recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Poka yoke -järjestelmä** on japanilaisen, Toyotalla työskennelleen Shigeo Shingon luoma malli siitä, miten (teollisen) tuotannon laadussa saavutetaan äärimmäinen saavutettavissa oleva taso, nollavirhetaso. Perinteinen tilastoihin perustuva laadunvalvonta ei Shingon mukaan tähän pysty. *Poka yoke* on japania ja tarkoittaa suurin piirtein "kömmähdyssuojaa".

Poka yoke on ihmis- tai koneperustainen järjestelmä, jonka keskeinen ajatus on virheiden alkuperän 100-prosenttinen tutkiminen. Tärkeää on myös itsetarkastusten tai peräkkäisten tarkastusten suorittaminen, jotta epänormaaliudet voidaan havaita ja aloittaa korjaustoimenpiteet sekä paikallisesti että järjestelmänlaajuisesti.

Shingolainen alkuperätarkistus eroaa huomattavasti perinteisestä tuotteen lopputarkastuksesta, joka perustuu "pitkän kierron" tuotteenlajitteluprosessiin. Alkuperätarkistus on "lyhyen kierron" tuotannonvalvontaprosessi, joka tarjoaa reaaliaikaista palautetta ja informaatiota ylemmille tahoille. Tämä nopeuttaa ja parantaa korjaavien toimien suorittamista.

Shingon nollavirhekontrollijärjestelmä koostuu neljästä peruspilarista:

1. Virheiden alkuperän tutkiminen – kontrollitoimenpiteiden kohdistaminen siihen tuotannon vaiheeseen, mistä virheet ovat peräisin.
2. Käytetään aina 100-prosenttista alkuperän tutkimista mieluummin kuin näytteenottotutkimusta.
3. Minimoidaan korjaustoimenpiteisiin kuluva aika, jos epänormaaliuksia esiintyy.
4. Nimetään poka-yoke-laitteita ja -henkilöitä, kuten sellaisia sensoreita ja valvojia, jotka sopivat tuotantoon ja prosessin vaatimuksiin.
**Music for Nations** oli brittiläinen itsenäinen levy-yhtiö, joka oli erikoistunut pääosin rock- ja metallimusiikin tuottamiseen. Se oli isomman levy-yhtiö Zomba Recordsin tytäryhtiö.

Historia
--------

Music for Nations sai alkunsa vuonna 1983 Martin Hookerin perustamana. 1980-luvulla MFN nousi yhdeksi Euroopan johtavista*kenen mukaan?* rock- ja metallimaailman julkaisijoista yhtyeiden kuten Metallican, Megadethin ja Slayerin kanssa tekemillään sopimuksilla. Esimerkiksi Metallican ollessa MFN:n listoilla yhtye ehti saavuttaa kolme kultalevyä. Yhtiön laajetessa sen sopimuspiiriin liittyi useita metalliyhtyeitä, kuten Testament, Opeth, Paradise Lost, Cradle of Filth ja Anathema.

Under One Flag
--------------

Vuosina 1985–1989 yhtiöllä oli oma alamerkkinsä Under One Flag, joka julkaisi speed- ja thrash metallia sekä lisenssillä yhdysvaltalaisen Combat Recordsin tuotantoa. Under One Flag julkaisi levyjä yhtyeiltä kuten Onslaught, Possessed, Nuclear Assault, Bathory, Venom, Forbidden, Sacrilege ja Acid Reign.

Yhtiön lopetus
--------------

Levy-yhtiö lopetti toimintansa kokonaan vuonna 2004 sulauttaen kataloginsa kokonaan sen äitiyhtiöön Zomba Recordsiin.

Yhtyeitä
--------

* Acid Drinkers
* Agent Steel
* Amplifier
* Anathema
* Apes Pigs and Spacemen
* Battleaxe
* Cradle of Filth
* Dispatched
* Entombed
* Freak of Nature
* Godflesh
* InMe
* Lost Horizon
* Megadeth
* Metallica
* Opeth
* Paradise Lost
* Spiritual Beggars
* Slayer
* Three Days Grace
* Tigertailz
* XisLoaded

Lähteet
-------

1. ↑  Under One Flag Records/The BNR Metal Pages (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Zomba Recordsin kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Albin Ridefelt (ensimmäisenä) vuonna 2016.
**Albin Ridefelt** (s. 1991 Uppsala) on ruotsalainen suunnistaja. Sarpsborgin MM-kilpailussa 2019 Ridefelt sijoittui pitkällä matkalla kahdeksanneksi ja Strömstadin MM-kilpailuissa 2016 keskimatkalla kahdenneksitoista. Doksyn MM-kilpailuissa 2021 Ridefelt voitti viestin maailmanmestaruuden. Flims Flaaxin MM-kilpailuissa 2023 Ridefelt saavutti pronssia Ruotsin viestijoukkueessa. Suunnistuksen EM-kilpailuissa Ridefelt sijoittui viidenneksitoista pitkällä matkalla Tessinissä 2018. Juniorien MM-kilpailuista Ridefeltillä on viestistä yksi kulta ja yksi hopea. Suunnistuksen maailmancupin osakilpailuissa Ridefelt on sijoittunut kerran toiseksi ja kerran kolmanneksi. 

Ridefelt edustaa seuratasolla OK Linnéä, jonka joukkueessa sijoittui neljänneksi Jukolan Viestissä vuonna 2019. Vuoden 2022 Tiomilassa Ridefelt oli voittaneessa OK Linnén joukkueessa.

Lähteet
-------

* 
* 

### Viitteet

1. ↑
2. ↑  Ridefelt förde OK Linné till första Tiomilasegern | Svenska Orienteringsförbundet *via.tt.se*. Viitattu 29.6.2022. (ruotsiksi)
Särmäystä särmäyspuristimella
Särmäystä taivutuskoneella
**Särmäyksellä** tarkoitetaan metalliteollisuudessa
ohutlevyn taivuttamista siihen tarkoitetulla laitteella, jota nimitetään särmäyspuristimeksi. Särmäyksellä tarkoitetaan lyhyesti metallilevyn taivuttamista.

Särmäyspuristin koostuu erilaisista osista, joita ovat muun muassa akselit, ylä- ja alatyökalut. 
Särmäyspuristimessa on yleisesti kaksi Y-akselia kuvaamassa sylintereitä jotka liikkuttavat joko ylä- tai alaterää. 
X-akseli on poikkeuksetta ns. takavaste, johon taivutettava kappale nojataan oikean taivutuskohdan varmistamikseksi. 
Mallista ja merkistä riippuen akseleita on 2–10 kappaletta. Akseleita kuvataan poikkeuksetta kirjaimilla, esimerkiksi R1, R2, Z1 ja Z2 jne.

Metallilevy taivutetaan ylä- ja alaterän välissä hydrauliikan tai paineilman voimalla. 
Särmäyksessä metallilevy taivutetaan yleisesti kylmänä. Vain poikkeustapauksissa levyä lämmitetään taivuttamisen helpottamiseksi. Tällöin kyseessä voi olla esimerkiksi todella paksu materiaali, joita käytetään esimerkiksi telakoilla.

Särmäämällä voidaan valmistaa erilaisia tuotteita metallista, jotka joko särmäyksen jälkeen ovat saman tien valmiita tuotteita tai sitten ne jatkokäsitellään tavalla tai toisella, esimerkiksi maalataan tai hitsataan.

Särmäyksessä käytetään yleisesti tuotteen käyttötarpeen mukaan suunniteltua taivutussädettä (lyhenne=r eli lat. radius).
Särmäyspuristimia on erilaisia ja eri kokoisia käyttötarpeen mukaan. Tunnettuja merkkejä ovat muun muassa Amada, MVD , Trumpf, Aliko ja Finnpower.

Nykyisin laitteet ovat poikkeuksetta CNC-ohjattuja. Myös taivutusautomaatteja on jo olemassa, sekä erilaisia robottiversioita. 
Nämä voivat olla täysin automatisoituja tai puoliksi automatisoituja, jolloin laitteen käyttäjä hoitaa esimerkiksi tuotteen lastauksen lavalle. Täysin automatisoidussa versiossa esimerkiksi toinen robotti hoitaa särmäyksen jälkeen jatkotyövaiheet.

Katso myös
----------

* Taivutus (metallioppi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Särmäys**.
* Anu Leiviskä: Lujien terästen särmäys Oulun yliopisto, Konetekniikan osasto.  [vanhentunut linkki]
**Reina Victoria Eugenia** oli Espanjan laivaston vuonna 1920 vesillelaskettu kevyt risteilijä.

Suunnittelu
-----------

Alus muistutti Britannian kuninkaallisen laivaston vuosina 1910-1914 valmistettuja Town-luokan risteilijöitä, mutta poikkesi niistä kolmella savuhormillaan. Täten se muistutti enemmän Australian laivaston *HMAS Adelaidea* vuosien 1938-1939 modernisoinnin jälkeen. Aluksen pääaseina oli kuusi Vickers-Carreran toimittamaa kuuden tuuman tykkiä, jotka oli asennettu yksiputkisina yksinkertaisten kilpien taakse keskilinjalle. Aseistuksen täydensivät neljä 47 millimetrin tykkiä ja neljä 21 tuuman torpedoputkea.

Alusten suojana oli Town-luokan mukaisesti kolmen tuuman panssarivyö, mutta propulsiojärjestelmä oli kaksiakselinen kuten *Adelaidella*. Järjestelmä tuotti 25 500 hevosvoimaa, mikä mahdollisti suunnitellun 25,5 solmun maksiminopeuden. Koeajoissa alus saavutti 26,9 solmua 28 387 hevosvoimalla.

Valmistus
---------

Hankinta vahvistettiin 30. heinäkuuta 1914 annetulla laivastolailla. Alus tilattiin Sociedad Española de Construcción Navalilta (SECN) Ferrolista, missä köli laskettiin 31. maaliskuuta 1915. Alus laskettiin vesille 21. huhtikuuta 1920 ja otettiin palvelukseen 15. tammikuuta 1923.

Palvelus
--------

Vuonna 1925 Rifin sodassa alus oli sotatoimiin osallistuneen laivueen lippulaivana. Alus sai 1926 Santanderissa sotalipun kuningattarelta. Espanjan julistauduttua tasavallaksi vuonna 1931 alus liitettiin osaksi tasavallan laivastoa nimellä *Republica*.

Espanjan sisällissodan alkaessa vuonna 1936 alus oli telakalla Cadizissa, missä kansallismieliset valtasivat aluksen. Telakalla aluksen vanhat hiilikäyttöiset kattilat korvattiin öljykäyttöisillä. Lisäksi aluksen kansirakenteet rakennettiin uudelleen kuten yksi savuhormi poistettiin ja kuusi kuuden tuuman tykkiä siirrettiin keskilinjaan ja neljä poistettiin. Aluksen aseistukseen lisättiin neljä saksalaista 88 millimetrin ilmatorjuntatykkiä ja torpedoputket poistettiin.

Alus osallistui sotatoimiin vain vähän ja se oli pääosin koululaivana ennen palveluksesta poistoaan vuonna 1956.

Lähteet
-------

* Whitley, M. J.: *Cruisers of World War Two - an international encyclopedia*. Lontoo: Arms and Armour, 1996. ISBN 1-86019-874-0. (englanniksi)
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1906–1921*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1985. ISBN 0-85177-245-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5 6  Whitley, M. J. s. 214


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä:***Reina Regente*** | **Espanjan laivaston risteilijäluokat** | Seuraaja:**Blas de Lezo -luokka** |
**Fredrik Albin Lindholm** (8. heinäkuuta 1857 Kristiinankaupunki – 12. tammikuuta 1931 Helsinki) oli suomalainen sotilaskapellimestari, joka toimi Kaartin soittokunnan kapellimestarina 1901–1906. Lindholmin vanhemmat olivat teurastajamestari Adolf Lindholm ja Klara Lovisa Nyqvist. Hän oli naimisissa 1884–1892 Selina Johanna Nymanin (1859–1937) kanssa, liitto päättyi avioeroon. Toisen kerran Lindholm meni naimisiin 1930 Lydia Johanna Koivulammen (1886–1977) kanssa.

Vuonna 1904 Suomen Kaartin soittokunta teki ensimmäisenä suomalaisena puhallinorkesterina äänilevyn Albin Lindholmin toimiessa kapellimestarina. Kun Henkivartioväen 3. Suomen tarkk'ampujapataljoona lakkautettiin vuonna 1905 soittokuntineen, monet soittokunnan soittajat siirtyivät Helsingin Torvisoittokuntaan, jonka Kaartin soittokunnan kapellimestari Aleksei Apostol oli perustanut vuonna 1901.

Lähteet
-------

1. ↑  Åke Backström : Full cirkel; Finska Gardets befäl 1829 och 1906, Genos 67(1996), s. 28-38, 48  (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Puolustusvoimat : Sotilasmusiikin historia vuosiluvuittain
**Jagdbombergeschwader 41** (JaBoG 41) oli Saksan ilmavoimien hävittäjäpommittajalennosto, joka oli sijoitettu Husumin lentotukikohtaan. Lennoston kalustona olivat Alpha Jetit.

Historia
--------

Jagdbombergeschwader 34:n 1. laivue nimettiin 24. marraskuuta 1958 perustettavan Jagdbombergeschwader 35:n 1. laivueeksi Nörvenichin lentotukikohdassa, missä lennoston esikunta ja 2. laivue perustettiin 20. tammikuuta 1959. Lennosto vastaanotti 17. maaliskuuta ensimmäiset Republic F-84F Thunderstreakit. Lennosto siirrettiin elo-syyskuussa Husumin lentotukikohtaan, missä se todettiin virallisesti perustetuksi 16. lokakuuta.

Lennoston organisaatiota järjestettiin 1. lokakuuta 1961 uudelleen muodostamalla lento-osasto, tekninen osasto ja lentokenttäosasto. Syyskuussa 1962 lennoston 1. laivue liitettiin osaksi Naton 2. taktista ilma-armeijaa (2 ATAF). Toukokuussa 1963 lennosto vastaanotti ensimmäiset Fiat G.91 -koneet ja viimeinen F-84F poistui 15. toukokuuta 1965. Lennosto nimettiin 1. tammikuuta 1966 uudelleen Leichtes Kampfgeschwader 41:ksi ja edelleen 1. lokakuuta 1980 Jagdbombergeschwader 41:ksi.

Lennosto aloitti 1982 Fiat G.91 -koneiden vaihtamisen Alpha Jeteihin. Saksan ilmavoimien uudelleenorganisoinnin yhteydessä lennosto lakkautettiin 31. maaliskuuta 1993.

Komentajat
----------

JaboG 35:n komentajina ovat olleet:

* everstiluutnantti Karl Henze 1. huhtikuuta 1959 - 30. syyskuuta 1963
* majuri Gerhard Limberg 1. lokakuuta 1963 - 31. joulukuuta 1965

LeKG 41:n komentajina ovat olleet:

* majuri Gerhard Limberg -helmikuu 1968
* eversti Dieter Hein helmikuu 1968 - lokakuu 1974
* eversti Christmuth Eberlein lokakuu 1974 - syyskuu 1977
* everstiluutnantti Reinhard Mesch lokakuu 1977 - syyskuu 1980

JaboG 41:n komentajina ovat olleet:

* everstiluutnantti Reinhard Mesch lokakuu 1980 - huhtikuu 1982
* eversti Jürgen Schlüter huhtikuu 1982 - maaliskuu 1984
* eversti Hans-Dieter Ruhle huhtikuu 1984 - syyskuu 1986
* eversti Jürgen Knoppe lokakuu 1986 - syyskuu 1989
* eversti Dirk Weimar lokakuu 1989 - maaliskuu 1993

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Jagdbombergeschwader 35 (1959 - 1965)[vanhentunut linkki]
2. 1 2  Leichtes Kampfgeschwader 41 (1966 bis 1980)
3. 1 2  Jagdbombergeschwader 41 (1980 bis 1993)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Jagdbombergeschwader 41** Wikimedia Commonsissa
**Särmiöt** (*Barleria*) on trooppinen kasvisuku, joka kuuluu akanttikasvien heimoon.

Tuntomerkit
-----------

Särmiöt ovat pensaita, varpuja tai monivuotisia ruohoja, jotka ovat tavallisesti piikkisiä ja joissa on kystoliittejä, kalsiumkarbonaattimuodostumia. Lehdet sijaitsevat vastakkaisesti ja ovat ruodillisia. Kukat ovat ryhmittyneet lehtihankoihin viuhkomaisiksi kukinnoiksi, varsipäätteisiksi tähkiksi tai sijaitsevat yksittäin. Kukan alla on toisinaan kaksi piikikästä esilehteä. Verhiö on neliliuskainen, liuskoista kaksi on isompia, kaksi pienempiä. Teriö on suppilomainen ja tavallisesti kookas, sen laide on viisiliuskainen, ja liuskat ovat suunnilleen toistensa kokoisia. Heteitä on kaksi tai neljä ja ne ovat kaksivaltaisia: toinen pari on tavallisesti hyvin surkastunut ja/tai steriili. Ponnen puoliskot eli teekat ovat samankokoisia ja lisäkkeettömiä. Sikiäimessä on kaksi siemenaihetta lokerossaan, ja luotti on kaksihalkoinen tai ehyt. Hedelmä on lyhyen varren päässä oleva soikiomainen tai munanmuotoinen kota, jossa on kahdesta neljään siementä kovettuneen varren, retinakulumin eli jakulaattorin, päässä. Siemenet ovat kiekkomaisia ja karvaisia.

Levinneisyys
------------

Särmiöt ovat kotoisin Afrikan ja Aasian trooppisilta seuduilta. Yksi laji kasvaa trooppisessa Amerikassa.

Luokittelu
----------

Särmiöiden suvussa on noin 80–120 lajia. Suomenkielinen nimi on lajeilla mesisärmiö (*Barleria eranthemoides*) ja suikerosärmiö (*Barleria repens*).

Kuvia
-----

* Barleria affinis -särmiön kukka.*Barleria affinis* -särmiön kukka.
* Barleria buxifolia*Barleria buxifolia*
* Barleria courtallica*Barleria courtallica*
* Barleria greenii*Barleria greenii*
* Barleria lawii*Barleria lawii*
* Barleria obtusa*Barleria obtusa*
* Barleria prionitis*Barleria prionitis*
* Barleria siamensis*Barleria siamensis*

Lähteet
-------

1. 1 2 3
2. ↑  Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: *Barleria*

Aiheesta muualla
----------------

* Lajiluettelo:

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q2663047
* Wikispecies: Barleria
* APDB: 188546
* APNI: 109526
* CoL: 384Z
* EoL: 61193
* EPPO: 1BAEG
* FloraBase: 41728
* FoC: 103517
* GBIF: 3173125
* GRIN: 1288
* iNaturalist: 82268
* IPNI: 30234317-2
* IRMNG: 1365364
* ITIS: 182350
* NCBI: 4188
* NZOR: 2a7dc85d-b7ff-4641-802f-ba7e0800dcd0
* Open Tree of Life: 818552
* PLANTS: BARLE
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:30234317-2
* Tropicos: 40024916
* WFO: wfo-4000004097

 |

 |
**Ruskopallokala** (*Monotrete turgidus* vanh. *Tetraodon turgidus*) on kaakkoisaasialainen makean veden pallokalalaji. Se kuului aiemmin Tetraodon-sukuun, mutta siirrettiin uuteen sukuun vuonna 2000 yhdessä muutaman muun Mekong-joen pallokalalajin kanssa.

Ulkonäkö ja koko
----------------

Ruskopallokala voi kasvaa noin 15 cm pitkäksi. Sen vartalo on nuijamainen ja väritys ruskeankirjava. Selässä on tummia, vaaleareunaisia melko suuria säännöllisen pyöreitä täpliä ruskealla pohjalla, vatsapuolella pilkut ovat pienempiä ja taustaväri kermanvalkea. Tämän kuvioinnin lisäksi kalan pinnassa on aivan pieniä valkoisia nystermämäisiä pisteitä.

Se on vaikea erottaa rubiinipallokalasta; merkittävin ero on pyrstön tyvessä oleva täplä, joka on ruskopallokalalla tumma, rubiinipallokalalla punasävyinen. Muita samantyyppisiä pallokaloja ovat maalipallokala, ruostepallokala ja töppöpallokala. Kuten jyrsijöillä, niiden hampaat kasvavat koko elämän ajan, ja jos ne kasvavat liian pitkiksi, kala kuolee nälkään. Hampaat pysyvät lyhyinä kovakuoristen ravintoeläinten avulla.

Alkuperä
--------

Ruskopallokala elää Mekong-joen vesistössä Thaimaassa ja Laosissa.

Käyttäytyminen
--------------

Ruskopallokalat ovat aktiivisimmillaan hämärissä ja öiseen aikaan. Ne ovat aggressiivisia muita pallokaloja ja varsinkin saman lajin yksilöitä kohtaan.

Vesiolot ja ravinto
-------------------

Sopiva lämpötila on 23–26 °C ja pH 6,0–7,8. Ruskopallokalat syövät lihapitoista ravintoa, johon pitää kuulua tarpeeksi kovia osia (esimerkiksi kotilon ja äyriäisten kuoria), sillä muuten kalan hampaat kasvavat liikaa. Useimmat akvaariokauppaan tulevat yksilöt on pyydystetty luonnosta, eivätkä ne välttämättä opi heti syömään kuollutta ruokaa. Akvaarioharrastajien suosima temppu on liikuttaa herkkupalaa, esimerkiksi pakastettua krilliä, siiman päässä kalan suun edessä, kunnes se tottuu pakasteravintoon. Aikuisten kalojen ei tarvitse saada syödä joka päivä.

Lähteet
-------

1. ↑  Vidthayanon, C.: *Monotrete turgidus* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.1*.  2012. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 17.08.2013. (englanniksi)
2. 1 2  Kottelat, M: Diagnosis of a new genus and 64 new species of fishes from Laos (Teleostei: Cyprinidae, Balitoridae, Bagridae, Syngnathidae, Chaudhuriidae and Tetraodontidae)..  *J. South Asian Nat. Hist.*, 5. vsk, nro 1, s. 37-82.  (englanniksi)
3. 1 2 3  Navigating the Target Puffers  2005. Puffer list.  Arkistoitu 23.7.2008. Viitattu 28.3.2009.
4. ↑  *Monotretus turgidus* (peilipalvelin) *FishBase*. Froese, R. & Pauly, D. (toim.). (englanniksi)
5. ↑  Puffer forum (Arkistoitu – Internet Archive)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q9034660
* CoL: 449SJ
* GBIF: 2407635
* IRMNG: 10742146
* Plazi: AA5EDB35-85A9-A691-EC76-A1F95FB4150C
* ZooBank: D856FD5B-759C-47C2-9485-929B63F89EEE

 |

 |
**Reina Cristina** oli Espanjan laivaston vuonna 1877 vesillelaskettu Alfonso XII -luokan risteilijä.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Alfonso XII -luokka*
Alus tilattiin Ferrolista. Alus laskettiin vesille 2. toukokuuta 1887.

Palvelus
--------

Alus oli kotivesillä, kunnes se vuonna 1894 siirrettiin Aasian laivueeseen suojaamaan Karoliineja Saksan aiheuttamalta uhalta. Alus oli laivueen lippulaivana.

Filippiinien noustua kapinaan vuonna 1896 alus osallistui sotatoimiin kapinoitsijoita vastaan. Alus oli Tyynenmeren laivueen komentajan kontra-amiraali Patricio Montojo de Pasaronin lippulaiva Manilassa, kun sota Yhdysvaltoja vastaan alkoi huhtikuussa 1898. Laivue lähti 25. huhtikuuta Manilanlahdelta Subicinlahteen, jossa Montojo odotti saavansa paremman suojan mahdollisessa hyökkäyksessä miinoituksista ja rannikkolinnakkeista. Miinoitukset oli kuitenkin pääosin laskematta ja linnakkeet rakentamatta.

Laivue lähti 29. huhtikuuta Cañacaonlahdelle, jossa Yhdysvaltain laivaston kommodori Deweyn johtama Aasian laivue yllätti Montojon. Seuranneessa taistelussa *Reina Cristina* upposi.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Spanish cruiser Reina Cristina

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1860-1905*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 2002. ISBN 0-85177-133-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Gardiner 2002 s. 384

*Alfonso XII* -luokan risteilijät

|  |
| --- |
| *Alfonso XII* - *Reina Cristina* - *Reina Mercedes* |
| Edeltäjä: Isla de Luzón -luokka – Seuraaja: Reina Regente -luokka |
**Reinhard Divis** (s. 4. heinäkuuta 1975 Wien, Itävalta) on entinen itävaltalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelasi viimeisen vuoden Itävallan pääsarjan Vienna Capitalsissa. Divis pelasi seitsemät MM-kilpailut, joista kahdet on I-divisioonassa. Hän pelasi myös Naganon olympiakisoissa 1998 ja Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002.

Ura
---

Divisin kasvattajaseura on WAT Stadlau, mutta hän aloitti pääsarjauransa VEU Feldkirchissä, jossa pelasi vuoteen 1999 saakka. Siihen mennessä hän voitti peräti viisi Itävallan mestaruutta kuutena kautena ja torjui myös Euroopan mestaruuden vuonna 1999. Vuodet 1999–2001 Divis torjui Elitserien-joukkue Leksands IF:ssä.

Kesällä 2000 St. Louis Blues varasi Divisin yli-ikäisenä kahdeksannella kierroksella NHL:ään. Yhden Leksand-kauden jälkeen Divis siirtyi Bluesin organisaatioon kaudeksi 2001–2002 ja pelasi farmissa kuluneen kauden aikana yhden NHL-ottelun. Divis oli kaikkien aikojen ensimmäinen NHL:ssä pelannut itävaltalainen. NHL:ssä hän pelasi vielä kolme seuraavaa kautta ja kevääseen 2006 mennessä hänellä oli yhteensä 28 NHL-ottelua tilillään. Työsulkukausi 2004–2005 Divisillä kului EC VSV:ssä, kotimaassaan. Keväällä 2006 Divis oli pelaamassa I-divisioonan MM-kilpailuissa, joista Itävalta nousi takaisin A-sarjaan.

Kaudeksi 2006–2007 Divis palasi kotimaahansa ja siirtyi EC Red Bull Salzburgin maalinsuulle. Hän pelasi siellä myös kaudella 2007–2008. Molempina kausina Divis torjui joukkueelle mestaruuden. Seitsenkertainen Itävallan mestari ja kerran Euroopan mestaruudenkin voittanut Divis voitti kaudella 2008–2009 vielä Ruotsin mestaruuden Elitserien-joukkue Färjestads BK:ssa keväällä 2009. Hän kylläkin jäi joukkueessa ykkösmaalivahti Jonas Gustavssonin varjoon ja pelasi kauden aikana 15 ottelua.

Kaudeksi 2009–2010 Divis palasi takaisin Salzburgiin. Divis voitti kahden kauden aikana Salzburgissa kaksi Itävallan-mestaruutta. Kaudeksi 2011–2012 hän siirtyi saman sarjan Vienna Capitalsin ykkösmaalivahdiksi.

Muuta
-----

Divisin veljet Raimund ja Roland ovat myös pelanneet jääkiekkoa, heistä Raimund on pelannut neljät MM-kilpailut.
Divisin poika, 1997 syntynyt Dominic pelaa myös jääkiekkoa ja on maalivahti. Hän pelasi ensimmäiset ottelunsa EBEL-liigan Linzissä kaudella 2016–2017 ja on edustanut Itävaltaa 18- ja 20-vuotiaiden MM-turnauksissa.

Lähteet
-------

* Reinhard Divis The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
* Reinhard Divis Eurohockey-sivustolla (englanniksi)
* Reinhard Divis Legends of Hockey -sivustolla (englanniksi)
* Reinhard Divis *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Reinhard Divis neue Nummer 1 im Capitals-Tor  26.7.2011. Vienna Capitals. Viitattu 26.7.2011. (saksaksi)
2. ↑  Reinhard Divis *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)
Sofia Karlsson vuonna 2008.
**Johanna Sofia Blåsippa Karlsson** (s. 25. maaliskuuta 1975) on ruotsalainen laulaja, muusikko ja näyttelijä.

Karlsson on käynyt Kungliga Musikhögskolanin kansanmusiikkilinjan. Vuosina 1998–2002 hän oli kansanmusiikkiyhtye Groupan jäsen. Karlssonin ensimmäinen sooloalbumi, *Folk Songs* ilmestyi 2002.

Vuonna 2005 ilmestynyt albumi *Svarta ballader* sisältää Karlssonin tulkintoja Dan Anderssonin runoihin sävelletyistä lauluista. Levy on menestynyt hyvin ja sitä on myyty yli 60 000 kappaletta, mikä on suuri määrä laulelmamusiikkilevylle.

Myös muut Karlssonin levyt ovat menestyneet hyvin ja nousseet levymyyntilistojen kärkeen Ruotsissa. Hän on saanut musiikistaan lukuisia palkintoja ja huomionosoituksia.

Diskografia
-----------

* 2002 – Folk Songs
* 2005 – Svarta ballader
* 2007 – Visor från vinden
* 2009 – Söder om kärleken
* 2009 – Det allra bästa 1999–2009

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Sofia Karlsson** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ruotsi

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
Sofia Santamo

Elämä| Syntynyt | 
20. toukokuuta 1887View and modify data on Wikidata SotkamoView and modify data on Wikidata   |
| Kuollut | 
3. marraskuuta 1932View and modify data on Wikidata  (45 vuotta)  |
| Koulutus | 
Sortavalan seminaari View and modify data on Wikidata  |
| Ammatti | 
opettaja View and modify data on Wikidata  |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Anna Sofia Santamo** (o.s. *Schwartz*, 1887 Kuivaniemi − 3. marraskuuta 1932) oli suomalainen romanitaustainen kansakoulunopettaja. Hän valmistui Sortavalan opettajaseminaarista 1911 ja toimi sen jälkeen kansakoulunopettajan tehtävissä ympäri Suomea. Kansakoulunopettajaksi valmistunut ja opettajana työskennellyt romaninainen oli harvinainen vaikuttaja 1900-luvun alussa.

Santamo oli naimisissa Väinö Juhani Santamon kanssa.

Opinnot ja opettajan työ
------------------------

Santamo pääsi kansakoulusta keväällä 1905. Hän oli kiinnostunut jatkamaan opiskelua, ja se onnistui Mustalaislähetyksen tuella. Mustalaislähetys ry:n kautta Santamo toimi opettajana Viipurissa romanilasten päiväkoulussa syksystä 1906 helmikuuhun 1907. Kesällä 1907 hän osallistui opettajaseminaarin valmistuskurssille Kuortaneella ja pääsi opiskelemaan kansakoulunopettajaksi Sortavalan seminaariin seuraavana syksynä. Santamo valmistui kansakoulunopettajaksi vuonna 1911.

Seminaarivuosien aikana silloiselta nimeltään Sofia Schwartz vaihtoi sukunimensä Säiläksi, jotta romanitaustaan viittaava nimi ei olisi vaikeuttanut opettajan työn saamista. Kaikesta huolitatta romanitausta esti vakituisen työn saamisen, ja Santamo joutui toimimaan koko uransa ajan sijais- ja koevuosiopettajan tehtävissä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Matti Klinge (toim.), Kansallisbiografia, Suomalaisen Kirjallisuuden Seura ja Suomen Historiallinen Seura (ISSN 1799-4349)View and modify data on Wikidata. Tieto on haettu Wikidatasta.
2. 1 2 3  Rekola, Tuula: / Santamo, Sofia (1887 - 1932) *Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen)*.  15.1.2010. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 8.3.2016.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |
**Sofia Kenin** (s. 14. marraskuuta 1998 Moskova, Venäjä) on yhdysvaltalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla neljä maaliskuussa 2020. Hän on voittanut urallaan viisi WTA-turnausta kaksinpelissä. Kenin oli junioreiden maailmanlistalla parhaimmillaan toisena marraskuussa 2015. Vuonna 2020 Kenin voitti Australian avointen naisten kaksinpeliturnauksen.

Kenin sai villin kortin Yhdysvaltain avoimiin 2015, jossa hävisi avauskierroksella Mariana Duque Mariñolle. Vuosien 2017, 2018 ja 2019 Yhdysvaltain avoimissa hän eteni kolmannelle kierrokselle. Vuonna 2019 Kenin voitti kolme WTA-turnausta kaksinpelissä ja kaksi nelinpelissä.

Vuonna 2020 Kenin voitti Australian avointen naisten kaksinpeliturnauksen päihitettyään loppuottelussa Garbiñe Muguruzan. Ennen tätä Kenin ei ollut päässyt Grand Slam -turnauksissa neljättä kierrosta pidemmälle. Välierissä hän voitti maailmanlistan ykkösen Ashleigh Bartyn. Helmikuussa hän hävisi avausottelunsa Dubaissa sekä Dohassa. Maaliskuussa pelatussa Lyonin turnauksessa hän saavutti turnausvoiton päihitettyään loppuottelussa Anna-Lena Friedsamin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Sofia Kenin WTA:n sivuilla (englanniksi)
2. ↑  Sofia Kenin ITF:n sivuilla (englanniksi)
3. ↑  Sofia Kenin ITF:n sivuilla (englanniksi)
4. 1 2  Ensimmäistä kertaa urallansa Grand Slam finaalissa pelannut 21-vuotias yhdysvaltalainen valloitti Australian avoimet *yle.fi*. Viitattu 1.2.2020.
5. ↑  Kenin Earns US Open Wildcard *wtatennis.com*. Viitattu 30.8.2015. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Sofia Kenin** Wikimedia Commonsissa

* Sofia Kenin WTA:n sivuilla (englanniksi)
* Sofia Kenin ITF:n sivuilla (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Puola

 |

 |
**BioCity Turku** on Turun yliopiston ja Åbo Akademin yhteinen biokeskus, joka kokoaa yhteen Turun yliopistojen biotieteisiin ja molekyylilääketieteeseen liittyvän tutkimuksen. BioCity Turku on Biokeskus Suomi -verkoston jäsen. BioCity Turku on vuodesta 1991 alkaen järjestänyt vuosittain kansainvälisen BioCity Symposium -tiedekokouksen ja vuodesta 2004 jakanut parhaalle turkulaiselle biotieteelliselle julkaisulle myönnettävän Elias Tillandz -palkinnon.

Vuodesta 2004 BioCity Turun tieteellisenä johtajana on toiminut Turun yliopiston biokemian professori Jyrki Heino.

Aiheesta muualla
----------------

* BioCity Turun kotisivut
* Biokeskus Suomen kotisivut

Lähteet
-------

1. ↑  BioCity Turku *biocityturku.fi*. Viitattu 12.10.2021. (englanniksi)
2. ↑  BioCity symposium raottaa verhoja näkymättömään maailmaan *Åbo Akademi*.  8.6.2018. Viitattu 12.10.2021.
3. ↑  Elias Tillandz prize – BioCity Turku *biocityturku.fi*. Viitattu 12.10.2021. (englanniksi)
4. ↑  Heino Jyrki *OMICS International*. Viitattu 12.10.2021. (englanniksi)
**Bintou Sanankoua** (s. 11. tammikuuta 1943 Macina) on malilainen historioitsija.

Sanankoua kävi koulunsa Moptissa ja Bamakossa. Hän valmistui Bamakon opettajakorkeakoulusta vuonna 1969 ja työskenteli sen jälkeen opettajana Malissa, Nigerissä ja Kamerunissa. Sanankoua suoritti historian tutkinnon Yaoundén yliopistossa vuonna 1975 ja palasi sen jälkeen Maliin, jossa hän työskenteli opettajarkorkeakoulun historian ja maantieteen laitoksen assistenttina. Sanankoua suoritti historian tohtorin tutkinnon Sorbonnessa vuonna 1982 ja työskenteli sen jälkeen Bamakon opettajakorkeakoulun historian professorina.

Sanankoua on julkaissut teoksia muun muassa vuoden 1968 vallankaappauksesta, kotiseutunsa Macinan historiasta ja islamilaisesta koulutuksesta Malissa. Hänet valittiin kansalliskokouksen edustajaksi Adéma-PASJ:n listalta vuonna 1997.

Lähteet
-------

1. 1 2  Sanankoua, Bintou: *La chute de Modibo Keíta*, s. 9. Paris: Editions Chaka, 1990. ISBN 2-907768-09-3.
2. ↑  Senécal, Émilie: Les députées du Mali: identités et motivations politiques *Semantic Scholar*. Viitattu 28.12.2019.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Urho Olavi Walkama**, sukunimi alun perin *Valkama* (25. helmikuuta 1916 Helsinki – 11. heinäkuuta 1974) oli suomalainen laulaja ja näyttelijä. Vuonna 1929 Urho Walkama ja näyttelijä ja laulaja Aarne Salonen olivat solisteina Dallapé-orkesterin Berliiniin tekemällä levytysmatkalla, jolloin yhtye äänitti 50 Kansanorkesterin nimellä julkaistua kappaletta. Vuonna 1937 hän oli näyttelijänä Kalle Kaarnan ohjaamassa elokuvassa Tukkijoella. Urho Walkaman veli oli muusikko ja säveltäjä Kaarlo Valkama.

Elokuvarooleja
--------------

* Tukkijoella 1937, Pölhö-Kustaa

Aiheesta muualla
----------------

* Aarne Salonen ja Urho Walkama levyttivät Kansanorkesterin säestäminä lokakuussa 1929 Berliinissä Artiphonin studiossa Columbus-levymerkille Urho Walkaman veljen Kaarlo Valkaman sovittaman foxtrotin *Kongo-Paris-Suomi* (Youtube-video)
* Urho Walkaman levytyksiä Äänitearkistossa (Web Archive-linkki)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: sv:Urho Walkama
Yksinkertainen todistus Betzin laista.
**Betzin laki**, saksalaisen fyysikon Albert Betzin mukaan (1919), on tuuliturbiinin hyötysuhdetta koskeva teoreettinen tulos. Sen mukaan turbiini voi ottaa talteen sen läpi kulkevan ilman kineettisestä energiasta enintään 16/27 (noin 59%). 

Turbiinin siipikehän läpi virrannut ilma hidastuu sitä enemmän, mitä suurempi osa sen liike-energiasta otetaan talteen. Ääritapauksessa kaikki ilman liike-energia olisi syöty ja heti turbiinin taakse muodostuisi seisova ilmamassa, joka estäisi enemmän ilman virtaamisen turbiiniin. Maksimaalinen energia ilmavirrasta saadaan talteen, kun ulosvirtaavan ilman nopeus on 1/3 turbiiniin virtaavan ilman nopeudesta.

Betzin tulos koskee idealisoitua tilannetta, missä esimerkiksi ilma on kokoonpuristumatonta ja lavoilla ei ole ilmanvastusta. Ajatellen todellisia turbiineja ja niiden hyötysuhteen parantamista, laki ei ota kantaa mahdollisuuteen erilaisin rakenteellisin ratkaisuin vaikuttaa ilman virtaukseen roottorin etu- tai takapuolella.

Lähteet
-------

1. ↑  Betz' law (Arkistoitu – Internet Archive) Danish Wind Energy Association. Viitattu 13.7.2014
2. ↑  Proof of Betz's law (Arkistoitu – Internet Archive) Danish Wind Energy Association. Viitattu 13.7.2014
**Gesalech** tai **Gesalec** (k. 511) oli visigoottien kuningas 507–511. Hän oli Alarik II:n avioton poika. Kun Alarik kuoli taistelussa frankkeja vastaan, oli hänen ainut avioliitossa syntynyt poika Amalarik vielä alaikäinen. Visigootit eivät tunteneet esikoisoikeutta, ja he valitsivat Gesalechin kuninkaaksi. Gesalech ryhtyi sotaan frankkeja vastaan, mutta sotaonni ei ollut hänen puolellaan, ja frankit polttivat Gesalechin pääkaupungin Toulousen. Narbonnen puolestaan valloittivat burgundit, jolloin Gesalechin joukkojen oli vetäydyttävä Iberian niemimaalle. Ostrogoottien kuningas Teoderik Suuri saapui tukemaan visigootteja. Vuonna 511 Ibbas syrjäytti Gesalechin valtaistuimelta. Gesalech pakeni Afrikkaan, jossa hän yritti saada huonolla menestyksellä apua vandaaleilta ja ostrogooteilta. Gesalech yritti tämän jälkeen vielä vallata visigoottien valtakunnan Akvitaniasta käsin, mutta Ibbaksen armeija löi hänet, ja saman vuoden lopussa Gesalech sai surmansa. Teoderik toimi Amalarikin sijaishallitsijana, kunnes tämä tuli täysi-ikäiseksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Visigoths - Gesalec *German Tribes.org*.  Arkistoitu 14.12.2007. Viitattu 8.9.2019. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Puola

 |

 |
**Gese Althna** (mainittu 1637 – 1646) oli saksalaissyntyinen leskirouva, joka toimi Ruotsin vastikään perustetun postilaitoksen johtajana eli ylipostimestarina vuosina 1637–1643. Hän oli vastuussa myös Suomen postilaitoksen järjestämisestä.

Althna oli syntynyt Saksassa ja tuli Ruotsiin Leipzigista yhdessä miehensä Andreas Wechselin kanssa. Hän oli aiemmin ollut Ruotsin suurlähettiläs Anders Svenssonin palvelijatar. Kun Ruotsin posti perustettiin vuonna 1635, Axel Oxenstierna nimitti hänen miehensä johtamaan sitä. Andreas Wechsel kuoli kuitenkin jo vuonna 1637, mutta ennen kuolemaansa hän pyysi tehtävän antamista vaimolleen. Althna oli siis "Svean valtakunnan ylipostimestari" vuoteen 1643 saakka.

Ylipostimestarin toimensa lisäksi hän vastasi myös Tukholman postin toiminnasta. Hänen tärkeimmät uskottunsa olivat valtakunnanvouti Bernhard Steen von Steenhausen ja Olof Jönsson. Yhdessä he suunnittelivat ja organisoivat Suomen postin. Vaikka Althna tunnetusti hoiti tehtävänsä menestyksellisesti, hänet pantiin viralta vuonna 1643. Irtisanomista perusteltiin muun muassa sillä, että hän oli nainen. Häntä pidettiin heikkona ja sopimattomana tämän tyyppiseen työhön.

Althna sairastui irtisanomisen jälkeen ja muutti takaisin Saksaan. Lähteet eivät kerro hänen myöhemmistä vaiheistaan. Hänen ja Andreas Wechselin poika jatkoi kuitenkin elämäänsä Ruotsissa.

Kirjallisuus
------------

* Maritta Pohls: / Althna, Gese (mainitaan 1637 - 1646) *Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen)*. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 2.3.2017.
* Posten under stormaktstiden *Popularhistoria.se*.  8.2.2008. Viitattu 9.1.2017. (ruotsiksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia

 |

 |
**Gervonta Davis** (s. 7. marraskuuta 1994 Baltimore Yhdysvallat) on amerikkalainen ylemmän höyhensarjan nyrkkeilijä ja hallitseva IBF liiton mestari painoluokassaan. Davisin promoottorina toimii Floyd Mayweather.

Ennen nyrkkeilyuraa
-------------------

Davis aloitti nyrkkeilyharjoittelun viisivuotiaana.

Amatööriura
-----------

Davis otteli amatöörinä 221 ottelua joista voitti 206. Davis osallistui vuonna 2012 Golden Gloves nyrkkeilykilpailuun jonka voitti.

Ammattiura
----------

Davis siirtyi ammattinyrkkeilijäksi vuonna 2013. Ensimmäiset ottelut olivat lähinnä kokemattomia nyrkkeilijöitä vastaan mutta vuonna 2015 Davis kohtasi pitkät nyrkkeilyurat tehneet Cristobal Cruzin ja Mario Antonio Maciasin jotka voitti ennen täyttä aikaa. Vuoden 2017 tammikuussa Davis kohtasi silloisen höyhensarjan IBF liiton mestari Jose Pedrazan jonka voitti teknisellä tyrmäyksellä seitsemännessä erässä käytettyään Pedrazaa kanveesissa seitsemännessä erässä.

Lähteet
-------

1. 1 2
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑
4. ↑
**Kutšane** (ven. Кучане) on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Puškinskije Goryn piirissä.

Maantietoa
----------

Järvi on 2,1 kilometriä pitkä, 1,2 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 1,7 neliökilometriä eli 174 hehtaaria. Järvellä on suora yhteus vieressä virtaavaat Sorotjokeen, joka virtaa järven sivuitse sen länsipäässä. Järven itärannalla on pieni kylä Petrovskoje (Петровское) ja lounaispäässä sijaitsee nähtävyytenä esiteltävä Alexander Pushkin museoksi muutettu kotikartano (Музей-заповедник Михайловское). Kartanon takana sijaitsee pienempi lampi Malenets (Маленец).

Luontoarvoja
------------

Järven rannat ovat paikoin jyrkät ja rinteiset, mutta matalien rantojen kohdalla kasvaa suomaata. Järven pohja on hiekkaa ja silttiä, mutta rannoilla on kivikkoakin. Lähiympäristön rannat ovat suota ja luhtaniittyä. Järvessä on runsaasti eri kalalajeja, jotka liikkuvat joen ja järven välillä: lahna, hauki, ahven, kiiski, pasuri, sorva, salakka, suutari, salakka, made, säyne, törö, rantanuoliainen, mutakala, toutain ja allikkosalakka, sekä joitakin *Rutilus*- ja *Carassius*-suvun kalalajeja.

* Puškinin syksy lokakuussa 2011Puškinin syksy lokakuussa 2011
* Puškinin hautamonumenttiPuškinin hautamonumentti
* Puškinin kartanon ympäristöä joellaPuškinin kartanon ympäristöä joella
* Näkymä MalenetsilleNäkymä Malenetsille

Vesistösuhteita
---------------

Kutšane sijaitsee Sorotin valuma-alueessa. Sorot on Velikajan sivujoki ja kuuluu siten Velikajan valuma-alueeseen, joka on Narvanjoen vesistöalueen eteläisin osa. Velikaja laskee Peipsijärveen, mistä Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Itämerellä Suomenlahteen. Kutšane on läpivirtausjärvi, jonka vesi vaihtuu järven länsiosassa alituiseen ja muualla riippuen tuulista. Järven valuma-alueen koko on sama kuin Sorotin yläjuoksullakin, mutta sen arvo riippuu lähteistä ja on joko 3 920 neliökilometriä  tai 3 850 neliökilometriä.

Huomautuksia
------------

1. ↑  Korkeusarvo on saatu lähteenä olevasta neuvostokartasta, jossa järvi jää jokiuomassa olevien korkeusarvojen 63 metriä ja 64 metriä mpy. väliin.
2. 1 2 3 4 5  Kohteen pituus, leveys ja ympäristön kasvillisuus sekä asutus on tarkistettu Google Earth-karttapalvelusta käyttäen järven koordinaatteja.
3. ↑  Järven tilavuus on laskettu kertomalla sen pinta-ala sen keskyvyydellä.
4. 1 2 3 4 5 6  Teksti on osittain käännös venäjänkielisestä artikkelista ru:Кучане, jonka tiedot on vielä tarkistamatta muista lähteistä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Kutšane (*textual.ru*) *Venäjän valtion vesistötietokanta*. Viitattu 25.11.2019. (venäjäksi)
2. 1 2  Neuvostoajan kartta: O-35-Д, Псков (Pihkova), 1:200 000

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kutšane** Wikimedia Commonsissa

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: ru:Кучане
**Kutšmagateksi** kutsutaan tapahtumasarjaa, joka alkoi kun Ukrainan presidentin henkivartijamajuri Mykola Melnytšenko nauhoitti 300 tuntia presidentin puheluita. Niistä paljastui, että Ukrainan valtion aseidenvientiyrityksen Ukrspetseksportin (Укрспецэкспорт) johtaja Valeri Malev olisi käynyt presidentti Leonid Kutšman kanssa 10. heinäkuuta 2000 keskustelua siitä, voitaisiinko Yhdistyneiden kansakuntien vientikiellon alaiseen Irakiin viedä Koltšuga–tutkia, jotka voisivat varoittaa Irakia ennakkoon Yhdysvaltojen ja Britannian ilmavoimien toimista sekä parantaa Irakin strategista tiedustelua. Kauppahinta neljästä Koltšuga –laitteistosta olisi ollut 100 000 000 Yhdysvaltojen dollaria. Kauppa oli määrä suorittaa mahdollisesti jordanialaisen välittäjän kautta.

Melnytšenko pakeni Ukrainasta marraskuussa 2000 ja anoi Yhdysvalloista poliittista turvapaikkaa huhtikuussa 2001. Huhtikuun puolivälissä 2002 Melnytšenko todisti San Franciscossa suuren valamiehistön edessä nauhoitustensa aitouden puolesta.

Kolme päivää ennen vientiepäilysten julkistamista Ukrainan parlamentissa kuoli Valeri Malev liikenneonnettomuudessa matkalla Zaporošesta Kiovaan Kamaz-kuorma-auton ajettua hänen Audinsa päälle. Entinen turvallisuuspalvelun upseeri Oleksander Žyr, joka johti Ukrainan parlamentin aseidenvientiepäilyjä tutkivaa komiteaa, epäili, ettei onnettomuus ollut sattuma.
Kutukari

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
60°7′39.00″N, 24°44′40.00″E, EspooUusimaaSuomi |
| Merialue | 
Suomenlahti, Itämeri |
| Pinta-ala | 
0,006 km² |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Kutukari** on saari läntisessä Espoossa runsaat kaksi kilometriä Suomenojan venesatamasta kaakkoon. Virallisessa kaupunginosajaossa saari kuuluu Suvisaaristoon. Kutukari sijaitsee Suvisaariston pääsaarien itäpuolella Svartholmenin ja Stora Hallonkobbenin välissä.

Kutukarin pinta-ala on 0,6 hehtaaria ja itä–länsisuuntainen pituus noin 130 metriä. Rannat ovat kivikkoiset. Saaren luoteiskulmalla on noin 40 metrin pituinen kallioluoto.

Lähteet
-------

1. ↑  Kutukari Espoon opaskartalla

Aiheesta muualla
----------------

* Tiedostopalvelu.maanmittauslaitos.fi
* Kutukari, Uusimaa, Suomi — Sunrise, Sunset and Daylength
* Foreca: Sää Kutukari, Espoo
* MML Paikannimet linkitettynä tietona: Kutukari Saari (Arkistoitu – Internet Archive)
**Juha Riippa** (s. 12. syyskuuta 1968 Kokkola) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Puolustuksessa ja keskikentällä pelannut Riippa voitti Suomen mestaruuden vuonna 1996 FC Jazzin joukkueessa.

Riippa edusti suurimman osan urastaan porilaista FC Jazzia, jossa hän toimi myös kapteenina. FC Jazz voitti Riipan aikana kaksi Suomen mestaruutta, mutta kaudella 1993 Riippa ei pelannut loukkaantumisen vuoksi yhtään ottelua. Jazzin lisäksi Riippa edusti Suomessa Tampereen Ilvestä, Kokkolan Pallo-Veikkoja, ja Helsingin Jalkapalloklubia. Skotlantilaisessa Hibernianissa hän kävi pelaamassa yhden ottelun kaudella 1996–1997.

Suomen maajoukkueessa Juha Riippa pelasi yhden maaottelun. Poikien ja nuorten maajoukkueissa otteluita kertyi 27.

Riippa on toiminut Jalkapallon Pelaajayhdistyksen perustamassa Suomen urheilijoiden koulutus- ja ammatinedistämissäätiössä.

Tällä hetkellä Riippa työskentelee Länsi-Suomen Osuuspankissa konttorinjohtajana.

Saavutukset
-----------

* Suomen mestaruus 1996
* Satakunnan vuoden urheilija 1996

Lähteet
-------

1. ↑  RIIPPING YARN; Hibs in talks with Finnish ace Juha. *Daily Record*.  20.11.1996. Thefreelibrary.com. Viitattu 15.10.2015. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Veikkausliigan viikon kasvo (Arkistoitu – Internet Archive)
* Juha Riippa UrheiluPori.comissa
**Ivari Ilja** (s. 3. toukokuuta 1959 Tallinna) on virolainen pianisti.

Ilja opiskeli vuosina 1977–1981 Laine Metsin johdolla Tallinnan valtionkonservatoriossa (sittemmin Viron musiikki- ja teatteriakatemia). Vuonna 1984 hän valmistui Moskovan konservatoriosta Vera Gornostajevan johdolla opiskeltuaan. Täydentäviä opintoja hän suoritti Moskovan konservatoriossa Sergei Dorenskin johdolla vuoteen 1986. Ilja sai vuonna 1980 toisen palkinnon virolaisten pianistien kilpailusta Tallinnassa ja kolmannen palkinnon Valko-Venäjän pianistikilpailusta Minskissä. Hän sai myös diplomin taiteellisista ansioista Varsovan Chopin-kilpailusta vuonna 1985 sekä neljännen palkinnon ja erikoispalkinnon Lissabonin Vianna da Motta -kilpailusta 1987.

Vuonna 1986 Ilja sai opettajanpaikan Tallinnan valtionkonservatoriosta, jonka uudeksi nimeksi tuli vuonna 1993 Viron musiikkiakatemia ja vuonna 2005 Viron musiikki- ja teatteriakatemia. Iljasta tuli tämän oppilaitoksen avustava professori vuonna 1994, täysprofessori 1999 ja rehtori 2017. Vuonna 2000 hänestä tuli sen pianonsoiton laitoksen johtaja. Iljan johdolla ovat opiskelleet muiden muassa Marja Jürisson, Anneli Tohver, Sten Lassmann, Mihkel Poll, Antti Siirala, Mihkel Mattisen, Mihhail Gerts ja Maksim Štšura. Ilja on pitänyt myös mestarikursseja Virossa ja Suomessa.

Ilja on pitänyt sooloresitaaleja Virossa, Venäjällä, Suomessa, Ruotsissa, Isossa-Britanniassa ja Ranskassa. Hän on esiintynyt myös useiden sinfoniaorkestereiden, kuten Viron kansallisen sinfoniaorkesterin ja venäläisorkesterien solistina. Kapellimestareita, joiden johdolla Ilja on soittanut, ovat olleet Jüri Alperten, Veronika Dudarova, Stephen Gunzenhauser, Eri Klas, Leo Krämer, Theodore Kuchar, Peeter Lilje, Roman Matsov, Andres Mustonen, Hannu Norjanen, Vello Pähn, Urs Schneider, Arvo Volmer ja Anu Tali. Ilja aloitti vuonna 2003 säännöllisen kiertämisen baritoni Dmitri Hvorostovskin kanssa eri maanosissa. Muita laulajia, joiden kanssa hän on tehnyt yhteistyötä, ovat olleet Margarita Voites, Pille Lill, Juhan Tralla, Taimo Toomast, Irina Arhipova, Marija Gulegina ja Elena Zaremba. Ohjelmistossaan Ilja on painottanut romanttista musiikkia, kuten Frédéric Chopinin, Johannes Brahmsin ja Robert Schumannin teoksia. Muiden aikakausien säveltäjiä, joiden teoksia hän on tulkinnut, ovat olleet muiden muassa Wolfgang Amadeus Mozart, Sergei Prokofjev ja Benjamin Britten.

Iljalle myönnettiin vuonna 2001 Viron tasavallan kulttuuripalkinto ja vuonna 2006 Viron musiikkineuvoston palkinto. Ilja on itse toiminut Viron musiikkineuvoston puheenjohtajana ja Viron esiintyjäliiton johtokunnan puhemiehenä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Ivari Ilja Estonian Music Information Centre
2. 1 2 3  Ivari Ilja Mariinsky Theatre
3. 1 2  Ivari Ilja Askonas Holt


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Latvia
* Tšekki

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Ivar Ludvig Wahlbeck** (10. tammikuuta 1882 Mustasaari – 5. helmikuuta 1972 Vaasa) oli suomalainen maanviljelijä, opettaja ja koulun-, järjestö- ja kaupunginjohtaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen.

Wahlbeckin vanhemmat olivat maanviljelyskoulun johtaja, agronomi Emil Alfred Wahlbeck ja Anna Wilhelmina Mether ja puolisot 1907–1932 Edith Sofia Rebecka Bergström ja vuodesta 1935 Elsa Theresia Jahnson. Wahlbeck tuli ylioppilaaksi vuonna 1900 ja valmistui agronomiksi Mustialassa vuonna 1902. Hän toimi valmistuttuaan karjanhoito- ja meijerikoulun opettajana Siuntiossa vuoteen 1905 ja johti samalla Sjundeå Allmogeförening -maamiesseuraa. Korsholman maanviljelyskoulun opettajana
Wahlbeck työskenteli 1908–1909, täydentäen samalla opintojaan Tanskassa.

Vuonna 1910 Wahlbeckista tuli vasta perustetun karjanhoitokoulun johtaja Helsingin maalaiskuntaan. Koulun siirryttyä Espooseen Wahlbeck toimi siellä myös maanviljelijänä. Vuonna 1916 hän siirtyi Taalintehtaan ruukin maa- ja metsäomaisuuksien hoitajaksi, mutta meni vuonna 1924 Korsholman maamieskoulun johtajaksi isänsä jälkeen. Loviisan kaupunginjohtajaksi Wahlbeck valittiin vuonna 1930 ja hän toimi myös Loviisan kaupunginhallituksen puheenjohtajana. Jouduttuaan erimielisyyteen kaupunginvaltuuston kanssa hän siirtyi vuonna 1935 Österbottens Svenska Lantbrukssällskap -maanviljelysseuran toiminnanjohtajaksi, hoitaen tehtävää aina eläköitymiseensä asti, vuoteen 1952. Maanviljelysneuvoksen arvonimen Wahlbeck sai vuonna 1947.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Ivar Wahlbeck *Biografiasampo*. Viitattu 13.5.2022.
2. ↑  Dödsfall.  *Hufvudstadsbladet*, 6.2.1972, nro 35, s. 15. Kansalliskirjasto. Viitattu 13.5.2022.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Talousvaikuttajat
* Biografiasampo

 |

 |