recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
NA XSM-64 laukaisualustallaan.
North American **SM-64 Navaho** eli **Projekti X-10** oli ensimmäisiä USAF:n yrityksiä pitkänmatkan strategiseksi ydinohjusaseeksi, joka suunniteltiin mannertenväliseksi. X-10 Navajoon pohjautuneen projektin toteutus alkoi nimellä B-64 (b=bomber) ja sijoittui 1950-luvun loppuun, jolloin se lakkautettiin (1958–1959). Sen sijaan Northrop SM-62 Snark toteutui. Ensilento tapahtui vuoden 1953 lopulla.

Ydinkärki (Mark 39 -ydinpommi tai W41/B41) oli megatonni-luokkaa (minimi: 3.8 MT). Suunniteltu kantama oli 6 500 km. Ohjus kykeni ainakin 2,2–2,3 Machin nopeuteen sekä 18–23 km lentokorkeuteen. Tosin tavoiteltu nopeus oli 3,0 Machin nopeus. Risteilyohjus lensi kahden ramjet-tyyppisten moottorien turvin, lisäksi se käytti niin sanottuja boosteri-raketteja (XLR-83). Suunnistustapa eli ohjuksen ohjautuksen menetelmä oli inertiasuunnistus.

Hankesuunnitelma kuitenkin peruttiin myöhempänä, sillä vuoden 1958 loppuun kestäneet lentokokeet päätettiin lopettaa. Tuolloin oli kehitysohjelmalle kertynyt hintaa 700 miljoonaa dollaria. Ohjusohjelmassa kehitettyjä erillisiä osia pyrittiin hyödyntämään muissa elementeissä, kuten ohjuksen ohjausjärjestelmässä. Ohjustyypin valmistaja oli North American Aviation. Convairin eli nykyisen Lockheed-Martinin ballistinen SM-65 Atlas (IRBM) otti suuremman prioriteetin*selvennä* ja osallistui myös Yhdysvaltain NASA:n avaruusohjelmaan 1960-luvulla (muun muassa Atlas-Agena). 

Kuvan SM-64 Navaho-ohjus on näytteillä Floridassa.

Lähteet
-------

1. ↑  Astronautix.com Viitattu 23.6.2021.
2. ↑  Boeing.com Viitattu 23.6.2021.
3. ↑  afmc.af.mil. Viitattu 23.6.2021.
4. ↑  fas.org, Viitattu 23.6.2021.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
***A Fall from Grace*** on vuonna 2020 julkaistu yhdysvaltalainen jännityselokuva. Se sai ensi-iltansa suoratoistopalvelu Netflixissä 17. tammikuuta 2020. Elokuva on sen ohjaajan Tyler Perryn ensimmäinen Netflixille tehty tuotanto.

A Fall from Gracen pääroolia, lainkuuliaista Grace Watersia esittää Crystal Fox. Muita elokuvan näyttelijöitä ovat tämän parasta ystävää Sarahia esittävä Phylicia Rashad, puolisoa esittävä Mehcad Brooks sekä lakimies Jasmine Bryantia esittävä Bresha Webb.

Elokuvan vastaanotto oli pääosin negatiivinen. Kriitikoiden arvosanoja yhteen kokoavalla Metacritic-sivustolla elokuva on saanut kriitikoilta keskimääräisen arvosanan 34/100. Esimerkiksi New York Timesin Candice Frederick kuvaili elokuvan juonta pintapuoliseksi ja ennalta-arvattavaksi sekä kritisoi elokuvaa siitä, että se toistaa Perryn aikaisempien elokuvien yksinkertaisia juonikuvioita.

Lähteet
-------

1. 1 2  Netflix To Release Tyler Perry’s New Film ‘A Fall From Grace’ *Blackfilm*.  Arkistoitu 8.4.2020. Viitattu 11.1.2021. (englanniksi)
2. ↑  A Fall from Grace *Metacritic*. Viitattu 11.1.2021. (englanniksi)
3. ↑  ‘A Fall From Grace’ Review: A Trope-Filled Thriller From Tyler Perry *New York Times*. Viitattu 11.1.2021. (englanniksi)
**1. laivue** (engl. *No. 1 Squadron*) oli laivaston lentojoukkojen (engl. *Royal Naval Air Service*) lentolaivue, jonka historia alkaa vuodesta 1914. Laivueen toiminta alkoi tiedustelu- ja pommitustehtävillä ensimmäisessä maailmansodassa. Laivue lakkautettiin muodostettaessa 1. huhtikuuta 1918 Britannian kuninkaalliset ilmavoimat puolustushaaraksi liittämällä maavoimien ja laivaston lentojoukot yhteen.

Historia
--------

Laivue perustettiin 1. syyskuuta 1914 Antwerpenissa, mistä se siirrettiin Ostendiin 3. syyskuuta. Laivue oli 16. syyskuuta Dunkerquessa, mistä se palasi Ostendeen 9. lokakuuta. Laivue lakkautettiin joukkojen perääntyessä 14. lokakuuta.

Laivue perustettiin seuraavana päivänä uudelleen Gosportissa Grange Fieldissä osaksi maavoimien lentojoukkojen (engl. *Royal Flying Corps, RFC*) merivoimien lennostoa. A lentue siirrettiin 29. joulukuuta Doveriin ja B lentue 2. tammikuuta 1915. Laivueesta muodostettiin 21. kesäkuuta 1. lennosto.

Heinäkuussa 1916 perustettu 1. lennoston A laivue nimettiin 1. joulukuuta 1916 Furnesissa ollessaan 1. laivueeksi. Se oli 15. helmikuuta 1917 Chipillyssä osana 14. lennoston 4. prikaatia. Laivueen nimeä tarkennettiin laivaston 1. laivueeksi (engl. *No. 1 (Naval) Squadron*) helmikuussa, jotta se ei sekaantuisi vastaavasti numeroitiin maavoimien lentojoukkojen laivueeseen. Laivue oli 11. huhtikuuta Bellevuessa 13. lennoston 3. prikaatissa ja 1. kesäkuuta Bailleulissa 11. lennoston 2. prikaatissa.

Laivue lakkautettiin 1. huhtikuuta 1918 muodostettaessa Britannian kuninkaalliset ilmavoimat yhdistämällä maavoimien ja laivaston lentojoukot erilliseksi puolustushaaraksi. Laivue nimettiin muutoksessa 201. laivueeksi.

Kalusto
-------

Laivueella oli historiansa aikana useita eri konemalleja käytössään. Näitä olivat Royal Aircraft Facoryn BE2a ja BE8, Sopwith Tabloid, Morane Parasol, Vickers FB5, Nieuport 10 ja 11 sekä Curtiss N.

Lähteet
-------

* Royal Air Force Squadrons – The Story behind Today's Units The Heritage, The Aircraft, The Operations: Key Publishing 2016
* Sturtivant, Ray & Page, Gordon: *Royal Navy Aircraft Serials and Units 1911–1919*. Tonbridge, Kent: Air-Britain (Historians) Limited, 1992. ISBN 0-85130-191-6. (englanniksi)
* Wragg, David: *Royal Navy Handbook 1914–1918*. Gloucestershire: Sutton Publishing, 2006. ISBN 0-7509-4203-7. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Sturtivant & Page 1992 s. 432
2. 1 2  Wragg, David s. 226
ACM:n päämaja Broadwayllä.
**Association for Computing Machinery** eli **ACM** on maailmanlaajuinen tieteellinen, niin sanottu oppineiden yhteisö, joka tarkoituksena on edistää tietotekniikan tutkimusta sekä -opetusta. Se on perustettu vuonna 1947. Sen jäseninä on opettajia, tutkijoita, opiskelijoita ja tietotekniikka-alan ammattilaisia. Jäseniä on yli 100 maasta, yhteensä noin 95 000. Näistä kaksi kolmasosaa on ammatillisia jäseniä, kolmasosa opiskelijoita.

Organisaatio
------------

ACM:lla on yli 170 paikallisjärjestöä ja 34 erikoisintressiryhmää (SIG), joiden kautta suurin osa toiminnasta tapahtuu. Lisäksi yhteisöön kuuluu yli 500 opiskelijajärjestöä, jotka toimivat korkeakouluissa eri puolilla maailmaa. Suomessa on yksi ammatillinen paikallisjärjestö - SIGCHI Finland, joka kuuluu ACM:n SIGCHI:in eli ihmisen ja tietokoneen välisen vuorovaikutuksen erikoisintressiryhmään. Opiskelijajärjestöjä ei ole, mutta suomalaisopiskelijoita kuuluu kuitenkin ACM:n jäsenistöön. Varsin usein liittyminen tapahtuu erilaisten etujen takia, joihin kuuluu muun muassa ilmaisia verkkokursseja, e-kirjoja ja ohjelmistolisenssejä.

Julkaisut
---------

Yhteisö tuottaa useita julkaisuja. Lippulaiva *Communications of the ACM* on johtava tieto- ja informaatioteknologian alan asiantuntijalehti. *acmqueue* on nettisivusto, joka keskittyy alan nykyisiin ja tuleviin ongelmiin. *ACM Digital Library* sisältää yli kahden miljoonan sivun edestä sisältöä, muun muassa ACM:n julkaisuista aina 1950-luvulta lähtien. *ACM Online Guide to Computing Literature* on miljoonan sivun laajuinen bibliografinen tietokanta, joka ulottuu vuoteen 1985.

Palkinnot
---------

### Turing-palkinto

ACM on jakanut vuodesta 1966 lähtien Alan Turingin mukaan nimettyä, 250 000 dollarin arvoista, Turing-palkintoa. Tämä yhteisön tärkein palkinto, jota on kutsuttu myös tietotekniikan Nobel-palkinnoksi, jaetaan vuosittain henkilölle tai ryhmälle, joka on panoksellaan edistänyt merkittävästi tietotekniikan alan teknistä kehitystä. Palkinnon voittajiin kuuluvat muun muassa tietokoneen hiiren keksijä Douglas Engelbart (1997) ja Unixin kehittäjät Ken Thompson ja Dennis Ritchie (1983). Ensimmäinen Turing-palkinnon vastaanottanut nainen oli Frances E. Allen (2006). Vuonna 2008 naisvoittajien määrä nousi kahteen Barbara Liskovin myötä.

Turingin palkinnon rahoittavat nykyään Intel ja Google.

### Grace Murray Hopper -palkinto

Grace Murray Hopper -palkinto on ACM:n vuosittain jakama palkinto, joka myönnetään tietotekniikkaa edistäneelle nuorelle, korkeintaan 35-vuotiaalle henkilölle.

Kilpailijat
-----------

ACM:n pääkilpailija on IEEE:n alainen IEEE Computer Society.

Lähteet
-------

1. ↑  ACM Officer Bios ACM. Viitattu 13.9.2009. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  ACM at a Glance ACM. Viitattu 12.9.2009. (englanniksi)
3. ↑  A. M. Turing Award ACM. Viitattu 12.9.2009. (englanniksi)[vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* ACM:n nettisivut
* SIGCHI - ihmisen ja tietokoneen välisen vuorovaikutuksen osaajien yhdistys (Suomi)
**Jan-Johannes Tollet** (s. 1966) on Keski-Suomen hyvinvointialueen johtaja. Koulutukseltaan Tollet on diplomi-insinööri. Hänellä on MBA-tutkinto ja parhaillaan hän suorittaa myös terveydenhuollon MBA-tutkintoa. Aikaisemmin hän työskenteli Pohjois-Savon sairaanhoitopiirin johtajana sekä laboratorioliikelaitoskuntayhtymä Islabissa. Hänellä on aiempaa työkokemusta yritysjohtajana eri yrityksissä esimerkiksi matkapuhelinkaupan- sekä energia-alalla Unkarissa, Kiinassa, Singaporessa, Malesiassa sekä Yhdysvalloissa.

Tolletin diplomityö "*Materiaalinkäsittelylaitteita valmistavan yrityksen tuotantolaitteiden ennakoiva kunnossapito*" hyväksyttiin Teknillisen korkeakoulun konetekniikan osastolla vuonna 1994.

Tollet harrastaa ratsastusta, antiikkihuonekaluja sekä arkkitehtuuria käsittelevää kirjallisuutta. Sukunimi Tollet tulee Belgiassa asuneilta valloniesi-isiltä, mutta suku on jo satojen vuosien ajan asunut Suomessa. Lapsuuden kotikieli hänellä oli ruotsi. Tollet puhuu suomen ja ruotsin lisäksi täydellistä englantia, hiukan kiinaa ja saksaa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Nieminen, Katri: Hyvinvointialueen uuden johtajan kuoren alla piilee tunteellinen hevoshullu – perhe etsii paraikaa maatilaa Keski-Suomesta *Keskisuomalainen*.  10.7.2022. Viitattu 6.1.2023.
2. 1 2  Vauraste, Larissa: Jan-Johannes Tollet tulee innolla Keski-Suomen hyvinvointialueen johtajaksi – "Sydän on Keski-Suomen puolella" *Keskisuomalainen*.  15.6.2022. Viitattu 6.1.2023.
3. ↑  Pitkänen, Heidi. Tiihonen, Marita: Kovapalkkaisin hyvinvointialueen johtaja tienaa lähes 18 000 euroa – Keski-Suomen Jan-Johannes Tolletin palkkatoive on kovimmasta päästä *Keskisuomalainen*.  30.6.2022. Viitattu 6.1.2023.
4. ↑  Vornanen, Ismo: Maailmankansalaisesta sairaanhoitopiirin johtaja - Lue, millainen on sairaanhoitopiirin uusi johtaja Jan Tollet *Viikkosavo*.  4.8.2021. Viitattu 6.1.2023.
5. ↑  Tollet, Jan-Johannes: Materiaalinkäsittelylaitteita valmistavan yrityksen tuotantolaitteiden ennakoiva kunnossapito.  *Diplomityö*, 1994.  Aalto-yliopisto. Artikkelin verkkoversio.  fi
**Pink Flamingos** on yhdysvaltalainen John Watersin vuonna 1972 ohjaama kulttimaineen saanut underground-komediaelokuva. Elokuva on luokiteltu niin sanotuksi b-elokuvaksi.

Elokuva tunnetaan erityisesti sen pienibudjettisuudestaan sekä pahamaineisista ja huonoa makua sisältävistä kohtauksista; esimerkiksi kohtauksissa harrastetaan eläimiin sekaantumista ja kannibalismia, miesnäyttelijät harrastavat oraaliseksiä sekä syödään oikeaa koiran ulostetta.

Elokuvan pääosissa esiintyvät muun muassa drag queenina tunnettu Divine sekä David Lochary, Mink Stole ja Edith Massey.

Vuonna 1997 elokuvasta julkaistiin pidennetty versio, joka sisälsi John Watersin henkilökohtaisen esittelyn elokuvasta. Versio sisälsi myös elokuvasta leikattuja kohtauksia. Elokuvan musiikista julkaistiin samana vuonna myös soundtrack. 

Suomessa elokuvan vuonna 1997 tehty pidennetty versio esitettiin televisiossa Yle Teemalla joulukuussa 2008.

Pink Flamingoa pidetään merkkiteoksena queer-kulttuurissa ja sen historiassa.

Juoni
-----

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Divine, 130-kiloinen draq queen tavoittelee maailman saastaimman ihmisen titteliä. Hän asustaa asuntovaunussa lasten pinnasängyssä nukkuvan kananmunista pitävän isoäidin Edien sekä insestisuhteessa olevan eläimiin sekaantuvan poikansa Crackersin kanssa.

Maailman saastaisimman ihmisen titteliä tavoittelevat myös Raymond ja Connie Marble, jotka kaappaavat naisia kaduilta, teettäen näillä lapsia kellarissa ja myyden lapset lesbopareille. Eräänä päivänä Marblet ilmiantavat poliisille Divinen perheen ja ystävien järjestämistä epäsiveellisistä juhlista. Poliisit saapuvat paikalle, jossa juhlijat tappavat ja syövät heidät.

Myöhemmin Marblet polttavat perheen asuntovaunun ja he jäävät siitä kiinni. Rangaistukseksi heidät sidotaan puuhuun, tervataan höyhenillä ja ammutaan aseella kuoliaaksi.

Myöhemmin Divine, hänen poikansa ja Cotton muuttavat Boiseen. Isoäiti menee naimisiin kananmunia kuljettavan miehen kanssa. 

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**

Näyttelijät
-----------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  John Waters  | … |  Kertoja ja Herra J. 
  |
|  Divine  | … |  Divine/Babs Johnson
  |
|  David Lochary  | … |  Raymond Marble 
  |
|  Mink Stole  | … |  Connie Marble 
  |
|  Edith Massey  | … |  Edith "Edie" Johnson 
  |
|  Mary Vivian Pearce  | … |  Cotton 
  |
|  Danny Mills  | … |  Crackers 
  |
|  Channing Wilroy  | … |  Channing 
  |
|  Cookie Mueller  | … |  Cookie 
  |
|  Paul Swift  | … |  Munamies
  |
|  Susan Walsh  | … |  Suzie
  |
|  George Figgs  | … |  Bongo Player
  |
|  Van Smith  | … |  
  |
|  Vincent Peranio  | … |  
  |
|  Elizabeth Coffey  | … |  transnainen
  |

Lähteet
-------

1. ↑  Pink Flamingos - Esitystiedot *Elonet*. Viitattu 12.6.2010.
2. ↑  Joe Corr: Pink Flamingos: A Queer Beginners Guide to Family, Style and Not Giving a Sh\*t *Medium*.  7.2.2020. Viitattu 12.9.2021. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* *Pink Flamingos* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
**Lieke Klaver** (s. 20. elokuuta 1998) on alankomaalainen pikajuoksija, jonka päämatka on 400 metrin juoksu. Hänen ennätyksensä 400 metrillä on 49,81.

Ulkoratojen arvokilpailuissa Klaver on voittanut 4 × 400 metrin viestin maailmanmestaruuden Budapestissa 2023. Hän oli samoissa kilpailuissa 400 metrillä kuudes. Hän saavutti hopeaa sekaviestissä yleisurheilun MM-kilpailuissa Eugenessa 2022. Samojen kisojen 400 metrillä hän juoksi välierissä Alankomaiden ennätyksen 50,18 ja sijoittui loppukilpailussa neljänneksi. Münchenin EM-kilpailuissa 2022 hän voitti kultaa 4 × 400 metrin viestissä sekä sijoittui 200 metrillä viidenneksi ja 400 metrillä kuudenneksi. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän oli sekaviestissä neljäs ja karsiutui 400 metrillä välierissä. Sisäradoilla hän on saavuttanut Glasgow'n MM-hallikilpailuissa 2024 kultaa 4 × 400 metrin viestissä ja hopeaa 400 metrillä. Lisäksi hän on ottanut naisten pitkässä viestissä Euroopan-mestaruuden Toruńissa 2021 ja Istanbulissa 2023 sekä sijoittunut 400 metrillä toiseksi 2023 ja viidenneksi 2021. Hän on saanut viestissä hopeaa ja ollut 400 metrillä kuudes vuoden 2022 MM-kilpailuissa. i

Ennätykset
----------

### Ulkoradat

* 100 metriä: 11,33 (28. heinäkuuta 2023)
* 200 metriä: 22,46 (25. kesäkuuta 2023)
* 400 metriä: 49,81 (16. heinäkuuta 2023)

### Sisäradat

* 60 metriä: 7,41 (1.helmikuuta 2020)
* 200 metriä: 22,81 **NR** (3. helmiuuta 2024)
* 400 metriä: 50,10 (18.helmikuuta 2024)

**NR**= Alankomaiden ennätys

Päivitetty: 5. maaliskuuta 2024, lähde:

Lähteet
-------

1. 1 2 3  World Athletics - Lieke Klaver *worldathletics.org*. Viitattu 5.3.2024.
2. ↑  Lieke Klaver Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).  (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
Osa artikkelisarjaa
 **Syrjintä** 

Muodot 

* Rasismi
* Rasismi Suomessa
* Rotusyrjintä
* Afrofobia
* Seksismi
* Ikäsyrjintä (lapset, teinit)
* Uskonnollinen syrjintä
* Koulukiusaaminen
* Työsyrjintä
* Elitismi
* Homofobia
* Ksenofobia
* Luokkasyrjintä
* Miesviha
* Naisviha
* Nepotismi
* Oikofobia
* Sanismi
* Transfobia
* Vammaisten syrjintä (autismi, kuurous)
* Riisto


Uskontoryhmiä kohtaan 

* Muslimit
* Juutalaiset
* Kristityt
* Uskonnottomat


Ilmeneminen 

* Apartheid
* Etninen puhdistus
* Holokausti
* Kansanmurha
* Lynkkaus
* Orjuus
* Vaino
* Kiihotus
* Valkoinen ylivalta
* Rikos ihmisyyttä vastaan
* Musta ylivalta
* Pakkosiirto
* Vihapuhe
* Viharikos


Aiheeseen liittyvää 

* Ennakkoluulo
* Moniarvoisuus
* Monikulttuurisuus
* Positiivinen syrjintä
* Suvaitsevaisuus
* Yhdenvertaisuus
* Tasa-arvo
* Poliittinen korrektius
* Distributiivinen oikeudenmukaisuus


 

 malline: näytä • keskustele • muokkaa 


**Rotusyrjintä** tarkoittaa rotuun tai sen kaltaiseen ominaisuuteen kuten ihonväriin tai etniseen alkuperään perustuvaa syrjintää. Kielitoimiston sanakirja pitää käsitteitä rotusyrjintä ja rasismi samaa tarkoittavina.

YK:n rotusyrjinnän vastainen sopimus
------------------------------------

Yhdistyneiden kansakuntien kaikkinaisen rotusyrjinnän poistamista koskevan yleissopimuksen mukaan rotusyrjintä tarkoittaa:

> »kaikkea rotuun, ihonväriin, syntyperään tahi kansalliseen tai etniseen alkuperään perustuvaa erottelua, poissulkemista tai etuoikeutta, jonka tarkoituksena tai seurauksena on ihmisoikeuksien ja perusvapauksien tasapuolisen tunnustamisen, nauttimisen tai harjoittamisen mitätöiminen tai rajoittaminen poliittisella, taloudellisella, sosiaalisella, sivistyksellisellä tai jollakin muulla julkisen elämän alalla.» 
> 
> 

Yleissopimus ei koske kansalaisten ja ei-kansalaisten välillä tehtyä erottelua eikä tiettyjä erityistoimenpiteitä sitä tarvitseville rodullisille tai etnisille ryhmille.

Yleissopimus tuomitsee rotusyrjinnän ja sitouttaa sopimusvaltiot ryhtymään rotusyrjinnän poistamiseen kaikin asianmukaisin keinoin ja viipymättä, esimerkiksi määräämällä rotusyrjinnän ja siihen kiihottamisen rangaistavaksi. Sopimusvaltiot sitoutuvat myös olemaan ryhtymättä mihinkään rotusyrjintää sisältävään tekoon.

Yleissopimus tehtiin 21. joulukuuta 1965. Suomen eduskunta hyväksyi 16. kesäkuuta 1970 sopimuksen ne määräykset, jotka vaativat eduskunnan suostumuksen.

Yleissopimusta valvoo rotusyrjinnän vastainen komitea, joka koostuu 18 riippumattomasta asiantuntijasta.

YK:n yleiskokous on julistanut 21. maaliskuuta kansainväliseksi päiväksi rotusyrjinnän poistamiseksi.

Katso myös
----------

* Rasismi
* Rotuerottelu

Lähteet
-------

1. ↑  Rasismi *Kielitoimiston sanakirja*.  24.2.2020. Kotimaisten kielten keskus.
2. 1 2 3 4  37/1970 Asetus kaikkinaisen rotusyrjinnän poistamista koskevan kansainvälisen yleissopimuksen voimaansaattamisesta. Finlex. Viitattu 5.2.2019.
3. ↑  Rotusyrjinnän vastainen komitea Ihmisoikeudet.net.  Arkistoitu 13.2.2019. Viitattu 5.2.2019.
4. ↑  Kansainvälinen päivä rotusyrjinnän poistamiseksi *Suomen YK-liitto*. Viitattu 5.2.2019.
**Hellanodikai** (monikko, m.kreik. Ἑλλανοδίκαι, "Kreikkalaisten tuomarit") olivat antiikin kreikkalaiset elisläiset virkamiehet, joiden tehtävänä oli Olympian kisojen järjestäminen ja tuomarointi. Nimitystä käytettiin myös muun muassa Nemean kisoissa sekä Epidauroksen Asklepieionin kisoissa.

Olympiassa kisoista vastanneita virkamiehiä oli alun perin yksi (*hellanodikos*), ja virka oli perinnöllinen. Tästä virkamiehestä käytettiin myös nimitystä *agōnothetēs* (ὰγωνοθέτης). Myöhemmin virkamiesten määrä lisääntyi ja tehtävästä tehtiin kiertävä niin, että jokaisesta Eliin heimosta valittiin arvalla yksi mies tehtävään. Vuodesta 348 eaa. lähtien näitä oli kymmenen.

Hellanodikai tarkastivat ja hyväksyivät kisoihin osallistuneet urheilijat sekä valvoivat näiden harjoituksia ennen kisoja. He myös valvoivat kaikkia kisojen tapahtumia ja niihin liittyneitä seremonioita, toimivat tuomareina kilpailuissa, jakoivat palkinnot sekä pitivät virallista voittajien luetteloa. Heidän tehtävään oli kaikenlainen kisojen sääntöjen, perinteiden ja korkean tason ylläpito kisojen pitkän historian aikana. Kymmenestä tuomarista yksi toimi johtajana, ja muut yhdeksän valvoivat eri lajeja kolmen ryhmissä, yksi ryhmä viisiottelua, toinen hevosurheilulajeja ja kolmas muita lajeja.

Hellanodikain käytössä olivat Olympiassa mahdollisesti ainakin Prytaneion ja Buleuterion sekä niin kutsuttu Kaakkoistalo, joka saattoi olla *Hellanodikaion*.

Lähteet
-------

1. ↑  Liddell, Henry George & Scott, Robert: Ἑλλανοδίκαι *A Greek-English Lexicon*.  1940. Oxford:  Clarendon Press / Perseus Digital Library, Tufts University.  (englanniksi)
2. 1 2 3  Castrén, Paavo & Pietilä-Castrén, Leena: "Hellanodikai", *Antiikin käsikirja*, s. 205. Helsinki: Otava, 2000. ISBN 951-1-12387-4.
3. 1 2  Ancient Judges (Hellanodikai) *Olympic Legacy*.  Arkistoitu 29.12.2015. Viitattu 22.2.2016.
4. ↑  Olympia, Prytaneion *Perseus*. Viitattu 22.2.2016.
5. ↑  Bouleuterion of Olympia Ministry of Culture and Sports.  Arkistoitu 28.1.2016. Viitattu 22.2.2016.
6. ↑  Olympia, Southeast Building *Perseus*. Viitattu 22.2.2016.
**Toimintakertomus** on kirjanpitolain mukainen yhteisön tilinpäätöstä täydentävä asiakirja, joka kuvaa kirjanpitovelvollisen toiminnan kehittymistä ja tuloksellisuutta, taloudellista tilannetta sekä merkittävimpiä riskejä ja epävarmuustekijöitä. Toimintakertomuksen laatimiseen ovat velvollisia kirjanpitovelvolliset, joilla vähintään kaksi seuraavista rajoista on täyttynyt päättyneellä ja sitä välittömästi edeltäneellä tilikaudella: liikevaihto tai sitä vastaava tuotto 7 300 000 euroa, taseen loppusumma 3 650 000 euroa tai palveluksessa keskimäärin 50 henkilöä.

Toimintakertomus-termiä saatetaan käyttää myös pienten yhdistyksien vapaamuotoisemmasta kertomuksesta, jossa yhdistys kuvaa kuluneen kauden toimintaansa toimintasuunnitelman pohjalta. Kirjanpitolautakunnan ohjeen mukaan yhdistysten vapaamuotoisesta kertomuksesta ei tulisi käyttää toimintakertomus-nimeä, vaan se tulisi nimetä esimerkiksi vuosikertomukseksi johtuen päällekkäisyydestä kirjanpitolain mukaisen toimintakertomuksen kanssa.

Sisältö
-------

Toimintakertomuksessa on kuvattava kirjanpitovelvollisen toiminnan kehittymistä ja tuloksellisuutta, taloudellista tilannetta sekä merkittävimpiä riskejä ja epävarmuustekijöitä.

Toimintakertomukseen on sisällytettävä tarpeen mukaan taloudelliset tunnusluvut ja muut kuin taloudelliset tunnusluvut henkilöstöstä ja ympäristövaikutuksista. Toimintakertomuksen antaman kuvan on oltava kirjanpitovelvollisen kokoon ja rakenteeseen nähden tasapuolinen ja kattava. Siinä on tarvittaessa viitattava tilinpäätöksessä esitettyihin seikkoihin ja annettava näistä täydentäviä tietoja.

Lisäksi toimintakertomuksessa on esitettävä:

* tiedot olennaisista tapahtumista tilikauden päättymisen jälkeen,
* arvio kirjanpitovelvollisen todennäköisestä tulevasta kehityksestä,
* selvitys tutkimus- ja kehitystoiminnan laajuudesta,
* tiedot sivuliikkeistä,
* tiedot käypään arvoon merkityistä rahoitusvälineistä siten kuin 5 luvun 2 a §:n 5 momentissa säädetään,
* osakeyhtiölain (624/2006) 8 luvun 8 §:ssä ja osuuskuntalain (421/2013) 8 luvun 8 §:ssä tarkoitetut toimintakertomustiedot omien osakkeiden ja osuuksien hankinnoista ja luovutuksista, sekä
* muualla lainsäädännössä edellytetyt tiedot.

Katso myös
----------

* Vuosikertomus

Lähteet
-------

1. ↑  Hyvä raportointitapa PWC.
2. ↑  Toimintakertomuksen laatiminen Kirjanpitolautakunta.
3. ↑  Kirjanpitolaki 1336/1997 Finlex.  Arkistoitu 10.5.2021. Viitattu 4.4.2022.
**Ivan Vasiljevitš Patrikejev** eli *Ivan Bulgak* (ven. Иван Васильевич Булгак Патрикеев, n. 1440–1498) oli keskiaikainen venäläinen ruhtinas ja Pihkovan ja Novgorodin namestnik eli korkein käskynhaltija.

Perhe
-----

Ivan Patrikejevin suku kuuluu gediminideihin ja polveutuu siis Liettuan pakanakuninkaasta Gediminasista. Patrikejevin sukuhaaralla, Golitsyneillä, oli sukupolvien ajan korkeita asemia Novgorodin ja Pihkovan myöhäiskeskiaikaisissa tasavalloissa, sekä kartanoita, linnoituksia ja maita Karjalassa, Inkerissä ja Vatjanmailla. Erään perimätiedon mukaan Golitsyn-suku sai nimensä nahkahansikkaasta (ven. *golitsa*), jota Ivan käytti.

Ivan Vasiljevitšin isä oli ruhtinas Vasili Jurjevitš (k. 1450), ja tämän puolestaan ruhtinas Juri Patrikejevitš. Ruhtinas Mihail Bulgakov oli Ivan Vasiljevitšin poika.

Ura
---

Iivana toimi Moskovan suuriruhtinas Vasili II:n ja Iivana Suuren aikana. Hän lahjoitti maita veljensä ruhtinas Daniil Štšenjan ja setänsä ruhtinas Ivan Yuryevitš Patrikeevin kanssa Moskovan metropolialueelle. Hänet ylennettiin pajariksi Moskovan pajarihallituksen vuonna 1475.

Hän oli mukana suuriruhtinas Iivana Suuren seurueessa Novgorodiin vuonna 1478. Matkan tuloksena Novgorod alistui Moskovan suuriruhtinaskunnan vallan alle. Iivana ylennettiin Novgorodin kuvernööriksi.

Vuonna 1481 hän osallistui Viljandin linnan ja kaupungin piiritykseen yhdessä ruhtinas Jaroslav Vasilyevitš Obolenskyn kanssa, joka kuului Liettualle. Venäläisten armeija onnistui valtaamaan linnan ja kaupungin, jotka kokivat mittavia tuhoja.

Vuonna 1493 hän osallistui Vjazman kaupungin taisteluihin joukkojen komentajana.

Hän osallistui Iivana Suuren johtamaan sotakampanjaan Novgorodissa vuonna 1495.

Katso myös
----------

* Golitsyn-suku

Lähteet
-------

* Ikonnikov, Nicolas F.: *La noblesse de Russie E.1. [Golovatchev - Guedimine]* part C, Paris: 1958.
* Schwennicke, Detlev: *Europaische Stammtafeln : Stammtafeln zur geschichte der europaischen staaten.Neue Folge Schwennicke, Europäische Stammtafeln*, Marburg : Verlag von J. A. Stargardt, 1984.
* Charles Cawley, Medieval Lands (Foundation for Medieval Genealogy (Arkistoitu – Internet Archive))

### Viitteet

1. ↑  Князья Булгаковы *rusgenealog.ru*. Viitattu 18.6.2010. (venäjäksi)
2. 1 2  "Golitsyn", *Nordisk familjebok*, s. 1444. , 1908. Teoksen verkkoversio (viitattu 18.6.2010). (ruotsiksi)
3. 1 2 3 4 5 6 7  Boguslavsky, V.V.: *Slavic encyclopedia. Kievan Rus - Muscovy: in 2 volumes*. Moskova: Olma Press, 2001.
4. 1 2 3 4  Zimin, A.A.: *Formation of the boyar aristocracy in Russia in the second half of the 15th - first third of the 16th century.*. Nauka, 1988. ISBN 5-02-009407-2.
**Marion Melnik** (s. 28. helmikuuta 1982 Turku) on suomalainen oopperalaulaja. Äänialaltaan hän on sopraano.

Ura
---

Melnik on opiskellut Sibelius-Akatemian laulumusiikin koulutusohjelmassa vuodesta 2001 lähtien opettajinaan Aulikki Eerola ja Marjut Hannula. Lisäksi Melnik on osallistunut Gundula Janowizin, Sherill Millnesin ja Udo Reinemannin mestarikursseille.

Vuonna 2002 Melnik voitti kansainvälisessä Itämeren maiden laulukilpailussa toisen palkinnon, vuonna 2003 hän ylsi finaalisijalle Pentti Koskimies Lied-kilpailussa ja 2004 hän ylsi Timo Mustakallio -laulukilvan finaaliin. Wienissä hän voitti kansainvälisessä Klassik-Mania-laulukilpailussa Schubert-seuran konserttipalkinnon ja 2006 hän voitti naisten sarjan toisen palkinnon Lappeenrannan valtakunnallisissa laulukilpailuissa.

Melnik on laulanut Gian-Carlo Menottin Meedion Monikan roolin, Puccinin La Bohemen Musettan roolin, Mozartin Così fan tutten Despinan roolin, Claudio Monteverdin Poppean kruunauksen nimiroolin ja West Side Story -musikaalin Marian roolin. Savonlinnan Oopperajuhlilla hän debytoi kesällä 2005 Verdin Aidan Papittarena ja kesällä 2006 hän lauloi Taikahuilun Papagenan roolin. Vuonna 2006 Melnik debytoi Suomen Kansallisoopperassa Despinan roolissa Mozartin Così fan tutte -oopperassa.

Yksityiselämä
-------------

Marion Melnikin isäpuoli oli vironjuutalainen kapellimestari Eri Klas. Hänen sisarensa Angelika Klas on myös oopperalaulaja. Melnik avioitui Marcos Elvilän kanssa vuonna 2013 ja heillä on vuonna 2015 syntynyt tytär. Melnikillä diagnosoitiin vuonna 2011 MS-tauti.

Lähteet
-------

1. ↑  Muistatko oopperalaulaja Marion Melnikin, 37? Sokkidiagnoosi lääkäriltä pakotti hylkäämään haaveet urasta ulkomailla *www.iltalehti.fi*. Viitattu 19.2.2020.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Suomalais-ugrilaiset kansat – mitä, missä, milloin, miksi** on vuonna 2023 julkaistu Mariann Bernhardtin ja Minerva Pihan kirjoittama tietokirja, joka käsittelee suomalais-ugrilaisia kansoja.

Kirja on ensimmäinen suomenkielinen nuorille lukijoille suunnattu yleistajuinen kirja suomen sukukielistä ja -kansoista ja suomen kielen historiasta.

Kirjan alkuosassa keskittyy suomen sukukansoihin: heidän kieleensä, kulttuuriinsa ja tilanteeseensa nykyisessä maapalloistuvassa maailmassa. Kirjassa sukukansat kertovat itse omasta kansastaan omista näkökulmistaan. Teoksessa esiin nousee hätä kielten ja kulttuurien häviämisestä, mutta myös ylpeys omasta kansasta ja ilo siitä, kun elvytystoimet tehoavat ja kulttuuri herää henkiin muun muassa Internetissä sekä elokuva- ja säveltaiteessa.

Kirjan jälkiosassa tutustutaan suomen kielen historiaan ja kerrotaan, miten on mahdollista tietää, että suomi on sukua kirjan alkuosan kielille. Teoksessa kerrotaan, miten sanojen alkuperää ja ikää tutkitaan, mitkä suomen kielen piirteet ovat yhteisiä muille uralilaisille kielille ja mitkä suomen kielen piirteet on lainattu naapurikansojen puhumista kielistä. Kirja käsittelee myös sitä, miten arkeologit ja kielitieteilijät tutkivat suomalaisten ja saamelaisten menneisyyttä yhdessä.

Teos toimii myös uralilaisten kielten oppimateriaalina erilaisten tehtävien avulla. Kirjassa on myös novelleja ja fiktiivisiä lehtihaastatteluita, joiden avulla havainnollistetaan kirjan keskeisiä aiheita.

Kirjan ovat kirjoittaneet filosofian tohtorit Mariann Bernhardt ja Minerva Piha. Kirjan julkaisun aikaan Bernhardt työskenteli ersän ja mokšan kielten parissa Helsingin ja Turun yliopistoissa. Hän on myös koltansaamen kielen asiantuntija. Piha toimi teoksen julkaisun aikaan eteläsaamen kielen apulaisprofessorina Nord universitetissa Norjassa, ja hän on erikoistunut uralilaisten ja erityisesti saamelaiskielten historiaan sekä kielten välisiin kontakteihin. Hän yhdistää tutkimuksissaan kielitiedettä ja arkeologiaa. Kirjan on kuvittanut taiteilija Heidi Gauriloff, joka kuvataiteen lisäksi tekee musiikkia ja käsitöitä.

Lähteet
-------

1. ↑  Mariann Bernhardt, Minerva Piha: *Suomalais-ugrilaiset kielet ja kansat: Mitä, missä, milloin, miksi?*. Atrain & Nord, 2023. ISBN 978-952-315-707-1. Teoksen verkkoversio (viitattu 23.11.2023).
2. 1 2 3 4 5 6  Suomalais-ugrilaiset kielet ja kansat – mitä, missä, milloin, miksi – Atrain & Nord Kustannusliike *atrainkustannus.fi*. Viitattu 23.11.2023.
**Toimituskielto** (kreik. Αφορισμος, *aforismos*, lat. *Suspensio*) on kanonista oikeutta soveltavissa kirkoissa, kuten ortodoksisessa ja roomalaiskatolisessa kirkossa, kurinpitotoimenpide, jonka aikana pappi tai diakoni ei saa käyttää papillista arvoa osoittavia tunnuksia tai toimittaa kirkon pyhiä toimituksia. Toimituskielto voi olla täydellinen, jolloin kaikki toimitukset ovat kiellon kohteeksi joutuneelta papiston jäseneltä kiellettyjä, tai osittainen, jolloin vain tietyt toimitukset ovat kiellettyjä. Toimituskiellon aikana pappi pysyy papiston jäsenenä, ja toimituskiellon purkamisen jälkeen pappi voi toimia papillisissa tehtävissä kuten aikaisemminkin. Toimituskielto on kurinpitotoimenpiteenä lievempi kuin ekskommunikaatio tai kielto osallistua jumalanpalvelukseen. Katolisen ja ortodoksisen kirkon lisäksi myös muun muassa anglikaanisessa ja episkopaalisessa kirkossa on käytössä toimituskielto.

Historia
--------

Toimituskiellosta on kirjallisia lähteitä Cyprianuksen (k. 258) ajoista lähtien. Neokesarean kirkolliskokouksen (314–325) kanoneissa määrätään pysyvä toimituskielto tietyistä rikkeistä ja neljännessä kirkolliskokouksessa Karthagossa kanoneissa määrätään osittainen toimituskielto, joka kieltää piispaa vihkimästä pappeja.

Toimituskielto Suomen ortodoksisessa kirkossa
---------------------------------------------

Suomen ortodoksisessa kirkossa lain ortodoksisesta kirkosta perusteella hiippakunnan piispa voi määrätä papin tai diakonin toimituskieltoon enintään kuudeksi kuukaudeksi, jos tämä *"opettaa, liittää saarnaansa tai levittää mielipiteitä, jotka ovat vastoin kirkon tunnustusta tai kanonista rakennetta"* tai ei käyttäydy työtehtävissään ja niiden ulkopuolella *"asemansa edellyttämällä tavalla"*. Tätä pidemmistä toimituskielloista tai pappeuden menettämisistä tai palauttamisista päättää piispainkokous hiippakunnan piispan esityksen pohjalta.

Lähteet
-------

1. ↑  Horace Binney, Henry U Onderdonk, Episcopal Church, Diocese of Pennsylvania: *The Law of the Suspension of the Clergy in the Primitive Church*, s. 8. C. Sherman and son, 1855. Teoksen verkkoversio (viitattu 24.6.2009). (englanniksi)
2. 1 2  "Suspension (in Canon Law)", *The Catholic Encyclopedia. Vol. 14.*. New York: Robert Appleton Company, 1912. verkkoversio (viitattu 8.6.2009). (englanniksi)
3. ↑  Rhidian Jones: *The canon law of the Roman Catholic Church and the Church of England*, s. 132. Continuum International Publishing Group. ISBN 0567087174. Teoksen verkkoversio (viitattu 8.6.2009). (englanniksi)
4. ↑  David Gonzales: Episcopal Bishop Defends Suspension of Bronx Priest  June 3, 1993. The New York Times Company. Viitattu 24.6. 2009. (englanniksi)
5. ↑  Laki ortodoksisesta kirkosta 10.11.2006/985 *Finlex*.  10.11.2006. Edita.  Arkistoitu 21.6.2016. Viitattu 8.6.2009.
**Buleuterion** (m.kreik. Βουλευτήριον, *Būleutērion* tai *Bouleutērion*) oli antiikin Ateenan bulen eli neuvoston kokoontumispaikka. Buleuterion-rakennuksia oli kaupungin historiassa kaksi. Kummatkin sijaitsivat Ateenan antiikin aikaisen Agoran länsilaidalla.

Rakennuksessa kokoontuivat neuvoston 500 jäsentä lähes päivittäin juhlapäiviä lukuun ottamatta. Heidän tehtävänsä oli valmistella lainsäädäntöä ekklesialle eli Ateenan kansankokoukselle.

Vanha Buleuterion
-----------------

Vanha Buleuterion rakennettiin arkaaisella kaudella noin vuonna 500 eaa. Se toimi Kleistheneen uudistuksessa perustetun bulen ensimmäisenä kokoontumispaikkana. Uuden Buleuterionin valmistumisen jälkeen rakennus toimi Ateenan valtionarkistona.

Vanha Buleuterion sijaitsi myöhemmän Metroonin paikalla uuden Buleuterionin itäpuolella. Rakennus oli lähes suorakulmion muotoinen ja sen pituus oli 23,8 metriä ja leveys 23,3 metriä. Rakennuksen eteläosassa oli aula ja pohjoisosassa kokoontumissali, jossa oli kolmella seinällä porrastetut istuimet neuvoston jäsenille. Sisäpuolella oli todennäköisesti viisi pylvästä, jotka tukivat kattoa. Rakennuksesta on säilynyt pelkästään osa sen perustuksista.

Uusi Buleuterion
----------------

Uusi Buleuterion rakennettiin vanhan länsipuolelle noin vuonna 415–406 eaa. Rakennuksen eteen rakennettiin sisäänkäyntipylväikkö (*propylon*) noin vuonna 300 eaa.

Uuden Buleuterionin pituus oli 22 metriä ja leveys 16 metriä. Se oli tehty kalkkikivestä. Rakennuksen kokoontumissalissa oli 12 riviä porrastettuja istuimia ja tilaa kaikille 500 neuvoston jäsenelle. Istuinten tarkasta sijoittelusta ei kuitenkaan ole tietoa. Istuimet olivat todennäköisesti alun perin puiset. Rakennuksesta on säilynyt pelkästään osa sen perustuksista.

Aivan rakennuksen vieressä sijaitsivat Metroon sekä prytaneiden koontumispaikka Tholos.

Lähteet
-------

1. 1 2  Agora Monument: New Bouleuterion *Agora Excavations*. American School of Classical Studies at Athens. Viitattu 9.3.2015.
2. 1 2 3  Athens, Old Bouleuterion *Perseus*. Viitattu 9.3.2015.
3. 1 2 3  Athens, New Bouleuterion *Perseus*. Viitattu 9.3.2015.
4. ↑  Agora Monument: Metroon *Agora Excavations*. American School of Classical Studies at Athens. Viitattu 9.3.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Buleuterion** Wikimedia Commonsissa
**Naukraria** (m.kreik. ναυκραρία) oli antiikin ajan Attikassa eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneella alueella arkaaisella kaudella käytössä ollut hallinnollinen yksikkö, joka liittyi ennen kaikkea kaupunkivaltion sotavoimien toiminnan järjestämiseen.

Jokainen Attikan neljästä vanhasta fylestä eli heimosta oli jaettu kolmeen trittykseen ja nämä puolestaan kukin neljään naukrariaan. Näin vanhoissa fyleissä oli kaksitoista naukrariaa kussakin, ja yhteensä naukrarioita oli 48. Jokaisen naukrarian tuli varustaa Ateenan laivastolle yksi sotalaiva ja Ateenan ratsuväkeen kaksi hevosmiestä. Naukrioilla oli ilmeisesti jonkinlainen yhteys maantieteeseen, koska joidenkin tunnettujen naukrarioiden nimet vastaavat paikkakuntien nimiä. Naukrarian johtajana toimi *naukraros*.

Naukrariat säilytettiin Kleistheneen uudistuksessa vuonna 508 eaa. ja niiden määräksi tuli viisi jokaista uutta kymmentä fyleä kohti, yhteensä siis 50. Tämä sopii yhteen sen kanssa, että Herodotoksen mukaan Ateenan laivastolla oli ennen persialaissotia 50 sotalaivaa. Uudistuksessa demokset korvasivat neukrarioiden poliittisen roolin, ja *naukrarosten* tehtävät siirtyivät *dēmarkhoksille*.

Lähteet
-------

1. ↑  Liddell, Henry George & Scott, Robert: ναυκραρία, ἡ *A Greek-English Lexicon*.  1940. Oxford:  Clarendon Press / Perseus Digital Library, Tufts University.  (englanniksi)
2. 1 2  Castrén, Paavo & Pietilä-Castrén, Leena: "Naukraria", *Antiikin käsikirja*, s. 362. Helsinki: Otava, 2000. ISBN 951-1-12387-4.
3. 1 2 3  Trittyes and naukrariai Foundation of the Hellenic World. Viitattu 21.8.2017.
Elokuvateatteri Imatran palossa kuolleiden muistomerkki.
**Elokuvateatteri Imatra** oli Tampereella Kyttälän kaupunginosassa Hämeenkatu 12:ssa sijainnut elokuvateatteri, jossa syttyi 23. lokakuuta 1927 tuhoisa tulipalo, jossa sai surmansa 21 ihmistä.

Teatteri oli rakennettu vanhaan varastomakasiiniin. Rakennuksen ulkoseinät olivat tiilestä, mutta sisärakenteet oli tehty puusta ja niiden pintamateriaalina oli ohut vaneri. Teatterin sisätilat olivat ahtaat. Parvekkeelle johtaneiden kierreportaiden alin askelma oli osittain salin oviaukon tiellä. Salin keskikäytävä oli leveydeltään vain hieman yli metrin. Takimmaisen penkkirivin käytävän puoleinen istuin ulottui salin oviaukon puoliväliin niin, että oviaukon leveys oli vain 65 senttimetriä. Parvekeportaat olivat kapeat ja jyrkät. Teatterissa ei ollut varauloskäyntejä.

Palo alkoi elokuvateatterin konehuoneesta, jossa säilytettiin erittäin tulenarkoja nitraattifilmejä. Palo levisi täältä parissa minuutissa muihin rakennuksen osiin, ja osa teatteriyleisöstä jäi loukkuun rakennuksen sisälle. Palokunnan tullessa paikalle rakennuksen sisäosat olivat jo kokonaan tulen vallassa.

Onnettomuudessa kuoli 20 ja loukkaantui 28 henkilöä. Loukkaantuneista yksi kuoli myöhemmin sairaalassa. Tulipalon uhrien muistomerkki paljastettiin 1928 Tampereen Kalevankankaan hautausmaalla.

Elokuvateatterin paikalla sijaitsee nykyään Tampereen Säästöpankin talo.

Lähteet
-------

* Koskesta voimaa: Elokuvateatteri Imatran palo

### Viitteet

1. ↑  Raevuori, Antero: Elokuvateatteri Imatrasta tuli kuolemanteatteri vuonna 1927 –palavasta filmistä levinnyt tulipalo vaati useita kuolonuhreja Tampereella  3.11.2019. Seura.
2. ↑  *Tampereen kantakaupungin rakennuskulttuuri 1998*, s. 153. Tampere: Tampereen kaupungin kaavoitusyksikkö, 1998. ISBN 951-609-076-1.

Aiheesta muualla
----------------

* *Yli 20 ihmisuhria vaatinut elokuvateatteripalo*, Aamulehti 24.10.1927 nro 287, s. 1, Kansalliskirjaston Digitoidut aineistot
* *Imatran onnettomuuden syynä kaikkia paloteknillisiä vaatimuksia tyydyttämätön huoneusto?*, Aamulehti 25.10.1927 nro 288, s. 4, Kansalliskirjaston Digitoidut aineistot
* Tämänpäiväinen surujuhla, Aamulehti, 30.10.1927, nro 293, s. 7, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Imatran uhrien hautaus oli täällä ennennäkemätön surujuhla, Aamulehti, 31.10.1927, nro 294, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Elokuvateatteri Imatran tulipalosta on tänään kulunut 10 vuotta. Palossa sai surmansa 21 ihmistä ja 25 loukkaantui, Aamulehti, 23.10.1937, nro 286, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Jukka Lankinen: Tampereelle - elokuva-alalle, *Määtän elokuvadynastia*.
**Pöyrisjärven erämaa** on Enontekiössä sijaitseva erämaa-alue. Se on nimetty alueen pohjoisosassa sijaitsevan Pöyrisjärven mukaan, jonka pohjoisrannalla on hiekkadyynejä. Alue rajautuu itä- ja kaakkoispuolella Puljun erämaahan ja Lemmenjoen kansallispuistoon sekä Pohjois- ja koillispuolella Norjan rajaan ja Ylä-Inarijoen kansallispuistoon. Paikallinen väestö harjoittaa alueella poronhoitoa, metsästystä ja kalastusta ja näihin elinkeinoihin liittyen on väliaikaisia asumuksia Pöyrisjärven ja Kalkujärven ympäristössä. Kokeneet retkeilijät voivat harrastaa erämaa-alueella patikointia, kalastusta, maastopyöräilyä kanoottimelomista. Alueella virtaavat Pöyrisjoki ja Käkkälöjoki. Alueella on Pöyrisvuoman soidensuojelualue. Alueen perustamisella erämaa-alueeksi ovat olleet luontotyypit, joita ovat muun muassa humuspitoiset järvet ja lammet, alpiiniset joet ja niiden varsien ruohovartinen kasvilisuus, alpiiniset ja boreaaliset tunturikankaat ja silikaattialustan niityt, letot, aapasuot, palsasuot ja boreaaliset luonnonmetsät. alueen luonnonsuojelu perustuu myös useisiin lajeihin, joita ovat kasveista lettorikko ja eräät sammallajit, nisäkkäistä saukko, naali ja ahma ja lintulajeista useat lajit.

Lähteet
-------

1. ↑  Pöyrisjärven erämaa-alue *Luontoon.fi*. Metsähallitus. Viitattu 20.11.2023.
2. ↑  Pöyrisjärven erämaa *Ympäristö.fi*. Viitattu 20.11.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* 
* 
*
**Hipponikos** (m.kreik. Ἱππόνικος, lat. *Hipponicus*; n. 421–342/341 eaa.) oli antiikin kreikkalainen, joka oli kotoisin Ateenasta ja kuului Kalliasten ja Hipponikosten ylimyssukuun. Erotuksena suvun muista samannimisistä häneen viitataan tutkimuksessa nimellä *Hipponikos III*.

Elämä
-----

Hipponikos oli Kallias III:n poika ja kotoisin Alopeken demoksesta. Hänen äitinsä oli nimeltä tuntematon Glaukon II:n tytär. Äiti kuoli pian hänen syntymänsä jälkeen, ja hänen isänsä meni uusiin naimisiin. Kallias menetti hopeakaivostoimintansa Laureionissa peloponnesolaissodan aikana, mikä vähensi suuresti suvun Hipponikokselle periytynyttä omaisuutta. Silti hän oli edelleen varsin varakas. Lisäksi hän oli Spartan perinnöllinen *proksenos*, mutta hän ei saanut isänsä asemaa keryksien suvulle kuuluneena Eleusiin mysteerien soihdunkantajana.

Hipponikos nai vuonna 399 eaa. Alkibiades III:n ja Hippareten nimeltä tuntemattoman tyttären, joka oli hänen serkkunsa. Hän otti kuitenkin eron vaimostaan jo vuonna 395 eaa. syyttäen tätä insestisestä suhteesta veljeensä Alkibiades IV:een. Hipponikos mainitaan vielä noin 80-vuotiaana, kun hän teki sijoituksia Melitessä. Hänen myötään suku menetti kuitenkin entisen vaurautensa ja vaikutusvaltansa.

Hipponikoksen mainitsevat muun muassa Platon, Lysias ja Andokides.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Nails, Debra: *The People of Plato: A Prosopography of Plato and Other Socratics*, s. 69, 173–174. Indianapolis: Hackett, 2002. ISBN 0-87220-564-9. (englanniksi)
2. ↑  Platon: *Sokrateen puolustuspuhe* (*Apologia*) 20a; Lysias: *Alkibiadesta vastaan* 14.28 (kreik.) (engl. käännös); Andokides: *Mysteereistä* 1.121, 1.126 (kreik.) (engl. käännös).
**Robert A. Kotick** on yhdysvaltalainen liikemies. Hän toimi Activision ja sittemmin Activision Blizzardin toimitusjohtajana vuodesta 1991 vuoteen 2023. Activision Blizzard myytiin Microsoftille 68,7 miljardin hintaan, jolloin Kotick jäi eläkkeelle. Hän kuului myös Coca-Colan johtokuntaan 2012–2024 ja Yahoon johtokuntaan vuoteen 2008..

Kotick oli pelaajien keskuudessa kiistanalainen hahmo. Vuoden 2009 Forbesin artikkeli sanoi ettei hän ikinä pelannut tietokonepelejä. Kotick kielsi tämän ja sanoi että hän pelasi Defenderia 1980-luvulla sormensa känsille.

Kotick opiskeli University of Michiganissa taidehistoriaa. Hän perusti yliopiston kämppäkaverinsa Howard Marksin kanssa Arktronics-yhtiön myymään Jane-ohjelmistoa, joka emuloi Apple Lisa -tietokoneen käyttöliittymää Commodore 64/128:lla. Applen Steve Jobs oli kuullut Jane-ohjelmistosta ja tapasi Kotickin ja Marksin. Kotick tutustui kasinokeisari Steve Wynniin, joka sijoitti Arktronicsiin 300 000 dollaria. Kotick osti konkurssikypsän Mediagenic-ohjelmistotalon 1990, josta kehittyi Activision. Kotick osti aggressiivisesti pelistudioita. Vuonna 1994 Activision sai 42,5 miljoonaa sijoittajilta. Ensimmäinen hittipeli oli vuoden 1995 MechWarrior 2: 31st Century Combat jota seurasi 1999 Tony Hawk’s Pro Skater. Vuonna 2003 Activision osti 5 miljoonalla Infinity Wardin, joka oli luonut Call of Duty -pelisarjan.

Kotick järjesti Activisionin ja ranskalaisen Vivendi Gamesin yhdistymisen 2008, josta muodostui Activision Blizzard. Hänen johdollaan yhtiöstä tuli maailman suurin videopelien julkaisija, jonka arvo oli 2010-luvun alussa yli kolminkertainen seuraavana tulevaan kilpailijaan Electronic Artsiin.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
Niilo W. Tiihonen
**Niilo Waldemar Tiihonen** (31. joulukuuta 1889 Oulu – 8. syyskuuta 1932 Helsinki) oli suomalainen *Maaseudun Tulevaisuus* -lehden päätoimittaja.

Tiihonen pääsi ylioppilaaksi Tampereen reaalilyseosta 1910. Hän opiskeli sitten jonkin aikaa Helsingin yliopiston lainopillisessa tiedekunnassa, kunnes siirtyi pian sanomalehtialalle.

Tiihonen oli vuodesta 1910 alkaen tamperelaisessa *Aamulehdessä* aluksi uutistoimittajana, sittemmin hän oli lehdessä ulkomaanosaston hoitajana, toimitussihteerinä, artikkelitoimittajana ja toimituspäällikkönä. Marraskuussa 1919 Tiihonen siirtyi *Maaseudun Tulevaisuus* -lehteen päätoimittajaksi ja taloudenhoitajaksi. Hän toimi lisäksi Maataloustuottajain Keskusliiton lehtiosaston sihteerinä. Tiihonen teki opintomatkoja 1922 Ruotsiin, Norjaan, Tanskaan ja Saksaan, 1924 Hollantiin ja 1929 Espanjaan ja Puolaan.

Tiihonen oli Tampereella asuessaan Suomalaisen Klubin sihteerinä ja Tampereen Jäämien varapuheenjohtajana, Tampereen osuuskaupan hallituksen jäsenenä sekä kuului Kansallisen Nuorisoliiton keskushallintoon ja oli liiton Tampereen toimikunnan puheenjohtajana 1917–1919. Helsingissä asuessaan hän oli Suomen Sanomalehtimiesten liiton jäsenenä, toimi Helsingin Sanomalehtimiesyhdistyksen puheenjohtajana tai sihteerinä sekä osuustoiminta- ja maatalouslehtimiesten yhdistyksen sihteerinä.

Niilo Tiihonen kuoli syyskuussa 1932 sydänkohtaukseen 42-vuotiaana.

Lähteet
-------

1. ↑  Niilo W. Tiihosen kuolinilmoitus, Uusi Suomi, 09.09.1932, nro 244, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
2. 1 2 3 4  Niilo W. Tiihonen, Maaseudun Tulevaisuus, 10.09.1932, nro 102, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
3. 1 2 3 4 5  Päätoimittaja Niilo W. Tiihonen, Helsingin Sanomat, 09.09.1932, nro 244, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
**Margot Chevrier** (s. 21. joulukuuta 1999) on ranskalainen seiväshyppääjä. Hän on moninkertainen Ranskan mestari ja kolminkertainen aikuisten arvokisafinalisti. Hänen ennätyksensä on 471 cm.

Ura
---

Nizzalainen Chevrier aloitti yleisurheilun vuonna 2012. Hän on voittanut Ranskan mestaruuden ulkoradoilla kahdesti vuosina 2021 ja 2022 sekä sisäradoilla vuosina 2022 ja 2023. Chevrier sijoittui alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa neljänneksi vuonna 2021. Ulkoratojen aikuisten arvokisadebyytissään Eugenen MM-kilpailuissa 2022 Chevrier eteni finaaliin, mutta jäi siellä ilman tulosta. Münchenin EM-kilpailuissa 2022 Chevrier sijoittui kymmenenneksi tuloksella 440 cm. Sisäratojen EM-kilpailuissa Istanbulissa 2023 hän sijoittui viidenneksi tuloksella 460 cm. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 Chevrier jäi karsintaan tuloksella 450 cm. Glasgow'n sisäratojen MM-kilpailuissa 2024 hän joutui keskeyttämään kilpailun saatuaan nilkkaansa avomurtuman epäonnistuttuaan hyppynsä alastulossa. Chevrierin lopullinen sijoitus kilpailussa oli kahdeksas tuloksella 455 cm.

Chevrier hyppäsi ennätyksensä 471 cm Timanttiliigan osakilpailussa Pariisissa 9. kesäkuuta 2023. Sisäradoilla hän on hypännyt parhaimmillaan 465 cm.

Muuta
-----

Urheilu-uransa ohella Chevrier opiskelee lääketiedettä Nizzassa. Hän on parisuhteessa ranskalaisen 800 metrin juoksijan Gabriel Tualin kanssa.

Lähteet
-------

* Margot Chevrier Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
* Margot Chevrier Euroopan yleisurheiluliiton sivuilla

### Viitteet

1. ↑  Athlé - Margot Chevrier - J'ai toujours été un peu casse-cou *Sans Filtre*.  25.2.2022. Viitattu 26.7.2023. (ranskaksi)
2. ↑  MM-yleisurheilussa karmiva onnettomuus – seiväshyppääjä jakoi sairaalasta hätkähdyttävän viestin *Yle Urheilu*.  3.3.2024. Viitattu 5.3.2024.
3. ↑  France in focus - Paris 2024 Olympics: Meet Margot, the medical student going for gold *France 24*.  25.7.2023. Viitattu 26.7.2023. (englanniksi)
4. ↑  Etienne Goursaud: Gabriel Tual : « Dans une course, je pars pour gagner » *Dicodusport*.  11.4.2023. Viitattu 29.8.2023. (ranskaksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |