recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Juho Oskari Metsikkö** (s. 16. marraskuuta 1878 Mäntsälä) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja filosofian maisteri.

Oskari Metsikön vanhemmat olivat pientilallinen Vihtori Metsikkö ja Eriika Vahlstén. Hän valmistui kansakoulunopettajaksi 1901, suoritti kasvatusopin tutkinnon sekä valmistui filosofian kandidaatiksi 1927 ja filosofian maisteriksi 1928. Hän teki opintomatkoja Ruotsiin ja Unkariin.

Metsikkö oli kansakoulunopettajana Kuopiossa 1904–1916 ja Helsingissä 1916–1941. Hän toimi myös Helsingin lääninvankilan opettajana 1920–1932 ja oli siveysopin opettajana niille kansakoululaisille jotka eivät osallistuneet uskonnon opetukseen. Metsikkö toimi Opettajain Lehden vastaavana toimittajana 1941–1948.

Metsikkö oli Kuopion kaupunginvaltuuston v.t. sihteerinä, opettajiston edustajana Kuopion kaupungin kansakoulun johtokunnassa 1906–1916, Kuopion seudun Opettajayhdistyksen sihteerinä 1912–1916 ja Suomen Opettajayhdistyksen asiamiehenä Kuopion piirissä 1911–1916. Helsingissä asuessaan hän oli Helsingin seurakuntain kirkkoneuvoston jäsenenä, Suomen Kansakoulunopettajain Liiton keskushallituksen jäsenenä, Helsingin Kansakoulunopettajain Yhdistyksen johtokunnan jäsenenä ja varapuheenjohtajana sekä kansanopetuslaitosten opettajaneuvoston jäsenenä vuodesta 1930 alkaen. Metsikkö julkaisi kansakoulun uskonnon, siveysopin ja uskonnonhistorian opetusta käsitelleet teokset.

Oskari Metsikkö oli naimisissa vuodesta 1902 Saima Aallotar Kalliolan kanssa. Heidän tyttärensä oli seminaarinlehtori ja filosofian tohtori Taimi Metsikkö (s. 1908).

Julkaisuja
----------

Nimellä *J. O. Metsikkö*:

* *Kasva hyväksi: lähinnä kansakoulun siveysopin opetuksen tarpeeksi*. Otava 1936, 5. painos 1962
* *Uskontoa ennen ja nyt: pääkohtia uskonnonhistoriasta: lähinnä kansakoulun uskontojen historian opetusta varten*. Otava 1938, 9. painos 1969
* *Suomen kansakoulunopettajain liitto: piirteitä 50-vuotisesta toiminnasta*; toim. J. O. Metsikkö ja Niko Oksanen. Suomen kansakoulunopettajain liitto, Helsinki 1943

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Kuka kukin on 1954 (Projekt Runeberg)
2. 1 2 3  Maist. J. O. Metsikkö 60-vuotias, Helsingin Sanomat, 16.11.1938, nro 310, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
**Žores Aleksandrovitš Medvedev** (ven. Жорес Александрович Медведев, 14. marraskuuta 1925 Tbilisi, Transkaukasian neuvostotasavalta – 15. marraskuuta 2018, Lontoo, Englanti) oli venäläinen biologi, historioitsija ja toisinajattelija. Hänen kaksosveljensä on historioitsija Roi Medvedev.

Medvedev toi julkisuuteen vuonna 1957 Kyštymissä Venäjällä Tšeljabinskin alueella Ural-vuoristossa tapahtuneen ydinonnettomuuden. Hän joutui asian vuoksi 1970 psykiatriseen hoitolaitokseen, ja hänellä "diagnosoitiin" skitsofrenia. Häntä puolustivat akateemikot Pjotr Kapitsa ja Andrei Saharov. Hän joutui maanpakoon 1973, ja muutti myöhemmin vaimonsa kanssa Lontooseen. Veljensä Roi Medvedevin kanssa hän kirjoitti teoksen Nikita Hruštšovista. Hänellä on kaksi poikaa, joista toinen on kuollut ja toinen piti kahvilaa Lontoossa, mutta muutti sittemmin Lounais-Englantiin.

Suomennetut teokset
-------------------

* Medvedev, Zhores: Gorbatshov : neuvostojohtajan muotokuva : tie valtaan ja vallan kahvassa, suom. Juha Väänänen, Gummerus, 1987, alkuteos: Gorbachev, ISBN 951-20-2902-2

Lähteet
-------

1. ↑  В Лондоне умер Жорес Медведев Novye Izvestia. Viitattu November 16, 2018.
2. ↑  Ушёл из жизни Жорес Медведев IA Red Spring. Viitattu November 16, 2018.
3. ↑  Vadim J. Birstein. *The Perversion Of Knowledge: The True Story of Soviet Science.* Westview Press (2004) ISBN 0813342805


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
	+ 2
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Korea
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Hot Lipsin myymälä Helsingin Itäkeskuksessa.
**Hotlips** on suomalainen seksikauppaketju, -brändi ja verkkokauppa. Brändin alla toimivia seksikauppoja on yli kaksikymmentä kappaletta eri puolilla Suomea. Suurin liikkeistä sijaitsee Helsingin Itäkeskuksessa. Ketjulla on lisäksi Virossa seitsemän liikettä, joiden toiminnasta vastaa Relika Oü.

Koko ja liikevaihto
-------------------

Ketjun taustalla Suomessa on vuonna 1998 perustettu HL-Property Oy. Ketjun myymälöistä Suomessa kolme on HL-Property Oy:n omistuksessa ja muut osallistuvat omina itsenäisinä yrityksinään yhteismainontaan ja ostavat tuotteita HL-Property Oy:n Tallinnassa sijaitsevan seksi- ja tukkuliikkeen kautta. Ne eivät ole HL-Property Oy:n tytäryhtiöitä eivätkä liioin franchising-sopimuksin siihen sidottuja.

Lähteet
-------

1. ↑  Relika Oü. Eesti Info Keskus.  Arkistoitu 26.5.2012. Viitattu 17. syyskuuta 2007. (viroksi)
2. ↑  *Talouselämä*-lehden mukaan Hot Lips oli vuonna 2002 "ainoa merkittävä" erotiikkaliikeketju. Erola, Jan: Seksiviihde tuli jäädäkseen. *Talouselämä*.  16. lokakuuta 2002. Talouselämä.  Arkistoitu 26.5.2012. Viitattu 16. syyskuuta 2007.

Aiheesta muualla
----------------

* Hotlips -verkkokauppa
**Rízia** (kreik. Ρίζια) on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Orestiádan kuntaan, Évroksen alueyksikköön ja Itä-Makedonian ja Traakian alueeseen. Kylän väkiluku on 1 272 (vuonna 2011).

Rízian kylä sijaitsee Koillis-Kreikassa Árdas-joen varrella. Kylän pääelinkeino on maanviljely. Sen nimen alkuperää ei tunneta: sen on selitetty tulevan esimerkiksi juurista (*ríza*) tai riisin (*rýzi*) viljelystä. Ríziasta on tehty löytöjä roomalaisajalta 100/200-luvuilta. Kylä tuhoutui kokonaan 1900-luvun alun Balkanin sodissa.

Rízia muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Ριζίων, *Topikí Koinótita Rizíon*). Aiemmin kylä kuului Výssan kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Orestiádan kunnan Výssan kunnallisyksikköön.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. ↑  Ρίζια *Terrabook*. Viitattu 4.9.2023.
**Nojoud Ali** (**Nujood Mohammed Ali**, s. 1998 Jemen) on jemeniläinen tyttö, joka nousi maailmalla otsikoihin maansa ensimmäisellä oikeustaistelulla perinteisiä jemeniläisiä järjestettyjä (lapsi)avioliittoja vastaan.

Nojoud Ali syntyi köyhään perheeseen Jemenin maaseudulla. Perheen taloudellisen tilanteen vuoksi hän joutui jättämään koulunsa kesken. Nojoudin ollessa yhdeksän tai kymmenen (lähteestä riippuen), hänen isänsä järjesti hänet naimisiin itseään kolme kertaa vanhemman miehen kanssa. Hän joutui kuitenkin heti uusien sukulaistensa pahoinpitelemäksi ja aviomiehensä raiskaamaksi. Vain kaksi kuukautta myöhemmin (2.4.2008) hän rikkoi paikallista perinnettä, karkaamalla ja hakeutumalla äitipuolensa ohjeistamana läheiselle oikeustalolle avioeroa varten. Oikeus myönsi hänelle avioeron 15.4.2008.

Avioeron jälkeen Nojoud palasi alkuperäisen perheensä luokse ja pääsi jatkamaan koulunkäyntiään syksyllä 2008 - suunnitelmissaan valmistua asianajajaksi.

Marraskuussa 2008, yhdysvaltalainen naistenlehti *Glamour* nimesi Nojoud Alin ja hänen asianajajansa, ihmisoikeusasiantuntija Shada Nasserin (s. 1964) Vuoden Nainen kunniajäseneksi (*Women of the Year Fund Honoree*). Nojoudin rohkeus sai tunnustusta erityisesti Hillary Clintonilta, joka jopa vieraili myöhemmin Jemenissä tapaamassa Nojoudia.

5. maaliskuuta 2009 Nojoudille myönnettiin *Women's World Award (World Hope Award)* Itävallan Wienissä. Tähän tilaisuuteen hän ei pystynyt osallistumaan, koska hänen passinsa oli takavarikoitu hänen Jemenille tuomansa negatiivisen julkisuuden myötä.

Vuonna 2013 Ali kertoi tiedotusvälineille, että hänen isänsä oli pakottanut hänet pois kotoa ja pidätti suurimman osan kustantajien maksamista rahoista. Hänen isänsä on myös järjestänyt avioliiton hänen nuoremmalle siskolleen Haifalle. Hän käytti Alin koulutukseen varatut rahat ostaakseen itselleen kaksi uutta vaimoa ja myi haaretz.comin mukaan Haifan naimisiin paljon vanhemman miehen kanssa. Alin entinen aviomies maksaa hänelle vain 30 dollaria kuukaudessa.

Huffington Postin mukaan hän meni naimisiin vuonna 2014 ja hänellä on nyt kaksi tyttöä. Hänen koulutuksensa ei edistynyt alkuperäisen suunnitelman mukaisesti. Hänen perheensä on sanottu painostaneen häntä vaatimaan lisää rahaa.

Teokset
-------

* Nojoud Ali, Delphine Minoui: Nojoud - 10 vuotta, eronnut. Juva, Gummerus, 2010. ISBN 978-951-20-8313-8 (Ranskankielinen alkuteos: Moi, Nojoud, 10 ans, divorcée, 2009)

Palkinnot
---------

* Vuoden Nainen kunniajäsen - Women of the Year Fund Honoree (2008)
* Women's World Award (World Hope Award) (2009)

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Korea
* Alankomaat
* Portugali

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Kudamatsu** (jap. 下松市, *Kudamatsu-shi*) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūgokun alueella Yamaguchin prefektuurissa. Se sijaitsee Seton sisämeren Suōnmeren rannikolla prefektuurin kaakkoisosassa. Kaupunkiin kuuluu suurehko Kasadon saari. Kudamatsussa on 57 350 asukasta (marraskuussa 2019) ja sen pinta-ala on 89,36 neliökilometriä.

Kasadonlahden pohjukassa sijaitsevalla Kudamatsulla on hyvä luonnonsatama, joten se kehittyikin jo ennen Nara-kautta Koreaan suuntautuneen kaupan satamana. 1700-luvulla sinne sijoittui suolan tuotantoa, ja se oli myös yksi San’yōdō-tien varren postiasemista (*shukuba*). Ensimmäisen maailmansodan jälkeen sinne alkoi kehittyä teollisuutta, ja nykyisin se on merkittävä raskaan kemianteollisuuden keskus. Kaupungin rannikkoalueilla toimii muun muassa öljynjalostus-, autonvalmistus-, teräs- ja laivanrakennusteollisuuden laitoksia. Kaupunki on osa Shūnanin teollisuusvyöhykettä. Kaupunkioikeudet Kudamatsulle myönnettiin kuntaliitoksen yhteydessä vuonna 1939.

Kudamatsun nähtävyyksiin lukeutuu Kasadon saari virkistysalueineen, joka on osa Seton sisämeren kansallispuistoa. Sinne johtava silta valmistui vuonna 1970. Hanaoka Hachiman-gū on merkillepantava historiallinen pyhäkkö. Kaupunkia palvelevat JR Nishi-Nihonin San’yō-päälinja ja Gantoku-linja. Suurnopeusjunalinja San’yō Shinkansen kulkee Kudamatsun läpi, mutta sillä ei ole kaupungissa asemaa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  市のプロフィール Kudamatsu City. Viitattu 26.12.2019.
2. 1 2  下松市 Kudamatsu City. Viitattu 26.12.2019.
3. 1 2 3  ブリタニカ国際大百科事典 小項目事典: 下松市 Kotobank. Viitattu 26.12.2019.
4. 1 2 3  日本大百科全書: 下松（市） Kotobank. Viitattu 26.12.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kudamatsu** Wikimedia Commonsissa

* Kaupungin internetsivut (japaniksi)

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Yamaguchin prefektuuri |
| --- |
|  |
| Kaupungit | 
* Hagi
* Hikari
* Hōfu
* Iwakuni
* Kudamatsu
* Mine
* Nagato
* San’yō-Onoda
* Shimonoseki
* Shūnan
* Ube
* Yamaguchi (pääkaupunki)
* Yanai

 |  |
|  |
| Kunnatpiirikunnittain | **Abun piirikunta** (Abu) · **Kugan piirikunta** (Waki) · **Kumagen piirikunta** (Hirao · Kaminoseki · Tabuse) · **Ōshiman piirikunta** (Suō-Ōshima) |

 |
Arkkipiispa Martti Simojoki liperit kaulassa
**Liperit** on papin perinteiseen virkapukuun kuuluva irtokaulus, jossa on kaksi suorakulmaista liuskaa ja niitä käytetään kaftaanin (papintakin) kanssa. Nykyään sen on korvannut arkikäytössä yksinkertainen valkoinen pantakaulus.

Historiaa
---------

Liperit kehittyivät 1600-luvulla protestanttisten pappien asun osana käytetystä myllynkivikauluksesta. Norjassa ja Tanskassa se jäi käyttöön ja kuuluu edelleen papin virkapukuun, mutta useimmissa maissa, kuten Ruotsissa, Isossa-Britanniassa ja Saksassa, sen korvasi yksinkertaisempi lehtikaulus. Tämä oli leveä ja ulottui yhtä kauas edessä, takana sekä sivuilla. 1700-luvulla peruukkimuodin vaikutuksesta kaulus muuttui siten, että sen muodostivat kaksi alaspäin laskeutuvaa kangassuikaletta. Liperien koko on vaihdellut eri aikoina. Aluksi ne tehtiin läpikuultavasta kankaasta, jonka väri oli kauluksen tapaan valkoinen. Joissakin maissa liperit kuuluvat oikeusistuimissa toimivien juristien virkapukuun. Myöhemmin lipereille keksittiin myös hengellinen tulkinta: ne symbolisoivat kymmenen käskyn lain tauluja tai toisaalta lakia ja evankeliumia. Ruotsissa on 1800-luvulta alkaen joillakin papeilla ollut käytössä myös hopeasta valmistetut liperit. Niitä on ollut käytetty vielä ainakin 1960-luvun alussa.

Liperit, papinkaulus yhdessä papintakin yllä kannetun kapan kanssa muodostivat papin virkapuvun, jota käytettiin 1800-luvun alkupuolelle saakka myös arkipukuna. Kun pappi tuomittiin menettämään virkansa, hänet tuomittiin "menettämään kappa ja kaulus" (*mista kappa och krage*). Ruotsissa on yhä edelleen käytössä termi "avkragning" tarkoittamassa papin virkansa menetystä. Vielä 1700-luvulla, kun papille julitettiin tuomiokapitulissa päätös siitä, että hän menettää pappisvirkansa, häneltä riisuttiin pois kappa ja kaulus, liperit.

Käyttö nykyään
--------------

* Liperit kuuluvat Suomessa piispainkokouksen suosittelemaan papin juhlapukuun. Ne ovat edelleen jumalanpalveluskäytössä useissa maissa ja eri kirkkokuntien parissa.
* Useissa Kansainyhteisön maissa, samoin kuin Alankomaissa ja Belgiassa liperit kuuluvat tuomareiden ja lakimiesten viralliseen asuun.
* Liperit ovat käytössä Oxfordin yliopiston ja Cambridgen yliopiston akateemisessa pukeutumisessa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Liperit *Kirkollinen sanasto - Aamenesta öylättiin*. Suomen evankelis-luterilainen kirkko. Viitattu 11.01.2019.
2. 1 2  Bengt Stolt: *Kyrklig skrud enligt svensk tradition*, s. 13, 17, 18. Diakonistyrelsens bokförlag. Stockholm, 1964. (ruotsiksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Liperit** Wikimedia Commonsissa
**Ogul Qaimiš-kaanitar**, *Oqol-Qaimiš* *Khatun* (k. 1251) oli syntyisin merkiittien-heimosta ja suurkaani Güyükin päävaimo. Tämän kuoleman jälkeen hän oli Mongolivaltakunnan sijaishallitsija vuosina 1248–1251.

Hänet annettiin Güyükin vaimoksi, kun Tšingis-kaani oli nujertanut merkiittien-heimon kapinan vuosina 1216-1219. Ogul Qaimišille ja Güyük-kaanille syntyi kaksi poikaa, Koja-Ogul ja Naqu. Kun aviomies kuoli huhtikuussa 1248 Qum-Sengirissä Turkestanissa, hän toi tämän *ordan* Ögödein apanage-läänityksen Emil-Qobaqin alueelle. Güyükin tärkeimmät virkamiehet Tšinqai, Qadaq ja Bala auttoivat Ogul-kaanitarta toimimaan valtionhoitajana. Hän vietti aikaansa mongolien šamaanien kanssa, eikä hänellä ollut anoppinsa Töregene-kaanittaren poliittisia taitoja. Useimmat prinssien käskyistä annettiin hänen tietämättään.

Ennen Ogulin hallintokautta tai sen aikana hänen aviomiehensä suurkaani Güyükin kenraali Eljigidei lähetti suurlähetystön Ranskan Ludvig IX:n hoviin tarjoamaan liittoa muslimeja vastaan. Ogul-kaanitar karkotti luotaan vuonna 1250 Ludvig IX:n vastalähetystön ja kertoi lähettiläs, dominikaani André de Longjumeaulle, että heidän lahjoistaan huolimatta Ranskan tulisi alistua mongolivaltaan, jotta se välttyisi mongoliarmeijan aiheuttamalta tuholta. Ogul Qaimišin hallituskausi ei erottunut juuri mitenkään, ja hän pysyi suurelta osin politiikasta taustalla. Hänen merkittävin politiinen tekonsa oli nostaa talonpoikaisväestön verotusta kymmenkertaiseksi perinteisestä yksi sadasta eläimestä epärealistiseen yksi kymmenestä eläimeen.

Ogul-kaanitar piti valtaa vuoteen 1251 saakka, jolloin Möngke-kaani valittiin suurkaaniksi. Hänen omat poikansa Naqu ja Koja sekä Ögödein pojanpoika Širemün (äiti Qadaqach, vuonna 1237 kuolleen suosikkipoika Köchün vaimo) myös vaativat valtaistuinta itselleen tuloksetta, koska Tšagatai-kaanit ja heidän johtajansa Jesü Möngke kannattivat Ogulia. Kaaninvaalissa vuonna 1249 Möngke oli jo valittu kaaniksi, mutta Ogul ja hänen poikansa kieltäytyivät osallistumasta. Kun Möngke oli vuonna 1251 valittu kurultaissa suurkaaniksi, Ogul ja hänen poikansa yrittivät syrjättää hänet. Tuloksena oli että Koja karkotettiin, Širemun teloitettiin.

Ogul otettiin lopulta vangiksi, hänen kätensä ommeltiin yhteen nahkaremmeillä, ja Möngke asetti Ogulin julkisen oikeudenkäyntiin joulukuussa 1252, samalla kun hän puhdisti kaikki osavaltion osat, joita hän piti uskollisena edelliselle hallitukselle, erityisesti Ögödein-klaaniille. Oikeudenkäynnissä Ogul riisuttiin alasti keisarillisten naisten edessä suljetussa jurtassa, jossa hän raivosi mm. Sorghaghtani Bekille ​​ja häntä syytettiin siitä, että hän oli liiaksi sekaantunut šamanismiin valtion etuun nähden sekä oli syyllistynyt maanpetokseen. Syylliseksi todettua Ogulia kidutettiin ja hänet heitettiin Kerulen-jokeen huopasäkkiin käärittynä - mongolien oikeuden mukaan tämä kohtalo oli yleensä varattu noidille, koska uskottiin, että paha ei voi ylittää juoksevaa vettä ja se saattaa jopa puhdistaa sen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Mark Cartwright: Women in the Mongol Empire *World History Encyclopedia*. Viitattu 5.7.2023. (englanniksi)
**Seututie 612** on Sysmästä Luhankaan johtava seututie. Tien pituus on noin 54 kilometriä, ja se on kokonaan päällystetty.

Seututie 612 ylittää mantereen ja Judinsalon välisen Vuoksensalmen sillalla.
Seututie 612 alkaa Sysmän kirkonkylältä seututien 410 risteyksestä. Pian tien alkamisen jälkeen siitä haarautuu yhdystie 4131 Suopeltoon. Tie jatkuu pohjoiseen, kulkee Palvalan ja Särkilahden kylien kautta, ylittää Korkeasaarensalmen ja tulee Vehkasalon saareen. Tie ylittää Samaansalmen ja palaa mantereelle, mutta ylittää pian Hopeasalmen ja tulee Judinsalon saareen. Tie kulkee Judinsalon läpi ja palaa mantereelle Vuoksensalmen kautta. Luhangan kirkonkylän luoteispuolella tiestä erkanee yhdystie 6121, joka vie kirkonkylään. Seututie 612 kulkee vielä Klemettilän kylän kautta ennen kuin tie tulee Tammikoskelle, jossa se päättyy seututien 610 risteykseen.

Vuonna 2020 tien vilkasliikenteisin osuus oli alkupisteen ja yhdystien 4131 välinen lyhyt osuus Sysmän kirkonkylässä. Osuuden keskimääräinen vuorokausiliikenne (KVL) oli 2 100 ajoneuvoa vuorokaudessa. Yhdystien 4131 ja Särkilahden välinen liikenne oli 700 ajoneuvoa vuorokaudessa sekä yhdystien 6121 ja tien päätepisteen välinen liikenne 500 ajoneuvoa vuorokaudessa. Tien vähäliikentein osuus on Särkilahden ja yhdystien 6121 välillä. Osuuden liikenne oli 200–300 ajoneuvoa vuorokaudessa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Sysmä (tien alkupiste) (sijainti maastokartalla) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 17.10.2021.
2. 1 2  Tienumerointi ja tienumerokartat Väylävirasto. Viitattu 17.10.2021.
3. ↑  Liikennemääräkartat Väylävirasto. Viitattu 17.10.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Seututie 612** Wikimedia Commonsissa

Liittymät Sysmästä Luhankaan

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Nro | Km |   Nimi |   Tie |   Viitoitus |
|   |   **Särkilahdentie** (1+1) |
|  |  |  |  |   Sysmäntie | Hartola;   alkaaLahti, Heinola, Asikkala |
|  |   |  |  |   SuopellontieUotintie | Laivalaituri, Suopelto, Kirkko  |
|   |   **Luhangantie** (1+1) |
|  |   |  |  | Leppäkorventie | Leppäkorpi |
|  |   |   |  | Liikolantie | Liikola |
|  |   |   |  | Soiniementie | Soiniemi |
|  |  |   |  | Korkeasaarensalmi, Päijänne | valmistunut 1983 |
|  |  |   |  | Samaansalmi, Päijänne |  |
|  |   |   |  | Vintturintie | Taipale, Vintturi |
|  |  |  |  Päijät-Hämeen ja Keski-Suomen maakunnanraja Sysmän ja Luhangan kunnanraja |  |  |
|   |   **Sysmäntie** (1+1) |
|  |  |   |  | Hopeasalmi, Päijänne |  |
|  |  |   |  | Vuoksensalmi, Päijänne | valmistunut 1987 |
|  |   |  |  |   KeskustieRekolankyläntie | LuhankaRekolankylä |
|   |   **Luhangantie** (1+1) |
|  |  |  |  |   Korpilahdentie  Tammijärventie | Korpilahti;   päättyyJoutsa, Tammijärvi |
Alistair Darling
**Alistair Maclean Darling** (s. 28. marraskuuta 1953 Lontoo - 30. marraskuuta 2023) on brittiläinen Työväenpuoluetta edustava poliitikko. Hän oli valtiovarainministeri Gordon Brownin hallituksessa vuosina 2007–2010. Hän toimi Tony Blairin hallituksen valtiovarainministerinä, liikenneministerinä, Skotlannin ministerinä ja kauppa- ja teollisuusministerinä.

Darling valittiin parlamenttiin ensimmäisen kerran vuonna 1987 Edinburghista.

Darling kävi korkeatasoista sisäoppilaitosta ja Aberdeenin yliopistoa. Hän sai lakimiehenoikeudet vuonna 1978.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Alistair Darling – A Short Biography *alistairdarlingmp.org.uk*. Viitattu 14.5.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Alistair Darling** Wikimedia Commonsissa

* Alistair Darlingin verkkosivut
* Profile: Alistair Darling (BBC; 2002)
* Profile: Alistair Darling (BBC; 2006)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* UK Parliament

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Brian Laudrup** (s. 22. helmikuuta 1969 Wien, Itävalta) on tanskalainen entinen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän oli keskikenttäpelaaja.

Brian Laudrup syntyi jalkapalloperheeseen, sillä hänen isänsä Finn ja veljensä Michael olivat myös jalkapalloilijoita. Hän aloitti ammattilaisuransa Brøndbyssä vuonna 1986 ja voitti seurassa Tanskan mestaruuden kahdesti (1987, 1988). 1989 hän siirtyi Saksaan Uerdingenin joukkueeseen, missä pelasi yhden kauden ennen siirtymistään mahtiseura Bayern Müncheniin. Kaudeksi 1992–1993 Laudrup siirtyi Italiaan Serie A:n Fiorentinaan, joka kuitenkin putosi Serie B:hen kauden päätteeksi. Seuraavaksi kaudeksi Laudrup siirtyi AC Milaniin, missä ei kuitenkaan saanut paljoakaan peliaikaa. 1994 hän siirtyi Skotlantiin Glasgow'n Rangersiin. Hän pelasi seurassa neljän kauden ajan ja voitti kolme Skotlannin mestaruutta (1995, 1996, 1997). Vuonna 1998 hän siirtyi Chelseaan, missä ei kuitenkaan pelannut montakaan ottelua ja oli kauden aikana myös lainassa FC Kööpenhaminassa. Kauden 1999–2000 hän pelasi Amsterdamin Ajaxissa ennen lopettamistaan 31-vuotiaana akillesjänneongelmien takia.

Tanskan maajoukkueessa Laudrup debytoi 18-vuotiaana 18. marraskuuta 1987 0–1-tappioon päättyneessä ottelussa Saksan liittotasavaltaa vastaan. Hän pelasi Tanskan maajoukkueessa 1992 EM-kisoissa, missä se voitti Euroopan mestaruuden. Laudrup oli eräs joukkueen tärkeimmistä pelaajista, vaikka ei tehnytkään turnauksessa yhtään maalia. Hän pelasi maajoukkueessa myös 1996 EM-kisoissa ja 1998 MM-kisoissa. Kaikkiaan hän pelasi maajoukkueessa 82 ottelua ja teki 21 maalia. Laudrup on valittu Tanskan vuoden jalkapalloilijaksi neljästi, vuosina 1989, 1992, 1995, 1997, ja Skotlannin vuoden jalkapalloilijaksi vuosina 1995 ja 1997. Sittemmin hän on toiminut televisiokommentaattorina.

Laudrup ja Peter Schmeichel ovat ainoat tanskalaiset pelaajat, jotka ovat voittaneet vuoden 1992 Euroopan-mestaruuden lisäksi Mestarien liigan.

Lähteet
-------

1. 1 2  Brian Laudrup *UEFA.com*.  21.12.2010. UEFA. Viitattu 4.7.2012. (englanniksi)
2. ↑  Denmark - Record International Players  5.7.2018. RSSSF. Viitattu 7.8.2018. (englanniksi)

  

Tanskan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1998
1 Schmeichel  |
2 Schjønberg |
3 Rieper |
4 Høgh |
5 Heintze |
6 Helveg |
7 Nielsen |
8 Frandsen |
9 Molnar |
10 M. Laudrup |
11 B. Laudrup |
12 Colding |
13 Laursen |
14 Wieghorst |
15 Tøfting |
16 Krogh |
17 Goldbæk |
18 Møller |
19 Sand |
20 Henriksen |
21 Jørgensen |
22 Kjær |
Valmentaja Johansson



|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
**Opetusalan Seniorijärjestö OSJ** ry, Undervisingssektorns Seniororganisation rf on valtakunnallinen eläkeläisjärjestö, jonka jäsenet ovat eläkkeellä olevia opetusalan ammattilaisia. Järjestö perustettiin vuonna 1975 nimellä Veteraaniopettajat - Veteranlärare. Nimi muutettiin Opetusalan Seniorijärjestöksi vuoden 2009 vuosikokouksessa. 

OSJ on valtakunnallinen edunvalvontajärjestö. Sen tavoitteena on senioriopettajien sosiaalisen aseman ja eläke-etujen turvaaminen. Lisäksi järjestö edistää jäsentensä henkistä ja fyysistä hyvinvointia. 

OSJ:hin kuuluu yli 19 000 jäsentä, ja sillä on koko maan kattava jäsenyhdistysverkosto. 

OSJ tekee laajasti yhteistyötä eri tahojen kanssa ja vaikuttaa Akavan senioriverkostossa sekä Valtakunnalliset eläkeläisjärjestöt VENK ry:ssä. 

OSJ julkaisee Senioriopettaja-jäsenlehteä. 

Järjestö on Opetusalan Ammattijärjestön ulkojäsen, ja sen hallitus toimii OAJ:n senioritoimikuntana.

Puheenjohtajat

* Sauli Perälä 1975–1979
* Aimo Tammivuori 1979–1992
* Otso Vilhunen 1992–2001
* Sirkka-Liisa Tarjamo 2001–2013
* Erkki Kangasniemi 2013–2021
* Pekka Koskinen 2021–

Aiheesta muualla
----------------

1. OSJ:n kotisivut (www.osj.fi)
2. VENK ry:n kotisivu (www.venk.fi)
3. Opetusalan Ammattijärjestö OAJ:n kotisivu (www.oaj.fi)
**Hieronymos Rhodoslainen** (n. 300 eaa.) oli antiikin kreikkalainen filosofi, joka luetaan yleensä kuuluneeksi peripateettiseen koulukuntaan. Hän oli kotoisin Rhodokselta.

Hieronymos oli Aristoteleen oppilas ja Arkesilaoksen aikalainen. Hän vaikuttaa eläneen Ptolemaios II Filadelfoksen aikaan saakka. Cicero, joka kyseenalaistaa Hieronymoksen oikeuden peripateetikon titteliin, mainitsee tämän usein. Ciceron mukaan Hieronymos katsoi, että korkein hyvä tarkoitti samaa kuin vapaus kivuista ja huolista, ja kielsi, että nautintoa tulisi etsiä sen itsensä vuoksi.

Hieronymoksen teoksista ja kirjeistä on säilynyt lainauksia. Ciceron ja Rufinuksen kirjoituksista voidaan päätellä, että hän kirjoitti teoksen luvuista ja mitoista. Hän saattaa olla myös runoilijoita käsittelevän teoksen sekä Pseudo-Hesiodoksen *Herakleen kilpi* (*Aspis Hērakleūs*) -teosta käsittelevän kommentaarin kirjoittaja.

Lähteet
-------

1. ↑  Cicero: *Oration*, 56
2. ↑  Rufinus: *de Comp. et Metr.*

Kirjallisuutta
--------------

* Fortenbaugh, W. & White, S.: *Lyco of Troas and Hieronymus of Rhodes: Text, Translation and Discussion*. Transaction Publishers, 2004. ISBN 0-7658-0253-8.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Hieronymus of Rhodes 

Antiikin filosofia – Peripateettinen koulukunta

|  |  |
| --- | --- |
| Kreikkalainen aika | Aristoteles · Theofrastos · Lampros · Aristoksenos · Khamaileon · Fanias Eresoslainen · Praksifanes · Herakleides Pontoslainen · Dikaiarkhos · Nikomakhos · Demetrios Faleronlainen · Straton · Eudemos Rhodoslainen · Hieronymos Rhodoslainen · Klearkhos Soloilainen · Lykon · Ariston Keoslainen · Satyros · Hermippos Smyrnalainen · Kritolaos |
| Roomalainen aika | Diodoros Tyroslainen · Erymneos · Ariston Aleksandrialainen · Boethos Sidonlainen · Kratippos Pergamonlainen · Ammonios Ateenalainen · Andronikos Rhodoslainen · Aspasios · Adrastos Afrodisiaslainen · Aristokles Messeneläinen · Aleksanteri Afrodisiaslainen · Aetios Antiokialainen · Olympiodoros |
**Ashes to Ashes** on brittiläinen televisiosarja, joka on spin-off televisiosarjasta *Life on Mars*. Ensimmäinen jakso lähetettiin Britanniassa 7. helmikuuta 2008. Sarjan nimi tulee David Bowien kappaleesta "Ashes to Ashes". Sarjan kolmas ja viimeinen tuotantokausi esitettiin Britanniassa kevään 2010 aikana.

Juoni
-----

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Alex Drake (Keeley Hawes) on nuori poliisin psykologi, joka tutkii rikosylikomisario Sam Tylerin itsemurhaa vuonna 2008. Drakea ammutaan panttivankitilanteessa ja hän joutuu vuoteen 1981. Drake epäilee, että kaikki mitä tapahtuu on vain hallusinaatiota, mutta äkkiä hän tajuaa kyseessä olevan jotakin muuta. Hän joutuu poliisiyksikköön rikosylikomisario Gene Huntin alaisuuteen. Alex yrittää päästä takaisin tyttärensä luo vuoteen 2008, ja samalla selvittää miten on päätynyt maailmaan, jossa Sam Tyler eli vuosia.

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**

Aiheesta muualla
----------------

* Sitaatteja aiheesta **Ashes to Ashes (televisiosarja)** Wikisitaateissa
* Ashes to Ashes. *Sub-kanava*.  Arkistoitu 2.1.2012.
* Savolainen, Jukka L.: Ashes to Ashes – 1 & 2 kaudet. *Smackthejack.net*.  5.11.2013.  Arkistoitu 25.5.2019.
* Ashes to Ashes (TV Series) *Filmaffinity*. Viitattu 20.1.2023.
Sidi Mogdoulin hauta etualalla. Taustalla Sidi Mogdoulin mukaan nimetty majakka.
**Sidi Mogdoul** (myös *Sidi Megdoul*) oli keskiajalla elänyt muslimipyhimys (*marabout*). Sidi Mogdoulin kerrotaan kuuluneen suufilaiseen regragaveljeskuntaan ja tehneen 20 pyhiinvaellusta islamin pyhiin paikkoihin. Sidi Mogdoul taisteli tarinoiden mukaan 40 vuoden ajan vääräuskoisia vastaan ja kuoli vasta 140-vuotiaana. Hänet on haudattu läntisessä Marokossa sijaitsevaan Essaouiran kaupunkiin.

Sidi Mogdoulin nimestä on yleisen hyväksynnän mukaan muotoutunut Essaouiran kaupungin entinen nimi *Mogador*. Erään väitteen mukaan Sidi Mogdoul olisikin ollut skotlantilainen merenkulkija nimeltään MacDougal, joka haaksirikkoutui Essaouiran rannikolle vuosisatoja sitten. Väitteen mukaan MacDougal olisi hankkinut muslimipyhimyksen arvon sekä nimensä erilaisen ääntämysasun.

Sidi Mogdoulin mukaan on nimetty hautapaikasta lounaaseen sijaitseva 17 metriä korkea majakka.

Lähteet
-------

1. ↑  The tomb of Sidi Magdoul essaouira.nu.  Arkistoitu 8.2.2013. Viitattu 17.2.2013. (englanniksi)
2. ↑  What is the origin of the name Mogador? essaouira.nu.  Arkistoitu 29.6.2012. Viitattu 17.2.2013. (englanniksi)
3. ↑  Griffes, National Geospatial-Intelligence Agency: *NGA Sailing Directions-Enroute: 2008 West Coast of Europe and Northwest Africa (11th Edition)*, s. 207. ProStar Publications, 2009. ISBN 1577858859. Teoksen verkkoversio (viitattu 17.2.2013). (englanniksi)
Ritarikunnan risti ja nauha esillä tallinalaisessa museossa.
**Italian tasavallan ansioritarikunta** (ital. *Ordine al merito della Repubblica italiana*) on Italian valtion korkein mahdollinen kunniamerkkejä myöntävä taho. Ritarikunta perustettiin vuonna 1951 ja sen kunniamerkit myönnetään poikkeuksellisesta ansiosta Italian tasavallan hyväksi taiteen, tieteen, talouden, kirjallisuuden, julkisen viran hoitamisen, sosiaalisen, humanitaarisen tai filantrooppisen toiminnan saralla. Ritarikunnan jäsenet käyttävät nimensä edessä tunnusta O.M.R.I.

Kunniamerkkiä jaetaan viidessä luokassa, joiden yläpuolella on erikoisluokka:

* suurristin ritari ketjuilla
* suurristi (I luokka)
* suurupseeri (II luokka)
* komentaja (III luokka)
* upseeri (IV luokka)
* ritari (V luokka)

Lähteet
-------

1. ↑  Italy, Republic. An Order of Merit of the Italian Republic, V Class Knight  2022. emedals.com. Viitattu 21.3.2022. (englanniksi)
2. ↑  Le Onorificenze - Ordine al Merito della Repubblica Italiana  2022. Palazzo del Quirinale. Viitattu 21.3.2022. (italiaksi)
3. ↑  The Order of Merit of the Italian Republic - Italian Medals, Post WW2  5.12.2018. identifymedals.com. Viitattu 21.3.2022. (englanniksi)
**Vieno Elomaa** (24. huhtikuuta 1909 Valkeala – 4. heinäkuuta 1994) oli suomalainen taidemaalari ja -graafikko.

Elomaa syntyi ja vietti lapsuutensa ja nuoruutensa Kuusankosken Voikkaalla, joka tuolloin kuului Valkealan kuntaan. Alkuperäiseltä koulutukseltaan Elomaa oli sairaanhoitaja, minä hän toimi sotien aikaan. Sotien jälkeen hän aloitti taideopinnot ensin Helsingin Vapaassa taidekoulussa 1947 ja myöhemmin Tukholmassa Otte Skiöldin ateljeessa 1947–1949, Pariisissa Académie André Lhotessa, Stanley W. Hayterin ateljeessa ja Académie de la Grande Chaumièressa 1950- ja 1960-luvuilla. Elomaa opiskeli ja työskenteli taiteilijana Pariisissa 1940-luvulta aina vuoteen 1969. 
Pariisin lisäksi hän matkusti myös muun muassa Espanjassa, Meksikossa, Aasiassa ja Afrikassa.

Elomaan teoksia esiteltiin ensi kerran näyttelyssä kotimaassa 1948. Sittemmin hänellä on ollut yksityisnäyttelyitä muun muassa Helsingissä, Tampereella, Jyväskylässä ja Kuusankoskella. Ulkomailla Elomaan näyttelyitä on pidetty 1950- ja 1960-luvuilla muun muassa Pariisin Grand Palais'ssa ja Petit Palais'ssa, ja hänen töitään on esitelty Pariisin naistaiteen näyttelyissä. Lisäksi Elomaalla on ollut näyttelyitä Brysselissä ja Ruotsin Malmössä ja Sävsjössä. Viimeisin pelkästään Elomaan töihin keskittynyt näyttely pidettiin Kouvolan taidemuseossa keväällä 2015.

Elomaan töitä kuuluu muun muassa Amos Andersonin taidemuseon sekä Kuusankosken ja Kouvolan kaupungin kokoelmiin. Julkisia teoksia on muun muassa Kouvolan kaupungintalossa ja kirjastossa.

Palkinnot ja tunnustukset
-------------------------

* Pro Kuusankoski -mitali 1975
* Kuusankoski-palkinto 1977

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Lönn, Rauha (toim.): *Kuvataiteilijat 2004*, s. 102. Helsinki: Suomen Taiteilijaseura, 2004. ISBN 951-608-063-4.
2. ↑  Mäkelin, Henna: Vieno Elomaa heitti niskaansa rönttävaatteet ja lähti reissuun *Kouvolan Sanomat*.  12.2.2015.  Arkistoitu 12.2.2015. Viitattu 22.5.2015.
3. 1 2  Vieno Elomaa - Kuusankosken pariisitar *Kouvolan taidemuseo. Mobiiliopas*. Viitattu 22.5.2015.
4. ↑  Vieno Elomaa, Kuusankosken pariisitar *Kouvola.fi*.  Arkistoitu 16.3.2015. Viitattu 22.5.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Vieno Elomaa taiteilijamatrikkelissa
* Kippola, Anna-Kaarina: Vieno Elomaa – Kuusankosken pariisitar. Anna-Kaarina Kippolan artikkeli. *Min Kuusas -blogi*.  9.3.2015. Viitattu 22.5.2015.

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Hintainformaatio** viittaa taloustieteessä siihen, miten hintatarjoukset kertovat siitä, miten paljon jotakin resurssia tarvitaan, ja hintapyynnöt siitä, miten korkeita sen tuotantokustannukset tai vaihtoehtoiskustannukset ovat.

Tämä ohjaa resurssit (työn, pääoman, hyödykkeet, maan) siihen käyttöön, missä siitä on eniten hyötyä, ja ohjaa tuotannon kuluttamaan vain resursseja, joiden hinnat eli tuotanto- tai vaihtoehtoiskustannukset ovat mahdollisimman alhaiset.

Markkinahinnat kertovat mahdollisimman objektiivisesti, miten arvokkaita jonkin resurssin eri käyttötavat ovat. Korkeimman tarjouksen resurssista pystyy tyypillisesti antamaan se, jolla on tuottavinta käyttöä resurssille.

Reaktiot šokkeihin
------------------

Jonkin tuotteen tarpeen (kysynnän) lisääntyessä sitä ei tahdo riittää kaikille. Tuottajat näkevät tilaisuuden nostaa hintoja. Tämä karkottaa ne ostajat, jotka ovat valmiit maksamaan vähiten. Tuotteet päättyvät niitä eniten tarvitseville ja toisaalta tuottajille tulee kannustin tuottaa enemmän, uusillekin yrittäjille tulee kannustin alkaa tuottaa kyseistä tuotetta.

Vastaavalla tavalla hintamekanismi reagoi siihen, kun jonkin tuotteen kysyntä tai tarjonta laskee, tarjonta kasvaa tms. Hintainformaatio kertoo, miten kipeästi mitäkin tuotetta milloinkin tarvitaan ja miten kallista sitä on tuottaa tai myydä. Hinnat eivät yleensä kuitenkaan ole täydellisiä.

Esimerkki
---------

Esimerkiksi maatilkulla voi toimia kurpitsanviljely, ravintola tai lääkärin vastaanotto, ja hinnat - näiden eri tahojen tarjoamat ostohinnat tai vuokrat - ovat informaatiota siitä, miten arvokkaita nämä eri käyttötavat ovat. Näin maatilkku voidaan myydä tai vuokrata käyttöön, joka siinä kohdassa on mahdollisimman hyödyllistä, hyväksymällä korkein tarjous, ellei omistajalla itsellään ole vielä arvokkaampaa käyttöä maatilkulle. 

Vaikka lääkäri voittaisi kilvan, joskus myöhemmin lääketieteen kehitys voisi tehdä hänen palvelunsa vähemmän tarpeellisiksi tai kurpitsan kysyntä voisi lisääntyä, jolloin kurpitsanviljelijän kannattaisi ostaa maatilkku lääkäriltä.

Valtion rooli
-------------

Joissain tapauksissa ulkoisvaikutuksilla voidaan perustella sitä, että valtio vaikuttaa hintoihin tukemalla tai haittaverottamalla. Varsinainen hintasääntely on kuitenkin silloinkin kyseenalaista, vääristää hintainformaatiota ja ehkä vain peittää todellisia ongelmia, jotka ovat kysynnässä ja tarjonnassa.

Katso myös
----------

* Kysynnän ja tarjonnan laki

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Information and Prices, The Concise Encyclopedia of Economics, luettu 25.3.2012
**Horizon Worlds** (aiemmin *Facebook Horizon*) on ilmainen virtuaalitodellisuuteen perustuva verkkopeli, joka myös sisältää työkalut virtuaalitodellisuuden ympäristöjen luontiin. Peli on keskeinen osa Metan (entinen Facebook) metaversumi-strategiaa. Sen käyttö vaatii Oculus Rift S tai Meta Quest 2 -virtuaalitodellisuuslasit.
Ympäristö julkaistiin Yhdysvalloissa ja Kanadassa 9. joulukuuta 2021.

Meta Platforms ilmoitti budjetoivansa vuoden 2021 aikana 10 miljardia dollaria metaversumi-divisioonaansa kehittääkseen virtuaalitodellisuuslaitteistoa, -ohjelmistoa ja sisältöä.

Elokuussa 2022 Facebook julkaisi beeta-version virtuaalitodellisuus-etätyöympäristöstään *Horizon Workrooms*, jossa metaversumitekniikalla voidaan käydä neuvotteluja samassa virtuaalitilassa.

Vastaanotto
-----------

Mark Zuckerberg postasi Horizon Worldista nettiin elokuussa 2022 kuvakaappauksia, kun Horizon Worlds avattiin Ranskassa ja Espanjassa. Forbes kommentoi että "tajuaako Zuckerberg kuinka kamalalta hänen Metaversuminsa näyttää?" Zuckerbergin hahmo leijui tyhjässä huoneessa, johon oli sijoitettu Eiffel-tornin ja Sagrada Familian mallit. Lehti vertasi hahmojen ulkonäköä Nintendon Mii-hahmoihin ja kommentoi että niillä ei ole edelleenkään jalkoja.

Meta asetti tavoitteeksi että Horizon Worldsilla olisi 500 000 kuukausittaista käyttäjää vuoden 2022 loppuun mennessä. Lokakuussa 2022 vuodetun raportin mukaan käyttäjien määrä oli alle 200 000 ja on laskenut keväästä lähtien. Suuri osa käyttäjistä ei palaa peliin enää aloituskuukauden jälkeen. Suuressa osassa käyttäjien luomista maailmoista ei käy kukaan, ja vain 9 prosentissa vierailee yli 50 ihmistä. Käyttäjämäärä jää kauas suositumpien VR Chatin ja jo vuonna 2003 julkaistun Second Lifen taakse.

Viitteet
--------

1. ↑  Alex Heath: Facebook is spending at least $10 billion this year on its metaverse division *The Verge*.  25.10.2021. Viitattu 17.10.2022. (englanniksi)
2. ↑
3. ↑  Paul Tassi: Does Mark Zuckerberg Not Understand How Bad His Metaverse Looks? *Forbes*. Viitattu 17.10.2022. (englanniksi)
4. ↑  Jeff Horwitz, Salvador Rodriguez and Meghan Bobrowsky: Company Documents Show Meta’s Flagship Metaverse Falling Short *Wall Street Journal*.  15.10.2022. Viitattu 17.10.2022. (englanniksi)
William Crichton (1827–1889).
Crichtonin entinen asuintalo Turun idänpuolen jokirannassa.
Crichtonin perhehauta Turun vanhalla hautausmaalla.
**William Crichton** (29. maaliskuuta 1827 Leith, Skotlanti – 10. huhtikuuta 1889 Turku) oli Skotlannissa syntynyt ja Suomeen muuttanut insinööri, laivanrakentaja ja konepajan omistaja. 

Crichtonin vanhemmat olivat merikapteeni, laivanvarustaja George Crichton ja Margaret Gifford Allen. Hän muutti Suomeen vuonna 1850 ruotsalaisen konepiirtäjä Anders Thalus Ericssonin ja skotlantilaisen mekaanikon David Cowien vuonna 1842 Turkuun perustaman *Ericsson & Cowien konepajan* johtajaksi. Crichton siirtyi sitten 1852 Fiskarsin ruukin palvelukseen. Crichton pidätettiin vihollismaan kansalaisena Krimin sodan aikana 1854 mutta hän onnistui pääsemään vapaaksi Pietarissa asuneiden vaikutusvaltaisten sukulaistensa avulla ja hän pääsi työhön Pietarin lähellä Kolpinossa sijainneille Izhoran asetehtaalle ja konepajalle. 

Crichton osti vuonna 1862 Cowien osuuden Ericsson & Cowien konepajasta ja samalla konepajan nimeksi muuttui W:m Crichton & C:o. 1880-luvulla konepajaan liitettiin vuonna 1742 perustettu ja vuonna 1800 osakeyhtiöksi muutettu Turun Vanha veistämö (*Gamla Varfsbolaget i Åbo*) jonka laivatelakka sijaitsi Aurajoen länsirannalla. Crichtonin telakka sai hänen Venäjällä luomiensa suhteiden avulla runsaasti laivatilauksia Venäjältä ja 1870-luvulla yhtiöllä oli jo yli 400 työntekijää. Telakka rakensi vuonna 1878 ensimmäiset Venäjän laivaston tilaamat sota-alukset kuusi torpedovenettä ja 1880-luvulla Venäjän laivaston telakalta tekemät laivatilaukset kasvoivat merkittävästi. Crichtonin kuoltua telakan johtajana toimi hänen ystävänsä, Plymouthista Suomeen muuttanut John Edward Eager (1837–1908).

W:m Crichton & C:o teki konkurssin 1913 mutta sen laivanrakennustoiminta jatkui sitten Ab Crichtonin, Ab Crichton Vulcanin, Wärtsilä-yhtymä Crichton Vulcanin, Wärtsilän Turun telakan, Wärtsilä Meriteollisuus Oy:n, Kvaerner Masa Yardsin, STX Europen ja viimeksi Meyer Turun nimissä.

William Crichton on haudattu perhehautaan Turun hautausmaan vanhalle puolelle.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Biografiskt lexikon för Finland : William Crichton
2. 1 2 3  Näkökulmia arkistosta 12.8.2014 : Isojen ja pienten leluja
3. ↑  Turun hautausmaa – 60 hehtaaria muistoja ja kulttuurihistoriaa (PDF) Turun ja Kaarinan seurakuntayhtymä.  Arkistoitu 25.9.2016. Viitattu 25.9.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* William Chrichtonin elämäkerta Kansallisbiografiassa

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Biografiskt Lexikon
* Biografiasampo

 |

 |
**Loudías** (kreik. Λουδίας) tai *Lydías* (Λυδίας) eli *Mavronéri* (Μαυρονέρι) on joki, joka virtaa Makedoniassa Pohjois-Kreikassa. Sen pituus on 60 kilometriä. Joki saa alkunsa Vóras-vuorilta ja se laskee Thermaïkóslahteen.

Loudías-jokea lähellä Giannitsáa.
Loudías toimii Thessalonikin alueyksikön ja Imathían alueyksikön luonnollisena rajana. Se ohittaa muun muassa Giannitsán ja Péllan kaupungit. Laskiessaan mereen joki muodostaa yhdessä Axiós-, Aliákmonas- ja Gallikós-jokien kanssa laajan suistoalueen, joka muodostaa Axióksen suiston kansallispuiston.

Nykyisin Loudías on muutettu noin 40 kilometrin matkalta käytännössä keinotekoiseksi kanavaksi, joka kerää vedet Giannitsán ja Imathían tasangoilta. Kanavointi on tehty 1930-luvulla Giannitsá-järven ja alueen soiden kuivaamisen yhteydessä. Kanavoinnin ansiosta Loudías on myös Kreikan harvoja purjehduskelpoisia jokia.

Lähteet
-------

1. ↑  Loudias River *Escape Greece*.  Arkistoitu 3.9.2018. Viitattu 12.9.2016.
2. 1 2  The Rivers Axios Delta National Park. Viitattu 12.9.2016. [vanhentunut linkki]
3. ↑  Smardon, Richard: *Sustaining the World's Wetlands: Setting Policy and Resolving Conflicts*, s. 67. Biomedical and Life Sciences. Springer series on environmental management. Springer Science & Business Media, 2009. ISBN 0387494294. Teoksen verkkoversio.
4. ↑  Rivers *Visit Greece*.  Arkistoitu 7.8.2016. Viitattu 12.9.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Loudías** Wikimedia Commonsissa
**Heikki Jaakko Laitinen** (s. 8. marraskuuta 1943 Ylivieska) on suomalainen musiikintutkija, Sibelius-Akatemian kansanmusiikin emeritusprofessori sekä kansanmusiikin esittäjä, säveltäjä ja kouluttaja. Hän on esiintynyt yhtä lailla pelimannina, vanhojen virsien laulajana kuin performanssitaiteilijanakin esimerkiksi Suomussalmiryhmän, tanssitaiteilija Reijo Kelan ja haitarinsoittaja Kimmo Pohjosen kanssa. Hänen esityksiinsä kuuluu usein tilanteeseen liittyvää improvisaatiota.

Laitinen opiskeli Helsingin yliopistossa ensin teologiaa ja sitten musiikkitiedettä ja folkloristiikkaa sekä Sibelius-Akatemiassa pianonsoittoa ja sävellystä. Laitisen tohtorinväitöskirja *Matkoja musiikkiin 1800-luvun Suomessa* hyväksyttiin Tampereen yliopistossa vuonna 2003 arvosanalla *laudatur*. Väitöskirja käsitteli 1800-luvun suomalaista musiikinhistoriaa kansanmusiikintutkijan näkökulmasta. 

Laitinen oli Sibelius-Akatemian kansanmusiikin osaston ensimmäinen johtaja sekä lehtori 1983–1995 ja professori 2001–2008. Taiteilijaprofessorina hän toimi 1995–2000 ja kansanmusiikin ja populaarimusiikin tutkijakoulun johtajana 2003–2006. Vuonna 2008 hän sai säveltaiteen säveltaiteen valtionpalkinnon tunnustuksena laaja-alaisesta työstä kansanmusiikin hyväksi. Vuonna 2009 tiedonjulkistamisen valtionpalkinto myönnettiin Reijo Kelalle ja hänen juhlakirjansa toimittajaryhmälle, johon Laitinen kuului. Kalevalaseuran palkinto Laitiselle myönnettiin 2011.

1970-luvun alussa Laitinen esitti *Sataset-trion* kanssa yhteiskunnallissävytteistä hengellistä musiikkia. Sataset-trioa ja Heikki Laitista pidetään hengellisen nuorisomusiikin uranuurtajina Suomessa. Se oli folk-vaikutteinen kokoonpano, joka esiintyi muun muassa Kaustisen kansanmusiikkifestivaalilla. Hän on säveltänyt näytelmämusiikkia muun muassa Artturi Järviluoman *Pohjalaisiin* (1995) ja Peter Shafferin näytelmään *Equus* (1997). Hänen sävellystuotantoonsa kuuluu myös kamarimusiikkia sekä noin 400 laulelmaa.

Heikki Laitisen puoliso on professori Lea Laitinen.

Lähteet
-------

1. ↑  Tampereen yliopiston väitöstiedote 14.6.2003.[vanhentunut linkki]
2. ↑  Kotirinta, Pirkko: Säveltaiteen palkittu kiitti veisaamalla virttä. *Helsingin Sanomat* 11.3.2008.
3. ↑  Lindfors, Jukka: Sataset ja Heikki Laitinen *Elävä arkisto*.  18.12.2007. Yle. Viitattu 14.12.2014.
4. ↑  Ellonen, Leena (toim.): *Suomen professorit 1640–2007*, s. 363. Helsinki: Professoriliitto, 2008. ISBN 978-952-99281-1-8.

Aiheesta muualla
----------------

* Saha, Hannu: / Laitinen, Heikki (1943–) *Kansallisbiografia-verkkojulkaisu*.  1.12.2022. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
* Kuusi kuvaa muusikko Heikki Laitisen elämästä. Yle Areena 30.3.2018.
* Laitinen, Heikki hakuteoksessa *Uppslagsverket Finland* (2012). (ruotsiksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Uppslagsverket Finland

 |

 |
**M/S Caribe** (IMO 7233709) oli vuonna 1973 rakennettu 113,46-metrinen rahtilaiva. Laivan rakensi Rauma-Repola Rauman telakalla. Alun perin alus oli nimeltään *Bore XI*. Alus romutettiin joulukuussa 2001 Alangissa, Intiassa. 

Cariben sisaraluksia ovat M/S Notos, M/S Kaduna, M/S Dorrat Jeddah, M/S Puerto Eden sekä jo romutettu M/S Iberus.

Käyttöhistoria
--------------

10. marraskuuta 1972 alus laskettiin vesille. 8. maaliskuuta 1973 laiva luovutettiin Höyrylaiva Oy Bore/Ångfartygs Ab Boren haltuun, joka rekisteröi aluksen *Bore XI* -nimisenä Suomen lipun alle. Kotisatamaksi tuli Turku. Tämän jälkeen alus aloitti liikennöinnin Turun ja Britannian Harwichin välillä. 24. huhtikuuta 1977 Bore XI törmäsi yhteen itäsaksalaisen *Inselberg* -aluksen kanssa Bornholmin saaren lähistöllä, Itämerellä. 1. elokuuta 1980 Aug. Lindholm Eftr osti aluksen ja rekisteröi sen *Bore IX Av Stockholm* -nimellä Ruotsin lipun alle. Kotisatamaksi tuli Tukholma. Uusi omistaja aikarahtasi eli vuokrasi aluksen Bore Linen liikenteeseen.

Kesäkuussa 1992 maltalainen Feederteam Shipping osti aluksen ja nimesi sen *Feederteamiksi*. Keväällä ja kesällä 1994 Feederteam oli kaksi kertaa aikarahdattuna North Sea Ferries B.V:n liikenteeseen Pohjanmerelle. Maaliskuussa 1996 Gorse Down Ltd osti aluksen ja aikrahtasi sen E.H. Harmsin liikenteeseen. Kesäkuussa 2000 panamalainen Sungold Associated osti aluksen ja rekisteröi sen *A.C.L.N Caribe* -nimellä Panaman lipun alle. Vuonna 2001 alus sai nimen *Caribe*. Joulukuussa 2001 Caribe myytiin Intian Alangiin romutettavaksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  M/S BORE XI Fakta om Fartyg. Viitattu 26.4.2008. (ruotsiksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Fakta om Fartyg – M/S Bore XI (ruotsiksi)