recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Hysiai** (m.kreik. Ὑσιαί, lat. *Hysiae*) oli antiikin aikainen kaupunki Argoliissa Kreikassa. Sen arkeologinen alue sijaitsee Árgos-Mykíneen kunnassa etelään nykyisestä Achladókampoksen kylästä.

Hysiai oli pieni linnoitettu kaupunki, joka sijaitsi Lernasta Tegeaan ja Mantineiaan päin kulkeneen tien varressa. Kaupunki oli Argoksen vallassa ja suojasi tätä linnoituksena etelään ja Spartaan päin.

Hysiain muureja.
Hysiain lähellä on käyty historiassa kaksi merkittävää taistelua. Hysiain ensimmäinen taistelu käytiin vuonna 669 eaa. spartalaisten ja argoslaisten välillä. Hysiain toinen taistelu käytiin peloponnesolaissodassa vuonna 417 eaa. spartalaisten ja argoslais-ateenalaisen liittouman välillä. Siinä spartalaiset tuhosivat kaupungin. Pausanias kävi paikalla 100-luvulla jaa. jolloin kaupunki oli edelleen raunioina.

Hysiain paikka on kukkulalla, jossa on jäljellä joitakin muurien raunioita. Muureissa on ollut pyöreitä torneja. Kukkulan rinteessä on nykyisin Neitsyt Marialle (*Panagía*) omistettu kirkko.

Lähteet
-------

1. ↑  Hysiai *Pleiades*. Viitattu 28.8.2017.
2. 1 2 3 4  Stillwell, Richard & MacDonald, William L. & McAllister, Marian Holland (toim.): "hysiai", *The Princeton Encyclopedia of Classical Sites*. Princeton, N. J.: Princeton University Press, 1976. Teoksen verkkoversio.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hysiai** Wikimedia Commonsissa
**Lohikäärmeen muna** on vuonna 1987 julkaistu käännös Robert L. Forwardin kirjoittamasta kirjasta Dragon’s Egg, joka julkaistiin vuonna 1980. Kirja on kovan tieteiskirjallisuuden edustaja.

Sisältö
-------

### Sisällysluettelo

* Robert L. Forward 7
* Esipuhe 11
* Pulsari 18
* Tulivuori 49
* Jumala 91
* Matka 142
* Yhteys 179
* Vuorovaikutus 208
* Tekninen liite 251
* Tähtitieteellinen yhdistys Ursa 272

### Juoni

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Kirja kertoo ihmiskunnan tutkimusmatkasta, joka kohdistuu Lohikäärmeen muna nimiseen neutronitähteen. Tutkimusretkikunta havaitsee tähden pinnan luotauksella, että siellä on eläviä tietoisia olentoja nimeltä Cheelat ja alkavat viestimään heidän kanssaan. 

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**
### Lainaus

> »**AIKA: 06:40:35 GMT MAANANTAI 20. KESÄKUUTA 2050**  
>   
> 
> 
> 
> Näyttö välähti ja Cesar katsahti siihen. Näytön yläreunassa olivat sanat:  
>   
> 
> **LASERKARTOITUS SUORITETTU**  
>   
> 
> Cesar painoi muutamaa näppäintä, ja hänen tutkimansa infrapunakuva vaihtui laserkartoituskohteen asetuskomentoihin.  
> 
> 
> 
> Seuraavan keilauksen aikana lasersäde kulkisi vinoittain Lohikäärmeen munan kaarevaa pintaa, ja käyttämällä uikutuspulssia saataisiin laitteen avulla nyt selville sekä korkeus suurella erotuskyvyllä että tietoa pinnan asennosta. Pian laser uikutti näkyvästä valosta aina ultraviolettialueelle ulottuvalla taajuudella ja pulssin toistotaajuutta pienennettiin 100 000 pulssiin sekunnissa.»   
> (Forward, Robert L.: "Jumala", *Lohikäärmeen Muna*, s. 114. Suomentanut Rekunen, Veikko. WSOY, 1987. ISBN 951-9269-38-x. )
> 
>

Lähteet
-------

1. ↑  Forward, Robert L.: *Lohikäärmeen Muna*. Suomentanut Rekunen, Veikko. WSOY, 1987. ISBN 951-9269-38-x.
2. ↑  Forward, Robert L.: *Lohikäärmeen Muna*, s. 5. Suomentanut Rekunen, Veikko. WSOY, 1987. ISBN 951-9269-38-x.
**Kurt Gimmi** (13. tammikuuta 1936 Zürich – 29. maaliskuuta 2003 Zürich) oli sveitsiläinen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa Condor-joukkueessa 1958, edusti seuraavana vuonna Tricofilina-Coppia ja uudelleen Condoria, vuosina 1960–1964 Carpanoa ja viimeisenä ammattilaisvuonnaan 1964 lisäksi Cynaría.

Gimmi voitti vuoden 1959 Tour de Romandien kokonaiskilpailun 26 sekunnin erolla maanmieheensä Rolf Grafiin. Seuraavana vuonna hän oli Sveitsin ympäriajossa toinen kaksi minuuttia 37 sekuntia Alfred Rüeggille hävinneenä. Saman vuoden Ranskan ympäriajossa hän voitti Luchoniin päättyneen 11. etapin.

Saavutuksia
-----------

Lähteet: Pro Cycling Stats, Cycling Archives, Memoire-du-Cyclisme

1955
Amatöörien joukkueaika-ajon Sveitsin-mestaruus
1957
Amatööriseurojen joukkueaika-ajon Sveitsin-mestaruus
1958
Züri-Metzgete, neljäs
Tour du Nord-Ouest de la Suisse, kolmas
1959
Tour de Romandie, kokonaiskilpailun ja etapin 1b voitto
Sveitsin ympäriajo, etapin 3a voitto
Annemasse–Bellegarde–Annemasse, voitto
1960
Züri-Metzgete, kuudes
Tour de Romandie, kokonaiskilpailussa kuudes
Sveitsin ympäriajo, kokonaiskilpailussa toinen, pistekilpailun voitto
Ranskan ympäriajo, etapin 11 voitto
1961
Sveitsin ympäriajo, 5. etapin voitto
1963
Sveitsin ympäriajo, kokonaiskilpailussa neljäs, 5. etapin voitto>
1964
Tour du Nord-Ouest de la Suisse, kolmas

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kurt Gimmi *procyclingstats.com*. Viitattu 16.12.2021. (englanniksi)
2. 1 2  Kurt Gimmi *cyclingarchives.com*. Viitattu 16.12.2021. (englanniksi)
3. 1 2  Kurt Gimmi *memoire-du-cyclisme.eu*. Viitattu 16.12.2021. (ranskaksi)
4. ↑  1959 » 13th Tour de Romandie *procyclingstats.com*. Viitattu 16.12.2021. (englanniksi)
**Barney-karhu ja Benny-aasi** (engl. Barney Bear and Benny Burro) ovat yhdysvaltalaisia sarjakuva- ja piirroselokuvahahmoja.

Filmit
------

Barney-karhu-hahmon keksi vuonna 1939 animaattori Rudolf Ising MGM Cartoon Studios -yhtiöstä. Ensimmäinen Barney- filmi "The Bear that Couldn't Sleep" ilmestyi heinäkuussa 1939. Ising lähti yhtiön palveluksesta 1943, jonka jälkeen filmejä ohjasivat George Gordon, Preston Blair, Michael Lah ja Dick Lundy. Barney-piirrosfilmien teko lopetettiin 1954. Filmejä tehtiin yhteensä 26. Benny-aasi oli mukana näistä vain yhdessä, "Little Gravel Voice" vuonna 1942 eikä hänen nimeään mainittu filmissä.

Sarjakuvat
----------

Dell-yhtiö alkoi vuonna 1942 julkaista sarjakuvalehteä *Our Gang*, jonka sarjat perustuivat MGM:n piirroselokuvahahmoihin.

Alusta alkaen lehdessä oli Barney-karhu-sarjakuvia, joita kahden ensimmäisen vuoden ajan piirsi Walt Kelly. Benny-aasin ensimmäinen sarjakuvaseikkailu ilmestyi marraskuussa 1943, ja sen piirsi Carl Barks. Toukokuussa 1944 alkoi Barks piirtää Benny-aasi-sarjoja. Benny-aasi tuli mukaan samaan sarjakuvaan Barneyn kanssa, ja tästä lähtien sarjakuvan nimi oli "Barney Bear and Benny Burro". Barks piirsi lehteen yhteensä 29 näiden hahmojen sarjakuvatarinaa, kolme Benny-sarjakuvaa ja 26 sarjakuvaa, joissa olivat sekä karhu että aasi. Viimeinen ilmestyi heinäkuussa 1947.

Sarjakuva jatkui lehdessä muiden piirtämänä 1950-luvulle saakka.

Sarjakuvat Suomessa
-------------------

Tom ja Jerry -lehdessä julkaistiin Barksin (ja muidenkin) piirtämiä Barney-karhu ja Benny-aasi -sarjoja vuosina 1983-1985 sekä uusintoina 1990-luvulla. Suomessa Barney ja Benny ovat tunnettu myös nimellä Nalle Karhunen ja Julle Jukuri. 1990-luvun alussa ilmestyi kaksi Barney-karhu ja Benny-aasi -albumia.

Sarjakuvien uusintapainoksia muissa maissa
------------------------------------------

Englanniksi Barksin piirtämiä Benny- ja Barney-sarjoja on julkaistu uusintoina harvoin. Vuonna 1979 ilmestyi mustavalkoinen *Barks Bear Book*, johon oli koottu kaikki Barksin piirtämät ei-Disney-sarjakuvat. Yhdysvaltalaisessa Tom & Jerry -lehdessä julkaistiin 1990-luvulla muutamia k.o. sarjoista värillisinä

Vuonna 2010 ilmestyi Ruotsissa kirja *Bruno Björn och hans vänner*, jossa kaikki Barksin Barney- ja Benny-sarjat julkaistiin värillisinä. Mukana on myös kaksi Lurppa-tarinaa sekä Barksin ainoa Putte Possu-sarjakuva.

Suomennetut albumit
-------------------

* Barks, Carl: *Barney karhu ja Benny aasi hirvijahdissa*. (Tarinat vuodelta 1944.) Suom. Juhani Valli. Carl Barks -sarja 1. Semic, 1991. ISBN 951-876-231-7.
* Barks, Carl: *Barney-karhu ja Benny-aasi: Susirumba*. (Tarinat vuosilta 1944–45.) Suom. Juhani Valli. Carl Barks -sarja 2. Semic, 1992. ISBN 951-876-271-6.
**Nicole Dubuc** (s. 6. marraskuuta 1978 Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen entinen lapsinäyttelijä ja nykyinen kolme kertaa Daytime Emmy -ehdokkuuden saanut televisiokäsikirjoittaja.

Ura
---

### Näyttelijänä

Dubuc aloitti uransa viihdemaailmassa näyttelijänä ollessaan 8-vuotias, jolloin hän esiintyi televisiosarjassa Our House. Sittemmin Dubuc muistetaan parhaiten televisiosarjasta Major Dad, jossa hän näytteli vuosien 1989–1993 aikana, saaden Young Artist -ehdokkuuden vuonna 1991. Rooli jäi myös Dubucin viimeiseksi ja hän jatkoi opiskeluaan.

### Käsikirjoittajana

Valmistuttuaan Yalen yliopistosta vuonna 2000 Dubuc palasi takaisin Kaliforniaan tullakseen käsikirjoittajaksi. Ensimmäiseksi tehtäväkseen hän sai käsikirjoittaa jaksoja Disneyn animaatiosarjaan Kim Possibleen. Tämän myötä Dubuc on käsikirjoittanut laajalla genrellä, aina toiminta-komedia sarjasta W.I.T.C.H. opettavaiseen Dragon Tales animaatioon. Muita sarjoja ovat olleet Jackie Chan seikkailee, Catscratch, Eon Kid, Ystäväni Tiikeri & Nalle Puh ja Hämmästyttävä Hämähäkkimies.

Lähteet
-------

1. ↑  imdb *finnish.imdb.com*. Viitattu 27.9.2008. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Nicole Dubuc Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Kurt Krenn** (28. kesäkuuta 1936 Rannariedl, Ylä-Itävalta – 25. tammikuuta 2014 Gerersdorf, Ala-Itävalta) oli itävaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 7. lokakuuta 1962 ja nimitettiin Wienin arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Aulonin titulaaripiispaksi 3. maaliskuuta 1987. Piispaksi vihkiminen seurasi 26. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Hans Hermann Groër, jota avustivat Maximilian Aichern ja Marian Jaworski.

Krenn sai 11. heinäkuuta 1991 nimityksen Sankt Pöltenin piispaksi, joksi hänet asetettiin 15. syyskuuta. Hän erosi tehtävästään 7. lokakuuta 2004.

Lähteet
-------

1. ↑  St. Pöltner Altbischof Kurt Krenn gestorben *Kathweb*.  25.1.2014. Katholische Presseagentur Österreich. Viitattu 26.1.2014. (saksaksi)
2. 1 2  Catholic-Hierarchy.org: Bishop Kurt Krenn


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Barney Stanley
**Russell "Barney" Stanley** (1. tammikuuta 1893 - 16. toukokuuta 1971)  oli kanadalainen ammattimainen jääkiekkoilija, joka pelasi hyökkääjänä Vancouver Millionaires -joukkueessa Pacific Coast Hockey Association -sarjassa (PCHA) sekä Calgary Tigersia, Regina Capitalsia ja Edmonton Eskimosia Western Canada Hockey League -liigassa (WCHL). Hän toimi Chicago Black Hawksin toisena valmentajana National Hockey Leaguessa (NHL), jossa myös pelasi yhden ottelun. Hän voitti Stanley Cupin Millionairesin mukana vuonna 1915 ja tuli valituksi Hockey Hall of Fameen vuonna 1963.

Lähteet
-------

1. ↑  Barney Stanley Stats and News *NHL.com*. Viitattu 16.11.2020. (englanniksi)
2. ↑  Diamond, Dan.: *Total hockey : the official encyclopedia of the National Hockey League*. New York: Total Sports, 1998. 40355258. ISBN 0-8362-7114-9, 978-0-8362-7114-0. Teoksen verkkoversio (viitattu 16.11.2020).
3. ↑  Stanley, Barney -- Biography -- Honoured Player -- Legends of Hockey *www.hhof.com*. Viitattu 16.11.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Barney Stanley The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
* Legends of Hockey: Barney Stanley
* nhl.com bio page for Barney Stanley
**Kurt "Kurre" Mattson** (26. toukokuuta 1937 – syyskuu 2008) oli ruotsalainen rumpali. Hän soitti 1960-luvun alkupuoliskolla Jan Rohde & The Adventurers -yhtyeessä, kunnes liittyi suomalaiseen Danny & The Islandersiin keväällä 1964. Yhtye kuitenkin hajosi jo saman vuoden syksyllä, kun laulusolisti Danny lähti armeijaan. Tämän jälkeen Mattson soitti muun muassa Jormas-yhtyeessä, mutta palasi jälleen Dannyn yhteistyökumppaniksi vuonna 1967. Mattson oli vasenkätinen, mutta soitti rumpuja oikeakätisesti.

Mattson asui pitkään Suomessa ja meni naimisiin suomalaisen naisen kanssa. Hän lopetti rumpujen soittamisen saatuaan sydäninfarktin, muutti takaisin Ruotsiin ja vaihtoi ammattia. Viimeiseksi yhteistyöksi Dannyn kanssa jäi vierailu Danny-show’n 30-vuotisjuhlakonsertissa Helsingin Kulttuuritalolla syksyllä 1996. Mattson kuoli keuhkosyöpään syyskuun 2008 puolivälin jälkeen.

Dannyn mukaan Mattsonia pidettiin 1960-luvun parhaana ruotsalaisena rock and roll -rumpalina. Mattsonin kanssa Islandersissa ja Jormaksessa soittanut Pepe Willberg on kuvannut hänen soittoaan hyvin määrätietoiseksi, rajuksi ja aggressiiviseksi. Willbergin mukaan Mattsonin soitto aiheutti hänessä fyysisen tunteen siitä, kuinka joku olisi nostanut häntä ilmaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Jormas *Veikkotiitto.fi*. Veikko Tiitto. Viitattu 18.12.2018.
2. 1 2 3  Kurt Mattson on poissa *Danny.fi*.  29.9.2008. D-Tuotanto Ky. Viitattu 18.12.2018.
3. 1 2  Bändihistoriaa *Pepewillberg.net*. Viihde ja Vuorovaikutus. Viitattu 18.12.2018.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
Wikibooks 
Wikikirjastossa on aihe: **Barnesin puolustus**. 

*Tässä artikkelissa käytetään algebrallista merkintätapaa kuvailemaan shakkisiirtoja.*

**Barnesin puolustus** on shakkiavaus, jota kuvaavat siirrot

1.e4 f6
Avaus on nimetty englantilaisen Thomas Wilson Barnesin mukaan. Avaus on käänteistä Barnesin avausta, mutta musta pelaa tempon tappiolla. Barnesin puolustus on epätavallinen vastaus valkean aloitussiirtoon, ja avaus luokitellaan ECO-koodistolla koodille B00. Barnes käytti avausta menestyksekkäästi Paul Morphya vastaan.

Siirto 1...f6 suojelee e5-ruudun mahdollisen e-sotilaan etenemisen varalta. Siirto on kuitenkin heikko, sillä se vie mustan kuningasratsun luonnollisen kehitysruudun ja heikentää kuningassivustaa.

Valkean suosituin vastaus siirtoon on 2.d4. Nyt siirrot 2...h6 ja g5 johtaisivat mattiin ja 2...e5 häviäisi sotilaan. Suosittu jatko sen sijaan on 2...Kf7. Barnesin puolustus voi muuntua Damianon puolustukseksi jatkossa 2.Rf3 e5.

Katso myös
----------

* Luettelo shakkiavauksista
* Luettelo gambiiteista
* Barnesin avaus
* Damianon puolustus

Lähteet
-------

* ECO codes (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Peli: Paul Morphy vs Thomas Wilson Barnes
2. ↑  COE
**Jessica DiCicco** (s. 10. kesäkuuta 1980 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen lapsinäyttelijä ja nykyinen ääninäyttelijä. Hän sai vuonna 1998 Young Artist -palkintoehdokkuuden näytelmäroolistaan ja Daytime Emmy -ehdokkuuden ääniroolistaan animaatiosarjassa *Keisarin uusi koulu*.

Elämäkerta
----------

DiCicco syntyi Los Angelesissa ja kasvoi New Yorkissa, jossa hän innostui näyttelemisestä. Hänen isänsä Bobby DiCicco oli myös suosittu näyttelijä 1970-luvun lopulla ja 1980-luvun alussa. Jessica DiCiccon näyttelijän ura alkoi sattumalta jo hyvin nuorena, kun näyttelijä Marlo Thomas valitsi hänet New Yorkin ala-asteen tuhansista lapsista esiintymään ABC-spesiaaliin *Free to Be a Family*. Tämän myötä hänen näyttelijän uransa sai alkunsa, ja vuonna 1990 DiCicco teki ensimmäisen elokuvaroolinsa *Kummisedän osassa III*. Hän ei kuitenkaan esiintynyt kuin muutamassa elokuvissa, minkä jälkeen hän siirtyi ääninäyttelijäksi vuonna 2000.

### Ääninäyttelijänä

Vuonna 2000 ääninäyttelijäksi siirtynyt DiCicco aloitti uransa tehden aluksi äänirooleja videopeleihin, kuten *Midnight Club: Street Racing* ja *Extreme Skate Adventure*. Vuodesta 2004 lähtien hän tehnyt äänirooleja animaatioihin, kuten *Bratz*, *Paljon melua Maggiesta*, *Loonatics Unleashed* ja *Keisarin uusi koulu*. Näiden lisäksi DiCicco on tehnyt mainosjuontoja televisioon ja radioon vuodesta 1997 lähtien.

Ääniroolit
----------

### Elokuvat

| Vuosi | Elokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2009 | Einstein Pals | Millie |
| Unstable Fables: Goldilocks & 3 Bears Show | Misty |
| 2008 | Kung Fu Panda | nuori Viper |
| 2007 | Toot & Puddle: I'll Be Home for Christmas | Opal |
| 2006 | Yli aidan | Shelby |
|

### Televisiosarjat

| Vuosi | TV-sarja | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2010 | Miehen puolikkaat | Jenny |
| 2008 | Vaihdokit | julkkistähti |
| 2008– | The Mighty B! | Gwen |
| 2007 | Jake Long – amerikkalainen lohikäärme | Danika Honeycut |
| 2007 | El Tigre: The Adventures of Manny Rivera | Davi Rococco |
| 2007 | Random! Cartoons | Gloom |
| 2006– | Shuriken School | Okuni, Ami, Kita, Kimura Twins, Yota |
| 2006 | Utelias Vili | Mary |
| 2006 | Bratz | Roxxi, Fiana |
| 2006 | Danger Rangers | Manny |
| 2006– | Keisarin uusi koulu | Malina |
| 2005–2007 | Loonatics Unleashed | Lexi Bunny |
| 2005–2006 | Paljon melua Maggiesta | Maggie |
| 2004 | Vekarat | Gerdie |
| 2004, 2007 | All Grown Up | Wally |
|

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Jessica DiCicco**.
* TV.com (Arkistoitu – Internet Archive)
* Voice Chasers (Arkistoitu – Internet Archive)
* SBV (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
Fatoumata Coulibaly, kuva vuodelta 2017
**Fatoumata Colibaly** (s. 1950-luvulla) on Malista lähtöisin oleva journalisti, näyttelijä, ohjaaja ja feministi. Hän kampanjoinut naisten sukupuolielinten silpomista vastaan. Hän on kotoisin Sikasson alueelta.

Coulibalyn suvusta on tullut muusikoita. Hänen isoäitinsä Bazéko Traoré oli laulaja ja muusikko. Coulibaly työskenteli aluksi Malin radiossa toimittajana ja kuuluttajana, kunnes sai ajatuksen näytelmästä. Hän tapasi ohjaaja Ousmane Sown jonka mielestä siitä pitäisikin tehdä elokuvakäsikirjoitus.

Vuonna 2004 ilmestyi senegalilainen elokuva *Moolaadé*, jossa Colibaly esitti pääroolin. Se kertoo naisesta jolla on taikavoima, Moolaadé, jota hän alkaa käyttää suojellakseen tytärtään silpomiselta. Coulibaly on itse silpomisen uhri. Kriitikko Roger Ebert ylisti elokuvaa ja vuonna 2005 Colibaly voitti parhaan naisnäyttelijän palkinnon Cinemanilan elokuvajuhlilla Filippiineillä. Tämän jälkeen Coulibaly ryhtyi työskentelemään näkyvästi naisten sukuelinten silpomista vastaan. Hänen työstään tehtiin dokumenttielokuva nimeltään *Africa on the Move: The Power of Song* joka sai ensi-illan vuonna 2010. 

Colibaly on tehnyt monia rooleja elokuvissa, televisiosarjoissa ja näytelmissä. Hän työskentelee Malin radio- ja televisioyhtiössä (ORTM).

Lähteet
-------

1. 1 2 3   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Derby Sketching Clubin jäsenen A J Keenen teos vuodelta 1894.
**Derby Sketching Club** on Keski-Englannin Derbyssä toimiva taideseura.

Seuran perustivat vuonna 1887 innokkaat ja lahjakkaat nuoret taiteilijat, jotka halusivat harjoittaa kuvataidetta yhdessä. Vuosimaksuksi sovittiin kaksi ja puoli shillinkiä. Seura järjesti ensimmäisen näyttelynsä vuonna 1889. Näyttelyn yhteydessä pidettiin myös konsertti, ja sinne kutsuttiin paikkakunnan merkkihenkilöt.

Seuraan on vuosien varrella kuulunut kuuluisia taiteilijoita kuten Ernest Townsend ja Harold Gresley. Sen toiminta oli aktiivista maailmansotien aikana ja niiden välissä. 1940-luvulla paikallinen taiteidenkeräilijä Alfred E. Goodey hankki laajan kokoelman Derby-aiheista taidetta. Monet teoksista olivat seuran jäsenten tuotantoa. Goodey lahjoitti kokoelmansa Derbyn kaupunginmuseolle.

Seura on toiminut useissa eri huoneistossa ympäri Derbyn kaupunkia. Se oli pitkään pelkästään miesten yhdistys, se on hyväksynyt naisia jäsenikseen vasta vuodesta 1966 alkaen. Vuonna 1999 seurassa oli kaikkiaan noin sata jäsentä.

Nykyisin seura järjestää viikoittain tilaisuksia, joissa voi maalata tai piirtää elävää mallia. Lisäksi seuralla on muotokuvaryhmä. Varsinaisissa klubikokoontumisissa perjantaisin on vuorotellen asetelmia, mallipiirustusta tai työnäytöksiä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  History (Arkistoitu – Internet Archive) Derby Sketching Club
2. ↑  Life Drawing Model's List (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Portrait Group (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑  meeting times (Arkistoitu – Internet Archive) Derby Sketching Club
**Natalia Kills** (oik. **Natalia Keery-Fisher**; s. 15. elokuuta 1986 Bradford, Englanti) on englantilainen laulaja-lauluntekijä.

Hän on tehnyt musiikkia muun muassa LMFAO -yhtyeen kanssa. Hän julkaisi ensimmäisen singlensä 2005 ja albumin *Perfectionist* maaliskuussa 2011.

Vuonna 2015 Natalia oli Uuden-Seelannin X Factor ohjelmassa tuomarina miehensä Willy Moonin kanssa. Kauden finaalissa laulamassa ollut Joe Irvin hämmästytti upealla äänellään puolet tuomareista ja ison osan yleisöstä. Natalia sekä Willy yllättäen eivät pitäneet hänesta hänen ulkonäkönsä sekä asuvalintansa takia. Natalia Syytti Irviniä miehensä Willyn tyylin kopioimisesta. Willy taas kertoi Irvinin näyttäneen murhaajalta. 

Tapauksesta tuli hyvin nopeasti suuri kohu jonka seurauksena pariskunta Natalia ja Willy siirrettiin ohjelmasta pois. Kohun syystä pariskunnan on ollut vaikea saada uransa kuntoon sekä pääsyä muihin ohjelmiin.

Diskografia
-----------

* *Perfectionist* (2011)
* *Trouble* (2013)

Lähteet
-------

1. ↑  Natalia Kills: 'Perfectionist' - Album review

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Natalia Kills**.
* Viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz
	+ 2
	+ 3

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Natalia Duco Soler** (s. 31. tammikuuta 1989 San Felipe, Valparaíson alue, Chile) on chileläinen kuulantyöntäjä.

Duco sijoittui neljänneksi Marrakechin alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2005. Hän oli kahdestoista Pekingin alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2006. Hän voitti samana vuonna alle 18-vuotiaiden Etelä-Amerikan-mestaruuden kuulantyönnössä ja kiekonheitossa sekä alle 23-vuotiaiden Etelä-Amerikan-mestaruuden kuulantyönnössä. Hän voitti 2007 kuulantyönnön alle 20-vuotiaiden Etelä-Amerikan- ja Pan-Amerikan-mestaruudet. Aikuisten Etelä-Amerikan-mestaruuskilpailuissa hän sijoittui kolmanneksi ja Rio de Janeiron Pan-Amerikan kisoissa seitsemänneksi.

Duco voitti kuulantyönnön alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden Bydgoszczissa 2008 tuloksella 17,23. Hän voitti samana vuonna Ibero-Amerikan-mestaruuden Chilen ennätystuloksella 18,65. Pekingin olympialaisissa hän karsiutui loppukilpailusta. Hän voitti 2008 myös alle 23-vuotiaiden Etelä-Amerikan-mestaruuden. Seuraavana vuonna hän voitti aikuisten Etelä-Amerikan-mestaruuden, mutta karsiutui loppukilpailusta Berliinin MM-kilpailuissa. Hän sai 2010 hopeaa Ibero-Amerikan-mestaruuskilpailuissa ja voitti alle 23-vuotiaiden Etelä-Amerikan-mestaruuden.

Duco voitti kuulantyönnön Etelä-Amerikan-mestaruuden 2011. Hän karsiutui samana vuonna loppukilpailusta Daegun MM-kilpailuissa ja sijoittui viidenneksi Guadalajaran Pan-Amerikan kisoissa. Hän oli toinen Ibero-Amerikan-mestaruuskilpailuissa 2012. Lontoon olympialaisissa hän sijoittui kahdeksanneksi Chilen ennätyksellä 18,80. Hän saavutti pronssia Kazanin universiadeissa 2013. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui kymmenenneksi. Seuraavana vuonna hän karsiutui loppukilpailusta Sopotin MM-hallikilpailuissa sekä voitti kultaa Etelä-Amerikan kisoissa ja Ibero-Amerikan-mestaruuskilpailuissa.

Duco saavutti 2015 hopeaa Etelä-Amerikan-mestaruuskilpailuissa ja pronssia Toronton Pan-Amerikan kisoissa. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui yhdeksänneksi. Seuraavana vuonna hän oli kolmas Ibero-Amerikan-mestaruuskilpailuissa ja kymmenes Rio de Janeiron olympialaisissa. Hän karsiutui loppukilpailusta Lontoon MM-kilpailuissa 2017. Hän voitti kultaa Etelä-Amerikan kisoissa 2018.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

### Ulkoradat

| *Laji* | *Tulos* | *Paikka* | *Päivä* |
| --- | --- | --- | --- |
| Kuulantyöntö | 18,97 **NR** | Fort Lauderdale | 18. toukokuuta 2018 |

### Sisäradat

| *Laji* | *Tulos* | *Paikka* | *Päivä* |
| --- | --- | --- | --- |
| Kuulantyöntö | 17,24 **NR** | Sopot | 8. maaliskuuta 2014 |

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Natalia Duco *sports-reference.com*.  Arkistoitu 11.6.2017. Viitattu 13.2.2019. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15  Natalia Duco Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
3. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15  Natalia Duco Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).  (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Eurooppalainen pidätysmääräys** on Euroopan unionin jäsenmaiden välinen, perinteisiä muotoja kevyempi tapa luovuttaa rikoksesta epäilty tai rikoksesta tuomittu henkilö jäsenmaasta toiseen.

Euroopan unionin oikeus- ja sisäasiain neuvosto hyväksyi vuonna 2002 puitepäätöksen eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä ja jäsenvaltioiden välisistä luovuttamismenettelyistä. Puitepäätös velvoittaa jäsenvaltioita yhdenmukaistamaan lainsäädäntönsä vähintään puitepäätöksessä sovitulle tasolle. Nyttemmin kaikki jäsenvaltiot ovat saattaneet voimaan puitepäätöksen edellyttämät lainsäädäntötoimet. Suomessa laki rikoksen johdosta tapahtuvasta luovuttamisesta Suomen ja muiden Euroopan unionin jäsenvaltioiden välillä (1286/2003) tuli voimaan 1. tammikuuta 2004.

Suomessa eurooppalaiseen pidätysmääräykseen perustuvasta luovuttamisesta päättää käräjäoikeus, kun muissa luovutustapauksissa päätökset tekee oikeusministeriö. Käräjäoikeuden päätöksestä valitetaan poikkeuksellisesti suoraan korkeimpaan oikeuteen.

Puitepäätös korvaa aiemmat luovutusjärjestelyt Euroopan unionin piirissä ja jäsenvaltioiden välillä tapahtuva luovuttaminen määräytyy yhdenmukaisten kansallisten säännösten mukaisesti.

Pohjoismaat (Suomi, Ruotsi, Tanska, Norja ja Islanti) allekirjoittivat 15. joulukuuta 2005 sopimuksen rikoksen johdosta tapahtuvasta luovuttamisesta pohjoismaiden välillä (pohjoismainen pidätysmääräys). Sopimus on yhdenmukainen eurooppalaista pidätysmääräystä koskevan puitepäätöksen kanssa. Sopimukseen perustuva lainsäädäntö tuli voimaan 1. tammikuuta 2008.

Lähteet
-------

* Oikeusministeriö:Rikoksen johdosta tapahtuva luovuttaminen (Arkistoitu – Internet Archive)
* EUR-Lex: Tehokkaammat luovuttamismenettelyt: eurooppalainen pidätysmääräys
**Ab Atlas-Öljy Oy** oli alun perin Vaasassa vuonna 1910 nimellä *Aktiebolaget Atlas Osakeyhtiö* perustettu öljytuotteiden maahantuontia harjoittanut yritys. Yrityksen perusti vuonna 1910 Aino Lindeman – nimestään huolimatta mies –, ja se toi öljytuotteita Venäjältä ensimmäiseen maailmansotaan, vuoteen 1914 saakka.

Unionin entinen toimitusjohtaja, kauppaneuvos Erkki Kivelä hankki kaupparekisterissä 66 vuotta uinuneen yrityksen nimiinsä vuonna 1980 ja muutti sen huoltoasemaketjuksi. Kivelä toimi toimitusjohtajana vuoteen 1983 saakka. Yrityksen omistivat Suomen Kuorma-autoliitto, sen tytäryhtiö Yhteisostot Oy ja Helsingin Kuorma-autoliikennöitsijät. Ainoastaan ammattiliikennöitsijöille polttoaineita toimittaneen yhtiön tuotteet myi tukusta Teboil. Yrityksen toiminta päättyi maaliskuussa 1987, kun se myytiin Nesteelle.

Uusi Oy Atlas-Öljy Ab, joka perustettiin 29. heinäkuuta 1987 kaupparekisterimerkinnällä, harjoittaa liikkeenjohdon konsultointia ja sen yhteydet ovat Nesteen pääkonttorissa Espoossa.

Lähteet
-------

* Elka, Kertomus Oy Atlas-Öljy Ab:n perustamisvaiheista 1981
* Kuusikymmentä öljytippaa Unionin historiikki 1931-1991, Hämeen Kirjapaino Oy 1991
* Kivelä, Erkki: *Orpopojan valssi*. Helsinki: Kirjayhtymä, 1984. ISBN 951-26-2673-X. (suomeksi)

### Viitteet

1. ↑  Kivelä, Erkki: *Orpopojan valssi*. Helsinki: Kirjayhtymä, 1984. ISBN 951-26-2673-X. (suomeksi)
2. 1 2 3   Jukka Vesterinen: *Huoltoasemakirja*, s. 137. Helsinki: Alfamer Oy, 2009.
**Hiroyuki Kanai** (1925–2012) oli japanilainen yritysjohtaja ja filatelisti. Hän seurasi isäänsä yli kymmenen osakalaisen yrityksen johtajana. David Feldmanin mukaan Kanai on yksi harvoista filatelisteista, josta on tullut legenda jo omana elinaikanaan. Vuonna 1991 hänelle myönnettiin Japanin keisarin kunniamerkki sinisellä nauhalla (*Ranju hōshō*).

Filatelistina
-------------

Kanai keräsi kaikkien aikojen parhaimpiin kuuluvia kokoelmia Mauritiuksen, New Brunswickin, Nova Scotian, Trinidadin ja Suomen postimerkeistä sekä kotimaansa Japanin klassisista merkeistä. Kanai aloitti postimerkkeilyn 5-vuotiaana ja jo 13-vuotiaana harrasti filateliaa vakavasti. Opiskellessaan yliopistossa hän perusti kaksi postimerkkeilykerhoa. Toisen maailmansodan jälkeen hän luopui koko maailman merkkien keräilystä ja keskittyi erityisesti Britannian siirtomaihin ja Japanin klassisiin merkkeihin. Hän myös tutki ja julkaisi artikkeleita keräämistään merkeistä. Kanai kirjoitti muun muassa yhden tärkeimmistä Mauritiuksen klassisen ajan filateliaa käsittelevistä kirjoista. Hän omisti ainoana keräilijänä viisi Mauritius Post Office -merkkiä samanaikaisesti.

Kanai myi Mauritius-kokoelmansa David Feldmanin huutokaupassa Zürichissä vuonna 1993. Hän kertoi syyksi haluavansa antaa muillekin keräilijöille mahdollisuuden omistaa Mauritiuksen kauniita postimerkkejä. Kanai saavutti kolmen eri maan kokoelmillaan Grand Prix -palkinnon. Ylpein hän oli Suomi-kokoelmastaan Helsingissä 1988 voittamastaan National Grand Prix -palkinnosta.

Kirjoja
-------

* Hiroyuki Kanai: *Classic Mauritius: The Locally Printed Postage Stamps, 1847-59*. Stanley Gibbons Incorporated, 1981. ISBN 0852592515.

Lähteet
-------

1. 1 2  David Feldman: Hiroyuki Kanai (1925-2012) *davidfeldman.com*.  Helmikuu 2012. Viitattu 8.5.2013.
2. 1 2  Top Japanese collector Hiroyuki Kanai *poststamps.biz*. Wonderful world of stamps. Viitattu 8.5.2013. [vanhentunut linkki]
3. ↑  The Collections of Hiroyuki Kanai Paul Fraser Collectibles.  Arkistoitu 24.2.2013. Viitattu 8.5.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* The Collections of Hiroyuki Kanai (Arkistoitu – Internet Archive) (Paul Fraser Collectibles)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat
* Japani

 |

 |
**Ateenan maanjäristys 1999** oli maanjäristys, joka tapahtui Kreikassa 7. syyskuuta 1999 kello 14.56 paikallista aikaa. Sen keskus sijaitsi Ateenan lähellä. Maanjäristyksen magnitudi oli 6,0 ​ja intensiteetti IX, ja se tapahtui noin 10 kilometrin syvyydessä.

Järistys kesti arviolta 15 sekuntia ja oli maan tuhoisin luonnonmullistus sitten vuoden 1981 maanjäristysten. Vaikutukset huomattiin suurella alueella Keski-Kreikassa. Ateenan metropolialueen läheisyys lisäsi aineellisia tuhoja. Tuhoja aiheutui erityisesti Áno Liósiassa, Acharnésissa, Fylíssä ja Thrakomakedónesissa. Maanjäristys tunnettiin aina Turkin İzmirissä saakka. Järistyksessä kuoli 143 ja loukkaantui noin 1 600 henkeä.

Järistys sattui vain alle kuukausi sen jälkeen kun Turkissa oli ollut huomattavasti tuhoisampi İzmitin maanjäristys. Maitten toisilleen antama katastrofiapu lievitti tulehtuneita diplomaattisuhteita.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Earthquakes: Greece NOAA – National Centers for Environmental Information. Viitattu 6.9.2021.
2. 1 2 3  Significant Earthquake Information NOAA – National Centers for Environmental Information. Viitattu 6.9.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ateenan maanjäristys 1999** Wikimedia Commonsissa
Dmitri Šepilov
**Dmitri Trofimovitš Šepilov** (ven. Дми́трий Трофи́мович Шепи́лов; 1905 – 18. elokuuta 1995 Moskova) oli neuvostoliittolainen poliitikko ja virkamies.

Šepilov oli Nikita Hruštševin suojatti, joka nousi Neuvostoliiton ulkoministeriksi ja Neuvostoliiton kommunistisen puolueen keskuskomitean vaikutusvaltaiseksi jäseneksi. Hän toimi toisen maailmansodan aikana poliittisena komissaarina Ukrainassa ja tuli vuonna 1952 valituksi keskuskomitean jäseneksi. Joulukuussa 1952 hänet nimitettiin *Pravda*-lehden päätoimittajaksi, jona hän toimi, kunnes sai vuonna 1955 ylennyksen keskuskomitean sihteeristöön. Vuonna 1956 Šepilov seurasi Vjatšeslav Molotovia Neuvostoliiton ulkoministerinä, mutta seuraavana vuonna hänet yhdistettiin Molotoviin ja muihin Hruštševin kilpailijoihin, jotka pyrkivät siirtämään Hruštševin pois vallasta. Šepilov siirrettiin arkistonhoitotehtäviin maakuntiin, ja vuonna 1962 hänet erotettiin kommunistipuolueesta. Vuonna 1976 hän kuitenkin pääsi takaisin puolueen jäseneksi.

Šepilov laati muistelmateoksen, joka on julkaistu englanniksi nimellä *The Kremlin's Scholar: A Memoir of Soviet Politics Under Stalin and Khrushchev*. Kirja sisältää kuvausta aikansa politiikasta Neuvostoliitosta sekä omakohtaisia muistoja muiden muassa Josif Stalinista, Nikita Hruštševista, Mao Zedongista, Lavrenti Berijasta ja Andrei Ždanovista.

Lähteet
-------

1. 1 2  Dmitri Trofimovich Shepilov Britannica Kids
2. ↑  The Kremlin's Scholar Yale University Press

Neuvostoliiton vaakunaNeuvosto-Venäjän ja Neuvostoliiton ulkoasiainkansankomissaarit/-ministerit
Lev Trotski 1918 | Georgi Tšitšerin 1918–1930 | Maksim Litvinov 1930–1939 | Vjatšeslav Molotov 1939–1949 | Andrei Vyšinski 1949–1953 | Vjatšeslav Molotov 1953–1956 | Dmitri Šepilov 1956–1957 | Andrei Gromyko 1957–1985 | Eduard Ševardnadze 1985–1991 | Aleksandr Bessmertnyh 1991 | Boris Pankin 1991



|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Carl Johan Borg** (1824 Kokkola – 3. huhtikuuta 1883 Pori) oli suomalainen Porissa vaikuttanut sahatavarakauppias, laivanvarustaja ja teollisuudenharjoittaja.

Borg oli alun perin apteekkialalla ja toimi proviisorina mutta hän ryhtyi kauppiaaksi 1849 ja meni 1855 naimisiin liikemies August Wilhelm Björkmanin tyttären Johanna Charlotta Björkmanin kanssa. Hän osti osuuksia porilaisista laivoista ja oli perustamassa 1856 Suodenniemen sahaa yhdessä kauppiaiden F. Palmgrenin ja A. G. Hagnerin kanssa.

Borg oli 1850-luvulla yksi Porin merkittävimpiä sahatavarakauppiaita ja hänen aloitteestaan Satakunnan sahalaitoksia alettiin siirtää sisämaasta rannikolle. Borg johti Porin ensimmäisen höyrysahan perustamista Isonsannan saarelle vuonna 1861 ja hän käynnisti myös puutavaran uiton Kokemäenjoessa Gustaf Tigerstedtin suunnitelman pohjalta.

Borg joutui vararikkoon vuonna 1866 Isonsannan Höyrysahaosakeyhtiön konkurssin yhteydessä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Carl Johan Borg (1824-1883), Satakunnan museo, Merkittäviä porilaisia (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Borgin kuolinilmoitus, Björneborgs Tidning 04.04.1883, nro 26, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
**Mangat** ovat kanurin kielen murretta puhuva kansanryhmä Nigerissä, Nigeriassa ja Tšadissa. He asuvat Zinderin itä- ja Gourén pohjoispuolella Nigerissä sekä Zungurin seudulla Nigerian Bauchin osavaltiossa. Mangoja arvioidaan olevan lähes 200 000 tai noin 600 000 henkeä.

Kulttuuriltaan ja identiteetiltään mangat ovat lähellä kanureja. Historiallisesti he ovat kuuluneet fulbejen alaisuuteen. Kansan elinkeinoja ovat karjanhoito ja maanviljely. Uskonnoltaan mangat ovat muslimeja.

Lähteet
-------

1. ↑  *Afrika: entsiklopeditšeski spravotšnik, tom 1*, s. 627. Moskva: Sovetskaja entsiklopedija, 1986.
2. ↑  Olson, James S.: *The Peoples of Africa: An Ethnohistorical Dictionary*, s. 367–368. Westport: Greenwood Press, 1996. ISBN 0-313-27918-7.
3. 1 2  Olson, James S.: *The Peoples of Africa: An Ethnohistorical Dictionary*, s. 368. Westport: Greenwood Press, 1996. ISBN 0-313-27918-7.
4. 1 2  *New Encyclopedia of Africa, volume 5*, s. 394. Farmington Hills: Thomson Gale, 2008. ISBN 978-0-684-31459-4.
Garcia IV patsas Pamplonassa
**García IV** oli Navarran kuningas vuosina 1134–1150 Alfonso I:n kuoltua. Vuonna 1131 kirjoittamassaan testamentissaan Alfonso I jätti pääosan valtakuntaansa hospitaaliveljeskunnalle, temppeliherrain ritarikunnalle sekä Pyhän haudan kirkolle, joiden hän uskoi jatkavan Reconquistaa. Aragonialaiset ja navarralaiset kieltäytyivät kuitenkin hyväksymästä testamenttia, ja aragonialaiset valitsivat kuninkaaksi Alfonson veljen Ramiro II:n (1134–1137), jolloin valtioliitto purkaantui. Navarralaiset valitsivat kuninkaaksi García III:n jälkeläisen García IV:n.

Garcían täytyi taistella kuninkuutensa puolesta ja vuoden 1140 rauhassa Ramiro II:n perillinen Ramón Berenguer IV tunnusti Garcían oikeuden kruunuun.

Garcían kuoltua kuninkaaksi nousi hänen poikansa Sancho VI.

Lähteet
-------

* O´Callaghan, J.F.: *A history of Medieval Spain*. United Kingdom: Cornell University, 1975. ISBN 0-8014-0880-6. (englanniksi)
* O´Callaghan, J.F: *Reconquest and crusade in Medieval Spain*. Philadelphia: University of Pennsylvania, 2003. ISBN 0-8122-1889-2. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  O´Callaghan 1975, s. 680
2. ↑  O´Callaghan 1975, s. 222
3. ↑  O´Callaghan 2003, s. 40
4. ↑  O´Callaghan 1975, s. 254
5. ↑  O´Callaghan 1975, s. 223
6. ↑  O´Callaghan 1975, s. 225
**Jessica Marie Lunsford** (6. lokakuuta 1995 – 24. helmikuuta 2005) oli floridalainen 9-vuotias pikkutyttö, joka joutui seksuaalirikollisen John Coueyn sieppaamaksi ja murhaamaksi helmikuussa 2005.

Lunsford katosi kotoaan 24. helmikuuta 2005. John Couey oli tunkeutunut Lunsfordien kotiin ja vienyt tytön lähellä sijaitsevalle asuntovaunulleen. Hän oli pitänyt tyttöä kaapissa, joten hänen kämppäkaverinsa eivät tienneet Jessican läsnäolosta mitään. Couey raiskasi tytön useasti sängyssään ja pakotti tytön pissaamaan komeroon. Poliisit kävivät etsimässä Coueyta ja Jessicaa Coueyn asuntovaunulta, mutta eivät kuitenkaan tarkastaneet vaatekaappia, jossa tyttö oli.

Myöhemmin Couey päätti hankkiutua Jessicasta eroon, ja houkutteli tämän menemään kahteen mustaan jätesäkkiin. Couey oli uskotellut Jessicalle, että hän pääsisi kotiin. Couey kuitenkin hautasi tytön elävältä. Tyttö kuoli tukehtumalla, joka kesti arviolta 3-5 minuuttia.

Poliisit löysivät Jessican ruumiin Coueyn kertomasta paikasta 19. maaliskuuta 2005, eli kolmisen viikkoa tytön kuoleman jälkeen. Jessicalle tehtiin ruumiinavaus, jossa hänen emättimestään löytyi repeämä, mikä viittasi siihen, että Couey oli raiskannut hänet. Kuolinsyyntutkija päätteli, että repeämä olisi syntynyt noin kuusi tuntia ennen kuolemaa. Tytön ruumiista löytyi myös kokaiinin jäämiä, koska hän oli ollut ympäristössä, jossa oli käytetty kyseistä ainetta. Ruumiinavauksessa huomattiin myös, että tyttö oli työntänyt kaksi sormeaan jätesäkin läpi, mikä viittasi siihen, että hänet oli haudattu hänen ollessaan elossa.

Couey todettiin syylliseksi kaikkiin syytekohtiin Floridassa 7. maaliskuuta 2007. Häntä syytettiin kidnappauksesta, seksuaalisesta pahoinpitelystä ja ensimmäisen asteen murhasta. Valamiehistö vaati kuolemantuomiota Coueylle, joka tuomittiin kuolemaan ja kolmeen peräkkäiseen elinkautiseen.

John Couey kuoli luonnollisiin syihin vuonna 2009.

Jessica's law (Jessican laki)
-----------------------------

Jessican isä Mark Lunsford alkoi ajaa lakialoitetta tyttärensä kuoleman jälkeen. Hän vaati aloitteessaan muun muassa pidempiä vankilatuomioita sekä sähköisten seurantalaitteiden käyttöä kaikilla ehdonalaisessa olevilla seksuaalirikollisilla. Isän aloite hyväksyttiin ja allekirjoitettiin laiksi 2. toukokuuta 2005. Laki astui voimaan 1. syyskuuta samana vuonna.

Lähteet
-------

1. ↑  The Abduction & Murder of Jessica Lunsford • Morbidology *Morbidology*.  8.4.2018. Viitattu 29.2.2020. (englanniksi)
2. ↑  Convicted child killer Couey dies in prison, Florida officials say - CNN.com *edition.cnn.com*. Viitattu 29.2.2020.
3. ↑  Pienet enkelit (murhatut lapset) - MURHA.INFO *www.murha.info*. Viitattu 29.2.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Jessica Lunsfordin muistosivu
* 
* aiheeseen liittyviä videoita
**Mangaanibromidi** (MnBr2) on mangaani- ja bromidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää katalyyttinä orgaanisen kemian synteeseissä.

Ominaisuudet
------------

Huoneenlämpötilassa mangaanibromidi on vaaleanpunaista ja hygroskooppista kiteistä ainetta. Sen alkeiskoppi on heksagonaalinen. Yhdiste liukenee erittäin hyvin veteen. Mangaanibromidista tunnetaan useita kidevedellisiä muotoja, jotka ovat di-, tetra- heksa- ja oktahydraatit (MnBr2·2H2O, MnBr2·4H2O, MnBr2·6H2O ja MnBr2·8H2O). Kuumennettaessa tetrahydraattia 64 °C:n lämpötilaan kidevesi poistuu rakenteesta.

Valmistus ja käyttö
-------------------

Mangaanibromidia valmistetaan mangaanihydroksidin tai -karbonaatin ja vetybromidin välisellä reaktiolla.

Mn(OH)2 + 2 HBr → MnBr2 + 2 H2O
MnCO3 + 2 HBr → MnBr2 + H2O +CO2
Mangaanibromidia käytetään orgaanisen kemian synteeseissä katalyyttinä erityisesti hapetusreaktioissa kuten aromaattisten aldehydien tai karboksyylihappojen tuottamiseen alkyylibentseeneistä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  William M. Haynes, David R. Lide, Thomas J. Bruno: *CRC Handbook of Chemistry and Physics*, s. 4–74. 39th Edition. CRC Press, 2012. ISBN 978-1439880494. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 8.6.2020). (englanniksi)
2. ↑  Kenneth Pisarczyk: *Manganese Compounds, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2005.
3. 1 2  Robert A. Lewis: *Hawley's Condensed Chemical Dictionary*, s. 863. John Wiley & Sons, 2016. ISBN 9781119267843. (englanniksi)
4. ↑  R. Frim & S. D. Ukeles: *Bromine, Inorganic Compounds, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2011.
Mangakahvila Tokiosta.
**Mangakahvila** (jap. 漫画喫茶 - **mangakissa**, *kissa lyhennys sanasta "kissaten" mikä tarkoittaa kahvilaa*) tai *Manga café* on alun perin japanilainen kahvilatyylinen paikka, jossa asiakkaat voivat lukea mangasarjakuvia. Kahvilassa asiakkaat maksavat ajasta, jonka he viettävät kahvilassa. Ensimmäinen manga- ja internetkahvila avattiin Tokioon vuonna 1995.

Tarjottavat palvelut
--------------------

Manga caféet tarjoavat myös internetyhteyden nettikahviloiden tapaan. Joissakin on erikseen tupakointialueita ja tupakoimattomien alueita. Kahvilat voivat tarjota myös muunlaisia palveluita, kuten videopelejä, television katselua, välipala-automaatteja, suihkut, tuoleja josissa pystyy nukkumaan ja muita lisäpalveluja joista voi joutua maksamaan erikseen.

Majoitusvaihtoehto
------------------

Mangakahvilat ovat usein auki 24 tuntia vuorokaudesta ja niistä on tullut joillekin edullinen majoitusvaihtoehto japanilaisten internet kahviloiden tapaan. Mangakahviloita on miltei kaikissa suurimmissa kaupungeissa. Niitä voi olla vaikea löytää ilman japanin kielen taitoa, koska niillä ei useimmiten ole englanninkielisiä kylttejä, ja ne myös usein sijaitsevat rakennusten ylimmissä kerroksissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Manga Cafes *Japan-Guide.com*. Viitattu 28.7.2020. (englanniksi)
2. ↑  Grace Buchele Mineta: Mini Guide to Tokyo Manga Cafes *Tokyo Cheapo*.  20.3.2017. Viitattu 28.7.2020. (englanniksi)
3. ↑  Kaaloa, Christine: A night at the coolest budget stay in Japan… the Manga cafe *GrrrlTraveler*. Viitattu 28.7.2020. (englanniksi)
4. ↑  Tokyo Internet Cafe Accommodation *SuperCheapGuides.com*.  Arkistoitu 28.7.2020. Viitattu 28.7.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Mangakahvila** Wikimedia Commonsissa

* Dayman, Lucy: Why Some Japanese Workers Are Living in Manga Cafés *Culture Trip*.  5.2.2018. Viitattu 28.7.2020. (englanniksi)
* Koljonen, Laura: Manga Café. *Helsingin sanomat, Nyt-liite*.  4.6.2009.  Arkistoitu 29.10.2013. Viitattu 28.7.2020. (englanniksi)
* Suojanen, Armi: Kaisaniemen Manga Café on Pohjolan ainoa lajissaan *Helsingin uutiset*.  30.6.2009.  Arkistoitu 22.8.2010. Viitattu 28.7.2020. (englanniksi)
**Carl Johan Sundman** (26. elokuuta 1836 Porvoon pitäjä – 10. huhtikuuta 1921 Kuopio) oli suomalainen sotilas, pankinjohtaja ja valtiopäivämies.

Sundmanin vanhemmat olivat merikapteeni Carl Jacob Sundman ja Charlotta Sofie Ceder. Sundman jätti lyseon kesken ja siirtyi sotilasuralle. Hän palveli Vaasassa ja Oulussa aina vuoteen 1868, jolloin hänet siirrettiin lakkautuspalkalle esikuntakapteenina. Sundman toimi tämän jälkeen lyhyen aikaa Oulun läänin apulaiskamreerina ja sitten Pelsonsuon kuivatuksen työnjohtajana, Salahmin ruukin tilanhoitajana, metsä- ja sahaliikkeiden asiamiehenä ja asioidenhoitajana sekä Pohjoismaiden Osakepankin Kuopion konttorin johtajana 1883–1907. Hän oli Kuopion kaupunginvaltuuston jäsen useita vuosia ja porvarissäädyssä Kuopion edustaja valtiopäivillä 1891. Sundman oli myös vuoden 1899 suuren lähetystön jäsen ja puheenjohtaja sen kokouksissa Helsingissä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kuolleita.  *Liitto*, 5.04.1921, nro 83, s. 2. Kansalliskirjasto. Viitattu 29.03.2021.
2. 1 2  Sigurd Nordenstreng: *Porvarissäädyn historia Suomen valtiopäivillä 1809–1906: Osa V*, s. 332–333. Helsinki: Otava, 1921.
3. ↑  Päiviö Tommila: *Suuri adressi*, s. 187, 197, 213. WSOY, 1999.
**Dmytro Anatolijovytš Jaroš** (ukr. Дмитро Анатолійович Ярош; s. 30. syyskuuta 1971) on ukrainalainen poliitikko ja entinen kansallismielisen Oikea sektorin puheenjohtaja.

Jaroš syntyi Dnipropetrovskin alueella Dniproderžynskissä eli nykyisessä Kamjanskessa. Vuosina 1989–1991 hän palveli Neuvostoliiton asevoimissa Valko-Venäjällä sekä Irkutskissa. 1980-luvun lopusta alkaen hän oli mukana Ukrainan kansanliikkeessä sekä muissa kansallismielisissä liikkeisä. Vuonna 1994 hän oli mukana perustamassa Tryzub-järjestöä, Ukrainalaisten nationalistien kongressin puolisotilaallista siipeä, jonka johtoon hän nousi 2000-luvun puolella. Vuonna 2001 hän valmistui Ivan Frankon Drohobytšin pedagogisen yliopiston filologiselta laitokselta.

Vuosina 2013–2014 Jaroš toimi UDAR-puolueen kansanedustajan Valentyn Nalyvaitšenkon avustajana. Jaroš oli ehdolla vuoden 2014 presidentinvaalissa Oikea sektori -puolueen ehdokkaana; hän sai 0,7 prosenttia äänistä. Saman vuoden parlamenttivaaleissa hänet valittiin Ukrainan parlamenttiin Verh’ovna Radaan Dnipropetrovskin alueen 39. vaalipiiristä Oikean sektorin ehdokkaana. Hän ei parlamentissa liittynyt mihinkään parlamenttiryhmään. Hän toimi parlamentin turvallisuus- ja puolustusvaliokunnan varapuheenjohtajana.

Jaroš osallistui Itä-Ukrainan sodan taisteluihin osana Oikean sektorin puolisotilaallisia joukkoja, Ukrainan vapaaehtoisjoukkoja (ukr. Добровольчий український корпус, *Dobrovoltšyi ukrajinskyi korpus*); hän haavoittui vunna 2015. Saman vuoden joulukuussa hän ilmoitti vetäytyvänsä Oikeasta sektorista.Vuoden 2019 parlamenttivaaleissa hän oli ehdolla Verh’ovna Radaan Svoboda-puolueen listan kolmantena ehdokaana, muttei tullut valituksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Вступне слово Д.Яроша *Бандерівець*. Viitattu 12.3.2018.
2. ↑  Yarosh quits as Right Sector leader  11.11.2015. Interfax-Ukraine. Viitattu 12.3.2018.
3. 1 2 3  Ярош Дмитро Анатолійович *LB.ua*.  Arkistoitu 2.6.2023. Viitattu 2.6.2023. (ukrainaksi)
4. 1 2 3  Ярош Дмитро Анатолійович *ПолітХаб*.  Arkistoitu 2.6.2023. Viitattu 2.6.2023. (ukrainaksi)
5. ↑  Протокол Центральної виборчої комісії про результати виборів Президента України  2.6.2014. Ukrainan keskusvaalilautakunta.  Arkistoitu 2.6.2023. Viitattu 2.6.2023. (ukrainaksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Puola

 |

 |