recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Fantome-luokka** oli Britannian kuninkaallisen laivaston potkurilla varustettu parkkitakiloitu sluuppiluokka, johon kuului kuusi nelitykkistä alusta.

Suunnittelu
-----------

Luokan alusten rungot valmistettiin rautarungolle, joka päällystettiin teakilla ja kuparilla. Tämä aiheutti puheet komposiittialuksista

### Koneisto

Alusten voimanlähteenä oli Humphrys, Tennant and Companyn toimittama kaksi sylinterinen pitkittäin asennettu compound-höyrykone, joka pyöritti 3,4 metriä halkaisijaltaan olevaa potkuria. Koneen tarvitsema höyry valmistettiin kolmella sylinterikattilalla, jotka tuottivat 4,1 barin paineen. Moottorin teho oli 623-754 kilowattia.

### Takila

Luokan alukset varustettiin parkkitakilalla.

### Aseistus

Aseistuksena oli kaksi seitsemän tuuman ja kaksi 64 naulan MLR -tykkiä.

Alukset
-------

Laivanrakennuksen nopea kehitys 1800-luvun puolivälissä aiheutti alusten vanhenemisen jo ennen palveluksen aloittamista. Alukset kuitenkin soveltuivat brittiläisen imperiumin syrjäisille laivastoasemille. Niiden aseistus oli riittävän vahva, jotta ne kykenivät selviytymään paikallisista kahakoista. Alukset palvelivat lisäksi tutkimustehtävissä, minkä vuoksi luokan viimeinen alus *HMS Egeria* jatkoi palvelustaan aina vuoteen 1911 saakka.

**Fantome-luokan sluupit**| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| *HMS Fantome* | Pembroken telakka | 1872 | 26. maaliskuuta 1873 | joulukuu 1873 | myyty 1889 |
| *HMS Albatross* | Chathamin telakka | 1872 | 24. heinäkuuta 1873 | helmikuu 1874 | romutettu 1889 |
| *HMS Daring* | Money Wigram and Sons, Blackwallin telakka, Lontoo | 1872 | 4. helmikuuta 1874 | syyskuu 1874 | myyty 1889 |
| *HMS Egeria* | Pembroke | 30. joulukuuta 1872 | 1. marraskuuta 1873 | marraskuu 1874 | myyty 1911 |
| *HMS Flying Fish* (ex-*HMS Daring*) | Chatham | 1872 | 27. marraskuuta 1873 | kesäkuu 1874 | myyty 1888 |
| *HMS Sappho* | Wigram | 1872 | 20. lokakuuta 1873 | helmikuu 1874 | myyty 1887 |
|

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1860-1905*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 2002. ISBN 0-85177-133-5. (englanniksi)
* Lyon, David & Winfield, Rif: *Sail & Steam Navy List - All the Ships of the Royal Navy 1815-1889*. Lontoo: Chatham Publishing/National Maritime Museum, 2004. ISBN 1-86176-032-9. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Lyon, David s. 291
Yahoo! Sport Fantasy Basketball -peli
**Fantasiaurheilu** on peli, jossa pelaajat rakentavat kuvitteellisia joukkueita oikeiden joukkueiden pelaajista. Kuvitteelliset joukkueet pisteytetään todellisten pelaajien suoritusten mukaisesti. Fantasialiiga kääntää varsinaisen liigan tuottaman tilastomateriaalin mekanismiksi, joka mahdollistaa fantasialiigaa pelaavien keskinäisen kilpailun. Peliä pelataan nykyisin yleensä jonkin verkkopalvelun kautta.

Fantasiaurheilu keksittiin Yhdysvalloissa, missä ensimmäiset fantasialajit olivat baseball ja amerikkalainen jalkapallo. Pelejä pelattiin aluksi pelilaudoilla ja tietokoneilla ilman internetyhteyttä. Internetin tulon myötä peli levisi muihinkin joukkuelajeihin, kuten koripalloon, jalkapalloon ja jääkiekkoon sekä yksilölajeihin kuten golfiin ja autourheiluun. Pelistä tuli samalla suosittua myös Yhdysvaltain ulkopuolella, etenkin Kanadassa ja Britanniassa.

Fantasiaurheilupelejä tarjoavat nykyisin niin erikoissivustot kuin lähes kaikki suurimmat urheilumediatkin. Osa peleistä on ilmaisia, osa maksullisia, ja joissain voi voittaa rahapalkintoja.

Yksi tunnettu fantasiaurheilupalvelu on Fantasy Premier League (FPL), joka on Englannin korkeimpaan jalkapallon sarjatasoon eli Valioliigaan perustuva sarjan virallinen fantasialiiga. Peli on alun perin lanseerattu kaudelle 2002–2003.

Katso myös
----------

* Managerointipeli

Lähteet
-------

1. 1 2  Olli Sotamaa: Arkipäivän fantasiaa: Taidosta, faniudesta ja pelirytmistä fantasiajalkapallossa (PDF) *Pelitutkimuksen vuosikirja 2013*. Tampereen yliopisto. Viitattu 11.3.2016.
2. 1 2  Adam Augustyn & Nathan Zegura: Fantasy sport *Encyclopædia Britannica*. Viitattu 23.12.2019.
*Tämä artikkeli käsittelee Kraftwerkin kappaletta. Rammsteinin singlestä katso Das Modell (Rammstein)*

| "Das Modell"Kraftwerk |
| --- |
| Singlen "Das Modell" kansikuva |
| Singlen tiedot |
|  Albumilta | *The Man-Machine* |
|  B-puoli | "Neonlicht" |
|  Julkaistu | 1978 (Saksa)1981 (UK) |
|  Tekijä(t) | Ralf Hütter, Karl Bartos, Emil Schult |
|  Tuottaja(t) | Ralf Hütter, Florian Schneider |
|  Tyylilaji | synthpop |
|  Kesto | 03.38 |
|  Levy-yhtiö | EMI |
| Kraftwerkin muut singlet |
| "Die Roboter"1978 | "Das Modell"1978 | "Taschenrechner"1981 |

**Das Modell** (suom. *malli*, kirjoitettu myös muodossa **Das Model** monissa levypainoksissa) on Kraftwerk-yhtyeen kappale vuodelta 1978. Sen sävelsivät Ralf Hütter ja Karl Bartos, ja sanoittamiseen osallistui taiteilija Emil Schult. Kappale julkaistiin levyllä *Die Mensch-Maschine*. Kappale oli sijalla 1 Ison-Britannian listalla.

Kappale julkaistiin ensin 7"-singlelevyllä Saksassa (B-puoli: "Neonlicht"). Englanninkielisenä versiona se julkaistiin heinäkuussa 1981 lopulta "Computer love" -singlen B-puolelle. Tämä single saavutti sijan 36 Ison-Britannian listalla.

Kun radio-DJ:t alkoivat soittaa "Computer Love" -singlen B-puolta, levy-yhtiö EMI päätti julkaista joulukuussa 1981 singlen uuden version "The Model" A-puolena. Yhtyeen on sanottu vastustaneen julkaisua. Uusi single saavutti 1. sijan helmikuussa 1982 ja oli 21 viikkoa Ison-Britannian singlelistan sijoilla 1–75.

Cover-versiot
-------------

Kappaletta on versioitu aktiivisesti. Esimerkiksi Rammstein on tehnyt industrial-tyylisen cover-version "Das Modell" vuonna 1997. Suomalainen Eläkeläiset-yhtye on puolestaan tehnyt humppatyylisen cover-version "Humppamalli".

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Kraftwerk |
| --- |
|  |
| 
* Ralf Hütter
* Fritz Hilpert
* Henning Schmitz
* Falk Grieffenhagen

* Florian Schneider
* Wolfgang Flür
* Karl Bartos
* Fernando Abrantes
* Stefan Pfaffe

 |
|  |
| Studioalbumit | 
* Kraftwerk 1
* Kraftwerk 2
* Ralf und Florian
* Autobahn
* Radio-Aktivität
* Trans-Europa Express
* Die Mensch-Maschine
* Computerwelt
* Electric Café
* Tour de France Soundtracks

 |
|  |
| Livealbumit | 
* Minimum-Maximum
* The Catalogue

 |
|  |
| Kokoelmat | 
* The Mix

 |
|  |
| Singlejulkaisuja | 
* "Kometenmelodie 2"
* "Autobahn"
* "Radioaktivität"
* "Trans-Europa Express"
* "Europa Endlos"
* "Schaufensterpuppen"
* "Das Modell"
* "Die Roboter"
* "Neonlicht"
* "Computerliebe"
* "Computerwelt"
* "Taschenrechner"
* "Tour de France"
* "Aero-Dynamik"

 |

 |
**Daryl Boyle** (s. 24. helmikuuta 1987 Sparwood, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalaissyntyinen saksalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa DEL-liigassa pelaavaa Schwenninger Wild Wingsia. Boyle laukoo oikealta.

Ura
---

### Seuraura

Boyle debytoi Saksan DEL-liigassa kaudella 2011–2012 Augsburger Pantherin joukkueessa. Hän oli aikaisemmin pelannut Yhdysvalloissa AHL- ja ECHL-liigoissa sekä Kanadassa WHL-liigassa. Ensimmäisellä DEL-kaudellaan Boyle pelasi 52 ottelua tehopistein 7+16=23 keräten 18 rangaistusminuuttia ollen Augsburgerin tehokkain puolustaja. Seuraavat kaksi kautta Boyle toimi Augsburgerin kapteenina. Hän oli kummallakin kaudella joukkueen tehokkain puolustaja tehopisteillä 7+18=25 ja 4+22=26.

Daryl Boyle EHC Münchenin paidassa kaudella 2021–2022.
Boyle siirtyi kaudella 2014–2015 EHC Münchenin joukkueeseen. Hän pelasi uransa tähän asti tehokkaimman DEL-kauden tehden 44 ottelussa tehopisteet 11+20=31. Seuraavan kolmen kauden Boyle voitti Münchenin joukkueessa kolme Saksan mestaruutta. Boylen nykyinen sopimus EHC Münchenin kanssa päättyy kauden 2021–2022 jälkeen.

### Maajoukkueura

Boyle kuului Saksan olympiahopeaa voittaneeseen joukkueeseen Pyeongchangin talviolympialaisissa 2018. Hän pelasi turnauksessa seitsemän ottelua keräten yhden syöttöpisteen ja kaksi rangaistusminuuttia. Venäjän MM-kilpailuissa 2016 Boyle keräsi kaksi syöttöpistettä ja neljä rangaistusminuuttia pelaamassaan kahdeksassa ottelussa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Daryl Boyle *Olympedia*.  (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5  Daryl Boyle *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)
3. ↑  Augsburger Panther 2011-2012 Skater Stats *Elite Prospects*. Viitattu 7.11.2020. (englanniksi)
4. ↑  Augsburger Panther 2012-2013 Skater Stats *Elite Prospects*. Viitattu 7.11.2020. (englanniksi)
5. ↑  Augsburger Panther 2013-2014 Skater Stats *Elite Prospects*. Viitattu 7.11.2020. (englanniksi)
*Tämä artikkeli käsittelee järjestöä. Muita IAU-lyhenteen merkityksiä täsmennyssivulla.*
Kansainvälisen tähtitieteellisen unionin logo.
**Kansainvälinen tähtitieteellinen unioni** (engl. *International Astronomical Union*, lyh. *IAU*, ransk. *Union Astronomique Internationale*, lyh. *UAI*) on vuonna 1919 perustettu tähtitieteen ammattilaisista koostuva järjestö, joka päättää muun muassa tähtitieteeseen liittyvistä standardeista ja nimistöasioista kansainvälisellä tasolla. Se on yhteistyöjärjestö, jolla on lukuisia osastoja, 9 040 yksittäistä jäsentä ja 63 jäsenvaltiota.

Päätäntävalta
-------------

Kansainvälisellä tähtitieteellisellä unionilla on ainoana oikeus nimetä taivaankappaleita sekä niiden pinnanmuotoja. Esimerkiksi tietyn planeetan kuille tai taivaankappaleen pinnanmuodoille on usein määrätty tietty aihepiiri, jonka mukaan uudet kohteet nimetään. Kuun meret on nimetty mielentilojen mukaan, Uranuksen kuut William Shakespearen ja Alexander Popen teoksissa esiintyvien henkilöhahmojen mukaan. Lisäksi unioni määritteli muun muassa tähdistöjen rajat vuonna 1928 ja astronomisen yksikön (AU) pituuden vuonna 1976.

Aiheesta muualla
----------------

* Kansainvälisen tähtitieteellisen unionin kotisivut (englanniksi)
**Kansainvälinen tehtävämestari** eli *laadinnan kansainvälinen mestari* on tehtäväshakin suurmestarin jälkeen toiseksi korkein tehtäväshakissa ansioista shakkitehtävien laatimisessa myönnettävä kansainvälinen arvonimi. 

Kansainvälisen tehtävämestarin arvonimen myöntää nykyisin maailman tehtäväshakkijärjestö (*World Federation for Chess Compositions*, WFCC). Aiemmin WFCC oli nimeltään FIDE:n pysyvä tehtäväshakillinen toimikunta (PCCC) ja se toimi maailman shakkijärjestön (FIDE) alaisuudessa. Se irtautui itsenäiseksi järjestöksi ja muutti nimensä WFCC:ksi vuonna 2010.

Kansainvälisen tehtävämestarin arvon saamiseksi vaaditaan FIDE-albumeissa julkaistuista tehtävistä vähintään 25 pistettä. Pisteitä jaetaan siten, että lopputehtävästä saa 1,67 pistettä ja muista tehtävistä yhden pisteen.. Mikäli tehtävällä on useampi laatija, tehtävästä saatava pistemäärä jaetaan tasan laatijoiden kesken.. 

Laadinnan kansainvälisen mestarin arvo on myönnetty vuoden 2012 loppuun mennessä kaikkiaan 186 henkilölle.  Kuten tehtäväshakin suurmestarin titteli, myös kansainvälisen tehtävämestarin arvonimi voidaan myöntää vanhoista ansioista myös postuumina, mikäli FIDE-albumien pistevaatimus täyttyy. 

Ensimmäisenä laadinnan kansainvälisen mestarin arvon saivat vuonna 1959 André Chéron (1895–1980), Arnoldo Ellerman (1893–1969), Aleksandr Herbstmann (1900–1982), Jan Hartong (1902–1987) ja Cyril S. Kipping (1891–1964). Suomesta arvonimen ovat saaneet :

* Pauli Perkonoja (s. 1941) 1969
* Matti Myllyniemi (1930–1987) 1976
* Jan Hannelius (1916–2005) 1977
* Erkki A. Wirtanen (1911–1979) 1979
* Unto Heinonen 1992

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Suomalaisten albumipisteet (Arkistoitu – Internet Archive) ST 18.12.2010 Viitattu 25.12.2012
2. 1 2  Luettelo kansainvälisen tehtävämestarin arvon saaneista henkilöistä WFCC 24.11.2012 (englanniksi) Viitattu 25.12.2012
3. ↑  Suomalaisten tehtäväshakillisia arvoja (Arkistoitu – Internet Archive) ST 26.8.2011 Viitattu 25.12.2012
**Atarin videopelihautajaiset** oli videopeliyhtiö Atarin 26. syyskuuta 1983 toteuttama massiivinen myymättömien pelimoduulien ja -konsoleiden hautaaminen kaatopaikalle New Mexicossa. Yhtiö kuljetti kaatopaikalle 14 rekkakuormaa, yli 700 000 kappaletta Atari 2600 -konsolin pelimoduuleita ja useita konsoleita. Pelivälineet haudattiin yöllä ja niiden päälle valettiin betonia, jotta sivulliset eivät pääsisi niihin käsiksi. Tapahtuma johtui tarpeesta päästä eroon tuhansista myymättömistä peleistä ja konsoleista, jotka olivat kasaantuneet varastoihin videopelibisnekseen iskeneen laman myötä. Hautauman uskottiin sisältävän lähinnä kaupallisesti epäonnistuneen *E.T. the Extra-Terrestrial* -videopelin ja *Pacmanin* Atari 2600 -version moduuleita, mutta todellisuudessa kaatopaikalle haudattiin useita erilaisia pelejä kuten miljoonia myyneitä *Yars’ Revenge* ja *Raiders of the Lost Ark*.

Fuel Industries ja Microsoft aloittivat New Mexicon hallituksen kanssa kaivaukset hautauman löytämiseksi osana aiheesta tehtävää dokumenttia ja 26. huhtikuuta 2014 hautauma löydettiin Alamogordosta. Hautaumasta paljastui tuhansia pelimoduuleita ja murskaantunutta tietokonelaitteistoa. Zak Penn ohjasi aiheesta *Atari: Game Over* -nimisen dokumenttielokuvan vuonna 2014 ja sen tuotti Xbox Entertainment Studios.
Kaivauksen tehneiden mukaan he kiinnittivät huomion tavallisiin ja halvalla saataviin asioihin yksilöllisten tai harvinaisten asioiden sijaan. Kaivaus oli menetelmä osoittaa, että videopelit saavat erilaisia kulttuurillisia merkityksiä erilaisissa konteksteissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Brian Crecente: Unearthed E.T. Atari games will be curated by New Mexico space museum and then sold (html)  30.5.2014. Polygon. Viitattu 13.8.2014. (englanniksi)
2. 1 2  Samuli Tiikkaja: Dokumenttiryhmä löysi "maailman huonoimman pelin" maankaatopaikalta (html)  27.4.2014. Helsingin Sanomat. Viitattu 13.8.2014. (suomeksi)
3. ↑  Gillian Orr: Why did Atari bury its E.T. video game? (html)  28.4.2014. The Independent. Viitattu 13.8.2014. (englanniksi)
4. 1 2  Why We Dug Atari *theatlantic.com*.  7.8.2014. Viitattu 3.12.2020. (englanniksi)
5. ↑  Nicoll, Benjamin: *Minor Platforms in Videogame History*, s. 12. Amsterdam University Press. doi:10.5117/9789462988286.  (englanniksi)
**Porin Poikakuoro** on Porin Mies-Laulun vuonna 1969 perustama kuoro.

Historia
--------

Poriin haluttiin saada aktiivinen ja virallinen poikakuoro pitkän tauon jälkeen. Ennen tätä olivat pojat laulaneet Käppärän ja Cygnaeuksen koulujen kuoroissa. Kuoro aloitti nimellä "Porin Mies-Laulun poikakuoro", mutta itsenäistyi ja muutti nimensä nykyiseen muotoonsa. Kuoron ensimmäinen johtaja oli Jukka Sampolahti, vuosina 1969–1980. Hänen jälkeensä ovat virkaa hoitaneet Esko Mattila 1980–1981 ja Juhana Nevalainen 1981–1982. Musiikinopettaja Osmo Janhunen toimi kuoronjohtajana keväällä - kesällä 1982. Vuodesta 1982 kuoron johtajana toimi pitkään kuoronjohtaja, musiikkiluokanopettaja Vuokko Järvenpää. Nykyään kuoronjohtaja on Minna Särkinen. Opettaja Lauri Lehtonen toimi kuorossa stemmaopettajana 80-luvun alusta 90-luvun alkuun. Kuoron toisena johtaja toimi vuosina 1990-1997 Virosta Suomeen muuttanut kuoronjohtaja Guido Ausmaa. Kuoron toimintaa tukemaan perustettiin vuonna 1988 Porin Poikakuoro Tuki ry. Porin Poikakuoro on SULASOL Nuorten Kuoroliiton jäsenkuoro. Kuoro on osallistunut aktiivisesti kuoroliiton toimintaan.

Kuoro
-----

Porin Poikakuoro on SATB-tyyppinen poikakuoro. Kuoron ohjelmistoon kuuluu kirkkomusiikkia eri aikakausilta sekä muuta kuoromusiikkia. Kuoro harjoittelee 1–2 kertaa viikossa ja pitää leirejä muutamia kertoja lukuvuoden aikana. Kuoro on myös aktiivisesti tehnyt useita matkoja Eurooppaan.

Diskografia
-----------

* *Psallat Scholarum* *1979*
* *Tiernapojat ja muita kauneimpia joululauluja*, 1996
* Soundtrack *Kaksipäisen kotkan varjossa*, 2005

Filmografia
-----------

Kuoro teki elokuvadebyyttinsä vuonna 2005 esiintymällä ohjaaja Timo Koivusalon elokuvassa *Kaksipäisen Kotkan varjossa*. Kuoro esittää elokuvassa laulun *Miespolvien Marssi* yhdessä Porin Mies-Laulun kanssa.

Aiheesta muualla
----------------

Kotisivut
www.porinpoikakuoro.fi

The Pori Boys Choir
Les Petits Chanteurs de Pori
**Emi Yamamoto** (jap. 山本 絵美, *Yamamoto Emi*; s. 9. maaliskuuta 1982 Kanagawa) on japanilainen jalkapalloilija.

Jalkapallomaajoukkue
--------------------

Yamamoto debytoi Japanin maajoukkueessa tammikuussa 2003. Hän kuului Japanin joukkueeseen myös MM-kilpailuissa 2003 ja kesäolympialaisissa 2004. Hän on pelannut 22 maaottelua ja tehnyt niissä neljä maalia.

Lähteet
-------

1. ↑  Japanin jalkapalloliitto(japaniksi)

Japanin joukkue – Jalkapallon naisten MM-kilpailut 2003
1 Yamago |
2 Ōbe |
3 Isozaki |
4 Yamagishi |
5 Sakai |
6 Kobayashi |
7 Kawakami |
8 Miyamoto |
9 Arakawa |
10 Sawa |
11 Ōtani |
12 Onodera |
13 Nakachi |
14 Yano |
15 Miyazaki |
16 Yamamoto |
17 Yanagita |
18 Maruyama |
19 Sudō |
20 Miyama |
Valmentaja Ueda

Japanin joukkue – Jalkapallo kesäolympialaisissa 2004
1 Yamago |
2 Yano |
3 Isozaki |
4 Ōbe |
5 Kawakami |
6 Sakai |
7 Yamamoto |
8 Miyamoto |
9 Arakawa |
10 Sawa |
11 Ōtani |
12 Yamagishi |
13 Shimokozuru |
14 Maruyama |
15 Yanagita |
16 Kobayashi |
17 Andō |
18 Onodera |
Valmentaja Ueda
Emil Göldi
**Emil August Göldi** (kirjoitetaan myös Goeldi) (28. elokuuta 1859 Nesslau-Krummenau, Sveitsi – 5. heinäkuuta 1917 Bern (kuolinpaikaksi mainitaan myös Zürich)) oli sveitsiläis-brasilialainen luonnontieteilijä ja eläintieteilijä.

Göldi opiskeli eläintiedettä Jenan yliopistossa Ernst Haeckelin johdolla. Vuonna 1884 Ladislau de Souza Mello Netto, *Musei Imperial e Nacional*in johtaja, kutsui Göldin työskentelemään museoonsa. Göldi saapui Rio de Janeiroon 1885 ja aloitti työnsä Brasilian Kansallismuseossa (nykyisin Museu Nacional do Rio de Janeiro).

Göldi erotettiin toukokuussa 1890, paljolti poliittisten syiden takia. Parán kuvernööri Lauro Sodré kutsui silloin Göldin kohentamaan Parán luonnonhistoriallista ja etnografista museota Belémissä. Museon oli perustanut Domingos Soares Ferreira Penna vuonna 1866. Göldi saapui Belémiin 9. kesäkuuta 1894. Hän sai avustajikseen useita ulkomaisia tutkijoita, muun muassa sveitsiläisen kasvitieteilijän Jacques Hüberin (1867–1914), saksalaisen eläintieteilijän Maria Emilie Snethlagen (1868–1929), geologit Friedrich Katzer (1861–1925) ja Alexander Karl von Kraatz-Koschlau (1867–1900), sekä hyönteistieteilijä, kansatieteilijä ja kasvitieteilijä Adolpho Ducken (1876–1959).

Museo nimettiin Göldin kunniaksi *Museu Paraense Emílio Goeldi*ksi vuonna 1902.

Vuonna 1905 Göldi luopui virastaan terveydellisistä syistä ja muutti takaisin Sveitsiin. Museonjohtajina toimivat Göldin jälkeen Hüber, Snethlage ja Ducke.

Vuonna 1889 Göldi avioitui Adelina Meyerin kanssa ja heille syntyi kuusi lasta: Walther Eugenio Goeldi (1890–1960), Cornélia Goeldi (1891–1975), Leonie Goeldi (1892–1965), Mathilde Goeldi (1894–1983), Oswaldo Goeldi (1895–1961) ja Arnaldo Goeldi (1897–1977).

Göldi nimesi ja kuvaili linnuista muun muassa paksunokkajakamarin (*Galbalcyrhynchus purusianus*). Hänen kunniakseen on nimetty isonokimuura (*Myrmeciza goeldii*).

Lähteet
-------

1. ↑  Elämäkerta (Arkistoitu – Internet Archive) (portugaliksi)
2. ↑  ITIS (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Museu Paraense Emílio Goeldi

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* International Plant Names Index
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Historical Dictionary of Switzerland
* IdRef

 |

 |
**Koumaradaíoi** (kreik. Κουμαραδαίοι; myös transl. *Koumaradéi*) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Sámoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Anatolikí Sámoksen kuntaan, Sámoksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 123 (vuonna 2011).

Koumaradaíoin kylä sijaitsee Karvoúnis-vuoren etelärinteessä Sámoksen eteläisissä keskiosissa noin 12 kilometriä länteen Pythagóreiosta ja noin 26 kilometriä lounaaseen Sámoksen kaupungista. Se on rakennettu noin 340 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Kylän nimen katsotaan tulevan seudun mansikkapuista (κουμαριά, *koumariá*). Koumaradaíoi muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Κουμαραδαίων, *Topikí Koinótita Koumaradaíon*), johon kuuluu varsinaisen Koumaradaíoin kylän lisäksi Megáli Panagían luostari (*Moní Megális Panagías*). Koko yhdyskunnan väkiluku on 130.

Ennen vuotta 2011 kylä kuului Pythagóreion kuntaan ja vuosina 2011–2019 Sámoksen kuntaan ja sen Pythagóreion kunnallisyksikköön.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. ↑  Koumaradei village *SamosIn*. Viitattu 1.9.2020.
**Ethelweard** (*Æðelweard*, noin 904 – 2. elokuuta 924) oli Edvard Vanhemman poika. *Anglosaksien kronikan* erään version mukaan Æðelweard ("lukuhaluinen poika") nimitettiin kuninkaaksi. 

Oletettavasti Etherweard eli erakkona Bridgnorthissa ja Witenagemot valitsi hänet kuninkaaksi Wessexissä isänsä kuoleman jälkeen. Merciassa kuninkaaksi valittiin kuitenkin velipuoli Athelstan. *Anglosaksien kronikan* Worcesterin käsikirjoitus viittaa Athelstaniin kuninkaana "mercialaisten valitsemana", muiden mukaan hän yksinkertaisesti "peri kuningaskunnan". Ethelweard kuitenkin kuoli Oxfordissa sopivasti oltuaan vallassa vain kuusitoista päivää (tietoa ei ole edesauttoiko Athelstan tämän tapahtumista) ja Athelstanille siirtyivät kaikki isänsä maa-alueet. Ethelweard haudattiin Winchesteriin.

Ethelweardia ei usein lasketa Englannin kuninkaaksi (esimerkiksi brittimonarkian virallinen sivusto ) vaan listataan ainoastaan Wessexin kuninkaaksi.

Lähteet
-------

1. ↑



|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä:**Edvard Vanhempi** | **Englannin kuningas**924 | Seuraaja:**Athelstan** |

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Englannin hallitsijat ja valtionpäämiehet (927–1707) |
| --- |
|  |
| 
* Alfred Suuri
* Edvard Vanhempi
* Ethelweard
* Athelstan
* Edmund I
* Edred
* Edwy
* Edgar Rauhaisa
* Edvard Marttyyri
* Ethelred Neuvoton
* Sven Haaraparta
* Ethelred Neuvoton
* Edmund Rautakylki
* Knuut Suuri
* Harald Jäniksenkäpälä
* Knuut III Hardeknut
* Edvard Tunnustaja
* Edgar Atheling
* Harald Godwininpoika
* Vilhelm Valloittaja
* Vilhelm Punainen
* Henrik I
* Tapani
* Matilde
* Eustace IV
* Henrik II
* Rikhard Leijonamieli
* Juhana Maaton
* Ludvig VIII
* Henrik III
* Edvard I
* Edvard II
* Edvard III
* Rikhard II
* Henrik IV
* Henrik V
* Henrik VI
* Edvard IV
* Henrik VI
* Edvard IV
* Edvard V
* Rikhard III
* Henrik VII
* Henrik VIII
* Edvard VI
* Lady Jane Grey
* Maria I
* Filip II
* Elisabet I
* Jaakko I
* Kaarle I
* Oliver Cromwell
* Richard Cromwell
* Kaarle II
* Jaakko II
* Maria II
* Vilhelm III Oranialainen
* Anna

 |

 |
**Sosiaalikeskus Satama** oli vuosina 2009–2011 Helsingin Verkkosaaressa toiminut autonominen sosiaalikeskus, joka sijaitsi purkutuomion saaneessa vanhassa konttiterminaalirakennuksessa Hermannin rantatien varrella. Nuorisoasiainkeskuksen välityksellä kaupunki vuokrasi rakennuksen talonvaltaajille omaehtoista kulttuuritoimintaa varten. Syynä nuorisoasiankeskus esitti tarpeen rauhoittaa talonvaltaustoimintaa, joka oli kiihtynyt sosiaalikeskus Siperian tulipalon 2006 jälkeen.

Sisätilat
Osa talonvaltaajista teki vapaaehtoistyötä Itä-Euroopasta tulleiden romanien parissa, ja pian sosiaalikeskuksen pihalle perustettiin romanien asuntovaunuleiri. Taustalla oli Romanian ja Bulgarian vuonna 2007 voimaan astunut Euroopan unionin jäsenyys, jonka myötä romanit saattoivat oleskella maassa kolmen kuukauden ajan, kuitenkin ilman oikeutta sosiaaliturvaan. Leiri aiheutti voimakkaita reaktioita kaupungin ja median suunnalta. Nuorisolautakunta esitti kaupungille, että romaneille etsittäisiin vaihtoehtoinen leiriintymispaikka, mutta kaupunginhallitus jätti asian käsittelemättä. Kaupunki etsi leiriongelmaan ratkaisua turvallisuus- ja järjestyspolitiikan avulla muun muassa puuttumalla paloturvallisuuteen ja epäiltyyn rikollisuuteen.

Vuokrasopimusta ei voitu purkaa ilman perustetta eivätkä talonvaltaajat halunneet häätää leiriä. Ratkaisuksi kiistaan tuli rakennuksen purkaminen. Rakennuslautakunta vetosi päätöksessään alueen nopeutuneisiin rakennussuunnitelmiin sekä rakennuksen huonoon kuntoon. Vuokrasopimus purettiin 1. kesäkuuta alkaen, ja poliisi hääti sosiaalikeskukseen jääneet talonvaltaajat ja romanit 30. elokuuta 2011. Samaan aikaan alkoivat rakennuksen purkutyöt.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Sosiaalikeskus Satama *finna.fi*.  12.05.2011. Helsingin kaupunginmuseo. Viitattu 7.6.2021.
2. ↑  Oksanen, Kimmo: Helsinki hajottaa kerjäläisleirin Kalasatamassa *Helsingin Sanomat*.  24.10.2009. Viitattu 6.6.2021.
3. 1 2 3  Jokela, Maija: Kaupungin rajat. Sosiaalikeskus Satama, nuorisopolitiikka ja romanit *Sosiologia-lehden blogi*.  31.3.2017.  Arkistoitu 29.8.2017. Viitattu 8.4.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Sosiaalikeskus Satama** Wikimedia Commonsissa
**Frank Whittle** (1. kesäkuuta 1907 Coventry – 9. elokuuta 1996) oli brittiläinen lentokoneinsinööri, joka oli kehittämässä suihkulentokonetta ennen toista maailmansotaa ja sen aikana.

Suihkumoottorin keksiminen liitetään usein Whittleen, joka patentoi turbojettimoottorin 1930-luvulla. Ensimmäisen toimivan suihkumoottorin suunnitteli saksalainen Hans von Ohain.

Whittle oli auksi Kuninkaallisten ilmavoimien RAF:n mekaanikko, mutta hänet komennettiin Cambridgeen jatko-opintoihin ja ylennettiin upseeriksi. Vuosina 1932–1934 hän oli RAF:n lentokoulussa, josta hän palasi vuosiksi 1934–1937 Cambridgeen. Hän päätyi tutkimuksissaan siihen, että suuriin lentonopeuksiin päästiin vain suihkumoottorilla ja loi ensimmäisen konseptin siitä vuonna 1928. 

Whittle perusti RAF:n hyväksynnällä Power Jets -yrityksen vuonna 1935. Yritys kansallisettiin vuonna 1944.

Britannian ensimmäinen suihkulentokone Gloster E.28/39 lensi 15. toukokuuta 1941. Koneen W.1X moottori ja W.2B -moottorin suunnitelmat toimitettiin Yhdysvaltoihin General Electricille. Bell XP-59A Airacomet lensi lokakuussa 1942. Brittiläinen Gloster Meteor saatiin operatiiviseen kuntoon vuonna 1944.

Sodan jälkeen Whittle muutti Yhdysvaltoihin, jossa hän toimi tutkijana.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Frank Whittle (1907 - 1996) BBC. Viitattu 16.4.2019.
2. 1 2  Seppo Zetterberg (toim. suomalainen laitos): *Muutosten vuosisata 4*, s. 277. Alkuteos: Power, Wealth & Powerty, The Family, Science, The Arts, Passing Parade. WSOY, 1994. ISBN 951-0-18421-7.
3. ↑  The Development of Jet Engines During The War *cs.stanford.edu*. Viitattu 15.4.2019.
4. ↑  Hans Joachim Pabst von Ohain  9.3.2019. Encyclopaedia Britannica. Viitattu 16.4.2019.
5. ↑  Whittle, Sir Frank The National Aviation Hall of Fame.  Arkistoitu 26.4.2019. Viitattu 26.4.2019. (englanniksi)
6. ↑  Whittle W.1X Engine Smithsonian National Air and Space Museum.  Arkistoitu 14.4.2019. Viitattu 26.4.2019. (englanniksi)

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Frank Whittle**.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Franciska Sundholm** (o.s. **Diehl**; s. 16. lokakuuta 1937 Helsinki) on suomalainen kemisti, filosofian tohtori ja Helsingin yliopiston polymeerikemian emeritaprofessori. Hän on ollut eläkkeellä vuodesta 2000. Häntä on luonnehdittu intohimoiseksi kemian tutkijaksi.

Diehl kirjoitti ylioppilaaksi 1955 Töölön ruotsinkielisestä yhteiskoulusta (Tölö svenska samskola). Hän opiskeli Helsingin yliopistossa, josta hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1960, lisensiaatiksi 1965 ja tohtoriksi 1970. Hänen englanninkielinen väitöskirjansa (1969) oli otsikoitu *EPR studies of compounds related to lignin. 5, The cation radical of coniferyl alcohol*. Hän oli Helsingin yliopiston dosentti vuosina 1971–1988 ja Teknillisen korkeakoulun dosentti 1974–1998.

Hän työskenteli Helsingin yliopistossa assistenttina (1959–1969) ja virkaatekevänä apulaisprofessorina (1971–1979). Tästä ajasta hän oli Jyväskylän yliopiston professorin viransijaisena (1973) ja Teknillisen korkeakoulun professorin viransijaisena (1974), Helsingin yliopiston amanuenssina ja virkaatekevänä professorina (1976–1987). Vuosina 1988-2000 hän oli polymeerikemian professori. Hän työskenteli myös ulkomailla: tutkijana Britanniassa Southamptonin yliopistossa (1970 ja 1982), Ranskassa (ydintutkimuskeskus CEN Grenoble, 1975) ja Neuvostoliitossa Moskovassa (Chemical Physics Moscow, 1976).

Sundholm on toiminut monissa valtiollisten elinten asiantuntija- ja luottamustehtävissä. Hänen tieteellinen tuotantonsa käsittää noin 250 (toisen lähteen mukaan lähes 300) julkaisua orgaanisen kemian, fysikaalinen kemian, polymeerikemian tai genealogian alalta.

Sundholm on ollut Suomen Tiedeseuran jäsen vuodesta 1988.

Franciska Sundholmin puoliso (1960–) on fysikaalisen kemian professori Göran Sundholm.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  *Suomen professorit 1640–2007*, Professoriliitto, 2008 (ISBN 978-952-99281-1-8 ja 978-952-99281-2-5, viitattu 2 huhtikuuta 2019), s. 703View and modify data on Wikidata
2. 1 2  Jäsenluettelo – Suomen tiedeseuran varsinaiset jäsenet (pdf)  päivitetty 31.5.2018. Suomen Tiedeseura, scientiarum.fi. Viitattu 2.4.2019. [vanhentunut linkki]
3. ↑  Sisko Loikkanen: Franciska Sundholm. Intohimoinen tutkija (pdf) (artikkelisarja *Suomalaiset naiset ja kemia*. Sarjassa esitellään ansioituneita suomalaisia naiskemistejä) *Kemia-lehti, 1/2016, s. 34*. Viitattu 2.4.2018. [vanhentunut linkki]
4. ↑  Franciska Sundholm: EPR studies of compound related to lignin. 5, The cation radical of coniferyl alcohol (Väitöskirja/ Helsingin yliopisto; julkaistu sarjassa Commentationes physico-mathematicae, 36: 8)  1969. Helsinki:  Societas scientiarum Fennica (teostiedot via kansallisbibliografia Fennica). Viitattu 2.4.2019. (ruotsiksi)[vanhentunut linkki]
5. 1 2 3  Peter Holmberg: Sundholm, Franciska *Uppslagsverket, uppslagsverket.fi*. Schildts förlags Ab. Viitattu 2.4.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Sundholmista on artikkeli *Kuka kukin on 2003* -teoksessa.

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Uppslagsverket Finland

 |

 |
**Panagía (Neitsyt Maria) Chrysoskalítissan luostari** (kreik. Μονή Παναγίας Χρυσοσκαλίτισσας, *Moní Panagías Chrysoskalitíssas*) on ortodoksinen luostari Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee saaren lounaisrannikolla Váthin kylän lähellä Inachórissa Kíssamoksen kunnassa noin 72 kilometriä lounaaseen Chaniásta.

Chrysoskalítissan luostarin kirkko sisältä.
Chrysoskalítissan luostari on perustettu vuonna 1637. Se oli alun perin munkkiluostari ja muutettiin nunnaluostariksi vuonna 1940. Nykyisin se on jälleen munkkiluostari. Luostari on omistettu Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumiselle ja Pyhälle Kolminaisuudelle. Vuoden 2011 väestönlaskennassa luostarissa oli 66 asukasta.

Luostari on rakennettu 35 metriä korkealle kukkulalle, josta on hyvä näkymä merelle. Luostarin nimi tarkoittaa "Kultaisen portaan Neitsyt Mariaa". Kerrotaan, että yksi luostarille nousevasta 98 portaasta olisi ollut aiemmin kultainen, ja että vain ne, jotka todella uskovat, voivat edelleen nähdä sen. Yhden version mukaan kultainen porras olisi myyty turkkilaisvallan aikana luostarin taloudellisten ongelmien vuoksi. Toisen version mukaan nimi olisi peräisin siitä, että turkkilaisvallan aikana luostarin kulta-esineet kätkettiin yhden portaan alle.

Lähteet
-------

1. 1 2  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. 1 2 3 4  Μονή Παναγίας Χρυσοσκαλίτισσας *Cretan Beaches*. Viitattu 9.3.2015.
3. ↑  Ανδρώες Μονές Ιερά Μητρόπολη Κισάμου και Σελίνου. Viitattu 14.5.2021.
4. ↑  Ελαφονήσι και Μονή Χρυσοσκαλίτισσας *Elena Beach*.  Arkistoitu 24.7.2014. Viitattu 9.3.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Panagía Chrysoskalítissan luostari** Wikimedia Commonsissa
*Tämä artikkeli kuvaa Britannian kuninkaallisen laivaston Barfleur-luokan linjalaivaa. Sanan muita merkityksiä on täsmennyssivulla.*

**HMS Barfleur** oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1768 vesillelaskettu Barfleur-luokan 90-tykkinen toisen luokan linjalaiva.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Barfleur-luokka*
Sir Thomas Sladen suunnittelema alus tilattiin 19. lokakuuta 1761 Chathamin telakalta, jossa rakennustöistä vastasi heinäkuuhun 1767 saakka Edward Allin ja sen jälkeen Joseph Allin. Alus nimettiin 15. marraskuuta. Köli laskettiin 22. marraskuuta 1762. Alus laskettiin vesille 30. heinäkuuta 1768 ja valmistui tammikuussa 1771 vartiolaivana. Valmistuskustannukset olivat 49 222 puntaa kolme shillinkiä ja penny.

Palvelus
--------

Alus oli kesäkuussa 1773 kuningas Yrjö III:n laivastokatselmukseen määrätyn osaston komentajan vara-amiraali Thomas Pyen lippulaivana päällikkönään Edward Vernon.

Yhdysvaltain vapaussodassa alus oli kontra-amiraali Samuel Hoodin lippulaivana Leewardsaarilla. Se osallistui 28. huhtikuuta 1781 lippulaivana päällikkönään John Knight ratkaisemattomaan Martiniquen edustalla tapahtuneeseen kohtaamiseen kontra-amiraali Comte de Grassen johtaman Ranskan laivaston kanssa. Taistelussa aluksella sai surmansa viisi miestä. Alus osallistui 5. syyskuuta 1781 Chesapeaken taisteluun päällikkönsä Alexander Hoodin johdolla ja Samuel Hoodin lippulaivana. Hood kärsi taistelussa tappion, millä oli vaikutusta vapaussodan lopputulokseen. Sodan aikana se osallistui vielä St. Kittsin ja Saintesin taisteluihin.

Ranskan vallankumoussodissa ja Napoleonin sodissa alus osallistui vuonna 1794 Ushantin taisteluun kontra-amiraali George Bowyerin lippulaivana päällikkönään Cuthbert Collingwood. Alus kohtasi taistelussa 29. toukokuuta 1794 Ranskan laivaston *Indomptablen* ja osallistui päätaisteluun 1. kesäkuuta menettäen yhdeksän miestä kaatuneina ja 25 haavoittuneina. Vuonna 1795 alus osallistui Groix'n taisteluun ja pari vuotta myöhemmin Cabo de São Vicenten taisteluun. Napoleonin sotien päätyttyä alus siirrettiin Chathamissa reserviin ja romutettiin tammikuussa 1819.

Lähteet
-------

* Winfield, Rif: *British Warships in the Age of Sail 1793-1817 - Design, Construction and Fates*. Minnesota: Seaforth Publishing, 2005. ISBN 978-1-84415-717-4. (englanniksi)
* Winfield, Rif: *British Warships in the Age of Sail 1817-1863 - Design, Construction, Careers and Fates*. Barnsley: Seaforth Publishing, 2014. ISBN 978-1-84832-169-4. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Winfield, Rif s. 21

*Barfleur*-luokan linjalaivat

|  |
| --- |
| *HMS Barfleur* - *HMS Prince George* - *HMS Princess Royal* - *HMS Formidable* |
| Edeltäjä: *HMS Queen* – Seuraaja: Duke-luokka |
*Tämä artikkeli kuvaa Britannian kuninkaallisen laivaston toisen luokan linjalaivaa. Sanan muita merkityksiä on täsmennyssivulla.*

**HMS Barfleur** oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1697 vesillelaskettu 90-tykkinen toisen luokan linjalaiva.

Valmistus
---------

Alus tilattiin 20. joulukuuta 1694 Deptfordin telakalta, jossa sen rakennustöistä vastasi Fisher Harding. Alus laskettiin vesille 10. elokuuta 1697. Sen suunniteltu hinta oli 33 958 puntaa.

Palvelus
--------

Alus otettiin palvelukseen 1701 amiraali Sir George Rooken laivasto-osastoon amiraali Sir Cloudesley Shovellin lippulaivana päällikkönään Thomas Jennings. Seuraavana vuonna alus oli edelleen Rooken laivasto-osastossa päällikkönään Francis Wyvill. Se oli elokuussa Cadizin edustalla valvomassa saartoa ja 12. lokakuuta Vigon taistelussa. Alus valtasi takaisin helmikuussa 1695 vallatun HMS *Dartmouthin*. Se aloitti kotimatkan 19. lokakuuta.

Alus oli vuonna 1704 Shovellin lippulaivana päällikkönään James Stewart, joka sai surmansa helmikuussa 1705. Alus osallistui 13. elokuuta 1704 Vèlez-Málagan taisteluun, jolloin sen miehistöstä sai surmansa kuusi ja haavoittui 24. Vuonna 1705 aluksen päälliköksi tuli Sir Edward Whitaker, ja se kuului edelleen Shovellin laivastoon. Alus oli seuraavana vuonna kotivesillä päällikkönään Robert Fairfax. Alus siirrettiin Portsmouthista Deptfordiin vuonna 1713 uudelleen rakennettavaksi 80-tykkisenä kolmannen luokan linjalaivana.

Alus rakennettiin uudelleen vuoden 1706 hankintaohjelman (engl. *1706 Establishment*) mukaisesti. Muutostyö tilattiin 3. elokuuta 1713 Deptfordin telakalta, jossa rakennustyöstä vastasi heinäkuuhun 1715 saakka Joseph Allin ja sen jälkeen Richard Stacey. Sen köli laskettiin 9. joulukuuta, ja se laskettiin vesille 27. kesäkuuta 1716. Työt saatiin päätökseen 4. syyskuuta, jolloin valmistuskustannukset olivat 23 956 puntaa 12 shillinkiä ja 9 pennyä. Kustannukset sisälsivät varustamisen, mutta myöhemmin maksettiin vielä maaliskuussa 1717 tehdyistä muutoksista 1 891 puntaa 3 shillinkiä ja 5 pennyä.

Alus osallistui vuonna 1718 Cape Passaron taisteluun. Se palveli myös Itävallan perimyssodassa vuosina 1739–1748 osallistuen muun muassa Toulonin taisteluun 22. helmikuuta 1744. Alus poistettiin palveluksesta vuonna 1745.

Alus muutettiin 80-tykkiseksi kolmannen luokan linjalaivaksi vuonna 1755. Alus sijoitettiin vuonna 1764 emälaivaksi, ja se romutettiin heinäkuussa 1783.

Lähteet
-------

* Winfield, Rif: *British Warships in the Age of Sail 1603-1714 - Design, Construction, Careers and Fates*. Barnsley: Seaforth Publishing, 2009. ISBN 978-1-84832-040-6. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3  Winfield, Rif s. 35
2. ↑  Winfield, Rif s. 39
**HMS Axford** (viirinumero P3103) oli Britannian kuninkaallisen laivaston 1950-luvulla valmistettu Ford-luokan meritorjunta-alus.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Ford-luokka*
Alus tilattiin William Simons and Companyltä Renfrewistä, missä köli laskettiin telakkanumerolla 796. Se laskettiin vesille 30. syyskuuta 1954 ja valmistui vielä samana vuonna. Alus nimettiin West Yorkshiressä olevan Axfordin kylän mukaan.

Palvelus
--------

Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Sussexin laivastoreserville, missä se oli torpedo- ja sukellusveneidentorjuntayksikkönä. Se teki kolmesti vuodessa kahden viikon koulutuspurjehduksen sukellusveneidentorjuntakyvyn ylläpitämiseksi. Sukellusveneidentorjuntakoulutuksen lisäksi aluksella tehtiin runsaasti laivastovierailuita kuten Ostendeen, Dunkerqueen, Calais'hen, Dieppeen, Fécampiin ja Kanaalisaarille. Alus saattoi kuninkaallisen jahdin 1950 puolessa välissä.

Alus poistettiin 1957 palveluksesta ja siirrettiin 1963 reserviin, mistä se myytiin 9. syyskuuta 1966 Nigerian laivastolle nimettynä *Kadunaksi*. Se romutettiin 1975.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1947–1995*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1995. ISBN 0-85177-605-1. (englanniksi)
* Colledge, J. J. & Warlow, Ben: *Ships of the Royal Navy - The Complete Record of all Fighting Ships of the Royal Navy from the 15th Century to the Present*, s. 30. Newbury, UK: Casemate, 2010. ISBN 978-1-935149-07-1. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  Clydesite - HMS Axford[vanhentunut linkki]
2. ↑  HMS Axford
3. ↑  battleships-cruisers.co.uk - patrol crafts
Neumann
**Porin kaupungin 450-vuotisjuhlakonsertti** oli 16. heinäkuuta vuonna 2008 Porin Kirjurinluoto Arenalla pidetty ilmaiskonsertti. 

Konsertissa esiintyi suuri joukko Porista tai Porin seudulta kotoisin olevia artisteja. Tilaisuuden juontajana toimi elokuvaohjaaja Timo Koivusalo. Esiintyjiä säesti Pori Sinfonietta kapellimestarinaan Jukka Iisakkila. 

Tapahtuman järjesti perustamisensa 450-vuotisjuhlan kunniaksi Porin kaupunki ja sen teknisestä toteutuksesta vastasi Pori Jazz. Kolme ja puoli tuntia kestänyt konsertti radioitiin myös suorana lähetyksenä YLE Satakunnan radiossa. 

Juhlakonsertti keräsi paikalle yleisöä arvioiden mukaan noin 40 000 henkeä. Tapahtumaa kunnioitti läsnäolollaan myös tasavallan presidentti Tarja Halonen puolisoineen.

Konsertin esiintyjät
--------------------

Elonkorjuu
* Danny
* Elonkorjuu
* Eve
* Rainer Friman
* Eino Grön
* Jussi Hakulinen
* Mira Kunnasluoto
* Olli Lindholm
* Neumann
* Nuoret Vihaiset Miehet
* Jari Perkiömäki
* Pori Jazz All Stars
* Pori Sinfonietta
* Mari Rantasila
* Tapani Rinne
* Ville Salonen
* Antti Sarpila
* Simo Silmu
* Juha Suominen
* Seppo Tyni
* Jorma Uotinen

Kuvia konsertista
-----------------

* DannyDanny
* Rainer FrimanRainer Friman
* Jussi HakulinenJussi Hakulinen
* Olli LindholmOlli Lindholm
* Nuoret Vihaiset MiehetNuoret Vihaiset Miehet
* Seppo TyniSeppo Tyni
* Jorma UotinenJorma Uotinen

Lähteet
-------

* Porin kaupungin henkilöstölehti Karhunpalvelus (Arkistoitu – Internet Archive)

1. ↑  Porin kärkiartistit vetivät Arenan täyteen  17.7.2008. Uusi Aika. Viitattu 14.10.2012.
2. ↑  Kymmenettuhannet seurasivat juhlakonserttia - katso tyytyväisten artistien haastattelut  16.7.2008. MTV3. Viitattu 14.10.2012.
**Taito Ensio Mörk** (3. heinäkuuta 1922 – 7. marraskuuta 2005) oli suomalainen Jyväskylässä asunut varastopäällikkö, keräilijä ja kotiseutuneuvos.

Taito Mörkin isä oli vaatturi ja äiti ompelija. Hänen isänsä kuoli keuhkotautiin jo parin vuoden kuluttua poikansa syntymästä. Taito Mörk meni kauppakouluun syksyllä 1938. Talvisodan alettua koulu keskeytyi ja Mörk oli aluksi väestönsuojelutyössä ja sen jälkeen työssä Vasikkavuoren sisään louhitussa Valtion tykkitehtaassa kunnes hän lähti vapaaehtoisena rintamalle tykistöön. Talvisodan jälkeen Mörk kävi kauppakoulun loppuun ja jatkosodassa hän palveli Karjalan rintamalla kotiutuen alikersanttina.

Sotien jälkeen Mörk meni marraskuussa 1944 Jyväskylän kaupungin palvelukseen tilapäiseksi varastonhoitajaksi. Hänestä tuli sitten vakinainen varastonhoitaja ja Mörk hoiti vuodesta 1948 alkaen Jyväskylän kaupungin keskusvarastoa. Mörk keräsi mittavan kokoelman käytöstä poistettuja kaupungin laitteita joita säilytetään nykyisin Mörkin perustamassa Jyväskylän kunnallistekniikan museossa. Könkkölän tilan alueella sijaitseva kunnallistekniikan museo perustettiin 1984 kun Mörkin kokoama esineistö siirtyi Keski-Suomen museolle. Museossa on esillä muun muassa katurakentamiseen, hevosliikenteeseen, paja- ja rakennustyöhön sekä kunnallistekniikkaan liittyvää esineistöä. Mörk valokuvasi Jyväskylän näkymiä ja keräsi 3 000 kuvaa käsittävän diasarjan *Vanhaa Jyväskylää*. Lisäksi Mörk keräsi postimerkkejä (muun muassa Klassinen Suomi-kokoelma) ja vanhoja rahoja. Hän kuului Keski-Suomen Numismaatikot ry:n perustajiin. Mörk teki myös perinnehaastatteluja jotka on tallennettu Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran kansanperinnearkistoon. Hän sai toiminnastaan kotiseutuneuvoksen arvonimen vuonna 2002. Mörkin testamentin perusteella perustettiin Suomen Kulttuurirahaston yhteyteen Taito Mörkin rahasto, joka tukee yleisesti tiedettä ja taidetta. Mörk lahjoitti testamentissaan lisäksi 100 teoksen kokoelmansa Jyväskylän kaupungin taidekokoelmiin ja 30 000 euroa taidehankintoja varten.

Taito Mörk oli Jyväskylän museolautakunnan jäsen ja hän oli 22 vuoden ajan vaalilautakuntien jäsenenä. Lisäksi Mörk oli pitkään Jyväskylän kaupunkiseurakunnan kiinteän ja irtaimen omaisuuden tarkastajien puheenjohtajana.

Vuonna 2021 Taito Mörk sai oman nimikkopolkunsa Jyväskylän asemakaava-alueelle.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Taito Mörkin rahaston rahastoesite
2. ↑  Jyväskylän taidemuseo : Kokoelmat
3. ↑  Suomen Kotiseutuliitto : Kotiseutuneuvokset vuodesta 1969 alkaen
4. ↑  Omenapuun juurella-blogi 5.8.2020 : Könkkölän tilan historia osa 3: Kunnallistekniikan museo
5. ↑  Taito Mörk sai oman nimikkopolkunsa – pohtiiko kaupunki omaa tietä myös Matti Nykäselle?, Keskisuomalainen 3.6.2021
*Tämä artikkeli kertoo käsitteestä. Muut Taito-sanan merkitykset täsmennyssivulla.*

**Taito** on kyky jonkin asian tekemiseen ja erityisesti sen tekemiseen hyvin. Luontaisista kyvyistä eroten taito edellyttää opettelua. Esimerkkejä ovat pyörällä ajamisen taito, päässälaskutaito, leipomistaito ja lukutaito.

Taitavaksi tuleminen
--------------------

Taidon oppiminen perustuu siihen, että mielen näkemys (skeema) tapahtumasta vastaa yksityiskohtaisesti todellista tapahtumaa. Mitä enemmän esimerkiksi polkupyörällä ajamista harjoittelee, sitä paremmin tiedostaa sen, missä pyörällä voi ajaa, kuinka rajusti ohjaustankoa on käännettävä jne. Kaikki taidon oppimiseen vaikuttava ei ole tiedostettua tietoa, sillä polkupyörän ajamisessa tarvitaan myös lihasten taitavaa yhteistoimintaa, jonka koordinoituminen ei usein ole kovin tiedostettua. Ennakointi on tärkeä osa taitoa: polkupyöräilijä osaa ennakoida pääseekö pyörällä kävelykäytävän reunakorotuksen yli vai joutuuko taluttamaan.

Taidon oppiminen voidaan nähdä kolmivaiheisena prosessina:

1. Kognitiivinen vaihe

* teorian ymmärtäminen ennen kokeilua
* esimerkiksi vanhempi selittää lapselle, kuinka pyörällä on tarkoitus ajaa ja lapsi seuraa muiden pyörälläajoa

2. Assosiatiivinen vaihe

* kokeilua
* yhdistetään osataidot toisiinsa

3. Autonominen vaihe

* taidon hallinta
* taitaja osaa ennakoida tilanteita ja ymmärtää jo pienistä vihjeistä miten tulee toimia

Taidon oppimiseen vaikuttaa henkilön oppimismotivaatio, aikaisemmat tiedot ja palaute. Taidon harjoittelu on välttämätöntä taitavaksi tulemiselle. Yksinkertaistenkin toimintojen äärimmäisen hyvä taitaminen vaatii paljon harjoittelua. Tämä on huomattu kokeilla, joissa ihmisten täytyy yksinkertaisesti painaa nappia tietyn ärsykkeen (esimerkiksi piip-äänen) kuullessaan: nopein reaktioaika ärsykkeestä napinpainamiseen saavutetaan vasta monien kymmenien harjoituskertojen jälkeen. Kun yksinkertaistenkin taitojen mestarillinen hallitseminen kestää kauan, on ymmärrettävää, että taitavaksi pianonsoittajaksikaan ei tulla hetkessä. *lähde?*

Kokeilla on todistettu, että ahkeralla harjoituksella ihminen voi oppia suorittamaan useampaa taitoa yhtä aikaa esimerkiksi lukemaan ja kirjoittamaan saneltua tekstiä.

Savant-henkilöt ovat poikkeuslahjakkuuksia, jotka voivat saavuttaa miltei yli-inhimillisen taidon (esimerkiksi päässälaskutaidon) ilman normaali-ihmiseltä vaadittavaa harjoitteluaikaa.

Taitaminen ja opettaminen
-------------------------

Taitavalla ihmisellä suoritus automatisoituu. Taitava polkupyöräilijä ei ajattele pyöräilyä, vaan voi ajatella muita asioita. Vasta-alkaja sen sijaan joutuu vakaasti keskittymään ajamiseen.

Tästä seuraa, että taitava henkilö ei välttämättä osaa kuvata taitoaan muille. Esimerkiksi taitava matemaatikko saattaa olla kykenemätön selittämään, miten hän suorittaa laskutoimituksia mielessään. Vastaavasti taitava puuseppä saattaa kyllä voida näyttää, miten tuoli tehdään, mutta ei kykene selittämään sanallisesti asiaa.

Katso myös
----------

* Lahjakkuus
* Tekhne

Lähteet
-------

Lehtinen E & Kuusinen J. (2001). Kasvatuspsykologia. Helsinki: WSOY.