recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Welterwerk** on Drottnarin esikoisalbumi, joka julkaistiin 22. maaliskuuta 2006. Se äänitettiin Subsonic-studiolla vuonna 2005 ja tuottajana toimi Lars Klokkerhaug sekä Drottnar. Albumin ensimmäinen, tuhannen kappaleen painos julkaistiin rajoitetussa digipakversiossa, jonka kaksitoistasivuinen kansilehti on viisivärinen ja teemaltaan pronssivärinhohtoinen.

Albumin musiikkityyli on extreme metalia tai havainnollisemmin sanottuna teknistä ja progressiivista black/thrash metalia. Albumin tyyliä on verrattu muun muassa Mayhemin *Chimera* -albumiin, Enslavedin myöhempään tuotantoon ja Extolin *Synergy* -albumiin. Musiikki ei sisällä paljoa melodioita, mutta sitäkin enemmän kokeellisia, teknisiä ja progressiivisia kitarointikuvioita sekä runsaasti tempovaihteluja.

*Welterwerk*-albumin konsepti on saatu aikaan tarkalla soitannalla, megafonilla särötetyillä vokalisointikohdilla, tšekkiläisillä kansanmusiikkiosilla, tšekinkielisillä puheosuuksilla ja mandoliinin sekä trumpetin soitolla. *Victor Comrade*, *Niemand Geht Vorbei* ja *Vulgo Vesper* ovatkin instrumentaalikappaleita, jotka keskittyvät erityisesti luomaan albumin tunnelmaa mainittujen elementtien sekä lähinnä vanhoilta, sodanaikaisilta radiokuulutuksilta kuulostavien samplejen avulla. Albumin konseptia tukee myös kansilehden kuvat teollisuuskoneista ja yhtyeen jäsenistä upseeriunivormuissa. *Rullett* on norjankielinen kappale. *Welterwerkin* sanoitukset sisältävät runsaasti erikoisia termejä ja latinankielisiä fraaseja kuten "Ad hoc" ja "Sine qua non".

Kappaleet
---------

1. Ad Hoc Revolt – 5.52
2. The Kakistocracy Catacombs – 8.52
3. Autonomic Self-Schism – 5.29
4. Niemand Geht Vorbei – 2.12
5. Victor Comrade – 4.15
6. Stardom in Darkness – 6.08
7. Rullett – 5.20
8. Destruction's Czar – 8.03
9. Vulgo Vesper – 5.53

Kokoonpano
----------

* Sven-Erik Lind – laulu
* Karl Fredrik Lind – kitara
* Bengt Olsson – kitara
* Håvar Wormdahl – basso
* Glenn-David Lind – rummut

### Vierailevat muusikot

* Jan-Espen S. Schildmann – trumpettiraidat kappaleilla *Victor Comrade* ja *Autonomic Self-Schism*
* Ondřej Valen – tšekinkieliset puheäänet kappaleilla *Victor Comrade* ja *Vulgo Vesper*

Aiheesta muualla
----------------

* Welterwerk Discogsissa.  (englanniksi)
* Albumin *Welterwerk* arvostelu  Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
* Arvio Victoryzine.Com-sivulla
* Arvio Smother.Net-sivulla
* Arvio Undergroundreview-sivulla[vanhentunut linkki]
Cicero puhuu Rooman senaatille
**Puhe** on suullinen esitys, joka pidetään tavallisesti jossain tilaisuudessa. Puheessa voidaan esittää esimerkiksi tervehdys, onnittelu, kiitos tai kannanotto. Erilaisia puhetyyppejä ovat poliittinen puhe (kuten vaalipuhe), avajaispuhe, hartauspuhe, kiitospuhe, muistopuhe, juhlapuhe, maljapuhe ja saarna.

Suositut puhujat voivat saada esiintymisestään satojentuhansien eurojen palkkion. Maailman kovapalkkaisimpiin puhujiin kuuluu monia Yhdysvaltain entisiä presidenttejä, kuten Ronald Reagan, Bill Clinton ja Barack Obama. Liikemies Donald Trump sai kiinteistömarkkinoihin liittyvissä tilaisuuksissa vuosina 2006–2007 noin 1,5 miljoonan dollarin puhujanpalkkioita.

Tunnettuja puheita
------------------

* Gettysburgin puhe, Abraham Lincoln
* I Have a Dream, Martin Luther King, Jr.
* Kansakunnan tila -puhe, Yhdysvaltain presidentti
* Miekkavala, C. G. E. Mannerheim
* Tasavallan presidentin uudenvuodenpuhe, Suomen tasavallan presidentti

Katso myös
----------

* Retoriikka

Lähteet
-------

1. ↑  7. puhe, Kielitoimiston sanakirja
2. ↑  saarna, Kielitoimiston sanakirja
3. ↑  Elina Pikkarainen: Maailman suosituimmat puhujat saavat yhdestä esiintymisestä satoja­tuhansia – kysyimme, paljonko suomalaiset huippu­nimet tienaavat *Helsingin Sanomat*.  28.7.2019. Viitattu 28.7.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Puhe (esitys)** Wikimedia Commonsissa
Barokkitrumpetteja 1600-luvulta.
Sarvesta tehty puhallinsoitin.
**Puhallinsoitin**, myös **puhallussoitin** ja **puhallin**, on soitin, jossa puhaltamalla saadaan rajallinen ilmatila, tavallisesti ilmapatsas, värähtelemään ja värähtely etenee ympäröivään ilmatilaan. Ilma voidaan lähettää soittajan keuhkoista, mekaanisin välinein tai näiden yhdistelmällä. Puhallinsoittimet on perinteisesti jaoteltu rakennusmateriaalin perusteella puupuhaltimiin ja vaskipuhaltimiin, mutta rakennusmateriaalista ei voi aina päätellä, kumpaan ryhmään soitin kuuluu.

Puupuhaltimet voidaan jakaa äänen syntytavan mukaan huilusoittimiin ja ruokolehtisoittimiin. Huilusoittimissa puhallusilma alkaa värähdellä sen kohdatessa terävän kielekkeen tai soittimen reunan. Ryhmään kuuluvat esimerkiksi nokkahuilu ja poikkihuilu. Ruokolehtisoittimissa puhallusilma värisyttää ruokolehteä, joka on kiinnitetty soittimen suukappaleeseen. Ruokolehtiä voi olla yksi (esimerkiksi klarinetti, saksofoni) tai kaksi (oboe, fagotti).

Vaskipuhaltimien ääni syntyy jo soittajan huulissa, jotka on painettu puhaltimen kuppimaista suukappaletta vasten.

Katso myös
----------

* Aerofoni

Lähteet
-------

1. ↑  Puhallinsoitin *Kielitoimiston sanakirja*. Kotimaisten kielten keskus ja Kielikone Oy. Viitattu 28.7.2015.
2. ↑  *Otavan iso musiikkitietosanakirja*. Otava, 1976. ISBN 951-1-02380-2.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Puhallinsoitin** Wikimedia Commonsissa
**Adigrat** on kaupunki Etiopian Tigrayn osavaltiossa. Sen asukasluku oli vuoden 2007 väestönlaskennan mukaan 57 588.

Maantiede
---------

Ympäröivää maisemaa.
Adigrat sijaitsee Etiopian Tigrayn osavaltion koillisosassa. Kaupunki sijaitsee tiellä kohti Eritreaa ollen Etiopian puolelta saavuttaessa viimeinen suurempi kaupunki Etiopian puolella. Matkaa Etiopian pääkaupunki Addis Abebaan on 898 kilometriä. Tigrayn pääkaupunki Mekele sijaitsee Adigratista noin 125 kilometriä etelään. Ympäröivä maasto tunnetaan hiekkakivimuodostelmista.

Historia
--------

Kaupunkikuvaa.
*Dejazmach* (kenraalia vastaava arvonimi) Sabagadis rakennutti tukikohtansa Adigratiin vuonna 1818. Kun Sabagadis kuitenkin kuoli taistelussa oromoja vastaan vuonna 1831 paikka menetti strategisen merkityksensä. Brittien hyökätessä Etiopiaan vuonna 1868 Robert Napierin johtamat brittijoukot pitivät leiriä Adigratissa. Italialaiset miehittivät Adigratin ensimmäisen Italian–Etiopian sodan aikana 25. maaliskuuta 1895 ja paikka linnoitettiin. Sota päättyi Adowan taistelu jälkeen italialaisten tappioon ja he joutuivat rauhaa tehdessään luopumaan myös Adigratista toukokuussa 1896. Italialaiset palasivat kuitenkin toisen Italian–Etiopian sodan aikana lokakuussa 1935. Kaupunki vallattiin takaisin toisen maailmansodan aikana vuonna 1941, mutta myöhemmin vielä 1940-luvulla sitä pitivät hallussaan Tigrayn alueella vaikuttaneet woyane-kapinalliset. Kapina kukistettiin lopulta brittien ilmatuen turvin.

Etiopian Derg-hallinnon aikana 1970-luvulla Adigratista tuli yksi hallinnon vastaisen opposition keskuksista. Paikalliset vaikuttivat esimerkiksi Tigrayn kansan vapautusrintaman riveissä. Kaupunki päätyi joksikin aikaa kapinallisten käsiin, mutta Derg jälleenvaltasi sen kesällä 1988. Derg-hallinnon sotilaiden vetäytyessä helmikuussa 1989 kaupunkia tuhottiin. Kaupunki kärsi myös tulituksesta Eritrean–Etiopian sodan aikana vuonna 1998. Kaupunki menestyi taloudellisesti, kun Eritrea ja Etiopia avasivat uudelleen rajansa vuonna 2019. Kuitenkin jo 2020-luvun alussa kaupungissa taisteltiin jälleen Tigrayn kriisin puhjettua. Ensin kaupungin valtasivat hallituksen joukot ja kesällä 2021 Tigrayn kapinalliset.

Väestö
------

Paikallinen katolilainen kirkko.
Adigratin asukasluku oli Etiopian vuoden 2007 väestönlaskennan mukaan 57 588. Vuonna 2001 asukasluku oli noin 46 000, vuonna 1994 37 400, vuonna 1984 16 300 ja vuonna 1967 7 933.

Lähteet
-------

1. 1 2  Population and Housing Census 2007 – Tigray Statistical (pdf) (s. 10, arkistoitu linkki) Central Statistics Agency.  Arkistoitu 14.11.2012. Viitattu 28.8.2021. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Bernhard Lindahl: Adi - Aero (pdf) (s. 30-35) *Local History of Ethiopia*. The Nordic Africa Institute. Viitattu 28.8.2021. (englanniksi)
3. ↑  Ethiopia-Eritrea border boom as peace takes hold *BBC News*. BBC. Viitattu 28.8.2021. (englanniksi)
4. ↑  Ethiopia's Tigray crisis: Heavy fighting reported *BBC News*. BBC. Viitattu 28.8.2021. (englanniksi)
Nykyinen torni (ylempänä) ja torni ennen vuoden 1955 laajennusta (alempana).
**Lappeenrannan vesitorni** on vesitorni Lappeenrannassa Taikinamäen kaupunginosassa. Sen korkeus on 45 metriä ja tilavuus 3 500 kuutiometriä. Torni on rakennettu kahdessa eri osassa. Ensimmäinen osa valmistui vuonna 1927. Vuonna 1955 tornia laajennettiin, jolloin se sai nykyisen ulkoasunsa. 

Vuonna 2000 tornissa oli peruskorjaus, jolloin tornin lasit vaihdettiin lämpöeristetyiksi. Tornissa on ollut kahvila, mutta se lopetettiin turvallisuussyistä. Myöskään tornin hissi ei vastaa turvallisuusmääräyksiä. Kahviota on yritetty avata uudelleen, mutta remontti maksaisi kuitenkin liikaa.

Vesitornin näköalatasanne avattiin uudelleen 8.7.2022. Pääsymaksu on 6 euroa ja näköalatasanteelle noustaan 160 porrasta pitkin.

Lähteet
-------

1. ↑  Lappeenrannan karttapalvelu Lappeenrannan kaupunki. Viitattu 12.12.2015.
2. ↑  Arkistoista: Lappeenrannan vesitornin näkymien perään on haikailtu jo toistakymmentä vuotta *Etelä-Saimaa*.  Arkistoitu 9.1.2016. Viitattu 12.12.2015.
3. ↑  Lappeenrannan vesitornin ylätasanne on jälleen avoinna yleisölle – katso tästä avajaisaamun tunnelmia ja komeita maisemia *Yle Uutiset*.  8.7.2022. Viitattu 8.7.2022.
**Adam Hill** (s. 11. toukokuuta 1996 Comox, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) on kanadalainen jääkiekkomaalivahti sekä Stanley Cup-voittaja, joka edustaa NHL-joukkue Vegas Golden Knightsia. Hän on Arizona Coyotesin kolmannen kierroksen varaus vuodelta 2015.

Ura
---

### Seuraura

Hillin ensimmäiset NHL-kaudet kuluivat Arizona Coyotessa sekä sen AHL-farmijoukkueessa Tucson Roadrunnersissa. Kaudeksi 2021–2022 Hill siirtyi pelaamaan San Jose Sharksiin. Tuolloin hänelle kertyi NHL:ssä 25 ottelua sekä farmijoukkue San Jose Barracudassa yksi ottelu. Kaudeksi 2022–2023 Hill siirtyi pelaamaan Vegas Golden Knightsiin. Joukkue sijoittui runkosarjassa viidenneksi ja eteni pudotuspeleihin, jossa voitti lopulta Stanley Cupin lyöden Florida Panthersin finaalisarjassa otteluvoitoin 4-1. Hill pelasi tuolloin pudotuspeleissä 16 ottelua, mukaan lukien kaikki finaalipelit, tilastojen ollessa päästettyjen maalien osalta 2.17 sekä torjuntaprosentin 0.932%. Nollapelejä Hill torjui pudotuspelien aikana kaksi. 

### Maajoukkueura

Hill on esiintynyt myöskin Kanadan maajoukkueessa maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 2021 Latviassa. Hill pelasi tuolloin kolme ottelua päästettyjen maalien keskiarvon ollessa 1,73 sekä torjuntaprosentin ollessa 0.909%. Joukkue voitti turnauksen lopuksi kultaa, lyöden Suomen loppuottelussa jatkoajalla maalein 3-2.

Lähteet
-------

* Adin Hill *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)
**Iisalmen Pallo-Veikot** (lyhenne **PaVe**) on iisalmelainen jalkapalloseura. Se on perustettu vuonna 1948, kun paikalliset jalkapalloaktiivit halusivat irrottautua Iisalmen Työväenurheilijoista omaksi itsenäiseksi seuraksi. Vaikka jalkapallo onkin ollut seuran päälajina koko sen historian ajan, on myös jääpallo ollut lajivalikoimassa mukana talvisena harjoittelumuotona. Jääpallo kuitenkin jäi kokonaan pois vuonna 1956, kun seuralla ei ollut enää riittävästi pelaajia. Vuonna 1956 PaVe myös liittyi Suomen Palloliiton jäsenseuraksi (ennen tätä PaVe oli TUL:n jäsenseura). Parhaimmillaan PaVe on pelannut Kakkosessa kaudella 1997. Vierailu Kakkosessa jäi kuitenkin vain yhden kauden mittaiseksi johtuen pelaajapulasta. Noustessaan Kakkoseen kaudella 1996 pelasi seura yhden kaikkien aikojen kovimmista kausista koko Suomea ajatellen. Saldona tuolloin 110 tehtyä maalia 26 ottelussa ja yhteensä 74 kerättyä pistettä pelatuissa sarjaotteluissa. Tällä hetkellä vuonna 2019, Pallo-Veikkojen edustusjoukkue pelaa Itä- ja Keski-Suomen Kolmosessa.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑

Aiheesta muualla
----------------

Seuran kotisivut
**Kornél Pajor** (1. heinäkuuta 1923 Budapest – 12. toukokuuta 2016 Tukholma, Ruotsi) oli unkarilaissyntyinen pikaluistelun maailmanmestari. Unkarin valtion murrosvaiheessa maan muuttuessa kommunistiseksi Pajor ei palannut enää kotimaahansa ja muutti asumaan Ruotsiin edustaen myös uutta kotimaataan.

Kornél Pajor teki vuonna 1943 19-vuotiaana lupaavia tuloksia pikaluistelussa. Sota-aika esti kuitenkin normaalin kehittymisen ja kilpailutoiminnan. Hän joutui sodan loppuvaiheessa armeijaan ja tappioon päätyneen sodan myötä brittien sotavankeuteen.

Sodan jälkeiset talviolympialaiset St. Moritzissa olivat Pajorin ensimmäinen kansainvälinen kilpailunäyttämö. Tuloksena oli 21. sija 500 metrillä, 14. sija 1 500 metrillä, 10. sija 5 000 metrillä ja 4. sija 10 000 metrillä.  Hänen menestysmatkansa pikaluistelu-uralla olivat 5 000 ja 10 000 metriä.

Vuosi 1949 oli Pajorille uran paras vuosi. Hän saavutti Davosin EM-kisoissa pronssia tehden 5 000 metrillä uuden ME:n. Samoissa kilpailuissa hän alitti 10 000 metrillä Charles Mathiesenin ME:n ja samalla ensimmäisenä 17 minuuttia, mutta Norjan Hjalmar Andersen teki kisassa vielä paremman tuloksen ja otti näin ME:n nimiinsä. Kaksi viikkoa myöhemmin MM-kisat Oslossa olivat hänen uransa huipentuma, sillä hän saavutti yhteispisteissä mestaruuden. 

Kisojen päätyttyä Pajor ei kotimaansa poliittisen mullistuksen vuoksi palannut enää takaisin Unkariin, vaan jäi pakolaiseksi. Kansainvälinen luisteluliitto (ISU) antoi hänelle osallistumisoikeuden "riippumattomana kilpailijana" kausiksi 1950 ja 1951. Vuonna 1952 hän sai asuinmaansa Ruotsin edustusoikeuden ja saavutti silloisessa kotikaupungissaan Östersundissa järjestetyissä EM-kisoissa yhteispisteissä pronssia. Säännöt eivät sallineet olympialaisiin osallistumista. Niinpä Oslon talviolympialaiset 1952 jäivät väliin, vaikka Pajorilla olisi ollut pisimmillä luistelumatkoilla menestymisen mahdollisuus. 

Valmentajana jo sotavuosilta Pajorilla oli Itävallan Karl Wazulek, joka kilpaili itse vuoden 1936 talviolympialaisissa.

Ammatiltaan Pajor oli arkkitehti ja jatkoi siviiliuraansa menestyksellisesti Ruotsissa.

Lähteet
-------

* Kornél Pajorin olympiasijoitukset Sports Reference LLC.  Arkistoitu 10.11.2012. Viitattu 8.3.2013. (englanniksi)
* Se, der går verdensmesteren fra Bislett i 1949 Aftenposten. Viitattu 8.3.2013. (norjaksi)
* Kornél Pajor SpeedSkatingStats-tietokannassa SpeedSkatingStats. Viitattu 8.3.2013. (englanniksi)
* Gunnar Ohlsson minns Domusbygget uddevallabloggen.se. Viitattu 8.3.2013. (ruotsiksi)
* Kornels tränare blev Castors tränare Länstidningen Östersund (LT). Viitattu 8.3.2013. (ruotsiksi)[vanhentunut linkki]

### Viitteet

1. ↑  Sports Reference LLC
2. ↑  Aftenposten
3. ↑  SpeedSkatingStats
4. ↑  Länstidiningen Östersund (LT)
5. ↑  uddevallabloggen.se
**Vuoden saamelainen** on Etelä-Suomen saamelaisyhdistyksen City-Sámit ry jakama tunnustus, jonka "tarkoituksena on rohkaista saamelaisia vaalimaan kulttuuriaan ja kieltään ja siirtämään niitä tuleville polville, sekä edistää valtaväestön tietoisuutta saamelaisista." Valinnan tekee kahdeksan saamelaisjärjestön asettama raati. 

Ensimmäiseksi Vuoden saamelaiseksi valittiin Turun kirjamessuilla 3. lokakuuta 2015 Outi Länsman, joka on toiminut Saamelaisalueen koulutuskeskuksen saamen kielen lehtorina ja saamelaisten asian edistämiseksi. Vuonna 2016 vuoden saamelaiseksi valittiin Niillas Holmberg. Vuonna 2017 vuoden saamelaiseksi valittiin Pirita Näkkäläjärvi.

Lähteet
-------

1. 1 2  Outi Länsman kaikkien aikojen ensimmäinen vuoden saamelainen, Yle.fi
2. ↑  Alajärvi, Martta: Vuoden saamelainen kirjoitti lapsena lauluja, kun muut ajelivat mopoilla  15.11.2016. Yle Uutiset. Viitattu 9.12.2016.
3. ↑  Tammela, Linda: Pirita Näkkäläjärvi on Vuoden saamelainen 2017 *Yle Uutiset*.  11.11.2017 klo 18.00. Viitattu 21.10.2019.
Viisivuotias poika, jolla on epidermolysis bullosa.
**Epidermolysis bullosa** (EB) on yleisnimitys joukolle parantumattomia geneettisiä eli perinnöllisiä virheitä ihon pintakerrokset yhteensitovan keratiinin ja/tai kollageenin muodostumisessa. Oireet ilmenevät rakkulanmuodostuksena pienimmästäkin ihoon kohdistuvasta liikkeestä tai paineesta. Sairaudessa ihon pintakerros on synnynnäisesti niin hauras, että se vaurioituu helposti hankauksen tai kolhaisun vaikutuksesta aiheuttaen rakkulan. Sairauteen liittyy kohonnut ihosyöpään sairastumisriski, sekä vaikeimmissa tapauksissa invaliditeetti. Luuytimen siirtoa tutkitaan yhtenä hoitomenetelmänä.

Päämuodot
---------

tautiryhmässä voidaan erottaa kolme päämuotoa: 

1. Epidermolysis bullosa simplex (EBS)
2. Junktionaalinen epidermolysis bullosa (EBJ)
3. Dystrofinen epidermolysis bullosa (EBD)

-kaikissa taudin päämuodoista esiintyy lisäksi poikkeavia alamuotoja.

Periytyminen
------------

Kaikki EB:n muodot ovat perinnöllisiä, mutta periytymistavat vaihtelevat eri EB:n muodoissa.

Yleisyys
--------

Maailmanlaajuisesti arviolta 50 lasta jokaista miljoonaa syntyvää kohti diagnosoidaan geenimutaation kantajaksi ja keskimäärin 9 henkilöä jokaista miljoonaa kantajaa kohti varsinaiseksi tapaukseksi. 
Oireita on havaittu kaikissa maailman ihmisryhmissä ja molemmilla sukupuolilla.
EB on harvinainen sairaus. Suomessa arvioidaan olevan noin 200 tapausta.

Katso myös
----------

* Suomen EB-yhdistys

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Epidermolysis bullosa**.
* Epidermolysis Bullosa -opas[vanhentunut linkki]
* Iholiitto ry
Andri Rusol
**Andri Rusol** (ukr. Андрій Русол, s. 16. tammikuuta 1983 Kirovohrad) on ukrainalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja ja pelaa tällä hetkellä FK Dnipro Dnipropetrovskissa. 

Rusol aloitti uransa FK Zirka Kirovohradissa. Sieltä hän siirtyi kaudeksi 1999/2000 FK Kryvas Kryvy Rihiin, jossa hän pelasi 40 ottelua vuoteen 2003. 2003 hän siirtyi nykyiseen seuraansa.

Ukrainan maajoukkueessa Rusol debytoi 31. maaliskuuta 2004 Makedoniaa vastaan. Hän on pelannut 25 maaottelua, joissa on tehnyt kaksi maalia (tilanne 19. kesäkuuta 2006). Rusol pelasi kaikissa Ukrainan MM-karsintaotteluissa vuoden 2006 kisoihin. 2006 MM-kisoissa ottelussa Saudi-Arabiaa vastaan Rusol teki Ukrainan kaikkien aikojen ensimmäinen MM-kisamaalin.

Lähteet
-------

1. ↑

Ukrainan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2006
1 Šovkovskyi |
2 Nesmatšnyi |
3 Jatsenko |
4 Tymoštšuk |
5 Jezerskyi |
6 Rusol |
7 Ševtšenko |
8 Šelajev |
9 Husjev |
10 Voronin |
11 Rebrov |
12 Pjatov |
13 Tšyhrynskyi |
14 Husin |
15 Milevskyi |
16 Vorobei |
17 Vaštšuk |
18 Nazarenko |
19 Kalynytšenko |
20 Bjelik |
21 Rotan |
22 Sviderskyi |
23 Šust |
Valmentaja Bloh’in
**Karagai** (ven. Карагай) on kylä, maalaiskunta ja Karagain piirin hallinnollinen keskus Permin aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Obvan sivujoen Karagaikan varrella 106 kilometriä Permistä länteen. Asukkaita on 6 800 henkeä (vuonna 2002).

Paikkakunta mainitaan ensimmäisen kerran vuosina 1623–1624. Vuonna 1647 siitä tuli pogostan keskus. Vuonna 1700 Karagai annettiin Stroganovin teollisuussuvulle, ja sen talonpojat liitettiin Otšorin tehtaan yhteyteen. Vuonna 1924 kylästä tuli Karagain piirin keskus.

Karagaissa toimii maatalousyritys, elintarviketeollisuutta ja metsätalous. Kylässä on kaksi keskikoulua, lasten luomistyön keskus, kulttuuritalo, kirjasto, kotiseutumuseo ja piirisairaala. Paikallislehtenä ilmestyy *Priobvinski krai* ("Obvan seutu"). Nähtävyyksiin kuuluu vuonna 1832 rakennettu kivikirkko. Kylän lähellä on luonnonsuojelualue.

Lähteet
-------

1. ↑  Vserossijskaja perepis naselenija 2002 goda: Tom 1 - Tšislennost i razmeštšenije naselenija: 4. Tšislennost naselenija Rossii, federalnyh okrugov, subjektov Rossijskoi Federatsii, raionov, gorodskih poseleni, selskih naseljonnyh punktov - raitsentrov i selskih naseljonnyh punktov s naselenijem 3 tysjatši i bolee tšelovek *perepis2002.ru*.  Arkistoitu 7.2.2012. Viitattu 28.5.2010. (venäjäksi)
2. 1 2  Entsiklopedija Permi *enc.permkultura.ru*. Viitattu 28.5.2010. (venäjäksi)[vanhentunut linkki]
**Mantere** (ven. Новая Деревня, *Novaja Derevnja*) on historiallinen kaupunginosa Pietarin kaupungin Primorjen piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Suuren Nevkan ja Primorski prospektin pohjoispuolella ja rajoittuu idässä Mustajokeen, pohjoisessa entisen Komendantin lentokentän alueeseen ja lännessä Kivinenään.

Mantere on entinen inkerinsuomalainen kylä, joka kuului Pietarin Pyhän Marian seurakuntaan. 1700-luvun puolivälissä kansleri Aleksei Bestužev-Rjumin asutti seudulle maaorjiaan ja antoi kylälle venäläisen nimen *Novaja Derevnja* ("Uusikylä"). 1800-luvulla Mantereesta tuli pietarilaisten suosima huvila-alue, jossa kesäisin asuivat perheineen mm. kirjailijat Aleksandr Puškin, Aleksandr Gribojedov, Ivan Turgenev ja säveltäjä Mihail Glinka.

Vuonna 1894 Mantereen läpi rakennettiin Siestarjoelle johtava rautatie, ja 1900-luvun alussa sinne syntyi tiivis asuin- ja teollisuusalue. Leningradin piirityksen aikana puutalot tuhoutuivat tulipaloissa tai purettiin polttopuiksi. Sodan jälkeen seudulle rakennettiin asuinalue. Vuonna 1982 avattiin Tšornaja Retškan metroasema. Siestarjoen radalla on Novaja Derevnjan asema. Rakennustaiteellisia muistomerkkejä ovat Saltykovin ja Šišmarjovin huvilat sekä vuosina 1805–1808 rakennettu Neitsyt Marian ilmestyksen kirkko.

Lähteet
-------

1. ↑  EKI kohanimeandmebaasi *eki.ee*. Viitattu 18.10.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Mantere Pietari-tietosanakirjassa (venäjäksi)
**Francesca Michielin** (s. 25. helmikuuta 1995) on italialainen laulaja. Hän edusti Italiaa vuoden 2016 Eurovision laulukilpailussa kappaleella "No Degree of Separation". Aiemmin samana vuonna hän sijoittui San Remon musiikkifestivaaleilla toiseksi kappaleen italiankielisellä versiolla "Nessun grado di separazione".

16-vuotiaana Michielin voitti Italian X Factor -laulukilpailun. Hänen singleään *Distratto* myytiin tuplaplatinaan oikeuttava määrä. 
ja myöhemmin vuonna 2012 hän julkaisi ensimmäisen albuminsa *Riflessi Di Me*, jota edelsi single *Sola*. Samaisena vuonna (2014), Michielin julkaisi kappaleen *Amazing* italialaiseen versioon The Amazing Spider-Man- elokuvasta.

Vuonna 2015, Michielin julkaisi toisen albuminsa, *Di20* ja tammikuussa 2016, Michielin aloitti konserttikiertueen, nimeltä "Nice to Meet You". Jälkeen osallistumisensa Eurovision laulukilpailuun, hän julkaisi Di20are-albumin, joka oli päivitetty versio albumista Di20. Di20are sisälsi San Remo-kappaleen *Nessun grado di separazione*, *È con te*, *Nice to Meet You* ja *Tutto è magnifico*. 

Heinäkuussa 2017 Michielin julkaisi uuden singlen, nimeltään *Vulcano* ja saman vuoden lokakuussa hän ilmoitti, että kolmas albumi julkaistaan 12. tammikuuta 2018. Hän lähtee kiertueelle keväällä 2018.

Lähteet
-------

1. ↑  Francesca Michielin: «Nessun Grado di Separazione tra me e Sanremo» *iodonna.it*. Viitattu 25.3.2016. (italiaksi)
2. 1 2  About Francesca Michielin *eurovision.tv*. Viitattu 25.3.2016. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Francesca Michielin** Wikimedia Commonsissa

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Francesca Michielin 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* francesca$1995/ WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Italia

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Adjule**, tunnetaan myös nimellä ***Kelb-el-khela***, on koiraeläintä muistuttava kryptidi, jonka väitetään elävän Pohjois-Afrikassa, varsinkin Saharassa Mauritaniassa. Adjulen väitetään olevan tuntematon koiraeläin, joka näyttää näyttää koiran ja suden risteymältä. Yksi selitys Adjuleille on eristäytynyt lauma afrikkalaisia villikoiria. Adjulen toinen nimitys *kelb-el-khela* tarkoittaa "puskakoiraa". Ehkäpä tunnetuin havainto Adjulesta on Mauritanian rannikkoalueelta vuodelta 1992. Tuolloin Itä-Saharan rannikkoalueilla elävät metsästäjät näkivät villikoiraa muistuttavan eläimen, joka saalisti laumassa. Havainnot saattavat koskea alueella harvinaisia hyeenakoiria.

Afrikkaan sijoittuvassa *Resident Evil 5* -pelissä esiintyy Adjule-niminen hahmo.

Lähteet
-------

1. ↑  Project Umbrella: Adjule (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Helium.com: Adjule, Mystery dog of Africa[vanhentunut linkki]
* Cryptic Canids[vanhentunut linkki] (sivun lopussa)
* Brighthub.com: Can Cryptids Exist? (Arkistoitu – Internet Archive)
**Karakolli** (myös *karakolointi* tai *karakoli*; espanjan sanasta *caracol* ’spiraali’) oli ratsuväen käyttämä taktiikka, joka vastasi jalkaväen kontramarssia. Se syntyi 1490-luvulla, kun ratsuväki ei kyennyt enää muuten hyökkäämään kurinalaisen jalkaväen uutta taktiikkaa, gewalthaufenia vastaan. 

Karakollissa ratsuväen osasto pysähtyy hieman vihollisen aseiden kantaman ulkopuolelle, minkä jälkeen riveittäin ratsastetaan ravia vihollista kohti ja kun on päästy tarpeeksi lähelle (noin 30 askelta, tai kun silmänvalkuaiset näkyvät), ratsumies laukaisee omat tuliaseensa (yleensä kaksi rataslukkopistoolia) vihollista kohti. Tämän jälkeen rivi jakautuu kahtia, ja ratsumiehet siirtyvät takana olevan muodon kumpaakin sivua pitkin muodon viimeiseksi riviksi ja aloittavat aseittensa lataamisen uudelleen. Ensimmäisen rivin jälkeen toinen, kolmas, jne rivi suorittavat saman kunnes ensimmäinen rivi on taas vuorossa aseet uudelleen ladattuina. Peräkkäisiä rivejä saattoi aluksi olla jopa 12, ja karakoloiva muoto olikin suhteellisen kapea, mutta syvä. Myöhemmin rivien määrä väheni. Erityisesti saksalainen reiter ratsuväki oli tehokas karakollissaan ja levitti sitä tehden taktiikasta erityisen suosittua 1540-luvulta lähtien.

Karakollin tavoitteena oli hajottaa vihollisen muoto ja näin mahdollistaa ratsuväkirynnäkön käyttö edelleen vihollisen lyömiseen taistelukentällä. Jalkaväkeä vastaan se oli tehokas, ja monesti sitä käyttämällä saatiin hyviä tuloksia. Sen sijaan sitä oli vaikea käyttää toista ratsuväen osastoa vastaan, sillä vihollinen saattoi helposti ottaa aloitteen itselleen suorittamalla perinteisen ratsuväen rynnäkön karakoloivaa muotoa vastaan. Karakoloiva joukko kun oli täysin luopunut ratsun liikkeen tarjoamasta vaikutuksesta. Muilla tavoin tuliaseita käyttävää ratsuväkeä vastaan karakolli oli ylivoimainen, vaikka vaatikin hyvää koulutusta ja harjoittelua. Viimeisen kerran karakollia käytettiin ratsuväkeä vastaan Mookerheyden taistelussa 1574. 

Karakollin käyttö väheni 1500-luvun lopulla, kun jalkaväen tulivoima kasvoi ja lopullisesti se korvautui uudella taktiikalla kolmikymmenvuotisen sodan aikana, kun Euroopassa siirryttiin yleisesti Kustaa II Aadolfin puolalaisilta omaksumaan ja edelleen kehittämään ratsuväen atakkiin, joka yhdisti tehokkaasti tulen ja liikkeen.

Lähteet
-------

* Arnold, Thomas F.: *The Renaissance at War*. Lontoo: Cassell, 2002. ISBN 0-304-36353-7.
* Childs, John: *Warfare in the Seventeeth Century*. Lontoo: Cassell, 2001. ISBN 0-304-36373-1.
* Lappalainen, Jussi T.: *Aseet ja taistelut*. Sotataidon kolme vuosituhatta. Helsinki: Otava, 1988. ISBN 951-1-10479-9.
* Lappalainen, Jussi T.: *Sadan vuoden sotatie*. Suomen sotilaat 1617-1721. Helsinki: SKS, 2001. ISBN 951-746-286-7.
Šeikki Mansur piirroksessa.
**Šeikki Mansur**, alkuperäiseltä nimeltään **Ušurma**, oli tšetšeenipäällikkö ja islamisti, joka johti sotaa Venäjän keisarikuntaa vastaan 1700-luvun loppupuoliskolla.

Elämäkerta
----------

Ušurma syntyi pienessä Aldy-aul-nimisessä kylässä Sunžajoen varrella lähellä nykyistä Groznyitä. Hän sai naqshbandi-suufilaisen koulutuksen Dagestanissa, joka oli tuolloin tärkeä paikallinen islamilaisen koulutuksen keskus. Palattuaan kotiseuduilleen hän alkoi käyttää nimeä *Al-Imam al-Mansur al-Mutawakil ‘ala*, ja häntä kutsuttiin šeikki- tai imaami Mansuriksi. Naqshbandi-suufilaisuus painottaa niin sanottua puhdasoppista islamia, ja siihen kuuluu usko, että muslimien epäonni johtuu siitä, ettei islamilaista lakia noudateta tarpeeksi tarkasti. Paluu oikeaoppisuuteen ja jihad vääräuskoisia sortajia vastaan palauttaisi puolestaan muslimien hallitsemat alueet entiseen loistoonsa. Mansur kielsikin monia tšetšeenien harjoittamia epäislamilaisina pidettyjä tapoja, ja vaikka näistä ei luovuttukaan helposti, Mansur sai kannattajia Venäjän muodostaman alati suurenevan uhan takia.

Mansurin kannatuksen levitessä venäläiset alkoivat huolestua hänen suosiostaan. Vuonna 1795 venäläiset lähettivät eversti Pierin johtaman sotajoukon Mansurin kotikylään Aldy-auliin. Joidenkin lähteiden mukaan heitä olisi ollut retkellä 5 000. Tšetšeenit hylkäsivät kylän ennen venäläisten tuloa. Saavuttuaan autioon kylään venäläiset ryöstivät ja polttivat sen. Paluumatkalla venäläiset poikkesivat metsän kautta, jossa tšetšeenit väijyttivät heidät. Pieri, lukuisat tämän upseerit ja 300-600 venäläistä sotilasta saivat surmansa, ja lisäksi tšetšeenit ottivat useita satoja sotavankeja. Tämän yhteenoton jälkeen Mansur johti tšetšeenijoukkojaan sissisodassa venäläisten linnoituksia vastaan vältellen kuitenkin suurempia avoimia yhteenottoja venäläisten kanssa. Mansur kuoli vuonna 1794 saavuttamatta lopullista voittoa venäläisistä, mutta tšetšeenien vastarinta jatkui hänen kuolemansa jälkeenkin.

Lähteet
-------

1. 1 2  Robert W. Schaefer: *The Insurgency in Chechnya and the North Caucasus - From Gazavat to Jihad*, s. 56–58. Praeger, 2010. ISBN 978-0-313-38634-3. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF
* WorldCat
	+ 2

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* İslâm Ansiklopedisi

 |

 |
**Kyyhkyspuu** eli **nenäliinapuu** (*Davidia involucrata*) on Kiinasta kotoisin oleva puu, jota viljellään koristekasvina. Puun viininpunaisia kukintoja ympäröivät valkoiset suojuslehdet voivat olla 30 cm pitkiä, ja muistuttavat kyyhkysiä tai nenäliinoja.

Kyyhkyspuu on sukunsa ainoa laji, mutta siitä on kaksi muunnosta: var. *involucrata* ja var. *vilmoriniana*.

Ulkonäkö ja koko
----------------

Kyyhkyspuu on keskikokoinen, pyramidinmuotoinen puu. Se kasvaa 7–20 metriä korkeaksi ja 7–12 metriä leveäksi. Sen lehdet ovat sydämenmuotoiset, 5–15 cm pitkät ja kasvavat vuorottain. Oksat kasvavat vaakasuoraan. Puu kukkii ensimmäisen kerran vasta 15–20-vuotiaana, eikä sen jälkeenkään tuota kukkia joka vuosi. Kukinnon keskusta on viininpunainen; sitä ympäröivät vaaleanvihreät terälehdet ja uloimpana ovat kaksi valkoista suojuslehteä, jotka liikkuvat tuulessa näyttäen lintuparvelta tai kuivumassa olevilta nenäliinoilta. Kukinnosta kehittyy vihreä hedelmä, joka kypsyy punaruskeaksi pähkinäksi. Siemen itää vasta, kun se on kokenut kaksi pakkastalvea.

Levinneisyys ja kasvupaikka
---------------------------

Kyyhkyspuu on kotoisin Länsi-Kiinasta (Guizhou, Hubei, Hunan, Shaanxi, Sichuan, Yunnan), missä se kasvaa 1000–2200 metrin korkeudessa. Se on kadonnut osalta alkuperäistä esiintymisaluettaan, koska sitä kerätään koristekasviksi ja koska elinympäristöjä on tuhottu. Kiinan kasviston punaisessa kirjassa (1992) se on luokiteltu harvinaiseksi.

Toinen muunnos var. *vilmoriniana* on IUCN:n luokituksessa vaarantunut.

Puutarhoissa se istutetaan aurinkoon tai puolivarjoon, vettä läpäisevään maahan. Se ei kestä kuivumista, mutta ei myöskään seisovaa vettä.

Historia koristekasvina
-----------------------

Ranskalainen kasvitieteilijä Armand David löysi yksittäisen puun Kiinasta, noin 2000 metrin korkeudesta vuonna 1869. Hän lähetti kuivattuja siemeniä Pariisiin vuonna 1871. Kymmenen vuotta myöhemmin skotti Augustine Henry lähetti näytteen Kew Gardensiin. Lisää puita etsittiin vuosien ajan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  *Davidia involucrata* *IUCN Red List of Threatened Species*. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org.  (englanniksi)
2. ↑  *Davidia involucrata* (suomenkielisen nimen lähde) *Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet*. Viitattu 22.1.2022.
3. 1 2 3  Davidia involucrata (handkerchief tree) *Kew Gardens*.  Arkistoitu 30.6.2016. Viitattu 28.5.2016.
4. 1 2  Dove tree *Gardening Know How*. Viitattu 28.5.2016. (englanniksi)
5. 1 2  A rare Handkerchief tree has blossomed in Leeds *The Guardian*. Viitattu 28.5.2016. (englanniksi)
6. ↑  *Davidia involucrata* var. *vilmoriniana* *IUCN Red List*. Viitattu 28.5.2016.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q334697
* Wikispecies: Davidia involucrata
* CoL: 34BXJ
* EoL: 2890133
* EPPO: DAVIN
* FoC: 200014694
* GBIF: 7322122
* GRIN: 13361
* iNaturalist: 128506
* IPNI: 430593-1
* MoBotPF: 279349
* NBN: NHMSYS0000458026
* NCBI: 16924
* Open Tree of Life: 555257
* PalDat: Davidia\_involucrata
* Plant List: kew-56610
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:430593-1
* Tropicos: 8700093
* WFO: wfo-0000937952

 |

 |
Robert Dudley: Elizabeth Dancing
**Volta** oli myöhäisrenessanssiajalla Ranskassa ja Englannissa suosittu intiimi paritanssi, joka oli läheistä sukua *galliardelle.* Tanssin nimi tulee italiasta ja tarkoittaa kääntymistä tai pyörähdystä, jollaisia askelkuviot sisältävät. Tanssin aikana mies nostaa daamin pyörähtäen ilmaan pitäen kiinni tämän korsetin etureunasta. Liikkeessä paljastuvat rohkeasti polvet. Tanssi saa osallistujat hengästymään ja pyörryksiin.

Tanssia arvosteltiin rivoksi ja siveettömäksi, ja propaganda väitti sitä Englannin kuningatar Elisabet I:n (1558-1603) mielitanssiksi. Musiikin asiantuntija Ian Pittaway toteaa, että historialliset lähteet eivät kerro mitään kuningattaren tanssiharrastuksista. Pittaway ei sen takia pidä Elisabetia koskevaa väitettä uskottavana.

Volta nykykulttuurissa
----------------------

Elokuvassa *Elisabet* (1998) Cate Blanchett (Elisabet I) ja Joseph Fiennes (Lordi Robert Dudley) tanssivat kahdesti voltaa, tosin koreografia poikkeaa oikeaoppisesta.

Lähteet
-------

* Kassing, Gayle: *History of Dance: An Interactive Arts Approach*. Human Kinetics, 2007. ISBN 978-0736060356. Teoksen verkkoversio.

### Viitteet

1. ↑  Kassing 2007, s. 82
2. ↑  Pittaway, Ian: The scandalous la volta: "such a lewd and unchaste dance" *Early Music Muse*.  3.12.2018. Viitattu 9.6.2022.
**Werner Wejp-Olsen** (7. tammikuuta 1938 Brønshøj, Tanska – 15. marraskuuta 2018), nimimerkiltään **WOW**, oli tanskalainen sarjakuvapiirtäjä.

Wejp-Olsen valmistui journalistiksi 1959. Ensimmäiset sarjakuvansa hän piirsi 1955. 1970-luvulta lähtien hän käsikirjoitti Disneyn tarinoita ja asui vuodesta 1989 Massachusettsissa.

Wejp-Olsenin omia sarjakuvia ovat *Peter og Perle*, joka ilmestyi Jyllands-Postenissa vuodesta 1966, *Felix* vuodesta 1972, päivittäinen *Fridolin* vuodesta 1974 Berlingske Tidendessa, *Krimi-quiz* (Tarkastaja Vaaran rikospähkinä) eli myöhemmin *Dick Danger* päähenkilönsä mukaan. Myöhempiä sarjakuvia *Granny and Slowpoke*, *Momsemor*, *The Tales of Hans Christian Andersen* ja *Trendz* on julkaistu Tanskassa ja Yhdysvalloissa.

Lähteet
-------

* 
* 
* (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. ↑  Kuolinilmoitus, Werner Wejp-Olsen *Politiken*.  Arkistoitu 22.11.2018. Viitattu 5.1.2019. (tanskaksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |

 |
**Raivo**, oikealta nimeltään **Elvin Haliday**, on Marvel-kustantamon supersankari, jonka ensiesiintyminen tapahtui *The Avengers* -lehden numerossa 326 (joulukuu 1990). Hahmon loivat Larry Hama ja Paul Ryan.

Historia
--------

Elvin Haliday, 12-vuotias poika alistui valtavan myrkyllisten radioaktiivisten saasteiden vaikutuksen alle paetessaan kiusaajajoukkoa. Sairaalloisena Elvin palasi isoäitinsä **Ednan** luokse, joka lempeästi hoiti Elvinin takaisin kuntoon. Kaikkien yllätykseksi Elvin alkoi kuitenkin kasvaa kemikaalien vaikutuksesta aikuisen miehen mittoihin - ja sen yli! 

Lopulta Elvin näytti noin kolmekymmenvuotiaalta, suunnattoman lihaksikkaalta mieheltä. Isoäidin kannustaessa käyttämään Elvinin saamia voimia hyvän puolesta taistelemiseen, Elvin tekikin itselleen asun ja otti uuden nimen: Raivo. 

Pian muutoksensa jälkeen Raivo kohtasi **Kostajat** ja vaati päästä mukaan joukkoon. Hän syyllisti Kapteeni Amerikan Kostajien mustien jäsenten puutteesta ja lyhyen sanaharkan jälkeen Raivo lähti pääsemättä Kostajiin. Raivo kuitenkin auttoi Kostajia näiden seuraavassa tehtävässä ja yhdessä parannuksen tehneen Hiekkamiehen kanssa Raivo hyväksyttiin Kostajiin koeajalle.

Voimat ja varusteet
-------------------

Raivolla on valtavat yli-inhimilliset voimat (hän nostaa noin 90 tonnia) ja kestävyys. Tuntemattomasta syystä hänen voimansa kasvavat mikäli hän käyttää niitä väkivaltaisilla tai aggressiivisilla tavoilla. Raivon nopeus on yli-inhimillinen, hän kykenee juoksemaan pikajunan helposti kiinni. 

Raivon refleksit ovat paremmat mitä ihmisellä, samaten hänen kykynsä parantua vammoista ja haavoista. Vaikuttaa myös siltä (tosin tästä ei ole varmuutta), että Raivolla on kyky lentää. 

Koska Raivo on kuitenkin periaatteessa lapsi aikuisen miehen ruumiissa, hänellä ei ole sanottavampaa elämänkokemusta. Hän on kuitenkin älykkäämpi, mitä keskiverto ikätoverinsa.
*Tämä artikkeli käsittelee Kaakkois-Aasiassa puhuttua tšamin kieltä. Sitä ei pidä sekoittaa Kiinassa puhuttuun ai-tšamin kieleen.*

**Tšam** on Kambodžassa, Vietnamissa ja Thaimaassa puhuttu malaijilais-polynesialainen kieli. Se jaetaan itä- ja länsimurteeseen, joiden puhujat eivät ymmärrä toisiaan ja jotka näin ollen voidaan luokitella eri kieliksi. Länsi- eli kambodžantšamia puhuu äidinkielenään 250 000 ihmistä, ja Vietnamissa puhutulla itätšamilla on noin 70 000 puhujaa.

Tšamilla on oma kirjoitusjärjestelmänsä, brahmi-kirjoituksesta kehittynyt tšamilainen kirjaimisto. Kieltä voidaan lisäksi kirjoittaa myös latinalaisilla ja arabialaisilla kirjaimilla.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Cham, Western *Ethnologue*. Viitattu 4.9.2014. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Cham, Eastern *Ethnologue*. Viitattu 4.9.2014. (englanniksi)
3. ↑  Hammarström, Harald & Forkel, Robert & Haspelmath, Martin & Nordhoff, Sebastian: Cham *Glottolog 2.3*. Leipzig:  Max Planck Institute for Evolutionary Anthropology. Viitattu 3.9.2014. (englanniksi)
4. ↑  Cham *ScriptSource*. Viitattu 4.9.2014. (englanniksi)
**Joakim Otto Evert Donner** (14. heinäkuuta 1864 Kokkola – 19. helmikuuta 1942 Djursholm, Ruotsi) oli suomalainen kirjallisuustieteilijä.

Donnerin vanhemmat olivat kauppias Joakim Alexander Donner ja Amalie Constance Malm. Hän pääsi ylioppilaaksi 1883 Vaasan ruotsalaisesta lyseosta ja opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi 1889, lisensiaatiksi 1893 ja tohtoriksi 1894.

Donner toimi Helsingin yliopiston estetiikan ja uudemman kirjallisuuden dosenttina 1897–1911. Myöhemmin hän muutti asumaan Ruotsiin.

Donner oli naimisissa vuodesta 1902 Emilia Maria Matilda Ekmanin kanssa. Historioitsija Gustav Donner (1902–1940), joka kaatui Talvisodassa Yläsommeella, oli heidän poikansa.

Teoksia
-------

* *Der Einfluss Wilhelm Meisters auf den Roman der Romantiker*, väitöskirja. Helsingfors 1893
* *Lord Byrons Weltanschauung*. Acta Societatis scientiarum Fennicae Tomus 22,4. Finska Vetenskapssocieteten, Helsingfors 1897
* *Ein unbekanntes Gedicht Lady Byrons*. Mémoires de la Société néophilologique de Helsinki. Waseniuska bokhandeln, Helsingfors 1897

Lähteet
-------

* J. O. E. Donner SKS:n kirjailijamatrikkelissa (toimimaton linkki)
* DONNER Joakim Otto Evert. *Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
David Rose (oik.)
**David Rose** (15. kesäkuuta 1910 Lontoo, Britannia – 23. elokuuta 1990 Burbank, Kalifornia Yhdysvallat) oli brittiläissyntyinen yhdysvaltalainen lauluntekijä, säveltäjä, sovittaja, kapellimestari ja nelinkertainen Emmy-voittaja. Hänen tunnetuimpia sävellyksiään ovat "The Stripper", "Holiday for Strings" ja "Calypso Melody". Hän sävelsi myös musiikin televisiosarjoihin *Bonanza*, *Karjatila High Chaparral* sekä *Pieni talo preerialla*. Hän työskenteli myös musiikillisena ohjaajana Red Skeleton Show’ssa koko sarjan 21 vuotta kestäneen esityshistorian ajan.

Rose syntyi Lontoossa juutalaisperheeseen. Perhe muutti pian Rosen syntymän jälkeen Chicagoon Yhdysvaltoihin. Hän meni naimisiin 8. lokakuuta 1938 näyttelijä Martha Rayen kanssa ja erosi tästä 19. toukokuuta 1941. Hän meni uusiin naimisiin 28. heinäkuuta 1941 näyttelijä-laulaja Judy Garlandin kanssa. He eivät saaneet lapsia, mutta tiettävästi Garlandille tehtiin tämän äidin vaatimuksesta ainakin yksi abortti avioliiton aikana. Metro-Goldwyn-Mayerin studio otti Garlandin palkkalistoilleen, ja pari erosi vuonna 1945. Rose meni naimisiin kolmannen kerran, ja avioliitosta Betty Bartholomew'n kanssa syntyi kaksi tytärtä.

Vapaa-aikanaan Rose harrasti höyrykoneiden mallintamista, ja hänellä oli takapihallaan puutarharautatie höyryvetureineen.

Rose on haudattu Mount Sinai Memorial Park -hautausmaalle Kalifornian Hollywood Hillsiin.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Grammy Awards
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**The Analyst**, alaotsikoltaan *A Discourse Addressed to an Infidel Mathematician* (’Analyytikko, uskottomalle matemaatikolle osoitettu tutkielma’) oli George Berkeleyn vuonna 1734 kirjoittama matemaattinen tutkielma. "Uskottoman matemaatikon" uskotaan viitanneen joko Edmond Halleyhin tai itseensä Isaac Newtoniin, tosin jälkimmäisessä tapauksessa teos olisi suunnattu Newtonia vastaan vasta postuumisti, sillä hän kuoli jo vuonna 1727.

*The Analyst* esitti suoran hyökkäyksen kalkyylin perusteita ja perusperiaatteita vastaan ja erityisesti Newtonin ja Leibnizin kalkyylin kehittämisessä käyttämiä jatkuvan funktion (Newtonin "fluxion") ja infinitesimaalisen muutoksen ajatuksia vastaan. Berkeley vastusti materialismia ja jumalattomuutta, ja kavahti siksi newtonilaista mekaanista todellisuuskäsitystä ja deismiä, jossa Jumala etäännytetään maailmasta pelkäksi insinööriksi. Berkeley pyrki puolustamaan uskontoa osoittamalla, että kalkyyli, joka loi pohjan uskonnon uudelle viholliselle luonnonfilosofialle eli nykyisen fysiikan edeltäjälle, johti paradokseihin ja mielettömyyksiin.

Berkeleyn arvostelu otettiin enimmäkseen hyvin vastaan, mutta siitä ei kuitenkaan seurannut paljoakaan 1700-luvulla, ehkä siksi ettei Berkeley ollut sen enempää matemaatikko kuin luonnonfilosofikaan. Noin vuodesta 1830 derivointi- ja integraalilaskentaa alettiin uudistaa tiukasti määritellyn uuden käsitteen, raja-arvon, avulla. Tämän työn aloitti Augustin Cauchy ja sitä jatkoivat muiden muassa Bernhard Riemann ja Karl Weierstrass. Vasta vuonna 1966 Abraham Robinsonin teoksen *Non-standard Analysis*, joka esitteli epästandardin analyysin, myötä Berkeleyn eniten pilkkaama infinitesimaalisen ajatus määriteltiin uudelleen yhtä tiukasti. Näin löydettiin vaihtoehtoinen tapa selviytyä niistä ongelmista, jotka Berkeley oli osoittanut Newtonin lähestymistavassa.

Aiheesta muualla
----------------

* George Berkeley: *The Analyst* (englanniksi)
**Vihreä aalto** on liikennevalo-ohjauksessa käytettävä ajoitusmenetelmä, jossa pääväylän liikennevalot ajoitetaan siten, että liikennevirta pystyy etenemään risteyksestä toiseen pysähtelemättä. Peräkkäisissä risteyksissä vihreä valo siis syttyy ja sammuu siinä tahdissa kuin liikenne etenee. 

Vihreä aalto pitää katkaista välillä, koska sivukaduilta tulijoiden ja jalankulkijoidenkin pitää päästä ylittämään risteystä. Joskus on mahdotonta saada vihreää aaltoa toimimaan molempiin suuntiin, jos kadulla on myös kääntyvää sekä poikittaisliikennettä. Yhteen suuntaan pystytään aina tekemään vihreä aalto, mutta molempiin ajosuuntiin samaan aikaan se on mahdollinen, jos liikennevalojen kiertoaika, valoristeysten välimatka ja liikenteen ajonopeus ovat sopivat. Ajoituksessa otetaan huomioon liikennetilanne ja aalto pyritään järjestämään vilkkaimpaan kulkusuuntaan eri vuorokaudenaikoina.

Vihreän aallon voivat myös saada hälytysajoneuvot joko liikenteenohjauskeskuksesta tehtävällä ohjauksella tai automaattisesti ajoneuvoihin sijoitetun radiolähettimen avulla.

Lähteet
-------

* Miksi vihreä aalto ei pelaa molempiin ajosuuntiin. *Helsingin Liikenteenohjauskeskus*.  Arkistoitu 2.9.2006. Viitattu 7.6.2006.

### Viitteet

1. ↑  Kari Sane: Vihreä aalto *www.liikennevalot.info*. Viitattu 11.11.2016.
2. 1 2  Tampereen kaupunki: Vihreä aalto

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Vihreä aalto** Wikimedia Commonsissa
| "Theo, wir fahr'n nach Lodz"Vicky Leandros |
| --- |
|  |
| Singlen tiedot |
|  A-puoli | "Theo, wir fahr'n nach Lodz" |
|  Julkaistu | 1974 |
|  Tyylilaji | pop, iskelmä |
|  Kesto | 03.52 |
|  Levy-yhtiö | Philips |
| muut singlet |
|  | "Theo, wir fahr'n nach Lodz" |  |

**Theo, wir fahr'n nach Lodz** on Vicky Leandrosin levyttämä iskelmä vuodelta 1974. Sen pohjana on Artur Marcell Weraun säveltämä ja Fritz Löhner-Bedan sanoittama sävelteos "Rosa, wir fahr'n nach Lodz", joka julkaistiin ensimmäisen maailmansodan aikana. Vicky Leandrosin uustulkinnan sanoitti Klaus Munro. Teos julkaistiin seitsentuumaisena vinyylisinglenä b-puolenaan "Du und ich und der Himmel". Se pysyi Saksan musiikkilistoilla puoli vuotta. Popkultur-julkaisu määritteli teoksen Saksan parhaimpien 1970-luvulla julkaistujen iskelmäkappaleiden joukkoon.

"Theo, wir fahr'n nach Lodz" -kappaleen historia ulottuu aina kolmikymmenvuotiseen sotaan saakka. 1800-luvulla siitä syntyi versio, joka viittaa puolalaiseen Łódźin kaupunkiin, joka tuolloin eli voimakasta teollistumisen kautta. Laulun kertojaminä on kyllästynyt maalaiselämään ja päättää muuttaa suurkaupungin sykkeeseen. Maalaiskylä jossa hän asuu on tekstin mukaan "Gott verlassenes Dorf, nur Heu und Torf" eli "Jumalan hylkäämä kylä, vain heinää ja turvetta".

Ensimmäisen maailmansodan aikaisen version "Rosa" viittaa Škodan valmistamaan 30,5 senttimetrin tykkiin.

Lähteet
-------

1. 1 2  Vicky Leandros – Theo, Wir Fahr'n Nach Lodz *Discogs.com*. Viitattu 7.9.2022. (englanniksi)
2. ↑  70er Hits: Die besten Schlager aus den Siebziger Jahren *Popkultur.de*.  8.6.2021. Viitattu 7.9.2022. (saksaksi)
3. ↑   *Bild.de*.  23.8.2012. Viitattu 7.9.2022. (saksaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Spiegel: UNTERHALTUNG : Tadellos gebaut

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz work

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: de:Theo, wir fahr’n nach Lodz