recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Margaret Bondfield** (17. maaliskuuta 1873, Chard, Somerset – 16. kesäkuuta 1953, Sanderstead, Surrey) oli englantilainen ammattiyhdistysjohtaja ja poliitikko.

Elämä
-----

Bondfield ei käynyt juuri kouluja vaan meni ompelutarvikekauppaan töihin 14-vuotiaana. Olosuhteet olivat surkeat: kaupat olivat auki kuusi päivää viikossa, joten kauppa-apulaiset tekivät 65 tunnin työviikkoja. He asuivat työnantajan tiloissa, maksoivat pienestä palkastaan vuokraa, säilyttivät omaisuuttaan laatikossa sängyn alla ja saattoivat vain harvoin jos kooskaan laittaa ruokaa tai käydä kylvyssä. Bondfield liittyi perustajajäsenenä Kauppa-apulaisten ammattiliittoon (National Union of Shop Assistants). Bondfieldin veli oli muuttanut ennen häntä Lontooseen ja toimi myös aktiivisesti ammattiliitoissa.

Vuonna 1899 Bondfield oli ainoa naisedustaja ammattiliittojen kongressissa, ja hänestä tuli sen ensimmäinen naispuheenjohtaja vuonna 1923. Vuonna 1923 hänet valittiin myös alahuoneen jäseneksi Työväenpuolueen edustajana. Hänet valittiin uudelleen vuonna 1929, ja hänestä tuli Ramsay MacDonaldin toisen hallituksen työministeri. Hän menetti paikkansa parlamentissa vuoden 1931 vaaleissa. Hän jäi eläkkeelle ammattiyhdistystyöstä vuonna 1938.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Margaret Bondfield *britannica.com*. Viitattu 1.4.2024.
2. ↑  Bondfield, Margaret (1873–1953) *Women in World History: A Biographical Encyclopedia. Encyclopedia.com*. Viitattu 1.4.2024.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Toiselta nimeltään "Avokaadon vakio" Lauttamus Maria:n keksimä juttu

Amadeo Avogadro (ennen vuotta 1856).
**Avogadron vakio** (tunnus ***NA***) on fysiikassa ja kemiassa käytetty vakio, joka ilmoittaa moolissa ainetta olevien hiukkasten lukumäärän.

Määritelmä ja arvo
------------------

Avogadron vakion määritelmä liittyy läheisesti moolin määritelmään. Mooli on nykyisin määritelty ainemääräksi, joka sisältää 6,022 140 76·1023 perusosasta. Perusosaset voivat olla atomeja, molekyylejä, ioneja, elektroneja, muita hiukkaisia tai hiukkasten ryhmiä. Moolin määritelmässä esiintyvää lukua 6,022 140 76·1023 sanotaan Avogadron luvuksi ja suuretta 6,022 140 76·1023 mol-1 Avogadron vakioksi.

Moolin nykyinen määritelmä vahvistettiin 26. yleisessä paino- ja mittakonferenssissa vuonna 2018, ja se tuli voimaan 20. toukokuuta 2019. Aikaisemmin mooli oli määritelty ainemääräksi, joka sisältää yhtä monta atomia tai muuta hiukkasta kuin 12 grammassa hiili-isotooppia C-12 on atomeja. Vastaavasti Avogadron vakio määriteltiin atomien lukumääräksi 12 grammassa hiili-12:ta. Hiili-12 valittiin määritelmään aikoinaan siksi, että sen atomipaino voitiin mitata erityisen tarkasti. Kuitenkin vasta 2010-luvulla atomien lukumäärä grammassa hiili-12:ta voitiin määrittää niin tarkasti, että sen pohjalta voitiin moolille vahvistaa uusi määritelmä.

Suhde muihin vakioihin
----------------------

Avogadron vakio muodostaa yhteyden massan (grammoissa) ja atomimassayksikön (*u*) välille:

* *m(g)* = *NA* *u*.

Esimerkiksi raudan atomimassa on noin 55,85 u. Avogadron vakion ilmoittama määrä eli mooli rauta-atomeja painaa siten 55,85 grammaa.

Avogadron vakiolla voidaan muuttaa atomimitan luonnonvakiot moolisiksi luonnonvakioiksi:

* *R* = *NA* *kB*, missä *R* on moolinen kaasuvakio ja *kB* on Boltzmannin vakio
* *F* = *NA* *e*, missä *F* on Faradayn vakio ja *e* on alkeisvaraus.

Historia
--------

Avogadron vakio on nimetty 1800-luvun alkupuolella eläneen italialaisen tiedemiehen Amedeo Avogadron mukaan. Ensimmäisenä luvun nimesi ilmeisesti Jean Baptiste Perrin. Hän kutsui sitä Avogadron vakioksi.

Avogadron vakion arvon laski ensimmäisenä Joseph Loschmidt vuonna 1865 käyttäen kineettistä kaasuteoriaa. Saksankielisissä maissa Avogadron vakiota kutsutaankin joskus *Loschmidtin luvuksi*.

Lähteet
-------

1. 1 2  Resolution 1 of the 26th CGPM (2018) Bureau international des poids et mesures.  Arkistoitu 4.2.2021. Viitattu 21.5.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Avogadron vakio** Wikimedia Commonsissa

Luonnonvakiot
Valonnopeus | Newtonin gravitaatiovakio | Tyhjiön permeabiliteetti | Tyhjiön permittiivisyys | Planckin vakio | Diracin vakio | Alkeisvaraus | Hienorakennevakio | Rydbergin vakio   
 Bohrin säde | Bohrin magnetoni | Ydinmagnetoni | Avogadron vakio | Atomimassayksikkö | Ideaalikaasun moolitilavuus | Moolinen kaasuvakio | Boltzmannin vakio | Faradayn vakio   
 Stefanin-Boltzmannin vakio | Wienin siirtymälain vakio | Elektronin lepomassa | Protonin lepomassa | Neutronin lepomassa | Alfahiukkasen lepomassa
**Hevonoja** on 192 henkilön asuttama kylä Myrskylässä Lapin­järven rajalla. Siellä sijaitsee Hevonojan kartano, jolle aikoinaan kuului noin 1000 hehtaaria maata, josta 400 hehtaaria peltoa. 

Vuonna 1945 alueelle asutettiin Uuku­niemen Latvasyrjän asukkaat, jotka oli välillä siirretty Laihialle sen jälkeen, kun Latva­syrjä oli jäänyt Neuvosto­liitolle luovutetulle alueelle Moskovan välirauhansopimuksella 19. syyskuuta 1944. Kartanon maat pyrittiin saamaan sarkajakoon 1945, ja lopullisesti maat olivat lohkotut erillisiksi maatiloiksi omistajaperheiden kesken 1951. Rahoitusolojen järjestämiseksi Uukuniemen Latvasyrjän osuuskassan toiminta siirrettiin Myrskylään ja siitä tuli Myrskylän Osuuspankki (nykyisin Orimattilan Osuuspankki), kunnan toinen pankki Myrskylän Säästöpankin jälkeen.  Uukuniemen Latvasyrjän Osuuskassa, 17.196, poistettiin kaupparekisteristä vasta 23.3.1962. 

Kylässä on edelleen kohtalainen asutus ja kyläyhdistystoimintaa.

Lähteet
-------

* Uukuniemi.info*lähde tarkemmin?*

### Viitteet

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑
**Mies valkoisessa puvussa** (*The Man In The White Suit*) on vuonna 1951 ensi-iltansa saanut satiirinen komediaelokuva, jonka tuotti brittiläinen Ealing Studios -elokuvayhtiö. Elokuvan ohjasi Alexander Mackendrick ja pääosia esittävät Alec Guinness, Joan Greenwood ja Cecil Parker. Elokuva oli Oscar-ehdokkaana parhaasta alkuperäiskäsikirjoituksesta ja ehdolla myös parhaan elokuvan BAFTA-palkinnon saajaksi.

British Film Instituten valitsemat tuhat asiantuntijaa äänesti *Miehen valkoisessa puvussa* vuonna 1999 mukaan kaikkien aikojen sadan parhaan brittielokuvan listalle.

Juoni
-----

*Mies valkoisessa puvussa* on Ealing-studioiden komedioille tyypillinen tarina tavallisen ihmisen taistelusta vallitsevaa järjestelmää vastaan. Sidney Stratton, lahjakas nuori kemisti ja Cambridgen yliopiston stipendiaatti, on saanut potkut monista Pohjois-Englannin tekstiiliyrityksistä, koska käyttää liikaa tutkimusrahoja ja pyrkii kehittämään ikuisesti kestävän kangaskuidun. Työskennellessään tavallisena tehdastyöläisenä Birnleyn tekstiilitehtaassa hän pääsee palkattomaksi apulaiseksi laboratorioon ja keksii uskomattoman vahvan kuidun, joka hylkii kaikkea likaa eikä kulu lainkaan. Hän teettää siitä itselleen puvun, joka on hohtavan valkoinen koska ei ime väriaineita ja sisältää radioaktiivisia aineksia.

Strattonia ylistetään nerona, kunnes sekä tehtaan johto että ammattiyhdistysliike tajuavat keksinnön seuraukset: kun kuluttajat olisivat ostaneet tarpeensa verran tästä kankaasta tehtyjä vaatteita, kysyntä romahtaisi ja tekstiilitehtaat jouduttaisiin sulkemaan. Yrityksen johtajat yrittävät viekoitella ja lahjoa Strattonin luopumaan kaikista oikeuksistaan keksintöönsä, jotta se voitaisiin haudata hiljaisuudessa, mutta mies ei suostu. Hänet vangitaan, mutta hän pääsee pakenemaan. Öisessä takaa-ajossa mies on helppo jäljitettävä hohtavassa puvussaan, ja äkkiä puku alkaa mennä pilalle koska kuidun kemiallinen rakenne alkaa hajota. Väkijoukko repii puvun riemuissaan kappaleiksi, ja Stratton jätetään alusvaatteisilleen kadulle. Vain tehtailijan tytär Daphne ja tehdastyöläinen Bertha tuntevat sympatiaa Strattonia kohtaan.

Seuraavana päivänä Stratton erotetaan työstään. Lähtiessään hän tutkii muistiinpanojaan keksinnöstään ja saa oivalluksen. Hän poistuu, luultavasti kehittämään keksintöään eteenpäin taas jossakin muussa yrityksessä.

Rooleissa
---------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Alec Guinness  | … |  Sidney Stratton
  |
|  Joan Greenwood  | … |  Daphne Birnley
  |
|  Cecil Parker  | … |  Alan Birnley
  |
|  Michael Gough  | … |  Michael Corland
  |
|  Ernest Thesiger  | … |  Sir John Kierlaw
  |
|  Howard Marion-Crawford  | … |  Cranford
  |
|  Henry Mollison  | … |  Hoskins
  |
|  Vida Hope  | … |  Bertha
  |

Lähteet
-------

1. ↑  Best 100 British films – full list *BBC*.  23.12.1999. Viitattu 27.7.2016. (englanniksi)
2. ↑  Street, Sarah: *British National Cinema*, Taylor & Francis 2008. ISBN 0-415-38422-2, sivu 81.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:The Man in the White Suit
**Anna Anderson** (16. joulukuuta 1896 Borowy Las, Länsi-Preussi (nykyinen Puola), Saksan keisarikunta – 12. helmikuuta 1984 Charlottesville, Virginia, Yhdysvallat) oli nainen, joka tuli kuuluisaksi väitettyään olevansa Venäjän tsaariperheen murhasta hengissä selvinnyt suuriruhtinatar Anastasia. Anna Anderson oli syntyjään Franzisca Schazkowska.

Anderson väitti viranomaisille ensimmäistä kertaa olevansa Anastasia epäonnistuneen itsemurhayrityksensä jälkeen Berliinissä 17. helmikuuta 1920. Hän joutui psykiatriseen laitokseen ja kertoi, että oli tullut Berliiniin vain tavatakseen sukulaisiaan. Nainen otti nimen Anna Anderson käyttöön vuonna 1920.

Anderson alkoi nimittää itseään Anastasia Tšaikovskiksi. Sukunimi tuli sotilas Aleksandr Tšaikovskilta, jonka Anderson väitti pelastaneen hänet teloitukselta. Parin oletetaan menneen Bukarestiin, jossa Tšaikovski sai Andersonin mukaan surmansa väkivaltaisesti. Tarina on jokseenkin epäselvä, mutta hänen kertomansa mukaan he menivät jossain vaiheessa naimisiin.

Tsaariperheen henkilökohtaisesti tunteneiden ihmisten näkemykset siitä, että Anderson olisi Anastasia, olivat keskenään ristiriidassa.*lähde?* Mielisairaalassa ollessaan (vuonna 1925) Anna Andersson onnistui järjestämään tapaamisen mm. todellisen suuriruhtinatar Anastasian isän tsaari Nikolai II:n sisaren, Venäjän entisen suuriruhtinattaren Olgan kanssa. Keskustelun ja parin kuukauden yhteydenpidon jälkeen Olga kuitenkin julisti, että Anna oli huijari.*lähde?* Samaan lopputulokseen päätyivät vuoteen 1928 mennessä myös ne muut neljätoista Romanovien sukulaista, joiden kanssa Anna onnistui pääsemään puheisiin.*lähde?* Tästä huolimatta "ruhtinatar" julkaisi väitteittensä puolustukseksi jopa kirjan "Anastasia: Anna Andersonin arvoitus", mutta teos ei ollut kovin vakuuttava.*kenen mukaan?*

Anderson asui vuosina 1947–1968 lähellä Stuttgartia ja siirtyi sen jälkeen takaisin Yhdysvaltoihin, jossa oli ollut jo vuodesta 1927. Anderson meni Yhdysvalloissa naimisiin John Eacott Manahanin kanssa ja kuoli siellä keuhkokuumeeseen 1984.

Postuumissa DNA-tutkimuksessa osoitettiin epätodennäköiseksi se, että Anderson olisi ollut sukua Venäjän hallitsijaperheelle. Selvisi, että hän oli ollut Puolassa asunut tehdastyöläinen. Tehtaassa oli sattunut räjähdys, jonka seurauksena hänen kehoonsa oli tullut paljon arpia, jotka näyttivät siltä kuin häntä olisi ammuttu.*lähde?*

Lähteet
-------

1. ↑  Discovery solves mystery of last Czar's family - CNN.com *edition.cnn.com*. Viitattu 3.3.2024.
2. ↑  Discovery solves mystery of last Czar's family - CNN.com *web.archive.org*.  16.5.2008.  Arkistoitu 16.5.2008. Viitattu 3.3.2024.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Australia
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Lehden ensimmäisen varsinaisen numeron etusivu.
**Kristillinen Työkansa**, aluksi **Työkansa**, oli Suomen Kristillisen Työväen Liiton Tampereella vuonna 1906 perustettu äänenkannattaja. Vuoteen 1936 saakka se ilmestyi nimellä *Työkansa* ja vuosina 1967–1978 nimellä *Ristin Kansa*. Lehden toimintaa jatkaa aikakauslehti *Sana ja Työ*.

Kristillisen työväenliiton toimiessa poliittisena puolueena *Työkansa* pyrki vähäisten resurssiensa rajoissa palvelemaan lukijoitaan sanomalehtenä. Turkulaisen *Tähden* ja helsinkiläisen *Uurtajan* lakattua se jäi puolueen ainoaksi äänenkannattajaksi. Sisällissodan aikana *Työkansa* oli ainoa punaisessa Suomessa ilmestynyt ei-vallankumouksellinen sanomalehti. Myöhemmin siitä tuli kristillis-yhteiskunnallinen viikkolehti, joka sai ajan mittaan yhä enemmän hartauslehden piirteitä. Työväestöstä etääntyminen heijastui nimenmuutoksina, ja viimeistään 1970-luvulla julkaisua voitiin pitää kristillisenä aikakauslehtenä.

Lehti ilmestyi vuosina 1907–1922 vaihtelevasti kerran, kahdesti tai kolmesti viikossa, vuodesta 1923 lähtien viikkolehtenä ja vuodesta 1971 joka toinen viikko. Sen levikki oli 2 000 kappaletta vuonna 1916 ja vajaat 3 200 vuonna 1945.

Päätoimittajat
--------------

Päätoimittajina työskentelivät:

* 1907: Heikki Aho (vastaava toimittaja)
* 1907: Juho Haavisto
* 1907–1918: Kalle Mäkelä
* 1918–1920: K. A. Sallinen (vast. toim.)
* 1920–1930: K. J. Nieminen (vast. toim.)
* 1924–1925: H. D. Pennanen
* 1931–1946: Mikko Salminen (vast. toim.)
* 1946–1954: Jorma Mäkisalo
* 1954: Erkki Idänheimo
* 1955–1963: Oiva Aalto
* 1963: Mikko Häyrynen
* 1963–1968: Ilmari Tiainen
* 1968: Alpo Mustonen (1968)
* 1968–1978: Mikko Häyrynen

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  *Suomen lehdistön historia 6: Hakuteos Kotokulma – Savon Lehti*, s. 8–9. Kuopio: Kustannuskiila Oy, 1988. ISBN 951-657-240-5.
2. ↑  *Suomen lehdistön historia 2: Sanomalehdistö suurlakosta talvisotaan*, s. 177. Kuopio: Kustannuskiila, 1987. ISBN 951-657-198-0.

Aiheesta muualla
----------------

* *Työkansa* (1906–1920) digitoituna kansalliskirjastossa
**Difluorodifenyylitrikloorietaani** (**DFDT**; C14H9Cl3F2) on DDT:n kaltainen yhdiste, joka kehitettiin Saksassa toisen maailmansodan aikana hyönteistentorjuntaan Pohjois-Afrikassa ja trooppisilla alueilla käytäviin sotiin. Eräänä syynä DFDT:n kehittämiseen pidetään DDT:n lisenssimaksujen välttämistä. Toisen maailmansodan jälkeen tutkimusta ei jatkettu, ja DDT syrjäytti DFDT:n myös Saksassa. 2000-luvulla ainetta on tutkittu jälleen mahdollisena vaihtoehtona malariaa levittävien hyttysten torjuntaan.

Ominaisuudet
------------

DFDT on ominaisuuksiltaan hyvin paljon DDT:n kaltainen. Ero molekyyleissä on vain kaksi aromaattiseen renkaaseen kiinnittynyttä klooria, jotka on korvattu fluoriatomeilla. Molemmat aineet ovat tehokkaita tappamaan selkärangattomia, mutta hyönteiset nopeasti kehittyvät vastustuskykyisiksi aineille. DFDT ei ole akuutisti kovin myrkyllistä ihmisille, mutta jatkuva annos voi olla haitallinen DDT:n tapaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Edmund J. Norris, Fabien Demares, Xiaolong Zhu, Jeffrey R. Bloomquist: Mosquitocidal activity of p,p’-difluoro-diphenyl-trichloroethane (DFDT).  *Pesticide Biochemistry and Physiology*, 2020-11, nro 170, s. 104686. doi:10.1016/j.pestbp.2020.104686. ISSN 0048-3575. Artikkelin verkkoversio.
**Ian Bargh** (tammikuu 1935 Ayrshiren maakunta, Skotlanti – 1. tammikuuta 2012) oli skotlantilaissyntyinen, vuonna 1957 Kanadaan asettunut jazzpianisti. Hän toimi pääasiallisesti Torontossa.

Bargh työskenteli jo 17-vuotiaana klassisena pianistina ja soitti lisäksi jazzyhtyeiden kanssa eri puolilla Isoa-Britanniaa. Muutettuaan Torontoon vuonna 1957 hän oli keskeinen toimija kaupungin jazzpiireissä koko loppuelämänsä ajan. 1960-luvulla Barghista tuli säännöllinen vieras Toronton jazzklubeilla, joissa hän alkoi säestää kiertueillaan kaupunkiin saapuvia jazztähtiä. 1980-luvun aikana Bargh toimi vakituisena pianistina Jim Gallowayn *Toronto Alive!* -radio-ohjelmassa. Radiossa livenä lähetetyissä sessioissa Bargh soitti muiden muassa Zoot Simsin, Al Cohnin ja Lee Konitzin kanssa. Hän myös kiersi 1980-luvulla maailmaa osallistuen jazzfestivaaleihin, joiden pitopaikat vaihtelivat Ottawasta Budapestiin.

1980-luvun loppupuolella Bargh aloitti viisitoista vuotta kestäneen yhteistyönsä Toronto Downtown Jazz Festivalin kanssa. Hän oli myös pitkäaikainen Jim Gallowayn Echoes of Swing -sekstetin pianisti. Sekstetin kanssa Bargh kiersi esiintymässä risteilyaluksilla eri puolilla maailman meriä. Hän kuoli joitain päiviä ennen kuin olisi täyttänyt 77 vuotta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Ian Bargh (1935-2012) JAZZ.FM91
2. ↑  Jim Galloway: Remembering Ian Bargh *The WholeNote*. Viitattu 28.11.2022. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Hugh Hagood Hardy** CM (26. helmikuuta 1937 Angola, Indiana – 1. tammikuuta 1997 Hamilton, Ontario) oli kanadalainen säveltäjä, sovittaja, vibrafonisti, pianisti ja lyömäsoittaja. Hän loi menestyksekkään uran jazzin parissa ja sävelsi runsaasti elokuvia sekä televisiota varten. Hän myös teki kulta- ja platinalevytyksiä easy listening -artistina. Hän tuli ehkä parhaiten tunnetuksi hittisinglellään "The Homecoming", jonka hän alun perin kirjoitti televisiomainosta varten. Hän voitti kolmesti Juno-palkinnon ja sai useita muita Juno-ehdokkuuksia. Lisäksi hän voitti Gemini-palkinnon.

Elämä
-----

Hardy syntyi kanadalaiselle isälle ja yhdysvaltalaiselle äidille. Hänen isosetänsä Arthur Sturgis Hardy oli poliitikko. Kun Hardy oli pieni lapsi, hän muutti vanhempineen Brantfordiin, jossa hänen isoisänsä toimi tuomarina. Lopulta Hardy asettui perheineen Oakvilleen, jossa hän opiskeli pianonsoittoa Edna Lawrencen ja Ellen Scottin johdolla. Hän aloitti teini-ikäisenä myös vibrafonin soittamisen.
Early Years

Suorittaessaan Toronton yliopistossa *Bachelor of Arts* -oppiarvoa pääaineinaan yhteiskuntaoppi ja taloustiede Hardy opiskeli yksityisesti Gordon Delamontin johdolla. Hän johti omaa yhtyettään vuosina 1957–1961 ja lähti sitten Yhdysvaltoihin, jossa hänen yhteistyökumppaneitaan olivat Gigi Gryce, Herbie Mann, Martin Denny sekä George Shearing. Myöhemmin Hardy piti Shearingia keskeisenä häneen vaikuttaneena muusikkona.

Hardy palasi Torontoon vuonna 1968. Hän perusti Hagood Hardy Productions -yhtiön, joka erikoistui jinglejen tekoon muun muassa Kelloggsille, General Motorsille, London Lifelle ja Canadian Pacificille. Samana vuonna Hardy perusti basisti Ian Henstridgen ja rumpali Ricky Marcusin kanssa jazztrion. Kun kokoonpanoon olivat liittyneet Stephanie Taylor ja Carrie Romano vuonna 1969, otti yhtye käyttöön nimen The Montage. Yhtye esiintyi Atlantin valtameren molemmilla puolilla ja toimi vuoteen 1974 saakka. Hitti "The Homecoming" oli alun perin Salada Tealle vuonna 1972 sävelletty jingle, josta Hardy sitten teki uuden, vuonna 1975 levyttämänsä version.

1970-luvun puolestavälistä lähtien Hardy oli myös elokuvamusiikin säveltäjä. Hän lopetti jinglejen kirjoittamisen vuonna 1983. Hänestä tehtiin Kanadan ritarikunnan jäsen vuonna 1992. Hän toimi muun muassa Canadian Cystic Fibrosis Foundationin kunniapuheenjohtajana. Hän oli Kanadan liberaalipuolueen ehdokkaana Ontarion maakuntavaaleissa vuonna 1995, mutta hävisi Bob Raelle. Hän kuoli vatsasyöpään vuonna 1997. Samana vuonna hänen mukaansa nimettiin SOCANin jazzin ja instrumentaalisen musiikin palkinto.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  The Canadian Encyclopedia: Hagood Hardy


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Metaanisulfonihappo** on väritön nestemäinen yhdiste, jonka kemiallinen kaava on CH3SO3H. Se on yksinkertaisin sulfonihappo. Sen suolat ja esterit ovat mesylaatteja. Metaanisulfonihappoa käytetään happokatalyyttinä orgaanisissa reaktioissa, koska se on haihtumaton vahva happo ja se liukenee orgaanisiin liuottimiin. Metaanisulfonihappo soveltuu hyvin teollisiin sovellutuksiin, koska se on neste huoneen lämpötilassa, kun taas sen sukulaisyhdiste *p*-tolueenisulfonihappo (PTSA) on kiinteä. Laboratoriokäytössä kiinteä PTSA on käyttökelpoisempi.

Metaanisulfonihapon voidaan ajatella olevan rikkihapon (H2SO4) ja metyylisulfonyylimetaanin ((CH3)2SO2) välituote, jossa yksi rikkihapon -OH ryhmistä on korvautunut -CH3 ryhmällä.
Metaanisulfonihapon CAS-numero on 75-75-2.

Aiheesta muualla
----------------

* OVA-ohje: Metaanisulfonihappo (Arkistoitu – Internet Archive)
* PubChem: Methanesulfonic acid (englanniksi)
* Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Methanesulfonic acid (englanniksi)
* ChemBlink: Methanesulfonic acid (englanniksi)
**Hannu Jari Johannes Patronen** (s. 23. toukokuuta 1984 Järvenpää) on suomalainen entinen jalkapalloilija. Hän edusti viimeisinä pelivuosinaan Veikkausliigassa pelaavaa HIFK:ta. Patronen pelasi yleensä keskuspuolustajana tai keskikentän pohjalla.

Ura
---

Kovaotteisen Patrosen uraa ovat häirinneet kuluttavasta pelityylistä seuranneet loukkaantumiset. Kauden 2006 alkupuolella pelipaikaksi on vakiintunut keskuspuolustaja. Varmojen otteidensa vuoksi hänet on valittu niin Veikkausliigan tähdistöön kuin maajoukkueeseenkin. Heinäkuussa 2008 hän teki kolmi- ja puolivuotisen sopimuksen Helsingborgs IF:n kanssa. 

Ensimmäisellä Allsvenskan-kaudellaan Helsinborgissa Patronen pelasi 17 ottelua ja teki niissä yhden maalin.

Kaudet 2012–2016 Patronen edusti norjalaista Sogndalia, jossa hän kausina 2012–2014 ja 2016 pelasi yhteensä 97 Tippeligaenin ottelua. Kaudella 2015 Patronen edusti seuraa 25 ottelussa Adeccoligaenissa. Kaudella 2016 Patronen oli joukkueensa kapteeni.

Marraskuussa 2016 Patronen teki kaksi seuraavaa kautta kattavan sopimuksen Veikkausliigassa pelaavan Helsingin Jalkapalloklubin kanssa. Joulukuussa 2018 hän solmi HIFK:n kanssa yksivuotisen sopimuksen.

Saavutukset
-----------

* Veikkausliiga (2): 2017, 2018
* Allsvenskan: 2011
* Ruotsin Cup: 2010

Lähteet
-------

* Hannu Patronen Transfermarktissa
* Hannu Patronen Soccerbasessa
* Patrosen pelaajakortti Veikkausliigan kotisivuilla

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5  Hannu Patronen Soccerway-sivustolla (englanniksi)
2. ↑  Hannu Patronen Helsingborgiin  13.7.2008. YLE Urheilu. Viitattu 13.7.2008.
3. 1 2  HJK hankki kokeneen paluumuuttajan *iltasanomat.fi*.  9.11.2016.  Arkistoitu 10.11.2016. Viitattu 9.11.2016.
4. ↑  HIFK:lta kova hankinta: maajoukkueessakin esiintynyt Hannu Patronen siirtyy tähtipaitoihin *www.iltalehti.fi*. Viitattu 27.12.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hannu Patronen** Wikimedia Commonsissa

  

HIFK – Ykkönen
1 Jammeh |
2 Heimonen |
3 Hackspik |
4 Äijö |
5 Abiola |
6 Malolo |
7 Azodo |
9 Ulmanen |
10 Ahadi |
11 Saira |
13 Järvinen |
14 Erikson Carlos |
15 Kujanpää |
16 Hyppönen |
17 Varis |
18 Hänninen |
19 Wahlman |
21 Puro |
23 Arajuuri |
25 Pasi |
27 Finnäs |
30 Pallas |
31 Tiainen |
32 Rissanen |
44 Tukiainen |
Valmentaja Okkonen
**Jan Palachin aukio** (tšk. *Náměstí Jana Palacha*) on aukio Tšekin pääkaupungissa Prahassa. Se on nimetty Tšekkoslovakian miehitystä vastustaneen tšekkiläisopiskelija Jan Palachin mukaan.

Sijainti
--------

Jan Palachin aukio sijaitsee Vltavan rannalla, Josefovin ja Vanhankaupungin vieressä. Sen yhdistää joen vastapuoleiseen Malá Stranan kaupunginosaan Mánesin silta (*Mánesův most)*.

Historia
--------

Jan Palachin aukio on rakennettu yhdelle keskiaikaisen Prahan tärkeimmistä paikoista. Sen kohdalla Vltava on matalimmillaan, mikä mahdollisti helpon matkustamisen sen itäpuolella sijainneen Vanhankaupungin, sekä länsipuolella olleen Prahan linnan välillä. Myöhempinä vuosisatoina sitä kutsuttiin nimellä *Rejdiště* siellä sijainneen hevostallin mukaan.

Rudolfinum.
Alueen merkitys kaupungilleen kohosi jälleen 1800-luvulla kun sen läheisyyteen rakennettiin silta ja Rudolfinumin suuri konserttitalo. Itävalta-Unkarin viimeisten vuosien aikana aukio oli nimetty keisarinna Zitan mukaan .Tšekkoslovakian itsenäistyttyä se uudelleennimettiin Bedřich Smetanan aukioksi.

Toisen maailmansodan jälkeen aukio tunnettiin nimellä Puna-armeijan aukio (*náměstí Krasnoarmějců*) Prahan taistelussa kuolleiden neuvostosotilaiden mukaan. Sen aluetta oli käytetty heidän väliaikaisena hautuumaana välittömästi taisteluiden loputtua. Kun Neuvostoliiton johtama Varsovan liitto miehitti Tšekkoslovakian syskyllä 1968 pilasi se oman Prahan vapauttamisesta saamansa maineen prahalaisten keskuudessa. Seuraavan vuoden tammikuussa prahalainen opiskelija Jan Palach teki miehitystä prostestoidakseen Venceslauksen aukiolla polttoitsemurhan. Hän oli opiskellut Puna-armeijan aukion reunalla sijainneessa Kaarlen yliopiston filosofisessa tiedekunnassa. Hänen kuolemansa inspiroimana prahalaiset opiskelijat nimesivät Puna-armeijan aukion spontaanisti uudelleen Jan Palachin aukioksi. Tämä epävirallinen nimi säilyi kansan käytössä aina samettivallankumoukseen asti, kunnes se virallistettiin vuonna 1989.

Kaarlen yliopiston rakennus.
Joulukuussa 2023 aukion viereisessä Kaarlen yliopiston rakennuksessa tapahtui joukkuampuminen. Jan Palachin aukio oli tuolloin suuren poliisioperaation keskipisteenä.

Nähtävyydet
-----------

* Rudolfinum (konserttisali ja taidegalleria)
* Käsityömuseo
* Kaarlen yliopiston filosofisen tiedekunnan rakennus
* Olbram Zoubekin patsas Jan Palachin kuolinnaamiosta.
* John Hejdukin suunnittelema Jan Palachin muistomerkki Pojan talo ja äidin talo (*Dům syna a Dům matky*)
* Antonín Dvořákin patsas
* Josef Mánesin patsas

Liikenne
--------

Prahan metrolinja A pystähtyy aukion laidalla sijaitsevalla Staroměstskán metroasemalla.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kožíšek, Jakub: Brod, rejdiště, hrob. Náměstí Jana Palacha v proměnách staletí *Magazín České filharmonie*.  5. 1. 2022. Viitattu 7.3.2024. (tšekiksi)
2. ↑  Náměstí Jana Palacha *Avantgarde Prague*. Viitattu 7.3.2024. (tšekiksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Jan Palachin aukio** Wikimedia Commonsissa
**Hiilikädenjälki** on käsite, joka kuvaa tietyn tavaran tai palvelun tuottamia hyödyllisiä vaikutuksia ilmastoon. Se on siis käsite päinvastaisille ilmastovaikutuksille kuin hiilijalanjälki. Näihin hyödyllisiin ilmastovaikutuksiin kuuluu muun muassa tavaran tai palvelun käytöstä koituvat päästövähennykset. Päästövähennyksiä puolestaan tulee energian säästöstä, tavaran helposta kierrätettävyydestä sekä tuotteeseen käytettyjen raaka-aineiden edullisuudesta ilmastolle ja valmistuksessa käytetyn materiaalin tehokkuudesta. Käytettyjen tuotteiden suhteen hiilikädenjälki voidaan laskea yksittäisen ihmisen, yrityksen, muun yhteisön tai valtion osalta. Yrityksen hiilikädenjälki lasketaan siten, että paitsi otetaan huomioon yrityksen toiminnassa vähennetty hiilijalanjälki, otetaan huomioon myös yrityksen asiakkaalle tulevat ilmastomyönteiset vaikutukset.Rakennuksen ilmastoselvitystä varten määriteltävään hiilikädenjälkeen lasketaan mukaan sellaiset vältetyt ja poistetut kasvihuonekaasupäästöt, joita ei ilman rakennushanketta syntyisi. Rakennuksen hiilikädenjälkeä kasvattaviin vaikutuksiin luetaan siis mm. rakennuksen tarpeeseen nähden ylimääräinen rakennuksessa tuotettu uusiutuva energia.

Katso myös
----------

* Päästökompensaatio
* Päästömittaukset

Lähteet
-------

1. ↑  Mitä tarkoittaa hiilikädenjälki?  22.11.2023. Elinkeinoelämän keskusliitto. Viitattu 16.2.2024.
2. ↑  Hiilikädenjälki Sitra. Viitattu 16.2.2024.
3. ↑  Mikä on hiilikädenjälki ja miten se lasketaan? Granlund.fi. Viitattu 16.2.2024.
4. ↑  Ilmastoselvitys *e-konsultit.fi*. Viitattu 24.3.2024.
Aromanttisten lippu.
**Aromanttisuus** on romanttinen suuntautuminen, jossa henkilö kokee vain vähän tai ei lainkaan romanttista vetovoimaa muita kohtaan tai jolle romanttisen vetovoiman kokeminen vaatii tietynlaiset olosuhteet. Romanttinen vetovoima ilmenee usein ihastuksina tai haluna toimia ihastuksen pohjalta niin, että ihastus voisi johtaa johonkin pysyvämpään romanttiseen suhteeseen. Se ilmentyy usein myös tarpeena olla romanttisessa suhteessa yhden tai useamman henkilön kanssa. Aromanttisella ihmisellä sen sijaan useimmiten ei ole kiinnostusta olla romanttisessa suhteessa kenenkään kanssa, mutta useimmiten he ovat kiinnostuneita ystävyyssuhteista ja muista ei-romanttisista suhteista. Tästäkin on kuitenkin poikkeuksia: jotkut aromanttiset saattavat olla suhteessa, jossa toinen tai joku suhteen osapuolista kokee suhteen romanttisena. Aromanttiset voivat luoda myös omanlaisiaan platonisia suhteita, eivätkä pelkästään keskenään, vaan myös romanttisten ihmisten kanssa. Näistä suhteista käytetään useimmiten nimeä queerplatoninen (pari)suhde (engl. *queerplatonic relationship*, *qpr*).

Aromanttisuuden skaala
----------------------

Kuten seksuaalisen suuntautumisen tapauksessa, myös romanttista suuntautumista voidaan kuvata kirjona (engl. *aromantic spectrum*), jossa toisessa päässä on ei-aromanttisuus (alloromanttisuus) ja toisessa päässä aromanttisuus. Toinen yleinen malli romanttisuuden moninaisuuden kuvaamiseen on kärjellään seisova kolmio, jonka yläosassa ovat yhdessä kulmassa heteroromanttisuus, keskellä biromanttisuus ja toisessa kulmassa homoromanttisuus. Alaspäin mentäessä romanttisuus muuttuu asteittain aromanttisuudeksi. Käytännössä skaala auttaa hahmottamaan aromanttisuutta niin kutsuttuna sateenvarjoterminä (engl. *umbrella term*), mikä tässä tapauksessa tarkoittaa, että aromanttisuus sisältää myös harmaa-aromanttisuuden eri tyypit, joissa henkilö kokee vain ajoittain tai tietyissä tilanteissa romanttista vetovoimaa.

Aromanttinen henkilö voi olla seksuaaliselta suuntautumiseltaan mitä tahansa, eivätkä kaikki aromanttiset siis ole aseksuaaleja.

Lähteet
-------

1. ↑  Kehrääjä: 5 faktaa aromanttisuudesta *Kehrääjä*.  17.2.2020. Viitattu 12.2.2024.
2. ↑  Aspecs and Queer Platonic Relationships – Part One – The Ace and Aro Advocacy Project *taaap.org*.  16.7.2022. Viitattu 12.2.2024. (englanniksi)
3. ↑  AUREA - All Aromantic Terms *AUREA*. Viitattu 12.2.2024. (englanniksi)
4. ↑  Aseksuaalisuus | Seta ry *seta.fi*.  19.10.2022. Viitattu 12.2.2024.
*Tämä artikkeli käsittelee historiallista saksalaista kaupunkia. Muita merkityksiä on lueteltuna täsmennyssivulla.*

  

  

  

  

  

  

  

  

**Königsberg** (saksaa, ’Kuninkaanvuori’) oli Saksan ja Preussin käyttämä nimi kaupungista, joka on nykyään Kaliningrad, Venäjä.

Historia
--------

Saksalainen ritarikunta perusti Königsbergin Baltian ristiretkien aikana Böömin kuninkaan Ottokar II Přemyslin kehotuksesta vuonna 1255; kaupunki myös sai nimensä kuninkaan mukaan. Königsberg sai kaupungin oikeudet vuonna 1286, ja liittyi Hansaliittoon vuonna 1340. Vuodesta 1457 se oli Saksalaisen ritarikunnan suurmestarin asuinpaikkana, ja vuosina 1525–1618 puolestaan Preussin herttuakunnan herttuoiden asuinpaikkana.

Preussin herttua Albrekt Brandenburgilainen perusti Königsbergin Albertus-yliopiston vuonna 1544 "puhtaasti luterilaiseksi" oppimispaikaksi. Yliopiston professoreita olivat muun muassa paikallinen Immanuel Kant, Johann Gottfried von Herder, Friedrich Wilhelm Bessel ja Johann Friedrich Herbart.

Pohjan sodan aikana vuosina 1655–1660 Königsberg kärsi vakavia vaurioita, mutta ennen vuosisadan loputtua palautui miltei ennalleen. Vuonna 1701 Brandenburgin vaaliruhtinas Fredrik III kruunasi itsensä ensimmäiseksi Preussin kuninkaaksi ja otti nimekseen Fredrik I. Vuonna 1724 Preussin kuningas Fredrik Vilhelm I liitti läheiset Löbenichtin ja Kneiphofin kaupungit Königsbergiin.

Napoleonin sotien aikana Königsberg kärsi vakavasti. Kaupungissa tapahtui preussilaisten onnistunut Napoleonin-vastainen kansannousu. 1800-luvulla Itä-Preussin ja Venäjän välisen rautatien ansiosta Königsbergin talous kehittyi entisestään.

Königsbergin nykyaikaisempien linnoitusten rakentaminen aloitettiin vuonna 1843 ja saatiin valmiiksi vuonna 1905. Preussin ja myöhemmin Saksan aikana Königsberg oli Kielin jälkeen saksalaisten tärkein merivoimien tukikohta Itämerellä.

Katso myös
----------

* Königsbergin siltaongelma

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Kaliningrad *Encyclopædia Britannica*.  7.10.2023. Viitattu 8.11.2023. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Königsberg** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
**BMW Projekt III** oli BMW:n tytäryhtiö EZS:ssä kehitetty suunnitteluasteelle jäänyt toisen maailmansodan aikainen suihkuhävittäjälentokone, jonka tarkoituksena oli demonstroida ja toimia mainoskampanjana BMW:n valmistamalle BMW 003 turbojetille.

Suunnittelu ja kehitys
----------------------

BMW:n kehitystyöt oman turbojetin kanssa olivat venyneet pitkälle sotavuosiin ja lentokonevalmistajien kiinnostus oli jo alkanut siirtyä muihin moottorivaihtoehtoihin. Vuoden 1944 paikkeilla päätettiin BMW:llä aloittaa pieni mainoskampanja pyrkimyksenä jälleen herättää kiinnostusta BMW:n valmistamille 003- ja 018 mallisille turbojeteille kehittämällä muutamia lentokonemalleja, joihin niiden uskottiin hyvin soveltuvan.

BMW Projekt III kehitettiin osaksi mainoskampanjaa marraskuussa vuonna 1944, ja sen kehitystöistä oli vastuussa diplomi-insinööri Huber, joka työskenteli BMW:n tytäryhtiö EZS:ssä. Koneen keskirunko oli lyhyt ja sen peräosaan oli asennettu yksittäinen BMW 003 turbojetti. Tämän ilmanottoaukko sijaitsi koneen nokassa kulkien ohjaamon alapuolelta. Koneen pyrstö koostui kahdesta erillisestä pyrstöpuomista joiden päädyissä olevat yksittäiset peräsimet olivat sisäänpäin kallistettuna. Kone oli aseistettu kahdella 30 mm MK 103 automaattikanuunalla asennettuna pyrstöpuomien etuosaan, piippujen tullen läpi siipien etureunasta.

Projekti ei edennyt suunnitteluastetta pidemmälle.

Tekniset tiedot
---------------

*Lähde:* 

**Yleiset ominaisuudet**

* **Miehistö:** 1
* **Siipipinta-ala:** &&&&&&&&&&&&&019.&&&&0019 m²
* **Lentopaino:** 0**Virhe lausekkeessa: odottamaton numero**.0**Virhe lausekkeessa: odottamaton numero**2 800 kg

**Suoritusarvot**  

**Aseistus**  

2 x MK 103 30 mm automaattikanuuna

Katso myös
----------

* Luettelo saksalaisista lentokoneprojekteista, 1939–1945
* BMW Projekt I
* BMW Projekt II
* Lippisch P.15

Lähteet
-------

1. 1 2  Dan Sharp: *Luftwaffe Secret Jets of the Third Reich*, s. 130. Mortons Media Group Ltd. 2015.
2. 1 2  Jean-Denis G.G. Lepage: *Aircraft of the*
Luftwaffe, 1935–1945: An Illustrated Guide*, s. 278. McFarland & Company, Inc. 2009.*
3. ↑  Heinz J. Nowarra: Die Deutsche Luftruestung 1933-1945 Vol.1, s. 145. Bernard & Graefe Verlag, 1993
**Amiensin taistelu** ensimmäisen maailmansodan länsirintamalla alkoi 8. elokuuta 1918. Tämä operaatio oli menestyksekäs ympärysvaltain hyökkäys Saksan länsirintamaa vastaan. Se aloitti satapäiväisen taistelun, joka päätti ensimmäisen maailmansodan.

Tausta
------

Ennen Amiensin taistelua 8. elokuuta 1918 Saksa oli edennyt melko lähelle Pariisia ns. Kevätoffensiivissa, mutta joutunut taas vetäytymään Marnen toisessa taistelussa.

Hyökkäyksessä käytettiin taktiikkaa, joka oli tullut tutuksi Hamelin taistelussa. Laskuvarjoilla pudotettiin huoltotarvikkeita eteneville joukoille, panssarit tukivat hyökkääviä joukkoja, jotka etenivät siirtyvän tulipeitteen suojassa. Panssarit suojasivat joukkoja, ja myös kuljettivat tarvikkeita. Britit onnistuivat hyvin salaamaan hyökkäyksen, ja hyökkäsivät ilman edeltävää tulivalmistelua. Tulitus aloitettiin vasta sitten, kun jalkaväki alkoi hyökätä.

Taistelu
--------

Hyökkäys alkoi 8. elokuuta 1918 kello 4.20 sumua hyväksi käyttäen. Brittiläiset, kanadalaiset ja australialaiset joukot valtasivat pian Saksan etulinjan, ja etenivät puoli kahdeksaan mennessä noin 4 km. Noin 8:30 sumu alkoi hälvetä ja paljasti kaikkien nähtäväksi panssareita, ratsuväkeä ja eteneviä jalkaväkirivejä. Monet Saksan tykistöasemat oli vallattu, mutta jäljelle jääneet tuhosivat monia ympärysvaltain tankkeja. Ympärysvaltain ratsuväki pääsi linjojen läpi, RAF:n koneet ahdistelivat saksalaisia ja tulittavat panssariautot pitivät vetäytyvät saksalaiset liikkeessä. Melkein 25 kilometriä leveä aukko oli murrettu Saksan linjaan. Hyökkäystä edisti se, että Saksan viestiyhteydet olivat katkenneet.

Ensimmäisenä hyökkäyspäivänä ympärysvallat etenivät yli 13 kilometriä, mikä oli eräs sodan suurimmista etenemisistä. Saksalaisia antautui runsaasti, kun heidän taistelumoraalinsa huononi. Saksalaisten komentaja Ludendorff kutsuikin ensimmäistä hyökkäyspäivää Saksan armeijan mustaksi päiväksi. Hyökkäys jatkui 11. päivään, muttei niin mahtavasti edeten, koska mm. tykistön ammukset vähenivät.

Lopputulos
----------

Hyökkäyksessä oli mukana 534 panssaria. Koko hyökkäys tuotti 22 000 haavoittunutta ja kuollutta brittien, Kanadan, Australian ja Ranskan joukoille, mutta Saksan joukoille 74 000. Amiensin taistelu oli ympärysvaltain kauan havittelema läpimurto, joka ajoi länsirintaman liikkumaan kohti Saksaa. Taistelu aloitti satapäiväisenä hyökkäyksenä tunnetun jakson, joka johti saksalaisten joukkojen vetäytymiseen ja lopulta ensimmäisen maailmansodan päättymiseen 11. marraskuuta 1918 solmittuun aselepoon.

Will Longstaffin maalaus *8. elokuuta 1918*. Näkymä Amiensin taisteluun. Saksalaisia antautuneita johdetaan vankeuteen.
Ympärysvaltain eteneminen Amiensin taistelussa.
Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Battle of Amiens (1918)
Konstantinopolin Hagia Sofiassa sijaitseva mosaiikki. Kristus keisari Konstantinos IX Monomakhoksen ja keisarinna Zoen ympäröimänä. 
**Bysantin keisarit** eli **Itä-Rooman keisarit** hallitsivat myöhäisantiikin ja keskiajan Bysantin valtakuntaa. Myös eräät Bysantin keisarinnat, kuten Irene, Zoe ja Theodora, hallitsivat valtakuntaa yksinään. Tarkkaa rajaa Itä-Rooman valtakunnan ja Bysantin valtakunnalle ei voida asettaa. Ensimmäiseksi Bysantin keisariksi voidaan laskea vaikkapa Konstantinus Suuri (ensimmäinen kristitty keisari), Valens (Adrianopolin taistelua pidetään joskus keskiajan alkuna), Arcadius (Theodosius I oli viimeinen koko valtakuntaa hallinnut keisari), Zenon (oli keisarina, kun Länsi-Rooman Romulus Augustus syrjäytettiin) tai Herakleios (joka uudisti hallintoa merkittävästi).

Arvonimet
---------

Vuoteen 610 keisari käytti vanhoja roomalaisia arvonimiä *imperator*, *augustus* ja *caesar* (tai *kaisar*). Keisari Herakleios vaihtoi vanhat latinankieliset nimet kreikkalaiseen kuningasta merkitsevään nimeen *basileus*. Keisarinnaa kutsuttiin nimellä *basilissa*. Keisari käytti myös arvonimeä *autokrator* eli itsevaltias. 

Caesaria käytettiin yleensä kruununperillisen arvonimenä, mutta se jäi kolmannelle sijalle, kun Aleksios I Komnenos loi arvonimen *sebastokrator*.

Katso myös
----------

* Luettelo Bysantin keisareista
* Bysanttilaiset arvonimet

Aiheesta muualla
----------------

* *De Imperatoribus Romanis*: An Online Encyclopedia of Roman Rulers and their Families
**BMW Projekt IV** oli BMW:n tytäryhtiö EZS:ssä kehitetty suunnitteluasteelle jäänyt toisen maailmansodan aikainen suihkuhävittäjälentokone, jonka tarkoituksena oli demonstroida ja toimia mainoskampanjana BMW:n valmistamalle BMW 018 turbojetille.

Suunnittelu ja kehitys
----------------------

BMW:n kehitystyöt oman turbojetin kanssa olivat venyneet pitkälle sotavuosiin ja lentokonevalmistajien kiinnostus oli jo alkanut siirtyä muihin moottorivaihtoehtoihin. Vuoden 1944 paikkeilla päätettiin BMW:llä aloittaa pieni mainoskampanja pyrkimyksenä jälleen herättää kiinnostusta BMW:n valmistamille 003- ja 018 mallisille turbojeteille kehittämällä muutamia lentokonemalleja, joihin niiden uskottiin hyvin soveltuvan.

BMW Projekt IV kehitettiin osaksi mainoskampanjaa marraskuussa vuonna 1944, ja sen kehitystöistä oli vastuussa diplomi-insinööri Huber, joka työskenteli BMW:n tytäryhtiö EZS:ssä. Projekt IV oli kolmea aikaisempaa mallia suurempi, sillä sen tuli toimia huomattavasti suuremmalla BMW 018 turbojetilla. Vaihtoehtoisesti myös Heinkelin HeS 011 turbojetti oltaisiin voitu asentaa. Moottori oli sijoitettuna rungon sisälle siipien alapuolelle, ja tämän ilmanottoaukko kulki ohjaamon alitse koneen nokasta kahta kanavaa pitkin moottoriin. Koneessa oli sisäänvedettävä kolmipyöräteline, ja aseistuksen tuli olla kaksi MK 108 30 mm konetykkiä.

Tekniset tiedot
---------------

*Lähde:* 

**Yleiset ominaisuudet**

* **Miehistö:** 1
* **Siipipinta-ala:** &&&&&&&&&&&&&060.&&&&0060 m²
* **Lentopaino:** 0**Virhe lausekkeessa: odottamaton numero**.0**Virhe lausekkeessa: odottamaton numero**10 600 kg

**Suoritusarvot**  

**Aseistus**  

2 x 30mm MK 108 konetykki

Katso myös
----------

* Luettelo saksalaisista lentokoneprojekteista, 1939–1945
* BMW Projekt I
* Lippisch P.15

Lähteet
-------

1. 1 2  Dan Sharp: *Luftwaffe Secret Jets of the Third Reich*, s. 130. Mortons Media Group Ltd. 2015.
2. ↑  Heinz J. Nowarra: *Die Deutsche Luftruestung 1933-1945 Vol.1*, s. 146. Bernard & Graefe Verlag, 1993.
3. ↑   *luft46.com*.
4. ↑  Heinz J. Nowarra: Die Deutsche Luftruestung 1933-1945 Vol.1, s. 146. Bernard & Graefe Verlag, 1993.
**Atlantan taistelu** (engl. *Battle of Atlanta*) oli 22. heinäkuuta 1864 käyty taistelu Pohjoisvaltioiden Mississippin sotilasosaston ja Etelävaltioiden Tennesseen armeijan välillä. Taistelu käytiin Atlantan kaupungin läheisyydessä Fultonin piirikunnassa Georgiassa. Atlanta oli sisällissodan aikaan erityisesti sitä hallineelle Konfederaatiolle tärkeä kaupunki, koska se oli merkittävä teollisuuskaupunki sekä rautatieliikenteen solmukohta. Taistelussa William T. Shermanin komentamat Unionin joukot löivät John Bell Hoodin komentaman Tennesseen armeijan ja pääsivät näin piirittämään Atlantan kaupunkia. Taistelun nimi on kuitenkin hieman harhaanjohtava, sillä itse Atlantan kaupunki antautui Unionin joukoille vasta useiden muiden taistelujen jälkeen reilut kaksi kuukautta myöhemmin.

Unionin joukot menettivät taistelussa eri lähteiden mukaan noin 3 600–3 700 miestä, joiden joukossa oli myös Tennesseen armeijan komentaja, kenraali James McPherson. Konfederaatio taas menetti taistelussa noin 5 000–8 500 miestä.

Lähteet
-------

1. 1 2
2. 1 2

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Atlantan taistelu** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset Muokkaa Wikidatassa | 
* Tšekki

 |

 |
**Pasi Heikki Mikael Anttila** (s. 1972) on suomalainen yritysjohtaja. Hän aloitti Instru Optiikka Oy:n toimitusjohtajana vuoden 2018 lopussa. Ennen Instru Optiikkaa hän on työskennellyt johtotehtävissä useissa kansainvälisissä yrityksissä Suomessa, Ruotsissa, Tanskassa ja Saksassa, muun muassa Lantmännen Cerelialla ja tunnettujen brändien, kuten Gilletten (Procter&Gamblen), Mondelez/Kraftin ja Polarican, Lumenen ja Danonen parissa.  

Pasi Anttila on Näkeminen ja silmäterveys NÄE Ry:n hallituksen jäsen.  Hän toimii myös Erikoiskaupan liiton hallituksen jäsenenä   ja Silmäsairaala Valon hallituksessa. 

Helmikuussa 2023 Näkeminen ja silmäterveys NÄE ry myönsi Pasi Anttilalle Hopeisen ansiomerkin hallitustyöstä. Myöntämisperusteiden mukaan Pasi Anttila on vahvistanut alan asemaa osana erikoiskauppaa ja toiminut aktiivisesti lääkejakelun uudistamiseksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Instru Optiikka Oy *Kauppalehti*. Viitattu 26.10.2021.
2. ↑  Instru Optiikan uusi toimitusjohtaja Pasi Anttila tuntee kuluttajabrändit *sttinfo.fi*. Viitattu 3.10.2023.
3. ↑  Instru Optiikalle uusi toimitusjohtaja tunntetusta elintarvikeyhtiöstä *food-supply.se*. Viitattu 3.10.2023.
4. ↑  Hallitus *naery.fi*. Viitattu 3.10.2023.
5. ↑  Etulaiset *etu.fi*. Viitattu 3.10.2023.
6. ↑  Silmäsairaala Valo Oy *proff.fi*. Viitattu 3.10.2023.
7. ↑  NÄE ry myönsi kolme ansiomerkkiä NÄE2023 Optometriapäivillä *naery.fi*. Viitattu 3.10.2023.
**Cambrain taistelu** käytiin ensimmäisen maailmansodan länsirintamalla marraskuussa 1917. Taistelussa ympärysvallat käyttivät ensimmäisen kerran onnistuneesti panssarivaunuja. Saksalaiset tekivät vastahyökkäyksellä tyhjiksi Cambrain taistelun menestyksen.

Lokakuussa 1918 samalla alueella käytiin toinenkin hyökkäys panssarivaunuilla.

Taustaa
-------

Brittien vuoden 1917 hyökkäys Ypresissä päättyi epäonnistumiseen. Brittien ylipäällikkö Douglas Haig halusi kuitenkin tehdä vielä syksyllä onnistuneen hyökkäyksen. Hän valitsi hyökkäyspaikaksi hiljaisen rintaman osan Cambrain lähellä, jossa hän havaitsi saksalaisten puolustuksen heikoksi. Haig kokosi hyökkäystä varten salassa jalkaväkeä, tykistöä ja panssarivaunuja. Onnistunutta hyökkäystä tukevia reservejä ei kuitenkaan ollut saatavilla Ypresissä kärsittyjen tappioiden ja Italian katastrofaalisen Caporetton taistelun vuoksi. Koska reservejä ei koottu, saksalaiset eivät havainneet joukkojen keskitystä Cambraissa ja britit säilyttivät yllätyshyökkäyksen edun. Toisaalta britit eivät voineet hyödyntää täysimittaisesti onnistunutta hyökkäystä reservien puuttuessa.

Panssarivaunuja käytettiin Cambrai taistelussa ensi kertaa runsain mitoin. Aikaisemmin hiljainen rintaman osa sopi panssareille, koska siellä ei ollut niiden liikkumista rajoittavia räjähdyskuoppia. Näin vaunuilla oli ensimmäisen kerran mahdollista onnistua taistelussa. Britit etsivät saksalaisten tykistön asemat etukäteen äänitiedustelulla ja tuhosivat tykit omalla tykistöllään hyökkäyksen alkaessa. Tykistö oli kehittänyt ampumamenetelmiään: aikaisemman osumaseurannan sijaan käytettiin karttapistetähtäystä. Tämän vuoksi hyökkäystä edeltäviä laajoja ennakkoammuntoja ei tarvittu. Yllätys säilyi, koska tykistö alkoi ampua vasta kun jalkaväki ja panssarit lähtivät hyökkäämään.

Taistelu
--------

Cambrain taistelussa yhdistyivät yllätyshyökkäys, 400 panssarivaunua sopivassa maastossa ja tykistön uudet ampumamenetelmät. Tämän vuoksi brittien hyökkäys oli onnistunut ja suhteellisen pienillä tappioilla saavutettiin hyvä alkumenestys. Hyökkäyksen alun jälkeen saksalaiset keskittivät alueelle reservejä ja pysäyttivät hyökkäyksen. Saksalaiset aloittivat vastahyökkäyksen brittien pitkäksi venähtänyttä rintamaa vastaan. Hyökkäyksessään saksalaiset käyttivät uutta tehokasta pienten iskuryhmien taktiikkaa. Kymmenen päivää hyökkäyksen alkamisen jälkeen saksalaiset olivat työntäneet britit takaisin lähtöasetelmiin. Cambrain taistelu oli pettymys briteille.

Cambrai 1919

Lähteet
-------

* Robin Prior & Trevor Wilson: *The First World War*, s. 161–162. Cassell & Co, 2001. ISBN 030435984X.
* *Sota*. sodan historia muinaisesta Egyptistä Irakiin. Readme.fi, 2010. ISBN 978-952-220-245-1.
* Peter McCarthy & Mike Syron: *Panzerkrieg*. Lontoo: Robinson, 2002. ISBN 1-84119-800-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  McCarthy&Syron s.241

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Cambrain taistelu**.
* The Cambrai Operations : 20 November to 7 December 1917 from the British Army in the Great War
* Map (Arkistoitu – Internet Archive)