recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Pierluigi Marzorati** (s. 12. syyskuuta 1952 Figino Serenza) on kilpauransa lopettanut italialainen koripalloilija.

Ura
---

Vuonna 1969 Marzorati aloitti ammattilaisuransa Pallacanestro Cantùssa, jossa hän pelasi koko uransa. Hän oli pelannut jo aiemmin seuran juniorijoukkueissa, joista hänet oltiin nostettu edustusjoukkueeseen. Marzorati johti Cantùn kolmeen perättäiseen Korać Cupin voittoon vuosina 1973–1975. Ensimmäisen Italian mestaruuden hän voitti vuonna 1975. Samana vuonna Marzorati voitti Intercontinental Cupin kun joukkue voitti Amazonas Francan. Hän voitti Saporta Cupin kolme kertaa perättäin vuosina 1977–1979. Kaksi kertaa hän voitti Euroliigan vuosina 1982 ja 1983. Hänen viimeinen mestaruutensa oli Korać Cupin voitto vuonna 1991, johon hän päätti uransa. Uransa aikana hän voitti kaiken kaikkiaan 12 kansainvälistä mestaruutta sekä kaksi Italian mestaruutta pelattuaan 22 kautta samassa seurassa.

Lopettamisensa jälkeen hän toimi Pallacanestro Cantùn varapresidenttinä vuodesta 1991 vuoteen 1996 saakka. 8. lokakuuta 2006 hän pelasi pelin Cantùn paidassa Benetton Trevisoa vastaan. Samalla hänestä tuli ainoa ihminen maailmassa, joka on pelannut viidellä eri vuosikymmenellä virallisissa peleissä. Marzonati johdatti Cantùn juhlaottelussa 70–69 voittoon, mutta ei saanut tilastomerkintöjä.

Uransa jälkeen FIBA valitsi Marzoratin FIBA Hall of Fameen vuonna 2007. Vuonna 2008 Euroliiga valitsi hänet 50 tärkeimmän koripallopersoonan joukkoon.

Lähteet
-------

1. ↑  Pierluigi Marzorati... Il Pierlo o l'ingegnere volante, il più americano dei giocatori italiani  16.3.2006. TELLUS folio. Viitattu 8.6.2009. (italiaksi)
2. ↑  The Club Scene: Vertical Vision Cantu  12.9.2004. Euroliiga. Viitattu 8.6.2009. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
3. ↑  Pierluigi Marzorati  21.11.2003. Pagine 70. Viitattu 8.6.2009. (italiaksi)
4. 1 2 3 4  Pierluigi Marzorati  18.6.2007. FIBA.  Arkistoitu 19.3.2012. Viitattu 8.6.2009. (englanniksi)
5. ↑  Salmi, Pentti: Ennätysten kirjaan.  *Kori-lehti*, 2006, nro 5/2006, s. 22. Helsinki:  Suomen Koripalloliitto.
6. ↑  Pierluigi Marzorati (1970-1991, 2006) Euroliiga. Viitattu 8.6.2009. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* FIBA Hall of Fame (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
* Legabasket Serie A (Arkistoitu – Internet Archive) (italiaksi)

  

Italian joukkue – Kesäolympialaiset 1980
4 Sacchetti |
5 Brunamonti |
6 Sylvester |
7 Gilardi |
8 Della Fiori |
9 Solfrini |
10 Bonamico |
11 Meneghin |
12 Villalta |
13 Vecchiato |
14 Marzorati |
15 Generali |
Valmentaja Gamba

Italian joukkue – Koripallon EM-kilpailut 1983
4 Caglieris |
5 Tonut |
6 Bonamico |
7 Gilardi |
8 Costa |
9 Brunamonti |
10 Villalta |
11 Meneghin |
12 Riva |
13 Vecchiato |
14 Marzorati |
15 Sacchetti |
Valmentaja Gamba
**KillaCycle** on kiihdytyskisoja varten rakennettu sähkömoottoripyörä, jonka suunnitteli yhdysvaltalaisen Bill Dubén johtama ryhmä. Se on maailman tehokkain ja nopeimmin kiihtyvä sähkömoottorilla varustettu moottoripyörä.

Litiumioniakkujen avulla KillaCycle vie vain 0,97 sekuntia kiihtyä nollasta 95 kilometrin tuntinopeuteen. Pyörän huippunopeus on noin 274 km/h. Se maksaa NZ$145 000 (EUR 87 122,62) ja sen tekijät ovat luonnehtineet sitä "valtavaksi pyörillä varustetuksi akkuporakoneeksi".

Pyörä pääsi hetkeksi otsikkoihin, kun Los Angelesissa olevan esittelyn aikana KillaCyclen suunnittelija Bill Dubé menetti pyöränsä hallinnan ja törmäsi sillä tila-autoon. Dubé loukkaantui ja hänet kuljetettiin sairaalaan. Dubé oli ennen törmäystä sanonut olevansa pyörästään ylpeä ja kehunut sitä "nopeimmaksi olemassa olevaksi pyöräksi". Video törmäyksestä levitettiin laajalti internetissä ja sitä voi katsoa Youtubessa.

Lähteet
-------

1. ↑  KillaCycle - maailman ripein sähköpyörä *vekotus.org*.  4.9.2008. Viitattu 24.7.2011.
2. 1 2  TG Video: Electric motorcycle inventor crashes at Wired NextFest - Updated video *TG Daily*.  17.9.2007.  Arkistoitu 11.7.2011. Viitattu 24.7.2011.  (englanniksi)
3. ↑  KillaCycle is a cordless whiz *stuff.co.nz*.  29.8.2009. Viitattu 24.7.2011.  (englanniksi)
*Tämä artikkeli käsittelee kaupunkia. Samannimisestä oluesta kertoo artikkeli Kilkenny (olut).*
**Kilkenny** (iiriksi *Cill Chainnigh* eli Pyhän Cainneachin kirkko) on samannimisen kreivikunnan pääkaupunki Irlannin kaakkoisosassa, Leinsterin maakunnassa. Kilkennyn kaupungissa on 20 700 asukasta. Kaupungissa toimii Irlannin kansallisen yliopistoverkoston Maynoothin collegen alaisuuteen kuuluva haaraosasto, muttei varsinaista korkeakoulua. 

Kilkenny
Historiallisesti Kilkenny on kuuluisin ns. Kilkennyn asetuksista. Kyseessä oli vuonna 1366 kaupunkiin kokoon kutsutun parlamentin päätöksenä tehty lakikokoelma, jonka tarkoituksena oli julistaa iiri kaupungeissa lainsuojattomaksi kieleksi ja vähentää syntyperäisten gaelilaisten päälliköiden valtaa Englannin kruunulle alisteisten normandialaisten aatelismiesten hyväksi. Kilkennyn asetukset esitetään mielellään irlantilaisessa kansallismielisessä historiankirjoituksessa hirveinä sortolakeina, mutta käytännössä ne jäivät verraten hampaattomiksi.

Kilkenny 1781
Kilkenny tunnetaan keskiaikaisista marmoritaloistaan: sen lempinimi onkin Marmorikaupunki, *the Marble City*, *Cathair an Mharmair*. Kaupungin tärkein nähtävyys on Kilkennyn linna, aikoinaan Butlerin aatelissuvulle kuulunut kartano, joka toimii nyttemmin Irlannin kansallisgallerian haaraosastona. Myös Kilkennyn olut on maailmankuulua.

Iirin kieli ei ole Kilkennyssä elänyt nykyajalle asti. Kuitenkin seudulla 1800-luvulla puhuttu murre on dokumentoitu kiitos 1820–1830-luvulla Kilkennyssä päiväkirjaa pitäneen Humphrey O'Sullivanin (iiriksi *Amhlaoibh Ó Súilleabháin*), jonka päiväkirja, *Cín Lae Amhlaoibh*, on sekä iirin kirjallisuushistorian kannalta merkittävä teos että elävä kuvaus kansan elinoloista.
Kaksi The Bladesin konetta lentonäytöksessä Lowestoftissa.
**The Blades** on brittiläinen taitolentoryhmä. Lentonäytöksiin osallistumisen lisäksi The Blades kuljettaa taitolennoilla maksavia asiakkaita, ja se onkin maailman ainoa taitolentoryhmä, jolla on lentoyhtiön toimilupa. Sen emoyhtiö on 2Excel Aviation. Kaikki ryhmän lentäjät ovat aiemmin olleet mukana Britannian kuninkaallisten ilmavoimien Red Arrows -taitolentoryhmässä.

The Bladesillä on myös kilparyhmä, The Blades Racing Team, jonka koneella taitolentoryhmän entinen johtaja Ben Murphy kilpailee Red Bull Air Race World Championship -sarjassa.

Historia
--------

The Bladesin Extra 300 vanhassa mustaoranssissa värityksessään.
The Bladesin perustivat Britannian kuninkaallisten ilmavoimien hävittäjälentäjät Andy Offer ja Chris Norton, joista Offer lensi Red Arrowsissa 1999–2001 ja Norton toimi lentolaivue 1(F):n komentajana. Sotilasuriensa jälkeen he halusivat uusia haasteita ja päättivät perustaa yksityisen taitolentoryhmän. Heidän yritykselleen löytyi rahoittaja vuonna 2005, jolloin The Blades hankki ensimmäisen lentokoneensa ja palkkasi ensimmäiset työntekijänsä. Yhtiön lentotoiminta alkoi vuonna 2006.

Varsinaisen taitolentämisen lisäksi yhtiö sai tuloja vuokraamalla mainostilaa koneistaan, ja se alkoi tarjota yleisölennätyksiä ja yrityksille suunnattuja tapahtumapäiviä. Koska matkustajien kuljetuksesta tuli tärkeä osa yhtiön toimintaa, sille hankittiin rajoitettu lentoyhtiön toimilupa, joka salli sen kuljettaa maksavia matkustajia, kunhan lento päättyi samalle kentälle, josta oli alkanut. Toimilupa myönnettiin 15. toukokuuta 2006.

The Bladesin toiminnan tuotot alkoivat ylittää kulut noin vuoden kuluttua perustamisesta. Vuoden 2007 lopussa se sai sponsorikseen Barclays-pankin, ja varauskalenteri oli täynnä. Se olikin yhtiön menestyksekkäintä aikaa, mutta vaikeudet alkoivat, kun Barclays veti vuoden 2008 talouskriisin vuoksi tukensa pois talouskauden 2008–2009 päätteeksi. Yhtiö joutui laajentamaan toimintaansa taitolennon ulkopuolelle ja alkoi muun muassa tarjota ilmailualan konsulttipalveluita ja perusti tilauslentoyhtiön. Näistä uusista toimialoista muodostui 2Excel Aviation, josta tuli The Bladesin emoyhtiö.

The Blades teki vuonna 2011 peräkkäisten muodostelmasilmukoiden maailmanennätyksen lentämällä 26 silmukkaa.

Laivasto
--------

Heinäkuussa 2018 The Bladesilla oli käytössään kuusi lentokonetta.

* 5 Extra 300L
* 1 Zivko Edge 540 (The Blades Racing Teamin käytössä)

Lähteet
-------

* West, Craig: From Blades to Broadsword.  *Airliner World*, heinäkuu 2018, s. 71–77.  Key Publishing.   (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4  *Airliner World*, heinäkuu 2018, s. 72
2. ↑  *Airliner World*, heinäkuu 2018, s. 71
3. ↑  *Airliner World*, heinäkuu 2018, s. 76
4. ↑  The Blades Racing Team The Blades.  Arkistoitu 10.11.2018. Viitattu 10.11.2018. (englanniksi)
5. 1 2 3  *Airliner World*, heinäkuu 2018, s. 73
6. ↑  *Airliner World*, heinäkuu 2018, s. 74

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **The Blades** Wikimedia Commonsissa

* The Bladesin kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
*Tämä artikkeli käsittelee johtamista. Samannimiselle helsinkiläiselle tornitalolle on oma artikkelinsa.*

Liiketaloudessa
---------------

**Visiota** voidaan arkikielellä kutsua myös unelmaksi, joksikin jota tahdotaan saavuttaa. Visio kuvaa millaiseksi organisaation halutaan tulevan ja mitä organisaation halutaan tekevän. Visio on arkijohtamisen peruskivi ja siitä johdetaan strategiat eli toimintatavat vision saavuttamiseksi. Sen avulla pyritään luomaan jokaiselle työntekijälle kuva tulevaisuudesta, joka vetoaa sekä ajatteluun että tunteisiin. Useimmille ihmisille se on pohjimmiltaan pyrkimys luoda jotakin taloudellista voittoa suurempaa ja merkityksellisempää. Ilman visiota työssä ei ole päämäärää, suuntaa eikä ohjetta esimerkiksi siihen, miten tehtäviä ja kehitystoimintaa priorisoidaan. 

Visio on myös osa yrityksen, aatteellisen yhdistyksen tai muunlaisen järjestön strategiaprosessia. Strategia on yhteistä tietoa yrityksestä, yhdistyksestä tai järjestöstä ja sen toimintatavoista, ja se myös syntyy yhdessä tekemällä. Kun henkilöstö halutaan saada mukaan visiointiin, johdon tärkeimmiksi työkaluiksi nousevat tarinat ja kieli, joiden avulla luodaan innostusta. Tarinoiden voimaa hyödynnetään organisaatioiden visiointityössä vasta vähän. Tämä on eräs syy siihen, miksi visio on jäänyt monissa tapauksissa pelkäksi hokemaksi, jolla ei ole käytännön merkitystä.

Alun perin visio on tarkoittanut näkyä tai harhanäkyä, erityisesti uskonnollisessa tai huumavilla aineilla saavutetussa hurmostilassa koettua.

Katso myös
----------

* Liikkeenjohdon strategia

Lähteitä
--------

* Kannisto, Päivi & Salenius, Bo-Magnus & Sigfrids, Camilla: *Johtamisen pakolliset kuviot*. Luku "Johtamisen formaatit". Talentum, Helsinki, 2005. ISBN 952-14-0941-X (nid.).
Kuva apinankukasta (*Mimulus*) näkyvässä valossa (vasemmalla) ja ultraviolettivalossa (oikealla). Tumma mesiviitta on näkyvä hyönteisille, mutta ei ihmisille.
**Mesiviitta** on kukan tai mykerön pinnassa oleva kuvio tai kuviointi, jonka tarkoituksena on ohjata mettä hakevaa eläintä, tyypillisesti hyönteistä, meden luo. Mettä hakeva eläin saattaa samalla pölyttää kukan.

Aina mettä ei kuitenkaan ole. Esimerkiksi neidonkenkä huijaa pölyttäjiä houkuttelemalla ne etsimään siitepölyä kukan huulissa olevista keltaisista heteitä muistuttavista karvoista, joissa sitä ei ole. Sen jälkeen pölyttäjä seuraa sinertävänpunaisia mesiviittoja kukan sisään kannuksiin ja saa selkäänsä kaksi siitepölymyhkyä, joiden kanssa se käy pölyttämässä seuraavia neidonkengän kukkia. Neidonkenkä kukkii aikaisin, jolloin ei juurikaan ole muita kukkia, joista löytäisi mettä.

Teriöltään säteittäissymmetrisissä kukissa ja mykeröissä mesiviitat muodostavat usein ympyrämäisen tai maalitaulumaisen kuvion, joka ohjaa mettä hakevaa pölyttäjää meden luo. Teriöltään torvimaisissa ja huulimaisissa kukissa mesiviitat voivat olla viivamaisia kuvioita, jotka ohjaavat kukan pohjalle.

Mesiviittojen näkemiseen saatetaan tarvita kykyä nähdä ultraviolettivalon aallonpituuksia, jolloin ne eivät näy ihmissilmälle ilman apuvälineitä.

Kun kukassa ei ole enää mettä, muuttaa se mesiviittojen väriä niin, etteivät ne näy enää.

Lähteet
-------

1. ↑  Kasvitiede: mesiviitta *Tieteen termipankki*. Viitattu 26.1.2017.
2. 1 2 3  Karlsson, Alice: Luonnossa värit houkuttavat, huijaavat, pelottavat ja suojaavat *Suomen luonto -lehti verkkosivut*.  8.5.2019. Viitattu 17.8.2019.
3. ↑  Neidonkenkä, Calypso bulbosa *LuontoPortti*. Viitattu 17.8.2019.
4. 1 2  Miten hunaja tehdään? *Suomen Mehiläishoitajain Liitto*. Viitattu 17.8.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Rørslett, Bjørn: Flowers in Ultraviolet, Arranged by Plant Family *Naturfotograf*.  24.10.2006. Viitattu 17.8.2019.
* Leonard, Anne S. & Papaj, Daniel R.: ‘X’ marks the spot: The possible benefits of nectar guides to bees and plants.  *British Ecological Society*, 2011, 25. vsk, nro 6, s. 1293–1301. doi:10.1111/j.1365-2435.2011.01885.x. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 17.8.2019.  (englanniksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
**Arthur Gardner** (7. kesäkuuta 1910 Marinette, Wisconsin – 19. joulukuuta 2014 Beverly Hills, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen elokuvatuottaja ja näyttelijä. Hän syntyi Wisconsinin Marinettessa nimellä **Arthur Goldberg**. Varhaisella urallaan hän esimerkiksi esiintyi opiskelijana elokuvassa *Länsirintamalta ei mitään uutta* (1930).

Gardner palveli toisen maailmansodan aikana ensimmäisessä elokuvayksikössä (*First Motion Picture Unit*). Siellä hän tapasi Jules V. Levyn ja Arnold Lavenin, joiden kanssa hän perusti vuonna 1951 tuotantoyhtiö Levy-Gardner-Lavenin.

Gardner työskenteli tuottajana esimerkiksi televisiosarjoissa *The Rifleman* ja *The Big Valley* sekä elokuvissa *McQ – asekettu* (1974) ja *Brannigan – terästä nyrkeissä* (1975). Gardner kuoli Beverly Hillsissä, Kaliforniassa 104-vuotiaana 19. joulukuuta 2014.

Lähteet
-------

1. 1 2  Parker, Ryan: Hollywood producer Arthur Gardner dies at 104 *Los Angeles Times*.  19.12.2014. Viitattu 20.12.2014. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Arthur Gardner (tuottaja) Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Arthur Gardner (producer)
**Reina Mercedes** oli Espanjan laivaston vuonna 1877 vesillelaskettu Alfonso XII -luokan risteilijä.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Alfonso XII -luokka*
Alus tilattiin Cartagenasta. Alus laskettiin vesille 9. syyskuuta 1887.

Palvelus
--------

Alus oli koulutuslaivueessa kotivesillä, kunnes se vuonna 1893 siirrettiin Karibianmerelle. Aluksesta tehtiin Kuuban vesillä olleen laivueen lippulaiva.

Espanjan ja Yhdysvaltain välisen sodan alettua huhtikuussa 1898 alus oli Santiago de Cuban satamassa odottamassa huoltoa, koska seitsemän kymmenestä kattilasta oli toimintakunnottomia. Yhdysvaltain laivasto aloitti 27. toukokuuta 1898 sataman piirityksen, joka kesti 37 vuorokautta. Piirittävät Yhdysvaltain laivaston alukset tulittivat 6. kesäkuuta satamaa, jolloin *Reina Mercedesiin* osui 35 kranaattia. Aluksella syttyi kaksi tulipaloa ja aluksen kannella sai surmansa komentaja Emilio Acosta y Eyermann, joka oli samalla ensimmäinen sodassa surmansa saanut espanjalaisupseeri.

Laivaston komentaja Cervera määräsi sotalaivat yrittämään saarron läpäisyä, mutta *Reina Mercedes* oli niin huonossa kunnossa ettei se kyennyt pyrkimään merelle. Laivasto pyrki 3. heinäkuuta merelle, mutta tuhoutui Santiago de Cuban taistelussa. Seuraavana päivänä alus pyrki upottautumaan, mutta Yhdysvaltain laivaston alukset *USS Massachusetts* ja *USS Texas* havaitsivat aluksen ja avasivat tulen. Aluksen miehistö sai aluksen kuitenkin paikalleen ja se upotettiin, mutta ankkurin petettyä siirtyi sivuun.

Yhdysvaltain laivaston nosti hylyn 2. tammikuuta - 1. maaliskuuta 1899. Alus liitettiin korjausten jälkeen Yhdysvaltain laivastoon aseistamattomana vastaanottoaluksena nimellä *USS Reina Mercedes*.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Spanish cruiser Reina Mefcedes

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1860-1905*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 2002. ISBN 0-85177-133-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Gardiner 2002 s. 384

*Alfonso XII* -luokan risteilijät

|  |
| --- |
| *Alfonso XII* - *Reina Cristina* - *Reina Mercedes* |
| Edeltäjä: Isla de Luzón -luokka – Seuraaja: Reina Regente -luokka |
**Vaalearosella** (*Platycercus adscitus*) on itäaustralialainen korean värinen kaija.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Linnun pituus on noin 30 cm ja paino 95–120 g. Sen höyhenpuku on selästä keltaisen ja mustan kirjava, pää on vaaleankeltainen, rinta keltainen, vatsa ja pyrstö vaaleansiniset, siivet tummansiniset ja mustat, sekä alaperä punainen. Nokka on vaaleanharmaa, iiris tummanruskea ja koivet harmaat. Sukupuolet ovat suunnilleen samanväriset. Nuori lintu on haileamman värinen ja sillä voi olla punaista tai harmaat päässä.

Esiintyminen
------------

Vaalearosella elää yleisenä Australian koillisosassa ja siitä tunnetaan kaksi alalajia, *adscitus* ja *palliceps*. John Latham kuvaili lajin holotyypin Cooktownista Australiasta. Populaation koko on noin 100 000 yksilöä. Laji istutettiin Havaijille 1877 mutta sitä ei ole tavattu vuoden 1928 jälkeen.

Elinympäristö
-------------

Vaalearosellat asuttavat alavien maiden valoisia metsiä, hakkuuaukeita ja metsäniittyjä.

Lisääntyminen
-------------

Pesä on puun kolossa tai onkalossa, usein virran rannalla. Naaras munii kolmesta viiteen munaa, joita se hautoo kolmisen viikkoa. Poikaset jättävät pesän viisiviikkoisina ja pysyttelevät vanhempiensa seurassa vielä useita viikkoja. Aikuisen puvun nuori lintu saa vuoden ikäisenä.

Ravinto
-------

Lajin ruokavalio koostuu siemenistä, viljasta, marjoista, hedelmistä sekä hyönteisistä ja niiden toukista. Paikoin ne ovat harmillisia puutarhatuholaisia.

Lähteet
-------

* Forshaw, Joseph M. & Cooper, William T. 1977: Parrots of the World. - T.F.H. Publications, Inc. New Jersey. ISBN 0-87666-959-3
* World Parrot Trust (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  BirdLife International: *Platycercus adscitus* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.2*.  2012. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 1.5.2014. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q882015
* Wikispecies: Platycercus adscitus
* ADW: Platycercus\_adscitus
* AFD: Platycercus\_(Violania)\_adscitus
* Avibase: CEF31CF5531DE186
* BirdLife: 22685122
* BirdLife-Australia: pale-headed-rosella
* CoL: 4JP8C
* BOW: pahros1
* eBird: pahros1
* GBIF: 2479308
* iNaturalist: 18917
* IRMNG: 11296128
* ITIS: 554873
* IUCN: 22685122
* NBN: NHMSYS0020789071
* NCBI: 504068
* Species+: 7761
* Xeno-canto: Platycercus-adscitus

 |

 |
**Vaalesjoki** (ven. Тито́вка, *Titovka*) on 83 km:n pituinen joki Murmanskin alueen luoteisosassa Venäjällä.

Joki saa alkunsa Inarin Välijärvestä (saameksi *Koskâjävri*). Lounaisen latvahaaran nimi on Valasjoki. Vaalesjoki virtaa koilliseen Petsamon piirin ja Kuolan piirin raja-alueella, joka vuosina 1920–1944 oli Suomen Petsamon ja Neuvostoliiton raja-aluetta. Se laskee Barentsinmeren Muotkavuonosta etelään työntyvään Valaslahteen.

Toisessa maailmansodassa Vaalesjoki oli taistelujen kohteena operaatio Hopeakettua toimeenpantaessa 1941. Vaalesjoen suussa sijaitsi ennen samanniminen kalastajakylä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Reka Titovka (Venäjän vesistörekisterin tietoja kohteesta) *textual.ru*. Viitattu 28.7.2013. (venäjäksi)
2. ↑
3. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Tanner, Väinö: *Ihmismaantieteellisiä tutkimuksia Petsamon seudulta*, s. 52. Kuvio 2. Helsinki: Suomalaisen kirjallisuuden seura, 2000. ISBN 9789517461849.
* Virtaamatilastoja (15,5 km laskukohdasta yläjuoksulle)/ R-Arctic Net (englanniksi)
Sofia Samatar (2017)
**Sofia Samatar** (s. 1971 pohjoinen Indiana) on yhdysvaltalainen kirjailija ja kirjallisuudentutkija.

Samatar sai Goshen Collegesta *Bachelor of Arts* -arvon englannin kielessä. Afrikan kielistä ja kirjallisuudesta hän sai filosofian tohtorin arvon Wisconsin-Madisonin yliopistosta. Samatarin tutkimukselliset erikoistumisalueet ovat arabiankielinen kirjallisuus, afrikkalainen kirjallisuus, maailmankirjallisuus, kansalliset rajat ylittävä englanninkielinen ja postkoloniaalinen kirjallisuus, afrofuturismi ja spekulatiivinen fiktio. Oppiarvojensa suorittamisen välillä Samatar opetti englannin kieltä Egyptissä ja Etelä-Sudanissa.

Samatar sai vuonna 2014 Crawford-palkinnon parhaasta fantasiakirjallisuuden debyytistä, Astounding-palkinnon parhaalle uudelle kirjailijalle, British Fantasy Awardin ja parhaan romaanin World Fantasy -palkinnon. Hänen esikoisromaaninsa oli *A Stranger in Olondria* (2013). Samatar julkaisi vuonna 2016 romaanin *The Winged Histories* (2016), vuonna 2017 novellikokoelman *Tender* ja vuonna 2018 yhteistyössä veljensä Del Samatarin kanssa teoksen *Monster Portraits* (2018). Vuodelta 2022 on Samatarin muistelmateos *The White Mosque*. Romaanien ja novellien ohella Samatar on julkaissut artikkeleita ja lukuja kirjoihin.

Samatar on kirjoittamistyönsä ohella työskennellyt *Associate Professor* -asemassa James Madisonin yliopistossa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  On Fantasy and the Poetry of the Past: An Interview with Sofia Samatar Words Without Borders
2. 1 2 3 4 5 6 7  Sofia Samatar: Associate Professor James Madison University
3. 1 2  Sofia Samatar Uncanny Magazine


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Puola

 |

 |
Metallien ja metalliseosten murtuminen on olosuhteista riippuen tyypiltään joko **sitkeä** tai **hauras**.
Metallin murtumiskäyttäytymistä kuvaa sen iskusitkeys, joka määritetään lovetulle koesauvalle iskukokeessa.
Murtumistapaan vaikuttavat seuraavat tekijät

* kiderakenne pkk/tkk ja mikrorakenne yleensä
* kuormitusnopeus
* lämpötila
* lovet
* tietyt metalliseoksissa esiintyvät jäämäaineet

Iskusitkeys
-----------

Vetokokeessa pienillä kuormitusnopeuksilla huoneenlämpötilassa metallit yleensä murtuvat sitkeästi. Murtuminen voi olla hauras, kun kuormitetaan suuridimensioisia kappaleita tai kun kuormitus tapahtuu hyvin suurella nopeudella (iskumainen kuormitus) alhaisessa lämpötilassa. Haurasmurtumistaipumusta korostavat kappaleessa esiintyvät lovet tai muut teräväkulmaiset viat. Haurasmurtumisen vastustuskykyä sanotaan iskusitkeydeksi.

Kiderakenteen merkitys
----------------------

Metalleilla, joiden kiderakenne on tilakeskinen kuutio, kuten ferriittisillä ja martensiittisilla teräksillä, iskusitkeys alenee romahdusmaisesti, kun lämpötila laskee määrätyn lämpötilan alapuolelle (transitiolämpötila) ja murtumistapa muuttuu sitkeästä hauraaksi. Murtumisen tapahtuessa hauraasti sen edellä ei ole plastista deformaatiota.

Pintakeskisen kuutiollisen kiderakenteen omaavat metallit, kuten esimerkiksi kupari, alumiini, nikkeli ja austeniittiset teräkset murtuvat sitkeästi myös matalissa lämpötiloissa. Murtuminen on sitkeää suurellakin kuormitusnopeudella. Kiderakenne helpottaa plastista deformaatiota, mikä estää haurasmurtuman.

Lohkomurtuma
------------

Haurasmurtuma on usein **lohkomurtumaksi** kutsuttua tyyppiä, kun murtuma etenee tiettyjä hilatasoja pitkin kiteiden lävitse. Haurasmurtuma voi edetä myös raerajoilla, jos näillä esiintyy haurastavia faaseja. Lohkomurtuma etenee hauraassa metallissa jopa äänennopeudella.

Ferriittisillä ruostumattomilla teräksillä korkea kromipitoisuus lisää lohkomurtumataipumusta.
Transitiolämpötila voi nousta huoneenlämpötilaan asti, kun kromipitoisuus ylittää 20%.

Sigmahauraus
------------

Korkea kromipitoisuus yhdessä muiden seosaineiden kanssa lisää taipumusta myös sigmahauraudelle, minkä aiheuttaa pitkäaikaisessa hehkutuksessa 600–800 oC lämpötilassa erkautuva sigmafaasi.

475 °C-hauraus
--------------

Korkeakromisilla teräksillä on erityinen haurausilmiö, jonka saa aikaan hehkutus lämpötilavälillä 400–550 °C.
Hauraustumisen aiheuttavat erkaumat, jotka tosin saadaan rakenteesta pois hehkuttamalla lämpötilassa 600 °C

Iskukoe
-------

Iskukoe on standardoitu aineenkoetusmenetelmä, jota käytetään etenkin eri terästuotteiden laadunvalvontaan.
Kokeessa tietyn iskuenergian omaavan heilurivasaran annetaan iskeytyä V-lovettuun koesauvaan. Iskusitkeyden mittana käytetään koesauvan murtumiseen kulutettua vasaran liike-energiaa.
Ainesstandardeissa annetaan kullekin materiaalille vaaditun iskuenergian vähimmäisarvoja määrätyissä koestuslämpötilassa.

Säteilyhaurastuminen
--------------------

Ydinreaktoreissa neutronisäteily voi muuttaa kiderakennetta ja synnyttää hilavirheitä aiheuttaen reaktorin teräsrakenteissa säteilyhaurastumista.
Hauptscharführerin kauluslaatat.
Hauptscharführer Gustav Schreiber
**Hauptscharführer** (lyh. **Hscha**, suom. *pääryhmänjohtaja*) oli SS:n käyttämä arvo, joka vastasi Wehrmachtin ylivääpeliä. 

SS käytännössä murskasi Ernst Röhmin johtaman Sturmabteilungin pitkien puukkojen yönä 1934. Kesäkuussa uudelleenorganisoinnin yhteydessä luovuttiin SA:lta peritystä Obertruppführerin arvosta ja se korvattiin Hauptscharführerillä.

Allgemeine SS:n Hauptscharführer saattoi olla komppanian kokoisen *SS-Sturm*-yksikön korkein aliupseeri tai sitten arvonhaltija oli virkamies SS:n päämajassa, Gestapossa tai Sicherheitdienstissä. Arvo oli yleinen myös keskitysleirien vartijoiden aliupseerien arvo.

Waffen-SS:n riveissä Hauptscharführeriä pidettiin toiseksi korkeimpana aliupseerin arvona. Seuraava ylennys tuli tyypillisesti joko Sturmscharführerin tai Stabsscharführerin arvoon, joka tarkoitti yksikkönsä virkaiässä vanhinta aliupseeria.

Katso myös
----------

* Luettelo SS-arvoista

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Alempi arvo**Oberscharführer** | **SS-arvo****Hauptscharführer** | Ylempi arvo**Sturmscharführer** |
|
**Rosen Asenov Plevneliev** (bulg. Росен Асенов Плевнелиев; s. 14. toukokuuta 1964) on bulgarialainen poliitikko, joka toimi maansa presidenttinä 2012-2017. Plevneliev sai eniten ääniä lokakuun 2011 presidentinvaalissa. Hän aloitti virassaan 18. tammikuuta 2012, ollen maansa neljäs presidentti.

Virkaanastujaispuheessaan Plevneliev lupasi kohentaa maan surkeaa taloustilannetta ja parantaa Bulgarian kehnoa mainetta Euroopan unionissa. EU on toistuvasti kritisoinut Bulgariaa oikeuslaitoksen hitaudesta ja korruptiosta. Plevneliev seuraa presidenttinä sosialisteja edustanutta Georgi Părvanovia. Hän itse edustaa hallitusvastuussa olevaa oikeistolaista GERB-puoluetta.

Lähteet
-------

1. ↑  Bulgarian uusi presidentti aloitti kautensa  22.1.2012. Helsingin Sanomat. Viitattu 10.12.2012.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Rosen Plevneliev** Wikimedia Commonsissa

Bulgarian lippuBulgarian presidentit
Petăr Mladenov (huhtikuu–heinäkuu 1990) | Želju Želev (1990–1992, 1992–1997) | Petăr Stojanov (1997–2002) | Georgi Părvanov (2002–2012) | Rosen Plevneliev (2012–2017) | Rumen Radev (2017– )



|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Rosen Plevneliev
**Gerardo Celasco** (Adrian Bellani]; s. 8. huhtikuuta 1982) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän oli toinen näyttelijä, joka näytteli Miguel Lopez-Fitzgeraldia NBC:n päivädraamassa Passions.

Biografia
---------

Lapsena Celasco muutti perheensä kanssa vanhempiensa kotimaahan El Salvadoriin. Hän sai koulutuksensa American School of El Salvadorissa (Escuela Americana). Siellä hän ei vain kilpaillut kansainvälisissä hevoshyppykilpailuissa, vaan hän voitti ja kutsuttiin kilpailemaan AASCA Keski-Amerikan kisoissa edustaen maataan. Celascosta tuli myös erittäin taitava lentopalloilija, ja jälleen kerran hänet kutsuttiin osallistumaan Keski-Amerikan kisoihin. Joukkue, jossa hän pelasi, voitti Keski-Amerikan turnauksen. Celascolla oli etuoikeus harjoitella El Salvadorin maajoukkueen kanssa.

Celasco palasi myöhemmin Yhdysvaltoihin opiskelemaan rahoitusta Southern Methodist Universityssä. Hän jatkoi rahoituksen tutkinnon suorittamista Southern Methodist Universitystä Dallasissa, Teksasissa. Pian sen jälkeen salvadorilainen muotivalokuvaaja Roberto Aguilar pyysi Celascoa Toni & Guy Bed Head -kampanjan kasvoksi. Hän esiintyi myös Frankie J:n musiikkivideossa kappaleelle "And I Had You There".

People en Español -lehti äänesti hänet yhdeksi maailman 25 kuumimmista latinalaisista poikamiehistä vuonna 2006. Celasco näytteli Miguel Lopez-Fitzgeraldia NBC:n päivädraamassa Passions vuosina 2006–2007. Vuonna 2007 hän esiintyi Passionsin kanssa. tähti Heidi Mueller Tyra Banks Show -ohjelmassa auttaa isännöimään Tyraa "saippuaoopperakoulun" kautta.

Vuonna 2019 Celasco esiintyi Xavier Castillona ABC-sarjassa How to Get Away with Murder.

Yksityiselämä
-------------

Celasco asuu tällä hetkellä Los Angelesissa, mutta on erittäin läheinen perheensä kanssa ja vierailee heidän luonaan usein San Salvadorissa. Hän alkoi seurustella näyttelijä Jennifer Morrisonin kanssa vuonna 2019; myöhemmin pari meni naimisiin salassa.
**Dark Sun** on suomalainen vuonna 1991 perustettu space rock -yhtye. Perustajajäseniä olivat Santtu Laakso (basso), Ylli (Moog ja kitara), Kari "King Doom" Kuusinen (kitara) ja Antti Luostarinen (rummut). Laulajaksi tuli vielä yhtyeen nimeä päätettäessä Janne "Captain Gizmo" Kuokkanen (laulu, koskettimet).
Yhtyeessä vaikuttaneita muusikoita ovat edelleen*milloin?* riveissä soittavat Mikko "Mik Ronik" Kuokkanen (koskettimet) ja Juha "Jurza" Häikiö (kitara) sekä vuosia vakituisena jäsenenä ollut, mutta sittemmin eronnut Mikko "Mike Camaro" Savolainen (rummut).
Ryhmästä poistuneita pitempiaikaisia jäseniä ovat olleet mm. Kari Tammi (koskettimet) ja Hermanni "Hemppa" Peltola (rummut) sekä Petri "Sadisti" Sadinmäki (koskettimet). Keikoilla ja nauhoituksissa Dark Sun on käyttänyt mm. rytmi-, huilu-, viulu- ja puhallinmuusikoita, mutta esimerkiksi esiintymiset Saksassa ja Ruotsissa yhtye on hoitanut peruskokoonpanollaan, lukuun ottamatta Hawkwind-yhtyeen perustajajäsentä saksofonisti-huilisti-laulaja "Uncle" Nik Turneria, jonka kanssa Dark Sun on kerran myös levyttänyt.
. Yhtyeeltä on ilmestynyt studioalbumi *Feed Your Mind* vuonna 1997 ja livealbumi *Ice Ritual* vuonna 2000.

Diskografia
-----------

* *Feed Your Mind*  (Metamorphos, 1997)
* *Ice Ritual*  (featuring Nik Turner, Burnt Hippie Recordings, 2000)
* EP/CD Electrified
* Oh what will it do to my nerve system (Song the seamans bane/ Feed your mind) vinyl single

Lähteet
-------

1. 1 2  Dark Sun *finnmusic.net*. Finnmusic. Viitattu 10.5.2011.
2. ↑  Dark Sun interview *aural-innovations.com*. Aural Innovations #6 (April 1999). Viitattu 10.5.2011.
*Tämä artikkeli käsittelee fantasiamaailmaa. Dark Sun (rockyhtye) käsittelee suomalaista rockyhtyettä*
Alkuperäisen Dark Sun Boxed Set -kampanjakirjan kansikuva
**Dark Sun** on Dungeons & Dragons -roolipelin kampanjamaailma, joka sijoittuu post-apokalyptiselle aavikkoplaneetta Athakselle. TSR, Inc. julkaisi sen vuonna 1991. Wizards of the Coastin uusintajulkaisu Dungeons & Dragonsin neljännen version säännöille ilmestyi vuonna 2010.

Maailma
-------

Ankara ilmasto ja noitakuninkaiden tyrannia ovat luoneet Athakseen korruptoituneen ja väkivaltaisen kulttuurin, jossa orjuus on yleistä. Taikuuden käyttö aiheuttaa vakavia ympäristövahinkoja.

Hahmotkin ovat erilaisia verrattuna muihin fantasiamaailmoihin, esimerkiksi haltiat (*elves*) ovat epäluotettavia ja puolituiset (*halflings*) kannibaaleja. Jumaluudet katosivat vuosisatoja sitten.

### Tarina

Tarina alkaa ajasta jolloin aurinko oli sininen ja maailma täynnä vettä. Tähän aikaan puolituiset olivat planeetan ainoita asukkaita, mutta heidän käyttämänsä taikuus aiheutti Ruskeana aaltona tunnetun ympäristöonnettomuuden (engl. *Brown Tide*), joka lähes tuhosi meren. Puolituiset onnistuivat taikuutensa avulla keräämään auringon energiaa Ruskean aallon torjumiseen, mutta tämä aiheutti auringon muuttumisen keltaiseksi ja meren tilalle tuli rehevää kasvillisuutta. Eloon jääneistä puolituisista syntyivät muut humanoidirodut ja loput vetäytyivät eristyksiin vuorille unohtaen ennen mahtavan sivilisaationsa.

Seuraavana aikana syntyi mahtava Rajaat-olento, joka keksi noituuden. Toinen hänen keksimänsä tekniikka suojeli luontoa ja toinen tuhosi sitä. Hän suunnitteli muiden rotujen paitsi puolituisten tuhoamista, jota varten hän loi 15 *Champion*-olentoa. Tästä alkoi *Cleansing Wars* -aika. Championit nousivat kapinaan ja vangitsivat Rajaatin varjoulottuvuuteen. Rajaatin ja championeiden käyttämä taikuus autioitti maata ja muutti sen polttavaksi aavikoksi. Championeista tuli noitakuninkaita, jotka jakoivat selvinneet kaupunkivaltiot keskenään.

Julkaisut
---------

Dark Sunia käytetään videopeleissä Dark Sun: Shattered Lands, Dark Sun: Wake of the Ravager ja Dark Sun Online: Crimson Sands.

Lähteet
-------

1. ↑  The History of TSR Wizards of the Coast.  Arkistoitu 24.9.2008. Viitattu 20.11.2015. (englanniksi)
2. ↑  Dark Sun: James Wyatt  14.8.2009. Wizards of the Coast.  Arkistoitu 10.6.2015. Viitattu 20.11.2015. (englanniksi)
3. ↑  Baichtal, John: D&D Dark Sun Revamp Honors a Classic *Geekdad*.  30.8.2010. Viitattu 20.11.2015. (englanniksi)
4. ↑  Allen Rausch: A History of D&D Video Games - Part III *Gamespy*.  17.8.2004. Viitattu 20.11.2015. (englanniksi)
5. ↑  Allen Rausch: A History of D&D Video Games - Part IV *Gamespy*.  18.8.2004. Viitattu 20.11.2015. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen fanisivu
**Jagged Little Pill Acoustic** on kanadalaisen laulaja-lauluntekijä Alanis Morissetten albumi vuodelta 2005. Albumi on akustinen versio Morissetten läpimurtoalbumista Jagged Little Pill. Se julkaistiin 10 vuotta alkuperäisen Jagged Little Pill -albumin jälkeen. Albumilta julkaistiin singlenä kappale "Hand in My Pocket".

Kappaleet
---------

Kaikki kappaleet sanoittanut Alanis Morissette, kaikki kappaleet säveltänyt   
Alanis Morissette ja Glen Ballard.

1. All I Really Want – 5.24
2. You Oughta Know – 4.58
3. Perfect – 3.26
4. Hand in My Pocket – 4.32
5. Right Through You – 3.40
6. Forgiven – 4.43
7. You Learn – 4.10
8. Head over Feet – 4.17
9. Mary Jane – 5.08
10. Ironic – 3.57
11. Not the Doctor – 4.26
12. Wake Up – 9.56
13. Your House (piiloraita)

Arviot
------

* Allmusic: 3/5 tähteä
* Rolling Stone: 2.5/5 tähteä

Aiheesta muualla
----------------

* Jagged Little Pill Acoustic discogs.com -sivustolla

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Jagged Little Pill Acoustic
**Urho Tuominen Oy** (UTU Group) on yli 100-vuotias suomalainen sähköalan perheyhtiö. UTU-konserni tarjoaa asiakkailleen laadukkaat ja monipuoliset sähkö- ja automaatioalan tuotteet ja palvelut. UTUlla on toimintaa Suomessa, Virossa, Latviassa, Liettuassa ja Norjassa. 

UTU Oy valmistaa ja myy puistomuuntamoita, sähkökeskuksia ja -kojeistoja sekä tuo maahan ja markkinoi laadukkaita sähköteknisiä komponentteja, johtokanavajärjestelmiä, kiinteistöautomaatiojärjestelmiä sekä automaatiotuotteita. Asiakkaita ovat teollisuus, sähkötukkuliikkeet, sähkönjakeluyhtiöt, sähköurakoitsijat ja OEM-valmistajat. 

UTU-tuotteiden valmistuu tapahtuu Ulvilassa omissa tuotantotiloissa ja varastotoiminta on keskittynyt Vantaalle. UTUlla on useita myyntiyksiköitä eri maissa.

### Historia

Yhtiön perustaja Urho Tuominen aloitti sähköalalla juoksupoikana 14-vuotiaana. Urho toimi vuodesta 1907 lähtien monttöörin apulaisena ja sitten itsenäisenä matkamonttöörinä eri puolilla Etelä-Suomea. Kesäkuun 1. päivänä 1919 aloitti toimintansa Porin Sähkö- ja Telefooniliike Urho Tuominen. Toiminta aloitettiin Porin kauppatorin varrella olevassa puutalossa Pohjoiskauppatori 1:ssä. Yrityksen alkutaipaleella keskityttiin sähkökoneiden ja -tarvikkeiden myyntiin. Käytännössä oli välttämätöntä laajentaa myös sähköasennuksiin ja korjaustoimintaan. Liiketoiminta laajeni Raumalle 1923. Samana vuonna radiotoiminnan aloittamisen myötä ohjelmaan tulivat myös radiot ja vuotta myöhemmin autot.

Sotavuosien jälkeen aloitettiin sähkökeskusten valmistus 1944. Aluksi tuotteet olivat valurautaisia koteloita, joiden elinkaari on niin pitkä, että niitä saattaa edelleenkin nähdä käytössä. Pian kuitenkin siirryttiin ohutlevytuotteisiin. Sähkötarvikekaupan rinnalla 1980-luvulla aloitettu maahantuontitoiminta laajeni tytäryhtiöinä Baltiaan 1990-luvulla. Yhtiön Suomen liiketoiminnat yhtiöitettiin erillisiksi yhtiöiksi vuonna 2001. Sähkötukkukaupan liiketoiminta myytiin vuonna 2002. Sähkökeskusten valmistus ja maahantuontiin perustuneet Sähkötekninen kauppa sekä Tehoelektroniikka yhdistettiin Suomessa uudestaan 2012 UTU Oy:ksi. Vuoden 2016 alussa perustettiin uusi liiketoimintayksikkö, UTU Automation Oy, joka toimittaa automaatiotuotteita ja -ratkaisuja. Vuonna 2019 yhtiö laajeni Norjaan, kun UTU osti maasta Hagerin Norjan toiminnot.

Lähteet
-------

* UTU Oy kotisivut
**Jagnobin kieli** (jagnobiksi яғнобӣ зивок, *yaγnobī́ zivók*) on Tadžikistanissa asuvien jagnobien puhuma iranilainen kieli.

Jagnobien perinteistä asuinaluetta on Keski-Tadžikistanissa sijaitseva Jagnobjoen laakso. Vuoteen 1970 saakka siellä oli noin 1 500 kielen puhujaa ja sen ulkopuolella yli tuhat. Osa jagnobeista oli muuttanut jo 1500–1600-luvuilla Varzobjoen laakson kyliin, ja heitä asui myös Harangonin ja Gissarin laaksoissa.

Keväällä 1970 Jagnobin laakson jagnobit ja tadžikit siirrettiin nykyisen Sogdin alueen Zafarobodin piirin puuvillanviljelyalueelle. Nykyään jagnobit asuvat tadžikin- ja uzbekinkielisessä ympäristössä, ja he kaikki ovat kaksi- tai monikielisiä. Viime aikoina yksittäisiä perheitä on palannut Jagnobin laaksoon.

1900-luvun alussa Itä-Turkestanista löydetyt kirjalliset muistomerkit osoittavat, että jagnobi on muinaisen sogdin kielen historiallinen jatkaja.

Lähteet
-------

1. ↑  *Jazyki Rossijskoi Federatsii i sosednih gosudarstv. Tom III*, s. 513–516. Moskva: Nauka, 2005. ISBN 5-02-011237-2.
**Ohrarievä** eli **rievä** (Tampereen murteella "riävä") on Pirkanmaan Tampereelta lähtöisin oleva suomalainen perinneleipä, jonka (ainakin erään reseptin) keksijäksi on julistautunut Ståhlbergin leipomo. Rievä on vaalea hiivaleipä, joka valmistetaan yleensä ohra- ja vehnäjauhoista (likimain 50/50-suhteella), mutta siihen voidaan lisätä myös kaurahiutaleita tai -jauhoa. Rievä on yksinkertainen leipä valmistaa, ja sen tunnistaa tyypillisestä pyöreästä muodosta ja haarukalla pistellyistä rei'istä. Rievä syödään perinteisesti uunituoreena voin kanssa.

Rievät kuuluvat perinteiseen pirkanmaalaiseen leipomiskulttuuriin. Tarinan mukaan ensimmäiset rievät leivottiin 1950-luvulla, koska Ståhlberg ja Raekallio tulivat vahingossa ostaneeksi suuren määrän ohrajauhoja. Kun he miettivät, mitä jauhoilla tehtäisiin, syntyi ajatus ohraleivästä. Ståhlberg ja moni muu paikallinen leipomo valmistavat yhä tätä Pirkanmaalla suosittua leipää.

Lähteet
-------

1. ↑  Leipämatka maakuntiin - Rievä  alkujaan KOTI-lehti 3/2012. maajakotitalousnaiset.fi. Viitattu 27.7.2016.
2. ↑  Maakuntien ruokaperinteitä - Pirkanmaa ruokatieto.fi.  Arkistoitu 7.8.2016. Viitattu 27.7.2016.
3. 1 2  Leipomo Ståhlbergin historia leipomostahlberg.fi.  Arkistoitu 14.2.2018. Viitattu 27.7.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Rievä (myllynparas.fi)
* Vaaleat perinneleivät (maku.fi)
**Space Satellite** on Ari Anturaniemen tekemä avaruuspeli Spectravideo-tietokoneelle. Pelin julkaisi Teknopiste 1980-luvun puolivälissä. Peli on julkaistu MSX-alustalle c-kasetilla, jota tarjottiin SVI-318/328-koneen ostajille.

Juoni
-----

Pelin ideana on saada takaisin anastettu satelliitti, mutta ei tiedetä ketkä satelliitin ovat anastaneet. Pelissä käydään eri tähtien aurinkokunnasta etsimässä muukalaisten keräämiä luotaimia ja palataan takaisin tarkistaan oliko kyseinen satelliitti oikea.

Pelaaminen
----------

Pelin alussa pelaajalle annetaan neljän tähden nimet, sekä satunnaiset näppäimet avaruusalukselle. Alusta kuitenkin ohjataan  joystickilla. Seuraavaksi pelaajan tulee syöttää tähden nimi, jonka aurinkokunnasta luotainta haetaan.

### Taso 1

Kun tähden nimi on syötetty oikein, täytyy aloittaa lähtölaskenta ja lähtötason valon vaihduttua punaiseksi käynnistää moottori. Tämän jälkeen pelaaja ohjaa aluksen tankkaukseen toiselle tasolle väistellen taivaalla poikkelehtivaa ufoa. Kun alus on tankattu, on aika lähteä avaruuteen. Pelaajan tulee ohjata alus vaalean siniseen laatikkoon.

### Taso 2

Matka planeetalle ei suju mutkitta vaan ufoja tulee vastaan. Ufot pyrkivät ampumaan alusta ja pelaajan tulee tuhota ufot ennen kuin ne ehtivät ampua alusta. Ufoja tulee kymmenen, mutta alus kestää vain kuusi osumaa. Ufoja ammutaan ohjautuvilla panoksilla, joiden tulee osua ufoon oikealla hetkellä tietyssä kulmassa.

### Taso 3

Planeetalla pelaajan tulee laukaista tutkimusalus ja ohjata tämä luotaimeen. Alus ei saa osua luolastossa mellastavaan kiveen tai luolan seiniin. Kun luotain on löydetty, pelaajan tulee palata avaruusalukselle, josta matka käy tason 2 läpi oma aurinkokuntaa.
Aluksen on lopuksi sulavasti laskeuduttava punaiselle alustalle. Tämän jälkeen pelaaja syöttää toisen tähden nimen ja peli jatkuu tasosta yksi. Mikäli luotain on oikea niin peli päättyy.

### Virheet

Pelissä virheelliset kohteet sekä näppäinkäskyt kasvattavat virhelukua. Virheitä on mahdollista tehdä maksimissaan kahdeksan. Myös jos pelaaja hajottaa aluksen ilman käyttämättä heittoistuinta johtaa pelin päättymiseen.

Lähteet
-------

1. ↑  Wiikon wanha: Space Satellite (MSX, 1985) Dome. Viitattu 16.4.2017.

* Pelikasetin kuva

Aiheesta muualla
----------------

*
**Yli maan äären – Magalhãesin kohtalokas purjehdus maailman ympäri** (alkuteos *Over the Edge of the World – Magellan’s terrifying circumnavigationof the globe*) on yhdysvaltalaisen tietokirjailijan Laurence Bergreenin (1950–) kirjoittama historiallinen tietokirja, joka kertoo löytöretkeilijä Fernão de Magalhãesin maailmanympäripurjehduksesta. *The New York Times* valitsi sen vuoden 2003 merkittävien teosten joukkoon, ja siitä on tekeillä elokuva.

Tosielämän jännityskertomus kertoo miehistä, jotka lähtivät vuonna 1519 purjehtimaan Espanjasta kohti länttä ja joista vain muutama palasi vuonna 1522 takaisin lähtöpaikkaan. Matkalla he olivat menettäneet kapteeninsa Magalhãesin sekä melkein koko 260 hengen miehistönsä laivoineen. Jäljellä oli vain yksi alus viidestä ja 18 miestä. Tuliaisina oli mausteita ja tieto Tyynenmeren todellisesta suuruudesta.

Heillä oli mukanaan myös toinen uusi tieto: purjehtimalla länteen pääsee itään. Meritie Maustesaarille on olemassa, kuten jo Kolumbus oli haaveillut.

Bergreen on käyttänyt teoksen pohjana runsaasti asiakirjoja. Hän teki useita matkoja Espanjaan Sevillan Intioiden arkistoon ja tutustui paikkoihin, joissa Magalhães valmisteli matkaa. Hän tutustui myös Etelä-Amerikassa Magalhãesinsalmeen, joka on saanut nimensä tutkimusmatkailijan urotyön kunniaksi. Yksi kiinnostavimpia lähteitä on matkalla mukana olleen Antonio Pigafettan matkapäiväkirja. Pigafetta oli mukana koko matkan, selviytyi kaikista vastoinkäymisistä, ja hänen ainutlaatuinen kuvauksensa kattaa kiinnostavia yksityiskohtia, joita Bergreen on voinut hyödyntää teosta kirjoittaessaan. Näistä eri aineksista Bergreen on koonnut yhtenäisen kertomuksen, joka kuljettaa lukijaa mukanaan koko jännittävän matkaan kaikkine vaiheineen.

Bergreen on julkaissut useita tietokirjallisia menestysteoksia. Tämän teoksen jälkeen Nasa hyödynsi hänen asiantuntemustaan, kun Marsin Victoria-kraatterin ympäristön geologisia muodostumia haluttiin nimetä.

Kirjan suomenkielisen version kuvitukseen on osittain käytetty John Nurmisen Säätiön laajaa karttakokoelmaa sekä myös Kansalliskirjaston kokoelmia. Riikka Toivasen suomennoksen laatua ja tarkkuutta on arvioitu korkealuokkaiseksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Laurence Bergreen, Nasa.gov
2. ↑  New York Times
3. ↑  Bergreen, takakansi.
4. ↑  Bergreen, s. 347–349.
5. ↑  Nasa.gov
6. ↑  Merimieskirkko-Sjömanskyrkan 4/2008. Tanotorvi 11.6.2009
**Ylihoitaja** toimii Suomessa terveydenhuollon organisaation hoitotyön, kliinisen laboratoriotyön tai radiografiatyön johtajana. Ylihoitaja voi toimia julkisen tai yksityisen terveydenhuollon tai sosiaalihuollon tehtävissä. Ylihoitajalla tulee olla hoitotieteen ja terveystieteen asiantuntemusta, kykyä laajaan yhteistyöhön sekä kykyä hallita asiakokonaisuuksia. Työ edellyttää johtamisosaamista, tutkimusmenetelmien osaamista sekä laatujohtamisen osaamista. Konfliktijohtamistaidot, sovittelutaidot sekä stressinsietokyky ovat hyödyksi. Kelpoisuusvaatimuksiin kuuluu terveystieteiden maisterin tutkinto sekä terveydenhuollon ammattihenkilöistä annetun lain mukainen laillistus toimia terveydenhuollon ammatissa.

Johtava ylihoitaja on hoitotyön korkein viranhalitija sairaalassa. Hän toimii hoitotyön edustajana sairaalan johtoryhmässä. Johtavan ylihoitajan alaisuudessa toimivat ylihoitajat vastaavat työstään johtavalle ylihoitajalle. Suomessa toimii Hallintoylihoitajat ry, jonka jäseniä voivat olla hoitotyön johtajina toimivat henkilöt (hallintoylihoitajat, johtajaylihoitajat tai vastaavalla nimikeellä toimivat). Yhdistys edistää hoitototyön toiminnan kehittämistä sekä alan opetuksen sekä tutkimuksen toimintaedellytysten parantamista Suomessa. Sen tavoitteena on vaikuttaa hoitotyön johtamisen kehittämiseen sekä alan johtajien verkostoitumiseen maan sisällä ja kansainvälisesti.

Lähteet
-------

1. ↑  Ylihoitaja *Työmarkkinatori*. Viitattu 20.12.2022.
2. ↑  Johtava ylihoitaja *Työmarkkinatori*. Viitattu 21.12.2022.
3. ↑  Asiantuntijajaostot *Sairaanhoitajat*. Viitattu 28.12.2022.
**Walmis Westerlund** (1872 Varkaus – 11. huhtikuuta 1898 Berliini, Saksa) oli suomalainen Porin kauppakoulun johtaja ja kaupallisen alan oppikirjojen tekijä.[1]

Westerlund kävi Kuopion lyseon ja sen jälkeen Raahen Porvari- ja Kauppakoulun. Hän oli jonkin aikaa Kansallis-Osake-Pankin palveluksessa Helsingissä kunnes hänet valittiin vuonna 1895 Porin kauppakoulun johtajaksi. [1]

Westerlund ajoi 1890-luvun puolivälissä korkeamman asteen suomenkielisen kauppaoppilaitoksen perustamista Suomeen. Hän kirjoitti aiheesta artikkeleita Valvoja-lehteen sekä Päivälehteen ja kiersi myös ympäri maata esittelemässä hanketta liike-elämän edustajille. Vuonna 1897 päätettiinkin perustaa osakeyhtiö Helsinkiin perustettavaa suomenkielistä korkeampaa kauppaopistoa varten. Yhtiön perustamiskokous oli huhtikuussa 1898 viisi päivää sen jälkeen kun Westerlund oli kuollut keuhkotautiin Berliinissä. Westerlund oli matkustanut syksyllä 1897 tutustumaan eurooppalaiseen kauppaopetukseen eri maissa valtion matka-apurahan saatuaan. Hän sairastui matkan aikana Genovassa Italiassa ja vietti koko talven Välimeren rannalla. Keväällä hän aikoi palata Suomeen mutta matka katkesi Berliinissä.[1] [2]

Westerlundin kuoleman jälkeen uusi oppilaitos Suomen Liikemiesten Kauppaopisto aloitti kuitenkin toimintansa syyskuussa 1898 ja sen johtajana oli aluksi Kaarlo Brofeldt ja sitten Kyösti Järvinen. [2]

Teoksia
-------

* *Suomalainen kauppakirjeenvaihto : Rotschildin käsikirjan mukaan suomeksi sovitettu*. Otava, Kuopio 1893, 2. painos 1904
* *Kaksinkertaisen kirjanpidon alkeet*. Otava 1895, 2. painos 1901
* *Lyhykäinen tilinote- eli konttokurantti-oppi*. Otava, Kuopio 1896
* *Sananen muutamista Itävallan ja Saksan kauppaopistoista* teoksessa *Kertomus Porin kauppaopiston vaikutuksesta sen neljäntenä lukuvuonna 1895-1896*. Andersin, Pori 1896
* *Kauppaopetuksesta. Sisältää 1. Nykyiset kauppaoppilaitoksemme. 2. Korkeammista kauppaoppilaitoksista ulkomailla sekä ehdotus sellaisen perustamisesta Suomeen*. Helsinki 1897

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kuolleita, Mikkelin Sanomat n.o 44 16.4.1898 (Historiallinen sanomalehtiarkisto)
2. 1 2  Suomen Liikemiesten Kauppaopiston uuden talon vihkimisjuhla, Kauppalehti nro 47 20.11.1907 (Historiallinen sanomalehtiarkisto)