recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Achille Varzi vuonna 1930.
**Achille Varzi** (8. elokuuta 1904 – 1. heinäkuuta 1948) oli italialainen moottoriurheilija. Hän syntyi vuonna 1904 italialaisessa Galliaten kaupungissa. Varzi oli yksi menestyneimmistä autourheilijoista ennen toista maailmansotaa.

Ura
---

Nuorena miehenä Varzi kilpaili moottoripyörillä varsin menestyksekkäästi; hän osallistui seitsemän kertaa Mansaaren ajoihin ennen kuin vaihtoi vuonna 1928 nelipyöräisiin. Hänen ensimmäinen kilpa-autonsa oli Bugatti Type 35, mutta varsin pian hän siirtyi ajamaan Alfa Romeolle. Ajettuaan välillä myös Maseratilla Varzi voitti Alfalla vuonna 1934 kuusi Grand Prix -kilpailua: Alessandriassa, Tripolissa, Nizzassa, Penya Rhinissä sekä Targa Florion ja Coppa Cianon. Muita suurvoittoja Varzin uralla olivat muun muassa Mille Miglian voitto 1934, Italian Grand Prix’n voitot 1929 ja 1930 sekä Monacon Grand Prix’n voitto 1933. Uransa aikana hän jäi kiinni morfiinin käytöstä. Hän oli aikansa suurimman moottoriurheilutähden Tazio Nuvolarin yksi pahimmista kilpakumppaneista. 1940-luvulla Varzi voitti Torinon Grand Prix 1946 ja Barin Grand Prix 1947.

Kuolema
-------

Varzi kuoli vuoden 1948 Sveitsin Grand Prix’n harjoituksissa Bremgartenin radalla, kun hänen Alfa Romeo 158:nsa suistui radalta vesikelillä. Auto lensi ympäri ja Varzi kuoli. Hänet haudattiin kotikaupunkiinsa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Achille Varzi *Aree Tematiche - Turismo*. Città di Galliate. Viitattu 11.7.2017. (italiaksi)
2. ↑  Achille Varzi ChicaneF1.com. Viitattu 11.7.2017. (englanniksi)
3. ↑  1948 Swiss GP ChicaneF1.com. Viitattu 11.7.2017. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Achille Varzi** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Italia
* Yhdysvallat

 |

 |
Juhan Kunder.
**Juhan (Johann) Kunder** (26. joulukuuta 1852 Holstre – 24. huhtikuuta 1888 Pietari) oli virolainen kirjailija.

Juhan Kunder syntyi maanviljelijäperheeseen. Hän opiskeli Tarton opettajaseminaarissa ja suoritti kansakoulun opettajan tutkinnon. Kunder työskenteli toimittajana ja opettajana, laati oppikirjoja, kirjoitti näytelmiä ja runoutta sekä toimi kääntäjänä ja kirjallisuuskriitikkona.

Kunderin näytelmistä suosituin oli komedia *Kroonu onu* (1855). Hän keräsi kansanrunoutta ja julkaisi satukokoelman *Eesti muinasjutud* (1885). Yhteiskunnallisilta näkemyksiltään Kunder oli lähellä Carl Robert Jakobsonia.

Suomennettuja teoksia
---------------------

* *Taikapeili*. Englannin kielestä suom. Jukka Torvinen. Tampere: Satukustannus, 1987.
* *Taikapeili ja muita satuja*. Suom. Tyyne Perttu. Petroskoi: Karjalan ASNT:n valtion kustannusliike, 1957.

Lähteet
-------

1. 1 2  Juhan Kunder *Estonian Writers’ Online Dictionary*. Viitattu 1.4.2021.
2. ↑  Kunder Juhan *Kratkaja literaturnaja entsiklopedija*. Viitattu 1.4.2021.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
Illyrialaisten asuinalue antiikin aikana.
**Illyyrin kieli** on Balkanin luoteisosassa asuneiden illyrialaisten puhuma kuollut kieli.

Illyyri mainitaan antiikin kirjailijoiden teoksissa 600–300-luvuilla eaa. Myöhemmin se joutui väistymään latinan tieltä. Kielestä ei ole säilynyt lainkaan alkuperäisiä kirjallisia muistomerkkejä. Se tunnetaan paikan- ja henkilönimien sekä kreikan- ja latinankielisessä kirjallisuudessa esiintyvien yksittäisten sanojen perusteella. Niiden pohjalta illyyri on voitu osoittaa indoeurooppalaiseksi kieleksi.

Nykyistä albanian kieltä on usein pidetty illyyrin historiallisena perillisenä. Vaikka tämä tuntuukin todennäköiseltä, asiaa ei ole pystytytty todistamaan illyyrinkielisten tekstien niukkuuden takia. Illyyrin tutkimus on perustunut pitkälti Kaakkois-Italiassa puhutun messaapin aineistoon. Niidenkin sukulaisuutta on toistaiseksi pidettävä vain hypoteesina.

Lähteet
-------

1. ↑  Anhava, Jaakko: *Maailman kielet ja kielikunnat (3. painos)*, s. 102. Tampere: Gaudeamus, 2005. ISBN 951-662-734-X.
2. ↑  *Lingvistitšeski entsiklopeditšeski slovar*, s. 172. Moskva: Sovetskaja entsiklopedija, 1990. ISBN 5-85270-031-2.
3. 1 2  Roger D. Woodard (ed.): *The Ancient Languages of Europe*, s. 7. Cambridge: Cambridge University Press, 2008. ISBN 978-0-521-68495-8.
4. ↑  Roger D. Woodard (ed.): *The Ancient Languages of Europe*, s. 11. Cambridge: Cambridge University Press, 2008. ISBN 978-0-521-68495-8.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset Muokkaa Wikidatassa | 
* Ranska
* BnF data
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |

 |
Will Bratt vuonna 2013
**William Bratt** (s. 13. huhtikuuta 1988 Banbury, Oxford) on brittiläinen moottoriurheilija.

Ura
---

Bratt aloitti uransa karting-sarjoissa, joissa hän kilpaili kolme vuotta. Vuonna 2003 hän kilpaili T Cars -sarjassa ja sijoittui neljänneksi. Seuraavana vuonna Bratt voitti sarjan mestaruuden. Hän kilpaili myös Britannian Formula Renault talvisarjassa ja oli 11. Vuonna 2005 Bratt kilpaili Britannian Formula Renault -sarjassa ja sijoittui 15:ksi Talvisarjassa hän oli yhdeksäs. Vuonna 2006 Bratt jatkoi FR-sarjassa ja oli kahdeksas. Vuonna 2007 hän oli sarjan kolmas. Hän sijoittui myös toiseksi Formula Palmer Audin Winter Trophy -sarjassa. Vuonna 2008 Bratt sijoittui viidenneksi Espanjan Formula 3 -sarjassa. Vuonna 2009 Bratt voitti Euroseries 3000 -sarjan mestaruuden. Hän kilpaili myös Aasian GP2-sarjassa kaudella 2009–2010 Coloni-tallissa saavuttamatta pisteitä. Vuonna 2010 Bratt kilpaili FIA Formula Two Championship -sarjassa ja sijoittui viidenneksi. Bratt jatkaa sarjassa vuonna 2011. Hän ajoi kahdeksan kilpailua voittaen yhden kilpailun sijoittuen sarjan yhdeksänneksi. Vuodesta 2012 Bratt on kilpaillut BTCC-sarjassa. Vuonna 2015 Bratt teki debyytin Formula Renault 3.5 -sarjassa. 

Bratt harrastaa kitaransoittoa ja on lukenut historiaa Lincoln Collegessa Oxfordissa.
**Denis Igorjevitš Juskov** (ven. Денис Игоревич Юсков; s. 11. lokakuuta 1989 Moskova) on venäläinen pikaluistelija. Juskov on 190 senttimetriä pitkä ja painaa 84 kilogrammaa.

Juskov osallistui vuoden 2014 talviolympialaisiin Sotšissa, jossa hän oli parhaimmillaan neljäs 1 500 metrillä. Juskov on osallistunut kaksitoista kertaa MM-kilpailuihin: seitsemästi matkakohtaisiin MM-kilpailuihin ja viidesti yleisluistelun MM-kilpailuihin. Hänellä on matkakohtaisista MM-kilpailuista kolme kultaa, kaksi hopeaa ja kaksi pronssia sekä yleisluistelun MM-kilpailuista yksi hopea ja pronssi. Matkakohtaisissa EM-kilpailuissa hän on saavuttanut kaksi kultaa, kolme hopeaa ja yhden pronssin. Yleisluistelun EM-kilpailuista Juskovilla on niin ikään yksi pronssi.

Juskov voitti 1 500 metrin maailmancupin kausilla 2015–2016, 2017–2018 ja 2018−2019. Hän sijoittui 1 500 metrin cupissa toiseksi kausilla 2013–2014 ja 2016–2017. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli toinen kaudella 2017–2018. Hän on saavuttanut maailmancupissa 18 osakilpailuvoittoa. Kakkostiloja hänellä on kahdeksan ja kolmostiloja yhdeksän. Juskov on kilpaillut maailmancupissa kaudesta 2011-2012.

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. 1 2 3 4 5 6 7
3. 1 2  Denis Juskov (Rus) *speedskatingnews.info*. Viitattu 20.2.2020. (englanniksi)
4. ↑  ISU World Cup Final Heerenveen ISU. Viitattu 20.3.2016. (englanniksi)
5. ↑  ISU World Cup Speed Skating Finals 2017-2018 ISU. Viitattu 2.4.2018. (englanniksi)
6. ↑  ISU World Cup 1500m Men Season: 2018 ~ 2019 ISU. Viitattu 26.3.2019. (englanniksi)
7. ↑  Denis Juskov *schaatsstatistieken.nl*. Viitattu 20.3.2016. (hollanniksi)
Juhana Herttuan lukio toimi Hansakadulla Kakolanmäen rinteessä. Rakennuksessa toimii nyt yläkoulu nimeltä Topeliuksen koulu.
**Juhana Herttuan lukio** oli turkulainen lukio, joka oli yksi Suomen kolmesta ilmaisutaidon lukiosta eli erikoistunut opettamaan draamaa ja mediaa. Virallisen erikoistehtävän lukio sai vuonna 1995, mutta erikoistuneita kursseja oli jo tarjolla aikaisemmin 1990-luvulla. 1. elokuuta 2013 Juhana Herttuan lukio ja Turun Klassikon lukio yhdistyivät Turun klassilliseksi lukioksi. Ilmaisulinja jatkuu klassillisessa lukiossa.

Vuonna 2009 Juhana Herttuan lukio ja vanha Juhana Herttuan yläaste täyttivät 50 vuotta.

2020 keväällä koulu suljettiin huonon sisäilman takia ja toiminnot siirrettiin väistötiloihin.

Syksyllä 2021 entisen Topeliuksen yläasteen oppilaat siirrettiin Tallimäen kentälle rakennettuihin tilaelementteihin.*lähde?*

Katso myös
----------

* Luettelo erityisen koulutustehtävän saaneista lukioista

Lähteet
-------

1. ↑  Historiamme lyhyt oppimäärä Turun klassillinen lukio. Viitattu 3.11.2016.
2. ↑  Vähämäki, Hannu: Turku siirtää kolme koulua väistötiloihin rakennusten huonon kunnon takia – järjestely koskee noin 1 300 oppilasta *yle.fi*. Viitattu 17.6.2020.
**Henry Flood** (1732 – 2. joulukuuta 1791 Farmley, Kilkennyn kreivikunta) oli irlantilainen poliitikko, joka kamppaili Irlannin parlamentin itsenäisyyden lisäämiseksi.

Henry Flood oli ylituomari Warden Floodin avioton poika. Hänet valittiin Irlannin parlamenttiin vuonna 1759. Tuolloin elettiin muutosvaihetta, jolloin Irlannin parlamenttia hallinnut Irlannin protestanttinen vähemmistö alkoi turhautua siihen, että Irlantia koskeva lainsäädäntövalta oli Englannin parlamentilla. Taitavana puhujana Flood kohosi Irlannin parlamentin sisälle muodostuneen uudistuksia vaatineen pienen oppositioryhmän johtajaksi. Heidän ensimmäinen voittonsa oli vuonna 1768 säädetty laki, joka määräsi järjestämään parlamenttivaalit säännöllisesti kahdeksan vuoden välein, kun sitä ennen uusi parlamentti oli valittu vain Englannin hallitsijan vaihtuessa. Floodin ryhmä sai aikaiseksi myös varojen myöntämistä Irlannin brittihallinnolle koskeneiden budjettiesitysten hylkäämisen parlamentissa vuosina 1769 ja 1771.

Floodin päätavoitteena oli saavuttaa Irlannin parlamentille itsenäinen lainsäädäntövalta. Hän joutui tilapäisesti luopumaan tämän kamppailun johdosta vuonna 1775, jolloin hänet nimitettiin Irlannin lordiluutnantti lordi Harcourtin hallinnon apulaisvarainhoitajaksi. Parlamentin niin sanotun patrioottiryhmän johtoon nousi tämän jälkeen Henry Grattan, joka syytti Floodia brittien lahjomaksi. Kun Amerikan vallankumous lisäsi Irlannin patrioottiliikkeen suosiota, Flood palasi vanhaan ryhmäänsä vuonna 1779. Kaksi vuotta myöhemmin hänet erotettiin Irlannin hallituksesta. Flood tuki Grattania tämän painostaessa Englannin hallituksen vapauttamaan Irlannin kaupan vuonna 1779 sekä antamaan Irlannin parlamentille oikeuden itsenäiseen lainsäädäntöön vuonna 1782. Sen jälkeen Flood haastoi Grattanin, joka hänen mielestään ei jatkanut tarpeeksi pitkälle. Flood teki lakialoitteen, jonka mukaan Englannin parlamentin tulisi luopua pysyvästi kaikista oikeuksista säätää lakeja Irlannille. Ehdotus hylättiin vuonna 1784, mikä romahdutti uudelleen Floodin suosion. Flood valittiin vuonna 1783 samanaikaisesti myös Englannin parlamenttiin, jossa hän ei kuitenkaan saavuttanut samanlaista vaikutusvaltaa kuin Irlannin parlamentissa. Hän vetäytyi eläkkeelle vuonna 1790.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Henry Flood (englanniksi) *Encyclopædia Britannica Online Academic Edition*. Viitattu 29.5.2014.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Irlanti
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Henry Folland** (1889–1954) oli englantilainen lentokonesuunnittelija ja Folland Aircraft -lentokonetehtaan omistaja.

Hän työskenteli vuodesta 1912 Royal Aircraft Factoryssä Farnborough'ssa.  Hän johti Royal Aircraft Factory S.E.5 -koneen suunnittelua ensimmäisen maailmansodan aikana. Hän suunnitteli myös Ruston Proctor Aerial Targetin, joka oli miehittämätön Zeppeliinien tuhoaja. 

Vuonna 1917 hän siirtyi Nieuport & General Aircraft -yhtiön pääsuunnittelijaksi. Hän suunnitteli Nieuport Nighthawkin. Hän siirtyi Gloster Aircraft Companyyn vuonna 1921. Hän toimi Glosterin pääsuunnittelijana monta vuotta, kunnes vuonna 1937 perusti oman yhtiönsä.

Lähteet
-------

1. ↑   *Flight* 10 September 1954, p.395.

Aiheesta muualla
----------------

* "Our Designing Staffs and Their Future: A Word of Warning". *Flight*, 20 August 1919. p. 907.
* "Mr H.P Folland". *Flight*, 10 September 1954. p. 395.
* James, Derek N. *Gloster Aircraft since 1917*. London:P1971. ISBN 0 370 00084 6.utnam
* Lewis, Peter. *The British Fighter Since 1912*. London:Putnam, 1979. ISBN 0 370 10049 2.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Henry Folland 

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |

 |
**Pitkänen** on runsaan kahden hehtaarin laajuinen järvi läntisessä Espoossa Kirkkonummen rajan tuntumassa. Virallisen kaupunginosajaon mukaan Pitkänen sijaitsee Siikajärven kaupunginosassa. Pitkänen kuuluu Mankinjoen valuma-alueeseen, joka on osa Suomenlahden rannikkoalueen päävesistöä. Mankinjoki johtaa Pitkäsestä useiden pienten järvien kautta Espoonlahden merialueen pohjukkaan. Kivilammen lähimpiä naapurijärviä ovat Vuohilampi koillisessa ja Kivilampi pohjoisessa. Edellisiä kauempana idässä sijaitsee Nuuksion Pitkäjärvi ja etelässä Loojärvi. Pohjoisessa sijaitsee Siikajärvi.

Pitkäsen, Vuohilammen ja Kivilammen välisellä kannaksella on Kolmirannan pientaloalue. Pitkäsen pinta on noin kuusitoista metriä Vuohilammen pintaa alempana. Turunväylä kulkee aivan Pitkäsen etelärannan tuntumassa; Turunväylän toisella puolen on Kirkkonummen Hauklampi.

Pitkänen on hyvin matala. Vuonna 2013 sen vesi todettiin hygieenisesti hyvälaatuiseksi uimavedeksi.

Pitkänen (81.057.1.017) kuuluu Mankinjoen valuma-alueeseen (81.057), joka on kolmannen jakovaiheen vesistöalue Suomenlahden rannikkoalueen (81) päävesistössä. Pitkänen on Mankinjoen valuma-alueen keskiosan vakavesiä.

Lähteet
-------

1. ↑  Paikannimihaku *Retkikartta.fi*. Metsähallitus. Viitattu 8.9.2019.
2. 1 2  Pitkänen *Järviwiki*. SYKE. Viitattu 8.9.2019.
3. 1 2  3.11 PITKÄNEN *Yhteenveto Espoon järvien ja jokivesien seurantatutkimuksesta vuodelta 2013*. Espoon kaupungin ympäristökeskus.  Arkistoitu 20.10.2020. Viitattu 8.9.2019.
4. ↑  Pitkänen Espoon karttapalvelussa
5. ↑  Mankinjoen valuma-alue (81.057) *Järviwiki*. Suomen ympäristökeskus SYKE. Viitattu 3.4.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Paikkatietoalusta.fi: Pitkänen
Henry Clay Workin patsas Middletownissa.
**Henry Clay Work** (1. lokakuuta 1832 Middletown – 8. kesäkuuta 1884 Hartford) oli yhdysvaltalainen lauluntekijä. Hän oli Yhdysvaltain sisällissodan aikaan tärkeimpiä pohjoisvaltiolaisia lauluntekijöitä Stephen Fosterin ja George F. Rootin ohella.

Workin vanhemmat olivat aktiivisia abolitionisteja ja heidän kotinsa toimi Underground Railroad -liikkeen turvapaikkana. Work oli ammatiltaan kirjanpainaja ja työskenteli Chicagossa. Lauluntekijänä hän oli itseoppinut. Hän sanoitti useat kappaleistaan pilkallisella afroamerikkalaisella tai irlantilaisella murteella. Sisällissodan aikana hän julkaisi muun muassa kappaleet "Kingdom Coming", "Hail Columbia", "Come Home, Father" ja "Marching Through Georgia". 1870-luvun puolivälissä hän saavutti pitkän hiljaiselon jälkeen uutta menestystä kappaleella "Grandfather’s Clock". Work julkaisi vuonna 1868 runokirjan nimeltä *The Upshot Family*.

Work meni naimisiin Sarah Parkerin kanssa vuonna 1857. Heidän neljästä lapsestaan kolme menehtyi jo varhaisella iällä.

Henry C. Work valittiin Songwriters Hall of Fameen vuonna 1970.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Reel, James: Henry Clay Work *Allmusic*. Viitattu 22.7.2013. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Henry C. Work *Songwriters Hall of Fame*. Viitattu 22.7.2013. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta ***Henry Clay Work***. (englanniksi)

* Lisää luettavaa aiheesta **Henry Clay Work** on Wikiaineistossa (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Japani
* Tšekki
* Australia
	+ 2
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* RISM
* SNAC

 |

 |
**Muziic** on ilmainen sovellus, jonka avulla käyttäjät voivat etsiä, soittaa ja järjestellä soittolistoihin YouTuben sisältämää musiikkia. David Nelson ja hänen isänsä Mark käyttivät yhteensä vuoden sovelluksen kehittämiseen. David oli vastuussa ohjelmistojen kehittämisestä, ja Mark järjesti projektille yrityksen. Projektin nettisivut käynnistettiin 25. helmikuuta 2009. Muziicin suosio on kasvanut nopeasti sen julkaisun jälkeen, ja palvelimia on sen vuoksi jouduttu lisäämään.

Palvelulla on sopimukset neljän maailman suurimman levy-yhtiön kanssa. Muziic poistaa listoista automaattisesti sellaisen sisällön, joka ei kuulu YouTuben sopimusten piiriin, ja soitin tukee myös YouTuben kompensaatiojärjestelmää, jossa tekijöille maksetaan korvauksia soittokertojen mukaan. Muziicin yritys toimii Bettendorfissa, Iowassa.

Ominaisuudet
------------

Ohjelman avulla käyttäjät voivat etsiä, soittaa ja järjestellä soittolistoihin YouTuben sisältämää musiikkia. Ohjelmassa on vaihdettavia ulkoasuja. Kielen voi vaihtaa ulkoasua muuttamalla. Eri kieli vaihtoehtoja on 12. Ohjelmalla voi kuunnella myös radiokanavia sekä omia musiikki- ja videotiedostoja. Palvelussa on mahdollisuus käyttäjien väliseen chattiin. Rekisteröinti palveluun on vapaaehtoinen. Ohjelma on myös selainpohjaisena versiona.

Saatavuus
---------

Ohjelma oli aluksi saatavilla vain Windows XP ja Vista käyttöjärjestelmille. Muziicista on myös Apple iPhone ja iPod Touch versiot. 24 tunnin kuluessa julkaisusta Muziicin iPhone versiosta tuli 29. suosituin ilmaisista musiikki ohjelmista iPhone App Storessa. Muziicista on myös versio iPadia varten.

Lähteet
-------

* unami.fi[vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* muziic.com
**Pitkäniemen sairaalakirkko** sijaitsee Nokialla, Pitkäniemen sairaalan hallintorakennuksen Hallintolan toisessa kerroksessa. Kirkko on vihitty käyttöönsä 27. lokakuuta 1901. Heti sotien päätyttyä kirkkoa korjattiin ja hautausmaata laajennettiin, ja laajennustöiden vihkimisjuhlaa vietettiin joulukuussa 1946. Kirkon toista käyttöönottojuhlaa vietettiin vuonna 1971, kun tila päätettiin kuitenkin säilyttää hartauskäytössä sen sijaan, että siitä olisi tehty kaavailtuja toimistotiloja.

Kirkon nykyinen alttaritaulu ja uudistetut kirkkotekstiilit otettiin käyttöön vuonna 1998. Lahjoituksena saadun kolmiosaisen alttaritaulun *Toivo* on maalannut nokialainen kuvataiteilija Osmo Rauhala. Kirkon aiempi alttaritaulu on siirretty alttarille päin katsottuna oikealle sivuseinälle. Sen on maalannut ylihoitaja Agnes von Pfaler, ja teoksen nimi on *Ristin juurella*.

Kirkon takaseinän ikkunan lyijylasityön *Kristuspuu* on suunnitellut sairaalassa potilaana ollut nuori mies kuvataideterapeutti Annikki Lahtisen ohjauksessa. Se koostuu 200 osasta ja valmistui vuonna 1999.

Lähteet
-------

1. 1 2  Sairaalakirkko *Tampereen yliopistollinen sairaala*. Viitattu 18.9.2019.
2. 1 2 3  Hallintola ja kirkko *Pitkäniemen verkkonäyttely*. Viitattu 18.9.2019.
20171016 Dicyphus epilobii male Lohja Finland Petro Pynnönen
**Karvahorsmalude** (*Dicyphus epilobii*)on uudehko laji Suomen ludefaunassa. Se löytyi ensimmäisen kerran vuonna 2010. Se on edelleen melko harvinainen, mutta esiintymispaikoillaan runsaslukuinen.

Ulkonäkö
--------

Pituus 4,5–5,4 mm. Muistuttaa muita *Dicyphus*-suvun luteita. Hyvin hoikka ja pitkäraajainen. Peitinsiivet läpikuultavat, cuneuksen ja coriumin kärjissä selvät tummat täplät ja etuselän poikkiuurre etuselän puolivälissä kuten roopelude Dicyphus errans|roopeluteellakin. Etuselän väritys vaihtelee vihreästä ruskeaan - harmaaseen, peitinsiipien kuviointi mustaa - punaruskeaa.

Levinneisyys
------------

Karvahorsmalude esiintyy lähes koko Euroopassa. Suomesta se on löydetty Uudeltamaalta ja Kymenlaaksosta.

Elinympäristö
-------------

Karvahorsmalude elää nimensä mukaisesti yksinomaan karvahorsmalla.

Elintavat
---------

Talvehtii munana. Nymfit kuoriutuvat loppukeväällä ja ne elävät tiiviisti karvahorsmakasvustossa. Ne kehittyvät aikuisiksi heinäkuun alusta alkae ja aikuisia voi tavata marraskuun alkuun saakka. Havaintoja Suomesta on toistaiseksi niukasti.

* Karvahorsmaludenaaraita Lohja, Suomi 2017Karvahorsmaludenaaraita Lohja, Suomi 2017
* Länsieurooppalaiset karvahorsmaluteet ovat vaaleampia kuin Suomessa tavattavat. Tässä hollantilainen yksilö.Länsieurooppalaiset karvahorsmaluteet ovat vaaleampia kuin Suomessa tavattavat. Tässä hollantilainen yksilö.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Rintala, T. & Rinne, V. 2011: Suomen luteet. 2. painos. Hyönteistarvike TIBIALE Oy, Helsinki


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q10471948
* Wikispecies: Dicyphus epilobii
* BioLib: 72476
* BOLD: 455358
* CoL: 35W88
* EoL: 3699157
* EUNIS: 246102
* Fauna Europaea: 452426
* Fauna Europaea (new): ea7ae93b-c351-4cf8-9dd6-40d16f23fb5e
* GBIF: 6096738
* iNaturalist: 603148
* NCBI: 1545121

 |

 |
**Brassy** on kunta Ranskassa Nièvren departementissa Burgundi-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee Chalauxjoen ja joesta patoamalla muodostuneen Lac de Chaumeçonin tekojärven rannalla, noin 32 kilometriä Château-Chinon (Ville):n kaupungista pohjoiseen.

Brassyn historia ulottuu roomalaisten hallintakauteen, jolloin se tunnettiin nimellä **Braciacum**. Brassyn seurakunta on tunnettu vuodesta 1052, ja noin sata vuotta myöhemmin sinne perustettiin La Charité-sur-Loiren benediktiiniläisluostari. Luostarikirkosta tuli myöhemmin seurakunnan kirkko, ja sitä on uudelleenrakennettu vuosisatojen aikana. Viimeisimmät muutostyöt Saint-Gervais-et-Saint-Protais'n kirkkoon tehtiin 1800-luvulla.

Kunta on osa Morvanin luonnonpuistoa (*Parc naturel régional du Morvan*).

Lähteet
-------

1. ↑  Comparateur de territoire Institut National de la Statistique et des Études Économiques. Viitattu 7.11.2021. (ranskaksi)
2. ↑  Brassy Patrimoine du Morvan. Viitattu 7.11.2021. (ranskaksi)
3. ↑  Les communes Parc naturel régional du Morvan. Viitattu 7.11.2021. (ranskaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Brassy (Nièvre)** Wikimedia Commonsissa
**Kirchamba** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Timbuktun alueen Dirén piirissä Malissa. Se sijaitsee Nigerjoen varrella 20 kilometriä Diréstä koilliseen. Kunnassa on 2 800 asukasta (vuonna 2009).

Kirchamban kunnan pinta-ala on arviolta 84 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Dirén piirin Tinguereguifin, idässä Danghan, etelässä Haïbongon ja lännessä Tienkourin kuntiin. Seutu kuuluu Saharan ja Sahelin siirtymäalueeseen. Sen läpi virtaa Niger ja sen haarajoki Gani. Tulva-aikaan tasangolle muodostuu järviä.

Kuntaan kuuluu neljä kylää ja kolme paimentolaisryhmää. Asukkaat ovat songhaita, fulbeja, tuaregeja, sorkoja ja bambaroita. Vallitseva uskonto on islam.

Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, käsityöammatit ja kaupankäynti. Tärkein viljelykasvi on riisi. Palveluihin kuuluu kaksi alakoulua ja terveysasema.

Lähteet
-------

1. ↑  Resultats Provisoires RGPH 2009 (Région de Tombouctou) *instat.gov.ml*.  Arkistoitu 22.7.2011. Viitattu 13.9.2014. (ranskaksi)
2. 1 2  Schéma Directeur de Lutte Contre l’Ensablement dans le Nord du Mali (6ème et 7ème Régions): Monographie de la Commune de Kirchamba *environnement.gov.ml*.  2004.  Arkistoitu 13.9.2014. Viitattu 13.9.2014. (ranskaksi)
3. 1 2  Plan de Securite Alimentaire: Commune Rurale de Kirchamba 2006–2010 *fsg.afre.msu.edu*. Viitattu 13.9.2014. (ranskaksi)[vanhentunut linkki]
Magnus von Eberhardt
**Magnus von Eberhardt** (1855 Berliini – 1939 Berliini) oli keisarillisen Saksan armeijan jalkaväenkenraali ensimmäisessä maailmansodassa.

Eberhardtin sotilasura alkoi 19-vuotiaana, kun hän liittyi jalkaväkirykmentti nro 93:n Zerbstissä. Kesäkuussa 1890 hän siirtyi Berliiniin yleisesikuntaan. 1898 hän sai ylennyksen majuriksi ja siirtyi komentajaksi krenatöörirykmenttiin "Prinz Karl von Preußen" (2. brandenburgilaisrykmentti nro 12). Hän palveli eri yksiköissä komentajana tai esikuntaupseerina. Hänet ylennettiin kenraalimajuriksi 1907 ja kenraaliluutnantiksi 1911.

Eberhardt nimitettiin ala-Elsassin sotilasalueen kuvernööriksi 1913, ja tässä tehtävässä hän toimi, kun ensimmäinen maailmansota syttyi. Tapahtumaa seurasi siirto XV. reservin armeijakunnan komentajaksi ylä-Elsassiin, jossa hänen armeijakuntansa tehtävä oli suojella aluetta mahdollisilta ranskalaisten hyökkäyksiltä. Eberhardt onnistuikin torjumaan ranskalaisten yrityksen vallata Colmar ja puskemaan heidät lähes koko Elsassin alueelta lukuun ottamatta Thann-Altkirchin aluetta.

Armeijakunta siirrettiin Serbiaan. Eberhardt pysyi yksikön johdossa lokakuuhun 1916 saakka, jolloin armeijakunnan reservit siirrettiin Verdunin alueelle. Eberhardt siirtyi komentamaan X. reservin armeijakuntaa. Hänelle myönnettiin Pour le Merite toukokuussa 1917.

Elokuussa 1918 Eberhardt nimitettiin 7. armeijan komentajaksi kenraali Max von Boehnin tilalle. Hän pysyi tehtävässä vain lokakuuhun asti, jolloin armeija hajosi karkuruuden ja huonon taistelukunnon vuoksi. Marraskuun alussa Eberhardt siirtyi komentamaan 1. armeijaa, kunnes yksikkö lakkautettiin joulukuussa sodan loppumisen jälkeen. Tämän jälkeen Paul von Hindenburg lähetti Eberhardtin Itä-Preussiin Kulmerlandin puolustusjoukkojen komentajaksi estämään puolalaisia valtaamasta Itä-Preussia. Keväällä 1919 hän sai käskyn vetäytyä Soldaun alueelta, jolloin puolalaiset joukot ottivat sen haltuunsa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Magnus von Eberhardt


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
**Matti Sven Heikinpoika Saarikoski** (10. huhtikuuta 1890 Lapua – 24. tammikuuta 1917 Latvia) oli suomalainen jääkäri, jonka komppanianpäällikkönä toiminut Armas Ståhlberg ampui Saksan itärintamalla hänen kieltäydyttyään osallistumasta hyökkäykseen. Tapaus herätti pahennusta ja aiheutti kriisin suomalaisen jääkäripataljoonan keskuudessa.

Jääkäripataljoona 27:n 1. komppania.
Sven Saarikosken vanhemmat olivat työmies Heikki Saarikoski ja Sofia Huhta. Saarikoski toimi merimiehenä ennen kuin liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:en 1. komppaniaan 17. syyskuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella sen ensimmäiseen vaiheeseen. Saarikoski kieltäytyi 24. tammikuuta 1917 lähtemästä Aa-joen toiselle retkelle, jolloin komppanian oberzugführer Ståhlberg ampui hänet pistoolilla komppanian edessä Aa-joen rannalla Mitaun edustalla. Asia oli myöhemmin käsiteltävänä sotaoikeudessa, joka ei katsonut sen antavan aihetta enempiin toimenpiteisiin. Saarikoski haudattiin Mitaun sotilashautausmaahan.

Saarikosken ampumisen seurauksena jääkärijoukossa puhkesi vakava kriisi. Erittäin jyrkästi tapauksen tuomitsi esimerkiksi kauhavalainen jääkäri Arvo Pollari, joka kirjoitti: "*Mitä merkitsee meidän yhteiset ponnistuksemme, kun omat miehet ampuvat toisiaan. On tosiaankin luja kuri joukossamme, kun kaikki miehet seisovat kantapäät yhdessä ja katsovat kun yhtä miehistä tapetaan. Ei! Ei tällainen temppu ei menesty toista kertaa.*" Vaikka sotaoikeus vapautti Ståhlbergin ja esimerkiksi hauptzugführer Torsten Jernström katsoi hänen menetelleen ainoalla oikealla tavalla, monet jääkäritoverit pitivät Ståhlbergiä murhaajana. Ståhlberg kaatui seuraavana vuonna Suomen sisällissodassa.

Saarikoski oli kuollessaan kirjoilla Nurmossa ja oli naimaton.

Lähteet
-------

* Toim. Lars Westerlund, Suomalaiset ensimmäisessä maailmansodassa, Valtioneuvoston kanslian julkaisu 6/2004 ISBN 952-5354-48-2
* E. Jernström, Jääkärit maailmansodassa Sotateos oy Helsinki 1933
* Suomen sotasurmat 1914-1922 © 2001- Valtioneuvoston kanslia, Suomi Finland
* Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938.
* Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 ISBN 951-99046-8-9.

### Viitteet

1. 1 2  Suomen jääkärien elämäkerrasto 1938
2. 1 2  Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975
3. ↑  Tieto on lähteestä Suomen sotasurmat 1914-1922. Jääkäri Aarne Kuula väittää päiväkirjassaan hänen olleen nainut mies ja kahden lapsen isä.

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee tavaramerkkiä. Täsmennyssivulla on sanan muita merkityksiä*

**Estrella** on tuotemerkki, jonka alaisuudessa valmistetaan monia välipalatuotteita, kuten perunalastuja, juustonaksuja, maapähkinöitä ja dippejä. Alun perin Ruotsissa perustettu yritys Estrella AB ja tavaramerkki ovat nykyään osa Estrella Maarud Holding AS -yritystä, jonka omistaa saksalainen Intersnack Group. Yrityksen Ruotsin tehdas sijaitsee Angeredissa, Göteborgissa.

Historia
--------

Estrella-tuotemerkin rekisteröi vuonna 1946 Folke Andersson, joka omisti tuolloin laajoja banaaniviljelmiä Etelä-Amerikassa. Yhtiön nimeksi tuli Estrella, joka on espanjan kieltä ja tarkoittaa tähteä. Vuonna 1957 New Yorkiin tehdyn vierailun jälkeen hän innostui aloittamaan välipalojen valmistamisen Ruotsissa, ja niiden tuotanto alkoikin jo samana vuonna. Aluksi yhtiö valmisti vain perunalastuja ja popcornia Ruotsissa, kun taas muu valikoima koostui tuontituotteista. Vuonna 1903 Ödsköltissä, Dalslandissa syntynyt Folke Andersson kuoli 8. toukokuuta 1968 kotonaan Guayaquilissa, Ecuadorissa. 

Yritys lopulta kasvoi suuremmaksi, ja sen tuotteita alettiin markkinoida vuonna 1987 Suomeen ja vuonna 1990 Tanskaan. Sittemmin Estrellan tuotteita on viety useille muillekin markkina-alueille, ja toimintaa oli esimerkiksi Islannissa, Baltian maissa, Ukrainassa ja Venäjällä. Myöhemmin Kraft Foods osti Estrellan ja rupesi tuottamaan sen sipsejä Estrella-nimellä Ruotsissa, Maarudilla Norjassa ja Taffel Chipsinä Liettuassa. Vuonna 2008 Kraft Foods myi Estrellan FEPCO 1 AS:lle, joka on norjalaisen sijoitusyhtiö Herkules Private Equity Fundin omistama. Sijoitusyhtiö luopui omistuksistaan vuonna 2014, ja Estrella Maarud siirtyi saksalaisen Intersnack Groupin haltuun.

Maaliskuussa 2013 Estrella uudelleenlanseerasi Suomen markkinoille 90-luvun hittisnacksin Kickersin. Lähes 500 henkilöä oli allekirjoittanut nettiadressin "Kickers takaisin markkinoille", ja heitä muistettiin myös lanseerauksen yhteydessä julkaistussa musiikkivideossa "Vanha suola janottaa".

Lähteet
-------

1. ↑  Estrella-tuotteet *Estrella*. Viitattu 29.11.2017. (ruotsiksi)
2. ↑  Tietoa meistä | Estrella *Estrella*. Viitattu 29.11.2017.
3. ↑  Salo, Kirsi: Taloussanomat – Kraft luopuu Estrella-sipseistä *Taloussanomat*.  6.8.2008. Viitattu 1.12.2017.
4. ↑  Estrella Maarud to become part of Intersnack Group | Herkules Capital *Herkules Capital*. Viitattu 29.11.2017. (englanniksi)
5. ↑  Estrella tuo suosikkisipsit uudelleen kauppoihin artistin avulla *Markkinointi & Mainonta*. Viitattu 29.11.2017. (englanniksi)
**Sven Petter Gerhard Dahlbeck** (3. lokakuuta 1822 Raahe – 9. tammikuuta 1890 Helsinki) oli suomalainen opettaja ja ammattiopetuksen uudistaja.

Dahlbeckin vanhemmat olivat tullinhoitaja Pehr Gerhard Dahlbeck ja Anna Brita Gadelius. Hän pääsi ylioppilaaksi 1841, opiskeli Saksassa, toimi sitten opettajana Turun teknillisessä reaalikoulussa 1850-1854 ja vuodesta 1874 Helsingin ammattikoulussa. Dahlbeck toimitti 1853-1854 *Teknisk Tidskrift* -lehteä ja 1855 mallilehteä käsityöläisille. Hän myös kirjoitti ahkerasti lehtiin nimimerkillä "*-k*". Dahlbeckin julkaisema kirjanpidon oppikirja *Kort lärobok uti enkel bokföring, till skolornas och allmänhetens tjenst* (1876) käännettiin suomeksi. Hän oli jäsen 1856 asetetussa komiteassa, joka pyrki edistämään koti- ja tehdasteollisuutta, mihin liittyen hän muun muassa esitti suunnitelman teknillisen opetuksen uudistamiseksi. Siihen sisältyivät iltakoulut käsityöläisille, erikoisopetus teknillisissä reaalilukioissa ja yliopiston yhteydessä toimiva teknologinen opisto. Viimeksi mainittua vastusti muun muassa J. V. Snellman eikä se saanut muutenkaan kannatusta. Vuoden 1858 asetuksessa toteutettiin silti monia Dahlbeckin ajatuksia, mikä merkitsi käännettä Suomen ammattiopetuksen historiassa.

Dahlbeckin puoliso vuodesta 1863 oli Augusta Rosina Wahlström (k. 1929).

Lähteet
-------

* Ilmari Heikinheimo: *Suomen elämäkerrasto*. Helsinki: Werner Söderström Osakeyhtiö, 1955.  Sivu 136.

Aiheesta muualla
----------------

* Kotivuori, Yrjö: Sven Petter Gerhard Dahlbeck. *Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu 2005. Viitattu 29.12.2013.
Sven Relander vuonna 1954.
**Sven Runar Alarik Relander** (24. toukokuuta 1897 Helsinki – 13. elokuuta 1956 Helsinki) oli suomenruotsalainen näyttelijä.

Relander nousi kansan tietoisuuteen viulunsoittaja-Teemuna Erkki Karun ohjaamassa mykkäelokuvassa *Nummisuutarit* (1923). Samana vuonna Relander sai kiinnityksen Svenska Teaterniin eli Helsingin Ruotsalaiseen Teatteriin. Alun perin Relanderilla oli operettien sankariosia ja monia kepeitä rooleja. Relanderin teatteriura oli pitkä ja värikäs, ja hän oli aikaisemmin näytellyt Åbo Svenska Teaterissa ja Turun Teatterissa.

Relanderin elokuvaura ei ollut niin merkittävä, mutta hän näytteli silti 53 pienehkössä elokuvaroolissa vuosien 1923–1956 aikana. Hänet tunnetaan esimerkiksi vivahteikkaista arvovaltaisten henkilöiden roolisuorituksista – Suomi-Filmin kuukausipalkkaisen Paavo Jänneksen tapaan Relanderillakin oli tuomareiden ja johtajien sivurooleja. Hänet muistetaan muun muassa konsuli Lumialana elokuvasta *Vaihdokas* (1927), Viertolana elokuvasta *Seitsemän veljestä* (1939), vuorineuvoksena *Vihreästä kullasta* (1939) sekä miespääosa-kaksoisroolista Eero Levän (Leväluoman) ohjaamassa sotilasfarssissa *Varuskunnan "pikku" morsian* (1943). Hän oli tuttu näky myös monissa Valentin Vaalan ja Teuvo Tulion elokuvissa.

Relander näytteli myös muutamassa suomalais-ruotsalaisessa yhteiselokuvassa. Relanderin viimeiseksi elokuvarooliksi jäi olutkapakan omistaja Teuvo Tulion elokuvassa *Olet mennyt minun vereeni* (1956). Relander kuoli tapaturmaisesti 59 vuoden ikäisenä.

Aiheesta muualla
----------------

* Sven Relander Elonetissä.
* Sven Relander Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |

 |
Temir-Han-Šuran sosialistiryhmä vuonna 1918. Magomed-Ali Dahadajev takarivissä oikealla.
**Magomed-Ali Dahadajev** (ven. Магоме́д-Али Дахада́ев, puoluenimeltään *Mahatš*, Махач; 1882 nykyisen Untsukulin piirin Untsukulin kylä, Dagestan – 22. syyskuuta (J: 9. syyskuuta) 1918 Verhni Džengutai) oli dagestanilainen bolševikkijohtaja.

Magomed-Ali Dahadajev syntyi sepän perheeseen. Vuodesta 1900 hän opiskeli Pietarin liikenneinsinööri-instituutissa. Vuonna 1905 hän toimi yhtenä Venäjän sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen Temir-Han-Šuran järjestön johtajista. Marraskuussa 1906 hänet karkotettiin Dagestanista. Vuonna 1910 Dahadajev valmistui instituutista ja työskenteli sen jälkeen insinöörinä Maikopin rautatiellä.

Helmikuun vallankumouksen jälkeen Dahadajev osallistui Dagestanin bolševikkien toimintaan. Vuoden 1918 alussa hän oli perustamassa paikallista punakaartia, toukokuusta 1918 lähtien toimi alueen sota- ja vallankumousneuvoston jäsenenä ja sotakomissaarina. Myöhemmin hänet valittiin Dagestanin toimeenpanevan komitean ja sotaneuvoston jäseneksi. Yhdessä Ullubi Buinakskin kanssa hän johti Dagestanin puna-armeijaa. Syyskuussa 1918 Dahadajev jäi valkokaartilaisten vangiksi ja hänet ammuttiin. Petrovsk-Portin kaupunki nimettiin hänen mukaansa Mahatškalaksi vuonna 1922. Dahadajevin nimeä kantaa myös Dahadajevin piiri Dagestanissa.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Bolšaja Sovetskaja Entsiklopedija, tom 7*, s. 563. Moskva: Sovetskaja Entsiklopedija, 1972.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
**Sven Larson**, Sven Georg Larsson (15. tammikuuta 1905 Falun, Taalainmaa, Ruotsi – 5. marraskuuta 2004 Tysslinge, Västmanland) oli ruotsalainen toimittaja ja virsirunoilija.

Larson oli ruotsalaisen pienen vapaakirkon Örebromissionenin jäsen. Örebromissionen oli alkuaan örebrolaisen Filadelfiakirkon lähetysosasto ja kuului osana Ruotsin baptistiliikettä ja 1990-luvulta alkaen osana Evangeliska frikyrkan -nimistä vapaakirkkoa.

Larson oli Örebromissionenin kustannustoimittaja. Hän on julkaissut muutamia runokokoelmia. Ruotsin kirkon virsikirjan ekumeenisessa osassa on hänen kirjoittamansa adventtivirsi "Kristus kommer – Davids son". Suomenkielisessä virsikirjassa se on Pekka Turusen kääntämänä ja Niilo Rauhalan uudistamana virsi "Kristus, poika Daavidin". Se on myös *Siionin laulut* -kirjassa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Per Olof Nisser, Inger Selander, Hans Bernskiöld: *Psalmernas väg Kommentaren till text och musik i Den svenska psalmboken*
Band 1 Psalmerna 1- 204 av den ekumeniska psalmboksdelen.*, s. 286. Wessmans musikförlag AB Visby, 2014. ISBN 978-91-8771-034-6. (ruotsiksi)*
2. ↑  Var kommer vi ifrån? Evangeliska Frikyrkan. Viitattu 28.3.2022. (ruotsiksi)
3. ↑  förf:(Larson, Sven, 1905-2004) *libris.kb.se*. Viitattu 28.3.2022. (ruotsiksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)
* Ruotsi

 |

 |
**DeSean William Jackson** (s. 1. joulukuuta 1986 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän edustaa NFL-liigassa pelaavaa Los Angeles Ramsia, ja hänen aiempia ammattilaisseurojaan ovat Philadelphia Eagles ja Washington Redskins.

Nopeana laitahyökkääjänä sekä erittäin hyvänä potkunpalauttajana tunnettu Jackson on saanut maineen vaikeana persoonana, joka oli suurielta osin syynä myös hänen Eagles-sopimuksensa purkuun kauden 2013 jälkeen.

Ennen ammattilaisuraansa Jackson pelasi yliopistojalkapalloa Kalifornian yliopiston joukkueessa, California Golden Bearsissa. Hänet varattiin toisella kierroksella vuonna 2008.

Lähteet
-------

1. 1 2  DeSean Jackson ESPN. Viitattu 20.8.2014. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **DeSean Jackson** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
Vincent van Gogh on yksi taiteilija, jota on paljon tulkittu psykologian teorioiden avulla. *Omakuva korva sidottuna*, 1889.
**Taidepsykologia** on taiteentutkimuksen ala, joka soveltaa psykologisen tutkimuksen teorioita ja menetelmiä. Sen tutkimuskohteena on taiteen ja yleisön välinen suhde, taiteen tekijät ja taideteokset.

Värihavaintotutkimuksissa fysiologisella psykologialla oli paljon merkitystä 1800-luvun alkupuolella. Michel Eugène Chevreulin tutkimukset ja Hermann von Helmholtzin väriteoria 1860-luvulta vaikuttivat impressionismiin ja neoimpressionismiin. Samaan tapaan havaintopsykologialla ja hahmoteorialla oli merkitystä 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa.

Psykologian vaikutusta ovat myös elämysteoriat, kuten Einfühlung- eli tunnestautumisteoria, jota Theodor Lipps kehitteli ja Wilhelm Worringer jatkoi. 
Myös psykoanalyyttinen taiteentulkinta on ollut suosittu tapa soveltaa psykologiaa taiteeseen. Oma erityisalansa on psykiatrinen taiteentutkimus, jota käytetään psykoterapiassa ja mielisairauksien diagnostiikassa.

Katso myös
----------

* Psykoanalyyttinen taiteentutkimus
* Wilhelm Worringer
* Herbert Read
* Heinrich Wölfflin

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Taiteen pikkujättiläinen, s.730. WSOY, 1995. ISBN 951-0-16447-X
**KV59** on tunnistamattoman henkilön hauta Kuninkaiden laaksossa. Se on arvioitu sijainnin perusteella Uuden valtakunnan 18. dynastian aikaiseksi.

Hautaa ovat kartoittaneet James Burton (1825), Eugène Lefébure (1889) ja Howard Carter (1921). Hauta on täynnä kiviromua eikä sinne pääse. Sen sisällöstä tai mahdollisten kaivausten historiasta ei ole tietoa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  KV 59 (Unknown) Theban Mapping Project.  Arkistoitu 27.9.2008. Viitattu 31.7.2017.

  

Kuninkaiden laakson haudat
KV1 · KV2 · KV3 · KV4 · KV5 · KV6 · KV7 · KV8 · KV9 · KV10 · KV11 · KV12 · KV13 · KV14 · KV15 · KV16 · KV17 · KV18 · KV19 · KV20 · KV21 · KV22 · KV23 · KV24 · KV25 · KV26 · KV27 · KV28 · KV29 · KV30 · KV31 · KV32 · KV33 · KV34 · KV35 · KV36 · KV37 · KV38 · KV39 · KV40 · KV41 · KV42 · KV43 · KV44 · KV45 · KV46 · KV47 · KV48 · KV49 · KV50 · KV51 · KV52 · KV53 · KV54 · KV55 · KV56 · KV57 · KV58 · KV59 · KV60 · KV61 · KV62 · KV63 · KV64 · KV65 · KVA · KVF
**Witteveen–Kolkin oireyhtymä** on synnynnäisenä hermoston kehityshäiriönä ilmenevä erittäin harvinainen oireyhtymä. Oirekuva on yksilöllisesti vaihteleva.

Witteveen–Kolkin oireyhtymästä kärsivillä lapsilla voi ensimmäisten elinkuukausien aikana ilmetä syömisongelmia. Pituuskasvu saattaa olla hidastunutta. Noin puolilla potilaista esiintyy hypotonia, noin puolilla mikrokefalia ja noin puolilla motorinen kehitysviive. Oppimisvaikeudet ovat Witteveen–Kolkin oireyhtymässä yleisiä, ja jos kehitysvamma todetaan, se on yleensä lievä. Osalla sairastuneista on ilmennyt myös epilepsiaa. Witteveen–Kolkin oireyhtymään liittyvät sille ominaiset kasvonpiirteet, joissa tyypillisesti otsa on pitkä ja kapea, silmäluomiraot alaspäin suuntautuneet, kasvot muodoltaan kolmiomaiset, leuka terävä ja ylähuuli ohut. Oireyhtymän yhteydessä saattaa myös esiintyä suulakihalkio tai nivelten ylitaipuisuus. Joskus on todettu näköhäiriöitä, minkä lisäksi oireyhtymän piirteisiin kuuluu huonokuuloisuus, joka voi olla alkuperältään sensorineuraalinen, konduktiivinen tai sekamuotoinen. Oireyhtymään mahdollisesti kuuluviin synnynnäisiin rakennepoikkeavuuksiin kuuluvat lantiomunuainen, kammioväliseinäaukko, paksuuntunut aorttaläppä, kystoseele ja ureteroseele. Pienellä osalla sairastuneista on ollut myös aivojen rakennepoikkeavuus, kuten aivokammioiden suurikokoisuus, aivokurkiaisen poikkeavuus, pikkuaivoatrofia tai tyypin I Arnold–Chiarin epämuodostuma.

Witteveen–Kolkin oireyhtymään liittyy noin kolmasosalla sairastuneista psykiatrisia ongelmia tai käytöshäiriöitä. Sosiaaliset vuorovaikutustaidot voivat olla puutteelliset. Ongelmina saattaa ilmetä keskittymiskyvyttömyyttä, levottomuutta, ylivilkkautta, autismin kirjon häiriö tai ADHD. Aggressiivisuutta ja pakko-oireista käyttäytymistä voi myös esiintyä. Mahdollisia oireyhtymään liittyviä psykiatrisia sairauksia ovat esimerkiksi masennus ja skitsoaffektiivinen häiriö.

Witteveen–Kolkin oireyhtymä johtuu kromosomin 15 geenin SIN3A mutaatiosta. Sitä aiheuttavat myös kromosomialueen 15a24 mikrodeleetiot, joihin liittyy SIN3A-geenin deleetio. 15q24-mikrodeleetion aiheuttamassa oireistossa kuitenkin kehitysvamma on usein keskivaikea tai vaikea. Oirekuva on näissä tapauksissa myös tavallista moninaisempi. Yleensä Witteveen–Kolkin oireyhtymän taustalla on *de novo* -mutaatio. Periytyvyys on autosomaalinen ja vallitseva. Oireyhtymästä arvioidaan kärsivän alle yhden elävänä syntyvän lapsen miljoonaa kohden. Esiintyvyys on yhtäläinen sukupuolesta riippumatta. Parannuskeinoa ei ole vaan hoito on oireenmukainen. Oireyhtymän kuvasivat ensimmäisinä Josefine S. Witteveen ja Sharon M. Kolk vuonna 2016.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Johanna Rintahaka, Witteveen-Kolkin oireyhtymä Tukiliitto 9.3.2023, viitattu 7.7.2023
DeFord Bailey 1970-luvulla.
**DeFord Bailey** (14. joulukuuta 1899 – 2. heinäkuuta 1982) oli yhdysvaltalainen country- ja bluesmuusikko. Hän oli ensimmäinen afroamerikkalainen esiintyjä Grand Ole Opry -musiikkiohjelmassa. Hänen tärkein instrumenttinsa oli huuliharppu, mutta hän osasi soittaa muitakin soittimia. Baileyn levyttämä "Pan American Blues" vuodelta 1927 on maailman ensimmäinen blueslevy, jossa kuullaan huuliharppusoolo. Kappale kertoo samannimisestä junasta, tai tarkemmin sanottuna Bailey imitoi huuliharpulla junan ääniä. "Pan American Blues" soitettiin useiden vuosien ajan lauantai-iltaisin Grand Ole Opryn avauskappaleena.

Bailey esiintyi kiertueilla aikansa kuuluisien tähtien kuten Roy Acuffin, Bill Monroen ja Uncle Dave Maconin kanssa. Yhdysvaltain etelävaltioissa voimassa olleiden Jim Crow -lakien vuoksi Baileyllä oli toistuvasti vaikeuksia löytää majoitusta ja jopa ruokaa kiertueiden aikana. Baileyn isovanhemmat olivat olleet nuoruudessaan orjia.

Bailey joutui lähtemään WSM-radiokanavalta vuonna 1941 esitysoikeuksia koskeneen kiistan vuoksi. Hän ei tämän jälkeen esiintynyt enää montaa kertaa julkisesti vaan hankki elantonsa muun muassa kengänkiillottajana ja majoittamalla ihmisiä kotonaan. Muutaman kerran hän kuitenkin palasi vielä Grand Ole Opryn lavalle vanhalla iällä.

Vuonna 2005 Bailey nimitettiin Country Music Hall of Fameen. Hänestä on tehty dokumenttiohjelma, joka esitettiin PBS-kanavalla vuonna 2019.

Lähteet
-------

1. ↑  Moore, Bobby: The Incredible Rise and Sudden Decline of DeFord Bailey *Wide Open Country*. Viitattu 10.2.2020. (englanniksi)
2. 1 2  DeFord Bailey: A Black Star In Early Country Music *Appalachian Mountain Books*. Viitattu 10.2.2020. (englanniksi)
3. ↑  Pre-War Blues Harp Greats *patmissin.com*. Viitattu 15.2.2020. (englanniksi)
4. 1 2  Bianco, Deana: The Unsung Black Musician Who Changed Country Music *narratively.com*.  23.1.2020. Viitattu 10.2.2020. (englanniksi)
5. ↑  DeFord Bailey: A Legend Lost *pbs.org*. Viitattu 10.2.2020. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC

 |

 |