recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Lemmings 2: The Tribes** on DMA Designin kehittämä ja Psygnosisin julkaisema pulmapeli. Peli on julkaistu vuonna 1993 useille alustoille.

Peli on seuraaja *Lemmingsille*, jolle ilmestyi myös pelkkiä lisäkenttiä sisältäviä osia.

Pelaaminen
----------

Pelissä on mukana 12 erilaista sopuliheimoa. Joka heimolla on 60 sopulia ja 10 tasoa läpäistävänä. Vaikeustasojen sijaan pelaaja valitsee kartalta heimon. Jokaisesta heimosta on pelastettava vähintää 20 sopulia päästäkseen pelin loppuun.

Aikaisemman osan kahdeksan komennon sijaan pelissä on yhteensä 50 komentoa, joista kahdeksan tai vähemmän on käytössä kerralla yhdellä tasolla.

Osa komennoista on heimokohtaisia ja osa on käytössä kaikkien eri heimojen kentissä. Komennoista on samanaikaisesti yhdessä kentässä edelleen käytössä vain korkeintaan kymmenisen kappaletta. Komennot ovat nyt mitä erilaisimpia. 

Esimerkiksi avaruusheimon saa lentämään rakettirepulla, talviheimon jäsenet heittävät lumipalloja ja laskevat mäkeä. Lemmings 2 ilmestyi taas ensin Amigalle ja käännettiin pian monille muille laitteille. Koska peli oli edeltäjänsä kaltainen, se ei aiheuttanut enää samanlaista ilmiötä, mutta se lunasti kuitenkin jatko-osaan kohdistuneet odotukset monipuolisuudellaan.

Heimoihin kuuluvat esimerkiksi talvisopulit, sirkussopulit, rantasopulit, avaruussopulit, luolamiessopulit ja skottisopulit. Kullakin heimolla on oma ympäristönsä.

Vastaanotto
-----------

Peli on saanut *The One* -lehden arvostelussa arvosanaksi 91%.

Peli on saanut *Amiga Format* -lehden arvostelussa arvosanaksi 94%.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Lemmings 2: The Tribe  20.3.2015. Hardcore Gaming 101. Viitattu 18.5.2019. (englanniksi)
2. ↑  Lemmings 2 review Amiga Magazine Rack. Viitattu 18.5.2019. (englanniksi)
3. ↑  Lemmings 2: The Tribes review Amiga Magazine Rack. Viitattu 18.5.2019. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* *Lemmings 2: The Tribes* MobyGamesissa (englanniksi)
* *Lemmings 2: The Tribes* Hall of Light -sivustolla (englanniksi)
* *Lemmings 2: The Tribes* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
**Akwa Ibom** on yksi Nigerian 36 osavaltiosta. Se sijaitsee Atlantin rannikolla maan kaakkoisosassa. Akwa Ibomin pinta-ala on 7 081 neliökilometriä. Vuoden 2006 väestönlaskennan alustavien tulosten mukaan Akwa Ibomissa oli noin 3 920 000 asukasta. enemmistö asukkaistaon kristittyjä. 

Akwa Ibomin pääkaupunki on Uyo. Se on satama- ja yliopistokaupunki. Eket on merkittävä öljyntuotannon keskus. 

Akwa Ibom on raakaöljyn ja -kaasuntuotantoaluetta. Kuitenkaan öljyn tuoma varallisuus ei ole levinnyt osavaltion omille kansalaisille. Vuodesta 1999 alkaen osavaltion johto on äänekkäästi vastustanut öljyrahojen ohjautumista liittovaltion hallituksen käyttöön, ja 2000-luvulla Akwa Ibomiin onkin saatu matkapuhelinverkko, uusia teitä, tekniikkapainotteinen yliopisto, voimalaitos ja maatalouden ja turismin kehittämisohjelmia. Myös lentokenttää suunnitellaan.

Lähteet
-------

1. ↑  2006 Population Census Federal Republic of Nigeria.  Arkistoitu 4.7.2007. Viitattu 27.3.2008.
2. ↑  Resource Control: Akwa Ibom gets its fair share  2006. The Washington Times.  Arkistoitu 17.11.2007. Viitattu 27.3.2008.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Akwa Ibom** Wikimedia Commonsissa

Nigerian lippuNigerian osavaltiot

Abia | Adamawa | Akwa Ibom | Anambra | Bauchi | Bayelsa | Benue | Borno | Cross River | Delta | Ebonyi | Ẹdo | Ekiti | Enụgụ | Gombe | Imo | Jigawa | Kaduna | Kano | Katsina | Kebbi | Kogi | Kwara | Lagos | Nasarawa | Niger | Ogun | Ondo | Ọsun | Oyo | Plateau | Rivers | Sokoto | Taraba | Yobe | Zamfara  

Pääkaupunkiterritorio
**Nina Hyvärinen** (o.s. **Sandell**, s. 25. joulukuuta 1980 Nokia) on suomalainen koripalloilija.

Urheilu-ura
-----------

Kankaantaan Kisan kasvatti Hyvärinen pelasi naisten SM-sarjassa yhdeksän kautta edustaen Tampereen Pyrintöä, BC Nokiaa ja hetken ajan Forssan Alkua, jossa hän sai SM-pronssia kaudella 2001–2002. Hänet valittiin Naisten I-divisioonan vuoden pelaajaksi vuosina 2010 ja 2012.

Kesällä 2004 Hyvärinen siirtyi Tampereen Pyrintöön. Hyvärinen, tyttönimeltään Sandell, piti välivuoden kaudella 2005–2006 saatuaan lapsen. Hän teki naisten SM-sarjaan palanneen BC Nokian kanssa pelaajasopimuksen kaudeksi 2012–2013. Syksyllä 2013 Hyvärinen lopetti uransa, ja BC Nokia luopui SM-sarjapaikastaan. Syksyllä 2014 Hyvärinen palasi BC Nokian I-divisioonajoukkueeseen.

Yksityiselämä
-------------

Hyvärisen pikkuveli Sami Sandell on pelannut jääkiekkoa, ja lisäksi sisarussarjaan kuuluu Ninaa kolme vuotta vanhempi Toni-isoveli. Hyvärinen on naimisissa koripallovalmentaja Antti Hyvärisen kanssa. Heillä on kaksi poikaa. Ammatikseen Hyvärinen on työskennellyt suunnittelijana Nokian Renkailla.

Lähteet
-------

* Nina Hyvärinen (Arkistoitu – Internet Archive) baskethotel.com
* Lammi, J-P.: Kannustus ja näyttäminen tuovat tulosta.  *Aamulehti*, 27.12.2014, s. A46–A47.

### Viitteet

1. 1 2  Aamulehti 27.12.2014, s. A46–A47
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
6. ↑


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**??** | **Naisten I-divisioonan vuoden pelaaja**2009–20102011–2012 | Seuraaja:**??** |
**Akámas** (kreik. Ακάμας) on Kyproksen saaren länsipään käsittävä niemimaa. Niemimaan kärki tunnetaan myös nimellä *Arnaoútis* (Αρναούτης).

Akámaksen niemimaa kuuluu Páfoksen alueeseen, ja sen kärki sijaitsee linnuntietä noin 40 kilometriä pohjoisluoteeseen Páfoksen kaupungista. Niemimaa on luonnonsuojelualuetta ja muodostaa *Akámaksen niemimaan kansallispuiston* (Εθνικό Πάρκο Χερσονήσου Ακάμα, *Ethnikó Párko Chersonísou Akáma*). Sen pinta-ala on 230 km². Se on myös Natura 2000 -aluetta. Niemimaan alueella elää suuri määrä eri kasvi- ja eläinlajeja. Monet lajeista ovat endeemisiä, ja alue on koko Euroopan tärkeimpiä endeemisten lajien esiintymisalueita. Kasvilajeja esittelee Akámaksen kasvitieteellinen puisto. Akámaksen alueella sijaitsee useita rotkoja, joista tunnetuin on Ávakaksen rotko.

Akámaksen niemimaalla sijaitsevat muun muassa Néo Chorión, Droúseian ja Pégeian kylät. Niemimaan koillispuolella sijaitsee Chrysochoúnlahti. Rannikolla Chrysochoúnlahden puolella sijaitsee nimellä "Blue Lagoon" tunnettu lahdenpoukama, ja sen lähellä "Afroditen kylpyinä" tunnettu lähde. Länsirannikolla sijaitsee Láran lahti, joka tunnetaan myös "Kilpikonnarantana" siellä pesivien valekarettikilpikonnien ansiosta.

Kreikkalaisessa mytologiassa niemimaa on saanut nimensä Akamaksesta, Theseuksen pojasta, joka johti rannikon asuttaneita mykeneläisiä kreikkalaisia Troijan sodan jälkeen.

* Niemimaan rannikkoa.Niemimaan rannikkoa.
* Akámaksen kasvitieteellistä puistoa.Akámaksen kasvitieteellistä puistoa.
* Ávakaksen rotkoa.Ávakaksen rotkoa.
* Láran ranta.Láran ranta.
* "Afroditen kylvyt"."Afroditen kylvyt".

Lähteet
-------

1. 1 2  Akamas Peninsula *Visit Pafos*.  Arkistoitu 17.5.2018. Viitattu 14.5.2018.
2. 1 2  Εθνικό Πάρκο Χερσονήσου Ακάμα *Cyprus Topodigos*. Viitattu 14.5.2018.
3. ↑  Akamas Peninsula *Natura 2000*. Viitattu 14.5.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Akámas** Wikimedia Commonsissa
Esimerkki satulapisteestä (punaisella): sola vuorten välissä
Matematiikassa **satulapisteellä** tarkoitetaan funktion määrittelyjoukon pistettä, joka on funktion stationaaripiste, mutta joka ei kuitenkaan ole funktion paikallinen maksimi/minimi. Esimerkki satulapisteestä on vuorten välissä oleva sola tai kaksiulotteisessa koordinaatistossa toiseen suuntaan nouseva ja toiseen suuntaan laskeva käyrä.

Matemaattinen määritelmä
------------------------

Funktiolla  f(x,y)  on satulapiste pisteessä (X,Y) jos:

1. f(x,y)\in C^2 

2. f\_x = f\_y = 0 pisteessä (X,Y)

3. f\_{xx}f\_{yy}-f\_{xy}^2<0 pisteessä (X,Y)

Todistus löytyy lähteenä olevasta Widderin kirjasta.

### Määritelmä Hessen matriisin avulla

  

Reaaliarvoisella funktiolla ƒ ei ole satulapiste vaan paikallinen maksimi tai minimi, jos funktion Hessen matriisi on positiivisesti tai negatiivisesti definiitti matriisi.
Hessen matriisi on reaaliarvoisen funktion toinen derivaatta. Jos (kahdessa ulottuvuudessa) matriisin determinantti on negatiivinen, ovat ominaisarvot erimerkkiset ja kyseessä on satulapiste. Jos determinantti on nolla, testi ei kerro mitään kyseisestä pisteestä.
Hessen matriisi yleisessä n-ulotteisessa tapauksessa (jolloin satulapisteen käsite ei ole niin yksiselitteinen):

\nabla\,^2\,f\,=\text{H}=\begin{bmatrix}
 \frac{\partial f}{\partial x\_1\partial x\_1} & \cdots & \frac{\partial f}{\partial x\_1\partial x\_n} \\
 \vdots & \ddots & \vdots \\ 
 \frac{\partial f}{\partial x\_n\partial x\_1} & \cdots & \frac{\partial f}{\partial x\_n\partial x\_n}\end{bmatrix}
 

Toinen tapa esittää sama asia: Merkitään edellisen matriisin determinanttia tunnuksella D.
Funktion f =(x,y) determinantti on (kahdessa ulottuvuudessa)

D = f\_{xx}f\_{yy}-f\_{xy}f\_{yx} 
=f\_{xx}f\_{yy}-f\_{xy}^2

Jos  D<0 , niin kyseinen piste on satulapiste.

Determinantti D voidaan tulkita myös pinnan f(x,y) Gaussin kokonaiskaarevuudeksi tarkastelupisteessä (x,y) missä funktion ensimmäiset osittaisderivaatat häviävät.

Esimerkki
---------

Tarkastellaan funktiota f = x^2-y^2 .
Funktion Hessen matriisi stationaaripisteessä (0,0) on
\text{H}=\begin{bmatrix}
2 & 0 \\
0 & -2 
\end{bmatrix}

Nyt matriisin H determinantti  D = 2\*(-2)=-4<0, joten kyseinen piste (0,0) on satulapiste.

Sovellukset
-----------

Dynaaminen systeemi: Dynaamisessa systeemissä satulapiste on jaksollinen piste, jonka vakaat ja epävakaat monikerrat omaavat nollasta eroavan ulottuvuuden.

Kahden henkilön nollasummapeli: Nashin tasapaino on satulapiste.

Satulapiste on matriisin ominaisuus, joka on samalla suurin elementti sarakkeessaan, sekä pienen elementti rivissään.

Katso myös
----------

* Maksimi
* Sola
* Derivaatta
* Differentiaaliyhtälö

Lähteet
-------

* Hilbert, David; Cohn-Vossen, Stephan (1952), Geometry and the Imagination (2nd ed.), New York: Chelsea, ISBN 978-0-8284-1087-8
* Widder, D. V. (1989), Advanced calculus, New York: Dover Publications, pp. page 128, ISBN 0-486-66103-2
* Englanninkielinen Wikipedia

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Satulapiste** Wikimedia Commonsissa
**Akuutti myrkyllisyys** kuvaa myrkyllisyyttä, joka aiheutuu yksittäisestä tai muutamasta aineesta lyhyen ajan kuluessa. Akuuttia myrkyllisyyttä voidaan tutkia eläinkokeilla, aineiden kemiallisilla ennakkotiedoilla, *in vitro* -kokeilla ja raja-arvotestauksella. Jotta myrkyllisyys olisi akuuttia, sen tulisi ilmetä kohdeorganismissa viimeistään 14 vuorokauden sisällä määrätylle annokselle tai pitoisuudelle altistumisen jälkeen. Jos altistumista mitataan usealla annoksella, toistuvat annokset tulisi nauttia 24 tunnin sisällä. Akuutti myrkyllisyys on oleellinen tieto monien kemikaalien kohdalla. Akuutteja myrkytystapauksia sattuu tavallisesti kulutustuotteiden väärinkäytön seurauksena, vuotavien säiliöiden yhteydessä, vaarallisten aineiden kuljetusonnettomuuksissa tai itsemurhayrityksissä.

Lähteet
-------

1. ↑  Interactive Learning Paradigms Incorporated (ILPI): The MSDS HyperGlossary: Acute Toxicity (verkkosivu) *ILPI MSDS*. ILPI. Viitattu 22.5.2016. Englanniksi.
2. ↑  Compendium of Chemical Terminology, 2nd ed. (the "Gold Book"). Compiled by A. D. McNaught and A. Wilkinson. Blackwell Scientific Publications, Oxford (1997). XML on-line corrected version: http://goldbook.iupac.org (2006-) created by M. Nic, J. Jirat, B. Kosata; updates compiled by A. Jenkins *goldbook.iupac.org*. Viitattu 22.5.2016.
3. ↑  Shayne C. Gad, Christopher P. Chengelis: "Luku 1, Introduction", *Acute Toxicology Testing: Perspectives and Horizons*, s. 1. New Jersey: The Telford Press, 1988. Teoksen verkkoversio (verkkosivu) (viitattu 22.5.2016). Englanniksi.
**Sidonin piiritys** oli tapahtuma ensimmäisen ristiretken jälkeen. Jerusalemin kuningas Balduin I ja Norjan kuningas Sigurd I valtasivat Sidonin rannikkokaupungin Ordelafo Falieron, Venetsian dogen avulla.

Taustaa
-------

Kesällä 1110 norjalainen 60 kaleeria käsittävä laivasto saapui Levanttiin kuningas Sigurdin johdolla. Saavuttuaan Akkoon hänet vastaanotti Balduin I, Jerusalemin kuningas. Yhdessä he matkustivat Jordan-joelle, jonka jälkeen Balduin pyysi Sigurdilta apua muslimien hallitsemien satamien valtaamisessa. Sigurd vastasi että "he olivat saapuneet tarkoituksenaan omistautua Kristuksen palvelulle" ja seurasivat Balduinin joukkoja vallatakseen Sidonin kaupungin, jonka fatimidit olivat uudelleen linnoittaneet vuonna 1098.

Piiritys
--------

Balduinin armeija piiritti kaupungin maitse, kun taas norjalaiset joukot tulivat mereltä. Merivoimia tarvittiin estämään avunanto fatimidien laivastolta Tyroksesta. Sen torjuminen oli mahdollista kuitenkin vain Venetsian laivaston suotuisan saapumisen ansiosta. Kaupunki kukistui 47 päivän piirityksen jälkeen.

Islantilainen skaldi Einarr Skúlason kuvasi piiritystä seuraavanlaisesti:

|  |  |
| --- | --- |
| *Sætt frá ek dœla dróttin,*
*drengr minnisk þess, vinna,*
*tóku hvast í hristar*
*hríð valslöngur ríða.*
*Sterkr braut váligt virki*
*vals munnlitaðr gunnar,*
*fögr ruðusk sverð en sigri*
*snjallr bragningr hlaut fagna.* |  |

Taistelun jälkeen
-----------------

Sidonin merilinna
Balduinin sekä Arlesin arkkipiispan ja Jerusalemin patriarkan, Gibelinin käskystä pirstale otettiin pyhästä rististä ja annettiin Sigurdille.

Sidonin herruus luotiin ja annettiin Eustace Grenierille, myöhemmälle Jerusalemin konnetaabelille.

Kirjallisuutta
--------------

* France, John: The Crusades and the expansion of Catholic Christendom, 1000—1714
* Jacques, Tony: Battles and sieges
* Phillips, Jonathan: The Second Crusade
* Sidney, Donald og ʻIzz al-Dīn Ibn al-Athīr: The chronicle of Ibn al-Athīr for the crusading period from al-Kāmil fīʼl-taʼrīkh
* Sturlason, Snorre: Heimskringla, *Snorres kongesagaer*
**Nina Maria Hukkinen** (o.s. **Hedström**, s. 15. kesäkuuta 1965 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Hän on opiskellut Helsingin teatterikorkeakoulussa. Näyttelijän töitä hän on tehnyt Svenska Teaternissa ja vapaana taiteilijana. Hukkisen merkittävin televisiorooli lienee kartanonrouva Johanna Lindhof Yle TV2:n epookkidraamassa *Hovimäki* 1999–2002.

Hukkinen käsikirjoitti, ohjasi ja näytteli nimiosan lasten- ja nuortennäytelmässä *Nasses taxi* vuonna 2003. Hän on näytellyt niin ikään muun muassa teoksissa *En midsommarnattsdröm* (2012), *Rådgivaren* (2015) ja *Stockmann, Stockmann!* (2018).

Lähteet
-------

1. ↑  *Teatterit ja teatterintekijät 2005*, s. 214. Helsinki: Like, 2005. ISBN 952-471-629-1.
2. ↑  Hukkinen Nina *Ilona*. Teatterin tiedotuskeskus (TINFO) ja Teatterimuseo. Viitattu 22.12.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Nina Hukkinen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* Nina Hukkinen Elonetissä.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Ritva
* Elonet
* Yle

 |

 |
**Leonid (Leo) Yllö** (6. tammikuuta 1915 Hakaja, Kosemkina, Jaaman kihlakunta, Inkeri, Pietarin kuvernementti – 9. lokakuuta 1978 Nurmijärvi) oli Inkerissä syntynyt suomalainen agronomi ja Valtion siementarkastuslaitoksen johtaja ja professori.

Yllö valmistui ylioppilaaksi Narvan 1. gymnasiumista vuonna 1934. Hän valmistui Tarton yliopistosta agronomiksi vuonna 1938 ja suoritti agronomin maisteritutkinnon vuonna 1939; vironkielisen maisterityön nimenä oli *Põlluviljade saakide tõus maaparandustööde mõjul*. Hän jatkoi opintojaan Helsingin yliopistossa, josta valmistui maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi 1949, lisensiaatiksi 1956 ja tohtoriksi 1958. Hän teki opintomatkoja useisiin Euroopan maihin. Hänen saksankielisen väitöskirjatyönsä (1956) otsikkona oli *Über den Einfluss der Anbautechnik auf dem Ertrag der Blattrübe in Finnland*.

Yllö työskenteli vuosina 1937–1943 Tarton yliopiston "Maaparanduse ja sookultuurin" laitoksen assistenttina. Vuosina 1945–1953 hän oli Helsingin yliopiston Biokemian laitoksen opetetustehtävissä. Sitten Yllö jatkoi Lisenssiviraston kemian osaston esittelijänä 1953–1957 ja Peräpohjolan koeaseman assistenttina 1958–1959. Hän oli  Maatalouden tutkimuskeskuksen kasvinviljelylaitoksella (Tikkurilassa) tutkijana vuosina 1960–1961, vanhempana tutkijana 1962–1968 ja erikoistutkijana vuonna 1969. Valtion siementarkastuslaitoksen johtaja professorin nimekkeellä vuosina 1969–1978. Hän siirtyi eläkkeelle syyskuun 1978 alussa.

Yllön julkaisut liittyvät erityisesti kasvinsuojeluun ja Inkeriin. Hän toimi Inkeriläisten sivistyssäätiön hallituksessa ja vuodesta 1974 säätiön puheenjohtajana.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Matrikli Nr. 14340, Eesnimi Leonid (Leo), Perenimi Yllö *Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944*. Rahvusarhiiv. Viitattu 2.7.2017. (viroksi)
2. ↑  Kuolinilmoitus. *Helsingin Sanomat* 4.11.1978, s. 4. (Maksullinen lähde).
3. 1 2 3 4 5 6 7  Ellonen, Leena (toim.): *Suomen professorit 1640–2007*, s. 846. Helsinki: Professoriliitto, 2008. ISBN 978-952-99281-1-8.
4. ↑  Yllö, Leo: *Über den Einfluss der Anbautechnik auf dem Ertrag der Blattrübe in Finnland*. Diss. Helsingin yliopisto. Suomen maataloustieteellinen seura, 1956.
5. ↑  Tuonilmaisiin ovat siirtyneet.  *Karjalan Heimo*, 1978, nro 9–10, s. 180–181.  Karjalan sivistysseura. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 2.7.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Yllö, Leo (1969): Karttaliite teokseen *Inkerin suomalaisten historia* (JPEG). Kansalliskirjasto/Doria.
* Inkerin suomalaisten historian ensimmäisen kappaleen luovuttaminen Tasavallan Presidentille (valokuva). Karjalan sivistysseura.
* Merkkihenkilöt – Tutustu inkeriläissyntyisiin vaikuttajiin: S–Y. Inkeri.fi. Viitattu 2.7.2017.

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
**Ruotsin–Norjan Sota**, joka tunnetaan myös nimillä **Sota Norjaa vastaan** (ruots. *Fälttåget mot Norge*), **Sota Ruotsin kanssa** (norj. *Krigen med Sverige*) ja **Norjan itsenäisyyssota** oli vuoden 1814 kesäkuussa Norjan ja Ruotsin välillä käyty sota. Sota päättyi Norjan tappioon minkä jälkeen Norja liitettiin osaksi Ruotsi-Norjaa.

Tausta
------

Tammikuussa 1814 kirjoitetussa Kielin sopimuksessa Tanska-Norjan kuninkaan Frederik VI:n täytyi luovuttaa Norja Ruotsille. Tämä johtui siitä, että Ranska, jonka liittolainen Tanska-Norja oli, kärsi tappion Napoleonin sodissa. Norja ei hyväksynyt sopimusta ja 26. heinäkuuta Ruotsi hyökkäsi Norjaan.

Sota
----

Väkivaltaisuudet alkoivat 26. heinäkuuta Ruotsin laivaston hyökäyksellä Hvalerissa. Norjan armeija evakuoitiin ja alukset onnistuivat pakenemaan, mutta ne eivät enää taistelleet sodassa. Ruotsin armeijan tärkein hyökkäys rajan yli tapahtui Haldenissa. Ruotsin armeija ohitti ja piiritti Fredrikstenin linnoituksen ja etenivät pohjoiseen samalla, kun 6 000 sotilasta nousi maihin Kråkrøyssa Fredrikstadin lähellä. 

Norjan armeija onnistui pysäyttämään Ruotsin hyökkäyksen Lierissä 2. elokuuta ja toisen kerran Matrandissa 5. elokuuta. 3. elokuuta kuningas Kristian VIII saapui rintamalle ja hänet suostuteltiin vaihtamaan taktiikkaansa ja käyttämään Rakkestadiin sijoitetut joukot vastahyökkäykseen ruotsalaisia vastaan. Käsky vastahyökkäykseen annettiin 5. elokuuta, mutta peruutettiin muuteman tunnin jälkeen. Norjalaiset joukot perääntyivät Glomma-joen yli Langnesissa. Viimeinen suuri taistelu käytiin 9. elokuuta sillanpäässä Langnesissa, jossa ruotsalaiset joukot ajettiin pois. Ruotsi pääsi kuitenkin voitolle Kjølbergin sillan taistelussa 14. elokuuta. Taistelun jälkeen Ruotsilla oli tyhjä tie Norjan pääkaupunkiin Kristianiaan. 

Vaikka Norja oli voittanut Langnesissa, kummallekkin osapuolille oli selvää, että Norja tulisi häviämään. Norja suostui neuvottelemaan Ruotsin kanssa, koska sota oli vaikeuttanut sen raha-asioita. Kummatkin osapuolet olivat kiinnostuneita lopettamaan sodan pikaisesti. 

Normaalille norjalaiselle sotilaalle sota näytti huonosti valmistellulta ja huonosti taistellulta. Norjan häviöstä syytettiin Kristian VIII:aa ja kenraali Frederik von Haxthausenia, joista jälkimmäistä syytettiin maanpetoksesta.

Lähteet
-------

* Angell, Henrik: *Syv-aars-krigen for 17. mai 1807–1814*, s. 219. Kristiania: Aschehoug, 1914.
* Dyrvik, Ståle; Feldbæk, Ole: *Aschehoughs Norgeshistorie – Mellom brødre – 1780–1830*, s. 159. 7. Oslo: H. Aschehough & Co, 1996.
* 

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Swedish–Norwegian War (1814)
**Soluneste** on aine, jota kasvisolussa erittyy solulimasta ja jota kertyy solunesterakkuloihin eli vakuoleihin. Solunesteeseen kertyvät aineet ovat vesiliukoisia. Näiden aineiden koostumus vaihtelee usein kasviyksilöiden välillä, mutta myös saman kasviyksilön eri solukoiden välillä saattaa olla eroja aineiden koostumuksessa. Soluneste sisältää sekä ravintoaineita että muita aineita. Solunesteessä yleisiä ravintoaineita ovat sokerit ja valkuaisaineet. Sokereita on solunesteessä varastoituneina. Muita solunesteen usein sisältämiä aineita ovat orgaaniset hapot, lima-aineet, parkkiaineet, alkaloidit sekä väriaineet, kuten antosyaanit. Solunesteen orgaanisiin happoihin kuuluvat hedelmien omenahappo ja sitruunahappo. Parkkiaineet puolestaan ovat karvaita ja niitä on hedelmien raakileissa ja puiden kuorissa. Solunesteessä mahdollisesti olevia alkaloideja ovat nikotiini, kofeiini, morfiini ja kolkisiini.

Lähteet
-------

1. ↑  Antero Pankakoski: *Puutarhurin kasvioppi*, s. 15. Edita, Opetushallitus, 1996. ISBN 951-37-1932-4.
**Janet Kear** (13. tammikuuta 1933 Lontoo–24. marraskuuta 2004), oli englantilainen lintutieteilijä.

Kear opiskeli Walthamstow Hallissa (Sevenoaks), Caspar Junior Collegessa (Wyoming), King's Collegessa Lontoossa ja Girton Collegessa Cambridgessä, jossa hän väitteli filosofian tohtoriksi peippojen ravitsemusekologiasta vuonna 1959.

Vuonna 1959 Kear liittyi Peter Scottin *Wildfowl and Wetlands Trust*-järjestöön Slimbridgessä Gloucestershiressä. 1977 hänestä tuli kuraattori järjestön vastaperustettuun aluekeskukseen Martin Meressä Lancashiressä. Hän työskenteli järjestössä eläkkeelle jäämiseensä saakka 1993.

Kear oli British Ornithologists' Unionin varapuheenjohtaja 1989-1991 ja puheenjohtaja 1991-1995. Molemmissa tehtävissä hän oli yhdistyksen historian ensimmäinen nainen. Kear toimitti yhdistyksen lehteä *The Ibis* vuosina 1980–1988. Hän oli myös American Ornithologists' Unionin kunniajäsen. Hän kirjoitti muun muassa seuraavat teokset:

* *The Mute Swan* (1989).
* *Man And Wildfowl* (1990).
* *Ducks Of The World* (1991).
* *Ducks, Geese, and Swans* (2005).

Vuonna 1993 Kearille myönnettiin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan OBE-arvonimi.

Kear oli kahdesti naimisissa, ensin Geoffrey Matthewsin ja sitten John Turnerin kanssa.

Lähteet
-------

* Muistokirjoitus (*The Auk*)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Israel
* Yhdysvallat
* Australia
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Nuppineula
**Nuppineula** on neula, jossa on päässä esimerkiksi helmiäinen pallo. Niitä voidaan käyttää monenlaiseen kiinnittämiseen, askarteluun ja myös koristeena. 

Nuppineuloja voidaan valmistaa messingistä, teräksestä, nikkelistä tai niiden sekoituksesta. Nuppineulojen päässä on lasinen tai muovinen pallo, jotta sen näkisi helpommin ja siihen on helpompi tarttua. Nuppineuloja on monenkokoisia, mutta yleisimmät nuppineulat ovat pituudeltaan noin 1,5 senttimetriä ja painavat noin kaksi grammaa. Paksumpia nuppineuloja käytetään ompelussa paksumpien kankaiden kanssa ja ohuempia neuloja hentojen kankaiden kanssa. Ompelun aloittaessa suositellaan tarkistamaan kankaalle parhain nuppineulan paksuus, näin vältytään turhilta rei’iltä.

Nuppineuloja voi säilyttää niille tarkoitetuissa laatikoissa, rasioissa taikka nuppineulatyynyssä.

Historia
--------

Nuppineulojen teollinen valmistus aloitettiin Saksassa 1300-luvulla. Nuppineulan keksijää on vaikea jäljittää, koska muinaisina aikoina keksintöjä ei patentoitu.
**Jaa, ei, tyhjiä, poissa** oli Yle Areenan politiikkaan keskittyvä podcast-sarja, jota juonsivat Ylen politiikan toimittajat Robert Sundman, Helmiina Suhonen ja Olli Seuri. Sarja alkoi vuonna 2019, ja sen jaksot keräsivät noin 30 000–40 000 kuuntelukertaa. Sarja päättyi joulukuussa 2021.

*Jaa, ei, tyhjiä, poissa* ilmestyi syys- ja kevätkautisin kerran viikossa perjantaisin. Se käsitteli politiikan ajankohtaisia aiheita.

Sarjan nimi on viittaus eduskunnan äänestykseen, jossa kansanedustajat äänestävät joko "jaa", "ei" tai "tyhjä" taikka ovat poissa. Helsingin Sanomien Sampsa Oinaalan arvion mukaan "*podcastia toimittavat 24–35-vuotiaat Robert Sundman, Helmiina Suhonen ja Olli Seuri – – suuntaavat työnsä itsensä ikäisille kuulijoille. He pyrkivät puhumaan asiaa viihdyttävästi kuulijan tasolta ja onnistuvatkin siinä kohtuullisesti – tosin välillä sortuen inside-kielenkäyttöön*".

Lähteet
-------

1. ↑  Jetp *areena.yle.fi*. Viitattu 11.6.2022.
2. 1 2  Oinaala, Sampsa: Poliittiseen journalismiin keskittyvä nuorekas Jaa, ei, tyhjiä, poissa tavoittelee Ylelle uutta yleisöä  25.3.2019. hs.fi:  Helsingin Sanomat. Viitattu 7.5.2021.
3. ↑  Jaa, ei, tyhjiä, poissa esittäytyy  10.3.2019. Yle Areenan Facebook-tili:  Facebook. Viitattu 7.5.2021.
4. ↑  Yle Areena: Jaa, ei, tyhjiä, poissa areena.yle.fi:  Yle Areena. Viitattu 7.5.2021.
5. ↑  Mistä juontavat juurensa täysistuntoäänestyksissä käytettävät Jaa ja Ei?  5.6.2017. eduskunta.fi:  Eduskunta. Viitattu 7.5.2021.
Alkon entinen pääkonttori (nyk. oikeustalo) oli yksi Honda-liigan ryöstökohteista.
**Honda-liiga** oli rikollisliiga, joka teki vuosina 1992–1994 suuren määrän aseellisia ryöstöjä ja murtoja pääkaupunkiseudulla. Ryöstöt kohdistuivat etupäässä lukuisiin pääkaupunkiseudun pankkeihin. Kokonaisuudessaan liiga ehti tehdä yhteensä 34 suurta rikosta ennen kiinnijäämistään, joiden saalisarvo nousi neljään miljoonaan markkaan eli 920 000 euroon.

Liiga muodostui mediassa löyhäksi kuvaillusta kaveriporukasta, joista 12 sai tuomion. Nimensä rikollisliiga sai siitä, kun heidän ensimmäinen pakoautonsa oli aina merkiltään Honda. Ryöstö- ja murtokeikkojen teon motiiviksi liigan jäsenet perustelivat rahantarpeen huumeostoja tarkemmin ottaen heroiinia varten.

Vankeustuomion saamisesta huolimatta Honda-liigan entinen päätekijä tehtaili tämän jälkeen vuonna 2007 "Rakennusliigaksi" nimetyssä rikollisorganisaatiossa rikoksia.

Poliisi-TV:stä saadun vihjepuhelun kautta päästiin liigan jäljille.

Liigassa mukana olleet henkilöt saivat 2,5-5,5 vuoden tuomiot. Päätekijät saivat noin 12 vuoden tuomion.

Lähteet
-------

1. 1 2  Honda-liiga murtautui poliisiasemalle – nyt puhuu rikoskomisario Seppo Sillanpää! *Hymy*.  27.4.2010. Viitattu 23.9.2015.
2. 1 2 3  9 hurjaa ryöstöä Helsingin keskustasta *Nyt*.  11.4.2014. Viitattu 23.9.2015.
3. ↑  Rikostarinoita Suomesta: Honda-liiga *Yle Elävä Arkisto*.  10.2.2009. Yleisradio Oy. Viitattu 23.9.2015.
4. ↑  Pankkiryöstäjä: Pakoauto valittiin aina tarpeen mukaan *Helsingin Sanomat*.  18.5.2013. Viitattu 23.9.2015.
5. ↑  Rakennusliiga uhkaili rankalla väkivallalla *Ilta-Sanomat*.  1.10.2007.  Arkistoitu 23.9.2015. Viitattu 23.9.2015.
6. ↑  Rikostarinoita Suomesta: Honda-liiga *yle.fi*. Viitattu 25.11.2022.
*Tämä artikkeli käsittelee eduskunnan äänestyksiä. Podcastista kerrotaan artikkelissa Jaa, ei, tyhjiä, poissa (podcast).*
**Jaa, ei, tyhjiä, poissa** viittaa Suomen eduskunnan täysistuntojen äänestykseen. Kansanedustajat äänestävät täysi-istunnossa joko "jaa", "ei" tai "tyhjä" taikka ovat poissa. Kun äänet on laskettu, eduskunnan puhemies ilmoittaa, kuinka paljon kukin vaihtoehto on saanut ääniä. (Esimerkiksi: "*Jaa* 89, *ei* 65, *tyhjiä* 32, *poissa* 13").

*Jaa*-ilmaus on peräisin ruotsin kielestä ja tarkoittaa *kyllä*. Ilmaus on periytynyt ajalta, jolloin Suomi oli osa Ruotsia. Vanhakantainen *jaa*-ilmaus on yhä käytössä suomalaisissa säädöksissä, joissa määrätään eduskunnan äänestyksestä. Eduskunnan työjärjestyksessä lukee: "*Äänestysjärjestyksen tultua hyväksytyksi puhemies tekee sellaisen äänestysesityksen, että vastaus jaa tai ei ilmaisee eduskunnan päätöksen*."

Lähteet
-------

1. 1 2  Mistä juontavat juurensa täysistuntoäänestyksissä käytettävät Jaa ja Ei?  5.6.2017. eduskunta.fi:  Eduskunta. Viitattu 7.5.2021.
**Koekelberg** on yksi Belgian valtion 359:stä ja Belgian pääkaupungin Brysselin yhdeksästätoista kunnasta. Kuten muutkin Brysselissä sijaitsevat kunnat, Koekelberg on kaksikielinen. Viralliset kielet ovat flaami ja ranska. Se on pinta-alaltaan yksi Brysselin pienimmistä kunnista, sitä pienempi on ainoastaan Saint-Josse-ten-Noode. Koekelbergillä on yhteistä rajaa neljän muun brysseliläisen kunnan, Molenbeek-Saint-Jeanin, Jetten, Ganshoren ja Bercheme-Saint-Agathen kanssa.

Maantietoa
----------

Koekelberg sijaitsee Koillis-Brysselissä. Yhteensä pinta-alaa kunnalla on 1,17 km², josta hyvin suuri osa, noin 97,5% on asuttua. Metsää pinta-alasta on tuskin ollenkaan ja maanviljelystarkoituksiin omistettua aluetta 1,25%. Vuonna 2008 Koekelbergin väestöstä noin 23% oli maahanmuuttajia. Melkein neljännes väestöstä oli vuoden 2008 tilastojen mukaan alaikäisiä. 18-64-vuotiaita oli reilut 61,7% ja yli 65-vuotiaita 14,25%. Koko väestöstä naisia on Koekelbergissä noin 51,2% ja miehiä 48,8%. Vuoden 2008 laskennan mukaan työttömyysaste oli 24,58%. Keskimääräiset vuositulot Koekelbergissä asuvilla henkilöillä olivat vuonna 2005 noin 11 305 € asukasta kohti. Koekelbergin postinumero on 1081. Koekelberg on väkiluvultaan pienin Brysselin kunnista, siellä asui vuoden 2010 alussa 19 812 ihmistä. Sitä edeltävänä vuonna siellä oli asunut 432 ihmistä vähemmän, jonka perusteella se on yhdeksänneksi nopeiten kasvava kunta Brysselissä.

Ystävyyskunnat
--------------

Koekelbergillä on yhteensä kuusi ystävyyskuntaa, jotka kaikki sijaitsevat Euroopassa:

* Espanja: Sanlúcar
* Portugali: Santarém
* Tanska: Glostrup
* Alankomaat: Borsele
* Yhdistynyt kuningaskunta: Bournemouth
* Kreikka: Aigio

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Koekelberg** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Bryssel Bryssel |
| --- |
|  |
| Kunnat | 
* Anderlecht
* Auderghem
* Berchem-Sainte-Agathe
* Brysselin kaupunki
* Etterbeek
* Evere
* Forest
* Ganshoren
* Ixelles
* Jette
* Koekelberg
* Molenbeek-Saint-Jean
* Saint-Gilles
* Saint-Josse-ten-Noode
* Schaerbeek
* Uccle
* Watermael-Boitsfort
* Woluwe-Saint-Lambert
* Woluwe-Saint-Pierre

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: fr:Koekelberg
**Kodin henki** (*Household Saints*) on Nancy Savocan ohjaama draamaelokuva vuodelta 1992.
Elokuva perustuu Francine Prosen romaaniin vuodelta 1981, jonka pohjalta ohjaaja laati elokuvan käsikirjoituksen yhdessä Richard Guayn kanssa. Elokuvan päätuottajana oli ohjaaja Jonathan Demme, jonka ansiosta Savocan ohjaajaura oli päässyt alkuun.

Juoni
-----

Elokuva seuraa italialaisperheiden naisten eri sukupolvia New Yorkissa. Alussa nuori tyttö (Tracey Ullman) varttuu kaupungissa toisen maailmansodan aikana, kasvaa äidiksi ja lopulta tarina seuraa hänen tyttärensä vaiheita. Valtaosin 1960-luvulle sijoittuvan elokuvan teemoja ovat katolilaisuus ja sen rituaalit, naisen asema, amerikanitalialainen ruokakulttuuri ja elokuvat. Savoca käsittelee teemoja pikkutarkoin ajankuvin.

Vastaanotto ja myöhempi arvostus
--------------------------------

Savoca ja Guay olivat käsikirjoituksestaan Independent Spirit -ehdokkaina. *The New York Timesin* kriitikot valitsivat *Kodin hengen* vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.

Lähteet
-------

1. ↑  Fränti, Mikael: Kodin henki *Helsingin Sanomat*.  27.3.1998. Viitattu 2.12.2017.
2. ↑  The Best 1,000 Movies Ever Made. (Perustuu teokseen *The New York Times Guide to the Best 1,000 Movies Ever Made*, St. Martin's Griffin 2004.) *The New York Times*.  Arkistoitu 11.7.2016. Viitattu 15.8.2022. (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Household Saints
**Mercer Kennedy Ellington** (1919–1996) oli yhdysvaltalainen muusikko ja orkesterinjohtaja. Hän johti omaa yhtyettään ja soitti myös toisinaan isänsä Duke Ellingtonin orkesterissa.

Ellington opiskeli musiikkia ja johti omaa orkesteriaan ennen liittymistään Duke Ellingtonin yhtyeeseen vuonna 1940. Hän osallistui orkesterin asioiden järjestelyyn ja 1950- ja 1960-luvuilla soitti trumpettia yhtyeessä. Hänen omat yhtyeensä, joita hän johti vuosina 1939, 1946–1949 ja 1959, eivät saavuttaneet mainittavaa suosiota. Kun Duke Ellington kuoli vuonna 1974, Mercer Ellington otti hänen paikkansa orkesterin johtajana 1990-luvulle asti.

Tunnetuimmat sävellyksensä Ellington julkaisi 1940-luvulla muusikkoliitto ASCAP:n lakon aikana. Duke Ellington ei liiton jäsenenä saanut soittaa omia sävellyksiään radiossa, joten hän otti ohjelmistoonsa Mercer Ellingtonin ja Billy Strayhornin kirjoittamia kappaleita. Orkesterin tunnuskappaleeksi tuli Strayhornin "Take the ’A’ Train", ja Mercer Ellingtonin sävellyksistä muun muassa "Things Ain’t What They Used to Be", "Jumpin’ Punkins", "Moon Mist" ja "Blue Serge" otettiin orkesterin repertuaariin.

Orkesterinjohtamisen lisäksi Ellington toimi Cootie Williamsin orkesterin managerina, Della Reesen musiikillisena ohjaajana ja työskenteli levy-yhtiössä. Hän ohjasi isänsä musiikkiin perustuvan musikaalirevyyn *Sophisticated Ladies* ja valvoi Duke Ellingtonin julkaisematta jääneiden nauhoitusten julkaisua.

Ellington kuoli 8. helmikuuta 1996 Kööpenhaminassa, Tanskassa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Scott Yanow: Mercer Ellington *Allmusic*. Viitattu 6.10.2011. (englanniksi)
2. 1 2  Jeremy Wilson: Mercer Ellington *JazzBiographies.com*.  Arkistoitu 20.11.2011. Viitattu 6.10.2011. (englanniksi)

Kirjallisuutta
--------------

* Mercer Ellington: *Duke Ellington in Person: An Intimate Memoir*. Da Capo Press, 1979. ISBN 978-0-306-80104-4. (englanniksi)

Duke Ellington

|  |  |
| --- | --- |
| Albumit | *...And His Mother Called Him Bill* |
| Kappaleet | 
* "Blood Count"
* "Caravan"
* "Chelsea Bridge"
* "In a Sentimental Mood"
* "It Don’t Mean a Thing (If It Ain’t Got That Swing)"
* "Lush Life"
* "Mood Indigo"
* "Prelude to a Kiss"
* "Perdido"
* "Satin Doll"
* "Solitude"
* "Something to Live For"
* "Take the ’A’ Train"
* "Things Ain’t What They Used to Be"

 |
| Soittajat | 
* Harold Ashby
* Louie Bellson
* Jimmy Blanton
* Mercer Ellington
* Otto Hardwick
* Al Hibbler
* Johnny Hodges
* Herb Jeffries
* Oscar Pettiford
* Billy Strayhorn
* Billy Taylor
* Clark Terry
* Juan Tizol
* Ben Webster

 |



|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Grammy Awards
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* NARA
* SNAC
* IdRef

 |

 |
*Tämä artikkeli kertoo uransa lopettaneesta pesäpalloilijasta. Kirkkohistorioitsijasta katso Jaakko Olavi Antila, amerikansuomalaisesta runoilijasta Jaakko Akseli Antila.*
**Jaakko Antila** (s. 24. lokakuuta 1980) on uransa lopettanut suomalainen pesäpalloilija. Antilan kasvattajaseura on Lapuan Virkiä, jonka Suomensarjajoukkueessa Antila pelasi vuosina 1999–2000.

Antila pelasi pääsarja Superpesiksessä vuosina 2001–2010 yhteensä 218 runkosarjaottelua ja 69 pudotuspeliottelua. Antila edusti pääsarjaurallaan Koskenkorvan Urheilijoiden, Ulvilan Pesä-Veikkojen, Seinäjoen Maila-Jussien, Oulun Lipon, Vimpelin Vedon, Nurmon Jymyn ja Kouvolan Pallonlyöjien joukkueita. Antila pelasi lisäksi vuosina 2008–2009 Suomensarjassa Puna-Mustien joukkueessa.

Antila voitti urallaan yhden pesäpallon SM-hopean (2010) ja kaksi SM-pronssia (2004 ja 2008). Antila valittiin kaksi kertaa Itä–Länsi-otteluun vuosina 2004 ja 2006.

Saavutukset
-----------

### Pelaajana

* 1 SM-hopea: 2010
* 2 SM-pronssia: 2004, 2008
* 2 Itä-Länsi-ottelua: 2004, 2006

Lähteet
-------

1. ↑
2. 1 2  Pesäpallon SM-mitalistit Pesäpalloliitto.  Arkistoitu 2.7.2018. Viitattu 14.4.2018.
3. ↑  Itä-Länsi-pelaajat joukkueittain, miehet Rasilainen, Matti. Viitattu 22.4.2018.
**Mercuria kauppaoppilaitos Oy** (myös: engl. *Mercuria Business School*) on Vantaan Martinlaaksossa toimiva liiketalouden alan ammattioppilaitos. Se sijaitsee samassa rakennuksessa Martinlaakson lukion kanssa.

Mercurian toiminta käynnistyi Helsingin Kluuviissa Vuorikadulla sijainneessa puutalossa, jossa alkujaan nimellä *Helsingin kauppiaitten kauppakoulu* toiminut oppilaitos aloitti lukuvuotensa 1. syyskuuta 1908. Jo seuraavalla lukuvuonna opetus siirtyi vuonna 1910 valmistuneeseen Heimolan taloon Vuorikadun toiselle puolelle. Tässä talossa kauppakoulu jatkoi vuoteen 1924 saakka. Tämän jälkeen oppilaitos toimi Uudenmaankatu 18:ssa (1924–1928) ja Kasarmikatu 16:ssa (1928–1961). Opetus laajeni kauppaopistoksi ja oppilaitoksen nimeksi vaihdettiin *Helsingin kauppiaitten kauppaoppilaitos*. Ylioppilasluokka aloitti vuonna 1952. Yhdessä nykyisen Markkinointi-instituutin (tuolloinen Myynti- ja Mainoskoulu) kanssa rakennettiin uudisrakennus Taka-Töölöön Töölöntullikatu 4:ään. Näissä tiloissa Helsingin kauppiaitten kauppaoppilaitos toimi vuosina 1961–1986. Vuodesta 1986 kauppaoppilaitos on toiminut nykyosoitteessaan Vantaan Martinlaaksossa.

Mercuriassa voi opiskella merkonomiksi (liitoiminnan perustutkinto) joko päiväopiskeluna (nuoret), ilta- ja monimuotokoulutuksena tai oppisopimuskoulutuksena. Merkonomiopintojen kesto riippuu peruskoulutustasosta ja on lyhyempi lukion suorittaneilla kuin peruskoulupohjaisesti opiskelevilla. Peruskoulusta opiskelemaan tuleva voi valita myös vaihtoehdon, jossa tavoitteena on kaksoistutkinto (ylioppilas ja merkonomi). Työssäkäyville aikuisille Mercuria tarjoaa lisäksi useita erilaisia ammatti- ja erikoisammattitutkintoja.

Lähteet
-------

1. 1 2  Koulutus Kauppiaitten kauppaoppilaitos Mercuria, mbs.fi.  Arkistoitu 20.6.2016. Viitattu 7.7.2016.
2. 1 2  Historia: Mercuria – 110 vuotta yhdessä, vastuullisesti ja uudistaen Kauppiaitten kauppaoppilaitos Mercuria, mercuria.fi. Viitattu 7.7.2016, päiv. 21.11.2018. [vanhentunut linkki]
3. ↑  Mercuria toimintakertomus 2015–2016 (pdf) Kauppiaitten kauppaoppilaitos Mercuria (Web Archive).  Arkistoitu 28.9.2016. Viitattu 12.2.2022.
4. ↑  Tutustu Mercuriaan. Mercuria.fi.
5. ↑  Martinlaakson lukio - tiedettä ja taidetta Martinlaakson lukio.  Arkistoitu 2.4.2016. Viitattu 7.7.2016.
6. ↑  kartta.vantaa.fi (Haku hakusanalla *Martinlaakson lukio* ja *Mercuria*. Valinnat: Aluejaot: *Suuralueet* ja *Kaupunginosat*) Vantaan kaupunki, vantaa.fi. Viitattu 7.7.2016.
**Jaakko Juhani Aatolainen** (3. helmikuuta 1936 Muolaa – 30. toukokuuta 2019 Hämeenlinna) oli suomalainen upseeri.

Henkilöhistoria
---------------

Aatolaisen vanhemmat olivat rovasti Immo Immanuel Aatolainen ja Tyyne Koukku. Hän avioitui 1959 Maire Lukinin kanssa. Aatolainen valmistui upseeriksi Kadettikoulusta vuonna 1958 ja suoritti Sotakorkeakoulun yleisesikuntaupseerikurssin 1967–69. Hän palveli nuorempana upseerina eri tehtävissä muun muassa Panssariprikaatissa ja Pohjois-Karjalan Jääkäripataljoonassa. Pitkäaikaiseksi palveluspaikaksi hänelle muodostui Sotakorkeakoulu, jossa hän toimi ensin taktiikan opettajana ja sittemmin maasotalinjan johtajana 1971–1977 ja apulaisjohtajana sekä yleisesikuntaupseerikurssin johtajana 1983–1988. Aatolainen oli Pääesikunnan operatiivisen osaston päällikkö 1988–1989 ja silloisen Etelä-Suomen sotilasläänin esikuntapäällikkö 1991–1992. Hämeen sotilasläänin komentajaksi hänet nimitettiin 1993. Reserviin Aatolainen siirtyi vuonna 1996. Kenraalimajuriksi hänet ylennettiin 1993. Aatolainen on julkaissut sotahistoriallisen teoksen *Hitler, Stalin ja Stalingrad – Tahtojen taistelu* (2012).

Teokset
-------

* *Hitler, Stalin ja Stalingrad – Tahtojen taistelu*, Karisto 2012. ISBN 978-9-512-35617-1.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  *Kuka kukin on. Henkilötietoja nykypolven suomalaisista 1994*, s. 20. Helsinki: Otava, 1994. ISBN 951-1-128833-7.
2. ↑  Kuolinilmoitus.  *Helsingin Sanomat*, 30.6.2019, s. C18.
3. ↑  *Kadettiupseerit 1920–1985*, s. 18. Kadettikunta ry. ja Upseeriliitto ry. 1985. ISBN 951-99690-4-7.
**Kodinhaltija** tai **kodinhaltia** eli **kotitonttu** on kansanperinteessä haltija tai tonttu, jonka uskotaan asuvan asuintalossa.

### Alkuperä

Usein kodinhaltijan uskottiin tulevan taloon sillä hetkellä, kun taloon sytytetään ensi kertaa tuli. Toisinaan on uskottu, että kodinhaltijaksi on jäänyt ensimmäinen tulentekijä eli usein talon perustaja, tai talossa ensimmäisenä kuollut ihminen.

### Ulkomuoto ja sijat

Kodinhaltijoita on kuvattu eri näköisiksi ja myös luonteeltaan erilaisiksi. Usein ne ovat muistuttaneet talon ensimmäistä tulentekijää. Kodinhaltijan on yleensä kerrottu viihtyvän tulisijan äärellä, uunin päällä tai uunin takana. Joskus sen on kuvailtu pamautelleen uunin luukkua merkiksi siitä, että joku tuli taloon. Tiedetään myös paljon tapauksia, joissa kodinhaltijalle on annettu kokonaan oma huone, jonne sille on tuotu ruokaa.

### Ylläpito tai sen puute ja hyvät suhteet

Ruokapöydässä kodinhaltijalle annettiin usein oma osuutensa ennen muita ruokailijoita. Kodinhaltijan kanssa yritettiin pysyä hyvissä väleissä, sillä huonosti kohdeltu kodinhaltija alkoi häiriköidä. Haltijan näyttäytymistä pidettiin onnettomuuden tai kuoleman enteenä.

Kun kodinhaltijan haluttiin muuttavan uuteen taloon jos sellainen rakennettiin vanhan tilalle, tuotiin uuteen taloon vanhan talon tulisijan kiviä, tuhkaa tai multaa. Jos kodinhaltijan uskottiin asuneen vanhan talon hirressä, hirsi otettiin uuteen taloon.

Lähteet
-------

* Saure, Heikki: *Tonttu: tarua ja totta*. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2021. ISBN 978-951-858-336-6.

### Viitteet

1. ↑  *kodinhaltia.* *Kielitoimiston sanakirja*. Helsinki: Kotimaisten kielten keskus, 2022.
2. ↑  Saure 2021, s. 35–38.
3. ↑  Saure 2021, s. 37–43.
4. ↑  Saure 2021, s. 43.
5. ↑  Saure 2021, s. 47–50.
6. ↑  Saure 2021, s. 44–46.
**Kodin Pellervo** on suomalainen aikakauslehti. Lehteä mainostetaan koko perheen hyötylehtenä, ja sen kohderyhmä on yli 50-vuotiaat pariskunnat sekä 40-49-vuotiaat perheet,*selvennä* joissa asuu teini-ikäisiä. Lehden levikki on 42 119 (LT 2016). Lehden päätoimittaja on Anna Malk. Lehteä julkaisee ja kustantaa Pellervo-Media Oy, joka on Osuustoimintakeskus Pellervon osakkuusyhteisö.

Lehden painosmäärä on 40 000. Lehden päätoimittaja on Anna Malk. Lehteä julkaisee ja kustantaa Pellervo-Media Oy, joka on Osuustoimintakeskus Pellervon osakkuusyhteisö.

Kodin Pellervon edeltäjänä oli vuoteen 1998 Pellervo-seuran julkaisema Pellervo, joka lehtiuudistuksen jälkeen eriytettiin vuonna 1999 kahdeksi lehdeksi: maataloutta käsitteleväksi Maatilan Pellervoksi ja yleisemmin kotia ja maaseutua käsitteleväksi Kodin Pellervoksi.*lähde?*

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kodin Pellervo *Mediakortit*. Viitattu 23.9.2017.
2. 1 2  FM Anna Malk Pellervo-Median vastaavaksi päätoimittajaksi  25.3.2019. Osuustoimintakeskus Pellervo. Viitattu 3.8.2022.
3. 1 2  Osuustoimintakeskus Pellervo
Tihkua
**Tihku** eli **tihkusade** on hyvin pienten vesipisaroiden muodostamaa sadetta. Se näyttää miltei leijuvan ilmavirtojen mukana, mutta toisin kuin sumu, tihku putoaa maahan. Tihkua sataa tyypillisesti sumupilvestä. Yleisen käytännön mukaan tihkupisarat määritellään halkaisijaltaan pienemmiksi kuin 0,5 mm.

Optinen vaikutus
----------------

Tihkusateen lukuisat pienet pisarat heikentävät näkyvyyttä enemmän kuin sama vesimäärä isompipisaraisena sateena.

Säätilan vaikutus esiintyvyyteen
--------------------------------

Tyypillinen säätilanne, jossa tihkusadetta esiintyy, on matalapaineen lämmin sektori, varsinkin tuulenpuoleisilla rannikkoalueilla. Tihkupisarat ovat niin pieniä, että kovalla tuulella ne haihtuvat ennen kuin putoavat maahan asti. Siksi tihkua esiintyy useimmin alle 7 m/s tuulennopeuksilla.

Syntymekanismi
--------------

Tihkusadetta syntyy törmäys-yhdistymisprosessissa pilvessä, joiden huippukin on lämpimämpi kuin −10 °C. Tätä kylmemmässä pilvessä käynnistyy jääkideprosessi. Jos koko ilmakerros pilven huipusta maahan asti on pakkasen puolella, voi syntyä jäätävää tihkusadetta, joka on erityisen vaarallista tie- ja lentoliikenteelle.

Lähteet
-------

1. ↑  Glossary of American Meteorological Society
2. ↑  Rain and Drizzle
3. ↑  Drizzle[vanhentunut linkki] TU Delft
4. ↑  Icing of January 3rd-4th, 2009 NOAA
**Karl Gunnar Mathias Löfström** (22. maaliskuuta 1903 Juuka – 14. elokuuta 1984) oli suomalainen insinöörikenraalimajuri ja fotogrammetrian asiantuntija.

Löfström valmistui diplomi-insinööriksi 1925, jonka jälkeen hän kävi Kadettikoulun 1926-1927 sekä Taistelukoulun ensimmäisen insinöörimajurikurssin 1956. Hän työskenteli tykistön tarkastaja toimistossa toimistoupseerina ja ilmakuvaosaston johtajana 1928-1933. Hän kehitti karttojen laatimista ilmakuvien pohjalta tykistön tarpeisiin. Topografikoulun ilmakuvaosastoa hän johti 1934-1939. Talvi- ja jatkosodan aikaan hän toimi topografisella osastolla ilmakuvatoimiston päällikkönä. Tässä tehtävässä hän jatkoi aina vuoteen 1959 asti. Uransa päätteeksi hän toimi pääesikunnassa asesuunnittelun päällikkönä 1960-1963. Hänet ylennettiin insinöörikenraalimajuriksi vuonna 1962. Vuonna 1966 Teknillinen korkeakoulu promovoi Löfströmin tekniikan kunniatohtoriksi. Hänet on haudattu sukuhautaan Lohjan Pyhän Laurin kirkkomaalle.

Lähteet
-------

* 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset Muokkaa Wikidatassa | 
* Suomi (KANTO)
* Ruotsi

 |

 |
**Murray Jonathan Gold** (s. 28. helmikuuta 1969 Portsmouth, Englanti) on brittiläinen säveltäjä, joka tekee musiikkia televisiosarjoihin, elokuviin ja teatteriin. Hän on myös dramaturgi.

Gold on tehnyt musiikkia muun muassa televisiosarjoihin *Doctor Who* (2005–), *Scott & Bailey* (2011) ja *Hävytöntä* (2004–2013) sekä elokuviin *Arvoituksia arkussa* (2007) ja *Veronika päättää kuolla* (2009).

Gold on saanut neljä Bafta-ehdokkuutta parhaasta musiikista televisiosarjoista *Vanity Fair – Turhuuden turuilla* (1999), *Älä kerro äidille* (2000), *Casanova* (2005) ja *Doctor Who*.

Doctor Who
----------

Gold on toiminut BBC:n tuottaman tieteissarjan Doctor Whon musiikista vastaavana ohjaajana vuodesta 2005 lähtien. Goldin aikakaudella sarjan musiikki hyödyntää enemmän orkesterisovituksia kun sarjan alkuaikoina sen musiikki oli pääosin elektronista.

Hän teki uuden sovituksen sarjan tunnusmusiikista sen viidennen kauden alussa vuonna 2010. Gold on säveltänyt useita teemoja sarjan päähahmolle tohtorille kuten esimerkiksi yhdeksännen ja kymmenennen tohtorin teemat *The Doctor's Theme* ja *The Doctor Forever* sekä yhdennentoista tohtorin teemat *I Am The Doctor* ja *A Madman With A Box*. Hän on myös luonut useita teemamusiikkeja sarjan muille hahmoille.

Gold on myös säveltänyt Doctor Whon spin-off-sarjojen *The Sarah Jane Adventures* ja *Torchwood* tunnusmusiikin, ja vastaa jälkimmäisen sarjan musiikista Ben Fosterin kanssa.

Lähteet
-------

1. ↑  Matt Bell: Murray Gold: Composing For Doctor Who *Sound on Sound*.  2007. Viitattu 5.12.2014. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Murray Gold**.
* Murray Gold Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |