recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Sepelleppälintu** (*Phoenicurus moussieri*) on Luoteis-Afrikassa elävä varpuslintu.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Linnun pituus on noin 12 cm, siipien kärkiväli 18,5–20,5 cm ja paino keskimäärin noin 15 g. Kooltaan sepelleppälintu on hiukan leppälintua pienempi. Juhlapukuinen koiras on alapuolelta ruosteenpunainen, selkäpuolelta tummanruskea tai musta, sen päälaki ja posket ovat mustat, siivellä on suuri valkoinen laikku ja valkoinen silmäkulmanjuova levenee korvien takana laikuksi. Naaras ja nuori lintu ovat ruskehtavaselkäisiä, vatsapuolelta punertavia, ja vain nuorella koiraalla on siivellä valkoinen kuvio. Kaikissa puvuissa hyvä tuntomerkki on ruosteenpunainen pyrstö, jonka keskimmäiset sulat ovat mustia. Se värisyttelee pyrstöään kuten leppälintu.

Esiintyminen
------------

Sepelleppälintu elää Luoteis-Afrikassa Marokossa, Algeriassa ja Tunisiassa. Pesimähavainto on myös Libyasta. Sen elinympäristön ala on noin 400 000 neliökilometriä. Laji on enimmäkseen paikkalintu, joka voi muuttaa talveksi lyhyen matkaa vuorten juurille ja alaville maille.

Elinympäristö
-------------

Sepelleppälintu asuu sekä vuoriston että alavien maiden kuivilla, kivikkoisilla pensaikko-ja metsäalueilla, Atlasvuorilla kolmen kilometrin korkeudelle saakka. Talveksi se laskeutuu alavien maiden laaksoihin ja pensaikkoihin.

Lisääntyminen
-------------

*Phoenicurus moussieri* 
Sepelleppälintu rakentaa pesänsä maahan pensaan, mättään tai kiven suojaan, joskus puun tai muurin rakoseen. Naaras munii tavallisesti neljä tai viisi munaa, keskimäärin 4,2. Molemmat emot ruokkivat poikasia. Laji voi joskus pesiä kahdesti kesän aikana.

Ravinto
-------

Sepelleppälinnun ravintoa ovat hyönteiset ja muut pienet selkärangattomat eläimet.

Lähteet
-------

* Cramp, Stanley (päätoim.) 1988: Handbook of the Birds of Europe, the Middle East and North Africa, V. – Oxford University Press. Hongkong. ISBN 0-19-857508-4

### Viitteet

1. ↑  BirdLife International: *Phoenicurus moussieri* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.2*.  2012. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 13.2.2014. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Taksonitunnisteet |
| --- |
|  |
| Phoenicurus moussieri | 
* Wikidata: Q774012
* Wikispecies: Phoenicurus moussieri
* Avibase: 7A8D10C08494138B
* BirdLife: 22710069
* BOLD: 117784
* CoL: 4GKQW
* BOW: moured1
* eBird: moured1
* EUNIS: 101086
* Euring: 11270
* Fauna Europaea: 97186
* Fauna Europaea (new): 743624fb-099a-4e1f-b4b2-2dc7f992129f
* GBIF: 5231221
* iNaturalist: 12999
* IRMNG: 11164631
* ITIS: 562035
* IUCN: 22710069
* NBN: NHMSYS0000530563
* NCBI: 869923
* Xeno-canto: Phoenicurus-moussieri

 |
|  |
| Erithacus moussieri | 
* Wikidata: Q109563272
* GBIF: 8774693

 |

 |
**Antti Sakari Sinivuori**, aiemmin **Stenberg**, (22. lokakuuta 1908 Janakkala – 7. toukokuuta 1988 Jyväskylä) oli suomalainen rakennusmestari, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.

Sinivuoren vanhemmat olivat tehdastyöntekijä, muurari, tilanomistaja Kustaa Enok Sinivuori, aiemmin Stenberg, ja Iida Maria Palander. Hänen puolisonsa olivat vuosina 1933–1979 Irma Julia Saveljev ja vuodesta 1979 Saara Mutanen. Sinivuori valmistui rakennusmestariksi Helsingin teknillisestä koulusta ja toimi sitten vuodesta 1933 veljensä Sulo Sinivuoren konepajan palveluksessa. Vuosina 1937–1938 hän oli Valtion Tykkitehtaan työmaan rakennusmestari Jyväskylässä.

Ensimmäisen oman rakennusyrityksensä Sinivuori perusti jo vuonna 1939, mutta oli sitten sota-aikana muun muassa linnoitustyömaiden ja aseteollisuuden palveluksessa. Sotien jälkeen vuosina 1944–1946 hän oli isänsä nimissä asutustilojen luovutusmies Alastarolla ja vuosina 1945–1947 Teollisuus- ja Rakennus -yhtiön palveluksessa, kunnes perusti vuonna 1948 Kerrostyö-yhtiön. Siitä kehittyi valtakunnallisestikin merkittävä rakennusyritys, joka toteutti asuin-, liike-, teollisuus- ja julkisia kohteita. Enimmillään yrityksen palveluksessa oli 800 työntekijää.

Sinivuori tunnettiin myös rakennusalan osaamisen edistäjänä ja tukijana. Hän oli Jyväskylän tähtitieteellisen yhdistyksen perustajia ja lahjoitti yhdistykselle sen ensimmäisen kaukoputken ja oman tähtitornin, jonka hänen yhtiönsä rakensi. Sinivuori oli myös perustajaosakas Höyrylaiva Oy Päijännematkailu -yhtiössä, jonka toimitusjohtajana ja hallituksen puheenjohtajana hän työskenteli muun ohella. Teollisuusneuvoksen arvonimen Sinivuori sai vuonna 1971. Myös hänen veljensä Sulo Sinivuori sai saman arvonimen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Antti Sinivuori *Biografiasampo*. Viitattu 19.3.2022.
2. ↑  Sulo Sinivuori *Biografiasampo*. Viitattu 19.3.2022.
**Talk Talk** oli vuosina 1981–1991 toiminnassa ollut brittiläinen yhtye. Sen jäseniä olivat laulusolisti Mark Hollis (s. 1955, k. 2019), basisti Paul Webb (s. 1962) ja rumpali Lee Harris (s. 1962) sekä kosketinsoittaja Simon Brenner, joka erosi yhtyeestä jo vuonna 1983. Yhtye on nimetty oman kappaleensa "Talk Talk" mukaan.

Yhtyeen kaksi ensimmäistä albumia *The Party’s Over* ja *It’s My Life* ovat synthpopia. Albumilla *It’s My Life* syntetisaattoreita soittaa tuottaja Tim Friese-Greene. Vuonna 1986, kun kolmas albumi *The Colour of Spring* ilmestyi, Talk Talk oli luopunut syntetisaattoreista, jotka korvattiin muun muassa pianolla ja uruilla, joita soitti joukko eri muusikoita. Vuonna 1988, kun albumi *Spirit of Eden* ilmestyi, Talk Talk oli luopunut pop-formaatista ja kehittänyt omalaatuisen musiikkityylinsä, jota voi kuvailla progressiivisen rockin ja jazzin risteytykseksi. Samanlaista tyyliä kuullaan myös vuonna 1991 ilmestyneellä viimeisellä albumilla *Laughing Stock*. Kuten kolmannella albumilla *The Colour of Spring*, kahdella viimeisellä albumilla *Spirit of Eden* ja *Laughing Stock* kuullaan erilaisia soittimia eri muusikoiden soittamina. Talk Talk hajosi vuonna 1991.

Vuonna 1998 Mark Hollis julkaisi sooloalbumin.

Muiden esittämiä Talk Talkin kappaleita
---------------------------------------

* Sandran versio kappaleesta "Such a Shame" julkaistiin vuonna 2002
* No Doubt teki coverin kappaleesta "It’s My Life" vuonna 2003
* Running the Risk teki coverin kappaleesta "Talk Talk" vuonna 2012

Diskografia
-----------

*Pääartikkeli: Talk Talkin diskografia*
### Albumit

* *The Party’s Over* (1982)
* *It’s My Life* (1984)
* *The Colour of Spring* (1986)
* *Spirit of Eden* (1988)
* *Laughing Stock* (1991)

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Ankeny, Jason: Talk Talk Biography & History *AllMusic*. Viitattu 1.3.2018. (englanniksi)
2. 1 2 3  Talk Talk *Discogs*. Viitattu 1.3.2018. (englanniksi)
**Sepelsorsa** (*Speculanas specularis*) on eteläamerikkalainen sorsalintu. Se on sukunsa ainoa laji. Sepelsorsia on jäljellä alle 10 000 yksilöä.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Sepelsorsa on keskikokoinen sorsalintu, sen pituus on 46–64 cm. Sepelsorsan tärkein tuntomerkki on sen niskan valkoinen seppel ja posken valkoinen läikkä. Muuten sen pää on tummanruskea. Linnun vartalo on vaaleamman ruskeansävyinen. Melkein mustissa siivissä on purppuranpunainen peili.

Levinneisyys
------------

Sepelsorsia tavataan Andeilla Chilessä ja Argentiinassa.

Elinympäristö
-------------

Useimmat sepelsorsat elävät nopeasti virtaavien jokien varrella metsäisillä vuorenrinteillä 1 800 metrin korkeuteen asti. Niitä tavataan myös kosteikoilla, lammilla ja järvillä varsinaisen metsän ulkopuolella.

Lisääntyminen
-------------

Sepelsorsat munivat loka-marraskuussa. Tarhalintujen on havaittu hautovan noin 30 päivää.

Ravinto
-------

Sepelsorsat syövät vesikasvien siemeniä, lehtiä ja varsia, vaihtelevassa määin vesihyönteisiä ja joskus myös kuivan maan kasvien lehtiä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  BirdLife International: *Speculanas specularis* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.2*.  2012. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 4.6.2014. (englanniksi)
2. ↑  Spectacled duck (Speculanas specularis) ARKive.  Arkistoitu 6.3.2014. Viitattu 8.10.2013.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q913156
* Wikispecies: Speculanas specularis
* ADW: Speculanas\_specularis
* CoL: DGPK
* EoL: 1065123
* GBIF: 2498323
* IRMNG: 10195880
* ITIS: 175114
* WoRMS: 225905

 |

 |
Unikonsiemeniä, joista unikkoöljyä puristetaan.
**Unikkoöljy** eli **unikonsiemenöljy** on kirkas, kellertävä kuivuva kasviöljy. Sitä käytetään ruokaöljynä, voiteisiin ja öljyvärien sideaineena.

Unikkoöljy sisältää tyydyttymättömiä rasvahappoja. Sitä valmistetaan kylmäpuristamalla unikon siemenistä, koska kuumapuristus tuottaa tummaa ja vernissamaista öljyä. Elintarvikkeena unikkoöljy sisältää muun muassa paljon E-vitamiinia.

Unikkoöljy on pellavaöljyä ohuempaa ja kuivuu hitaammin, joten se lisää työskentelyaikaa. Paitsi maalausnesteenä, sitä käytetään öljymaalauksessa sideaineena ja loppuvernissana. Se toimii hyvin vaaleiden ja kylmien värien kanssa, koska siinä ei ole kellertävää sävyä kuten pellavaöljyssä.

Unikkoöljyä on käytetty maalausten sideaineena jo pitkään. Yksi vanhimpia maalauksia, jossa sitä todennäköisesti on käytetty, on löydetty afganistanilaisesta luolamaalauksesta noin vuodelta 640 eaa.

Lähteet
-------

1. 1 2  "Unikkoöljy", *CD-Facta*. Helsinki: WSOY, 1998. ISBN 951-0-23152-5.
2. ↑  Olio di Papavero, Minoa.fi[vanhentunut linkki] Viitattu 12.9.2010
3. ↑  Kiljunen, Veikko: *Taidemaalarin materiaalioppi*, s. 69. Helsinki: Kustannus Oy Taide, 1996. ISBN 951-608-004-9.
4. ↑  Rozella Lorenzi: *Oldest Oil Paintings Found in Afghanistan* Discovery News 19.2.2008
**Hälytys** on asiaintilan tai tapahtuman johdosta annettu näkyvä tai kuuluva merkki. Hälytyksen tarkoitus on saada ihmiset kiinnittämään huomiota em. asiaintilaan tai tapahtumaan, ja ryhtymään varotoimiin asiaintilan tai tapahtuman estämiseksi tai korjaamiseksi, tai vaaran välttämiseksi.

Yksityisiä ihmisiä koskevia merkkejä ovat muun muassa palohälytys ja murtohälytys. Suurempia väestönryhmiä koskevat hälytykset annetaan useimmiten käyttämällä yleistä vaaramerkkiä. Näihin hälytyksiin kuuluvat esimerkiksi kemikaali- tai säteilyvaara ja sotatila.

Hälytyksen antamiseen liittyy ristiriita. Jos hälytys annetaan varhaisessa vaiheessa eikä uhkaava tilanne toteudukaan tai kyseessä on aiheeton hälytys, hälytysjärjestelmä saattaa nopeasti menettää luotettavuutensa (vrt. Poika, joka huusi "Susi!"). Toisaalta jos hälytys annetaan liian myöhäisessä vaiheessa, asiaintila tai tapahtuma saattaa edetä pitkälle, ennen kuin sen estämiseen tai vaaran välttämiseen ryhdytään.

Toinen riski, joka liittyy hälytyksen antamiseen, on se, että hälytysjärjestelmä pettää. Tässä tapauksessa hälytysjärjestelmään luottavat henkilöt saattavat myös aloittaa estämis- tai pelastautumistoimet liian myöhään, ja vahingot voivat kasvaa huomattavasti. Tämän vuoksi esimerkiksi paristoilla toimivat palohälyttimet tulisi tarkastaa säännöllisesti, jotta ne toimisivat hätätilanteessa oikealla tavalla.

Hälytys voidaan suorittaa paikallisesti tai välittää esimerkiksi keskusvalvomoon käyttäen ilmoituksensiirtotekniikkaa tai matkapuhelinverkkoa.
**The Complete Journals of L. M. Montgomery** on kanadalaisen kirjailijan Lucy Maud Montgomeryn (1874–1942) päiväkirjojen lyhentämätön laitos. Aiemmin 1980-luvulla ilmestynyttä valikoitua versiota *The Selected Journals of L. M. Montgomery* tehdessään toimittajat saivat ohjeeksi karsia kaiken, mikä ei ollut hauskaa ja vienyt tarinaa eteenpäin. Tuloksena oli varsin erilainen kuva Montgomerysta kuin minkä päiväkirjojen lyhentämätön versio antaa.

Lyhentämättömässä päiväkirjajulkaisussa on mukana valokuvia, joita Montgomery oli liimannut päiväkirjaansa, samoin lehtileikkeitä, muotokuvia ja postikortteja. Teokseen on liitetty uusi johdanto ja uudet huomautukset. Kirjoittamassaan uudessa johdannossa Michael Bliss esittää yllättäviä seikkoja.

Päiväkirjoista on ilmestynyt kaksi osaa, joista ensimmäinen osa kattaa vuodet 1889–1900, toinen nuoren aikuisuuden vuodet 1889–1911.

Teokset
-------

* *The Complete Journals of L. M. Montgomery: The PEI Years, 1889–1900*, Oxford University Press 2012 ISBN 978-0-19-900210-8
* *The Complete Journals of L. M. Montgomery: The PEI Years, 1901–1911*, Oxford University Press 2013 ISBN 978-0-19-900211-5

Lähteet
-------

1. 1 2  Mary Henley Rubio ja Elizabeth Hillman Waterston: The Complete Journals of L. M. Montgomery 1889–1900 *Oxford University Press*. Viitattu 27.1.2016. (englanniksi)
2. ↑  Mary Henley Rubio ja Elizabeth Hillman Waterston: The Complete Journals of L. M. Montgomery 1901–1911 *Oxford University Press*. Viitattu 27.1.2016. (englanniksi)
**Papisto** oli yksi muinaisen Egyptin yhteiskuntaluokista. Papisto oli ylimystön kanssa Egyptin korkein yhteiskuntaluokka: heidän yläpuolellaan oli vain faarao. Muinaisen Egyptin papit hoitivat temppelien palvontamenot: he toimittivat uhritoimitukset ja lausuivat rukoukset. Hierarkian huipulla oli ylipappi, jonka alapuolella olivat temppelikultista vastaavat maallikkopapit, neljän kuukauden välein vaihtuvat *wab*-papit. Heidän lisäkseen oli päätoimisia rituaali- ja lukijapappeja, joilla oli koulutus työhönsä. Papisto piti myös yllä Egyptin ainoita kouluja, joissa koulutettiin uusia kirjureita ja pappeja. Koulun lopuksi kaikki valmistuneet vihittiin alimman asteen papeiksi, mutta tämä arvo oli vain symbolinen.

Egyptin papit eivät olleet hengellisiä johtajia, saarnaajia tai uskonnollisia asiantuntijoita, kuten papit nykyisin ovat.

Faaraon katsottiin olevan jokaisen Egyptissä palvotun jumalan ylipappi, joka johti kaikkea jumalten palvontaa, ja joka toimi välittäjänä jumalten ja kansan välillä. Logistisista syistä faarao ei kuitenkaan voinut toimittaa jokapäiväisiä rituaaleja jokaisessa tuhansista temppeleistä ja pyhäköistä. Siksi faarao nimitti edustajakseen pappeja toimittamaan rituaalit.

Uuden valtakunnan lopussa papiston valta kasvoi niin mahtavaksi, että se otti faaraolta vallan Ylä-Egyptissä

Lähteet
-------

* Grönblom, Rolf: *Faaraoiden Egypti*. (Faraoernas Egypten, 2000.) Suomennos Tuula Kojo. Espoo: Schildts, 2002. ISBN 951-50-1259-7.
* *Egypti: Faraoiden maa*. (Ägypten: Die Welt der Pharaonen.) Toimittaneet Regine Schulz ja Matthias Seidel. Suomennos: Sonja Mäkinen ja Kaarina Niemi. Köln: Könemann, 2000. ISBN 3-8290-5710-5.
* Salonen, Armas ja Holthoer, Rostislav: *Egypti ja sen kulttuuri*. Helsingissä: Otava, 1982. ISBN 951-1-06848-2.

### Viitteet

1. ↑  3b. Egyptian Social Structure Ancient Civilizations. Viitattu 13.3.2013.
2. ↑  Schulz & Seidel 2000, s. 153
3. ↑  Grönblom 2000, s. 437–439
4. ↑  Salonen & Holthoer 1982, s. 93
**Hälytysohje** on toimenpidesuunnittelma kunnan pelastustoimen yhteistyössä naapurialueiden, muiden pelastustoimintaan osallistuvien viranomaisten ja virka-apua antavien viranomaisten sekä hätäkeskuksen kanssa laatima suunnitelma pelastustoiminnassa tarvittavien voimavarojen hälyttämisestä ja avun antamisesta.

Hälytysohjeen laatimisella pyritään lähimpien ja tarkoituksenmukaisempien pelastusyksiköiden saamista onnettomuuspaikalle.

Hälytysohjeeksi nimitetään myös ohjetta pelastushenkilöstön hälytyksen oikeaksi suoritustavaksi tarvittavista toimenpiteistä. 

Paloauton, ambulanssin tai poliisin hälyttäminen tapahtuu alueellisten hälytyskeskusten 112-puhelinnumeron kautta, mikä tarkoittaa sitä, ettei hälytyksen vastaanottajalla ole välttämättä samaa paikallistuntemusta kuin hälyttäjällä, minkä vuoksi hätäkeskuslaitos edellyttää, että varsinkin kesäasukkaat, jotka eivät itsekään välttämättä tunne hyvin aluetta, miltä tekevät hälytyksen, laatisivat jo etukäteen hälytysohjeen, jossa on mainittu esimerkiksi kesäasunnon tarkka sijainti karttakoordinaatteina, jotta hälytysajoneuvot osaisivat ko. alueelle paremmin saapua. Tätä varten on laadittu koordinaattipalvelu.

Suurilla laitoksilla voi valmiuden lisäämiseen tarvita useita samanaikaisia tai tietyssä järjestyksessä suoritettavia yhteydenottoja, minkä vuoksi hälytysohjeet laaditaan osana valmius- tai varautumissuunnittelua.

Lisää aiheesta
--------------

* Hätäkeskuslaitos
* Hätäkeskuslaitoksen koordinaattipalvelu (Arkistoitu – Internet Archive)
Helene Schjerfbeck 

---



Maalauksia 

*Hjördis* | *Hälytys* | *Mustataustainen omakuva* | *Omakuva, valoa ja varjoa* | *Ovi* | *Ryöväri paratiisin portilla* | *Sininauhainen tyttö* | *Tanssiaiskengät* | *Toipilas* | *Tyttö hiekkakuopassa* | *Äitini*

Artikkeleita 

Constantin Guys | Einar Reuter | Magnus Schjerfbeck | Gösta Stenman | Helena Westermarck | Maria Wiik

 

 

 

 

 

 

 

 

 

 

 

 

 

**Hälytys** on Helene Schjerfbeckin maalaus vuodelta 1935. Hän maalasi sen 73-vuotiaana ja se on hänen Tammisaaren kautensa tärkeimpiä teoksia. Taidekauppias Stenmanin vaikuttamana Schjerfbeck maalasi tuona aikana kaikkiaan 300 teosta.

Työ on suomalainen taideteos, josta on tähän mennessä maksettu viidenneksi eniten eli Christien huutokaupassa noin 900 000 euroa vuonna 2003. Myös kaikki neljä muuta vielä kalliimmalla hinnalla myytyä taideteosta ovat Schjerbeckin töitä.

Lähteet
-------

* Pauliina Laitinen-Laiho: Taide&Antiikki, Taloustaito, s. 23, 05/2009

### Viitteet

1. 1 2  Pauliina Laitinen-Laiho, s. 23
**Unikkatil** (oikealta nimeltään **Viktor Palokaj**, synt. 18. maaliskuuta 1981 Pristina, Kosovo) on kosovolainen rap-artisti. Hän asuu Yhdysvaltojen New Yorkissa, jonne hän muutti vuonna 1996. Unikkatil on tuonut useita albanialaisia rap-artisteja yhteen.

Unikkatilin ensimmäinen englanninkielinen kappale oli "If I Die U Die". Sen jälkeen hän on tehnyt muitakin englanninkielisiä kappaleita, kuten kappaleet "Causing Trauma" ja "Pop Me or Knock Me". Hän käyttää albaniankielisissä kappaleissaan usein englannin kieltä, kuten kappaleessa "A jeni gati", mutta kappaleet ovat enimmäkseen albaniankielisiä. Unikkatil on perustanut T.B.A (The Bloody Alboz) -nimisen rap-yhtyeen, johon kuuluu rap-artisteja eri puolelta Eurooppaa ja Yhdysvaltoja.

Unikkatil on harvoja henkilöitä Balkanin hip hopissa, jotka ovat saaneet rikkottua kultaplatinan määrän, yli 8 000 myytyä albumia. Unikkatil on kappaleissaan erittäin voimakkaasti runoillut albanialaisesta ylpeydestä, sekä tuonut esille rakkauden katolilaisuuden arvoihin. 

17. joulukuuta 2007 ilmestyi hänen albuminsa *Kanuni I Katilit*.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz

 |

 |
Kuvakaappaus Häme-Wikin etusivulta 25.5.2010.
**Häme-Wiki** on alueellinen, avoin, Kanta-Hämettä esittelevä, internetissä oleva tietosanakirja, joka on tehty MediaWiki-alustalle. Häme-Wiki avattiin elokuussa 2009.

Häme-Wikiin on koottu asukkaiden tarinoita, muistoja ja tunnelmia sekä entisiltä ajoilta että tästä päivästä. Häme-Wikissä on tekstien lisäksi myös kuvia. Yhdistykset ja laitokset voivat esitellä toimintaansa, yksittäiset asukkaat voivat kertoa muistelmiaan tuntemistaan henkilöistä tai omasta kotiseudustaan. Häme-Wikiin mahtuu monenlaista aineistoa. Harrastajakuvaajat voivat tallentaa sinne kiinnostavia kuvia tai videopätkiä, soittajat laittaa näytteitä musiikistaan. Siellä voi olla Aulangolta otettu isovanhempien hääkuva 1920-luvulta, videopätkä kotiseutuyhdistyksen pikkujoulusta tai kuvia nuorten taide- tai urheilutapahtumista.

Kuinka Häme-Wikiin voi lisätä aineistoa?
----------------------------------------

Kuka tahansa voi kirjoittaa Häme-Wikiin artikkeleita sekä myös muokata siellä olevia kirjoituksia. Häme-Wikin sivuilla on ohjeet, joiden avulla on helppo tallettaa tekstejä ja kuvia. Hämeenlinnan pääkirjastossa ja tarvittaessa myös muissa kirjastoissa järjestetään opetusta wiki-kirjoittamisessa ja kuvien tallentamisessa. Jos asukkaat tai yhdistykset eivät itse halua tai voi tallentaa aineistoa Häme-Wikiin, kannattaa ottaa yhteyttä palvelun ylläpitäjiin Hämeenlinnan kaupunginkirjastoon. Tällöin voidaan yhdessä miettiä, miten kannattaa toimia.

Häme-Wikin ylläpito
-------------------

### Periaatteet

Vaikka Häme-Wiki on avoin kaikille kirjoittajille, sinne ei kuitenkaan voi kirjoittaa mitä tahansa. Kirjoituksissa tulee kunnioittaa yksityisyyden suojaa ja tekijänoikeuksia. Jos Häme-Wikiin laittaa kuvia tai ääninäytteitä, on tekijöiltä oltava lupa verkkojulkaisemiseen. Wiki-periaatteen mukaisesti jokaisesta muutoksesta jää jälki, jonka perusteella ylläpitäjät näkevät, kuka on tehnyt muutoksen ja millainen muutos on ollut. Tarvittaessa ylläpitäjä voi aina palauttaa aiemmat sivut. 

### Ongelmia

Syyskuun 2015 tilanteessa maaliskuuta 2013 aiemmat versiot artikkelien historioista puuttuivat eikä niitä syyskuuhun 2015 mennessä oltu saatu palautetuksi.

Häme-Wikin toteuttaminen
------------------------

Hämeenlinnan kaupunginkirjastossa alettiin kehittää Häme-Wikiä syksyllä 2008. Häme-Wiki on toteutettu "Tiedon ja kulttuurin avoin oppimisympäristö verkossa" -projektissa, joka saa rahoitusta Manner-Suomen ESR-ohjelmasta vuosina 2008–2011. Häme-Wikin teknisestä toteutuksesta vastaa hämeenlinnalainen yritys Opiferum ja ulkoasusta graafikko Kaarina Helenius ja Hämeenlinnan kaupunginkirjasto. 

Häme-Wikin logo

Aiheesta muualla
----------------

*
Siikajärven vastaanottokeskus.
**Siikajärven vastaanottokeskus** on yksityisen Luona Oy:n ylläpitämä turvapaikanhakijoiden vastaanottokeskus, joka sijaitsee Espoon Siikajärvellä Nuuksion kansallispuiston laidalla. Vastaanottokeskus avattiin syksyllä 2015 ja sen majoituskapasiteetti on maksimissaan 300 henkilöä. Tammikuussa 2017 vastaanottokeskuksissa asui 270 henkilöä, joista 110 oli lapsia.

Vastaanottokeskus toimii vuonna 1982 valmistuneessa rakennuksessa, jossa toimi aiemmin K-ryhmän koulutuskeskus K-instituutti. Instituutti lopetti toimintansa Siikajärvellä loppuvuodesta 2010. Rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Helmer Stenros. K-instituutin aikana rakennuksessa oli majoitustilaa 86 hengelle.

Barona Groupin kiinteistöyhtiö Fisso Real Estate osti kiinteistön joulukuussa 2015. Myös vastaanottokeskuksen toimintaa ylläpitävä Luona Oy on Barona Groupin tytäryhtiö.

Lähteet
-------

1. ↑  Siikajärvelle vastaanottokeskus aikuisille turvapaikanhakijoille | Hyvä elämä. Kotona. *www.luona.fi*. Viitattu 3.9.2017.
2. ↑  Katja Riihola: Valtaosa Otaniemen turvapaikanhakijoista sai kielteisen päätöksen – hakeutuvat nyt kavereiden nurkkiin *Helsingin Uutiset*. Viitattu 3.9.2017.
3. ↑  Espoon ympäristölautakunnan pöytäkirja 12.12.2013 *espoo04.hosting.documenta.fi*.  Arkistoitu 4.9.2017. Viitattu 3.9.2017.
4. ↑  K-instituutti *web.archive.org*.  19.5.2007.  Arkistoitu 19.5.2007. Viitattu 3.9.2017.
5. ↑  Ilmarinen myi Espoon Siikajärven kiinteistön Barona Groupille *www.ilmarinen.fi*. Viitattu 3.9.2017.
**The Conscious Daughters** oli yhdysvaltalainen hip hop -duo San Franciscon lahden ympäristöltä Kaliforniasta, joka koostui **Carla "CMG" Greenestä** ja vuonna 2011 menehtyneestä **Karryl "Special One" Smithistä**. Duo allekirjoitti levytyssopimuksen Parisin levy-yhtiön Scarface Recordsin kanssa vuonna 1993 sen jälkeen, kun he olivat antaneet hänelle demokasetin yökerhossa. Paris julkaisi duon ensimmäisen studioalbumin *Ear to the Street*.

The Conscious Daughters sai kotimaista suosiota julkaistessaan hittisinglen "Somethin’ to Ride To (Fonky Expedition)" vuonna 1994. Pian tämän jälkeen he allekirjoittivat levytyssopimuksen Priority- ja EMI-levy-yhtiöiden kanssa ja julkaisivat toisen albuminsa *Gamers*. Tämän jälkeen duo teki useita kollaboraatioita, projekteja ja televisioesiintymisiä, muun muassa suosituissa televisio-ohjelmissa *Rap City* ja *Soul Train* sekä suositulla televisiokanavalla MTV Jams.

10. joulukuuta 2011 Smith löydettiin kotoaan kuolleena. Hänen kuolinsyytään ei aluksi saatu selville, mutta arvioitiin johtuvan hänen keuhkoihin päätyneestä veritulpasta.

Diskografia
-----------

### Studioalbumit

* *Ear to the Street* (1993)
* *Gamers* (1996)
* *The Nutcracker Suite* (2009)

### Sooloprojektit

* CMG – *The Jane of All Trades* (2011)

### Singlet

* "Somethin’ to Ride To (Fonky Expedition)" (1993)
* "We Roll Deep" (1993)
* "Sticky Situation" (1993)
* "Gamers" (1996)

Lähteet
-------

1. ↑  Swan, Rachel: Crackin' Nutz *East Bay Express*.  15.9.2004. Viitattu 18.3.2018. (englanniksi)
2. 1 2  Sanders, Michael: Conscious Daughter: Rap legend served ‘special’ purpose *San Francisco Bay View*.  20.12.2011. Viitattu 18.3.2018. (englanniksi)
3. ↑  Swan, Rachel: Rest in Peace, Special One *East Bay Express*.  12.12.2011.  Arkistoitu 19.3.2018. Viitattu 18.3.2018. (englanniksi)
4. ↑  Johnson, Billy Jr.: Memorial Fund Created For Late Conscious Daughters Member Special One *Yahoo! Music*.  15.12.2011. Viitattu 18.3.2018. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Henrik Leopold Melander** (15. marraskuuta 1819 Helsinki – 24. tammikuuta 1890 Helsinki) oli suomalainen opettaja.

Melanderin vanhemmat olivat tullintarkastaja Henrik Melander ja Sofia Dorothea Dittmar. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1844 ja tuli seuraavana vuonna Kuopion yläalkeiskoulun kollegaksi sekä sitten 1851 konrehtoriksi ja 1855 rehtoriksi. 1862-1863 hän oli stipendiaattina ulkomailla, valmistautuen perustettavan ruotsalaisen normaalikoulun historian yliopettajaksi, mihin virkaan hänet nimitettiin 1864. Melander laati ahkerasti historian oppikirjoja, joita käännettiin myös suomeksi ja käytettiin noin 30 vuotta Suomen kansa- ja oppikouluissa, joitakin myös Ruotsissa. Hän oli Kasvatusopillisen yhdistyksen perustajia ja kuului sen aikakauskirjan toimittajiin 1865-1870. Melander puolusti kansanvalistusta ja kansanopistojen asiaa sekä toimi vuoden 1879 koulukomiteassa suomenkielisten koulujen perustamisen puolesta. Melanderin puoliso vuodesta 1853 oli Elise Leontine Ewald (k. 1918). Gustaf Melander, Henrik Melander ja Kurt Melander olivat heidän lapsiaan.

Lähteet
-------

1. 1 2  Heikinheimo, Ilmari (toim.): *Suomen elämäkerrasto*, s. 508-509. Helsinki: Werner Söderström Osakeyhtiö, 1955.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Suomi (KANTO)

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee juutalaisten suruviikkoa. Hindulaisesta jumalasta katso Shiva. Šiva on myös poplaulaja Jannika B:n albumin nimi.*
**Šiva**, **shiva** on juutalaisen uskonnon rituaalisen suruajan nimitys. Nimi johtuu heprean sanasta *sheva* [שבע] eli seitsemän, ja sillä tarkoitetaan läheisen perheenjäsenen hautauksesta alkavaa seitsemän päivän jaksoa. Sururituaaliin osallistuvat vainajan

* puoliso
* lapset
* sisarukset
* vanhemmat

Suruviikko
----------

Suruviikkoa eli *šivaa* viettävää juutalaista kutsutaan nimellä **avel** (surija). Suruviestin saapuessa sanotaan erityinen siunaus ja yllä oleva paita repäistään rikki hautajaisissa. Hautauksesta lähtien omaiset alkavat lukea kaddiš-rukousta vainajan muistolle. Suruviikon aikana ei tehdä töitä, peseydytä tai vaihdeta vaatteita, leikata hiuksia tai partaa eikä olla sukupuolikontakteissa. Suruviikon aikana ei myöskään käytetä sisätiloissa (sisä)kenkiä, kuten tavallisesti, vaan ollaan paljain jaloin tai sukkasiltaan. Ystävät ja omaiset käyvät päivittäin vierailulla surutalossa, jossa surijat eivät istuudu tuoleille, vaan matalille jakkaroille tai lattialle.

Šlošim
------

Viikon päätyttyä surijat alkavat taas tehdä töitä ja peseytyä, mutta hiusten ja parran leikkamisesta pidättäydytään, samoin kuin julkisista juhlamenoista ja huvielämästä aina 30. päivään läheisen kuolemasta. Tätä jaksoa kutsutaan nimellä **šlošim** eli 30. Tämän jälkeen alkaa 11 kuukauden mittainen aika, jolloin jatkuu hautauksessa alkanut päivittäinen kaddiš-rukouksen luku.

Jizkor, jortsait
----------------

Lähiomaisen kuolinpäivää kutsutaan nimellä **jizkor** tai jiddišiksi **jortsait**. Joka vuosi tänä päivänä kokoonnutaan rukoushetkeen synagogaan, missä lähiomaiset lukevat kaddiš-rukouksen sekä muistavat vainajaa julkisen Tooran luvun yhteydessä.

Aiheesta muualla
----------------

* lubavitch.fi: Shivah & Mourning (englanniksi)

Juutalainen elämä

|  |  |
| --- | --- |
| Syntymä | Brit mila · Zeved habat · Pidjon haben |
| Täysi-ikäisyys | Upšerin · Bar mitsva (Bat mitsva) |
| Avioelämä | Huppa · Ketubba · Naisen asema · Nidda · Mikve · Get |
| Juutalaisuus | 613 käskyä · Rukoukset · Birkat hamazon · Juutalaiset juhlat · Minhag · Tooran opiskelu: paraša, daf jomi |
| Uskonnolliset esineet | Sefer Tora · Tsitsit · Tallit · Tefillin · Kipa · Menora · Mezuza |
| Kuolema | Hevra kaddiša · Šiva · Kaddiš · Jortsajt |
**Gavin Smith** (4. syyskuuta 1968 Guelph, Ontario – 14. tammikuuta 2019 Houston, Texas) oli kanadalainen pokeriammattilainen. 

Smith aloitti jakajana vuonna 1996 ja siirtyi ammattilaiseksi 1998. Samana vuonna hän pelasi ensimmäiset turnauksensa (World Poker Finals, Foxwoodin kasinolla) ja oli kahdesti finaalipöydässä. Seuraavana vuonna hän otti ensimmäisen turnausvoittonsa World Poker Finalsissa no limit texas hold 'emissä. Vuonna 2000 hän oli ykkönen seven card studissa.

Vuonna 2005 Smith voitti World Poker Tourin Mirage Poker Showdown -turnauksen Las Vegasissa lyöden lopun kaksinpelissä Ted Forrestin. Ykköspalkinto oli 1 128 278 dollaria. Hän oli samana vuonna WPT:n finaalipöydässä vielä kahdesti. Heinäkuussa 2006 hän oli ykkönen World Pro-Am Challenge -tapahtumassa ja voitti 500 000 dollaria.

World Series of Pokerin pääturnauksessa Smith oli parhaimmillaan 52. (vuonna 2004). Hän oli rahoilla myös 2003, 2005 ja 2007. 50 000 dollarin sisäänoston H.O.R.S.E.-turnauksessa heinäkuussa 2006 hän oli yhdestoista (palkinto 205 920 dollaria). Kesäkuussa 2007 Smith oli toinen WSOP:n 1 500 dollarin pot limit hold'em -turnauksessa. Toukokuussa 2006 Smith oli WSOP:n oheisturnauksessa (World Series of Poker circuit event) Harrah's New Orleans -kasinolla kakkonen (293 930 dollaria).

Ainoan WSOP-turnausvoittonsa Smith otti vuonna 2010 $2,500 Mixed Limit/No-Limit Hold'em -turnauksesta. Pääpalkinto oli 268 238 dollaria.

Huhtikuusta 2006 lokakuuhun 2006 Smith isännöi *Card Player* -lehden nettiradio-ohjelmaa *The Circuit*. Hän edusti Full Tilt Poker -nettipokerihuonetta ja pelasi internetissä nimimerkillä *birdguts*.

Tammikuussa 2019 Gavin Smithin pokeriuran turnausansiot ylittivät 6,3 miljoonaa dollaria. The Hendon Mobin kaikkien aikojen rahalistalla hän on 13. paras kanadalainen.

Lähteet
-------

1. 1 2   : Gavin Smith WSOP player profile World Series of Poker. Viitattu 2. helmikuuta 2019. (englanniksi)
2. ↑  Holloway, Chad: Poker Pro Gavin Smith Unexpectedly Passes Away at Age 50 *www.pokernews.com*.  15.1.2019. Viitattu 16.1.2019. (englanniksi)
3. ↑  Gavin Smith Full Tilt Poker.  Arkistoitu 24.6.2011. Viitattu 27.1.2007. (englanniksi)
4. ↑   : Gavin Smith stats The Hendon Mob. Viitattu 2.2.2019. (englanniksi)
5. ↑  Canada All Time Money List - Top 20,293 *Ranking*. The Hendon Mob. Viitattu 10.1.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kotisivu Full Tilt Pokerilla
* WPT:n profiili
* Gavin Smith The Hendon Mob Poker Databasessa (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Japani

 |

 |
**Henrik Jakob Bruun** (16. kesäkuuta 1754 Hamina – 28. kesäkuuta 1829 Pietari) oli suomalainen kauppias, laivanvarustaja ja sahan omistaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen heti Suomen autonomian ajan alussa, vuonna 1809.

Bruunin vanhemmat olivat Heino Erik Bruun ja Margareta Tesche ja puoliso 1777–1814 Beata Catharina Boisman (k. 1814). Bruun lähti opiskelemaan Hampuriin 1772, 18-vuotiaana. Hän oli kauppias Haminassa 1790–1805 ja sitten Turussa ja Pietarissa, samoin kuin sahanomistaja ja laivanvarustaja. Hän oli myös Haminan raatimies sekä Haminan kaupunginneuvoston puheenjohtaja 1791–1796 ja edusti Haminaa keisari Paavali I:n kruunauksessa Moskovassa 1796. Bruun toimi Venäjän konsulina Turussa, jonne hän muutti Haminasta 1805. Vaikka Bruun siirtyi sittemmin Turusta Pietariin, jonne hänen poikansa oli asettunut tukkukauppiaaksi, hänellä oli yhä merkittävä osakkuus vesisahasta Valkealan Kannuskoskella.

Lähteet
-------

1. 1 2  Henrik Jakob Bruun *Biografiasampo*. Viitattu 23.6.2022.
**Manfred Uno Gustaf Gräsbeck** (s. 16. heinäkuuta 1955, Turku) on suomalainen viulisti, kapellimestari ja säveltäjä. Hänen puolisonsa on urkuri Maija Lehtonen ja veljensä pianisti Folke Gräsbeck. Laulaja Yvonne Gräsbeck oli Manfred Gräsbeckin sisar.

Gräsbeck aloitti viulunsoiton 4-vuotiaana isänsä Gottfrid Gräsbeckin johdolla. Hän opiskeli Turun konservatoriossa 1962–1979, Pariisissa 1971–1977 opettajanaan Christian Ferras ja Kiovan Tšaikovski-konservatoriossa 1978–1981 opettajanaan Olga Parhomenko. Västeråsissa järjestetyn pohjoismaisen viulukilpailun Gräsbeck voitti 1977. Hän kirjoitti ylioppilaaksi 1982 ja suoritti Sibelius-Akatemiassa musiikin kandidaatin tutkinnon 1991 ja musiikin maisterin tutkinnon 1997. Kapellimestariksi hän opiskeli Nizzassa 1974–1977 opettajinaan F. Quattrocchi ja Pierre Dervaux. Jorma Panulan mestarikurssille hän osallistui 2003.

Gräsbeck debytoi 16-vuotiaana Århusin ja Kööpenhaminan sinfoniaorkestereiden solistina. Hän toimii Suomen Kansallisoopperan toisena konserttimestarina. Gräsbeck on esittänyt yli 70 viulukonserttoa, joista monet ovat olleet kantaesityksiä, kotimaassa ja ulkomailla. Hän on konsertoinut lukuisissa kaupungeissa, joihin kuuluvat muiden muassa Bordeaux, Gävle, Hampuri, Katowice, Kaunas, Kööpenhamina, Moskova, Pietari, Reykjavík, Szczecin, Toulouse, Tukholma, Vilna, Volgograd, Västerås ja Århus.

Gräsbeck on säveltänyt yli 80 teosta. Niiden joukossa on 8 sinfoniaa, 6 viulukonserttoa, 5 sonaattia, pianokvartetto sekä trio käyrätorvelle, kontrabassolle ja uruille. Lisäksi hän on säveltänyt lauluja ja elokuvamusiikkia. Gräsbeck on julkaissut kahdeksan levytystä, ja hänellä on oma sinfoniaorkesteri nimeltään The Manfred Gräsbeck Symphony Orchestra.

Lähteet
-------

* Rantala, Risto (päätoim.): *Kuka kukin on – Who's who in Finland 2007*. Helsinki: Otava, 2006. ISBN 951-1-20606-0.
* Suomen Kansallisooppera: Ihmiset

### Viitteet

1. ↑  Paavilainen, Ulla (päätoim.): *Kuka kukin on: Henkilötietoja nykypolven suomalaisista 2015*, s. 128. Helsinki: Otava, 2014. ISBN 978-951-1-28228-0.
2. ↑  Manfred Gräsbeck *Turun ja Kaarinan seurakunnat*.  2018.  Arkistoitu 27.5.2018. Viitattu 4.6.2018.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Uppslagsverket Finland

 |

 |
**Luke Campbell**, MBE (s. 27. syyskuuta 1987 Kingston upon Hull) on brittiläinen ammattilaisnyrkkeilijä, entinen amatöörinyrkkeilijä ja olympiavoittaja. 175 senttimetriä pitkä Campbell kilpailee nykyisin kevytsarjassa.

Ura
---

Campbell saavutti olympiakultaa kääpiösarjasta vuoden 2012 kesäolympialaisista Lontoosta Ison-Britannian väreissä. Englannin väreissä Campbell on saavuttanut hopeaa MM-kilpailuista vuodelta 2011, kultaa EM-kilpailuista vuodelta 2008 ja pronssia EU:n kilpailuista vuodelta 2009.

Ammattiura
----------

Huhtikuussa 2013 Campbell siirtyi ammattilaiseksi ja otteli saman vuoden heinäkuussa ensimmäisen ammattilaisottelunsa Andy Harrisia vastaan. Ottelu päättyi Campbellin voittoon. Hän voitti uransa ensimmäiset 12 ottelua mutta hävisi Yvan Mendylle hajaäänituomiolla käytyään kanveesissa ottelun viidennessä erässä.  Vuonna 2016 Campbellistä tuli WBC Silver liiton mestari hänen voitettuaan Derry Mathews. Campbell voitti ottelun tyrmäyksellä neljännessä erässä Mathewsin oltua pahasti alakynnessä koko ottelun ajan ja käytyä kaveesissa kolmannessa ja neljännessä erässä. Voitoista kaksitoista on tullut tyrmäyksellä.

Campbellista tuli brittiläisen imperiumin ritarikunnan jäsen uutenavuotena 2013. Hänet tunnetaan lempinimellä *Cool Hand*.

Lähteet
-------

1. 1 2   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑
3. ↑
4. ↑
**Henrik Johan Carlborg**, aik. *Röring* (15. tammikuuta 1694 Kokkola – 16. elokuuta 1766 Närpiö) oli suomalainen kirkkoherra ja valtiopäivämies.

Carlborgin vanhemmat olivat kokkolalainen kauppias Johan Håkansson Röring ja Anna Johansdotter Borg. Hän kävi Kokkolan pedagogiota ja Vaasan triviaalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi Uppsalassa 1713. Uppsalan yliopistossa opiskellut Carlborg valmistui filosofian maisteriksi 1719 ja hänet vihittiin papiksi Turun hiippakunnassa 1730.

Carlborg oli Vaasan triviaalikoulun konrehtorina vuodesta 1721 ja Närpiön kirkkoherrana vuodesta 1730. Hän sai rovastin arvon 1743. Carlborg osallistui vuonna 1742 Vaasan maakuntakokoukseen ja hän oli edustajana vuosien 1746–1747 valtiopäivillä. Carlborg edusti myssypuoluetta ja hän kannatti rauhanomaisia suhteita Venäjän suuntaan ettei Suomi enää joutuisi sodan jalkoihin kuten isovihan ja Hattujen sodan aikana tapahtui.

Carlborg mainitaan vuonna 1764 Närpiöön valmistuneen Ivarsin kaksikerroksisen pohjalaistalon rakennuttajana. Talo toimi 1800-luvulla majatalona ja vuonna 1819 Venäjän keisari Aleksanteri I levähti talossa Suomen-vierailunsa aikana. Ivarsin talo on nykyisin Seurasaaren ulkomuseossa.

Carlborg oli naimisissa 1720–1765 Elisabet Häggmanin (k. 1765) kanssa. Hänen poikiaan olivat sihteeri Johan Henrik Carlborg (1724–1762) ja Pohjan kirkkoherra Jakob Carlborg (1733–1773). Carlborgin tyttären Kristina Beata Carlborgin poika oli säveltäjä Erik Tulindberg ja toisen tyttären Margareta Carlborgin poika oli tutkimusmatkailija Henrik Jakob Wikar.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Kotivuori, Yrjö: Henrik Carlborg. *Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu 2005. Luettu 13.11.2016.
2. ↑  Seurasaari Open-Air Museum : The Ivars farmstead

Aiheesta muualla
----------------

* Henrik Johan Carlborgin elämäkerta Kansallisbiografiassa
* Heikki Impiwaara ; Eräs nimensekaannus, esitys Turun Historiallisen Yhdistyksen kokouksessa 16.10.1934. Genos 15(1944), s. 115–116 (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo
* Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852

 |

 |
**Manga Sewa** (k. 1884) oli djalonkeheimopäällikkö Sierra Leonessa, joka räjäytti itsensä, perheensä ja muita heimopäällikköjä Solimanan pääkaupungin Falaban linnoituksen ammusvarastossa sen sijaan, että olisi antanut valtakuntansa Samori Tourén käsiin.

Varhainen elämä ja ura
----------------------

Manga Sewa syntyi Solimanan Falabassa nykyisen Sierra Leonen Pohjoisen maakunnan alueella djalonken etniseen ryhmään kuuluville vanhemmille. Hänen isänsä oli djalonkeheimopäällikkö. Manga Sewan isällä oli useita vaimoja ja tusinoittain lapsia.

Tourén vuoden 1884 hyökkäys
---------------------------

Vuonna 1884 mandinkahallitsija Samori Touré hyökkäsi tuolloin Manga Sewan hallitsemaan Solimanaan yhdessä kuningas Kalieren kanssa. Tourén kenraalin N’fa Alin tuhotessa useita Falaban ympäröimiä kyliä, mandinkajoukot aloittivat viisi kuukautta kestävän Falaban piirityksen. Kaupunkinsa asukkaiden miltei kuollessa nälkään Manga Sewa kokosi perheensä Falaban ammusvarastoon ja sytytti soihdun, tappaen itsensä ja samalla murtaen Falaban linnoituksen muurit.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**Henrik Lennart Appelberg** (20. heinäkuuta 1865 Pusula – 2. huhtikuuta 1924 Vaasa) oli suomalainen kansakouluntarkastaja ja ruotsin kielellä kirjoittanut runoilija.

Appelbergin vanhemmat olivat kirkkoherra, rovasti Henrik Adolf Appelberg ja Laura Clementine Louise Ignatius. Hän pääsi ylioppilaaksi 1885 Turun lyseosta ja opiskeli Helsingin yliopistossa. Appelberg oli kansakouluntarkastajana Raahessa 1901–1902, Uudessakaarlepyyssä 1902–1906 ja Vaasassa vuodesta 1906 alkaen.

Henrik Appelberg oli naimisissa vuodesta 1891 Signe Malmbergin kanssa.

Teoksia
-------

* *Svensk rättskrifningslära enligt Svenska Akademiens ordlista, 6:te upplagan : : för folkskolan och andra skolor samt för menige man*. K. E. Holm, Helsingfors 1895
* *Dikter*. G. W. Edlund, Helsingfors 1896

Lähteet
-------

* Henrik Lennart Appelberg SKS:n kirjailijamatrikkelissa (toimimaton linkki)
* APPELBERG Henrik Lennart. *Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu.
* Teoslista Fennica-tietokannasta

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
**Manfred Stahnke** (s. 1951 Kiel) on saksalainen säveltäjä. Hän valmistui musiikin teorian ja sävellyksen opinnoistaan Freiburgissa vuonna 1973 ja sai tohtorinarvonsa Hampurissa vuonna 1979 Constantin Florosin ohjauksessa. Hänen väitöskirjansa aiheena oli Pierre Boulez'n kolmas pianosonaatti. Stahnken sävellysopettajina toimivat Wolfgang Fortner, Klaus Huber, Brian Ferneyhough, Ben Johnston, John Chowning ja vuodesta 1974 ensisijaisesti György Ligeti.

Stahnke on työskennellyt Hampurin musiikki- ja teatteriyliopistossa sekä Stanfordin yliopistossa, Yhdysvalloissa. Hän on kansainvälisesti pitänyt luentoja, osallistunut symposiumeihin, johtanut seminaareja ja kirjoittanut teoreettisia esseitä. Hänen musiikkitieteellisten julkaisujen aiheina ovat olleet hänen itsensä ohella sellaiset säveltäjät kuin Harry Partch, Ligeti, Boulez ja Gérard Grisey. Hän on saanut useita palkintoja, kuten vuoden 1989 Ligeti-palkinnon.

Vuonna 1991 Stahnke perusti Peter Niklas Wilsonin kanssa Hampurin uuden musiikin seuran ja vuonna 1992 Ligetin johdolla opiskelleiden ystäviensä kanssa Chaosma-kokoonpanon. Vuonna 1999 hänestä tuli Goethe-instituutin musiikin neuvoa-antavan lautakunnan jäsen, ja samana vuonna hänet valittiin Hampurin vapaan taideakatemian jäseneksi.

Stahnke on käyttänyt avukseen tietokoneita mikrotonaalisen musiikin tekemisessä. Hänen teoksiinsa kuuluu kolme oopperaa, joista kaksi on mikrotonaalisia (*Usher*, 1981; *Heinrich*, 1987) ja yksi (*Orpheus Kristall*, 2001) toteutettu kahtaa mediaa eli näyttämöä ja internetiä käyttäen. Hänen muita teoksiaan ovat lukuisat kamarimusiikkisävellykset ja orkesteriteokset, joista jälkimmäisiin kuuluvat *Der Mandelbrotbaum* (1992), *Trace des sorciers* (1997) ja *De Danzbodnlock* (2006).

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Manfred Stahnke Société de musique contemporaine du Québec
2. 1 2 3 4 5  Manfred Stahnke Boston Microtonal Society


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Australia
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* BRAHMS
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC

 |

 |
**Thomas Larcher** (s. 1963 Innsbruck) on itävaltalainen säveltäjä ja pianisti. Hän on musiikissaan yhdistänyt pohdiskelevia harmonioita laajennettuihin esitystekniikoihin.

Larcher varttui Tirolissa ja opiskeli sävellystä sekä pianonsoittoa Wienissä. Hän keskittyi varhaisissa teoksissaan pitkälti pianoon. *Naunz* (1989) on sävelletty soolopianolle, *Kraken* (1994/5) pianotriolle ja *Mumien* (2001) sellolle ja pianolle. Larcher on säveltänyt myös jousikvartettoja, joista *Lucid Dreams* (2015) omistettiin Belcea-kvartetin kaksikymmenvuotisjuhlakaudelle. Larcherin konsertoivia teoksia ovat *Still* (alttoviulu ja orkesteri, 2002), *Böse Zellen* (piano ja kamariorkesteri, 2006), viulukonsertto (2008, Isabelle Faustille) ja *Ouroboros* (sello ja kamariorkesteri, 2016; Jean-Guihen Queyrasille). Hän sävelsi myös kaksoiskonserton (2011) viululle ja sellolle. Sen kantaesittivät solisteina Viktoria Mullova ja Ilan Volkov. Tästä teoksestaan Larcher sai vuoden 2012 British Composers Awards -palkinnon kansainvälisessä kategoriassa.

Muihin orkesteriteoksiin kuuluvat *Red and Green* (2010), *Chiasma* (2017) sekä sinfoniat *Alle Tage* (2010–2015, baritonille ja orkesterille) ja *Kenotaph* (2015–2016). Larcher on käyttänyt lauluääniä *Alle Tagen* ohella useissa muissakin teoksissaan. Vuosina 2016–2018 hän sävelsi ensimmäisen oopperansa, joka on Yasushi Inouen romaaniin perustuva *Das Jagdgewehr*. Kyse oli tilaustyöstä Bregenzin festivaalille. Vuoden 2018 kantaesityksen jälkeen ooppera esitettiin ensimmäistä kertaa Yhdistyneessä kuningaskunnassa Aldeburghin festivaalin yhteydessä vuonna 2019.

Larcher on saanut useita palkintoja, joiden joukossa on Itävallan suuri valtionpalkinto (2019). Hänen teoksiaan on levytetty ECM:lle ja Harmonia Mundille. Levyt ovat saaneet useita tunnustuksia, kuten Preis der deutschen Schallplattenkritikin, Choc-palkinnon ja Diapason d'Orin.

Esiintyvänä ja levyttävänä pianistina Larcher on tulkinnut muiden muassa Franz Schubertin ja Arnold Schönbergin teoksia. Hän perusti vuonna 1994 Klangspuren-festivaalin ja lähti sen johdosta vuonna 2003 perustaakseen kamarimusiikkiin keskittyvän vuosittaisen Swarovski Musik im Riesen -festivaalin. Kapellimestarina hän on johtanut muun muassa esityksiä, joissa solisteina ovat esiintyneet Isabelle Faust ja Igor Levit.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Thomas Larcher: Biography


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Latvia
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
Yhdysvaltain ilmavoimien majuri Thomas B. McGuire Jr.
**Thomas Buchanan McGuire Jr.** (1. elokuuta 1920 – 7. tammikuuta 1945) oli yhdysvaltalainen hävittäjälentäjä, josta tuli hävittäjä-ässä. McGuire ehti saavuttaa 38 ilmavoittoa. Hänen mukaansa on nimetty McGuiren lentotukikohta (McGuire AFB). Sotilasarvoltaan Thomas McGuire oli majuri. Hän oli yksi kaikkein palkituimmista yhdysvaltalaisista sotilaslentäjistä; palkintoihin kuului esimerkiksi Congressional Medal of Honor. McGuire taisteli Lockheed P-38 Lightning -hävittäjäkoneellaan muun muassa japanilaisia Mitsubishi A6M Reisen -tyypin eli "Zero"-hävittäjiä vastaan. Hänen yksikkönsä oli 5th Air Forcen 475th Fighter Group.

McGuire sai surmansa ilmataistelun aikana, kun hän yritti lyödä Richard I. Bongin saavuttaman pudotusten ennätyksen. Niitä oli 40, ja Richard Bong siirtyi Lockheedille koelentäjäksi. Tämä ennätysyritys lopulta tuli maksamaan hengen Thomas McGuirelle. Hän kaatui ilmataistelussa vääpeli Akira Sugimoton ohjaamaa Nakajima Ki-43 Hayabusaa vastaan Filippiineillä. Samassa ilmataistelussa kaatui myös majuri Jack Rittmayer (4½ ilmavoittoa) ja luutnantti Douglas Throppin P-38 tuhoutui korjauskelvottomaksi sotilasmestari Mizunori Fukudan ohjaaman Nakajima Ki-84 Hayaten alasampumana. 

Kuvassa Thomas McGuire "Pudgy"-koneensa (P-38) äärellä.

Lähteet
-------

1. ↑   (Viitattu 28.3.2015)
2. ↑   (Viitattu 27.3.2015)

*

Aiheesta muualla
----------------

* 
* (Arkistoitu – Internet Archive)
* (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.