recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Henri Samuli Heimonen** (s. 26. marraskuuta 1975 Saarijärvi) on suomalainen kuvataiteilija. Heimonen asuu ja työskentelee Jyväskylässä.

Henkilöhistoria
---------------

Samuli Heimonen syntyi opistoupseeri Urpo Heimosen ja mielisairaanhoitajan Arja Kortemäen perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 2000 on Liina Kuusela. Heillä on kaksi lasta: Oiva ja Tenho.*lähde?* Ylioppilaaksi Heimonen tuli 1994 ja valmistui taiteiden maisteriksi Taideteollisesta korkeakoulusta vuonna 2002. Hän opiskeli taidekasvatusta. Oriveden Opiston kuvataidelinjan johtaja Heimonen oli 2004–2007. Heimonen asuu nykyään Jyväskylässä.

Taiteellinen tuotanto
---------------------

Heimonen piti ensimmäisen yksityisnäyttelynsä vuonna 2000 ja on osallistunut yhteisnäyttelyihin vuodesta 1998 lähtien. Vuonna 2008 Heimosen teoksista oli kaksi suurta näyttelyä, Tampereen taidemuseossa ja Helsingin Taidemuseo Meilahdessa. Heimosen suurikokoisissa esittävissä maalauksissa esiintyy usein eläinhahmoja ja rakennelmia. Monesti ne toimivat myös kaksoiskuvina niin, että läheltä katsoen huomio kiinnittyy eri asioihin kuin kauempana. Heimonen julkaisi maalauksistaan kirjan *Armi kiittää* vuonna 2010. Heimonen valittiin vuoden nuoreksi taiteilijaksi 2008. Tapperien Taideseuran mitalin hän sai 2003. Heimonen maalasi Petäjäveden kirkon lehterimaalaukset. Ne valmistuivat vuonna 2020.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Lasse Pajala, John Lagerbohm, Ulla Strengell-Silainen (toim.): *Kuka kukin on 2011*, s. 192. Helsinki: Otava, 2011. ISBN 978-951-1-24712-8.
2. ↑  Jenni Sainio: *Vieraana katsomossa Samuli Heimonen* Liikekieli.com (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Hs.fi | Helsingin Sanomat verkkolehti | Artikkeli Samuli Heimonen Vuoden nuori taiteilija
4. ↑  Vuoden nuorella taiteilijalla ykköstulot  2.11.2009. Yleisradio, yle.fi. Viitattu 22.7.2021.
5. ↑  Heimosen kotisivut

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvataiteilijamatrikkeli
* Samuli Heimosen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
* Yle Teema

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Yle

 |

 |
**Samuli Aikio**, saamelaisittain **Luobbal Sámmol Sámmol** (11. toukokuuta 1937 Utsjoki – 31. elokuuta 2022 Utsjoki) oli saamelainen kääntäjä, toimittaja ja tutkija. Hän puhui äidinkielenään pohjoissaamea. Hän on IBBY:n kunnialistalla (1980).

Aikion vanhemmat olivat talollinen Samuli ja emäntä Kaarin Sofia Aikio. Hän kävi koulun Helsingin Munkkiniemessä ja suoritti sen jälkeen Helsingin yliopistossa filosofian kandidaatin tutkinnon aineinaan suomalais-ugrilainen kansatiede ja kielentutkimus. Hän työskenteli 1960-luvulla Suomen tietotoimistossa. Sittemmin hän oli päätoimittaja *Sabmelaš*-lehdessä, jonka toimituskuntaan hän liittyi 1967, sekä Helsingin yliopiston assistentti, Pohjoismaisen saamelaisinstituutin ja Kotimaisten kielten tutkimuskeskuksen tutkija ja myös apulaisprofessori Oulun yliopiston saamentutkimuksessa.

Aikio on kirjoituksillaan oikaissut saamelaisuutta koskevia väärinkäsityksiä. Saamelaiskirjallisuutta esittelee *Skabmatolak – Tulia kaamoksesta* vuodelta 1974. Hänen merkittävin työnsä on kuitenkin saameksi julkaistu aineisto, esimerkiksi Saamenmaan menneistä ajoista ja kansan historiasta kertova *Olbmot ovdal min*, (’Ihmisiä ennen meitä’).

Aikion poika on professori Ante Aikio.

Teoksia
-------

* *Lentonoidan poika* (yhdessä vaimonsa Annukka Aikion kanssa)
* *Tyttö joka muuttui kultaiseksi koskeloksi*
* *Sabmelažžai maidnasak ja muihtalusak* (suom. *Lappalaisten satuja ja tarinoita*)
* *Olbmot ovdal min. Sámiid historjá 1700-logu rádjái*. Ohcejohka: Girjegiisá, 1992. ISBN 951-8939-08-X. (pohjoissaameksi)
* *Davvisámi báikenamat. Oktan čilgehusaiguin*. Kárášjohka: ČálliidLágádus, 2017. ISBN 9788282632201. (pohjoissaameksi)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Tero Mustonen, Saamelaisten renessanssimies, Samuli Aikio, täyttää 80 vuotta 11.5.2017, Lumimuutos Osuuskunta, viitattu 24.10.2019
2. ↑  *Inarilainen*, 14.9.2022, s. 7
3. ↑  Taarna Valtonen: Luobbal Sámmol Sámmol, Samuli Aikio 1937–2022, Finnisch-Ugrische Forschungen, 2022, No 67 *journal.fi*. Viitattu 7.7.2023.
4. ↑  Samuli Aikio, Kirjasampo.fi, viitattu 24.10.2019
5. ↑  Jouni Kitti, Sapmelas-lehden historiaa, viitattu 24.10.2019


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Polkuyhtenäinen avaruus (vihreällä) ja kaksi polun yhdistämää pistettä.
**Polku** on topologian käsite, joka kuvaa yhteyttä kahden pisteen välillä jossakin topologisessa avaruudessa. Täsmällisemmin määriteltynä *polku* pisteestä a pisteeseen b avaruudessa S on sellainen jatkuva kuvaus

{\displaystyle f:[0,1]\to S,}
että {\displaystyle f(0)=a} ja {\displaystyle f(1)=b}.
Tällöin a on polun *alkupiste*, b on sen *loppupiste*, ja polku *yhdistää* pisteet a ja b.

Intuitiivisesti voi ajatella, että polkufunktion argumentti on aikakoordinaatti t, ja funktio kuvaa pisteen {\displaystyle f(t)} liikkumista käyrää pitkin ajan kuluessa. Alkuhetkellä {\displaystyle t=0} piste on polun alkupisteessä {\displaystyle f(0)}, ja liikkuu sitten jotakin käyrää (polkufunktion kuvajoukkoa) pitkin jatkuvasti, ilman hyppäyksiä, kunnes loppuhetkellä {\displaystyle t=1} se on polun loppupisteessä {\displaystyle f(1)}.

Koska reaalilukuväli [0,1] on yhtenäinen, niin jatkuva kuvaus f kuvaa sen yhtenäiseksi joukoksi maaliavaruudessa S. Niinpä polun yhdistämät pisteet kuuluvat samaan yhtenäiseen komponenttiin (intuitiivisesti: yhtenäinen aliavaruus ei voi ulottua epäyhtenäisessä avaruudessa olevan "aukon" yli). Topologinen avaruus on polkuyhtenäinen, jos sen minkä tahansa kahden pisteen välillä on olemassa polku. Topologian perustuloksiin kuuluu, että jos avaruus on polkuyhtenäinen, niin se on myös yhtenäinen. Käänteinen ei päde: on olemassa yhtenäisiä avaruuksia, jotka eivät kuitenkaan ole polkuyhtenäisiä. Klassinen esimerkki on topologin sinikäyrä.

Lähteet
-------

1. ↑  Path *Encyclopedia of Mathematics*. Springer & European Mathematical Society. Viitattu 29.9.2020. (englanniksi)
2. 1 2 3  Ojanperä, Arttu (Eero Hyryn luentojen mukaan): Topologia (Luentomateriaali. Sivut 60–63)  2013. Tampereen yliopisto, Informaatiotieteiden yksikkö.  Arkistoitu 5.1.2023. Viitattu 1.10.2020.
3. 1 2  Parkkonen, Jouni: Metriset avaruudet ja Topologia (Luentomateriaali. Sivut 64–65)  2018. Jyväskylän yliopisto.  Arkistoitu 5.1.2023. Viitattu 1.10.2020.
4. ↑  Freiwald, Ronald C.: *An Introduction to Set Theory and Topology*, s. 221–225. Saint Louis, Missouri: Washington University in St. Louis, 2014. ISBN 978-1-941823-10-1. Teoksen verkkoversio (viitattu 1.10.2020). (englanniksi)
5. ↑  Barile, Margherita: Topologist's Sine Curve *MathWorld*. Wolfram Research. Viitattu 1.10.2020. (englanniksi)
**Intel Westmere** (myös **Nehalem-C**) on Intelin kehittämä suoritinarkkitehtuuri, jonka yhtiö julkaisi 7. tammikuuta 2010. Arkkitehtuuriin perustuvat suorittimet valmistetaan 32 nanometrin tekniikalla, mutta niiden sisäänrakennetut grafiikkaohjaimet valmistetaan vanhemmalla 45 nm prosessilla. Arkkitehtuuri kehitettiin vanhemman Nehalem-arkkitehtuurin seuraajaksi. Westmeren korvasi myöhemmin Sandy Bridge-arkkitehtuuri.

Ominaisuudet
------------

Prosessoreiden ensimmäiset työpöytäversiot tunnettiin Clarkdale-koodinimellä ja ne asentuivat Socket 1156 -suoritinkantaan kuten vanhemmat Nehalem-suorittimet. Suorittimet tukivat Nehalemeille tyypillisiä Turbo Boost- ja HyperThearding-toimintoa. Uutena ominaisuutena Westermere-prosessoreissa oli suorittimen kanssa samaan kotelointiin yhdistetty grafiikkaohjain. Westermere -suorittimissa suoritinydin ja grafiikkaohjain olivat erillisiä piirejä, jotka on yhdistetty saman koteloinnin alle. Grafiikkaohjain on suorittimen kanssa yhteydessä QPI-väylän kautta. Westermeret toivat uutena ominaisuutena myös käskykantauudistuksia, joista kuusi kehitettiin AES-algoritmin nopeuttamiseksi. Seitsemäs käskykantauudistus kohdistettiin kryptauksen nopeuttamiseksi.Westmere-arkkitehtuuriin pohjautuneissa kuusiytimisissä Gulftown-suorittimissa piisiru sisälsi 1,17 miljardia transistoria ja sen pinta-ala oli 240 neliömillimetriä. Westmereen pohjautuneissa kaksiytimisissä Clarkdale-suorittimissa oli 384 miljoonaa transistoria ja niiden pinta-ala oli 81 neliömillimetriä.

Lähteet
-------

1. ↑  Suvanto, Ville: 2010 Core -tekniikkakatsaus, 2010 Core -prosessorit & Intel Core i5-661  19.1.2010. Muropaketti.  Arkistoitu 1.3.2014. Viitattu 26.2.2014.
2. ↑  Suvanto, Ville: Tietoja Intelin tulevista prosessoreista  5.2.2010. Muropaketti.  Arkistoitu 2.3.2014. Viitattu 26.2.2014.

Intelin suoritinarkkitehtuurit NetBurstista ja P6:sta Cannonlakeen

|  |
| --- |
| **NetBurst** |
| Willamette | Northwood | Prescott | Tejas | Nehalem (NetBurst) |
|  | ⤷ | Cedar Mill (Tejas) |
|  | ⤷ | Prescott-2M | Cedar Mill |
|  | Smithfield | Presler |
| **P6** | **Core Duo** | **Nehalem** | **Sandy Bridge** | **Haswell** | **Skylake** |
| Coppermine | Tualatin | Banias | Dothan | Yonah | Core Duo | Penryn | Nehalem | Westmere | Sandy Bridge | Ivy Bridge | Haswell | Broadwell | Skylake | Cannonlake |
| 180 nm | 130 nm | 90 nm | 65 nm | 45 nm | 32 nm | 22 nm | 14 nm | 10 nm |
|  | Bonnell | Saltwell | Silvermont | Airmont | Goldmont |
|  | **Bonnell** | **Silvermont** | **Goldmont** |
"**Polka Dots and Moonbeams**" on Jimmy Van Heusenin säveltämä ja Johnny Burken sanoittama musiikkikappale vuodelta 1940.

Kappaleen nauhoitti ensimmäisenä laulaja Frank Sinatra Tommy Dorseyn yhtyeen kanssa. Sinatran versio nousi singlelistalla 18. sijalle. Kappaleen ovat levyttäneet useat artistit ja sitä pidetään jazzstandardina. Se esitettiin vuoden 1945 elokuvassa *Belle of the Yukon*. Sarah Vaughan nauhoitti sen vuoden 1957 albumilleen *Swingin’ Easy*. Lester Young äänitti kappaleen useita kertoja vuodesta 1949 eteenpäin. Myös muun muassa Bing Crosby, Doris Day, Nat King Cole, Bud Powell, Chet Baker, Wes Montgomery ja Bill Evans ovat nauhoittaneet kappaleen.

Sävellys pohjautuu 32 tahdin AABA-rakenteeseen F-duurissa. Sekä A- että B-osan harmoniassa on tärkeässä roolissa 1930-luvun menestyskappaleissa "Blue Moon" ja "Heart and Soul" esiintynyt sointukulku I–vi–ii7–V7 (ns. akuankkakierto). Sanoitus on korostetun romanttinen, ja musiikkikirjoittaja William Zinsser on sanonut kappaleen sanojen vaativan söpöydessään kuulijalta "vahvaa vatsaa".

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Jeremy Wilson: Polka Dots and Moonbeams *JazzStandards.com*. Viitattu 19.5.2011. (englanniksi)
2. 1 2 3  Ken Dryden: Polka Dots and Moonbeams *Allmusic*. Viitattu 23.5.2011. (englanniksi)
3. ↑  William Zinsser: *Easy to Remember: The great American songwriters and their songs*, s. 223. David R. Godine Publisher, 2006. ISBN 9781567923254. (englanniksi)
Teoksen kirjoittaja Henry David Thoreau.
**Kävelemisen taito** (engl. *Walking*) on Henry David Thoreaun essee kävelemisestä ja luonnosta. Se ilmestyi ensimmäisen kerran *The American Monthlyn* kesäkuun numerossa 1862. Esseessä ylistetään villiä ja vapaata luontoa. Aloituskappaleessa kirjoitetaan:

> »Haluan lausua sanan Luonnon puolesta, täydellisen ja alkuperäisen vapauden puolesta vastakohtana kansalaisen vapaudelle ja sivistykselle. Haluan tarkastella ihmistä Luonnon asukkaana tai sen erottomattomana osana pikemmin kuin yhteiskunnan jäsenenä. Haluan esittää äärimmäisen kannanoton, jolloin voin lausua sen painokkaasti, sillä sivilisaation esitaistelijoita on kylliksi: kirkkoherra ja koululautakunta ja jokainen teistä pitää siitä huolen.» 
> 
> 

Thoreau kirjoittaa luonnossa kävelemisen nautinnosta ja kertoo välttävänsä teitä ja kaupunkeja. Villin luonnon lisäksi kirjoittaja myös ylistää luonnonmukaista ihmistä. Thoreau esittää, että ihmisellä on aina ollut historiansa aikana halu vaeltaa nimenomaan idästä länteen.

Suomennos
---------

* Thoreau, Henry David: *Kävelemisen taito*. Suomentanut Markku Envall. Helsinki: Jack-in-the-Box, 1997. ISBN 952-5019-04-7.

Aiheesta muualla
----------------

WikiaineistoWikiaineisto
Wikiaineistoon on tallennettu tekstiä aiheesta: 
***Walking*** (englanniksi)

* Kävelemisen taito Gutenberg-projektissa (englanniksi)
**Euravisio** oli 90-luvulla Eurassa järjestetty pienimuotoinen festivaalitapahtuma. Järjestäjinä toimivat Euravisio ry ja Euran kunta. Toimintaan kuului konserttien järjestäminen sekä kuvataiteilijoiden kutsunäyttelyjen ja kirjailija- ja kulttuuritutkijaseminaarien järjestäminen. Musiikkipiireissä festivaalia pidettiin pääasiassa kamarimusiikkitapahtumana vaikkakin sen tarjonta oli monipuolisempaa.

Tapahtuma järjestettiin vuosina 1991–2000. Järjestäjien mukaan periaatteena oli alun alkaen järjestää tapahtuma vain kymmenen kertaa. Siitä esimerkkinä Euravisio-yhdistyksen puheenjohtajan Erkki Saarisen lausunto Turun Sanomissa 1999: "Emme halua että tämä kuivuu vähitellen kokoon. Lopetamme täydessä vauhdissa, jolloin Euravisio jää mieliin hyvänä tapahtumana".

Joitakin Euravisiossa esiintyneitä yhtyeitä ja taiteilijoita
------------------------------------------------------------

* Vox Artis -kamarimusiikkiyhtye
* Nakhit Silmillah -maailmanmusiikkiyhtye
* Kari Heiskanen
* Taru Valjakka, laulu
* Pekka Kähkönen, laulu
* Tommi Hakala, laulu
* Ari Angervo, orkesterinjohtaja
* Heikki Sarmanto
* Pekka Sarmanto
* Esa Pethman
* Seppo Ruohonen, tenori
* Kimmo Mattila, haitari
* Risto Lauriala
* Ilkka Viljanen
* Pekka Vuori, kuvataiteilija
* Timo Teide, kuvataiteilija
* Simo Hannula, kuvataiteilija
* Harro Koskinen, kuvataiteilija

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑
3. ↑  :

Aiheesta muualla
----------------

* Turun Sanomat artikkeli Euravisio-tapahtumasta vuodelta 1999[vanhentunut linkki]
* Euravision ohjelmalehtinen vuodelta 1993 sivu 1
* Euravision ohjelmalehtinen vuodelta 1993 sivu 2
* Rauman taidemuseon sivustoilla (Arkistoitu – Internet Archive)
* Luettelo Euralaisista järjestöistä (Arkistoitu – Internet Archive)
* Tietoa Euran kunna kulttuurityöstä[vanhentunut linkki]
**Kätkävaara** on Tervolan kunnan pohjoislaidalla sijaitseva paljaslakinen vaara, jonka korkeus on 189 metriä ja jonka lakialueet ovat kivirakkojen peitossa. Kätkävaaran alueella on luontomatkailua. Kätkävaaran kylä sijaitsee vaaran välittömässä läheisyydessä. Kylässä asuu muutamia kymmeniä asukkaita.

Kätkävaaran alueelta on löydetty merkkejä Pohjois-Suomen vanhimmasta asutuksesta. Kätkävaarassa on myös luontopolku, jonka teemana ovat muinaismerien rantamuodostelmat. Polulla on 19 tutustumiskohdetta ja se on 7 kilometriä pitkä. Puolivälissä, Kätkävaaran huipulla, on hirsikota.

Kätkävaaran alueen eläinkanta on runsas, muun muassa hirviä, poroja, karhuja ja ilveksiä. Metsäkanalintuja on myös ja alueen suoalueilla on myös metsähanhia. Kätkävaaran alueella on useita merkittäviä luonnonsuojelualueita, kuten Pisavaaran luonnonpuisto ja Kilsiaapa-Ristivuoman soidensuojelualue. Alueelta on löydetty myös muun muassa kultaa, kuparia ja uraania. Alueella sijainnut kultakaivos lakkautettiin 1960-luvulla.
Red Norvo
**Kenneth Norville**, taiteilijanimeltään **Red Norvo** (31. maaliskuuta 1908 Beardstown, Illinois – 6. huhtikuuta 1999 Santa Monica, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen jazzmuusikko. Hän kuului ensimmäisiin ksylofonin, vibrafonin ja marimban taitajiin jazzissa.

Norvo sai lapsena pianonsoiton opetusta. Hän aloitti uransa 1920-luvun puolessavälissä ja esiintyi aluksi tanssiorkestereissa sekä vaudevillessä. Vuonna 1931 hän pääsi Paul Whitemanin suurorkesterin jäseneksi. Hän levytti vuonna 1933 harmonioiltaan, rytmeiltään ja instrumentaatioltaan innovatiiviset kappaleet "Dance of the Octopus" ja "In a Mist". Norvo meni naimisiin Whitemanin orkesterin vokalisti Mildred Baileyn kanssa, ja pariskunta perusti yhdessä vuonna 1936 oman kokoonpanon, joka tunnettiin nimellä "Mr. and Mrs. Swing". Norvo soitti ksylofonia tässä swingyhtyeessä, jolle sovituksia teki Eddie Sauter. Vuosina 1935–1944 Norvo oli vakiesiintyjä New Yorkin 52nd Streetin Famous Door -jazzklubilla. Vibrafonista tuli 1940-luvun alkupuolella hänen pääsoittimensa. Siihen siirryttyään hän levytti vuonna 1945 sessiossa bebopin merkkihenkilöiden Charlie Parkerin ja Dizzy Gillespien kanssa. Mukana oli Norvon ohella myös muita perinteisemmän jazzin esittäjiä, kuten Teddy Wilson ja Slam Stewart. Perinteisten ja modernien vaikutteiden yhdistelystä syntyivät kappaleet "Congo Blues", "Get Happy" ja "Slam Slam Blues".

Norvo ja Bailey erosivat vuonna 1945. Vuonna 1944 Norvo kiinnitettiin Benny Goodmanin sekstettiin Lionel Hamptonin tilalle. Vuonna 1946 hän liittyi vuodeksi Woody Hermanin orkesteriin. Tämän jälkeen hän aloitti työskentelyn triossa, jonka hänen kanssaan perustivat Tal Farlow ja Charles Mingus. Myöhemmin triossa toimivat muiden muassa Jimmy Raney ja Red Mitchell. 1950-luvulla Norvon yhteistyökumppaneihin kuuluivat Frank Sinatra ja Billie Holiday. Sinatran kanssa hän kiersi Australiassa vuonna 1959.

Norvo asui avioeronsa jälkeen Santa Monicassa ja esiintyi usein Las Vegasissa. 1960-luvulla hän kärsi lapsuuden mastoidiitin komplikaatioiden aiheuttamista kuulovaurioista, mutta leikkausten sarja auttoi ongelmaan. Norvo siirtyi näihin aikoihin Eurooppaan ja jatkoi esiintymistä, kunnes sai aivoverenkiertohäiriön 1980-luvulla. Hän menetti toisen vaimonsa Eve Rogersin vuonna 1992 ja kuoli itse 91-vuotiaana huhtikuussa 1999. Hänellä oli tytär Portia ja lapsenlapsi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Red Norvo Britannica
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Red Norvo – "Mr Swing" Jazzrytmit
3. 1 2 3 4  Red Norvo; Jazz’s First Xylophone, Marimba Virtuoso Los Angeles Times


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
	+ 2
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Grammy Awards
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* NARA
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Epáno Vátheia** (kreik. Επάνω Βάθεια, myös *Páno Vátheia*, Πάνω Βάθεια; transl. myös *Epáno/Páno Váthia*) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Chersónisoksen kuntaan, Iraklionin alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylän väkiluku on 151 (vuonna 2011).

Epáno Vátheian kylä, suomeksi "Ylä-Vátheia", sijaitsee noin 15 kilometriä kaakkoon Iraklionin kaupungista. Se on rakennettu noin 260 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Kylästä pohjoiseen sijaitsee Káto Vátheian kylä eli "Ala-Vátheia". Epáno Vátheia mainitaan ensimmäisen kerran venetsialaisvallan aikaisissa lähteissä vuonna 1271 nimellä *Panno Vathia*. Vuonna 1394 nimimuotona esiintyy *Apano Vathea*. Osmanivallan aikana 1800-luvulla kylän väestö oli lähes kokonaan turkkilaisia.

Epáno Vátheia muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Επάνω Βαθείας, *Topikí Koinótita Epáno Vatheías*), johon kuuluu varsinaisen Epáno Vátheian kylän lisäksi Ágios Ioánniksen kylä. Koko yhdyskunnan väkiluku on 224. Aiemmin Epáno Vátheia kuului Goúvesin kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Chersónisoksen kunnan Goúvesin kunnallisyksikköön.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. ↑  Επάνω Βάθεια *Land of Experiences*. Viitattu 6.9.2021.
**James Lee Peters** (13. elokuuta 1889 Boston, Massachusetts-19. huhtikuuta 1952) oli yhdysvaltalainen lintutieteilijä.

Petersin vanhemmat olivat eläinlääketieteen tohtori Austin Peters ja Frances Howie (Lee) Peters. Peters opiskeli Harvardin yliopistossa ja valmistui vuonna 1912. Ensimmäisessä maailmansodassa hän palveli Ranskassa ja Saksassa. 

Peters työskenteli Harvardin yliopiston vertailevan eläintieteen museon lintuosaston kuraattorina vuodesta 1932 kuolemaansa saakka. Hän toimi American Ornithologists' Unionin puheenjohtajana vuosina 1942-1945 ja palveli puheenjohtajana *International Commission on Zoological Nomenclature* -järjestöä.

Peters tunnetaan parhaiten seitsenosaisesta teoksestaan *Check-list of Birds of the World* (1931-1952), joka tunnetaan myös nimellä *Peters' check-list*. Verrattuna aikaisempaan Richard Bowdler Sharpen laatimaan luetteloon käyttää Peters trinominimistöä eli luettelee myös alalajit. Peters kuoli ennen kuin sai luettelon valmiiksi ja jälkimmäiset osat, samoin kuin ensimmäisten osien päivitykset, kirjoittivat Ernst Mayr ja muut. Petersin luettelo on ollut hyvin tärkeä lintutieteessä ja on ollut perustana lukuisten uudempien luetteloiden laatijoille, kuten James Clementsin *The Clements Checklist of the Birds of the World*, Edward C. Dickinsonin toimittaman *The Howard and Moore Complete Checklist of the Birds of the World*, Charles Sibleyn ja Burt Monroen *Distribution and Taxonomy of Birds of the World*, AOU:n toimittaman *AOU Checklist of North American Birds* ja SACC:n toimittaman Etelä-Amerikan lintujen luettelo.

Peters toimitti neljännesvuosittain ilmestynyttä rengastukseen keskittynyttä *Bird-Banding*-lehteä vuosina 1939–1950.

Peters avioitui Eleanor K. Sweetin kanssa 1932. Hänen harrastuksiaan olivat muun muassa vapaaehtoinen palokunta ja politiikka.

Peters nimesi lukuisia lintujen sukuja ja alalajeja, muun muassa monivyölurin suvun *Pseudeos*.

Lähteet
-------

1. ↑  ITIS

* Muistokirjoitus[vanhentunut linkki]

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
*Tämä artikkeli kertoo kanadalaisesta laulajasta. Brittiläisestä laulajasta katso Katy B.*
Katie Rox
**Katie Biever** (taiteilijanimeltään **Katie Rox**) on kanadalainen laulaja-lauluntekijä, joka on kotoisin Airdriesta, Albertasta. Nykyisin hän asuu Vancouverissa.

Katie on aikaisemmin toiminut taustalaulajana Mandy Moorelle. Hän myös laulaa suurimman osan Songs From Instant Star 2 (Alexz Johnson, julkaistu huhtikuussa 2006) -levyn taustalauluista.

Jakalope
--------

Hän oli Jakalopen alkuperäinen laulaja. Dave "Rave" Ogilvie pyysi Katieta liittymään yhtyeeseen, kun he tapasivat The Warehouse Studiolla (Bryan Adamsin omistama levytysstudio), jossa Katie työskenteli vastaanotossa. Hänet palkattiin yhtyeen laulajaksi – kuin myös sanoitusten ja sävelmien tekijäksi ensimmäisille kahdelle albumille – vain laulettuaan yhden laulun. 

Hänet tunnetaan myös *Degrassi: The Next Generation* -televisiosarjan neljännen ja viidennen tuotantokauden tunnuslaulun laulajana.

Katie lähti yhtyeestä alkuvuonna 2007.

Katie Rox
---------

Vuonna 2007 Katie lähti Jakalopesta jatkaakseen omia musiikillisia kiinnostuksiaan. Hän kuvailee kokemuksiaan Jakalopen kanssa aikana, jolloin hän "kasvoi lauluntekijänä, esiintyjänä, artistina ja hän oppi paljon hyödyllisiä asioita". Siitä huolimatta hänestä tuntui, että hänen oli aika seurata sydäntään ja palata juurillensa.

Hän on aloittanut uuden projektin nimellä Katie Rox. Hänen albuminsa *High Standars* julkaistiin 15. tammikuuta 2008. Se oli hänen uuden uransa alku. Hän julkaisi toisen albuminsa *Searchlight* vuonna 2009. Hänen kolmas albuminsa *Pony Up* julkaistiin vuonna 2011.

Sébastien & Katie
-----------------

Katie ryhtyi yhteistyöhön Simple Plan -yhtyeen Sébastien Lefebvren kanssa, jonka kanssa hän teki kolmen laulun EP:n nimeltä "Christmas Etc". He kirjoittivat ja nauhoittivat laulut Sébastienin ollessa Montrealissa ja Katien ollessa Vancouverissa. Tapahtumat kuvattiin, ja niistä tehtiin web-sarja nimeltään "Write Here, Write There". Kyseiset jaksot voi nähdä heidän YouTube-sivustollaan.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Katie B 

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Miklós Ungvári** (s. 15. lokakuuta 1980 Cegléd, Pest) on unkarilainen judon olympia- ja MM-mitalisti sekä Euroopan-mestari.

Ungvári saavutti Lontoon olympialaisissa 2012 hopeaa 66 kg:n sarjassa hävittyään loppuottelussa georgialaiselle Laša Šavdatuašvilille. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän oli 73-kiloisissa viides. MM-kilpailuissa hän on saanut 66 kg:n painoluokassa pronssia Kairossa 2005, Rio de Janeirossa 2007 ja Rotterdamissa 2009 sekä ollut seitsemäs Tokiossa 2010. 73-kiloisissa hän oli seitsemäs Astanassa 2015 ja Budapestissa 2021.

Ungvári on voittanut sarjassa 66 kg Euroopan-mestaruuden Mariborissa 2002, Tbilisissä 2009 ja Istanbulissa 2011, saanut EM-hopeaa Rotterdamissa 2005, Lissabonissa 2008 ja Wienissä 2010, sijoittunut viidenneksi Belgradissa 2007 ja Tšeljabinskissa 2012 sekä seitsemänneksi Düsseldorfissa 2003. Hän sai 73 kg:n sarjassa pronssia Montpellier’ssa 2014, sijoittui viidenneksi Varsovassa 2017 sekä seitsemänneksi Bakun Euroopan kisoissa 2015. EM-joukkuekilpailussa hän on saanut kultaa Miskolcissa 2009 ja hopeaa Debrecenissä 2005.

Ungvári on saanut ylioppilaiden MM-kilpailuissa 66-kiloisissa kultaa 2004 ja hopeaa 2006 sekä joukkuekilpailussa hopeaa 2004. Hän on saavuttanut Masters-, Grand Slam- ja Grand Prix -kilpailuissa kaksi turnausvoittoa, kolme kakkossijaa ja yksitoista kolmossijaa sekä maailmancupeissa ja Continental Open -kilpailuissa kahdeksan voittoa, viisi kakkossijaa ja kahdeksan kolmossijaa. Hän on voittanut aikuisten sarjassa seitsemän Unkarin-mestaruutta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Miklós Ungvári *sports-reference.com*.  Arkistoitu 12.11.2012. Viitattu 26.6.2015. (englanniksi)
2. 1 2 3  Miklós Ungvári - Judoka *judoinside.com*. Viitattu 12.6.2021. (englanniksi)
**Katie Zaferes** (o.s. **Hursey**, s. 9. kesäkuuta 1989 Hampstead, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen triathlonisti, olympiamitalisti ja maailmanmestari.

Zaferes kilpaili ensimmäistä kertaa eliittisarjassa vuonna 2013. Ensimmäisen voiton Zaferes saavutti vuonna 2013 ITU Triathlon World Cupissa. Samana vuonna hän aloitti kilpailemisen myös triathlonin MM-kilpailuissa. Vuonna 2015 Zaferes saavutti MM-kilpailusarjassa useita palkintopallisijoja ja oli kauden päätteeksi viides. Vuonna 2016 hän oli MM-sarjassa neljäs voitettuaan Hampurin osakilpailun. Zaferes osallistui myös Rio de Janeiron olympialaisiin 2016. Hän oli uintiosuuden jälkeen toinen ja pyöräosuuden kymmeneksi nopein, mutta juoksuosuuden 42. nopein ja hänen loppusijoituksensa oli 18.

Vuoden 2017 MM-kilpailusarjassa Zaferes saavutti usean palkintopallisijoituksen sekä saavutti uransa ensimmäisen MM-mitalin oltuaan lopulta kolmas. Vuonna 2018 Zaferes saavutti MM-hopeaa oltuaan useasti joko toinen tai kolmas MM-osakilpailuissa. Vuonna 2019 Zaferes voitti MM-sarjan osakilpailuista Abu Dhabin, Bermudan, Yokohaman, Montrealin ja Lausannen osakilpailun. Tämä riitti Zaferesin uran ensimmäiseen maailmanmestaruuteen. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa Zaferes sai naisten yksilökilpailussa pronssia. Hän oli lisäksi mukana Yhdysvaltain joukkueessa, joka voitti sekaviestin olympiahopeaa.

Lähteet
-------

1. ↑  Katie Zaferes Team USA. Viitattu 6.4.2021. (englanniksi)
2. ↑  Rankings - Archive (2015) WTCS. Viitattu 6.4.2021. (englanniksi)
3. ↑  Rankings - Archive (2016) WTCS. Viitattu 6.4.2021. (englanniksi)
4. ↑  2016 Summer Olympics - Triathlon - Olympic Distance, Women Olympedia. Viitattu 6.4.2021. (englanniksi)
5. 1 2  Katie Zaferes - Results World Triathlon. Viitattu 6.4.2021. (englanniksi)
6. ↑  Rankings - Archive (2017) WTCS. Viitattu 6.4.2021. (englanniksi)
7. ↑  Rankings - Archive (2018) WTCS. Viitattu 6.4.2021. (englanniksi)
8. ↑  World Triathlon Series Rankings 2019 World Triathlon. Viitattu 6.4.2021. (englanniksi)
9. ↑  Tokyo Olympics: Britain's Georgia Taylor-Brown wins silver in women's triathlon  27.7.2021. BBC News. Viitattu 4.8.2021. (englanniksi)
10. ↑  ZAFERES Katie Tokyo 2020.  Arkistoitu 4.8.2021. Viitattu 4.8.2021. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
**Lauri Pimiä** (25. maaliskuuta 1911 Kivennapa – 14. helmikuuta 1996 Helsinki) oli suomalainen geometrikko ja Turun yliopiston matematiikan apulaisprofessori.

Lauri Pimiä ryhtyi sotien välisenä aikana opiskelemaan geometriaa professori Ernst Lindelöfin alaisuudessa. Hänet nimitettiin assistentiksi Helsingin yliopistoon vuonna 1936, ja kaksi vuotta tämän jälkeen hän väitteli tohtoriksi geometriassa. Dosentiksi hänet nimitettiin vuonna 1944. Hän oli yhteistyössä erityisesti Tanskan ja Itävallan tunnettujen geometrikkojen kanssa.

Toisen maailmansodan aikana hän oli ensin tykistön koelaitoksen, sittemmin puolustusvoimien optisen laitoksen johtaja. Hänen sotilasarvonsa oli luutnantti.

Sodan jälkeen Pimiä toimi ensin opettajana Helsingin tyttölukiossa ja Taideteollisen oppilaitoksen rehtorina. Turun yliopistossa matematiikan apulaisprofessorina hän vaikutti tunnettuine luennoimistaitoinensa vuodesta 1950 aina vuoteen 1974 saakka, jolloin hän jäi eläkkeelle. Hän oli myös professorin virkaa hoitavana Turun kauppakorkeakoulussa. Hän harrasti šakkia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Apulaisprofessori Lauri Pimiä *Helsingin Sanomat*.  3.3.1996. Viitattu 14.5.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Lauri Pimiä Finnan sivuilla

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* MathSciNet
* Mathematics Genealogy Project

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Pia Fink** (s. 10. heinäkuuta 1995 Münsingen) on saksalainen maastohiihtäjä.

Fink sijoittui alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa neljänneksi sekä 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa että 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 2018. Seefelfin MM-kilpailuissa 2019 hän oli 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa viidestoista. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 hän sijoittui parhaimmillaan 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 19:nneksi ja 4 × 5 kilometrin viestissä viidenneksi. Pekingin olympialaisissa 2022 hän oli parhaimmillaan viidestoista vapaan hiihtotavan sprintissä.

Fink hiihti Planican MM-kilpailuissa 2023 kolmannen osuuden hopeaa saavuttaneessa Saksan viestijoukkueessa. Lisäksi hän oli seitsemäs 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa, kolmastoista 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa ja neljästoista 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa.

Fink kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Tour de Skillä 2017–2018. Hän saavutti kiertueella ensimmäiset maailmancupin pisteensä oltuaan 27:s Oberstdorfin 10 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa. Kymmenen parhaan joukkoon hän on sijoittunut toistaiseksi ainoan kerran oltuaan Engadinin 30 kilometrin vapaan hiihtotavan takaa-ajokilpailussa seitsemäs maaliskuussa 2021.

Lähteet
-------

1. ↑  Pia Fink *Olympedia*.  (englanniksi)
2. 1 2 3  Pia Fink Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
**Iloosh Khoshabe** (1932 Urmia – 17. huhtikuuta 2012 Teheran) oli assyrialaissyntyinen iranilainen kehonrakentaja ja elokuvanäyttelijä. Hänet tunnetaan myös taiteilijanimillä *Richard Lloyd*, *Rod Flash* ja *Ilush*.

Iranin kehonrakennusmestaruuden 16-vuotiaana voittanut Iloosh teki ensimmäisen roolinsa iranilaiseen legendaan perustuvassa elokuvassa *Amir Arsalan-e namdar* vuonna 1954. Hän työskenteli showpainijana Yhdysvalloissa ja siirtyi 1960-luvun alussa Italiaan, jossa hän esiintyi useissa peplum-elokuvissa kuten *Vulcano, figlio di Giove* (1962) ja *Herkules, Simson ja Odysseus* (*Ercole sfida Sansone*, 1963). Ilooshin näyttelijänura jatkui Italiassa ja Iranissa aina 1990-luvulle saakka.

Elokuvia
--------

* *Amir Arsalan-e namdar*, 1955
* *Vulcano, figlio di Giove*, 1962
* *Le sette fatiche di Alì Babà*, 1962
* *Gli invincibili fratelli Maciste*, 1964

Lähteet
-------

1. ↑  Akhbargoo.com *translate.google.com*. Viitattu 15.8.2013. (persiaksi)
2. ↑  Iranian Movie Database: Aylvsh Khvshabh *translate.googleusercontent.com*. Viitattu 15.8.2013. (persiaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Internet Movie Database: Iloosh Khoshabe (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
**Jeff Gorton** (s. 6. kesäkuuta 1968 Massachusetts) on yhdysvaltalainen jääkiekkovaikuttaja. Gorton aloitti työskentelyn NHL-seura Boston Bruinsin organisaatossa vuonna 1992. Hän toimi organisaation apulaistoimitusjohtajana seitsemän kauden ajan. Maaliskuusta 2006 heinäkuuhun 2006 Gorton toimi Bruinsin väliaikaisena toimitusjohtajana. Gortonin alaisuudessa vuoden 2006 varaustilaisuudessa Bruins varasi Phil Kesselin, Brad Marchandin ja Milan Lucicin. Hän lähetti Andrew Raycroftin Toronto Maple Leafsiin vaihdossa Tuukka Raskiin. Heinäkuussa 2006 Gorton teki vapaiden agenttien markkinoilla sopimuksen Zdeno Charan kanssa. Peter Chiarellin palkkauksen jälkeen Gorton jatkoi vanhassa tehtävässään apulaistoimitusjohtajana. Kesäkuussa 2007 Bruins vapautti Gortonin tehtävistään. New York Rangers palkkasi hänet ammatilaispelaajatarkkailijaksi heti tämän jälkeen. Heinäkuussa 2015 hänestä tuli Rangersin yhdestoista toimitusjohtaja Glen Satherin jälkeen. Neljä edeltävää kautta hän oli toiminut apulaistoimitusjohtajana. Gortonin Rangersiin hankkimia pelaajia ovat esimerkiksi Jacob Trouba ja Adam Fox Vuoden 2019 varaustilaisuudessa Rangers varasi Kaapo Kakon varaustilaisuuden toisena pelaajana. Heinäkuussa 2019 Gortonin johtama Rangers teki seitsemän vuoden sopimuksen vapaana agenttina olleen Artemi Panarinin kanssa. Toukokuussa 2021 Gorton sai potkut Rangersin toimitusjohtajan tehtävästä.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Jeff Gorton
Ilovaarirock 2012
**Ilovaari** (vuoteen 2017 saakka **Ilovaarirock)** on Joensuussa joka kesä, heinäkuun toisena viikonloppuna järjestettävä nostalgiahenkinen rocktapahtuma. Se pidetään keskellä Joensuuta Ilosaarella eli Ilosaarirockin alkuperäisellä pitopaikalla.

Ilovaarirock sai alkunsa vuonna 1996 pidettyjen Ilosaarirockin 25-vuotisjuhlien jälkeen.

Ilovaarirockin järjesti vuoteen 2017 saakka Grand Old Rockers of Joensuu eli GOR, joka kertoi nettisivuilla vuoden 1996 tapahtumasta: "Paikan päällä juhli noin 3 000 vanhan rockin diggailijaa, muistelemassa ainakin menneitä. Jo tuona ensimmäisenä IloVaari-kesänä paikallaolijat myönsivät tunnelman olleen kuin luokkakokouksessa. Siitä lähtien järjestäjät ovat pyrkineet luomaan omintakeisen ja tunnelmaltaan välittömän, nostalgiahenkisen rocktapahtuman." Vuodesta 2018 lähtien Ilovaarin on järjestänyt ravintola Kerubi.

Ilovaarirock on ollut loppuunmyyty jo useana kesänä. Tapahtumaan liittyy klubikonsertteja Joensuun ravintoloissa.

Ilovaarirockin pääesiintyjiä
----------------------------

* Eero, Jussi & The Boys (1996)
* Jormas (1997)
* Ernos(1998 ja 2009)
* Pete Best(ex-Beatle) (1999)
* Anki Lindqvist ja The First (2000)
* Eero Raittinen (2000)
* The Swinging Blue Jeans (2001)
* The Tremeloes (2002)
* Magyar (2002)
* Express (2003)
* Pepe & Paradise (2003)
* Topmost (2004)
* Eero Raittinen ja Jarkka Rissanen (2004)
* Kim Brown & The Five Comets (2004)
* Jiri Nikkinen Band (2005)
* The Troggs (2005)
* Petri & Pettersson Brass (2005)
* Jussi Raittinen & The Boys(2006)
* The Manfreds (2006)
* The Skylarks (2006)
* Ken Hensley & The Live Fire (2007)
* Danny (2007)
* The Searchers (2011)
* Uriah Heep Legends(2012)
* Slade (2013)
* Remu & Hurriganes(2014)
* Suzi Quatro (2015)
* Miljoonasade (2016)
* Kolmas Nainen (2018)
* Neljä Ruusua (2019)

Lähteet
-------

1. ↑  Ilovaari: Etusivu *Ilovaari*. Viitattu 3.7.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Ilovaarirockin kotisivut
**Palkintovero** on Suomessa aiemmin käytössä ollut vero, jonka palstatila suoritti emätilalle.[1] Se lakkautettiin vuoden 1927 alusta alkaen samassa yhteydessä, kun palstatilajärjestelmä lakkautettiin ja tiloista alettiin tehdä itsenäisiä tiloja. Aikaisemmalta ajalta kertynyt palkintovero kannettiin kuitenkin entiseen tapaan. Poikkeuksen tähän teki Ahvenanmaan maakunta. Siellä suoritettiin vuoden 1927 alusta alkaen puolet palstatilan palkintoverosta sen vuoden loppuun saakka, jona palstatila merkittiin maarekisteriin itsenäiseksi tilaksi. Sen jälkeen tilasta suoritettiin manttaalin mukainen osuus emätilan maaveroista ja rasituksista.[2] Palstatilat olivat yksityisoikeudellisesti itsenäisiä, mutta kameraalisesti sikäli epäitsenäisiä, ettei niillä ollut manttaalia eivätkä ne suorittaneet veroja valtiolle, vaan niistä huolehti emätila. Näiden sijasta palstatilan velvollisuutena oli emätilalle suoritettava palkintovero.[3]

Lähteet
-------

1. ↑  *Nykysuomen sanakirja,* WSOY 1956, hakusana palkintovero.
2. ↑  Laki palstatilain muuttamisesta itsenäisiksi tiloiksi. Suomen asetuskokoelma 340/1926, 7 §.
3. ↑  *Otavan iso tietosanakirja,* Otava 1963, hakusana palstatila.
Naamioituneet moottoripyöräilijät liitteään Venezuelassa usein colectivoihin.
**Colectivo (Venezuela)** (espanjaa, suomeksi "kollektiivi", monikko *colectivos*) on kansalaisjärjestö, jollaisia syntyi Venezuelaan Hugo Chávezin bolivariaalisen vallankumouksen tuloksena. *Colectivo* voi olla esimerkiksi lähiön asukasjärjestö, harrastusyhdistys tai puolisotilaallinen järjestö. Puolisotilaalliset, väkivaltaiset colectivot ovat antaneet koko käsitteelle huonon maineen.

Puolisotilaalliset colectivot
-----------------------------

Venezuelan puolisotilaalliset kaupunkijärjestöt voidaan johtaa 60-luvun hallitusta vastaan toimineisiin vasemmistosisseihin. Presidentti Hugo Chávez perusti "Bolivariaaniset piirit" vuonna 2001. Nämä muistuttivat Kuuban vallankumouksen puolustuskomiteoita ja Panaman arvokkuuspataljoonia. Tunnetuimpia ainakin osin puolisotilaallisia colectivoja ovat *La Piedrita* ja *Tupamaros*, jotka olivat vuonna 2010 taistelussa keskenään.

Moottoripyörillä liikkuvat, hallitusta tukeneet aseistautuneet *colectivo*t ovat osallistuneet mm. rikollisuuden vastaiseen taisteluun ja mielenosoitusten kukistamiseen. Esimerkiksi *tupamarot* "puhdistavat" kuolemanpartioiden tavoin valvontaansa saamiaan Caracasin lähiöitä rikollisista.

Mutta yhtä hyvin puolisotilaallisia colectivoja kuvataan aseistautuneiksi rikollisjengeiksi, jotka usein liikkuvat moottoripyörillä. Jotkut puolisotillaalliset colectivot ovat sekaantuneet huumekauppaan. Kun colectivo valtaa jonkun alueen, se tappaa rikollisista niskuroijat ja pistää muut maksamaan suojelurahaa. Venezuelan presidentti Nicholas Maduro laillisti colectivot auttamaan hallitusta mm. ruoanjakelussa ja protestien kukistamisessa toukokuussa 2016. Puolisotilaallisia colectivoja voi verrata moottoripyöräjengeihin, punakaarteihin tai Iranin vallankumouskaarteihin.

Lähteet
-------

1. ↑  Pro-Government Motorcycle Militias Terrorize Venezuela *medium.com*. Viitattu 31.1.2015.
2. ↑  Markovits, Martin & Rueda, Manuel: Venezuela Election is a High Stakes Affair for Local Vigilante Groups  27.3.2013. ABC News. Viitattu 1.12.2014.
3. ↑  Venezuela Motorcylce Gang Videos Show Terror And Violence In Support Of Maduro *Huffington Post*.  25.2.2014. Viitattu 21.3.2014.
4. ↑  Täysi kaaos lähenee Venezuelassa – presidentti teki siviilien turvallisuusjoukoista laillisia *HS.fi*.  Arkistoitu 17.5.2016. Viitattu 17.5.2016.
**Jeff Madsen** (s. 7. kesäkuuta 1985, Santa Monica) on yhdysvaltalainen pokeriammattilainen.

Elämä
-----

Madsen kasvoi Los Angelesissa. Hän asui kotona kunnes pääsi Kalifornian yliopistoon opiskelemaan elokuvatutkimusta. Collegessa Madsen pääsi pelaamaan ensi kerran no limit texas hold'emia. Hän oli tosin muutama vuosi aiemmin pelannut pokeria Chumash Casinolla. 

Vuonna 2006 Madsen pääsi osallistumaan myös ensi kertaa World Series of Pokeriin täytettyään 21 vuotta. WSOP:sta muodostui Madsenille menestyksekäs hänen voitettuaan kaksi turnausta. 21-vuotiaana ja viisi viikkoa vanhana hänestä tuli kaikkien aikojen nuorin WSOP-rannekkeen voittanut pelaaja (ennätyksen rikkoi seuraavana vuonna Steve Billirakis). Madsen valittiin myös WSOP:n vuoden pelaajaksi.

Keväällä 2007 Madsen oli kahdeksas WPT:n Bay 101 Shooting Stars -turnauksessa. Saman vuoden WSOP:ssa hän saavutti kaksi rahasijaa.

Madsen edustaa Full Tilt Poker -nettipokerihuonetta.

Elokuussa 2007 Madsenin pokeriuran turnauspalkkiot ylittivät 1,6 miljoonaa dollaria..

WSOP-rannekkeet
---------------

| Vuosi | Turnaus | Palkintorahat (USD) |
| --- | --- | --- |
| 2006 | $2,500 No Limit Hold'em | 660 948 |
| 2006 | $5,000 No Limit Hold'em Short Handed 6/Table | 643 381 |

Lähteet
-------

1. ↑   : Jeff Madsen WSOP player profile World Series of Poker. Viitattu 17. elokuuta 2007.
2. ↑   : Jeff Madsen stats The Hendon Mob. Viitattu 17. elokuuta 2007.

Aiheesta muualla
----------------

* Jeff Madsen The Hendon Mob Poker Databasessa (englanniksi)
* WPT-profiili (Arkistoitu – Internet Archive)
*Tämä artikkeli käsittelee albumia.* Notorious *on myös Alfred Hitchcokcin elokuva Notorious – kohtalon avain (1946).*

**Notorious** on Duran Duranin albumi, joka julkaistiin marraskuussa 1986. Se saavutti sijan 16 brittien myyntilistoilla ja sijan 12 Yhdysvalloissa. Singlejen "Notorious" ja "Skin Trade" myötä Duran Duranin musiikkityyli siirtyi kohti "valkoista funkia", jossa soivat erityisesti basso ja vaskipuhaltimet. Tyylin muutos aikaisempaan menestykselliseen euro-dance-pop -musiikkiin karkotti suuren osan vanhasta fanipohjasta. 

Albumilla eivät olleet enää mukana alkuperäisjäsenet rumpali Roger Taylor ja kitaristi Andy Taylor.

Albumin ensimmäinen single "Notorious" nousi Yhdysvaltain single-listalla sijalle kaksi ja Isossa-Britanniassa sijalle seitsemän. Seuraava single "Skin Trade" oli hyvin epätyypillinen Bowie-vaikutteinen Duran Duran -kappale, jolla Simon Le Bon lauloi Princen mieleen tuovalla falsetilla. Single oli Ison-Britannian listalla parhaimmillaan 22. USA:ssa 39.. Albumin kolmas single oli "Meet El Presidente".

Kappaleet
---------

1. Notorious – 4.18
2. American Science – 4.43
3. Skin Trade – 5.57
4. A Matter of Feeling – 5.56
5. Hold Me – 4.31
6. Vertigo (Do the Demolition) – 4.44
7. So Misled – 4.04
8. Meet El Presidente – 4.19
9. Winter Marches On – 3.25
10. Proposition – 4.57

Soittajat
---------

* Simon Le Bon - laulu
* John Taylor - basso
* Nick Rhodes - koskettimet

### Muut muusikot

* Warren Cuccurullo - kitarat
* Andy Taylor - kitarat
* Nile Rodgers - kitarat
* The Borneo Horns - torvet
* Curtis King - taustalaulu
* Brenda White-King - taustalaulu
* Tessa Niles - taustalaulu
* Cindy Mizelle - taustalaulu
**Jeff Halpern** (s. 3. toukokuuta 1976 Potomac, Maryland, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen entinen jääkiekkohyökkääjä, joka pelasi urallaan yli 900 NHL-ottelua. Tällä hetkellä Halpern on ilman pelaajasopimusta.

Halpern on kahdensuunnan keskushyökääjä, joka osaa pelata myös röyhkeästi. Hän on joukkuepelaaja, joka hoitaa kunnialla puolustuksensa ja kehittyy koko ajan kiekollisessa pelissä. Halpernin rannelaukaus on tarkka ja nopea, ja aloittajana mies on hiukan yli keskitason *lähde?*. Halpern pelaa sekä yli- että alivoimaa.

Halpern on uskonnoltaan juutalainen ja kuuluukin Greater Washington (D.C.) Jewish Sports Hall of Fame'iin.*lähde?*

Ura
---

Halpern kasvoi kovana Washington Capitals -fanina, ja hän myös pelasi Washington Capitalsin juniorijoukkueessa. Halpern on ensimmäinen Yhdysvaltojen pääkaupunkiseudulla kiekkotaitonsa saanut NHL-pelaaja. Hän pelasi neljä kautta Princetonin yliopistojoukkueessa ennen kuin siirtyi NHL:ään varaamattomana pelaajana Capitalsin riveihin vuonna 1999. Halpern yllätti kaikki tekemällä kahdella ensimmäisellä kaudellaan 39 maalia ja yli 70 pistettä. Hän oli lähinnä kolmos- neloskentän puurtaja. Halpern teki oman ennätyksensä kaudella 2003–2004, koska sai pelaajakauppojen takia paljon peliaikaa myös ylivoimalla. Työsulun 2004–2005 aikana hän pelasi Sveitsissä kahdessa eri seurassa (HC Ajoie ja Kloten Flyers).

Halpern myytiin kauden 2006–2007 lopussa Tampa Bay Lightningiin, jossa hän pelasi kolme kautta, kunnes myytiin jälleen kauden loppupuolella Los Angeles Kingsiin kaudella 2009–2010.

Syyskuussa 2010 Halpern teki yksivuotisen sopimuksen Montreal Canadiensin kanssa.

1. heinäkuuta 2011 Halpern siirtyi takaisin Washington Capitalsiin. Työsulkukauden 2012–2013 hän aloitti New York Rangersissa, josta siirtyi maaliskuussa 2013 jälleen Montreal Canadiensiin.

16. syyskuuta 2013 Halpern kirjoitti sopimuksen Turun Palloseuraan alustavasti 12. lokakuuta asti ulottuvalla sopimuksella. Sopimuksessa oli NHL-pykälä, jota hyödyntäen Halpern siirtyi kahdeksan ottelun jälkeen Phoenix Coyotesiin. Kahdeksassa SM-liigaottelussa Halpern teki neljä maalia. Loppukauden hän pelasi Phoenixissa.

Halpern on edustanut Yhdysvaltoja viisissä MM-kisoissa (2000, 2001, 2004, 2005 ja 2008) ja kerran maailmancupissa (2004).

Lähteet
-------

* Jeff Halpern *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)
* Jeff Halpern The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
* Jeff Halpern Legends of Hockey -sivustolla (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Canadiens sign veteran center Halpern NBC Sports. Viitattu 8.9.2010. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
2. ↑  Jeff Halpern TPS:ään HC TPS Oy.  Arkistoitu 18.9.2013. Viitattu 16.9.2013. (suomeksi)
| "Nothin’ to Lose"Kiss |
| --- |
| Singlen "Nothin’ to Lose" kansikuva |
| Singlen tiedot |
|  Albumilta | *Kiss* |
|  B-puoli | "Love Theme from Kiss" |
|  Julkaistu | 28. maaliskuuta 1974 |
|  Tekijä(t) | Gene Simmons |
|  Tuottaja(t) | Kenny Kerner & Richie Wise |
|  Tyylilaji | hard rock |
|  Kesto | 03.26 |
|  Levy-yhtiö | Casablanca |
| Kissin muut singlet |
|  | "Nothin' to Lose"1974 | "Kissin’ Time"1974 |

**Nothin’ to Lose** on yhdysvaltalaisen Kiss-yhtyeen ensimmäinen singlejulkaisu, ja se julkaistiin 28. maaliskuuta 1974. "Nothin' to Losen" on kirjoittanut yhtyeen basisti-laulaja Gene Simmons. Sen säkeistöt laulaa basisti-laulaja Gene Simmons, kun taas kertosäkeistöt laulaa rumpali Peter Criss.

B-puolen kappale "Love Theme from Kiss" on instrumentaali, ja sen tekemiseen osallistui koko yhtye. Molemmat kappaleet ovat yhtyeen helmikuussa 1974 julkaistulla *debyyttialbumilla*.

Simmonsin mukaan kappale kertoo anaaliseksistä. Kappale on yhtyeen ensimmäinen, jossa on mukana kosketinsotitimia, sillä raidalla vierailee pianoa soittava Bruce Foster.

Kappaleet
---------

1. Nothin’ to Lose (säv. san. ja sov. Gene Simmons)
2. Love Theme from Kiss (instrumentaali, säv. san. ja sov. Paul Stanley, Gene Simmons, Ace Frehley, Peter Criss)