recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Fender Stratocaster -tyyppinen vibrakampi ja -talla sähkökitarassa.
Floyd Rose -vibratalla ja -kampi.
**Vibrakampi** eli *whammy bar* on sähkökitaran tallassa sijaitseva pieni metallinen tanko, jota vääntämällä talla kääntyy saranoina toimivien pulttien varassa joko ylös tai alas. Kampea painettaessa alas tallan takaosa nousee ja kielet löystyvät, ja näin ollen kielten sävelkorkeus laskee. Väännettäessä kampea ylös tallan takaosa laskee, kielet kiristyvät ja niiden sävelkorkeus nousee.

Koska talla ei siis ole kiinteä vaan heiluva, tarvitaan kielten vetoa vastaava voima vääntämään tallaa vastakkaiseen suuntaan jotta asetelma olisi normaalisti tasapainossa. Tätä varten ovat kitaran taakse jyrsittyyn koteloon sijoitetut jouset, jotka ovat kiinni kammen alla olevassa metallipalkissa, ja näin vetävät tallan takaosaa takaisin alas. Jouset ovat säädettävissä ja kaipaavat säätöä esimerkiksi kitaran sävelkorkeutta muutettaessa, jolloin kielten tallaan kohdistama jännite muuttuu, kielten paksuutta vaihdettaessa tai tallan kulmaa säädettäessä.

Katso myös
----------

* Sähkökitara
* Floyd Rose

Lähteet
-------

1. ↑  Ralph Denyer: *Suuri kitarakirja*, s. 53. WSOY, 1984. ISBN 951-0-12491-5.
**Postgenderismi** on yhteiskunnallinen, poliittinen ja kulttuurillinen liike, joka pyrkii sukupuolisuuden vapaaehtoistamiseen kehittyneen bioteknologian, avusteisten lisääntymismenetelmien ja kyborgisaation kautta. Postgenderistien mukaan esimerkiksi lasten hankkimiseksi ei pitäisi olla tarvetta harrastaa seksiä, vaan mies tai nainen voi hankkia lapsen koeputkihedelmöityksen tai kloonauksen kautta, ja seksiä voi harrastaa pelkästään viihdemielessä kuulumatta kumpaankaan sukupuoleen.

Eräs postgenderismin viitatuimpia tekstejä on Donna Harawayn essee *A Cyborg Manifesto: Science, Technology, and Socialist-Feminism in the Late Twentieth Century*, jonka mukaan naiset vapautuvat perinteisistä sukupuolirooleistaan vasta vapautuessaan biologisista lisääntymisvelvoitteistaan ja muuttuessaan postbiologisiksi olennoiksi, androgyyneiksi kyborgeiksi.

Toisena postgenderistisen ajattelun keskeisenä viitepisteenä on postmodernistisen queer-filosofi Judith Butlerin teos *Gender Trouble: Feminism and the Subversion of Identity*, jossa koko sukupuoliluokitusten oletettu luonnollisuus kyseenalaistetaan.

Esimerkiksi sähköisissä lumetodellisuus-sovelluksissa postgenderismi on jo toteutunut siinä mielessä, että jokainen voi valita itselleen hahmon sukupuolesta välittämättä ja muokata ulkonäköään vapaasti.

Suomessa postgenderistisiä näkemyksiä on aatteellisesti levitetty postseksualismia ajaneen Postgender ry:n piirissä 1990-luvulla. Akateemisessa keskustelussa niitä ovat esittäneet suomalaisista filosofeista muun muassa professori Tuija Pulkkinen ja dosentti Petri Sipilä.
Pelipallot.
**Racketlon** on mailapelien neliottelu, johon kuuluvat pöytätennis, sulkapallo, squash ja tennis. Lajit pelataan mainitussa järjestyksessä siten, että siirrytään kevyemmästä mailasta painavampaan ja lyhyempikestoisesta pitempikestoiseen suoritukseen. Jokaisessa lajissa noudatetaan pistelaskussa pöytätenniksen vanhaa sääntöä eli erä pelataan 21 pisteeseen. Lopputuloksissa kaikkien neljän lajin pisteet lasketaan yhteen.

Racketlon on varsin nuori urheilulaji. MM-kisoja on järjestetty vuodesta 2001 lähtien. Virallinen kansainvälinen lajiliitto IRF (*International Racketlon Federation*) perustettiin marraskuussa 2005 Wienissä järjestettyjen MM-kilpailujen yhteydessä. IRF-liitto pyrki saamaan racketlonia osaksi kesäolympialaisia. 

Menestyneimpiä racketloninpelaajia ovat kolminkertainen maailmanmestari, Vaasan Sportissa jääkiekkoakin kaudella 1998–1999 pelannut ruotsalainen Magnus Eliasson, sekä suomalainen Mikko Kärkkäinen, joka on maailmanmestari vuosilta 2001, 2005, 2006, 2007 ja 2008.

Pelin kulku
-----------

Voittaja on pelaaja, joka saa kahden pelaajan keskinäisessä pelissä enemmän pisteitä. Voitettujen lajien lukumäärä ei ratkaise, vaan lajeissa yhteensä saadut pisteet. 

Esim. pelaajien A - B ottelu:

* Pöytätennis 21 – 4
* Sulkapallo 12 - 21
* Squash 19 - 21
* Tennis 17 - 21

Yhteensä: 69 - 67
Pelaaja A on ottelun voittaja.

Mikäli pelaajien yhteenlasketut ottelupisteet ovat tasan, ratkaistaan voittaja seuraavasti: viimeisen lajin (tennis) jälkeen suoritetaan arvonta, jonka voittaja saa valita, ottaako hän itselleen syötön vai syötön vastaanoton. Pelataan tenniksessä 1 (yksi) piste, jonka voittaja on koko ottelun voittaja. Tässä ratkaisevassa pisteessä syöttäjällä on vain yksi syöttö (ei kakkossyöttöä).

Suomen racketlonliitto ry.
--------------------------

Suomen Racketlonliitto perustettiin lokakuussa 2005 Vantaalla liikuntakeskus Crossissa lajin SM-kilpailujen yhteydessä. Perustavina seuroina tuolloin olivat MyyrSquash (Vantaa), Jyväskylän Tennis Seura (JTS), Racketlon Club Uleåborg (RCU), Imatran Pallo-Salamat (PaSa) ja Lahden Kortteliliiga. Ensimmäiset racketlonliiton hallituksen jäsenet olivat pj. Martti Vottonen (MyyrSquash), Henri Bruun (JTS), Tommi Laine (RCU), Kari Hukkanen (PaSa), Jari Utriainen (Lahden Kortteliliiga) ja sihteerinä toimi Markku Merta (MyyrSquash).

Aiheesta muualla
----------------

* IRF:n virallinen sivu
* Suomen Racketlonliitto
**Axel Lesser** synt. 18. huhtikuuta 1946 Brotterodessa itäisessä Saksassa on entinen itäsaksalainen maastohiihtäjä, jonka ura oli parhaimmillaan 1970-luvun alkuvuosina. Huippuvuosinaan hän edusti ASK Vorwärts Oberhof-seuraa.

Lesser osallistui kolme kertaa talviolympialaisiin eli vuosina 1968, 1972 ja 1976. Vuoden 1968 Grenoblen kisoissa hän sijoittui 36:ksi 30 kilometrillä, 15 kilometrillä hän keskeytti ja oli 7:ksi sijoittuneessa Itä-Saksan 4 x 10 kilometrin viestijoukkueessa. Neljä vuotta myöhemmin vuonna 1972 Sapporon talviolympialaisissa Lesser saavutti parhaan henkilökohtaisen sijoituksen saavuttamalla 6. sijan 15 kilometrillä, sijoittui 12:ksi 30 kilometrillä ja oli 6:ksi sijoittuneessa Itä-Saksan viestijoukkueessa.

Kolmannet olympiakisat vuonna 1976 Innsbruckissa olivat hänelle viimeiset ja varsin erikoiset. Niissä hän sijoittui 17:ksi 30 kilometrillä. 4 x 10 kilometrin viestissä hänelle oli epäonnea. Gerd Hessler toi Itä-Saksan joukkueen toisena Ruotsin jäljessä vaihtoon Lesserin lähtiessä 2. osuudelle. Hän törmäsi kuitenkin ladulla olleen ulkopuolisen naisturistin kanssa 1,5 kilometriä lähdöstä, ja joutui loukkantuneena keskeyttämään. Myöhemmin Lesser kertoi, että kyseinen naishenkilö kuului Neuvostoliiton joukkueeseen, jonka tehtävät liittyivät Neuvostoliiton hiihtäjien kenkäongelmien hallitsemiseen kisan aikana. Neuvostoliiton ensimmäisen osuuden hiihtäjällä oli hajonnut uuden kärkisiteen kenkä. Lesserin lausuntoa tukivat toisen osuuden suomalaishiihtäjä Juha Mieto ja ruotsalaishiihtäjä Christer Johansson sekä Ruotsin hiihtojoukkueen johtaja Lars Öster. Tähän aikaan tällaista syytä ei sopinut julkaista. Kisa päättyi lopulta Suomen voittoon Norjan sijoittuessa hopealle ja Neuvostoliiton pronssille. 

Lesser kuului 1970-luvun alussa Itä-Saksan viestijoukkueeseen, joka oli maailman kärkeä. Vuoden 1970 MM-kisoissa Vysoke Tatralla Itä-Saksan joukkue Gerd Hessler, Lesser, Gerhard Grimmer ja Gert-Dietmar Klause sijoittui hopealle Neuvostoliiton jäljessä. Henkilökohtaiset sijoitukset olivat 15 kilometrillä 19. ja 30 kilometrillä 16.

Vuoden 1974 MM-kisoissa Falunissa Lesser jäi viestinelikon ulkopuolelle. Hänen paikkansa otti Dieter Meinel, joka oli sijoittunut avausmatkalla 30 kilometrillä 8:ksi. Vastaavasti Hessler sijoittui 15:ksi 15 kilometrillä. Lesser joutui katselemaan sivusta, kun Gert-Dietmar Klause toi Itä-Saksan joukkueen voittajana maaliin.

Vuoden 1976 olympialaisten jälkeen Lesserin täytyi päättää ura polviongelmien vuoksi. Asuinpaikkana hänelle uransa jälkeen on ollut synnyinseutu Brotterode. 

Axel Lesserin veljenpoika on ampumahiihtäjä Erik Lesser.

Lähteet
-------

1. 1 2  SR / Olympic Sport - Axel Lesser Sports-Reference.com.  Arkistoitu 16.12.2012. Viitattu 10.4.2016. (englanniksi)
2. ↑  Gunnar Meinhardt: *Axel Lesser und das Rätsel um den Zusammenprall von Innsbruck*; Die Welt, 7. Februar 2006 (saksaksi)
3. ↑  Men 15km Nordic Skiing World Championship 1970 Vysoke Tatry (TCH) - Tuesday 17.02 *todor66.com*. Viitattu 10.4.20165. (englanniksi)
4. ↑  Men 30km Nordic Skiing World Championship 1970 Vysoke Tatry (TCH) - Sunday 15.02 *todor66.com*. Viitattu 10.4.2016. (englanniksi)
**Reijo Olavi Vauhkonen** (s. 2. kesäkuuta 1939 Heinävesi) on suomalainen teollisuusneuvos.

Vauhkonen avioitui 1964 muotoilujohtaja Eliisa Elon kanssa. Vauhkonen kävi kansakoulun Heinävedellä 1946–1954, suoritti Pohjois-Karjalan keskusammattikoulun Joensuussa 1957, valmistui rakennusmestariksi Helsingin teknillisestä koulusta 1961 ja rakennusinsinööriksi Tampereen teknillisestä opistosta 1966. Hän oli Lohjan Kalkkitehdas Oy:n, vuodesta 1975 Oy Lohja Ab, myyntipäällikkö vuodesta 1966, markkinointipäällikkö vuodesta 1978 ja osastopäällikkö 1980.

Juukalaisen Suomen Vuolukivi Oy:n toimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja Vauhkonen oli 1980–1989 ja Tulikivi Groupin hallituksen puheenjohtaja 1988–2002 sekä varapuheenjohtaja ja jäsen 2002–2009. 

Vauhkosella on ollut lukuisia liike-elämän ja muita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Teollisuusneuvoksen arvonimen hän sai 1994 ja Vuoden liikemies -palkinnon 1990. Hänen mukaansa on nimetty Reijo Vauhkosen rahasto Suomen Kulttuurirahaston Pohjois-Karjalan rahastossa 1989.

Lähteet
-------

1. 1 2  Tarma, Heikki: Teollisuusneuvos Reijo Vauhkonen (1939–). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 30.11.2012. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 29.11.2023.
2. ↑  Merkkipäivä. Kaskiviljelijän pojasta teollisuusjohtajaksi. Reijo Vauhkonen on vanhan kotiseutunsa ja erityisesti kulttuurin tukija.  *Karjalainen*, 1.6.2019, nro 148, s. 39. Kansalliskirjasto. Viitattu 29.11.2023.  (ei-vapaa)

Kirjallisuutta
--------------

* Saari, Mauno: *Matkalla: Reijo Vauhkonen ja viisaan kiven metsästys*. Porvoo: Viestintä M. Saari Oy, 2021. ISBN 978-952-94-5482-2.
* Saari, Mauno: *Kivimies: karjalaispoika Reijo Vauhkosen elämäntyö*. Helsinki: Maahenki, 2014. ISBN 978-952-301-028-4.
**Potamiá** (kreik. Ποταμιά) on Kreikan kyläyhdyskunta, joka sijaitsee Náxoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Náxoksen ja Pienten Kykladien kuntaan, Náxoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kyläyhdyskunnan väkiluku on 285 (vuonna 2011).

Áno Potamián Pyhän Johannes Teologin (*Ágios Ioánnis o Theólogos*) kirkko.
Potamián kyläyhdyskuntaan, suomeksi "Joet", kuuluu kolme kylää, **Áno Potamiá** ("Ylä-Potamiá", väkiluku 127), **Káto Potamiá** ("Ala-Potamiá", 99) ja **Mési Potamiá** ("Keski-Potamiá", 59). Kylät sijaitsevat Náxoksen läntisissä sisäosissa noin 10–12 kilometriä kaakkoon saaren keskuksesta Náxoksen kaupungista eli Chórasta. Kyläyhdyskunta on saanut nimensä kylien vierestä virtaavasta joesta. Kylien pääelinkeino on maanviljely.

Kylistä merkittävin on Áno Potamiá. Sen pääkirkko on omistettu Pyhälle Johannes Teologille (*Ágios Ioánnis o Theólogos*). Kaiken kaikkiaan seudulla on 37 kirkkoa, joista merkittävin on bysanttilaisaikainen, 900-luvulla rakennettu Pyhän Mamaksen (*Ágios Mámas*) kirkko. Áno Potamián itäpuolella olevalla kukkulalla sijaitsevat 1200-luvulla rakennetun Apáno Kástron ("Ylälinna") linnanrauniot. Mési Potamián lähellä sijaitsee 1600-luvulla rakennettu Kókkoksen torni (*Pýrgos Kókkou*).

Aiemmin kyläyhdyskunta kuului Náxoksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Náxoksen ja Pienten Kykladien kunnan Náxoksen kunnallisyksikköön.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. 1 2  Potamia *Greeka.com*. Viitattu 4.9.2023.
3. 1 2  Potamia *Naxos.gr*. Viitattu 4.9.2023.
4. ↑  Potamia *Naxos.net*. Viitattu 4.9.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Áno Potamiá** Wikimedia Commonsissa

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Káto Potamiá** Wikimedia Commonsissa

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Mési Potamiá** Wikimedia Commonsissa
*Tämä artikkeli käsittelee balettitanssijaa ja elokuvanäyttelijää. Jalkapalloilija Richard Jensenistä on eri artikkeli.*
**Richard Vilhelm Immanuel Jensen** (28. maaliskuuta 1883 Kööpenhamina – 20. lokakuuta 1935) oli tanskalainen balettitanssija ja elokuvanäyttelijä.

Richard Jensen valmistui Kuninkaallisen teatterin balettikoulusta vuonna 1901 ja nimitettiin soolotanssijaksi vuonna 1908. Hän aloitti elokuvauransa Bioramalla vuonna 1910 ja esitti sen jälkeen huimapäisiä sankarinrooleja noin kahdessakymmenessä Skandinavisk-russiske Handelshusin ja Filmfabriken Danmarkin elokuvassa.

Elokuvia
--------

* *Lentävä sirkus*, 1912
* *Kuoleman saari*, 1913

Lähteet
-------

1. ↑  Dansk Film Database *danskefilm.dk*. Viitattu 9.12.2017.
2. ↑  Det Danske Filminstitut: Filmdatabasen *dfi.dk*. Viitattu 9.12.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Richard Jensen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Taiteenala | 
* KulturNav

 |

 |
Potopian kylät vuoden 1885 kartalla.
**Potopia** (ven. По́ддубье, *Poddubje*) on kylä Leningradin alueen Hatsinan piirin Possatan kunnassa. Se sijaitsee 23,5 kilometriä Hatsinasta etelään ja kuusi kilometriä Possatasta pohjoiseen. Kylän ohi kulkee Pietarin ja Pihkovan välinen M20-valtatie. Asukkaita on 15 henkeä (vuonna 2010).

Potopia on syntynyt 1800-luvulla rakennetun Kaunasin maantien varteen. Sen asukkaat olivat venäläisiä maaorjia. Myöhemmin kylää kutsuttiin myös nimellä *Hartševni*. Nykyään se koostuu puutarhapalstojen ympäröimistä omakotitaloista. Lähistöllä on huoltoasema.

Lähteet
-------

1. ↑  *Venäjän federaation paikannimiä*, s. 187. Helsinki: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus, 2006. ISBN 952-5446-18-2. Teoksen verkkoversio (viitattu 9.10.2015).
2. 1 2  Munitsipalnoje obrazovanije Roždestvenskoje selskoje poselenije Gattšinskogo munitsipalnogo raiona Leningradskoi oblasti. Projekt Generalnogo plana. Tom 2. Materialy po obosnovaniju projekta  2011. Sankt-Peterburg–Roždestveno:  Nautšno-projektnyi institut prostranstvennogo planirovanija "Enko". Viitattu 14.2.2012. (venäjäksi)[vanhentunut linkki]
**Jakob Ellemann-Jensen** (s. 25. syyskuuta 1973 Hørsholm) on tanskalainen poliitikko, joka on toiminut 21. syyskuuta 2019 lähtien puolueensa Venstren puheenjohtajana.

Ellemann-Jensen on toiminut Tanskan kansankäräjien jäsenenä vuoden 2011 vaaleista lähtien. Hän toimi puolueensa poliittisena puheenjohtajana ja nousi ensimmäistä kertaa ministeriksi keväällä 2018. Tuolloin hän aloitti Tanskan ympäristö- ja elintarvikeministerinä.

Vuoden 2015 kansankäräjävaaleissa Ellemann-Jensen sai 8 678 henkilökohtaista*selvennä* ääntä Itä-Jyllannin vaalipiirissä.

Joulukuussa 2022 Ellemann-Jensenistä tuli puolustus- ja varapääministeri Mette Frederiksenin II hallituksessa. Hän jäi alkuvuodesta 2023 sairauslomalle stressin vuoksi. Pian sairauslomalta palaamisen jälkeen elokuussa 2023 Ellemann-Jensen vaihtoi ministerisalkkua Troels Lund Poulsenin kanssa ja siirtyi talousministeriksi, ollen edelleen varapääministeri.

Henkilöhistoria
---------------

Jakob Ellemann-Jensenin vanhemmat ovat Tanskan entinen ulkoministeri Uffe Ellemann-Jensen (1941–2022) ja päätoimittaja Alice Vestergaard (s. 1937). Ellemann-Jensen on naimisissa, ja hänellä on kolme lasta.

Ellemann-Jensen valmistui 2002 kauppatieteiden maisteriksi Copenhagen Business Schoolista. Ellemann-Jensen on toiminut myös Tanskan puolustusvoimien palveluksessa. Hän toimi 1993 kersanttina Sønderborgissa. Vuonna 1994 Ellemann-Jensen suoritti reserviupseerikoulutuksen Tanskan kuninkaallisessa sotilasakatemiassa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  He ovat Lars Løkke Rasmussenin uudet ministerit  2.5.2018. TV2. Viitattu 2.8.2020. (tanskaksi)
2. 1 2 3  CV: Jakob Ellemann-Jensen  10.2.2020. Tanskan kansankäräjät. Viitattu 2.8.2020. (englanniksi)
3. ↑  Olesen, Niels Wium: Jakob Ellemann-Jensen *Den Store Danske*.  22.8.2023. Viitattu 23.8.2023. (tanskaksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Venstre |
| --- |
|  |
| Puheenjohtajat | 
* Madsen-Mygdal
* Kristensen
* Sørensen
* Eriksen
* Hartling
* Christophersen
* U. Ellemann-Jensen
* A. F. Rasmussen
* L. L. Rasmussen
* J. Ellemann-Jensen

 |
|  |
| Jäsenliitot | 
* Venstres Ungdom
* Danmarks Liberale Studerende
* Liberalt Overblik

 |
|  |
| Jäsenyydet: Liberal International · ALDE · Renew Europe |

 |

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
DVD-julkaisun kansi.
**Kyllä Jeeves hoitaa** (engl. *Jeeves and Wooster*) on Clive Extonin toteuttama englantilainen televisiosarja, joka perustuu P. G. Wodehousen *Jeeves*-tarinoihin. Sarjan tuotti ITV:lle Granada Television vuosina 1990–1993. Sarjaa kuvattiin kaiken kaikkiaan neljä tuotantokautta, ja sen pääosissa esiintyvät Hugh Laurie tyhjäntoimittajaherrasmies Bertie Woosterina ja Stephen Fry tämän palvelijan Jeevesin roolissa. Sarjan tuotti Brian Eastman. Sarja on esitetty useasti Suomen Yle TV1 -kanavalla televisiossa, ja se on nykyään saatavissa myös DVD:llä.

Hahmot
------

Numerot suluissa kuvaavat tuotantokautta, jonka aikana henkilöt esiintyivät sarjassa.

### Päähenkilöt

* Bertie Wooster – Hugh Laurie (1–4)
* Reginald Jeeves – Stephen Fry (1–4)

### Muut hahmot

* Agatha-täti

Mary Wimbush (1–3)
Elizabeth Spriggs (4)
* Madeline Bassett

Francesca Folan (1)
Diana Blackburn (2)
Elizabeth Morton (3, 4)
* Sir Watkyn Bassett – John Woodnut (1–4)
* Stephanie "Stiffy" Byng

Charlotte Attenborough (2, 4)
Amanda Harris (3)
* Lady Florence Craye

Fiona Gillies (3)
Francesca Folan (4)
* Dahlia-täti

Brenda Bruce (1)
Vivian Pickles (2)
Patricia Lawrence (3)
Jean Heywood (4)
* Gussie Fink-Nottle

Richard Garnett (1, 2)
Richard Braine (3,4)
* Honoria Glossop – Elizabeth Kettle (1, 2, 4)
* Sir Roderick Glossop

Roger Brierley (1, 2)
Philip Locke (4)
* Tuppy Glossop – Robert Daws (1–4)
* Bingo Little

Michael Sidbury (1,2)
Pip Torrens (3)
* Constable Oates

Campbell Morrison (2)
Stewart Harwood (3)
Sidney Livingstone (4)
* Stinker Pinker – Simon Treves (2–4)
* Roderick Spode – John Turner (2–4)

Katso myös
----------

* Luettelo televisiosarjan Kyllä Jeeves hoitaa jaksoista

Aiheesta muualla
----------------

* *Kyllä Jeeves hoitaa* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* HatSharpening.com (Arkistoitu – Internet Archive) – jaksoluettelo viittauksilla Wodehousen Jeeves-tarinoihin(englanniksi)
* The Russian Wodehouse Society – jaksoluettelo sekä kuvakaappauksia (englanniksi)
* British Film Institute Screen Online (englanniksi)
**Veli Sakari Kauppinen** (s. 1976) on suomalainen kulttuuritoimittaja ja muusikko , joka työskentelee Yleisradiossa. Kauppinen on kotoisin Pattijoelta.

Musiikkitoimittaja
------------------

Veli Kauppinen on työskennellyt Yleisradiossa Radiomafian ajoista lähtien. Kauppinen on toimittanut muun muassa Yle Live-ohjelmia televisioon. Vuonna 2022 Kauppinen toimittaa Radio Suomeen omaa uuden musiikin erikoisohjelmaansa Veli Kauppinen äärellä, sekä osallistuu myös toivekonsertti Kadonneen levyn metsästäjien sekä tietovisa Poppikoulun toteutukseen.

Muusikko
--------

Veli Kauppisen pääinstrumentti on bassokitara, mutta hän soittaa myös ainakin kitaraa. Kauppinen on toiminut muun muassa Astrid Swanin, Samae Koskisen sekä Iisan basistina. 2000-luvun alussa hän vaikutti indieyhtyeessä Red Carpet. Kauppinen on kirjoittanut omia laulujaan teini-ikäisestä alkaen, ja hän julkaisikin ensimmäisen sooloalbuminsa I Am Changing kesäkuussa 2020. Albumi äänitettiin Raahessa ja se on tyyliltään indie poppia. Kauppinen tekee soolouraa taiteilijanimellä Veli.

Lähteet
-------

* 
* 
* 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Yle

 |

 |
**Isoborneoli** (C10H18O) on terpeenialkoholeihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Sitä esiintyy laajasti kasveissa ja sitä voidaan käyttää haju- ja aromiaineena sekä muiden yhdisteiden valmistukseen. Isoborneoli on borneolin stereoisomeeri.

Ominaisuudet ja esiintyminen luonnossa
--------------------------------------

Huoneenlämpötilassa isoborneoli on valkoista kiteistä ainetta, jolla on havupuita muistuttava tuoksu. Yhdiste on veteen liukenematonta, mutta liukenee useisiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, dietyylieetteriin, kloroformiin ja bentseeniin. Isoborneoli on optisesti aktiivinen ja etanoliliuoksessa sen R(+)-isomeerin ominaiskiertokyky on +34,3 ja S(-)-isomeerin ominaiskiertokyky on -34,3.

Kasveissa isoborneolia esiintyy sekä vapaana että asetaattiesterinä. Erityisesti sitä esiintyy mäntykasveissa ja asterikasveissa. Lisäksi sitä on raportoitu muun muassa omenoissa, basilikassa ja timjamissa.

Valmistus ja käyttö
-------------------

Isoborneolia voidaan valmistaa hydrolysoimalla isobornyyliasetaattia tai pelkistämällä kamferia litiumalumiinihydridillä. Pelkistyksessä muodostuu myös borneolia.

Isoborneolia voidaan käyttää hajusteissa ja aromiaineena. Siitä voidaan myös valmistaa muita yhdisteitä esimerkiksi kamferia, fiksatiiveinä käytettäviä eetterijohdannaisia ja hyönteismyrkkynä käytettävää isobornyylitiosyanoasetaattia.

Lähteet
-------

1. ↑  Isoborneol – Substance summary *PubChem*. NCBI. Viitattu 16.6.2016.
2. 1 2 3 4  Alén, Raimo: *Kokoelma orgaanisia yhdisteitä: Ominaisuudet ja käyttökohteet*, s. 170. Helsinki: Consalen Consulting, 2009. ISBN 978-952-92-5627-3.
3. ↑  William M. Haynes, David R. Lide, Thomas J. Bruno: *CRC Handbook of Chemistry and Physics*, s. 3–326. 39th Edition. CRC Press, 2012. ISBN 978-1439880494. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 15.6.2016). (englanniksi)
4. 1 2 3  Susan Budavari (päätoim.): *Merck Index*, s. 877–878. 12th Edition. Merck & Co. 1996. ISBN 0911910-12-3. (englanniksi)
5. 1 2 3 4  Thomas Scott, Mary Eagleson: *Concise encyclopedia chemistry*, s. 143–144. Walter de Gruyter, 1994. ISBN 978-3110114515. (englanniksi)
6. 1 2 3  George A. Burdock,Giovanni Fenaroli: *Fenaroli's handbook of flavor ingredients*, s. 913. CRC Press, 2005. ISBN 9780849330346. Teoksen verkkoversio (viitattu 16.6.2016). (englanniksi)
7. 1 2  Charles S. Sell: *Terpenoids, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2006. Viitattu 16.6.2016
**Tapio Kalevi Yli-Viikari** (s. 13. marraskuuta 1948 Polvijärvi) on suomalainen keraamikko sekä Aalto-yliopiston taiteiden ja suunnittelun korkeakoulun ja sen edeltäjän Taideteollisen korkeakoulun emeritusprofessori. Hän on toiminut muun muassa Arabia-keramiikkatehtaan tuotesuunnittelupäällikkönä 1978–1987, vierailevana professorina Montanan yliopistossa 1985 sekä pisimpään Taideteollisen korkeakoulun professorina ja keramiikka- ja lasitaiteen laitoksen johtajana vuosina 1986–2016. Vuonna 1978 hän sai valtion taideteollisuuspalkinnon.

Elämä
-----

Yli-Viikari kävi koulunsa Porissa ja Kuopiossa ja oli teinivuosinaan luontoaktivisti. Hän opiskeli Taideteollisessa korkeakoulussa myös valokuvausta ja lavastustaidetta ja valmistui keraamikoksi 1974. Hän toimi koulussa vielä pari vuotta tuntiopettajana ja assistenttina ja työskenteli samalla Berglöfin keramiikkapajassa Porvoossa, kunnes siirtyi Arabialle tuotesuunnittelijaksi 1977.

Tapio Yli-Viikari on suunnitellut muun muassa Arabian yhä tuotannossa olevan Uunikokki-vuokasarjan (1979). Vuonna 1986 hän kokosi opettajansa Kyllikki Salmenhaaran muistonäyttelyn Taideteollisuusmuseoon.

Yksityiselämä
-------------

Tapio Yli-Viikarin tytär on valtiontalouden tarkastusviraston entinen ja virasta erotettu pääjohtaja Tytti Yli-Viikari..

Lähteet
-------

1. ↑  Taskinen, Rita: *Suomalainen design : kuka kukin on*, s. 333, 334. Helsinki: Ornamo, 1992. ISBN 952-9748-04-3.
2. 1 2  Puolakka, Marjukka: Professori Tapio Yli-Viikari: 30 vuotta keramiikkataiteen näköalapaikalla *Aalto-yliopisto*.  12.12.2016. Viitattu 28.9.2021.
3. ↑  Forsström, Raija: Taiteilija muunkin kuin muodon vuoksi.  *Helsingin Sanomat*, 28.5.1979, s. 17. Näköislehti (maksullinen).
4. ↑  Yli-Viikari, Tapio: Esineen hyvä henki.  *Helsingin Sanomat*, 19.8.1984, s. 15. Näköislehti (maksullinen).
5. ↑  Maunula, Leena: Zenin jousi, keraamikon savi.  *Helsingin Sanomat*, 4.4.1986, s. 26. Näköislehti (maksullinen).
6. ↑  Lehtonen, Marko-Oskari: Tarkastusraportti: Tytti Yli-Viikari hankki 50 000 euron koulutuksia VTV:n johdolle *Iltalehti*.  30.04.2021. Viitattu 8.12.2021.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Upinniemen varuskunta** sijaitsee Kirkkonummella noin 11 kilometriä Kirkkonummen keskustaajaman eteläpuolella. Varuskunta on vahvuudeltaan Suomen suurimpiin kuuluvan joukko-osaston Rannikkoprikaatin ja sen edeltäjän Suomenlahden Meripuolustusalueen päätukikohta. Upinniemessä asuu jonkin verran myös siviilejä. Alue on ulkopuolisilta suljettua sotilasaluetta.

Historia
--------

Varuskunta perustettiin 1956 puna-armeijan Porkkalan vuokra-alueelle rakentaman sotasataman ympärille nimellä Porkkalan varuskunta. Alue vaati runsaasti rakennustyötä, ja valtaosa rakennuksista joko purettiin tai peruskorjattiin vuosina 1957–60. Lisäksi rakennettiin useita uusia kasarmirakennuksia ja henkilökunnan majoitusrakennuksia. Sotilaskoti, elokuvasali ja uimahalli valmistuivat vuonna 1961. Osa varuskunnan rakennuskannasta on edelleen neuvostoliittolaisten rakentamia.

Joukko-osastot ja -yksiköt
--------------------------

Rannikkoprikaatin joukkoyksiköistä Upinniemessä toimivat Suomenlinnan rannikkorykmentti, Porkkalan rannikkopataljoona ja Meritiedustelupataljoona. Lisäksi osa Rannikkolaivaston aluksista on sijoitettuna Upinniemeen.

Maisemakuva Upinniemestä.
  

Upinniemessä koulutetaan vuosittain noin 1 800 varusmiestä. Alokaskoulutus annetaan merikomppaniassa, viestikomppaniassa, meritiedustelukomppaniassa ja huoltokomppaniassa. Peruskoulutuskauden jälkeen erikoiskoulutusta annetaan tulipatterissa, merikomppaniassa, viestikomppaniassa, meritiedustelukomppaniassa, rannikko-ohjuskomppaniassa, huoltokomppaniassa, sotilaspoliisikomppaniassa ja kuljetuskomppaniassa. Lisäksi Upinniemessä toimii taistelusukeltajia ja raivaajasukeltajia kouluttava Sukeltajakoulu.

Vain pieni osa saapumiserästä suorittaa lyhyemmän kuuden kuukauden koulutuksen. Kuusi kuukautta Upinniemessä palvelevat muun muassa kirjurit, pioneerit, sotilaskeittäjät, jalkaväkimiehet, viestimiehet sekä täydennysmiehet. Yhdeksän kuukautta palvelevia ovat laivaston miehistöjoukot, sotilaspoliisit, merivalvojat, lääkintämiehet ja työkoneenkuljettajat. Vuoden palvelevat aliupseerit, reserviupseereiksi koulutettavat sekä sotilaskuljettajat.

Yhdysvaltojen kanssa vuonna 2023 solmitun DCA-sopimuksen mukaan Yhdysvallat saavat tarvittaessa käyttöönsä Upinniemen laivastotukikohdan ja varuskunta-alueen Kirkkonummella mukaan lukien Russarön.

Muita toimijoita
----------------

* terveysasema ja painekammiokeskus
* varuskuntaravintola Ankkuri
* sotilaskoti
* Merikappeli

Lähteet
-------

1. ↑  Auvinen, Eero: *Öbbnäs - Upinniemi: Laivastotukikohdan 40-vuotisjulkaisu*, s. 142-145. , 1999. ISBN 951-9129-33-2.
2. ↑  Tietoa meistä Merivoimat. Viitattu 12.1.2020.
3. ↑  Toivonen, Terhi. Lakka, Päivi. Valta, Laura: DCA-sopimus julki: Nämä 15 aluetta Suomi avaa Yhdysvaltain joukoille – puolustusministeri: "Kriisitilanteissa voidaan ryhtyä tositoimiin" *Yle Uutiset*.  14.12.2023. Viitattu 16.12.2023.
**Länsitie** eli **Porin läntinen ohikulkutie** on vuonna 1986 valmistunut noin 5,3 kilometrin pituinen Valtatie 8:n ja E8-tien osuus. Ohitustie kulkee Porin keskustan länsipuolella Kokemäenjoen suiston halki. Kaksikaistaisen Länsitien liikennemäärä on noin 10 200 ajoneuvoa vuorokaudessa (2010).

Historia
--------

Turun ja Oulun välinen reitti nimettiin valtatie 8:ksi vuonna 1938. Porin kohdalla se kulki kaupungin ydinkeskustan kautta aina Länsitien valmistumiseen saakka. Valtatie 8 halkoi kaupungin muun muassa kauppatorin ohitse kulkevaa Yrjönkatua pitkin, jonka jälkeen se ylitti Kokemäenjoen kapeaa Porinsiltaa myöden. Tämän jälkeen valtatie jatkoi kohti pohjoista Isosannan ja Toejoen kaupunginosien kautta. Vuonna 1974 avattiin moderni ja leveämpi Linnansilta, jolle valtatie 8:n liikenne ohjattiin. Samalla sen reitti siirrettiin Yrjönkadulta pari korttelia idempänä kulkevalle Vähälinnankadulle. 

Porin ohitustien suunnittelu aloitettiin 1970-luvun jälkipuoliskolla. Varsinaiset rakennustyöt pääsivät käyntiin 1980-luvun alkuvuosina ja tie valmistui lopulta vuonna 1986.

Reitti
------

Rauman suunnasta tuleva valtatie 8 yhtyy Isomäen kaupunginosassa Mäntyluotoon johtavaan Valtatie 2:een. Vajaan parin kilometrin kuluttua siitä erkanee Tikkulassa varsinainen Länsitie, joka kulkee aluksi taajama-alueella ja sen jälkeen Kokemäenjoen suistoalueen halki. Länsitie ylittää neljä Kokemäenjoen sivuhaaraa sekä Hevosluodon, Kvistiluodon ja Hanhiluodon saaret. Suiston ohitettuaan Länsitie päättyy Hyvelän kaupunginosassa keskustasta tulevaan Valajankadun eli Vanhan Vaasantien (yhdystie 2660) risteykseen, johon myös entinen keskustan halkonut valtatie 8:n osuus päättyi.

Länsitien sillat
----------------

* Turunsilta (ylittää Karjarannantien sekä Tampere–Pori-radan)
* Hevosluodon silta (94 m)
* Lanajuovan silta (25 m)
* Hanhiluodon silta (89 m)
* Luotsinmäen silta (185 m)

Lähteet
-------

* Toivonen, Janne: "Puolensadan sillan Kokemäenjoki", Satakunnan Kansa 11.8.2002.
* Porin kaupunki, Matkailukartta 1982.

### Viitteet

1. ↑  Liikennemääräkartat, Varsinais-Suomen tiepiiri 2010.[vanhentunut linkki] Viitattu 31.12.2012.
**o-Anisidiini** eli **2-metoksianiliini** (C7H9NO) on aniliinijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää atsovärien ja muiden yhdisteiden valmistamiseen, joskin sen käyttöä rajoittaa sen myrkyllisyys ja karsinogeenisuus. o-Anisidiini on m- ja p-anisidiinien isomeeri.

Ominaisuudet
------------

o-Anisidiini on huoneenlämpötilassa kellertävää nestettä. Sen väri muuttuu ruskehtavaksi ilman vaikutuksesta. Yhdiste liukenee kohtalaisesti veteen ja hyvin etanoliin, metanoliin, dietyylieetteriin, asetoniin ja tolueeniin. o-Anisidiini on heikko emäs, mutta metoksiryhmän elektroneja luovuttavan vaikutuksen vuoksi aniliinia voimakkaampi.

o-Anisidiini on hyvin myrkyllistä. Se ärsyttää ihoa, silmiä ja hengitysteitä. Aineelle altistumisesta voi seurata oireina päänsärkyä, huimausta, huonovointisuutta ja methemoglobinemiaa, joka voi ilmetä ihon ja kynsien sinistymisenä. Yhdistettä pidetään todennäköisesti karsinogeenisena ja se luokitellaan Suomessa syöpävaaraa aiheuttavaksi kemikaaliksi. Karsinogeenisuus johtuu yhdisteestä elimistössä muodostuvista reaktiivisista aineenvaihduntatuotteista kuten di-imiineistä ja kinoni-imiineistä.

Valmistus ja käyttö
-------------------

o-Anisidiinia valmistetaan pelkistämällä anisolin nitrauksessa muodostuvaa o-nitroanisolia happamissa olosuhteissa raudan avulla tai vedyttämällä, jolloin katalyytteinä käytetään platinaa, palladiumia tai Raney-nikkeliä. Toinen tapa yhdisteen valmistamiseen on o-aminofenolin metylointi kaliummetyylisulfaatin avulla.

o-Anisidiinia voidaan käyttää valmistettaessa muita kemikaaleja. Siitä saatavia yhdisteitä ovat muun muassa atsovärit ja guajakoli. o-Anisidiinia sisältävien värien käyttö ja tuonti on kielletty Euroopan unionin alueella REACH-asetuksella vuonna 2007.

Lähteet
-------

1. ↑  o-Anisidine – Substance summary *PubChem*. NCBI. Viitattu 30.6.2016.
2. 1 2 3 4 5 6 7  Alén, Raimo: *Kokoelma orgaanisia yhdisteitä: Ominaisuudet ja käyttökohteet*, s. 598. Helsinki: Consalen Consulting, 2009. ISBN 978-952-92-5627-3.
3. 1 2  O-Anisidiinin kansainvälinen kemikaalikortti Viitattu 30.6.2016
4. 1 2 3  Stephen C. Mitchell & Rosemary H. Waring: *Aminophenols, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 30.6.2016
5. 1 2  Susan Budavari (päätoim.): *Merck Index*, s. 112-113. 12th Edition. Merck & Co. 1996. ISBN 0911910-12-3. (englanniksi)
6. 1 2  Thomas Scott, Mary Eagleson: *Concise encyclopedia chemistry*, s. 75. Walter de Gruyter, 1994. ISBN 978-3110114515. (englanniksi)
7. ↑  Raymond D. Harbison,Marie M. Bourgeois,Giffe T. Johnson: *Hamilton and Hardy's Industrial Toxicology*, s. 627. John Wiley & Sons, 2015. ISBN 978-0-470-92973-5. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 30.6.2016). (englanniksi)
8. ↑  Rasik J. Chudgar & John Oakes: *Dyes, Azo, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2014. Viitattu 30.6.2016
**Hintajärjestelmä** on taloustieteessä mikä tahansa talousjärjestelmä, joka ohjaa tavaroiden ja palveluiden hintojen määräytymistä, määritetään ne sitten millaisessa rahassa tai velassa tahansa. Se on käytännössä kaikissa nyky-yhteiskunnissa vallitseva tapa ohjata resurssien kohdentumista.

Esimerkiksi hintojen korkeus kertoo niukkuudesta ja kannustaa tuottajia tuottamaan enemmän ja ostajia ostamaan vähemmän. Hintojen korkeus voi aiheutua myös esimerkiksi kyseessä olevan markkinan monopolimaisesta rakenteesta.

Hintasääntely vai vapaa hinnanmuodostus?
----------------------------------------

Hintajärjestelmästä on olemassa kaksi ääripäätä:

* Hintasääntely tarkoittaa, että esimerkiksi hallitus määrää hinnat. Näin on tyypillisesti sosialistisissa suunnitelmatalousmaissa, esimerkiksi entisessä Neuvostoliitossa.
* Markkinahinta tarkoittaa, että hyödykkeitä saa myydä ja ostaa millä tahansa hinnalla. Tällöin kysynnän ja tarjonnan laki "määrää" hinnat, toisin sanoen, jos esimerkiksi jostain tavarasta on pulaa, sen hinta nousee, kunnes nousu kannustaa tuottamaan tavaraa niin paljon enemmän ja ostamaan sitä niin paljon säästeliäämmin, että tavaraa jälleen riittää. Hinta siis asettuu tasolle, jolla kysyntä ja tarjonta ovat yhtä suuret. Näin hinnat välittävät hintainformaatiota.

Suomessa ja muissa länsimaissa vallitsee pääosin hintamekanismi, joskin esimerkiksi taksikyydeille on Suomessa säädetty enimmäishinnat.

Historia
--------

Hintajärjestelmiä on ollut niin kauan kuin on ollut kauppaa tai rahaa.

Friedrich A. Hayek hintajärjestelmästä
--------------------------------------

Rahateoriasta Nobel-palkinnon saanut Friedrich A. Hayek kirjoitti teoksessaan "The Use of Knowledge in Society"...'Hintajärjestelmä on niitä välineitä, joita ihminen on oppinut käyttämään (joskaan ei vielä lainkaan täysin) törmättyään siihen ymmärtämättä sitä. Sen avulla on tullut mahdolliseksi paitsi työnjako, myös resurssien koordinoitu hyödyntäminen eri tahoille hajaantuneen tiedon avulla. Ne, jotka yrittävät pilkata tätä näkemystä, vääristävät argumenttia vihjaamaan, että jokin ihme olisi tuottanut parhaan mahdollisen järjestelmän nyky-yhteiskunnalle. Se on päinvastoin: ihminen on kyennyt tuottamaan sen työnjaon, jolle sivistyksemme perustuu, koska hän sattui törmäämään menetelmään, joka sen mahdollisti. Ellei ihminen olisi törmännyt hintajärjestelmään, hän olisi silti saattanut kehittää toisentyyppisen sivilisaation, aivan toisenlaisen, sellaisen kuin termiittimuurahaisten "valtio" tai jonkin muun käsittämättömän erilaisen'...Friedrich A. Hayek

Katso myös
----------

* Hintainformaatio
* Taloushistoria
* Katallaktiikka
* Raha

Lähteet
-------

1. ↑   Editor/Trans.First Pub. Date Sep. 1945 Publisher/Edition American Economic Review. XXXV, No. 4. s. 519-30. American Economic Association Author Hayek, Friedrich A. Luettu 8.10.2009

Aiheesta muualla
----------------

* Encyclopedia Britannica
**Noora Rantanen** (s. 30. toukokuuta 1999 Nousiainen) on suomalainen salibandyn pelaaja.

Rantanen on edustanut Naisten Salibandyliigassa eli nykyisessä F-liigassa Turun Palloseuraa kaudesta 2016–2017 alkaen. Kausi 2018–2019 jäi Rantaselta väliin alle 19-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2018 tulleen polvivamman ja sen jälkeisen kuntoutuksen vuoksi. Rantanen on pelannut liigassa kauden 2021–2022 loppuun mennessä 98 runkosarjaottelua, joissa hän on tehnyt 34 maalia ja antanut 27 maalisyöttöä, sekä 24 pudotuspeliä, joissa hän on tehnyt kuusi maalia ja saanut neljä syöttöpistettä. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuonna 2022. Hän teki voittomaalin TPS:n 1–2-vierasvoittoon päättyneessä ratkaisevassa seitsemännessä loppuottelussa Porvoon Salibandyseuraa vastaan.

Noora Rantasen sisko Laura Rantanen on myös salibandypelaaja. Heidän veljensä Mikko Rantanen pelaa jääkiekkoa NHL:ssä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Noora Rantanen *Nhlfinns.net*.  23.4.2022. Viitattu 27.4.2022.
2. ↑  Noora Rantanen F-liiga. Viitattu 4.4.2022.
3. ↑  Liiganaiset TPS Salibandy. Viitattu 3.4.2022.
4. ↑  Noora Rantanen valmiina suureen rooliin  18.9.2019. TPS Salibandy. Viitattu 4.4.2022.
5. ↑  Hyyppä, Emma & Markkanen, Veli-Matti: Hallitseva mestari on lyöty! TPS juhlii historiansa ensimmäistä salibandyn naisten Suomen mestaruutta  23.4.2022. Yle. Viitattu 27.4.2022.
6. ↑  Vainio, Annina: Jääkiekkosuvun siskokset juhlivat TPS:n historiallista Suomen cupin mestaruutta *Helsingin Sanomat*.  21.1.2017. Viitattu 4.4.2022.
**Keski-Pohjanmaan Liikunta** (lyh. **Kepli**) on Keski-Pohjanmaan alueella toimiva liikunnan aluejärjestö. Järjestön perustehtävä on edistää hyvinvointia Keski-Pohjanmaan alueella liikunnan ja urheilun avulla. Lisäksi järjestö tukee liikuntakulttuurin elinvoimaisuutta ja monipuolisuutta paikallisella tasolla. Järjestö edistää Keski-Pohjanmaan liikunta- ja urheilutoimijoiden yleistä arvostusta ja toimintaedellytyksiä. Järjestö vaikuttaa myös liikunta- ja urheilukulttuurin kehitykseen Keski-Pohjanmaalla.

Keski-Pohjanmaan Liikunta on liikunnan asiantuntija- ja kehittäjäjärjestö. Järjestö kouluttaa lasten kanssa työskenteliviä, seuratoimijoita ja työyhteisöjen ihmisiä. Lisäksi järjestö puhuu liikunnasta päättäjille ja medialle. Järjestö tekee yhteistyötä paikallisesti, maakunnallisesti ja valtakunnallisesti. Aluejärjestö on yksi viidestätoista aluejärjestöstä.

Lähteet
-------

1. ↑  Kepli *Keski-Pohjanman Liikunta*. Viitattu 29.11.2023.
2. 1 2  Liikunnan aluejärjestöt *Liikunnan aluejärjestöt*. Viitattu 29.11.2023.
**p-Nitrofenoli** eli **4-nitrofenoli** (C6H5NO3) on fenolin nitrattuihin johdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää muiden orgaanisten yhdisteiden valmistuksessa lähtöaineena ja analyyttisessä kemiassa pH-indikaattorina. p-Nitrofenoli on o- ja m-nitrofenolien isomeeri.

Ominaisuudet
------------

Huoneenlämpötilassa p-nitrofenoli on väritöntä tai keltaista kiteistä ainetta. p-Nitrofenolilla on kaksi kiderakenteeltaan eroavaa muotoa: α- ja β-muodot. Yhdiste liukenee hieman viileään veteen ja paremmin lämpimään. Aine liukenee hyvin muun muassa etanoliin, dietyylieetteriin, kloroformiin ja emäksisiin vesiliuoksiin. p-Nitrofenolin pKa-arvo on 7,15 eli se on heikko happo. Yhdiste on kuitenkin fenolia voimakkaampi happo, mikä johtuu nitroryhmän aiheuttamasta elektroneja puoleensavetävästä induktiivisestä efektistä. Lisäksi nitroryhmä konjugoituneena bentseenirenkaaseen lisää mahdollisuuksia eri resonanssimuotoihin, mikä stabiloi rakennetta. p-Nitrofenolin etanoliliuoksen muuttavat väriään värittömästä keltaiseksi pH:n ollessa välillä 5,6–7,6. p-Nitrofenoli on myrkyllistä ja ärsyttää voimakkaasti ihoa, silmiä ja hengitysteitä. Aineelle altistuminen voi johtaa methemoglobiinin muodostumiseen veressä, mikä ilmenee ihon sinistymisenä.

Valmistus ja käyttö
-------------------

p-Nitrofenolia voidaan valmistaa kahdelle tavalla. Nämä ovat fenolin nitraus tai p-kloorinitrobentseenin hydrolyysi emäksisissä olosuhteissa.

p-Nitrofenolia voidaan käyttää pH-indikaattorina. Siitä valmistetaan useita muita yhdisteitä kuten lääkkeinä käytettäviä amodiakiinia ja rilutsolia, maatalouskemikaaleja kuten parationia sekä väriaineita ja niiden valmistuksessa käytettäviä yhdisteitä kuten p-aminofenolia ja rikkivärejä.

Lähteet
-------

1. ↑  4-Nitrophenol – Substance summary *PubChem*. NCBI. Viitattu 26.8.2016.
2. 1 2 3 4  Alén, Raimo: *Kokoelma orgaanisia yhdisteitä: Ominaisuudet ja käyttökohteet*, s. 210. Helsinki: Consalen Consulting, 2009. ISBN 978-952-92-5627-3.
3. 1 2  p-Nitrofenolin kansainvälinen kemikaalikortti Viitattu 26.8.2016
4. 1 2 3  Gerald Booth: *Nitro Compounds, Aromatic, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 26.8.2016
5. ↑  Ram W. Sabnis, Erwin Ross, Jutta Köthe, Renate Naumann, Wolfgang Fischer, Wilhelm-Dietrich Mayer, Gerhard Wieland, Ernest J. Newman & Charles M. Wilson: *Indicator Reagents, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2009. Viitattu 26.8.2016
6. 1 2  Susan Budavari (päätoim.): *Merck Index*, s. 1137-1138. 12th Edition. Merck & Co. 1996. ISBN 0911910-12-3. (englanniksi)
7. 1 2 3  Thomas Scott, Mary Eagleson: *Concise encyclopedia chemistry*, s. 700. {{{Julkaisija}}}, 1994. (englanniksi)
8. ↑  Joseph M. Hornback: *Organic Chemistry*, s. 124. Cengage Learning, 2005. ISBN 978-0534389512. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 26.8.2016). (englanniksi)
9. 1 2  Robert D. Ashford: *Ashford's Dictionary of Industrial Chemicals*, s. 802. 2nd Edition. Wavelength Publications, 2001. ISBN 0-9522674-2-X. (englanniksi)
**Liikunnan aluejärjestöt** ovat alueellisia maakuntien rajoja noudattavia yhdistyksiä, joiden jäseninä on pääasiassa alueidensa urheiluseuroja. Liikunnan aluejärjestöjä on 15. Ne saavat toimintaansa avustuksia mm. opetus- ja kulttuuriministeriöltä. Aluejärjestöt tuottavat jäsenilleen koulutusta, tarjoavat tukipalveluja ja järjestävät tapahtumia sekä leirejä.

Liikunnan aluejärjestöjärjestelmä luotiin vuonna 1993, kun urheilun keskusjärjestö Suomen Liikunta ja Urheilu perustettiin. Liikunnan aluejärjestöt olivat Suomen Liikunta ja Urheilun jatkajaksi perustetun Valon jäseniä, mutta ne eivät liittyneet sen korvanneen uuden Olympiakomitean kumppanuusjäseniksi, koska eivät olisi saaneet äänivaltaa vuosikokouksessa.

Lähteet
-------

1. ↑  Liikunnan aluejärjestöt pähkinänkuoressa *www.liikunnanaluejarjestot.fi*.  Arkistoitu 13.4.2018. Viitattu 12.4.2018.
2. ↑  Arpalo, Katja: *Aluejärjestöjen toiminnan verkostoituminen*, s. 20–25. Jyväskylän yliopisto, pro gradu, 1996.
3. ↑  Valo ja Olympiakomitea lyövät hynttyyt yhteen *ts.fi*. Viitattu 12.4.2018.


|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Suomalaiset liikunnan aluejärjestöt |
| --- |
|  |
| Järjestöt | 
* Etelä-Karjala
* Etelä-Savo
* Etelä-Suomi
* Häme
* Kainuu
* Keski-Pohjanmaa
* Keski-Suomi
* Kymenlaakso
* Lappi
* Lounais-Suomi
* Pohjanmaa
* Pohjois-Karjala
* Pohjois-Pohjanmaa
* Pohjois-Savo
* Päijät-Häme

 |

 |
Myöhäiskeskiaikaisen kuoleman oppaan mukaan ylpeys on yksi kuolevaa kohtaavista kiusauksista. Paholainen tarjoaa kiusatulle kruunua, ylpeyden keskiaikaista symbolia. Neitsyt Maria, Kristus ja Jumala paheksuvat. Alankomalaisesta oppaasta noin vuodelta 1460.
**Ars moriendi** (latinaa) eli kirjaimellisesti kuolemisen taito on kirjallinen genre, joka opasti kristittyjä kuolemaan "oikein". Se syntyi katolisessa muodossaan myöhäiskeskiajalla ja oppaiden suosio jatkui eri muodoissa aina 1700-luvulle saakka. On olemassa myös protestanttisia kuolemisen oppaita. Ensimmäiset genreen kuuluvat teokset kirjoitettiin 1400-luvun alkupuolella. Kirjojen suosio oli suuri ja ne käännettiinkin kaikille Euroopan valtakielille. Varhaisiin kuoleman oppaisiin sisältyi havainnollisia puupiirroskuvia. Tyyliltään ne olivat selkeitä ja ohjekirjamaisia. Myös lukutaidottomat hyötyivät kuoleman oppaista niiden sisältämien havainnollisten puupiirrosten takia. Ars Moriendin suosion taustalla vaikuttaa musta surma ja myöhäiskeskiajan levottomat olosuhteet, muun muassa satavuotinen sota. On esitetty, että kuoleman oppaat olivat katolisen kirkon terapeuttinen vastaliike liialliselle helvetinpelolle ja makaaberin perinteen tavalle pelotella ihmisiä synnintuntoon. Uskottiin, että kuoleman oppaiden ohjeita seuraamalla kuolija vältti joutumasta kuollessaan helvettiin. Oppaiden suosiota selittää myös se, että myöhäiskeskiajalla kuolinhetken merkitys oli ylipäätäänkin hyvin korostunut. Itse kuolinhetken rituaalinen ja symbolinen haltuunotto koettiin hyvin tärkeäksi.

Sisältö ja rakenne
------------------

Tyypillinen kuoleman opas sisälsi kuusi osaa tai kappaletta:

1. Ensimmäinen kappale selittää että kuolemassa on positiivinenkin puoli. Tämä kappale pyrkii liennyttämään liiallista kuolemanpelkoa.
2. Toinen kappale kuvailee viisi kuolevaa kohtaavaa kiusausta ja niiden vastalääkkeet. Kiusaukset ovat uskonpuute, epätoivo, kärsimättömyys, hengellinen ylpeys ja saituruus.
3. Kolmas kappale koostuu kuolevalle esitetyistä kysymyksistä ja ymmärrettävään, yksinkertaiseen muotoon tiivistetystä armonsanomasta.
4. Neljäs kappale kuvaa Kristuksen positiivista esimerkkiä kuolevalle.
5. Viides kappale sisältää neuvoja kuolevan perheelle ja läheisille. Siinä kuvataan kuolinvuoteen äärelle sopiva kristillinen käytösetiketti.
6. Kuudes kappale kuvaa kuolevalle luettavat, asiaankuuluvat rukoukset.

Katso myös
----------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ars moriendi**.
* Kuolemantanssi
* Musta surma
* Memento mori
* Vanitas
* Bernt Notke
* Makaaberi

Lähteet
-------

* Mikko Kallionsivu, "Ars moriendi, musta surma ja makaaberin traditio". Artikkeli teoksessa *Taide ja taudit: Tutkimusretkiä sairauden ja kulttuurin kosketuspinnoilla*, toim. Laura Karttunen, Juhani Niemi & Amos Pasternack (Tampere: Tampere University Press, 2007).
* Mikko Kallionsivu, *Saiturin kuolema: Kuoleman kulttuuripoetiikkaa angloamerikkalaisessa fiktiossa myöhäiskeskiajalta nykypäivään*. Acta Universitatis Tamperensis. Tampere: Tampere University Press, 2013. Tohtorinväitöskirja.

Aiheesta muualla
----------------

* Tyypillinen Ars moriendi -opas. Kielenä saksa.
**Isodureeni** eli **1,2,3,5-tetrametyylibentseeni** (C10H14) on aromaattisiin hiilivetyihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää orgaanisen kemian synteeseissä lähtöaineena. Isodureeni on dureenin ja preniteenin isomeeri.

Ominaisuudet
------------

Huoneenlämpötilassa isodureeni on väritöntä nestettä. Yhdiste on veteen liukenematonta, mutta liukenee hieman etanoliin ja hyvin dietyylieetteriin. Isodureeni reagoi helposti elektrofiilisella aromaattisella substituutiolla. Esimerkiksi Friedel–Crafts-asylointireaktio tapahtuu isodureenille noin 212 000 kertaa nopeammin kuin bentseenille.

Valmistus ja käyttö
-------------------

Isodureenia esiintyy yhdessä isomeeriensa kanssa kivihiilitervassa sekä ruskohiilessä. Sitä voidaan valmistaa metyloimalla ksyleeniä kloorimetaanilla ja tällöin syntyy seos, jossa on myös dureenia ja preniteeniä. Preniteeni voidaan erottaa tislaamalla, mutta dureenin ja isodureenin kiehumispisteet ovat niin lähellä toisiaan, että erottaminen tislaamalla ei onnistu. Tämän vuoksi erotus täytyy tehdä kiteyttämällä dureeni pois tai zeoliittien avulla. Yhdistettä muodostuu myös alkyloitaessa 2,4,6-trimetyylifenyylimagnesiumbromidia dimetyylisulfaatilla.

Isodureenia voidaan käyttää lähtöaineena orgaanisen kemian synteeseissä, mutta käyttö ei ole kovinkaan suurta.

Lähteet
-------

1. ↑  1,2,3,5-tetramethylbenzene – Substance summary *PubChem*. NCBI. Viitattu 7.9.2016.
2. 1 2 3  Alén, Raimo: *Kokoelma orgaanisia yhdisteitä: Ominaisuudet ja käyttökohteet*, s. 44. Helsinki: Consalen Consulting, 2009. ISBN 978-952-92-5627-3.
3. 1 2 3 4  H. W. Earhart & Andrew P. Komin: *Polymethylbenzenes, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 8.9.2016
4. 1 2 3  Karl Griesbaum, Arno Behr, Dieter Biedenkapp, Heinz-Werner Voges, Dorothea Garbe, Christian Paetz, Gerd Collin, Dieter Mayer & Hartmut Höke: *Hydrocarbons, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2014. Viitattu 8.9.2016
5. 1 2  Susan Budavari (päätoim.): *Merck Index*, s. 881. 12th Edition. Merck & Co. 1996. ISBN 0911910-12-3. (englanniksi)
6. ↑  Santi Kulprathipanja: *Zeolites in Industrial Separation and Catalysis*, s. 214. John Wiley & Sons, 2010. ISBN 978-3-527-62957-2. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 8.9.2016). (englanniksi)