recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Amr Musa (2011)
**Amr Musa** (arab. عمرو موسى‎, s. 3. lokakuuta 1936, usein myös Moussa, Musa) toimi Arabiliiton pääsihteerinä toukokuusta 2001 toukokuuhun 2011. Hän on entinen diplomaatti ja oli Egyptin ulkoministeri kymmenen vuoden ajan.

Musa opiskeli lakia Kairon yliopistossa. Hän aloitti uransa Egyptin ulkoministeriössä 1958. Hän oli lähettiläänä Intiaan 1967–1990 ja YK:hon 1990–1991. Hänet nimitettiin vuonna 1991 ulkoministeriksi Ganzurin hallitukseen, jossa hän oli vuoteen 2001. Musa oli kriittinen Yhdysvaltoja ja sen Israel-politiikkaa kohtaan.

Musa on *The Timesin* mukaan ollut ehkä suosituin virkamies arabimaailmassa. Musaa pidetään yhtenä pääasiallisista arkkitehdeista arabimaiden Israel-politiikan suhteen. Hän tuomitsi vahvasti Israelin aggression palestiinalaisia vastaan ja kieltäytyi kättelemästä Ariel Sharonia vieraillessaan Tel Avivissa tammikuussa 1999. Hänen nimityksensä Arabiliiton johtoon hyväksyttiin yksimielisesti jäsenmaiden kesken. Hän vastusti Irakin sotaa ja Libanonin alueella olevaa sotaa, jossa Israel moukaroi Libanonia.

Musa pyrki Egyptin presidentiksi vuoden 2012 presidentinvaaleissa, mutta jäi vaalin ensimmäisellä kierroksella viidenneksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Mursi, Shafiq officially in Egypt's presidential elections runoffs *Al-Ahram*.  28.5.2012. Viitattu 28.5.2012.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Amr Musa**.
* Profile: Amr Moussa BBC, 23.2.2002 (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |

 |
**Gragnano** on kunta Etelä-Italiassa Napolin metropolikaupungissa Campanian alueella. Se sijaitsee noin 30 kilometriä Napolista kaakkoon. Gragnano tunnetaan pastakaupunkina, *Città della Pasta*.

Pasta
-----

Pastan ja erityisesti makaronin valmistus teki Gragnanosta tunnetun 1500- ja 1600-luvuilla. Varsinainen kulta-aika pastanvalmistuksella oli 1800-luvulla. Tuolloin pastanvalmistus oli vielä käsityötä. Pasta kuivattiin kaupungin pääkadun varrella. Pasta tarvitsi kuivuakseen valoa ja lämpöä. Kaupungin arkkitehdit olivat tämän takia määränneet taloille suurimman korkeuden, jota ei saanut ylittää, ettei pastan saama auringonvalo estyisi. Toisen maailmansodan jälkeen kansainvälinen kilpailu alkoi heikentää Gragnanon pastan menekkiä. 

Pastan kuivausta

Lähteet
-------

1. 1 2 3  www.tuttitalia.it
2. ↑  Kunnan kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Gragnano**.
Napolin maakunnan vaakunaNapolin metropolikaupungin kunnat
Acerra | Afragola | Agerola | Anacapri | Arzano | Bacoli | Barano d’Ischia | Boscoreale | Boscotrecase | Brusciano | Caivano | Calvizzano | Camposano | Capri | Carbonara di Nola | Cardito | Casalnuovo di Napoli | Casamarciano | Casamicciola Terme | Casandrino | Casavatore | Casola di Napoli | Casoria | Castellammare di Stabia | Castello di Cisterna | Cercola | Cicciano | Cimitile | Comiziano | Crispano | Ercolano | Forio | Frattamaggiore | Frattaminore | Giugliano in Campania | Gragnano | Grumo Nevano | Ischia | Lacco Ameno | Lettere | Liveri | Marano di Napoli | Mariglianella | Marigliano | Massa Lubrense | Massa di Somma | Melito di Napoli | Meta | Monte di Procida | Mugnano di Napoli | Napoli | Nola | Ottaviano | Palma Campania | Piano di Sorrento | Pimonte | Poggiomarino | Pollena Trocchia | Pomigliano d’Arco | Pompei | Portici | Pozzuoli | Procida | Qualiano | Quarto | Roccarainola | San Gennaro Vesuviano | San Giorgio a Cremano | San Giuseppe Vesuviano | San Paolo Bel Sito | San Sebastiano al Vesuvio | San Vitaliano | Sant’Agnello | Sant’Anastasia | Sant’Antimo | Sant’Antonio Abate | Santa Maria la Carità | Saviano | Scisciano | Serrara Fontana | Somma Vesuviana | Sorrento | Striano | Terzigno | Torre Annunziata | Torre del Greco | Trecase | Tufino | Vico Equense | Villaricca | Visciano | Volla
**Kervanto** (koltansaameksi *Ceʹrvv-vuõnn**lähde?*) oli kylä Kalastajasaarennon pohjoisosassa Pummanginvuonon pohjoisrannalla Petsamon kunnan koillisosassa, jonka Suomi vuonna 1940 luovutti Neuvostoliitolle. Kervannon naapurikyliä olivat pohjoisessa Vaitolahti ja etelässä Pummanginvuonon etelärannalla Pummanki, idässä Kervanto rajoittui Neuvostoliittoon ja lännessä mereen. Kervantoon, kuten muihinkaan Kalastajasaarennon kyliin, ei ollut Suomen aikana tieyhteyttä vaan liikenne hoidettiin laivoilla. Nykyisin kylä on asumaton ja se sijaitsee Petsamon kaupunkikunnan pohjoisosassa Petsamon piirissä Murmanskin alueella Venäjällä. Kervannon edustalla Pummanginvuonossa ovat Kiisaaret, joista suurin on Lunnisaari ja sen pohjoispuolella luodoista koostuva ryhmä Laassat.

Petsamon ensimmäisessä koulupiirijaossa vuonna 1921 Kervanto kuului Pummangin koulupiiriin. Kervannolta ei kuitenkaan ollut tieyhteyttä Pummankiin ja niinpä vuonna 1923 perustettiin pohjoisen Kalastajasaarennon käsittänyt Vaitolahden koulupiiri. Piirin supistettu koulu sijaitsi Vaitolahdessa. Kervantolaisten koulumatka Vaitolahteen kulki aavan tunturin yli.

Väestö
------

Vuoden 1929 henkikirjoituksen mukaan Kervannossa oli 79 asukasta, jotka kaikki olivat suomalaisia.

Asukasluvun kehitys:

* 67 (1921)
* 70 (1925)
* 79 (1929)
* 89 (1930)
* 104 (1935)
* 86 (1939)

Talvi- ja jatkosota
-------------------

Talvisodan syttyessä Kervannon evakuointi myöhästyi ja Kervanto jäi Neuvostoliiton miehityksen alaisuuteen. Kyläläiset saivat jäädä aluksi koteihinsa, mutta talvella 1940 heidät siirrettiin Kuolan niemimaalle. Moskovan rauhan solmimisen jälkeen kervantolaiset palautettiin Suomeen. Tosin kotiin Kervantoon he eivät päässeet, koska se oli luovutettu muun Kalastajasaarennon mukana Neuvostoliitolle rauhanehtojen mukaisesti.

Jatkosodan aikana Kervantoa, kuten muutakaan Kalastajasaarentoa ei vallattu takaisin.

Katso myös
----------

* Kuolansuomalaiset

Lähteet
-------

* Onnela Samuli & Vahtola Jouko (toim.): *Turjanmeren maa, Petsamon historia 1920–1944*. Rovaniemi: Petsamo-Seura r.y. 1999. ISBN 952-91-0873-7.

### Viitteet

1. ↑  *Petsamon kartta*. Maanmittauslaitos, 1943.
2. ↑  Rahkola Hilkka: *Petsamon kansakoulut*, s. 381, 385 & 397. Teoksessa: Vahtola Jouko & Onnela Samuli (toim.) *Turjanmeren maa, Petsamon historia 1920–1944*. Rovaniemi: Petsamo-seura, 1999. ISBN 952-91-0873-7.
3. 1 2  Kuusikko Kirsi: *Petsamolainen yhteiskunta*, s. 125-126. Teoksessa: Vahtola Jouko & Onnela Samuli (toim.) *Turjanmeren maa, Petsamon historia 1920–1944*. Rovaniemi: Petsamo-seura, 1999. ISBN 952-91-0873-7.
4. 1 2 3 4 5  Onnela 1999, s. 107–108
5. 1 2  Elfengren Eero: *Petsamo talvisodassa*, s. 589-594. Teoksessa: Vahtola Jouko & Onnela Samuli (toim.) *Turjanmeren maa, Petsamon historia 1920–1944*. Rovaniemi: Petsamo-seura, 1999. ISBN 952-91-0873-7.
6. ↑  Nyyssönen Jukka: *Pois Petsamosta*, s. 629. Teoksessa: Vahtola Jouko & Onnela Samuli (toim.) *Turjanmeren maa, Petsamon historia 1920–1944*. Rovaniemi: Petsamo-seura, 1999. ISBN 952-91-0873-7.
**Archie Yates** (s. 22. helmikuuta 2009) on brittiläinen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten Yorkin roolista elokuvassa *Jojo Rabbit* (2019), josta hän sai Critics' Choice Movie Awards -ehdokkuuden.

Ura
---

Yatesin näyttelijänura alkoi vuonna 2019 elokuvassa *Jojo Rabbit*, jossa hän näytteli Yorkia, Jojon parasta ystävää. Loppuvuodesta 2019 julkistettiin Yatesin saaneen roolin Disney+-suoratoistopalvelun uudesta *Yksin kotona* -elokuvasta, jossa hän näyttelee yhdessä Ellie Kemperin ja Rob Delaneyn kanssa.

Yksityiselämä
-------------

Yatesin perheeseen kuuluvat Archien lisäksi Anthony-isä sekä vakuutusalalla toimiva Julie-äiti. Yatesilla ei ole sisaruksia. Yates on kertonut aiemman haaveammattinsa olleen taikuri, mutta aloitettuaan opiskelemaan näyttelemistä 4-vuotiaana, hän päättikin tulla elokuvatähdeksi. Yates pitää eniten komedia- sekä Marvel-elokuvista. Yksi Yatesin suosikkinäyttelijöistä onkin Robert Downey Jr. Yates on läheinen ystävä *Jojo Rabbit* -elokuvassa näytelleiden Roman Griffin Davisin ja Thomasin McKenzien kanssa.

Filmografia
-----------

| Elokuvat |
| --- |
| Vuosi | Nimi | Rooli | Muuta |
| 2019 | *Jojo Rabbit* | Yorki |  |
| TBA | Nimetön *Yksin kotona* -elokuva | Max | esituotanto |

Lähteet
-------

1. ↑  Casting News: ‘Home Alone’ Reboot Adds Rob Delaney, Ellie Kemper and Archie Yates BBC America. Viitattu 21 December 2019.
2. ↑  Meet the 10-year-old Jojo Rabbit star *Kent Online*.  2020-01-10Z17:49:00.0000000+00:00. Viitattu 29.6.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Archie Yates Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Deutsche Synchronkartei

 |

 |
**Archilóchos** (kreik. Αρχίλοχος) on Kreikan kyläyhdyskunta (virallisesti Τοπική Κοινότητα Αρχιλόχου, *Topikí Koinótita Archilóchou*), joka sijaitsee Pároksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Pároksen kuntaan, Pároksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kyläyhdyskunnan väkiluku on 1 066 (vuonna 2011).

Johannes Kastajan (*Ágios Ioánnis o Pródromos*) kirkko Pródromoksen kylässä.
Archilóchoksen kyläyhdyskunta sijaitsee Pároksen itäosissa noin 15 kilometriä itäkaakkoon saaren keskuksesta Paroikián kaupungista. Se koostuu kuudesta kylästä, jotka ovat Ágios Nikólaos (0 asukasta vuonna 2011), Glyfádes (39), Mármara (552), Mólos (28), Pródromos (410) ja Tsoukaliá (37). Kyläyhdyskunta on nimetty saarelta kotoisin olleen runoilija Arkhilokhoksen mukaan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
**Heikki Waldemar (Henrik) Halme** (16. joulukuuta 1886 Merimasku – 24. kesäkuuta 1968 Turku) oli opettaja ja rehtori, joka sai ensimmäisenä Suomessa ylirehtorin arvonimen, vuonna 1957.

Halme tuli ylioppilaaksi 1908 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1911. Hän toimi suomen ja historian opettajana Turussa 1913–1928, ensin Turun suomalaisessa jatko-opistossa ja vuodesta 1926 Turun suomalaisessa lyseossa. Halme oli vuodesta 1928 kouluhallituksen nimittämänä perustamassa Turun toista suomalaista lyseota, jonka opettajaksi hänet samalla nimitettiin. Toimittuaan ensin koulun vt. rehtorina Halmeesta tuli vakinainen rehtori, mitä tehtävää hän hoiti aina eläkkeelle jäämiseensä asti, vuoteen 1956. Halme oli myös Åbo Akademin suomenkielen lehtori 1932–1944 ja Turun yliopiston apulaisopettaja 1936–1939.

Lähteet
-------

1. 1 2  Rehtori Henrik Halme 50-vuotias. *Helsingin Sanomat*, 16.12.1936, s. 6.
2. 1 2  Kuolleita. *Helsingin Sanomat*, 26.6.1968, s. 9.
3. ↑  Aho, Seppo: *Valtionhoitajan ja tasavallan presidenttien 1918–2005 myöntämät arvonimet*, s. 294. Alavus: Aholis Oy, 2006. ISBN 952-91-9535-4.
**Korismiinihappo** (C10H10O6) on karboksyylihappoihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Kasvit ja monet pieneliöt syntetisoivat korismiinihaposta useita tarvitsemiaan yhdisteitä.

Biosynteesi
-----------

Kasvit valmistavat korismiinihappoa niin kutsutun sikimaattireitin avulla. Sikimihappo muutetaan sikimaattikinaasientsyymin avulla 3-fosfosikimiinihappoa, josta valmistetaan 3-fosfosikimaatti-1-karboksivinyylitransferaasin avulla 5-enolipyruvyylisikimiinihappoa ja edelleen korismaattisyntaasin avulla korismiinihappoa.

Käyttö muiden yhdisteiden biosynteesissä
----------------------------------------

Kasvit ja pieneliöt valmistavat korismiinihaposta monia eri yhdisteitä. Sitä käytetään muun muassa monien aromaattisten aminohappojen, kuten fenyylialaniinin, tyrosiinin ja tryptofaanin synteesiin. Muita molekyylejä, joita kasvit valmistavat ovat 4-aminobentsoehappo, isokorismiinihappo, 2,3-dihydroksibentsoehappo ja salisyylihappo. 4-aminobentsoehaposta eliöt valmistavat folaatteja ja isokorismiinihaposta muun muassa K-vitamiineja. Korismiinihaposta kasvit voivat myös valmistaa kinonipohjaisia terpenoideja.

Lähteet
-------

1. ↑  Chorismic Acid – Substance summary NCBI. Viitattu 16. joulukuuta 2009.
2. 1 2  Helena Hyvärinen (toim.): Maatalouden tutkimuskeskuksen julkaisuja. Sarja A 90 (PDF) (Julkaisun sivu 12) MTT. Viitattu 16.12.2009.
3. 1 2  Shikimate and Chorismate Biosynthesis Queen Mary University of London. Viitattu 16.12.2009. (englanniksi)
4. 1 2  David S. Seigler: *Plant secondary metabolism*, s. 94. Springer, 1998. ISBN 978-0-412-01981-4. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 16.12.2009). (englanniksi)
5. ↑  Mary C. Wildermuth, Julia Dewdney, Gang Wu & Frederick M. Ausubel: Isochorismate synthase is required to synthesize salicylic acid for plant defence.  *Nature*, 2001, 414. vsk, s. 562–565. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 16.12.2009.  (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* KEGG: Chorismic acid (englanniksi)
**Henrik Flanderilainen** (noin 1174 – 1216) oli Konstantinopolin latinalaisen keisarikunnan keisari vuosina 1205–1216. Henrikin vanhemmasta veljestä Balduin I:stä tuli ensimmäinen latinalainen keisari neljännen ristiretken aikana. Henrikistä tuli tämän jälkeen uuden keisarikunnan merkittävimmistä henkilöistä.

Kun Balduin joutui vangiksi Adrianopelin taistelussa huhtikuussa 1205, valittiin Henrik valtakunnan hallitsijaksi. Balduinin kuoltua 20. elokuuta 1205 Henrik julistettiin keisariksi. Henrik taisteli hallituskautensa aikana Bulgarian tsaaria Kalojania ja Nikaian keisarikunnan Theodoros I Laskarista vastaan. Henrik kuoli 11. kesäkuuta 1216 eräiden lähteiden mukaan bulgarialaisen vaimonsa Marian myrkyttämänä.

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä:**Balduin I** | **Latinalainen keisari**  | Seuraaja:**Pietari Courtenaylainen** |

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Kreikka
* Alankomaat
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**Henrik Mikael Grenman** (19. marraskuuta 1846 Vaasa – 1. tammikuuta 1917 Helsinki) oli suomalainen filosofian maisteri, orientalisti ja painoasiamies.

Grenmanin vanhemmat olivat värjäri, ruukinhoitaja Henrik August Grenman (1821–1852) ja Anna Karolina Ramstén. Hän pääsi ylioppilaaksi Vaasan lukiosta 1865 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1877. Grenman opiskeli arabian kieltä Leipzigissa 1881–1882, Kööpenhaminassa 1882–1883 ja Pietarissa 1885–1886. Hän oli Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran jäsenenä vuodesta 1871 ja kuului Muinaismuistoyhdistyksen perustajiin.

Grenman oli vuodesta 1893 painoasiain ylihallituksen palveluksessa lehdistösensuurista vastaavana painoasiamiehenä. Hän oli painoasiain ylihallituksen sensuurilautakunnan jäsenenä 1906–1917. Epäsuositun työnsä vuoksi Grenman joutui epävirallisen boikotin kohteeksi niin että häntä ei esimerkiksi tervehditty kadulla.

Grenman oli naimisissa vuodesta 1900 taloudenhoitaja Wilhelmina Saarelan (s. 1870) kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  GRENMAN Henrik Mikael. *Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu.
2. 1 2 3 4  Harry Halén : *Henrik Grenman and Olga Sederholm – Two unlucky Finnish Orientalists from the town of Vasa*, East and West, Past and Present : Indological and Other Essays in Honour of Klaus Karttunen. Studia Orientalia 110. Helsinki 2011
3. ↑  SKS:n jäsentietokanta


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
**Tommi Pulli** (s. 18. heinäkuuta 1992 Seinäjoki) on suomalainen pikaluistelija, joka edustaa Seinäjoen Urheilijoita. Häntä valmentaa Pirjo Lehtinen.

Pulli pitää hallussaan 3 000 metrin ja 500+3 000+1 500+5 000 metrin Suomen ennätyksiä ja yhtä lukuun ottamatta 19-vuotiaiden poikien kaikki SE:t. Lisäksi hänen hallussaan on kotimaan ratojen Suomen ennätyksiä: yksi miesten, neljä 19-vuotiaiden, kolme 17-vuotiaiden ja kolme 15-vuotiaiden sarjassa.

Pulli saavutti 1 000 metrillä juniorien MM-hopeaa helmikuussa 2011. Vuoden 2012 nuorten MM-kilpailuissa hän sijoittui 1 000 metrillä alun perin kolmanneksi, mutta nousi myöhemmin toiseksi venäläisvoittaja Pavel Kuližnikovin dopinghylkäyksen jälkeen. 500 metrillä ja 1 500 metrillä Pulli sijoittui neljänneksi. Juniorien maailmancupkaudella 2011–2012 Pulli oli yhteispisteissä kolmas sekä 500 että 1 000 metrillä.

Aikuisten maailmancupissa Pulli nousi ensimmäisen kerran B-ryhmän palkintokorokkeelle Harbinissa 16. joulukuuta 2012 oltuaan 1 000 metrillä ryhmän toinen. 21. tammikuuta 2013 hän sijoittui B-ryhmän viidenneksi saaden kahdeksan maailmancup-pistettä. Tammikuussa 2014 Pulli valittiin Suomen joukkueeseen kilpailemaan Sotšin talviolympialaisissa. Hän oli kisoissa 1 000 metrillä 37:s.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Tommi Pulli Suomen Luisteluliitto. Viitattu 28.1.2016.
2. ↑  Suomen ennätykset Suomen Luisteluliitto.  Arkistoitu 17.10.2013. Viitattu 28.1.2016.
3. ↑  Suomen ennätykset kotimaan radoilla Suomen Luisteluliitto.  Arkistoitu 2.1.2014. Viitattu 28.1.2016.
4. ↑  MM-hopea mykisti Pullin *Ilkka.fi*.  27.2.2011. Viitattu 28.1.2016.
5. ↑  Tommi Pullista junioreiden MM-hopeamitalisti 1000 m:llä  19.9.2012. Suomen Luisteluliitto.  Arkistoitu 3.2.2016. Viitattu 28.1.2016.
6. ↑  Tommi Pulli luisteli B-ryhmän toiseksi Harbinissa *Yle Urheilu*.  16.12.2012. Viitattu 28.1.2016.
7. ↑  Nuori Tommi Pulli ilahdutti Calgaryssa B-ryhmän viidennellä sijallaan  21.1.2013. Suomen Luiesteluliitto.  Arkistoitu 3.2.2016. Viitattu 28.1.2016.
8. ↑  Lehtonen, Samu: Sotshin viimeiset valinnat julki - mukana 103 urheilijaa *Yle Urheilu*.  27.1.2014. Viitattu 28.1.2016.
9. ↑  Niemeläinen, Jonne: Pulli: "Kauden parasta lähdin hakemaan ja sieltä tuli" *Yle Urheilu*.  12.2.2014. Viitattu 28.1.2016.
**Bairen lause** on tärkeä työkalu yleisessä topologiassa ja funktionaalianalyysissä.  Lause voidaan muotoilla kahdella tavalla, joista kumpikin antaa riittävän ehdon sille, että topologinen avaruus on Bairen avaruus.

Lause
-----

* Ensimmäinen muotoilu: Jokainen täydellinen metrinen avaruus on Bairen avaruus.  Yleisemmin jokainen topologinen avaruus, joka on homeomorfinen täydellisen pseudometrisen avaruuden avoimen joukon kanssa, on Bairen avaruus. Erityisesti jokainen topologisesti täydellinen avaruus on Bairen avaruus.
* Toinen muotoilu: Jokainen epätyhjä lokaalisti kompakti Hausdorffin avaruus on Bairen avaruus.

Huomaa, että kumpikaan Bairen lause ei seuraa toisesta, sillä on olemassa täydellinen metrinen avaruus, joka ei ole lokaalisti kompakti (irrationaalilukujen Bairen avaruus) ja toisaalta on olemassa lokaalisti kompakti Hausdorffin avaruus joka ei ole metristyvä (ylinumeroituva Fortin avaruus). Tällainen avaruus esitellään kirjassa Steen ja Seebach: Counterexamples in Topology.

Suhde valinta-aksioomaan
------------------------

Kummankin Bairen lausen todistus vaatii valinta-aksiooman käyttöä. Itse asiassa väite, että jokainen täydellinen pseudometrinen avaruus on Bairen avaruus on ekvivalentti valinta-aksiooman heikomman muodon, riippuvan valinta-aksiooman, kanssa. .

Lauseen käyttöä
---------------

**Baire1**:stä käytetään todistamaan avoin kuvauslause, suljettu kuvaajalause ja uniformi rajoittamattomuusperiaate

**Baire1** osoittaa myös, että jokainen täydellinen metrinen avaruus, jossa ei ole erakkopisteitä, on ylinumeroituva. (Jos *X* on numeroituva täydellinen metrinen avaruus, jossa ei ole erakkopisteitä, on jokainen yksiö {*x*} *X*:ssä ei-missään tiheä, joten *X* kuuluu ensimmäiseen kategoriaan. Tämä osoittaa, että reaalilukujen joukko on ylinumeroituva.

**Baire1** osoittaa, että kukin seuraavista avaruuksista on Bairen avaruus:

* Reaaliluvut **R**
* Cantorin joukko
* monistot
* Jokainen Bairen avaruuden kanssa homeomorfinen avaruus.

Baire1:stä seuraa monia tuloksia, joita on lueteltu ranskaksi ja englanniksi osoitteessa Bwatabaire (Arkistoitu – Internet Archive).

Lähteet
-------

* Schechter, Eric: *Handbook of Analysis and its Foundations*, Academic Press, ISBN 0-12-622760-8
* Steen, Lynn Arthur & Seebach, J. jr: *Counterexamples in Topology*, Springer-Verlag, New York, 1978. Reprinted by Dover Publications, New York, 1995. ISBN 0-486-68735-X (Dover edition).
* Baire1:n todistus[vanhentunut linkki]

### Viitteet

1. 1 2  Jalava, Väinö: *Moderni analyysi I*, s. 15. Tampere: Tampereen teknillinen korkeakoulu, 1976. ISBN 951-720-223-7.
*Tämä artikkeli kertoo Britannian kuninkaallisen laivaston Armada-luokan linjalaivasta. Muita merkityksiä on täsmennyssivulla.*

**HMS Agincourt** oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1817 vesillelaskettu Armada-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Armada-luokka*
Alus tilattiin 6. tammikuuta 1812 Plymouthin telakalta, jossa rakennustöistä vastasi syyskuuhun 1815 Thomas Roberts ja sen jälkeen Edward Churchill. Köli laskettiin toukokuussa 1813. Alus laskettiin vesille 19. maaliskuuta 1817 ja valmistui huhtikuussa, jolloin se sijoitettiin reserviin. Valmistuskustannukset olivat 85 720 puntaa sisältäen takiloinnin ja varustamisen.

Palvelus
--------

Alus otettiin palvelukseen helmikuussa 1842, jolloin se sijoitettiin Itä-Intian asemalle. Alus muutettiin elokuusta 1833 helmikuuhun 1836 koululaivaksi Plymouthissa. Se palautettiin palvelukseen tammikuussa 1848.

Alus nimettiin Amiraliteetin 29. huhtikuuta 1865 antamalla määräyksellä *HMS Vigoksi*. Siitä tehtiin kolerasairaala toukokuussa 1866, kunnes se sijoitettiin 1870 vastaanottoalukseksi Plymouthiin. Alus myytiin lokakuussa 1884 Castle & Sonsille, joka sai romutuksen Charltonissa päätökseen 5. tammikuuta 1885.

Lähteet
-------

* Winfield, Rif: *British Warships in the Age of Sail 1793-1817 - Design, Construction and Fates*. Minnesota: Seaforth Publishing, 2005. ISBN 978-1-84415-717-4. (englanniksi)
* Winfield, Rif: *British Warships in the Age of Sail 1817-1863 - Design, Construction, Careers and Fates*. Barnsley: Seaforth Publishing, 2014. ISBN 978-1-84832-169-4. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3  Winfield, Rif s. 84
*Tämä artikkeli kuvaa Britannian kuninkaallisen laivaston Albion-luokan toisen luokan linjalaivaa. Sanan muita merkityksiä on täsmennyssivulla.*

**HMS Albion** oli Britannian kuninkaallisen laivaston Albion-luokan 90-tykkinen toisen luokan linjalaiva.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Albion-luokka (linjalaiva)*
Alus tilattiin 21. kesäkuuta 1839 Plymouthin telakalta osana Vanguard-luokkaa, mutta suunnitelmien muututtua se luokiteltiin uudeksi Albion-luokaksi. Köli laskettiin 13. elokuuta 1839 ja sen nimi vahvistettiin 20. toukokuuta 1840. Se laskettiin vesille 6. syyskuuta 1842 ja valmistui 23. marraskuuta 1843-23. tammikuuta 1844. Alus otettiin palvelukseen 10. marraskuuta 1843 amiraali David Milnen lippulaivana ensimmäisenä päällikkönään Nicholas Lockyer.

Palvelus
--------

Alus oli aluksi koelaivueessa, mistä se siirtyi Lissaboniin. Vuonna 1846 alus siirrettiin Kanaalin laivastoon ja palasi 27. helmikuuta 1847 Lissaboniin päällikkönään Charles Howe Fremantle, joka vastaanotti päällikkyyden Lockyerin kuoltua. Alus siirtyi joulukuussa edelleen Välimerelle.

Alus myytiin romutettavaksi 1884.

Lähteet
-------

* Winfield, Rif: *British Warships in the Age of Sail 1817-1863 - Design, Construction, Careers and Fates*. Barnsley: Seaforth Publishing, 2014. ISBN 978-1-84832-169-4. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  Winfield, Rif s. 35

*Albion*-luokan linjalaivat

|  |
| --- |
| *HMS Albion* – *HMS Aboukir* – *HMS Exmouth* – *HMS Princess Royal* – *HMS Hannibal* – *HMS Algiers* – *HMS St. Jean d'Acre* |
| Edeltäjä: Vanguard-luokka – Seuraaja: Agamemnon-luokka |
**Kõvera järv** (myös *Kõvera Väikejärv, Mustajärv, Orava Kõverjärv*) on Virossa Võrumaalla Võrun kunnassa Kõveran ja Riihoran kylissä sijaitseva järvi.

Maantietoa
----------

Järven pinta-ala on 12,1 hehtaaria ja se on 900 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Se sijaitsee metsäalueella Kõveran kulmakunnalla, jonka länsipuolella kohoaa Tornimägi. Järven keskisyvyys on saatu luotaamalla 6,4 metriä ja järven suurin syvyys on 15 metriä. Sen tilavuudeksi on arvioitu 0,000710 kuutiokilometriä eli 0,710 miljoonaa kuutiometriä. Järven rantaviivan pituus on 2,2 kilometriä ja sen rannat ovat pääasiassa metsämaata. Alle sadan metrin päässä sijaitsee Väikujärv ja noin 300 metrin päässä on pieni Tahojärv.

Järven ekologia ja luontoarvoja
-------------------------------

Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) (vir. *Veepoliitika Raamdirektiivi, (VRD)*) luokituksen (VRD 4) mukaan veden kovuuden osalta pehmeävetinen järvi, jonka vedenväri on tumma (vir. *pehme- ja tumedaveeline järv*). Järvi luokitellaan limnologisesti asidotrofiseksi järveksi, jonka vesi on samanaikaisesti sekä humuspitoista että mineraalipitoista (vir. *atsidotroofne tai mineraalmaa huumustoiteline*, AT).

Järven rannat ovat pohjastaan kovia ja ne ovat paikoin sora- tai hiekkapohjaa. Syvemmällä on vallitsevana mutapohja. Vedenväri vaihtelee kellertävän ruskeasta punertavan ruskeaan ja sen näkösyvyys on 0,5–2,6 metriä. Järvi on niin syvä, että sen vesi on kesäisin ja talvisin lämpötilakerrostunutta. Vuonna 1974 tehdyn vesikasvillisuuden inventoinnin mukaan järvessä kasvaa 18 eri vesikasvilajia. Silmämääräisesti vallitseva on siimapalpakkokasvustot ja rannan tuntumasta löytää erityisesti katkeravesirikkoa. Järvestä tavataan muutama kalalaji, joista yleisiä ovat hauki, ahven, särki, sorva ja ruutana. Järvellä esiintyy myös euroopanmajava.

Vesistösuhteita
---------------

Järvi kuuluu Võhandu jõen valuma-alueeseen, jossa sen 15 kilometriä pitkä laskuoja Varsaoja on Mädajõen sivuhaara, joka on puolestaan Võhandu jõen sivujoki. Järveen ei ole johdettu ympäristöstään ojia ja järvi on laskuojansa Varsaojan lähdejärvi. Järven valuma-alueen laajuus on 2,3 neliökilometriä. Järven vesi viipyy järvessä laskennallisesti noin vuoden. Varsaojan keskijuoksua kutsutaan myös Suurkraaviksi ja alajuoksua myös Tandsaojaksi. Varsojan toinen yleisesti käytetty nimi on Selise peakraav. Varsaoja yhtyy Mädajõgeen yhdeksän kilometriä ennen Võhandu jõen yhtymäkohtaa. Võhandu jõgi laskee Kuumajärveen, joka on Peipsijärven keskiosan nimi. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Keskkonnaregister: Kõvera järv (vee2130100) *Keskonnainfo*. Tallinna, Viro:  Keskkonnaministeerium. Viitattu 3.3.2017. (viroksi)
2. 1 2 3 4  Tamre, Ruta (toim.): *Eesti järvede nimestik*. Tallinna, Viro: Keskkonnaministeeriumi Info- ja Tehnokeskus, 2006. ISBN 978-9985-881-40-8. Teoksen verkkoversio (PDF) (viitattu 3.3.2017). (viroksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Kõvera järv (Kõverjärv, Orava Kõverjärv), kalapeedia.ee, viitattu 26.9.2020
**Anefif** on maalaiskunta ja sen keskuspaikka Malin Kidalin alueen Kidalin piirissä. Se sijaitsee Adrar des Ifoghas -vuoriston eteläosassa noin 110 kilometriä Kidalista lounaaseen. Kunnassa on 5 100 asukasta (vuonna 2009).

Anefifin kunnan pinta-ala on 2 800 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Kidalin piirin Essoukin kuntaan, idässä Kidalin kaupunkiin, etelässä Gaon piirin Anchawadin kuntaan, lännessä Bouremin piirin Tarkintiin sekä luoteessa Tessalitin piirin Adjelhociin. Kunnan länsiosassa on Telemsin laakso. Ilmasto on erittäin kuiva ja kuuma. Talvisin lämpötilanvaihtelut ovat suuria. Tasangoilla kasvaa heinäkasveja, wadeissa ja laaksoissa myös puita ja pensaita. Eläinkunta käsittää gaselleja, hyeenoita, sakaaleja, lintuja, liskoja, käärmeitä ja skorpioneja.

Kuntaan kuuluu yksi kylä ja 13 paimentolaisryhmää. Asukkaat ovat arabeja, tuaregeja ja songhaita.

Anefifin kautta kulkee Gaon ja Kidalin välinen maantie. Seudun tärkein elinkeino on karjanhoito. Kotieläimiä ovat vuohet, lampaat, kamelit, aasit ja naudat. Laaksoissa kasvatetaan jonkin verran durraa, taateleita, tomaatteja ja sipulia. Lisäksi käydään kauppaa ja tehdään käsitöitä.

Kunnassa on yksi koulu ja terveysasema.

Lähteet
-------

1. ↑  Communes de la Région de Kidal *matcl.gov.ml*.  Arkistoitu 9.3.2012. Viitattu 15.5.2012. (ranskaksi)
2. ↑  Resultats provisoires RGPH 2009 (Région de Kidal) *instat.gov.ml*.  Arkistoitu 27.7.2012. Viitattu 15.5.2012. (ranskaksi)
3. 1 2 3  Programme de renforcement des capacités nationales pour une gestion stratégique du développement (PRECAGED): Schéma d'aménagement et de développement de la Commune Rurale Anefif  2004. Ministère de l'économie et des finances. Viitattu 15.5.2012. (ranskaksi)
4. 1 2 3  Plan de sécurité alimentaire Commune Rurale de Essouk 2007-2011  2007. Commissariat à la sécurité alimentaire, République du Mali, USAID-Mali.  Arkistoitu 20.9.2012. Viitattu 15.5.2012. (ranskaksi)
Goldsmiths' Collegen päärakennus eli The Richard Hoggart Building.
**Goldsmiths' College** on Lontoon yliopistoon kuuluva college Lontoossa. Se perustettiin vuonna 1891 nimellä *Goldsmiths' Technical and Recreative Institute* ja liitettiin Lontoon yliopistoon vuonna 1904, jolloin nimeksi tuli Goldsmiths' College. Sana 'College' pudotettiin pois vuonna 2006. "Goldsmiths' College" (heittomerkillä) on kuitenkin säilynyt koulun virallisena nimenä, ja se tunnetaan myös nimellä **Goldsmiths, University of London**. Goldsmiths on erikoistunut etenkin taiteisiin, designiin ja yhteiskuntatieteisiin.

Goldsmiths' Collegen taiteen osastoa pidetään Iso-Britannian maineikkaimpiin ja tärkeimpiin kuuluvana taidekouluna, josta on valmistunut Young British Artists -ryhmän jäseniä ja kymmeniä Turner Prize -ehdokkaita. Koulussa ovat opiskelleet muun muassa Damien Hirst, Lucian Freud, Antony Gormley Angus Fairhurst, Bridget Riley ja muotisuunnittelijat Mary Quant sekä Vivienne Westwood.

Goldsmiths' College sijaitsee New Crossin alueella Lontoon kaakkoisosassa. Koulun 1844 valmistunut Richard Hoggart -päärakennus on John Shaw nuoremman suunnittelema.

Aiheesta muualla
----------------

* Goldsmiths' Collegen kotisivut
*Tämä artikkeli kuvaa Britannian kuninkaallisen laivaston Albion-luokan kolmannen luokan linjalaivaa. Sanan muita merkityksiä on täsmennyssivulla.*

**HMS Albion** oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1763 vesillelaskettu Albion-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Albion-luokka (linjalaiva, 1763)*
Alus tilattiin 1. joulukuuta 1759 Deptfordin telakalta, missä rakennustöistä vastasi Adam Hayes. Köli laskettiin 6. kesäkuuta 1760. Alus laskettiin vesille 16. toukokuuta 1793 ja nimettiin Amiraliteetin päätöksellä 28. lokakuuta 1760. Alus valmistui sekä varustettiin 16. kesäkuuta 1763 - 3. marraskuuta 1770 Chathamissa, jolloin sen valmistuskustannukset olivat 33 629 puntaa 13 shillinkiä ja penny. Lisäksi varustaminen maksoi Deptfordissa 27 puntaa ja yhdeksän pennyä ja Chathamissa 9 274 puntaa yhden shillingin ja pennyn.

Palvelus
--------

Alus otettiin toukokuussa 1770 palvelukseen ensimmäisenä päällikkönään Samuel Barrington Falklandin vartioaluksena. Palattuaan alus sijoitettiin vartiolaivaksi Portsmouthiin, minkä vuoksi sille tehtiin heinäkuusta lokakuuhun 1771 korjauksia ja muutostöitä Plymouthissa ennen sijoittamista vartiolaivaksi. Telakkamaksut olivat 5 119 puntaa 12 shillinkiä ja 9 pennyä.

Alus osallistui heinäkuussa 1779 Yhdysvaltain vapaussodan Grenadan taisteluun, jossa vara-amiraali Byronin komentama laivasto kohtasi ylivoimaiset Ranskan merivoimat. Seuraavan kerran alus osallistui 17. huhtikuuta 1780 Martiniquen taisteluun ja kuukautta myöhemmin 15. toukokuuta jälleen. Neljä päivää myöhemmin laivastot kohtasivat uudelleen tuloksettomassa taistelussa.

Vuonna 1794 alus muutettiin 60-tykkiseksi uivaksi patteriksi, jonka aseistukseksi asennettiin raskaita karronadeja. Alus ankkuroitiin Thamesin estuaariin. Huhtikuussa 1797 alusta oltiin siirtämässä uuteen paikkaan Swinin kanavaan, kun se ajoi karille. Pelastusyrityksen aikana aluksen köli murtui, jolloin se haaksirikkoutui lopullisesti.

Lähteet
-------

* Winfield, Rif: *British Warships in the Age of Sail 1714-1792 - Design, Construction and Fates*. Minnesota: Seaforth Publishing, 2007. ISBN 978-1-84415-700-6. (englanniksi)
* Winfield, Rif: *British Warships in the Age of Sail 1793-1817 - Design, Construction and Fates*. Minnesota: Seaforth Publishing, 2005. ISBN 978-1-84415-717-4. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  Winfield, Rif 1714-1792 s. 66

*Albion*-luokan linjalaivat

|  |
| --- |
| *HMS Albion* – *HMS Grafton* – *HMS Alcide* – *HMS Fortitude* – *HMS Irresistible* |
| Edeltäjä: Arrogant-luokka – Seuraaja: Canada-luokka |
**Messulauluja** -kirja on uudempia hengellisiä lauluja sisältäviä laulukirjoja, jota on käytetty erityisesti Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnissa järjestetyissä Tuomasmessuissa ja muissa jumalanpalveluksissa.

Messulauluja -kirja ilmestyi vuonna 1997. ja se on Tuomaslauluja -kirjan tavoin Tuomasmessujen yhteydessä käytettyjen uusien hengellisten laulujen kokoelma. Kirjassa on 127 laulua, ja niiden joukossa on laajaan käyttöön tulleiden, klassisten laulujen ohella uutta kotimaista ja kansainvälistä aineistoa. Joissakin käännetyissä lauluissa on myös alkukielinen teksti. Kirja on tarkoitettu Virsikirjan ohella käytettäväksi kirjaksi myös erilaisissa seurakuntien tilaisuuksissa.

Kirjan on toimittanut Petri Laaksonen. Kirjan uusien laulujen tekijät ovat samoja kuin Tuomaslauluja-kirjan laulujen tekijät, mm. Anna-Mari Kaskinen, Jaakko Löytty, Kaija Löytty ja Pekka Simojoki, säveltäjiä mm. Petri Laaksonen, Pekka Simojoki ja Jaakko Löytty. Kirjassa on myös joitakin vanhempia hengellisiä lauluja sekä muutama virsi Ruotsin kirkon virsikirjasta, mutta ei virsiä Suomen ev. lut. -kirkon virsikirjasta. Lauluissa on sointumerkinnät ja useimmissa on 2-4-ääninen sovitus, jotta ne soveltuisivat sellaisenaan kuorojen ja lauluryhmien ohjelmistoon.

Laulujen osastojako
-------------------

Kirjan laulut on ryhmitelty osastoihin virsikirjan ja messun rakenteen mukaisesti.

* I Tulemme Jumalan eteen
	+ Lauluja yhteydestä (laulut 1-6)
	+ Lauluja armon ikävästä (7-11)
* II Kiitämme yhdessä (12-17 )
	+ Lauluja kolmiyhteisestä Jumalasta
	+ Kiitoslauluja (18-25)
	+ Ylistyslauluja (26-34)
* III Viivymme Jumalan edessä
	+ Rukouslauluja (35-44)
	+ Hiljaisuuden lauluja (45-54)
* IV Kuuntelemme Jumalan ääntä
	+ Lauluja Jumalasta (55-60)
	+ Lauluja Kristuksesta (61-67)
	+ Lauluja Pyhästä Hengestä (68-70)
* V Vietämme arkea ja juhlaa
	+ Kirkkovuoden lauluja (71-84)
	+ Lauluja elämän taitekohdissa (85-91)
* VI Jaamme leivän ja viinin
	+ Ehtoollislauluja (92-99)
* VII Lähdemme matkaan
	+ Siunauslauluja (100-104)
	+ Lähtölauluja (105-115)
	+ Vaelluslauluja (116-127)

Uusi messulaulukirja
--------------------

Vuonna 2006 ilmestyi kirja "**Uusia Messulauluja**" joka jatkaa Tuomasmessujen yhteydessä syntyneiden messulaulukirjojen sarjaa. Kirjassa on lähes sata uutta messulaulua Suomesta ja maailmalta. Lisäksi mukana on noin 30 edellisissä, jo loppuunmyydyissä messulaulukokoelmissa julkaistua laulua. Kirjassa on 120 laulua, joista suurin osa on kotimaista tuotantoa. Osa lauluista on peräisin muiden maiden kirkkojen laulukokoelmista ja joitakin hengellisen musiikin klassikoita vuosikymmenien takaa. Kirjan ovat toimittaneet Mikko Seppänen, Inna Vintturi ja Antti Vuori. Messulauluja- kirjassa olevien sanoittajien ja säveltäjien lisäksi Uudessa messulauluja-kirjassa on laulujen tekijöinä mm. Jukka Salminen, Jarkko Maukonen, Säde Rissanen ja Pave Maijanen.

Lähteet
-------

1. ↑  *Messulauluja,*, s. 3. Petri Laaksonen (Toim.). Kirjapaja, 1997. ISBN 951-625-422-5.
2. ↑  *Messulauluja*, s. 4-7.. Petri Laaksonen (Toim.). Kirjapaja, 1997. ISBN ISBN 951-625-422-5.
3. ↑  Uuusi messulaulukirja *finna.fi*. Viitattu 6.11.2020.
**Arne Gabius** (s. 22. maaliskuuta 1981) on saksalainen kestävyysjuoksija. Gabius saavutti hopeaa 5 000 metrillä Helsingin EM-kilpailuissa 2012 ajalla 13.31,83. Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 hän oli samalla matkalla 12:s ja Zürichin EM-kilpailuissa 2014 seitsemäs. Hän karsiutui 5 000 metrin alkuerissä Berliinin MM-kilpailuissa 2009, Lontoon olympialaisissa 2012 ja Moskovan MM-kilpailuissa 2013. 10 000 metrillä hän oli 17:s Pekingissä 2015. Sisäradoilla hän on sijoittunut 3 000 metrillä MM-kilpailuissa 12:nneksi Valenciassa 2008 ja kahdeksanneksi Istanbulissa 2012 sekä EM-kilpailuissa yhdeksänneksi Birminghamissa 2007.

Gabiuksen ennätys 3 000 metrillä on 7.35,43, 5 000 metrillä 13.12,50, 10 000 metrillä 27.43,93 ja maratonilla 2.08.33. Maratonennätyksensä hän juoksi vuoden 2015 Frankfurtin maratonilla, jolloin rikkoi Jörg Peterin 27 vuotta vanhan Saksan ennätyksen 14 sekunnilla.

Lähteet
-------

* Arne Gabius Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑
2. 1 2  Arne Gabius *tilastopaja.org*. Viitattu 14.2.2016. (englanniksi)
3. ↑  Lemma Tollesa 2015 Frankfurt Marathon *iaaf.org*.  25.10.2015. Viitattu 14.2.2016. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Henkilöt | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Brazey-en-Morvan** on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 54 kilometriä Beaunen kaupungista länteen.

Saint-Germainin kirkko
Kunnan alueella oleva linna *Château de Brazey* on rakennettu alun perin 1100-luvulla. Se kuitenkin rakennettiin uudelleen vuonna 1666. Vuonna 1974 kirjailija Jules Roy osti linnan, ja teki siihen laajan restaurointityön.

Kunnan vanha keskiaikainen kirkko sijaitsi hautausmaan keskellä, mutta se tuhoutui tulipalossa. Uusi kirkko rakennettiin vuonna 1870. Tämä uusi kirkko vanhan kirkon tavoin on omistettu Germanus Auxerrelaiselle. Tarinan mukaan hautajaiskulkue joka toi hänen jäännöksensä Ravennasta Auxerreen pysähtyi Brazeyssä vuonna 448.

Kunta on osa Morvanin luonnonpuistoa (*Parc naturel régional du Morvan*).

Lähteet
-------

1. ↑  Comparateur de territoire Institut National de la Statistique et des Études Économiques. Viitattu 7.1.2022. (ranskaksi)
2. ↑  Château de Brazey Patrimoine du Morvan. Viitattu 7.1.2022. (ranskaksi)
3. ↑  Brazey-en-Morvan Patrimoine du Morvan. Viitattu 7.1.2022. (ranskaksi)
4. ↑  Les communes Parc naturel régional du Morvan. Viitattu 7.1.2022. (ranskaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Brazey-en-Morvan** Wikimedia Commonsissa
**Francis Chibuike Nnah** (s. 7. kesäkuuta 1993 Ajegunle) on nigerialainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Kuopion Palloseuraa. Pelipaikaltaan Chibuike on keskushyökkääjä.

Ura
---

Chibuiken uran ensimmäinen aikuisten tason seura oli Nigerian kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla pelannut FC Ebedei, jota hän edusti vuodet 2009-2011. Elokuussa 2011 Chibuike siirtyi Ebedein yhteistyöseuraan, Tanskan Superliigan FC Midtjyllandiin. Hän pelasi seuran kakkosjoukkueessa 21 ottelua tehden niissä hienot 13 maalia. Chibuike siirtyi vuonna 2013 takaisin kotimaansa Young Starsiin ajaduttuaan sopimusongelmiin Tanskassa. 

Toukokuussa 2014 Chibuike siirtyi Suomen Veikkausliigan Kuopion Palloseuraan. Debyytti Veikkausliigassa ja pääsarjatasolla tapahtui kesäkuussa Vaasan Palloseuraa vastaan ja ensimmäiset kaksi maalia seuraavalla kierroksella IFK Mariehamnia vastaan. Avauskaudellaan seurassa Chibuike teki 21 pelaamassaan ottelussa viisi maalia.

Lähteet
-------

1. 1 2  Urheilusanomat, Veikkausliigaopas 2015
2. 1 2 3   (Arkistoitu – Internet Archive)
3. 1 2
4. 1 2
Dinesh Nandini Dalmia Intian vuoden 2009 postimerkissä
**Dinesh Nandini Dalmia** (16. helmikuuta 1928 – 25. lokakuuta 2007) oli intialainen kirjailija, jonka tuotanto koostuu 35 hindinkielisestä teoksesta. Kirjallisten ansioidensa vuoksi hänelle myönnettiin useita palkintoja, joista merkittävin on Padma Vibhushan vuodelta 2006. Hän oli myös ensimmäinen tohtorintutkinnon suorittanut rajasthanilaisnainen. Intian postilaitos ikuisti hänet postimerkkiin vuonna 2009.

Dalmia yritti nuoruudessaan itsemurhaa, jonka seurauksena hän sai hysteerisiä oireita. Hänen isänsä erehtyi luulemaan tyttärensä lihaskouristuksia jumalallisiksi merkeiksi, minkä vuoksi Dalmia sai mainetta kotiseudullaan. Myöhemmin hän aloitti kirjeenvaihdon Jawaharlal Nehrun kanssa ja suunnitteli itselleen poliittista uraa. Hän kuitenkin luopui haaveestaan ja avioitui teollisuusvaikuttaja Ramkrishna Dalmian kanssa ollen hänen kuudes vaimonsa. Pariskunta sai yhdessä seitsemän lasta.

Kuolemansa jälkeen Dalmia on jäänyt aviomiehensä varjoon eikä hänen kirjoituksiaan ole käännetty muille kielille. Intiassa häntä on muistettu nimeämällä Delhissä sijaitseva tie hänen mukaansa vuonna 2008. Vuotta myöhemmin hänet ikuistettiin postimerkkiin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Deo, Saudamini: Dineshnandini: The writer who lost more from love and life than she gained from literature *Scroll*.  28.4.2019. Viitattu 2.4.2020.
2. 1 2  Stamp released in memory of Hindi poetess Dineshnandini *The Hindu*.  12.10.2009. Viitattu 2.4.2020.
3. ↑  Road named after author Dineshnandini Dalmia *Indian Express*.  29.12.2008. Viitattu 2.4.2020.
**Guédelon linna** on keskiaikainen rakennushanke, joka sijaitsee Treignyssä, Ranskassa. Hankkeen tavoitteena on rakentaa linna käyttäen vain keskiaikaisia tekniikoita ja materiaaleja. Valmistuessaan 2020-luvulla se tulee olemaan aito 12. vuosisadan keskiaikainen linna. 

Rakennushankkeessa tutkitaan keskiaikaisia rakentamisen tekniikoita, työkaluja ja vaatteita ja niitä käytetään koko rakentamisen ajan. Sellaiset raaka-aineet, kuten puu ja kivi saadaan paikan päältä. Rakennushankkeen pääarkkitehti on Jacques Moulin. Hän suunnitteli linnan pohjapiirustuksen 12. ja 13. vuosisatojen Ranskan Philip II:n kauden linnojen tyylin mukaisesti. Rakentamisen aloitti vuonna 1997 Michel Guyot Guédelonista 13 kilometrin päässä sijaitsevan Saint-Fargeaun linnan omistaja. Rakennuspaikka valittiin sellaisten rakennusmateriaalien ja ympäristön mukaan kuten hylätty kivilouhos, suuri metsä, jossa on lampi lähellä.

Hanke on luonut 55 työpaikkaa ja se on nyt suosittu matkailukohde, jossa vierailee yli 300.000 turistia vuosittain.

Rakennushankkeen galleria
-------------------------

* 20042004
* 20052005
* 20062006
* 20072007
* 20092009
* 20112011
* 20122012
* 20132013
* 20142014
* 20152015

Aiheesta muualla
----------------

* Projektin kotisivut  (englanniksi)

Lähteet
-------

1. ↑  Guédelon: Introduction *guedelon.fr*. Viitattu 7.1.2016.
2. ↑  Kim Willsher: Grander designs at Guédelon: historic chateau project brings past to life  27.8.2014. The Guardian. Viitattu 7.1.2016.
**Guémoukouraba** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Kitan piirissä Malissa. Se sijaitsee historiallisella Kaartan alueella 180 kilometriä Kitasta pohjoiseen. Kunnassa on 10 100 ja kylässä 3 400 asukasta (vuonna 2009).

Guémoukouraban kunta rajoittuu idässä ja etelässä Kitan piirin Madinan, lännessä Didenkon ja Djougounin ja pohjoisessa Diéman piirin Lambidoun, Fataon, Madiga Sackon ja Dianguirdén kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Pysyviä vesistöjä ei ole. Etelärajalla virtaa Baouléjoki.

Kuntaan kuuluu viisi kylää. Asukkaat ovat kakoloja, bambaroita, mandinkoja, fulbeja ja maureja. Alueelta suuntautuu voimakas muuttoliike ulkomaille.

Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, riisi, maapähkinä ja maissi. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja hevoset. Lisäksi harjoitetaan keräilyä, kalastusta, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Guémoukourabassa pidetään viikoittaiset markkinat.

Lähteet
-------

1. ↑  4ème recensement général de la population et de l’habitat. Résultats définitifs, tome 0: Répertoire des villages *instat-mali.org*.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 6.7.2018.
2. ↑  Région de Kayes: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 6.7.2018.
3. 1 2 3  Plan de sécurité alimentaire: Commune rurale de Guémoucouraba 2007-2011 *aec.msu.edu*.  2006.  Arkistoitu 13.6.2010. Viitattu 6.7.2018.
Francis G. Slay vuonna 2015.
**Francis Gerard Slay** (s. 18. maaliskuuta 1955) on yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko, joka toimi St. Louisin kaupungin pormestarina vuosina 2001-2017. Hän voitti demokraattien esivaalissa edeltäjänsä Clarence Harmonin. Slay syntyi St. Louisissa vuonna 1955 poliittisesti aktiiviseen perheeseen. Hän opiskeli yhteiskuntatieteitä ja oikeustiedettä Saint Louisin yliopistossa. Valmistuttuaan hän toimi itäisen Missourin asioita hoitavan osaston apulaislakimiehenä, mutta siirtyi sittemmin yksityiseen lakiasiaintoimistoon, jossa hän erikoistui kauppalainsäädäntöön. 

Slaystä tuli St. Louisin lautamiesten (Aldermen) puheenjohtaja vuonna 1985. Vuonna 2001 hänet valittiin ensimmäisen kerran kaupungin pormestariksi ja uudelleen 2005. Hän on osallistunut kiistanalaisiin hankkeisiin, kuten baseballseura Cardinalsin stadionin rakennuttamiseen alakaupunkiin sekä vanhan postitalon purattamiseen pysäköintitalon tieltä.*lähde?*

Puoluekannaltaan Slay on demokraatti. Hänellä on vaimo ja kaksi lasta.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑  St. Louis Mayor Francis Slay announces he will not run for re-election *St. Louis Public Radio*.  8.4.2016. Viitattu 3.8.2021. (englanniksi)
**Pääkaupunkiseudun Junakalusto Oy** (ruots. *Huvudstadsregionens Vagnpark Ab*) on VR:n ja neljän HSL-kaupungin perustama helsinkiläinen junakalustoyhtiö. Sen on tarkoitus hankkia, omistaa ja hallinnoida pääkaupunkiseudun lähiliikenteeseen tarvittavaa uutta junakalustoa. Yhtiön toiminta käynnistyi vuoden 2004 alkupuolella. Kaupparekisteriin se merkittiin 3. maaliskuuta 2004.

Helsinki omistaa osakeyhtiöstä 49,5, Vantaa 27,5, Espoo 19,5 ja Kauniainen 3,5 prosenttia. Aiemmin VR omisti yhtiöstä 35 prosenttia, mutta myi osuutensa vuoden 2017 aikana.

Uudet junat
-----------

Sm5 vanhemmassa, vihersinisessä värityksessä
Sm5 uudessa, HSL:n violetissa värityksessä
Tarjouspyynnöt uusista junista kalustoyhtiö lähetti syyskuussa 2005, ja päätös kaluston valmistajasta tehtiin elokuun lopussa 2006. Yhtiö päätyi tilaamaan sveitsiläiseltä Stadler Raililta 32 nelivaunuista Flirt-junaa, jotka saivat kalustotunnuksen Sm5. Junat toimitettiin vuosina 2009–2014.

Joulukuussa 2011 Junakalusto Oy tilasi Stadler Raililta vielä yhdeksän yksikköä lisää, jolloin tilattujen runkojen lukumäärä oli yhteensä 41.

Yhtiön perustaminen liittyy läheisesti pääkaupunkiseudun junaliikenteen sopimuskäytännön uudistamiseen. Nykyisestä kalustosta liikenteen tilaaja, HSL, maksaa VR:lle kalustokorvausta ja liikennöintikorvausta. Sopimuskäytäntöä haluttiin uudistaa, jotta voidaan taata kustannusten läpinäkyvyys. Liikenteen hoidosta, nykykaluston käytöstä ja kaluston huollosta haluttiin tehdä erilliset sopimukset. YTV:n ja VR:n syksyllä 2005 solmima uusi sopimus junaliikenteen hoidosta tuli voimaan vuoden 2006 alusta.*lähde?*

Junien hankinnasta vastaava junakalustoyhtiö vuokraa ne liikennettä hoitavalle liikennöitsijälle, jonka tehtävänä on suorittaa HSL:n tilaama liikenne. Kalustoyhtiö hoitaa myös hankinnassa tarvittavan rahoituksen ja kaluston huollon. HSL kuitenkin määrittelee tarvittavan kaluston määrän.

Lähteet
-------

1. ↑  Junakalusto Oy:n organisaatio
2. ↑  Junakalusto Oy:n tiedote
3. ↑  Junakalusto Oy:n tiedote

Aiheesta muualla
----------------

* Yrityksen kotisivu
* Tarjouspyyntö uusista junista sivuilla 11–12 (vaatii kirjautumisen)