recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Ominaiskiertokyky** [α] on optisesti aktiivisen yhdisteen ominaisuus kiertää tasopolarisoidun valon värähtelysuuntaa. Ominaiskiertokyky riippuu yhdisteen konsentraatiosta liuoksessa, liuottimesta, lämpötilasta ja mittauslämpötilasta. Ominaiskiertokykyä voidaan käyttää hyväksi määritettäessä aineen enantioylimäärää. Ominaiskiertokyky ilmoitetaan tyypillisesti yksiköttömänä suureena. Mikäli optisesti aktiivisen yhdisteen enantiomeeri kääntää tasopolarisoidun valon värähtelysuuntaa myötäpäivään on ominaiskiertokyvyn merkki positiivinen, ja jos kiertosuunta on vastapäivään, merkki on negatiivinen. Saman yhdisteen eri enantiomeerien ominaiskiertokyvyn merkki on eri, mutta itseisarvo yhtäsuuri. Raseemisen seoksen ominaiskiertokyky on 0.

Ominaiskiertokyvyn mittaaminen
------------------------------

Optisesti aktiivisen yhdisteen ominaiskiertokyky voidaan mitata käyttämällä polarimetriä. Ominaiskiertokyvyn yhteydessä ilmoitetaan aina näytteen konsentraatio, käytetty liuotin ja mittauksessa käytetty aallonpituus. Usein aallonpituutena käytetään natriumin D-viivaa (589 nm), mikä usein ilmoitetaan alaindeksillä D. Liuoksissa ominaiskiertokyky määritetään seuraavasti

{\displaystyle [\alpha ]\_{\lambda }^{\theta }={\frac {\alpha }{l\cdot c}}},
missä *λ* on mittauksessa käytetty aallonpituus, *θ* on mittauslämpötila celsiusasteina, *α* on havaittu optinen kiertokyky, *l* on polarimetrin kyvetin pituus desimetreinä ja *c* on konsentraatio. Konsentraatiossa yksikkönä käytetään g/ml tai g/100 ml. Jälkimmäisessä tapauksessa havaittu optinen kiertokyky kerrotaan sadalla. Puhtailla nestemäisillä yhdisteillä käytetään konsentraation sijasta tiheyttä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Jonathan Clayden, Nick Greeves, Stuart Warren: *Organic Chemistry*, s. 310. Oxford University Press, 2012. ISBN 978-0-19-927029-3. (englanniksi)
2. 1 2 3   Francis A. Carey & Richard J. Sundberg: *Advanced Organic Chemistry A: Structure and Mechanisms*, s. 123-124. Springer, 2007. ISBN 978-0-387-44897-8. (englanniksi)
3. 1 2 3  William H. Brown,Christopher S. Foote,Brent L. Iverson,Eric V Anslyn,Bruce M Novak: *Organic Chemistry*, s. 139. Cengage Learning, 2011. ISBN 978-0840054982. Teoksen verkkoversio (viitattu 21.10.2014). (englanniksi)
4. 1 2 3  William M. Haynes, David R. Lide, Thomas J. Bruno: *CRC Handbook of Chemistry and Physics*, s. 2.65. 93rd Edition. CRC Press, 2012. ISBN 978-1439880494. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 21.10.2014). (englanniksi)
5. 1 2 3  J. Leonard, B. Lygo & G. Procter: *Advanced Practical Organic Chemistry*, s. 26-27. Taylor & Francis, 2013. ISBN 978-1-4398-6097-7. (englanniksi)
**Medulin** (ital. *Medolino*) on pieni kaupunki ja kunta Istrian niemimaan eteläosassa Kroatiassa. Vuoden 2011 väestönlaskennassa kunnan väkiluku oli 6 481 ja varsinaisen kaupungin 2 777. Medulin sijaitsee kahdeksan kilometriä Pulasta kaakkoon. 

Medulinissa on seuraavat kylät: Premantura, Banjole, Pješčana uvala, Vinkuran, Pomer ja Vintijan.

Talous
------

Medulinin talous perustuu matkailuun. Heinä- ja elokuussa kaupungin asukasmäärä kasvaa turismin myötä yli 10 000:een. Medulinissa on leirintäalueita ja uimarantoja.

Urheilu
-------

Medulinista ovat kotoisin jalkapallojoukkue NK Medulin 1921 ja kickboxing-klubi "Lav" Medulin

Ystävyyskaupungit
-----------------

* Slovenia Cerklje na Gorenjskem (Slovenia)
* Italia Porto Tolle (Italia)
* Italia Montecarotto (Italia)
* Itävalta Pöls-Oberkurzheim (Itävalta)
* Pohjois-Makedonia Dojran (Pohjois-Makedonia)
* Unkari Marcali (Unkari)

Kuvagalleria
------------

* Medulinin sijainti Istrian maakunnassaMedulinin sijainti Istrian maakunnassa
* Pyhän Agnes Roomalaisen kirkko MedulinissaPyhän Agnes Roomalaisen kirkko Medulinissa
* Katu MedulinissaKatu Medulinissa

Lähteet
-------

* Općina Medulin (Medulinin kunnan virallinen sivusto) *medulin.hr*. Viitattu 23.6.2017. (kroatiaksi)

### Viitteet

1. ↑  Croatian Census 2011 Central Bureau of Statistics of Croatia. Viitattu 22.6.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Medulin** Wikimedia Commonsissa

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Medulin  –  23.6.2017 versio 

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: hr:Medulin  –  23.6.2017 versio
**Medúlla** on vuonna 2004 julkaistu Björkin albumi. Levyllä Björk on keskittynyt luomaan uudenlaisia äänimaailmoja pelkästään ihmisääntä käyttäen. Ainoastaan kappaleissa "Ancestors" ja "Oceania" käytettiin äänimaailmaa luomaan pianoa sekä kappaleessa "Pleasure is All Mine" gongia. Levyllä esiintyy hänen lisäkseen beatboxaajia, kurkkulaulaja Tagaq ja islantilainen kuoro. 

Albumin myötä Björk sai myös kaksi Grammy-ehdokkuutta, joista toisen sai *Medúlla* vuoden parhaana alternative-albumina.

Björk esitti kappaleen "Oceania" vuoden 2004 kesäolympialaisten avausseremoniassa.

Kappaleet
---------

1. Pleasure Is All Mine – 3.26
2. Show Me Forgiveness – 1.23
3. Where Is the Line – 4.41
4. Vökuró – 3.14
5. Öll Birtan – 1.52
6. Who Is It (Carry My Joy On The Left, Carry My Pain On The Right) – 3.57
7. Submarine – 3.13
8. Desired Constellation – 4.55
9. Oceania – 3.24
10. Sonnets/Unrealities XI – 1.59
11. Ancestors – 4.08
12. Mouth's Cradle – 4.00
13. Miðvikudags – 1.24
14. Triumph of a Heart – 4.04

Singlet
-------

* *Oceania*  (2004)
* *Who Is It*  (2004)
* *The Triumph of a Heart*  (2005)

Neljäs single olisi ollut "Where is the Line", mutta sitä ei julkaistu. Kappaleelle on tehty musiikkivideo.

Aiheesta muualla
----------------

* Lisää albumista Björkin kotisivuilla
**Anna Schivazappa** on Padovasta kotoisin oleva italialainen mandolinisti. Hän on erikoistunut historiallisiin mandoliineihin sekä barokin ja klassismin aikakausien ohjelmistoihin. Vuonna 2012 hän perusti cembalisti Fabio Antonio Falconen kanssa Pizzicar Galante -periodiyhtyeen. Kokoonpanon ensimmäinen albumi julkaistiin elokuussa 2016. Albumi sisälsi maailman ensimmäiset levytykset Roberto Valentinin mandoliinisonaateista. Levy oli palkintoehdokkaana International Classical Music Awards -tapahtumassa (ICMA) vuonna 2017.

Schivazappa on solistina ja kamarimuusikkona esiintynyt säännöllisesti eri tapahtumissa pitkin Eurooppaa sekä Aasiassa, Australiassa ja Amerikan mantereella. Hän on tehnyt yhteistyötä muiden muassa Pygmalion-yhtyeen, Bolognan filharmonikkojen ja Pariisin oopperan Atelier Lyriquen kanssa. Pianisti Michela Chiara Borghesen kanssa hän on soittanut Dialogos-duon jäsenenä.

Schivazappa sai vuonna 2015 Pariisin yliopistosta maisterinarvon barokkimusiikin esityskäytännöissä ja ryhtyi sen jälkeen suorittamaan filosofian tohtorin tutkintoa musiikkitieteessä. Hän on pitänyt mestarikursseja, konferensseja ja seminaareja sellaisissa instituutioissa kuin Philharmonie de Parisissa, Lissabonin uudessa yliopistossa, Liettuan musiikki- ja teatteriakatemiassa sekä Milanon konservatoriossa. Kesäkuussa 2018 hän sai Pariisin Académie européenne des sciences, des arts et des lettres'n mitalin tunnustuksena työstään barokkimandoliiniohjelmiston uudelleen löytämisestä ja levittämisestä. Vuosiksi 2017–19 hänet valittiin Ranskan kansalliskirjaston avustavaksi muusikko-tutkijaksi.

Schivazappa soittaa esiintymisissään Antonius Vinaccian napolilaista mandoliinia vuodelta 1768.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Anna Schivazappa: About

Aiheesta muualla
----------------

* AllMusic.com: Anna Schivazappa (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Anna Sinebrychoff, Albert Edelfeltin maalaama muotokuva vuodelta 1884.
**Anna Sinebrychoff** (o.s. **Tichanoff**; 1830 Turku – 1904) oli suomenvenäläisen Sinebrychoffin panimosuvun matriarkka, joka toimi Sinebrychoffin panimon johdossa miehensä, kauppaneuvos Pavel Sinebrychoffin (Paul Sinebrychoff vanhempi) (1799–1883) kuoleman jälkeen. Anna Sinebrychoff nousi aikanaan merkittäväksi helsinkiläiseksi vaikuttajaksi, joka tunnettiin terävänä liikenaisena ja toisaalta hyväsydämisenä ja anteliaana hyväntekijänä.

Anna Tichanoffin vanhemmat olivat kapteeni Joachim Tichanoff ja Johanna Magdalena Landström ja hän peri ajan käytännön mukaan äidin äitinsä Anna Hendelian etunimen. Joulukuussa 1830 Turussa syntyneestä Anna Fefimona Tichanoffista on käytetty myös nimeä Anna Jefimova Tihanova. Perhe ei ollut venäläinen, vaan viipurilaisia ja karjalaisia kauppiaita. Miehensä kuoltua Johanna Tichanoff muutti 16-vuotiaan tyttärensä kanssa Helsinkiin ja päätyi Paul Sinebrychoffin taloudenhoitajaksi.

19-vuotiaana Anna avioitui Paul Sinebrychoffin kanssa, joka oli häntä yli 30 vuotta vanhempi. Ikäerosta huolimatta avioliitto oli onnellinen. Aluksi Anna keskittyi kodin ja lasten hoitoon. Sinebrychoffin pariskunta oli kiinnostunut kuvataiteesta ja he hankkivat teoksia koteihinsa, Bulevardi 40:een ja Espoossa sijaitsevaan Hagalundin kartanoon. Heillä oli neljä lasta: Nicolas (1856–1896), Maria (1852–1923), Anna (1854–1943) ja Paul nuorempi (1859–1917). Anna maalautti kullekin lapselleen muotokuvansa, jotka teki Albert Edelfelt. Miehensä sairastuttua ja kuoltua Anna otti vastuun perheen liiketoiminnasta. Perheyhtiö muutettiin vuonna 1888 osakeyhtiöksi ja Anna toimi hallituksen puheenjohtajana kuolemaansa asti. Kahdessa vuosikymmenessä hän nelinkertaisti perimänsä omaisuuden arvon, hän omisti muun muassa oblikaatioita ja Yhdyspankin osakkeita. 

Anna tuli tunnetuksi "köyhien äitinä", sillä hän harrasti laajaa hyväntekeväisyyttä ja saattoi auttaa vaikka lahjoittamalla hevosen. Anna Sinebrychoff oli myös innokas puutarhaharrastaja. 

Annan ja Paulin pojat Nicolas ja Paul Sinebrychoff jatkoivat perheen liiketoimintaa, tyttäret Maria ja Anna taas saivat ulkomaisen pensionaattikoulutuksen. Maria von Wahlberg omistautui perheelleen, mutta Anna Kjöllerfeldt toimi osakeyhtiön hallituksessa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Anneli Mäkilä-Alitalo, Sakari Heikkinen & Minerva Keltanen: *Sinebrychoffit*. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura & Sinebrychoffin taidemuseo, 1992. ISBN 978-951-53-3202-8.
2. 1 2  Jääskinen, Aune: Sinebrychoff, Anna (1830 - 1904) *kansallisbiografia.fi*.  23.3.2007. Viitattu 8.3.2016.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Biografiskt Lexikon
* Biografiasampo

 |

 |
*Tämä artikkeli kertoo rakennelmasta. Muita merkityksiä täsmennyssivulla.*
Kivinen aallonmurtaja Toppilansaaressa.
Aallonmurtaja-alue Long Beachissa.
Osin vanhoista hylyistä koostuva aallonmurtaja Pateniemessä.
**Aallonmurtaja** on vesialueen rannalla sijaitsevan sataman, majakan tai vastaavan suojaksi rakennettu täytepenger, johon aallot pysähtyvät eli murtuvat.

Tarkoitus
---------

Aallonmurtaja estää suurien aaltojen pääsyn satamaan, sen suojaamana aallokko ei nouse haitallisiin mittoihin myrskylläkään. Aallonmurtajat rakennetaan pääasiallisesti suojaamaan satamia ja venelaitureita, sillä aaltojen armoille jäävä laiva voi vaurioitua pahoin ja jopa upota törmäillessään laituriin kovassa merenkäynnissä.

Rakentamisperiaatteet
---------------------

Aallonmurtaja voi olla satamaa suojaava luonnon niemeke tai erikseen tehty kiviaineksista koottu pengerrys, jonka merenkäynnille altis puoli on vahvistettu suurin kivi- tai betonilohkarein. Näiden lohkareiden tarkoitus on sekä pysäyttää aallon voima että kestää aaltojen kuluttava vaikutus. 

Aallonmurtaja voi myös olla kokonaan kivestä muodostuva penger, joka sulkee sataman sisäänsä siten, että laiturialueet ovat vain rannalla. Kulku satamaan tapahtuu kapean väylän kautta. Sen suulla saattaa olla vielä pienempiä aallonmurtajia, joiden tarkoitus on viedä aallon liikevoima ennen kuin se saavuttaa varsinaisen aallonmurtajan. Kalasatamissa sekä venesatamissa tällaiset sataman sisäänsä sulkevat aallonmurtajat ovat yleisiä. Suuremmissa satamissa itse satamalaiturit saattavat toimia aallonmurtajina. Tällöin satama on joko rakennettu luonnon muovaamaan lahteen tai joensuuhun, tai satamalaituri ja aallonmurtaja muodostavat keinotekoisen niemen, jonka taakse jää varsinainen satama-allas. Niemen merenpuoleinen osa toimii tällöin aallonmurtajana. Joskus aallonmurtaja voidaan rakentaa muistakin tarpeista, kuten esimerkiksi laivojen hylyistä tai niiden osista.

Lähteet
-------

1. ↑  Kielitoimiston sanakirja

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Aallonmurtajat** Wikimedia Commonsissa

* Ilmapanoraamakuva Tampereen Lapinniemen venesataman aallonmurtajista - Virtuaalinen Tampereen kaupunkiopas: VirtualTampere.com
**Assesos** (m.kreik. Ἀσσησός, *Assēsos*, myös Ἀσσησσός, *Assēssos*, lat. *Assesus/Assessus*) oli antiikin aikainen kaupunki Jooniassa nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi Miletoksen poliksen alueella eli Milesiassa noin viisi kilometriä Miletoksen kaupunkikeskuksesta kaakkoon, nykyisellä Mengerevtepen kukkulalla lähellä nykyistä Aydınin maakunnan Ak-Yeniköytä.

Assessoksen vaiheista ei tiedetä antiikin lähteistä juuri mitään. Se kuului Miletoksen alaisuuteen, ja on ollut klassisella kaudella 400-luvulla eaa. linnoitettu noin kaksi metriä paksulla muurilla, jossa oli kolme tornia. Linnoituspaikkana se suojasi Miletoksen rannikkoaluetta. Kaupungin asukkaasta käytettiin etnonyymiä *Assēsios* (Ἀσσήσιος). Kirjallisissa lähteissä Assesoksen mainitsevat lähinnä Herodotos ja Stefanos Byzantionlainen.

Assessoksessa sijaitsi Athene Assessialle omistettu temppeli, joka paloi vahingossa Miletoksen ja Lyydian kuninkaan Alyattes II:n välisessä sodassa vuonna 608, 598 tai 594 eaa. lyydialaisten polttaessa miletoslaisten viljelyksiä. Myöhemmin Alyattes sairastui, ja piti tätä rangaistuksena temppelin palosta. Delfoin oraakkeli neuvoi häntä rakentamaan palaneen temppelin tilalle uuden, mutta hän rakennuttikin paikalle kaksi temppeliä. Temppelin paikka on löydetty, ja rakennus vaikuttaa tuhoutuneen uudestaan persialaisten hyökkäyksessä vuonna 494 eaa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Hansen, Mogens Herman & Nielsen, Thomas Heine: *An Inventory of Archaic and Classical Poleis*, s. 1082. An Investigation Conducted by The Copenhagen Polis Centre for the Danish National Research Foundation. Oxford: Oxford University Press, 2004. ISBN 0-19-814099-1.
2. 1 2  Smith, William: "Assesus", *Dictionary of Greek and Roman Geography*. Boston: Little, Brown and Company, 1854. Teoksen verkkoversio.
3. ↑  Map of the Milesian territory *books.openedition.org*. Viitattu 4.11.2019.
4. 1 2  Herodotos: *Historiateos* 1.19, 1.22.
5. ↑  Stefanos Byzantionlainen: *Ethnika*, Ἀσσησός.

Kirjallisuutta
--------------

* Kalaitzoglou, Georg: *Assesos: ein geschlossener Befund südionischer Keramik aus dem Heiligtum der Athena Assesia*. Milesische Forschungen, nide 6. Von Zabern, 2008. ISBN 3805335008.
Assi El Helani
**Mohammed el Helani**, tunnetaan muun muassa nimillä **Assi al Hillani** tai **Assi El Helani**, (arab.  عاصي الحلاني‎) (s. 28. marraskuuta 1970) on libanonilainen laulaja. El Helanin musiikillinen ura alkoi kun hän pääsi 17-vuotiaana nuorille taiteilijoille suunnattuun Studio Al Fan -kykyohjelmaan mukaan. Hän on julkaissut yli kymmenen albumia, ja hänen suosituimpiin kuuluvat *Wani Mareq Mareet*, *Amshi Lihali*, *Mali Saber*, *Ahebbak Gedan*, *Ahla Al Oyoun*, *Shoag El Sahara*, *Azabounii*, *Bel Arabi*, *Saalouni*, *Ya Memah* ja *Kayed Ozzalak*.
Koska arabian kielen translitterointi vaihtelee, esiintyy nimestä useita variaatioita eri kulttuureissa, kuten esimerkiksi Assy tai Assi Al Halani, Al Hallani, Al Hellani, Al Hillani tai El Hilani.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  Bridi, Mireille: Assi Al-Hellani: La voix de Baalbek *Al-Ahram*.  13.3.2013.  Arkistoitu 13.12.2014. Viitattu 22.04.2018.
4. ↑  Assi El Helani - Best Of Assi *Last.fm*. Viitattu 22.04.2018.
5. ↑  Assy al-Hillani *Discogs*. Viitattu 24.04.2020.
6. ↑


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Assi El Helani
**Meditação** (suom. *Meditaatio*) on Antônio Carlos Jobimin säveltämä ja Newton Mendonçan sanoittama bossa nova -kappale. Se julkaistiin ensimmäisen kerran Jobimin ja João Gilberton albumilla *Gilberto and Jobim* vuonna 1960. Myöhemmin kappaleesta on tullut suosittu jazzstandardi, ja sen ovat esittäneet muun muassa Andy Williams, Frank Sinatra, Dexter Gordon, Paul Horn, Joe Pass sekä Carlos Santana ja John McLaughlin.

Alkuperäiset portugalinkieliset sanat kuvaavat yksinkertaisella tavalla elämän kauneutta. Norman Gimbelin englanninkielisessä käännösversiossa nimeltä "Meditation" kappale on muutettu tavanomaiseksi rakkauslauluksi.

Suomessa kappaleen levytti Olavi Virta Saukin suomentamin sanoin vuonna 1963 nimellä "Hymy, kukka ja rakkaus". Erkki Liikanen on levyttänyt sävelmän vuonna 1967 Aarno Ranisen sanoituksena nimellä "Taas on hiljaisuus".

Lähteet
-------

1. 1 2  Janovitz, Bill: Meditation *AllMusic*. Viitattu 22.7.2010. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
2. ↑  Schlesinger, Judith: Antonio Carlos Jobim: Meditation *Jazz.com*.  Arkistoitu 15.5.2011. Viitattu 22.7.2010. (englanniksi)
3. ↑  Kolosky, Walter: Carlos Santana & Mahavishnu John McLaughlin: Meditation *Jazz.com*. Viitattu 22.7.2010. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
4. ↑  Suomen äänitearkiston tietokanta *aanitearkisto.fi*.  Arkistoitu 14.1.2018. Viitattu 14.5.2017.
5. ↑  Hakutulos kappaleelle Meditacao *Suomen äänitearkiston tietokanta vuosilta 1901–1999*. Suomen äänitearkisto ry.  Arkistoitu 28.6.2018. Viitattu 2.7.2018.
Richard Wagner 2010.
**Richard Wagner** (10. huhtikuuta 1952 Lovrin, Romania – 14. maaliskuuta 2023 Berliini, Saksa) oli romaniansaksalainen kirjailija, joka sittemmin asui Saksassa. 

Opiskeltuaan saksan ja romanian kieliä ja kirjallisuutta Timișoarassa Wagner työskenteli saksanopettajana ja toimittajana. Hän julkaisi saksaksi runoja ja proosaa. 

Wagner kuului *Aktionsgruppe Banat* -kirjailijapiiriin, johon kuuluivat myös Gerhard Ortinau, Rolf Bossert, William Totok, Johann Lippet ja Ernest Wichner ja jonka lähipiirissä olivat myös Herta Müller ja Horst Samson.

Wagner joutui vuonna 1987 työ- ja julkaisukieltoon ja lähti silloisen puolisonsa Herta Müllerin (he erosivat 1989) kanssa Romaniasta. Hän asui siitä lähtien Berliinissä. Häneltä on julkaistu novelleja ja romaaneja, ja lisäksi hän kirjoitti esseitä ja kritiikkiä.

Wagner oli osallisena myös Die Achse des Guten -nimisessä keskusteluverkostossa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Gregor Dotzauer: Quer zwischen Ost und West: Zum Tod des Schriftstellers Richard Wagner *Tagesspiegel*.  14.3.2023. Viitattu 16.3.2023. (saksaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Berliinin Freie Universitätin kirjaston (Arkistoitu – Internet Archive) linkkikokoelma

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Latvia
* Tšekki
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
* Portugali
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: de:Richard Wagner (Schriftsteller)
**Possibilismi** (ransk. *possibilisme*) oli Ranskan sosialistisessa liikkeessä vuosina 1882–1905 vaikuttanut Paul Broussen johtama suuntaus, jonka mukaan oli torjuttava radikaalit tavoitteet ja keskityttävä ajamaan mahdollisuuksien rajoissa olleita yhteiskunnallisia uudistuksia. Possibilistit jakautuivat vuonna 1890 kahteen ryhmään, Broussen johtamiin broussisteihin ja Jean Allemanen johtamiin allemanisteihin.

Broussen johtamat possibilistit erosivat vuonna 1882 marxilaisesta Ranskan työväenpuolueesta (POF) ja siirtyivät toimimaan vuonna 1878 perustetussa Sosialististen työläisten liitossa (FTSF). Allemanen kannattajat perustivat 1890 Vallankumouksellisen sosialistisen työväenpuolueen (POSR). Myöhemmin possibilistit päätyivät mukaan vuonna 1905 perustettuun Työväeninternationaalin ranskalaiseen osastoon (SFIO), joka kokosi yhteen Ranskan sosialistiset ryhmät.

Katso myös
----------

* Reformismi

Lähteet
-------

1. ↑  Kaarina Turtia: *Sivistyssanat*, s. 44, 770. Otava, Helsinki 2001.
**Richard Morris Titmuss** (16. lokakuuta 1907 Bedfordshire, Iso-Britannia – 6. huhtikuuta 1973 Lontoo, Iso-Britannia) oli brittiläinen sosiologi ja professori London School of Economics -yliopistossa. Häntä pidetään merkittävänä sosiaalipolitiikan teoreetikkona ja hyvinvointivaltion puolustajana.

Elämä
-----

Titmuss syntyi vuonna 1907 Bedfordshiressa pienviljelijän pojaksi. Hän kouluttautui kirjanpitäjäksi ja työskenteli pitkään vakuutusvirkailijana. Hän kiinnostui politiikasta ja toimi ensin 1930-luvulla liberaalipuolueessa, mutta siirtyi sodan jälkeen kannattamaan työväenpuoluetta.

Titmussin hautakivi Highgaten hautausmaalla.
Titmuss alkoi julkaista kirjoja 1930-luvun lopulla. Niissä hän käsitteli muun muassa työttömyystilastoja, syntyvyyttä ja maksutonta kouluruokailua. Mainetta hän sai vuonna 1950 ilmestyneellä *Problems of Social Policy* -teoksella, jossa hän osoitti Britannian maailmansodan aikaisen sotatalouden tehokkuuden. Se nosti hänet professoriksi London School of Economics -yliopistoon.

Vuonna 1970 ilmestyneessä kirjassaan *The Gift Relationship* Titmuss käsitteli altruismia ja osoitti, että brittiläinen vapaaehtoisuuteen perustuva verenluovutus oli yhtä tehokas ja turvallisempi kuin amerikkalainen malli, jossa verenluovuttajille maksettiin.

Yksityiselämä
-------------

Titmuss meni vuonna 1937 naimisiin Kathleen Millerin kanssa. Heidän tyttärensä Ann Oakley on tunnettu sosiologi ja feministi.

Teoksia
-------

* *Problems of Social Policy* (1950)
* *Welfare State* (1958)
* *Income Distribution and Social Change* (1962)
* *Commitment to Welfare* (1968)
* *The Gift Relationship* (1970)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Titmuss, Richard *English Heritage*. Viitattu 3.1.2022. (englanniksi)
2. ↑  Hobsbawm, Eric: *Äärimmäisyyksien aika 1914-1991*, s. 514. Suomentanut Pasi Junila. Vastapaino, 1999. ISBN 951-768-043-0.
3. ↑  About Ann Oakley *annoakley.co.uk*. Viitattu 3.1.2022. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Japani
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Anatoli Perminov
**Anatoli Nikolajevitš Perminov** (ven. Анатолий Николаевич Перминов, s. 16. kesäkuuta 1945) johti Venäjän avaruusjärjestöä maaliskuusta 2004 huhtikuuhun 2011.

Tausta
------

Perminov on syntynyt 1945 Kirovin alueella. Hän valmistui Permin sotateknisestä koulusta vuonna 1967. Neuvostoliiton asevoimissa hän yleni kenraaliksi asti strategisissa ohjusjoukoissa (RVSN). Vuonna 1976 Perminov suoritti ylemmän korkeakoulututkinnon F. Dzeržinskin sotilasakatemiassa Moskovassa. Hän alkoi sotilasuransa ohjusrykmentin varapäällikkönä ja 1989 hänestä tuli ensimmäinen varakomentaja rakettiarmeijassa.

Avaruustoiminta
---------------

Vuonna 1991 hän valmistui Asevoimien päämajan sotilasakatemiasta ja hänet nimitettiin asevoimien alaisen Plesetskin kosmodromin johtajaksi. Hänen kautenaan sieltä laukaistiin yli sata rakettia. Elokuusta 1993 Perminov palveli strategisten ohjusvoimien päämajassa. Vuonna 1994 hänet nimitettiin avaruusaseistuksen ja puolustusteknologian osaston johtoon.

Syyskuuhun 1997 asti hän toimi Venäjän ilmavoimien ensimmäisenä varapäällikkönä. Seuraavat neljä vuotta hän oli esikuntapäällikkö ilmavoimissa. 28. maaliskuuta 2001 hänet nimitettiin avaruusjoukkojen päälliköksi. 11. maaliskuuta kenraalieversti (3 tähden kenraali) Perminov nimitettiin Venäjän avaruusjärjestön johtoon. 29. huhtikuuta 2011 Vladimir Popovkin korvasi Perminovin avaruusjärjestön johdossa. 65-vuotias Perminov oli jo eläkeiässä ja häntä oli kritisoitu joulukuussa 2010 tapahtuneesta kolmen GLONASS-paikannussatelliitin epäonnistuneesta laukaisusta.

Anatoli Perminov on naimisissa. Hänen vaimonsa on opettaja ja poikansa upseeri.

Lähteet
-------

1. ↑  Popovkin replaces Perminov at Russian space agency RIA Novosti 2011-04-29
2. ↑  "Space Agency Chief Replaced", The Moscow Times, 2011-05-03.

Aiheesta muualla
----------------

* Russian Space Force Gets Green Light (Space.com)
* (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Hræsvelgr** (nykyruotsiksi *Räsvelg*) on skandinaavisessa mytologiassa esiintyvä kotka ja jotuni, joka luo siivillään tuulen. Hänestä kerrotaan sekä Runo-Eddassa että Proosa-Eddassa.

Mytologia
---------

Runo-Eddan runossa *Vafþrúðnismál* aasa Odin kysyy jotuni Vavtrudnerilta, missä tuuli syntyy. Vavtrudner vastaa, että "taivaan päässä" istuu kotkanhahmoinen jotuni nimeltä Hræsvelgr. Tuuli syntyy hänen siivistään.

Snorri Sturluson toistaa pitkälti samat asiat Proosa-Eddan luvussa *Gylfaginning*, jossa Hár vastaa Ganglerin kysymykseen tuulen alkuperästä. Hár tarkentaa Runo-Eddan kuvausta kertomalla, että Hræsvelgr istuu taivaan pohjoisessa päässä ja luo tuulen levittämällä siipensä lentoon.

Etymologia
----------

Nimi Hræsvelgr tarkoittaa todennäköisimmin "raadonsyöjää". Se saattaa tarkoittaa myös "haaksirikkovirtaa".

Lähteet
-------

1. ↑  *The Elder Eddas of Saemund Sigfusson, and the Younger Eddas of Snorre Sturleson*, s. 14. Kääntäneet englanniksi Benjamin Thorpe ja I. A. Blackwell. Lontoo: Norroena Society, 1906. Saatavilla internetissä, viitattu 5.3.2023.
2. ↑  *The Younger Edda: also called Snorre's Edda, or the Prose Edda*, s. 79. Kääntänyt englanniksi Rasmus B. Anderson. Chicago: Scott, Foresman and Company, 1901. Saatavilla internetissä, viitattu 5.3.2023.
3. ↑  John Lindow: *Norse Mythology: A Guide to the Gods, Heroes, Rituals, and Beliefs*, s. 181–182. New York: Oxford University Press, 2002.
**Hu Die** (kiin. 胡蝶, 1907-1989) oli kiinalainen 1900-luvun alkupuolella uransa tehnyt näyttelijä. Hän oli mykkäelokuvan ja varhaisen äänielokuvan ajan ehkäpä tunnetuin näyttelijätär kiinassa. Hu Die teki elokuvia kunnes hän jäi eläkkeelle 1960-luvulla ja asettui Kanadaan.

Elämäkerta
----------

Hu Dien alkuperäinen nimi oli Hu Ruihua, Die oli perhosta tarkoittanut salanimi, jollaisia näyttelijät käyttivät tuona aikana usein. Hänen isänsä ori korkea-arvoinen rautatietullivirkailija ja perhe muutti usein kotikaupungistaan Shanghaista muualle. Hu oppi tätä kautta puhumaan useita kiinan kielen murteista. Hu Die liittyi Zhonghuan elokuva-aketmiaan vuonna 1924 ja esiintyi ensimmäisessä elokuvassaan *Victory* seuraavana vuonna. Tällä uransa alkuajalla hän esitti sekaisin nykyaikaisia rooleja, kuten vaimoa ja elokuvatähteä, sekä myyttisiä tai historiallisia hahmoja kuten Meng Jiangnüa ja Zhu Yingtaita. Vuonna 1928 hän solmi sopimuksen Mingxing-elokuvayhtiön kanssa.

Vuonna 1931 Hu Dien näytteli Shanghain elokuvateollisuuden ensimmäisessä osittain äänellisessä elokuvassa *The Singing Girl Red Peony*. 1934 hän esitti puolestaan kaksosien roolia elokuvassa *Twin Sisters*, jota on pidetty hänen parhaana roolisuorituksenaan. Vuotta aiemmin vuonna 1933 hän oli saanut Oscaria hieman vastaavan tittelin elokuvakuningatar (*ying hou*), jonka valitsivat tuolloin suositun *Mingxing Daily*-lehden lukijat. Äänestyksessä Hu Die voitti kilpailijansa, Lianhua-elokuvayhtiön päätähden Ruan Lingyun. Vuonna 1935 Hu Die otti osaa Moskovan ja Berlinin kansainvälisille elokuvafestivaaleille edustaen kiinalaista elokuvateollisuutta.

Vuonna 1937 Hu Die pakeni Kiinan–Japanin sotaa Hongkongiin. 1940-luvun alkupuolella hänellä oli suhde Kiinan salaisen palvelun johtajiin kuuluneen Dai Lin kanssa ja suhde päättyi tämän kuoltua 1946. Ennen tätä Hu Die joutui pakenemaan Hongkongistakin Japanilaisten vallatessa alueen ja hän asettui Chongqingin kaupunkiin. Sodan jälkeen Hu Die jatkoi näyttelemistä 1960-luvulle saakka pyörittäen lyhyen aikaa myös omaa elokuvayhtiötään. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1967 ja asettui Kanadaan. Hän kuoli vuonna 1989. Uransa aikana hän esitti rooleja yli yhdeksässäkymmenessä elokuvassa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Cheng, Linsun ja Brown, Kerry: *Berkshire Encyclopedia of China*, s. 1072-1073. Berkshire Publishing Group, 2009. ISBN 0-9770159-4-7. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Butterfly Wu Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Yhdysvallat
* Australia
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Armas Aleksander Oulasvirta**, sukunimi vuoteen 1906 *Ockenström* (8. heinäkuuta 1883 Oulu – 27. lokakuuta 1950 Helsinki) oli suomalainen insinööri.

Armas Oulasvirran vanhemmat olivat kelloseppä Frans Aleksanteri Oulasvirta, ent. Ockenström (1858–1922) ja Sofia Fredrika Wilhelmina Höglund (1863–1948). Hän asui vuosina 1909–1921 Yhdysvalloissa.

Vuonna 1933 Oulasvirta oli virkailijana puolustusministeriössä ja toimi Valtion patruunatehtaan tarkastajana. Jatkosodan aikana Ounasvirta oli Ruotsissa uutta ammattia oppimassa olleiden suomalaisten sotainvalidien tulkkina ja ammattiopettajana. Hän toimi myös Helsingin Invaliidien Yhdistys ry:n sihteerinä.

Julkaisuja
----------

* *Joukkotuotantotyökalut: kojekiinnittimet ("jigit" ja "fikstuurit")*. Ammattienedistämislaitoksen ammattikirjoja n:o 13. Otava 1932

Lähteet
-------

1. 1 2  Geni.com : Armas Aleksander Oulasvirta
2. ↑  Päivästä päivään, Helsingin Sanomat, 08.07.1933, nro 178, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
3. ↑  Optimism och förmåga till anpassning banar väg för invaliderna, Östra Nyland, 19.11.1942, nro 130, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
4. ↑  Helsingin Invaliidien Yhdistys, Suomen invaliidi : Suomen siviili- ja asevelvollisuusinvaliidien liiton äänenkannattaja, 01.02.1939, nro 2, s. 21, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
**Richard Stanley Thorp** (2. tammikuuta 1932 Purley, Surrey – 22. toukokuuta 2013 Shrewsbury, Shropshire) oli englantilainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten Alan Turnerin roolista saippuasarjassa *Emmerdale*, jossa hän näytteli vuodesta 1982 vuoteen 2013 eli kuolemaansa saakka.

Nuoruus
-------

Thorp syntyi Purleyssa, Surreyssa vuonna 1932. Hänen isänsä omisti Lily & Skinner -nimisen kenkäkaupan. Thorp oli jo nuorena kiinnostunut näyttelemisestä, mutta työskenteli ensin isänsä yrityksessä mainostekstien kirjoittajana. Thorp esiintyi satunnaisesti amatööridraamoissa, ja saatuaan potkut isänsä yrityksestä hän aloitti opinnot Guildhall School of Music and Dramassa.

Ura
---

Thorp työskenteli ensin teatterissa, mutta teki läpimurtonsa vuonna 1955 sotaelokuvassa *The Dam Busters*, jossa hän esitti majuri Henry Maudslayta. Vuonna 1960 hän esiintyi sairaalasarjassa *Emergency – Ward 10*. Sarjan kuvauksissa hän tapasi tulevan vaimonsa, näyttelijä Maureen Mooren. 1960-luvun alussa Thorp omisti viiniyrityksen, jota hän pyöritti näyttelijäntöidensä ohella.

1960- ja 1970-luvulla Thorp esiintyi pienissä rooleissa draamasarjoissa *Danger Man* ja *Me kostajat* sekä komediasarjassa *...And Mother Makes Three*. Vuosina 1973–1975 Thorp esiintyi satunnaisesti merimies Doug Randallin roolissa saippuasarjassa *Crossroads*. Thorp esiintyi teatterissa vain harvoin, koska hän kärsi pahasta ramppikuumeesta.

Vuonna 1982 Thorp aloitti Alan Turnerin roolissa saippusarjassa *Emmerdale*. Thorpin hahmo Alan oli alun perin viinaan ja naisiin menevä johtaja, mutta rauhoittui vuosien myötä. Thorp esiintyi sarjassa 31 vuoden ajan kuolemaansa saakka, ja oli kuollessaan sarjan pitkäaikaisin näyttelijä.

Yksityiselämä
-------------

Thorp oli naimisissa kolmesti. Ensimmäisestä liitosta näyttelijä Maureen Mooren kanssa hän sai kaksi poikaa. Erottuaan Mooresta Thorp oli naimisissa ensin Lynn Mellishin ja myöhemmin Noola Delanyn kanssa. Kummastakin liitosta syntyi yksi tytär. Thorp oli aktiivinen moottoripyöräharrastaja.

Viimeisinä vuosinaan Thorp kärsi terveysongelmista ja esiintyi *Emmerdalessa* vain harvoin. Vuonna 1994 hän sai sydänkohtauksen ja vuonna 2009 hän joutui polvileikkaukseen. Thorp kuoli 81-vuotiaana Shrewburyssa 22. toukokuuta 2013.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Hayward, Anthony: Richard Thorp: Actor best known as reformed character Alan Turner in 'Emmerdale' *The Independent*.  23.5.2013. Viitattu 11.3.2019. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
**Hans Engnestangen** (28. maaliskuuta 1908 Brandbu – 9. toukokuuta 2003 Jevnaker) oli norjalainen pikaluistelija, jonka parhaat vuodet ajoittuivat 1930-luvulle päämatkoinaan 500 ja 1 500 metriä.

Uransa alkuvaiheessa 1920-luvulla Engnestangen edusti työläisurheiluliikettä ja osallistui Oslossa talvella 1928 järjestettyihin työläisurheilun talvikisoihin voittaen niin 500 kuin 1 500 metriä. 

Parhaat kilpailuvuotensa Engnestangen edusti Hamar IL:ää ja muodosti aikansa kahden muun norjalaisen kansainvälisen tähden Ivar Ballangrudin ja Michael Staksrudin kanssa n.s. Hadeland-trion.  Engnestangen heistä menestyi 500 ja 1 500 metrillä pitkien matkojen ollessa heikompia. Hän saavutti MM-kultaa yhteispisteissä kerran eli 1933 ja pronssia 1935. EM-kisoissa tuli kerran mitali eli vuonna 1937 hopeaa. Matkakohtaisia EM- ja MM-kisavoittoja 500 ja 1 500 metrillä tuli kaikkiaan kahdeksan. Usein hän vetäytyi viimeisenä luisteltavalta 10 000 metriltä, vaikka oli yhteispisteissä kolmen matkan jälkeen hyvissä asemissa. 

Olympialaisiin Engnestangen osallistui kaksi kertaa. Vuoden 1932 Lake Placidin kisoissa hän ei päässyt yhteislähdöillä luistelluissa kisoissa loppukilpailuun millään matkalla. Seuraavissa Garmisch-Partenkirchenin kisoissa 1936 hänellä oli epäonnea 500 metrillä, jossa hän kaatui. 1 500 metrillä hän sijoittui sitten kahdeksanneksi. 

Sodan aikana Hans Engnestangen oli yksi niitä harvoja luistelijoita, joka ei boikotoinut saksalaisten kanssa järjestettyjä kilpailuja, kuten vuoden 1942 Klagenfurtissa järjestettyä luistelumaaottelua Saksa–Norja. Hän toimi miehitysaikaisessa kunnallishallinnossa, jonka vuoksi hän sai sodan jälkeen kaksi vuotta vankeutta yhteistoiminnasta miehittäjävallan kanssa. 

Urallaan Engnestangen teki neljä maailmanennätystä; kaikki luisteltu Davosissa. Hän saavutti 500 metrillä aikansa ME:n 42,5 tammikuussa 1933, 42,3 tammikuussa 1937 ja 41,8 helmikuussa 1938 sekä 1 500 metrillä 2.13,8 tammikuussa 1939. Kyseiset 500 ja 1 500 metrin ennätykset säilyivät aina 1950-luvulle asti. 1 500 metrin ennätys säilyi 13 vuotta ja 500 metrin ennätys 14 vuotta vuoteen 1952, jolloin venäläisluistelijat rikkoivat ne Alma-Atan Medeon jäällä.  Vuoden 1938 saavutuksista Hans Engnestangen sai norjalaisen Morgonbladetin Vuoden urheiluteko -palkinnon.

Henkilökohtaiset parhaat tulokset
---------------------------------

* 500 metriä 41,8 (1938)
* 1 000 metriä 1.31,5 (1943)
* 1 500 metriä 2.13,8 (1939)
* 3 000 metriä 4.57,5 (1937)
* 5 000 metriä 8.31,3 (1934)
* 10 000 metriä 18.06,9 (1933)

Lähteet
-------

* Hans\_Engnestangen Store norske lexikon. Viitattu 10.3.2013. (norjaksi)
* Hans Engnestangenin olympiasijoitukset Sports Reference LLC.  Arkistoitu 30.9.2015. Viitattu 10.3.2013. (englanniksi)
* Hans Engnestangen SpeedSkatingStats-tietokannassa SpeedSkatingStats. Viitattu 10.3.2013. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3  Sports Reference LLC
2. 1 2  StoreNorskeLexikon
3. 1 2  SpeedSkatingStats


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* VIAF

 |

 |
Anyika Onuora 10. syyskuuta 2012
Onuora kesäolympialaisissa 2012
**Nwanyika Jenete C. "Anyika" Onuora** (s. 28. lokakuuta 1984 Liverpool, Merseyside, Englanti) on brittiläinen yleisurheilija, joka kilpailee pikajuoksussa.

Ura
---

Onuoran ensimmäiset suuret kilpailut olivat yleisurheilun alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut 2003, jossa hän sijoittui viidenneksi 100 metrin juoksussa ja sai hopeaa naisten 4 × 100 metrin viestijuoksussa. Ensimmäisen aikuisten arvokisamitalinsa Onuora saavutti Kansainyhteisön kisoista 2006 4 × 100 metrin viestijuoksusta, joka oli hopea ja tuli Englannin joukkueessa. Viisi kuukautta myöhemmin Onuora osallistui yleisurheilun euroopanmestaruuskilpailuihin 2006, kilpaili naisten 4 × 100 metrin viestijuoksussa Ison-Britannian joukkueessa ja saavutti hopeaa.

Hänet valittiin edustamaan Isoa-Britanniaa kesäolympialaisissa 2008 naisten 4 × 400 metrin viestijuoksussa, mutta ei kuitenkaan kilpaillut joukkueessa.

EM-kilpailuissa 2014 hän juoksi Britannian joukkueessa 4 × 100 metrin viestin alkuerissä. Loppukilpailussa toisella kokoonpanolla juossut joukkue voitti kultaa. Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa 2015 Onuora edusti Isoa-Britanniaa 4 × 400 metrin viestijuoksussa, ja saavutti pronssia. Kilpailuissa hän juoksi 25. elokuuta 2015 oman 400 metrin ennätyksensä 50,87 sekuntia.

Yleisurheilun euroopanmestaruuskilpailuissa 2016 Onuora ja Ison-Britannian joukkue voittivat kultaa naisten 4 × 400 metrin viestijuoksussa. Kuukautta myöhemmin kesäolympialaisissa 2016 hän edusti Isoa-Britanniaa 4 × 400 metrin viestijuoksussa ja saavutti pronssia.

Muuta
-----

Onuora syntyi nigerialaisille vanhemmille. Hänen sisaruksiaan ovat entinen jalkapalloilija Iffy Onuora sekä Emy Onuora. Lokakuussa 2015 Anyika Onuora sairastui vakavasti malariaan käytyään hänen isänsä kotikylässä Nigeriassa. Hän kuitenkin ehti toipua taudista ennen Rio de Janeiron kesäolympialaisia 2016.

Onuora on 178 senttimetriä pitkä ja painaa 76 kilogrammaa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Anyika Onuora *Olympedia*.  (englanniksi) Viitattu 1.11.2020
2. 1 2 3 4 5  Anyika ONUORA | Profile | iaaf.org *www.iaaf.org*. Viitattu 29.4.2019.
3. ↑  Anyika Onuora - Athletics - News, Olympic Results and History *www.teamgb.com*. Viitattu 29.4.2019.
4. ↑  European Athletics - Athlete: Anyika Onuora *european-athletics*. Viitattu 29.4.2019. (englanniksi)
5. 1 2  Donald McRae: Anyika Onuora: the untold story of Britain’s Rio Olympic medal winner who nearly died *The Guardian*.  24.4.2017. Viitattu 29.4.2019. (englanniksi)
6. ↑  Anyika Onuora - Team GB - London 2012 Olympics - Telegraph *www.telegraph.co.uk*. Viitattu 29.4.2019.
7. ↑  Honorary Fellow Anyika Onuora *www.ljmu.ac.uk*. Viitattu 29.4.2019. (englanniksi)

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
Escopetarra näytteillä YK:n päämajassa
**Escopetarra** on kivääristä valmistettu kitara. Sitä käytetään rauhansymbolina. Nimi on yhdistelmä espanjan haulikkoa tai kivääriä tarkoittavasta sanasta *escopeta* ja kitaraa tarkoittavasta sanasta *guitarra*.

Escopetarran keksijä on kolumbialainen rauhanaktivisti César López Bogotássa tapahtuneiden El Nogal Clubin pommi-iskun jälkeen. López näki sotilaan pitelevän kivääriä kuin kitaraa ja sai siitä ajatuksen. Ensimmäinen *escopetarra* rakennettiin Winchester-kivääristä ja Fender Stratocaster-sähkökitarasta.

Aluksi López valmisti viisi *escopetarraa*, jotka annettiin kolumbialaiselle muusikolle Juanesille, argentiinalaiselle muusikolle Fito Páezille, YK:n kehitysohjelmalle ja Bogotán kaupunginhallitukselle. Yhden López piti itsellään. Juanes myöhemmin myi omansa 17 000 Yhdysvaltain dollarilla Beverly Hillsissä järjestetyssä henkilömiinojen uhreille järjestetyssä varainkeruutilaisuudessa. Yhdistyneille kansakunnille luovutettua *escopetarra* oli näytteillä YK:n aseidenriisuntakonferenssissa kesäkuussa 2006.

Vuonna 2006 López hankki 12 käytöstä poistettua AK-47-rynnäkkökivääriä ja aikoo rakentaa niistä lisää *escopetarria* antaakseen ne suosituille muusikoille, kuten Shakira, Carlos Santana ja Paul McCartney sekä poliitikoille kuten 14. dalai-lamalle. Dalai-lama on kuitenkin torjunut lahjan, koska pitää aseen antamista lahjana sopimattomana.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Escopetarra
**Hannamari Laitinen** o. s. **Kaario** (s. 6. huhtikuuta 1980) on suomalainen pesäpalloilija. Laitinen edusti urallaan Superpesiksessä Mansen Pesäpalloa, Vihdin Palloa ja Porin Pesäkarhuja. Laitinen saavutti yhden SM-kullan kaudella 2002 ja kolme SM-pronssia kaudella 1999, kaudella 2001 ja kaudella 2004. Laitinen pelasi neljä Itä-Länsi-ottelua vuosina 1998, 2001, 2002 ja 2004. Hän pelasi ulkokentällä polttolinjassa. Laitinen pelasi urallaan 167 Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän löi kymmenen kunnaria ja 24 tavallista juoksua, toi 219 juoksua ja keräsi 799 kärkilyöntipistettä. Laitinen pelasi 46 Superpesiksen ylemmän loppusarjan ottelua. Näissä otteluissa hän löi yhden kunnarin ja viisi tavallista juoksua, toi 69 juoksua ja keräsi 182 kärkilyöntipistettä. Laitinen pelasi seitsemän Superpesiksen alemman loppusarjan ottelua. Näissö otteluissa hän toi 16 juoksua ja keräsi 36 kärkilyöntipistettä.

Lähteet
-------

1. 1 2   Laitinen Hannamari
2. ↑  Itä-Länsi -ottelussa 13 ensikertalaista *mtvuutiset.fi*.  10.6.2004. Viitattu 1.4.2023.
Hans ja Hannah Ryggen
**Hannah Ryggen** (21. maaliskuuta 1894 Malmö, Ruotsi – 2. helmikuuta 1970) oli ruotsalaissyntyinen norjalainen tekstiilitaiteilija, joka tuli tunnetuksi poliittisesti kantaa ottavista töistään.

Hanna Jönsson kasvoi Ruotsissa ja opiskeli ensin opettajaksi. Hän oli kuitenkin kiinnostunut kuvataiteista, ja lähti opintomatkalle Dresdeniin vuonna 1922. Siellä hän tapasi norjalaisen taiteilijan Hans Ryggenin, meni tämän kanssa naimisiin ja muutti tämän kotitilalle Ørlandiin lähelle Trondheimia.

Ryggen teki seinävaatteensa aivan alusta alkaen itse, käyttäen omien lampaidensa villaa jonka hän värjäsi osittain kasviväreillä ja kutoi seinävaatteeksi kotitekoista kudontakehystä käyttäen.

Ryggenin tuotanto kattaa yli sata suurikokoista seinävaatetta. Niitä oli esillä Venetsian biennaalissa 1964.

Ryggenin töitä oli esillä myös Kasselin Documentassa vuonna 2012. ja Modern Art Oxfordissa 2017.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  The woman who kept Hitler and Churchill in stitches: Hannah Ryggen Woven Histories review *The Guardian*. Viitattu 9.3.2018. (englanniksi)
2. 1 2  Hannah Ryggen *Nordenfjeldske Kunstindustrimuseum*. Viitattu 9.3.2018. (englanniksi) (norjaksi) (saksaksi)
3. ↑  Documenta 13: Hannah Ryggen (myös teoskuvia) *Contemporary Art Daily*.  2012. Viitattu 9.3.2018. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Hannah Ryggenin teoksia *Nordenfjeldske Kunstindustrimuseum* (englanniksi) (norjaksi) (saksaksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* KulturNav
	+ 2
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Jokha al-Harthi** (s. 1978) on omanilainen kirjailija ja tutkija. Hän on opiskellut Omanissa ja Britanniassa. Hän on saanut tohtorin oppiarvon klassisessa arabiankielisessä kirjallisuudessa Edinburghin yliopistosta. Hän on Sulttaani Qabusin yliopiston arabian kirjallisuuden apulaisprofessori.

Al-Harthi on julkaissut lastenkirjoja, novellikokoelmia ja romaaneja. Hän on julkaissut myös tieteellisiä töitä. Hänen teoksiaan on käännetty ainakin englanniksi, serbiaksi, koreaksi, italiaksi ja saksaksi. Niitä on julkaistu arabiankielistä kirjallisuutta esittelevässä brittiläisessä *Banipal*-lehdessä. Hän osallistui kirjailijoiden työpajaan IPAF Nadwaiin. Al-Harthi on saanut 2016 Sultan Qaboosin kulttuuri-, taide- ja kirjallisuus-palkinnon romaanista *Narinjah* (englanniksi käännetty *Bitter Orange*).

*Sayyidat el-Qamar* oli Zayed–palkinnon ehdokkaana 2011. Sen on kääntänyt englanniksi Marilyn Booth. Käännöksen on julkaissut Britanniassa kesällä 2018 Sandstone Press nimellä *Celestial Bodies*. Teos sai Man Booker International -palkinnon 2019.

Al-Harthi on ensimmäinen omanilainen naiskirjailija, jonka tuotantoa on käännetty englanniksi. Hän on ensimmäinen arabiaksi kirjoittava kirjailija, jonka teos on saanut Man Booker International -palkinnon.

Teokset
-------

Romaanit
* *Manamat*, 2004
* *Sayyidat el-Qamar*, 2010
* *Narinjah*, 2016

Lähteet
-------

1. ↑  Tarbush, Susannah: The Tanjara: start of 3rd ipaf nadwa with 8 emerging arab writers *Blogspot*.  24.10.2011.
2. 1 2  Jokha al-Harthi *Mentor arabicfiction*. Viitattu 22.5.2019. (englanniksi)
3. 1 2 3 4  About me *Kotisivut*. Viitattu 22.5.2019. (englanniksi)
4. ↑  Jokha al-Harthi *Banipal*.  13.6.2012.  (englanniksi)
5. ↑  Women dominate Man Booker International prize 2019 shortlist *The Irish Times*. Viitattu 22.5.2019. (englanniksi)
6. ↑  Jokha Alharthi sai kansainvälisen Man Booker -palkinnon ensimmäisenä arabiaksi kirjoittavana kirjailijana *Yle uutiset*.  22.5.2019. Viitattu 22.5.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Jokha Al-Harthi *Kotisivut*.  Arkistoitu 28.10.2011.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Jokha Alharthi  –  22.5.2019