recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Motoriset toiminnot ovat hermo- ja lihassolujen toiminnasta aiheutuvia toimintoja, jotka johtavat toivottuun liikkeeseen tai liikkeen muutokseen. Pelkkä suomenkielinen termi motoriikka viittaa liikkeisiin ja liiketoimintoihin.

Motoriikan neurofysiologia
--------------------------

Aivoissa on olemassa selkeät ratajärjestelmät motorisen aivokuoren ja opitun liikkeen välillä. Liikettä voi kuitenkin harjoitella toisella raajalla ja suorittaa sitten liikkeen toisella raajalla. Motoristen toimintojen voidaan siis ajatella olevan koodattuna aivoihin riippumatta suorittavasta ruumiinosasta. MRI-tutkimuksissa on havaittu ei-dominoivalla raajalla tehtyjen, hyvin harjoiteltujen liikkeiden aktivoivan aivoja samoilla alueilla kuin silloin, kun liikkeet tekee dominoivalla raajalla. Jos liikkeet olisi koodattu aivoihin raajoittain, liikkeet aktivoisivat mieluummin alueita, jotka olisivat tyypillisiä ei-dominoiville raajoille.

### Motoriikan fysiologiasta muissa artikkeleissa

* Ekstrapyramidaalijärjestelmä
* Kortikospinaalirata

Näköaisti ja motoriikka
-----------------------

Näköaistimukset stimuloivat ja ovat isossa osassa motoriikan toiminnoissa. Näköaistimus suoritettavan liikkeen tuloksen näkemisestä aktivoi aivojen motorisia alueita ilman, että koehenkilön tarvitsisi suorittaa itse liikettä.

Havaintomotoriikka
------------------

Kognitiivisen näkökulman mukaan motoriikka voidaan määritellä havaintomotoriikka termin avulla. Havointomotoriikka tarkoittaa tapahtumasarjaa, jossa yksilö käsittelee eri aistien avulla tietoa itsestään ja ympäristöstään tuottaakseen tilanteeseen sopivan motorisen vasteen, kuten käden puristuksen tai jalan liikkeen. Käsitellessään aistitietoa yksilö valikoi ja yhdistelee sitä aikaisempiin kokemuksiin. Havaintomotorinen toiminta on suurimmaksi osaksi automatisoitunutta ja tiedostamatonta. Esimerkkinä kävely ja tasapainon säilyttäminen seistessä. Havaintomotoriikkan heikentyminen iän myötä on seurausta biologisista tekijöistä, kuten motorisen nopeuden ja lihasvoiman laskusta.

Lähteet
-------

1. ↑  motor skill Dictionary of Sport and Exercise Science and Medicine by Churchill Livingstone © 2008 Elsevier Limited.. Viitattu 7.5.2013. (englanniksi)
2. ↑  motoriikka *Lääketieteen sanasto*.. Viitattu 7.5.2013.
3. ↑  Michel Rijntjes,
Christian Dettmers, Christian Buchel, Stefan Kiebel, Richard Frackowiak,Cornelius Weiller: [ A Blueprint for Movement: Functional and Anatomical
Representations in the Human Motor System] *The Journal of Neuroscience*.  15.9.2006. Saksa ja Englanti:  Department of Neurology, Friedrich Schiller University, Wellcome Department of Cognitive Neurology. Viitattu 13.5.2013. (englanniksi)
4. ↑  Cosimo Urgesi, Valentina Moro, Matteo Candidi, Salvatore Aglioti: Mapping Implied Body Actions in the Human Motor System *The Journal of Neuroscience*.  20.5.2006. Italia:  Dipartimento di Scienze Neurologiche e della Visione. Viitattu 12.5.2013. (englanniksi)
5. ↑  Nurmi Jari-Erik, Ahonen Timo, Lyytinen Heikki, Lyytinen Paula, Pulkkinen Lea, Ruoppila Isto: *Ihmisen Psykologinen Kehitys*. WSOY, 2006. ISBN 951-0-29293-1.
**King Company** on suomalainen melodista hard rockia soittava yhtye, joka on perustettu Helsingissä vuonna 2014. Se toimi aluksi nimellä No Man's Land, mutta nimi vaihdettiin ennen ensimmäisen albumin julkaisua, koska oli olemassa muitakin saman nimisiä yhtyeitä.

King Company on julkaissut kaksi albumia: *One for the road* (2016) ja *Queen of hearts* (2018). Yhtye levyttää tällä hetkellä italialaiselle Frontiers Recordsille.

Alkuperäinen laulaja Pasi Rantanen erosi yhtyeestä vuonna 2017 äänihuuliongelmien vuoksi, ja hänen tilalleen valittiin italialainen Leonard F. Guillan, joka laulaa toisella albumilla. Vuonna 2018 Guillanin tilalle tuli rovaniemeläinen Ilkka Keskitalo.

Vuonna 2017 King Company valittiin japanilaisen Burrn-lehden äänestyksen "vuoden tulokas" listalla sijalle 7. Yhtyeen toinen levy "Queen of hearts" nousi ilmestymisviikollaan Suomen virallisella listalla sijalle 7.

Lähteet
-------

1. ↑  ​King Company julkaisi uuden videon - debyyttialbumi tulossa elokuussa *Playground Music Finland*.  16.6.2016. Viitattu 19.2.2019. [vanhentunut linkki]
2. ↑  King Company ilmoittaa laulajavaihdoksesta: uusi levy ilmestyy 2018. *Metalliluola*.  9.10.2017. Viitattu 19.2.2019.
3. ↑  King Company ilmoittanut uudesta laulajavaihdoksesta *Metalliluola*.  2.11.2018. Viitattu 19.2.2019.
**Waverly W. Alford III** (s. 18. elokuuta 1977 Detroit, Yhdysvallat), tunnetaan paremmin artistinimellä **King Gordy** on yhdysvaltalainen rap-artisti.

King Gordy on horrorcore genren edustaja, joka tekee paljon yhteistyötä toisen Detroitilaisen rap-artisti Bizarren kanssa. Gordy on esiintynyt Bizarren jokaisella studioalbumilla.

Kiistat ja ampumavälikohtaus
----------------------------

Vuonna 2012 King Gordy vieraili Bizarren kappaleella "Justin Bieber" jonka sanoituksissa he raiskaavat ja tappavat pop-artisti Justin Bieberin.Kappale herätti sekä laulajan fanien että myös rap-piirien keskuudessa ristiriitaista keskustelua.

5. helmikuuta 2013 King Gordya ammuttiin viidesti ryöstön yhteydessä Detroitissa. Artisti ei ole paljastanut juurikaan suurempia yksityiskohtia tapauksesta ja on sittemmin parantunut vammoistaan ja päässyt takaisin musiikin pariin. King Gordy ei kuitenkaan päässyt vammojensa takia esiintymään Gathering of Juggalosiin joka on yksi suurimmista horrorcoreen keskittyvistä festivaaleista.Hän päivitti myös Twitteriin suhtautuvansa nihkeästi jatkamiseensa kyseisen tyylilajin parissa.

Kesäkuussa 2013 King Gordy kyseenalaisti Twitterissä menestyvien rap-artistien kuten Lupe Fiascon, Tyler the Creatorin ja Mac Millerin taitoja sanoittajina, mutta ainoastaan Lupe Fiasco vastasi kyseiseen twiittiin. Kahdeksan tuntia kestänyt sanasota saatiin päätökseen ja artistit jopa antoivat toisilleen kehuja, mutta molemmat väittivät voittavansa toisensa rap-battlessa.

Diskografia
-----------

### Sooloalbumit

* The Entity (2003)
* King of Horrorcore (2006)
* Van Dyke and Harper Music (2007)
* Cobain's Diary (2007)
* The Great American Weed Smoker (2008)
* King of Horrorcore II (2009)
* Xerxes The God-King (2010)
* King Gordy Sings the Blues (2011)

### Fat Killahz

* WFKR 31.3 FKM: FK Radio The Mixtape (2004)
* Guess Who's Coming to Dinner? (2005)
* The EP (2011)

Filmografia
-----------

* 8 Mile - Big O

Lähteet
-------

1. ↑  Len Righi: King Gordy keeps up lighting up the dark  9.4.2007. PopMatters.con. Viitattu 16.7.2010. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* King Gordyn kotisivut (englanniksi)
* King Gordy Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* King Gordy Myspacessa (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Futuraman 1. tuotantokausi** on Futuraman tuotantokausi, jonka avausjakso esitettiin Yhdysvalloissa 28. maaliskuuta 1999.

Jaksoluettelo
-------------

### Työtön avaruudessa

*(Space Pilot 3000)*

Pizzalähettinä toimiva Fry syväjäädytetään vahingossa ja herätetään vuonna 3000. Fry tutustuu Bender -nimiseen robottiin, avaruusolento Leelaan ja sukulaisensa professori Farnsworthin. Farnsworthin palkkaa kaikki kolme lähettipalveluunsa.

### Kuun Kamaralla

*(Episode Two: The Series Has Landed)*

Fry toimittaa uusien ystäviensä kanssa lähetyksen kuuhun, jota Fry ihannoi pienenä. Bender iskee kuufarmarin robottitytärtä.

### Parittomat kaverukset

*(I, Roommate)*

Fry muuttaa asumaan Benderin luo ja joutuu opettelemaan asumista robotin kanssa.

### Poikamiesboksi

*(Love's Labors Lost in Space)*

Leela pelastaa eläimiä tuhoon tuomitulta planeetalta ja tutustuu kapteeni Zapp Branniganiihin, joka yrittää heti iskeä hänet.

### Ihmisjahti

*(Fear of a Bot Planet)*

Fry, Bender ja Leela toimittavat lähetystä robottien asuttamalle planeetalle, jonne tulevat ihmiset surmataan. Benderin täytyy tehdä valinta ystäviensä pelastamisen ja loistavan elämän väliltä.

### Kourallinen dollareita

*(A Fishful of Dollars)*

Fryn pankkiin 2000-luvulla laittamat säästöt ovat kasvaneet vuosituhannessa huimasti korkoa ja Fry sijoittaa rahansa sukupuuttoon kuolleiseen anjovikseen. Valitettavasti myös joku toinen on kiinnostunut purkista.

### Kolme aurinkoa

*(My Three Suns)*

Fry vie ystäviensä kanssa lähetystä nestemäisten olioiden planeetalle. Fry pääsee sattumalta planeetan hallitsijaksi mutta ajautuukin hengenvaaraan.

### Jätettä, iso kasa jätettä

*(A Big Piece of Garbage)*

Professori Farnsworthin uusi keksintö paljastaa ihmisten avaruuteen sinkoaman jättimäisen jätepallon olevan matkalla maahan ja Fry ystävineen lähetetään tuhoamaan se.

### Robottien paholainen

*(Hell is Other Robots)*

Bender ajautuu päihdekierteeseen ja hoitoon päästyään hänestä tulee ystäviensä mielestä liian hyväkäytöksinen. Ystävät ajavat Benderin uudestaan kierteeseen ja tämä joutuu robottien Helvettiin.
**Kusti Vilho Aerila** (17. marraskuuta 1876 Laitila – 10. kesäkuuta 1954 Helsinki) oli suomalainen muusikko ja klarinetin soiton opettaja.

Kusti Aerilan vanhemmat olivat Samuel Vilhelm Aerila ja Vilhelmiina Haijanen ja puoliso vuodesta 1910 Hilja Maria Hirvonen. Aerila opiskeli Helsingin filharmonisen seuran orkesterikoulussa 1893–1899 ja Würtzburgin musiikkikoulussa 1899–1900. Hän oli Helsingin filharmonisen seuran orkesterin jäsen (lyömäsoittimet) 1894–1898, klarinetin soittaja vuodesta 1900 ja sooloklarinetisti vuodesta 1902. Helsingin kaupunginorkesterissa hän soitti 1914–1931, eläkkeelle Aerila jäi 1941. Hän oli Helsingin filharmonisen seuran orkesterikoulun klarinetin soiton opettaja 1904–1914 ja Sibelius-akatemian opettaja 1914–1948. Helsingin kaupunginorkesterin kirjastonhoitajana Aerila toimi 1919–1938, Helsingin filharmoninen orkesterin eläkelaitoksen rahastonhoitajana 1916–1935 ja muusikkoliiton rahastonhoitajana 1916–1949. Hänen vuonna 1907 julkaisemansa teos *Klarinettikoulu* oli ensimmäinen suomen- ja ruotsinkielinen oppikirja klarinetin soitosta. Kirjan 16. painos ilmestyi 1982 ja kaiken kaikkiaan sitä myytiin 13 000 kappaletta.

Lähteet
-------

1. 1 2  L. Arvi P. Poijärvi, Ilmari Havu, Mauno Jääskeläinen (toim.): *Kuka kukin on (Aikalaiskirja). Henkilötietoja nykypolven suomalaisista 1950*, s. 17. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Otava, 1949.
2. 1 2  Kajanuksen klarinetisti. Turun Sanomat, 27.6.2005. Viitattu 14.6.2018.
3. ↑  Päivämäärä hautakivessä Hietaniemen hautausmaalla, kortteli H32

Aiheesta muualla
----------------

* Paavo Helistö: *Aerila, Kajanuksen klarinetisti: Kusti Aerilan elämäkerta*. Kansanmusiikki-instituutin julkaisuja, 58. Kaustinen: Kansanmusiikki-instituutti, 2005. ISBN 951-9268-40-5.

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat

 |

 |
Nicholas Angelich
**Nicholas Angelich** (14. joulukuuta 1970 – 18. huhtikuuta 2022) oli yhdysvaltalainen pianisti.

Angelich aloitti pianonsoiton opinnot äitinsä johdolla 5-vuotiaana. Seitsemänvuotiaana hän piti ensikonserttinsa tulkitsemalla Wolfgang Amadeus Mozartin 21. pianokonserton. 13-vuotiaana hän pääsi Pariisin konservatorioon, jossa opiskeli Aldo Ciccolinin, Yvonne Loriod'n, Michel Béroffin ja Marie-Françoise Bucquet'n johdolla. Hän osallistui myös Leon Fleisherin, Dmitri Baškirovin ja Maria João Piresin pitämille mestarikursseille. Vuonna 1989 Angelich sai toisen palkinnon kansainvälisessä Casadesus-pianokilpailussa Clevelandissa ja vuonna 1994 ensipalkinnon kansainvälisessä Gina Bachauer -pianokilpailussa. Hän sai useita muitakin palkintoja ja tunnustuksia, kuten nimityksen Vuoden soitinsolistiksi Victoires de la musique classique -seremoniassa vuonna 2013.

Angelich soitti Ludwig van Beethovenin kaikki pianosonaatit eri maissa. Hän tulkitsi aktiivisesti paitsi klassismin ja romantiikan ohjelmistoa, myös uudempaa musiikkia, kuten Sergei Rahmaninovin, Sergei Prokofjevin, Dmitri Šostakovitšin, Béla Bartókin, Maurice Ravelin, Olivier Messiaenin, Karlheinz Stockhausenin, Pierre Boulez'n, Éric Tanguyn, Bruno Mantovanin ja Baptiste Trotignonin teoksia. Pierre Henry omisti Angelichille *Pianokonserton ilman orkesteria*.

Sooloesiintymisten sekä johtavien orkesterien ja kapellimestarien kanssa työskentelyn lisäksi Angelich esitti usein kamarimusiikkia. Hänen yhteistyökumppaneitaan kamarimusiikissa olivat muiden muassa Martha Argerich, Gil Shaham, Yo-Yo Ma, Gautier Capuçon, Renaud Capuçon, Maxim Vengerov, Akiko Suwanai, Dmitri Sitkovetski, Joshua Bell, Gérard Caussé, Daniel Müller-Schott, Jian Wang, Paul Meyer ja monet jousikvartetit.

Lähteet
-------

1. ↑  FALLECE EL GRAN PIANISTA ESTADOUNIDENSE NICHOLAS ANGELICH *codalario.com*. Viitattu 19.4.2022. (espanjaksi)
2. 1 2 3 4  Nicholas Angelich (Arkistoitu – Internet Archive) Kajimoto Music

Aiheesta muualla
----------------

* Nicholas Angelich Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* Nicholas Angelich Discogsissa.  (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Mihailov** (ven. Миха́йлов) on kaupunki Rjazanin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Okan sivujoen Pronjan rannalla 68 kilometriä Rjazanista lounaaseen. Kaupunki on Mihailovin piirin keskus. Sen kautta kulkee Moskovan ja Mitšurinskin välinen rautatie (Mihailovin asema). Asukkaita on 13 000 henkeä (vuonna 2005).

Kaupungin on ilmeisesti perustanut vuonna 1137 ruhtinas Rjurik Rostislavitš, joka nimesi sen poikansa Mihailin mukaan. Uudelleen kaupunki perustettiin vuonna 1551, jolloin sinne rakennettiin Moskovan Venäjää tataareilta suojannut linnoitus. Puolalaiset piirittivät sitä vuonna 1618. Vuonna 1778 Mihailovista tuli Rjazanin lääniin kuuluneen kihlakunnan keskus. Toisessa maailmansodassa se oli lyhyen aikaa saksalaisten miehittämä.

Nähtävyyksiä ovat 1700-luvun alun hallintorakennus ja asuintalot, 1700-luvulla rakennettu Kristuksen syntymän kirkko ja jugendtyylinen kihlakunnan zemstvon rakennus vuodelta 1912.

Lähteet
-------

* *Goroda Rossii: entsiklopedija*, s. 259. Moskva: Bolšaja Rossijskaja Entsiklopedija, 1994. ISBN 5-85270-026-6.

Coat of arms of Ryazan oblastRjazanin alueen kaupungit
**Hallinnollinen keskus: Rjazan**  

Kasimov | Korablino | Mihailov | Novomitšurinsk | Rybnoe | Rjažsk | Sasovo | Skopin | Spas-Klepiki | Spassk-Rjazanski | Šatsk
**Kustannustoimittaja** on kirjankustantamossa työskentelevä henkilö, jonka tehtäviin kuuluu erilaisten kustannustuotteiden, kuten kirjojen toteutus ja suunnittelu. Kustannustoimittaja tekee yhteistyötä sekä tekijän, teknisen valmistuksen että markkinoinnin kanssa. Kustannustoimittajan työ kohdistuu kotimaiseen ja käännettyyn kaunokirjallisuuteen, oppikirjoihin, sähköisiin oppimateriaaleihin, lasten- ja nuortenkirjallisuuteen, tietokirjallisuuteen ja sarjakuviin. Kirjailijalle luotettava kustannustoimittaja on tärkeä. Hän on usein ensimmäinen käsikirjoituksen ulkopuolinen lukija, ja hänen tehtävänsä on auttaa kirjailijaa parantamaan tekstiään.

Varsinaista ammattiin johtavaa koulutusta ei ole. Edellytyksenä on useimmiten soveltuva korkeakoulututkinto. Yleensä kustannustoimittajat ovat opiskelleet suomen kieltä tai kirjallisuustieteitä. Tietokirjojen kustannustoimittajilla on usein eri erikoisalojen koulutus. Suomessa kustannustoimittajan paikkoja avautuu harvoin vapaaseen hakuun ja paikoista käydään kovaa kilpailua. Kustannustoimittajien ammattiliittona on toiminut vuodesta 1995 alkaen Suomen journalistiliitto. 

Suomen Kirjasäätiö myöntää vuosittain Alvar Renqvist -palkinnon ansioituneelle kustannustoimittajalle.

Lähteet
-------

1. ↑  Kustannustoimittajien palkkausjärjestelmä Viestinnän Keskusliitto.  Arkistoitu 10.10.2011. Viitattu 29.8.2010.
2. ↑  Kivimäki, Sanna: Käsikirja kustannustoiminnasta *Kiiltomato.net*.  23.7.2005. Viitattu 29.8.2010.
3. ↑  Relander, Jukka: WSOY: kriisi vai täysi kaaos? *Uusi Suomi*.  20.2.2008.  Arkistoitu 5.11.2009. Viitattu 29.8.2010.
4. ↑  Kustannustoimittaja *Ammattinetti*. Työ- ja elinkeinoministeriö. Viitattu 8.10.2014.
5. ↑  Kustannustoimittaja: Millaisista koulutuksista työhön on tultu? *töissä.fi*. Viitattu 8.10.2014.
6. ↑  Hänninen, Jera & Hänninen, Jyri: *Haluatko todella kirjailijaksi? Matkaopas kirjamaailmaan*, s. 7. Helsinki: Helsinki-kirjat, 2012. ISBN 978-952-5-98907-6.
7. ↑  Journalistiliiton historia *Suomen journalistiliitto*. Viitattu 30.8.2010.
8. ↑  Alvar Renqvist -palkinto Suomen Kirjasäätiö. Viitattu 24.5.2023.

Kirjallisuutta
--------------

* Makkonen, Teijo (toim.): *Kustannustoimittajan kirja*. Tampere: Vastapaino: Helsinki: Suomen kustannusyhdistys, 2004. ISBN 951-768-137-2.
**Keltapääkaijanen** (*Micropsitta pusio*) on hyvin pieni melanesialainen kaijalaji.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Keltapääkaijanen on noin 8,4 cm pitkä ja 10–15 g painava lintu, jonka höyhenpuku on pääosin vihreä, vatsapuolelta vaaleanvihreä. Sen otsa, naama ja posket ovat ruskehtavan keltaiset ja päälaella on sininen juova. Pyrstön alapuoli on keltainen, pyrstön keskimmäiset sulat ovat siniset ja reunimmaiset mustat ja niissä on keltaiset kärkitäplät. Nokka on harmaa, iiris ruskea ja koivet harmahtavat. Koiraan värit ovat hieman kirkkaammat kuin naaraan. Nuoren linnun päälaki on vihreä ja naaman väritys on himmeämpi kuin aikuisen linnun.

Esiintyminen
------------

Keltapääkaijaset elävät Papua-Uuden-Guinean pohjois- ja itäosissa sekä Bismarckinsaarilla. Lajista tunnetaan neljä alalajia: *pusio*, *harterti*, *stresemanni* ja *beccarii*. Lajin elinympäristön laajuus on 50 000–100 000 neliökilometriä ja sen populaatio on kooltaan vähintään 100 000 yksilöä.

Elinympäristö
-------------

Keltapääkaijaset asuvat alavien maiden metsissä, joskus 800 metrin korkeudelle asti. Ne liikkuvat tavallisesti muutaman yksilön parvissa ja ovat äänekkäitä, mutta pienen kokonsa takia vaikeasti nähtäviä.

Lisääntyminen
-------------

Lisääntymistä on havaittu lähes ympäri vuoden. Pesintä tunnetaan huonosti. Pesä on usein puussa olevassa termiittipesässä. Naaras munii tavallisesti kolme munaa.

Ravinto
-------

Keltapääkaijanen syö ainakin siemeniä ja jäkälää, mahdollisesti myös hedelmiä sekä hyönteisiä ja niiden toukkia.

Lähteet
-------

* Forshaw, Joseph M. & Cooper, William T.: *Parrots of the World*. New Jersey: T.F.H. Publications, Inc. 1977. ISBN 0-87666-959-3.
* World Parrot Trust

### Viitteet

1. ↑  BirdLife International: *Micropsitta pusio* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.2*.  2012. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 23.4.2014. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q84619700
* Wikispecies: Micropsitta pusio
* ADW: Micropsitta\_pusio
* Avibase: EA7A2CF8E38DFDAF
* BirdLife: 22684856
* CoL: 434X9
* BOW: bfppar1
* eBird: bfppar1
* GBIF: 2479246
* iNaturalist: 19292
* IRMNG: 10764446
* ITIS: 177508
* IUCN: 22684856
* NCBI: 284148
* Species+: 5068
* Xeno-canto: Micropsitta-pusio

 |

 |
**Lorenzo Music** (oik. **Gerald David Music**; 2. toukokuuta 1937 Brooklyn, New York, Yhdysvallat – 4. elokuuta 2001 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, televisiokäsikirjoittaja, televisiotuottaja ja muusikko.

Ura
---

Musicin äänirooleja ovat muun muassa ovimies Carlton televisiosarjassa *Rhoda* ja Karvinen piirrossarjassa *Karvinen*. Lisäksi Music lainasi ääntään muun muassa *The Real Ghostbustersiin*, *Kummikarhuihin*, *Varjoankkaan* ja *Pilipalipilotteihin*. Ääninäyttelemisen ohella hän oli Emmy-palkittu käsikirjoittaja. Palkinnon hän sai lyhytanimaatiosta *Carlton Your Doorman* ja televisiosarjasta *The Smothers Brothers Comedy*. Lisäksi Music sai kaksi Emmy-ehdokkuutta televisiosarjasta *Rhoda*. Hänet palkittiin kuolemansa jälkeen vuonna 2005 TV Land -palkinnolla "kuultu mutta ei nähty" -hahmokategoriassa roolistaan *Rhodassa*. Hän oli aikaisemmin ehdolla vuosina 2003 ja 2004.

Kuolema
-------

Music kuoli luu- ja keuhkosyövän tapaiseen lisätautiin vuonna 2001 ollessaan 64-vuotias. Hänen kuolemansa jälkeen Jim Davisin uusissa animaatioissa on Karvisen äänenä toiminut pääasiassa Frank Welker. Bill Murray puolestaan toimi hahmon äänenä näytelmäelokuvissa *Karvinen* ja *Karvinen 2*.

Aiheesta muualla
----------------

* Lorenzo Music Voice Chasers (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC

 |

 |
**Nicholas Autrecourtlainen** (ransk. *Nicholas d'Autrécourt*, lat. *Nicolaus de Autricuria* tai *Nicolaus de Ultricuria*) (n. 1299 – n. 1369) oli ranskalainen skolastinen filosofi ja teologi.

Nicholas syntyi Autrecourtissa lähellä Verdunia. Hänet tunnettiin ennen kaikkea skeptisismin kehittäjänä kohti äärimmäisiä loogisia johtopäätöksiä. Häntä on joskus pidetty keskiajan ainoana aidosti skeptisenä ajattelijana. Toisaalta hän ei ollut skeptikko esimerkiksi suhteessa aistihavaintoihin.

Nicholas oli omaksunut myös eräänlaisen atomismin. Hän katsoi, että kaikki aine, avaruus ja aika koostuvat jakamattomista atomeista, pisteistä ja hetkistä, ja että kaikki syntyminen ja häviäminen on seurausta atomien uudelleenjärjestymisestä. Hänen ajatuksensa muistuttavat paljon al-Ghazalin näkemyksiä. Tästä on päätelty, että hän olisi ollut tietoinen tämän teoksista joko suoraan tai Averroksen teosten kautta.

Nicholaksen teoksiin kuuluvat *Exigit Ordo* (1333/35), kirjeet (*Epistolae*, 1335/36) sekä kvestio *Utrum visio alicuius rei naturalis possit naturali intendi* (1336/39). Ei ole varmaa, missä määrin Nicholas oli sitoutunut ajatuksiinsa, mutta paavi Klemens VI tuomitsi ne harhaoppisiksi 19. toukokuuta 1346, ja hänen teoksiaan poltettiin julkisesti.

Kirjallisuutta
--------------

* Weinberg, J. R.: *Nicolaus of Autrecourt. A Study in 14th Century Thought*. New York: Greenwood Press, 1969.

Aiheesta muualla
----------------

* Harsch, Ulrich (toim.): Nicolaus de Autrecourt Bibliotheca Augustana (latinaksi)
* Thijssen, Hans: Nicholas of Autrecourt *The Stanford Encyclopedia of Philosophy*.  6.4.2007. The Metaphysics Research Lab. Stanford University.  (englanniksi)
* Turner, William: Nicholas of Autrecourt (Arkistoitu – Internet Archive) *History of Philosophy*. Jacques Maritain Center (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
	+ 2
* WorldCat
	+ 2

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Nicholas of Autrecourt
**Kfar Masaryk** on kibbutsi Israelin pohjoisosassa. Sen asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 831.

Maantiede
---------

Kibbutsin ensimmäinen rakennus.
Kfar Masaryk sijaitsee Israelin pohjoisosassa Haifanlahden alueella hieman Akkon kaupungista etelään. Vieressä kulkee Na'amanin puro.

Historia
--------

Kfar Masaryk perustettiin vuonna 1938. Sen ensimmäiset asukkaat olivat juutalaisia siirtolaisia Tšekkoslovakiasta, jonka ensimmäisen presidentin Tomáš Masarykin mukaan kibbutsi sai nimensä. Na'amanin suulla jouduttiin kibbutsin perustamiseksi tekemään kuivatustöitä.

Talous
------

Kfar Masarykin asukkaat harjoittavat maataloutta ja alueella kasvatetaan esimerkiksi viljaa, hedelmäpuita, maitokarjaa ja siipikarjaa. Alueella harjoitetaan myös kalastusta. Kfar Masarykissä on pienimuotoista teollisuutta kuten pahvi- ja elektroniikkateollisuutta.

Väestö
------

Kfar Masarykin asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 831. Vuonna 2002 vastaava lukema oli 592 ja vuonna 1967 480.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Fred Skolnik ja Michael Berenbaum: *Encyclopaedia Judaica Volume 12 Kat-Lie*, s. 62. Thomson Gale, 2007. ISBN 978-0-02-865928-2. (englanniksi)
2. ↑  List of localities, in Alphabetical order (pdf) (Kefar Masaryk) Central Bureau of Statistics. Viitattu 28.7.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kfar Masaryk** Wikimedia Commonsissa
**Gustaf Adolf (Kusti) Laitinen**, käytti myös salanimeä *Toivo Kallio* (13. heinäkuuta 1894 Jääski – 13. elokuuta 1949 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. Hän työskenteli elämänsä aikana useissa ammateissa, muun muassa sähköasentajana, Työväen Näyttämön ilmoitushankkijana, kauppamatkustajana, kiertävänä psykoterapeuttina ja sotavuosina Ateneumin lämmittäjänä.

Kusti Laitinen oli 1910-luvulla sekalaisissa töissä lähinnä Sortavalassa ja hän harrasti myös näyttelemistä siellä. Hän oli myös välillä työssä Dubrovkassa Pietarin lähellä 1913 ja 1916. Syksyllä 1917 hän sai kiinnityksen Kaarlo Karin *Suomalainen Teatteriseurue*-kiertueteatteriin. Laitinen osallistui Suomen sisällissotaan punaisten puolella ja piileskeli sitten sodan jälkeen Venäjällä ja Suomessa 1918–1919 sekä Ruotsissa 1919–1925. Hän levitti myös neuvostopropangandaa Suomessa. Laitinen meni 1928 naimisiin Ruotsissa tapaamansa ompelijan Aino Ahosen kanssa käyttäen kuolleen veljensä henkilöpapereita, heillä oli jo 1921 syntynyt tytär. Laitinen oli Suomessa vankilassa poliittisista syistä 1929–1931 ja uudelleen 1932–1934. Syksyllä 1937 Laitinen esitti Työväen Näyttämöllä Jaroslav Hašekin Shvejk-näytelmässä salaisen poliisin miestä ja samoihin aikoihin hän oli myös Etsivän Keskuspoliisin ja sen seuraajan Valtiollisen poliisin Valpon salaisena tiedonantajana 1937-1941 salanimellä *Toivo Kallio*. Laitinen asui vuodesta 1940 alkaen Helsingissä Franzéninkadulla ja myöhemmin 1940-luvulla Hämeentiellä. Hän kuoli vuonna 1949 55-vuotiaana ja hänet haudattiin Malmin hautausmaalle.

Kusti Laitinen oli venäläisen santarmiupseerin roolissa Nyrki Tapiovaaran elokuvassa Varastettu kuolema (1938). Elokuvaa kuvattiin maaliskuusta kesään 1938 ja Laitinen esiintyi puolessakymmenessä kohtauksessa. Nyrki Tapiovaara oli 1930-luvun puolivälissä Työväen Näyttämön johtajana ja ohjasi siellä useita näytelmiä. Hän kiinnitti elokuvaansa näyttelijöiksi useita Työväen Näyttämön näyttelijöitä, heidän joukossaan oli myös Kusti Laitinen. Laitinen esitti myös vakuutusasiamiestä Tapiovaaran toisessa elokuvassa Herra Lahtinen lähtee lipettiin (1939). Varastettu kuolema-elokuvan lähes kaikki alun perin tuntemattomiksi jääneet näyttelijät on onnistuttu tunnistamaan Laitisen Työväen Näyttämön teatterilaisista Etsivälle Keskuspoliisille tekemien raporttien perusteella.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kalevi Koukkusen elämäkerta Kusti Laitisesta EloNetissä
**Ystäviä ja vihollisia** on Jussi Talven kirjoittama sotakirja, joka ilmestyi vuonna 1954. Sen aiheena on suomalaisten ja saksalaisten aseveljeys ja ystävyys Syvärillä jatkosodan alkamisen jälkeen. Kirjan kustansi Otava. Teoksen loppuhuipennus tapahtuu Lapin sodassa, jossa aseveljeys saa päätöksensä. Sen päähenkilöitä ovat tykistön luutnantti Honka ja saksalaiset kapteeni Breise ja majuri Welke.

Puolitoista kuukautta *Ystävien ja vihollisten* julkaisemisen jälkeen ilmestyi huomattavasti suuremman suosion saavuttanut Väinö Linnan *Tuntematon sotilas* (WSOY). *Ystäviä ja vihollisia* sai Helsingin Sanomissa 23. lokakuuta 1954 Toini Havulta ylistävät arvostelut. Hän kutsui teosta muun muassa "monumentaaliseksi, suurimittaiseksi sotaromaaniksi, jota meillä ei aikoihin hevillä ylitettäne". Kun Havu arvosteli *Tuntemattoman sotilaan* 19. joulukuuta 1954, hän moitti sitä ja esitti useita kommentteja, joissa Linnan teosta verrattiin Talven romaaniin. Kritiikki käynnisti kuukausia kestäneen sotakuvauksia koskeneen keskustelun, jolle on myöhemmin annettu nimitys "Suomen kirjallisuuden jatkosota".

Kirjasta otettiin uusi painos 2006.

Lähteet
-------

* Ruotuväki 8/2006: *Yhteisiä kokemuksia "erillissodassa*" (Joonas Nordman)
* Helsingin Sanomat: Purnaajan sota. Toini Havun arvostelu Väinö Linnan Tuntemattomasta sotilaasta 19. joulukuuta 1954. (Arkistoitu – Internet Archive)
**Kfar Shemaryahu** on pieni asutuskeskus Israelissa. Sen asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 1 891.

Maantiede
---------

Liikekeskustaa.
Kfar Shemaryahu sijaitsee Saaronin tasangon eteläosassa Tel Avivin metropolialueella. Vieressä on myös Herzliyyan ranta.

Historia
--------

Taloja vuonna 1937.
Kfar Shemaryahu perustettiin mošavana vuonna 1937. Nimensä se sai Levin Shemaryahulta. Ensimmäiset asukkaat olivat pääasiassa keskiluokkaisia juutalaisia siirtolaisia Saksasta ja he kasvattivat pääasiassa siipikarjaa. 1950-luvulta lähtien paikka alkoi kasvaa yhteen Tel Avivin suuremman metropolialueen kanssa ja alue muuttui maaseudusta esikaupunkialueeksi.

Talous
------

Kfar Shemaryahussa on nykyisin pienimuotoista teollista toimintaa. Se on myös kehittänyt vapaa-ajan ja viihdealan toimintaansa.

Väestö
------

Kfar Shemaryahuassa oli vuoden 2018 lopussa 1 891 asukasta. Vuonna 2002 vastaava lukema oli 1 790 ja vuonna 1969 1 260.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Fred Skolnik ja Michael Berenbaum: *Encyclopaedia Judaica Volume 12 Kat-Lie*, s. 64. Thomson Gale, 2007. ISBN 978-0-02-865928-2. (englanniksi)
2. ↑  List of localities, in Alphabetical order (pdf) (Kefar Shemaryahu) Central Bureau of Statistics. Viitattu 28.7.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kfar Shemaryahu** Wikimedia Commonsissa
**Kfar Vitkin** on mošav Keski-Israelissa. Sen asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 2 013.

Maantiede
---------

Kfar Vitkinin vanhin rakennus.
Kfar Vitkin sijaitsee Keski-Israelissa Saaronin tasangolla.

Historia
--------

Kfar Vitkin mošav perustettiin vuonna 1933. Nimensä se sai Joseph Vitkinin mukaan. Sen ensimmäiset asukkaat olivat maantyötekijöitä Heeferin tasangon alueelta. Jonkin aikaa myöhemmin Kfar Vitkinistä tuli maan suurin mošav.

Talous
------

Paikalliset saavat elinkeinonsa pääasiassa maanviljelystä. Kfar Vitkinin alueella on kasvatettu esimerkiksi appelsiineja, siipikarjaa, maitokarjaa ja kukkia.

Väestö
------

Kfar Vitkinin asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 2 013. Vuonna 2002 vastaava lukema oli 1 480 ja vuonna 1968 845.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Fred Skolnik ja Michael Berenbaum: *Encyclopaedia Judaica Volume 12 Kat-Lie*, s. 65. Thomson Gale, 2007. ISBN 978-0-02-865928-2. (englanniksi)
2. ↑  List of localities, in Alphabetical order (pdf) (Kefar Vitkin) Central Bureau of Statistics. Viitattu 28.7.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kfar Vitkin** Wikimedia Commonsissa
**Lorenzo Bertelli** (s. 10. toukokuuta 1988) on italialainen ralliautoilija. Bertelli on muotitalo Pradan johtajan Patrizio Bertellin ja pääsuunnittelija Miuccia Pradan poika. Hänen isänsä oli vuonna 2014 Forbes-lehden mukaan Italian kahdeksanneksi rikkain mies 4,2 miljardin dollarin omaisuudellaan, ja hänen perheensä yhteenlasketuksi omaisuudeksi on arvioitu jopa 19,1 miljardia dollaria. Bertellin isoisoisä on Pradan perustaja Mario Prada.

Ralliura
--------

Ralliuransa Bertelli aloitti vuonna 2010, ja hänen mentorinaan toimi entinen rallikuljettaja Piero Liatti. Hänen ensimmäinen MM-rallinsa oli vuoden 2011 Sardinian ralli, jossa hän sijoittui PWRC-luokan Mitsubishi Lancer EVO IX:llä yleiskilpailun 26:nneksi. Seuraavalla kaudella Bertelli ajoi koko PWRC-luokan MM-kauden.

Kausina 2013 ja 2014 kilpaili luokkaa ylempänä WRC 2 -luokassa, jossa sijoittui jälkimmäisellä kaudella kolmanneksi. Saman vuoden Sardinian rallissa Bertelli voitti myös luokkansa, ja otti ensimmäiset MM-pisteensä sijoittumalla yleiskilpailun yhdeksänneksi.

Kaudella 2015 Bertelli ajoi ensimmäistä kertaa WRC-kalustolla, oman yksityistiiminsä Ford Fiesta RS WRC:llä, osallistuen Korsikaa lukuun ottamatta kaikkiin sarjan kilpailuihin. Suomen ja Walesin ralleissa Bertelli onnistui ajamaan sijalle 10 saaden näin 1 MM-pisteen molemmista ralleista.

Kaudella 2016 Bertelli kilpaili Ruotsin rallia lukuun ottamatta kaikissa MM-osakilpailuissa. Kauden ja koko tähän astisen uran paras saavutus oli Meksikon rallin kahdeksas tila. Tämän lisäksi hän ajoi pisteille (10.) myös Australian rallissa.

Kaudella 2017 Bertelli osallistui vain kolmeen ralliin. Ruotsin rallissa alla oli oma 2016- mallinen Ford Fiesta mutta Meksikossa ja Argentiinassa Bertelli ajoi M-Sportin uudella, 2017 sääntöjen mukaisella WRC:lla. Maaliin asti Bertelli onnistui ajamaan vain Meksikossa kahden muun osakilpailun päättyessä teknisiin vastoinkäymisiin. Argentiinan rallin jälkeen Bertelli laittoi ainakin toistaiseksi ralliautoilijan uransa tauolle ja keskittyi tehtäviinsä perheen muotitalossa.

Lähteet
-------

1. ↑ . Tieto on haettu Wikidatasta.
2. ↑  Who do you think you are? Lorenzo Bertelli? (Arkistoitu – Internet Archive) *MaxRally* Viitattu 26.1.2015.
3. ↑   Viitattu 26.1.2015.
**Keyritynjoki** on joki Rautavaaralla, Pohjois-Savossa. Joki alkaa Ylä-Keyrityn latvajärvestä Valtimon rajoilla. Sieltä joki virtaa Rautavaaran kirkonkylän editse 16 kilometriä pitkään Ala-Keyrittyyn ja jatkaa alkuun Keyritynjoki -nimisenä ja sitten Puntinjokena juoksuaan Nilsiän Ala-Siikajärveen.

Joen pituus on 85 kilometriä, eli se on 64. pisin Suomen joista. Pituudesta on Rautavaaran alueella 67 kilometriä. Joen korkeusero melontareitillä on 85 metriä. Keyritynjoen valuma-alue on 1 285 neliökilometriä ja järvisyysprosentti on 6,4 %. Keskivirtaama on 16 m³/s, keskim. minimivirtaama 3 m³/s ja huippuvirtaama 70 m³/s.

Joki on myös melontareittinä ja urheilukalastusalueena tunnettu. Keyritynjoki kuuluu Natura 2000-alueeseen. Sitä pidetään erityissuojelua vaativiin vesistöihin kuuluvana. Se on karu, osittain hiekkapohjainen joki. Veden laatu on hyvä, joskin se on humuspitoinen ja hapan.

Lähteet
-------

* Rautavaaran kunta: *Rautavaara - Lähi-Lappi: Matkailukartta*. 1996.
* *Suomen Kuvalehti 24B 15.6.1987. Tunne järvet, saaret ja joet erikoisnumero*, s. 103.

Aiheesta muualla
----------------

* Pohjois-Savon Ympäristökeskus: Ylä-Keyrityn metsät ja Keyritynjoki
Maaningan työväentalo **Sointula** oli Maaningan kunnan (vuodesta 2015 osa Kuopiota) kirkonkylässä sijainnut työväentalo.

Historiaa
---------

Maaningan kirkonkylän työväenyhdistys perustettiin vuonna 1906. Talo valmistui rantatontille vuonna 1911, ja sen nimeksi annettiin Sointula. 1920-luvulla yhdistyksen sisällä oli riitoja työväenliikkeen sosialidemokraattisen ja kommunistisen suuntauksen kesken. Yhdistys ilmeisesti kuitenkin oli sosialidemokraattinen. Vuonna 1932 yhdistys kuitenkin lakkautettiin kommunistilakien nojalla, ja Sointula päätyi IKL:n Maaningan osaston haltuun vuosiksi 1932–1945. Jo ennen lakkautusta taloa kohtaan oli tehty ilkivaltaa: keväällä 1930 talon ikkunat, lamput ja irtaimistoa rikottiin.

Vuonna 1934 rekisteröitiin Maaningan kirkonkylän sosialidemokraattinen yhdistys, joka sai vuonna 1945 lunastaa talon takaisin valtion kautta. Talo peruskorjattiin saman tien, ja avustusta korjauksia varten saatiin myös Maaningan kunnalta. Sointula myytiin myöhemmin yksityishenkilölle kesähuvilaksi. Vuonna 1970 se purettiin ja tilalle rakennettiin Sointuranta -niminen rivitalo. Tontti on kuitenkin edelleen Kuopion sosialidemokraattien hallussa.

Toimintaa työväentalolla
------------------------

Työväentalolle oli Maaningalla tarvetta, sillä Pihtisalmessa vaikutti satojen työläisten yhteisö. Pihtisalmella oli ainakin höyrysaha, joka ilmeisesti työllisti paljon. Sointulan salissa esitettiin näytelmiä kiertävine näyttelijöineen, järjestettiin tansseja, iltamia ja näytettiin elokuvia. Siellä pidettiin myös Kallan osuuskauppajuhlia. Supistettu jatkokoulukin toimi muutamia vuosia Sointulassa. Työväentalo oli nuorison parissa suosittu ajanviettopaikka.

Rakennus
--------

Talon pinta-ala oli 267,5 neliömetriä, ja lisäksi siinä oli kellaritilaa hieman yli 13 neliömetriä. Juhlasalissa oli istumapaikat 165 hengelle sekä näyttämö. Talossa oli myös ravintola, kaksi keittiötä, kaksi asuinhuonetta (toisen lähteen mukaan asuntoja oli neljä), neljä varastoa ja kaksi wc:tä. Talo oli noin neljä metriä korkea ja osin kaksikerroksinen. Vuoden 1945 peruskorjauksen yhteydessä talon vesikatto uusittiin, ulkovuoraukseksi vaihdettiin pystylaudoitus, lattioihin laitettiin niin sanottu rossipohja ja jalusta tuettiin betonipaaluilla.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Hyvönen, Onni: *Pohjois-Savon Työväentalot*. Kuopio: Pohjois-Savon Sos.dem. Kulttuurityöntekijät ry. 1988. ISBN 951-99956-5-X.
2. ↑  Suomen Sosialidemokraatti *digi.kansalliskirjasto.fi*.  7.11.1927, no 258. Viitattu 7.10.2022.
3. ↑  Etelä-Suomi *digi.kansalliskirjasto.fi*.  29.4.1930, no 46. Viitattu 7.10.2022.
4. 1 2 3  Pekkarinen, Anna-Liisa: Maaningan pitäjäkirja, kirkonkylä *annaliisapekkarinen.net*. Viitattu 7.10.2022.
5. ↑  Asunto Oy Sointuranta Etuovi.com. Viitattu 7.10.2022.
6. ↑  S. saha-, kuljetus- ja sekatyöväen liiton tiedonantolehti *digi.kansalliskirjasto.fi*.  1.12.1923, no 4. Viitattu 7.10.2022.
**Jukka-Pekka Listenmaa** (s. 9. maaliskuuta 1970) on suomalainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.

Listenmaa on Tampereen Pallo-Veikkojen kasvatti. Hän debytoi TPV:n edustusjoukkueessa kaudella 1988, esiintyen I divisioonassa kerran joukkueen pudotessa kauden päätteeksi sarjatasoa alemmaksi. Listenmaa oli mukana TPV:n paluussa pääsarjatasolle, kun joukkue nousi kaudeksi 1992 takaisin I divisioonaan ja heti 1993 Veikkausliigaan. Ensimmäisellä liigakaudellaan hän oli isossa roolissa, pelaten 27 ottelussa ja onnistuen maalinteossa neljästi. Kauden 1994 alun Listenmaa vietti Kakkosessa lainalla Nokian Pyryssä ja vastuu liigassa väheni vain seitsemään esiintymiseen TPV:n voittaessa yllätysmestaruuden.

Kaudella 1995 Listenmaan peliaika vaihteli rotaatiopelaajana ja kesäkuussa tullut loukkaantuminen piti hänet kaksi kuukautta poissa pelikentiltä. TPV putosi Ykköseen ja Listenmaa siirtyi Kakkosessa pelanneeseen Tampereen Kisa-Tovereihin. Hän edusti TKT:ta yhden kauden ajan ja oli 12 maalillaan joukkueen paras maalintekijä yhdessä Jarmo Poskiparran kanssa. Listenmaa palasi TPV:hen kaudeksi 1997 ollen avauksen vakionimiä. Vuonna 1998 hän vaihtoi toiseen Ykkösessä pelanneeseen seuraan, Nokian Pyryyn. Listenmaa palasi yhdessä usean muun NoPy:n pelaajan kanssa edustamaan juuri perustettua Tampere Unitedia sen ensimmäiselle kaudelle ennen lopettamistaan 29-vuotiaana.

Pelaajauransa jälkeen Listenmaa on toiminut valmennustehtävissä Tampereen Ilveksen junioreissa, Tampereen Kisa-Tovereissa, Tampereen Peli-Pojissa, Tampereen Pallo-Veikoissa. sekä Tampere Unitedissa.

Saavutukset
-----------

* Suomen mestaruus 1994

Lähteet
-------

1. ↑  Jukka-Pekka Listenmaa *Veikkausliiga.com*. Veikkausliiga Hall of Fame. Viitattu 19.12.2014.
2. ↑  tp-seinajoki.fi (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  tpv.fi
4. ↑  tampereunited.fi
**Suomalaisen musiikin tiedotuskeskus Fimic** oli yhdistys, jonka tehtävänä oli edistää suomalaista musiikkia. Yhdistyksen jäsenorganisaatioita olivat Musiikkituottajat – IFPI Finland, Suomen musiikkikustantajat, Suomen Muusikkojen Liitto, Suomen Säveltäjät, Säveltäjäin tekijänoikeustoimisto Teosto sekä Säveltäjät ja Sanoittajat Elvis. Yhdistys oli toiminnassa vuoden 2010 alusta, sitä ennen Suomalaisen musiikin tiedotuskeskus oli osa Teosto ry:tä.

Vuonna 2012 Fimic ja Music Export Finland yhdistettiin Music Finland -nimiseksi järjestöksi.

Fimicin tehtävänä oli lisätä suomalaisen musiikin tunnettuutta ja esityksiä muun muassa jakelemalla nuotteja, tuottamalla julkaisuja sekä tiedottamalla. Se osallistui musiikin alan tärkeimpiin messu- ja kongressitapahtumiin kaikkialla maailmassa yhteistyössä suomalaisen musiikkiteollisuuden kanssa. Lisäksi se toimi koordinoijana, alullepanijana ja yhteistyökumppanina monissa erityishankkeissa kuten erilaisissa vientitapahtumissa. Se tarjoaa myös konsultaatioapua festivaalien ja konserttien ohjelmistojen suunnittelussa.

Fimic ylläpiti maailman suurinta suomalaisen musiikin nuottikokoelmaa ja huolehti nuottimateriaaleihin liittyvistä informaatiopalveluista. Nuotisto välitti suomalaisten säveltäjien kustantamattomia teoksia maailmanlaajuisesti. Lisäksi se ylläpiti omien kokoelmiensa nuotistoselainta, joka nykyisin on käytettävissä Music Finlandin verkkosivuilla.
**Marcelo Gonçalves de Oliveira**, kutsumanimeltään **Piracaia** (s. 17. huhtikuuta 1971 Piracaia, São Paulo, Brasilia) on ammattilaisuransa lopettanut brasilialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja.

Piracaia aloitti uransa Piracaia Futebol Clubessa, josta siirtyi CA Bragantinoon vuonna 1988. Hän pelasi suurimman osan urastaan kuitenkin Suomessa, jonne tuli ensimmäisen kerran vuonna 1992 FC Jazzin joukkueeseen. Jazz voitti kaksi mestaruutta vuosina 1993 ja 1996 Piracaian kuuluessa joukkueen tärkeimpiin pelaajiin. Mestaruusvuonna 1996 hän teki 10 Veikkausliiga-maalia.

Vuonna 1997 Piracaia jätti Jazzin ja lähti AIK:hon, jossa hän kuitenkin pelasi vain kauden ennen paluutaan Suomeen, tällä kertaa Helsingin Jalkapalloklubin riveihin. HJK:n pelatessa Mestarien liigaa 1998 Piracaia oli joukkueen jokaisessa lohkovaiheen ottelussa avauskokoonpanossa. Kaudella 2000 Piracaia jäi vähälle peliajalle Klubissa, joten hänet vuokrattiin Kotkan TP:hen.  Sieltä hän siirtyi Algeriaan USM Blidaan.

Vuonna 2001 Piracaia palasi jälleen Suomeen, kun USM Blida lainasi hänet Atlantikseen. Vuonna 2002 Piracaian sopimus algerialaisseuran kanssa umpeutui joten hän pelasi syksyn FC Hämeenlinnassa. Kaudeksi 2003 Piracaia palasi jälleen FC Jazzin paitaan, jossa hän pelasi kaksi vuotta. Kausi 2004 päättyi kuitenkin murheellisesti Jazzin hävittyä liigakarsinnoissa IFK Mariehamnille. Talven Piracaia pelasi jälleen Pohjois-Afrikassa, tällä kertaa Tunisian pääsarjan US Monastirin paidassa. Vuodet 2005–2007 Piracaia edusti FF Jaroa. Kaudeksi 2008 Piracaia palasi Poriin pelaamaan Kakkoseen Porin Palloilijoiden riveihin.

Kesken kauden 2010 Piracaia siirtyi PoPasta toiseen porilaisjoukkueeseen, Kakkosen Musan Salamaan. Hän olikin yhtenä osasyynä siihen, että joukkue säilytti sarjapaikkansa Suomen kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla. MuSa tippui kuitenkin seuraavana kauden päätteeksi Kolmoseen.

Piracaia ilmoitti lopettavansa jalkapallouransa vuonna 2011, mutta pyörsi lopettamispäätöksensä myöhemmin edustaen MuSaa vielä kauteen 2014 asti. Ammattilaisuransa jälkeen liikuntaneuvojaksi vuonna 2011 valmistunut Piracaia on toiminut Merikarvialla vapaa-aikasihteerinä ja liikunnanopettajana.

Saavutukset
-----------

* Suomen mestaruus: 1993, 1996

Lähteet
-------

1. ↑  Piracaia Palloliiton sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑   HJK Mestarien liigan kokoonpanot
3. ↑  Piracaia vuokralle Kotkaan
4. ↑  Piracaia Algeriaan
5. ↑  Piracaia Atlantikseen
6. ↑  Ei liigaa ilman Piracaiaa
7. ↑  Piracaia lopettaa jalkapallouransa *Satakunnan kansa*.  19.12.2011.  Arkistoitu 29.1.2015. Viitattu 29.1.2015.
8. ↑  8.8.2014 MuSa vs TP-T 0-2 (0-0) - Tampereen Peli-Toverit (Arkistoitu – Internet Archive)
9. ↑  Merikarvialle nousee oma jäähalli (arkistoitu versio)  18.1.2013. Satakunnan viikko.  Arkistoitu 8.3.2016. Viitattu 29.1.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Piracaia UrheiluSuomi.comissa
*Tämä artikkeli käsittelee muusikkoa. Filosofi Jukka Mikkosesta on eri artikkeli.*

**Jukka Mikkonen** (taiteilijanimeltään **Sir Christus**, 10. huhtikuuta 1978 – 7. joulukuuta 2017) oli suomalainen muusikko, joka tunnettiin parhaiten Negativen kitaristina. Ennen Negativea hän vaikutti muun muassa basistina Bloodpit-yhtyeessä pikkuveli Matthaun toimiessa yhtyeen keulakuvana. Vuonna 2008 tapahtuneen eroamisen jälkeen Mikkonen liittyi pikkuveljensä Matthau Mikojanin taustayhtyeeseen, mutta kuukauden jäsenyyden jälkeen Mikkonen halusi pitää taukoa musiikista. Myöhemmin Mikkonen toimi The Salvation -yhtyeen kitaristina.

Mikkonen toimi säveltäjänä sekä Negativelle sekä Bloodpitille. Hän kuoli 39-vuotiaana joulukuussa 2017.

Perhe
-----

Jukka Mikkosen isä, Arwo Mikkonen oli Popedan alkuperäinen kitaristi. Arwo Mikkonen kuoli vuonna 1986 Popedan konsertissa soundcheckin jälkeen aortan repeytymiseen.

Selkävamma Ruisrockissa 2003
----------------------------

Esiintyessään vuoden 2003 Ruisrockissa Mikkonen putosi lavalta murtaen alaselkänsä. Selkä jouduttiin leikkaamaan, ja luustoon kiinnittämään ruuveja, mutta jo kaksi viikkoa onnettomuuden jälkeen Mikkonen esiintyi Aitoon kirkastusjuhlilla.*lähde?*

Lähteet
-------

1. 1 2  Suru-uutinen: suositun suomalaisyhtyeen kitaristi on kuollut vain 39-vuotiaana  8.12.2017. Seiska. Viitattu 8.12.2017.
2. 1 2  Suomi-sleazen superbändi: Sir Christus + Private Linen Jack + Stereo Junks = The Salvation *Rumba.fi (lehden verkkosivut)*.  19.3.. Web Archive. Viitattu 22.12.2015.
3. ↑  Sir Christus säveltäjänä Kansalliskirjasto. Viitattu 22.12.2015.
4. ↑  Jukka Mikkosen sävellyksiä Negativelle *fono.fi*. Viitattu 22.12.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* The Salvation – Official Myspace
* Hype Productions
* Mongeneral.tumblr.com

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Jukka Ilmari Lindstedt** (s. 17. joulukuuta 1958 Helsinki) on suomalainen juristi, joka on toiminut eduskunnan apulaisoikeusasiamiehenä ja työskennellyt muun muassa Kansallisarkistossa tutkimusjohtajana, oikeusministeriössä lainsäädäntöneuvoksena ja tutkijana Oikeuspoliittisessa tutkimuslaitoksessa sekä tasavallan presidentin kansliassa presidentti Tarja Halosen oikeudellisena neuvonantajana ja kabinetin jäsenenä. Hän on ollut myös Syrjintälautakunnan puheenjohtajana.

Keväällä 2012 Lindstedt nimitettiin määräaikaiseksi hallintoneuvokseksi korkeimpaan hallinto-oikeuteen. Sittemmin hänet nimitettiin ensin määräaikaiseksi ja keväällä 2015 vakituiseksi Helsingin hovioikeuden hovioikeudenneuvokseksi.

Lindstedt on koulutukseltaan oikeustieteen tohtori. Hän on väitellyt vuonna 1999 kuolemanrangaistuksesta Suomessa. Hän on myös auskultoituaan saanut varatuomarin arvon.

Julkaisut
---------

* Lindstedt, Jukka: *Kuolemaan tuomitut: Kuolemanrangaistukset Suomessa toisen maailmansodan aikana*. Suomalainen lakimiesyhdistys, 1999. ISBN 951-855-176-6.
* "Sotaväen rikoslaista pärinää" – sota-ajan oikeusministeri Oskari Lehtosen näkemyksien tarkastelua. Lakimies 2/2019 s. 169

Lähteet
-------

1. ↑  Tolonen, Jaana (toim.): *Suomen lakimiehet – Finlands jurister 1988*, s. 583–584. Suomen Lakimiesliiton kirjasarja, 99. Helsinki: Lakimiesliiton kustannus, 1988. ISSN 0585-9530. ISBN 951-640-395-6.
2. ↑  Jukka Lindstedt presidentin neuvonantajaksi[vanhentunut linkki]
3. ↑  Korkeimman hallinto-oikeuden tuomarit (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑  Tasavallan presidentin esittely 22.5.2015


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* VIAF

 |

 |