recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Huvila & huussi** on suomalainen lifestyleohjelma, jota esitetään Nelonen-kanavalla.

Ohjelmassa ammattilaiset remontoivat ihmisten vapaa-ajanasuntoja ja niiden mökkipihoja uuteen uskoon. Ammattilaistiimi on vaihdellut ohjelman aikana paljonkin, mutta siihen ovat kuuluneet muun muassa maisemasuunnittelija Eva Wuite, sisustusarkkitehti Mikko Vesanen, pihaurakoitsija Teemu Luostarinen, remonttikoordinaattori Vilja Schepel, maisemasuunnittelija Kati Jukarainen, pihaurakoitsija Jani Kärkkäinen ja korjausrakentamisen asiantuntija Ville Heino.

Ohjelmaa on esitetty 12 tuotantokautta. Ensimmäinen tuotantokausi näytettiin televisiossa vuonna 2008. Uusin kausi nähtiin keväällä 2021.

Ohjelmassa on remontoitu myös useiden suomalaisjulkkisten mökkipaikkoja kuten Jari Mentulan, Erinin, Tuomas Kyrön ja Sami Hedbergin mökit.

Vuonna 2020 ohjelmasta tehtiin minisarja Huvila ja Huussi Asuntomessuilla. Siinä sisustusarkkitehti Mikko Vesanen tutustui yhdessä Ellen Jokikunnaksen kanssa Tuusulan asuntomessujen tarjontaan ja uusimpiin asumistrendeihin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Huvila & Huussi *Nelonen.fi*. Viitattu 25.6.2021. (englanniksi)
2. ↑  Kuka maksaa Huvila & Huussi -ohjelman remontit? Tuottaja paljastaa 14 yllättävää seikkaa suosikkiohjelmasta *Ilta-Sanomat*.  22.3.2021. Viitattu 25.6.2021.
3. ↑  Huvila & Huussi juhlii kymmenettä tuotantokauttaan! Juhlan kunniaksi mukana vanhat tutut Eva Wuite ja Mikko Vesanen *Nelonen.fi*. Viitattu 25.6.2021. (englanniksi)
4. ↑  8 suloista mummonmökkiä *www.iltalehti.fi*. Viitattu 25.6.2021.
5. ↑  Huvila & Huussi Asuntomessuilla *Ruutu*. Viitattu 25.6.2021.
Luoksepääsemättömyyden navan tukikohta is located in EtelämannerLuoksepääsemättömyyden navan tukikohtaclass=notpageimage| Sijainti Etelämantereen kartalla.

**Luoksepääsemättömyyden navan tukikohta** (ven. Полюс недоступности, *Poljus nedostupnosti*) oli Etelämantereella sijainnut neuvostoliittolainen tutkimusasema. Se sijaitsi eteläisellä luoksepääsemättömyyden navalla (Etelämantereen kohta, josta on pisin matka mihinkään kohtaan rannikolla). Asema perustettiin vuonna 1958. Asemalla suoritettiin meteorologisia tutkimuksia 14.–26. joulukuuta 1958. Luoksepääsemättömyyden navalla on maailman kylmin keskimääräinen lämpötila: −58,2 °C.

Historiallinen alue
-------------------

Luoksepääsemättömyyden navan tukikohta tammikuussa 2007. Leninin rintakuva osoittaa tukikohdan sijainnin.
Aseman rakennuksen katolle on asetettu Moskovaa kohti katsova Vladimir Leninin rintakuva. Rakennukset ovat peittyneet miltei kokonaan lumeen (2007), ja ainoastaan rintakuva on näkyvissä. Hautautunut rakennus ja rintakuva on julistettu historialliseksi paikaksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Weather – Revised and Updated; by William J. Burroughs, Bob Crowder, Ted Robertson, Eleanor Vallier-Talbot, Richard Whitaker; s. 59.
2. ↑  Etelänapamantereelta löytyi jättimäinen Lenin! *Ilta-Sanomat*.  9.1.2008.  Arkistoitu 1.10.2015. Viitattu 8.11.2015.
3. ↑  Team N2i successfully conquer the Pole of Inaccessibility by foot and kite on 19th Jan ’07 *teamn2i.com*. Viitattu 29.1.2013.  (englanniksi)
4. ↑  List of Historic Sites and Monuments approved by the ATCM (2012) Antarctic Treaty Secretariat. Viitattu 24.10.2013.  (englanniksi)
Tuliset thaipippurit ovat olennainen osa thaikeittiötä. Pieniä punaisia tai vihreitä chilejä kutsutaan hiirenpapana-chileiksi (thaiksi พริกขี้หนู, phrik khii nuu, *Capsicum frutescens*).
Monimuotoisen **thaikeittiön** perusta on thairiisi, jota höystetään tulisilla curreilla (เเกง *kaeng*), kasviksilla ja kalalla tai äyriäisillä. Ruoka perustuu vahvoihin makuihin, kuten limettimehuun, sitruunaruohoon ja tuoreeseen korianteriin; kolmikko, jonka yhdistelmä antaa thai-ruualle sen ominaisen maun. Thai-ruoka tunnetaan myös tulisuudestaan, erityisesti pienistä torpedon muotoisista chilipippureista nimeltä *phrik khii nuu* (พริกขี้หนู, kirjaimellisesti "hiirenpapanachili"), sillä chilin käyttö on ollut kuumassa ilmastossa perinteinen keino säilyttää ruoka syömäkelpoisena.

Thaimaassa ruokaillaan edelleen mieluiten lattialle levitetyillä matoilla yhteisistä astioista, joista ammennetaan jokaista ruokalajia omalle lautaselle.
Perusmakuja on viisi: makea, hapanimelä, katkera, suolainen ja polttava. Suolasirottimen ja ketsupin sijasta käytetään maustekastikkeita, kuten kalakastiketta, osterikastiketta, tamarindia ja chilikastiketta. Ruokailuvälineinä käytetään lusikkaa ja haarukkaa, joista ensimmäistä käytetään pääasiallisesti. Etniset thait syövät puikoilla lähinnä vain nuudeleita. Leipä ja maitotuotteet ovat länsimaisina varsin uusia tulokkaita.

Thai-ruuan klassikoihin kuuluvat:

* *Phat thai* (ผัดไทย), ohuita riisinuudeleita paistettu lisukkeineen tamarindikastikkeessa.

* *Tom yam kung* (ต้มยำกุ้ง), hapan sitruunaruoholla ja galangalilla maustettu katkarapukeitto. Usein hyvin tulista.

* *Kaeng daeng* (เเกงเเดง, punainen curry) eli *kaeng phet* (เเกงเผ็ด tulinen curry) ovat nimiensä mukaisesti punaista ja tulista currya. Syödään usein grillatun ankan (*kaeng pet yaang* เเกงเป็ดย่าง) kanssa.

* *Kaeng khio-waan* (เเกงเขียวหวาน) eli makea vihreä curry on kookosmaitopohjainen curry, josta löytyy sitruunaruohoa ja kafferilimettiä. Usein punaista miedompi.

Aiheesta muualla
----------------

* Thaimaalainen keittiö ja ruokakulttuuri

  

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Thaikeittiö**.
**Gloria Dei (Old Swedes’) Church** on kirkkorakennus Philadelphiassa. Se on ruotsalaisten uudisasukkaiden rakennettuma. Tiilirakennus valmistui vuonna 1700, ja nykyisen asunsa se sai vuoden 1846 peruskorjauksissa.

Rakennus
--------

Gloria Dein on sanottu edustavan kansanomaista, paikallista arkkitehtuuria. Siinä kuitenkin sekoittuu vaikutteita goottilaisesta ja Yrjöjen ajan arkkitehtuurista, joka vallitsi Philadelphiassa 1700-luvulla. Se näkyy erityisesti flaamilaisessa muuraustyylissä, jossa seinätiilet on muurattu siten, että ulkosivussa näkyy vuorotellen tiilen pitkä ja kapea sivu. Ruotsalainen kirkkoarkkitehtuuri näkyy jyrkässä katossa ja apsiksen puoliympyrän muotoisessa seinässä.

Kirkon sisätiloissa on monia historiallisia yksityiskohtia. Siellä on suuri vuonnta 1731 valmistettu kastemalja. Katosta roikkuu ensimmäiset ruotsalaiset uudisasukkaat tuoneiden laivojen, *Kalmar Nyckelin* ja *Fågel Gripin*, mallit. Kattokruunu on taiteilija Carl Millesin lahjoittama. Saarnastuolin yläpuolella on kirkon ainoa lasimaalattu ikkuna.

Historia
--------

Gloria Deitä edelsi ruotsalaisten luterilaisten 1677 rakennuttama kirkko. Nykyinen kirkkorakennus valmistui vuonna 1700. Alkuperäisessä suunnitelmassa oli mukana myös kirkkotorni, mutta se valmistui vasta 1703. Seinät alkoivat pian valmistumisen jälkeen taipua katon painon takia. Tämän takia kirkon pohjoispuolelle rakennettiin sakasti ja eteläpuolelle eteinen.

Seurakunta oli kasvanut 1840-lukuun mennessä niin paljon, että uuden kirkon rakentamista jopa harkittiin. Seurakunnassa päädyttiin kuitenkin vanhan kirkon kunnostamiseen. Korjauksissa kattoa korotettiin ja rakennukseen lisättiin parvekkeita. Kirkko sai tuolloin nykyisen ilmeensä, vaikka sitä peruskorjattiin uudelleen vuonna 1999.

Lähteet
-------

1. ↑  Architectural Style Gloria Dei.  Arkistoitu 12.2.2013. Viitattu 17.3.2012. (englanniksi)
2. ↑  Interior Elements Gloria Dei.  Arkistoitu 12.2.2013. Viitattu 17.3.2012. (englanniksi)
3. ↑  Varr, Richard: *FPhiladelphia and the Pennsylvania Dutch Country*, s. 105. Lontoo: Dorling Kindersley, 2009. ISBN 978-1-4053-4332-9.
4. 1 2  The Church Building Gloria Dei.  Arkistoitu 12.2.2013. Viitattu 17.3.2012. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Gloria Dei (Old Swedes’) Church** Wikimedia Commonsissa

* Kirkon kotisivut (englanniksi)
**Anna Kristine Margrete Bugge-Wicksell** (17. marraskuuta 1862 Egersund – 19. helmikuuta 1928 Tukholma) oli norjalais-ruotsalainen juristi, diplomaatti ja naisasianainen. Hän johti Norjan naisasialiittoa vuosina 1888–1890.

Bugge-Wicksell eli vuodesta 1889 avoliitossa ruotsalaisen taloustieteen professori Knut Wicksellin kanssa, johon oli tutustunut Pariisissa. Bugge-Wicksell opiskeli Lundin yliopistossa 1904–1911 ja istui Lundin kaupunginvaltuustossa 1913–1916. Bugge-Wicksell osallistui Ruotsissa Landsföreningen för kvinnans politiska rösträtt (LKPR) -järjestön toimintaan sekä oli mukana useissa rauhanyhdistyksissä. Vuonna 1920 hänet valittiin Ruotsin Kansainliiton delegaatioon.

Bugge-Wicksell piti tärkeänä, että työväestön naiset saataisiin järjestäytymään naisasialiikkeen piiriin. Taloudellinen itsenäisyys oli hänen mukaansa edellytys sille, että naiset pääsevät osallisiksi yhteiskuntaan, ja hän arvosteli varsinkin aviopuolisoiden yhteistaloutta, jossa mies hallitsi myös naisen omaisuutta.

* Bugge-Wicksell (alarivissä toinen vas.) kansainvälisessä suffragettien kongressissa Lontoossa 1909.Bugge-Wicksell (alarivissä toinen vas.) kansainvälisessä suffragettien kongressissa Lontoossa 1909.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Silje Een de Amoriza: Anna Bugge-Wicksell *Store norske leksikon*.  8.3.2023. Viitattu 12.4.2023. (norjaksi)
2. ↑  Anna Bugge Wicksell *Nationalencyklopedin*. Viitattu 12.4.2023. (ruotsiksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Anna Bugge-Wicksell** Wikimedia Commonsissa


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi

 |
|  |
| Taiteenala | 
* KulturNav

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Tissemsilt** (arab. تسمسيلت‎, *Tīsamsīlat*) on kaupunki ja Tissemsiltin maakunnan hallinnollinen keskus Algeriassa. Se sijaitse Oarsenisvuorten eteläpuolella Sersoun ylängöllä 225 kilometriä Algerista lounaaseen. Tissemsiltin kunnassa oli arviolta 94 800 asukasta vuonna 2018.

Tissemsiltin kunnan pintala-ala on 210 neliökilometriä. Se rajoittuu lännessä Ammarin, pohjoisessa Sidi Abedin ja Ouled Bessemin ja idässä Khemistin kuntiin sekä etelässä Tiaretin maakuntaan. Ilmasto on semiaridi ja vuotuinen sademäärä 400–600 millimetriä.

Paikkakunta on saanut alkunsa ranskalaisten perustamasta maataloussiirtolasta, joka sai vuonna 1890 nimen Vialar. Siitä tuli kunta vuonna 1924 ja osa Tiaretin departementtia vuonna 1957.

Tissemsiltin kautta kulkee Tiaretin ja Boughezoulin välinen rautatie. Kaupungissa on puunjalostus- ja huonekaluteollisuutta. Ympäröivä maaseutu tuottaa viljaa, vihanneksia ja lihaa. Kaupungissa toimii Ahmed Ben Yahia El Wancharissin yliopisto.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Monographie Wilaya de Tissemsilt *Aniref*. Viitattu 3.4.2024.
2. ↑  Vialar *Algérie: Ma mémoire*. Viitattu 1.4.2024.
**Perry Bible Fellowship** on vuodesta 2001 alkaen joka toinen viikko ilmestynyt verkkosarjakuva. Sarjakuvan tekijä on Nicholas Gurewitch. *Perry Bible Fellowship* sai alkunsa Syracusen yliopiston lehdessä *The Daily Orange*. Sarjakuva ilmestyy myös noin kymmenessä yhdysvaltalaisessa sanomalehdessä.

Sarjakuvan ilme vaihtelee. Gurewitch käsittelee arkojakin aiheita hyvin absurdilla ja humoristisella tavalla. Eräällä viikolla sarjakuvassa voi seikkailla tikku-ukkoja ja seuraavalla viikolla lähes fotorealistisia ihmisiä. *PBF:ssä* ei siis ole yhtenäistä tarinaa. Sarjakuva ilmestyi yleensä joka keskiviikko. Helmikuussa 2008 Gurewitch lopetti sarjakuvan viikoittaisen julkaisemisen.

Aiheet
------

*Perry Bible Fellowship* käsittelee kaikenlaisia aiheita. Vaikka sarjakuva esittää jotkin aiheet hyvin suorasukaisesti ja "hyökkäävästi," tekijä ei kuitenkaan saa usein vihamielistä postia.

Hyvin yleinen aihe *PBF:ssä* on esimerkiksi kuolema. Aiheena voi olla myös jokin kuuluisa sanonta, jonka Gurewitch muuttaa kuvalliseen muotoon hyvin absurdilla ja humoristisella tavalla.

Tekijä
------

Nicholas Gurewitch on syntynyt 9. maaliskuuta 1982 New Yorkissa. Hän asuu New Yorkissa Manchesterissa. Hän on opiskellut Syracusen yliopistossa, jossa *Perry Bible Fellowship* sai alkunsa.

Palkinnot
---------

*Perry Bible Fellowship* on voittanut yhteensä kahdeksan palkintoa, joista monet melko merkittäviä. Se on voittanut muun muassa parhaan Ignatz-verkkosarjakuvapalkinnon vuosina 2005 ja 2006.

Albumi
------

Dark Horse -kustantamo julkaisi 2007 *The Trial of Colonel Sweeto and Other Stories* -nimisen albumin. Kirjaan on koottu lähes kaikki internetissä ilmestyneet stripit sekä muutamia ennennäkemättömiä sarjoja. Vuonna 2009 ilmestyi *The Perry Bible Fellowship Almanack*, joka sisältää kaikki *Perry Bible Fellowship* -stripit, Nicholas Gurewitchin haastattelun, luonnoksia ja hylättyjä strippejä.

Lähteet
-------

* The Perry Bible Fellowship
* Sarja-arkisto
* Nicholas Gurewitchin haastattelu (Arkistoitu – Internet Archive)
* Haastattelu (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. ↑  David Cassel: The Perry Bible Fellowship Enters Semi-Retirement (Arkistoitu – Internet Archive). BLORGABLE.com 19.2.2008.
2. ↑  Cue & Ehh? With Nicholas Gurewitch Creator Of The Perry Bible Fellowship Shuffle 3.4.2006.
3. ↑  2005 Ignatz Award Winners. Publishers Weekly 27.9.2005.

Suomennettu albumi
------------------

* Gurewitch, Nicholas: *The Perry bible fellowship almanakka*. (The Perry bible fellowship almanack, 2009.) Kääntänyt Olavi Turpeinen. Tampere: Kumiorava, 2011. ISBN 978-952-67423-5-9.
*Tämä artikkeli käsittelee anglikaanista kirkkoa. Katolinen kirkko Irlannissa käsittelee maan suurinta kirkkokuntaa roomalaiskatolisuutta.*
**Irlannin kirkko** (engl. *Church of Ireland*, iiriksi *Eaglais na hÉireann*) on Irlannissa ja Pohjois-Irlannissa toimiva anglikaaninen kirkko. Sitä johtaa Armagh’n arkkipiispa, jonka lisäksi Dublinissa on oma arkkipiispansa.

Irlannin tasavallassa Irlannin kirkko on toiseksi suurin kirkko katolisten jälkeen. Se kuuluu Kirkkojen maailmanneuvostoon ja Porvoon kirkkoyhteisöön.

Tärkeä Irlannin kirkon varhainen johtaja oli Armagh’n arkkipiispa James Ussher. Nykyinen Armagh’n arkkipiispa on Alan Harper. Dublinin arkkipiispana toimii John Neill.

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset sivut (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Porvoon kirkkoyhteisö |
| --- |
|  |
| Anglikaaniset kirkot | 
* Englannin kirkko
* Espanjan reformoitu episkopaalinen kirkko
* Irlannin kirkko
* Portugalin lusitaaninen kirkko
* Skotlannin episkopaalinen kirkko
* Walesin kirkko

 |
|  |
| Luterilaiset kirkot | 
* Islannin kansalliskirkko
* Ison-Britannian luterilainen kirkko
* Latvian evankelis-luterilainen ulkomaankirkko
* Liettuan evankelis-luterilainen kirkko
* Norjan kirkko
* Ruotsin kirkko
* Suomen evankelis-luterilainen kirkko
* Tanskan kansankirkko
* Viron evankelis-luterilainen kirkko

 |
|  |
| Tarkkailijajäsenet | 
* Latvian evankelis-luterilainen kirkko

 |

 |
Juho Forsell, omakuva
**Juho Forsell** (myös **Johan** tai **John**, sukunimi joissakin lähteissä **Forssell**, alkujaan *Juho Mäkynen*, 27. syyskuuta 1853 Ilmajoki – 1939 Venturan piirikunta, Kalifornia, Yhdysvallat) oli suomalaissyntyinen taidemaalari, joka opiskeli Antwerpenissa ja Pariisissa ja lähti 1884 siirtolaiseksi Yhdysvaltoihin. Hän asui ja työskenteli siellä ainakin Chicagossa vuoden 1910 paikkeilla ja vuodesta 1917 Los Angelesin seudulla Kaliforniassa, jossa hän kuoli 1939.

Torppari Antti Kaarlonpoika Mäkysen poika Jussi oli ensimmäisiä oppilaita Ilmajoelle vuonna 1860 perustetussa kansakoulussa ja tuli pian tunnetuksi taitavana piirtäjänä. Vartuttuaan hän lähti 1870 Helsinkiin ja pääsi senaattori Otto Reinhold af Schulténin juoksupojaksi. Työnantaja, joka harrasti itsekin kuvataiteita, pani pojan käsityökouluun, jonka johtaja, arkkitehti Granholm ohjasi hänet Ateneumiin. Mäkynen jatkoi opintoja Helsingin yliopistossa Adolf von Beckerin johdolla. Albert Edelfeltin kehotuksesta ja valtion stipendin turvin Mäkynen lähti jatkamaan opintojaan Belgian Antwerpeniin kuninkaalliseen taideakatemiaan vuosiksi 1876–1879.

Vuonna 1881 Mäkynen lähti opiskelemaan Carolus-Duranin johdolla Pariisiin, jossa tuohon aikaan oleskeli myös muun muassa Edelfelt. Pian Mäkynen osallistui ensimmäiseen julkiseen taidenäyttelyynsä ja sai hyviä arvioita. Näihin aikoihin hän maalasi Akaan kirkon alttaritaulun *Kristuksen kirkastuminen*. Hän on tehnyt alttaritaulun myös Hauhon kirkkoon (*Jeesus Getsemanessa*, 1883).

Mäkynen muutti sukunimensä Forselliksi ja lähti 1884 siirtolaiseksi Amerikkaan, asui siellä muun muassa Chicagossa ja teki tilaustöitä. Vuonna 1917 hän asettui asumaan Kalifornian Venturan piirikunnan Ojain laaksoon ja meni naimisiin ruotsalaisen näyttelijän Emmy Helena Sjelvinin kanssa. Puoliso tutustutti Forsellin teosofiaan ja okkultismiin, ja Forsell ystävystyi muun muassa Krishnamurtin kanssa ja maalasi hänestä muotokuvan.

Forsellin vaimo kuoli 1926 ja Forsell itse 1939. Ilmajoen museon kokoelmissa on hänen Suomeen lahjoittamiaan töitä.

Lähteet
-------

1. ↑  Forsell Johan (Juho), Kuvataiteilijamatrikkeli.
2. 1 2 3 4 5 6  Henkilöhistoriaa, Pohjanmaanväylän matkailuhakemisto (Internet Archive). Alkuperäinen lähde: *Eteläpohjalaisia elämäkertoja*, osa A–L. Viitattu 21.11.2015.
3. 1 2  Biography: John Forssell, AskArt.com, lähde: Hughes, Edan: *Artists in California, 1786-1940* ja Kalifornian väestörekisteri. Viitattu 21.11.2015.
4. ↑  Hauhon kirkko, Hämeenlinnan seurakunnat. Viitattu 21.11.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Juho Forsell Kansallisgallerian kokoelmissa
* John Forssell - Ensimmäisen kansakoulumme ensimmäinen oppilas taiteilijana Kaliforniassa, Suomen Kuvalehti, 04.04.1936, nro 14-15, s. 26, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* KulturNav

 |

 |
Auringon ylin korkeus vuoden mittaan pohjoisella pallonpuoliskolla; leveysasteena käytetty New Yorkia, Yhdysvalloissa
Kaavio Auringon kulkureitistä vuoden mittaan Rotterdamissa, Alankomaissa
**Auringon kulkureitti** on se reitti, jota pitkin Aurinko kulkee taivaalla Maasta katsottuna. Reitin kulku riippuu leveysasteesta ja vuodenajasta, ja Auringon sijainti reitillä vuorokaudenajasta. Reitin lakipisteessä Aurinko on keskipäivällä. Kesällä reitin lakipiste on korkeimmillaan ja talvella talvipäivänseisauksena 47 astetta kesäpäivänseisausta matalammalla, sillä kääntöpiirien välinen etäisyys on 47 astetta. Auringon korkeus kesäpäivänseisauksena, jolloin Auringon zeniitti on 23,5 astetta pohjoista leveyttä, voidaan laskea leveyspiirin avulla: 90 asteesta eli suorasta kulmasta vähennetään leveyspiirin mukainen asteluku, joka on Helsingin tapauksessa noin 60 astetta pohjoista leveyttä, ja tulokseen lisätään kesäpäivänseisauksen zeniittiaseman mukainen 23,5 astetta. Kesäpäivänseisauksena Aurinko paistaa Helsingissä siis noin 53,5 asteen korkeudelta (90-60+23,5=53,5). Esimerkiksi New York (noin 40,5 astetta pohjoista leveyttä) sijaitsee 19,5 astetta Helsinkiä etelämpänä, ja siten kesäpäivänseisauksena Aurinko paistaa siellä korkeammalta, noin 73 asteen korkeudelta.

Pitkän valotuksen kuva, Budabest, Unkari.

**Auringon kulkureitti Helsingissä**| Ajankohta | 21. tam | 20. hel | 20. maa | 20. huh | 21. tou | 21. kes | 21. hei | 22. elo | 22. syy | 21. lok | 21. marr | 21. jou |
| Auringon kulma likimäärin | 10° | 19° | 30° | 42° | 50° | 53,5° | 50° | 42° | 30° | 19° | 10° | 6,5° |
| Lähde: *University of Oregon, Solar Radiation Monitoring Laboratory* |

**Auringon kulkureitti New Yorkissa**| Ajankohta | 21. tam | 20. hel | 20. maa | 20. huh | 21. tou | 21. kes | 21. hei | 22. elo | 22. syy | 21. lok | 21. marr | 21. jou |
| Auringon kulma likimäärin | 29° | 38° | 49° | 61° | 69,5° | 73° | 69,5° | 61° | 49° | 38° | 29° | 26° |
| Lähde: *University of Oregon, Solar Radiation Monitoring Laboratory* |

Sovellukset
-----------

Auringon kulkureittiä sovelletaan aurinkokennojen ja aurinkokeräinten asentamiseksi optimaaliseen kulmaan suhteessa Auringon kulmaan eri vuodenaikoina, jotta energiansaanti per pinta-ala voitaisiin maksimoida vuoden aikana. Myös Auringon kulkureittiä hyödynnetään arkkitehtuurissa rakennusten sijoittamiseksi ilmansuuntien mukaisesti ja hallitsemalla rakennuksen sisätilojen valoisuutta luonnonvalon avulla sekä lämpöenergian sisätilaan pääsyn estämiseksi passiivisin keinoin erilaisilla rakenteilla. Arkkitehtuuriin on syntynyt aurinkoarkkitehtuurin koulukunta.

Lähteet
-------

1. 1 2   (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* - Sijainnin perusteella näyttää Auringon kulkureitin eri parametrien arvoja
* suncalc.net − Näyttää auringon suunnan.
*Pyhittäjä Sergei Radonesilainen* (ikoni) 1600-luku
Pyhittäjä **Sergei Radonesilainen** (ven. Сергий Радонежский, *Sergi Radonežski*; n. 1320 – 25. syyskuuta 1392) oli venäläinen munkki, joka perusti Sergijev Posadin Pyhän Kolminaisuuden luostarin. Hänen alkuperäinen etunimensä oli Varfolomei (Варфоломей). Sergei Radonesilainen vaikutti 1300-luvun Venäjän uskonnollisessa ja poliittisessa elämässä.

Mihail Nesterov, *Nuoren Varfolomein näky*, 1889-1890.
Eduard Lissner, *Sergei Radonesilainen siunaa Dmitri Donskoin ennen Kulikovon taistelua*, 1907. Maalaus Troitse-Sergijevan lavrasta.
Sergei Radonesilaisen elämään liittyy useita legendoja. Väitetään muun muassa, että hän sai lapsena lukutaidon munkin tarjoamaa ehtoollisleipää syötyään. Hänen sanotaan saaneen ilmestyksiä vielä aikuisiällään.

Toisen kertomuksen mukaan nuori oppimisvaikeuksista kärsivä Varfolomei tapasi vanhan munkin ja pyysi häneltä apua ongelmiinsa. Munkin opastuksen ja rukousten avulla Varfolomei löysi elämälleen uuden suunnan. Hän luopui omaisuudestaan ja perusti veljensä kanssa Pyhän Kolminaisuuden luostarin, myöhemmän Troitse-Sergijevan lavran.

Varfolomei sai luostarissa luostarinimen Sergei ja hän nousi igumenina arvostettuun asemaan Moskovan ruhtinaspiireissä. Isä Sergei toimi suurruhtinas Dmitri Donskoin hengellisenä neuvonantajana ja auttoi tätä valmistautumaan Kulikovon taisteluun, jossa venäläiset puolustautuivat tataareja vastaan.

Vuonna 1892, kun Sergei Razonesilaisen kuolemasta oli kulunut 500 vuotta, venäläinen taidemaalari Mihail Nesterov innoittui maalaamaan aiheesta kaiken kaikkiaan viisi työtä, joista yksi on *Nuoren Varfolomein näky*.

Sergei Radonesilaista on muutenkin kuvattu useasti sekä kirkollisessa että kirkon ulkopuolisessa venäläistaiteessa, kuten Eduard Lissnerin maalauksessa.

Ortodoksinen kirkko viettää pyhittäjä Sergei Radonesilaisen muistopäivää 5. heinäkuuta.

Lähteet
-------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Sergei Radonežilainen**.
1. ↑  Venerable Sergius of Radonezh
2. ↑  Iliana Mejas-Ojajärvi, Venäjän maalaustaide, s.161


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Kreikka
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
WolinWolinin saari kartalla.

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
53°55′N, 14°30′ELänsi-Pommerin voivodikunta Puola |
| Korkein kohta | 
116 m |
| Pinta-ala | 
265 km² |

Karttamuokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Wolin** (saks. *Wollin*) on saari Itämeressä Puolan luoteisrannikolla, Oderinhaffin edustalla. Świna-joki erottaa saaren Usedomin saaresta lännessä ja Dzwina-joki mantereesta idässä. Saari kuuluu Länsi-Pommerin voivodikuntaan ja on pinta-alaltaan noin 265 neliökilometriä. Saarella sijaitsee Wolinin kansallispuisto ja Wolinin kaupunki.

Saari liitettiin puolaan toisen maailmansodan jälkeen muiden alueiden yhteydessä, ja sen saksankielinen väestö karkotettiin.

Kuvia
-----

* Wolinin kaupunki saaren itäosassa.Wolinin kaupunki saaren itäosassa.
* Hotel Amber Baltic Międzyzdrojessa Itämeren rannalla.Hotel Amber Baltic Międzyzdrojessa Itämeren rannalla.
* Nostureita Świnoujścien satamassa.Nostureita Świnoujścien satamassa.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Wolin (saari)** Wikimedia Commonsissa

* Wyspa Wolin Saaren viralliset kotisivut (puolaksi)
* Woliński Park Narodowy (Arkistoitu – Internet Archive) Saarella sijaitsevan Wolinin kansallispuiston viralliset kotisivut (puolaksi) (saksaksi) (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**Dippi** (engl. *Dip*) on lihasvoimaharjoittelussa käytetty lihaskuntoharjoite. Normaalit dipit kehittävät kolmipäistä olkalihasta, rintalihaksia, kolmipäistä hartialihasta ja selkälihaksia.

Liikkeen suorittaminen
----------------------

Liikkeessä suorittaja on kädet suorina joko dippitelineessä tai renkailla, sitten laskee vartaloa ja koukistaa kädet 90 asteen kulmaan ja punnertaa itsensä takaisin aloitusasentoon.

Renkailla suoritettu dippipunnerrus on rankempi kuin telineessä suoritettu. Renkailla tehtäessä kädet karkaavat helposti sivuille tai koko keho voi alkaa helposti täristä. Siksi kannattaa harjoitella ensin vain yläasennossa oloa. Kun tämä sujuu niin voi kokeilla laskeutua.

Muunnelma
---------

Normaalisti dipit tehdään dippitelineessä, jolloin vastuksena on koko oma paino. Kuitenkin dipin tehoa voi lisätä laittamalla dippivyön, jonka sisään voi laittaa painoja. Liikkeen voi tehdä ilman dippitelinettä kahdella penkillä niin, että kädet ovat suoraan olkapäiden alapuolella ja jalat ovat vastakkaisella penkillä. Tämä liike vaikuttaa ylävartalon lihaksiin yhtä tehokkaasti kuin normaalikin liike.

Aiheesta muualla
----------------

* Video normaalista dipistä (Arkistoitu – Internet Archive)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Dip (exercise)
**Arkkimandriitta Mikael** (Mikael Nummela, s. 1974) on Valamon luostarin johtaja eli igumeni tammikuusta 2022 lähtien.

Mikael on kolminkertainen maisteri. Hänellä on tutkinnot teologiassa, kauppatieteissä ja hän on myös filosofian maisteri, pääaineenaan venäjän kieli. Hän puhuu suomea, ruotsia, norjaa, venäjää ja englantia sekä auttavasti kuutta muuta kieltä.

Ennen luostarielämää Mikael työskenteli pankissa pörssianalyytikkona.

Mikael aloitti luostarielämän kulttuurikeskus Sofiassa vuonna 2009, ja sieltä hän siirtyi Valamon luostariin vuonna 2013.

Hänet vihittiin Sofiassa diakoniksi, viitankantajanmunkiksi ja pappismunkiksi vuonna 2011 ja pieneen skeemaan vuonna 2012. Arkkimandriitan arvon hän sai Valamossa ollessaan vuonna 2019.

Mikaelin tärkein vapaa-ajan harrastus on hengellisen kirjallisuuden lukeminen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Mikael (arkkimandriitta) *ortodoksi.net*. Viitattu 24.1.2022.
2. 1 2 3  Laura Kosonen: Valamon luostarin uusi johtaja on kolmoismaisteri, joka puhuu 11 eri kieltä – ajatus munkkiudesta kävi mielessä jo 8-vuotiaana *yle.fi*.  22.1.2022. Yle. Viitattu 24.1.2022.
**Victoria terrasse** on Oslon keskustassa sijaitseva uusrenessanssityylinen rakennuskompleksi. Se rakennettiin vuosina 1884–1890, ja siinä oli alun perin kalliita asuntoja. Henrik Ibsen asui rakennuksessa vuosina 1891–1895. Vuonna 1913 Victoria terrasse myytiin valtiolle hallintorakennukseksi.

Toisen maailmansodan aikana Victoria terrassessa toimi Saksan salainen poliisi Gestapo, jossa harjoitettiin muun muassa kidutusta. Liittoutuneet yrittivät kahdesti ilmapommittaa rakennusta, mutta molemmilla kerroilla pommit menivät ohi. Uudenvuodenaaton 1944 pommituksessa tuhoutui viereinen rakennus osoitteessa Drammensveien 2, johon rakennettiin myöhemmin ulkoministeriön päämaja. Toinen pommi räjähti täyden raitiovaunun vieressä, ja myös kuninkaallisen linnan puistoon syntyi kraatereita. Virallisten lukujen mukaan 77 norjalaista siviiliä sai surmansa pommituksissa.

Sodan jälkeen rakennuksessa rakennus on ollut poliisilaitoksen ja ulkoministeriön käytössä. Poliisilaitos muutti rakennuksesta vuonna 2000 ja ulkoministeriö on siirtymässä hallintokortteliin vuonna 2025. Tämän johdosta Victoria terrasse aiotaan myydä.

Victoria terrasse on nimetty tuolloisen Ruotsi-Norjan kruununprinssin Kustaa V:n puolison Viktorian mukaan.

* Victoria terrasse oslolaisessa maisemapostikortissa 1900-luvun alussa.Victoria terrasse oslolaisessa maisemapostikortissa 1900-luvun alussa.
* Uudenvuodenaatto 1944. Liittoutuneiden ilmapommitus on osunut harhaan ja tuhonnut raitiovaunun.Uudenvuodenaatto 1944. Liittoutuneiden ilmapommitus on osunut harhaan ja tuhonnut raitiovaunun.
* Muistolaatta talon seinässä kertoo Gestapon toiminnasta toisessa maailmansodassa.Muistolaatta talon seinässä kertoo Gestapon toiminnasta toisessa maailmansodassa.
* Victoria terrassen portaikkoa.Victoria terrassen portaikkoa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Victoria terrasse *Oslo byleksikon*. Viitattu 19.5.2023. (norjaksi)
2. ↑  Aschim, Hege Njaa: Statsbygg planlegger salg av Victoria terrasse *Statsbygg*.  7.2.2023. Viitattu 19.5.2023. (norjaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Victoria terrasse** Wikimedia Commonsissa
**Sukeltajakoulu** (SUKK) on Rannikkoprikaatin tukikohdassa Upinniemessä toimiva Meritiedustelupataljoonan alainen koulutusyksikkö. Sukeltajakoulu kouluttaa vuorovuosin taistelusukeltajia ja raivaajasukeltajia. Koulutukseen voi hakea sekä varusmiehenä että kantahenkilökuntaan kuuluvana vuosittain lokakuussa järjestettävässä valintakokeessa. Valintakokeeseen kuuluu juoksutestejä (Cooperin testi), lihaskuntotestejä sekä uinti- ja sukellustestejä. Sukeltajakouluun valitut astuvat palvelukseen tammikuussa, ja kaikkien palvelusaika on 347 vuorokautta.

Vuoteen 2015 asti Sukeltajakoulu toimi 5. miinalaivueen alaisuudessa. Aiemmin koulu on toiminut nimellä **Sukeltajakurssi**, jolloin koko palvelusta ei ole suoritettu samassa yksikössä.

Lähteet
-------

1. ↑  Sukeltajakurssin valintakokeen fyysiset kokeet Puolustusvoimat.  Arkistoitu 26.4.2016.
2. ↑  Anttila Matti, Ellonen Antti: *Vedenalainen veljeskunta - Merivoimien sukeltajakoulutuksen historia*. Koala-kustannus Oy, 2016. *lähde tarkemmin?*
3. ↑  Merivoimat: Sukeltajakoulun valintakoelajit *puolustusvoimat.fi*. Viitattu 15.4.2024.
4. ↑  Puolustusvoimat Sukeltajat *Suomi.fi*. Puolustusvoimat. Viitattu 15.4.2024.
**Kankaanpään Taideyhdistys ry** on vuonna 1965 perustettu taideyhdistys. 

Yhdistyksen alkuperäinen tarkoitus oli Kankaanpään taidekoulun perustaminen ja ylläpitäminen. Taidekoulun vuonna 1989 tapahtuneen kunnallistamisen jälkeen yhdistys on järjestänyt muun muassa näyttelyitä, tapahtumia, nuorten kuvataidekursseja, taide- ja arkkitehtuurikierroksia, ylläpitänyt alueen taidekeskustelua sekä järjestänyt jäsenilleen taidematkoja.

Kankaanpään Taideyhdistys ry on perustanut myös lasten kuvataidekoulun, joka aloitti maaliskuussa 1986. Koulu siirtyi muutaman vuoden kuluttua Kankaanpään kansalaisopiston alaisuuteen.

Näyttelytoiminta
----------------

Yhdistyksellä on ollut aktiivinen näyttelytoiminta ja viiden vuoden välein se on toteuttanut mittavampia näyttelyitä.

Vuodesta 2003 alkaen yhdistys on ylläpitänyt Kankaanpään Galleriaa yhdessä Kankaanpään taiteilijaseuran kanssa. Gallerian toiminta ei ole ollut yhtäjaksoista. Vuonna 2013 gallerian toiminta käynnistettiin uudelleen kaupungin omistamassa entisessä sairaalarakennuksessa.

Yhdistys on osallistunut myös Pohjois-Satakunnan Taideviikkojen järjestämiseen.

Taideyhdistyksen hankinnat ja kokoelmat
---------------------------------------

Yhdistys tukee taideopiskelijoita ja nuoria taiteilijoita taidehankinnoilla. Aiemmin yhdistys lahjoitti tekemänsä hankinnat eteenpäin, mutta vuodesta 2006 alkaen on kartutettu taideyhdistyksen omaa taidekokoelmaa. Vuodesta 2006 alkaen yhdistys on lähes joka vuosi hankkinut teoksen Kankaanpään taidekoulusta valmistuneelta lahjakkaalta taiteilijalta. Vuonna 2015 taideyhdistyksen kokoelma käsitti 18 teosta, jotka oli deponoituna Kankaanpään kaupunginmuseoon.

Kunniajäsenet
-------------

* Taidemaalari Juhani Tarna

Lähteet
-------

1. ↑  Maija Anttila: *Juuret 1965-2015: Kankaanpään Taideyhdistys ry 50 vuotta*, s. 66. Kankaanpään Taideyhdistys ry, 2015.
2. ↑  Historia | Kankaanpään Taideyhdistys ry *kankaanpaantaideyhdistys.fi*.  20.11.2017. Viitattu 25.11.2021.
3. ↑  Maija Anttila: *Juuret 1965-2015: Kankaanpään Taideyhdistys ry 50 vuotta*, s. 67. Kankaanpään Taideyhdistys ry, 2015.
4. ↑  Maija Anttila: *Juuret 1965-2015: Kankaanpään Taideyhdistys ry 50 vuotta*, s. 66-67, 70. Kankaanpään Taideyhdistys ry, 2015.
5. ↑  Maija Anttila: *Juuret 1965-2015: Kankaanpään Taideyhdistys ry 50 vuotta*, s. 92. Kankaanpään Taideyhdistys ry, 2015.
**Taavi Matilainen** (18. lokakuuta 1875 Karttula – 24. maaliskuuta 1934 Helsinki) oli suomalainen maanviljelijä ja päätoimittaja.

Matilainen kävi kansanopiston ja maanviljelyskoulun ja tuli vuonna 1903 Oulun läänin talousseuran maatalousneuvojaksi. Hän oli Uudenmaan läänin maanviljelysseuran apulaissihteerinä ja maatalousneuvojana 1911–1913. Vuodesta 1913 lähtien Matilainen toimi maanviljelijänä ensin Kemiössä ja sitten Kaarinan Ilpoisissa.

Matilainen oli Lounais-Suomen Maanviljelysseuran johtokunnan jäsenenä vuodesta 1919 alkaen, Turun Osuuskaupan hallinnon jäsenenä ja maataloustuottajain Lounais-Suomen Piiriliiton sihteerinä 1919–1921. Matilainen työskenteli myös sokerijuurikasviljelyn edistämiseksi sekä maanviljelijäin osuustoiminnallisen karjanmyyntijärjestön ja voiliike Valion kehittämiseksi. Hän kuului maalaisliittoon puolueen perustamisesta alkaen. Matilainen oli mukana ostamassa uusikaupunkilaista Vakka-Suomi-lehteä Maalaisliiton paikallislehdeksi ja lisäksi hän vaikutti ratkaisevasti Turunmaa-lehden syntyyn sekä kehitykseen. Matilainen oli Turunmaa-lehden johtokunnan puheenjohtajana kymmenisen vuotta ja parisen vuotta sen päätoimittajana. Hän oli maalaisliiton Turun 1äänin eteläisen vaalipiirin piiritoimikunnan puheenjohtaja ja maalaisliiton keskushallituksen jäsen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Päätoimittaja Taavi Matilainen kuollut, Helsingin Sanomat, 27.03.1934, nro 83, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
**Anette Latva-Piikkilä**  (s. 1979) on suomalainen urheilutoimittaja ja karting-kuljettaja. Hän luki vuosina 2005–2011 urheilu-uutisia MTV3-kanavalla ja toimi myös toimittajana joissain urheilutapahtumissa sekä aiemmin Motor Forum -ohjelmassa. Hän kirjoitti myös Racegirl-blogia MTV3:n internet-sivuille.

Latva-Piikkilä oli mukana suomalaisten naisrata-autoilijoiden Team Womena -tiimissä. Hän ajoi muun muassa kartingia Cup-, SM-, PM-, ja MM-tasoilla eri luokissa. Hän ajoi nuorena kartingissa kilpaa muun muassa Kimi Räikkösen, Lewis Hamiltonin ja Nico Rosbergin kanssa. Toimittajan töiden jälkeen hän toimi Suomen Red Bullin viestintäpäällikkönä vuosina 2011–2014.

Nykyään (vuonna 2020) hän toimii Levillä Lapissa matkailualan yrittäjänä perustamassaan Discover Lapland -nimisessä yrityksessä.

Lähteet
-------

1. ↑  Muistatko Anette Latva-Piikkilän? Entinen tv-kasvo löysi täysin uudenlaisen elämän Lapista – kertoo bikinijuonnon taustat *www.iltalehti.fi*. Viitattu 8.7.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Anette Latva-Piikkilän blogi (Arkistoitu – Internet Archive)
**Tommi Niemelä** (s. 17. kesäkuuta 1983 Helsinki) on suomalainen jääkiekkovalmentaja ja entinen jääkiekkomaalivahti, joka on pelannut valtaosan urastaan muualla Euroopassa. Tällä hetkellä hän valmentaa SM-liigajoukkue Pelicansia.

Pelaajaura
----------

Niemelä on Helsingin IFK:n kasvatteja, joka siirtyi A-juniori-ikäisenä paikallisvastustaja Jokereihin. Jokereissa tilille kertyi yhteensä 8 ottelua SM-liigassa kaudella 2002–2003, joista yhdessä Niemelä pääsi maaliin. Jokereiden lisäksi Niemelä on edustanut Suomessa Mestiksessä Hyvinkään Ahmoja, Kiekko-Vantaata, Forssan Palloseuraa sekä Kouvolan KooKoota kausien 2003–2007 välisenä aikana. Ulkomailla Niemelä pelasi Ruotsin, Tanskan, Hollannin, Italian ja Saksan eri sarjoissa, ennen kuin loukkaantuminen lopetti pelaajauran.

Valmentajaura
-------------

Kausina 2009–2015 hän toimi kuuden kauden ajan Pelicansin organisaatiossa eri huippuvaiheen ikäluokkien päävalmentajana. Niemelä toimi kaudet 2015–2017 alle 17- ja alle 16-vuotiaiden maajoukkueen päävalmentajana. Hän oli osa myös alle 20-vuotiaiden maajoukkueen johtoryhmää vuoden 2017 MM-kisoissa Montrealissa. Niemelä oli päävalmentajana Suomen alle 18-vuotiaiden maajoukkueen voittaessa MM-kultaa vuonna 2018. Kaudeksi 2018–2019 Niemelä siirtyi Lausanne HC:n apuvalmentajaksi.

Syksystä 2020 alkaen hän on valmentanut SM-liigajoukkue Pelicansia 2+2-vuotisella sopimuksella .

Lähteet
-------

* 
* (Arkistoitu – Internet Archive)
* 
* 
* (Arkistoitu – Internet Archive)
* 
* 
* 
* 
* 

### Viitteet

1. 1 2  Tommi Niemelästä Pelicansin uusi päävalmentaja. Pelicans 17.4.2020 (päiväämätön).
2. ↑
**Carl Volter Pousar** (25. heinäkuuta 1866 Forssa – 4. huhtikuuta 1934 Forssa) oli suomalainen pankinjohtaja, lintutieteilijä ja keräilijä. Pousar keräsi suuren linnunmunakokoelman ja hänet tunnettiin lintutieteilijänä myös Suomen ulkopuolella.

Pousar tuli Suomen Yhdyspankin Forssan konttorin palvelukseen vuonna 1900 ja Forssan konttorin johtajana hän toimi vuodesta 1924 aina eläkkeelle jäämiseensä saakka vuoden 1933 lopulla. Pousar keräsi suuren linnunmunakokoelman, johon kuului tuhansia kappaleita munia sekä Suomesta että ulkomailta. Hän oli linnunmunien asiantuntijana tunnettu sekä Suomessa että ulkomailla. Pousar julkaisi saksalaisissa ammattilehdissä muun muassa kuvauksia Tammelan linnustosta ja omista linnunmunatutkimuksistaan. Pousar tutki Tammelan linnustoa vuosina 1895-1905 ja hän käytti tutkimuksissaan apuna myös ammuttujen lintujen tutkimista. ArtPousar keräsi myös merkittävän perhoskokoelman. Nuoruudessaan Pousar harrasti valokuvausta ja kuvasi Forssan rakennuksia ja ihmisiä.

Volter Pousar kuoli keuhkokuumeeseen huhtikuussa 1934. Volter Pousar oli kirjastonhoitaja, kirjojen keräilijä, sukututkija ja kirjailija Jarl Pousarin isoisä. Jarl Pousar peri Volter Pousarin kirjaston, joka sisälsi runsaasti lintutieteellisiä teoksia, kaunokirjallisuutta sekä matkakuvauksia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Ent. pankinjoht. Volter Pousar, Forssan Lehti, 04.04.1934, nro 38, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
2. ↑  L-H:n linnusto ennen ja nyt, keskustelu 26.6.2018, Lounais-Hämeen Lintuharrastajat ry:n sivusto
3. ↑  Elias kirjailijat - Lukki-kirjastojen kotiseutukirjallisuustietokanta : Jarl Pousar

Kirjallisuutta
--------------

* Torild Brander : *Volter Pousar: forssalainen pankinjohtaja - kansainvälisesti tunnettu lintutieteilijä*. Eripainos Aamulehti 3.12.1956. Tampere 1956
* Torild Brander : *Volter Pousarin lintutieteellisistä päiväkirjoista ja luetteloista*. Lounais-Hämeen luonto 3/1957, s. 12-20
**Naked Attraction Suomi** on deittiohjelma, joka perustuu brittiläiseen *Naked Attraction* -formaattiin. Ensimmäinen kausi julkaistiin Dplay+ (nykyään Discovery+) -suoratoistopalvelussa joulukuussa 2020. Toinen kausi julkaistiin talvella 2021–2022. Kolmas sekä neljäs tuotantokausi kuvattiin loppuvuonna 2022. Kolmas kausi esitettiin 2023. Neljännen kauden esitys 2024. Ohjelmaa juontaa seksuaaliterapeutti Marja Kihlström.

Ohjelmassa osallistuja saa eteensä viisi alastonta ihmistä, jotka seisovat piilotettuina värikkäisiin koppeihin. Heidän vartalonsa ja kasvonsa paljastetaan vähitellen alhaalta ylöspäin, ja osallistujan pitää joka kierroksen päätteeksi valita, kuka joutuu poistumaan. Kun kopeissa on jäljellä enää kaksi henkilöä, osallistuja käy ottamassa vaatteensa pois ennen kuin hän päättää, kumman jäljellä olevista hän valitsee treffikumppanikseen. Ohjelman trailerit ovat sensuroituja, mutta jaksot eivät.

Suomen ja Britannian lisäksi ohjelmasta on tehty omat versiot muun muassa Saksassa (*Naked Attraction – Dating hautnah*) ja Tanskassa (*Date mig nøgen*).

Katso myös
----------

* Aatami etsii Eevaa

Lähteet
-------

1. ↑  Naked Attraction Suomen trailerissa peitettiin sukupuolielimet – katsojat raivostuivat turhaan: Ohjelmassa on kaikki tarkasti näytillä *Iltalehti (iltalehti.fi)*.  5.12.2020. Viitattu 31.12.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* *Naked Attraction Suomi* Discovery+-palvelussa
**Tuomiopartio** (eng. Doom Patrol) on DC Comicsin sarjakuvissa esiintynyt supersankariryhmä. Ryhmä esiintyi ensimmäisen kerran My Greatest Adventure #80 tarinassa kesäkuussa 1963 ja ryhmän loivat Arnold Drake, Bob Haney ja Bruno Premiani. Tuomiopartio koostuu metainhimillisiä voimia omaavista supersankareista, joiden "lahjat" aiheuttivat heille vieraantumista ja traumaa. Ryhmän alkuperäisiä jäseniä olivat Chief (Niles Caulder), Robotman (Cliff Steele), Elasti-Girl (Rita Farr) ja Negative Man (Larry Trainor); Petopoika (Garfield Logan) ja Mento (Steve Dayton). Tiimi pysyi My Greatest Adventure -tarinan hahmoina, joka nimettiin uudelleen Doom Patroliksi numerosta 86 (maaliskuu 1964). Alkuperäinen sarja peruutettiin vuonna 1968, kun Drake tappoi joukkueen numerossa 121, sarjan viimeinen, (syyskuu–lokakuu 1968). Sen jälkeen Doom Patrol -sarjaa on ollut kuusi, ja Robotman on ainoa hahmo, joka esiintyy kaikissa niissä. Petopoika liittyi myöhemmin Teinititaanien vakiojäseneksi. Ryhmällä on ollut sen historian aikana useita muita jäseniä. Ryhmä on esiintynyt omassa nimikkosarjakuvassaan, jota julkaistaan edelleen.

Syyskuussa 2011 The New 52 käynnisti uudelleen DC:n jatkuvuuden. Tällä uudella aikajanalla Doom Patrol mainitaan lyhyesti Justice Leaguen numerossa 24. Joukkueen on kuvattu olevan ulkonäöltään identtinen Paul Kupperbergin vuoden 1977 Doom Patrolin kanssa, joka koostuu jäsenistä Celsius (Arani Desai), Joshua Clay ja Negative Woman (Valentina Vostok) sekä lisäjäseninä Karma (Wayne Hawkins) ja Scott Fischer.

Forever Evil tarinan aikana Valentina Vostok, Karma ja Scott kuolevat yhteenotossa Johnny Quickin ja Crime Syndicate -järjestön Atomican kanssa, kun taas Celsius ja Joshua Clay oletettavasti tapetaan. Saatuaan tietää tiiminsä kuolemasta tohtori Niles Caulder ryhtyy kokoamaan uutta Tuomiopartiota.

Crime Syndicate -järjestön tappion jälkeen äskettäin luotu Doom Patrol esitellään Justice Leaguen numerossa 30. Tiimiin kuuluvat Robotman, Elasti-Girl, Negative Man ja M.I.A. Oikeuden Puolustajien jäsen Element Woman, jota Caulder kieltäytyy päästämästä pois ryhmästä ja huijaa uskomaan, että Oikeuden Puolustajat hylkäsivät hänet.

Tuomiopartiolla on ollut useita vihollisia ryhmän pitkän historian aikana, joista merkittävimpiä ovat olleet Pahuuden Veljeskunta (Brotherhood of Evil), Kenraali Immortus, Kenraali Zahl, Mr. Nobody, Garguax, Shrapnel, Red Jack, Vincent Harding, Darren Jones, The Scissor Men, Mutant Master, Black Vulture, The Claw ja AVM.

Tuomiopartio on esiintynyt samannimisessä televisiosarjassa *Doom Patrol*, jota esitettiin neljä tuotantokautta vuosina 2019-2023. Ryhmä esiintyi myös *Titans* -sarjan jaksossa *Doom Patrol*, jossa esiintyivät Chief, Elasti-Woman, Robotman ja Negative Man.

Lähteet
-------

1. ↑   Beatty, Scott (2008). "Doom Patrol". In Dougall, Alastair (ed.). The DC Comics Encyclopedia. New York: Dorling Kindersley. p. 109
2. ↑  Justice League Vol. 2 #24
3. ↑  Justice League Vol. 2 #27
4. ↑  "'Doom Patrol' Live-Action Drama Series From Greg Berlanti Greenlighted By DC Universe"
**Balázs "Dzudzi" Dzsudzsák** (s. 23. joulukuuta 1986 Debrecen, Hajdú-Biharin lääni, Unkari) on unkarilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen keskikenttäpelaaja. Hänen näkyvimpiin vahvuuksiinsa kuuluu hyvä sijoittuminen ja kova vasemman jalan laukaus.

Dzsudzsák edusti juniorivuosinaan Nyírlugosia, Debreceni Olasz Focisulia, Létavértesiä ja Debreceni VSC:tä. Ammattilaisuransa hän aloitti vuonna 2005, kun hän teki kahden vuoden sopimuksen Debreceni VSC:n kanssa. Vuodet 2008-2011 hän pelasi PSV Eindhovenissa Hollannissa. Sen jälkeen hän siirtyi vuodeksi pelaamaan venäläiseen Anzi Mahatskalaan. Vuonna 2012 hän siirtyi toiseen venäläisseuraan, Dynamo Moskovaan. Myöhemmin hän on pelannut Turkissa ja Yhdistyneissä arabiemiirikunnissa. Hän voitti Debreceni VSC:n riveissä kolme Unkarin mestaruutta ja Supercupia. Lisäksi hän saavutti Unkarin cupin voiton. Eindhovenissa hän voitti Hollannin liigamestaruuden debyyttikaudellaan. Hänet valittiin kotimaansa vuoden jalkapalloilijaksi vuonna 2007.

Maajoukkueessa Dzsudzsák on pelannut 96 ottelua ja tehnyt 20 maalia.

Saavutukset
-----------

* Unkari **Debreceni VSC**
	+ Unkarin liiga: 2005, 2006, 2007
	+ Unkarin cup
	+ Unkarin supercup: 2005, 2006, 2007

* Alankomaat **PSV Eindhoven**
	+ Eredivisie: 2008
		- Unkarin vuoden jalkapalloilija 2007

Lähteet
-------

* Dzsudzsákin profiili sivustolla Transfermarkt
* Tilastot soccerbase.com -tietokannassa (Arkistoitu – Internet Archive)
* Tilastoja

### Viitteet

1. ↑  Mamrud, Roberto: Hungary - Record International Players  28.8.2018. RSSSF. Viitattu 11.9.2018. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kotisivut

Unkarin joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2016
1 Király |
2 Lang |
3 Korhut |
4 Kádár |
5 Fiola |
6 Elek |
7 Dzsudzsák |
8 Nagy |
9 Szalai |
10 Gera |
11 Németh |
12 Dibusz |
13 Böde |
14 Lovrencsics |
15 Kleinheisler |
16 Pintér |
17 Nikolics |
18 Stieber |
19 Priskin |
20 Guzmics |
21 Bese |
22 Gulácsi |
23 Juhász |
Valmentaja Storck
**Wayne Enterprises** tunnetaan myös nimillä **WayneCorp** ja **Wayne Industries** on DC Comicsin sarjakuvissa esiintyvä varakas fiktiivinen yritys. Yritys esiintyi ensimmäisen kerran tarinassa The Brave and the Bold #113 heinäkuussa 1974 ja kokonaisuudessaan tarinassa Batman #307 tammikuussa 1979. Yritys sijaitsee Gotham Cityssä ja sen omistaa miljardööri Bruce Wayne, joka toimii yrityksen toimitusjohtajana yhdessä Lucius Foxin kanssa. Yrityksen perustivat Waynen suvun esi-isät kauppiastaloksi 1600-luvulla. Se muuttui ja kasvoi vähitellen, kun se pystytettiin virallisesti 1800-luvulla, kun Alan Wayne, Solomon Waynen perillinen, perusti Wayne Shippingin ja Wayne Chemicalin. Yhdessä Wayne Manufacturingin kanssa, joka tuli myöhemmin, teollinen vallankumous vauhditti Wayne Enterprisesia suureksi voimatekijäksi. Sen pääkonttori sijaitsee Wayne Towerissa Gothamissa. Bruce Waynelle tulojen tarjoamisen lisäksi järjestön erilaiset toiminnot auttavat helpottamaan hänen toimintaansa Batmanina Gotham Cityssä sekä käyttämään ryhmittymän resursseja ihmiskunnan parantamiseen rahoittamalla ja tarjoamalla resursseja ei vain omiin pyrkimyksiinsä, mutta erilaisten sankariryhmien, kuten Young Justicen, Teinititaanien, Ulkopuolisten, Birds of Preyn ja Oikeuden Puolustajien rahoitukseen sekä köyhyyden ja katastrofien koettelemien alueiden torjuntaan. Yritys on myös LexCorpin kilpailija.

Wayne Enterprisesillä on useita tytäryhtiöitä, kuten Wayne Technologies, Wayne Biotech, Wayne Foods, Wayne Shipping, Wayne Steel, Wayne Chemicals, Wayne Industries, Wayne Medical, Wayne Electronics, Wayne Foundation ja Wayne Entertainment. Yritykseen kuuluu myös Batman Inc, joka rahoittaa julkisesti Batmanin liittolaisia ​​kaikkialla maailmassa.

*Joker War* tarinassa Jokeri onnistuu saamaan Wayne Enterprisesin omistajuuden itselleen ja onnistuu tuhlaamaan yrityksen ja Bruce Waynen omaisuuden lähes kokonaan käymällä sotaa Gotham Cityä vastaan. Vaikka Kissanainen onnistui saamaan yrityksen rahat takaisin, hän sodan päätyttyä antoi ne Lucius Foxille, jolla on nyt Waynen omaisuus hallussaan pitääkseen sen turvallisissa käsissä. Koska liittovaltion hallitus syytti Bruce Waynea Batmanin ja Batman Inc:n rahoittamisesta "vitsisodan" aiheuttamisessa, he tarkkailevat nyt Foxin hallussa olevia rahoja. Fox voi palauttaa rahat Bruce Waynelle, mutta koska niitä valvotaan, hän ei voi käyttää niitä toimintaansa Batmanina. Tällä hetkellä Lucius yrittää löytää laillisen tavan palauttaa Brucelle hänen omaisuutensa.

Lähteet
-------

1. ↑  "Wayne Enterprises – A Modern Company with Traditional Roots"