recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Ilir Zeneli** (s. 15. tammikuuta 1984 Mitrovicë, Kosovo, Jugoslavia) on suomalainen jalkapallovalmentaja.

Ura valmentajana
----------------

Valmennusura alkoi Suomen kuutosdivisioonasta. Zeneli nosti joukkueen parissa vuodessa nelosdivisioonaan. Seuraava etappi oli EBK:n miesten edustusjoukkue, josta hän siirtyi PK-35 Vantaan apuvalmentajaksi. Päävalmentajana oli kyseisellä ajanjaksolla mm. Shefki Kuqi. Apuvalmentajan tehtävien ohessa Zeneli opiskeli Pristinan yliopistossa urheilutieteitä, ja valmistui sieltä 2019. Seuraavaksi Zeneli siirtyi 2016 FC Espoon U19-joukkueen valmentaksi. Valmennusaika junioreiden parissa jäi kuitenkin lyhyeksi, kun seuraavaksi kaudeksi hänet nostettiin Kakkosessa pelanneen FC Espoon edustusjoukkueen päävalmentajaksi.

Zenelistä tuli FC Lahden päävalmentaja marraskuussa 2019 ja sai potkut vuonna 2022. Ensimmäisessä haastattelussaan hän avasi valmennusfilosofiaansa kolmen A:n taktiikaksi (aloite, aggressio ja alistus).

Lähteet
-------

1. ↑  FC Lahti palkkasi uuden päävalmentajan monivuotisella sopimuksella *www.iltalehti.fi*. Viitattu 26.6.2022.
2. ↑  Zeneli tulee Lahteen kolmen A:n taktiikalla *www.fclahti.fi*. Viitattu 27.8.2020.
**Dark Cloud** (jap. ダーククラウド, *Dāku Kuraudo*) on Level-5:n kehittämä ja Sony Computer Entertainmentin julkaisema toimintaroolipeli, joka on julkaistu vuonna 2000 PlayStation 2:lle. Siinä on roolipeliominaisuuksien lisäksi kaupunginrakennuspelin elementtejä. Pelille julkaistiin jatko-osa *Dark Chronicle* (myös nimellä *Dark Cloud 2*) kaksi vuotta myöhemmin. Japanissa pelin musiikeista on julkaistu ääniraita.*selvennä*

Juoni
-----

Peli kertoo nuoresta Toan-pojasta, joka saa suuren tehtävän. Hänen kotikyläänsä hyökkää Dark Genie aiheuttamaan tuhoa. Toan menettää tajuntansa ja herätessään hänen eteen ilmestyy keijukuningas, joka kertoo kohtalostaan. Toan siirtyy kotikyläänsä Noruneen, joka on autioitunut ja kadonnut taloista. Toanin on palautettava kylä ennalleen. Hänen tehtävänsä on taistella tiensä syvemmälle luolastoon ja samalla kerätä Atloja, jotka ovat paloja Norunen kylästä. Uusia aseita ja tarvikkeita löytyy matkan varrelta, sekä muita henkilöitä liittyy sankarin seuraan.

Aseet
-----

Pelissä käytetään kaiken kaikkiaan kuudenlaisia erilaisia aseita; kullakin hahmolla on omat asevahvuutensa. Muun muassa tarinan protagonisti, Toan käyttää miekkoja, selviytyäkseen. Muilla hahmoilla esiintyviä aseita ovat: ritsat, nuijat/kirveet, rannerenkaat/rannekkeet, keihäät sekä pyssyt.

Pelaamisessa pääpaino kohdistuu myös aseiden kehittämiseen. Aseiden statseja, elementtejä ja attribuutteja voidaan kasvattaa. Tarpeeksi tiettyjä statseja saatuaan, voidaan ase muuttaa uuteen muotoonsa.

Aiheesta muualla
----------------

* *Dark Cloud* MobyGamesissa (englanniksi)
* Sonyn pelin viralliset kotisivut (englanniksi)
* *Dark Cloud* MusicBrainzissa (englanniksi)
**Eksentrinen anomalia** **E** on taivaankappaleen paikkavektorin kulman ja periaspiksen välinen kulma mitattuna keskuskappaleesta heijastettuna apuympyrälle.
Se on ellipsirataa kiertävän taivaankappaleen paikkaa laskettaessa käytetty apuluku, joka saadaan laskettua radan eksentrisyydestä ja keskianomaliasta.

Eksentrinen anomalia
--------------------

Keskianomalia M, eksentrinen anomalia e ja todellinen anomalia ν.
Kun tunnetaan kappaleen etäisyys keskuskappaleesta r, radan isoakselin puolikas a ja kappaleen radan eksentrisyys e, saadaan eksentrine anomalia E

{\displaystyle E=\arccos {{1-\left|\mathbf {r} \right|/a} \over e}}
Keskianomalian M ja eksentrisen anomalian e välinen suhde on

{\displaystyle M=E-e\,\sin {E}.\,\!}
Yhtälöä voi ratkoa iteroiden aloittaen 

{\displaystyle E\_{0}=M} ja käyttäen yhtälöä {\displaystyle E\_{i+1}=M+e\,\sin E\_{i}}.

Jos eksentrisyys e on alle 0.6627434 eli {\displaystyle e<0.6627434} niin 

* {\displaystyle E\_{1}=M+e\,\sin M}
* {\displaystyle E\_{2}=M+e\,\sin M+{\frac {1}{2}}e^{2}\sin 2M}
* {\displaystyle E\_{3}=M+e\,\sin M+{\frac {1}{2}}e^{2}\sin 2M+{\frac {1}{8}}e^{3}(3\sin 3M-\sin M)}.

*E':n ja* ν*:n, todellisen anomalian väline suhde on*

{\displaystyle \cos {\nu }={{\cos {E}-e} \over {1-e\cdot \cos {E}}}}
tai

{\displaystyle \tan {\nu \over 2}={\sqrt {{1+e} \over {1-e}}}\tan {E \over 2}.\,}
Säteen eli paikkavektorin itseisarvon ja anomalian suhde on

{\displaystyle r=a\left(1-e\cdot \cos {E}\right)\,\!}
ja

{\displaystyle r=a{(1-e^{2}) \over (1+e\cdot \cos {\nu })}.\,\!}
Aino Kallio-Ericsson vuonna 1979.
**Aino Kallio-Ericsson** (25. toukokuuta 1917 Mikkeli – 28. toukokuuta 2018 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti.

Aino Kallio-Ericsson valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1943. Hän oli opiskelijana työssä Yrjö Lindegrenin ja R. V. Luukkosen arkkitehtitoimistoissa ja 1942–1945 Alvar Aallon toimistossa. Mentyään naimisiin 1945 majuri Gunnar Ericssonin kanssa hän oli työssä 1945–1947 Tukholmassa ja sen jälkeen Suomessa toimistoarkkitehtina Viljo Revellin arkkitehtitoimistossa. Aino Kallio-Ericssonilla oli oma arkkitehtitoimisto 1950-luvulta lähtien Helsingissä.

Suunnittelutöitä
----------------

* Pukkilan kirkon sankarimuistomerkki, 1948 (Reino Koivulan kanssa)
* Maunulan vanhustentalo, Helsinki 1951 (Veikko Malmion kanssa)
* Villa Wahlfors, Toppelund, Espoo 1951 (Veli Paatelan kanssa)
* Helsingin Ranskalainen koulu, Laivurinkatu 3, 1956, nykyisin Eiran aikuislukio
* Ähtärin aluesairaala 1959
* Kulosaaren entisen hotellin muutostyö Wihuri Oy:n pääkonttoriksi 1973
* Mäntän aluesairaalan laajennus 1970-1973

Lähteet
-------

1. ↑  Kuolinilmoitus. *Helsingin Sanomat* 17.6.2018, s. C 14.
2. 1 2  Arkkitehtuurimuseon arkkitehtiesittely: Aino Kallio-Ericsson.
3. ↑  Helsingin Sanomat 22.9.1948, sivu 4: "Vainajien muistojuhla Pukkilassa"

Aiheesta muualla
----------------

* Aino Kallio-Ericssonin muistokirjoitus *Helsingin Sanomissa*.
Clementine-kuuluotaimen viimeisiä tarkastuksia.
Clementinen kuva Kuusta, etelänapa kuvan keskiössä.
**Clementine** oli Yhdysvaltain 25. tammikuuta 1994 Kuuta kiertämään lähettämä avaruusluotain. Se kartoitti Kuun pinnan ottaen 200 000 kuvaa noin 200 metrin tarkkuudella. Clementinen oli tarkoitus etsiä tutkallaan myös merkkejä vesijäästä Kuun napa-alueilta, joilla on varjoisia alueita. Sen oli tarkoitus mennä tutkimaan myös Geographos-asteroidia, mutta toimintahäiriön takia kunnollisia tuloksia ei voitu saada ja projekti keskeytettiin kesäkuussa 1994.

Clementinen Lidar-laseretäisyysmittalaitteen avulla laadittu Kuun korkeussuhdekartta

Lähteet
-------

1. 1 2  NASA: Clementine, viitattu 28.2.2012.
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  NASA: Clementine Bistatic Radar Experiment, viitattu 28.2.2012.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Clementine (kuuluotain)**.
* (Arkistoitu – Internet Archive)
* 
* 
* NASA PDS Imaging Node Clementine mission page (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Kuun valloituksen aikajana |
| --- |
|  |
|   Neuvostoliitto
  Yhdysvallat
  Japani
  Kiina
  Eurooppa
  Intia |
|  |
|  |
|  |
|   Neuvostoliitto
  Yhdysvallat
  Japani
  Kiina
  Eurooppa
  Intia |

 |
**Hiihtari** on matala ja saareton, peltomaiden reunustama järvi Hirvilahden kylässä Kuopion luoteisosassa Pohjois-Savossa. Sen pinta-ala on 38 hehtaaria. Etäisyys Kuopion keskustasta on 22 kilometriä länsiluoteeseen. Järven halki kulkee 63. pohjoinen leveyspiiri.

Maantiede
---------

Hiihtarin pituus lounaasta koilliseen on noin 1,8 kilometriä. Järvi on kapea ja suippenee koillisessa luusuaksi, josta alkaa Kallaveden Jokilahteen laskeva noin puolitoista kilometriä pitkä uoma. Hiihtarin eteläosa on pohjoisosaa syvempi.

Hiihtarin itäpuolella sijaitsee Pyöreinen ja lounaispuolella Hirvijärvi. Järven kaakkoispuolella kohoaa Hevonperseenmäki, jonka laki on noin 120 metriä merenpinnan yläpuolella.

Hirvijärveen virtaa nimettömiä tulouomia. Hirvijärvi laskee Myllylahden koillispuolelta alkavaa Kaivannonjokea itään Postilampeen (98,6 metriä mpy), josta virta vie pienten järvien kautta koilliseen Kallaveteen.

Hiihtari (04.281.1.030) kuuluu Kallaveden-Ala-Ruokoveden alueeseen (04.281), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Kallaveden yläosan alue (04.28) ja ensimmäinen jakovaihe on Haukiveden–Kallaveden alue (04.2). Hiihtari on kolmanneksi laajin Kallaveden-Ala-Ruokoveden alueen 57:stä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Selkeästi laajin on Kallavesi. Toiseksi laajin on puolentoista neliökilometrin laajuinen Hirvijärvi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Hiihtari (sijainti maastokartalla) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 24.1.2023.
2. 1 2 3 4 5  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 24.1.2023.
3. ↑  Hiihtari (04.281.1.030) *Järviwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 23.1.2023.
4. ↑  Kallaveden-Ala-Ruokoveden alue (04.281) *Järviwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 24.1.2023.
Aino Angerkoski vuonna 1932.
**Aino Elina Angerkoski**, sukunimi vuoteen 1908 *Ålfors* (9. tammikuuta 1898 Pietari – 30. maaliskuuta 1974 Helsinki) oli suomalainen laulaja ja elokuvanäyttelijä.

Aino Angerkosken isä oli mekaanikkona Pietarin konepajalla. Perhe asui Pietarissa vuoden 1917 Venäjän vallankumoukseen saakka jolloin he muuttivat Suomen puolelle aluksi Terijoelle. Aino Angerkoski oli alttolaulaja ja hän piti ensikonserttinsa 1932. Hän lauloi myöhemmin Radiokuorossa ja Suomelaisen Oopperan solistikuorossa. Sivilliammatiltaan hän oli Helsingin poliisilaitoksen osoitetoimiston virkailija. Aino Angerkosken veli oli näyttelijä Kaarlo Angerkoski ja käly näyttelijä Siiri Angerkoski.

Aino Angerkoski teki vuonna 1936 12 levytystä yhdessä Aapo Similän, Elli Rannan, Armas Hantun ja Gustaf Niemisen kanssa. Hän esiintyi vuosina 1937–1961 sivuosien näyttelijänä ja avustajana 26 kotimaisessa elokuvassa. Merkittävimmät roolinsa hänellä oli Hugo Hytösen 1940 ohjaamassa farssissa Ketunhäntä kainalossa (Ines Kontiokorpi) sekä Lasse Pöystin 1953 ohjaamassa musiikkielokuvassa 2 hauskaa vekkulia (rouva Hopeaheimo). Viimeksi Aino Angerkoski esiintyi sivuosassa vuonna 1961 Åke Lindmanin ohjaamassa elokuvassa Kertokaa se hänelle....

Lähteet
-------

1. ↑  Viihdemusiikin vaikuttajoen elinaikoja, koonneet Tero Halvorsen, Harri Hirvi ja J. J. Marjanen (Arkistoitu – Internet Archive)
2. 1 2 3  EloNet : Aino Angerkoski
3. ↑  Suomen Kansallisoopperan esitystietokanta Encore : Aino Angerkoski


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: sv:Aino Angerkoski
**Ilissos** (m.kreik. Ἰλισσός, kreik. Ιλισός, *Ilisós*) oli joki antiikin Ateenassa. Nykyisin se on suurimmaksi osaksi muutettu kulkemaan maan alla. Joki sai alkunsa Hymettos-vuorelta ja virtasi Akropoliin eteläpuolitse. Ilissos yhtyi sivujokeensa Eridanokseen Akropoliin länsipuolella. Myöhemmin se yhtyi Kefissosjokeen, ja näiden vedet virtasivat edelleen Faleroninlahteen.

Olympian Zeuksen temppeli ja Ilissos-joki. Edward Dodwell, 1821.
Antiikin aikana joki virtasi Ateenan kaupunginmuurin eli Themistokleen muurin ulkopuolella. Platonin *Faidroksessa* joen vehreät rannat esitetään yhtenä Sokrateen lempipaikoista filosofoinnille. Jokea pidettiin pyhänä, ja sen varrella oli useita pyhäköitä. Joen varrella sijaitsivat myös muun muassa Panateenalainen stadion, Kynosargesin gymnasion, Artemis Agroteran temppeli sekä Kallirrhoen lähde. Nykyisin joesta on näkyvissä vain pieni alue Olympian Zeuksen temppelin raunioiden eteläpuolella. Joki oli merkittävä makean veden lähde kaupungille, ja sen vesi oli puhtaampaa kuin Eridanoksen, josta tuli myöhemmin ennemminkin viemäri. Ilissos katettiin 1950-luvulla Ateenan valtateiden rakentamisen yhteydessä.

Kreikkalaisessa mytologiassa Ilissos oli myös jokeen yhdistetty puolijumala, joka oli Poseidonin ja Demeterin poika. Häntä palvottiin Ardettos-kukkulalla Olympian Zeuksen temppelin lähellä sijainneessa pyhätössä. Ilissos oli kuvattuna muun muassa Parthenonin läntisessä päätykolmiossa, mikä osoittaa joen merkitystä kaupungille.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Leonard, John: The central role of rivers and springs in ancient Athens *Ekathimerini*.  28.12.2010. Viitattu 15.8.2016.
2. ↑  Platon: *Faidros* 229.
3. ↑  Ilissos: River god of Attica *Theoi Greek Mythology*. Viitattu 15.8.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ilissos** Wikimedia Commonsissa
**Kirané Kaniaga** on maalaiskunta Kayesin alueen Yélimanén piirissä Malissa. Sen keskuskylä Kirané sijaitsee Mauritanian rajalla 60 kilometriä Yélimanésta koilliseen. Kunnassa on 34 900 ja keskuskylässä 9 600 asukasta (vuonna 2009).

Kirané Kaniagan kunnan pinta-ala on 932,8 neliökilometriä. Se rajoittuu idässä Nioron piirin Diaye Couran, etelässä Sandarén ja lännessä Fangan, Guidimen ja Kremisin kuntiin sekä pohjoisessa Mauritaniaan.

Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Pinnanmuodostusta leimaavat pohjoisen tasanko ja etelän rikkonainen ylänkö. Pysyviä vesistöjä ei ole.

Kuntaan kuuluu kymmenen kylää. Asukkaat ovat etupäässä soninkeja. Lisäksi on maureja, fulbeja ja bambaroita. Vallitseva uskonto on islam.

Kunnan läpi kulkee Yélimanén ja Nioron välinen maantie. Väestön pääelinkeinot ovat maanviljely ja laiduntamiseen perustuva karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, maissi, maapähkinä, lehmänpapu ja vihannekset. Tuotantoeläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja hevoset. Lisäksi harjoitetaan kaupankäyntiä ja vähäisessä määrin käsityöammatteja.

Nuoriso pyrkii muuttamaan Ranskaan ja muihin maihin. Siirtolaiset auttavat perheitään ja rahoittavat paikallisia kehityshankkeita. Palveluihin kuuluu yhdeksän ala- ja kaksi yläkoulua, kolme terveyskeskusta ja kaksi sairastupaa.

Lähteet
-------

1. ↑  4ème Recensement Général de la Population et de l’Habitat du Mali (RGPH). Resultats definitifs. Tome 0: Repertoire des villages *instat-mali.org*.  2013.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 5.12.2020.
2. ↑  Schéma d’aménagement et de développement durable du cercle de Yélimané 2011–2025. Tome 1: Diagnostic des secteurs de développement *wordpress.developpementlocal-sahel.org*.  2010. Viitattu 5.12.2020.
3. ↑  Région de Kayes: Carte de référence Reliefweb. Viitattu 5.12.2020.
4. 1 2 3  Présentation de la commune *Association en action pour le développement de Manthia*. Viitattu 5.12.2020. [vanhentunut linkki]
5. 1 2 3 4  Plan de sécurité alimentaire commune rurale de Kirané-Kaniaga 2007–2011 *docplayer.fr*.  2066. Viitattu 5.12.2020.
**Kipyegon Bett** (s. 2. tammikuuta 1998) on kenialainen keskimatkojen juoksija, 800 metrin MM-mitalisti. Hän on pituudeltaan 182 cm.

Bett voitti 800 metrin alle 18-vuotiaiden Afrikan-mestaruuden Réduitissa 2015 ajalla 1.51,67. Hän saavutti samana vuonna hopeaa Calin alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa ajalla 1.45,86. Hän voitti 800 metrin alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden Bydgoszczissa 2016 ajalla 1.44,95.

Bett kuului Kenian joukkueeseen, joka saavutti IAAF World Relays -kilpailuissa 2017 hopeaa 4 × 800 metrin viestissä. Hän sai Lontoon MM-kilpailuissa 2017 pronssia 800 metrillä ajalla 1.45,21.

Bett juoksi 800 metrin ennätyksensä 1.43,76 Berliinissä 3. syyskuuta 2016.

Bett jäi kiinni erytropoietiinin eli EPOn käytöstä heinäkuussa 2018. Lisäksi hän oli kieltäytynyt dopingnäytteen antamisesta helmikuussa 2018. Hän sai tapauksista neljän vuoden kilpailukiellon ajalle 15.8.2018–14.8.2022.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Kipyegon Bett Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).  (englanniksi)
2. ↑  Kipyegon Bett Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
3. ↑  Kenialaisjuoksija jäi jälleen kiinni dopingista - maan huippujuoksijoiden kärylista viime vuoden ajalta on karu *iltalehti.fi*. Viitattu 26.8.2018.
4. ↑  World 800m medallist Kipyegon Bett banned for four years *Athletics Weekly*.  24.11.2018. Viitattu 1.2.2019. (englanniksi)
5. ↑  IAAF v Bett Decision] (pdf)  19.11.2018. www.athleticsintegrity.org:  Athletics Integrity Unit. Viitattu 1.2.2019. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
Aukiolla on sosiologi Eilert Sundtin rintakuva.
**Olaf Ryes plass** on Oslossa Grünerløkkan kaupunginosassa sijaitseva puistomainen aukio. Sitä rajaavat kadut ovat Markveien, Grüners gate, Thorvald Meyers gate ja Sofienberggata. Se on nimetty kenraalimajuri Olaf Ryen mukaan, joka palveli Tanskan armeijassa vuoden 1814 sodassa Ruotsia vastaan ja kaatui ensimmäisessä Saksan-Tanskan sodassa vuonna 1849. Aukiolla on sosiologi Eilert Sundtin rintakuva.

Kuvia
-----

* Olaf Ryes plass 2: Hauges Minde (N. S. D. Eckhoff, 1875). Rakennus valmistui alun perin rukoushuoneeksi ja toimii nykyisin taidekeskuksena. Välissä se on ehtinyt olla myös muun muassa koulu, kirkko ja turvakoti.Olaf Ryes plass 2: Hauges Minde (N. S. D. Eckhoff, 1875). Rakennus valmistui alun perin rukoushuoneeksi ja toimii nykyisin taidekeskuksena. Välissä se on ehtinyt olla myös muun muassa koulu, kirkko ja turvakoti.
* Olaf Ryes plass 4: Edvard Munchin perhe asui talossa vuosina 1882–1883.Olaf Ryes plass 4: Edvard Munchin perhe asui talossa vuosina 1882–1883.
* Olaf Ryes plass 11: ParkteatretOlaf Ryes plass 11: Parkteatret

Lähteet
-------

1. ↑  Olaf Ryes plass *Oslo byleksikon*. Viitattu 30.6.2023. (norjaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Olaf Ryes plass** Wikimedia Commonsissa
**Halston**, oik. **Roy Halston Frowick**, (1932 – 1990 San Francisco, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen muotisuunnittelija. Hän oli New Yorkin seurapiirien suosikki. Muotimaailman raadollisuudessa hän menetti muotitalonsa ja oikeuden nimeensä.

Halston perusti 1968 nimeään kantavan muotihuoneen, jonka huippukausi osui 1970-luvulle, jolloin hän ja hänen suunnittelutyönsä näkyvivät muun muassa silloisten kuuluisuuksien suosimassa yökerhossa Studio 54:ssä. Hän muutti 1990 San Franciscoon, jossa hän kuoli aidsin aiheuttamiin komplikaatioihin.

Halsonin elämästä on tehty dokumenttielokuva *Halston*, jonka on ohjannut Frédéric Tcheng.

Lähteet
-------

1. 1 2  Halston, Britannica, viitattu 18.5.2021 (englanniksi)
2. 1 2  Halston – 70-luvun muodin supertähti, Yle, Areena, viitattu 18.5.2021 (dokumentti katsottavissa syyskuun loppuun 2021.)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Halston** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Ruotsi

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Museum of Modern Art
* Victoria
* ULAN

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Kira Weidle (2018)

**Kira Weidle** (s. 24. helmikuuta 1996) on saksalainen alppihiihtäjä, joka edustaa 
Ski Club Starnberg -seuraa.

Sankt Moritzin MM-kilpailuissa 2017 Weidle oli syöksylaskussa 29:s ja supersuurpujottelussa 31:s. Hän saavutti nuorten MM-kilpailuissa pronssia syöksylaskussa 2017. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sijoittui syöksylaskussa 11:nneksi. Åren MM-kilpailuissa 2019 hän oli syöksylaskussa 13:s ja supersuurpujottelussa 18:s. Cortina d'Ampezzon MM-kilpailuissa 2021 Weidle saavutti hopeaa syöksylaskussa ja sijoittui supersuurpujottelussa 19:nneksi. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui syöksylaskussa neljänneksi ja supersuurpujottelussa 15:nneksi. Courchevelin / Méribelin MM-kilpailuissa 2023 hän oli syöksylaskussa kahdeksas.

Alppihiihdon maailmancupissa Weidle kilpaili ensimmäisen kerran Altenmarkt-Zauchenseen syöksylaskussa tammikuussa 2016. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Lake Louisen syöksylaskussa joulukuussa 2016 oltuaan 27:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kahdeksas Lake Louisen syöksylaskussa joulukuussa 2017. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan kolmas Lake Louisen syöksylaskussa marraskuussa 2018. Hän oli samalla kaudella kolmas myös Garmisch-Partenkirchenin syöksylaskussa. Syöksylaskucupissa hän sijoittui viidenneksi. Kaudella 2020–2021 hän sijoittui Val di Fassan syöksylaskussa kolmanneksi. Syöksylaskucupissa hän oli viides. Kaudella 2021-2022 hän sijoittui Altenmarkt-Zauchenseen syöksylaskussa toiseksi. Kaudella 2022-2023 hän sijoittui jälkimmäisessä Sankt Moritzin syöksylaskussa kolmanneksi. Cortina d' Ampezzon ensimmäisessä syöksylaskussa hän sijoittui kolmanneksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kira Weidle Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kira Weidle** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
**Stephen LaTreal "Steve" McNair** (14. helmikuuta 1973 Mount Olive, Mississippi – 4. heinäkuuta 2009 Nashville, Tennessee) oli yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan pelinrakentaja.

NFL-ura
-------

McNair oli kolmas varaus vuoden 1995 NFL:n varaustilaisuudessa. Hänestä tuli tuolloin historian korkeimmalla varattu afroamerikkalainen pelinrakentaja. Hän pelasi nykyisessä Tennessee Titansin organisaatiossa jo Houstonissa, ja edusti seuraa lopulta 11 vuoden ajan.

Ennen kautta 2006 McNair kaupattiin Baltimore Ravensiin, ja pelasi joukkueessa kahden kauden ajan. Hän ilmoitti lopettamisestaan huhtikuussa 2008.

McNair valittiin urallaan neljästi NFL:n tähdistöotteluun Pro Bowliin, ja kaudella 2003 koko sarjan arvokkaimmaksi pelaajaksi.

Kuolema
-------

McNair ja hänen rakastajattarensa Sahel Kazemi löydettiin kuolleina 4. heinäkuuta 2009 vuokra-asunnosta Nashvillen keskustassa. Kazemi oli ampunut ensin McNairin, ja tappanut tämän jälkeen itsensä.

Lähteet
-------

1. ↑  Steve McNair NFL Football Statistics (englanniksi) *Pro-Football-Reference.com.* Viitattu 19.4.2016.
2. 1 2 3  Police: Shootings a murder-suicide (englanniksi) *ESPN.* Viitattu 19.4.2016.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
**Halophytaceae** on yksilajinen kasviheimo koppisiemenisten Caryophyllales-lahkossa. Heimon ainoa laji on *Halophytum ameghinoi*.

Tuntomerkit
-----------

Kasvi on yksivuotinen ruoho, jolla sukulaisistaan poiketen ei ole turvonneita juuria. Sekundaarisesta paksuuskasvusta vastaava jälsisolukko on monen Caryophyllales-lahkon edustajan tavoin hajanainen. Kukat ovat yksineuvoisia, kasvi yksikotinen (hede- ja emikukat samassa kasviyksilössä). Kukat ovat perättömiä, eikä niissä ole mesiäistä. Hedekukinto on tiheän tähkämäinen, ja hedekukassa on neljä hieman terämäistä kehälehteä, joiden kanssa vuorottaisesti heteet sijaitsevat. Ponnet avautuvat ulospäin kukan keskustasta rei'illä, jotka avautuvat lokerositeen supistuessa. Hedekukassa ei ole emiön jäännettä. Emikukat sijaitsevat kimppuina ja ne ovat kehättömiä ja joutoheteettömiä. Yhdislehtinen sikiäin koostuu kolmesta emilehdestä, joista vain yksi on fertiili; sikiäimessä on vain yksi siemenaihe. Sikiäimen päässä on siirottavahaarainen vartalo. Hedelmä on pieni pähkinä, ja kovaan kukintolapakkoon on uponneina useita pähkinöitä. Kromosomiluku n = 12

Levinneisyys
------------

Laji kasvaa Argentiinan eteläosassa.

Luokittelu
----------

Aikaisemmin *Halophytum* on viety savikkakasveihin (Chenopodiaceae) (Cronquist 1981). Sen on ajateltu myös olevan päivikkikasvien (Aizoaceae) sukulainen. Läheisin sukulaisheimo lienee basellakasvit (Basellaceae).

Lähteet
-------

* Stevens, P. F. (2001 onwards). Angiosperm Phylogeny Website. Version 12, July 2012 [and more or less continuously updated since]. .

### Viitteet

1. 1 2  Stevens 2001, viittaus 3.12.2014
2. ↑


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q13615654
* Wikispecies: Halophytaceae
* CoL: 625JH
* EPPO: 1HAOF
* Fossilworks: 55414
* GBIF: 5911
* GRIN: 508
* iNaturalist: 71529
* IPNI: 892850-1
* IRMNG: 119027
* ITIS: 896868
* NCBI: 232386
* NZOR: 4e2def4e-67af-4ee9-956b-16f058cea2b9
* Open Tree of Life: 134740
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:892850-1
* Tropicos: 50324563
* Watson & Dallwitz: halophyt
* WFO: wfo-7000000267

 |

 |
**Bison** oli Ranskan laivaston 1924 vesille laskettu Guépard-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa tuhoutumiseensa 3. toukokuuta 1940 saakka.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Guépard-luokka (hävittäjä)*
Alus tilattiin Lorientin laivastontelakalta, missä köli laskettiin 14. maaliskuuta 1927. Alus laskettiin vesille 29. lokakuuta 1928 ja otettiin palvelukseen 10. lokakuuta 1930.

Palvelus
--------

*Bison* joutui 7.-8. helmikuuta 1939 välisenä yönä risteilijä *Georges Leyguesin* yliajamaksi, jolloin alus katkesi sillan etupuolelta. Korjaukset kestivät Lorientin laivastontelakalla kuusi kuukautta. Alus oli 4. hävittäjäviirikön ainoa alus, joka oli ennen toista maailmansotaa Atlantilla ennen kuin se liittyi 11. viirikköön Greenockissa huhtikuussa 1940.
Alus osallistui viirikkönsä mukana saattueiden suojaamiseen sekä partiointiin Atlantilla, mutta sen ja muiden raskaiden Ranskan laivaston alusten lyhyt toimintasäde rajoitti tehtäviä. Alus osallistui ranskalaisalusten mukana Norjan taisteluihin. Se tuhoutui Saksan ilmavoimien 1. St.G I:n Junkers Ju 87 -pommittajien hyökkäyksessä 3. toukokuuta 1940.

Lähteet
-------

* Whitley, M. J.: *Destroyers of World War Two - an international encyclopedia*. Lontoo: Arms and Armour, 1988. ISBN 0-85368-910-5. (englanniksi)
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1922–1946*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1987. ISBN 0-85177-146-7. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Whitley, M. J. s. 37
2. 1 2  Whitley, M. J. s. 39

*Guépard*-luokan hävittäjät

|  |
| --- |
| *Bison* – *Guépard* – *Lion* – *Valmy* – *Verdun* – *Vauban* |
| Edeltäjä: Bourrasque-luokka – Seuraaja: Aigle-luokka |
**Halosen talo** on vanha jugendrakennus vastapäätä Jyväskylän rautatieasemaa. Sen on suunnitellut rakennusmestari ja taidemaalari Antti Halonen. Tiili- ja hirsirakenteinen tehdasrakennus valmistui vuonna 1910, ja se toimi alkuun Halosen harmonitehtaana ja tehtailija Aapeli Halosen perheen asuinrakennuksena. Muita talon asukkaita ovat olleet muun muassa Viktor Kilpinen ja Oskar Raja-aho.

Harmonitehtaan toiminnan loputtua 1960-luvun alkupuolella rakennus päätyi Valion omistukseen. Asuinkerroksessa oli useita vuokra-asuntoja ja tehdassali muutettiin autokorjaamoksi. Jyväskylän kaupunki osti purkutuomion saaneen Halosen talon 1980. Talo kunnostettiin ja suojeltiin rakennushistoriallisesti arvokkaana kohteena.

Vuonna 1983 rakennukseen muutti grafiikan paja. Työpajatilat kunnostettiin alakertaan vanhoihin tehdassaleihin ja toiseen kerrokseen perustettiin keskuksen ylläpitämä Galleria Harmonia. Toiminnan laajetessa grafiikan pajan nimi muutettiin Jyväskylän Grafiikkakeskukseksi. Osa toisen kerroksen asuinhuoneista on edelleen vierashuone- ja muussa asuinkäytössä.

Vuonna 1995 Luovan valokuvauksen keskukselle kunnostettiin kellarikerrokseen pimiö ja muut työskentelytilat ja samassa yhteydessä Galleria Harmoniasta tuli Grafiikkakeskuksen ja Luovan valokuvauksen keskuksen yhteinen taidegrafiikkaan ja valokuvaan erikoistunut galleria.

Aiheesta muualla
----------------

* Halosen talo 100 vuotta (Arkistoitu – Internet Archive)
* Suomalainen urkuharmoni on jo vanha ja - voitokas. Reportterimme silmäilee harmonien tekoa maan vanhimmassa urkuharmonitehtaassa Jyväskylässä, Seura, 23.06.1937, nro 25, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Prefontaine vuonna 1973.
**Steve Roland Prefontaine** (25. tammikuuta 1951 – 30. toukokuuta 1975) oli yhdysvaltalainen kestävyysjuoksija.

Juoksu-ura
----------

Prefontaine juoksi ensimmäisessä maan maastomestaruusjuoksussa sijalle 54. Hän aloitti kovan harjoittelun juosten suuria kilometrimääriä. Seuraavana vuonna hän sijoittui kuudenneksi maastojuoksussa. Prefontaine juoksi Yhdysvaltain lukioiden kahden mailin ennätyksen 8.41,5.

Bill Bowermann alkoi valmentaa Prefontainea. Prefontaine voitti kolme yliopistojen maastojuoksumestaruutta ja voitti neljä 3 mailin kilpailua ulkoradoilla. Hän juoksi Yhdysvaltain ennätyksen 5 000 metrillä ja valittiin Münchenin olympialaisiin, jossa Prefontaine sijoittui neljänneksi 5 000 metrillä. Palattuaan olympiakisoista hän voitti muut yhdysvaltalaiset juoksijat Oregonin yliopistossa. Prefontaine teki Yhdysvaltojen ennätykset jokaisella matkalla 2 000 metristä 10 000 metriin.

Kuolema
-------

Pren kallio
Prefontaine oli palaamassa juhlista 30. toukokuuta 1975, kun hän menetti ajoneuvonsa hallinnan ja törmäsi kiviaitaan. Auto meni nurin ja Prefontaine kuoli. Hänen verensä alkoholipitoisuudeksi mitattiin 1,6 promillea. 

Prefontainesta on tehty kaksi elokuvaa: vuonna 1997 *Prefontaine* ja vuonna 1998 *Ilman rajoja*. Dokumenttielokuva *Fire on the Track* käsittelee myös hänen elämäänsä. Juoksukilpailua Pre Classic on juostu vuodesta 1974 lähtien. Onnettomuuspaikka on nimetty Pren kallioksi. Sadat kävijät ovat jättäneet onnettomuuspaikalle hikinauhoja, mitaleja ja kenkiä.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

* 1 500 m 3.38,1 28. kesäkuuta 1973 Helsinki
* 1 maili 3.54,6 20. kesäkuuta 1973 Eugene, Oregon
* 2 000 m 5.01,4 9. toukokuuta 1975, Coos Bay, Oregon
* 3 000 m 7.42,6 2. heinäkuuta 1974 , Milano, Italia
* 2 mailia 8.18,29 18. heinäkuuta 1974
* 3 mailia 12.51,4 8. kesäkuuta 1974, Eugene, Oregon
* 5 000 m 13.21,87 26. kesäkuuta 1974 Helsinki, Suomi
* 6 mailia 26.51,8 27. huhtikuuta 1974
* 10 000 m 27.43,6 27. huhtikuuta 1974 Eugene, Oregon

Lähteet
-------

1. ↑  Steve Prefontaine Bio&Pix University Of Oregon, Official Atletic site. Viitattu 19.2.2007.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* World Athletics

 |

 |
Mara Berni vuonna 1955.
**Mara Berni** (oikealta nimeltään *Mara Bernasconi*, s. 12. kesäkuuta 1932 Brunate) on italialainen näyttelijä.

Berni valmistui pianistiksi, opiskeli näyttelemistä Teresa Franchinin johdolla ja aloitti esiintyjänuransa televisiossa. Hänen ensimmäinen elokuvansa oli Luigi Comencinin ohjaama *Valkoista orjakauppaa Napolissa* (*La tratta delle bianche*, 1953). Sivuroolit elokuvissa kuten *L'amore in città* ("Rakkautta kaupungissa", 1953) tekivät Bernin tunnetuksi yhtenä 1950-luvun italiaisen elokuvan vaaleista povipommeista. Hänen ensimmäinen pääosansa oli Giorgio Bianchin elokuvassa *Buonanotte... avvocato!* ("Hyvää yötä, asianajaja", 1955). Myöhemmin Berni näytteli lukuisissa vähäpätöisissä komedioissa ja seikkailuelokuvissa sekä työskenteli teatterissa ja televisiossa.

Elokuvia
--------

* *Sansone*, 1961
* *La furia di Ercole*, 1962
* *Voittamaton Maciste*, 1962

Lähteet
-------

1. ↑  Poppi, Roberto: *Dizionario del cinema italiano: Le attrici*, s. 30–31. Roma: Gremese, 2003. ISBN 88-8440-214-X.

Aiheesta muualla
----------------

* Elonet: Mara Berni
* Internet Movie Database: Mara Berni (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Italia
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Synchronkartei
* Elonet

 |

 |
**Alma** oli Ranskan laivaston vuonna 1867 vesillelaskettu puurunkoinen Alma-luokan panssarikorvetti. Alus oli palveluksensa alkuajan Kiinan asemalla ja vuonna 1881 se osallistui Tunisian miehitykseen. Alus poistettiin käytöstä 1886, mutta se myytiin vasta 1893.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Alma-luokka*
Alus tilattiin Lorientin laivastontelakalta ja sen köli laskettiin 1. lokakuuta 1865. Alus laskettiin vesille 26. marraskuuta 1867 ja se otettiin palvelukseen vuonna 1870.

Palvelus
--------

Alus määrättiin palvelukseen otettaessa Kiinan asemalle kontra-amiraali Duprén lippulaivaksi. Se lähti Brestistä 15. kesäkuuta 1870. Alus ajoi karille Japaninmerellä 15. heinäkuuta, jolloin sen valeköli irtosi. Saksan Ranskan sodan alettua *Alma* esti joulukuun puolestä välistä 1870 alkaen aina sodan loppuun Preussin laivaston korvettien *Hertha* ja *Medusa* pääsyn Jokohamasta merelle. Alus joutui 24. elokuuta 1871 Jokohamassa pyörremyrskyyn.

*Belliqueuse* vapautti 1. elokuuta 1872 *Alman* Kiinan asemalta ja alus saapui Touloniin 16. tammikuuta 1873. Se liitettiin kehityslaivueeseen 8. lokakuuta ja alus oli reservissä Cherbourgissa 1876-1881. Alus palasi palvelukseen 1. maaliskuuta 1881, jolloin se liitettiin Lähi-idän laivueeseen. Alus tulitti 6.-16. heinäkuuta Tunisian satamakaupunki Sfaxia Ranskan miehittäessä Tunisian. Alus palautettiin Cherbourgissa reserviin 8. tammikuuta 1883. Alus todettiin palveluskelvottomaksi 12. maaliskuuta 1886 ja se myytiin toukokuussa 1893 129 000 francilla.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1860–1905*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 2002. ISBN 0-85177-133-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Gardiner, Robert 1860-1905 s. 302

*Alma*-luokan panssarikorvetit

|  |
| --- |
| *Alma* – *Armide* – *Atalante* – *Jeanne d’Arc* – *Montcalm* – *Reine Blanche* – *Thétis* |
| Edeltäjä: *Belliqueuse* – Seuraaja: La Galissonnière -luokka |
**Maria Rosaria Carfagna** (s. 18. joulukuuta 1975, Salerno) on italialainen poliitikko. Carfagna toimi Italian tasa-arvoministerinä Silvio Berlusconin neljännessä hallituksessa vuosina 2008–2011.

Opiskeltuaan tanssia ja pianonsoittoa Carfagna osallistui 1997 Miss Italia -kilpailuun, jossa sijoittui kuudenneksi. Hän työskenteli opintojensa jälkeen televisiossa Berlusconin omistamassa Mediaset-yrityksessä. Vuosina 2000–2006 hän oli showtyttönä *La domenica del villaggio* -ohjelmassa. Vuonna 2006 hän juonsi *Piazza grande* -ohjelmaa Giancarlo Magallin kanssa. Hän on myös poseerannut alasti useissa lehdissä.

Carfagna luki lakia Salernon yliopistossa ja valmistui parhain arvosanoin vuonna 2001. Politiikkaan Carfagna lähti mukaan vuonna 2004 ja hänet valittiin 2006 Berlusconin Forza Italia -puolueen listalta Campaniasta edustajainhuoneeseen ja uudelleen 2008.

Carfagna ilmoitti marraskuussa 2010 jättävänsä hallituksen joulukuun 15. päivän luottamuslauseäänestyksen jälkeen ja eroavansa myös Berlusconin puolueesta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Pisa, Nick: Former topless model joins Berlusconi's cabinet as Italy's equalities minister *Mail Online*.  9.5.2008. Daily Mail. Viitattu 19.12.2009. (englanniksi)
2. ↑  Moss, Hilary: Mara Carfagna: Former Topless Model, Current Italian Equal Opportunities Minister *The Huffington Post*.  7.8.2009. Viitattu 14.12.2009. (englanniksi)
3. ↑


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Italia
* Yhdysvallat

 |

 |
**Steven Michael "Steve" Novak** (s. 13. kesäkuuta 1983, Libertyville, Illinois) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan pieni laitahyökkääjä.

Novak on erikoistunut kolmen pisteen heittoihin, ja hänen heittoprosenttinsa viivan takaa oli sarjan paras kaudella 2011–2012.

Ammattilaisura
--------------

Houston Rockets varasi Marquetten yliopistossa pelanneen Novakin vuoden 2006 NBA:n varaustilaisuuden toisella kierroksella, tilaisuuden 32. pelaajana. Novak pelasi Rocketsissa kahden kauden aikana 70 ottelua, jonka jälkeen yritti vakiinnuttaa paikkansa Los Angeles Clippersin, Dallas Mavericksin ja San Antonio Spursin miehistöistä.

Novak löysi paikkansa vasta New York Knicksistä, jossa onnistui saamaan vastuuta joukkueen kärsittyä loukkaantumissumasta. Suurimman huomion Knicksin läpimurtopelaajista keräsi kuitenkin pelintekijä Jeremy Lin. Kesällä 2012 Novak teki Knicksin kanssa neljän vuoden jatkosopimuksen, arvoltaan 15 miljoonaa dollaria.

Heinäkuussa 2013 Novak siirtyi Toronto Raptorsiin osana pelaajakauppaa, jossa Knicks hankki Andrea Bargnanin. Tämän jälkeen hän on edustanut Utah Jazzia, Oklahoma City Thunderia ja Milwaukee Bucksia.

Lähteet
-------

1. 1 2  Steve Novak *Basketball-Reference.com*. Viitattu 11.7.2013. (englanniksi)
2. 1 2  Taylor, Nate: Knicks Acquire Camby and Re-Sign Novak *NYTimes.com*.  9.7.2012. Viitattu 11.7.2013. (englanniksi)
3. ↑  Raptors trade of Andrea Bargnani to Knicks finally official *Toronto Star*.  10.7.2013. Viitattu 11.7.2013. (englanniksi)
**Belliqueuse** oli Ranskan laivaston vuonna 1863 vesillelaskettu puurunkoinen panssarikorvetti, joka oli valmistettu fregatteja edullisempana aluksena. Alus oli ensimmäinen maapallon kiertänyt ranskalainen ironclad, kun se teki matkan joulukuusta 1867 toukokuuhun 1869. Pääosan urastaan alus oli Tyynellämerellä ennen paluutaan Touloniin, jossa se siirrettiin maalilaivaksi 1886.

Valmistus
---------

Alus tilattiin Toulonin laivastontelakalta ja sen köli laskettiin syyskuussa 1863. Alus laskettiin vesille 6. syyskuuta 1865 ja se aloitti koeajot 30. joulukuuta, mutta alus otettiin palvelukseen vasta 30. lokakuuta 1866.

Palvelus
--------

Palvelukseen otettaessa alus sijoitettiin Tyynenmeren aseman komentajan kontra-amiraali Penhoatin lippulaivaksi. Alus lähti 22. joulukuuta 1867 Toulonista maailmanympärimatkalle ja se saapui Brestiin 26. toukokuuta 1869 oltuaan matkalla 396 vuorokautta ja kierrettyään maapallon ensimmäisenä ranskalaisena ironcladinä. Aluksella nostettiin 15. marraskuuta 1869 Lähi-idän laivueen kontra-amiraali Chevalierin lippu. Vuonna 1870 alus siirrettiin Uuteen Caledoniaan Läntisen Tyynenmeren viirikön lippulaivaksi, mutta se palasi Touloniin jo 5. kesäkuuta 1871 kontra-amiraali Chevalierin kuoltua. Alus lähetettiin vuonna 1872 Kiinan asemalle, jossa se vapautti *Alman* aseman lippulaivan tehtävästä 1. lokakuuta. Alus palasi Touloniin 3. toukokuuta 1874.

Alus oli 5. kesäkuuta 1877 alkaen kehittämislaivueessa puoli vuotta, jonka jälkeen se siirrettiin reserviin. Alus poistettiin palveluksesta 15. marraskuuta 1883 ja se poistettiin alusluettelosta 3. toukokuuta 1886. Alus upotettiin maalilaivana vielä samana vuonna.

Lähteet
-------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **FS Belliqueuse (1865)**.
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1860–1905*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 2002. ISBN 0-85177-133-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Gardiner, Robert 1860-1905 s. 301
**Kamini Kaushal** (syntyjään **Uma Kashyap**; s. 24. helmikuuta 1927 Lahore, Punjab, Brittiläinen Intia) on intialainen näyttelijä, joka on työskennellyt hindinkielisissä elokuvissa ja televisiossa. Hänet tunnetaan rooleistaan elokuvissa, kuten *Neecha Nagar* (1946), joka voitti Kultaisen palmun Cannesin elokuvajuhlilla, ja *Biraj Bahu* (1955), josta hän voitti parhaan naispääosan Filmfare Awards -palkinnon vuonna 1955.

Hän näytteli naispääosia elokuvissa vuosina 1946–1963, joista hänen roolinsa elokuvissa *Do Bhai* (1947), *Shaheed* (1948), *Nadiya Ke Paar* (1948), *Ziddi* (1948), *Shabnam* (1949), *Paras* (1949), *Namoona* (1949), *Arzoo* (1950), *Jhanjar* (1953), *Aabroo* (1956), *Bade Sarkar* (1957), *Jailor* (1958), *Night Club* (1958) ja *Godaan* (1963) ovat hänen uransa parhaita suorituksia. Hän näytteli luonnerooleja vuodesta 1963 ja sai ylistystä kriitikoilta roolistaan elokuvassa *Shaheed* (1965). Hän esiintyi kolmessa Rajesh Khannan elokuvassa, *Do Raaste* (1969), *Prem Nagar* (1974) ja *Maha Chor* (1976), elokuvassa *Anhonee* (1973) Sanjeev Kumarin kanssa ja kahdeksassa elokuvassa Manoj Kumarin kanssa, *Shaheed* (1965), *Upkar* (1967), *Purab Aur Paschim* (1970), *Shor* (1972), *Roti Kapda Aur Makaan* (1974), *Sanyasi* (1975), *Dus Numbri* (1976) ja *Santosh* (1989). 2010-luvulla hän teki lyhyitä, mutta ylistettyjä sivurooleja toimintakomediassa *Chennai Express* (2013) ja romanttisessa draamassa *Kabir Singh* (2019), jotka molemmat kuuluivat eniten tuottaneisiin intialaisiin elokuviin.

Kaushal elokuvassa *Pugree* (1946).

Yksityiselämä
-------------

Kun Kaushalin vanhempi sisar Usha kuoli auto-onnettomuudessa jättäen jälkeensä kaksi tytärtä, Kaushal meni naimisiin sisarensa lesken B. S. Soodin kanssa vuonna 1948 ja muutti Bombayhin. He saivat kolme poikaa.

Valikoitu filmografia
---------------------

* *Neecha Nagar* (1946)
* *Shaheed* (1948)
* *Aag* (1948)
* *Ziddi* (1948)
* *Shabnam* (1949)
* *Arzoo* (1950)
* *Biraj Bahu* (1954)
* *Jailor* (1958)
* *Godaan* (1963)
* *Shaheed* (1965)
* *Chennai Express* (2013)
* *Kabir Singh* (2019)
* *Laal Singh Chaddha* (2022)

Lähteet
-------

1. ↑  Farook, Farhana: Profiling the life of veteran actress Kamini Kaushal *Filmfare*.  23.6.2020. Viitattu 30.4.2023. (englanniksi)
2. ↑  Sahani, Alaka: As Kamini Kaushal turns 90, the celebrated actor says she was ’bullied’ into cinema *The Indian Express*.  18.4.2017. Viitattu 30.4.2023. (englanniksi)
3. 1 2  Raheja, Dinesh: Kamini Kaushal, legend *Rediff*.  18.2.2003. Viitattu 30.4.2023. (englanniksi)
4. ↑  Farook, Farhana: "I wasn’t obsessed with the mirror" *Filmfare*.  28.1.2014.  Arkistoitu 10.7.2015. Viitattu 30.4.2023. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kamini Kaushal**.
* Kamini Kaushal Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* Kamini Kaushal Allmoviessa (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* VIAF
* WorldCat

 |

 |
**Stephen Joseph McMahon** (s. 20. elokuuta 1961 Halewood, Liverpool) on englantilainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hänet tunnetaan parhaiten ajastaan Liverpoolissa, jossa hän pelasi 80-luvun puolesta välistä 90-luvun alkuun.

Pelaajaura
----------

McMahon aloitti uransa Evertonissa, jossa hän teki debyyttinsä 16. elokuuta 1980. Evertonissa McMahon oli fanien suosikki, mistä osoituksena kannattajien vuoden pelaaja palkinto kaudella 1980/81. Neljän kauden ja 100 liigaottelun jälkeen McMahon siirtyi Aston Villaan. Villassa liverpoolilainen teki liigadebyyttinsä 27. elokuuta 1983 4-3 voitto-ottelussa derby-vastustaja West Bromwich Albionista. McMahon vakiinnutti paikkansa Villansin keskikentällä, mutta Aston Villan materiaalilla hän ei pystynyt taistelemaan sarjan kärkisijoista. McMahonin tulokaskaudella Aston Villassa birminghamilaisseura sijoittui vasta kymmenenneksi. Seuraavallakin kaudella (1984/85) sijoitus oli kymmenes. McMahon siirtyi Liverpooliin.

350 000 punnalla hankittu englantilainen oli uuden managerin Kenny Dalglishin ensimmäinen. Uudessa seurassaan hän debytoi kaksi päivää myöhemmin ja ensimmäistä maaliakaan ei tarvinnut odottaa kauaa, kun nuoresta pitäen Evertonin kannattajana ollut McMahon iski maalin juuri Evertonia vastaan 21. syyskuuta 1985. Liverpoolissa pelatessaan McMahon oli voittamassa kolmea liigamestaruutta, kahta FA Cupia ja neljää Charity Shieldia. Yhteensä Mcmahon pelasi Poolissa 204 liigaottelua ja teki 29 maalia.

Hän edusti urallaan vielä Manchester Citya ja Swindon Townia.

Englannin maajoukkuetta McMahon edusti urallaan 17 kertaa. Hänet valittiin Englannin joukkueeseen vuoden 1990 MM-kisoihin.

Aiheesta muualla
----------------

* McMahon Liverpoolin sivuilla
* Profiili LFC:ssä
* Pelaajatilastot soccerbase.comissa (Arkistoitu – Internet Archive)

  

Englannin joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 1988
1 Shilton |
2 Stevens |
3 Sansom |
4 Webb |
5 Watson |
6 Adams |
7 Robson |
8 Steven |
9 Beardsley |
10 Lineker |
11 Barnes |
12 Waddle |
13 Woods |
14 Anderson |
15 McMahon |
16 Reid |
17 Hoddle |
18 Hateley |
19 Wright |
20 Dorigo |
Valmentaja Robson

Englannin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1990
1 Shilton |
2 Stevens |
3 Pearce |
4 Webb |
5 Walker |
6 Butcher |
7 Bryan Robson |
8 Waddle |
9 Beardsley |
10 Lineker |
11 Barnes |
12 Parker |
13 Woods |
14 Wright |
15 Dorigo |
16 McMahon |
17 Platt |
18 Hodge |
19 Gascoigne |
20 Steven |
21 Bull |
22 Beasant |
Valmentaja Bobby Robson



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Atalante** oli Ranskan laivaston vuonna 1868 vesillelaskettu puurunkoinen Alma-luokan panssarikorvetti. Alus osallistui Ranskan–Saksan sotaan vuosina 1870–1871, tulitti tykein Vietnamin linnakkeita Thuan Anin taistelussa vuonna 1884 ja osallistui Ranskan–Kiinan sotaan vuosina 1884–1885. Alus siirrettiin 1885 Saigonissa reserviin ja upposi kaksi vuotta myöhemmin ollessaan edelleen Saigonissa.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Alma-luokka*
Alus tilattiin tammikuussa 1966 Cherbourgin laivastotelakalta, missä köli laskettiin kesäkuussa 1865. Se laskettiin vesille 9. huhtikuuta 1868 ja otettiin palvelukseen 1. huhtikuuta 1869 koeajoja varten. Alus otettiin varsinaisesti palvelukseen kesäkuussa.

Palvelus
--------

Valmistuttuaan alus sijoitettiin 11. heinäkuuta 1869 Brestissä reserviin. Se palautettiin palvelukseen 4. maaliskuuta 1870, jolloin se sijoitettiin kehityslaivueeseen ennen siirtoa Itämeren laivueeseen heinäkuussa Ranskan–Saksan sotaan. Laivueen tehtävänä ollut Saksan satamien saarto keskeytettiin 16. syyskuuta ja alukset palasivat Cherbourgiin. Alus palautettiin 6. marraskuuta reserviin, mistä se palautettiin palvelukseen jo 18. tammikuuta 1871 Cherbourgissa. Alus kuitenkin poistettiin palveluksesta 17. elokuuta Lorientissa, kunnes se palautettiin palvelukseen 1. heinäkuuta 1872 Tyynenmeren asemalle. Alus siirrettiin huoltoon 19. joulukuuta 1874, minkä jälkeen se oli 1. joulukuuta 1875 - 9. kesäkuuta 1878 Kiinan asemalla korvaamassa *Montcalmia*.

Aluksen kattilat vaihdettiin 1880. Alus oli Saigonissa tukikohta-aluksena kesäkuussa 1885, kunnes purjein varustettu kuljetusalus *Loire* (entinen taistelulaiva *Prince Jérôme*) korvasi sen 1887. Alus poistettiin 2. helmikuuta 1887 laivastoluettelosta ja myytiin Cochinkiinassa 1887-1890. Alus upposi hylättynä lokakuussa 1890 Saigonissa, jonne hylky hylättiin.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1860–1905*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 2002. ISBN 0-85177-133-5. (englanniksi)
* Roberts, Stephen S.: *French Warships in the Age of Steam 1859-1914: Design, Construction, Careers and Fates*. Barnsley: Seaforth Publishing, 2021. ISBN 978-1-5267-4533-0. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Gardiner, Robert 1860-1905 s. 302
2. 1 2 3  Roberts 2021 s. 68

*Alma*-luokan panssarikorvetit

|  |
| --- |
| *Alma* – *Armide* – *Atalante* – *Jeanne d’Arc* – *Montcalm* – *Reine Blanche* – *Thétis* |
| Edeltäjä: *Belliqueuse* – Seuraaja: La Galissonnière -luokka |
**Otto Poroma** (17. helmikuuta 1907 Sippola – 16. joulukuuta 1996 Espoo) oli suomalainen osuustoimintaliikkeen vaikuttaja ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Poroman vanhemmat olivat maanviljelijä Antton Porvari ja Helena Kristiina Majander ja puoliso vuodesta 1935 Elsa Mirjam Laaksonen. Poroma kävi Suomen Osuuskauppakoulun 1924–1926 ja teki opintomatkoja Pohjoismaihin ja useisiin eri Euroopan maihin. Hän oli Osuuskauppa Suur-Savon myyjä 1923–1924, Maamiesten Osuusliikkeen myyjä Urjalassa 1925–1926 ja varastonhoitaja 1926–1928 ja kirjanpitäjä 1928–1932, Osuusliike Tehon myymälänhoitaja Hyvinkäällä 1932–1937, Osuuskauppa Kohisevan liikkeenjohtaja Askolassa 1937–1951, Rauman Osuuskaupan toimitusjohtaja 1952–1958 ja Keski-Pohjanmaan Osuuskaupan toimitusjohtaja 1958–1972. Poroma oli myös Vakkolan Voima Oy:n toimitusjohtaja 1947–1951. Hänellä oli lisäksi useita osuustoiminnallisia luottamustehtäviä kuten Suomen Osuuskauppojen Keskuskunnan hallintoneuvoston jäsenyys, Yleisen Osuuskauppojen liiton hallintoneuvoston jäsenyys ja Puolueettomien Osuuskauppojen Liikkeenjohtajat -yhdistyksen johtokunta. Hän oli myös Liiketyönantajain Keskusliiton hallituksen jäsen. Kauppaneuvoksen arvonimen Poroma sai 1966.

Lähteet
-------

1. 1 2  Otto Poroma *Biografiasampo*. Viitattu 16.10.2022.
2. ↑  Syntymäpäiviä. Kauppaneuvos Otto Poroma 60-vuotias.  *Uusi Suomi*, 17.2.1967, nro 46, s. 14. Kansalliskirjasto. Viitattu 16.10.2022.