recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Vallan väärinkäyttö** on käsite, jolla tarkoitetaan erilaisia valta-aseman väärinkäytöksiä joihin henkilöt saattavat sortua saadessaan valtaa. Alkujaan oikeusvaltion idea kehittyi vastaamaan mielivaltaiseen ja ennalta ennustamattomaan hallintoon ja lainkäyttöön. Vallan jakamisella eri instituutioihin pyritään estämään vallan väärinkäyttöä hallinnon sisällä.

Diktatuuri on vallan väärinkäytölle erityisen altis hallitusmuoto, joka on tavallisesti myös autoritäärinen hallinto. Hallintoa vastustava oppositio ja vallan vahtikoirana toimiva kriittinen vallankäyttäjistä riippumaton media vähentävät vallan väärinkäyttöä. Vallan väärinkäyttöä mahdollistavat opposition kukistaminen ja lehdistön kontrolli sekä lehdistön sensuuri. Diktatuurit yleensä pyrkivätkin kukistamaan opposition ja kontrolloimaan lehdistöä.

Oikeusvaltio
------------

*Pääartikkeli: Oikeusvaltio*
Oikeusvaltio on valtiosääntöoikeuden keskeisimpiä lähtökohtia ja sen mukaan oikeudenkäytön on perustuttava lakiin. Oikeusvaltioperiaatetta noudattavassa maassa ei voida tuomita sellaisesta rikoksesta jota ei ole ollut kirjattuna maan lakiin tekohetkellä.

Valtiosääntö ja perustuslaki ovat systemaattiselta kannalta oikeusvaltioperiaatteen johdannaisia. Alkujaan oikeusvaltion idea kehittyi vastaamaan mielivaltaiseen ja ennalta ennustamattomaan hallintoon ja lainkäyttöön. Perustuslaki muodostaa oikeusjärjestyksen perustan ja siihen on vaikea tehdä muutoksia.

Oikeusvaltioperiaatetta noudattamaton hallinto kykenee pitämään hallintoalamaiset varovaisina ja nöyrinä, sillä sellainen hallinto voi tuomita kenet tahansa rangaistukseen esimerkiksi hallinnon vastustamisesta. Oikeusvaltiossa myös maksimirangaistukset teoista on kirjattu lakiin, mutta oikeusvaltioperiaatetta noudattamaton hallinto voi tuomita minkälaisen tahansa rangaistuksen.

Vallan kolmijako-oppi
---------------------

*Pääartikkeli: Vallanjako-oppi*
Vallan kolmijako-opin mukaan lainsäädäntövalta, tuomiovalta ja toimeenpanovalta on erotettava toisistaan. Valtio vastaa joka tapauksessa jokaisesta kolmesta funktiosta. Vallankolmijako-opin avulla kyetään vähentämään yksittäisten henkilöiden väärinkäytöksiä, mutta mädäntyneessä hallinnossa funktioiden rajat ylittävien henkilöiden yhteenliittymien väärinkäytöksiä on vaikeampi vähentää.

Nyky-yhteiskunnassa virkamiehet valmistelevat lait ja toisaalta valvovat niiden noudattamista. Virkamiesten virkaurat ovat tyypillisesti paljon pidempiä kuin poliitikoiden kaudet. Virkamiehet voivat myös pyrkiä ajamaan omia agendojaan käyttämällä asiantuntijavaltaa. Oikeuslaitos on valtion rahoittama ja korkeimman oikeuden tuomarit nimittää presidentti eikä heitä voi erottaa. Korkeimman oikeuden tuomareiden ratkaisut ohjaavat lainkäyttöä alemmissa oikeusasteissa.
**Naisten floretin yksilökilpailu Tokion 2020 kesäolympialaisissa** kilpaillaan 25. heinäkuuta. Miekkailuottelut käydään Chibassa Makuhari Messe Hall B:ssä. Kyseessä on 23. kerta, kun naisten floretin yksilökilpailu on mukana olympialaisissa.

Karsinnat
---------

Olympiakisoihin valitaan suoraan 24 miekkailijaa niistä kahdeksasta maasta, jotka pääsevät joukkuekilpailuun. Näiden lisäksi olympialaisiin valitaan kuusi urheilijaa FIEn rankingin perusteella (tilanne 5. huhtikuuta 2021). Näistä kuudesta kaksi paikkaa on varattu eurooppalaisille miekkailijoille, kaksi paikkaa Aasiasta tai Oseaniasta tuleville urheilijoille ja yksi paikka sekä afrikkalaisille että amerikkalaisille miekkailijoille. Nämä kuusi urheilijaa eivät kuitenkaan saa edustaa niitä kahdeksaa maata, jotka pääsevät joukkuekilpailun kautta mukaan turnaukseen. Näiden lisäksi järjestetään neljä alueellista karsintaturnausta (Eurooppa, Aasia-Osenia, Afrikka, Amerikka), joista jokaisesta pääsee yksi urheilija olympialaisiin. Myöskään näiden karsintaturnausten kautta olympialaisiin ei voi päästä sellaisia urheilijoita, jonka maalla on jo kolme urheilijaa kilpailuissa. Isäntämaa Japanilla on kaikkiin miekkailutapahtumiin yhteensä kahdeksan kiintiöpaikkaa, jotka se saa jakaa haluamallaan tavalla.

### Urheilijat

| Karsintatapa | Paikat | Ajankohta | Urheilijat |
| --- | --- | --- | --- |
| Joukkuekilpailu | 24 | 5. huhtikuuta 2021 |   (EGY)    (EGY)    (EGY)    (ITA)    (ITA)    (ITA)   Sera Azuma (JPN)   Yūka Ueno (JPN)    (JPN)    (CAN)    (CAN)    (CAN)    (FRA)    (FRA)    (FRA)    (HUN)    (HUN)    (HUN)    (OAR)    (OAR)    (OAR)   Jacqueline Dubrovich (USA)   Lee Kiefer (USA)   Nicole Ross (USA) |
| FIE-ranking (Aasia ja Oseania) | 2 |  Jeon Hee-sook (KOR)   Chen Qingyuan (CHN) |
| FIE-ranking (Afrikka) | 1 |  Inès Boubakri (TUN) |
| FIE-ranking (Amerikka) | 1 |  Saskia Loretta van Erven Garcia (COL) |
| FIE-ranking (Eurooppa) | 2 |  Leonie Ebert (GER)   İrem Karamete (TUR) |
| Karsintaturnaus (Afrikka) | 1 | 23. huhtikuuta 2021 |  Meriem Mebarki (ALG) |
| Karsintaturnaus (Eurooppa) | 1 | 24.–25. huhtikuuta 2021 |  Martyna Jelińska (POL) |
| Karsintaturnaus (Aasia-Oseania) | 1 | 25.–26. huhtikuuta 2021 |  Amita Berthier (SIN) |
| Karsintaturnaus (Amerikka) | 1 | 29.–30. huhtikuuta 2021 |  Katina Proestakis (CHI) |
|

Lähteet
-------

1. ↑  Qualification System - Fencing (pdf) Tokyo 2020. Viitattu 11.3.2021. (englanniksi)
**Arvi Matti Mäenpää** (18. maaliskuuta 1899 Töysä – 14. lokakuuta 1976) oli suomalainen taidemaalari ja piirtäjä. Hänen teoksiaan oli ensi kertaa julkisesti esillä Vaasassa vuonna 1920.

Mäenpää opiskeli Suomen taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1918–1920. Hänet tunnetaan erityisesti piirtäjänä ja akvarellimaisemien maalaajana. Mäenpään teokset ovat useimmiten pienikokoisia miniatyyrejä, joiden tyyli ja aiheet edustavat humoristista kansankuvausta. Hänen pääaiheensa oli pohjalainen kylä ja sen elämänmeno. Hän kuvasi muun muassa ruokotonta elämää, humalatilaa ja ihmisten välisiä ristiriitoja. Hän käsitteli usein myös naisen ja miehen välisiä suhteita ja pohjalaisen naisen vahvaa asemaa. Mäenpään lukuisiin miniatyyreihin sisältyy runsaasti pohjalaisen arkipäivän ja kansantapojen ja kuvausta, usein lempeällä huumorilla sävytettynä. 

Kauppaneuvos Frithjof Tikanoja (1877–1964) oli Mäenpään taiteen suuri tukija. Tikanojan taidekokoelmassa onkin yli 400 Mäenpään teosta. Kuvataiteen ohella Mäenpää oli lahjakas kirjoittaja, pakinoitsija ja novellisti. Hän julkaisi kirjoituksiaan muun muassa teoksessa *Suomen päivän nousu: kertomuksia 1918 Suomen sodasta*.

Vuonna 1963 Mäenpäälle myönnettiin Pro Finlandia -mitali.

Lähteet
-------

* Kuvataiteilijamatrikkeli
* Arvi Mäenpää (1899—1976). Tikanojan taidekoti, Suomalaisen taiteen kokoelma (Arkistoitu – Internet Archive)

Kirjallisuutta
--------------

* Anne-Maj Salin (toim.) 1999. *Arvi Mäenpää 1899–1976*. Vaasa: Tikanojan taidekoti. ISBN 952-5149-17-X

Aiheesta muualla
----------------

* Arvi Mäenpää Kansallisgallerian kokoelmissa
* Mäenpää, Arvi, s. 1899 – k. 1976. Suomen kuvataiteen bibliografia

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* RKD Artists

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Uppslagsverket Finland

 |

 |
**Arvi Einar Malmivaara** (sukunimi vuoteen 1906 **Malmberg**, 23. toukokuuta 1885 Kiuruvesi – 30. elokuuta 1970 Seinäjoki) oli Ylistaron kirkkoherra, lääninrovasti ja IKL:n kansanedustaja.

Malmivaaran vanhemmat olivat kirkkoherra, kansanedustaja Wilhelm Malmberg (Malmivaara) ja Karin Rajander. Hän pääsi ylioppilaaksi 1906, valmistui filosofian kandidaatiksi 1909 ja suoritti teologisen erotutkinnon ja vihittiin papiksi 1916. Kenttäpappina 1918 valkoisten joukoissa. Pastoraalitutkinnon Malmivaara suoritti vuonna 1919.

Malmivaara oli Lapuan yhteiskoulun uskonnon ja piirustuksen opettajana 1909–1919, koulun johtajana 1913–1919 ja ylimääräisenä pappina Lapualla 1916–1919. Hän toimi Kuusankosken vt. kirkkoherrana 1919–1923, kirkkoherrana 1923–1928 ja Ylistaron kirkkoherrana 1928–1958. Lapuan rovastikunnan lääninrovastina Malmivaara oli 1939–1958.

Malmivaara oli IKL:n kansanedustajana 1935–1939 edustaen Vaasan läänin pohjoista vaalipiiriä. Hän tuli eduskuntaan edustaja Martti Rantasen tilalle 2. syyskuuta 1935. Presidentin valitsijamiehenä Malmivaara toimi vuosien 1937, 1940 ja 1943 presidentinvaaleissa ja oli mukana kunnallispolitiikassa Ylistaron kunnanvaltuuston puheenjohtajana. Malmivaara oli jäsenenä Lapuan liikkeen valtuuskunnassa ja hän oli myös kirkolliskokouksen jäsen.

Malmivaara on maalannut Valkealan Tuohikotin kirkon alttaritaulun *Jeesus Getsemanessa*.

Malmivaara oli naimisissa vuosina 1909–1936 Ruusa Emilia Sarparannan kanssa. Jäätyään leskeksi hän meni naimisiin 1937 Agnes Charlotta Isakssonin kanssa.

Lähteet
-------

* .aspx Arvi Malmivaara *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta.

Isänmaallisen kansanliikkeen kansanedustajat

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Isänmaallisen kansanliikkeen kansanedustajat 1933–1936 |
| --- |
|  |
| Eduskuntaryhmä(14) | 
* Ala-Kulju
* Annala
* Honkala
* Kares
* Kivenoja
* Malmivaara (1935–1936)
* Nikkola
* Riipinen
* Schildt
* Simojoki
* Somersalo
* Sundström
* Tapaninen
* Tuomivaara (1933–1936)
* Wainio

 |

 |

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Isänmaallisen kansanliikkeen kansanedustajat 1936–1939 |
| --- |
|  |
| Eduskuntaryhmä(14) | 
* Ala-Kulju
* Annala
* Jussila
* Kares
* Malmivaara
* Nikkola
* Riipinen
* Saarinen
* Salmiala
* Salovaara
* Simojoki
* Tuomivaara
* Tuorila
* Wainio

 |

 |



|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Vaasan läänin pohjoisen vaalipiirin kansanedustajat 1936–1939 |
| --- |
|  |
| Kansanedustajat (10) | 
* Fagerholm
* Haga
* Hästbacka
* Kailio (1938–1939)
* Kalliokoski
* Lahdensuo (1936–1938)
* Lepistö
* Malmivaara
* Söderhjelm
* Vehkaoja
* Wickman

 |

 |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Eduskunta
* Biografiasampo

 |

 |
**Vallan terällä** (*Prince of the City*) on Sidney Lumetin ohjaama ja yhdessä Jay Presson Allenin kanssa käsikirjoittama yhdysvaltalainen jännityselokuva vuodelta 1981. Se pohjautuu Robert Daleyn kirjaan korruptiosta New Yorkin huumepoliisissa. Kirja perustuu tositapahtumiin, joissa newyorkilainen huumeryhmän etsivä Robert Leuci ryhtyi penkomaan kollegoidensa väärinkäytöksiä vuonna 1971, ja jutusta paisui liittovaltiotason tutkinta ja korruptioskandaali, joka ulottui asianajajiin ja tuomareihin asti. Samasta aiheesta tuotiin samana vuonna ensi-iltaan myös elokuva *Kunniakysymys* (A Question of Honor, ohj. Jud Taylor).

Vastaanotto
-----------

*Vallan terällä* tuotti tekijöille Oscar-ehdokkuuden käsikirjoituksesta sekä Golden Globe -ehdokkuudet parhaan miespääosan (Treat Williams), parhaan draamaelokuvan ja parhaan ohjauksen sarjoissa.

*Helsingin Sanomien* Helena Ylänen luonnehti lähes kolmetuntista elokuvaa harvinaisen aikuismaiseksi, koska siinä ei yksinkertaisteta asioita liikaa. Hänestä Lumet on aiemminkin kunnostautunut työtä ja uraa tekevien kaupunkilaisten kuvaajana ja onnistuu rikostarinassa varmaan paremmin kuin onnistuisi vaikkapa Martin Scorsese tai Paul Schrader, nuo "epärehelliset eksistentialistit ja itsensäruoskijat". Saman lehden Mikael Fräntin mielestä elokuva on haastava ja vaativa Lumet-ohjaus, jossa asioita jätetään tietoisesti auki: "Epähavainnolliset ajatusluomukset estävät toiminnan joustavan kulun ja tarinan selkeän etenemisen, mutta se on joko hyväksyttävä tai hylättävä ohjaajan älyllisenä strategiana." *Video-oppaassa* vuodelta 1994 Asko Alanen piti elokuvaa huolellisesti ja vahvasti raportoituna tositarinana ja antoi sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota "hyvä".

*The New York Timesin* kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Ylänen, Helena: Poliisin omatunto.  *Helsingin Sanomat*, 18.9.1982, s. 20. Näköislehden aukeama (tilaajille).
2. 1 2  Alanen, Asko: "Vallan terällä", *Video-opas 95, Yli 8500 elokuvaa, 2000 uutuutta*. WSOY, 1994. ISBN 951-0-19839-0.
3. ↑  1982 Oscars.org – Prince of the City *Academy of Motion Picture Arts and Sciences*. Viitattu 14.5.2019.
4. ↑  Prince of the City *Golden Globes Awards*. Viitattu 14.5.2019.
5. ↑  Fränti, Mikael: Poliisi kavaltaa työtoverinsa Sidney Lumetin elokuvassa lahjonnasta ja valtapelistä.  *Helsingin Sanomat*, 1.5.1990, s. 49. Näköislehden aukeama (tilaajille).
6. ↑  The Best 1,000 Movies Ever Made. (Perustuu teokseen *The New York Times Guide to the Best 1,000 Movies Ever Made*, St. Martin's Griffin 2004.) *The New York Times*.  Arkistoitu 11.7.2016. Viitattu 30.6.2021. (englanniksi)
**Arvi Louhelainen** (4. elokuuta 1896 Juuka – 12. huhtikuuta 1949 Mänttä) oli suomalainen kauppalansihteeri ja sosialidemokraattien kansanedustaja.

Louhelaisen vanhemmat olivat räätäli Samuli Jooseppi Louhelainen ja Sofia Kiuri. Hän kävi kansakoulun ja toimi aluksi räätälinä ja oli myös yhden vuoden ajan sanomalehdentoimittajana. Louhelainen oli Kuopion läänin itäisen vaalipiirin sosialidemokraattien piiritoimitsijana 1918–1919 ja piirisihteerinä 1919–1922. Hän oli myös Kansan Voima -lehden toimistonhoitajana Joensuussa. Viimeksi Louhelainen oli Vanajan kunnankirjurina 1924–1926 ja Mäntässä ensin kunnankirjurina ja myöhemmin Mäntän kauppalansihteerinä 1927–1949. 

Louhelainen oli kansanedustajana 1922–1927 edustaen Kuopion läänin itäistä vaalipiiriä. Hän oli myös Joensuun kaupunginvaltuuston jäsen.

Arvi Louhelainen oli naimisissa vuodesta 1936 Bertta Aleksandra Oivamäen (entinen Aalto) kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  .aspx Arvi Louhelainen *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Eduskunta

 |

 |
**Naisten kalvan yksilökilpailu Tokion 2020 kesäolympialaisissa** kilpaillaan 24. heinäkuuta. Miekkailuottelut käydään Chibassa Makuhari Messe Hall B:ssä. Kyseessä on 7. kerta, kun naisten kalvan yksilökilpailu on mukana olympialaisissa.

Karsinnat
---------

Olympiakisoihin valitaan suoraan 24 miekkailijaa niistä kahdeksasta maasta, jotka pääsevät joukkuekilpailuun. Näiden lisäksi olympialaisiin valitaan kuusi urheilijaa FIEn rankingin perusteella (tilanne 5. huhtikuuta 2021). Näistä kuudesta kaksi paikkaa on varattu eurooppalaisille miekkailijoille, kaksi paikkaa Aasiasta tai Oseaniasta tuleville urheilijoille ja yksi paikka sekä afrikkalaisille että amerikkalaisille miekkailijoille. Nämä kuusi urheilijaa eivät kuitenkaan saa edustaa niitä kahdeksaa maata, jotka pääsevät joukkuekilpailun kautta mukaan turnaukseen. Näiden lisäksi järjestetään neljä alueellista karsintaturnausta (Eurooppa, Aasia-Osenia, Afrikka, Amerikka), joista jokaisesta pääsee yksi urheilija olympialaisiin. Myöskään näiden karsintaturnausten kautta olympialaisiin ei voi päästä sellaisia urheilijoita, jonka maalla on jo kolme urheilijaa kilpailuissa. Isäntämaa Japanilla on kaikkiin miekkailutapahtumiin yhteensä kahdeksan kiintiöpaikkaa, jotka se saa jakaa haluamallaan tavalla.

### Urheilijat

| Karsintatapa | Paikat | Ajankohta | Urheilijat |
| --- | --- | --- | --- |
| Joukkuekilpailu | 24 | 5. huhtikuuta 2021 |   (KOR)    (KOR)    (KOR)    (HKG)    (HKG)    (HKG)    (ITA)    (ITA)    (ITA)    (CHN)    (CHN)    (CHN)    (POL)    (POL)    (POL)    (OAR)    (OAR)    (OAR)    (EST)    (EST)    (EST)   Katharine Holmes (USA)   Courtney Hurley (USA)   Kelley Hurley (USA) |
| FIE-ranking (Aasia ja Oseania) | 2 |  Nozomi Sato (JPN)   Malika Khakimova (UZB) |
| FIE-ranking (Afrikka) | 1 |  Sarra Besbes (TUN) |
| FIE-ranking (Amerikka) | 1 |  Nathalie Moellhausen (BRA) |
| FIE-ranking (Eurooppa) | 2 |  Ana Maria Popescu (ROU)   Coraline Vitalis (FRA) |
| Karsintaturnaus (Afrikka) | 1 | 23. huhtikuuta 2021 |  Ndeye Binta Diongue (SEN) |
| Karsintaturnaus (Eurooppa) | 1 | 24.–25. huhtikuuta 2021 |  Olena Kryvytska (UKR) |
| Karsintaturnaus (Aasia-Oseania) | 1 | 25.–26. huhtikuuta 2021 |  Kiria Tikanah (SIN) |
| Karsintaturnaus (Amerikka) | 1 | 29.–30. huhtikuuta 2021 |  María Luisa Doig (PER) |
|

Lähteet
-------

1. ↑  Qualification System - Fencing (pdf) Tokyo 2020. Viitattu 11.3.2021. (englanniksi)
**Arvi Alfred Helleranta**, vuoteen 1923 **Hellman**, 1923–1956 **Hellemaa** (25. heinäkuuta 1900 Ulvila – 22. marraskuuta 1971 Pori) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.

Hellerannan vanhemmat olivat tehtailija Arthur Hellman ja Hilma Josefina Kuusinainen ja puoliso vuodesta 1926 kansakoulunopettaja Irja Ilona Sänt. Kauppaneuvos Artturi Hellemaa oli hänen veljensä. Helleranta kävi kauppakoulun Suomessa ja nahkurikoulun Saksassa ja työskenteli nahka-alan yrityksissä sekä Saksassa että Itävallassa. Suomeen palattuaan hänestä tuli isänsä perustaman Friitalan kemisti ja hienonahkatehtaan tekninen johtaja vuoteen 1937 asti. Isän kuoltua Hellerannasta tuli Friitalan nahkatehtaan tuotannosta ja sen kehittämisestä vastannut johtaja, hänen veljensä oli ollut yrityksen toimitusjohtaja jo vuodesta 1928. Hellerannan johdolla Friitala muun muassa uudisti ja laajensi tuotantotilojaan ja -välineitään merkittävästi 1948–1950. Vuonna 1957 Hellerannasta tuli perustamansa Muovitehdas Oy Ulvilan toimitusjohtaja, mitä tehtävää hän hoiti vuoteen 1969 saakka. Friitalassa Helleranta oli omistaja vuoteen 1962 asti. Teollisuusneuvoksen arvonimen Helleranta sai vuonna 1950.

Lähteet
-------

1. 1 2  Arvi Helleranta *Biografiasampo*. Viitattu 5.1.2022.
2. ↑  Kuolleita. *Helsingin Sanomat*, 27.11.1971, s. 9.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Biografiasampo

 |

 |
**Miesten kalvan joukkuekilpailu Tokion 2020 kesäolympialaisissa** kilpaillaan 30. heinäkuuta. Miekkailuottelut käydään Chibassa Makuhari Messe Hall B:ssä. Kyseessä on 25. kerta, kun miesten kalvan joukkuekilpailu on mukana olympialaisissa.

Karsinnat
---------

Olympiaturnaukseen pääsee mukaan yhteensä kahdeksan maata. Maat päätetään FIEn rankingin mukaan 5. huhtikuuta 2021. Neljä rankingin parasta maata pääsevät mukaan suoraan olympiaturnaukseen. Tämän jälkeen otetaan tarkasteluun rankingissa sijoilla 5.–16. olevat maat: jokaisen maa-alueen paras maa tällä sijavälillä pääsee mukaan olympialaisiin. Maa-alueet ovat Eurooppa, Aasia-Oseania, Afrikka ja Amerikka. Jos jonkin maa-alueen yksikään maa ei ole sijoilla 5.–16. tällöin turnaukseen pääsee järjestyksessä seuraava maa riippumatta maa-alueesta. Näiden lisäksi Japanilla on kahdeksan omaa kiintiöpaikkaa, jotka se saa käyttää haluamallaan tavalla, jolloin maita saattaa olla mukana 9.

### Urheilijat

| Karsintatapa | Maa | Urheilijat |  |
| --- | --- | --- | --- |
| FIE–ranking 1. |  Ranska |  |  |
| FIE–ranking 2. |  Italia |  |  |
| FIE–ranking 3. |  Ukraina |  |  |
| FIE–ranking 4. |  Sveitsi |  |  |
| FIE–ranking 5.–16.  Eurooppa |  Venäläiset olympiaurheilijat |  |  |
| FIE–ranking 5.–16.  Aasia-Oseania |  Etelä-Korea |  |  |
| FIE–ranking 5.–16.  Amerikka |  Yhdysvallat | Jacob Hoyle  Curtis McDowald  Yeisser Ramirez |  |
| Käyttämätön paikka (Afrikka) |  Kiina |  |  |
| Isäntämaa |  Japani |  |  |
| Merkintöjen selitykset |
|  |
|

Lähteet
-------

1. ↑  Qualification System - Fencing (pdf) Tokyo 2020. Viitattu 11.3.2021. (englanniksi)
2. ↑  Team USA - Tokyo Tracker USA Fencing. Viitattu 8.4.2021. (englanniksi)
3. ↑  Ranking: Official - 2020/2021 (Men's épée team) FIE. Viitattu 8.4.2021. (englanniksi)
**Naisten floretin joukkuekilpailu Tokion 2020 kesäolympialaisissa** kilpaillaan 29. heinäkuuta. Miekkailuottelut käydään Chibassa Makuhari Messe Hall B:ssä. Kyseessä on 14. kerta, kun naisten floretin joukkuekilpailu on mukana olympialaisissa.

Karsinnat
---------

Olympiaturnaukseen pääsee mukaan yhteensä kahdeksan maata. Maat päätetään FIEn rankingin mukaan 5. huhtikuuta 2021. Neljä rankingin parasta maata pääsevät mukaan suoraan olympiaturnaukseen. Tämän jälkeen otetaan tarkasteluun rankingissa sijoilla 5.–16. olevat maat: jokaisen maa-alueen paras maa tällä sijavälillä pääsee mukaan olympialaisiin. Maa-alueet ovat Eurooppa, Aasia-Oseania, Afrikka ja Amerikka. Jos jonkin maa-alueen yksikään maa ei ole sijoilla 5.–16. tällöin turnaukseen pääsee järjestyksessä seuraava maa riippumatta maa-alueesta. Näiden lisäksi Japanilla on kahdeksan omaa kiintiöpaikkaa, jotka se saa käyttää haluamallaan tavalla, jolloin maita saattaa olla mukana 9.

### Urheilijat

| Karsintatapa | Maa | Urheilijat |  |
| --- | --- | --- | --- |
| FIE–ranking 1. |  Venäläiset olympiaurheilijat |  |  |
| FIE–ranking 2. |  Italia |  |  |
| FIE–ranking 3. |  Ranska |  |  |
| FIE–ranking 4. |  Yhdysvallat | Jacqueline Dubrovich  Lee Kiefer  Nicole Ross  Sabrina Massialas |  |
| FIE–ranking 5.–16.  Eurooppa |  Unkari |  |  |
| FIE–ranking 5.–16.  Aasia-Oseania |  Japani |  |  |
| FIE–ranking 5.–16.  Afrikka |  Egypti |  |  |
| FIE–ranking 5.–16.  Amerikka |  Kanada |  |  |
| Merkintöjen selitykset |
|  |
|

Lähteet
-------

1. ↑  Qualification System - Fencing (pdf) Tokyo 2020. Viitattu 11.3.2021. (englanniksi)
2. ↑  Team USA - Tokyo Tracker USA Fencing. Viitattu 8.4.2021. (englanniksi)
3. ↑  Ranking: Official - 2020/2021 Women's foil team) FIE. Viitattu 8.4.2021. (englanniksi)
**Piia Perälä** (s. 31. lokakuuta 1981) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelasi naisten SM-sarjassa 20 kautta ja esiintyi myös Suomen maajoukkueessa. Hän oli pelipaikaltaan puolustaja.

Perälä edusti naisten SM-sarjassa Tampereen Ilvestä kaudet 1998–2001, 2004–2010 ja 2016–2017, Tampereen Tapparaa 2001–2004 sekä jyväskyläläistä JYP:iä 2010–2016. Hän pelasi SM-sarjassa 459 runkosarjaottelua, joissa hänen tehopisteensä ovat 26+73=99, sekä 102 pudotuspeliä tehopistein 2+6=8. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuosina 2006, 2010 ja 2016 sekä saavutti kuusi SM-hopeaa ja kolme SM-pronssia.

Suomen maajoukkueessa Perälä pelasi kuusi maaottelua ja sai niissä yhden syöttöpisteen.

Lähteet
-------

* Kallioniemi, Riku (vt. päätoim.): *Jääkiekkokirja 2017–2018*. Jääkiekon SM-liiga Oy, 2017. ISSN 0784-3321.

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5  Piia Perälä *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Jääkiekkokirja 2017–2018, s. 530
3. 1 2  Jääkiekkokirja 2017–2018, s. 350
4. ↑  Jääkiekkokirja 2017–2018, s. 217–218
**Miesten säilän yksilökilpailu Tokion 2020 kesäolympialaisissa** kilpaillaan 26. heinäkuuta. Miekkailuottelut käydään Chibassa Makuhari Messe Hall B:ssä. Kyseessä on 5. kerta, kun naisten säilän yksilökilpailu on mukana olympialaisissa.

Karsinnat
---------

Olympiakisoihin valitaan suoraan 24 miekkailijaa niistä kahdeksasta maasta, jotka pääsevät joukkuekilpailuun. Näiden lisäksi olympialaisiin valitaan kuusi urheilijaa FIEn rankingin perusteella (tilanne 5. huhtikuuta 2021). Näistä kuudesta kaksi paikkaa on varattu eurooppalaisille miekkailijoille, kaksi paikkaa Aasiasta tai Oseaniasta tuleville urheilijoille ja yksi paikka sekä afrikkalaisille että amerikkalaisille miekkailijoille. Nämä kuusi urheilijaa eivät kuitenkaan saa edustaa niitä kahdeksaa maata, jotka pääsevät joukkuekilpailun kautta mukaan turnaukseen. Näiden lisäksi järjestetään neljä alueellista karsintaturnausta (Eurooppa, Aasia-Osenia, Afrikka, Amerikka), joista jokaisesta pääsee yksi urheilija olympialaisiin. Myöskään näiden karsintaturnausten kautta olympialaisiin ei voi päästä sellaisia urheilijoita, jonka maalla on jo kolme urheilijaa kilpailuissa. Isäntämaa Japanilla on kaikkiin miekkailutapahtumiin yhteensä kahdeksan kiintiöpaikkaa, jotka se saa jakaa haluamallaan tavalla.

### Urheilijat

| Karsintatapa | Paikat | Ajankohta | Urheilijat |
| --- | --- | --- | --- |
| Joukkuekilpailu | 24 | 5. huhtikuuta 2021 |   (KOR)    (KOR)    (KOR)    (ITA)    (ITA)    (ITA)    (CHN)    (CHN)    (CHN)    (FRA)    (FRA)    (FRA)    (TUN)    (TUN)    (TUN)    (HUN)    (HUN)    (HUN)    (OAR)    (OAR)    (OAR)   Eliza Stone (USA)   Mariel Zagunis (USA)    (USA) |
| FIE-ranking (Aasia ja Oseania) | 2 |  C. A. Bhavani Devi (IND)   Misaki Emura (JPN) |
| FIE-ranking (Afrikka) | 1 |  Nada Hafez (EGY) |
| FIE-ranking (Amerikka) | 1 |  Gabriella Page (CAN) |
| FIE-ranking (Eurooppa) | 2 |  heodora Gkountoura (GRE)   Olha H’arlan (UKR) |
| Karsintaturnaus (Afrikka) | 1 | 23. huhtikuuta 2021 |  Kaouther Mohamed Belkebir (ALG) |
| Karsintaturnaus (Eurooppa) | 1 | 24.–25. huhtikuuta 2021 |  Anna Bashta (AZE) |
| Karsintaturnaus (Aasia-Oseania) | 1 | 25.–26. huhtikuuta 2021 |  Zaynab Dayibekova (UZB) |
| Karsintaturnaus (Amerikka) | 1 | 29.–30. huhtikuuta 2021 |  María Belén Pérez Maurice (ARG) |
|

Lähteet
-------

1. ↑  Qualification System - Fencing (pdf) Tokyo 2020. Viitattu 11.3.2021. (englanniksi)
**Aquamarine** on elokuva vuodelta 2006. Se kertoo kahdesta teini-ikäisestä tytöstä, Clairesta (Emma Roberts) ja Haileystä (Joanna Levesque), jotka auttavat Aquamarinea (Sara Paxton) toteuttaakseen unelmansa. Nimi "Aquamarine" tulee Aquamarine-nimisestä jalokivestä (suom. *akvamariini*; latinankielinen nimi tarkoittaa merivettä).

Juoni
-----

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Elokuva kertoo ystävistä, Clairesta ja Hayleystä. Heillä on edessään suuri ongelma, Hayleyn äiti on saanut uuden työn Australiasta ja he muuttavat jo viiden päivän päästä. Hayley ei halua muuttaa, koska hän ei näkisi Clairea enää. Niinpä he yrittävät löytää ratkaisun tilanteeseen. Eräänä yönä myrsky huuhtoo Aquamarine-nimisen merenneidon Clairen isovanhempien omistaman rantaklubin altaaseen. Hayley ja Claire löytävät Aquamarinen. Aquamarinen täytyy löytää aito rakkaus kolmessa päivässä, tai hän joutuu naimisiin isänsä valitseman puolison kanssa. Claire ja Hayley lupaavat auttaa häntä ja palkkioksi saavat yhden toiveen. Kolmessa päivässä ehtii tapahtua yhtä jos toista, mutta löytääkö Aquamarine rakkauden ja muuttaako Hayley Australiaan?

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**
Aquamarine luokitellaan komediaksi, jossa on kunnon tyttöjen elokuvan ainesta, kuten rakkautta ja ystävyyttä. Tarina kertoo kahdesta tytöstä, jotka auttavat merenneitoa toteuttamaan unelmansa.

Näyttelijät
-----------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  JoJo Levesque  | … |  Hayley Rogers
  |
|  Emma Roberts  | … |  Claire Brown
  |
|  Sara Paxton  | … |  Aquamarine
  |
|  Jake McDorman  | … |  Raymond
  |
|  Arielle Kebbel  | … |  Cecilia Banks
  |
|  Claudia Karvan  | … |  Ginny Rogers
  |
|  Bruce Spence  | … |  Leonard
  |
|  Tammin Sursok  | … |  Marjorie
  |
|  Roy Billing  | … |  Grandpa Bob
  |
|  Julia Blake  | … |  Grandma Maggie
  |
|  Shaun Micallef  | … |  Storm Banks
  |
|  Lulu McClatchy  | … |  Bonnie
  |
|  Natasha Cunningham  | … |  Patty
  |
|  Dichen Lachman  | … |  Beth-Ann
  |
|  Lincoln Lewis  | … |  Theo
  |
|  Julia Blake  | … |  Jessica
  |
**Surnujärvi** (inarinsaameksi *Curnâjävri*, koltansaameksi *Curnujäu'rr* ) on Lapissa Inarissa sijaitseva järvi.

Maantietoa
----------

Järvi sijaitsee Sevettijärveltä 21 kilometriä itään ja 2,2, kilometriä Norjan vastaiselta rajalta. Järven pinta-ala on 1450 hehtaaria eli 14,5 km². Se on 11,8 kilometriä pitkä ja 3,4 kilometriä leveä. Rannat ovat alavaa tunturikoivikkoa, mutta länsirannat ovat itäisiä jyrkempiä. Huomattavin järveltä erottuva maaston piirre on kaakossa näkyvä Surnupäät (inarinsaameksi *Curnâuáivih*, koltansaameksi *Curnnvuei'vv* ), jotka kohoavat 330 metrin korkeuteen eli 170 metriä järven vedenpintaa korkeammalle. Järvi sisältyy Vätsärin erämaa-alueeseen.

Saaria on noin 60. Suurin saari on 2,9 kilometriä pitkä ja 500 metriä pitkä. Se sijaitsee länsirannalla olevan pitkä niemen jatkeena ja jakaa järvenselän kahteen osaan. Toiseksi suurin saari sijaitsee järvenselän pohjoispäässä ja se on 1,1 kilometriä pitkä ja 750 metriä leveä. Sen lähellä on vielä kolme suurta saarta. Muut saaret ovat pienempiä ja useimmat ovat luodon kokoisia.

Särvenselkä on kahdeksan kilometriä pitkä, mutta siitä erottuu pisimmän saaren ja pitkän niemen taakse suuri järvenosa ja lahti. Pitkän niemen koillispäässä työntyy koilliseen 4,4 kilometriä pitkä ja 300 metriä leveä lahti. Pisimmän saaren eteläpään länsipuolella sijaitsee Maanaluslahti, joka on puoli kilometriä pitkä. Myös etelässä on saaren takana oleva suojaisa lahti. Järven rantaviivan pituus on 78 kilometriä. Järven koillispäässä ja itärannalla sijaitsee autiotuvat, joille ei johda tietä.

Vesistösuhteet
--------------

Järvi kuuluu Paatsjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 71) Inarin alueella (71.1) Surnujoen valuma-alueeseen (71.19), johon Surnujärven valuma-alue (71.193) kuuluu. Valuma-alueesta kuuluu vain pieniä osia Norjaan.

Surnujärven valuma-alue on Paatsjoen vesistön latvavesiä. Se saa pääosan vedestänsä omalta alueeltaan ja siitä laskee lyhyet ojat nimettömän järven kautta Kivilompoloon, joka kuuluu Hiitamolammen alueeseen (71.192). Sen kautta kulkee lounaaseen vesistöreitti, joka laskee Inarijärveen Surnuvuonoon. Järven vedenpinnan korkeus on 160,2 metriä mpy.

Surnujärvi valuma-alueella on 89 yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, jotka laskevat suoraan tai välillisesti järveen. Useimmilla niistä ei ole nimeä ja 14 on kooltaan yli 10 ha. Niistä huomattavimpia ovat Lujapuolijärvi (108 ha) ja Joulujärvi (51 ha – 21 ha, samalla alueella on neljä Joulujärveä).

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Surnujärvi, Inari (sijainti maastokartalla) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 17.10.2019.
2. 1 2 3 4 5 6  Ympäristö- ja paikkatietopalvelu Syke (edellyttää rekisteröitymisen) Helsinki:  Suomen Ympäristökeskus. Viitattu 12.6.2017.
3. ↑  Surnujärvi, Inari (sijainti ilmavalokuvassa) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 17.10.2019.
4. 1 2 3  Surnujärvi (71.193.1.001) *Järviwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 12.6.2017.
**Piia Kotikumpu** (o.s. **Lallukka**, s. 11. kesäkuuta 1985 Lappeenranta) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelasi naisten SM-sarjassa kymmenisen vuotta ja kuului myös Suomen maajoukkueeseen. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä.

Kotikumpu edusti naisten SM-sarjassa Espoo Bluesia kausina 2000–2009 ja 2011–2012 sekä Alavuden Peli-Veikkoja kaudella 2009–2010. Hän pelasi SM-sarjassa kaikkiaan 197 runkosarjaottelua, joissa hänen tehopisteensä ovat 102 + 138 = 240, sekä 64 pudotuspeliä tehopistein 18 + 28 = 46. Hän voitti kahdeksan Suomen-mestaruutta vuosina 2001–2005 ja 2007–2009 sekä saavutti yhden SM-pronssin.

Suomen maajoukkueessa Kotikumpu pelasi 46 maaottelua ja teki niissä viisi maalia sekä sai yhdeksän syöttöpistettä. MM-kilpailuissa hän pelasi vuosina 2008 ja 2009, joissa molemmissa Suomi saavutti pronssia.

Lähteet
-------

* Kallioniemi, Riku (vt. päätoim.): *Jääkiekkokirja 2017–2018*. Jääkiekon SM-liiga Oy, 2017. ISSN 0784-3321.

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Piia Kotikumpu *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Jääkiekkokirja 2017–2018, s. 526
3. 1 2 3  Jääkiekkokirja 2017–2018, s. 350
4. ↑  Jääkiekkokirja 2017–2018, s. 217
5. ↑  Jääkiekkokirja 2017–2018, s. 320–321
**Kazangasso** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Ségoun alueen Blan piirissä Malissa. Se sijaitsee Banijoen eteläpuolisella tasangolla 35 kilometriä Blasta koilliseen. Kunnassa on 6 000 ja keskuskylässä 1 400 asukasta (vuonna 2009).

Kazangasson kunta rajoittuu idässä Blan piirin Korodougoun, etelässä Blan, lännessä Tounan ja pohjoisessa Ségoun piirin Katiénan kuntiin.

Entisestä Yangasson arrondissementista erotettuun kuntaan kuuluu kahdeksan kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita, fulbeja, miniankoja ja somonoja. Vallitseva uskonto on islam.

Kunnan liikenneyhteydet ovat maantie RN6:n läheisyydestä huolimatta heikot. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus ja pienimuotoinen kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, maissi, riisi, durra, puuvilla, maapähkinä, lehmänpapu ja maapapu. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, aasit, siat ja vuohet. Kazangasson ja Wassasson kylissä pidetään viikoittaiset markkinat. Palveluihin kuuluvat neljä alakoulua, koulutus- ja kehittämiskeskus (CED), kuusi lukutaitokeskusta Kazangasson terveyskeskus ja Wassasson synnytyslaitos.

Lähteet
-------

1. ↑  4ème Recensement Général de la Population et de l’Habitat du Mali (RGPH). Resultats definitifs. Tome 0: Repertoire des villages *instat-mali.org*.  2013.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 9.8.2016.
2. ↑  Mali - Région de Ségou: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 9.8.2016.
3. 1 2  Plan de Securite Alimentaire: Commune Rurale de Kazangasso 2008–2012 *fsg.afre.msu.edu*.  2007. Viitattu 9.8.2016. [vanhentunut linkki]
**Jukka Hapuoja** (24. syyskuuta 1914 Oulu – 2. heinäkuuta 2002 Kotka) oli suomalainen sellisti, kuoronjohtaja ja kapellimestari. Hän sai musiikkineuvoksen arvonimen vuonna 1980.

Hapuoja oli alkuperäiseltä ammatiltaan opettaja, joka oli valmistunut Rauman seminaarista. Hän oli muusikkona muiden muassa Yrjö Selinin ja Enrico Mainardin oppilas. Musiikin parissa Hapuoja työskenteli ensin soolosellistinä ja kapellimestarina Oulun kaupunginorkesterissa, sitten vuodesta 1959 Jyväskylän kaupunginorkesterissa. Hän oli samanaikaisesti Jyväskylän kaupungin musiikinjohtajana vuosina 1959–1962 ja johti Naiskuoro Vappuja. Jyväskylän kaupunginorkesterin johtamisen aloittaessaan Hapuoja perusti kaupunkiin Orkesteriyhdistyksen kuoron.

Hapuoja vaikutti urallaan varsinkin Kotkan kaupungin musiikkielämään. Hän työskenteli Kotkan kaupunginorkesterin ja Kotkan Oopperan kapellimestarina vuosina 1963–1977. Vuosina 1965–1985 Hapuoja johti Kotkan Laulumiehiä ja vuosina 1971–1977 Kotkan Kantaattikuoro. 1980-luvun alussa hän aloitti Kotka-Canton johtamisen. Hapuojalle myönnettiin vuonna 1984 Sulasolin Klemetti-palkinto. Hapuoja kiersi johtamiensa kuorojen kanssa kansainvälisesti ja johti näitä myös kilpailumenestykseen eri maissa.

Hapuojan tytär Maija Hapuoja on luonut uran laulajana.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Monipuolisen muusikon kuorot menestyivät Helsingin Sanomat
2. 1 2 3 4 5 6 7  Otavan Musiikkitieto A–Ö, uudistetun laitoksen 1. painos (1997), toim. Keijo Virtamo
3. ↑  Meistä Jyväskylän Studiokuoro ry
**Kazi Nazrul Islam** (25. toukokuuta 1899 Asansol, Länsi-Bengali, Brittiläinen Intia – 29. elokuuta 1976 Dhaka, Bangladesh) oli bengalilainen runoilija, joka tunnetaan Bangladeshin kansallisrunoilijana. Nazrul, joka syntyi Brittiläisen Intian hallitsemassa Länsi-Bengalissa muistetaan Intian niemimaalla kapinallisrunoilijana, joka innoitti entisen siirtomaan väestöä kapinaan brittejä vastaan. Brittihallinnon vastustaminen teki Nazrulista suositun hahmon muslimien ja hindujen keskuudessa, minkä vuoksi hindunationalistinen Rashtriya Swayamsevak Sangh on kääntänyt Nazrulin teoksia intialaisille kielille.

Nazrul tuotti elämänsä aikana tuhansia lauluja sekä muita kirjallisia töitä. Hänen laulujensa aiheet käsittelivät Intian itsenäisyysliikettä sekä henkisyyttä, minkä osalta hän hyödynsi islamilaista ja hindulaista perinnettä.

Nazrul sai elämänsä aikana lukuisia kunnianosoituksia Intiasta ja Bangladeshista. Kalkutan yliopisto myönsi hänelle Jagattarinin kultamitalin 1945, ansioista bengalikirjallisuudelle. Padma Bhushan -palkinnon hän sai Intian valtiolta 1960, Dhakan yliopiston kunniatohtori hänestä tuli vuonna 1974 ja kaksi vuotta myöhemmin Bangladeshin valtio myönsi hänelle korkea-arvoisen Ekushey Padak -palkinnon.

Nazrul kuoli vuonna 1976, jonka jälkeen hänen hautansa on sijainnut Dhakan yliopiston mailla.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Bangladesh pays homage to Kazi Nazrul Islam on his birth anniversary *Business Standard*.  25.5.2016. Viitattu 24.6.2019.
2. ↑  Sramachandran, Smriti Kak: RSS to eulogise Bangladesh’s national poet Kazi Nazrul Islam as ‘good Hindu’ *Hindustan Times*.  23.4.2017. Viitattu 24.6.2019.
3. ↑  Banerjee, Meena: In praise of Kazi Nazrul Islam, the rebel poet *The Hindu*.  30.5.2019. Viitattu 24.6.2019.
4. ↑  Buncombe, Andrew: Firoza Begum: Singer who popularised the work of Kazi Nasrul Islam and was known as 'The Nightingale of Bangladesh' *Independent*.  1.10.2014. Viitattu 24.6.2019.
5. ↑  Remembering the legacy of the Bidrohi Kobi *The Daily Star*.  25.5.2019. Viitattu 24.6.2019.

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kazi Nazrul Islam**.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
	+ 2
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
	+ 2
* BnF data
	+ 2
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Japani
* Alankomaat
* Puola
* Portugali

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef
* İslâm Ansiklopedisi

 |

 |
**Trancecorella** tarkoitetaan kahta eri elektronisen musiikin alalajia. Englannista lähtöisin oleva trancecore on hard dancen alalaji ja Hollannista lähtöisin oleva trancecore on hardcoren alalaji.

Trancecore
----------

Hollannista lähtöisin oleva trancecore on saanut vaikutteita psytrancesta ja acidista sekä hollantilaisesta hardcoresta ja gabberista. Trancecore ei keskity pelkästään bassorumpuun vaan melodioilla on myös tärkeä osuus. Suurin ero verrattuna Englannista lähtöisin olevaan trancecoreen on kuitenkin hardcorelle tyypillinen särötetty bassorumpu.

Vuonna 1996 perustetun Cenobite Records levy-yhtiön artistit olivat ensimmäisiä, jotka keskittyivät tähän hardcoren alalajiin. Cenobite Records ei selvinnyt hardcoren laskukauden yli vuosituhannen vaihteessa, mutta se palasi takaisin vuonna 2005. Vuodesta 2001 lähtien mm. Ferox ja Ki-Real jatkoivat ja kehittivät trancecorea. He yhdistivät modernimpaa hardcore-soundia trancecore-soundin kanssa.

Uudistetulla Cenobite Recordsilla on sittemmin myös julkaistu modernimpaa trancecorea, mutta Feroxiin verrattuna osa julkaisuista on ollut tyylillisesti lähempänä nykyistä Hollannin valtavirran hardcorea.

UK trancecore
-------------

UK trancecore ja trance erotellaan lähinnä tempon mukaan: kun trancen tempo on yleensä 130-140 iskua minuutissa, uk trancecoren tempo taas on yleensä vähintään 170 iskua minuutissa. 

Trancecorekappaleissa on myös kovempi bassorumpu kuin trancessa, ja melodiat ovat monimutkaisempia trancen yksinkertaiseen arppaukseen verrattuna. UK trancecoressa ei ole vokalistia kuten happy hardcoressa, joten UK trancecore koostuu vain rytmistä, melodiasta ja joskus harmoniasta, joitakin satunnaisia yhden sanan huudahduksia (esimerkiksi kappaleen nimi) voi tosin olla.

UK trancecore kehittyi vuoden 1990 loppupuolella happy hardcoresta ja Freeformista.
**Jukka Antero Hakkarainen** (s. 11. tammikuuta 1977 Helsinki) on suomalainen entinen jääkiekkopuolustaja. 

Hakkaraista on tituleerattu usein Kiekko-Vantaa-ikoniksi. Hakkarainen on kirjauttanut 2000-luvun vaihteessa K-Vantaan noustessa Mestikseen 211 runkosarjan ottelua, joissa pistemäärä 43+67=110. Sekä ottelujen että tehtyjen pisteiden määrä on Kiekko-Vantaan seurahistoriassa puolustajien osalta ennätyksellinen. Yhteensä Hakkaraiselle kertyi kausia KiVassa 12. 

Hakkaraiselta löytyy myös liigakokemusta Tampereen Ilveksestä 16 ottelun verran kaudelta 2002–2003. Hakkarainen on voittanut myös Ranskan mestaruuden HC Molhousen riveissä 2004–2005.

Hakkarainen pelasi 7-vuotiaasta juniorista asti K-Vantaan paidassa yhtä Ranskan kautta lukuun ottamatta. Hakkarainen lopetti kiekkouransa vuonna 2007, ja 6. joulukuuta 2007 Jukka Hakkaraisen paita numero 7 nostettiin Tikkurilan Valtti-areenan kattoon. Samana päivänä vuotta myöhemmin nostettiin hallin kattoon myös Hakkaraisen hyvän ystävän ja pitkäaikaisen pelikaverin, Petri Pitkäjärven, numero 10.

Peliuransa jälkeen Hakkarainen siirtyi erotuomariksi.

Saavutukset ja palkinnot
------------------------

* Sarjanousu I-divisioonaan 1999–2000 (Kiekko-Vantaa)
* Hopeaa 2002–2003
* Numero 7 jäädytetty Valtti Areenan kattoon.
* Ainoa Kiekko-Vantaan puolustaja, joka on yltänyt urallaan yli 100 tehopisteeseen.
* Kiekko-Vantaa puolustajista suurin ottelumäärä kautta aikojen (211 runkosarjan ottelua ja 28 play offs -ottelua)

Lähteet
-------

* Mestis henkilökuva: Jukka Hakkarainen - vantaalainen kiekkolegenda[vanhentunut linkki]
* Kiekko-Vantaa jäädyttää Jukka Hakkaraisen pelinumeron
* Hakkaraisen seiska Tikkurilan hallin kattoon

Aiheesta muualla
----------------

* Youtube: Paidanjäädytystilaisuus to 6.12.2007
Afrikanportugalin levinneisyys
**Afrikanportugaliksi** (port. *Português Africano*) kutsutaan Afrikassa puhuttavia portugalin kielen murteita. Kieli levisi siirtomaa-aikana Portugalin alusmaihin, ja siitä on kehittynyt murteiden lisäksi myös ns. kreolikieliä. Portugali on Afrikassa virallinen kieli Angolassa, Guinea-Bissaussa, Kap Verdessä, Mosambikissa, Päiväntasaajan Guineassa ja São Tomé ja Príncipellä. Se on myös yksi Afrikan unionin virallisista kielistä. Viime aikoina*milloin?* portugali on kohdannut Afrikassa painetta ranskan ja englannin taholta ja kilpailee puhujista näiden kanssa*selvennä*. 

Sekä alkuperältään afrikkalaisten että alusmaihin siirtyneiden valkoisten jälkeläisten muuttoliike Portugaliin ja Brasiliaan on levittänyt myös näiden alueiden kielimuotoihin piirteitä afrikanportugalista.

Katso myös
----------

* Angolanportugali
* Brasilianportugali
* Euroopanportugali

Aiheesta muualla
----------------

* Essee afrikanportugalista ja kreolimuunnelmista (portugaliksi)
**Afrikanpalmunäätä** (*Nandinia binotata*) on Keski-Afrikassa elävä petoeläin, sukunsa ja heimonsa (**afrikanpalmunäädät**, *Nandiniidae*) ainoa laji.

Ulkonäkö
--------

Afrikanpalmunäädän ruumiilla on mittaa 44-57 senttimetriä ja se painaa 2,5 kilogrammaa. Sen juovikas häntä on yhtä pitkä kuin ruumis. Afrikanpalmunäädän olkapäillä on kaksi tunnusomaista vaaleaa täplää.

Ravinto
-------

Afrikanpalmunäätä käyttää pääravintonaan puiden ja köynnöskasvien hedelmiä (jopa 80% ruokavaliosta). Se syö ainakin 12 eri kasvilajin hedelmiä ja todennäköisesti levittää niiden siemeniä. Satunnaisesti se syö myös eläinravintoa, yleensä lintuja ja pieniä nisäkkäitä, mutta toisinaan jopa pottoja.

Levinneisyys
------------

Afrikanpalmunäätää tavataan Keski-Afrikassa, Etelä-Sudanista Zimbabween ulottuvan alueen metsissä, joissa se elää puissa.

Elintavat
---------

Yleensä afrikanpalmunäädät välttelevät toisiaan, mutta parhaille hedelmäapajille voi joskus kokoontua ruokailemaan jopa 12-15 yksilöä. Afrikanpalmunäätäuroksella on yli 100 hehtaaria laaja reviiri, jolla sen kanssa asuu 1-3 naarasta. Uros parittelee naaraiden kanssa kesäkuussa. Noin kolmen kuukauden kantoajan jälkeen naaras synnyttää tavallisesti 2-3 poikasta köynnöksistä valmistettuun pesään. Poikaset vieroitetaan puolen vuoden ikäisinä, ja ne tulevat sukukypsiksi jo alle 2-vuotiaina. Afrikanpalmunäätä on yöeläin.

Lähteet
-------

1. ↑  Van Rompaey, H. Gaubert, P. & Hoffmann, M.: *Nandinia binotata* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2014.1*.  2008. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 12.7.2014. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Wilson, Don & Mittermeier, Russell: *Handbook of the Mammals of the World. Volume 1. Carnivores*, s. 51-52. Lynx Edicions, 2009.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Taksonitunnisteet |
| --- |
|  |
| Nandinia binotata | 
* Wikidata: Q513081
* Wikispecies: Nandinia binotata
* ADW: Nandinia\_binotata
* ARKive: nandinia-binotata
* BOLD: 73262
* CoL: 45LRZ
* EoL: 328048
* EPPO: NANDBI
* Fossilworks: 232070
* GBIF: 2433489
* iNaturalist: 41582
* IRMNG: 10594942
* ITIS: 621980
* IUCN: 41589
* MSW: 14000472
* NCBI: 71115

 |
|  |
| Paradoxurus binotatus | 
* Wikidata: Q109647403
* GBIF: 9361581

 |

 |
**Hyvinkään lento-onnettomuus** tapahtui 31. lokakuuta 1945, kun Aero Oy:n kolmimoottorinen Junkers Ju 52/3m matkustajakone *OH-LAK Sampo* putosi metsään yrittäessään laskeutua Hyvinkään lentokentälle. Koneessa oli kolme miehistön jäsentä ja 14 matkustajaa, joista kaksi loukkaantui.

Kone lähti vuorolennolle Turusta kohti Hyvinkäätä kello 18:05, lähtöaika viivästyi Hyvinkäällä vallinneen huonon sään takia. Noin kello 19 aikaan kone yritti ensimmäisen kerran laskeutua voimakkaassa sumussa Hyvinkään lentokentälle mutta joutui keskeyttämään laskeutumisen. Toisen laskeutumisyrityksen aikana kone osui puunlatvoihin ja putosi sitten metsään kentän pohjoispuolelle Hausjärven puolelle lähelle Hyvinkään rajaa. Kone hajosi useaan osaan ja paloi korjauskelvottomaksi. Koneesta olleista vain kaksi loukkaantui vakavasti. Koneen lastina ollut posti turmeltui osittain. Onnettomuuden syyksi arveltiin huonon sään ohella suurjännitelinjan aiheuttamaa häiriötä radiopeilaukseen, ja lisäksi Hyvinkään lentokentän varustus ja valaistus oli puutteellista. Hyvinkään lentokenttä toimi 1944–1946 Suomen päälentokenttänä koska Malmin lentokenttä oli varattu yksinomaan liittoutuneiden valvontakomission käyttöön.

Onnettomuuskone oli otettu Aero Oy:n käyttöön 1. heinäkuuta 1932 reitille Helsinki–Tukholma, koneen alkuperäinen tunnus oli joulukuuhun 1939 saakka *OH-ALK*. Kone teki 7. marraskuuta 1941 pakkolaskun mereen Taivassalossa, kun sen kolme moottoria sammuivat lennon aikana polttoaineena käytetyn bentyylin (bensiinin ja alkoholin seos) liuotettua tiivisteistä hartsia ja tukittua polttoainesuodattimet. Kaksi matkustajaa kuoli yrittäessään uida rantaan, mutta itse kone säilyi suhteellisen ehjänä ja se korjattiin käyttökuntoon.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Akin keräilysivut : Lento-onnettomuus Hausjärvellä 1945
2. 1 2  Vuorolentokone syöksyi maahan Hyvinkäällä ja paloi, Laatokka 01.11.1945, nro 253, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
3. ↑  FlightForum 20.5.2005 : Suomalaiset Ju-52:t

Aiheesta muualla
----------------

* Aero O/Y:n OH-ALK Sampo -koneen ohjaushytti; malli: Junkers Ju52 / 3 m ce, Aarne Pietisen valokuva kesäkuulta 1932, Museovirasto, Historian kuvakokoelma (Finna)
* Aero O/Y:n OH-ALK Malmin lentoasemallä 1930-luvun lopulla, Museovirasto, Historian kuvakokoelma (Finna)
* Aero O/Y:n OH-ALK Sampo lennossa, valokuva vuodelta 1934, Museovirasto, Historian kuvakokoelma (Finna)
**Red Ventures** on yhdysvaltalainen Internetissä toimiva mediayhtiö, joka omistaa useita merkittäviä verkkosivustoja ja -brändejä. Sen omistuksiin kuuluvat muun muassa Lonely Planet, CNET, ZDNet.

Yhtiön perustivat Ric Elias ja Dan Feldstein vuonna 2000 nimellä Red F.

Yhtiö julkaisee lukuisia geneerisesti nimettyjä ja nimettömästi julkaistuja verkkosivuja (BestColleges.com, Accounting.com, CreditCards.com, Reviews.com, Caring.com, MyMove.com, TheBestSchools.org, NurseJournal.org, ComputerScience.org, Psychology.org), jotka sijoittuvat hyvin hakukoneissa ja joilla jaetaan uutisia, neuvoja ja tuotearvosteluja ja annetaan kuluttajille mahdollisuus verrata mainostajien tarjoamia tuotteita ja palveluja. Sivustojen kautta voi hankkia esimerkiksi luottokortin, muuttofirman, hoitokodin tai tutkintoja. Osa verkkosivustojen sisällöstä näyttää tekoälyllä luodulta tai plagioidulta. Red Ventures ansaitsee affiliate-markkinoinnilla. Esimerkiksi saamalla kuluttaja tilaamaan luottokortin kauttaan voi ansaita jopa 900 dollaria. Vuoteen 2015 mennessä yritys oli yli miljardin dollarin arvoinen.

Yhtiö teki ensimmäisen merkittävän yritysostonsa vuonna 2017, kun se osti Bankrate-yhtiön 1,24 miljardilla. Yhtiö on erikoistunut talousalan uutisiin ja henkilökohtaiseen talousneuvontaan.

Red Ventures osti syyskuussa 2020 CNET Media Groupin ViacomCBS:lta 500 miljoonalla dollarilla. Red Ventures myi CNET/CBS:ltä saamansa verkkosivustot GameSpot, Metacritic, TV Guide, GameFAQs, Giant Bomb, Cord Cutters News ja Comic Vine edelleen Fandomille syksyllä 2022.

Red Ventures osti joulukuussa 2020 Lonely Planetin NC2 Medialta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Inc.com
2. ↑  Leaked Messages Show How CNET's Parent Company Really Sees AI-Generated Content *Futurism viitattu=2023-05-15*.
3. ↑  James Vincent: Inside CNET’s AI-powered SEO money machine *The Verge*.  19.1.2023. Viitattu 15.5.2023. (englanniksi)
4. ↑  Ali Stratton: Personal Finance Website Bankrate to be Acquired by Marketing Firm Red Ventures *Wall Street Journal*.  3.7.2017. Viitattu 15.5.2023. (englanniksi)
5. ↑  Benjamin Mullin: ViacomCBS to Sell CNET to Red Ventures for $500 Million *Wall Street Journal*.  14.9.2020. Viitattu 15.5.2023. (englanniksi)
6. ↑  Alex Weprin: TV Guide, Metacritic, GameSpot Acquired by Fandom in $55M Deal With Red Ventures *The Hollywood Reporter*.  3.10.2022. Viitattu 15.5.2023. (englanniksi)
7. ↑  Red Ventures acquires Lonely Planet *phocuswire.com*. Viitattu 15.5.2023. (englanniksi)