Ljudmila Ulitskaja vuonna 2009
**Ljudmila Jevgenjevna Ulitskaja** (ven. Людмила Евгеньевна Улицкая); (23. helmikuuta 1943 Davlekanovo, Baškortostan, Neuvostoliitto) on venäläinen kirjailija, joka on kirjoittanut romaaneja ja novelleja. Hän asuu Berliinissä.

Tausta ja koulutus
------------------

Ulitskaja asui nuoruutensa Moskovassa ja opiskeli Moskovan valtionyliopistossa. Hän on koulutukseltaan geneetikko ja työskenteli perinnöllisyystieteen ja biokemian alalla Moskovan yliopistossa, mutta hänet erotettiin, kun hän oli levittänyt työpaikalla samizdat-kirjallisuutta. Hän ryhtyi juutalaisen teatterin kirjalliseksi neuvonantajaksi. 1990-luvun alussa hän kirjoitti kaksi elokuvakäsikirjoitusta (*Sestritški Liberti, Сестрички Либерти*, 1990 ja Женщина для всех, 1991).

Kirjallinen ura
---------------

Ulitskaja julkaisi ensimmäisen teoksensa 50-vuotiaana. Hänen ensimmäinen romaaninsa *Sonetška* (Сонечка) ilmestyi *Novy Mirissa* 1992. Se tuli melkein heti hyvin suosituksi ja oli ehdokkaana Venäjän Booker-palkinnon saajaksi. Hänen teoksiaan on käännetty eri kielille, ja hän on saanut niistä palkintoja ulkomailla ja Venäjällä, muun muassa Venäjän Bookerin teoksesta *Kazus Kukotskogo* (Казус Кукоцкого, 'Kukotskin tapaus', ei suom.) (2001). Uskontojen ongelmaa käsittelevää teosta *Daniel Stain, perevodtšik* (2006) sanotaan myydyn miljoonan kappaleen verran.

Ulitskajan tekstit käsittelevät paitsi naisen elämää toisen maailmansodan jälkeisessä neuvostoyhteiskunnassa, myös muita "toiseuksia": etnisiä eroja, fyysistä erilaisuutta ja vammaisuutta. Hänen kertomustensa "sankarit" ovat usein maan vähäisimpiä ja hiljaisimpia. Ulitskajan teos *Kazus Kukotskogo* kertoo moskovalaisen suvun tarinan 1940-luvulta 1990-luvulle, ja se toi hänelle ensimmäisenä naiskirjailijana parhaan romaanin palkinon Venäjällä vuonna 2001. Ulitskaja on yksi nyky-Venäjän menestyneimmistä kirjailijoista: hänen teoksensa saavat jatkuvasti paljon lukijoita.

Elke Heidenreich nosti hänen teoksensa esiin televisio-ohjelmassa Saksassa, ja sen jälkeen ne ovat olleet sikäläisillä bestseller-listoilla. Ulitskaja on osallistunut aktiivisesti poliittiseen keskusteluun ja allekirjoitti yhtenä ensimmäisistä taiteen ja tieteen edustajien vastalauseen Venäjän toimista Ukrainan kriisin yhteydessä. Ulitskaja on vieraillut Suomessa vuonna 2014.

Kahden Putin-mielisen koomikon pilasoiton jälkeen Ulitskajan kirjat poistettiin Moskovan kirjasatoista ja kustantaja veti kirjat myynnistä eikä enää tilitä tekijänoikeusmaksuja. Koomikot tekeytyivät Ukrainan presidentin kansliapäälliköksi Andri Jermakiksi. Ulitskaja sanoi puhelun aikana lähettävänsä tekijänoikuskorvauksensa Ukrainaan. Nauhoitettu puhelu julkistettiin, ja se herätti Venäjällä huomiota ja sai aikaan kärjekkäitä reaktioita.

Suomennetut teokset
-------------------

* *Medeia ja hänen lapsensa*. (Medeja i jeje deti, 1996). Suomentanut Arja Pikkupeura. Helsinki: Siltala, 2012. ISBN 978-952-234-095-5.
* *Iloiset hautajaiset*. (Vesëlye pohorony, 1997). Suomentanut Elina Kahla. Helsinki: Tammi, 2002. ISBN 951-31-1818-5.
* *Naisten valheet*. (Skvoznaja linija, 2003). Suomentanut Arja Pikkupeura. Helsinki: Siltala, 2011. ISBN 978-952-234-038-2.
* *Vihreän teltan alla*. (Zeljonyi s̆atjor, 2010). Suomentanut Arja Pikkupeura. Helsinki: Siltala, 2014. ISBN 978-952-234-191-4.
* *Tyttölapsia*. Suomentanut Arja Pikkupeura. Helsinki: Siltala, 2015. ISBN 978-952-234-263-8.
* *Daniel Stein*. Suomentanut Arja Pikkupeura. Helsinki: Siltala, 2016. ISBN 978-952-234-343-7.
* *Meidän tsaarimme väkeä*. Suomentanut Arja Pikkupeura. Helsinki: Siltala, 2018. ISBN 978-952-234-434-2.
* *Sielun ruumis*. Suomentanut Arja Pikkupeura. Helsinki: Siltala, 2021. ISBN 9789522346926.

Lähteet
-------

1. 1 2  Samuli Tiikkaja, [  Venäläis­kirjailija Ljudmila Ulitskajaa vaaditaan ulko­maisten agenttien listalle] Hs.fi 3.2.2024, viitattu 3.2.2024
2. ↑  Keskisuomalainen (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Hakala, Pekka: Ihmiskunta vajosi toukka-astelle. *Helsingin Sanomat* 2.3.2011, s. C 2.
4. ↑  Rytkönen, Marja. Toim. Ekonen, Kirsti & Turoma, Sanna: "Luku 8. Perestroikan aika. Naisten uusi proosa", *Venäläisen kirjallisuuden historia*, s. 618. Gaudeamus, 2015, 2. painos. ISBN 9789524953450.
5. 1 2  Pesonen, Pekka: Sukupolven Stalinin ja Brodkyn välissä. (Tietolaatikko) *Helsingin Sanomat*, 11.5.2014, s. C 18.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ljudmila Ulitskaja**.
* Ljudmila Ulitskajan elämäkerta kirjallisuusagentin sivustolla (ELKOST International Literary Agency) (englanniksi)
* Leukkunen, Sari: Amerikanvenäläiset hulvattomat hautajaiset (Arvio teoksesta *Iloiset hautajaiset*) *Kiiltomato.net*.  23.11.2002.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
	+ 2
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Japani
* Tšekki
* Kreikka
* Korea
* Alankomaat
* Puola
* Portugali
* Venäjä

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |