recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**De pomo**, koko nimeltään *Tractatus de pomo et morte incliti principi philosophorum Aristotelis* ("Omenasta" tai "Aristoteleen kuolema"; arab. *Risālat al-Tuffāha*) on keskiaikainen uusplatonilainen teos, joka on laitettu Aristoteleen nimiin, mutta kuuluu todellisuudessa tämän epäperäisiin teoksiin (Pseudo-Aristoteles). Teoksessa Aristoteles esitetään puolustamassa hyvin platonilaista näkemystä sielun kuolemattomuudesta.

Historia
--------

Teos on todennäköisesti alkuperältään arabiankielinen, ja myöhemmin käännetty hepreaksi ja latinaksi. Teoksen todellista kirjoittajaa tai täsmällistä kirjoitusajankohtaa tunneta. Se on kuitenkin kirjoitettu ennen 900-lukua. Keskiajalla kaikki eivät vakuuttuneet teoksen aitoudesta, mutta varsinkin sellaiset ajattelijat, jotka halusivat puolustaa sitä näkemystä, että Aristoteles itse olisi päässyt taivaaseen, puolustivat sen aitoutta. Teoksen tunnisti epäperäiseksi viimeistään Maimonides.

Sisältö
-------

Teoksessa Aristoteles luennoi kuolinvuoteellaan sielun kuolemattomuudesta oppilailleen, jotka ovat tulleet käymään hänen luonaan. Asetelma ja opetuksen aihe ovat siis samanlaiset kuin Sokrateella Platonin kirjoittamassa dialogissa *Faidon*. Teoksen nimi, *De pomo* eli "Omenasta", tulee siitä, että Aristoteles saa ajoittain puheensa lomassa uutta elinvoimaa haistelemalla omenaa.

Aristoteles opettaa muun muassa, että tietäminen kuuluu sielun olemukseen, ja filosofia on tietämisen korkein muoto. Se autuus, joka odottaa tietämiselle omistautunutta sielua kuoleman jälkeen, koostuu täydellisestä tietämisestä. Vastaavasti tietämättömyydestä rangaistaan suuremmalla tietämättömyydellä. Edelleen, hyve on samaa kuin tietäminen. Se joka tuntee oman itsensä, omaa tässä tietämisessä mahdollisuuden ymmärtää ikuista ja "olla kuolematon". Näin filosofi ei pelkää kuolemaa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Marenbon, John: *Medieval philosophy. An historical and philosophical introduction*, s. 215. London & New York: Routledge, 2007. ISBN 978-0-415-28113-3.
2. ↑  Maimonides, Moses: *The guide of the perplexed*, s. 60. Nide 2. Toimittanut ja kääntänyt Shlomo Pines. University of Chicago Press, 1974. ISBN 0226502309. Teoksen verkkoversio.
3. ↑  Acampora-Michel, Elsbeth: *Liber de pomo*, s. 1-2. Klostermann Texte: Philosophie. Vittorio Klostermann, 2001. ISBN 3465031059. Teoksen verkkoversio.
4. 1 2  Boer, Tjitze J.: *The history of philosophy in Islam*, s. 19-20. Forgotten Books, 1983. ISBN 1605066974. Teoksen verkkoversio.

Kirjallisuutta
--------------

* Aristotle; Rousseau, Mary F. (käännös): *The apple: or, Aristotle's death*. *De Pomo Sive De Morte Aristitilis*. Mediaeval philosophical texts in translation 18. Marquette University Press, 1968.
**Eliminaation puoliintumisaika** (myös **biologinen puoliintumisaika**) on lääketieteellinen käsite, joka tarkoittaa aikaa, jonka kuluessa kemikaalin pitoisuus verenkierrossa vähenee puoleen. Se viittaa siihen, miten nopeasti puolet aineesta (esimerkiksi lääkeaineet, alkoholi) on metaboloitunut elimistössä muiksi yhdisteiksi tai poistunut muuttumattomana veriplasmasta munuaisten tai sapen kautta. Käsite on läheisessä yhteydessä fysikaalis-kemialliseen puoliintumisajan käsitteeseen.

Asia ei kuitenkaan ole suoraviivainen, sillä puoliintumisaika edellyttää niin sanottua ensimmäisen asteen kinetiikkaa, jossa eliminaationopeus on suorassa suhteessa pitoisuuteen tai määrään elimistössä.*lähde?* Esimerkiksi alkoholi metaboloituu entsyymien vaikutuksesta, eikä metabolianopeus riipu alkoholin pitoisuudesta, vaan se on vakio, aikuisella noin 8 grammaa tunnissa. Samoin aineen varastoituminen elimistöön, esimerkiksi rasvakudokseen tai luuhun, aiheuttaa mutkikkaamman tilanteen, jossa eri prosesseilla voi olla samaan aikaan omat puoliintumisaikansa. Eliminaation puoliintumisaika on yksilöllinen riippuen hajoavasta aineesta ja elimistön iästä ja kunnosta, eikä sitä voida tarkasti määritellä eikä täysin verrata radioaktiivisten aineiden puoliintumisaikaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Huupponen, R; Raunio, H: Farmakokinetiikka, s. 81–83, kirjassa Koulu M, Tuomisto J. Farmakologia ja toksikologia, 7. p. Kustannus Oy Medicina, Kuopio 2007. ISBN 978-951-97316-2-9. Myös verkossa .
*Tämä artikkeli käsittelee antiikin aikaista aluetta. Elimeía on myös entinen kunta Kreikassa.*
Elimeia ja muut Makedonian valtakunnan alueet (n. 334–323 eaa.) kartalla.
**Elimeia** (m.kreik. Ἐλίμεια) eli **Elimiotis** (Ἐλιμιῶτις, *Elimiōtis*) oli antiikin aikainen alue ja myöhempi Makedonian valtakunnan osa Ylä-Makedoniassa pohjoisessa Kreikassa.

Maantiede
---------

Elimeian pohjoispuolella sijaitsi Eordaia, itäpuolella Pieria, kaakkoispuolella Thessalian Perrhaibia, eteläpuolella Tymfaia ja länsipuolella Orestis. Lännessä alue ulottui Pindos-vuoristoon saakka. Alue oli vuoristoista ja karua, ja siellä virtasi Haliakmon-joki. Elimeia oli Makedonialle strategisesti tärkeää aluetta, koska sen vuorten halki johti tärkeitä solia Thessalian suuntaan. Alueella oli Elimeia-niminen kaupunki.

### Polikset

Elimeian polikset eli kaupunkivaltiot olivat:

* Aiane
* Alebaia

Historia
--------

Elimeiaa asutti alun perin elimioottien (*Elimiōtai*, Ἐλιμιῶται) heimo. Näillä oli omat kuninkaansa, joista tunnetaan seuraavat:

* Arrhidaios (n. 513 eaa.)
* Derdas I (n. 435–405 eaa.)
* Sirras (n. 405–385 eaa.)
* Derdas II (n. 385–360 eaa.)
* Derdas III (n. 360–348 eaa.)

Vuonna 348 eaa. makedonialaiset valtasivat Elimeian ja liittivät sen valtakuntaansa. Roomalaisten vallattua Makedonian vuonna 168 eaa. ja jaettua sen neljään osaan, Elimeia kuului osista neljänteen.

Elimeiasta on ottanut nimensä samalla seudulla sijaitseva Kozánin kunnan osa Elimeían kunnallisyksikkö, entinen itsenäinen kunta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Smith, William: "Elimeia", *Dictionary of Greek and Roman Geography*. Boston: Little, Brown and Company, 1854. Teoksen verkkoversio.
2. ↑  Hansen, Mogens Herman & Nielsen, Thomas Heine: *An Inventory of Archaic and Classical Poleis*, s. 794–809. An Investigation Conducted by The Copenhagen Polis Centre for the Danish National Research Foundation. Oxford: Oxford University Press, 2004. ISBN 0-19-814099-1.
3. ↑  Thukydides: *Peloponnesolaissota* 2.99.
4. ↑  Livius: *Rooman synty* 45.30.
**George Herbert Fryer** (21. toukokuuta 1877 Hampstead, Lontoo – 7. helmikuuta 1957 Lontoo) oli brittiläinen pianisti, musiikkipedagogi ja säveltäjä.

Fryer aloitti musiikkiopintonsa Beringerin johdolla Royal Academy of Musicissa (1893–1895) ja jatkoi niitä Franklin Taylorin johdolla Royal College of Musicissa (1895–1898). Hän täydensi opintojaan Ferruccio Busonin johdolla Weimarissa vuonna 1898. Lontoon-debyyttinsä Fryer teki 17. marraskuuta 1898, minkä jälkeen hän teki kiertueen Euroopassa. Ensimmäisen Pohjois-Amerikan-kiertueensa hän teki vuonna 1914. Kiertueuransa aikana hän esiintyi myös Australiassa, Etelä-Afrikassa, Kaukoidässä ja Intian niemimaalla.

Fryer opetti Royal Academy of Musicissa vuosina 1905–1914, Institute of Musical Artsissa (New York) 1915–1917 ja Royal College of Musicissa 1917–1947. Hän jatkoi pianonsoiton opettamista, kunnes kuoli äkillisesti vuonna 1957. Hänen soitostaan on säilynyt äänitteitä. Fryerin omaan tuotantoon kuuluu pianokappaleita ja lauluja. Lisäksi hän julkaisi kirjan *Hints on Pianoforte Practice* (1914). Fryeristä on National Portrait Galleryssa kaksi muotokuvaa, joiden tekijä on Fred Roe.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Herbert Fryer Bach-Cantatas
2. ↑  Herbert Fryer National Portrait Gallery

Aiheesta muualla
----------------

* IMSLP: nuotteja

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
Herbert James Draper

**Herbert James Draper** (marraskuu 1864 Lontoo – 22. syyskuuta 1920 Lontoo) oli englantilainen taidemaalari, jonka tyylisuunta oli klassismi.

Draper syntyi Lontoossa ja kävi koulua Bruce Castlessa Tottenhamissa, jonka jälkeen siirtyi opiskelemaan taidetta Lontoon Royal Academy of Arts -taideakatemiaan. Hän vieraili useasti Roomassa ja Pariisissa voitettuaan kuninkaallisen taideakatemian kultamitalin. Vuonna 1891 hän meni naimisiin ja sai vaimonsa kanssa tyttären nimeltä Yvonne. Hän kuoli 56-vuotiaana kotonaan Abbey Roadilla valtimonkovettumatautiin.

Suurin osa Draperin taiteesta liittyi antiikin Kreikan mytologiaan. Hänen maalauksensa The Lament for Icarus (1898) voitti kultaa Pariisin vuoden 1900 maailmannäyttelyssä. Hän myös maalasi Drapers Hallin katon. Myöhemmin Draper alkoi keskittyä enemmän muotokuviin, koska mytologisen taiteen suosio väheni. Hän olikin eläessään suosittu muotokuvien maalaaja, vaikka viimeisinä elinvuosinaan hän ei ollutkaan enää niin tunnettu.

Galleria
--------

* Study for the Foam SpriteStudy for the Foam Sprite
* The Lament for IcarusThe Lament for Icarus
* Ida DraperIda Draper
* Ulysses and the SeirensUlysses and the Seirens
* Sea MelodiesSea Melodies
* Art and the JadeArt and the Jade
* The Water NymphThe Water Nymph

Lisää aiheesta
--------------

Toll, Simon: Herbert Draper 1863–1920: A Life Study

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Australia

 |
|  |
| Taiteenala | 
* South Australia
* Musée d'Orsay
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Kanadan kansanäänestys 1898** järjestettiin 29. syyskuuta 1898, kun pääministeri Wilfrid Laurier’n hallitus tiedusteli kansan mielipidettä kieltolain käyttöön ottamisesta Kanadassa. Äänioikeutettuja olivat yli 21-vuotiaat kruunun alaiset miehet, joskin kanadalaiset suffragetit ja konservatiivipuolueen alahuoneen edustaja Nicholas Flood Davin yrittivät saada myös naisille äänioikeuden asiassa.

Tulokset
--------

Noin 44 prosenttia äänioikeutetuista äänesti. Kieltolain puolesta annettiin 278 487 ääntä ja sitä vastaan 264 571 ääntä. Kannatus oli korkeampaa kaikkialla muualla paitsi Quebecissä, jossa vastustavia ääniä annettiin 122 614 ja puoltoääniä vain 25 582. Kansanäänestyksen ajankohdan takia suuri osa alkoholinvastaisista maanviljelijöistä ei sadonkorjuun vuoksi päässyt äänestämään.

Äänestysaktiivisuuden perusteella Laurier’n hallitus totesi, että kieltolakiasia oli parempi jättää provinssien päätettäväksi. Kanadan provinssit muuttelivatkin alkoholipolitiikkaansa seuraavina vuosikymmeninä useasti. Ainoastaan Quebec ei koskaan ottanut kieltolakia käyttöön, vaikka kielsikin alkoholijuomien tuomisen provinssiin sen ulkopuolelta.

Lähteet
-------

* Boyer, J. Patrick: *Direct Democracy in Canada: The History and Future of Referendums*. Dundurn, 1996. Teoksen verkkoversio. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3  Boyer 1996, s. 24.
2. 1 2 3  Boyer 1996, s. 25.
3. ↑  Boyer 1996, s. 26.
Hippokrenen lähde.
**Hippokrene** (m.kreik. Ἱππου κρήνης, *Hippū krēnēs* tai Ἱπποκρήνη, *Hippokrēnē*, "Hevosen lähde") on lähde Helikonvuorella Kreikassa. Antiikin aikana sitä pidettiin pyhitettynä muusille. Hippokrene on saanut nimensä tarusta, joka kertoo siivekkään Pegasos-hevosen aikaansaaneen lähteen kavioniskullaan. Lähteen veden kerrottiin saavan aikaan runollista inspiraatiota.

Kirjailija Hesiodos kuvasi Hippokrenen lähteen ja sen inspiroivan voiman jo 700-luvulla eaa. Helikonvuoren itäpuolella lähteen lähellä sijaitsevaan niin kutsuttuun Muusien laaksoon rakennettiin muusille omistettu pyhäkkö, mikä entisestään lisäsi vuoren pyhyyttä antiikin kreikkalaisten keskuudessa.

Lähteet
-------

1. ↑  Biedermann, Hans: *Suuri symbolikirja*, s. 232. Suom. Pertti Lempiäinen. WSOY, 1993. ISBN 951-0-18537-X.
2. ↑  Castrén, Paavo & Pietilä-Castrén, Leena: *Antiikin käsikirja*, s. 218. 3. painos. Helsinki: Otava, 2006. ISBN 978-951-1-12387-3.
3. ↑  Helicon in Greek Mythology *Mythography*.  Arkistoitu 5.9.2016. Viitattu 22.10.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hippokrene** Wikimedia Commonsissa
Hippodromen julkisivu.
**Hippodrome** on entinen teatteri- ja konserttisali Lontoossa. Alun perin sirkukseksi vuonna 1900 rakennettu tila muutettiin musiikkikäyttöön vuonna 1909 Pjotr Tšaikovskin *Joutsenlampi*-baletin Britannian ensiesitystä varten. Sali oli merkittävä revyy- ja musikaaliesityksistään. Hippodromella järjestettiin Britannian ensimmäinen jazzkonsertti vuonna 1919, kun neworleansilainen yhtye Original Dixieland Jazz Band vieraili Lontoossa.

Vuoden 1958 remontin yhteydessä rakennus muutettiin kabareeravintolaksi nimeltä The Talk of the Town, joka toimi rakennuksessa vuoteen 1982 asti. Rakennuksen nimi tulee kreikkalaisperäisestä *hippodromi*-termistä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Innes, Christopher: "Hippodrome", *The Cambridge Guide to Theatre*. Toim. Martin Banham. Cambridge University Press, 2000. ISBN 0-521-43437-8. (englanniksi)
2. ↑  Buckingham Palace hits right note with jazz fans.  *London Evening Standard*, 3.8.2009. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 17.12.2012.  (englanniksi)
Lehden ensimmäisen numeron kansisivu.
**Finskt Idrottsblad** oli Helsingissä vuosina 1904–1947 ilmestynyt ruotsinkielinen urheilulehti. Vuodesta 1919 lähtien sen nimenä oli *Idrottsbladet*.

Uno Westerholmin perustama *Finskt Idrottsblad* oli monipuolinen urheilun uutislehti. Se toimi aluksi SVUL:iin kuuluneiden ruotsinkielisten urheiluseurojen ja vuodesta 1912 lähtien Finlands Svenska Gymnastik- och Idrottsförbundin äänenkannattajana. Vuonna 1918 lehden kustantajaksi perustettiin Ab Idrottsförlaget. Vuonna 1937 *Idrottsbladetiin* yhdistettiin Svenska Finlands Idrottsförbundin *Idrott*-lehti.

Lehti ilmestyi aluksi kerran kuukaudessa, vuodesta 1909 lähtien kahdesti kuussa ja vuodesta 1913 viikkolehtenä. Sen toimittajina työskentelivät Uno Westerholm (1904–1918, 1921–1926), Artur Eklund (1918–1920), John Rönnberg (1918–1920), Ivar Ståhle (1927), Gustaf Sundvall (1928–1936), Arthur Englund (1937–1942), Henning Relander (1945–1946) ja Lars Rönnqvist (1943–1947).

Lähteet
-------

1. ↑  *Suomen lehdistön historia 9. Aikakauslehdistön historia: Erikoisaikakauslehdet*, s. 234–235. Kuopio: Kustannuskiila, 1991. ISBN 951-657-326-6.
2. ↑  Kurikka, Jussi & Takkala, Marketta: *Suomen aikakauslehdistön bibliografia 1782–1955*, s. 65–66. Helsinki: Helsingin yliopiston kirjasto, 1983. ISBN 951-45-3158-2.

Aiheesta muualla
----------------

* *Finskt Idrottsblad* digitoituna kansalliskirjastossa
**Stanley Robert "Bob" Crewe** (12. marraskuuta 1931 Newark, New Jersey – 11. syyskuuta 2014 Scarborough, Maine) oli yhdysvaltalainen laulaja ja äänitetuottaja. Hän aloitti uransa vuonna 1953 laulajana yhdessä Frank Slayn kanssa ja ryhtyi vuonna 1956 tuottajaksi The Rays -yhtyeelle. Slay ja Crewe muuttivat Philadelphiaan tuottajiksi ja laulunkirjoittajiksi Swan Records -yhtiölle. Heidän yhteistyönsä jatkui vuoteen 1959 asti.

1960-luvun alussa Crewe toimi tuottajana ja laulunkirjoittajana (yhdessä Bob Gaudion kanssa) Frankie Vallin The Four Seasons -yhtyeelle. 1960-luvun puolivälissä hän työskenteli Mitch Ryder and the Detroit Wheels -yhtyeen kanssa tuottaen näille menestyskappaleet "Devil with a Blues Dress", "Sock It to Me Baby" ja "Shake a Tail Feather". Vuonna 1969 Crewe perusti oman levy-yhtiönsä Crewe Recordsin. Myöhemmin hän työskenteli tuottajana Motown-yhtiössä.

Esiintyjänä Crewen suurin hitti oli instrumentaali "Music to Watch Girls By" vuonna 1966. Vuonna 1977 hän nauhoitti sooloalbumin *Motivation*.

Lähteet
-------

Hardy, Phil: "Bob Crewe", *The Faber Companion to 20th Century Popular Music*. Faber and Faber Ltd, 2001. ISBN 0-571-19608-X. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Heenan, Andrew: Real Names of Famous Folk *Famousfolk.com*.  Arkistoitu 9.3.2012. Viitattu 5.5.2012. (englanniksi)
2. ↑  Cashmere, Paul: Four Seasons Songwriter Bob Crewe Dead At 82 *Noise11.com*.  12.9.2014. Viitattu 12.9.2014. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Belgia
* Yhdysvallat
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Grammy Awards
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**RN Baleno** (ital. *Regia Nave Baleno*) oli valmistui brittiläisenä *S/S Fairy Queenina*. Giuseppe Garibaldin johtama Sisilian laivasto lunasti aluksen liittäen sen laivastoonsa, mistä se siirtyi Italian yhdistyessa edelleen Italian kuninkaalliseen laivastoon yhteysalukseksi (ital. *Avvisi a ruote*) nimellä *Baleno*.

Valmistus
---------

Alus laskettiin vesille Millwallissa Lontoossa *S/S Fairy Queeninä*. Se liitettiin Sisilian laivastoon ja edelleen 1961 Italian kuninkaalliseen laivastoon.

Palvelus
--------

Alus luokiteltiin 1863 2. luokan kuljetusaluksi ja se modernisoitiin 1865-1866, jolloin sen koneisto vaihdettiin 340 hevosvoiman höyrykoneeseen. Alus luokiteltiin paikallispuolustusalukseksi 1877 ja seuraavana vuonna sen aseistukseksi vaihdettiin kaksi 80 millimetrin tykkiä ja edelleen vuonna 1890 kaksi 37 millimetrin tykkiä.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway’s All the World’s Fighting Ships 1860–1905*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 2002. ISBN 0-85177-133-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Marina Militare


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä:***Sirena*** | **Regia Marinan yhteysalukset** | Seuraaja:***Sesia*** |
**Sukellusmaski** on sukellusväline, joka mahdollistaa tarkan näkemisen veden alla.

Tavallisin sukellusmaski on ns. puolimaski joka peittää sekä silmät että nenän. Vanhimmissa malleissa oli pyöreä tai soikea lasi, mutta sittemmin on tullut hyvin suosituksi erillisillä linsseillä varustettu malli, johon voidaan vaihtaa silmälaseja vastaavia optisia linssejä. Maskin tyhjennys veden alla kuuluu sukelluskurssin perusasioihin. Tyhjentäminen tapahtuu puhaltamalla maskiin nenän kautta ilmaa ja päästämällä vesi alakautta pois. 

Sukelluksessa käytetään myös kokokasvomaskia. Cressi Scuba-mallinen maski on koko kasvojen kokoiseksi venytetty tavallinen maski. Kasvojen alaosan peittää kumiosa, jossa suun kohdalla on vahvistettu aukko hengityssäätimelle. Kokokasvomaskeissa paineilma on johdettu koko maskin alueelle eikä erillistä suukappaletta ole, hengityssäädin on niissä rakenteellinen osa kokonaisuutta ja mikrofonin käyttö ja siten puhuminen on mahdollista. Maskin pehmeät osat valmistetaan yleensä silikonista ja sen lasin tulee olla karkaistu. Jos maskia käyttävällä henkilöllä on taittovirhettä, voidaan maskiin hioa taittovirheen korjaava linssi. 

Aiemmin on ollut olemassa myös yksinomaan silmät peittäviä sukelluslaseja, joihin liittyi erikseen kaksi letkullista kumipalloa. Sukellettaessa paine puristi palloja ja näin tasasi silmäsuojuksien painetta. Menetelmää käytettiin etupäässä helmenkalastuksessa, joskin sielläkin se syrjäytyi normaalin puolimaskin tieltä: kumipallot toimivat vain muutamien metrien syvyyteen asti.

Kuvia
-----

* Klassinen sukellusmaskiKlassinen sukellusmaski
* Nykyaikainen sukellusmaskiNykyaikainen sukellusmaski
* KokokasvomaskiKokokasvomaski

Lähteet
-------

1. ↑  Hughes, Mette; Rasmussen, Jan; Jensen, Soren Bergh; Arentrup, Torsten; Borris, Jan: "2.Varusteet", *Laitesukelluksen peruskussi*, s. 15-16. Suomentanut Kaikumo, Pekka. Sukeltajaliitto ry, 2013.
Sukellustietokone Suunto Vyper Air.
**Sukellustietokone** on pienoistietokoneen sisältävä mittauslaite. Se on sukellustaulukon, kellon, syvyysmittarin, hengityskaasun pullopainemittarin ja lämpömittarin yhdistelmä. Ulkonäöltään sukellustietokone voi muistuttaa sukeltajankelloa tai muovikuorista mittaria ja se kiinnitetään ranteeseen tai on letkulla kiinni sukelluspullossa.

Mittarin tärkein tehtävä on kertoa laitteen sisäisen sukellustaulukon mukainen jäljellä oleva sukellusaika. Kone varoittaa myös liiasta nousunopeudesta. Lisäksi tietokone näyttää tarvittavan dekompressioajan  dekompressiosukelluksissa ja turvapysähdykset pintaannousun yhteydessä sukeltajantaudin riskin minimoimiseksi. 

Tietokoneessa sukellustaulukot on muutettu kaavoiksi ja muuttujien määrä voi olla suuri (syvyys, lämpötila, aika, typpikertymä, happimyrkytys, typpikuplien muodostuminen, sukellusten välinen pinta-aika). Laskenta on reaaliaikaista ja siten varmempaa kuin etukäteen taulukolla suunnitellen.
Seoskaasusukeltamisen yleistyttyä joihinkin tietokoneisiin on voinut syöttää sukelluskaasun happipitoisuuden nitroksisukeltamista varten. Tällöin kone varoittaa myös maksimisukellussyvyyden ylittämisestä happimyrkytysvaaran vuoksi. Jotkut sukellustietokoneet mittaavat lisäksi sukelluskaasun painetta eli jäljellä olevaa ilman tai kaasun määrää, jolloin se voi arvioida sukelluskaasun loppumiseen kuluvaa aikaa kyseisessä syvyydessä.

Erikoisominaisuuksina sukellustietokoneissa voidaan mainita langaton pullopaineanturi ja suomalaisen Benemecin tekemä *Mares Divemate Audio/visual* puhuva sukellustietokone 1990-luvun alusta (kiinnitetään sukelluslasien hihnaan korvan päälle).  Myös uudet suljetun kierron tekniikkasukelluslaitteet sisältävät elektroniikkaa, jossa eräänlainen sukellustietokone säätää muun muassa sukelluskaasun happipitoisuutta.

Suomalainen Suunto on markkinajohtaja ja kuuluisa sukellustietokoneistaan.

Lähteet
-------

* Suunto Vyper käyttöohjekirja[vanhentunut linkki]

### Viitteet

1. ↑  Tekniikka ja Talous 9.4.98, Benemecin tietokone kuiskaa sukeltajan korvaan
2. ↑  Suunto lehdistötiedote 22.12.1995

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Sukellustietokone** Wikimedia Commonsissa
*Tämä artikkeli käsittelee audioformaattia. Musiikkikappaleesta kertoo artikkeli Wave.*

**WAV** (tai **WAVE**) on tiedostomuoto jota käytetään äänen tallentamiseen. Se on Microsoftin ja IBM:n käyttämä audioformaatti, joka käyttää RIFF säiliötä tallentamaan pakkaamatonta PCM- tai LPCM-audiota.

WAVE-muotoa ei käytetä yleensä pitempien äänien tallentamiseen, koska pakkaavat formaatit kuten MP3, OGG ja FLAC mahdollistavat pienemmät tiedostot, jotka vaativat vähemmän tallennuskapasiteettia ja helpomman siirron. WAVE-tiedosto ei voi olla myöskään neljää gigatavua suurempi.

Tiedostomuoto
-------------

WAVE voi sisältää ääntä eri kanavamäärillä, eri näytteenottotaajuuksilla ja näytteen leveys (bittien määrä) voi olla eri. Tiedoston aloittavan lohkon tunniste on `RIFF` ja sisällön aloittavan lohkon tunniste on `WAVE`. Lohko nimeltä `fmt`  kertoo äänidatan muodon ja `data`-lohko sisältää varsinainen äänidatan.

Katso myös
----------

* AIFF
* RF64

Lähteet
-------

1. ↑  WAVE Audio File Format Sustainability of Digital Formats Planning for Library of Congress Collections. Viitattu 21.1.2017.
2. 1 2 3  WAVE PCM soundfile format *soundfile.sapp.org*. Viitattu 6.7.2022. (englanniksi)
Udmurtin murteiden kartta. Besermanin murre on merkitty karttaan mustalla timantilla
**Besermanin murre** (myös **besermanin kieli**) on udmurtin murre, johon tataarin kieli on vaikuttanut voimakkaasti vuosisatojen ajan.*lähde?*

Besermaneja (ven. бесермяне, udmurtiksi бесерманъёс, tat. бисермәннәр, *bisermännär*) oli 10 000 vuonna 1926, mutta vuoden 1989 väestönlaskennan aikaan Venäjällä enää 3 122, joista Udmurtiassa 2 998. Tällainen populaation väheneminen johtuu siitä, että 1930-luvulta alkaen besermaneja on pidetty kansallisuutta määriteltäessä sekä udmurtteina että tataareina passeja antaessa ja väestölaskennoissa. Vasta vuoden 1992 heinäkuussa Udmurtian tasavallan korkein neuvosto teki päätöksen "Besermanin kansan historiallisen nimen palauttamisesta".

Besermanin murretta puhutaan Pohjois-Udmurtiassa Tšeptsan ja sen sivujokien varrella. Vain besermania puhutaan kymmenessä kylässä, 41 kylässä käytetään myös venäjää.*lähde?*

Jotkut besermanien perinteet poikkeavat udmurttitraditioista islamin vaikutuksen vuoksi Volgan Bulgarian ja Kazanin kaanikunnan aikana. Nykytietämyksen valossa he ovat alun perin eteläisiin udmurtteihin kuulunut ryhmä, johon turkkilaiset kansat ovat vaikuttaneet voimakkaasti. Volgan Bulgariassa osa eteläudmurteista omaksui islamin, johon myös ryhmän nimitys perustunee (venäjän *musulmane, basurmany* ’muslimit’). Venäläisiä nimityksiä *besermjane, besermene, bisurmene* on käytetty myös monista muista Volgan–Uralin seudulla asuneista kansanryhmistä. Etnografiset tai historialliset tiedot eivät kuitenkaan tue väitettä, jonka mukaan besermanien esi-isät olisivat yleisesti olleet muslimeja.*lähde?*

Kaikille uralilaisille kielille ominaisesti besermanin murre on sukupuolineutraali eli siinä ei ole kieliopillista sukupuolta.*lähde?*

Lähteet
-------

1. ↑  О восстановлении исторического имени бесермянского народа, www.kodeks.ru
2. ↑  *Narody Rossii: entsiklopedija*, s. 113. Moskva: Bolšaja Rossijskaja entsiklopedija, 1994. ISBN 5-85270-082-7.
3. ↑  *Krasnaja kniga jazykov narodov Rossii: Entsiklopeditšeski slovar-spravotšnik*, s. 20. Moskva: Academia, 1994. ISBN 5-87444-018-6.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: et:Bessermani murre
**Choi Yo-Sam** (16. lokakuuta 1973 Jeongeup, Etelä-Korea – 3. tammikuuta 2008 Soul, Etelä-Korea) oli korealainen nyrkkeilijä ja WBC-liiton kevyen kärpässarjan maailmanmestari vuodet 1999–2002. Choi kuoli vuonna 2008 nyrkkeilykehässä saamiinsa vammoihin.

Choi aloitti ammattilaisuransa vuonna 1993 ja voitti ensimmäiset 11 ottelua peräkkäin. Ensimmäisen tappionsa Choi koki Yang Sang-Ikiä vastaan Etelä-Korean kevyen kärpässarjan mestaruusottelussa 24. marraskuuta 1995. Joulukuussa 1996 Choi voitti Kaukoidän ja Tyynenmeren alueen kevyen kärpässarjan titteliottelun japanilaista Kenzo Andoa vastaan. Hän puolusti titteliään kolme kertaa onnistuneesti, kunnes 17. lokakuuta 1999 sai mahdollisuuden WBC-liiton maailmanmestaruusotteluun thaimaalaista Saman Sorjaturongia vastaan. Choi voitti ottelun tuomariäänin ja piti hallussaan maailmanmestaruustitteliä kolmen vuoden ajan. Kolme kertaa Choi puolusti mestaruuttaan menestyksekkäästi, kunnes hävisi teknisellä tyrmäyksellä meksikolaiselle Jorge Arcelle 6. heinäkuuta 2002. 

Menetettyään maailmanmestaruutensa Choi palasi kehiin vasta seuraavan vuoden toukokuussa. Kahden tyrmäysvoiton jälkeen hän pääsi WBA-liiton kevyen kärpässarjan mestaruusotteluun Beibis Mendozaa vastaan häviten tälle. Seuraavana vuonna Choi otteli tällä kertaa kärpässarjan WBA-liiton mestaruudesta Lorenzo Parraa vastaan. Choi kärsi jälleen tappion tuomariäänin. 16. lokakuuta 2007 Choi voitti WBO-liiton mannertenvälisen mestaruuden kärpässarjassa äänivoitolla Terdkiat Jandaengista. 

Choi puolusti ensimmäisen kerran mannertenvälistä titteliään 25. joulukuuta 2007 indonesialaista Heri Amolia vastaan. Choi voitti ottelun tuomariäänin, vaikka Amol oli iskenyt hänet kanveesiin vain viisi sekuntia ennen viimeisen erän loppua. Melkein heti, kun Choi oli julistettu ottelun voittajaksi, hän menetti tajuntansa. 

Choille tehtiin vielä joulupäivänä aivoleikkaus aivoverenvuodon takia. Leikkauksen jälkeen hän vajosi koomaan.  Keskiviikkona 2. tammikuuta 2008 häntä hoitaneen Asan-sairaalan yhdeksänhenkinen paneeli julisti Choin aivokuolleeksi ja samalla kerrottiin, että Choi irrotetaan elintoimintoa ylläpitävistä laitteista torstaina. Sairaalasta vahvistettiin torstaina 3. tammikuuta Choin kuolleen .

Lähteet
-------

1. 1 2  Yo-Sam Choi *boxrec.com*. BoxRec. Viitattu 3. tammikuuta 2008. (englanniksi)
2. 1 2  Nyrkkeilymestari julistettiin aivokuolleeksi *mtv3.fi*.  2. tammikuuta 2008. Viitattu 3. tammikuuta 2008.
3. 1 2  Sairaala vahvisti mestarinyrkkeilijän kuoleman *mtv3.fi*.  3. tammikuuta 2008. Viitattu 3. tammikuuta 2008.
Ch’ŏlliman patsas
**Chollima-liike** oli Pohjois-Koreassa järjestetty kampanja, jonka perusteet Kim Il-sung esitteli joulukuussa 1956. Liike kannusti kansalaisia uhrautumaan ankaralla työnteolla teollistumisen edistämiseksi. Liikkeessä korostettiin kansakunnan yhteistä etua ja tuomittiin henkilökohtaiseen hyvinvointiin keskittyminen itsekkääksi.

Chollima-liikkeellä pyrittiin jälleenrakentamaan Pohjois-Koreaa Korean sodan jäljiltä. Alkusysäyksen antoi Kim Il-sungin vuonna 1956 terästehtaalle tekemä vierailu, jonka seurauksena työinnon siellä väitettiin kasvaneen siinä määrin, että tuotanto oli yllättäen kaksinkertaistunut. Liike sai nimensä kuvitteelliselta siivekkäältä Chollima-hevoselta. Tavoitellut työmäärät ylittäneitä työläisiä ryhdyttiin kampanjoinnin yhteydessä kutsumaan Chollima-ratsastajiksi. Maon Suuren harppauksen tavoin Chollima-liikkeen pohjana käytettiin vastaavia ideoita kuin stahanovilaisuudessa. Vaikka vuonna 1961 Pjongjangiin pystytettiin Ch’ŏlliman patsas myyttisen hevosen noustua eräänlaiseksi Chollima-liikkeen maskotiksi, liike enimmäkseen kuihtui 1960-luvulle saavutettaessa.

Chollima-liikkeeseen kuului enimmillään lähes 200 000 ihmistä. Viisivuotissuunnitelman tavoitteet pyrittiin sen johdolla täyttämään jo neljässä vuodessa. Raskaan teollisuuden, vaateteollisuuden ja maatalouden aloilla nähty edistys kuitenkin toteutui laadun kustannuksella, eikä tuotantomenetelmiä tästä huolimatta ryhdytty kehittämään vaan vaadittiin työn määrän kasvattamista ennestään. Työntekijöiden uupumus muodostuikin ongelmaksi, jonka häivyttämiseksi taloustilastoista päätettiin luopua.

Huhtikuussa 2021 Pohjois-Korean *Rodong Sinmun* -sanomalehti peräänkuulutti Chollima-liikkeen sankareiden tien seuraamista. Kim Jong-un oli tätä ennen myöntänyt maan epäonnistumiset taloudenpidossa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Chollima Movement (Arkistoitu – Internet Archive) Korea Data & History Initiative
2. 1 2 3  N.K.'s paper calls for post-war 'Chollima' spirit against challenges Yonhap News Agency
3. 1 2 3  Kai Myrberg: "Pohjois-Koreassa vain porsaat ovat onnellisia" (2021; s. 44-46)
4. ↑  Chollima Statue Atlas Obscura
Osa artikkelisarjaa
 **Bahai-usko** 

Keskeiset henkilöt 

* Bab
* Baha’ullah
* Abdulbaha’
* Shoghi Effendi


Kirjoitukset 

* *Kaikkein pyhin kirja*
* *Varmuuden kirja*
* *Kätketyt sanat*
* *Seitsemän laaksoa*
* Bahai-uskon kirjoitukset


Hallinto ja tapakulttuuri 

* Bahain maailmankeskus
* Oikeusneuvosto
* Bahai-kalenteri


Historia 

* Historia
* Aikajana
* Šaikhilaisuus
* Baabilaisuus
* Bahai-uskon vainot


 

 malline: näytä • keskustele • muokkaa 

**Varmuuden kirja** tai **Kitab al-Iqan** (myös muodossa **Kitáb-i-Íqán**, arab. كتاب الإيقان‎ pers. ‏كتاب ايقان‎) on bahai-uskon perustajaprofeetta Baha’ullah kirjoittama kirja. Se on bahai-uskonnon luonteen ja tarkoituksen yleisesitys, joka viittaa sekä Koraaniin että Vanhaan ja Uuteen testamenttiin sekä kuvailee Jumalan sanansaattajien, profeettojen, katkeamattoman ketjun.. Kirja on kirjoitettu osittain arabiaksi ja osittain persiaksi vuonna 1861 Bagdadissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Suomen bahá'í-yhteisö: Bahá'u'lláh (1817–1892) bahá'í-uskon perustaja[vanhentunut linkki]
Östra Kärrstorps kyrka
**Östra Kärrstorpin kirkko** (ruots. *Östra Kärrstorps kyrka*) on Ruotsissa Sjöbon kunnassa sijaitseva rakennus. Se valmistui vuonna 1846 ja on tyypillinen uusklassinen rakennus. Samalla paikalla sijaitsi keskiajalla romaaninen kirkko. Kun uusi kirkko rakennettiin, niin vanhasta säästettiin torni vuoteen 1860 asti ja luultavasti vanhan kirkon kiviä käytettiin myös uuden kirkon rakentamiseen. 

Kirkon penkit ovat vuodelta 1914 ja alttaritaulu vuodelta 1916, molemmat ovat jugendtyylisiä. Alttaritaulu on lundilaisen Fredrik Krebsin tekemä öljyvärimaalaus, joka esittää Jeesusta ja rikasta miestä (Matteuksen evankeliumin 10. luku). Kastemalja on keskiajalta ja siinä on kuvattu kaksi legendaa. Sakaristossa on lunnebyläisen Evert Lundbergin tekemä kullattu puinen risti, joka on tehty tyrnistä ja siinä oleva Jeesus on tehty Östra Kärrstorpin pappilan akaasiapuusta. Saarnastuoli on 1600-luvulta ja siihen on kuvattu naisia ja miehiä.

Lähteet
-------

* Vollsjö församling: Östra Kärrstorps kyrka (ruotsiksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Östra Kärrstorpin kirkko** Wikimedia Commonsissa
**Östra och Västra Kyrksundet** on kaksiosainen järvi Sundin kunnassa Ahvenanmaalla. Sen pinta-ala on 255,26 ha. Se esiintyy joissakin tilastoissa Ahvenanmaan suurimpana järvenä. Ylen ja Suomen ympäristökeskuksen vuonna 2011 järjestämässä kilpailussa se valittiin Ahvenanmaan maakuntajärveksi.

Östra Kyrksundetia ympäröivät pohjoispuolella viljelysmaat, eteläpuolella jyrkät kalliot. Se on luokiteltu rehevöityneeksi 1980-luvulla. Järven kasvillisuus on Ahvenanmaan monipuolisinta, ja siihen kuuluu muun muassa järviruoko, osmankäämi, keltakurjenmiekka, vesihierakka, karvalehti, tähkä-ärviä sekä eri vitalajeja sekä kelluslehtisiä kasveja kuten ulpukka ja lumme.

Molempien järvien kalastoa on aiemmin hallinnut särki, jonka osuus on nyttemmin pienentynyt. Nykyisin kaloja on paljon, etenkin ahventa, mutta särki on edelleen yleinen.

Järviä yhdistämään on kaivettu noin 200 metriä pitkä kanava, Bromansströmmen. Västra Kyrksundet on yhteydessä Itämereen Slottsundetin kautta. Maankohoamisen takia järvet ovat muuttuneet makeavetisiksi, mutta 1930-luvulla sekä Bromansströmmen että Slottsundet ruopattiin, ja Västra Kyrksundetiin pääsi suolavettä. Vuodesta 1979 alkaen järvet ovat jälleen olleet erossa merivedestä, mutta pohjan lähellä on edelleen suolavesikerroksia. Bromansströmmen on ruopattu vuonna 2012 tavoitteena avata se kulkukelpoiseksi pienveneille.

Östra och Västra Kyrksundet on laajin Sundin kahdeksastatoista järvestä. Toiseksi laajin on Sonröda träsk, joka sijaitsee Östra Kyrksundetin pohjoispuolella. Sonröda träskin ja Östra Kyrksundetin välissä sijaitsee Björby träsk.

Lähteet
-------

1. ↑  Östra och Västra Kyrksundet (yhd.) *Järviwiki*. Viitattu 29.2.2016.
2. ↑  Maakuntajärvikilpailu *Yle Vintti*. Viitattu 29.2.2016.
3. 1 2 3  Michaela Gren: *Provfiske i Långsjön, Östra Kyrksundet, Västra Kyrksundet, Dalkarby träsk och Lavsböle träsk 2013*, s. 8-9. Åbo Akademi, 2013. Teoksen verkkoversio (viitattu 29.2.2016). [vanhentunut linkki]
4. ↑  Sund. Järviwiki. Viitattu 1.7.2021.
**Anna Maria Pellegrini** (s. 15. heinäkuuta 1943 Pretoro) on italialaissyntyinen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano. Hän muutti vuonna 1958 Kanadaan, jonka kansalaisuuden hän sai vuonna 1965.

Pellegrini opiskeli vuosina 1960–4 Ernesto Vincin johdolla The Royal Conservatory of Musicissa (Toronto) ja sitten Joe Mackon johdolla Lontoossa. Hän lauloi Canadian Opera Companyssa ensimmäistä kertaa vuonna 1963 *Aidan* ylipapittarena; ensimmäisessä suuressa roolissaan hänet nähtiin Gildan osassa *Rigolettossa* vuonna 1965. Myöhemmin hän on esiintynyt COC:ssa muun muassa Neddana *Pajatsossa* (1966), Cio-Cio Sanina *Madama Butterflyssä* (1971, 1975) ja Violettana *La traviatassa* (1974, 1978). Vuonna 1967 hän voitti Metropolitan-oopperassa yleisökilpailun. Hänet nähtiin ensimmäistä kertaa Covent Gardenissa vuonna 1968 Gildana ja Sadler's Wellsissä vuonna 1969 Cio-Cio Sanina.

Pellegrini on erikoistunut Giacomo Puccinin ohjelmistoon. Hän on esiintynyt oopperoissa Edmontonissa, Manitobassa, Québecissä, Calgaryssa ja Vancouverissa. Hän on myös laulanut Genovassa, Triestessä, Parmassa ja Cataniassa Italiassa, Pittsburghissä ja New Orleansissa Yhdysvalloissa sekä Santo Domingossa ja Walesin kansallisoopperassa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  The Canadian Encyclopedia: Maria Pellegrini


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
*Tämä artikkeli kuvaa Britannian kuninkaallisen laivaston Vanguard-luokan toisen luokan linjalaivaa. Sanan muita merkityksiä on täsmennyssivulla.*

**HMS Collingwood** oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1841 vesillelaskettu Vanguard-luokan 80-tykkinen toisen luokan linjalaiva.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Vanguard-luokka (linjalaiva)*
Alus tilattiin 23. kesäkuuta 1832 Pembroken telakalta, missä köli laskettiin syyskuussa 1835. Se laskettiin vesille 17. elokuuta 1841 ja valmistui 20. heinäkuuta 1844 Portsmouthissa. Valmistuskustannukset olivat 55 910 puntaa, minkä lisäksi varustaminen maksoi 18 728 puntaa.

Palvelus
--------

Alus otettiin palvelukseen 8. toukokuuta 1844 Portsmouthissa päällikkönään kommodori Henry Broadhead. Se oli 13. elokuuta Tyynenmeren laivaston kontra-amiraali Sir George Francis Seymourin lippulaivana päällikkönään Robert Smart. Alus poistettiin palveluksesta 20. heinäkuuta 1848 ja oli 1849 ankkuroituna Portsmouthissa.

Aluksen muutostyöt potkuritaistelulaivaksi tilattiin 9. heinäkuuta 1859 Chathamin telakalta, missä työt aloitettiin 23. maaliskuuta 1861 ja päättyivät 13. heinäkuuta. Alukselle asennettiin George Rennie & Sonsin valmistama höyrykone, joka tuotti 1 424 ihp:tä mahdollistaen 10,46 solmun nopeuden. Sitä ei kuitenkaan koskaan varustettu meripalvelukseen. Alus myytiin maaliskuussa 1867 romutettavaksi Castlelle Charltoniin.

Lähteet
-------

* Winfield, Rif: *British Warships in the Age of Sail 1817-1863 - Design, Construction, Careers and Fates*. Barnsley: Seaforth Publishing, 2014. ISBN 978-1-84832-169-4. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  Winfield, Rif s. 33
2. ↑  Winfield, Rif s. 44

*Vanguard*-luokan linjalaivat

|  |
| --- |
| HMS *Vanguard* – HMS *Collingwood* – HMS *Goliath* – HMS *Superb* – HMS *Meeanee* – HMS *Centurion* – HMS *Lion* – HMS *Colossus* – HMS *Mars* |
| Edeltäjä: HMS *Calcutta* – Seuraaja: *Albion*-luokka |
*Tämä artikkeli kuvaa Britannian kuninkaallisen laivaston Vanguard-luokan toisen luokan linjalaivaa. Sanan muita merkityksiä on täsmennyssivulla.*

**HMS Colossus** oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1848 vesillelaskettu Vanguard-luokan 80-tykkinen toisen luokan linjalaiva.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Vanguard-luokka (linjalaiva)*
Alus tilattiin 18. maaliskuuta Pembroken telakalta, missä köli laskettiin lokakuussa 1843. Se laskettiin vesille 1. kesäkuuta 1848 ja valmistui 3. heinäkuuta. Alus siirrettiin Portsmouthista reservin ankkuripaikalle, eikä sitä otettu purjealuksena palvelukseen. Valmistuskustannukset olivat 59 119 puntaa.

Amiraliteetti päätti 11. tammikuuta 1854 aluksen muuttamisesta potkuritaistelulaivaksi. Tilaus muutostöistä oli jätetty jo 9. tammikuuta Plymouthin telakalle, missä työt aloitettiin 26. tammikuuta. Telakoimaton alus laskettiin vesille 11. kesäkuuta. Työt saatiin päätökseen 27. kesäkuuta 1855. John Penn & Sonsin valmistaman höyrykoneen asentaminen maksoi 66 209 puntaa, josta höyrykoneen osuus oli 25 031 puntaa. Höyrykone tuotti 1 458 ihp:tä, mikä mahdollisti 9,312 solmun nopeuden.

Palvelus
--------

Alus otettiin palvelukseen 15. kesäkuuta 1854 Pohjois-Amerikan ja Länsi-Intian laivastoasemalle päällikkönään Robert Spencer Robinson. Alus oli 1855 Oolannin sodan aikana Itämerellä. Se poistettiin palveluksesta 2. kesäkuuta 1857. Alus varustettiin reserviin Chathamissa joulukuusta 1857 maaliskuuhun 1858 ja edelleen ensimmäisen luokan reserviin Sheernessissä toukokuussa 1859.

Alus varustettiin kesäkuun alussa 1860 meripalvelukseen Portsmouthissa, ja se otettiin 11. kesäkuuta palvelukseen Portlandin vartiolaivana päällikkönään Francis Scott. Alus oli vartiolaivana kesäkuuhun 1864. Aluksen päälliköksi tuli 1. huhtikuuta 1861 George Edward Patey, 6. toukokuuta 1862 Swynfen Thomas Carnegie ja 13. huhtikuuta 1863 Edward Codd. Aluksen miehistö siirrettiin 1. heinäkuuta 1864 *HMS Frederick Williamille*. Se myytiin maaliskuussa 1867 Charltoniin Castle & Beechille romutettavaksi.

Lähteet
-------

* Winfield, Rif: *British Warships in the Age of Sail 1817-1863 - Design, Construction, Careers and Fates*. Barnsley: Seaforth Publishing, 2014. ISBN 978-1-84832-169-4. (englanniksi)
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1860–1905*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 2002. ISBN 0-85177-133-5. (englanniksi)
* Lyon, David & Winfield, Rif: *Sail & Steam Navy List - All the Ships of the Royal Navy 1815–1889*. Lontoo: Chatham Publishing/National Maritime Museum, 2004. ISBN 1-86176-032-9. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  Winfield, Rif s. 34
2. 1 2 3  Winfield, Rif s. 43

*Vanguard*-luokan linjalaivat

|  |
| --- |
| HMS *Vanguard* – HMS *Collingwood* – HMS *Goliath* – HMS *Superb* – HMS *Meeanee* – HMS *Centurion* – HMS *Lion* – HMS *Colossus* – HMS *Mars* |
| Edeltäjä: HMS *Calcutta* – Seuraaja: *Albion*-luokka |
**Ari Palolahti** (s. 9. syyskuuta 1968 Rovaniemi) on suomalainen uransa lopettanut maastohiihtäjä. Hän edusti Alatornion Pirkkoja. Palolahti oli parhaimmillaan sprinttihiihdossa*lähde?*. Hän on moninkertainen hiihdon arvokisaedustaja. Rajavartijana työskentelevä Palolahti on osallistunut myös sotilaiden MM-hiihtoihin.

Kansainväliset saavutukset
--------------------------

Ari Palolahti edusti Suomea Salt Lake Cityn talviolympialaisissa 2002. Lahden MM-kilpailuissa 2001 hän sijoittui sprintissä neljänneksi, vaikka kolaroi radalla. Maailmancupissa Palolahti on ottanut yhden osakilpailuvoiton, joulukuussa 1997 Milanossa. Lisäksi hän on sijoittunut maailmancupin sprinttikilpailuissa kolmanneksi Garmisch-Partenkirchenissä joulukuussa 1998 ja Nové Městossa helmikuussa 2001. Palolahti oli sprintissä neljäs sotilaiden vuoden 2001 MM-kilpailuissa Jerichossa, Vermontin osavaltiossa Yhdysvalloissa.

Aikuisten SM-mitalit
--------------------

* Pronssia

2002: Sprintti (v)
2000: Sprintti

Aiheesta muualla
----------------

* Ari Palolahti Suomen Hiihtoliiton kotisivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
* Ari Palolahti Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
J. E. Järvisalo.
**Johan Emil Järvisalo** (ven. Эмиль-Иоганн Андреевич Ярвисало, 11. maaliskuuta 1888 tai 1889 Hämeen lääni – 14. toukokuuta 1929 Jalta) oli suomalaissyntyinen neuvostoliittolainen poliitikko.

Järvisalon isä oli kirvesmies ja äiti kutoja. Hän kävi kansakoulun ja työskenteli makkaratehtaalla, kauppa-apulaisena ja konttoristina. Järvisalo opiskeli Helsingin kauppakorkeakoulussa, mutta joutui keskeyttämään opintonsa.

Järvisalo liittyi sosiaalidemokraattiseen nuorisoliikkeeseen vuonna 1905 ja puolueeseen vuonna 1917. Hän oli perustamassa Helsingin liikeapulaisten ammattiliittoa ja Liiketyöntekijäin liittoa. Suomen sisällissodassa Järvisalo toimi punaisen kaartin intendentuurin elintarvikepäällikkönä.

Sisällissodan jälkeen Järvisalo päätyi Venäjälle ja jäi Aleksandr Koltšakin joukkojen vangiksi Siperiassa. Hän liittyi Venäjän kommunistiseen puolueeseen vuonna 1920. Järvisalo työskenteli Karjalan vallankumouskomitean sihteerinä ja VKP(b):n Kemin kihlakuntakomitean vastaavana sihteerinä vuosina 1920–1922 sekä NKP(b):n Karjalan aluekomitean vastaavana sihteerinä vuosina 1922–1929. Hän oli myös Karjalan autonomisen tasavallan toimeenpanevan komitean puhemiehistön ja Neuvostoliiton toimeenpanevan keskuskomitean jäsen. Järvisalolla oli tärkeä rooli Neuvosto-Karjalan suomalaistamispolitiikassa. Hänen seuraajansa puoluesihteerinä oli Kustaa Rovio.

Järvisalon etunimistä käytettiin Neuvostoliitossa lyhennettä E. J.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Karelija: entsiklopedija, tom 3*, s. 313–314. Petrozavodsk: PetroPress, 2011. ISBN 978-5-8430-0127-8.
2. 1 2 3 4 5  Kostiainen, Auvo: Järvisalo, Johan Emil *Kansallisbiografia-verkkojulkaisu*. Viitattu 27.3.2020.
3. 1 2  *Työläisen ja talonpojan kalenteri*, s. 148. Leningrad–Petroskoi: Kustannusosuuskunta Kirja, 1930.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee liikemiestä. Samannimistä tilastotieteen professoria käsittelee artikkeli Johan Fellman (matemaatikko).*
**Johan Fellman** (4. syyskuuta 1781 Raahe – 4. elokuuta 1870 Raahe) oli suomalainen liikemies ja lahjoittaja.

Fellman toimi Raahessa laivanvarustajana ja kauppiaana veljensä Baltzar Fellmanin (1789–1862) kanssa. Kun veli oli kuollut 1862, hän lahjoitti tältä jääneen omaisuuden (noin 75 000 hopearuplaa) Raaheen perustettavan porvari- ja kauppakoulun rahastoksi. Hän lahjoitti itse tarkoitukseen talon. Alkuun koulu oli ruotsinkielinen, mutta muuttui 1909 suomenkieliseksi.

Johan Fellmanin vanhemmat olivat kauppias Jakob Fellman ja Maria Freitag.

Lähteet
-------

1. ↑  Fellman, Johan hakuteoksessa *Uppslagsverket Finland* (2012). (ruotsiksi)
2. ↑  *Otavan Iso tietosanakirja*, osa 2, p. 1316. Otava 1968.
3. ↑  Biografinen Nimikirja: Elämäkertoja Suomen entisiltä ja nykyajoilta ss. 190–191. Viitattu 1.12.2019.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Uppslagsverket Finland
* Biografiasampo

 |

 |
**Freska Finland Oy** on suomalainen siivousyritys, joka toimii tällä hetkellä Suomessa, Ruotsissa ja Norjassa. Freskan palvelut keskittyvät koti- ja toimistosiivoukseen. 

Freska on perustettu vuonna 2015, ja sen toimitusjohtaja on Sebastian Heinrichs. Freska työllistää yhteensä noin tuhat siivoojaa, joista suunnilleen puolet työskentelee Suomessa. Freska on kertonut laajentavansa palveluitaan tulevaisuudessa myös muihin kotipalveluihin. 

Freska on kasvanut perustamisestaan lähtien nopeasti. Huhtikuussa 2023 se osti liikevaihdoltaan 12 miljoonan euron Koti Puhtaaksi -yrityksen, jolla oli yli 300 työntekijää. Yhdessä yhtiöt tulevat tekemään noin 1 300 hengellä noin 47 miljoonan euron vuosiliikevaihtoa.. Vielä vuonna 2017 Freskan liikevaihto oli vain 2,5 miljoonaa euroa.

Freskaan ovat sijoittaneet monet kansainväliset sijoittajat, kuten Small Giant Gamesin taustalla vaikuttava ruotsalainen Spintop Ventures ja saksalainen pääomasijoittaja Acton Partners.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Siivousfirmat löivät hynttyyt yhteen *Talouselämä*.  11.4.2023. Viitattu 12.4.2023.
2. ↑  Luotettava siivous alk. 36 €/h | Freska *www.freska.fi*. Viitattu 25.6.2019.
3. 1 2  Freska Finland Oy - Y-tunnus: 2692895-8 - Yritystiedot, taloustiedot, päättäjät & hallituksen jäsenet *www.finder.fi*. Viitattu 25.6.2019.
4. ↑  Ulkomainen työvoima kasvun mahdollistajana – Freska rekrytoi tulevana vuonna jopa 500 uutta työntekijää Suomessa - ePressi *www.epressi.com*. Viitattu 25.6.2019.
5. ↑  Susanna Takkunen kotisiivouspalvelu Freskan operatiiviseksi johtajaksi *Markkinointi & Mainonta*. Viitattu 25.6.2019.
Bob Goodlatte
**Robert William "Bob" Goodlatte** (s. 22. syyskuuta 1952 Holyoke, Massachusetts) on yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko.

Goodlatte valmistui vuonna 1977 oikeustieteen tohtoriksi Washington and Lee Universitysta, Lexingtonista. Hän työskenteli yksityisellä sektorilla juristina. Vuosina 1977–1979 hän kuului Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenen M. Caldwell Butlerin henkilökuntaan. Tammikuussa 1993 Goodlatte aloitti ensimmäisen oman kautensa Virginian edustajana edustajainhuoneessa, jonka jäsenenä istui tammikuuhun 2019. Vuonna 2009 edustajainhuone nimitti hänet yhdeksi tuomari Samuel B. Kentin virkasyytteen käsittelijöistä. Goodlatte toimi 108. ja 109. Yhdysvaltain kongresseissa maatalouskomitean ja 113.–115. kongresseissa oikeuskomitean puhemiehenä. Vuonna 2018 hän ei asettunut enää ehdolle 116. kongressin valinnoissa.

Lähteet
-------

1. 1 2  GOODLATTE, Robert William (1952-) Biographical Directory of the United States Congress
2. ↑  FORMER U.S. REP. BOB GOODLATTE ’74 INVITES, AND GETS, ‘TOUGH QUESTIONS’ DURING CAMPUS TALK Bates


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* US Congress

 |

 |