recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Liisi Vilhelmiina Oterma** (vuoteen 1935 **Österman**; 6. tammikuuta 1915 Turku – 4. huhtikuuta 2001 Turku) oli suomalainen tähtitieteilijä ja professori. Hän oli ensimmäinen suomalainen tähtitieteestä väitellyt nainen.

Oterma valmistui ylioppilaaksi Turun Suomalaisesta yhteiskoulusta vuonna 1933. Hän opiskeli matematiikkaa ja tähtitiedettä Turun yliopistossa ja pääsi pian Yrjö Väisälän assistentiksi. Oterma valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1938 ja lisensiaatiksi sekä tohtoriksi vuonna 1955. Väitöskirjansa (1955) Oterma teki kaukoputkien optiikasta ranskan kielellä. Väitöskirja sai korkeimman mahdollisen arvosanan, ja Otermasta tuli Turun yliopiston promootion priimustohtori.

Vuosina 1941–1965 Oterma työskenteli yliopiston tähtitornin observaattorina osallistuen pikkuplaneettojen etsimiseen. Uransa aikana hän löysi yhteensä noin 200 pikkuplaneettaa ja kolme komeettaa, joista yksi nimettiin hänen mukaansa (39P/Oterma). Vuonna 1959 Otermasta tuli tähtitieteen dosentti, ja vuosina 1962–1965 hän oli Turun yliopiston tähtitieteen vt. professori ja vuosina 1965–1978 varsinainen professori. Vuonna 1971 hänestä tuli Väisälän seuraaja Tuorlan observatorion johtajana.

Oterma harrasti kieltenopiskelua ja osasi muun muassa saksaa, ranskaa, italiaa, espanjaa, esperantoa, unkaria, englantia ja harrasti myös esimerkiksi arabian kieltä. Hän hoiti aikanaan Tuorlan observatorion kirjeenvaihdon ulkomaille. Oterman alkuperäisiin suunnitelmiin kuului opiskella sanskriittia, jota ei Turun yliopistossa kuitenkaan opetettu, ja valinta kohdistui lopulta tähtitieteeseen.

Oterma oli luonteeltaan hiljainen, vaatimaton sekä julkisuutta karttava, ja muun muassa Kööpenhaminan observatorion professori Anders Reiz sanoi Oterman "vaikenevan yhdellätoista kielellä". Oterma vältteli myös valokuvissa esiintymistä, ja hänestä on olemassa vain kourallinen kuvia.

Katso myös
----------

* Luettelo Liisi Oterman löytämistä asteroideista

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Kakkuri, Juhani: "Oterma, Liisi (1915–2001)", *Suomen kansallisbiografia, osa 7*, s. 381–382. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2006. ISBN 951-746-448-7. / Teoksen verkkoversio (viitattu 8.12.2014).
2. 1 2 3 4 5  Isaksson, Eva: Liisi Oterma. *Tiedenaisia*. Viitattu 8.12.2014.
3. 1 2 3  Niitemaa, Timo: *Genius Aboensis – Tarinoita Turun Yliopistosta I*. Kirja-Aurora.
4. ↑  39P/Oterma *cometography.com*. Viitattu 23.6.2020.
5. ↑  History of Tuorla Observatory. Turun yliopisto.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* zbMATH

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |
**Aarne Niskavuori** on kuvitteellinen henkilö Hella Wuolijoen kirjoittamassa *Niskavuori*-näytelmäsarjassa.

Kuvitteellinen henkilöhistoria
------------------------------

Aarne on Juhani ja Loviisa Niskavuoren nuorin poika. Ammatiltaan hän on agronomi. Luonteeltaan heikkotahtoinen Aarne ei kykene vastustamaan viinaa ja naisia, jotka koituvat hänen kohtalokseen. Aarne ottaa Niskavuoren suurtilan hoitaakseen hänen veljiensä suuntauduttua akateemisille aloille. Myös Aarne suorittaa yliopisto-opintoja, mutta "pysyy kiinni maassa". Vuonna 1918 hän lähtee sisällissotaan "tappelemaan Niskavuoren valtakunnan puolesta". Häntä pyydetään mukaan politiikkaan maalaisliiton ehdokkaaksi, mutta hän ei suostu.

Aarne nai rahaa menemällä naimisiin Martan kanssa. Pariskunnalle syntyy neljä lasta. Liitto muodostuu onnettomaksi ja hajoaa nuoren opettajattaren, Ilona Ahlgrenin saavuttua Niskavuoren maisemiin 1930-luvun alussa. Aarnen ja Ilonan suhteesta tulee melkeinpä julkinen salaisuus kylässä. Juorukellot ja Loviisa tietävät asioiden oikean tolan, mutta sitä ei sanota ääneen ennen kuin on aivan pakko. Aarne jättää Niskavuoren Ilonan takia ja muuttaa Helsinkiin, missä hän aloittaa akateemisen uran. Ilona ja Aarne saavat kaksi lasta, Paavon ja Lillin. *Entäs nyt, Niskavuori?* -näytelmässä tosin Aarnella mainitaan olevan kuuden sijasta viisi perillistä. Kaiken aikaa Aarne huolehtii Niskavuoren asioista salaa Ilonalta.

Viiden Helsingin-vuoden jälkeen Aarne palaa Niskavuorelle. Ilona seuraa mukana, vaikkakin vastentahtoisesti. Loviisa lunastaa Martan puoliskon tilasta Aarnelle. Maallepaluun myötä Aarnen alkoholinkäyttö karkaa käsistä. Ilona kuitenkin päättää kestää miehensä juopottelut ja niihin liittyvät aviorikokset.

Aarnen esikoispoika Ville surmataan toisen maailmansodan taisteluissa ja tukevasti keski-ikäinen Aarne lähteen sotaan motiivinaan poikansa kuoleman kostaminen. Kostoretkellään Aarne saa itsekin taistelussa surmansa. Ilona jää leskeksi Niskavuorelle. Juoruilevan telefuuni-Santran mukaan Aarne oli sotaan lähtiessään kännissä ja huusi rautatieasemalla: "Hyvästi ikuisesti, Niskavuori!".

Tulkitsijoita
-------------

Aarne Niskavuori on miespääosa näytelmissä *Niskavuoren naiset* ja *Niskavuoren leipä*. *Niskavuoren naisten* kantaesityksessä Helsingin Kansanteatterissa maaliskuussa 1936 Aarnea näytteli Kyösti Erämaa. Valentin Vaalan mustavalkoelokuvassa *Niskavuoren naiset* Aarnea näyttelee Tauno Palo, vuoden 1958 värielokuvassa puolestaan Erkki Viljos. Edvin Laineen *Niskavuoren Aarne* pohjautuu näytelmään *Niskavuoren leipä*. Siinä Aarnea näyttelee niin ikään Tauno Palo. Vuoden 1984 *Niskavuori*-elokuvassa häntä näyttelee Esko Salminen.

Lähteet
-------

* Wuolijoki, Hella: Niskavuori, Lasipalatsi, Helsinki 2001, ISBN 951-9351-79-5
* Elonet, *Niskavuori*-elokuvat

1. ↑  Niskavuori, s. 219
2. ↑  Niskavuori, s. 198
3. ↑  Niskavuori, s. 258
4. ↑  Niskavuori, s. 393
5. ↑  Niskavuori, s. 326
6. ↑  Niskavuori, s. 331
7. ↑  Niskavuori, s. 168 ja 244
8. ↑
9. ↑
10. ↑
11. ↑
**Velkojansuoja** on varallisuusoikeuden haltijan turva ulosmittaus- ja konkurssivelkojia vastaan silloin, kun haltijan oikeusperuste on syntynyt ennen ulosmittauksen toimittamista tai konkurssin alkamista. Myöhempi velkojataho voi olla esimerkiksi sopimuskumppani tai esineen haltija. Velkojansuojaa koskevia kysymyksiä joudutaan ratkomaan muun muassa pohdittaessa vuokrasopimuksen tai panttaussopimuksen sitovuutta omistajan konkurssissa, joka on alkanut sopimuksen päättymisen jälkeen. Myyjän velkojansuoja tulee kyseeseen silloin, kun ratkotaan omistuksenpidätysehdon sitovuutta ostajan konkurssissa, joka on alkanut kaupan päättymisen jälkeen. Velkojansuoja ulosmittausvelkojia vastaan tarkoittaa haltijan varallisuusoikeuden pysymistä voimassa ulosmittausmenettelyssä, ellei vakuusvelkojilla ole kumoavaa oikeutta. Vastaava tilanne on suoja konkurssivelkojia vastaan.

Velkojansuojan saaminen edellyttää yleensä sitä, että oikeuden kohde on yksilöity. Useimmiten tarvitaan myös jokin julkisuutta tuottava toimi. Sellaisia ovat kirjaaminen eli kiinnitys tai rekisteröinti sekä hallinnan siirto ja siirtoilmoitus. Velkojansuojan lähikäsite on vaihdantasuoja. Molempien alat ovat osittain yhteneväisiä.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Encyclopædia iuridica fennica,* Suomalainen lakimiesyhdistys 1994–1999, ISBN 951-855-135-9, osa I palstat 998–999.
**Aarne Iisakki Oikarinen** (s. 28. huhtikuuta 1949 Muhos) on Oulun yliopiston iho- ja sukupuolitautien professori emeritus.

Henkilöhistoria
---------------

Oikarisen vanhemmat olivat Iikka Julius Oikarinen ja Martta Sofia Piippo. Hänen veljensä on hammaslääkäri, professori ja keskustalainen kunnallispoliitikko Kyösti Oikarinen. Oikarinen tuli ylioppilaaksi Muhoksen yhteiskoulusta 1968, suoritti lääketieteen lisensiaatin tutkinnon Oulun yliopistossa 1974 ja väitteli siellä lääketieteen tohtoriksi 1977. Iho- ja sukupuolitautien erikoislääkäriksi hän valmistui 1982. Hänen puolisonsa vuodesta 1980 on lääketieteen lisensiaatti Heljä-Terttu Puhakainen. Oikarisen ensimmäinen puoliso Miss Suomi Ritva Lehto menehtyi kesällä 1971 vain muutama päivä häiden jälkeen. Oikarinen julkaisi vuonna 2016 omakustanteena lähes 400-sivuisen muistelmateoksen *Isän ja äidin tarina* suvustaan ja kotikylästään Muhoksen Kylmälänkylästä ja vuonna 2018 omaelämäkerrallisen teoksen *Vilukylästä lääkäriksi*.

Ammattiura
----------

Oikarinen toimi terveyskeskuslääkärinä Pulkkilassa 1974–1975, assistenttina Oulun yliopistossa 1975–1977, Oulun yliopistollisen sairaalan iho- ja sukupuolitautien apulaislääkärinä 1977–1981, ihotautien klinikan apulaisopettajana 1982–1990, hallinnollisena apulaisylilääkärinä 1991–1997 ja ylilääkärinä vuodesta 1998. Apulaisprofessorina Kalifornian yliopistossa Los Angelesissa hän työskenteli 1982–1984 ja Suomen Akatemian tutkijana 1987–1989 sekä 1990–1991. Oulun yliopiston iho- ja sukupuolitautien va. apulaisprofessori ja va. professori Oikarinen oli 1991–1995 ja professori vuodesta 1998. Hänellä on yli 150 tieteellistä ja ammatillista julkaisua. Eläkkeelle Oikarinen jäi vuonna 2012.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Autio, Veli-Matti: *Suomen professorit. Finlands professorer*, s. 463. Professoriliitto, 2000. ISBN 951-95189-6-7.
2. 1 2  Oikarinen, Aarne: *Isän ja äidin tarina. Petsamosta Kylmälänkylään*, s. 388. Omakustanne, 2016. ISBN 978-952-68520-0-3.

Kirjallisuutta
--------------

* Oikarinen, Aarne: *Vilukylästä lääkäriksi*, s. 292. Omakustanne, 2018. ISBN 978-952-68520-1-0.

Aiheesta muualla
----------------

* Arto Nenonen: Professori teki kotikylästään kirjan  7.6.2016. Tervareitti. Viitattu 4.5.2017.
Veljo Tormis vuonna 2004.
**Veljo Tormis** (7. elokuuta 1930 Kuusalu – 21. tammikuuta 2017 Tallinna) oli virolainen säveltäjä, jonka laajasta tuotannosta suurin osa on kuoromusiikkia. Hänen a cappella -teostensa tekstit samoin kuin melodiat ja rytmit juontuivat suomensukuisten kansojen lauluperinteestä. Tormis ammensi niin liiviläisistä, vatjalaisista, inkerinsuomalaisista, vepsäläisistä kuin karjalaisistakin aiheista. Hän sävelsi sekä Kalevipojan että Kalevalan tekstejä. Hän kirjoitti noin 60 sarjaa ja yli 100 kuoroteosta. Laulusäveltäjä Tormiksen kuoropartituurit kehittyivät yli kuoromusiikin rajojen ja muuttuivat suoranaisiksi kuorosinfonioiksi.

Tormis opiskeli urkujensoittoa (opettajana August Topman), kuoronjohtoa ja sävellystä (opettajana Villem Kapp) Tallinnan konservatoriossa sekä sävellystä Moskovan konservatoriossa (opettajana Vissarion Šebalin). Hän työskenteli opettajana Tallinnan lastenmusiikkikoulussa vuosina 1955–1960 ja Neuvosto-Viron säveltäjäliiton neuvonantajana 1956–1969 sekä hoiti liiton varapuheenjohtajan tehtävää 1974–1989. Vapaana säveltäjänä hän toimi vuodesta 1969 alkaen.

Tormiksen puoliso oli teatterintutkija Lea Tormis (s. 1932). Heidän poikansa Tõnu Tormis (s. 1954) on valokuvataiteilija.

Sävellyksiä
-----------

* *Looduspildid* (1964–1969)
	+ Kevadkillud
	+ Suvemotiivid
	+ Sügismaastikud
	+ Talvemustrid
* *Eesti kalendrilaulud*, 1966–1967
* *Luigelend*, 1966
* *Maarjamaa ballaad*, 1967
* *Raua needmine*, 1972
* *Unustatud rahvad*, 1970–1989
	+ *Liivlaste pärandus*, 1970
	+ *Vadja pulmalaulud*, 1971
	+ *Isuri eepos*, 1975
	+ *Ingerimaa õhtud*, 1979
	+ *Vepsa rajad*, 1983
	+ *Karjala saatus*, 1989
* *Eesti ballaadid*, 1980
* *Pärismaalase lauluke* 1981
* *Laevas lauldakse* 1983
* *Kalevala algussõnad*, 1990
* *Piiskop ja pagan*, 1992–1995
* *17 eesti pulmalaulu*, 1993
* *Soome-ugri maastikke*, 1995
* *Incantatio maris aestuosi*, 1996
* *Sünnisõnad*, 1999.

Lähteet
-------

* Fennica Gehrmanin Veljo Tormis -sivu ääninäytteineen.

### Viitteet

1. ↑  Suri armastatud helilooja Veljo Tormis *Õhtuleht*.  22.1.2017. Viitattu 23.1.2017. (viroksi)
2. 1 2  *Eesti Entsüklopeedia 14*, s. 546. Tallinn 2000. ISBN 9985-70-064-3
3. ↑   Tuglas-seura 25 vuotta -juhlakonsertin ohjelma, s. 7 (pidetty Helsingin Johanneksen kirkossa 14.4.2007).

Aiheesta muualla
----------------

* Veljo Tormiksen muistokirjoitus *Helsingin Sanomissa*.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Aarne Alpo Rahunen** (3. toukokuuta 1889 Orimattila – 24. toukokuuta 1970 Helsinki) oli suomalainen toimittaja.

Rahunen oli päätoimittajana *Heinolan Sanomissa* vuosina 1913–1916, *Etelä-Savossa* vuonna 1918, *Keski-Uudessamaassa* vuosina 1919 ja 1922–1925, *Suur-Karjalassa* vuosina 1919–1920 ja *Rauman Sanomissa* vuosina 1920–1921. Hän työskenteli toimittajana myös *Karjalan Aamulehdessä*, *Maaseudun Sanomissa*, *Ilta-Sanomissa* ja *Karjalassa* ja oli välillä Etelä-Suomen Pankin ja Liittopankin Keravan konttorin hoitajana.

Rahunen oli perustamassa Orimattila-seuraa vuonna 1946 ja kuului pitkään sen johtokuntaan. Hän on toimittanut vuosina 1948 ja 1953 ilmestyneet Orimattila-kirjat, koonnut Anna Kaitilan runoteoksen ja laatinut Helsingin uuden yhteiskoulun 25- ja 50-vuotisjuhlajulkaisut.

Lähteet
-------

1. ↑  Vainajia: Toimittaja Aarne Rahunen.  *Länsi-Savo*, 28.5.1970, s. 3.
2. ↑  Kaarna, Väinö & Winter, Kaarina: *Suomen sanomalehdistön bibliografia 1771–1963*, s. 16, 37, 61, 72, 80. Helsinki: Helsingin yliopiston kirjaston julkaisuja 31, 1965.
3. 1 2  Toimittaja Aarne Rahunen 80-vuotias.  *Etelä-Suomen Sanomat*, 3.5.1969, s. 6.
Veljmies Kuopion kauppahallin itäisen sisäänkäynnin edustalla.
**Veljmies-patsas** (myös *Velj'mies-patsas*) on kuvanveistäjä Heikki Konttisen pronssinen veistos vuodelta 1959. Se sijaitsee Kuopion torilla kauppahallin itäisessä päädyssä suihkualtaan ympäröimänä.

Konttinen voitti teoksellaan vuonna 1957 järjestetyn Kuopion Yksityisyrittäjien kutsukilpailun, jonka pohjalta patsas toteutettiin. Se oli yrittäjien lahja 175-vuotiaalle Kuopion kaupungille.

Konttisen mukaan patsaan innoituksena toimi Aaro Jalkasen 1910-luvulla kirjoittama Kallavesj-laulu ja erityisesti sen säe "Veljmies salloo tuulastelj, tiirustelj, riijustelj".

Veljmies on kauppahallin toisessa päädyssä sijaitsevan Siskotytön tavoin opiskelijoiden lakituksen kohteena vappuna. Veljmiehen lakituksen ja proffan uiton suorittaa Itä-Suomen yliopiston ylioppilaskunta, Siskotytön pesevät ja lakittavat Kuopion kauppaopiskelijat.

Lähteet
-------

1. ↑  Askeleita Kuopiossa: Satamasta sairaalaan. (Arkistoitu – Internet Archive) Kulttuurikolmikko Oy, 2002. (luettu 14. tammikuuta 2007)
**Kengurunkoiso** (*Solanum laciniatum*) on marjakoisojen (*Solanum*) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on ainavihanta pensas, joka voi kasvaa korkeimmillaan noin kolme metriä korkeaksi. Sen hedelmät ovat oranssinkeltaisia, monisiemenisiä, munanmuotoisia sekä pituudeltaan noin 3 cm ja halkaisijaltaan noin 2,5 cm. Kengurunkoiso muistuttaa suuresti *Solanum aviculare* -lajia, ja lajit on toisinaan sekoitettu keskenään tai yhdistetty yhdeksi lajiksi. Lajit eroavat toisistaan hedelmien ja teriön liuskojen ulkonäön sekä siementen yksityiskohtien perusteella. Jotkut kasvitieteilijät pitävät kengurunkoisoa *Solanum aviculare* -lajin tetraploidisena muotona.

Kengurunkoiso kasvaa luonnossa avoimilla pensastomailla ja metsänreunoissa, yleensä alankoalueilla lähellä rannikkoa. Lajia tavataan luontaisena Australian länsi- ja eteläosissa, Tasmaniassa sekä Uuden-Seelannin Pohjoissaarella ja Chathamsaarilla.

Kengurunkoisoa kasvatetaan siitä saatavien alkaloideihin kuuluvien solasodiinin (C27H43NO2), solasoniinin (C45H73NO16) ja solamargiinin (C45H73NO15) vuoksi. Näitä alkaloideja on erityisesti kasvin lehdissä sekä hedelmissä ja niitä käytetään lääketieteellisiin tarkoituksiin. Kasvin kaikki vihreät osat kypsymättömät hedelmät mukaan lukien ovat myrkyllisiä. Täysin kypsät hedelmät ovat kuitenkin syötäviä ja niitä voi syödä sellaisenaan tai kypsennettyinä. Lämpimän tai subtrooppisen ilmaston alueilla kengurunkoisoa voi kasvattaa myös pensasaitana.

Lähteet
-------

* Useful Temperate Plants: *Solanum laciniatum* (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): *Solanum laciniatum* (englanniksi)
* Integrated Taxonomic Information System (ITIS): *Solanum laciniatum* (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q151035
* Wikispecies: Solanum laciniatum
* APDB: 153933
* APNI: 68937
* CoL: 4Y2YQ
* eFloraSA: Solanum\_laciniatum
* EoL: 5698050
* EPPO: SOLLC
* EUNIS: 184997
* FloraBase: 7017
* FoAO2: Solanum laciniatum
* FoC: 200020588
* FoIO: SOLLAC
* GBIF: 2930439
* GRIN: 101514
* iNaturalist: 328092
* IPNI: 819717-1
* IRMNG: 10501940
* ITIS: 521669
* NBN: NBNSYS0000033796
* NCBI: 45835
* NSWFlora: Solanum~laciniatum
* NZOR: fcf467fb-b6c1-477f-a573-a8cae14f07be
* NZPCN: 2261
* Open Tree of Life: 121224
* PFI: 11471
* Plant List: tro-29600115
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:819717-1
* Tropicos: 29600115
* VicFlora: 405b3c14-17cb-41ab-a549-f3aab34e2281
* WFO: wfo-0001028905

 |

 |
Gödik Fincken ja Elisabeth Boijen hautakivi.
**Gödik Gustafinpoika Fincke** (n. 1546 Lammi – 1617 Ulvila) oli suomalainen aatelinen ja Savonlinnan linnaläänin käskynhaltija. Fincke vietti suuren osan lapsuuttaan Olavinlinnassa, jonka päällikkönä hänen isänsä Gustaf Fincke toimi 1547–1563. Fincke haavoittui vuonna 1573 Koluveren linnan luona Läänemaalla käydyssä taistelussa, jonka jälkeen hän joutui jättämään asepalveluksen ja siirtymään hallintotehtäviin.

Virkaura
--------

Vuosina 1580–1581 Fincke oli Suomessa hallintotehtävissä huolehtien sotaväen muonittamisesta. Vuonna 1582 hänet nimitettiin Savonlinnan läänin käskynhaltijaksi. Savolaisten ja Käkisalmen läänin ortodoksien rajakiistat eivät laantuneet aselepojen aikana, vaan Fincke joutui 1595 tarkistamaan rajan kulkua yhdessä kolmen muun hallintomiehen kanssa. Tämäkään ei saanut rajariitoja tyystin loppumaan.

Fincke oli kotonaan Lammin Porkkalan kartanossa 1596, kun pohjalaiset aloittivat nuijasodan. Hän kiirehti Savonlinnaan ja joutui toteamaan, kuinka Savossakin innostuttiin nuijamiesten asiasta. Fincke ei vähäisine sotaväkineen pystynyt taltuttamaan kapinoivia savolaisia, vaan pyysi apua Viipurista ja Käkisalmesta. Paikalle saapunut Pietari Paavalinpoika Juustenin johtama apujoukko kukisti kapinalliset ja hoiti teloitukset. Fincke käytti itse voimakeinoja mieluummin mielipiteenmuokkausta ja vannotutti uskollisuudenvaloja Sigismundille.

Sigismundin ja Kaarlen valtataistelussa Fincke toimi varovaisesti. Kaarle-herttuan voitettua Stångebron taistelun vuonna 1598, valtataistelun tulos alkoi näyttää selvältä. Savonlinna oli Sigismundia kannattaneiden kuningasmielisten viimeinen linnake, jonne Gödikin veli Sten Finckekin pakeni. Kaarlen tultua joukkoineen Suomeen vuonna 1599 Gödik luovutti Savonlinnan taisteluitta herttualle ja menetti virkansa. Sten Fincke puolestaan mestattiin Turun verilöylyssä. Kaarle antoi kuitenkin Finckelle hallintotehtäviä jo 1601 ja vuotta myöhemmin hän antoi kuninkaalle uskollisuudenvakuutuksen.

Viimeiset elinvuodet
--------------------

Fincken uran loppuvaiheesta ei ole säilynyt paljoakaan tietoja, mutta vuonna 1612 hänen mainitaan olleen iäkäs ja halvaantunut. Fincke eli viimeiset vuotensa Ulvilassa sijainneessa Sunniemen kartanossa. Hänet on haudattu yhdessä puolisonsa Elisabeth Boijen kanssa Ulvilan kirkkoon. Pariskunnan hautapaadet ovat nähtävillä kirkon asehuoneessa.

Lähteet
-------

* *Uusi tietosanakirja,* Tietosanakirja oy 1960–1966.
* Suomen kansallisbiografia.

### Viitteet

1. ↑  Carita Tulkki: "Ulvilan kirkon ja tapulin restaurointi- ja korjaustyön arkeologinen valvonta 2004-2005" Viitattu 15.9.2013.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |
Michael Angelo Batio ja kaksikaulainen kitara
**Michael Angelo Batio** (s. 12. kesäkuuta 1956, Chicago, Illinois) on yhdysvaltalainen kitaristi. Hän on voittanut useita "nopein kitaristi" yleisöäänestyksiä. Muusikon uransa hän aloitti 5-vuotiaana soittamalla pianoa ja kitaransoiton hän aloitti 10-vuotiaana.

Michael Angelo Batio nousi maailman tietoisuuteen heavy metal -yhtye Nitron kitaristina. Nitroon kuului myös laulaja Jim Gillette ja basisti T.J.Racer. Kaksi (tai jopa neljä) -kaulainen kitara mahdollisti myös monipuoliset harmoniat sooloissa. Lisäksi hän on soittanut yhtyeessä Holland. Michael Angelo Bation soittoa hallitsee runsas murtosointujen käyttö.

Angelo kehitti myös nelikaulaisen kitaran, jossa ylimmät kaulat olivat 7-kielisiä ja alemmat 6-kielisiä. Tämä kitara varastettiin myöhemmin. Angelo oli myös yksi ensimmäisistä rock-kitaristeista, jotka soittivat 7-kielistä kitaraa.

Michael Angelo Batiolla on endorsement-sopimus Dean-kitaroiden kanssa.

Aiheesta muualla
----------------

* Angelo.com
* Dean Guitars
* video

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Velkaorjuus** tarkoittaa sitä, että lainanottaja tai hänen läheisensä joutuu tekemään velan lyhentämiseksi työtä, mutta velkaa ei silti lyhennetä työn kohtuullisen arvon mukaan tai työn kestoa tai luonnetta ei ole määritelty. Velkaorjuus on orjuuden yksi muoto ja siten virallisesti rikos Suomessa ja kaikkialla maailmassa. Tosiasiassa velkaorjuudesta kuitenkin kärsii yhä noin 20 miljoonaa ihmistä.

Velkaorjuus voi alkaa hyvin pienestä lainasummasta, jota lainanottaja ei köyhyytensä vuoksi pysty maksamaan takaisin. Pikku hiljaa ihminen alistetaan pakkotyöhön. Velkaorjuus on usein järjestäytynyttä, ja sitä esiintyy yleensä maataloudessa ja siirtotyössä. Orjuus saattaa pahimmillaan periytyä myös orjan lapsen kohtaloksi.

Suomessa
--------

Suomessa siirtotyötä tehneiden marjanpoimijoiden aseman on sanottu muistuttavan velkaorjuutta. Vuonna 2013 Kainuussa Ber-Ex-yrityksessä työskennelleet thaimaalaiset marjanpoimijat ottivat Thaimaassa velkaa kyetäkseen matkustamaan Suomeen mutta eivät saaneet siirtotyönsä aikana palkkaansa. Tappiot kaatuivat poimijoiden niskaan. Suomeen saapuessaan poimijat eivät olleet tietoisia, että he eivät ole Suomen lain mukaan työsuhteessa vaan nimellisesti yrittäjiä, vaikka he ovat käytännössä sidottuja työnantajaansa. Poimijat maksoivat velkojaan yhä vuonna 2016, mutta he aikoivat viedä asian Suomessa oikeuteen.*päivitettävä*

Nepalissa
---------

Nepalissa on ongelmana 1600-luvulta peräisin oleva kamalari-velkajärjestelmä, jonka avulla rikkaat ihmiset orjuuttavat tharu-heimoon kuuluvia. Velkaiset vanhemmat joutuvat myymään tyttärensä maanomistajille kotiapulaisiksi. Velkaorjan työnkuvaan sisältyvät tavallisesti kotitaloustyöt, kuten siivous, pyykinpesu, tiskaus, ruuanlaitto, ostosten tekeminen, lastenhoito, kotieläimistä huolehtiminen ja maataloustyöt. Lapset eivät pääse kouluun, ja on yleistä, että he joutuvat pakkotyössään väkivallan, ahdistelun tai raiskauksen uhreiksi.

Nepalin hallitus julisti vuonna 2000 velkaorjuuden laittomaksi, mikä kohensi entisten velallisten elinoloja mutta ei puuttunut velallisten lasten orjuuteen. Korkein oikeus julisti vuonna 2006 kamalari-järjestelmän laittomaksi. Linjauksen ja järjestöjen työn ansiosta orjien määrä on vähentynyt yli 12 000:sta (2006) noin 500-600:aan (2014).

Lähteet
-------

1. ↑  17/1959 *Valtiosopimukset. Finlex.fi*. Viitattu 30.3.2016.
2. ↑  Slavery's last stand *CNN*. Viitattu 30.3.2016. (englanniksi)
3. 1 2  Lapsityövoima ja ihmiskauppa ovat nykyajan orjuutta *kepa.fi*.  Arkistoitu 6.2.2016. Viitattu 30.3.2016.
4. ↑  Orjuuden ja pakkotyön kielto *Ihmisoikeudet.net – tietoa ihmisoikeuksista*.  Arkistoitu 3.8.2016. Viitattu 30.3.2016.
5. ↑  LongPlay: Kainuussa käyneiden thaimaalaispoimijoiden asema muistuttaa velkaorjuutta *Kaleva.fi*. Viitattu 30.3.2016.
6. 1 2  Kamalari-orjuus *plan.fi*. Viitattu 30.3.2016. [vanhentunut linkki]
**Kengururotat** (Dipodomyinae) on yksi taskuhyppyrottien (Heteromyidae) heimon alaheimoista. Siihen kuuluu 21 lajia kahdessa suvussa.

Levinneisyys ja elinympäristö
-----------------------------

Kengururottia tavataan alueella Yhdysvaltain ja Kanadan lounaisosista Meksikon keskiosaan. Ne elävät aavikoilla ja puoliaavikoilla.

Ravinto ja elintavat
--------------------

*Dipodomys nitratoides* -lajin pesäkolon sisäänkäynti.
Kengurottien ravintoa ovat enimmäkseen siemenet, mutta myös pienet selkärangattomat, kuten heinäsirkat. Kun ne löytävät ruokaa, ne kuljettavat sen poskipusseissaan pesäkolon yhteydessä olevaan varastoon.

Kengururotat viettävät päivät onkaloiden suojissa ja poistuvat sieltä vasta yöllä, kun on viileää. Vettä ne saavat ruoastaan ja sadekaudella kasvaneiden kasvien solunesteestä. Vain 70 prosenttia niiden juomasta vedestä poistuu virtsana ulos. Ne estävät sen haihtumisen turkista levittämällä siihen perärauhasensa rasvaeritettä. Kengururotat liikkuvat voimakkailla takaraajoillaan loikkien. Tavallisesti niiden loikat kantavat 10–15 senttimetrin päähän, mutta vaaran uhatessa ne voivat hyppiä hetken aikaa jopa 50-senttisiä loikkia ja pääsevät etenemään niillä 5 metrin sekuntivauhtia. Vaaratilanteessa kengururotta myös varoittaa muita yksilöitä rummuttamalla maata takakäpälillään. Kengururottien pesä sijaitsee maan alla. Yleensä ne kaivavat sen 15–30 senttimetrin syvyyteen ja tekevät onkalosta 2–3 metrin mittaisen. Pesään on yksi tai kaksi sisäänkäyntiaukkoa ja niiden lisäksi kaksi tai kolme varauloskäytävää. Jokainen aikuinen kengururottayksilö tekee itselleen oman tällaisen pesän.

Lähteet
-------

1. ↑  Wilson, Don E. & Reeder, DeeAnn M. (toim.): Dipodomyinae *Mammal Species of the World. A Taxonomic and Geographic Reference (3rd ed)*.  2005. Johns Hopkins University Press. Viitattu 6.2.2020. (englanniksi)
2. 1 2 3  Elo, Ulla (toim.): *Maailman uhanalaiset eläimet - Osa 1: Nisäkkäät*, s. 38. Weilin+Göös, 1991. ISBN 951-35-4686-1.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q752779
* Wikispecies: Dipodomyinae
* ADW: Dipodomyinae
* CoL: 628JD
* EoL: 2847116
* Fossilworks: 370354
* ITIS: 552354
* MSW: 12700002
* NCBI: 38662
* uBio: 6370556

 |

 |
**Napaluvunkorjaus** on karttapohjoisen ja napapohjoisen välinen kulma.

Napaluvunkorjaus on positiivinen napapohjoisen ollessa karttapohjoisesta itään ja negatiivinen päinvastaisessa tapauksessa.

Geodesian termi *meridiaanikonvergenssi* merkitsee samaa kuin napaluvunkorjaus, mutta se on vastakkaismerkkinen. 

Napaluvunkorjauksen suuruus riippuu käytetystä karttaprojektiosta ja pisteen leveys- ja pituusasteesta. Pienimittakaavaisilla yleiskartoilla se saattaa olla huomattavan suuri. Suomalaisilla maastokartoilla, joiden tasokoordinaattijärjestelmä on ETRS-TM35FIN ja karttaprojektio on poikittainen Mercator, napaluvunkorjaus on suurimmillaan noin seitsemän astetta. 

Kun napaluvunkorjaus on nolla, niin napapohjoinen ja karttapohjoinen yhtyvät. Poikittaisella Mercator-projektiolla karttojen napaluvunkorjaus on nolla keskimeridiaanilla. Eräissä tilanteissa napaluvunkorjaus on kaikkialla nolla, kuten Mercatorin projektiossa. 

Kartalle merkitty kahden pisteen karttapohjoinen punaisilla nuolilla ja napapohjoinen mustilla. Pisteen napaluvunkorjaus on esitetty vihreällä nuolella. Kartta laadittu Lambertin oikeakulmaiseen kartioprojektioon; referenssipituus 10 astetta itäistä pituutta, referenssileveys 50 astetta pohjoista leveyttä sekä standardileveysasteet 45 ja 60 astetta pohjoista leveyttä.

Katso myös
----------

* Neulapohjoinen
* Eranto

Lähteet
-------

1. ↑  JHS 197 EUREF-FIN -koordinaattijärjestelmät, niihin liittyvät muunnokset ja karttalehtijako  22.3.2016. Julkisen hallinnon tietohallinnon neuvottelukunta (JUHTA).  Arkistoitu 28.4.2016. Viitattu 20.4.2016.
**Michael Ballhaus** (5. elokuuta 1935 Berliini – 12. huhtikuuta 2017 Berliini) oli saksalainen elokuvaaja. Ballhaus kuoli yöllä 11.–12.4.2017.

Ballhaus kuvasi yhteensä 15 Rainer Werner Fassbinderin elokuvaa. Ensimmäinen Ballhausin kuvaama amerikkalainen elokuva oli riippumattoman elokuvan mestarin John Saylesin *Baby It’s You* (1983). Martin Scorsese pestasi Ballhausin kuvaamaan komediansa *Illasta aamuun* (1985). Siitä alkoi yhteistyö, johon kuului seitsemän elokuvaa. Ballhausin kuvaamista gangsterielokuva *Mafiaveljet* (1990) kuuluu ohjaajansa parhaisiin. Scorsesen *Gangs of New York* (2002) toi Ballhausille yhden hänen kolmesta Oscar-ehdokkuudestaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Legendärer Kameramann Michael Ballhaus ist tot spiegel.de. Viitattu 21.4.2017. (saksaksi)
2. ↑  Harri Römpötti: Michael Ballhaus 1935–2017 hs.fi/muistot. Viitattu 21.4.2017.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Hua’ao** on saari Ningbon kaupungissa Kiinan Zhejiangin maakunnassa. Saari tunnetaan erityisesti sen rannikon eroosion muodostamista basalttipylväistään. Asukkaita saarella on noin 1 000.

Hua’ao sijaitsee Kiinan Zhejiangin maakunnassa Ningbon kaupungissa Sanmenwaninlahden itäpuolella. Saaren pinta-ala on 12,62 km². Ningbon keskutaan on saarelta matkaa noin 135 kilometriä. Suuri osa saaresta on metsien peitossa. Saaren rannikolla on tuhansia basalttipylväitä, joista osa kohoaa jopa 30 metrin korkeuteen. Saari on alkuperältään vulkaaninen ja sen basalttipylväät ovat muodostuneet sään ja meren aiheuttaman eroosion tuloksena.

Kiinalaisen kansanperinteen mukaan saari oli pienten henkien asuttama. Henkien uskottiin elävän saaren lukuisissa luolissa. Saaren asukkaiden perinteisiä elinkeinoja ovat olleet kalastus, ravustus ja katkarapujen kasvatus. Paikalliset harjoittavat myös merisuolan keräämistä. Suolaa saadaan kuivattamalla merivettä suurissa altaissa. Sittemmin saarelle on alkanut kehittyä matkailua ja siihen liittyvää taloudellsita toimintaa, kuten hotelleja. Mantereelle on saarelta lauttaliikennettä. Nykyisin saarella asuu noin 1 000 henkilöä.

Lähteet
-------

1. ↑  Fantastic scenery of Hua’ao Island *China.org.cn*. Viitattu 17.3.2019. (englanniksi)
2. 1 2 3  An island of colossal stone columns *BBC Travel*. BBC. Viitattu 17.3.2019. (englanniksi)
3. ↑  The last sea salt farmers of the East China Sea *BBC Travel*. BBC. Viitattu 14.10.2019. (englanniksi)
Napalävistys.
Napakoru lähikuvassa.
**Napalävistys** on navan ylä- tai alapuolen kielekkeeseen tehtävä lävistys. Tavallisimmin napa lävistetään sen yläosassa olevasta ihokielekkeestä, mutta lävistys navan ala- tai sivuosissa on myös mahdollinen. Varsinaista napaa ei voi lävistää, ellei se ole erittäin ulkoneva.

Napalävistyksen paranemisaika on noin 3-12 kuukautta, joka on keskimäärin pitempi aika kuin muissa lävistyksissä. Napalävistyksillä on myös joskus taipumus kasvaa ulos ihosta.

Napakoru
--------

Napakoru on lävistyskoru, jonka tapin toisessa tai molemmissa päissä sijaitsee kierteellä kiinnitettävä pallo tai muu koriste. Korun pituus vaihtelee välillä 8–12 millimetriä, ja yleisin paksuus on 1,6 millimetriä. Napakorujen valikoima on nykyään suuri, ja niissä voi olla erilaisia roikkuvia koristeita, korukiviä tai ketjuja. Napalävistyksessä voi käyttää myös renkaita, "hevosenkenkiä" tai kaarevia koristeita (*curved barbell*) eli ns. banaaneja.

Napakorun lävistysmateriaalina, ensikoruna, voidaan käyttää EU:n nikkelidirektiivin mukaista materiaalia. Sen mukaan nikkeliä saa vapautua tuotteesta enintään 0,2 mikrogrammaa neliösenttiä kohti viikossa.

Käyttökoruna nikkelin vapautumisen enimmäismäärä on 0,5 mikrogrammaa neliösenttiä kohti viikossa.

Napalävistys voi tulehtua, jos sitä ei hoida hyvin. Lävistystä hoidetaan vain pelkällä juoksevalla vedellä tai ärtyneenä/tulehtuneena suolavedellä 1-2 kertaa vuorokaudessa. Suolavettä saa maksimissaan käyttää kaksi viikkoa, jotta vältettäisiin liiallista kuivumista, joka lisää korun uloskasvuriskiä. Suolavettä saa apteekista muutamalla eurolla, eikä sitä suositella tehtävän itse, koska ainesosia on vaikea mitata. Väärin tehty suolaliuos on enemmän haitaksi kuin hyödyksi.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Napalävistys**.
*
**Hubert Cecil Booth** (4. heinäkuuta 1871 Gloucester – 14. tammikuuta 1955 Croydon) oli englantilainen insinööri. Hänet tunnetaan pölynimurin keksijänä. Hän suunnitteli myös maailmanpyöriä, riippusiltoja ja tehtaita.

Elämänvaiheet
-------------

Booth syntyi Gloucesterissa, Englannissa vuonna 1871. Aikuisiällään hän suunnitteli Yhdistyneen kuningaskunnan merivoimille moottoreita. Vuonna 1903 hän nai tehtailija Francis Tring Pearcen tyttären Charlotte Mary Pearcen. Booth menehtyi vuonna 1955 Croydonissa.

### Pölynimuri

Booth suunnitteli alun perin pölynimurin toimivan niin, että laite puhaltaisi tai harjaisi roskat pois. Hän patentoi pölyä imevän keksintönsä elokuussa 1901. Ensin hän myi siivouspalveluja *British Vacuum Cleaner Companyn* nimellä. Boothille valitettiin laitteiden melusta ja hän sai jopa sakot, koska imurin väitettiin säikytelleen hevosia. Kun Booth oli siivoamassa Royal Mint -nimistä rahapajaa, hänet pidätettiin koska hänen koneensa olivat imeneet valtavia määriä hopeapölyä. Booth vapautettiin kuitenkin melko pian.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
Hubble Ultra Deep Field
**Hubble Ultra Deep Field** (lyh. **HUDF**) on galaksienvälistä avaruutta esittävä kuva, joka otettiin avaruusteleskooppi Hubblella 3. syyskuuta 2003 ja 16. tammikuuta 2004 välisenä aikana. Kuvan himmeimmät kohteet ovat kaukaisia galakseja, joista tuleva säteily on punasiirtynyt voimakkaasti (suurin kuvasta mitattu galaksin punasiirtymä on 5,8) ja näkyvät siksi syvän punaisina. Etäisimpien kohteiden punasiirtymien perusteella voidaan sanoa, että kuvassa näkyy avaruutta noin 13 miljardin valovuoden matkalta, mikä tekee siitä syvimmälle maailmankaikkeuteen näkevän optisen alueen kuvan maailmassa.

Kuva on otettu Sulatusuunin tähdistön alueelta kohdasta, jossa ei ole juuri Linnunradan tähtiä ja jossa on siksi hyvä näkyvyys galaksienväliseen avaruuteen. Kuvan epookin 2 000,0 mukainen rektaskensio on 3 h 32 m 40,0 s ja deklinaatio −27° 47' 29". Kuvan sivun pituus vastaa 1/10 Kuun säteestä ja siinä näkyvän taivaan alueen pinta-ala on 11,5 neliökaariminuuttia. 

Hubble Ultra Deep Field on muodostettu kahdella Hubble-teleskoopin kameralla (ACS ja NICMOS) otetuista yhteensä 800 erillisestä valotuksesta, joiden saamiseksi kuvassa näkyvää taivaan aluetta valotettiin yhteensä 15,8 vuorokautta. Kuvan ottamisen aikana avaruusteleskooppi ehti kiertää Maan 412 kertaa.

Tieteellinen arvo
-----------------

Hubble Ultra Deep Fieldin tieteellinen arvo liittyy ennen kaikkea galaksien evoluution tutkimukseen. Kuvassa näkyy suuri joukko eri värisiä ja muotoisia galakseja universumin eri ikäkausilta ja se tarjoaa yli 10 000 galaksin otoksellaan poikkeuksellisen hedelmällistä materiaalia varhaisten galaksien tutkimukselle. Samalla se tarjoaa myös materiaalia tähtien kehityksen tutkimukselle, sillä kuvassa näkyy runsaasti erilaisen metallisuuden galakseja. Suurin kuvaan liittynyt yllätys oli erittäin massiivisten galaksien (tunnetaan nimellä *Big Babies*) esiintyminen jo hyvin pian alkuräjähdyksen jälkeen, vain muutamien satojen miljoonien vuosien ikäisessä maailmankaikkeudessa. Kuvasta löydetty galaksi, joka tunnetaan nimellä HUDF-JD2, on ollut sittemmin intensiivisen tutkimuksen kohteena ja tarjoaa äärimmäisen nopealla tähdenmuodostuksellaan mielenkiintoisen haasteen vallitseville galaksien muodostumisen teorioille.

Paikka taivaalla, josta kuva on otettu

Katso myös
----------

* Hubble Deep Field
* Hubble Deep Field South
* Hubble Extreme Deep Field
* Great Observatories Origins Deep Survey

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hubble Ultra Deep Field**.
* STScI newsletter aiheesta (Arkistoitu – Internet Archive) (PDF) (englanniksi)
* NASA Finds 'Big Baby' Galaxies in Newborn Universe (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
* Beckwith et al. (2006) Astron. Journ. **132**, 1729 Artikkeli sisältää erittäin kattavan analyysin kuvasta (arXiv preprint) (englanniksi)
Platz des 18. März etelästä, oikealla Brandenburgin portti, takavasemmalla Saksan valtiopäivätalo.
Berliinin muuri aukiolla kesäkuussa 1988 kuvattuna.
**Platz des 18. März** on aukio Berliinin keskustassa Brandenburgin portin länsipuolella, Tiergartenin puiston laidalla. Se on Straße des 17. Juni -kadun alkamispaikka. Portin vastakkaisella puolella on suurempi Pariser Platz -aukio.

Aukio tunnettiin alun perin 1700-luvulta alkaen nimellä Platz vor dem Brandenburger Tor. Elokuussa 1934 se nimettiin Hindenburgplatziksi vastikään kuolleen valtakunnanpresidentti Paul von Hindenburgin mukaan. Tämä nimi poistettiin käytöstä 1958.[1] Aukio sai nykyisen nimensä ("Maaliskuun 18. päivän aukio") vuonna 2000. Se viittaa ensisijaisesti vuoden 1848 maaliskuun vallankumouksen uhreihin, mutta myös 18. maaliskuuta 1990 järjestettyihin Itä-Saksan ensimmäisiin demokraattisiin vaaleihin.[2]

Kylmän sodan aikana aukio sijaitsi Länsi-Berliinin puolella, mutta Brandenburgin portti jäi Itä-Berliinin puolelle. Tämän vuoksi aukio muodostui Berliinin muurin vastaisten mielenilmausten tärkeimmäksi paikaksi. Aukion ympäristöön muun muassa pystytettiin valkoisia puuristejä muurin luona ammuttujen pakoa yrittäneiden itäsaksalaisten muistoksi. Paikalla oli myös näköalakoroke, josta saattoi katsella muurin yli Itä-Berliiniin. Yhdysvaltain presidentti Ronald Reagan piti tällä paikalla vuonna 1987 kuuluisan "Purkakaa tämä muuri!" -puheensa.[2]

Lähteet
-------

1. ↑  Breitscheidplatz (saksaksi) Lexikon von A-Z zur Berlingeschichte und Gegenwart. Viitattu 25.9.2014.
2. 1 2  Marjaliisa Hentilä ja Seppo Hentilä: *Berliiniin: retkiä lähihistoriaan*, s. 77, 79, 192. 2. uudistettu painos. Kirjapaja, Helsinki 2011.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Platz des 18. März** Wikimedia Commonsissa
**Dendrá** (kreik. Δενδρά) on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Náfplion kuntaan, Argoliksen alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen. Aiemmin kylä kuului Midéan kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Náfplion kunnan Midéan kunnallisyksikköön. Kylä luetaan yhteen läheisen Mánesiksen kylän kanssa, eikä sitä tilastoida erikseen väestötilastoinnissa.

Dendrán tholos-hauta.
Dendrá sijaitsee noin yhdeksän kilometriä itäkoilliseen Árgoksen kaupungista sekä noin 20 kilometriä pohjoiskoilliseen Náfplion kaupungista. Dendrá tunnetaan ennen kaikkea mykeneläisaikaisten hautojen arkeologisena kohteena. Se sijaitsee länteen Mideian mykeneläisaikaisen asutuksen paikasta ja on mahdollisesti kuulunut pronssikaudella Mideian alaisuuteen. Paikka on ollut käytössä noin vuosina 1500–1180 eaa. Alueelta on löydetty yksi tholos-hauta sekä kuusitoista kammiohautaa. Niistä on tehty lukuisia hautaesinelöytöjä. Haudoista on löydetty muun muassa kokonainen pronssihaarniska eli niin kutsuttu Dendrán haarniska sekä haudattujen hevosten jäänteitä.

Arkeologiset kaivaukset alueella ovat Ruotsin Ateenan-instituutin sekä kreikkalaisten arkeologien suorittamia. Ne alkoivat vuonna 1926 Axel W. Perssonin johdolla. Alueen löydökset ovat Náfplion arkeologisessa museossa sekä Kansallisessa arkeologisessa museossa Ateenassa.

Lähteet
-------

1. ↑  Μάνεση - Δενδρά Δήμος Ναυπλιέων. Viitattu 9.12.2015.
2. ↑  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 25.12.2013. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
3. 1 2  Mycenaean Cemetery of Dendra Municipality of Nafplio. Viitattu 9.12.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Dendrá** Wikimedia Commonsissa
Janusz Onyszkiewicz
**Janusz Onyszkiewicz** (s. 18. joulukuuta 1937 Lviv) on puolalainen poliitikko. Hän valmistui matematiikan maisteriksi 1960, ja hänestä tuli matemaattisten tieteiden tohtori 1976. Hän sai Leedsin yliopiston kunniatohtorin arvon vuonna 1991. Hän on tullut tunnetuksi paitsi politiikan ja matematiikan aloilta, myös vuorikiipeilystä.

Sejmissä vuosina 1989–2001 istunut Onyszkiewicz tuli valituksi Euroopan parlamentin jäseneksi vuonna 2004 ja hän oli sen jäsenennä vuoteen 2009. Hän on toiminut Puolan puolustusministerinä vuosina 1992–1993 ja 1997–2000. Hän edustaa Unia Wolnościa seurannutta Partia Demokratyczna – demokraci.pl -puoluetta. Euroopan parlamentissa hän kuului Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmään.

Onyskiewicz sai vuonna 1999 Manfred Wörnerin mitalin. Hänelle on myönnetty myös Liettuassa Gediminas-suuriruhtinaan kunniamerkki sekä Belgiassa Leopold II -ritarikunnan suurristi. Hänestä tuli vuonna 2001 Puolan vuorikiipeily-yhdistyksen puheenjohtaja.

Kommunistisessa Puolassa Onyszkiewicz oli huomattava hallituksen vastustaja. Hän toimikin vuoteen 1989 saakka Solidaarisuus-liikkeen lehdistötiedottajana ja puheenjohtajiston jäsenenä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Janusz Onyszkiewicz. Parlamentin jäsenet. Viitattu 19.7.2017.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* MathSciNet
* Mathematics Genealogy Project
* zbMATH

 |

 |
**Georgina Cassar** (s. 9. syyskuuta 1993 Welwyn Garden City, Yhdistynyt kuningaskunta) on gibraltarilainen rytminen voimistelija. Hän edusti Gibraltaria Kansainyhteisön kisoissa 2010 sekä Britanniaa Lontoon olympialaisissa 2012. Hän oli ensimmäinen gibraltarilainen urheilija olympialaisissa. Häntä valmentaa Sarah Moon.

Nuoruus
-------

Cassar syntyi 9. syyskuuta 1993 Welwyn Garden Cityssä Britanniassa maltalaiselle isälle, Francolle, ja englantilaiselle äidille, Jackielle. Perhe muutti Gibraltarille vuonna 1996, kun hänen isänsä sai töitä paikallisesta pankista.

Voimistelu-ura
--------------

Cassar aloitti harrastamaan balettia kolmevuotiaana. Gibraltar Rhythmic Gymnastics Associationiin hän liittyi vuonna 2007 ollessaan 13-vuotias. 16-vuotiaana hän sijoittui kuudenneksi Britannian mestaruuskisoissa. Hän edusti Gibraltaria vuoden 2010 Kansainyhteisön kisoissa Delhissä, Intiassa. Hän sijoittui kokonaiskilpailussa 16:nneksi. Vuonna 2012 hän matkusti Bathiin harjoitellakseen täysipainoisesti muun olympiajoukkueen kanssa. Siellä ollessaan hän opiskeli psykologiaa, biologiaa ja liikuntakasvatusta King Edward's Schoolissa. Hän suunnitteli jatkavansa opintojaan Bathissa olympialaisten jälkeen.

### Olympiadebyytti

Cassar edusti Isoa-Britanniaa vuoden 2012 olympialaisissa Lontoossa. Hän ei voinut edustaa asuinmaataan Gibraltaria, koska Kansainvälinen olympiakomitea ei ole tunnustanut Gibraltarin olympiakomiteaa jäsenvaltioksi. Tästä huolimatta Cassarilla oli oikeus osallistua kisoihin Britannian joukkueessa, koska Gibraltar kuuluu Britannian merentakaisiin alueisiin ja hänellä on Britannian passi. Hän oli ensimmäinen gibraltarilainen urheilija olympialaisissa.

Cassar kilpaili 10. elokuuta Britannian joukkueen mukana karsinnassa. Maa sijoittui viimeiseksi, eli 12:nneksi, eikä selviytynyt finaaliin.

Lähteet
-------

1. ↑  Georgina Cassar *london2012.com*. London 2012 Olympic Games.  Arkistoitu 30.7.2012. Viitattu 3.9.2012. (englanniksi)
2. ↑  A Maltese link in Team GB *timesofmalta.com*.  25.7.2012. Times of Malta. Viitattu 3.9.2012. (englanniksi)
3. ↑  Gott, Sonia: 7 Days Interview: Sally Holmes and Georgina Cassar *7daysgibraltar.com*. 7 Days Gibraltar.  Arkistoitu 14.12.2011. Viitattu 3.9.2012. (englanniksi)
4. 1 2  Georgina Cassar *telegraph.co.uk*. Telegraph Media Group Limited. Viitattu 3.9.2012. (englanniksi)
5. ↑  London, Bianca: You've heard of Victoria Pendleton and Jessica Ennis... now meet the OTHER Olympic babes going for gold *dailymail.co.uk*.  24.7.2012. Daily Mail. Viitattu 3.9.2012. (englanniksi)
6. 1 2  Georgina Cassar is the rock for history makers *thisisbath.co.uk*.  31.7.2012. Northcliffe Media Limited. Viitattu 3.9.2012. (englanniksi)
7. ↑  Overseas Territories (Sivu 31) *publications.parliament.uk*. United Kingdom Parliament. Viitattu 3.9.2012. (englanniksi)
8. 1 2  Mascarenhas, Alice: One great journey ends for Georgina, Gibraltar’s first Olympian *chronicle.gi*.  11.8.2012. Gibraltar Chronicle The Independent Daily. Viitattu 3.9.2012. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Georgina Cassar Britannian olympiakomitean sivuilla (englanniksi)
**Kaksi valtakuntaa** on hengellinen fantasiaelokuva, joka kertoo kahden valtakunnan välisestä taistelusta: Vaaleinmaasta ja Harmaan valtakunnasta. Vaaleinmaa kuvastaa uskovien yhteisöä ja Harmaan valtakunta ihmisiä, jotka eivät usko Jumalaan.

Juoni
-----

Vaaleinmaan sotilas, Nilon (Juha Ihonen), joutuu Harmaan valtakuntaan vangiksi. Hänen kaksi ystäväänsä, Amelron (Antti Leivo) ja Unna (Aino-Maria Leivo), joutuvat vaikean valinnan eteen. Heidän on päätettävä onko rakkaus veljeä kohtaan tärkeämpi kuin uskollisuus Vaaleinmaata kohtaan. Lopulta he päättävät lähteä Harmaan valtakuntaan pelastamaan Nilonia. He kohtaavat matkallaan erilaisia ihmisiä, jotka tarvitsevat apua. Osa ihmisistä on ilkeitä ja pahin vihollinen löytyy lopulta omien joukosta.  

Elokuvassa seurataan myös Harmaan valtakunnan sotilaan, Miilian (Elina Siltala), elämää. Hän on ollut urhea sotilas, mutta viime aikoina hän on alkanut miettiä elämän tarkoitusta. Taisteleminen itsessään ei enää kiinnosta, vaan siihen on löydyttävä joku merkitys. Hän on saanut käsiinsä Ison kirjan (Raamatun) ja lukee sitä salaa ystäviltään.   

Amelron ja Unna saavat lopulta Nilonin pelastettua ja samalla Vaaleinmaahan saadaan uusi asukas: Miilia.

Taustaa
-------

Elokuva on tehty täysin harrastelijapohjalta. Tekijöinä oli n. 70, pääasiassa nuoria 20-25-vuotiaita uskovaisia. Elokuvaa esitettiin elokuvateattereissa muutamilla isoimmilla paikkakunnilla Suomessa kymmenen esityksen voimin. Sittemmin elokuvaa on voinut katsoa DVD:ltä.

Poimintoja mediasta
-------------------

*Vahvuus löytyy raikkaasta asenteesta. Loppuarvosanaksi tuli: "Katsotaan tämä elokuva monta kertaa." / Vantaan Lauri*

*Filmi pystyy välittämään sen innon ja antaumuksen, joka on kantanut vapaaehtoisia kuvausjakson ajan. Projektin läpiviemiseen ja suuren joukon mukaan saamiseen on tarvittu vahva kipinä. / Kotimaa 11.2.2005*

*Se, mikä aluksi näyttää teatterin tekemisen taitojen puutteelta, alkaa myöhemmin tuntua katsojaan vetoavalta nuorelta aitoudelta. / Esse 24.2.2005*

*Pahin vihollinen löytyy omista ystävistä, ja ystävä vihollisen leiristä. Söpön symppiksen roolin saanut käännynnäinen Miilia on ollut armoton taistelija, mutta hän on alkanut miettiä elämän tarkoitusta lukiessaan Raamattua salaa. Puolitoistatuntinen sisältää hengellisiä opetuksia. / Kirkko ja Kaupunki 9.2.2005*

*Kristilliselle kentälle Kahta valtakuntaa on vaikea asemoida. Kristillismoralistinen maailmallisuuden ja hyveellisen elämän jyrkkä erottelu viittaa evankeliseen suuntaan, palkinnot hyvästä elämästä vapaisiin suuntiin ja puhe epäjumalista viidesläisyyteen, mutta toisaalta elokuvan sanomana on tarjota armoa jokaiselle. / Vantaan Lauri*