recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
*Tämä artikkeli kertoo yritysjohtajasta. Aatos Lehtonen oli jalkapallovalmentaja.*
**Aatos Johannes Lehtonen** (4. marraskuuta 1919 Nousiainen – 29. huhtikuuta 2010 Espoo) oli suomalainen teollisuusneuvos ja yritysjohtaja.

Henkilöhistoria
---------------

Lehtosen vanhemmat olivat maanviljelijä Johan Henrik Lehtonen ja Maria Johanna Hakala ja puoliso vuodesta 1946 kotitalousneuvoja Liisi Orvokki Latvala. Lehtonen kävi kansakoulun ja teki maatalous- ja metsätöitä ja oli isänsä apuna rakennustöissä 1930-luvulla. Sotien jälkeen 1946 hän valmistui rakennusmestariksi Turun teknillisestä koulusta. Hän toimi rakennuksilla työnjohtaja ja tuli 1951 Emil Hartelan Urakoitsijat-yhtiön palvelukseen Turun ylioppilastalon työmaalle. Vuonna 1953 hän siirtyi yhtiön Helsingin konttorin hoitajaksi ja kun siitä muodostettiin 1959 sisaryhtiö Hartela, hän oli yhtiön teknillinen johtaja 1959–1962, varatoimitusjohtaja 1963–1968 ja toimitusjohtaja vuodesta 1969. Yhtiön liiketoiminta kasvoi merkittävästi Lehtosen aikana, mukaan lukien kotimaiset ja ulkomaiset raskennushankkeet ja niihin liittyvä muu rakennusalan toiminta, jota kehitettiin muun muassa yrityskaupoilla. Kaikkiaan Lehtonen oli mukana noin 170 eri rakennuskohteen toteutuksessa. Eläkkeelle 1981 jäänyt Lehtonen sai teollisuusneuvoksen arvonimen 1979.

Julkaisuja
----------

* *Aatoksia 70 vuoden ajalta*, 1994. Aatos Lehtonen, toimittanut Aaro Vakkuri, avustaja Kirsti Lehtonen

Lähteet
-------

1. 1 2  Biografia-sampo: Aatos Lehtonen Viitattu 12.9.2021.
2. ↑  Ihmiset. Kuolleet. Teollisuusneuvos Aatos Lehtonen. *Helsingin Sanomat*, 23.5.2010. (Tilaajille) Viitattu 12.9.2021.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* ISNI

 |

 |
**Stephanie Douglas Forrester** oli kuvitteellinen hahmo ja yksi *Kauniit ja rohkeat* -sarjan päähahmoista. Hahmoa oli näytellyt aivan sarjan alusta eli vuodesta 1987 lähtien Susan Flannery. Stephanie Forrester poistui sarjasta vuoden 2012 lopussa, oltuaan mukana sarjassa 25 vuotta.

Perhe
-----

Stephanie on ollut naimisissa Eric Forresterin (John McCook) kanssa useaan otteeseen, joista ensimmäinen avioliitto kesti peräti yli kolmekymmentä vuotta. Tästä avioliitosta hänellä Ericin kanssa neljä lasta Angela, Thorne, Kristen ja Felicia, joista Angela on kuollut. Myös Stephanien esikoinen Ridge, luultiin alun perin Ericin lapseksi, kunnes myöhemmin isäksi paljastui Massimo Marone. Hän on myös seitsemän lapsen isoäiti. Tämän lisäksi Stephaniella on sisko Pamela Douglas (Alley Mills), edesmennyt äiti Ann Douglas (Betty White) ja isä John Douglas, joka kuoli jo ennen sarjan alkamista eikä ole sen takia koskaan esiintynyt sarjassa.

Stephanien ja Brooke Loganin (Katherine Kelly Lang) välit ovat perinteisesti olleet vihamieliset ja hahmojen välinen vihamielisyys onkin ollut yksi sarjan kantavista teemoista. Hänen toinen miniä ja Brooken vihollinen, Taylor Hayes (Hunter Tylo), on sen sijaan hänen hyvä ystävänsä. Stephanie on tunnettu lastensa asioihin innokkaana puuttujana. Lisäksi hän on etevä yrittäjä, joka on toiminut sekä Forrester Creationsin että Jackie M:n johtajana. Vuonna 2010 Stephanie Forrester sairastui neljännen asteen keuhkosyöpään, joka oli levinnyt aivoihin. Tämä herätti keskustelua, aikooko hahmo jättää sarjan. Stephanie hävisi taistelun syöpää vastaan marraskuussa 2012 ja hahmo poistui sarjasta.

Lähteet
-------

1. ↑  Bold and the Beautiful Shocker: Is Susan Flannery Leaving?
**Diodoros Kronos** (m.kreik. Διόδωρος Κρόνος, 300-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen megaralaiseen ja dialektiseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Diodorosta pidetään dialektisen koulukunnan merkittävimpänä edustajana. Hänet tunnettiin ennen kaikkea logiikan alan keksinnöistään, erityisesti tulevaisuuden kontingenttien ongelmasta.

Diodoroksen elämästä ei tiedetä paljoakaan. Hän opetti Ateenassa ja Aleksandriassa vuosina 315–284 eaa. ja toimi mm. stoalaisuuden perustajan Zenon Kitionilaisen opettajana. Häneltä ei ole säilynyt kirjoituksia. Muiden megaralaisten dialektikkojen tavoin Diodoros harrasti sanaleikkejä ja paradokseja, ja osoitti muun muassa, että liike ja olemassaolo ovat mahdottomia: Mahdoton ei voi seurata mahdollisesta; mennyt tapahtuma ei voi muuttua toiseksi kuin mitä se on; mutta jos tapahtuma olisi ollut jollakin hetkellä mahdollinen, tästä mahdollisuudesta seuraisi jotain mahdotonta; siksi alkuperäinen tapahtuma oli mahdoton. Khrysippos jatkoi tämän ongelman parissa ja myönsi ettei pystynyt ratkaisemaan sitä.

Diogenes Laertios kertoo tarinan, jonka mukaan Stilpon pyysi Diodorosta ratkaisemaan erään dialektisen ongelman tämän käydessä Ptolemaios I:n hovissa. Koska hän ei pystynyt vastaamaan siihen siltä istumalta, Ptolemaios antoi hänelle hidastelijaan viittaavan lempinimen Kronos. Tarinan mukaan Diodoros kuoli tämän epäonnistumisen aiheuttamasta häpeästä. Strabonin mukaan hän otti tämän lempinimen kuitenkin opettajaltaan Apolloniokselta.

Diodoros Kronoksella oli tyttäret Meneksene, Argeia, Theognis, Artemisia ja Pantakleia, joiden kerrotaan myös toimineen loogikkoina dialektisessa koulukunnassa.

Lähteet
-------

* Bobzien, Susanne: Dialectical School *The Stanford Encyclopedia of Philosophy*. The Metaphysics Research Lab. Stanford University.  (englanniksi)
* 

*Encyclopaedia Britannica 11th ed.* (1911), hakusana "Diodorus Cronus". Encyclopaedia Britannica Company, Cambridge, Englanti.

Aiheesta muualla
----------------

* Sedley, David: Diodorus Cronus *The Stanford Encyclopedia of Philosophy*. The Metaphysics Research Lab. Stanford University.  (englanniksi)
*Tämä artikkeli kertoo Britannian kuninkaallisen laivaston Elizabeth-luokan linjalaivasta. Muita merkityksiä on täsmennyssivulla.*

**HMS Bombay Castle** oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1782 vesillelaskettu Elizabeth-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Elizabeth-luokka*
Alus tilattiin 14. heinäkuuta 1779 Perry and Companyltä Blackwallista, missä köli laskettiin kesäkuussa 1780. Alus laskettiin vesille 14. kesäkuuta 1782 ja se varustettiin 19. kesäkuuta - 19. syyskuuta Woolwichissa. Aluksen rakentamiskustannuksista vastasi Itä-Intian komppania ja ainoastaan 13 139 punnan 9 shillingin ja 2 dimen varustamiskustannukset jäivät laivaston maksettaviksi.

Palvelus
--------

Alus otettiin palvelukseen toukokuussa 1782 ensimmäisenä päällikkönään James Cranston, mutta se poistettiin palveluksesta jo samana vuonna.

Alus otettiin uudelleen palvelukseen huhtikuussa 1783 Plymouthin vartiolaivaksi päällikkönään Herbert Sawyer. Alus varustettiin tehtävää varten elokuussa. Aluksen päälliköksi vaihtui 1785 Robert Fanshaw. Alus oli telakalla Plymouthissa lokakuusta 1786 lokakuuhun 1787, mistä se palasi palvelukseen helmikuussa 1787.

Anthony Malloy vastaanotti aluksen päällikkyyden vuonna 1789 ja alus varustettiin merelle lähtöön toukokuussa 1790 Plymouthissa. Alus liitettiin 1790 Espanjan laivaston alaisuuteen päällikkönään John Duckworth. Se poistettiin palveluksesta syyskuussa 1791. Alus kunnostettiin Plymouthissa heinäkuusta 1792 - tammikuuhun 1795, jolloin se palautettiin palvelukseen elokuussa 1784 päällikkönään Thomas Sotherby.

Alus lähti Välimerelle helmikuussa 1795. Alus ajoi matalikolle 21. joulukuuta 1796 Tagus-joen suulla, minne se hylättiin kuusi päivää myöhemmin.

Lähteet
-------

* Winfield, Rif: *British Warships in the Age of Sail 1714-1792 - Design, Construction and Fates*. Minnesota: Seaforth Publishing, 2007. ISBN 978-1-84415-700-6. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5  Winfield 2007 s. 81

*Elizabeth*-luokan linjalaivat

|  |
| --- |
| *HMS Elizabeth* – *HMS Resolution* – *HMS Cumberland* – *HMS Berwick* – *HMS Bombay Castle* – *HMS Powerful* – *HMS Defiance* – *HMS Swiftsure* |
| Edeltäjä: *HMS Egmont* – Seuraaja: Royal Oak -luokka |
Karja-aura LWR 6 -höyryveturissa.
Vaihtotyössä käytetty astinlauta Vr1 661 -veturissa
**Karja-aura**, virallisesti esteenraivaaja, on linja-ajoon rakennetuissa höyryvetureissa oleva aurarakenne. 

Karja-auran rakenne on avoin. Se muodostuu ala- ja yläreunojen vaakasuuntaisesta kehyksestä, jotka on yhdistetty vahvoilla terästangoilla. Joissakin rakenteissa on lisäksi paksut teräslevyt sivustoja vahvistamassa.

Rakennelmaa käytettiin erityisesti silloin, kun rataosuudet kulkivat metsäisten seutujen halki. Auran tarkoituksena oli siirtää radalle mahdollisesti kaatuneet pienehköt puut ja muut vastaavat esteet sivuun ja estää niitä joutumasta koneistoon. 

Myös radalle harhaantuneet kotieläimet tai suurempi riista, esimerkiksi peurat, olisivat voineet aiheuttaa pahojakin vaurioita osuessaan suoraan veturiin. Karja-aura esti vahingot; se itsessään saattoi kylläkin vaurioitua törmäyksessä.

Diesel- ja sähkövetureissa karja-auraa ei yleensä ole. Järjestelyhöyryvetureissa se korvattiin vaihtotyössä hyödyllisellä astinlaudalla.
**Adolf (Aate) Olkkonen** (18. kesäkuuta 1877 Haapajärvi – 29. huhtikuuta 1949 Haapajärvi) oli suomalainen kunnankirjuri ja kunnallisneuvos joka toimi Suomalaisen puolueen kansanedustajana ensimmäisessä eduskunnassa.

Olkkosen vanhemmat olivat talollinen Thomas Olkkonen ja Kaisa Lisa Alaparkkila. Hän oli Haapajärven kunnankirjuri ja kirjanpitäjä 1901–1905, Haapajärven lainajyvästön hoitaja yli 30 vuoden ajan vuodesta 1903 alkaen, Haapajärven kirkonisäntä 1909–1913, Haapajärven kunnan rahastonhoitaja 1911–1917 ja 1923–1926, uudelleen Haapajärven kunnankirjuri 1916–1947 sekä Haapajärven aluekassanhoitaja vuodesta 1926. Olkkosella oli myös oma *Huhtala*-niminen palstatila Siiponkosken kylässä.

Olkkonen oli suomalaisen puolueen kansanedustajana 1907–1908 edustaen Oulun läänin eteläistä vaalipiiriä. Hän toimi myös Haapajärven kuntakokouksen puheenjohtajana 1908–1910 ja kunnallislautakunnan puheenjohtajana vuodesta 1911. Olkkonen sai kunnallisneuvoksen arvon 1937.

Aate Olkkonen oli naimisissa 1899–1943 Lyydia Junttilan (k. 1943) kanssa.

Lähteet
-------

* .aspx Aate Olkkonen *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta.
* Kirjastovirman henkilögalleria : Adolf Olkkonen (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Suomalaisen puolueen kansanedustajat 1907–1908 |
| --- |
|  |
| Eduskuntaryhmä(59) | 
* Ala-Kulju
* Antila
* Arajärvi
* Danielson-Kalmari
* Ha. Gebhard
* He. Gebhard
* Gripenberg
* Hakulinen
* Helkiö
* Hiltula
* Hjelt
* Hoikka
* Ingman
* Kairamo
* Kares
* Kivilinna
* Kivioja
* Knuutila
* Koivisto
* Kolkki
* Käkikoski
* Käpy
* Lagerlöf
* Laine
* Lepistö
* Listo
* Malmivaara
* Myllylä
* Nevanlinna
* Nykänen
* Olkkonen
* Paasikivi
* Pajari
* Palmén
* Paloheimo
* Pohjanpalo
* Pullinen
* Rajala
* Rannikko
* Rapola
* Reima
* Repo
* Ripatti
* Runtti
* Sipilä
* Sipponen
* Soininen
* Tervaniemi
* Torppa
* Tulikoura
* Vaarala
* Vahe
* Vemmelpuu
* Virkkunen
* Wilskman
* Wuorimaa
* Ylikorpi
* E. Yrjö-Koskinen
* Y. Yrjö-Koskinen

 |

 |


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Eduskunta

 |

 |
Kirkon Ulkomaanavun johtaja Antti Pentikäinen ja teologian maisteri Johanna Paananen keskustelemassa Darfurin tilanteesta Loviisan rauhanfoorumin seminaarissa 2008.
**Loviisan Rauhanfoorumi** on vuosittain järjestettävä kesätapahtuma Loviisassa. Perinteisesti siihen kuuluu rauhan- ja turvallisuuskysymyksiä käsittelevä seminaari, toritapahtuma, rauhanmessu, konsertteja, taidenäyttelyitä, kirkkokonsertteja sekä Hiroshima -päivänä järjestettävä rauhankulkue Laivasillalta uimarannalle. Rauhanfoorumia on järjestetty vuodesta 1987 alkaen. Seminaarin aiheina on viime vuosina olleet mm. koti- ja kouluväkivalta, Lähi-itä ja arabikevät. Vuonna 2012 teemana oli Mahatma Gandhi ja väkivallattomuus. Foorumin teemasta päättää kerran vuodessa kokoontuva Loviisan rauhanfoorumin neuvottelukunta, jonka puheenjohtajana toimii suurlähettiläs Ilari Rantakari. Käytännön järjestelyistä vastaa pääsihteeri, jona vuoteen 2007 asti toimi kirkkoherra Veli-Matti Hynninen ja vuoteen 2016 asti FM Timo Virtala. Nykyisenä pääsihteerinä toimii KM Leena Viikari. Tapahtuman suojelijana toimii tasavallan presidentti Tarja Halonen.
Vuodesta 2007 Suomen Kristillinen Rauhanliike on ottanut vastuun rauhanfoorumin järjestämistä.

Lähteet
-------

1. ↑   Loviisan Rauhanfoorumi
2. ↑  Suomen kristillinen rauhanliike

Aiheesta muualla
----------------

* Loviisan Rauhanfoorumi: Facebook
* Loviisan Rauhanfoorumi
* Suomen Kristillinen Rauhanliike
* Veli-Matti Hynninen
* Timo Virtala
Ainis eli Ainiania ja muut antiikin Thessalian ja keskisen Kreikan alueet kartalla.
**Ainis** (m.kreik. Αἰνίς) eli **Ainiania** (Αἰνιανία, lat. *Aeniania*) oli antiikin aikainen alue Kreikassa. Se sijaitsi Thessalian eteläpuolella ja luettiin joskus osaksi Thessalian aluetta.

Maantiede
---------

Ainiin aluetta eli Sperkheios-joen ylempää laaksoa.
Ainis käsitti Sperkheios-joen ylemmän laakson. Se oli osa samaa seutua, jonka eteläisempi osa tunnettiin Oitaiana, ja alueiden raja on epäselvä. Ainiin luoteispuolella sijaitsi Dolopia, pohjoispuolella varsinainen Thessalia ja itäpuolella Malis. Alueen merkittävin kaupunki oli Hypata.

### Polikset

Ainiin polikset eli kaupunkivaltiot olivat:

* Fyrrhagioi
* Hypata
* Kafeleis
* Korofaioi
* Talana

Historia
--------

Ainis sai nimensä ainianien (*Ainianes*, Αἰνιᾶνες) heimosta, Homeroksella ja Herodoroksella enienit (*Eniēnes*,Ἐνιῆνες), joka oli osa amfiktyoniliittoa. Heimon sanotaan alun perin asuneen Thessalian itäosan Pelasgiotiin alueella ja myöhemmin myös lännempänä Epeiroksen rajalla, kunnes se asettui Thessalian eteläpuolella muun muassa Oitaian ja Ainiin alueelle.

Lähteet
-------

1. 1 2  Smith, William: *Dictionary of Greek and Roman Geography*. Boston: Little, Brown and Company, 1854. Teoksen verkkoversio.
2. ↑  Hansen, Mogens Herman & Nielsen, Thomas Heine: *An Inventory of Archaic and Classical Poleis*. An Investigation Conducted by The Copenhagen Polis Centre for the Danish National Research Foundation. Oxford: Oxford University Press, 2004. ISBN 0-19-814099-1.
3. ↑  Homeros: *Ilias* 2.749; Herodotos: *Historiateos* 7.132; Pausanias: *Kreikan kuvaus* 10.8.2; Harpokrates Ἀμφικτύονες.
Talonmiehen ämpäri mopin kanssa.
**Ämpäri** eli **sanko** on sangallinen, tavallisesti kartiomaisesti alaspäin kapeneva avosuinen, ympyrälieriön muotoinen, erityisesti veden kanto- ja säilytysastia. Ämpärin ulkolaidalla voi olla kaatonokka nesteen kaatamisen helpottamiseksi. Ämpärissä voi olla myös kansi. Suurta ämpäriä kutsutaan saaviksi.

Ämpärin yleisimmät koot ovat 10, 5 tai 3 litraa.

Muoviämpäri kaatonokalla ja kantokahvalla.
Ämpäreitä on tehty pellistä, sinkistä ja puusta. Peltiämpäri voi myös olla pinnoitettu emalilla. Nykyään ämpäreitä valmistetaan useimmiten muovista. Suomessa muoviämpäreitä valmistaa kaksi tehdasta: Orthex Lohjalla ja Vanttilan Muovi Punkalaitumella. Vuosittain ne valmistavat yhteensä noin 2,2 miljoonaa ämpäriä.

Ämpärit Suomessa
----------------

Ilmaisista ämpäreistä on tullut monen kauppaketjun vetonaula, jolla suomalaiset saadaan jonottamaan. Suosion syy voi olla se, että sanko on helppo joka kodin käyttötavara, jolle kaikilla käyttöä. Se on hyvä tuote jakaa, sitä on helppo kantaa ja sitä voi käyttää myös kassina. Logolla merkitty ämpäri on hyvä mainosväline ja sen verran iso, ettei sitä voi pakata esimerkiksi käsilaukkuun piiloon.

Ämpäreitä myydään monissa eri väreissä, mutta esimerkiksi Orthexin myydyin väri vuodesta toiseen on valkoinen. 
Orthexin valmistama kymmenen litran ämpäri on keväällä 2019 *Ilta-Sanomien* tekemän selvityksen mukaan Suomen toiseksi levinnein esine Orthexin valmistaman pakastusrasian jälkeen: ämpärin omisti 87 prosenttia yli 100 000 vastaajasta.

Kesäkuusta 2019 alkaen elintarvikemuovista tehtyjen ämpäreiden pohjaan painetaan lasi & haarukka -symboli.

Ämpärin käyttötapoja
--------------------

* kaivon vedenoton väline (vinttikaivoissa kiinteä)
* veden kanto- ja säilytysastia esimerkiksi saunassa tai siivouksessa
* marjojen keräys- ja säilytysastia ja mehustuksen apuväline
* sammutusväline tulipaloissa (palosanko)
* pelastusrenkaan sijaan veden varaan joutuneelle
* palojätteiden kuljetus tulisijasta (tuhkaämpäri)
* hiekkakakkujen teko hiekkalaatikolla (leluämpäri)
* jäteämpäri roskia, biojätettä.

Lähteet
-------

1. ↑  *Kielitoimiston sanakirja*. Kotimaisten kielten tutkimuskeskuksen julkaisuja 132. Internet-versio MOT Kielitoimiston sanakirja 1.0. Helsinki: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus ja Kielikone Oy, 2004. ISBN 952-5446-11-5.
2. 1 2 3 4 5  Missä jono, siellä ilmaisia ämpäreitä! Tämä mies ja pari muuta olivat ensimmäisten joukossa vauhdittamassa ämpärivillitystä Suomessa *Yle Uutiset*. Viitattu 21.5.2019.
3. ↑  Mikko Marttinen, kuvat: Pete Aarre-Ahtio, Aleksi Jalava: Laura Huhtela-Bremer teki tavalliseen keittiötavaraan niin merkittävän parannuksen, että siitä tuli lopulta Suomen levinnein esine *Ilta-Sanomat*.  4.3.2019. Viitattu 17.5.2019.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ämpäri**.
* YleX: Suomalaiset rakastavat ämpäreitä, eikä ihme –  ovathan ne ihan parasta ikinä
* Yle: Plastiikkia, plastiikkia! Kulttuurin muovihistoriaa Miten meistä tuli kansa, joka jonottaa muoviämpäreitä?
**Änkilä** on entisen Simpeleen kunnan n. 300 asukkaan kylä nykyisessä Rautjärven kunnassa. Kylä sijaitsee Rautjärven kuntakeskuksen Simpeleen eteläpuolella valtatie 6:n molemmin puolin. Matkaa Simpeleelle kertyy n. 3-5 km kylän eri osista. Kylän läpi virtaavat Hiitolanjoki, Hiitolanjokeen laskeva Silamusjoki sekä lisäksi myös Änkilän alueelle sijoittuvaan Silamusjärveen laskeva Torsanjoki.

Liikenneasema Teboil Simpele sijaitsee Änkilänmäellä valtatie 6:n varrella. Kylässä toimivat myös muun muassa puunjalostusalan perheyritys Vankkapuu Oy:n toinen Simpeleen yksiköistä ja sen yhteydessä oleva myymälä, Häri´s Garage AD-autokorjaamo, Karjalan Betoni Oy, Änkilän Hoivapalvelu Oy:n ylläpitämä Silamuskoti sekä Hevostila Diana.

Historia
--------

Entisestä Simpeleen kunnasta Neuvostoliitolle luovutetut alueet olivat Änkilään kuuluneita alueita - suurimman osan Änkilänsalosta jäätyä nykyisen valtakunnanrajan mukaisen rajalinjan itäpuolelle.

Mm. Syrjäkosken voimalaitos, joka sijaitsi noin 6 km:n päässä nykyisestä valtakunnan rajasta Hiitolanjoen alajuoksulla 
, oli tällä luovutetulla alueella.

Lähteet
-------

1. ↑  Hiitolanjoki - Historia (Arkistoitu sivu sivustolla archive.today)  29.04.2013. Hiitolanjoki-yhdistys ry.  Arkistoitu 29.4.2013. Viitattu 24.3.2013.
2. ↑  ГЭС Сюрьякоски (Syrjakoski) Vokrug Ladogi -sivusto.  Arkistoitu 26.7.2020. Viitattu 29.12.2019 / 26.7.2020 (venäjäksi).

Aiheesta muualla
----------------

* Änkilän kylän kotisivut
* Änkilän kylän kotisivut (vanha)
* Rautjärven kylät: Änkilä (Arkistoitu – Internet Archive)
**Kielletty kohde** on J. Lee Thompsonin ohjaama ja Charles Bronsonin tähdittämä toimintaelokuva, jonka ensi-ilta oli vuonna 1989. Elokuva oli Thompsonin ja Bronsonin viimeinen yhteistyö ja samalla Thompsonin viimeinen elokuva.

Juoni
-----

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Kovaotteinen komisario Crowe jahtaa lapsiseksirinkiä pyörittävää Duke-nimistä hyväksikäyttäjää Los Angelesissa. Samoihin aikoihin japanilainen, nuorista tytöistä fantasioiva yrittäjä Hiroshi Hada muuttaa perheineen Yhdysvaltoihin samaan kaupunkiin. Ollessaan eräänä iltana humalassa kaupungilla, hän päättää kokeilla frotterismia nuoreen tyttöön linja-autossa tietämättä, että Yhdysvalloissa naiset eivät salli sellaista, toisin kuin Japanissa. Tämä aiheuttaakin kaaoksen bussissa ja tyttö sattuu vieläpä olemaan Crowen tytär, mutta Hada jää pois bussista ja pääsee livohkaan. Kuultuaan tästä, Crowe käynnistää raivokkaan etsinnän mutta ei pysty löytämään Hadaa. Kohtalon oikusta Hadan ja Crowen tiet kuitenkin kohtaavat, kun Duke kidnappaa Hadan tyttären. Tämä saa myös aikaan Hadan halujen kääntymisen häntä itseään vastaan. Hän joutuu turvautumaan aasialaisista vastenmielisesti ajattelevan Crowen apuun, joka aikoo löytää Hadan tyttären ja lopettaa Duken likaisen ja sairaan liiketoiminnan.

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**

Rooleissa
---------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Charles Bronson  | … |  Komisario Crowe
  |
|  Perry Lopez  | … |  Eddie Rios
  |
|  Juan Fernández  | … |  Duke
  |
|  James Pax  | … |  Hiroshi Hada
  |
|  Peggy Lipton  | … |  Kathleen Crowe
  |
|  Sy Richardson  | … |  Lavonne
  |
|  Marion Kodama Yue  | … |  Karuko Hada
  |
|  Bill McKinney  | … |  Isä Burke
  |
|  Gerald Castillo  | … |  Poliisipäällikkö Tovar
  |
|  Nicole Eggert  | … |  DeeDee
  |
|  Amy Hathaway  | … |  Rita Crowe
  |
|  Kumiko Hayakawa  | … |  Fumiko Hada
  |
|  Michelle Wong  | … |  Setsuko Hada
  |
|  Sam Chew Jr.  | … |  McLane
  |

Vastaanotto
-----------

*Video-oppaassa* vuodelta 1994 Kari Salminen totesi, ettei rasistisia, homofobisia ja seksistisiä ennakkoluuloja voisi juuri tätä elokuvaa ponnekkaammin julistaa. Tähtien sijasta hän antoi elokuvalle pommin, mikä vastaa sanallista arviota "täysin epäonnistunut tekele".

Lähteet
-------

1. ↑  Romano, Bello (toim.): *Video-opas 95, Yli 8500 elokuvaa, 2000 uutuutta*. WSOY, 1994. ISBN 951-0-19839-0.

Aiheesta muualla
----------------

* *Kielletty kohde* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* *Kielletty kohde* Elonetissä.
* *Kielletty kohde* AllMoviessa. (englanniksi)
S/S Heino. (Savonlinnan maakuntamuseo)
S/S Veikko lähdössä halkolastissa Savonlinnan Haislahdesta Kyrönsalmen suuntaan.
**Höyrylotja** oli yleensä puurunkoinen sisävesialus, jonka ulkopinta oli suojattu tervalla. Tästä tuleekin lotjille kansan suussa syntynyt lempinimi "tervahöyry", jolla alustyyppi nykyäänkin paremmin tunnetaan. Aluksista käytettiin myös nimeä "pikinytky". Osa aluksista oli rautarakenteisia "kuramyllyjä". Eniten höyrylotjia liikennöi Saimaalla.

Höyrylotjia käytettiin yleisesti 1870-luvulta aina 1960-luvulle saakka. Lotjia oli liikenteessä 1920-luvulla lähes 200. Saimaan kanavan sulkeutuminen toisen maailmansodan johdosta, ja sen jälkeen rauta- ja maantieverkon kehittyminen lopetti lopulta Saimaan "tervahöyryjen" käytön rahtikuljetuksissa.

Höyrylotjan tunnusomainen muoto oli käytännön sanelema. Alukset rakennettiin siten, että ne mahtuivat kulkemaan vuonna 1856 valmistuneen Saimaan kanavan läpi. Enimmäismitoiksi muodostui siten 31 kertaa 7 metriä ja syväys oli 2,4 metriä. Lotjan keula oli tylppä.

Täysimittaisen lotjan vetoisuus oli 100–140 nettorekisteritonnia, jolla pystyttiin kuljettamaan 80–100 standarttia puutavaraa tai 600–700 pinokuutiometriä halkoja.*lähde?*

Lotjan höyrykone oli yleensä teholtaan noin 100 hevosvoimaa, joka riitti kehittämään noin 6 solmun matkanopeuden.*lähde?*

Lotjien purjehduskausi kesti keväästä aina jäiden tuloon asti. Tärkein kuormatavara oli puu. Ennen itsenäisyyttä moni lotja suuntasi Pietariin polttopuukuormineen. Itsenäistymisen jälkeen aina toiseen maailmansotaan asti tärkein purkupaikka oli pääkaupunki Helsinki. Sodan syttymisen jälkeen lotjat jäivät Saimaan sisäiseen liikenteeseen.

Katso myös
----------

* Höyrylaiva
* Lotja
* S/S Mikko
* S/S Wenno

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Zitting, Marianne: Tervahöyryjen tarina - Saimaan suurlaivastosta on enää rippeet jäljellä *Iltalehti*.  29.12.2018. Alma Media Suomi Oy. Viitattu 17.7.2019.
2. 1 2  Prinsessa Armaadan vaiheikas tarina *Prinsessa Armaada*. Armpa Oy. Viitattu 17.7.2019.
**Lunastuskorvaus** on omaisuuden pakkolunastukseen liittyvä rahallinen korvaus, jonka on tarkoitus aikaansaada tilanne, ettei omaisuutta luovuttavan varallisuus vähene eikä lisäänny lunastuksen vuoksi. Nimitys liittyy lunastuslain (LunL, 603/1977) lisäksi muihinkin vastaaviin menettelyihin, vaikka toisinaan käytetään yläkäsitettä pakkotoimikorvaus, jonka eräs laji lunastuskorvaus on.

Lunastuskorvauksen suuruutta määrättäessä otetaan huomioon kaikki lunastuksesta aiheutuneet vaikutukset. Korvauksen perustan muodostaa lunastettavasta omaisuudesta määrättävä kohteenkorvaus (LunL 30–33 §). Jäljelle jäävälle kiinteistölle tai sen osalle määrätään tarvittaessa aiheutuvaan haittaan perustuva haitankorvaus (LunL 35 §). Muiden menetysten perusteella voidaan määrätä vahingonkorvaus (LunL 37 §). Kaikkia näitä korvauksia koskee täyden korvauksen periaate. Joissakin tilanteissa myös lunastettavan alueen naapurit ja yrityksen työntekijät voivat saada vahingonkorvausta. Korvausten suuruutta vähennetään, jos lunastuksesta koituu korvauksen saajalle pysyvää hyötyä.

Korvausta saavat oikeudenhaltijat, joiden asemaan lunastus vaikuttaa. Asianosaisten määrä saattaa joskus muodostua suureksi, sillä lunastus voi omistusoikeuden lisäksi kohdistua käyttöoikeuksiin ja rajoitettuihin esineoikeuksiin sekä rakennuksiin ja luonnonvaroihin liittyviin oikeuksiin. Korvaukseen oikeutettuja eivät ole panttioikeuden eivätkä muiden arvo-osuuksien haltijat.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  *Encyclopædia iuridica Fennica,* Suomalainen lakimiesyhdistys 1994–1999, ISBN 951-855-135-9, osa II palstat 223–227.
Valkoinen puhelin oli elokuvien yläluokkainen statussymboli. Assia Noris Max Neufeldin elokuvassa *La casa del peccato* (1938).
**Il cinema dei telefoni bianchi** ("valkoisten puhelinten elokuva") on 1930- ja 1940-luvun vaihteen italialaisen elokuvan tyylilaji. Se käsittää kepeitä komedioita ja melodraamoja, jotka yleensä kertovat hienostuneen yläluokan elämästä valkoisine puhelimineen.

Cinecittàn studioilla vuosina 1938–1943 kuvatut *telefoni bianchi* -elokuvat tehtiin vastaamaan amerikkalaisten elokuvayhtiöiden Italiasta vetäytymistä seuranneeseen kotimaisen kysynnän kasvuun. Niiden mallina toimivat Hollywoodin screwballkomediat ja Unkarissa 1920-luvulta lähtien kukoistanut komediatyyppi. Monet elokuvista sijoittuivat enemmän tai vähemmän kuvitteelliseen Budapestiin. *Telefoni bianchi* -elokuvien ohjaajia olivat muun muassa Carmine Gallone, Mario Mattoli, Raffaello Matarazzo ja Carlo Ludovico Bragaglia sekä eräät Italiassa työskennelleet keskieurooppalaiset kuten Max Neufeld, László Vajda ja László Kish. Myös joidenkin tunnetumpien ohjaajien kuten Vittorio De Sican, Mario Camerinin ja Alessandro Blasettin eräitä elokuvia voidaan pitää tyylilajin edustajina.

*Telefoni bianchi* -elokuvat saivat yleisön keskuudessa valtavan suosion. Kriitikot suhtautuivat niihin usein kielteisesti vaatien realistisempaa ja kriittisempää yhteiskuntakuvausta. Toisen maailmansodan jälkeen tyylilajia pidettiin fasistien epäsuorana propagandana, jonka tarkoitus oli viedä katsojien huomio pois karusta todellisuudesta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Moliterno, Gino: *Historical Dictionary of Italian Cinema*, s. 340. Lanham, Toronto, Plymouth: The Scarecrow Press, 2008. ISBN 978-0-8108-6073-5.
**Kongō** (jap. 金剛) oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1877 vesillelaskettu Kongō-luokan korvetti.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Kongō-luokka (ironclad)*
Alus tilattiin osana vuoden 1875 laivasto-ohjelmaa Britanniasta Earle’s Shipbuilding Companyltä Hullista ja sen suunnitteli brittiläinen laiva-arkkitehti Sir Edward James Reed. Köli laskettiin 24. syyskuuta 1875 ja alus laskettiin vesille 17. huhtikuuta 1877. Alus valmistui tammikuussa 1878 ja se saapui Yokosukaan Japaniin 26. huhtikuuta.

Palvelus
--------

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Japanese corvette Kongō 

Japanin ja Korean Joseon-dynastian välisten suhteiden kiristyttyä Japanin lähestystön henkilökunnan salamurhien jälkeen alus lähetettiin partioimaan Korean rannikolle kesäkuussa 1882. Seuraavan kerran alus partioi Korean rannikolla vuonna 1884.

Alus teki vuosina 1889–1890 useita pitkän matkan purjehduksia vieraillen muun muassa seitsemästi Havaijilla. Lokakuusta 1890 seuraavan vuoden toukokuuhun alus teki sisaraluksensa *Hiein* kanssa laivastovierailun Konstantinopoliin. Matkan tarkoituksena oli samalla palauttaa kotimaahansa Wakayaman rannikolla uponneen fregatti *Ertuğrulin* eloonjääneet.

Alus osallistui ensimmäisen Kiinan–Japanin sodan Lüshunkoun, Weihaiwein ja Jalujoen taisteluihin. Alus luokiteltiin 21. maaliskuuta 1898 kolmannen luokan tykkiveneeksi, minkä jälkeen se oli lähinnä rannikonvalvonta- ja tutkimustehtävissä. Venäjän–Japanin sodassa alus oli Korean etelärannikolla sijainneen Chinkain laivastotukikohdan vartiolaivana, mistä se siirrettiin japanilaisten miehittämään Port Arthuriin. Sodan päätyttyä alus palasi tutkimustehtäviin, kunnes se poistettiin alusluettelosta 20. heinäkuuta 1909. Alus myytiin romutettavaksi 1. huhtikuuta 1910.

Lähteet
-------

* Jentschura, Hansgeorg; Jung, Dieter & Mickel, Peter: *Warships of the Imperial Japanese Navy, 1869–1945*. Lontoo: Arms & Armour Press, 1977. ISBN 0-85368-151-1. (englanniksi)
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway’s All the World’s Fighting Ships 1860–1905*. Lontoo: Conway Maritime Press, 2002. ISBN 0-85177-133-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Gardiner 2002, s. 220.

Kongō-luokan korvetit

|  |
| --- |
| *Kongō* - *Hiei* |
| Edeltäjä: *Fusō* – Seuraaja: *Chinen* |
Turkin Uutiset
**Turkin Uutiset** on Suomen ensimmäinen suomenkielinen Turkin ajankohtaisista uutisista kertova verkkolehti. Se on perustettu Lahdessa 31. elokuuta 2014. 

Turkin Uutisten kirjoittajien ja domainin omistajan tarkoituksena on saada Turkin ystäville ajankohtaista ja luotettavaa tietoa Turkista ja muista Turkkiin liittyvistä asioista. Sivun ja bloggaajien tarkoituksena on myös vahvistaa maiden välisiä suhteita. Suomesta matkustetaan paljon Turkkiin ja Turkissa myös asuu suomalaisia. Sivuston on löytänyt kasvava joukko lukijoita, ja sivuston tarkoitus on, että tietoisuus Turkista lisääntyy.

Verkkolehteä ylläpitävät yksityishenkilöt, jotka tekevät vapaaehtoistyötä ja haluavat antaa sivuston lukijoille tietoa Turkista. 

Turkin Uutiset on Suomen ensimmäinen Turkin uutisista kertova suomenkielinen verkkolehti.

Domainin () omistaa Ali Ergene. Sitä tukee *Egean Suomalaiset Yhdistys*, joka on rekisteröitynyt Turkin Kusadasiin.

Lähteet
-------

1. ↑  Ege Finlandiyalılar Derneği *egefinder.com*.  Arkistoitu 1.3.2020. Viitattu 31.3.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Turkin Uutiset *turkinuutiset.fi*.
* Egean Suomalaiset Yhdistyksen kotisivu, jonne voi myös lähettää verkkolehdessä julkaistavaksi tarkoitettuja artikkeleja ja ilmoituksia *egefinder.com*.  Arkistoitu 1.3.2020. Viitattu 30.3.2020.
**Zhao Yunlei** (kiin. 赵芸蕾, s. 25. elokuuta 1986 Yichang) on kiinalainen sulkapalloilija, olympiavoittaja ja maailmanmestari.

Zhao on osallistunut kahdesti olympialaisiin. Ensimmäisen kerran hän oli mukana Lontoon olympialaisissa, jossa hän osallistui sekä naisten nelinpeliin ja sekanelinpeliin. Nelinpelissä hän pelasi Tian Qingin kanssa. He voittivat alkulohkossaan hongkongilaiset Poon Lok Yanin ja Tse Ying Suetin sekä japanilaiset Miyuki Maedan ja Satoko Suetsuna. Vaikka he hävisivät tanskalaispari Christinna Pedersen-Kamilla Rytter Juhlille, he pääsivät pudotuspeleihin. Puolivälierissä he voittivat taiwanilaiset Cheng Wen-hsingin ja Chien Yu-chinin. Välierissä kiinalaiset voittivat venäläiset Nina Vislovan ja Valeria Sorokinan. Loppuottelussa Zhao ja Tian voittivat japanilaiset Mizuki Fujiin ja Reika Kakiiwa erin 2–0. Sekanelinpeliin hän osallistui Zhang Nanin parina. He voittivat alkulohkonsa kaikki kolme ottelua. Puolivälierissä he voittivat tanskalaiset Thomas Laybournin ja Rytter Juhlin. Välierissä he voittivat myös tanskalaiset Joachim Fischer Nielsenin ja Pedersenin. Loppuottelussa he kohtasivat kiinalaisparin Xu Chen-Ma Jin, jotka Zhao ja Zhang voittivat erin 2–0. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän pelasi vain sekanelinpelissä. Hän pelasi jälleen Zhangin parina. He voittivat alkulohkossaan kaikki kolme ottelua. Puolivälierissä Zhang ja Zhao voittivat japanilaiset Kenta Kazunon ja Ayane Kurihara, mutta välierissä indonesialaispari Tontowi Ahmad-Liliyana Natsirin oli parempi erin 2–0. Pronssiottelussa Zhang ja Zhao voittivat kiinalaiset Xu Chenin ja Ma Jinin.

Zhao on myös moninkertainen maailman- ja Aasian-mestari. Hän on voittanut urallaan viisi MM-kultaa, kaksi MM-hopeaa ja kolme MM-pronssia. Aasian-mestaruuksia hänellä on neljä.

Zhao lopetti kilpailu-uransa vuonna 2016. Myöhemmin hän on toiminut valmentajana.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Zhao Yunlei Sports Reference.  Arkistoitu 13.11.2012. Viitattu 18.4.2020. (englanniksi)
2. ↑  Zhao Yunlei BWF. Viitattu 18.4.2020. (englanniksi)
3. ↑  By Jong: Zhao Yunlei to return…as coach Badzine. Viitattu 18.4.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Zhao Yunlei** Wikimedia Commonsissa
**Tepa Aki Ilari Reinikainen** (s. 16. maaliskuuta 1976 Kangasniemi) on suomalainen kuulantyöntäjä.

Reinikainen on 19-vuotiaiden Euroopan-mestari vuodelta 1995. Aikuisten MM-kilpailuiden finaalissa hän on ollut kahdesti parhaan sijoituksen ollessa kuudes Pariisista 2003. Ateenan olympialaisissa hän karsiutui loppukilpailusta ollen karsinnan 13. eli ensimmäinen karsiutuja. 198-senttinen ja lähes 150-kiloinen Reinikainen on Suomen olympiahistorian suurikokoisimpia urheilijoita. 

Sisäratojen arvokilpailuista Reinikaisen parhaat sijoitukset ovat MM-hallien kuudes sija 2003 ja EM-hallien seitsemäs sija vuodelta 2000. Suomen-mestaruuksia Reinikaisella on kaksi ulkoa ja kaksi hallista ja SM-mitaleita hänellä on yhteensä kymmenen. 

Reinikainen käytti pitkään pakitustyyliä mutta syksyllä 2005 hän vaihtoi pyörähdystyyliin. Hänen paras pyörähtämällä työnnetty tuloksensa on 19,98 kesäkuulta 2006. Kesällä 2007 hän käytti jälleen pakitustyyliä vammojen vuoksi. Reinikaisen ennätys on pakittamalla työnnetty 20,88 vuodelta 2001. 

Reinikainen lopetti uransa vuonna 2007. Hän edusti urallaan Kangasniemen Kalsketta ja häntä valmensi hänen isänsä Kauko Reinikainen. Reinikainen aloitti opiskelun Seinäjoen ammattikorkeakoulun maa- ja metsätalouden yksikössä Ähtärissä tammikuussa 2008. Hänen opinnäytetyönsä valmistui vuonna 2011, aiheena *SilvaNetin mahdollisuudet metsäsuunnittelussa*.

Saavutukset
-----------

* MM-kilpailut
	+ Pariisi 2003 kuudes (20,45)
	+ Helsinki 2005 kymmenes (20,09)
* Halli-MM
	+ Birmingham 2003 kuudes (20,59)
* Halli-EM
	+ Gent 2000 seitsemäs (19,93)
* Nuorten EM-kilpailut
	+ Kultaa Nyíregyháza 1995 (17,20)
* Kalevan kisat
	+ Kultaa 2003 (20,30), 2004 (19,83)
	+ Hopeaa 2002 (20,28)
	+ Pronssia 2001 (19,91), 2006 (18,80), 2007 (19,13)
* Halli-SM
	+ Kultaa 2002 (20,25), 2003 (20,69)
	+ Hopeaa 2004 (20,46)
	+ Pronssia 2000 (20,01)

Katso myös
----------

* 20 metrin kerho

Lähteet
-------

* Tepa Reinikainen Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).

### Viitteet

1. ↑  Reinikainen hakee menestystä pyörähtäjänä  27.12.2005. archive.org:  MTV3.  Arkistoitu 30.9.2007. Viitattu 20.11.2007.
2. ↑  Tepa Reinikaisen kuulaura ohi  20.11.2007. archive.org:  YLE.  Arkistoitu 22.1.2008. Viitattu 20.11.2007.
3. ↑  SilvaNetin mahdollisuudet metsäsuunnittelussa

Aiheesta muualla
----------------

* Tepa Reinikainen Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
Yösuunnistusta Ruotsissa vuonna 2009
**Yösuunnistus** on suunnistamista yöllä. Yösuunnistus käydään pimeässä, jolloin maaston näkemiseen ja kartan lukuun käytetään otsavaloa. Yöllä kompassin käyttö korostuu enemmän kuin päivällä. Suunnassa pysyminen on melko tärkeää yöllä. Reitinvalinnat kannattaa tehdä varmoja reittejä käyttäen, sellaisia joilla näkymä olisi riittävän suuri.

Yösuunnistuksessa järjestetään kansallisia mestaruuskilpailuja. Laji ei ole EM- eikä MM-kilpailujen ohjelmassa. Tiomilassa ja Jukolan viestissä on sekä yöosuuksia että valoisan osuuksia. 

Jukolan viesti 2016 Lappeenrannassa
Suomessa ensimmäiset kansalliset kilpailut yösuunnistuksessa järjestettiin vuonna 1946 Porvoossa. Miesten SM-kilpailuja on järjestetty vuodesta 1955 ja naisten vuodesta 1971.

Lähteet
-------

1. ↑  Liikettä Niveliin. Omatoiminen suunnistuskoulu. Omatoimiopiskelun materiaali. Osa 14 OK Trian. Viitattu 5.10.2021.
2. ↑  Suunnistuksen lajisäännöt 2021  2021. Suomen suunnistusliitto. Viitattu 5.10.2021.
3. ↑  Savolainen Varpu, Lakanen Jani, Hernelahti Miika: *Suunnistus. Metsästä elämyksiä*, s. 245–263. Edita, 2009.
4. ↑  Liimatainen, Rauno (toim.): *Suuri suunnistusteos I*, s. 320–331. R.Liimatainen, 1981.
Angolan vaakunaAngolan vaakuna
**Angolan vaakuna** on lipun ja kansallislaulun ohella Angolan kansallistunnus. Se otettiin käyttöön vuonna 1992. 

Angolan vaakuna, kuten maan lippukin, on saanut runsaasti vaikutteita sosialististen maiden vaakunoista. Maan vaakunassa on kuvattu maan tulevaisuuteen viittaava nouseva aurinko, jonka päällä loistaa tähti. Se viittaa, paitsi maan loistavaan tulevaisuuteen, myös kansainvälisyyteen ja kansojen väliseen ystävyyteen. Lipussa on kuvattu ristikkäin olevat viidakkoveitsi machete ja kuokka, jotka viittaavat maanviljelyyn. Vaakunaa ympäröi kehä, jonka vasemmalla puolella on samoin maanviljelijöihin viittaavat, toisiinsa kiedotut puuvilla- ja kahvipensaan oksat sekä oikealla puolella teollisuustyöväestöön viittaava puolikas hammasratas. Vaakunan alapuolella on maan älymystöön viittaava avattu kirja sekä sen alla maan nimi portugaliksi: *República de Angola* (Angolan tasavalta).

Historiallisia vaakunoita
-------------------------

* Portugalin Länsi-Afrikan vaakuna 8. toukokuuta 1935 - 11. kesäkuuta 1951.Portugalin Länsi-Afrikan vaakuna 8. toukokuuta 1935 - 11. kesäkuuta 1951.
* Portugalin Länsi-Afrikan vaakuna 11. kesäkuuta 1951 - 11. marraskuuta 1975.Portugalin Länsi-Afrikan vaakuna 11. kesäkuuta 1951 - 11. marraskuuta 1975.
* Pienempi vaakuna 8. toukokuuta 1935 - 11. marraskuuta 1975.Pienempi vaakuna 8. toukokuuta 1935 - 11. marraskuuta 1975.

Afrikan valtioiden vaakunat

* Algeria
* Angola
* Benin
* Botswana
* Burkina Faso
* Burundi
* Djibouti
* Egypti
* Eritrea
* Etelä-Afrikka
* Etelä-Sudan
* Etiopia
* Gabon
* Gambia
* Ghana
* Guinea
* Guinea-Bissau
* Kamerun
* Kap Verde
* Kenia
* Keski-Afrikan tasavalta
* Komorit
* Kongon demokraattinen tasavalta
* Kongon tasavalta
* Lesotho
* Liberia
* Libya
* Madagaskar
* Malawi
* Mali
* Marokko
* Mauritania
* Mauritius
* Mosambik
* Namibia
* Norsunluurannikko
* Niger
* Nigeria
* Päiväntasaajan Guinea
* Ruanda
* Sambia
* São Tomé ja Príncipe
* Senegal
* Seychellit
* Sierra Leone
* Somalia
* Sudan
* Swazimaa
* Tansania
* Togo
* Tšad
* Tunisia
* Uganda
* Zimbabwe
**Albanian merivoimat** (alb. *Forca Detare*) on Albanian asevoimien merellinen puolustushaara, jonka nimi oli vuoteen 2010 saakka Albanian meripuolustusvoimat. Merivoimien esikunta sijaitsee Durrësissa ja sillä on kaksi tukikohtaa: *Kepi i Palit* Durrësissa ja *Pashaliman* Vlorëssa.

Laivastoprikaatin aluksista merkittävä osa partio- ja apualuksia, joista pääosa on saatu Italialta ja Yhdysvalloilta lahjoituksina. Aiemmin Neuvostoliitosta ja Kiinasta hankitut alukset on poistettu palveluksesta ja ainoastaan yksi neuvostoliittolainen miinanraivaaja jatkaa palvelustaan odotettaessa neljän Alankomaista toimitettavan Damen Stan tyyppi 4207 -vartioveneen luovutusta.

Historia
--------

Vuoteen 1996 saakka Albanian merivoimiin kuului yli 145 palveluksessa olevaa alusta, joista 45 oli kiinalaisvalmisteisia Huchuan-luokan (type 25) torpedoveneitä sekä muutama Shanghai-luokan sukellusveneentorjuntavene. Laivaston ylpeytenä olivat neljä neuvostoliittolaisvalmisteista Whiskey-luokan sukellusvenettä, joista kaksi jäi Albaniaan Neuvostoliiton vetäytyessä maasta 1961 Albanian erottua Varsovan liitosta. Kiinan tuella sukellusveneet saatiin palvelukseen, mutta 1980-luvun lopulla sukellusveneiden toimintakyky oli kyseenalainen Kiinan tuen päätyttyä. Virallisesti sukellusveneet poistettiin palveluksesta 1998.

Kalusto
-------

* Damen Stan 4207
* T43
* Projekti 122bis

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Albanian Naval Force
**Colimbiné** (myös *Kolimbiné*) on maalaiskunta Kayesin alueen Kayesin piirissä Malissa. Sen keskuskylä Kabaté sijaitsee Kolimbinéjoen varrella noin 30 kilometriä Kayesista itään. Kunnassa on 12 500 ja keskuskylässä 2 700 asukasta (vuonna 2009).

Colimbinén kunta rajoittuu pohjoisessa Kayesin piirin Gouméran ja Maréna Diombougoun, idässä Ségalan, etelässä Diamoun, Logon ja Hawa Dembayan ja lännessä Khouloumin kuntiin. Se sijaitsee Kolimbinén ja sen sivujoen Falaon laaksossa. Joet muodostavat tulva-altaita kuten Daro ja Kamako. Ilmasto on sudanilais-sahelilainen. Kasvillisuus on savannia ja galleriametsiä.

Kuntaan kuuluu yhdeksän kylää. Asukkaat ovat soninkeja, khasonkoja, fulbeja ja maureja.

Kunnan läpi kulkee Kayesin ja Bamakon välinen maantie RN1. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, hirssi, lehmänpapu, maissi, maapähkinä, okra, teehibiskus, riisi ja vihannekset. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat ja vuohet. Lisäksi harjoitetaan kalastusta, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä.

Lähteet
-------

1. 1 2  4ème recensement général de la population et de l’habitat. Résultats définitifs, tome 0: Répertoire des villages *instat-mali.org*.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 17.2.2018.
2. ↑  Mali - Région de Kayes: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 17.2.2018.
3. 1 2 3  Plan de Securite Alimentaire: Commune Rurale de Kolimbiné 2007–2011 *fsg.afre.msu.edu*.  2006. Viitattu 17.2.2018. [vanhentunut linkki]
Britannian Kuninkaallisten ilmavoimain kapteeni (myöhempi Group Captain, suomeksi eversti) Colin Falkland Gray.
**Colin Falkland Gray** (9. marraskuuta 1914 – 1. elokuuta 1995) oli uusiseelantilainen Kuninkaallisten ilmavoimien hävittäjälentäjä toisessa maailmansodassa. Colin Gray syntyi Christchurchissa. Aluksi Colin kohtasi terveyteen liittyviä ongelmia vuonna 1937, jotka rajoittivat hänen kuntoisuuttaan sotilastehtäviin.

Colin Gray oli sai ainakin 27 ilmavoittoa. Gray lensi Supermarine Spitfiren eri kehitysmuunnoksilla ja osallistui sotatoimiin Dunkirkin taistelusta alkaen. Eversti Gray oli RAF:n palveluksessa vuosina 1938–1961. Gray jäi eläkkeelle vuonna 1979 tehtävistään Unilever-yhtymän palveluksesta. Hän kuoli 80-vuotiaana Uudessa-Seelannissa.

Sotilaallisina tunnustuspalkintoina Gray saavutti DSO:n ja DFC:n kahdella ansiosoljella sekä War Medalin.

Lähteet
-------

* Price, Alfred: *Spitfire Mk I/II -ässät 1939-41*, Koala-Kustannus, 2002 ISBN 952-5186-35-0 s.62.

### Viitteet

1. ↑   Viitattu 15.8.2020.
2. ↑  Price, A. 2002: s. 62.
3. ↑   Viitattu 15.8.2020.
4. ↑   Viitattu 15.8.2020.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Tšekki

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
*Tämä artikkeli käsittelee valmistustekniikkaa. Lyhenteen muita merkityksiä on lueteltu täsmennyssivulla.*
Pieni FMS järjestelmä jossa vasemmalla puolella varastohyllyt, sitten hyllystöhissi ja oikealla työstökoneet
**FMS** (Flexible Manufacturing System) tarkoittaa joustavaa valmistusjärjestelmää, joka rakentuu automaattisen varaston ympärille sijoitetuista työstökeskuksista tai muista työlaitteista. Erotukseksi yksittäisestä työstökoneesta, esimerkiksi levytyökeskuksesta, johon on liitetty automaattinen kappaleenkäsittelyjärjestelmä (FMU - Flexible Manufacturing Unit), FMS-järjestelmässä tulisi olla kaksi tai useampia CNC-ohjattuja työstökoneita, joita palvelee sama varastoautomaatio. FMS-järjestelmiä käytetään metalliteollisuudessa useimmiten sorvattavien ja jyrsittävien kappaleiden valmistuksessa, joiden valmistussarjat ovat pienehköjä, mutta toistuvuus suuri. Tällä tavalla FMS tukee JOT-tuotantoa. FMS-järjestelmää pystytään ajamaan miehittämättömänä. Tämä on tärkeää metallikappaleiden työstössä, jossa lastuamisajat ovat pitkiä. FMS:n avulla saadaan tuotantoaikaan mukaan yöt ja viikonloput. FMS-järjestelmiä on rakennettu Suomessa 1980-luvulta alkaen.

FMS on usein rakennettu korkeavaraston ympärille. Automaattinen hyllystö siirtää lavoja, joita tässä kutsutaan palleteiksi, varastoon odottamaan työstöä, työsoluun ja työstön jälkeen takaisin varastoon (tai ulos järjestelmästä). Palletti saattaa kiertää useammalla työstökoneella. Valmiit osat menevät varastosta kokoonpanoon tai joihinkin viimeistelytyövaiheisiin, kuten pintakäsittelyyn. Koko varastoa ohjaa oma tietokone. Valmistusjärjestys perustuu tuotanto-ohjelmaan, joka tehdään tuotannonohjausjärjestelmässä.

Työkalumakasiini, jossa lastuavat työkalut ovat ketjussa ja jolla valittu työkalu saadaan tuotua työstökoneelle.
Automaattivarasto tuo palletin työstökeskukselle. Palletti saattaa mennä sellaisenaan työstökeskukseen, jolloin osat ovat palletilla valmiiksi kiinnitetty (kiinnikettä kutsutaan usein jigiksi). Toinen mahdollisuus on, että teollisuusrobotti ottaa kappaleen palletilta ja panostaa sen työstökeskukseen. Työstökeskuksissa on automaattiset työkalujen (terien) vaihtamiseen tarkoitetut järjestelmät ja erillinen työkaluvarasto. Työstökeskuksilla on oma ohjauksensa. Palleteissa on usein yksilötunnisteet, esimerkiksi RFID, jota FMS järjestelmissä voidaan kutsua myös saattomuistiksi. Työstökeskus valitsee ajo-ohjelmansa FMS-ohjaukselta saamansa tiedon perusteella. FMS-ohjaus voi tarvittaessa ladata työstökoneeseen myös uusia ajo-ohjelmia, jotka on etukäteen tehty CAM-ohjelmilla kappaleiden CAD-kuvien mukaan.

FMS-järjestelmä viritetään yleensä jollekin tunnetulle tuoteperheelle ja siinä on joustavuudelle rajoitteita kappaleiden koon, painon ja muodon suhteen.

Katso myös
----------

* Valmistustekniikka
Buddhalainen temppeli Rosersbergissa, Tukholmassa vuonna 2011.
**Buddhalaisuus** on vähemmistöuskonto Ruotsissa, vaikkakin kasvamaan päin.

Historia
--------

Helgöstä löytyi vuonna 1955 pieni Buddha-patsas, joka ajoitettiin 800-luvulle. Patsaalla tuskin oli mitään uskonnollista merkitystä. Vuonna 2015 Ruotsin posti julkaisi patsasta esittävän postimerkin.

Kinnostus buddhalaisuutta kohtaan alkoi herätä 1700-luvulla orientalismin myötä. Buddhalaisia tekstejä alettiin kääntää ruotsiksi 1850-luvun puolessa välissä. 1900-luvulle tultaessa kirkon asema alkoi murentua ja muut uskonnot alkoivat näkyä yhä enemmän. Ruotsalaisten matkustelu ulkomaille myös lisäsi tietoisuutta uusista uskonnoista.

Nykyään
-------

Maanlaajuinen kattojärjestö Ruotsin buddhalainen yhteisö (ruotsiksi *Sveriges buddhistiska gemenskap*) on rekisteröitynyt uskonnolliseksi yhdyskunnaksi. Vuonna 2019 sillä oli 10 233, mikä teki siitä Ruotsin 21. suurimman uskonnollisen yhdyskunnan.

Ruotsalaisilla on päällisin puolin melko positiivinen kuva buddhalaisuudesta, mikä on myötävaikuttanut sen kasvamiseen.

Lähteet
-------

1. 1 2  Buddhism i Sverige *www.dhamma.se*. Viitattu 21.8.2021.
2. ↑  Littlefair, Sam: How did a Buddha statue land in Viking hands? *Lion's Roar*.  24.3.2016. Viitattu 21.8.2021. (englanniksi)
3. ↑  Vikingafynd, bin och leksaker på nya frimärken *www.postnord.com*. Viitattu 21.8.2021. (ruotsiksi)
4. ↑  Zetterman, Jacob: Här är Sveriges 25 största trossamfund *Dagen*.  25.5.2019. Viitattu 21.8.2021. (ruotsiksi)
5. ↑  Viveca Ax:son Johnson, Barbro Beck-Friis, Mats Benner, Klas Eklund, Helena Jonsson, Emanuel Karlsten: *Framtidsutmaningar : Det nya Sverige*. Volante, 2013-01-08. ISBN 978-91-87419-03-4. Teoksen verkkoversio (viitattu 21.8.2021). (ruotsiksi)