recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Tasinko** on omaisuuserä, jonka purkautuvan avioliiton varakkaampi puoliso joutuu suorittamaan varattomammalle puolisolle, jotta kummankin omaisuuden arvo tulee yhtä suureksi. Tasingon määrä ratkeaa osituksessa ja se voi olla rahaa tai irtainta tai kiinteää omaisuutta. Tasinkona suoritettavan omaisuuden yksilöinti tapahtuu joko puolisoiden välisellä sopimuksella (sovinto-ositus) tai pesänjakajan päätöksellä (toimitusositus). Jos puolisot eivät kykene sopimaan asiasta, laatii pesänjakaja osituslaskelman tasingon määrästä. Tasinko ei aina johda puolisoiden varallisuuksien tasoittumiseen, sillä sitä laskettaessa mukaan ei oteta omaisuutta, johon puolisolla ei ole avio-oikeutta (avioehto). Laskelmaan saattaa sisältyä myös vastikkeita.

Tasingon oikeuspoliittisena tarkoituksena on korvata puolisoille perheen hyväksi tehty työ. Tällöin katsotaan, että kotitalouden hoitoon ja lasten kasvatukseen käytetty työpanos kartuttaa perheen varallisuutta, sillä se edesauttaa säästöjen syntymistä. Avioliiton purkautuessa suoritettava omaisuuden tasajako vastaa myös pidempään kestäneen liiton myötä syntynyttä talouden yhteisyyttä.

Oikeuskäytännön mukaan tasingon suorittamiseen velvollinen ei voi itse päättää luovutettavasta omaisuudesta, vaan siitä määrää pesänjakaja (KKO 1975 II 24). Pesänjakajan täytyy kuitenkin ottaa huomioon tasinkoa suorittavan osapuolen toiveet. Toiveista voi poiketa lähinnä silloin, kun toive on tasingon saajan kannalta šikaaninluonteinen tai kohtuuton. Siitä, saako tasingon aina maksaa rahana (niin kutsuttu rahasuoritusvaltuus), on eriäviä näkemyksiä, mutta käytännössä rahasuorituksen torjuminen on harvinaista. Joissakin tapauksissa tasingon saajalla on oikeus vaatia tasinko tiettynä omaisuutena. Tällainen poikkeustapaus on puolison jäämistöön kuuluva maatila (perintökaari, 40/1965, 25:9). Toinen tapaus on työvälineet tai muu irtaimisto, jota tasingon saaja tarvitsee elinkeinotoiminnassaan (avioliittolaki, 234/1929, 103 § 3 mom.).

Tasingon suoritusvelvollisuuteen on joitakin poikkeuksia. Lesken ei tarvitse luovuttaa tasinkoa kuolleen puolisonsa perillisille silloin, kun ositus toimitetaan puolison kuoleman jälkeen (lesken suoja) (avioliittolaki, 103 § 2 mom.). Tasinkoa ei tarvitse myöskään suorittaa tilanteessa, jossa puolison tai kuolleen puolison omaisuus on luovutettu konkurssiin. Tällöin puolison velkojat eivät saa toisen puolison omaisuutta tasinkosäännösten avulla (avioliittolaki, 103 § 2 mom.). Puolisolla ei ole oikeutta saada mitään toisen puolison omaisuutta, jos hän on rikoksella aiheuttanut toisen puolison kuoleman tai osallistunut tällaiseen rikokseen. Jos rikollinen teko on vähäinen, voi tuomioistuin kuitenkin päättää, ettei tällaista seurausta ole (avioliittolaki, 59 §).

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  *Encyclopædia iuridica fennica,* Suomalainen lakimiesyhdistys 1994–1999, ISBN 951-855-135-9, osa III palstat 591–593.

* Oikeustiede:tasinko – Tieteen termipankki *tieteentermipankki.fi*. Viitattu 22.4.2022.
**Chrístos Sartzetákis** (kreik. Χρήστος Σαρτζετάκης, 6. huhtikuuta 1929 Thessaloniki, Kreikka – 3. helmikuuta 2022 Ateena, Kreikka) oli kreikkalainen juristi ja poliitikko, joka toimi Kreikan presidenttinä 29. maaliskuuta 1985 – 4. toukokuuta 1990.

Elämä ja ura
------------

Sartzetákis syntyi Thessalonikissa Kreikan Makedoniassa. Hän opiskeli oikeustiedettä Thessalonikin Aristoteles-yliopistossa ja jatkoi opintojaan Pariisissa. Sartzetákis toimi tuomarina vuodesta 1955. Hän nousi julkisuuteen vuonna 1963 vasemmistopoliitikko Grigóris Lamprákiksen salamurhan oikeuskäsittelyn yhteydessä. Vuoden 1967 sotilasvallankaappauksen jälkeen hänet erotettiin tuomarinvirasta vuonna 1968, vangittiin ilman oikeudenkäyntiä ja kidutettiin. Juntan kaaduttua vuonna 1974 hän sai palata virkaansa.

Sartzetákis valittiin presidentiksi 29. maaliskuuta 1985 sen jälkeen, kun edeltäjä Konstantínos Karamanlís oli eronnut protestina suunnitelmille presidentin valtaoikeuksien vähentämisestä. Väliaikana virkaatekevänä presidenttinä toimi Ioánnis Alevrás. Sartzetákis oli poliitikkona sitoutumaton. Karamanlís toimi uudelleen presidenttinä Sartzetákiksen jälkeen.

Sartzetákis oli naimisissa Éfi Sartzetákin (o.s. Argyríou) kanssa, ja heillä oli yksi tytär. Sartzetákis julkaisi useita teoksia oikeustieteen ja politiikan alalta.

Lähteet
-------

1. ↑  Former president Christos Sartzetakis dead at 92 *ekathimerini.com*. Viitattu 3.2.2022.
2. 1 2 3  Christos Sartzetakis Presidency of the Hellenic Republic.  Arkistoitu 9.9.2018. Viitattu 3.9.2018.
3. ↑  Χρήστος Α. Σαρτζετάκης - Βιογραφικά *sartzetakis.gr*. Viitattu 3.9.2018.
4. ↑  Christos Sartzetakis on epäpoliittinen presidentti.  *Helsingin Sanomat*, 30.3.1985, s. 33. HS Aikakone (vain tilaajille). Viitattu 7.2.2023.
5. ↑  Greece profile – Timeline *BBC*. Viitattu 21.6.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Chrístos Sartzetákis** Wikimedia Commonsissa

* Χρήστος Α. Σαρτζετάκης. Sartzetákiksen kotisivut. (kreikaksi)

Kreikan kolmannen tasavallan (1974–) presidentit
Michaíl Stasinópoulos (1974–1975) · Konstantínos Tsátsos (1975–1980) · Konstantínos Karamanlís (1980–1985) · Ioánnis Alevrás (1985) · Chrístos Sartzetákis (1985–1990) · Konstantínos Karamanlís (1990–1995) · Konstantínos Stefanópoulos (1995–2005) · Károlos Papoúlias (2005–2015) · Prokópis Pavlópoulos (2015–2020) · Katerína Sakellaropoúlou (2020–)



|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Kreikka

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Hanns Heinz Ewers nuorena miehenä.
**Hanns Heinz Ewers** (1871–1943) oli saksalainen kirjailija, näyttelijä ja filosofi. Hänet tunnetaan kauhutarinoistaan ja yhteyksistään natseihin.

Ewers kirjoitti paljon näytelmiä, novelleja, runoja ja käsikirjoituksia elokuviin. Monien päähenkilö on Frank Braun, Ewersin kirjallinen omakuva. Hänen tunnetuin romaaninsa on Frankenstein-myyttiin pohjautuva teos nimeltä *Alraune* (1928), jonka pohjalta on tehty myös elokuva. Hänen tarinansa *Der Student von Prag* on sovitettu kahdesti elokuvaksi; tämä kaksoisolentotarina on kiehtonut myös psykoanalyytikkoja.

Weimarin tasavallan viimeisinä vuosina Ewers kiinnostui natsipuolueesta, sen nationalismista ja teutonien kulttuurin palvonnasta. Hän kirjoitti kansallissosialistien marttyyrista Horst Wesselistä elämäkerran *Horst Wessel: eräs saksalainen kohtalo* (1932), jonka Mika Waltari suomensi vuonna 1933. Teoksen pohjalta valmistui elokuva, jonka nimeksi tuli eräiden vaiheiden jälkeen *Hans Westmar* (1933).

Ewers ei kuitenkaan koskaan liittynyt puolueeseen. Hän joutui natsien epäsuosioon, koska hän suhtautui myönteisesti juutalaisiin ja homoseksuaaleihin, ja hänen kirjojaan kiellettiin.

Lähteet
-------

1. ↑  Elonet
2. ↑  Saviniemi, Kari: Mika Waltari ja sakea 30-luku.  *KirjaIN*, 2008, nro 2, s. 49.
3. ↑  Conradi, Peter: *Hitlerin uskottu, Rooseveltin avustaja. Ernst Hanfstaenglin uskomaton elämä*, s. 188–189. (Hitler’s Piano Player. The Rise and Fall of Ernst Hanfstaengl, Confidante of Hitler, Ally of FDR, 2004.) Suom. Maikki Soro. Helsinki: Minerva, 2015. ISBN 978-952-312-129-4.
4. ↑  Triangles Roses (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Korea
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
* Portugali

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* RISM
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**cgroups** (lyhenne sanoista *control group*) on Linux-ytimen ominaisuus järjestelmän ylläpitoon ja hallintaan. Ominaisuudella voidaan järjestää prosessit hierarkiaan, jonka mukaan tehtäville voidaan asettaa rajoituksia resursseille kuten muistin ja suoritinajan käytölle.
Ominaisuutta voidaan käyttää suoritettavien toimintojen *jäädyttämiseen* esimerkiksi eräajon pysäyttämiseen ja jatkamiseen myöhemmin levylle tallennetun tilan mukaan.

Ominaisuuden ensimmäinen versio on lisätty ytimen versiossa 2.6.24 tammikuussa 2008. Ominaisuutta käytetään käyttöjärjestelmätason virtualisoinnissa hyväksi.

Linux-versiossa 4.14 on lisätty tuki säikeistysmoodille.

cgroup-ryhmittelyä tukevat useat sovellukset kuten Docker, Hadoop, HTCondor, Kubernetes, LXC ja Mesos.

Lähteet
-------

1. ↑  CGROUPS(7) *man7.org*. Viitattu 25.11.2017.
2. ↑  freezer-subsystem *elixir.free-electrons.com*. Viitattu 25.11.2017.
3. ↑  Linux 2 6 24 Kernelnewbies. Viitattu 25.11.2017.
4. 1 2  Petros Koutoupis: Everything You Need to Know about Linux Containers, Part I: Linux Control Groups and Process Isolation  21.8.2018. Linux Journal. Viitattu 4.3.2020. (englanniksi)
5. ↑  Corbet, Jonathan: A milestone for control groups LWN.net. Viitattu 25.11.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Introduction to Control Groups (Cgroups) (englanniksi)
* Control Group v2 (englanniksi)
**Aaltomuovi** (myös **kennomuovi** tai **kanavamuovi**) on polypropyleenistä valmistettua muovilevyä. Rakenteeltaan aaltopahvia muistuttavassa aaltomuovissa on yhdensuuntaisia, putkimaisia onttoja kennoja eli kanavia, jotka parantavat materiaalin lujuutta ja jäykkyyttä aaltopahvin aallotusten tai betonisen ontelolaatan onteloiden tapaan.

Aaltomuovia käytetään muun muassa pakkausmateriaalina, erilaisten laatikoiden ja koteloiden valmistuksessa sekä värittömänä ja läpikuultavana pihakatosten ja kasvihuoneiden suoraa auringonvaloa hajottavana katemateriaalina. Keveytensä ja kestävyytensä takia aaltomuovia käytetään myös messuosastojen ja muiden tilapäisten ja toistuvaa rakentamista ja purkua edellyttävien rakenteiden tekoon sekä ulkomainosten pohjamateriaalina, johon esimerkiksi silkkipainatus onnistuu hyvin.

Aaltomuovilevyä valmistetaan eri paksuisina, eri väreissä ja eri painoisina. Ohutta aaltomuovia myydään myös rullatavarana. Aaltomuovin paino ilmaistaan grammoina neliömetriä kohti.

Lähteet
-------

1. ↑  Asennusohje, Kanavamuovikatto (Arkistoitu – Internet Archive). Skånska Byggvaror. Viitattu 12.3.2014.
2. ↑  Erikoismuovit: Propwell (Arkistoitu – Internet Archive), Pa-Hu Oy. Viitattu 12.3.2014.
3. ↑  Kennomuovilevyt, Zymotec Oy. Viitattu 12.3.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia kanavamuovilevyistä
Inmarsat-3 satelliitti.
**Inmarsat PLC** on englantilainen satelliittitietoliikenneyhtiö.

Yhtiö ja sen toiminta
---------------------

Inmarsat perustettiin valtioiden välisenä organisaationa vuonna 1979. Euroopan avaruusjärjestö suunnitteli, rahoitti ja toteutti sen ensimmäiset satelliitit. Se muutettiin pörssiyhtiöksi 2000-luvun alussa ja sen osakkeet ovat myynnissä Lontoon pörssissä. Inmarsat operoi yhtätoista tietoliikennesatelliittia.*lähde?*

Inmarsatin puhelin.
Inmarsatin pääkonttori, Old Street, Lontoo.
Toukokuun 2009 (?) puolivälissä sen S-kaistan EuropaSat-järjestelmä voitti Euroopan unionin kilvan Euroopan mobiilin satelliittitietoliikenteen operaattorista.*lähde?*

Syyskesällä 2010 eurooppalainen Inmarsat alkoi neuvotella 500 miljoonan dollarin tuesta Yhdysvaltain Export-Import Bank of the United Statesin kanssa tilatakseen Yhdysvalloista Boeingilta kolme tietoliikennesatelliittia Global Xpress tietoliikennekonstellaatiotaan varten. Saman alan yhdysvaltalainen Iridium sai ranskalaiselta vientirahoittajalta miljardiluokan (euroissa) tuen Ranskassa tehtäviin tietoliikennesatelliitteihin aiemmin kesällä 2010.*lähde?*

Maaliskuun lopussa 2011 Inmarsat osti norjalaisen laivojen pieniä satelliittivastaanotto- ja lähetysantenneja (VAT) valmistavan Ship Equip -yrityksen 160 miljoonan dollarin hintaan, mikä vastaa norjalaisyrityksen kolmen vuoden tulosta. Osa summasta on Ship Equipin velkoja, jotka siirtyvät uudelle omistajalle.*lähde?*

Satelliitit
-----------

### Inmarsat-2 satelliitit

* Inmarsat-2F1
* Inmarsat-2F2
* Inmarsat-2F3
* Inmarsat-2F4

### Inmarsat-3 satelliitit

* Inmarsat-3F1 / 64 itäistä pituutta, laukaistu 3. huhtikuuta 1996
* Inmarsat-3F2 / 15 läntistä pituutta, laukaistu 6. syyskuuta 1996
* Inmarsat-3F3 / 179 itäistä pituutta, laukaistu 17. joulukuuta 1996
* Inmarsat-3F4 / 54 läntistä pituutta, laukaistu 3. kesäkuuta 1997
* Inmarsat-3F5 / 25 itäistä pituutta, laukaistu 4. helmikuuta 1998

### Inmarsat-4 satelliitit

* Inmarsat-4F1 / 63 itäistä pituutta, laukaistu 11. maaliskuuta 2005
* Inmarsat-4 F2 / 53 läntistä pituutta

Lähteet
-------

1. ↑  Inmarsat Seeks Ex-Im Backing for Satellite Deal, Spacenews.com
2. ↑  Inmarsat acquires maritime V-sat provider Ship-Equip, Spacenews.com

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Inmarsat**.
* Yhtiön sivusto
Hôtel-Dieun eteläinen julkisivu.
Sairaalan sisäpihaa.
Vanha Hôtel-Dieu vähän ennen purkamistaan 1860-luvulla, taustalla Notre Damen tornit.
**Hôtel-Dieu de Paris** on Pariisin vanhin sairaala. Se sijaitsee aivan kaupungin historiallisessa keskustassa Île de la Citén saarella, Notre Damen aukion pohjoispuolella. "Jumalan taloa" tarkoittava nimi viittaa sairaalan alkuperään uskonnollisena laitoksena. Nykyään Hôtel-Dieu on Pariisin keskustan aluetta palveleva yliopistosairaala.

Ensimmäinen sairaala perustettiin paikalle jo vuonna 651. Se oli keskiajalle tyypillinen monitoimilaitos, joka toimi samalla myös köyhäintalona, mutta kehittyi myöhemmin moderniksi sairaalaksi. Koko Île de la Citén saaren poikki ulottunut vanha Hôtel-Dieu rakennettiin 1100-luvulla. Sairaalaa vaivasi useiden vuosisatojen ajan ylikansoitus. Se vaurioitui suuressa tulipalossa vuonna 1772 ja kunnostettiin vasta Napoleonin aikana. Sairaalassa vaikutti noihin aikoihin monia tunnettuja kirurgeja, kuten Bichat ja Desault. Vanha Hôtel-Dieu purettiin 1800-luvulla paroni Haussmannin suurisuuntaisten kaupunkisuunnitelmien tieltä ja nykyinen sairaalarakennus rakennettiin sen paikalle vuosina 1866–1878.

Lähteet
-------

1. 1 2  Hotel Dieu (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) Sciencemuseum. Viitattu 31.1.2016.
2. 1 2  *Kaupunkikirjat: Pariisi* (suom. Ilkka Rekiaro), s. 81. Kuudes, uudistettu painos. WSOY, Helsinki 2009. Alkuteos *Travel Guides Paris*, julkaistu ensimmäisen kerran Isossa-Britanniassa 1993, Dorling Kindersley Ltd, Lontoo.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hôtel-Dieu de Paris** Wikimedia Commonsissa

* Hôtel-Dieu Pariisin sairaalajärjestelmän sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive) (ranskaksi)
* L'HÔTEL-DIEU (ranskaksi) Le Paris pittoresque
Hôtel de Sully, rue Saint-Antoinen puoleinen julkisivu.
Sisäpiha.
**Hôtel de Sully** on barokkityylinen kaupunkipalatsi Pariisin keskustassa Le Marais’n alueella 4. arrondissementissa, osoitteessa Rue Saint-Antoine 62. Rakennuksessa on toiminut vuodesta 1967 Ranskan kansallinen muistomerkkivirasto Centre des monuments nationaux, eikä se ole avoinna yleisölle sisäpihaa lukuun ottamatta. Talon pihalle pääsee myös takakautta Place des Vosges -aukion lounaiskulmasta.

Talon rakentaminen aloitettiin vuonna 1625, ja suunnittelijana oli luultavasti Ranskan hoviarkkitehti Jean Androuet du Cerceau. Alkuperäinen rakennuttaja oli Thomas-niminen uhkapeluri, mutta hänen tehtyään vararikon talon osti vuonna 1634 Sullyn herttua, entinen kuningas Henrik IV:n pääministeri, jonka johdolla talon koristelua jatkettiin. Varsinkin sisäpihan puoleiset julkisivut on koristeltu ylellisesti. Sullyn suku omisti talon 1700-luvun puoliväliin saakka. Hôtel de Sully entisöitiin 1960-luvulla yhtenä ensimmäisistä Le Marais’n kaupunkipalatseista. Ranskan valokuvataiteen keskusmuseo *Centre National de la photographie* toimi välillä osittain Hôtel de Sullyssa ja osin Jeu de Paumessa.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Kaupunkikirjat: Pariisi* (suom. Ilkka Rekiaro), s. 95. Kuudes, uudistettu painos. WSOY, Helsinki 2009. Alkuteos *Travel Guides Paris*, julkaistu ensimmäisen kerran Isossa-Britanniassa 1993, Dorling Kindersley Ltd, Lontoo.
2. 1 2  Hôtel de Béthune-Sully (englanniksi) Viitattu 20.3.2015.
3. 1 2 3 4  Martina Padberg: *Taide & Arkkitehtuuri: Pariisi* (suom. Tapani Kilpeläinen), s. 252–253. Tandem Verlag (h. f. ullmann) 2007. Alkuteos *Kunst & Architektur Paris*.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hôtel de Sully** Wikimedia Commonsissa

* Kotisivu (ranskaksi)
Fratín rotko

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Ágios Vasíleios, Réthymno, Kreeta, Kreikka |
| Asukasluku | 
57 (2011)View and modify data on Wikidata  |

Hallinto| Nimi alkuperäiskielellä | 
Φαράγγι Φρατί |
| Tyyppi | 
IhmisasutusView and modify data on Wikidata  |

Karttamuokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Fratín rotko** (kreik. Φαράγγι Φρατί, *Farángi Fratí*, myös Φρατιανό Φαράγγι, *Fratianó Farángi*) on rotko Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Ágios Vasíleioksen kunnassa noin 22 kilometriä etelään Réthymnosta.

Fratín rotko kulkee Xiró Óros -vuoren poikki. Sen pohjoispää on Fratín kylän lähellä, mistä se on saanut nimensä. Eteläpäässään rotko yhtyy sen länsipuoliseen Kourtaliótiksen rotkoon. Rotkovaellus on suhteellisen haastava monien vesiputousten vuoksi ja kestää noin 6–7 tuntia. Vaellusta voi jatkaa edelleen Prévelin rannalle noin 2–3 tuntia.

Lähteet
-------

1. 1 2  Φρατιανό Φαράγγι *Cretan Beaches*. Viitattu 7.9.2020.
2. 1 2  Φαράγγι Φρατί *TerraBook*. Viitattu 7.9.2020.
**Frasikleia-kore** on Frasikleia-nimistä neitoa esittävä antiikin kreikkalainen kore-veistos. Se on veistetty arkaaisella kaudella noin vuonna 550–540 eaa. Nykyisin veistos on sijoitettu Kansalliseen arkeologiseen museoon (sali 11) Ateenassa.

Kore on nuoren Frasikleian hautaveistos ja esittää oletettavasti neitoa itseään puettuna täysipituiseen hihalliseen khitoniin sekä kukkaseppeleeseen. Neidon vasemmassa kädessä on lootuksen kukan nuppu. Veistos on tehty paroslaisesta marmorista ja se on ollut alun perin maalattu, mutta värit ovat haalistuneet lähes kokonaan. Khiton on ollut maalattu punaiseksi. Varsinaisen veistoksen korkeus on 1,79 metriä ja korkeus jalustalla 2,12 metriä. Jalustassa on piirtokirjoitus, joka kertoo neidon kuolleen nuorena ennen kuin sai astua avioon:

> »ΣΗΜΑ ΦΡΑΣΙΚΛΕΙΑΣ · ΚΟΡΗ ΚΕΚΛΗΣΟΜΑΙ ΑΙΕΙ ΑΝΤΙ ΓΑΜΟΥ ΠΑΡΑ ΘΕΩΝ ΤΟΥΤΟ ΛΑΧΟΥΣ’ ΟΝΟΜΑ  
> [Tämä on] Frasikleian hauta. Minua kutsutaan aina neidoksi [*korē*], sillä jumalat eivät suoneet minulle häitä.» 
> 
> 

Lisäksi piirtokirjoitus mainitsee veistoksen tekijän, Aristion Paroslaisen. Kore on löydetty Attikasta antiikin aikaisen Myrrhinuksen demoksen alueelta 1970-luvulla yhdessä samantyylisen kuros-patsaan kanssa. Piirtokirjoitus löytyi jo vuonna 1729, ja osattiin yhdistää veistokseen heti sen löytymisen jälkeen. Veistos on yksi parhaiten säilyneitä ja tunnetuimpia kore-veistoksia.

|  |  |
| --- | --- |
| *Frasikleia-kore*. Kansallinen arkeologinen museo, Ateena. | Ennallistus *Frasikleia-koresta* alkuperäisissä väreissä. Pergamon-museo, Berliini. |

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Funerary statue of the kore Phrasikleia (4889) National Archaeological Museum.  Arkistoitu 26.10.2021. Viitattu 22.8.2016.
2. ↑  4889 National Archaeological Museum.  Arkistoitu 11.9.2016. Viitattu 22.8.2016.
3. 1 2  *Hautojen lauluja*, s. 95. Suomennos ja selitykset Arto Kivimäki, Erkki Sironen, Pekka Tuomisto ja Sampo Vesterinen. Helsinki: Tammi, 2008. ISBN 978-951-31-3883-7.
4. ↑  Phrasikleia and Kouros *Ancient Greece*. Viitattu 22.8.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Frasikleia-kore** Wikimedia Commonsissa
**Frappé** eli **café frappé** (kreik. φραπές, *frapés*) on kreikkalainen vaahtoava jääkahvi, joka valmistetaan pikakahvista, vedestä ja sokerista, ja johon laitetaan jääpaloja. Frappé-kahvia myydään erityisesti Kreikassa ja Kyproksella, ja se on erityisen suosittua kuumaan kesäaikaan.

Frappén kehitti Nestlé Hellaksen Nescafé-edustaja Dimítrios Vakóndios Thessalonikissa vuonna 1957. Juoman kerrotaan syntyneen puolivahingossa kaupungin kansainvälisten messujen aikaan, kun Vakóndioksella ei kerran ollut käytettävissään kuumaa vettä, vaan hän valmisti Nescafénsa jääkylmään veteen, joka oli alun perin tarkoitettu lasten kaakaojuomaan. Juoman suosio on kasvanut erityisesti 1970-luvulta lähtien. *Nescafé Frappéa* on myyty vuodesta 1979.

Frappé-kahvi valmistetaan joko cocktail-sekoittimella tai muulla sekoittimella. Siihen käytetään 1–2 teelusikallista pikakahvijauhetta, sokeria ja vähän vettä, ja nämä sekoitetaan vaahdoksi. Juoma kaadetaan korkeaan lasiin. Tämän jälkeen lisätään kylmää vettä ja jääpaloja. Frappé-kahvia myydään yleensä kolmella makeusasteella, makeana (*glykós*, 4 teelusikallista sokeria), keskimakeana (*métrios*, 2 teelusikallista sokeria) ja ilman sokeria (*skétos*). Frappésta on olemassa myös maidollinen versio, *frapógalo*, jossa maito lisätään lopuksi veden ohella tai sijasta.

Frappé-kahvia on kuvattu sodanjälkeisen Kreikan kahvikulttuurin sekä kreikkalaisen huolettoman kesäisen ulkoilmaelämän symboliksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Tsolakidou, Stella: Frappé: The History of Coffee That Greeks Are Obsessed With *Greek Reporter*.  19.5.2012. Viitattu 18.6.2018.
2. 1 2 3  Young, Daniel: The History of Greek-Style Frappe *i Need Coffee*. Viitattu 18.6.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Frappé-kahvi** Wikimedia Commonsissa
Fraunhofer-Institut Schmallenberg
**Fraunhofer-instituutti** (saks. *Fraunhofer-Gesellschaft*) on saksalainen sovelletun tekniikan tutkimusyhteisö. Se ylläpitää yhteensä kuuttakymmentäseitsemää eri tutkimuslaitosta ja -yksikköä Saksassa, Yhdysvalloissa, Englannissa ja Aasiassa. Nimensä instituutti on saanut saksalaisen fyysikon Joseph von Fraunhoferin mukaan, joka kehitti spektrin niin sanottujen Fraunhoferin viivojen tutkimusta. Vuonna 1949 perustettu Fraunhofer-instituutti on Euroopan suurin teknisen alan tutkimuslaitos, joka vuonna 2014 työllisti 23 000 henkeä ja jonka vuosibudjetti vuonna 2014 oli noin 2 miljardia euroa.

Katso myös
----------

* MP3

Lähteet
-------

1. ↑  Lindell, Ismo: *Sähkön pitkä historia*, s. 236–237. 3. painos. Otatieto, 2009. ISBN 978-951-672-358-0.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Fraunhofer-instituutti**.
* Fraunhofer-Gesellschaft
* Karttunen, Hannu: *Vanhin tiede – Tähtitiedettä kivikaudesta kuulentoihin*, s. 427. "Joseph von Fraunhofer (1787–1826)". Helsinki: Ursa, 2003. ISBN 978-952-5329-26-1.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
	+ 2
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Japani
* Tšekki

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Amerikanhuuhkaja** (*Bubo virginianus*) on amerikkalainen suurikokoinen pöllö.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Linnun pituus on 46–63,5 cm, siipien kärkiväli 91–152 cm ja paino 900–1 800 g. Kooltaan amerikanhuuhkaja on selvästi huuhkajaa pienempi. Sen väritys vaihtelee punaruskeasta harmaaseen ja mustavalkoiseen. Sillä on keltaiset silmät oranssin naamakiehkuran keskellä ja pitkät korvatöyhdöt. Naaras on koirasta kookkaampi.

Esiintyminen
------------

Amerikanhuuhkaja elää kaikissa kolmessa Uuden maailman maanosassa, pohjoisessa Alaskasta ja Kanadan keskiosista Yhdysvaltain kautta Keski-Amerikkaan ja monin paikoin Etelä-Amerikassa, kuten Andeilla, Amazonin altaan eteläpuolella ja aivan mantereen koillisella rannikkokaistaleella. Sen elinympäristön ala on noin 24 miljoonaa neliökilometriä ja maailman populaation koko on noin 5,3 miljoonaa yksilöä. Se on enimmäkseen paikkalintu, jonka pohjoisimmat kannat voivat muuttaa hieman etelämmäksi talveksi.

Elinympäristö
-------------

Lajille kelpaavat monenlaiset elinympäristöt tiheistä metsistä aavikoihin ja kaupunkien puistoihin.

Lisääntyminen
-------------

Amerikanhuuhkaja ei rakenna varsinaista pesää, vaan pesii esimerkiksi muiden lintujen, kuten varislintujen, haukkojen tai haikaroiden vanhoihin pesii, rakennuksiin, kalliojyrkänteen ulkonemalle, puun onkaloon tai vanhaan oravanpesään. Naaras munii 2–4 munaa, joita se hautoo 26–35 päivää. Poikaset lähtevät pesästä 6–7 viikon ikäisinä ja oppivat lentämään 9–10 viikkoisina, jonka jälkeen emot ruokkivat niitä vielä joidenkin viikkojen ajan. Poikaset itsenäistyvät syksyllä ja lähtevät vaeltamaan jopa 250 kilometrin päähän. Laji on yksiavioinen ja sen reviirin koko on noin 2,5 neliökilometriä. Vankeudessa se on elänyt yli 30-vuotiaaksi, luonnossa vanhin yksilö on ollut 13-vuotias.

Ravinto
-------

Amerikanhuuhkajan pääravintoa ovat kanit ja jänikset, mutta sen ruokavalioon kuuluvat myös jyrsijät ja muut nisäkkäät, linnut, matelijat, sammakkoeläimet, kalat, kovakuoriaiset ynnä muut selkärangattomat ja tuoreet raadot.

Lähteet
-------

* Owlpages (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  BirdLife International: *Bubo virginianus* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2014.3*.  2014. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 20.2.2015. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q81515
* Wikispecies: Bubo virginianus
* ABA: grhoow
* ADW: Bubo\_virginianus
* Avibase: FC366114BD3B51A0
* BioLib: 22473
* BirdLife: 61752071
* BOLD: 9495
* CoL: NKTR
* BOW: grhowl
* eBird: grhowl
* EPPO: BUBOVI
* Euring: 7430
* FEIS: buvi
* Fossilworks: 161527
* GBIF: 5959118
* GISD: 1242
* GNAB: great-horned-owl
* IBC: great-horned-owl-bubo-virginianus
* iNaturalist: 20044
* IRMNG: 11272214
* ITIS: 177884
* IUCN: 61752071
* NatureServe: 2.770876
* NBN: NHMSYS0001689429
* NCBI: 56268
* Neotropical: grhowl
* ODNR: great-horned-owl
* Species+: 3231
* TSA: 2885
* Xeno-canto: Bubo-virginianus

 |

 |
**Amerikanhakki** (*Nucifraga columbiana*) on varisten heimoon kuuluva varpuslintu.

Tuntomerkit
-----------

Amerikanhakki on keskimäärin noin 29 cm pitkä ja se painaa keskimäärin 141 grammaa. Koiraat ovat keskimäärin suurempia kuin naaraat. Sen höyhenpuku on mustia siipiä ja keskimmäisiä pyrstösulkia lukuun ottamatta harmaa. Siivet ovat pitkät ja siiveniskut syvät.

Levinneisyys
------------

Amerikanhakkeja elää Kanadassa, Yhdysvalloissa ja Meksikossa. Lajin kannankehitys on nouseva ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

Elinympäristö
-------------

Kesäisin amerikanhakit elävät vuoristoissa hieman puurajan alapuolella. Se suosii puoliavoimia havumetsiä, joiden seassa on niittyjä ja puroja. Laji ei ole muuttolintu ja se pysyy samalla pesimäalueillaan niin kauan kuin ravintoa riittää. Talveksi se kuitenkin laskeutuu alemmaksi.

Lisääntyminen
-------------

Amerikanhakki on yksiavioinen. Pesintäaika vaihtelee elinympäristön korkeudesta, säästä ja ravintotilanteesta riippuen. Sekä koiras että naaras osallistuvat pesän rakentamiseen. Pesä rakennetaan puun suojaisammalle puolelle. Pesä sijaitsee puun oksalla ja rakennetaan muun muassa pienistä oksista ja varvuista. Pesäkupin sisäpuoli vuorataan hienolla aineksella. Munia on yleensä kolme ja niitä haudotaan keskimäärin 18 päivää. Molemmat emot osallistuvat hautomiseen ja poikasista huolehtimiseen. Poikaset ovat lentokykyisiä 20-22 vuorokauden ikäisinä.

Ravinto
-------

Amerikanhakki käyttää ravinnokseen pääasiassa siemeniä, mutta laji on kaikkiruokainen ja syö lisäksi hyönteisiä, pieniä selkärankaisia, munia ja linnunpoikasia ja joskus myös raatoja. Amerikanhakit myös piilottavat siemeniä käyttääkseen niitä myöhemmin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  BirdLife International: *Nucifraga columbiana* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.2*.  2012. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 3.3.2014. (englanniksi)
2. ↑  Maailman lintujen suomenkieliset nimet BirdLife Suomi.  Arkistoitu 13.9.2011. Viitattu 8.4.2013.
3. 1 2 3 4  Nucifraga columbiana ADW. Viitattu 8.4.2013.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q1142785
* Wikispecies: Nucifraga columbiana
* ABA: clanut
* BirdLife: 22705909
* BOLD: 19796
* CoL: 482M5
* BOW: clanut
* eBird: clanut
* Euring: 15560
* FEIS: nuco
* Fossilworks: 369235
* GBIF: 2482614
* GNAB: clarks-nutcracker
* iNaturalist: 8520
* IRMNG: 11348151
* ITIS: 179750
* IUCN: 22705909
* NatureServe: 2.101001
* NCBI: 371917
* Neotropical: clanut
* Xeno-canto: Nucifraga-columbiana

 |

 |
**Amerikaneskimokoira** (*American Eskimo Dog*) on yhdysvaltalainen koirarotu. Vaikkei sillä ole FCI:n tunnustusta, se on Suomen Kennelliiton hyväksymä.

Ulkonäkö
--------

Amerikaneskimokoira on valkoinen pystykorva. Se on rungoltaan lähes neliömäinen. Sallitut värit ovat valkoinen ja keksinvärinen (valkoinen, jolla on vähäiset, haalean kellertävät merkit). Rodusta on kolme eri muunnosta - pieni, keskikokoinen ja iso – jotka eroavat toisistaan vain kooltaan. Pieni on 23–31 cm, keskikokoinen 31–38 cm ja iso 38–48 cm korkea. Pieni painaa 3–5 kg, keskikokoinen 5–9 kg ja iso 9–16 kg.

Luonne ja käyttäytyminen
------------------------

Amerikaneskimokoira on miellyttämishaluinen, uskollinen ja iloinen. Se sopii sekä seura- että vahtikoiraksi.

Alkuperä
--------

Amerikaneskimokoira filippiiniläisessä postimerkissä.
Amerikaneskimokoiralla ei ole mitään tekemistä eskimoiden kanssa. Sitä ei ole koskaan käytetty rekikoirana, vaan sen ensisijainen tehtävä on ollut toimia piha- ja seurakoirana. Se ei myöskään polveudu arktisista koirista, vaan on läheisintä sukua pohjois- ja keskieurooppalaisille pystykorville.

Rodun juurten uskotaan olevan valkoisissa saksanpystykorvissa (etupäässä grosspitzissä), joita saksalaiset uudisasukkaat toivat mukanaan maahan 1800-luvulla. Samoihin aikoihin Yhdysvalloissa alkoi esiintyä myös keeshondeja, pomeranianeja ja volpino italianoja, jotka saattoivat myös vaikuttaa osaltaan varhaiseen jalostukseen.

Aiemmin amerikaneskimokoira oli nykyistä kookkaampi ja ulkomuodoltaan epäyhtenäisempi. Keskikokoinen ja iso ovat alkuperäisiä muunnoksia, mutta pieni jalostettiin vasta myöhemmin. Se tunnettiin aiemmin nimellä *American Spitz* eli amerikanpystykorva, mutta kasvattajat uudelleen nimesivät sen vuonna 1917, koska he eivät halunneet ensimmäisen maailmansodan luoman poliittisen ilmapiirin vuoksi käyttää alun perin saksalaista termiä *Spitz*.

Katso myös
----------

* Grosspitz
* Intianpystykorva
* Japaninpystykorva
* Saksanpystykorva
* Samojedinkoira
* Tanskanpystykorva
* Volpino italiano

Lähteet
-------

Adlercreutz, Carl-Johan: Koirarotujen maailma

### Viitteet

1. ↑  American Eskimo Dog. American Kennel Club. Haettu 27.1.2019.
2. ↑  American eskimo dog. Koiranet-Jalostustietojärjestelmä. Haettu 6.6.2020.
3. ↑  *Uusia rotuja Suomessa*. Suomen Kennelliitto, 14.12.2012. (Arkistoitu – Internet Archive) Haettu 15.12.2012
4. 1 2 3 4  Krämer, E.-M. (2009). *Der grosse Kosmos Hundeführer*, s. 64. Kosmos: Stuttgart.
5. 1 2 3 4  Morris, Desmond. *Dogs - The Ultimate Dictionary of Over 1000 Dog Breeds*, s. 556–557. Trafalgar Square, 2008: North Pomfret, Vermont.

  

11-viikkoinen pentu

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Amerikaneskimokoira**.
**Lorenzo Tehau** (s. 10. huhtikuuta 1989 Tahiti) on tahitilainen jalkapalloilija, joka edustaa maansa pääsarjassa pelaavaa AS Tefanaa. Pelipaikaltaan Tehau on hyökkäävä keskikenttä. Hän pelaa myös Tahitin jalkapallomaajoukkueessa, jossa pelaavat myös hänen kaksoisveljensä Alvin Tehau, isoveljensä Jonathan Tehau ja serkkunsa Teaonui Tehau.

Ura
---

Tehau on edustanut koko uransa ajan eli vuodesta 2009 alkaen AS Tefanaa. Hän on voittanut Tahitin liigan ja cupin vuosina 2010 ja 2011 sekä ollut OFC Champions Leaguessa toinen vuonna 2012.

Tahitin jalkapallomaajoukkueessa Tehau debytoi vuonna 2010. Hän oli joukkueen paras maalintekijä viidellä maalillaan vuoden 2012 Oseanian-mestaruuskisoissa, jotka Tahiti voitti saaden paikan seuraavan vuoden Maanosaliittojen cupiin. Oseanian mestaruuskisoissa Tehau teki neljä maalia Samoan verkkoon. Maanosaliittojen cupissa Tehau oli kentällä kahdessa ottelussa. Ottelussa Uruguayta vastaan hän oli aloituskokoonpanossa. Tahiti hävisi kaikki pelinsä murskalukemin.

Lähteet
-------

* Lorenzo Tehau Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
* 
* (Arkistoitu – Internet Archive)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**Macaon yliopisto** (kiin.: 澳門大學; Jyutping: *Ou3 mun2 daai6 hok6*, engl. *University of Macau*, port. *Universidade de Macau*; lyh. **UM** tai **UMAC**) on Macaon ensimmäinen ja suurin yliopisto. Se on perustettu vuonna 1981. Se tunnettiin aiemmin nimellä *Itä-Aasian yliopisto* (engl. *University of East Asia*, port. *Universidade de Ásia de Leste*, kiin.: 東亞大學; Jyutping: *Dung1 aa3 daai6 hok6*) ja uudelleennimettiin Macaon yliopistoksi 1991. Yliopistossa on noin 100 ohjelmaa. Englanti on pääasiallinen opetuskieli, jonkin verran myös kiina, portugali ja japani. Nykyinen kansleri on Edmund Ho ja rehtori Wei Zhao. Lukuvuonna 2018–2019 yliopistossa opiskeli noin 10 400 opiskelijaa.

Kampusalue Taipa-saarella laajentui huomattavasti alueen kehittyessä Macaon irrottautuessa Portugalista vuonna 1999. Opiskelijoiden määrä kasvoi muutamasta sadasta viiteen tuhanteen. Myös paikallisten opiskelijoiden määrä muuttui suhteessa 39 prosentista 80 prosenttiin.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑  Registered Students *Univesity of Macau*.  26.10.2018.  Arkistoitu 9.11.2019. Viitattu 28.3.2019.
3. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
**Sergei Sergejevitš Vsevolodov** (ven. Сергей Сергеевич Всеволодов, s. 4. syyskuuta 1955 H’erson, Ukraina SNT) on ukrainalainen karateka ja valmentaja. Hän on Ukrainan Kyokushin-liiton puheenjohtaja ja WKB-liiton kansainvälisen komitean jäsen. Lisäksi Vsevolodov on H’ersonin alueen Kyokushinin puheenjohtaja. Hänellä on Kyokushinissa 6. danin arvo ja 3. danin arvo armeijan lähitaistelussa. Hän voitti kilpaurallaan Kyokushinissa Ukrainan mestaruuden kahdesti ja kerran ikämiesten maailmanmestaruuden.

Elämäkerta
----------

Vsevolodov valmistui kauppalaivaston merikoulusta 1975. Valmistumisensa jälkeen hän työskenteli vuosien 1975–1979 välisenä aikana Ukrainan armeijan laivamekaanikkona Odessassa. Vsevolodov palasi takaisin opiskelemaan 1980 H’ersonin Pedagogiseen instituuttiin. Hän oli samaan aikaan töissä merisatamalla vuosina 1979–1981. Hän valmistui opinnoistaan 1984.

Kyokushin
---------

Vsevolodov alkoi opiskelemaan Kyokushinia 1975 kerättyään karateen liittyvää kirjallisuutta vieraillessaan eri maiden merisatamilla töidensä puolesta. Lopulta 1979 hän alkoi harjoittelemaan Kyokushinia tavattuaan Matyushin Pavlovichin Dnepropetrovskissa. Hän oli myös sen jälkeen lähitaisteluohjaajana vuosina 1981–1989.

### Kilpaura

Vsevolodov saavutti ensimmäistä kertaa menestystä 1980 tultuaan toisissa Ukrainan SNT mestaruuskilpailuissa toiseksi. Hän sijoittui toiseksi myös seuraavissa kilpailuissa Odessassa 1981. Samana vuonna Vsevolodov voitti Ukrainan mestaruuden lähitaistelukilpailuissa. Lopulta historian neljänsissä Ukrainan SNT mestaruuskilpailuissa Vsevolodov voitti Ukrainan mestaruuden kotikaupungissaan H’ersonissa.

1983 Vsevolodov saavutti menestystä myös Neuvostoliiton mestaruuskilpailuissa, jossa hän sijoittui toiseksi. Lisäksi hän voitti toisen kerran Ukrainan mestaruuden lähitaistelussa ja kolmannen mestaruuden 1984. Myöhemmin 1990 Vsevolodov voitti uransa toisen Ukrainan mestaruuden Kyokushinissa.

2001 Vsevolodov voitti ikämiesten maailmanmestaruuden Osakassa, jonka jälkeen hän päätti kilpauransa.

### Kilpauran jälkeen

Vsevolodov siirtyi kilpauransa loppupuolella enemmän johdollisiin tehtäviin ja oli muun muassa 1988–1991 aikana Ukrainan alueellisessa urheiluliitossa. Hänet nimitettiin 1990 H’ersonin itämaisten taistelulajien alueellisen liiton puheenjohtajaksi. Samana vuonna hän on toiminut myös H’ersonin Kyokushin seuran H’erson Sports Clubin puheenjohtaja.

Vsevolodov johtotehtävien ohessa Ukrainan maajoukkueen päävalmentaja ja valmentanut maalleen useita Euroopan mestareita IKO-liitossa, kuten Oleksandr Lapko (1997, 1999), Vladimir Zadarozhniy (1997), Vadim Jakovenko (1999), Sultanamet Junusov (2011), Oleksandr Ieromenko (2011, 2012, 2013, 2014, 2015) ja Eldar Ismailov (2012, 2015, 2016).

Vuodesta 2007 lähtien hän on ollut Ukrainan Kyokushin liiton puheenjohtajana ja ollut joulukuusta 2016 lähtien WKB-liiton kansainvälisen komitean jäsen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13  Всеволодов Сергей Сергеевич Viitattu 20.7.2018 (venäjäksi)
Sergei Šnurov (2019)
**Sergei Vladimirovitš Šnurov** (ven. **Серге́й Влади́мирович Шну́ров**, s. 13. helmikuuta 1973 Leningrad, Neuvostoliitto), lempinimeltään **Šnur**, on venäläinen rockmuusikko, näyttelijä, tv-kasvo ja kuvataiteilija. Hänet tunnetaan etenkin Leningrad- ja Rubl-yhtyeiden keulahahmona.

Opinnot
-------

Šnurov opiskeli yhtenäiskoulun käytyään Leningradin rakennusinsinööri-instituutissa. Hän opiskeli myös restaurointia ja erikoistui puuesineiden entisöintiin. Restaurointiopintojen jälkeen hän sai opiskelupaikan teologisen instituutin filosofian tiedekunnassa, jossa hän opiskeli kolme vuotta.

Musiikkiura
-----------

Ennen muusikon uraa Šnurov kokeili useita eri ammatteja: hän työskenteli esimerkiksi ahtaajana, lastentarhan vartijana, puuseppänä ja lasimestarina. Vuonna 1991 Šnurov päätti alkaa muusikoksi, sillä hän oli harrastanut rock-musiikkia kahdeksannelta luokalta asti. Hän perusti Alkorepitsan, joka oli ensimmäinen venäläinen hardcore hiphop -yhtye. Tämän jälkeen hän vaikutti elektronista musiikkia esittäneessä yhtyeessä Uho Van Goga (van Goghin korva). Vuonna 1997 Šnurov perusti Leningrad-yhtyeen ja vuonna 2008 kokoonpanon nimeltä Rubl (suom. rupla). Lisäksi hän on julkaissut kaksi sooloalbumia. 

Šnurovin musiikkityylejä ovat garage rock, ska, punkrock ja venäläinen chanson. Kappaleissaan Shnurov käyttää epäsovinnaista kieltä, ja hän on jopa esiintynyt joillakin keikoillaan alasti.

Sergei Shnurov on tuottelias säveltäjä. Hän kirjoittaa Leningradin ja Rublin kappaleet ja lisäksi säveltää elokuvamusiikkia. Elokuvapiireissä hän tuli tunnetuksi tehtyään musiikin venäläiseen elokuvaan Bumer (ven. Бумер). Vuonna 2007 Shnurov esitti pääosan Mariinski-teatterin oopperassa Benvenuto Cellini.

Muu ura
-------

Ŝnurov on esiintynyt myös monissa televisio-ohjelmissa ja elokuvissa. Lisäksi hän on toiminut ääninäyttelijänä ja lukenut äänikirjoja. Sergei Šnurov on myös kuvataiteilija, jonka maalauksia on ollut näytillä useissa näyttelyissä. Hänen omien sanojensa mukaan hänen tyylinsä on hänen itse keksimäänsä "brändirealismia".

Palkinnot
---------

Sergei Šnurov on ollut monta kertaa ehdolla *Pietarin kuuluisimmat ihmiset TOP 50* -palkinnon saajaksi, ja vuonna 2009 hän voitti musiikkikategoriassa tunnetuimman pietarilaisen tittelin. Vuonna 2016 Venäjän *Gentlemen's Quarterly* -lehti valitsi hänet vuoden henkilöksi ja vuoden muusikoksi.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Machar** (500-luku) oli irlantilaissyntyinen pyhimys joka tuli Skotlantiin Ionaan Columban kanssa.

Machar saarnasi ensin Mullissa ja myöhemmin Aberdeenin seudun piktien parissa. Häntä on siksi myöhemmin anakronistisesti pidetty Aberdeenin ensimmäisenä piispana. *Aberdeen Breviaryn* pyhimyslegendan mukaan paavi Gregorius Suuri olisi nimittänyt hänet viimeisiksi elinvuosikseen Toursin arkkipiispaksi, mutta tarina ei ole uskottava.

Macharin lähteen vettä käytettiin Aberdeenin katderaalissa kastevetenä. Hänen muistopäivänsä on 12. marraskuuta.

Aberdeenin Pyhän Macharin katedraali (*St Machar's Cathedral*), jonka paikalla on tiettävästi ollut kirkkorakennus jo 500-luvulla, on nimetty Macharin muistoksi. Pyhän Macharin mukaan on saanut nimensä myös Aberdeenin edustalla oleva Macharin öljykenttä (*Machar Oil Field*).

Lähteet
-------

1. 1 2  David Hugh Farmer: *The Oxford Dictionary of Saints*, s. 274. Oxford: Oxford University Press, 1987 (second edition).
2. ↑  The Cathedral Church of St Machar: Building & History The Cathedral Church of St Machar. Viitattu 8.9.2015. (englanniksi)
3. ↑  Machar Oil Field A Barrell Full. Viitattu 8.9.2015. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
**Star Wars -päivä** on vuosittain järjestettävä juhla, jolloin juhlitaan George Lucasin luomaa Tähtien sotaa. Päivää on vietetty vuodesta 2011 ja sitä vietetään 4. toukokuuta.

*Star Wars -päivänä* tunnettu lause "**May the Fourth** be with you" tulee *Star Wars* elokuvissa käytetystä sanonnasta "**May the Force** be with you".

Historia
--------

Tanskalainen julkisen lähetystoiminnan harjoittajan uutisartikkelissa sanotaan, että lausetta "May the Fourth be with you" käytettiin ensimmäisen kerran 4. toukokuuta 1979, kun Margaret Thatcher aloitti toimintansa Yhdistynyneen kuningaskunnan pääministerinä. Hänen poliittinen puolueensa, konservatiivit, onnittelivat häntä voitosta sanomalla "May the Fourth be with you, Maggie. Congratulations".

Kirjailija Jeanne Cavelos käytti lausetta hänen kirjassaan *The Science of Star Wars* sivulla 94, vuonna 1999.

Vuonna 2008 aloitettiin Facebook-ryhmä, jossa juhlittiin *Luke Skywalker -päivää*, samalla lauseella.

Vuonna 2011 ensimmäinen *Star Wars* juhlapäivä järjestettiin Torontossa, Kanadassa.

Fanit ja kuuluisuudet, kuten Boris Johnson ovat viettäneet *Star Wars -päivää* eri tavoilla sosiaalisessa mediassa ja televisiossa.

Vuodesta 2013 lähtien The Walt Disney Company on virallisesti juhlistanut päivää erilaisilla *Star Wars* tapahtumilla ja festivaaleilla Disneylandiassa ja Walt Disney Worldissa.

*Star Wars -päivänä* vuonna 2015 Kansainvälinen avaruusasema katsoi *Star Warsia*.

Kalifornian osavaltiossa *Star Wars -päivä* on virallistettu vuonna 2019.

Viimeinen jakso pitkään pyörineestä *The Clone Wars* -sarjasta esitettiin 4. toukokuuta 2020.

Lähteet
-------

1. ↑  Star Wars Day: What’s going on today in a galaxy not so far, far away *The Globe and Mail*.  4.5.2015. Viitattu 20.4.2020. (englanniksi)
2. ↑  Why is may the 4th called Star Wars Day? *Star Wars*. Viitattu 20.4.2020. (englanniksi)
3. ↑  Fans fejrer Star Wars-dag i dag *DR*. Viitattu 26.4.2020. (tanskaksi)
4. ↑  The Science of Star Wars *m.facebook.com*. Viitattu 26.4.2020. (englanniksi)
5. ↑  Luke Skywalker Day *facebook.com*. Viitattu 26.4.2020. (englanniksi)
6. ↑  Star Wars Day: What’s going on today in a galaxy not so far, far away *The Globe and Mail*.  4.5.2015. Viitattu 26.4.2020. (englanniksi)
7. ↑  Boris Johnson's acceptance speech in full *itv*. Viitattu 26.4.2020. (englanniksi)
8. ↑  Walt Disney World Resort *Disney Parks Blog*. Viitattu 26.04.2020. (englanniksi)
9. ↑  Star Wars, Tacos and Mice: Life Aboard the Space Station *TIME*. Viitattu 26.4.2020. (englanniksi)
10. ↑  Star Wars Day *leginfo.legislature.ca.gov*. Viitattu 26.4.2020. (englanniksi)
11. ↑  Star Wars: The Clone Wars finale coming to Disney early on Star Wars Day *whatsondisneyplus.com*. Viitattu 26.4.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen nettisivu (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Star Wars Day
**Miika Eero Juhana Korkiakoski** (s. 7. heinäkuuta 1967 Joensuu) on suomalainen näyttelijä. Hän näytteli Lasse Metsolan roolin TV-sarjassa *Metsolat*. Lisäksi hän on näytellyt TV-sarjassa *Puhtaat valkeat lakanat*. Korkiakoski toimii Vaasan kaupunginteatterin markkinointipäällikkönä.

Korkiakoski työskenteli vuodesta 1988 matkailualalla ja vuodesta 1990 näyttelijänä Riihimäen Teatterissa. Vaasan kaupunginteatterissa Korkiakoski on näytellyt kymmenisen vuotta. Sen lisäksi hän on ollut kiinnitettynä Lappeenrannan kaupunginteatteriin, Mikkelin teatteriin ja Wasa Teateriin. Korkiakoski on toiminut myös opetustehtävissä Yrkeshögskolan Noviassa Vaasassa.

Miika Korkiakosken isä on näyttelijä ja teatterinjohtaja Svante Korkiakoski.

Lähteet
-------

* Miika Korkiakoski Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* Miika Korkiakoski Elonetissä.

### Viitteet

1. 1 2  Seppälä, Riitta & Tainio, Ilona (toim.): *Suomen teatterit ja teatterintekijät 1993*, s. 230. Helsinki: Tammi, 1993. ISBN 951-31-0236-X.
2. 1 2

Aiheesta muualla
----------------

* 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Ritva
* Elonet

 |

 |
**Miika Muranen** (s. 26. huhtikuuta 1983) on suomalainen näyttelijä ja teatteriohjaaja. Tervolasta kotoisin oleva Muranen valmistui Teatterikorkeakoulun ohjauksen koulutusohjelmasta vuonna 2009 ja tämän lisäksi keväällä 2018 hänestä tuli teatteritaiteen maisteri Teatterikorkeakoulun näyttelijäntaiteen koulutusohjelmasta. Pääasiallisesti hän on työskennellyt freelancerina. 

Hän on ohjannut lukuisia esityksiä ympäri Suomea sekä näytellyt useissa ammattiteatteriproduktioissa. Myös käsikirjoittaminen kuuluu Murasen työnkuvaan. Ohjaajana hän on tullut tunnetuksi etenkin musiikkiteatteri- ja musikaaliohjauksistaan. Hänen Lahden kaupunginteatterille sovittama ja ohjaama musiikkiteatteriversionsa Hella Wuolijoen klassikkonäytelmästä Niskavuoren naiset keräsi kiitosta vuonna 2013. Murasen musiikkiteatteritulkinta myös toisesta Niskavuori-klassikosta, Niskavuoren nuori emäntä, Pyynikin kesäteatteriin oli kiitelty teos. 

Hän on ohjannut muun muassa Lahden kaupunginteatterissa, Tampereen Työväen Teatterissa, Tampereen Teatterissa sekä Jyväskylän ja Vaasan kaupunginteatterissa. Hän on toiminut näyttelijänä muun muassa Seinäjoen kaupunginteatterissa, Kirjurinluodon kesäteatterissa, Tampereen Komediateatterissa, Teatteri Siperiassa ja Kemin kaupunginteatterissa. Murasen käsikirjoittamat nuortennäytelmät *Katve* sekä *Hattaraa ja pelkotiloja* saivat kantaesityksensä Ahaa Teatterissa. 

Syksystä 2019 Muranen on Rovaniemen Teatterin taiteellinen johtaja.

Lähteet
-------

1. ↑  Miika palasi sinne mistä kaikki alkoi.  *Uusi Rovaniemi*, 14.6.2014. Rovaniemi:  Alma Media Kustannus Oy. Arkistoitu verkkoversio. Viitattu 15.7.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Biografia – kuka mie olen? *Miikamuranen.com*. Viitattu 21:24 15.7.2014.
**U-27** oli Saksan laivaston VIIA-luokan sukellusvene toisessa maailmansodassa, missä se teki vain yhden taistelupurjehduksen. Alus upotti 2 kauppalaivaa yhteensä 627 bruttorekisteritonnia.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Tyyppi VII*
Alus tilattiin 1. huhtikuuta 1935 AG Weseriltä Bremenistä, missä köli laskettiin 11. marraskuuta 1935. Alus laskettiin vesille 24. kesäkuuta 1936 ja otettiin palvelukseen 12. elokuuta ensimmäisenä päällikkönään Hans Ibbeken.

Palvelus
--------

Palvelukseen otettaessa alus liitettiin 2. sukellusvenelaivueeseen, jossa se oli koko lyhyen uransa.

Sodan alettua sukellusvene teki ainoastaan yhden partiomatkan, jolle se lähti 23. elokuuta 1939 Wilhelmshavenista. Alus upotti 13. syyskuuta troolari *SS Davaran* (291 brt) ja 16. syyskuuta troolari *SS Rudyard Kiplingin* (333 brt 53°50′N, 11°10′W). Britannian kuninkaallisen laivaston hävittäjät *HMS Forester* ja *HMS Fortune* upottivat sukellusveneen syvyyspommein 20. syyskuuta 1939 Skotlannin länsipuolella. Koko miehistö selvisi hengissä.

Päälliköt
---------

Aluksen päällikköinä olivat:

* Hans Ibbeken 12. elokuuta 1936 - 4. lokakuuta 1937
* Johannes Franz 5. lokakuuta 1937 - 5. kesäkuuta 1939
* Hans-Georg von Friedeburg 6. kesäkuuta - 8. heinäkuuta 1939
* Johannes Franz 8. heinäkuuta - 20. syyskuuta 1939

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Uboat.net U-27