recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Tadoussac** on noin 850 asukkaan historiallinen kylä Québecin provinssissa Kanadassa.
Se sijaitsee Saguenayn ja Saint Lawrencen yhtymäkohdassa, 210 kilometrin päässä Québecin kaupungista koilliseen. Sana *tadoussac* on peräisin montagnais’n kielestä ja tarkoittaa nännejä tai rintoja, mikä viittaa luultavasti kylää ympäröiviin pyöreälakisiin kukkuloihin.

Tadoussacin paikalla sijaitsi alkuperäiskansojen kauppapaikka jo kauan ennen eurooppalaisten tutkimusmatkailijoiden saapumista. Vuonna 1600 ranskalainen luutnantti Pierre de Chauvin yritti perustaa sinne pysyvän siirtokunnan, mutta suurin osa uudisasukkaista menehtyi jo ensimmäisen talven aikana. Kolme vuotta myöhemmin Samuel de Champlain onnistui neuvottelemaan siellä ensimmäisen rauhansopimuksen uudisasukkaiden sekä innujen välille. Vuonna 1628 englantilainen seikkailija David Kirke valtasi Tadoussacin ja vaati Champlainia luovuttamaan Québecin siirtokunnan hallintaansa. Kun Champlain ei suostunut tähän, Kirke vetäytyi takaisin Englantiin, mutta palasi jo seuraavana vuonna Kanadaan. Tällä kertaa hänen onnistui valloittaa Québec Englannille seuraavien kolmen vuoden ajaksi.

Tadoussacista kehittyi 1600-luvulla merkittävä turkisten kauppa-asema ja myöhemmin 1800-luvulla metsäteollisuuden ja matkailun keskus. Nykyään se tunnetaan lähistöllä sijaitsevista Saguenayn – Saint Lawrencen merikansallispuistosta sekä Saguenayn kansallispuistosta. Kylässä on merinisäkkäiden tutkimuskeskus ja sieltä käsin järjestetään valasretkiä turisteille. Tadoussacissa on myös eräs Pohjois-Amerikan vanhimmista puukirkoista, joka rakennettiin vuonna 1647.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  St-Hilaire, Marc: Tadoussac (html) *The Canadian Encyclopedia*. Historica-Dominion.  Arkistoitu 14.6.2010. Viitattu 20.9.2010. (englanniksi)
2. ↑  Morley, William: Chauvin de Tonnetuit, Pierre de (html) *Dictionary of Canadian Biography Online*. University of Toronto. Viitattu 20.11.2010. (englanniksi)
3. ↑  Moir, John: Kirke, Sir David (html) *Dictionary of Canadian Biography Online*. University of Toronto. Viitattu 20.11.2010. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Tadoussac** Wikimedia Commonsissa

Champlainin piirtämä kartta Tadoussacista vuodelta 1612.
**Tanikka** on pitkänomainen ja kapea metsäjärvi Jänisjoen reitillä Joensuun eteläosassa Pohjois-Karjalassa. Sen pinta-ala on 97 hehtaaria. Etäisyys Joensuun keskustasta on 41 kilometriä itäkaakkoon.

Maantiede
---------

Jänisjoki laskee Tanikkaan Ruskeakosken voimalaitoksen kautta koillisesta Loitimolta. Tanikan pituus luoteesta kaakkoon on noin 3,4 kilometriä ja levein kohta noin 400 metriä. Tanikka laskee Vihtakosken voimalaitoksen ja sen itäpuolitse virtaavan Vihtakosken kautta Jänisjokeen, jonka reitti jatkuu etelään. Tanikan keskiosaa jakaa noin 750 metriä pitkä Vatasenniemi, jonka itäpuolella sijaitsee kapea Pitkälahti. Noin viidesosa Tanikasta on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvät alueet eivät muodosta yhtenäistä vyöhykettä, vaan järven pohja kumpuilee jonkin verran. Syvimmät kohdat sijaitsevat järven eteläpuoliskon syvänteessä.

Tanikan saariluku on neljä. Saaret ovat pieniä ja ne sijaitsevat järven itärannan tuntumassa. Tanikan rannat ovat osin jyrkkää metsämaata. Tanikanvaaran huippu kohoaa yli 50 metriä järvenpintaa korkeammalle. Vatasenniemen korkein kohta on yli 40 metriä järvenpintaa korkeammalla. Tanikan itärannan myötäisesti kulkee maantie.

Jänisjoen lisäksi Tanikkaan laskee Kaationpuro luoteesta Kaatiolammelta (115,7 metriä mpy).

Tanikan vesitilavuus on 6 251 000 kuutiometriä.

Tanikka (01.013.1.001) kuuluu Jänisjoen yläosan alueeseen (01.013), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Jänisjoen vesistössä (01). Toinen jakovaihe on Jänisjoen alue (01.01). Tanikka on Jänisjoen yläosan alueen laajin vakavesi. Alueen muut vähintään hehtaarin laajuiset vakavedet ovat Kaatiolampi, Valkealampi, kaksi Mustalampea, Kynsilampi ja Sittalampi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Tanikka (sijainti maastokartalla) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 18.1.2023.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 18.1.2023.
3. ↑  Tanikka (01.013.1.001) *Järviwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 18.1.2023.
4. ↑  Jänisjoen yläosan alue (01.013) *Järviwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 18.1.2023.
**Tivaouane** on kaupunkikunta ja samannimisen departementin keskus Thièsin alueella Senegalissa. Se sijaitsee 25 kilometriä Thièsistä koilliseen. Kunnassa on 81 900 asukasta (vuonna 2019, arvio).

Kayoriin kuuluneesta Tivaouanesta tuli Senegalin viides kunta vuonna 1904. Se on yksi tidjaniittien uskonnollisista keskuksista ja vuosittainen pyhiinvaelluskohde. Asukkaat ovat etupäässä wolofeja.

Tivaouanen kautta kulkee Dakarin ja Saint-Louisin välinen maantie RN2. Kaupunki on yksi Senegalin maapähkinävyöhykkeen kaupallisista keskuksista. Lähistöllä louhitaan fosfaattia. Nähtävyyksiin kuuluvat Malick Syn mausoleumi, Babacar Syn moskeija ja vanha rautatieasema.

Lähteet
-------

1. ↑  Situation économique et sociale de la région de Thiès 2019 *ANSD*.  2021.  Arkistoitu 19.1.2022. Viitattu 20.1.2022.
2. ↑  Presentation de la commune *CEM Ababacar Sy*. Viitattu 20.1.2022.
3. 1 2 3  Tivaouane *Senegal Online*. Viitattu 20.1.2022.
4. ↑  Tivaouane *Britannica*. Viitattu 20.1.2022.
**Marko Tapio Huhtanen** (s. 1967) on suomalainen matemaatikko, joka työskentelee Oulun yliopiston sovelletun matematiikan professorina.

Huhtanen väitteli tohtoriksi Teknillisessä korkeakoulussa vuonna 1997. Hänen englanninkielinen väitöskirjansa oli otsikoitu *Numerical Linear Algebra Techniques for Spectral Approximation and Applications*. Väitöskirjatutkimusta ohjasi professori Olavi Nevanlinna. Hän on Aalto-yliopiston dosentti (2011–).

Työurallaan Huhtanen toiminut Teknillisen korkeakoulun matematiikan assistenttina ja määräaikaisena professorina. Hän työskenteli myös yhdysvaltalaisissa Massachusetts Institute of Technology ja Stanfordin yliopisto. Oulun yliopiston sovelletun matematiikan professori hän on ollut kesäkuusta 2012 lähtien.

Tutkimusta Huhtanen on tehnyt erityisesti funktionaalianalyysiin ja sen soveltamiseen numeerisen analyysin iteratiivisilla menetelmillä. Funktionaalianalyysin piirissä Huhtanen on tutkinut ominaisarvotehtäviä, ortogonaalifunktioita ja matriisilaskennan faktorointikysymyksiä. Lisäksi hän on tarkastellut matemaattisen fysiikan sovelluksia.

Vuonna 2012 hänelle myönnettiin tunnustuksena Suomalaisen Tiedeakatemian Väisälän palkinto.

Lähteet
-------

1. 1 2  Ou­lu­laisp­ro­fes­so­ri Marko Huhtaselle Suomalaisen Tie­dea­ka­te­mian palkinto  10.12.2012. Kaleva, kaleva.fi. Viitattu 19.5.2019.
2. ↑  Marko Huhtanen Oulun yliopisto, oulu.fi. Viitattu 19.5.2019.
3. 1 2 3  Marko Tapio Huhtanen Mathematics Genealogy Project, North Dakota State University, ndsu.nodak.edu.  Arkistoitu 9.8.2018. Viitattu 19.5.2019. (englanniksi)
4. 1 2  Professori Marko Huhtaselle Väisälän palkinto  10.12.2012. Oulun yliopisto, oulu.fi. Viitattu 19.5.2019. [vanhentunut linkki]
5. ↑  Arkistoitu kopioVäisälän palkinnon saajat 2000– Suomalainen Tiedeakatemia, acadsci.fi.  Arkistoitu 10.4.2019. Viitattu 17.5.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Marko Huhtanen (29.4.2005) Amerikka opettaa kannustamaan (talouselama.fi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Puola

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee suomalaista judokaa. Samannimistä maakuntajohtajaa käsittelee artikkeli Marko Korhonen.*
**Marko Aulis Korhonen** (s. 18. elokuuta 1969 Kajaani) on suomalainen, Kajaanin Judokerhoa edustanut judoka. Hän on Jorma Korhosen veli.

Korhonen sijoittui Barcelonan 1992 olympialaisten 65 kg:n painoluokassa jaetulle 36. sijalle. Hän voitti Pohjoismaiden-mestaruuden 71 kg:n sarjassa 1997. 

Korhonen voitti Suomen-mestaruuden 71 kg:n painoluokassa 1991. SM-hopeaa hän sai 65-kiloisissa 1990, 71 kg:n sarjassa 1992, 1995 ja 1997 sekä SM-pronssia 60 kg:n painoluokassa 1986 ja 65-kiloisissa 1988 ja 1989.

Lähteet
-------

Marttila, Jouko: *Joustavan tien kulkijat – Puoli vuosisataa suomalaista judoa*. Suomen Judoliitto ry, 2008. ISBN 978-952-92-4641-0. 

### Viitteet

1. 1 2  Marko Korhonen *sports-reference.com*.  Arkistoitu 16.12.2012. Viitattu 2.9.2010. (englanniksi)
2. 1 2  Marko Korhonen *judoinside.com*. Viitattu 4.10.2014. (englanniksi)
3. ↑   Marttila 2008, s. 133–142
**Urbicus** (s. noin 200) oli firenzeläinen Roomassa taistellut gladiaattori, tyypiltään secutori. Hän kuoli vain 22-vuotiaana oltuaan huipulla.

Ura
---

Urbicus taisteli primus palus -luokassa, joka oli korkein gladiaattoriluokka. Hän oli 22-vuotiaana otellut jo 13 kertaa. Voittaneet gladiaattorit saivat joskus itse päättää, saisiko hävinnyt vastustaja jäädä henkiin vai ei. Hänen hautakivensä perusteella "Neuvoni on: tapa aina hävinnyt vastustajasi." Urbicus antoi erään gladiaattorin elää, ja myöhemmin tämä voitti Urbicuksen. Hänen tyttärensä mukaan Urbicus antoi useiden vastustajiensa elää.

Ennen kuolemaansa Urbicus oli ollut naimisissa seitsemän vuotta Laurician kanssa ja parilla oli kaksi tytärtä Olympia ja Fortunensis.

Lähteet
-------

1. ↑  Ref you're killing me, says gladiator from grave *abc.net.au* 22.6.2011 Viitattu 11.9.2018 (englanniksi)
2. ↑  Gladiatorial Combat: The Rules of Engagement *jstor.org* Viitattu 11.9.2018 (englanniksi)
3. 1 2 3  Top 5: Suurimmat gladiaattorit *historianet.fi* Viitattu 10.9.2018
4. ↑  Gladiators: Violence and Spectacle in Ancient Rome *books.google.fi* Viitattu 11.9.2018 (englanniksi)
5. ↑  Meet the Real Life Roman Gladiators *historyandarchaeologyonline.com* 15.3.2018 Viitattu 11.9.2018 (englanniksi)
**Deh Morasi Gondai** on pronssikautinen arkeologinen kohde Afganistanissa Kandaharin maakunnassa. Deh Morasi Gondai on ajoitettu 2500–2000-luvulle. Aikanaan se oli pieni kylä, joka hylättiin tuntemattomasta syystä. Paikasta on kaivauksissa paljastettu vain pieni osa ja tärkeimmät löydöt ovat esineitä.

Kohde
-----

Naisia esittäviä terrakottahahmoja. Vasen Mondigakista ja oikea Deh Morasi Gondaista.
Deh Morasi Gondai sijaitsee Afganistanin Kandaharin maakunnassa 27 kilometriä Kandaharin kaupungista lounaaseen ja 6,5 kilometriä Pahjwaista itään. 60 kilometriä pohjoiseen sijaitsee Mondigakin löytöpaikka. Alue on tasankoa Arghandabin, Dorin ja Tarnakin välillä.

Kohteen vieressä on Deh Morasin kylä. Paikalla pieni kumpare, joka kohoaa ympäröivästä maastosta noin 5,3 metriä. Kokoa kohteella on 1,12 hehtaaria. Deh Morasi Gondain kaivauksissa kohteesta on paljastettu vain pieni osa ja esimerkiksi paikalla olleiden rakennusten yksityiskohtia ei tunneta. Paikka tunnetaankin lähinnä siltä löydettyjen esineriden ja stratigrafian perusteella.

Historia
--------

Deh Morasi Gondai on alun perin jaettu neljään erilliseen asutuskauteen Morasi I–IV. Nykyisin kolmea ensimmäistä pidetään kuitenkin pikemminkin yhtenä kokonaisuutensa. Paikalla tehtyjen rafiohiiliajoitusten mukaan Morasi I–III on asutettu ajanjaksona 2500–2200/2000 vuotta ennen ajanlaskun alkua. Paikka on ilmeisesti hylätty sittemmin pitkäksi aikaa. Morasi IV-kerrotstumaan on sotkeutunut myöhempiä merkkejä ihmisistä. Se sisältää keramiikka Etelä-Aasian varhaiselta historialliselta ajalta 500-luvun eaa. jälkeen, sekä sittemmältä islamilaiselta kaudelta. Morasi II-kerrostumaa ovat osittain sotkeneet kušanoihin liitetyt hautaukset.

Deh Morasi Gondai oli ilmeisesti pienehkö pronssikautinen kylä, jonka asukkaat viljelivät ohraa ja kasvattivat lampaita, vuohia ja karjaa. Joidenkin mutatiilisten seinänjäänteiden perusteella voidaan olettaa kylän musituttaneen alueella edelleen olevia kyliä. Morasi II-kerrostumasta kaivettiin esille pieni puolisuunnikkaan muotoinen mutatiilinen rakennus, jonka yhteydestä löydettiin esimerkiksi naista esittävä terrakottaveistos. Paikan löydöksiin lukeutuu myös maalattua keramiikka, jonka perusteella paikka on yhdistetty esimerkiksi Mondigakin ja Iranin puolella sijaitseviin Šahr-e Suktan löytöpaikkoihin. Kaikki niistä hylättiin tuntemattomasta syystä vuoden 2000 eaa. paikkeilla.

Deh Morasi Gondai American Museum of Natural Historyn tutkimusretkellä Afganistaniin vuonna 1951. Louis Dupree johti sen kaivauksia vuonna 1961. Deh Morasi Gondai oli Afganistanin ensimmäinen esihistoriallinen kaivauspaikka.

Lähteet
-------

1. 1 2  052. Deh Morasi Ghundai (arkistoitu sivu) *Cultural prosperity training resource*. US Department of Defense.  Arkistoitu 17.7.2015. Viitattu 28.11.2020. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5  Jim G. Shaffer: DEH MORĀSĪ ḠONDAY *Encyclopædia Iranica*. Viitattu 28.11.2020. (englanniksi)
**Mystery Train** on vuonna 1977 perustettu nelimiehinen rock–yhtye. Yhtyeen nimi oli aluksi *Go Daddies*. Yhtyeen linja oli vanhaa originaali rockabillyä/rock’n’rollia mm. SUN, MGM, Decca –levy-yhtiöiden arkistoista.

Jere Laukkasen (laulu/kitara) liittyessä mukaan yhtye alkoi kirjoittaa runsaasti omaa materiaalia ja loppukesällä 1980 yhtye äänitti demoksi tarkoitetut neljä biisiä, joista kaksi oli omaa tuotantoa. Rebel-levy-yhtiön Kari Heimonen kiinnitti yhtyeen talliinsa. Demonauhasta tehtiin neljän biisin EP, ja se julkaistiin lokakuussa 1980, yhtyeen nimenä Mystery Train.

Loppuvuonna 1980 perustajajäsen Ari Hanninen (basso) yhdessä Jeren kanssa soittivat toisen Rebel-artisti, Buck Jonesin, LP:llä *Bad* ja Mystery Train toimi tuolloin Suomessa ensi kertaa vierailleen Ray Campin taustabändinä.

Vuosina 1981-1982 Mystery Train keikkaili runsaasti, julkaisi singlen omissa nimissään, soitti Rebel-artisti Kitty Leen singlen taustalla, äänitti uutta materiaalia *Fin-A-Billy*-kokoelma-LP:lle sekä tulevalle "*Teach You To Rock*" –LP:lleen ja toimi brittiläisen pianisti Dave Taylorin taustalla keikoilla. 

Vuonna 1983 Jere Laukkanen jätti yhtyeen turhautuneena siihen, että valmiiksi tehty LP jäi Rebel-levy-yhtiön konkurssin myötä julkaisematta. Mystery Train rekrytoi uudeksi solistikseen Petri Mäntysalon. Uusi soolokitaristi liittyi samoihin aikoihin yhtyeeseen ja uudella kokoonpanolla jatkettiin uuden materiaalin äänityksiä basisti Arin Zilli Studiossa. Gene Summersin vieraillessa Suomessa marraskuussa 1983 taustabändinä toimi jälleen Mystery Train.

Keväällä 1984 julkaistiin pari vuotta aiemmin valmistunut LP sekä kolme yhtyeen nykyisellä kokoonpanolla *Finnish Rock’n’Roll Vol.1* -kokoelma-LP:lle äänittämää biisiä. Vuonna 1985 Mystery Train äänitti ja julkaisi vielä yhden EP:n. Rock’n’roll boomi oli laantunut ja keikkojen saanti vaikeutui huomattavasti. Yhtye vetäytyi tauolle EP:n julkaisukeikan jäädessä pitkään aikaan sen viimeiseksi yhteiseksi esiintymiseksi.

Vuonna 2006 yhtye palasi keikoille. Seuraavan vuoden keikoille alkuperäinen rumpali saatiin mukaan.

Diskografia
-----------

* Teach you to rock (1983)
* Enjoy This Boogie (2010)
**PFK Liteks Lovetš** on jalkapalloseura, joka tulee Lovetšin kaupungista Bulgariasta. Seura on perustettu 1921, ja sen joukkue pelaa maan korkeimmalla sarjatasolla A Grupassa. Se pelaa kotiottelunsa 7 050 -paikkaisella Lovetšin kaupunginstadionilla.

Joukkue on voittanut maan pääsarjamestaruuden kolmesti ja cupin neljästi. Se on historian kolmas bulgarialainen joukkue, joka on päässyt pelaamaan eurokentille yhdessä TsSKA Sofian ja Levski Sofian kanssa. Joulukuussa 2015 Liteks suljettiin ulos Bulgarian liigasta pelaajien protestoitua erotuomaritoimintaa ja poistuttua kentältä kesken ottelun. Seura putoaa kauden jälkeen sarjaporrasta alemmas.

Meriitit
--------

* Bulgarian mestaruus (4): 1998, 1999, 2010, 2011
	+ Hopeaa: 2002
* Bulgarian cup (4): 2001, 2004, 2008, 2009
	+ Hopeaa (3): 1999, 2003, 2007
* Bulgarian supercup: 2010

Entisiä valmentajia
-------------------

* Bulgaria Krasimir Balăkov
* Serbia Miodrag Ješić
* Bulgaria Ljuboslav Penev
* Serbia Ljupko Petrović
* Israel Itzhak Shum
* Bulgaria Stanimir Stoilov
* Bulgaria Hristo Stoitškov

Lähteet
-------

1. ↑  Litex Lovech expelled from Bulgarian A league

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **PFK Liteks Lovetš**.
* Seuran virallinen kotisivusto (bulgariaksi, englanniksi)
**Olli Albin Ruottinen** (1. joulukuuta 1934 Liperi – 3. toukokuuta 1986 Vantaa) oli suomalainen huilisti ja nokkahuilisti.

Ruottinen opiskeli muiden muassa Reino Veijalaisen ja Juho Alvaksen johdolla. Hänellä oli myös kansakoulunopettajan pätevyys. Ruottinen työskenteli vuosina 1964–1978 Vantaan musiikkiopiston rehtorina, vuosina 1977–1980 kouluhallituksen musiikkioppilaitosten ylitarkastajana ja vuosina 1980–1984 Helsingin konservatorion apulaisrehtorina. Hän teki pedagogisia julkaisuja, joihin kuului Rabbe Forsmanin kanssa laadittu *Nokkela nokkahuilu: 100 soittotehtävää vasta-alkajille* (1982).

Ruottinen erikoistui muusikkona vanhassa musiikissa käytettyihin puhallinsoittimiin. Hän perusti vuonna 1967 Sonores Antiqui -kokoonpanon ja oli siitä lähtien sen jäsenenä. Ruottisen poika on sellisti Roi Ruottinen.

Lähteet
-------

1. ↑  Kuolleita.  *Helsingin Sanomat*, 11.5.1986, s. 18. Lehti HS Aikakoneessa (tilaajille).
2. 1 2 3 4  Otavan Musiikkitieto A–Ö, uudistetun laitoksen 1. painos (1997), toim. Keijo Virtamo
3. 1 2  Ruottinen, Olli Kansalliskirjasto
**Sima Marković** (8. marraskuuta 1888 Kragujevac, Serbia – ? Neuvostoliitto) oli jugoslavialainen poliitikko ja Jugoslavian kommunistisen puolueen (CPY) puoluesihteeri. Hän joutui lopulta Neuvostoliitossa Stalinin vainojen uhriksi ja katosi saatuaan kymmenen vuoden pakkotyötuomion heinäkuussa 1939.

Elämäkerta
----------

Marković syntyi Kragujevacissa. Hänen isänsä oli ammatiltaan opettaja. Vuonna 1907 hän liittyi Serbian sosiaalidemokraattiseen puolueeseen ja valmistui matematiikan opinnoista Belgradin yliopistosta vuonna 1913. Ensimmäisen maailmansodan ja Jugoslavian kuningaskunnan perustamisen jälkeen hän luennoi Belgradin yliopistossa, mutta hänet erotettiin vallankumouksellisten aatteidensa takia. Sittemmin Marković kuului Jugoslavian kommunistisen puolueen johtoon siitä lähtien kun se perustettiin huhtikuussa 1919. Kesäkuussa 1920 hänet valittiin puolueen pääsihteeriksi ja edustajaksi maan parlamenttiin. Vuoden 1921 kesäkuussa Marković osallistui Kominternin kolmanteen kongressiin, ja hänet valittiin sen toimeenpanevaan komiteaan. Kun Marković palasi Jugoslaviaan, hänet pidätettiin ja tuomittiin kahdeksi vuodeksi vankilaan.

Vankilatuomionsa jälkeen Marković matkusti Moskovaan, jossa hän salanimeä *Semić* käyttäen osallistui Komiternin toimintaan. Huhtikuussa 1925 Marković otti yhteen Josif Stalinin kanssa kritisoiden tämän suhtautumista nationalistisiin aiheisiin. Yhteenoton takia Komitern erotti hänet tehtävistään, mutta tästä huolimatta hänet valittiin jälleen CPY:n pääsihteeriksi vuonna 1926 Wienissä. Komiternin painostuksen takia CPY erotti Markovićin puolueesta kongressissaan Dresdenissä vuonna 1929 hänen väitettyjen "oikeistolaisten" mielipiteidensä takia. Marković palasi Jugoslaviaan, jossa hän kirjoitti useita teoksia matematiikan ja filosofian alalta salanimellä *V. Bunić*. Vuonna 1931 Jugoslavian viranomaiset pidättivät hänet, mutta hänen sallittiin palata Neuvostoliittoon vuonna 1934, jossa hän asui tällä kertaa nimellä *Milan Milić*. Marković hyväksyttiin jälleen CPY:n jäseneksi vuonna 1935, mutta hänellä ei ollut virallisia asemia puolueessa. Hän työskenteli Neuvostoliiton tiedeakatemian filosofian instituutissa, kunnes heinäkuussa 1939 hänet pidätettiin "imperialistien agenttina". Marković tuomittiin kymmenen vuoden pakkotyörangaistukseen, minkä jälkeen hän katosi.

Lähteet
-------

1. 1 2  Wojciech Roszkowski ja Jan Kofman: *Biographical Dictionary of Central and Eastern Europe in the Twentieth Century*, s. 631-632. M.E.Sharpe, 2008. ISBN 978-0-7656-1027-0. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* Mathematics Genealogy Project

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Vino ja vaakasuora sima merkittynä doorilaiseen entablementtiin.
**Sima** (m.kreik. σιμός, *simos*, mon. σίμαι, *simai*) on antiikin kreikkalaisessa arkkitehtuurissa ja yleisesti klassista arkkitehtuuria edustavissa rakennuksissa korniisiin ylälaidassa geisonin yläpuolella oleva kattolista ja räystäskouru, jonka tehtävänä oli sadeveden johtaminen pois katolta. Simat luetaan joskus mutta ei aina osaksi korniisia.

Poseidonian eli Paestumin Athenen temppelin siman leijonanpäällä koristeltu veden ulostuloaukko.
Erityisesti simalla viitataan rakennuksen lyhyiden sivujen vinoihin kattolistoihin ja kouruihin päätykolmion ylälaidassa, jossa oli lähes aina simat. Usein myös rakennuksen pitkien sivujen ylälaidassa oli vaakasuorat simat. Tällöin niissä oli yleensä määrävälein veden ulostuloaukot, jotka oli usein tehty leijonanpään muotoisiksi. Simat oli valmistettu yleensä terrakotasta tai marmorista.

Lähteet
-------

1. ↑  Liddell, Henry George & Scott, Robert: σιμός, ή *A Greek-English Lexicon*.  1940. Oxford:  Clarendon Press / Perseus Digital Library, Tufts University.  (englanniksi)
2. 1 2  Castrén, Paavo & Pietilä-Castrén, Leena: "Sima", *Antiikin käsikirja*, s. 525. Helsinki: Otava, 2000. ISBN 951-1-12387-4.
3. 1 2  Sima *Perseus Encyclopedia*. Viitattu 10.6.2019.
4. 1 2  Dinsmoor, William Bell: *The Architecture of Ancient Greece*, s. 395. W. W. Norton & Company, Inc. 1975. ISBN 0-393-04412-2.
5. ↑  Cornice *Perseus Encyclopedia*. Viitattu 10.6.2019.
Kirkkokadun koulu
**Puu-Nurmes** on hyvin säilynyt puutaloalue Nurmeksen kaupungissa Pohjois-Karjalassa. Puu-Nurmes on nykypäivänäkin asuttu, elävä ja hyvinhoidettu asuinalue kaupungin keskustassa. Pääosa rakennuskannasta on peruskorjattu.

Historia
--------

Puu-Nurmeksen aika alkoi vuoden 1876 jälkeen, Aleksanteri II aikaan, kun Nurmes oli perustettu kauppalaksi. Kauppala rakennettiin kahden järven Nurmesjärven ja Pielisen Vinkerlahden väliselle harjulle, jolla ei ollut aikaisempaa asutusta. Asemakaava oli ns. empirekaava, jonka suunnitteli Julius Basilier. Asemakaavan vahvisti Venäjän tsaari 1897. Palontorjunnan takia kadut suunniteltiin leveiksi, ja katujen varsille istutettiin paljon koivuja. Siksi Nurmes tunnetaan "koivujen kaupunkina". Pääosa vanhan kaupungin ydinosan rakennuskannasta on 1880-luvun ja 1930-luvun väliseltä ajalta. Talot ovat hirsirakenteisia ja vuorattu laudoilla ulkopuolelta.

Lähteet
-------

* Nurmeksen kaupunki - Kultuuritoimi: *Puu-Nurmes. Ikkuna elämään ja menneeseen aikaan.*
* Nurmeksen kaupungin kulttuurityö. *Puu-Nurmes*. 1994
* Suomen Matkailuliitto. *Suomen Matkailuopas*. 1995.
**Kärnjärv** (myös *Pindi Kärnjärv* ) on Virossa Võrumaalla Võrun kunnassa Listakun ja Paidran kylissä sijaitseva järvi.

Maantietoa
----------

Järvi sijaitsee aivan Võhandu jõgen vierellä tasaisessa maastossa. Sen pinta-ala on 7,9 hehtaaria ja se on 450 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Se on luodattu ja sen keskisyvyys on 8,7 metriä ja suurin syvyys 26,3 metriä. Syvin kohta sijaitsee kaakkoispään puolella keskellä järveä. Järven tilavuudeksi on arvioitu 0,000722 kuutiokilometriä eli 0,722 miljoonaa kuutiometriä. Järven rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä ja sen rannat ovat metsää lukuun ottamatta kahta pelto-osuutta. Rannat ovat vedessä jyrkkiä ja vesi syvenee nopeasti. Rannat ovat hiekkapohjaisia, mutta järven pohja on mustaa mutaa ja savea. Järvi on autio, vaikka sen lähellä on maatila. Sen pohjoisrantaan tulee tie.

Järven luokittelu ja ekologia
-----------------------------

Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) (vir. *Veepoliitika Raamdirektiivi, (VRD)*) luokituksen (VRD 3) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa lämpötilakerrostuu (vir. *keskmise karedusega kihistunud veega järv*). Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti sekä kovavetiseksi järveksi että miksotrofiseksi järveksi (vir. *kalgiveeline miksotroofne tai kalgiveeline segatoiteline*, KM). Silloin järven veden kalkkipitoisuus on joko keskikorkea tai korkea ja sen ravinnepitoisuudet ovat korkeat. Järvi on tällöin rehevöitynyt. Järven vedessä on myös korkea humuspitoisuus.

Luontoarvoja
------------

Vesi on kirkasta ja näkösyvyys oli vuonna 1977 3,5 metriä. Järvi on tunnetusti kalaisa. Siinä esiintyy runsaina ahven, hauki, lahna, suutari, kiiski ja salakka. Siinä tavataan myös ruutanaa, sorvaa, rantanuoliaista ja kivisimppua.

Vesistösuhteita
---------------

Järveen on johdettu kaksi lyhyttä metsäojaa ja sen laskuoja yhtyy 200 metrin päässä Võhandu jõgeen. Võhandu jõgi laskee Kuumajärveen, joka on Peipsijärven keskiosan nimi. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.

Katso myös
----------

* Luettelo Viron syvimmistä järvistä

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Keskkonnaregister: Kärnjärv (Võru) (vee2128500) *Keskonnainfo*. Tallinna, Viro:  Keskkonnaministeerium. Viitattu 31.3.2017. (viroksi)
2. 1 2 3 4  Tamre, Ruta (toim.): *Eesti järvede nimestik*. Tallinna, Viro: Keskkonnaministeeriumi Info- ja Tehnokeskus, 2006. ISBN 978-9985-881-40-8. Teoksen verkkoversio (PDF) (viitattu 31.3.2017). (viroksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
3. 1 2  Mäemets, Aare: Eesti NSV järved ja nende kaitse, kalapeedia.et, 1977, viitattu 16.4.2017
**Marttilan työväentalo** oli Kärkölän kunnan Marttilan kylässä sijainnut työväentalo.

Historiaa
---------

Marttilan työväenyhdistys perustettiin vuonna 1902, ja vuoteen 1907 mennessä se oli hankkinut oman talon. Yhdistyksen toiminta oli hiljaista ja katkesi vuonna 1914. Vuonna 1917 se kuitenkin herätettiin henkiin. Myös 1920-luvulla toiminta oli ajoittain lähes pysähdyksissä. Taloa laajennettiin kuitenkin vuonna 1924, ja kyseisen vuoden syksyllä pidettiin uudistetun talon tupaantuliaiset. Laajennettua taloa kuvailtiin *Hämeen Kansa* -lehdessä käytännölliseksi ja tilavaksi, ja lisäksi sen sijainti oli hyvä: kylän keskellä, maantien varrella. Vuonna 1931 yhdistyksessä oli 17 jäsentä.

Vuoden 1932 alussa Lapuanliikkeen kannattajat naulasivat talon ovet ja ikkunat umpeen.

Talon vaiheista 1930-luvun alkupuolen jälkeen ei ole tietoa.

Toimintaa työväentalolla
------------------------

Elokuun lopulla 1928 yhdistys järjesti talollaan syysjuhlan. Sää oli sateinen, mutta etenkin iltajuhlaan saapui suhteellisen paljon yleisöä. Juhlapuhujana oli Matti Alanko. Lisäksi esitettiin muun muassa runoja ja satuja, ja lopuksi tanssittiin. Vuonna 1934 talolla järjestettiin poliittinen valistusiltama, jossa puhuivat kansanedustajat Väinö Sinisalo, Akseli Kanerva ja Otto Marttila.

Lähteet
-------

1. ↑  Matti Turkia (toim.): SDP:n puoluetilasto 1907  1908. Sos.dem puolue/ Työväen Arkisto. Viitattu 23.12.2022.
2. 1 2  Kivisalo, Väinö: *Työväenliike Etelä-Hämeessä 1906–1931*. Hämeen eteläinen sos.dem. piiritoimikunta, 1931.
3. ↑  Hämeen Kansa *digi.kansalliskirjasto.fi*.  23.6.1925, no 68. Viitattu 23.12.2022.
4. ↑  Suomen Sosialidemokraatti *digi.kansalliskirjasto.fi*.  27.1.1932, no 26. Viitattu 23.12.2022.
5. ↑  Hämeen Kansa *digi.kansalliskirjasto.fi*.  28.8.1928, no 100. Viitattu 23.12.2022.
6. ↑  Hämeen Kansa *digi.kansalliskirjasto.fi*.  27.4.1935, no 50. Viitattu 23.12.2022.
**Mystery Train** on Jim Jarmuschin ohjaama komedia vuodelta 1989. Se on Jarmuschin kolmas kokoillan ja ensimmäinen värillinen elokuva. *Mystery Train* koostuu kolmesta osasta, jotka kaikki tapahtuvat saman yön aikana Elviksen kotikaupungissa Memphisissä. Tarinoiden yhdistävänä tekijänä on Elvis ja sama hotelli, jonka portieerina esiintyy Screamin’ Jay Hawkins ja pikkolona Cinqué Lee.

Juoni
-----

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Ensimmäisessä osassa *Kaukana Jokohamasta* seurataan Jokohamasta kotoisin olevien japanilaisten teinien Junin (Masatoshi Nagase) ja Mitsukon (Youki Kudoh) pysähdystä Memphisiin ja yöpymistä Arcade-hotellissa, ennen kuin he jatkavat matkaansa. Mitsuko on Elvis-fani, mutta Jun pitää enemmän Carl Perkinsistä. He keskustelevat rock-musiikista, Elviksestä ja kummastelevat Memphisiä.

Toisessa osassa *Aaveet* italialainen Luisa (Nicoletta Braschi) jää yöksi jumiin Memphisiin, hänen saattaessaan miehensä ruumista viimeiselle matkalle kohti Italiaa. Luisa joutuu jakamaan hotellihuoneen Dee Deen (Elizabeth Bracco) kanssa, joka ei malta olla hetkeäkään hiljaa. Huonekumppaninsa nukahdettua Luisa ei saa nukuttua kuninkaan tehtyä lyhyen vierailun hotellihuoneeseen. 

*Kadonneet avaruuteen* on elokuvan päättävä kolmas osio. Siinä nähdään Dee Deen aviomies Johnny (Joe Strummer), tämän lanko parturi Charlie (Steve Buscemi) ja kolmentena Johnnyn ryyppykaveri Will Robinson (Rick Aviles), jotka piilottelevat virkavaltaa viinakaupan ryöstön jälkeen.

Tom Waits esittää samaa radio-dj:tä kuin Jarmuschin aiemmassa *Down by Law* -elokuvassa.

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**

Pääosissa
---------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Masatoshi Nagase  | … |  Jun
  |
|  Youki Kudoh  | … |  Mitsuko
  |
|  Screamin’ Jay Hawkins  | … |  Yöportieeri
  |
|  Cinqué Lee  | … |  Pikkolo
  |
|  Rufus Thomas  | … |  Mies asemalla
  |
|  Nicoletta Braschi  | … |  Luisa
  |
|  Elizabeth Bracco  | … |  Dee Dee
  |
|  Joe Strummer  | … |  Johnny aka Elvis
  |
|  Rick Aviles  | … |  Will Robinson
  |
|  Steve Buscemi  | … |  Parturi Charlie
  |
|  Tom Waits  | … |  Radio DJ (ääni)
  |

Aiheesta muualla
----------------

* *Mystery Train* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* *Mystery Train* Elonetissä.
**Höyryvene Ajax** oli suomalainen matkustaja-alus, joka törmäsi yhteen siipirataslaiva *Runebergin* kanssa yöllä 8. elokuuta 1892 Kruunuvuorenselällä Helsingissä. Turmassa menetti henkensä 38 Ajaxin matkustajaa.

W. A. Svenssonin omistama kanneton ja katoksella varustettu höyryvene *Ajax* toimi sekä hinaajana että matkustaja-aluksena. 

Onnettomuuden tapahtuessa *Ajax* oli tilausajossa tuomassa Porvoossa kesäjuhlilla ollutta yleisöä Helsinkiin. Koirasaaren (Hundholmen) luona *Ajax* kohtasi Helsingistä Porvooseen matkalla olleen siipiratasmatkustajalaiva *Runebergin*. *Ajax* ajoi niin lähellä Vasikkasaaren rantakarikkoa, että *Runeberg* ei mahtunut *Ajaxin* ja rannan väliin. *Runeberg* väisti *Ajaxia* vasemmalle. Samalla *Ajax* kääntyi tuntemattomasta syystä poikittain *Runebergin* kurssille. *Runebergin* koneet pysäytettiin heti, mutta alukset olivat jo niin lähellä toisiaan, että ne törmäsivät noin kello 0.40 yöllä.

*Runebergin* keula osui höyryveneen rungon keskiosaan ja repi veneen kylkilevyt rikki. Onnettomuutta pahensi se, että *Ajaxin* koneenhoitaja avasi höyryhanat, jolloin kaatuvasta aluksesta paineella purkautunut tulikuuma höyry surmasi monia veden varaan joutuneita *Ajaxin* matkustajia. *Runebergiltä* heitettiin pelastusrenkaita ja köysiä vedessä olijoille. Myös *Runebergin* pelastusveneet laskettiin vesille, mutta tähän meni aikaa.

*Ajaxin* kapteeni F. W. Grön sai myöhemmin sakkotuomion, koska *Ajaxissa* oli onnettomuuden tapahtuessa ollut noin 100 matkustajaa, vaikka suurin sallittu matkustajamäärä olisi ollut 75. *Ajaxin* hajonnut hylky sijaitsee 12 metrin syvyydessä Laajasalon lähellä Koirasaaren ja Vasikkasaaren välisessä salmessa.

Lähteet
-------

* Helsingin kaupunginkirjasto: Kysy mitä vain[vanhentunut linkki]
* Hylyt.net: Ajax

Aiheesta muualla
----------------

* Kauhun yö Helsingin sataman suulla, Suomen Kuvalehti, 23.07.1932, nro 30, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Lunar Orbiter 1
**Lunar Orbiter** -ohjelma oli viiden miehittämättömän avaruusluotaimen sarja. Yhdysvallat laukaisi ne vuosina 1966-1967. Lentojen tarkoitus oli kartoittaa Kuun pintaa ennen Apollo-ohjelman kuulentoja. Kaikki viisi tehtävää onnistuivat, ja 99 % kuun pinnasta kuvattiin vähintään 60 metrin tarkkuudella.

Kolmen ensimmäisen tehtävän tarkoituksena oli kuvata 20 mahdollista laskeutumispaikkaa, jotka valittiin Maasta tehtyjen havaintojen perusteella. Neljännellä ja viidennellä tehtävällä oli tieteellisemmät tarkoitukset. Lunar Orbiter 4 kuvasi Kuun koko Maahan päin näkyvän puolen ja 95 % "pimeästä puolesta", ja Lunar Orbiter 5 suoritti loppuun pimeän puolen kuvaamisen.

Lunar Orbiter 4 laukaistiin 4.5.1967 Atlas Agena kantoraketilla

Lunar Orbiter -luotaimet
------------------------

* Lunar Orbiter 1
	+ Laukaisu: 10. elokuuta 1966
	+ Kuvasi Kuuta: 18.–29. elokuuta 1966
	+ Tehtävä: Apollo-ohjelman laskeutumispaikkojen kuvaus
* Lunar Orbiter 2
	+ Laukaisu: 6. marraskuuta 1966
	+ Kuvasi Kuuta: 18.–25. marraskuuta 1966
	+ Tehtävä: Apollo-ohjelman laskeutumispaikkojen kuvaus
* Lunar Orbiter 3
	+ Laukaisu: 5. helmikuuta 1967
	+ Kuvasi Kuuta: 15.–23. helmikuuta 1967
	+ Tehtävä: Apollo-ohjelman laskeutumispaikkojen kuvaus
* Lunar Orbiter 4
	+ Laukaisu: 4. toukokuuta 1967
	+ Kuvasi Kuuta: 11.–26. toukokuuta 1967
	+ Tehtävä: Kuun pinnan kuvaus
* Lunar Orbiter 5
	+ Laukaisu: 1. elokuuta 1967
	+ Kuvasi Kuuta: 6.–18. elokuuta 1967
	+ Tehtävä: Kuun pinnan kuvaus, tarkkojen kuvien otto

Lunar Orbiter -ohjelma

* Lunar Orbiter 1
* Lunar Orbiter 2
* Lunar Orbiter 3
* Lunar Orbiter 4
* Lunar Orbiter 5
**Arvopaperimarkkinalain mukainen lunastusvelvollisuus** tarkoittaa arvopaperimarkkinalaissa säädettyä velvollisuutta tietyissä tilanteessa lunastaa osakeyhtiön kaikki osakkeet sekä niihin oikeuttavat arvopaperit kuten optio-oikeudet. Lunastusvelvollisuus ei kuitenkaan koske warrantteja.

Arvopaperimarkkinalain mukainen lunastusvelvollisuus koskee yhtiötä, jonka osake tai siihen oikeuttava arvopaperi on julkisen kaupankäynnin kohteena.

Lunastusvelvollisuus syntyy, kun luonnollisen henkilön, oikeushenkilön tai intressipiirin hallinnassa oleva äänimäärä ylittää 30 % tai 50 % yhtiön koko äänimäärästä. Lunastusvelvollisuutta ei synny, jos mainittu äänimäärä on ylittynyt jo siinä vaiheessa, kun arvopaperi on otettu julkisen kaupankäynnin kohteeksi. Jos ääniosuus kuitenkin laskee ja nousee uudelleen yli 30 % tai 50 %, lunastusvelvollisuus syntyy(?). Huomioon otetaan paitsi omistuksen perusteella, myös sopimuksen perusteella hallinnassa oleva äänimäärä. Jos kaksi tahoa toimii yksissä tuumin, näiden hallinnassa olevat äänet lasketaan yhteen.

Ääniä laskettaessa ei oteta huomioon äänestysrajoituksia eikä yhtiön itsensä omistuksessa olevia osakkeita.

Yhtiön vähemmistöosakkaat eivät ole velvollisia lunastusvelvollisuuden perusteella myymään osakkeitaan. Lunastusvelvollisuuden tarkoitus yleensäkin on vähemmistöosakkaiden suoja. Yli 30 % äänimäärästä hallitseva taho voi esimerkiksi siirtohinnoittelulla aiheuttaa vahinkoa yhtiölle niin, ettei vahinkoa kuitenkaan synny hänelle itselleen(?).

Osakkeista ja niihin oikeuttavista arvopapereista on maksettava käypä hinta. Käypää hintaa määritettäessä otetaan huomioon

* julkisessa kaupankäynnissä 12 kk aikana maksetut kaupankäyntimäärillä painotetut hinnat
* lunastusvelvollisen muutoin maksama korkeampi hinta
* eräissä tapauksissa julkisen kaupankäynnin nykyinen hinta
* muut erityiset olosuhteet

Jos lunastusvelvollisuus syntyy usealle yksissä tuumin toimivalle taholle, sen kuka joutuu lunastusvelvolliseksi päättää Rahoitustarkastus.

Arvopaperimarkkinalaissa säädetystä lunastusvelvollisuudesta on erotettava osakeyhtiölain mukainen lunastusvelvollisuus. Näistä molemmista on erotettava osakeyhtiön yhtiöjärjestyksessä säädetty lunastusvelvollisuus (ns. myrkkypilleri).
**Tiina Torkkeli** (s. 1969 Hyvinkää) on suomalainen kuvanveistäjä ja kuvataiteilija. Hän asuu Hyvinkäällä.

Ura
---

Tiina Torkkeli opiskeli vuosina 1989–1992 Uudessakaarlepyyssä Svenska konstskolan i Nykarlebyssä ja Hyvinkään lasten ja nuorten kuvataidekoulussa 1980–1986. Torkkeli on ollut lasinsulatusopissa Lapinlahdella, kuvanveistäjä Laila Pullisella harjoittelijana 1998–2000 ja avustajana 2001 ja kuvanveistäjä Taru Mäntysellä harjoittelijana 1992. Pronssivalua hän on opiskellut keväällä 1993 ja ollut harjoittelijana Taidevalimo Kärkkäisellä 1998.

Torkkeli on osallistunut näyttelyihin vuodesta 1993 lähtien.

### Julkisia veistoksia

Hyvinkäällä on Torkkelin suunnittelema runoilija Elina Vaaran muistolaatta, joka on paljastettu vuonna 2003. Torkkelin metalliveistos *Sota ja rakkaus*, jolle etsittiin kauan sijoituspaikka, paljastettiin Hämeenlinnassa kesäkuussa 2019 Kirjastonpuistossa Pikkutorinkujan varrella. Lokakuussa 2022 paljatettiin Pietarsaressa Torkkelin veistos *Tupakkaenkeli*.

### Valokuvia julkisista veistoksista

* Elina Vaaran muistolaatta, 2003, Hyvinkää.*Elina Vaaran muistolaatta*, 2003, Hyvinkää.
* Punainen lanka, 2013 (2005), Kokkola.*Punainen lanka*, 2013 (2005), Kokkola.
* Sota ja rakkaus, 2019, Hämeenlinna.*Sota ja rakkaus*, 2019, Hämeenlinna.
* Tupakkaenkeli, 2022, Pietarsaari.*Tupakkaenkeli*, 2022, Pietarsaari.

Lähteet
-------

1. ↑  Tiina Torkkeli *Kuvataiteilijamatrikkeli*. Viitattu 22.4.2020.
2. 1 2  Torkkeli, Tiina: Tiina Torkkeli CV *Kuvataiteilijamatrikkeli*.  2020. Viitattu 22.4.2020. [vanhentunut linkki]
3. ↑  Elina Vaaran muistolaatta Hyvinkään kaupunki. Viitattu 22.4.2020.
4. ↑  Mustakartano, Kaisla: Lotta-patsas ihastuttaa ja ihmetyttää *Hämeen Sanomat*.  16.6.2019. Viitattu 22.4.2020.
5. ↑  Myllykoski, Laura: Tiina Torkkelin lotta-patsaan taustalla ovat sota-ajan ihmiskohtalot ja hänen äitinsä kotitilan lehmä *Hämeen Sanomat*.  12.6.2019. Viitattu 22.4.2020.
6. ↑  Hämeenlinnassa paljastetaan kiivasta kiistelyä herättänyt Lotta-patsas – kytkös sisällisodan valkoisiin herättää närää *MTV Oy*.  16.6.2019. Viitattu 22.4.2020.
7. ↑  Mattila, Jaana & Rintamaa, Tuomo: Vanha tupakkatehdas toi sata vuotta sitten töitä sadoille naisille – Tupakkaenkelien patsas paljastettiin Pietarsaaressa  27.10.2022. Yle. Viitattu 27.10.2022.
**Saverio Giovanni "Sav" Rocca** (s. 20. marraskuuta 1973 Melbourne, Australia) on australialainen entinen australialaisen ja amerikkalaisen jalkapallon ammattilaispelaaja. Hän pelasi NFL-liigassa vuosina 2007–2014 edustaen Philadelphia Eaglesiä ja Washington Redskinsia.

Ura
---

Ennen NFL-uraansa Rocca pelasi australialaista jalkapalloa kotimaansa pääsarjassa AFL:ssä vuosina 1992–2006. Liityttyään seuraavana vuonna Philadelphia Eaglesin joukkueeseen hänestä tuli 33-vuotiaana NFL-historian vanhin tulokas. Ennätystä oli aiemmin pitänyt hallussaan toinen australialainen, Ben Graham, joka teki NFL-debyyttinsä 31 vuoden iässä.

Rocca siirtyi Washington Redskinsiin heinäkuussa 2011. Hän edusti joukkuetta kolme kautta. Maaliskuussa 2014 hänet vapautettiin sopimuksesta ja hän palasi Australiaan. Rocca pelasi AFL-liigassa vielä kaksi kautta ennen ammattilaisuransa lopettamista.

Muuta
-----

Roccan veli, Anthony Rocca, on entinen australialaisen jalkapallon pelaaja. Hänenkin on ajoittain huhuttu isoveljensä tavoin yrittävän uraa NFL:ssä, joskaan toistaiseksi mitään konkreettista ei ole tapahtunut.

Lähteet
-------

1. ↑  Eagles take a punt on Rocca  1.9.2007. Fox News. Viitattu 11.7.2012. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Italia
* Yhdysvallat

 |

 |
**Mongolian kansantasavalta** (mong. Бүгд Найрамдах Монгол Ард Улс, *Bügd Nairamdakh Mongol Ard Uls*) oli 26. marraskuuta 1924 – 13. helmikuuta 1992 toiminut aasialainen kommunistinen valtio, joka kuului Neuvostoliiton etupiiriin. Mongolian kansantasavalta ei koskaan ollut osa Neuvostoliittoa.

Tausta
------

Mongolian kansantasavallan syntyä edelsi vaihe, jossa syntyi Venäjän keisarikunnan tuella Ulko-Mongolia, joka itsenäistyi Kiinan keisarikunnan luhistuessa vuonna 1911. Maata johti ensin kuningas ja sittemmin Vallankumouksellinen kansanpuolue. Koska Mongolia taloudellisesti oli varsin kehittymätön, ei sitä johtavaa työväenpuoluetta voitu materialistisen yhteiskuntateorian perusteella kutsua kommunistiseksi. Vuonna 1919 kiinalaisen Duan Qiruin yksityisarmeijan komentaja Xu Shuzhengin joukot valtasi Mongolian pääkaupungin, mutta vain hetkeksi. Vuoden 1920 lopulta vuoden 1921 alkupuolelle venäläisten valkoisten joukkojen kenraaliluutnantti Roman von Ungern-Sternberg miehitti Mongolian pääkaupungin jouduttuaan bolsevikkien vastaisessa taistelussa häviölle Siperiassa. Bolševikit varustivat mongolialaisen armeijan, joka vuoteen 1924 mennessä vapautti Mongolian ulkopuolisista valloittajista.

1930-luku ja toinen maailmansota
--------------------------------

12. maaliskuuta 1936 Mongolia allekirjoitti Neuvostoliiton kanssa puolustussopimuksen. Tällöin Neuvostoliiton johtaja Josif Stalin kehotti Kiinan kommunistista puoluetta muodostamaan Guomindangin kanssa yhteisrintaman Japanin vastaisen taistelun tehostamiseksi. Nämä kiinalaiset puolueet olivat joutuneet välirikkoon vuonna 1927 sotien keskenäänkin. Mongolia pysyi kuitenkin tämän kiistan ulkopuolella.

Vuonna 1939 Japanin 1930-luvulla miehittämä niin sanottu Mantšukuon nukkevaltio hyökkäsi Mongolian kansantasavaltaa vastaan. Tämä johti sotatoimiin Halhin-Golissa. Japanin eteneminen pysäytettiin. Tämä johti laajempiin sotatoimiin mongolialais-neuvostoliittolaisten ja Japanin Kwantungin armeijan välillä.

Neuvostoliitto takasi Mongolian kansantasavallan turvallisuuden Japanin uhalta toisessa maailmansodassa. Vuodesta 1939 vuoteen 1952 Mongoliaa johti stalinistista politiikkaa harjoittanut marsalkka Horloogijn Tšoibalsan. Syksyllä 1945 Neuvostoliiton joukot vapauttivat myös loput Mongoliasta Japanin miehityksestä. Vapautettu alue päätti kansanäänestyksessä liittyä Mongolian kansantasavaltaan. Sekä Kiinan tasavalta että Kiinan kansantasavalta tunnustivat Mongolian itsenäisyyden sodan jälkeen.

Neuvostoliiton etupiirissä vuoteen 1990
---------------------------------------

Kiinan ja Neuvostoliiton ajautuessa riitoihin vuonna 1958 Mongolia tuki Neuvostoliittoa ja sinne sijoitettiin Neuvostoliiton sotilastukikohtia. Mongolia liittyi YK:hon vuonna 1961.

Vuonna 1990, jolloin Mongoliaa taloudellisesti tukeneen Neuvostoliiton talous alkoi luhistua, Mongolian kommunistinen puolue salli muut puolueet. Vuoden 1992 perustuslaki muutti kansantasavallan parlamentaariseksi valtioksi.

Lähteet
-------

1. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Mongolian kansantasavalta** Wikimedia Commonsissa
**Pierre-Michel Lasogga** (s. 15. joulukuuta 1991 Gladbeck) on saksalainen jalkapalloilija, joka edustaa 2. Bundesliigassa pelaavaa Hamburger SV:tä. Pelipaikaltaan Lasogga on keskushyökkääjä.

Seurajoukkueura
---------------

Monessa eri saksalaisseurassa juniorina pelannut Lasogga teki ammattilaisdebyyttinsä vuonna 2010 Bundesliiga-seura Bayer Leverkusenin reservijoukkueessa. Kun paikkaa ykkösjoukkueessa ei auennut, siirtyi Lasogga jo samana vuonna Hertha BSC:n riveihin. Herthassakin saksalaishyökkääjä pelasi aluksi kakkosjoukkueessa, mutta sai vuonna 2010 paikan tuolloin 2. Bundesliigassa pelanneessa ykkösjoukkueessa. Lasogga teki debyyttinsä Saksan kakkostasolla syyskuussa 2010.

Kaudeksi 2011-12 Hertha nousi Bundesliigaan ja näin Lasogga sai pelata ensimmäistä kertaa urallaan Bundesliigaa. Hertha putosi kuitenkin takaisin 2. Bundesliigaan kauden jälkeen. Huhtikuussa 2013 Lasogga ratkaisi Herthalle suoran nousun takaisin maan korkeimmalle sarjatasolle. Hän siirtyi kuitenkin kaudeksi 2013-14 lainalle Bundesliiga-seura Hamburger SV:hen. Lasogga teki heti toisessa ottelussaan hampurilaisjoukkueessa hattutempun 1. FC Nürnbergiä vastaan. Hän pelasi kauden aikana 20 Bundesliiga-ottelua ja teki niissä 13 maalia, jotka säästivät seuran putoamiselta. Hamburger SV osti Lasoggan kauden jälkeen omakseen. Kaudella 2014-2015 Lasogga teki Bundesliigassa 26 ottelussa neljä maalia.

Maajoukkueura
-------------

Lasogga debytoi Saksan alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueessa vuonna 2011 Alankomaita vastaan. Hän pelasi joukkueessa vuoteen 2013 asti. Helmikuussa 2014 Saksan jalkapallomaajoukkueen päävalmentaja Joachim Löw kutsui Lasoggan mukaan harjoitusmaaotteluun Chileä vastaan. Lasogga ei kuitenkaan pelannut ottelussa.

Muuta
-----

Lasoggan isäpuoli on entinen Saksan maajoukkueen maalivahti Oliver Reck ja hänen managerinaan toimii hänen äitinsä Kerstin. Lasoggan veljet Gian-Luca ja Etienne pelaavat molemmat Hertha BSC:n juniorijoukkueissa.

Lähteet
-------

* Pierre-Michel Lasogga Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Unia esittävä terrakottapatsas Villa Guilian etruskimuseossa, n. 380 eaa.
**Uni** on etruskien jumalatar ja taivaan jumalan Tinian puoliso sekä Perugian suojelusjumalatar. Hän oli etruskimytologian johtava naishahmo. Uni vastaa kreikkalaisten Heraa. Hänen nimensä ei mahdollisesti ole alkuperältään etruskinkielinen, vaan pohjana on latinalainen nimi Iuno eli Juno.

Uni muodosti yhdessä puolisonsa Tinian sekä Menervan kanssa etruskijumalten ylimmän kolminaisuuden.

Etruskien mytologiassa Unin rintamaitoa juo Herkules. Hän tekee sen siksi, että hänestä tulisi kuolematon.

Lähteet
-------

* Lurker, Manfred: A Dictionary of Gods and Goddesses, Devils and Demons. Routledge & Kegan Paul, 1987. ISBN 0-203-67189-9

### Viitteet

1. 1 2  Magnus Västerbro: Tutkijat löysivät epätavallisen etruskitekstin.  *Maailman historia s.6*, 10/2016.  Maailman historia.
2. ↑  Lurker 1987, s. 191
3. ↑  Tinia *Britannica Academic, Encyclopædia Britannica*. Encyclopædia Britannica Inc. Viitattu 10.9.2017. (englanniksi)
**Suomalainen vaara** (norj. *den finske fare*) tarkoittaa Norjassa ennen toista maailmansotaa vallinnutta uhkakuvaa, jonka mukaan Suomi voisi muodostua sotilaalliseksi vaaratekijäksi Pohjois-Norjalle.

Suomalaisen vaaran pelkoa provosoi ensin Suomen asema Venäjän suuriruhtinaskuntana, sitten Suur-Suomi-ajatuksen leviäminen itsenäisessä Suomessa ja kylmän sodan aikana Suomen läheiset suhteet Neuvostoliittoon. Suur-Suomea ajavat tahot sisällyttivät joissain tapauksissa tavoittelemansa Suur-Suomen alueeseen myös alueita Pohjois-Norjan Ruijasta. Muun muassa tämän vuoksi Norjan valtio ei ollut varma Pohjois-Norjassa asuvien suomalaistaustaisten ihmisten lojaalisuudesta Norjan valtiolle.

Suomalaista vaaraa käytettiin perusteena kveeneihin, Pohjois-Norjan suomenkieliseen vähemmistöön, kohdistuvalle syrjinnälle ja sulauttamispolitiikalle, jolla suomalaisuus pyrittiin kitkemään pois Norjasta. Samanlaista sulauttamispolitiikkaa kohdistettiin saamelaisiin. Mukana oli myös paljon ajan skandinavismille ja germanismille tyypillistä suomalaisiin kohdistuvaa rasismia.*lähde?* Suomalaisia ja saamelaisia pidettiin suomalais-ugrilaisten kieltensä vuoksi "alemman" mongolidisen rodun edustajina.

"Suomalaisella vaaralla" oli myös konkreettisia vaikutuksia. Kveenin kielen käyttöä ja opetusta pyrittiin vähentämään. Valtio tilasi Pohjois-Norjassa asuville kveeniä puhuville ihmisille norjalaisia aikakauslehtiä. Myös useiden Suomeen johtavien teiden rakentaminen Pohjois-Norjassa keskeytettiin.*lähde?*

Lähteet
-------

* Eriksen, Knut Einar & Niemi, Einar 1981. Den finske fare. Sikkerhetsproblemer og minoritetspolitikk i nord 1860-1940. Oslo: Universitetsforlaget

### Viitteet

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Arthur Ratche: *Finsk fare for Finnmark*. Oslo: Gyldendal, 1936. Teoksen verkkoversio (viitattu 13.9.2019).
3. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)]