recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**3OH!3** (lausutaan "three-oh-three") on yhdysvaltalainen, elektronista musiikkia soittava yhtye Boulderista, Coloradon osavaltiosta. Duon jäsenet ovat Nathaniel Motte ja Sean Foreman. Yhtye on nimetty suuntanumeron 303 mukaan, joka on käytössä muun muassa Boulderissa. Heidät tunnetaan parhaiten hittisinglestään "Don't trust me" ja sitä seuranneesta singlestä "Starstrukk", jolla vieraili yhdysvaltalainen pop-laulaja Katy Perry.

Historia
--------

3OH!3:n jäsenet tapasivat toisensa fysiikantunnilla Coloradon yliopistossa. Molemmat pitivät hip-hopista. Myöhemmin eräs *Eight Hour Orphansin* jäsenistä kutsui Motten miksaamaan kanssaan. Jäseniä auttoivat alkuun heidän paikalliset ystävänsä, esim. Grace Gale.

Kun yhtye oli soittanut keikan Warped Tourilla (kiertue) vuonna 2007, he suostuivat myös soittamaan kaikilla keikoilla seuraavan vuoden Warped Tourilla (2008), poikkeuksena Philadelphian keikka. Heidän biisinsä "Punkbitch" oli Warped Tour 2008 kiertuekoosteessa. 3OH!3 on tunnettu energisestä esiintymisestään. Bändi toimi lämmittelybändinä Katy Perryn kiertueella Euroopassa helmikuussa 2009. He soittivat myös vuoden 2009 Warped Tourissa.

3OH!3n debyyttilevy Photo Finish Recordsilla, *Want*, julkaistiin 8. heinäkuuta 2008. 

Yhtyeen kappaleet "Starstrukk" ja "Don't Trust Me" näytettiin kahdessa kohtauksessa *The Hillsissä*. Yhtyeen kappale "Starstrukk" soi myös elokuvien *Couples Retreat* (suom. Lomaterapiaa) ja *When in Rome* trailereilla.

Vuonna 2010 3OH!3 vieraili elektro pop-artisti Keshan kappaleella "Blah Blah Blah".

Yhtye julkaisi toisen *Streets of Gold* -nimisen studioalbuminsa kesäkuun 2010 lopussa.

Julkaisut
---------

### Albumit

* *3OH!3* (Omakustanne, 2007)
* *Want* (Photo Finish Records, 2008)
* *Streets of Gold* (Photo Finish/Atlantic, 2010)
* *Omens* (Photo Finish/Atlantic, 2013)
* *NIGHT SPORTS* (Fueled by Ramen/Atlantic, 2016)
* *Need* (2021)

### Singlet

* 2008: "Don't Trust Me" (#8 U.S. #5 Suomen singlelista, #4 Latauslista)
* 2009: "Starstrukk" (feat. Katy Perry) (#101 U.S.)
* 2010: "Double Vision" (#89 U.S.)
* 2010: "Touchin' On My" (#49 U.S.)
* 2010: "Dejà Vu" (#75 U.S.)
* 2010: "My First Kiss" (feat. Ke$ha )
* 2010: "Double Vision"
* 2011: "Touchin' on My"
* 2012: "You're Gonna Love This"
* 2013: "Youngblood"
* 2013: "Back to Life"
* 2015: "My Dick"

### Vierailijana

* 2010: "Blah Blah Blah" (Kesha feat. 3OH!3)
Vlado Milunić ja Frank Gehry: *Tančící dům* ("Tanssiva talo"), Praha 1996
**Dekonstruktivismi** on 1980- ja 1990-luvulla syntynyt arkkitehtuurin suuntaus. Dekonstruktivismi hylkää tavanomaiset käsitykset harmoniasta, yhtenäisyydestä ja vakaudesta. Se ei ole yhtenäinen tyylisuuntaus, vaan pikemminkin hajanainen pyrkimys vääristää rakennusten muotoja, jotta saadaan esiin uudenlaisia muotoja.

Nimitys on peräisin vuonna 1988 New Yorkin Museum of Modern Artissa järjestetystä näyttelystä *Deconstructivist Architecture*, jossa oli esillä muun muassa Zaha Hadidin, Peter Eisenmanin, Daniel Libeskindin, Jean Nouvelin, Bernard Tschumin ja Coop Himmelblau –ryhmän suunnitelmia. Dekonstruktivismia edustavien arkkitehtien muotokieli ei ole yhtenäistä. Suuntauksen pääpiirteenä on pyrkimys vapautua postmodernismista käyttäen hyväksi muotojen ja rakenteen transformaatioita ja hajottamista sekä rikkoa paikan, tilan ja ajan yhtenäisyys.

Katso myös
----------

* Dekonstruktivismi (typografia)
* Dekonstruktio

Lähteet
-------

* Jokinen, Teppo ja Honkala, Liisa: Arkkitehtuurin sanakirja. WSOY 2000. ISBN 951-0-24579-8
* Curl, James Stevens: Dictionary of architecture. Oxford University Press 1999. ISBN 0-19-210006-8

### Viitteet

1. ↑  Curl 1999, s. 195
2. ↑  Jokinen ja Honkala 2000, s. 54
**Dejan Tomašević** (serb. Дејан Томашевић; s. 6. toukokuuta 1973 Belgrad) on serbialainen kilpauransa päättänyt koripalloilija.

Ura
---

### Seurajoukkueet

Tomašević pelasi koripalloa KK Borac Čačakin juniorijoukkueissa, joista hän nousi edustusjoukkueeseen kaudeksi 1990–1991. Kauden päätteeksi hän siirtyi KK Crvena zvezdaan, jossa hän pelasi vuoteen 1995 asti. Seuran paidassa Tomašević voitti Serbia ja Montenegron-mestaruuden vuosina 1993 ja 1994. Vuodet 1995–1999 hän pelasi KK Partizanissa, jossa hän voitti niin ikään kaksi maan mestaruutta. Lisäksi hänet valittiin kaudella 1997–1998 sarjan arvokkaimmaksi pelaajaksi ja hän voitti Euroliigan levypallotilaston. Vuosiksi 1999–2001 Tomašević siirtyi KK Budućnost Podgoricaan, jossa hän voitti jälleen kaksi kertaa Serbia ja Montenegro-mestaruuden. Hänet valittiin myös kauden 2000–2001 arvokkaimmaksi pelaajaksi Euroliigassa.

Vuonna 2001 hän siirtyi ensimmäistä kertaa ulkomaille, TAU Cerámicaan. Kausi päättyi Espanjan-mestaruuteen ja Tomašević siirtyi kolmeksi kaudeksi Pamesa Valenciaan. Seuran paidassa hän voitti Eurocupin. Vuonna 2005 Tomašević siirtyi Panathinaikosiin, jossa hän voitti ainoan Euroliiga-mestaruutensa kaudella 2006–2007. Kauden 2008–2009 Tomašević pelasi PAOK Thessalonikissa ja lopetti ammattilaiskoripallon tämän jälkeen.

### Maajoukkue

Maajoukkuetasolla Tomašević edusti Jugoslaviaa ja myöhemmin Serbia ja Montenegroa. Hän voitti Euroopan-mestaruuden vuosina 1995, 1997 ja 2001. Lisäksi hän voitti EM-pronssia vuonna 1999. MM-tasolla Tomašević juhli kaksi kertaa maailmanmestaruutta vuosina 1998 sekä 2002. Olympialaisista hän voitti hopeaa vuonna 1996. Tomašević edusti maataan myös vuosien 2000 ja 2004 olympialaisissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Tomasevic, Dejan Euroliiga. Viitattu 14.12.2011. (englanniksi)
2. ↑  Tomasevic: I love PAOK, but I have 4 children  23.10.2009. TalkBasket. Viitattu 14.12.2011. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
3. ↑  Dejan Tomašević Sports-Reference.  Arkistoitu 6.2.2012. Viitattu 14.12.2011. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Euroliigan pelaajaprofiili (englanniksi)
* Sports-Reference (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)

Jugoslavian joukkue – Kesäolympialaiset 1996
4 Bodiroga |
5 Danilović |
6 S. Obradović |
7 Lončar |
8 Paspalj |
9 Berić |
10 Đorđević |
11 Rebrača |
12 Divac |
13 Savić |
14 Tomašević |
15 Topić |
Valmentaja Z. Obradović
Valtakunnanduuman väliaikaisen komitean jäseniä. Eturivissä vasemmalta Lvov, Rževski, Šidlovski ja Rodzjanko, takarivissä Šulgin, Dmitrjukov, Engelhardt, Kerenski ja Karaulov.
**Valtakunnanduuman väliaikainen komitea** oli Venäjän keisarikunnan valtakunnanduuman jäsenten vuoden 1917 helmikuun vallankumouksen aikana muodostama epävirallinen komitea, joka valitsi Venäjän väliaikaisen hallituksen.

Vallankumouksen puhjettua Venäjän pääkaupungissa Pietarissa keisari Nikolai II oli määrännyt neljännen duuman hajotettavaksi, joten se ei voinut kokoontua virallisesti. Noin 50–70 duuman edustajaa kuitenkin kokoontui epävirallisesti Taurian palatsin tiloissa – joskaan ei varsinaisessa istuntosalissa – 12. maaliskuuta (J: 27. helmikuuta) 1917. He valitsivat keskuudestaan "valtakunnanduuman jäsenten väliaikaisen komitean järjestyksen sekä kansalaisten ja valtioelinten välisen luottamuksen palauttamiseksi".

Komitean jäseniksi valittiin seuraavat henkilöt eri puolueista:

* Mihail Rodzjanko, duuman puhemies (oktobristit), komitean puheenjohtaja
* Ivan Dmitrjukov, duuman sihteeri (oktobristit)
* Sergei Šidlovski (oktobristit)
* Pavel Miljukov (kadettipuolue)
* Nikolai Nekrasov (kadettipuolue)
* Aleksandr Konovalov (progressistit)
* Vladimir Rževski (progressistit)
* Aleksandr Kerenski (trudovikit, sittemmin sosialistivallankumoukselliset)
* Nikolai Tšheidze (menševikit)
* Vasili Šulgin ("edistysmielisten nationalistien" edustajaryhmä)
* Vladimir Lvov (keskusta)
* Mihail Karaulov (sitoutumaton)
* Boris Engelhardt (sitoutumaton).

Useat komitean jäsenistä olivat kuuluneet duuman opposition muodostaman niin sanotun edistyksellisen blokin johtoon. Lisäksi Kerenski ja Tšheidze kuuluivat myös samana päivänä perustetun Pietarin työläisneuvoston johtoon. Engelhardtista oli tullut vallankumouksen myötä Pietarin varuskunnan komendantti.

Duuman väliaikainen komitea asetti 15. (2.) maaliskuuta väliaikaisen hallituksen, jonka johtavat asemat päätyivät liberaalien porvarillisten puolueiden eli kadettien, oktobristien ja progressistien edustajille. Pavel Miljukov pääsi sanelemaan ministerilistan ja jätti komitean puheenjohtajan Rodzjankon kokonaan syrjään. Pääministeriksi valittiin ruhtinas Georgi Lvov, ulkoministeriksi Miljukov itse ja sotaministeriksi oktobristien johtaja Aleksandr Gutškov. Samana päivänä näistä tapahtumista tietämätön Nikolai II ilmoitti luopuvansa kruunusta veljensä suuriruhtinas Mikael Aleksandrovitšin hyväksi. Duuman väliaikaisen komitean johtajat saivat seuraavana päivänä, 16. (3.) maaliskuuta, suuriruhtinas Mikaelin suostuteltua luovuttamaan vallan edelleen väliaikaiselle hallitukselle. Rodzjanko, Miljukov ja Gutškov olivat itse asiassa kaikki monarkisteja, jotka olivat toivoneet keisarinvallan säilyvän jossain muodossa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Stephen Kotkin: *Stalin – Volume I: Paradoxes of Power, 1878–1928*, s. 170–180. Penguin Books 2014.
2. 1 2 3 4 5  Fall of autocracy in Russia due to February revolution (englanniksi) Boris Jeltsinin presidentillinen kirjasto. Viitattu 2.12.2016.
Dariush Talai
**Dariush Talai** (pers. ‏داریوش طلایی‎; s. 1953) on iranilainen muusikko, jonka instrumentteja ovat tar ja setar. Hänet tunnetaan panoksestaan persialaiseen taidemusiikkiin.

Talai aloitti muodollisen musiikkikoulutuksensa opiskelemalla tarinsoittoa Ali-Akbar Shahnazin johdolla yli vuosikymmenen ajan. Myöhempää opetusta hän sai Nur-Ali Borumandilta ja Abdollah Davamilta. Talai on levyttänyt monia albumeita. Hän on tehnyt myös genrerajat ylittävää työtä; hänen yhteistyökumppaneihinsa ovat kuuluneet jazzmuusikko Michel Portal ja intialaisen musiikin esittäjä Kushal Das. Multimediaprojekteihin Talai on osallistunut Maurice Béjartin ja Carolyn Carlsonin kanssa.

Talai on kehittänyt oman nuottikirjoituksensa radif-melodioita varten. Hän on myös kirjoittanut persialaisen taidemusiikin estetiikasta. Hän on opettanut Teheranin, Pariisin ja Washingtonin yliopistoissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Dariush Talai Aga Khan Development Network


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee suklaapatukkaa. Muista merkityksistä sivulla Da Capo.*
Da-Capo-patukka
**Da-Capo** on Fazerin valmistama suklaapatukka ja -konvehtimakeinen, jota on valmistettu vuodesta 1916 lähtien. Da-Capo-patukka on Fazerin ensimmäinen suklaapatukka.

Historia
--------

Vuodesta 1916 vuoteen 1939 Da-Capoja myytiin paperipäällysteisenä konvehtikaramellina. Da-Capo nimettiin musiikkitermin Da capo (*alusta uudelleen*) mukaan, sillä se sai alkunsa kierrätysajatuksesta, kun laadunvalvonnassa virheellisiksi todetut liköörikonvehdit haluttiin saada käyttöön. Konvehdit sulatettiin, ja seokseen lorautettiin mausteeksi Rhum Martiniqueta, joka tasoitti liköörin makua. Suklaapatukkana Da-Capoja alettiin valmistaa vuonna 1949, ja vuonna 1957 kääreelliset konvehdit palasivat taas markkinoille. Välillä konvehdit olivat poissa markkinoilta, mutta nykyisin niitä myydään jouluisin ja muun muassa lentokenttien Travel-valikoimissa.

Pakkaus
-------

Da-Capoja myydään 20 gramman suklaapatukkana ja kolmen kilogramman ja 350 gramman konvehtirasioissa sekä 130 gramman pusseissa.

Ainesosat
---------

Alkoholin osuus tuotteessa on minimaalinen, sillä Da-Capo-massa keitetään 110-asteiseksi, jolloin suurin osa alkoholista haihtuu. Patukan sisältämä rommi saattaa kuitenkin vaikuttaa puhalluskokeeseen, jos koe tehdään heti suklaan syömisen jälkeen. Massan päälle tulee kuorrutus tummasta suklaasta.

* sokeri
* tärkkelyssiirappi
* kaakaomassa
* kaakaovoi
* kasvirasva
* rommi
* rasvaton maitojauhe
* maitorasva
* herajauhe
* emulgointiaine (soijalesitiini)
* aromit (mm. vanilliini)
* maraschino
* ruokasuola

Lähteet
-------

1. ↑  Da-Capo Fazer. Viitattu 7.6.2019.
2. 1 2  Da Capo  29.8.2013. Fazer.  Arkistoitu 16.9.2013.
3. ↑  DaCapo 20g suklaapatukka Fazer Makeiset.  [vanhentunut linkki]
4. ↑  Pirhonen, Kalle: IS testasi: Neljä Da Capo -patukkaa, 0,6 promillea! *Ilta-Sanomat*.  23.10.2009. Viitattu 25.12.2019.
**Pyhäjärvi** on melko syvä järvi Kuusamon pohjoisosassa 44 kilometriä Kuusamon kuntakeskuksesta pohjoiseen. Sen pinta-ala on 68 hehtaaria ja vesitilavuus 7,3 kuutiohehtometriä.

Maantiede
---------

Pyhäjärven pituus lounaasta koilliseen on 2,3 kilometriä. Järven koillisosassa sijaitsee muutaman aarin laajuinen saari. Yli 20 metriä syviä alueita on altaan lounais-, keski- ja koillisosassa. Järven pohjoinen ranta on eteläistä matalampi ja maastoltaan loivempi. Rannoilla on harvakseltaan pientaloja. Pyhäjärven etelärannalla sijaitseva Pyhävaara kohoaa noin 280 metriä merenpinnan yläpuolelle.

Pyhäjärven ympäristössä on lukuisia järviä ja lampia. Idässä on Hipajärvi, lännessä Ollilanjärvi, etelässä Ohtajärvi, Ronttijärvi ja Äystöjärvi ja kaakossa Kallunkijärvi.

Pyhäjärven vesitilavuus on 7 308 000 kuutiometriä.

Pyhäjärvi (73.061.1.017) kuuluu Aventojoen alueeseen (73.061), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Koutajoen vesistössä (73). Toinen jakovaihe on Aventojoen valuma-alue (73.06). Pyhäjärvi on Aventojoen alueen laajin järvi Ollilanjärven ja Hipajärven jälkeen. Sitä seuraavat Paska-Rävä ja Isojärvi. Alueeseen kuuluu 30 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista usealla ei ole virallista nimeä.

Kuusamossa on toinenkin Pyhäjärvi. Se sijaitsee Rukan tuntumassa 25 kilometriä Kuusamon pohjoiselta Pyhäjärveltä etelään.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Pyhäjärvi, vakavesi, Kuusamo
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 30.8.2021.
3. ↑  Pyhäjärvi (73.061.1.017). Järviwiki. Viitattu 30.8.2021.
4. ↑  Aventojoen alue (73.061). Järviwiki. Viitattu 30.8.2021.
**Uuno (Uno) Konstantin Soldan** (9. heinäkuuta 1883 Viipuri – 21. helmikuuta 1954 Loimaa) oli suomalainen taidemaalari.

Soldan opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1907–1908 ja 1909. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1911, 1915 ja 1921 sekä Suomen taideyhdistyksen näyttelyihin 1914 ja 1915. Soldan teki opintomatkan Saksaan 1922 ja hän teki myös maalauksia oleskellessaan Piestanyn kylpylässä Tšekkoslovakiassa vuonna 1931. Soldan asui suurimman osan elämäänsä Loimaalla ja hän vietti kesät Karkun seudulla. Soldan maalasi pääasiassa maisemakuvia sekä Loimaalta että Karkun seudulta.

Teoksia
-------

* *Virttaan myllylähde* : öljymaalaus
* *Se talvinen tarina* : öljymaalaus.
* *Järvimaisema* : öljymaalaus.

Kirjallisuutta
--------------

* Juhani Heinonen; Brita Löflund ym. : *Soldan : taidemaalari Uuno Soldanin elämä Loimaalla*. Ooli, Loimaa 1999

Lähteet
-------

1. 1 2  Suomen Kuvataiteilijamatrikkeli : Uuno Soldan
2. ↑  Loimaan Taidemuseo : Loimaalaisia maalareita, graafikkoja ja kuvanveistäjiä : Soldan, Uuno (1883 – 1954)
3. ↑  Museovirasto : Kuukauden esine - Joulukuu 2011 : Se talvinen tarina - Uuno Soldanin maalaus

Aiheesta muualla
----------------

* Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Uuno Soldan

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Uuno Mikael Renvall** (17. syyskuuta 1877 Turku – 20. huhtikuuta 1918 Kouvola) oli suomalainen kirkkoherra ja kirjailija.

Renvallin vanhemmat olivat arkkipiispa Torsten Thure Renvall ja Amanda Sofia Limnell. Hän pääsi ylioppilaaksi 1895 Turun ruotsalaisesta klassillisesta lyseosta ja opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi 1898. Renvall suoritti sitten 1901 teologian erotutkinnon, ja hänet vihittiin papiksi samana vuonna. Renvall oli kirkkoherrana Ruskolla 1906–1913 ja Haminassa 1913–1918.

Suomen sisällissodan aikana Renvall järjesti Haminassa hartauskokouksia, joissa arvosteltiin punaisten toimintaa. Punaisten johtajana Haminassa toiminut Jaakko Uski oli ennen sotaa ollut mukana Jehovan todistajien toiminnassa ja saattoi sen vuoksi suhtautua vihamielisesti valtionkirkkoon ja sen edustajana Haminassa toimineeseen Renvalliin. Punaisten epäluuloja lisäsi myös se, että Uuno Renvallin veli Heikki Renvall oli valkoisten Vaasan senaatin jäsen, ja maaliskuussa 1918 lehdissä julkaistiin Heikki Renvallin lausunto, jossa tämä vaati kaikkien punaisten johtajien hirttämistä ja punaisten alistamista kansalaisoikeuksia vailla olevaksi paarias-luokaksi sodan jälkeen. Uuno Renvall pidätettiin 3. maaliskuuta yhdessä Vehkalahden kirkkoherran Gustaf Adolf Tauben ja kappalaisen Adolf Mannisen kanssa syytettynä valkoisten avustamisesta. Papit lähetettiin huhtikuussa 1918 Kouvolan miliisivankilaan ja Kouvolan salaisen tutkijakomitean kuulusteltaviksi. Heidät teloitettiin 20. huhtikuuta ns. Tommolan veripellolla lähellä Kouvolaa.

Renvall oli naimisissa vuodesta 1906 Sigrid Maria Weissmanin kanssa. Heidän poikansa oli historiantutkija ja Helsingin yliopiston kansleri Pentti Renvall.

Teoksia
-------

Omalla nimellä:

* *Siirtolaisen opas : Suomen Merimieslähetysseuran ja Suomi-synodin toimittama* ; toimitustyön tehnyt Uuno Renvall. Suomen Merimieslähetysseura, Helsinki 1910
* *Själfbiografiska anteckningar af Torsten T. Renvall* ; utg. af Uuno Renvall. S. Renvall, Åbo 1917
* *Torsten T. Renvalls bref till sin son* ; med anledning af hans hundraårsdag 19 23/10 17 utg. af Uuno Renvall. S. Renvall, Åbo 1917
* *Äidin rukous y.m. kertomuksia pienille lapsille*. Suomen Merimieslähetysseura, Helsinki 1917

Nimimerkillä *Mikael*:

* *Nuorison elämästä : "Tähdelle" kirjoittanut Mikael*. Tähden novellikirjasto 1. Tähti, Turku 1906

Lähteet
-------

* Uuno Renvall SKS:n kirjailijamatrikkelissa (toimimaton linkki)
* RENVALL Uno Mikael. *Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu.
* Mirja Turunen : *Veripellot - Sisällissodan surmateot Pohjois-Kymenlaaksossa 1918* Atena Kustannus Oy, Jyväskylä 2008 ISBN 9789517965255, Uuno Renvallista ss. 125–127, 131 ja 135

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
	+ 2

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
| "Dumb Blonde"Dolly Parton |
| --- |
|  |
| Singlen tiedot |
|  B-puoli | "The Giving and the Taking" |
|  Julkaistu | 1966 |
|  Tyylilaji | country |
|  Kesto | 02.27 |
|  Levy-yhtiö | Monument Records |

**Dumb Blonde** on yhdysvaltalaisen countrymuusikko Dolly Partonin läpimurtosingle vuodelta 1966. Kappaleen sävelsi ja sanoitti Curly Putman. Singlen b-puolena on Billy Owensin ja Dolly Partonin kirjoittama "The Giving and the Taking". "Dumb Blonde" julkaistiin myös Partonin esikoisalbumin *Hello, I’m Dolly* (1967) avausraitana.

Dolly Partonin esikoissingle "Puppy Love" oli julkaistu jo 1959. Levy-yhtiönä oli Goldband Records. Ennen "Dumb Blondea" Parton levytti Monument Recordsille ja eräille muille levy-yhtiöille muutaman singlen. "Dumb Blonde" oli Partonin ensimmäinen listamenestys: se nousi countrymusiikin myyntilistalla sijalle 24.

"Dumb Blonden" kertojaminä tekee suorin sanoin selväksi, ettei häntä tule pitää höhlänä sen takia, että hän on blondi. Hänen rakastettunsa on jättänyt hänet ja kutsunut häntä tyhmäksi blondiksi. Kertoja ei ole kuitenkaan jäänyt itkemään rakastetun perään.

Cashbox-julkaisussa arvioitiin, että "Dumb Blonde" -kappaleessa on aineksia vakiinnuttamaan Partonin asemaa laulajana.

Partonin seuraava single oli hänen itsensä kirjoittama "Something Fishy".

Lähteet
-------

1. 1 2  Dolly Parton – Dumb Blonde / The Giving And The Taking *Discogs.com*. Viitattu 18.7.2023. (englanniksi)
2. ↑  Dolly Parton – Hello, I'm Dolly *Discogs.com*. Viitattu 18.7.2023. (englanniksi)
3. ↑  Dolly Parton *Discogs.com*. Viitattu 18.7.2023. (englanniksi)
4. 1 2  Dumb Blonde by Dolly Parton *Songfacts.com*. Viitattu 18.7.2023. (englanniksi)
5. ↑  Dumb Blonde Chords by Dolly Parton *Tabs.ultimate-guitar.com*. Viitattu 18.7.2023. (englanniksi)
6. ↑  Dumb Blonde (2:27) *Cashbox*. Viitattu 18.7.2023. (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Dumb Blonde (Dolly Parton song)
Hakob Hakobjan neuvostoliittolaisessa postimerkissä.
**Hakob Hakobjan Mnatsakani** (arm. Հակոբ Հակոբյան Մնացականի, ven. Акоп Мнацаканович Акопян, *Akop Mnatsakovitš Akopjan*; 29. toukokuuta 1866 Jelizavetpol, nykyinen Gəncə – 13. marraskuuta 1937 Tbilisi) oli armenialainen runoilija. Neuvostoaikana häntä pidettiin Armenian proletaarirunouden perustanlaskijana.

Hakob Hakobjan syntyi käsityöläisperheeseen. Hän opiskeli paikallisessa lukiossa ja työskenteli eri ammateissa Tbilisissä ja Bakussa. Hän osallistui Taka-Kaukasian vallankumousliikkeeseen ja liittyi Venäjän sosiaalidemokraattiseen työväenpuolueeseen vuonna 1904.

Hakobjanin ensimmäinen runokirja ilmestyi vuonna 1899. Hän kirjoitti vallankumousrunoutta ja käänsi armeniaksi Kansainvälisen. Runoilijan maailmankuvan muodostumiseen vaikutti hänen ystävänsä Stepan Šaumjan.

Bolševikkien vallattua Georgian Hakobjan nimitettiin Georgian pankkikomissaariksi ja valittiin Taka-Kaukasian federaation toimeenpanevan keskuskomitean jäseneksi. Runoilijan pääaiheiksi muodostuivat sosialistinen rakennustyö ja neuvostokansojen ystävyys. Hakobjanin tunnetuimpia teoksia ovat runoelmat *Havasarutjun* ("Tasa-arvo", 1917), *Avstvatsnery hosetsin* ("Jumalat alkoivat puhua", 1922), *Šir-Kanal* (1924) ja *Volhovstroi* (1925). Vuonna 1923 hänelle myönnettiin Armenian ja Georgian kansanrunoilijan arvonimi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Kratkaja literaturnaja entsiklopedija: Akop Akopjan *feb-web.ru*. Viitattu 21.10.2012. (venäjäksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* Encyclopedia of Modern Ukraine
* IdRef

 |

 |
**Juuso Vilho Numminen** (20. tammikuuta 1896 Kuru – 27. maaliskuuta 1960 Helsinki) oli korkeimman oikeuden jäsen ja monien eri luottamustehtävien aktiivi.

Nummisen vanhemmat olivat rovasti August Mauri Numminen ja Aina Alina Durchman. Numminen tuli ylioppilaaksi Tampereen lyseosta 1915 ja suoritti oikeustutkinnon 1921. Hän auskultoi Turun hovioikeudessa ja sai varatuomarin arvon 1924. Seuraavana vuonna hän toimi asianajajana Tampereella ja 1927–1936 Vaasassa. Siellä hän työskenteli myös hovioikeudessa, ensin kanslistina ja sitten vuodesta 1938 asessorina. Syyskuussa 1946 Nummisesta tuli Korkeimman oikeuden jäsen ja oikeusneuvos. Hänellä oli päätyönsä ohessa useita luottamustoimia, kuten Helsingin vuokrantarkastuslautakunnan 2. osaston puheenjohtajuus 1950–1952, kirkkoneuvoston jäsenyys Vaasassa kahteen otteeseen 1930- ja 1940-luvulla sekä kirkolliskokousedustajuus 1940-luvun ja 1950-luvun alussa. Suomen hovioikeuksien tuomarien yhdistyksen hallituksen jäsen Numminen oli 1943–1946, Suomen tuomarien liiton hallitukseen hänet valittiin 1945. Numminen menehtyi 1960 keuhkovaivaan, josta hän oli pitkään kärsinyt.

Nummisen puoliso vuodesta 1927 oli Aino Sofia Turja (1905–1995). Heidän lapsiaan ovat toimittaja, kirjailija Juha Numminen (s. 1938) ja kansliapäällikkö, ministeri Jaakko Numminen (s. 1928).

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Forsström, Johanna: "Numminen, Vilho (1896–1960)", *Suomen kansallisbiografia, osa 7*, s. 203. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2006. ISBN 951-746-448-7. Teoksen verkkoversio.
2. ↑  Kuolinilmoitus. *Helsingin Sanomat* 12.3.1995, s. 6. (Maksullinen lähde.)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |
| "Dumari"Tuomari Nurmio |
| --- |
| Singlen "Dumari" kansikuva |
| Singlen tiedot |
|  Julkaistu | 2001 |
|  Tekijä(t) | Tuomari Nurmio |
|  Tuottaja(t) | Riku Mattila |
|  Tyylilaji | rock |
|  Kesto | 03.13 |
|  Levy-yhtiö | Megamania |
| Tuomari Nurmion muut singlet |
| "Bum! Bum! Bum!"2000 | "Dumari"2001 | "Satumaa"2006 |

**Dumari** on Tuomari Nurmion single vuodelta 2001. Singlen B-puolena on remix-versio kappaleesta Bum! Bum! Bum! Nurmio on säveltänyt ja sanoittanut kappaleet itse. Singlellä soittaa Nurmion lisäksi Riku Mattila ja Markku Hillilä. Mattila on lisäksi sovittanut ja tuottanut singlen kappaleet. Dumari-kappaleen laulu on rap-tyyliä ja sanoitus on osin stadin slangia. Singlen kappaleissa on yhdistelty garage rock elementtejä tietokoneohjelmoituun musiikkiin. Dumari-kappale on julkaistu myös Nurmion kokoelmalevyillä Tuhannen kapakan lauluja ja Dumari – raskauttavaa todistusaineistoa 1979–2009 ja siitä on uusi versio Nurmion albumilla Dumari ja Spuget.

Kappaleet
---------

1. Dumari – 3.13
2. Bum! Bum! Bum! – 2.25 (Remix)

Tekijät
-------

* Tuomari Nurmio – laulu, kitara, säveltäjä, sanoittaja
* Markku Hillilä – rummut
* Riku Mattila – tuottaja, sovittaja, slide-kitara (kappale 1), kitara (kappale 2)
* Gustave Doré – grafiikka
* Sami Mattila – layout

Aiheesta muualla
----------------

* Dumari discogs.com -sivustolla
**A. C. Green Jr.** (s. 4. lokakuuta 1963 Portland) on yhdysvaltalainen ammattilaisuransa lopettanut koripalloilija. Hän pitää nimissään NBA-ennätystä perättäisten otteluiden määrässä, sillä hän pelasi vuosina 1986–2001 ennätykselliset 1 192 perättäistä ottelua.

Ura
---

Green opiskeli Benson Polytechnicin high schoolissa, josta hän siirtyi pelaamaan yliopistokoripalloa Oregonin osavaltionyliopistoon. Viimeisenä yliopistokautenaan hän teki keskimäärin 19,1 pistettä ja otti 9,2 levypalloa ottelua kohden. Kauden 1984–1986 jälkeen Green osallistui NBA:n vuoden 1985 varaustilaisuuteen, jossa Los Angeles Lakers varasi hänet tilaisuuden 23:ntena pelaajana. Hän nousi joukkueen aloituksen pelaajaksi kaudella 1986–1987, jolloin Lakers voitti NBA-mestaruuden. Lisäksi joukkue voitti mestaruuden myös kaudella 1987–1988. Tilastollisesti parhaan Lakers-kautensa Green pelasi 1988–1989, jolloin hän teki keskimäärin 13,3 pistettä ja otti 9,0 levypalloa ottelua kohden.

Green edusti Los Angeles Lakersia kahdeksan kauden ajan. Kauden 1992–1993 jälkeen hänen sopimustaan ei enää jatkettu, ja syyskuussa 1993 hän siirtyikin vapaana pelaajana Phoenix Sunsiin. Kaudella 1993–1994 Green pelasi tilastollisesti uransa parhaan kauden, sillä hän teki keskimäärin 14,7 pistettä ja otti 9,2 levypalloa ottelua kohden. Hän edusti seuraa joulukuuhun 1996 asti, jolloin hänet kaupattiin Dallas Mavericksille. Kaupan myötä Green, Sam Cassell ja Michael Finley siirtyivät Dallasiin, jolloin Tony Dumas, Loren Meyer ja Jason Kidd siirtyivät Phoenixiin. Green pelasi Dallasissa kauden 1998–1999 loppuun asti, jonka jälkeen hänet kaupattiin takaisin Lakersille.

Kaudella 1999–2000 Green aloitti kaikki runkosarjaottelut, mutta teki ainoastaan 5,0 pistettä ottelua kohden. Kauden päätteeksi hän voitti kuitenkin kolmannen NBA-mestaruutensa. Green pelasi viimeisen NBA-kautensa Miami Heatissa kaudella 2000–2001.

Yksityiselämä
-------------

Green on harras kristitty. Hän tuli tunnetuksi selibaatistaan, joka kesti hänen koko NBA-uransa ajan. Green avioitui vaimonsa Veroniquen kanssa vuonna 2002.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  A.C. Green Basketball-Reference.  Arkistoitu 10.4.2015. Viitattu 6.3.2014. (englanniksi)
2. 1 2  Duerson, Adam: A.C. Green  14.7.2008. Sports Illustrated. Viitattu 6.3.2014. (englanniksi)
3. 1 2  Bolding, Joshua: A.C. Green is an 'iron man' on and off the court  7.4.2012. Deseret News.  Arkistoitu 24.9.2015. Viitattu 6.3.2014. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* NBA:n pelaajaprofiili (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
* Basketball-Reference (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
**Berndt Lindahl** (11. tammikuuta 1894 – 17. lokakuuta 1975) oli suomalainen näyttelijä.

Ura
---

Lindahlin vanhemmat olivat Axel Lindahl ja Märtha Höberg. Käytyään Ruotsalaisen teatterin oppilaskoulun 1912–1914 hän aloitti näyttelijän uransa Turun ruotsalaisessa teatterissa, jossa hän toimi vuoteen 1921. Sen jälkeen Lindahl näytteli Svenska Teaternissa 1921–1923, Ruotsalaisen Teatteriyhdistyksen kiertueessa 1923–1927 ja Kaivohuoneen Teatterissa 1926–1927.

Lindahlin roolitehtäviä olivat muun muassa Daniel Hjort ja Arvid Stålarm (*Daniel Hjort*), Ferdinand Hagert (*Suuri rooli*) ja Robert Stafford (*Ostettu ja maksettu*).

Lindahl näytteli myös Suomi-Filmin palveluksessa. Hänellä oli sivurooli mykkäelokuvissa *Myrskyluodon kalastaja* (1924), *Kyllä kaikki selviää* (1926), *Muurmanin pakolaiset* (1927) ja varhaisessa äänielokuvassa *Tukkipojan morsian* (1931).

Lähteet
-------

* *Kotimaisia näyttämötaiteilijoita sanoin ja kuvin - Inhemska scenkonstnärer i ord och bild*. Viipuri: Kustannusliike Opas, 1930.

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Kotimaisia näyttämötaiteilijoita sanoin ja kuvin 1930, s. 174
2. ↑  Döda, Skådespelaren Berndt Lindahl, Hufvudstadsbladet, 1975, No 296, sivu 3, julkaistu 3.11.1975
3. ↑  Berndt Lindahl Elonetissä.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Elonet

 |

 |
**August Evert Takeva**, sukunimi aik. *Gustafsson* (9. syyskuuta 1883 Viipuri – 1963 Tenhola) oli suomalainen karjatalouskonsulentti ja tietokirjailija. Hän asui Hyvinkäällä.

Takeva kävi koulunsa Viipurissa ja suoritti 1904 Kurkijoen ylemmän maanviljelyskoulukurssin. Takeva toimi 1907–1912 Jokioisten tilojen karja- ja meijeritalouden johtajana ja vuosina 1916–1919 Osakeyhtiö Parviaisen tiloilla tilanhoitajana. Hän toimi myös tarkastusassistenttina Nastolassa ja yksityisenä maanviljelijänä Suistamon Siilinmäellä, oli mukana osuustoiminnassa ja oli maamiesseuran luottamusmiehenä. Takeva teki matkoja Tanskaan, Ruotsiin ja Venäjälle. Venäjällä hän oli Moskovassa Petrovska-Razumovskajan akatemian kotieläintaloudellisella osastolla assistenttina.

Vuonna 1920 Takeva tuli Suomen Ayrshireyhdistyksen palvelukseen konsulentiksi. Hän piti esitelmiä, toimi neuvojana ja eläinten arvostelijana sekä järjesti näyttelyitä ja kantakirjaanottotilaisuuksia. Hän toimi karjataloudellisten ammattilehtien avustajana ja julkaisi alan tietokirjoja.

Julkaisuja
----------

Nimimerkillä *A. E. T.*:

* *Koelypsy- ja päiväkirja navetassa*. Karisto 1912, 2. painos 1922
* *Karjamiehen muistikirja*. Otava 1913
* *Kurkijoen ylempi maanviljelyskoulu 1897-1910*. Oppilaskunnan toimittama muistojulkaisu 1925, julkaisutoimikunta Väinö Pastell, Hjalmar Sjöstedt, A. E. Takeva. Kurkijoen ylempi maanviljelyskoulu, Hämeenlinna 1925
* *Koelypsy- ja päiväkirja. Liitteenä luettelo sonneista, hiehoista ja syntyneistä vasikoista*. Karisto 1929
* *Kankare*. Eripainos Suomen ayrshirekarjasta n:o 3-4, 1935. Helsinki 1935

Lähteet
-------

1. 1 2 3  A. E. Takeva 50-vuotias, Karjatalous : karjanomistajien ammattilehti, 06.10.1933, nro 20, s. 21, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
2. ↑  Henkilötietoja Hyvinkäältä, Hyvinkään Sanomat, 08.09.1933, nro 71, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
3. ↑  Geni.com : August Evert Takeva

Aiheesta muualla
----------------

* A. E. Takeva : Räntämäen kirkko ja seurakunta Jämsässä, Kansan kuvalehti, 13.10.1933, nro 42, s. 23, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* A. E. Takeva : Kirjokarja pientaloudessa, Maa : Suomen maatalousseurojen aikakauslehti, 01.08.1939, nro 8, s. 43, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
**Bertha Wellin** (11. syyskuuta 1870 Mörbylånga – 27. heinäkuuta 1961 Tukholma) oli ruotsalainen sairaanhoitaja ja poliitikko. Hänet valittiin vuonna 1921 yhtenä viidestä ensimmäisestä naisesta edustajaksi Ruotsin valtiopäiville, tuolloiseen toiseen kamariin. Hän edusti Oikeistopuoluetta.

Elämä
-----

Wellin syntyi Öölannissa vuonna 1870, jossa hänen isänsä oli kruununvouti. Wellin opiskeli aluksi kotona, mutta muutti sitten Kalmariin opiskellakseen yläalkeiskoulussa. Kalmarissa hän työskenteli hoitoapulaisena ja päätti kouluttautua sairaanhoitajaksi Tukholmassa. Valmistuttuaan hän jäi työskentelemään sinne. Hän oli mukana perustamassa Ruotsin sairaanhoitajayhdistystä ja toimi sen puheenjohtajana vuosina 1914–33. Hän myös toimitti *Svensk Sjukskötersketidning* -lehteä.

Wellin oli kiinnostunut yhteiskunnallisista asioista ja halusi edistää naisten osallistumista politiikkaan. Hän oli mukana ajamassa naisosastojen perustamista oikeistopuolueeseen 1910-luvulla ja vuonna 1920 hänestä tuli puolueen naiskomitean varapuheenjohtaja. Seuraavana vuonna hänet asetettiin ehdokkaaksi valtiopäivävaaleissa ja hän tuli valituksi yhtenä kaikkiaan viidestä naisesta (muut olivat liberaalien Kerstin Hesselgren ja Elisabeth Tamm sekä sosiaalidemokraattien Agda Östlund ja Nelly Thüring). Hän toimi valtiopäiväedustajana vuosina 1922–36 ja oli myös Tukholman kaupunginvaltuutettu vuosina 1917–27.

Wellin kuoli vuonna 1951 ja hänet on haudattu Solnaan Norra begravningsplatsen -hautausmaalle.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Berggren, Inga: Bertha Wellin *Svenskt kvinnobiografiskt lexikon*.  8.3.2018.  Arkistoitu. Viitattu 3.12.2021. (ruotsiksi)
2. ↑  Sundevall, Fia: De första kvinnorna i riksdagen *Demokrati100*.  4.6.2019.  Arkistoitu 11.6.2019. Viitattu 3.12.2021. (ruotsiksi)



|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Yhdysvallat
* Ruotsi

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Kastalian lähde.
**Kastalian lähde** (m.kreik. Κασταλίη, *Kastaliē*, kreik. Κασταλία πηγή, *Kastalía pigí*; lat. *Castalius fons*) on lähde Delfoissa Kreikassa. Se virtaa Faidriadien kallioiden välistä ja sijaitsee Apollonin pyhäkköalueen ja Athene Pronaian pyhäkköalueen puolivälissä. Antiikin aikana se oli yksi Kreikan tunnetuimmista lähteistä. Se sijaitsi ylös Apollonin temppelille johtavan tien varressa ja siitä alkoi ylös temppelille johtanut Pyhä tie.

Kastalian lähteen arkaaisen ajan lähdekaivorakennuksia.
Lähteellä oli antiikin aikana merkittävä rooli paikan uskonnollisissa toimituksissa. Kaikkien temppelille joko Delfoin oraakkelille tai muusta syystä saapuneiden toiviomatkalaisten sekä Python kisoihin saapuneiden urheilijoiden tuli puhdistautua siinä. Myös ennuspapitar Pythia peseytyi lähteessä ennen ennustusten antamista. Usein kuvataan, että lähteessä pestiin hiukset. Murhasta sovitusta etsineet peseytyivät siinä mahdollisesti kokonaan. Myöhemmin lähteen veden juomisen uskottiin antavan runollista innoitusta hieman Pierian lähteen tavoin. Tämä oli peräisin roomalaisilta runoilijoilta sillä ajatuksella, että Apollon oli muusien suojelija.

Pausaniaan mukaan lähteen vesi oli "makeaa juoda ja miellyttävää kylpeä". Hän kertoo, että lähde oli nimetty joko Kastalian, joka oli joko Akhelooksen tytär tai paikallinen neito, tai Kastalios-nimisen miehen mukaan. Yhden version mukaan lähde oli Kefisoksen lahja Kastalialle.

Myöhemmin lähde on tunnettu myös Pyhän Johanneksen lähteenä sen lähellä olevan kappelin mukaan.

Lähteet
-------

1. 1 2  Stillwell, Richard & MacDonald, William L. & McAllister, Marian Holland (toim.): "Delphi, Phocis, Grteece", *The Princeton Encyclopedia of Classical Sites*. Princeton, N. J.: Princeton University Press, 1976. Teoksen verkkoversio.
2. 1 2 3  Smith, William: "Delphi", *Dictionary of Greek and Roman Geography*. Boston: Little, Brown and Company, 1854. Teoksen verkkoversio.
3. ↑  Wilson, Nigel: *Encyclopedia of Ancient Greece*, s. 210. Routledge, 2013. ISBN 113678800X. Teoksen verkkoversio.
4. ↑  Pausanias:*Kreikan kuvaus* 10.8.9–10.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kastalian lähde** Wikimedia Commonsissa
**Hélio Mesquita de Freitas** (s. 23. lokakuuta 1969 Porto Alegre) on brasilialainen kestävyysurheilija, joka kilpaili triathlonissa, kestävyysjuoksussa ja maastohiihdossa.

Freitas alkoi vuonna 1993 harjoitella triathlonia. Hän osallistui vuonna 1995 MM-kilpailuihin ja selviytyi vuonna 1998 maaliin *Ironman*-kilpailussa. 2000-luvun alussa hän keskittyi maratonjuoksuun ja juoksi ennätyksekseen 2 tuntia ja 33 minuuttia. Vaikka Freitaksen tulokset olivatkin hyviä amatööriurheilijalle, hän ei kuitenkaan ollut riittävän hyvä haastaakseen maansa ammattilaishuiput ja päästäkseen edustamaan maataan olympialaisiin.

Vuoden 2002 Salt Lake Cityn talviolympialaisten aikaan Freitas kiinnostui ajatuksesta edustaa maataan talvikisoissa. Aikaisemmin hän ei ollut koskaan nähnyt hiihtokilpailuja edes televisiosta. Elokuussa 2002 hän opetteli hiihtämään Argentiinan Ushuaiassa ja osti seuraavana vuonna rullasukset, joilla harjoittelu onnistuisi kotimaassa.

Freitas pääsi mukaan vuoden 2005 Oberstdorfin MM-kisoihin kisahistorian ensimmäisenä brasilialaisena. 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa Freitas sijoittui sijalle 120 jättäen taakseen ainoastaan yhden kilpailijan, Marokon Brahim Aitboubellan. Sprinttikilpailun karsinnassa Freitas jäi viimeiseksi. Hän osallistui myös takaa-ajoon ja 50 kilometrille, joissa kummassakin joutui keskeyttämään.

Seuraavalla kaudella Freitas kilpaili melko ahkerasti Pohjoismaissa ja Alpeilla tavoitteenaan Torinon olympiakisat. Olympialaisissa hän osallistui 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailuun, jossa sijoittui 92:ksi noin 14 minuuttia voittaja Andrus Veerpalulle jääneenä. Hänen taakseen jäi viisi muuta kilpailijaa. Vuoden kuluttua Sapporon MM-kisoissa Freitas oli jälleen mukana. Sprintin karsinnassa hän oli 75:s ja 15 kilometrillä 114:s. Yhdistelmäkilpailussa hän keskeytti ja 50 kilometrin kilpailussa hänet otettiin kierroksella kiinni.

Lähteet
-------

* Hélio Freitas Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
* *The Brazilian XC Skier* (englanniksi)
**Esa Välioja** (s. 27. syyskuuta 1958 Borås, Ruotsi) on suomalainen entinen jääkiekkopuolustaja. Hän pelasi urallaan 172 ottelua jääkiekon SM-liigassa Tapparan ja KalPan riveissä. Väliojalla oli marraskuuhun 2020 asti hallussaan SM-liigan ennätys, sillä hän on teki 31. tammikuuta 1982 ottelun avausmaalin ajassa 0.05 hänen pelatessa Tapparan riveissä. Tuohon nopeimman ottelun tai erän avausmaalin tekijän ennätykseen olivat yltäneet myös Risto Alho (1967), Jari Laiho (1979), Jarmo Jamalainen (1979), Keijo Kivelä (1982) ja Seppo Ahokainen (1983).

Välioja tunnettiin myös joukkueen huuliveikkona ja maalien jälkeisistä kuperkeikoistaan. Hän ei tehnyt SM-liigassa kovin kovia tehoja (19+17=46), mutta niitä syntyi lähes piste per peli -tahdilla I-divisioonavuosina.

Välioja syntyi Ruotsissa, mutta aloitti uransa Tapparassa kaudella 1979-80. Hän pelasi Tapparassa kolme kautta voittaen SM-hopeaa 1981 ja Suomen mestaruuden 1982. Välioja pelasi vuodet 1982–1986 I-divisioonaa Kalevan Pallon riveissä. Hän oli nostamassa joukkuetta SM-liigaan keväällä 1986 ja pelasi KalPan riveissä vielä kaudet 1986–87 ja 1987–88 SM-liigaa.

Aiheesta muualla
----------------

* Veikkauksen Lätkälegendat[vanhentunut linkki]
* Esa Välioja Eurohockey-sivustolla (englanniksi)
* Esa Välioja The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
**Henrik Rydenfelt** on suomalainen tutkija ja filosofi, filosofian tohtori sekä Helsingin yliopiston käytännöllisen filosofian ja viestinnän dosentti.

Rydenfeltin erikoisaluetta ovat etiikka, yhteiskuntafilosofia, tieteenfilosofia sekä median ja viestinnän tutkimus. Hän on julkaissut tutkimuksia kansalaisyhteiskunnasta ja demokratiasta, viestinnän ja journalismin etiikasta sekä pragmatistisesta tieteen- ja yhteiskuntafilosofiasta.

Rydenfelt on ollut Helsingin yliopiston tutkijakollegiumin johtokunnan varajäsen ja jäsen 2010-14, Viestinnän eettisen neuvottelukunnan (VEN) varapuheenjohtaja 2016-17 ja puheenjohtaja 2018-19 sekä Julkisen sanan neuvoston jäsen yleisön edustajana 2020-22.

Rydenfelt toimittaa suomalaista populaaritieteellistä Etiikka.fi -sivustoa.

Lähteet
-------

1. ↑  Henrik Rydenfelt *Tutkimusportaali*. Helsingin yliopisto. Viitattu 21.11.2019.
2. ↑  Henrik Rydenfelt Viestinnän eettisen neuvottelukunnan puheenjohtajaksi, Markkinointi & mainonta 31.1.2018, viitattu 17.11.2019.
3. ↑  JSN:n uudet yleisön edustajat valittu[vanhentunut linkki], Julkisen sanan neuvosto 13.11.2019, viitattu 17.11.2019.
4. ↑  Kirjoittajat *Etiikka.fi*. Viitattu 21.11.2019.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Esaias Mansueti (t. Mansvetuksenpoika) Fellman**, kutsuttiin myös nimillä **Ijander** tai **Bothniensis**, (28. huhtikuuta 1620 – 1697 Kemijärvi) oli suomalainen "lappalaisten apostolina" tunnettu pappi.

Esaias Fellmanin isä oli Iin kappalainen ja sittemmin Paltamon ja Sotkamon kirkkoherra Mansvetus Jakobinpoika Fellman (1595–1651). Hän pääsi ylioppilaaksi 1648, ja hänet vihittiin papiksi saman vuoden keväällä.

Fellman toimi vuodesta 1648 alkaen pappina Inarissa. Hän oli Kemijärven kappalaisena vuodesta 1663 alkaen. Kummassakin seurakunnassa Fellman käännytti pakanuudessa eläneitä saamelaisia ja aloitti myös suomen kielen ja lukutaidon opettamisen saamelaisille. Fellman teki toiminnastaan myös muistiinpanoja, joita on myöhemmin julkaistu.

Fellman oli naimisissa vuonna 1660 kuolleen Kemijärven kappalaisen Jakob Lappodiuksen lesken Anna Hannuntytär Siniluoto-Siniuksen (1637–1703) kanssa. Heidän poikansa Esaias Esaiasson Fellman (1675–1736) toimi isänsä jälkeen Kemijärven kappalaisena.

Hänen jälkeensä Fellmaneja toimi Lapissa pappina parisataa vuotta.

Lähteet
-------

1. ↑  Kotivuori, Yrjö: Esaias (Esaias Mansueti). *Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu 2005. Luettu 31.7.2013.
2. ↑  SukuForum : Fellmanin pappissuku - Kantaisä Mansvetus Jakobinpoika Fellman, s. 1595
3. ↑  Svenskt Biografiskt Lexicon : Fellman släkt
4. ↑  Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 2, p. 1315


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo
* Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852

 |

 |
**Gossi** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Timbuktun alueen Gourma-Rharousin piirissä Malissa. Se sijaitsee Gourman tasangolla 135 kilometriä Rharousista kaakkoon. Kunnassa on 24 100 ja keskuskylässä 6 300 asukasta (vuonna 2009, väestönlaskenta).

Gossin kunnan pinta-ala on 15 000 neliökilometriä. Se rajoittuu luoteessa Gourma-Rharousin piirin Inadiatafanen ja Ouinerdenin, lounaassa Douentzan piirin Homborin ja idässä Gaon piirin N’Tillitin kuntiin sekä kaakkoisnurkassa Burkina Fasoon. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Sadevesien synnyttämä Gossin järvi on tärkeä karjan juottopaikka.

Kuntaan kuuluvat Gossin ja N’dakin kylät sekä 58 paimentolaisryhmää. Asukkaat ovat etupäässä tuaregeja. Lisäksi on fulbeja ja songhaita. Vallitseva uskonto on islam.

Gossin kautta kulkee Moptin ja Gaon välinen maantie maantie RN16. Seudun pääelinkeino on paimentolaisuuteen perustuva karjanhoito. Kotieläimiä ovat lampaat, vuohet, naudat, aasit ja kamelit. Lisäksi viljellään hirssiä ja riisiä sekä harjoitetaan käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Gossissa pidetään tärkeät karjamarkkinat.

Palveluihin kuuluvat koulut ja terveyskeskus. Vesihuolto käsittää kaivoja, porakaivoja ja vesiposteja. Suuri osa väestöstä joutuu käyttämään juomakelvotonta vettä.

Lähteet
-------

1. 1 2  4ème recensement général de la population et de l’habitat. Résultats définitifs, tome 0: Répertoire des villages *instat-mali.org*.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 7.5.2017.
2. 1 2 3  Plan de securite alimentaire: Commune rurale de Gossi 2006–2010 *fsg.afre.msu.edu*.  2006.  Arkistoitu 2.5.2014. Viitattu 7.5.2017.
3. ↑  Mali - Région de Tombouctou: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 7.5.2017.
4. ↑  Mali - Région de Mopti: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 7.5.2017.
5. ↑  Mali - Région de Gao: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 7.5.2017.
6. 1 2 3 4  Plan sectoriel de developpement de la commune de Gossi de la region de Tombouctou *geradsn.org*.  2007. Viitattu 7.5.2017. [vanhentunut linkki]
7. ↑  Mali: Carte Routière *Reliefweb*.  2014. Viitattu 15.7.2018.
**Vacon** (aikaisemmin myös **Vaasa Control**) on vuonna 1993 perustettu yritys, joka kehittää, valmistaa ja markkinoi taajuusmuuttajia eli sähkömoottorin kierrosnopeutta säätäviä tehoelektroniikkalaitteita. Joulukuun 2014 alussa Vacon siirtyi osaksi Danfoss-konsernia.

Historia
--------

Vacon listautui Helsingin pörssiin vuonna 2000.*lähde?*

Vuonna 2014 tanskalainen Danfoss teki ostotarjouksen 34 eurolla osakkeelta. Yrityksen arvoksi muodostui lähes 1,04 miljardia euroa. Vacon siirtyi osaksi Danfossia.

Vacon on poistumassa pörssistä. Keväällä 2015 Danfoss omisti yhtiöstä lähes 99 % ja on käynnistänyt lunastusmenettelyn lopuista osakkeista.

Liiketoiminta
-------------

Taajuusmuuttajia käytetään muun muassa uusiutuvan energian tuotannossa, erilaisissa puhallin- ja pumppusovelluksissa, nostureissa, hisseissä ja paperikoneissa. Vaconin valikoimasta löytyy taajuusmuuttajia tehoalueelle 0,25 kW – 5 MW.

Vaconin tuotekehitys- ja tuotantoyksiköt ovat Suomessa, Yhdysvalloissa, Kiinassa ja Italiassa. Myyntitoimistoja on 30 maassa. Konsernin pääkonttori sijaitsee Vaasassa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5   Vainu.io *search.vainu.io*.
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
6. ↑
7. ↑  Vacon poistumassa pörssilistalla
**Dušan Fitzel** (s. 15. huhtikuuta 1963 Bojnice*lähde?*) on tšekkiläinen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja.

Ura pelaajana
-------------

Fitzel pelasi suurimman osan urastaan AC Dukla Prahassa puolustavana keskikenttäpelaajana. Hän teki 158 pelaamassaan ottelussa kolme maalia vuosien 1983–1992 aikana. Hän pelasi kaksi kautta myös kyproslaisessa EPA Larnacassa ja lopetti uransa FK Chmel Blšanyssa kauden 1994–1995 jälkeen.

Ura valmentajana
----------------

Fitzel aloitti valmennusuransa SK Slavia Prahan juniorijoukkueessa. 1998 hän siirtyi Tšekin jalkapalloliiton palvelukseen ja työskenteli seitsemän vuoden ajan alle 18- ja 21-vuotiaiden maajoukkuevalmentajana. Fitzel oli johdattamassa Tšekkiä alle 21-vuotiaiden Euroopan mestariksi vuonna 2002.

Tammikuussa 2006 Fitzel nimitettiin Maltan jalkapallomaajoukkueen uudeksi päävalmentajaksi. Hänen johdollaan piskuinen Malta on pelannut tasoonsa nähden hyvin. Lokakuussa 2006 Malta yllätti Unkarin maalein 2–1 ja otti ensimmäisen voiton sitten vuoden 1993. Lokakuussa 2007 se venyi 2–2 tasapeliin Turkkia vastaan. Fitzel onkin noussut Maltalla suureksi sankariksi ja saanut lempinimen *La Vallette* maltalaisen kansallissankarin Jean Parisot de la Valetten mukaan.

Heinäkuussa 2009 Fitzel ilmoitti yllättäen jättävänsä Maltan maajoukkueen. Lähdön syynä ovat Fitzeliä jo pitkään vaivanneet terveysongelmat.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Horst Heese** | **Maltan jalkapallomaajoukkueen päävalmentaja**1/2006–7/2009 | Seuraaja:**John Buttigieg** |

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  Football: Dusan Fitzel shocks Maltese football – to undergo serious operation next month[vanhentunut linkki]