recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Jose Ángel Pozo La Rosa** (s. 15. maaliskuuta 1996 Málaga) on espanjalainen jalkapalloilija, joka edustaa La Ligassa pelaavaa Rayo Vallecanoa. Vasenjalkainen Pozo on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja.

Seurajoukkueura
---------------

Pozo on Real Madridin kasvatti. Hän edusti seuran juniorijoukkueita vuodet 2007–2012. Vuonna 2012 Pozo siirtyi junioripelaajana Englannin suurseuraan Manchester Cityyn. Hän debytoi seuran edustusjoukkueen paidassa syyskuussa 2014 tultuaan vaihdosta kentälle Englannin liigacupin ottelussa Sheffield Wednesdayta vastaan. Hän myös teki avausmaalinsa Cityssä tuossa pelissä. Valioliigassa Pozo teki debyyttinsä joulukuussa 2014 tultuaan Samir Nasrin tilalle vaihdosta Sunderland AFC:tä vastaan.

Maajoukkueura
-------------

Pozo on pelannut monissa Espanjan nuorten maajoukkueissa. Viimeisimmäksi hän on pelannut sekä alle 18- että alle 19-vuotiaissa, joissa molemmissa hän debytoi vuonna 2014.

Lähteet
-------

* José Ángel Pozo Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Tonava-komission päämaja Budapestissa Unkarissa.
**Tonava-komissio** on kansainvälinen järjestö, jonka tehtävänä on hallinnoida ja kehittää Tonavan vesiliikennettä. Komissio on perustettu Belgradissa vuonna 1948, ja vuodesta 1954 sen päämaja on ollut Budapestissa. Komission jäsenmaat ovat Bulgaria, Itävalta, Kroatia, Moldova, Romania, Saksa, Serbia, Slovakia, Ukraina, Unkari ja Venäjä.

Komissio huolehtii siitä, että kaupallinen liikenne Tonavalla on sopusoinnussa sen jäsenmaiden etujen ja oikeuksien kanssa. Se pyrkii yhtenäistämään Tonavan liikennöintijärjestelmää, kuten säännöksiä, dokumentteja ja niiden tunnustamista, ja kehittämään liikenteen olosuhteita ja turvallisuutta. Komissio on mukana luomassa yhtenäistä järjestelmää koko Euroopan sisävesiliikenteseen.

Katso myös
----------

* Euroopan sisävesiliikenteen säännöstö

Lähteet
-------

1. ↑  Danube Commission Plovput - Directorate for Inland Waterways (Ministry of Construction, Transport and Infrastructure; Republic of Serbia). Viitattu 8.12.2018. (englanniksi)
2. ↑  Turner, Barry: "Danube Commission", *The Statesman’s Yearbook*, s. 59–60. Lontoo: Palgrave Macmillan (Springer), 1998. ISBN 978-0-230-27127-2. Springer Abstract (viitattu 8.12.2018). (englanniksi)

* Welcome to the Danube Commission website! Danube Commission Secretariat. Viitattu 3.1.2012. (englanniksi)
**Joutsalainen** on mekaaninen nosturi, jota käytettiin yleisesti Suomessa puutavara-autoissa ennen kuin hydrauliset kuormaimet alkoivat 1970-luvulta lähtien yleistyä. 

Massey Ferguson 175 ja joutsalainen kuormain savotalla Hyrynsalmella talvella 1967.
Mekaaninen kuormain saa käyttövoimansa auton moottorin pyörittämästä voimanulosottoakselista, joka pyörittää vaijerikelaa. Kuormausvaijerin toisessa päässä on "tukkisaksi". Nosturin pystytolppa ja puomi on tuettu auton nokkaan menevillä vaijereilla.

Mekaaniset kuormaimet vaativat kaksi käyttäjää. Yleensä auton kuljettaja käytti kuormainta kuorman päällä seisten ohjausköyden avulla ja maassa seisova apulainen huolehti tukkien kiinnittämisestä kuormaimen sakseen.

*Joutsalainen* sai nimensä Joutsassa toimineesta Österbergin konepajasta, joka oli kuormainten merkittävä valmistaja. Nimitys laajeni tarkoittamaan muitakin samalla periaatteella toimivia kuormaimia Suomessa. Toinen merkittävä valmistaja Suomessa oli tamperelainen Kone ja Terä Oy, jonka nostin oli *Record*-merkkinen.

1960-luvulla joutsalaiset poistuivat käytöstä ja niiden tilalle tulivat hydrauliset kuormaimet, jotka aluksi sijoitettiin ohjaamon taakse ja myöhemmin auton perään.

Lähteet
-------

* Kekko, Ilkka: Taivaankappale: Magirus-Deutz Saturnus '67.  *Vanhat koneet*, 2012, nro 4, s. 50–55.
* Lassila, Aulis: Puurahtia ennen hiiappia.  *Vanhat koneet*, 2021, nro 8, s. 44-47. ISSN 1799-0661.
* Mäkipirtti, Markku: *Sisu*, s. 106. 2. korjattu painos. Ajoneuvot Suomessa 4.. Tampere: Apali, 2011. ISBN 978-952-5877-05-2.

### Viitteet

1. 1 2  Kekko 2012, 53–54
2. 1 2 3  Mäkipirtti 2011, 106 "Omistettu Joutsalaiselle"
3. ↑  Lassila 2021, 44
4. ↑  Mäkipirtti 2011, 54

Aiheesta muualla
----------------

* Kuva: Kontio-Sisu ja Joutsa-puominosturi *Metsätehon kokoelma*.  mahdollisesti 1960-luku. Lusto - Suomen metsämuseo. Viitattu 6.9.2020.
* Kuva: Thames-merkkinen kuorma-auto ja joutsalainen-puominosturi *Enson kokoelma*.  ehkä 1950-luku. Lusto - Suomen metsämuseo. Viitattu 6.9.2020.
**Fahri Korutürk** (3. elokuuta 1903 – 12. lokakuuta 1987) oli turkkilainen merivoimien upseeri, diplomaatti ja maan kuudes presidentti.

Korutürk valmistui kadettikoulusta 1923 ja laivastoakatemiasta 1933. Hän palveli risteilijöillä ja sukellusveneissä ja attaseana Roomassa, Berliinissä ja Tukholmassa. Vuonna 1936 hän osallistui Turkin salmia koskevaan Montreux'n kokoukseen sotilasasiantuntijana. Hänestä tuli vara-amiraali 1950.

Korutürk jäi eläkkeelle amiraalina merivoimien komentajan asemasta 1960. Valtiopäämies, kenraali Cemal Gürsel nimitti hänet lähettilääksi Neuvostoliittoon ja myöhemmin Espanjaan. Presidentti Cevdet Sunay nimitti hänet 1968 senaatin jäseneksi. 6. huhtikuuta 1973 suuri kansalliskokous valitsi hänet tasavallan presidentiksi. Hän palveli perustuslain mukaisen seitsemän vuotta ja nimitettiin sen jälkeen elinikäiseksi senaattoriksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Fahri KORUTÜRK Republic of Turkey Ministry of Foreign Affairs. Viitattu 23.10.2013.

Presidentin tunnusTurkin presidentit
Kemal Atatürk (1923–1938) | İsmet İnönü (1938–1950) | Celal Bayar (1950–1960) | Cemal Gürsel (1960–1966) | Cevdet Sunay (1966–1973) | Fahri Korutürk (1973–1980) | Kenan Evren (1980–1989) | Turgut Özal (1989–1993) | Süleyman Demirel (1993–2000) | Ahmet Necdet Sezer (2000–2007) | Abdullah Gül (2007–2014) | Recep Tayyip Erdoğan (2014–)



|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* İslâm Ansiklopedisi

 |

 |
**Fagui** on maalaiskunta Sikasson alueen Koutialan piirissä Malissa. Sen keskuskylä Ziéna sijaitsee 45 kilometriä Koutialasta maanteitse lounaaseen. Kunnassa on 11 000 ja keskuskylässä 2 600 asukasta (vuonna 2009).

Faguin kunta rajoittuu pohjoisessa Koutialan piirin Konséguélan ja N’Golonianasson, idässä Zangasson, etelässä Sikasson piirin Kouoron ja Kabarasson ja lännessä Dogonin kuntiin. Maisemaa leimaavat tasangot ja laaksot. Kasvillisuus on metsäsavannia..

Kuntaan kuuluu kymmenen kylää. Asukkaat ovat etupäässä miniankoja. Lisäksi on bambaroita, fulbeja ja dogoneja.

Seudun pääelinkeino on maantalous. Tärkeimmät viljelykasvit ovat puuvilla, hirssi, durra, maissi, maapähkinä, riisi ja soija. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja.

Lähteet
-------

1. 1 2  4ème recensement général de la population et de l’habitat. Résultats définitifs, tome 0: Répertoire des villages *instat-mali.org*.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 8.3.2018.
2. ↑  Mali - Région de Sikasso: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 8.3.2018.
3. 1 2 3  Plan de Sécurité Alimentaire: Commune Rurale de Fagui 2006-2008 *fsg.afre.msu.edu*.  2006.  Arkistoitu 5.3.2016. Viitattu 8.3.2018.
**Joutoretki – Road trip kätkettyyn Suomeen** on Jantso Jokelinin ja Touko Hujasen matkakirja. Se ilmestyi 2022 Liken kustantamana. Teos on uudenlainen matkaopas salattuun ja tuntemattomaan suomalaisuuteen. Kirjan on kirjoittanut Jokelin, ja valokuvat on ottanut Hujanen.

Matkakirja
----------

Teos kyseenalaistaa itsestäänselvän suomalaisen mielenmaiseman. Tekijät etsivät suomalaisuuden juuria merkillisistä perinteistä, joita suomalainen ei osaa itse ihmetellä.  Toimittajat kuvaavat Suomen tuntemattomimmat nähtävyydet, oudoimmat perinteet ja perhelomakohteet. Avaruustomu pöllähtää ja paljastaa fantastiset kohteet joihin kannattaa matkustaa. Mutta ei vaan matkustamisen vuoksi vaan aina voi matkoillaan oppia jotain uutta ja hyödyllistä. Ekologinen matkaaja matkustaa kotimaassa polkupyörällä. Hän ei etsi mukavuuksia, vaan sopivan haastavia kohteita ja vaivalla kohtaamiaan elämyksiä. Mieluummin valitsee vanhan mökin ja perinnehuussin kuin vesivessan ja kaikki turhat nykyajan mukavuudet, joita aito matkalainen on lähtenyt pakoon. Hyttyset karkotetaan perinteisellä puusaunan savuilla ja nautitaan kellunnasta aidoissa luonnon järvivesissä. Kalatkin todellinen eräseikkailija pyydystää perinteisellä mato-ongella. Toimittajat löytävät luonnon keskeltä myös turvapaikan rauhoittumiseen ja lopulta ymmärtävät, miksi Kaurismäen veljekset ja rillumarei-taiteilijat nostavat matkustajakodit arvoonsa.

Lähteet
-------

1. ↑  Joutoretki. Roadtrip kätkettyyn Suomeen *finna.fi*. Viitattu 16.11.2022.
2. 1 2  Joutoretki, s.
**Fahrenheit 451** on vuonna 1953 ilmestynyt Ray Bradburyn romaani. Kirja on saanut nimensä paperin syttymispisteestä, jonka Bradbury kuuli olevan 451 astetta Fahrenheit-asteikolla eli noin 233 celsiusastetta.

Juoni
-----

Teos on tulevaisuudenkuvitelma, dystopia, ydinsodan ajasta. Kirjan mukaan tulevaisuuden Yhdysvalloissa hallitsijat kontrolloivat kansaa tylsyttämällä ihmisten mielet äärimmäisyyksiin viedyllä roskaviihteellä. Jotta ihmiset eivät saisi mielelleen virikkeitä, kaikki kirjallisuus on kielletty. Kirjan päähenkilö on palomies Guy Montag. Palomiesten tehtävänä ei kuitenkaan ole sammuttaa tulipaloja vaan sytyttää niitä: löydetyt kirjat poltetaan, kuten myös kirjojen omistajan talo. Montag ryhtyy kuitenkin ajattelemaan asioita uudestaan, kyseenalaistaa vallitsevan järjestelmän ja joutuu lopulta vaikeuksiin.

Merkitys
--------

Vuonna 2002 antamassaan haastattelussa Bradbury kertoi pitävänsä *Fahrenheit 451:tä* ainoana todellisena tieteiskirjallisuuden teoksenaan ja muita kirjojaan fantasiana: "Kirja perustuu tosiasioihin ja toisaalta myös vihaani niitä ihmisiä kohtaan, jotka polttavat kirjoja."

Kirjan mukaan on otettu käyttöön HTTP-virhekoodi HTTP 451, jota voidaan näyttää internetsivuilla, jotka eivät lakisyistä ole saatavilla. Tällaisia syitä olisivat esimerkiksi kansallisen turvallisuuden uhkaaminen, tekijänoikeus- ja yksityisyydensuojan rikkomukset sekä muut lait ja oikeuden määräykset.

François Truffaut ohjasi kirjan pohjalta englanninkielisen elokuvan *Fahrenheit 451*, joka valmistui vuonna 1966. Toinen filmatisointi on HBO-maksukanavan tuottama, Ramin Bahranin käsikirjoittama ja ohjaama samanniminen elokuva vuodelta 2018.

Lähteet
-------

1. 1 2  Author of 'Fahrenheit 451,' Ray Bradbury, Dies at 91 *AP*.  June 6, 2012. U.S. News and World Report.  "451 degrees Fahrenheit, Bradbury had been told, was the temperature at which texts went up in flames." Viitattu 11. heinäkuuta 2014.
2. ↑  Ignition Temperature of Paper. The Physics Factbook.
3. ↑  Flood, Alison: Call for Ray Bradbury to be honoured with internet error message  22.6.2012. The Guardian. Viitattu 29.9.2015. (englanniksi)
4. ↑  Lui, Spandas: HTTP 451 Error Code For Internet Censorship Approved  22.12.2015. Gizmodo. Viitattu 24.9.2018. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Fahrenheit 451**.
* An Interview with Ray Bradbury. (Arkistoitu – Internet Archive) The Big Read. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* MusicBrainz work
	+ 2
* IdRef

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee luonnontieteilijää. Joseph Hooker -nimisestä amerikkalaiskenraalista on erillinen artikkeli.*

**Joseph Dalton Hooker** (30. kesäkuuta 1817 – 10. joulukuuta 1911) oli englantilainen kasvitieteilijä ja tutkimusmatkailija. Hän teki tutkimusmatkoja muun muassa Tasmaniassa, Aasiassa, Afrikassa ja Etelämantereella.

Seitsemän vuoden ikäisenä hän alkoi osallistua isänsä William Jackson Hookerin pitämiin kasvitieteen luentoihin Glasgow'n yliopistossa. Hän sai lääketieteen maisterin tutkinnon vuonna 1839. Hän osallistui Britannian geologiseen tutkimiseen vuonna 1846. Vuosina 1847–1850 hän tutki Himalajaa. Hän oli Charles Darwinin ystävä ja kannattaja, ja osallistui Oxfordin evoluutioväittelyyn 1860.

Kasvitieteessä Hookerista käytetään tieteellisen nimen perässä käytetään auktorilyhennettä **Hook.f.**.

Lähteet
-------

1. ↑  Joseph Dalton Hooker (1817-1911) *(Bnf Data*. Viitattu 7.10.2020. (englanniksi)
2. ↑  Hooker, Joseph Dalton (1817-1911) *International Plant Names Index – IPNI*. Viitattu 7.10.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Joseph Dalton Hooker** Wikimedia Commonsissa

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en: Joseph Dalton Hooker 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat
* Portugali

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* International Plant Names Index
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Australian Artists
* Scientific illustrators
* RKD Artists
* Te Papa (New Zealand)
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Australia
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* NARA
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Punainen pesukarhukoira** (*Redbone Coonhound*) on yhdysvaltalainen koirarotu. Sillä ei ole FCI:n hyväksyntää, mutta American Kennel Club on tunnustanut sen viralliseksi roduksi.

Ulkonäkö
--------

Punainen pesukarhukoira.
Silmät ovat pyöreät ja toisistaan erilleen asettuneet. Niiden sävy vaihtelee pähkinänruskeasta tummanruskeaan, mutta tummat ovat toivottavat. Korvat ovat riippuvat ja melko matalalle asettuneet. Karvapeite on lyhyt ja sileä. Väritys on mieluiten yksivärinen punainen, mutta tumma maski ja pienet valkoiset merkit rintakehässä ja raajoissa sallitaan. Uroksen säkäkorkeus on 56–68,5 cm ja nartun 53–66 cm; keskimääräinen paino sukupuolia määrittelemättä on noin 20,5–31,5 kg.

Luonne ja käyttäytyminen
------------------------

Punainen pesukarhukoira on älykäs, energinen, tottelevainen ja hyväluonteinen. Työskennellessään se on peloton, sitkeä ja väsymätön.

Alkuperä
--------

1700-luvun lopulla skotlantilaiset maahanmuuttajat toivat mukanaan Yhdysvaltoihin punaisia ajokoiria, minkä lisäksi maahan tuotiin myös punaisia irlantilaisia ajokoiria. Punaisen pesukarhukoiran uskotaan polveutuvan kyseisistä koirista. Kuitenkin vasta 1920-luvulla päätettiin aloittaa systemaattinen jalostus. Ensimmäisiä yksilöitä kutsuttiin "satulaseliksi" (*Saddleback*), koska niillä oli usein musta satulakuvio, josta kuitenkin päästiin eroon jatkojalostuksen myötä.

Rotu kuuluu amerikkalaisiin ns. "puuhun ajaviin koiriin" (*treeing dogs*). Kun riista on paennut puuhun, koira ilmoittaa sen sijainnin metsästäjälle haukkumalla puun juurella. Punainen pesukarhukoira jalostettiin paitsi pesukarhun, myös villikissan, puuman ja karhun metsästykseen.

### Etymologia

Rotu on saanut nimensä joko tennesseeläiseltä kasvattajalta Peter Redbonelta tai punaisesta karvapeitteestään.

Lähteet
-------

1. 1 2  Redbone Coonhound. American Kennel Club. Haettu 13.5.2021.
2. 1 2  Official Standard of the Redbone Coonhound. American Kennel Club. Haettu 13.5.2021.
3. 1 2 3 4  Morris, Desmond. *Dogs - The Ultimate Dictionary of Over 1000 Dog Breeds*, s. 234–235. Trafalgar Square, 2008: North Pomfret, Vermont.
**Camden 28** oli Vietnamin sodan vastainen ryhmä, jonka 28 jäsentä sai syytteet heidän murtauduttuaan kutsuntalautakunnan tiloihin Camdenissa New Jerseyn osavaltiossa Yhdysvalloissa. Yhdysvaltain keskusrikospoliisi (FBI) sai tietää iskusta jo etukäteen ja murtautujat saatiin kiinni verekseltään. Seuranneen oikeudenkäynnin valamiehistö kieltäytyi kuitenkaan antamasta heille tuomioita.

Tausta
------

Camden 28 oli Vietnamin sodan vastainen ryhmä, johohn kuului vasemmistolaisia pappeja, nunnia ja satunnaisia maallikkoja. Ryhmän tarkoituksena oli iskeä kutsuntatoimistoa vastaan Camdenissa New Jerseyn osavaltiossa kutsuntaauttakuntien toiminnan häiritsemiseksi. Erityisenä tarkoituksena oli tuhota toimistolla olleet niin sanotut 1A-kutsuntakortit. Aivan kaikki eivät olleet iskun kannalla. Yksi heistä oli Robert Hart, joka otti yhteyttä Yhdysvaltain keskusrikospoliisiin (FBI). Hartista tuli FBI:n imiantaja ja hän jatkoi iskun suunnitteluun osallistumista. Hänen antamallaan yhteistyön ehtona oli kuitenkin se, että iskun suunnittelijoita ei laitettaisi vankilaan iskun suunnittelusta.

Isku
----

Iskun toteutus aloitettiin varhain aamulla 21. elokuuta 1971. Ulkona oli vielä pimeää ja sen turvin ryhmän jäsenet murtautuivat kutsuntalautakunnan tiloihin liittovaltion rakennuksessa Camdenissa. He pääsivät rakennuksen sisälle, jossa he alkoivat käydä läpi toimiston papereita. Ryhmän jäsenten tietämättä rakennuksen ulkopuolella heitä tarkkaili noin 40 FBI:n agenttia. Ryhmän jäsenten toiminta rakennuksen sisällä videoitiin. Lopulta FBI:n agentit tulivat sisälle rakennukseen, jossa murtautujat pidätettiin.

Oikeudenkäynti
--------------

Kaikki 28 pidätettyä halusivat tulla tuomituksi samassa oikeudenkäynnissä. Jokainen oli saanut seitsemän syytettä raskaista rikoksista (*felony*) ja heitä uhkasi korkeammillaan 40-vuoden vankeustuomiot. Tapauksesta tuli nopeasti tunnettu. Oikeudenkäynnin alkaessa toukokuussa 1973 se oli saanut jo laajaa huomiota kansan keskuudessa, jossa oikeudenkänti miellettiin eräänlaiseksi kansanäänestykseksi sodan puolesta tai vastaan. Syyttäjä tarjoutui lieventämään tuomioita tunnustuksesta, mutta kaikki 28 päättivät mennä koko oikeudenkäynnin läpi. 20. toukokuuta 1973 valamiehistö vapautti kaikki syytetyt syytteistään.

Tapaus oli oikeudenkänytinä omalaatuinen. Vielä vuonna 1967 niin sanottu Baltimore Four oli todettu syylliseksi hyvin samankalitaisessa tapauksessa. Tapauksen Camden 28 syytettyjä vastaan oli olemassa myös hyvin selvät todisteet. Tuomio heijastelikin ennen kaikkea sodan kannatuksen romahtamista.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Spencer C. Tucker: *The Encyclopedia of the Vietnam War*, s. 161-162. Toinen painos. ABC-CLIO, 2011. ISBN 978-1-85109-960-3. (englanniksi)
Valtasarannoki jokapaikansaralla (*Carex nigra*):   
**A**: Noellisen tähkän yleisilme   
(mittakaavajana 0,5 cm)   
**B–C**: Valtasarannoen itiöitä valomikroskooppikuvissa   
(mittakaavajanat 10 µm)   
**D–F**: Valtasarannoen itiöitä pyyhkäisyelektronimikroskooppikuvissa   
(mittakaavajanat 5 µm)   
**G**: Valtasarannoen löytöpaikat kartalla, jokapaikansaralla (punainen), tunturisaran risteymällä (keltainen)   
(mittakaavajana 500 km)
**Valtasarannoki** (*Anthracoidea heterospora*) on pullakkonokien (*Anthracoidea*) sukuun kuuluva nokisienilaji, joka voi loisia monella eri saralajilla. Lajin tunnetaankin loisineen yli 20 eri saralajilla. Valtasarannoen on todettu loisineen muun muassa viiltosaralla (*Carex acuta*), piukkasaralla (*Carex elata*), jokapaikansaralla (*Carex nigra*) ja dyynisaralla (*Carex trinervis*).

Valtasarannoen itiöiden muoto vaihtelee epäsäännöllisestä leveänsoikeaan ja itiöiden läpimitat vaihtelevat noin 10–20 µm välillä. Väriltään itiöt ovat vaalean tai melko vaalean punaruskeita. Itiöiden soluseinä on osittain epäyhtenäinen ja 1–2,2 µm paksu, mutta kulmissa soluseinä on paksumpi.

Valtasarannokea tavataan laajalti eri puolilla maailmaa lähes kaikilta mantereilta. Valtasarannoen yleinen levinneisyysalue kattaa Euroopan, Aasiasta Kiinan ja Mongolian sekä koko Venäjän, Pohjois-Amerikan, Etelä-Amerikan sekä Australian ja Uuden-Seelannin.

Lähteet
-------

* Denchev, T. T. Denchev, C. M. Michikawa, M. & Kakishima, M. 2013: The genus *Anthracoidea* (*Anthracoideaceae*) in Japan and some adjacent regions — *Mycobiota* 2:1–125 () (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Laji.fi: Valtasarannoki (*Anthracoidea heterospora*)
* Luopioisten kasvisto: Valtasarannoki (*Anthracoidea heterospora*)
* iNaturalist: Valtasarannoki (*Anthracoidea heterospora*)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Taksonitunnisteet |
| --- |
|  |
| Anthracoidea heterospora | 
* Wikidata: Q10413384
* AusFungi: 60031778
* CoL: 5VH4R
* EoL: 191144
* Fungorum: 308752
* GBIF: 2557016
* iNaturalist: 407353
* IRMNG: 11028133
* MycoBank: 308752
* NatureServe: 2.1085557
* NBN: BMSSYS0000001506
* NCBI: 265860
* NZOR: cfbfb5c8-6417-4954-af29-3c732dc31f7e
* PPE: anthracoidea-heterospora

 |
|  |
| Cintractia heterospora | 
* Wikidata: Q59424148
* AusFungi: 60031779
* CoL: VF68
* Fungorum: 462721
* GBIF: 2557017
* IRMNG: 10968222
* MycoBank: 462721
* NZOR: 6f73f3e5-9891-4f25-8047-57928d20e9fe

 |

 |
**BadTrans** on Microsoft Windows -järjestelmiä tartuttava mato, joka leviää sähköpostitse. Koska Internet Explorerin vanhemmissa versioissa on laaja määrä haavoittuvuuksia, jotkut sähköpostiohjelmat, kuten Microsoft Outlook Express ja Microsoft Outlook saattoivat asentaa ja suorittaa sähköpostiliitteessä piileskelevän madon heti sähköpostiviestin avauduttua.

Kun mato käynnistetään, se alkaa kopioida itseään ja lähettämään kopioita itsestään isäntäkoneen osoitteistosta löytyviin sähköpostiosoitteisiin, asentaa keylogger-ohjelmiston, joka tallentaa jokaisen näppäimenpainalluksen tartunnan saaneessa koneessa. BadTrans lähettää keyloggerilla tallenettua dataa eteenpäin useissa viestien sarjassa useisiin osoitteisiin.

Saastuneita sähköpostiviestejä saavien osoitteiden joukossa oli ​​osoitteita sähköpostipalveluista, kuten Excite, Yahoo ja IJustGotFired.com.

IJustGotFiredin kohdeosoite alkoi vastaanottaa viestejä 23.3.2001 klo 15:23. Kun tili ylitti kiintiörajansa, se poistettiin automaattisesti käytöstä, mutta viestit tallentuivat, kun ne saapuivat. Osoite sai yli 100 000 saastunutta viestiä pelkästään ensimmäisen päivän aikana. 

Joulukuun puolivälissä FBI otti yhteyttä Rudy Rucker nuorempaan, MonkeyBrainsin omistajaan ja pyysi kopioita keylogger-datasta. Kaikki nämä tiedot oli varastettu matojen uhreilta; mutta data ei sisällä tietoa BadTransin luojasta. FBI:n pyynnön noudattamisen sijaan MonkeyBrains julkaisi tietokantaverkkosivuston selvittääkseen, onko tietty osoite vaarantunut. Tietokanta ei paljasta varsinaisia ​​salasanoja tai henkilökohtaista dataa.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Badtrans  –  artikkelin versio per 20.2.2018
**Pekka Kana 2** on suomalaisen Piste Gamezin kehittämä tasohyppelypeli, joka julkaistiin ilmaiseksi freeware-tuotteena vuonna 2003. Peli sijoittui toiseksi vuoden 2003 Assembly-pelitapahtuman pelinkehityskilpailussa, jonka yhteydessä se myös julkaistiin. Pelille julkaistiin myös Pekka Kana 2 Level Editor -työkalu, jonka avulla pystyy tekemään peliin omia tasoja.

Latauksessa on pelin itsensä lisäksi mukana kaksi episodia eli tasosettiä, käännökset bulgariaksi, katalaaniksi, tšekiksi, saksaksi, englanniksi, espanjaksi, ranskaksi, galegoksi, sloveniaksi, unkariksi, makedoniaksi, hollanniksi, puolaksi, brasilianportugaliksi, savoksi, suomeksi sekä turkiksi ja ohjetiedosto. Lisämateriaalia on saatavilla pelin kotisivuilla, ja lisää kenttiä voi ladata fanivoimin ylläpidetyltä Pekka Kana 2 Mapstore -sivustolta sekä rakennuksen alla olevalta PK2 Library -sivustolta.

Peli on sarjassaan toinen osa, ja sitä edelsi vuonna 1998 ilmestynyt *Pekka Kana*. Pelille on suunniteltu jatko-osaa nimeltä *Pekka Kana 3*. Pelin Android-versio julkaistiin vuonna 2020.*lähde?*

Pelaaminen
----------

Peli on kaksiulotteinen tasohyppely, jossa pelaajahahmon tulee vihollisten kukistamisen ohella ratkoa pulmia, kuten etsiä avaimia saadakseen ovia auki. Lähes kaikki hahmot ovat pelaajaa vastaan, mutta toisinaan tätä tulee vastaan tipuja, kanoja tai kukkoja, jotka auttavat tätä taisteluissa. 

Pelaajalla on kaksi eri tapaa hyökätä, jotka ovat kiekaisun käyttäminen ja muniminen. Kiekaisujen ja munien eri värit määrittelevät niiden vahvuuden. Hyökkäykset ovat myös toisiaan nopeampia.

Vihollisia on useita erilaisia, kuten nyrkkeileviä jäniksiä, rullalautailevia siilejä ja ilmassa munivia lintuja. Usein kenttien lopussa pelaaja kohtaa normaalia suuremman ja kestävämmän vihollisen, kuten pääkenttien lopussa tennismailalla varustetun jättiläishiiren. Vihollisien väri vaihtelee, joka vaikuttaa myös niiden käyttäytymiseen. Osa ovat myös kestävämpiä, ja arvaamattomampia. Pelin mukana tulleissa kentissä ei nähdä kaikkia mahdollisia vihollis- tai asetyyppejä, mutta ne löytää pelin kentänmuokkausohjelmasta.

Pelaaja voi parantaa itseään kentistä löytyvillä höyhenillä, ja tällä on kolme terveyspistettä.

Juoni
-----

Pelissä ei varsinaisesti ole juonta, sillä pelin valmiiksi tulleet kentät eivät eroa pelaajien tekemistä. Pelille on kuitenkin keksitty juoni jälkikäteen.

Varis nimeltä *Evil One* (suom. Ilkeä Yksilö) kaappaa Pekan luota kaikki tämän ystävät. Pekka lähtee pelastamaan kanoja variksen kynsistä, mutta tehtävä ei ole helppo, sillä Pekan perään on lähetetty aivopestyjä eläimiä ja robotteja pysäyttämään häntä.

Lähteet
-------

1. ↑  Pekka Kana 2 *Pistegamez.net*. Viitattu 30.9.2015. (englanniksi)
2. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen kotisivu
**Baffininhusky** (*Baffinland Husky*) on kanadalainen koirarotu.

Ulkonäkö
--------

Baffininhusky on keskikokoinen, vankkarakenteinen, lihaksikas ja raskasluustoinen. Sillä on sukulaisrotuihinsa verrattuna lyhyempi kuono, pidempi selkä ja epätavallisen tuuhea häntä. Väritys on lähes aina mustavalkoinen, mutta joskus harvoin esiintyy myös ruskeavalkoisia yksilöitä. Säkäkorkeus on noin 66 cm ja paino noin 36–39 kg.

Luonne ja käyttäytyminen
------------------------

Rotu on sitkeä ja voimakas.

Alkuperä
--------

Rotu on kotoisin Baffininsaarelta Nunavutin territoriosta. Saaren maantieteellisen sijainnin vuoksi paikalliset koirat ovat ikään kuin grönlanninkoiran ja kanadaneskimokoiran välimuoto. Baffininhuskyä esiintyy saaren lisäksi myös Pohjois-Quebecissä. Desmond Morriksen mukaan labradorinnoutaja on saattanut vaikuttaa sen perimään.

Vielä 1900-luvun alussa baffininhusky luokiteltiin omaksi rodukseen, mutta nykyisin yleinen mielipide on että se olisi vain paikallismuunnos.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Morris, Desmond. *Dogs - The Ultimate Dictionary of Over 1000 Dog Breeds*, s. 657. Trafalgar Square, 2008: North Pomfret, Vermont.
**Misha Dichter** (s. 27. syyskuuta 1945 Shanghai) on yhdysvaltalainen pianisti.

Dichter syntyi Puolasta toisen maailmansodan syttyessä paenneille vanhemmille ja muutti perheineen kaksivuotiaana Los Angelesiin. Hän aloitti pianotunneilla käymisen 5-vuotiaana. Hän opiskeli pianonsoittoa Aube Tzerkon ja sävellystä Leonard Steinin johdolla ennen siirtymistään 20-vuotiaana Juilliard Schooliin, jossa häntä opetti Rosina Lhévinne. Dichterin kansainvälisen uran käynnisti hänen kansainvälisessä Tšaikovski-kilpailussa vuonna 1966 saamansa hopeamitali. Elokuussa 1966 Dichter vieraili Erich Leinsdorfin johtaman Bostonin sinfoniaorkesterin solistina Pjotr Tšaikovskin ensimmäisen pianokonserton esityksessä Tanglewoodissa. Esitys näytettiin kansallisesti NBC:llä ja julkaistiin levytettynä RCA:lla. Kaksi vuotta myöhemmin Dichter esiintyi ensimmäisen kerran New Yorkin filharmonikkojen kanssa; kapellimestarina toimi Leonard Bernstein ja teos oli jälleen Tšaikovskin ensimmäinen pianokonsertto.

Kapellimestareita, joiden kanssa Dichter on uransa aikana tehnyt yhteistyötä, ovat Bernsteinin ja Leinsdorfin ohella olleet Pierre Boulez, Colin Davis, Lawrence Foster, Valeri Gergijev, Carlo Maria Giulini, Bernard Haitink, Mariss Jansons, Kirill Kondrašin, James Levine, Lorin Maazel, Neville Marriner, Kurt Masur, Riccardo Muti, Eugene Ormandy, Carlos Miguel Prieto, André Previn, Simon Rattle, Gerard Schwarz, Robert Shaw, Leonard Slatkin, Robert Spano, William Steinberg, Michael Tilson Thomas, Hans Vonk, Edo de Waart, David Zinman ja Pinchas Zukerman. Kamarimusiikissa yhteistyötä Dichterin kanssa ovat tehneet viulistit Itzhak Perlman, Mark Peskanov ja Nadja Salerno-Sonnenberg, sellistit Lynn Harrell ja Yo-Yo Ma sekä lukuisat jousikvartetit. Nelikätistä ja kahden pianon ohjelmistoa Dichter on tulkinnut pianistivaimonsa Cipa Dichterin kanssa. Pariskunnan ensimmäisenä yhteisenä levytyksenä ilmestyi kolmen levyn setti Wolfgang Amadeus Mozartin kaikista nelikätisistä pianoteoksista.

Dichter tunnetaan esimerkiksi Franz Lisztin teosten tulkitsijana. Hänelle myönnettiin "Grand Prix International du Disque Liszt" huomionosoituksena Philips Recordsin kautta julkaistusta Lisztin pianotranskriptioiden levytyksestä. Dichter piti vuonna 2007 kolmen kuukauden tauon esiintymisestä Dupuytrenin kontraktuuran takia, mutta jatkoi uraansa toivuttuaan. Hän on pitänyt mestarikursseja ja kirjoittanut artikkeleita merkittäviin julkaisuihin kuten *The New York Timesiin*. Dichter asuu New Yorkissa ja hänellä on vaimonsa kanssa kaksi poikaa.

Lähteet
-------

1. ↑  Misha Dichter AllMusic
2. 1 2 3 4  Misha Dichter LA Phil
3. 1 2 3 4 5 6  Misha Dichter Parker Artists


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Pekka Kankaanrinta**, vuoteen 1906 **Neiglick** (18. kesäkuuta 1861 Rääkkylä – 8. huhtikuuta 1941 Rääkkylä) oli suomalainen kauppias, maanviljelijä ja valtiopäivämies.

Kankaanrinnan vanhemmat olivat Eero Neiglick ja Maria Liisa Pekantytär Lehvonen ja puoliso Aina Josefiina Kankaanrinta. Pekka Kankaanrinta kävi 7 luokkaa Kuopion lyseota, mutta erosi koulusta 1881 ja alkoi maakauppiaaksi. Hän oli myös maanviljelijä vuodesta 1889, Rääkkylässä kunnallismies sekä laajemmin Pohjois-Karjalassa vaikuttanut henkilö. Kankaanrinta oli talonpoikaissäädyssä Kiteen tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1897 ja 1899. Hän oli molemmilla kerroilla valtiovarainvaliokunnan varajäsen ja 1897 säädyn yksityisen kielianomusvaliokunnan varajäsen.

Lähteet
-------

1. 1 2  Geni: Pekka Kankaanrinta (Neiglick) Viitattu 16.2.2021.
2. 1 2  Viljo Hytönen: *Talonpoikaissäädyn historia. II Osa: Säädyn jäsenet, sihteerit ja tulkit*, s. 194. Helsinki: Otava, 1926.
3. ↑  Henkilötietoja.  *Kauppias: Suomen vähittäiskauppiasliiton äänenkannattaja*, 30.6.1931, nro 12, s. 103, 105. Kansalliskirjasto. Viitattu 16.2.2021.
**The Swinging Blue Jeans** on brittiläinen rockyhtye, joka soittaa hyväntuulista merseybeat–tyylistä rockia nimensä mukaisesti farmariasuissa. Yhtye vaihtoi esiintymispukunsa farmareihin saatuaan sponsorisopimuksen valmistajan kanssa. Musiikillisesti yhtye lähestyi amerikkalaista rhythm & bluesia pop-asenteella eikä yrittänytkään matkia mustaa ilmaisua, toisin kuin esimerkiksi The Animals. Yhtyeen kultakausi kesti vuodet 1963–1967, mutta se esiintyy edelleenkin nostalgiakeikoilla ympäri Eurooppaa.

Historia
--------

The Swinging Blue Jeans perustettiin vuonna 1959 Liverpoolissa, aluksi nimellä *The Blue Genes*. Alkutaival muistuttaa paljon erään toisen liverpoolilaisyhtyeen, The Beatlesin, kehitystä. Molemmat soittivat klassisessa 1960-luvun kokoonpanossa: soolokitara, rytmikitara, bassokitara ja rummut. Lisäksi kumpikin yhtye esiintyi Liverpoolin Cavern Clubilla sekä myös Star Clubilla Saksassa 1960-luvun alkupuolella. Toisin kuin The Beatlesilla, yhtyeellä ei ollut omasta takaa lauluntekijöitä. Ohjelmistoa ammennettiin amerikkalaisista perusrock-kappaleista kuten "Tutti Frutti" tai "Shake, Rattle and Roll". 

Alkuperäisessä kokoonpanossa soittivat laulaja-kitaristi Ray Ennis, rytmikitaristi Ralph Ellis, basisti Les Braid ja rumpali Norman Kuhlke. Aikanaan alan lehdissä kehuttiin Braidia eräänä parhaista basisteista pop-musiikissa.

Ensimmäiset kaksi singleä eivät vielä saavuttaneet vastakaikua yleisössä, mutta vuonna 1964 nousi Englannin listakakkoseksi yhtyeen kolmas single "Hippy Hippy Shake". Se oli aikansa tyypillinen tiukkarytminen merseybeat–kappale. Yhtye pääsi esiintymään BBC:n kaikkien aikojen ensimmäiseen *Top of the Pops* -musiikkiohjelmaan. 

Samana vuonna ilmestyneet "Good Golly Miss Molly" sekä "You're No Good" olivat myös hittejä, samoin William J. Ridleyn tuottama albumi "Blue Jeans A' Swinging". 1960-luvun loppupuolella yhtyeen menestys hiipui, ja yhtye hajosi väliaikaisesti vuonna 1968. Myöhempiä vaiheita ovat leimanneet lukuisat miehistömuutokset. Alkuperäisistä jäsenistä Les Braid oli mukana vuoteen 2005 ja terveytensä nopeaan heikkenemiseen asti. Ray Ennis ilmoitti eläköitymisestään toukokuussa 2010. Nykyisin kiertävään kokoonpanoon ei siis kuulu yhtään alkuperäisjäsentä.

The Swinging Blue Jeans on esiintynyt muutaman kerran Suomessa, muun muassa Kemin työväentalolla 7.10.1965, Kovan Päivän Ilta ry:n järjestämällä keikalla Parikkalassa heinäkuussa 2013, Viikinsaaren maihinnousussa Tampereella 2009 ja Ilovaarirockissa 2001.

Lähteet
-------

* SBJ History *Official Website of The Swinging Blue Jeans*.  21.10.2012.  Arkistoitu 28.5.2013. Viitattu 15.7.2013. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑   Les Braid - Obituaries - The Stage, viitattu 15.7.2013
2. ↑   The Swinging Blue Jeans Artist Biography, viitattu 15.7.2013
3. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive) Kovan päivän ilta ry, viitattu 15.7.2013
4. ↑   Viikinsaaren maihinnousu tarjoaa aikamatkan rautalankamusiikin kultaisiin vuosiin perjantaina 3.7. viitattu 15.7.2013
5. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive) Ilosaarirockista Ilovaarirockiksi, viitattu 15.7.2013
**Pekka Kariniemi** (s. 3. toukokuuta 1953) on Biolanin hallituksen puheenjohtaja ja entinen toimitusjohtaja (1978–2008). 

Kariniemi on toiminut Biolanin tuotanpäällikkönä 1974–1978, toimitusjohtajana 1978–2008 ja vuodesta 2008 hallituksen puheenjohtajana.

**Huomionosoitukset**:

* Euran vuoden yrittäjä 1987
* Satakunnan Yrittäjäpalkinto 1992
* Valtakunnallinen Yrittäjäpalkinto 1995
* Pro Eura -mitali 1995
* Kultainen Avain -kunniakirja 2001;
* Maakunnan menestyjä 2004;
* Satakunnan Innosuomi 2004;
* Maakunnan menestyjä / Favorit Tuote Oy 2005;
* Satakunnan Innosuomi 2008;
* European Business Awards for the Environment: 1 palkinto sarjassa Prosessi Novarbo closed greenhouse management system 2009;
* Vuoden Huussiteko -palkinto, Kultainen talikko 2014

Pekka Kariniemen isä Hannes Kariniemi perusti Biolanin 1974. Taustalla oli johtoajatus: Satakunnan ja Varsinais-Suomen broilenkasvattamoissa syntyvä lanta on saatava hyötykäyttöön. Biolan on perheyritys, jossa hyödynnetään teollisuuden sivuvirtoja, kierrätysraaka-aineita ja uusiutuvaa energiaa sekä valmistetaan tuotteita, jolla ihminen voi vähentää omaa ympäristökuormitustaan.

Lähteet
-------

1. 1 2  Hs.fi, Ihmiset
2. ↑  Historia, Biolan (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Tiedote, Biolan (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑  Turun Sanomat (Arkistoitu – Internet Archive)
Puerta de Alcalá
Puerta de Alcalá
**Puerta de Alcalá** (suomeksi *Alcalán portti*) on riemukaari Espanjan pääkaupungissa Madridissa. Se sijaitsee Plaza de la Independencialla (*Itsenäisyyden aukio*) lähellä kaupungin keskustaa ja Buen Retiron puistoa. Nimensä portti on saanut vanhasta kulkuväylästä läheiseen Alcalá de Henaresin kaupunkiin. Tuo väylä, Calle de Alcalá, on nykyään yksi Madridin vilkkaimpia katuja ja kaupungin liike-elämän keskus. Aukiolta haarautuu myös kaksi muuta suurta katua, Calle de Serrano pohjoiseen ja Calle de Alfonso XII etelään.

Puerta de Alcalá rakennettiin kuningas Kaarle III:n käskystä portiksi kaupungin vanhalle muurille, joka tuohon aikaan oli vielä pystyssä. Se korvasi aiemman kahdesta erillisestä vartiotornista koostuneen portin, joka oli rapistunut erittäin huonokuntoiseksi. Rakennustyöt alkoivat vuonna 1778 italialaisen arkkitehdin Francesco Sabatinin johdolla. Muuri purettiin vuonna 1869 ja samalla Plaza de la Independencia sai nykymuotonsa.

Graniitista ja kalkkikivestä valmistettu rakennelma koostuu viidestä holvista, joista kolme keskimmäistä on kaaren muotoisia ja kaksi laitimmaista tasapäisiä. Jokaisessa holvissa oli teräsristikko, jotka laskettiin iltaisin. Keskimmäisen holvin yläpuolella on kivilaatta, jossa latinankieliset sanat: *Rege Carolo III. Anno MDCCLXXVIII.* (Kuningas Kaarle III. Vuosi 1778.) Aivan monumentin huipulla on kuningasperheen vaakunaa kuvaava veistos.

Yksityiskohtia
--------------

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*

Aiheesta muualla
----------------

* multimadrid.com – Puerta de Alcalá (Arkistoitu – Internet Archive)

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Puerta de Alcalá**.
**International Financial Reporting Standards** (IFRS) on kansainvälinen standardi tilinpäätöstietojen julkaisuun, joka on ollut käytössä EU-maissa vuodesta 2005 lähtien.

Standardilla on haluttu luoda sijoittajien näkökulmasta vertailukelpoinen malli aiempien moninaisten käytäntöjen sijaan. Suomen lainsäädäntö edellyttää standardin noudattamista julkisesti noteeratuilta yrityksiltä, eli jos yritys on laskenut liikkeelle arvopapereitaan julkiseen kaupankäyntiin. Muiden yritysten kohdalla standardin noudattaminen on vapaaehtoista. Julkisen pörssikaupankäynnin kohteeksi IFRS-standardia noudattamaton yhtiö voi kuitenkin päästä esimerkiksi OMX First Northissa, joka on vaihtoehtoinen osakekaupankäynnin markkinapaikka. IFRS-standardi on kehitetty Euroopan unionissa aluksi sisämarkkinoille, mutta se otettiin käyttöön maailmanlaajuisesti varsin nopeasti.

IFRS-standardi lisää laskelmia yrityksen tilinpäätökseen kuten mm. oman pääoman laskelman ja segmenttiraportoinnin. IFRS korostaa taseen merkitystä tilinpäätöksen tulkinnassa ja sen arvostusmenetelmissä korostuvat käyvät arvot. IFRS-standardin esittämistapa on aiempaa yksityiskohtaisempi ja se jättää yritykselle vähemmän valinnanvapautta taseen arvostamiseen pyrkien siten ehkäisemään keinottelua.

Lähteet
-------

1. ↑  IFRS Foundation: Who we are *ifrs.org*.
2. ↑  Olli Karikorpi: *Raha ratkaisee, Yritystalous tutuksi*, s. 16. Helsinki: Tietosanoma Oy, 2010. ISBN 978-951-885-318-6.
3. ↑  Kirjanpitolaki (HTML) Edita Publishing Oy. Viitattu 4.7.2013. Suomi
4. ↑  Tietoa First Northista *nasdaqomxnordic.com*.
5. ↑  International Financial Reporting Standards (Englanniksi) Wikipedia (En). Viitattu 4.7.2013.
6. ↑  Joel Julkunen: IAS/IFRS -standardien ja kansallisen lainsäädännön keskinäiset eroavaisuudet sekä niistä johtuvat ongelmat rahoitusvälineiden verotuskohtelussa (PDF) *Maisterin tutkinnon tutkielma*.  Joel Julkunen. Helsingin kauppakorkeakoulu – Laskentatoimen ja Rahoituksen laitos.
Bafing Makanan luonnonpuisto

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Mali |

Hallinto| Tyyppi | 
KansallispuistoView and modify data on Wikidata  |
| Perustettu | 
2000View and modify data on Wikidata  |
| Luokitus | 
Maailmanperinnön aieluettelon kohde (d) (7. syyskuuta 2016)View and modify data on Wikidata  |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Bafing Makanan luonnonpuisto** (ransk. *Réserve de biodiversité du Parc du Bafing Makana*) on luonnonsuojelualue Kayesin alueella Malissa. Sen pinta-ala on 1 764,69 neliökilometriä.

Vuonna 1990 perustettu luonnonsuojelualue sijaitsee Bafingjoen ympäristössä Kayesin alueen Kéniéban, Bafoulabén ja Kitan piireissä. Vuodesta 2002 lähtien se käsittää Koroufingin ja Wongon suojelualueet ja erillisen simpanssiensuojelualueen.

Alue on pinnanmuodostukseltaan kukkuloita, laaksoja ja tasankoa. Sen ilmasto on pohjoisessa sudanilais- ja etelässä sudanilais-guinealaistyyppinen. Kasvillisuus on kuivaa savannia, avointa metsää ja pensaikkoa. Eläinkunta käsittää leijonia, leopardeja, puhveleja, antilooppeja, monia lintulajeja ja apinoita, joihin kuuluu laaja simpanssipopulaatio. Bafingjoen rannoilla elää virtahepoja ja tulva-altaissa krokotiileja. Uhanalaisia lajeja ovat jättiläishirviantilooppi, hyeenakoira ja guineansimpanssi.

Seudun asukkaat ovat etupäässä mandinkoja, jotka harjoittavat maanviljelyä, karjanhoitoa ja metsien hyödyntämistä. Manantalissa on vesivoimalaitos. Matkailun keskuksena toimii Kouroukoton kylä.

Malin ja Guinean rajaseudulle suunnitellaan Bafing Famélén luonnonsuojelualuetta, joka käsittäisi Bafingin pohjoisvyöhykkeen (2 505,09 neliökilometriä) ja perusteilla olevan Galé Limakolen kaakkoisvyöhykkeen (821,30 neliökilometriä).

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  La Réserve de biodiversité du Parc du Bafing Makana *whc.unesco.org*. Viitattu 16.2.2018.
2. ↑  Stratégie de développement du tourisme – Office du Tourisme du Mali *officetourismemali.com*. Viitattu 16.2.2018.
3. ↑  Parcs et réserves du Mali *protectedplanet.net*.  Arkistoitu 16.2.2018. Viitattu 16.2.2018.
Puerto Lópezin lippu, Meta
Puerto Lópezin vaakuna
Colombia - Meta - Puerto López
Jokimaisemaa Puerto Lópezissa
**Puerto López** on kunta Metan departementissa Kolumbiassa. Se sijaitsee 206 kilometrin päässä Bogotásta. Matkaa Villavicencioon, departementin pääkaupunkiin on 83 kilometriä. Naapurikuntia ovat muun muassa Puerto Gaitán, departementin pääkaupunki Villavicencio, San Carlos de Guaroa, San Martín ja Casanare. Maasto on mäkistä, mutta alueelta löytyy myös tasankoa. Kunnassa sijaitsee useita jokia, muun muassa Metajoki, joka on osa Orinocojokea. Kunnassa arvellaan asuvan yli 33.000 asukasta. Enemmistö asukkaista on miehiä.

Historia ja talous
------------------

Puerto López perustettiin vuonna 1937. Kunnan oikeudet se sai vuonna 1955. Kunnan talous nojaa pääasiassa maa- ja karjatalouteen, kalastukseen ja palveluihin.

Ilmasto
-------

Puerto López kuuluu trooppisen ilmaston vyöhykkeeseen. Keskilämpötila on 26,8 astetta. Vuosittain sataa 2611 millimetriä. Kesäkuu on sateisin kuukausi.

Nähtävyydet
-----------

Kunnassa järjestetään melojien kunniaksi festivaaleja (El Festival del Canoero) ja kulttuuritapahtumia, joissa juhlitaan tasankoalueiden (los llanos) kulttuuria. Keskuspuistossa sijaitsee kirjasto ja folkloriikkaan erikoistunut akatemia. Miguel Roa Ireguin suunnittelema raudasta tehty obeliski on kunnan tärkeimpiä nähtävyyksiä.

Lähteet
-------

1. ↑  Municipio Puerto López *meta.gov.co*. Viitattu 10.10.2017.
2. ↑  Puerto López *meta.gov.co*. Viitattu 10.10.2017.
3. ↑  Pasado, Presente y Futuro *puertolopez-meta.gov.co*. Viitattu 10.10.2017.
4. ↑  Economía *puertolopez-meta.gov.co*. Viitattu 10.10.2017.
5. ↑  climate-data.org: CLIMA: PUERTO LÓPEZ *es.climate-data.org*. Viitattu 10.10.2017.
6. ↑  Fiestas y Celebraciones *puertolopez-meta.gov.co*. Viitattu 10.10.2017.
7. ↑  Sitios de Interés *puertolopez-meta.gov.co*. Viitattu 10.10.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Puerto López** Wikimedia Commonsissa
**Valtion hienomekaaninen konepaja** on konepaja, joka perustettiin vuonna 1841. Espoon Otaniemessä sijaitseva konepaja on yksityistetty ja toimii nykyisin nimellä Protoshop Oy.

Protoshop Oy kuuluu nykyään Protoshop Groupiin kuten myös Metsi Oy sekä Green Electronics Hausjärvellä. Konsernin liikevaihto on kuusi miljoonaa euroa ja henkilöstö noin 60 henkeä. Konserni on erikoistunut mekaniikka-, sähkö- ja logiikkasuunnitteluun sekä valmistukseen. Lisäksi Protoshop Oy:n tiloissa Otaniemessä toimii materiaalimyymälä.

Historia
--------

Protoshopin materiaalimyymälä Espoon Otaniemessä
Protoshop oy tunnettiin aiemmin nimillä *Mekaaninen instituutti tieteellisten instrumenttien valmistusta ja korjausta varten*, *Suomen Tiedeseuran mekaniikan laitos*, *Valtion Hienomekaaninen konepaja* sekä *VTT:n hienomekaaninen konepaja*, josta koko konepaja ulkoistettiin Protoshopiksi vuonna 2000. Konepaja perustettiin vuonna 1841 keisari Nikolai I:n hyväksynnällä.

Protoshopilla on kokemusta eri toimialoista aina avaruustekniikasta ydinvoimaloihin. Nykyäänkin Protoshop osallistuu useisiin tutkimushankkeisiin niin VTT:n kuin TKK:nkin kanssa. Yrityksen näkyvin tuote lienee Veikkauksen lottokone. Konepaja rakensi ja sytytti Suomen ensimmäisen sähkövalon Helsingissä VR:n varikolla vuonna 1877.

Lähteet
-------

1. 1 2  Tapio Markkanen, Seppo Linnaluoto, Markku Poutanen: "Krueger ja kansainvälinen luettelotyö", *Tähtitieteen vaiheita Helsingin yliopistossa - Observatorio 150 vuotta*, s. 83–91. alaviitte [12]. Helsingin yliopisto, Observatorio, 1984, Elektroninen versio: 2001. ISBN 951-45-3372-0. Teoksen verkkoversio (viitattu 12.1.2010).  (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Protoshop.fi (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Päiviö Tommila: Tiedeyliopiston tulo Suomeen.  *Tieteessä tapahtuu*, 2000, nro 3. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 13.1.2010. [vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* (Arkistoitu – Internet Archive)
* Paul Öhrnberg: Tsunamista käänne elämään - palkkajohtajasta yrittäjäksi.  *Kauppalehti*, 30.12.2009. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 13.1.2010. [vanhentunut linkki]
* Jari Pietiläinen: Espoon vanhin yritys – teräksinen tulevaisuus.  *Länsiväylä*, 31.08.2010. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 05.10.2010. [vanhentunut linkki]
* Jouni Luotonen: Toisin tavoin työkkäristä.  *Talouselämä*, 25.08.2010. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 05.10.1.2010.  (Arkistoitu – Internet Archive)

* *Tapiolan Seutu*, Joulukuu 2010. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 30.12.2010.
**Valtio vastaan Fritz Bauer** (saks. *Der Staat gegen Fritz Bauer*) on Lars Kraumen ohjaama saksalainen elokuva vuodelta 2015.

Tosipohjainen elokuva kertoo Länsi-Saksan ongelmista selvitä natsitaustastaan toisen maailmansodan jälkeen. Elokuvan käsikirjoitus on Kraumen ja Oliver Guezin käsialaa. Pääosassa on Hessenin osavaltion piirisyyttäjä Fritz Bauer, jota esittää Burghart Klaussner. Hän yrittää saada ulkomaille paenneita natseja kiinni saksalaisen oikeuden eteen. Juutalainen ja salaa homoseksuaali Bauer oli sodan aikana Willy Brandtin kanssa Ruotsissa maanpaossa ja palasi Saksaan vuonna 1949. Elokuvan tuotannosta vastaa Thomas Kufus.

Juoni
-----

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Elokuvassa Fritz Bauerin intohimona on löytää Argentiinassa pakoileva natsiupseeri Adolf Eichmann, jonka syyttäminen Frankfurtissa toisi esiin natsien vallan myös sodan jälkeisessä Saksassa. Asiaan liittyy yhteistyö asekaupoissa Israelin kanssa, Yhdysvaltojen suojelu sekä Länsi-Saksan asekaupat Israelin kanssa. Elokuva kritisoi sekä SPD:tä että CDU:n liittokansleri Konrad Adenaueria, joka on Yhdysvaltojen tuesta riippuvainen. Bauer käyttää hyväkseen Itä-Saksan tiedustelupalvelua Stasia sekä Israelin tiedustelupalvelua Mossadia lainvastaisesti. Eichmann otetaan lopulta kiinni, tosin hänet tuomitaan Israelissa vastoin Bauerin tahtoa, jolloin saksalaisten vallanpitäjien natsikytkökset jäävät tutkimatta. Bauerin rooli kiinniotossa on tuotu julki vasta hänen kuolemansa jälkeen. 

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**

Elokuvan merkitys
-----------------

Elokuva kertoo vuoden 1960 taitteesta, ja se antaa perspektiiviä tämän päivän voimistuneelle äärioikeistolle. Elokuva kuvaa lisäksi, kuinka vaikeaa on käsitellä menneisyyden synkkiä tekoja. Ohjaaja Kraumen mukaan on ehdottomasti tutustuttava historiaan monipuolisesti, jotta ymmärtää nykyistä totuutta.

Elokuva on näytetty Suomen televisiossa Yle Teemalla tammikuussa 2020 suomenkielisin tekstityksin.

Lähteet
-------

1. 1 2  Krämer, Lars: Lars Kraume in Interview: Es treibt mich un, was in diesem land passiert *Planet Interview*.  7.10.2015. Viitattu 24.1.2020 (saksaksi).
2. ↑  Jutila, Niko: The People vs. Fritz Bauer (2015) *Elokuvauutiset.fi*.  19.10.2017. Viitattu 24.1.2020.