recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Aaro Hyvärinen** (24. tammikuuta 1858 Kuopion pitäjä – 2. maaliskuuta 1936 Kuopio) oli suomalainen Kuopiossa asunut harjoja ja siveltimiä valmistanut käsityöläismestari. Hyvärisen valmistamia harjoja palkittiin muun muassa Pariisin maailmannäyttelyssä vuonna 1900.

Hyvärinen lähti vuonna 1874 16-vuotiaana oppiin Pietariin saksalaisen Rosen harjatehtaaseen ja hän työskenteli siellä kymmenkunta vuotta. Suomeen palattuaan Hyvärinen perusti vuonna 1888 harja- ja sivellinliikkeen Kuopioon. Hyvärisen valmistamia harjoja palkittiin muun muassa Lyypekin kauppa- ja teollisuusnäyttelyssä 1885, Tukholman taideteollisuusnäyttelyssä 1897, Nizni Novgorodin näyttelyssä 1896 sekä Pariisin maailmannäyttelyssä 1900. Pariisin maailmannäyttelyä varten Hyvärinen valmisti puu-upotuksin koristeltuja harjoja, jotka olivat esillä Suomen paviljongissa tätä varten tehdyssä lasivitriinissä. Lasivitriini harjoineen kiersi sitten useissa muissakin näyttelyissä, joissa Hyvärinen sai palkintoja harjositaan.

Lähteet
-------

1. 1 2  Aaro Hyvärinen, Käsityö- ja teollisuuslehti : Suomen teollisuusvaliokunnan äänenkannattaja, 01.04.1936, nro 4, s. 14, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
2. ↑  Kuolleita, Helsingin Sanomat, 05.03.1936, nro 63, s. 7, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
3. 1 2  Harjamestari Aaro Hyvärinen, Savo, 04.03.1936, nro 53, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
4. ↑  Vanhan ajan työntekijä ... eli kuinka presidentinrouva sai savolaisen harjan, Suomen Kuvalehti, 14.01.1933, nro 3, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
**Fairness & Accuracy In Reporting (FAIR)** on yhdysvaltalainen järjestö, joka analysoi mediaa kriittisesti vasemmistolaisesta näkökulmasta. Vasemmistoaktivisti Jeff Cohen perusti järjestön vuonna 1986 ja sen tukikohta on New Yorkissa. Järjestö kuvailee itseään "sensuurin vastaiseksi" ja kertoo puolustavansa toimittajia, jos heitä pyritään vaientamaan. FAIR tekee yhteistyötä sekä toimittajien että aktivistien kanssa.

Näkemys kunnollisesta journalismista
------------------------------------

FAIR:in mukaan kriittinen ja aggressiivinen media on elintärkeä hyvin informoidussa demokratiassa. Ongelmaksi muodostuu FAIR:in mukaan valtavirtamedian hampaattomuus politiikan ja talouden vallanpitäjiä kohtaan, joita median tulisi tarkkailla. FAIR:in mukaan näkökulmien määrä valtavirtamediassa on rajattu. Korporatiivisen median uutisointi mainostulojen kasvattaminen mielessä on järjestön mukaan uhka itsenäiselle journalismille. Tähän haasteeseen vastaamiseksi perustettiin FAIR. Tarkoituksena on vahvistaa itsenäistä ja ei-kaupallista kriittistä journalismia.

Kritiikkiä FAIR:ia kohtaan
--------------------------

Vuonna 1990 New York Timesin Walter Goodman kirjoitti artikkelin FAIR:ista ja Accuracy in Media -järjestöstä. Hänen mukaansa järjestöjen esittämä kritiikki on aina provokatiivista ja tendenssimäistä. Goodmanin mukaan FAIR:in ennakkoluulot keskittyvät lähinnä oikeistoon.

Kommentteja FAIR:ista FAIR:n omalta sivustolta
----------------------------------------------

*Mainostan FAIR:ia minne tahansa menenkin. Se on yksi tärkeimmistä demokratiaa edistävistä projekteista USA:ssa.*

—Barbara Ehrenreich

*Mitä FAIR-yhteisö - ja painotuksen tulisi olla sanassa yhteisö - on saavuttanut näiden vuosien aikana on melko merkittävää. On paljon ihmisiä, ja minä yhtenä heistä, jotka odottavat innolla mitä tuleman pitää, oivaltavia tarkennuksia, informaatiota, yleistä valaistumista, mitä epäilemättä on edessämme. Haluaisin onnitella yhteisöä upeista saavutuksista ja toivon että monet muut tuntevat rohkaisun liittyä tähän laajalti tärkeään työhön.*

—Noam Chomsky

*FAIR toimii yksinään, ikään kuin demokraattisen journalismin puolustajana. En voi edes kuvitella mitä tekisimme ilman sitä.*

—Robert W. McChesney

Lähteet
-------

1. 1 2  www.fair.org - What´s FAIR Viitattu 9.4.2009
2. 1 2  www.fair.org - What´s Wrong With The News? Viitattu 31.1.2014
3. ↑  New York Times - TV VIEW; Let's Be Frank About Fairness And Accuracy Viitattu 10.9.2009
4. 1 2 3  www.fair.org - Journalists, Activists and Scholars Talk About FAIR Viitattu 31.1.2014

Aiheesta muualla
----------------

* www.fair.org - viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
**Aarno Martti Tertti**, ent. *Hertz* (25. helmikuuta 1925 Tuusula – 23. lokakuuta 2011 Espoo) oli suomalainen tiedottaja, sukututkija ja päätoimittaja.

Tertti kirjoitti ylioppilaaksi sotilasylioppilaskirjoituksissa 1945. Sodan aikana hän sairastui tuberkuloosiin, mutta selvisi leikkausten avulla. Hän opiskeli valtiotieteitä Helsingin yliopistossa. Vuosina 1953–1973 hän työskenteli Mainos-Taucherin palveluksessa ja oli 1970–1973 sen tytäryhtiön, yhteiskunnallisen tiedotustoimiston Goodwillin johtokunnan puheenjohtaja.

Vuodesta 1973 Tertti oli Keskuskauppakamarin tiedotuslehden *Kauppakamarilehden* päätoimittaja ja sen jälkeen Liberaalisen Kansanpuolueen lehden *Polttopisteen* päätoimittajana. Myöhemmin hän oli vapaa toimittaja ja kirjoitti kirjoja sukututkimuksen alalta.

Aarno Tertin isä oli metsätieteilijä Martti Tertti.

Julkaisut
---------

* *Kodin sukukirja*, WSOY, 1980 ISBN 951-0-10055-2
* *Paljastavat juuret*, Sanoma, 1981 ISBN 951-9134-65-4

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Krohn, Aarni: Tiedotusmies innostui sukututkimuksesta. Kuolleet, *Helsingin Sanomat* 12.10.2011 s. C 13. Artikkelin verkkoversio.
2. ↑  Asevelvollisena Viipurissa 1919–1920. Aarno Tertti selaili isänsä Martti Tertin (k. 1940) päiväkirjoja Wiipuri.fi


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Vasileíes** (kreik. Βασιλείες; myös *Vasilíes*) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Iraklionin kuntaan, Iraklionin alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylän väkiluku on 1 662 (vuonna 2011).

Vasileíesin Pyhän Georgioksen (Pyhän Yrjön, *Ágios Geórgios*) kirkko.
Vasileíesin kylä sijaitsee linnuntietä noin kahdeksan kilometriä etelään Iraklionin kaupungista. Vasileíes muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Βασιλειών, *Topikí Koinótita Vasileión*), johon kuuluvat varsinaisen Vasileíesin kylän lisäksi kylät Ágios Vlásios ja Sílamos. Koko yhdyskunnan väkiluku on 2 256.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Vasileíes** Wikimedia Commonsissa
**Ystävät hämärän jälkeen** (*Låt den rätte komma in*) on vuonna 2008 ensi-iltansa saanut ruotsalainen romanttinen kauhuelokuva, jonka on ohjannut Tomas Alfredson ja käsikirjoittanut John Ajvide Lindqvist oman romaaninsa pohjalta.

Elokuvalle on myönnetty useita palkintoja, muun muassa Göteborgin ja Tribecan elokuvajuhlien parhaan elokuvan palkinnot. Göteborgissa elokuva sai palkinnon myös parhaasta kuvauksesta.

Vuonna 2016 elokuva äänestettiin BBC:n kyselyssä vuosisadan 100 parhaan elokuvan joukkoon. Vastaajina oli 177 elokuva-asiantuntijaa eri puolilta maailmaa.

Matt Reevesin käsikirjoittama ja ohjaama englanninkielinen versio *Ystävät hämärän jälkeen* (*Let Me In*) sai ensi-iltansa vuonna 2010.

Juoni
-----

12-vuotias, koulukiusattu Oskar asuu Blackebergissä, Tukholmassa 1980-luvun alussa. Hän tapaa samanikäisen tytön, Elin, joka on juuri muuttanut Oskarin naapuriin vanhan miehen, Håkanin kanssa. Kaupunginosassa on samoihin aikoihin alkanut tapahtua murhia. Ystävystyttyään Elin kanssa paremmin Oskar saa tietää Elin olevan vampyyri, jolle Håkan kerää verta murhaamalla ihmisiä.

Rooleissa
---------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Kåre Hedebrant  | … |  Oskar
  |
|  Lina Leandersson  | … |  Eli
  |
|  Per Ragnar  | … |  Håkan
  |
|  Henrik Dahl  | … |  Erik
  |
|  Karin Bergquist  | … |  Yvonne
  |
|  Peter Carlberg  | … |  Lacke
  |
|  Ika Nord  | … |  Virginia
  |
|  Mikael Rahm  | … |  Jocke
  |

Lähteet
-------

1. ↑  The 21st Century’s 100 Greatest Films, BBC Culture 24.8.2016.
2. ↑  Fernandez, Jay A. & Kit, Borys: 'Cloverfield' helmer traces Swedish tale *The Hollywood Reporter*.  24.9.2008. Viitattu 23.2.2015. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset sivut (englanniksi)
* Elokuva Rottentomatoesissa (englanniksi)
**Branden Albert** (s. 4. marraskuuta 1984 Rochester, New York) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan ulompi hyökkäyksen linjamies. Hän edustaa NFL-liigassa pelaavaa Miami Dolphinsia.

Ura
---

### Kansas City Chiefs

Albert oli Chiefsin ensimmäisen kierroksen varaus vuoden 2008 NFL:n varaustilaisuudesta. Hän allekirjoitti seuran kanssa viiden vuoden sopimuksen. Albert pelasi avauskaudellaan viisitoista ottelua. Chiefs ei menestynyt hänen avauskaudellaan voitettuaan vain kaksiottelua kauden aikana jääden läntisen divisioonan viimeiseksi.

Kaudella 2009 Albertin joukkue kärsi saman kohtalon jäätyään divisioonansa viimeiseksi. Chiefs onnistui voittamaan neljä ottelua. Albert pelasi kauden aikana neljätoistaottelua ollen kaikissa avauksessa.

Kolmannella kaudellaan 2010 Albert pelasi viisitoista ottelua, kun Chiefs voitti läntisen divisioonan. Seura keräsi kuudestatoista ottelusta kymmenen voittoa ja eteni pudotuspeleihin. Heidän matkansa päättyi ensimmäisellä kierroksella häviöön Baltimore Ravensia vastaan pistein 30–7.

Kaudella 2011 Chiefs ei menestynyt edelliskauden tapaan. Seura jäi viimeiseksi divisioonassaan seitsemällä voitolla. Albert pelasi kauden aikana ensimmäistä kertaa kauden kaikki kuusitoista ottelua.

Albertin viides kausi Chiefsissä ei tuottanut myöskään menestystä. Albert pelasi kolmetoista ottelua ja oli avauksessa yksitoista kertaa. Chiefs jäi divisioonansa viimeiseksi kahdella voitolla.

Kausi 2013 oli Albertin kannalta menestyksellisempi. Hän pelasi runkosarjassa kaksitoista ottelua ja joukkue sijoittui divisioonassaan kolmanneksi yhdellätoista voitolla. Chiefs eteni pudotuspeleihin, jossa se hävisi ensimmäisellä kierroksella Indianapolis Coltsille pistein 44–45.

### Miami Dolphins

Albert allekirjoitti maaliskuussa 2014 viiden vuoden sopimuksen Miami Dolphinsin kanssa. Hän pelasi avauskaudellaan Miamissa yhdeksän ottelua. Seura sijoittui kahdeksalla voitolla kolmanneksi ja jäi ulos pudotuspeleistä.

Kaudella 2015 Albert sai enemmän peliaikaa ja pelasi neljässätoista ottelussa. Miami menestyi heikommin kuin edellisellä kaudella jääden divisioonansa viimeiseksi kuudella voitolla.

Lähteet
-------

1. ↑  Draft 2008 *nfl.com* Viitattu 13.4.2016 (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5 6 7  Branden Albert *nfl.com* Viitattu 13.4.2016 (englanniksi)
3. ↑  Branden Albert, Miami Dolphins strike contract *nfl.com* 11.3.2014 Viitattu 13.4.2016 (englanniksi)
**Muutostiedosto** kuvaa muutosta kahden eri tiedostoversion välillä. Muutostiedostoa voidaan käyttää tiivistämään muutos kahden eri version välillä, jolloin voidaan välttyä kopioimasta uudempaa tiedostoversiota kokonaisena, ja toisaalta voidaan nähdä tehdyt muutokset helposti. Muutostiedoston asentamista kutsutaan ohjelmistopäivitykseksi.

Muutostiedostoformaatteja on monia. Yleensä sovelluksissa pyritään käyttämään muutostiedostoa joka kuvaisi muutoksen mahdollisimman selkeästi ihmiselle, mutta joissain tapauksissa muutostiedoston on tarkoitus olla mahdollisimman pieni tilansäästämiseksi.

Ohjelmistopäivitykset
---------------------

Erittäin monet ohjelmistovalmistajat lähettävät tai antavat ladattavaksi ohjelmistopäivityksiä. Käyttäjä voi ladata muutostiedoston valmistajan sivuilta tai valmistaja voi myös tarjota automaattista päivitystä, jolloin muutostiedosto voi asentua ilman että käyttäjän tarvitsee siihen reagoida.

Muutostiedostot ohjelmoinnissa
------------------------------

Muutostiedostot ovat yleisesti käytetty apuväline ohjelmoinnissa. Muutostiedoston avulla ohjelmoija voi selvittää mitkä koodirivit ovat muuttuneet kahden eri version välillä. Lähes kaikki ohjelmointiin tarkoitetut versionhallintajärjestelmät osaavat tuottaa muutostiedostoja. Esimerkiksi UNIX-maailmassa yleisesti käytetty formaatti muutostiedostoille on diff -käskyn tuottama formaatti.

Ohjelmistoja muutostiedostojen tekemiseen
-----------------------------------------

* diff ja patch ohjelmia käytetään tekstimuotoisten tiedostojen vertaamiseen ja muuttamiseen

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Introduction: Using diff and patch *linuxacademy.com*.  Arkistoitu 1.7.2018. Viitattu 2.7.2018. (englanniksi)
**Lafia** on maalaiskunta Timbuktun alueen Timbuktun piirissä Malissa. Sen pinta-ala on 5 400 neliökilometriä. Asukkaita on 7 800 henkeä (vuonna 2009).

Lafian kunta rajoittuu pohjoisessa Timbuktun piirin Bourem-Inalyn, idässä Gourma-Rharousin piirin Hamzakoman sekä etelässä ja lännessä Haribomon kuntiin. Seutu kuuluu Saharan ja Sahelin siirtymäalueeseen. Sen läpi virtaa Nigerjoki.

Kuntaan kuuluu neljä kylää ja 13 paimentolaisryhmää. Sen keskuspaikka on Aglalin kylä. Asukkaat ovat songhaita, tuaregeja, fulbeja, maureja ja bozoja. Vallitseva uskonto on islam.

Aglalin kautta kulkee Timbuktun ja Rharousin välinen erämaareitti, josta haarautuu toinen reitti Douentzaan. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi, hirssi, durra, lehmänpapu, okra ja vesimeloni. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja kamelit. Lisäksi harjoitetaan kalastusta, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä.

Kunnassa toimii neljä alakoulua, yksi yläkoulu sekä kaksi terveyskeskusta. Matkailua seudulle ei ole.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Plan de Securité Alimentaire Commune Rurale de Lafia 2006–2010 *csa-mali.org*.  2006. Viitattu 10.6.2012. (ranskaksi)
2. ↑  Resultats provisoires RGPH 2009 (Région de Tombouctou) *instat.gov.ml*.  Arkistoitu 22.7.2011. Viitattu 10.6.2012. (ranskaksi)
3. 1 2 3 4  Schéma Directeur de Lutte contre l’Ensablement dans le Nord du Mali: Monographie de la Commune de Lafia *environnement.gov.ml*.  2004.  Arkistoitu 22.7.2011. Viitattu 10.6.2012. (ranskaksi)
**International Board on Books for Young People** eli **IBBY** on kansainvälinen järjestö, jonka tavoitteena on lasten- ja nuortenkirjallisuuden ja lukutaidon edistäminen eri maissa. IBBY perustettiin Zürichissä Sveitsissä vuonna 1953. Sillä on yli 80 kansallista jaostoa. Joka toinen vuosi järjestetään kansainvälinen IBBY-kongressi.

IBBY Suomessa
-------------

Suomessa toimii vuonna 1957 perustettu IBBY Finland. Se toimi vuoteen 2003 asti nimellä Suomen nuortenkirjaneuvosto. Yhdistys esittelee Suomessa ilmestyvää lasten- ja nuortenkirjallisuutta ja julkaisee neljästi vuodessa ilmestyvää *Virikkeitä*-lehteä. Lisäksi se järjestää näyttelyitä ja seminaareja ja tekee pohjoismaista ja kansainvälistä yhteistyötä.

Palkinnot
---------

IBBY jakaa joka toinen vuosi kansainvälisen Hans Christian Andersen -palkinnon. Suomalaiset saajaehdokkaat nimeää IBBY Finland. Lisäksi IBBY Finland nimeää IBBYn kunnialistalle suomalaisen kirjailijan, kuvittajan ja kääntäjän.

IBBY Finlandin Suomessa kolmen vuoden välein jakama Anni Swan -mitali myönnetään taiteellisesti korkeatasoiselle ja omintakeiselle kotimaiselle lasten- tai nuortenkirjalle. IBBY Finland myöntää kahden vuoden välein myös Aarresaari-palkinnon korkeatasoisesta lasten- tai nuortenkirjan käännöksestä.

Lähteet
-------

1. ↑  Lastenkirjallisuuden puolestapuhuja.  *Helsingin Sanomat*, 11.10.1997, s. 33. Näköislehden aukeama (tilaajille).
2. ↑  What is IBBY *IBBY.org*. Viitattu 23.7.2023. (englanniksi)
3. ↑  Kansainvälinen Ibby IBBY Finland. Viitattu 23.7.2023.
4. 1 2 3 4  Järjestö IBBY Finland. Viitattu 23.7.2023.
5. ↑  Hannele Huovi sijoittui kolmanneksi H. C. Andersen -kilpailussa.  *Helsingin Sanomat*, 13.4.1996, s. 36. Näköislehden aukeama (tilaajille).
6. ↑  Uusin lehti IBBY Finland. Viitattu 23.7.2023.
7. ↑  Lastenkirjallisuuden tähtituokioita.  *Helsingin Sanomat*, 9.12.1982, s. 22. Näköislehden aukeama (tilaajille).
8. ↑  Anni Swan -palkinto IBBY Finland. Viitattu 23.7.2023.
9. ↑  Aarresaari-palkinto IBBY Finland. Viitattu 23.7.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* IBBY:n kansainväliset verkkosivut (englanniksi)
* IBBY Finland
**Muusat** (kreik. Μοῦσαι) eli **runottaret** olivat kreikkalaisessa mytologiassa taiteiden ja tieteiden jumalattaria. Muusa on nykyään taiteellisen innoituksen symbolihahmo.

Mytologia
---------

Gustave Moreau, *Hesiodos ja muusa*, 1891.
Hesiodoksen *Jumalten synnyn* mukaan muusat olivat ylijumala Zeuksen ja muistin jumalattaren Mnemosynen tyttäriä. Heidän johtajanaan toimi itse Apollon, *Apollōn Mūsagetēs* (*Muusain Apollon*). Heidän syntymäpaikkansa oli Pierian lähde tai virta lähellä Olymposvuorta. Muusat olivat nymfejä, jotka elivät alkuaan vuorilla ja puroissa. Myöhemmin heidän asuinpaikkansa tarkentui Parnassos- ja Helikon-vuoriksi sekä Kastalian ja Hippokrenen lähteiksi. Helikonin itäpuolella sijaitsi Muusien laakso, joka oli merkittävä muusille omistettu pyhäkköalue. Siellä vietettiin näiden kunniaksi Museia-juhlaa.

Muusien määräksi vakiintui yhdeksän. He olivat:

* Kalliope – eeppisen runouden muusa, päämuusa
* Euterpe – musiikin muusa
* Kleio – historiankirjoituksen muusa
* Erato – lyyrisen runouden muusa
* Melpomene – tragedian muusa
* Polyhymnia – pyhän runouden ja laulun muusa
* Terpsikhore – tanssin muusa
* Thaleia – komedian muusa
* Urania – tähtitieteen muusa

Klassisissa kouluissa opeteltiin muusien nimet niiden alkutavuista muodostetun hokeman avulla: "Klio–Me–Ter–Thal / Eu–Er–Ur–Po–Kal".

Maalaustaiteella, kuvanveistolla ja arkkitehtuurilla ei ollut omaa muusaa. Muusat kuvastavatkin aikansa kulttuuriarvoja.

Museo-sana juontuu kreikkalaisesta sanasta *museion*, joka tarkoitti yhdeksälle muusalle omistettua paikkaa. Myöhemmin on käytetty sanaa muuso kuvaamaan miespuolista muusaa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Biedermann, Hans: *Suuri symbolikirja*, s. 232. Suom. Pertti Lempiäinen. WSOY, 1993. ISBN 951-0-18537-X.
2. ↑  Emilia Karjula: *Muusat kirjoittajan tukena.*, s. 155. Atena, 2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Muusa** Wikimedia Commonsissa
Entinen **Industria Aeronautică Română** (**IAR**), nykyinen **IAR S.A. Brașov**, on romanialainen lentokonetehdas, joka perustettiin vuonna 1925. Sen toimipaikka on Ghimbavissa lähellä Brașovia. Tehtaassa toimii 1 200 työntekijää, joista 170 suunnitteluinsinöörejä. Nykyisin se valmistaa helikoptereita romanialaisille sotilas- ja yritysasiakkaille. Lisäksi tehdas suorittaa helikopterien ja keveiden ilma-alusten huoltoja, päivityksiä ja korjauksia.

Historia
--------

IAR Brașovin tehdas vuonna 1940
Tehdas perustettiin samasta syystä kuin esim. Valtion lentokonetehdas Suomessa: haluttiin kehittää oman maan ilmavoimille ('*Aeronautica Regală Română*) lentokoneita, joiden saatavuus ulkomailta oli epävarmaa ja ulkomaanvaluutassa kallista. Romania perusti peräti kolme lentkonetehdasta 1920- ja 1930-luvuilla. Ensimmäinen tehtaista oli *Societatea pentru Exploatări Tehnice* (*SET*), joka perustettiin Bukarestissa vuonna 1923. Seuraava oli IAR ja kolmas oli *Întreprinderea de Construcții Aeronautice Românești* (ICAR), joka perustettiin Bukarestiin vuonna 1932. Kolmen tehtaan mallissa tilaajalla oli mahdollisuus rankaista tehdasta, jos se epäonnistui tuotekehityksessään.

IAR:n pääsuunnittelija 1930-luvun alussa oli Elie Carafoli.

Toisen maailmansodan aikana IAR rakensi sotakäyttöön IAR 80- ja IAR 81 -hävittäjiä.

Vuosina 1945–1947 Radu Manicatiden ja Radu Mărdărescun johdolla IAR kehitti ns. mikroauton (M.R.) ja henkilöauton.

2000-luvulla IAR on ainoa romanialainen lentokonetehdas. Se on vuoden 1968 jälkeen rakentanut yli 370 IAR 316 ja IAR 330 -helikopteria, 830 purjelentokonetta ja 140 lentokonetta.

Tuotteet
--------

1930-luvulla

* IAR CV 11
* IAR 12
* IAR 14
* IAR 15
* IAR 16
* IAR 23
* IAR 24
* IAR 36
* IAR 37
* IAR 38
* IAR 39
* IAR 79
* IAR 80
* IAR 81

1945 lähtien

* IAR 46
* IAR 818
* IAR 821
* IAR 822
* IAR 823
* IAR 824
* IAR 825
* IAR 826
* IAR 831

Helikopterit

* IAR 316
* IAR 317
* IAR 330 Puma
* IAR 330L SOCAT

Purjelentokoneet

* IS-28 "Lark"
* IS-29
* IS-30
* IS-31
* IS-32
* IS-33

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive) Industria Aeronautica Romana IAR 80 & 81
2. ↑  IAR Brasov, Company Description *Bloomberg businessweek*.  18.6.2010. Bloomberg L.P.. Viitattu 22.6.2010. (englanniksi)
3. ↑   From the history of the automobile

Aiheesta muualla
----------------

* IAR official site (englanniksi)
* Romania-Aviation Industry (englanniksi)
**IBM AS/400** (lyhenne sanoista **Application System/400** ja myöhemmin **Advanced System/400**) on IBM:n palvelintietokonesarja, joka julkaistiin 21. kesäkuuta 1988. Sarjan seuraajia on IBM iSeries (myös nimellä *System i*), joka on esitelty 2000-luvulla, sekä IBM Power Systems.

Varhaisimmat AS/400-mallit käyttivät 48-bittistä CISC-suoritinta. CISC-suoritin korvattiin 64-bittisellä RISC-suorittimella, joka julkaistiin kesäkuussa 1995. Käyttöjärjestelmä oli OS/400 (myöhemmin nimellä i5/OS ja IBM i). OS/400:ssa on integroituna IBM DB2. Käyttöjärjestelmän julkaisuversio V3R2 oli viimeinen alkuperäisille CISC-pohjaisille malleille.

AS/400 käyttää EBCDIC-merkistöä kuten IBM S/390-suurtietokonemallistokin.

AS/400-sarjan edeltäjä oli minitietokonesarja IBM System/38.

Lähteet
-------

1. 1 2  IBM AS/400 IBM. Viitattu 27.3.2018.
2. ↑  IBM OS/400 Operating System *bus.umich.edu*.  31.12.2003.  Arkistoitu 8.1.2018. Viitattu 27.3.2018.
3. 1 2 3 4  OS/400 of IBM *history-computer.com*. Viitattu 28.3.2018.
4. 1 2  IBM eServer iSeries and AS/400e System Builder (PDF) *redbooks.ibm.com*. Viitattu 27.3.2018.
5. ↑  AS/400 CISC System Builder *redbooks.ibm.com*.  17.8.2000. Viitattu 27.3.2018.
6. ↑  How to specify EBCDIC to ASCII conversion during OS/400 to OS/390 transfer (SCI73941)  28.9.2012. IBM. Viitattu 28.3.2018.
7. ↑  IBM System/38 IBM. Viitattu 27.3.2018.
**Cortland Hultberg** (5. syyskuuta 1931 Chicago – 3. tammikuuta 2002 White Rock, Brittiläinen Kolumbia) oli kanadalainen säveltäjä, kuoronjohtaja ja musiikkipedagogi.

Hultberg valmistui Illinoisissa *Master of Science* -arvolla musiikkipedagogiikassa vuonna 1954. Hänestä tuli myös musiikin maisteri Arizonassa vuonna 1958. Hän teki ensimmäisen esiintymisensä 1948 ja johti armeijakuoroja 1950-luvun puolenvälin tienoilla. Hän muutti vuonna 1959 Kanadaan, jossa hän johti Brittiläisen Kolumbian yliopiston elektronisen musiikin studiota vuodesta 1965 ja toimi musiikin teorian sekä sävellyksen professorina vuosina 1970–1993. Hän myös perusti saman yliopiston kamarilaulajien kuoron sekä oman kamarikuoronsa, Phoenixin.

Hultbergin sävellyksiin lukeutuvat usein julkisissa kouluissa laulettu *Fog*, *3 Songs* kuorolle, musiikki *Oedipus Rex* -näytelmään (1974–1975) ja *Concerto Grosso* huilulle, oboelle, kahdelle käyrätorvelle, fagotille ja orkesterille. Hän myös sovitti musiikkia kuorolle.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  The Canadian Encyclopedia: Cortland Hultberg


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
**IAAF:n yleisurheilufinaali** (*IAAF World Athletics Final*) oli vuosittainen, kansainvälisen yleisurheiluliiton IAAF:n järjestämä, huippuyleisurheilun kesäkauden päättänyt kaksipäiväinen tapahtuma. Se korvasi vuonna 2003 IAAF:n Grand Prix -finaalin.

Kun edeltäneeseen GP-finaaliin valittiin urheilijat ainoastaan kesän GP-kilpailujen menestyksen perusteella, oli yleisurheilufinaalin valintakriteerinä urheilijan sijoitus IAAF-ranking-listalla.
Ranking-listalta alle 800 metrin matkoilta seitsemän ja sitä pitemmiltä matkoilta 11 korkeimmalle sijoitettua urheilijaa pääsivät suoraan mukaan kilpailuun. Lisäksi järjestäjä saattoi myöntää villejä kortteja urheilijoille, jotka syystä tai toisesta eivät olleet ranking-listan aivan kärkipäässä.

Kilpailu järjestettiin kolmella ensimmäisellä kerralla Monacossa muilta osin, mutta moukarinheitto kisattiin Szombathelyssa, Unkarissa viikkoa aikaisemmin, koska Monacon Stade Louis II -stadion oli liian pieni moukarinheittokilpailuille. Vuosina 2006–2008 finaali järjestettiin Stuttgartissa. Vuoden 2009 finaali järjestettiin Thessalonikissa Kreikassa.

Finaalissa jaettiin rahapalkintoja. Kunkin lajin voittaja kuittasi 30 000 Yhdysvaltain dollaria, ja pitkien juoksumatkojen loppupäähän sijoittuneetkin vielä tuhat dollaria. Maailmanennätyksestä maksettiin 100 000 dollarin bonus.

Finaalit
--------

* IAAF:n yleisurheilufinaali 2003
* IAAF:n yleisurheilufinaali 2004
* IAAF:n yleisurheilufinaali 2005
* IAAF:n yleisurheilufinaali 2006
* IAAF:n yleisurheilufinaali 2007
* IAAF:n yleisurheilufinaali 2008
* IAAF:n yleisurheilufinaali 2009

Lähteet
-------

1. ↑  World Athletics Final – a statistical farewell *iaaf.org*.  24.9.2009. Viitattu 1.10.2009. (englanniksi)
**Nikolai Nikolajevitš Punin** (ven. Николай Николаевич Пунин, 28. marraskuuta 1888 Helsinki – 21. elokuuta 1953 Vorkuta) oli venäläinen toimittaja.

Punin toimitti lukuisia lehtiä, ja oli myös perustamassa ikonografian osastoa Venäjän valtion museoon. Punin oli runoilija Anna Ahmatovan elämänaikainen ystävä ja avomies. Hän oli syytettynä Leningradin jutussa ja hänet tuomittiin työleirille Vorkutaan, jossa hän kuoli.

Biografia
---------

**Avainhenkilö Venäjän taiteessa**

Nikolai Punin syntyi Helsingissä. Nuorena Punin muutti Pietariin, missä kävi klassisen lukion ja tapasi Anna Ahmatovan. Vuosina 1907–1914 Punin opiskeli historiaa professori D.V Ainalovin johdolla Pietarin yliopistossa. Hän valmistui vuonna 1914 pääaineenaan taidehistoria. Opintojensa jälkeen Punin aloitti uransa taidekriitikkona ja toimittajana. Punin oli Venäjän taiteen avainhenkilöitä, ja hän toi esille akhmeismin, konstruktivismin, formalismin ja muita taiteen ja kulttuurin kehityssuuntia. Vuonna 1918 Anatoli Lunatŝarski nimitti Puninin tärkeisiin virkoihin, kuten Pietarin koulutuskomitean, Venäjän museon kansankomissaariksi ja Eremitaaŝin johtajaksi.

Liitto Anna Ahmatovan kanssa
----------------------------

Nikolai Punin oli avioliitossa runoilija Ahmatovan kanssa 1920- ja 30-luvuilla.

Stalinin diktatuurin alaisena
-----------------------------

Neuvostoliiton salainen palvelu vangitsi Puninin kahdesti Stalinin diktatuurin aikana.

Vuonna 1949 Punin oli vangittu syytettynä "neuvostovastaisesta" toiminnasta, koska hän oli sanonut tuhansien Leninistä otettujen kuvien olevan mauttomia. Puninin kuuluisat eurooppalaiset esikuvat kuten Rembrandt ja impressionistit olivat kommunistien mielestä todiste Puninin "neuvostovastaisesta" toiminnasta.

Nikolai Puninin merkitys
------------------------

Punin on tunnettu taidekokoelmien pelastajana. Eremitaašin ja Venäjän museon kuraattorina Punin pelasti pelasti merkittäviä taiteen mestariteoksia.

Punin oli myös merkittävä luennoitsija; hänen luentonsa olivat hyvin suosittuja yleisön ja lukuisten opiskelijoiden keskuudessa. Puninin taide-esseet ja muistelmat on julkaistu englanniksi ja venäjäksi

Lähteet
-------

1. ↑  Russian source:The keep of Future" (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  N.N(Nikolai Nikolaevich)Punin.Diaries annd correspondence,  (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  [vanhentunut linkki]
4. ↑  The Diaries of Nikolay Punin (päiväkirjat):1904-1953 University of Texas Press(1999) ISBN 0292765894


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Latvia
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* ULAN

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Nikolai Nikolajevitš Nikitin** (ven. Никола́й Никола́евич Ники́тин; 8. elokuuta (J: 27. heinäkuuta) 1895 Pietari – 26. maaliskuuta 1963 Leningrad) oli venäläinen neuvostokirjailija.

Nikolai Nikitin syntyi rautatievirkailijan perheeseen. Hän opiskeli Pietarin yliopistossa ja palveli vuosina 1918–1922 puna-armeijassa. Hän liittyi 1921 pietarilaiseen Serapion-veljien kirjailijaryhmään.

Nikitinin varhaiset 1920-luvun kertomukset kuvaavat Venäjän vallankumouksen aikaisia tapahtumia epäpoliittisesti ja muodoltaan kokeilevasti. Muiden Serapion-veljeksien tavoin hänen teoksensa joutuivat ankaran kritiikin kohteeksi. Ajan mittaan kirjailija sopeutui sosialistisen realismin vaatimuksiin. Romaani *Eto bylo v Kokande* ("Tapahtui Kokandissa", 1939) kuvaa neuvostovallan pystyttämistä Uzbekistaniin, "Pohjolan Auroran" (*Severnaja Avrora*, 1950) aiheena on Pohjois-Venäjän interventio vuosina 1918–1919. Jälkimmäinen teos sai Stalin-palkinnon vuonna 1951.

Nikitin oli Neuvostoliiton kirjailijaliiton hallituksen jäsen ja Zvezda-kirjallisuuslehden toimituskunnan jäsen sekä Leningradin kaupunkineuvoston edustaja. Hänet palkittiin Työn punaisen lipun kunniamerkillä. Kirjailijan kotitalon seinässä (Mohovaja 28, Pietari) on muistolaatta.

Suomennettuja teoksia
---------------------

* *Pohjolan Aurora*. Suom. Anni Aalto. Petroskoi: Karjalais-suomalaisen SNT:n kustannusliike, 1953.

Lähteet
-------

* Kasack, Wolfgang: *Entsiklopeditšeski slovar russkoi literatury s 1917 goda*, s. 526-527. London: Overseas Publications Interchange, 1988. ISBN 0-903868-73-3.
* *Russkije pisateli, XX vek. Biobibliografitšeski slovar. Tšast 2*, s. 100–102. Moskva: Prosveštšenije, 1998. ISBN 5-09-006995-6.

Aiheesta muualla
----------------

* Kratkaja literaturnaja entsiklopedija: Nikolai Nikitin (venäjäksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
	+ 2
* VIAF
* WorldCat
	+ 2

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Latvia
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Nikolai Pavlov.
**Nikolai Filippovitš Pavlov** (ven. Никола́й Фили́ппович Па́влов, 19. syyskuuta 1803 Moskova – 10. huhtikuuta 1864 Moskova) oli venäläinen kirjailija.

Suku ja koulutus
----------------

Nikolai Pavlovin isä oli maaorja tai mahdollisesti tämän isäntä. Hänen äitinsä oli tuotu Persian sotaretkeltä vuonna 1796. Pavlov sai hyvän kotikoulutuksen ja pääsi vapaaksi vuonna 1811. Hän valmistui näyttelijäksi Keisarillisesta teatterikoulusta, mutta siirtyi sitten Moskovan yliopiston kielen ja kirjallisuuden osastolle, josta hän valmistui vuonna 1825. Pavlov työskenteli virkamiehenä ja meni vuonna 1837 naimisiin runoilija Karolina Pavlovan kanssa, joka toi mukanaan suuret myötäjäiset.

Kirjallinen ura
---------------

Pavlov aloitti kirjailijanuransa kääntäjänä ja runoilijana. Vuonna 1835 ilmestyi kolmen pienoisromaanin kokoelma *Tri povesti*, joka herätti suurta huomiota yhteiskuntakriittisellä kuvauksellaan. Vuonna 1839 ilmestynyttä psykologissävyisempää toista kokoelmaa *Novyje povesti* pidettiin vähemmän onnistuneena. Pavlov vetäytyi sittemmin kirjallisuuselämästä, mutta julkaisi vuonna 1847 joukon kriittisiä kirjeitä Nikolai Gogolille.

Perheensä omaisuuden uhkapelissä menettänyt Pavlov karkotettiin appensa aloitteesta Permiin vuonna 1853. Hän pääsi pian palaamaan Moskovaan, jossa hän toimi Mihail Katkovin *Russki vestnik* -lehden kirjallisuuskriitikkona. Vuosina 1860–1863 Pavlov julkaisi virallista "konservatiivis-liberaalia" linjaa edustanutta *Naše vremja* -sanomalehteä ja vuonna 1863 hän perusti uuden lehden *Russkije vedomosti*.

Pavlovin ensimmäiseen kokoelmaan sisältyvä pienoisromaani *Imeniny* ("Nimipäivä") julkaistiin Suomessa ruotsinnoksena vuonna 1846. Sen aiheena on alhaisesta asemastaan Pavlovin itsensä tapaan kärsivä lahjakas maaorja. Käännöksen on nähty kuvastavan varhaista kiinnostusta venäläistä yhteiskuntakriittistä kirjallisuutta kohtaan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  *Russkije pisateli 1800–1917: Biografitšeski slovar, tom 4*, s. 489–493. Moskva: Bolšaja Rossijskaja entsiklopedija, 1999. ISBN 5-85270-256-0.
2. ↑  Åkeström, Hans: Bibliografi över rysk skönlitteratur översatt till svenska *Acta Bibliothecae Universitatis Gothoburgensis*.  2018.  Arkistoitu 2.5.2021. Viitattu 26.7.2021.
3. ↑  Karhu, Eino: *Finljandskaja literatura i Rossija 1800–1850*, s. 285–286. Tallin: Estonskoje gosudarstvennoje izdatelstvo, 1962. Teoksen verkkoversio.

Aiheesta muualla
----------------

* Nikolai Pavlovin teoksia Lib.ru-sivustolla

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Maria Ivogün (1922)
**Maria Ivogün** (oik. *Ilse Kempner*; 18. marraskuuta 1891 Budapest – 2. lokakuuta 1987 Beatenberg) oli unkarilaissyntyinen ooppera- ja konserttilaulaja, äänialaltaan sopraano.

Ivogün muodosti taiteilijanimensä äitinsä, laulaja Ida von Güntherin nimestä. Hänen isänsä oli unkarilainen upseeri. Vanhempien avioeron jälkeen Ivogün muutti äitinsä kanssa Zürichiin tämän mentyä naimisiin sveitsiläisen kanssa. Ivogün kävi koulua Zürichissä, kunnes lähti opiskelemaan Wieniin. Kapellimestari Bruno Walter tutustui häneen ja kiinnitti hänet Münchenin kansallisteatterin laulajaksi vuonna 1913. Ivogünin ensimmäinen rooli oli Mimì (*La bohème*), mutta hän esiintyi samalla kaudella myös Yön kuningattarena *Taikahuilussa*. Bruno Walterin johdolla hän esiintyi Erich Wolfgang Korngoldin oopperan *Der Ring des Polykrates* (1916) ja Hans Pfitznerin oopperan *Palestrina* (1917) kantaesityksissä. Suurinta tunnettavuutta Ivogün sai Zerbinettan roolilla Richard Straussin *Ariadne auf Naxos* -oopperan vuoden 1916 revision esityksellä. Hän työskenteli Münchenin kansallisteatterissa vuoteen 1925 saakka.

Ivogün teki Covent Garden -debyyttinsä vuonna 1924 Zerbinettan roolissa. Seuraavalla viikolla hän esiintyi samassa paikassa Gildana (*Rigoletto*). Vuonna 1927 hän palasi sinne Konstanzen (*Ryöstö Seraljista*) ja Gildan rooleissa. Vuonna 1925 Ivogün esiintyi Zerlinan roolissa (*Don Giovanni*) Salzburgin festivaalilla. Samana vuonna hänestä tuli Berliinin Städtische Operin säännöllinen laulaja, ja myöhemmin hän työskenteli Staatsoper Unter den Lindenissä. Ivogün esiintyi myös Yhdysvalloissa. Hän vetäytyi lavalta vuonna 1934.

Konserttilaulajana Ivogün esiintyi esimerkiksi Gustav Mahlerin 4. sinfoniassa ja Wolfgang Amadeus Mozartin konserttiaarioissa. Vuonna 1921 Ivogün meni naimisiin tenori Karl Erbin kanssa. Pariskunta erosi vuonna 1932, minkä jälkeen Ivogün meni naimisiin pianisti Michael Raucheisenin kanssa. Vuonna 1948 hän aloitti opettamisen Wienissä, ja vuonna 1950 hän sai nimityksen professoriksi Hochschule für Musikiin Berliiniin. Ivogünin oppilaisiin kuuluivat muiden muassa Elisabeth Schwarzkopf ja Rita Streich. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1956.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Maria Ivogün AllMusic


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
	+ 2
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* BMLO
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* RISM
* SNAC

 |

 |
**Nikolai Slavev Pešalov** (bulg. Николай Славев Пешалов, s. 30. toukokuuta 1970 Pazardžik, Bulgaria) on bulgarialais-kroatialainen painonnoston olympiavoittaja, maailmanmestari ja Euroopan-mestari. 167 senttimetriä pitkä Pešalov edusti urallaan Slavia Clubia.

Ura
---

### Bulgarian väreissä

Pešalov saavutti Bulgarian riveissä hopeaa vuoden 1992 kesäolympialaisista Barcelonasta 60 kilon sarjasta ja olympiapronssia vuoden 1996 kesäolympialaisista Atlantasta 59 kilon sarjasta. MM-kilpailuista Pešalov saavutti Bulgarian edustajana kolme kultaa, yhden hopean ja yhden pronssin. EM-kilpailuista hän saavutti peräti kuusi kultaa ja kaksi hopeaa. Viimeisen arvokisamitalinsa Bulgarian väreissä, EM-kullan, Pešalov saavutti vuonna 1997. 

### Kroatian väreissä

Pešalov edusti Kroatiaa arvokilpailuissa ensimmäisen kerran vuoden 1998 MM-kilpailuissa Lahdessa, josta hän saavutti MM-hopeaa. Vuoden 2000 kesäolympialaisista Sydneystä hän saavutti olympiakultaa 62 kilon luokasta ja vielä vuoden 2004 kesäolympialaisista Ateenasta pronssia 69 kilon luokasta. EM-kilpailuista Pešalov saavutti Kroatian väreissä kaksi kultaa, yhden hopean ja yhden pronssin. Viimeisen arvokisamitalinsa hän saavutti vuonna 2004.

Pešalov teki urallaan viisi maailmanennätystä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3   (Arkistoitu – Internet Archive)
**Rutherford Appleton Laboratory** (**RAL**) on Englannissa Chiltonissa sijaitseva tiedekeskus. Laboratoriossa on 1200 työntekijää. 

RAL toimii Science and Technology Facilities Council eli STFC-neuvoston alaisuudessa ja rahoituksella. Se on nimetty Ernest Rutherford ja Edward Appletonin mukaan. 2000-luvulla nimi oli hetken DRAL, mutta se ei jäänyt pysyväksi. D tuli Daresbury Laboratorystä.

Rutherford High Energy Laboratoryn perustettiin vuonna 1957 RAFin Harwellin lentotukikohtaan. Se yhdistyi vuosina 1975 ja 1979 ensin Atlas Computer Laboratory-laboratorioon ja sitten Appleton Laboratory-laboratorioon.

Laboratorio tekee mm. ydintekniikan ja hiukkaskiihdytintutkimusta ja tutkii lasereita. Se on merkittävä avaruustutkimuslaboratorio.

Aiheesta muualla
----------------

* Science and Technology Facilities Council
* ISIS pulsed neutron and muon source (Arkistoitu – Internet Archive)
* Diamond Light Source synchrotron
* Central Laser Facility
* Computing at Chilton: 1961–1990
* Microelectronics Support Centre
* EUROPRACTICE Software Service
Rutka Laskier kuvassa vasemmalla
**Rutka Laskier** (12. kesäkuuta 1929 Krakova, Puola – 1943 Auschwitz) oli puolanjuutalainen nainen, joka dokumentoi elämäänsä päiväkirjaansa vuonna 1943 kolmen kuukauden ajalta. Puolan Będzinissä asunut Laskier kuoli Auschwitzin keskitysleirillä samana vuonna. Hänen puolankielinen päiväkirjansa alkaa 19. tammikuuta ja päättyy 24. huhtikuuta 1943. Laskier piilotti päiväkirjansa kotitalonsa lattialautojen alle, ja hänen puolalainen ystävänsä Stanislawa Sapinska varjeli sitä vuosikymmenien ajan. Päiväkirja nousi julkisuuteen vuonna 2007, jolloin Sapinskan sisarenpoika suostutteli hänet julkistamaan teoksen. Päiväkirja luovutettiin Yad Vashemille, joka julkaisi sen englanniksi ja hepreaksi. Päiväkirjan julkistamistilaisuuteen osallistuivat Stanislawa Sapinska, Israelin Puolan-lähettiläs David Peleg, Rutka Laskierin Israelissa asuva sisarpuoli Zahava Scherz, Zaglebie World Organization -järjestön edustaja Avraham Green ja Yad Vashemin Avner Shalev. Päiväkirja on käännetty 12 kielelle.

Lähteet
-------

1. 1 2  Rutka Laskier’s Birth Record Finally Located *Jewish Records Poland-Indexing / JRI-Poland*. Viitattu 17.7.2023. (englanniksi)
2. ↑  Rabinovich, Ari: Holocaust diary emerges after 60 years *Reuters*.  4.6.2007. Viitattu 17.7.2023. (englanniksi)
3. ↑  Original Diary of Rutka Laskier to be Presented to Yad Vashem Tomorrow in Ceremony Marking Publication of the Diary in English and Hebrew *Yad Vashem*.  3.6.2007. Viitattu 17.7.2023. (englanniksi)
4. ↑  Rutka’s Notebook: Getting the facts straight and its importance in history *Jewish Records Poland-Indexing / JRI-Poland*. Viitattu 17.7.2023. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Japani
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola
* Portugali

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Aaro Ilmari Astola** (21. marraskuuta 1904 – 11. lokakuuta 1981) oli Suomen puolustusvoimien kenraalimajuri. Hänen vanhempansa olivat kapteeni Edvard Astola ja Maria Astola o.s. Valkonen. Aaro Astola oli aviossa Sirkka Annikki Sorvalin kanssa ja liitosta on kaksi tytärtä.
Astola kirjoitti ylioppilaaksi Viipurin reaalikoulun Maanviljelys- ja Kauppalyseosta 1924 ja opiskeli sen jälkeen kadettikoulun 24. kadettikurssilla vuosina 1925–1927. Kadettikoulun jälkeen hän toimi nuorempana upseerina kenttätykistörykmentti 2:ssa (KTR 2), opetusupseerina reserviupseerikoulussa sekä Taistelukoulussa. Vuosina 1933–1934 hän toimi aluepäällikkönä Sortavalan suojeluskuntapiirissä josta palasi patterin päälliköksi ja ye-upseeriksi KTR 2:een. Vielä ennen sotaa hän ehti opiskella Sotakorkeakoulun Ilmasotaosastolla. Talvisodan aikana Astola palveli Kannaksen armeijan esikunnassa ilmatorjuntatoimiston päällikkönä. Jatkosodassa hän toimi II armeijakunnan ilmatorjuntakomentajana, raskas patteristo 30:n komentajana, ilmatorjuntarykmentti 2:n komentajana sekä Päämajan operatiivisen osaston toimistoesiupseerina. 
Rauhan palattua hän oli vuosina 1945–1953 Ilmatorjuntakoulun johtaja, 1954–1961 Pääesikunnan sotatalousosaston osastopäällikkö ja vuosina 1961–1964 Pääesikunnan huoltopäällikkö.. Hänet ylennettiin kenraalimajuriksi 1961 ja siirtyi reserviin 1964.

Ylennykset
----------

* Reservin vänrikki 1925
* Vänrikki 1927
* Luutnantti 1929
* Kapteeni 1933
* Majuri 1940
* Everstiluutnantti 1942
* Eversti 1955
* Kenraalimajuri 1961

Kunniamerkit
------------

* Suomen Valkoisen Ruusun komentajamerkki
* Suomen Valkoisen Ruusun 1.lk ritariristi
* Vapaudenristi 2. 3. ja 4.lk miekkojen kera
* talvisodan muistomitali
* jatkosodan muistomitali

Lähteet
-------

1. 1 2  *Kadettiupseerit 1920-1985*, s. 52. Kadettikunta r.y. 1985. ISBN 951-99690-4-7.
2. ↑  Facta2001 2. osa palsta 42
**Ruth Alice Margaretha Wegelius** (21. tammikuuta 1915 Helsinki – 8. kesäkuuta 2003 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja lasten leukemian hoidon uranuurtaja. 

Wegeliuksen vanhemmat olivat insinööri Thor Freywind Wegelius ja Agda Alice Allenius. Wegelius tuli ylioppilaaksi 1932 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1943. Lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi hän väitteli 1948 ja sai lastentautien erikoislääkärin pätevyyden 1951. Sota-aikana Wegelius palveli kenttä- ja sotasairaalassa, sotien jälkeen hän työskenteli Arvo Ylpön johtamassa Lastenklinikassa.

Wegelius perehtyi lastenhematologiaan Yhdysvalloissa 1948 ja hoiti lasten veritauteja Lastenklinikalla apulaislääkärinä ja -opettajana. Marian sairaalassa hän työskenteli 1953–1956 ja sitten Auroran sairaalassa apulaisylilääkärinä. Vuonna 1967 hänestä tuli Auroran sairaalan lastenosaston ylilääkäri, mistä tehtävästä hän jäi eläkkeelle 1978. Ensimmäinen Wegeliuksen hoitama pysyvästi parantunut leukemiapotilas, 12-vuotias tyttö, diagnosoitiin vuonna 1959. Wegelius oli lasten leukemiaryhmän eli myöhemmän Lastenhematologian ja onkologian yhdistyksen ensimmäinen puheenjohtaja ja sittemmin yhdistyksen kunniajäsen ja -puheenjohtaja.

Lastentautiopin dosentti Helsingin yliopistossa Wegeliuksesta tuli 1956, professorin arvonimi hänelle myönnettiin 1975.

Lähteet
-------

1. 1 2  Juhani Kirpilä, Sisko Motti, Anna-Marja Oksa (toim.): *Suomen lääkärit 1962*, s. 736-737. Helsinki: Suomen Lääkäriliitto, 1963.
2. 1 2 3 4  Muistot. Ruth Wegelius  8.6.2003. Helsingin Sanomat. Viitattu 21.10.2017.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Uppslagsverket Finland
* Biografiasampo

 |

 |
**Hayes Pondin kahakka** käytiin Amerikan alkuperäiskansoihin kuuluvan lumbeeheimon ja Ku Klux Klanin välillä Maxtonissa, Pohjois-Carolinassa 18. tammikuuta 1958. Kahakka päättyi lumbeiden voittoon, ja he onnistuivat lopettamaan klaanin aktiviteetit Robesonin piirikunnassa.

Kahakan syyt
------------

Ku Klux Klan aloitti 1950-luvulla terroriaallon Yhdysvaltojen eteläosissa. Heidän yhtenä kohteenaan olivat lumbeeintiaanit. Klaani aloitti polttamalla ristejä intiaanien pihoilla. Tammikuun 18. päivänä Pohjois-Carolinan klaanijohtaja James Cole suunnitteli pitävänsä massiivisen mielenosoituksen pelotellakseen intiaaneja. Tähän mielenosoitukseen hän arveli saavansa paikalle 5000 henkilöä.

Tapahtumat
----------

Myöhemmät raportit mielenosoitusyönä kokoontuneiden ihmisten lukumäärästä vaihtelevat, mutta todennäköisesti paikalle saapui korkeintaan 100 klaanin jäsentä. Klaanilaiset toivat paikalle kolmella suurella K-kirjaimella koristellun julisteen, kannettavan generaattorin ja hehkulampun. Kokouksen alkaessa heikkotehoinen valokaari ei ulottunut riittävän etäälle, ja klaanilaisilta jäi näkemättä paljonko lumbeita oli saapunut tilaisuuteen. Kun Cole kehotti miehiään lähtemään, he käsittivät joutuneensa 500 - 1000 lumbeen piirittämiksi. Nämä olivat aseistautuneet kiväärein, haulikoin, kirvein ja kuokin. Lumbeet avasivat tulen ja neljä klaanilaista haavoittui lievästi haulikon ammuksista. Muut klaanilaiset joutuivat paniikkiin ja turvautuivat joko poliisin suojeluun tai pakenivat metsään. James Cole pakeni läheiselle suolle, ja hänen vaimonsa ajoi lumbeita paetessaan ojaan, josta intiaanit työnsivät hänet takaisin tielle. Klaani jätti jälkeensä paljon seremoniallista rekvisiittaa, ja lumbeet sieppasivat heidän KKK-lippunsa.

Seuraukset
----------

Taistelun jälkeen lumbeet pitivät voitonjuhlan, jossa he polttivat klaanin taaksensa jättämän rekvisiitan. Lumbeet juhlivat tätä voittoa suurimpana taistelusaavutuksenaan, ja taistelupäivä on lumbeiden virallinen vapaapäivä. Lehdet kiittelivät lumbeita ja pilkkasivat Ku Klux Klaania. James Cole sai mellakan järjestelyistä kahden vuoden vankeustuomion.

Vaikka Ku Klux Klanin toiminta aktivoutui uudelleen 1960-luvulla Pohjois-Carolinassa, he eivät enää koskaan pitäneet kokousta Robesonin piirikunnassa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Battle of Hayes Pond *indiancountrytodaymedianetwork.com*.  Arkistoitu 13.7.2015. Viitattu 20.7. 2015. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  The Lumbees face the Klan *learnnc.org*. Viitattu 20.7. 2015. (englanniksi)
3. 1 2 3 4 5  Lumbee Tribe Defeated KKK and Made History (1958) *iloveancestry.com/*.  Arkistoitu 2.8.2015. Viitattu 20.7. 2015. (englanniksi)
4. ↑  Court Convicts 'Gumshoe' Cole and Sleuth Pal *newspapers.com*. Viitattu 20.7. 2015. (englanniksi)