recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Ralph ja puoliso Ruth Erskine (1957)
Tom Collins House, osa Bykerin muuria
**Ralph Erskine** (24. helmikuuta 1914–16. maaliskuuta 2005) oli brittiläissyntyinen arkkitehti, joka eli suurimman osan elämästään Ruotsissa.

Erskine vietti lapsuutensa Mill Hillissä, Lontoon pohjoisosassa. Hänen vanhempansa olivat Fabian Societyn sosialisteja. Isä oli skotlantilainen presbyteeri, mutta Ralph lähetettiin silti kveekarien kouluun. Vaikka Erskine oli leimallisesti itsenäinen ihminen, hän noudatti kasvuvuosinaan omaksumiaan periaatteita koko elämänsä ajan.

Erskine opiskeli arkkitehtuuria Lontoossa, ja työskenteli valmistuttuaan Welwynin puutarhakaupunkia suunnitelleessa projektissa. Ennen toista maailmansotaa hän muutti Ruotsiin. Erskine halusi oppia lisää ruotsalaisen muotoilun ja arkkitehtuurin funktionalismista. Häntä houkutti myös ruotsalaisen yhteiskunnan ajattelutapa, ja arkkitehtuurin, muotoilun ja sosiaalisen vastuunkantamisen läheinen yhteys.

Erskine työskenteli useiden innovatiivisten laajojen hankkeiden parissa sekä Ruotsissa että Englannissa. Hän suunnitteli rakennuksia Tukholman ja Cambridgen yliopistoille. Yksi tunnetuimmista töistä on Bykerin muuri, 620 asunnon kerrostaloryhmä Newcastle upon Tynessä, jonka Erskine suunnitteli 1973-1978.

Suomessa Erskine muistetaan 1980-luvulla rakennetun Helsingin Malminkartanon keskustakorttelin suunnittelijana.

Ralph Erskinen suunnittelemia rakennuksia
-----------------------------------------

* Lådan ("laatikko"), Erskinen ensimmäinen Tukholman eteläpuolelle suunnittelema talo, rakennettu  1941–42, jälleenrakennettu 1989 Lovönin saarella.*Lådan* ("laatikko"), Erskinen ensimmäinen Tukholman eteläpuolelle suunnittelema talo, rakennettu 1941–42, jälleenrakennettu 1989 Lovönin saarella.
* Terassitaloja Gyttorpissa, Ruotsissa 1945–1955.Terassitaloja Gyttorpissa, Ruotsissa 1945–1955.
* Ortdrivaren-korttelin rakennuksia Kirunassa Ruotsissa, 1961.*Ortdrivaren*-korttelin rakennuksia Kirunassa Ruotsissa, 1961.

Lähteet
-------

1. 1 2  Ralph Erskine obituary *The Guardian*.  2005. Viitattu 12.12.2016.
2. ↑  Om Ralph Erskine *erskine.de*. Viitattu 12.12.2016. (ruotsiksi)
3. ↑  Ralph Erskine Den Store Danske
4. ↑  Antti Manninen: Ralph Erskine *HS Muistot*.  2005. Viitattu 12.12.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ralph Erskine** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* KulturNav
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Structurae
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Sir Lord Baltimore** on Yhdysvalloissa, New Yorkin Brooklynissa, vuosina 1968–1973 toiminut heavy metal -yhtye. Sir Lord Baltimore on ensimmäinen yhtye, jonka musiikista käytettiin termiä "heavy metal" *lähde?*, mutta tästä huolimatta yhtye on suhteellisen tuntematon.

Historia
--------

Rumpali–laulaja John Garner, kitaristi Louis Dambra ja basisti Gary Justin perustivat Sir Lord Baltimoren vuonna 1968 Brooklynissa, New Yorkissa. Mercury Records kiinnostui yhtyeestä, ja Sir Lord Baltimore sai levytyssopimuksen. Debyyttialbumi *Kingdom Come* julkaistiin vuonna 1970. Sitä kuvaamaan keksittiin termi "heavy metal". Vuonna 1971 ilmestyi yhtyeen toinen albumi *Sir Lord Baltimore*. Levyllä soittaa kitaraa myös Louis Dambran veli Joey Dambra. Sopimuksen mukaan Sir Lord Baltimore ei saanut rojalteja kahdesta ensimmäisestä levystään, ja yhtye jäi hyvin tuntemattomaksi.

### Uudelleenjulkaisu ja paluu

Vuonna 1994 yhtyeen ensimmäinen ja toinen levy julkaistiin CD:nä samalla levyllä. Heinäkuussa 2006 Joe Garner ja Louis Dambra kokoontuivat yhteen levyttääkseen uuden albumin, joka julkaistiin nimellä *Sir Lord Baltimore III RAW*. Yhtyeen alkuperäinen basisti Gary Justin ei ollut mukana, ja hänet korvasi Tony Franklin. Kitaristi Anthony Guido ja basisti Sam Powell olivat levyllä vierailevina muusikkoina. Levyn kappaleet on alun perin kirjoitettu vuonna 1973, mutta niitä ei ollut julkaistu yhtyeen hajoamisen takia.

John Garner kuoli maksan vajaatoimintaan 5.12.2015.

Jäsenet (entiset ja nykyiset)
-----------------------------

* Joe Garner - rummut ja laulu
* Louis Dambra - kitara
* Gary Justin - basso
* Joey Dambra - kitara
* Tony Franklin - basso

Diskografia
-----------

### Studioalbumit

* *Kingdom Come* (1970)
* *Sir Lord Baltimore* (1971)
* *Sir Lord Baltimore III Raw* (2006)

### Kokoelmat

* *Kingdom Come/Sir Lord Baltimore* (1994)
* *Complete Recordings 1970-2006* (2020)

### Singlet

* "Hard Rain Fallin"/"Lady of Fire" (1970)
* "Master Heartache"/"I Got a Woman" (1971)
**Tamara Hughes Gustavson** (s. 1961) on yhdysvaltalainen yritysjohtaja, perijätär ja miljardööri. Hän on suurin itsepalveluvarastointiyritys Public Storagen osakkeenomistaja 10 prosentin omistusosuudella. Maaliskuussa 2018 yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes arvioi hänen omistustensa rahelliseksi arvoksi 4,4 miljardia dollaria. Myös hänen isänsä ja veljensä (B. Wayne Hughes Jr.) ovat miljardöörejä.

Public Storagen perusti hänen isänsä B. Wayne Hughes yhdessä liikekumppaninsa kanssa vuonna 1972. Gustavson tuli yhtiön palvelukseen vuonna 1983 ja toimi yhtiössä vuoteen 2003 saakka yleten varatoimitusjohtajaksi. Sitten jäi hoitamaan perhettään. Vuodesta 2008 lähtien hän on toiminut johtokunnan jäsenenä. Hän on työskennellyt myös hänen isänsä perustaman toisen yrityksen (American Homes 4 Rent) hallituksen jäsenenä ja omistaa yrityksestä suoraan 5 prosentin osuuden.

Gustavson opiskeli University of Southern Californiassa (USC, B.Sc./B.A. 1983). Hän on naimisissa näyttelijä-tuottaja Eric Gustavsonin kanssa, heillä on kaksi lasta. Perhe asuu Kalifornian Malibussa.

Gustavson on tehnyt lahjoituksia muun muassa autismin, Parkinsonin taudin ja muiden sairauksien tutkimukseen. Hän toimii University of Southern Californian johtokunnassa (trustee) ja USC:n lastentautien laitoksen johtokunnassa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  467. Tamara Hughes Gustavson $4.25B (Bloomberg Billionaires Index)  23.4.2018. bloomberg.com. Viitattu 24.4.2018. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  480. Tamara Gustavson & family (Maailman dollarimiljardöörien listan 480. sija)  6.3.2018. Forbes, forbes.com. Viitattu 24.4.2018. (englanniksi)
3. ↑  The World's Billionaires List (Maailman dollarimiljardöörit, naiset)  6.3.2018. Forbes, forbes.com. Viitattu 24.4.2018. (englanniksi)
4. ↑  Company Overview of Public Storage bloomberg.com. Viitattu 24.4.2018. (englanniksi)
5. ↑  Arkistoitu kopioAbout Public Storage publicstorage.com.  Arkistoitu 2.2.2018. Viitattu 24.4.2018. (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Tamara Gustavson
**Sirakoro** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Kitan piirissä Malissa. Se sijaitsee lähellä Guineaan rajaa noin 55 kilometriä Kitasta kaakkoon. Kunnassa on 10 600 ja keskuskylässä 5 100 asukasta (vuonna 2009).

Sirakoron kunta rajoittuu lännessä Kitan piirin Gadougou II:n, pohjoisessa Senkon, idässä Makanon ja kaakossa Koulikoron alueen Katin piirin Nioumamakanan kuntiin sekä etelässä Guineaan. Seutu on pinnanmuodostukseltaan etupäässä tasankoa, jolla kohoavat Djikourounin ja Djogorankouroun vuoret. Länsirajalla virtaa Bakoyejoki. Sademäärä on melko korkea ja kasvillisuus runsasta.

Kuntaan kuuluu yhdeksän kylää. Asukkaat ovat mandinkojen ja bambaroiden kanssa sekoittuneita fulbeja. Islamin ja kristinuskon rinnalla harjoitetaan perinteistä uskontoa.

Sirakoron kautta kulkee Kitasta Guineaan johtava maantie. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, käsityöammatit ja kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi, riisi, pavut, maapähkinä ja puuvilla. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja siipikarja. Sirakorossa ja Dalalassa pidetään viikoittaiset markkinat.

Kunnassa toimii kuusi alakoulua, yläkoulu sekä kaksi koulutus- ja kehittämiskeskusta (CED). Terveyspalveluihin kuuluu sairastupa ja synnytyslaitos. Vesihuolto käsittää porakaivoja.

Lähteet
-------

1. 1 2  4ème Recensement Général de la Population et de l’Habitat du Mali (RGPH). Resultats definitifs. Tome 0: Repertoire des villages *instat-mali.org*.  2013.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 14.1.2018.
2. ↑  Mali – Région de Kayes: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 14.1.2018.
3. ↑  Mali - Région de Koulikoro: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 14.1.2018.
4. 1 2 3 4  Plan de Securite Alimentaire: Commune Rurale de Sirakoro 2007–2011 *fsg.afre.msu.edu*.  Arkistoitu 13.3.2016. Viitattu 14.1.2018.
**Aglepristoni** on synteettinen steroidihormoni. Sen systemaattinen nimi on 
(8*S*,11*R*,13*S*,14*S*,17*R*)-11-(4-dimetyyliaminofenyyli)-17-hydroksi-13-metyyli-17-[(*Z*)-prop-1-enyyli]-1,2,6,7,8,11,12,14,15,16-dekahydrosyklopenta[a]fenantren-3-oni ja molekyylikaava C29H37NO2. Aglepristonin moolimassa on 431,61 g/mol ja CAS-numero 124478-60-0.

Aine on vaikutustavaltaan ensisijaisesti keltarauhashormonin antagonisti eli se estää näiden vaikutusta tarttumalla hormonireseptoriin. Samoin se on glukokortikoidien antagonisti.

Ainetta käytetään ensisijaisesti eläinlääketieteessä lähinnä koirien jälkiehkäisyssä pistoksina ihon alle. Se saattaa tosin aiheuttaa abortin myös ihmisellä, jolle kuitenkin on kehitetty muita aborttilääkkeitä ja jälkiehkäisypillereitä. Aineen sivuvaikutukset ovat enimmäkseen paikallisia kuten pistoskohdan kipu ja turvotus. On havaittu myös verenkuvamuutoksia, jotka ovat palautuvia. Eläinlääkkeeksi ainetta tuottaa ranskalainen Virbac.

Aiheesta muualla
----------------

* Aglepristoni Biofarm Oy:n sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
* PubChem: Aglepristone (englanniksi)
* ChemBlink: Aglepristone (englanniksi)
Narsissin sipuli
**Sipulikukka** on koristekasvi, joka lisääntyy sipulista, josta kasvaa kukkavana. Lisäämistä voidaan edistää siten, että sipulin pohjaan tehdään ristikkäiset viillot ja tämän jälkeen jätetään sipuli kuivaan ja lämpimään paikkaan. Näin haava aukeaa ja siihen tulee uusia sipulinalkuja. Sipulikukat, kuten kaikki sipulikasvit kuuluvat yksisirkkaisten luokkaan. Talvenarkojen sipulikukkien sipulit kaivetaan syksyllä maasta ja laitetaan talveksi sisälle. Tällöin varsi katkaistaan 10 cm:n pituiseksi. Monet sipulikukat otetaan hyötöön ennen kuin niiden on aika kukkia, varsinkin huonekasveina kasvatetut lajit. Tämä tarkoittaa istutettujen sipulien pitämistä 8-13 °C yhden tai kahden kuukauden ajan. Yleisimpiä sipulikukkia ovat liljat (*Lilium*), narsissit (*Narcissus*), tulppaanit (*Tulipa*), sinililjat (*Scilla*), miekkaliljat (*Gladiolus*) ja hyasintti (*Hyacinthus orientalis*).

Lähteet
-------

1. ↑  Marja Ylitalo: *Kotipuutarhurin pikkujättiläinen*, s. 381-386, 1002. Porvoo: WSOY, 1995. ISBN 951-0-13471-6.

Aiheesta muualla
----------------

* doradin puutarha (tietoa mm. sipuli- ja mukulakasveista)
**Agkouselianá** (kreik. Αγκουσελιανά; transl. myös *Angouselianá*) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Ágios Vasíleioksen kuntaan, Réthymnon alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylän väkiluku on 213 (vuonna 2011).

Agkouselianán Pyhän Kolminaisuuden (*Agía Triáda*) kappeli.
Agkouselianán kylä sijaitsee Kreetan eteläisissä keskiosissa noin 25 kilometriä etelään Réthymnosta. Se on rakennettu noin 350 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Kylän kerrotaan saaneen nimensä siitä, että sen ensimmäiset asukkaat tulivat Moíresin Kousésin kylästä. Agkouselianá muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Αγκουσελιανών, *Topikí Koinótita Agkouselianón*), johon kuuluu varsinaisen Agkouselianán kylän lisäksi Palaióloutran kylä. Koko yhdyskunnan väkiluku on 272.

Aiemmin kylä kuului Foínikaksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Ágios Vasíleioksen kunnan Foínikaksen kunnallisyksikköön.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. ↑  Aγκουσελιανά *TerraBook*. Viitattu 1.9.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Agkouselianá** Wikimedia Commonsissa
*Gneisenau* (kuvassa) ja *Scharnhorst* olivat Scharnhorst-luokan taistelulaivat
**Scharnhorst-luokka** oli Saksan laivaston hyvin panssaroituja uudella tekniikalla valmistettuja taisteluristeilijöitä, jotka palvelivat toisessa maailmansodassa.

*Admiral Graf Speen* rakentamisen jälkeen päätettiin jatkaa panssarilaivojen rakentamista, mutta ottaen huomioon uusista Ranskan laivaston aluksista saadut kokemukset, kuten Dunkerque-luokan tehottomuus. Kolmas ja neljäs alus, jotka aluksi tunnettiin ainoastaan nimillä *Panzerschiffe D* ja *Panzerschiffe E* tulivat olemaan vanhentuneiden esidreadnoughtien *Elsass* ja *Hessen* korvaajia ottaen samalla huomioon Versaillesin rauhansopimuksen rajoitukset.

Joka tapauksessa vuosina 1932 ja 1933 suunnitelmat muotoutuivat. Suunnittelun pohjaksi otettiin amiraali Erich Raederin halu saada 15 000–18 000 tonnin alus, joka olisi aseistettu kolmella kolmiputkisella 11 tuuman tykkitornilla, mitkä hän oli itse asiassa ehdottanut jo Deutschland-luokan vaatimuksiksi. Suunnittelun toisena lähtökohtana oli Ranskan laivaston alukset ja niiden arvojen ylittäminen. Tällöin uusien alusten tuli kestää 13 tuuman tykin osuma, jolloin suojavahvuus oli vähintään 320 millimetriä. Lisäksi alusten tuli kestää ilmapommitus.

Reichsmarine tilasi 25. tammikuuta 1934 merivoimien telakalta Wilhelmshavenista panssarilaiva *Hessenin* korvaavan aluksen. Alukset laskettiin vesille 3. lokakuuta 1936 sekä 8. joulukuuta samana vuonna. Ensimmäinen oli tällä välin nimetty *Scharnhorstiksi* ja toinen *Gneisenauksi*.

Lähteet
-------

* Nauroth Holger (suom. Hannu Väisänen): *Taisteluristeilijät Scharnhorst & Gneisenau*. Hämeenlinna: Koala-Kustannus, 2006. ISBN 952-5186-71-7.
* Whitley M J: *Battleships of World War Two - an international encyclopedia*. Lontoo: Arms and Armour, 1998. ISBN 1-85409-386-X. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  Whitley s. 74

*Scharnhorst*-luokan taisteluristeilijät
*Gneisenau* |
*Scharnhorst*

Saksan laivaston alusluokat toisessa maailmansodassa

|  |  |
| --- | --- |
| Lentotukialukset | Graf Zeppelin • IX • JadeX • SeydlitzX • IIX |
| Taistelulaivat ja -risteilijät | Scharnhorst-luokka • Bismarck-luokka • HX • OX |
| Pre-dreadnought-taistelulaivat | Deutschland |
| Raskaat risteilijät | Deutschland • Admiral Hipper • DX • PX |
| Kevyet risteilijät | Gazelle • *Emden* • Königsberg • Leipzig • Nürnberg • MX • SpähkreuzerX |
| Hävittäjät | tyyppi 1934 • tyyppi 1934A • tyyppi 1936 • tyyppi 1936A • tyyppi 1936B • tyyppi 1936CX |
| Torpedoveneet | tyyppi 23 • tyyppi 24 • tyyppi 35 • tyyppi 37 • Elbing • vallatut alukset |
| Sukellusveneet | I • II • VII • IX • X • XIV • XVII • XXI • XXIII • projektit |
| Muut | E-veneet • R-veneet • M-luokan miinanraivaajat • F-luokan saattajat • apuristeilijät • vartioveneet • lautat • Siebel-lautat • Sperrbrecher |

|  |
| --- |
| X peruutettu |
**Aglauros** (m.kreik. Ἄγλαυρος) oli kreikkalaisessa mytologiassa Ateenan kuninkaan Kekropsin ja Aglauroksen, Aktaioksen tyttären, tytär. Hänellä oli kaksi sisarta, Herse ja Pandrosos, ja veli, Erysikhthon. Kolme sisarta tunnettiin hänen mukaansa myös *aglaurideina*.

Yhden kertomuksen mukaan Aglauros uhrasi henkensä vapaaehtoisesti kaupunkinsa puolesta oraakkelin ennustettua kaupungin siten pelastuvan kukistumiselta sodassa. Hän hyppäsi alas Akropoliilta, minkä muistoksi paikalla on hänen pyhäkkönsä.

Toisen tarinan mukaan kolme sisarusta, Herse, Pandrosos ja Aglauros, saivat laatikon vartioitavakseen Athenelta, joka käski heitä olemaan avaamatta sitä. Kiellosta huolimatta Aglauros ja Herse avasivat laatikon, josta paljastui imeväinen Erikhthonios. Tämä oli saanut alkunsa Hefaistoksen yritettyä maata Pallas Athenen mutta epäonnistuttua yrityksessään. Maahan tippunut siemen siitti sen sijaan Gaian, joka synnytti pojan ja antoi sen Athenelle. Niin nämä kaksi sisarusta tulivat hulluiksi ja hyppäsivät alas Akropoliilta. Toisen muunnelman mukaan varis kertoi Athenelle tapahtuneesta, jolloin tämä teki nämä kaksi sisarusta hulluiksi saaden heidät heittäytymään mereen.

Kolmannessa versiossa Hermes rakastui Herseen, jolloin kateellinen Aglauros asettui rakastavaisten väliin kieltäytyen liikkumasta. Jumalien sanansaattaja muutti tämän silloin kivipatsaaksi.

Aglauros synnytti Areelle tyttären, Alkippen. Yhden version mukaan Keryks oli Aglauroksen ja Hermeen poika.

Aglaurokselle oli omistettu Akropoliin rinteessä sijainnut Aglaureion-pyhäkkö.

Lähteet
-------

1. ↑  Pausanias, *Periegesis tes Hellados* ('Kreikan kuvaus') 1.18.2 (engl. käännös)
2. ↑  Hyginus, *Fabulae* clxvi (engl. käännös)
3. ↑  Ovidius, *Muodonmuutoksia* ii.708–845 (engl. käännös)
4. ↑  Pausanias, *Periegesis tes Hellados* ('Kreikan kuvaus') 1.38.3 (engl. käännös)
**Håkan Södergren** (s. 14. kesäkuuta 1959 Rosersberg) on ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän edusti Ruotsin maajoukkuetta kaksissa olympialaisissa, Kanada-cupissa 1987 ja viisissä MM-kilpailuissa, joissa hän saavutti kaksi olympiapronssia, yhden maailmanmestaruuden ja yhden MM-hopean. Ruotsin voittaessa maailmanmestaruuden Wienissä 1987 Södergren oli joukkueensa parhaita pistemiehiä kolmella maalilla ja kuudella maalisyötöllä.

Södergren edusti kotimaassaan Djurgårdens IF:ää kausina 1977–1991 ja voitti Ruotsin-mestaruuden vuosina 1983, 1989, 1990 ja 1991. Södergren päätti pelaajauransa Huddinge IK:n joukkueessa kaudella 1991–1992.

Södergren palkittiin Ruotsin parhaana pelaajana Guldpuckenilla vuonna 1987. Djurgårdens IF on jäädyttänyt Södergrenin pelinumeron 22. Hän on pelaajauransa jälkeen toiminut muun muassa norjalaisseura Vålerengan ja Djurgårdens IF:n johtotehtävissä sekä tv-kommentaattorina.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Håkan Södergren Sveriges olympiska kommitté. Viitattu 1.6.2020. (ruotsiksi)
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Håkan Södergren *Eliteprospects*. Viitattu 1.6.2020. (englanniksi)
3. ↑  Honkavaara, Aarne; Mennander, Ari & Vuorinen, Jukka-Pekka (toim.): *Jääkiekkokirja 1987–1988*, s. 140, 144. Uusi Suomi Oy / Kiekkolehti, 1987. ISSN 0784-3321.
4. ↑  Jörnmark, Moa: Listan på tröjorna som hänger i taket *Expressen*.  23.11.2011. Viitattu 3.6.2020. (ruotsiksi)
Pykriitin tekoon vaadittu sahanpuru ja vesi oikeassa sekoitussuhteessa.
Kiväärin luodin osumia pykriittilohkossa.
**Pykriitti** on puukuiduista, kuten sahanpuruista ja/tai selluloosasta, kuten paperi (~14 paino-%) sekä jäästä (~86 paino-%) valmistettu komposiittimateriaali. 

Pykriitti on tavallista jäätä kovempaa eikä pirstoudu yhtä helposti siihen kohdistetusta iskusta. Pykriitin pienen lämmönjohtavuuden vuoksi se on hitaasti sulavaa. Pykriittiä voidaan muokata haluttuun muotoon ennen jäädytystä. Jäätyessään pykriitti laajenee. Yli –15 °C lämpötilassa pykriitti vajoaa oman painonsa alla.

Nimensä pykriitti on saanut brittiläisen keksijän Geoffrey Pyken mukaan. Pyke ideoi toisen maailmansodan aikana valtavaa, pykriitistä valmistettua Habakkuk -lentotukialusta. Idean mukaan alusta olisi sen valtavan koon ja pykriitin ominaisuuksien vuoksi ollut hankala upottaa. Prototyyppi rakennettiin vuonna 1943 – varsinaista alusta ei koskaan käytetty.

Hollannin Eindhovenin teknillisen yliopiston tutkijat rakensivat vuonna 1994 Pohjois-Karjalan Juukaan pykriitistä siihen saakka maailman suurimman jääkupolin. Kupoli liittyi hankkeeseen, jossa tutkittiin pykriitin käyttöä rakentamisessa. Rakennelma oli läpimitaltaan 30 metriä ja korkeudeltaan 10 metriä. Valmistukseen käytettiin kookasta ilmatäytteistä muottia.

Lähteet
-------

1. ↑  The Telegraph, Max Perutz OM
2. ↑  Pykrete – Ice ships in the rockies!
3. ↑  Maailman suurimpaan jääkupoliin jonotetaan Juuassa *Is.fi*.  18.1.2014. Viitattu 14.2.2021.
**Thorkil Kristensen** (9. lokakuuta 1899 – 26. kesäkuuta 1989) oli tanskalainen kansantaloustieteen professori, Venstre-puolueen poliitikko ja tulevaisuudentutkija. Hän toimi Tanskan valtiovarainministerinä Knud Kristensenin hallituksessa 1945–1947 ja Erik Eriksenin hallituksessa 1950–1953. Kansankäräjien jäsenenä Kristensen oli 1945–1960, viimeisen vuoden venstre-ryhmästä eronneena riitaannuttuaan Erik Eriksenin kanssa.
Poliittisen uransa jälkeen hän toimi OECD:n puheenjohtajana 1960–1969.

Kristensen oli jäsenenä tulevaisuutta kartoittaneessa Rooman Klubissa ja perusti Kööpenhaminaan tulevaisuudentutkimuslaitoksen (CIFS), jonka johtajana toimi 1970–1988.

Lähteet
-------

1. ↑  Möller, Knud: "Kristensen, Thorkil (1899)", teoksessa Huovinen, Pentti ja Siikala, Kalervo (toim.): *Maailmanpolitiikan kasvot*, s. 105–106. Helsinki: Weilin & Göös, 1963.
2. 1 2  Schmelzer, Matthias: Thorkil Kristensen[vanhentunut linkki], Biographical Dictionary of Secretaries-General of International Organizations 10.12.2013, viitattu 1.11.2014.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Japani
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Appelman** oli Ruotsin ritarihuoneeseen kirjoitettu aatelissuku numero 677 ja vapaaherrallinen suku numero 148. Suku on kotoisin Itä-Götanmaalta, missä Anders Nilsson Slaghök asui Appelbergan taloa. Hänen poikansa Peder (1622-1705) toimi kuningatar Kristiinan tuomareiden sihteerinä, mistä ansiosta hänet aateloitiin vuonna 1656. Nuoruudessaan hänen mainitaan asuneen valtaneuvos Rosenhanin kodissa, jolloin hän oli rakastunut tämän sisareen Märta Rosenhaneen. Nuoret olivat salaisesti kihlautuneet, mistä hyvästä Peder joutui 1650 hetkeksi Tukholmaan vankilaan. Pederin poika Gustaf Gabriel (1656-1721) aloitti sotilasuransa vapaaehtoisena Pommerissa ja kohosi vuoteen 1710 mennessä everstiksi ja nimitettiin kenraalimajuriksi 1717. Hänet korotettiin vapaaherraksi vuonna 1719. Hänen poikansa Peter Reinhold (1710-1756) oli kapteeni suomalaisissa ratsujoukoissa.

Lähteet
-------

* Anrep, G.: *Svenska Adelns Ättar-taflot*. Osa 1. Stockholm: P.A.Norstedt & Söner, 1858. (ruotsiksi)

### Viitteet

1. ↑  Anrep, s. 81
**Sofigate** on vuonna 2003 perustettu digitalisaation ja bisnesteknologian johtamiseen ja kehittämiseen erikoistunut palveluyritys.

Sofigate-konserniin kuuluvat Sofigate Group Oy, Sofigate Oy, Sofigate Services Oy, Sofigate Business Technologies Oy, Sofigate Sweden AB, Sofigate Aps, Sofigate Ltd ja Business Technology Forum Oy. 

Sofigaten palveluksessa on yli 550 työntekijää. Yrityksen seitsemän toimipistettä sijaitsevat Espoossa, Tampereella, Oulussa, Tukholmassa, Göteborgissa, Malmössä ja Kööpenhaminassa. Konsernin liikevaihto oli vuonna 2018 80 Me.

Palvelut
--------

Sofigate tarjoaa asiakkailleen digitalisaation ja teknologian johtamisen ja kehittämisen konsultointi- ja asiantuntijapalveluita.

Sofigate-konserniin kuuluva **Business Technology Forum** julkaisi uuden version alun perin vuonna 2009 julkaistusta Tietohallintomallista (Business Technology Standard) keväällä 2019.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Sofigaten yritysesittely, Sofigate.com
2. ↑  Tietohallintomallin neljäs versio, Business Technology Standard *managebt.org*. Viitattu 3.4.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Sofigate
* Business Technology Standard
* Angel Dive -video, tietohallintojohtajat laskeutuvat pää alaspäin Stadionin tornista
**Thornburg feist** on yhdysvaltalainen koirarotu.

Ulkonäkö
--------

Korvat ovat lähes aina pystyt, vaikka joitain poikkeusyksilöitä esiintyy. 60 % pennuista syntyy luonnontöpöhäntäisinä, loput joko typistetään tai jätetään pitkähäntäisiksi. Karvapeite on lyhyt ja yleensä punavalkoinen, joskin myös punaisia, sinitäplikkäitä, mustaruskeita (black&tan), mustavalkoisia ja kolmivärisiä (tricolor) yksilöitä esiintyy. Säkäkorkeus on 33–43 cm.

Luonne ja käyttäytyminen
------------------------

Thornburg feist on älykäs ja sinnikäs metsästäjä. Se seuraa jälkeä hiljaa, kunnes ajettuaan riistan puuhun haukkuu äänekkäästi.

Alkuperä
--------

1940-luvulla pohjoiscarolinalaiset metsästäjät John Little, Marshall Thornburg ja Holton Thornburg jalostivat rodun risteyttämällä keskenään omia pieniä feist-koiriaan. Tarkoituksena oli luoda pieni puuhun ajava koira, joka oli sekä tarmokas metsästäjä että halpa ylläpitää. 1980-luvulla Holton Thornburgin poika Farrell oli ottanut vastuun jalostuksesta, ja hänen omistamansa Buck oli jatkojalostuksessa ratkaisevassa roolissa.

Rotu kuuluu amerikkalaisiin ns. "puuhun ajaviin koiriin" (*treeing dogs*). Kun riista on paennut puuhun, koira ilmoittaa sen sijainnin metsästäjälle haukkumalla puun juurella. Tämän lisäksi se luokitellaan myös oravakoiriin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Morris, Desmond. *Dogs - The Ultimate Dictionary of Over 1000 Dog Breeds*, s. 236. Trafalgar Square, 2008: North Pomfret, Vermont.
**Naomi Totka** (s. 19. lokakuuta 1995) on unkarilainen tennispelaaja. Hän on voittanut urallaan kaksi ITF-turnausta kaksinpelissä ja 12 nelinpelissä.

Totka pelasi ITF-turnauksessa ensimmäisen kerran Bogotássa lokakuussa 2011 päästen siellä toiselle kierrokselle. Joulukuussa hän saavutti puolivälieräpaikan Quiton 10 000 Yhdysvaltain dollarin ITF-turnauksessa. Vuonna 2012 hän pääsi puolivälieriin Quillotan ja Barranquillan 10 000 dollarin ITF-turnauksissa. Vuonna 2013 hän ei pelannut ITF-tasolla. Vuonna 2014 Totka pääsi välieriin Sharm el-Sheikhin kahdessa 10 000 dollarin ITF-turnauksessa ja puolivälieriin 15 000 dollarin turnauksissa Algerissa ja Toowoombassa. Joulukuussa hän saavutti Djiboutin 10 000 dollarin ITF-turnauksissa loppuottelupaikan ja välieräpaikan. Ensimmäisen ITF-turnausvoittonsa Totka saavutti Kairon 10 000 dollarin turnauksessa huhtikuussa 2015. Kesäkuussa hän pääsi loppuotteluun Victoriassa, syyskuussa Tiberiasissa ja marraskuussa Stellenboschissa.

Nelinpelissä Totka voitti ensimmäisen ITF-turnauksensa New Delhissä kesäkuussa 2013 Rishika Sunkaran kanssa. Toisen voittonsa hän saavutti huhtikuussa 2015 Kairossa Marine Partaudin kanssa ja kolmannen toukokuussa 2015 Askalonissa Mariam Bolkvadzen kanssa. Elokuussa 2015 hän voitti El Kantaouin turnauksen Sofia Luinin kanssa ja syyskuussa Tiberiasin turnauksen Katharina Heringin kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Naomi Totka WTA:n sivuilla (englanniksi)
2. ↑  Naomi Totka ITF:n sivuilla (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Naomi Totka WTA:n sivuilla (englanniksi)
* Naomi Totka ITF:n sivuilla (englanniksi)
**Brian "Lustmord" Williams** on niin sanotun dark ambient -musiikkigenren edelläkävijä. Lustmord ei itse pidä musiikkiaan erityisen "synkkänä", ja on sitä mieltä että ihmiset, jotka näkevät sen vain "dark ambientina" eivät täysin ymmärrä sitä. Lustmord yrittää luoda tunteen paikasta, joka on olemassa vain musiikissa ja sen välityksellä: "hän yrittää tuoda paikan kuuntelijan luo, ei kuuntelijaa paikan luo".

Lustmord on tehnyt kenttä-äänityksiä kryptissa, luolissa ja teurastamoissa.

Lustmordin alkuajan sivuprojekti oli Terror Against Terror, jossa oli hänen lisäkseen Andrew Lagowski. Yhtyeen oli tarkoitus julkaista levytrilogia, josta jokainen osa olisi ollut edellistä "meluisampi"; kolmas ja viimeinen olisi ollut pelkkää meteliä. Trilogiasta ei kuitenkaan julkaistu kuin sen ensimmäinen osa, sillä se saatiin julkaistua vasta kaksi vuotta valmistumisensa jälkeen, jolloin se oli jo "vanhentunut".

Walesilaissyntyinen Brian Williams kuuntelee musiikkia laajalta alalta, erityisesti hidasrytminen ja "avara" musiikki kuten dub on lähellä hänen sydäntään, ja vaikka Lustmordin musiikista sitä ei ehkä kuule, se ja muiden muassa hiphop-rytmit ovat olleet suoria musiikillisia vaikutteita hänelle.

Lustmord on tehnyt yhteistyötä Robert Richin kanssa *Stalker*-levyllä ja Melvinsin kanssa *Pigs Of The Roman Empire* -albumilla. Hän teki "sääefektit" Toolin vuoden 2006 *10,000 Days* -albumin *10,000 Days (Wings Pt 2)* -kappaleelle. Hän myös remiksasi Toolin *Schism* ja *Parabola* -kappaleet, jotka julkaistiin 20. joulukuuta 2005 DVD-singleillä.

Brian Williams on työskennellyt Hollywood-elokuvien parissa, suunnitellen niihin äänimaailmoja. Hän on myös tehnyt soundtrackeja elokuviin kuten *Zoetrope*. Elokuvan musiikki julkaistiin myös omana albumina.

Church Of Satanin kutsumana Lustmord esiintyi ensimmäisessä konsertissaan 25 vuoteen osana kirkon ensimmäistä julkista *Satanic High Mass* -tapahtumaa 6. kesäkuuta 2006. Konsertti äänitettiin ja julkaistiin albumina *Lustmord Rising (06.06.06)*. Levy sisältää vanhoja kappaleita uudelleenjärjesteltynä, uutta materiaalia sekä improvisointia.

Diskografia
-----------

* 1981 - *Lustmørd*
* 1983 - *Lustmordekay*
* 1986 - *Paradise Disowned*
* 1990 - *Heresy*
* 1991 - *A Document Of Early Acoustic & Tactical Experimentation*
* 1992 - *The Monstrous Soul*
* 1993 - Isolrubin BK: *Crash Injury Trauma*
* 1994 - *The Place Where The Black Stars Hang*
* 1994 - Arecibo: *Trans Plutonian Transmissions*
* 1995 - Lustmord & Robert Rich: *Stalker*
* 1996 - *Strange Attractor / Black Star*
* 1997 - Lustmord vs. Metal Beast: *Untitled*
* 2000 - *Purifying Fire*
* 2001 - *Metavoid*
* 2002 - Lustmord & Hecate: *Law Of The Battle Of Conquest*
* 2002 - *Zoetrope*
* 2004 - *Carbon/Core*
* 2004 - Lustmord & Melvins: *Pigs Of The Roman Empire*
* 2006 - *Lustmord Rising (06.06.06)*
* 2007 - *Juggernaut*
* 2008 - *[OTHER]*
* 2009 - *The Dark Places of the Earth*

Lähteet
-------

1. 1 2   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Lustmordin virallinen sivu. (englanniksi)
* Brian Williams Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* Hydra Head Records. (englanniksi)
**Thorismund** oli visigoottien kuningas vuosina 451–453. Thorismundin isä, kuningas Teoderik I, kuoli Katalaunien kenttäin taistelussa. Thorismund valittiin uudeksi kuninkaaksi taistelukentällä, heti isänsä kuoleman jälkeen. Kerrotaan, että Thorismund halusi kostaa isänsä kuoleman tuhoamalla yllätyshyökkäyksellä yön ajaksi vaunulinnaansa vetäytyneet hunnit. Roomalaisten sotapäällikkö Aëtius kuitenkin esti Thorismundin aikeet, sillä hän pelkäsi, että hunnien hävityksen jälkeen visigootit olisivat kasvaneet liian voimakkaiksi ja uhanneet Roomaa. Thorismund katkeroitui tästä, ja vuonna 453 hän joutui salamurhan uhriksi. Thorismundin seuraajaksi valittiin hänen veljensä Teoderik II, joka suhtautui suopeammin Länsi-Roomaan.

Lähteet
-------

* Kari, Risto: Historian ABC 6 – Kaikkien aikojen valtiot. Tammi 2001. ISBN 951-31-1098-2

### Viitteet

1. ↑  Kari 2001, s.145


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Saksa

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
Lustgartenia, taustalla Altes Museum.
**Lustgarten** on puistomainen aukio Berliinin historiallisessa keskustassa Spreeinselin saarella. Sen vierellä sijaitsevat Berliinin tuomiokirkko ja Altes Museum. Lustgartenia erottaa viereisestä Schlossplatz-aukiosta Karl-Liebknecht-Strasse-katu.

Lustgarten oli alkujaan Berliinin kaupunkilinnan keittiöpuutarha. Se luotiin Brandenburgin vaaliruhtinaan Juhana Yrjön määräyksellä vuonna 1573 kuivaamalla paikalla sijainnut suo. Puutarha pääsi villiintymään kolmikymmenvuotisen sodan aikana, ja vuonna 1646 hovipuutarhuri Michael Hanf muutti sen hollantilaistyyliseksi muotopuutarhaksi. Myöhemmin puutarhaan sijoitettiin suihkulähteitä, patsaita, lintuhäkkejä ja muita huvituksia, ja se avattiin yleisölle. Kuningas Fredrik Vilhelm I muutatti sen paraatikentäksi, mutta 1700-luvun lopussa sinne istutettiin jälleen puita.

Kun kuninkaallinen museo (nykyinen Altes Museum) valmistui aukion laidalle vuonna 1830, arkkitehdit Karl Friedrich Schinkel ja Peter Joseph Lenné suunnittelivat Lustgartenille uuden ilmeen. Aukiolle sijoitettiin vuonna 1828 noin 70 tonnia painava suuri graniittinen malja. Schinkel suunnitteli sen alkujaan Altes Museumin rotundaan, mutta yhdestä graniittilohkareesta veistettyä halkaisijaltaan seitsenmetristä maljaa ei ollut mahdollista siirtää rakennuksen sisälle, joten se tyydyttiin sijoittamaan aukiolle museon edustalle. Vuonna 1870 maljan tilalle pystytettiin Fredrik Vilhelm II:n ratsastajapatsas. Tuomiokirkon nykyinen rakennus valmistui aukion itälaidalle vuonna 1905.

Joukkotapahtuma Lustgartenilla Berliinin olympialaisten aikaan vuonna 1936.
Weimarin tasavallan aikana Lustgarten oli suosittu poliittisten joukkokokousten järjestämispaikka. Kansallissosialistien noustua valtaan aukio tasattiin uudelleen paraatikentäksi vuonna 1934. DDR:n aikana Lustgartenista ja viereisestä Schlossplatzista muodostettiin yhdessä uusi Marx-Engels-Platz-niminen suuraukio. Paikka pysyi avoimena kenttänä vuoteen 1998 saakka, minkä jälkeen on pyritty palaamaan Schinkelin 1820-luvulla laatimaan puistosuunnitelmaan. Aukion tunnetuin nähtävyys, Schinkelin suunnittelema graniittimalja, palautettiin vanhalle paikalleen.

Vuonna 1942 Herbert Baumin johtama juutalainen vastarintaryhmä yritti tuhota Lustgarteniin pystytetyn, Joseph Goebbelsin suunnitteleman natsien propagandanäyttelyn, jonka aiheena olivat olot Neuvostoliitossa. Ryhmän jäsenet jäivät kiinni ja heidät teloitettiin. DDR:n hallinto pystytti vuonna 1981 Lusgarteniin muistomerkin Baumin vastarintaryhmälle. Siitä on myöhemmin peitetty tekstit, joissa vannottiin ikuista ystävyyttä Neuvostoliitolle.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Lustgarten (saksaksi) Berlin.de (Internet Archive). Viitattu 26.7.2014.
2. 1 2 3  Lustgarten (englanniksi) Visit Berlin. Viitattu 26.7.2014.
3. 1 2 3  Lustgarten (Arkistoitu – Internet Archive) (saksaksi) Denkmale in Berlin: Denkmaldatenbank. Viitattu 26.7.2014.
4. 1 2  Marjaliisa Hentilä ja Seppo Hentilä: *Berliiniin: retkiä lähihistoriaan*, s. 33. 2. uudistettu painos. Kirjapaja, Helsinki 2011.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Lustgarten** Wikimedia Commonsissa
**Sigurd Nordenstreng** (7. lokakuuta 1857 Helsinki – 11. toukokuuta 1935 Helsinki) oli suomalainen historioitsija.

Nordenstreng valmistui ylioppilaaksi 1874 ja filosofian kandidaatiksi 1879. Hän toimi poliittisten tieteiden lehtorina Haminan kadettikoulussa vuosina 1884–1903, kunnes hänet erotettiin sortokauden aikana poliittisen kantansa vuoksi. Hän työskenteli sen jälkeen kansakouluntarkastajana Vaasassa 1904–1911 ja väitteli filosofian tohtoriksi 1909. Myöhemmin Nordenstreng toimi Helsingin ruotsinkielisen kauppaopiston opettajana 1912–1927. Hänelle myönnettiin professorin arvo 1930. Nordenstreng kirjoitti kolmiosaisen Haminan kaupungin historian, viisiosaisen teoksen Suomen porvarissäädyn valtiopäivätoiminnasta sekä laajan kaksiosaisen elämäkerran Leo Mechelinistä, joka julkaistiin postuumisti 1936–1937. Hän kuului myös 1920-luvulla julkaistun *Suomen vapaussota vuonna 1918* -teossarjan toimituskuntaan.

Sigurd Nordenstrengin isä oli Hämeen ja Mikkelin läänin kuvernööri Hjalmar Sebastian Nordenstreng. Hänen velipuolensa oli kirjailija ja rotuteoreetikko Rolf Nordenstreng.

Teoksia
-------

* *Haminan kaupungin historia* (kolme osaa 1908–1909, alkujaan ruotsiksi nimellä *Fredrikshamns stads historia*)
* *Finska Kadettkårens elever och tjänstemän 1812–1912: biografiska anteckningar* (1912, toim. yhdessä Hugo Schulmanin kanssa)
* *Porvarissäädyn historia Suomen valtiopäivillä 1809–1906* (viisi osaa 1920–1924, alkujaan ruotsiksi nimellä *Borgarståndets historia vid Finlands landtdagar 1809–1906*)
* *Suomen siviilivirkakunnan leski- ja orpokassa 1826–1926* (1926, alkujaan ruotsiksi nimellä *Finska civilstatens änke- och pupillkassa 1826–1926*)
* *Haapaniemi Krigsskola och topografiska kår* (1930)
* *Bernhard Estlander: levnadsteckning av Sigurd Nordenstreng* (1933)
* *L. Mechelin: hans statsmannagärning och politiska personlighet* (kaksi osaa 1936–1937)

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Sigurd Nordenstreng. *Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu.
2. ↑  Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 6, palsta 460


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
**Teemu Huhtala** (s. 4. huhtikuuta 1991 Tampere) on suomalainen jääkiekkohyökkääjä. Hänen vahvuuksiinsa kuuluvat nopeus ja työteliäisyys.

Ura
---

### Seuraura

Huhtala on Ilveksen oma kasvatti. Kausina 2007–2008 ja 2008–2009 hän jakoi joukkueen B-nuorten runkosarjan sisäisen pistepörssin voiton; ensimmäisenä mainittuna kautensa Tatu Laineen ja toisena mainittuna Tomi Wileniuksen kanssa. Huhtala voitti A-nuorten SM-pronssia vuosina 2010 ja 2011. Hän voitti jälkimmäisenä keväänä myös Ilveksen pudotuspelien sisäisen pistepörssin tehoilla 1+6=7.

Heinäkuussa 2010 Huhtala teki kaksivuotisen SM-liigasopimuksen Ilveksen kanssa. Hän ei tehnyt kuitenkaan liidebyyttiä vielä kaudella 2010–2011, mutta Huhtala pelasi ensimmäiset miesten pelinsä esiintyen yhteensä kolmessa Mestis-ottelussa Lempäälän Kisan ja alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa tehden yhden syöttöpisteen. 

Huhtala teki liigadebyyttinsä kauden 2011–2012 avausottelussa 16. syyskuuta 2011 paikallisvastustaja Tapparaa vastaan ja sai ottelussa jääaikaa 6.44 minuuttia. Liigauransa avausmaalin hän teki kolmannessa ottelussaan 20. syyskuuta 2011 Turun Palloseuraa vastaan. Huhtala pelasi kauden aikana lopulta vain viisi SM-liigaottelua tehopistein 1+1=2. Hän pelasi kautensa pääosin lainalla LeKissä. Toukokuussa 2012 Huhtala teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Ilveksen kanssa, mutta se sisälsi elokuun loppuun asti kestäneen koeajan, jonka päätteeksi hän sai jatkaa joukkueessa.

### Maajoukkueura

Huhtala on pelannut kolme nuorten ja seitsemän poikien maaottelua.

Muuta
-----

Huhtalan isoveli Tommi pelasi Espoo Bluesissa, nykyään hän pelaa Jokereissa KHL:ssä. Veljekset ovat toisen polven liigapelaajia, sillä heidän isänsä Jarmo Huhtala pelasi omalla urallaan yli 300 SM-liigaottelua.

Tilastot
--------

|   |   | Runkosarja |   | Pudotuspelit |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Kausi | Joukkue | Liiga | O | M | S | Pist. | RM | O | M | S | Pist. | RM |
| 2009–2010 | Ilves | A-SM | 33 | 7 | 15 | 22 | 30 | 5 | 1 | 0 | 1 | 0 |
| 2010–2011 | Suomi U20 | Mestis | 2 | 0 | 1 | 1 | 0 | – | – | – | – | – |
|  | LeKi | Mestis | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | – | – | – | – | – |
|  | Ilves | A-SM | 35 | 11 | 8 | 19 | 51 | 7 | 1 | 6 | 7 | 2 |
| 2011–2012 | LeKi | Mestis | 30 | 4 | 6 | 10 | 6 | – | – | – | – | – |
|  | Ilves | SM-liiga | 5 | 1 | 1 | 2 | 0 | – | – | – | – | – |
| 1 kausi | yhteensä | SM-liiga | 5 | 1 | 1 | 2 | 0 | – | – | – | – | – |
| 2 kautta | yhteensä | Mestis | 33 | 4 | 7 | 11 | 6 | – | – | – | – | – |

Lähteet
-------

* Teemu Huhtala The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
* Teemu Huhtala *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)
* Teemu Huhtala Jatkoaika.comissa (Internet Archive)

### Viitteet

1. ↑  Jatkoaika.com
2. 1 2 3 4  EliteProspects
3. ↑  Ilves solmi kasan sopimuksia  13.7.2010. Jatkoaika.com. Viitattu 18.9.2011.
4. ↑  Tilastot – SM-liiga  16.9.2011. SM-liiga.  Arkistoitu 25.9.2011. Viitattu 18.9.2011.
5. ↑  Tilastot – SM-liiga  20.9.2011. SM-liiga.  Arkistoitu 25.9.2011. Viitattu 20.9.2011.
6. ↑  Koistinen jälleen Ilveksen takalinjoille  4.5.2009. Jatkoaika.com. Viitattu 30.6.2012.
7. ↑  Ilves-kokelaat sopimuksiin  4.5.2009. Jatkoaika.com. Viitattu 3.9.2012.
Sofija Nalepynska-Boitšuk, kuva ennen vuotta 1910.
Nälkä, osa sarjasta Holodomor.
**Sofija Oleksandrivna Nalepynska-Boitšuk** (ukr. Софія Олександрівна Налепинська-Бойчук; 30. heinäkuuta 1884 Łódź - 11. joulukuuta 1937) oli ukrainalainen, puolalaistaustainen taiteilija.

Elämänvaiheita
--------------

Sofija Nalepynska syntyi Puolassa. Isä oli ammatiltaan rautatieinsinööri ja äiti pianisti. Tyttären taiteelliset lahjat huomattiin varhain ja perhe tuki hänen taiteellisia pyrkimyksiään.

Nalepynska opiskeli taidetta Münchenissä, Milanossa, Firenzessä ja Venetsiassa. Hän halusi kuitenkin päästä Pariisiin, minne saapui 24-vuotiaana.

Pariisissa Nalepynska tapasi ukrainalaisen Myh’ailo Boitšukin, jonka energisyyteen ja temperamenttiin hän ihastui ja vähän myöhemmin rakastui. Heistä tuli pariskunta ja he solmivat avioliiton. Nalepynska opetteli puhumaan ukrainaa ja soittamaan banduraa. Nalepynska oli patrioottinen puolalainen, mutta hän omaksui aviomiehensä suuri suuntaiset taiteelliset ja kansalliset ajatukset.

Opiskeluvuosien jälkeen pariskunta asui Kiovassa ja Lvivissä. Pariskunnalle syntyi poika. Nalepynska-Boitšukin taiteellinen mielenkiinto alkoi suuntautua monumentaalitöistä grafiikkaan, jossa hän osoitti suurta taitoa.Ukraina itsenäisyyssodan aikana hän suunnitteli seteleitä ja arvopapereita, jotka eivät tulleet koskaan käyttöön. Hänestä tuli professori Kiovan taideakatemiaan ja hän kiinnitti huomiota erityisesti grafiikkaan ja puuleikkausten opetukseen. Hän teki myös kuvitustöitä.

Vuoden 1928- 1929 paikkeilla Nalepynska-Boitšukin elämässä oli kriisi. Hänen miehensä jätti hänet löydettyään nuoremman naisen. Nalepynska-Boitšuk jäi yksinhuoltajaksi ja keskittyi taiteeseen. Seuraavat vuodet olivat hänen taiteellisen elämänsä tuotteliaimmat.

Nalepynska alkoi huomata vuonna 1937, että hänen entinen miehensä ja monet ystävänsä olivat kadonneet. NKVD oli pidättänyt heidät kaikki tekaistujen syytteiden varjolla. Myös Nalepynska pidätettiin ja tuomittiin kuolemaan. Hänen maineensa palautettiin vuonna 1988 ja hänen nimensä on Ukrainan vainottujen taiteilijoiden muistomerkissä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7
2. ↑   archive.nbuv.gov.ua/portal/soc\_gum/S\_myst/2010\_7/149-156.pdf


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Muut | 
* Encyclopedia of Modern Ukraine
* Internet Encyclopedia of Ukraine

 |

 |
**Teemu Grönberg** (6. lokakuuta 1907 – 13. heinäkuuta 1981) oli suomalainen toimitusjohtaja ja laulaja joka käytti myös taiteilijanimeä **Teppo Raikko**.

Grönbergin isä oli työnjohtajana Värtsilän rautatehtaalla ja hän meni samaan tehtaaseen työhön jo 13-vuotiaana. Vuonna 1934 vietettiin Värtsilän rautatehtaan 100-vuotisjuhlia joissa presidentti P. E. Svinhufvud oli kutsuvieraana Yleisradion tallentaessa juhlaohjelmaa. Grönberg esitti juhlassa Reppurin laulun aunuksenkarjalan kielellä ja esitys lienee hänen ensimmäinen säilynyt äänitteensä.

Grönberg muutti sitten Helsinkiin jossa hän oli työssä Wärtsilä-yhtymän myyntiosastolla. Hänellä oli tällöin myös mahdollisuus tehdä levytyksiä. Ensimmäiset kahdeksan kappaletta Grönberg levytti Kööpenhaminassa 1938 ja hän teki myöhemmin lisää levytyksiä 1942, 1943, 1944, 1946 ja 1950. Hän levytti ensimmäisenä suomalaisena ruotsalaista alkuperää olevan sävelmän *Kielon jäähyväiset* vuonna 1944 tällä nimellä. Sävelmän olivat levyttäneet aiemmin nimellä Kielon hyvästijättö mm. Wäinö Sola ja Matti Jurva. Grönberg oli mukana myös Heikki Klemetin johtaman Mieskuoro Finlandian Yhdysvaltain matkalla vuonna 1939 jolloin kuoro esiintyi muun muassa New Yorkin maailmannäyttelyssä Suomen osaston avajaisissa ja paluumatkalla Pariisissa ja Berliinissä.

Teemu Grönberg oli Wärtsilän myyntiosaston palveluksessa vuoteen 1966 saakka jolloin hän siirtyi Uuden-Värtsilän sulattimon ja voimalaitosten toimitusjohtajaksi. Grönberg jäi eläkkeelle vuonna 1970.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Hilkka Partanen : Värtsilän laulajapoika, Värtsi Värtsilän verkkolehti 10.12.2010

Aiheesta muualla
----------------

* Teemu Grönbergin levytyksiä Youtubessa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: sv:Teemu Grönberg
**Reetta Anna Inkeri Hämäläinen** (s. 13. helmikuuta 1992) on suomalainen yleisurheilija. Hänen päälajinsa oli aiemmin seiväshyppy, jossa hän ei kuitenkaan ole kilpaillut vuoden 2012 jälkeen, vaan kilpailee nykyisin lähinnä pika- ja aitajuoksussa. Hän edusti Nastolan Nasevaa vuoteen 2003, Lahden Ahkeraa 2004–2011, Turun Urheiluliittoa 2012–2013 ja uudelleen Lahden Ahkeraa vuodesta 2014. Häntä valmentaa Mika Salminen, aiemmin myös Anukaisa Järvinen ja Kimmo Kantosalo.

Hämäläinen saavutti Euroopan nuorten kesäolympiafestivaaleilla Tampereella 2009 hopeaa seiväshypyssä tuloksella 385. Saman vuoden Bressanonen alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa hän karsiutui loppukilpailusta. Hän edusti Suomea alle 18-vuotiaiden maaottelussa 2008 ja 2009 sijoittuen kummallakin kerralla seiväskilpailussa kolmanneksi.

Hämäläinen saavutti seiväshypyssä sisäratojen SM-pronssia Mustasaaressa 2009 tuloksella 385. Kalevan kisoissa hän on sijoittunut seiväshypyssä parhaimmillaan viidenneksi Espoossa 2009. Nuorten sarjoissa hän voitti Suomen-mestaruuden ulkoradoilla 14-vuotiaiden 80 metrin aitajuoksussa 2006 ja alle 20-vuotiaiden 4 × 100 metrin viestissä 2009 sekä hallissa alle 18-vuotiaiden seiväshypyssä 2009.

Hämäläinen hyppäsi seiväsennätyksensä 400 cm Somerolla 25. kesäkuuta 2009. Hallissa hän on hypännyt parhaimmillaan 390 Helsingissä 25. tammikuuta 2009.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Reetta Hämäläinen Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Aleksandr Moisejevitš Evenson** (myös *Evensohn*) (Александр Моисеевич Эвенсон) (1892 – 1919) oli ukrainanjuutalainen shakinpelaaja.

Vuonna 1909 Evenson sijoittui sijalle 7 Kiovan turnauksessa, jonka voitti Nikolajev. Vuonna 1911 Evenson sijoittui kahdessa Kiovassa pelatussa turnauksessa kolmanneksi ja neljänneksi. Vuonna 1913 hän voitti Pietarissa pidetyn turnauksen. Vuonna 1914 hän voitti neljän vahvan kiovalaisen pelaajan turnauksen ennen Jefim Bogoljubovia and Fedir Bohatyrtšukia.

Ensimmäisen maailmansodan aikana Evenshon hävisi pienoisottelun Aleksandr Alehinia vastaan Kiovassa, ja toisen ottelun vuonna 1918. 

Evenson oli koulutukseltaan lakimies ja hän toimi sodan aikana sotilastuomioistuimessa. Venäjän vallankumouksen jälkeen hänet ammuttiin.

Aiheesta muualla
----------------

* Aleksandr Evenson ChessGames.com-sivustolla (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* Encyclopedia of Modern Ukraine

 |

 |