recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Ilmajäähdytteinen sylinteri
Ilmajäähdytteinen moottori Kawasaki -merkkisessä moottoripyörässä
**Ilmajäähdytteinen moottori** on moottori, jonka tuottama lämpö luovutetaan suoraan ympäröivään ilmaan. Ilmajäähdytys ei ole yhtä tehokasta kuin nestejäähdytys, mutta sen ansiosta moottorista tulee kevyempi, halvempi ja helpommin huollettava, minkä vuoksi sitä käytetään nykyäänkin.

Tekniikka
---------

Koska ilma ei johda lämpöä yhtä tehokkaasti kuin vesi, tarvitsee ilmajäähdytteisen moottorin jäähdytyspinta-ala olla mahdollisimman suuri, siksi ilmajäähdytteisten moottorien sylinterit on varustettu jäähdytysrivoilla. Tästä huolimatta tarvittava jäähdytysilmamäärä on suuri ja usein ilmajäähdytystä tehostetaan erilaisilla puhaltimilla.

Ilmajäähdytys ei jäähdytä moottoria yhtä tasaisesti kuin nestekierto, mikä aiheuttaa epätasaista kulumista. Ilmajäähdytteinen moottori on myös äänekkäämpi kuin nestejäähdytteinen, koska moottorissa kiertävä neste vaimentaa ääntä. Kenties tunnetuin ilmajäähdytteinen moottori on Volkswagen Kuplassa. Suomen olosuhteissa ilmajäähdytyksestä on se hyöty, että moottorissa ei ole nestettä, jonka mahdollinen jäätyminen aiheuttaa moottorivaurioita.

Käyttö
------

Nykyään ilmajäähdytteisiä moottoreita käytetään lähinnä pienitehoisissa moottoreissa ja moottoreissa joissa paino on tärkeä tekijä, kuten ruohonleikkurit, moottorisahat, lehtipuhaltimet, pienoismallit ja pienet generaattorit. 

Poikkeuksena mainittakoon, eräät "retrohenkiset" moottoripyörät, joissa nykyäänkin käytetään ilmajäähdytteisiä moottoreita, sekä lentokoneiden mäntämoottorit, jotka useimmiten ovat ilmajäähdytteisiä.

Lähteet
-------

1. 1 2  *TM Autosanasto*, s. 48-49. Helsinki: Yhtyneet kuvalehdet, 1998. ISBN 951-9435-88-3.
2. ↑   (pdf) *kawasaki.fi*. Viitattu 29.10.2013. [vanhentunut linkki]
**Formula Renault Alps** (tunnettu aiemmin nimellä **Formula Renault Middle European Cup** ja **Sveitsin Formula Renault**) oli Keski-Euroopassa ajettava formulasarja. Sarja perustettiin vuonna 2002 Sveitsin Formula Renault -nimellä. Vuonna 2010 sarjan nimi oli Formula Renault Middle European Cup. Vuonna 2011 sarjan nimeksi tuli Formula Renault Alps ja siihen yhdistettiin Sveitsin ja Italian Formula Renault-sarjat. Sarjassa ajettiin Tatuusin valmistamilla autoilla, Michelinin renkailla ja Renaultin moottoreilla. Sarjan mestaruuden voittivat Thomas Conrad, Manuel Benz, Nicolas Maulini, Ralph Meichtry, Jonathan Hirschi, Adam Kout, Christopher Zanella, Nico Müller, Zoël Amberg,Javier Tarancón, Daniil Kvjat, Antonio Fuoco, Nyck de Vries ja Jack Aitken. Jenzer Motorsport on voittanut sarjan mestaruuden neljä kertaa vuosina 2007-2010. Sarja lakkautettiin vuoden 2015 päätteeksi.

Lähteet
-------

1. 1 2  Alps and Swiss Formula Renault 2000 *Series - Formula Level 4*. Speedsport Magazine.  Arkistoitu 19.7.2018. Viitattu 19.7.2018. (englanniksi)
**Nätki** on Savonlinnan kaupungin lähiö.

Historiaa
---------

Nätkin lähiö sijaitsee Kyrönsalmen itäpuolella. Asemakaava laajeni vuonna 1936 Savonlinnassa kaupunginvaltuuston päätöksellä Pääskylahteen, koska Schaumanin työntekijöiden asuntotilannetta haluttiin kohentaa kaupungin itäosissa. Asutus ryhtyi laajenemaan Nätkille, jonka kehitykseen vaikuttivat keskeisesti vuonna 1917 rakennettu Pääskyniemen telakka, vuonna 1918 käynnistynyt Lypsyniemen konepaja ja vuonna 1921 toimintansa aloittanut Schaumanin vaneritehdas. Teollisuus ja tarvitsema työvoima asettuivat Nätkille ja sen lähialueelle.

Talvisodan jälkeen alkoi Nätkin kasvun aika, sillä yksityiset henkilöt, Schauman-yhtiö ja kaupunki ryhtyivät rakentamaan asuntoja Inkerinkylään. Osa asuinrakennuksista oli Ruotsista saatuja lahjoitustaloja. Inkerinkylä sai nimensä Neuvostoliitosta paenneista inkeriläisistä, jotka asuttivat aluetta väliaikaisesti, kunnes osa heistä jatkosodan jälkeen pakkosiirrettiin Neuvostoliittoon. Vuonna 1945 Pääskylahteen hyväksyttiin asemakaavamuutos, joka painotti omakotiasumista kerrostaloasumisen sijaan. Asutuksen laajentuessa jälleenrakennuksen aikana Nätkistä tehtiin vuonna 1956 XII kaupunginosa.

Sodan jälkeen teollisuus vain laajeni Nätkillä, sillä Karkulahden ääreen rakennettiin Rauma-Repolan telakka-alue, joka idän kaupan romahtamisen seurauksena muutettiin 1990-luvulla teollisuusalueeksi.

Nykyisyys
---------

Nykyisin Nätkillä esiintyy kaikkia rakennusmuotoja omakotitaloista rivi- ja kerrostaloihin. Siellä toimii katsastusasema, pizzeria ja K-market.

Tunnettuja nätkiläisiä
----------------------

* taiteilija Paavo Pelvo (s. 1947)
* jääkiekkoilija Arto Heiskanen (s. 1963)
* jääkiekkoilija Jarmo Myllys (s. 1965)
* jääkiekkoilija Tuomas Vänttinen (1983)
* jääkiekkoilija Tuukka Rask (s. 1987)
* jääkiekkoilija Joonas Rask (s. 1990)
* jääkiekkoilija Teemu Vänttinen (s. 1974)

Katso myös
----------

* Nätkin koulu
Andrus Kallastu vuonna 2019.
**Andrus Kallastu** (s. 17. huhtikuuta 1967 Pärnu) on virolainen kapellimestari ja säveltäjä. Hänen musiikkinsa on tehty rajatilanteihin, siinä on ekspressionistista voimaa, huoliteltua modernismia, sarjallisia ja äänikenttätekniikoita, hälyn estetiikkaa, multimediahahmotelmia, vokaali- ja instrumentaalisia ensemblejä, sekä näyttämölle tehtyjä toitä.

Elämä ja musiikki
-----------------

Andrus Kallastu opiskeli vuosina 1985–1990 Tallinnan Konservatoriossa pianoa, orkesterinjohtamista ja säveltämistä, sekä vuodesta 1991 alkaen Sibelius-Akatemiassa Helsingissä, josta valmistui vuonna 1999. Sittemmin hän on toiminut freelance-säveltäjänä ja kapellimestarina Virossa.

Vuodesta 1993, Andrus Kallastu on toiminut Pärnun oopperan taiteellisena johtajana. Vuodesta 2003 hän on ollut johtajana Pärnun nykymusiikin päivillä (viroksi *Pärnu Nüüdismuusika Päevad*).

Sävellyksiä
-----------

* "Cromwellin viimeinen yö" (balladi baritoni ja urut, 1986/87)
* Sonata pianolle - kaksikätisenä(1988)
* "Praeludium et invention" (piano, 1990)
* "Sonata da chiesa," (viulu ja urut, 1991)
* "Feroce-veloce" (piano, 1999)
* Stabat Mater electronique (2000)
* "Olen saanut tarpeekseni" (aaria kontratenorille ja uruille, 2000)
* Stabat mater (Viola da gamba, 2001)
* Melodia (viululle, 2001)
* Dilemma (sinfoniaorkesterille, 2002)
* Hengästynyt (multimedia kooste, 2005)
* Stabat Mater per flauto "Tunc videns Iudas" (2005–2007)
* Melodia Accompagnato (kamarikuorolle 2006)
* Anima Mea (elektronisille laitteille, 2006)
* Maailma on rakennettu (kamarikuorolle, 2007)

Yksityiselämä
-------------

Andrus Kallastu on naimisissa virolaisen sopraanon Kai Kallastun (s. 1970) kanssa. Avioparilla neljä lasta.

Lähteet
-------

1. 1 2  heliloojad, Andrus Kallastu *Eesti muusika infokeskus*. Viitattu 30.12.2017. (viroksi)(englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Andrus ja Kai Kallastun verkkosivut
* Säveltäjät, Andrus Kallastu *Suomen säveltäjät*. Suomen Säveltäjät ry. Viitattu 30.12.2017. (suomeksi)(ruotsiksi)(englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Andrusovon rauha** (ven. Андру́совское переми́рие; puol. *Rozejm andruszowski*; ukr. Андрусівське перемир'я) solmittiin 13. tammikuuta 1667 (juliaanisen kalenterin mukaan) Moskovan Venäjän sekä Puolan kuningaskunnan ja Liettuan suuriruhtinaskunnan välillä. Se päätti maiden välisen kolmetoistavuotisen sodan ja oli muodoltaan aselepo. Tämä oli ensimmäinen kerta kun Venäjä ja Puola virallisesti jakoivat Ukrainan keskenään sopimuksella.

Rauhansopimuksen mukaan Vasemman rannan Ukraina (ukr. *Livoberežna Ukrajina*; Dnepr-joen itäpuolinen Ukraina) kuului Moskovan Venäjän hallintaan ja Oikean rannan Ukraina (ukr. *Pravoberežna Ukrajina*; Dneprin länsipuolinen Ukraina) siirtyi Puola-Liettuan hallintaan. Ukrainan pääkaupungin Kiovan piti jäädä Moskovan Venäjän haltuun vain kahdeksi vuodeksi, mutta sittemmin ilmeni ettei Moskovan Venäjä sopimusehtoa noudattanut vaan pitikin kaupungin pitempään. Etelämpänä sijaitseva Zaporožjen kasakkavaltio jäi Venäjän ja Puola-Liettuan suojeluksen piiriin. Andrusovon rauha merkitsi Venäjän alaisuuteen liittyneen Kasakkahetmanaatin alueen pienenemistä.

Andrusovon rauhan ehdot vahvistettiin Moskovassa 16. toukokuuta 1686 solmitussa niin sanotussa ikuisessa rauhassa sopimusosapuolten kesken.

Andrusovon kylä sijaitsee linnuntietä noin 64 kilometriä Smolenskista lounaaseen.

Lähteet
-------

1. 1 2  Andrusovo, Treaty of (julkaistu alkujaan teoksessa Encyclopedia of Ukraine, vol. 1, 1984) *Internet Encyclopedia of Ukraine, encyclopediaofukraine.com*. Canadian Institute of Ukrainian Studies, University of Alberta/University of Toronto. Viitattu 9.5.2022. (englanniksi)
2. ↑  Eternal Peace of 1686 (julkaistu alkujaan teoksessa Encyclopedia of Ukraine, vol. 1, 1984) *Internet Encyclopedia of Ukraine, encyclopediaofukraine.com*. Canadian Institute of Ukrainian Studies, University of Alberta/University of Toronto. Viitattu 9.5.2022. (englanniksi)
3. ↑  Je. L. Makarevitš (redaktor): *Atlas avtomobilnyh dorog. Zapadnaja Jevropa. Strany Baltii, Rossija, Belarus, Ukraina, Moldova* 1:700 000. s. 240.  Minsk, Valko-Venäjä: Izdatelstvo Jansejan, 2005.  ISBN 985-6501-12-1.  (venäjäksi)
**Centrum Balticum -säätiö** tekee ja tukee Itämeren alueen laaja-alaista yhteistyötä. Centrum Balticum käynnistää julkista keskustelua ja tarjoaa foorumeita dialogille ja osaamisen vaihdolle. Tavoitteena on yhdistää Itämeren alueen monitasoista toimijakenttää ja toimia siltojen rakentajana asioiden ja toimijoiden välillä.

Centrum Balticum -säätiön perustivat vuonna 2007 Turun kaupunki, Turun yliopistosäätiö, Åbo Akademi, Turun kauppakorkeakoulun tukisäätiö, Porin kaupunki, Uudenkaupungin kaupunki, Rauman kaupunki, Vaasan kaupunki ja Varsinais-Suomen liitto. Säätiön toiminta jakautuu Centrum Balticumiin, Saaristomeren Suojelurahastoon ja Turku-prosessin sihteeristöön. Lisäksi Turun kaupunki on osoittanut Centrum Balticumille EU:n Itämeren alueen strategian HA Neighbours -toimen koordinointivastuun.

Käytännössä Centrum Balticum -säätiön toiminta koostuu hankkeista, julkaisuista ja tapahtumista. Hankkeissa keskus vastaa tavallisesti koordinointitehtävistä, sisällön kehittämisestä ja viestinnästä. Centrum Balticumin hankkeita ovat muun muassa EU:n Itämeren alueen strategian sisäistä ja ulkoista viestintää ylläpitävä ja kehittävä Let's Communicate -hanke sekä oikeudellinen osaamiskeskus Baltic Area Legal Studies BALEX. Centrum Balticumin tärkeimpiä julkaisuja ovat lähes 10 000 suomalaista viikoittain tavoittava Pulloposti-kolumnisarja ja politiikkasuosituksia päättäjille tarjoava Baltic Sea Region Policy Briefing -sarja. Tapahtumista tunnetuin on vuodesta 2008 järjestetty Itämeri-foorumi, joka kokoaa vuosittain noin 300 eri alojen asiantuntijaa keskustelemaan Itämeren alueen tilasta ja kehityksestä.

Säätiön ylintä päätäntävaltaa käyttää hallitus, jossa jokaisella perustajajäsenellä on oma edustajansa. Säätiön hallituksen puheenjohtajana toimii Turun kaupunginjohtaja Aleksi Randell ja varapuheenjohtajana Turun yliopiston vararehtori Riitta Pyykkö. Lisäksi säätiöllä on oma korkean tason kansainvälinen valtuuskunta, joka pohtii ja visioi Itämeren alueen tulevaisuutta yli 30 arvostetun vaikuttajan voimin. Valtuuskunta johtaa presidentti Tarja Halonen.

Lähteet
-------

1. ↑  Ulkoministeriö ja Centrum Balticum tekevät EU:n Itämeri-strategiaa tunnetuksi *Uutinen*.  4.6.2014. Eurooppatiedotus / Ulkoministeriö. Viitattu 23.11.2018.
2. ↑  Centrum Balticum 10 – Suomi 100 *Project*. Suomi Finland 100.  Arkistoitu 23.11.2018. Viitattu 23.11.2018.
3. ↑  Centrum Balticum 10 v. Centrum Balticum. Viitattu 23.11.2018.
4. ↑  Centrum Balticum -säätiön perustajat ja hallitus Centrum Balticum. Viitattu 23.11.2018.
5. ↑  Hjelt, Yrjö: Tarja Halonen uskoo Itämeri-yhteistyön kantavan hedelmää *Politiikka*.  20.5.2016. YLE. Viitattu 23.11.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Centrum Balticum -säätiö
* Saaristomeren suojelurahasto
* Turku-prosessi
* EU:n Itämeren alueen strategia
* HA Neighbours
* Baltic Area Legal Studies BALEX
**José Caballero** (11. kesäkuuta 1915 Huelva, Espanja – 26. toukokuuta 1991 Madrid, Espanja) oli espanjalainen taidemaalari.

1920- ja 1930-luvulla Caballeron ollessa La Rábidan luostarissa maalaamassa freskoja, hän tapasi runoilija Adriano del Vallen ja Daniel Vázquez Díazin, joiden kannustamana Caballero avasi ensimmäisen galleriansa Madridissa vuonna 1931. Seuraavana vuonna hän teki kokeellisen taiteellista yhteistyötä muun muassa ystävänsä Federico García Lorcan kanssa Popular Ateneossa. Vuonna 1934 hän liittyi García Lorcan La Barraca -teatteriin, jonka muassa hän ystävystyi muun muassa Pablo Nerudan, Rafael Albertin ja Luis Buñueln kanssa. 

Caballero siirtyi, ajalle tyypilliseen, surrealistiseen tyyliin 1930-luvun puolivälissä. Aikaisemmin hän oli maalannut muun muassa konstruktiivista taidetta.

Lähteet
-------

1. ↑  Find a Grave entry


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Portugali

 |
|  |
| Taiteenala | 
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* NARA
* IdRef

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
*Tämä artikkeli kertoo yhdysvaltalaisesta pikkukaupungista, joka on nimetty Serbian pääkaupungin Belgradin mukaan.*


  

  

  

**Belgrade** on pikkukaupunki Yhdysvalloissa Montanan osavaltiossa. Se kuuluu Gallatin piirikuntaan. Vuonna 2015 Yhdysvaltain väestönlaskentavirasto arvioi kaupungin väkiluvun olevan 8 029 ja sitä ympäröivän piirikunnan 100 739. Kaupunki on noin 15 kilometrin päässä piirikunnan keskuksesta Bozemanista. Kaupungissa sijaitsee *Bozeman Yellowstone International Airport* -lentokenttä, joka on osavaltion vilkkain ja Yhdysvaltojen 118. vilkkain. Kaupungin pormestarin toimikausi kestää kaksi vuotta. Vuodesta 2003 lähtien pormestarina on toiminut Russell C. Nelson.

Kaupungin perusti vuonna 1882 yrittäjä nimeltä Thomas B. Quaw miellyttyään maa-alueeseen, jonka oli nähnyt matkustaessaan Northern Pacific Railway -rautatiellä. Rautatietä rahoittaneiden Serbialaisten sijoittajien kunniaksi uusi kaupunki nimettiin Serbian pääkaupungin mukaan.

Viimeiset 10 vuotta Belgrade on ollut yksi Montanan nopeimmin kasvavia yhteisöjä. Vuodesta 2000 vuoteen 2010 kaupungin väkiluku kasvoi 5803:sta 7389:ään eli 27,3 %.

Lähteet
-------

1. 1 2  Elected Officials - City of Belgrade, Montana City of Belgrade.  Arkistoitu 18.4.2017. Viitattu 17.3.2017. (englanniksi)
2. 1 2 3  Belgrade City, Montana Yhdysvaltain väestönlaskentavirasto. Viitattu 17.3.2017. (englanniksi)
3. ↑  GNIS Detail Bozeman U.S. Geological Survey. Viitattu 17.3.2017. (englanniksi)
4. ↑  Bozeman Yellowstone Airport BZN - history Bozeman Yellowstone Airport. Viitattu 17.3.2017. (englanniksi)
5. 1 2  Belgrade, Montana Chamber of Commerce - Community Belgrade Chamber of Commerce.  Arkistoitu 18.3.2017. Viitattu 17.3.2017. (englanniksi)
6. ↑  Belgrade, MT population population.us. Viitattu 17.3.2017. (englanniksi)
**Aldea** oli Chilen laivaston Serrano-luokan hävittäjä, joka palveli toisessa maailmansodassa.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Serrano-luokka*
Alus tilattiin 1927 John I. Thornycroft and Companyltä Woolstonista. Sen köli laskettiin 8. maaliskuuta 1928 ja alus laskettiin vesille 28. marraskuuta kumminaan kontra-amiraali José Toribio Merino Saavedran puoliso Berta Castro de Merino. Alus valmistui 26. heinäkuuta 1929.

Palvelus
--------

*Aldea* lähti 9. elokuuta Chileen ensimmäisenä päällikkönään Silvestre Calderón. Sen reitti kulki Gran Canarian Las Palmasin, Teneriffan Santa Cruzin, Kap Verden São Vicenten, Pernambucon, Montevideon, Punta Arenasin ja Grapplerin kautta Talcahuanoon, mihin alus saapui 28. syyskuuta. Se jatkoi varustamisen jälkeen Valparaísoon, mihin se saapui 4. lokakuuta.

Alus poistettiin palveluksesta 21. kesäkuuta 1957 ja se poistettiin alusluettelosta 12. helmikuuta 1958. Alus on romutettu.

Lähteet
-------

* Whitley, M. J.: *Destroyers of World War Two - an international encyclopedia*. Lontoo: Arms and Armour, 1988. ISBN 0-85368-910-5. (englanniksi)
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1922-1946*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1987. ISBN 0-85177-146-7. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  Chilen laivaston - Aldea
2. ↑  Whitley, M. J. s. 31
Alcantaran sijainti Brasiliassa.
**Alcântaran avaruuskeskus** (port. *Centro de Lançamento de Alcântara*) on Brasilian luotainrakettien laukaisukeskus, joka sijaitsee nimensä mukaisesti Alcântarassa, Brasilian koillisrannikolla. 

Brasilia pyrkii luomaan Alcantarasta kaupallisen laukaisukeskuksen. Sen sijainti lähellä päiväntasaajaa on edullinen ja mahdollistaa jopa 30–40 prosenttia painavampien satelliittien laukaisun kiertoradalle.*selvennä* Alcântaraan voidaan tuoda raketteja ja muuta tavaraa sekä ilma- että vesiteitse. Sen sääolosuhteet ovat hyvät verrattuna moniin muihin laukaisukeskuksiin.

Historia
--------

VLS-1:n malli.Venäjän avaruusjärjestö ja Brasilia ovat solmineet yhteistyösopimuksen avaruustoiminnassa. Brasilian rakettitekniikkaa on alettu suunnata nesteajoaineita käyttäväksi, kun se aiemmin perustui kiinteisiin ajoaineisiin. Vuonna 2014 suunniteltiin ensimmäisen nesteajoaineraketin testausta Alcantarassa. Brasilian rakettikehitys perustuu pääosin venäläiseen teknologiaan. Venäjä auttaa Brasiliaa myös laukaisukeskuksen kehittämisessä.

Elokuussa 2003 brasilialainen kehitteillä oleva VLS-1-kantoraketti räjähti laukaisualustalla. Noin 20 ihmistä sai surmansa.

Vuonna 2010 Brasilia laukaisi VSB-3 kantorakettinsa onnistuneesti ballistiselle lennolle avaruuteen.

Katso myös
----------

* Brasilian avaruusjärjestö

Lähteet
-------

1. ↑  Brazil's Atlantic Spaceports Space Today. Viitattu 23.9.2014.
2. ↑  Brazil Plans Liquid Rocket Test at Alcântara Launch Center  28.8.2014. Satellite Today. Viitattu 23.9.2014.
3. ↑  Equator Space Launch Plan  2007. RIA Novosti. Viitattu 23.9.2014.
4. ↑  Fatal blast hits Brazil space hopes  2003. BBC. Viitattu 23.9.2014.
5. ↑  Brazil launches rocket into suborbit  2010. Space Travel. Viitattu 23.9.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Alcântaran kaupunki** Wikimedia Commonsissa

Avaruusalusten laukaisukeskukset (sijainnin mukaan)

|  |  |
| --- | --- |
| Afrikka | Kenia – ASI: San Marco |
| Aasia | Kiina – CNSA: Jiuquan • Taiyuan • Xichang • Wenchang • Base 603 
Intia – ISRO: SDSC
Israel – ISA: Palmachim 
Japani – JAXA: Tanegashima • Uchinoura Kazakhstan - RKA: Baikonur 
Pakistan – SUPARCO: Sonmiani • 
Venäjä – RKA: Dombarovski • Svobodnyi • Vostotšnyi 
Etelä-Korea – KARI: Naro |
| Eurooppa | Venäjä – RKA: Kapustin Jar • Plesetsk 
Ruotsi – SSC: Esrange |
| Pohjois-Amerikka | Kanada – CAF, CSA: Fort Churchill 
USA – Nasa: KSC • Wallops ♦ DoD: Cape Canaveral • Vandenberg ♦ Yksityiset: Corn Ranch • Kodiak Launch Complex • Mid-Atlantic Regional Spaceport • Mojave Airport & Spaceport • Oklahoma Spaceport • Spaceport America |
| Etelä-Amerikka | Brasilia – FAB, AEB: Alcântaran avaruuskeskus 
Ranska - ESA, CNES: Guayanan avaruuskeskus |
| Muualla | Marshall Islands – DoD: Reagan Test Site Tyynimeri - Yksityiset: Ocean Odyssey |
Aldanin ylänkö sijaitsee Sahan tasavallassa Aldanin kaupungin ympäristössä  
**Jakutsk**
 Aldan
***Lena***
*Lena*
*Aldan*Aldanin ylänkö sijaitsee Sahan tasavallan eteläosassa, Aldanin kaupungin ympäristössä
**Aldanin ylänkö** (ven. Алданское нагорье, *Aldanskoje nagorje*) on pieni ylänköalue Sahan tasavallan kaakkoisosassa Aasiassa. Valtaosiltaan 800–1000 metriä merenpinnan yläpuolella, ylänköä katkovat syvät laaksot. Yksittäiset vuoret ja vuorijonot kohoavat 1400–2000 metrin korkeuteen, korkein huippu 2 306 metriin.

Ilmasto on mantereinen ja kylmä. Talvisin seudulla on hieman lunta ja kesäisin viileää; ylängöllä on ikiroutaa. Vuotuinen sademäärä 300–500 millimetriä. Ylängöllä kasvaa männikköä ja lehtikuusikkoa 1100–1300 metrin korkeuteen asti. Tätä korkeammalla on lehtikuusikkoa ja seetritihentymiä. Ylängön huiput ovat kivistä tundraa.

Aldanin ylänkö muodostaa vedenjaka-alueen Aldanin ja siihen laskevan Amgan välillä sekä näiden ja Lenan välille. Ylängöllä sijaitsevat Aldanin ja Tommotin kaupungit. Ylängön kautta kulkee päätie Sahan pääkaupungista Jakutskista etelään sekä rakenteilla oleva Jakutskin–Amurin rata. Aldanin ylänkö kohoaa etelään päin mentäessä ja liittyy Stanovoivuoristoon.

Lähteet
-------

1. 1 2  Aldanskoje nagorje (Алданское нагорье) (Maantieteellisen kokoelmatietosanakirjan verkkoartikkelit kohteesta) *Geografitšeskaja entsiklopedija*.  2006 (viittauksen osalta). Viitattu 1.2.2016. (venäjäksi)
2. ↑  Aldanskoje nagorje (Suuren neuvostotietosanakirjan artikkeli ylängöstä.) *BSE*.  1969—1978. Viitattu 1.2.2016. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Venäjän kansallisatlaksen karttalehti 276-277 alueesta (venäjäksi) (национальныйатлас.рф)
Ed Heinemann**Edward Henry Heinemann** (14. maaliskuuta 1908 – 26. marraskuuta 1991) oli yhdysvaltalaisen McDonnell Douglasin lentokonetehtaan sotilaslentokoneiden pääsuunnittelija 1930-luvulta 1970-luvun alkuun.

Elämäkerta
----------

Heinemann syntyi Saginaw'ssa, Michiganissa. Perhe muutti Kaliforniaan pojan ollessa nuori. Heinemannilla ei ollut juuri teknisen piirtäjän koulutusta enempää ja kouliintui lentokoneiden suunnittelijaksi työssään. Hän aloitti piirtäjänä Douglas Aircraft-yhtiössä vuonna 1926, mutta joutui työttömäksi yhtiön talousvaikeuksien vuoksi vuonna 1927. Hän teki lyhyitä jaksoja eri yhtiöissä: International Aircraft, Moreland Aircraft ja Northrop Corporation. Sitten Heinemann palautui Douglasille, kun tämä osti Northropin. Heinemann nousi Douglasin pääinsinööriksi vuonna 1936. Hän jatkoi yhtiössä vuoteen 1960, jolloin siirtyi Guidance Technology-yhtiöön ja sieltä vuonna 1962 General Dynamicsille yhtiön tekniseksi johtajaksi, "Corporate Vice President of Engineering". Hän valvoi tässä roolissa F-16-hävittäjän kehittelyä. Hän siirtyi eläkkeelle vuonna 1973.

Lentokoneet
-----------

Hän suunnitteli Douglasilla yli 20 sotilaslentokonetta pääasiassa Yhdysvaltain laivastolle (US Navy, USN):

* SBD Dauntless syöksypommittaja
* A-20 Havoc rynnäkkökone
* A-26 Invader rynnäkkökone
* A-1 Skyraider rynnäkkökone
* A-3 Skywarrior pommikone
* A-4 Skyhawk rynnäkkökone, kevyt pommituskone
* F3D Skyknight yöhävittäjä
* F4D Skyray hävittäjä
* Douglas Skyrocket ja Douglas Skystreak koekone

Heinemannin ensimmäinen kone oli **Moreland M-1 Trainer** vuonna 1929.

Lähteet
-------

1. ↑  Orbis 1985, page 2560

Aiheesta muualla
----------------

* Heinemann biography at Skyhawk Association homepage (Arkistoitu – Internet Archive)
* (1985) *The Illustrated Encyclopedia of Aircraft (Part Work 1982-1985)*. Orbis Publishing.
* Edward H. Heinemann and Rosario Rausa, "Ed Heinemann - Combat Aircraft Designer", ISBN 0-87021-797-6

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Israel
* Yhdysvallat
* Australia

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Diamond Hill.
**Connemaran kansallispuisto** on yksi Irlannin kuudesta kansallispuistosta. Se sijaitsee Galwayn kreivikunnassa saaren länsirannikolla. Puistoon kuuluu 2 957 hehtaaria vuoria, niittyjä, nummea ja suota. Se avattiin vuonna 1980.

Tyypillinen maasto Connermaran kansallispuistossa on turvesuota, joka on laaksoissa hyvin märkää ja ylempänä hiukan kuivempaa. Vuorten rinteillä kasvaa kanervaa. Tyypillinen kasvilaji on siniheinä, joka antaa maisemalle sen omaleimaisen värin ympäri vuoden. Puistossa pesii monia lintulajeja, ja talveksi sinne tulee muuttolintuja sekä muualta Irlannista että Manner-Euroopan puolelta. Nisäkkäistä puistossa tavataan kaniineita, kettuja, kärppiä, päästäisiä ja lepakoita. Viime vuosina on tavattu myös näätiä ja minkkejä. Minkki on tulokaslaji ja vaaraksi alkuperäiselle eläimistölle. Connemaran tunnusomaisin eläin on kuitenkin connemaraponi.

Lähteet
-------

1. ↑  Connemara National park
2. ↑  Wildlife Connemara National Park

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Connemaran kansallispuisto** Wikimedia Commonsissa
*Tämä artikkeli käsittelee näyttelijää. George Hearn on myös piispa.*
**George Hearn** (s. 18. kesäkuuta 1934 St. Louis, Missouri) on pääasiassa Broadwaylla esiintynyt yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja. Hän esiintyi muun muassa musikaaleissa *Sweeney Todd* ja *Lainahöyhenissä*. Jälkimmäisessä hän loi Albin-hahmon, joka esitti kappaleen "I Am What I Am". Hearn voitti muun muassa kaksi Tony-palkintoa (1984, 1995) ja Primetime Emmy -palkinnon (1985). Vuonna 2007 hänet otettiin American Theatre Hall of Fameen. Hänellä on ollut myös elokuvarooleja, esimerkiksi trillerissä *Pahan oma* (1997).

Vuodesta 1985 Hearn on ollut naimisissa Leslie Simonsin kanssa. Hänen aiempiin puolisoihinsa oli lukeutunut Dixie Carter, ja hän seurusteli myös Betsy Joslynin kanssa. Hänellä on lapsia.

Aiheesta muualla
----------------

* George Hearn Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* Internet Broadway Database: George Hearn (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:George Hearn
George Jung vuonna 2010.
**George Jacob Jung** (6. elokuuta 1942 Boston, Massachusetts, Yhdysvallat – 5. toukokuuta 2021 Weymouth, Massachusetts, Yhdysvallat) oli yksi merkittävimmistä ihmisistä, jotka salakuljettivat ja myivät kokaiinia Yhdysvaltoihin 1970- ja 1980-luvun alun aikana. Jung oli osa niin kutsuttua Medellínin kartellia, jota johti pahamaineinen Pablo Escobar. 1970- ja 1980-luvuilla Jung oli vastuussa 85 % Yhdysvalloissa levitetystä kokaiinista.

Jung jäi viimeisemmän kerran kiinni vuonna 1994 oltuaan tuolloin jo kaksi kertaa vankilassa. Lähes 20 vuotta myöhemmin 2. kesäkuuta 2014 Jung vapautettiin vankilasta.

Bruce Porter on kirjoittanut Jungin elämästä kirjan *BLOW: How a small-town boy made $ 100 million with the Medellin cocaine cartel and lost it all*, ja sen pohjalta tehty myöhemmin elokuva, vuonna 2001 ensi-iltansa saanut *Blow*, jossa Jungia näyttelee Johnny Depp.

Lähteet
-------

1. ↑  Clémence Michallon: George Jung death: Drug smuggler who inspired film ‘Blow’ dies aged 78 *The Independent*.  5.5.2021. Viitattu 5.5.2021. (englanniksi)
2. ↑  Seymour, June & Nania, Matt: Demme's `Blow' cracks under pressure *The Observer*.  29.3.2001. Viitattu 16.7.2010. (englanniksi)
3. ↑  Alexander, Ella: George Jung released: Cocaine smuggler played by Johnny Depp in Blow is freed from prison *The Independent*.  3.6.2014. Viitattu 10.6.2014. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Japani
* Puola

 |

 |
András Balczó
**András Balczó** (s. 16. elokuuta 1938 Kondoros) on unkarilainen nykyaikainen viisiottelija ja olympiavoittaja. Balczó on kaikkien aikojen menestynein nykyaikainen viisiottelija. Hänen vahvin lajinsa oli maastojuoksu.

Olympiatasolla András Balczó voitti henkilökohtaisen kilpailun kultaa Münchenissä 1972 sekä joukkuekultaa Roomassa 1960 ja Méxicossa 1968. Henkilökohtaisen kisan hopeaa tuli 1968 ja joukkuehopeaa 1972.

MM-kisoissa András Balczó voitti viisi perättäistä mestaruutta vuosina 1963–1969. Saavutukseen ei ole lajissa kyennyt kukaan muu urheilija. Näiden lisäksi hänellä on kuusi joukkuemaailmanmestaruutta, kuusi hopeaa ja kaksi pronssia.

Ammatiltaan Balczó oli kirjoituskonemekaanikko.

Aiheesta muualla
----------------

* Balczó olympic.org:ssa

  

Miesten nykyaikaisen viisiottelun henkilökohtaisen kisan olympiavoittajat

|  |
| --- |
| 1912: Gösta Lilliehöök |
1920: Gustaf Dyrssen |
1924: Bo Lindman |
1928: Sven Thofelt |
1932: Johan Oxenstierna |
1936: Gotthard Handrick |
1948: William Grut |
1952: Lars Hall |
1956: Lars Hall |
1960: Ferenc Németh |
1964: Ferenc Török |
1968: Björn Ferm |
1972: András Balczó |
1976: Janusz Pyciak-Peciak |
1980: Anatoli Starostin |
1984: Daniele Masala |
1988: János Martinek |
1992: Arkadiusz Skrzypaszek |
1996: Aleksandr Parygin |
2000: Dmitri Svatkovski |
2004: Andrei Moisejev |
2008: Andrei Moisejev |
2012: David Svoboda |
2016: Aleksandr Lesun |
2020: Joe Choong |


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
**Andrzej Bachleda-Curuś** (s. 21. tammikuuta 1947 Zakopane, Puola) on puolalainen uransa lopettanut alppihiihtäjä. Hän edusti seuratasolla Legia Zakopanea ja Start Zakopanea. Myös hänen veljensä Jan Bachleda-Curuś ja poikansa Andrzej ovat olympiatason alppihiihtäjiä.

Bachleda-Curuś sijoittui Grenoblen olympialaisissa 1968 pujottelussa kuudenneksi, suurpujottelussa 13:nneksi ja syöksylaskussa 26:nneksi. Olympiaohjelmaan kuulumattomassa, MM-arvon omanneessa alppiyhdistetyssä hän oli neljäs. Val Gardenan MM-kilpailuissa 1970 hän sai yhdistetyssä pronssia, oli suurpujottelussa kuudes ja pujottelussa kymmenes. Sapporon olympialaisissa 1972 hän sijoittui suurpujottelussa jaetulle yhdeksännelle sijalle ja pujottelussa kymmenenneksi: St. Moritzin MM-kilpailuissa 1974 hän sai Franz Klammerin jälkeen hopeaa alppiyhdistetyssä, oli seitsemäs pujottelussa ja kolmastoista suurpujottelussa.

Bachleda-Curuś sijoittui pujottelun maailmancupin kokonaispisteissä toiseksi kaudella 1971–1972. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli samalla kaudella kuudes. Hän voitti urallaan yhden maailmancup-osakilpailun, sijoittui kerran toiseksi ja neljä kertaa kolmanneksi.

Palkintosijat maailmancupin osakilpailuissa
-------------------------------------------

|
|  |
| Päivä | Kilpailupaikka | Laji | Sijoitus |
| 17. tammikuuta 1970 | Itävalta Kitzbühel | suurpujottelu | 2. |
| 9. tammikuuta 1972 | Saksa Berchtesgaden | pujottelu | 3. |
| 16. tammikuuta 1972 | Itävalta Kitzbühel | pujotteluu | 3. |
| 19. helmikuuta 1972 | Kanada Banff | pujottelu | 1. |
| 17. maaliskuuta 1972 | Italia Madonna di Campiglio | pujottelu | 3. |
| 28. tammikuuta 1973 | Itävalta Kitzbühel | pujottelu | 3. |

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Andrzej Bachleda-Curuś *sports-reference.com*.  Arkistoitu 4.12.2008. Viitattu 3.11.2012. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Andrzej Bachleda-Curuś Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
3. ↑  Results Men's Combined *fis-ski.com*. Viitattu 3.11.2012. (englanniksi)[vanhentunut linkki]


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Puola

 |

 |
Sergei Kovalik suunnilleen vuonna 1875.
**Sergei Filippovitš Kovalik** (ven. Серге́й Фили́ппович Кова́лик; 25. lokakuuta (J: 13. lokakuuta) 1846 Poltavan läänin Zenkovin kihlakunta – 26. huhtikuuta 1926 Minsk) oli venäläinen vallankumouksellinen narodnikki.

Sergei Kovalik syntyi aatelisperheeseen. Hän opiskeli sotakoulussa, Pietarin yliopistossa ja valmistui Kiovan yliopistosta matematiikan kandidaatiksi. Kovalik osallistui narodnikkikerhojen perustamiseen ja oli yksi talonpoikaiston keskuuteen tehdyn vallankumouksellisen propagandakampanjan (ns. "Meno kansaan") alullepanijoista. Vuonna 1873 hän matkusti ulkomaille, missä tutustui Mihail Bakuniniin, Pjotr Lavroviin ja Pjotr Tkatšoviin. Palattuaan hän teki propagandatyötä eri puolilla Venäjää.

Kovalik pidätettiin Samarassa heinäkuussa 1874. Hän oli vangittuna Pietari-Paavalin linnoituksessa ja Špalernajan tutkintavankilassa, josta hän yritti paeta yhdessä Porfiri Voinaralskin kanssa. Tammikuussa 1878 ns. 193:n oikeudenkäynnissä hänet tuomittiin kymmenen vuoden pakkotyörangaistukseen laittoman järjestön jäsenyydestä ja kapinan lietsonnasta. Rangaistuksensa Kovalik kärsi Borisoglebskin ja Karan pakkotyövankiloissa. Sen jälkeen hänet karkotettiin Verhojanskiin. Vuonna 1892 hän sai luvan siirtyä Balaganskiin ja sieltä Irkutskiin.

Siperiassa Kovalik tutki jakuuttien kulttuuria ja kieltä sekä osallistui Venäjän maantieteellisen seuran tutkimusretkiin. Vuonna 1898 hänen sallittiin siirtyä Euroopan-puoleiselle Venäjälle, missä hän asettui Minskiin. Vallankumouksen jälkeen hän osallistui yhteiskunnalliseen toimintaan ja luennoi Minskin polyteknisessä instituutissa. Kovalik on kirjoittanut 1870-luvun vallankumousliikkeen historiaa käsittelevän teoksen *Revoljutsionnoje dviženije semidesjatyh godov i protsess 193-h*, joka ilmestyi Moskovassa vuonna 1928.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  *Bolšaja Sovetskaja Entsiklopedija, tom 12*, s. 358. Moskva: Sovetskaja Entsiklopedija, 1973.
2. 1 2 3  Dejateli revoljutsionnogo dviženija v Rossii *slovari.yandex.ru*. Viitattu 10.7.2010. (venäjäksi)[vanhentunut linkki]
3. ↑  Entsiklopedija Zabaikalja *ez.chita.ru*. Viitattu 10.7.2010. (venäjäksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Tšekki

 |

 |
**Nicolas Pousset** (s. 21. toukokuuta 1979 Vincennes) on ranskalainen jääkiekkoilija, joka pelasi puolustajana. Hän laukoi vasemmalta.

Pousset debytoi Ranskan pääsarjassa kaudella 1996–1997 Reimsin joukkueessa. Debyyttikaudellaan hän pelasi yhden ottelun ilman tehopisteitä tai rangaistusminuutteja. Reimsiä edustaessaan Pousset saavutti kaksi Ranskan mestaruutta kausina 1999–2000 ja 2001–2002. Pousset siirtyi kaudella 2002–2003 Rouenin joukkueeseen, jossa hän voitti Ranskan mestaruuden. Samalla kaudella hän myös keräsi 32 pelaamassaan ottelussa peräti 118 rangaistusminuuttia. Pousset edusti Rouenia vielä seuraavalla kaudella, kunnes hän siirtyi Briançonin joukkueeseen kaudella 2004–2005. Seuraavalla kaudella Pousset pelasi Amiensin riveissä 22 ottelua tehopistein 2+1=3 keräten 48 rangaistusminuuttia. Kaudella 2006–2007 Pousset siirtyi Morzine-Avoriazin joukkueeseen, jossa hän pelasi seuraavan kolmen kauden ajan. Pousset edusti vielä Neuilly-sur-Marnea kaudella 2009–2010 kunnes hän lopetti pääsarjauransa.

Pousset kuului Ranskan joukkueeseen Tšekin MM-kilpailuissa 2004, joissa hän pelasi kuusi ottelua ilman tehopisteitä keräten kuusi rangaistusminuuttia.

Poussetin veli Julien on myös jääkiekkoilija. Hän pelasi Ranskan pääsarjassa neljän kauden ajan vuosina 2002–2006.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Nicolas Pousset *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)
2. ↑  France 2003-2004 Skater Stats *Elite Prospects*. Viitattu 27.9.2020. (englanniksi)
Nicolas Grunitzky, 1964
**Nicolas Grunitzky** (5. huhtikuuta 1913 Atakpamé Togomaa – 27. syyskuuta 1969 Pariisi) oli vuonna 1960 itsenäistyneen Togon toinen presidentti, virassa vuodesta 1963 vuoteen 1967. Sitä aiemmin hän toimi Togon pääministerinä 1956–1958 maan ollessa vielä Ranskan siirtomaa.

Grunitzky nousi presidentiksi vuoden 1963 vallankaappauksessa, joka maan sotilaiden tuella syrjäytti ja murhasi Grunitzkyn poliittisen vastustajan ja ensimmäisen presidentin Sylvanus Olympion.

Grunitzky syntyi 1913 puolalais-saksalaisen isän ja togolaisen joruba-äidin poikana. Hän opiskeli insinööriksi Pariisissa 1930-luvulla ja toimi Ranskassa rautatievirkamiehenä ennen kuin perusti oman yrityksen. Toisen maailmansodan aikana hän otti osaa vastarintaliikkeen toimintaan.

Grunitzky valittiin Ranskan kansalliskokouksen jäseneksi Togon edustajana 1955. Seuraavana vuonna Ranska alkoi myöntää merentakaisille alueilleen itsehallintomahdollisuuksia, ja Grunitzky nousi Togon paikallishallituksen pääministeriksi. Vuoden 1958 vaaleissa Grunitzkyn puolue *Parti togolais du progrès* (PTP) kärsi tappion, ja valtaan nousi täyttä itsenäisyyttä tavoitellut *Comité de l’unite togolaise* (CUT), johtajanaan Sylvanus Olympio. Pian Grunitzky perusti uuden puolueen nimeltä *Union démocratique des populations togolaises*, mutta se ei saanut menestystä vuonna 1960 itsenäistyneen maan politiikassa. Grunitzky, joka oli Olympion vaimon velipuoli, syrjäytti tämän verisesti vuonna 1963.

Nicolas Grunitzky kokosi laajan hallituksen rauhoittaakseen eri poliittisia osapuolia, mutta hänet syrjäytti 1967 verettömässä vallankaappauksessa Gnassingbé Eyadéma.

Grunitzky sai poliittisen turvapaikan Norsunluurannikolta. Vuonna 1969 hän loukkaantui auto-onnettomuudessa Norsunluurannikolla ja kuoli vammoihinsa sairaalassa Pariisissa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Nicolas Grunitzky, Biographie extraite du dictionnaire des parlementaires français de 1940 à 1958 (La documentation française), Ranskan kansalliskokous. Viitattu 30.10.2014.
2. ↑  Ilvessalo, Jaakko: "Grunitzky, Nicholas (1913)", teoksessaHuovinen, Pentti ja Siikala, Kalervo (toim.): *Maailmanpolitiikan kasvot*, s. 69. Helsinki: Weilin & Göös, 1963.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Sycomore

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: fr:Nicolas Grunitzky
**Sacha Sebastian Remling** (s. 16. joulukuuta 1971) on suomalainen ravintoloitsija ja toimittaja. Hän oli yksi MoonTV:n tunnetuimmista juontajista.

Remling tuli tunnetuksi MoonTV:n rääväsuisena toimittajana. Hän juonsi ohjelmia *Mustapippuri*, *Radalla*, *REC* ja *Festarispesiaalit* sekä toimi tuottajana ja kanava-AD:nä. Remling on julkaissut myös *Mustapippuri*-keittokirjan (Otava 2001) yhdessä ohjelman toisen toimittajan Matti Djateun kanssa. MoonTV:n lopetettua Remling siirtyi mainostoimisto Taivaaseen. Keväällä 2011 hän juonsi *Ihan finaalissa* -ohjelmaa yhdessä Edu Kehäkettusen kanssa.

Remling perusti We Got Beef -nimisen baarin Helsingin Punavuoreen vuonna 2003 yhdessä Kössi Rehmosen ja Antti Eerikäisen kanssa. Remling, Eerikäinen ja Rehmonen sekä Juri Hakala pitivät Slussen-nimistä ruokaravintolaa Punavuoressa vuosina 2006–2008. Remling, Rehmonen ja Eerikäinen ovat omistaneet myös Bali-Hai-nimisen ruokaravintolan niin ikään Punavuoressa.

Vuonna 2014 Remling ja Edu Kehäkettunen alkoivat juontaa *Hesa o Ygöne* -nimistä ohjelmaa Radio Helsingissä. Ygösen jälkeen Remling siirtyi *Radio Helsingin aamuihin*, jossa hänen juontajakavereinaan olivat Maria Veitola ja Aleksi Pahkala. Keväällä 2015 Remling lopetti juontajana Radio Helsingissä ja muutti USA:han. Remlingillä on pitseria ja retropelihalli Albuquerquessa, New Mexicossa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Bar We Got Beef *Finder Yritystieto*. Viitattu 18.7.2011.
2. ↑  Sacha Remling *Facebook*. Viitattu 1.4.2008. (englanniksi)
3. 1 2 3 4  Karisto, Ilkka: Rakkikoirat – Moon TV:n tarina *Image*.  2003. Viitattu 18.7.2011.
4. ↑  Järvi, Antti: Kuutamolla *Ylioppilaslehti*.  6.2.2009. Viitattu 18.7.2011.
5. 1 2  Kuultua. (Suomen alastomat kokit) *City-lehti*, 2001, nro 22. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 18.7.2011.
6. ↑  Rytkönen, Annika: Ei mitään tarvetta uhota *Keskisuomalainen*.  17.6.2008. Viitattu 18.7.2011.
7. 1 2 3  Sacha Remling Taivas HELiin *Markkinointi ja Mainonta*.  12.4.2002. Viitattu 18.7.2011.
8. ↑  Kansallisbibliografia Fennica
9. ↑  Slussen tarjoaa "turvaruokaa" Punavuoressa.  *Helsingin Sanomat*, 18.5.2006.
10. ↑  Rantanen, Miska: Punavuori on pop *Helsingin Sanomat*.  30.7.2006. Viitattu 18.7.2011.
11. ↑  Rödburger on Punavuoren nälänsammuttaja *Viisi tähteä*. Viitattu 18.7.2011.
12. ↑  Hesa o Ygöne – Radio Helsinki
13. ↑  Radio Helsingin aamut arkisin klo 7–11
14. ↑  Nita Makkonen: Sacha Remling oli 2000-luvun alussa yksi Suomen kuumimmista julkkiksista – sitten hän sai tarpeekseen ja muutti pysyvästi 9 000 kilometrin päähän *is.fi*.  28.4.2021. Ilta-Sanomat. Viitattu 28.4.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Sacha on gurgo *Helsingin Sanomat*. 12.7.2001.
**Sacha Modolo** (s. 19. kesäkuuta 1987 Conegliano, Veneto) on italialainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa Colnago-CSF Inox / Bardiani Valvole-CSF Inox -tallissa, jota hän edusti vuodet 2010–2013. Kausilla 2014–2017 hän ajoi Lampre / UAE Abu Dhabi -joukkueessa, 2018–2019 EF Education Firstissä, 2020–2021 Alpecin-Fenixissä ja viimeisenä ammattilaisvuotenaan 2022 Bardiani-CSF-Faizanè-tallissa. Hän voitti 13. ja 17. etapin Italian ympäriajossa 2015.

Saavutuksia
-----------

Lähteet: Pro Cycling Stats, Cycling Archives

2006
Giro del Casentino ,voitto
2009
Giro del Belvedere (alle 23-v. kilpailu), voitto
GP Liberazione (alle 23-v. kilpailu), voitto
EM-kilpailut, alle 23-v. maantieajossa pronssia
2010
Milano – San Remo, neljäs
2011
Tour of Qinghai Lake, 5. ja 9. etapin voitto
Brixia Tour, 5. etapin voitto
Tanskan ympäriajo, 1. ja 4. etapin voitto
Coppa Agostoni, voitto
Settimana Ciclistica Lombarda, 2. ja 3. etapin voitto
Giro di Padania, 1. ja 3. etapin voitto
2012
Circuit de la Sarthe, pistekilpailun voitto
Turkin ympäriajo, 6. etapin voitto
Itävallan ympäriajo, 3. ja 6. etapin voitto
Coppa Bernocchi, voitto
Giro di Padania, 2. etapin voitto
2013
Tour de San Luis, 2. etapin voitto
Italian ympäriajo, 21. etapilla toinen
Tour of Qinghai Lake, pistekilpailun sekä 1. 4. 8. 9. 11. ja 12. etapin voitto
Coppa Bernocchi, voitto
Marco Pantani Memorial, voitto
2014
Tour de San Luis, 7. etapin voitto
Trofeo Palma, voitto
Trofeo Ses Salines, voitto
Volta ao Algarve, 1. etapin voitto
Milano – San Remo, kahdeksas
De Pannen kolmen päivän ajo, pistekilpailun sekä 2. ja 3a. etapin voitto
Sveitsin ympäriajo, 5. etapin voitto
Pekingin ympäriajo, 5. etapin voitto
2015
Turkin ympäriajo, 5. etapin voitto
Italian ympäriajo, pistekilpailussa kolmas, 13. ja 17. etapin voitto, 6. etapilla kolmas
Tour of Hainan, kokonais- ja pistekilpailun sekä 3. ja 4. etapin voitto
2016
Turkin ympäriajo, 4. ja 7. etapin voitto
Italian ympäriajo, pistekilpailussa kolmas, 2. ja 7. etapilla kolmas
Czech Cycling Tour, 2. etapin voitto
2017
Flanderin ympäriajo, kuudes
Kroatian ympäriajo, 1. ja 6. etapin voitto
Grosser Preis des Kantons Aargau, voitto
Puolan ympäriajo, 2. etapin voitto
2018
Vuelta a Andalucía, 3. etapin voitto
Italian ympäriajo, 3. etapilla toinen
Luxemburgin ympäriajo, 3. etapin voitto

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Sacha Modolo *procyclingstats.com*. Viitattu 2.1.2023. (englanniksi)
2. 1 2 3  Sacha Modolo *cyclingarchives.com*. Viitattu 5.2.2017. (englanniksi)
**Helmipihlaja-angervo** (*Sorbaria grandiflora*) on ruusukasvien (Rosaceae) heimoon, pihlaja-angervojen (*Sorbaria*) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on aiemmin luokiteltu pensasangervoihin (*Spiraea*), joilla on samannäköiset kukat, vaikka sen lehdet erinäköisiä kuin pensasangervoilla.

Helmipihlaja-angervo on monivuotinen puolipensas, joka kasvaa tavallisesti noin 60–90 cm korkeaksi. Laji kuitenkin leviää kasvustoiksi maavarsiensa sekä itsesiementämisen kautta ja leviäminen voi toisinaan olla voimakastakin. Varret ovat väriltään punertavanharmaita ja kukkivien varsien kuori hilseilee. Lehdet ovat noin 20 cm pitkiä ja muodoltaan parilehdykkäisiä muistuttaen hieman pihlajien (*Sorbus*) lehtiä. Kussakin lehdessä on 7–21 lehdykkää, jotka ovat sahalaitaisia, noin 7,5 cm pitkiä ja 2,5 cm leveitä. Kukat kehittyvät kuluneena vuonna kasvaneiden varsien kärkiin muutamakukkaisiin huiskilokukintoihin, jotka ovat enintään noin 13 cm leveitä. Yksittäiset kukat ovat viisiterälehtisiä, valkoisia ja halkaisijaltaan vajaat 1,5 cm. Helmipihlaja-angervo kukkii heinäkuussa ja kukat muuttuvat kukinnan jälkeen ruskeiksi. Kukista kehittyvät hedelmät ovat rakenteeltaan tuppiloita.

Helmipihlaja-angervo kasvaa luontaisena itäisessä Siperiassa, mutta sitä kasvatetaan näyttävien kukkiensa myötä koristekasvina muuallakin. Helmipihlaja-angervo kasvaa parhaiten kosteassa, runsasravinteisessa ja hyvin vettä läpäisevässä maaperässä täydessä auringon valossa tai puolivarjossa. Laji kasvaa parhaiten viileän kesän ilmastossa, eikä erityisemmin pidä kuumasta ja kosteasta ilmastosta. Yleensä kasvia ei tarvitse juurikaan leikata, mutta mikäli se on tarpeen, voi sen tehdä myöhään syksyllä tai aikaisin keväällä.

Lähteet
-------

* Missouri Botanical Garden: *Sorbaria grandiflora* (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Laji.fi: Helmipihlaja-angervo (*Sorbaria grandiflora*)
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): *Sorbaria grandiflora* (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Taksonitunnisteet |
| --- |
|  |
| Sorbaria grandiflora | 
* Wikidata: Q3008882
* Wikispecies: Sorbaria grandiflora
* CoL: 7WYMN
* EoL: 635295
* EPPO: SOIGR
* GBIF: 3012078
* GRIN: 315260
* IPNI: 741575-1
* IRMNG: 11440483
* MoBotPF: 253789
* NBN: NBNSYS0000014707
* Plant List: rjp-16883
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:741575-1
* Tropicos: 100408106
* WFO: wfo-0000988819

 |
|  |
| Spiraea grandiflora | 
* Wikidata: Q39781554
* GRIN: 315261
* IPNI: 742274-1
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:742274-1
* Tropicos: 100408104

 |

 |