recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Sakari Luoma** (s. 26. maaliskuuta 1966 Jyväskylä) on suomalainen kitaristi, toimittaja ja tietokirjailija.

Luoma tunnetaan muun muassa yhteistyöstään saksalaisen free jazz -saksofonisti ja klarinetisti Peter Brötzmannin kanssa. Kesäkuussa 1999 Luoma teki kiertueen yhdessä Peter Brötzmannin ja venäläissyntyisen rumpali Nikolai Judanovin kanssa. Joensuun Kerubi-klubin esityksestä julkaistiin albumi Fryed Fruit (Red Toucan Records 2001).

Kitaristina Luoma on esiintynyt lukuisissa eri kokoonpanoissa Suomessa, Euroopassa, Yhdysvalloissa ja Venäjällä. Vuonna 1997 Luoma esiintyi New Yorkissa maineikkaalla Knitting Factory -klubilla Out of Order -kokoonpanossa, jonka muut jäsenet olivat sellisti Boris Rayskin ja rumpali Jan Trojanowski. Trio esiintyi myös CBGB-Galleryssa ja The Cooler -klubilla New Yorkisssa.

Toukokuussa 1995 Luoma muutti Berliiniin, jossa hän asui puolitoista vuotta. Berliinissä Luoma tutustui rumpali Tony Buckiin, jonka kanssa hän teki yhteistyötä eri kokoonpanoissa. Heinäkuussa 1999 Luoma teki kiertueen yhdessä Tony Buckin kanssa Suomessa. Luoma ja Buck konsertoivat tuolloin muun muassa Pori Jazzissa ja Viitasaaren Musiikin aika-festivaalilla.

Luoma on vapaaseen improvisaatioon keskittyneen jyväskyläläisen KARHU-yhtyeen perustajajäsen.

Luoma on säveltänyt musiikkia myös teatteriesityksiin, dokumenttielokuviin ja tanssiteoksiin .

Kirjat
------

* Poket – Miehiä ovella 1955-2008 (WSOY Johnny Kniga, 2008)
* Poket – äänikirja (WSOY Johnny Kniga, 2020)
* Fight! Vapaaottelua Suomesta (WSOY Johnny Kniga, 2010)

Lähteet
-------

1. ↑  Les Disques Red Toucan *www3.sympatico.ca*.  Arkistoitu 20.10.2022. Viitattu 29.1.2023.
2. ↑  Peter Brötzmann - discrographies *peterbroetzmann.com*. Viitattu June 7, 2023.
3. ↑  Discogs *discogs.com*. Viitattu June 7,2023.
4. ↑  LYHYESTI | Kitaristi Sakari Luoma New Yorkin Knitting Factoryssa *Helsingin Sanomat*.  20.1.1997. Viitattu 29.1.2023.
5. ↑  Pori Jazz Archives *historia.porijazz.fi*. Viitattu 29.1.2023.
6. ↑  Musiikin aika 8.-14.7. | Kolinoita kesäyössä *Helsingin Sanomat*.  12.7.1999. Viitattu 29.1.2023.
7. ↑  Sakari Luoma *IMDb*. Viitattu 29.1.2023. (englanniksi)
8. ↑  TANSSI | Naisten kesken, miehen avulla *Helsingin Sanomat*.  28.5.1999. Viitattu 29.1.2023.
9. ↑  Sakari Luoma - Poket. Miehiä ovella 1955-2008. *Savon Sanomat*.  30.4.2008. Viitattu 29.1.2023.
10. ↑  Hannu Hallamaa HS: Vapaaottelukin oli silloin ennen parempaa *Helsingin Sanomat*.  10.1.2011. Viitattu 29.1.2023.
Vuonna 1986 avattu Kairosmajan Revontulikappeli.
**Kairosmaja** on Kansan Raamattuseuran (KRS) toimintakeskus Lapissa. Se sijaitsee Pelkosenniemen kunnassa Pyhätunturin juurella. Sana *kairos* on kreikkaa ja tarkoittaa (Jumalan) aikaa. Kairosmaja on aloittanut toimintansa vuonna 1974. Siellä on monipuoliset liikuntamahdollisuudet: talvisin järjestetään hiihtoviikkoja sekä kesäisin ja syksyisin patikkaviikkoja. Lisäksi on runsaasti muuta toimintaa. Majalla on myös mahdollisuus majoittua osallistumatta toimintaan. Kairosmajan yhteydessä on Revontulikappeli, jossa järjestetään hengellisiä tilaisuuksia ja konsertteja.

Kansan Raamattuseura oli jo 1960-luvulla järjestänyt hiihto- ja patikkaleirejä Lapissa lähinnä Äkäslompolossa. Eräs leirien vetäjistä, Erkki Leminen, sai KRS:ltä pyynnön etsiä Lapista omaa leirikeskusta. Vuonna 1973 Leminen löysi Pelkosenniemen kunnan hirsikämpän Pyhäjärven rannalta. Valituskierroksien jälkeen keväällä 1974 KRS sai ostettua majan kunnalta. Leminen nimesi päiväkirjaansa majan Kairosmajaksi, koska oli lukenut, että psykiatriassa *kairos* tarkoittaa uudestisyntymisen tapaista parantumista ja kuullut, että kreikaksi se tarkoittaa "aikaa, Jumalan hetkeä, otollista aikaa".

Lähteet
-------

1. ↑  Kairosmaja Kansan Raamattuseura. Viitattu 23.12.2020.
2. ↑  Sisko Latvus: *Erkki Leminen - armon matkamies*, s. 244. Karas-Sana, 1994. ISBN 951-655-466-0.

Aiheesta muualla
----------------

* Kairosmajan verkkosivut

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Viides herätysliike |
| --- |
|  |
| Järjestöt | 
* Kansan Raamattuseura
* Suomen Evankelisluterilainen Kansanlähetys
* Suomen Raamattuopisto
* Opko

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Karilas
* Muroma

 |
|  |
| Koulutus ja media | 
* Kairosmaja
* Kansanlähetysopisto
* Vivamo
* Revontulikappeli
* Savonlinnan kansanopisto

 |
|  |
| Kulttuuri ja tapahtumat | 
* Elämä
* Nuotta
* Sana
* Kustannus Uusi Tie
* Uusi Tie-lehti
* Donkki

 |

 |
**Brandolinin laki** on käsite, jonka mukaan väärien, valheellisten tai muuten harhaanjohtavien väitteiden korjaaminen on huomattavasti vaivalloisempaa kuin virheellisten väitteiden esittäminen. Alkuperäisessä muodossaan laki kuuluu "The amount of energy needed to refute bullshit is an order of magnitude larger than to produce it", suomennettuna *väärien väitteiden oikaisemiseen tarvittava vaiva on kertaluokkaa suurempi kuin niiden esittämiseen vaaaditaan*.

Alkuperä
--------

Ensimmäisen kerran Brandolinin lain esitti Alberto Brandolini tammikuussa 2013. Brandolini kertoi lukeneensa Daniel Kahnemannin kirjan *Thinking, Fast and Slow* ennen kuin katsoi journalisti Marco Travaglio ja Italian entisen pääministerin Silvio Berlusconinin väittelyä poliittisessa puheohjelmassa*.*

1. ↑   *Ajattelu, nopeasti ja hitaasti*. Suom. Kimmo Pietiläinen. Helsinki: Terra Cognita, 2012. ISBN 978-952-5697-55-1.

Vastaavia käsitteitä
--------------------

Samankaltaisia ajatuksia ovat esittäneet aiemmin lukuisat filosofit. Esimerkiksi George Horne kirjoitti:

> Pertness and ignorance may ask a question in three lines, which it will cost learning and ingenuity thirty pages to answer. When this is done, the same question shall be triumphantly asked again the next year, as if nothing had ever been written upon the subject. And as people in general, for one reason or another, like short objections better than long answers, in this mode of disputation (if it can be styled such) the odds must ever be against us; and we must be content with those for our friends who have honesty and erudition, candor and patience, to study both sides of the question.
> 
>

Katso myös
----------

* Poen laki

Lähteet
-------

1. ↑   "Take the time and effort to correct misinformation"  (2016). *Nature* **540** (7632): 171. doi:10.1038/540171a.
2. ↑  Leonardo Ambasciano (27 December 2018). "Ghosts, Post-truth Despair, and Brandolini's Law", *An Unnatural History of Religions: Academia, Post-truth and the Quest for Scientific Knowledge*. Bloomsbury Publishing, 11–. ISBN 978-1-350-06239-9.
3. ↑   (April 2018) "Rethinking the Geoweb and Big Data: Mixed Methods and Brandolini's Law", *Thinking Big Data in Geography: New Regimes, New Research*. U of Nebraska Press, 232–. ISBN 978-1-4962-0537-7.
4. ↑  Bullshit Asymmetry Principle – Twitter *twitter.com*. Viitattu 1 March 2015.
5. ↑  Horne, George (1786). *Letters on Infidelity* (in en). Clarendon Press.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Brandolini's law
**Giorgi Makharadze** (georg. გიორგი მახარაძე; s. 1962) on entinen georgialainen diplomaatti. Hän työskenteli 1990-luvulla diplomaattina Georgian Yhdysvaltain suurlähetystössä, jossa hän toimi lähetystön toiseksi korkea-arvoisimpana diplomaattina.

Yhdysvalloissa ollessaan Makharadze tuli tunnetuksi ongelmistaan paikallisten viranomaisten kanssa. Elokuussa 1996 Makharadzea epäiltiin Washington D.C.:ssa rattiojuopumuksesta, mutta diplomaattisen koskemattomuuden vuoksi hänet vapautettiin. 3. tammikuuta 1997 Makharadze ajoi 1,5 promillen humalassa huomattavaa ylinopeutta ja joutui tämän seurauksena onnettomuuteen, jossa yksi ihminen kuoli ja neljä muuta loukkaantui. Onnettomuuden jälkeen Georgian silloinen presidentti Eduard Shevardnadze päätti Yhdysvaltain ulkoministeriön pyynnöstä luopua Makharadzen diplomaattisesta koskemattomuudesta, minkä seurauksena Makharadze voitiin viedä oikeuteen yhdysvaltalaisessa tuomioistuimessa. Oikeudenkäynnissä Makharadze myönsi syyllisyytensä kuolemantuottamukseen ja hänet tuomittiin 7-21 vuoden vankeusrangaistukseen.

Makharadze istui tuomiotaan vuoteen 2000 asti yhdysvaltalaisessa vankilassa, jonka jälkeen hänet siirrettiin georgialaiseen vankilaan. Makharadze vapautettiin Georgiassa vankilasta alkuvuodesta 2002. Yhdysvaltain ulkoministeriö kritisoi julkisesti vapauttamispäätöstä, sillä Yhdysvaltojen mielestä Makharadzen olisi pitänyt istua tuomionsa loppuun saakka vankilassa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Ex-Diplomat Gets 7 Years for Death of Teen in Crash *LA Times*. Viitattu 2.11.2017. (englanniksi)
2. 1 2 3  Georgia diplomat freed years early *Washington Times*. Viitattu 2.11.2017. (englanniksi)
3. ↑  Diplomat involved in fatal traffic accident (arkistoitu versio) *CNN*.  Arkistoitu 26.4.2006. Viitattu 2.11.2017. (englanniksi)
4. ↑  National News Briefs; Envoy Claims Immunity In Wrongful-Death Suit *The New York Times*. Viitattu 2.11.2017. (englanniksi)
**Andri Vasylovytš Telesnenko** (ukr. Андрій Васильович Телесненко, s. 12. huhtikuuta 1966 Odessa, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija, joka toimii Tšornomorets Odessan valmennusryhmässä. Pelipaikaltaan hän oli keskuspuolustaja.

Telesnenko saapui Ukrainasta Suomeen vuonna 1992 vahvistamaan Veikkausliigan uutta oululaisseuraa FC Oulua. Kahtena kautena, vuonna 1992 Veikkausliigassa ja seuraava 1993 Ykkösessä, hän osoitti taitoa ja varmuutta, jota Veikkausliigaan vuodeksi 1994 noussut FC Oulu olisi tarvinnut sarjapaikkansa säilyttämiseksi.

Hän kuitenkin lähti Suomesta ja edusti seuraavina vuosina israelilaista Hapoel Beersebaa pelaten sarjapelien lisäksi neljä UEFA Cup-ottelua. Samana kautena hän esiintyi Kauden 1995–1996 jälkeen hän siirtyi Moldovaan edustaen seuraavat neljä kautta FC Zimbru Chișinăuta, jossa hän maansa sarjapelien ja niissä saavutetun kolmen Moldovan mestaruuden lisäksi pelasi kaikkiaan 12 Mestarien liigan karsintaottelua ja kaksi UEFA Cup-ottelua saksalaista Hertha BSC:tä vastaan. Sen jälkeen Telesnenko palasi Ukrainaan. Pelaajauransa jälkeen hän on toiminut mm. kasvattajaseuransa Tšornomorets Odessan valmennusryhmässä.

Telesnenko edusti Ukrainan maajoukkuetta kolmesti vuosina 1994–1995, pelaten kahdessa EM-karsintaottelussa.

Lähteet
-------

1. ↑  Juha Malinen: Andrei Telesnenko *malinen.net*.  27.6.2004. Viitattu 21.12.2009. [vanhentunut linkki]
2. ↑  Andrei Telesnenko - Hapoel Beer-Sheva *legioner.kulichki.com*. Viitattu 21.12.2009.
**Christopher Nilsen** (s. 13. tammikuuta 1998) on yhdysvaltalainen seiväshyppääjä. Nilsen saavutti olympiahopeaa Tokion olympialaisissa 2021 tuloksella 597 cm, MM-hopeaa Eugenen MM-kilpailuissa 2022 tuloksella 594 cm ja MM-pronssia Budapestissa 2023 tuloksella 595. Hän on voittanut Pan-Amerikan kisojen kultaa vuonna 2019. Nilsen on voittanut ulkoratojen Yhdysvaltain mestaruuden vuosina 2021, 2022 ja 2023. Hän on voittanut Timanttiliigan osakilpailun Lausannessa 2021 ja Monacossa 2023. Nilsenin ulkoratojen ennätys on 600 cm. Hän hyppäsi ennätyksensä Etelä-Dakotan osavaltion Sioux Fallsissa 6. toukokuuta 2022. Sisäradoilla Nilsen saavutti MM-pronssia Belgradin sisäratojen MM-kilpailuissa 2022. Hän on voittanut sisäratojen Yhdysvaltain mestaruuden vuonna 2022. Nilsenin sisäratojen ennätys on 605 cm. Tulos on myös Yhdysvaltain ja Pohjois-Amerikan ennätys.

Lähteet
-------

1. ↑  Christopher Nilsen Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
Wilhelm von Urach, myös Württenbergin kreivi, Mindaugas II, joka hyväksyi Liettuan kuninkuuden 11. heinäkuuta 1918, mutta ei ottanut sitä vastaan, koska Saksan valtakunta julisti kuninkuuden mitättömäksi. Tämän vuoksi kuninkaaksi kutsuminen peruttiin.
**Liettuan kuningaskunta** (liett. *Lietuvos Karalystė*) oli lyhytaikainen perustuslaillinen monarkia, joka syntyi ensimmäisen maailmansodan jälkeen Liettuan ollessa Saksan keisarikunnan alaisuudessa. Liettuan neuvosto julisti Liettuan itsenäiseksi 16. helmikuuta 1918, muttei pystynyt luomaan toimivaa hallitusta maassa olleiden saksalaisten joukkojen läsnäolon johdosta. Saksa antoi lukuisia ehdotuksia neuvostolle Liettuan liittämisestä Saksaan tai Preussiin. Liettualaiset vastustivat tätä perustamalla oman kuningaskuntansa. 4. kesäkuuta 1918 liettualaiset tarjosivat kuningaskunnan valtaistuinta saksalaiselle Urachin herttualle Wilhelmille. Hän hyväksyi tarjouksen 11. heinäkuuta 1918 ja otti itselleen hallitsijanimen Mindaugas II. Hän ei kuitenkaan koskaan vieraillut Liettuassa. Wilhelmin hyväksyminen kuninkaaksi aiheutti kiistaa Liettuan neuvostossa ja jakoi sen kahtia. Ennen Saksan antautumista 11. marraskuuta 1918 Wilhelm luopui kruunusta 2. marraskuuta 1918. Monarkian lakkauttua Liettua muutui tasavallaksi.

Katso myös
----------

* Liettuan historia
* Suomen kuningaskuntahanke
* Puolan kuningaskunta (1916)
* Kuurinmaan ja Semigallian herttuakunta (1918)
* Baltian yhdistynyt herttuakunta

Lähteet
-------

1. ↑  Senn, Alfred: *The Emergence of Modern Lithuania*. Greenwood Press, 1975. (englanniksi)
Lassilanjoki.
**Lassila** tai Kloosmarkku (ruots. *Klåsmark*) on kylä Noormarkussa Porissa. Kylässä on 192 asukasta (2017).

Lassilassa sijaitsee kirkko. Kyläkeskus sijaitsee Lavian Karhijärvestä Noormarkun Inhottujärveen laskevan Lassilanjoen varrella. Lassila on Noormarkun itäisen osan keskus. Alueen pienempiä kyliä ovat Lassilan pohjoispuolella sijaitsevat Kairila ja Harhala. Kylän kautta kulkee Noormarkun ja Lavian välinen seututie 2560, jota pitkin on 24 kilometriä Noormarkun keskustaan ja 25 kilometriä Laviaan. Matkaa Poriin on 45 kilometriä. Lassilaan oltiin perustamassa omaa kirkkoherrakuntaa eli tutummin seurakuntaa vuonna 1922, mutta asia raukesi vuoteen 1928 mennessä. Tuohon aikaan tämä muutos olisi edellyttänyt itsenäisen kunnan perustamista.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Lassila** Wikimedia Commonsissa

Lähteet
-------

1. ↑  Konsernihallinto, Taloushallinto: Porin kaupungin tilastollinen vuosikirja 2018 (PDF) (3 Väestö, sivu 25)  marraskuu 2018. Porin kaupunki.  Arkistoitu 7.3.2022. Viitattu 20.08.2020.
2. ↑  Suomen Sukututkimusseura *hiski.genealogia.fi*. Viitattu 10.9.2017.
Leibstadtin ydinvoimalaitos.
**Leibstadtin ydinvoimalaitos** sijaitsee Pohjois-Sveitsissä Aargaun kantonissa.

Sijainti
--------

Voimalaitos sijaitsee Reinjoen etelärannalla, Saksan rajalla, noin 50 kilometriä Baselista ja 15 kilometriä Laufenburgista itään sekä viitisen kilometriä Koblenzista länteen. Voimala on Leibstadtin kunnan alueella.

Omistaja
--------

Ydinvoimalaitoksen omistajayhtiö on *Kernkraftwerk Leibstadt AG*, jonka omistavat Alpiq AG (27,4 %), Alpiq Suisse SA (5 %), Axpo Power AG (22,8 %), Axpo Trading (16,3 %), Centralschweizerische Kraftwerke AG (CKW, 13,6 %), BKW FMB Beteiligungen AG (9,5 % sekä AEW Energie AG (5,4 %).

Tekniset tiedot
---------------

Leibstadtin voimalaitoksen bruttosähköteho on 1 245 MW ja nettosähköteho 1 190 MW. Kiehutusvesireaktorin teho on 3 600 MW. Laitoksen vuosituotanto yhteensä noin 9 TWh sähköä. Laitoksella on jäähdytystorni. Voimalaitos on liitetty valtakunnalliseen 420 kilovoltin sähköverkkoon.

Voimalaitos otettiin käyttöön vuonna 1984. Laitosta on suunniteltu käyttävän vähintään vuoteen 2045.

Lähteet
-------

* KKL - Kernkraftwerk Leibstadt (KKL:n web-sivut) Kernkraftwerk Leibstadt AG.  Arkistoitu 16.3.2014. Viitattu 30.11.2013. (saksaksi)
* National map: swisstopo (Sveitsin valtion julkinen karttapalvelu) *map.geo.admin.ch*. Wabern:  Bundesamt für Landestopografie swisstopo. Viitattu 30.11.2013. (saksaksi), (ranskaksi), (italiaksi), (retoromaaniksi), (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Leibstadtin ydinvoimalaitos** Wikimedia Commonsissa
Leimasin
**Leimasin** on väline, jolla voidaan lyödä leima asiakirjaan tai paperiin. Leimasin on yleensä valmistettu kumista, johon haluttu kuvio on kaiverrettu. Leimasimet ovat tyypillisesti musteleimasimia ja niillä voidaan tehdä esimerkiksi jokin logo tai tekstiä. Päivämääräleimasimet on tarkoitettu kulloisenkin päivämäärän liittämiseen asiakirjaan.

Leimasimia voidaan valmistaa myös valottamalla mikrohuokoisa leimasinlaatta salamavaloa käyttäen. Kun mustekasetti asetetaan valotetun leimasinlaatan taakse, pääsee muste kulkemaan vain valotettujen kohtien läpi leimasinlaatassa. Näin valmistetun leimasimen tarkkuus voi olla 600 dpi.

Lähteet
-------

1. ↑  The modico stamp-technology *modico.com*.  Arkistoitu 22.5.2017. Viitattu 18.5.2017 (englanniksi).

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Leimasin** Wikimedia Commonsissa

  

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Rubber Stamp
**Pankakoski** on yksi Lieksan kaupungin kaupunginosista. Vuoteen 1973 saakka Pankakoski kuului Pielisjärven kuntaan, kunnes tämä ja Lieksan kauppala yhtyivät nykyiseksi Lieksan kaupungiksi. Pankakoski sijaitsee noin kuusi kilometriä Lieksan keskustasta itään Hattuvaaran tien varressa. Vuoden 2018 lopussa Pankakoskella asui Tilastokeskuksen taajama-aluerajauksen mukaan yhteensä 656 henkilöä.

Pankakoskella sijaitsee Pankakosken kartonkitehdas, joka on Lieksan suurimpia työnantajia. Tehtaan omistaa Pankaboard Oy. Tehdas tuottaa erikoiskartonkeja esimerkiksi elintarvike- ja lääketeollisuuden tarpeisiin. Henkilökuntaa on noin 200. Tehdas kuului vuoteen 2006 Stora Ensolle. Tehtaalle kulkeva Pankakosken rata erkanee Joensuu–Kontiomäki-radalta Lieksan keskustan eteläpuolella Sokojoella. 12. maaliskuuta 1912 käynnistyi Pankakoskeen rakennettu vesivoimalaitos, josta johdettiin sähköt myös Lieksan Rantalassa sijaitsevalle Gutzeitin sahalle. 

Pankakosken alueista mainittakoon varsinainen Pankakoski ja Hangaspuro. Pankakoskella on muun muassa oma kirkko. Pankakoskella sijainnut Lieksan kaupunginkirjaston sivukirjasto sulkeutui vuoden 2012 lopulla.

Pankakoski vuonna 1907
Pankakoski oli aikoinaan Suomen mahtavimpia koskia, putousta 11,8 metriä. Jo Kalevalassa, Väinämöisen ja Joukahaisen kilpalaulannassa, mainitaan yhtenä maan kolmesta kovasta koskesta Kaatrakoski, joka perimätiedon mukaan tarkoittaa Pankakoskea.

Kuuluisin Pielisjärvellä syntynyt henkilö on säveltäjä ja pianisti Heino Kaski, joka sävelsi muun muassa Pankakoski-pianopreludin, yhden merkittävimmistä suomalaisista pianosävellyksistä.*lähde?* Heino Kasken sisar Hilja Kaski toimi opettajana Pielisjärvellä yli 40 vuotta, josta suurimman ajan (1927–1946) Pankakosken koululla. Juuri Pankakoskella vieraillessaan Kaski sai aiheen Pankakoski-nimiseen pianokappaleeseen (op. 48 nro 1). Heino Kasken koti oli Lamminkylässä Pokronlammen rannalla, josta hän lähti opintielle, ensin Joensuun, sitten Sortavalan lyseoon.

Lähteet
-------

1. ↑  Taajamat väkiluvun ja väestöntiheyden mukaan 31.12.2018 (valitaan väkiluku 31.12. (2018) ja taajamaksi Pankakoski) *Tilastokeskuksen PxWeb-tietokannat*. Tilastokeskus.  Arkistoitu 19.10.2021. Viitattu 31.7.2020.
2. ↑  Pekka Virtamo: Pankakoskella jalostetaan kartonkia ensikuidusta – puulle on tiukat laatuvaatimukset, mikä tarkoittaa parempaa hintaa alueen metsänomistajille *aarrelehti.fi*.  24.4.2020. Viitattu 31.7.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Pankakoski, kylä ajan virrassa -sivut (Arkistoitu – Internet Archive)

Lieksan vaakunaLieksan kylät

* Egyptinkorpi
* Hattusaari
* Hattuvaara
* Höntönvaara
* Hörhö
* Jaakonvaara
* Jamali
* Jongunjoki
* Kelvä
* Kitsinvaara
* Koli
* Kontiovaara
* Kuorajärvi
* Kylänlahti
* Lamminkylä
* Lapalie
* Louhivaara
* Matovaara
* Mätäsvaara
* Märäjälahti
* Nurmijärvi
* Ohtavaara
* Pankakoski
* Pankajärvi
* Puso
* Romppala
* Ruunaa
* Saarivaara
* Savijärvi
* Siikavaara
* Sikovaara
* Sokojärvi
* Sokovaara
* Uusikylä
* Varpanen
* Vieki
* Viensuu
* Vuonisjärvi
* Vuonislahti
**Torsten "Totta" Näslund** (1. huhtikuuta 1945 Sandviken – 19. kesäkuuta 2005 Göteborg) oli ruotsalainen progg-liikkeessä toiminut blues- ja rockmuusikko. Hän oli monien progg-liikkeen 1970-luvun klassikoiden taustalla. Näiden joukossa ovat "Aldrig mera krig" (Tältprojektet), "Kolla kolla" (Nationalteatern) ja "Spisa" (Nationalteatern).

Näslund varttui Örnsköldsvikin kunnan Köpmanholmenissa. Hän aloitti laulamisen varhain ja muutti 25-vuotiaana Göteborgiin, jossa työskenteli satamassa ja soitti kaupungin pubeissa akustista kitaraa. Tämän jälkeen Näslund aloitti toimintansa Nynningen-yhtyeen laulajana. Yhtyeen kanssa hän julkaisi muun muassa albumin *För full hals*, jonka kappaleiden sanoina käytettiin Vladimir Majakovskin runoja. Nynningenin jälkeen Näslund toimi Nationalteatern-kokoonpanossa, jota seurasi 1980-luvulla Tottas bluesband. Myöhemmin Näslund julkaisi soolouralla kahdeksan albumia. Ensimmäinen näistä oli *Totta Näslund* (1995). Viimeinen Näslundilta elinaikanaan ilmestynyt albumi julkaistiin hänen 60-vuotispäivänsä kunniaksi keväällä 2005. Julkaisua seurasi kiertue, jota Näslund ei ehtinyt saattaa loppuun.

Näslundilla todettiin kesällä 2004 mahasyöpä, joka leikattiin. Sairaus kuitenkin levisi maksaan. Viimeisen kiertueensa aikana Näslund ei kertonut julkisuudessa sairaudestaan. Hän kuitenkin teki dokumenttia sairaudestaan Bernt Hermelen kanssa. Se näytettiin televisiossa Näslundin jo kuoltua. Hermele oli seurannut Näslundin vaiheita touko- ja kesäkuussa 2005. Näslund kävi vielä viimeisen elinkuukautensa aikana esittämässä tulkintojaan Bob Dylanin lauluista Dylanin kotikaupungissa Minnesotan Hibbingissä. Dylan vaikutti vahvasti Näslundin uraan. Näslundin kuolema 19. kesäkuuta 2005 johtui mahasyövän aiheuttamasta veritulpasta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Totta Näslund AllMusic, viitattu 20.8.2023
2. 1 2 3 4 5 6  Ebba S. Dahlman, Totta Näslunds hemlighet avslöjades efter hans död 28.2.2023, viitattu 20.8.2023
3. 1 2  Totta Näslund död Yle 22.6.2005, viitattu 20.8.2023
4. 1 2 3  Lisa Jannerling, "Det är magen som är värst" Aftonbladet 27.6.2005, viitattu 20.8.2023
5. ↑  Lars Johansson, Här berättar Totta om sin svåra sjukdom Expressen 21.6.2005, viitattu 20.8.2023


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ruotsi

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee Jaltan kaupunkia. Jalta-autosta kertoo artikkeli ZAZ.*



  

  

  

  

  

  

  

  

**Jalta** (ven. Я́лта, ukr. Я́лта, krimintat. *Yalta*) on kaupunki Krimin autonomisessa tasavallassa Mustanmeren pohjoisrannikolla. Kaupunki kuuluu kansainvälisen oikeuden mukaisesti Ukrainalle, mutta on ollut helmikuusta 2014 lähtien Venäjän hallussa. Itse kaupungissa on runsas 78 000 asukasta. Koko Jaltan kaupunkipiirin alueella asuu runsas 141 000 ihmistä. Kaupunkipiiriin kuuluu Jaltan ohella Aluškan kaupunki, 21 kaupunkityyppistä taajamaa (näistä suurimpia ovat Haspra, Gurzuf ja Masandra) sekä noin 1 400 maaseutuasukasta.

Historia
--------

Jaltan sanotaan olevan muinaisten kreikkalaisten merimiesten perustama satamakaupunki. Varhaisimmat kirjalliset tiedot siitä ovat 1100-luvulta arabien muistiinpanoissa. 1800-luvulta alkaen tämä ranta- ja kylpyläkaupunki oli venäläisten suosima lomakohde. Tolstoi ja Tšehov viettivät siellä kesiään. Keisari Aleksanteri III rakensi Massandran palatsin Jaltan pohjoispuolelle Livadijaan ja Nikolai II Livadian palatsin 1911. Jalta oli suosittu matkailukohde myös Neuvostoliiton aikana.

Jalta nousi kansainväliseen tietoisuuteen viimeistään vuonna 1945 toisen maailmansodan loppuvaiheissa, kun niin sanotussa Jaltan konferenssissa Winston Churchill, Franklin D. Roosevelt ja Josif Stalin sopivat Saksan kohtalosta sodan jälkeen, antautuneiden valtioiden kohtalosta, Puolan asemasta ja YK:n perustamisesta.

Neuvostoliiton hajottua Jaltan talous kääntyi alamäkeen, kun uusrikkaat matkailijat suuntasivat Jaltan sijasta Välimeren rantakohteisiin.

Lähteet
-------

1. 1 2  Deržavna služba statystyky Ukrajiny: Tšyselnist najavnoho naselennja Ukrajiny na 1 sitšnja 2013 roku (pdf) (Ukrainan paikkakuntien viralliset väkilukuarviot 1.1.2013)  2013. Kiova:  Deržavna služba statystyky Ukrajiny (Ukrainan tilastokeskus), ukrcensus.gov.ua.  Arkistoitu 12.10.2013. Viitattu 1.3.2014. (ukrainaksi)
2. ↑
3. ↑  Krim siirtyi Venäjän aikaan
4. ↑  Je. L. Makarevitš (redaktor): *Atlas avtomobilnyh dorog. Zapadnaja Jevropa. Strany Baltii, Rossija, Belarus, Ukraina, Moldova* 1:500 000. Minsk, Valko-Venäjä: Izdatelstvo Jansejan, 2005.  ISBN 985-6501-12-1.  (venäjäksi)
5. 1 2 3  Ropponen, Ville; Deviatkina, Natalia: *Krimin niemimaa*, s. 134-138. Turku: Savukeidas, 2010. ISBN 978-952-5500-59-2.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Jalta** Wikimedia Commonsissa

* Autonomisen tasavallan länsiosan kattava 1:200 000 topografiakarttalehti v.2006 (jpg) (Arkistoitu – Internet Archive)
* Yalta (Toronton yliopiston Ukraina-tietosanakirjan artikkeli (alkujaan 1988)) (englanniksi) (encyclopediaofukraine.com)
**Meemiosake** on osake, jonka puolesta kampanjoidaan voimakkaasti sosiaalisessa mediassa ja keskustelualueilla. Esimerkiksi Reddit, Twitter ja Facebook ovat toimineet alustoina meemiosakkeisiin liittyville kampanjoille. Sosiaalisen median avulla sijoittajat pystyvät suorittamaan yhteisesti koordinoituja ostotoimenpiteitä. Meemiosakkaiden taustalla ei tyypillisesti ole niinkään analyytikoiden ja muiden talousalan ammattilaisten arviot vaan yhteisöllinen näkemys. Niiden taustalla saattaa myös vaikuttaa voimakkaasti hehkutus ja tunne fundamenttianalyysin sijaan.

Meemiosakkeiden volatiliteetti on tyypillisesti hyvin korkea. Niiden hinnat saattavat nousta ja laskea huomattavasti lyhyellä aikavälillä. Meemiosakkeisiin voi liittyä myös heikko likviditeetti ja matalat vaihtomäärät, mitkä saattavat lisätä volatiliteettia entisestään.

Yksi tunnetuimmista meemiosakkeista on GameStop, jonka osakkeen hinta nousi vuoden 2021 alussa noin 20 dollarista lähes 500 dollariin muutaman viikon kuluessa. Myös esimerkiksi elokuvateatteriketju AMC, sairausvakuutusyhtiö Clover Health sekä muovituotteita valmistava Tupperware ovat päätyneet meemiosakkeiden joukkoon. Merkittävistä talousvaikeuksista kärsineen Tupperwaren kurssi ehti ensin laskea vuoden 2023 alusta yli 80 prosenttia, kunnes yhtiön osakekurssi lähti meemisijoittajien myötävaikutuksella voimakkaaseen nousuun ja kohosi kesäkuun puolestavälistä elokuun 2023 alkuun ulottuneella ajanjaksolla liki 570 prosenttia.

Katso myös
----------

* GameStopin osakekurssin nousu 2021
* Päiväkauppa

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Phillip, Jonathan: What Are Meme Stocks? *Nasdaq.com*.  11.1.2023. Nasdaq. Viitattu 5.8.2023. (englanniksi)
2. 1 2  Noponen, Sami: Uusi meemiosake nousi eilen rajusti – Clover Health Redditin uusi suosikki *Ilta-Sanomat*.  9.6.2021. Sanoma Media Finland. Viitattu 5.8.2023.
3. 1 2  Mynttinen, Jere: Meemisijoittajat iskivät Tupperwareen – Osake noussut kuukaudessa yli 400 prosenttia *Kauppalehti*.  1.8.2023. Alma Media. Viitattu 5.8.2023.
**Ville-Veikko "Vilze" Olli** (s. 4. lokakuuta 1996 Eurajoki) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Superpesiksessä pelaavaa Koskenkorvan Urheilijoita.. Hänen kasvattajaseuransa on Eurajoen Veikot. Aikaisemmin Olli on edustanut Ulvilan Pesä-Veikkoja ja Kankaanpään Mailaa. Hänet valittiin vuonna 2014 Superpesiksen vuoden tulokkaaksi.

Ura
---

Olli on voittanut A- ja B-poikien Itä-Länsi -otteluiden parhaan pelaajan palkinnon.

Olli pelasi B-poikien SM-sarjassa vuodesta 2011 vuoteen 2014 asti. Vuonna 2014 hän onnistui 17-vuotiaana ottamaan paikan Superpesiksessä Kankaanpään Mailan joukkueessa, jossa hänet valittiin vuoden tulokkaaksi.

Saavutukset
-----------

* Superpesiksen vuoden tulokas: 2014

Lähteet
-------

1. 1 2  Ville-Veikko Olli Kankaanpään Maila.  Arkistoitu 23.11.2015. Viitattu 22.11.2015.
2. 1 2   (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
4. 1 2  Vuoden tulokkaat pesis.fi.  Arkistoitu 2.7.2018. Viitattu 22.11.2015.
5. ↑  Ville-Veikko varasti taas show’n – "Hoidan jonkun varastamaan häneltä lippiksen"  26.6.2015. Yle. Viitattu 22.11.2015.
6. 1 2  Ollin hurja vuosi huipentui Itä-Lännessä: Kentän paras!  20.7.2014. pesis.fi.  Arkistoitu 23.11.2015. Viitattu 22.11.2015.
7. 1 2  Ville-Veikko Olli Pesiksen maailma. Viitattu 22.11.2015.
8. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)

Koskenkorvan Urheilijat – Miesten Superpesis
L J. Hakomäki |
J M. Hallasuo |
2P A. Jakobsson |
S O. Kauppinen |
3P J. Keski-Koukkari |
S E. Kuitunen |
1V A. Kuusisto |
L V. Olli |  

S P. Puputti |
J A. Suvisalmi |
K J. Toivola |
1V T. Tuohisaari |
J P. Wahlsten |
J J. Vuorenmäki |
K V-P. Yli-Hirvelä |  

PJ J. Latvala |
2PJ S. Karjala |
V H. Yrttiaho |
JJ Ak. Kuusisto |
Lentolaivue 36:n muistomerkki Ullaksenpuistossa.
**Lentolaivue 36** oli Suomen ilmavoimien lentolaivue, joka nimettiin 27. maaliskuuta 1940 Lentolaivue 6:ksi ja 11. heinäkuuta Erilliseksi Lentolaivueeksi.

Laivueen komentajana oli kapteeni Helmer Helenius. Laivue oli varustettu kellukkeellisin meritoimintakonein ja se oli talvisodan alussa sijoitettu Helsingin Vuosaareen (Kalvik). Laivue siirrettiin 12. joulukuuta 1939 Helsinki-Malmille, jolloin koneet oli varustettu pyörillä tai suksilla.

Kalustona Lentolaivue 36:lla oli meritoimintakoneita: sodan alussa kuusi Blackburn Riponia; ja sodan aikana se sai vahvistuksina vielä kaksi Riponia, kaksi Koolhoven F.K.52:ta ja yhden DB-3:n. Koneita käytettiin tiedusteluun, sukellusveneiden etsintään ja torjuntaan sekä pommituksiin Suomenlahdella.

Lentolaivue 36 luovutti talvisodan alussa yhden Riponinsa Täydennyslentolaivue 39:lle, jonka koulutuslentue käytti sitä reserviläisohjaajien vesilentokoulutukseen.

Lentolaivueelle pystytettiin muistomerkki Kallahden Ullaksenpuistoon, jossa lentokonetalli sijaitsi. Muistomerkki paljastettiin 18. lokakuuta 2003.

Lähteet
-------

* Keskinen, Kalevi; Stenman, Kari: *Suomen ilmavoimien historia 24 – Lentorykmentti 5*. Espoo: Kari Stenman, 2004. ISBN 951-98751-7-4.
* Keskinen, Kalevi; Stenman, Kari & Niska, Klaus: *Meritoimintakoneet - Suomen ilmavoimien historia 15*. Apali Oy, Tampere, 1995. ISBN 952-5026-03-5.
* Leskinen, Jari & Juutilainen, Antti (toim.): *Talvisodan pikkujättiläinen*. Helsinki: WSOY, 1999. ISBN 951-0-23536-9.

### Viitteet

1. 1 2 3  Meritoimintakoneet - Suomen ilmavoimien historia 15 1995, s. 11
2. ↑  Talvisodan pikkujättiläinen 1999, s. 616
3. ↑  Lentolaivue 36 sai havuseppeleen *Vuosaari*.  Arkistoitu 9.4.2016. Viitattu 4.7.2017.
Kilpailuun valjastettu strutsi

**Liikenne eläinvoimalla** on vanhimpia ihmisen käyttöönsä valjastamista liikkumista helpottavista keinoista. Myös vesiliikennettä veneellä voidaan pitää vielä varhaisempana muotona ihmisen keksimistä liikkumishelpotuksista.

Hevonen - ratsastus
-------------------

Ratsastaminen ei ole vaatinut merkittävää määrää teknisiä apuvälineitä jonkin eläimen vangitsemista ja työjuhdaksi alistamista lukuun ottamatta, yksinkertainen köysikin on voinut jo riittää. Hevosajoneuvon varusteluun on aikanaan lisätty satula ja kavioiden kulumista hidastavat hevosenkengät. 

Kaksi miestä liikkeellä aaseilla
Ratsastamiseen eniten käytetty hevonen on ollut myös sotilaallinen kulkuneuvo aina toisen maailmansodan loppuun asti. Ratsumiehen panssarointi haarniskalla on luonut hevonen-mies-parista merkittävän asejärjestelmän, jonka kiväärin kehitys teki liian haavoittuvaksi. 

Hevosten kasvatus on kehittynyt merkittäväksi tuotantotoiminnaksi, joka hiipui ratsuväen ja yläluokan ratsastusharrastuksen hiipuessa syntyäkseen uudestaan teinityttöjen harrastuksena, esteratsastuskilpailuna ja vedonlyöntiliiketoiminnan osana (laukkakilpailut) jne.

Rahdin kuljetus eläimen selässä
-------------------------------

Hevosta, kamelia ja aasia on käytetty kuorman kuljetukseen eläimen selässä kuljettavissa koreissa tai säkeissä. Tässä kuormankantokyky on pienempi kuin pyörillä vedettäessä, mutta tällainen kuljetusmuoto ei vaadi minkäänlaista tietä tai edes polkua.

Aura tai vaunu ja sen vetäjä
----------------------------

Vaunujen vetäminen hevosella, vesipuhvelilla tai muulla vankkatekoisella eläimellä vaati myös pyörän keksimisen. Kulkureittien, kuten Silkkitien tai Yhdysvaltain postivaunureittien varrelle rakentui infrastruktuuri, jossa matkustajat saattoivat syödä ja levätä ja josta oli saatavissa vaihtohevoset. Hevosia ja jopa elefantteja on käytetty muun muassa tukkien kuljetukseen kaatamispaikalta vaikkapa jokien rantaan. Hevosia on myös käytetty 1900-luvun alkupuolelle asti vetämään lauttoja, vaikka jossain orjatyövoima (kuten tsaarien ajan Venäjän Volgan lautturit) on ollut halvempaa tällaiseen työhön kuin hevoset. 

Maatalouden liikevoimana auraa tms. vetävä eläin on ollut merkittävä perustuotannon lisääjä, kunnes ne korvaantuivat 1900-luvun alusta lähtien traktorilla jne. 

Eläimiä on käytetty myös eräänlaisten vesipumppujen käyttövoimana.

Koira, poro
-----------

Koiravaljakko, pororaito tai porotokka on toiminut kulkuvälineenä pienemmille kuormille lumisilla alueilla. Ne ovat turismia lukuun ottamatta korvautuneet esimerkiksi moottoroiduilla lumikelkoilla 1950-luvulta lähtien.

Tietoliikenne
-------------

Kyyhkyä on käytetty viestien kuljetuksessa aina optisen (valomerkit) ja radiotaajuisen järjestelmän tuloon asti. 

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Liikenne eläinvoimalla**.
**Hisingen** on saari Ruotsin länsirannikolla Götajoen suistossa, osin Länsi-Götanmaan läänissä ja osin Bohuslänissä. Se on pinta-alaltaan Ruotsin viidenneksi suurin saari Gotlannin, Öölannin, Södertörnin ja Orustin jälkeen, ja asukasluvultaan toiseksi suurin. 

Hisingenin molemmin puolin virtaavat Götajoen suuhaarat, jotka laskevat sitten Kattegatiin 12 kilometrin päässä toisistaan. Niistä pohjoinen Nordre älv on säilyttänyt luonnontilansa paremmin kuin eteläinen Göteborgsgrenen. Hisingen kuuluu Göteborgin saaristoon, jonka pienemmät saaret sijaitsevat sen länsi- ja lounaispuolella.

Hisingenin saari muodostaa noin puolet Göteborgin kunnan pinta-alasta. Göteborgin kunnan piireistä (*distrikt*) Hisingenissä sijaitsevat Backa, Biskopsgården, Björlanda, Brunnsbo, Brämaregården, Bäckebol, Lunbdy, Rödby, Säve, Torslanda ja Tuve.

Vuonna 2021 käyttöön otetussa Göteborgin uudessa aluejaossa Hisingen muodostaa yhden neljästä Göteborgin *stadsområdesta* (SO), ja siihen kuuluvat seuraavat *mellanområdet*: Kärra-Rödbo, Backa, Kvillebäcken, Kyrkbyn-Rambergsstaden, Norra Älvstranden, Södra Torslanda, Björlanda, Tuve-Säve, Kärrdalen-Slättadamm, Östra Biskopsgården ja Västra Biskopsgården.

Hisingenissä sijaitsee muun muassa pienkoneiden käytössä oleva Göteborg City Airport eli entinen Säven lentokenttä. Toinenkin lentokenttä, kaupungin pääkenttänä ollut Torslandan lentoasema toimi Hisingenissä 1923–1977 kunnes sen korvasi uusi Landvetterin lentoasema Göteborgin itäpuolella.

Hisingenissä sijaitsevat suuret Volvon tehtaat, henkilöautojen Torslandassa ja kuorma-autojen Lundbyssä.

Lähteet
-------

1. ↑  Stadsområden och mellanområden *goteborg.se*.  2021. Viitattu 20.8.2023.
2. ↑  Kronologi över svenskt flygs historia, kohdat 1923 ja 1977 *Föreningen Svenskt Flyg*. Viitattu 20.8.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hisingen** Wikimedia Commonsissa

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäiset artikkelit: sv:Hisingen & sv:Götajoki & sv:Göteborgs stadsområden
**Varoitusmerkintä** on merkintä, jolla pyritään varoittamaan aineen tai paikan mahdollisista vaaroista. Niiden taustaväri, muoto, ja muu ulkoasu vaihtelee, mutta niiden tarkoitus on olla niin selkeitä, että kaikki tunnistavat ne heti varoitusmerkinnöiksi. Kemikaalien varoitusmerkintä sisältää varoitusmerkin, sen kirjaintunnuksen ja nimen, varoituslausekkeen (R-lauseke), ja turvallisuustoimenpidelausekkeen (S-lauseke). 

Varoitusmerkintöjen käyttö ilman syytä on epäasiallista. Viranomaiset valvovat merkkien käyttöä.

Kansainvälisiä varoitusmerkintöjä
---------------------------------

* SäteilyvaaraSäteilyvaara
* Ionisoimatonta säteilyäIonisoimatonta säteilyä
* TartuntavaaraTartuntavaara
* KorkeajänniteKorkeajännite

Muita yleisiä varoitusmerkintöjä ovat esimerkiksi voimakkaan magneettikentän merkki ja laser-säteilystä varoittava merkki. Katso myös liikenteen varoitusmerkit.

Kemikaalien varoitusmerkinnät
-----------------------------

### CLP- varoitusmerkit

*Pääartikkeli: CLP-asetuksen mukaiset varoitusmerkinnät*
CLP (GHS) -varoitusmerkkien vastaavuudet vanhoihin merkkeihin.
Varoitusmerkkejä sääntelee EU-direktiivi 1272/2008.
  

  


| **Varoitusmerkki** | *Vaarallisuusluokka* |
| --- | --- |
|  | **Räjähteet** |
|  | **Palovaaralliset** |
|  | **Hapettavat**  |
|  | **Paineen alaiset kaasut** |
|  | **Syövyttävät aineet** |
|  | **Myrkyllinen** |
|  | **Ärsyttävä** |
|  | **Vakava terveysvaara** |
|  | **Ympäristölle vaarallinen** |

### Käytöstä poistuvat

Euroopan unionin direktiivin 67/548/EEC (Säädetty 27. kesäkuuta 1967) mukaiset varoitusmerkit.

Merkit on järjestetty vaarallisimmasta ominaisuudesta vähemmän vaaralliseen.

* Palo- ja räjähdysvaaralliset kemikaalit
* Räjähtävä (E)Räjähtävä (E)
* Hapettava (O)Hapettava (O)
* Erittäin helposti syttyvä (F+)Erittäin helposti syttyvä (F+)
* Helposti syttyvä (F)Helposti syttyvä (F)

Merkit on järjestetty vaarallisimmasta ominaisuudesta vähemmän vaaralliseen. Katso myös myrkyllisyys.

* Terveydelle vaaralliset kemikaalit
* Erittäin myrkyllinen (T+)Erittäin myrkyllinen (T+)
* Myrkyllinen (T)Myrkyllinen (T)
* Syövyttävä (C)Syövyttävä (C)
* Haitallinen (Xn)Haitallinen (Xn)
* Ärsyttävä (Xi)Ärsyttävä (Xi)

* Ympäristölle vaaralliset kemikaalit
* Ympäristölle vaarallinen (N)Ympäristölle vaarallinen (N)

#### Varoitus- ja turvallisuustoimenpidelausekkeet

Varoituslausekkeet eli R-lausekkeet antavat lisätietoja varoitusmerkin kertomasta vaarallisesta ominaisuudesta. Turvallisuustoimenpidelausekkeet eli S-lausekkeet antavat tietoa kemikaalin turvallisesta käytöstä.

Katso myös
----------

* NFPA 704
* Käyttöturvallisuustiedote

Lähteet
-------

1. ↑  Regulation (EC) No 1272/2008.  *Official Journal of the European Union*, 31.12.2008.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **varoitusmerkinnät**.
* Turvallisuus- ja kemikaalivirasto (Tukes): Kemikaalien varoitusmerkit (Arkistoitu – Internet Archive)
* Euroopan unionin direktiivi vaarallisista aineista (englanniksi)
* Euroopan unionin kemikaalivirasto (englanniksi)
**Kadijivka** (ukr. Кадіївка; ennen 13.5.2016:ta *Stah’anov* (ukr. Стаханoв) tai *Stahanov* (ven. Стаханoв)) on teollisuuskaupunki Luhanskin alueella Itä-Ukrainassa, 63 kilometriä Luhanskista länteen. Vuonna 2013 siellä oli noin 77 500 asukasta. Kadijivkan kaupunkipiirin (91 962 as.) alueeseen kuuluvat myös Almaznan (4 325 as.) ja Irminon (10 044 as.) kaupungit.

Elokuvateatteri Mir (suom. Rauha).
1800-luvulla (1814) paikkakunnalle perustettiin hiilikaivostaajama **Kadijivka** (Кадіївка). Tälle myönnettiin kaupungin asema vuonna 1932. Sodan aikana (1937–1943) kaupunki kulki vähän aikaa nimellä **Serho** (Серго), mutta sitten aiempi nimi palautettiin. Nimen **Stahanov** kaupunki sai neuvostovallan aikana vuonna 1978 kuuluisan, tuolloin edesmenneen neuvostoliittolaisen työn sankarin, kaivosmies Aleksei Stahanovin (1905–1977) muistoksi. Stahanov oli elokuussa 1935 tehnyt kaupungin kaivoksessa tuotantoennätyksen hiilen kaivamisessa. Tästä sai alkunsa neuvostotyön tuottavuutta kohottamaan pyrkinyt stahanovilainen liike. Vuonna 2016 Ukrainan parlamentti palautti paikkakunnan alkuperäisen nimen 12. toukokuuta 2016 julkaistulla säädöksellä, joka astui voimaan seuraavana päivänä.

Kaupungissa on terästehdas, hiilen ja koksin tuotantoa sekä ompelimo.

Lähteet
-------

1. 1 2  Рада перейменувала населені пункти на окупованому Донбасі: Торез - на Чистякове, Краснодон - на Сорокине  12.5.2016. UNIAN. Viitattu 8.7.2018. (ukrainaksi)
2. 1 2 3  Stahanov (Slovar sovremennih geografitšeskih nazvanii 2006 ja toinen teos 2001) *Geografitšeskaja entsiklopedija- kokoelmaverkkotietosanakirjan artikkelien nettiversio*. Viitattu 9.4.2014. (venäjäksi)
3. ↑  Deržavna služba statystyky Ukrajiny: Tšyselnist najavnoho naselennja Ukrajiny na 1 sitšnja 2013 roku (pdf) (Ukrainan paikkakuntien viralliset väkilukuarviot 1.1.2013)  2013. Kiova:  Deržavna služba statystyky Ukrajiny (Ukrainan tilastokeskus), ukrcensus.gov.ua.  Arkistoitu 12.10.2013. Viitattu 9.4.2014. (ukrainaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kadijivka** Wikimedia Commonsissa

* Sääennuste Kadijivkaan (ukrainaksi) (gismeteo.ua)
Letov Š-328. Se oli merkittävin muunnos tästä konetyypistä.
**Letov Š-28** on tšekkoslovakialainen Letov-lentokonetehtaan valmistama sotilaslentokone. Se kehiteltiin vuonna 1934. Alois Šmolíkin suunnittelema kone oli kaksitaso, jonka siipi- ja peräsinrakenteet olivat tuetut ja ohjaamo avonainen. Laskeutumisteline oli kiinteä ja muotosuojaton päätyypin (Š-328) osalta. Moottori oli lisenssivalmisteinen Bristol Pegasus IIM-2, jota valmisti Walter-tehdas. Moottorin lentoonlähtöteho oli 635 hv. *Avia Vr-36* moottorilla olevia **Š-428** -koneita valmistui vähäisessä määrin. Moottori oli lisensoitu Hispano-Suiza 12Nbr ja 650 hv tehoinen. Hyvin pieni määrä tehokkaammalla Gnome-Rhône *Mistral Major*-moottorilla (teho 800 hv) olevia lentokoneita rakennettiin. Nämä olivat muunnosta **Š-528**.

Konetyypistä kehiteltiin useita eri variantteja, joista merkittävämpänä **Š-328**. Sen valmistusmäärä ylitti 400 koneyksilöä. Konetyyppiä käytettiin tiedustelutehtävissä ja kevyenä pommituskoneena sekä vähäisessä määrin yöhävittäjänä. Aseistus käsitti 4x 7,7 mm konekiväärejä, näistä 2x yläsiivissä ja kiinteästi eteenpäin ampuvina. Lisäksi taka-ampumossa oli 2x 7,7 mm kk:t liikuteltavina. Suurin pommikuorma oli 500 kg. Tšekkoslovakian ohella konetta käytti Bulgaria, Natsi-Saksa sekä Neuvostoliitto. Koneen huippunopeus oli 280 km/h.

Lähteet
-------

* Mondey, David: *Axis Aircraft of World War II, The warplanes of Germany, Italy and Japan during World War II*, 2002 (ensipainos 1984, London, England, englanniksi) ISBN 0-7858-1363-2. (s.152-153)

### Viitteet

1. ↑  Mondey, D. 2002: s. 152
2. ↑  Mondey, D. 2002: s. 153

Aiheesta muualla
----------------

* (Arkistoitu – Internet Archive)
* 
* (puolaksi)
* (tšekiksi)
**Fonin** eli **fongin kieli** (omakielinen nimi: *fɔngbè*) on nigeriläis-kongolaiseen kieliryhmään kuuluva kieli, jota puhutaan pääasiassa Beninissä. Sitä kutsutaan myös nimillä dahomeen, djedji, fo, fogbe, fongbe ja fonnu.

Fonilla on kansalliskielen asema Beninissä yhdessä yomin ja yoruban kanssa. Maan virallinen kieli on kuitenkin ranska.

Kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin. Raamattu käännettiin kokonaisuudessaan foniksi vuonna 2011.

Basilio Segurola tutki kieltä 1950-luvulla ja hänen kirjoittamansa *Fon-Ranska sanakirja* julkaistiin vuonna 1963 ja huomattavasti uusittuna painoksena yhdessä Isä Jean Rassinouxin kanssa vuonna 2000. Kielitieteilijät alkoivat tutkia fonia osana gbe-kieliryhmää 1900-luvun lopulla.

Fonologia
---------

### Konsonantit

|  | Labiaali | Alveolaari | Palataali | Velaari |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| **Nasaali** | m | n | ɲ |  |
| **Klusiili** | **Norm.** | p | b | t | d | k | g |  |
| **Impl.** |  | ɖ |  |  |
| **Affrikaatta** |  | tʃ | dʒ |  | kp | gb |
| **Frikatiivi** | f | v | s | z |  | x |
| **Lateraali** |  | l |  |  |
| **Puolivokaali** |  | j |  | w |

Lähde:

### Vokaalit

|  | Etinen | Keskinen | Takainen |
| --- | --- | --- | --- |
| **Suppea** | i |  | u |
| **Puolisuppea** | e |  | o |
| **Puoliavoin** | ɛ |  | ɔ |
| **Avoin** |  | a |  |

Lähde:

Kielinäyte
----------

»Acɛ, susu kpo sisi ɖokpo ɔ kpo wɛ gbɛtɔ bi ɖo ɖò gbɛwiwa tɔn hwenu; ye ɖo linkpɔn bɔ ayi yetɔn mɛ kpe lo bɔ ye ɖo na do alɔ yeɖee ɖi nɔvinɔvi ɖɔhun.»

Suomeksi:  
»Kaikki ihmiset syntyvät vapaina ja tasavertaisina arvoltaan ja oikeuksiltaan. Heille on annettu järki ja omatunto, ja heidän on toimittava toisiaan kohtaan veljeyden hengessä.»

(YK:n ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen 1. artikla)

Lähteet
-------

1. ↑  Kielten nimiä ja koodeja / Names and codes for languages *jkorpela.fi*. Viitattu 4.10.2022.
2. ↑  Glottolog 4.6 - Fon *glottolog.org*. Viitattu 4.10.2022.
3. ↑  Fon *Ethnologue*. Viitattu 4.10.2022. (englanniksi)
4. ↑  Language data for Benin *Translators without Borders*. Viitattu 4.10.2022. (englanniksi)
5. ↑  ScriptSource - Fon written with Latin script *scriptsource.org*. Viitattu 4.10.2022.
6. ↑  Fon in Benin *Joshua Project*.  2022. Viitattu 4.10.2022. (englanniksi)
7. ↑  Bay, Edna G.: *Asen, Ancestors and Vodun*, s. 0. University of Illinnois Press, 2008.
8. 1 2  Fon language, alphabet and pronunciation *omniglot.com*. Viitattu 4.10.2022.
9. ↑  Yhdistyneiden kansakuntien ihmisoikeusvaltuutetun toimisto

Beninin kielet
boko | fon | fulani | gbe-kielet | ifè | joruba | mina | ranska | tammari | tem | toli | waama
**Iso-Ahveninen** on järvi Pohjois-Savon ja Keski-Suomen maakuntarajalla. Sen pinta-ala on kaksi neliökilometriä. Etäisyys Kuopiosta on 70 kilometriä länteen ja Jyväskylästä 80 kilometriä pohjoiskoilliseen.

Maantiede
---------

Suurin osa Iso-Ahvenisesta sijaitsee Vesannon alueella, noin 30 hehtaaria järven pohjoisosasta sijaitsee Viitasaaren alueella. Järven pituus kaakosta luoteeseen on 3,35 kilometriä. Järven kaakkoisosan muodostaa Linjalanlahti, Koivuniemi puolestaan jakaa järven pohjoisosan kahteen lahteen. Noin kolmasosa Iso-Ahvenisesta on enintään kaksi metriä syvä, etenkin järven läntiset ja pohjoiset osat ovat matalia. Noin seitsemäsosa järvestä on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvin alue sijaitsee järven keskiosassa, josta syvänne ulottuu kaventuen kohti kaakkoa.

Iso-Ahvenisen saariluku on yhdeksän. Laajimmat saaret ovat järven pohjoisosassa Koivuniemen jatkeena sijaitsevat Hännilänsaaret. Muut saaret ovat rantaviivan lähellä sijaitsevia luotoja. Iso-Ahvenisen rannoilla on Ahvenisen kylän peltomaita, itäranta on laajalti metsämaata. Länsirannan myötäisesti kulkee seututie 659.

Iso-Ahvenisen itärannan Sammalislahteen laskee Sammakkopuro idästä, lisäksi järveen laskee nimettömiä uomia. Iso-Ahveninen laskee Ahvenisojaa etelään.

Iso-Ahvenisen vesitilavuus on 9 642 000 kuutiometriä.

Iso-Ahveninen (14.716.1.001) kuuluu Ahvenisojan valuma-alueeseen (14.716), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kymijoen päävesistössä (14). Toinen jakovaihe on Konneveden alue (14.71) ja ensimmäinen on Rautalammin reitin valuma-alue (14.7). Ahvenisojan valuma-alueella on neljä vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, josta Iso-Ahveninen on ainoa yli kymmenen hehtaarin laajuinen. Kolme muuta ovat Mäkilampi, Lehmilampi ja Peuralampi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Iso-Ahveninen, vakavesi, Vesanto
2. 1 2 3 4 5 6 7  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 28.10.2022.
3. ↑  Iso-Ahveninen Järviwikissä. Viitattu 28.10.2022.
4. ↑  Ahvenisojan valuma-alue (14.716) Järviwiki. Viitattu 28.10.2022.