**Niiralan rautatieasema** (lyh. Nrl) on Helsingistä lukien ratakilometrillä 555+856 sijaitseva rautatieliikennepaikka, joka toimii tavaraliikenteen raja-asemana rataosalla Niirala-raja–Säkäniemi entisessä Värtsilän kunnassa. Asema on lyhyen rataosansa merkittävin asema ja yksi Suomen neljästä Venäjälle liikennettä välittävästä rautatien raja-asemasta.

Ennen vuotta 1955 aseman ratakilometrit olivat 555+700 ja 556+125 joilla sijaitsivat Niiralan pysäkki ja seisake.

Rautatieaseman lähellä sijaitsee Niirala-rajan liikennepaikka (lyh. Nrlr, ratakm 554+080).

Aseman historia
---------------

### Aseman perustaminen ja kehittyminen

Rautatie Niiralasta Joensuuhun on alkuperäistä Karjalan rataa. Niiralan kohdalla ei ollut liikennepaikkaa ennen toista maailmansotaa. Lähimmät asemat olivat idässä Värtsilä ja lännessä Kaurila.

Niiralan rautatieasema perustettiin vuonna 1948 Värtsilän aseman jäätyä sotien seurauksena Neuvostoliiton puolelle viimeiseksi seisakkeeksi Suomen puolella. Seisakkeelle tuli miehitys vuonna 1953 ja se ylennettiin asemaksi vuonna 1955. Neuvostoliittoon suuntautuvan yhdysliikenteen tavara-asema Niiralasta tuli vuonna 1956.
Nykyinen asemarakennus valmistui vuonna 1960.

### Matkustajaliikenne

Niiralan asemalle liikennöitiin matkustajajunilla avaamisesta vuodesta 1948 vuoteen 1987. Aluksi liikennöitiin höyryveturien vetämillä vaunujunilla, mutta vuonna 1956 liikenteen hoito siirtyi Dm7-kiskoautoille, joilla liikennöitiin matkustajaliikenteen loppuun asti. Lättähattuliikenteen alkuaikoina junapareja Niiralaan / Niiralasta oli kuusi vuorokaudessa.

Matkustajaliikenteen loppuaikoina vuoroja oli hyvin vähän. Arkisin Niiralaan liikennöi enää yksi junapari iltaisin ja viikoittainen vuoromäärä jäi kahdeksaantoista. Säännöllinen matkustajaliikenne loppui 30. toukokuuta 1987, kun viimeinen lättäjuna saapui Niiralan asemalle kello 22.22.

Asema nykyään
-------------

Niirala on nykyään Venäjälle suuntautuvan tavaraliikenteen asema. Muu tavaraliikenne Niiralan radalla on vähäistä ja koostuu raakapuun kuljetuksista. Rataosa on sähköistämätön toisin kuin muut Venäjän rataverkkoon liittyvät rataosat. Tämä rajoite sekä liikennevirtojen kannalta muita raja-asemia epäedullisempi sijainti vaikuttavat siihen, että Niiralan kautta kulkenut tavaramäärä on vähäisin neljästä rautateiden raja-asemasta. Ratahallintokeskus ei vuoden 2009 kehittämissuunnitelmassaan nähnyt muita kehitystarpeita Niiralan suhteen kuin liikenteenohjausjärjestelmän parantamisen. Laajennuksille tai sähköistykselle ei nähty tarvetta.

Vuonna 2013 Niiralan asemalla toimii jatkuvasti paikalla olevana päivystävänä vaihtoveturina Dv12- tai Dr14-veturi. Liikenne Suomen suuntaan hoidetaan Dv12:n lisäksi Dr16-tyyppisillä vetureilla. Venäläinen kalusto liikennöi ratapihalle asti Suomen puolelle.

Lähteet
-------

1. 1 2  Jussi Iltanen: *Radan varrella, Suomen rautatieliikennepaikat*, s. 330. Karttakeskus, 2009. ISBN 978-951-593-214-3.
2. ↑  Kimmo Pyrhönen: *Lättähattu, kiskoauton tarina*, s. 4. Kustantaja Laaksonen, 2005. ISBN 951-98475-8-8.
3. ↑  Kimmo Pyrhönen: *Lättähattu, kiskoauton tarina. Aikataulu Joensuu–Niirala–Joensuu 2.6.1957*, s. 41. Kustantaja Laaksonen, 2005. ISBN 951-98475-8-8.
4. ↑  Kimmo Pyrhönen: *Lättähattu, kiskoauton tarina. Aikataulu Joensuu–Niirala–Joensuu 2.6.1957*, s. 101. Kustantaja Laaksonen, 2005. ISBN 951-98475-8-8.
5. ↑  Kimmo Pyrhönen: *Lättähattu, kiskoauton tarina. Aikataulu Joensuu–Niirala–Joensuu 2.6.1957*, s. 103. Kustantaja Laaksonen, 2005. ISBN 951-98475-8-8.
6. ↑  Bruttotonnit rataosittain vuonna 2012 (pdf)  2012. Liikennevirasto. Viitattu 6.11.2013. [vanhentunut linkki]
7. ↑  Tavaraliikenteen ratapihojen kehittämistarpeet (pdf)  2009. Liikennevirasto.  Arkistoitu 4.3.2016. Viitattu 6.11.2013.
8. ↑  Vesa-Matti Turunen: Dr16-vetoinen juna T4747 (jpg) *vaunut.org*.  30.3.2012. Viitattu 6.11.2013.
9. ↑  Jukka Tölkkö: 2M62-veturi lähdössä Venäjälle (jpg) *vaunut.org*.  7.8.2012. Viitattu 6.11.2013.