recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Valtiopäivätalon läheisyydessä sijaitseva Mynttorget on suosittu mielenosoituspaikka.
**Mynttorget** on Tukholman vanhankaupungin pohjoisosassa Västerlånggatanin ja Helgeandsholmenilla valtiopäivätalon läpi kulkevan Riksgatanin välissä sijaitseva aukio. Paikalla sijaitsi aiemmin kaupungin ainoa sisäänkäynti pohjoisesta, jykevä portti jossa oli laskusilta Helgeandsholmenille. Kun portti purettiin 1672, muodostui aukio, joka sai nimekseen Mynttorget sen laidalle asettuneen Myntverket-rahapajan mukaan. Rahapaja muutti 1849 Kungsholmenille ja rakennus siirtyi kuninkaan kanslian käyttöön.

Rakennuksia
-----------

* Vakuutusyhtiö Skandialle rakennettu uusrenessanssitalo vuodelta 1889.Vakuutusyhtiö Skandialle rakennettu uusrenessanssitalo vuodelta 1889.
* Brandkontorets hus valmistui 1679 ja sai uuden ulkoasun 1764. Siinä on vuodesta 1806 pitänyt konttoriaan Ruotsin vanhin vakuutusyhtiö.*Brandkontorets hus* valmistui 1679 ja sai uuden ulkoasun 1764. Siinä on vuodesta 1806 pitänyt konttoriaan Ruotsin vanhin vakuutusyhtiö.
* Kanslihusetissa on valtiopäivien toimitiloja. Rakennus on vuodelta 1935, mutta pylväikkö on peräisin Kustaa III:n ajalta.*Kanslihusetissa* on valtiopäivien toimitiloja. Rakennus on vuodelta 1935, mutta pylväikkö on peräisin Kustaa III:n ajalta.

Lähteet
-------

1. ↑  Sörenson, Ulf: *Vägvisaren till Stockholm*, s. 48. Lind & Co, 2009. ISBN 978-91-85801-62-6. (ruotsiksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Mynttorget** Wikimedia Commonsissa
**Valtiosääty** on aiemmin käytössä ollut nimitys, joka tarkoitti sellaista ihmisryhmää, jolla oli oikeus lähettää edustajiaan valtiopäiville. Nimitystä käytettiin myös tällaisen ryhmän edustajista valtiopäivillä. Valtiosääty koostui valtiopäivämiesten valitsijoista, joita yhdisti ammatti tai yhteiskunnallinen asema. Valtiosäädyt saivat kukin erikseen valita edustajansa kansanedustuslaitokseen.

Suomessa oli neljä valtiosäätyä vuoden 1906 valtiopäiväjärjestykseen (26/1906) saakka. Sillä luotiin yhtäläiseen äänioikeuteen perustuva kansanedustuslaitos. Valtiosäädyt olivat

* aateli
* pappissääty, joka edusti kirkkoa ja opettajia
* porvarissääty, joka edusti kaupunkien väestöä; sen vaaleissa saivat äänestää porvarit ja kaupunkien virkamiehet, myöhemmässä vaiheessa kaikki tietyn veronmaksukyvyn omaavat ja kiinteistönomistajat.
* talonpoikaissääty, jossa valtiopäiville valittiin yksi edustaja jokaisesta tuomiokunnasta, äänioikeutettuina maata omistavat.

Katso myös
----------

* Sääty-yhteiskunta Suomessa
* Säätyvaltiopäivät

Lähteet
-------

1. 1 2  *Otavan iso tietosanakirja,* Otava 1960–1965, hakusana valtiosäädyt.
2. ↑  *Uusi tietosanakirja,* Tietosanakirja oy 1960–1966, hakusana valtiosäädyt.
Kouvolan hovioikeuden sinetti
**Kouvolan hovioikeus** oli vuosina 1978–2014 toiminut hovioikeus. Hovioikeus yhdistettiin 1. huhtikuuta 2014 Itä-Suomen hovioikeuteen, jolla on pysyvä istuntopaikka Kouvolassa.

Historiaa
---------

Hovioikeus aloitti toimintansa vuonna 1978, kun Suomeen perustettiin kaksi uutta hovioikeutta, Kouvolaan ja Rovaniemelle.

Hovioikeus toimi piirinsä käräjäoikeuksien muutoksenhakutuomioistuimena. Hovioikeuden tehtävänä on lisäksi valvoa alueensa käräjäoikeuksien toimintaa. Hovioikeuden henkilökuntaan kuuluivat presidentin, hovioikeudenlaamannien, hovioikeudenneuvosten ja esittelijöiden lisäksi kansliapäällikkö, kirjaaja, apulaiskirjaaja, atk-suunnittelija, informaatikko, notaareja, osastosihteeri, toimistosihteerejä sekä virastomestareita. Hovioikeudessa oli yhteensä 58 virkaa. Alkuvuosina hovioikeus toimi vuokratiloissa, hovioikeus muutti uuteen sille suunniteltuun taloon huhtikuussa 1996. Hovioikeuden ensimmäinen presidentti oli Heimo Lampi ja viimeinen Pertti Nieminen. Kouvolan hovioikeuden jäsenenä, eli hovioikeudenneuvoksena on työskennellyt muun muassa Paavo Nikula. Aiemman Kouvolan hovioikeuspiirin kuuluivat Hyvinkään, Päijät-Hämeen, Etelä-Karjalan ja Kymenlaakson käräjäoikeudet. Hovioikeuspiirin asukasluku oli noin 700 000.

Käräjäoikeudet ja niiden tuomiopiirit
-------------------------------------

* Etelä-Karjalan käräjäoikeus Etelä-Karjala
* Hyvinkään käräjäoikeus Hyvinkää, Riihimäki, Hausjärvi, Loppi ja Nurmijärvi; 2014- siirtyi osaksi Helsingin hovioikeuspiiriä
* Kymenlaakson Käräjäoikeus Kymenlaakso
* Päijät-Hämeen käräjäoikeus Päijät-Häme

Lähteet
-------

1. ↑  Itä-Suomen hovioikeus *oikeus.fi*.  11.1.2019. Oikeusministeriö. Viitattu 11.4.2019.
2. ↑  Helsingin hovioikeus  2.10.2014. Oikeusministeriö, oikeus.fi. Viitattu 30.11.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Itä-Suomen hovioikeuden verkkosivut



|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Suomen hovioikeudet |
| --- |
|  |
| Nykyiset | 
* Helsingin hovioikeus
* Itä-Suomen hovioikeus
* Rovaniemen hovioikeus
* Turun hovioikeus
* Vaasan hovioikeus

 |
|  |
| Entiset | 
* Kouvolan hovioikeus (1978–2014)

 |

 |
**Eila Valtanen** (s. 15. maaliskuuta 1957 Hyrynsalmi) työskenteli metsänhoitajana Lapissa 1981-1997 Rovaniemen metsäoppilaitoksella ja Lapin (piiri)metsälautakunnassa ja toimi Kainuun metsäkeskuksen johtajana 1997-2004. Hän oli Kuhmon kaupunginjohtaja vuoden 2017 loppuun saakka. Kuhmon kaupunginvaltuusto valitsi hänet johtajaksi vuonna 2004. Valtanen sai äänestyksessä 31 ääntä, Seppo Karikko kolme ja Jorma Karjalainen yhden.

Valtanen kirjoitti kolumneja Metsälehteen 1988-1998, Lapin Kansaan 2018-2023 ja Kuhmolaiseen 2018 -, Veikko Huovinen -seura nimesi hänet kunniapuheenjohtajaksi vuonna 2012. Hän on kirjoittanut kirjat Metsänomistajasta yrittäjäksi (1990) ja Ortodoksisia arkirukouksia (2020). Hän on pitänyt runoista ja akvarelleista koostuvan näyttelyn Kuhmon kirjastolla vuonna 2017 ja osallistunut yhdessä Heikki Huotarin ja Maija Pennan kanssa Oli joita - näyttelyyn vuonna 2021 Kuhmo-talolla.

Lähteet
-------

1. ↑  Kuka kukin on 2009, sivu 1129
2. ↑  Kuhmon kaupungin arkisto
3. ↑  Neuvonen, Juha: Eila Valtanen lopettaa vuodenvaihteessa kaupunginjohtajana *Kainuun Sanomat*.  24.2.2017.  Arkistoitu 26.9.2018. Viitattu 26.9.2018.
4. ↑  Eila Valtanen valittiin johtamaan Kuhmoa *Kaleva.fi*. Viitattu 26.9.2018.
**Kouvolan keskustaajama** on Suomen kuudenneksitoista suurin taajama sekä Kouvolan kaupungin hallinnollinen keskus, joka sijaitsee Kymenlaaksossa, Kouvolassa. Taajamassa asuu 46 043 ihmistä. Taajaman pinta-ala on 61,48 km² ja väestötiheys 748,9 as./km². Kouvolan kaupunginosajaossa taajama sijaitsee Kouvolan, Kuusankosken ja Valkealan suuralueilla sekä yhteensä 25 kaupunginosan alueella. Vuoteen 2008 asti taajama oli myös Kouvolaan liitetyn Kuusankosken kaupungin keskustaajama ja ulottui osittain myös Valkealan kunnan alueelle. 

Kymijoki virtaa taajama-alueen halki Kuusankoskella pohjoisesta etelään. Taajaman alueella Kouvolassa sijaitsee Kouvolan rautatieasema ja taajaman poikki kulkee lännestä itään valtatie 6, joka on taajaman alueella moottoriliikennetie. Lännestä keskustaajaman suuntaan vie valtatie 12, koillisesta Ristiinasta ja etelästä Kotkasta puolestaan valtatie 15. Pohjoisen suunnasta taajamaa lähestyy kantatie 46 Heinolasta.

Ennen vuoden 2009 Kouvolan seudun kuntaliitosta ja nykyisen Kouvolan kaupungin perustamista Kouvolan keskustaajama ulottui kolmen kunnan alueelle eli Kouvolan, Kuusankosken ja Valkealan alueille. Vuoden 2005 taajamarajauksen mukaan Kouvolan keskustaajaman asukkaista Kouvolassa asui 30 675 henkeä, Kuusankoskella 19 646 henkeä ja Valkealassa 346 henkeä. Tuolloin taajamassa oli yhteensä 50 667 asukasta ja sen maapinta-ala oli 59,8 neliökilometriä. Taajaman nimestä huolimatta Kouvolan keskustaajama oli Kouvolan lisäksi myös Kuusankosken kaupungin hallinnollinen keskustaajama, sillä aiemmin erillään ollut Kuusankosken keskustaajama, Voikkaa ja Pilkanmaa ovat aikoinaan kasvaneet kiinni Kouvolan keskustaajamaan. Valkealan kunnan alueelle taajama ulottui Mäkikylässä, Kiehuvassa, Ojamaalla, Riihikalliossa, Harjussa ja Hirvelässä.

* Kävelykatu Manski Kouvolan ytimessäKävelykatu Manski Kouvolan ytimessä
* Kouvolan Kymenlaaksontien risteyalueKouvolan Kymenlaaksontien risteyalue
* Kouvolankatua, Valtarin kohdallaKouvolankatua, Valtarin kohdalla
* Pieni bensa-aseman, autopesun ja Sale-myymälän muodostava ABC-asema Kouvolan keskustassa KauppalankadullaPieni bensa-aseman, autopesun ja Sale-myymälän muodostava ABC-asema Kouvolan keskustassa Kauppalankadulla

Lähteet
-------

1. ↑  [] (Arkistoitu – Internet Archive). Hakusivu. Tilastokeskus.
2. ↑  *Tilastolliset taajamat 2005*. Tilasto (julkaisematon aineisto). Helsinki: Tilastokeskus, 2008.

Aiheesta muualla
----------------

Kouvolan keskustaajaman kartta vuoden 2018 lopussa

Kymenlaakson maakunnan kuntien hallinnolliset keskukset

|  |
| --- |
| Haminan keskustaajama • Kotkan keskustaajama • Kouvolan keskustaajama • Miehikkälän kirkonkylä • Siltakylä (Pyhtää) • Virojoki (Virolahti) |
| Katso myös: Luettelo Suomen taajamista • Luettelo Suomen kunnista |
**Kauppakeskus Karuselli** on Keravalla sijaitseva ostoskeskus. Ostoskeskus avattiin torstaina 1. marraskuuta 2018 Aleksintorin vanhalle kauppapaikalle. Kauppakeskuksessa on 26 liiketilaa, joiden pinta-ala on yhteensä noin 5 500 m². Ostoskeskuksen ankkuripalveluita on muun muassa K-Supermarket, Suomalainen kirjakauppa ja Lindex. Ostoskeskus sijaitsee noin 500 m Keravan asemalta länteen. Ostoskeskuksen palveluiden lisäksi kauppakeskuksessa on useita vuokra-asuntoja ja 2 h maksuton pysäköintihalli.

Historia
--------

Kauppakeskuksen tilalla oli aiemmin ollut **Aleksintorin ostoskeskus** joka oli Keskon omistuksessa. Kesko omisti myös Aleksintorin naapurikorttelit jotka saivat ostoskeskuksen lailla purkutuomion. Viimeisinä vuosina Aleksintorin ostoskeskus oli tyhjillään ja siellä olleet liikkeet olivat lyhyillä vuokrasopimuksilla. Ennen rakennusten purkua ostoskeskukseen avattiin Purkutaide-näyttely Jouni Väänäsen johdolla. Purkujuhlat pidettiin syksyllä 2016, ja uuden kauppakeskuksen työt alkoivat korttelissa vanhojen talojen purkamisella. Varsinaisiin rakennustöihin päästiin loppuvuodesta 2016 ja kauppakeskus, asuinkiinteistöineen valmistui vuosien 2018-2019 vaihteessa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Kauppakeskukset (pdf) *Suomen Kauppakeskusyhdistys ry*.  2021. Viitattu 22.7.2021.
2. ↑  Kauppakeskus Karuselli karnevaalitunnelmissa Keravalla (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
**Colin Muset** (1200-luvun alkupuolisko) oli truveeri.

Muset kiersi alun perin minstrelinä ennen etenemistään arvokkaampana pidetylle uralle truveerina. Hän oli lähtöisin Lorrainen alueelta, mutta esiintyi myös Champagnessa. Muset soitti keskiajan vielle-jousisoitinta ja esiintyi todennäköisesti Thibaut I:n sekä Ludvig IX:n hoveissa. Hänen nimissään on 21 kappaletta, joista kahtatoista pidetään varmuudella hänen tekeminään. Puolet kappaleista sisältää musiikin kokonaisuudessaan.

Sanoituksissaan Muset ylisti viinin ja elämän iloja. Hän viittasi osassa kappaleistaan itseensä ja muun muassa aiempaan toimintaansa minstrelinä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Uncle Dave Lewis, Colin Muset AllMusic, viitattu 30.1.2024 (englanniksi)
2. 1 2 3  Colin Muset Britannica, viitattu 30.1.2024 (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
	+ 2

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat
* Portugali
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Keravan Lennokkikerho Hopeasiipi KelKo ry**:n tehtävä on edistää Keravan alueen lennokki- ja muuta vastaavaa ilmailuharrastustoimintaa. Painopistealueena on erityisesti nuorisotyö. Kerho ylläpitää kerho- ja kilpailutoimintaa, järjestää esitelmä- ja koulutustilaisuuksia sekä julkaisee lennokki- ja muita vastaavia nuorisoilmailuharrastusta käsitteleviä kirjoituksia.

Kerho on perustettu 20.10.1979 ja ensimmäisenä puheenjohtajana toimi Raimo Lindberg. Aluksi yhdistyksen nimi oli "Lennokkikerho Hopeasiipi". Yhdistysrekisteriin merkitsemisen yhteydessä 4.7.1983 nimi muuttui muotoon Keravan Lennokkikerho Hopeasiipi KelKo ry. KelKo on myös keskusjärjestö Suomen Ilmailuliitto ry:n jäsen.

Kerhon toistaiseksi vilkkain toiminta-aika osui 1980-luvun loppupuolelle, jolloin kerhoon kuului 155 jäsentä. 1990-luvun loppupuolella toiminta alkoi hiipua ja vuonna 2008 kerho luopui toimitiloistaan Keravalla, johon loppui lennokinrakennustoiminta. 

Vuonna 2015 kerhon toiminta elpyi multikoptereiden yleistyessä. Kerho panostaakin uuden kilpailulajin, FPV racing kisojen järjestämiseen. Vuonna 2016 järjestetään kaikille avoimia KelKo FPV-cup kisoja Keravan Keinukalliolla.

Lähteet
-------

* Kerhon nettisivut
*Tämä artikkeli käsittelee mytologista käsitettä. Muita merkityksiä on täsmennyssivulla.*
Harmaasusi
**Suden hetki** tarkoittaa aikaa varhain aamuyöllä noin kello 3.00–5.00, jolloin ihmisen ajatellaan olevan heikoimmillaan. Jo muinaiset roomalaiset arvelivat, että suden hetkellä useampi ihminen kuolee sairauteen tai vanhuuteen kuin muina aikoina vuorokaudesta.*lähde?* He olivat myös sitä mieltä, että suden hetkellä unet ovat voimakkaimpia. Tyypillistä vuorokausirytmiä noudattavalla henkilöllä suden hetki ajoittuu vilkeuneen, jolloin alitajunta on voimakkaimmillaan. Suden hetkeä on pidetty myös paranormaalina ja siihen liittyy taikauskoisuutta. Suden hetkellä myös pelättyjen susien on arveltu saalistavan.

Kansanperinne kertoo, että suden hetkellä ihminen helposti torkahtaa, esimerkiksi nuotiolla, jolloin susi pääsee hyökkäämään. 

Nykyisin sanotaan kansanomaisesti, että suden hetkellä nukkuvan ihmisen elimistö alkaa valmistautua uuteen päivään, ja vanha ihminen kuolee, jos hän ei enää jaksa aloittaa uutta päivää. Suden hetkellä normaalin päivärytmin mukaan nukkuvalla on uni syvintä ja elintoiminnot hitaimpia. Suden hetkellä ihmisen ruumiinlämpö lähtee nousuun ensin laskettuaan.

Myös yön kylmyys voi olla sairaille ja vanhoille vahingollista suden hetkellä. Suomessa keskikesällä suden hetki on vuorokauden kylmin hetki, sillä se osuu aikaan juuri ennen aamun sarastusta.

Katso myös
----------

* Witching hour

Lähteet
-------

1. ↑  Häkkinen, Kaisa: Mistä juontaa sanonta "suden hetki"? *Tiede.fi*.  28.10.2008. Sanoma Magazines Finland. Viitattu 18.10.2017.
2. ↑  Unen eri tyypit Terveysverkko. Viitattu 16.06.2020.
3. ↑  Essi Kähkönen: Unirauha rakennetaan (Etenkin aamuöiset sudenhetket ovat viikkotolkulla jatkuessaan tavallisesti merkki masennuksesta, Markku Partinen huomauttaa) *Hyvä Terveys*.  13.1.2011. Viitattu 18.10.2017.
Ray Anthony
**Ray Anthony** (alun perin *Raymond Antonini*; s. 20. tammikuuta 1922 Bentleyville, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen swingkauden jazztrumpetisti ja näyttelijä.

Anthony varttui suuressa musikaalisessa perheessä Ohion Clevelandissa. Hän tutustui trumpetinsoittoon isänsä avulla 5-vuotiaana, edistyi nopeasti ja liittyi pian perheen Antonini-orkesteriin. Teini-ikäisenä Anthony johti omaa yhtyettään. Ammattimaisen debyyttinsä hän teki Al Donahuen orkesterin kanssa. Vuosina 1940–1941 Anthony kiersi ja levytti Glenn Millerin kanssa. Tänä aikana hän myös esiintyi yhtyeen jäsenenä musikaalielokuvassa *Swingin tahdissa* (*Sun Valley Serenade*). Hän vietti lisäksi kuukausia Jimmy Dorseyn big bandissa ennen lähtöään Yhdysvaltain laivaston palvelukseen toisessa maailmansodassa. Hänen asemapaikkansa oli Tyynellämerellä, ja palveluksensa aikana hän pääsi myös johtamaan yhtyettä.

Lähdettyään laivaston palveluksesta vuonna 1946 Anthony perusti oman orkesterinsa (Ray Anthony Orchestra) ja kiersi pitkin Yhdysvaltoja. 1950-luvun alkupuolella hän solmi levytyssopimuksen Capitol Recordsin kanssa. Hän saavutti menestystä sellaisilla levytyksillä kuin "The Hokey Pokey" ja "The Bunny Hop"; jälkimmäisestä tuli hänen kuuluisin laulunsa. Anthony jatkoi kiertämistä ja hyvän vastaanoton saaneiden levytysten tekemistä Capitol Recordsille. Hän pääsi suosionsa myötä osallistumaan myös elokuva- ja televisiotyöhön. Hänellä oli muun muassa roolit elokuvissa *The Five Pennies*, *Joku on syyllinen* (*High School Confidential*, 1958) ja *Girls Town* (1959).

Anthonyn ura näyttelijänä hiipui 1960-luvulla, mutta hän pysyi suosittuna trumpetistina. Hän perusti poporientoituneen Ray Anthony & His Bookend Revue -kokoonpanon. Hän julkaisi myös monia pop- ja rockcoveralbumeita. Hän pysyi aktiivisena 1970-luvulla. 1980-luvulla Anthony oli merkittävä big band -renessanssin edistäjä; hän kiersi muiden swingikoneiden, kuten Buddy Richin, Les Brownin ja Harry Jamesin kanssa. Hän jatkoi esiintymistä ja oman Aero Space Records -yhtiönsä kautta julkaistujen levyjen tekemistä 2000-luvulle saakka.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Ray Anthony AllMusic


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Australia
* Kroatia
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Grammy Awards
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Itävallan unkarilaiset** ovat Itävallassa asuvia unkarilaisia. Historiallisia unkarilaisvähemmistöjä on Itävallan Burgenlandin alueella, sekä Wienin kaupungissa. Itävalta ja Unkari olivat pitkään samaa Itävalta-Unkarin kokonaisuutta. Vuoden 2001 väestönlaskennan mukaan Itävallassa asui 25 884 unkarilaista, joista 10 686 asui Wienissä ja 4 704 Burgenlandissa.

Historia
--------

Burgenlandin unkarilaiset ovat 1000-luvulla Unkarin kuningaskunnan alueelle sitä vartioimaan asutettujen unkarilaisten jälkeläisiä. Heillä oli yläluokan asema, mikä säilyi aina vuoteen 1848 saakka. Burgenland oli hallinnollisesti osa Unkaria, kunnes siitä tuli osa Itävaltaa vuonna 1920. Unkarin kieltä opetettiin muutamissa alueen kunnissa sotien välisenä aikana, mutta toisen maailmansodan jälkeinen taloustilanne aiheutti suuren muuttoaallon alueelta pois. Lisäksi sodan jälkeen asenne unkarin kieltä kohtaan muuttui kielteiseksi, mikä johti kiihtyneeseen sulautumiseen muuhun väestöön. Burgenlandin unkarilaiset tunnustettiin viralliseksi vähemmistöksi vuonna 1976.

Wienin unkarilaisvähemmistö syntyi kun unkarilaisia pakeni kaupunkiin turkkilaisten tieltä vuonna 1541. 1600-luvun lopulla Wienistä alkoi muodostua tärkeä unkarilaisen kulttuurin keskus. Ensimmäiset unkarilaiset seurat perustettiin Wienissä 1860-luvulla ja tuolloin unkarilaisten määrä nousi noin 100 000:n. Unkarilaisten määrä väheni tuntuvasti ensimmäisen maailmansodan jälkeen, mutta määrä kasvoi taas toisen maailmansodan ja Unkarin kansannousun jälkeen tulleiden pakolaisten myötä. Wienin unkarilaiset tunnustettiin osaksi virallista unkarilaisvähemmistöä vuonna 1992.

Nykypäivä
---------

Saksan- ja unkarinkielinen nimikyltti Oberwartissa.
Itävallan unkarilaiset ovat valittaneet, että he saavat suhteessa vähemmän valtion tukea kuin muut vähemmistöryhmät. Vuonna 2003 unkarilainen vähemmistö sai tukea 330 000 euron edestä. Raha meni pääasiassa unkarilaisen oppiaineiston tekoon. Burgenlandissa on valtio järjestänyt unkarinkielistä peruskoulutusta vuodesta 1995, ja sitä opetetaan myös muutamissa korkeamman asteen oppilaitoksissa. Wienissä opetusta järjestävät unkarilaiset järjestöt. Vuonna 2004 kaksi kolmesta Burgenlandin unkarilaisesta oli katolilaisia. Muita suuria ryhmiä olivat luterilaiset ja kalvinistit.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Burgenland and Viennese Hungarians Minority Rights Group International. Viitattu 3.4.2011. (englanniksi)
Henkilömiinoja, Valmara 69 (kesk.), VS-50 (oik.).
**Henkilömiina** eli **jalkaväkimiina** on miina, joka on tarkoitettu pääasiassa vihollisen sotilaita vastaan, mutta ne eivät erottele, vaan saattavat vahingoittaa tai tappaa kenet tahansa, joka laukaisee henkilömiinan. Henkilömiinalle on tyypillistä ettei se ole tappava, vaan haavoittaa kohteen tehden sen taistelukyvyttömäksi, samalla sitoen sotilaita haavoittuneen evakuointia varten, joka suoraan heikentää vihollisen toimintakykyä.*lähde?* Henkilömiinalla on myös suuri vaikutus sotilaiden moraaliin sen tuottaessa pysyviä vakavia vammoja, eikä se tuota välitöntä kuolemaa. Henkilömiina voi luoda suurta paniikkia joukoissa sen haavoittaessa ryhmän jäsenen.

Polkumiinaksi ja latumiinaksi on kutsuttu pienikokoista jalkaväkimiinaa, joita talvi- ja jatkosodassa käytettiin polkujen ja latujen ansoittamiseen esimerkiksi kaukopartioissa. 1940-luvun polku- tai latumiina voitiin rakentaa pitkulaisen puurasian sisään.*lähde?*

Ottawan miinakieltosopimus kieltää henkilömiinojen käytön siksi, että ne voivat jäädä raivaamattomina maastoon ja aiheuttaa konfliktin jälkeen vahinkoja ennen kaikkea siviiliväestölle. Sopimus astui Suomessa voimaan heinäkuussa 2012, ja se velvoitti Suomea luopumaan henkilömiinoista ja ne tuhottiin vuoteen 2016 mennessä, mutta niitä voidaan säilyttää tarvittava määrä miinanetsintä-, miinanraivaus- tai miinantuhoamistekniikan kehittämistä tai niihin liittyvää koulutusta varten. Suomen käyttämiä henkilömiinoja olivat sakaramiina ja putkimiina.

Ottawan sopimuksen mukaista henkilömiina-käsitettä on aikaisemmin suomen kielessä vastannut käsite *jalkaväkimiina*. Maamiinoista edelleen sallittuja ovat ajoneuvo- eli panssarimiinat, joilla on kyky läpäistä jopa yli sadan millimetrin paksuista homogenoitua valssattua panssariterästä.*lähde?*

Katso myös
----------

* Hyppypanos

Lähteet
-------

1. ↑  Puolustusministeriön jalkaväkimiinaselvitystyöryhmän väliraportti : käsitteet ja määritelmät *Puolustusministeriö*. Viitattu 4.3.2022.
2. 1 2  Rypäleaseet ja miinat *Sadankomitea*. Viitattu 4.3.2022.
3. ↑  Henkilömiinat *Rauhanliitto*. Viitattu 4.3.2022.
4. 1 2  Pöntinen, Samuli: Hyppy-Heikin perillinen luo miinakauhua taivaalta *Reserviläinen*.  7.05.2019. Viitattu 4.3.2022.
5. ↑  HE 15/2011 vp – Hallituksen esitys eduskunnalle jalkaväkimiinojen käytön, varastoinnin, tuotannon ja siirron kieltämisestä ja niiden hävittämisestä tehdyn yleissopimuksen hyväksymisestä ja laiksi sopimuksen lainsäädännön alaan kuuluvien määräysten voimaansaattamisesta ja sopimuksen soveltamisesta sekä eräiksi siihen liittyviksi laeiksi (s. 4, 12) *Esduskunta*. Viitattu 4.3.2022.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Miina**.
* Ulkomaisia miinoja – Venäläisistä polkumiinoista *Pohjois-Kymenlaakson Asehistoriallinen Yhdistys ry.*. Viitattu 4.3.2022.
* Lukkari, Jussi & Julkunen, Alpo: Miinat ennen, nyt ja tulevaisuudessa; tekninen tarkastelu (pdf) *Journal.fi*. Viitattu 4.3.2022.
**Arne Hegerfors** (4. heinäkuuta 1942 Göteborg – 29. tammikuuta 2024) oli ruotsalainen urheilutoimittaja ja televisiojuontaja. Hän aloitti uransa Sveriges Radiossa 1960-luvulla ja tuli tunnetuksi muun muassa urheiluselostajana Anders Parmströmin kanssa sekä *Kryzz*-viihdeohjelman juontajana. Hegerfors siirtyi vuonna 1997 Canal+:lle, jossa hän jatkoi selostamista Parmströmin kanssa sekä juonsi *Hegerfos lördag* -ohjelmaa. Vuonna 1992 Hegerfors sai Stora journalistpriset -palkinnon.

> »Nu firar vi midsommar i Pontiac Silverdome!»   
> (Hegerfors aloittamassa Ruotsin ja Venäjän välisen ottelun selostamista Jalkapallon MM-kilpailuissa 1994.)
> 
>

Lähteet
-------

1. ↑  Rickstrand, Oscar & Diamant, Jonatan Pinheiro: Arne Hegerfors död – blev 81 år *Sportbladet*.  29.1.2024. Viitattu 2.2.2024. (ruotsiksi)
2. ↑  Arne Hegerfors *Nationalencyklopedin*. Viitattu 2.2.2024. (ruotsiksi)
3. ↑  Banck, Stina: "Nu firar vi midsommar i Pontiac Silverdome!" *SVT Sport*.  21.6.2018. Viitattu 2.2.2024. (ruotsiksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Arne Hegerfors** Wikimedia Commonsissa
**Patajoen kanava** on Patalahden ja Päijänteen Vanhanselän yhdistävä kanava Jämsässä. Kanavaa on rakennettu ruoppaamalla Patajokea. Tarkoitus oli rakentaa pienvenekanava, kaksi siltaa, neljä laituria ja sulku.

Hankkeen yleissuunnitelma hyväksyttiin vuonna 2001, itse hanke 2006. Helmikuussa 2007 Jämsän kaupunki antoi hankkeelle aloitusluvan 1,7 miljoonan euron kustannusarviolla. Kustannuksista maksaisi kaupunki puolet, TE-keskus 40 prosenttia ja yritykset 10 prosenttia. Huhtikuuhun mennessä kanavaa valmistui 420 metriä kunnes työt keskeytettiin maan sulamisen takia. Syksyllä työtä jatkettiin ja sillat ja laiturit saatin asennettua, mutta työt jäivät taas kesken vuoden vaihteessa. Sulkua rakennettiin märkätyönä, mutta sekin jäi kesken.

Huhtikuussa 2008 kaupunki ei enää hyväksynyt jatkosuunnitelmia ja työt jäivät odottamaan rakentamista erillisenä urakkana. Vuoden 2009 talousarvioon rahaa ei annettu. Kesken jäänyt työ sai vastuuvapauden syksyllä 2009.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Karjalainen, Hannu: Patajoen kanava uinuu.  *Keskisuomalainen*, 29.9.2009, s. 8.
**Jarkko Pokela** (s. 3. elokuuta 1984) on suomalainen pesäpallon pelinjohtaja. Hän on kotoisin Alajärveltä. Kaudeksi 2024 Pokela siirtyy Hyvinkään Tahkon miesten Superpesiksen joukkueen pelinjohtajaksi kaksivuotisella sopimuksella.

Hän toimi kaudet 2021-2023 Porin Porin Pesäkarhujen pelinjohtajana. Aikaisemmin hän on toiminut muun muassa Manse PP:n pelinjohtajana, jossa hän saavutti Superpesiksen mestaruuden 2017 ja hopeaa 2018. Porissa hän saavutti mestaruuden 2021 ensimmäisellä valmennuskaudellaan. Pokelan johdolla Porin Pesäkarhut juhlivat mestaruutta myös 2023.. Pokela on johdattanut lännen naiset itä-länsi-otteluiden voittoon vuosina 2017, 2021, 2022 ja 2023.

Lähteet
-------

1. ↑  Jarkko Pokela (.xlsx) Suomen Pesäpalloliitto. Viitattu 31.7.2022.
2. ↑
3. ↑  Porin Pesäkarhut juhlii Suomen mestaruutta 19 vuoden tauon jälkeen! Näin porilaiset juhlivat mestaruutta. Yle.
4. ↑  Harri Laiho: Urheiluromantikko palaa paikkaan, missä hän on kokenut uransa tähtihetken *Satakunnan Kansa*.  23.9.2020. Viitattu 23.9.2020. [vanhentunut linkki]
*Tämä artikkeli kertoo taiteilijasta. Yritysjohtajasta katso Viljo E. Mäkinen.*
**Viljo Mäkinen** (9. heinäkuuta 1920 Kisko – 2. syyskuuta 1985 Turku) oli suomalainen keraamikko ja kuvanveistäjä.

Taiteellinen toiminta
---------------------

Viljo Mäkinen opiskeli Turun piirustuskoulussa vuosina 1937–1939. Hän teki opintomatkoja Italiaan ja Ranskaan. Ensimmäinen näyttely hänen teoksistaan järjestettiin vuonna 1948. Mäkinen työskenteli keraamikkona Kupittaan Savella, jossa hän toimi noin vuoteen 1960 saakka. Mäkisen näyttelyitä on ollut Turun taidemuseossa 1965 ja Wäinö Aaltosen museossa 1970. Viljo Mäkinen tunnetaan erityisesti humoristisista veistoksistaan. Teokset ovat useasti kansanomaisia ja kekseliäitä. Hän teki myös muun muassa akvarelleja, maalauksia ja kollaaseja. Viljo Mäkisen taiteelle on leimallista erilaisten materiaalien rohkea hyödyntäminen ja monia niistä voi pitää naivistisina. Hän on käyttänyt veistoksissaan pronssia, puuta, terrakottaa, sementtiä ja erilaisia kiviä. Tyypillisiä aiheita Mäkisellä ovat sympaattiset eläin- ja ihmishahmot. Useita hänen teoksiaan on hankittu Ateneumin taidemuseoon.

### Teoksia

* Reliefi, 1950, Perniö, Salo.Reliefi, 1950, Perniö, Salo.
* Nuoruus elämän lähteellä, 1952, Turku.*Nuoruus elämän lähteellä*, 1952, Turku.
* Hitsaajat, 1968, Turku.*Hitsaajat*, 1968, Turku.
* Portsan pojat, 1972, Turku.*Portsan pojat*, 1972, Turku.
* Kissa-Alli, 1977, Turku.*Kissa-Alli*, 1977, Turku.
* Korppu-Vihtori, 1985, Turku.*Korppu-Vihtori*, 1985, Turku.

### Katso myös

* *Kissa-Alli*
* *Portsan pojat*
* *Hitsaajat (Turku)*
* *Korppu-Vihtori*

Lähteet
-------

1. 1 2  Mäkinen, Viljo Suomen Kansallisgalleria. Viitattu 27.5.2014. [vanhentunut linkki]
2. ↑  Kulmala, Hanna: Turkulaistaiteilija Viljo Mäkinen *Antiikkia ja arkipäivää -blogi*.  14.1.2010. Viitattu 27.5.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Itkonen, Satu: *Sydän siveltimellä. Suomalaista naivismia*, s. 84-87. Taidepiste, 1998. ISBN 951-96451-3-6.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset Muokkaa Wikidatassa | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Johan Floderus** (s. 10. syyskuuta 1990 Kungälv) on ruotsalainen virkamies, joka on ollut vangittuna Iranissa huhtikuusta 2022 lähtien. Euroopan komissiossa työskennellyt Floderus pidätettiin lomamatkalla, ja häntä syytetään vakoilusta Israelin hyväksi. Ruotsalaisen uutistoimisto Tidningarnas Telegarmbyrån tietojen mukaan asialla olisi ollut yhteys hieman aiemmin Ruotsissa annettuun iranilaisen Hamid Nourin elinkautiseen tuomioon, jonka Nouri sai osallisuudestaan poliittisten vankien surmaamiseen Iranissa 1988. Ruotsi ja Euroopan unioni ovat toistuvasti vaatineet Irania vapauttamaan Floderuksen, ja ihmisoikeusjärjestöt ovat syyttänet Irania panttivankidiplomatiasta. Oikeudenkäynti Floderusta vastaan alkoi joulukuussa 2023, ja tammikuussa 2024 syyttäjä vaati Floderukselle kuolemantuomiota.

Lähteet
-------

1. ↑  Callstam, Dennis Jörnmark: Matts och Kerstins son är fängslad i Iran – sedan 565 dagar *Aftonbladet*.  3.11.2023. Viitattu 29.1.2024. (ruotsiksi)
2. ↑  Oikeudenkäynti ruotsalaisdiplomaattia vastaan alkoi Teheranissa *Helsingin Sanomat*.  9.12.2023. Viitattu 29.1.2024.
3. ↑  Ortamo, Simo & Wilhelmus, Leonard: Iranin syyttäjä vaatii ruotsalaiselle diplomaatille kuolemantuomiota *Yle Uutiset*.  28.1.2024. Viitattu 29.1.2024.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Johan Floderus** Wikimedia Commonsissa
**Drezden** oli Venäjän keisarikunnan laivaston vuonna 1813 vesillelaskettu kaksikantinen 74-tykkinen Selafail-luokan linjalaiva.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Selafail-luokka*
Alus tilattiin Arkangelista, missä köli laskettiin 10. maaliskuuta 1810. Alus laskettiin vesille 19. heinäkuuta 1813.

Palvelus
--------

Alus purjehti elokuusta lokakuuhun 1813 Arkangelista kontra-amiraali Mollerin mukana Tallinnaan. Alus risteili 1814 ja 1816 Itämerellä. Se kuljetti 1817 venäläisiä joukkoja amiraali Crownin laivueessa Calaisista.

Alus lähti 28. syyskuuta 1817 Kronstadtista viiden linjalaivan ja kolmen fregatin osastossa Espanjaan. Se saapui 10. joulukuuta Britteinsaarille Dealiin ja 21. joulukuuta Portsmouthiin, missä osaston alukset täydensivät varastojaan ja korjasivat vaurioita. Osasto jatkoi 4. helmikuuta 1818 matkaansa Cádiziin, jonne saavuttiin 21. helmikuuta. Kontra-amiraali Muller luovutti 27. helmikuuta aluksen virallisesti Espanjan laivastolle, joka nimesi sen *Alejandro I:ksi*..

Alus lähti 11. toukokuuta 1819 Cádizista *San Telmon*, fregatti *Prueban* ja rahtilaiva *Maríanan* kanssa Limaan päällikkönään Porlier. Aluksella havaittiin Brasilian rannikolla paha vuoto, joten se joutui palaamaan Cádiziin. Alus saapui 19. elokuuta 1819 yksin Cádiziin, missä se siirrettiin marraskuussa 1820 reserviin. Alus poistettiin joulukuussa palveluksesta La Carracassa. Se romutettiin ja puutavara myytiin 1823 La Carracassa.

Lähteet
-------

* Tredrea, John & Sozaev, Eduard: *Russian Warships in the Age of Sail 1696-1860*. Barnsley: Seaforth Publishing, 2010. ISBN 978-1-84832-058-1. (englanniksi)
* Winfield, Rif; Tredrea, John; Garcia-Torralba Pérez, Enrique & Blasco Felip, Manuel: *Spanish Warships in the Age of Sail 1700-1860: Design, Construction, Career and Fates*. Seaforth Publishing, 2023. ISBN 978-1-5267-9078-1. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  Tredrea & Sozaev 2010 s. 191
2. 1 2  Winfield et al 2023 s. 164-165
*Tämä artikkeli käsittelee geologista muodostumaa. Sanan muita merkityksiä on lueteltu täsmennyssivulla.*
Kaakamovaara, Tornio.
Osittain Kolin kansallispuistoon kuuluvaa Lieksan vaaramaisemaa Juuan puolelta nähtynä.
**Vaara** on lähinnä Pohjois- ja Itä-Suomen kivisistä mäistä käytetty nimitys. Vaaroja on mannerjään peittämällä alueella Fennoskandiassa, Suomessa erityisesti Pohjois-Karjalassa, Kainuussa ja Koillismaalla. Ne ovat ympäristöstään vähintään 50 metriä nousevia täällä on pa\*\*\*pitkänomaisia loivarinteisiä kohoumia joissa kasvaa metsää huipulle asti. Vaarat ovat kivisyydestään huolimatta alueidensa parhaita viljelyseutuja ja vaara-asutuksen sijoittumiselle otollisia, sillä niiden laet ovat usein viljavampia ja ilmastollisesti suotuisampia, kuin ympäröivät alemmat alueet. Vaarojen suhteellinen viljavuus johtuu pitkälti siitä, että jääkauden jäätiköiden sulamisvesi on valtavina virtoina huuhtonut laaksoista ja matalilta alueilta ravinteet ja hiekan, kun taas moreenipeitteiset vaarat ovat saattaneet jäätikön väistyttyä jääkauden jälkeen jäädä vedenkoskemattomiksi eli supra-akvaattisiksi alueiksi. Myös laaksoja vähäisempi hallanvaara on parantanut viljelyedellytyksiä.

Etelä-Suomen mäet ovat olleet useimmiten ensin veden peitossa eli subakvaattista aluetta jäätikön väistyessä, ja tämän jälkeen tavallisesti saarina, jolloin rantavoimat kuten aallot ovat huuhtoneet mäkien la’ilta ja rinteiltä irtaimen aineksen, kun taas niiden väliset laaksot ovat olleet merenpohjaa, johon liete ja hiekka ovat kerääntyneet. Siksi Etelä-Suomessa on viljelty perinteisesti laaksoissa, mutta Vaara-Suomessa vaaroilla. Vaara-Suomen viljely on ollut perinteisesti kaskiviljelyä, mutta nykyisin perinne on lähes lakannut.

Lapissa puurajan yläpuolelle ulottuvia paljaslakisia maastonkohoumia kutsutaan tuntureiksi ja sitä matalampia, metsän peittämiä kohoumia taas vaaroiksi. Esimerkiksi Rovaniemen seudulla tunnetuimpia vaaroja ovat Ounasvaara, Korkalovaara, Syväsenvaara, Pöyliövaara ja Häki(n)vaara.

Etymologia
----------

Sana *vaara* (maaston kohouman merkityksessä) kuuluu vanhastaan suomen kielen itäisiin murteisiin, ja sitä muistuttaa läheisesti karjalan kielen sana *voara*. Sana on sukua, joskaan ei välitöntä, (länsi)suomalaiselle sanalle *vuori*. *Vaara* on ilmeisesti lainaa saamelaiskielistä siinä, missä *vuori* on suomessa omaperäinen. Molemmat sanat kuitenkin pohjautuvat samaan kantasanaan, joka on omaperäinen suomensukuisissa kielissä.

Lähteet
-------

1. ↑  *Gummeruksen uusi tietosanakirja 4*, s. 1962. Gummerus, 1987. ISBN 951-20-2924-3.
2. ↑  Joensuun seudun maisemarakenneselvitys, lähtökohdat (PDF) (s. 7)  26.6.2006. Joensuu:  Joensuun kaupunki.  Arkistoitu 5.10.2015. Viitattu 27.6.2008.
3. ↑  Itkonen, Erkki (toim.): *Suomen sanojen alkuperä R–Ö*. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2000.
*Tämä artikkeli käsittelee soitinta. Rytmimuna on myös kappale.*
Kaksi rytmimunaa (sininen ja musta), vertailuksi tavallinen valkokuorinen kananmuna.
**Rytmimuna** tai **munahelistin** (engl. *egg shaker*) on ravistettaviin idiofoneihin lukeutuva munanmuotoinen soitin. Sen kuoriosa tehdään tavallisesti muovista tai puusta ja soittimen sisällä on pieniä kovia osasia, kuten muovihelmiä, herneitä tai siemeniä. Ne liikkuvat soitinta ravisteltaessa ja muodostavat ääntä. Rytmimuna on tunnettu edullisena musiikin varhaiskasvatuksen alkuvaiheen rytmi-instrumenttina. Sitä käytetään esimerkiksi musiikkileikkikouluissa, päiväkodeissa ja oppilaitoksisissa. Rytmimunat soveltuvat musiikkikasvatukseen niin pienille lapsille kuin aikuisillekin.

Rytmimunia käytetään myös ammatillisesti musiikin parissa ja niitä voi kuulua marakassien tapaan lyömäsoittajan instrumenttivalikoimaan. Soitinvalmistajalla voi olla esimerkiksi sarja rytmimunia, joille on rakennettu hieman toististaan poikkeavat äänet esimerkiksi täyteosasten määrää säätelemällä. Myös kuorimateriaali ja täyteosasten laatu vaikuttavat rytmimunasta lähtevän äänen voimakkuuteen ja sävyyn.

Rytmimunia on käytetty myös esimerkiksi musiikkiterapian, sururyhmien tai kuntoutuksen apuvälineenä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Tim Chan: The Best Maracas and Shakers *The Rolling Stone, rollingstone.com*.  14.8.2019.  Arkistoitu 1.1.2023. Viitattu 1.1.2023. (englanniksi)
2. ↑  Shannon de l’Etoile: Teaching the Youngest Learners. Musical Experiences for Infants (DOI) *General Music Today, 22 (1): 35-37*.  October 2008. Viitattu 1.1.2023. (englanniksi)
3. ↑  Mary Kevin Holdeman: Alternative Styles Finding the Groove (DOI) *American String Teacher, 54 (3)*.  21.12.2017. Viitattu 1.1.2023. (englanniksi)
4. ↑  MEINL Percussion - 4 pcs. Egg Shaker Set (ES-SET) *Meinl, meinlshop.de*. Viitattu 1.1.2023. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Rytmimuna** Wikimedia Commonsissa

* Egg Shaker Tutorial by Abe Doron (englanniksi) (youtube.com)
*Tämä artikkeli käsittelee kunnian käsitettä. Esseekokoelmasta katso Kunnia (kirja).*
Kaksintaisteluilla pyrittiin palauttamaan loukattu kunnia.
**Kunnia** tarkoittaa yleistä arvostusta ja mainetta, joka voi koskea yksilöä tai ryhmää.

Lähes kaikissa kulttuureissa on erilaisia käsityksiä eri ryhmien tai sukupuolten kunniallisuudesta; on esimerkiksi mieskunnia ja naiskunnia.*selvennä*

Kulttuureja, joissa kunnia on erityisen korostunut, voidaan kutsua kunniakulttuureiksi. Kunniakulttuureille on ominaista, että loukkaukset kostetaan välittömästi ja väkivaltaisesti ja toisten tahatonta loukkaamista vältetään tarkasti. Kunniakulttuuri esiintyy usein oloissa, joissa omaisuus on siirrettävää (esimerkiksi elinkeinona paimentolaisuus) ja lakien vaikutus vähäinen (esimerkiksi rajaseudut, rikolliset alakulttuurit). Tällaisissa oloissa on itsensä ja omaisuutensa suojelemiseksi tärkeä näyttää voimakkaalta.

Katso myös
----------

* Häpeä
* Kunnianloukkaus
* Kunniaväkivalta

Lähteet
-------

1. ↑  *kunnia.* *Kielitoimiston sanakirja*. Helsinki: Kotimaisten kielten keskus, 2022.
2. ↑

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kunnia**.
* 

* Sitaatteja aiheesta **Kunnia** Wikisitaateissa
**Boerboel** on eteläafrikkalainen koirarotu. Rodulla ei ole FCI:n rotumääritelmää, mutta Kennel Union of Southern Africa on hyväksynyt sen. Rotua tavataan jonkin verran Suomessakin.

Ulkonäkö
--------

Boerboel on vahva ja voimakasrakenteinen koira. Sillä on vahva luustonrakenne, sileä turkki, hyvä rakenne ilman selviä puutteita ja virheitä, joista saa miinuspisteitä rotumääritelmässä. Urosten on näytettävä maskuliinisemmilta kuin narttujen.

Luonne ja käyttäytyminen
------------------------

Boerboel on luonteeltaan kuuliainen, luotettava ja älykäs ja sillä on myös erinomainen vartioimisvaisto. Se on peloton ja uskollinen eikä sen luonteenpiirteisiin kuulu voimakas aggressiivisuus.

Rodun kasvattaminen Tanskassa on ollut kiellettyä vuodesta 2010.

Alkuperä
--------

Boerboelin historia kytkeytyy vahvasti alueella asuneisiin buureihin, mistä myös nimen alkuosa "boer" juontaa juurensa. Euroopasta tulleet siirtolaiset toivat mukanaan bulldoggeja ja bullmastiffeja, mutta jotkin raportit antavat olettaa, että myös paikallinen rotu africanis on saattanut vaikuttaa nykyisen boerboelin verenperimään.

Boerboel polveutuu vanhasta buurikoirasta, joka puolestaan jalostettiin mastiffeista ja bulldoggeista. Alkuperäistä buurikoiraa käytettiin suurriistan metsästykseen ja maatilojen vartiointiin, mutta nykyistä rotua alun perin yksinomaan jälkimmäiseen tehtävään.

1900-luvun aikana boerboel alkoi sekoittua muihin koiriin ja täten myös harvinaistua. 1980-luvulla perustettiin *Boerboel Association*, jonka viisi perustajajäsentä päättivät elvyttää rodun. He alkoivat etsiä syrjäisemmiltä alueilta aitoja puhdasrotuisia yksilöitä: heidän päämääränään oli löytää ne yksilöt, jotka olivat niin maantieteellisesti eristyneitä, etteivät ne olleet altistuneet risteytymisille. Lopulta he onnistuivat tavoitteissaan jalostaa boerboel takaisin alkuperäiseen muotoonsa.

Etelä-Afrikassa rodun kattojärjestö on *Suid Afrikaanse Boerboeltelers Vereniging*, minkä lisäksi on olemassa mm. *United States Boerboel Association* ja *All-Russian Boerboel Association*.

Lähteet
-------

1. ↑  Tässä on koirarotujen musta lista Tanskasta - miten siihen pitäisi suhtautua Suomessa? Ilta-Sanomat. Viitattu 24.1.2014.
2. ↑  Department of Agriculture: South African Country Report on Farm Animal Genetic Resources  heinäkuu 2006. FAO.  Arkistoitu 19.11.2018. Viitattu 18.11.2018.
3. 1 2 3  Morris, Desmond. *Dogs - The Ultimate Dictionary of Over 1000 Dog Breeds*, s. 618-619. Trafalgar Square, 2008: North Pomfret, Vermont.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Boerboel**.
* Suomen Boerboelit ry
* Tuebor Boerboels
* Bosguard Boerboels Suomi
* Boerboel Suomessa (Arkistoitu – Internet Archive)
**Igor Liba** (s. 4. marraskuuta 1960 Prešov, Tšekkoslovakia) on slovakialainen entinen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän oli laitahyökkääjä.

Liba aloitti uransa Tšekkoslovakian pääsarjassa kaudella 1978–1979 ZPA Prešovissa. Seuraavalla kaudella hän siirtyi HC Košiceen, jossa pelasi vuoteen 1982 saakka voittaen samana vuonna liigan maalikuninkuuden. Seuraavat kaksi kautta Liba pelasi HC Dukla Jihlavassa ennen paluutaan HC Košiceen. Calgary Flames varasi hänet NHL:ään 1983 varaustilaisuuden viidennellä kierroksella numerolla 91. Calgary kauppasi Liban oikeudet Minnesota North Starsille 20. toukokuuta 1988. Saman vuoden syksyllä hän siirtyi Pohjois-Amerikkaan. Minnesota kuitenkin käski hänet farmijoukkueeseensa, mihin Liba ei suostunut. Hänet siirrettiin New York Rangersiin 11. lokakuuta. Saman kauden aikana hänet kaupattiin Los Angeles Kingsiin, missä Liba pääsi pelaamaan Wayne Gretzkyn kanssa. Kauden jälkeen hän palasi Tšekkoslovakiaan. Hän pelasi Euroopassa kevääseen 2003 asti Tšekkoslovakiassa, Sveitsissä, Italiassa, Suomessa TuTo Hockeyssä, Itävallassa ja Slovakiassa.

Maajoukkueurallaan Liba edusti Tšekkoslovakiaa olympialaisissa 1984 (hopeaa), 1988 ja 1992 (pronssia). MM-kilpailuissa hän pelasi 1982 (hopeaa), 1983 (hopeaa), 1985 (kultaa), 1986, 1987 (pronssia) ja 1992 (pronssia). Kanada Cupissa hän kilpaili 1984 ja 1987. Hänet nimitettiin Slovakian Hockey Hall of Fameen vuonna 2004.

Saavutuksia
-----------

* Valinta IIHF Hall of Famen kunniagalleriaan (2024)

Lähteet
-------

1. ↑  Petteri Nummelin ja Jaromir Jágr IIHF:n kunniagalleriaan *Jatkoaika.com - Kaikki jääkiekosta*.  15.1.2024. Viitattu 15.1.2024.

Aiheesta muualla
----------------

* Liba hockeydraftcentral.comissa
**Koheesiorahasto** on keskeinen väline Euroopan unionin strategiassa taloudellisten ja sosiaalisten erojen pienentämiseksi jäsenvaltioiden välillä. Rahasto keskittyy erityisesti tukemaan niitä jäsenvaltioita, joiden bruttokansantulo asukasta kohden on alle 90 prosenttia EU:n keskiarvosta.

Tukialueet
----------

Koheesiorahasto keskittyy erityisesti kahteen pääalueeseen: ympäristöön ja liikenteeseen liittyviin pääomavaltaisiin investointeihin. Näitä ovat:

* Ympäristöinvestoinnit: tukevat kestävän kehityksen ja energiaan liittyviä hankkeita, joilla on ympäristöhyötyjä, keskittyen erityisesti uusiutuvaan energiaan, yhdistettyihin energiaratkaisuihin ja maanjäristyskestävyyteen.
* Liikenneinvestoinnit: painottavat Euroopan laajuisia liikenneverkkoja (TEN-T), erityisesti EU:n määrittelemiä ensisijaisia hankkeita, ja tukevat Verkkojen Eurooppa -välineen soveltamisalaan kuuluvia infrastruktuurihankkeita.

Tavoitteet
----------

### Ilmastotavoitteet

Koheesiorahasto on sitoutunut edistämään EU:n ilmastotavoitteita, osoittamalla 37 prosenttia kokonaisrahoituksestaan ilmastotavoitteiden saavuttamiseen tähtääviin toimiin. Tämä kattaa laajan valikoiman toimenpiteitä, kuten energiatehokkuuden parantamisen, uusiutuvan energian edistämisen, älykkäiden energiajärjestelmien ja -verkkojen kehittämisen, ilmastonmuutokseen sopeutumisen, katastrofiriskien ehkäisemisen, vesien kestävän hoidon, kiertotalouden edistämisen ja luonnon monimuotoisuuden suojelun.

### Liikkuvuustavoitteet

Koheesiorahoituksen liikkuvuutta lisäävät tavoitteet käsittävät muun muassa turvallisen, kestävän, älykkään ja intermodaalisen Euroopan laajuisen liikenneverkon kehittämisen sekä kansallisten, alueellisen ja paikallisen liikkuvuuden parantamisen TEN-T-verkon ja rajat ylittävän liikkuvuuden osalta.

### Erityistavoitteet

Koheesiorahaston erityistavoitteiden puitteissa tuetaan myös työpaikkoihin ja kasvuun liittyvien investointien mukaisia toimia, kuten viranomaisten valmiuksien parantaminen, koheesiorahastojen täytäntöönpanosta vastaavien toimijoiden valmiuksien parantaminen sekä yhteistyön tehostaminen jäsenvaltioissa ja ulkopuolisten kumppaneiden kanssa.

Hallinnointi
------------

Koheesiorahaston hallinnointi tapahtuu yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa, ja sitä säännellään yhteisiä säännöksiä koskevalla asetuksella. Rahoitus myönnetään avustuksina, hankintoina ja rahoitusvälineinä, ja komissio hyväksyy toimenpideohjelmat yhteistyössä jäsenvaltioiden viranomaisten kanssa.

Mahdolliset tuensaajat
----------------------

Tuensaajina ovat julkiset ja alueelliset viranomaiset jäsenvaltioissa, jotka täyttävät BKTL-kriteerit. Rahoituskaudella 2021–2027 näitä jäsenvaltioita ovat Bulgaria, Kreikka, Kroatia, Kypros, Latvia, Liettua, Malta, Portugali, Puola, Romania, Slovakia, Slovenia, Tšekki, Unkari ja Viro.

Katso myös
----------

* Euroopan unionin alue- ja rakennepolitiikka
* Rakennerahasto

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  *EU-rahoitusopas*. Vuoden 2023 painos. Euroopan parlamentin tutkimuspalvelu, 2023. ISBN 978-92-848-1056-7. Teoksen verkkoversio (viitattu 2.2.2024).
**Dankov** (ven. Данко́в) on kaupunki Lipetskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Donin yläjuoksulla 86 kilometriä Lipetskistä luoteeseen. Kaupunki on Dankovin piirin keskus. Sen kautta kulkee Ranenburgin ja Volovon välinen rautatie (Dankovin asema). Asukkaita on 22 300 henkeä (vuonna 2008).

Danikovin vaakuna (vuodelta 1862)
*Donkovin* kauppalaituri sijaitsi alun perin Donin vasemmalla rannalla 34 kilometrin päässä nykyisestä kaupungista. Vuonna 1563 se siirrettiin uudelle paikalle Donin oikealle rannalla. 1600-luvun puoliväliin saakka siellä oli Venäjän etelärajaa suojannut linnoitus. Vuonna 1778 Dankovista tuli Rjazanin lääniin kuulunut kihlakuntakaupunki. Vuosina 1796–1804 ja 1924–1959 sillä ei ollut kaupungin statusta. Nykyään kaupungissa on mm. kemian tehdas, teräsbetonirakennetehdas sekä elintarviketeollisuutta.

Lähteet
-------

* *Goroda Rossii: entsiklopedija*, s. 116. Moskva: Bolšaja Rossijskaja Entsiklopedija, 1994. ISBN 5-85270-026-6.

Aiheesta muualla
----------------

* Dankovin piiri Lipetskin alueen sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
* Epävirallinen kaupunkisivusto (venäjäksi)
**Feeding Frenzy** on syöntipeli, jossa pelaaja ohjaa nälkäisiä kalalajeja. Kalan on tarkoitus syödä mahdollisimman paljon 40 kentän pelissä ja kasvaa riittävän suureksi, jotta seuraavaan kenttään edetään. Kala kasvaa syödessään ja viimeisillä tasoilla kala tai valas voi syödä miltei kaikkea ruudulla näkyvää tulematta itse syödyksi. Pelin edetessä pelaaja etenee ravintoketjussa aina miekkavalaaksi asti. Pelaajaa uhkaavat isommat saalistajat, syvyyspommit ja meduusat. Jos pelaaja syö saalista nopeasti hetken ajan, päälle kytkeytyy *feeding frenzy*-tila, jossa pisteitä tulee enemmän. Pelissä ovat "normaali" ja "aikahyökkäys"-pelitilat.

Pelin saatavuus
---------------

Peli on ladattavissa Xbox 360:lle Xbox Live Marketplacelta hintaan 400 Microsoft Points. Peli on myös Arcade-pelille harvinaisesti saatavilla levyllä. Feeding Frenzy on yksi viidestä pelistä Xbox Live Arcade Compilation Discillä. Muut ovat *Boom Boom Rocket*, *Luxor 2*, *PAC-MAN Championship Edition* ja *UNO*. Windowsille peli on ladattavissa PopCap Gamesin sivulta maksullisena. Pelistä ovat demoversiot sekä Xbox 360:lle että Windowsille.

Saavutukset Feeding Frenzyssä Xbox 360:llä
------------------------------------------

Pelissä on Arcade-pelille normaalit 12 saavutusta, joista tulee 200 GS. Saavutusohjepalveluissa peli on arvioitu vaikeudeltaan keskitasolle, mutta aikaavieväksi.

Lähteet
-------

* PopCap Games
* Achieve 360 Points
* Xbox 360 Achievements