recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Lennon muistelee** on Jann Wennerin toimittama kirja, joka perustuu hänen *Rolling Stone* -musiikkilehdelle tekemäänsä muusikko John Lennonin laajaan haastatteluun. Alkuperäinen kirja *Lennon remembers* ilmestyi 1970. Suomeksi käännettynä kirja julkaistiin 1973.

Sisältö
-------

Haastattelussa käsitellään asioita, jotka sivuavat John Lennonin uraa ja elämänvaiheita. Samalla käsitellään tuolloin juuri hajonneen The Beatlesin uraa. Haastattelu sivuaa joitain aikalaisia kuten Brian Jonesia.

Useiden Lennonin yhtyeelle yksin tai Paul McCartneyn kanssa säveltämien kappaleiden tekotapa ja inspiraation lähde tulee esiin. Toisaalta myös jäsenten keskinäisten suhteiden kiristyminen ja haastattelun aikainen tila Lennonin näkökulmasta käyvät ilmi. Lennon kertoo myös The Beatlesin kiertueiden aikaisista kokemuksista sekä turhautumisesta niihin sekä musiikillisesti että tapahtumina.

Lennon myönsi myöhemmin Hunter Daviesille, joka kirjoitti The Beatlesin virallisen biografian, että hän puhuu paljon ja osaksi sivu suunsa, kun Davies vaati selitystä joihinkin Lennonin biografiasta haastattelussa sanomiin asioihin.

Lähteet
-------

* Wenner, Jann: *Lennon muistelee*. Helsinki: Tammi, 1973. ISBN 951-30-2145-9.
* 
* Hunter Daviesin kommentti kirjaan, *The Guardian* 2007

### Viitteet

1. 1 2  Jann Wenner
2. ↑  Guardian
**Lennonjohtaja** johtaa siviililentoliikennettä tai sotilaslentoliikennettä ja vastaa siitä, että lentokoneet kulkevat täsmällisesti ja turvallisesti. Hän jouduttaa ilmaliikennettä ja pitää yllä järjestystä sen kulussa. Lennonjohtaja estää yhteentörmäykset niin ilma-alusten välillä kuin myös liikennealueella olevien esteiden ja ilma-alusten välillä. Hän valvoo laskeutuvia lentokoneita ja antaa tarvittaessa lentäjille radiopuhelimitse käskyjä.

Työnkuva
--------

Lennonjohtaja voi työskennellä teknisillä laitteilla korkeassa lennonjohtotornissa johtamassa kiitoteitä ja lähellä kenttää olevaa liikennettä. Hän voi myös työskennellä normaalissa huonetilassa tekemässä tutkatyötä. Lennonjohtaja työskentelee yksin tai ryhmässä, ja aina yhteistyössä muiden lennonjohtojen ja yhteistyötahojen kanssa. Työ on pääosin vuorotyötä.

Lentäjä ilmoittaa lentosuunnitelmansa etukäteen kaikille lennon varrella oleville lennonjohdoille. Sen ansiosta lennonjohto osaa odottaa koneen tuloa, ja se pääsee turvallisesti perille lennonjohdon ohjaamana siinäkin tapauksessa, että radioyhteydet matkalla katkeaisivat. Lennonjohtaja ja lentäjä ottavat radiopuhelimen välityksellä kontaktin toisiinsa lentokoneen lähestyessä. Lennonjohtaja antaa koneelle luvan laskeutua, kun se on suunnassa kiitotien kanssa. Tarvittaessa lennonjohtaja voi vaikuttaa koneiden tulojärjestykseen antamalla niille käskyjä kääntyä tai muuttaa nopeutta tai korkeutta.

Lennonjohtajan työssä vaaditaan muun muassa hyvää englannin kielen taitoa, kolmiulotteista havainnointikykyä, hyvää stressinsietokykyä ja keskittymiskykyä, kykyä tehdä useaa asiaa yhtä aikaa, yhteistyökykyä, ongelmanratkaisutaitoa, palvelualttiutta sekä hyvää terveydentilaa.

Eri alat
--------

Työssä voi suuntautua lähi-, alue-, tai lähestymislennonjohtajaksi tai opettajaksi.

Koulutus
--------

Kuopion lentoaseman lennonjohtotorni
ANS Finland kouluttaa lennonjohtajia Avia Collegessa Helsinki-Vantaan lentoaseman välittömässä läheisyydessä. Lennonjohtajan koulutus on toisen asteen koulutus, vaikka pääsyvaatimuksena on vähintään toisen asteen koulutus, myös kielitaidon täytyy olla lähes erinomainen haettaessa koulutukseen. Koulutus on 120 opintoviikon laajuinen, joista 90 opintoviikkoa opiskellaan Avia Collegessa. Koulutusohjelma ei kuulu yhteishaun piiriin. Vuosittain koulutetaan 8-10 lennonjohtajaa. Suomessa työskentelee noin 300 lennonjohtajaa. 

### Pääsyvaatimukset Suomessa

* Ylioppilastutkinto tai lukion oppimäärä tai ammatillinen toisen asteen tutkinto
* Suomen ja englannin kielen hyvä taito
* Lennonjohtajan kelpoisuusvaatimusten (EU No 2015/340) mukainen hyvä terveydentila.

Lähteet
-------

* Fintraffic - Avia College (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. 1 2 3  Ammatit : Lennonjohtaja Ammattinetti. Viitattu 16.12.2014.
2. ↑  Jukka Vuolle: Haastattelut : Lennonjohtaja Ammattinetti. Viitattu 16.12.2014.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Lennonjohtaja**.
* Suomen Lennonjohtajien Yhdistys SLJY
**Lukkiutuminen** (engl. *deadlock*) on tilanne, jossa kaksi tai useampia prosessia ei pääse etenemään, koska ne odottavat toisiaan. Tilanne syntyy helposti ohjelmointivirheen tuloksena, kun yritetään ratkaista rinnakkaisuuden mukanaan tuomia ongelmia.

Lukkiutumisella on neljä välttämätöntä ja samalla riittävää ehtoa. Tämä tarkoittaa sitä, että lukkiutuminen on mahdotonta, elleivät kaikki ehdot ole tosia, ja toisaalta sitä, että lukkiutuminen ennen pitkää tapahtuu, jos kaikki ehdot ovat tosia. Ehdot ovat:

1. Poissulkemisehto. Tämä tarkoittaa sitä, että prosessi (tai säie) varaa jonkin resurssin vain omaan käyttöönsä. Resurssi voi olla esimerkiksi muistia, oheislaite tai tiedosto.
2. Irrottamattomuusehto. Tämä tarkoittaa sitä, että vain prosessi itse voi vapauttaa varaamansa resurssin.
3. Varaus-odotusehto. Tämä tarkoittaa sitä, että prosessi ei vapauta resurssejaan odottaessaan lisäresurssien vapautumista.
4. Silmukkaodotusehto. Tämä tarkoittaa sitä, että prosessit odottavat toisiaan silmukassa, eli prosessi A odottaa prosessin B varaamaa resurssia ja päinvastoin.

Koska yhdenkin ehdon rikkominen riittää estämään lukkiutumiset, ei kaikkia ehtoja tarvitse estää. Esimerkiksi virtuaalimuistijärjestelmä rikkoo irrottamattomuusehtoa: käyttöjärjestelmä voi vapauttaa keskusmuistia ilman prosessin myötävaikutusta. Näin keskusmuistin loppuminen kesken ei voi aiheuttaa järjestelmän lukkiutumista. Sovelluksissa on tyypillistä varata resurssit aina samassa järjestyksessä, jolloin silmukkaodotusehto ei voi toteutua. Varjopuolena on se, että osa varauksista joudutaan tällöin tekemään liian aikaisin.

Lukkiutumista muistuttavia ongelmia ovat nälkiintyminen (engl. *starvation*) ja *livelock*.

Katso myös
----------

* Synkronointi (ohjelmointi)

Lähteet
-------

* Ilkka Haikala ja Hannu-Matti Järvinen: *Käyttöjärjestelmät* (luku 3). Talentum 2003. ISBN 951-762-837-4

### Viitteet

1. ↑  Starvation and Livelock *docs.oracle.com*. Viitattu 23.11.2019. (englanniksi)
Buckingham Fountain Chicagossa.
**Buckingham Fountain** on suihkulähde Chicagossa, Illinois’n osavaltiossa, Yhdysvalloissa.

Historia
--------

Suihkulähteen lahjoitti Chicagolle veljensä muiston kunniaksi Kate Buckingham. Se vihittiin käyttöön 26. elokuuta 1927. Buckingham perusti myös *Buckingham Fountain Endowment Fund* -säätiön, jonka tarkoituksena on huolehtia suihkulähteen ylläpidosta, jotta chicagolaiset veronmaksajat eivät joutuisi osallistumaan suihkulähteen kustannuksiin.

Suihkulähde toimi tunnetun entisen Route 66 -valtatien itäisenä päätepisteenä.

Suunnittelu
-----------

Monumentaalisen lähteen suunnittelusta vastasi yhdysvaltalainen arkkitehti Edward H. Bennett. Sen veistokset puolestaan ovat Jacques Lambertin käsialaa. Suihkulähteen esikuvana on ollut Versailles’n palatsin suihkulähde *Latona*.

Toiminta
--------

Suihkulähde on toiminnassa aamukahdeksasta iltayhteentoista joka päivä huhtikuun puolivälistä lokakuun puoliväliin saakka kuitenkin sään mukaan. Vesinäytöksen aikana suihkulähteen keskimmäinen suihku yltää noin 150 jalan korkeuteen. Iltahämärässä vesinäytökseen yhtyvät myös valo- ja musiikkiefektit.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Buckingham Fountain** Wikimedia Commonsissa
**Ivan Hrušovský** (23. helmikuuta 1927 – 5. lokakuuta 2001) oli slovakialainen säveltäjä ja teoreetikko, joka tarkasteli kirjoituksissaan slovakialaisen musiikin kehitystä. Hän opiskeli Bratislavan konservatioriossa ja musiikkiakatemiassa. Hänen lyyriset sävellyksensä rakentuvat itäeurooppalaisen musiikkitradition pohjalle. Niihin kuuluu pianosonaatti, viulusonaatti, orkesteri- ja kuoroteoksia ja kaksi teosta elektroniselle nauhurille.

Lähteet
-------

1. ↑  Ivan Hrušovský *Encyclopædia Britannica*. Viitattu 19.11.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Ivan Hrušovský (Arkistoitu – Internet Archive) Hudobné centrum (slovakiksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
Kerttulin lukiolla on opetustiloja myös ICT-talossa.
**Kerttulin lukio** on Turun I kaupunginosassa sijaitseva lukio, joka koostuu yleislukiosta, urheilulukiosta ja ICT-lukiosta. Se syntyi vuonna 2012, kun Aurajoen lukio ja Kupittaan lukio yhdistettiin.

Kerttulin lukio toimii vanhassa Kerttulin koulun rakennuksessa, joka valmistui vuonna 1912. Koulua on käynyt muun muassa presidentti Mauno Koivisto. Koulu on peruskorjattu ja remontoitu nykyaikaiseksi lukioksi Museoviraston ohjeiden mukaisesti vanhaa kunnioittaen. Kerttulin lukiolla on tieto- ja viestintätekniikan opetustiloja myös ICT-talolla (Kupittaan rautatieaseman vieressä, Joukahaisenkatu 3-5).

Kerttulin lukioon otetaan vuosittain yhteensä 180 uutta opiskelijaa: 28 ICT-linjalle, 70 urheilulukioon ja 82 yleislukioon.

Yleislukio
----------

Lukion yleislinjalla voi suorittaa normaalit lukio-opinnot, joihin kuuluvat kaikki pakolliset ja syventävät kurssit koulukohtaisilla soveltavilla opinnoilla täydennettynä. Lisäksi yleislukiolaiset voivat mahdollisuuksien mukaan valita ICT-linjan kursseja.

Urheilulukio
------------

Opetusministeriön myöntämän erityistehtävän mukaisesti **Kerttulin urheilulukio** tarjoaa lajeissaan huipulle pyrkiville nuorille mahdollisuuden täysipainoisen, joustavasti järjestetyn lukio-opiskelun ja urheiluvalmennuksen yhdistämiseen. Kerttulin urheilulukio on Varsinais-Suomen ainoa ja Suomen toiseksi suurin urheilulukio; se on myös Turun Seudun Urheiluakatemiaa koordinoiva oppilaitos. Suomen Olympiakomitean huippu-urheiluakatemiastatuksen Turun Seudun Urheiluakatemia sai 2008.

Urheilulinjan opiskelija voi jättää enintään kahdeksan valtakunnallisesti pakollista kurssia pois opinto-ohjelmastaan. Urheiluvalmennuksen kursseja voi suorittaa 12–20. Jokaiselle opiskelijalle tehdään henkilökohtainen opiskelusuunnitelma, joka tarkistetaan säännöllisesti.

ICT-lukio
---------

Opetusministeriön myöntämän erityistehtävän mukaisesti **Kerttulin ICT-lukio** tarjoaa opiskelijalle mahdollisuuden hankkia sellaista informaatioteknologian ja digitaalisen viestinnän osaamista, josta on hyötyä niin opiskelussa kuin myöhemmin työelämässä. Kerttulin ICT-lukio on Suomen ainoa IT-alan erityislukio. ICT-lukio tekee läheistä yhteistyötä Kupittaan kampuksella olevien korkeakoulujen kanssa. ICT-lukiolaisilla on mahdollisuus osallistua jo lukioaikana joillekin yliopiston kursseille, ja hyvin menestyttyään he voivat saada suoran opiskelupaikan Turun yliopiston informaatioteknologian laitokselta. Kerttulin lukiossa toimii Cisco Networking Academy. ICT-linjan opiskelija voi jättää enintään kahdeksan valtakunnallisesti pakollista kurssia pois opinto-ohjelmastaan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Lehtinen, Eeva: Uusi Kerttulin lukio on täynnä teknologiaa *Turkulainen*.  9.8.2013.  Arkistoitu 8.7.2018. Viitattu 8.7.2018.
2. ↑  Mäkelä, Kalle: Uusi Kerttulin lukio panostaa moderniin tekniikkaan *Yle Uutiset*.  13.8.2013. Viitattu 8.7.2018.
3. ↑  Aurajoen urheilulukio piti meteliä oppilaistaan *Aamuset*.  2.4.2017.  Arkistoitu 8.7.2018.
4. ↑  Hakijalle: Kerttulin lukio *turku.fi*. Turun kaupunki. Viitattu 24.7.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Koulun kotisivut
**Peeter Lilje** (13. lokakuuta 1950 Valga – 28. lokakuuta 1993 Oulu) oli virolainen kapellimestari.

Lilje aloitti musiikin opiskelun Tartossa viulunsoitolla. Hän sai kuoronjohdon opetusta Arvo Ratasseppiltä. Opiskeluaikoinaan hän johti Estonia-teatterin kuoroa. Sittemmin hän pääsi Neeme Järven avustajaksi. Vuodesta 1975 Lilje opiskeli Leningradissa orkesterinjohtoa Arvīds Jansonsin ja Mariss Jansonsin johdolla. Leningradin filharmonista orkesteria johtanut Jevgeni Mravinski vaikutti merkittävästi Liljen kehitykseen kapellimestarina. Lilje palasi Viroon vuonna 1980 ja toimi siitä lähtien Viron kansallisen sinfoniaorkesterin pääkapellimestarina. Hän myös teki sen kanssa Suomeen suuntautuneita vierailuja Helsinkiin, Lahden urkuviikolle ja Rauma Festivoon.

Lilje toimi vierailevana kapellimestarina Suomen eri kaupunginorkesterien johdossa. Vuodesta 1990 hän johti Oulun kaupunginorkesteria. Samalla hän toimi sen taiteellisena johtajana. Lilje johti myös Estonia-teatteria sen vierailulla Helsinkiin 1980 ja Tampereelle 1991. Vuonna 1985 hän johti Suomen kansallisoopperassa Sergei Prokofjevin oopperan *Tulienkeli* esitykset. Lilje toimi myös Kuopion kaupunginorkesterin päävierailijana. Vierailevana kapellimestarina hän johti orkestereita lisäksi muun muassa Yhdysvalloissa, Kanadassa, Unkarissa ja entisen Neuvostoliiton alueen maissa.

Lilje levytti kaikki Jean Sibeliuksen sinfoniat ja johti aikansa virolaisten säveltäjien teosten esityksiä. Hänelle tärkeää ohjelmistoa olivat lisäksi laajat sinfoniset vokaaliteokset, joihin kuuluivat Carl Orffin *Carmina Burana*, Giuseppe Verdin *Requiem* ja Johannes Brahmsin *Saksalainen sielunmessu*. Lilje ihaili opiskeluajoistaan saakka jazzia. Hänen viimeiseksi työkseen jäi Johann Strauss nuoremman operetin *Lepakko* johtaminen Oulun kaupunginorkesterin esityksessä. Marraskuussa 1993 hän olisi johtanut Verdin *Trubaduuri* esitykset Tampereen Oopperassa, mutta hän kuoli yllättäen kotonaan Oulussa lokakuun 1993 lopussa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Marja Salmela, Kapellimestari Peeter Lilje Jazzin rakastaja, joka levytti kaikki Sibeliuksen sinfoniat Helsingin Sanomat 29.10.1993, viitattu 19.1.2023
2. 1 2 3 4  Otavan Musiikkitieto A–Ö, toim. Keijo Virtamo, uudistetun laitoksen 1. painos. Helsinki: Otava 1997 ISBN 951-1-14518-5
3. ↑  Peter Lilje Suomen kansallisoopperan ja -baletin esitystietokanta, viitattu 19.1.2023


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
Peeter Saul (1987)
**Peeter Saul** (26. tammikuuta 1932 Tallinna – 2. heinäkuuta 2014 Tallinna) oli virolainen kapellimestari ja pianisti.

Peeter Saul lopetti Tallinnan musiikkikoulun 1950 pianon alalla ja 1957 musiikkiteorian alalla. Hän opiskeli 1950–1953 Tallinnan polyteknillisen instituutin rakennustiedekunnassa. Saul opiskeli Tallinnan konservatoriossa pianoa vuosina 1957–1961. Hän lopeti Tallinnan konservatorion kapellimestarina vuonna 1970. 1964–1998 oli Saul Viron television ja radion viihdeorkesterin kapellimestari (vuodesta 1977 pääkapellimestari). Sen lisäksi hän johti sinfoniaorkestereita ja operetteja.

Yksityiselämä
-------------

Peeter Saulin äiti Linda Saul oli musiikkipedagogi ja kapellimestari, isä Voldemar Saul oli viulunsoittaja, veli Jaan Saul (1936–1966) oli näyttelijä ja teatteriohjaaja. Vuodesta 1958 oli hän naimisissa laulajan Heli Läätsen (1932–2018) kanssa.

Lähteet
-------

1. ↑


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Wessel Freiherr Freytag von Loringhoven** (10. lokakuuta 1899 – 26. heinäkuuta 1944) oli saksalainen eversti toisessa maailmansodassa. Hän oli Claus von Stauffenbergin hyvä ystävä. Hän kuului saksalaiseen vastarintaliikkeeseen. Freytag von Loringhoven oli yksi osallinen heinäkuun 20. päivän salaliittoon, jonka tehtävänä oli salamurhata Adolf Hitler.

Henkilökuva
-----------

Wessel Freytag von Loringhoven varttui Adiamündessa Baltian saksalaisessa perheessä. Von Loringhoven liittyi Landeswehriin vuonna 1918. Hänestä tuli myöhemmin upseeri ja hän liittyi 13.sta jalkaväkirykmenttiin, joka palveli Latviassa. Vuonna 1922 hän jätti latvian ja päätti liittyä Reichswehriin. Alkuun von Loringhoven tunsi myötätuntoa kansallissosialismia kohtaan, mutta vuonna 1934 sattuneen pitkien puukkojen yön jälkeen hän oli tyytymätön kansallissosialistien julmiin puhdistuksiin, jolloin useita kansallissosialismin vastustajia murhattiin. Ajan kuluessa ja useiden natsien julmuuksien myötä von Loringhoven päätti liittyä vastarintaliikkeeseen vuonna 1943.

20. päivän salaliitto
---------------------

Wessel Freytag von Loringhoven otti osaa attentaattiin, jossa tehtävänä oli syökseä Adolf Hitler vallasta ja saada sota loppumaan. Freytag von Loringhovenin tehtävä oli toimittaa räjähteet ja siihen liittyvät osat Claus von Stauffenbergille, jonka tehtävä oli viedä pommi Hitlerin päämajaan Itä-Preussiissa. Salaliiton epäonnistuttua useita siihen osaa ottaneita vangittiin ja teloitettiin myöhemmin. Gestapo vangitsi von Loringhovenin kuusi päivää attentaatin jälkeen 26. heinäkuuta 1944. Gestapo määräsi von Loringhovenia tekemään itsemurhan vielä samana päivänä. Hän teki itsemurhan Mauerwaldissa Itä-Preussissa.

Attentaatin jälkeen
-------------------

Wessel Freytag von Loringhovenin kuoleman jälkeen hänen vaimonsa pidätettiin ja vangittiin mahdollisesta osallisuudesta salaliittoon. Vaimo joutui eroon heidän neljästä pojastaan useiden kuukausien ajaksi. Liittoutuneet vapauttivat vaimon ja lapset sodan lopulla.

Muuta
-----

Bernd Freytag von Loringhoven oli Wessel Freytag von Loringhovenin serkku. Bernd von Loringhoven pakeni Berliinistä sodan lopulla ennen kuin liittoutuneet valtasivat kaupungin toukokuussa 1945. Bernd von Loringhoven selvisi sodasta hengissä ja kuoli helmikuussa 2007.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
**Egeria** (300-luku) oli antiikin roomalainen nainen, joka tunnetaan Pyhään maahan suuntautunutta pyhiinvaellustaan kuvaavasta matkakertomuksesta *Matka Pyhälle maalle* (*Itinerarium Egeriae*).

Egerian arvellaan olleen kotoisin joko Etelä-Galliasta tai Hispanian Gallaeciasta. Hänen on täytynyt olla koulutettu ja suhteellisen varakas, mutta hän ei ole ollut varsinaista ylhäisöä. Joskus on arveltu, että hän olisi saattanut olla jonkun luostarin abbedissa. Toisaalta hän on voinut olla myös maallikko, jonka ympärillä on ollut kristittyjen naisten piiri. Aiemmin Egeriasta käytettiin myös virheellistä nimimuotoa *Aetheria*.

Egeria teki yhdessä pienen seurueensa kanssa pyhiinvaellusmatkan Pyhälle maalle vuosina 381–384. Matka kulki Egyptin, Palestiinan, Syyrian ja Mesopotamian kautta Konstantinopoliin. Jerusalemissa seurue viipyi pitkän aikaa, ilmeisesti useita vuosia. Egeria kirjoitti matkalla näkemästään tarkkoja muistiinpanoja. Syntynyt matkapäiväkirja, joka nykyisin tunnetaan nimellä *Itinerarium Egeriae* ja on suomennettu nimellä *Matka Pyhälle maalle*, oli osoitettu hänen naispuolisille ystävilleen kotimaassa.

Egerian teos on harvinaislaatuinen dokumentti omalta ajaltaan ja ylipäätään yksi harvoja tuon aikaisia naisten kirjoittamia kirjoja. Se on nykyisinkin hyödyllinen lähde muun muassa 300-luvun itäisen Rooman valtakunnan maantieteen, pyhiinvaelluskohteiden ja Jerusalemin tuolloisen jumalanpalveluselämän tuntemisen kannalta, ja arvokas paitsi matka- ja ajankuvauksena myös aikansa kansanlatinan dokumenttina.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Laato, Anni Maria: "Egerian matka itään", *Matres ecclesiae*, s. 97–103. Kauniainen: Perussanoma, 2011. ISBN 978-951-888-585-9.
2. 1 2 3  Corsi, Cristina: Topographical issues in the Itinerarium Egeriae : An essay on the modalities of travel in the fourth century AD *hospitam.hypotheses.org*. Viitattu 6.4.2020.
3. 1 2  Castrén, Paavo & Pietilä-Castrén, Leena: "Itinerarium Egeriae", *Antiikin käsikirja*, s. 237. Helsinki: Otava, 2000. ISBN 951-1-12387-4.
4. ↑  Itinerarium of Egeria *Encyclopedia of Medieval Pilgrimage*. Brill. Viitattu 6.4.2020.
5. ↑  Egeria, Itinerarium of *Encyclopedia.com*. Viitattu 6.4.2020.

Kirjallisuutta
--------------

* Egeria: *Matka Pyhälle maalle*. Studia Patristica Fennica 12. Suomentanut Anni Maria Laato. Turku: Suomen patristinen seura ry, 2021. ISBN 978-952-69567-1-8.
*Tämä artikkeli käsittelee kaupunginosaa. Sanan muita merkityksiä on täsmennyssivulla.*
Kerttulan liikuntahalli.
**Kerttula** on yksi Raision kaupunginosista. Valtatie 8:n ja Kustavintien risteyksen tuntumassa sijaitsevan Kerttulan asuntokanta muodostuu kerros-, rivi- ja omakotitaloista. Raision terveyskeskus sijaitsee Kerttulassa. Kerttulassa sijaitsevat myös Kerttulan koulu sekä Kerttulan urheilukeskus (pururadat, yleisurheiluradat, urheiluhalli sekä jää- ja tennishallit). Kaupallisia lähipalveluita alueella tarjoaa K-Market-päivittäistavaraliike.

Kerttulan väkiluku oli 4 518 asukasta vuonna 2015. Väestön perusteella se oli suurin kaupunginosa Raisiossa (18,5 prosenttia koko Raision väestöstä). *lähde?*

Lähteet
-------

* Kivikoski Ella, Oja Aulis et al: *Raision historia I*. Raision historiatoimikunta, 1960. (sid.).
* Mäntylä R. A.: *Raision historia II*. Raision historiatoimikunta, 1965. (sid.).

### Viitteet


Raision vaakunaRaision kaupunginosat

|  |  |
| --- | --- |
| Länsi-Raisio | Kaanaa · Tikanmaa · Paikkari · Nuorikkala · Pirilä |
| Keski-Raisio | Ihala · Vaisaari · Varppeenseutu · Kerttula · Somersoja · Inkoinen |
| Itä-Raisio | Kuloinen · Mahittula · Kuninkoja |
**Kerttu Saariaho** (*o.s. Marjala*) (28. joulukuuta 1918 Kittilä – 17. maaliskuuta 2004 Helsinki) oli suomalainen posliinimaalari, joka maalasi posliinilaattatauluja ja maljakoita.

Saariaho aloitti uransa 1950-luvulla Sirkku Tuurnan posliininmaalauskoulussa, perusti 1960 oman posliininmaalauskoulun, suoritti 1962 posliininmaalaajan mestaritutkinnon ja opiskeli 1963–1966 Taideteollisessa Oppilaitoksessa. 

Opintojen jälkeen syntyi paksuvärimaalauksia, palettiveitsimaalauksia, valutuksia, akvarellitekniikan sovellutuksia ja lysterivärikokeiluja. Saariaho maalasi tuotantonsa pääosan 1970- ja 1980-luvuilla, arviolta parisataa maalausta.

Markku Saariaho laati äitinsä elämäntyöstä kuvateoksen *Kerttu Saariaho - Posliinitaiteilija*. Kirjaan on valokuvattu 136 Kerttu Saariahon työtä. Ne antavat kuvaa hänen urastaan ja siinä ohessa posliininmaalauksesta Suomessa 1900-luvun jälkipuoliskolla.

Kirjallisuutta
--------------

* Markku Saariaho : Kerttu Saariaho – Posliinitaiteilija, 2005. Omakustanne. ISBN 952-91-8213-9
* Markku Saariaho : Kerttu Saariaho – Porcelain Painter, 2005. ISBN 952-91-9226-6

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee automerkkiä. Brittiläisestä Egg-nimisestä yhtyeestä on eri artikkeli.*

Egg & Egli vuodelta 1899.
**Egg** oli sveitsiläinen automerkki, jota valmistettiin vuosina 1896–1904 ja 1914–1919. Suunnittelija Rudolf Egg ja hänen kumppaninsa Egli perustivat vuonna 1896 Zürichissä autotehtaan Zürich Egg & Egli.

Rudolf Egg oli suunnitellut ensimmäisen autonsa vuonna 1893 omaan käyttöönsä ja tämä auto siirtyi sarjatuotantoon vuonna 1896. Autot olivat kolmipyöräisiä, takana oli vain yksi pyörä. Yksisylinterinen moottori tuotti 3 hv (2 kW). Kolmipyöräisen auton tuotanto päättyi 1899. Vuosina 1899-1904 tehdas valmisti nelipyöräisiä autoja, joiden moottori oli takana.

Egg-autojen tuotanto päättyi vuonna 1904, jolloin Rudolf Egg jätti yhtiön ja perusti Excelsior-automerkin. Rudolf Egg siirsi yhtiön Wollishofeniin ja muutti sen nimen Motorwagenfabrik Excelsior'iksi. Excelsior-autoja valmistettiin 1905–1907.

Toisen kerran Egg-autoja valmistettiin 1914–1919 Zürichissä. Rudolf Egg aloitti Egg-autojen valmistuksen uudelleen Fritz Moserin Moser Moteurs -yhtiön avulla. Tuotanto päättyi kuitenkin 1919 taloudellisiin vaikeuksiin.
Väistämisvelvoitettu risteys Englannissa.
**Väistämisvelvollisuus** on velvollisuus, jonka mukaan ajoneuvon kuljettajan pitää antaa tietä toiselle tienkäyttäjälle. Risteyksissä ja liittymissä väistämisvelvollisuus ilmoitetaan usein niin Suomessa kuin monissa muissakin maissa kärkikolmioksi kutsutulla liikennemerkillä tai stop-merkillä. Kärkikolmiolla on kansainvälisen standardin mukaan punaiset reunat ja useimmissa maissa valkoinen pohja, mutta esimerkiksi Suomessa ja Ruotsissa pohjaväri on keltainen. Joissakin maissa kärkikolmion keskellä on väistämisvelvollisuudesta kertova teksti.

Väistämisvelvollisuus Suomen tieliikenteessä
--------------------------------------------

Väistämisvelvollisuus ja sen ilmaisemiseen käytettävät liikennemerkit on määritetty tieliikennelaissa. Tieliikennelain mukaisia väistämisvelvollisuuden osoittavia liikennemerkkejä on kolme:

Suomalainen B5 Väistämisvelvollisuus risteyksessä -liikennemerkki.
Suomalainen B4 Väistämisvelvollisuus kohdattaessa -liikennemerkki.
Suomalainen B7 Väistämisvelvollisuus pyöräilijän tienylityspaikassa -liikennemerkki.
Suomessa väistämisvelvollisuus risteyksessä ilmoitetaan puhutussa kielessä kärkikolmioksi kutsutulla liikennemerkillä B5 Väistämisvelvollisuus risteyksessä -liikennemerkillä, puhutussa kielessä STOP-merkiksi kutsutulla B6 Pakollinen pysäyttäminen -liikennemerkillä tai B7 Väistämisvelvollisuus pyöräilijän tienylityspaikassa -merkillä. Jos väistämisvelvollisuutta osoittavaa liikennemerkkiä ei risteyksessä ole, pitää ajoneuvonkuljettajan aina väistää samanaikaisesti oikealta tulevaa ajoneuvoa (24 §) ja raitiovaunua riippumatta sen lähestymissuunnasta (11 §). 

Kiihdytyskaistalta moottoritielle saapuvan kuljettajan pitää väistää moottoritiellä liikkuvia ajoneuvoja (59 §). Tästä ilmoitetaan yleensä liikennemerkillä. Kiertoliittymään saapuvalle ajoneuvolle osoitetaan merkillä B5 väistämisvelvollisuus. Tästä ilmoitetaan aina liikennemerkillä, sillä väistämisvelvollisuutta tässä tilanteessa ei ole mainittu tieliikennelaissa vaan kyseessä on vakiintunut liikenteenohjaustapa.  Yksityisalueelta tai pihamaalta tulevalla on aina väistämisvelvollisuus tulosuunnasta riippumatta (24 §).

Suojatiellä kulkevia tai sille astumassa olevia jalankulkijoita pitää väistää ja heille pitää antaa esteetön kulku (24 §).

Pysäkiltä lähtevää linja-autoa pitää väistää, mikäli tien nopeusrajoitus on 60 km/h tai alempi (26 §).

Lähteet
-------

1. ↑  Tieliikennelaki (729/2018) (tuli voimaan 1.6.2020) *Finlex*. Viitattu 9.10.2022.
2. ↑  Tiehallinto: Tiehallinto, kiertoliittymä *alk.tiehallinto.fi*.  Arkistoitu 25.2.2017. Viitattu 10.8.2012.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Väistämisvelvollisuus** Wikimedia Commonsissa
**Johan (Johannes, Jukka) Konstantin Lindstedt** (21. toukokuuta 1864 Karjalohja – 16. elokuuta 1929 Helsinki) oli suomalainen kirjakauppias ja useita lajeja harrastanut urheilija.

Lindstedt kävi viisi luokkaa suomalaista normaalikoulua Helsingissä. Hän muutti sitten Pietariin, jossa hän työskenteli Anton Lindebergin kirjakaupassa. Hän palasi Suomeen 1889 ja oli työssä Vickströmin kirjakaupassa (Akateemisen kirjakaupan edeltäjä). Vuosina 1891–1919 hän piti Helsingissä Lindstedtin Aktikvaarista kirjakauppaa, joka oli silloin Suomen suurin antikvariaatti. Viimeksi hän piti Helsingissä antiikkitavaroiden kauppaa ja hänellä oli myös suuri valokuva-, lehtileikkele- ja palkintokokoelma. Lindstedt kuoli 65-vuotiaana sydänkohtaukseen.

Lindeberg harrasti Pietarissa asuessaan myös urheilua ja hän sai vuosina 1885–1889 mitaleita ja palkintoja voimistelussa, uinnissa, soudussa, luistelussa ym. lajeissa. Hän tuli tunnetuksi seisottuaan Iisakinkirkon kupolin käsipuilla käsillään erään vedonlyönnin takia. Lindstedt harrasti myös painia, painonnostoa, pyöräilyä ja palloilua. Hän oli yksi Helsingin Atleettiklubin perustajista ja hän toimi useita vuosia seuran puheenjohtajana. Lindstedt oli Tukholman olympialaisissa 1912 suomalaisten painijoiden johtajana ja toimi lisäksi kansainvälisenä palkintotuomarina. Vuonna 1914 hän osallistui Berliinissä pidettyyn urheilukonferenssiin. Lindstedt oli Suomen Voimistelu- ja Urheiluliiton ja useiden ulkomaisten urheiluseurojen kunniajäsen.

Lähteet
-------

1. 1 2  Jukka Lindstedt, Suomen kirjakauppalehti : Suomen kustannusyhdistyksen ja Suomen lajittelukirjakauppiasyhdistyksen äänenkannattaja, 01.09.1929, nro 15, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
2. 1 2 3  J. K. Lindstedt död, Hufvudstadsbladet, 17.08.1929, nro 220, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
3. 1 2  Kaisa Kyläkosken Sukututkijan loppuvuosi-blogi 21.12.2020 : Urheileva kirjakauppias
4. 1 2  Pyöräilymme alkutaipaleelta, Suomen Kuvalehti, 14.05.1927, nro 20, s. 13, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
YTP:n toimisto on Helsingin Etelärannassa. Kuvassa rakennuksen sisäänkäynti.
**Ympäristöteollisuus ja -palvelut YTP ry** (ruots. Miljöindustrin och -tjänster YTP rf, engl. Finnish Environmental Industries YTP) on Suomessa toimivien vastuullisten ympäristöalan yritysten toimialajärjestö. YTP on elinkeinopoliittinen vaikuttaja, joka edistää jäsentensä kilpailukykyä ja toimintaedellytyksiä ja jonka jäsenet tarjoavat vastuullisia käytännön ratkaisuja materiaalien kiertoon ja palvelukonsepteja kiertotalouden vauhdittamiseksi. YTP:n päämääränä on markkinatalouteen perustuva kiertotalous, jossa yrityksillä on edellytykset menestyä ja luoda kestävästi arvoa.

YTP:n jäsenet tarjoavat palveluja jätteiden ja sivuvirtojen käsittelyyn ja hyödyntämiseen, ympäristöhuollon palveluja ja logistisia ratkaisuja, purkupalveluita ja pilaantuneiden maiden käsittelyä, ympäristöhuollon laitteita ja tarvikkeita sekä ympäristöalan konsultointia. Ympäristöteollisuus ja -palvelut YTP ry on Kemianteollisuus ry:n sekä Elinkeinoelämän keskusliiton (EK) jäsenjärjestö. Sen toimisto sijaitsee Helsingissä osoitteessa Eteläranta 10.

YTP yhdistyi vuodenvaihteessa 2013–2014 Ympäristöyritysten liitto ry:n (YYL) kanssa, mutta liiton nimi säilyi ennallaan.

Toiminta
--------

Ympäristöteollisuus ja -palvelut YTP ry:n tehtävänä on edistää jäsenten toimintaedellytyksiä jätehuollon ja kierrätyksen toimialalla, edistää jäsenten välistä yhteistoimintaa sekä edustaa jäseniään ja valvoa elinkeinopoliittisia etuja.

Liiton toiminnan painopisteitä ovat jätealan lainsäädäntöön ja muuhun sääntelyyn vaikuttaminen, alaa koskevien elinkeinoelämän kantojen koordinointi, osallistuminen julkiseen keskusteluun sekä alan koulutukseen ja tutkimukseen vaikuttaminen.

Yhdistyksen hallituksen puheenjohtajana toimii yhteiskuntasuhdejohtaja Jorma Mikkonen Lassila & TIkanoja Oyj:stä ja varapuheenjohtajana yhteiskuntasuhteiden johtaja Risto Pohjanpalo Kuusakoski Oy:stä.

Yhdistyksen jäsenyydet eri järjestöissä
---------------------------------------

* Elinkeinoelämän keskusliitto (EK)
* Kemianteollisuus ry
* European Federation of Waste Management and Environmental Services FEAD
* European Demolition Association (EDA)
* European Recycling Industries’ Confederation, EuRIC:n muovipilarin EPRB (Arkistoitu – Internet Archive):ssä ja paperijaosto ERPA (Arkistoitu – Internet Archive):ssa

Lähteet
-------

* Ympäristöteollisuus ja -palvelut YTP ry:n nettisivut

### Viitteet

1. ↑  YTP ja YYL yhdistyvät *Uusiouutiset*.  4.12.2013. Viitattu 4.3.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Ympäristöteollisuus ja -palvelut YTP ry:n verkkosivut
**Johan Lang** (17. elokuuta 1745 Raahe – 16. tammikuuta 1823 Raahe) oli suomalainen kauppias ja laivanvarustaja. 

Langin vanhemmat olivat kauppias Josef Lang ja Margareta Hemmi eli Norrlander. Lang oli vanhaa kauppiassukua. Jo hänen isoisänsä (k. 1742) oli jo perustanut kaupan, jonka Langin isä ja hän itse myöhemmin perivät. Kauppiaaksi Lang alkoi 1771, samalla kun oli rakentamassa tervahovia ja pienpolttimoita. Toiminta laajeni vienti- ja tuontikauppaan omilla laivoilla aina Välimerelle saakka, samoin kuin rahtiliikenteeseen. Lang omisti kuollessaan melkein kolmanneksen eli 250 lästiä Raahen laivoista. Hän vei erityisesti tervaa ja toi suolaa. Raahen kaupunki valitsi Langin edustajakseen Porvoon valtiopäiville, mutta hän kieltäytyi tehtävästä. Myöhemmin hänen liikkeensä joutui vävylle, kauppaneuvos Zachris Franzénille ja edelleen tämän vävylle Fredrik Soveliukselle.

Langin puoliso n. vuodesta 1788 oli Sofia Widbäck (k. 1834)

Nykyään Langin kauppahuoneella toimii samaa nimeä kantava historiallinen kahvila, Langin Kauppahuone.

Lähteet
-------

* Ilmari Heikinheimo: *Suomen elämäkerrasto*. Helsinki: Werner Söderström Osakeyhtiö, 1955.  Sivu 437.

### Viitteet

1. ↑  Langin Kauppahuone | Kahvila, puoti ja majatalo | Raahe *Langin Kauppahuone | Kahvila, puoti ja majatalo | Raahe*. Viitattu 16.10.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Patruunia ja porvareita (Kirjastovirma) (Arkistoitu – Internet Archive) (Viitattu 13.4.2014)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |
**Võ Văn Kiệt** (23. marraskuuta 1922 – 11. kesäkuuta 2008) oli vietnamilainen poliitikko. Hän kuului uudistusmielisten kommunistien ryhmittymään, joka aloitti "Vietnamin perestroikan", Đổi mớina tunnetun taloudellisen tervehdyttämispolitiikan 1986. Vietnamin pääministerinä hän toimi 8. elokuuta 1991–25. syyskuuta 1997. Syntymänimeltään hän oli Phan Văn Hòa, mutta hän muutti nimensä liityttyään Indokiinan kommunistipuolueeseen. Ystävät kutsuivat häntä lempinimellä Sáu Dân.

Kiệt syntyi talonpoikaiseen perheeseen Trung Hiệpin kylässä Vũng Liêmin piirissä Vĩnh Longin maakunnassa eteläisessä Vietnamissa, joka oli osa Kotšin-Kiinaa Ranskan Indokiinassa. Kommunistipuolueen jäsen hänestä tuli 1939, ja imperialisminvastaisen nuorisoliikkeen aktivistina hän osallistui Nam Kỳn kansannousuun. 

Việt Minh -itsenäisyysliikkeen sotilaana Kiệt taisteli ranskalaisia vastaan ensimmäisessä Indokiinan sodassa 1946-1954 asemapaikkanaan etelä, mutta pakeni Pohjois-Vietnamiin maan jakauduttua kahtia Geneven konferenssin mukaisesti 1954. 1960 hänet valittiin keskuskomitean varajäseneksi ja täysjäseneksi 1972. Vietnamien jälleenyhdistyttyä 1976 hän palasi etelään astuakseen virkaansa Hồ Chí Minhin kaupungin kaupunginjohtajana. Pian tämän jälkeen hänet hyväksyttiin politbyroon varajäseneksi ja nimitettiin Hồ Chí Minhin kaupungin puoluetoimiston pääsihteeriksi. Vuonna 1991 hänestä tuli Vietnamin pääministeri, mutta hän oli toiminut virkaatekevänä jo vuodesta 1988, jolloin hänen edeltäjänsä Phạm Hùng kuoli äkillisesti.

Kaudellaan kaupunginjohtajana hän hillitsi kovan linjan kommunisteja ja halusi pitää vanhan hallinnon ja liike-elämän edustajiin yhteyttä taloudellisen katastrofin estämiseksi. Hän vastusti avoimesti korruptiota ja suhtautui kriittisesti kahden Vietnamin talouksien hätäiseen pakkoliittoon. Hänen uudistuspolitiikkansa otti tuulta vuonna 1986, jolloin maa oli taloudellisen romahduksen partaalla.

Kiệt kuoli singaporelaisessa sairaalassa lyhyen sairauden jälkeen 11. kesäkuuta 2008.

Lähteet
-------

1. ↑   BBC News (11.6.2008), haettu 11.6.2008 "Credited as the author of the reforms known as Doi Moi, which have transformed Vietnam's economy, he was a rarity among senior officials in speaking out publicly against the failings of the communist system."
2. ↑   BBC News (11.6.2008), haettu 11.6.2008 "After the communist victory in 1975 he became mayor of Saigon, and quietly defied hard-line official policy by trying to work with officials and businesses associated with the defeated government."
3. ↑   BBC News (11.6.2008), haettu 11.6.2008 "His experiments with diluting orthodox socialism in the city eventually encouraged the communist party to adopt market reforms for the whole country in 1986, at a time when the economy was in ruins."


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Bror Pehr Markus Peterson** (15. joulukuuta 1801 Hattula – 19. kesäkuuta 1878 Helsinki) oli suomalainen senaattori ja senaatin prokuraattori.

Aviottomana lapsena syntyneen Petersonin isä oli kihlakunnantuomari Pehr Anders Gadd (1768–1808) ja hänen kasvatusisänsä oli edellisen veli, laamanni Karl Kristian Gadd (1764–1817). Hän kävi Hämeenlinnan triviaalikoulua, pääsi ylioppilaaksi 1816 ja suoritti Turun akatemiassa tuomarintutkinnon 1820. Peterson sai varatuomarin arvon 1826.

Peterson oli Turun hovioikeudessa kanslistina 1834–1839, kirjaajana 1839, ylimääräisenä viskaalina 1839–1840, notaarina 1840–1841, varakanneviskaalina 1841–1842, sihteerinä 1842–1843, apujäsenenä 1843–1846 ja asessorina vuodesta 1846. Hän sai hovioikeudenneuvoksen arvonimen 1856 ja hänestä tuli samana vuonna senaatin prokuraattorinsijainen. Peterson oli Turun hovioikeuden hovioikeudenneuvoksena 1857–1858 ja Suomen senaatin oikeusosastolla senaattorina 1857–1867. Hän oli sensuuriylihallituksen jäsen 1863–1865 ja senaatin prokuraattori 1867–1870.

Peterson oli naimisissa 1825–1873 Lovisa Lundegrenin (k. 1873) kanssa.

Lähteet
-------

1. ↑  Kotivuori, Yrjö: Bror Pehr Malcus Peterson. *Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu 2005. Luettu 11.7.2015.
**Senko** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Kitan piirissä Malissa. Se sijaitsee 33 kilometriä Kitasta kaakkoon. Kunnassa on 8 300 ja kylässä 2 600 asukasta (vuonna 2009).

Senkon kunnan pinta-ala on noin 800 neliökilometriä. Se rajoittuu idässä Kitan piirin Sébékoron, etelässä Makanon ja Sirakoron, lännessä Gadougou II:n ja pohjoisessa Benkadi Founian, Badian ja Bendougouban kuntiin. Alue on pinnanmuodostukseltaan tasankoa. Tärkein vesistö on Bakoye. Ilmasto on sudanilaistyyppinen. Kasvillisuus on savannia.

Kuntaan kuuluu seitsemän kylää. Asukkaista valtaosa on Wasulun alueelta muuttaneita fulbeja. Vallitseva uskonto on islam.

Senkon kautta kulkee Kitasta Guinean rajalle johtava maantie RN25. Väestön pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat maissi, durra, hirssi, maapähkinä ja puuvilla. Tuotantoeläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan pienimuotoista kalastusta, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä.

Paikallisia nähtävyyksiä ovat Birgoksi kutsutun alueen ensimmäisten asukkaiden muurilla varustettu linnoitus eli *tata*, Kémétan ja Kolaminin luolat sekä eräiden kylien pyhät metsät. Kunnassa ei juurikaan käy matkailijoita.

Lähteet
-------

1. 1 2  4ème recensement général de la population et de l’habitat. Résultats définitifs, tome 0: Répertoire des villages *instat-mali.org*.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 6.7.2018.
2. 1 2 3 4 5  Plan de sécurité alimentaire: Commune rurale de Senko 2007-2011 *aec.msu.edu*.  2006.  Arkistoitu 14.6.2010. Viitattu 6.7.2018.
3. ↑  Région de Kayes: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 6.7.2018.
**Buckle** tai **The Buckle** on yhdysvaltalainen nuorisolle suunnattu vaatemerkki, ja vähittäismyymäläketju jonka liikkeitä on ostoskeskuksissa ympäri Pohjois-Amerikan. Yhtiö on listattu New Yorkin pörssiin (tickeri **BKE**). Buckle myy suurta valikoimaa brändituotteita, kuten farkkuja, muita housuja, toppeja, urheiluvaatteita, kenkiä ja muita asusteita. Sillä on 449 liikettä 42:ssa Yhdysvaltojen osavaltiossa.

Toisten valmistajien brändituotteiden lisäksi Buckle myy vaatteita omilla tuotemerkeillään, joita ovat ainakin BKE, Buckle Black, Red by BKE, Daytrip denim, Gimmicks, Gilded Intent, FITZ + EDDI, Willow & Root denim, Outpost Makers, Departwest, Reclaim, Nova Industries, ja Veece.

The Buckle perustettiin Nebraskassa 1948 nimellä Mills Clothing, Inc. joka oli perinteinen miesten vaateliike yhdessä liikepaikassa. Vuonna 1967 ostettiin toinen myymälä, jonka toiminimenä oli Brass Buckle. 1970-luvulla vaateliikkeen imagoa ryhdyttiin muuttamaan farkkuja myyväksi liikkeeksi, jolla oli suuri valikoima erilaisia denimvaatteita ja paitoja. Ensimmäinen varsinainen ketjuliike avattiin Columbuksessa, Nebraskassa vuonna 1976. Seuraavana vuonna 1977 yritys alkoi myymään myös nuorille naisille suunniteltuja vaatteita ja avasi ketjun ensimmäisen ostoskeskuksessa sijainneen myymälän. Yritys muutti nimekseen nykyisen The Buckle, Inc. huhtikuussa 1991 ja on kasvanut merkittävästi sen jälkeen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  THE BUCKLE, INC. Form 10-K February 1, 2020 (pdf) *otp.investis.com*.  1. helmikuuta 2020. Viitattu 30. tammikuuta 2021. (englanniksi)
2. ↑  Our Story *corporate.buckle.com*. Viitattu 30. tammikuuta 2021. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* The Buckle, Inc. SEC-viranomaisraportointi
**Kappale** tarkoittaa fysiikassa fysikaalisesti mitattavissa olevaa aineellista oliota, jolla on esimerkiksi tilavuus ja massa.

Fysiikassa
----------

Fysikaalinen kappale on olio, jota voidaan kuvata klassisen tai kvanttimekaniikan teorioilla ja jolla voidaan tehdä kokeita ja jota voidaan mitata fysikaalisia mittalaitteita käyttäen.

Klassisessa fysiikassa kappaleella on massa, kolme avaruudellista ulottuvuutta, avaruudellinen sijainti ja jonkinlainen ajallinen kesto. Kappale on fysikaalisten lakien tai fysikaalisten teorioiden kohde. Kappale voidaan käsittää kokonaisuutena, mutta se voidaan mahdollisesti jakaa osiinsa pienemmiksi fysikaalisiksi kappaleiksi.

Kvanttimekaniikassa keskustellaan siitä, ovatko jotkut alkeishiukkaset sellaisia, etteivät ne ole kappaleita vaan pelkkiä pisteitä ilman aika-avaruudellista ulottuvuutta, vai ovatko ne sellaisia, että niillä on aina vähintään yksi avaruudellinen ulottuvuus (kuten säieteoriassa ja M-teoriassa).

Filosofiassa
------------

Fysikaalinen kappale tai fysikaalinen olio tarkoittaa ontologiassa konkreettista oliota, joka on olemassa ja jolla on fysikaalinen aika-avaruudellinen ulottuvaisuus. Esimerkkejä kappaleista ovat ihmisruumis, pilvi, biljardipallo ja protoni.

Suurimmassa osassa filosofisia oppeja kappaleet eivät ole mielen olioita, matemaattisia olioita tai muita abstrakteja olioita; eivätkä esimerkiksi aistinsisältöjä, ideoita, käsitteitä tai joukkoja. Siksi fysikaalisia kappaleita eivät ole muun muassa tunteet, näkökentän oliot ja luku "3". Muun muassa subjektiivisessa idealismissa kappaleet kuitenkin ovat mielen olioita, mutta niillä on silti avaruudellinen ulottuvuus näkökentässä.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Physical body
**Aigle** oli Ranskan laivaston vuonna 1853 vesille laskettu aviso.

Valmistus
---------

Alus tilattiin 31. joulukuuta 1851 Cherbourgin laivastontelakalta ja sen köli laskettiin 16. syyskuuta 1852. Alus laskettiin vesille 17. syyskuuta 1853 ja se otettiin palvelukseen 13. huhtikuuta 1854. Alus valmistui saman vuoden huhtikuussa.

Palvelus
--------

Alus osallistui Oolannin sodan Ranskan laivaston sekä ensimmäiseen että toiseen purjehduskesään. Ensimmäisenä kesänä alus osallistui Bomarsundin taisteluun 15. elokuuta 1854 ja toisena kesänä se oli aseistettuna joukkojenkuljetusaluksena osallistuen 9.-11. elokuuta 1855 Suomenlinnan piiritykseen.

Alus lähti 1. syyskuuta 1857 Toulonista Senegaliin.

Alus nimettiin 8. maaliskuuta 1858 *Épervieriksi*, jotta nimi *Aigle* vapautuisi uudelle valmisteilla olevalle keisarilliselle jahdille. Alus tuhoutui Gabonissa Comojoella reilua kuukautta myöhemmin 30. huhtikuuta ja se poistettiin virallisesti alusluettelosta 8. toukokuuta.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1860–1905*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 2002. ISBN 0-85177-133-5. (englanniksi)
* Winfield, Rif & Roberts, Stephen S.: *French Warships in the Age of Sail 1786-1861 Design, Construction, Careers and Fates*. Barnsley, South Yorkshire: Seaforth Publishing, 2015. ISBN 978-1-84832-204-2. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  dossiersmarine.free.fr (Arkistoitu – Internet Archive)
2. 1 2  Winfield, Rif & Roberts, Stephen S. s. 356
3. ↑  Winfield, Rif & Roberts, Stephen S. s. 27


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä:**Lucifer-luokka** | **Ranskan laivaston avisoluokat** | Seuraaja:***Faon*** |
**Kappa-kulma** on katsesuunnan ja silmän sarveiskalvon ja mykiön osoittaman optisen akselin välinen kulma.
Epätavallinen kappa-kulma voi saada aikaan näennäisen karsastuksen eli valekarsastuksen, mutta se voi myös peittää varsinaisen karsastuksen näkyvistä.

Kappa-kulma johtuu siitä, että verkkokalvon tarkan näön alue fovea ei ole täsmälleen silmän optisella keskiakselilla, vaan yleensä noin viisi astetta ohimoon päin. Eteenpäin katsovan silmän optinen akseli osoittaa viisi astetta ulospäin, jotta katseen kohteen kuva taittuisi parhaaseen mahdolliseen kohtaan. Jos kulma on nolla, fovea on täsmälleen mykiön keskiakselilla.

Kappa voidaan mitata yksinkertaisella menettelyllä, jossa heijastetaan valoa silmään toinen silmä peitettynä siten että heijastus näkyy keskellä pupillia. Kappa on katseen suunnan ja valonlähteen välinen kulma.

Suhde karsastukseen ja valekarsastukseen
----------------------------------------

Karsastuksessa silmien yhteistoiminta on häiriintynyt siten, että vain toinen silmä suuntautuu oikein. Valekarsastuksessa puolestaan silmät toimivat yhdessä, mutta ne kuitenkin *näyttävät* osoittavan eri suuntaan.

Suuri positiivinen kappa-kulma voi johtaa tilanteeseen, jossa silmissä näyttää olevan eksotrooppinen karsastus. Peittotestissä kuitenkin voidaan huomata, että koehenkilö näkee kummallakin silmällä katseen suuntaa muuttamatta. Tässä tilanteessa kyse on valekarsastuksesta.

Jos taas iso positiivinen kappa-kulma yhdistyy esotrooppiseen eli sisäänpäin suuntautuvaan karsastukseen, karsastusta voi olla vaikea huomata ilman peittokoetta.

Poikkeavan kappa-kulman syitä
-----------------------------

Kappa voi vaihdella synnynnäisesti syistä, joita ei tunneta. Iso positiivinen kappa voi olla seurausta keskosuudesta. Kappa voi poiketa tavanomaisesta myös verkkokalvon arpeutumisen vuoksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Kenneth W. Wright ja Peter H. Spiegel: *Pediatric Ophthalmology and Strabismus*. Springer Science & Business Media, 2003. ISBN 978-038721753-6. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Angle Kappa and its importance in refractive surgery
* Karsastus ja peittokoe