recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Rauhan Tervehdys** on vuonna 1907 perustettu seurakuntalehti, joka ilmestyy Oulun seurakuntayhtymän, Hailuodon, Limingan, Lumijoen, Muhoksen ja Tyrnävän alueella.

Lehden levikki on vuonna 2023 noin 99 000 ja se ilmestyy 12 seurakunnan alueella torstaisin. Vuonna 2023 ilmestyy 40 numeroa. Lehteä julkaisee Rauhan Tervehdys ry.

Lehden historiaa
----------------

Rauhan Tervehdys oli alun perin hartauslehti, jota komministeri Uno Wegeliuksen perustama Oulun Veljeyspiiri kävi toimittamaan. Ensimmäinen lehti, numeroltaan 0, ilmestyi nelisivuisena 21. joulukuuta 1907. Toimitustyötä hoiti Wegeliuksen ohella kaksi muuta henkilöä. Lehden alkuaikojen levikki oli noin 2 000 kappaletta Oulussa ja lähiympäristössä, vuonna 1955 se oli 4 000, vuonna 1958 9 000, vuoden 1963 alussa 31 000 ja 2000-luvun jälkipuoliskolla jo noin 100 000. Lehti muistutti alun perin paljon samoihin aikoihin perustettua Kotimaa-lehteä. Varsinaisia uutisia ja valokuvia lehdessä oli vuodesta 1917 alkaen, jolloin sen päätoimittajaksi tuli Georg Waenenberg. Hän toimi tehtävässä aina vuoteen 1931 saakka. Lehden toimitus sijaitsi Oulun NMKY:n tiloissa vuoteen 1940 asti. 

Lehden lukijoille tuttu on myös sen pitkäaikainen pilapiirtäjä Erkki Kiiski.

Oulun Seurakunnallinen Veljeyspiiri julkaisi lehteä vuoteen 1921 saakka, sitten Pohjois-Pohjanmaan Nuorten Kristillinen Piirijärjestö, vuodesta 1939 alkaen nimeltään Oulun hiippakunnan Nuorten Kristillinen Piirijärjestö, aina vuoteen 1986 saakka. Tämän jälkeen lehden nimeä kantava yhdistys otti julkaisemisen hoitaakseen. 

Äänilehtiversiona näkövammaisille Rauhan Tervehdys alkoi ilmestyä vuonna 1989 ja sähköisenä eli internet-versiona vuonna 2001. Vuoden 2012 alussa lehden nettisivujen sisältöä laajennettiin, ja nykyisin pdf-muotoisen näköislehden lisäksi sivuilla julkaistaan suurin osa lehden jutuista. Lehden Facebook-sivu perustettiin 2010 ja Instagram-sivu 2019.

Päätoimittajat
--------------

Seuraavat henkilöt ovat toimineet lehden päätoimittajina:

* 1907–1917: Uno Wegelius
* 1907–1931: Georg Waenenberg
* 1932–1941: Aarno J. Carlsted
* 1941–1948: Oskari Heikinheimo
* 1948–1962: Juhani Reinilä
* 1962–1965: Pentti Huttunen
* 1965–1976: Eino J. Pietilä
* 1976– Risto Pontela
* Erkki Jokela
* Risto Laitila
* 1980–1986: Tuomo Korteniemi
* 1986–1994: Marjaana Knuutila
* 1994–2004: Maarit Peltoniemi
* 2004–2005: Lea Lappalainen
* 2006–2010: Janne Kankaala
* 2010– vs. Elsi Salovaara
* 2014–2015: Heli Väyrynen
* vt. 2015: Hannu Ojalehto
* 2016–2018: Rebekka Naatus
* 2018– Elsi Salovaara

Lähteet
-------

* Saarela, Liisa: *Hartauslehdestä monipuoliseksi seurakuntalehdeksi. Rauhan Tervehdys 1907–2007*. Rauhan Tervehdys ry, 2007. ISBN 978-952-92-3062-4.

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Rauhan Tervehdys: Mediatiedot *Rauhan Tervehdys ry*. Viitattu 23.7.2023.
2. 1 2    *Rauhan Tervehdys*, 28.8. 2008, nro 27.
3. ↑  Elsi Salovaara: Mediatiedot *www.rauhantervehdys.fi*.  1.1.2023. Rauhan Tervehdys. Viitattu 19.9.2023.
4. 1 2  Rauhan Tervehdys verkossa – Rauhan Tervehdys -lehden yhteystiedot *rauhantervehdys.fi*.  Arkistoitu 7.4.2015. Viitattu 27.1.2015.
5. ↑
6. ↑
Kenraaliluutnantti **Choummaly Sayasone** (s. 6. maaliskuuta 1936) oli Laosin presidentti vuosina 2006-2016. Hän oli myös Laosin ainoan puolueen johtaja, Laosin kansan vallankumouspuolueen johtaja.

Sayasone nousi Laosin kuudenneksi presidentiksi kesäkuussa 2006, ja hänet valittiin toiselle viisivuotiskaudelle 2011. Hän oli aiemmin toiminut maansa varapresidenttinä ja puolustusministerinä. Sayasonea edelsi maan presidenttinä Khamtai Siphandon. Yli 80-vuotias Siphandon oli luovuttanut hänelle puolueen johtamisen muutamia kuukausia ennen vuoden 2006 presidentinvaaleja 21. maaliskuuta 2006. Puolueen keskuskomitean jäsen hän oli ollut jo vuodesta 1982.

Vuonna 2016 valittiin Bounnhang Vorachit Laosin presidentiksi ja hallitsevan kommunistisen Laosin kansan vallankumouspuolueen (LPRP) johtajaksi Choummaly Saysonen seuraajana.

Lähteet
-------

1. 1 2  Laos profile *BBC News*.  9.1.2018. Viitattu 31.3.2020. (englanniksi)
2. ↑  Laos profile - President: Choummaly Sayasone BBC. Viitattu 12.12.2016.
3. ↑  Profile: President of Laos Choummaly Sayasone People's Daily. Viitattu 9.10.2014.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
**Teatteri Akseli** on vuonna 2014 perustettu ja vuoden 2015 alussa toimintansa aloittanut turkulainen harrastajateatteri.

Historia
--------

Teatteri Akseli ry:n perustajajäsenet arvioivat loppuvuodesta 2014, että aika oli kypsä uuden harrastajateatterin perustamiselle Turkuun, ja teatteritilat löytyivät vuoden 2015 alussa osoitteesta Humalistonkatu 8 A. Keväällä 2015 uusissa tiloissa oli kaksi ensi-iltaa (Myrskyluodon Maija, Kahdeksan naista), ja toiminta jatkuu syksyllä kolmella uudella ensi-illalla (Ihmisen osa, Naisten koulu, Maanalainen armeija iskee jälleen), joista yksi avaa teatteritilan toisen näyttämön, Elinan. Yhdistys on voittoa tavoittelematon ja jäsenet toimivat harrastuspohjalta, ilman palkkiota.

Ohjelmistollaan Akseli pyrkii täydentämään Turun ja maakunnan teatteritarjontaa sekä tarjoamaan jäsenistölleen tilaisuuksia kehittää ja syventää harrastustaan ja osaamistaan. Jäseniä Teatteri Akseli ry:llä on n. 100. Teatteri Akseli tuottaa sekä kotimaisia että ulkomaisia, laadukkaita näytelmiä. Tarkoituksena on esittää sekä klassikkonäytelmiä että uudempaa tuotantoa. Mahdollisuuksien mukaan Teatteri Akseli valmistaa myös muita taide-esityksiä.

Vuonna 2016 keväällä ensi-iltoja olivat Hellyyden ehdoilla, Todellinen löytö ja Jäniksen Vuosi. Kesällä 2016 ensi-illan sai Kaikki vorot eivät tule varkaisiin. Sykysyllä 2016 ensi-iltoja olivat Sihteeriköt, Diivat ja Pieni Raha. Keväällä 2017 ensi-iltoja olivat Kattona Tähtitaivas, Täti ja minä sekä Odottamaton vieras. Keväällä 2018 ensi-iltoja olivat Ruostetta ja timantteja, Kuilu sekä Liian paksu perhoseksi.

Esteettömyys
------------

Teatteri on täysin esteetön huolimatta siitä, että se sijaitsee rakennuksen toisessa kerroksessa. Toiseen kerrokseen pääsee hissillä ja itse teatterissa kaikkialle pääsee sekä pyörätuolilla että rollaattorilla.

Lähteet
-------

* Teatteri Akselin kotisivut
* Turussa aloittaa uusi teatteri *Turun sanomat*.  4.3.2015. Viitattu 1.4.2016.
* Teatteri Akselin linja upposi heti yleisöön *Turkulainen*.  15.9.2015.  Arkistoitu 9.4.2016. Viitattu 1.4.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* 

* 

* (Arkistoitu – Internet Archive)

* 

* (Arkistoitu – Internet Archive)

* (Arkistoitu – Internet Archive)

* (Arkistoitu – Internet Archive)

* (Arkistoitu – Internet Archive)

* (Arkistoitu – Internet Archive)

* (Arkistoitu – Internet Archive)

*
**Yhdystie 9572** on yhdystie, joka kulkee Muonion ja Kittilän kuntien alueella Lapissa. Tien pituus on 10,6 kilometriä. 

Yhdystie 9572 eroaa Kittilän Rauhalassa kantatiestä 79, kulkee luoteeseen Jerisjärven itäreunaa ja päättyy Muonion puolella seututielle 957. Tie on normaali päällystetty kapeapientareinen kaksikaistainen maantie.

Historiaa
---------

Tien kummassakin päässä oli jo aiemmin päällystämättömät tiet paikallista liikennettä varten, mutta päiden välissä oli vain merkitsemätön vaelluspolku. 1990-luvun alussa tieyhteys rakennettiin kiistelyn jälkeen kansallispuiston läpi. Tiehanke oli tullut vireille jo vuonna 1982. Rakentamispäätöstä vastustivat muun muassa Nuorten Naisten Kristillinen Yhdistys, jolla on Tunturikeimiö-niminen maja tien läheisyydessä, sekä Suomen luonnonsuojeluliitto. Tietyömaalla tien rakentamisen vastustajat kahlitsivat itsensä kaivinkoneisiin.

Erityisesti matkailuyrittäjät kannattivat tien rakentamista, sillä tie lyhentää matka-aikaa Kittilästä Hotelli Jerikseen ja Pallakselle noin kymmenen minuuttia. Aiempi reitti kiertää Jerisjärven etelä- ja länsipuolelta kantatietä 79 ja seututietä 957, ja matka on tätä reittiä noin 20 kilometriä pidempi.

Lähteet
-------

1. ↑  Edustaja Pulliaisen kirjallinen kysymys Tienrakentamisen estämisestä kansallispuistojen alueella ja ympäristöministeri Sirpa Pietikäisen vastaus  9.5.1991. Eduskunta. Viitattu 24.3.2015.
2. ↑  Koivula, Erkki: Asukkaat ryhtyivät repimään luontoaktivisteja tunturista.  *Iltalehti*, 19.2.1991.  Alma Media. Kopio artikkelista (PDF). Viitattu 24.3.2015.
**Kiviniemen skandiumesiintymä** on Pohjois-Savon Rautalammilla sijaitseva intruusio, jossa on epätavallisen korkea skandiumpitoisuus. Alueelle on vuonna 2018 myönnetty malminetsintälupa SCY Exploration Finland Oy:lle, joka on Scandium International Mining Corp. -yhtiön tytäryhtiö.

Geologian tutkimuskeskus (GTK) löysi esiintymän vuonna 2008. Alun perin tarkoituksena oli etsiä nikkeliä ja kuparia ja tutkia Kiviniemen magneettisessa matalalentoaineistossa havaittua voimakasta anomaliaa. Syväkairaus paljasti kohteen korkean skandium-, zirkonium- ja yttriumpitoisuuden. GTK luopui valtauksestaan vuonna 2015.

Alue sijaitsee Keski-Suomen granitoidikompleksin itäosassa lähellä Savon vyöhykettä. Pienialaisen intruusion kivilajina on granaattipitoinen fayaliittiferrodioriitti, jota luonnehtivat isot, ultraviolettivalossa kullankeltaisina hohtavat zirkonirakeet. Kohteesta on tehty ikämääritys, jonka tulos on 1857±2 miljoonaa vuotta. Sen ympäristössä on suunnilleen samanikäisiä porfyyrisiä graniitteja.

Esiintymä ei sisällä varsinaisia skandiummineraaleja vaan skandiumin kantajina toimivat ferroamfibolit ja ferropyrokseenit. GTK:n arvion mukaan kohteen etsintäpotentiaali on 13,4 Mt keskipitoisuuksilla 163 ppm Sc, 1726 ppm Zr ja 81 ppm Y.

Itä-Suomen yliopisto tutkii mahdollisuutta skandiumin talteenottoon tavalla, joka olisi kaupallisesti kannattava. Esiintymän kaupallinen arvo nykyhinnoin (2017) on noin 34 miljardia euroa

Lähteet
-------

1. ↑  Turvallisuus- ja kemikaalivirasto. Kuulutus 16. heinäkuuta 2018. Lupatunnus ML2017:0136. Artikkelin verkkoversio.
2. 1 2  Halkoaho, T. ja M. Niskanen (2015): Tutkimustyöselostus Rautalammin kunnassa valtausalueella Kiviniemi 1 (kaivosrekisterinumero 8777/1) suoritetuista skandium- ja zirkoniumesiintymätutkimuksista vuosina 2008–2010. Artikkelin verkkoversio.
3. ↑  Hokka, J. ja T. Halkoaho (2016): 3D modelling and mineral resource estimation of the Kiviniemi Scandium deposit, Eastern Finland. Artikkelin verkkoversio.
4. ↑  Savossa on miljardien arvoinen esiintymä kultaakin kalliimpaa skandiumia – nyt yliopisto keksi keinon, jolla se saadaan ehkä talteen *Yle uutiset*. Viitattu 31.10.2022.
**Etyyli-p-hydroksibentsoaatti** eli etyyliparabeeni on p-hydroksibentsoehapon ja etanolin esteri.

Tämä bentsoehaposta valmistettu aine kuluu ryhmään parabeenit ja sen elintarvikkeiden E-koodi on E 214. Aineella pyritään estämään hiivojen ja homeiden kasvua. Parhaiten se toimii happamuudeltaan neuraaleissa ympäristöissä. Sitä käytetään lihoissa ja lihavalmisteissa, makeisissa sekä vilja- ja perunapohjaisissa suolapaloissa. Etyyli-p-hydroksibentsoaatin ylin hyväksyttävä päivittäinen saanti eli ADI-arvo on 10 mg/kg/vrk. 

Etyyli-p-hydroksibentsoaatin kemiallinen kaava on C9H10O3, moolimassa 166,174 g/mol ja CAS-numero 120-47-8. Yhdistettä esiintyy myös semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.

Lähteet
-------

1. ↑  E214 Etyyli-p-hydroksibentsoaatti Ruokavirasto. Viitattu 20.9.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* PubChem: Ethyl-p-hydroxybenzoate (englanniksi)
* Human Metabolome Database (HMDB): Ethylparaben (englanniksi)
* Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Ethyl parahydroxybenzoate (englanniksi)
* ChemBlink: Ethylparaben (englanniksi)
* Pherobase: Semiochemical - ethyl 4-hydroxybenzoate (englanniksi)
**Robert Black** (21. huhtikuuta 1947 – 12. tammikuuta 2016) oli skotlantilainen sarjamurhaaja. Hän raiskasi ja murhasi kolme sieppaamaansa tyttöä 1980-luvulla. Lisäksi hän sieppasi neljännen tytön, joka selvisi, ja yritti siepata viidennenkin. Häntä epäillään useista selvittämättömistä lapsiin kohdistuneista seksuaali- ja henkirikoksista jo 1970-luvulta.

Elämäkerta
----------

Lapsena säännöllisesti väkivallan ja kiusaamisen kohteeksi joutunut Black vietti aikaa häntä nuorempien lasten kanssa ja harjoitti toisinaan seksuaalista väkivaltaa. Hänellä oli koko elämänsä ajan ollut jossakin määrin transsukupuolinen identiteetti. *lähde?*

Omien sanojensa mukaan Black rakasti 8-vuotiaasta lähtien esineiden työntämistä peräaukkoonsa. Hänen kasvatusäitinsä Margaret Tulip kuoli pojan ollessa 11-vuotias. 12-vuotiaana Black yritti tovereidensa kanssa joukkoraiskausta. Hän joutui siirtymään uuteen kasvatuskotiin kerran toisensa jälkeen, ja Musselburghin Red Housessa hän joutui itse seksuaalisen hyväksikäytön kohteeksi. Musselburghin-aikanaan Black kuitenkin kiinnostui jalkapallosta ja uinnista, joista jälkimmäisestä tuli hänen elinikäinen harrastuksensa.

Black jätti kasvatuskodin taakseen 15-vuotiaana ja toimi lähettipoikana Greenockissa. Hän käytti tyttöjä seksuaalisesti hyväkseen ja sai ensimmäisen tuomionsa 17-vuotiaana tapauksesta, jossa hän oli kuristanut 7-vuotiaan tytön tajuttomaksi ja masturboinut tämän päälle.

Black sai jälleen töitä Grangemouthissa ja aloitti seurustelun Pamela Hodgsonin kanssa. Suhde kuitenkin päättyi joitakin kuukausia myöhemmin. Uudessa työssään Black jatkoi pedofiilisten taipumustensa harjoittamista. Nuorisokodista vapauduttuaan hän siirtyi Lontooseen, jossa hän myöhemmin jäi kiinni pikkutytön lähentelystä ja lapsipornon hallussapidosta.

### Surmat

* 30. heinäkuuta 1982 Black kidnappasi 11-vuotiaan Susan Maxwellin tämän kotoa Englannista, läheltä Skotlannin rajaa. Hän raiskasi ja kuristi tytön.
* 8. heinäkuuta 1983 Black kidnappasi 5-vuotiaan Caroline Hoggin Portobellosta, Skotlannista. Alaston ruumis löytyi 10 päivää myöhemmin Leicestershirestä.
* 26. maaliskuuta 1986 10-vuotias Sarah Harper katosi Leedsistä. Black oli ilmeisesti kidnapannut, raiskannut ja murhannut hänetkin; ruumis löytyi joesta kuukauden kuluttua.

### Oikeudenkäynti ja tuomio

14. heinäkuuta 1990 Black pidätettiin 6-vuotiaan tytön kidnappauksesta. Samalla hänen kotoaan paljastui laaja kokoelma lapsipornoa. 

Black vastasi murhasyytteisiin vasta keväällä 1994. Hän kiisti syytteet, mutta sai elinkautisen tuomion. Epäselväksi on jäänyt, olivatko kolme siepattua tyttöä ainoat hänen surmaamansa.

### Kuolema

Black kuoli 68-vuotiaana Maghaberryn vankilassa, Pohjois-Irlannissa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Serial child killer Robert Black dies in prison in Northern Ireland *STV News*.  12.1.2016.  Arkistoitu 14.1.2016. Viitattu 13.1.2016. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
**Salvatore "Tory" Paul Belleci** (s. 30. lokakuuta 1970 Monterey, Kalifornia) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja mallirakentaja. Hänet tunnetaan parhaiten työstään Discovery Channelin *Myytinmurtajat*-televisiosarjassa. Hän on myös työskennellyt Industrial Light and Magicille elokuvissa *Pimeä uhka* ja *Kloonien hyökkäys*.

Elämä
-----

Bellecilla on pitkä historia tulen ja räjähteiden kanssa työskentelemisestä. Varhaisiässä Bellecin isä opetti häntä rakentamaan Molotovin cocktailin eli polttopullon. Myöhemmin hän rakensi kotioloissa liekinheittimen ja sitä käyttäessään hän sytytti vahingossa pienen osan talostaan tuleen. 19-vuotiaana Bellecin rakentama putkipommi räjähti hänen vanhempiensa kodin luona Seasiden kaupungissa Kaliforniassa. Paikalle tullut poliisi pidätyksen sijaan kehotti Belleciä löytämään laillisen tavan työskennellä räjähdysten parissa.

Tory kertoo olleensa erittäin kiinnostunut erikoistehosteista tehtyään lukiossa esitelmän elokuvien erikoistehosteista.

Suoritettuaan San Franciscon yliopiston elokuvakoulun hän aloitti vuonna 1994 työt Jamie Hynemanin pienessä tuotantoyhtiössä. Aluksi hän työskenteli lavastajana, juoksupoikana ja siivoojana mutta hän yleni nopeasti työssään. Muutamia vuosia myöhemmin hän aloitti työskentelyn Industrial Light and Magicille, hän työskenteli ILM:lle kahdeksan vuotta mallien rakentajana, kuvanveistäjänä ja maalarina. Vuonna 2003 Tory aloitti työt Discovery Channelille.

Lähteet
-------

1. 1 2  Tory Belleci: Discovery Channel Discovery Channel.  Arkistoitu 8.10.2014. Viitattu 24.10.2014. (englanniksi)
2. 1 2  Marc Cabrera: Local boy paid to blow stuff up *The Beat*.  3.10.2010.  Arkistoitu 6.10.2010. Viitattu 24.10.2014. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

Tory Bellecin Kotisivut (englanniksi)  
Tory Belleci MySpacessa (englanniksi)  
Tory Belleci IMDb:ssä (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
Illyria
**Illyrialaiset** ovat muinainen kansa, joka asui Länsi-Balkanilla, Illyriassa. He puhuivat illyyrin kieltä.

Kreikkalaiset kutsuivat illyrialaisiksi ihmisiä, jotka asuivat Makedonian ja Traakian takana, Tonavan alapuolella.

Historia
--------

Illyrialaiset muodostivat useita kuningaskuntia Keski-Balkanilla. Ensimmäinen tunnettu illyrialainen kuningas oli Bardyllis. Illyrialaiset kuningaskunnat olivat usein sodassa Makedoniaa vastaan, ja illyrialaiset merirosvot olivat tunnettu uhka lähialueiden kansoille.

Kun Rooma oli valloittanut Illyrian, suurin osa illyrialaisista roomalaistui. Latina ja latinalainen kulttuuri juurtui alueelle. Illyrialaisesta kaupungista Sirmiumista tuli yksi Rooman imperiumin hallintokaupungeista ja useat keisarit olivat syntyperältään illyrialaisia.

Illyrialaisten kohtalo
----------------------

Illyrialaisten kohtalo ei ole täysin selvää. Jotkut uskovat, että illyrialaiset kuolivat sukupuuttoon, kun taas jotkut ylläpitävät teoriaa, että albania on illyyrin sukukieli, ja näin albaanit olisivat sukua muinaiselle kansalle.

Nimen myöhäisempi käyttö
------------------------

Nimeä *illyrialaiset* käytti Habsburgien monarkia määritellessään eteläslaaveja (serbejä, kroaatteja, sloveeneja jne.), koska ajateltiin, että he olivat slaavilaistuneiden illyrialaisten jälkeläisiä. Kun Napoleon valtasi osan eteläslaavien maista 1800-luvun alussa, nämä alueet nimettiin Illyrian provinsseiksi. 

Myös albanialaiseen nationalismiin on usein liittynyt ajatus, jonka mukaan albaanit ovat muinaisten illyyrien jälkeläisiä. Tällöin on haluttu korostaa albaanien eroa slaaveihin nähden.
**Metyyli-p-hydroksibentsoaatti** eli **metyyliparabeeni** on p-hydroksibentsoehapon ja metanolin esteri. Yhdistettä voidaan valmistaa bentsoehaposta. Bentsoehapon karboksyyliryhmä on esteröitynyt metanolin kanssa ja para-asennossa on hydroksyyliryhmä. Metyyli-p-hydroksibentsoaatti kuuluu parabeenien aineryhmään.

Metyyli-p-hydroksidibentsoaatti on elintarvikkeiden säilöntäaine, jonka E-koodi on E 218. Yhdiste toimii happamuudeltaan neutraaleissa olosuhteissa estämässä hiivojen ja homeiden kasvua. Metyyli-p-hydroksibentsoaatin ylin hyväksyttävä päivittäinen saanti eli ADI-arvo on 10 mg/kg/vrk.

Metyyli-p-hydroksibentsoaattin kemiallinen kaava on C8H8O3, moolimassa 152,147 g/mol ja CAS-numero 99-76-3.

Lähteet
-------

1. ↑  E218 Metyyli-p-hydroksibentsoaatti Ruokavirasto. Viitattu 20.9.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* PubChem: Methylparaben (englanniksi)
* Human Metabolome Database (HMDB): Methylparaben (englanniksi)
* Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Methyl parahydroxybenzoate (englanniksi)
* ChemBlink: Methylparaben (englanniksi)
**Tom Franklin** (s. 23. lokakuuta 1950, Fresno, Kalifornia) on yhdysvaltalainen pokeriammattilainen. Hänen lempinimensä on "The Captain" ("kapteeni").

Tom Franklin aloitti pokeriuransa 1970-luvulla. Hän oli ensimmäistä kertaa rahasijoilla World Series of Pokerissa (WSOP) vuonna 1990, jolloin hän oli WSOP:n pääturnauksessa 24.. Vuonna 1995 Franklin oli saman turnauksen seitsemäs. Vuonna 1999 Franklin voitti WSOP:n 2 500 dollarin limit omaha -turnauksen. Vuoden 2006 WSOP:ssa Franklin saavutti seitsemän rahasijaa ja oli kahdessa turnauksessa kolmas.

Joulukuussa 2005 Franklin voitti Five Diamond World Poker Classic -turnauksen 5000 dollarin no limit hold'em -kisan. Lopussa hän kukisti englantilaisen John Galen ja ansaitsi 434 025 dollaria. World Poker Tourilla Franklin on parhaimmillaan ollut yhdestoista (lokakuussa 2006 Festa Al Lago V Poker Tournamentissa).

Elokuussa 2007 Franklinin pokeriuran turnausansiot ylittivät 2,3 miljoonaa dollaria.

Lähteet
-------

1. ↑   : (Captain) Tom Franklin WSOP player profile World Series of Poker. Viitattu 10. elokuuta 2007.
2. ↑   : Tom Franklin Pokerjunkie.com.  Arkistoitu 29.9.2007. Viitattu 26. maaliskuuta 2007.
3. ↑   : Tom Franklin stats The Hendon Mob. Viitattu 10. elokuuta 2007.

Aiheesta muualla
----------------

* Tom Franklin The Hendon Mob Poker Databasessa (englanniksi)
**Annand "Victor" Ramdin** (s. 28. toukokuuta 1968 Georgetown, Guyana) on guyanalaissyntyinen yhdysvaltalainen pokerinpelaaja ja liikemies.

Ramdin aloitti pokerinpeluun vuonna 2002 ja häntä on opettanut huippupelaaja Phil Ivey. Vuonna 2003 hän oli jo rahasijoilla World Series of Pokerin (WSOP) pääturnauksessa (29.). Myöhemmin samana vuonna Ramdin oli kolmas Showdown at the Sands -turnauksessa.

Vuonna 2004 Ramdin oli kymmenes Yhdysvaltain pokerimestaruusturnauksessa (United States Poker Championship) ja voitti World Poker Finalsissa 500 dollarin sisäänoston limit hold'emin. 

Huhtikuussa 2006 Ramdin voitti World Poker Tourin (WPT) Foxwoods Poker Classic -turnauksen. Ykköstilastaan hän ansaitsi 1 331 889 dollaria. Kuukautta aiemmin hän oli voittanut 100 000 dollaria PartyPoker.com Million V -turnauksen yhdeksännestä tilasta.

WPT-voittonsa jälkeen Ramdin on saavuttanut useita rahasijoja WPT- ja WSOP-turnauksissa. Hän edustaa PokerStars-nettipokerihuonetta. Elokuussa 2007 Ramdinin pokeriuran turnausansiot ylittivät 2,2 miljoonaa dollaria.

Victor Ramdin on mukana television *High Stakes Poker* -ohjelman kolmannella tuotantokaudella.

Ramdin tekee myös hyväntekeväisyystyötä entisessä kotimaassaan Guyanassa.

Lähteet
-------

1. ↑   : Annand (Victor) Ramdin WSOP player profile World Series of Poker. Viitattu 28. elokuuta 2007.
2. ↑   : Victor Ramdin by Jen Mason  10. heinäkuuta 2006. blonde poker. Viitattu 26. maaliskuuta 2007.
3. ↑   : Annand Ramdin stats The Hendon Mob. Viitattu 28. elokuuta 2007.

Aiheesta muualla
----------------

* Annand Ramdin The Hendon Mob Poker Databasessa (englanniksi)
* Ramdin PokerStarsin sivuilla (luettu 26.3.2007)
* PokerPages.com:n profiili (Arkistoitu – Internet Archive) (luettu 26.3.2007)
**Nismo** (*Nissan Motorsport*) on Nissanin moottoriurheiluosasto, joka kilpailee Formula E- ja Super GT-sarjoissa.

Nismo on osallistunut Span 24 tunnin ajoihin ja Le Mansin 24 tunnin ajoihin. Vuonna 1998 Nissan R390 GT1 sijoittui kolmanneksi Le Mansin ajoissa. Nismo on kilpaillut myös FIA GT Championship -sarjassa. Nissan Motorsport International on perustettu syyskuussa 1984.

Nykyisin Nismo-merkkiä käytetään myös urheilullisten autojen brändinä.

Nissan Motorsports Europe
-------------------------

Nissan Motorsports Europe oli Nissanin talli, joka osallistui rallin MM-sarjaan kausilla 1991-1992 ja 1997-1998. Autona oli kahtena ensimmäisenä vuotena Nissan Sunny GTI-R, jolla paras tulos oli kolmas sija Ruotsin rallista. Kahtena jälkimmäisenä vuotena tallilla oli Nissan Almera Kit Car ja Nissan Micra Kit Car.

Lähteet
-------

1. ↑  Nismo *nismo.com*. Viitattu 28.12.2022. (englanniksi)
2. ↑  NISMO's history in racing *global.nissannews.com*. Viitattu 28.12.2022. (englanniksi)
3. ↑  Derek Fung: Nissan creates Nismo road car division, promises more hot vehicles *drive.com.au*.  26.4.2017. Viitattu 28.12.2022. (englanniksi)
4. 1 2 3  Nissan Motorsports Europe Results *motorsportstats.com*. Viitattu 28.12.2022. (englanniksi)
5. ↑  41. International Swedish Rally 1992 *ewrc-results.com*. Viitattu 28.12.2022. (englanniksi)
**Jakojäännös** eli **modulo** *lähde?* on kokonaisluku, joka jää yli kun jokin kokonaisluku jaetaan jollain toisella kokonaisluvulla siten, että myös tuloksen tulee olla kokonaisluku. Esimerkiksi jakojäännös, kun luku 41 jaetaan luvulla 4, on 1. Eli 41:4 on 10 (kokonaislukua) ja jakojäännös on 1 tai toisin {\displaystyle 41=4\cdot 10+1\,\!}. Kongruenssilaskuissa ja niihin perustuvassa modulaarisessa aritmetiikassa tämä merkitään *41* ≡ *1* (**mod** *4*) eli 41 on kongruentti luvulle 1 **modulo** 4. Esimerkiksi suomalaisen peruskoulun alaluokilla jakolasku opetetaan ensiksi tällaisena jäännöslaskuna.

Yleisemmin mikä tahansa kokonaisluku voidaan esittää muodossa {\displaystyle a=d\cdot q+r\,\!}, missä r on jakojäännös ja {\displaystyle 0\leq r<q} (ks. jakoyhtälö).

Jos yllä olevassa yhtälössä jakojäännös {\displaystyle r=0}, sanotaan että luku a on jaollinen luvulla q.

Kirjallisuutta
--------------

* Thompson, Jan & Martinsson, Thomas: *Matematiikan käsikirja*. Helsinki: Tammi, 1994. ISBN 951-31-0471-0.
* Kaleva, Osmo: *Numeerinen analyysi*. Opintomoniste 163. Tampere: TTKK, 1993. ISBN 951-721-941-5.
* Häsä, Jokke; Rämö, Johanna: *Johdatus abstraktiin algebraan*. Helsinki: Gaudeamus, 2015. ISBN 978-952-495-361-0.
William Conrad
**William Conrad** (syntyjään **William Cann**, 27. syyskuuta 1920 Louisville, Kentucky – 11. helmikuuta 1994 Los Angeles) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja radio-, elokuva- ja televisiokertojaääni, joka tunnettiin baritoniäänestään ja muhkeasta ympärysmitastaan.

Conradin syvä ja soinnukas ääni toi hänelle lukuisia merkittäviä rooleja radiokuunnelmissa. Näistä tunnetuin oli Marshal Matt Dillonin rooli "länkkärissä" *Gunsmoke* vuosina 1952–1961. Häntä harkittiin myös samaan rooliin sarjan televisioversioon, mutta Conradin liikalihavuuden takia näyttelijäksi valittiin James Arness.

William Conrad näytteli muun muassa elokuvissa *Tappajat* (1946), *Verta ja kultaa* (1947), *Valitan, väärä numero!* (1948), *Orleansin neitsyt* (1948) ja *Kesytöntä kiihkoa* (1954).

1960-luvulla Conrad alkoi näytellä televisiosarjoissa. *Cannon* (1971–1976) oli ensimmäinen kolmesta suositusta etsiväsarjasta, jotka tekivät hänestä kansainvälisesti tunnetun kasvon. Tätä seurasivat *Nero Wolfe* (1981) ja *Koira haudattuna* (1987–1992).

William Conrad vieraili Suomessa kesällä 1976 *Apu*-lehden järjestämällä kiertueella. Purjelentoa harrastanut Conrad tutustui muun muassa Räyskälän lentokentällä PIK-20-purjelentokoneeseen.

Conrad valittiin Radio Hall of Fameen vuonna 1997. Hän kuoli sydämen vajaatoimintaan 73-vuotiaana.

Lähteet
-------

1. ↑  Ryan O'Neal ja muut juhannustähdet: muistatko, keitä kuuluisuuksia on lennätetty yöttömään yöhän? Apu 9.6.2017
2. ↑  William "Cannon" Conrad Räyskälässä 1976, Flightforum.fi 24.5.2012
3. ↑  Wanhoja kuvia, Ilmailufoorumi 20.12.2006

Aiheesta muualla
----------------

* William Conrad Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* Cannon Suomessa, Yle Elävä arkisto, ohjelma esitetty 30.11.1976

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
Hopeinen kiddush-kuppi.
**Kiddush** (hepr. ‏קידוש‎, *kiduš*) on juutalainen rukous, joka lausutaan sapattina ja juhlapyhinä viinille. Sana kiddush tarkoittaa pyhittämistä. Kiddush lausutaan sekä illalla päivällisen aluksi että päivällä lounaan aluksi. Sanalla kiddush voidaan tarkoittaa myös aamujumalanpalveluksen jälkeistä pientä ateriaa. Kiddush liitetään juutalaisuudessa Tooran käskyyn muistaa sapatti.

Rituaali
--------

Kiddush lausutaan aina aterian aluksi, viinimalja kädessä. Viinin sijasta voidaan käyttää myös rypälemehua. Astian, jossa viini on, tulee olla vähintään *revi'it*in kokoinen ja ehjä. Rabbiinisissa lähteissä on erimielisyyttä siitä, mikä on *revi'it*. Pienin arvio *revi'it*in koosta on 90,7 ml. Kiddushia varten on erityisiä koristeellisia kiddush-kuppeja. 

Kiddush on juutalaisuudessa uskonnollinen velvollisuus, joka koskee sekä miehiä että naisia. Lausumalla kiddush täytetään käsky muistaa sapatti. Yleensä yksi henkilö lausuu kiddush-rukouksen muiden puolesta, jonka jälkeen hän juo viiniä ja jakaa sitä muille. Muut vastaavat kaikkiin siunauksiin "amen", jolloin heidän ajatellaan täyttäneen kiddushin velvollisuuden.

Kiddushin aikana pöydällä oleva leipä, yleensä chala, on peitetty liinalla. Tämä johtuu siunausten järjestyksestä. Halakhan mukaan leivän siunaus tulee sanoa ennen viinin siunausta, mutta kiddushin kohdalla järjestys on päinvastoin. Siksi leipä poistetaan pöydästä peittämällä se. 

Viinin sijasta joissain tilanteissa voidaan käyttää chalaa tai alkoholijuomia kuten viskiä.

Sisältö
-------

Kiddushin teksti on erilainen riippuen siitä, onko kyseessä ilta vai päivä, ja sapatti vai juhlapyhä. 
Kaikkiin kiddushin versioihin sisältyy viinin siunaus. 

Perjantai-illan kiddush-teksti alkaa Tooran kohdalla, jossa puhutaan maailman luomisesta. Sitä seuraa viinin siunaus ja siunaus, jossa kiitetään sapatin käskystä. Kiddush päättyy sanoihin "Siunattu olet Sinä Herra, joka pyhität sapatin." 

Lauantaipäivän kiddushia kutsutaan myös nimellä *kiddush raba* eli suuri kiddush. Se alkaa Tooran kappaleella, jossa puhutaan sapatista Jumalan ja Israelin lasten välisenä merkkinä. Sen jälkeen jatketaan toisella Tooran kohdalla, ja viimeiseksi lausutaan viinin siunaus. 

Juhlapyhistä pesachina, sukkotina, roš hašanana, šmini atseretina, simchat Torana ja šavuotina lausutaan kiddush. Niinä juhlapäivinä, jotka kestävät kaksi päivää, kiddush lausutaan molempina päivinä. Juhlapäivien illan kiddush muistuttaa sapatin illan kiddushia, mutta sapatin pyhittämisen sijaan siinä puhutaan kyseisen juhlapyhän pyhittämisestä. Sen lisäksi siihen kuuluu vielä kolmas siunaus nimeltä šehechejanu, joka lausutaan kerran vuodessa toistuvien tapahtumien yhteydessä.

Juhlapyhinä päivällä sanottava kiddush on hyvin lyhyt, se koostuu yhdestä Tooran lauseesta ja viinin siunauksesta.

Lähteet
-------

1. 1 2  
Cyrus Adler, Lewis N. Dembitz: Kiddush www.jewishencyclopedia.com.  (englanniksi)
2. 1 2  Shulchan Aruch Orach Chayim 271:13
3. ↑  What Are the Kiddush basics www. chabad.org.  (englanniksi)
Viktor Andron muistomerkki Jämijärvellä
**Viktor Andro (Androsow)** (3. maaliskuuta 1926 – 12. lokakuuta 1949 Jämijärvi) oli suomalainen lentäjä ja laskuvarjohyppääjä, joka kuoli syksyllä 1949 Jämijärvellä testatessaan kehittämäänsä lepakkopukua.

Andron vanhemmat olivat tulleet Suomeen Venäjältä ja hän joutui orpokotiin äitinsä sairastuttua. Lastenkodista päästyään hän kouluttautui puusepäksi ammattikoulussa, ja jatkosodan loppuvaiheissa hän palveli nostomiehenä toimien polttoaineauton kuljettajana lentokentällä. Andro sai lentäjän koulutuksen ilmavoimissa, mutta hän joutui erotetuksi rikottuaan lentomääräyksiä ja jouduttuaan onnettomuuteen. Andro toimi sitten muun muassa lentokonepuuseppänä Suomen Ilmailuliiton omistamalla Jämin Ilmailukoululla ja onnistui lopulta saamaan myös lentolupakirjansa takaisin.

Andron laskuvarjohyppääjän ura alkoi kesällä 1948 kun Ilmailuliitto tarvitsi ilmailunäytöksiinsä yleisöä vetäviä esityksiä. Andro teki ensimmäisen kahden laskuvarjon kaksoishyppynsä Vaasassa elokuun lopulla 1948 ja sen jälkeen hän teki useita tavallisia ja kaksoishyppyjä *Lentosirkus Pilvien Huimapäiden* lentonäytöksissä eri puolilla Suomea.

Vuonna 1949 Ilmailuliitto etsi uusia ohjelmanumeroita lentonäytöksiinsä. Andro ehdotti tällöin lepakkohyppyä, jossa hyppääjä liitää vapaassa pudotuksessa vartaloon kiinnitettyjen kangassiipien avulla ennen varsinaisen laskuvarjon avaamista. Käsistään kätevänä Andro suunnitteli ja valmisti itse nämä lepakkovarusteet ranskalaisista ilmailulehdistä saamansa mallin mukaan. Lepakkopukua testattiin ensimmäisen kerran 12. lokakuuta 1949, jolloin Andro hyppäsi 1 600 metrin korkeudesta. Hyppy epäonnistui sillä Andro ei saanut laskuvarjoaan avattua nähtävästi siksi, että kangassiipi peitti varjon avauskahvan.

Viktor Andron muistomerkki sijaitsee Jämijärven lentokentän lähistöllä paikassa, johon hänen epäonnistunut hyppynsä päättyi. Sen on pystyttänyt 1981 Tampereen Laskuvarjokerho ry.

Lähteet
-------

* Eero Kausalainen : Lepakkohyppääjän muistoa kunnioitettiin - Viktor Androlle oma muistomerkki, Ilmailu 11/1981
* Senior Skydivers ry : Viktor Andro

Viitteet
--------

1. 1 2  Michael Abrams : *Birdmen, Batmen, and Skyflyers : Wingsuits and the Pioneers Who Flew in Them, Fell in Them, and Perfected Them*, Crown/Archetype 2007, chapter 12 *When a Finn Is a Wing : Viktor Andro* (Google Kirjat linkki)
2. 1 2  Esa Keskinen: *Viimeinen hyppy.* Aamulehti 9. joulukuuta 2019, s. B2–B3. Alma Media.
Kadri Kõusaar, 2001
Kadri Kõusaar vuonna 2021
**Kadri Kõusaar** (s. 8. syyskuuta 1980 Pärnu, Viro) on virolainen kirjailija ja elokuvaohjaaja. 

Kõusaar on ohjannut elokuvan *Magnus* (2007), joka on ensimmäinen Cannesin elokuvajuhlille päätynyt virolainen elokuva. Elokuvan keskiössä on Magnus-niminen nuori mies, joka hautoo itsemurhaa. Elokuva perustuu vahvasti tositapahtumiin.

Virolainen tuomioistuin kielsi elokuvan esittämisen ja levittämisen Virossa, koska se loukkaa oikeuden mukaan elävän ihmisen kunniaa. 23. maaliskuuta 2009 toinen tuomioistuin päätti kuitenkin kumota elokuvan esityskiellon.

Romaanit
--------

* Ego (2001)
* Vaba tõus (2004)

Kirjallisuutta
--------------

* Malmi, Timo: "Kenen tahansa elokuva voi päästä Cannesiin", Kadri Kõusaarin haastattelu. *Filmihullu* 4/2007.

Aiheesta muualla
----------------

* Kalle Muuli: kunst nõuab ohvreid, Postimees, 15.05.2008[vanhentunut linkki]

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |

 |
Knute Hill 1930-luvun lopulla
**Knute Hill** (31. heinäkuuta 1876 Oglen piirikunta, Illinois – 3. joulukuuta 1963 Desert Hot Springs, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen lakimies ja poliitikko. Hän edusti Washingtonin osavaltion 4. vaalipiiriä edustajainhuoneessa demokraattisen puolueen jäsenenä vuosina 1933–1943.

Hill syntyi Oglen piirikunnassa Illinois’n osavaltiossa. Hänen perheensä muutti seuraavana vuonna Wisconsiniin ja vuonna 1889 Minnesotaan. Hill opiskeli Minnesotan yliopistossa ja myöhemmin Wisconsinin yliopiston lakitieteellisessä tiedekunnassa, mistä valmistui vuonna 1906. Hän alkoi harjoittaa lakimiehen tointa Milwaukeessä ja Eau Clairessa Wisconsinissa.

Vuonna 1911 Hill muutti Prosseriin Washingtonin osavaltioon. Hän toimi opettajana useassa Bentonin piirikunnan koulussa ja The Grange -maatalousveljeskunnan luennoitsijana 1910- ja 1920-luvuilla. Hänet tunnettiin nimellä *Little Giant* ("pikkujätti").

Hillin poliittinen ura alkoi vuonna 1924, jolloin hän oli Farmer-Labor Party -puolueen ehdokkaana Washingtonin 4. vaalipiiristä. Hän sai äänistä vähän yli 13 prosenttia, eikä tullut valituksi. Vuonna 1927 hänet valittiin osavaltion edustajainhuoneeseen.

Vuonna 1933 Hill valittiin demokraattisen puolueen edustajana edustajainhuoneen jäseneksi Washingtonin 4. vaalipiiristä. Hän säilytti paikkansa kaiken kaikkiaan viisissä vaaleissa ja edusti vaalipiiriä vuodet 1933–1943. Hän menetti paikkansa vuoden 1942 vaaleissa.

Vuosina 1943–1944 Hill toimi intiaanireservaatin superintendenttinä Utahissa, minkä jälkeen hän palasi Washingtoniin radiokommentaattoriksi. Hän pyrki epäonnistuneesti uudelleen edustajainhuoneeseen vuoden 1946 vaaleissa riippumattomana edistysmielisenä. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1951 toimittuaan joitakin vuosia washingtonilaisen Columbia Basin Project -kastelujärjestelmäprojektin sihteerinä.

Viimeiset noin kaksitoista elinvuottaan Hill vietti kesät Desert Hot Springsissä Kaliforniassa mökissä lähes erakkona ja talvet kotonaan Ephratassa Washingtonissa. Hän kuoli Desert Hot Springissä sydänkohtaukseen 3. joulukuuta 1963. Hänen ruumiinsa löydettiin kaksi päivää myöhemmin ja hänet haudattiin Yakimaan Washingtonissa.

Lähteet
-------

* Richardson, Darcy G.: *Others: Fighting Bob La Follette and the Progressive Movement: Third‑party Politics in the 1920s*. iUniverse, 2008. Teoksen verkkoversio. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5 6  Biographical Directory of the U.S. Congress – Retro Member details *bioguideretro.congress.gov*. Viitattu 26.11.2020. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Richardson 2008, s. 272-273
3. 1 2 3  Ex-Washington Congressman Found Dead.  *Los Angeles Times*, 7.12.1963. Artikkelin verkkoversio.  (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* US Congress

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
**Reino Tapio Mäkeläinen** (21. toukokuuta 1915 Tammela – 15. heinäkuuta 1999) oli suomalainen metsänhoitaja ja yritysjohtaja, joka sai metsäneuvoksen arvonimen.

Mäkeläisen vanhemmat olivat maatyöläinen August Mäkeläinen ja Matilda Roos ja puolisot 1946–1969 kansakoulunopettaja Laina Kaarina Turunen ja vuodesta 1971 kirjanpitäjä Helena Laaksonen. Mäkeläinen tuli ylioppilaksi Forssan yhteiskoulusta 1936 ja valmistui metsänhoitajaksi Helsingin yliopistosta 1941, virkatutkinnon hän suioritti 1945 ja teki 1950-luvulla opintomatkoja useisiin eri maihin.

Mäkeläinen oli Helsingin yliopiston metsänarvioimistieteen laitoksen ylimääräinen assistentti 1941, harjoitteleva metsänhoitaja Metsähallituksen Uudenmaan hoitoalueella 1944–1945, Tuurin Terva Oy:n toimitusjohtaja 1945–1946, Sotevan metsäteollisuusosaston tarkastaja 1946, Katema Oy:n metsäpäällikkö 1946–1947 ja Oy Laivateollisuus Ab:n metsäosaston päällikkö vuodesta 1947, metsä- ja puutavaraosaston päällikkö 1950–1967, prokuristi vuodesta 1957 ja liimapuu- ja rakennuselementtituotannon toimialajohtaja ja johtoryhmän jäsen 1967–1980.

Mäkeläinen oli myös Yhdistyneiden Kansakuntien elintarvike- ja maatalousjärjestö FAO:n asiantuntija Chilessä 1964 ja Insinööritoimisto Jaakko Pöyry & Co. Oy:n asiantuntija Hondurasissa 1976. Hänellä oli lisäksi useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Liimapuun asiantija Mäkeläinen sai patentin lämpöeristetyille katto- ja seinäelementeille 1972. Metsäneuvoksen arvonimimi hänelle myönnettiin 1976. Mäkeläinen osallistui sekä talvisotaan että jatkosotaan ja palveli jatkosodan aikana myös vapaaehtoisena Saksan Waffen-SS-joukoissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Vahe, Juha: Metsäneuvos Reino Mäkeläinen (1915–1999). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 18.12.2013. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 11.4.2023.
2. 1 2 3  50-vuotiaita.  *Helsingin Sanomat*, 21.5.1965, nro 136, s. 12. Kansalliskirjasto. Viitattu 11.4.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Juha Vahe: Reino Mäkeläinen *Biografiasampo*.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Talousvaikuttajat

 |

 |
**Jane Therese Curtin** (s. 6. syyskuuta 1947 Wellesley, Massachusetts) on Emmy- ja Golden Globe -palkittu yhdysvaltalainen näyttelijä. 

Curtin tunnetaan hänen monista televisiorooleistaan. Curtin oli yksi alkuperäisistä *Saturday Night Liven* näyttelijöistä. Hän oli sarjassa mukana vuosina 1975–1980. Vuosina 1984–1989 Curtin näytteli Allien nimiroolia televisiosarjassa *Kate & Allie*. Hänet tunnetaan myös roolistaan Mary Albrightina tilannekomediasta *Kolmas kivi auringosta*, jota esitettiin alun perin vuosina 1996–2001. 

Curtin on myös esiintynyt elokuvissa kuten *Superkeikka* (1980), *Mätämunat* (1985), *Coneheads* (1993), *The Librarian – kohtalon keihäs* (2004), *The Librarian 2 – paluu kuningas Salomonin kaivoksille* (2006) ja *Kate Reddy - täydellä teholla yötä päivää* (2011).

Curtin on ollut vuodesta 1975 lähtien naimisissa Patrick Lynchin kanssa. Parilla on yksi lapsi.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Jane Curtin**.
* Jane Curtin Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Korea
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* NARA
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Polvijärvi** on matala metsäjärvi Lieksanjoen varrella Lieksan itäosassa Pohjois-Karjalassa. Sen pinta-ala on 3,2 neliökilometriä. Etäisyys Joensuusta on 98 kilometriä pohjoiskoilliseen.

Maantiede
---------

Polvijärvi koostuu pääaltaasta ja sen länsipuolisesta Matkalahdesta. Pääaltaan pituus kaakosta luoteeseen on 2,8 kilometriä. Suurimmat niemimaat ovat Keloniemi pääaltaan luoteisosassa sekä Kusiaisniemi ja Alaniemi, jotka erottavat pääallasta Matkalahdesta. Järvenosia yhdistää noin sata metriä leveä Kusiaisvirta. Polvijärven syvin kohta, kahdeksan metriä, sijaitsee pääaltaan keskellä. Kartan mukaan Matkalahden syvin kohta on 17 metriä.

Polvijärven saariluku on neljä. Saaret sijaitsevat rykelmänä Keloniemen kaakkoispuolella. Laajin saari on noin kolmihehtaarinen Kalmosaari aivan Keloniemen läheisyydessä. Sen kaakkoispuolella sijaitsevat Rutnikka, Vahtisaari ja Vääräsaari.

Polvijärven rannat ovat suureksi osaksi suomaata. Kaakkoisella rannalla levittäytyy Koronsuon soidensuojelualue. Matkalahden metsäisillä rannoilla on pientaloja.

Lieksanjoki virtaa Polvijärveen kaakosta Ruunaanjärveltä. Ruunaanjärven korkeustaso on vain 0,2 metriä Polvijärveä ylempi. Polvijärvi laskee Matkalahdesta kaakkoon Neitijärveen (132,8 metriä mpy). Polvijärveen virtaa myös Tuulijoki idästä Heinäjärven (139,2 metriä mpy) kautta.

Polvijärven vesitilavuus on 7 968 000 kuutiometriä.

Polvijärvi (04.492.1.001) kuuluu Ruunaanjärven alueeseen (04.492), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Ruunaanjoen valuma-alue (04.49) ja ensimmäinen jakovaihe Pielisen reitin valuma-alue (04.4). Ruunaanjärven alueella on 74 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista Polvijärvi on toiseksi laajin. Ruunaanjärvi on laajin ja Säynäsemä kolmanneksi laajin.

Polvijärvi on Lieksan kuudenneksi laajin vakavesi. Sitä seuraa Neitijärvi, joka on vesitilavuudeltaan Polvijärveä huomattavasti suurempi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Polvijärvi, vakavesi, Lieksa
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 12.2.2022.
3. ↑  Polvijärvi. Järviwiki. Viitattu 12.2.2022.
4. ↑  Ruunaanjärven alue (04.492). Järviwiki. Viitattu 12.2.2022.
5. ↑  Lieksa. Järviwiki. Viitattu 12.2.2022.
**Läskelän rautatie** oli Laatokan pohjoispuolella Harlun Läskelässä Suomen Neuvostoliitolle luovutetulla alueella sijainnut, myös yleistä liikennettä harjoittanut, raideleveydeltään 750 mm:n kapearaiteinen teollisuusrata, joka palveli Läskelän paperitehtaan ja sahan kuljetuksia. 

Rata perustettiin vuonna 1910 hoitamaan sahan ja tehdaslaitoksen välistä liikennettä. Pääradan pituus oli 6,2 km ja sivu- ja pistoraiteiden suunnilleen yhtä paljon. 

Radalla oli käytössä kaikkiaan kolme höyryveturia: Tampellan valmistamat numerot 1 ja 2 (194/1912, 0-4-2T ja 228/1914, 0-6-2T) sekä vuonna 1927 ostettu, Hiitolassa sijainneen lakkautetun Pekonlahden–Haukkavaaran metsäradan amerikkalainen Dickson (1083/1899, 0-6-4T) -höyryveturi, joka oli tehokkain radalla olleista. Radalla käytettiin – kuten Jokioisissakin – lavettivaunuja, joiden avulla sahan puutavara voitiin lastata suoraan VR:n vaunuihin ilman siirtokuormausta. Lavetteja oli neljä. Lisäksi radalla oli kaksi matkustajavaunua ja nelisenkymmentä erilaista tavaravaunua. 

Yhtiö maksoi valtiolle tietyn korvauksen jokaisesta päivästä jonka VR:n vaunu oli LR:n lavetilla, mutta siirtokuormauskulujen poisjäänti teki tästäkin edullisemman vaihtoehdon. 

Rata jäi vuonna 1940 rajan taakse, ja kun jatkosodan aikana päästiin takaisin, oli jäljellä vain osa ratalinjasta ja molemmat kotimaiset veturit; Dickson oli viety välirauhan aikana pois. Rata saatiin vuonna 1943 kuntoon ja liikenne alkoi taas kahdella veturilla ja kuudella tavaravaunulla kolmen virkailijan voimin. Liikenne oli tavarankuljetusta; matkustajaliikennettä ei – satunnaisia armeijan lomalaiskuljetuksia lukuun ottamatta – enää ollut. 

Rata jouduttiin hylkäämään vuonna 1944 sotaonnen käännyttyä, ja Päämajan käskystä se jätettiin ehjänä venäläisille, jotka liikennöivät sitä kapearaiteisena aina 1970-luvulle, jolloin se levennettiin. Radalla käytettiin sen venäläisaikoina PT-4- ja Move2-vetureita. Julkista liikennettä ei enää aloitettu, vaan liikenne oli – ja on edelleen – yksinomaan tavaraliikennettä. 

Radalle jääneitä kahta ajokuntoista veturia ja vaunuja ei otettu huomioon varsinaisissa sotakorvauksissa, mutta kylläkin hyvityksenä sellaisesta suomalaisille jätetystä sotasaaliskalustosta - mm. panssarivaunuista - jota ei haluttukaan palautettavan. 

Levennetty rata oli kauan teollisuuskäytössä. Neuvostoliiton hajottua sen toiminta hiipui; nykyään rata on käytännössä hylätty ja lähes umpeen kasvanut. Kalustosta ei ole tietoa.

Lähteet
-------

* Kapeat kiskot
* SOTEVAn arkistot, Kansallisarkisto
* Olavi Kilpiön rautatiekokoelmat
**Viirusarvikirvari** (*Chrysotoxum octomaculatum*) on kukkakärpäsiin kuuluva kärpäslaji. Suomen lajiston uhanalaisarvioinnissa 2010 se on luokiteltu alueellisesti hävinneeksi (RE).

Koko ja ulkonäkö
----------------

Viirusarvikirvari muistuttaa paljolti kaarisarvikirvaria (*Chrysotoxum festivum*), mutta viirusarvikirvarin tuntosarvien tyvestä laskien kolmas jaoke on aina lyhyempi kuin ensimmäinen ja toinen jaoke yhteensä. Ruumiin yleisväritys on musta, mutta takaruumiin jaokkeissa on keskeltä katkeavat keltaiset poikkijuovat ja toisen jaokkeen poikkijuova kaartuu taaksepäin. Ainakin neljännessä, mutta usein myös kolmannessa jaokkeessa jaokkeen etureunan mustan alueen katkaisee jaokkeen reunan tuntumassa oranssi pitkittäisjuova. Ruumiin pituus 10–13 mm.

Levinneisyys
------------

Lajin levinneisyys ulottuu Länsi- ja Etelä-Euroopasta Keski-Aasiaan. Suomessa viirusarvikirvari on tavattu vain kolme kertaa. Kerran Etelä-Karjalan Uukuniemestä ja kahdesti Varsinais-Suomen Koski Tl:n Eriksbergistä.

Elinympäristö ja elintavat
--------------------------

Viirusarvikirvari suosii lämpimiä ympäristöjä ja viihtyy aukkoisissa lehtimetsissä, sopivan avoimilla mutta pensaikkoisilla niityillä sekä rantojen hiekkapohjaisissa männiköissä. Koiraat lentelevät muutamien metrien korkeudella maanpinnasta, naaraat matalammalla kasvillisuuden yläpuolella ja kärpäset käyvät aterioimassa kukilla. Ruotsissa laji on lennossa touko-kesäkuussa sekä syyskuussa. Toukkaa tai sen elintapoja ei tunneta, mutta se saattaa olla jollakin tapaa sidoksissa muurahaisiin.

Suomessa laji on luokiteltu hävinneeksi, Ruotsissa se on erittäin uhanalainen.

Lähteet
-------

1. 1 2  Jere Kahanpää 2010. Kärpäset. Julk.: Rassi, P. Hyvärinen, E. Juslén, A. & Mannerkoski, I. (toim.). Suomen lajien uhanalaisuus – Punainen kirja 2010. Ympäristöministeriö & Suomen ympäristökeskus, Helsinki. (Arkistoitu – Internet Archive) s. 497
2. 1 2 3  Antti Haarto & Sakari Kerppola: *Suomen kukkakärpäset ja lähialueiden lajeja*. Helsinki: Otava, 2007. ISBN 978-952-11-2568-3.  s. 125–126 ja 130
3. 1 2  SLU: Artfaktablad (ruotsiksi)

Aiheesta muualla
----------------

* UK BAP Priority Species (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q2745645
* BioLib: 123605
* CoL: V2KB
* EoL: 748238
* EUNIS: 75534
* Fauna Europaea: 65406
* Fauna Europaea (new): 8ab5573c-e722-402f-ad16-06b63eb0309f
* GBIF: 1535899
* iNaturalist: 486686
* IRMNG: 10937306
* NBN: NHMSYS0021182153
* NCBI: 323320

 |

 |