recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Rosendal** on kylä Kemiönsaaren kunnan Dragsfjärdissä. Kylä sijaitsee Dragsfjärdin koilliskulmassa Dragsfjärdintien pohjoispuolella.

Purot Rosendalbäcken ja Storbäcken yhdistyvät Rosendalin alueella ja laskevat kylän eteläosan poikki länteen. Kylän ydinalue on lähinnä peltoa, mutta kylään kuuluu laaja kallioinen, metsäinen ja soinen alue, jossa sijaitsee vajaan kahden hehtaarin kokoinen suojärvi Rosendalsträsket.

Rosendalin pohjoisosasta on löytynyt muinaishauta. Rosendal on ollut keskiajalla suuri kylä. Siellä oli kahdeksan tilaa vuonna 1571. Isojaon aikaan 1788 kylässä oli kuusi kantatilaa ja viisi vesimyllyä. Alkuperäisellä kylätontilla sijaitsee enää vain yksi tila, muut ovat siirtyneet omien peltojensa lähelle.

Lähteet
-------

1. ↑  Kansalaisen karttapaikka Maamittauslaitos. Viitattu 7.8.2019.
2. ↑  Kemiönsaaren rakennettu kulttuuriympäristö Lounaistiedon karttapalvelu. Viitattu 6.8.2019.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Dragsfjärd |
| --- |
|  |
| Taajamat | 
* Björkboda
* Dragsfjärdin kirkonkylä
* Taalintehdas

 |
|  |
| Rekisterikyliä Dragsfjärdissä | 
* Björkboda
* Genböle
* Dalen
* Hammarsboda
* Hertsböle
* Kivarnäs
* Kråkvik
* Kulla
* Kärra
* Labbnäs
* Lillfinhova
* Långnäs
* Nordanå
* Purunpää
* Rosendal
* Rövik
* Skinnarvik
* Smedskulla
* Storfallan
* Storfinhova
* Stusnäs
* Sunnanå
* Söderby
* Söderlångvik
* Söglö
* Tynglax
* Ölmos

 |
|  |
| Rekisterikyliä Hiittisissä | 
* Bergö
* Biskopsö
* Bolax
* Böle
* Hiittinen
* Holma
* Högsåra
* Kasnäs
* Kaxskäla
* Rosala
* Stubbnäs
* Tunhamn
* Vänoxa
* Vänö

 |

 |
|  |
| --- |
| 
Moskovan alue
Sijainti Moskovan alueella |

**Tähtikaupunki** (ven. Звёздный городок, *Zvjozdnyi gorodok*) on Moskovan alueella heti Moskovan koillispuolella sijaitseva suljettu kaupunkityyppinen taajama, jossa sijaitsee Venäjän miehitettyjen avaruuslentojen koulutuskeskus TsPK (*Kosmonauttien koulutuskeskus "Juri Gagarin"*). Tähtikaupungin pinta-ala on 3,3 neliökilometriä. Tämä kaupunkimainen taajama muodostaa paikallishallinnossa oman kaupunkipiirikuntansa, jonka asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 6 332 henkeä.

Tähtikaupunki rakennettiin 1960-luvulla TsPK:n perustamisen yhteydessä. Neuvostoliiton aikana kaupunki oli ulkopuolisilta suljettu salainen kaupunki, jota ei löytynyt kartoista, vaikka sieltä jatkuvasti raportoitiin tiedotusvälineissä. Valtaosa kosmonauteista perheineen asui Tähtikaupungissa nauttien virkansa eduista.

Koulutuskeskus on edelleen suljettu laitos, mutta ulkomaistenkin on mahdollista päästä vierailulle. Tähtikaupungissa koulutetaan nykyään kaupallisesti ulkomaisia kosmonautteja ja avaruusturisteja. Mm. Sojuz-avaruusaluksilla ISS-avaruusasemalle matkaavat avaruuslentäjät koulutetaan lentoihin Tähtikaupungissa. 

Tähtikaupunki oli osa puolustusvoimien organisaatiota vuoteen 2009, jolloin koulutuskeskus siirtyi avaruushallinnon alaisuuteen. Tähtikaupungista tuli tuolloin itsenäinen kunnallishallinnon yksikkö, kaupunkipiirikunta, jolla on suljetun kaupungin status (ZATO).

Lähteet
-------

1. ↑  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki (Venäjän federaation tilastovirasto), www.gks.ru: Vserossijskaja perepis naselenija 2010. Tom 1. Tšislennost i razmeštšenije naselenija. (Koko Venäjän kattava väestönlaskenta 2010. Osa 1. Väestön lukumäärä ja jakauma. Taulukko 11 (MS Excel-taulukko))  2012. Moskova:  ИИЦ «Статистика России».  Arkistoitu 15.3.2013. Viitattu 12.11.2013. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Tähtikaupunki**.
* TsPK (venäjäksi)
* Star City Kuvagalleria. firstafricaninspace.com (englanniksi)
* Origin of Star City russianspaceweb.com (englanniksi)
Barksin tarinaa varten alkuvuodesta 1948 laatima kansikuva oli hänen ensimmäisensä Disney-julkaisussa. Hän käytti sen verran taiteellista vapautta, että piirsi miekkaa pitelemään luurankokäden, vaikka tarinassa näkymättömän hahmon luut erottuvat vain varjoina auringonpaisteessa.
**Vanhan linnan salaisuus** (engl. *The Old Castle’s Secret*) on Carl Barksin käsikirjoittama ja piirtämä 32-sivuinen Aku Ankka -sarjakuvatarina, joka julkaistiin alun perin kesäkuussa 1948. Barks oli saanut sen valmiiksi 3. joulukuuta 1947. Suomessa tarina julkaistiin ensimmäisen kerran Aku Ankka -lehden numeroissa 1–5 vuonna 1972. Sen suomensi Aku Ankan silloinen päätoimittaja Alli Peltonen, joka tiettävästi käänsi koko päätoimittajakaudellaan vain tämän yhden tarinan. *Vanhan linnan salaisuus* on toinen tarina, jossa Barks käytti vuoden 1947 joulutarinaa *Joulu Karhuvuorella* varten keksimäänsä Akun vanhan, rikkaan enonsa Roope Ankan hahmoa. Se on käännekohta Barksin tuotannossa myös sikäli, että kyseessä on hänen ensimmäinen aarrejahtiin alusta lähtien keskittynyt tarinansa.

Tarinassa Aku, Tupu, Hupu ja Lupu sekä Roope lähtevät Skotlantiin etsimään aarretta Roopen vanhasta sukulinnasta, Ankkapurhasta. Suvussa salaisuutena kulkenut perimätieto kertoo 1000-luvulla eläneen sir Rikhard Ankanmielen kätkeneen aarrelippaan jonnekin linnan seinämiin, mutta sen sijainti on ollut unohduksissa yhdeksän vuosisataa. Uutta tekniikkaa edustavan röntgenlaitteen avulla Ankat löytävät aarteen, mutta joutuvat linnan sokkeloisissa käytävissä näkymättömän vastustajan ahdistamiksi. He olettavat, että kyseessä on aarrettaan suojeleva Ankanmielen kummitus. Lopulta kuitenkin paljastuu, että kyseessä on armeijalta varastetulla näkymättömyyssuihkeella varustautunut jalokivivaras Timantti-Timo, joka myös on ollut aarteen jäljillä ja esittänyt talonmies Skotti McTerrieriä tämän kuoltua joitakin kuukausia aiemmin.

*Ankronikka*-animaatiosarjan jakso "Hotelli Outoankka" perustuu löyhästi *Vanhan linnan salaisuuteen*. Barksin tarinasta on lainattu keskiaikaisessa linnassa näkymättömyysmaalin avulla "kummitteleva" henkilö, mutta jakso ei liity Roopen sukutaustaan.

Lähteet
-------

1. 1 2  Blum, Geoffrey: "Vanhan linnan alkuperä", *Carl Barksin kootut: Osa V*, s. 175–178. Helsinki: Sanoma Magazines Finland, 2008. ISBN 978-951-32-2220-8.
2. ↑  The Old Castle’s Secret *Inducks*.  Arkistoitu 19.11.2015. Viitattu 16.3.2014.
3. ↑  Juhani Tolvanen: "Neljä walttiässää eli Aku Ankan päätoimittajat kautta aikojen", s. 115 teoksessa *Maailman hauskin kuvasarjalehti – Aku Ankka -lehti 50 vuotta*. Helsinki Media, Helsinki 2001.
Gerard Sagredo Venetsia
Pyhän Gellértin murha ja hautajaiset keskiaikaisessa Anjoun kuningassuvun legendassa.
**Gerard Sagredo** (***Pyhä Gellért***, n. 980 Italia – 1046 nyk. Budapest, Unkari), oli italialaissyntyinen pappi, jolla oli tärkeä rooli Unkarin kääntymisessä kristinuskoon. Hän oli Csanádin piispa ja toimi Unkarin ensimmäisen kristityn kuninkaan Tapanin pojan, prinssi Imren opettajana. Gellért oli myös Unkarin ensimmäinen tunnettu kirkollisten tekstien kirjoittaja.

Gellért kärsi marttyyrikuoleman vuonna 1046 nykyisessä Budapestissa, myöhemmin hänen mukaansa nimetyllä kukkulalla. Hän sai surmansa pakanallisessa kapinaliikkeessä, kun Unkarissa käytiin Tapani I:n kuoleman (1038) jälkeistä valtataistelua. Kapinalliset tappoivat monia piispoja ja pappeja, kunnes Andreas I (vallassa 1046–1060) kukisti heidät. Legendan mukaan Gellért työnnettiin piikkitynnyriin ja vieritettiin jyrkältä vuorenrinteeltä alas Tonavaan, ja kesti seitsemän vuotta pestä kivet puhtaaksi hänen verestään. Vuori nimettiin myöhemmin Gellértinvuoreksi, ja nykyään se on yksi Budapestin tunnetuimpia näköalapaikkoja. Kukkulan rinteessä näkyvällä paikalla on myös Gellértin muistomerkki.

Gellért kanonisoitiin pyhimykseksi vuonna 1083 yhdessä Tapanin ja Imren kanssa, ja hän on yksi Unkarin suojeluspyhimyksistä. Hänet on haudattu Belvárosin seurakuntakirkkoon.

Muistomerkki
------------

Paikalle, missä Gellért luultavasti murhattiin, pystytettiin muistomerkki vuonna 1904. Muistomerkissä on veistos, suihkulähde ja puoliympyrän muotoinen pylväikkö. Veistos kuvaa pyhää Gellértiä, joka pitää ristiä koholla oikeassa kädessään ja jonka jalkojen juureen on polvistunut kristinuskoon kääntynyt unkarilainen. Veistoksen on suunnitellut Gyula Jankovits ja pylväikön Imre Francsek.

Lähteet
-------

* Barber, Annabel & Roper-Evans, Emma: *Budapest. A city guide*. 3. painos. Somerset Limited, 2004. ISBN 963-212-986-5. (englanniksi)
* *Kaupunkikirjat: Budapest*. Suomentanut Ilkka Rekiaro. WSOY, 2002. ISBN 951-0-26306-0. (suomeksi)
* Kontler, László: *Millennium in Central Europe. A History of Hungary*. Budapest: Atlantisz, 1999. ISBN 963 9165 37 9. (englanniksi)}
* Török, András: *Budapest. A critical guide*. 5. painos. Budapest: Corvina, 2001. ISBN 963-13-4989-6. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Kontler s. 54.
2. ↑  Kontler s. 59–60
3. ↑  Barber & Roper-Evans s. 209, Török s. 111.
4. ↑  Kaupunkikirjat s. 92.

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Gerard Sagredo**.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Italian People
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Gerard Vultee** (1900 – 29. tammikuuta 1938) oli yhdysvaltalainen lentokonesuunnittelija, joka perusti Vultee Aircraft -tehtaan.

Hän opiskeli California Institute of Technologyssä vuodet 1921–1923 lukien ilmailutekniikkaa. Vuonna 1923 hänet palkattiin Douglas Aircraft -tehtaalle rakennesuunnittelijaksi. Vuonna 1928 hän suunnitteli Jack Northropin kanssa Lockheed Vega -lentokoneen, joka siviilikoneena ei sopinut Douglasin tehtaalle. 1928 Northropin lähtiessä perustamaan omaa yhtiötään, Vulteesta tuli Lockheedin pääsuunnittelija. Tässä toimessa hän suunnitteli Lockheed Model 8 Sirius -koneen.

Vuonna 1931 Lockheed meni suoritustilaan ja Vulteen toimen sai Richard Von Hake.

Vultee suunnitteli Vance Breesen kanssa Vultee V-1 -koneen. Errett Lobban Cord rahoitti koneen tuotannon aloittamisen ja Airplane Development Corporation (ADC) yhtiön perustamisen. Se myi lentokoneita American Airlines -lentoyhtiölle vuonna 1933.  Tuotanto alkoi Burbankissä siirtyen Glendaleen. 
Federal Aviation Administration (FAA) päätti tässä vaiheessa, että matkustajakoneiden tulee olla monimoottorisia. 

Vultee meni naimisiin Sylvia Parkerin kanssa 19. tammikuuta 1935.

1930-luvun puolivälissä Vultee V-1 saavutti kuuluisuutta, kun Jimmy Doolittle, Harry Richman ja Dick Merrill suorittivat sillä ennätyslentoja.

Sodan tullessa lähemmäksi, Vultee muunti koneen V-11-syöksypommittajaksi. Uusi valmistuspaikka etsittiin, edelleen Kaliforniasta.

Vuonna 1938 Gerald "Jerry" ja Sylvia Vultee kuolivat heitä kuljettaneen lentokoneen syöksyessä maahan Arizonassa.

Lähteet
-------

1. ↑  Aero: Consolidated\_Vultee Centennialofflight.gov.  Arkistoitu 6.6.2011. Viitattu 29.7.2010.
2. ↑  The Virginia Aviation Museum, 1936 Vultee V1-A Eaa231.org.  Arkistoitu 25.9.2010. Viitattu 29.7.2010.
3. ↑  Vultee "Lady Peace"  2.9.1936. Aerofiles.com. Viitattu 29.7.2010.
4. ↑  Abandoned & Little-Known Airfields: California, Central Los Angeles area Airfields-freeman.com. Viitattu 29.7.2010.
5. ↑  The Gerard "Jerry" Vultee Page of the Davis-Monthan Airfield Register Website Dmairfield.org.  Arkistoitu 29.10.2010. Viitattu 29.7.2010.
6. ↑  "Fear Vultee Died in Arizona Crash", *The New York Times*, January 30, 1938. Luettu July 28, 2010.

Aiheesta muualla
----------------

* "GERARD VULTEE", *General Aviation News*
* *The American Aircraft Factory in World War II*, Bill Yenne, Zenith Imprint, 2006, ISBN 9780760323007

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
**AdvFS** (*Advanced Filesystem*) on Digital Equipment Corporationin kehittämä tiedostojärjestelmä. AdvFS on journaloiva tiedostojärjestelmä, joka on suunniteltu toimimaan myös klusteroiduissa ympäristöissä. AdvFS:n maksimikoko on 16 teratavua. Tiedostojärjestelmässä on muun muassa tuki tilannekuvan (engl. *snapshot*) tallentamiselle ja sisäänrakennettu tuki taltioiden hallintaan.

Tiedostojärjestelmä esiteltiin Digital Unix -käyttöjärjestelmässä 1990-luvun puolivälissä. Hewlett-Packard julkaisi tiedostojärjestelmän lähdekoodit GPLv2-lisenssillä vuonna 2008. Lähdekoodit sisältävät alkuperäisen Tru64 Unix -alustalla käytetyn version sekä työn alla olleen käännöksen HP-UX -käyttöjärjestelmälle.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Jonathan Corbet: What's AdvFS good for?  25.6.2008. LWN.net. Viitattu 5.6.2019. (englanniksi)
2. 1 2 3  Gordon Haff: The many lives of AdvFS  23.6.2008. CNet. Viitattu 19.6.2019. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Tru64 AdvFS Technology Sourceforge-sivustolla (englanniksi)
* Failure-Atomic Updates of Application Data in a Linux File System (PDF) (englanniksi)
**Advanced Linux Sound Architecture** (ALSA) on Linux-ytimen äänirajapinta, joka korvasi Open Sound Systemin (OSS) vuonna 2002 versiossa 2.5.5 ja tuli mukaan vakaaseen sarjaan joulukuussa 2003 julkaistussa ytimen versiossa 2.6.0.

Projektin aloitti tšekkiläinen Jaroslav Kysela vuonna 1998 parantaakseen Gravis Ultrasound -äänikortin ajuria. Projektin nimi olikin aluksi *Linux Ultra Sound Project*.

ALSA koostuu ytimessä olevista laiteajureista, ohjelmointirajapinnasta ja kirjastosta, sekä työkaluohjelmista. Mikäli tavoite on vain soittaa musiikkitiedostoja voi käyttää korkeamman tason työkalukirjastoja joita ovat muun muassa SDL ja OpenAL. ALSA:lle on libasound-kirjasto, joka on helpompi ja suositeltavampi käyttää kuin ytimen rajapintoja suoraan.

Lähteet
-------

1. ↑  The Linux Ultra Sound Project (Arkistoitu – Internet Archive)
2. 1 2 3  Jeff Tranter: Introduction to Sound Programming with ALSA *linuxjournal.com*.  30.9.2004. Viitattu 14.1.2021. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* alsa-project.org: Advanced Linux Sound Architecture (ALSA) project homepage
**Harry Ruby** (27. tammikuuta 1895 New York, New York – 23. helmikuuta 1974 Woodland Hills, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen lauluntekijä, joka tuli tunnetuksi erityisesti yhteistyöstään vuonna 1920 tapaamansa Bert Kalmarin kanssa. Lisäksi Ruby työskenteli muiden muassa Edgar Leslien, Sam Lewisin, Joe Youngin ja George Jesselin kanssa.

Kalmar & Ruby -kaksikon lauluihin lukeutuvat "So Long OO Long", "Timbuctoo", "She's Mine All Mine", "Where Do They Go When They Row Row Row", "The Vamp From East Broadway", "My Sunny Tennessee", "I Gave You Up Just Before You Threw Me Down", "Who's Sorry Now", "All Alone Monday", "Happy Go Lucky", "Up in the Clouds", "I Wanna Be Loved By You", "It Was Meant to Be" ja "Three Little Words".

Ruby työskenteli Broadwaylla ja vuodesta 1930 Hollywoodissa. Hän myös kirjoitti käsikirjoituksia. Hän jatkoi työskentelyään Kalmarin kuoltua 1947; elokuva *Kolme pientä sanaa* (1950) kertoo Rubyn ja Kalmarin tarinasta. Ruby otettiin vuonna 1970 Songwriters Hall of Fameen.

Kun vuoden 1951 elokuvista jaettiin Oscar-palkintoja, Ruby oli ehdolla parhaan kappaleen Oscarin saajaksi kappaleella "A Kiss to Build A Dream On" elokuvasta *Jäljet johtavat yökerhoon* (*The Strip*). Sitä olivat säveltämässä ja sanoittamassa hänen lisäkseen Kalmar ja Oscar Hammerstein II.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Songwriters Hall of Fame: Harry Ruby
2. ↑  Oscars.org: The 24th Academy Awards (1952) Nominees and Winners (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Harry Ruby Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* Internet Broadway Database: Harry Ruby (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* RISM
* SNAC
* IdRef

 |

 |
"**Maiden Voyage**" on Herbie Hancockin säveltämä jazzkappale vuoden 1965 albumilta *Maiden Voyage*. Sillä esiintyy Hancockin kvartetti, johon kuuluvat trumpetisti Freddie Hubbard, basisti Ron Carter ja rumpali Tony Williams, sekä ylimääräisenä soittajana saksofonisti George Coleman. Kappale on yksi Hancockin tunnetuimmista sävellyksistä ja muodostunut jazzstandardiksi.

Kappaletta käytettiin Fabergé-hajuveden mainoksessa ja alun perin sen nimi oli yksinkertaisesti "TV Jingle". Uuden nimen keksi Hancockin sisko. *Maiden Voyagen* kansivihkossa Hancock kertoo, että sävellys oli yritys kuvata "neitsytmatkallaan olevan merialuksen mahtavuutta".

Rakenne
-------

Esimerkki "Maiden Voyagen" soinnuista. Huomaa puhtaiden kvarttien käyttö.
Modaalinen sävellys seuraa 32 tahdin mittaista AABA-rakennetta, jossa jokainen osio sisältää ainoastaan kaksi sointua. Jazz.com-sivuston Ted Gioia kuvaa harmoniakulkua "neljänä pidätettynä sointuna", kun taas nuottikirja *The Real Bookissa* sointukulku listataan neljänä molliseptimisointuna, joiden bassosävel on perussäveltä kvintin alempana. Hancock käyttää sointujen asemoinnissa runsaasti puhtaita kvartteja.

Lähteet
-------

1. ↑  Ian Carr, Digby Fairweather ja Brian Priestley: *The Rough Guide to Jazz*, s. 332. Rough Guides, 2004. ISBN 1843532565. (englanniksi)
2. ↑  David H. Rosenthal: *Hard Bop: Jazz and black music 1955–1965*, s. 68. Oxford University Press US, 1993. ISBN 0195085566. (englanniksi)
3. ↑  Barry Dean Kernfeld: *The Blackwell Guide to Recorded Jazz*, s. 388. Wiley-Blackwell, 1995. ISBN 0631195521. (englanniksi)
4. ↑  Ted Gioia: Herbie Hancock: Maiden Voyage *Jazz.com*.  18.12.2007.  Arkistoitu 21.4.2009. Viitattu 30.8.2010. (englanniksi)
5. ↑  *The Real Book, Volume I*, s. 261. Hal Leonard corporation, 2004. ISBN 0634060384. (englanniksi)
**Ibrahim Ikassa Maïga** (s. 5. helmikuuta 1971 Tondibi, Taboye) on malilainen oikeustieteilijä ja poliitikko.

Maïga vietti lapsuutensa ja valmistui ylioppilaaksi Sévaréssa. Hän suoritti oikeustieteiden maisterintutkinnon Malin hallintokorkeakoulussa vuonna 1996 ja kansainvälisen talousoikeuden tutkinnon Ouagadougoun yliopistossa vuonna 1997.

Maïga on työskennellyt opettajana hallintokorkeakoulussa ja yksityisissä oppilaitoksissa sekä hallituksen ja pankkien asiantuntijana. Hän kuuluu Union pour la république et la démocratie -puolueen johtoon ja oli mukana perustamassa Espoir Mali Koura ja Mouvement du 5 juin – Rassemblement des forces patriotiques -liikkeitä. Maïga nimitettiin Choguel Maïgan hallituksen valtion uudistamisen ministeriksi ja instituutiosuhdevastaavaksi kesäkuussa 2021.

Maïga on naimisissa ja seitsemän lapsen isä. Hän puhuu ranskaa, songhaita ja bambaraa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Faites connaissance avec les nouveaux membres du gouvernement *L’Essor*.  Arkistoitu 16.6.2021. Viitattu 15.6.2021.
**Max Abraham** (26. maaliskuuta 1875 – 16. marraskuuta 1922) oli saksalainen fyysikko, joka kehitti 1910-luvulla painovoimateoriaa, joka haastoi Albert Einsteinin teorian.

Elämä
-----

Abraham syntyi Danzigissa (nyk. Gdańsk, Puola) juutalaiseen kauppiasperheeseen. Hän opiskeli Berliinin yliopistossa Max Planckin ohjaamana. Abraham valmistui vuonna 1897 ja työskenteli seuraavat kolme vuotta Planckin apulaisena. Seuraavat yhdeksän vuotta hän jatkoi uraansa Göttingenin yliopistossa dosenttina, palkattomana luennoitsijana.

Abraham aloitti elektronia koskevan teorian kehittämisen vuonna 1902. Hänen mukaansa elektronilla on täydellinen pallopinta, mihin sähkövaraus on jakautunut tasaisesti. Hendrik Lorentz ja Albert Einstein kehittivät toisenlaista teoriaa, josta tuli laajemmin hyväksytty kuin Abrahamin teoriasta. Abraham muistetaan myös tiedemiehenä, joka vastusti koko elämänsä suhteellisuusteoriaa.

Abraham otti vastaan viran Illinois'n yliopistosta Yhdysvalloista, mutta vain muutaman kuukauden jälkeen hän jätti viran ja matkusti takaisin Göttingeniin. Myöhemmin Tullio Levi-Civita pyysi Abrahamia töihin Milanon korkeakouluun ja hän otti vastaan klassisen mekaniikan professuurin vuonna 1914.

Ensimmäisen maailmansodan alettua Abraham pakotettiin palaamaan takaisin Saksaan. 

Abrahamilla todettiin aivokasvain ja hän kuoli vuonna 1922 Münchenissä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3   (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Max Abraham** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii
* MathSciNet
* Mathematics Genealogy Project
* zbMATH

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Max Andersson vuonna 2013.
**Max Andersson** (s. 1962 Kaaresuvanto) on ruotsalainen sarjakuvataiteilija ja animaattori. Anderssonin sarjakuvat ovat sävyltään surrealistisia. Piirrettyään nuoruudessaan perinteisempää huumorisarjakuvaa, hän siirtyi 1990-luvulla vaihtoehtoisemman sarjakuvan pariin. 

Vuonna 1992 ilmestyi hänen esikoisalbuminsa *Pixy*. Albumi on käännetty useille eri kielille, muun muassa suomeksi vuonna 1994. Fantagraphics julkaisee Anderssonin sarjakuvalehteä *Death & Candy*.

Suomennettu albumi
------------------

* *Pixy*. (Pixy, 1992.) Käännös: Reija Nieminen & Inna Aarniala. Kurpitsa-albumi 8. Tampere: Suuri kurpitsa, 1994. ISBN 952-9887-03-5.

Aiheesta muualla
----------------

* Kurt Tuomi: Pixy: aseille ja viinalle perso sikiö. Aviisi 2/1995.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Japani
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* KulturNav

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
Mavis Staples vuonna 2007.
**Mavis Staples** (s. 10. heinäkuuta 1939 Chicago) on yhdysvaltalainen soul- ja gospellaulaja sekä The Staple Singers -yhtyeen jäsen. Hän liittyi 11-vuotiaana isänsä perustamaan Staple Singersiin, joka levytti useita gospelhittejä 1960-luvulla. Yhtye oli suosituimmillaan 1970-luvulla, jolloin Stax Recordsin julkaisema "I'll Take You There" -single nousi Billboard Hot 100 -listan ykköseksi ja "Respect Yourself" sijalle 12. Myöhemmällä urallaan Staples on levyttänyt muun muassa Bob Dylanin, Ry Cooderin sekä eteläafrikkalaisen Ladysmith Black Mambazon kanssa. Vuonna 2011 Staplesin *You Are Not Alone* voitti parhaan Americana-albumin Grammy-palkinnon.

Mavis Staples vieraili Imatra Big Band Festivalilla vuonna 2011.

Sooloalbumit
------------

* *Mavis Staples*, 1969
* *Only for the Lonely*, 1970
* *Oh What a Feeling*, 1979
* *Time Waits for No One*, 1989
* *The Voice*, 1993
* *Have a Little Faith*, 2004
* *We'll Never Turn Back*, 2007
* *You Are Not Alone*, 2010
* *One True Vine*, 2013
* *Livin' on a High Note*, 2016
* *If All I Was Was Black*, 2017
* *We Get By*, 2019
* *Carry Me Home* (Levon Helmin kanssa), 2022

Lähteet
-------

1. ↑  Mavis Staples *britannica.com*. Viitattu 12.7.2020. (englanniksi)
2. ↑  Festivaalin torstain ohjelma *yle.fi*.  7.7.2011. Viitattu 12.7.2020.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Mavis Staples**.
* Respect Yourself Vimeo.com
* Pray On Vimeo.com

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Grammy Awards
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
*Sozialistische Idee der Befreiung bei Karl Marx*, 1918
**Max Adler** (15. tammikuuta 1873 – 28. kesäkuuta 1937 Wien) oli itävaltalainen sosiologi.

Opiskeli lakititeen tohtoriksi 1896 ja toimi aluksi ammattikseen lakimiehenä. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen kesällä 1919 hän pääsi opettajaksi niin sanottuun "Schönbrunn Piiriin", joka kokoontui Wienissä. Toimi pian sen jälkeen 1919–1921 Ala-Itävallan alueparlamentissa sosiaali-demokraattisen puolueen yhtenä edustajana. Nimitettiin Wienin yliopiston Sosiologian ja Sosiaalifilosofian ylimääräiseksi professoriksi 1920. Toimi aktiivisesti Aikuskasvatuksen parissa ja 1904–1925 Rudolf Hilferdingin kanssa toimitti Marx-Studien nimistä julkaisua. Max Adler oli Oskar ja Friedrich Adlerin veli.

Myöhempi historiankirjoitus pitää häntä Austromarxismin filosofisena johtajana. Hän yritti yhdistää marxilaisuuden ja uuskantilaisuuden.

Lähteet
-------

* Pieni tietosanakirja 1; A-Hollanti, 1950; 2.p

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
* Portugali
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Jyväskylän Työväentalo
**Jyväskylän työväenyhdistys** on Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen paikallisosasto Jyväskylässä. Yhdistys on perustettu vuonna 1888 ja sillä oli noin 750 jäsentä vuonna 2011. Yhdistyksellä on ollut vahva vaikutus Jyväskylän kaupungin päätöksentekoon varsinkin vasemmistolaisessa Jyväskylässä vuosina 1945-1991. Yhdistyksen näkyviä johtohahmoja eri aikoina ovat olleet Toivo Lehto 1920-luvulla, Onni Peltonen (moninkertainen ministeri 1940-1950-luvuilla), Eino Palander ja Pentti Sahi (kaupungin keskeiset luottamushenkilöt 1960- ja 1970-luvuilla) sekä Kalevi Olin 1990-luvulla.

Vuonna 1924 yhdistys rakennutti toimitalokseen Jyväskylän työväentalon. Se kuuluu arkkitehti Alvar Aallon varhaistuotantoon. Talo sijaitsee keskeisellä paikalla Kauppakadun ja Väinönkadun kulmassa. Tontilla on myös myöhemmin rakennettuja talon laajennusosia. Useiden vuosikymmenten ajan yhdistys hankki varoja pyörittämällä talossaan ravintolatoimintaa, mutta nykyisin ravintolatilat on vuokrattu ulkopuolisille. Myös yhdistyksen harjoittama teatteritoiminta on ollut laajaa ja tasokasta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Nikki, Kalevi: *Sata huomisen vuotta. Jyväskylän työväenyhdistys 1888-1988.*, s. 20-30, 60-87. Jyväskylän työväenyhdistys, 1988. ISBN 951-99958-6-2.
2. ↑  Yhdistyksen toimintakertomus 2011 (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Jyväskylän Työväenyhdistyksen Facebook-sivut
**Bulgarian avaruusjärjestö** eli Bulgarian Tiedeakatemian alainen **Avaruustutkimusinstituutti** (SRI-BAS) koordinoi Bulgarian avaruustoimintaa.

Tausta
------

Bulgarian avaruustoiminta käynnistyi vuonna 1969, jolloin Tiedeakatemiaan luotiin avaruusalan elin. Sitä seurasi useiden vuosien innostuneen toiminnan jakso. Ensimmäinen bulgarialainen avaruuslaite P-1 laukaistiin vuonna 1972, ja Bulgariasta tuli sen oman laskutavan mukaan 18. avaruusmaa. 

Vuonna 1975 Bulgariaan perustettiin Avaruustutkimuksen keskuslaboratorio (Central Laboratory for Space Research, CLSR). Bulgaria otti osaa SEV-maiden Intercosmos-ohjelmaan rakentamalla avaruuslaitteita useisiin Interkosmos-satelliitteihin ja luotainraketteihin. Bulgarialainen kosmonautti lensi vuonna 1979 Sojuz 33-aluksella. Bulgarialainen kosmonautti on vieraillut sekä Saljut 6- ja Mir-avaruusasemilla. Vuonna 1981 laukaistiin kaksi "Intercosmos Bulgaria - 1300"- ja "Meteor-Proroda"-satelliittia, joiden koko hyötykuorma oli bulgarialainen. Samana vuonna käynnistettiin Bulgarian kansallinen avaruusohjelma.

Organisaatio
------------

SRI-BASin työvoima on nykyisin 135 henkeä. Sillä on useita laboratorioita eri kaupungeissa. Siihen kuuluu "COSMOS Scientific-Production Enterprise"-yritys, joka toimii Stara Zagorassa. Bulgaria
**Beulah Koale** (26. lokakuuta 1992) on uusiseelantilainen näyttelijä.

Koale varttui Etelä-Aucklandissa. Koulunkäynti ei häntä liiemmin kiinnostanut, vaan hän panosti lukioaikana kaiken rugbyn pelaamiseen. Lukion viimeisellä luokalla hän päätyi kuitenkin draamatunneille, jolloin hän innostui näyttelemisestä. Koale on itseoppinut näyttelijä. Hän harjoitteli viiden vuoden ajan näyttelemistä pienissä teatteriryhmissä.

Koale on juuriltaan samoalainen. Läpimurtonsa hän teki elokuvassa *Thank You For Your Service*. Se on Steven Spielbergin DreamWorks Pictures -yhtiön elokuva. Elokuva kertoo Irakin sodan veteraaneista, ja sen sivuosaan tarvittiin samoalainen amerikkalaissotilas. Hollywoodista ei löytynyt rooliin sopivaa näyttelijää, joten yhtiö lähti etsimään näyttelijää Uudesta-Seelannista, Australiasta ja Amerikan Samoasta. Etsinnöissä tehtiin 1 400 koekuvausta, ja roolin sai tuolloin täysin tuntematon Beulah Koale.

Elokuva sai ensi-iltansa vuonna 2017, kaksi vuotta kuvauksien jälkeen. Koale oli palannut kotimaahansa jatkamaan näyttelijän töitään. Ensi-illan jälkeen hänet kuitenkin palkattiin saman tien yhdysvaltalaiseen poliisisarjaan *Havaiji 5-0*. Siitä lähtien hän on asunut Havaijilla.

Syksyllä vuonna 2020 Koale oli Tampereella kuvaamassa Hollywood-elokuvaa *Dual*.

Lähteet
-------

1. ↑  Beulah Koale CBS. Viitattu 30.11.2020. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Määttänen, Markus: Rugby-pelaaja puski Hollywood-näyttelijäksi ja Tampereelle Dual-elokuvaan: Näin hän kertoi ammatinvalinnastaan tamperelaisille lukiolaisille  10.11.2020. Aamulehti. Viitattu 30.11.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Beulah Koale** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat

 |

 |
**Etelä-Afrikan rajasota** (myös **Namibian itsenäisyyssota**) oli sota Lounais-Afrikassa (Namibiassa) vuodesta 1966 vuoteen 1990, jolloin maa itsenäistyi Etelä-Afrikan hallinnasta.

Sam Nujoma ja Herman Toivo Ya Toivo perustivat SWAPO:n vuonna 1960. Kun YK vuonna 1966 kumosi Etelä-Afrikan Kansainliitolta saaman hallintaoikeuden Namibiaan, katsoi SWAPO olevansa oikeutettu ryhtymään aseelliseen vastarintaan eteläafrikkalaisia ylivoimaisia miehitysjoukkoja vastaan. SWAPO kävi sissisotaa Sambian ja Angolan puolella olevista tukikohdistaan käsin.

SWAPO sai vuonna 1976 YK:lta tunnustuksen "ainoana Namibian kansan laillisena edustajana". 1970-luvulla SWAPO liittoutui Angolaa hallitsevan marxistisen MPLA-puolueen kanssa. Tämä johti siihen, että Etelä-Afrikka ulotti SWAPO:n vastaiset sotilaalliset operaationsa toisinaan myös syvälle Angolan puolelle. Taistelut jatkuivat lähes koko 1980-luvun ajan.

Etelä-Afrikka suostui YK:n johtamien neuvottelujen jälkeen luopumaan Namibiasta vuonna 1988.

Lähteet
-------

1. ↑  Namibia UNTAG (resolution 31/146 as "the sole and authentic representative of the Namibian people") YK. Viitattu 14.6.2013. (englanniksi)
2. ↑  Namibia: Independence Encylopedia Britannica. Viitattu 14.6.2013.
Metallinen rullamittanauha
Kankainen *lähde?* mittanauha
**Mittanauha** on kankainen, muovinen tai metallinen nauha, jossa on pituusmittamerkkejä. Etenkin rakennustöissä käytettävissä metallisissa mittanauhoissa on usein sekä metri- että tuuma-asteikko. Nauhan taipuisuuden johdosta mittanauhalla voidaan mitata myös kaarevia muotoja, ja se on myös helposti kuljetettavissa. Mittanauha riittää mittauksiin noin millimetrin tarkkuudella.*lähde?*

Ompelutöihin tarkoitettu mittanauha on yleensä tehty taipuisasta vahakankaasta tai muovista. Rakennustöissä käytetään metallista **rullamittaa**, joka pysyy jäykkänä mitan ollessa vedettynä auki, mutta taipuu kelalle säilytystä varten. Metallinen mittanauha on usein päällystetty lakalla, muovilla tai lasikuidulla. Mittanauhan päässä on usein metallikulma, joka liikkuu oman paksuutensa verran vedettäessä ja työnnettäessä, jolloin tarkkuus säilyy mitatessa sekä sisä- että ulkomittoja.*lähde?*

Mittanauha on edelleen yksi tärkeimmistä työkaluista, vaikka sitä ovat osin korvaamassa muun muassa laseriin perustuvat sähköiset mittausmenetelmät.*lähde?*

Vanha timpurin mittanauha on yleensä tehty kankaasta ja kotelo on nahkaa. Tällaisia käytettiin esimerkiksi puun mittaamiseen.*lähde?*

Lähteet
-------

1. ↑  Maija Suova (toim.): *Emännän tietokirja I–II, 4. uudistettu laitos*, s. 876. WSOY, 1958.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Mittanauha** Wikimedia Commonsissa
PainonnostoPainonnosto
**Vuoden 1924 kesäolympialaisten painonnosto** järjestettiin 21. – 23. heinäkuuta 1924 Pariisissa, Ranskassa. Tämä oli neljäs kerta kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Mukana oli 107 osanottajaa 16 eri maasta. Tapahtumia oli viisi, joista kaikki olivat ainoastaan miehille.

Mitalistit
----------

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| Tapahtuma | **Kultaa** | **Hopeaa** | **Pronssia** |
| Höyhensarja−60 kg |  ItaliaPierino Gabetti |  ItävaltaAndreas Stadler |  SveitsiArthur Reinmann |
| Kevytsarja60–67,5 kg |  RanskaEdmond Decottignies |  ItävaltaAnton Zwerina |  TšekkoslovakiaBohumil Durdis |
| Keskisarja67,5–75 kg |  ItaliaCarlo Galimberti |  ViroAlfred Neuland |  ViroJaan Kikkas |
| Kevyt raskassarja75–82,5 kg |  RanskaCharles Rigoulot |  SveitsiFritz Hünenberger |  ItävaltaLeopold Friedrich |
| Raskassarja+82,5 kg |  ItaliaGiuseppe Tonani |  ItävaltaFranz Aigner |  ViroHarald Tammer |

Mitalitaulukko
--------------

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Italia | 3 | 0 | 0 | 3 |
| 2. |  Ranska | 2 | 0 | 0 | 2 |
| 3. |  Itävalta | 0 | 3 | 1 | 4 |
| 4. |  Viro | 0 | 1 | 2 | 3 |
| 5. |  Sveitsi | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 6. |  Tšekkoslovakia | 0 | 0 | 1 | 1 |

Lähteet
-------

* Weightlifting at the 1924 Paris Summer Games | Olympics at Sports-Reference.com (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)

PainonnostoPainonnosto olympialaisissa
1896 |
1900 |
1904 |
1908–1912 |
1920 |
1924 |
1928 |
1932 |
1936 |
1948 |
1952 |
1956 |
1960 |
1964 |
1968 |
1972 |
1976 |
1980 |
1984 |
1988 |
1992 |
1996 |
2000 |
2004 |
2008 |
2012 |
2016 |
2020

Kesäolympialaisten 1924 lajit ja kilpailutapahtumat
Ammunta | Jalkapallo | Jeu de paume (*Näytöslaji*) | Melonta (*Näytöslaji*) | Miekkailu | Nykyaikainen viisiottelu | Nyrkkeily | Paini | Painonnosto | Pallopelit (*Näytöslaji*) | Pelota (*Näytöslaji*) | Poolo | Purjehdus | Pyöräily | Ranskalaiset taistelulajit (*Näytöslaji*) | Ratsastus | Rugby | Soutu | *Taidelajit* | Tennis | Uimahypyt | Uinti | Vesipallo | Voimistelu | Yleisurheilu
**Vuoden 1920 kesäolympialaisten painonnostotapahtumat** järjestettiin 29. elokuuta 1920 Antwerpenissä, Belgiassa. Kilpailupaikkana oli Beerschot Stadium, ja painonnostokilpailut järjestettiin yleisurheilutapahtumien jälkeen. Tämä oli tavanomaista varhaisissa olympialaisissa, joissa painonnostokilpailut olivat osa yleisurheilukilpailuja. Vuoden 1920 olympialaiset olivat kolmas kerta kun painonnosto oli mukana olympialaisten ohjelmassa, vuosien 1908 ja 1912 olympialaisissa painonnostokilpailuja ei järjestetty. Mukana oli 53 osanottajaa 14 eri maasta. Tapahtumia oli viisi, joista kaikki olivat ainoastaan miehille.

Suurin osa maailman parhaista painonnostajista ei ollut mukana vuoden 1920 olympialaisissa. Suuri osa heistä oli saksalaisia tai itävaltalaisia, mutta maita ei kutsuttu olympialaisiin ensimmäisen maailmansodan aloittamisen vuoksi.

Mitalistit
----------

| Olympialippu Mitalitaulukko |
| --- |
| **Tapahtuma** | **Kultaa** | **Hopeaa** | **Pronssia** |
| Höyhensarjatulokset |  Frans de Haes (BEL) |  Alfred Schmidt (EST) |  Eugène Ryther (SUI) |
| Kevytsarjatulokset |  Alfred Neuland (EST) |  Louis Williquet (BEL) |  Florimond Rooms (BEL) |
| Keskisarjatulokset |  Henri Gance (FRA) |  Pietro Bianchi (ITA) |  Albert Pettersson (SWE) |
| Kevyt raskassarjatulokset |  Ernest Cadine (FRA) |  Fritz Hünenberger (SUI) |  Erik Pettersson (SWE) |
| Raskassarjatulokset |  Filippo Bottino (ITA) |  Joseph Alzin (LUX) |  Louis Bernot (FRA) |
|   Lähde:  |

Osallistuneet maat
------------------

Kilpailuihin osallistui 53 urheilijaa 14 maasta.

|  |  |
| --- | --- |
| * Belgia (7)
* Tšekkoslovakia (2)
* Tanska (5)
* Egypti (1)
* Viro (3)
* Suomi (1)
* Ranska (10)
 | * Iso-Britannia (2)
* Kreikka (1)
* Italia (5)
* Luxemburg (3)
* Alankomaat (5)
* Ruotsi (6)
* Sveitsi (2)
 |

Mitalitaulukko
--------------

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Ranska | 2 | 0 | 1 | 3 |
| 2 |  Belgia | 1 | 1 | 1 | 3 |
| 3 |  Viro | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 3 |  Italia | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 5 |  Sveitsi | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 6 |  Luxemburg | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 7 |  Ruotsi | 0 | 0 | 2 | 2 |

Lähde:

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Weightlifting at the 1920 Antwerp Summer Games sports-reference.com.  Arkistoitu 17.4.2020. Viitattu 18.12.2017. (englanniksi)
2. 1 2  Weightlifting olympic.org. Viitattu 19.12.2017. (englanniksi)

  

PainonnostoPainonnosto olympialaisissa
1896 |
1900 |
1904 |
1908–1912 |
1920 |
1924 |
1928 |
1932 |
1936 |
1948 |
1952 |
1956 |
1960 |
1964 |
1968 |
1972 |
1976 |
1980 |
1984 |
1988 |
1992 |
1996 |
2000 |
2004 |
2008 |
2012 |
2016 |
2020

Kesäolympialaisten 1920 lajit ja kilpailutapahtumat
Ammunta | Jalkapallo | Jousiammunta | Jääkiekko | Korfball (*Näytöslaji*) | Köydenveto | Maahockey | Miekkailu | Nykyaikainen viisiottelu | Nyrkkeily | Paini | Painonnosto | Poolo | Purjehdus | Pyöräily | Ratsastus | Rugby | Soutu | *Taidelajit* | Taitoluistelu | Tennis | Uinti | Uimahypyt | Vesipallo | Voimistelu | Yleisurheilu
**Paino** eli *prominenssi* tarkoittaa kielitieteessä sitä, että jokin puheen osa tuodaan prosodisesti esiin. Erikseen voidaan erottaa sanapaino ja lausepaino eli aksentti.

Sanapaino tarkoittaa yksittäisen sanan sisäistä painotusta. Suomen ja unkarin kielissä sanapaino on aina ensimmäisillä tavuilla, kun taas puolan kielessä se on melkein aina toiseksi viimeisellä. Monissa muissa kielissä, kuten englannissa ja ruotsissa, sanapaino vaihtelee sanoittain. Venäjän kielessä sanapainolla on merkittävä vaikutus sanan taivutuksen muodostumiseen.

Lausepaino tarkoittaa sitä, että pidemmässä puheenjaksossa korostetaan tiettyä sanaa tai sanoja. Etenkin uutta tietoa sisältävät sanat saavat usein lausepainon.

Lähteet
-------

* Wiik, Kalevi: *Fonetiikan perusteet*. Suomenkielinen oppikirja. Helsinki: WSOY kurssikirjat, 1981. ISBN 951-0-10324-1.

### Viitteet

1. ↑
2. ↑  Suomi, Kari: Suomen kielen prominenssien foneettisesta toteutumisesta.  *Virittäjä*, 2005, nro 2, s. 222. Artikkelin verkkoversio (pdf). Viitattu 10.6.2016.
3. ↑  Iso suomen kielioppi: sanapaino
4. ↑  Suomen fonetiikkaa
5. ↑  Iso suomen kielioppi: Lausepaino
**Seppo Einari Toiviainen** (27. helmikuuta 1928 Kivennapa – 27. toukokuuta 1997) oli suomalainen diplomi-insinööri ja yrittäjä, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen vuonna 1979.

Evakkokarjalainen Toiviainen pääsi ylioppilaaksi 1946 ja valmistui diplomi-insinööriksi 1954. Jo opiskelijana hän johti isänsä perustamaa kauppaliike T:mi E. Toiviaista ja toimi myös Hyvinkään Kampalanka-kutomossa. Vuonna 1961 hän perusti autoja myyneen Hyvinkään Autokeskuksen ja myöhemmin yrityksen toimipisteen myös Riihimäelle. Toiviainen myi yrityksensä vuonna 1988.

Toiviainen oli myös merkittävä poliittinen vaikuttaja Hyvinkäällä. Hän oli Hyvinkään kaupunginvaltuuston kokoomuslainen valtuutettu 1961–1988 ja kaupunginhallituksen jäsen 1965–1984. Hyvinkään kaupunginhallituksen puheenjohtaja hän oli 1970-luvun lopussa. Hänellä oli myös monia luottamustehtäviä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kauppaneuvos Seppo Toiviainen *Helsingin Sanomat*.  23.06.1997. Viitattu 29.01.2023.
2. ↑  Suomalaiset talouden alan arvonimellä palkitut *Kansallisbiografia*. Viitattu 29.01.2023.
Intiön kappeli Oulun hautausmaalla on Seppo Valjuksen suunnittelema.
**Seppo Jaakko Juhani Valjus** (16. huhtikuuta 1928 Oulu – 15. toukokuuta 2014 Oulu) oli suomalainen arkkitehti ja Oulun yliopiston nykyaikaisen arkkitehtuurin professori emeritus. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Oulun lyseosta 1948 ja valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta 1956. Opintomatkoja hän teki 1952 Ruotsiin ja Tanskaan sekä 1959–1960 Yhdysvaltoihin, Kanadaan ja Meksikoon ja vielä 1980 Yhdysvaltoihin.

Työuransa Valjus aloitti Arkkitehtitoimisto Viljo Revellin toimistoarkkitehtina 1957–1958, Viljo Revell Associates, Architects (Kanada) 1959–1960, siirtyi Oulun yliopiston arkkitehtiosaston assistentiksi 1960, virkaatekeväksi apulaisprofessoriksi 1961–1965, virkaatekeväksi professoriksi 1965–1967 ja nykyaikaisen arkkitehtuurin professoriksi 1967–1991. Sivutoimenaan hänellä on ollut oma arkkitehtitoimisto. Vuodesta 1960 hän toimi vastuunalaisena yhtiömiehenä Arkkitehtuuritoimisto Seppo Valjus Ky:ssä ja vuodesta 1990 toimitusjohtajana Arkkitehtuurtioimisto Seppo Valjus Oy:ssä. Valjuksen luottamustoimia ovat olleet Oulun kaupungin lunastustoimikunnan jäsenyys 1961–, Oulun asemakaavalautakunnan jäsenyys 1965–1970, Oulun kuvaamataidetoimikunnan puheenjohtajuus 1969–1975, Suomen rakennustaiteen museon edustajiston jäsenyys 1971– ja varapuheenjohtajuus 1971–1973 ja Oulun läänin taidetoimikunnan jäsenyys 1974–1976.

Lähteet
-------

1. ↑  Kuolleita. (Seppo Valjuksen kuolinilmoitus) *Kaleva*, 25.5.2014, nro 142, s. K2 7. Oulu:  Kaleva Oy. ISSN 0356-1356.
2. ↑  *Kuka kukin on 1990,* Otava 1990, ISBN 951-1-10604-X.
3. 1 2 3  Leena Ellonen (toimittanut): *Suomen professorit 1640–2007,* Professoriliitto 2008, ISBN 978-952-99281-1-8.
4. ↑  *Diplomi-insinöörit ja arkkitehdit 2000,* Tekniikan akateemisten liitto ja Tekniska föreningen i Finland 2000, ISBN 952-5005-37-2.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Seppo Valjus** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Uppslagsverket Finland

 |

 |
**Seppäjärvi** on niemien halkoma järvi Savonlinnan keskustan pohjoispuolella Etelä-Savossa. Sen pinta-ala on 3,2 neliökilometriä. Järven eteläpuolella sijaitsee Savonlinnan lentoasema. Seppäjärvi on osa Suurijoen valuma-aluetta, jonka vakavesistä useat sijaitsevat noin 83,4 metriä merenpinnan yläpuolella.

Maantiede
---------

Seppäjärven pituus kaakosta luoteeseen on 6,3 kilometriä. Järven ulottuvuuksia kasvattaa kaakkoisosan noin kilometrin pituinen Seppäkapee-lahti ja luoteisosan Muhonlahti, joka on varsin erillään pääaltaasta. Pääaltaan eteläpuolella sijaitsee Talvilahti, jota erottaa muusta järvestä Kaamanniemi. Eniten Seppäjärveä jakaa keskiosan haarautuva Hirsiniemi, jonka pohjoispuolella sijaitsee järvenosia yhdistävä kapea Uittosalmi.

Seppäjärven useista saarista isoimmat ovat noin viisi hehtaaria laaja Mäntysaari ja sen pohjoispuolinen noin kaksi hehtaaria laaja Palosaari. Seppäjärven saaret sijaitsevat Hirsiniemen länsipuolella tai aivan niemen tuntumassa. Kaakkoinen osa Seppäjärveä on saareton. Seppäjärven mutkittelevan rantaviivan pituus on 32 577 metriä, rannat ovat pientalojen täplittämää metsämaata.

Seppäjärvi laskee kaakkoiskolkastaan Seppäjokea kaakkoon Ala-Kieluun, joka on osa Kuhajärveä. Kuhajärven korkeustaso on lähes sama kuin Seppäjärven, ja se sijaitsee suurelta osin Seppäjärven eteläpuolella. Järvien välissä on Seppäharju. Samantasoinen vesialue jatkuu myös Talvilahdelta luoteeseen Iso-Kortteikko–Valkeajärvi-nimisenä, erittäin sokkeloisena vakavetenä. Ala-Kieluusta virta vie itään Löksään, joka on niin ikään lähes samantasoinen

Seppäjärvi (04.293.1.021) kuuluu Suurijoen valuma-alueeseen (04.293), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen päävesistössä (04). Toinen jakovaihe on Ylä-Enonveden valuma-alue (04.29) ja ensimmäinen on Haukiveden–Kallaveden alue (04.2). Seppäjärvi on toiseksi laajin Suurijoen valuma-alueen 25:stä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Laajin on Kuhajärvi ja kolmanneksi laajin on Hiisjärvi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Seppäjärvi, vakavesi, Savonlinna
2. 1 2 3  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 27.4.2022.
3. ↑  Seppäjärvi Järviwikissä. Viitattu 27.4.2022.
4. ↑  Suurijoen valuma-alue (04.293) Järviwiki. Viitattu 27.4.2022.
**Nummen Osuuspankki**, alun perin Nummen Osuuskassa, oli vuonna 1917 perustettu itsenäinen pankki Nummella, Uudellamaalla. Vuonna 1991 Nummen Osuuspankki fuusioitui Länsi-Uudenmaan Osuuspankkiin. Kyseisenä vuonna Nummen Osuuspankin ottolainaus oli 126 miljoonaa markkaa ja asuntolainaus 118 miljoonaa markkaa.

Länsi-Uudenmaan Osuuspankin Saukkolan konttori lakkautettiin vuonna 2017.

Historia
--------

Nummen Osuuskassa perustettiin 28. tammikuuta 1917 ja osuuskassan sääntö vahvistettiin Suomen senaatissa 13. huhtikuuta 1917. Alun perin Nummen Osuuskassa toimi Nummen seuratalolla yhdessä Nummen Säästöpankin kanssa, mutta vuoden 1918 sisällissota keskeytti osuuskassan toiminnan moneksi vuodeksi; toiminta päätettiin aloittaa uudelleen vasta vuonna 1924. 

Nummen osuuskassan toimisto palveli asiakkaita kassan kirjanpitäjän Jalmari Jokisen asunnossa Tavolan koulukodissa vuoteen 1927 asti, jolloin toimisto siirrettiin Saukkolaan. Saukkolassa Nummen osuuskassan toimisto palveli vuoteen 1954 asti, kunnes kyseisen vuoden heinäkuussa se palasi takaisin Jokisen asuntoon Tavolaan. 1947 Nummen Osuusmeijerin isännöitsijä Paavo Junttila valittiin Nummen Osuuskassan kirjanpitäjäksi ja tuolloin osuuskassan toimisto jälleen siirtyi Saukkolaan, tällä kertaa Junttilan asuntoon.

### Pitkäjärven Osuuskassa

Vuonna 1924 Nummelle perustettiin Pitkäjärven Osuuskassa, joka aloitti toiminnan vuonna 1926. Pitkäjärven Osuuskassa päätettiin kassan osuuskuntakokouksessa sulauttaa Nummen Osuuskassaan vuonna 1947.

### Oma toimitila

Nummen Osuuskassan toiminnan laajetessa voimakkaasti päätettiin osuuskassalle rakentaa oma toimitalo Saukkolaan vuonna 1943. Toimitalo valmistui elokuussa 1954.

Syksyllä 1961 Nummen Osuuskassan sivukonttori Nummen kirkonkylään valmistui. Kirkonkylän konttorin tontti oli ostettu Lukkarin tilalta.

Päätöksenteko
-------------

Listoja Nummen Osuuspankin johtohenkilöistä ja vuosista, jolloin he ovat olleet tehtävässä:

### Hallintoneuvoston puheenjohtajat

1948–1992| Nimi | Vuodet |
| --- | --- |
| Pentti Hiidenheimo | 1948–1985 |
| Eino Jansson | 1986–1989 |
| Pekka Hiidenheimo | 1990–1992 |

### Hallituksen puheenjohtajat

1917–1991| Nimi | Vuodet |
| --- | --- |
| Wladimir Hrimaly | 1917–1924 |
| Alpo Louhiluoto | 1924–1947 |
| Pentti Hiidenheimo | 1948 |
| Olavi Anttila | 1948–1962 |
| Kaarlo Salmenpohja | 1963–1977 |
| Arto Mela | 1978–1991 |

### Kassanhoitajat / Toimitusjohtajat

1917–1991| Nimi | Vuodet |
| --- | --- |
| Jalmari Jokinen | 1917–1947 |
| Paavo Junttila | 1947–1948 |
| Väinö Nikkanen | 1948–1953 |
| Pentti Simola | 1953 |
| Martti Karenius | 1953–1988 |
| Aapo Vuorio | 1988–1991 |

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Leo Dammert, Pekka Keinänen: *Nummen Maatilojen Historia*, s. 50. Leo Dammert, 2021.