recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Kristin Lang** (o.s. **Silbereisen**; s. 14. maaliskuuta 1985) on saksalainen pöytätennispelaaja, joka on saavuttanut MM-pronssia ja voittanut kolme Euroopan-mestaruutta.

Lang, silloiselta nimeltään Silbereisen, saavutti ensimmäisen arvokisamitalinsa Belgradin EM-kilpailuissa 2007, kun Saksa sai joukkuekilpailussa pronssia. Stuttgartin EM-kilpailuissa 2009 hän saavutti pronssia nelinpelissä Zhenqi Barthelin parina. Moskovan MM-kilpailuissa 2010 Lang saavutti joukkuekilpailussa pronssia. Lontoon olympialaissa 2012 Lang sijoittui joukkuekilpailussa viidenneksi ja putosi kaksinpelissä jatkosta hävittyään toisen ottelunsa. Saman vuoden EM-kilpailuissa Herningissä hän saavutti pronssia nelinpelissä parinaan Wu Jiaduo.

Schwechatin EM-kilpailuissa 2013 Lang voitti joukkuekilpailussa ensimmäisen Euroopan-mestaruutensa. Joukkueeseen kuuluivat hänen lisäkseen Wu Jiaduo, Han Ying, Shan Xiaona ja Petrissa Solja. Budapestin EM-kilpailuissa 2016 Lang voitti Sabine Winterin parina kultaa nelinpelissä. Loppuottelussa he voittivat maannaisensa Shan Xiaonan ja Petrissa Soljan. Alicanten EM-kilpailuissa 2018 Lang voitti toistamiseen nelinpelin Euroopan-mestaruuden parinaan tällä kertaa Nina Mittelham.

Lang on maailmanrankingissa sijoittunut parhaimmillaan 30:nneksi joulukuussa 2010.

Kristin Lang avioitui pöytätennispelaaja Jochen Langin kanssa kesällä 2017. Heille syntyi ensimmäinen lapsi, tytär, tammikuussa 2018.

Lähteet
-------

1. 1 2  A week of love  10.7.2017. ITTF. Viitattu 3.4.2019. (englanniksi)
2. 1 2  All change for Kristin Lang but no change  23.9.2018. ITTF. Viitattu 3.4.2019. (englanniksi)
3. 1 2 3 4 5  Lang Kristin *Tabletennis.guide*. Viitattu 3.4.2019. (englanniksi)
4. ↑  Kristin Silbereisen *Sports Reference*.  Arkistoitu 17.12.2012. Viitattu 3.4.2019. (englanniksi)
5. ↑  Lang Kristin: ranking history (ITTF) *Tabletennis.guide*. Viitattu 3.4.2019. (englanniksi)
6. ↑  Rustemeier, Jens & Koch, Volker: Nach Traumhochzeit für die TG an die Platte *NGZ*.  7.9.2017. Viitattu 3.4.2019. (saksaksi)
7. ↑  Nachwuchs bei Kristin Lang *OVB*.  19.1.2018. Viitattu 3.4.2019. (saksaksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
**Henno Pellervo Orvo Kamppuri** (28. kesäkuuta 1909 Lappeenranta – 24. joulukuuta 1980 Kuopio) oli suomalainen arkkitehti.

Henkilöhistoria ja ammattiura
-----------------------------

Kamppurin vanhemmat olivat taidekauppias Artturi Kamppuri ja Evi Hämäläinen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1929 Viipurin suomalaisesta lyseosta ja valmistui arkkitehdiksi 1935 Teknillisestä korkeakoulusta. Kamppuri opiskeli myös viulunsoittoa 1921–1926 Viipurin musiikkiopistossa. Kamppuri oli aluksi apulaisena Jalmari Lankisen arkkitehtitoimistossa Viipurissa 1936–1939 ja vuonna 1937 hän perusti myös oman toimiston Viipuriin. Hän oli 1940–1941 Askon Tehtaat Oy:n arkkitehtina ja jatkosodan aikana muun muassa armeijakunnan linnoitusosaston suunnittelutoimiston päällikkönä. Sodan jälkeen Kamppuri toimi 1947–1955 Ylä-Kokemäenjoen seutukaavoitusliiton arkkitehtina ja 1957–1974 Oikeusministeriön arkkitehtina. Hänellä oli myös vuodesta 1946 oma arkkitehtitoimisto Helsingissä.

Töitä
-----

* 1938 Asuinkerrostalo Wilkenkatu 6, Viipuri (arkkitehti Erkko Berlinin kanssa)
* 1947 Lauttakylän kansakoulu
* 1954 Tyrvään B-mielisairaala
* 1961 Yrittäjäkulman liike- ja asuintalo, Mynämäki
* 1972 Hämeenlinnan vankila

Lähteet
-------

1. ↑  Meurman, Otto-Iivari 1976. Viipurin arkkitehdit, ss. 137-139. Viipurin Suomalainen Kirjallisuusseura, Lappeenranta. ISBN 951-95402-2-9 (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Kuolleita – Arkkitehti Henno Kamppuri.  *Helsingin Sanomat*, 2.1.1981, s. 16. Lehti HS Aikakoneessa (tilaajille). Viitattu 30.3.2018.
**Alex Rodrigo Dias da Costa**, yleensä vain **Alex**, (s. 17. kesäkuuta 1982 Niterói, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, joka on lopettanut ammattilaisuransa. Alexin pelipaikka oli keskuspuolustaja.

Seurajoukkueura
---------------

Ammattilaisuransa Alex aloitti perinteikkäässä brasilialaisseurassa, Santosissa. Debyyttinsä Santosissa teki 2002. Alex pelasi Santosissa 63 ottelua, joissa hän viimeisteli 12 maalia, ennen kuin hän vuonna 2004 siirtyi englantilaiseen [[Chelsea FC<Chelsea FC:hen]]. Santosissa hän voitti Campeonato Brasileiron 2002.

### PSV Eindhoven

Alex siirtyi Eurooppaan pelaamaan 2004, kun Chelsea teki kahdeksan miljoonan dollarin sopimuksen brassin kanssa. Alex ei kuitenkaan pystynyt pelaamaan englantilaisseurassa, koska hänen työluvassaan oli ongelmia. Koska Alex ei pystynyt pelaamaan Chelseassa, hän lähti pelaamaan lainalle hollantilaisseuraan PSV Eindhoveniin. Loppujen lopuksi Alex pelasi kolme vuotta Hollannissa ja auttoi seuran kolmeen Eredivisien mestaruuteen ja yhteen KNVB-cupin voittoon. Eindhovenissa Alex pelasi 84 peliä, joissa hän teki 11 maalia.

### Chelsea

Alex sai työluvan vuonna 2007, jolloin hän siirtyi pelaamaan Chelseaan. Hänen debyyttinsä Chelseassa oli, kun hän tuli vaihdosta Liverpoolia vastaan 19. elokuuta 2007. Ensimmäisen maalinsa Alex teki Chelsealle ottelussa Middlesbroughia vastaan 20. lokakuuta 2007.

### Paris Saint-Germain

Tammikuun lopussa 2012 Alex siirtyi Chelseasta Ranskaan, Paris Saint-Germainin organisaatioon. Hän teki seuran kanssa 2,5-vuotisen sopimuksen noin kuuden miljoonan euron siirtosummasta. 

### AC Milan

Alex siirtyi AC Milaniin hänen sopimuksensa loppumisen yhteydessä kesällä 2014.

Maajoukkueura
-------------

Alex teki debyyttinsä Brasilian jalkapallomaajoukkueessa 17. elokuuta 2003 Meksikoa vastaan. Alexin maajoukkueuran suurin saavutus on Copa American voitto 2007.

Lähteet
-------

1. 1 2  FootballDatabase - Profile of Alex *footballdatabase.com*. Viitattu 1.3.2009. (englanniksi)
2. ↑  Spelerspagina: Alex Rodrigo Dias da Costa - PSV:n kotisivut PSV Eindhoven.  Arkistoitu 14.4.2009. Viitattu 1.3.2009. (englanniksi)
3. ↑  Saj Chowdhury: Liverpool 1-1 Chelsea  19.8.2007. BBC sport. Viitattu 1.3.2009. (englanniksi)
4. ↑  Alex at soccerbase.com *soccerbase.com*.  Arkistoitu 8.3.2008. Viitattu 1.3.2009. (englanniksi)
5. ↑  Official: Paris Saint-Germain sign Alex from Chelsea

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Alex Rodrigo Dias da Costa**.
* Alex FootballDatabase-tietokannassa (englanniksi)

Brasilian joukkue – CONCACAF Gold Cup 2003
1 H. Gomes |
2 Maicon |
3 Luisão |
4 Alex |
5 Adriano |
6 Almeida |
7 Baptista |
8 Kaká |
9 Ewerthon |
10 Diego |
11 Robinho |
12 Negri |
13 Coelho |
14 Bahia |
15 Nilmar |
16 Nádson |
17 Carlos Alberto |
18 Motta |
Valmentaja R. Gomes

Brasilian joukkue – Copa América 2007
1 Helton |
2 Maicon |
3 Alex |
4 Juan |
5 Mineiro |
6 Gilberto |
7 Elano |
8 G. Silva |
9 Vágner Love |
10 Diego |
11 Robinho |
12 Doni |
13 D. Alves |
14 A. Silva |
15 Naldo |
16 Kléber |
17 Josué |
18 Fernando |
19 Baptista |
20 Anderson |
21 A. Alves |
22 Fred |
Valmentaja Dunga
**Uppotukki** on Yleisradion TV2:n teatteritoimituksen tuottama, vuonna 1984 ensiesitetty kaksiosainen television draamaelokuva, jonka on käsikirjoittanut Pirkko Kurikka. Kurikan käsikirjoituksen ohjasi ja sovitti Kalle Pursiainen. Kurikka sai käsikirjoituksestaan elokuvataiteen valtionpalkinnon 1984.

Elokuvassa ankara miesopettaja (Hannu Lauri) järjestää yhdessä lapsuudenystäviensä kanssa lapsille leikkisodan, joka muuttuu todelliseksi lasten ja aikuisten väliseksi taisteluksi. Osien nimet ovat "Puupyssyjen sota" (70 min) ja "Intiaanileikki" (78 min).

*Uppotukki* oli teini-ikäisten Samuli Edelmannin ja Santeri Kinnusen ensimmäisiä merkittäviä roolitöitä.

Näyttelijät
-----------

Lähde:

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Hannu Lauri  | … |  Ahti
  |
|  Marja-Leena Kouki  | … |  Seija
  |
|  Samuli Edelmann  | … |  Timo
  |
|  Santeri Kinnunen  | … |  Pekka
  |
|  Panu Raipia  | … |  poika
  |
|  Mikko Hänninen  | … |  Tane
  |
|  Kari Kihlström  | … |  Saku
  |

Tuotanto
--------

*Uppotukkia* kuvattiin kahtena kesänä Sulkavan Linnavuoren maisemissa.

Vastaanotto
-----------

*Helsingin Sanomien* Jukka Kajava sanoi vuonna 1984 ensiesitetystä *Uppotukista* välillä pilkistävän esiin "se, mitä haluttiinkin: aikuisten maailman julmuus, julmuuden siirtäminen seuraavaankin sukupolveen". Perhe-elokuvan vaatimukset ovat kuitenkin hänestä tuoneet elokuvaan "pitkitystä, toiminnan epäloogisuutta, tilanteita joissa ihminen ei todellisuudessa toimisi niin kuin käsikirjoitus käskee". Uusintaesityksen 1986 alla saman lehden Kai Ovaskainen sanoi *Uppotukin* antavan ajattelemisen aihetta, mutta hieman alleviivaavalla ja ahdistavallakin tavalla. Hän sanoo tv-elokuvan jännitteiden rakentuvan paljolti Ippe Kätkän musiikin ja videokuvauksen mahdollistamien yllättävien kuvallisten keinojen varaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Teatterille palkitut ohjelmat (Arkistoitu versio) Yle Vintti. Viitattu 15.7.2017.
2. 1 2  *Uppotukki (elokuva)* Elonetissä.
3. ↑  Uppotukki, Ritva-tietokanta, Radio- ja televisioarkisto. Viitattu 14.7.2017.
4. ↑  *Uppotukki (elokuva)* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
5. ↑  Kasvatuksellinen Uppotukki.  *Helsingin Sanomat*, 6.5.1984, s. 95. Näköislehden aukeama (tilaajille).
6. ↑  Uppotukin asenteidensiirron analyysi voisi porata syvempään.  *Helsingin Sanomat*, 13.5.1984, s. 99. Näköislehden aukeama (tilaajille).
7. ↑  Ovaskainen, Kai: Ahdistava Uppotukki.  *Helsingin Sanomat*, 30.6.1985, s. 78. Näköislehden aukeama (tilaajille).
**Louisa** (7. joulukuuta 1724 – 8. joulukuuta 1751) oli englantilainen prinsessa josta tuli Fredrik V:n puolisona Tanskan ja Norjan kuningatar. Seuraava kuningas Kristian VII oli heidän poikansa.

Louise oli Yrjö II:n ja Caroline von Brandenburg-Ansbachin nuorin tytär. Hän oli kaksivuotias kun hänen isänsä kruunattiin kuninkaaksi. Louise oli seurallinen ja nopea ystävystymään, ja hän sai hyvän koulutuksen Samaan aikaan Tanskassa etsittiin prinssi Fredrikille vaimoa, joka takaisi hänen isälleen Englannin tuen pyrkimyksissä Ruotsin valtaistuimelle.

Pariskunta vihittiin Altonassa vuonna 1743 ja sai viisi lasta, joista neljä eli aikuisiksi asti. Heistä tuli hyvät ystävät, vaikka Fredrikillä oli jatkuvasti muita naissuhteita.

Kolmen avioliittovuoden jälkeen Frederikistä tuli kuningas ja Louisesta kuningatar. Louisen suosiota lisäsivät hänen ponnistelunsa oppia tanskan kieltä ja paikallista kulttuuria, ja huolehtia siitä että lapsetkin oppivat tanskaa.

Louise kuoli 27-vuotiaana keskenmenon aiheuttamiin komplikaatioihin.

Lähteet
-------

1. 1 2  Louise Of England (1724–1751) *Women in World History: A Biographical Encyclopedia.*. Viitattu 20.4.2023.
2. 1 2 3 4  Catharine Curzon: Louise of Great Britain, A Well-Loved Queen *madamegilflurt.com*.  2013. Viitattu 20.4.2023.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Ruotsi

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* RISM

 |

 |
**Lyric Arts Trio** on kanadalainen taidemusiikin kokoonpano, jonka perustivat vuonna 1964 sopraano Mary Morrison, huilisti Robert Aitken ja Aitkenin puoliso, pianisti Marion Ross. Trio perustettiin alun perin jäsentensä virkistykseksi, mutta se saavutti pian yleistä kysyntää osittain jäsentensä yksilöllisten maineiden ja osittain kokoonpanolle sävelletyn yllättävän vaihtelevan ohjelmiston ansiosta. Enimmäkseen ohjelmisto koostui barokin, rokokoon ja 1800–1900-luvun vaihteen duoista ja trioista, mutta siihen sisältyi myös sellaisia 1900-luvun teoksia kuin Frank Martinin *Trois Chansons de Noël* ja Albert Rousselin *Deux Poèmes de Ronsard*. Jälkimmäisen teoksen Lyric Arts Trio esitti debytoidessaan 14. lokakuuta 1965.

Viimeistä kertaa Lyric Arts Trio esiintyi John Weinzweigin 70-vuotispäivän kunniaksi vuonna 1983.

Muun ohjelmistonsa ohessa Lyric Arts Trio järjesti myös kanadalaisten säveltäjien uusien teoksien kantaesityksiä. Näiden teosten säveltäjiä olivat Milton Barnes, Norma Beecroft, Walter Buczynski, Gabriel Charpentier, Gustav Ciamaga, Harry Freedman, Bengt Hambraeus, Hugh Hartwell, Mieczyslaw Kolinski, Peter Paul Koprowski, Bruce Mather, Paul Pedersen, Harry Somers, ja John Weinzweig. Trio kantaesitti myös ulkomaalaisten säveltäjien teoksia, kuten Jukka Tiensuun trion vuodelta 1975.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  The Canadian Encyclopedia: Lyric Arts Trio
**Louisa May Merrifield** (3. joulukuuta 1906 Wigan – 18. syyskuuta 1953 Manchester) oli englantilainen rikollinen. Hän sai nimityksen "Blackpoolin myrkyttäjä" tekemänsä henkirikoksen mukaan. Hän myrkytti työnantajansa, jäi kiinni, tuomittiin kuolemaan ja teloitettiin. Tapaus herätti omana aikanaan suurta huomiota. 

Merrifield taivutteli työnantajansa, 79-vuotiaan Sarah Ann Rickettsin testamenttaamaan nykyrahassa noin 59 000 punnan arvoisen huvilan itselleen. Sen jälkeen hän ujutti myrkyn emäntänsä ruokaan. Motiivina teolle oli se, että Merrifield ymmärisi, että hänen itseään vanhempi aviomiehensä ei pysty enää kovin kauan tukemaan häntä taloudellisesti.

Merrifield, jonka alkuperäinen sukunimi oli Highway, on henkilö jonka taustasta on vain vähän tietoa. Hänen tiedetään olleen suurperheen tytär eikä hän esiinny missään julkisissa tiedostoissa ennen ensimmäistä avioliittoaan. Ensimmäisen avioliittonsa Louisa Highway solmi vuonna 1931, 25-vuotiaana Joseph Ellisonin kanssa. Highway työskenteli tuolloin Pelastusarmeijassa. Pariskunnalle syntyi kuusi lasta ja kaksi nuorinta kuolivat juuri ennen toisen maailmansodan alkua. 

Vuonna 1946 Merrifield tuomittiin vankeuteen ja maksamaan 10 punnan sakko säännöstelykuponkien väärentämisestä. Hänen lapsensa annettiin sijaiskoteihin. Aviomies Joseph kuoli vuonna 1949 ja Merrifield solmi uuden avioliiton tuolloin 78-vuotiaan Edward Westonin kanssa. Weston kuoli 10 viikkoa häiden jälkeen sydänkohtaukseen. Kuolinsyyntutkijan oli vaikea päätellä kuolisyytä, mutta se kirjattiin lopulta sydänkohtaukseksi. 

Vuonna 1950 Merrifield solmi kolmannen avioliittonsa, nyt 68-vuotiaan leskimiehen, Alfred Edward Merrifieldin kanssa. Tuolloin Louisa Merrifieldillä oli jo huono maine, hänellä ei ollut pysyvää työpaikkaa ja työnantajat syyttivät häntä laiskuudesta ja varkauksista. Pariskunta päätti aloittaa uuden elämän Blackpoolissa.Siellä heidät palkkasi Sarah Ann Ricket talonmieheksi ja kotiapulaiseksi. Melko pian Ricket syytti Louisa Merrifieldiä että tämä ei laita ruokaa ja käyttää talousrahat alkoholiin. Merrifield sai kuitenkin työnantajansa tekemään itselleen testamentin. 

Ricketin kuoltua huhtikuussa, alkoi pian nousta epäilyjä, että Merrifieldillä oli osuutta asiaan. Poliisi pidätti Merrifieldin 30. huhtikuuta ja oikeudenkäynti saatiin alkamaan jo seuraavana päivänä. Toukokuussa pidätettiin myös aviomies.

Oikeudessa ilmeni, että aviomies oli hankkinut myrkyn, mutta Louisa oli laittanut sen työnantajansa ruokaan. Oikeus päätti olla syyttämättä aviomiestä mistään. Louisa väitti, että työnantaja oli yrittänyt muodostaa seksisuhteen hänen miehensä kanssa ja että oli hänen miehensä idea saada tämä tekemään testamentin heidän hyväkseen. Mierrifieldin käytös herätti oikeudessa kummastusta: hän heilutti ja tervehti lehdistöä iloisesti. 

Oikeudessa Merrifield todettiin syylliseksi murhaan ja tuomittiin kuolemaan. Viimehetken armonanomus ei tuottanut tulosta.

Viitteet
--------

1. 1 2
2. 1 2 3 4 5 6
Lyskovon vaakuna.
**Lyskovo** (ven. Лы́сково) on kaupunki Nižni Novgorodin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Volgan rannalla 90 kilometriä Nižni Novgorodista kaakkoon. Kaupunki on Lyskovon piirin keskus. Sen kautta kulkee Moskovan ja Kazanin välinen M7-valtatie. Asukkaita on 23 400 (vuonna 2005).

Paikkakunta on syntynyt 1400-luvulla. Olenja-mäellä on vanhan linnoituksen raunioita. Kaupunginoikeudet Lyskovo sai vuonna 1925. Nykyään siellä on mm. sähköteknistä, metalli- ja elintarviketeollisuutta. Nähtävyyksiä on vuonna 1711 rakennettu Kristuksen kirkastumisen katedraali, Kristuksen taivaaseen astumisen kirkko vuodelta 1838 sekä Georgian kuninkaiden viimeisen jälkeläisen G. A. Gruzinskin kartano.

Lähteet
-------

* *Goroda Rossii: entsiklopedija*, s. 245–246. Moskva: Bolšaja Rossijskaja Entsiklopedija, 1994. ISBN 5-85270-026-6.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Lyskovo** Wikimedia Commonsissa

* Lyskovon piiri Nižni Novgorodin alueen sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)

**Nižni Novgorodin alueen kaupungit**
Nižni Novgorodin alueNižni Novgorodin alue
**Hallinnollinen keskus: Nižni Novgorod**  

Arzamas | Balahna | Bogorodsk | Bor | Gorbatov | Gorodets | Dzeržinsk | Knjaginino | Kstovo | Kulebaki | Lukojanov | Lyskovo | Navašino | Pavlovo | Pervomaisk | Perevoz | Šahunja | Sarov | Semjonov | Sergatš | Tškalovsk | Uren | Vetluga | Volodarsk | Vorsma | Vyksa | Zavolžje
**Anatomis-terapeuttis-kemiallisen lääkeluokituksen A01-koodin** lääkkeet jakautuvat alempiin ryhmiin seuraavasti:

A01AA, Hammasmätää ehkäisevät lääkeaineet
-----------------------------------------

A01AA01 Natriumfluoridi
A01AA02 Natriummonofluorofosfaatti
A01AA03 Olafluuri
A01AA04 Tinafluoridi
A01AA30 Yhdistelmävalmisteet
A01AA51 Natriumfluoridi, yhdistelmävalmisteet

A01AB, Suun paikallishoitoon tarkoitetut mikrobilääkkeet
--------------------------------------------------------

A01AB02 Vetyperoksidi
A01AB03 Klooriheksidiini
A01AB04 Amfoterisiini
A01AB05 Polynoksyliini
A01AB06 Domifeeni
A01AB07 Oksikinoliini
A01AB08 Neomysiini
A01AB09 Mikonatsoli
A01AB10 Natamysiini
A01AB11 Muut
A01AB12 Heksetidiini
A01AB13 Tetrasykliini
A01AB14 Bentsoksoniumkloridi
A01AB15 Tibetsoniumjodidi
A01AB16 Mepartrisiini
A01AB17 Metronidatsoli
A01AB18 Klotrimatsoli
A01AB19 Natriumperboraatti
A01AB21 Klooritetrasykliini
A01AB22 Doksisykliini
A01AB23 Minosykliini

A01AC, Suun paikallishoitoon tarkoitetut kortikosteroidit
---------------------------------------------------------

A01AC01 Triamsinoloni
A01AC02 Deksametasoni
A01AC03 Hydrokortisoni
A01AC54 Prednisoloni, yhdistelmävalmisteet

A01AD, Muut suun paikallishoitoon tarkoitetut lääkeaineet
---------------------------------------------------------

A01AD01 Adrenaliini
A01AD02 Bentsydamiini
A01AD05 Asetyylisalisyylihappo
A01AD06 Adrenaloni
A01AD07 Amleksanoksi
A01AD08 Bekaplermiini
A01AD11 Muut

Lähteet
-------

* Lääkealan turvallisuus- ja kehittämiskeskus (Fimea): ATC-luokitus Lääkelaitos. Viitattu 13. joulukuuta 2020.

Aiheesta muualla
----------------

* World Health Organization (WHO): ATC-index, A01AA-A01AD (englanniksi)
**Atlantic Empress** oli kreikkalainen öljytankkeri, joka törmäsi vuonna 1979 Tobagon saaren lähellä Karibianmerellä toiseen öljytankkeriin ja upposi törmäyksen seurauksena.

*Atlantic Empress -* ja *Aegean Captain* -säiliöalukset törmäsivät toisiinsa 19. heinäkuuta 1979 kello 19. Molemmat alukset olivat lastattuja VLCC-luokan (Very Large Crude Carrier) aluksia. Törmäys sytytti tulipalon *Atlantic Empress* -aluksessa ja *Aegean Captain* -aluksen keulassa. *Aegean Captainin* miehistö sai tulipalon sammumaan, ja alus hinattiin seuraavien päivien aikana kohti Trinidadia ja sitten Curaçaoon, jossa alus tyhjennettiin. Matkan aikana *Aegean Captainista* vuoti raakaöljyä, johon hinaaja ruiskutti öljyä hajottavia aineita.

Palavaa *Atlantic Empressiä* alettiin hinata kauemmas avomerelle. Samalla muut alukset yrittivät sammuttaa säiliöaluksen tulipaloa. *Atlantic Empressistä* mereen vuotanut öljy oli myös osittain tulessa. Ponnisteluista huolimatta aluksessa sattui 23. ja 24. heinäkuuta räjähdyksiä, ja 29. heinäkuuta voimakkaan räjähdyksen jälkeen aluksen tulipalo laajeni.

2. elokuuta alus alkoi kallistua, ja öljyä valui mereen yhä enemmän. Hinausköysi irrotettiin. Mereen valuneen palavan öljyn keskellä aluksen hylky paloi raivoisasti ja peittyi valtavaan mustaan savupilveen. 3. elokuuta 1979 iltaan mennessä *Atlantic Empress* oli uponnut pinnan alle.

Onnettomuudessa menehtyi 26 merimiestä. Raakaöljyä pääsi mereen 280 000 tonnia: *Atlantic Empressissä* oli törmäyshetkellä 276 000 tonnia öljyä ja *Aegean Captainissa* 200 000 tonnia. Öljyonnettomuus oli maailman suurin, ja *Atlantic Empress* oli suurin koskaan uponnut alus. Kaikesta huolimatta öljy ei pilannut suuressa määrin alueen rantoja, eikä öljyä näkynyt merenpinnalla enää 9. elokuuta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Atlantic Empress *Cedre*.  huhtikuu 2006.
Théodore Gouvy
**Louis Théodore Gouvy** (3. heinäkuuta 1819 Goffontaine – 21. huhtikuuta 1898 Leipzig) oli ranskalainen, myös Saksassa työskennellyt säveltäjä.

Gouvy sai muodollista koulutusta Metzissä ennen lähtöään Pariisiin vuonna 1836 lakiopintoja varten. Hän ei harrastanut musiikkia lapsena, mutta aloitti Pariisissa pianotunneilla käymisen. Opettajana toimi pianovirtuoosi Édouard Billard, joka oli aikoinaan opiskellut Henri Herzin johdolla. Vuonna 1839 Gouvy päätti suuntautua kokonaan musiikin alalle. Hän sai yksityistä musiikin teorian opetusta Antoine Elwartilta ja pääsi vuonna 1841 Pierre-Joseph-Guillaume Zimmermanin piano-oppilaaksi. Hän vietti myös useita kuukausia Berliinissä, jossa kustansi itse sävellyksiään. Täydennettyään opintojaan kapellimestari, säveltäjä Carl Friedrich Rungenhagenin johdolla Gouvy vietti vuodet 1844–1845 Italiassa, jossa valmistui hänen ensimmäinen sinfoniansa. Teos kantaesitettiin vuosi myöhemmin Pariisissa.

Gouvyn musiikki ei saanut hyvää vastaanottoa Ranskassa, joten hän keskittyi työskentelemään Saksassa ja sai teoksiaan esitetyiksi Leipzigissa ja Berliinissä. Hänen ainoa näyttämöteoksensa, ooppera *Der Cid*, jäi esittämättä, vaikka oli jo tullut hyväksytyksi Dresdenissä vuonna 1863. Gouvy ei saanut musiikin alalla nimityksiä virkoihin, mutta hänestä tuli vuonna 1895 Preussin taiteiden akatemian kunniajäsen ja vuonna 1896 Kunnialegioonan ritari. Hän sävelsi yli 90 teosta, joissa ovat edustettuina monet genret.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Théodore Gouvy AllMusic

Aiheesta muualla
----------------

* IMSLP: nuotteja

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* RISM
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Kiinteistön välityspalkkio** on aluehallintoviraston välitysliikerekisterissä olevan laillistetun kiinteistönvälitysyrityksen toimeksiantosopimuksen perusteella perimä komissio asunto-osakkeen tai kiinteistön kauppaan liittyen. Yleisimmin välityspalkkion välitysliikkeelle maksaa kohteen omistava taho myynnin onnistumisesta. Olemassa on kuitenkin myös nk. ostotoimeksiantoja, joissa välityspalkkion maksuperusteena on uuden ostettavan kohteen löytyminen.

Vaihtoehdot
-----------

Välityspalkkiovaihtoehtoja on Suomessa tarjolla pääsääntöisesti kahdenlaisia. Perinteinen prosentuaalinen hinnoittelumalli joko kohteen velattomasta myyntihinnasta tai myyntihinnasta, joista jälkimmäisessä tapauksessa välityspalkkiota ei peritä mahdollisesta kohteen velkaosuudesta. Prosentuaalisen välityspalkkion vaihtoehtona tarjotaan nykyisin kiinteitä välityspalkkioita, joissa välityspalkkion määrä on päätetty ennalta jo toimeksiantosopimuksen valmisteluvaiheessa. Välityspalkkiot veloitetaan yleisesti kaupanteon yhteydessä. 

Kiinteistönvälitystoiminnan katsotaan olevan vakiintunutta. Tästä syystä laillistetut kiinteistönvälitysyritykset ovat velvollisia ilmoittamaan välityspalkkiodensa määrän selkeästi kuluttajille suuntautuvassa mainonnassaan. Markkinoille on tullut ilmoitusvelvollisuuden ansiosta välityspalkkiovertailuja, jotka listaavat paikkakunnan välitystarjontaa välityspalkkiovertailussa.

Palkkiokehitys
--------------

Suomessa kiinteistönvälittäjien kuluttajilta keskimäärin pyytämä kiinteistön välityspalkkioprosentti oli vuoden 2017 lopussa 4,29%. Asunto-osakkeen ammattivälityksen vastaava keskiarvoprosentti oli taasen 4,10%. Hinnat sisältävät arvonlisäveron 24%.

Lähteet
-------

1. ↑  Välityspalkkiot 2016-2017 - Välityspalkkiovertailu *Asuntojenmyynti.fi*. Viitattu 9.4.2018.
**Davy Pröpper** (s. 2. syyskuuta 1991 Arnhem) on alankomaalainen jalkapalloilija, joka edustaa kotimaassaan Eredivisiessa pelaavaa PSV Eindhovenia. Oikeajalkainen Pröpper on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Alankomaiden maajoukkueessa 19 ottelua.

Ura
---

### Seurajoukkueura

Pröpper on kotikaupunkinsa SBV Vitessen kasvatti. Hän debytoi seuran paidassa tammikuussa 2010 NEC Nijmegeniä vastaan ja teki avausmaalinsa saman vuoden elokuussa AFC Ajaxin verkkoon. Tuloksellisesti Pröpperin paras kausi oli 2013–2014, jolloin hän teki 33 ottelussa kuusi maalia. Yhteensä Pröpper pelasi Vitessen paidassa 133 Eredivisie-ottelua tehden 15 maalia.

Heinäkuussa 2015 Pröpper siirtyi Eredivisien hallitsevaan mestariin PSV Eindhoveniin, jonka kanssa hän voitti seuraavassa kuussa Alankomaiden supercupin. Hän teki Eredivisiessä 33 ottelussa kymmenen maalia ja antoi seitsemän maalisyöttöä Eindhovenin voittaessa kauden 2015–2016 liigamestaruuden. Hän voitti 2016 jälleen Alankomaiden supercupin sekä teki kaudella 2016–2017 pelaamissaan 34 liigaottelussa kuusi ja syötti kahdeksan maalia. Mestarien liigassa hän pelasi kahden kauden aikana 14 ottelua, ja teki kaksi maalia.

Pröpper siirtyi 13 miljoonan euron siirtosummalla Englannin Valioliigan Brightoniin kesällä 2017. Hän pelasi neljän kauden aikana 107 valioliigaottelua ja teki niissä kaksi maalia. Hän kuului kolmena ensimmäisenä kautena joukkueen vakiokokoonpanoon mutta kärsi neljännellä kaudellaan loukkaantumisista ja pelasi Valioliigassa vain seitsemän ottelua.

### Maajoukkueura

Pröpper on pelannut monissa Alankomaiden nuorten maajoukkueissa. Alankomaiden jalkapallomaajoukkueessa hänen debyyttinsä tapahtui kesäkuussa 2015 ystävyysottelussa Yhdysvaltoja vastaan. Hän teki MM-karsintaotteluissa kaksi maalia syyskuussa 2017 Bulgariaa vastaan ja yhden maalin lokakuussa 2017 Valko-Venäjää vastaan

Muuta
-----

Myös Pröpperin pikkuveli Robin Pröpper on jalkapalloilija. Hän pelaa Eredivisien De Graafschapissa.

Saavutukset
-----------

**PSV Eindhoven**

* Alankomaiden-mestaruus: 2015–2016
* Alankomaiden supercup: 2015, 2016

Lähteet
-------

1. ↑
2. 1 2 3 4 5  Davy Pröpper Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
3. ↑  Davy Pröpper National Football Teams -sivustolla (englanniksi)
Louis Vuitton
**Louis Vuitton** (4. elokuuta 1821 – 27. helmikuuta 1892) oli tunnettu ranskalainen muotisuunnittelija. 

Vuitton syntyi pienessä Anchayn kylässä Juran departementissa itä-Ranskassa. Hänen isänsä Xavier Vuitton oli maanviljelijä ja äiti Coronne Gaillard oli töissä myllyssä. Äiti kuoli kun Louis oli 10-vuotias. 13-vuotiaana Vuitton lähti yksin Pariisiin, jossa hän työskenteli aluksi oppipoikana laatikkoverstaalla ja myöhemmin hän avasi oman verstaansa. Laatikoita tehtiin mittatilaustyönä. Vuittonin asiakkaina oli muun muassa Ranskan keisarinna Eugénie ja muuta Ranskan eliittiä.

Lähteet
-------

1. ↑  Louis Vuitton *Biography*. Viitattu 8.3.2020. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
*Tämä artikkeli kertoo valtakunnansovittelijasta. Kansanedustajasta kertoo artikkeli Justus Ripatti (poliitikko).*
**Justus Ripatti** (2. huhtikuuta 1892 Hirvensalmi – 23. heinäkuuta 1980 Helsinki) oli suomalainen järjestyksessä toinen Suomen valtakunnansovittelija vuosina 1963–1965.

Elämäkerta
----------

Justus Ripatin vanhemmat olivat hirvensalmelainen maanviljelijä Justus Ripatti ja Eliina Alamäkelä. Sisällissodan aikana Ripatti toimi komppanianpäällikkönä valkoisten puolella. Ripatti suoritti ylemmän oikeustutkinnon vuonna 1920 ja sai samana vuonna varatuomarin arvonimen. Hän toimi asianajajana Viipurissa vuosina 1922−1940, Suomen Työnantajain Keskusliiton toimistopäällikkönä vuosina 1940−1941 ja hallintoneuvoksena kauppa- ja teollisuusministeriössä vuosina 1942−1945. Hän oli valtakunnansovittelijana vuosina 1963–1965 ja Suomen Puunjalostusteollisuuden Työnantajaliiton toimitusjohtajana 1945–1959. Hän sai laamannin arvonimen vuonna 1959. Hänen puolisonsa oli hammaslääkäri Hellin Sofia Reinikainen.

Ripatin poika oli suurlähettiläs Pertti Ripatti.

Katso myös
----------

* Ripatti

Lähteet
-------

* Suuri kansalaishakemisto II, s. 821
* Mikkelin lyseon historia (Arkistoitu – Internet Archive)
* Mitä-Missä-Milloin, Kansalaisen vuosikirja 1965, s. 70

### Viitteet

1. ↑  WSOY Iso Tietosanakirja 8. osa, s. 124, WSOY 1995

Aiheesta muualla
----------------

* Johanna Forsström: / Ripatti, Justus (1892–1980) *Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen)*.  2.9.1998. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Niilo Lehtinen** | **Suomen valtakunnansovittelija**1963–1965 | Seuraaja:**Keijo Liinamaa** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |
Alf Krohn ja Helena Södergran.
**Alf Abraham Krohn** (13. joulukuuta 1913 Helsinki – 24. toukokuuta 1959 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja taidekriitikko. Hänet tunnetaan parhaiten Taide-lehden päätoimittajana. Hän oli myös Helsingin yliopiston valtiotieteellisen tiedekunnan kirjaston hoitaja vuosina 1957–1959.

Alf Krohn oli hovineuvos Leopold Krohnin pojanpoika ja hänen veljiään olivat professorit Eino Krohn ja Sven Krohn sekä taidemaalari Ernst Krohn. Alf Krohnin tyttäriä ovat kirjailija Leena Krohn ja kuvataiteilija Inari Krohn.

Lähteet
-------

1. ↑  Alf Krohnin kuolinilmoitus (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 27.5.1959, HS Aikakone. Viitattu 27.3.2018.
2. 1 2  Tiina Krohn: Suvun historia: Krohn-suvun vaellustarina Krohnin sukusivu. Viitattu 27.3.2018.
3. ↑  Helsingin yliopiston opettaja- ja virkamiesluettelo 1918–2000, tiedekuntakirjastot Helsingin yliopisto. Viitattu 27.3.2018.
4. ↑  Inari krohn, Elias-kirjailijat. Viitattu 27.3.2018.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Justus (Jost) Etholén** (2. syyskuuta 1791 Helsinki – 28. heinäkuuta 1869 Helsinki) oli suomalainen kauppias, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Etholénin vanhemmat olivat kauppias, raatimies Carl Gustaf Etholén ja Catharina Fredrika Neukirch ja puoliso 1837–1855 Sofia Collan. Etholén oli ensin kauppa-apulainen ja kirjanpitäjä isänsä liikkeessä Helsingissä, kauppiasoikeudet hän sai 1824 ja piti sen jälkeen omaa ruokatavarakauppaa. Sittemmin hänellä oli koti- ja ulkomaankauppaa harjoittava liike vuoteen 1868, jolloin se teki vararikon. Etholén oli myös venäläis-suomalaisen valaanpyyntiyhtiön osakas vuodesta 1847, Helsingin kaupunginvanhin 1835–1847, koti- ja ulkomaankauppaa harjoittavien kauppiaiden puheenjohtaja 1850- ja 1860-luvuilla sekä Helsingin merikoulun rahastonhoitaja. Kauppaneuvoksen arvonimen hän sai 1835. Justus Etholénin veljiä olivat valtioneuvos Mauritz Etholén, kenraalimajuri Gabriel Etholén ja tutkimusmatkailija Arvid Adolf Etholén.

Lähteet
-------

1. 1 2  Justus Etholén *Biografiasampo*. Viitattu 5.7.2022.
**Antti Aro** (6. helmikuuta 1952 Helsinki – 22. maaliskuuta 2005 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä.

Aro kävi Suomen Teatterikoulun vuosina 1970–1974. Hänet kiinnitettiin sieltä heti KOM-teatteriin neljäksi vuodeksi. Vuonna 1978 Aro pääsi töihin Turun kaupunginteatteriin. Hän näytteli välillä myös Vaasassa ja palasi Turkuun, mistä siirtyi kuudeksi vuodeksi Lahden kaupunginteatteriin vuonna 1985. KOM-teatterissa Aro näytteli muun muassa *Optimistisessa tragediassa* ja *Rouva Carrarin kivääreissä*. Vaasan vuosiin kuului nimirooli Molièren Tartuffessa. Muun muassa *Kuka pelkää Virginia Woolfia* sekä Kolme sisarta olivat Turun kauden näytelmiä. Lahdessa hän alkoi esiintyi suurissa rooleissa. Aro näytteli Akustia Niskavuoren Hetassa ja pastori Salpakaria Täällä Pohjantähden alla -esityksessä. Athol Fugardin *Harold-herra ja pojat* menestyi Lahden kaupunginteatterissa ennätyksellisen pitkän ajan, peräti kolme vuotta. Helsingin kaupunginteatterissa Aro näytteli myös musikaaleissa. Näihin kuuluivat muun muassa roolit *Rosessa*, West Side Storyssa ja The Sound of Musicissa. Aro tulkitsi Härkä-Heikin roolin Jussi Kylätaskun *Runarissa ja Kyllikissä*. Aro näytteli kaksikin kertaa venäläisen ohjaajan Oleg Tabakovin vierailutöissä, joita olivat *Biloxi Blues* ja *Mekaaninen piano*. Eri tehtävät Carin Mannheimerin kirjoittamassa *Rahalla saa*... -näytelmässä olivat Aron viimeisiä Helsingin kaupunginteatterissa. Elokuvissa Aro nähtiin muun muassa Lasse Naukkarisen ohjaamassa *Ottakaa varas kiinni* -elokuvassa sekä Timo Linnasalon Aurinkotuulessa. Aro nähtiin myös televisiossa, joista viimeiset roolit olivat TV1:n Angela ja ajan tuulet -sarjassa sekä Pelkovaarassa. Skaalan laajuus kuului Antti Aron ominaisuuksiin. Ehkä eniten kotonaan hän oli suomalaisen perusmiehen tulkkina. Katsoja saattoi kuitenkin luottaa hänen työskentelyynsä ja rooleihinsa valikoiman kaikilla osa-alueilla. Helsingin kaupunginteatteri oli vuodesta 1991 Antti Aron viimeinen vakituinen työpaikka. Hän erosi sieltä 11 vuoden jälkeen, kun ei ollut neljään vuoteen saanut teatteriltaan ainuttakaan uutta roolia.

Aro kuoli pitkään sairastettuaan Lallukan taiteilijakodissa Helsingissä vain 53 vuoden iässä.

Lähteet
-------

1. ↑  Antti Aron muistokirjoitus Helsingin Sanomissa


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Elonet

 |

 |
**Dawei** (burmaksi: ထားဝယ်မြို့ (hta: wai mrui), äännetään [dəwɛ̀ mjo̰]; moniksi: ဓဝဲါ, [həwài]; thaiksi: ทวาย (Thawai), äännetään [tʰā.wāːj]) on kaupunki Tanintharyissa, eteläisessä Myanmarissa. Se on Tanintharyin pääkaupunki. Vuoden 2014 väestönlaskennan mukaan Daweissa asui 80 117 asukasta.

Historia
--------

Mon- ja thaimerenkulkijoiden tiedetään asuneen Daweissa ainakin 1500-luvulta asti. Vuodesta 1751 Dawei toimi Ajutthajan keisarikunnan pienenä satamana. Siamin ja Myanmarin hallinnot hallitsivat aluetta eri aikakausina. Vuonna 1826 Britannia valtasi Dawein. Britit kutsuivat kaupunkia Tavoyksi.

Vuoden 1983 väestönlaskennan mukaan Daweissa asui tuolloin 69 882 asukasta.

2010-luvun taloushanke
----------------------

Dawei-hankkeessa Daweista on tarkoitus tehdä erityistalousalue, jonka pinta-ala on mahdollisesti 196 neliökilometria. Rakentamisen oli tarkoitus alkaa vuonna 2016 ja hankkeen valmistua vuoteen 2022 mennessä. Suunnitelman mukaan Daweihin rakennetaan syvänmerensatama ja Thaimaahan kulkeva moottoritie. Vuoden 2015 lopussa hankkeen takia oli pakkolunastettu maata paikallisilta ihmisiltä ja hakattu metsää. Japani (vuodesta 2012) ja Thaimaa rahoittavat hanketta.

Suunnitelman mukaan Daweista tulee Kaakkois-Aasian suurin talousalue ja satama kilpailee Singaporen sataman kanssa. Armeijan johtaja Min Aung Hlaing on kotoisin Daweista ja hän on käynyt neuvottelemassa hankkeelle ulkomaisia sijoituksia.

Lähteet
-------

1. 1 2  Myanmar: Regions, States, Major Cities & Towns - Population Statistics, Maps, Charts, Weather and Web Information *www.citypopulation.de*. Viitattu 17.2.2018. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Lonely Planet: Dawei travel - Lonely Planet *Lonely Planet*. Viitattu 17.2.2018. (englanniksi)
3. 1 2  Myanmarin erikoistalousalueet kasvun vetureina  19.2.2016. Suomen ulkoministeriö.  Arkistoitu 18.2.2018. Viitattu 17.2.2018.
4. ↑  Myanmar, Thailand court Japanese investment in Dawei *The Myanmar Times*.  Arkistoitu 18.2.2018. Viitattu 17.2.2018. (englanniksi)
5. ↑  Burma Military Chief Discusses Dawei Project with Thai PM *The Irrawaddy*.  19.9.2013. Viitattu 17.2.2018. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Dawei** Wikimedia Commonsissa
**NBA Jam T.E.**, tunnetaan myös nimellä **NBA Jam Tournament Edition** on Midwayn kehittämä ja Acclaimin tuottama videopeli vuodelta 1994.

Pelattavuus
-----------

Tournament Edition peli jatkoi edeltäjänsä NBA Jam tapaan kaksi vastaan kaksi koripallopeliä, jossa oli lisenssoidut joukkueet ja pelaajat. Pelin pääpiirre oli edelleen sama, jossa pelaajat kykenevät donkkaamaan näyttävästi hyppäämällä tavallista korkeammalle uhmaamalla fysiikan lakeja. Pelissä ei ole rikesääntöjä, joka tarkoitti sitä että pelaaja sai vapaasti rikkoa vastustajaansa saadakseen pallon pois. Lisäksi edellisen osan "on fire" (tulessa) ominaisuutta muutettiin hieman. Mikäli yksi pelaaja onnistui tekemään kolme koria peräkkäin, sen heittotarkkuus parani normaalia tarkemmin siihen asti kunnes vastustaja tekisi korin. Lisäksi ominaisuus loppui mikäli pelaaja onnistuisi tekemään neljä koria peräkkäin.

Lisäominaisuutena Tournament Edition toi mukanaan yhden varapelaajan, jonka sai vaihdettua puoliajalla kentälle haluamansa pelaajan tilalle. Lisäksi pelaajien tilastoihin oli merkitty "injury", jonka vaikutus koski pelaajien taitotason heikkenemistä mitä suurempi luku olisi. Pelissä oli myös mukana piilotettuja joukkueita ja pelaajia. Lisäksi pelaajien taitotilastoja laajennettiin neljästä kahdeksaan, joista uusia olivat syöttäminen, voima, riistäminen, blokkaaminen ja ote. Peliin sai vaihdettua valikosta erikoisominaisuutena mahdollisuuden tehdä muun muassa tavallista enemmän pisteitä kun hyökkäysalueelle ilmestyy "hot spot" tähti, josta heittämällä korin saisi normaalin kahden tai kolmen pisteen sijaan, neljästä yhdeksään pistettä riippuen mikä numero kulloinkin ilmestyy. Kentälle voi ilmestyä myös kirjain kuvakkeita joita keräämällä saa hetkeksi erikoisominaisuuden riippuen myös kuvan kirjaimesta. Mahdollisuus on saada muun muassa tarkempi kolmen pisteen heitto, pommi joka kaataa kaikki kentän pelaajat ja hienompia donkkeja.

Lähteet
-------

1. ↑  NBA Jam Tournament Edition *MobyGames* Viitattu 1.8.2010 (englanniksi)

*NBA Jam* -pelisarja
*NBA Jam*
| *NBA Jam T.E.*
| *NBA Jam Extreme*
| *NBA Jam '99*
| *NBA Jam 2000*
| *NBA Jam 2001*
| *NBA Jam 2002*
| *NBA Jam*
| *NBA Jam*
| *NBA Jam: On Fire Edition*
**Lily Castel** (oik. **Alice van Acker**, s. 10. huhtikuuta 1937 Gent) on belgialainen laulaja. Castel aloitti uransa tanssijana ennen kuin esiintyi television kykykilpailussa *Ontdek de Ster* vuonna 1958. Tuon jälkeen hän toimi orkestereiden laulajana sekä esiintyi televisiossa sekä kansallisesti että kansainvälisesti Sopotin laulufestivaaleilla.

Castel edusti Belgiaa Eurovision laulukilpailussa 1971 duettona Jacques Raymondin kanssa kappaleella "Goeiemorgen, morgen". Duetto sijoittui kilpailussa 14:nneksi.

Lähteet
-------

1. ↑  LILY CASTEL 60 jaar op het podium *nieuwsblad.be*.  Arkistoitu 12.6.2011. Viitattu 15.10.2022.
2. ↑  Dublin 1971 *eurovision.tv*. Viitattu 15.10.2022.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Pacific Jazz Records** oli Los Angelesissa toiminut levy-yhtiö, joka tunnettiin ehkä parhaiten cool jazzista tai West Coast -jazzista. Sen perustivat tuottaja Richard Bock sekä rumpali Roy Harte vuonna 1952. Harte oli myös toinen Nocturne Recordsin perustajista vuonna 1954, toisen ollessa jazzbasisti Harry Babasin.

Pacific Jazz Recordsille äänittäneitä muusikkoja olivat muun muassa Chet Baker, Paul Desmond, Gery Mulligan, Joe Pass, Gerald Wilson, The Crusaders, Don Ellis, Clare Fischer, Jim Hall, Groove Holmes, Les McCann, West Montgomery ja Art Pepper.

Pacific Jazz Records muutti nimensä muotoon **World Pacific Records** ja lopulta muotoon **World Pacific** vuoden 1957 syksyllä. Liberty Records osti levy-yhtiöt toukokuussa 1965, mutta ne pysyivät silti autonomisina levy-yhtiöinä jonkin aikaa: vain mainostus ja tuotanto yhdistettiin. Transamerica Corporation osti puolestaan Liberty Recordsin vuoden 1968 kesällä, jolloin emo-yhtiöstä tuli Liberty/U.A. INC. kunnes Liberty Records lopetti vuonna 1971.

Lähteet
-------

1. 1 2  Pacific Jazz Records *Discogs*. Viitattu 9.11.2017. (englanniksi)
2. ↑  Nocturne Records *Discogs*. Viitattu 9.11.2017. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Pacific Jazz Records** Wikimedia Commonsissa
**Juana Katrin Dörre** (vuodesta 1992 Dörre-Heinig, s. 6. lokakuuta 1961 Leipzig) on saksalainen kestävyysjuoksija.

1980 hän voitti Itä-Saksan mestaruuden 3 000 metrin juoksussa. Pian sen jälkeen hän alkoi tehtailla Itä-Saksan ennätyksiä maratonilla. Vuonna 1982 hän juoksi Karl-Marx-Stadtissa ajan 2.45.54. Ensimmäisen merkittävän voittonsa hän sai 1984 Osakassa ajalla 2.31.41. 1985 hän voitti yleisurheilun maailmancupissa Hiroshimassa ja euroopancupissa Roomassa. 1987 hän voitti Tokion maratonin.

Soulin olympialaisissa 1988 Dörre sijoittui kolmanneksi, mikä oli ensimmäinen ja tähän mennessä ainoa saksalaisnaisen saavuttama olympiamitali maratonjuoksusta. 1991 MM-kisoissa hän sijoittui myös pronssille. Hän osallistui myös 1992 ja 1996 olympialaisten maratoneille, mutta jäi molemmilla kerroilla niukasti mitaleilta. 1992 hän oli viides ja 1996 neljäs. Vuonna 1999 hän juoksi parhaan aikansa, 2.24.35. Dörre voitti urallaan neljä kertaa Osakan maratonin, kolme kertaa Lontoon ja Frankfurtin maratonit sekä kerran Berliinin, Tokion ja Hampurin maratonit. Hän meni 1992 naimisiin valmentajansa Wolfgang Heinigin kanssa. Dörrellä on tytär nimeltään Katharina.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Henkilöt | 
* World Athletics

 |

 |
**Francisco "Paco" Montañés Claverías** (s. 8. lokakuuta 1986 Castellón de la Plana, Castellón, Valencian alue, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Zaragozaa ja on pelipaikaltaan laitalinkki.

Seurajoukkueura
---------------

Montañés pelasi vuosina 2004–2006 Barcelonan reservijoukkueissa Barcelona C:ssä (Tercera División) ja Barcelona B:ssä (Segunda División B). Hän debytoi Primera Divisiónissa 13. toukokuuta 2006 Sevillaa vastaan ja se jäikin hänen ainoaksi ottelukseen Barcelonan edustusjoukkueessa. Sittemmin Montañés pelasi Villarreal B:ssä ja Ontinyentissa Segunda División B:tä. Kaudet 2010–2012 hän vietti Segunda Divisiónissa pelanneessa Alcorcónissa, jossa teki kaudella 2010–2011 seitsemän maalia 37 ottelussa ja kaudella 2011–2012 nousukarsinta mukaan lukien yhdeksän maalia 42 ottelussa.

Montañés siirtyi kaudeksi 2012–2013 Zaragozaan ja teki ensimmäisen maalinsa Primera Divisiónissa 10. marraskuuta 2012 Deportivon verkkoon.

Lähteet
-------

* Paco Montañés BDFutbol-sivustolla (englanniksi)
* Paco Montañés Futbolme-sivustolla (espanjaksi)
* Paco Montañés lapreferente-sivustolla (espanjaksi)
* Paco Montañés Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)

Zaragoza – Primera División
1 Roberto |
2 Movilla |
3 Paredes |
4 Álvaro |
5 Lanzaro |
6 Goni |
7 Aranda |
8 Oriol |
9 Postiga |
10 Apoño |
11 Montañés |
12 Romaric |
13 Doblas |
15 José Mari |
16 Loovens |
17 Babović |
18 Wilchez |
19 Săpunaru |
20 Zuculini |
21 Abraham |
22 Pintér |
23 J. Álamo |
24 Obradović |
25 Franco |
26 Ortí |
32 Víctor |
Valmentaja Jiménez
Paavi **Lucius III** (1097 – 25. marraskuuta 1185) oli paavina 6. syyskuuta 1181 – 25. marraskuuta 1185. Hänen alkuperäinen nimensä oli **Ubaldo Allucingoli**.

Lucius oli kotoisin Luccan itsenäisestä tasavallasta. Hän kuului sisterssiläiseen sääntökuntaan. Paavi Innocentius II teki hänestä Santa Prasseden kardinaali-papin ja Hadrianus IV nosti hänet Ostian ja Velletrin piispaksi. Hän oli Aleksanteri III:n aikakauden vaikutusvaltaisimpia kardinaaleja.

Tultuaan valituksi paaviksi hän asui Roomassa marraskuusta 1181 maaliskuuhun 1182, mutta levottomuudet kaupungissa pakottivat hänet viettämään lopun kautensa paossa pääosin Velletrissä, Anagnissa ja Veronassa.

Lucius riiteli keisari Fredrik I Barbarossan kanssa edesmenneen Toscanan kreivitär Matildan maista. Perintöriitaa ei ollut sovittu paavin ja keisarin välisessä rauhassa 1177, ja vuonna 1182 Fredrik esitti, että kuurian tulisi luopua vaateistaan. Vastineeksi kaksi kymmenystä keisarin tuloista Italiasta annettaisiin kuurialle, yksi kymmenys kardinaaleille ja toinen paaville. Lucius ei hyväksynyt tätä sopimusta eikä keisarin seuraavana vuonna esittämää toista kompromissia. Myöskään henkilökohtaiset keskustelut paavin ja keisarin välillä eivät tuottaneet tulosta Veronassa 1184. Samaan aikaan paavin ja keisarin välille syntyi uusia riitoja, jotka koskivat kirkollisia vaaleja Saksassa.

Keisarin vastaisen politiikkansa mukaisesti Lucius kieltäytyi vuonna 1185 tunnustamasta Henrik VI:tta Fredrikin valituksi seuraajaksi, jolloin kuilu paavin ja keisarin Italian politiikan välillä kasvoi.

Marraskuussa 1184 Lucius piti Veronassa kirkolliskokouksen, jossa hän tuomitsi ja kirosi kerettiläisiä lahkoja ja näiden tukijoita.

Vuonna 1185 alkoivat valmistelut kolmatta ristiretkeä varten Jerusalemin kuningas Baldwin IV:n vetoomuksesta. Lucius kuoli Veronassa ennen kuin valmistelut saatiin päätökseen.

Lähteet
-------

* Hanska, Jussi: *Kristuksen sijaiset maan päällä? Paaviuden historiaa apostoli Paavalista Johannes Paavali toiseen*. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2005. ISBN 951-746-719-2.

### Viitteet

1. ↑  Hanska 2005: 321.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Lucius III** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä:**Aleksanteri III** | **Paavi** | Seuraaja:**Urbanus III** |

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Italian People
* Deutsche Biographie

 |

 |