Lyda Borellin esittämän päähenkilön sisäinen kamppailu päättyy diivaelokuvalle tyypillisesti murhenäytelmään.
**Carnevalesca** on vuonna 1918 valmistunut italialainen mykkäelokuva. Lucio D’Ambran käsikirjoittaman ja Amleto Palermin ohjaaman symbolistisen draaman pääosaa esittää elokuvadiiva Lyda Borelli.

Juoni
-----

Elokuvan tapahtumat sijoittuvat Malazian hallitsijasuvun linnaan neljän eri karnevaalin aikana. Valkoisessa karnevaalissa suvun nuoret nauttivat viattomasti iloisesta juhlasta. Sinisessä karnevaalissa prinssi Luciano ihastuu nuoreen tyttöön. Punaisessa karnevaalissa hän luopuu rakkautensa tähden kruununperillisen osastaan. Mustassa karnevaalissa vallantavoittelijoiden kunnianhimo johtaa verenvuodatukseen.

Näyttelijät
-----------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Lyda Borelli  | … |  prinsessa Maria Teresa
  |
|  Livio Pavanelli  | … |  prinssi Luciano
  |
|  Renato Visco  | … |  Luciano lapsena
  |
|  Mimì  | … |  Maria Teresa lapsena
  |
|  Gino Cuchetti  | … |  
  |

Tuotanto, teemat ja vastaanotto
-------------------------------

Cinesin johtajan Alberto Fassinin ideoiman *Carnevalescan* oli määrä olla Lyda Borellin taiteellisesti korkeatasoinen suurteos. Symbolisen ja allegorisen elokuvan käsikirjoittajaksi palkattiin Lucio D’Ambra ja ohjaajaksi Amleto Palermi. Musiikin säveltäjäksi kaavailtiin jopa Giacomo Puccinia, mutta lopulta elokuva jäi vaille asianmukaista säestystä.

Elokuvan kerronta perustuu vallitsevan järjestyksen kyseenalaistaviin karnevaaleihin, jotka toimivat kuolevan poliittisen järjestelmän allegoriana. Malazian (italian *malizia* – ’ilkeys, viekkaus, oveluus’) kuningaskunta on vajonnut petolliseen unimaailmaan, joka heijastuu kuin prisman kautta valkokankaalle surrealistisina näkyinä. Valheiden verkkoon takertuneen päähenkilön sisäinen kamppailu päättyy diivaelokuvalle tyypillisesti henkilökohtaiseen tragediaan.

Aikalaiskritiikki piti elokuvaa liian keinotekoisena ja Borellin näyttelijänsuoritusta vanhanaikaisena ja väsyneenä. Myöhemmin sitä on kuvailtu hienoksi elokuvarunoelmaksi, joka on täynnä yllättäviä vihjeitä ja mieleenpainuvia kuvia. *Carnevalesca* jäi Borellin viimeiseksi näytelmäelokuvaksi. Hän teki vielä kaksi ensimmäisen maailmansodan propagandaelokuvaa ja meni sen jälkeen naimisiin teollisuusmiehenä tunnetun kreivi Vittorio Cinin kanssa.

Suomessa elokuvaa lienee esitetty alkuvuodesta 1921 nimellä *Elämän karnevaali*. Lehtimainoksessa sen todettiin olevan lapsilta kielletty.

Restaurointi
------------

*Carnevalesca* on restauroitu Bolognan elokuva-arkistossa vuonna 1993. Alkuperäisestä 1 755 metrin pituudesta on säilynyt 1 500 metriä. Elokuvan väritys on palautettu Belgian elokuva-arkistossa kehitetyn menetelmän avulla.

Lähteet
-------

* Dalle Vacche, Angela: *Diva: Defiance and Passion in Early Italian Cinema*. Austin: University of Texas Press, 2008. ISBN 978-0-292-71661-2.

### Viitteet

1. 1 2    *Bianco e Nero*, numero speciale: Il cinema muto italiano 1918 (1991), s. 41–42.
2. ↑  Mazzei, Luca: Lucio D’Ambra: Biofilmografia.  *Bianco & Nero*, settembre–ottobre 2002, LXIII. vsk, nro 5, s. 134. ISBN 88-317-7936-2.
3. ↑  Sempre in penombra *sempreinpenombra.com*. Viitattu 14.2.2016.
4. ↑  Dalle Vacche, s. 30, 78, 210–211, 256.
5. ↑  Cineteca di Bologna *cinetecadibologna.it*. Viitattu 14.2.2016.
6. ↑  Italia Parallela *italiaparallela.blogspot.fi*. Viitattu 14.2.2016.
7. ↑  Eldorado-elokuvateatterin mainos.  *Helsingin Sanomat*, 13.2.1921, s. 3.
8. ↑  Elokuvan alkutekstit.
9. ↑  Dalle Vacche, s. 266.

Aiheesta muualla
----------------

* *Carnevalesca* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)