recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**David Nilsson** (s. 16. huhtikuuta 1987) on ruotsalainen kestävyysjuoksija.

Saavutukset
-----------

Ratamatkoilla Nilsson on Ruotsin mestaruuskilpailuissa saavuttanut 5 000 metrillä pronssia 2019 ja 10 000 metrillä hopeaa vuonna 2020. Maratonilta hänellä on kaksi hopeaa (2011 ja 2014) ja kaksi pronssia (2012 ja 2021). Nilssonilla on Ruotsin-mestaruusmitaleilta myös maastojuoksusta.

MM-kisoissa Nilsson on ollut mukana maratonilla 2015 (36.), 2017 (51.) ja 2022 (keskeytti) ja puolimaratonilla 2020 (37.). EM-kisoissa hän on osallistunut maratonille vuonna 2014 (keskeytti) ja puolimaratonille (2016).

Ennätykset
----------

* 3 000 m 7.57,55 (1. elokuuta 2020)
* 5 000 m 13.44,55 (25. heinäkuuta 2020)
* 10 000 m 28.32,82 (23. kesäkuuta 2020)
* maraton 2.10,09 (1. joulukuuta 2019), Ruotsin ennätys

Nilsson juoksi 14. toukokuuta 2022 Lontoossa 10 000 metrillä ajan 28.39,96, joka on Ruotsin ennätys 35-vuotiaiden sarjassa. Vuonna 2016 hän juoksi hallissa 10 000 metrillä ajan 29.24,42, joka on voimassa oleva Ruotsin halliennätys. Aika oli tuona vuonna maailman paras halliaika 10 000 metrillä.

Yksityiselämä
-------------

Nilsson on urheilullisesta perheestä. Hänen siskonsa Ida on Ruotsin-mestaruuksia voittanut kestävyysjuoksija ja Johanna keskipitkien matkojen juoksija. Hänen veljensä Marcus on kymmenottelija.

Lähteet
-------

1. ↑  David Nilsson *Friidrottstatistik.se*. Viitattu 8.8.2022.
2. 1 2  David Nilsson *Tilastopaja*. Viitattu 8.8.2022.
3. ↑  Petteri Jokela: Nilssonin sisarukset vuoden 2017 juoksijat Ruotsissa *ultrajuoksu.fi*.  14.3.2018. Viitattu 8.8.2022.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
**Erkki Juhani Aro** (11. maaliskuuta 1916 Helsinki – 1993) oli suomalainen suunnistaja.

Aron huippuvuodet osuivat aikaan, jolloin suunnistuksessa ei käyty vielä arvokilpailuja. Yli kolmekymppisenä hän pääsi osoittamaan kykynsä pohjoismaitten suurissa suunnistusviesteissä. Helsingin Suunnistajia edustaen hän voitti Jukolan viestin seitsemän kertaa, mitä saavutusta on sittemmin onnistunut sivuamaan vain Juhani Salmenkylä. Lisäksi hän suunnisti kahdeksannen osuuden vuoden 1954 Tiomila-viestissä, joka päättyi ensimmäistä kertaa suomalaisvoittoon. Suomen mestariksi henkilökohtaisella matkalla Aro ylsi 1949 ja 1953, ja viestimestaruuksia hän voitti neljä.

Vuosina 1963–1969 Aro toimi Suomen Suunnistusliiton puheenjohtajana ja päävalmentajana. Nuoruusvuosien saavutuksiin kuuluu viestihiihdon akateeminen maailmanmestaruus 1939.

Saavutukset
-----------

### Suunnistuksessa

* Jukolan viestin voitto 1949–1950, 1952–1953, 1956–1957 ja 1960 (Helsingin Suunnistajat)
* Tiomila-viestin voitto 1954 (Helsingin Suunnistajat)
* SM-kultaa henkilökohtaisella matkalla 1949 ja 1953
* SM-kultaa viestissä 1954–1956 ja 1959

### Hiihdossa

* Akateeminen MM-kulta viestissä 1939

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12  Rantala, Risto; Siukonen, Markku; & Tukiainen, Seppo (toim.): *Urheilumme kasvot 2*, s. 40. 3. painos. Oy Scandia Kirjat Ab, 1981.
2. ↑  Aaltonen, Pekka: Jussi Salmenkylä juoksi 50. Jukolansa *Helsingin Sanomat*.  21.6.2004. Viitattu 25.11.2021.
3. 1 2  Mannerla, Einari: *Mitä Missä Milloin 1951*, s. 333. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Otava, 1950.
**Helsingin yliopiston pyöräilyseura Prologi ry** on vuonna 2005 perustettu rekisteröity yhdistys, joka kokoaa yhteen ensisijaisesti Helsingin yliopistossa opiskelevia ja työskenteleviä pyöräilijöitä. Jäseniä seurassa on noin 90 (vuonna 2014).

Toiminta
--------

Prologin keskeinen toimintamuoto on pyöräkorjaamo Säätämön ylläpito. Pyöräkorjaamo toimii Domus Gaudiumin tiloissa ja on auki jäsenille päivystysaikoina. 

Muuta seuran toimintaa ovat esimerkiksi sisäpyöräilyvuorot, ajovaatetilaukset ja yhteislenkit.

Historiaa
---------

Prologin perustamiskokous pidettiin 26.1.2005 oppimiskeskus Aleksandriassa. Idea seuran perustamisesta oli syntynyt Fillarifoorumilla. Esikuvana seuralle oli Oxfordin ja Cambridgen perinteiset pyöräilyseurat. Kohderyhmäksi haluttiin Helsingin yliopiston opiskelijat, henkilökunta ja alumnit.

Tour de Helsinki sai alkunsa Prologin vuosina 2005 ja 2006 järjestetyistä yhteislenkeistä. Vuonna 2007 järjestettiin ensimmäinen varsinainen Tour de Helsinki, jonka järjestelyissä oli mukana Prologin lisäksi Cycle Club Helsinki, Helsingin Polkupyöräilijät, IK-32 ja Vantaan pyöräilijät.

Lähteet
-------

1. ↑  Säätämö *prologi-ry.tumblr.com*. Viitattu 28.7.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Seuran kotisivut
M/S *Kristina Brahe* Savonlinnassa vuonna 2008.
**M/S Brahe** oli Saimaan Matkaverkko Oy:n omistama risteilyalus, joka valmistuessaan vuonna 1943 oli sotalaiva. Alus liikennöi Suomenlahden ja Saimaan välistä reittiliikennettä.Laiva myytiin Norjaan vuonna 2016, ja se sai takaisin vanhan norjalaisen nimensä M/S *Sunnhordland*.

Historia
--------

### Sotalaivana

Alus rakennettiin 650 uppoumatonnin PCE-842-luokan saattajaksi Chicagossa vuonna 1943. Yhdysvaltain laivastossa alus tunnettiin nimellä USS *PCE-830*. PCE-830 siirrettiin pian valmistumisensa jälkeen Ison-Britannian kuninkaalliseen laivastoon, jonka lipun alla alus palveli toisessa maailmansodassa nimellä HMS *Kilchrenan*. Sodan aikana alus toimi pääasiassa sukellusveneiden etsintä- ja torjuntatehtävissä Gibraltarilla sekä Länsi-Afrikan rannikolla. HMS Kilchrenanin aseistukseen kuului muun muassa 76 mm kansitykki, ilmatorjuntatykkejä ja syvyyspommeja.

### Norjassa

Toisen maailmansodan jälkeen alus myytiin Norjaan vuonna 1948, ja se muutettiin matkustaja-autolautaksi nimellä MS *Sunnhordland*. Alus toimi postilaivana Bergenin ja Stavangerin välillä vuoteen 1973 asti. Tuolloin alukseen mahtui noin 600 matkustajaa ja 13 henkilöautoa.

### Suomessa

M/S *Brahe* Helsingissä vuonna 2012.
Tämän jälkeen laiva myytiin Suomeen Oy Fagerlines Ab:lle, ja siitä tuli MS *Kristina Brahe* silloisen kotipaikkansa Ristiinan mukaan. Neitsytmatkansa *Kristina Brahe* teki vuonna 1975. Alkuvuosina alus liikennöi pääasiassa Saimaalla. Seuraavina vuosina risteilyalue laajentui Viipuriin ja Suomenlahden rannikolle. Vuonna 1982 alus liikennöi Suomenlahden yli Helsingistä Tallinnaan ja seuraavana vuonna Leningradiin. Joulukuussa 1984 Fagerlines myi laivan kotkalaiselle Rannikkolinjat Oy:lle, jonka nimeksi muuttui myöhemmin Kristina Cruises.

Elokuussa 2010 Kristina Cruises myi Kristina Brahen Saimaan Matkaverkko Oy:lle. Alus asetettiin Suomenlahden ja Saimaan välille reittiliikenteeseen, ja sen nimi muutettiin M/S Braheksi.[1]

### Tanskassa

Saimaa Travel vuokrasi M/S *Kristina Brahe*n kahdeksi vuodeksi tanskalaiselle Nordic Cruise Linesille.

### Norjassa

Saimaa Travel myi M/S *Brahen* norjalaiselle yritykselle elokuussa 2016. Alus remontoidaan Tallinnassa, minkä jälkeen se alkaa liikennöimään nimellä M/S *Sunnhordland*.

Tekniset tiedot
---------------

Aluksen pituus on 56,8 metriä ja leveys 10,8 metriä. Syväys on 3,3 metriä. Alukseen mahtuu 200 matkustajaa. Aluksen magneettikompassi ja ruori ovat alkuperäisiä, ja valonheittimissä lukee "US Navy". Runko on alkuperäinen joltain osin.

Lähteet
-------

1. ↑  m/s Brahe saattaa matkailijat Saimaalle Saimaan Matkaverkko Oy.  Arkistoitu 14.8.2011. Viitattu 16.8.2011.
2. 1 2 3  Kristina Brahe – jenkkisotalaivasta kotkalaisristeilijäksi.  *Kymen Sanomat*, 11.7.2010, s. 9.
3. ↑  Kristina Cruises – Laivat *kristinacruises.com*.
4. ↑  Maritimedenmark.dk
5. ↑  M/s Brahe myytiin Norjaan *Etelä-Saimaa*.  18.8.2016.  Arkistoitu 21.8.2016. Viitattu 22.8.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **M/S Brahe** Wikimedia Commonsissa
**M/S *Baltic Star*** (IMO 8417754) on Bulgarian lipun alle rekisteröity irtolastialus. Alus on rakennettu vuonna 1985 Georgi Dimitrovin telakalla Varnassa Bulgariassa.

Käyttöhistoria
--------------

Vuonna 1985 alus valmistui bulgarialaiselta telakalta ja sai nimen *General Grot-Rowecki*.

Alus törmäsi 13. marraskuuta 2005 eteläisellä Itämerellä (54°24.52′N, 12°11.12′E) yhteen ruotsalaisen matkustajarahtilaiva M/S *Finnsailorin* kanssa. *Finnsailor* oli matkalla Saksan Travemündesta Ruotsin Malmöhön. Molempien alusten runko vaurioitui törmäyksessä vakavasti, mutta alukset pääsivät silti telakalle korjattaviksi.

*General Grot-Rowecki* törmäsi *Eceen* noin 48 kilometriä Guernseyn saaren rannikosta luoteeseen.
*General Grot-Rowecki* oli 31. tammikuuta 2006 Englannin kanaalissa matkalla Marokon Safista Puolan Policeen. Lastina aluksella oli 26 000 tonnia fosfaattia. Englannin kanaalissa oli matkalla myös Marokon Casablancasta Belgian Gentiin matkalla oleva kemikaalitankkeri M/S *Ece*. Lastina *Ecellä* oli fosforihappoa. Alukset törmäsivät yhteen noin 48 kilometriä Guernseyn saaren rannikosta luoteeseen. *General Grot-Rowecki* säästyi kolarista pienillä vauriolla ja pääsi jatkamaan matkaansa kohti Policea. *Ecen* 22-henkinen miehistö puolestaan jouduttiin pelastetamaan ja kuljettamaan Guernseylle. Koko miehistö säilyi vahingoittumattomina. Eceä alettiin hinata 1. helmikuuta, mutta 50 meripeninkulmaa ennen Alankomaiden Haagia *Ece* upposi ja painui 70 metrin syvyyteen. Hylky sijaitsee kansainvälisillä vesillä.

Alus sai vuonna 2010 nimen *General Grot* ja se rekisteröitiin Saint Kitts ja Nevisin saarivaltion lipun alle. Nykyisin alus liikennöi Bulgarian lipun alla nimellä *Baltic Star*.

Lähteet
-------

1. 1 2  Baltic Star (IMO: 8417754) Vesseltracker.com. Viitattu 28.1.2013. (englanniksi)
2. 1 2 3  The Swedish roro passenger ship FINNSAILOR - SBHY - in collision with the Maltese bulk carrier GENERAL GROT-ROWECKI - 9HZU6 13 November, 2005 (PDF)  heinäkuu 2006. Sjöfartsinspektion.  Arkistoitu 2.8.2010. Viitattu 3.62010. (englanniksi)
3. 1 2 3 4  Baltic Star MarineTraffic.com. Viitattu 28.1.2013.
4. 1 2  m/v GENERAL GROT-ROWECKI Statki.polsteam.com.pl.  Arkistoitu 27.1.2010. Viitattu 3.6.2010. (englanniksi)
5. ↑  Spills: Ece  2006. Cedre.fr. Viitattu 3.6.2010. (englanniksi)
6. ↑  Collision ship's safety failures  31.1.2006. BBC. Viitattu 3.6.2010. (englanniksi)
7. ↑  Reports to meetings Bonn Agreement.  Arkistoitu 5.12.2008. Viitattu 3.6.2010. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **M/S Baltic Star** Wikimedia Commonsissa

* Kuvia aluksesta (englanniksi)
**M/S Carelia** (ent. *M/S Ostsee*) on Lappeenrannan Laivat osakeyhtiön omistama matkustajalaiva, joka on rakennettu vuonna 1969 Husumissa, Saksassa. Se on peruskorjattu kahdesti vuosina 1986 ja 2004. Se on vuokrattu Saimaan Matkaverkko Oy:lle, joka järjestää kesäkaudella risteilyjä Lappeenrannasta Viipuriin Saimaan kanavaa pitkin.

Aluksessa on kaksi sisäkantta, aurinkokansi, 200 matkustajapaikkaa, kaksi ravintolaa, ja tax free -myymälä.

Käyttöhistoria
--------------

Alus tilattiin Husumer Schiffswerftiltä Husumista Saksasta, josta se luovutettiin vuonna 1969 Förde Reederei GmbH:lle Flensburgiin. *M/S Ostseeksi* nimetty alus asetettiin Flensburgin ja Tanskan Ærøn saarelle Ærøskøbing väliseen liikenteeseen. Huhtikuussa 1978 alus vuokrattiin Neustadt in Holsteiniin Reederei Peter Deilmannille, joka aloitti sillä liikennöinnin Orthin ja Tanskan Lollandissa sijaitsevan Rødbyn sataman välillä ja seuraavana vuonna Kappelnin ja Sønderborgin välillä.

Alus myytiin 1986 Lappeenrantaan Lappeenrannan Laivat osakeyhtiölle, joka nimesi sen *M/S Careliaksi*. Alus sijoitettiin Lappeenrannan ja Viipurin väliseen liikenteeseen.

Lähteet
-------

1. 1 2  faktaomfartyg.se
Jumalatar Gayatri ja Gayatri mantra*Jumalatar Gayatri ja Gayatri-mantra (Raja Ravi Varma, 1848–1906)*
**Gayatri-mantra** on vanhin ja voimakkain hindulaisuuden sanskritinkielisistä mantroista (mantran OM jälkeen). Gayatri-mantra koostuu Yajurvedasta peräisin olevasta alkusäkeestä *oṃ bhūr bhuvaḥ svaḥ* (devanagari: ॐ भूर्भुवस्वः) ja Rigvedan (gyatri-mittaisesta) säkeistöstä 3.62.10. Perinteen mukaan Gayatri-mantraa tulisi lausua usein ja antaumuksella niin kauan, että se vakiintuu mielen perustaksi. Jos henkilö onnistuu rakentamaan mielensä Gayatri-mantran päälle, on hänen elämänsä täynnä onnea ja iloa myös aivan tavallisen arjen sekä kyseiselle henkilölle määrätyn elämäntehtävän toteuttamisen keskellä.

Sana *Gayatri* tulee sanskritinkielen sanoista "Gayantam Triyate iti", joilla viitataan pyhän ihmisen pelastukseen sellaisista tilanteista, jotka voisivat johtaa hänen kuolevaisuuteensa. Toisin sanoen Gayatri-mantralla pyritään ikuiseen elämään sekä muistamaan Jumala ja luomistyö normaalin elämän aikana ja keskellä.

Mantran taustahahmo on jumalatar Gayatri, jota kutsutaan myös nimellä *Veda-Mata* eli "Veda-kirjojen äiti". Veda-kirjat ovat hindulaisia pyhiä kirjoja ja niihin kuuluvat *Rig*, *Sama*, *Yajur* sekä *Atharva*.

Gayatri-mantra koostuu kolmesta kahdeksantavuisesta rivistä, joten yhteensä se noudattaa 24-tavuista runomittaa. Tämän vuoksi tällaista runomittaa (tripadi) sanotaan Gayatri-mitaksi.

Alkuperäinen Gayatri-mantra sekä latinisaatio
---------------------------------------------

Lausuntaohjeita on sivulla sanskrit.

* Devanagari-kirjaimistolla:

ॐ भूर्भुवस्वः ।
तत् सवितुर्वरेण्यं ।
भर्गो देवस्य धीमहि ।
धियो यो नः प्रचोदयात् ॥
* IAST-latinisaatio:

oṃ bhūr bhuvaḥ svaḥ  

tát savitúr váreniyam  

bhárgo devásya dhīmahi  

dhíyo yó naḥ pracodáyāt

Gayatri-mantran käännökset (suomeksi)
-------------------------------------

* Suom. Klaus Karttunen

*Om, saavuttakaamme se Savitar-jumalan täydellinen kunnia. Kirvoittakoon hän meidän rukouksemme niin.*
Runollisempi käännös kolmesta viimeisestä säkeestä:

*Sen Savitar-jumalan loistavaa kirkkautta*  

*me vastaanotamme,*  

*ohjatkoon se ajatuksiamme.*  

* Symboleita jäljittelevä käännös: Totuuden talo 2016

*A’U’M*
*Mennyt, Nyt, Tuleva,*
*Sitä Elämänlähteen energiaa Palvon,*
*Kirkkauttasi ja Armoasi, minä Tarkastelen ja Mietiskelen,*
*Valaistunut Tietoisuus, olet Tahtoni.*
* Rukousmuotoinen käännös: Totuuden talo 2016

*Me rukoilemme ylimmän Jumalan loistoa,*
*Häntä, joka luo Kaikkeuden,*
*Häntä, joka on palvomisen arvoinen,*
*Häntä, joka on Tieto ja Valo,*
*Häntä, joka poistaa kaiken synnin ja tietämättömyyden,*
*Valaiskoon hän tietoisuutemme.*

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  The Gayatri Mantra: Hinduism's Most Popular Hymn *hinduism.about.com*.  Arkistoitu 22.8.2016. Viitattu 21.8.2016.
2. 1 2 3  Iisakki Totuudentalo: Gayatri mantra Kaiken ja Ei-minkään Teorian kontekstissa - House of Truth *houseoftruth.education*. Viitattu 21.8.2016.
**Izcuintlipotzotli** on sukupuuttoon kuollut meksikolainen koirarotu.

Ulkonäkö
--------

Izcuintlipotzotli vastasi kooltaan "maltalaista terrieriä" (maltankoiraa). Se oli epämuodostunut ja sillä oli kyttyräselkä. Pää oli pieni ja susimainen, kuononselkä erottuva, korvat riippuvat ja häntä lyhyt. Niska oli lyhyt ja paksu ja runko raskas ja möykkyinen. Koira oli todennäköisesti joko karvaton tai äärimmäisen lyhytkarvainen. Iho oli täynnä valkoisia, mustia ja ruskeita laikkuja.

Alkuperä
--------

Rotua esiintyi Tarascan alueella Michoacánin osavaltiossa, ja ensimmäinen kuvaus siitä on vuodelta 1780. Sitä kasvatettiin yksinomaan liharuuaksi. Omistajan kuoltua koira haudattiin hänen mukanaan - todennäköisesti, jotta se voisi toimia ruokavarantona matkalla tuonpuoleiseen. Viimeinen havainto rodusta tehtiin vuonna 1843, jolloin rouva Calderón de la Barca näki kuolleen yksilön riippumassa koukusta majatalon seinällä 48 km Mexico Citystä pohjoiseen.

Etymologia
----------

Espanjaksi rotu tunnettiin nimellä *perro jorobado*, "kyttyräselkäinen koira". Myös alkuperäinen atsteekkinimi *izcuintlipotzotli* tarkoittaa samaa (*izcuintli* = "koira", *potzotli* = "kyttyräselkä").

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Morris, Desmond. *Dogs - The Ultimate Dictionary of Over 1000 Dog Breeds*, s. 590-591. Trafalgar Square, 2008: North Pomfret, Vermont.
**Aleksi Pahkasalo** (s. 18. heinäkuuta 1992 Valkeakoski) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Suomen korkeimmalla sarjatasolla, Veikkausliigassa, pelaavaa Vaasan Palloseuraa. Hän on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja.

Pahkasalo vietti lapsuutensa ulkomailla isänsä ulkoministeriön tehtävien vuoksi. Perheen asuinpaikkoja olivat Kiina, Puola ja Unkari. Aleksi aloitti jalkapallon pelaamisen Puolassa Polonia Varsovan akatemiassa ja jatkoi perheen siirryttyä Unkariin Újpest FC:n akatemiassa kuuden vuoden ajan. Sen jälkeen perhe palasi Suomeen, ja Aleksi pelasi HJK:n junioriorganisaatiossa HJK:n A-juniorijoukkueessa ja Klubi 04:n Kakkosta ja Ykköstä pelanneessa miesten joukkueessa.

Vuonna 2013 Aleksi Pahkasalo sai urheilijastipendin Yhdysvaltoihin Kentuckyn Lindsey Wilson Collegeen, jossa hän pelasi seuraavat kolme kautta NAIA:n (engl. National Association of Intercollegiate Athletics) sarjaa. Hänen opinahjonsa oli menestyneimpiä kouluja. Vaikka koulu ei yltänyt maan mestaruuteen, niin Pahkasalo valittiin kahdesti konferenssin vuoden pelaajaksi ja sai kahtena vuotena kunnian myös All-American –joukkueeseen, johon valitaan maan parhaat yliopistopelaajat. Lisäksi hänet valittiin neljästi koko maan viikon parhaaksi pelaajaksi. Kahtena viimeisenä kautenaan hän viimeisteli yhteensä peräti 56 maalia. Yliopiston Bachelor-tutkinnon suorittamisen jälkeen Pahkasalo pelasi Kentuckyn Louisvillen Derby City Rovers-joukkueessa, joka pelasi USL Second Division -sarjaa. Hän käväisi myös MLS-seura Sporting Kansas Cityn testissä, mutta MLS-sopimus jäi lopulta saamatta.

Keväällä 2017 Pahkasalo palasi Suomeen ja teki sopimuksen Kakkosessa pelanneen Vantaan FC Legirus Interin kanssa. Kausi sujui Pahkasalolta erinomaisesti, sillä hän viimeisteli 19 maalia 16 ottelussa. Hänet äänestettiin pelaajien toimesta myös Kakkosen A-lohkon parhaaksi pelaajaksi. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi Ykköseen kabinettipäätöksellä nousseen kotkalaisen KTP:n riveihin. Pahkasalo pelasi KTP:ssä kaksi Ykkösen kautta ja siirtyi kaudeksi 2020 Ykkösessä pelanneen Kokkolaan KPV:n riveihin. Nimekkään KPV:n joukkueen kausi oli pettymys; sarjanousua Veikkausliigaan ei tapahtunut.

Kaudeksi 2021 Pahkasalo siirtyi seuraavaan Ykkösen seuraan eli Vaasan VPS:ään.

Lähteet
-------

1. 1 2  Aleksi Pahkasalo transfermarkt.com. Viitattu 28.10.2022.
2. ↑  A. PAHKASALO soccerway.com. Viitattu 28.10.2022.
3. 1 2  Aleksi Pahkasalon värikäs reitti huipulle - "Suomessa on vähän erilainen meininki"  27.3.2018. Helsinki:  Jalkapallon Pelaajayhdistys. Viitattu 28.10.2022.
4. ↑  Tero Vähämäki: Hollanti, Saksa ja pohjoismaat – Kakkosessa pelaavalla suomalaistaiturilla riittää kysyntää  30.8.2017. Vantaa:  Vantaan Sanomat. Viitattu 28.10.2022.
5. ↑  Tero Vähämäki: Aleksi Pahkasalo KTP-paitaan  2018. Kotka:  FC KTP ry. Viitattu 28.10.2022.
6. ↑  Tero Vähämäki: SOPIMUSUUTISIA: Tervetuloa Aleksi Pahkasalo!  26.11.2019. Kokkola:  KPV:n Juniorit ry. Viitattu 28.10.2022.
Francesco Maria Veracini
**Francesco Maria Veracini** (1. helmikuuta 1690 Firenze – 31. lokakuuta 1768 Firenze) oli italialainen säveltäjä ja viulisti. Hän sai opetusta Firenzessä sedältään tai enoltaan Antonio Veracinilta sekä Giovanni Maria Casinilta, Francesco Ferocilta ja G. A. Bemabeilta. Nuorempi Veracini toimi vuosina 1711–1712 viulistina Venetsiassa, ja keväällä 1712 Firenzessä esitettiin oratorionsa *Il trionfo della innocenza patrocinata da. S. Niccolò*. Tammikuusta joulukuuhun 1714 Veracini oli Lontoossa, jossa hän esiintyi hyväntekeväisyyskonserteissa ja kuningattaren teatterin solistina. Vietettyään aikaa Venetsiassa ja Düsseldorfissa hän sai työpaikan Dresdenin hovista vuonna 1717; vuosina 1723–1733 hän oli jälleen Firenzessä, ja vuonna 1733 hän palasi Lontooseen jatkamaan konsertoimista.

Vuodesta 1755 kuolemaansa Veracini oli San Pancrazion *maestro di cappella* Firenzessä. Hän jatkoi viulunsoittoa vanhoilla päivillään. Hänen sävellystuotantoonsa kuuluu neljä oopperaa, kahdeksan sittemmin kadonnutta oratoriota, messuja, motetteja, vespereitä, *Te Deum* -versio, kantaatteja, lauluja, sonaatteja ja konserttoja. Säveltäjän suurimmiksi mainitut viulusonaatit kuuluvat teoskokonaisuuteen *Sonate accademiche* vuodelta 1744.

Vuonna 1996 löydetty asteroidi 10875 Veracini on nimetty säveltäjän mukaan.

Lähteet
-------

1. ↑  AllMusic: Francesco Maria Veracini: Biography
2. 1 2  HOASM: Francesco Maria Veracini
3. ↑  JPL Small-Body Database Browser: 10875 Veracini (1996 TG28)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Belgia
* Yhdysvallat
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Korea
* Alankomaat
* Puola
* Portugali

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* RISM
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Fjodor Glinka vuonna 1825.
**Fjodor Nikolajevitš Glinka** (ven. Фёдор Никола́евич Гли́нка, 19. kesäkuuta (J: 8. kesäkuuta) 1786 Smolenskin läänin Duhovštšinan kihlakunnan Sutokin kylä – 23. helmikuuta (J: 11. helmikuuta) 1880 Tver) oli venäläinen runoilija.

Fjodor Glinka oli kirjailija Sergei Glinkan veli. Hän valmistui ensimmäisestä kadettikorpuksesta vuonna 1802 ja osallistui vuoden 1812 isänmaalliseen sotaan, jota hän kuvaa teoksessa *Pisma russkogo ofitsera* ("Venäläisen upseerin kirjeitä", 1815–1816). Glinka kuului dekabristien salaseuroihin ja toimi Venäjän kirjallisuuden ystävien vapaan yhdistyksen puheenjohtajana vuosina 1818–1825. Vuoden 1825 dekabristikapinan jälkeen Glinka pidätettiin ja karkotettiin Petroskoihin, jossa hän työskenteli neuvonantajana Aunuksen läänihallinnossa. Työnsä ohella hän harrasti seudun maantiedettä, historiaa ja kansatiedettä. Glinka toi venäjän yleiskieleen käsitteen Karjala (ven. *Karelija*) sekä kirjoitti paikalliseen aineistoon perustuvat runoelmat *Deva karelskih lesov* ("Karjalan metsien neito", 1828) ja *Karelija* (1829–1830). A. J. Sjögrenin aloitteesta hän käänsi venäjäksi ensimmäiset karjalaiset kansanrunot.

Vuodesta 1830 lähtien Glinka työskenteli Tverissä ja vuodesta 1832 Orjolissa saaden todellisen valtioneuvoksen arvon. Hän erosi valtion palveluksesta vuonna 1834. Myöhemmin hän asui Pietarissa, Moskovassa ja vuodesta 1862 Tverissä harrastaen arkeologiaa, runoutta ja muistelmien kirjoittamista. Glinkan runot *Troika* ("Troikka", 1824) ja *Uznik* ("Vanki", 1831) tunnetaan lauluina. Hänen myöhäislyriikassaan on uskonnollisia ja mystisiä teemoja.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  *Bolšaja sovetskaja entsiklopedija, tom 6*, s. 593. Moskva: Sovetskaja entsiklopedija, 1971.
2. 1 2 3 4  *Karelija: entisklopedija, tom 1*, s. 254. Petrozavodsk: Petropress, 2007. ISBN 978-5-8430-0123-0.
3. ↑  Kiparsky, V.: *Suomi Venäjän kirjallisuudessa*, s. 52. Helsinki: Oy Suomen kirja, 1945.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Latvia
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola
* Venäjä

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Hans Karlgren** (1933–1996) oli ruotsalainen kielitieteilijä, joka oli sotien jälkeisen yleisen kielitieteen pioneereja Pohjoismaissa. Hän opiskeli pohjoismaisten kielten lisäksi tilastotiedettä, ja tuli tunnetuksi tilastomenetelmien soveltamisesta 1950- ja 1960-luvuilla. Hänelle myönnettiin vuonna 1983 Suomen Leijonan komentajamerkki. 

1950-luvulla Karlgren toimi Ruotsin eduskunnassa pikakirjoittajana, ja julkaisi vuonna 1973 Melinin pikakirjoituksen oppikirjan *Latskrift* vaikka itse käytti Arendsin järjestelmää työssään. Vuonna 1962 Karlgren perusti *Statistical Methods in Linguistics* -aikakauslehden, joka ilmestyi vuoteen 1980 asti.

Lähteet
-------

* Hovdhaugen, Even ym.: *The History of Linguistics in the Nordic Countries*. Societas Scientiarum Fennica, 2000. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Hovdhaugen ym. s. 204
2. 1 2 3  Karlsson, Fred: Dosentti Hans Karlgren.  *Helsingin Sanomat*, 25.1.1997.
3. ↑  Karlgren, Hans: *Latskrift*. Tukholma: Skriptor, 1973.
4. ↑  Hovdhaugen ym. s. 198–199.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Australia
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |

 |
Walibi Worldin maskotti lapsen kanssa.
Goliath-vuoristorata.
**Walibi Holland** on huvipuisto Alankomaissa. Se sijaitsee Biddinghuizenissa Flevolandin maakunnassa. Huvipuiston nimiä ovat olleet *Walibi World*, *Six Flags Holland*, *Walibi Flevo* ja aikaisempi teemapuiston nimi *Flevohof*. Ensimmäisen Walibi-puiston alkuperä, puiston perusti belgialainen liikemies Eddy Meeùs 1975. Nimi "Walibi Belgium" tulee kolmesta kunnasta, joissa puisto sijaitsee: Wavre, Limal ja Bierges.

Alun perin nimellä *Flevohof* tunnetussa teemapuistossa esiteltiin maataloutta ja tilanpitoa. Kun *Flevohof* meni konkurssiin vuonna 1993, Walibi Group osti yrityksen ja sen nimeksi muutettiin *Walibi Flevo*. Siitä lähtien sen toimenkuva on ollut huvipuisto. Tämän puiston osti Premier Parks Inc. vuonna 1998, ja nimeksi vaihtui vuonna 2000 *Six Flags Holland*. Nimi Walibi World oli käytössä vuodesta 2005 vuoteen 2010. Nykyinen nimi otettiin käyttöön vuoden 2011 alussa. Useimmat laitteet, kuten vuoristorata, ovat peräisin *Six Flags* ja *Walibi Flevo* -ajoilta. Viime vuosina puisto on yrittänyt mainostaa itseään perhepuistona.

Walibi Hollandissa on seitsemän vuoristorataa, joista suurin, nopein ja pisin on *Goliath*.

Lähteet
-------

1. ↑  www.rcdb.com
2. ↑  Goliath - The fastest and highest rollercoaster in Holland! *Walibi*. Viitattu 2.6.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Walibi Holland** Wikimedia Commonsissa
Kuvassa Baotian BT49QT-7 moposkootteri. Teknisesti ja ulkoisesti identtinen Solifer XTR50 kanssa
**Solifer XTR50** oli Suomessa myytävänä ollut moposkootteri joka tuli markkinoille alkuvuodesta 2006. Moposkootterin virallinen valmistaja oli kiinalainen *Sanli*. Valmistusmaasta huolimatta Soliferia markkinoitiin "kotimaisena skootterina". Moposkootterin maahantuojana oli Solifertehtaat Oy. Motot.net -sivuston mukaan Solifer XTR50 on ollut Suomen suosituin moposkootteri, lähinnä edullisen hinnan takia. XTR50 moposkootteria on Suomessa myyty kahdella eri mallinimellä, "Export" sekä "Speed".

Tekniset tiedot
---------------

(Tiedot EY Tyyppihyväksyntälausunnosta 13.01.2006) 

* Ajoneuvoluokka: **L1E**
* Merkki: **Sanli**
* Malli: **Solifer XTR50-TSTBJ/50**
* Kauppanimi: **Solifer XTR50**
* Omamassa: Yhteensä: **88Kg** Omamassa akseleilla: Edessä: **36Kg** Takana: **52Kg**
* Suurin sallittu kantavuus: **150Kg**
* Suurin sallittu kokonaismassa yhteensä: **238Kg**
* Kuljettajan lisäksi matkustajia: **1** (Rekisteröity kahdelle)
* Mitat: Pituus **189cm** Leveys **76cm** Akseliväli **138cm**
* Käyttövoima: **Bensiini**
* Moottorin tilavuus: **50cm3** (1 sylinterinen 4-Tahtinen)
* Teho: **2,7kW** Kaasutin: **Libao LB**
* Renkaat: Edessä **90/90-12 38B** Takana **110/90-12**

[1]
[2]

Lähteet
-------

1. ↑   EY-Tyyppihyväksyntä tulostenumero B986200101/13.01.2006
2. ↑
**Vesa-Pekka Laine** (s. 9. kesäkuuta 1994) on suomalainen koripalloilija. Mesuca Basketin kasvatti Laine edusti Salon Vilpasta kolme kautta Korisliigassa ennen siirtymistä I-divisioona A:ssa pelanneeseen Korihaihin. 179-senttinen Laine on pelipaikaltaan takamies.

Pelaajaura
----------

### Pääsarjatasolle Vilppaassa

Salolaisen Mesuca Basketin kasvatti Laine pelasi kaudella 2009–2010 B-poikien SM-sarjaa Turun NMKY:ssä yli 21 pisteen keskiarvolla. TuNMKY voitti kyseisellä kaudella ikäluokkansa SM-pronssia, ja Laine sijoittui henkilökohtaisissa tilastoissa pisteiden lisäksi riistoissa sarjan kärkisijoille. Seuraavat kaksi kautta hän pelasi Salon Vilppaassa A-poikien SM-sarjaa. Ensimmäisellä kaudellaan tässä ikäluokassa Laine onnistui runkosarjassa kolmen pisteen heitoissaan erinomaisesti ollen koko runkosarjan tarkin yli 45 prosentin keskiarvollaan. Vilpas ja Laine saavuttivat kauden päätteeksi ikäluokan SM-pronssia.

Kaudella 2012–2013 Laine alkoi pelata Vilppaan ikäluokkansa I-divisioonan A-juniorijoukkueen lisäksi myös seuran miesten edustusjoukkueessa. Hän teki ensiesiintymisensä Korisliigassa 3. lokakuuta 2012 Lappeenrannan NMKY:tä vastaan heittäen kuusi pistettä. Laine pelasi runkosarjassa 20 ottelussa keskimäärin noin viisi ja puoli minuuttia ottelua kohden ja teki keskimäärin 2,7 pistettä per ottelu. Vilpas selviytyi runkosarjan kahdeksantena joukkueena pudotuspeleihin, missä se kuitenkin putosi jo puolivälierissä. Laine ei pudotuspeleissä esiintynyt. Kaudella 2013–2014 Laineen peliaika kasvoi noin 12 minuuttiin ottelua kohden. Hän pelasi kaikissa Vilppaan runkosarjaotteluissa parantaen pistekeskiarvoaan 5,2:een ja kirjauttaen 1,1 levypalloa ja 0,9 syöttöä per ottelu. Kolmen pisteen heitoissaan Laine onnistui 42,9-prosenttisesti. Korisliigan piste-ennätyksekseen Laine teki 16 pistettä 19. maaliskuuta 2014 Tapiolan Honkaa vastaan. Vilppaan kausi päättyi runkosarjaan, jossa se sijoittui yhdeksänneksi. Lisäksi Laine pelasi kahdeksan ottelua I-divisioona B:n PeU Basketissa 17,5 pisteen keskiarvolla. Kaudella 2014–2015 Laine pelasi jälleen kaikissa Vilppaan runkosarjaotteluissa, ja hänen peliaikansa pysyi suunnilleen samana. Hän sivusi sarjan piste-ennätystään 28. marraskuuta 2014 KTP-Basketia vastaan. Laineen tilastolukemat heikkenivät jonkin verran edelliskaudesta, ja hän heitti keskimäärin 3,9 pistettä ottelua kohden. Vilpas voitti kauden aikana vain 11 ottelua ja sijoittui runkosarjassa kymmenenneksi karsiutuen pudotuspeleistä.

### Korihait

Kesäkuussa 2015 Laine siirtyi I-divisioona A:ssa pelanneeseen Korihaihin, jossa hän pelaa takakentällä Mikko Jalosen kanssa.

Kesäkuussa 2016 Laine teki Korihaiden kanssa jatkosopimuksen.

Lähteet
-------

* Vesa-Pekka Laine (Arkistoitu – Internet Archive) Suomen Koripalloliitto
* Vesa-Pekka Laine #14 (Arkistoitu – Internet Archive) Vilpas
* Profiili (Arkistoitu – Internet Archive) fiba.com (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑
2. 1 2  baskethotel.com
3. ↑
4. ↑
5. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Vesa-Pekka Laine basketball profile eurobasket.com (englanniksi)
**Vilma Emilia Koivisto** (s. 21. marraskuuta 2002 Rovaniemi) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Ruotsin naisten pääsarjassa Damallsvenskanissa pelaavaa IFK Norrköpingiä.

Ura
---

### Seurajoukkueet

Koivisto aloitti jalkapalloilun nelivuotiaana Rovaniemen Palloseuran poikajoukkueessa ja palsi poikien joukkueissa vielä B-ikäisenä. Hän edusti Rovaniemen Palloseuraa myös Naisten Ykkösessä. Kesällä 2018 Koivisto muutti peruskoulun päätettyään Piitimeen, jossa hän aloitti lukion ja pelasi Piteå IF:n joukkueessa. Koivisto debytoi Damallsvenskanissa vuonna 2020, mutta siirtyi talvella 2021 sarjaporrasta alemmaksi Elitettanissa pelaavaan Umeå IK:seen, jossa hän pelasi kaksi kautta. TAmmikuussa 2023 Koivisto siirtyi IFK Norrköpingiin.

### Maajoukkue

Koivisto on edustanut kaikkia tyttöjen ikäkausimaajoukkueita. Hän pelasi ensimmäisen A-maaottelunsa kesäkuussa 2021 Venäjää vastaan.

Yksityiselämä
-------------

Vilma Koiviston isä on Rovaniemen Palloseurassa Veikkausliigaa pelannut Jarno Koivisto.

Lähteet
-------

1. ↑  Parkkinen, Jaakko: Vilma Koivisto, 15, muuttaa Ruotsiin kehittyäkseen maailman parhaaksi jalkapalloilijaksi  12.5.2018. Yle Urheilu. Viitattu 7.3.2023.
2. 1 2  Vilma Koi­vis­ton erilainen polku Helmareihin  30.9.2021. Suomen Palloliitto. Viitattu 7.3.2023.
3. ↑  Niemeläinen, Jonne: Vilma Koivisto siirtyy IFK Norrköpingiin  10.1.2023. Yle Urheilu. Viitattu 7.3.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Vilma Koivisto Suomen Palloliitto.
* Vilma Koivisto Soccerway.
**Vilma Tarvainen** (s. 2. toukokuuta 1986 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelasi naisten SM-sarjassa 11 kautta ja kuului myös Suomen maajoukkueeseen. Hän oli pelipaikaltaan puolustaja.

Tarvainen edusti naisten SM-sarjassa Jyväskylän Hockey Catsiä kausina 2000–2009, Tampereen Ilvestä keväällä 2009, jyväskyläläistä JYP:iä kaudella 2010–2011 ja Oulun Kärppiä kaudella 2012–2013. Hän pelasi pääsarjassa kaikkiaan 214 runkosarjaottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 24 + 84 = 108, sekä 33 pudotuspeliä tehopistein 4 + 2 = 6. Hän saavutti yhden SM-hopean ja yhden SM-pronssin.

Suomen maajoukkueessa Tarvainen pelasi 43 maaottelua ja teki niissä neljä maalia sekä sai kaksi syöttöpistettä. Hän pelasi maailmanmestaruuskilpailuissa vuosina 2008 ja 2013, joista ensin mainituissa Suomi saavutti pronssia.

Lähteet
-------

* Kallioniemi, Riku (vt. päätoim.): *Jääkiekkokirja 2017–2018*. Jääkiekon SM-liiga Oy, 2017. ISSN 0784-3321.

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5 6  Vilma Tarvainen *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Jääkiekkokirja 2017–2018, s. 351
3. 1 2  Jääkiekkokirja 2017–2018, s. 533
4. ↑  Jääkiekkokirja 2017–2018, s. 321
**Vilmos Varjú** (10. kesäkuuta 1937 Gyula – 17. helmikuuta 1994 Budapest) oli unkarilainen kuulantyöntäjä. Hän oli 1960-luvulla lajinsa paras eurooppalainen.

Vilmos Varjú sijoittui Tukholman EM-kilpailuissa 1958 seitsemänneksi tuloksella 16,77 m. Rooman 1960 olympialaiset jäivät häneltä väliin jalan murtumisen vuoksi. Kaksi vuotta myöhemmin Belgradin EM-kilpailuissa hän voitti ylivoimaisesti kultaa; hänen paras työntönsä kantoi 19,02 m ja hänen kaikki viisi mitattua työntöään olivat pidempiä kuin hopeamitalisti Viktor Lipsnisin paras tulos (18,38). Tokion 1964 olympialaisissa hän saavutti olympiapronssia tuloksella 19,39 m jättäen kaksinkertaisen olympiavoittajan Parry O'Brienin neljänneksi ja estäen yhdysvaltalaisten kolmoisvoiton.

Ensimmäisissä sisäratojen EM-kilpailuissa Dortmundissa 1966 Varjú voitti kultaa tuloksella 19,05 m. Samana vuonna Budapestin EM-kilpailuissa hän voitti toisen ulkoratojen Euroopan-mestaruutensa. Hän työnsi ensimmäisellään voittotuloksen 19,43 m ja oli jälleen ylivoimainen. Hän astui neljä viimeistä työntöään tahallisesti yli ja sai kotiyleisöltä vihellyksiä. Méxicon 1968 olympialaisissa Varjú sijoittui karsinnassa 13:nneksi ja jäi niukasti ulos loppukilpailusta – hänen tuloksensa 18,86 m jäi 4 cm karsintarajasta, ja viimeiselle loppukilpailuun päässeelle hän hävisi yhden sentin. Ateenan EM-kilpailuissa 1969 hän oli seitsemäs (tulos 18,78) ja Helsingin EM-kilpailuissa 1971 neljäs (19,99). Vielä Münchenin 1972 olympialaisissa hän sijoittui kahdeksanneksi tuloksella 20,10 m.

Uransa parhaan tuloksen 20,45 m Varjú työnsi vuonna 1971.

Lähteet
-------

* Quercetani, Robert L: *Kilpakenttien kuninkaat, 4. painos*, s. 330, 332. , 1966.
* Hannus, Matti: *Yleisurheilu: Tuhat tähteä*, s. 311. WSOY, 1983. ISBN 951-0-11900-8.
* Kluge, Volker: *Olympische Sommerspiele, die Chronik III*, s. 47–48. , 2000. ISBN 3-328-00741-5.
* Siukonen, Markku; & Ahola, Matti: *Suuri EM-kirja*, s. 66, 71, 83, 94, 111. Gummerus, 1990. ISBN 951-8920-11-7.
* *European Athletics Handbook 1995–1996*, s. 113. EAA, 1996. ISBN 3-87390-115-3.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
**Toivo Korhonen** (22. huhtikuuta 1929 Rautavaara – 7. lokakuuta 2013 Helsinki) oli musiikkineuvos ja suomalainen musiikin lehtori ja kuoronjohtaja. Korhonen johti 55-vuotisen kuoronjohtajauransa aikana mm. Juankosken Lauluseuran sekakuoroa, mieskuoro Kalevan Laulajia, Kansalliskuoroa, mieskuoro Vantaan Laulua, Vantaan Laulun Oltermanneja sekä itsensä perustamia Vantaanjoen yhteiskoulun kuoroa (nykyisin Vaskivuoren lukion kamarikuoro) ja Vantaan Kamarikuoroa. Korhonen oli myös perustamassa Nuorten Kuoroliittoa, jonka ensimmäiseksi puheenjohtajaksi hänet samalla valittiin.

Palkintoja
----------

Toivo Korhonen palkittiin elämänsä aikana mm. Sulasolin Klemetti-palkinnolla, musiikkineuvoksen arvonimellä, Vantaa-mitalilla ja Heinz Hofmann -mitalilla.

Lähteet
-------

1. ↑  Muistot: Toivo Korhonen *HS.fi*.  13.12.2013. Viitattu 13.7.2022.
2. ↑  Vantaan Kamarikuoron historia *kamarikuoro.com*.  3.10.2015. Viitattu 30.8.2016.
3. ↑
4. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
5. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Ascari KZ1** on Ascarin valmistama urheiluautomalli, jonka mallinimi oli peräisin Ascarin omistajan, hollantilaisen liikemiehen Klaas Zwartin etukirjaimista. Autoa valmistettiin 50 kappaletta. Jokainen auto on käsin tehty ja sen valmistus vei 340 tuntia. Auton ostaja sai mahdollisuuden ajaa autollaan Ascarin omalla radalla Espanjassa.

Brittiläinen televisio-ohjelma *Top Gear* testasi KZ1:n ohjelmassaan ja ajoi sillä vuonna 2005 5. sijan testiradallaan.

Tekniikka
---------

Vaihteistona on kuusivaihteinen manuaalivaihteisto. Moottori on BMW:n valmistama V8-moottori, jossa on muuttuva venttiilienajoitus.

* **4.9** (4 941 cm3) - 500 hv @ 7 000 r/min, 550 Nm @ 4 500 r/min

Mitat
-----

* Pituus: 4 300 mm
* Leveys: 1 852 mm
* Korkeus: 1 138 mm
* Omamassa: 1 330 kg

Lähteet
-------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ascari KZ1**.
 *Tämä artikkeli tai sen osa perustuu Autowikin artikkeliin, ja siitä saattavat puuttua lähdemerkinnät tai lähdemerkinnät tarvitsevat tarkistamista. Voit auttaa Wikipediaa etsimällä sopivat lähteet tai tarkistamalla lähteet.*
Daron Hagen vuonna 2012.
**Daron Aric Hagen** (s. 4. marraskuuta 1961 Wisconsin, Milwaukee) on yhdysvaltalainen säveltäjä. Hän on keskittynyt muun muassa oopperaan, mutta on ollut myös tuottelias laulusäveltäjä. Hänen laulusarjojensa joukossa on Yhdysvaltain sisällissodan teksteihin perustuva *Dear Youth* sopraanolle, huilulle ja pianolle. Hän on myös säveltänyt musiikkia Walt Whitmanin, Sara Teasdalen, Gertrude Steinin, Carl Sandburgin, Robinson Jeffersin, Wallace Stevensin ja James Merrillin sanoihin. Hagenin tuotantoon kuuluu sekä akustista että elektroakustista musiikkia.

Hagen opiskeli sävellystä Ned Roremin johdolla Curtis-musiikki-instituutissa ja David Diamondin johdolla Juilliard Schoolissa. Hän työskenteli myös Leonard Bernsteinin ja Lukas Fossin kanssa. Hän on opettanut muun muassa Bard Collegessa, Curtis-instituutissa, New Yorkin yliopistossa ja Princeton Atelierissa. Hän on toiminut Chicago College of the Performing Artsin taiteilijahenkilöstön jäsenenä ja johtanut Wintergreenin musiikkifestivaalin sävellysohjelmaa. Hagenille on myönnetty muun muassa Yhdysvaltain taide- ja kirjallisuusakatemian palkinto.

Hagen asui Manhattanilla 28 vuoden ajan, mutta muutti New Yorkin osavaltion pohjoisempaan osaan vuonna 2011 säveltäjävaimonsa Gilda Lyonsin kanssa kasvattamaan yhteisiä poikia.

Oopperat
--------

* *Amelia* (libretto: Gardner McFall, tarina: Stephen Wadsworth)
* *The Antient Concert* (libretto: Paul Muldoon)
* *Bandanna* (libretto: Paul Muldoon)
* *I Hear America Singing* (libretto: oma)
* *Little Nemo in Slumberland* (libretto: J. D. McClatchy)
* *New York Stories* (libretto: säveltäjä ja Barbara Grecki)
* *Orson Rehearsed* (libretto: oma)
* *Shining Brow* (libretto: Paul Muldoon)
* *Vera of Las Vegas* (libretto: Paul Muldoon)
* *A Woman in Morocco* (libretto: säveltäjä ja Barbara Grecki)

Lähteet
-------

1. ↑  AllMusic.com: Daron Hagen
2. 1 2 3  Song of America: Daron Aric Hagen
3. ↑  Wintergreen Music: Daron Hagen, composer
4. ↑  Daron Hagen: Operas (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset sivut (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**August Felix Westermark** (5. lokakuuta 1834 – 15. joulukuuta 1894 Tukholma) oli ruotsalainen näyttelijä ja teatterinjohtaja, joka vaikutti pitkään myös Suomessa 1870–1880-luvuilla. Hänellä oli suuri merkitys suomenkielisen ammattiteatterin syntyyn vuonna 1872.

Elämä ja ura
------------

Westermarck aloitti näyttelijäopinnot Tukholman Kuninkaallisessa teatterissa vuonna 1857 ja teki ensiensiintymisensä sen päänäyttämöllä 1861. Myöhemmin Westermark kiersi useiden ruotsalaisten teatteriryhmien mukana ja 1869–1870 hän oli kiinnitettynä Helsingin Nya Teaternissa. Vuonna 1870 Westermark perusti kaksikielisen Unga Finska Teatern -nimisen oppilasteatterin, jonka ensimmäinen näytäntö oli Turussa saman vuoden lokakuussa. Se kiersi runsaan vuoden ajan lähinnä Länsi-Suomen kaupungeissa, esiintyen muun muassa Porissa ja Tampereella, kunnes saapui Helsinkiin maaliskuussa 1872. Seurueeseen kuuluneista yhdeksästä näyttelijästä viisi osasi myös suomea ja toukokuussa 1872 heidät kiinnitettiin vastaperustetun Suomalaisen Teatterin ydinryhmäksi.

Westermark oli myös ehdolla Kansallisteatterin edeltäjän Suomalaisen Teatterin ensimmäiseksi johtajaksi, mutta häntä ei ansioistaan huolimatta pidetty sopivana kielitaustansa vuoksi. Myöhemmin Westermark ja hänen ansionsa suomenkielisen ammattiteatterin syntymisessä on unohdettu lähes kokonaan. Esimerkiksi *Suomalaisen teatterin historian* 1900-luvun alussa julkaissut fennomaani Eliel Aspelin-Haapkylä ei teoksessaan mainitse Suomalaisen Teatterin ensimmäisten näyttelijöiden tulleen nimenomaan Westermarkin oppilasteatterista. Hänen avustuksellaan oli jo aikaisemmin keväällä 1872 saatu ensi-iltaan Aleksis Kiven näytelmä *Margareta*, jonka kantaesitystä edelisivät rajut kieliriidat pääkaupungin suomen- ja ruotsinkielisen kulttuuriväen kesken.

Menetettyään puolet näyttelijöistään Suomalaiselle Teatterille, Westermarck yritti vielä kesällä 1872 jatkaa Helsingissä, mutta huonolla menestyksellä. Tämän jälkeen hän myi lavasteensa Suomalaiselle Teatterille ja palasi kotimaahansa. Westermark vaikutti kuitenkin Suomessa vielä 1880-luvulla, toimien muun muassa eri puolilla maata kiertäneenä lausunnanopettajana aina vuosikymmenen jälkipuoliskolle saakka. Hän kuoli kotikaupungissaan Tukholmassa 60-vuotiaana joulukuussa 1894.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kungl. teatrarne under ett halft sekel 1860-1910/August Felix Westermark Wikisource. Viitattu 15.7.2015.
2. 1 2 3  Suomalaisen Teatterin synty  3/2012. Hiidenkivi.  Arkistoitu 27.1.2019. Viitattu 15.7.2015.
3. ↑  DIGI – Kansalliskirjaston digitoidut aineistot Kansalliskirjasto. Viitattu 15.7.2015.
**August Vilhelm Ervasti**, sukunimi vuoteen 1876 **Ervast** (4. joulukuuta 1845 Raahe – 8. elokuuta 1900 Helsinki) oli suomalainen lehtimies, tutkimusmatkailija ja Karjalan sivistystyön vaalija.

Ervastin vanhemmat olivat piirilääkäri Petter Ervast ja Augusta Vilhelmina Basilier. Hän pääsi ylioppilaaksi 1863 ja suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon 1869, harjoitettuaan silti myös lakitieteen opintoja. Ervasti oli *Pohjois-Suomi* -nimisen lehden päätoimittaja Oulussa 1878–1883 ja Tilastollisen päätoimiston aktuaari 1886–1900. Lehtimiehen työnsä aikana Ervasti teki kaksi matkaa pohjois- ja itärajan taakse, 1879 ja 1882, joista laati kirjat *Muistelmia matkalta Venäjän Karjalassa 1879* ja *Suomalaiset jäämeren rannalla*. Myöhemmin tekemistään matkoista hän laati kuvauksia sanomalehtiin. Ervasti käytti kirjoituksissaan myös pseudonyymiä *Neuter*.

Ervasti kuului Yrjö Koskisen johtamaan fennomaanijoukkoon, jonka päämääränä oli luoda suomenkielinen valtiolaitos. Hän oli teosofian uranuurtajan Pekka Ervastin setä.

Teokset
-------

* *Muistelmia matkalta Venäjän Karjalassa kesällä 1879*. Oulun kirjapaino-osakeyhtiö, Oulu 1880 (2. korj. painos Otava 1918, uusi Pekka Laaksosen toimittama laitos Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, Helsinki 2005).
* *Suomalaiset jäämeren rannalla. Matkamuistelmia*. Wickström, Oulu 1884.
* *Väkiluvun seikoista Venäjän Karjalassa* (julkaistiin Suomi-kirjassa). Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, Helsinki 1889.
* *Om rätta förståndet af svenskans och finskans likställighet : ett förslag till språkfrågans definitiva lösning af Neuter*. Helsingfors 1894 (nimimerkillä *Neuter*)

Aiheesta muualla
----------------

* Vapaasti ladattavia August Vilhelm Ervastin e-kirjoja Project Gutenbergiltä ja Projekti Lönnrotilta sekä doctrinepublishing.com -sivuilla.
* Wikiaineisto: Kuka kukin oli 1961

Lähteet
-------

* Ilmari Heikinheimo: *Suomen elämäkerrasto*. Helsinki: Werner Söderström Osakeyhtiö, 1955.  s. 173–174.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Ruotsi

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Uppslagsverket Finland
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
**Jugon-les-Lacs - Commune nouvelle** on kunta läntisessä Ranskassa Côtes-d'Armorin departementissa Bretagnen alueella. Se sijaitsee Arguenonjoen varrella noin 40 kilometriä Saint-Brieucin kaupungista itään.

Kunta muodostettiin 1.1.2016 jolloin kaksi kuntaa, Jugon-les-Lacs (bretoniksi *Lanyugon*) ja Dolo (bretoniksi *Doloù*) yhdistyivät. Uuden Jugon-les-Lacs - Commune nouvelle kunnan hallintopaikakka on Jugon-les-Lacs.

Jugon-Les-Lacs sijaitsi roomalaisten kulkureitin varrella. Sama reitti tuli tärkeäksi keskiajalla. Tuolloin Bretagnen herttua käski vahvistaa alueen puolustusta patoamalla jokea, jolloin alueelle muodostui järviä ja lampia.

Kaupungin keskustaa ympäröivät järvet ja lammet ovat edelleen olemassa, ja niillä on suuri virkistyskäyttö. Erityisesti kalastus on kunnan matkailuvaltteja. Järvistä on mahdollista onkia karppeja, haukia ja ahvenia. Kaupungin sertifioitu kalastuskeskus *Maison Pêche et Nature* auttaa matkailukalastajaa tarvittavissa väline- ja lupa-asioissa. Kalastuksen lisäksi järvillä on laaja valikoima muita aktiviteetteja, kuten melonta, suppaus ja purjehdus.

  

* Saint-Lézinin kirkko, DoloSaint-Lézinin kirkko, Dolo
* Jugon-les-Lacsin katunäkymääJugon-les-Lacsin katunäkymää
* Jugon-les-Lacsin vesistöäJugon-les-Lacsin vesistöä

Lähteet
-------

1. 1 2  Insee
2. 1 2  Jugon-Les-Lacs, A town with a great deal of character Cap d’Erquy – Val André, Office de tourisme. Viitattu 27.12.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Jugon-les-Lacs - Commune nouvelle** Wikimedia Commonsissa