recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
*Tämä artikkeli käsittelee Tampereen keskustassa sijaitsevaa puistoa. Helsingin Vanhassakaupungissa on samanniminen puisto.*
Verkatehtaanpuiston rantapromenadia kesällä 2013. Kuva on otettu Hämeensillalta kohti etelää.
Puisto ja verkatehdas vuonna 1953.
**Verkatehtaanpuisto** on Tampereen keskustassa Hämeensillan ja Hatanpään valtatien vieressä sijaitseva puisto, joka on valmistunut vuonna 1900. Verkatehtaanpuisto, Koskipuisto ja Työnpuisto muodostavat Tammerkosken itärannalle historiallisten keskustapuistojen ketjun. Ne ovat osa Tammerkosken kansallismaisemaa ja valtakunnallisesti merkittävää rakennettua kulttuuriympäristöä.

Verkatehtaanpuiston nimi viittaa Tampereen Verkatehtaaseen, joka toimi aikoinaan Koskikeskuksen ja Hotelli Ilveksen paikalla. Entisistä tehdasrakennuksista on nykyään jäljellä vain konttori ja värjäämö. Muu rakennuskanta purettiin 1970- ja 1980-luvuilla.

Puistossa on Yrjö Liipolan pronssiveistos *Paimenpoika* (1947). Kaupunki on saanut sen lahjaksi Tampereen Verkatehtaalta. Veistos sijoitettiin aluksi Koskipuiston keskiosaan, mistä se siirrettiin nykyiselle paikalleen vuonna 1965.

Lähteet
-------

1. 1 2  Tampereen keskustan puistokävely (PDF) Tampere:  Tampereen kaupunki, 2016. Viitattu 6.10.2020.
2. ↑  Kantakaupungin ympäristö- ja maisemaselvitys: Kohdekortit (PDF)  kortti 1: Tammerkosken rannat. Tampere:  Tampereen kaupunki, 2008. Viitattu 6.10.2020.
3. ↑  Tampereen vihreä keskusta: Keskustan viherverkko ja sen kehittäminen (PDF)  s. 9, 58. Tampere:  Tampereen kaupunki, 2014. Viitattu 6.10.2020.
4. ↑  Tammerkosken teollisuusmaisema *Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt RKY*. Helsinki:  Museovirasto, 2009. Viitattu 6.10.2020.
5. ↑  *Tampereen kantakaupungin rakennuskulttuuri 1998*, s. 167. Tampere: Tampereen kaupungin kaavoitusyksikkö, 1998. ISBN 951-609-076-1.
6. ↑  Tampereen keskustan rakennettu kulttuuriympäristö 2012: Liite 2 – Modernin rakennuskulttuurin kohteet (PDF)  kortti 15: Koskikeskus ja Ilves. Tampere:  Tampereen kaupunki & A-Insinöörit Suunnittelu Oy, 2012. Viitattu 6.10.2020.
7. ↑  Paimenpoika *Tampereen patsaat*. Tampere:  Tampereen taidemuseo.  Arkistoitu 13.10.2020. Viitattu 6.10.2020.
**Ouro Ali** on maalaiskunta Moptin alueen Djennén piirissä Malissa. Sen keskuskylä Senossa sijaitsee Nigerjoen ja Banin välisellä tulva-alueella viisi kilometriä Djennéstä pohjoiseen. Kunnassa on 10 400 asukasta (vuonna 2009).

Ouro Alin kunta rajoittuu pohjoisessa Djennén piirin Kéwan, idässä Deraryn, etelässä Djennén ja Pondorin ja lännessä Néma-Badenyakafon kuntiin. Kuntaan kuuluu 12 kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita ja fulbeja.

Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito ja kalastus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi, hirssi, durra, maapähkinä, lehmänpapu ja maapapu. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja aasit. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja sekä pienimuotoista kaupankäyntiä, joka suuntautuu Djennéen, Yebéen ja Mougnaan.

Senossasta on ympärivuotinen tieyhteys Djennéen. Liikennöintiin käytetään myös vesiteitä. Palveluihin kuuluu kolme koulua ja terveysasema.

Lähteet
-------

1. ↑  Resultats Provisoires RGPH 2009 (Région de Mopti) *instat.gov.ml*.  Arkistoitu 22.7.2011. Viitattu 18.10.2014. (ranskaksi)
2. ↑  Mali - Région de Mopti: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 18.10.2014. (ranskaksi)
3. 1 2 3  Plan de Securite Alimentaire: Commune Rurale de Ouro-Ali 2006–2010 *fsg.afre.msu.edu*.  Arkistoitu 6.3.2016. Viitattu 18.10.2014. (ranskaksi)
**Verkkoapila** on suomalainen poliittinen verkkolehti, jota tuottaa Suomen Keskustan omistama yhtiö. Verkkoapilan päätoimittaja on Juha Määttä.

Verkkoapila perustettiin Suomenmaan rinnalle puoluetta, tai tarkemmin sen puoluetoimistoa lähellä olevaksi julkaisuksi.*lähde?* Verkkoapila ja Suomenmaa yhdistyivät vuonna 2010 yhteiseksi kokonaisuudeksi. Puoluesihteeri Jarmo Korhosen vaihduttua Timo Laaniseen on julkaisun asema tullut epävakaammaksi.*lähde?*

Verkkoapilan päätoimittaja Tuomas Koivuniemi siirtyi elokuussa 2010 Kauhajoen Kunnallislehden päätoimittajaksi. Verkkoapilan toiminta päättyi silloisessa muodossaan saman vuoden lopussa. Suurimpana syynä taloudelliset ongelmat, sillä verottaja karhusi lehteä rahoittaneelta Apollon Verkkopalveluilta puolta miljoonaa euroa.

Päätoimittajat
--------------

* Pentti Manninen
* Tuomas Koivuniemi
* Juha Määttä

Katso myös
----------

* Verkkouutiset

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑
3. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Verkkoapilan kotisivut[vanhentunut linkki]
**Kahlittu rakkaus** (engl. *Chained*) on vuonna 1934 julkaistu Clarence Brownin ohjaama draamaelokuva, jonka pääosissa ovat Joan Crawford ja Clark Gable. *Kahlittu rakkaus* perustuu Edgar Selwynin tarinaan, jonka pohjalta John Lee Mahin laati käsikirjoituksen. *Kahlittu rakkaus* on viides kahdeksasta Crawfordin ja Gablen yhteistyöelokuvasta. Metro-Goldwyn-Mayer toimi elokuvan tuotantoyhtiönä ja jakelijana.

*Kahlitun rakkauden* kuvaukset alkoivat huhtikuussa vuonna 1934 ja päättyivät 12. heinäkuuta 1934. Elokuva kuvattiin Metro-Goldwyn-Mayerin studioilla Kalifornian Culver Cityssä ja New Yorkissa. Joan Crawford tapasi biologisen isänsä vain kerran *Kahlitun rakkauden* kuvauksissa, kun Crawfordin isä Thomas LeSueur (1868–1938) tuli käymään elokuvan kuvauspaikalla.

*Kahlittu rakkaus* sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 31. elokuuta vuonna 1934. Suomessa elokuva sai ensi-illan 31. maaliskuuta vuonna 1935. *Kahlittu rakkaus* oli taloudellinen menestys; elokuva tuotti 1 988 000 dollaria. Elokuva tuotti pelkästään Yhdysvalloissa 1 330 000 dollaria.

Elokuvan DVD-julkaisu julkaistiin 23. maaliskuuta vuonna 2009. *Lux Radio Theater* lähetti 60-minuuttisen elokuvan radiosovituksen 27. heinäkuuta vuonna 1936, missä Joan Crawford uusi elokuvaroolinsa.

Juoni
-----

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Diane Lovering (Joan Crawford) on merkittävän manhattanilaisen liikemiehen Richard Field (Otto Kruger) rakastajatar. Vaikka Diane ei oikeastaan rakasta häntä, Diane tuntee velvollisuudekseen mennä naimisiin Richardin kanssa, koska tämä eroaa Louise-vaimostaan (Marjorie Gateson) Dianen takia. Fieldien avioeron täytäntöönpanoon mennessä Diane ihastuu varakkaaseen eteläamerikkalaiseen karjatilan omistajaan Mike Bradleyyn (Clark Gable). Mutta Diane muistaa uskollisuutensa Fieldiä kohtaan ja katkaisee äkillisesti suhteensa Mikeen, joka tekee kaikkensa piilottaakseen tuskansa. Näyttää siltä, että molemmat Diane ja Mike jatkossa kärsii sydänsuruista sisimmissään, kunnes ymmärtäväinen ja erittäin antelias Field ottaa ohjat käsiinsä...

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**

Näyttelijät
-----------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Joan Crawford  | … |  Diane Lovering
  |
|  Clark Gable  | … |  Michael "Mike" Bradley
  |
|  Otto Kruger  | … |  Richard Field
  |
|  Stuart Erwin  | … |  John "Johnnie" Smith
  |
|  Una O'Connor  | … |  Amy
  |
|  Marjorie Gateson  | … |  Rouva Louise Field
  |
|  Akim Tamiroff  | … |  Pablo
  |

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Kahlittu rakkaus (1934) *imdb.com*. IMDB.com. Viitattu 22.3.2013. (englanniksi)
2. ↑  Chained (1934) *elonet.fi*. Elonet.fi. Viitattu 22.3.2013. (suomeksi)
3. ↑  Chained (1934) *allmovie.com*. Allmovie.com. Viitattu 22.3.2013. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* *Kahlittu rakkaus* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* *Kahlittu rakkaus* Elonetissä.
* *Kahlittu rakkaus* AllMoviessa. (englanniksi)
Liisa ja Ilari Paatso Turun kaupunginteatterissa vuonna 1972.
**Antti Ilari Paatso** (4. elokuuta 1943 Helsinki – 29. syyskuuta 1990 Sääksmäki) oli suomalainen näyttelijä. Hän oli naimisissa vuosina 1965–1971 näyttelijä Liisa Paatson kanssa. Näyttelijä Rinna Paatso on heidän lapsensa.

Paatso oli 1960-luvulla kiinnitettynä Teatteri Jurkkaan ja Radioteatteriin. Vuonna 1967 hän siirtyi Turun kaupunginteatteriin. Vuonna 1976 Ilari Paatso esitti Turun kaupunginteatterissa Kalle Holmbergin ohjaamassa *Seitsemän veljestä* -näytelmässä Lauria. Näytelmästä on tehty myös TV-taltiointi. Paatso hukkui loma-asuntonsa lähettyvillä Sääksmäen Ritvalassa Valkeakoskella 29. syyskuuta vuonna 1990.

Lähteet
-------

1. ↑  Kuolleita: Näyttelijä Ilari Paatso, Kuusikymmenluvun... *Helsingin Sanomat*.  30.9.1990. Viitattu 30.10.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Ilari Paatso Elonetissä.
* Ilari Paatso Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Elonet
* Yle

 |

 |
**Ilanski** (ven. Ила́нский) on kaupunki Krasnojarskin aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Kanin sivujoen Ilankan varrella 279 kilometriä Krasnojarskista itään. Kaupunki on Ilanskin piirin keskus. Sen kautta kulkee Siperian rata (Ilanskajan asema). Eteläpuolelta kaupungin ohittaa Novosibirskin ja Irkutskin välinen M53-valtatie. Asukkaita on 16 200 henkeä (vuonna 2009).

Paikkakunta on saanut alkunsa Siperian maantien rakentamisen yhteydessä vuonna 1733. Vuodesta 1822 lähtien Ilanskojen kylä oli Kanskin piirikuntaan kuulunut kuntakeskus. Vuonna 1891 alettiin rakentaa rautatietä. Vuonna 1939 Ilanskista tuli kaupunki.

Nykyään Ilanskissa on teräsbetonirakennetehdas, rautatieliikenteen yrityksiä ja puunjalostusteollisuutta. Kaupungissa toimii rautatiemuseo.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  *Goroda Rossii: entsiklopedija*, s. 155. Moskva: Bolšaja Rossijskaja Entsiklopedija, 1994. ISBN 5-85270-026-6.
2. ↑  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki: Tšislennost naselenija Rossijskoi Federatsii po gorodam, posjolkam gorodskogo tipa i raionam na 1 janvarja 2009 g.  2009. Moskva:  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki (Rosstat).  Arkistoitu 21.10.2011. Viitattu 13.8.2010. (venäjäksi)

Krasnojarskin alueen vaakuna**Krasnojarskin aluepiirin kaupungit**
**Hallinnollinen keskus: Krasnojarsk**  

Artjomovsk |
Atšinsk |
Bogotol |
Borodino |
Divnogorsk |
Dudinka |
Igarka |
Ilanski |
Jeniseisk |
Kansk |
Kodinsk |
Lesosibirsk |
Minusinsk |
Nazarovo |
Norilsk |
Šarypovo |
Sosnovoborsk |
Ujar |
Užur |
Zaozjornyi |
Zelenogorsk |
Železnogorsk
**Manhattan Community District 3** on New Yorkin Manhattanin saaren kaakkoisin hallinnollinen osa-alue (Community District). Siihen kuuluu Manhattanin pääsaaren kaakkoisnurkka, muun muassa kuuluisa Chinatownin alue.

Vuonna 2000 alueella asui 164 407 henkeä. Sen väkiluku ei ollut kasvanut kymmenessä vuodessa juuri lainkaan. Asukkaista 28,2% oli "white nonhispanic" eli valkoihoisia mutta ei espanjankielisiä, 35,2% etnisesti aasialaisia. Ulkomailla syntyineitä oli 65%, heistä 70,7% oli aasialaisia.

Lähteet
-------

* Manhattan Community District 3 New York City Department of City Planning.  Arkistoitu 13.5.2013. Viitattu 26.2.2008.

Aiheesta muualla
----------------

* Kaupunginosavaltuuston kotisivu (englanniksi)

Manhattanin aluejako
**Alue 1** : 
Tribeca ja Lower Manhattan
  

**Alue 2** : 
Greenwich Village, NoHo, SoHo ja Little Italy
  

**Alue 3** : 
Tompkins Square, East Village, Lower East Side, Chinatown, Two Bridges
  

**Alue 4** : 
Hell’s Kitchen, Chelsea
  

**Alue 5** : 
Midtown
  

**Alue 6** : 
Stuyvesant Town, Tudor City, Turtle Bay, Peter Cooper Village, Murray Hill, Gramercy Park, Kips Bay ja Sutton Place
  

**Alue 7** : 
Manhattan Valley, Upper West Side ja Lincoln Square
  

**Alue 8** : 
Upper East Side, Lenox Hill, Yorkville ja Roosevelt Island
  

**Alue 9** : 
Hamilton Heights, Manhattanville ja Morningside Heights
  

**Alue 10** : 
Harlem ja Polo Grounds
  

**Alue 11** : 
East Harlem, El Barrio/Spanish Harlem, Ward's ja Randall's Island
  

**Alue 12** : 
Inwood, Hudson Heights ja Washington Heights
**Manhattan Community District 6** on New Yorkin Manhattanin saaren hallinnollinen osa-alue (Community District), johon kuuluu Stuyvesant Town, Tudor City, Turtle Bay, Peter Cooper Village, Murray Hill, Gramercy Park, Kips Bay, ja Sutton Place. Alue sijaitsee Manhattanin saaren itälaidalla Rooseveltin saaren eteläpuolella. Alueella on Yhdistyneiden kansakuntien päämaja.

Vuonna 2000 alueella asui 136 152 henkeä. Sen väkiluku oli kymmenessä vuodessa kasvanut hiukan. Asukkaista 76,3 % laskettiin "white non-hispanic" -ryhmään, eli valkoisiin, joilla ei ole latinalaisamerikkalaista taustaa. Ulkoimailla syntyneitä on 21,5% asukkaista, suurin osa heistä on kotoisin Aasiasta.

Lähteet
-------

1. ↑  Manhattan Community District 6 New York City Department of City Planning.  Arkistoitu 23.1.2013. Viitattu 3.9.2008.

Manhattanin aluejako
**Alue 1** : 
Tribeca ja Lower Manhattan
  

**Alue 2** : 
Greenwich Village, NoHo, SoHo ja Little Italy
  

**Alue 3** : 
Tompkins Square, East Village, Lower East Side, Chinatown, Two Bridges
  

**Alue 4** : 
Hell’s Kitchen, Chelsea
  

**Alue 5** : 
Midtown
  

**Alue 6** : 
Stuyvesant Town, Tudor City, Turtle Bay, Peter Cooper Village, Murray Hill, Gramercy Park, Kips Bay ja Sutton Place
  

**Alue 7** : 
Manhattan Valley, Upper West Side ja Lincoln Square
  

**Alue 8** : 
Upper East Side, Lenox Hill, Yorkville ja Roosevelt Island
  

**Alue 9** : 
Hamilton Heights, Manhattanville ja Morningside Heights
  

**Alue 10** : 
Harlem ja Polo Grounds
  

**Alue 11** : 
East Harlem, El Barrio/Spanish Harlem, Ward's ja Randall's Island
  

**Alue 12** : 
Inwood, Hudson Heights ja Washington Heights
**Manhattan Community District 7** on New Yorkin Manhattanin saaren hallinnollinen osa-alue (Community District), johon kuuluu Lincoln Square ja Upper West Side. Alue sijaitsee Keskuspuiston länsipuolella.

Vuonna 2000 alueella asui 207 699 henkeä. Sen väkiluku oli kymmenessä vuodessa laskenut hiukan. Asukkaista 66.3% laskettiin "white non-hispanic" -ryhmään, eli valkoisiin, joilla ei ole latinalaisamerikkalaista taustaa. Ulkomailla syntyneitä oli noin 45%, eniten Latinalaisesta Amerikasta, Euroopasta ja Aasiasta muuttaneita.

Lähteet
-------

1. ↑  Manhattan Community District 7 New York City Department of City Planning.  Arkistoitu 24.5.2011. Viitattu 27.2.2008.

Aiheesta muualla
----------------

* Kaupunginosavaltuuston kotisivu

Manhattanin aluejako
**Alue 1** : 
Tribeca ja Lower Manhattan
  

**Alue 2** : 
Greenwich Village, NoHo, SoHo ja Little Italy
  

**Alue 3** : 
Tompkins Square, East Village, Lower East Side, Chinatown, Two Bridges
  

**Alue 4** : 
Hell’s Kitchen, Chelsea
  

**Alue 5** : 
Midtown
  

**Alue 6** : 
Stuyvesant Town, Tudor City, Turtle Bay, Peter Cooper Village, Murray Hill, Gramercy Park, Kips Bay ja Sutton Place
  

**Alue 7** : 
Manhattan Valley, Upper West Side ja Lincoln Square
  

**Alue 8** : 
Upper East Side, Lenox Hill, Yorkville ja Roosevelt Island
  

**Alue 9** : 
Hamilton Heights, Manhattanville ja Morningside Heights
  

**Alue 10** : 
Harlem ja Polo Grounds
  

**Alue 11** : 
East Harlem, El Barrio/Spanish Harlem, Ward's ja Randall's Island
  

**Alue 12** : 
Inwood, Hudson Heights ja Washington Heights
*Tämä artikkeli kertoo Britannian kuninkaallisen laivaston Invincible-luokan taisteluristeilijästä. Muita samannimisiä aluksia on täsmennyssivulla.*

**HMS Indomitable** oli Britannian kuninkaallisen laivaston Invincible-luokan taisteluristeilijä.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Invincible-luokka (taisteluristeilijä)*
Alus tilattiin Fairfield Shipbuilding and Engineering Companyltä Govanista, missä köli laskettiin 1. maaliskuuta 1906. Alus laskettiin vesille 16. maaliskuuta 1907 ja otettiin palvelukseen 25. kesäkuuta 1908.

Palvelus
--------

Vuonna 1909 alus teki ennätysajassa matkan Kanadaan ja takaisin mukanaan silloinen Walesin prinssi (myöhemmin kuningas Yrjö V). Alus osallistui myös laivastokatselmukseen Spitheadissä 1910.

Ensimmäisen maailmansodan syttyessä *Indomitable* oli Välimeren laivastossa ja osallistui Saksan keisarikunnan laivaston *SMS Goebenin* ja *SMS Breslaun* takaa-ajoon. *Indomitablen* ensimmäinen taistelu tapahtui yhdessä taisteluristeilijä *HMS Indefatigablen* sekä vanhentuneiden Ranskan laivaston taistelulaivojen *Suffrenin* ja *Véritén* kanssa. Laivasto-osaston tehtävänä oli tulittaa turkkilaisten Sedd-al-Bahrin sekä Kum Kalen linnoituksia. Taistelu oli vain juuri ja juuri menestys. Menestystä lisäsi osaltaan Amiraliteetin saama varmuus laivojen kyvystä tuhota maakohteita sekä kestää rannikkolinnakkeiden tulta.

*Indomitable* osallistui 1916 Skagerrakin taisteluun 3. taisteluristeilijäviirikön mukana.

Vuonna 1919 alus siirrettiin reserviin ja poistettiin seuraavana vuonna palveluksesta. Alus romutettiin 1922 Washingtonin sopimuksen mukaisesti.

Lähteet
-------

* Coward, B. R.: *Battleships & Battlecruisers of the Royal Navy since 1861*. Runnymede, Englanti: Ian Allan Ltd, 1986. ISBN 0-7110-1573-2. (englanniksi)
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1906–1921*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1985. ISBN 0-85177-245-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3  Coward s. 68

Aiheesta muualla
----------------

* Maritimequestin kuvagalleria HMS Indomitable
* SI 2008/0950

*Invincible*-luokan taisteluristeilijät

|  |
| --- |
| HMS *Invincible* –
HMS *Indomitable* –
HMS *Inflexible* |
| Ei edeltäjää, seuraaja *Indefatigable*-luokka |
*Tämä artikkeli kertoo Britannian kuninkaallisen laivaston 1800-luvun lopulla valmistuneesta taistelulaivasta. Muita samannimisiä aluksia on täsmennyssivulla.*

**HMS Inflexible** oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1876 vesillelaskettu viktoriaanisen ajan 2. luokan pre-dreadnought-taistelulaiva, joka oli suunniteltu kahta aluksen keskiakselille sijoitettua tykkitornia varten. Se oli valmistettu torjumaan Välimerellä Italian kuninkaallisen laivaston alusten aiheuttamaa uhkaa, kun Italia aloitti kahden taistelulaivan *RN Duilion* ja *RN Dandolon* valmistamisen. Suunniteltujen alusten aseistuksena oli neljä Armstrongin toimittamaa 15 tuuman tykkiä, mikä teki niistä ylivoimaisia brittiläiseen Välimeren laivastoon sijoitetuille aluksille.

*Inflexiblen* tykit olivat aikansa suurimmat kuninkaallisen laivaston alukselle sijoitetut ja sen panssarointi oli paksumpi kuin laivaston aiemmilla aluksilla. Lisäksi se oli rakennettu siten, että mikäli panssaroimattomat keula ja perä vaurioituisivat niin keskiosan panssaroitu osa pitäisi aluksen pinnalla.

Valmistus
---------

Alus tilattiin Portsmouthin telakalta ja sen köli laskettiin 24. helmikuuta 1874. Alus laskettiin vesille 27. huhtikuuta 1876 ja se valmistui 18. lokakuuta 1881.

Palvelus
--------

Alus myytiin romutettavaksi vuonna 1903.

Lähteet
-------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **HMS Inflexible (1876)**.
* Coward, B. R.: *Battleships & Battlecruisers of the Royal Navy since 1861*. Runnymede, Englanti: Ian Allan Ltd, 1986. ISBN 0-7110-1573-2. (englanniksi)
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1860–1905*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 2002. ISBN 0-85177-133-5. (englanniksi)
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1906–1921*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1985. ISBN 0-85177-245-5. (englanniksi)
* Hore, Peter: *The Ironclads*. Lontoo, Englanti: Anness Publishing Ltd, 2006. ISBN 1-84476-299-8. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Gardiner, Robert 1860-1905 s. 26


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä:***HMS Dreadnought*** | **Royal Navyn taistelulaivaluokat** | Seuraaja:***Ajax*-luokka** |
**HMS Imperieuse** oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1852 vesillelaskettu puurunkoinen höyryfregatti.

Valmistus
---------

Alus tilattiin 14. kesäkuuta 1850 Deptfordin telakalta, missä köli laskettiin vielä saman vuoden marraskuussa. Se laskettiin vesille 15. syyskuuta 1852 ja valmistui 30. maaliskuuta 1853 Woolwichissa ja Chathamissa. Valmistuskustannukset olivat 91 833 puntaa, josta rungon osuus oli 49 918, propulsion 21 458 ja varustamisen 20 457 puntaa.

Palvelus
--------

Krimin sodassa alus oli 1854 Itämerellä. Tammikuussa 1860 alus saapui Hongkongiin Itä-Intian ja Kiinan laivastoasemalle, missä se oli pari seuraavaa vuotta. Tuona aikana alus osallistui toiseen oopiumisotaan.

Alus myytiin maaliskuussa 1867 Castle & Beechille romutettavaksi Charltonissa.

Lähteet
-------

* Winfield, Rif: *British Warships in the Age of Sail 1817-1863 – Design, Construction, Careers and Fates*. Barnsley: Seaforth Publishing, 2014. ISBN 978-1-84832-169-4. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Winfield, Rif s. 112–113
2. ↑  Winfield, Rif s. 113
**Manhattan Community District 2** on New Yorkin Manhattanin saaren hallinnollinen osa-alue (Community District), johon kuuluu Greenwich Village, NoHo, SoHo, ja Little Italy. Alue sijaitsee Manhattanin saaren länsilaidalla lähellä saaren eteläkärkeä. Sen keskellä sijaitsee Washington Square. New York Universityn kampus on myös tällä alueella.

Vuonna 2000 alueella asui 93 119 henkeä. Sen väkiluku oli kymmenessä vuodessa laskenut hiukan. Asukkaista 74,8 % laskettiin "white non-hispanic" -ryhmään, eli valkoisiin, joilla ei ole latinalaisamerikkalaista taustaa. Ulkoimailla syntyneitä on 23,6 % asukkaista, suurin osa heistä on kotoisin Aasiasta.

Lähteet
-------

1. ↑  Manhattan Community District 2 New York City Department of City Planning.  Arkistoitu 2.12.2012. Viitattu 3.9.2008.

Manhattanin aluejako
**Alue 1** : 
Tribeca ja Lower Manhattan
  

**Alue 2** : 
Greenwich Village, NoHo, SoHo ja Little Italy
  

**Alue 3** : 
Tompkins Square, East Village, Lower East Side, Chinatown, Two Bridges
  

**Alue 4** : 
Hell’s Kitchen, Chelsea
  

**Alue 5** : 
Midtown
  

**Alue 6** : 
Stuyvesant Town, Tudor City, Turtle Bay, Peter Cooper Village, Murray Hill, Gramercy Park, Kips Bay ja Sutton Place
  

**Alue 7** : 
Manhattan Valley, Upper West Side ja Lincoln Square
  

**Alue 8** : 
Upper East Side, Lenox Hill, Yorkville ja Roosevelt Island
  

**Alue 9** : 
Hamilton Heights, Manhattanville ja Morningside Heights
  

**Alue 10** : 
Harlem ja Polo Grounds
  

**Alue 11** : 
East Harlem, El Barrio/Spanish Harlem, Ward's ja Randall's Island
  

**Alue 12** : 
Inwood, Hudson Heights ja Washington Heights
Kahiluodon kartanon päärakennus Seurasaaressa pääsisäänkäynnin puolelta katsottuna
Kahiluodon kartano Seurasaaressa pihan puolelta
**Kahiluodon kartano** on tila Taivassalossa. Kartanoon kuuluivat Iso-Kahiluoto ja Vähä-Kahiluoto, jotka yhdistettiin rälssisäterinä 1600-luvun puolivälissä. Keskiajalla sen omisti Ille-suku. Sen jälkeen kartano periytyi Footangelin ja Starkin suvussa ja oli 1800-luvulla monen suvun omistuksessa, kuten von Knorring ja von Troil.

Päärakennus
-----------

Kartanon päärakennus valmistui noin 1790, ja sen rakennutti Agneta Eleonora de la Myle. Rakennusvuosi on päätelty sen omistajan F. L. de la Mylen tekemästä vesiväripiirroksesta, joka on signeerattu 1796. Rakennus siirrettiin Seurasaaren ulkomuseoon 1926. 

Rakennus noudattaa tuolloin suosittuja Carl Wijnbladhin mallipiirustuksia. Rakennuksen keskiosa on kaksikerroksinen, ja rakennus on kustavilaiseen tapaan symmetrinen. Sisäänkäyntejä on kaksi, mikä oli tuolloin harvinaista. Rakennuksessa on keittiö, kolme salia ja yhdeksän muuta huonetta.

Nykyisin kartanon ruokasaliin ja alakerran kulmasaliin on asennettu Vihdin Olkkalan kartanosta peräisin olevat kangastapetit. Nykyinen kalustus on peräisin eri tahoilta paitsi keittiön avohyllyköt, jotka ovat alkuperäisiä.

Keittiö on sisäänkäynnistä oikealle, ruokasali on keskellä, ja sen kautta on kulku toiselle sivulle, jossa on peräkkäisiä pienempiä huoneita, kuten makuuhuoneet, rouvan- ja herranhuone sekä lastenhuone. Ruokasalin kummaltakin puolelta vievät portaat yläkertaan, jossa keskellä on sali, ja siitä avautuvista ovista pääsee makuuhuoneisiin, förmaakiin ja yläeteisiin.

Rakennus on edustava esimerkki Lounais-Suomen kartanokulttuurista.

Lähteet
-------

* Riitta Koskinen (teksti) ja Katja Hagelstam (kuvat): *Säätyläiskoti Suomessa*, s. 39. WSOY, 2003. ISBN 951-0-27510-7.

### Viitteet

1. 1 2 3  Aatelisten ja kartanoiden Taivassalo Taivassalon kunta.  Arkistoitu 25.9.2015. Viitattu 25.9.2015.
2. 1 2 3 4 5 6  Kahiluodon kartano Museovirasto. Viitattu 24.9.2015.
3. 1 2  Koskinen ja Hagelstam, s. 39
4. 1 2  Koskinen ja Hagelstam, s. 38
5. ↑  Koskinen ja Hagelstam, s. 43


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Perustiedot Wikidatassa: Kahiluodon kartano (Q21016712)ohje |
| --- |
|  |
| esiintymä kohteesta | kartanon päärakennus, kartano |
|  |
| valtio | Suomi |
|  |
| sijaitsee hallinnollisessa yksikössä | Taivassalo |
|  |
|  |

 |
**Yhdystie 2405** on yhdystie Salossa Varsinais-Suomessa. Tie johtaa kantatieltä 52 Kuusjoella yhdystielle 2403 Kiikalan Kärkelässä. Osoitenimenä tiellä on koko matkallaan *Kärkeläntie*.

Tie kulkee ensin Kuusjoen Kanungin kylän ja sitten Kiikalan Kärkelän kylän alueilla. Tien varressa Kärkelän kylän pohjoisosassa on sijainnut nyttemmin jo toimintansa lopettanut Kärkelän koulu. Tien loppupäässä Kärkelän kylässä sen varressa on Kiikalan Rekijoen kyläkeskuksen palveluihin kuuluva, aiemmin Kiikalan Rekijoen Osuuspankin konttorina toiminut Salon Osuuspankin konttori.

Yhdessä yhdystieltä 2407 Kuusjoen Impolassa Kuusjoen keskustan kautta kantatielle 52 Kuusjoella johtavan yhdystien 2404 ja yhdystieltä 2410 Kiikalan keskustassa yhdystielle 2403 Kiikalan Rekijoella johtavan yhdystien 2411 kanssa tie muodostaa suorimman yhteyden Kuusjoen ja Kiikalan keskustaajamien välille.

Kiikalan Kärkelän kylässä tie ylittää Uskelanjoen sivujoen Rekijoen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  *Tienumerokartta.* 1:250 000. Alue 02 Varsinais-Suomi.  Helsinki: Liikennevirasto.  Kartan verkkoversio (viitattu 19.7.2010)
2. ↑  Kartat ja reitit Eniro.  Arkistoitu 22.7.2012. Viitattu 8.7.2012.
3. 1 2  
*Maastokartta. Peruskartta* 1:20 000. 2024 01 Kanunki.  Helsinki: Maanmittauslaitos, 2000.
4. ↑  *Peruskartta* 1:20 000. 2024 01 Kanunki.  Helsinki: Maanmittaushallitus, 1980.
5. ↑  Salon Osuuspankki - Kiikalan Rekijoen Konttori Osuuspankki. Viitattu 27.4.2012.
**Tilapiat** on kirjoahventen ryhmä, joka on vuosien varrella luokiteltu monella eri tavalla. 2000-luvun fylogeneettiset tutkimukset ovat viitanneet siihen, että kaikki tilapiat eivät kuulu samaan monofyleettiseen ryhmään.

Aikaisemmin tilapiat muodostivat tribuksen *Tilapiinae* (Trewavas, 1982), ja siihen kuului neljä sukua *Tilapia*, *Sarotherodon*, *Oreochromis* ja *Danakilia*.

Esiintyminen ja viljely
-----------------------

Tilapioita esiintyy koko Afrikassa, Välimeren itäosassa, Israelissa ja Iranissa. Kalanviljelyn myötä ne ovat levinneet lähes kaikkialle tropiikkiin, usein syrjäyttäen alkuperäislajeja.

Tilapioiden kalastus luonnosta.
Tilapioiden kasvatus.
Monia tilapialajeja kasvatetaan ruokakaloiksi, ja ne ovat tärkeä proteiinin ja tulojen lähde kehitysmaiden maaseudulla. Tärkein viljelty laji on niilintilapia. Muita paljon viljeltyjä lajeja ovat kultatilapia (*Oreochromis aureus*) ja valkoleukatilapia (*Oreochromis mossambicus*) sekä oliivitilapia (*Oreochromis urolepis hornorum*).

Lähteet
-------

1. 1 2  Vera Klett & Axel Meyer: What, if Anything, is a Tilapia? – Mitochondrial ND2 Phylogeny of Tilapiines and the Evolution of Parental Care Systems in the African Cichlid Fishes *Molecular Biology and Evolution*.  2002. Society for Molecular Biology and Evolution. Viitattu 23.12.2014. (englanniksi)
2. 1 2  The importance of tilapias (Cichlidae) for tropical aquaculture  1999. Deutscher Tropentag 1999 in Berlin. Viitattu 23.12.2014.
3. ↑  Pond Culture of Tilapia Aquatic Community. Viitattu 24.12.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Tilapiat** Wikimedia Commonsissa
**Yumi, Yumi, Yumi** on Vanuatun kansallislaulu. François Vincent Ayssav sekä sävelsi että sanoitti sen. Laulun alkuperäiset sanoitukset ovat bislamankieliset ja siitä tuli Vanuatun kansallislaulu heti valtion itsenäistyttyä vuonna 1980.

Sanoitukset
-----------

KERTOSÄE:  

Yumi, Yumi, Yumi i glat blong talem se,   

Yumi, Yumi, Yumi i man blong Vanuatu!

God i givim ples ya long yumi,  

Yumi glat tumas long hem,  

Yumi strong mo yumi fri long hem,  

Yumi brata evriwan!

KERTOSÄE

Plante fasin blong bifo i stap,  

Plante fasin blong tedei,  

Be yumi i olsem wan nomo,  

Hemia fasin blong yumi!

KERTOSÄE

Yumi save plante wok i stap,  

Long ol aelan blong yumi,  

God i helpem yumi evriwan,  

Hem i papa blong yumi,

KERTOSÄE

Käännös
-------

*Kertosäe:*

Me, me, me julistamme ilolla,
Me, me, me olemme Vanuatun kansa!
Jumala on antanut meille tämän maan;
se on riemumme suuri syy
Me olemme vahvat ja vapaat tässä maassa;
me olemme kaikki veljiä.  

*Kertosäe*  

Meillä on monia perinteitä
ja löydämme uusia tapoja
Nyt olemme yksi kansa,
olemme liitossa aina.  

*Kertosäe*  

Tiedämme, että on paljon työtä tehtävänä
kaikilla saarillamme
Auttakoon isämme Jumala meitä!  

*Kertosäe*

Lähteet
-------

1. ↑  Williams, Patricia J.: Yumi, Yumi, Yumi *Immigration Policy*.  11.5.2006. The Nation.  Arkistoitu 15.12.2018. Viitattu 13.12.2018. (englanniksi)
2. 1 2  VANUATU : National Anthem of Vanuatu Yumi, Yumi, Yumi *Anthems*. National Anthems of the World Organisation (NAW). Viitattu 13.12.2018. (englanniksi)
3. ↑  Vanuatu National Anthems.info. Viitattu 14.12.2018. (englanniksi)
4. ↑  Vanuatu *The World Factbook*. Central Intelligence Agency (CIA). Viitattu 14.12.2018. (englanniksi)
Maanpäällisen digitaalitelevision lähetysjärjestelmät. DVB-T:tä käyttävät maat on merkitty sinisellä.
**DVB-T** (*Digital Video Broadcasting, Terrestrial*) on maanpäällinen digitaalinen (digitaalitelevision) lähetysjärjestelmä, joka on käytössä yli 36 maassa. Järjestelmä lähettää pakattua digitaalista audio/video-lähetettä käyttäen OFDM-modulaatiota (COFDM). Suomessa käytetään 8k- ja 2k-järjestelmiä, missä 8k-järjestelmässä kantoaaltoja on 6 817 kappaletta ja ne ovat 1 116 hertsin välein. Lähdekoodaukseen käytetään MPEG-2-koodausta ja nykyään myös MPEG-4:ää eli H.264:ää.

Kantoaallon modulointiin käytetään QPSK:ia, 16-QAM:ia ja 64-QAM:ia. DVB-T:n häiriönsieto perustuu ennen modulointia tapahtuvaan virheenkorjausbittien lisäämiseen.

Lähettimen tekninen kuvaus
--------------------------

DVB-T-lähetysjärjestelmä

Katso myös
----------

* Teräväpiirtotelevisio
* Maanpäälliset digitaalitelevisiolähetykset Suomessa

Aiheesta muualla
----------------

Commons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **DVB-T**.
* DVB-Projektin kotisivut (englanniksi)
**Åsgårda träsk** on järvi Saltvikissa Ahvenanmaan pohjoisosassa. Sen pinta-ala on 32,6 hehtaaria. Etäisyys Maarianhaminasta on 24 kilometriä pohjoiskoilliseen.

Maantiede
---------

Åsgårda träskin ulottuvuus etelästä pohjoiseen on 1,4 kilometriä. Pääaltaasta kaakkoon työntyy järven kokoon suhteutettuna laaja vesialue, jonka länsirannan tuntumassa sijaitsee vähäinen luoto. Järveä ympäröi suurimmaksi osaksi metsämaa, pohjoisessa levittäytyvät Åsgårdan vainiot. Åsgårda träskiin virtaa laskuoja pohjoisesta ja myös etelästä Basttjärnan-lammesta. Åsgårda träskistä virtaa laskuoja etelään Lavsböle träskiin.

Åsgårda träsk (82.A45.1.003) kuuluu vesistöalueeseen 82.045A, joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Saaristomeren rannikkoalueen ja Ahvenanmaan päävesistössä (82). Alueen 82.045A järvet ovat Södra Långsjön, Långsjö, Åsgårda träsk, Lavsböle träsk ja Kvarnbo träsk.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Åsgårda träsk, vakavesi, Saltvik
2. 1 2 3 4  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 11.6.2021.
3. ↑  Åsgårda träsk. Järviwiki. Viitattu 11.6.2021.
4. ↑  Ahvenanmaalla (82.045A). Järviwiki. Viitattu 11.6.2021.
Business Software Alliancen logo.Business Software Alliancen logo.
**Business Software Alliance** (BSA) on taloudellinen etujärjestö, joka edustaa joitakin maailman suurimpiin kuuluvia tietokoneohjelmistojen tekijöitä. Sen toiminta rahoitetaan jäsenmaksuilla, joiden suuruus riippuu jäsenyrityksen voitoista sekä korvauksilla yhtiöiltä, jotka se voittaa vaatiessaan tekijänoikeusrikoksille hyvityksiä oikeusteitse.

Ryhmittymän päätoiminta-alue on taistelu tietokoneohjelmistojen luvatonta kopiointia vastaan. BSA:n palkkalistoilla on 100 asianajajaa ja tutkijaa, joiden avulla se nostaa "tuhat kannetta vuodessa" yhteistyössä paikallisviranomaisten kanssa.

BSA:ta on arvosteltu sen aggressiivisista taktiikoista pienyritysten käyttämien ohjelmistojen tarkastuksissa. Monet eivät myöskään pidä sen asenteesta, jonka mukaan piratismista epäilty on syyllinen kunnes toisin todistetaan. BSA:lla on ollut provokatiivisia kampanjoita, joissa on luvattu palkkioita tekijänoikeuksien loukkaajien ilmiantamisesta.

Jäsenyrityksinä ovat Adobe Systems, Apple, Autodesk, Avid, Bentley Systems, Borland, Cisco Systems, CNC Software/Mastercam, Hewlett-Packard, IBM, Intel, Internet Security Systems, Intuit, Macromedia, Microsoft, Network Associates, PeopleSoft, RSA Security, SolidWorks, Sybase, Symantec, UGS PLM Solutions ja VERITAS Software.

Aiheesta muualla
----------------

* Suomen BSA virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
**Bush Brothers & Company** on yhdysvaltalainen elintarvikeyhtiö, joka on tunnettu etenkin pavuistaan. Yhtiö perustettiin vuonna 1908 ja sen kotipaikkakunta on Knoxville Tennesseessä. Yhtiön puheenjohtajana toimii Jim Ethier.

Historia
--------

Bush Brothers & Company aloitti vuonna 1908 tuottaen alun perin säilöttyjä tomaatteja Chestnut Hillsissä, Tennesseessä. Yhtiön perustivat Andrew Jackson Bush ja hänen kaksi veljeään Fred ja Claude. Yhtiö menestyi ensimmäisen maailmansodan aikana, jolloin Yhdysvaltain valtio osti siltä tarvikkeita ja 90 prosenttia yhtiön tuolloisesta säilöttyjen tomaattien tuotannosta meni sodan tarpeisiin. Yhtiöstä tuli osakeyhtiö vuonna 1922 ja se avasi toisen tehtaan vuonna 1928 Oak Groveen ja vuonna 1931 kolmannen Clintoniin. Vuonna 1944 seurasi puolestaan arkansasilaisen Blytheville Canning Companyn osto.

Toisen maailmansodan jälkeen Bush Brothers & Company alkoi laajentaa tuotteitaan useisiin eri ruokatarvikkeisiin. Yhtiön ehkä kuuluisin tuote Bush’s Original Baked Beans tuotiin markkinoille vuonna 1968. Sen menestyksen taustalla on vuonna 1993 aloitettu mainoskampanja.

Tuotteet
--------

Yhtiön tehdas Chestnut Hillsissä Tennesseessä.
Bush Brothers & Company on sittemmin kehittänyt Bush’s Original Baked Beansin menestyksen myötä useita muitakin papumerkkejä. Yhtiö myy arviolta 80 prosenttia Yhdysvaltojen kaikista säilötyistä pavuista. Yhtiöllä on nykyisin kaksi tehdasta, jotka sijaitsevat Chestnut Hillissä Tennesseessä ja Augustassa Wisconsinissa.

Lähteet
-------

* Gary Allen ja Ken Albala: *Encyclopedia of the Food and Drink Industries*. Greenwood Press, 2007. ISBN 978-0-313-33725-3. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Company Overview of Bush Brothers & Company *Bloomberg Businessweek*. Viitattu 29.11.2012. (englanniksi)
2. 1 2 3  Allen ja Albala 2007, s. 64.
3. ↑  Allen ja Albala 2007, s. 65.
**Busachi** (sardiksi *Busàche*) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Oristanon maakunnassa. Kunnassa on arviolta 1 291 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 59,03 neliökilometriä. Se sijaitsee 379 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.

Lähteet
-------

1. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Altitudini dei comuni tramite DEM *Italian kuntien pinta-alat ja korkeus merenpinnasta*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)
2. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Bilancio demografico al 30/11/2016 *Italian tilastokeskuksen väestötilasto alueittain, maakunnittain ja kunnittain*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Busachi** Wikimedia Commonsissa

Oristanon maakunta
Abbasanta | Aidomaggiore | Albagiara | Ales | Allai | Arborea | Ardauli | Assolo | Asuni | Baradili | Baratili San Pietro | Baressa | Bauladu | Bidonì | Bonarcado | Boroneddu | Bosa | Busachi | Cabras | Cuglieri | Curcuris | Flussio | Fordongianus | Ghilarza | Gonnoscodina | Gonnosnò | Gonnostramatza | Laconi | Magomadas | Marrubiu | Masullas | Milis | Modolo | Mogorella | Mogoro | Montresta | Morgongiori | Narbolia | Neoneli | Norbello | Nughedu Santa Vittoria | Nurachi | Nureci | Ollastra | Oristano | Palmas Arborea | Pau | Paulilatino | Pompu | Riola Sardo | Ruinas | Sagama | Samugheo | San Nicolò d’Arcidano | San Vero Milis | Santa Giusta | Santu Lussurgiu | Scano di Montiferro | Sedilo | Seneghe | Senis | Sennariolo | Siamaggiore | Siamanna | Siapiccia | Simala | Simaxis | Sini | Siris | Soddì | Solarussa | Sorradile | Suni | Tadasuni | Terralba | Tinnura | Tramatza | Tresnuraghes | Ula Tirso | Uras | Usellus | Villa Sant'Antonio | Villa Verde | Villanova Truschedu | Villaurbana | Zeddiani | Zerfaliu
**Bushidō** (jap. 武士道, *Bushidō, soturiherrasmiehen tie*) oli japanilaisten samurai-sotureiden elämäntapaohjeistus.
Siinä soturin tien harjoittamiseen liitettiin eettisiä ja kunniakäsityksiä.
Bushidō ei ollut kirjoitettu lakikokoelma vaan kokoelma elämänohjeita, jotka siirtyivät perimätietona sukupolvelta toiselle. 
Näin bushidō kasvoi ja kehittyi pitkien sodankäynnin vuosisatojen aikana. Bushidōlla ei siis ole tarkkaa ilmaantumisvuotta, vaan se on pidemmän prosessin tulos.
Bushidō oli tie, jota samuraiden oli noudatettava jokapäiväisessä elämässään, mitä heiltä odotettiin ja mihin heidät koulutettiin.

Bushidō - moraalioppia soturille
--------------------------------

Feodaaliajan Japanissa eurooppalaista ritaria vastaava käsite (*bushi*) oli olemassa jo ennen *samurai*-käsitteen vakiintumista. *Bu-shi-dō* tarkoittaakin kirjaimellisesti käännettynä *soturiherrasmiehen tietä*. Bushidō syntyi sodankäyntitaitojen kehittyessä samalla kun Japanissa omaksuttiin mannermaalta, lähinnä Kiinasta levinneitä filosofisia, eettisiä ja uskonnollisia aineksia. Japanin kansallisella tasolla se huomioitiin Minamoto no Yoritomon perustaessa Kamakura-kaudella shogunaatin ja raivatessa tiensä Japanin johtoon ja ensimmäiseksi shōguniksi. Koska *bushin* omat sotataidot olivat erittäin tehokkaita ja kuolettavia, bushidō antoi hänelle selkeät säännöt siitä, milloin hänen toimintansa oli "oikein" ja milloin "väärin".

Bushidon seitsemän hyvettä
--------------------------

* 義 – **Gi** – Oikeudenmukaisuus, velvollisuudentunto
* 勇 – **Yū** – Rohkeus
* 仁 – **Jin** – Armeliaisuus
* 礼 – **Rei** – Kohteliaisuus
* 誠 – **Makoto** - Rehellisyys
* 名誉 – **Meiyo** – Kunnia
* 忠義 – **Chūgi** – Uskollisuus
* 孝 - **Kō** - Vanhempien kunnioitus
* 智 - **Chi** - Viisaus
* 悌 - **Tei** - Huolenpito vanhuksista

Katso myös
----------

* Ada-uchi
* Budo
* Fukushu
* Iaido
* Kendo
* Seppuku

Lähteet
-------

* Cunningham ,Don: *Taiho-jutsu, Law and Order in the Age of the Samurai*. Tuttle Publishing, 2004. ISBN 0-8048-3536-5. (englanniksi)
* Reenpää, Timo (päätoim.): *BU - Samurain ammatti / Hashi 20/1998*. Hashi (silta) ; Japanilaisen Kulttuurin Ystävät ry, 1998. ISBN 951-98012-1-9.
* Draeger, Donn F.: *Classical bujutsu, The Martial arts and ways of Japan vol. 1*. Weatherhill, 1973. ISBN 0-8348-0233-3. (englanniksi)
* Draeger, Donn F.: *Modern Bujutsu & Budo, vol. 3*. Weatherhill, 1974. ISBN 0-8348-0351-8. (englanniksi)
* Skoss, Diane (toim.): *Sword & spirit, Classical warrior traditions of Japan vol. 2*. Koryu books, 1999. ISBN 1-890536-05-9. (englanniksi)
* Ratti, Oscar; Westbrook, Adele: *Secrets of the Samurai , A Survey of the Martial Arts of Feudal Japan*. Castle Books, 1973. ISBN 0-7858-1073-0. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑   Bu Samurain ammatti. Hashi 20/1998, 1998, sivu 14
2. ↑   Bu Samurain ammatti. Hashi 20/1998, 1998, sivut 12,14-20

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Bushidō**.
* Hanami Web - Shinsengumi (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
* (Arkistoitu – Internet Archive)
**Bus Driver** on SCS Softwaren julkaisema linja-autosimulaattoripeli. Pelin kokeiluversio on ladattavissa pelin kotisivuilta ilmaiseksi tunnin peliajalla. Verkkosivuilta voi ostaa myös täysversion.

Pelaaminen
----------

Pelaaja valitsee reitin ajettavaksi kuudelta eri vaikeustasolta. Jokaiselle reitille on oma linja-autonsa, jota ei voi vaihtaa. Latausnäkymän jälkeen pelaaja aloittaa linja-auton ajamisen ajoreitin mukaisesti, joka näytetään pelaajalle tien pinnassa olevilla oransseilla nuoliopasteilla. Pelaajan tulee noudattaa ajaessaan liikennesääntöjä, kuten vilkunkäyttöä ja liikennevaloja. Liikennesääntöjen rikkomisesta menettää verrattain paljon pisteitä. 

Linja-auto tulee pysäyttää matkustajien kyytiin ottamista ja jättämistä varten merkityillä pysäkeillä, joita on reitistä riippuen 3–28. Jokaiselle pysäkille on aikataulun mukainen lähtöaika. Etuajoissa lähtemisestä lähtee välittömästi pisteitä, mutta toisaalta myöhässä oleva linja-auto voi kiriä aikatauluaan umpeen ajamalla vauhdikkaammin, sillä myöhästymispisteet lasketaan vasta reitin lopussa. Pysäkille ei myöskään saa jättää matkustajia. Pysäkkejä ei voi kuitenkaan jättää väliin, sillä pelaajalle näytetään vain yhden pysäkin sijainti kerrallaan.

Alkuperäisversion 12 erilaista bussimallia on suunniteltu oikeiden linja-autojen pohjalta. Pelissä voi ajaa esimerkiksi matalalattiabussilla, koulubussilla ja vankibussilla. Ajettavissa on kolmekymmentä eri reittiä, joiden sääolosuhteet ja vuorokaudenajat vaihtelevat.

Rimsley
-------

Pelin tapahtumat sijoittuvat kuvitteelliseen Rimsleyn suurkaupunkiin, joka sijaitsee Yhdysvalloissa. Kaupungin nimistö on kuitenkin saanut vaikutteita lähinnä Lontoosta. Pelimaailma on avoin, eli pelaaja voi halutessaan tutkia kaupunkia vapaasti.

Kaupunkiin on runsaasti luotu erilaisia tärkeitä elementtejä linja-autoliikennettä ajatellen. Kaupungista löytyy esimerkiksi messukeskus, useita suuria hotelleja, liikekaupunki, vanha kävelykeskusta, lentoasema, rahtisatama ja valtionvankila. Merenrannalla oleva kaupunki on merenlahden kahteen osaan jakama. Kaupungin kaakkoisosassa sijaitsee vuoristo, jonka ilmasto on talvinen vuoden ympäri. Kaupungin ympäri kiertää moottoritietasoinen kehätie.

Vastaanotto
-----------

Bus Driver -pelin alkuperäisessä versiossa ainoa pelinäkymä oli linja-auton ulkopuolelta, eli sitä pelattiin niin sanotusta kolmannesta persoonasta. Arvosteluissa on kaivattu ennen kaikkea kuljettajanäkymää. Kehittäjät perustelivat sen puutetta pelin luonteella, jonka tarkoitus ei ole toimia täysrealistisena linja-autosimulaattorina. Kuljettajanäkymä kuitenkin lisättiin peliin Gold-päivityksessä.

Lähteet
-------

1. ↑  Buss Driver - Game Features *busdrivergame.com*. Viitattu 2.1.2010. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Pelin verkkosivusto (englanniksi)
**Marqués del Duero** oli Espanjan laivaston Fernando el Catolico -luokan tykkivene, joka upposi 1. toukokuuta 1898 Manilanlahden taistelussa.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Fernando el Catolico -luokka*
Alus tilattiin Forges et Chantiers de la Méditerranéelta La Seyne-sur-Meristä Ranskasta, missä köli laskettiin 20. tammikuuta 1875. Alus laskettiin vesille 3. toukokuuta 1875 ja otettiin palvelukseen vielä samana vuonna.

Palvelus
--------

Espanja vastaanotti aluksen Marseillessa, mistä se lähti ensimmäiseen tehtäväänsä 27. heinäkuuta 1875 San Sebastianin lahdelle sulkeakseen ja valvoakseen alueen sekä toimiakseen yhteysaluksena. Alus jatkoi tehtävässä kolmannen karlistisodan päättymiseen 27. helmikuuta 1876 saakka ja poistui alueelta muun laivaston mukana 5. huhtikuuta.

Alus lähti 29. heinäkuuta Filippiineille, missä se liitettiin Espanjan Aasian laivueen eteläiseen divisioonaan kotisatamanaan Zamboanga. Alus lähti 24. heinäkuuta 1880 Filippiineiltä vieraillakseen Siamissa, Saigonin Annamissa ja Singaporessa. Alus valtasi 27. syyskuuta 1895 joukon morojen merirosvoaluksia Borneossa. Myöhemmin alus hyökkäsi morojen ja tagalog merirosvojen kimppuun surmaten kahdeksantoista ja haavoittaen kolmeakymmentä.

Espanjan–Yhdysvaltain sodan alus osallistui Montojon johtaman laivueen mukana Manilanlahden taisteluun. Alukseen osui ainakin viidesti ja ainakin yksi osumista oli 8 tuuman ja yksi 6 tuuman kranaatti. Aluksen keulatykki ja laitojen tykit tuhoutuivat samoin kuin yksi höyrykoneista. Miehistö upotti aluksensa ja Yhdysvaltain laivaston *USS Petrelin* maihinnousujoukot polttivat hylyn. Yhdysvaltain laivasto nosti hylyn ja nimesi sen *P-17*:ksi. Alus romutettiin vuonna 1900.

Lähteet
-------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Marqués del Duero (1875)**.
1. 1 2 3 4  spanamwar.com

*Fernando el Catolico* -luokan tykkiveneet

|  |
| --- |
| *Fernando el Catolico* - *Marqués del Duero* |
| Edeltäjä: *Prosperidad* – Seuraaja: General Concha -luokka |
**Maroubra** on uimaranta ja lähiö Sydneyssä, Australiassa. Maroubra sijaitsee 10 kilometrin päässä Sydneyn keskustasta Randwickin kaupunginosassa.

History
-------

Maroubra on aboriginaalinen sana, joka tarkoittaa *ukkosen paikkaa*. Vuonna 1861 alueen ensimmäisen talon rakensi Humphrey McKeon, minkä jälkeen seudulle saapui muitakin asukkaita.

Maroubra Beach 1900-luvulla

Maroubra Beach
--------------

Maroubra Beach on noin kilometrin pituinen ja ylettyy aina Maroubran lahteen saakka. Mahon Pool sijaitsee rannan pohjoispuolella, lähellä Mistral Poolia. Maroubralla on kaksi surf-kerhoa: Maroubra Surf Life Saving Club ja South Maroubra Surf Life Saving Club, joiden molempien perustaja on Arthur Byrne Resreve. Maroubra Beachilla on myös skeittipuisto.

Galleria
--------

* Duffys CornerDuffys Corner
* Maroubra Roadin ja Anzac Paradein risteysMaroubra Roadin ja Anzac Paradein risteys
* Maroubra Bay HotelMaroubra Bay Hotel
* Maroubra BeachMaroubra Beach
* Maroubra Surf Life Saving ClubMaroubra Surf Life Saving Club
* Maroubra Beach TowerMaroubra Beach Tower
* Maroubra Beachille ajelehtineita meduusojaMaroubra Beachille ajelehtineita meduusoja

Katso myös
----------

* Sydneyn rannat

Lähteet
-------

1. ↑   *The Book of Sydney Suburbs*, Compiled by Frences Pollon. Angus & Robertson Publishers 1990. Published in Australia ISBN 0-207-14495-8, s. 164.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Maroubra**.
* Maroubra Districts Chamber of Commerce
* Maroubra Beach Web Camera
* Pacific Square-ostoskeskus
* Accommodation in Maroubra
* Tietoa Maroubrasta (Arkistoitu – Internet Archive)
* Maroubra Junction Public School (Arkistoitu – Internet Archive)
**Koppelo** eli **Koppelojärvi** on kylä ja järvi Nurmeksen Valtimolla, Pohjois-Karjalassa 12 kilometriä Valtimon kirkonkylältä luoteeseen. Kylä sijaitsee 4 kilometriä pitkän Koppelojärven ympärillä. Kylän keskus on Koppelojärveen laskevan Palmikkojoen suussa. Nykyään kylässä on kuutisenkymmentä vakituista asukasta. Kylän nimi on tullut sanasta koppelo, joka tarkoittaa naarasmetsoa. Koppelon seudut ovatkin olleet riistaisia kautta aikain ja houkutelleet ensimmäiset asukkaat näihin maisemiin.

Historia
--------

Koppelosta on löytynyt kivikautinen muinaislöytö. Koppelojärvelle ilmaantui ensimmäinen talo 1620-luvulla, joka lienee ollut Juusola. Vuonna 1937 kylän toinen talo rakennettiin nykyisen keskuksen tienoolle Palmikkijoen suuhun. Koppelojärven kylän nimi mainitaan asiakirjoissa ensimmäisen kerran vuonna 1639. Koppelojärvellä on asunut paljon varsinkin Lipposia. Enimmillään asukkaita on ollut viitisensataa. Kylällä toimi silloin myös kauppa, työväentalo ja koulu. Koppelon koulu lakkautettiin 1970-luvulla. Ennen Koppelojärvi on laskenut kaakkoon Haapajärven Mustalahteen, mutta järvenlaskun jälkeen vedet laskevat Koppelojokea pitkin itään Matkusjokeen.

Nähtävyydet
-----------

* Kota Palmikkojoen rannassa Rautavaaran tien varrella. Kesäisin on mahdollisuus käydä myös soutelemassa Palmikkijoella yhteiskäytössä olevalla veneellä.
* Luontopolku, jonka pituus on 7 km. Maastoon merkitty polku alkaa Koppelon kylältä ja kulkee Ylimmäisenjärven rannalle, jossa on kylän toinen kota. Myös Ylimmäisenjärvellä on mahdollisuus soutamiseen.
* Maitolaituri, jonka Ympäristökeskus on rakentanut Koppelon kylälle.

Lähteet
-------

* Valtimo : Kotiseututeos Karjalan ja Kainuun kauniista rajakunnasta (1994, ISBN 952-90-6060-2)

Aiheesta muualla
----------------

* Koppelo (Arkistoitu – Internet Archive)

Valtimon kylät

* Elomäki
* Haapakylä (kirkonkylä)
* Halmejärvi
* Hirsikangas
* Kalliojärvi
* Karhunpää
* Koiravaara
* Koppelo (Koppelojärvi)
* Maanselkä
* Nuolijärvi
* Pajukoski
* Puukari
* Rasimäki
* Rumo
* Sivakkajoki
* Puukari
* Sivakkavaara
* Verkkojoki
* Ylä-Valtimo