tälle läntiselle asuinalueelle. Alueella asui lopulta 90 prosenttia kaikista Venäjän juutalaisista. Vuonna 1820 alueella asui 1,6 miljoonaa juutalaista, ja vuonna 1910 jo 5,6 miljoonaa siitä huolimatta että kaksi miljoonaa alueen juutalaista oli sinä aikana muuttanut ulkomaille, lähinnä Yhdysvaltoihin.

Asumisoikeudet
--------------

Alue muodostettiin, koska Venäjä ei halunnut Puolalta sen haltuun siirtyneen juutalaisväestön taloudellisen vaikutuksen leviävän maan keskiosiin. Juutalaiset saivat asua alueen ulkopuolella vain erityisluvalla. Tällaisia etuoikeutettuja olivat tiettyjen kauppiaskiltojen pitkäaikaiset jäsenet, korkeakoulutetut henkilöt kuten lääkärit ja kätilöt, asepalveluksen suorittaneet perheineen, sekä tiettyjen alojen käsityöläiset. Nämä säännöt höllentyivät vuonna 1865, mutta niitä kiristettiin uudelleen vuonna 1891 Aleksanteri III:n aikana. Noiden vuosikymmenien aikana voimistui myös Suomen juutalaisyhteisö, kun Venäjän armeijasta vapautuneet juutalaiset jäivät Suomeen asumaan.

Katso myös
----------

* Venäjän juutalaiset

Lähteet
-------

* Oreck, Alden: The Pale of Settlement *Jewish Virtual Library*.  2007. Viitattu 27.5.2012.
* Pale of Settlement *Jewish Encyclopedia*.  1906. Viitattu 27.5.2012.

### Viitteet

1. 1 2  Jewish Encyclopedia
2. 1 2  Jewish Virtual Library
3. ↑  Torvinen, Taimi: *Kadimah: Suomen juutalaisten historia*. Otava, 1989. ISBN 951-1-10951-0

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Venäjän juutalaisten asuinalue** Wikimedia Commonsissa
Arthur Ravenel nuorempi
**Arthur Ravenel nuorempi** (29. maaliskuuta 1927 Charleston, Etelä-Carolina – 16. tammikuuta 2023 Charleston, Etelä-Carolina) oli yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko.

Ravenel oli Arthur Ravenel vanhemman ja Mary Allen Boykinin poika. Hän valmistui luonnontieteiden kandidaatin oppiarvolla College of Charlestonista vuonna 1950. Hän palveli Yhdysvaltain merijalkaväessä vuosina 1945–1946. Ravenel istui Etelä-Carolinan edustajainhuoneen jäsenenä vuosina 1953–1958 ja Etelä-Carolinan senaatissa 1981–1986 sekä 1997–2003. Tammikuusta 1987 tammikuuhun 1995 hän istui Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä Yhdysvaltain 100.–103. kongresseissa.

Ravenel työskenteli työurallaan kiinteistönvälittäjänä ja pääurakoitsijana. Hän meni 27. elokuuta 1974 naimisiin Jean Elliott Rickenbakerin kanssa ja sai kuusi lasta.

Lähteet
-------

1. ↑  Dylan Leatherwood, Former State Sen. Arthur Ravenel, Jr. dies at 95, family says Live 5 News 17.1.2023, viitattu 17.1.2023
2. 1 2 3  Ravenel, Arthur, Jr. Biographical Directory of the United States Congress, viitattu 17.1.2023
3. 1 2  Senator Arthur Ravenel, Jr. South Carolina Legislature Online, viitattu 17.1.2023


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* US Congress

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
Herakles ja Stymfaloksen linnut. Yksityiskohta roomalaisesta mosaiikista.
**Stymfaloksen linnut** olivat kreikkalaisessa mytologiassa pelottavia, ihmislihaa syöviä lintuja, jotka olivat pesiytyneet valtavina parvina Stymfaloksen kaupungin lähellä sijaitsevan Stymfalian järven luo turvaan niitä saalistavilta susilta. Parvi aiheutti suurta tuhoa ympäröiville viljelyksille. Ne hyökkäsivät jokaista vastaan, joka yritti niitä metsästää, tappaen tai haavoittaen heitä terävillä nokillaan, jotka läpäisivät myös pronssi- ja rautahaarniskat. Lisäksi linnut pystyivät ampumaan sulkiaan kuten nuolia.

Lintujen mainitaan olevan arabialaista syntyperää, ja ne olivat kurjen kokoisia mutta ibiksen näköisiä lukuun ottamatta nokkaa, joka oli suora ja voimakkaampi.

Stymfaloksen linnut liittyvät läheisesti myös *Areen lintuihin*, jotka vartioivat Areen temppeliä, kun argonautit kohtasivat ne Mustallamerellä. Myös nämä hyökkäsivät käyttäen sulkiaan nuolina.

Stymfaloksen lyömä hopearaha, joka kuvaa Stymfaloksen lintua.

Herakleen kuudes urotyö: Stymfaloksen linnut
--------------------------------------------

Herakles karkotti Eurystheuksen käskystä viidentenä urotyönään Stymfaloksen linnut. Joidenkin lähteiden mukaan hän yksinkertaisesti olisi ampunut ne nuolillaan, mutta useimmiten hänen kerrotaan ajaneen ne tiehensä Pallas Athenelta saamillaan pronssisilla kastanjeteilla, jotka Hefaistos oli valmistanut. Niitä hakaten hän sai aikaan niin hirveän äänen, että linnut pakenivat peloissaan pois.

Lähteet
-------

1. 1 2  Apollodoros: *Bibliotheke* ('Kirjasto') 2.5.6 (engl. käännös).
2. 1 2  Pausanias: *Periegesis tes Hellados* ('Kreikan kuvaus') 8.22.5 (engl. käännös).
3. 1 2 3  Hyginus: *Fabulae* xxx (engl. käännös).
4. ↑  Pausanias: *Periegesis tes Hellados* ('Kreikan kuvaus') 8.22.6 (engl. käännös).
5. ↑  Apollonios Rhodios: *Argonautika* 2.1031-1034 (engl. käännös).
6. ↑  Hyginus: *Fabulae* xx (engl. käännös).
7. 1 2  Pausanias: *Periegesis tes Hellados* ('Kreikan kuvaus') 8.22.4 (engl. käännös).
8. ↑  Diodoros Sisilialainen: *Historian kirjasto* 4.13.2 (engl. käännös).

Herakleen urotyöt
Nemean leijona ·  Lernan hydra ·  Keryneian kauris ·  Erymanthoksen metsäkarju ·  Augeiaan tallit ·  Stymfaloksen linnut ·  Kreetan härkä ·  Diomedeen tammat ·  Hippolyteen vyö ·  Geryonin karja ·  Hesperidien omena ·  Kerberos
Amiraali Zhang Zhaozhong Pekingissä vuonna 2008.
**Zhang Zhaozhong** (kiin. 张召忠; s. 6. huhtikuuta 1952 Hebein maakunta, Kiina) on kiinalainen sotateoreetikko ja professori Kansan vapautusarmeijan kansallisen puolustuksen sotakorkeakoulussa. Hänen sotilasarvonsa on kontra-amiraali.

Zhang valmistui vuonna 1978 Pekingin yliopistosta, jossa hän opiskeli itämaisia kieliä. Hän puhuu arabiaa, japania ja englantia. Hän työskenteli tulkkina ja opiskeli myös sotakorkeakouluissa Kiinassa ja Britanniassa. Hän on voittanut useita kansallisen ministeriön ja armeijan tiedepalkintoja. Vuodesta 1992 lähtien Zhang on ollut suosittu sotilasasioiden kommentaattori valtiojohtoisten televisiokanavien uutislähetyksissä. 

Zhang tunnetaan ulkomailla toteutuneista ennustuksistaan koskien Persianlahden sotaa ja myös virheellisistä ennustuksista CCTV:n suorissa lähetyksissä myöhemmin Irakin sodan aikana. Hänet tunnetaan myös joistakin harhaanjohtavista kommenteista, joiden tarkoituksena on ollut peitellä Kiinan todellista sotilaallista voimaa. Näistä tunnetuimmassa tapauksessa hän dramaattisesti kielsi kiinalaisen häivesuihkuhävittäjä Chengdu J-20:n olemassaolon liioittelemalla yhdysvaltalaisten teknologista etumatkaa. 

Vastavuoroisesti Zhang ilmaisee ajoittain alentavia mielipiteitä Yhdysvaltain sotilaallisesta tasosta. Esimerkiksi vuonna 2012 hän sanoi, että Yhdysvallat tulisi "juoksemaan kuin jänis", jos Kiina aloittaisi sodan Japania vastaan Senkakusaaria koskevan kiistan vuoksi. Hän myös esitti, että Kiina saattaisi käyttää siviilikalastusaluksia itsemurhaiskuihin Yhdysvaltain laivastoa vastaan.

Yhdysvaltain armeijan esitellessä uudenlaista asettaan, ensimmäistä sähkömagneettista raidetykkiä, Zhang sanoi CCTV:n lähetyksessä Kiinassa monin paikoin vallitsevan paksun savusumun olevan paras puolustus tätä laserasetta vastaan. Hän joutui myöhemmin tarkentamaan lausuntoaan sanomalla, että hänen ei ollut tarkoitus puhua savusumun puolesta vaan ainoastaan arvioida laseraseen heikkouksia.

Lähteet
-------

1. ↑  Chief Military Commentator of China Viitattu 27.2.2014
2. ↑  David Lague (17 January 2013), Special Report: China's military hawks take the offensive (Arkistoitu – Internet Archive) *Reuters* Viitattu 27.2.2014
3. ↑  Bodeen, Christopher. "Stealth destroyer, at over $3 billion apiece, is US Navy’s latest answer to rising China." (Arkistoitu – Internet Archive) *AP*, Viitattu 27.2.2014.
4. ↑  Ilta-Sanomat: USA:n mullistava ase pian valmiina taisteluun – ampuu 7-kertaisella äänennopeudella (Arkistoitu – Internet Archive) Viitattu 27.2.2014

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**RefWorks** on bibliografisten tietojen tallentamiseen ja käyttöön tarkoitettu WWW-selaimella käytettävä tiedonhallintaohjelma, joka julkaistiin vuonna 2001. Ohjelman tarkoituksena on helpottaa kirjoittamista silloin, kun tekstiin tehdään runsaasti määrämuotoisia lähdemerkintöjä. 

RefWorksin keskeiset toiminnot ovat samat kuin muissakin tämän tyypin ohjelmissa: Lähteiden tiedot tallennetaan käyttäjätunnuksen hallitsemaan tietokantaan, järjestellään tarvittaessa alakansioihin (sama tietue voi kuulua useaan kansioon) ja tietokannasta tulostetaan bibliografioita halutuilla kriteereillä. Keskeinen sovellus on tuottaa tekstiin halutulla tavalla muotoillut viitteet tietokannan ja valmiiden määrittelyiden avulla. 

Ohjelmaa käytetään tekstiä kirjoitettaessa yhdessä tekstinkäsittelyohjelman kanssa joko kopioimalla viitetietojen tunnukset tietokannasta käsiteltävään tekstiin tai käyttämällä viitteiden käsittelyyn Microsoft Word-ohjelman kanssa toimivaa Write-N-Cite -työkalua (pluginia). Kun teksti on valmis, tiedonlähteiden tiedot yhdistetään tekstiin erillisessä muunnosajossa, jossa viitetietojen symbolit muunnetaan halutun viitteiden merkintätavan mukaisiksi merkinnöiksi käyttäen tarjolla olevia valmiita määrittelyitä (kuten Harvard-, Chicago- tai APA-viitaustyylejä).

RefWorksin tietokanta on käyttäjäkohtainen, mutta sen sisältöä voidaan jakaa **RefShare**-apuohjelman avulla kansioittain.

Lähteet
-------

* Vaughn, Cynthia J.: Citation Management: RefWorks.  *Journal of Electronic Resources in Medical Libraries*, 2013, 10. vsk, nro 1, s. 25-31.  (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Vaughn 2013, 31
2. ↑  Vaughn 2013, 27
3. ↑  Vaughn 2013, 29
**Zhang Qiujian** (kiin.: 張邱建; pinyin: *Zhāng Qiūjiàn*; ehkä noin 430–490) oli kiinalainen matemaatikko, joka kirjoitti teoksen *Zhang Qiujian suanjing* (’Zhang Qiujianin matemaattinen ohjekirja’) noin vuosina 468–486. Kolmeen lukuun jaetussa kirjassa Zhang Qiujian esittelee matemaattisia ongelmia ja esittää kullekin ratkaisun sekä useissa tehtävissä hän esittelee ratkaisuna käytettyä metodia. Kirjassaan hän esittelee yhteensä 92 ongelmaa, jotka jakaantuvat luvuttain seuraavasti: ensimmäisessä luvussa 32 kappaletta, toisessa 22 kappaletta ja kolmannessa 38 kappaletta. Ongelmat ovat matematiikan eri aloilta, niin aritmetiikasta kuin geometriastakin. Muita teoksia Zhang Qiujianilta ei tiedetä, eikä hänestä itsestäänkään tiedetä juuri muuta.

Vuonna 656 Li Chunfengin muokattua Zhang Qiujianin teosta, siitä tuli osa Kiinan keisarillisia matematiikan kokeita ja yksi *Kymmenestä matemaattisesta klassikosta*.

Lähteet
-------

1. ↑  J. J. O'Connor ja E. F. Robertson: Zhang Qiujian MacTutor History of Mathematics archieve. Viitattu 2.5.2008. (englanniksi)
**Jan Długosz** (1415 Brzeźnica – 19. toukokuuta 1480 Krakova) oli puolalainen 1400-luvulla elänyt oman aikansa merkittävimpiin kuulunut historioitsija. Długoszin tärkeimpiä töitä oli 12-osainen *Historia Polonica* eli Puolan historia.

Elämäkerta
----------

Długosz opiskeli nuorena liberaaleja taiteita Krakovan akatemiassa, mutta ei koskaan valmistunut opinnoistaan. Sittemmin hänestä tuli Krakovan arkkipiispan Zbigniew Oleśnickin oikea käsi. Arkkipiispa oli tuohon aikaan Puolan sijaishallitsija Jogailan poikien ollessa vielä alaikäisiä. Arkkipiispan kuoltua hänestä tuli kuningas Kasimir IV:n luottamusmies. Kuninkaan alaisuudessa hän toimi muun muassa eri kirkon ja valtakunnan luottamustoimissa. Niiden töiden lisäksi hän toimi Kasimirin poikien opettajana. Długosz tuotti myös historiallista kirjallisuutta pääteoksenaan 12-osainen Puolan historia. Hän valmisteli myös käsikirjoitusta *Banderia Prutenorum*, joka käsitteli Tannenbergin taistelussa Saksalaiselta ritarikunnalta saatuja sotalippuja. Käsikirjoituksesta on saatu tietoja taistelun kulusta.

Lähteet
-------

1. ↑  Jan Długosz *Encyclopædia Britannica*. Viitattu 14.1.2011. (englanniksi)
2. ↑  Jan Długosz (1415–1480) *Krakow Travel*.  Arkistoitu 27.12.2010. Viitattu 14.1.2011. (englanniksi)
3. ↑  Kalervo Hovi: *Puolan historia*, s. 37. Otava, 1993. ISBN 951-1-11207-4.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Jan Długosz** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Tšekki
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
	+ 2
* Portugali
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Ruoholahdenkanava
Laivapojansilta
**Ruoholahdenkanava** on Helsingin kantakaupungin länsiosassa sijaitseva, vuonna 1995 valmistunut kanava, joka johtaa Hietalahdesta Ruoholahti-merenlahteen ja erottaa Jätkäsaaren mantereesta. Kanava kulkee länsi–itä-suunnassa ja erottaa toisistaan Ruoholahden ja Jätkäsaaren osa-alueet.

Kanavan paikalla sijaitsi vielä 1900-luvun alussa huomattavasti leveämpi luonnontilainen salmi. Sen eteläpuolella sijainneet saaret, Jätkäsaari, Hietasaari ja Saukko, olivat suurelta osin huvilakäytössä. Kun Länsisatamaa alettiin 1910-luvulla rakentaa, saaret yhdistettiin ja niitä laajennettiin täyttämällä osa ympäröivästä vesialueesta. Samalla salmen itäpään poikki rakennettiin leveä pengermäinen yhdistetty katu- ja rautatiesilta, jonka alle jäi vain kapea aukko yhdistämään sen eri puolilla olleet vesialueet. Myöhemmin, 1960-luvulla täytettiin myös osa sillan länsipuolisesta vesialueesta niin, että paikalla ei enää ollut salmea. Alueella sijaitsi muun muassa puutavaraliikkeitä.

Ruoholahtea alettiin 1990-luvun alussa rakentaa asuntoalueeksi, johon liittyi myös Jätkäsaaren pohjoisin osa. Samalla entisen salmen paikalle kaivettiin kanava, jota molemmilta puolilta reunustavat kevyen liikenteen reitit. Kanavan yli rakennettiin Selkämerenkadun katusilta sekä neljä jalankulkusiltaa. Arkkitehti Juhani Pallasmaa haki kanavaan vaikutteita Venetsiasta. Suurimpana haasteena Pallasmaa piti korkeustasoja ja sitä, miten jalankulkijat pääsisivät kulkemaan siltojen alitse koko kanavan pituudelta. Kanava palkittiin Vuoden ympäristörakenteena 1995.

Kanavassa on 22 ankkuripaikkaa huviveneille.

Lähteet
-------

1. 1 2  Liukkonen, Jouko: *Naapurina Ruoholahti*, s. 18–21. Helsinki: Tietoluotsi, 2002. ISBN 9529905904.
2. ↑  Pyykkönen, Anna Leena: Ruoholahden kanava ja rantarakenteet palkittiin (Maksullinen artikkeli) *Helsingin Sanomat*.  10.10.1995. Viitattu 17.4.2023.
3. ↑  Ruoholahden venesatama (Arkistoitu – Internet Archive) Helsingin kaupunki. Viitattu 21.11.2019.

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ruoholahdenkanava**.
**Refleksikotelo** on äänentoistossa käytetty kaiuttimien rakenne, jossa kaiuttimen kotelon yhteyteen on asetettu Helmholtzin resonaattori. Käytännössä tämä tarkoittaa sitä, että suljettuun koteloon on lisätty putki, joka viritykseltään jatkaa kaiuttimien bassotoistoa. Refleksikotelon toimintaperiaatteessa ei ole mitään yhteistä suljetun kotelon kanssa.

Refleksiperiaate yksinkertaistettuna on seuraava. Johdettaessa kaiutinelementtiin positiivinen sähkövirta elementti liikkuu ulospäin. Refleksitoiminto tukee tätä samassa vaiheessa, jolloin myös refleksiaukon kautta ulospäin pyrkii ilmaa. Tämä vastustaa elementin liikettä, kun koteloon syntyy alipaine samaan aikaan ulos liikkuvan elementin liikettä vastaan. Elementtiin ajettava negatiivinen sähkövirta taas liikuttaa elementtiä koteloon päin ja kotelo pyrkii vastustamaan elementin liikettä lisäämällä kotelossa sisällä olevaa ilmanpainetta. Elementin liikepoikkeama pysyy viritystaajuuden kohdalla ja yläpuolella aina pienenä ollen pienimmillään juuri resonanssitaajuudella.

Myös impedanssikäyrän minimi on tarkasti viritystaajuudella eikä alimmilla taajuuksilla kuten suljetussa kotelossa. Refleksikotelon impedanssikäyrä on kaksihuippuinen ja suljetussa kotelossa yksihuippuinen.

Refleksikotelon etu moniin muihin koteloratkaisuihin verrattuna on sen suurempi herkkyys – ilmanpaine-erot kotelon sisällä ovat suuret. Resonassitoiminto ohjaa tarkasti bassokartion liikettä. Bassotoiston kannalta haittapuolia ovat refleksiputken viritystaajuuden alapuolella nopeasti laskeva bassotoisto sekä ryhmäviive. Viive aiheutuu, koska ääni ei muodostu itse elementistä, vaan putken resonoinnista. Tätä ongelmaa voi vähentää asentamalla putken lähelle elementtiä, varsinkin suurissa koteloissa. Ryhmäviiveen ohjeellinen maksimiarvo on yleensä noin 20 millisekuntia. Harvinaisempi, lähinnä subwoofereiden, ongelma on refleksiputken läpi kulkevan ilmavirran aiheuttamat suhisevat häiriöäänet.

Suurin osa kaupallisista kaiuttimista on toteutettu refleksikotelolla.*lähde?**selvennä*

Lähteet
-------

1. ↑
Violeta Urmana vuonna 2008.
**Violeta Urmana** (s. 1961) on liettualainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano. Hän aloitti pianonsoiton opiskelun seitsemänvuotiaana, ja hän valmistui pianistina Liettuan musiikkiakatemiasta Vilnassa. Laulua hän opiskeli ensin neljä vuotta kotimaassaan; vuonna 1991 hän muutti Müncheniin, jossa häntä opetti Astrid Varnay. Hän saavutti aluksi huomiota mezzosopraanona, mutta noin 40-vuotiaana hän ryhtyi sopraanoksi. Hän debytoi Bayreuthin oopperajuhlilla sekä La Scalassa kaudella 1993–1994, Wienin valtionoopperassa 1996 ja Metropolitan-oopperassa 2001. Mezzosopraanona hänen rooleihinsa lukeutuivat *Parsifalin* Kundry ja *Don Carlon* Eboli. Sopraanona Urmana on tulkinnut muiden muassa Iphigénien, Isolden, Norman, Lady Macbethin ja Toscan roolit.

Urmana on toiminut myös konserttilaulajana; hänen vaihteleva ohjelmistonsa on sisältänyt esimerkiksi Bachin, Schönbergin ja Bergin teoksia. Hän on levyttänyt monille suurille levymerkeille, kuten Deutsche Grammophonille, Deccalle, EMI:lle ja Sonylle. Hänen puolisonsa on oopperalaulaja Alfredo Nigro.

Urmana on saanut lukuisia kansallisia ja kansainvälisiä tunnustuksia. Niihin kuuluu Liettuan kansallispalkinto (2001). Vuonna 2001 hänet myös otettiin Gediminaksen ritarikuntaan (3. luokka). Hänestä tuli vuonna 2012 Liettuan musiikki- ja teatteriakatemian kunniatohtori.

Lähteet
-------

1. 1 2  AllMusic: Violeta Urmana
2. ↑  Kulturkompasset: Violeta Urmana – 2012/2013 Season[vanhentunut linkki]
3. ↑  Biography of Violeta Urmana (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset sivut (saksaksi, englanniksi, espanjaksi, italiaksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* BMLO
* Deutsche Biographie
* Ritva

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
Jan Ceulemans vuonna 1980.
**Jan Ceulemans** (s. 28. helmikuuta 1957 Lier) on belgialainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja. Hän on toiminut kesästä 2007 lähtien KVC Westerlon päävalmentajana.

Peliura
-------

Ceulemans kuului Belgian jalkapallomaajoukkueen avainpelaajiin sen menestysvuosina 1980-luvulla. Ceulemansin maajoukkueuran kohokohta oli EM-lopputurnaus Italiassa 1980, kun Belgia voitti hopeaa. MM-kisoissa 1986 Meksikossa Ceulemans toimi maajoukkueen kapteenina ja johdatti kolmella maalillaan Belgian neljänneksi. Hän lopetti maajoukkueuransa Italian MM-kisojen ensimmäiselle pudotuspelikierrokselle 1990. Ceulemans pelasi maajoukkueessa 96 ottelua, mikä oli Belgian maajoukkueen ennätys vuoteen 2017 saakka. Pelaamissaan otteluissa hän teki 23 maalia.

Seuratasolla Ceulemans menestyi Club Bruggessa. Hän edusti seuraa vuosina 1977–1992 ja voitti tuona aikana muun muassa neljä Belgian mestaruutta. Ceulemans lopetti pelaajauransa polvivamman vuoksi 35-vuotiaana 1992.

Jalkapallolegenda Pelé listasi Ceulemansin vuonna 2004 maailman 125 parhaan elossa olevan jalkapalloilijan joukkoon. Ceulemansin lisäksi belgialaisista listalle pääsivät vain Franky Van Der Elst ja Jean-Marie Pfaff.

**Seurat pelaajana**

* 1974–1978 Lierse SK
* 1978–1992 Club Brugge

* 1977–1990 Belgian jalkapallomaajoukkue

**Meriitit pelaajana**

* Belgian mestaruus (4): 1980, 1988, 1990, 1992
* Belgian Cupin voitto (2): 1986, 1991
* Belgian Super Cupin voitto (6): 1980, 1986, 1988, 1990, 1991, 1992
* EM-hopea: 1980

Valmennusura
------------

Ceulemans aloitti valmennusuransa 1992 KSC Eendracht Aalstin päävalmentajana. Ceulemans nosti seuran Belgian pääsarjatasolle 1994 ja aina UEFA Cupin karsintoihin saakka. 1998 hän siirtyi Aalstista KVC Westerloon, jonka hän valmensi UEFA Cupiin. 
Vuonna 2005 hän palasi Club Bruggeen tehden seuran kanssa kolmen vuoden sopimuksen päävalmentajan tehtävistä. Hänet kuitenkin erotettiin huhtikuussa 2006 kehnojen tulosten vuoksi.

Kesällä 2007 Ceulemans palasi päävalmentajaksi KVC Westerloon, jota oli luotsannut aiemmin seitsemän vuoden ajan.

**Seurat valmentajana**

* 1992–1998 KSC Eendracht Aalst
* 1998–2005 KVC Westerlo
* 2005–2006 Club Brugge
* Belgia 2007– KVC Westerlo

**Meriitit valmentajana**

* Belgian cup: 2001
	+ Hopeaa: 2011

Lähteet
-------

1. ↑  Armstrong, Keith, ym.: *Jalkapallon EM-kisat 2000*, s. 155. Intereuropean Publications Ltd Oy, 2000. ISBN 951-97920-3-1.
2. 1 2  Stokkermans, Karel: Belgium - Record International Players  23.8.2018. RSSSF. Viitattu 31.10.2018. (englanniksi)

  


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä:**Jean JanssensVincenzo ScifoJan Ceulemans** | **Belgian liigan paras pelaaja**198019851986 | Seuraaja:**Erwin VandenberghJan CeulemansMichel Preud'homme** |

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä:**Trond Sollied** | **Club Bruggen päävalmentaja**2005–2006 | Seuraaja:**Emilio Ferrera** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* VIAF
* WorldCat

 |

 |
**Jan Blokhuijsen** (s. 1. huhtikuuta 1989 Langedijk, Pohjois-Hollanti) on alankomaalainen pikaluistelija.

Blokhuijsen voitti junioreiden maailmanmestaruuden joukkuekilpailussa Innsbruckissa 2007 sekä yleisluistelussa ja joukkuekilpailussa Changchunissa 2008. Hän sai Vancouverin olympialaisissa 2010 pronssia joukkuekilpailussa ja sijoittui samana vuonna viidenneksi yleisluistelun EM- ja MM-kilpailuissa. Vuonna 2011 hän sai EM-kilpailuissa hopeaa ja yleisluistelun MM-kisoissa pronssia. Matkakohtaisissa MM-kilpailuissa hän sai pronssia joukkuetakaa-ajossa. Vuonna 2012 hän saavutti hopeaa EM-kilpailuissa ja yleisluistelun MM-kilpailuissa sekä voitti joukkuetakaa-ajon maailmanmestaruuden. Hän sai EM-hopeaa jälleen 2013. Hän voitti samana vuonna joukkuetakaa-ajon maailmanmestaruuden.

Blokhuijsen voitti Euroopan-mestaruuden Hamarissa 2014. Hän voitti Sotšin olympialaisissa kultaa joukkuetakaa-ajossa ja sai hopeaa 5 000 metrillä ajalla 6.15,71. Kauden päätteeksi hän saavutti hopeaa yleisluistelun MM-kilpailuissa Heerenveenissä. Vuonna 2016 hän sai yleisluistelun EM-pronssia Minskissä ja voitti joukkuetakaa-ajon maailmanmestaruuden Kolomnassa. Hän sai samana talvena yleisluistelun MM-pronssia Berliinissä. Hän saavutti yleisluistelun EM-hopeaa Heerenveenissä 2017. Hän voitti samana talvena joukkuetakaa-ajon maailmanmestaruuden Gangwonissa ja sai yleisluistelun MM-pronssia Hamarissa.

Blokhuijsen voitti yhteislähdön ja joukkuetakaa-ajon Euroopan-mestaruuden Kolomnassa 2018. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sai pronssia joukkuetakaa-ajossa ja sijoittui 5 000 metrillä seitsemänneksi. Hän ooi neljäs yleisluistelun MM-kilpailuissa 2020.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

| *Matka* | *Aika* | *Paikka* | *Päivä* |
| --- | --- | --- | --- |
| **500 m** | 35,59 | Calgary | 12. helmikuuta 2011 |
| **1 000 m**  | 1.09,11 | Calgary | 25. marraskuuta 2017 |
| **1 500 m** | 1.43,78 | Calgary | 13. helmikuuta 2011 |
| **3 000 m** | 3.38,89 | Heerenveen | 19. joulukuuta 2017 |
| **5 000 m** | 6.11,91 | Calgary | 10. marraskuuta 2013 |
| **10 000 m** | 12.57,58 | Heerenveen | 28. joulukuuta 2013 |

Lähteet
-------

1. ↑  Jan Blokhuijsen *sports-reference.com*.  Arkistoitu 13.12.2012. Viitattu 15.2.2011. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Sportler-Visitenkarte von Jan Blokhuijsen *speedskatingnews.info*. Viitattu 2.3.2020. (saksaksi)
3. ↑  Result Team Pursuit Men ISU. Viitattu 13.1.2018. (englanniksi)
**Ludvig Meinander** (2. lokakuuta 1844 Helsinki – 12. heinäkuuta 1903 Helsinki) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri.

Ludvig Meinanderin vanhemmat olivat ylikomissaari, valtioneuvos Jakob Meinander ja Henriette Katarina Solitander ja puoliso vuodesta 1876 Natalia Sofia Nordmann. Meinander tuli oppilaaksi Haminan kadettikouluun 1857 ja määrättiin sieltä 1864 valmistuttuaan luutnanttina palvelukseen Ivangorodin jalkaväkirykmenttiin Inkerinmaalle. Alikapteeniksi hänet ylennettiin 1866. Seuraavana vuonna hän tuli oppilaaksi Nikolain insinööriakatemiaan Pietariin ja hänet siirrettiin armeijan sapöörijoukkoihin. Meinander valmistui kurssinsa priimuksena ja hänet siirrettiin armeijan sotilasinsinöörikuntaan ja komennettiin palvelukseen Kronstadtiin 1870. Kapteeniksi hän yleni 1873. Kronstadtissa Meinander osallistui useiden julkisten rakennusten suunnitteluun ja rakentamiseen.

Vuonna 1880 Meinander siirrettiin Haminan kadettikoulun luokantarkastajan apulaiseksi ja linnoitusopin opettajaksi. Everstiluutnantiksi hänet ylennettiin seuraavana vuonna, Venäjän sotilasopetuslaitosten ylihallinnon upseerikuntaan hänet siirrettiin 1883. Meinander ylennettiin everstiksi 1884. Hän opetti toimensa ohella 1880-luvulla kadettikoulussa myös venäjää, geometriaa, tykistöoppia ja matematiikkaa ja toimi sotilasuransa viimeiset kymmenen vuotta kadettikoulun kirjastonhoitajana. Reserviin hän siirtyi kenraalimajurina vuonna 1899. Meinander toimi 1883–1888 Haminan kaupunginhallituksen jäsenenä ja puheenjohtajana 1885–1886, oli kaupungin rahatoimikamarin puheenjohtaja 1891–1898 ja vaikutti muun muassa Haminan sataman ruoppaus- ja laajennustöiden onnistumiseen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Ludvig Meinander *Suomalaiset kenraalit ja amiraalit Venäjän sotavoimissa 1809–1917*. Biografiakeskus, Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. (Viitattu 28.3.2020)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kenraalit ja amiraalit

 |

 |
**Yhdistyneen työtä tekevien yhteisön tukikeskus** (Centro de Apoyo Comunitario Trabajando Unidos, **CACTUS**) on meksikolainen järjestö. Se ajaa alkuperäiskansojen itsehallintoa / itsemääräämisoikeutta Meksikossa, yhteisön vesihuoltoa, itsemääräämisoikeutta ravinnontuotantoon ja ruokaturvaa (kestävästi tuotettua, terveellistä, paikallisesti tuotettua ruokaa) ja maaperän suojelua.

Järjestö toimii Oaxacan osavaltiossa.

Hyökkäykset järjestöä vastaan
-----------------------------

Järjestön puheenjohtajana toiminut Alberta "Bety" Cariño Trujillo ja hänen mukanaan ollut kansainvälinen suomalainen tarkkailija Jyri Jaakkola ammuttiin 27. huhtikuuta 2010. He olivat osallistumassa solidaarisuutta osoittavaan kulkueeseen. Kulkue oli matkalla alkuperäiskansa triquien itsehallintokunta San Juan Copalaan, jonka hallituksen armeija oli vallannut aiemmin. Järjestön oli tarkoitus tuoda elintarvikkeita aseistautuneiden ryhmien piirittämään yhteisöön.

Kesäkuussa 2015 kolme ihmistä oli pidätetty ja 10 epäiltyä etsintäkuulutettu. Meksikon presidentin*selvennä* mukaan hallitus on sitoutunut henkirikokseen syyllistyneiden tuomiseen oikeuden eteen. Carinon aviomies sekä asianajaja syyttävät, että poliittinen tahto rikosten selvittämiseen on vähäinen. Heidän mukaansa viranomaiset eivät ole suojelleet riittävästi todistajia ja uhreille oikeutta vaativaa kampanjaa ajavat ihmiset ovat saaneet uhkaussoittoja, joissa on vaadittu heitä luopumaan yrityksistä tai he kohtaisivat seuraamuksia.

Lähteet
-------

1. 1 2  Alberta "Bety" Cariño Trujillo - WHRD *frontlinedefenders.org*. Viitattu 18.8.2018.
2. 1 2  Alberta "Bety" Cariño Trujillo - WHRD Front Line Defenders. Viitattu 18.8.2018.
3. ↑  Seminaari alkuperäiskansojen oikeuksista Meksikossa, Intiassa ja Suomessa - 2011 - Lapin yliopisto - University of Lapland - Lapplands universitet *www.ulapland.fi*. Viitattu 18.8.2018.
**Pirttijärvi** on järvi Suomussalmen kunnassa Kainuun koillisosassa. Sen pinta-ala on 5,5 neliökilometriä. Etäisyys Kajaanista on 100 kilometriä pohjoiskoilliseen.

Maantiede
---------

Pirttijärven pituus etelästä pohjoiseen on runsaat neljä kilometriä. Järven eteläosan leveys lännestä itään on kolmisen kilometriä. Eteläosa jakautuu lounaiseen Leppiselkään ja kaakkoiseen Heinilahteen. Länsirannan Petäjäniemen kohdalla järvi kapenee huomattavasti; järven keskiosan leveys on runsaan kilometrin. Kutusaaresta pohjoiseen järven leveys on alle kilometrin. Pirttijärven pohjoisimman osan muodostaa Pirttiperä, jota Uimaniemi erottaa pääaltaasta. Pirttijärvessä on useita vähintään kymmenen metriä syviä alueita, laajin sijaitsee Petäjäniemen kaakkoispuolella, ja sen sisällä on järven syvin kohta, 19 metriä. Kymmenen metrin syvyyskäyrän sisäpuolella on noin 30 hehtaaria järven pinta-alasta. 

Pirttijärven laajimmat saaret ovat Tiirosaari ja Kutusaari. Lisäksi järvessä on Talassaari, Ahosaari, Halkosaari, Selkäsaari, Särkänkannansaari sekä muutamia pienempiä saaria ja luotoja.

Pirttijärveen virtaa Pohjasjoki pohjoisesta sekä Myllyjoki ja Heinijoki idästä. Luoteessa sijaitseva Savilampi (209,2 metriä mpy) laskee Pirttiperään. Pirttijärvi laskee etelään Kovajärven ja Alajärven kautta Kiantajärveen (199,3 metriä mpy).

Pirttijärven korkeustaso on sama kuin Kovajärven. Järvien välissä on Mustikkaniemi ja Salmenniemi, joiden välissä sijaitsee kapea Kovasalmi. Niemillä on suhteellisen paljon pientaloja. Myös järven itärannalla Pirttilässä on asutusta. Pirttijärven ja Kovajärven välistä kulkee maantie.

Pirttijärven vesitilavuus on 24 266 000 kuutiometriä.

Pirttijärvi (59.552.1.001) kuuluu Pirttijärven lähialueeseen (59.552), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Oulujoen vesistössä (59). Toinen jakovaihe on Pirttijärven valuma-alue (59.55) ja ensimmäinen on Kiantajärven reitin valuma-alue (59.5). Pirttijärven lähialueeseen kuuluu Pirttijärven lisäksi Akonlampi (212,2 metriä mpy), joka sijaitsee Pirttijärven pohjoispuolella.

Suomussalmen Pirttijärvi on toiseksi laajin Suomen 74:stä Pirttijärvestä. Syvyysluodatut Pirttijärvet ovat tyypillisesti varsin matalia. Suomussalmella on myös toinen, huomattavasti pienempi Pirttijärvi, se sijaitsee Suomen ja Venäjän rajavyöhykkeellä noin 50 kilometriä suuremmalta Pirttijärveltä itäkoilliseen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Pirttijärvi, vakavesi, Suomussalmi
2. 1 2 3 4 5 6 7 8  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 29.9.2021.
3. ↑  Pirttijärvi. Järviwiki. Viitattu 29.9.2021.
4. ↑  Pirttijärven lähialue (59.552). Järviwiki. Viitattu 29.9.2021.
5. ↑  Pirttijärvi. Järviwiki. Viitattu 29.9.2021.
**Baol** eli **Bawol** oli wolofien ja sererien muodostama valtio 1500-luvulta 1800-luvun lopulle saakka. Se sijaitsi nykyisen Senegalin länsiosassa Kayorin sekä Sinen ja Saloumin välisellä alueella.

1100- tai 1200-luvulla syntynyt Baol oli osa Jolofin valtakuntaa, kunnes se saavutti itsenäisyyden vuoden 1550 tienoilla. Maan talous perustui maanviljelyyn. Sen pääkaupunkina toimi Lambaye, ja se kävi kauppaa eurooppalaisten kanssa Portudalin ja Mbourin satamissa.

Baolin yhteiskuntajärjestelmä oli hierarkkinen. Keskenään kilpailevat ylimyssuvut valitsivat *teen*-nimellä kutsutun hallitsijan, joka oli toisinaan sama henkilö kuin Kayorin *damel*. Heidän alapuolellaan olivat vapaat maanviljelijät, käsityöläiset ja eri orjaryhmät. Ranskalaiset valtasivat Baolin vuonna 1859, ja se liitettiin Senegalin siirtomaahan vuonna 1895. Myöhemmin siitä tuli muridismin ydinaluetta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  *Afrika: entsiklopeditšeski slovar, tom 1*, s. 313. Moskva: Sovetskaja entsiklopedija, 1986.
2. 1 2  Clark, A. Francis & Phillips, Lucie Colvin: *Historical Dictionary of Senegal*, s. 74–75. Metuchen & London: Scarecrow Press, 1994. ISBN 0-8108-2747-6.
3. ↑  Ross, Eric S.: *Culture and Customs of Senegal*, s. 17. Westport: Greenwood Press. ISBN 978-0-313-34036-9.
**BAP Pisagua** (runkonumero SS-33) on Perun laivaston vuonna 1981 palvelukseen otettu Angamos-luokan sukellusvene.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Angamos-luokka*
Tyypin 209 sukellusvene tilattiin 21. maaliskuuta 1977 Saksasta Howaldtswerke-Deutsche Werft AG:lta Kielistä, missä köli laskettiin 15. elokuuta 1978. Alus laskettiin vesille 19. lokakuuta 1980 ja liitettiin laivastoon 12. heinäkuuta 1983. Alus nimettiin 2. marraskuuta 1879 käydyn Perun ja Chilen välisen Pisaguan taistelun muistoksi.

Palvelus
--------

Pohjanmerellä järjestettyjen koeajojen aikana alus kolaroi neuvostoliittolaisen aluksen kanssa 8. huhtikuuta 1982 kärsien vaurioita, jotka viivästyttivät palvelukseenottoa. Alus saapui uuteen kotisatamaansa Callaoon vuonna 1983.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1947–1995*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1995. ISBN 0-85177-605-1. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Gardiner, Robert s. 306

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:BAP Pisagua (SS-33)
**Baotian BT49QT-7** on kiinalaisen Baotianin valmistama nelitahtisella moottorilla varustettu moposkootterimalli. Moottori on Kiinassa lisenssillä valmistettu GY6 52,6cc. Renkaina skootterissa on käytetty aluksi Suomeen tuoduissa malleissa kymmenentuumaista takarengasta vuoteen 2005 saakka eturenkaan ollessa 12-tuumainen. Vanteet ovat alumiinivalua. Itse alkuperäiset renkaat ovat kiinalaisvalmisteiset ja melko liukkaat suuren muovipitoisuutensa vuoksi. Alkaen vuoden 2007 mallista myös takarenkaaksi vaihtui kaksitoistatuumainen. Takapyörän rumpujarru korvaantui levyjarrulla vuoden 2007 mallin myötä. 
Vuosimallista 2008 alkaen Suomen maahantuojat yleisesti palasivat takaisin mekaaniseen jarruun takapyörässä, poikkeuksena Solifer. 

Moposkootterin tieliikennelain mukainen rakenteellinen enimmäisnopeus on Suomessa 45 km/h ja tässä mallissa enimmäisnopeutta on rajoitettu versiosta riippuen joko mekaanisesti tai elektronisesti.
Ajovalona toimii maahantuojasta riippuen joko yksi hehkulankapolttimoinen umpio tai kaksi halogeenipolttimoin varustettua umpiota.

Baotian BT49QT-7:ää myydään tai on myyty mm Baotian ja Fude Sport sekä Solifer-nimisinä.

Kestotesteissä Baotian on osoittautunut oikein huollettuna kestäväksi, vaikka laatu saattaa vaihdella.

Lähteet
-------

1. ↑   TM testi, 17.1.2008, Baotian Fude Sport BT49QT-7
2. ↑   TM käyttötesti, 30.12.2008, Baotian Fude Sport BT49QT-7
3. ↑   TM, 19.3.2010, Baotian Fude Sportin 14 000 km
**Aspasios** (n. 100-150 jaa.) oli antiikin kreikkalainen peripateettiseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Boethius, joka viittaa usein hänen teoksiinsa, sanoo Aspasioksen kirjoittaneen kommentaareja useimmista Aristoteleen teoksista. Erityisesti mainitaan kommentaarit seuraaviin teoksiin: *Tulkinnasta*, *Fysiikka*, *Metafysiikka*, *Kategoriat* ja *Nikomakhoksen etiikka*.

Osa *Nikomakhoksen etiikan* kommentaarista (kirjat I, II, IV, VII ja VIII) on säilynyt. Se on merkittävä varhaisimpana tunnettuna kommentaarina mihinkään Aristoteleen teokseen. Porfyrioksen kirjoituksista käy ilmi, että hänen kommentaarejaan käytettiin Plotinoksen koulussa. Porfyrioksen mukaan Aspasios kirjoitti kommentaareja myös Platonin teoksiin.

Albert Suuri viittaa omassa Aristoteleen *Politiikkaa* käsitelleessä kommentaarissaan luonnollisia passioita käsittelevään teokseen nimeltä *Libellus de naturalibus passionibus* Aspasioksen kirjoittamana.

Lähteet
-------

* Alberti, Antonina & Sharples, Robert W. (toim.): *Aspasius: The Earliest Extant Commentary on Aristotle's Ethics*. de Gruyter, 1999. ISBN 3-11-016081-1.
* Smith, William: *Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology*, 1870.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Aspasius 

Antiikin filosofia – Peripateettinen koulukunta

|  |  |
| --- | --- |
| Kreikkalainen aika | Aristoteles · Theofrastos · Lampros · Aristoksenos · Khamaileon · Fanias Eresoslainen · Praksifanes · Herakleides Pontoslainen · Dikaiarkhos · Nikomakhos · Demetrios Faleronlainen · Straton · Eudemos Rhodoslainen · Hieronymos Rhodoslainen · Klearkhos Soloilainen · Lykon · Ariston Keoslainen · Satyros · Hermippos Smyrnalainen · Kritolaos |
| Roomalainen aika | Diodoros Tyroslainen · Erymneos · Ariston Aleksandrialainen · Boethos Sidonlainen · Kratippos Pergamonlainen · Ammonios Ateenalainen · Andronikos Rhodoslainen · Aspasios · Adrastos Afrodisiaslainen · Aristokles Messeneläinen · Aleksanteri Afrodisiaslainen · Aetios Antiokialainen · Olympiodoros |
**Aspidorhynchus** ("kilpikuono") on sukupuuttoon kuollut viuhkaeväisten kalojen suku, joka eli jura- ja liitukausilla. Fossiileja on löydetty Euroopasta ja Etelämantereelta.

Taiteilijan näkemys

Kuvaus
------

*Aspidorhynchus* oli kapea ja nopea kala joka saattoi kasvaa 60 senttiä pitkäksi. Pitkänomainen leuka oli varustettu terävillä hampailla. Yläleuka oli alaleukaa pidempi ja loppui terävänä piikkinä pään edessä. Sillä oli kova suomupeite ja symmetrinen pyrstöevä. Vaikka se oli suhteellisen samankaltainen kuin nykyiset luuhauet, on sen lähin elävä sukulainen kuitenkin amia.

Ekologia
--------

Fossiilinen yksilö WDC CSG 255, *Rhamphorhynchus* jolla on *Leptolepides* kurkussa ja *Aspidorhynchus*, joka on pureutunut kiinni sen vasempaan siipeen.
Useita *Aspidorhynchuksen* fossiileja on löydetty kalkkikivestä, jonka kautta on löydetty ainutlaatuisia yksilöitä. Monessa löydössä on esihistoriallinen lentolisko *Rhamphorhynchus* yhdessä *Aspidorhynchuksen* kanssa. Yhdessä näistä löydöistä *Aspidorhynchus* on pureutunut kiinni *Rhamphorhynchuksen* siipeen. Tällä *Rhamphorhynchuksella* oli myös jäänteitä uskon mukaan, kalasta *Leptolepides* kurkussa. Tästä kappaleesta, joka on luetteloitu nimellä WDC CSG 255, on useita teorioita kuinka nvämä kolme yksilöä yhdistyivät toisiinsa. Yhdessä WDC CSG 255:n kuvauksessa vuodelta 2012, tutkijat uskoivat että se tapahtui seuraavalla tavalla: *Rhamphorhynchus* oli äskettäin pyydystänyt *Leptolepideksen* ja lensi sitten maata kohti lähellä vedenpintaa. Sillä välin, kun *Leptolepides* oli matkalla alas kurkusta mahalaukkuun, hyökkäsi suuri *Aspidorhynchus* altapäin vedestä ja pureutuu kiinni *Rhamphorhynchuksen* vasempaan siipeen. Hampaat kiinnittyvät siiven sitkeisiin kuituihin ja kala ei voi pyristellä itseään vapaaksi. *Rhamphorhynchuksen* siipi taipuu vääristyneeseen asentoon, kuten fossiilissa näkyy. Lentolisko oli sitten pudonnut veteen ja vajonnut alas *Aspidorhynchuksen* painon vuoksi. Molemmat olivat sitten kuolleet hapenpuutteeseen. Kala vajosi pohjaan siellä missä oli anoksista vettä (vähähappiseen).

Lähteet
-------

* Dixon, Dougal & Cox, Barry & Savage, R.J.G & Gardiner, Brian: *The Macmillan illustrated encyclopedia of dinosaurs and prehistoric animals*. New York: Collier Books, Macmillan Publishing Company, 1992. ISBN 0-02-042981-9. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Dixon et al. 1992, s. 37
2. ↑  Frey, Eberhard & Tischlinger, Helmut: The Late Jurassic pterosaur *Rhamphorhynchus*, a frequent victim of the ganoid fish *Aspidorhynchus*?.  *PLoS ONE*, 2012, 7. vsk, nro 3, s. e31945. doi:10.1371/journal.pone.0031945.   (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q2543417
* BioLib: 828630
* Fossilworks: 35239

 |

 |
**USS Cyclops** (runkonumero AC-4) oli Yhdysvaltain laivaston Proteus-luokan hiilenkuljetusalus ensimmäisessä maailmansodassa.

Valmistus
---------

Alus tilattiin William Cramp and Sonsin telakalta Philadelphiasta Pennsylvaniasta. Alus laskettiin vesille 7. toukokuuta 1910 ja se otettiin palvelukseen vielä samana vuonna 7. marraskuuta ensimmäisenä päällikkönään George W. Worley.

Palvelus
--------

Hiililaiva liitettiin palvelukseen otettaessa Yhdysvaltain Atlantin laivaston tukilaivastoon ja se huolsi toukokuusta heinäkuuhun 1911Itämerellä toisen viirikön aluksia. Palattuaan Norfolkin laivastotukikohtaan Virginiaan se huolsi laivastoa Yhdysvaltain itärannikolla Newportista Karibialle. Meksikon vuosien 1914 ja 1915 sisäisten levottomuuksien aikana laiva toimitti hiiliä alueella partioiville aluksille ja sai kiitokset työstään pakolaisten auttamisesta Tampicosta New Orleansiin.

Yhdysvaltojen liittyessä ensimmäiseen maailmansotaan *Cyclops* palasi palvelukseen 1. toukokuuta 1917 päällikkönään G. W. Worley. Alus liittyi kesäkuussa 1917 St. Nazaireen matkanneeseen saattueeseen. Alus palasi Ranskasta Yhdysvaltain itärannikolle heinäkuussa. Laiva palveli itärannikolla lukuun ottamatta purjehduksia Halifaxiin, kunnes se liitettiin 9. tammikuuta 1918 Laivaston merentakaisten alueiden kuljetusosastoon. Se lähti Brasilian vesille huoltamaan brittialusten polttoainekuljetuksia.

### Katoaminen

*Cyclops* lähti Rio de Janeiron satamasta 16. helmikuuta 1918 ja katosi jälkiä jättämättä käytyään Barbadoksella 3-4. maaliskuuta. Laivan mukana katosi 306 miehistön jäsentä ja matkustajaa. Tapausta pidetään yhä ratkaisemattomana ja jotkut uskovat Bermudan kolmion olevan syypää katoamiseen. Lawrence Kusche tutki mysteeriä vuonna 1975 julkaistussa kirjassaan *The Bermuda Triangle Mystery Solved*. Hän sai selville, että eräs sukeltaja raportoi vuonna 1968 löytämästään vanhan laivan hylystä noin sadan metrin syvyydestä Norfolkin edustalla. Norfolk on kaukana Bermudan kolmion ulkopuolella. Sukeltajalle näytettiin myöhemmin valokuvia *Cyclopsista*, jolloin tämä oli vakuuttunut, että laiva oli sama kuin se, jonka hän oli nähnyt merenpohjassa. Alueella suoritetuissa jatkotutkimuksissa ei löydetty mitään ja täten laivan katoamisen syyt ja hylyn sijainti ovat yhä tuntemattomia.

Mediassa
--------

Alus esiintyy osana Clive Cusslerin vuoden 1986 seikkailuromaanin *Kyklooppi* taustatarinaa. Kirjassa alukseen lastattiin sen viimeiselle matkalle ennen lähtöä Rio de Janeirosta valtava kullasta ja jalokivistä tehty jumalpatsas, jota kirjassa etsitään.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  DANFS - USS Cyclops (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  CYCLOPS by Clive Cussler *Kirkus Reviews*.  21.9.2011. Viitattu 5.6.2018. (englanniksi)
**USS Cowpens** (runkonumerot CV-25, CVL-25 ja AVT-1) oli Yhdysvaltain laivaston Independence-luokan lentotukialus, joka palveli toisessa maailmansodassa. Nimensä se oli saanut Yhdysvaltain vapaussodan Cowpensin taistelun mukaan. Aluksen lempinimi oli *Mighty Moo*.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Independence-luokka (lentotukialus)*
Alus tilattiin Fargo-luokan kevyenä risteilijänä *USS Huntingtonina* (CL-77) New York Shipbuilding Corporationilta Camdenista New Jerseystä, missä köli laskettiin 17. marraskuuta 1941. Alus laskettiin vesille 17. tammikuuta 1943 kumminaan amiraali William F. Halseyn tytär rouva M. H. Spruance ja otettiin palvelukseen 28. toukokuuta 1943 ensimmäisenä päällikkönään R. P. McConnell. Alus luokiteltiin kevyeksi lentotukialukseksi 15. heinäkuuta 1943 runkonumerolla CVL-25.

Palvelus
--------

Alus sijoitettiin reserviin Mare Islandilla 3. joulukuuta 1946 ja poistettiin palveluksesta 13. tammikuuta 1947.

Lähteet
-------

1. 1 2  DANFS - USS Cowpens (Arkistoitu – Internet Archive)

*Independence*-luokan lentotukialukset

|  |
| --- |
| *USS Independence* –
*USS Princeton* –
*USS Belleau Wood* –
*USS Cowpens* –
*USS Monterey* –
*USS Langley* –
*USS Cabot* –
*USS Bataan* –
*USS San Jacinto* |
| Edeltäjä: *Essex*-luokka – Seuraaja: *Midway*-luokka |
**USS David W. Taylor** (runkonumero DD-551) oli Yhdysvaltain laivaston vuonna 1942 vesillelaskettu Fletcher-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Fletcher-luokka*
Alus tilattiin Gulf Shipbuilding Corporationilta Chickasawista Alabamasta, missä köli laskettiin 14. kesäkuuta 1941. Alus laskettiin vesille 4. heinäkuuta 1942 kumminaan kontra-amiraali David W. Taylorin tytär Imogene Taylor Powell ja otettiin palvelukseen 18. syyskuuta 1943 ensimmäisenä päällikkönään W. H. Johnsen.

Palvelus
--------

Alus lainattiin 15. toukokuuta 1951 Espanjalle osana avustuspakettia (engl. *Military Assistance Program*).

Almirante Ferrandiz
-------------------

Espanjan laivasto otti aluksen palvelukseen nimellä *Almirante Ferrandiz*. Espanja lunasti aluksen 1. lokakuuta 1972.

Lähteet
-------

* Whitley, M. J.: *Destroyers of World War Two – an international encyclopedia*. Lontoo: Arms and Armour, 1988. ISBN 0-85368-910-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3  DANFS - USS Daivd W. Taylor
2. ↑  Whitley, M. J. s. 281
**USS City of Corpus Christi** (runkonumero SSN-705) oli Yhdysvaltain laivaston Los Angeles -luokan ydinsukellusvene.

Alus on ensimmäinen City of Corpus Christiksi nimetty Yhdysvaltain laivaston alus. Se piti alun perin nimetä toisena laivaston aluksena Corpus Christiksi, mutta protestit sotalaivan nimeämisestä Jeesuksen ruumiiksi pakottivat liittämään nimeen etumääreen *City of* ja siten kytkemään aluksen nimen texasilaiseen kaupunkiin.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Los Angeles -luokka*
Alus tilattiin 31. lokakuuta 1973 Electric Boat Companyltä (nykyisin General Dynamics Electric Boat Division) Grotonista Connecticutista, missä köli laskettiin 4. syyskuuta 1979. Se laskettiin vesille 25. huhtikuuta 1981 kumminaan John Towerin puoliso ja liitettiin laivastoon 8. tammikuuta 1983 ensimmäisenä päällikkönään W. G. Ellis.

Palvelus
--------

Alus saapui 1. toukokuuta 2011 uuteen tukikohtaansa Pearl Harboriin Havaijilla, jossa se liitettiin 7. sukellusvenelaivueen johtoalukseksi. Aluksen päällikkö Robert M Gaucher luovutti 29. heinäkuuta päällikkyyden Christopher Buziakille.

Alus poistettiin palveluksesta 3. elokuuta 2017.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  US Carriers - USS City of Corpus Christi
**Infokondria** (engl. *infochondria)* on ilmiö, jossa henkilö haluaisi omaksua enemmän tietoa kuin mihin kokee pystyvänsä. Toisin sanoen hän kokee aivojensa ylikuormittuneen. Tämä haittaa uuden oppimista ja omaksumista. Paras hoitokeino tilaan on hyväksyä, että kaikkea ei voi osata tai oppia ja lakata harmittelemasta kaikkea sitä tietoa ja taitoa, jota emme ole ehtineet oppimaan.

Infokondria täytyy myös erottaa informaatioähkystä, joka on ahdistusta suuresta tietomäärästä. Toisin kuin infoähkyssä, infokondriassa oma rajallisuus nähdään ongelmana - ei tiedon suuri määrä. Infokondriaa potiessaan henkilö tunnistaa oman rajallisuutensa, mutta haluaisi kyetä omaksumaan enemmän. Informaatioähkyssä henkilökohtainen omaksumisen raja on tullut vastaan.

Infokondrian kokemisen riskiä lisäävät esimerkiksi huonolaatuinen uni, elämäntilanne ja työhön tai rahaan liittyvät huolet.

Tanskalainen kirjailija Carsten Graff käytti infokondria-termiä ensimmäisen kerran vuonna 1999.

Lähteet
-------

1. ↑  Suomalaisten aivot väsyvät arjessa – joka viides kärsii infokondriasta *www.terve.fi*. Viitattu 21.6.2017.