recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Ibb** (joskus myös Abb, arab. إب‎) on kaupunki Jemenissä, noin 120 km Mokkasta koilliseen; samannimisen hallintoalueen pääkaupunki. Vuonna 2004 siellä oli 212 992 asukasta.

Maantiede
---------

Ibb sijaitsee Jemenin lounaisosassa 2 050 metrin korkeudella Shamahivuoren juurella. Lähialueen korkeus merenpinnasta vaihtelee 1 200 ja 1 800 metrin välillä. Kaupunki itsessään on tunnettu perinteiseen jemeniläiseen tapaan rakennetuista vanhoista kerrostaloistaan ja lukuisista moskeijoistaan. Moskeijoita on yhteensä noin 60 ja kaupunkiin on rakennettu lähistön vuorilta sinne vettä kuljettava akvedukti. Akvedukti toimii edelleen nykyaikaisemman järjestelmän olemassaolosta huolimatta.

Historia
--------

Rakennus Ibbissä.
Arabien myyteissä tarina Ibbin perustamisesta liitetään Raamatun tapahtumiin, mutta merkittävään asemaan alue nousi vasta 1000-luvulla sulayhidikuningatar Sayyidah Arwa siirrettyä pääkaupunkinsa läheiseen Jiblahiin. Aikanaan alue kuului dhu jibla-heimon alueisiin ja oli autonomisen emiirikunnan pääkaupunki aina Jemenin kuningaskunnan hallintouudistuksiin saakka 1940-luvulla. Vuonna 1911 kaupungin läpi oli tarkoitus vetää Taizin kaupunki Hodeidaan yhdistävä rautatie, mutta hanke ei lopulta toteutunut. Tieliikenteen kehittyminen teki ideasta sittemmin tarpeettoman. Vuonna 1982 kaupunkia hävitti maanjäristys. Jemeniläinen kapinallisliike huthit valtasivat kaupungin lokakuussa 2014.

Talous
------

Ibb sijaitsee tuottoisan maatalousalueen keskellä ja sen souk on paikallisen kaupankäynnin keskus. Lähialueen maanviljelijät ja paimentolaiset saapuvat kaupunkiin myymään tuotteitaan. Paikallisiin maataloustuotteisiin kuuluvat esimerkiksi vehnä, ohra, hirssi, kahvi, kasvikset, hedelmät ja khat. Paimentolaiset kasvattavat lampaita. Kaupungissa harjoitetaan lisäksi joitakin käsityöläisammatteja ja sillä on merkitystä myös pohjois-etelä suuntaisen Mokkan Taizin kaupunkiin yhdistävän maantien varrella.

Väestö
------

Paikallisia asukkaita.
Vuoden 2004 väestönlaskennan mukaan Ibbissä oli yhteensä 212 992 asukasta. Väestön valtaosa on uskonnoltaan sunnimuslimeja.

Lähteet
-------

1. 1 2  Yemen *citypopulation.de*. citypopulation.de. Viitattu 23.1.2015. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5 6  Ibb Encyclopædia Britannica. Viitattu 6.12.2017. (englanniksi)
3. 1 2 3  B. Lewis, V.L. Ménage, Ch. Pellat, J. Schacht: *Encyclopaedia of Islam, Volume III (H-Iram)*, s. 663. E. J. Brill, 1986. ISBN 90 04 08118 6. (englanniksi)
4. ↑  Houthi fighters seize Yemen city of Ibb *Al Jazeera*. Viitattu 6.12.2017. (englanniksi)
5. ↑  Michael Izady: Yemen, Ethnic and Religious Composition (detailed) (png) *The Gulf/2000 Project*. Columbia University. Viitattu 6.12.2017. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ibb** Wikimedia Commonsissa
**Shakaali** (*The Day of the Jackal*) on Fred Zinnemannin vuonna 1973 ohjaama elokuva. Se perustuu Frederick Forsythin samannimiseen romaaniin. 

Elokuva kertoo Edward Foxin esittämästä palkkamurhaajasta, jonka toimeksianto on murhata Ranskan presidentti Charles de Gaulle. Joukko OAS-terroristijärjestön johtohenkilöitä palkkaa englantilaisen palkkamurhaajan tappamaan presidentin, jonka he katsovat olevan vastuussa Ranskan vetäytymiseen Algeriasta. Tehtävän saatuaan tappaja katoaa maan alle valmistelemaan iskuaan, eivätkä edes hänen palkkaajansa tiedä hänestä muuta kuin sveitsiläisen pankkitilin numeron sekä koodinimen Shakaali.

Hyvällä onnella Ranskan tiedustelupalvelu saa hankkeen selville, mutta he joutuvat etsimään miestä, jolla ei ole kasvoja eikä nimeä.

British Film Instituten valitsemat asiantuntijat äänestivät *Shakaalin* vuonna 1999 yhdeksi kaikkien aikojen sadasta parhaasta brittielokuvasta. *The New York Timesin* kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.

Lähteet
-------

1. ↑  Best 100 British films – full list. BBC 23.12.1999. Viitattu 27.7.2016.
2. ↑  The Best 1,000 Movies Ever Made. *The New York Times*. Perustuu teokseen *The New York Times Guide to the Best 1,000 Movies Ever Made*, St. Martin's Griffin 2004. Viitattu 4.7.2016.
**Gualdo Tadino** on kaupunki Italiassa Apenniinien vuorten juurella. Kaupungissa on runsaat 15 000 vakinaista asukasta.

Maantiede
---------

Gualdo Tadino sijaitsee Sant'Angelon kukkulalla. Kaupunkikuvaa hallitsee Rocca Flean linnoitus. Sieltä on linnuntietä 35 km maakunnan pääkaupunkiin Perugiaan ja noin 150 kilometriä Roomaan.

Historiaa
---------

Kaupungin historia ulottuu roomalaisaikaan asti. Se tunnettiin latinalaisella nimellä Tadinum. Barbaarit hävittivät ja ryöstivät sen useita kertoja, ja siksi se siirrettiin vuonna 1180 kukkuloille, missä se sai nykyisen nimensä – "Gualdo" pohjautuu samaan sanaan kuin nykyisen saksan kielen sana "Wald", metsä. Rocca Flean linnoituksen rakennutti 1200-luvulla Federico II.

Rocca Flean linnoitus.

Lähteet
-------

1. 1 2  Istat - Istituto Nazionale di Statistica: Altitudini dei comuni tramite DEM *Italian kuntien pinta-alat ja korkeus merenpinnasta*. Viitattu 21.5.2017. (italiaksi)
2. ↑  Istat - Istituto Nazionale di Statistica: Demographic Balance for the year 2014 and Resident Population from on 31st December *Italian tilastokeskuksen väestötilasto alueittain, maakunnittain ja kunnittain*.  Arkistoitu 16.10.2017. Viitattu 21.5.2017. (englanniksi)
3. 1 2  Gualdo Tadino Bella Umbria
4. ↑  Perugia - Gualdo tadino Rome - Guano Tadino *Distance From To*

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Gualdo Tadino** Wikimedia Commonsissa

Perugian maakunta
Assisi | Bastia Umbra | Bettona | Bevagna | Campello sul Clitunno | Cannara | Cascia | Castel Ritaldi | Castiglione del Lago | Cerreto di Spoleto | Citerna | Città della Pieve | Città di Castello | Collazzone | Corciano | Costacciaro | Deruta | Foligno | Fossato di Vico | Fratta Todina | Giano dell’Umbria | Gualdo Cattaneo | Gualdo Tadino | Gubbio | Lisciano Niccone | Magione | Marsciano | Massa Martana | Monte Castello di Vibio | Monte Santa Maria Tiberina | Montefalco | Monteleone di Spoleto | Montone | Nocera Umbra | Norcia | Paciano | Panicale | Passignano sul Trasimeno | Perugia | Piegaro | Pietralunga | Poggiodomo | Preci | San Giustino | Sant’Anatolia di Narco | Scheggia e Pascelupo | Scheggino | Sellano | Sigillo | Spello | Spoleto | Todi | Torgiano | Trevi | Tuoro sul Trasimeno | Umbertide | Valfabbrica | Vallo di Nera | Valtopina
El Salvadorin vaakunaEl Salvadorin vaakuna
**El Salvadorin vaakuna** on El Salvadorin symboli.

Se on kolmion muotoinen ja sen jokainen sivu symboloi yhtä sanaa motosta *Vapaus, veljeys ja tasa-arvo*. Vaakunan keskellä on viisi tulivuorta erottaen kaksi merta. Tulivuoret symboloivat Keski-Amerikan yhdysvaltojen viittä osavaltiota, meret taasen muulle maailmalle avoinna olevaa kansan luonnetta. Kolmion kärjessä on itsenäisyyttä symboloiva sateenkaari ja sen alla perinteinen vapauden symboli fryygialaismyssy, jonka ympärille on kirjoitettu El Salvadorin itsenäistymispäivä *15 Septiembre de 1821* (suomeksi 15. syyskuuta 1821). Kolmion takana on viisi El Salvadorin lippua ja alla valkoisessa nauhassa lukee maan motto *Dios, Unión, Libertad* (suomeksi: *Jumala, unioni, vapaus*). Kolmion ympärillä on kaksi sinisellä nauhalla yhteensidottua laakeripuun oksaa, joiden marjat symboloivat maan 14 departementtiä. Vaakunaa reunustaa kultakirjaimin kirjoitettu teksti *República de El Salvador en la América Central*, joka tarkoittaa suomeksi *El Salvadorin tasavalta Keski-Amerikassa*.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 

Pohjois-Amerikan vaakunat

|  |  |
| --- | --- |
| Vaakunat | 
* Antigua ja Barbuda
* Bahama
* Barbados
* Belize
* Costa Rica
* Dominica
* Dominikaaninen tasavalta
* El Salvador
* Grenada
* Guatemala
* Haiti
* Honduras
* Jamaika
* Kanada
* Kuuba
* Meksiko
* Nicaragua
* Panama
* Saint Kitts ja Nevis
* Saint Lucia
* Saint Vincent ja Grenadiinit
* Trinidad ja Tobago
* Yhdysvallat

 |
| Epäitsenäiset alueet | 
* Anguilla
* Aruba
* Bermuda
* Brittiläiset Neitsytsaaret
* Caymansaaret
* Curaçao
* Grönlanti
* Martinique
* Montserrat
* Puerto Rico
* Sint Maarten
* Turks- ja Caicossaaret
* Yhdysvaltain Neitsytsaaret

 |
**Dude Perfect** on yhdysvaltalainen vuonna 2009 perustettu ryhmä, joka tuottaa YouTube-kanavalleen muun muuassa erilaista urheiluun ja komediaan liittyvää sisältöä. Kanavalla on elokuussa 2023 yli 59 miljoonaa tilaajaa ja yli 16 miljardia katselukertaa.

Ryhmän päämaja sijaitsee Friscossa, Texasissa, jossa kuvataan myös suurin osa heidän videoistaan. Ryhmä on rikkonut vuosien saatossa lukuisia eri maailmanennätyksiä, joista useimmat ovat liittyneet koripalloon.

Historia
--------

Ryhmän perustivat vuonna 2009 Texas A&M:ssä tavanneet viisi miestä: Tyler Toney, Cory Cotton, Coby Cotton, Garrett Hilbert ja Cody Jones. He toimivat nykyään myös sen omistajina.

Heidän YouTube-kanavansa perustettiin alun perin kiinteistö- ja maisemointialalla ja siitä muodostui kokopäiväinen ura vuonna 2014. Se tuottaa nykyään yli 20 miljoonaa dollaria liikevaihtoa vuodessa.

Sponsorointi
------------

Osa yrityksen tulonlähteistä saapuu sponsoroinnin kautta ja heidän verkkosivustollaan on 28 kumppanibrändiä, kuten Chipotle ja Dr Pepper. Dr Pepperin logot löytyvät suurimmasta osasta yrityksen tuotteista ja Dude Perfect on järjestänyt sen kanssa erilaisia live-tapahtumia. Heidän areenakiertueensa kiersi Pohjois-Amerikassa 24 kaupungissa kolmena esityskesänä ja tapahtuma keräsi yleisöä yli 300 000.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Dude Perfect - YouTube *www.youtube.com*. Viitattu 25.8.2023.
2. ↑  YouTube stars Dude Perfect set more records on latest Nickelodeon show *Guinness World Records*.  23.4.2019. Viitattu 25.8.2023. (englanniksi)
3. ↑  famousbirthdays.com/webgroups/dude-perfect.html *famousbirthdays.com*. Viitattu 25.8.2023.
4. 1 2 3  Dude, That's Perfect *www.sportsbusinessjournal.com*.  21.11.2022. Viitattu 25.8.2023. (englanniksi)
**İstisu** (ven. Истису́, *Istisu*, arm. Ջերմաջուր) on entinen kylpyläpaikkakunta Azerbaidžanin Kəlbəcərin piirissä. Se sijaitsee Pienen-Kaukasuksen vuorilla virtaavan Tərtərjoen laaksossa 2200–2400 metrin korkeudessa.

Paikkakunnalla on kuumia kivennäisvesilähteitä, joiden yhteyteen perustetuissa parantoloissa hoidettiin neuvostoaikana muun muassa ruuansulatus- ja aineenvaihduntaelinten sairauksia. Vuonna 1960 İstisu sai kaupunkimaisen taajaman statuksen. Vuoden 1989 väestönlaskennan mukaan taajamassa oli 800 asukasta.

Armenialaiset joukot valtasivat taajaman Vuoristo-Karabahin sodan aikana vuonna 1993. Se kuului *Džermadžur*-nimisenä kansainvälisesti tunnustamattoman Artsakhin tasavallan Šahumjanin piiriin. Azerbaidžan sai alueen takaisin vuoden 2020 sodassa.

* İstisun parantola armenialaisten miehityksen jälkeen.İstisun parantola armenialaisten miehityksen jälkeen.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Bolšaja Sovetskaja Entsiklopedija, tom 10*, s. 547. Moskva: Sovetskaja Entsiklopedija, 1972.
2. ↑  Melnikov S.A. Ibragimov Tš.G.: *Azerbaidžanskaja SSR. Administrativno-territorialnoje delenije na 1 janvarja 1977 goda*, s. 10. Baku: Azernešr, 1979. Teoksen verkkoversio (viitattu 3.7.2011). (venäjäksi)
3. ↑  Demoskop Weekly: Vsesojuznaja perepis naselenija 1989 g.: Tšislennost gorodskogo naselenija sojuznyh respublik, ih territorialnyh edinits, gorodskih poseleni i gorodskih raionov po polu *demoscope.ru*. Viitattu 3.7.2011. (venäjäksi)
**Galvanizer** on vuonna 2013 Laitilassa Varsinais-Suomessa perustettu deathgrind/death metal yhtye. Bändin ensimmäinen demo oli nimeltään "Ground Above" 2014. Yhtye on julkaissut kaksi albumia "Sanguine Vigil" (2018) ja "Prying Sight of Imperception" (2021) ja Galvanizer / Morbific split 2023.

Yhtyeen musiikissa on vaikutteita old school death metallista. Galvanizer oli Saarihelvetti bändikilpailun yksi voittaja vuonna 2017. Mukaan ilmoittautui yli 200 yhtyettä. Voittajat pääsivät esiintymään Tampereen Dog's Home-ravintolaan. Yhtye esiintyi vuonna 2018 Japanissa (Tokyo) Asakusa Deathfest tapahtumassa. Yhtye on esiintynyt siitä lähtien monissa tapahtumissa ja festivaaleilla ympäri Eurooppaa Saksassa,Hollannissa Tšekissä. mm. Obscene Extreme festival. Ensimmäinen Euroopan kiertue oli Yhdysvaltalaisen Funebrarumin kanssa. Galvanizer nähdään Tuska festivaaleilla kesällä 2023.

Lähteet
-------

1. ↑   *www.google.com*. Viitattu 23.5.2023.
2. ↑  Funebrarum - Encyclopaedia Metallum: The Metal Archives *www.metal-archives.com*. Viitattu 23.5.2023.
**Eraclea** on kaupunki Italian Veneton alueella Venetsian metropolikaupungissa. Se sijaitsee 45 kilometrin päässä Venetsiasta. Eracleassa on arviolta 12 396 asukasta (vuonna 2015) ja sen pinta-ala on 95,04 neliökilometriä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Italy: Veneto Citypopulation.de. Viitattu 8.10.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Eraclea** Wikimedia Commonsissa

* Kaupungin internetsivut (italiaksi)

Ranta Eracleassa.
Venetsian metropolikaupunki
Annone Veneto | Campagna Lupia | Campolongo Maggiore | Camponogara | Caorle | Cavallino-Treporti | Cavarzere | Ceggia | Chioggia | Cinto Caomaggiore | Cona | Concordia Sagittaria | Dolo | Eraclea | Fiesso d’Artico | Fossalta di Piave | Fossalta di Portogruaro | Fossò | Gruaro | Jesolo | Marcon | Martellago | Meolo | Mira | Mirano | Musile di Piave | Noale | Noventa di Piave | Pianiga | Portogruaro | Pramaggiore | Quarto d’Altino | Salzano | San Donà di Piave | San Michele al Tagliamento | San Stino di Livenza | Santa Maria di Sala | Scorzè | Spinea | Stra | Teglio Veneto | Torre di Mosto | Venetsia | Vigonovo
**Junagadh** on Intian Gujaratin osavaltiossa sijaitseva, noin 320 000 asukkaan kaupunki, joka toimii samannimisen piirikunnan hallinnollisena keskuksena. Kaupunki sai nykyisen nimensä brittihallinnon aikana vuonna 1820. Kaupungin lähistöllä sijaitseva Girin kansallispuisto on tärkeä leijonien suojelualue.

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Junagadh**.

Historia
--------

Junagadhin varhaisesta historiasta on jäänteinä 200-luvulta ennen ajanlaskun alkua ulottuvia buddhalaisia kaiverruksia. Keisari Ašoka rakennutti alueelle ediktinsä ja kastelujärjestelmän. Kaupungin ympärillä sijaitseva Girnar-vuoristo on koti useille hindulaisille ja jainalaisille temppeleille. Jainalaisen uskonnon merkkihenkilö Neminathan väitetään valaistuneen alueella, minkä vuoksi alueella on jainalaisille uskonnollista merkitystä. Vastakkaiset uskonnolliset intressit aluetta kohtaan ovat aiheuttaneet ajoittain riitoja molempien uskontojen välille.

Gujaratin islaminuskoinen sulttaani Mahmud Begada valtasi Junagadhin vuonna 1473 hindulaisilta rajputeilta. Muslimiruhtinaiden valta alueella kesti vuoteen 1947 saakka. Brittiläisen siirtomaavallan poistuttua Intiasta, heidän entisen vasalliruhtinaskuntansa, Junagadhin hallitsija Mohammad Mahabat Khanji III päätti liittää maansa osaksi Pakistania. Valtakunnan väestö, jonka keskuudessa hindut muodostivat enemmistön ei hyväksynyt päätöstä ja vaati alueen liittämistä Intiaan. Kapinaliikkeen johtajana toimi Samaldas Gandhi. Entisen hallitsijan paettua perheensä kanssa Pakistaniin järjestettiin kansanäänestys, jossa 91 prosenttia halusi liittyä osaksi Intiaa.

Väestö
------

Vuoden 2011 väestönlaskennassa Junagadhin väkiluku oli 319 462 henkeä. Suurin uskonto on hindulaisuus, jota tunnustaa 82 prosenttia väestöstä. Muslimit ovat toiseksi suurin uskonnollinen ryhmä 16 prosentin osuudella. Lukutaitoisia on noin 88 prosenttia. Kaupungissa sijaitsee 5017 slummia, joissa elää yli 25 000 asukasta.

Kuvia
-----

* Ašokan kiviediktiAšokan kiviedikti
* Jainalaistemppeleitä Girnar-vuorellaJainalaistemppeleitä Girnar-vuorella
* Mahabat Khanin hautaMahabat Khanin hauta
* Junagadhin porttiJunagadhin portti

Lähteet
-------

1. 1 2  Junagadh City Census 2011 data *census2011.co.in*. Viitattu 8.12.2019.
2. 1 2  History *junagadhmunicipal.org*. Viitattu 8.12.2019.
3. 1 2  Junagadh *Encyclopedia Britannica*. Viitattu 8.12.2019.
4. ↑  Mahurkar, Uday: Buddha"s journey *India Today*.  7.5.2009. Viitattu 8.12.2019.
5. ↑  Mahurkar, Uday: Conflict between Hindus, Jains over sacred sites on Mount Girnar mounts *India Today*.  1.5.2006. Viitattu 8.12.2019.
6. ↑  Roychowdhury, Adrija: Five states that refused to join India after Independence *Indian Express*.  17.8.2017. Viitattu 8.12.2019.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Maantieteelliset | 
* MusicBrainz area

 |

 |
|  |
| --- |
| **Siptah hieroglyfein** |
| **syntymänimi** |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  | 
 |  |

 |
| *Siptah-merenptah*Ptah-jumalan poikaPtah-jumalan rakastama |
| **valtaistuinnimi** |
| 

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 

|  |
| --- |
|  |
|  |
|  |

 |  |

 |
| *Akhenra-setepenra*Ra-jumalalle hyödyllinenRa-jumalan valittu |

Faarao Siptah veistoksessa.
**Siptah** oli Egyptiä 19. dynastian aikaan vuosina 1194–1188 eaa. hallinnut faarao.

Siptahin isä oli hänen edeltäjänsä faarao Seti II ja kuningatar Tiaa oli hänen äitinsä. Siptah nousi lailliseksi kruununperijäksi Seti II:n ja Takhatin pojan Seti-merenptahin kuoltua. Seti II:n kuoleman jälkeen hän nousi valtaan. Tällöin hän oli vielä hyvin nuori ja mahdollisesti jollain tavoin kehitys- tai liikuntavammainen, sillä hänen haudasta löydetty jalkansa oli epämuodostunut (mm. CP-vammaa on esitetty syyksi). On epäselvää hallitsiko Siptah koskaan täydellisesti, sillä kuningatar Tausret sekä kansleri Bay vaikuttivat suuresti hänen hallitusaikanaan, ehkä jopa toimivat kanssahallitsijoina. Siptah kuoli kuudentena hallitusvuonnaan, jolloin kuningatar Tausret otti täyden vallan.

Siptah on haudattu Kuninkaiden laaksoon (hauta KV47). Hautaan on haudattu kaksi henkilöä, joista toisen oletetaan olevan itse Siptah ja toisen hänen äitinsä kuningatar Tiaa. Haudasta löytyi myös Siptahin epämuodostunut jalka. Jonkin aikaa hautauksen jälkeen, hautaan murtauduttiin ja kaikki Siptahin nimet pyyhittiin pois, mutta mahdollisesti kansleri Bay palautti ne myöhemmin.

Lähteet
-------

1. ↑  Christos Panteliadis, Panos Panteliadis, Frank Vassilyadi: Hallmarks in the history of cerebral palsy: From antiquity to mid-20th century.  *Brain and Development*, 2013-04, nro 4, s. 285–292. doi:10.1016/j.braindev.2012.05.003. ISSN 0387-7604. Artikkelin verkkoversio.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Siptah** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Seti II** | **Egyptin faarao**19. dynastia | Seuraaja:**Tausret** |

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Julija Levtšenko** (ukr. Юлія Левченко, s. 28. marraskuuta 1997) on ukrainalainen korkeushyppääjä.

Donetskin alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2013 Levtšenko sijoittui 13:nneksi tuloksella 170 cm. Nanjingin nuorten kesäolympialaisissa 2014 hän voitti kultaa hypättyään 189 cm. Eskilstunan alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015 Levtšenko sijoittui kuudenneksi tuloksella 183 cm. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän jäi karsintaan hypättyään 185 cm. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän jäi myös karsintaan tuloksella 192 cm. Bydgoszczin alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2016 Levtšenko saavutti pronssia ylitettyään 186 cm. Belgradin sisäratojen EM-kilpailuissa 2017 hän saavutti pronssia tuloksella 194 cm. Bydgoszczin alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2017 hän voitti kultaa tuloksella 196 cm.

Lontoon MM-kilpailuissa 2017 Levtšenko saavutti hopeaa uudella ennätyksellään 201 cm. Hänestä tuli myös 19-vuotiaana kaikkien aikojen nuorin MM-kisojen korkeushypyn mitalisti. Birminghamin sisäratojen MM-kilpailuissa 2018 hän sijoittui viidenneksi tuloksella 189. Berliinin EM-kilpailuissa 2018 hän oli yhdeksäs. Hän saavutti hopeaa Glasgow'n EM-hallikilpailuissa 2019 tuloksella 199. Hän voitti alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden Gävlessä 2019 tuloksella 197. Hän voitti samana vuonna Eurooppa−Yhdysvallat-maaottelun ennätyksellään 202. Dohan MM-kilpailuissa hän sijoittui neljänneksi tuloksella 200. Hän oli neljäs myös Toruńin EM-hallikilpailuissa 2021. Samana vuonna järjestetyissä Tokion olympialaisissa hän sijoittui kahdeksanneksi. Hän karsiutui vuonna 2022 loppukilpailusta Eugenen MM-kilpailuissa ja oli yhdeksäs Münchenin EM-kilpailuissa. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 Levtšenko karsiutui loppukilpailusta.

Ennätykset
----------

**Ulkoradoilla**

* 202 cm (Minsk 2019)

**Sisäradoilla**

* 200 cm (Eaubonne 2019)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Julija Levtšenko Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).  (englanniksi)
2. ↑  Ensimmäinen venäläisvoitto Lontoon MM-kisoissa - korkeushyppääjä saa kuunnella vierasta hymniä *yle.fi*. Viitattu 13.8.2017.
3. ↑  IAAF: women's high Jump final World Championships London 2017 *iaaf.org*. Viitattu 13.8.2017.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Saint-André-du-Bois** on kunta Lounais-Ranskassa Gironden departementissa Uuden-Akvitanian alueella. Se sijaitsee noin yhdeksän kilometriä Langonin kaupungista koilliseen.

Château de Malromé
Château de Malromé on peräisin 1500-luvulta. Linnan omisti tuolloin Bordeaux’n parlamentin jäsen Étienne de Rostéguy de Lancre. Linna pysyi Lancren suvun hallinnassa kaksisataa vuotta. Muutaman omistajavaihdoksen jälkeen vuonna 1883 Toulouse-Lautrecin kreivitär Adèle osti linnan ja sitä ympäröivät 34 hehtaarin viinitarhat. Hänen poikansa taidemaalari Henri de Toulouse-Lautrec vietti linnassa kesiään. Henri myös kuoli linnassa 37-vuotiaana 9. syyskuuta 1901, ja hänet haudattiin läheisen Verdelais’n hautausmaalle.

Lähteet
-------

1. ↑  Comparateur de territoire Institut National de la Statistique et des Études Économiques. Viitattu 10.8.2023. (ranskaksi)
2. ↑  History Château Toulouse-Lautrec Malromé. Viitattu 10.8.2023. (englanniksi)
3. ↑  Mont-de-Marsan > Bordeaux Tour de France 2023. Viitattu 10.8.2023. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Saint-André-du-Bois** Wikimedia Commonsissa
**Birger Alarik Åkerman** (21. syyskuuta 1870 – 8. toukokuuta 1945) oli suomalainen korkeimman oikeuden sotilasjäsen ja kenraaliluutnantti, joka osallistui aluejärjestelmän luomiseen vapaussodan jälkeen.

Åkerman syntyi Porvoossa ja hänen vanhempansa olivat kapteeni Henrik Kristian Åkerman ja Johanna Alina (o.s. Othman). Hän avioitui Sally Emilia Björkin kanssa. Perheen poika, reservin luutnantti Carl-Henrik Åkerman (s. 1909), kaatui talvisodassa maaliskuussa 1940 Tervajoella.

Hän suoritti Haminan kadettikoulun, josta valmistuttuaan hänet määrättiin 19. elokuuta 1893 aliluutnanttina 1. Uudenmaan Suomen tarkk'ampujapataljoonaan, mistä hänet komennettiin 1899−1902 Kadettikouluun komppaniaupseeriksi. Hän yleni alikapteeniksi asti ennen joukko-osaston lakkauttamista 1902, jonka seurauksena hänet asetettiin 3. toukokuuta lakkautuspalkalle. Hän oli yksityisten palveluksessa ennen kuin hänet nimitettiin 2. kesäkuuta 1906 Hangon poliisimestariksi. Hän erosi poliisimestarintehtävästä 1. maaliskuuta 1912, jonka jälkeen hän oli useiden yksityisten yritysten palveluksessa toimien samalla Hangon kaupungin luottamustehtävissä kuten kansakoulun johtokunnan puheenjohtajana ja valtuuston jäsenenä. Ensimmäisen maailmansodan puhjetessa hänet kutsuttiin palvelukseen ja hän osallistui 481. jalkaväkirykmentin komentajana sotatoimiin Riian ja Väinälinnan rintamalla. Sodan aikana hän yleni everstiksi.

Hän palasi Suomeen Hangon valtauksen jälkeen 3. huhtikuuta 1918, jolloin hänet määrättiin Etappipataljoona 2:n komentajaksi sekä Hangon ja sen ympäristön varuskunnanpäälliköksi. Hänet siirrettiin 1. toukokuuta Tammisaaren rykmentin komentajaksi, kunnes hän perusti saamansa määräyksen mukaisesti 8. kesäkuuta 1918 alkaen 1. divisioonan ja toimien sen komentajana. Hänet ylennettiin 16. toukokuuta 1929 kenraaliluutnantiksi ja hän erosi 31. heinäkuuta puolustusvoimista saavutettuaan eläkeiän.

Ylennykset
----------

* aliluutnantti 1893
* luutnantti 1893
* alikapteeni 1900
* kapteeni 1907
* everstiluutnantti 1910
* eversti 1916
* kenraalimajuri 21. marraskuuta 1918
* kenraaliluutnantti 16. toukokuuta 1929

Kirjallinen tuotanto
--------------------

* Bouppteckningar i Gamlakarleby stad
* Bouppteckningar i Borgå stad 1740-1800 (1934) Frenckell
* Bouppteckningar i Helsingfors stad 1679-1808 (1937) Suomen sukututkimusseura

Lähteet
-------

* Genos (Arkistoitu – Internet Archive)
* *Puolustusvoimiemme upseeristo*. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Otava, 1933.

### Viitteet

1. ↑  *Isänmaan puolesta. Talvisodassa 1939-1940 kaatuneiden upseereiden elämäkerrasto*, s. 638. WSOY, 1949.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Uppslagsverket Finland

 |

 |
**Erkki Pietari Niskanen** (29. kesäkuuta 1919 Kuopio – 14. joulukuuta 1999 Helsinki) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.

Niskasen vanhemmat olivat ylikonemestari Arvo Reipas Niskanen ja Anni Johanna Pylkkänen ja puolisot Aino Marjatta Janhunen ja Kaisa Irmeli Kärkkäinen. Niskanen kävi kolme vuotta Kuopion lyseota, mutta meni sitten harjoittelijaksi konepajoihin Ruotsiin. Talvisotaan hän osallistui tykistön tulenjohtueessa. Koneteknikoksi sotien jälkeen 1946 Kuopiossa valmistunut Niskanen palasi takaisin töihin Ruotsiin. Hän toimi siellä piirtäjänä ja suunnittelijana. Vuonna 1949 hän tuli Suomeen Strömbergin piirtäjäksi ja tarkastajaksi, mutta siirtyi jo samana vuonna Valion koneosastolle. Vuonna 1951 hän perusti Jouko Soilan kanssa Koltek-yhtiön, joka ryhtyi valmistamaan elintarvikealan laitteita, mukaan lukien myöhemmin myös kuljetinlaitteet ja pesukoneet. Niskasella oli innovaatioihinsa 41 patenttia eri maissa. Koltek harjoittikin merkittävää vientikauppaa. Se sai tasavallan presidentin vientipalkinnon vuonna 1975. Hackman osti Koltekin 1981. Teollisuusneuvoksen arvonimen Niskanen sai seuraavana vuonna.

Lähteet
-------

1. 1 2  Erkki Niskanen *Biografiasampo*. Viitattu 3.12.2021.
2. ↑  Presidentti jakoi vientitunnustukset. Karhu-Titan, Turo ja Koltek palkinnoille. *Helsingin Sanomat*, 19.12.1975, s. 33.
**Kazuno** (jap. 鹿角市, *Kazuno-shi*) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Tōhokun alueella Akitan prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin koilliskulmassa Hanawan allaslaaksossa. Pohjoisessa kaupunki rajautuu Aomorin prefektuuriin, idässä sen alue nousee Ōuvuorille ja rajautuu Iwaten prefektuuriin. Kazunossa on 29 945 asukasta (syyskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 707,52 neliökilometriä.

Kazunon kaupunki perustettiin vuonna 1972 liittämällä yhteen Hanawan, Osarizawan ja Towadan maaseutukaupungit sekä Hachimantain kyläkunta. Kaupungin keskusta sijaitsee Hanawassa, joka kehittyi Edo-kaudella 1600–1800-luvuilla markkinapaikkana ja linnanaluskaupunkina osana Moriokan daimiokuntaa. Alue on luonteeltaan maaseutumainen. Hanawan allaslaaksossa viljellään riisin lisäksi vihanneksia ja hedelmiä, kuten omenoita, ja harjoitetaan karjataloutta. Osarizawassa toimi vuoteen 1978 asti Osarizawan kaivos.

Kazunossa toimii useita kuumia lähteitä (*onsen*), kuten Goshōgake-onsen ja Ōyu-onsen. Kaupungissa järjestetään muun muassa Hanawa-bayashi-festivaali, jonka kulkue on otettu Unescon aineettoman kulttuuriperinnön luetteloon. Muita juhlaperinteitä ovat Dainichidōn bugaku-tanssi ja Kemanain bon-tanssi. Osa kaupungin vuoristoalueista kuuluu Towadan–Hachimantain kansallispuistoon. Kazunoa palvelee JR Higashi-Nihonin Hanawa-linja.

Kuvia
-----

* Sekizenin sakeliikeSekizenin sakeliike
* Osarizawan vanha kaivosOsarizawan vanha kaivos
* Goshōgake-onsenGoshōgake-onsen
* Towada-minamin rautatieasemaTowada-minamin rautatieasema

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  ブリタニカ国際大百科事典 小項目事典: 鹿角市 Kotobank. Viitattu 01.11.2020.
2. 1 2  人口・世帯数 Kazuno City. Viitattu 01.11.2020.
3. 1 2 3  市の木・花・鳥-鹿角市 Kazuno City. Viitattu 01.11.2020.
4. 1 2 3  日本大百科全書: 鹿角（市） Kotobank. Viitattu 01.11.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kazuno** Wikimedia Commonsissa

* Kaupungin internetsivut (japaniksi)

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Akitan prefektuuri |
| --- |
|  |
| Kaupungit | 
* Akita (pääkaupunki)
* Daisen
* Katagami
* Kazuno
* Kita-Akita
* Nikaho
* Noshiro
* Oga
* Ōdate
* Senboku
* Yokote
* Yuri-Honjō
* Yuzawa

 |  |
|  |
| Kunnatpiirikunnittain | **Kazunon piirikunta** (Kosaka) · **Kita-Akitan piirikunta** (Kami-Koani) · **Minami-Akitan piirikunta** (Gojōme · Hachirōgata · Ikawa · Ōgata) · **Ogachin piirikunta** (Higashi-Naruse · Ugo) · **Senbokun piirikunta** (Misato) · **Yamamoton piirikunta** (Fujisato · Happō · Mitane) |

 |
Ritarikunnan tunnuksia 
**Oranian kuningasperheen ritarikunta** (holl. *Huisorde van Oranje*) on alankomaalainen ritarikunta. Se perustettiin vuonna 1905 kuningatar Vilhelmiinan käskystä. Hän oli menettänyt oikeuden myöntää luxemburgilaista Tammikruunun ritarikuntaa, kun persoonaunioni Alankomaiden ja Luxemburgin välillä hajosi eriävien perimyslakien vuoksi vuonna 1890. Alkujaan ritarikunnassa oli 18 luokkaa sekä mitaleja.

Kunnianosoitusta jaetaan tunnustuksena ansiokkaasta palveluksesta Alankomaiden hallitsijalle tai Oranian kuningashuoneelle noin ylipäänsä. Saajan ei tarvitse Alankomaiden kansalainen. Päätökset ritarikunnna myöntämisestä tekee sen suurmestarina toimiva Alankomaiden hallitsija, nykyään Willem-Alexander, oman mielensä mukaan.

Nykyään ritarikunnassa on kolme luokkaa:

* suurristi
* suuri kunniaristi
* kunniaristi

Lähteet
-------

1. ↑  The Order of the House of Orange - Dutch Medals Pre WW1 - Netherlands *identifymedals.com*.  3.12.2018. Viitattu 11.8.2023. (englanniksi)
2. ↑  Orders in the monarch’s gift *Royal House of the Netherlands*.  14.4.2015. Viitattu 11.8.2023. (englanniksi)
3. ↑  ODM of The Netherlands: House Order of Orange *medals.org.uk*.  2023. Viitattu 11.8.2023. (englanniksi)
**Koiratyypit** on koirien luokittelutapa, joka perustuu niiden käyttötarkoitukseen tai työhön sekä ikivanhoihin tyyppeihin, joista nykyiset koirarodut ovat kehittyneet erilleen.

Nykyisin koirarodut luokitellaan usein sen ikivanhan tyypin mukaan, josta ne ovat polveutuneet. Lisäksi roturyhmät, joita kennelliitot käyttävät järjestelläkseen koirarotuja, perustuvat koiratyyppeihin. Näistä roturyhmistä esimerkkejä ovat ajokoirat ja terrierit. Jotkut ryhmäluokitukset käsittävät useamman kuin yhden tyypin; *työkoirat* viittaa koiriin, joita käytetään johonkin työhön ihmisten apuna, vastakohtana *seurakoirille*, jotka ovat lemmikkejä. Tosin myös joitain työkoiria voidaan pitää seurakoirina ja seurakoirat voivat tehdä hyödyllistä työtä. Terminologia on vielä epäselvä esimerkiksi työkoirien ja *hyötykoirien* roturyhmillä. Sekarotuiset voivat olla mihin tahansa ryhmiin kuuluvien koirien välisiä risteyksiä ja edustaa mitä tahansa tyyppiä. *Kääpiökoirat* puolestaan ovat minkä tahansa tyyppisiä hyvin pieniä koiria. Ikivanhat tai alkukantaiset koirarodut ovat nykyisiä koirarotuja, jotka ovat polveutuneet monenlaisista hyvin vanhoista tyypeistä ja sopisivat useisiin eri luokituksiin.

Seuraavat ovat koiratyyppejä ja niiden alatyyppejä. Jokin koiratyyppi voi olla kehitetty monia eri työtehtäviä varten, joten joitain päällekkäisyyksiä esiintyy. Laajemmat yläryhmät on luetteloitu ensiksi, sitten alatyypit. Yksittäisistä koiraroduista on erillinen listaus: Luettelo koiraroduista.

### Seurakoirat

* Sylikoirat
* Bichonit:
	+ Maltankoira
* Modernit seurakoiraristeytykset
	+ Villakoira-risteytykset
* Saksanpystykorvat
* Chihuahua

### Vahtikoirat

* Bullterrierit
* Bulldoggit
* Bandogit
* Taistelukoirat
* Molossit
* Pinserit
* Pitbullit
* Snautserit
* Dalmatiankoira

### Metsästyskoirat

* Lintukoirat
	+ Spanielit ja sentyyppiset lintukoirat
		- Spanielit, cockerspanielit mukaan lukien
		- Münsterinseisojat
* Vesikoirat
* Noutajat
* Setterit
* Seisojat, pointteri mukaan lukien
* Curit
* Mäyräkoira
* Feistit
* Ajavat koirat
	+ Ajokoirat
		- Pesukarhukoirat
		- Kettukoirat
* Vinttikoirat
	+ Lurcher (myös Longdog)
* Laikat
* Terrierit
	+ Fell-terrierit
	+ Kettuterrierit
	+ Työterrierit

### Paariakoirat (Alkukantaiset koirat)

* Canis familiaris dingo

### Paimenkoirat (ja niitä muistuttavat laumanvartijakoirat)

* Colliet
	+ Farm collie
* Sennenkoirat
* Laumanvartijat
	+ *Isot valkoiset*
* Welsh corgit

### Rekikoirat

* Kanadaneskimokoira
* Modernit rekikoiraristeytykset
	+ Alaskanhusky
	+ Skandinaviankoira
* Pystykorvat
	+ Saksanpystykorvat

### Turnspitit (Vartaankääntämiseen käytetyt koirat, kuolleet sukupuuttoon)

Katso myös
----------

* Koirarotu
* Luettelo koiraroduista

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:List of dog types
**Jabal al-Seraj** tai **Jabal-e Seraj** on kaupunki Afganistanin Parvanin maakunnassa. Parvan on myös kaupungin historiallinen nimi.

Maantiede
---------

Jabal al-Seraj sijaitsee Afganistanin Parvanin maakunnassa jonkin matkaa Čarikarin kaupungista pohjoiseen. Jabal al-Serajista pohjoiseen sijaitsevat Hindukušin vuorten läpi kulkevat Salangin ja Bajgahin solat. Jabal al-Seraj on virallisissa yhteyksissä käytetty kaupungin arabiaksi kirjoitettu muoto. Kaupungin historiallinen nimi on Parvan.

Historia
--------

Nykyisen kaupungin alueella on ollut asutusta jo ennen islamin saapumista. Sen arkeologisiin löytöihin lukeutuu esimerkiksi buddhalainen reliefi. Sittemmin kaupunkiin viitataan historiallisissa lähteissä nimen Parvan eri muodoilla. Solat Hindukušin läpi pohjoisesta tekivät siitä strategisesti merkittävän paikan ja sen talous hyötyi solien läpi kulkevista kauppareiteistä. Kauppareitit toimivat kuitenkin vain, kun reitit tehtiin turvalliseksi keskushallinnon taholta. 1800-luvulla reitit tunnettiin turvattomuudestaan ja niinpä esimerkiksi tuolloin alueesta kirjoittaneet länsimaalaiset lähteet eivät juuri mainitse Parvania.

Afganistanin emiiri Habib Allah Khan teki kaupungista paikallisen kuvernöörin keskuksen valtakaudellaan 1900-luvun alussa. Paikalle rakennettu linnoitettu sotilastukikohta sai nimen Jabal al-Seraj, joka ajan kanssa vakiintui viittaamaan koko kaupunkiin vanhan parvan nimen sijaan. Tukikohdassa oli 12 000 miestä. Habib Allah toteutti myös rakennushankkeita, kuten Afganistanin ensimmäisen vesivoimalan rakennuttamisen Salangjoen varteen. Vesivoimalaa suunnittelemassa oli skotlantilainen insinööri James Miller ja sen tarkoituksena oli tuottaa sähköä Kabulin tarpeita varten. Jabal al-Serajiin avattiin vuonna 1938 pieni puuvillatehdas ja vuonna 1957 suurempi sementtitehdas. Monissa hankkeissa mukana ollut amerikkalainen A. C. Jewett julkaisi kokemuksistaan teoksen *An American Engineer in Afghanistan*.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  JABAL-E SERĀJ *Encyclopædia Iranica*. Viitattu 27.11.2020. (englanniksi)
2. 1 2 3  Ludwig W. Adamec: *Historical Dictionary of Afghanistan*, s. 187. Kolmas painos. The Scarecrow Press, 2003. ISBN 0 8108 4852 X. (englanniksi)
Logo.
Profsojuznaja ul. 84/32, Moskova. IKI:n rakennus.

**Avaruustutkimusinstituutti** (ven. Институт космических исследований Российской Академии Наук, *Institut kosmitšeskih issledovani Rossijskoi Akademii Nauk*; lyhenne ИКИ РАН, **IKI RAN**) on Venäjän tiedeakatemian alainen avaruustutkimuksen johtava keskus Venäjällä. Se sijaitsee Moskovassa ja siinä työskentelee 290 tutkijaa.

Se perustettiin 15. toukokuuta 1965 Neuvostoliiton ministerineuvoston asetuksella #392-147, nimeksi tuli ИКИ АН СССР, IKI AN SSSR. Vuonna 1992 sen nimi vaihtui nykyiseksi.

Instituutin johtajat
--------------------

1. Georgi Petrov (1965—1973)
2. Roald Sagdejev (1973—1988)
3. Albert Galejev (1988—2002)
4. Lev Zeleny (2002—2018)
5. Anatoly Petrukovich (2018- )

Tutkimus
--------

Instituutti tekee tutkimusta seuraavilla aloilla

* Suurenergia-astrofysiikka
* Planeettatutkimus
* Avaruusplasmafysiikka
* Planeettainvälinen avaruus ja aurinkotuuli
* Satelliittikaukokartoitus
* Optiikka
* Satelliittikeskus
* Venäjän avaruustutkimuksen Internet
* Data-arkistot

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **IKI Avaruustutkimusinstituutti** Wikimedia Commonsissa

* IKIn sivusto
Berliner Ensemblen teatteritalo, Theater am Schiffbauerdamm.
**Berliner Ensemble** on Berliinissä toimiva teatteri, jonka perusti näytelmäkirjailija Bertolt Brecht vuonna 1949 silloiseen Itä-Berliiniin. Teatteri toimi aluksi Deutsches Theaterin tiloissa, kunnes sai vuonna 1954 oman teatteritalon Schiffbauerdammin varrelta. Rakennus sijaitsee Spreejoen pohjoisrannalla lähellä Weidendammerin siltaa.

Brecht johti teatteria vuonna 1956 tapahtuneeseen kuolemaansa asti, minkä jälkeen sitä johti hänen leskensä Helene Weigel vuoteen 1971. Kuuluisia näyttelijöitä olivat muun muassa Therese Giehse ja Ernst Busch. Myös teatterin myöhemmät johtajat ovat olleet tunnettuja ja arvostettuja. Nykyinen johtaja on Claus Peymann.

Teatterirakennus valmistui vuonna 1892 ja oli aluksi nimeltään Neues Theater, sittemmin Theater am Schiffbauerdamm. Rakennuksen historiaan mahtuu monia kohuensi-iltoja aivan toiminnan alusta alkaen. Siellä ensiesitettiin myös Brechtin ja Kurt Weillin *Kerjäläisooppera* vuonna 1928. Teatteritalon edessä oleva aukio on nykyään nimeltään Bertolt-Brecht-Platz.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Edelgard Abenstein & Jeannine Fiedler: *Taide & Arkkitehtuuri: Berliini* (suom. Pirkko Roinila), s. 227. Tandem Verlag (h. f. ullmann) 2009. Alkuteos *Kunst & Architektur Berlin*.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Berliner Ensemble** Wikimedia Commonsissa

* Teatterin kotisivu (saksaksi)
Herola Lahdessa 2016.
**Matti Tapani Herola** (s. 9. marraskuuta 1993 Kuopio) on suomalainen uransa lopettanut yhdistetyn hiihtäjä. Hän edusti Puijon Hiihtoseuraa.

Herola vaihtoi kaudelle 2013–2014 mäkihypystä yhdistettyyn. Hän oli aiemmin harrastanut yhdistettyä 14-vuotiaaksi asti, jolloin keskittyi mäkihyppyyn. Maailmancupissa Herola kilpaili ensimmäisen kerran kauden 2014–2015 maailmancupin avauskilpailussa Kuusamossa. Pisteille hän sijoittui ensimmäisen kerran Kuopiossa 23. helmikuuta 2016 oltuaan 30:s.

Myös Herolan pikkuveli Ilkka Herola on yhdistetyn hiihtäjä.

Herola on koulutukseltaan kauppatieteiden maisteri Itä-Suomen Yliopistosta.

Lähteet
-------

1. ↑  Matti Herola Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi) Viitattu 29.11.2014
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Tämä talviurheilulupaus ui vastavirtaan (Arkistoitu – Internet Archive) *Ilta-Sanomat.* Viitattu 29.11.2014.
4. ↑  Karttunen, Anu: Herola menetti jälleen viidennen sijan viimeisellä metrillä – "Edes loppuun asti hiihtäminen ei riittänyt" *Yle Urheilu*.  23.2.2016. Viitattu 23.6.2016.
5. ↑  Karttunen, Anu: SM-yhdistetty Herolan ylivoimaa, myös isoveli mitaleille *Yle Urheilu*.  29.3.2014. Viitattu 23.2.2016.
**Anny Cazenave** on ranskalainen avaruusgeodeetti ja yksi satelliiteilla tapahtuvan korkeusmittauksen edelläkävijöistä. Hän työskentelee ranskalaisessa avaruusjärjestössä CNES.

Anny Cazenave on saanut kansainvälistä mainetta avaruusgeodesian, geofysiikan, meritieteen ja hydrologian tutkimuksestaan. Uransa alkupuolella hän keskittyi kiinteän maan geodeettisiin mittauksiin satelliiteilla, mutta siirtyi sitten merenpinnan korkeuden ja ilmastonmuutoksen tutkimukseen.

Hän on on hallitustenvälisen ilmastonmuutospaneelin IPCC jäsen ja toimi pääkirjoittajana neljännessä ja viidennessä arviointiraportissa.

Anny Cazenave on saanut useita palkintoja, mukaan lukien useita Ranskan tiedeakatemian palkintoja (1979, 1990 ja 1996) ja Euroopan geotieteiden unionin EGU:n Vening-Meinesz-mitalin (1999). Hänestä tuli AGU Fellow vuonna 1996, Ranskan ilmailu- ja avaruusakatemian (ANAE) jäsen vuonna 1986 ja Academia Europaean jäsen vuonna 1990. Hän on myös Officier de l. Ordre National du Mérite (1997) ja Chevalier de la Légion d'honneur (2000).

Cazenave on Ranskan tiedeakatemian jäsen vuodesta 2004.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Anny Cazenave, the internationally renowned CNES research scientist, was elected on 30 November 2004 to the French science academy as member responsible for climatology. *CNES*.  2004. Viitattu 4.4.2024.
2. 1 2  Anny Cazenave - International Member (elected 2008) *National Academy of Sciences*. Yhdysvallat. Viitattu 4.4.2024.
*Tämä artikkeli käsittelee suomalaista lehteä. Kreikkalaista vuorta käsittelee artikkeli Parnassos.*

**Parnasso** on suomalainen kirjallisuuslehti. Se perustettiin vuonna 1951 yhdistämällä lehdet *Näköala* ja *Ajan kirja*. *Parnasso* toimi ensin Suomen Kulttuurirahaston suojissa, mutta siirtyi 1960-luvun lopulla Yhtyneitten Kuvalehtien (nykyinen Otavamedia) kustannettavaksi.

Historia
--------

*Parnasso* perustettiin liennyttämään kirjallisuuden säilyttäjien ja uudistajien välisiä ristiriitoja, ja ensimmäinen päätoimittaja Kaarlo Marjanen oli kompromissi näiden kahden leirin väliltä. Ajatus uudesta lehdestä oli lähtöisin V. A. Koskenniemeltä. Koskenniemi ei pitänyt *Näköalan* ja *Ajan kirjan* linjasta ja oli tuohtunut muun muassa Eino S. Revon hänen kriitikontoimeensa kohdistamaan arvosteluun. Lehdet yhdistämisellä Koskenniemi pyrki vakiinnuttamaan edustamansa vanhan linjan. Pian lehti kuitenkin muuttui nuoren polven modernistien foorumiksi, jolla käytiin merkittäviä keskusteluja uudesta kirjallisuudesta ja sen teoriasta sekä kritiikistä.

*Parnasson* suuruuden aikana voi pitää 1950- ja 1960-lukuja. Erityisesti kultakautena pidetään Kai Laitisen seitsemän vuoden mittaista kautta vuodesta 1958, jolloin lehti laajeni käsittämään teatterin, elokuvan ja television. Mutta myös Tuomas Anhavan pitkä kausi oli merkittävä, kuitenkin toisella tavalla, sillä *Parnasson* vaateliaimmat periaatteet vakiintuivat silloin. Lehti oli hänen kaudellaan lakkautusuhan alla, ja siihen hän reagoi kääntämällä Ezra Poundin runoja ja muotoilemalla suomennokseen viitteellisen vastineen. Jarkko Laineen kausi venyi joidenkin mielestä liian pitkäksi, ja lehteen alkoi kohdistua yhä enemmän arvostelua.

1990-luvulla *Parnasso* muutettiin neljästi vuodessa ilmestyväksi aikakauskirjaksi. Vuonna 2003 lehti uudistettiin ulkoasultaan aikakauslehtimäisemmäksi, ja se ilmestyy seitsemän kertaa vuodessa. Syksyllä 2014 *Parnasso* liitettiin *Suomen Kuvalehti* -lehtiperheeseen, jolloin sen päätoimittajaksi tuli *Suomen Kuvalehden* päätoimittaja ja vastaavaksi tuottajaksi Karo Hämäläinen.

Parnasson päätoimittajat
------------------------

* Kaarlo Marjanen 1951–1954
* Lauri Viljanen 1954–1956
* Aatos Ojala 1957
* Kai Laitinen 1958–1965
* Tuomas Anhava 1966–1979
* Juhani Salokannel 1980–1986
* Jarkko Laine 1987–2002
* Juhana Rossi 2003–2005
* Jarmo Papinniemi 2005–2012
* Tarja Hurme (ma.) 2012–2014
* Ville Pernaa 2014–2019
* Jarmo Raivio (vt.) 2020
* Matti Kalliokoski 2020–

Lähteet
-------

1. ↑  Levikkitilasto 2014
2. 1 2  Nummi, Jyrki: On oltava ehdottoman moderni. *Helsingin Sanomat* 4.2.2011, s. C 3.

Kirjallisuutta
--------------

* Suurpää, Matti: *Parnasso 1951–2011. Kirjallisuuslehden kuusi vuosikymmentä*. Helsingissä: Otava, 2011.
**EMW A6** oli Wernher von Braunin suunnittelema tiedustelutarkoituksiin käytettävä lentokone, joka käytti voimanlähteinään EMW rakettimoottoria sekä ramjettiä. Kone suunniteltiin Saksassa toisen maailmansodan aikana.

Suunnittelu ja kehitys
----------------------

Wernher Von Braunin huomattua merkittävän kasvun A4 (V2) ohjuksen lentoradassa siipien asentamisen jälkeen, päätti hän kehittää kolme miehitettyä versiota eri käyttötarkoituksiin. Näillä lentokoneilla olisi kerätty arvokasta tietoa muita Von Braunin rakettiprojekteja varten.

Yksi näistä A4:n kehitelmistä oli A6, jonka oli tarkoitus olla hyvin nopea ja korkealla lentävä tiedustelulentokone. Koneen metallisen rungon takaosaan oli asennettu EMW rakettimoottori, joka käytti polttoaineenaan A-Stoffia (nestemäistä happea) ja M-Stoffia (metanolia) antaen n. 270 kN työntövoiman. Rakettimoottorin alapuolelle oli asennettu ramjetti omaan koteloonsa joka käytti synteettistä bensiiniä polttoaineena.

Koneen rungon sisälle oli sijoitettu kaikki polttoainesäiliöt, sekä tilaa kameralle ja muulle laitteistolle. Koneessa oli myös jarruvarjot sekä paineistettu ohjaamo, joka sijaitsi nokassa. Laskutelineenä toimi sisäänvedettävä kolmipyöräteline.

Projekti lakkautettiin koska koneen lento-ominaisuudet ylittivät OKL:n tarpeet, eikä olisi sen vuoksi saanut valtiolta rahoitusta.

Toimintaperiaate
----------------

A6 olisi laukaistu perinteisen V2-ohjuksen mukaisesti, kunnes kattokorkeuden saavutettuaan (n. 95 km), olisi koneen ramjetti käynnistetty vaakalentoa varten. Käynnistämisen jälkeen olisi kone jatkanut noin 15–20 minuuttia vaakalentoa hidastumatta tai menettämttä korkeutta. Kone olisi lentänyt niin korkealla ja nopeaa, että vihollisen olisi ollut mahdotonta havaita se. Lopuksi, kone olisi laskeutunut kiitoradalle omien laskutelineidensä varassa ja hyödyntänyt jarruvarjoja hidastuakseen.

Tekniset tiedot
---------------

* **Miehistö:** 1
* **Pituus:** 15.75 m
* **Korkeus:** 4.07 m
* **Kärkiväli:** 6.33 m

### Suoritusarvot

* **Lentonopeus:** 2900 km/h
* **Nousunopeus:** 59 m/sek
* **Lakikorkeus:** 95 000 m

Katso myös
----------

* Luettelo saksalaisista lentokoneprojekteista, 1939–1945
* Von Braun Stratosphärenjäger I
* Lippisch P.15

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Justo Miranda, Ted Nomura: *Luftwaffe: 1946 Technical Manual #3 Rocket Fighters*, s. 23–24. Antarctic Press, 1999.