recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Gaetano Mosca.
**Gaetano Mosca** (1858–1941) oli italialainen juristi ja yhteiskuntatieteilijä. Hän kuuluu politiikan tutkimuksen uranuurtajiin. Häntä pidetään yhteiskunnallisen eliittiteorian luojana yhdessä maanmiehensä Vilfredo Pareton kanssa.

Mosca opetti valtio-oikeutta Palermossa 1885–1888, Torinossa 1896–1923 sekä Roomassa 1888–1896 ja 1923–1933. Samalla hän toimi kansanedustajana 1908–1918 ja ministerinä 1914–1916. Hänet nimitettiin vuonna 1919 Italian senaatin elinikäiseksi jäseneksi. Teoksessaan *Elementi di scienza politica* (1895) hän kehitteli teoriaa, jonka mukaan kaikissa yhteiskunnissa on vain kaksi luokkaa, hallitseva vähemmistö ja hallittujen enemmistö. Moscan teoriaa pidettiin myös fasismin perusteluna, vaikka hän vastusti sekä Mussolinia että Hitleriä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Seppo Zetterberg (toim. suomalainen laitos): *Muutosten vuosisata 4*, s. 267. Alkuteos: Power, Wealth & Powerty, The Family, Science, The Arts, Passing Parade. WSOY, 1994. ISBN 951-0-18421-7.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Korea
* Alankomaat
* Puola
* Portugali
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Italian People
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Euroopan aikavyöhykkeet**:  

|  |  |
| --- | --- |
| vaaleansininen | Länsi-Euroopan aika (UTC±0) |
| sininen | Länsi-Euroopan aika (UTC±0) 
Länsi-Euroopan kesäaika (UTC+1) |
| punainen | Keski-Euroopan aika (UTC+1) 
Keski-Euroopan kesäaika (UTC+2) |
| keltainen | Kaliningradin aika (UTC+2) |
| kultainen | Itä-Euroopan aika (UTC+2) Itä-Euroopan kesäaika (UTC+3) |
| vihreä | Moskovan aika, Turkin aika (UTC+3) |

Kesäaika ei ole käytössä Islannissa (UTC±0), Turkissa (UTC+3), Valko-Venäjällä (UTC+3) eikä Venäjällä (UTC+2 ja UTC+3). Kartalla on esitetty kiistanalainen Krimin niemimaa Venäjän miehityksen johdosta osana aikavyöhykettä UTC+3, vaikka kansainvälisesti (de jure) se kuuluu Ukrainaan.

**Länsi-Euroopan aika** (engl. *Western European Time, WET*), UTC±0, on aikavyöhyke, johon maantieteellisesti sisältyvät alueet läntisen pituuspiirin 7,5° ja itäisen pituuspiirin 7,5° välillä.

Joissain maissa aikavyöhykkeestä käytetään myös nimitystä Greenwichin aika (GMT).

Länsi-Euroopan aikaa käyttävät:

* Islanti (ympärivuotisesti, kesäaika ei käytössä)
* Iso-Britannia
* Irlanti
* Portugali

Kesäisin on käytössä *Länsi-Euroopan kesäaika* (WEST) eli Länsi-Euroopan aika lisättynä yhdellä tunnilla (UTC+1).

Lähteet
-------

1. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* timeanddate.com

Koordinoitu yleisaika

| 180° – 90°W |
| --- |

UTC-12 · UTC-11 · *UTC-10.30* · UTC-10 · UTC-9.30 · UTC-9 · *UTC-8.30* · UTC-8 · UTC-7

| 90°W – 0° |
| --- |

UTC-6 · UTC-5 · *UTC-4.30* · UTC-4 · UTC-3.30 · UTC-3 · UTC-2.30 · UTC-2 · UTC-1 · *UTC-0.44* · *UTC-0.25.21*

| 0° – 90°E |
| --- |

UTC±0 · *UTC+0.20* · *UTC+0.30* · UTC+1 · *UTC+1.24* · *UTC+1.30* · UTC+2 · *UTC+2.30* · UTC+3 · UTC+3.30 · UTC+4 · UTC+4.30 · *UTC+4.51* · UTC+5 · UTC+5.30 · *UTC+5.40* · UTC+5.45

| 90°E – 180° |
| --- |

UTC+6 · UTC+6.30 · UTC+7 · *UTC+7.20* · *UTC+7.30* · UTC+8 · *UTC+8.30* · UTC+8.45 · UTC+9 · UTC+9.30 · *UTC+9.45* · UTC+10 · UTC+10.30 · UTC+11 · *UTC+11.30*

| (180° – 90°W) |
| --- |

UTC+12 · UTC+12.45 · UTC+13 · UTC+13.45 · UTC+14
Museoitu Saksan ilmavoimien Nord Noratlas Gatowissa Berliinissä.
**Nord Noratlas** on ranskalainen kuljetuskone, jota käytettiin Ranskan ilmavoimissa vuoteen 1989 asti. Ensilentonsa vuonna 1949 lentäneen konetyypin massavalmistus alkoi vuonna 1950. Koneen erillinen kehtorunko oli kahden peräsinpuomin välissä, joiden etuosassa moottorit sijaitsivat. Tällainen runkoratkaisu mahdollisti sinänsä riskittömän laskuvarjohyppäämisen, vailla pelkoa ruhjoutumisesta koneen osiin lennosta hypätessä. Siipirakenne on ylätasoon asennettu trapetsisiipi, ja voimalaitteina on kaksi Ranskassa lisenssivalmistettua 2 090 hevosvoiman Bristol Hercules -tähtimoottoria. *lähde?*

Nord Noratlas oli lentonopeutensa puolesta suhteellisen hidas (matkanopeus noin 305 km/h), mutta tyypin 820 metrin kiitoratavaatimus oli lyhyehkö, mikä teki siitä hyvin soveltuvan tiettyihin sotilaskäyttökohteisiin. Noratlasin suurin lentoonlähtöpaino oli 21 tonnia ja kantama normaaliolosuhteissa 2 410 kilometriä. Hyötykuormaa kone kykeni kuljettamaan 4 960 kg, joka saattoi koostua esimerkiksi 45 sotilaasta, 36 laskuvarjojääkäristä, tai 18 potilasta/haavoittunutta sekä tarvittavasta hoitohenkilökunnasta. *lähde?*

Konetyyppiä valmistettiin kaikkiaan 425 kappaletta. Tammikuun 1958 hintatasossa koneen hinta oli 448 000 Yhdysvaltain dollaria.
Noratlasin pääasialliset käyttäjämaat olivat Ranska ja Länsi-Saksa. Sen käyttö päättyi Ranskan ilmavoimissa vuonna 1989, ja tyypin korvasi on Transall C-160. Muita Noratlasin sotilaskäyttäjiä olivat muun muassa Israel, Kreikka sekä Portugali. Käytettyjä koneyksilöitä ostettiin Afrikan maiden ilmavoimien kuljetuskäyttöön, kuten Nigeriin, Nigeriaan, Ugandaan ja Tšadiin. *lähde?*

Lähteet
-------

* Hirvonen, Pauli: MMM - Nuorten Ilmailukirja, Otava, Helsinki-Keuruu, 1961: s. 49 & 139

### Viitteet

1. ↑  north american | 1963 | 2089 | Flight Archive *www.flightglobal.com*. Viitattu 15.10.2019.
2. 1 2  Hirvonen 1961, s. 139
3. ↑  Hirvonen, 1961, s. 49

Aiheesta muualla
----------------

* (Katsottu 17.3.2014)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**Drymos** (m.kreik. Δρυμός, lat. *Drymus*) oli antiikin aikainen linnoitus Attikassa Kreikassa. Se sijaitsi lähellä Boiotian rajaa, mutta sen tarkempaa sijaintipaikkaa ei tunneta.

Drymos esiintyy antiikin lähteissä yhdessä Panaktonin kanssa, joten sen on arveltu sijainneen jossakin lähistöllä. Sen on ehdotettu sijainneen joko nykyisten Skoúrtan tai Mázin (Oinóin) tasankojen alueella tai niiden ja Thriásion tasangon välisillä metsäisillä kukkuloilla. Linnoitus oli ilmeisesti ateenalaisten ja boiotialaisten kiistelyn kohteena. Sitä ei luettu Attikan demosten joukkoon.

Lähteet
-------

1. 1 2  Smith, William: "Attica", *Dictionary of Greek and Roman Geography*. Boston: Little, Brown and Company, 1854. Teoksen verkkoversio.
2. ↑  Drymos *Pleiades*. Viitattu 11.2.2019.
3. ↑  Ober, Josiah: *Fortress Attica: Defense of the Athenian Land Frontier, 404-322 B.C.*, s. 225. Mnemosyne, bibliotheca classica Batava. 84: Supplementum 84. Brill, 1985. ISBN 9004072438. Teoksen verkkoversio.
**Helmi Nuuttila**, o.s. *Ojala*, (24. elokuuta 1881 Sysmä – 8. helmikuuta 1967 Asikkala) oli Suomen Kulttuurirahaston ensimmäinen suurlahjoittaja, jolla on miehensä kanssa oma nimikkorahasto.

Nuuttilan vanhemmat olivat maanviljelijä Anders (Antti) Kustaa Ojala ja Selma Ojala. Naimisiin hän meni 1909 maanviljelijä, kauppias Walfrid August Nuuttilan (1877–1937) kanssa ja toimi emäntänä pariskunnan omistamalla maatilalla Asikkalan Kalkkisten kylässä. Nuuttila, joka oli käynyt vain kansakoulun, oli kauppiaspuolisonsa kanssa aktiivisesti mukana yhdistystoiminnassa. Hänen miehensä oli myös kunnanvaltuutettu ja kunnallislautakuntien jäsen aina kuolemaansa saakka. Nuuttila oli paikkakunnan Marttayhdistyksen perustajia ja sen ensimmäinen puheenjohtaja. Lapseton pariskunta oli tukenut Kalkkisten rukoushuoneen pystyttämistä, samoin kuin lahjoittanut koululle tontin ja rahaa Turun yliopistolle. Suomen Kulttuurirahaston perustamiseksi oli julistettu keräyskampanja vain kuukautta ennen Walfrid Nuuttilan kuolemaa maaliskuussa 1937, siitä oli tietoa muun muassa L. A. Puntilan kirjoittamissa sanomalehtiartikkeleissa. Nuuttila päätti lahjoittaa rahaston kannatusyhdistykselle heinäkuussa 1937 puoli miljoonaa markkaa, joka oli ensimmäinen suurlahjoitus ja esimerkiltään erittäin huomattava. Myöhemmin Nuuttila lahjoitti hiljaisuudessa vielä toisen vastaavan summan. Vaikka hän olisi halunnut pysyä kokonaan tuntemattomana, niin hän suostui pyynnöstä antamaan nimensä julki ja tuli tunnetuksi Ilmari Turjan lahjoituksesta Suomen Kuvalehteen tekemästä jutusta. Nuuttila oli myös lehden kansikuvassa, marttapuku päällä.

Suomen Kulttuurirahasto julkaisi*selvennä* Nuuttilasta vuonna 1952 Helvi Hyvärisen tekemän veistoksen.

Lähteet
-------

1. 1 2  Maritta Pohls: *Nuuttila, Helmi (1881-1967). Suomen Kansallisbiografia. Osa 7*. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2006. ISBN 951-746-448-7.  Sivut 233-234.
2. ↑  Ilmari Turja: Emäntä, joka lahjoitti puolimiljoonaa, Suomen Kuvalehti, numero 31/1937

Aiheesta muualla
----------------

* Walfrid ja Helmi Nuuttilan rahasto. Viitattu 3.1.2015
* Emäntä, joka lahjoitti puolimiljoonaa, Suomen Kuvalehti, 31.07.1937, nro 31, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |
**Afrovenator** ("Afrikkalainen metsästäjä") oli dinosaurussuku, joka eli 164-159 miljoonaa vuotta sitten jurakaudella. *Afrovenatorit* olivat muiden teropodien tapaan lihansyöjiä, ja ne olivat sukua megalosaurukselle.

Fossiilit
---------

*Afrovenatorista* on löydetty vain yksi luuranko, mutta se on hyvin säilynyt. Se on löydetty Nigeristä, Afrikasta vuonna 1993. Luurangosta puuttuu alaleuka, kallon osia, joitakin selkänikamia, joitakin kylkiluita sekä lantion osia. Etu- ja takaraajat ovat lähes täydellisessä kunnossa. Luurangon rakenteesta on voitu päätellä, että *Afrovenator* on ollut kevytrakenteinen ja siten myös nopealiikkeinen saalistaja.

Koko ja ulkonäkö
----------------

*Afrovenatorin* pituus oli noin 7-9 metriä. Paino on tuntematon, mutta sen on arvioitu olleen noin 1-1,8 tonnia. *Afrovenatorin* pää oli suuri ja pitkä. Sen leuat olivat vahvat ja alaleuassa oli 14 hammasta. Raajat olivat hoikat. Eturaajoissa oli kummassakin kolme sormea jotka kaikki sisälsivät yhden terävän kynnen. Näitä kynsiä *Afrovenator* on varmasti käyttänyt saalistuksessa ja tarttunut niillä uhriinsa.

*Afrovenatorin* reisiluut olivat sääriluita pidemmät. Tämä merkitsee sitä että *Afrovenator* ei pystynyt juoksemaan kovaa mutta kuitenkin kohtalaista vauhtia. Eturaajat olivat selvästi takaraajoja lyhyemmät. Häntä oli tanakka ja paksu.

Elinympäristö
-------------

Ennen *Afrovenatorin* elinaikaa Afrikka kuului suurmanner Pangeaan. Irrottuaan Pangeasta Afrikassa on ollut suuria vesistöjä ja ruohomaita, joiden läheisyydessä *Afrovenator* on elellyt.

Ravinto
-------

*Afrovenator* on todennäköisesti syönyt liskoja ja muita dinosauruksia.

Muuta
-----

* Sauropodi jobarian fossiileita on löydetty samalta alueelta kuin *Afrovenatorin* luuranko. On todennäköistä että myös tämä sauropodi on kuulunut *Afrovenatorin* ruokalistalle. Voi olla että *Afrovenator* on koon ja helppouden kannalta saalistanut mieluummin pienempiä yksilöitä.
* *Afrovenator* on ollut yksi aikansa hurjimpia petodinosauruksia. Se on voinut antaa kehityssuuntaa monille liitukauden teropodeille, kuten tyrannosaurus rexille.
* *Afrovenatorin* ajateltiin aluksi eläneen liitukaudella. Myöhemmin sen luurangon luut paljastuivat oletettua vanhemmiksi ja *Afrovenatorin* uusi elinajankohta sijoitettiin jurakaudelle.
* *Afrovenator* esiintyy japanilaisessa animesarjassa Dinosaur King.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6   (englanniksi)
2. 1 2   (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q131155
* Wikispecies: Afrovenator
* EoL: 42333220
* Fossilworks: 56399
* GBIF: 4967094

 |

 |
Yleinen esimerkki Fries-toisiintumisesta
**Fries-toisiintuminen** on kemiallinen reaktio, jossa fenyyliesteri toisiintuu lämmön tai UV-säteilytyksen vaikutuksesta aromaattiseksi o- tai p-hydroksiketoniksi. Reaktiota katalysoivat Lewis-hapot. Fries-reaktion raportoi ensimmäisen kerran Karl Theophil Fries vuonna 1908 ja reaktio on nimetty hänen mukaansa.

Reagenssit ja mekanismi
-----------------------

Fries-toisiintuminen on mahdollista kaikille fenyyliestereille, joissa on vapaa sitoutumiskohta aromaattisessa renkaassa o- tai p-asemassa alkuperäiseen esteriryhmään nähden. Reaktiota katalysoivat monet Lewis-hapot kuten alumiinikloridi, alumiinifluoridi, vetyfluoridi, booritrifluoridi ja sinkkikloridi. Reaktio voidaan suorittaa liuottimettomissa olosuhteissa, mutta jos liuotinta käytetään tyypillisimpiä ovat nitrobentseeni, klooribentseeni tai hiilidisulfidi. Reaktion reaktiomekanismista ei ole yksimielisyyttä. Yleisesti hyväksytyin mekanismi on, että lähtöaine ja katalyytti muodostavat kompleksin, joka hajoaa fenoliksi ja karbokationiksi, joka reagoi aromaattisen renkaan kanssa elektrofiilisella aromaattisella substituutiolla ja reaktio on intermolekulaarinen. Fries-toisiintumisessa muodostuvien isomeerien suhdetta voidaan kontrolloida lämpötilalla, liuottimella ja katalyyttien määrällä. Tyypillisesti lämpötilan ollessa alle 100 °C muodostuu pääasiassa p-isomeeria ja lämpötilan ollessa yli 150 °C muodostuu lähinnä o-isomeeria.

Valokemiallinen Fries-toisiintuminen
------------------------------------

Fries-toisiintuminen voidaan suorittaa myös valokemiallisesti säteilyttämällä UV-säteilyllä. Reaktion mekanismi poikkeaa termisen Fries-toisiintuminen mekanismista ollen intramolekulaarinen. Tässä reaktiossa tapahtuu fenyyliesterin virittyminen ja virittynyt tila purkautuu hajoamalla fenoliradikaaliksi ja asyyliradikaaliksi, jotka reagoivat muodostaen hydroksiketonin. Myös tässä reaktiossa voi muodostua joko o- tai p-isomeeri.

Lähteet
-------

1. ↑  Raj Sakamuri: *Esters, Organic, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2003. Viitattu 22.12.2015
2. 1 2  Michael Röper, Eugen Gehrer, Thomas Narbeshuber & Wolfgang Siegel: 'Alkylation and Acylation, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 22.12.2015*
3. 1 2 3  Michael B. Smith & Jerry March: *March's Advanced Organic Chemistry*, s. 635–637. John Wiley & Sons, 2013. ISBN 9780470462591. (englanniksi)
4. 1 2 3  Thomas Scott, Mary Eagleson: *Concise encyclopedia chemistry*, s. 430, 827. Walter de Gruyter, 1994. ISBN 978-3110114515. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 22.12.2015). (englanniksi)
5. ↑  Susan Budavari (päätoim.): *Merck Index*, s. ONR-33. 12th Edition. Merck & Co. 1996. ISBN 0911910-12-3. (englanniksi)
**Helmi Charlotta Karjalainen** (14. kesäkuuta 1879 Leppävirta – 1951 Kuopio) oli kuopiolainen opettaja, yhteiskunnallinen vaikuttaja ja naisasianajaja. Hän pani alkuun Minna Canthin patsashankkeen.

Karjalaisen vanhemmat olivat opettajat Pentti Karjalainen ja Lotti Cantell. Karjalainen valmistui opettajaksi 1901. Hän oli Kansaopetuslaitosten opettajaneuvosto jäsen vuodesta 1918, Suomen naisliiton Kuopion osaston puheenjohtaja vuodesta 1907 kaikkiaan 45 vuotta ja Kuopion kaupungin raittiuslautakunnan puheenjohtaja.

Karjalainen lausui julkisessa puheessaan kerran sellaista, mikä kenraalikuvernööri Nikolai Bobrikovin mukaan oli majesteettirikos. Bobrikov antoi kouluhallitukselle määräyksen antaa Karjalaiselle muistutus. Kirjailija Guss Mattsson antoi siitä hyvästä pakinassaan Hufvudstadsbladetissa hänelle nimen Karjalan kirkas helmi (Karelens äkta pärla). Suomen itsenäistyttyä kouluhallitus perui muistutuksen kirjallisesti Karjalaiselle lähettämässään kirjeessä.

Karjalainen toimi opettajana vuodesta 1901 useissa kuopiolaisissa kouluissa. Saatuaan valtakirjan ylemmän kansakoulun opettajaksi 1908 hänestä tuli vakinainen opettaja. Naisasiassa hänelle oli erityisen tärkeä naispappeus. Hän oli Kuopion kaupunginvaltuuston jäsen yli 20 vuotta ja osallistui sosiaaliseen työhön niin sanottuna köyhäinkaitsijana. Hän oli Kuopion kansakoulunopettajien johtokunnassa ensimmäinen nainen, ja 1919–1924 hän oli valtakunnallisen opettajaneuvoston jäsen.

Karjalainen oli Nuorsuomalaisen puolueen, myöhemmin Edistyspuolueen, jäsen, ja hän oli muutamia kertoja kansanedustajaehdokas. Tuulikki Ritvanen luonnehtii häntä Naisten Ääni -kirjoituksessaan laillisuustaistelijaksi ja kulttuuriliberaaliksi.

Naisten Ääni -lehden kyselyssä 1929 "Mikä teki Teistä naisasianaisen?" Karjalainen kertoi käyneensä ainoana tyttönä poikakansakoulun ja lukeneensa itkien Minna Canthin *Työmiehen vaimon* moneen kertaan. Kun Suomalainen Naisliitto 1907 perustettiin, hän lähti äitinsä kanssa perustamiskokoukseen, ja äiti perusti Naisliiton osaston kotipitäjään. Karjalainen itse kirjoitti runsaasti artikkeleita Naisten Ääni -lehteen.

Kun Kuopiossa ryhdyttiin hankkeisiin Minna Canthin patsaan saamiseksi, Naisliitto halusi patsaan Helsinkiin. Varoja kuitenkin alkoi Kuopiossa kertyä, ja luonnoksia patsaaksi tuli jo ennen kuin niitä ehdittiin pyytää, joukossa muun muassa Viivi Vallgrenin ehdotus. Valituksi tuli kuitenkin lapinlahtelaisen kuvanveistäjän Eemil Halosen luonnos. Patsas tuli vuonna 1937 Kuopion Maljapuron puistoon, joka kunnostettiin ja nimettiin Minna Canthin puistoksi. Patsashankkeen toteutumisessa Helmi Karjalaisella oli muistokirjoituksen mukaan leijonan osa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Aikalaiskirja 1920 s. 215. Helsinki: Otava 1920.
2. 1 2 3 4 5 6  Tuulikki Ritvanen: Helmi Karjalainen – Kuopion Minna Canth -patsashankkeen alkuunpanija Naisten ääni. Viitattu 17.4.2019.
**Afroditia** (m.kreik. Ἀφροδιτία, lat. *Aphroditia*) eli **Afrodisia** (m.kreik. Ἀφροδισία, lat. *Aphrodisia*) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Lakoniassa Kreikassa. Se sijaitsi oletettavasti Malean niemellä lähellä Boiaa, mutta sen tarkkaa sijaintia ei tunneta.

Afroditian historiasta tiedetään vain vähän. Pausaniaan mukaan sen olisi perustanut Aineias. Kaupungin nimen perusteella siellä on ollut Afroditen kultti. Thukydides mainitsee Afroditian 400-luvulla eaa. rannikolla olleena vartiopaikkana. 300-luvulla eaa. kaupungin asukkaat siirrettiin Boiaan *synoikismoksessa*, jossa olivat mukana myös Etis ja Side. Kaupungin todellinen asema ennen tätä tunnetaan huonosti, mutta se on luetteloitu nykytutkimuksessa polisten joukkoon.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Hansen, Mogens Herman & Nielsen, Thomas Heine: "325. Aphroditίa", *An Inventory of Archaic and Classical Poleis*. An Investigation Conducted by The Copenhagen Polis Centre for the Danish National Research Foundation. Oxford: Oxford University Press, 2004. ISBN 0-19-814099-1.
2. ↑  Aphroditia *Pleiades*. Viitattu 1.11.2021.
3. ↑  "58 Aphroditia", *Barrington Atlas of the Greek and Roman World*. Princeton University Press, 2000. ISBN 978-0691031699.
4. 1 2  Pausanias: *Kreikan kuvaus* 3.22.11, 8.12.8.
5. ↑  Thukydides: *Peloponnesolaissota* 4.56.
**Afropithecus** oli varhaisella mioseenikaudella aina sen puoliväliin elänyt kädellisten suku. Se eli Afrikassa. Sukuun on sijoitettu yksi laji, *Afropithecus turkanensis*, jonka fossiilijäänteet ovat n. 17 – 18 miljoonaa vuotta vanhoja. Lajia pidetään vanhimpana tunnettuna kädellislajina, jonka hampaissa on ohut kerros hammaskiillettä. Luultavasti lajille oli hyötyä kovapintaisista hampaista, joita se mahdollisesti tarvitsi syödessään kovapintaisia pähkinöitä ja vastaavia. Lajin fossiileita on löydetty Kenian pohjoisosista. Laji painoi keskimäärin n. 50 kg.

Hammaskiille luultavasti antoi suvulle etulyöntiaseman verrattuna sitä edeltäviin *Proconsul*-suvun kädellisiin, jotka eivät mahdollisesti voineet hyödyntää yhtä monipuolista ravintoa. *Afropithecus* tai siitä polveutuvat kädelliset pääsivät leviämään Euraasiaan. Saudi-Arabiasta on löydetty hyvin samankaltaisen *Heliopithecus*-apinoiden jäänteitä, joita osa tutkijoista pitää samana sukuna *Afropithecus* tai hyvin läheisenä. Myös *Heliopithecus*-apinoilla oli hammaskiillettä. *Afropithecus*-suvulla oli myös mahdollisesti jotain sukulaisuhteita myöhemmin eläneisiin sukuihin *Kenyapithecus* ja *Sivapithecus*.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q40400
* Fossilworks: 97222
* GBIF: 4974711
* ZooBank: F3FE2AEE-E39A-4BE4-8033-E40A3381FA83

 |

 |
Ateenan Agoran asemapiirros, Afrodite Uranian temppeli merkitty numerolla 24.
**Afrodite Uranian temppeli** (myös *Afrodite Ouranian temppeli*) oli antiikin aikainen kreikkalainen temppeli, joka sijaitsi Ateenan Agoralla. Se oli omistettu Afrodite Uranialle eli "Taivaalliselle Afroditelle". Temppeli rakennettiin hellenistisellä ajalla noin vuonna 250 eaa.

Temppelin sijaintipaikaksi on ehdotettu Kolonos Agoraioksen kukkulan pohjoisrinnettä Hefaistoksen temppelin pohjoispuolella ja Kuninkaallisen stoan länsipuolella. Paikan identifiointi perustuu alueelta löydettyyn ulkoilmapyhäkköön, jossa on Afrodite Hegemonelle, Ateenan kansalle (*demos*) ja khariiteille omistettu alttari. Afroditen temppeliksi on oletettu sen eteläpuolella kukkulan rinteessä sijaitseva suorakulmainen rakennus. Se koostui pienestä cellasta, jonka edessä pohjoisen puolella oli *pronaos* ja kaksi pylvästä.

Paikkaa ei kuitenkaan ole merkitty Afroditen temppeliksi kaikkiin Agoran alueen karttoihin. Joissakin kartoissa paikalle on merkitty ylos kukkulalle johtavat portaat ja sen viereen löydetty pyhäkkö nimellä Demoksen ja khariittien pyhäkkö. Eräät tutkijat ovat tulkinneet Stoa poikilen länsipuolella sijaitsevan alttarin Afroditen alttariksi. Tällöin Afroditen temppeli olisikin sijainnut mahdollisesti siitä länteen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Athens, Temple of Aphrodite *Perseus*. Viitattu 10.3.2015.
Drénia  
ΔρένιαDrénian ja Pénnan saaret.

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
40°18′32″N, 23°57′29″E, AristotélisChalkidikí, Keski-MakedoniaKreikka |
| Vesialue | 
Singitikóslahti |
| Merialue | 
Egeanmeri, Välimeri |
| Pinta-ala | 
0,15 km² |

Väestö| Asukasluku | 
0 |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Drénia** (kreik. Δρένια) on pieni Kreikan saari, joka sijaitsee Áthoksen niemimaan länsirannikolla sen ja Sithonían niemimaan välisessä Singitikóslahdessa. Saaren pinta-ala on noin 0,15 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Drénia kuuluu Aristotéliin kuntaan, Chalkidikín alueyksikköön ja Keski-Makedonian alueeseen.

Drénia sijaitsee Ammoulianín saaren kaakkoispuolella. Drénian saariin (myös *Gaïdouronísia*, Γαϊδουρονήσια) luetaan myös itäpuolinen Pénna (Πέννα) sekä joukko pienempiä kalliosaaria, joihin kuuluvat Féti (Φέτη), Ártemis (Άρτεμις) ja Eliá (Ελιά).

Drénialla on hiekkarantaa ja ainakin kesäaikaan toimiva ravintola, ja sinne tehdään risteilyjä Ouranoúpolista.

Lähteet
-------

1. ↑  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. 1 2  Δρένια *Δήμος Αριστοτέλη*. Viitattu 2.9.2019.
3. ↑  Ouranoupolis to Mount Athos & islets Drenia Athos Sea Cruises.  Arkistoitu 21.10.2019. Viitattu 2.9.2019.
4. ↑  Drenia Calypso Cruises. Viitattu 2.9.219.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Drénia** Wikimedia Commonsissa
**Helmi Levyt** on suomalainen levy-yhtiö, jonka johtajana toimii Arwi Lind. Lind on myös yrityksen perustaja ja soittaa itse monilla Helmi-julkaisuilla. Levy-yhtiö sai alkunsa Savonlinnassa, mutta toimii nykyään Helsingissä. Helmi-levyjen ensimmäinen julkaisu oli Joose Keskitalon 7" vinyyli-EP vuonna 2004.

Jaakko "Jaakko Eino Kalevi" Savolainen on Keskitalon ohella alusta asti levy-yhtiön toiminnassa mukana ollut Helmi-artisti. Keskeinen hahmo Helmi-levyjen toiminnassa on niin ikään laulaja-lauluntekijä Sami Kukka (oikealta nimeltään Esa Santonen), joka on myös miksannut ja masteroinut useita yhtiön julkaisemia levyjä.

Helmi Levyt julkaisee musiikkia genrerajoista piittaamatta. Yhtiön katalogista löytyy niin kansanmusiikkia, folkrockia, elektroa kuin myös modernia iskelmää. Vaihtelevat ja monipuoliset julkaisuformaatit ovat myös osa yhtiön toimintamallia; Helmi Levyt on julkaissut artistiensa tuotoksia niin vinyylinä, C-kasetteina, CD- ja DVD-levyinä kuin myös digitaalisissa formaateissa.

Artistit
--------

* Joose Keskitalo
* Jaakko Eino Kalevi
* Jaakko Laitinen & Väärä Raha
* The Bad Ass Brass Band
* Inariveljet
* Pekko Käppi
* Pietari & Kohtalon kauppiaat
* Rosita Luu
* Muuan mies
* Profeetta & Uusi Maailmanuskonto
* Harmaa Getto
* Hullu Ruusu
* Hulda Huima
* Dxxxa D
* Dr. Robotnik
* Sami Kukka
* Säästöpojat
* Karhumauri
* Faarao Pirttikangas
* Teemu Elon Puhuvat Eläimet
* Omfalos Renaissance
* Tampo
* Tuulenkantajat
* Mikael H. & Some Siberians
* Kukka

Katso myös
----------

* Helmi Levyt -diskografia

Lähteet
-------

1. 1 2  desibeli.net - 23.10.2008: Vaikuttajat: Arwi Lind ja Helmi-levyt *desibeli.net*. Viitattu 21.7.2021.
2. ↑  Helmi Levyt *helmilevyt.com*. Viitattu 21.7.2021. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Helmi Levyt Soundcloud-alvelussa
* Desibeli.net -haastattelu: Arwi Lind ja Helmi Levyt
**Bir Barhut**Bir Barhut Jemenin kartalla
**Bir Barhut** (vapaasti kääntäen "Barhutin kaivo") on suurikokoinen ja syvä reikämäinen luola maassa Jemenin aavikolla itäosassa. Pyöreän luolan syvyys on 112 metriä ja leveys noin 30 metriä. Paikallisessa kansanperinteessä se on yhdistetty jinneihin eli eräänlaisiin henkiin.

Kohde
-----

Bir Barhut sijaitsee aavikolla Jemenin itäosassa Mahran maakunnassa lähellä Omanin vastaista rajaa. Matkaa Jemenin pääkaupunki Sanaan on Bir Barhutilta noin 1 300 kilometriä. Barhut itsessään on alueella kulkeva wadi. Niin sanottu kaivo eli Bir Barhut on suuri pyöreä reikämäinen luola. Sen leveys on noin 30 metriä ja syvyys 112 metriä.

Tutkimuksia
-----------

Tiettävästi ensimmäisinä luolaa tutkivat D. van der Meulen and H. von Wissmann vuonna 1931. He kuvailivat paikkaa tyypilliseksi kalkkikiviluolaksi ja että paikka ei ollut tuliperäinen. Tuliperäisyydestä oli puhuttu luolan väitetyn pahan hajun takia, mutta tuolloin Meulen ja von Wissman kirjoittivat sen johtuvan pikemminkin ummehtuneesta pölystä tai lepakoista, kuin tuliperäisestä rikkikaasusta. Jemeniläiset tutkijat ovat tehneet luolalla joitakin tutkimuksia, joissa kuitenkaan esimerkiksi luolan pohjalla ei käyty. Joidenkin jemeniläisten tutkijoiden mukaan luola saattaa olla miljoonia vuosia vanha. Luolan pohjalla kävivät ensimmäisinä Oman Cave Exploration Team-ryhmän jäsenet syyskuussa 2021. Sen pohjalta löydettiin esimerkiksi tihkuvan veden luomia tippukivipylväitä ja luolahelmiä. Luolan pohjalla oli myös kuolleita eläimiä, kuten lintuja. Raatojen hajun ohella muita outoja hajuja ei kuitenkaan havaittu. Ryhmä otti ennen poistumistaan vesi-, kivi- ja maanäytteitä.

Kansanperinne
-------------

Nimi Bir Barhut tarkoittaa Barhutin kaivoa. Paikallisessa kansanperinteessä Bir Barhut on liitetty jinneihin eli eräänlaisiin henkiin. Jinnien on uskottu eläneen luolassa ja sitä on vältelty. Joskus jinnit liitettiin tarkemmin vääräuskoisten henkiin. Jinnien on uskottu voivan aiheuttaa esimerkiksi sairauksia tai epäonnea. Joissain tarinoissa luola on liitetty myös outoihin pahoihin hajuihin.

Luola on ollut jokseenkin tunnettu myös islamilaisissa kirjoituksissa paikan yhdistämisestä Hudin hautaan. Lähellä sijaitsevaa Kabr Hudin pyhättöä on pidetty Etelä-Arabian pyhimpänä paikkana ja suosittuna pyhiinvaelluskohteena pyhättö on tehnyt myös Bir Barhutin tunnetuksi.

Lähteet
-------

1. ↑  AFP: Danger and demons: Yemen's mysterious 'Well of Hell' *France 24*. Viitattu 22.9.2021. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5  H.A.R. Gibb, J.H. Kramers, E. Levi-Provencal, J. Schacht: *Encyclopaedia of Islam (vol I A–B)*, s. 1045. E.J. Brill, 1986. ISBN 90-04-08114-3.
3. 1 2 3 4 5  AFP: Cavers find snakes but no genies in Yemen's 'Well of Hell' *France 24*. Viitattu 22.9.2021. (englanniksi)
4. 1 2  Cavers descend into Yemen's 'Well of Hell' for first time *BBC News*. BBC. Viitattu 22.9.2021. (englanniksi)
**Hurmio** (*Ecstasy*) on José Belmonten säveltämä tango vuodelta 1952. Siitä on tullut maailmankuulu sekä eri kielillä laulettuina versioina että orkesterikappaleena ja muina instrumentaalisovituksina. Suomeksi sen levyttivät ensimmäisenä Juha Eirto ja Metro-tytöt vuonna 1955. Suomalaiset sanat tangoon on tehnyt Reino Helismaa salanimellä Rauni Kouta.

Muita "Hurmion" lauletun version suomalaisia levyttäjiä ovat Kipparikvartetti (1957), Olavi Virta (1957), Eino Grön (1975), Väinö Lehtinen (1978), Topi Sorsakoski (1985), Reijo Taipale (1990), Tapani Kansa (1993) ja Sauli Lehtonen (1995). Instrumentaaliversioita ovat levyttäneet Pärre Förars ja Ingmar Englund (viulu ja kitara, 1956), Taito Vainio (harmonikka, 1959) ja Rauno Lehtinen (1982).

Lähteet
-------

1. ↑  "Hurmio – Ecstasy", *Suuri toivelaulukirja 11*, s. 234. Toim. Heikki Uusitalo. Fazer Musiikki, Suuri suomalainen kirjakerho, 1994. ISBN 951-643-720-6.
2. 1 2  Hakutulos kappaleelle Hurmio Suomen äänitearkisto ry.  Arkistoitu 18.6.2018. Viitattu 18.6.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Marco Lundberg esittää "Hurmion" Seinäjoen Tangomarkkinoilla 2016, Yle Areena
**Gueorgui Makharadze** (syntynyt noin vuonna 1962) on entinen georgialainen diplomaatti. Hän työskenteli 1990-luvulla diplomaattina Georgian Yhdysvaltain suurlähetystössä, jossa hän toimi lähetystön toiseksi korkea-arvoisimpana diplomaattina.

Yhdysvalloissa ollessaan Makharadze tuli tunnetuksi ongelmistaan paikallisten viranomaisten kanssa. Elokuussa 1996 Makharadzea epäiltiin Washington D.C.:ssa rattiojuopumuksesta, mutta diplomaattisen koskemattomuuden vuoksi hänet vapautettiin. 3. tammikuuta 1997 Makharadze ajoi 1,5 promillen humalassa huomattavaa ylinopeutta ja joutui tämän seurauksena onnettomuuteen, jossa yksi ihminen kuoli ja neljä muuta loukkaantui. Onnettomuuden jälkeen Georgian silloinen presidentti Eduard Shevardnadze päätti Yhdysvaltain ulkoministeriön pyynnöstä luopua Makharadzen diplomaattisesta koskemattomuudesta, minkä seurauksena Makharadze voitiin viedä oikeuteen yhdysvaltalaisessa tuomioistuimessa. Oikeudenkäynnissä Makharadze myönsi syyllisyytensä kuolemantuottamukseen ja hänet tuomittiin 7-21 vuoden vankeusrangaistukseen.

Makharadze istui tuomiotaan vuoteen 2000 asti yhdysvaltalaisessa vankilassa, jonka jälkeen hänet siirrettiin georgialaiseen vankilaan. Makharadze vapautettiin Georgiassa vankilasta alkuvuodesta 2002. Yhdysvaltain ulkoministeriö kritisoi julkisesti vapauttamispäätöstä, sillä Yhdysvaltojen mielestä Makharadzen olisi pitänyt istua tuomionsa loppuun saakka vankilassa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Ex-Diplomat Gets 7 Years for Death of Teen in Crash *LA Times*. Viitattu 2.11.2017. (englanniksi)
2. 1 2 3  Georgia diplomat freed years early *Washington Times*. Viitattu 2.11.2017. (englanniksi)
3. ↑  Diplomat involved in fatal traffic accident (arkistoitu versio) *CNN*.  Arkistoitu 26.4.2006. Viitattu 2.11.2017. (englanniksi)
4. ↑  National News Briefs; Envoy Claims Immunity In Wrongful-Death Suit *The New York Times*. Viitattu 2.11.2017. (englanniksi)
**Dios Hieron** (m.kreik. Διὸς Ἱερόν, myös Διοσιερόν, *Diosieron/Dioshieron*; lat. *Dioshierum*) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Jooniassa nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi nykyisen İzmirin maakunnan Çukuraltın paikalla.

Maantiede
---------

Dios Hieron oli pieni kaupunki, jonka kaupunkikeskus sijaitsi Joonian rannikolla Lebedoksen ja Notionin välissä, lähellä Korakion-vuorta ja Kolofonia. Dios Hieronin kaupunkivaltion hallussa ollut alue oli suhteellisen pienikokoinen, ja sen kooksi on arvioitu alle 25 neliökilometriä.

Joonian Dios Hieronia ei tule sekoittaa toiseen Dios Hieronin kaupunkiin Lyydiassa lähellä Kaystros-jokea.

Historia
--------

Dios Hieronin, suomeksi "Zeuksen pyhäkkö", historiasta tiedetään antiikin ajan lähteistä vain vähän. Myös sen asema poliksena eli itsenäisenä kaupunkivaltiona tunnetaan huonosti. Sitä ei mainita polikseksi missään arkaaisen tai klassisen kauden lähteessä, ja se on luetteloitu tutkimuksessa polikseksi lähinnä siksi, että se kuului klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon. Se esiintyy liiton verotusluetteloissa vuosina 454/443–416/415 eaa.

400-luvun eaa. lopulla Dios Hieron vaikuttaa olleen joko Kolofonin alaisuudessa tai liitossa sen sekä Lebedoksen kanssa. Kaupungista ei ole merkkejä 300-luvulla eaa. mutta se vaikuttaa olleen olemassa jälleen hellenistisellä kaudella.

Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymejä *Diosiritēs* (Διοσιρίτης), *Dioseritēs* (Διοσερίτης) ja *Diosieritēs* (Διοσιερίτης).

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Hansen, Mogens Herman & Nielsen, Thomas Heine: "842 Dios Hieron", *An Inventory of Archaic and Classical Poleis*. An Investigation Conducted by The Copenhagen Polis Centre for the Danish National Research Foundation. Oxford: Oxford University Press, 2004. ISBN 0-19-814099-1.
2. 1 2 3 4  Smith, William: "Dios Hieron", *Dictionary of Greek and Roman Geography*. Boston: Little, Brown and Company, 1854. Teoksen verkkoversio.
3. 1 2  Dios Hieron *Pleiades*. Viitattu 4.11.2019.
4. ↑  Dios Hieron *Pleiades*. Viitattu 4.11.2019.
**Dionysíou Areopagítou** (kreik. Οδός Διονυσίου Αρεοπαγίτου, *Odós Dionysíou Areopagítou*, "Dionysios Areopagitan katu") on katu Ateenan keskustassa Kreikassa. Se sijaitsee Akrópolin kaupunginosassa ja kulkee Akropolis-kukkulan eteläpuolitse.

Dionysíou Areopagítou -katu valmistui nykyiselle paikalleen vuonna 1955. Tätä ennen se kulki pohjoisempana lähempänä Akropolista. Katu on omistettu Dionysios Areopagitalle, joka oli *Apostolien tekojen* mukaan ensimmäinen kristityksi kääntynyt ateenalainen. Dionysíou Areopagítou -katu saa alkunsa Vasilíssis Amalías -valtakadulta Hadrianuksen kaaren läheltä ja muuttuu Akropoliin lounaispuolella Apostólou Pávlou -kaduksi. Katu oli aiemmin autoliikenteen käytössä ja hyvin vilkkaasti liikennöity. Se uusittiin ja muutettiin kokonaisuudessaan kävelykaduksi tekemällä siitä osa Akropoliin ympäristön arkeologista kävelyaluetta Ateenan olympialaisten alla vuosina 2000–2002.

Kadun varrella sijaitsevat Akropoliin etelärinteen arkeologinen alue, jolla sijaitsevat muun muassa Herodes Atticuksen odeion, Eumeneen stoa ja Dionysoksen teatteri, sekä Akropolis-museo. Katua rakennettaessa löydettiin niin kutsuttu Prokloksen talo. Sen rauniot ovat nykyään kadun alla, mutta rakennuksen ääriviivat on merkitty katuun.

* Dionysíou Areopagítou -katua.Dionysíou Areopagítou -katua.
* Dionysíou Areopagítou -kadun taloja.Dionysíou Areopagítou -kadun taloja.
* Pyhän Sofian (Agía Sofía) kirkko.Pyhän Sofian (*Agía Sofía*) kirkko.
* Akropolis-museo.Akropolis-museo.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Pietilä-Castrén, Leena: *Kävelyretkillä Ateenassa*, s. 21–22. Otava, 2013. ISBN 9511219499.
2. 1 2  Dionysiou Areopagitou Street *Athens24*. Viitattu 20.2.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Dionysíou Areopagítou** Wikimedia Commonsissa

Ateenan merkittävimmät kadut ja tiet

|  |  |
| --- | --- |
| Moottoritiet | 
* A1 (PATHE)
* A6 (Attikí Odós)

 |
| Valtakadut | 
* Alexándras
* Andréa Syngroú
* Athinón
* Kifisías
* Konstantinoupóleos
* Mesogeíon
* Vasiléos Konstantínou
* Vasilíssis Amalías
* Vasilíssis Ólgas
* Vasilíssis Sofías
* Vouliagménis

 |
| Kadut | 
* Aiólou
* Akadimías
* Athinás
* Dionysíou Areopagítou
* Ermoú
* Filellínon
* Ierá Odós
* Iródou Attikoú
* Mitropóleos
* Óthonos
* Panepistimíou
* Patisíon (28is Oktovríou)
* Peiraiós (Panagí Tsaldári)
* Sólonos
* Stadíou
* Tripódon
* Vasiléos Georgíou A'
* Voukourestíou

 |
**Somankidy** (myös *Somankidi*) on kaupunkikunta ja sen keskustaajama Kayesin alueen Kayesin piirissä Malissa. Se sijaitsee Senegaljoen rannalla 25 kilometriä Kayesista luoteeseen. Kunnassa on 6 900 ja keskustaajamassa 6 400 asukasta (vuonna 2009).

Somankidyn kunta rajoittuu pohjoisessa Kayesin piirin Bangassin ja etelässä Kéméné Tambon kuntiin. Vesistöjä ovat Senegalin lisäksi ajoittain kuivuvat Belou- ja Sankarajoet. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen.

Keskustaajaman lisäksi kuntaan kuuluu kaksi pienempää asutusta. Asukkaat ovat soninkeja, fulbeja, bambaroita ja khasonkoja. Yleisin kieli on soninke. Vallitseva uskonto on islam.

Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kaupankäynti ja käsityöammatit. Tärkeimmät viljelykasvit ovat maissi, hirssi, maapähkinä, lehmänpapu ja riisi. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja vähäisessä määrin kamelit. Kaupankäynti suuntautuu Kayesiin.

Kunnassa toimii alakoulu, koraanikoulu ja terveyskeskus. Vesihuolto käsittää kaivoja ja porakaivoja.

Lähteet
-------

1. 1 2  4ème recensement général de la population et de l’habitat. Résultats définitifs, tome 0: Répertoire des villages *instat-mali.org*.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 19.2.2018.
2. ↑  Mali - Région de Kayes: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 19.2.2018.
3. 1 2 3 4  Plan de Securite Alimentaire: Commune Rurale de Somankidi 2007–2011 *fsg.afre.msu.edu*.  2006. Viitattu 19.2.2018. [vanhentunut linkki]
Annemarie Schimmelin muistolaatta Bonnissa.
**Annemarie Schimmel** (7. huhtikuuta 1922 – 26. tammikuuta 2003) oli saksalainen kielitieteilijä ja kääntäjä. Hän käänsi arabian-, persian-, turkin- ja urdinkielistä runoutta saksaksi. Tutkijana hän oli erityisen kiinnostunut runoilija, uskonnonfilosofi ja poliitikko Muhammad Iqbalista. Hänen tutkimuskohteensa ulottuivat kuitenkin laajemmalle, islamilaista kalligrafiaa myöten.

Schimmel oli arabian ja islamintutkimuksen professori ensin Bonnin yliopistossa, ja vuosina 1967–1992 Harvardin yliopistossa. Hän opetti myös Ankaran yliopistossa turkin kielellä viiden vuoden ajan.

Lähteet
-------

1. ↑  Mastin, J. Douglas: Annemarie Schimmel *The Gifford Lectures*. Viitattu 5.8.2020. (englanniksi)
2. ↑  Annemarie Schimmel Obituary *Sound Vision*. Viitattu 27.4.2019.
3. ↑  Prolific Islamic scholar Schimmel dies *Harvard News*.  2003. Viitattu 27.4.2019.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Korea
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
* Portugali
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Diouna** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Ségoun alueen Ségoun piirissä Malissa. Se sijaitsee Nigerjoen ja Banin välisellä tasangolla 60 kilometriä Ségousta maanteitse itään. Kunnassa on 9 100 asukasta (vuonna 2009).

Diounan kunnan pinta-ala on noin 485 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Ségoun piirin Dioron, idässä Diédougou sekä etelässä ja lännessä Cinzanan kuntiin. Pinnanmuodostukseltaan ja kasvillisuudeltaan seutu on tasaista savannia. Vesistöt käsittävät tulvan jälkeen kuivuvia järviä ja lampia.

Kuntaan kuuluu 11 kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita, fulbeja ja diawandoja.

Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkein viljelykasvi on hirssi. Lisäksi kasvatetaan maapähkinää, maapapua, fonioa ja lehmänpapua. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Naiset harjoittavat pienimuotoista puutarhanhoitoa ja keräilyä. Diounassa pidetään viikoittaiset markkinat.

Kunnan liikenneyhteydet ovat heikot. Palveluihin kuuluvat koulut ja sairastupa.

Lähteet
-------

1. ↑  4ème recensement général de la population et de l’habitat. Résultats définitifs, tome 0: Répertoire des villages *instat-mali.org*.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 22.6.2015. (ranskaksi)
2. 1 2 3 4 5  Plan de Securite Alimentaire: Commune Rurale de Diouna 2008–2012 *fsg.afre.msu.edu*. Viitattu 22.6.2015. (ranskaksi)[vanhentunut linkki]
3. ↑  Mali - Région de Ségou: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 22.6.2015. (ranskaksi)
**Somasso** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Ségoun alueen Blan piirissä Malissa. Se sijaitsee Banijoen eteläpuolisella tasangolla 30 kilometriä Blasta kaakkoon. Kunnassa on 10 900 ja keskuskylässä 4 600 asukasta (vuonna 2009).

Somasson kunta rajoittuu lännessä Blan piirin Beguenén, pohjoisessa Blan ja Dougouolon ja idässä Samabogon kuntiin sekä etelässä Sikasson alueeseen.

Kuntaan kuuluu viisi kylää. Asukkaat ovat etupäässä miniankoja ja fulbeja. Vallitsevat uskonnot ovat kristinusko, islam ja animismi.

Kunnan liikenneyhteydet ovat heikot. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, pienimuotoinen kaupankäynti ja käsityöammatit. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi, riisi ja pavut. Myytäväksi kasvatetaan puuvillaa ja maapähkinää. Palveluihin kuuluvat viisi alakoulua, yläkoulu, koraanikoulu, viisi lukutaitokeskusta ja protestanttisen lähetysaseman terveyskeskus.

Lähteet
-------

1. ↑  4ème Recensement Général de la Population et de l’Habitat du Mali (RGPH). Resultats definitifs. Tome 0: Repertoire des villages *instat-mali.org*.  2013.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 11.8.2016.
2. ↑  Mali - Région de Ségou: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 11.8.2016.
3. 1 2  Plan de Securite Alimentaire: Commune Rurale de Somasso 2008–2012 *fsg.afre.msu.edu*.  2007. Viitattu 11.8.2016. [vanhentunut linkki]
**Dustin Cook** (s. 11. helmikuuta 1989) on kanadalainen alppihiihtäjä.

Arvokilpailut
-------------

Cook saavutti Vailin/Beaver Creekin MM-kilpailuissa 2015 hopeaa supersuurpujottelussa ja oli suurpujottelussa 12:s. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sijoittui supersuurpujottelussa yhdeksänneksi.

Maailmancup
-----------

Alppihiihdon maailmancupissa Cook kilpaili ensimmäisen kerran Lake Louisen syöksylaskussa marraskuussa 2010. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Wengenin superalppiyhdistetyssä tammikuussa 2011 sijoittuen 28:nneksi. Ensimmäisen palkintosijansa hän sai oltuaan kolmas Kvitfjellin supersuurpujottelussa maaliskuussa 2015. Tätä ennen hän oli parhaimmillaan sijoittunut maailmancupissa sijalle 12 sekä Beaver Creekin että Val Gardenan supersuurpujotteluissa joulukuussa 2014. Cook voitti ensimmäisen maailmancupin kilpailunsa supersuurpujottelussa Méribelissä maaliskuussa 2015. Supersuurpujottelucupissa hän oli viides kaudella 2014–2015.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Dustin Cook Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Dustin Cookin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
**Andrew Campbell** (s. 4. helmikuuta 1988) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka siirtyi kesällä 2018 NHL-joukkue Chicago Blackhawksin organisaatioon. Hän on pelannut pääosan urastaan NHL:n farmiseuroissa AHL-liigassa. Campbell on Los Angeles Kingsin kolmannen kierroksen varaus vuodelta 2008.

Ura
---

Campbell pelasi kolmen kauden ajan juniorikiekkoa OHL-joukkue Sault Ste. Marie Greyhoundsissa.

Ammattilaisuransa Campbell aloitti kaudella 2008–2009 AHL-joukkue Manchester Monarchsissa. 3. heinäkuuta 2012 hän allekirjoitti kahden vuoden tulokassopimuksen Los Angeles Kingsin kanssa. 

5. huhtikuuta 2014 pelattuaan 444 AHL-peliä, Campbell pääsi vihdoin debytoimaan NHL:ssä pelatessaan Kingsin paidassa 14:41 minuuttia Vancouver Canucksille kärsityssä 2–1 -tappiossa. 

Vietettyään kuusi vuotta Kingsin organisaatiossa, Campbell lähti vapaana agenttina yhden vuoden sopimuksella Arizona Coyotesiin 1. heinäkuuta 2014. Coyotesissa Campbell pelasi 33 NHL:n runkosarjaottelua ja farmijoukkue Portland Piratesissa 40 AHL:n runkosarjaottelua. Ennen kauden 2015–2016 alkua hän teki ensin sopimuksen AHL-joukkue Toronto Marliesin kanssa ja sen jälkeen NHL-sopimuksen Toronto Maple Leafsin kanssa.

Campbell pelasi Maple Leafsin organisaatiossa kahden kauden ajan. Kaudella 2016–2017 hän pelasi AHL-joukkue Marliesissa 75 runkosarjaottelua. Seuraavaksi kaudeksi hän teki kahden vuoden sopimuksen Arizona Coyotesin kanssa. Campbell edusti sopimuksestaan vuoden Coyotesin organisaatiota ja pelasi 60 runkosarja- ja 9 pudotuspeliottelua AHL-joukkue Tucson Roadrunnersissa. Kauden jälkeen hän oli osa isoa vaihtokauppaa, jossa hänen sopimuksensa siirtyi Chicago Blackhawksille. Samassa yhteydessä Blackhawks sai Marcus Krügerin, MacKenzie Entwistlen, Jordan Malettan ja viidennen kierroksen varausoikeuden, kun Coyotesiin meni Marián Hossan pelaajaoikeudet, Vinnie Hinostroza, Jordan Oesterle ja kolmannen kierroksen varausoikeus.

Lähteet
-------

1. ↑  Maple Leafs sign Andrew Campbell  29.9.2015. Toronto Maple Leafs. Viitattu 9.6.2017. (englanniksi)
2. ↑  Coyotes Sign Campbell, Hanley, Rinaldo and Sislo  2.7.2017. IceArizona Hockey. Viitattu 18.2.2019. (englanniksi)
3. ↑  RELEASE: Blackhawks and Coyotes complete trade  12.7.2018. Chicago Blackhawks Hockey Team. Viitattu 18.2.2019. (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Andrew Campbell (ice hockey)
**Bariumbromaatti** (Ba(BrO3)2) on barium- ja bromaatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää muiden bromaattien valmistukseen ja korroosionestoaineena.

Ominaisuudet
------------

Huoneenlämpötilassa bariumbromaatti on väritöntä tai valkoista kiteistä ainetta. Kidevedettömän yhdisteen lisäksi tunnetaan myös kidevedellinen monohydraatti (Ba(BrO3)2·H2O). Kuumennettaessa monohydraattia kidevesi poistuu noin 180–200 °C:n lämpötilassa. Voimakkaammin kuumennettaessa bariumbromaatti hajoaa bariumbromidiksi ja hapeksi. Bariumbromaatti on veteen suhteellisen niukkaliukoista ja liukoisuus kasvaa lämpötilan noustessa. Laimean rikkihappoliuoksen kanssa yhdiste reagoi muodostaen bromihappoa ja bariumsulfaattia.

Valmistus ja käyttö
-------------------

Bariumbromaattia voidaan valmistaa bariumhydroksidin ja bromin välisellä reaktiolla tai saostamalla bariumsuolojen liuoksesta bromaattiliuoksilla. Bariumbromaattia käytetään pääasiassa muiden bromaattisuolojen valmistukseen ja lisäksi sillä on vähäistä käyttöä korroosionestoaineena.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Richard C. Ropp: *Encyclopedia of the Alkaline Earth Compounds*, s. 94. Newnes, 2012. ISBN 9780444595539. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 29.9.2017). (englanniksi)
2. 1 2 3  R. Frim & S. D. Ukeles: *Bromine, Inorganic Compounds, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2011. Viitattu 29.9.2017.
3. 1 2  David Yoffe, Ron, Frim, Shmuel D. Ukeles, Michael J. Dagani, Henry J. Barda, Theodore J. Benya & David C. Sanders: *Bromine Compounds, Ullmann’s Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2013. Viitattu 29.7.2017.
Baringojärvi ympyröitynä Kenian kartalla
**Baringojärvi** on makeavetinen järvi läntisessä Keniassa. Järvi sijaitsee Itä-Afrikan hautavajoamassa 975 metriä merenpinnan tason yläpuolella. Järven länsipuolella kohoavat Kamasian kukkulat.

Baringojärven pinta-ala on noin 129 km2 ja keskisyvyys noin viisi metriä. Järven pohjoisrannat ovat kallioisia ja etelärannat alluviaalitasankoa. Järvessä ei ole selkeää laskujokea.

Baringojärvi toimii elinympäristönä monille lintulajeille, joiden lisäksi järvellä elää myös virtahepoja ja krokotiilejä. Järven äärellä asuvat kamasya- ja njamus-heimojen ihmiset kalastavat järvestä tilapioita ja kasvattavat järven ympäristössä ravintokasveja sekä laiduntavat karjaansa.

Ensimmäinen Baringojärvelle saapunut eurooppalainen oli Joseph Thomson, joka kävi siellä vuonna 1883.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Lake Barinbgo (lake, Kenya) *Encyclopædia Britannica*. Viitattu 28.3.2023. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Baringojärvi** Wikimedia Commonsissa