recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Tuuli Elina Menna** (s. 8. kesäkuuta 1996 Helsinki) on suomalainen koripalloilija. Laiturina pelaava Menna on helsinkiläisen Wartti Basketin kasvatti.

Hän kirjoitti ylioppilaaksi Mäkelänrinteen lukiosta keväällä 2015. Mäkelänrinteessä, kuten Pohjois-Haagan yläasteellakin, hän kuului Helsinki Basketball Academyn valmennusryhmään (2011-2015) ja osallistui kansainväliseen kilpailutoimintaan (EYBL – European Youth Basketball League).

Menna on saavuttanut SM-kultaa nuorisosarjoissa: alle 18-vuotiaissa 2012 (Honka Akatemia) ja alle 16-vuotiaissa 2011 (Wartti-Basket). Henkilökohtaisia huomionosoituksia ovat olleet mm. kauden parhaan B-tyttöpelaajan arvo 2011 (Suomen Koripalloliitto), alle 16-vuotiaiden PM-kisojen arvokkaimman pelaajan palkinto 2012 sekä alle 16-vuotiaiden EM-kilpailujen B-divisioonan tähdistöjoukkuevalinta 2012. Hän pelasi vuosina 2012–2015 naisten SM-sarjaa/Naisten Korisliigaa ja oli mukana voittamassa SM-pronssia Hongalle vuonna 2013. Kaudella 2014-2015 hän kirjautti tilastomerkinnöikseen 11,6 pistettä, 9,3 levypalloa ja 0,3 syöttöä ottelua kohden. Kausina 2015–2016 ja 2016-2017 Menna pelasi yliopistokoripalloa Yhdysvalloissa Virginiassa Richmondin yliopiston joukkueessa ja siirtyi sen jälkeen nykyiseen joukkueeseensa Manhattan Collegeen New Yorkissa.

Menna edusti Suomea täydet kaksi kautta sekä alle 16-vuotiaiden (2011-2012) että alle 18-vuotiaiden (2013-2014) nuorisomaajoukkueissa pelaten yhteensä 72 nuorisomaaottelua ja kuuluu naisten maajoukkueen kokoonpanoon.

Lähteet
-------

* Tuuli Menna (Arkistoitu – Internet Archive) baskethotel.com
* Maajoukkuetilastot (Arkistoitu – Internet Archive) Suomen Koripalloliitto

### Viitteet

1. ↑
2. ↑
3. ↑  baskethotel.com
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑
8. ↑
9. ↑
Harrastajan kuva tapahtumasta. Itse raketti on kirkas juova vasemmassa reunassa, alla tähti.
**Petroskoin maneetti** oli tuolloisen Neuvostoliiton Pletsetskin avaruuskeskuksesta tehty rakettilaukaisu 03:58 20. syyskuuta 1977. Laukaisusta saatiin Suomessa forssalaisen silminnäkijän ottamia kuvia.  Havaintoja tehtiin laajalla alueella ja sitä pidettiin pitkään ufohavaintona. 

Tämäntyyppinen laukaisu oli harvinainen, se vei suuressa kulmassa olevalle radalle, ja näkyi normaalia lännempänä.

Uutistoimisto Tassin mukaan ilmiö oli meteoriitti, mutta meteoriitiksi ilmiö oli kuitenkin liian pitkäikäinen. Tass ei voinut uutisissaan mainita Neuvostoliiton salaisen pohjoisen kosmodromin, Plesetskin olemassaoloa.

Helsingin yliopiston tähtitieteen laitos ehdotti havainnon selitykseksi raketin laukaisua, vaikka täsmällinen laukaisun tyyppi ei vielä ollut tiedossa.
Kyseessä oli Kosmos 955 -satelliitin laukaisu. Jäljet olivat näkyvissä noin kaksi tuntia.

Lähteet
-------

1. 1 2  Heikki Oja: *Tulipalloja taivaalla*, s. 182-189. Ursa, 1978.
2. ↑  Kari A. Kuure, Juhani Kyröläinen, Göte Nyman, Jukka Piironen: *Katoavatko ufot*, s. 79. Ursa, 1993. ISBN 951-9269-67-3.
3. 1 2  Juhani Kyröläinen, Pekka Teerikorpi: *Ufojen arvoitus*, s. 132–135. Ursa, 1980.
**Petrofysiikka** on geologian osa-alue, joka liittyy geologian lisäksi geofysiikkaan. Siihen kuuluu mineraalien ja kivien fysiikka. Sitä hyödynnetään teollisuuden raaka-ainevarojen etsinnässä, ympäristön geologisten ominaisuuksien tutkimisessa ja rakennussuunnitelmia tehdessä. Petrofysiikkaan kuuluva tutkimus selvittää maalajeissa ja kallioperässä tapahtuvia muutoksia. Petrofysiikka on suurelta osin poikkitieteellinen tiede, jossa yhdistyvät geologia, geofysikaaliset mittaukset, fysiikka ja kemia. Sitä hyödynnetään yhteiskunnallisten käyttökohteiden lisäksi lukuisissa tieteellisissä tutkimuksissa, kuten ympäristö- ja ilmastotieteissä ja biologiassa. Myös meteorien tutkimus kuuluu petrofysiikkaan ja sen avulla saadaan tietoa avaruudessa kiertävien kappaleiden ominaisuuksista. Myös lääketieteessä käytettyjen aineiden tutkimuksessa hyödynnetään petrofysiikkaa.

Petrofysiikassa käytetyt suureet ovat joko skalaari-, vektori- tai tensorisuureita riippuen siitä, liittyykö mitattaviin ominaisuuksiin tiettyjä suuntia. Petrofysiikassa tehdyt mittaustavat ovat riippuvaisia ympäristöolosuhteista. Petrofysiikan menetelmin mitattavia asioita ovat painovoima, magnetismi, sähkökenttä, sähkömagnetismi, seismiikka, geotermiikka ja radioaktiivisuus. Petrofysiikan tutkimuksissa käytetään kalliopaljastimia, joiden avulla voidaan selvittää maaperän magneettisuutta, sähköluotaimien avulla voidaan selvittää maaperän sähkönjohtavuutta ja painovoimaa tutkimalla voidaan selvittää maaperän tiheyttä ja sen vaihteluita.

Lähteet
-------

1. ↑  
Meri-Liisa Airo, Risto Kiuru: Petrofysiikan perusteet *Report series in geophysics*.  2012. Helsingin yliopisto. Viitattu 16.12.2022. [vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

*
**Petrologia** (m.kreik. petros 'kivi') on geologian osa-alue, joka tutkii kiviä, niiden koostumusta, tekstuuria, rakennetta, esiintymistä, jakaumaa ja muodostumisolosuhteita.

Petrologia voidaan jakaa esimerkiksi kivien syntytavan mukaan: magmapetrologiaan (ks. myös magmakivi), sedimenttipetrologiaan (ks. myös sedimenttikivi) ja metamorfiseen petrologiaan (ks. myös metamorfinen kivi). Petrologiaan kuuluvat kokeellinen petrologia (kivien synteesi laboratorio-oloissa) ja petrografia.

Petrologiassa käytetään mineralogiaa, mikroskooppista petrografiaa ja kemiallisia analyysejä kiven koostumuksen ja tekstuurin selvittämisessä. Nykyisin petrologiassa käytetään geokemiaa ja geofysiikkaa geokemiallisten trendien ja syklien tutkimisessa. Myös termodynamiikka auttaa kivien alkuperän ymmärtämisessä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Petrology. Science *Encyclopædia Britannica*. Viitattu 30.7.2016. (englanniksi)
2. ↑  petrology *merriam-webster.com*. Viitattu 30.7.2016. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Petrologia**.
* Ari Brozinski: Johdanto kiviin(geologia.fi)
* PetDB, the Petrological Database (englanniksi)
**Jemenin ympäristöpolitiikkaan** liittyvät paikalliset ja maailmanlaajuiset ympäristökysymykset ja kansainväliset, valtiolliset ja kunnalliset sopimukset ja ohjauskeinot, keskustelu, tutkimus ja rahoitus. Ympäristöpolitiikkaan vaikuttavat puolueet, rahoittajat, asukkaat, yhteisöt, yhdistykset, kansalaisliikkeet ja lehdistö. Ympäristöpolitiikka vaikuttaa lajien monimuotoisuuteen ja kansanterveyteen.

Jemenin talous on UNEPin mukaan riippuvainen kalastuksesta ja öljystä. Mahmoud Mohamed Shidiwah on ympäristöviraston puheenjohtaja (Yemen's Environmental Protection Agency). Vaikka kalansaaliit ovat nousseet 30 % ja vienti 25 % maailmanpankin raportin mukaan kalakannat heikkenee paikoittain.

Vesi
----

YK:n vuoden 2006 raportin mukaan Jemenissä pohjaveden taso laskee yli metrin vuodessa. WWF:n vuoden 2008 raportin mukaan maailman keskimääräinen vedenkulutus henkeä kohti vuodessa oli 1,2 miljoonaa litraa, mutta määrä vaihteli Yhdysvaltojen 2,48 milj. litrasta Jemenin 0,6 milj. litraan.

Uhanalaiset eläimet
-------------------

Sarvikuonon sarvien kauppa alkoi Jemenissä 1970-luvulla. Vuonna 1994 40 % maailman sarvikuonojen sarvien kaupasta tapahtui Jemenissä.

Maailmanperintöluettelo
-----------------------

Maailmanperintöluetteloon sisältyy Sanaan vanha kaupunki, Sokotra, Zabid ja Shibām.

Katso myös
----------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Jemen**.
* Kestävä kehitys alueittain ja maittain
* Jemenin energiapolitiikka

Lähteet
-------

1. ↑  Unep.com (Arkistoitu – Internet Archive) UNEP Promotes Scientific Knowledge to the Developing World UNEP 24.12.2009
2. ↑  Global Corruption Report 2008 (Arkistoitu – Internet Archive) s. 19
3. ↑  Living Planet -raportti 2008, Tiivistelmä[vanhentunut linkki] WWF
4. ↑  White rhinoceros WWF 2004
**Jemielnica** on maalaiskunta Strzelcen piirikunnassa Puolassa. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 7 236.

Strzelcen piirikunnan asukkaista 9,6 prosenttia asuu Jemielnican kunnassa ja sen pinta-alasta 15,3 prosenttia kuuluu Jemielnican kuntaan. Kylät kunnassa ovat Barut, Centawa, Gąsiorowice, Jemielnica, Piotrówka, Wierchlesie sekä Łaziska.

Jemielnican väestöpyramidi 2014.
Vuoden 2019 lopussa 50,8 prosenttia Jemielnican asukkaista oli naispuolisia ja 49,2 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 16,5 prosenttia kunnan väestöstä, työikäiset 64,7 prosenttia ja eläkeikäiset 18,7 prosenttia väestön keski-iän ollessa 41,6 vuotta. Vuonna 2019 Jemielnican kunnassa syntyi 76 lasta. Puolan vuoden 2011 väestönlaskennassa kunnan väestöstä 24,5 prosenttia oli saksalaisia, ja saksan kielellä onkin kunnassa virallisen avustavan kielen asema.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Gmina Jemielnica w liczbach *Polska w Liczbach*. Viitattu 23.12.2020. (puolaksi)
2. ↑  Gminy, w których udział mniejszości narodowych, etnicznych lub społeczności posługującej się językiem kaszubskim wsród ogółu mieszkańców stanowił w 2011 roku co najmniej 10% Puolan sisäministeriö. Viitattu 23.12.2020. (puolaksi)
3. ↑  Urzędowy rejestr gmin, w których używany jest język pomocniczy (PDF) (puolaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Jemielnica** Wikimedia Commonsissa

* Gmina Wiejska Jemielnica Opolen tilastokeskus. (puolaksi)
Mielenosoitus Sanaassa 3. helmikuuta
**Jemenin vallankumous** oli tammikuussa 2011 alkanut kansannousu Jemenissä. Se sai vaikutteita arabimaailman levottomuuksista ja johti presidentin Ali Abdullah Salehin eroon ja uuteen perustuslakiin.

Tapahtumat
----------

Tammikuun lopussa 2011 pääkaupunki Sanaassa alkoivat kuukausia kestäneet mielenosoitukset, joissa etenkin opiskelijat, Pohjois-Jemenin huthit ja Etelä-Jemenin itsenäisyyttä tavoitteleva Etelän liike vaativat vuodesta 1978 hallinneen presidentti Salehin eroa. Mielenosoittajat vastustivat työttömyyttä, talousahdinkoa ja korruptiota. Maaliskuussa armeija ampui mielenosoittajia murhaten yli 50 ihmistä. Toukokuussa Sanaassa puhkesi katutaisteluja.

Kesäkuun 2011 alussa presidentti Saleh haavoittui pommilla tehdyssä murhayrityksessä. Hän oli kolme kuukautta hoidettavana Saudi-Arabiassa. Saleh ei aluksi suostunut luopumaan virastaan, mutta muutti mielensä ja erosi lopulta marraskuussa 2011. Saleh poistui maasta tammikuussa 2012, ja parlamentti antoi hänelle syytesuojan protesteista huolimatta. Hän siirsi vallan väliaikaisesti varapresidentti Abdrabuh Mansur Hadille.

Seuraukset
----------

Helmikuussa 2012 varapresidentti Hadi valittiin presidentiksi ainoana ehdokkaana. Uuden perustuslain luonnostelu alkoi maaliskuussa 2013.

Arabikevään kansannousu suisti Jemenin epävakauteen. Uusi hallitus ei onnistunut ulottamaan valtaansa koko maahan. Valtatyhjiötä on täyttänyt esimerkiksi terroristiverkosto al-Qaida. Toinen epävakaudesta hyötynyt ryhmä ovat huthikapinalliset, jotka ovat uskonnoltaan shiialaiseen zaidilaissuuntaukseen kuuluvia. 

Huthikapina on lähtöisin Saadan maakunnasta. Se vahvistui vallankumouksen myötä ja syyskuussa 2014 huthit onnistuivat helposti valtaamaan pääkaupungin Sanaan keskeiset hallintokohteet ja mediat. Syrjäytetty presidentti Saleh, joka on itsekin zaidilainen, siirtyi tukemaan entisiä vastustajiaan hutheja. Hänen turvallisuusjoukkonsa ja sotilaansa auttavat hutheja. Helmikuussa 2015 Jemen luisui täysimittaiseen sisällissotaan, joka on yhä meneillään.

Lähteet
-------

1. 1 2  Jemenin hätä väistelee otsikoita – 82 prosenttia maan asukkaista humanitaarisen avun tarpeessa *HS.fi*. Viitattu 3.11.2016.
2. 1 2 3  Epäsuosittu presidentti palasi levottomaan Jemeniin *Helsingin Sanomat*.  23.9.2011. Viitattu 27.9.2011.
3. ↑  Guardian.co.uk: Yemen's Ali Abdullah Saleh resigns – but it changes little
4. 1 2  Yemen profile - Timeline *BBC News*.  10.8.2016. Viitattu 3.11.2016. (englanniksi)
5. ↑  Aishi Zidan: Jemen luisuu kohti kaaosta, ja sillä on kauaskantoiset seuraukset *Helsingin Sanomat*.  18.1.2015. Viitattu 18.1.2015.
6. ↑  Saudis' Operation Decisive Storm in Yemen a 'dangerous step,' Iran warns - The Globe and Mail *theglobeandmail.com*.  26.3.2015.  Arkistoitu 26.3.2015. Viitattu 3.11.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Jemenin vallankumous** Wikimedia Commonsissa
Napoleon Jenan taistelussa, Horace Vernet’n maalaus vuodelta 1836.
**Jenan–Auerstedtin taistelu** (myös **Jenan taistelu**) oli 14. lokakuuta 1806 käyty Napoleonin sotien taistelu, jossa Preussin armeija kärsi ratkaisevan tappion Napoleonin komentamalle Ranskan armeijalle. Taistelu käytiin Jenan ja Auerstedtin (*Auerstädtin*) kaupunkien alueella Saksissa vain muutamaa viikkoa neljännen liittokunnan sodan syttymisen jälkeen.

Tausta
------

Preussin kuningas Fredrik Vilhelm III oli solminut heinäkuussa 1806 salaisen liittosopimuksen Venäjän kanssa valmistautuen siten sotaan Ranskaa vastaan. Lokakuun alussa Braunschweigin herttua Kaarle Vilhelm Ferdinandin komentama preussilais-saksilainen armeija lähti etenemään Saksin läpi länteen uhatakseen ranskalaisia läntisessä Saksassa. Napoleon eteni kuitenkin nopeasti etelästä Thüringenin metsien kautta yhyttääkseen preussilaiset ennen kuin venäläiset ehtisivät liittyä heihin sekä katkaistakseen preussilaisten mahdollisen paluutien Elbejoelle. Kun Napoleonin 122 000 miestä käsittäneet joukot lähestyivät Preussin armeijan sivustaa, kuningas Fredrik Vilhelm määräsi jakamaan 114 000 miestä käsittäneet preussilais-saksilaiset joukot: Braunschweigin herttuan komentamat 63 000 miestä sijoitettiin Auerstädtiin ja ruhtinas Friedrich Ludwig zu Hohenlohe-Ingelfingenin komentamat loput 51 000 miestä 24 kilometrin mittaiselle rintamalle Jenasta Weimariin.

Taistelun kulku
---------------

Lokakuun 14. päivän aamuna Napoleon iski ensimmäisenä Jenaan, johon ruhtinas Hohenlohe-Ingelfingen oli sijoittanut 38 000 miestä. Napoleon kukisti iltapäivään mennessä nämä ja muutkin ruhtinaan joukot. Samaan aikaan Louis-Nicolas Davout’n komentamat 26 000 miestä hyökkäsivät Braunschweigin herttuan joukkoja vastaan Auerstädtissä. Kaarle Vilhelm Ferdinand hajotti ylivoimaiset joukkonsa erillisiin hyökkäyksiin, mikä auttoi Davout’ta pitämään pintansa. Herttuan haavoituttua kuningas Fredrik Vilhelm ryhtyi itse komentamaan armeijaansa, mutta preussilaisten taisteluinto laski, kun tieto Jenan joukkojen tappiosta saapui. Heidän puolustuslinjansa Auerstädtissä luhistuivat noin tuntia myöhemmin. Myös kolmas, Jean-Baptiste Bernadotten komentama ranskalainen armeija oli ollut lähistöllä taistelun aikana, mutta Napoleonin määräyksestä huolimatta se ei osallistunut taisteluun.

Seuraukset
----------

Ranskalaiset menettivät taisteluissa noin 12 000 miestä. Preussilaiset ja saksilaiset menettivät 24 000 miestä kaatuneina ja haavoittuneina sekä 20 000 sotavankeina. Myös Braunschweigin herttua haavoittui kuolettavasti. Preussi kärsi seuraavina päivinä joukon muita murskatappioita ja 25. lokakuuta Davout’n joukot valtasivat kuningaskunnan pääkaupungin Berliinin. Kuningas ja Preussin armeijan jäljelle jäänyt osa joutuivat perääntymään Itä-Preussiin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Battle of Jena (englanniksi) *Encyclopædia Britannica Online Academic Edition*. Viitattu 28.2.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Jenan–Auerstedtin taistelu** Wikimedia Commonsissa
**Daily Me** on yhdysvaltalaisen tietojenkäsittelijätieteilijä Nicholas Negroponten vuonna 1995 kehittämä teoria tulevaisuuden digitalisoituneista sanomalehdistä, jotka personalisoivat lukijansa. Teorian mukaan median välineet pyrkivät seuraamaan lukijansa mieltymyksiä koskien erilaisia uutissisältöjä ja siten suosittelemaan jatkossa samankaltaisia uutisia. Näin uutisvalinnan taloudellinen malli muuttuu asettaessaan lukijan autoritaarisempaan asemaan kuin itse sisällön tuottajan, toimittajan. Lukija on tällöin erityisasemassa suhteessa mediaan luoden itse uutisvirtansa, jota seuraa. Daily Me ilmestyy terminä ensimmäistä kertaa Negroponten digitaalista teknologiaa käsittelevässä teoksessa Digitaalinen todellisuus vuonna 1995.

Jotkin uutismediat ovat jo omaksuneet Daily Me:n periaatteita. Esimerkiksi Google News ja eri sivustojen RSS-syötteet keräävät tietoja lukijoistaan suositellakseen jatkossa heille uusia sisältöjä.

Lähteet
-------

* Painokoneet seis! Kertomuksia uuden journalismin ajasta, Johanna Vehkoo. Helsingissä: Teos 2011 ISBN 9789518513790
* Digitaalinen todellisuus. (Being digital, 1995.) Suomentanut Petteri Bergius. Helsingissä: Otava, 1996. ISBN 951-1-14157-0.
**Dai Ichi Teibō** (jap. 第一丁卯) oli vuonna 1867 vesillelaskettu parkkitakiloitu puurunkoinen tykkivene, joka oli alun perin vuonna 1867 valmistunut kauppalaiva *SS Hinda*. Chōshūn han osti aluksen vuonna 1868, jolloin se sai nimen *Teibōmaru No 1*. Alus luovutettiin vuonna 1870 sisaraluksensa *Dai ni Teibōn* kanssa keisarillisen Japanin laivastolle, joka nimesi sen *Dai Ichi Teibōksi*.

Palvelus
--------

Alus lainattiin keisarillisen Japanin laivastolle alkuvuodesta 1868, ja se aseistettiin sisällissodan varalle. Heinäkuussa alus palautettiin omistajilleen, mutta se lahjoitettiin vuonna 1870 keisarilliselle laivastolle, jolloin se sai nimen lopullisen nimensä. Alus oli vuodesta 1873 alkaen tutkimusaluksena aina siihen saakka, jolloin se haaksirikkoutui Kuriileilla vuonna 1875.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway’s All the World’s Fighting Ships 1860–1905*. Lontoo: Conway Maritime Press, 2002. ISBN 0-85177-133-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  Gardiner 2002, s. 235.
**Niin kuin kivelle puhutaan** on suomennosvalikoima Paul Celanin runoja eri kokoelmista. Teoksen on suomentanut Jukka Koskelainen ja julkaissut vuonna 1993 Nuoren Voiman Liitto yhdessä kustantaja Tammen kanssa. Kokoelman lopussa on suomentajan jälkisanat. 

Jälkisanoissa Koskelainen kirjoittaa, että alun kokoelmia sävyttävät romantiikka ja surrealismi. Vähä vähältä lyyrisyys katosi, runot lyhenivät ja kieli pirstoutui. Juuri loppukauden kokoelmiin perustuu Celanin maine hermeettisenä runoilijana. Hän itse tosin kiisti hermeettisyyden. Tunnetuin runo on "Todesfuga" (Kuolemanfuuga, Kuolonfuuga), josta on tehty aiemmin kolme suomennosta (Tuomas Anhava, Aki Salmela ja Merja-Riitta Stenroos). Runoissa on usein vastapareja, ja ne on kirjoitettu puhuttelumuotoon. Celanin runoissa on viittauksia eri suuntiin, mutta niiden tulkintaa on tehty eri tavoin. Saksassa hänen tuotannostaan on kirjoitettu runsaasti selitysteoksia. Teoksen lopussa Koskelainen esittää Celanin sanastosta omia tulkintojaan.

Katso myös
----------

* Luettelo Paul Celanin runojen suomennoksista, sisältää myös luettelon valikoiman runoista

Lähteet
-------

1. ↑  Jukka Koskelainen, Ristikon takaa, jälkisanat kokoelmassa, s. 122–123.
**Korarou** on järvi Malissa. Se sijaitsee Bandiagaran–Homborin ylängön pohjoispuolella Moptin alueen Douentzan piirissä.

Pohjois-eteläsuuntainen kapea järvi on 20–30 kilometriä pitkä. Veden ollessa korkeimmilaan se ulottuu pohjoisessa aina Kersaniin saakka. Pinta-ala vaihtelee 80 ja 170 neliökilometrin välillä. Korarouta ruokkivat etupäässä etelästä Bandiagaran ylängöltä ja idästä Goundouroun vuorilta heinä-syyskuussa valuvat sadevedet, mutta marras-tammikuussa siihen voi virrata myös Nigerjoen tulvavesiä Aougoundoujärven suunnasta. Järven valuma-alueen laajuus on 3 200 neliökilometriä.

Nykyään Koraroussa on vettä yleensä vain heinä-lokakuussa. Poikkeuksellisen kosteina vuosina se voi kuivua vasta maaliskuussa. Järvellä harjoitetaan riisin viljelyä, karjanhoitoa ja kalastusta. Sen rannalla sijaitsee Koraroun kunnan keskuskylä Diona.

Lähteet
-------

1. ↑  *Monographie hydrologique du fleuve Niger. Tome II: Cuvette Lacustre et Niger Moyen*, s. 12–13. Paris: Orstom, 1986. ISBN 2-7099-0790-9. Teoksen verkkoversio.
2. ↑  *The Niger, a lifeline: Effective water management in the Upper Niger Basin*, s. 58. Lelystad, Sévare, Amsterdam, Veenwouden: Rijkswaterstaat, Wetlands International, Institute for Environmental studies, Altenburg & Wymenga ecological consultants, 2005. ISBN 90-807150-6-9. Teoksen verkkoversio.
3. ↑  Plan de Securite Alimentaire: Commune Rurale de Korarou 2006–2010 *fsg.afre.msu.edu*.  Arkistoitu 6.3.2016. Viitattu 31.3.2017.
**Korakrit Arunanondchai** (s. 1986 Bangkok) on thaimaalainen taiteilija, joka työskentelee New Yorkissa ja Bangkokissa. Hänen teoksensa ovat videoita, valokuvia, installaatioita ja performansseja, joille on tyypillistä monien aiheiden ja kulttuuristen vaikutteiden sekoittaminen. Arunanondchain teoksissa on vaikutteita muun muassa rap-musiikista ja musiikkivideoista, taiteen historiasta ja thaimaalaisesta hengellisyydestä. On sanottu, että hänen teoksissaan yhdistyvät digitaalisen ajan kollektiivinen muisti ja hänen henkilökohtaiset kokemuksensa.

Käytyään koulunsa Bangkokissa Arunanondchai muutti Yhdysvaltoihin opiskelemaan taidetta. Hän suoritti BA-tutkinnon Rhode Island School of Designissa Providencessa (2009) ja valmistui taiteen maisteriksi New Yorkin Columbian yliopistosta 2012. Samana vuonna hän suoritti opintoja Skowhegan School of Painting and Sculpturessa. 

Vuodesta 2013 Arunanondchai on pitänyt useita yksityisnäyttelyitä varsinkin Yhdysvalloissa ja Euroopassa. Hänen taidettaan on nähty muun muassa New Yorkin MoMA-museon PS1-tilassa sekä näyttelyissä Lontoossa, Pariisissa, Pekingissä ja Berliinissä. Syksyllä 2017 hänellä on yksityisnäyttely Helsingissä Nykytaiteen museo Kiasmassa.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Korakrit Arunanondchai*, s. 68–69, 104. Kaleidoscope, 2016.
2. 1 2  Kiasma - Korakrit Arunanondchai *www.kiasma.fi*. Viitattu 8.5.2017.
3. ↑  Korakrit Arunanondchai – Biography (pdf) CLEARING. Viitattu 8.5.2017. [vanhentunut linkki]
4. 1 2  Thaimaalaista tosi-tv:tä, drone-lennokkeja, räppivideoita ja taidehistoriaa: Korakrit Arunanondchai on Kiasman syksyn ykköstaidenimi *Helsingin Sanomat*.  27.4.2017. Viitattu 8.5.2017.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Museum of Modern Art

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Rajapintojen kuvauskieli** tai **rajapintojen määrittelykieli** on yksinkertaista syntaksia noudattava formaali kieli, joka kuvaa ohjelmistokomponentin rajapinnan. Se tarjoaa yhteiset merkintäsäännöt sen kuvaamiseksi, miten toinen ohjelma voi käyttää ohjelmistokomponenttia.

Rajapintojen kuvauskieliä käytetään tilanteissa, joissa yhdessä toimivilla ohjelmistoilla on eri tapa kutsua aliohjelmia, esimerkiksi jos ne on kirjoitettu eri ohjelmointikielillä. Yhteisillä määrittelyillä päästään kieliriippumattomuuteen. Tavallisimmin rajapintojen kuvauskieliä käytetään, kun ohjelmiston on tarkoitus kutsua toisilla koneilla suoritettavia aliohjelmia (eli suorittaa etäproseduurikutsuja). Tällöin aliohjelmien kutsutavat voivat erota myös siksi, että laitteiden sisäinen rakenne on erilainen (niillä on eri arkkitehtuuri).

Rajapintojen kuvauskieli kuuluu osana ainakin seuraaviin ohjelmistokomponenttiteknologioihin: COM, XPCOM, CORBA ja SOAP. Usein näiden kielten nimi tai osa sitä on **IDL** englanninkielisen nimityksen *interface description* (tai *definition*) *language* mukaan.

Lähteet
-------

* Shannon, Karen P. & Snodgrass, Richard: *The interface description language: definition and use*. Computer Science Press, 1989. ISBN 978-0-7167-8198-1. (englanniksi)
**Fenyylielohopeakloridi** (C6H5HgCl) on orgaaninen yhdiste, joka kuuluu rakenteeltaan elohopean organometalliyhdisteisiin. Yhdistettä voidaan käyttää reagenssina orgaanisen kemian synteeseissä ja maataloudessa fungisidina.

Ominaisuudet
------------

Fenyylielohopeakloridi on huoneenlämpötilassa väritöntä tai valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee vain hyvin niukasti veteen. Fenyylielohopeakloridi liukenee hieman etanoliin ja paremmin muun muassa dietyylieetteriin, bentseeniin ja pyridiiniin. Fenyylielohopeakloridi on stabiilia ilman ja veden vaikutuksille. Hiilidioksidin kanssa yhdiste reagoi muodostaen ketoneja.

Valmistus ja käyttö
-------------------

Fenyylielohopeakloridin valmistukseen on useita eri tapoja. Käytettyjä ovat muun muassa saostaminen fenyylielohopea-asetaatin vesiliuoksesta natriumkloridin avulla, aniliinin diatsoniumsuolan ja elohopea(II)kloridin reaktio kupari(I)kloridin toimiessa katalyyttinä, bentseenin ja elohopea(II)kloridin välinen reaktio ja transmetallaatioreaktio elohopea(II)kloridin ja organotinayhdisteiden tai Grignard-reagenssien kanssa.

Fenyylielohopeakloridia voidaan käyttää maataloudessa fungisidina erityisesti siementen käsittelyyn. Biokemiallisissa tutkimuksissa sitä voidaan myös käyttää proteiinien sisältämien kysteiiniaminohappojen tioliryhmien muokkaamiseen. Fenyylielohopeakloridissa sidos fenyyliryhmän ja elohopean välillä on heikko ja katkeaa suhteellisen helposti ja yhdisteen käyttö reagenssina orgaanisen kemian synteeseissä perustuu tähän. Aine reagoi alkeenien kanssa muodostaen fenyloituja alkeeneja ja alyyliset alkoholit reagoivat fenyloiduiksi alkoholeiksi tai aldehydeiksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Phenylmercuric chloride – Substance summary *PubChem*. NCBI. Viitattu 12.2.2017.
2. 1 2  Alén, Raimo: *Kokoelma orgaanisia yhdisteitä: Ominaisuudet ja käyttökohteet*, s. 814. Helsinki: Consalen Consulting, 2009. ISBN 978-952-92-5627-3.
3. 1 2  Susan Budavari (päätoim.): *Merck Index*, s. 1257. 12th Edition. Merck & Co. 1996. ISBN 0911910-12-3. (englanniksi)
4. 1 2 3  Rajinder N. Khanna & Prem K. Singh: *Phenylmercury(II) Chloride, e-EROS Encyclopedia of Reagents for Organic Synthesis*, John Wiley & Sons, New York, 2001. Teoksen verkkoversio Viitattu 12.2.2017
5. ↑  G. Matolcsy,M. Nádasy,V. Andriska: *Pesticide Chemistry*, s. 288–289. Elsevier, 1989. ISBN 9780080874913. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 12.2.2017). (englanniksi)
6. ↑  Roger L. Lundblad: *Chemical Modification of Biological Polymers*, s. 233. CRC Press, 2016. ISBN 9781439849002. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 12.2.2017). (englanniksi)
**Rajatorpan ostoskeskus** on Vantaan Rajatorpan asuinalueella, Vapaalan kaupunginosassa sijaitseva pieni ostoskeskus. Ostoskeskuksen suunnitteli arkkitehtitoimisto Hyvärinen & Harlo, ja se rakennettiin kahdessa osassa, joista ensimmäinen valmistui vuonna 1971 ja jälkimmäinen 1974. Nykyisin ostoskeskuksen palveluihin kuuluvat muun muassa pizzeria, Alepa, parturi-kampaamo, baari ja kirpputori. Ostoskeskus on määritelty rakennushistorialliselta arvoltaan alueellisesti merkittäväksi, ja kuuluu arvoluokituksessa luokkaan 2.

Vuonna 2010 tehdyn asukaskyselyn mukaan ostoskeskuksen koetaan olevan iltaisin turvaton, kuten myös kunnostuksen tarpeessa. Ostoskeskuksen ympäristöä on kuvailtu likaiseksi ja rumaksi. Ostoskeskusta onkin kaavoiteltu purettavaksi ja tilalle suunnitellaan asuinrakennusta, jonka alakerrasta löytyy liiketiloja. Tämä herättää kuitenkin Rajatorpan asukkaissa vastustusta, sillä se vähentäisi palvelujen määrää nykyisestä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Vantaan ostoskeskukset, s.41
2. 1 2  Rajatorpan asukaskysely 2010 s.19 (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Vantaan Sanomat - Rajatorpan ostarin jyräysaikeet hirvittävät asukkaita (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Aalto-yliopisto: Karitta Laitinen, Eija Huuhka - Vantaan ostoskeskukset
**Lomén sopimus** (ransk. *Convention de Lomé*) on sopimus kaupallisesta yhteistyöstä Euroopan unionin ja 70 Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren (CAP) maan kanssa. Se allekirjoitettiin Togossa, Lomén kaupungissa helmikuussa 1975.

Historia
--------

Ensimmäinen Lomén sopimus (Lomé I), joka tuli voimaan huhtikuussa 1976, oli tarkoitettu uudenlaiseksi yhteistyökehykseksi Euroopan yhteisöjen (EY) ja ACP maiden, ja erityisesti Britannian, Hollannin ja Ranskan entisten siirtomaiden välille. Aluksi sopimukseen liittyi vain 12 jäsenmaata Euroopan yhteisöjen lisäksi, mutta nykyisin jäsenmaiden luku on 69, joten sopimus on osoittanut toimivuutensa.

Sopimuksella oli kaksi keskeistä tarkoitusta. Ensinnäkin sen piti helpottaa ACP-maiden maataloustuotteiden ja mineraalien tullivapaaksi muodostunutta tuontia Euroopan yhteisöjen alueelle. Erityisasema annettiin erilaisille tuotteille, kuten sokerille ja lihalle, jotka kilpailivat EY:n omilla sisämarkkinoilla. Toiseksi EY:n tarkoituksena oli adaptoida ko. maat toimimaan markkinatalouden puitteissa, ja siksi maille kohdistettiin aluksi 3 miljardin euron tuki Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankin kautta.

Lomé I sopimukselle luotiin "Stabex" järjestelmä, jonka tarkoituksena oli tasata Euroopan kehityspankin avulla ACP maiden EY:n alueelle tuotavien tuotteiden, jotka olivat ensisijaisesti maataloustuotteita, maailmanmarkkinahintaiset hintavaihtelut.

Se sopimus neuvoteltiin uudelleen kolmesti. Lomé II (tammikuu 1981 – helmikuu 1985) kasvattiapua ja investointeja 5.5 miljardiin euroon. Tämän sopimuksen myötä luotiin "Sysmin" Potentiaalisen kaivostoiminnan kehittämisen järjestelmä (Système de Développement du potentiel minier), joka käsitti kahdeksan eri raaka-ainetta ja järjestelmä tuli mukaan, jos maailmanmarkkinahintojen lasku uhkasi tuotantoa.

Lomé III tuli voimaan maaliskuussa 1985 kauppavaihdon osalta ja toukokuussa 1986 avunannon osalta. Sopimus oli voimassa vuoteen 1990 saakka. Tämän sopimuksen puitteissa ennakoitiin tuotettavaksi 1.3 miljoonaa tonnia ruokosokeria eurooppalaiseen hintaan. Tätä sopimusta pidetään ruokosokerin tuottajamaiden kehitystä liikkeellepanneena voimana. Näitä maita olivat Mauritius, Fidži ja Ranskan Guayana.

Lomé IV allekirjoitettiin joulukuussa 1989. Sopimus käsitti vuosien 1990 ja 1999 välisen ajan kaupan. Avustukset ja investointituet kasvoivat ensimmäisenä viitenä vuotena 12 miljardiin euroon. Sopimukset kasvattivat EY:n sitoutumiset aina 8,5 miljardiin euroon. Sopimuksella edesautettiin yksityisiä investointeja ja yrityksiä. Lisäksi se kannusti erilaisia yrityksiä yhteistyöhön, mutta yhteistyöhön kannustettiin myös ammattijärjestöjä.

Vuonna 2000 Lomén sopimukset korvattiin Cotonoun sopimuksella.

Aiheesta muualla
----------------

* Lomén sopimusten historiaa (englanniksi)
* Lomén sopimusten taustoja (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
**Lompolo** on kylä Kittilän kunnan pohjoisosassa Lapin maakunnassa. Lompolo sijaitsee noin 60 kilometriä Kittilän kirkonkylästä pohjoiseen, Lompolojärven itärannalla. Lompolossa asuu vakituisesti noin 50 ihmistä. Kylästä avautuu järven yli näköala länteen Pallas-Ounastuntureille, jonne on 30-45 kilometrin matka.

Lompolo on suomen peräpohjalaismurteiden sana, jonka merkitys on ’joen varrella olevaa pieni järvi tai lampi’ sekä ’järvimäinen joen laajentuma’. Sana on lainattu samamerkityksisestä saamen sanasta (vrt. pohjoissaamen → *luoppal*, inarinsaamen *luobâl*). Sana esiintyy erityisesti vesistönimissä, lompolon ohella myös muodoissa lompalo, lompola ja lommol.

Lompolon kylän ympäristön suurimpia järviä ovat Lompolojärvi, Särkijärvi ja Suksijärvi.

Lompolon aiempi koulu on nykyään yksityisomistuksessa, mutta siellä on järjestetty joitain kursseihin tai harrastukseen liittyviä kokoontumisia.

Lähteet
-------

1. ↑  Lompolo (myös Asutusnimihakemiston sivulle linkitetty MML:n  Nimistön tietokortti: Lompolo]) *Asutusnimihakemisto*. Kotimaisten kielten keskus, kotus.fi. Viitattu 31.7.2021.
2. 1 2 3 4  Arkistoitu kopioLompolo Kittilän kunta, kittila.fi.  Arkistoitu 30.7.2021. Viitattu 31.7.2021.
3. 1 2 3 4  Arkistoitu kopioKittilän kylät - Enämpi elämistä (kyläesite, s.23 Lompolo) *Kittilän kylät, 2. painos*.  syyskuu 2013. Kittilän kunta, kittila.fi.  Arkistoitu 26.7.2021. Viitattu 31.7.2021.
4. ↑  Lompolojärvi (65.681.1.001) *Järviwiki*. Viitattu 31.7.2021.
5. ↑  Toni Suutari (TS) ja Ante Aikio (AA): Hossa (s. 243) *Suomalainen paikannimikirja*. Kotimaisten kielten keskus, kotus.fi. Viitattu 31.7.2021.
6. ↑  Lompolon koulun historia *kittilankylat.fi*. Viitattu 31.7.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Pulju-Lompolo Erämaakylät ry (kittilankylat.fi)
Stephen C. Meyer vuonna 2004.
**Stephen C. Meyer** (s. 1958) on yhdysvaltalainen tiedemies ja älykkään suunnittelun kannattaja. Hän väitteli tohtoriksi Cambridgen yliopistossa tieteenfilosofiasta. Meyer toimi aiemmin geofyysikkona ja yliopisto-opettajana, mutta johtaa nyt Tieteen ja kulttuurin keskusta Discovery Instituutissa Seattlessa, Yhdysvalloissa. 

Vuonna 2004 Meyer herätti kiistelyä mediassa ja tiedeyhteisössä, kun eräs Smithsonian-instituutin yhteydessä oleva biologian alan aikakausjulkaisu julkaisi Meyerin älykästä suunnittelua puolustavan vertaisarvioidun artikkelin. Meyer on esiintynyt useissa kansallisissa TV- ja radio-ohjelmissa sekä kahdessa New York Times -lehden kansikuva-artikkelissa ja saanut huomioita muissa tunnetuissa medioissa.

Teokset
-------

* Stephen C. Meyer, *Signature in the Cell: DNA and the Evidence for Intelligent Design*. HarperOne (June 23, 2009) ISBN 0061472786
* David K. DeWolf, Stephen C. Meyer, and Mark E. DeForrest (1999) *Intelligent Design in Public School Science Curriculum: A Legal Guidebook*. Foundation for Thought and Ethics. ISBN 0-9642104-1-X
* Michael J. Behe, William A. Dembski and Stephen C. Meyer (2000) *Science and Evidence of Design in the Universe*. Ignatius Press ISBN 0-89870-809-5
* John Angus Campbell and Stephen C. Meyer (2003) *Darwinism, Design, and Public Education*, Michigan State University Press. ISBN 0-87013-675-5

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Korea
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Andy Roxburgh**, OBE (s. 1. elokuuta 1943) on skotlantilainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. Hän työskentelee Aasian jalkapalloliiton teknisenä johtajana.

Hänet lyötiin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan upseeriksi (OBE) vuonna 1993.

Ura pelaajana
-------------

Roxburgh edusti omalla pelaajaurallaan pieni skottiseuroja. Hän aloitti uransa Queens Parkissa vuonna 1961 ja jätti pelikentät 32-vuotiaana 1975 Clydebankin pelaajana.

Ura valmentajana
----------------

Roxburgh jatkoi pelaajauransa jälkeen toimintaa jalkapallon parissa Skotlannin jalkapalloliitossa teknisenä johtajana. Vuosina 1975–1986 hän vastasi myös Skotlannin juniorimaajoukkueiden valmennuksesta ja johdatti alle 19-vuotiaiden maajoukkueen Euroopan mestariksi Suomessa 1982 pelatuissa Euroopan-mestaruuskisoissa.

Heinäkuussa 1986 Roxburgh nousi Skotlannin maajoukkueen peräsimeen Alex Fergusonin siirryttyä Manchester Unitediin. Hänen johdollaan Skotlanti selvisi MM-kisoihin 1990 ja EM-kisoihin 1992. Molemmissa turnauksissa tie katkesi jo ensimmäiselle kierrokselle. Vuonna 1990 hänet valittiin kuitenkin Skotlannin vuoden valmentajaksi. Hän jätti tehtävänsä vuonna 1993 Skotlannin jäätyä rannalle MM-kisoista 1994.

Roxburgh siirtyi vuonna 1994 UEFA:n palvelukseen ja on työskennellyt teknisenä johtajana. Aiemmin hän on toiminut myös opettajana, kuten apulaisvalmentajansa Craig Brown.

Marraskuussa 2012 Roxburghista tuli MLS-liigass pelaavan Red Bull New Yorkin urheilutoimenjohtaja. Hän jätti seuran kaksivuotisen työrupeaman jälkeen vuoden 2014 lopussa. Kokenut skotlantilainen ei jäänyt kuitenkaan eläkkeelle, vaan aloitti maaliskuussa 2015 Aasian jalkapalloliiton teknisenä johtajana.

### Meriitit valmentajana

* U19 Euroopan mestaruus: 1982
* MM-1.kierros: 1990
* EM-1.kierros: 1992

Lähteet
-------

1. ↑  Sports Honours: Larwood, scourge of Bradman, in from the cold: Major delights cricket by recommending MBE to spearhead of Bodyline series and fastest England bowler of his era who now lives in obscurity
2. ↑  Red Bulls Appoint Andy Roxburgh Sporting Director (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Sporting Director Andy Roxburgh to leave New York Red Bulls
4. ↑  ANDY ROXBURGH JOINS AFC AS TECHNICAL DIRECTOR

Aiheesta muualla
----------------

* Profile

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Alex Ferguson** | **Skotlannin maajoukkueen päävalmentaja**1986–1993 | Seuraaja:**Craig Brown** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Graeme Souness** | **Skotlannin vuoden valmentaja**1990 | Seuraaja:**Alex Totten** |
**Andy Razaf**, alun perin **Andreamenentania Paul Razafinkerierfo** (16. joulukuuta 1895 – 3. helmikuuta 1973), oli yhdysvaltalainen sanoittaja.

Razafin isä oli Madagaskarin prinssi, jonka täti oli kuningatar Ranavalona III; hänen äitinsä oli Yhdysvaltain konsuli Madagaskarissa. Razafin isä kuoli ennen Razafin syntymää ranskalaiten joukkojen vallatessa Madagaskarin. Äiti joutui palaamaan Yhdysvaltoihin, ja Andy syntyi Washingtonissa vähän myöhemmin.

Razaf muutti vuonna 1913 Clevelandiin pelaamaan baseballia puoliammattilaisena. Sanoittajana hän nousi pinnalle muutettuaan vuonna 1921 New Yorkiin, jossa hänet tunnettiin protestilaulujen kirjoittajana. Razaf työskenteli muun muassa Fats Wallerin, Eubie Blaken ja Paul Dennikerin kanssa. Parhaiten hänet muistetaan juuri Wallerin sanoittajana; Wallerille tehtyjä sanoituksia olivat muun muassa "Ain’t Misbehavin’’", "Black and Blue", "Honeysuckle Rose", "Keepin’ Out of Mischief Now" ja "The Joint Is Jumpin’".

Razaf nauhoitti joitakin kappaleita myös laulajana käyttäen salanimeä Tommy Thompson. Kappaleiden "Back in Your Own Backyard" ja "Nobody Knows How Much I Love You" äänityksessä Razafia säesti pianolla Fats Waller.

Sanoituksia
-----------

* "Twelfth Street Rag" (säv. Euday L. Bowman, 1912)
* "Ain’t Misbehavin’’" (säv. Fats Waller, 1929)
* "Black and Blue" (säv. Fats Waller, 1929)
* "Honeysuckle Rose" (säv. Fats Waller, 1929)
* "Memories of You" (säv. Eubie Blake, 1930)
* "Stompin’ at the Savoy" (säv. Edgar Sampson, Benny Goodman ja Chick Webb, 1934)
* "In the Mood" (säv. Joe Garland, 1939)

Lähteet
-------

1. ↑  Andy Razaf *Songwriters Hall of Fame*. Viitattu 7.8.2010. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5 6  Sandra Burlingame: Andy Razaf *JazzBiographies*.  Arkistoitu 23.11.2010. Viitattu 7.8.2010. (englanniksi)
3. ↑  Andy Razaf *Big Band Database*. Viitattu 4.12.2010. (englanniksi)
4. 1 2  Ron Wynn: Andy Razaf *Allmusic*. Viitattu 7.8.2010. (englanniksi)

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Belgia
* Yhdysvallat
* Japani
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* RISM
* SNAC

 |

 |
**Ometéotl**, "Kaksi jumalaa", (myös **Ometecutli**, **Tloque Nahuaque** tai **Citlatonac**) on asteekkien ylijumala ja luojajumala, jolla ei kuitenkaan ollut juuri minkäänlaista osaa asteekkien uskonnossa ja palvontamenoissa. Ometeotl on "hän joka on keskipisteessä", jumala, joka syleilee kaikkea ja on suoraan läsnä, mutta samalla näkymätän. Ometeotl on kaiken alku, ja erään perinteen mukaan hän keksi itsensä. Hän hallitsi korkeinta eli kolmattatoista taivasta, Omeyocania ("Kaksoistaivas"), dualismin tyyssijaa, joka sijaitsi auringon, kuun, tuulen ja muiden elementtien yläpuolella. Joidenkin uskomusten mukaan Ometeotl edusti maailman kahtalaisuutta ja oli sen biseksuaalinen ruumiillistuma. Hän saattoi itsensä raskaaksi ja synnytti auringon neljä puolta. Ometeotlin kaksi puolta ovat maskuliininen **Ometecuhtli** eli Kaksoisvaltias ja feminiininen **Omecíhuatl** eli Kaksoisvaltiatar. Yhdessä he edustivat asteekkien maailmankaikkeuden vastakkaisia puolia: miestä ja naista, valoa ja pimeyttä, liikettä ja lepoa sekä järjestystä ja kaaosta. Toinen naisellinen aspekti, Coatlicue, synnytti asteekkien kansallisjumala Huitzilopochtlin

Mayojen uskonnossa Ometeotlin vastine on Hunab Ku.

Lähteet
-------

* Jordan, Michael: Encyclopedia of Gods. Kyle Cathie Limited, 1992. ISBN 1 85626 038 0.
* Lurker, Manfred: A Dictionary of Gods and Goddesses, Devils and Demons. Routledge & Kegan Paul, 1987. ISBN 0-203-67189-9

### Viitteet

1. 1 2  Lurker 1987, s. 143
2. 1 2  Jordan 1992, s. 226
3. ↑  Ometecuhtli *Encyclopædia Britannica*. Encyclopædia Britannica inc. Viitattu 12.5.2019. (englanniksi)
**Pilvi Listo**, oik. Pilvi Listo-Tervaportti (s. 12. elokuuta 1978 Turku) on suomalainen cembalisti ja urkuri. Hän opiskeli cembalonsoittoa Sibelius-Akatemiassa Elina Mustosen johdolla ja urkujensoittoa Olli Porthanin johdolla suorittaen A-tutkinnon cembalosta erinomaisin arvosanoin vuonna 2002 ja uruista samoin vuonna 2006. Hän soitti ensikonserttinsa molemmilla soittimillaan Helsingin Paavalin kirkossa keväällä 2009. Koulutukseltaan Pilvi Listo on musiikin maisteri (2006) ja musiikkipedagogi (YAMK, 2018).

Pilvi Listo on työskennellyt kysyttynä solistina sekä yhtye- ja orkesterimuusikkona jo opintojensa alusta alkaen. Hän on esiintynyt useiden suurten suomalaisten orkesterien riveissä, esimerkiksi Turun filharmonisen orkesterin, Sinfonia Lahden, Kymi Sinfonietan sekä Lappeenrannan ja Lohjan kaupunginorkestereiden kanssa. Sen lisäksi hän on monipuolinen kirkkomuusikko, jota kuullaan säännöllisesti sijaisena monissa, pääsääntöisesti pääkaupunkiseudun seurakunnissa, varsinkin Helsingin Saksalaisessa kirkossa. Hän on usein myös säestänyt tunnettuja kuoroja barokin suurteosten, esimerkiksi passioiden, esityksissä.

Pilvi Listo toimii myös soitonopettajana. Hän on työskennellyt monissa cembalonsoiton opettajan sijaisuuksissa eri musiikkiopistoissa niin pääkaupunkiseudulla kuin Turussakin ja pitänyt esimerkiksi cembaloon tutustumiskursseja musiikkiopistojen pianonsoitonopettajille. Hänellä on myös urkuoppilaita.

Pilvi Listo nauhoitti loppuvuodesta 2015 J. S. Bachin Das Wohltemperierte Klavier -kokoelman (I-kirja). Äänityksestä ja masteroinnista vastasi Jonte Knif. Levy julkaistiin saksalaisen Telos Musicin kustantamana vuonna 2017.

Pilvi Listoa pidetään joustavana ja nopeasti tehtävänsä omaksuvana ammattimuusikkona, jolle mikään musiikinlaji ei ole vieras. Hän on virtuoosimainen soittaja ja luotettava continuosoittaja niin isoissa orkestereissa kuin pienissä yhtyeissäkin. Hänellä on kokemusta myös poikkitaiteellisesta yhteistyöstä. 

Pilvi Listo on naimisissa Helsingin katolisen hiippakunnan viestintäjohtajan Marko Tervaportin kanssa. Hän asuu perheineen Helsingin Kalliossa. Pilvi Liston isä on tunnettu turkulainen trumpettitaiteilija Juhani Listo.

Lähteet
-------

1. 1 2  Taiteilijan kotisivu:
2. ↑
3. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑
5. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Pilvi Listo — urkuri ja cembalisti (taiteilijan kotisivut)
**Mikko Nordling** (15. huhtikuuta 1906 Porvoo – 23. tammikuuta 1988 Porvoo) oli suomalainen painija, joka ylsi 1930-luvulla kolme kertaa kreikkalais-roomalaisen tyylin Euroopan-mestariksi. Kotimaassa "Mikko Vilkastus" edusti Porvoon Akillesta, Porvoon Veikkoja, Helsingin Jyryä, Helsingin Kisa-Veikkoja ja Helsingin Paini-Miehiä.

Ura
---

Porvoossa olympiavoittaja Adolf Lindforsin esitykset innostivat poikia painin pariin, ja tätä kautta myös Mikko Nordling löysi tiensä Porvoon Akilleksen harjoituksiin. Ensimmäisen kerran Nordling osallistui piirikunnallisiin kilpailuihin Porvoossa vuonna 1922 ja sijoittui toiseksi alle 60-kiloisten sarjassa. Seuraavana vuonna hän edusti Porvoon Veikkoja mutta lähti vuonna 1925 töihin Helsinkiin ja vaihtoi seuran Helsingin Jyryyn. Vuonna 1926 hän sijoittui TUL:n mestaruuskilpailuissa kolmanneksi K. Tammen ja Väinö Kajanderin jälkeen. Samana syksynä hän saavutti Jyryn kansainvälisissä kilpailuissa voiton.

Vuonna 1928 Nordling sijoittui kolmanneksi Moskovan spartakiadeissa. Kisamatkan seurauksena Nordling erotettiin TUL:sta ja hän vaihtoi edustamaan SVUL-seura Helsingin Kisa-Veikkoja, mikä avasi tien kansainvälisiin arvokilpailuihin. Vuonna 1930 hän voitti Tukholman EM-kilpailuissa kultaa välisarjassa ja uusi voittonsa seuraavana vuonna Prahassa. Maaliskuussa 1933 hän voitti kolmannen Euroopan-mestaruutensa Helsingissä. Vastustajistaan hän voitti italialaisen Ercole Gallegatin pistein 3–0, saksalaisen Möchelin selätyksellä ajassa 13.39, virolaisen Albert Kusnetsin selkävoitolla ajassa 5.18 sekä ruotsalaisen Gunnar Glansin pistein 2–1. Syksyllä 1933 Budapestissa Unkarin, Suomen ja Viron maaottelussa Nordling selätti jälleen Kusnetsin, nyt ajassa 9.20. Vielä Rooman EM-kilpailuissa 1934 Nordling saavutti hopeaa hävittyään Gunnar Glansille pistein 2–1.

Nordling voitti Suomen-mestaruuden vuosina 1932 ja 1933. Hän edusti Suomea 14 maaottelussa. Hänen parhaita aseitaan painimatolla olivat yllättävyys ja oveluus. Nordling lopetti aktiivisen kilpailemisen vuonna 1939. Hän oli ammatiltaan vahtimestari.

Saavutuksia
-----------

* EM-kultaa 1930, 1931 ja 1933 (sarja 72 kg)
* EM-hopeaa 1934 (sarja 72 kg)
* Suomen mestari 1932 ja 1933

Lähteet
-------

* M-o-n-i: *Voimailumaailman mestareita*, s. 113–116. Tammi, 1945.

### Viitteet

1. 1 2  Kuolleita (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 17.2.1988, HS Aikakone. Viitattu 8.5.2018.
2. ↑  Siukonen, Markku; Rantala, Risto: *Kaikki urheilusta*, s. 499. Otava, 2006. ISBN 978-951-1-20841-9.
3. 1 2 3 4  M-o-n-i, s. 113–116
**Ohutkalvo-optiikka** on tekniikka, jota tarvitaan useimmissa optisissa laitteissa.
Valon kulkiessa linssin tai lasilevyn läpi osa valosta heijastuu esineen kummaltakin pinnalta. Tämä heijastunut valo vähentää valonläpäisyä, mutta yleensä vielä pahempi ongelma on, että tämä heijastunut valo kulkeutuu hallitsemattomasti epätoivottuun paikkaan. Kiikareissa ja kameroissa tämä valo heikentää kuvan kontrastia ja erotuskykyä.

Päällystämällä optisten elementtien pinta sopivalla ohutkalvolla voidaan valon heijastusta vähentää. Jos ohutkalvon taitekerroin on neliöjuuri linssin taitekertoimesta, niin heijastus katoaa aallonpituudella, joka on neljä kertaa kalvon paksuus. Käytännössä heijastus on minimoitava jollakin aallonpituusvälillä (esimerkiksi kiikareissa koko näkyvän valon alueella) ja se saadaan aikaan käyttämällä päällekkäin useita ohutkalvokerroksia, joissa on eri taitekerroin ja paksuus. Tällöin heijastus ei mene täysin nollaksi, mutta se saadaan hyvin pieneksi laajalla aallonpituusalueella.

Ohutkalvojen paksuus on 50–500 nm ja ne kasvatetaan höyrystämällä tai sputteroimalla materiaali optisen elementin pinnalle. Höyrystämisessä ainetta kuumennetaan niin paljon, että siitä irtoaa molekyylejä kaasufaasiin. Sputteroinnissa ainetta pommitetaan nopeilla jalokaasuioneilla, jotka irrottavat molekyylejä kaasuksi. Tyhjiössä (paine luokkaa 1 Pa) nämä molekyylit lentävät pinnalle, joka halutaan pinnoittaa.
Kasvavan ohutkalvon paksuutta seurataan yleensä optisella interferometrillä.

Valonheijastumisen lisäksi ohutkalvo-optiikalla voidaan valmistaa optisia suodattimia ja peilejä.

Katso myös
----------

* CVD-pinnoitus
**Post-internet**-taide on internet-keskeisessä ympäristössä ja siitä tietoisena luotua taidetta. Se ei kuitenkaan ole sananmukaisesti taidetta internetin jälkeisestä ajasta. Sen keskiössä on internettietoisuus ja internet mielentilana. Yleisesti sen on kuvailtu olevan taidetta internetin vaikutuksesta estetiikkaan, kulttuuriin ja yhteiskuntaan. 

Post-internet ei ole pelkästään taidetta internetistä, vaan internetin työkaluja hyödynnetään muiden aiheiden käsittelyssä. Kun internet-taiteilijat tekivät taidetta verkkoon, post-internet-taiteilijat tekevät digitaalisin keinoin taidetta verkon ulkopuolelle.

Käsite sai alkunsa Marisa Olsonin, Gene McHughin ja Artie Vierkanin keskustellessa internettaiteesta.

Lähteet
-------

1. ↑  Paddy Johnson: Finally, a Semi-Definitive Definition of Post-Internet Art *Art F City*.  14.10.2014. Viitattu 21.4.2017.
2. ↑  Art Post-Internet - UCCA *UCCA*.  28.3.2014.  Arkistoitu 4.5.2017. Viitattu 21.4.2017. (englanniksi)
3. ↑  What Is Post-Internet Art? Understanding the Revolutionary New Art Movement *Artspace*. Viitattu 21.4.2017. (englanniksi)
4. ↑  What's Postinternet Got to do with Net Art? *Rhizome*. Viitattu 21.4.2017.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Postinternet