recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Odiah Khomiakoff** (o.s. **Sidibé**, s. 13. tammikuuta 1970 Fréjus, Var, Ranska) on entinen ranskalainen pikajuoksija.

Odiah Sidibé voitti sekä 100 metrin juoksussa että 4 × 100 metrin viestijuoksussa juniorien EM-pronssia vuonna 1987 ja juniorien Euroopan-mestaruuden vuonna 1989. Seuraavana vuonna Splitin EM-kilpailuissa hän sijoittui 100 metrillä viidenneksi ajalla 11,40 s ja 4 × 100 metrillä neljänneksi ajalla 43,43 s. Barcelonan 1992 olympialaisissa hän sijoittui viestissä neljänneksi ajalla 42,85 s; alkuerissä hän oli juoksemassa Ranskan ennätystä 42,58 s. Sadan metrin juoksussa Sidibé karsiutui puolivälierissä.

Stuttgartin MM-kilpailuissa 1993 Sidibé sijoittui 4 × 100 metrillä neljänneksi ajalla 42,67 s ja karsiutui 100 metrin alkuerissä. Helsingin EM-kilpailuissa 1994 hän karsiutui 100 metrin puolivälierissä. Pikaviestin alkuerissä Ranskan joukkue hylättiin. Atlantan 1996 olympialaisissa Sidibé saavutti viestissä kuudennen sijan ajalla 42,76 s ja karsiutui 100 metrin välierissä ajalla 11,35 s. Budapestin EM-kilpailuissa 1998 hän karsiutui 100 metrin välierissä ajalla 11,33 s eikä osallistunut viestiin.

Edmontonin MM-kilpailuissa 2001 Sidibé saavutti 4 × 100 metrin viestijuoksussa hopeaa ajalla 42,39 s. Alun perin Ranska sijoittui kolmanneksi mutta nousi jälkeen päin toiseksi Kelli Whiten dopingtapauksen seurauksena. Henkilökohtaisille matkoille Sidibé ei Edmontonissa osallistunut. Münchenin EM-kilpailuissa 2002 hän voitti viestijuoksussa kultaa ajalla 42,46 s. Henkilökohtaisella 100 metrillä hän sijoittui seitsemänneksi ajalla 11,57 s; alkuerissä hän oli juossut ajan 11,40 s.

Sisäratojen arvokilpailuissa Sidibé saavutti kaksi mitalia. Genovan EM-hallikilpailuissa 1992 hän sijoittui 60 metrin juoksussa viidenneksi ajalla 7,34 s. Tukholman EM-hallikilpailuissa 1996 hän saavutti hopeaa ajalla 7,25 s. Pariisin MM-hallikilpailuissa 1997 hän karsiutui välierissä. Valencian EM-hallikilpailuissa 1998 hän saavutti pronssia ajalla 7,22 s. Lissabonin MM-hallikilpailuissa 2001 hän karsiutui välierissä. EM-hallikilpailuissa hän karsiutui välierissä vuosina 1990, 1994 ja 2002.

Odiah Sidibé voitti 100 metrin juoksun Ranskan mestaruuden ulkoradoilla vuosina 1990, 1994 ja 1996. Sisäradoilla hän voitti 60 metrin Ranskan mestaruuden vuosina 1994, 1996, 1999, 2001 ja 2002. Hän on pituudeltaan 176-senttinen ja painoi kilpavuosinaan 64 kiloa.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

* 60 metrin juoksu (hallissa): 7,16 s (1997)
* 100 metrin juoksu: 11,23 s (1995)
* 200 metrin juoksu: 23,53 s (1995)

Lähteet
-------

* *Docathlé 2003*, s. 45, 119, 149, 178, 196, 216, 432. Fédération Française d'Athlétisme, 2003. ISBN (mahdollisesti virheellinen) 2-951243-4-3. (ranskaksi)
* Siukonen, Markku & Ahola, Matti: *Suuri EM-kirja*, s. 207, 209. Sporttikustannus Oy, 1990. ISBN 951-8920-11-7.
* Butler, Mark (toim.): *IAAF Statistics Handbook: Helsinki 2005*, s. 205–206. IAAF, 2005. (englanniksi)
* Odiah Sidibé Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Kalevi Eskelinen** (s. 9. lokakuuta 1945 Sonkajärvi) on entinen suomalainen kilpapyöräilijä.

Eskelinen oli Suomen pyöräilyjoukkueen kotimaahan jäänyt varamies Méxicon olympialaisissa 1968. Neljä vuotta myöhemmin Münchenin olympialaisissa hän sijoittui 100 kilometrin joukkueajossa 18:nneksi yhdessä Harry Hannuksen, Mauno Uusivirran ja Ole Wackströmin kanssa sekä keskeytti henkilökohtaisessa maantieajossa.

Eskelinen sijoittui MM-kilpailujen 100 kilometrin joukkueajossa 17:nneksi vuonna 1969 ja 13:nneksi vuonna 1970. Henkilökohtaisessa maantieajossa hän keskeytti vuonna 1969 ja sijoittui 76:nneksi vuonna 1970. Pohjoismaiden mestaruuskilpailuihin hän osallistui vuosina 1968, 1969 ja 1972. Hän voitti Porvoon ajon ja Rovaniemen kortteliajot vuonna 1971.

Seuratasolla "Kale" Eskelinen edusti Sukevan Kisaa, Sonkajärven Pahkaa ja helsinkiläisseura Pyörä-Tovereita. Hän voitti Suomen-mestaruuden 200 kilometrin maantieajossa vuonna 1969, pariajossa 1970 sekä neljän kilometrin joukkueajossa vuosina 1970 ja 1972. Ammatiltaan Eskelinen on poliisi.

Lähteet
-------

* Siukonen, Markku: *Urheilukunniamme puolustajat – Suomen olympiaedustajat 1906–2000*, s. 34. Graface Jyväskylä, 2001. ISBN 951-98673-1-7.
**Ben Browder** (s. 11. joulukuuta 1962 Memphis, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten rooleistaan astronautti John Crichtonina scifi-sarjassa *Farscape* sekä everstiluutnantti Cameron Mitchellinä sarjassa *Tähtiportti*.

Browder syntyi Memphisissä Tennesseessä ja varttui Charlottessa Pohjois-Carolinassa. Hän kävi Furman Universitya Etelä-Carolinassa ja opiskeli myöhemmin näyttelemistä Lontoossa Central School of Speech and Drama -koulussa. Siellä hän tapasi myös tulevan vaimonsa Francesca Bullerin.

Browder näytteli Sam Brodya *Viiden juttu* -sarjassa ohjelman kolmannella tuotantokaudella. Hän muutti vaimonsa ja kahden lapsensa kanssa Australiaan *Farscape*-sarjan kuvausten ajaksi vuosiksi 1999–2003. Myös Francesca-vaimo teki satunnaisesti roolitöitä *Farscapessa*. Perhe muutti takaisin Yhdysvaltoihin vuonna 2003 Farscapen tuotannon loputtua, joskin Browder palasi vielä Australiaan kuvaamaan *Farscape*-minisarjan, joka sitoi yhteen sarjan avoimiksi jääneet juonikuviot.
Roolistaan John Chrichtonina Browder sai kahtena vuonna Saturn Awards -palkinnon parhaasta näyttelijäntyöstä televisioroolissa.

*Farscapen* jälkeen Browder muun muassa näytteli kahdessa elokuvassa, luki romaanin äänikasetille ja antoi äänensä animaatiosarjan hahmolle.

Vuonna 2005 Browder liittyi vakituisesti *Tähtiportti*-sarjaan, jossa myös hänen entinen *Farscape*-kollegansa Claudia Black, näyttelivät pääosissa kaksi viimeistä tuotantokautta.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ben Browder**.
* Ben Browder Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Turištševa (keskellä) Münchenin olympialaisissa vuonna 1972
**Ljudmila Ivanova Turištševa** (ven. Людми́ла Ива́новна Тури́щева, s. 7. lokakuuta 1952 Groznyi) on entinen neuvostoliittolainen telinevoimistelija ja olympiavoittaja. Hän sai urallaan neljä kultaista, kolme hopeista ja kaksi pronssista olympiamitalia sekä voitti seitsemän maailmanmestaruutta ja kahdeksan Euroopan-mestaruutta.

Tšetšeniasta lähtöisin oleva Turištševa oli 1970-luvun parhaita telinevoimistelijoita. Hän osallistui jo 16-vuotiaana Méxicon 1968 olympialaisiin ja voitti joukkuekilpailussa kultaa mutta jäi henkilökohtaisessa moniottelussa sijalle 24. Ljubljanan MM-kilpailuissa 1970 hän voitti kultaa joukkuekilpailussa, moniottelussa ja permannolla sekä sai hopeaa nojapuilla ja pronssia hypyssä. Münchenin 1972 olympialaisissa hän voitti kultaa joukkuekilpailussa ja pistein 77,025 moniottelussa. Lisäksi hän sijoittui pistein 19,550 permannolla hopealle edellään vain maannaisensa Olga Korbut ja pistein 19,250 hypyssä pronssille. Nojapuilla hän oli neljäs 19,425 pisteellä ja puomilla viides 18,800 pisteellä.

Varnan MM-kilpailuissa 1974 Turištševa uusi mestaruutensa joukkuekilpailussa, moniottelussa ja permannolla sekä voitti lisäksi puomin. Hypyssä hän sai hopeaa ja nojapuilla pronssia. Montréalin 1976 olympialaisissa hän voitti kultaa joukkuekilpailussa. Lisäksi hän saavutti hopeaa permannolla (19,825 p) ja hypyssä (19,650 p) sekä pronssia moniottelussa romanialaisen Nadia Comănecin ja nuoremman maannaisensa Nelli Kimin takana pistein 78,625. Puomilla hän sijoittui neljänneksi 19,475 pisteellä.

Turištševa voitti Euroopan-mestaruuden moniottelussa, hypyssä ja permannolla Minskissä 1971 sekä kaikki viisi mestaruutta Lontoossa 1973.

Turištševa avioitui 10. joulukuuta 1977 pikajuoksun olympiavoittaja Valeri Borzovin kanssa.

Lähteet
-------

* Kluge, Volker: *Olympische Sommerspiele, die Chronik III*, s. 100–101, 188, 313–315, 534–536. Sportverlag, 2000. ISBN 3-328-00741-5. (saksaksi)
* Ljudmila Turištševan olympiasijoitukset Sports Reference LLC.  Arkistoitu 15.6.2013. Viitattu 11.06.2009. (englanniksi)
* Sports123.com: Voimistelutilastot *sports123.com*. Viitattu 12.6.2009. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |

 |
**Ljubov Viktorovna Burda** (ven. Любовь Викторовна Бурда, s. 11. huhtikuuta 1953 Voronež) on entinen neuvostoliittolainen telinevoimistelija ja olympiavoittaja.

Burda voitti 15-vuotiaana Méxicon 1968 olympialaisissa kultaa telinevoimistelun joukkuekilpailussa. Henkilökohtaisessa moniottelussa hän oli 25:s eikä selviytynyt telinefinaaleihin. Ljubljanan MM-kilpailuissa 1970 hän sai joukkuekilpailussa kultaa ja hypyssä pronssia. Münchenin 1972 olympialaisissa hän voitti joukkuekilpailussa kultaa. Moniottelussa hän sijoittui viidenneksi 75,775 pisteellä. Hypyssä hän oli neljäs 19,225 pisteellä ja permannolla viides 19,100 pisteellä.

Ljubov Burda avioitui 22. joulukuuta 1973 telinevoimistelun olympiavoittaja Nikolai Andrianovin kanssa. Hän lopetti uransa vuonna 1976 jäätyään Montréalin olympiajoukkueen ulkopuolelle.

Lähteet
-------

* Kluge, Volker: *Olympische Sommerspiele, die Chronik III*, s. 100–101, 188, 313–315. Sportverlag, 2000. ISBN 3-328-00741-5. (saksaksi)
* Ljubov Burdan olympiasijoitukset Sports Reference LLC.  Arkistoitu 21.4.2012. Viitattu 12.06.2009. (englanniksi)
* Sports123.com: Voimistelutilastot *sports123.com*. Viitattu 12.6.2009. (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Miroslav Cerar** (s. 28. lokakuuta 1939 Ljubljana) on slovenialainen, Jugoslaviaa edustanut entinen telinevoimistelija ja olympiavoittaja. Hän oli 1960-luvulla Euroopan parhaita voimistelijoita ja parhaalla telineellään hevosella maailman paras. Hän voitti urallaan kaksi olympiakultaa, neljä maailmanmestaruutta ja kymmenen Euroopan-mestaruutta.

Kansainvälisen uransa Cerar aloitti Moskovan MM-kisoissa 1958, joissa hän saavutti ensimmäisen arvokisamitalin sijoittuessaan pronssille hevosella.

Ensimmäisissä olympialaisissaan Roomassa 1960 Cerar sijoittui rekillä viidenneksi ja moniottelussa kahdeksanneksi. Tokion 1964 olympialaisissa hän voitti kultaa hevosella ja saavutti pronssia rekillä. Lisäksi hän oli kuudes nojapuilla ja seitsemäs moniottelussa. Méxicon 1968 olympialaisissa hän voitti toistamiseen hevosella olympiakultaa. Joukkuekilpailussa hän sijoittui kuudenneksi ja moniottelussa yhdeksänneksi.

Cerar voitti hevosella mestaruuden kolmissa peräkkäisissä MM-kilpailuissa: Prahassa 1962, Dortmundissa 1966 ja kotikaupungissaan Ljubljanassa 1970. Jo Moskovan MM-kilpailuissa 1958 hän saavutti hevosella pronssia. Vuonna 1962 Cerar voitti MM-kultaa myös nojapuilla ja vuonna 1966 hän sai tällä telineellä MM-pronssia.

Luxemburgin EM-kilpailuissa 1961 Cerar voitti kultaa moniottelussa, hevosella, nojapuilla ja renkailla. Lisäksi hän sai pronssia hypyssä ja permannolla. Belgradin EM-kilpailuissa 1963 hän voitti kultaa moniottelussa, hevosella, renkailla ja rekillä sekä saavutti hopeaa hypyssä ja pronssia permannolla. Antwerpenin EM-kilpailuissa 1965 hän voitti kultaa nojapuilla ja saavutti hopeaa hevosella ja permannolla sekä pronssia renkailla. Tampereen EM-kilpailuissa 1967 Cerar joutui tyytymään hopeaan hevosella ja pronssiin rekillä. Varsovan EM-kilpailuissa 1969 hän voitti uransa kahdeksannen hevosvoimistelun arvokisakultamitalin sekä saavutti hopeaa nojapuilla ja pronssia rekillä.

Lähteet
-------

* Miroslav Cerarin olympiasijoitukset Sports Reference LLC.  Arkistoitu 16.12.2014. Viitattu 11.06.2009. (englanniksi)
* Sports123.com: Voimistelutilastot *sports123.com*. Viitattu 12.6.2009. (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* VIAF

 |

 |
Eberhard Gienger vuonna 2014.
**Eberhard Gienger** (s. 21. heinäkuuta 1951 Künzelsau, Baden-Württemberg, Saksa) on saksalainen poliitikko sekä entinen telinevoimistelija ja olympiamitalisti.

Gienger sijoittui Münchenin 1972 olympialaisten telinevoimistelussa viidenneksi joukkuekilpailussa ja 16:nneksi henkilökohtaisessa moniottelussa (pistein 111,175). Grenoblen EM-kilpailuissa 1973 hän voitti kultaa rekillä tasapistein itäsaksalaisen Klaus Kösten kanssa. Uransa ainoan maailmanmestaruuden Gienger voitti Varnassa 1974 rekillä. Bernin EM-kilpailuissa 1975 hän voitti toistamiseen rekin Euroopan-mestaruuden, tällä kertaa tasapistein neuvostoliittolaisen Nikolai Andrianovin kanssa. Lisäksi hän saavutti EM-hopeaa moniottelussa ja EM-pronssia hevosella.

Montréalin 1976 olympialaisissa Gienger saavutti pronssia rekillä tasapistein 19,475 ranskalaisen Henri Boërion kanssa. Japanilaiset Mitsuo Tsukahara ja Eizo Kenmotsu sijoittuivat heidän edelleen. Gienger oli paras länsisaksalainen joukkuekilpailussa, jossa tuloksena oli viides sija. Moniottelussa hän sijoittui 16:nneksi pistein 112,200.

Montreálin jälkeen Gienger saavutti vielä useita arvokisamitaleja. Vilnan EM-kilpailuissa 1977 hän sai hopeaa nojapuilla. Strasbourgin MM-kilpailuissa 1978 hän saavutti hopeaa rekillä ja hevosella. Essenin EM-kilpailuissa 1979 hän sai pronssia nojapuilla. Moskovan 1980 olympialaisiin hän ei voinut osallistua länsimaiden olympiaboikotin vuoksi. Vielä vuonna 1981 hän voitti Rooman EM-kilpailuissa kultaa rekillä tasapistein neuvostoliittolaisen Aleksandr Tkatševin kanssa sekä saavutti Moskovan MM-kilpailuissa hopeaa rekillä Tkatševille hävinneenä.

Gienger on myöhemmin toiminut politiikassa Saksan kristillisdemokraattinen unionin (CDU) edustajana.

Lähteet
-------

* Kluge, Volker: *Olympische Sommerspiele, die Chronik III*, s. 310–313, 532–534. Sportverlag, 2000. ISBN 3-328-00741-5. (saksaksi)
* Eberhard Giengerin olympiasijoitukset Sports Reference LLC.  Arkistoitu 20.4.2012. Viitattu 15.06.2009. (englanniksi)
* Sports123.com: Voimistelutilastot *sports123.com*. Viitattu 15.06.2009. (englanniksi)
* Eberhard Giengerin kotisivut *gienger-mdb.de*.  Arkistoitu 27.1.2018. Viitattu 15.06.2009. (saksaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Eberhard Gienger** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
**Nicolae "Nicu" Vlad** (s. 1. marraskuuta 1963 Piscu, Galați, Romania) on entinen romanialainen painonnostaja ja olympiavoittaja.

Nicu Vlad voitti kultaa Los Angelesin 1984 olympialaisissa alle 90-kiloisten sarjassa yhteistuloksella 392,5 kg, jolla hän voitti hopealle sijoittuneen maanmiehensä Petre Dumitrun 32,5 kg:n erolla. Vladin voittotulos oli parempi kuin kahden ylemmän painoluokan (alle 100 kg ja alle 110 kg) voittotulos. Tempauksessa hänen tuloksensa oli 172,5 kg ja työnnössä 220 kg.

Soulin 1988 olympialaisissa Vlad saavutti hopeaa alle 100-kiloisten sarjassa tuloksella 402,5 kg (185 kg tempauksessa ja 217,5 kg työnnössä). Barcelonan 1992 olympialaisissa hän sijoittui neljänneksi alle 110-kiloisten sarjassa tuloksella 405 kg (190 kg tempauksessa ja 215 kg työnnössä). Atlantan 1996 olympialaisissa hän saavutti pronssia alle 108-kiloisissa tuloksella 420 kg (197,5 kg tempauksessa ja 222,5 kg työnnössä).

Vlad voitti maailmanmestaruuden alle 100-kiloisten sarjassa vuosina 1986 ja 1990 sekä Euroopan-mestaruuden samassa sarjassa vuosina 1985 ja 1986. Lisäksi hän saavutti kolme MM-hopeaa, yhden MM-pronssin sekä neljä EM-hopeaa vuosina 1985–1994.

Aktiiviuransa loppupuolella Vlad muutti Australiaan ja osallistui kansainvälisiin kilpailuihin myös uutta kotimaataan edustaen.

Lähteet
-------

* Nicu Vladin olympiasijoitukset Sports-Reference.com.  Arkistoitu 19.2.2011. Viitattu 29.12.2009. (englanniksi)
* Painonnoston arvokisamitalistit Sports123.com. Viitattu 29.12.2009. (englanniksi)
**Andranik Markarjan** (arm. Անդրանիկ Մարգարյան, *Andranik Margaryan*) (12. kesäkuuta 1951 Jerevan, Armenian SNT – 25. maaliskuuta 2007) oli armenialainen poliitikko ja maan pääministeri vuoden 2000 toukokuusta kuolemaansa asti. Markarjan nimitettiin pääministeriksi Sargsjanin veljesten jälkeen. Armenian republikaanipuoluetta edustanut Markarjan nousi ministeriksi 2. toukokuuta 2000 erotetun Aram Sargsjanin jälkeen. Tämä oli ehtinyt olla virassa runsaan puoli vuotta murhatun veljensä Vazgen Sargsjanin jälkeen.

Markarjan osallistui Armenian politiikkaan 1960-luvulta lähtien. Vuonna 1968 hänestä tuli Neuvostoliitossa kielletyn Kansallisen yhtenäisyyden puolueen jäsen. Markarjan toimi puolueen hallituksessa vuodesta 1973. Hän haaveili itsenäisestä demokraattisesta Armeniasta ja oli Neuvostoliiton totalitaarisuuden voimakas kriitikko. Markarjan pidätettiin vuonna 1974 ja tuomittiin kahdeksi vuodeksi vankilaan epäisänmaallisten ajatusten ja toimien levittämisestä.

Armenian itsenäistymisen jälkeen vuonna 1992 Markarjanista tuli Armenian republikaanipuolueen jäsen. Hän vaikutti puolueen ideologian kehittymiseen ja toimi puolueen hallituksen puheenjohtajana vuodesta 1993 kuolemaansa saakka.

Vuonna 1999 sydänleikkauksessa ollut Markarjan kuoli sydänkohtaukseen vuonna 2007. Hän oli naimisissa ja hänellä oli kolme lasta.

Lähteet
-------

* Armenian PM dies of heart attack  25. maaliskuuta 2007. BBC NEWS. Viitattu 25. maaliskuuta 2007. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |

 |
**Thomas Randolph** (15. kesäkuuta 1605 Newnham-cum-Badby, Northamptonshire, Englanti - maaliskuussa 1635 Blatherwycke, Northamptonshire) oli englantilainen runoilija ja näytelmäkirjailija. 

Randolph opiskeli Westminsterissä ja Trinity Collegessa Cambridgessa. Hän suoritti Bachelor of Arts -tutkinnon 1627/28 ja Master of Arts -tutkinnon 1631. Hän muutti seuraavana vuonna Lontooseen, jossa osoitti pian lahjoja komedian kirjoittajana ja hänestä tuli ankarana kriitikkona tunnetun Ben Jonsonin suojatti. Randolph omisti Jonsonille kolme runoaan. Myöhemmin Randolph asui isänsä kanssa Little Houghtonissa Northamptonshiressa jonkin aikaa. Hän kuoli ennen kolmattakymmentä ikävuottaan vieraillessaan William Staffordin luona Blatherwyckessa. Hänet haudattiin Blatherwycken kirkkoon 17. maaliskuuta 1635 ja hänen muistosanansa kirjoitti Peter Hausted. 

Thomas Randolph oli William Randolphin setä. Veljenpojasta tuli merkittävä kolonialisti brittiläisessä Virginiassa 1600-luvun lopulla.

Tekstejä
--------

* Poemhunter: Thomas Randolph (englanniksi)
* Selected Poetry of Thomas Randolph (1605-1635) (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* RISM
* SNAC
* IdRef

 |

 |
*Tämä artikkeli kertoo painonnostajasta. Sulkapalloilijasta, katso Ivan Ivanov.*

**Ivan Ivanov Ivanov** (bulg. Иван Иванов Иванов, s. 27. elokuuta 1971 Šumen, Bulgaria) on entinen bulgarialainen painonnostaja ja olympiavoittaja.

Ivanov voitti kultaa Barcelonan 1992 olympialaisissa kevyimmässä eli alle 52-kiloisten sarjassa tuloksella 265 kg. Hän nosti tempauksessa 115 kg ja työnnössä 150 kg. Atlantan 1996 olympialaisissa hän sijoittui kevyimmässä eli alle 54-kiloisten sarjassa kuudenneksi. Sydneyn 2000 olympialaisissa kevyin sarja oli alle 56 kiloa, ja Ivanov sijoittui siinä alun perin toiseksi mutta menetti mitalinsa jäätyään kiinni dopingtestissä.

Ivanov voitti maailmanmestaruuden alle 52-kiloisten sarjassa vuosina 1989, 1990 ja 1991 sekä alle 54-kiloisissa vuonna 1993. Hän voitti Euroopan-mestaruuden alle 52-kiloisissa vuosina 1989 ja 1990, alle 56-kiloisissa vuosina 1992 ja 1998 sekä alle 54-kiloisissa vuonna 1993. Lisäksi hän saavutti yhden MM-hopean, yhden MM-pronssin, kaksi EM-hopeaa ja kaksi MM-pronssia.

Lähteet
-------

* Ivan Ivanovin olympiasijoitukset Sports-Reference.com.  Arkistoitu 3.5.2009. Viitattu 30.12.2009. (englanniksi)
* Painonnoston arvokisamitalistit Sports123.com. Viitattu 30.12.2009. (englanniksi)
*Tämä artikkeli käsittelee saksalaista kaupunkia. Muita merkityksiä luetellaan täsmennyssivulla.*

  

  

  

  

  

  

  

  

**Hamm** on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa Saksassa. Kaupunki sijaitsee Lippejoen varrella, Ruhrin metropolialueen koillisosassa ja on pinta-alaltaan noin 226 km². Vuoden 2011 väestönlaskennassa siellä oli 176 037 asukasta.

Hammin perusti Markin kreivi Adolf I vuonna 1226. Sana *Hamm* tarkoittaa "kulmaa" vanhassa alasaksan murteessa, jota alueella tuolloin puhuttiin; nimitys tulee kaupungin sijainnista Lippe- ja Ahse-jokien liki suorakulmaisessa yhteenvirtauskohdassa. Vuonna 1469 Hammista tuli Hansaliiton jäsen, ollen yksi tärkeimmistä alueensa silloisista keskittymistä. 1800-luvulla kivihiilen kaivu sekä teräksen tuotanto tuli Hammissa tärkeäksi, kuten myös muualla Ruhrin alueella. 

Vaikka Hamm on ollut olemassa jo keskiajalta lähtien, kaupungin vanhojen rakennusten kanta ei ole kovinkaan suuri. Tämä johtuu niin kolmikymmenvuotisen sodan tuhoista kuin toisen maailmansodan ilmapommituksista, joissa molemmissa valtaosa kaupungin rakennuskannasta tuhoutui. Hammissa on yksi Euroopan suurimmista hindutemppeleistä, 2002 valmistunut Sri Kamadchi Ampalin temppeli.

Hammissa on tärkeä rautateiden risteysasema. Kaupunki sijaitsee Bundesautobahn 1:n ja Bundesautobahn 2:n risteämiskohdan lähellä. Kaupungissa on runsaasti raskasta teollisuutta, joka tuottaa muun muassa johtoja, kaapeleita ja elektroniikkaa.

Ystävyyskaupungit
-----------------

* Neufchâteau, Ranska, vuodesta 1967
* Santa Monica, Kalifornia, Yhdysvallat, vuodesta 1969
* Bradford, Yhdistynyt kuningaskunta, vuodesta 1976
* Chattanooga, Tennessee, Yhdysvallat, vuodesta 1977
* Mazatlán, Meksiko, vuodesta 1978
* Toul, Ranska, vuodesta 1987
* Oranienburg, Brandenburg, Saksa, vuodesta 1990

Lähteet
-------

1. ↑  Germany: Census population citypopulation.de. Viitattu 4.10.2013.
2. ↑  Hindu traditions outside of India Univ. Lutzen.  Arkistoitu 4.10.2013. Viitattu 4.10.2013.
3. ↑  Hamm Encyclopedia Britannica. Viitattu 4.10.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hamm** Wikimedia Commonsissa

* Kaupungin viralliset sivut
* Kuvia Hammista

Sri Kamadchi Ampalin temppeli Hammissa oli valmistuessaan Euroopan suurin hindutemppeli.
Nordrhein-Westfalenin kaupunkipiirit ja piirikunnat

|  |  |
| --- | --- |
| Kaupungit | 
* Aachen
* Bielefeld
* Bochum
* Bonn
* Bottrop
* Dortmund
* Duisburg
* Düsseldorf
* Essen
* Gelsenkirchen
* Hagen
* Hamm
* Herne
* Köln
* Krefeld
* Leverkusen
* Mönchengladbach
* Mülheim
* Münster
* Oberhausen
* Remscheid
* Solingen
* Wuppertal

 |
| Piirikunnat | 
* Aachenin kaupunkialue
* Borken
* Coesfeld
* Düren
* Ennepe-Ruhr-Kreis
* Euskirchen
* Gütersloh
* Heinsberg
* Hereford
* Hochsauerland
* Höxter
* Kleve
* Lippe
* Märkischer Kreis
* Mettmann
* Minden-Lübbecke
* Oberbergischer Kreis
* Olpe
* Paderborn
* Recklinghausen
* Rheinisch-Bergischer Kreis
* Rhein-Erft-Kreis
* Rhein-Kreis Neuss
* Rhein-Sieg-Kreis
* Siegen-Wittgenstein
* Soest
* Steinfurt
* Unna
* Viersen
* Warendorf
* Wesel

 |
**Janko Rusev** (bulg. Янко Русев, s. 1. joulukuuta 1958 Ivanski, Šumen, Bulgaria) on entinen bulgarialainen painonnostaja ja olympiavoittaja.

Rusev voitti kultaa Moskovan 1980 olympialaisissa alle 67,5-kiloisten sarjassa maailmanennätystuloksella 342,5 kg. Hän nosti tempauksessa 147,5 kg ja työnnössä maailmanennätyksen 195 kg.

Rusev voitti maailmanmestaruuden alle 67,5-kiloisten sarjassa vuosina 1978 ja 1979 sekä alle 75-kiloisissa vuosina 1981 ja 1982. Hän voitti Euroopan-mestaruuden alle 67,5-kiloisissa vuosina 1978, 1979 ja 1980 sekä alle 75-kiloisissa vuosina 1981 ja 1982. Lisäksi hän saavutti MM- ja EM-hopeaa vuosina 1977 (alle 60 kg) ja 1983 (alle 67,5 kg).

Rusev teki 28 maailmanennätystä vuosina 1977–1982: viisi tempauksessa, kolmetoista työnnössä ja kymmenen yhteistuloksessa.

Lähteet
-------

* Janko Rusevin olympiasijoitukset Sports-Reference.com.  Arkistoitu 8.11.2012. Viitattu 30.12.2009. (englanniksi)
* Painonnoston arvokisamitalistit Sports123.com. Viitattu 30.12.2009. (englanniksi)
Huutokaupat.com on suomalainen verkkohuutokauppa. Sivustolla käydään vuosittain noin 320 000 huutokauppaa. Vuonna 2022 yrityksen liikevaihto oli 158,1 miljoonaa euroa, josta tulosta oli 4,1 miljoonaa euroa. 

Sivustolla julkaistaan yritysten ja kuluttajien myynti-ilmoituksia ilmoitusmaksua vastaan. Palveluun tunnistaudutaan suomalaisilla pankkitunnuksilla. Rekisteröityneet käyttäjät voivat jättää tarjouksia myytäviin kohteisiin. 

Huutokaupat.comin toimisto sijaitsee Helsingissä.  Huutokaupat.comissa työskenteli vuonna 2023 126 ihmistä.

  

**Kysyntä ja käyttömäärät**

Vuonna 2023 Huutokaupat.com-sivustolla vieraili kuukausittain yli 1,1 miljoonaa uniikkia käyttäjää ympäri Suomen. Kävijät viettivät sivustolla aikaa keskimäärin 9 minuuttia ja 16 sekuntia, mikä on enemmän kuin muissa tutkimuksen verrokkisivustoilla.

  

**Omistus**

Huutokaupat.comin taustalla palvelua ylläpitää ja kehittää Mezzoforte Oy. Mezzoforte on vuonna 2005 perustettu osakeyhtiö, jonka omistajuuden jakavat suomalainen pääomasijoitusyhtiö Vaaka Partners sekä yksityiset osakkeenomistajat.

  

**Katso myös**

* Huutokaupat.com

1. ↑  Huutokaupat.com - Suomen kiinnostavin huutokauppa *huutokaupat.com*. Viitattu 19.10.2023.
2. ↑  Mezzoforte Oy - Y-tunnus: 2004568-7 - Yritystiedot, taloustiedot, päättäjät & hallituksen jäsenet *www.finder.fi*. Viitattu 19.10.2023.
3. ↑  Mezzoforte Oy liikevaihto ja yritystiedot | Vainun yritystietokanta *vainu.io*. Viitattu 19.10.2023.
4. ↑  Mezzoforte Oy liikevaihto ja yritystiedot | Vainun yritystietokanta *vainu.io*. Viitattu 19.10.2023.
5. ↑  Huutokaupat.com - Suomen kiinnostavin huutokauppa *huutokaupat.com*. Viitattu 19.10.2023.
6. ↑  Similar Web *similarweb.com*.
7. ↑  Mezzoforte Oy *www.mezzoforte.fi*. Viitattu 19.10.2023.
8. ↑  Vaaka Partners Huutokaupat.comin enemmistöomistajaksi – miljoonan… *Vaaka Partners*. Viitattu 19.10.2023.
**Hattingen** on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa, läntisessä Saksassa Ruhrin alueen rajalla. Se kuuluu Arnsbergin hallintopiiriin ja Ennepe-Ruhr-Kreisin piirikuntaan. Kaupunkia ympäröivät Bochum, Essen, Sprockhövel, Velbert, Witten ja Wuppertal. Vuoden 2012 lopussa kaupungin asukasluku oli 54 286. Sen pinta-ala on 71,39 neliökilometriä ja asukastiheys 803 as./km².

Hattingenista muodostui kaupunki vuonna 1396 kun sille myönnettiin oikeus linnoittautumiseen. Kaupunki liittyi Hansaliittoon vuonna 1554. Teollistumisen aikoihin 1800- ja 1900-luvuilla kaupungin tärkeimpiä elinkeinoja oli kivihiiliteollisuus. Yli sadan vuoden ajan Heinrichshütten tehdas oli kaupungissa tärkein työnantaja. Parhaimpina aikoina tehtaassa työskenteli noin 10 000 ihmistä. Se suljettiin vuonna 1987.

Hattingenin nähtävyyksiin lukeutuu muun muassa sen vanhakaupunki, jossa sijaitsee noin 150 keskiaikaista puuristikkotaloa.

Lähteet
-------

1. 1 2  The federal states of Germany and all cities of more than 50,000 inhabitants. Citypopulation.de. Viitattu 27.10.2013.
2. ↑  Iron and steel in the Henrichshütte Hattingen NRW.  Arkistoitu 24.7.2014. Viitattu 27.10.2013.
3. ↑  Hattinger Altstadt Ruhr Tourismus.  Arkistoitu 30.10.2013. Viitattu 27.10.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hattingen** Wikimedia Commonsissa

* Viralliset sivut

Näkymä Hattingenin vanhastakaupungista.
*Tämä artikkeli käsittelee taidemaalaria. Poliitikosta kerrotaan artikkelissa Olavi J. Laine.*
Olavi Laine 1960-luvun keskivaiheilla.
**Olavi Einar Laine** (20. joulukuuta 1922 Oulu – 15. joulukuuta 1983 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari. 

Oulun vapaan taidekoulun 1940 käynyt Laine meni naimisiin jatkosodan loppuvaiheessa 1944 Tyyne Alapihlajan kanssa johon hän oli tutustunut kolme vuotta aiemmin sotasairaalassa Mikkelissä. Laineet asuivat sodan jälkeen Ristiinassa ja muilla paikkakunnilla Itä-Suomessa kunnes he muuttivat Hämeenlinnaan. Viimeksi he asuivat pääkaupunkiseudulla muun muassa Espoon Tapiolassa ja Helsingin Vuorimiehenkadulla.

Uransa alkuvaiheissa 1940-luvulla Laineen työt levisivät lähinnä tuttavien ja sukulaisten välityksellä. Hän piti ensimmäiset näyttelynsä 1947 Mikkelissä. Vuonna 1952 hylättyihin apuraha-anomuksiin kyllästynyt Laine myi omaisuutensa ja matkusti perheensä kanssa Nizzaan Ranskaan jossa hän opiskeli *École Nationale d'Arts Décoratifs de Nicessä* 1952–1953 ja vielä myöhemmin *École Municipale de Dessinissä* 1962–1963. Nizza ympäristöineen teki suuren vaikutuksen Laineeseen ja hän kuvasikin sitä useissa maalauksissaan. Toinen Laineen suosikkikohde Ranskassa oli Chartres Pariisin lähellä. Laine kävi myös usein Ruotsissa ja maalasi siellä Lökholmenin kalastajasataman ja Kosterin saaren maisemia. Laine hankki 1960-luvulla *Maalarmäki*-nimisen kesäpaikan Juvalta ja kuvasi tätäkin ympäristöä useissa maalauksissaan.

Kirjallisuutta
--------------

* *Olavi Laine 1922-1983 : Olen vain maalari*, Kustannus W. Hagelstam 2001 ISBN 952-5125-18-1

Lähteet
-------

* Suomen kuvataiteilijat-verkkomatrikkeli
* Hannu Saraluoto: Tyyne ja Olavi Laine matkalla auringonlaskuun, Exlibris Aboensis ry:n jäsenlehti n:o 38 8.5.2002 (Arkistoitu – Internet Archive)
* Savonlinnan taidemuseon Olavi Laineen teosten näyttelyn Taiteilijan matkalaukku esite[vanhentunut linkki]

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Sergei Vasiljevitš Gaidukevitš** (ven. Сергей Васильевич Гайдукевич, valkoven. Сяргей Васільевіч Гайдукевіч, *Sjarhei Vasiljevitš Haidukevitš*, s. 1954) palveli Neuvostoliiton armeijassa 1976–1991 ja kohosi everstin arvoon. Vuodet 1982–1984 hän oli Neuvostoliiton sotilasasiantuntijana Irakissa, 1992–1994 valtion turvallisuuselinten työsuojelukomitean johdossa. *lähde?*

Gaidukevitš johtaa 25000 jäsenen Valko-Venäjän liberaalidemokraattista puoluetta, joka muistuttaa venäläistä vastinettaan (Vladimir Žirinovskin puolue). Gaidukevitšia on syytetty autoritaarisista otteista ja puolueen huonosta menestyksestä vaaleissa. Vuoden 2001 presidentinvaalissa hän sai 2,5 % äänistä. Kesäkuussa opposition *Narodnaja volja* tuomittiin maksamaan Gaidukevitšille 100 miljoonaa ruplaa korvauksia sen syytettyä Gaidukevitšia laittomasta Irakin öljyn myynnistä. *lähde?*

Vuoden 2006 vaaleissa Gaidukevitš jäi kolmanneksi ja sai 3,5 % äänistä. Hän sanoi tienneensä Lukašenkon voittavan ja ottavansa presidentinvaalit urheiluna ja harjoittelun kannalta ja ryhtyvänsä ehdokkaaksi kolmannen kerran 2011. *lähde?*

Lähteet
-------

* (RFERL bio) (englanniksi)
* Ex-presidential candidate Gaidukevich to run again in 2011 (ITAR-TASS)
Professori Pertti Virtaranta haastattelee Marina Takaloa kotonaan Risto Rytin tie 28:ssa.
**Marina Takalo** (1890 Oulanka, Vienan Karjala – 22. heinäkuuta 1970 Kemi) oli vienankarjalainen Suomeen muuttanut runonlaulaja.

Takalo tuli perheensä kanssa Suomeen helmikuussa 1922 pakolaisina ja he asuivat sitten Kuusamossa muun muassa Määttälänvaaralla ja Heikkilässä. Vuodesta 1961 Takalo asui Kemissä lastensa luona.

Takalo sai Kalevala-seuran tunnustuspalkinnon 1965. Takalon kertomia satuja ja tarinoita sekä runonlausuntaa on tallennettu yhteensä 60 tunnin verran ääninauhoille. Helsingin yliopiston uskontotieteen professori Juha Pentikäinen tapasi nuorena opiskelijana Takalon Kuusamossa 1960 ollessaan siellä kotiseututukimusretkellä. Pentikäistä kiinnosti Takalon uskonnollinen maailmankuva johon oli sekoittunut kalevalaisia ja vanhauskoisia aineksia ja hän kirjoitti tästä aiheesta 1971 teoksen *Marina Takalon uskonto*.

Vuonna 1990 paljastettiin Kuusamon kansanopiston edustalla Marina Takalon muistomerkki jonka on suunnitellut taiteilija Nina Sailo. Kemissä on *Marina Takalon katu* ja Kemin kaupunginkirjastossa on Takalon pronssinen muistoreliefi (Sanna Koivisto, 1991).

Lähteet
-------

* Kirjastovirma: Kuusamon muistomerkit - Marina Takalon muistomerkki (Arkistoitu – Internet Archive)
* Juha Pentikäinen - professori, tietäjä, näkijä
* Folkloristiikan klassikot: Juha Yrjänä Pentikäinen

Aiheesta muualla
----------------

* Katja Hyry: Vienan naisia tutkimassa - rajan ja perinteen jäljillä, ELORE, vol. 12 – 2/2005

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Damián Ariel Escudero** (s. 20. huhtikuuta 1987 Rosario, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija. Hän edustaa brasilialaista Grêmiota ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.

Seurajoukkueura
---------------

Escudero on argentiinalaisen Vélez Sarsfieldin kasvatti. Hän teki ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa 4. maaliskuuta 2006 ottelussa Newell's Old Boysia vastaan. Ennen vuoden loppua hän onnistui vakiinnuttamaan pelipaikkansa joukkueessa.

Vuoden 2007 Copa Libertadoresissa hän oli joukkueensa tärkeimpiä hyökkäyssuunnan pelaaji ja teki turnauksessa 4 maalia, kun joukkue eteni neljännesvälieriin saakka.

Kaudeksi 2008–2009 Escudero siirtyi espanjalaiseen Villarrealiin 12 miljoonan dollarin siirtokorvauksella. Sopimus oli pituudeltaan viisivuotinen. Hän siirtyi kuitenkin lainalle ensimmäiseksi kaudeksi Valladolidiin, Villarrealin ulkomaalaiskiintiön ollessa täynnä. Kauden jälkeen hän palasi Villarrealiin.

Aiheesta muualla
----------------

* Tilastot BDFutbol -sivustolla
Johann Georg Wagler
**Johann Georg Wagler** (28. maaliskuuta 1800 Nürnberg, Saksa – 23. elokuuta 1832, Moosach, München, Saksan liitto) oli saksalainen eläintieteilijä, erikoisalanaan herpetologia.

Wagler väitteli tohtoriksi 1820. Hän oli Johann Baptist von Spixin (1781–1826) apulainen. Spixin kuoltua 1826 Wagler seurasi häntä *Ludwig-Maximilians-Universität München*in eläinmuseon johtajana. Hänen suuri työnsä oli osallistuminen Spixin Brasiliasta keräämän luonnonhistoriallisen kokoelman järjestämiseen ja tulosten julkaisemiseen. Kokoelman perusteella hän kirjoitti ja julkaisi papukaijoista teoksen *Monographia Psittacorum* vuonna 1832, missä hän nimesi siniaran (*Cyanopsitta spixii*) Spixin kunniaksi. Wagler nimesi myös muita lintuja, muun muassa preerianaurulokin (*Larus pipixcan*).

Wagler kuoli oman aseensa vahinkolaukaukseen ollessaan keräämässä näytteitä.

Teoksia
-------

* *Monographia Psittacorum (1832)*
* *Serpentum Brasiliensium Species Novae (1824)*
* *Descriptiones et Icones Amphibiorum (1828-1823)*
* *Herpetology of Brazil (1981) (yhdessä Johann Baptist von Spixin kanssa).*

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Kreikka
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Leonardo Daniel Ponzio** (s. 29. tammikuuta 1982 Las Rosas, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija. Hän edustaa argentiinalaista River Platea ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.

Seurajoukkueura
---------------

Ponzio aloitti ammattilaisuransa argentiinalaisesta Newell's Old Boysista, jossa hän pelasi vuoteen 2003 asti. Kaudeksi 2003–2004 hän siirtyi espanjalaiseen Real Zaragozaan kolmen miljoonan euron siirtokorvauksella. Ensimmäisen ottelunsa Espanjan pääsarjassa hän pelasi 31. elokuuta 2003 kotiottelussa Deportivo La Coruñaa vastaan. Kolmen pelaamansa kauden aikana hän oli aragonialaisseuran tärkeimpiä keskikenttäpelaajia.

Tammikuussa 2007 Ponzio palasi kotimaahansa ja siirtyi River Plateen. Hän teki ensimmäisen maalinsa vuoden 2007 Copa Libertadoresissa chileläistä Colo-Coloa vastaan.

Tammikuussa 2009 Ponzio siirtyi vanhaan seuraansa Real Zaragozaan 4,5-vuotisella sopimuksella. Joukkue nousi kauden 2008–2009 päätteeksi maan pääsarjaan, yhden kauden tauon jälkeen.

Aiheesta muualla
----------------

* Tilastot BDFutbol -sivustolla
William Henry Sykes.
**William Henry Sykes** (25. tammikuuta 1790 Bradford, Yorkshire – 16. kesäkuuta 1872) oli englantilainen upseeri, poliitikko ja lintutieteilijä.

Sykes liittyi intialaiseen Bombayn armeijaan, joka oli brittien Itä-Intian komppanian joukko-osasto, vuonna 1804. Intian vuosinaan Sykes keräsi kokoelman lintuja ja nisäkkäitä. Hän julkaisi luettelon Deccanin tasangon näytteistään 1832 *Proceedings of the Zoological Society* sarjassa. Luettelossa oli 56 tieteelle uutta lintulajia, muun muassa aavikkokultarinta (*Hippolais rama*). Hän tutki myös alueen kaloja, viiriäisiä ja pyyjuoksijoita (*Turnicidae*).

Sykes oli Bombayn armeijan tilastotieteilijä ja oli perustamassa brittiläistä *Royal Statistical* *Society*a 1835 ja oli myös järjestön presidentti 1863–1865. 

Sykes jätti Bombayn armeijan 18. heinäkuuta 1833, ja muutti takaisin Englantiin 1837 everstin arvoisena. 1840 hänestä tuli Itä-Intian komppanian johtaja. 1857 hän ryhtyi Aberdeenin parlamenttiedustajaksi. Hän oli myös Aberdeenin yliopiston rehtori.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Namibia, Land of the Brave** ("Namibia, urhojen maa") on vuodesta 1990 Namibian kansallislaulu. Itsenäistymisensä jälkeen maa järjesti kilpailun uuden kansallislaulun laatimiseksi. Sen voitti Axali Doëseb, joka johti Kalaharin autiomaasta peräisin olevaa kansanmusiikkia soittavaa soitinryhmää.

Sanat englanniksi
-----------------

Namibia, land of the brave
Freedom's fight we have won
Glory to their bravery
Whose blood waters our freedom
We give our love and loyalty
Together in unity
Contrasting beautiful Namibia
Namibia our country
Beloved land of savannahs,
Hold high the banner of liberty
Namibia our Country,
Namibia Motherland,
We love thee.

Käännös
-------

Namibia, urhojen maa!
Olemme voittaneet taistelun vapaudestamme.
Kunnia heidän urheudelleen,
joiden veri virtaa vapautemme puolesta.
Me annamme rakkautemme ja uskollisuutemme
yhdessä ja yksimielisinä
vastakohtien kauniille Namibialle.
Namibia, meidän maamme,
savannien ihana maa,
pidä vapauden lippu korkealla.
Namibia, meidän maamme,
Namibia, isänmaa,
me rakastamme sinua.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuuntele kansallislaulu[vanhentunut linkki]
**Sjarhei Pjatrovitš Ljah’ovitš** (valkoven. Сяргей Пятровіч Ляховіч, ven. Сергей Петрович Ляхович, *Sergei Petrovitš Ljahovitš*, s. 29. toukokuuta 1976 Vitsebsk, Valko-Venäjä) on valkovenäläinen nyrkkeilijä ja entinen WBO-liiton raskaan sarjan maailmanmestari. Ammattilaisurallaan hän on 26 ottelustaan voittanut 23 ja hävinnyt kolme.

Amatöörinä Ljah’ovitš saavutti 145 voittoa ja kärsi 15 tappiota. Hän edusti maataan 1996 Atlantan olympialaisissa ja vuotta myöhemmin Budapestin MM-kisoissa, missä hän saavutti pronssia. Ljah’ovitšin managerina toimii Ivailo Gotsev, jonka siipien suojassa on myös nigerialainen Samuel Peter. 

Ammattilaiseksi Ljah’ovitš ryhtyi vuoden 1998 lopulla. Monen vuoden ajan Ljah’ovitš voitti kaikki ottelunsa ja marraskuussa 2001 hän voitti Friday Ahunanyan NABAn raskaan sarjan mestaruusottelussa. Ensimmäisen tappionsa hän kärsi kesäkuussa 2002 Maurice Harrisille. 1. huhtikuuta vuonna 2006 Ljahovitš voitti WBO-liiton raskaan sarjan maailmanmestaruusottelussa Clevelandissa silloisen hallitsevan mestarin amerikkalaisen Lamon Brewsterin pistein 115–113, 115–112 ja 117–110. 4. marraskuuta hän hävisi mestaruutensa viimeisen erän tyrmäyksellä amerikkalaiselle Shannon Briggsille. 

Ljah’ovitš palasi helmikuussa 2008 kehään otteluun pääsystä WBA-titteliotteluun, mutta hävisi venäläiselle Nikolai Valujeville tuomariäänin täyden ajan jälkeen.

Ljah’ovitš otteli elokuussa 2011 suomalaista Robert Heleniusta vastaan ja hävisi ottelun 9. erässä tyrmäystappiolla.

Aiheesta muualla
----------------

* Tilastot ammattilaisotteluista BoxRec-tietokannassa (englanniksi)
* Doghouseboxing.com: Who is Sergei Liakhovich? (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Lamon Brewster** | **WBO liiton raskaansarjan maailmanmestari**2006 – 2007 | Seuraaja:**Shannon Briggs** |
*Tämä artikkeli käsittelee jääkiekkoilijaa. Kuulantyöntäjä Hannu Jalosesta on eri artikkeli.*
**Hannu Jalonen** (s. 15. toukokuuta 1958 Oulu) on entinen suomalainen jääkiekkoilija. Jalonen oli pelipaikaltaan puolustaja, ja edusti jääkiekon SM-liigassa Oulun Kärpät ja Jokereita Urallaan Jalonen pelasi 335 ottelua SM-liigassa, ja pelasi myös 49 pudotuspeliottelua. Jalonen voitti yhden kullan (1980–1981 Kärpissä), kaksi hopeaa (1982–1983 Jokereissa ja 1986–1987 Kärpissä) sekä kolme pronssia SM-liigassa (1979–1980, 1983–1984 ja 1985–1986 Kärpissä).

Jalonen pelasi ensi kerran SM-liigassa kaudella 1977–1978, seuranaan Oulun Kärpät. Jalonen edusti Kärppiä aina kauteen 1981–1982 saakka, ja pelasi Helsingin Jokereissa kauden 1982–1983. Jalonen palasi Kärppiin kaudeksi 1983–1984, jonka jälkeen hän siirtyi Ruotsiin, Division 1:een, seuranaan Frölunda HC. Kaudella 1985–1986 Jalonen pelasi jälleen Kärpissä. SM-liiga ura päättyi kaudella 1988–1989, jolloin Kärpät putosi SM-liigasta. Jalonen pelasi vielä yhden kauden I-divisioonassa kunnes päätti uransa.

Jalonen on toiminut muun muassa Kärppien naisten joukkueen valmentajana ja joukkueenjohtajana.

Lähteet
-------

* Hannu Jalonen Eurohockey-sivustolla (englanniksi)
* Hannu Jalonen *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)
**Jimmy Archibald McLarnin** (19. joulukuuta 1907 – 28. lokakuuta 2004, Hillsborough, Pohjois-Irlanti) oli kanadalainen ammattilaisnyrkkeilijä ja kaksinkertainen välisarjan maailmanmestari. Hän otteli useissa painoluokissa ja kohtasi uransa aikana peräti seitsemän painoluokan maailmanmestarit. Kaikkiaan hän otteli viittätoista maailmanmestaria vastaan, ja viidesti voitti hallitsevan maailmanmestarin tittelittömässä kamppailussa.

Ura
---

Irlannissa syntynyt, mutta 3-vuotiaana perheensä kanssa Kanadan Vancouveriin muuttanut McLarnin aloitti nyrkkeilyn 10-vuotiaana jouduttuaan kadulla tappeluun. Ammattilaiseksi hän ryhtyi vuonna 1923, 15 vuoden iässä. Jo toisena ammattilaisvuonnaan hän voitti ja saavutti ratkaisemattoman kahdessa 4-eräisessä kamppailussa olympiavoittajaa ja tulevaa kärpässarjan maailmanmestaria Fidel LaBarbaa vastaan. Vuonna 1925 hän voitti puolen vuoden aikana kolme maailmanluokan vastustajaa: Pancho Villan heinäkuussa, tulevan välisarjan maailmanmestarin Jackie Fieldsin marraskuussa ja tulevan kääpiösarjan mestarin Bud Taylorin joulukuussa.

Vuonna 1928 McLarnin haastoi kevytsarjan mestarin Sammy Mandellin, mutta hävisi 15-eräisen kamppailun tuomariäänin. Voitettuaan Benny Leonardin hän pääsi ottelemaan haastajana välisarjan hallitsijaa Young Corbet III:a vastaan vuonna 1933 ja tyrmäsi tämän heti ensimmäisessä erässä. McLarninin aikakausi mestarina ei kuitenkaan kestänyt pitkään, sillä seuraavan vuoden toukokuussa hän menetti mestaruutensa kevytsarjan ja alemman kevytsarjan mestaruusvyöt omistaneelle Barney Rossille. Kolmen kuukauden kuluttua McLarnin kuitenkin voitti mestaruuden takaisin itselleen, mutta toukokuussa 1935 Rossi otti mestaruuden takaisin itselleen. Vielä 1936 McLarnin otteli Tony Canzoneria vastaan kaksi 10-eräistä ottelua, joista ensimmäisen hän hävisi ja voitti toisen. Viimeisessä ottelussaan 29-vuotiaana hän voitti kevytsarjan mestarin Lou Ambersin 20. marraskuuta.

Nyrkkeilyuransa jälkeen McLarnin sijoitti ansaitsemansa rahansa avaamalla konemyymälän. Lisäksi hän harrasti näyttelemistä ja golfia sekä piti luentoja yliopistoissa.

Lähteet
-------

* McLarnin Cyber Boxing Zonessa
* McLarnin International Boxing Hall of Famen sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
* Irish Boxing: The Jimmy McLarnin Story (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
**Vladimir Nikolajevitš Artjomov** (ven. Владимир Николаевич Артёмов, s. 7. marraskuuta 1964 Vladimir, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on entinen venäläinen telinevoimistelija ja olympiavoittaja.

Artjomov oli Soulin 1988 olympialaisten menestynein voimistelija. Hän voitti kultaa joukkuekilpailussa, henkilökohtaisessa moniottelussa, nojapuilla ja rekillä. Lisäksi hän saavutti hopeaa permannolla.

Artjomov voitti yhteensä kuusi maailmanmestaruutta. Budapestissa 1983 hän voitti kultaa nojapuilla ja sai hopeaa joukkuekilpailussa. Montréalissa 1985 hän voitti kultaa joukkuekilpailussa ja sai hopeaa moniottelussa. Rotterdamissa 1987 hän voitti kultaa joukkuekilpailussa ja nojapuilla sekä saavutti hopeaa permannolla ja pronssia moniottelussa. Stuttgartissa 1989 hän voitti kolmannen kerran maailmanmestaruudet joukkuekilpailussa ja nojapuilla sekä sai lisäksi hopeaa permannolla ja rekillä ja pronssia hypyssä.

Lähteet
-------

* Vladimir Artjomovin olympiasijoitukset Sports Reference LLC.  Arkistoitu 19.10.2013. Viitattu 28.4.2010. (englanniksi)
* Sports123.com: Voimistelutilastot *sports123.com*. Viitattu 28.4.2010. (englanniksi)