recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Intentionalismi** viittaa tieteenfilosofiassa *intentionaaliseen selittämiseen*. Se on eräs finalistisen selittämisen muoto. Finalistisessa selittämisessä jokin asia pyritään selittämään tietoisen ja päämäärähakuisen toimijan uskomusten ja aikomusten avulla.

Intentionaalisen selittämisen tarkoituksena on ymmärtää, miksi joku ihminen tai muu älyllinen olento tekee jotakin jollakin tavalla. Intentionaalinen selitys selittää ihmisen käyttäytymisen johtuvan hänen haluistaan ja uskomuksistaan eli intentionaalisista tiloistaan. Intentionaalisilla tiloilla tarkoitetaan mentaalisia tiloja, jotka suuntautuvat itsen ulkopuolelle.

Intentionaalisen selityksen tavoitteena on löytää perustelut, motiivit tai tiedostetut syyt toiminnalle sekä ymmärtää ihmistä osana tämän sosiaalista ympäristöä. Intentionaalista selittämistä nimitetään usein tulkinnaksi tai ymmärtämiseksi.

Toinen finalistisen selittämisen muoto on funktionalismi.

Katso myös
----------

* Agenttikausaliteetti
* Käytännöllinen syllogismi
* Teonfilosofia

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Selittäminen ja "ymmärtäminen" Helsingin yliopisto, teologinen tiedekunta. Viitattu 18.12.2008.
2. ↑  Revonsuo, Antti: Tieteenteorian kurssi Turun yliopisto. Viitattu 18.12.2008. [vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Ylikoski, Petri: Intentionaalinen psykologia

Tieteenfilosofian suuntauksia

* Empirismi
* Fallibilismi
* Funktionalismi
* Hempelin–Oppenheimin malli
* Hermeneutiikka
* Hypoteettis-deduktiivinen tieteenkäsitys
* Instrumentalismi
* Intentionalismi
* Konfirmaatioholismi
* Naturalismi
* Pragmatismi
* Rationalismi
* Realismi
* Reduktionismi
* Teleologia
**William Crookes** (17. kesäkuuta 1832 – 4. huhtikuuta 1919) oli englantilainen fyysikko ja kemisti. Crookes löysi alkuaine talliumin vuonna 1861. Kemiallisten tutkimustensa ohessa hän keksi Crookesin radiometrin eli niin sanotun valomyllyn vuonna 1873. Kehittämiensä tyhjiöputkien avulla hän myös havaitsi katodisäteet tutkiessaan sähkön johtumista harvassa kaasussa. Crookes oli tyhjiöputkitutkimuksen pioneereja ja vuonna 1879 hän havaitsi ensimmäisenä, että aine voi esiintyä plasmana.

Crookesin radiometri.
Crookes tuli tunnetuksi myös Daniel Dunglas Homen ja muiden meedioiden väitettyjen paranormaalien kykyjen testaajana ja hänellä oli hyvin myönteinen suhtautuminen spiritualismiin.

Elämä
-----

Crookes oli lähtöisin alkujaan köyhästä perheestä. Hänen isänsä Joseph oli uransa alussa räätälin apulainen, mutta vaurastui myöhemmin. Nuori Crookes pääsi Royal College of Chemistry -yliopistoon ennen 16. syntymäpäiväänsä vuonna 1948. Hän opiskeli August Wilhelm von Hoffmannin johdolla, mutta hänen muodollinen koulutuksensa ei ollut kovin laaja. Crookes julkaisi ensimmäisen tutkimuksensa, joka käsitteli eräitä seleenin yhdisteitä, 19-vuotiaana. Hän käytti paljolti spektroskopiaa kemiallisissa tutkimuksissaan. Crookes pääsi arvostetun Royal Societyn jäseneksi 31-vuotiaana talliumin löytämisen ansiosta.

Crookesin erittäin pitkä tiedemiehen ura kesti peräti 68 vuotta, vuodesta 1851 aina kuolemaan 1919 saakka, ja käsitti monia fysiikan ja kemian aiheita. Kuningatar Viktoria aateloi hänet 1897. Crookesin vaimo kuoli ennen miestään vuonna 1916.

Lähteet
-------

1. ↑  Lindell, Ismo: *Sähkön pitkä historia*, s. 386–388. "Maxwellin teorian soveltaminen, Visionäärit". Helsinki: Otatieto, 2009. ISBN 978-951-672-358-0.
2. 1 2 3 4  Fontani, Marco; Costa, Mariagrazia & Orna, Mary Virginia: *The Lost Elements: The Periodic Table's Shadow Side*, s. 203–206. Oxford University Press, 2014. ISBN 978-0-19-938334-4. Kirja Googlen teoshaussa. (englanniksi)
3. ↑  Philip Gibbs: How does a light-mill work? *math.ucr.edu*.  (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **William Crookes**.
* ISS: Biography of William Crookes (Spiritualistinen verkkosivusto www.survivalafterdeath.org) *survivalafterdeath.org.uk*.  (englanniksi)
* Sir William Crookes: *Diamonds*. London & New York: Harpers Brothers, 1909. Teoksen verkkoversio. (englanniksi) (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Chile
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Musée d'Orsay
* Photographers' Identities
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
AlmesåkraAlmesåkran sijainti Jönköpingin läänissä.
Almesåkran kirkko.
Torsa stenar.
**Almesåkra** on entinen kunta Ruotsissa Smålandin maakunnassa Njudungin alueella. Almesåkra kuului aikanaan Jönköpingin läänin Läntiseen kihlakuntaan ja ennen vuotta 1886 osittain myös Tvetan kihlakuntaan. Vuodesta 1971 alue on ollut osa Nässjön kuntaa.

Almesåkran pinta-ala on 65 neliökilometriä, josta 58,72 neliökilometriä on maata. Vuonna 2013 alueella oli 216 asukasta. Almesåkrassa sijaitsee Almesåkran kirkko.

Kuntajaon kehitys
-----------------

Almesåkran pitäjä on peräisin keskiajalta.

Vuoden 1862 kuntauudistuksessa pitäjän kirkolliset tehtävät siirrettiin Almesåkran seurakunnalle ja maalliset tehtävät Almesåkran kunnalle, joka oli kuntamuodoltaan maalaiskunta. Kunta liitettiin vuonna 1952 osaksi Malmbäckiä, joka puolestaan liitettiin vuonna 1971 Nässjön kuntaan. Almesåkran seurakunta on edelleen olemassa.

Maantiedettä
------------

Almesåkra sijaitsee etelälounaaseen Nässjön taajamasta Lagan- Emån- ja Huskvarnaån-jokien välisellä vedenjakajalla. Huluberget ulottuu 364 metrin korkeudelle merenpinnan yläpuolelle ja sieltä näkee kymmenien kilometrien päähän. Alueella on myös suuria soita.

Almesåkrassa on Torsa stenar -nimellä tunnettu hautakentta.

Paikannimi Almesåkra on otettu kirkonkylältä, ja vuonna 1337 se kirjoitettiin muodossa *Almarsaker*. Paikannimen alkuosa sisältää todennäköisesti miehennimen *Almar* ja loppuosa *åker* tarkoittaa peltoa.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.  –  sv:Almesåkra socken, sv:Almesåkra landskommun, sv:Almesåkra församling
InisheerRanta Inisheerillä

|  |  |
| --- | --- |
| Muut nimet | 
Inis Oírr |
| Sijainti | 
Galwayn kreivikuntaIrlanti |
| Saariryhmä | 
Aransaaret |
| Vesialue | 
Galwaynlahti |
| Merialue | 
Atlantti |
| Korkein kohta | 
57 m |
| Pinta-ala | 
5,67 km² |

Väestö| Asukasluku | 
249 |
| Asutuskeskukset | 
Lurgan |

Karttamuokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Inisheer** (iiriksi *Inis Oírr*) on pienin ja itäisin Aransaari Galwaynlahdella Irlannin tasavallassa. Se tunnetaan perinteisesti nimellä *Inis Thiar* eli jälkimmäisenä saarena. Entinen virallinen nimi oli *Inis Oirthir* eli itäinen saari.

Inisheerin pyhimys Naomh Caomhan on Naomh Caomhín (St. Kevin, Pyhä Kevin) vanhempi veli, joka perusti Glendaloughin. Virallinen iirinkielinen nimi Inis Oírr tuli käyttöön äskettäin, se on Irish Ordnance Surveyn mukaan perinteisen paikallisen nimen ja edellisen virallisen nimen kompromissi. Historiankirjoista näkee, että saaren nimeen on aina kuulunut joko "iarthar" tai "thiar". Nimen Inis Oirthir otti käyttöön 1600-luvulla tiedemies Rory O'Flaherty, joka otti oman väärinkäsityksensä nimestä saaren viralliseksi nimeksi. 

O'Brienin linna
Saarella sijaitsee keskiaikainen O'Brienin linna, joka on rakennettu kukkulan päälle muinaisen kivilinnoituksen perustuksille. Iiri on edelleenkin 300 vakinaisen asukkaan päivittäinen kieli.

Saarelle pääsee lautalla Connemaran Rossavealista ja Clairen kreivikunnan Doolinista, kuten myös muilta Aransaarilta. Matkailu on elintärkeä elinkeino saarelle. Saarelle tulee jatkuvasti koululaisia parantamaan iirintaitojaan, sillä Inishneer on muiden Aransaarien kanssa vahvaa iirinkielistä aluetta. 

Inisheer on itäisin Aransaarista. Rahtialus Plassey ajoi karille Inisheerin edustalla 1960-luvulla ja se onkin voimakkaan vuoroveden ja Atlantin aaltojen takia noussut tukevalla maalle Carraig na Finise edustalle. Saarelaiset pelastivat koko miehistön karille ajaneesta laivasta ja ottivat jopa kuvia tapahtuneesta Kansalliselle merenkulkumuseolle (National Maritime Museum), joka sijaitsee Dún Laoghairessa, Dublinin kreivikunnassa.

Lähteet
-------

1. ↑  Overview *Discover Inis Oírr*. Viitattu 17.6.2021.
2. ↑  The Plassey *Doolin Aran Ferries*.  Arkistoitu 24.6.2021. Viitattu 17.6.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Inis Oírr** Wikimedia Commonsissa
**Eritrean ortodoksinen kirkko** eli **Eritrean ortodoksinen tewahedo-kirkko** on Eritrean suurin kirkkokunta. Se kuuluu orientaaliortodoksisiin kirkkoihin, jotka erosivat tai erotettiin vuoden 451 Khalkedonin kirkolliskokouksen yhteydessä muista kirkoista (jotka sittemmin jakaantuivat katoliseen ja ortodoksisiin kirkkoihin). Kirkkoon kuuluvat orientaaliortodoksit muodostavat noin puolet Eritrean väestöstä. Suurin osa kirkon jäsenistä kuuluu Eritrean tigrinja-kansaan.

Eritrea itsenäistyi Etiopiasta 24. toukokuuta 1993. Tuolloin maan ortodoksinen väestö muodosti yhden hiippakunnan Etiopian ortodoksisen kirkon sisällä. Heinäkuussa 1993 Eritrean ortodoksit vetosivat Aleksandrian koptilais-ortodoksisen kirkon paavi Shenouda III:een Etiopian ortodoksisesta kirkosta erottamiseksi ja autokefaalisen aseman saamiseksi. Syyskuun alussa 1993 Etiopian patriarkka Paulos ja Asmaran arkkipiispa Filippos hyväksyivät yhdessä kirkkojen erottamisen. Myöhemmin syyskuussa 1993 koptilais-ortodoksinen pyhä synodi vastasi myönteisesti Eritrean pyyntöön. Helmikuussa 1994 Etiopian ja Eritrean kirkot allekirjoittivat sopimuksen, jossa vahvistettiin molempien kirkkojen autokefaalinen asema. Eritrean ja Etiopian vuosina 1998-2000 käymän sodan ja jatkuvien jännitteiden vuoksi kirkkojen väliset suhteet ovat kuitenkin pysyneet kireinä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  The Eritrean Orthodox Church *Catholic Near East Welfare Association*.  2020. Viitattu 3.07.2022.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Eritrean ortodoksinen kirkko**.
**Vaietut arktiset sodat** on NTRNZ median tuottama historiadokumenttisarja, joka on noussut laajimmalle levinneeksi suomalaiseksi dokumenttisarjaksi koskaan. Sarjan esitysoikeudet on myyty yli sataan maahan. The Walt Disney Company osti sarjan oikeudet jo ennen sen valmistumista. Ensimmäisten joukossa sarjan ostivat myös RTL, Al Jazeera sekä National Geographic. Sen ostajiin kuuluvat myös mm. BBC sekä australialainen SBS.

Sarjan ovat käsikirjoittaneet Teemu Hostikka ja **Anna-Reeta Eksymä**.
Sarja voitti parhaan historiadokumenttisarjan pääpalkinnon vuoden 2022 tv- ja mainostuotantojen **World Media Festivalilla,** ja oli samana vuonna finalisti **Berlin International TV Series Festival**illa. Sarja oli Vuoden asiaohjelma- ja dokumenttisarja -finalisti myös Kultainen Venla 2022 -gaalassa .

Toisen maailmansodan vähiten tunnetuista tapahtumista kertova Vaietut arktiset sodat avaa arktiset sotatapahtumat ennennäkemättömällä tavalla. Sarjan kuusi jaksoa paljastavat vähälle huomiolle jääneen kokonaiskuvan sekä lukemattomia tuntemattomia yksityiskohtia sodan tapahtumista pohjoisessa. Keskiössä on suurvaltojen taistelu siitä, kuka saa alueen ja sen luonnonvarat haltuunsa. Uutta tietoa ja näkökulmia tapahtumiin tarjoavat lukuisat kansainväliset asiantuntijat, käynnissä olevat kenttätutkimukset sekä vasta avautuneet arkistot ja osin ennennäkemätön kuvamateriaali.

Sarjaa on Suomen Yle TV1:n ensi-iltansa jälkeen esitetty kaikissa Pohjoismaissa. Kaikkiaan sarja on levinnyt ympäri maailman kattaen lähes kaikki Euroopan maat, Lähi-idän, Etelä-Korean ja Kiinan sekä koko Latinalaisen Amerikan.

Sarjan kertojaäänenä toimii suomalaisnäyttelijä Peter Franzén.

Sarjan toinen tuotantokausi julkaistaan 2024. Se käsittelee kylmän sodan vuosia ja tapahtumia arktisella alueella.
**Toivo Erik Immanuel Reponen** (9. heinäkuuta 1900 Kuopio – 14. kesäkuuta 1960 Helsinki ) oli yleisesikuntaeversti, joka palveli sodan rannikotykistöyksikköjen komentajana ja sodan jälkeen Merisotakoulun johtajana ja viime vaiheessa Suomenlahden Rannikkotykistörykmentin komentajana.

Toivo Reponen tuli ylioppilaaksi Viipurin klassillisesta lyseosta 1919 ja suoritti Kadettikoulun 1925.

Reponen toimi upseerina puolustusvoimien palveluksessa 1925–1960. Ennen sotia hän toimi Viipurissa Rannikkotykistörykmentti 2:n (RT2) vuoteen 1935, viime vaiheessa patterin päällikkönä. Sen jälkeen hän toimi vielä 1930-luvun lopulla Merivoimien Esikunnassa ja Rannikkotykistörykmentti 3:n (RT3) yleisesikuntaupseerina. Vuosina 1935-1937 hän kävi Sotakorkeakoulun.

Sotien aikana hän toimi Talvisodassa Laatokan Meripuolustusesikunnassa (LMePE) esikuntapäällikkönä. Jatkosodassa hän toimi ensin 2. Rannikkoprikaatin ja 8. Rannikkoprikaatin esikuntapäällikkönä ja sen jälkeen Rannikkotykistörykmentti 2:n (RTR2), Rannikkorykmentti 2:n (RR2) ja Rannikkotykistörykmentti 22:n (RTR22) komentajana. Välittömästi sodan jälkeen hänet määrättiin Helsingin Rannikkolaivaston operatiivisen osaston päälliköksi ja sen jälkeen Merivoimien Esikunnan operatiivisen osaston päälliköksi. Vuosina 1946-1955 hän toimi Merisotakoulun johtajana, ja sen jälkeen kuolemaansa asti Suomenlahden Ranikkotykistörykmentin komentajana.

Toivo Reposen poika oli toimittaja-kirjailija Oskar Reponen.

Viitteet
--------

1. ↑  In Memoriam; Toivo Erik Immanuel Reponen *kylkirauta.fi*.  Heinäku 1960. Helsinki. Viitattu 23.8.2023.
2. 1 2 3 4  50 vuotiaita: Toivo Reponen.  *Helsingin Sanomat*, 9.7.1950, s. 16. HS Aikakone (vain tilaajille). Viitattu 23.8.2023.
*Tämä artikkeli kertoo Britannian kuninkaallisen laivaston Dreadnought-luokan linjalaivasta. Muita merkityksiä on täsmennyssivulla.*

**HMS Dreadnought** oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1801 vesillelaskettu Dreadnought-luokan 98-tykkinen toisen luokan linjalaiva.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Dreadnought-luokka (linjalaiva)*
Sir John Henslowin suunnittelema alus tilattiin 17. tammikuuta 1788 Portsmouthin telakalta, jossa sen vastaavana rakennusmestarina oli maaliskuuhun 1793 saakka George White ja sen jälkeen lokakuuhun 1799 Edward Tippett. Aluksen rakennustyöt saattoi päätökseen Henry Peake. Köli laskettiin heinäkuussa 1788. Amiraliteetti julkisti aluksen nimen 23. lokakuuta 1788. Alus laskettiin vesille 13. kesäkuuta 1801 ja valmistui 9. elokuuta 1801, jolloin se lähti merelle. Aluksen valmistuskustannukset olivat 60 484 puntaa, mihin sisältyi varustaminen.

Palvelus
--------

Keväällä vuonna 1805 amiraali Cornwallis korvattiin lordi Gardnerilla, joka salli saartolaivaston siirtyvän kauemmas merelle. Toulonissa ollut Ranskan laivasto murtautui 30. maaliskuuta merelle saapuen Cadiziin 9. huhtikuuta. Ranskan ja Espanjan laivastot lähtivät omina osastoinaan merelle yhtyen Martiniquella 26. toukokuuta. Collingwoodin seitsemän linjalaivan osasto sai 15. toukokuuta Amiraliteetin määräyksen siirtyä Barbadokselle. Ennen osaston merelle lähtöä saapui Horatio Nelsonin ranskalaisia takaa-ajava Välimeren laivasto, joka lähetti *Dreadnoughtin* viemään uuden määräyksen Collingwoodille. Käskyn mukaan Collingwoodin tuli jatkaa Cadizin saartoa. 

Alus osallistui 21. lokakuuta Trafalgarin taisteluun suojanpuolen jonon kahdeksantena aluksena. Se avasi tulen *San Juan Nepomucenoa* vastaan kello kaksi ja 15 minuuttia myöhemmin pakotti espanjalaisaluksen antautumaan. *Dreadnought* yritti päästä taisteluun *Príncipe de Asturiasin* kanssa, mutta espanjalainen vältti taistelua. Taistelun aikana aluksella sai surmansa seitsemän ja haavoittui 26 miehistönjäsentä. Taistelun jälkeen alus palasi valvomaan Cadizin saartoa.

Alus poistettiin palveluksesta 1812 Portsmouthissa. Siitä tehtiin 1827 karanteenialus Milfordiin. Siitä tuli toinen alus, joka luovutettiin Seamen's Hospital Societyn käyttöön sairaalalaivaksi vuosiksi 1831–1857. Alus romutettiin 1857.

Lähteet
-------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **HMS Dreadnought (1801)**.
* Winfield, Rif: *British Warships in the Age of Sail 1793-1817 - Design, Construction and Fates*. Minnesota: Seaforth Publishing, 2005. ISBN 978-1-84415-717-4. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Winfield, Rif s. 24

*Dreadnought*-luokan linjalaivat

|  |
| --- |
| *HMS Neptune* - *HMS Temeraire* - *HMS Dreadnought* |
| Edeltäjä: Boyne-luokka – Seuraaja: *HMS Ocean* |
**Yevlax** (ven. Евла́х, *Jevlah*) on kaupunki Azerbaidžanissa. Se sijaitsee Kurajoen varrella 287 kilometriä Bakusta länteen. Kaupunki on sitä ympäröivän, mutta siihen itse kuulumattoman Yevlaxin piirin keskus. Se kautta kulkee Bakun ja Tbilisin välinen rautatie, josta haarautuvat sivuradat Ağdamiin ja Balakəniin. Yevlax on myös tärkeä maantieliikenteen risteyspaikka. Asukkaita on 58 100 henkeä (vuonna 2010).

Paikkakunta on saanut alkunsa 1880-luvulla rakennetusta rautatieasemasta. Vuonna 1935 siitä tuli hallintopiirin keskus ja vuonna 1938 kaupunki. Nykyään Yevlaxissa on elintarvike-, jalostus- ja rakennustarviketeollisuutta.

Lähteet
-------

1. ↑  World Gazetteer: Azerbaijan: largest cities and towns and statistics of their population *world-gazetteer.com*. Viitattu 11.3.2011. (englanniksi)[vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Yevlaxin kaupungin sivusto (azeriksi)
* Azerb.com: Yevlax (Yevlakh, Evlax) (englanniksi)
**Koripallon Suomen cup 2022** on 50. kerta, kun koripallon miesten Suomen cup-mestaruudesta pelataan. Cup-kilpailun formaattia muutettiin vanhaan perinteisempään muotoonsa.

Tausta
------

Edellisvuoden kaksinkertainen cup-voittaja Helsinki Seagulls selviytyi jälleen mukaan puolustamaan mestaruuttaan.

22.11.2021 Suomen Cup -joukkueiden valintatilaisuus järjestettiin. Korisliigojen runkosarjan kärkinelikon joukkueet valitsivat paremmuusjärjestyksessä vastustajansa joulukuussa pelattavaan puolivälierävaiheeseen. Rankingin neljällä parhaalla on kotietu puolivälierissä. Suomen Cupin puolivälierät pelataan 10.-12.12. Miesten Suomen Cupin Final Four -tapahtuma pelataan 14.-16.1.2022 Helsingissä Urhea-hallissa. Yle lähettää Final Four -tapahtuman suorana YLE TV2:lla sekä YLE Areenassa. Suomen cup -voittaja palkitaan 10.000 euron rahapalkinnolla. Finaalin hävinnyt joukkue saa palkinnoksi 3.000 euroa.

Pudotuspelit
------------

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Puolivälierät |  | Välierät |  | Finaalit |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|   | 1 |  Kauhajoen Karhu |  |   |
|  | 8 |  Kataja Basket |  |   |
|  |   |  |   |  |   |
|  |  |
|  |   |  |   |  |   |
|  | 4 |  KTP-Basket |  |
|  |
|   | 6 |  Salon Vilpas |  |   |
|  |   |   |  |   |  |
|  |   |  |   |  |
|   | 2 |  Helsinki Seagulls |  |   |
|  | 5 |  Kobrat |  |   |
|  |   |  |   |  |
|  |  |
|  |   |  |   |  |   |
|  | 3 |  Kouvot |  |
|  |
|   | 7 |  Lahti Basketball |  |   |
**Maksimilian II** (28. marraskuuta 1811 – 10. maaliskuuta 1864) oli Baijerin kuningas vuosina 1848–1864.

Vuoden 1848 yleiseurooppalainen kapinaliike levisi myös Baijeriin ja heikensi Maksimilianin isän Ludvig I:n jo ennestään vähäistä kansansuosiota. Niinpä Ludvig I joutui maaliskuussa 1848 luopumaan kruunusta, ja Maksimilianista tuli kuningas.

Maksimilianin ulkopolitiikan tavoitteena oli aluksi liittoutuminen muiden saksalaisten pienvaltioiden kanssa, jotta saksalaisten suurvaltojen Preussin ja Itävallan valtapyrkimyksille saataisiin vastapaino. Kun tämä tavoite epäonnistui, päätti hän noudattaa Itävallalle myötämielistä politiikkaa. Sisäpolitiikassa hän teki joitakin myönnytyksiä vapaamielisille voimille sallien muun muassa lehdistönvapauden ja lisäämällä ministerien vastuuta toimistaan.

Maksimilian II muistetaan ennen kaikkea merkittävänä tieteiden tukijana. Hän keskusteli mielellään oppineiden kanssa ja kutsui Müncheniin aikansa kuuluisimpia saksalaisia tiedemiehiä. Isänsä tavoin hän oli myös suuri taiteen ystävä.

Maksimilianin avioliitosta Preussin prinsessa Marie Friederiken (1825–1889) kanssa syntyi kaksi poikaa, Ludvig ja Otto. 

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä:**Ludvig I** | **Baijerin kuningas**1848–1864 | Seuraaja:**Ludvig II** |

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Kreikka
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* BMLO
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* RISM
* IdRef

 |

 |
**Turkey in the Straw** on yhdysvaltalainen kansanlaulu. Sävelmä oli suosittu 1830-luvulla ja on edelleen pidetty.

"Turkey in the Straw"Esittäjä The United States Air Force StringsÄänitiedostojen kuunteluohjeet

"Turkey in the Straw’n" alkuperä on todennäköisesti "Old Zip Coon" -nimisessä sävelmässä, jonka varhaisin partituuri on vuodelta 1834. Sanotaan, että "Turkey in the Straw" on lainattu siitä. Useiden varhaisten partituurien mukaan George Washington Dixon esitti "Zip Coonin" ensimmäisen kerran, mutta kilpaileva minstrel show -esiintyjä Bob Farrell väitti myös esittäneensä sen ensimmäisenä.

Joidenkin lähteiden mukaan "Turkey in the Straw" on peräisin 1800-luvun alusta, mutta väitteen tueksi ei ole esitetty todisteita.

Kendall Whaling -museon mukaan sävelmän sanat on kirjoittanut minstrel show -esiintyjä Dan Bryant (Daniel Webster O’Brien) vuonna 1861. "Turkey in the Straw" oli yleinen minstrel show -esityksissä.

Lähteet
-------

* Frank, S. (2000). Kendall Whaling Museum Monograph Series No. 12, "Musick on the Brain." Kendall Whaling Museum, Sharon, Massachusetts.

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5   *ferris.edu*. Viitattu 14.8.2018
Iskelmä Ankkurin vanha paikallislogo, jota asema käytti, kun kanavaa lähetettiin Kemin ja Tornion pienitehoisista kaupunkilähettimistä kahdelta eri taajuuksilta vuosina 2009-2012. Kanava toimi silloin teknisten toimilupien voimin.**Iskelmä Ankkuri** on vuonna 2002 Iskelmä-ketjuun liittynyt, Meri-Lapissa kuuluva paikallisradio, jonka omistaa Bauer Media Oy:n omistama Kaimax Media Oy. Iskelmän ohjelmiston lisäksi asemalta voi kuunnella paikallisuutisia ja kaksi kertaa arkipäivisin tulevaa paikallismakasiinia (klo 13:30 ja 17:30). Ennen Iskelmä-ketjuun liittymistä aseman nimi oli Radioankkuri. Iskelmä Ankkurin toimitus sijaitsee nykyään Oulun Isokadulla Iskelmä Oulun, Radio Pookin ja Radio City Oulun kanssa samassa rakennuksessa.

Iskelmä Ankkuri lopetti väliaikaisesti toimintansa muutamaksi vuodeksi vuoden 2006 lopulla, kun asema ei saanut toimilupaa. Vuoteen 2006 loppuun asti kanava toimi taajuudella 98,8 MHz ja sen kuuluvuusalue kattoi kaikki Meri-Lapin kunnat. Se kuitenkin palasi takaisin eetteriin kesällä 2009 Kemiin taajuudelle 95,0 MHz ja myöhemmin syksyllä Tornioon taajuudelle 106,4 MHz teknisten toimilupien voimin. Kemin 50 watin lähetin sijaitsi Kemin keskustassa ammattikoulun katolla ja Tornion 50 watin lähetin Torpin vesitornin päällä. 

Iskelmä Ankkuri sai jälleen pysyvän toimiluvan valtioneuvostolta kaudelle 2012-2019 vuonna 2011. Tämän seurauksena 30.3.2012 asema sulki Tornion lähettimen ja koko Tornion taajuuden (106.4 MHz). Kemin lähetin siirrettiin Tornion Laivakankaan Digitan radioasemalle ja lähettimen voimakkuutta nostettiin 50 watista yhteen kilowattiin. Entisestä Kemin taajuudesta (95,0 MHz) tuli näin ollen kanavan virallinen taajuus koko Meri-Lapissa. Kuuluvuusalue laajentui merkittävästi, kun Kemin ja Tornion ohella kanavaa pystyi kuuntelemaan myös muissa Meri-Lapin ympäryskunnissa. 

Nykyään kanavalla on yhteinen mediamyynti ja markkinointi Iskelmä Oulun kanssa.

Kanava kuuluu myös koko Meri-Lapissa Soneran Kaapeli-TV-verkossa taajuudella 99,3 MHz.

Taajuudet
---------

Tornio: 95,0 MHz (Kaapelissa: 99,3 MHz)

Lähteet
-------

1. ↑  Radioasema Q ja Radioankkuri Iskelmä-ketjuun *Kaleva*.  25.9.2002. Viitattu 22.12.2018.
2. ↑  SBS Media ostaa oululaisen Kaimax Media Oy:n *Kaleva*.  8.11.2012. Viitattu 22.12.2018.
3. ↑  Iskelmä Ankkuri aloitti Kemissä *Mediamonitori*.  2.7.2009. Viitattu 22.12.2018.
4. ↑  City Espooseen ja Iskelmä Tornioon *Mediamonitori*.  3.9.2009. Viitattu 22.12.2018.
5. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
6. ↑  Iskelmä Ankkuri odottaa tehonkorotusta *Mediamonitori*.  30.1.2012. Viitattu 22.12.2018.
7. ↑  Iskelmä Ankkurin kuuluvuusalue laajenee – lähetystaajuus muuttuu Torniossa 30.3. *Digita*.  28.3.2012.  Arkistoitu 22.12.2018. Viitattu 22.12.2018.
8. ↑  Iskelmä Ankkurille lisää tehoa perjantaina *Mediamonitori*.  28.3.2012. Viitattu 22.12.2018.
9. ↑
10. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
11. ↑  Uusia jäseniä paikallisradioiden Iskelmä-ketjuun *Marmai*.  24.9.2002. Viitattu 22.12.2018.
12. 1 2   (Arkistoitu – Internet Archive)
13. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
14. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
Ante-toppapuku
**Toppapuku** on kylmissä olosuhteissa käytettävä vaate.

Toppapukuja on kahdenlaisia: on kevyttoppapukuja, jotka ovat lähinnä kevyellä vanulla eristettyjä tuulipukuja, sekä varsinaisia toppapukuja.

Varsinaisissa toppapuvuissa eristeenä käytetään polyesterivanua noin 120 grammaa neliölle, kun kevyvanuversiossa täyte jää 80 grammaan. Myös päällikangas on yleensä vahvempi ja usein kestävämpää nailonkangasta. Sisimmäinen vuorikangas on joko polyesteriä tai nailonia. Ulommainen kangas on usein kalvon kanssa tehty vedenpitäväksi. Toppavaatteet ovat kehittyneet 1970-lukulaisista ns. tikkivaatteista, joissa oli myös vanu. Vanulliset toppavaatteet poikkeavatkin tekoturkis- ja untuvatäytteisistä talvivaatteista.

Untuvavaatteiden hyvästä lämmöneristävyydestä huolimatta toppavaatteet ovat usein käytännöllisempi ratkaisu. Tekokuituinen vaate ei ime kosteutta ja onkin siten täydellinen lumihangessa möyrimiseen. Aikaisemmin toppavaatteita käytettiin paljon urheillessa, mutta nykyisin kerrospukeutuminen ja kuorivaatteet ovat ne syrjäyttäneet. 1980-luvulla monet suomalaiset valmistajat, kuten Luhta ja Skila, valmistivat lasketteluasuja ja toteuttivat toppavaatteita myös tavalliseen arkikäyttöön.

Normaalissa ulkoliikunnassa toppapuku on suositeltava vaate. Toppapuku lämmittää ruumista helposti yli kaksinkertaisesti normaaliin pukeutumiseen verrattuna ja välikerroksin saavutetaan yli nelinkertainen eristävyys.

Lähteet
-------

1. ↑  Lumipallo.fi *lumipallo.fi*.
2. ↑  *Mitä Missä Milloin, kansalaisen vuosikirja*. Otava.
3. ↑  kylmäinfo *kylmainfo.fi*.  Arkistoitu 3.1.2022. Viitattu 3.1.2022.
**Tony Zale**, oikealta nimeltään **Anthony Florian Zaleski**, "Man of Steel", (29. toukokuuta 1913 – 20. maaliskuuta 1997) oli yhdysvaltalainen nyrkkeilijä. Zalen nyrkkeilyuran parhaat vuodet ajoittuivat 1940-luvulle, jolloin hän oli maailman huipulla ja voitti kahdesti keskisarjan maailmanmestaruuden. Ammattilaisurallaan hän otteli 87 ottelua, joista voitti 67 (tyrmäyksellä 44), hävisi 18 ja kaksi päättyi ratkaisemattomaan.

Nyrkkeilyura
------------

Zale syntyi Garyssä, Indianassa. Hän työskenteli nuoruudessaan kotikaupunkinsa terästehtaalla ennen kuin ryhtyi ammattilaiseksi vuonna 1934. Terästehtaalla vietetystä ajasta Zale sai myös "Man of Steel" kutsumanimen. Tammikuussa 1940 hän otteli NBA-liiton keskisarjan maailmanmestaria Al Hostakia vastaan, mutta ottelussa ei ollut panoksena titteliä. Zale voitti kamppailun ja pääsi samana kesänä ottelemaan uudelleen Hostakia vastaan, tällä kertaa mestaruudesta. Ottelussa Zale tyrmäsi Hostakin 13. erässä ja voitti mestaruuden. Zale otteli samana vuonna vielä lukuisia muita otteluita ja puolusti seuraavana vuonna mestaruuttaan Steve Mamakosia ja Hostakia vastaan. Vuoden 1941 marraskuussa hän voitti Georgie Abramsin ja sai tämän ansiosta mestaruudelleen kiistattoman tunnustuksen. Seuraavassa ottelussaan helmikuussa 1942 hän hävisi ei-titteliottelussa Billy Connille. Tämän jälkeen hän lähti Yhdysvaltain laivastoon, missä palveli toisen maailmansodan loppuun saakka. 

Sodan loputtua 33-vuotias Zale oli yhä yleisesti tunnustettu maailmanmestari. Syyskuussa 1946 hän puolusti mestaruuttaan ensimmäisen kerran Rocky Grazianoa vastaan. Kumpikin ottelija kävi lattiassa kahden ensimmäisen erän aikana ja keskivaiheilla Graziano vaikutti hallitsevan tapahtumia, mutta kuudennessa erässä Zale yllättäen tyrmäsi hänet. Voittonsa ansiosta Zale valittiin muun muassa *Ring Magazinen* ja amerikkalaisten nyrkkeilytoimittajien taholta vuoden nyrkkeilijäksi.

Graziano ja Zale kohtasivat uudelleen 26. heinäkuuta 1947. Tällä kertaa Graziano voitti tyrmäyksellä kuudennessa erässä. Miesten kolmannessa kohtaamisessa 10. kesäkuuta 1948 Zale tyrmäsi Grazianon jo kolmannessa erässä ja otti mestaruuden takaisin itselleen. Kolmen kuukauden kuluttua Zale puolusti mestaruuttaan Marcel Cerdania vastaan ja hävisi teknisellä tyrmäyksellä viimeisessä erässä. Ottelun jälkeen hän lopetti uransa.

Zale valittiin nyrkkeilyn Hall of Fameen vuonna 1991.

Kuolema
-------

Zale kuoli 82 vuoden iässä Parkinsonin taudin seurauksena. Zalella oli myös imusolmukesyöpä.

Viitteet
--------

1. 1 2 3 4
2. ↑
3. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Zalen ammattilaistilastot BoxRec-tietokannassa
* IBHOF / Tony Zale (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |

 |
**Codex Atlanticus** on suurin yhteen koottu kokoelma Leonardo da Vincin papereita. Se on saanut nimensä atlas- eli kartastomuotoon kootuista sivuista. Kokoelma koostuu nykyään 12 osasta, joita säilytetään Ambrosiuksen kirjastossa Milanossa. Kokoelmassa on 1119 sivua piirroksia ja kirjoituksia vuosilta 1478-1519. Kokoelma sisältää muun muassa luonnoksia lentävistä laitteista ja aseista sekä kasvitieteellisiä ja matemaattisia tutkielmia.

Alun perin kokoelma oli koottu suureksi kirjaksi, jossa oli yhteensä 1750 kappaletta da Vincin muistikirjan sivuja tai erikokoisia osia tai katkelmia sivuista. Kokoelman oli koonnut yhteen kuvanveistäjä Pompeo Leoni. Osa Leonin hallussa olleesta materiaalista on ilmeisesti nyt kadonnut.

Kuvia käsikirjoituksesta
------------------------

* Massiivisen kokoinen varsijousi
* polkupyörä
* Vesirattaita ja Arkhimedeen ruuveja
* Polkimilla ja vauhtipyörällä toimiva vene
* katapultti
* Lentävän laitteen suunnitelma
* Tunkki
* matkamittari
* geometrisia kuvioita (lomittaiset ympyrät)
* Jäljitelmä Pompeo Leonin vuonna 1600 kokoamasta alkuperäisestä kokoelmasta

Lähteet
-------

1. 1 2  Pedretti, Carlo: *The Codex Atlanticus of Leonardo Da Vinci – A catalogue of its newly restored sheets*, s. 1-8. Giunti Editore, 1978. ISBN 384-09500-3. (englanniksi)
2. ↑  Officials Report Mold in a Leonardo Collection.  *nytimes.com*, 23.12.2007. verkkoversio, New York Times.  (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Codex Atlanticus**.
* Codex Atlanticusin 1119 sivua luettavana verkossa
**Tapani (Stefanus) Nestorinpoika Salojärvi** (2. elokuuta 1904 Loviisa – 7. kesäkuuta 1987 Jyväskylä) oli suomalainen näyttelijä, teatterinjohtaja ja teatteriohjaaja.

Ura
---

Salojärvi aloitti uransa 1920. Hän työskenteli Jyväskylän, Karhulan, Turun ja Varkauden Työväen Näyttämöillä, Viipurin Työväen Teatterissa sekä Joensuun ja Kemin Teattereissa. Hänen vaimonsa Meeri Salojärvi (o.s. Haapakumpu, s. 1905 Jyväskylä) oli myös näyttelijä ja työskenteli samoissa teattereissa kuin puolisonsa.

Vuonna 1930 julkaistussa näyttelijämatrikkelissa Salojärveä luonnehditaan ensirakastajaksi. Hänen roolitehtäviään olivat muun muassa Pekka näytelmässä *Unelma karjamajalla*, Huotari laulunäytelmässä *Tukkijoella*, Mosca komediassa *Volpone* ja Uolevi balladissa *Elinan surma*. *Daniel Hjort* oli suosittu ja usein esitetty näytelmä 1900-luvun alkupuoliskolla. Salojärvi näytteli Juhana Flemingin roolin.

Lähteet
-------

* *Kotimaisia näyttämötaiteilijoita sanoin ja kuvin - Inhemska scenkonstnärer i ord och bild*. Viipuri: Kustannusliike Opas, 1930.

### Viitteet

1. ↑  Jyväskylän seurakunta: Salojärvi Stefanus, Jyväskylän Vanha hautausmaa, Jyväskylä, kortteli 04, rivi 05, hauta 27 *hautakartta.fi*. Viitattu 10.8.2023.
2. 1 2 3  Kotimaisia näyttämötaiteilijoita, s. 278 ja 279
3. ↑  Jyväskylän seurakunta: Salojärvi Meeri Helena, Jyväskylän Vanha hautausmaa, Jyväskylä, kortteli 04, rivi 05, hauta 27 *hautakartta.fi*. Viitattu 10.8.2023.

Viite: Tapani ja Meri Salojärven arvosteluleikekirja.
**Şəmkir** (ven. Шамки́р, *Šamkir*) on kaupunki Azerbaidžanissa. Se sijaitsee Kurajoen laaksossa 399 kilometriä Bakusta länteen. Kaupunki on Şəmkirin piirin keskus. Sen kautta kulkee Bakun ja Tbilisin välinen rautatie sekä M1-valtatie. Asukkaita on 38 800 henkeä (vuonna 2010).

Şəmkir on Azerbaidžanin vanhimpia kaupunkeja. Vuonna 1818 seudulle asettui saksalaisia siirtolaisia, jotka antoivat paikkakunnalle nimen *Annenfeld*, venäjäksi *Annino*. Vuonna 1938 paikkakunta sai nimen *Şamxor* (ven. *Šamhor*) ja vuonna 1944 siitä tuli kaupunki. Vuonna 1991 sen nimeksi tuli *Şəmkir*.

Nykyään Şəmkir on maatalousalueen keskus, jossa on lähinnä elintarviketeollisuutta. Nähtävyyksiin kuuluvat 1600-luvun linnoituksien jäännökset ja vuonna 1909 rakennettu saksalainen kirkko.

Lähteet
-------

1. ↑  World Gazetteer: Azerbaijan: largest cities and towns and statistics of their population *world-gazetteer.com*. Viitattu 2.4.2011. (englanniksi)[vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Şəmkir**.
* Azerb.com: Shamkir (Semxir) (englanniksi)
* Şəmkirin piirin sivusto (azeriksi)
**William "Billy" Lee** (1750−1810) oli yhdysvaltalainen afroamerikkalainen mies, joka toimi pitkään George Washingtonin henkilökohtaisena orjana. Hän oli ainoa orja, jonka Washington vapautti testamentissaan välittömästi kuolemansa jälkeen.

Elämä
-----

George Washington osti William Leen virginialaiselta leskirouva Mary Leeltä 61,15 punnalla vuonna 1768. Samassa yhteydessä Washington osti myös William Leen veljen Frankin. Williamia kuvailtiin myyntitilaisuudeksi mulatiksi, eli hänen äitinsä oli luultavasti musta orja ja isä valkoihoinen.

William Leestä ja George Washingtonista tuli ajan myötä hyvin läheisiä. Lee toimi kahden vuosikymmenen ajan Washingtonin henkilökohtaisena avustajana niin rauhan kuin sodankin aikana. Vapaussodan aikana Lee meni naimisiin vapaan mustan Margaret Thomasin kanssa, joka sai Washingtonilta luvan muuttaa Mount Vernoniin Leen seuraksi (Washingtonin henkilökohtaisista arkistoista ei kuitenkaan selviä, muuttiko Thomas koskaan todella tilalle).

1780-luvun puolivälissä Lee sai useissa eri onnettomuuksissa vakavia vammoja polviinsa, jotka hankaloittivat hänen liikuntakykyään. Onnettomuuksien jälkeen Lee ei enää pystynyt toimimaan Washingtonin henkilökohtaisena avustajana, minkä takia Washington nimitti hänet Mount Vernonin kengänvalmistajaksi.

George Washingtonin kuollessa vuonna 1799 William Lee vapautettiin Washingtonin viimeisen tahdon mukaisesti, joskin Lee jäi asumaan Mount Vernoniin. Lee oli Washingtonin orjista ainoa, joka vapautettiin heti Washingtonin kuoleman jälkeen; muut orjat vapautettiin vasta Martha Washingtonin kuollessa kolme vuotta myöhemmin. Vapauden lisäksi Leelle määrättiin testamentissa maksettavaksi vuosittain 30 dollaria hänen loppuelämänsä ajan.

William Lee kuoli vuonna 1810. Hänen hautapaikkansa ei ole varmasti tiedossa, mutta sen on usein epäilty olevan samalla hautausmaalla Mount Vernonin muiden orjien kanssa.

Katso myös
----------

* George Washingtonin suhtautuminen orjuuteen

Lähteet
-------

Washington ja Lee John Trumbullin maalauksessa *George Washington* (1780).
1. 1 2 3 4 5 6  William (Billy) Lee *Mount Vernon*. Viitattu 5.9.2016. (englanniksi)
|  |
| --- |
|  |
| Osa artikkelisarjaa |
| Kristinusko maittain |
|  |
| Afrikka
* Algeria
* Angola
* Benin
* Botswana
* Burkina Faso
* Burundi
* Egypti
* Eritrea
* Etelä-Afrikka
* Etiopia
* Gabon
* Gambia
* Ghana
* Guinea
* Kamerun
* Kenia
* Kongon demokraattinen tasavalta
* Kongon tasavalta
* Lesotho
* Liberia
* Madagaskar
* Malawi
* Marokko
* Mosambik
* Namibia
* Nigeria
* Norsunluurannikko
* Päiväntasaajan Guinea
* Ruanda
* Sambia
* Sierra Leone
* Swazimaa
* Tansania
* Togo
* Uganda
* Zimbabwe
 |
| Aasia
* Intia
 |
| Etelä-Amerikka
* Argentiina
* Bolivia
* Brasilia
* Chile
* Kolumbia
* Paraguay
* Peru
* Uruguay
 |
| Eurooppa
* Alankomaat
* Albania
* Armenia
* Belgia
* Espanja
* Irlanti
* Italia
* Itävalta
* Kreikka
* Kroatia
* Latvia
* Liettua
* Malta
* Pohjoismaat
	+ Islanti
	+ Norja
	+ Ruotsi
	+ Suomi
	+ Tanska
* Portugali
* Puola
* Ranska
* Romania
* Saksa
* Serbia
* Slovakia
* Slovenia
* Sveitsi
* Tšekki
* Ukraina
* Unkari
* Venäjä
* Viro
* Yhdistynyt kuningaskunta
 |
| Lähi-Itä
* Iran
* Israel
* Jordania
* Kypros
* Libanon
* Syyria
* Turkki
 |
| Pohjois-Amerikka
* Kanada
* Yhdysvallat
 |
| Oseania
* Australia
 |
| * n
* k
* m
 |

Tämä artikkeli kertoo **kristinuskosta Keniassa**. Kristinusko on Kenian suurin uskonto. Kristillisiin kirkkoihin kuuluu 85,5 prosenttia väestöstä. Suurimmat kristilliset kirkkokunnat ovat protestanttisuus, johon kuuluu 33,4 prosenttia väestöstä, roomalaiskatolinen kirkko 20,6 prosentilla väestöstä, evankelinen kirkko johon kuuluu 20,4 prosenttia väestöstä sekä afrikan alkuperäiskansojen kirkot 7 prosentilla väestöstä.

Historia
--------

Nykyinen Kenian alue on ollut historiallisesti useiden eri heimojen alue. Keniasta tuli brittiläinen siirtomaa vuonna 1895. Kenialla on ollut historiallisesti keskeinen rooli rauhanrakentamisessa Somalian ja Etelä-Sudanin alueella. Kristilliset kirkot ovat perinteisesti olleet Keniassa vahvoja. Protestanttien ja anglikaanien lisäksi vahvoja ryhmiä ovat olleet myös helluntailaiset, evankeliset ja itsenäiset kirkot. Ortodoksiset kirkot toimivat pääosin Aleksandrian patriarkaatin ja koptiortodoksisen kirkon alaisuudessa.

Kirkkojenväliset järjestöt
--------------------------

Protestanttiset ja anglikaaniset kirkot toimivat yhdessä kansallisen neuvoston kautta. Neuvosto on vaikuttanut poliittisesti mm. hallintoon ja korruptioon. Kenian evankelinen yhteisö on yhteydessä evankeliseen allianssiin.

Lähteet
-------

1. ↑  Countries: Kenya *Central Intelligence Agency: World Factbook*. Viitattu 10.8.2023. (englanniksi)
2. 1 2  Maat: Kenia *World Council of Churches*. Viitattu 10.8.2023. (englanniksi)
**Alfred Roini** (alk. Gröndahl, 13. heinäkuuta 1864 Petäjävesi – 1939) oli suomalainen näyttelijä. Lyhyehkön taiteilijanuransa aikana hänellä oli noin sata roolia.

Ura
---

Roinin vanhemmat olivat palstatilallinen Konrad Konst. Gröndahl ja Mathilda Laurén. Hän kävi viisi luokkaa Jyväskylän Klassillista lyseota ja kolme luokkaa seminaaria, minkä jälkeen hän toimi vastaavana kansakoulunopettajana Loimaalla vuoteen 1888, jolloin hän liittyi August Aspegrenin Suomalaiseen Kansanteatteriin. Roini siirtyi näyttelijän uralta liikealalle 1894.

Roinin alaa olivat koomiset roolit, kuten Podkoljosin osa Nikolai Gogolin *Naimapuuhissa*, Des Prunellesin osa Victorien Sardoun huvinäytelmässä *Erotaan pois*, Eenokin osa Aleksis Kiven *Kihlauksessa* ja Karrin osa Kiven *Nummisuutareissa*.

Roini näytteli sivurooleja kolmessa elokuvassa: *Myrskyluodon kalastaja* (1924), *Tukkipojan morsian* (1931) ja *Ne 45000* (1933).

Alfred Roinin puoliso oli näyttelijä Meri Salin.

Lähteet
-------

* *Kotimaisia näyttämötaiteilijoita sanoin ja kuvin - Inhemska scenkonstnärer i ord och bild*. Viipuri: Kustannusliike Opas, 1930.

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5  Kotimaisia näyttämötaiteilijoita sanoin ja kuvin, s. 264
2. ↑  Alfred Roini Elonetissä.
3. ↑  Meri Roini Elonetissä.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Elonet

 |

 |
**Kiikan tiilitehtaan rata** oli Kiikassa toiminut kapearaiteinen 600 mm:n raideleveydelle rakennettu rautatie. Rata rakennettiin Kiikkaan vuonna 1954 perustetun Pellonraivaus oy:n tytäryhtiön Ojaputki oy:n omistaman tiilitehtaan savenkuljetusta varten.

Radan veturina oli Valmet Move 1A/29 vuodelta 1947. Veturissa oli alun perin bensiinimoottori, mutta siihen vaihdettiin Fordson Major traktorin dieselmoottori 1961. Radalla oli käytössä kaksi junarunkoa joista kummassakin oli 13 kappaletta 0,75 kuutiometrin savikuuppavaunua. Savenottopaikalla toiminut ketjukaivinkone täytti vaunut savella, joka kuljetettiin tehtaan savivarastolle. Rata oli käytössä noin 7 kuukautta vuodessa; talvisaikaan saven kuljetus hoidettiin kuorma-autoilla.

Kiikan radan veturi on nykyisin Robert Sands Järnvägin omistuksessa varaveturina.

Salaojaputkia valmistaneella 1949 perustetulla Ojaputki Oy:llä oli tiilitehdas myös Korialla. Pellonraivaus oy ja sen tytäryhtiöt Ojaputki oy, Pohjarakenne oy ja Kenttä ja Vesi oy fuusioituivat 1968 Perusyhtymä oy:ksi. Salaojaputkien valmistus päättyi 1970, minkä jälkeen tehdas valmisti julkisivutiiliä. Tehdas oli toiminnassa ainakin 1980-luvulle saakka.

Lähteet
-------

* Vaunut.org: Elias Pölhön kuva Kiikan tiilitehtaan veturista vuodelta 1971
* Perusyhtymä Oy:n Kiikan tiilitehdas[vanhentunut linkki]
**Dreamland** on englantilaisen Glass Animals -yhtyeen kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 7. elokuuta 2020.

Tausta
------

Glass Animalsin edellinen albumi *How to Be a Human Being* julkaistiin vuonna 2016. Yhtye jäi tauolle heinäkuussa 2018, kun rumpali Joe Seaward joutui pyöräillessään auto-onnettomuuteen. Onnettomuudessa Seaward mursi jalkansa, sai kallonmurtuman ja vakavan aivovaurion, jonka seurauksena hänen oli opeteltava uudestaan kävelemään, puhumaan ja soittamaan rumpuja. Yhtye palasi tauolta vuonna 2019, mutta kolmannen albumin valmistumista viivästytti vielä koronaviruspandemia.

Yhtyeen aiemmista albumeista poiketen *Dreamland* on kokonaan omaelämäkerrallinen. Yhtyeen keulahahmon Dave Bayleyn mukaan hän ei ole juurikaan halunnut kirjoittaa omista kokemuksistaan, koska on pitänyt sitä itsekkäänä. Tehtyään töitä muiden omasta elämästään kirjoittavien artistien kanssa ja edellisellä albumilla julkaistun henkilökohtaisiin kokemuksiin perustuvan "Agnes"-kappaleen suosion innoittamana Bayley kuitenkin muutti mieltään. *Dreamland* kertoo muusikon elämästä tämän ensimmäisistä muistoista lähtien.

Musiikki
--------

Albumi on tyylilajiltaan poppia. Se saanut vaikutteita Timbalandin, Dr. Dren, The Strokesin ja The Beach Boysin tuotannosta.

Arvostelut
----------

* *New Musical Express:* 4/5 tähteä

Kappaleet
---------

1. Dreamland – 3.23
2. Tangerine – 3.20
3. ((Home Movie: 1994)) – 0.07
4. Hot Sugar – 3.54
5. ((Home Movie: BTX)) – 0.13
6. Space Ghost Coast to Coast – 3.07
7. Toky Drifting – 3.36
8. Melon and the Coconut – 2.28
9. Your Love (Déjà Vu) – 3.54
10. Waterfalls Coming Out Your Mouth – 2.41
11. It’s All So Incredibly Loud – 4.19
12. ((Home Movie: Rockets)) – 1.00
13. Domestic Bliss – 3.18
14. Heat Waves – 3.58
15. ((Home Movie: Shoes On)) – 0.31
16. Helium – 5.28

Lähteet
-------

1. ↑  Glass Animals – Dreamland *Spotify*. Viitattu 10.10.2021. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5  Mylrea, Hannah: Glass Animals – ‘Dreamland’ review: stuffed with effervescent nuggets of pop gold *NME*.  6.8.2020. BandLab Technologies. Viitattu 10.10.2021. (englanniksi)
3. 1 2  Fuamoli, Sose: Dreamland: The Glass Animals album that shouldn’t have been *Triple J*.  10.8.2020. Australian Broadcasting Corporation. Viitattu 10.10.2021. (englanniksi)
**Desafinado** on Antônio Carlos Jobimin säveltämä ja Newton Mendonçan sanoittama bossa nova -kappale vuodelta 1959. Kappaleen nimi tarkoittaa "epävireessä", ja sävellys tehtiin pilaillen Rio de Janeiron laulajien epävireisen tyylin kustannuksella käyttäen samalla hyväksi jazz- ja bluesmusiikissa käytettyä bluesnuottia*selvennä*. Hidas ja melodinen kappale toimii vastapainona bossa novassa yleensä käytetyille eksoottisille latinorytmeille; sitä pidetään usein esimerkkinä hyvästä "kuhertelumusiikista".

Stan Getz ja Charlie Byrd levyttivät kappaleen vuonna 1962 albumilleen *Jazz Samba*. Levytys on saanut paljon tunnustusta: Getz voitti lähes kaikki kahdeksasta Grammy-palkinnostaan ovat joko *Jazz Sambasta* tai "Desafinadosta". Getzin ja Byrdin tulkinta valittiin historiallisten äänilevyjen kokoelmaan Grammy Hall of Fameen vuonna 2000. Toinen tunnettu levytys on vuodelta 1963 Getzin ja João Gilberton albumilta *Getz/Gilberto*.

Suomessa kappaleen on levyttänyt Laila Kinnunen vuonna 1962 singlelle "Epävireiset sydämet" (Scandia KS 458). Suomenkieliset sanat on tehnyt Sauvo Puhtila.

Lähteet
-------

1. ↑  Schlesinger, Judith: Stan Getz: Desafinado *Jazz.com*. Viitattu 16.7.2010. (englanniksi)
2. ↑  Greenwald, Matthew: Desafinado *AllMusic*. Viitattu 16.7.2010. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
3. ↑  Cerulli, Tom: *The Composer of Desafinado, Plays* -albumin kansivihko.
4. ↑  Grammy Hall of Fame *Grammy.com*.  Arkistoitu 24.12.2010. Viitattu 16.7.2010. (englanniksi)
5. ↑  Äänitearkisto (Arkistoitu – Internet Archive) Viitattu 6.2.2012.

Kirjallisuutta
--------------

* Castro, Ruy: "Desafinado (Off-Key)", *Bossa Nova: The Story of the Brazilian Music That Seduced the World*, s. 145–158. Chicago Review Press, 2012. ISBN 9781613745748. Google Books.
Hoodoo-kivimuodostelmia Bryce Canyonin kansallispuistossa, Utahissa

**Hoodoo** on korkea, ohut kivitorni hedelmättömillä valuma-alueilla ja autiomailla. Niiden koko vaihtelee yhdestä ja puolesta metristä 45 metriin. Tyypilliset hoodoot koostuvat kovan kiven päällystämästä, suhteellisen pehmeästä kivestä. Mineraalit niiden erilaisten kivilajien sisällä saavat niihin aikaan erilaisia värejä. Hoodoo muodostelmia löytyy aavikoilta usein kuivista ja kuumista paikoista.*lähde?*

Hoodoot muodostuvat alueille, joissa paksu kerros suhteellisen pehmeää kiveä, kuten mutakiveä, huonosti lujittunutta hiekkakiveä tai tuffia, on peittynyt ohuella kerroksella kovaa kiveä, kuten hyvin lujittunutta hiekkakiveä, kalkkikiveä tai basalttia. Jään peittämillä vuoristoisilla laaksoilla pehmeämpi aine voi olla jäistä ja suojaavat päällyskivet suuria järkäleitä. Tyypillisesti, useimmat hoodoo muodostelmat muodostuvat kahden kuluttavan prosessin*selvennä*, jotka jatkuvasti syövyttävät kivimuodostuman reunoja. Myös sade kuluttaa kiveä.*lähde?*

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hoodoo-kivimuodostelmia**.
Paul von der Pahl, Taiteilija George Dawen muotokuvamaalaus, 1821–1825.
Puoliso Maria Pavlovna
Suvun kreivillinen vaakuna
**Paul "Pavel" Carl Ernst Wilhelm Philipp Graf von der Pahlen** (7. heinäkuuta 1775 – 9. helmikuuta 1834) oli venäläinen kreivi, adjutantti ja ratsuväenkenraali.

Elämäkerta
----------

Pahlen oli Pietarin kuvernöörin, kenraali Peter Ludwig von der Pahlenin sekä hänen vaimonsa Juliana Ivanovna von Schöppingen poika. Hän meni naimisiin 1800-luvulla kreivitär Maria Pavlovna Skavronskajan (1782–1857). Heille syntyi tytär Julija Pavlovna (1803–1875).

Pahlen haudattiin Moskovaan Vvedenskoje-hautausmaalle.

Sotilasura
----------

Vuonna 1790 Pahlenista tuli Orenburgin lohikäärmeiden kapteeni. Vuonna 1796 hän osallistui Persian sotaan. Hänet nimitettiin everstiksi 28. heinäkuuta 1798. Vuonna 1813 hän osallistui kuudennen liittokunnan sodassa Toruńin piiritykseen sekä Katzbachin, Levenbergin, Bischofswerdan ja Leipzigin taisteluihin.

Katso myös
----------

* Von der Pahlen (suku)

Aiheesta muualla
----------------

* (von der Pahlin aateliskalenteri) viitattu 8.8.2019
* 
* 
* 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |