recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Riikka Takala** (s. 1970) on suomalainen kirjailija ja dramaturgi.

Takala on valmistunut Teatterikorkeakoulusta teatteritaiteen maisteriksi dramaturgilinjalta. Hän on kirjoittanut näytelmiä, tekstittänyt sarjakuvia ja opettanut luovaa kirjoittamista. Takalan esikoisteos, novellikokoelma *Koira nimeltä Onni ja muita onnettomuuksia*, ilmestyi 1997. Teos oli Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkintoehdokas. Vuonna 2014 ilmestyi Takalan ensimmäinen romaani, akateemisen koulutuksen saaneiden naisten pätkätöitä ja pitkäaikaistyöttömyyttä käsittelevä *Ole hyvä*.

Takala on työskennellyt muun muassa puhelinmyyjänä, feissarina, vapaaehtoistyöntekijänä, tiedottajana, korukaupan myyjänä, kirjallisuuskriitikkona ja opettajana.

Yksityiselämä
-------------

Takala kertoi vuonna 2017 raskaudestaan vuosien hedelmöityshoitojen jälkeen.

Teoksia
-------

* *Koira nimeltä Onni ja muita onnettomuuksia*: novelleja. Tammi 1997
* *Islantilaisia banaaneja*. Kaisaniemen dynamo, Helsinki 1998
* *Ole hyvä*: romaani. Atena, helsinki 2014

Suomennoksia
------------

* *Nukuhan jo, Vesta-Linnea*; kirjoittanut Tove Appelgren; kuvittanut Salla Savolainen; suomentanut Riikka Takala. Tammi 2003

Palkinnot
---------

* J. H. Erkon kirjoituskilpailu 1996

Lähteet
-------

1. 1 2  Riikka Takala Atena. Viitattu 1.8.2023.
2. 1 2  Sillanpää, Anna: Kirjailija Riikka Takala: "Vasta aikuisena opin, että kiltti jää jalkoihin" *Kodin Kuvalehti*.  26.9.2014. Viitattu 1.8.2023.
3. ↑  Tarkka, Pekka: Nämä esikoiset kilpailevat Helsingin Sanomain kirjallisuuspalkinnosta *HS.fi*.  13.11.1997. Viitattu 1.8.2023.
4. ↑  Otsamo, Kirsikka: Kymmenien pettymysten jälkeen ilo - kirjailija Riikka Takala, 46, saa esikoisensa yksin *Iltalehti.fi*.  13.5.2017. Viitattu 1.8.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Riikka Takala Kirjasampo.fi:ssä

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* IdRef

 |

 |
**Ma'nu VIII bar Ma'nu** oli syyrialaisen Osroenen kuningaskunnan hallitsija vuosina 139–163 ja 165–177. Hänen hallituskautensa on useiden muiden Osroenen kuninkaiden tavoin erittäin epäselvä. Ma'nu hallitsi Rooman keisarien Antoninus Piuksen, Marcus Aureliuksen ja Lucius Veruksen aikana ja pysyi ystävällisissä väleissä Rooman kanssa.

*Historia Augustan* mukaan Antoninus Pius nuhteli Osroenen kuningas Abgarusta, koska tämä oli käyttäytynyt aggressiivisesti parthialaisia kohtaan. Michael Grantin mukaan tämä kuningas oli Abgarus VIII mutta on esitetty, että hän oli Abgarus VII, joka kuoli tai joutui pakenemaan Edessasta Trajanuksen Parthian sodan aikana. Luultavammin kyseessä on kuitenkin Ma'nu VIII.

Vuonna 163 parthialaiset syrjäyttivät Ma'nun ja asettivat Osroenen nukkehallitsijaksi erään Wa'el bar Sahrun, joka lyötti kolikoita Parthian kuninkaan Vologases IV:n kuvalla. Parthialaiset ylittivät Eufratin ja hyökkäsivät Rooman Syyrian provinssiin. Ma'nu pakeni roomalaisten luokse ja vuonna 165 Avidius Cassiuksen johtama Rooman armeija valloitti Osroenen kuningaskunnan pääkaupungin Edessan. Seuraavana vuonna solmitussa rauhansopimuksessa Ma'nu palautettiin Osroenen valtaistuimelle, mutta kuningaskunnasta tuli Rooman vassallivaltio.

Lähteet
-------

* J. B. Segal: *Edessa 'the Blessed City'*. Gorgias Press LLC, 2005. ISBN 1593330596. (englanniksi)
* Warwick Ball: *Rome in the East: the transformation of an empire*. Routledge, 2000. ISBN 0415113768. (englanniksi)
* Bowman et al.: *The Cambridge Ancient History XI, The High Empire A.D. 70-192*. Cambridge University Press, 2000. ISBN 0-521-26335-2. (englanniksi)
* Michael Grant: *The Antonines: The Roman Empire in Transition*. Routledge, 1994. ISBN 0-415-10754-7. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3  Segal s. 13
2. ↑  Grant s. 21
3. ↑  Ball s. 90
4. ↑  Cambridge Ancient History s. 640
| "Haluatko ostaa vokaalin"Jope Ruonansuu |
| --- |
|  |
| Kappaleen tiedot |
|  Albumilta | *Politiikkaa ja erotiikkaa* |
|  Äänitetty  | 1993 |
|  Julkaistu | 1993 |
|  Tuottaja(t) | Jope Ruonansuu |
|  Tyylilaji | huumorimusiikki |
|  Kesto | 03.36 (alkuperäinen versio) |
|  Levy-yhtiö | Audiovox Records |

**Haluatko ostaa vokaalin** on Jope Ruonansuun vuonna 1993 levyttämä huumorimusiikkia sisältävä kappale. Kappaleen on säveltänyt ja sanoittanut Jope Ruonansuu. Kappale julkaistiin Ruonansuun vuonna 1993 julkaistulla studioalbumilla *Politiikkaa ja erotiikkaa*. Lisäksi kappale on julkaistu useilla Ruonansuun kokoelma-albumeilla, kuten esimerkiksi *Naurettava 90-luku*.

Kappaleen taustaa ja sanoituksista
----------------------------------

Kappaleen aiheena on televisiossa esitetty visailuohjelma *Onnenpyörä*. Kappaleen levytysvuonna 1993 televisiokanava MTV3 alkoi esittämään Onnenpyörää. Ohjelmaa juonsi kevätkaudella 1993 Kim Floor. Ruonansuun levyttämä kappale alkaa hänen imitoiman Mauno Koiviston speakilla, jossa hän esittelee perustamansa presidentinlinnan ilotalon pelisalia. Samaisessa speakissa hän mainitsee myös Kim Floorin, kuvailen häntä "sukkelaksi" ja "loistavaksi juontajaksi", ja että Koivisto itse on katsonut televisiosta Onnenpyörää. Speakin jälkeen varsinainen kappale alkaa, jossa Ruonansuu laulaa imitoiden Kim Flooria. Kappaleen sanoissa mainitaan useasti hokema "Haluatko ostaa vokaalin?". Lisäksi kappaleen sanoissa on muun muassa lainauksia Kim Floorin juonnoissa käyttämistä lausahduksista, joista osa on parodiaa. 

Jope Ruonansuu kertoman mukaan Kim Floor loukkaantui kappaleesta. Kim Floor esiintyi 17. syyskuuta 1993 esitetyssä MTV3-kanavan ohjelmassa *Frank Pappa Show*, jossa hän itse esitti kyseisen kappaleen.

Muuta
-----

Turo's Hevi Gee levytti vuonna 1999 kappaleesta oman version nimellä "Haluatko nostaa fyrkkaa".

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Haluatko ostaa vokaalin *fono.fi*. Viitattu 29.6.2023.
2. ↑  Politiikkaa ja erotiikkaa *fono.fi*. Viitattu 29.6.2023.
3. ↑  Fono.fin haku hakusanalla "Haluatko ostaa vokaalin *fono.fi*. Viitattu 29.6.2023.
4. 1 2  Onnenpyörä *Yleisradio*.  11.12.2007. Viitattu 29.6.2023.
5. ↑  Naakka, Anna-Maija: Janne Porkka sai Onnenpyörän päätyttyä Spedeltä puhelun, joka olisi voinut muuttaa kaiken – näin juontajalle kävi suosikkiohjelman jälkeen *Ilta-Sanomat*.  24.12.2021. Viitattu 29.6.2023.
6. ↑  Elokuu 2002 lähetetty MTV3 Chat-ohjelma, jossa Jope Ruonansuu vieraana.
7. ↑  Kallioniemi, Noora, Sami Hantula: Bailataan ankarasti! Poliittinen viihdeohjelma Frank Pappa Show 1990-luvun lama-ajan aikalaiskommentaattorina (pdf) (s. 86) *Lähikuva 2-3/2021*. Viitattu 29.6.2023.
8. ↑  Haluatko nostaa fyrkkaa (= Haluatko ostaa vokaalin) *fono.fi*. Viitattu 29.6.2023.
Carl Eberhard von Schantz (1850-luku)
**Carl Eberhard von Schantz** (20. joulukuuta 1816 Kauhajoki – 6. maaliskuuta 1878 Turku) oli suomalainen Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut kenraalimajuri.

Von Schantzin vanhemmat olivat kapteeni, tilanomistaja Bernt Ludvig von Schantz ja Catarina Sofia Brunnius. Von Schantz ylennettiin vänrikiksi 5. suomenmaalaiseen linjapataljoonaan 1837, mitä ennen hän oli palvellut vapaaehtoisena 3. suomenmaalaisessa linjapataljoonassa. Vuonna 1839 hänet ylennettiin aliluutnantiksi, vuonna 1841 siirrettiin Tallinnan jääkärirykmenttiin ja vuonna 1842 ylennettiin luutnantiksi. Von Schantz tuli 1843 aliluutnanttina Henkivartioväen Suomen tarkk’ampujapataljoonaan. Hänet ylennettiin luutnantiksi 1847 ja alikapteeniksi 1852, jolloin hänet määrättiin pataljoonansa 2. komppanian päälliköksi. Kapteeniksi von Schantz yleni 1854 ja everstiluutnantiksi seuraavana vuonna, jolloin hänet määrättiin nuoremmaksi esikuntaupseeriksi pataljoonan esikuntaan. Everstiksi von Schantz ylennettiin 1861, nimityksen 1. Turun ruotujakoisen tarkk’ampujapataljoonan komentajaksi hän sai 1863. Von Schantz asetettiin armeijan jalkaväen reserviin 1868, eron sotapalveluksesta hän sai lokakuussa 1869 kenraalimajurina. Von Schantz nimitettiin Turun postitarkastajaksi 1875. Itsemurhan hirttäytymällä hän teki maaliskuussa 1878.

Lähteet
-------

1. 1 2  Carl Eberhard von Schantz *Suomalaiset kenraalit ja amiraalit Venäjän sotavoimissa 1809–1917*. Biografiakeskus, Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. (Viitattu 18.4.2020)
**Arturo Kinch** (s. 14. huhtikuuta 1956 Costa Rica) on costaricalainen alppi- ja maastohiihtäjä, joka on osallistunut olympiakisoihin 1980–2006.

Kinch syntyi seitsemäntenä lähetyssaarnaajavanhempiensa kaikkiaan yhdestätoista lapsesta. Hän aloitti vuonna 1974 opinnot Rockmont Collegessa Yhdysvalloissa. Hän harrasti opiskeluvuosinaan jalka- ja koripalloa sekä syöksylaskua. Seattle Times -lehdessä vuonna 1984 julkaistussa haastattelussa hän kertoi aloittaneensa hiihdon vain pysyäkseen kunnossa jalkapalloa varten. Hän oli kuitenkin kahdella kaudella koulunsa hiihtojoukkueen menestyksekkäin kilpailija, ja useiden valmentajien rohkaisemana päätti jatkaa hiihtäjän uraa. Voidakseen osallistua kansainvälisiin kilpailuihin hänen täytyi perustaa Costa Ricaan hiihtoliitto.

Kinch valmistui collegesta 1979 ja osallistui seuraavana vuonna ensimmäisenä costaricalaisena olympiakisojen hiihtolajeihin. Hän sijoittui Lake Placidissa syöksylaskussa 41:nneksi eli toiseksi viimeiseksi ja keskeytti niin pujottelun kuin suurpujottelunkin. Sarajevon olympialaisissa 1984 hän oli suurpujottelussa 67. ja 15 kilometrin maastohiihdossa 79. sekä hylättiin 30 kilometrin hiihdossa. Calgaryssa 1988 hän jäi 30 kilometrin hiihdossa viimeiseksi, mutta jätti muutamia kilpailijoita taakseen 15 kilometrillä ja suurpujottelussa.

Neljännen kerran Kinch osallistui olympiakisoihin Salt Lake Cityssä 2002, jossa hän sijoittui sprinttihiihdossa 67:nneksi ja takaa-ajokilpailussa 78:nneksi. Torinon olympialaisissa 2006, hieman ennen 50-vuotispäiväänsä, hän sijoittui 15 kilometrin hiihdossa 95:nneksi eli toiseksi viimeiseksi ajalla 1.06.50,3 – voittaja Andrus Veerpalu hiihti matkan ajassa 38.01,3.

Kinch työskentelee asiakaspalvelutehtävissä United Airlinesilla.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Arturo Kinch *sports-reference.com*.  Arkistoitu 6.6.2009. Viitattu 4.10.2009. (englanniksi)
2. 1 2 3  Arturo Kinch (left) Rockmont Skiing 1974-1979 *ccu.edu*. Colorado Christian University.  Arkistoitu 30.5.2010. Viitattu 4.10.2009. (englanniksi)
3. ↑  Alpine Skiing at the 1980 Lake Placid Winter Games: Men's Downhill *sports-reference.com*.  Arkistoitu 19.2.2012. Viitattu 4.10.2009. (englanniksi)
4. ↑  Cross Country Skiing at the 1988 Calgary Winter Games: Men's 30 kilometres *sports-reference.com*.  Arkistoitu 3.1.2009. Viitattu 4.10.2009. (englanniksi)
5. ↑  Cross Country Skiing at the 1988 Calgary Winter Games: Men's 15 kilometres *sports-reference.com*.  Arkistoitu 3.1.2009. Viitattu 4.10.2009. (englanniksi)
6. ↑  Alpine Skiing at the 1988 Calgary Winter Games: Men's Giant Slalom *sports-reference.com*.  Arkistoitu 5.5.2009. Viitattu 4.10.2009. (englanniksi)
7. ↑  Cross Country Skiing at the 2006 Torino Winter Games: Men's 15 kilometres *sports-reference.com*.  Arkistoitu 23.9.2016. Viitattu 4.10.2009. (englanniksi)
Efemeridijulkaisu Almanach Perpetuumin ensimmäinen sivu **Efemeridi** on almanakan kaltainen taulukko taivaankappaleiden sijainnista. Se ilmoittaa taivaankappaleen koordinaatit yleensä ekvatoriaalisessa koordinaatistossa tiettyinä päivinä ja kellonaikoina. Efemeridejä julkaistaan yleensä komeettojen, asteroidien, planeettojen, Kuun, Auringon sekä Maata kiertävien satelliittien paikoista. Efemeridit riippuvat jonkin verran havaitsijan paikasta maapallolla, mutta lukuun ottamatta lähimpiä taivaankappaleita kuten Kuuta ja joitakin Maan lähiasteroideja, erot ovat hyvin pieniä.

Efemeridien laskeminen oli 1700-luvulle tähtitieteilijöiden tärkeimpiä tehtäviä, kunnes enemmän taivaankappaleiden fysiikkaan liittyvät tutkimuskohteet korvasivat työlään ja tylsän laskennan. Taivaankappaleiden efemeridit on julkaistu perinteisesti kirjoina, mutta nykyään ne lasketaan yleensä tietokoneella. Jokseenkin kaikki tähtikarttaohjelmat osaavat tarvittaessa laskea ja tulostaa halutun kohteen efemeriditaulukon.

Tyypillisesti efemeridit kattavat useita satoja vuosia. Esimerkiksi asteroidien ja komeettojen radoissa tapahtuu kuitenkin satojen vuosien aikaskaalassa muiden kappaleiden vuorovaikutuksista johtuvia muutoksia, joita ei voida ennustaa analyyttisesti. Siksi efemerideille tulee aina ilmoittaa epookki, jolle koordinaatit on annettu, kuten J2000.0.

Nykyiset tieteelliset efemeridit antavat usein myös muuta hyödyllistä tietoa kohteesta, kuten sen etäisyyden, kirkkauden, näennäisen halkaisijan tai nousu- ja laskuajat.

Efemeridejä käytetään tähtitieteen lisäksi navigoinnissa sekä esimerkiksi valokuvauksessa, kun valaistuksen suunnittelussa halutaan huomioida Auringon tai Kuun nousu- ja laskuajat.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Efemeridi**.
* JPL HORIZONS
* Valokuvaajan efemeridi
| MZD2-tytärammus |
| --- |
| Kuvaus |
| Tyyppi |  |
| Valmistaja | Norinco |
| Valmistusmaa | Kiinan kansantasavalta |
| Käyttöönotto |  |
| Valmistusmäärä |  |
| Ominaisuudet |
| Laboratorioräjähtämättömyys-% |  |  |
| Kenttäräjähtämättömyys-% |  |  |
| Massa |  |  |
| Henkilövaikutus |  |  |
| Panssarivaikutus |  |  |
| Käyttö |
| 2006 | Libanonin sota |  |
|

**MZD-2** eli **Type-90** (Norinco Type-90) on kiinalainen Norincon valmistama tytärammus (tytärpommi), jota voidaan kuljettaa esimerkiksi 122 mm:n *Type-81*-raketeilla kohteeseensa. Type-81-rakettiin (kuorma-ammukseen) sopii 39 Type-90 tytärammusta.

Varmaa tietoa kaikista käyttäjämaista tai varastojen suuruudesta ei ole. Landmine Actionin lokakuun 2006 raportin mukaan MZD2-pommeja ja muita rypälepommeja on löydetty syyskuussa 2006 erittäin runsaasti Etelä-Libanonista. UNIFILin tarkkailijan raportti esittää, että 90 prosenttia Etelä-Libanoniin osuneista rypäleammuksista laukaistiin Israelin–Libanonin välisten kesän 2006 sotatoimien viimeisen 72 tunnin aikana ennen tulitaukoa. Israelilaisten lähteiden mukaan Israel ampui kolmen päivän aikana Etelä-Libanoniin pelkästään rakettien kuorma-ammuksissa yhteensä 1,2 miljoonaa tytärpommia. Lukumäärä oli ilmeisesti vain osa tykistön ja ilmasta pudotettujen rypäleammusten tytärpommeista. Etelä-Libanonista syyskuussa 2006 löydetyt MZD2-tytärpommit löytyivät alueilta ja osumakuvioista, johon Israel oli kohdistanut rypäleammustulitusta. Kymmeniä tuhansia erityyppisiä räjähtämättömiä rypäleammuksia on löytynyt Etelä-Libanonista sotatoimien jälkeen, ja ne ovat aiheuttaneet hyvin huomattavaa humanitaarista kärsimystä siviileille. MZD-2:ia ammuttiin myös Pohjois-Israeliin kesällä Israelin ja Hizbollahin keskenään käymien 34 päivää kestäneiden sotatoimien kuluessa. Human Rights Watchin mukaan MZD-2:ia käytti Israeliin osuneissa raketeissa Hizbollah.

Lisäksi MZD-2 -tytärpommeja on raportoitu käytetyn Syyrian sisällissodassa, jossa niitä on israelilaislähteen mukaan pudotettu edullisista droneista.

Lähteet
-------

1. 1 2  Hezbollah’s Arsenal  August 2007. Human Rights Watch, hrw.org. Viitattu 30.12.2020. (englanniksi)
2. ↑  China. Cluster Munition Ban Policy  2018. Landmine & Cluster Munition Monitor, the-monitor.org. Viitattu 30.12.2020. (englanniksi)
3. 1 2 3 4  Thomas Nash: Arkistoitu kopioForeseeable harm. The use and impact of cluster munitions in Lebanon: 2006 (pdf) (koko raportti, MZD2 mainitaan s. 8, 9 ja 12; ISBN-13: 978-0-9551923-3-3)  Oct. 2006. Landmine Action, landmineaction.org.  Arkistoitu 11.4.2012. Viitattu 30.12.2020. (englanniksi)
4. ↑  John T. Huddy: Rockets, missiles and more: Predicting the third Lebanon war *jpost.com*.  9.2.2018. Viitattu 30.12.2020. (englanniksi)

Kuorma-ammusten kuljettamat tytärammukset

|  |  |
| --- | --- |
| Rypälepommien tytärpommit | 
* BLU-63
* KB-1
* M42
* M46
* M74
* M77
* M80
* M85
* MZD2

 |
**Haltijaosake** tarkoittaa osakekirjaa, jonka pelkkä hallinta riittää osakkeen antamien oikeuksien käyttöön. Osakkeen omistaa osakekirjan kulloinenkin haltija. Osakekirjassa ei ole osakkeenomistajan nimeä.

Haltijaosakkeen omistajaa voi vaihtaa hetkessä. Yhtiön todellista omistajaa voi olla vaikea osoittaa. Haltijaosakkeita on käytetty laajasti petoksiin ja veronkiertoon.

Haltijaosakkeet ovat tavallisia useissa maissa, muun muassa Alankomaissa, Ranskassa ja Saksassa.

Suomalaiset osakeyhtiöt eivät enää voi laskea liikkeelle haltijaosakkeita. Uusien haltijaosakkeiden liikkeelle lasku kiellettiin vuoden 1980 alusta. Vanhat haltijaosakkeet kuitenkin säilyttivät arvonsa. Käytännössä haltijaosakkeet olivat sitä ennenkin harvinaisia.

Katso myös
----------

* Nimiosake

Lähteet
-------

1. ↑  Taloustiedon taloussanasto, Taloustieto r.y. 1987, ISBN 951-628-145-1. Hakusana haltijaosake.
2. 1 2  Pahuuden asianajotoimistosta tuli eliitin painajainen *Yle Uutiset*. Viitattu 6.1.2018.
3. ↑  Nordea perustanut asiakkailleen satoja yhtiöitä veroparatiiseihin *Yle Mot*.  3.4.2016, päivitetty 4.5.2016. Viitattu 6.1.2018.
4. ↑  HE 305/2018 vp *www.eduskunta.fi*. Viitattu 14.4.2022.
5. ↑  Rainio, Elina: Osakeyhtiölain vaikutukset sijoittajan suojaan ja rahoitusmarkkinoiden kehitykseen (pdf) *Suomen Panktin tutkimus Keskustelualoitteita*.  16/2006. Helsinki:  Suomen Pankki. Viitattu 14.4.2022.
**Haltiajärvi** on ylänköjärvi Sallassa Lapin maakunnan kaakkoisosassa. Sen pinta-ala on 20,9 hehtaaria. Etäisyys Rovaniemeltä on 182 kilometriä itäkoilliseen ja Sallan keskustasta 58 kilometriä pohjoiskoilliseen.

Maantiede
---------

Haltiajärven pituus lännestä itään on 800 metriä. Järven itäosan leveys etelästä pohjoiseen on 400 metriä, länsiosa on itäosaa kapeampi. Järven kaakkoisosassa sijaitsee pieni nimetön saari. Rannat ovat metsä- ja suomaata, järven eteläpuoleiset Haltianharjut kohoavat noin 300 metriä merenpinnan yläpuolelle. Haltiajärvi laskee nimetöntä laskuojaa itään Saukkojärveen (266,8 metriä mpy). Järvien välinen pienin etäisyys on alle 400 metriä.

Haltiajärvi (65.476.1.003) kuuluu Saukko-ojan valuma-alueeseen (65.476), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kemijoen vesistössä (65). Toinen jakovaihe on Naruskajoen valuma-alue (65.47) ja ensimmäinen jakovaihe on Ylä-Kemijoen valuma-alue (65.4). Saukko-ojan valuma-alueella on 13 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista laajin on Saukkojärvi. Seuraavaksi laajimmat ovat Purkajärvi ja Haltiajärvi.

Sallassa on toinenkin Haltiajärvi (73.082.1.014). Se sijaitsee Onkamon lähellä noin 62 kilometriä Naruskan Haltiajärveltä etelään.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Haltiajärvi, vakavesi, Salla
2. 1 2 3 4  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 11.7.2022.
3. ↑  Haltiajärvi. Järviwiki. Viitattu 11.7.2022.
4. ↑  Saukko-ojan valuma-alue (65.476). Järviwiki. Viitattu 11.7.2022.
5. ↑  Haltiajärvi (73.082.1.014). Järviwiki. Viitattu 11.7.2022.
Kenraalimajuri Georg Synnerberg (1888–1895)
**Georg Fredrik Alexander Synnerberg** (9. marraskuuta 1844 – 27. huhtikuuta 1901 Helsinki) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraaliluutnantti.

Synnerbergin vanhemmat olivat tullitarkastaja Johan Fredrik Synnerberg ja Vilhelmina Antoinette de la Motte ja puoliso vuodesta 1879 Maria Igelström. Synnerberg tuli oppilaaksi Haminan kadettikouluun 1856 ja määrättiin sieltä 1863 valmistuttuaan luutnanttina palvelukseen Inkerinmaalle Henkivartioväen Hatsinan rykmenttiin. Hänet vakinaistettiin palvelukseen aliluutnantin arvoisena seuraavana vuonna. Synnerberg osallistui tammikuun kansannousun kukistamiseen Puolassa 1863–1864. Hän suoritti Nikolain yleisesikunta-akatemian kurssin 1867–1870, jonka aikana 1868 hänet ylennettiin luutnantiksi ja 1869 alikapteeniksi. Kurssin jälkeen 1870 hänet komennettiin palvelukseen Vilnan sotilaspiirin esikuntaan. Seuraavana vuonna hänet siirrettiin ensin 26. jalkaväkidivisioonan esikunnan vanhemmaksi adjutantiksi ja sitten kapteeniksi ylennettynä 27. jalkaväkidivisioonan esikunnan vanhemmaksi adjutantiksi. Vuonna 1872 Synnerberg asetettiin Vilnan sotilaspiirin esikunnan alaisuuteen ja määrättiin esikunnan vanhimman adjutantin apulaiseksi.

Vuonna 1873 Synnerberg siirrettiin yleisesikuntaupseeriksi Kasanin sotilaspiirin esikuntaan ja komennettiin sieltä Ufan jalkaväkirykmenttiin. Seuraavan vuoden keväällä, komennukselta palattuaan, hänet ylennettiin everstiluutnantiksi. Toukokuussa 1874 Synnerberg komennettiin pataljoonankomentajaksi 105. Orenburgin jalkaväkirykmenttiin ja sieltä keväällä 1876 palattuaan hänet vapautettiin Kasanin sotilaspiirin palveluksesta. Loppuvuoden Synnerberg palveli Venäjän ja Preussin rajalle sijoitetuissa rajavartiojoukoissa. Everstiksi hän yleni keväällä 1877.

Joulukuussa 1877 Synnerberg määrättiin 25. jalkaväkidivisioonan esikuntapäälliköksi, 1885 hänet siirrettiin Vilnan sotilaspiirin esikuntapäällikön apulaiseksi ja 1886 65. Moskovan jalkaväkirykmentin komentajaksi. Vuonna 1888 Synnerberg määrättiin Henkivartioväen 3. Suomen tarkk’ampujapataljoonan komentajaksi. Kenraalimajuriksi hänet ylennettiin 1889 ja siirrettiin 1895 Nertšinskin vuoriteollisuusalueen päälliköksi. Hän sai eron tehtävästä ja samalla sotapalveluksesta kenraaliluutnanttina maaliskuussa 1901.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Georg Fredrik Alexander Synnerberg *Suomalaiset kenraalit ja amiraalit Venäjän sotavoimissa 1809–1917*. Biografiakeskus, Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. (Viitattu 1.5.2020)
Friedrich Kalkbrenner
**Friedrich Kalkbrenner** (7. marraskuuta 1785 lähellä Kasselia – 10. kesäkuuta 1849 Deuil, Ranska) oli saksalainen pianisti ja säveltäjä. Kalkbrenner esiintyi julkisesti ensimmäistä kertaa viisivuotiaana ja valmistui Pariisin konservatoriosta vain 13-vuotiaana. Hän asui Lontoossa kymmenen vuotta ja oli suosittu pianisti ja opettaja. Vuonna 1824 Kalkbrenner muutti Pariisiin, jossa asui kuolemaansa 1849 saakka. Kalkbrenner oli luonteeltaan hyvin itsetietoinen ja pyrki kätkemään vaatimattoman syntyperänsä. Hän oli Pleyel-pianotehtaan osakas ja kuoli varakkaana miehenä.

Kalkbrennerin soitto oli aikalaisten mukaan loppuun saakka viimeisteltyä ja hienostunutta. Hän teki suuren vaikutuksen nuoreen Frédéric Chopiniin, joka kirjoitti innoissaan "Herzin, Lisztin ja Hillerin olevan nollia Kalkbrennerin rinnalla". Toisaalta Kalkbrennerin soittoa pidettiin dynamiikaltaan ja tunneasteikoltaan rajoittuneena. Hänen sävellyksistään pianokappale *Effusio musica* oli aikanaan suosittu, mutta nykyään se on unohdettu, kuten hänen oopperansa, konserttonsa ja sonaattinsakin.

Lähteet
-------

* Schonberg, Harold C.: *The Great Pianists*. Simon & Schuster, 1987. ISBN 0-671-63837-8. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Schonberg 1987, s. 513.
2. 1 2  Schonberg 1987, s. 118–121.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Tšekki
* Australia
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
* Portugali
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* RISM
* SNAC

 |

 |
**Sékou Traoré** (1911 Brazzaville – 11. heinäkuuta 1981 Bamako) oli malilainen sotilas, joka toimi maan armeijan esikuntapäällikkönä.

Sékou Traoré syntyi sotilaan perheeseen. Hän liittyi vapaaehtoisena Ranskan siirtomaa-armeijaan vuonna 1930 ja osallistui toiseen maailmansotaan ja Indokiinan sotaan. Malin liittovaltion armeijan esikuntapäällikkö Abdoulaye Soumaré kutsui kapteeni Traorén Madagaskarista helmikuussa 1960 ja saman vuoden elokuussa hänet nimitettiin itsenäistymässä olleen Malin tasavallan armeijan esikuntapäälliköksi. Joulukuussa 1960 presidentti Modibo Keïta nimitti esikuntapäälliköksi Soumarén ja Tourésta tuli hänen varamiehensä. Soumarén kuoltua vuonna 1964 Traorésta tuli jälleen armeijan komentaja.

Eversti Traoré pidätettiin vuoden 1968 vallankaappauksen yhteydessä ja hän oli sen jälkeen vangittuna vuoteen 1978 saakka.

Lähteet
-------

1. 1 2  Aperçu sur la naissance de l’armée Malienne *Maliweb.net*. Viitattu 12.2.2021.
2. ↑  Katrinov, Sergei: *Kogda armija prišla v Bamako*, s. 137. Habarovsk: , 2020. ISBN 978-5-6044579-6-2. Teoksen verkkoversio.
3. ↑  Historique de la création de l’armée malienne *Journal Attaram*.  Arkistoitu 28.6.2021. Viitattu 12.2.2021.
4. ↑  Imperato, Pascal James & Imperato, Gavin H.: *Historical Dictionary of Mali, fourth edition*, s. 313. Lanham: Scarecrow Press, 2008. ISBN 978-0-8108-5603-5.
Livar Nysted vuonna 2012.
**Livar Nysted** (s. 1970) on färsaarelainen soutaja, joka on rikkonut ennätyksiä valtamerisoudussa. Lisäksi hän on kilpaillut Färsaarilla soutukilpailuissa.

Nysted on voittanut Färsaarten soutumestaruuden vuosina 2001, 2004 ja 2007. Nysted kuului vuonna 2010 miehistöön, joka teki kaksi ennätystä Atlantin ylityksellä. Miehistö ylitti Pohjois-Atlantin ennätyksellisessä 43 päivän, 21 tunnin ja 26 minuutin ajassa. Lisäksi he tekivät 24 tunnin soutuennätyksen, kun he soutivat tuossa ajassa noin 190 kilometriä. Entinen Atlantin ylitysennätys oli 55 päivää, ja se kuului Frank Samuelsenille ja George Harbolle, jotka ylittivät Atlantin vuonna 1896.

Nysted kuului vuonna 2013 kolmihenkiseen miehistöön, joka ylitti Intian Valtameren Australiasta Mauritiukselle ennätysajassa. He soutivat 5 801 kilometrin matkan 57 päivässä ja 16 tunnissa.

Lähteet
-------

1. 1 2  British rowers break 114-year-old transatlantic crossing record *The Telegraph*.  31.7.2010. Telegraph Media Group Limited. Viitattu 2.11.2013. (englanniksi)
2. ↑  Indian 2012 Crew *worldoceanrowing.com*.  Arkistoitu 3.11.2013. Viitattu 2.11.2013. (englanniksi)
3. ↑  Lebanese and crew row across Indian Ocean, set record  6.8.2013. The Daily Star.  Arkistoitu 2.10.2013. Viitattu 2.11.2013. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Livar Nysted** Wikimedia Commonsissa
Kress von Kressenstein vuonna 1916.
**Friedrich Kress von Kressentein** (24. huhtikuuta 1870 – 16. lokakuuta 1948) oli saksalainen tykistönkenraali, joka oli Osmanien valtakunnan armeijassa ensimmäisen maailmansodan aikana ja osallistui muun muassa osmanien ja brittien väliseen sotaan Palestiinasta. Hän myös johti saksalaista joukkoa Kaukasuksella Georgiassa 1918. Alkuperäisenä tarkoituksena oli saada Georgian hallitus vastineeksi saksalaisten turvallisuustakuusta bolševikkeja vastaan luovuttamaan islamilaiset alueensa Osmanien valtakunnalle. Suunnitelma kariutui Saksan tappioon ensimmäisessä maailmansodassa, jolloin Georgiaan tulivat britit, jotka olivat sotineet Osmanien valtakuntaa vastaan, minkä vuoksi islamilaiset alueet jäivät Georgian demokraattiselle tasavallalle, sittemmin Gruusian sosialistiselle neuvostotasavallalle.

Aiheesta muualla
----------------

* Kress von Kressenstein (englanniksi) Firstworldwar.com

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
Stig Lival-Lindström esittelee Livalin valaisimia vuonna 1965.
**Oy Lival Ab** on Sipoossa toimiva valaisinyritys. Sen perusti Harald Lindström vuonna 1945 nimellä *Lindströmin valaisin*, joka sittemmin lyheni muotoon Lival. Yrityksen toimitusjohtaja ja omistaja on Harald Lindströmin poika Stig Lival-Lindström.

Lival on erikoistunut kotien sekä myymälä- että näyttelytilojen valaistukseen. Se käyttää valaisinten kokoamisessa osittain vajaakuntoisia työntekijöitä kuntouttavan työtoiminnan merkeissä ja teettää kokoamistyötä myös Virossa. Vuonna 2011 Lival valittiin omassa sarjassaan Suomen tuottavimmaksi yritykseksi. Vuonna 1990 Livalille myönnettiin Tasavallan Presidentin kansainvälistymispalkinto.

Livalin 100-prosenttisesti omistama tytäryhtiö on alumiininjalostaja, entinen pörssiyhtiö Nordic Aluminium.

Livalin liikevaihto vuonna 2012 oli 59 miljoonaa euroa ja henkilöstömäärä 28. Emoyhtiötään suuremman Nordic Aluminiumin vastaavat luvut olivat 64 miljoonaa ja 103 työntekijää.

Lähteet
-------

1. ↑  Innovatiivista valoa Livalilta Suomen Yrittäjät.  Arkistoitu 6.11.2014. Viitattu 9.9.2013.
2. ↑  Lival - Lighting the Way Lival.  Arkistoitu 26.12.2012. Viitattu 9.9.2013.   
Kähmi, Sippo: Orjatyötä vai tulevaisuuden työllistämistä?  12.03.2013. Tiedonantaja.  Arkistoitu 30.7.2013. Viitattu 9.9.2013.
3. ↑  Lival ja Ingman Suomen tuottavimpia  14.1.2011. Sipoon Sanomat.  Arkistoitu 30.6.2012. Viitattu 9.9.2013.
4. ↑  Taas katoaa pörssiyhtiö - Lival ostaa Nordic Aluminiumin  10.8.2012. Talouselämä.  Arkistoitu 5.9.2012. Viitattu 9.9.2013.
5. ↑  Yrityshaku: Nordic Aluminium, Taloussanomat[vanhentunut linkki]
6. ↑  Yrityshaku: Oy Lival Ab, Taloussanomat (Arkistoitu – Internet Archive)
Tytti Åberg (tuolloin Reho) kesäkuussa 1995.
**Tytti Tuulia Åberg** (o.s. **Reho**, s. 5. elokuuta 1977 Heinävesi) on suomalainen keskimatkojen juoksija. Reho voitti 800 metrin juoksussa ja 1 500 metrin juoksussa ulkoradoilla neljä Suomen mestaruutta. Hänen hallussaan oli vuonna 2000 juostu sisäratojen 800 metrin juoksun Suomen ennätys 2.03,38. Sara Kuivisto rikkoi ennätyksen helmikuussa 2021. Lisäksi hänellä on nimissään 22-vuotiaiden sisäratojen (2.03,67) Suomen ennätys vuodelta 1999 ja 19-vuotiaiden ulkoratojen Suomen ennätys 2.04,26 vuodelta 1995. Seuratasolla hän edusti Kankaanpään seudun Leiskua. Hän sijoittui yleisurheilun alle 20-vuotiaiden Euroopan mestaruuskilpailuissa 1993 hopealle 800 metrillä.

Saavutukset
-----------

* 800 metrin juoksu
	+ Suomen mestari: 1995, 1999, 2000
	+ SM-pronssi: 1994, 1996
* 1 500 metrin juoksu
	+ Suomen mestari: 2000

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

Ulkoradat

* 800 metrin juoksu: 2.01,29 (1999)
* 1 500 metrin juoksu: 4.13,58 (2000)

Sisäradat

* 800 metrin juoksu: 2.03,38 SE (2000)

Lähteet
-------

* Hannus, Matti; Laitinen, Esa; & Martiskainen, Seppo: *Kalevan kisat Kalevan malja - Vuosisata yleisurheilun Suomen mestaruuksia*. Suomen Urheiluliitto: Gummerus, 2002. ISBN 951-96491-5-8.
* Tytti Reho Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).

### Viitteet

1. 1 2  Sara Kuivisto rikkoi 21 vuotta vanhan 800 metrin SE:n *YLE.fi*.  13.2.2021. Viitattu 14.2.2021.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
**Livanátes** (kreik. Λιβανάτες) on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Lokroín kuntaan, Fthiotiin alueyksikköön ja Keski-Kreikan alueeseen. Se muodostaa oman kaupunkiyhdyskuntansa (Δημοτική Κοινότητα Λιβανατών, *Dimotikí Koinótita Livanatón*). Kaupungin väkiluku on 2 559 (vuonna 2011).

Livanátesin satamaa.
Livanátesin pieni kaupunki sijaitsee lähellä Pohjoisen Euboianlahden rantaa noin kahdeksan kilometriä koilliseen Lokroín kunnan keskuksesta Atalántista. Kaupungin ja rannikon välistä kulkee A1-valtatie.

Antiikin aikana lähellä sijaitsi Kynoksen kaupunki. Nykyinen kaupunki kuului aiemmin Dafnoúsian kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Lokroín kunnan Dafnoúsian kunnallisyksikköön. Kaupunki oli lakkautetun Dafnoúsian kunnan kuntakeskus.

Lähteet
-------

1. 1 2  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. ↑  Kynos (East Lokris) 20 Pyrgos/Livanates - Κύνος *ToposText*. Viitattu 1.9.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Livanátes** Wikimedia Commonsissa
**Claire Elizabeth Foy** (s. 16. huhtikuuta 1984 Stockport, Suur-Manchester) on englantilainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa rooleistaan Anna Boleyninä minisarjassa *Susipalatsi* (2015) ja nuorena Elisabet II:na Netflix-sarjassa *The Crown* (2016–2017), josta hänet palkittiin Golden Globella ja kahdella Primetime Emmyllä.

Ura
---

Foy teki televisiodebyyttinsä jo opiskellessaan Oxford School of Dramassa. Televisiodebyyttinsä jälkeen hän siirtyi teatterin puolelle ja näytteli Royal National Theatressa, Lontoossa. Hän esiintyi myös televisioelokuvassa *Terry Pratchett’s Going Postal* sekä elokuvassa *Musta noita*. 

Foy näyttelee nuorta Britannian kuningatarta Elisabet II:ta Netflixin vuonna 2016 alkaneen *The Crown* -sarjan pääosassa. Foy palkittiin roolistaan kahdella Primetime Emmyllä, parhaan naispääosan Golden Globella ja SAG-palkinnolla.

Yksityiselämä
-------------

Foy syntyi Stockportissa ja kasvoi Manchesterissä sekä Leedsissä. Hän oli nuorin perheensä kolmesta lapsesta. Foyn vanhemmat erosivat hänen ollessaan kahdeksanvuotias. Hän opiskeli draamaa Liverpoolin John Mooresin yliopistossa sekä näyttelemistä vuoden pituisessa opinto-ohjelmassa Oxford School of Dramassa. Hän valmistui vuonna 2007 ja muutti ystäviensä kanssa Peckhamiin, Lontooseen.

Foy tapasi puolisonsa, näyttelijä Stephen Campbell Mooren, *Mustan noidan* kuvauksissa. Heillä on tytär, joka syntyi hiukan ennen *The Crownin* ensimmäisen kauden kuvauksia.

Lähteet
-------

1. ↑  Robehmed, Natalie: Golden Globes 2017: Full List Of Winners *Forbes*.  8.1.2017. Viitattu 9.1.2017. (englanniksi)
2. ↑  Lewis, Hilary: SAG Awards: 'The Crown's' Claire Foy Wins Best Actress in a Drama Series *The Hollywood Reporter*.  29.1.2017. Viitattu 17.6.2017. (englanniksi)
3. ↑  Gilbert, Gerard: A class act: Claire Foy on criticism, tumours and embarrassing sex scenes *Independent*.  18.2.2012. Viitattu 5.11.2016. (englanniksi)
4. 1 2  MacDonnell, Chloe: The Crown's Claire Foy on Hollywood, Breastfeeding And The Real HRH *InStyle.co.uk*.  10.1.2017.  Arkistoitu 25.6.2017. Viitattu 17.6.2017. (englanniksi)
5. ↑  Pavia, Lucy: The Crown star Claire Foy on playing the biggest role of her career *Marie Claire*.  9.12.2016. Viitattu 17.6.2017. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Claire Foy Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Latvia
* Tšekki
* Korea
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Emmy Awards

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Synchronkartei
* Elonet
* Yle

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Meinecke:Martti Lutheria kuvaava seinäveistos, Mariankirkko, Winsen
**Friedrich Meinecke** (20. toukokuuta 1878 Winsen an der Luhe, Ala-Saksi – 25. heinäkuuta 1913 Freiburg, Baden-Württenberg) oli saksalainen kuvanveistäjä. Hän jäi aikoinaan melkoisen tuntemattomaksi, mutta on jättänyt jälkiä varsinkin Freiburgiin. Hän teki muun muassa museoissa säilyneitä kipsinukkeja, taidokkaita vedda-aiheisia teoksia sekä rakennusten kivisiä seinäkuvia.

Lähteet
-------

Seinäkuva Winsenin Raatinapteekissa1. ↑  Friedrich Meinecke (1873-1913) *alemannische-seiten.de*.  -2021. Viitattu 17.12.2021. (saksaksi)
2. ↑  Weber, Cornelia uva.: Friedrich Meinecke (Bildhauer) (1878-1913) *Universitetssammlungen in Deutschland*. Das Informationssystem zu Sammlungen und Museen
an deutschen Universitäten. Viitattu 17.12.2021. (saksaksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
**Toivo Edvard Kari**, kirjailijanimi **T. E. Kivipelto**, (6. elokuuta 1886 Ikaalinen – 14. syyskuuta 1943 Tampere) oli suomalainen kirjastonhoitaja ja näytelmäkirjailija, joka varsinaiselta ammatiltaan oli sorvari.

Pirkkalan pitäjän Tahmelassa asunut Kari toimi aktiivisesti Pispalan työväenyhdistyksessä. Sisällissodan aikana hän oli Pispalan punakaartin esikunnan rahastonhoitaja, eikä osallistunut taisteluihin. Hän joutui kuitenkin pois työväenyhdistyksen hallituksesta menetettyään kansalaisluottamuksen.

Vuonna 1921 Kari perusti Pispalan ensimmäisen kansankirjaston ja toimi myös sen hoitajana. Karin näytelmän *Aarne Kalske* tapahtumat sijoittuivat sisällissotaan. Näytelmää esitettiin ainakin vuonna 1922 Pispalan Työväen Näyttämöllä ja Siurossa sekä myös amerikansuomalaisilla työväennäyttämöillä. Sisäministeriö kielsi näytelmän esittämisen Suomessa, koska siinä arvosteltiin suojeluskuntien toimintaa. Vuonna 1929 sai Pispalan Työväen Näyttämöllä ensi-iltansa hänen kirjoittamansa näytelmä *Tehdas*.

Näytelmien ohella Toivo Kari kirjoitti myös runoja.

Näytelmiä
---------

* *Aarne Kalske : nelinäytöksinen näytelmä*, Työväen näytelmäkirjasto n:o 58, Tampere: Tampereen Työväen Sanomalehti, 1923.
* *Tehdas*. 1929.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kari, Toivo Edvard - Valtiorikosylioikeuden akti (18515) *Valtiorikosylioikeus*.  1918. Kansallisarkisto.  Arkistoitu 12.3.2018. Viitattu 12.3.2018.
2. ↑  Vainajia.  *Aamulehti*, 19.9.1943, s. 4.
3. ↑  Lilja, Salomon: *Punakapina Pirkkalassa 1918*, s. 9. Tampere: tuntematon, 1920. Teoksen verkkoversio (PDF).
4. ↑  Ulanen, Aleksi: Kertomus Pispalan Työväen Yhdistyksen toiminnasta v: 1918 ja 1919 Punainen Pispala. Viitattu 19.8.2010.
5. ↑  Aarne Kalske -näytelmä sensuurin kohteena *Pispalan Työväen Näyttämö*.  2003. Internet Archive.  Arkistoitu 29.4.2013. Viitattu 19.8.2010.
6. ↑  Pispalan Työväen Näyttämö.  *Kansan Lehti*, 26.2.1929, s. 6. Kansalliskirjasto. Viitattu 12.3.2018.
7. ↑  Vuorinen, Irma: Muistelmia Pispalan työväentalosta ja sen ympärille muodostuneesta voimakkaasta kulttuuritoiminnasta (PDF) Punainen Pispala. Viitattu 19.8.2010.
Izumo-taishan haiden.
**Haiden** (jap. 拝殿) tarkoittaa šintolaisessa pyhäkköarkkitehtuurissa palvontaan tai rukoukseen varattua hallia. Se sijaitsee yleensä pyhäkön päähallin (*honden*) edessä ja on usein päähallia suurempi. Haiden liittyy hondeniin usein uhrihallin eli *heidenin* välityksellä. Päähalli on tarkoitettu ainoastaan pyhäkön *kamin* käyttöön ja on siten suljettu yleisöltä, mutta haiden tarjoaa tilan seremonioille ja kamin palvonnalle. Joissain tapauksissa, kuten Naran Ōmiwa-jinjassa, päähallin tilalla on pyhä alue. Silloin haiden on pyhäkön tärkein rakennus.

Haidenin alkuperästä ei ole varmuutta. Alun perin kamin palvontaan liittyviä seremonioita suoritettiin todennäköisesti päähallin edessä. Esimerkiksi Isen pyhäkössä seremoniat suoritetaan edelleen avoimella pihalla. Haiden saattoi saada alkunsa esimerkiksi buddhalaisesta rukoushallista (*raidō*), tanssiin tarkoitetusta paviljongista (*maidono*) tai buddhalaisesta tavasta resitoida sūtria temppelin keskimmäisellä portilla (*chūmon*) tai temppelirakennuksiin liittyvissä käytävissä (*kairō*). Ajan myötä hallista tuli keskeinen osa pyhäkön arkkitehtuuria ja toimintaa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Mori, Mizue: Haiden Encyclopedia of Shinto, Kokugakuin-yliopisto. Viitattu 8.5.2010. (englanniksi)
2. 1 2 3  Haiden Jaanus. Viitattu 8.5.2010. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Haiden** Wikimedia Commonsissa
**Kyllikki Hämäläinen** (23. huhtikuuta 1906 Viipuri – 8. huhtikuuta 1993) oli suomalainen kirjailija ja kääntäjä.

Kyllikki Hämäläisen vanhemmat olivat toimittaja Toivo Torsten Ferdinand Kaukoranta ja Aura Dagmar Lahdenpohja. Hämäläinen suoritti ylioppilastutkintonsa Kuopion yhteiskoulusta vuonna 1925. Hän avioitui Lauri Hämäläisen kanssa, mutta tämä kuoli jo vuonna 1952.

Ensimmäiset Hämäläisen käännöstyöt julkaistiin 1940-luvun puolivälissä. Muutamaa ensimmäistä työtään lukuun ottamatta hän työskenteli Otavalle. Useiden dekkarien ja nuortenkirjojen ohella Hämäläisen laajaan käännöstuotantoon kuuluu muun muassa Jules Vernen *Maailman ympäri 80 päivässä* (1956) ja Virginia Woolfin *Mrs. Dalloway* (1956). Lastenkirjoista hänen kuuluisimpia käännöksiään ovat C. S. Lewisin Narnian tarinoiden neljä ensimmäistä osaa: *Taikurin sisarenpoika* (1959), *Velho ja leijona* (1960), *Prinssi Kaspian* (1961) ja *Kaspianin matka maailman ääriin* (1963). Loput kolme Narnia-kirjaa käänsi Kaarina Helakisa 1970-luvulla.

Hämäläisen omat kirjalliset tuotokset olivat pääosin tytöille suunnattuja nuortenkirjoja. Ne hän kirjoitti nimellä **Kyllikki Häme**. Hänen esikoisromaaninsa *Matkatoverukset* julkaistiin 1944, samana vuonna kuin hänen ensimmäinen käännöksensäkin.

Teokset
-------

* *Matkatoverukset. Tyttöromaani*, Otava 1944
* *Rakastava. Romaani*, Otava 1946
* *Ruutin kirja. Päiväkirjaromaani*, Otava 1953
* *Päivä. Kertomus rakkaudesta*, Otava 1955
* *Kevättä ilmassa. Tyttöromaani*, Otava 1960

Lähteet
-------

* Launonen, Hannu et al.: *Suomen kirjailijat 1917–1944*, s. 133–134. Helsinki: Suomalaisen kirjallisuuden seura, 1981. ISBN 951-717-238-9.

### Viitteet

1. ↑  Häme, Kyllikki ([vanhentunut linkki]) *Aapeli ja muita tuttavia – Pohjoissavolaisen kaunokirjallisuuden bibliografia*.  11.10.2005. Kuopion kaupunginkirjasto.  Arkistoitu. Viitattu 2.1.2008.

Aiheesta muualla
----------------

* Kyllikki Häme SKS:n kirjailijamatrikkelissa (toimimaton linkki) (Arkistoitu linkki)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
	+ 2

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Arturo Rivera Damas** (30. syyskuuta 1923 – 26. marraskuuta 1994) oli elsalvadorilainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin salesiaanien papiksi 19. syyskuuta 1953 ja nimitettiin San Salvadorin vihkipiispaksi sekä Legian titulaaripiispaksi 30. heinäkuuta 1960. Piispaksi konsekroinnin suoritti 23. lokakuuta Luis Chávez y González, jota avustivat Pedro Arnoldo Aparicio y Quintanilla ja Rafael Valladares y Argumedo.

Rivera Damas sai 19. syyskuuta 1977 nimityksen Santiago de Marían piispaksi ja 28. helmikuuta 1983 San Salvadorin arkkipiispaksi. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen ja kuoli 71-vuotiaana virassa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Catholic-Hierarchy.org: Archbishop Arturo Rivera Damas, S.D.B.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat

 |

 |
**Djamel Bouras** (s. 11. elokuuta 1971 Givors, Rhône-Alpes) on ranskalainen judon olympiavoittaja, MM-mitalisti ja Euroopan-mestari

Bouras voitti olympiakultaa 78 kg:n painoluokassa Atlantassa 1996 kukistettuaan loppuottelussa japanilaisen Toshihiko Kogan. Sydneyn olympialaisissa 2000 hän oli viides 81 kg:n sarjassa.

Bouras saavutti MM-kilpailuissa hopeaa 78 kg:n painoluokassa Pariisissa 1997 hävittyään finaalissa eteläkorealaiselle Cho In-Chulille. Hän sai samassa sarjassa MM-pronssia Chibassa 1995 ja sijoittui 81-kiloisissa viidenneksi Birminghamissa 1999. Hän voitti joukkuekilpailun maailmanmestaruuden 1994.

Bouras voitti Euroopan-mestaruuden 78 kg:n sarjassa Haagissa 1996. Hän sai samassa painoluokassa EM-hopeaa Birminghamissa 1995 ja Oostendessa 1997 sekä 81-kiloisissa EM-pronssia Bratislavassa 1999. EM-joukkuekilpailussa hän saavutti kultaa 1993 ja pronssia 1994.

Bouras saavutti Välimeren kilpailuissa pronssia 78 kg:n sarjassa 1997. Hän sijoittui maailmancupin kilpailuissa kaksi kertaa toiseksi ja kolme kertaa kolmanneksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Djamel Bouras *sports-reference.com*.  Arkistoitu 6.1.2009. Viitattu 8.7.2015. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5  Djamel Bouras - judoka *judoinside.com*. Viitattu 8.7.2015. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
*Tämä artikkeli kertoo 1940-luvulla ilmestyneestä äärioikeistolaisesta lehdestä. Kansallissosialisti oli myös 1930-luvulla ilmestynyt Suomen Kansallissosialistisen Liiton äänenkannattaja.*
**Kansallissosialisti** oli Helsingissä vuosina 1941–1944 ilmestynyt kansallissosialistinen sanomalehti.

Yrjö Raikkaan toimittama lehti oli aluksi Arvi Kalstan Kansallissosialistien Järjestön äänenkannattaja. Myöhemmin sen julkaisijana toimi Raikkaan Suomen Kansallissosialistit -järjestö. Lehden tukijaksi liittyi myös Teo Snellmanin johtama Suomen Kansallissosialistinen Työjärjestö. Kerran ja välillä kuudestikin viikossa ilmestynyt *Kansallissosialisti* oli sotasensuuria johtaneen Kustaa Vilkunan mukaan äärioikeiston sodanaikaisista lehdistä jyrkin ja merkittävin. Sen levikki oli enimmillään 11 000 vuonna 1943. Lehti lakkasi ennen syksyn 1944 aselepoa eikä sitä tarvinnut välirauhansopimuksen perusteella erikseen lakkauttaa.

Lähteet
-------

1. ↑  *Suomen lehdistön historia 5: Hakuteos Aamulehti – Kotka Nyheter*, s. 262. Kuopio: Kustannuskiila, 1988. ISBN 951-657-239-1.
Tuulikki Kuorikoski vuonna 1972.
**Tuulikki Maria Kuorikoski** (s. 21. lokakuuta 1944) on suomalainen näyttelijä. Lähinnä kaakkoisen Suomen teatterilavoilla työskennellyt Kuorikoski on uransa aikana tehnyt useita roolitulkintoja musiikkinäytelmien subrettiosissa.

Elämä ja ura
------------

Kuorikoski aloitti ammattiuransa Mikkelin Teatterissa, jossa hän näytteli vuosina 1973–1977. Ura jatkui Savonlinnan Teatterissa 1977–1979. Vuodesta 1979 lähtien Kuorikoski oli kiinnitettynä Kotkan kaupunginteatteriin, josta hän jäi eläkkeelle vuonna 2010.

Kuorikosken näyttämötöitä ovat muun muassa *Kalevalan* Aino sekä *Kolmen sisaren* Irina ja Masha. Hänellä on ollut rooleja myös klassikkonäytelmissä *Nummisuutarit* ja *Juurakon Hulda*. Näytelmässä *Suomisen perhe* hänellä oli Hildan osa. Kuorikoskella on niin ikään ollut lukuisia laulutehtäviä opereteissa ja musikaaleissa.

Valkokankaalla Tuulikki Kuorikoski on nähty kahdesti. Vuonna 1982 hänellä oli sivuosa Mikko Niskasen ohjaamassa elokuvassa *Ajolähtö*. Vuonna 1989 hänet nähtiin Anna Jäppisen roolissa Visa Mäkisen farssissa *Ruuvit löysällä*.

Lähteet
-------

* *Suomen teatterit ja teatterintekijät 1983*, ISBN 951-30-5727-5*lähde tarkemmin?*
* *Suomen teatterit ja teatterintekijät 1993*, ISBN 951-31-0236-X*lähde tarkemmin?*

### Viitteet

1. ↑  Seppälä, Riitta & Tainio, Ilona (toim.): *Suomen teatterit ja teatterintekijät 1993*, s. 239–240. Helsinki: Tammi, 1993. ISBN 951-31-0236-X.
2. ↑  Krautsuk, Satu: Töölön tytöstä ei tullut hammaslääkäriä  9.4.2012. Yle. Viitattu 2.4.2020.
3. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Tuulikki Kuorikoski Elonetissä.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Elonet

 |

 |