recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Yumi Ōbe** (jap. 大部 由美, *Ōbe Yumi*; s. 15. helmikuuta 1975 Sakaiminato) on japanilainen entinen jalkapalloilija.

Jalkapallomaajoukkue
--------------------

Ōbe debytoi Japanin maajoukkueessa elokuussa 1991. Hän kuului Japanin joukkueeseen myös MM-kilpailuissa 1991, 1995, 2003, kesäolympialaisissa 1996 ja 2004. Hän on pelannut 85 maaottelua ja tehnyt niissä kuusi maalia.

Lähteet
-------

1. ↑  Japanin jalkapalloliitto(japaniksi)

Japanin joukkue – Jalkapallon naisten MM-kilpailut 1991
1 M. Suzuki |
2 Honda |
3 Watanabe |
4 Kaji |
5 Yamaguchi |
6 Takahagi |
7 Ōbe |
8 Matsuda |
9 Noda |
10 Takakura |
11 Kioka |
12 Sakata |
13 Kuroda |
14 Handa |
15 Nagamine |
16 Tezuka |
17 Mizuma |
18 Uchiyama |
Valmentaja T. Suzuki

Japanin joukkue – Jalkapallon naisten MM-kilpailut 1995
1 Ozawa |
2 Tōmei |
3 Yamaki |
4 Haneta |
5 Uno |
6 Nishina |
7 Sawa |
8 Takakura |
9 Kioka |
10 Noda |
11 Handa |
12 Ōbe |
13 Nagamine |
14 Kadohara |
15 Morimoto |
16 Ōtake |
17 Uchiyama |
18 Takeoka |
19 Onodera |
20 Sakata |
Valmentaja Suzuki

Japanin joukkue – Jalkapallo kesäolympialaisissa 1996
1 Ozawa |
2 Tōmei |
3 Yamaki |
4 Haneta |
5 Ōbe |
6 Nishina |
7 Sawa |
8 Takakura |
9 Kioka |
10 Noda |
11 Handa |
12 Uchiyama |
13 Ōtake |
14 Kadohara |
15 Izumi |
16 Onodera |
Valmentaja Suzuki

Japanin joukkue – Jalkapallon naisten MM-kilpailut 2003
1 Yamago |
2 Ōbe |
3 Isozaki |
4 Yamagishi |
5 Sakai |
6 Kobayashi |
7 Kawakami |
8 Miyamoto |
9 Arakawa |
10 Sawa |
11 Ōtani |
12 Onodera |
13 Nakachi |
14 Yano |
15 Miyazaki |
16 Yamamoto |
17 Yanagita |
18 Maruyama |
19 Sudō |
20 Miyama |
Valmentaja Ueda

Japanin joukkue – Jalkapallo kesäolympialaisissa 2004
1 Yamago |
2 Yano |
3 Isozaki |
4 Ōbe |
5 Kawakami |
6 Sakai |
7 Yamamoto |
8 Miyamoto |
9 Arakawa |
10 Sawa |
11 Ōtani |
12 Yamagishi |
13 Shimokozuru |
14 Maruyama |
15 Yanagita |
16 Kobayashi |
17 Andō |
18 Onodera |
Valmentaja Ueda
**Pyhäjokialueen kansallispuku** on pohjoispohjalainen kansallispuku. Pukualueeseen kuuluvat Pyhäjoki, Merijärvi, Oulainen, Haapavesi, Vihanti ja Kärsämäki. Pyhäjokialueella ei ole miehen kansallispukua.

Pyhäjokialueen kansallispuku
----------------------------

Puvun kokosi Toini-Inkeri Kaukonen 1965 Pyhäjokialueen kotiseutuliiton ja sen kansallispukutoimikunnan toimeksiannosta. Puvun hameessa on kapeahko raidoitus lampaanruskeaa ja tiilenpunaisen eri vivahteita, liivi on tummanpunainen tai hamekankaasta tehty ja siinä on parinapit, paidassa on joko kauluskaitale tai pieni kääntyvä kaulus, puuvillaesiliina on valkea tai tummansininen, huivi on puna-valkoruutuinen, päähine on koppamyssy tyllikirjontatykillä, paljinsolki, avainkoukku ja pariavaimet.

Pyhäjokialueen tarkistettu kansallispuku
----------------------------------------

Pyhäjokialueen kansallispuku on tarkistettu alkujaan silloisen Oulun läänin Kotiteollisuusyhdistyksen toiminnanjohtaja Maisa Nurmiala kansallispukualan neuvojakoulutukseen kuuluvana opinnäytetyönä ja sittemmin Pyhäjokialueen kotiseutuliiton aloitteesta yhteistyössä Pohjois-Pohjanmaan käsi- ja taideteollisuusyhdistyksen kanssa Suomen kansallispukuneuvoston ohjeiden mukaan. Puvun ohjeita ja tarvikkeita myy TaitoShop Maakari. Puku on seuraavanlainen:

**Päähine** on suurehko tykkimyssy, jonka koppa on päällystetty punaisella silkillä. Pitsinä on kirjailtu tylli.

**Paita** on pellavaa tai puolipellavaa. Malliltaan väljä ja yksinkertainen eikä siinä ole etuhalkiota. Rannekkeet suljetaan lankanapilla. Paita on samanlainen kuin Siikajokilaakson naisen puvussa.

**Liivi** on tummanpunainen tai hamekankaasta valmistettu, malliltaan melko pitkä. Takakappaleessa reilun kokoiset körtit. Liivi kiinnitetään piilohakasilla tai parinapeilla.

**Hame** Kapeahko raidoitus, jossa vuorottelevat erisävyisistä punaisista ja lampaanruskeasta muodostuvat raidat.

**Esiliina** on joko valkoinen tai tummansininen puuvillaesiliina. Esiliinassa on pirtanauha.

**Asusteet** Koru on kapeakehäinen vaskinen paljinsolki. Solki ei ole välttämätön. Avainkoukku ja pariavaimet. Sukat ovat valkoiset ja yksinkertaiset. Jalkineet ovat mustat nauha- tai solkikengät, mustat avokkaat tai nahanväriset lipokkaat.

Katso myös
----------

* Siikajokilaakson kansallispuku

Lähteet
-------

1. ↑  Pohjanmaan kansallispuvut - Pohjois-Pohjanmaa *www.kansallispuvut.fi*. Viitattu 2.7.2023.
2. 1 2 3  Pyhäjokialueen kansallispuku | KirjastoVirma *www.kirjastovirma.fi*.  Arkistoitu 25.1.2018. Viitattu 25.1.2018.
3. ↑  Toini-Inkeri Kaukonen: *Suomalaiset kansapuvut ja kansallispuvut*, s. 341. Werner Söderström Osakeyhtiö, 1985.
4. ↑  Toini-Inkeri Kaukonen: *Suomalaiset kansanpuvut ja kansallispuvut*, s. 341. Werner Söderström Osakeyhtiö, 1985.
5. ↑  Maria-Liisa Malvalehto: *Paritaskut ja punapaita. Pohjois-Suomen kansallispuvut*, s. 91-93. Lapin Nuorison Liitto ry, 1997.

Aiheesta muualla
----------------

* Kirjastovirma:Pyhäjokialueen kansallispuku (Arkistoitu – Internet Archive)
* Kansallispuvussa:Pyhäjokialue
Pyhäkön torii-portti
Pyhäkön sandō ja kivilyhtyjä
**Yulin pyhäkkö** (kiin. 玉里社, *Yùlǐ shè* tai 玉里神社, *Yùlǐ shénshè*, jap. 玉里社, *Tamazato-sha* tai *Gyokuri-ja*) oli Japanin siirtomaakaudella Taiwanin Hualienin piirikunnan Yulissa (silloinen Karenkōn prefektuurin Tamazaton piirikunta) toiminut šintolainen pyhäkkö. Nykyisin siitä on jäljellä vain rauniot.

Pyhäkkö perustettiin 22. lokakuuta 1928. Sinne pyhitettyjä kameja olivat prinssi Kitashirakawa Yoshihisa sekä Kunitama, Ōkuninushi ja Sukunabikona (*kaitaku-sanjin*). Toisen maailmansodan jälkeen pyhäkkö purettiin ja alue raunioitui, mutta vuonna 2008 siitä tehtiin virallinen muinaisjäänne, minkä jälkeen jäljelle jääneitä rakenteita on kunnostettu vapaaehtoisvoimin. Nähtävillä ovat lähes kokonaisuudessaan säilyneet *torii*-portit sekä *sandō*-kulkutie ja sen varren *tōrō*-kivilyhdyt.

Lähteet
-------

1. 1 2  玉里社 神奈川大学 非文字資料研究センター. Viitattu 21.7.2019.
2. 1 2  旧玉里神社(花蓮県) taipeinavi.com. Viitattu 21.7.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Yulin pyhäkkö** Wikimedia Commonsissa

* 玉里社殘蹟 (kiinaksi)
Phra Pathom Chedi Nakhon Pathomissa on buddhalainen stupa.
**Phra Pathom Chedi** (thaiksi พระปฐมเจดีย์, พระธมเจดีย์) on buddhalainen uskonnollinen muistomerkki, stupa, joka sijaitsee Nakhon Pathomissa Thaimaassa. Chediä pidetään maailman korkeimpana buddhalaisena rakennelmana. Monumentin korkeus on joidenkin lähteiden mukaan 127, toisten mukaan 115,8 metriä. 

Phra Pathom Chedi on osa kuninkaallista temppelikompleksia *Wat Phra Pathom Chedi Rachavoramahavihan* (thaiksi วัดพระปฐมเจดีย์ราชวรมหาวิหาร), joka on arvoasteikossa ylin temppeliluokka Thaimaassa .

Historia
--------

Phra Pathom Chedi 1920-luvulla.
Samalla paikalla on luultavasti ollut buddhalainen muistomerkki jo varhaisina aikoina. 200-luvulla eaa. *Suvarnabhumiksi* ('kultainen maa') kutsutulle alueelle tuli buddhalaisia lähetyssaarnaajia kuningas Ašokan valtakunnasta Intiasta. 500-luvulla Nakhon Pathom oli merkittävä asutuskeskus ja monilaisen (dvaravati) kuningaskunnan pääkaupunki, ja paikalla oli jo varmuudella intialaistyylinen stupa. Khmerien kuningas Suriyavarman I:n hallituskaudella vuosituhannen vaihteessa Angkorin valtakunta laajeni länteen, jolloin intialaistyylinen stupa rakennettiin uudelleen khmeriläistyyliseksi prangiksi. Khmeriläinen muistomerkki jäi burmalaisten hyökättyä 1057  heitteille, minkä jälkeen paikka unohtui vuosisadoiksi. 1800-luvulla tuleva kuningas Mongkut munkkina ollessaan tutustui pyhiinvaellusmatkallaan viidakon peittämään prangiin. Päästyään valtaistuimelle hän antoi rakentaa paikalle uuden korkeamman monumentin. Rakennustyöt alkoivat 1853, mutta ne pitkittyivät, koska uudisrakennus sortui rajumyrskyssä. Nykyinen chedi valmistui kuningas Chulalongkornin hallituskaudella 1870. Läheisen Nakhon Chai Sin kylän väestö pakkosiirrettiin vastavalmistuneen chedin ympärille muodostettuun asutuskeskukseen.

* Chediä ympäröivä sisäpihaChediä ympäröivä sisäpiha
* Chedin jalustaChedin jalusta
* Sisäpihaa kiertävä holvikäytäväSisäpihaa kiertävä holvikäytävä

Katso myös
----------

* Pagoda
* Wat

Lähteet
-------

1. ↑  Daily News Sri Lanka 26.1.2008, haettu 1.4.2008[vanhentunut linkki] The recorded tallest ancient stupa is the Phra Pathom Chedi in Nakhon Pathom, Thailand, with a height of 127 metres.
2. ↑  Phra Pathom Chedi, haettu 1.4.2008 Phra Pathom Chedi is the tallest Buddhist pagoda both in Thailand and in the world.[---] The Chedi is one of the largest in the world and the holiest Buddhist structure in Thailand. Reaching to the sky for 115.8m (half an inch less than 380 feet), the cone shines like pure gold in the sunlight.
3. ↑   Joe Cummings, Richard Nebesky: Lonely Planet Travel Survival Kit - Thailand. Lonely planet Publications 1995, 6. painos. ISBN 0-86442-252-0, s. 286.
4. 1 2 3   Joe Cummings, Richard Nebesky: Lonely Planet Travel Survival Kit - Thailand (sivu 285), 6. painos, Lonely planet Publications 1995, ISBN 0-86442-252-0

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Phra Pathom Chedi** Wikimedia Commonsissa
**Marc Janko** (s. 25. kesäkuuta 1983) on itävaltalainen jalkapalloilija, joka pelaa tällä hetkellä Portossa. Pelipaikaltaan Janko on hyökkääjä.

Seurajoukkueura
---------------

Janko aloitti uransa perinteikkäässä itävaltalaisessa Admira Wacker Mödlingin joukkueessa, josta siirtyi onnistuneiden kausien jälkeen FC Red Bull Salzburgin joukkueeseen kesken kauden 2004-2005. Janko oli loppukauden aikana joukkueensa tärkeimpiä pelaajia ja teki 11 maalia kymmenessä ottelussa.

Janko aloitti kauden 2008-2009 loistavasti tehden jo ensimmäisissä kahdessa ottelussa viisi maalia. Janko rikkoikin kauden aikana Salzburgin yhden kauden maaliennätyksen 39 osumallaan. Hän oli tuolla kaudella myös Itävallan Bundesliigan paras maalintekijä.

Kaudeksi 2010-2011 Janko siirtyi Eredivisienin hallitsevaan mestariin FC Twenteen.

Maajoukkueura
-------------

Janko pelasi ensimmäisen maaottelunsa toukokuussa 2006 ystävyysottelussa Kroatiaa vastaan.

Saavutukset
-----------

* **Itävallan Bundesliigan mestaruus (2):**
	+ 2006-2007
	+ 2008-2009
* **Itävallan Bundesliigan paras maalintekijä (1):**
	+ 2008-2009 (39 maalia)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Marc Janko *UEFA.com*.  20.7.2012. UEFA. Viitattu 31.7.2012. (englanniksi)

Itävallan joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2016
1 Almer |
2 Garics |
3 Dragović |
4 Hinteregger |
5 Fuchs |
6 Ilsanker |
7 Arnautović |
8 Alaba |
9 Okotie |
10 Junuzović |
11 Harnik |
12 Lindner |
13 Suttner |
14 Baumgartlinger |
15 Prödl |
16 Wimmer |
17 Klein |
18 Schöpf |
19 Hinterseer |
20 Sabitzer |
21 Janko |
22 Jantscher |
23 Özcan |
Valmentaja Koller



|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
Marc Platt vuonna 1947.
**Marc Platt** (*Marcel LePlat*; 2. joulukuuta 1913 Pasadena, Kalifornia – 29. maaliskuuta 2014 Marinin piirikunta, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen balettitanssija ja musikaaliesiintyjä. Hän sai opetusta Mary Ann Wellsiltä ja oli yksi Ballet Russe de Monte Carlon alkuperäisjäsenistä. Hän teki koreografian *Ghost Towniin* (1939), jonka musiikin sävelsi Richard Rodgers.

Platt sai merkittävimmän musikaaliroolinsa Dream Curlyna vuoden 1943 alkuperäisessä *Oklahoma!*-tuotannossa Broadwaylla. Agnes de Mille antoi hänelle vielä cameoroolin vuoden 1955 elokuvaversiossa. Lisäksi Platt esiintyi muun muassa Bill Calhounin/Lucention roolissa musikaalissa *Kiss Me, Kate*. Elokuva-alalla hänet tunnetaan parhaiten neljänneksi vanhimpana veljeksenä (Daniel Pontipee) musikaalielokuvassa *Seitsemän veljeksen morsiamet* (1954). Hän tanssi myös useissa muissa elokuvissa ja teki satunnaisia vierailuja televisiossa.

Platt toimi sittemmin muun muassa pedagogina. Hänet nähdään *Ballets Russes* -dokumentissa (2005). Hän oli kahdesti naimisissa; toinen puoliso oli tanssija Jean Goodall.

Lähteet
-------

1. ↑  Hunt, Mary Ellen: Marc Platt, Ballet Russe de Monte Carlo dancer, dies *SFGate*.  31.3.2014. Viitattu 1.4.2014. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Marc Platt
Yumiko Hara vuoden 2005 MM-kisojen maratonilla Helsingissä.
**Yumiko Hara** (jap. 原 裕美子, *Hara Yumiko*, s. 9. tammikuuta 1982) on japanilainen kestävyysjuoksija.

Hara sijoittui vuonna 2003 Vilamouran puolimaratonin MM-kisoissa yhdeksänneksitoista ajalla 1.12.21. Vuonna 2005 hän voitti Nagoyan maratonin ajalla 2.24.19. Myöhemmin samana vuonna hän juoksi Helsingin MM-kisoissa maratonin kuudenneksi ajalla 2.24.20. Hara voitti 2007 Osakan maratonin ennätysajallaan 2.23.48.

Ennätykset
----------

* 5 000 metrin juoksu: 15.38,81 (2004)
* 10 000 metrin juoksu: 31.24,33 (2005)
* 10 kilometrin maantiejuoksu: 31.59 (2005)
* 15 kilometrin maantiejuoksu: 49.02 (2003)
* 20 kilometrin maantiejuoksu: 1.06.04 (2003)
* Puolimaraton: 1.09.28 (2002)
* 25 kilometrin maantiejuoksu: 1.23.42 (2007)
* 30 kilometrin maantiejuoksu: 1.40.54 (2007)
* Maraton: 2.23.48 (2007)

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Yumiko Hara Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
2. ↑


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
**Chicagon pikajuna n:o 2329** (engl. *Thunder*) on yhdysvaltalainen melodraamaelokuva vuodelta 1929, jonka ohjasi William Nigh. Pääosissa ovat Lon Chaney, Sr. Phyllis Haver ja James Murray.

Byron Morgan ja Ann Price kirjoittivat käsikirjoituksen Morganin tarinan pohjalta. *Chicagon pikajuna n:o 2329* sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 8. heinäkuuta vuonna 1929 ja Suomessa 5. helmikuuta vuonna 1930. Metro-Goldwyn-Mayer tuotti elokuvan.

*Chicagon pikajuna n:o 2329* jäi Chaneyn toiseksi viimeiseksi elokuvaksi ja viimeiseksi mykkäelokuvaksi sekä tämä elokuva on yksi viimeisimmistä mykkäelokuvia ennen äänielokuvan todellista läpimurtoa. Chaney sairastui talvella 1929 elokuvan kuvausten aikaan keuhkokuumeeseen ja sai sen johdosta keuhkoputken syövän loppuvuodesta 1929, johon hän elokuussa 1930 kuoli.

*Chicagon pikajuna n:o 2329* kuvattiin Green Bayssä, Wisconsinissa sekä Chicagossa, Illinoisissa. Sitä pidetään kadonneena elokuvana, mutta elokuvasta on löydetty noin puolen kelan verran materiaalia.

Näyttelijät
-----------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Lon Chaney, Sr.  | … |  Grumpy Anderson
  |
|  Phyllis Haver  | … |  Zella
  |
|  James Murray  | … |  Tommy
  |
|  Tom Keene  | … |  Jim
  |
|  Frances Morris  | … |  Molly
  |
|  Wally Albright  | … |  Davey
  |
|  Charles D. Brown  | … |  Dinty
  |

Lähteet
-------

1. ↑  Thunder Silent Era. Viitattu 17.5.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* *Chicagon pikajuna n:o 2329* TCM Movie Databasessa (englanniksi)
**Yun Bo-seon** (hangul: 윤보선; hanja: 尹潽善; uudistettu latinisaatio: *Yun Boseon*; 26. elokuuta 1897 – 18. heinäkuuta 1990) oli Etelä-Korean presidentti vuosina 1960–1962.

Yun syntyi Asanissa, Etelä-Chungcheongin maakunnassa, ja valmistui Edinburghin yliopistosta vuonna 1930. Hän tuli mukaan politiikkaan japanilaismiehityksen päätyttyä vuonna 1945 ja tuki Syngman Rheetä. Vuonna 1948 Rhee nimitti Yunin Soulin pormestariksi. Vuotta myöhemmin hänet nimitettiin kauppa- ja teollisuusministeriksi. Pian Yun kuitenkin alkoi vastustaa Rheen autoritaarista politiikkaa. Hänet valittiin parlamentin jäseneksi 1954 ja vuoden päästä hän oli mukana perustamassa oppositiopuolue Demokraattista puoluetta.

Sen jälkeen kun Rheen hallinto kaadettiin demokratiaa vaatineessa kansannousussa, Yun valittiin presidentiksi 13. elokuuta 1960. Hän oli lähinnä keulakuva, koska Etelä-Korea oli vastauksena Rheen hallintotavoille siirtynyt parlamentaariseen järjestelmään. Kenraalimajuri Park Chung-hee teki tukijoineen vallankaappauksen vuonna 1961, ja Yun pysyi presidenttinä marraskuuhun 1962 saakka. Hän vastusti Parkin autoritaarista hallintoa ja pyrki presidentiksi kahdesti vuosina 1963 ja 1967, mutta hävisi joka kerta. Saatuaan useaan otteeseen ehdonalaisen tuomion hallituksenvastaisista toimista Yun jäi eläkkeelle politiikasta 1980 ja keskittyi kulttuuritoimintaan. Hän kuoli vuonna 1990 diabetekseen ja korkeaan verenpaineeseen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Yun Po Sŏn Encyclopedia Britannica. Viitattu 24.10.2013.
2. ↑  Yun Po Sun, 92, Dies; Ex-President of Korea NY Times. Viitattu 24.10.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Yun Bo-seon** Wikimedia Commonsissa

Korean tasavallan presidentit

* Rhee
* Yun
* Park CH
* Choe
* Chun
* Roh TW
* Kim YS
* Kim DJ
* Roh MH
* Lee
* Park GH
* Moon
* Yoon


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Korea

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Strangeland** on Dee Sniderin kirjoittama kauhu/jännityselokuva vuodelta 1998. Elokuva kertoo skitsofreniasta kärsivästä sadistisesta Captain Howdystä/Carlton Hendricksistä (häntä näyttelee Dee Snider itse), joka houkuttelee Internetistä uhreikseen nuoria kiduttaakseen heitä.

Captain Howdy
-------------

*Captain Howdy* on tuttu nimi muistakin yhteyksistä. Twisted Sisterin (jonka laulusolisti Dee Snider myös on) levyllä Stay Hungry (1984) kappaleessa *Horror-teria* mainitaan Captain Howdy. Sama nimi mainitaan myös Manaaja-elokuvassa, jossa Linda Blair kommunikoi tämän nimisen aaveen kanssa käyttäen Ouija-lautaa.*lähde?*

Dee Snider on ripotellut elokuvaan pieniä viittauksia niin Twisted Sisterin musiikkiin, kuin mm. Robert Englundin näyttelemän Freddy Kruegerin (Painajainen Elm Streetillä) hahmoon.

Juoni
-----

*Captain Howdy* käyttää Internetin chat-huoneita hyväkseen houkutellakseen luoksensa nuoria, joita tämän jälkeen kiduttaa julmasti eri tavoin. Suuri osa toiminnasta pyörii erilaisten lävistysoperaatioiden ympärillä. Kun Captain Howdy nappaa etsivä Mike Gagen tyttären, tämä ryhtyy ajojahtiin löytääkseen tämän. Captain Howdy saadaan lopulta kiinni, ja tämä tuomionsa kärsittyään ja saatuaan lääkityksen skitsofreniaansa palaa kotiinsa vain huomatakseen, ettei ole tervetullut sinne. Kaupungin väki käy hänen kimppuunsa, muttei onnistu hänen tappamisessaan. Lääkkeet katoavat, ja kohta Captain Howdy on taas entistä kovemmassa vauhdissa. Hän kidnappaa Gagen tyttären uudelleen, ja etsivän on pakko lähteä tämän perään vielä kerran.
**Pierre Lescot** (noin 1510 Pariisi – 10. syyskuuta 1578 Pariisi) oli ranskalainen arkkitehti. Hän oli Ranskan renessanssin merkittävimpiä arkkitehteja. Hän johti vuodesta 1546 Louvren rakennustöitä kuvanveistäjä Jean Goujonin kanssa. Heidän yhdessä rakentamansa on muun muassa Papillon de Roi, joka on yksi Ranskan renessanssin merkittävimmistä saavutuksista. Lescot suunnitteli myös Musée Carnavalet'n ja Fontaine des Innocents -suihkulähteen.

Lähteet
-------

* Facta, 5. osa, artikkeli Pierre Lescot
* Otavan iso tietosanakirja, 5. osa, artikkeli Pierre Lescot.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Structurae

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Hialeah** on kaupunki Miami-Daden piirikunnassa Floridassa Yhdysvalloissa. Kaupungissa oli vuonna 2009 218 896 asukasta, mikä tekee siitä Floridan osavaltion viidenneksi suurimman kaupungin. Vuoden 2000 väestönlaskennan mukaan kaupungissa oli 226 419 asukasta. Hialeah on osa Miamin ja South Floridan metropolialueita. Kaupunki on perustettu vuonna 1925. 

Hialeahissa asuu Hialeah Gardensin jälkeen suhteellisesti toiseksi eniten espanjankielistä väestöä Yhdysvalloissa. Yli 90 prosenttia kaupungin asukkaista puhuu espanjaa äidinkielenään.

Maantiede
---------

Hialeahin koordinaatit ovat 25°51'38" pohjoista leveyttä ja 80°17'38 läntistä pituutta. Kaupungin pinta-ala on 51,1 neliökilometriä, josta 49,8 km² on maa-aluetta ja 1,3 km² vesialuetta.

Tilastotietoa
-------------

Vuoden 2000 väestönlaskennan mukaan kaupungissa on 226 419 asukasta, 70 704 kotitaloutta ja 57 482 perhettä. Väestötiheys on 4,543.7/km². Kaupungin asukkaista 88,01% on valkoihoisia, 2,41% afroamerikkalaisia, 0,13% alkuperäisamerikkalaisia, 0,40% aasialaisia, 0,02% Tyynen valtameren alueelta tulevia, 5,47% muihin rotuihin kuuluvia ja 3,55% kahteen tai useampaan rotuun kuuluvia. 85,17% väestöstä on latinotausta. 

Miesten keskitulo on Hialeahissa 23 133 Yhdysvaltain dollaria vuodessa ja naisten keskitulo 17 886 dollaria vuodessa. Kaupungin väestöstä 18,6% ja perheistä 16% elää köyhyysrajan alapuolella. Köyhyysrajan alapuolella elävästä väestöstä 22,2% on alle 18-vuotiaita ja 22,4% yli 65-vuotiaita.

Lähteet
-------

1. ↑
2. 1 2  American FactFinder (Community facts -haulla *kaupungin nimi, piirikunta*) *US Census Bureau*.  (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hialeah**.
* Hialeahin viralliset verkkosivut (Arkistoitu – Internet Archive)
**Anton Karl Otto Malin** (21. maaliskuuta 1863 Pori – 26. marraskuuta 1932 Hämeenlinna) oli suomalainen Viipurin hovioikeuden presidentti ja senaattori.

Malinin vanhemmat olivat värjäri Matias Malin ja Amanda Lovisa Hagner. Hän pääsi ylioppilaaksi 1880 Hämeenlinnan normaalilyseosta ja suoritti Helsingin yliopistossa yleisen oikeustutkinnon 1883. Malin sai varatuomarin arvon 1885.

Malin oli Turun hovioikeudessa kanslistina 1890–1891, reistraattorina 1891–1892, ylimääräisenä viskaalina 1892–1894, notaarina 1894–1897, varakanneviskaalina 1897–1898, sihteerinä 1898–1899 ja asessorina 1899–1900. Hän oli sitten Euran tuomiokunnan tuomarina 1900–1903 ja Turun hovioikeudessa hovioikeudenneuvoksena 1903–1904 ja varapresidenttinä 1904. Malin oli Suomen senaatin oikeusosastolla senaattorina 1904–1905 ja 1909–1911. Välillä Malin toimi asianajajana Raumalla 1906–1909 koska hän joutui vanhasuomalaisena myöntyväisyyssuunnan kannattajana eroamaan senaatista vuoden 1905 suurlakon jälkeen. Viipurin hovioikeuden presidenttinä Malin oli 1911–1917. Hän joutui eroamaan tästä virasta koska vuonna 1913 Malin oli ollut ainoa Viipurin hovioikeuden jäsen jota ei ollut tuomittu Pietarin piirioikeudessa vankeuteen yhdenvertaisuuslain vastustamisesta. Viimeksi Malin oli Hämeenlinnassa asianajajana 1917–1920 ja Hämeen läänin lääninhallituksen ylimääräisenä esittelijänä 1920–1930.

Malin oli naimisissa vuodesta 1890 Ellen Charlotta Malinin kanssa.

Lähteet
-------

1. ↑  Anton Karl Otto Malin. *Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu.
2. ↑  Wikiaineisto : Kuka kukin oli 1961
3. ↑  Malinin elämäkerta Kansallisbiografiassa


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
**Hirokazu Ninomiya** (jap. 二宮 洋一; 22. marraskuuta 1917 Hyogo – 7. maaliskuuta 2000) oli japanilainen jalkapalloilija.

Jalkapallomaajoukkue
--------------------

Ninomiya debytoi Japanin maajoukkueessa kesäkuussa 1940. Hän on pelannut kuusi maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin.

Lähteet
-------

1. ↑  Japan National Football Team Database

Aiheesta muualla
----------------

* National Football Teams

JapaniJapanin jalkapallomaajoukkueen päävalmentajat
Sasaki (1921) • Nishida (1923) • Yamada (1925) • Suzuki (1930) • Takenokoshi (1934) • Suzuki (1936) • Takenokoshi (1938–40) • Kudō (1942) • Ninomiya (1951) • Takenokoshi (1951–56) • Takahashi (1957) • Kawamoto (1958) • Takenokoshi (1958–59) • Takahashi (1960–62) • Naganuma (1962–69) • Okano (1970–71) • Naganuma (1972–76) • Ninomiya (1976–78) • Shimomura (1979–80) • Watanabe (1980) • Kawabuchi (1980–81) • Mori (1981–85) • Ishii (1986–87) • Yokoyama (1988–91) • Ooft (1992–93) • Falcão (1994) • Kamo (1994–97) • Okada (1997–98) • Troussier (1998–02) • Zico (2002–06) • Osim (2006–07) • Okada (2007–10) • Hara (2010) • Zaccheroni (2010–14) • Aguirre (2014–15) • Halilhodžić (2015–18) • Nishino (2018) • Moriyasu (2018–)
**Grandia** on japanilaisen Game Arts -pelitalon luoma roolipeli. Alkujaan huonosti menestyneellä Sega Saturnilla debytoinut peli ilmestyi myöhemmin myös PlayStationilla. Peli on saanut kiitosta muun muassa erikoisesta taistelusysteemistään, hahmoistaan sekä musiikista, jonka Noriyuki Iwadare sävelsi. 

*Grandia* ilmestyi Euroopassa maaliskuussa 2001, kun taas *Grandia II Dreamcast* -versio ilmestyi kuukautta aiemmin, helmikuussa 2001. Näin ollen, ensimmäinen osa ilmestyi toisen jälkeen. Samankaltaista ilmestymisjärjestystä on nähty mm. *Final Fantasy* -sarjan suhteen Euroopassa. Pelin kehitys aloitettiin jo Sega Mega-CD:llä, mutta siirrettiin Sega Saturn -alustalle, ilmeisesti Mega-CD:n heikosta menekistä ja 16-bittisen ajanjakson loppumisesta.

Pelin maailma
-------------

*Grandia* sijoittuu nimeämättömään maailmaan, joka on jaettu "vanhaan" maailmaan (*Messina*) ja "uuteen" maailmaan (*Elencia*). Maailmassa on myös vielä tutkimattomia seutuja. Vanha maailma ja sen kaupungit ovat kuin teollisen vallankumouksen ajoilta, kun taas Uusi maailma on teknisesti kehittynyt.

Hahmot ja tarina
----------------

Peli kertoo Justinista, hyväntuulisesta punatukkaisesta pojasta, sekä lukuisista muista hahmoista, jotka liittyvät Justinin seikkailuihin. Peliä, etenkin sen juonta, on verrattu usein Hayao Miyazakin elokuvaan *Laputa: linna taivaalla*.

Taistelu
--------

Peli ilmestyi alkujaan samoihin aikoihin kun Squaresoftin maineikas *Final Fantasy VII*. Siihen verrattuna taistelu oli huomattavan erilainen. Taistelu on toki vuoropohjaista, mutta sisältää enemmän strategisia elementtejä, mahdollisuuden keskeyttää vihollisen hyökkäykset, hahmot voi jopa asettaa tietokoneen ohjattavaksi. Hahmot ja viholliset kulkevat aikajanaa pitkin, kun taas *Final Fantasy* tukeutui **ATB** (**A**ctive **T**ime **B**attle) -mittariin.

Versiot
-------

Sega Saturnin versio Grandiasta ei koskaan ilmestynyt länsimaissa, johtuen Segan tiukasta politiikasta roolipelejä kohtaan. Näin ollen, PlayStation-versio oli ensimmäinen Grandia länsimaissa. Pelistä ilmestyi Japanissa Saturnille ns. jatko-osa, *Grandia Digital Museum*. Kuten alkuperäinen, tämäkään ei länsimaissa ilmestynyt.

Aiheesta muualla
----------------

* *Grandia* MobyGamesissa (englanniksi)
**Emil Alfred Roos** (1. heinäkuuta 1879 Dragsfjärd – 25. tammikuuta 1956 Dragsfjärd) oli suomalainen poliitikko. Hänen puolueensa oli Ruotsalainen kansanpuolue.

Turun läänin eteläistä vaalipiiriä edustanut Roos valittiin eduskuntaan kaksissa vaaleissa, 1916 ja 1930, ja hän toimi kansanedustajana huhtikuusta 1917 lokakuuhun 1917 ja lokakuusta 1930 elokuuhun 1933. Eduskunnan valiokunnista hän vaikutti kulkulaitosvaliokunnassa, sivistysvaliokunnassa ja talousvaliokunnassa. Hän toimi poliittisella urallaan myös Dragsfjärdin kunnallispolitiikassa, ollen sekä kunnallislautakunnan että kunnanvaltuuston puheenjohtaja, ja kerran presidentin valitsijamiehenä, 1925. Roosille myönnettiin kunnallisneuvoksen arvonimi vuonna 1931.

Roos syntyi viljelijäperheeseen ja oli itsekin ammatiltaan maanviljelijä. Hän työskenteli myös Dragsfjärdin säästöpankin kamreerina. Koulutustaustana hänellä oli kansakoulu.

Roos oli naimisissa Ellen Ginströmin kanssa, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1902. Roos kuoli tammikuussa 1956, 76 vuoden iässä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  .aspx Emil Roos *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta.

Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajat

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajat 1917 (ensimmäiset valtiopäivät) |
| --- |
|  |
| Eduskuntaryhmä(21) | 
* Bäck
* Ehrnrooth (04/1917)
* Estlander
* af Forselles
* Furuhjelm
* Frey
* Gadolin
* Gädda
* Hjelt
* Hornborg
* Inborr
* Isaksson
* Lille
* Roos
* Rosenqvist
* Schybergson
* Storbjörk
* Söderholm
* Sundblom
* Takolander (04/1917)
* Tåg
* Wiik
* Åkerblom

 |

 |

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajat 1930–1933 |
| --- |
|  |
| Eduskuntaryhmä(20) | 
* Björk
* von Born
* Estlander
* von Frenckell
* Furuhjelm
* Haga
* Helenelund
* Hildén
* Hästbacka
* Inborr
* Jacobsson
* Jern
* Molin (1932–1933)
* Nyman
* Palmgren
* Roos
* Rothberg
* Sarlin
* Sergelius
* Westman
* Åkerblom
* Österholm

 |

 |



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Eduskunta

 |

 |
**Antti Tervo** (9. joulukuuta 1842 – 24. joulukuuta 1892) oli suomalainen runoilija, toimittaja ja kansakoulunopettaja. Hänen runojaan ja laulujaan julkaistiin pääasiassa sanomalehdissä. Tervo oli myös yksi tamperelaisen *Koi*-lehden perustajista.

Henkilöhistoria
---------------

Antti Tervo syntyi Sotkamossa maanviljelijäperheeseen. Hänen vanhempansa olivat talollinen Pekka Tervo ja Kaisa Korhonen.

Antti Tervo opiskeli Jyväskylän seminaarissa vuodesta 1863 lähtien ja valmistui kansakoulunopettajaksi 1868. Hän sai heti valmistuttuaan opettajantyötä Tampereelta, josta tuli hänen kotikaupunkinsa. Tervo oli mukana opetusta tukevassa hyväntekeväisyystyössä pitämällä luentoja ja järjestämällä rahankeruuta mm. Helsingin suomalaisen alkeisopiston hyväksi.

Tervon ensimmäiset sanomalehdissä ilmestyneet runot julkaistiin *Tampereen Sanomissa* 1870 nimimerkillä Trv, jota Tervo käytti muissakin sanomalehtirunoissaan. Runoissa korostuivat isänmaallisuus ja luonto, ja niiden joukossa oli mukaelmia vieraskielisistä runoista. Useat runot oli laadittu tuttujen laulujen sävelmille, sillä Tervo oli kiinnostunut myös musiikista. Ainoaksi jääneen laulukokoelmansa *Kuusen kukkia ja kukkais-kieltä* Tervo julkaisi omalla kustannuksellaan 1876. Sen lisäksi hän suomensi kaksi melko tuntematonta romaania.

Opettajantyönsä ohessa Tervo kiinnostui sanomalehden perustamisesta. Niinpä hän perusti opettajakollegoidensa August Favénin ja Herman Niemen kanssa *Koi*-nimisen sanomalehden kilpailemaan seudun sanomalehtikenttää yksin hallinneen *Tampereen Sanomien* kanssa. Lehden näytenumero ilmestyi 14. marraskuuta 1879 ja ensimmäinen varsinainen numero heti seuraavan vuoden alussa. *Koi* oli Tampereen seudun paikallislehti ja ajoi myös suomalaisuusasiaa. Lehden taru jäi kuitenkin melko lyhyeksi, sillä se lakkautettiin kannattamattomana toukokuussa 1881.

1884 Tervo siirtyi Tampereen reaalilyseon laulunopettajaksi ja opetti laulua vuoteen 1889 asti. Hän kuoli Tampereella jouluaattona 1892 50-vuotiaana.

Antti Tervon nuorempi veli Juho Pietari Tervo kävi myös opettajaseminaarin ja toimi opettajana Nokian paperitehtaan koulussa.

Tuotanto
--------

### Omat teokset

* *Kuusen kukkia ja kukkais-kieltä* (1876)

### Suomennokset

* Laura Kieler: *André Kautokeinolainen*, Emil Hagelberg 1882
* Paul Peter Waldenström: *Pruukinpatruuni Aataminpoika eli Missä asut?*, Emil Hagelberg 1872

Lähteet
-------

* Lisää luettavaa aiheesta **Antti Tervo** on Wikiaineistossa
* Fennica[vanhentunut linkki], Suomen kansallisbibliografia
* Gummerus, Jaakko 1913: Jyväskylän seminaari 50-vuotias. – *Kyläkirjaston Kuvalehti* 6/1913.
* Hirvonen, Maija (toim.) 1993: *Suomen kirjailijat 1809–1916*. SKS:n Toimituksia 570. SKS, Helsinki.
* *Koi* 14.11.1879[vanhentunut linkki].
* Korkki, Jari & Jari Niemelä 1996: Viestinnän vaiheita (Arkistoitu – Internet Archive).
* Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
* Suomen kirjailijat -tietokanta (Arkistoitu – Internet Archive).

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Anders (Antti) Tossavainen** (11. kesäkuuta 1886 Nilsiä – 20. helmikuuta 1962 Helsinki) oli suomalainen myymälänhoitaja ja sosialidemokraattien kansanedustaja.

Tossavaisen vanhemmat olivat loinen Johan Tossavainen ja Amanda Serafia Hedman. Hän oli lapsena huutolaisena. Tossavainen oli sittemmin Kajaanin osuuskaupan varastomiehenä 1914–1916 ja Juankosken työväen osuuskaupan myyjänä 1916–1918. Tossavainen toimi myymälänhoitajana Työväen ja pienviljelijäin osuuskaupassa Värtsilässä 1919–1920, Mäntän osuuskaupassa 1920–1922, Osuusliike Onnissa Lappeella 1922–1927 sekä Osuusliike Savonseudussa Kangasniemellä 1927–1947 .

Tossavainen oli kansanedustajana 1947–1948 edustaen Mikkelin läänin vaalipiiriä. Hän tuli eduskuntaan 22. elokuuta 1947 sosialidemokraattien Kalle Hakalan tilalle. Tossavainen oli presidentin valitsijamiehenä vuosien 1950 ja 1956 presidentinvaaleissa. Hän oli jäsenenä Kangasniemen kunnanvaltuustossa. 

Antti Tossavainen oli naimisissa vuodesta 1908 Anna Johanna Torvisen kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  .aspx Antti Tossavainen *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Eduskunta

 |

 |
**Antti Tukeva** (s. 25. syyskuuta 1953 Jalasjärvi) on suomalainen agronomi, opettaja, maanviljelijä ja yritysjohtaja, joka on saanut maanviljelysneuvoksen arvonimen.

Tukeva syntyi maanviljelijä Mauno Jaakko Tukevan ja Anni Rakel Koskenkorvan perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1976 on varatuomari Hanna-Leena Renko. Tukeva tuli ylioppilaaksi Jalasjärven yhteiskoulusta 1974 ja valmistui agronomiksi Helsingin yliopistosta 1981. Ammatillisen opettajatutkinon hän suoritti Maatalousnormaalikoulussa Järvenpäässä 1983. Tukeva oli Ilmajoen maatalousoppilaitoksen opettaja ja apulaisrehtori 1981–1984, Etelä-Pohjanmaan maatalouskeskuksen suunnitteluagronomi 1984–1986, Hirvijärven Osuusmeijerin toimitusjohtaja Jalasjärvellä 1986–1988, Osuuskunta Maitojalosteen hankintajohtaja Seinäjoella} 1989–1991 ja toimitusjohtaja 1991–2006 ja Osuuskunta Normilkin toimitusjohtaja 1994–2014.

Tukeva toimi myös Osuuskunta Maitosuomen toimitusjohtajana ja hallituksen jäsenä ja oli Nivalan Osuusmeijerin toimitusjohtaja 1994–1995, Virtain Osuusmeijerin toimitusjohtaja 1994–1998, Alavuden Osuusmeijerin toimitusjohtaja 1994–2002, Keski-Suomen Maitokunnan toimitusjohtaja 1994–2002 ja 2005–2006, Osuuskunta Pohjolan Maidon toimitusjohtaja 1994–2002 ja Ähtärin Seudun Osuusmeijerin toimitusjohtaja 1997–1998. Maanviljelijä Jalasjärvellä hän on ollut vuodesta 1985 ja hänellä on ollut useita seudullisia ja kansallisia asiantuntija- ja luottamustehtäviä, kuten esimerkiksi Osuuskunta Metsäliiton hallituksen jäsenyys. Maanviljelysneuvoksen arvonimen Tukeva sai 2013.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Mäkinen, Riitta: Maanviljelysneuvos Antti Tukeva (1953–). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 24.2.2015. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 12.5.2023.
**Kani** (Kani Kullervo, oikealta nimeltään **Abdikani Hussein**, s. 18. tammikuuta 1994 Espoo) on suomalainen hip hop-, R&B- ja popmuusikko. Hänen vanhempansa ovat kotoisin Somaliasta. 28-vuotias laulaja debytoi vuonna 2016 kappaleella "Lei", jolla mukana ovat myös VilleGalle, Kube, Reino Nordin & STIG.

Kanista piti alun perin tulla jalkapalloilija, ei muusikko. Kani tehtaili rap-biisejä huumorimielessä, ja niitä kuunneltiin kaveriporukassa. Tällä hetkellä Kani keskittyy täysillä musiikkiin. Sen lisäksi aikaa jää oikeastaan vain yhdelle asialle, joka on lähellä artistin sydäntä: koulukiusaamisen ehkäisemiselle. Kani on vieraillut eri kouluilla puhumassa kiusaamisen turhuudesta ja tyhjänpäiväisyydestä. Artistin mukaan kiusaamiseen tulee puuttua nykyistä enemmän.

Kanin ensimmäinen single "Shakira" julkaistiin 22. kesäkuuta 2018. Hänellä on levytyssopimus Sony Musicin kanssa. Hänen ensi-EP:nsä *Mamacita EP* julkaistiin 20. heinäkuuta 2018.

Lähteet
-------

1. ↑  Kolu, Emma: Afrosuomalaisen sukupolven ääni.  *Pakolainen - Maahanmuuttoviraston vallankäyttö / Afrosuomalainen ääni*, 2014, nro 3, s. 11–13.  Suomen pakolaisapu. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 19.9.2018.
2. ↑  Rautio, Samppa: Kani on vielä tuntematon räppäri, jonka biisille hinkuu mukaan suomiräpin kerma *YleX*.  20.05.2016. Viitattu 19.9.2018.
3. ↑  Mamacita EP:n helteiset soundit ja energia sopivat näihin keleihin kuin nenä päähän *Sonymusic.fi*.  20.7.2018.  Arkistoitu 19.9.2018. Viitattu 19.9.2018.
Juustopala.
Juustoa pakkauksessaan.
**Brillat-Savarin** on ranskalainen lehmänmaitojuusto.

Brillat-Savarin -juuston kehittivät ranskalaiset juustonvalmistajat Pierre Androuët ja hänen poikansa Henri Androuët 1930-luvulla. Juusto pohjautui jo 1890-luvulla luodulle Excelsior-juuston pohjalle. Nimensä uusi juusto sai ranskalaisen juristin ja poliitikon Jean Anthelme Brillat-Savarinin mukaan. Brillat-Savarinin teosta *La Physiologie du goût* pidetään gastronomian perusteoksena. Oikeudet juuston nimeen on sittemmin myyty ja nykyisin sitä valmistavat useammat eri tahot Normandian ja Île-de-Francen alueilla.

Brillat-Savarin valmistetaan pastöroidusta lehmänmaidosta. Brillat-Savarin on niin sanotusti kolmoiskermainen ja siitä noin 75 % on maitorasvaa. Juusto kypsyy neljjän viikon ajan ja valmiit juustotahkot ovat leveydeltään noin 13 cm ja korkeudeltaan 4–5 cm. Juuston kuori on valkoinen ja siinä kasvaa hometta *Penicillium camemberti*. Rakenteeltaan juusto on keskipehmeää muistuttaen hieman voita. Makua on kuvailtu voimakkaaksi, happamaksi ja sienimäiseksi. Sitä voidaan tarjoilla esimerkiksi kuohuviinien tai kevytoluiden kera.

Lähteet
-------

1. 1 2  Catherine Donnelly: *The Oxford companion to cheese*, s. 88. Oxford University Press, 2016. ISBN 9780199330881. (englanniksi)
Brindlenkirjava englanninlonghorn-sonni.
Mustakeltainen brindle-kuvioinen marsu.
**Brindle** on monella eläinlajilla käytetty väritysnimi, joka yleensä tarkoittaa raidallista kuviota.

Hevonen
Hevosilla brindle viittaa erittäin harvinaiseen väritykseen, jossa pohjaväristä poikkeavaa väriä on hajanaisina pystyraitoina. Yksittäisistä brindleyksilöistä saadut sukulaisuuskokeet viittaavat siihen, että ainakin osa brindleistä hevosista on kimeerejä.

Nauta
Naudoilla brindle viittaa väritykseen, jossa feomelaniinipohjalla on eumelaniinivärisiä pystyraitoja. Se on melko harvinainen, mutta sitä esiintyy esimerkiksi ylämaankarjalla.

Koira

*Pääartikkeli: Brindle (koiraväri)*
Koirilla brindle on verrattain yleinen väritys, jossa feomelaniinipohjalla on eumelaniinivärisiä pystyraitoja. Brindleä nimitetään myös tiikerinkirjavaksi.

Marsu
Marsuilla brindle tarkoittaa väritystä, jossa on eumelaniini- ja feomelaniinivärisiä karvoja tasaisesti sekaisin. Suomessa brindle-nimitystä käytetään ainoastaan tummasilmäisistä mustapunaisista yksilöistä, joiden kansainvälinen nimitys on magpie.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Brindle** Wikimedia Commonsissa
**Brimstone** on MBDA:n kehittämä panssarintorjuntaohjus, joka voidaan laukaista niin ilma-, maa- kuin pinta-aluksista kohti paikallaan olevia tai nopeasti liikkuvia maa- ja pinta-kohteita. Ohjus suunniteltiin alun perin täyttämään Kuninkaallisten ilmavoimien (RAF) vaatimukset pitkän kantaman panssarintorjuntaohjuksesta, joka voitaisiin laukaista lentokoneesta vihollisen ilmatorjunnan kantaman ulkopuolelta. Vaatimukset määriteltiin brittien Persianlahden sodassa saamien kokemusten perusteella. Marconi Electronic Systems valittiin aseen toimittajaksi vuonna 1996. Tämän jälkeen yritys sulautettiin British Aerospaceen, jonka ohjustuotanto päätyi fuusioiden kautta BAE Systemsin tytäryhtiö MBDA:lle. Brimstone on ollut RAF:n käytössä vuodesta 2005 alkaen.

Ohjuksen runko on peräisin AGM-114 Hellfire -ohjuksesta, mutta sen moottori, taistelukärki ja hakupää on omaa suunnittelua. Brimstone toimii niin kutsutulla *ammu-ja-unohda* -periaatteella.

Tekniset tiedot
---------------

* Aselavetti: Tornado IDS -hävittäjäpommittaja/rynnäkkökone
* Navigointi ja maaliinhakeutuminen: inertiasuunnistus ja tutka
* Ohjauslaitteet: liikuteltavat ohjainpinnat
* Moottori: kiinteän polttoaineen raketti
* Taistelukärki: kaksivaiheinen onteloammus; reaktiivipanssarin laukaiseva ja tuhoava alkupanos ja panssarin läpäisevä suunnattuun räjähdysvaikutukseen perustuva ontelopanos
* Sytytin: iskusytytin laukaisee räjähteen maaliin osuessaan

Lähteet
-------

1. ↑  BRIMSTONE | Air Dominance, TACTICAL STRIKE *MBDA*. Viitattu 19.1.2023. (englanniksi)
2. ↑  Brimstone Advanced Anti-Armour Missile *Army Technology*. Viitattu 19.1.2023. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* MBDA Brimstone – valmistajan esittelysivu (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
* army-technology.com – Brimstone (englanniksi)
Krasnogorskojen piiri Udmurtian kartalla.
**Krasnogorskojen piiri** (ven. Красного́рский райо́н, *Krasnogorski raion*, udmurtiksi Красногорск ёрос, *Krasnogorsk joros*) on kunnallishalintoalue Udmurtian tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1935 perustetun piirin pinta-ala on 1860,0 neliökilometriä. Asukkaita on 10 300 henkeä (vuonna 2010).

Krasnogorskojen piiri sijaitsee Udmurtian luoteisosassa. Se rajoittuu pohjoisessa Jukamenskojen ja Glazovin, koillisessa Balezinon, kaakossa Igran ja lounaassa Seltyn piireihin sekä lännessä Kirovin alueeseen. Pinta-alasta 30 % on metsää. Seudun jokia ovat Lekma, Ubyt, Sepytš, Junda, Kep, Salja, Jušur, Kokmanka, Pester ja Ut. Hyötykaivannaisiin kuuluvat öljy, turve ja savi.

Piiriin kuuluu kymmenen maalaiskuntaa: Agrikol, Arhangelskoje, Djoby, Kokman, Krasnogorskoje, Kurja, Prohorovo (keskuspaikka Barany), Seleg (Bolšoi Seleg), Valamaz ja Vasiljevskoje. Hallinnollinen keskus on Krasnogorskojen kylä.

Asukkaista 59,8 % on venäläisiä, 38,1 % udmurtteja ja 1,3 % tataareja. Kaupunkiväestöä ei ole.

Piirissä tuotetaan öljyä ja turvetta. Lisäksi on pullotehdas sekä metsä- ja puunjalostusteollisuutta. Maatalous on keskittynyt maidon ja lihan tuotantoon sekä viljan, pellavan, vihannesten ja perunan viljelyyn.

Paikallislehtenä ilmestyy *Pobeda*.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  *Udmurtskaja Respublika: Entsiklopedija*, s. 428. Iževsk: Udmurtija, 2000. ISBN 5-7659-0732-6.
2. 1 2  Tšislennost naselenija raionov i gorodskih naseljonnyh punktov subjektov Rossijskoi Federatsii *perepis-2010.ru*.  Arkistoitu 18.1.2012. Viitattu 19.1.2012. (venäjäksi)
3. 1 2  *Udmurtskaja Respublika: Entsiklopedija*, s. 429. Iževsk: Udmurtija, 2000. ISBN 5-7659-0732-6.

Aiheesta muualla
----------------

* Krasnogorskojen piirin sivusto (venäjäksi)

Udmurtian hallinnollinen jako

|  |  |
| --- | --- |
| Kaupunkipiirikunnat | **Iževsk** (pääkaupunki) · Glazov · Možga · Sarapul · Votkinsk |
| Piirit | Alnaši · Balezino · Debjosy · Glazov · Grahovo · Igra · Jar · Jukamenskoje · Kambarka · Karakulino · Kez · Kijasovo · Kizner · Krasnogorskoje · Malaja Purga · Možga · Sarapul · Selty · Šarkan · Sjumsi · Uva · Vavožin · Votkinsk · Jakšur-Bodja · Zavjalovo |
Kumtorkalan piiri Dagestanin kartalla.
**Kumtorkalan piiri** (ven. Кумторкалинский район, *Kumtorkalinski raion*) on kunnallinen itsehallintoalue Dagestanissa Venäjällä. Vuonna 1993 perustetun piirin pinta-ala on 1256 neliökilometriä. Asukkaita on 23 300 henkeä (vuonna 2009).

Kumtorkalan piiri sijaitsee Dagestanin keskiosan tasankoseudulla. Pohjoisessa se rajoittuu Babajurtin piiriin, idässä Kaspianmereen ja Mahatškalan kaupunkiin, etelässä Buinakskin piiriin sekä lännessä Kiziljurtin piiriin.

Piiriin kuuluu Tjuben kaupunkimainen taajama (kaupunkikunta) sekä 6 maalaiskuntaa: Adžidada, Almalo, Korkmaskala, Šamhal-Jangi-Jurt, Temirgoje ja Utškent. Hallinnollinen keskus on Korkmaskalan kylä, josta on 12 kilometriä tasavallan pääkaupunkiin Mahatškalaan. Asutuskeskuksia on yhteensä 8.

Asukkaista 66,8 % on kumykkeja, 23,4 % avaareja, 7,5 % dargeja ja 0,6 % lakeja. Kaupunkiväestön osuus on 28,2 % (vuonna 2009).

Seudun pääelinkeinoja ovat maanviljely ja karjanhoito. Tjubessa toimii teräsbetonirakennetehdas ja mylly.

Kulttuurilaitoksia ovat kolme taidekoulua, piirin kulttuuri- ja vapaa-ajankeskus, kirjastolaitos sekä kylien kulttuuri- ja kerhotalot. Paikallislehtenä ilmestyy kumykin- ja venäjänkielinen *Sarihum*.

Piirin alueella sijaitsee Sarihumin luonnonsuojelualue.

Lähteet
-------

1. ↑  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki: Tšislennost naselenija Rossijskoi Federatsii po gorodam, posjolkam gorodskogo tipa i raionam na 1 janvarja 2009 g.  2009. Moskva:  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki (Rosstat).  Arkistoitu 21.10.2011. Viitattu 29.8.2010. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kumtorkalan piiri (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
* Kumtorkalan piiri Dagestanin presidentin sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)

Dagestanin piirit ja *kaupunkipiirit*
Agul | 
Ahty | 
Ahvah | 
Akuša | 
Babajurt | 
Bežtan osa-alue | 
Bolith | 
Buinaksk | 
*Buinaksk* | 
*Dagestanskije Ogni* | 
Dahadajev | 
Derbent | 
*Derbent* | 
Dokuzpara | 
Gergebil | 
Gumbet | 
Gunib | 
Hasavjurt | 
*Hasavjurt* |
Hiv | 
Hunzah | 
*Izberbaš* | 
*Južno-Suhokumsk* | 
Kaitag | 
Kajakent | 
Karabudahkent | 
*Kaspijsk* | 
Kazbek | 
Kiziljurt | 
*Kiziljurt* | 
Kizljar | 
*Kizljar* | 
Kul | 
Kumtorkala | 
Kurah | 
Lak | 
Levaši | 
Magaramkent | 
*Mahatškala* | 
Nogai | 
Novolak | 
Rutul | 
Šamil | 
Sergokala | 
Suleiman Stalski | 
Tabasaran | 
Tarumovka | 
Tljarata | 
Tšaroda | 
Tsumada | 
Tsunta | 
Untsukul
**Väinö Selim Heikkilä** (myöh. **Rauvola**, 25. huhtikuuta 1888 Lieto – 5. toukokuuta 1943 Lieto) oli suomalainen juoksija. Hän edusti Liedon Parmaa ja oli pituudeltaan 173 cm.

Heikkilä sijoittui Tukholman olympialaisissa 1912 maastojuoksussa 25:nneksi. Suomi sai joukkuekilpailussa hopeaa, mutta tuloksiin laskettiin vain joukkueen kolmen parhaan juoksijan tulokset. Johansson oli kuudenneksi paras suomalainen, eikä saanut mitalia.

Vuoden 1912 Kalevan-ottelussa Heikkilä sijoittui 1 500 metrin juoksussa neljänneksi ajalla 4.20,0.

Lähteet
-------

1. 1 2  Väinö Heikkilä *sports-reference.com*.  Arkistoitu 12.11.2012. Viitattu 26.6.2017. (englanniksi)
2. 1 2  Väinö Heikkilä Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
3. ↑  Athletics at the 1912 Stockholm Summer Games: Men's Cross-Country, Team *sports-reference.com*.  Arkistoitu 7.2.2009. Viitattu 26.6.2017. (englanniksi)
4. ↑  Athletics at the 1912 Stockholm Summer Games: Men's Cross-Country, Individual *sports-reference.com*.  Arkistoitu 4.3.2016. Viitattu 26.6.2017. (englanniksi)
**Väinö Bertil Wahlgrén** (3. joulukuuta 1922 Sortavala – 17. tammikuuta 1994 Jyväskylä) oli suomalainen vaatetusalan yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.

Wahlgrénin vanhemmat olivat liikemies Kaarlo Väinö Wahlgrén ja Märtha Hilfrid Grönberg. Wahlgrén oli Karjalan Puku -yhtiön toimitusjohtaja vuodesta 1942, isänsä kuoleman jälkeen, joskin hän osallistui myös sekä talvisotaan että jatkosotaan. Wahlgrén toimi myös useiden muiden yritysten toimitusjohtajana sotavuosista aina 1960-luvulle asti. Sotien jälkeen Karjalan Puku -yritykselle rakennettiin Viipuriin jääneen tilalle uusi tehdas Jyväskylään. Yrityksestä kehittyi alallaan merkittävä, myös vientiä harjoittanut yhtiö, sekä talousalueellaan huomattava työllistäjä. Wahlgrénin johdolla perheyritys keskittyi miesten pukujen suunnitteluun ja valmistukseen. Wahlgrénilla oli useita alansa luottamustehtäviä, hän oli muun muassa Vatevan perustajia. Jyväskylän seudulla hän vaikutti monissa eri järjestöissä, tukien niiden toimintaa myös lahjoituksilla. Perheyhtiön johdossa yli viisikymmentä vuotta toiminut Wahlgrén sai teollisuusneuvoksen arvonimen vuonna 1973. Sotilasarvoltaan hän oli reservin luutnantti.

Lähteet
-------

1. 1 2  Väinö B. Wahlgrén *Biografiasampo*. Viitattu 3.4.2022.
2. ↑  Kuolleita. Teollisuusneuvos Väinö Wahlgren. *Helsingin Sanomat*, 26.1.1994, s. 4.