recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Piirros Imperial Monumental Halls and Tower -kompleksista Seddonin ja Lambin suunnittelemana.
**Imperial Monumental Halls and Tower** oli vuonna 1904 esitetty suunnitelma Lontoon Westminsteriin rakennettavasta uusgoottilaisesta rakennuskompleksista. Ehdotuksen takana olivat arkkitehdit John Pollard Seddon ja Edward Beckitt Lamb. Ehdotettua rakennusprojektia ei koskaan kuitenkaan edes aloitettu.

Seddon ja Lamb pohjasivat suunnitelmassaan aiemmin 1800-luvun jälkimmäisellä puoliskolla Westminster Abbeytä koskeviin suunnitelmiin. Vanha katedraali alkoi olla täynnä eri merkkihenkilöiden hautamuistomerkkejä, minkä muun muassa William Morris näki rakennuksen arvoa alentavaksi. Vuonna 1863 arkkitehti George Gilbert Scott oli ehdottanut, että Abingdon Streetin kaikki talot purettaisiin ja kadulle rakennettaisiin kaksinkertainen pylväskäytävä, jonne Westminster Abbeyn muistomerkit voitaisiin sijoittaa. Samankaltaisia suunnitelmia oli myöhemmin myös John Loughborough Pearsonilla ja James Fergussonilla.

Seddonin ja Lambin suunnittelemaan rakennuskompleksiin kuului valtava mausoleumi, jonne olisi voitu siirtää osa Westminster Abbeyn hautamuistomerkeistä lukuun ottamatta tiettyjä historiallisesti merkittäviä henkilöitä, kuten Edvard Tunnustaja ja Geoffrey Chaucer. Rakennuskompleksiin oltaisiin sen tilavuuden vuoksi voitu sijoittaa myös tulevaisuudessa menehtyvien merkkihenkilöiden muistomerkkejä sekä imperiumin voitonmerkkejä. Suunnitelmaan sisältyi myös yli 400 jalkaa (noin 122 metriä) korkea torni, jonka lattiapinta-ala olisi ollut suurempi kuin Westminster Abbeyssä ja joka olisi jättänyt varjoonsa Westminsterin palatsin Victoria Towerin.

Lähteet
-------

* Bremner, G. A.: *Architecture and Urbanism in the British Empire*. Oxford University Press, 2016. (englanniksi)
* Prendergast, Thomas A.: *Poetical Dust: Poets’ Corner and the Making of Britain*. University of Pennsylvania Press, 2015. ISBN 978-0812247503. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  Prendergast 2015, s. 117–119
2. 1 2  Bremner 2016, s. 151

Aiheesta muualla
----------------

* Bremner, G. A.: 'Imperial Monumental Halls and Tower': Westminster Abbey and the Commemoration of Empire, 1854-1904.  *Architectural History*, 2004, 47. vsk, s. 251-282. Artikkelin verkkoversio.  (englanniksi)
**Hong Cha-ok** (kor. 홍차옥, s. 10. maaliskuuta 1970 Gunwi) on eteläkorealainen entinen pöytätennispelaaja, olympiamitalisti ja maailmanmestari.

Hong kilpaili urallaan kaksissa olympialaisissa. Vuoden 1988 Soulin olympialaisissa Hong pelasi kaksinpelissä. Hän voitti alkulohkossaan neljä ottelua ja hävisi yhden. Hän voitti pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella tšekkoslovakialaisen Renata Kasalován, mutta hävisi puolivälierissä kiinalaiselle Jiao Zhiminille 3–0. Tämän jälkeen hän pelasi kaksi sijoitusottelua: ensimmäisen hän hävisi Neuvostoliiton Valentina Popovalle ja toisen alankomaalaiselle Bettine Vriesekoopille. Täten hänen lopullinen sijoituksensa oli kahdeksas. Barcelonan olympialaisissa 1992 Hong pelasi nelinpelissä Hyun Jung-hwan parina. He voittivat kummatkin alkulohkonsa ottelut. Puolivälierissä he voittivat yhdistyneen joukkueen parin 3–0. Välierissä he kohtasivat kiinalaisparin Deng Yaping-Qiao Hong, joka oli eteläkorealaisia parempi erin 3–1. Näin Hong saavutti olympiapronssia Barcelonassa, kun tuolloin ei pelattu erillistä pronssiottelua.

Maailmanmestaruuskilpailuissa Hong saavutti mestaruuden vuonna 1991 joukkuekilpailussa. Hänellä on myös MM-pronssia vuodelta 1993 samoin joukkuekilpailusta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Hong Cha-ok Sports Reference.  Arkistoitu 29.8.2011. Viitattu 13.4.2020. (englanniksi)
2. ↑  Hong Chaok Table Tennis Guide. Viitattu 13.4.2020. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Korea

 |

 |
**Kaimon** oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1882 vesillelaskettu puurunkoinen kolmimastoinen parkkitakiloitu Kaimon-luokan korvetti.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Kaimon-luokka*
*Kaimon* tilattiin vuoden 1877 hankinnoissa Yokosukan laivastontelakalta, missä köli laskettiin 1. syyskuuta 1877. Alus laskettiin vesille 28. elokuuta 1882 ja se 3. maaliskuuta 1884. Valmistuminen vei 6 vuotta 5 kuukautta työvoiman saatavuuden ja rahoitusvaikeuksien vuoksi.

Alus oli suunniteltu rannikkopuolustukseen laivaston pääsuunnittelijan kontra-amiraali Akamatsu Noriyoshin suunnitelmien mukaan ja takiloitu kolmimastoparkiksi, jolle asennettiin 1,267 ihp:n höyrykone.

Palvelus
--------

Alus osallistui ensimmäiseen Kiinan–Japanin sotaan. Alus suojasi Chemulpon maihinnousua ja otti osaa Jalujoen taisteluun. Vuonna 1895 alus oli mukana Taiwanin maihinnousussa. Sodan jälkeen aluksen takilaa kevenettiin, purjeet poistettiin ja mastoihin asennettiin tilat taistelunjohtoa varten. Lisäksi alukselle asennettiin Gatling-tyyppiset konekiväärit. Alus luokiteltiin 21. maaliskuuta 1898 kolmannen luokan tykkiveneeksi, minkä jälkeen se oli lähinnä partio- ja rannikonkartoitustehtävissä.

Venäjän–Japanin sodassa alus siirrettiin valvomaan Korean niemimaan ja Tsushiman salmen välistä aluetta. *Kaimon* osui Port Arthurin edustalla miinaan 5. heinäkuuta 1904, jolloin aluksen upotessa sai surmansa aluksen päällikkö ja 22 miehistönjäsentä.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Japanese corvette Kaimon

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway’s All the World’s Fighting Ships 1860–1905*. Lontoo: Conway Maritime Press, 2002. ISBN 0-85177-133-5. (englanniksi)
* Lengerer, Hans: The Genesis of Yokosuka Navy Yard.  *Warship 2022*, 2022, s. 132-146. London:  Osprey Publishing. ISBN 978-1-4728-2781-2.   (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Nishida, Hiroshi: Kaimon corvette *homepage2.nifty.com*. Viitattu 14.9.2016. (englanniksi)
2. ↑  Gardiner 2002, s. 232.
3. 1 2 3  Lengerer 2022 s. 143
Cristina Deutekom vuonna 2011
**Cristina** (myös *Christine*, *Christina*) **Deutekom** (s. *Engel*; 28. elokuuta 1931 Amsterdam – 7. elokuuta 2014 Amsterdam) oli alankomaalainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano. Hän tuli tunnetuksi koloratuuritekniikastaan. Johtavia tenoreita, joiden kanssa hän esiintyi, olivat muiden muassa Franco Corelli, Luciano Pavarotti, Plácido Domingo, José Carreras, Alfredo Kraus, Carlo Bergonzi ja Nicolai Gedda.

Läpimurtonsa Deutekom teki Yön kuningattarena Wolfgang Amadeus Mozartin oopperassa *Taikahuilu*. Hän kuitenkin laajensi ohjelmistoaan kattamaan myös muun muassa muita Mozartin oopperoita sekä Gioacchino Rossinin, Gaetano Donizettin ja Vincenzo Bellinin bel canto -ohjelmistoa. Hän tulkitsi myös Giuseppe Verdin dramaattisia rooleja ja Giacomo Puccinin *Turandotin* nimiroolin.

Deutekom vetäytyi lavalta vuonna 1985 kärsittyään sydäninfarktin. Hän vetäytyi julkisesta elämästä aivoinfarktin jälkeen vuonna 2004.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Bach-Cantatas.com: Cristina Deutekom (Soprano)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Australia
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Alankomaat
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Impavido** (runkonumero D570) oli Italian laivaston Impavido-luokan hävittäjä.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Impavido-luokka*
Alus tilattiin 1957 Riva Trigososta Cantiere navale di Riva Trigosolta, missä köli laskettiin 10. kesäkuuta 1957. Se laskettiin vesille 25. toukokuuta 1962 ja liitettiin laivastoon 16. marraskuuta 1963.

Palvelus
--------

Alus modernisoitiin 1976-1977 ja sen RIM-24 Tartar -ohjukset vaihdettiin SM-1MR-ohjuksiin samalla kuin ne otettiin käyttöön muissakin Italian merivoimien aluksilla. Alus poistettiin alusluettelosta 30. kesäkuuta 1992.

Lähteet
-------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Impavido (D570)**.
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1947–1995*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1995. ISBN 0-85177-605-1. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Gardiner, Robert s. 207

*Impavido*-luokan hävittäjät

|  |
| --- |
| *Impavido* – *Intrepido* |
| Edeltäjä: Impetuoso-luokka – Seuraaja: Audace-luokka |
**Olli-Pekka Ruuskanen** (29. joulukuuta 1966 Lahti) on suomalainen taloustieteilijä. Hän työskentelee tutkimusjohtajana Pellervon taloustutkimus PTT ry:ssä. Lisäksi hän on vakuutus- ja pankkitoiminnan dosentti Vaasan yliopistossa. Ennen siirtymistään PTT:lle Ruuskanen toimi Tampereen yliopistossa aluksi vakuutustieteen professorina vuosina 2011-2015 ja sitten Johtamiskorkeakoulun tutkimus- ja koulutuskeskuksessa Synergosissa tutkimusjohtajana. Vuosina 2007–2010 Ruuskanen työskenteli Ugandan vakuutusyhtiöiden keskusliitossa toimitusjohtajana. Ruuskanen toimi Suomen vakuutusyhtiöiden keskusliiton (nykyisin Finanssialan keskusliitto) tutkimusjohtajana vuosina 1997–2004. Hänen erikoisalaansa on vakuutus- ja rahoitussektorin kysymykset, kotitalouksien käyttäytyminen ja taloudellinen lukutaito. Ruuskanen oli Taloustieteellisen seuran puheenjohtaja 1997.

Koulutukseltaan Ruuskanen on kauppatieteiden tohtori (2004) Helsingin kauppakorkeakoulusta. Ruuskasen väitöskirja "An Econometric Analysis of Time-Use in Finnish Households" käsitteli perheiden ajankäyttöä.

Lähteet
-------

1. ↑  Rantala, Risto (päätoim.): *Kuka kukin on 2015*, s. 777. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Otava, 2015. ISBN 978-951-1-28228-0.
2. ↑  Tutkimus- ja koulutuskeskus Synergos – Johtamiskorkeakoulu *www.uta.fi*. Viitattu 21.2.2017.
3. ↑  Welcome | Uganda Insurers Association *Uganda Insurers Association, Kampala Uganda*. Viitattu 21.2.2017.
4. ↑  A-246 / An Econometric Analysis of Time Use in Finnish Households / Ruuskanen, Olli-Pekka *epub.lib.aalto.fi*. Viitattu 21.2.2017.
**Humaljärvi** on rannoiltaan polveileva ja syvyyssuhteiltaan epäyhtenäinen järvi Lappeenrannassa Etelä-Karjalassa. Sen pinta-ala on 1,5 neliökilometriä. Etäisyys Lappeenrannan keskustasta on 13 kilometriä etelälounaaeen.

Maantiede
---------

Humaljärven ulottuvuus etelästä pohjoiseen on 2,5 kilometriä ja lännestä itään 2,2 kilometriä. Järven eteläisimmän osan nimi on Kuukanlahti, jonka luoteispuolella sijaitsee Takaselkä, josta kuljetaan kapean Suittumus-salmen kautta järven pohjoisosan Kosenselälle. Pohjoisesta järvenosasta erkanee lounaaseen Lavosenlahti. Suurimmat niemet ovat järven eteläosaa pohjoisosasta erottavat Parkonniemi ja Suittumuksenmäki. Noin viidesosa Humaljärvestä on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvimmät alueet sijaitsevat Kosenselällä ja Kuukanlahdella, jossa kymmenen metrin syvyyskäyrä hipoo paikka paikoin järven rantaviivaa. Lavosenlahti puolestaan on matalaa vesialuetta.

Humaljärven luoteisella rannalla on maalaisasutusta peltoineen. Pääosin rannat ovat metsämaata ja jyrkänteitä on etenkin Kuukanlahden rannoilla. Lahden itäpuolisen Haukkavuoren huippu kohoaa noin 95 metriä merenpinnan yläpuolelle eli noin 40 metriä järvenpintaa korkeammalle. Kosenselän pohjoisosasta kaakkoon työntyvän matalan Haukkalahden itärannalta kohoaa Haukkavuori, jonka laki on niin ikään noin 95 metriä merenpinnan yläpuolella.

Humaljärven pohjoiskolkkaan laskee Murronjoki pohjoisesta. Järven lasku-uoma on Haukkavuoren pohjoispuolitse virtaava noin puolikilometrinen Lähtevänjoki, joka laskee itään Kirlampeen (59,3 metriä mpy). Kirlammesta alavirta jatkuu Pienen Pyhäkalan ja Suuren-Pyhäkalan kautta Sarvijokea ja Alajokea kaakkoon.

Humaljärven vesitilavuus on 7 688 000 kuutiometriä.

Humaljärvi (06.013.1.016) kuuluu Alajoen yläosan valuma-alueeseen (06.013), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Hounijoen vesistössä (06). Toinen jakovaihe on Alajoen alue (06.01). Humaljärvi on toiseksi laajin Alajoen yläosan valuma-alueen kahdeksastatoista vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Laajin on Hanhijärvi ja kolmantena tulee Kaislasenjärvi, jota seuraa Suuri-Pyhäkala.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Humaljärvi (sijainti maastokartalla) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 21.2.2023.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 21.2.2023.
3. ↑  Humaljärvi (06.013.1.016) *Järviwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 21.2.2023.
4. ↑  Alajoen yläosan valuma-alue (06.013) *Järviwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 21.2.2023.
Teorian kehittäjä Lev Vygotsky
**Lähikehityksen vyöhyke** (ven. зона ближайшего развития) on Lev Vygotskin teoriaan liittyvä psykologian käsite. Lähikehityksen vyöhyke jää yksilön aktuaalisen kehitystason eli nykyisen taito- ja tietotason ja hänelle mahdollisen potentiaalisen kehitystason väliin. Kun yksilö toimii yhdessä häntä kehittyneemmän ohjaajan kanssa, hän pystyy suoriutumaan tehtävistä korkeammalla tasolla (potentiaalinen kehitystaso), kuin hänen on mahdollista toimiessaan yksin (aktuaalinen kehitystaso). Yksilö pystyy lähikehityksen vyöhykkeellä toimiessaan esimerkiksi ratkaisemaan monimutkaisempia ongelmia, kuin pelkän aktuaalisen kehitystason perusteella voitaisiin olettaa. Yksi erittäin yleinen esimerkki potentiaalisen tason saavuttamisesta on se, kun vanhempi opettaa lastansa ajamaan polkupyörällä ilman apurattaita.

Scaffolding on lähikehityksen vyöhykkeen idean pedagoginen sovellus, jossa opettaja haastaa opiskelijaa hieman tämän nykyistä taitotasoa korkeamman tason tehtävillä. Kun haasteet ovat sopivassa suhteessa opiskelijan kykyihin, opiskelija oppii paremmin kuin jos tehtävät olisivat tämän taitotason alapuolella tai liian paljon hänen taitotasonsa yläpuolella.

Lähteet
-------

1. ↑  Vygotski, L.S.: *Thought and Language.* 1978, Cambridge: MIT Press.
2. ↑  Wertsch, J.V.: *Vygotsky and the social formation of mind.* 1985. Cambridge, MA: Harvard University Press.
3. ↑  Wertsch, J.: *Culture, communication, and cognition.* 1985. Cambridge: Cambridge University Press.
4. ↑  Bruner, J.: *Vygotsky: A historical and conceptual perspective, in Culture, communication, and cognition.* J. Wertsch, Editor. 1985, Cambridge University Press: Cambridge.
**Suur Suujärv** (myös *Nohipalu Soojärv, Nohipalo Soojärv, Mennikunnu Suur Suujärv*) on Virossa Põlvamaalla Räpinan kunnan Nohipalon kylässä sijaitseva järvi. Kaakkoisvirolaisessa vesitönimistössä *suujärv* tarkoittaa suomalaista suojärveä.

Maantietoa
----------

Järvi on 285 metriä pitkä, 310 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 5,0 hehtaaria. Se sijaitsee laajan Mennikunnun soon eli Lagesoon metsäisella reuna-alueella toisen suojärven Keskmäne Suujärven vieressä. Järvi on autio eikä sinne tule tietä. Retkeilijöille on kuitenkin rakennettu pitkospuut, jotka ohittavat järven sen eteläpuolelta.

Luontoarvoja ja luokittelu
--------------------------

Vuonna 1960 oli järven vesi kirkkaampaa kuin lähellä sijaitsevalla Mustjärvellä. Järvi luokitellaan limnologisesti dystrofiseksi järveksi, jos järven vedessä on korkea humuspitoisuus (vir. *düstroofne tai rabade huumustoiteline*, DY). Tällainen järvi sijaitsee usein suon äärellä ja järveen laskee humuspitoista suovettä, joka laskee samalla veden happamuuden alhaiselle tasolle (pH on alle 7).

Vesistösuhteita
---------------

Suur Suujärv kuuluu Võhandu jõen valuma-alueeseen, jossa sen lasku-uoma Rebasmäe oja on Mädajõen sivuhaara. Järvellä ei ole tulo- taikka laskuojia, mutta se katsotaan silti kuuluvan Rebasmäe ojan valuma-alueeseen yhdessä Mustjärven kanssa. Mustjärvestä alkaa Rebastemäe oja, joka on Mädajõen sivuoja. Rebastemäe oja yhtyy Mädajõgeen 19 kilometriä sen joensuusta. Vesireitti jatkuu Võhandu jõgena, joka laskee Kuumajärveen, joka on Peipsijärven keskiosan nimi. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.

Huomautuksia
------------

1. 1 2  Kohteen ympäristön kasvillisuutta, asutusta ja nimistöä on tarkistettu Internetin Google-, Bing- tai Yandex-karttapalvelusta käyttäen järven koordinaatteja.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Keskkonnaregister: Suur Suujärv (Mennikunnu) (VEE2129720) *Keskonnainfo*. Tallinna, Viro:  Keskkonnaministeerium. Viitattu 29.9.2020. (viroksi)
2. 1 2  Tamre, Ruta (toim.): *Eesti järvede nimestik*. Tallinna, Viro: Keskkonnaministeeriumi Info- ja Tehnokeskus, 2006. ISBN 978-9985-881-40-8. Teoksen verkkoversio (PDF) (viitattu 29.9.2020). (viroksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Suur Suujärv (Meenikunnu Suur Suujärv, Nohipalu Soojärv, Nohipalo Soojärv), kalapeedia.et, viitattu 29.9.2020
**Olli-Matti Multamäki** (18. huhtikuuta 1948 Iitti – 7. tammikuuta 2007 Helsinki) oli suomalainen upseeri, kenraaliluutnantti ja maavoimapäällikkö.

Multamäki valmistui Kadettikoulusta 1971 ja Sotakorkeakoulusta 1985. Hän suoritti maisterin tutkinnon (M.Sc.) turvallisuusstrategiassa Yhdysvalloissa 1994.

Hän palveli YK:n apulaisedustajan sotilasavustajana Afganistanissa ja Pakistanissa (UNGOMAP) 1988–1989 ja YK:n pääsihteerin erityisedustajan sotilasneuvonantajana Afganistanissa (UNAMA) 2003. Hän toimi myös yhteysupseerina Yhdysvalloissa ja apulaissotilasedustajana EU:ssa ja Natossa.

Hän oli Porin Prikaatin komentaja 1997–2000 ja toimi Pääesikunnan maavoimapäällikkönä 1. elokuuta 2004 – 31. joulukuuta 2006. Hänet ylennettiin kenraaliluutnantiksi 6. joulukuuta 2006. Multamäki kuoli sairauteen vuoden 2007 alussa.

Aiheesta muualla
----------------

* Puolustusvoimien tiedote kuolemasta (Arkistoitu – Internet Archive)
* Puolustusvoimien tiedote Afganistanin komennuksesta (Arkistoitu – Internet Archive)
* Puolustusvoimien tiedote 6.12.2006 kenraaliylennyksistä (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Allahina** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Koulikoron alueen Naran piirissä Malissa. Se sijaitsee lähellä Mauritanian rajaa 190 kilometriä Narasta länteen. Kunnassa on 11 600 ja keskuskylässä 3 200 asukasta.

Allahinan kunnan pinta-ala on 1 551 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Naran piirin Dogofryn ja idässä Dabon, etelässä Kayesin alueen Diéman piirin Dioumara Koussatan ja lännessä Nioron piirin Koréra Korén, Baniéré Korén ja Diarran kuntiin. Alue on pinnanmuodostukseltaan lähinnä tasankoa. Pysyviä vesistöjä ei ole. Kasvillisuus on ruohosavannia ja pensaikkoa. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen.

Kuntaan kuuluu kahdeksan kylää. Asukkaat ovat soninkeja, maureja, fulbeja ja bambaroita. Yleisimmät kielet ovat soninke ja mauri.

Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kaupankäynti ja käsityöammatit. Palveluihin kuuluu kahdeksan koulua ja terveyskeskus.

Lähteet
-------

1. 1 2  4ème Recensement Général de la Population et de l’Habitat du Mali (RGPH). Resultats definitifs. Tome 0: Repertoire des villages *instat-mali.org*.  2013.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 1.8.2016.
2. 1 2 3  Plan de sécurité alimentaire: Commune rurale de Allahina 2007–2011 *fsg.afre.msu.edu*.  2007.  Arkistoitu 17.3.2016. Viitattu 1.8.2016.
**Cassard** oli Ranskan laivaston vuonna 1866 vesillelaskettu 1. luokan aviso, joka myöhemmin luokiteltiin korvetiksi nimellä *Desaix*.

Valmistus
---------

Alus tilattiin Le Havresta Augustin Normandilta. Tilatun aluksen nimeksi vahvistettiin 3. joulukuuta 1861 *Cassard* ja sen köli laskettiin 1. tammikuuta 1862. Alus laskettiin vesille 20. helmikuuta 1866. Se muutettiin jahdiksi uudelleen nimettynä *Jérôme Napoléoniksi* 16. elokuuta. Samalla nimi *Cassard* siirrettiin aiemmin valmistetulle *Jérôme Napoléonille*. Alus otettiin palvelukseen 1. syyskuuta.

Palvelus
--------

Alus teki tutkimusmatkan Jäämerelle vuosina 1867-1868 ja se oli Cherbourgissa 19. syyskuuta 1870.

Alus luokiteltiin korvetiksi 19. syyskuuta, jolloin se sai uuden nimen *Desaix*. Alus liitettiin samalla Välimeren laivueeseen. Se oli Lähi-idän asemalla 8. lokakuuta 1872-15. elokuuta 1873. Alus poistettiin alusluettelosta 18. elokuuta 1894.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1860–1905*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 2002. ISBN 0-85177-133-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  dossiersmarine.free.fr (Arkistoitu – Internet Archive)


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä:***Decrès*** | **Ranskan laivaston risteilijäluokat** | Seuraaja:**Limier-luokka** |
Pariluisteluun Antwerpenin kesäolympialaisissa osallistui kahdeksan paria. Kilpailu käytiin Antwerpenin jääpalatsissa 26. huhtikuuta. Tuomaristo, joka oli seitsenhenkinen, arvioi kilpailijan tai parin suorituksen pistein, jotka määräsivät jokaisen tuomarin omassa arviossa parin sijaluvun. Eniten ensimmäisiä sijoja tuomarien arvioissa saanut pari sijoittui ensimmäiseksi, eniten vähintään toisia sijoja arvioissa saanut toiseksi jne. Tasatilanteessa ratkaisivat järjestyksessä sijapisteet,sitten suorituksesta saadut pisteet.

Suomalaispari Ludovika Jakobsson ja Walter Jakobsson sai jokaiselta tuomarilta sijaluvun yksi ja voitti kilpailun ylivoimaisesti.

### Lopputulokset


| Sija | Maa | Luistelijat | #1 | #2 | #3 | #4 | #5 | #6 | #7 | Sijat | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Suomi | Ludovika JakobssonWalter Jakobsson | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | **7** | 80,75 |
| 2 | Norja | Alexia Bryn-SchøienYngvar Bryn | 2 | 2 | 3T | 2 | 2 | 2 | 2 | **15,5** | 72,75 |
| 3 | Yhdistynyt kuningaskunta | Phyllis JohnsonBasil Williams | 3 | 3 | 6 | 3 | 3 | 3 | 4 | **25** | 66,25 |
| 4 | Yhdysvallat | Theresa Weld-BlanchardNathaniel Niles | 4 | 6 | 3T | 4 | 4 | 4 | 3 | **28,5** | 62,50 |
| 5 | Yhdistynyt kuningaskunta | Ethel MuckeltSydney Wallwork | 6 | 4 | 2 | 5 | 5 | 6 | 6 | **34** | 61,25 |
| 6 | Belgia | Georgette HerbosGeorges Wagemans | 5 | 8 | 5 | 7 | 6T | 5 | 5 | **41,5** | 56,00 |
| 7 | Ranska | Simone SabouretCharles Sabouret | 7 | 5 | 7 | 6 | 6T | 7 | 7 | **45,5** | 56,25 |
| 8 | Yhdistynyt kuningaskunta | Madeleine BeaumontMacDonald Beaumont | 8 | 7 | 8 | 8 | 8 | 8 | 8 | **55** | 48,25 |

Tuomaristo
----------

**Ylituomari:**

* Ruotsi Victor Lundquist

**Arvostelutuomarit:**

* Ranska Louis Magnus
* Norja Knut Ørn Meinich
* Belgia Eudore Lamborelle
* Yhdistynyt kuningaskunta Herbert Yglesias
* Sveitsi Alfred Mégroz
* Ruotsi August Anderberg
* Suomi Sakari Ilmanen

Lähteet
-------

* sports-reference (Arkistoitu – Internet Archive)
**Kustannus Oy Duodecim** on lääketieteeseen erikoistunut kustantamo, joka julkaisee lääkäreille ja muille terveydenhuollon ammattilaisille suunnattua ammattikirjallisuutta sekä suurelle yleisölle suunnattuja teoksia terveyteen ja sairauksiin liittyvistä aiheista.

Perinteisen kirjatuotannon lisäksi Kustannus Oy Duodecim julkaisee merkittäviä sähköisiä tietokantakokoelmia. Terveydenhuollon ammattilaisille suunnattu Terveysportti kokoaa yhteen ammattilaisten työssään tarvitseman lääketieteellisen tiedon.

Kustannus Oy Duodecim julkaisee myös kansalaisille suunnattua avointa www-palvelua, Terveyskirjastoa. Se tuo luotettavan, riippumattoman ja ajantasaisen tiedon terveyksistä ja sairauksista jokaisen suomalaisten ulottuville. Terveyskirjaston artikkelit ja ohjeet ovat asiantuntijoiden laatimia ja perustuvat Suomalaisen Lääkäriseuran Duodecimin tuottamiin kansallisiin hoitosuosituksiin ja Kustannus Oy Duodecimin julkaisemiin lääkäreiden käsikirjoihin.

Aiheesta muualla
----------------

* Duodecim
* Kustannus Oy Duodecim
* Terveysportti
* Terveyskirjasto
**Dura** on kaupunki Palestiinan Länsirannalla Hebronin länsipuolella. Nykyinen kaupunki sijaitsee muinaisen Adoraimin kaupungin paikalla. Duran asukasluku oli vuonna 2016 arviolta 37 331.

Maantiede
---------

Duran katukuvaa.
Dura sijaitsee Palestiinan Länsirannan eteläosassa Hebronin kuvernoraatissa noin kuusi kilometriä Hebronin kaupungista länteen. Hebronin lisäksi sen naapuripaikkakuntia ovat idässä Yatta, pohjoisessa Taffuh ja Idhna sekä etelässä As Samu ja Adh Dhahiriya. Kaupungin korkeus merenpinnasta on 839 metriä.

Keskimääräinen vuotuinen sadanta Durassa on 436 mm ja keskimääräinen lämpötila 16 °C.

Historia
--------

Nykyinen Dura sijaitsee muinaisen Adoraimin kaupungin paikalla. Kaupunki mainitaan esimerkiksi Vanhan testamentin Toisessa aikakirjassa Rehebeamin linnoittamana paikkakuntana. Kaupunki esiintyy myös Riemuvuosien kirjassa. Edomin kuningaskunnan kaudella Adoraim oli yksi valtakunnan tärkeimmistä keskuksista ja hellenistisellä kaudella kaupunki tunnettiin nimellä *Adora*. Nykyinen nimi Dura on johdettu kanaanilaisesta nimestä *Dour*, joka viittaa korkeaan paikkaan. Sittemmin Duraa on asuttanut kaksi tärkeää sukua, *Al Swaty* ja *Abu Sharar*. Dura sai kunnanvaltuuston vuonna 1967.

Talous
------

Duran työssäkäyvästä väestöstä 60 % työllistyi Israelin työmarkkinoilla. Muita työllistäjiä olivat palvelut ja hallinto (25 %), kauppa (5 %), maatalous (9 %) ja teollisuus (1 %). Työttömiä oli vuonna 2007 14,4 %.

Väestö
------

Duran asukasluku oli Palestiinan tilastokeskuksen vuoden 2016 arvion mukaan 37 331. Vuonna 2007 vastaava luku oli 27 844.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Dura Town Profile *Palestinian Localities Study*. The Applied Research Institute – Jerusalem. Viitattu 24.10.2019. (englanniksi)
2. ↑  Fred Skolnik ja Michael Berenbaum: *Encyclopaedia Judaica Volume 01 Aa-Alp*, s. 420. Thomson Gale, 2007. ISBN 978-0-02-865928-2. (englanniksi)
3. ↑  Localities in Hebron Governorate by Type of Locality and Population Estimates, 2007-2016 Palestinian Central Bureau of Statistics. Viitattu 24.10.2019. (englanniksi)
**KorpiGallialaiset** on Lapinlahden Korpijärvellä kesäisin järjestettävä kulttuuritapahtuma. Tapahtuman juuret ovat kylätapahtumassa "Gallialaiset iltamat". Tapahtumassa on teatteri- ja musiikkiesityksiä sekä näyttelyitä.

Vuonna 2006 KorpiGallialaiset järjestettiin 15. heinäkuuta. Tapahtumassa esiintyivät muun muassa Edu Kettunen, Mikko Alatalo, Juha Tapio ja Pelle Positiivi. Tapahtuman avasi puolustusministeri Seppo Kääriäinen.

Vuonna 2007 KorpiGallialaiset järjestettiin 28.heinäkuuta. 2007 esiintyjiä olivat muun muassa Anna Hanski, Halavatun Papat, Jasmin Mäntylä, Miika Nuutinen sekä Duo Nahkahyeena (J.Teppo ja A.Heikura). Tapahtuman avasi rovasti Markku Suokonautio.

2008 KorpiGallialaiset järjestettiin 26.heinäkuuta. Esiintyjiä olivat mm. Jani Wickholm, Kake Randelin, Mika Nuorva, Miauskis Kissa, Olavi Rytkönen ja Taikuri Tapio Salomaa. Tapahtuman avasi TE-keskuksen (Pohjois-Savo) johtaja Kari Virranta.

2009 KorpiGallialaiset järjestettiin 27.kesäkuuta. Esiintyjiä olivat mm. Hanna Pakarinen, M.A. Numminen ja Pedro Hietanen, Jamppa Kääriäinen, Bablo ja Esa Eloranta sekä Tuija Piepponen.

2010 KorpiGallialaiset järjestettiin 10.heinäkuuta. Esiintyjiä olivat mm. Meiju Suvas, Jamppa Kääriäinen & Taastaorkesterj, Edu Kettunen, Keke Pulliainen, The Sunkfish, Jari Tapanainen. Juhlapuhujana toimi Isä Mitro (Mitro Repo)

2014 Tapahtuma järjestetään 25.-26. heinäkuuta Iisalmessa nimellä Gallialaiset.

Aiheesta muualla
----------------

* Tapahtuman kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
* Oikea asema (Arkistoitu – Internet Archive)
**Allan Marques Loureiro** (taiteilijanimeltään **Allan**, s. 8. tammikuuta 1991 Rio de Janeiro) on brasilialainen jalkapalloilija, joka edustaa Yhdistyneissä arabiemiraateissa Al Wahdaa. Oikeajalkainen Allan on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.

Ura
---

### Seurajoukkueura

Allan kuului vuosina 2009–2012 uruguaylaiselle Deportivo Maldonadolle mutta oli koko ajan lainassa kotimaansa Vasco da Gamassa. Hän pelasi seuran paidassa 51 liigaottelua onnistumatta maalinteossa ja oli kentällä myös viidessä Copa Libertadoresin ottelussa. Vuonna 2009 Allan voitti seuran kanssa Série B:n ja vuonna 2011 Copa do Brasilin.

Heinäkuussa 2012 Allan siirtyi Italian Serie A:n Udineseen. Hän debytoi seuran paidassa syyskuussa 2012 Juventusta vastaan. Allanin Udinese-uran ainoa liigamaali syntyi tammikuussa 2015 Cagliaria vastaan. Hän pelasi seuran paidassa 104 liigaottelua. Italian cupissa hän teki maalin joulukuussa 2014 Cesenaa vastaan.

Heinäkuussa 2015 Allan siirtyi Serie A:ssa myöskin pelaavaan Napoliin, jossa hän debytoi elokuun lopulla Sampdoriaa vastaan. Ensimmäisellä Napolin-kaudellaan hän pelasi 35 liigaottelua, joista 32 ottelua avauskokoonpanossa, ja teki kolme maalia. Toisella kaudella hän pelasi 29 liigaottelua ja teki yhden maalin. Kaudella 2017–2018 hän pelasi joukkueensa kaikki 38 liigaottelua, joista avauskokoonpanossa 32, ja teki niissä neljä maalia. Seuraavalla kaudella tilastoihin kertyi 33 liigaottelua ja yksi maali. Hän voitti Italian cupin 2020.

Allan on pelannut Napolin joukkueessa Mestarien liigassa yhteensä 26 ottelua, Mestarien liigan karsinnassa kaksi ottelua ja Eurooppa-liigassa 14 ottelua. Udinesea edustaessaan hän pelasi Eurooppa-liigassa kaksi ottelua.

### Maajoukkueura

Allan oli mukana voittamassa alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruutta vuonna 2011. Hän pelasi turnauksessa kolmessa ottelussa. Brasilian A-maajoukkueessa hän on pelannut kymmenen ottelua vuosina 2018–2020. Hän kuului Copa Américan 2019 voittaneeseen joukkueeseen ja pelasi turnauksessa neljä ottelua, joista avauskokoonpanossa puolvälierän Paraguayta vastaan.

Saavutukset
-----------

**Vasco da Gama**

* Série B: 2009
* Copa do Brasil: 2011

**Napoli**

* Italian cup: 2020

**Brasilia**

* Alle 20-vuotiaiden MM-kilpailut: kultaa 2011
* Copa América: kultaa 2019

Lähteet
-------

1. ↑
2. 1 2 3 4 5 6  Allan Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
3. ↑
4. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
Alla Rakha
**Alla Rakha Qureshi** (29. huhtikuuta 1919 Jammu – 3. helmikuuta 2000 Mumbai) oli intialainen tablansoittaja, säveltäjä ja sovittaja. Hän tuli tunnetuksi Ravi Shankarin yhteistyökumppanina, mutta hän sävelsi myös musiikkia lukuisiin intialaisiin elokuviin.

Rakha syntyi dograkansaan kuuluneeseen islaminuskoiseen perheeseen ja oppi äidinkielenään dogrin. Perheen isä ei suhtautunut suopeasti poikansa musiikkiharrastukseen. Poika kuitenkin lähti kotoa opiskelemaan Lal Mohamedin johdolla. Hän sai opetusta lisäksi laulaja Ashiq Ali Khanilta. Hän pääsi Lahoressa tapaamaan Lal Mohamedin opettajan, Punjabin koulukuntaa (*gharana*) johtaneen Mian Qadir Bakshin. Rakha teki Bakshiin vaikutuksen ja pääsi tämän suojatiksi. Bakshilla itsellään ei ollut poikaa, joten hän adoptoi Rakhan muodollisesti ja piti tätä koulukuntansa tulevana johtohahmona.

Rakha aloitti työskentelyn All India Radion palveluksessa vuonna 1936. Hän jätti radiotyön vuonna 1943 luodakseen uraa elokuvamusiikin tekijänä. Vuonna 1958 hän lopetti myös elokuvatyön ja kiersi Ravi Shankarin kanssa maailmalla. Kaksikon välinen yhteistyö jatkui lähes kolme vuosikymmentä. Shankarin ohella Rakhan yhteistyökumppaneihin kuuluivat Ali Akbar Khan ja jazzrumpali Buddy Rich, jonka kanssa yhteistyössä syntyi albumi *Rich à la Rakha* (1968). Rakha itse pysytteli Intian klassisen perinteen sisällä, mutta vaikutti tablan popularisoijana myös länsimaiseen musiikkiin. Hän oli avainasemassa tablan ja klassisen intialaisen musiikin tuntemuksen lisäämisessä kansainvälisellä tasolla.

Rakha perusti vuonna 1985 Mumbaihin nimeään kantavan musiikki-instituutin. Hän sai vuonna 1977 Padma Shrin ja vuonna 1982 Sangeet Natak Akademin palkinnon.

Rakha kuoli sydäninfarktiin päivä sen jälkeen, kun hänen tyttärensä Razia oli yllättäen kuollut leikkauksen jälkeen. Leskeksi jäi Bavi Begum. Rakhalla oli myös tytär Khurshid sekä pojat Zakir Hussain, Fazal Qureshi ja Taufique Qureshi. Kaikista pojista tuli tablansoittajia, joista tunnetuimmaksi kansainvälisesti nousi Zakir Hussain.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Alla Rakha Britannica
2. 1 2 3 4 5  Alla Rakha The Guardian


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Grammy Awards
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
*Tämä artikkeli kertoo Ranskan laivaston Suffren-luokan risteilijästä. Muita samannimisiä aluksia on täsmennyssivulla.*

**Colbert** oli Ranskan laivaston 1920-luvun lopulla valmistunut Suffren-luokan raskas risteilijä toisessa maailmansodassa.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Suffren-luokka (risteilijä)*
Vuoden 1926 laivasto-ohjelmaan sisällytettiin raskas risteilijä, jonka hankinta vahvistettiin lailla 4. elokuuta 1926. Alus määrättiin 1. maaliskuuta 1927 tehtäväksi Brestin laivastontelakalle, missä köli laskettiin 12. kesäkuuta 1927. Alus laskettiin vesille 20. huhtikuuta 1928 ja otettiin palvelukseen 4. maaliskuuta 1931.

Palvelus
--------

Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Välimeren laivaston 1. kevyeen viirikköön, jossa se osallistui normaaliin rauhanajan palvelukseen. Alus siirrettiin 16. helmikuuta 1935 modernisoitavaksi Arsenal de Lorientiin, mistä se palasi tammikuussa 1936. Alus liitettiin kansainväliseen laivasto-osastoon, joka valvoi sisällissotaan ajautuneen Espanjan saartoa. Alus oli toisen maailmansodan alkaessa syyskuussa 1939 Oranissa, mistä se palasi tammikuussa 1940 Touloniin alistettuna Afrikan laivaston komentajalle 24. tammikuuta alkaen.

Alus osallistui Saksan laivaston risteilijän *Admiral Hipperin* etsintöihin ja palasi Ranskaan huhtikuussa. Italia julisti sodan liittoutuneille 10. kesäkuuta.*Colbert* osallistui 13. kesäkuuta iskuun Genovanlahdelle, tulitti sen aikana maakohteita ja joutui Regia Marinan moottoritorpedoveneiden hyökkäyksen kohteeksi. Aselevon astuttua voimaan alus siirrettiin Toulonissa telakalle huollettavaksi 1. elokuuta. Se siirrettiin ylläpidon vastuulle aina vuoden vaihteeseen.

Tammikuussa 1941 palvelukseen palattuaan alus sijoitettiin 1. risteilijäviirikköön. Saksalaisten tunkeuduttua 27. marraskuuta 1942 Vichyn Ranskan hallinnassa olleelle alueelle aluksen miehistö teki aluksestaan käyttökelvottoman. Alus paloi kuusi vuorokautta, kärsi lisää vaurioita 7. joulukuuta ja tuli korjauskelvottomaksi. Palanut hylky nostettiin ja romutettiin 1946–1947.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1922–1946*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1987. ISBN 0-85177-146-7. (englanniksi)
* Whitley, M. J.: *Cruisers of World War Two - an international encyclopedia*. Lontoo: Arms and Armour, 1996. ISBN 1-86019-874-0. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Whitley, M. J. s. 31-32
2. 1 2 3  Whitley, M. J. s. 33

*Suffren*-luokan risteilijät

|  |
| --- |
| *Suffren* – *Colbert* - *Foch* - *Dupleix* |
| Edeltäjä: *Duquesne*-luokka – Seuraaja: *Jeanne d'Arc* |
Muzio Attendolo Sforza 
**Muzio Attendolo Sforza**, alun perin **Muzio Attendolo** (8. toukokuuta 1369 Cotignola – 4. tammikuuta 1424 Pescara), oli italialainen kondottieeri eli palkkasoturipäällikkö ja Sforzan hallitsijasuvun perustaja. Hänen poikansa Francesco Sforza nousi Milanon herttuaksi vuonna 1450.

Muzio Ateendolon isä Giovanni Attendolo oli vauras maanomistaja Romagnasta. Nuori Muzio lähti kotoa vuonna 1384 liittyäkseen palkkasoturijoukkoon. Hänestä tuli ensin joukkueenjohtaja ja lopulta palkkasoturikomppanian päällikkö. Muzio Attendolo toimi joukkoineen useiden kondottieerien palveluksessa, joihin kuului Alberico da Barbiano, joka antoi Muziolle lisänimen *Sforza* ("Vahva"). Vuonna 1398 Muzio Ateendolo Sforza astui Milanoa hallinneen Visconti-suvun palvelukseen. Hän lähti kuitenkin pian kaupungista taistelemaan ensin Firenzen ja sen jälkeen Ferraran joukoissa.

Kuningas Ladislaus kutsui Muzio Attendolo Sforzan luokseen Napoliin vuonna 1412, ja Muziosta tehtiin Napolin kuningaskunnan ylin lainvalvoja. Ladislauksen kuoltua vuonna 1414 seurasi kuningatar Johanna II:n myrskyisä valtakausi. Aluksi Muzio palkittiin korkeilla viroilla ja tiluksilla, mutta pian hänet vangittiin ja häntä kidutettiin. Vuonna 1424 kuningatar lähetti Muzion taistelemaan Aragonian palveluksessa ollutta kondottieeri Braccio da Montonea vastaan. Muzio Ateendolo Sforza hukkui ylittäessään Pescarajokea Keski-Italiassa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Muzio Attendolo Sforza *Encyclopedia Britannica*. Viitattu 13.3.2022. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Saksa
* Yhdysvallat
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Italian People
* Deutsche Biographie

 |

 |
**Chevalier Paul** oli Ranskan laivaston 1933 valmistunut Vauquelin-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Vauquelin-luokka (hävittäjä)*
Alus tilattiin Le Havresta Société des Forges et Chantiers de la Méditerranéelta, missä köli laskettiin 28. helmikuuta 1931. Alus laskettiin vesille 21. maaliskuuta 1932 ja otettiin palvelukseen 20. heinäkuuta 1934.

Palvelus
--------

Alus muodosti *Tartun*, *Maillé Brézén* kanssa 5. viirikön, jonka kotisatamana oli Norjan taisteluiden aikana oli Greenock. Alus siirtyi viirikön mukana Välimerelle. Italian julistettua sodan Ranskalle ja Britannialle alus tulitti 14. kesäkuuta 1940 viirikön mukana Genovaa. Kuitenkin kuusi vuorokautta myöhemmin kaikki sotatoimet keskeytettiin aselevon astuttua voimaan.

Kesällä 1941 Britannian aloitettua sotatoimet Syyriassa alus lähetettiin Toulonista Lähi-itään kuljettaen ampumatarvikkeita. Britannian ilmavoimat havaitsivat 15. kesäkuuta sen Castellorizon vesillä. Seuraavana aamuna alus joutui viiden Britannian laivaston ilmavoimien 815. laivueen Fairey Swordfish koneen hyökkäykseen, jolloin torpedo osui kattilahuoneeseen pysäyttäen aluksen. Alus onnistui kuitenkin ampumaan yhden hyökkääjän alas.

*Guépard* ja *Valmy* pelastivat uppoavan aluksen sekä lentokoneen miehistön.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1922–1946*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1987. ISBN 0-85177-146-7. (englanniksi)
* Whitley, M. J.: *Destroyers of World War Two - an international encyclopedia*. Lontoo: Arms and Armour, 1988. ISBN 0-85368-910-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Whitley, M. J. s. 41
2. ↑  Whitley, M. J. s. 41-42
3. ↑  Whitley, M. J. s. 42
**Apatoraptor** oli dinosaurussuku, joka eli 84–71 miljoonaa vuotta sitten myöhäisliitukaudella. *Apatoraptorin* nimesivät Gregory Funston ja Philip Currie vuonna 2016. *Apatoraptorit* olivat lihansyöjiä.

Löytäminen
----------

Piirros *Apatoraptorista*.
*Apatoraptorin* jäänteet on löydetty Kanadan Albertassa sijaitsevasta Horse Shoe Canyonin muodostelmasta vuonna 1993. Näyte sisältää alaleuan, koko sarjan kaulasta ja selkärangasta, oikeanpuoleisen hartianseudun ja käsivarren, rintaluun, kylkiluita, osittaisen lonkkaluun ja osittaisen takaraajan.

*Apatoraptor* tarkoittaa "petollista ryöstäjää". Apato tulee kreikan kielen sanasta *apate*, joka tarkoittaa petollista. Raptor tulee latinan kielestä ja tarkoittaa ryöstäjää, rosvoa tai varasta. Lajinimi *pennatus* tarkoittaa latinaksi höyhenpeitteistä, joka tulee sulannupeista sen yläraajassa, jossa on saattanut olla höyheniä.

*Apatoraptorin* pituus oli kaksi metriä, korkeus lonkan kohdalta 0,8 metriä ja paino 180 kilogrammaa.

Luokittelu
----------

*Apatoraptor* luokitellaan Oviraptorosauriassa heimoon Caenagnathidae, mahdollisesti *Elmisauruksen* sisarlajina.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  APATORAPTOR *DinoChecker*.  17.4.2016. Viitattu 1.9.2016. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Newly identified Alberta dinosaur had arm muscles fit to lift feathers (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q23807302
* Fossilworks: 345864

 |

 |
**Theseia** (m.kreik. Θησεῖα, *Thēseia*) oli antiikin Ateenassa vietetty juhla, joka oli omistettu Poseidonille ja Theseukselle. Sitä vietettiin Pyanopsion-kuun 8. päivä eli nykyisen loka-marraskuun aikoihin.

Theseiaa vietettiin sen muistoksi, että Kimon hankki Attikan kansallisen heeroksen Theseuksen luut takaisin Skyrokselta Ateenaan vuonna 476/475 eaa. Delfoin oraakkelin kehotuksesta. Luut haudattiin paikkaan, johon rakennettiin Theseion eli Theseuksen pyhäkkö. Vuosittain tämän kunniaksi vietettyyn juhlaan kuului uhreja sekä yhteisateria, jolla syötiin maitoon keitettyä puuroa (ἀθάρη, *atharē*). Juhla sijoittui iltaan eli nykyisellä laskutavalla 7. päivän puolelle (kreikkalainen päivä alkoi auringonlaskusta).

Välittömästi Theseiaa edeltävinä päivinä olivat Oskhoforia- ja Pyanopsia-juhlat, jotka yhdistettiin myös Theseukseen. Joskus Theseia-nimeä käytettiin kaikista näistä kolmesta juhlasta yhdessä. Koko juhlakokonaisuuteen kuului muun muassa vuosittaiset kansallissankarien ja sodassa Ateenan puolesta kuolleiden symboliset hautajaisjuhlat (ἐπιτάφια, *epitafia*) sekä siihen liittyneet urheilukisat. Hautajaisjuhlaa johti polemarkki, ja siinä piti puheen joku tätä varten valittu henkilö.

Lähteet
-------

1. ↑  Roberts, J. W.: *City of Sokrates: An Introduction to Classical Athens*, s. 125. Routledge, 1998. ISBN 0203194799.
2. 1 2 3 4 5  Smith, William & Wayte, William & Marindin, G. E.: "Theseia", *A Dictionary of Greek and Roman Antiquities*. Boston: Little, Brown and Company, 1890. Teoksen verkkoversio.
3. ↑  Berenson Maclean, Jennifer K. & Aitken, Ellen Bradshaw: *Philostratus's Heroikos: Religion And Cultural Identity In The Third Century C.e*, s. 88. Writings from the Greco-Roman World, nide 6. Brill, 2005. ISBN 9004130942. Teoksen verkkoversio.
4. 1 2  Theseia *Hellenion*. Viitattu 5.11.2018.
**Mizrahimusiikki** (Hepreaksi: מוזיקה מזרחית, Muzika Mizrahit ="Itäinen musiikki") on israelilainen musiikkityyli.
Tämä itämaistyylinen musiikkigenre on saanut alkunsa israeliin paluumuuttaneiden mizrahi- sekä sefardijuutalaisten keskuudessa, heidän jatkaessaan vanhoissa kotimaissa soitetun musiikin perinteitä jälleen Israelissa. Nykyinen mizrahimusiikki on saanut suurimmat vaikutteensa mm. kreikkalaisesta, turkkilaisesta, arabialaisesta sekä muun itäisen välimeren ja Lähi-idän musiikkityyleistä. Useat kappaleet saattavat olla cover-versioita muunmaalaisista samanalaista tyylisuuntaa edustavista hiteistä.

Kappaleet ovat pääosin yksinkertaisesti sanoitettua rakkaudesta kertovaa tanssimusiikkia ja ovat naapurimaiden musiikkityyleistä poiketen usein melko ilomielisiä, vaikka melankolisempaakin materiaalia löytyy. Mizrahimusiikille tyypillisiä piirteitä ovet esim. itämaiset jousi- ja lyömäsoitinelementit. Myös kreikkalaisesta musiikista tuttua bouzoukia käytetään usein, joskin nykyisessä mizrahimusiikissa se on useimmiten korvattu modernilla sähkökitaralla. Esityskieli on yleensä heprea, mutta useilta artisteilla on myös arabiankielistä materiaalia, johtuen monien mizrahijuutalaisten arabiankielisestä taustasta.

Tunnettuja mizrahimusiikkia esittäneitä artisteja ovat mm. Sarit Hadad, Ofra Haza, Zehava Ben, Eyal Golan, Kobi Peretz, Boaz Mauda, Dana International, Lior Narkis, ja Haim Moshe.
**Maria Alexandra Moëll** (o.s. **Rängman**; 7. elokuuta 1870 Ylistaro – 12. maaliskuuta 1938 Tukholma) oli suomalainen näyttelijä. Hän näytteli Suomalaisessa Teatterissa 1890-luvulla.

Ura
---

Rängmanin vanhemmat olivat kauppias ja maanviljelijä Johan Rängman ja Alexandra Molin. Vaasan Ruotsalaisen tyttökoulun käytyään Rängman opiskeli dramatiikkaa Kaarola Avellanin johdolla. Tammikuussa 1892 hän näytteli *Regina von Emmeritzin* nimiosan Suomalaisessa Teatterissa, johon hän sai kiinnityksen syksyllä 1893. Vuosisadan taitteessa Rängman siirtyi Turun Svenska Inhemska Teaterniin, jossa hän näytteli vuoteen 1903. Näyttämöura katkesi vaikeaan korvatautiin.

Rängmanin rooleja Suomalaisessa Teatterissa olivat muun muassa prinsessa Eboli (*Don Carlos*), Goneril (*Kuningas Lear*) ja Ilvo (*Kullervo*). Svenska Inhemska Teaternissa hänen roolejaan olivat muun muassa Claire (*Derblays giftermål*), Matriona (*Mörkrets makt*) ja kuningatar (*Hamlet*). Rängman näytteli myös *Anna Liisan* nimiosan.

Rängman avioitui ruotsalaisen virkamies Axell Moëllin kanssa 1905 ja muutti asumaan Tukholmaan. Aktiiviuransa jälkeen Rängman näytteli parissa Mauritz Stillerin ohjaamassa Selma Lagerlöfin kirjoihin perustuvassa elokuvassa. Hän oli myös mukana Tukholman Suomalaisen Seuran toiminnassa.

Lähteet
-------

* *Kotimaisia näyttämötaiteilijoita sanoin ja kuvin - Inhemska scenkonstnärer i ord och bild*. Viipuri: Kustannusliike Opas, 1930.

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5 6  Kotimaisia näyttämötaiteilijoita sanoin ja kuvin, s. 269–270
2. ↑  Seinäjoen seurakunta: Moell Maiju, Ylistaron hautausmaat, Ylistaro, alue 00, kortteli V02, rivi 06, paikka 00072 *hautahaku.fi*. Viitattu 3.11.2021.
3. 1 2  Kuolinilmoitus, Maiju Alexandra Moëll, Helsingin Sanomat, 1938, No 73, sivu 2, julkaistu 16.3.1938
4. 1 2 3 4  Kuolleita, Helsingin Sanomat, 16.03.1938, nro 73, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
5. ↑  Ilona / Tekijähaku / Rängman Maria *ILONA-tietokanta*. Teatterin tiedotuskeskus (TINFO) ja Teatterimuseo. Viitattu 26.4.2021.
Conrad Malte-Brun.
**Conrad Malte-Brun** (12. elokuuta 1775 Thisted, Tanska – 14. joulukuuta 1826), alkuperäiseltä nimeltään **Malte Conrad Bruun**, syntyi Thistedissä vuonna 1775. Vuonna 1800 hän lähti maanpakoon, koska hänen julkaisunsa kannattivat Ranskan vallankumousta. Hän asettautui Pariisiin Ranskaan, jossa hän toimi toimittajana ja maantieteilijänä. Vuonna 1821 hän perusti Société de Géographie de Paris’in. Hän myös toimi järjestön ensimmäisenä sihteerinä. Hän kuoli vuonna 1826.

Lähteet
-------

1. ↑  Conrad Malte-Brun *britannica.com*. Viitattu 28.9.2016. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Conrad Malte-Brun** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Japani
* Tšekki
* Kreikka
* Alankomaat
* Puola
* Portugali
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Consilium** tai **consilium principis** oli Rooman valtakunnassa keisarien neuvonantajista koostuva neuvosto. Neuvosto perustui tasavallan aikaisten virkamiesten neuvostoihin (*consilium magistratuum*). Augustus ja hänen seuraajansa kutsuivat koolle neuvoston kun hän katsoi sen aiheelliseksi. Aluksi neuvosto koostui keisarin läheisistä ystävistä. Consiliumin tehtäviin kuului auttaa keisaria lakiehdotusten ja hallinnollisten käskyjen valmistelussa. Consilium toimi kuitenkin vain neuvoa-antavana elimenä ja keisarin ei ollut pakko noudattaa sen ehdotuksia. Ajan myötä consiliumin luonne muuttui. Hadrianus teki neuvostosta vakituisen ja sen jäsenyys oli elinikäinen. Hadrianuksen neuvostoon kuului juristeja, tärkeitä virkamiehiä ja senaattoreja. 200-luvulla consilium oli omaksunut ne tehtävät jotka aikaisemmin olivat kuuluneet senaatille.

Lähteet
-------

1. ↑  Adolf Berger: *Encyclopedic dictionary of Roman law*, s. 408. DIANE Publishing, 1953. ISBN 9780871694324.
2. ↑  George Mousourakis: *The Historical and Institutional Context of Roman Law*, s. 247. Ashgate Publishing, Ltd. 2003. ISBN 9780754621140.