recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Näkymä puistosta etelään. Suursaari erottuu horisontissa.
**Katariinan meripuisto** on Kotkassa Kotkansaaren eteläosissa Katariinanniemellä sijaitseva puisto. Puiston alueella on Ruotsinsalmen merilinnoituksen päälinnoituksen Fort Katarinan raunioita. Fort Katarinaa ympäröi kuiva hiekka- ja kallioalue. Linnoitusalueen takana sijaitsee Katariinan tervaleppälehto, joka edustaa Kotkansaarella harvinaiseksi käynyttä alkuperäistä lehtoluontoa. Tervaleppälehto on rauhoitettu vuonna 1964. Meripuisto valittiin Vuoden 2012 ympäristörakenteeksi. Se on palkittu myös Euroopan viherrakentajien järjestön Trend Award –palkinnolla.

Puiston pääsuunnittelija on Kotkan kaupungin entinen kaupunginpuutarhuri, puutarhaneuvos Heikki Laaksonen.

Historia
--------

Kotkansaaren eteläosassa sijaitseva Katariinanniemi oli vuonna 1917 vahvistetussa kaavassa puistoaluetta. Alueelle alettiin kuitenkin rakentaa öljysatamaa 1930-luvulla. Öljysatamatoiminta saavutti huippunsa 1950- ja 1960-luvuilla. Alueelle rakennettiin kaiken kaikkiaan 56 säiliötä, joissa pystyttiin varastoimaan yhteensä 400 000 m³ öljyä ja bensiiniä. 1950-luvun alussa Shell sai luvan laajentaa säiliöitä Fort Katarinan linnoituksen alueelle. 

Kotkan öljysatama menetti merkitystään 1970-luvulla, jolloin se muutti toimintaansa nestesatamaksi. 1990-luvun alussa turvamääräysten tiukentuessa nesteliikenne siirrettiin Mussalon satamaan ja öljy- ja nestesataman varastotoiminta päättyi vuonna 2000. Yhtiöiden vuokrasopimuksessa oli velvoite poistaa öljysatamarakenteet ja puhdistaa maamassat. Öljysataman toiminnan loppumisen jälkeen rannat vapautuivat virkistyskäyttöön ja alueelle on perustettu Katariinan Meripuisto. 

Katariinanniemelle on jäänyt öljysataman muistona laitureita, vanha tiilimakasiini, betonisia suojavalleja ja kallion sisällä oleva entinen öljyvarastoluola. Tervaleppälehdossa on Ruotsinsalmen merilinnoitukseen kuuluneita rakennelmia, kuten ruutikellareiden perustuksia ja tiilikasarmin kivijalka.

Lähteet
-------

1. 1 2  Katariinan Meripuisto Kotkan kaupunki.  Arkistoitu 10.3.2016. Viitattu 21.7.2010.
2. ↑  Leskinen, Pekka: Katariinan Meripuisto Kotkassa on Vuoden 2012 ympäristörakenne.  *Betoni-lehti*, 2012, nro 3, s. 44-49.  Betoniteollisuus ry. Artikkelin verkkoversio (pdf). Viitattu 26.4.2013.  (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Katariinan Meripuisto *Kotkan kaupunki*. Viitattu 10.8.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Katariinan Meripuisto
Lehden näytenumeron etusivu.
**Haminan Sanomat** (vuosina 1900–1907 **Koitar**) oli Haminassa vuosina 1889–1915 ilmestynyt sanomalehti.

Suomenmielisten äänenkannattajaksi perustettu *Haminan Sanomat* oli linjaltaan aluksi hyvin maltillinen ja sisällöltään paikallinen. Sortovuosina lehti ryhtyi arvostelemaan Venäjän hallituksen toimia, jolloin kenraalikuvernööri Bobrikov lakkautti sen ensimmäisenä suomenkielisenä lehtenä kesällä 1899. Tämän jälkeen *Haminan Sanomien* tilalla ilmestyi lukuisia tilapäislehtiä, kunnes vuoden 1900 alussa sen julkaisijat saivat luvan uuden *Koitar*-lehden perustamiseen. Varovaisen nuorsuomalainen ja perustuslaillinen *Koitar* otti entisen nimensä takaisin kesällä 1907. Seuraavalla vuosikymmenellä *Haminan Sanomien* perustuslaillisuus terävöityi ja se lakkautettiin sotasensuurin nojalla vuoden 1916 vaihteessa. Lehden kirjapaino myytiin maalaisliittolaisille, jotka ryhtyivät julkaisemaan uutta *Maaseutu*-lehteä.

Aluksi kahdesti ja vuodesta 1897 lähtien kolmesti viikossa ilmestyneen lehden levikki oli 2 500 kappaletta vuonna 1898 ja 2 850 kappaletta vuonna 1910. Sen päätoimittajina ja vastaavina toimittajina työskentelivät H. F. Helminen (vast. toim. 1890), Aleksanteri Grönberg (vast. toim. 1890–1898), Pekka Putkonen (1898), Erland Virkki (vast. toim. 1898–1899), Aleksanteri Grönberg (vast. toim. 1900–1904), Eelu (Erland) Piirinen (1900–1903), Vilkku Joukahainen (1904–1905) ja Leo Syrjänen (1905–1915).

Lähteet
-------

1. 1 2 3  *Suomen lehdistön historia 5: Hakuteos Aamulehti – Kotka Nyheter*, s. 102–104. Kuopio: Kustannuskiila Oy, 1988. ISBN 951-657-239-1.

Aiheesta muualla
----------------

* *Haminan Sanomat* (1889–1899) digitoituna kansalliskirjastossa
* *Koitar* digitoituna kansalliskirjastossa
* *Haminan Sanomat* (1907–) digitoituna kansalliskirjastossa
**Hans Pieren** (s. 23. tammikuuta 1962 Adelboden) on sveitsiläinen alppihiihtäjä, jonka päälaji oli suurpujottelu. Hän edusti aktiiviurallaan Skiclub Adelboden -seuraa.

Pieren sijoittui suurpujottelussa kahdeksanneksi Crans-Montanan MM-kilpailuissa 1987, 14:nneksi Calgaryn 1988 ja 11:nneksi Albertvillen 1992 olympialaisissa sekä viidenneksi Moriokan MM-kilpailuissa 1993.

Pieren sijoittui suurpujottelun maailmancupin kokonaispisteissä toiseksi kaudella 1991–1992. Hän saavutti kolme palkintosijaa maailmancupin suurpujotteluosakilpailuissa: hän oli kolmas Alta Badiassa joulukuussa 1987 sekä toinen Kranjska Gorassa ja Adelbodenissa tammikuussa 1992.

Lähteet
-------

1. 1 2  Hans Pieren *sports-reference.com*.  Arkistoitu 12.11.2012. Viitattu 29.10.2012. (englanniksi)
2. 1 2 3  Hans Pieren Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
**Aulangon näkötorni** on Hämeenlinnan Aulangonvuoren huipulla sijaitseva näkötorni, joka on valmistunut vuonna 1907. Sen on suunnitellut arkkitehti Waldemar Aspelin. Nykyään tornissa vierailee vuosittain lähes satatuhatta kävijää. Vuoden 2015 aikana se oli yleisölle avoinna 7. toukokuuta – 30. syyskuuta päivittäin kello 8–19.

Aulangon näkötornissa havaittiin korjaustarve vuonna 2016. Korjaussuunnitelma valmistui vuonna 2020 ja korjaustyöt saatiin käyntiin keväällä 2022. Korjaustöiden on tarkoitus kestää kesän loppuun saakka.

Historia
--------

Ensimmäinen puinen näköalapaviljonki Aulangon huipulle rakennettiin jo 1800-luvun lopussa, jolloin alue oli suosittu retkikohde. Näkötornin rakennuttajana toimi Aulangolla sijainneen Karlbergin kartanon omistaja eversti Hugo Standertskjöld. Aulangonvuoren laki on 150 metriä merenpinnan ja 70 metriä viereisen Aulangonjärven pinnan yläpuolella. 33 metriä korkeasta tornista avautuu näkymä Vanajaveden laaksoon, joka on yksi Suomen kansallismaisemista.

Näkötornin juurella on kahvilarakennus sekä vuonna 1934 valmistunut näköalatasanne, josta on näkymä Aulangonjärvelle päin. Näköalatasanteen alapuolella on Lennart Segerstrålen samana vuonna maalaama metsästysaiheinen fresko. Lisäksi sen vierestä lähtevät kiviportaat Aulangonvuoren jyrkänteelle, jossa sijaitsevassa luolassa on kuvanveistäjä Robert Stigellin karhuperheveistos vuodelta 1905.

Galleria
--------

* Aulangon näkötorni.Aulangon näkötorni.
* Aulangon näkötornin muistolaatta.Aulangon näkötornin muistolaatta.
* Näkötornin sisätasanne.Näkötornin sisätasanne.
* Maisema näkötornista.Maisema näkötornin sisäpuolelta.
* Näkötornin portaikkoa.Näkötornin portaikkoa.
* Aulangon näkötornin portaikkoa.Aulangon näkötornin portaikkoa.
* Vanajaveden laakson kansallismaisema näkötornin huipulta.Vanajaveden laakson kansallismaisema näkötornin huipulta.
* Kansallismaisema näkötornin huipulta.Kansallismaisema näkötornin huipulta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Aulangon näkötorni Visit Hämeenlinna. Viitattu 23.4.2015.
2. ↑  Aulangon näkötorni juhlii 100-vuotista historiaansa  11.8.2007. Yle Uutiset. Viitattu 13.8.2014.
3. ↑  Aulangon näkötornin kunnostustyöt alkavat *luontoon.fi*.  Arkistoitu 27.6.2022. Viitattu 12.4.2022.
4. 1 2  Aulangon nähtävyydet (Arkistoitu – Internet Archive) Luontoon.fi. Viitattu 13.8.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Aulangon näkötorni** Wikimedia Commonsissa

* Aulangon viralliset kotisivut
Wilhelm Tempel
**Ernst Wilhelm Leberecht Tempel** (4. joulukuuta 1821 – 16. maaliskuuta 1889), yleensä tunnettuna **Wilhelm Tempel**, oli saksalainen tähtitieteilijä joka työskenteli Marseillessa siihen asti kunnes Saksan-Ranskan sota puhkesi vuonna 1870.

Tempel syntyi Niedercunnersdorfissa Saksin osavaltiossa. Hän oli tuottelias komeettojen löytäjä. Hän oli yhtenä löytäjänä tai yksin löytämässä kaikkiaan 21 komeettaa, mukaan lukien Leonid-meteorisuihkun emokappale 55P/Tempel-Tuttle ja NASAn Deep Impact -luotaimen kohteena ollut 9P/Tempel. Muita hänen nimeään kantavia jaksollisia komeettoja ovat 10P/Tempel ja 11P/Tempel-Swift-LINEAR. Hänen mukaansa on nimetty päävyöhykkeen asteroidi 3808 Tempel ja kuun kraatteri Tempel.

Lähteet
-------

1. ↑  CATHOLIC ENCYCLOPEDIA: Wilhelm Tempel *www.newadvent.org*. Viitattu 8.10.2018.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Scientific illustrators

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Ernst Schybergson** (29. tammikuuta 1891 Helsinki – 17. maaliskuuta 1966 Helsinki) oli suomalainen urheilija, jonka lajeina olivat tennis, jalkapallo ja jousiammunta. Hän toimi seuroissa Helsingin Unitas sekä Kronohagens Idrottsförening.

Tenniksessä Schybergson karsiutui vuoden 1924 kesäolympialaisissa 1. kierroksella kaksinpelissä. Nelinpelissä hän selvisi toiselle kierrokselle parinaan Arne Grahn. SM-tasolla hän voitti kultaa vuonna 1914 nelinpelissä parinaan Carl Viktor Sandelin.

Jalkapallossa hän voitti kultaa Unitaksen riveissä vuonna 1908, jolloin lajin SM-mitaleista ensi kertaa kamppailtiin. Hän pelasi myös Suomen jalkapallomaajoukkueen ensimmäisessä ottelussa vuonna 1911 Ruotsia vastaan. Vuosina 1912–1914 hän oli Suomen Palloliiton hallituksen jäsenenä.

Jousiammunnassa Schybergson oli 25. vuoden 1934 maailmanmestaruuskilpailuissa. Hän oli myös ensimmäinen lajin maailmanmestaruuskilpailuihin osallistunut suomalainen.

Schybergson toimi Finlands Tandläkarförbundin puheenjohtajana 1931–1934 sekä Suomen Tennisliiton puheenjohtajana 1935–1937.

Schybergson oli koulutukseltaan hammaslääketieteen lisensiaatti ja ammatiltaan hammaslääkäri. Hän julkaisi myös kirjat *Verkkopallopeli – Lawn-tennis* (1915) sekä *Lawn-Tennis* (1916). Lisäksi hän kirjoitti tenniksestä *Olympiakisat II* -kirjaan (1924).

Hänen veljensä Lars ja Richard edustivat Suomea maajoukkuetasolla muun muassa jalkapallossa. Tytär Anna Märta Louise Schybergson voitti tenniksen nuorten kaksin- ja nelinpelin Suomenmestaruuden vuonna 1947.

Lähteet
-------

* Siukonen, Markku: *Urheilukunniamme puolustajat – Suomen olympiaedustajat 1906–2000*, s. 302. Graface Jyväskylä, 2001. ISBN 951-98673-1-7.
Krikotyreotomian paikka merkitty kuvaan kirjaimella A. Trakeostomian paikka merkitty kirjaimella B.  

1. Kilpirusto  

2. Kilpiruston ja sormusruston välinen ligamentti lat. *Ligamentum cricothyroideum*  

3. Sormusrusto  

4. Henkitorvi   

**Krikotyreotomia** on toimenpide, jossa tehdään henkitorveen aukko kilpiruston ja sormusruston välille, kohtaan jossa sijaitsee näitä rustoja yhdistävä ligamentti (lat. *ligamentum cricothyroideum*). 

Krikotyreotomia tehdään tyypillisesti henkeä uhkaavassa tilanteessa, kuten vieraan esineen tukkiessa hengitystiet, kurkunpään turvotuskohtauksen sattuessa (esimerkiksi hereditaarinen angioödeema) tai kasvojen ja pään vakavien onnettomuuksien seurauksena. Krikotyreotomia tehdään lähes aina vasta viimeisenä keinona, jos hengitysputken asettaminen suun tai nenän kautta on mahdotonta. Vaikka krikotyreotomia voidaan tehdä hengenpelastustarkoituksessa äärimmäisissä olosuhteissa, on tekniikka kuitenkin käyttökelpoinen ainoastaan väliaikaiseksi toimenpiteeksi, kunnes varsinaiset hengitystiet saadaan toimintakykyisiksi.

Katso myös
----------

* Intubaatio
* Trakeostomia
**Pinoautomaatti** on deterministisen äärellisen automaatin (DFA) yleistys, johon liittyy myös pino. Pinoautomaatti on ilmaisuvoimaisempi kuin DFA. Sillä voidaan tunnistaa yhteydetön eli kontekstiton kieli.

Kun äärellinen automaatti mallinnetaan tilojen ja niiden välisten siirtymien joukkona, pinoautomaatti lisää tähän pinon siten, että jokaiseen siirtymään voi liittyä sen siirtymän lisäksi uuden alkion lisääminen pinoon, vanhan alkion lukeminen pinosta pois, molemmat tai pinon pitäminen sellaisenaan. Näistä operaatioista symbolin asettaminen pinoon voidaan suorittaa vapaasti siirtymän yhteydessä, mutta sellainen siirtymä, joka lukisi symbolin pinosta voidaan tehdä, jos ja vain jos pinon päällimmäisenä on jo luettava symboli. 

Pinoautomaatin graafinen mallinnus noudattaa myös tyypillisesti äärellisen automaatin mallia; siihen vain lisätään kaariin jokin merkintätapa pinon operaatioille. Tyypillisesti merkintä on sellainen, että kaaren nimen lähettyvillä on merkitty pino-operaatiot muodossa 'lukusymboli/kirjoitussymboli'. Toimintoa, jota ei tehdä, merkitään pinosymbolissakin epsilonilla 'ε' tai lambdalla 'λ', joka tiukan teoreettisen tulkinnan mukaan tarkoittaisi, että pinoon kirjoitetaan tai siitä luetaan ei-mitään.

Katso myös
----------

* Chomskyn hierarkia

Lähteet
-------

* Hopcroft, John E. Motwani, Rajeev & Ullman, Jeffrey D.: *Introduction to automata theory, languages, and computation*. Harlow: Pearson Education Limited, 2014. ISBN 978-1-292-03905-3. (englanniksi)
* Särkilahti, Ari: *Pinoautomaateista ja jäsentämisestä*. Pro gradu -tutkielma : Oulun yliopisto, matemaattisten tieteiden laitos, matematiikka. Oulu: A. Särkilahti, 2005.

| Automaattiteoria: formaalit kielet ja formaalit kieliopit |
| --- |
| **Chomskyn** **hierarkia** | **Kielioppi** | **Kieli** | **Tunnistusautomaatti** |
| luokka 0 | Rajoittamaton | Rekursiivisesti numeroituva | Turingin kone |
|  | Rajoittamaton | Rekursiivinen | Totaalinen Turingin kone |
| luokka 1 | Yhteysherkkä | Yhteysherkkä | Lineaarisesti rajoitettu |
| luokka 2 | Yhteydetön | Yhteydetön | Pinoautomaatti |
| luokka 3 | Säännöllinen | Säännöllinen | Äärellinen |
| Kukin luokka on sen yläpuolisen luokan aito osajoukko. |
**Christer "Krille" Mattsson** (s. 16. helmikuuta 1964 Maarianhamina) on ahvenanmaalainen urheilutoimittaja ja kunnallispoliitikko, joka on toiminut Ahvenanmaan jalkapalloliiton puheenjohtajana vuoden 2015 alusta lähtien.

Mattsson on selostanut Veikkausliigassa pelaavan IFK Mariehamnin kotiotteluita Radio Suomen *Jalkapallokierros*-ohjelmalle. Omalla urallaan hän pelasi 11 kautta II divisioonassa ja on edelleen IFK Mariehamin kaikkien aikojen paras maalintekijä. Mattsson toimi taustavaikuttajana, kun Suomen Palloliitto valitsi ruotsalaisen Hans Backen Suomen jalkapallomaajoukkueen uudeksi päävalmentajaksi elokuussa 2014. Backe haki tehtävää hänen kehotuksestaan.

Mattsson on työskennellyt pitkään ahvenanmaalaisen rahapeliyhtiön Pafin palveluksessa ja ollut mukana kehittämässä yhtiön verkkopelejä, jotka ovat johtaneet oikeusriitoihin Veikkauksen kanssa. Lisäksi hän on ollut perustamassa ahvenanmaalaista Stallhagen-panimoa. Kunnallispolitiikassa Mattsson on toiminut Sundin kunnanvaltuuston puheenjohtajana vuodesta 2008 lähtien. Ahvenanmaan maakuntapäivävaaleissa hän on ollut ehdolla vuonna 1987 sitoutumattoman kokoomuksen (Obunden Samling) ja 2015 maltillisten (Moderaterna på Åland) ehdokkaana. 1980-luvulla hän oli myös mukana perustamassa Obunden Samling -puoluetta.

Krille Mattssonin isä on entinen jalkapalloerotuomari Anders Mattsson.

Lähteet
-------

1. 1 2  Christer "Krille" Mattsson Moderat Samling för Åland.  Arkistoitu 5.10.2015. Viitattu 31.10.2015. (ruotsiksi)
2. ↑  Mattsson ny ordförande i ÅFF  19.12.2014. Ålands Radio och TV.  Arkistoitu 5.3.2016. Viitattu 31.10.2015. (ruotsiksi)
3. 1 2 3 4  Ahvenanmaan ikiliikkuja ei väsy  19.9.2005. Talouselämä. Viitattu 31.10.2015.
4. ↑  IFK Mariehamn - Mypa 2-1 (0-1)  4.5.2014. IFK Mariehamn.  Arkistoitu 4.3.2016. Viitattu 31.10.2015. (ruotsiksi)
5. ↑  Krille Mattsson fick Backe till Finland  27.9.2015. Ålands Radio och TV.  Arkistoitu 1.10.2015. Viitattu 31.10.2015. (ruotsiksi)
6. ↑  Krille Mattson vill till lagtinget  10.7.2015. Nya Åland.  Arkistoitu 20.12.2015. Viitattu 31.10.2015. (ruotsiksi)
Krim Belkacem
**Krim Belkacem** (tai **Belkacem Krim**, 14. syyskuuta 1922 Aït Yahia Moussa, Ranskan Algeria – 18. lokakuuta 1970) oli algerialainen sotilas ja poliitikko. Hän oli merkittävässä roolissa Algerian kansallisen vapautusrintaman valtuuskunnan johtajana Algerian itsenäistymisneuvotteluissa 1961.

Krim taisteli jo nuorena toisessa maailmansodassa tarkka-ampujana. Vuonna 1947 hän alkoi organisoida kapinaliikettä, josta sai useaan kertaan kuolemantuomion. Hän siirtyi Tunisiaan 1957 ja valittiin seuraavana vuonna väliaikaishallituksen varapääministeriksi ja 1960 ulkoasiainministeriksi asemapaikkanaan Kairo Egyptissä.

Krim oli ainoa *Club de neuf* -nimellä tunnetuista yhdeksästä Algerian kapinallisesta, jonka onnistui säilyttää vapautensa. Hän oli kansallisen vapautusrintaman (FNL) valtuuskunnan johtaja Evianin rauhanneuvotteluissa 1961, mutta ei menestynyt yhtä hyvin taistelussa sisäpoliittisesta vallasta Algerian itsenäistymisen jälkeen.

Kun Houari Boumédiènne kaappasi vallan 1965, Krimiä syytettiin häntä kohtaan tehdystä murhayrityksestä. Hänet tuomittiin poissaolevana kuolemaan ja löydettiin murhattuna 1970 hotellihuoneesta Saksan Frankfurtissa. 1980-luvulla hänen maineensa palautettiin hautaamalla hänet El Alian hautausmaan marttyyrien aukiolle. Yksi maan lentokentistä on nimetty hänen mukaansa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Ilvessalo, Jaakko: "Krim, Belkacem (1921)", teoksessa Huovinen, Pentti ja Siikala, Kalervo (toim.): *Maailmanpolitiikan kasvot*, s. 105. Helsinki: Weilin & Göös, 1963.
2. ↑  Ouramdane, Amar: Commémoration du 43e anniversaire de l'assassinat de Krim Belkacem, Recueillement à El Alia, La Dépêche de Kabylie 19.10.2013. Viitattu 1.11.2014.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Krim Belkacem
**Krimin niemimaan parlamenttivaalit 2014** järjestettiin 14. syyskuuta 2014 kahdella vaalialueella Venäjän federaation vaalilainsäädännön mukaan: Sevastopolin liittovaltiokaupungissa ja muualla Krimin niemimaalla Krimin autonomisessa tasavallassa. Vaalit järjestettiin keväällä tapahtuneen alueen Venäjään liittämisen jälkeen. Kansainvälisoikeudellisesti vain Venäjä on pitänyt vaaleja laillisina, koska kansainvälinen yhteisö katsoo Krimin autonomisen tasavallan olevan osa Ukrainaa.

Vaaleissa oli 803 ehdokasta ja 12 puoluetta edustettuina. Kello 18 mennessä Moskovan ja samalla paikalliseen venäläiseen aikaan oli äänestänyt 45 % äänioikeutetuista. Vaalihuoneistot suljettiin kello 20 paikalliseen venäläiseen aikaan.

Äänestysprosentti jäi 60 %:iin, ja puolueista annetuista äänistä sai Yhtenäinen Venäjä 70,4 %, Venäjän liberaalidemokraattinen puolue 9,3 % sekä Venäjän federaation kommunistinen puolue 6,6 %. Äänioikeutetuista Yhtenäistä Venäjää äänesti 42,2 %, Liberaalidemokraattista puoluetta 5,6 % ja Venäjän federaation kommunistista puoluetta 4,0 %, yhteensä 51,8 %.

Ovensuukysely
-------------

| Ovensuukysely | Yhtenäinen Venäjä | LDPR | KPFR | Rodina | SP | Venäläinen eläkeläisten oikeuden puolesta -puolue | Venäjän patriootit | KPSS | EOS |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 94,38% | 70,36% | 9,33% | 6,56% | 4,41% | 1,77% | 1,56% | 1,15% | 1,09% | 5,61%  |
| äänioikeutetuista | 42,22% | 5,60% | 3,94% | 2,65% | 1,02% | 0,69% | 0,65% | 0,65% | 3,37%  |

Otos ovensuukyselyssä oli 3600 äänestänyttä, joista 202 ei kertonut sitä, mitä äänesti. Kysely suoritettiin 110 äänestyspaikalla virheen ollessa 1,5%. Äänestysprosentiksi jäi 60% äänioikeutetuista. Vaaliin osallistui 12 puoluetta, joista kolme ylitti viiden prosentin äänikynnyksen. Loput neljä puoluetta saivat noin prosentin äänistä.

Kolmen äänikynnyksen ylittäneiden puolueiden saamien äänten osuus oli 51,76% äänioikeutetuista. Ne kaikki kannattavat Venäjän yhtenäisyyttä.

Lähteet
-------

1. ↑
2. 1 2
Gerhard Flesch
**Gerhard Friedrich Ernst Flesch** (8. lokakuuta 1909 – 28. helmikuuta 1948) oli natsien poliisijohtaja Norjassa toisen maailmansodan aikana. Hänet teloitettiin norjalaisten vastarintamiesten tappamisesta ja kiduttamisesta.

Hän oli arvoltaan SS-Obersturmbannführer. Hän oli syntynyt Posenissa, Posenin provinssissa Saksan keisarikunnassa. Hänestä tuli Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen jäsen vuonna 1933. Vuonna 1934 hän valmistui lakiopinnoistaan ja 1936 Reinhard Heydrich nimitti hänet Gestapoon missä hän hallinnoi natsi-Saksan uskonnollisia salaisuuksia. Vuonna 1938 hän otti osaa natsien marssille Sudeettimaahan, ja 1939 Böömin ja Määrin miehitykseen, ja hänet nimitettiin myöhemmin gauleiter Fritz Sauckelin poliittiseksi neuvonantajaksi Thüringeniin. Sodan sytyttyä syyskuussa 1939 hänestä tuli Einsatzkommandon johtaja Poznańiin (Saksaksi Posen). 1940 hän liittyi 3. SS-divisioona Totenkopfiin heidän marssiessaan Ranskaan.

Hän oli arvoltaan Regierungsrat ja SS-Sturmbannführer huhtikuussa 1940, kun hänet lähetettiin Norjaan. Hänen ensimmäinen työnsä Norjassa oli SIPO:n ja SD:n komentajan virka Bergenissä. 11. lokakuuta 1941 hänet nimitettiin Sicherheitspolizein SD:n komentajaksi Trondheimiin. Alueen komentajana hän oli myös Falstadin keskitysleirin päällikkö Trondheimin ulkopuolella sekä Trondheimin vankiloiden johtaja. Hän sai Obersturmbannführerin arvon ja sai Oberregierungsratin tittelin ansioistaan. Hänen lähin esimiehensä oli Heinrich Fehlis. 8. toukokuuta 1945 hän pakeni Trondheimista kultaharkko laukussaan. Hänen pakonsa epäonnistui ja hänet saatiin kiinni sekä tuotiin poliisisaattuessa takaisin.

Hänet tunnettiin pahamaineisena kiduttajana, ja hän teloitti monia vastarintamiehiä ilman mitään oikeudenkäyntiä. Sodan jälkeen vuonna 1946 hänet tuomittiin oikeudessa teloitettavaksi ampumalla kidutuksista ja murhista. Teloitus toimeenpantiin keskiyöllä Kristianstenin linnoituksessa 28. helmikuuta 1948. Ennen teloitusta Flesch huusi viimeisiksi sanoikseen "Heil Hitler".

Aiheesta muualla
----------------

* Oikeudenkäyntipöytäkirjoja (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
* (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset Muokkaa Wikidatassa | 
* Saksa

 |

 |
**Älä koskaan pyyhi kyyneleitä paljain käsin** (ruots. *Torka aldrig tårar utan handskar*) on kirjailija Jonas Gardellin samannimiseen trilogiaan pohjautuva kolmiosainen draamasarja. Sen tapahtumat sijoittuvat tukholmalaiseen homoyhteisöön 1980-luvun Ruotsissa, jolloin AIDS saapui maahan.

Juoni
-----

Ensimmäisessä jaksossa *Rakkaus* (ruots. *Kärleken*) 19-vuotias Rasmus muuttaa opiskelemaan Tukholmaan. Pian hän tutustuu kaupungin homoyhteisöön ja tapaa Paulin. Paulin oven taakse ilmestyy Benjamin, joka on Jehovan todistaja. Paul näkee Benjaminista heti, että tämä on homoseksuaali. Paulin joulupöydässä Rasmus ja Benjamin tutustuvat toisiinsa, ja he rakastuvat.

Toisessa jaksossa *Sairaus* (*Sjukdomen*) Rasmus ja Benjamin muuttavat yhteen. AIDS leviää homomiesten keskuudessa, ja Rasmus saa tietää olevansa HIV-positiivinen. Benjamin päättää tukea Rasmusta, ja hän kertoo vanhemmilleen olevansa homoseksuaali ja jättävänsä seurakunnan. Perhe ja seurakunta alkavat karttaa häntä.

Kolmas jakso *Kuolema* (*Döden*) keskittyy Paulin ja Rasmuksen kuolemaan. Rasmuksen vanhemmat ovat tulleet poikansa luo Tukholmaan. He kieltävät Benjamia järjestämästä Rasmuksen hautajaisia, vaikka ovat kohdelleet häntä kuin omaa lasta. Jaksossa nähdään Benjamin yli 20 vuoden jälkeen.
**Sola** on kylä Polvijärven kunnan eteläosassa, Viinijärven itäpuolella. Kylä sijaitsee noin kymmenen kilometriä Polvijärven kirkonlylältä etelään; Joensuuhun on noin puolen tunnin ajomatka. Solassa on noin vakituista 200 asukasta; kesäasukkaiden aikana väkiluku kaksinkertaistuu. Perinteinen maatalousmaisema laitumineen ja niittyineen on tyypillistä. Pellot ja metsäsaarekkeet vuorottelevat, peltoaukeilla seisoo harmaita latoja.

Historiaa
---------

Vuonna 1960 kylässä tehdyissä kaivauksissa Suovaarassa löytyi kampakeraamisen kauden saviruukun palasia ja kuparinen rengas, jotka ovat peräisin kivikaudelta. Jälkiä asutuksesta Solassa löytyy noin ajalta 3000 eaa.

Yritystoimintaa ja palveluja
----------------------------

Solan kylässä on monipuolista yrittäjyyttä matkailupalveluista teknisiin yrityksiin. 

Solassa on noin viiden kilometrin mittainen luonto- ja kulttuuripolku. Kylän eteläpuolella sijaitsevan, Viinijärveen yhteydessä olevan suojellun Solanlammen rannalla on lintujen tarkkailemista helpottava lintutorni.

Lähteet
-------

1. 1 2  Sola (myös Asutusnimihakemiston sivulle linkitetty MML:n Nimistön tietokortti: Sola) *Asutusnimihakemisto*. Kotimaisten kielten keskus, kotus.fi. Viitattu 16.7.2021.
2. ↑  Kylät - Sola Polvijärven kunta, polvijarvi.fi. Viitattu 16.7.2021.
3. 1 2 3  Arkistoitu kopioSola (Kyläesittely) kylat.fi.  Arkistoitu 18.1.2021. Viitattu 16.7.2021.
4. ↑  Retkeily ja ulkoilu Polvijärven kunta, polvijarvi.fi. Viitattu 16.7.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Solan kylän sivut Polvijärven kunnan sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
**Pasi Kokkonen** (s. 7. huhtikuuta 1977 Helsinki) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Imatran Pallo-Veikkoja.

Kokkosen kasvattajaseura on Järvenpään Palo. Kokkonen aloitti pesäpallon 8-vuotiaana. Järvenpään Palon lisäksi hän on pelannut Järvenpään Pesiksessä, Kinnarin Pesiksessä, Joensuun Mailassa, Kiteen Pallossa, Hyvinkään Tahkossa sekä Kouvolan Pallonlyöjissä. Kokkonen voitti Superpesiksen etenijäkuninkuuden vuonna 2009. Kausi 2013 oli Kokkosen 12. kausi Superpesiksessä.

Kokkonen pelaa kopparina ja vaihtajana. Hän on pelannut Itä–Länsi-ottelussa seitsemän kertaa. Kokkonen on voittanut yhden SM-mitalin, hopeaa vuonna 2003, sekä junioreissa SM-hopeaa ja SM-pronssia Tahkon joukkueessa.

Kokkosella on vaimo ja kaksi lasta.*lähde?*

Saavutukset
-----------

### Pelaajana

* 1 SM-hopea: 2003
* 7 Itä-Länsi-ottelua: 2006-2009, 2011-2013
* Superpesiksen etenijäkuningas: 2009

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Pasi Kokkonen *hyvinkaantahko.fi*.  Arkistoitu 27.9.2013. Viitattu 23.9.2013.
2. 1 2  Haastattelussa Pasi "Purro" Kokkonen *hyvinkaantahko.fi*. Viitattu 23.9.2013.
3. 1 2  Pasi Kokkonen palaa Tahkoon *yle.fi*. Viitattu 23.9.2013.
4. ↑  KiPan Superpesisjoukkue 2011 *kipa90.com*.  Arkistoitu 1.10.2013. Viitattu 23.9.2013.
5. ↑  Joukkueet *pesis.fi*.  Arkistoitu 28.9.2013. Viitattu 23.9.2013.
6. ↑  Pesäpallon SM-mitalistit Pesäpalloliitto.  Arkistoitu 2.7.2018. Viitattu 14.4.2018.
7. ↑  Itä-Länsi-pelaajat joukkueittain, miehet Rasilainen, Matti. Viitattu 22.4.2018.
8. ↑  Parhaat etenijät kausittain Pesäpalloliitto.  Arkistoitu 17.8.2018. Viitattu 13.4.2018.
**Älyllinen epärehellisyys** on epärehellisyyttä ajattelussa tai kommunikoinnissa. 
Esimerkiksi:

* Sellaisen näkökulman kannattamista, jonka itse tietää vääräksi tai harhaanjohtavaksi.
* Sellaisen asian puolesta puhumista, jota puhuja ei tiedä todeksi, ja jonka todenperäisyyttä ei ole vaivautunut tarpeellisessa määrin selvittämään.
* Tietoinen sellaisten asiaankuuluvien seikkojen kertomatta jättäminen, jotka tiedetään oleelliseksi.

Retoriikka on älyllistä epärehellisyyttä, kun sitä käytetään vahvistamaan omaa agendaa tai itselle tärkeitä uskomuksia huolimatta muuta osoittavista todisteista. Jos henkilö on näistä todisteista tietoinen ja ymmärtää mihin johtopäätökseen ne johtavat, mutta pitää silti kiinni muusta näkemyksestä, hänen toimintansa on älyllisesti epärehellistä. Jos taas henkilö ei ole tietoinen todisteista, mikä tahansa mielipide on tietämättömyyttä, vaikka sattuisikin olemaan oikea. Jos henkilö on tietoinen, että kannan muodostamiseen asiasta liittyy muitakin todisteita, mutta jättää ne tarkistamatta ja käsittelee asiaa varmistettuna, on toiminta älyllisesti epärehellistä.

Termiä *älyllisesti epärehellinen* voidaan myös väärinkäyttää retorisena keinona väittelyssä vastapuolen mustamaalaamiseen. Tämä teko itsessään on älyllisesti epärehellistä, käsitteen tai fraasin tietoista väärinkäyttöä.

Älyllistä epärehellisyyttä ei ole epäselvä kielenkäyttö, merkittävien seikkojen sanomatta jättäminen tai käsitteiden väärinkäyttö silloin, kun se aiheutuu rehellisestä tiedon puutteesta tai objektiivisen keskustelun ja objektiivisen ajattelun periaatteiden tuntemattomuudesta.

Katso myös
----------

* Argumentointivirhe

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Intellectual dishonesty
Pesäpallon peliasu jokeripaidalla.
**Pesäpallon peliasu** koostuu lyhythihaisesta pelipaidasta, sen alle puettavasta aluspaidasta sekä polven alle ulottuvista housuista. Erityisesti naisten sarjoissa käytetään tätäkin pidemmälle ulottuvia housumalleja. Pelipaidan molemmissa hihoissa on irrotettavat numerot, jotka kertovat pelaajan lyöntinumeron.Pesäpallon peliasuja valmistavat mm. Fibe, HT-Sport, Jako Finland, LS-Wear, Noname, Primatex ja Unique Branding.

Koska pelaaja saattaa joutua syöksymään juostessaan pesille, sekä ottaessaan palloa kiinni, on aluspaita varustettu kyynärvarresta syöksysuojilla. Monet pelaajat voivat käyttää syöksyessään syöksyhanskoja käsiensä suojana, sekä lyödessä erityistä lyöntihanskaa, joka antaa paremman otteen mailan kädensijasta erityisesti kostealla säällä. Jalkineina pesäpalloilijat käyttävät piikkareita. Joukkueen pelinjohtajien on käytettävä urheilullista asua, joka selvästi erottuu peliasusta.

Vaatimukset
-----------

Peliasun on oltava siisti ja yhdenmukainen. Peliasussa on oltava selkeästi näkyvä lyöntijärjestysnumero tai pelaajanumero molemmissa hihoissa. Numeron on oltava olka- ja kyynärvarren väliin ja numero on laitettava hihaan oikein päin. Numeron on erotuttava selkeästi numeropohjasta sekä pelipaidasta. Superpesiksessä ja Ykköspesiksessä pelaisussa on oltava pelaajan nimi. Nimilappu kiinnitetään selän yläosaan mainosten yläpuolelle niin, että nimilapun yläpuolella on enintään yksi mainos. Nimi on oltava isoilla kirjamilla, suomenkielisillä aakkosilla ja erotuttava selkeästi nimipohjasta ja pelipaidasta.

Varapaita
---------

Superpesiksessä ja Ykköspesiksessä pesäpallojoukkueella on oltava varapaita, joka vastaa materiaaliltaan varsinaista pelipaitaa ja jonka värit erottuvat selkeästi varsinaisen pelipaidan värityksestä. Mikäli varsinainen pelipaita on pääväriltään tumma, varapaidan tulee olla pääväriltään vaalea ja päinvastoin. Muilla sarjatasoilla varapaidat ovat suositeltavia.

Jokeripaita
-----------

Superpesiksen ja Ykköspesiksen lisäksi suomensarjassa, nuorten Super- ja Ykköspesiksessä ja maakuntasarjassa on käytettävä liiton määrittelemää yhtenäistä virallista jokeripaitaa.

Lähteet
-------

* Koskela, Annukka: *Pesis - Opas jännittävän pelin seuraajalle ja harrastajalle*. Kustannusosakeyhtiö Nemo, 2017. ISBN 978-952-240-341-4.

### Viitteet

1. 1 2  Koskela 2017, s. 19
2. ↑  Pesäpallo *Fibe*. Viitattu 12.3.2023.
3. ↑  Pesäpallo *Unique Branding*. Viitattu 12.3.2023.
4. ↑  Pesäpallo *LS-Wear*. Viitattu 12.3.2023.
5. ↑  Pesäpallo *Noname Sport*.  Arkistoitu 12.3.2023. Viitattu 12.3.2023.
6. ↑  Pesäpallo *Jakosport*. Viitattu 12.3.2023.
7. ↑  Pesäpallo: peliasut *HT-Sport*. Viitattu 12.3.2023.
8. ↑  Pesäpallo *Primatex*. Viitattu 12.3.2023.
9. 1 2 3 4  Kilpailumääräykset 2022 *Suomen pesäpalloliitto*. Viitattu 12.3.2023.
**Älä kokeile tätä kotona** (norj. *Ikke gjør dette hjemme*) on norjalainen komedia-tositelevisiosarja. Norjan yleisradioyhtiö NRK:n tekemän sarjan ensimmäinen jakso näytettiin 6. tammikuuta 2011, ja siitä on tehty yhteensä kuusi tuotantokautta. Sarjan juontajat rikkovat erilaisia arjen kieltoja ja varoituksia ja ottavat selvää niiden taustalla olevista vaaroista. Sarjaa on Suomessa esittänyt Yle TV2.

Sarjan ensimmäisinä juontajina toimivat Per Olav Alvestad (kaudet 1–3) ja Rune Nilsson (kaudet 1–4), joita ovat seuranneet Torfinn Borkhus (kaudet 4–6) ja viimeisimpänä Marte Hedenstad (kaudet 5–6). Juontajien lisäksi myös räjähdeasiantuntija Roar ja kultakala Sveinung ovat esiintyneet sarjassa lukuisia kertoja.

Jokaisen kauden alussa juontajat saavat käyttöönsä omakotitalon, jossa ohjelma kuvataan. Vuosien aikana sarjassa on muun muassa ammuttu ilotulitteita sisätiloissa, täytetty kokonainen huone vedellä, räjäytetty asuntovaunu ja valmistettu olutta lämminvesivaraajassa. Tapaturmien ja onnettomuuksien varalta kuvauksissa on aina paikalla terveydenhuollon ja palokunnan edustajia. Jokainen kausi päättyy talon täydelliseen tuhoon viimeisessä jaksossa.

Jo ensimmäisen kauden aikana sarja sai kritiikkiä norjalaisilta turvallisuusviranomaisilta, joiden mukaan sarja yllytti esimerkiksi kotitekoisten pommien valmistamiseen ja räjähteiden huolimattomaan käsittelyyn. Jokaisessa jaksossa toistetuista moninaisista varoituksista huolimatta eräät psykologit olivat myös sitä mieltä, etteivät kaikki lapset välttämättä kykene ymmärtämään kaikkia sarjassa tehtyihin kokeisiin liittyviä vaaroja. Kritiikistä huolimatta sarja sai hyvän vastaanoton yleisöltä, ja ensimmäisen kauden jaksoja seurasi keskimäärin 672 000 katsojaa.

Sarjasta on tehty omia versioita Kanadassa, Saksassa, Tanskassa, Ruotsissa, Alankomaissa ja Puolassa.

Lähteet
-------

1. ↑  Halstein Røyseland: - Jeg ville aldri gjort dette hjemme *VG*.  6.1.2011. Viitattu 1.1.2019. (norjaksi)
2. ↑  Kirsten McDonagh: "Ikke gjør dette hjemme" er i gang *NRK*.  19.10.2010. Viitattu 1.1.2019. (norjaksi)
3. ↑  Älä kokeile tätä kotona *Yle Areena*. Viitattu 6.1.2019.
4. ↑  Arne Kristian Gansmo: Filmpoliti-Marte blir programleder i «Ikke gjør dette hjemme» *NRK*.  9.10.2016. Viitattu 1.1.2019. (norjaksi)
5. ↑  Magne Hansen: Kritiserer denne fyrverkeri-videoen *NRK*.  5.1.2011. Viitattu 1.1.2019. (norjaksi)
6. ↑  Aksel Faanes Persson: – Barn kan finne på å prøve dette *NRK*.  7.1.2011. Viitattu 1.1.2019. (norjaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Sarjan kotisivut (norjaksi)
**Patraksen arkeologinen museo** (kreik. Αρχαιολογικό Μουσείο Πάτρας tai Πατρών, *Archaiologikó Mouseío Pátras* tai *Patrón*) on arkeologinen museo Patraksen kaupungissa Kreikassa. Se esittelee kaupungista ja sen lähialueelta löydettyä pääosin antiikin aikaista esineistöä.

Historia ja rakennus
--------------------

Patraksen alueen arkeologiset löydöt sijoitettiin alun perin kaupungin julkisiin rakennuksiin ja kouluihin tai Kansalliseen arkeologiseen museoon Ateenaan. Kaupungin oma arkeologinen museo perustettiin vuonna 1934. Se toimi pitkään Ioánnis Karamandániksen tätä varten lahjoittamassa kaksikerroksisessa talossa kaupungin keskustassa. Suunnitelmat uuden museon rakentamisesta saivat alkunsa 1980-luvulla. Arkkitehtuurikilpailu uudesta museorakennuksesta järjestettiin vuonna 2001. Museo rakennettiin vuosina 2005–2009 ja sen näyttelyt valmistuivat 2009–2011. Museorakennus sijaitsee kaupungin koillisosassa keskustan ulkopuolella, kaupungin pohjoisen sisääntuloväylän varrella. Rakennus edustaa modernia arkkitehtuuria. Siihen kuuluu näyttelytilojen lisäksi muun muassa museokauppa, pieni amfiteatteri sekä tutkimus-, konservointi-, opetus-, toimisto- ja varastotiloja.

Kokoelmat
---------

Museon kokoelmiin kuuluu löytöjä pääosin Patraksesta sekä läntisen Akhaian alueelta. Löydöt ajoittuvat esihistorialliselta ajalta 3000-luvulta eaa. roomalaiselle kaudelle 300-luvulle jaa. Museo esittelee Patraksen kaupungin historiaa ja kehitystä, antiikin aikaisen kaupungin topografiaa ja rakennuksia, antiikin aikaista julkista ja yksityistä elämää kaupungissa, sekä kauppaa, ammatteja, sotaa, uskontoa, hautaustapoja ja viihdettä antiikin aikana. Esineisiin lukeutuu muun muassa mykeneläisaikaista keramiikkaa ja aseita; veistoksia, kuten Athene Parthenoksen roomalaisaikainen kopio; hellenistisen ja roomalaisen ajan koruja ja lasiesineitä; sekä lattiamosaiikkeja roomalaisista huviloista.

* Patraksen vanhan arkeologisen museon rakennus.Patraksen vanhan arkeologisen museon rakennus.
* Patraksen uuden arkeologisen museon rakennus.Patraksen uuden arkeologisen museon rakennus.
* Seppelöitynä haudatun tytön pääkallo.Seppelöitynä haudatun tytön pääkallo.
* Veistoksia, mm.: Herakles ja Nemean leijonan talja (keskellä), satyyri (oikealla).Veistoksia, mm.: Herakles ja Nemean leijonan talja (keskellä), satyyri (oikealla).

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Αρχαιολογικό Μουσείο Πατρών: Ιστορικό Υπουργείο Πολιτισμού και Αθλητισμού. Viitattu 16.5.2016.
2. 1 2 3  Αρχαιολογικό Μουσείο Πατρών: Περιγραφή Υπουργείο Πολιτισμού και Αθλητισμού.  Arkistoitu 15.8.2018. Viitattu 16.5.2016.
3. ↑  Αρχαιολογικό Μουσείο Πατρών: Εκθέσεις Υπουργείο Πολιτισμού και Αθλητισμού. Viitattu 16.5.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Patraksen arkeologinen museo** Wikimedia Commonsissa

* Αρχαιολογικό Μουσείο Πάτρας - Archaeological Museum of Patras. Museon verkkosivut. (kreikaksi) (englanniksi)
Makkaraperunat, jossa on tomaattiketsuppia, sinappia, kurkkusalaattia ja sipulia.
**Makkaraperunat** on grilliruoka, joka koostuu ranskalaisista perunoista ja makkaranpalasista, jotka voi joko paistaa upporasvassa tai vaihtoehtoisesti uunissa pellillä ja tarjoillaan mausteiden kanssa.

Grillikioskissa makkaraperunoihin lisätään perinteisesti muun muassa seuraavia mausteita: sinappi, ketsuppi, sipuli, valkosipuli, kurkkusalaatti ja majoneesi.

Makkaraperunat tunnetaan Jyväskylän seudulla nimellä *taksari* eli taksimiehen erikoinen, ja rovaniemeläiset syövät makkaraherkkua. Mikkelissä annos tunnetaan nimellä "pataljoonan pelastus." Kuopiossa ateriasta käytetään nimitystä *sitä sun tätä*.

Lähteet
-------

1. ↑  Kotikokki: Makkaraperunat *kotikokki.net*. Viitattu 13.12.2017.
2. ↑  Kotikokki: Makkaraperunat *kotikokki.net*. Viitattu 13.12.2017.
3. ↑  K-Ruoka: Makkaraperunat *k-ruoka.fi*.  Arkistoitu 13.12.2017. Viitattu 13.12.2017.
4. ↑  HAMPPARIBLOGI.NET *hamppariblogi.wordpress.com*. Viitattu 13.12.2017.
5. ↑  Seppänen, Mika: Jyväskylä-ilmiö 1/6: Mikä ihmeen taksari? *Keskisuomalainen*.  5.10.2006. Viitattu 28.11.2017.
6. ↑  Bierstuben ruokalista *bierstube.fi*. Viitattu 13.12.2017.
*Tämä artikkeli kertoo kunnanjohtajasta. Arkkitehti Pekka Rajalasta on oma artikkeli.*
Rajala 25. tammikuuta 2020
**Pekka Tapani Rajala** (s. 1963) on Limingan kunnanjohtaja. Vuonna 2004 Limingan kunnanhallitus päätti äänin 5–3 esittää hänen valitsemistaan kunnanjohtajaksi, ja Limingan kunnanvaltuuston valitessa kunnanjohtajaa hän voitti Eeva-Maija Mäntysen 22–5. Sitä ennen hän toimi Toholammin kunnanjohtajana vuodesta 1995 ja sitä ennen Toholammin hallintojohtajana vuodesta 1990. Ennen Liminkaan siirtymistään hän ei saanut hakemaansa Ilmajoen kunnanjohtajan virkaa. Syksyllä 2012 hän haki Kempeleen kunnanjohtajaksi mutta peruutti hakemuksensa.

Lokakuussa 2019 Ylen MOT-toimitus julkaisi dokumentin *Suomen komein jätesotku* , jossa haastateltiin myös Pekka Rajalaa. Haastattelussa kävi ilmi, että Rajala oli yrittänyt vaikuttaa ympäristölupa-asiassa Vaasan hallinto-oikeuteen soittamalla suoraan ympäristölupa-asiaa käsittelevälle tuomarille. Sitten Rajala oli lähettänyt kirjelmän kunnanhallituksen nimissä kysymättä kunnanhallituksen lupaa. Vaasan hallinto-oikeus ei kuitenkaan ollut kirjelmää pyytänyt. MOT-toimituksen haastattelema Itä-Suomen yliopiston kunnallisoikeuteen perehtynyt professori Asko Uoti katsoi, että Rajala "asettuu ikäänkuin itse tuomarin rooliin". Professorin mukaan näytti siltä, että Rajala oli yrittänyt vaikuttaa oikeuden päätökseen. Uoti katsoi, että kunnanjohtajan toiminta ei ollut lainmukaista.

Lähteet
-------

1. ↑  *Suomen valtiokalenteri 2020*, s. 569. Helsinki 2020. ISBN 978-952-14-4079-3
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Kunnanjohtajan yhteystiedot Limingan kunnan sivuilla. (Arkistoitu – Internet Archive)
Correa vuonna 2011.
Jawahar Kala Kendra -kulttuurikeskus Jaipurissa.
**Charles Mark Correa** (1. syyskuuta 1930 Secunderabad, Andhra Pradesh – 16. kesäkuuta 2015 Mumbai) oli intialainen arkkitehti, jota pidetään Intian itsenäistymisen jälkeisen modernin arkkitehtuurin uranuurtajana. Häntä arvostettiin kyvystään ottaa huomioon köyhien kaupunkilaisten olot ja suosia perinteisiä työmenetelmiä ja materiaaleja rakennuskohteissaan.
Intian valtio myönsi hänelle Padma Shri -palkinnon 1972 ja Padma Vibhushan -palkinnon 2006. Vuonna 1984 Royal Institute of British Architects (RIBA) myönsi hänelle kultamitalinsa.

Correa opiskeli aluksi St. Xavier’s Collegessa Mumbaissa ja jatkoi opintojaan Yhdysvalloissa Michiganin yliopiston Ann Arborin kampuksella 1949–1953 ja Massachusetts Institute of Technologyssa (MIT) vuosina 1953–1955, opettajanaan muun muassa Buckminster Fuller. Vuonna 1958 Correa perusti oman arkkitehtitoimistonsa Mumbaihin ja sai heti merkittävän toimeksiannon suunnitella Mahatma Gandhin muistorakennus Ahmedabadiin. Vuonna 1967 hän suunnitteli Madhya Pradeshin osavaltion parlamenttirakennuksen Bhopaliin. Vuosina 1975–1990 rakennettiin hänen suunnittelemansa kansallinen käsityömuseo New Delhiin, vuonna 1982 Bharat Bhavan -kulttuurikeskus Bhopaliin, vuosina 1986–1992 Jawahar Kala Kendra -kulttuurikeskus Jaipuriin ja vuosina 1987–1992 British Councilin rakennus Delhiin.

Correan Intian ulkopuolelle suunnittelemia rakennuksia ovat Bostonin MIT-kampukselle 2000-2005 rakennettu McGovern-aivotutkimusinstituutti, Toronton Ismaili Centre sekä Champalimaud-säätiön biolääketieteellinen tutkimuslaitos Lissabonissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Architect Charles Correa dies at 84 *The Times of India*.  17.6.2015. Viitattu 17.6.2015. (englanniksi)
2. 1 2  Maunula, Leena: Jyväskylän tapahtuma kuulee vaihtoehtoja lännestä ja idästä. 1980-luvun arkkitehdit kokoontuvat Aallon työn lähteillä.  *Helsingin Sanomat*, 11.8.1985, s. 12. Näköislehden aukeama (vain tilaajille). Viitattu 1.11.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Charles Correa** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Latvia
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Structurae
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Charles Correa
**Stanisław Haller** (26. huhtikuuta 1872 – huhtikuu 1940) oli puolalainen kenraali. Haller otti osaa esimerkiksi Puolan–Neuvosto-Venäjän sotaan. Sodan jälkeen hän ajautui välirikkoon Józef Piłsudskin kanssa ja erosi tehtävistään armeijassa. Toisen maailmansodan aikana hän jäi neuvostojoukkojen vangiksi ja tuli NKVD:n teloituttamaksi.

Elämäkerta
----------

Stanisław Haller syntyi vauraaseen maanomistajien sukuun Polanka Hallerassa 26. huhtikuuta 1872. Hänen serkkunsa oli Józef Haller. Stanisław kävi lukion Bielskossa ja liittyi ensin vuonna 1894 vapaaehtoisena ja myöhemmin vuonna 1894 vakinaisena sotilaana Itävalta-Unkarin armeijaan. Hän valmistui sotilasopistosta Wienissä vuonna 1901, minkä jälkeen hänestä tuli pataljoonan komentaja ja esikuntaupseeri Krakovasa.

Ensimmäisen maailmansodan sytyttyä Hallerista tuli armeijakunnan varapäällikkö, sekä tykistörykmentin komentaja. Toukokuussa 1918 hän oli ylennyt everstiksi ja komensi tykistörykmenttiään Italian vastaisella rintamalla. Marraskuussa 1918 Haller liittyi uuteen Puolan armeijaan toimien Krekovan armeijapiirin esikuntapäällikkönä. 1. tammikuuta 1920 hän sai ylennyksen kenraaliksi ja hänestä tuli Puolan armeijan esikuntapäällikkö. Puolan–Neuvosto-Venäjän sodan aikana huhtikuussa 1920 toteutettiin Hallerin ja Józef Piłsudskin suunnittelema hyökkäys Kiovaan. Puolalaiset joukot joutuivat kuitenkin myöhemmin vetäytymään Ukrainasta. Haller komensi vetäytymisen aikana ensin 13. jalkaväkidivisioonaa ja myöhemmin 6. armeijaa. Sodan jälkeen hänestä tuli sotilastarkastaja Lwówissa ja uudestaan yleisesikuntapäällikkö vuonna 1923.

Haller oli pitänyt yllä hyviä suhteita Piłsudskin kanssa. Suhteet alkoivat kuitenkin rakoilla Piłsudskin alettua suunnitella toukokuun vallankaappausta. Haller oli saanut tietää vallankaappauksesta etukäteen, ja hän erosi tehtävistään joulukuussa 1925. Vallankaappaus seurasi toukokuussa seuraavana vuonna. Haller pidätettiin vallankaappauksen jälkimainingeissa yhteistyön tekemisestä edellisen hallituksen kanssa. Hänen vapauduttuaan myöhemmin Haller asettui asumaan Polankaan, jossa hän julkaisi vallankaappausta käsittelevän kirjan *Wypadki warszawskie* ja Piłsudskia kritisoineen kirjan *Naród i armia*.

Toinen maailmansota alkoi natsi-Saksan hyökätessä Puolaan syyskuussa 1939. Haller yritti saada asemaa armeijassa sodan sytyttyä, ja tätä varten hän matkusti kohti itää. Myös Neuvostoliitto oli hyökännyt Puolaan, ja Haller jäi neuvostojoukkojen vangiksi. Häntä pidettiin vankileirillä Starobilskissä, ja huhtikuussa 1940 NKVD teloitutti hänet Harkovassa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Wojciech Roszkowski ja Jan Kofman: *Biographical Dictionary of Central and Eastern Europe in the Twentieth Century*, s. 329-330. M.E.Sharpe, 2008. ISBN 978-0-7656-1027-0. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Harvey Cox
**Harvey Cox** (s. 19. toukokuuta 1929 Malvern) on yhdysvaltalainen teologi. Hän näkee maallistumisen peruuttamattomana, vapauttavana muutoksena. Hän kannattaa kaupungistumista ja uskoo, että maallistumisen tuloksena syntyy maailmankaupunki, teknopolis. Hän työskenteli professorina Harvard Divinity Schoolissa, kunnes jäi eläkkeelle vuonna 2009.

Lähde
-----

* Spectrum tietokeskus, artikkeli sekularisaatio.*lähde tarkemmin?*

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Korea
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Leptokaryá** (kreik. Λεπτοκαρυά; myös transl. *Leptokariá*) on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Dío-Ólympoksen kuntaan, Pierian alueyksikköön ja Keski-Makedonian alueeseen. Se muodostaa oman kaupunkiyhdyskuntansa (Δημοτική Κοινότητα Λεπτοκαρυάς, *Dimotikí Koinótita Leptokaryás*). Kaupungin väkiluku on 3 700 (vuonna 2011).

Pyhän Nikolaoksen (*Ágios Nikólaos*) kirkko.
Leptokaryán pieni kaupunki sijaitsee Egeanmeren rannalla Ólympos-vuoren itäpuolella, noin 24 kilometriä etelään Katerínista. Kaupungin halki kulkee Pireus–Platý-rautatie, ja siellä on Leptokaryán rautatieasema. Kaupungin länsipuolitse kulkee A1-valtatie (E75).

Kaupungin pääkirkko on omistettu Pyhälle Nikolaokselle (*Ágios Nikólaos*). Kaupungin nähtävyyksiin kuuluu Ólympoksen geologinen historiallinen museo.

Aiemmin kaupunki kuului Anatolikós Ólympoksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Dío-Ólympoksen kunnan Anatolikós Ólympoksen kunnallisyksikköön.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. ↑  Geological History Museum Olympus *Ecotourism Greece*. Viitattu 7.9.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Leptokaryá** Wikimedia Commonsissa