recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Sékou Ly** (1933 Ségou tai Bougouni – 28. tammikuuta 2012 Bamako) oli malilainen sotilas ja ministeri.

Ly liittyi Ranskan armeijaan vapaaehtoisena vuonna 1953. Hän opiskeli Strasbourgin sotakoulussa vuosina 1960–1961 ja liittyi sitten vasta itsenäistyneen Malin armeijaan. Ly toimi Katin sotakoulun opettajana ja sen jälkeen armeijan autojoukkueen päällikkönä.

Avustettuaan vuoden 1968 vallankaappausta Ly pääsi Moussa Traorén lähipiiriin. Hän palveli Niorossa jalkaväkijoukkueen komentajana ja kaupungin päällikkönä vuosina 1969–1970. Vuosina 1970–1977 Ly toimi Bamakon kaupunginjohtajana.

Ly tuki Traoréa vuoden 1978 vallankaappausyrityksen aikana ja toimi sen jälkeen kahdentoista vuoden ajan Malin hallituksessa valtiosihteerinä, sisäministerinä, puolustusministerinä ja opetusministerinä. Hänet ylennettiin divisioonakenraaliksi vuonna 1988.

Traoré nimitti Lyn sisäministeriksi tammikuussa 1991 tukahduttamaan hallituksen vastaisia mielenosoituksia. Hän tapasi Malin demokratialiikkeen edustajia helmikuussa, mutta ei löytänyt yhteistä kieltä heidän kanssaan.

Ly vangittiin Amadou Toumani Tourén johtaman vallankaappauksen yhteydessä maaliskuussa 1991. Hänet tuomittiin kuolemaan mielenosoitusten aikaisesta verenvuodatuksesta vuonna 1993, mutta tuomio muutettiin elinkautiseksi vankeudeksi vuonna 1997. Presidentti Alpha Oumar Konaré armahti Lyn toukokuussa 2002. Hän omisti viimeiset vuotensa kyyhkyjen hoidolle. Lyn hautajaisissa olivat läsnä Moussa Traoré, presidentti Amadou Toumani Touré, pääministeri Cissé Mariam Kaïdama Sidibé ja muita arvohenkilöitä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Armée et gestion des affaires publiques du Mali (1968–2017): 2 Présidents, 3 Chefs du Gouvernement, 35 ministres et 3 assimilés *Bamada.net*. Viitattu 22.11.2019.
2. 1 2  Disparition du général Sékou Ly *Malijet*. Viitattu 22.11.2019.
3. 1 2  Pascal James Imperato, Gavin H. Imperato: *Historical Dictionary of Mali, fourth edition*, s. 196. Lanham: Scarecrow Press, 2008. ISBN 978-0-8108-5603-5.
**ERT1** (kreik. ΕΡΤ1) on kreikkalainen julkisen palvelun televisiokanava, jonka omistaa maan yleisradioyhtiö Ellinikí Radiofonía Tileórasi (ERT). Se on ERT:n lippulaivakanava ja pääuutiskanava.

ERT1 on perustettu vuonna 1965 ja se aloitti lähetykset 23. helmikuuta 1966. Kanava suljettiin välillä koko ERT:n toiminnan lakattua 11. kesäkuuta 2013, ja se aloitti toimintansa uudelleen 11. kesäkuuta 2015. Kanavan katsojaosuus Kreikassa oli vuonna 2021 6,3 %, mikä tekee siitä ERT:n katsotuimman televisiokanavan ja koko maan seitsemänneksi katsotuimman televisiokanavan.

ERT1:n uutislähetykset ovat joka päivä kello 6.00, 12.00, 15.00, 18.00, 21.00 ja 00.00. Lisäksi kanava lähettää live-uutislähetystä ja ajankohtaisohjelmia.

Lähteet
-------

1. ↑  Greek Radio Television (ERT) S.A. *European Audiovisual Observatory*. Viitattu 2.9.2019.
2. ↑  Εβδομαδιαία μερίδια σταθμών *Television Audience Measurement*. The Nielsen Company. Viitattu 21.6.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* ERT1. Kanavan verkkosivut. (kreikaksi)
* ERT1 Live. Kanavan internet-lähetys. (kreikaksi)
**Fakussai** (m.kreik. Φακοῦσσαι, *Fakūssai* tai *Fakoussai*, myös Φακοῦσ(σ)α/Φάκουσ(σ)α, *Fakūs(s)a* tai *Fakous(s)a*; lat. *Phacusa, Phacussae, Phaguse, Phagusa*) eli **Pa-Kes/Kus** (egypt. *Pꜣ-ks(?)*, kopt. *Ⲕⲱⲥ*) oli kaupunki muinaisessa Egyptissä. Se sijaitsi Ala-Egyptissä eli Niilin suistossa ja kuului Arabian nomokseen, jonka pääkaupunki se oli.

Fakussai sijaitsi Niilin suiston itäosissa, ja sijoitetaan lähelle nykyistä Faqusin kylää. Arabian nomoksen pääkaupunkina sen mainitsee Klaudios Ptolemaios. Fakussain mainitsee myös Stefanos Byzantionlainen, joka mainitsee sen kylänä (varsinaisen) Egyptin ja Punaisenmeren välisellä alueella. *Tabula Peutingerianassa* kaupunki esiintyy nimimuodossa *Phaguse* ja Ravennan kosmografiassa nimellä *Phagusa*.

Myöhäisellä roomalaisella kaudella Fakussai kuului Augustamnica priman provinssiin. Varhaisella kristillisellä kaudella se oli Pelusionin metropoliitan alaisen suffragaanipiispan istuin. Vuoden 325 Nikean kirkolliskokouksen osanottajien joukossa mainitaan kaupungin piispa Mooses Fakussalainen.

Lähteet
-------

1. 1 2  Phakoussa *Pleiades*. Viitattu 7.12.2020.
2. 1 2  Phakoussa (Egypt) 3 Fakus - Φάκουσα *ToposText*. Viitattu 7.12.2020.
3. ↑  Phakoussai (Faqus) *Trismegistos*. Viitattu 7.12.2020.
4. ↑  Klaudios Ptolemaios: *Geografia* 1.4.5, 53.
5. 1 2  Naville, Edouard: *The Shrine of Saft El Henneh and the Land of Goshen*, s. 15–16. Archaeological survey of Egypt. Nide 5. Memoir of the Egypt Exploration Fund, Egypt Exploration Society. Trübner & Company, 1888. Teoksen verkkoversio.
6. 1 2  Vailhé, Siméon: Phacusa *Catholic Encyclopedia*.  1911. New York:  Robert Appleton Company.  (englanniksi)
*Tämä artikkeli kertoo 1903 vesille lasketusta aluksesta. Toinen saman niminen White Star Linen alus oli Baltic.*

**RMS Baltic** oli White Star Linen höyryalus, joka valmistui 1904 Harland and Wolffin telakalta Belfastissa Pohjois-Irlannissa. *Baltic* oli maailman suurin alus vuoteen 1905. Alus oli yksi niin kutsutuista "Neljästä suuresta" (engl. *The Big Four*), joista muut alukset olivat *Celtic*, *Cedric* ja *Adriatic*.

Palvelus
--------

*Baltic* laskettiin vesille 21. marraskuuta 1903, ja se lähti 29. kesäkuuta 1904 neitsytmatkalleen Liverpoolista New Yorkiin päällikkönään Edward Smith. Alusta oli pidennetty kuusi metriä rakennustöiden aikana, mikä lisäsi aluksen massaa 2 840 brt ja teki siitä samalla hitaamman. Nopeuden kasvattamiseksi alusta oli muutettava.

*Baltic* pelasti 23. tammikuuta 1909 Yhdysvaltain itärannikolla sumussa höyrylaiva *Floridan* kanssa törmänneen White Star Linen *Republicin* matkustajat kannelleen ennen *Republicin* uppoamista. Alus lähetti huhtikuussa 1912 jäävuorivaroituksen *Titanicille* ennen aluksen uppoamista.

Alus palveli joukkojenkuljetusaluksena ensimmäisessä maailmansodassa.

Jälleen kerran *Balticista* tuli pelastusalus, kun se pelasti miehistön haaksirikkoutuneesta *Northern Lightista* Newfoundlandin rannikolla 6. joulukuuta 1929. Viimeisen matkansa alus teki Liverpoolista New Yorkiin 17. syyskuuta 1932. *Baltic* myytiin tammikuussa 1933 ja sen matka romutettavaksi alkoi 17. helmikuuta Liverpoolista Japanin Osakaan.

Tekniset tiedot
---------------

* Savupiippuja:2
* Mastoja:4

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.

Lähteet
-------

* de Kerbrech, Richard: *Ships of the White Star Line*. Hersham, Surrey, UK: Ian Allan Publishing Ltd. 2009. ISBN 978-0-7110-3366-5. (englanniksi)
* Lynch, John: *Belfast Built Ships*. Stroud, Englanti: The History Press, 2012. ISBN 978-0-7524-6339-5. (englanniksi)
Jane Coop vuonna 2017.
**Jane Austin Coop** (s. 18. huhtikuuta 1950) on kanadalainen pianisti. Hän sai taiteilijadiplominsa Toronton yliopistosta vuonna 1971 ja musiikin kandidaatin arvonsa samasta yliopistosta 1972. Musiikin maisterin arvon hän sai Peabody-konservatoriosta vuonna 1974. Hän varttui Calgaryssa, jossa hänen opettajinaan toimivat Alexandra Munn ja Gladys Egbert. Torontossa häntä opetti Anton Kuerti. Lisäksi hänen opettajiensa joukossa olivat Peter Feuchtwanger Lontoossa ja Leon Fleisher Baltimoressa 1970-luvun alussa.

Coop debytoi St Lawrence Centressä vuonna 1973 ja esiintyi muun muassa Toronton sinfoniaorkesterin sekä Calgaryn filharmonikkojen kanssa. Lontoon-debyyttinsä hän piti Wigmore Hallissa vuonna 1979. Hän on opettanut pianonsoittoa ja kamarimusiikkia professorina Brittiläisen Kolumbian yliopistossa.

Coop on voittanut lukuisia palkintoja. Hänen ohjelmistonsa on kattanut teoksia laajalti 1700-luvulta 1900-luvun musiikkiin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  The Canadian Encyclopedia: Jane Coop


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Saint-Jean-Trolimon** (bretoniksi *Sant-Yann-Drolimon*) on kunta läntisessä Ranskassa Finistèren departementissa Bretagnen alueella.

Kunta sijaitsee noin Atlantin rannikolla, noin 23 kilometriä Quimperin kaupungista lounaaseen. Kunnan keskusta on kuitenkin sisämaassa. Lisäksi kuntaan kuuluva Gorré-Beuzec on eksklaavi.

Kunnan historia ulottuu aina esihistorialliselle ajalle. Sieltä on löytynyt runsaasti pronssikautisia esineitä ja koruja, joita on esillä Ranskan arkeologisessa kansallismuseossa Saint-Germain-en-Layessa sekä Finistèren esihistoriallisessa museossa Penmarchissa.

Kunnan nähtävyys on Notre-Dame-de-Tronoënin kappeli, joka on peräisin 1460-luvulta. Kappelin vieressä on monumentaalinen kalvaarioryhmä. Nykyään tämä historiallinen muistomerkki kärsii meren läheisyydestä ja hiekkaisten tuulien aiheuttamasta eroosiosta.

  

* Notre-Dame-de-Tronoënin kappeliNotre-Dame-de-Tronoënin kappeli
* KalvaarioryhmäKalvaarioryhmä

Lähteet
-------

1. ↑  Insee
2. 1 2  Histoire Mairie Saint-Jean-Trolimon. Viitattu 11.7.2020. (ranskaksi)
3. ↑  Saint-Jean-Trolimon Association des 7 calvaires monumentaux de Bretagne. Viitattu 11.7.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Saint-Jean-Trolimon** Wikimedia Commonsissa
**Saint-Hilaire** (oksitaaniksi: *Sant Ilari*) on kunta Ranskan eteläosassa Auden departementissa Oksitanian alueella. Se sijaitsee Lauquetjoen varrella, noin 13 kilometriä Limoux’n kaupungista koilliseen.

Saint-Hilairen luostari
Kunnan nähtävyyksiä on Saint-Hilairen benediktiiniluostari sekä luostarikirkko. Luostarin alkuperä on epävarma, mutta 800-luvun alusta siitä löytyy kirjallista tietoa. 1200-luvulle saakka luostari hyötyi Carcassonnen kreivien suojelusta. Kataareja vastaan käydyn ristiretken seurauksena 1200-luvulla luostari joutui taloudellisiin ongelmiin. Tästä huolimatta 1300-luvulla luostaria linnoitettiin. Luostari kuitenkin kohtasi vastoinkäymisiä kuten musta surma ja satavuotinen sota. 1700-luvulla luostarissa oli enää kuusi munkkia, ja lopulta se suljettiin vuonna 1748. Vuodesta 2001 lähtien kunta on mahdollistanut luostarin näyttely- ja tapahtumapaikaksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Comparateur de territoire Institut National de la Statistique et des Études Économiques. Viitattu 6.8.2022. (ranskaksi)
2. ↑  1000 ans d'histoire Commune de Saint-Hilaire. Viitattu 6.8.2022. (ranskaksi)
3. ↑  Carcassonne > Foix Tour de France 2022. Viitattu 6.8.2022. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Saint-Hilaire (Aude)** Wikimedia Commonsissa
**Suomen–Viron matkakortti** oli Suomessa 1929–1940 käytössä ollut asiakirja, jolla Suomen kansalainen pääsi matkustamaan Viroon.

Säännökset matkakortista
------------------------

Suomen–Viron matkakortista säädettiin asetuksella vuonna 1930. Samana päivänä annettiin asetus myös pohjoismaisesta matkakortista.

Suomen kansalainen oli oikeutettu matkustamaan 1930-luvulla Viroon sekä ulkomaanpassilla että Suomen–Viron matkakortilla.

### Matkakortin hakeminen ja saaminen

Matkakortin antoi Suomen kansalaiselle sen paikkakunnan poliisiviranomainen, jossa asianomainen henkilö vakinaisesti asui. Matkakortti annettiin pyynnöstä vain henkilölle, joka oli tunnettu tai joka pystyi tyydyttävästi selvittämään henkilöllisyytensä. Matkakorttia oli henkilökohtaisesti pyydettävä. Matkakorttia ei annettu henkilölle, jolle vuoden 1927 passiasetuksen mukaan ei ollut lupa antaa esteettömyystodistusta ulkomaanpassin saamista varten.

### Matkakortin voimassaolo

Suomen—Viron matkakortti oli voimassa kuusi kuukautta kortin antamispäivästä lukien, eikä sen voimassaoloaikaa saanut pidentää. Jos Suomen—Viron matkakortin haltijan vaimo ja viittätoista vuotta nuoremmat lapset halusivat matkustaa matkakortin haltijan mukana, heidän nimensä oli merkittävä matkakorttiin.

### Viron kansalaiset Suomessa

Viron kansalaiset olivat oikeutettuja saapumaan Suomeen Suomen—Viron matkakortilla ulkomaanpassin sijasta.

### Lainsäädäntö

* Asetus Suomen–Viron matkakortista, 28.6.1929/249, voimaan 1. heinäkuuta 1929
	+ Valtioneuvoston päätös eräille postitoimistoille myönnetystä oikeudesta antaa Suomen–Viron matkakortteja, 28.6.1929/250, voimaan 28. kesäkuuta 1929
* Asetus Suomen–Viron matkakortista, 18.7.1930/265, voimaan 18. heinäkuuta 1930
* Asetus Suomen–Viron matkakortista, 6.9.1939/258, voimaan 10. syyskuuta 1939
* Asetus Suomen–Viron matkakortista annetun asetuksen kumoamisesta, 29.2.1940/71, voimaan 29. helmikuuta 1940.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Hakkila, Esko (toim.): "Matkakortti", *Lakiasiain käsikirja*, s. 629. Porvoo: Werner Söderström Oy, 1938.

### Lakiviitteet

1. ↑  Asetus Suomen—Viron matkakortista (18.7.1930).
2. ↑  Asetus Suomen kansalaisten ulkomaanpasseista (15.12.1927).

Aiheesta muualla
----------------

* 

* Lisää luettavaa aiheesta **Matkakortit** on Wikiaineistossa
**RN Affondatore** (ital. *Regia Nave Affondatore*) oli Regia Marinan eli Italian kuningaskunnan laivaston vuonna 1865 vesillelaskettu törmäyskeulalla varustettu taistelulaiva.

Valmistus
---------

Alus tilattiin 11. lokakuuta 1862 Britteinsaarilta Millwallista Mare of Millwallilta, mutta telakan taloudellisten vaikeuksien vuoksi tilaus siirrettiin Harrisonille. Talousvaikeudet kuitenkin viivästyttivät myös Harrisonin telakan toimintaa. Köli laskettiin 11. huhtikuuta 1863, ja alus laskettiin vesille 3. marraskuuta 1865. Alus lähti Lontoosta 20. kesäkuuta 1866 eli samana päivänä kuin Italian ja Itävallan väliset sotatoimet alkoivat.

Palvelus
--------

Alus liittyi Regia Marinaan Lissan edustalla vain muutamaa tuntia ennen taistelun alkamista. Se poistettiin alusluettelosta vuonna 1907.

Lähteet
-------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **RN Affondatore**.
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1860–1905*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 2002. ISBN 0-85177-133-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Gardiner, Robert s. 339


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä:**Roma-luokka** | **Regia Marinan taistelulaivat** | Seuraaja:**Principe Amedeo -luokka** |
**Paul Ramadier** (17. maaliskuuta 1888 La Rochelle – 14. lokakuuta 1961 Rodez) oli ranskalainen sosialistinen poliitikko, joka toimi Ranskan pääministerinä vuonna 1947.

Ramadier valmistui lainopin tohtoriksi Pariisin yliopistosta ja työskenteli Pariisin vetoomustuomioistuimessa. Hänet valittiin 1919 Decazevillen pormestariksi ja vuosina 1928–1940 hän edusti Villefranche-de-Rouerguea Ranskan edustajainkamarissa. Hän oli 1936–1937 yleisten töiden ministeriön alivaltiosihteerinä Léon Blumin hallituksessa ja 1938–1940 työministerinä Camille Chautempsin ja Édouard Daladierin hallituksissa. Toisen maailmansodan aikana Ramadier tuki Ranskan vastarintaliikettä.

Ranskan neljännen tasavallan perustuslaki astui voimaan vuonna 1946 ja Ramadierista tuli ensimmäinen sen aikana nimitetty pääministeri tammikuussa 1947. Hänen hallituksensa oli kokoonpanoltaan keskustavasemmistolainen. Hallitusta vaivasivat sodanjälkeinen elintarvikepula, työväestön levottomuudet, kysymys siirtomaavallan palauttamisesta Indokiinassa sekä varsinkin yhteistyövaikeudet kommunistien ja muiden hallituspuolueiden välillä. Viimeisin ongelma ratkaistiin toukokuussa 1947 siten, että PCF:n ministerit erotettiin hallituksesta. Ramadier erosi lopulta itse saman vuoden marraskuussa.

Ramadier oli vielä valtiovarainministerinä Guy Mollet’n hallituksessa vuonna 1956.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Paul Ramadier (englanniksi) *Encyclopædia Britannica Online Academic Edition*. Viitattu 23.8.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* Paul Ramadier (ranskaksi) Assemblée nationale

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Sycomore

 |
|  |
| Muut | 
* NARA
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Isomaasirkku** (*Geospiza magnirostris*) on darwininsirkkuihin kuuluva varpuslintulaji. Sitä tavataan vain Galápagossaarilla Etelä-Amerikassa.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Isomaasirkun nimenneen John Gouldin piirros lajista vuodelta 1841.
Isomaasirkun pituus on 16 senttiä ja paino 35 grammaa. Se on darwininsirkuista suurin. Lisäksi sen nokka on leveämpi, kuin muilla lajeilla. Muiden maasirkkujen tapaan lajin koiraat ovat täysin mustia, kun taas naaraat ovat ruskeita ja juovikkaita.

Levinneisyys ja elinympäristö
-----------------------------

Isomaasirkku on endeeminen Ecuadorin Galápagossaarilla. Sen asuinsaaria ovat Wolf, Darwin, Pinta, Marchena, Genovesa, Santa Fe, Daphne Major, Santa Cruz, Pinzón, Rábida, Santiago, Fernandina ja Isabela. Se on yhä melko runsas osassa levinneisyysaluetta. Lajin levinneisyys kattaa 7400 neliökilometriä.

Elinympäristöä ovat kuivat metsät ja pensaikot alankomailla ja siirtymävyöhykkeellä.

Elintavat
---------

Isomaasirkku ruokailee maassa. Sen pääravintoa ovat siemenet, mutta syö myös niveljalkaisia ja *Opuntia*-kaktuksen hedelmiä. Tärkein ravintolähde ovat *Tribulus cistoides* -kasvin puiset siemenet. Toisinaan se syö myös muiden lintujen munia. Suuren nokkansa ansiosta se pystyy murskaamaan ja syömään isompia ja kovempia siemeniä kuin muut Galápagossaarten sirkut.

Isomaasirkku lisääntyy muiden darwininsirkkujen tavoin yleensä opportunistisesti. Ne munivat yleensä silloin kun sateita ja ravintoa on runsaasti. Isomaasirkkupari on yleensä yksiavioinen ja pitää itsellään pientä reviiriä. Pari rakentaa pensaaseen tai kaktukseen pienen, kupolinmuotoisen pesän. Pesässä on keskimäärin kolme munaa, joita haudotaan noin 12 viikkoa. Vanhemmat ruokkivat poikasia pääasiassa hyönteisillä. Poikaset jättävät pesänsä noin kaksiviikkoisina.

Lähteet
-------

1. ↑  BirdLife International: *Geospiza magnirostris* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.2*.  2012. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 15.2.2014. (englanniksi)
2. 1 2 3  Byers, Clive: *Birds of Ecuador and Galapagos*, s. 123. New Holland Publishers, 2009. ISBN 978-1-84773-140-1.
3. 1 2 3 4 5  ARKive: Large ground-finch - Geospiza magnirostris - Information - ARKive  2009. Wildscreen. Viitattu 28.1. 2010. [vanhentunut linkki]
4. ↑  Large Ground-finch (Geospiza magnirostris) - BirdLife species factsheet  2009. BirdLife International.  Arkistoitu 28.11.2014. Viitattu 29.1. 2010.
5. ↑  Paul D. Stewart: *Galápagos - The Islands that changes the World*, s. 192. BBC, 2006. ISBN 0-563-49356-9.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q923644
* Wikispecies: Geospiza magnirostris
* ADW: Geospiza\_magnirostris
* ARKive: geospiza-magnirostris
* Avibase: 3646336BDD9A461E
* BirdLife: 22723729
* BOLD: 120623
* CoL: 3FSC3
* BOW: lagfin1
* eBird: lagfin1
* EoL: 1050334
* Fossilworks: 371379
* GBIF: 5231036
* iNaturalist: 9477
* IRMNG: 11336090
* ITIS: 560239
* IUCN: 22723729
* NCBI: 48885
* Neotropical: lagfin1
* Xeno-canto: Geospiza-magnirostris

 |

 |
**Vambola** oli Viron laivaston hävittäjä. Alus oli alun perin Britannian kuninkaallisen laivaston valtaama Neuvosto-Venäjän Itämeren laivaston Novik-luokan hävittäjä *Spartak*. Alus luovutettiin 1919 Viron laivastolle *Lennukin* kanssa.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Novik-luokka*
Venäjän keisarikunnan laivasto tilasi *Kapitän Kingsbergeniksi* nimetyn aluksen Pietarista Putilovin telakalta, missä köli laskettiin 23. lokakuuta 1914. Se laskettiin vesille 27. elokuuta 1915 *Kapitan I Ranga Miklucha-Maklaj'ksi* nimettynä ja otettiin palvelukseen 1917.

Palvelus
--------

Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Venäjän Itämeren laivastoon. Venäjän vallankumouksessa alus siirtyi Neuvosto-Venäjän Itämeren laivastoon, joka nimesi 18. joulukuuta 1918 aluksen *Spartakiksi*. Viron vapaussodassa kuninkaallisen laivaston Itämerelle lähetetty osasto valtasi aluksen 26. joulukuuta 1918 ja luovutti 4. tammikuuta 1919 aluksen yhdessä tulevan *Lennukin* kanssa virolaisille.

### Vambola

*Vambola* myytiin vuonna 1933 Peruun Viron laivaston sukellusveneiden *Kalev* ja *Lembit* hankinnan rahoittamiseksi 1936. Perun laivastossa alus palveli *Villariksi* nimettynä, kunnes se romutettiin vuonna 1955.

Lähteet
-------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Vambola (laiva)** Wikimedia Commonsissa

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1906–1921*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1985. ISBN 0-85177-245-5. (englanniksi)
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1922–1946*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1987. ISBN 0-85177-146-7. (englanniksi)
* Whitley, M. J.: *Destroyers of World War Two – an international encyclopedia*. Lontoo: Arms and Armour, 1988. ISBN 0-85368-910-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  Gardiner, Robert 1906-1921 s. 310
2. ↑  GArdiner, Robert 1906-1921 s. 415
**Rodrigo Martins Vaz** (s. 24. toukokuuta 1971 Curitiba, Brasilia) on entinen brasilialainen jalkapalloilija. Hän pelasi Suomessa Veikkausliigaa vuosina 1993–2003 FC Jazzissa, Helsingin Jalkapalloklubissa, FC Lahdessa ja Tampere Unitedissa.

Suomen mestaruuden Rodrigo voitti kolme kertaa, vuosina 1993 ja 1996 FC Jazzissa sekä 1997 HJK:ssa. FC Jazzin paras maalintekijä hän oli kolmena kautena.

Keskikentällä pelanneen Rodrigon uraa värittivät useat loukkaantumiset. Kaudella 1994 hän pelasi vain 10 ottelua loukkaannuttuaan pahoin toukokuussa MyPan Janne Mäkelän taklauksesta. Myös vuosina 1996 ja 1997 hän oli sivussa käytännössä lähes koko kauden.

Kotimaahansa paluun jälkeen hän on välittänyt useita brasilialaispelaajia Suomeen, muun muassa Porin Palloilijoiden joukkueeseen.

Lokakuussa 2017 Rodrigo palasi Suomeen IV divisioonaan pudonneen Paimion Hakan valmennuspäälliköksi ja B-poikien valmentajaksi.

Lähteet
-------

* 
* 

### Viitteet

1. ↑
2. ↑  Luotola, Juha: FC Jazzissa kahta SM-kultaa juhlinut brassi löysi töitä suomalaisesta 4. divisioonaseurasta *Satakunnan Kansa*.  30.10.2017.  Arkistoitu 7.11.2017. Viitattu 31.10.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Rodrigo urheilupori.comissa
Kurkkupastilli

**Kurkkupastilli** (tunnetaan myös nimellä **yskänpastilli**) on kurkkukivun ja yskän oireita helpottamaan tarkoitettu imeskeltävä pastilli. Kurkkupastilleja käyttävät myös mm. tupakoivat ihmiset hengityksensä raikastamiseen.

Ainesosat
---------

Kaupoissa myytävät pastillit koostuvat pitkälti samoista ainesosista kuin muutkin makeiset. Niiden vaikuttava ominaisuus saadaan aromeilla, öljyillä ja makeutusaineilla, kuten eukalyptusöjyllä ja piparminttuöljyllä, sekä erilaisilla ksylitolin, piparmintun, vihermintun, salmiakin, sitruunan ja eukalyptuksen makuisilla aromeilla. Makeispastilleja on saatavana myös sokerittomana.
Nämä pastillit eivät itsessään hoida kurkkukipua mutta lievittävät oireita, kunnes infektio paranee itsestään.

Lääkinnällisiä kurkkupastilleja myydään apteekeissa, ja useimmat niistä ovat saatavana ilman reseptiä. Ne sisältävät antiseptisiä ja puuduttavia aineita, kuten bentsokaiinia, ja ne ovat tarkoitettu rajumman ja pitkäkestoisemman kurkkukivun, kuten angiinan, oireiden lievittämiseen. Lääkinnälliset pastillit eivät aina yksistään riitä parantamaan ongelmaa, mutta ne ovat hyviä esim. antibioottikuurin tukena.
**Rodováni** (kreik. Ροδοβάνι, kath.kreik. Ροδοβάνιον, *Rodovánion*) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Kántanos-Sélinon kuntaan, Chanián alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylän väkiluku on 98 (vuonna 2011).

Rodovánin kylä sijaitsee Keetan lounaisissa sisäosissa noin 55 kilometriä lounaaseen Chaniásta. Rodováni muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Ροδοβανίου, *Topikí Koinótita Rodovaníou*), johon kuuluvat varsinaisen Rodovánin kylän lisäksi kylät Agrilés, Kamária, Liváda ja Máza. Koko yhdyskunnan väkiluku on 205.

Aiemmin kylä kuului Anatolikó Sélinon kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Kántanos-Sélinon kunnan Anatolikó Sélinon kunnallisyksikköön.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Rodováni** Wikimedia Commonsissa
Kurkolanniemen rauhoitusalue

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Venäjä |

Hallinto| Nimi alkuperäiskielellä | 
Кургальский заказник |
| Tyyppi | 
Venäjän federaation valtiolliset luonnonsuojelualueetView and modify data on Wikidata  |
| Perustettu | 
20. heinäkuuta 2000View and modify data on Wikidata  |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

Pärspäänjärveä Kurkolanniemen rauhoitusalueella.
**Kurkolanniemen rauhoitusalue** (ven. Кургальский заказник, *Kurgalski zakaznik*) on aluetason luonnonsuojelualue Leningradin alueen Jaaman piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Kurkolanniemellä Suomenlahden etelärannalla Narvanlahden ja Laukaanlahden välissä. Rauhoitusalueen keskellä on kanavalla Suomenlahteen yhdistetty Pärspäänjärvi ja sen eteläpuolella kirkasvetinen Valkeajärvi. Pohjoisessa on matala ja rikkonainen Kurkolanniemen riutta (ven. Кургальский риф, *Kurgalski rif*). Koko alueen pinta-ala on 60 000 hehtaaria, josta 38 000 hehtaaria on Suomenlahden vesialuetta ja 848 hehtaaria järviä. Läheisin suurempi asutuskeskus on Laukaansuun taajama.

Rauhoitusalue on perustettu vuonna 2000. Sitä hallinnoivat Leningradin aluehallitus ja LOGU "Rakovyje ozjora" (ven. ЛОГУ «Раковые озёра»). Rauhoitusalueen tavoitteena on Suomenlahden etelärannan luonnonmaiseman, luonnontilaisten metsien ja luonnon monimuotoisuuden säilyttäminen sekä harvinaisten kasvi- ja eläinlajien, vesilintujen pesimä- ja levähdyspaikkojen ja hylkeiden elinympäristön suojelu. Kurkolanniemi on pohjoisimpia alueita, joilla tammi ja monet muut lehtipuut kasvavat luonnontilaisina. Kasvi- ja eläinmaailma on poikkeuksellisen monipuolinen ja asutus vähäistä.

Kurkolanniemelle ja Suomenlahden ulkosaarille on jo pitkään suunniteltu Inkerinmaan luonnonpuistoa. Viime aikoina suunnitelmat eivät kuitenkaan ole edenneet. Ympäristöaktivistit pitävät tähän syynä Suomenlahden vesialueilla harjoitettavaa mangaaniesiintymien hyödyntämistä. Rauhoitusalueella suoritetut laittomat metsänhakkuut ovat herättäneet runsaasti huomiota.

Kurkolanniemi on rajavyöhykettä, jolle pääsyyn tarvitaan lupa.

Lähteet
-------

1. ↑  Artikkeli Sankt-Peterburgskije vedomosti -lehdessä *spbvedomosti.ru*.  21.2.2008. Viitattu 9.8.2008. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kurkolanniemen rauhoitusalue**.
* Kurkolanniemen rauhoitusalue Leningradin alueen kulttuuri -tietosanakirjassa[vanhentunut linkki] (venäjäksi)
**Höyryhengitys** on toimenpide, jossa potilas hengittää vesihöyryä helpottaakseen vilustumisen oireita, avatakseen tukkoista nenää tai puhdistaakseen hengitysteitään limasta. Höyryhengitystä voi tehdä saunassa, suihkussa tai apteekista saatavalla höyryinhalaattorilla. Historiallisesti sitä on tehty myös kattilassa lämmitetyllä vedellä. Höyrystettävään veteen saatetaan lisätä myös eteerisiä öljyjä. Höyryhengityksen ei ole tieteellisissä tutkimuksissa todettu helpottavan nuhakuumeen oireita, ja huolimattomasti toteutettuna se voi aiheuttaa potilaalle palovammoja, kun liian kuuma höyry tai vesi polttaa ihoa. Jos potilas vahingossa kaataa kuumalla vedellä täytetyn astian, hänelle voi syntyä vakavakin palovamma. Höyryhengitys voi kuitenkin auttaa limaisuuteen keuhkosairauteen sairastuneilla potilailla.

Höyryhengitys saatetaan toteuttaa ilman inhalaattoria heittämällä hieman lämmitetyssä saunassa löylyä tai valuttamalla suljetussa suihkuhuoneessa kuumaa vettä suihkusta ja hengittämällä syntynyttä höyryä. Saunan kiukaan tai suihkun avulla toteutettu höyryhengitys saattaa olla ilman inhalaattoria toteutetuista tavoista turvallisin, koska potilas ei käsittele toimenpiteen aikana kiehuvaa vettä. Höyryhengitystä saatetaan kerralla tehdä 10–20 minuutin verran.

Kattilan kanssa toteutettu höyryhengitys oli etenkin historiallisesti yleinen toteutustapa. Se aiheutti kuitenkin suuren palovammariskin. Potilas kiehauttaa vettä kattilassa, halutessaan siirtää sen toiseen, laakeampaan astiaan ja antaa sen jäähtyä niin, ettei se ole kiehuvan kuumaa. Sen jälkeen potilas tekee esimerkiksi pyyhkeestä jonkinlaisen teltan, jonka sisälle hän asettuu astian kanssa. Potilas saattaa olla esimerkiksi kumartunut astian ylle ja pyyhe on hänen päänsä peittona. Pyyhe auttaa vangitsemaan astiasta nousevan vesihöyryn. Turvallisinta höyryhengityksessä on 37–42-celsiusasteinen vesihöyry, koska se ei polta potilasta.

Lähteet
-------

1. ↑  Höyryhengitys *www.yliopistonverkkoapteekki.fi*. Viitattu 26.10.2022.
2. 1 2 3  Puhdista keuhkoputket luonnollisesti *Askel Terveyteen*.  23.1.2016. Viitattu 26.10.2022.
3. 1 2 3 4  Eri oireiden itsehoito | Keuhkotalo *www.terveyskyla.fi*. Viitattu 26.10.2022.
4. ↑  Lumio, Jukka: Flunssan eli nuhakuumeen itsehoito *Duodecim Terveyskirjasto*.  28.8.2020. Viitattu 26.10.2022.
5. ↑  Scarborough, A. ym.: Steam inhalation: More harm than good? Perspective from a UK burns centre.  *Burns*, 2021-05, 47. vsk, nro 3, s. 721–727. doi:10.1016/j.burns.2020.08.010. ISSN 0305-4179. Artikkelin verkkoversio.  (englanniksi)
6. 1 2  Höyryä henkeen, se helpottaa! *Kansanterveys*.  14.9.2018. Viitattu 26.10.2022.
7. ↑  Helpota yskää näillä konsteilla *Teva Finland*.  20.10.2020. Viitattu 26.10.2022. (englanniksi)



Tämän lääketieteellistä aihetta käsittelevän artikkelin tarkoitus on tarjota vain yleistä tietoa aihepiiristä. Wikipedia ei anna lääketieteellistä neuvontaa.
**Karolína Plíšková** (s. 21. maaliskuuta 1992 Louny) on tšekkiläinen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla ykkösenä heinäkuussa 2017 ja nelinpelissä sijalla 11 lokakuussa 2016. Hän on voittanut urallaan 16 WTA-turnausta kaksinpelissä ja viisi nelinpelissä. Hänen kaksoissiskonsa Kristýna on myös tennispelaaja.

Junioriurallaan Plíšková voitti vuoden 2010 Australian avointen tyttöjen kaksinpelin. Juniorirankingissa hän oli parhaimmillaan seitsemäntenä.

Tennisura
---------

Grand Slam -turnauksen pääsarjassa Plíšková pelasi ensimmäisen kerran Ranskan avoimissa 2012, häviten ensimmäisen ottelunsa. Myös Wimbledonissa 2012 hän hävisi ensimmäisellä kierroksella. Helmikuussa 2013 Plíšková saavutti ensimmäisen WTA-turnausvoittonsa kaksinpelissä voitettuaan Kuala Lumpurin turnauksen. Grand Slam -turnauksessa Plíšková pääsi ensimmäistä kierrosta pidemmälle ensimmäisen kerran Wimbledonissa 2013, jossa hän voitti Nadja Petrovan. Vuonna 2014 Plíšková voitti Linzin ja Soulin turnaukset. Yhdysvaltain avoimissa 2014 hän pääsi kolmannelle kierrokselle voitettuaan toisella kierroksella Ana Ivanovićin. Kolmannella kierroksella hän hävisi Casey Dellacqualle. Myös Australian avoimissa 2015 Plíšková eteni kolmannelle kierrokselle. Hän saavutti Prahassa turnausvoiton. Vuonna 2016 hän pääsi Australian avoimissa kolmannelle kierrokselle ja Ranskan avoimissa hänen pelinsä päättyivät avauskierroksen tappioon. Kesäkuussa pelatussa Nottinghamin turnauksessa hän saavutti turnausvoiton. Wimbledonissa hän pääsi toiselle kierrokselle. Elokuussa Cincinnatissa Plíšková saavutti uransa kuudennen kaksinpelin turnausvoiton. Yhdysvaltain avoimissa Plíšková eteni loppuotteluun asti, jossa hävisi Angelique Kerberille.

Toisen kerran Plíšková pelasi Grand Slam -turnauksen loppuottelussa Wimbledonissa 2021. Hän hävisi loppuottelussa Australian Ashleigh Bartylle pistein 3–6, 7–6 (7–4), 3–6.

Yksityiselämä
-------------

Plíšková avioitui vuonna 2018 televisiojuontaja Michal Hrdličkan kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Karolína Plíšková - Stats *wtatennis.com*. WTA. Viitattu 15.1.2022. (englanniksi)
2. ↑  Emma Quayle: Another sister act *theage.com*.  29.1.2010. Viitattu 5.10.2012. (englanniksi)
3. ↑  Karolína Plíšková itftennis.com.  Arkistoitu 29.5.2014. Viitattu 25.8.2012. (englanniksi)
4. ↑  Karolína Plíšková - Activity *wtatennis.com*. WTA. Viitattu 25.8.2012. (englanniksi)
5. ↑  Ashleigh Barty valloitti Wimbledonin ensimmäistä kertaa urallaan  10.7.2021. Yle. Viitattu 15.1.2022.
6. ↑  Street, Sam: Who is Karolina Pliskova’s husband Michal Hrdlicka and does she have children with the Czech TV presenter? *The Sun*.  10.7.2021. Viitattu 15.1.2022. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Karolína Plíšková** Wikimedia Commonsissa

* Karolína Plíškován kotisivut
* Karolína Plíšková WTA:n sivuilla (englanniksi)
* Karolína Plíšková WTA:n sivuilla (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Tšekki

 |

 |
**Tero Viitanen** (s. 9. elokuuta 1971) on suomalainen lentopalloilija, joka pelaa kaudella 2007-2008 Pielaveden Sampon riveissä, Lentopallon SM-liigassa. Viitanen on pelannut urallaan Suomessa, Ranskassa, Italiassa, Espanjassa ja Kyproksessa.

Ura
---

Viitanen aloitti lentopallouransa SM-tasolla kaudella 1992, KuPS-Volleyn joukkueessa, Kuopiossa. Ensimmäisellä kaudellaan SM-liigassa Viitanen voitti heti suomenmestaruuden ja suomen-cupin kultaa joukkueensa kanssa. Viitanen voitti lopulta KuPS-Volleyn joukkueen kanssa viisi Suomen mestaruutta peräkkäin ja viisi Suomen Cupin kultaa peräkkäin. Tämän jälkeen hän siirtyi ammattilaiseksi ulkomaille. Hän pelasi ulkomailla ammatikseen Ranskassa, Italiassa, Espanjassa sekä Kyproksella voittaen useita eri palkintoja. SM-liigassa Viitanen on tähän mennessä voittanut kuusi suomenmestaruutta ja kuusi Suomen Cupin kultaa. Viimeisin suomenmestaruus tuli kaudella 2006, kun hän liittyi Isku-Volleyn kokoonpanoon loppukauden ajaksi.

A-maajoukkue
------------

Suomen lentopallomaajoukkueessa Viitanen pelasi uransa ensimmäisen kerran kaudella 1994. Viitanen pelasi maajoukkueen mukana muun muassa Euroopan Mestaruuskilpailut vuonna 1997 Hollannissa. Vuonna 2007 Viitanen nimettiin maajoukkueen joukkueenjohtajaksi. A-maajoukkueessa Viitanen on pelannut 122 A-maaottelua.

Muuta
-----

Kuopiolaisseuran lisäksi Viitanen on pelannut Suomessa pääsarjassa myös Sammossa, joensuulaisessa Mutalan Riennossa ja Tampereen Isku-Volleyssä. Ulkomailla hän on pelannut ammattilaisena Ranskassa, Italiassa, Espanjassa ja Kyproksessa.

### Polkupyörä-tuuletus

Viitanen teki tunnetuksi myös niin sanotun polkupyörä-tuuletuksen. Vuoden 2008 SM-finaalisarjassa hän lupasi pyöräillä Kuopiosta Rovaniemelle asti mikäli hänen joukkueensa nousee 2-0 tappioasemasta finaalisarjan voittoon. Ratkaisevassa viidennessä ottelussa Viitanen tuuletti aina pisteen jälkeen polkupyörällä ajotyyliin.

Joukkueet
---------

* 1992-1997 KuPS-Volley
* 1996-1998 ASPTT Strasbourg
* 2001-2002 Melil Volley
* 2003-2003 Mallorca Volley
* 2003-2004 Las Palmas
* 2004-2005 Pafos
* 2005-2006 Tampereen Isku-Volley
* 2006-2007 Tampereen Isku-Volley

Lähteet
-------

1. ↑
*Tämä artikkeli kertoo Lontoon kaupunginosasta. Espoossa on kaupunginosa nimeltä Westend. Molempien nimien muita merkityksiä on täsmennyssivulla.*

**West End** on alue Lontoossa, Cityn länsipuolella. Siellä sijaitsee useita kaupungin nähtävyyksistä, yrityksistä ja hallintorakennuksista. Virallisesti se on osa Westminsterin kaupunginosaa. West Endissä sijaitsevat myös useimmat kaupungin teatterit, ja alueen nimi on näin muodostunut synonyymiksi Lontoon teatterimaailmalle. West End mainitaan usein myös Euroopan merkittävimpänä teatterikeskittymänä, eräänlaisena Euroopan teatterin "pääpaikkana" samaan tyyliin kuin Broadway Yhdysvalloissa. West Endissä sijaitsi Fiat Chrysler Automobilesin pääkonttori.

Perinteisesti West End määritellään rajoittuvaksi The Strandiin etelässä, Oxford Streetiin pohjoisessa, Regent Streetiin lännessä ja Kingswayhin idässä, vaikka joskus myös The South Bank luetaan siihen. Myös erillinen Knightsbridge voidaan lukea West Endiin. Joskus West Endiksi nimitetään koko Keski-Lontoota.*lähde?*

Katso myös
----------

* East End

Lähteet
-------

1. ↑  Theatreland History *Official London Theatre*. Viitattu 18.1.2012. (englanniksi)
2. ↑  Hyvästi Italia: Fiatin pääkonttori muutti Lontooseen *Kauppalehti*.  19.9.2014. Viitattu 27.11.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **West End** Wikimedia Commonsissa
**Tero Taipale** (s. 14. joulukuuta 1972 Laihia) on suomalainen jalkapalloilija. 179 senttimetriä pitkä Taipale on pelipaikan suhteen monipuolinen. KuPS:ssa hän pelasi kaudella 2008 vasempana laitapuolustajana, Vaasan Palloseurassa taas laitahyökkääjänä.

Ura seurajoukkueissa
--------------------

Laihian Kimmon kasvatti Taipale aloitti liigauransa RoPSissa vuonna 1997. Liigadebyytin jälkeen Taipale on edustanut FC Honkaa, KuPSia ja FC Lahtea ennen kuin siirtyi MyPan paitaan. MyPaa neljä kautta edustanut ja kapteeninakin toiminut Taipale tunnetaan räväkkänä persoonana ja monipuolisena pelaajana, joka voi tarvittaessa pelata sekä puolustajana tai hyökkääjänä. Taipale siirtyi Vaasaan loppuvuodesta 2006 ja viimeisessä liigaottelussa MyPan paidassa Taipale viimeisteli kaksi maalia. Debyyttiottelussaan VPS:n paidassa kauden 2007 avausottelussa Tampere Unitedia Taipale teki maalin rangaistuspotkusta. Vuonna 2007 yleisö äänesti Taipaleen Veikkausliigan tähdistöotteluun.

Vaasasta Taipale siirtyi toukokuun lopulla 2008 peliajan perässä Kings Kuopioon ja sieltä edelleen farmisopimuksen turvin lainalle loppukaudeksi Kuopion Palloseuraan. Hänellä oli siirtohetkellä kokemusta kaikkiaan 214 Veikkausliigan ottelusta, joissa oli syntynyt myös 18 maalia.
Loppukaudella Taipale sai runsaasti peliaikaa. KuPS säilyi liigassa ja Taipale solmi kauden päätteeksi sopimuksen seuran kanssa kaudesta 2009.

Maajoukkueura
-------------

Suomen maajoukkueessa Taipale debytoi Suomen vanhimpana pelaajana 33-vuotiaana Japania vastaan vuonna 2006.

Yksityiselämä
-------------

Vapaa-ajallaan Taipale harrastaa taidemaalausta. Hänen taulujaan on esillä muun muassa eräässä helsinkiläisessä ravintolassa. Taipaleen maalauksia on esitelty myös televisio-ohjelmassa FUTIS+.

Saavutukset
-----------

* Veikkausliigan mestaruus 2005 (MyPa)
* Veikkausliigan hopea 2010 (KuPS)
* Suomen Cupin voitto 2004 (MyPa)

Lähteet
-------

1. 1 2  Juurtela, Martti: KuPS ja Tero Taipale uuteen jatkosopimukseen  12.11.2008. Kuopion Palloseura. Viitattu 3.12.2008.
2. 1 2  Juurtela, Martti: Keskikenttäpelaaja Tero Taipale siirtyy KuPS:iin  21.5.2008. Kuopion Palloseura. Viitattu 21.5.2008.
3. 1 2  Pelaajakortti: Taipale Tero Veikkausliiga. Viitattu 21.9.2009.

Aiheesta muualla
----------------

* Taipaleen Profiili KuPS:n kotisivuilla
* Taipaleen Profiili Veikkausliigan sivuilla
Mglinin vaakuna vuodelta 1782.
**Mglin** (ven. Мглин) on kaupunki Brjanskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Sudynka-joen varrella 167 kilometriä Brjanskista länteen. Kaupunki on Mglinin piirin keskus. Asukkaita on 8 200 henkeä (vuonna 2009).

Mglin mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1389, jolloin se siirtyi Liettuan alaisuuteen. Venäläiset valtasivat sen vuonna 1502. 1600-luvun alussa kaupunki oli puolalaisten hallussa. Krimintataarit hävittivät sen vuonna 1661. Pultavaan matkalla olleet Kaarle XII:n joukot piirittivät kaupunkia vuonna 1708. Vuodesta 1781 Mglin oli Novgorod-Severskin käskynhaltijakuntaan ja vuodesta 1802 Tšernigovin lääniin kuuluneen kihlakunnan keskus. Ennestäänkin pienen kaupungin talous lamaantui Brjanskin ja Gomelin välisen rautatien valmistuttua. Toisen maailmansodan aikana se oli saksalaisten miehittämä.

Nykyään Mglin on maatalousalueen keskus, jossa on mm. elintarviketeollisuutta. Nähtävyyksiin kuuluu vuosina 1815–1830 rakennettu Neitsyt Marian katedraali.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  *Goroda Rossii: entsiklopedija*, s. 255. Moskva: Bolšaja Rossijskaja Entsiklopedija, 1994. ISBN 5-85270-026-6.
2. ↑  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki: Tšislennost naselenija Rossijskoi Federatsii po gorodam, posjolkam gorodskogo tipa i raionam na 1 janvarja 2009 g.  2009. Moskva:  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki (Rosstat).  Arkistoitu 21.10.2011. Viitattu 1.8.2010. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Mglinin piirin sivusto (venäjäksi)
* Mglinin kaupungille omistettu sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Thomas Horsfield
**Thomas Horsfield** (1773 Philadelphia Pennsylvania – 14. heinäkuuta 1859 Lontoo) oli yhdysvaltalainen lääkäri ja luonnontieteilijä.

Horsfield opiskeli lääketiedettä Philadelphiassa. Valmistuttuaan hän matkusti 1799 laivalääkärinä Kiinaan ja Jaavalle, jonne hän asettui vuonna 1801 ja työskenteli siellä lääkärinä useita vuosia. Itä-Intian komppania otti saaren haltuunsa hollantilaisilta vuonna 1811 ja Horsfield ryhtyi keräämään kasvi- ja eläinnäytteitä ystävänsä Sir Thomas Stamford Rafflesin kanssa. Vuonna 1819 hänen terveytensä alkoi horjua, ja hän muutti Lontooseen, jossa hän ryhtyi Leadenhall Streetillä sijainneen Itä-Intian komppanian museon hoitajaksi ja kuraattoriksi.

Vuonna 1826 Horsfield valittiin vastaperustetun *Zoologial Society of London*in avustavaksi sihteeriksi.

Horfield kuvaili tieteelle 91 uutta lintulajia, muun muassa suippopyrstösirrin. Hänen kunniakseen on nimetty ainakin 14 eliölajia, linnuista muun muassa intianjokirastas (*Myiophoneus* *horsfieldii*), intiansirppitimali (*Pomatorhinus horsfieldii*) ja eräs kirjorastaslaji (*Zoothera horsfieldi*).

Teoksia
-------

*\* An experimental dissertation on the Rhus vernix, Rhus radicans and Rhus glabrum, commonly known in Pennsylvania by the names of poison-ash, poison-vine and common sumach. Cist, Philadelphia 1798.*

* Impressions of dried plants from Java. 1812.
* Systematic arrangement and description of birds from the island of Java. 1820.
* The History and antiquities of Lewes and its vicinity. Baxter, Lewes 1824.
* Zoological Researches in Java and the Neighbouring Island. Kingsbury, Parbury & Allen, London 1824.
* A descriptive catalogue of the lepidopterous insects contained in the Museum of the Honourable East India Company. Parbury & Allen, London 1828/29.
* The history, antiquities and topography of the county of Sussex. Baxter, Lewes 1835.
* Plantae javanicae rariores, descriptae iconibusque illustratae, quas in insula Java, annis 1802–1818. Allen, London 1838–52.
* Essay on the cultivation and manufacture of tea in Java. Cox & sons, London 1841.
* A catalogue of the lepidopterous insects in the Museum of the Hon. East-India Company. Allen, London 1857–59.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Australia
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* International Plant Names Index

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Scientific illustrators
* RKD Artists

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* RISM
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Väittämistaakka** eli vetoamisvelvollisuus tarkoittaa prosessioikeudessa asianosaisen velvollisuutta vedota tosiseikkoihin. Tuomioistuin ottaa sitten juttua tutkiessaan ja ratkaistessaan tosiseikat huomioon. Tuomioistuin ottaa huomioon vain asianosaisten esittämät tosiseikat, eikä tee ratkaisuaan sellaisen seikan perusteella, johon asianosainen ei ole vedonnut. Asianosainen saattaa hävitä jutun, jos ei ole vedonnut kaikkiin seikkoihin, joiden todenperäisyydestä ollaan yhtämieltä.

Riita-asioissa, joissa asianosaiset voivat tehdä sovinnon, on väittämistaakka aina voimassa eli käytössä on dispositiivinen periaate. Muissa jutuissa noudatetaan virallisperiaatetta, jolloin oikeudenkäynnin kulusta määrää viranomainen. Tällöin tuomioistuin voi painavasta syystä, esimerkiksi lapsen edun vuoksi, perustaa ratkaisunsa myös sellaiseen tosiseikkaan, johon asianosainen ei ole vedonnut. Väittämistaakka on tällöinkin kuitenkin ensisijainen periaate. Rikosjutuissa tuomioistuin perustaa ratkaisunsa syytteessä esitettyyn teonkuvaukseen eli syyttäjällä on väittämistaakka. Syytetyllä ei sen sijaan ole väittämistaakkaa, vaan syytteen hylkäys voidaan perustaa sellaiseen seikkaan, johon syytetty ei ole vedonnut.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Encyclopædia iuridica fennica,* Suomalainen lakimiesyhdistys 1994–1999, ISBN 951-855-135-9, osa IV palstat 854–857.

Kirjallisuutta
--------------

* Jyrki Virolainen: Väittämistaakasta vähäsen, Lakimies 1985, sivut 973–1006.
* Jyrki Virolainen: *Lainkäyttö. Oikeudenkäynnin perusteet ja lainkäyttöelimet siviili- ja rikosprosessissa.* Lakimiesliiton kustannus 1995.
**OpenMPT** (aikaisemmin **Modplug Tracker**) on tracker-ohjelmisto Windowsille. Alun perin sen on tehnyt Olivier Lapicque vuosina 1997–2003. Ohjelma on ohjelmoitu C++:lla. Se oli alun perin Modplugin-niminen liitännäinen selaimille modulejen kuunteluun sivustoilla. Modplug Player ja Modplug Tracker kehittyivät myöhemmin siitä. OpenMPT on ilmainen ohjelmisto, joka on saatavilla BSD-lisenssillä (ennen GNU GPL-lisenssillä). Vaikka ohjelman alusta on Windows, kehittäjät ovat pyrkineet huolehtimaan, että se toimii myös Linuxissa Wine-rajapinnan avulla.

Olivier Lapicque lopetti vuoden 2004 alussa Modplug Trackerin kehittämisen ja julkaisi ohjelmansa lähdekoodin. Ohjelmaa on siitä lähtien kehittänyt nimellä OpenMPT ryhmä tracker-muusikoita ja ohjelmoijia SourceForgessa (nykyään Johannes Schultz ja Jörn Heusipp).

OpenMPT:ssä Windowsin ominaisuuksia, kuten puunäkymä tiedostoille, MDI-käyttöliittymä ja raahaa ja pudota -ominaisuus. Ohjelma pystyy avaamaan ja tallentamaan ProTrackerin MOD-, Scream Trackerin S3M-, Fast Trackerin XM-, Impulse Trackerin IT- ja OpenMPT:n MPTM-tiedostoja. Nykyään ohjelmassa on mahdollista käyttää VST-plugineja ja stereo-ääninäytteitä. OpenMPT on siis eräänlainen synteesi 1990-luvun suosituimmista trackereistä ja samalla se sisältää monia uudemman sukupolven musiikkiohjelmien ominaisuuksia.

Lähteet
-------

1. ↑ . Tieto on haettu Wikidatasta.

Aiheesta muualla
----------------

* Kotisivu: openmpt.org
* IRC-kanava: #modplug@irc.esper.net
Väinölän päärakennusta 2006
**Väinölä** on raahelaisen kauppiaan Henrik Gabriel Branderin 1878 Oulaisiin perustama kartano, josta muodostui paikkakunnan komein ja suurin tila. Talo oli osa Pyykölä-Pusa-tilaa, josta lohkottiin myöhemmin Pusa-Väinölän ja Pusa-Epäilys osiin jolloin Kalle Pusa (Friis) myi Väinölän osan Branderille.

Pusa oli 1860- ja 1870-luvuilla ollut kestikievaritalo, ja Väinölä jatkoi tätä perinnettä 1880- ja 1890-luvuilla. Vuonna 1890 kyyditystaksa oli 16 penniä kilometriltä ja Pyhäjoen ylityksestä oli lisäksi proomuraha, joka vuonna 1887 oli 20 penniä. 

Samassa talossa toimi Branderin aikana sekatavarakauppa ja myöhemmin myös Oulaisten ensimmäinen kirjakauppa. Kauppaa hoiti Matti Niemelä. 

Väinölä toimi maatalouden edelläkävijänä ja sinne perusti Oulun läänin Talousseura vuonna 1896 yhden kolmesta läänin karjanhoitokoulusta. Koulun johtajana toimi tilan silloinen isäntä, oululainen agronomi Emil Micklin. Talossa oli palvelusväkeä eri puolilta Pohjois-Suomea.

Vuonna 1897 Väinölän navetassa oli 56 lehmää, kaksi sonnia ja viisi nuorta nautaa. 
Vuonna 1900 ruotsalainen Ab Finska Kolaffären (Suomen Sysiliike Oy) osti tilan. Vuonna 1904 Väinölän tiloissa ja pihoilla järjestettiin Oulun läänin maanviljelysnäyttely ja vuosina 1911-1918 kartanossa toimi maamieskoulu. 

Tila vaihtoi usein omistajaa ja tilan sijaitessa aivan Oulaisten keskustassa, sen maat alkoivat pirstoutua asutuksen tiivistyessä ja levitessä.

Oulaisten kunta osti tilan kansakoulukäyttöön 1920 ja Oulaisten yksityinen yhteiskoulukin aloitti Väinölän tiloissa vuonna 1927. Oulaisten lukio toimi Väinölässä vuosina 1933-1937 ja kirjasto aloitti sen suojissa vuonna 1938. Sota-aikana Väinölässä toimi lottakanttiini, puolustusvoimain harjoituskeskuksen upseeristo ja siirtoväen sairaala. 

1970-luvulla tilat kunnostettiin päiväkotikäyttöön. Osa tilan päärakennuksesta on säilytetty suojelukohteena ja sen omistaa edelleen Oulaisten kaupunki. 

18.3.1984 Väinölä avattiin taidetaloksi, jossa pidetään pieniä taidetilaisuuksia ja näyttelyitä.

Lähteet
-------

* Niilo Räsänen, Oulaisten pitäjän historia, ISBN 951-96706-4-5
* Harri Turunen, Oulaisten historia, ISBN 951-99709-7-5
* Harri Turunen, Opintiellä Oulaisissa - Oulaisten koululaitos 100 vuotta 1886-1986, ISBN 951-99762-6-4

Aiheesta muualla
----------------

* Oulainen.fi (Arkistoitu – Internet Archive)