recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
FIM-43 Redeye laukaisuvalmiudessa.
**FIM-43 Redeye** on lähi-ilmatorjuntaohjus, eli *MANPADS* joka on suunniteltu yhden sotilaan kuljetettavaksi niin kutsutuksi olkapääohjukseksi. Ase suunniteltiin Yhdysvalloissa, ja se valmistui operatiivisen asteen käyttövalmiuteen Vietnamin sodan aikoihin. Kehitystyöt alkoivat vuonna 1959, ja ohjuksen käyttöönottovuosi oli 1968. Valmistaja oli General Dynamics.

FIM-43 Redeyen (suom. *punasilmä*) nimi tulee maalinhaun infrapunasäteisiin perustuvasta toimintajärjestelmästä. Kertasinkoa muistuttava, *Bazooka*-tyylinen kannettava it-ase oli lajissaan ensimmäinen, joskin se sai pian oman itäisen vastineensa Strela-2:n. Redeye-olkapääohjus oli muun muassa Ruotsin puolustusvoimien käytössä.

Asejärjestelmän käytöstä poisto alkoi vuonna 1982, sillä vuonna 1981 otettiin käyttöön sen seuraaja FIM-92 Stinger. Redeye poistui käytöstä lopullisesti vuoteen 1995 mennessä.

Lähteet
-------

* General Dynamics FIM-43 Redeye *Designation-Systems.Net*.  24.12.2002. Viitattu 20.5.2015. (englanniksi)
* General Dynamics FIM-43 Redeye *MilitaryFactory.com*.  3.5.2019. Viitattu 1.2.2019. (englanniksi)
* FIM-43 Redeye *GlobalSecurity.org*. Viitattu 20.5.2016. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  General Dynamics FIM-43 Redeye *Designation-Systems.Net*.  24.12.2002. Viitattu 20.5.2015. (englanniksi)
2. 1 2  General Dynamics FIM-43 Redeye *MilitaryFactory.com*.  3.5.2019. Viitattu 1.2.2019. (englanniksi)
3. ↑  FIM-43 Redeye *GlobalSecurity.org*. Viitattu 20.5.2016. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **FIM-43 Redeye**.
* FIM-43 Redeye *Metal Gear Wiki*.  (englanniksi)
**Jukka Matinen** (s. 6. marraskuuta 1978 Kerava) on suomalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija. Suomen maajoukkueen vakipelaajiin vuosikymmenen ajan kuulunut, yhden Saksan ja neljä Suomen mestaruutta sekä kolmesti Suomen cupin voittanut Matinen tunnettiin erinomaisena heittäjänä: hänen onnistumiskeskiarvonsa Korisliigan runkosarjassa olivat kahden pisteen heitoissa 50,5 %, kolmen pisteen heitoissa 42,6 % ja vapaaheitoissa 80,1 %. Mestaruuksiensa lisäksi Matinen saavutti kaksi SM-hopeaa, yhden SM-pronssin ja kaksi Suomen cupin hopeaa. Hän pelasi myös Euroliigassa.

Pelaajaura
----------

Matisen ura sai alkunsa seitsenvuotiaana Keravan Kori-80 -joukkueessa. Sieltä hän siirtyi pelaamaan Panttereiden A-junioreihin, vaikka oli vasta 15-vuotias – Matinen oli jo tuolloin poikkeuksellisen taitava ja monipuolinen pelaaja.

Matinen pelasi ammatikseen Saksan liigassa, jossa hän vuonna 2004 teki 500 pistettä ja voitti Saksan mestaruuden. Matinen valittiin liigan toiseksi parhaaksi korinaluspuolustajaksi. Kaudella 2005 Matista vaivasi sitkeä polvivamma, ja epäonnistuneen kauden päätteeksi hän palasi Suomeen Espoon Hongan kapteeniksi. Pituudestaan huolimatta Matinen viihtyi parhaiten kolmen pisteen viivan tuntumassa.

Huhtikuussa 2014 Matinen teki Korisliigassa 1 000. pudotuspelipisteensä.

Kaudella 2014–2015 Matinen palasi KTP:n joukkueeseen vasta helmikuussa. Maaliskuussa hän heitti historian neljäntenä pelaajana 900. onnistuneen kolmen pisteen heittonsa runkosarjassa. Matisen lisenssi jäi maksamatta, mikä jälkiseuraamuksineen herätti runsaasti keskustelua: runkosarjan voittanut KTP pudotettiin lopulta sarjataulukon kolmanneksi. Toukokuussa 2015 Matinen ylitti 3 000 pelatun pudotuspeliminuutin rajan. KTP eteni lopulta pronssiotteluun, jonka se voitti. Kotimatkalla pronssiottelusta Matinen ilmoitti lopettavansa pelaajauransa.

### Maajoukkue

Matinen debytoi Suomen maajoukkueessa vuonna 1998.

Saavutukset
-----------

### Henkilökohtaiset saavutukset

* Korisliigan SM-finaalien paras pelaaja 2007
* Korisliigan runkosarjan tarkin kolmen pisteen heittojen heittäjä kaudella 2006–2007
	+ toinen 2001–2002, 2007–2008 ja 2012–2013

### Joukkuesaavutukset

* Suomen mestaruus 2001, 2002, 2007 ja 2008
	+ SM-hopeaa 2000 ja 2013
	+ SM-pronssia 2015
* Saksan mestaruus 2004
* Suomen cupin voitto 1995, 2001 ja 2009
	+ Suomen cupin hopeaa 1998 ja 2006

Katso myös
----------

* Luettelo 5 000 pistettä saavuttaneista Korisliiga-pelaajista
* Luettelo 200 torjuntaa saavuttaneista Korisliiga-pelaajista

Lähteet
-------

* Jukka Matinen (Arkistoitu – Internet Archive) baskethotel.com
* Maajoukkueprofiili (Arkistoitu – Internet Archive) Suomen Koripalloliitto

### Viitteet

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
5. ↑
6. ↑  Nikkilä hyvässä iskussa Tampereen PM-koreille *Basket.fi*.  31.7.2006. Suomen Koripalloliitto. Viitattu 6.1.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Euroliigan pelaajaprofiili (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Chanan Colman** | **Korisliigan SM-finaalien paras pelaaja**2006–2007 | Seuraaja:**Akeem Scott** |
**Jukka Kaarlo Kalevi Mantere** (s. 12. lokakuuta 1949) on suomalainen koripallovalmentaja ja kilpauransa päättänyt koripalloilija. Hän on toiminut muun muassa Suomen naisten maajoukkueen päävalmentajana ja päävalmentajana sekä miesten että naisten pääsarjoissa sekä Suomessa että Tanskassa.

Pelaajana Mantere edusti vuosina 1972–1975 Helsingin NMKY:tä. Hän kirjautti jokaisena kautena vain yhden ottelun, eikä niistä ole olemassa tarkempia tilastomerkintöjä.

Valmennusura
------------

### Seurajoukkueet

Mantere valmensi miesten pääsarjassa vuosina 1976–1979 Helsingin NMKY:tä.

Kaudella 2000–2001 Mantere toimi miesten pääsarjassa Lappeenrannan NMKY:n päävalmentajana. Syyskaudella 2001 Mantere toimi kaksi kuukautta Korihaiden päävalmentajana. Kesäkuussa 2003 Mantere teki 1+1-vuotisen sopimuksen tanskalaisen BK Skjold/Stevnsgade Basketin kanssa. Hän valmensi seurassa sekä miesten että naisten maan pääsarjoissa pelanneita edustusjoukkueita.

Kesällä 2011 Mantere rikkoi Delfin Basket -turnauksessa erotuomarin fyysistä koskemattomuutta ja sai Suomen Koripalloliitolta viiden kuukauden kilpailukiellon. Vuosina 2011–2013 Mantere toimi Keravan Kori-80:ssä, aluksi naisten pääsarjajoukkueen päävalmentajana ja sittemmin valmennuspäällikkönä. Talousvaikeuksista kärsinyt seura irtisanoi Mantereen huhtikuussa 2013.

Kesäkuussa 2015 Mantere teki kaksivuotisen valmentajasopimuksen I-divisioona B:ssä pelanneen Vaasan Salaman kanssa. Mantereen kontolle kuuluvat ensisijaisesti seuran valmennuspäällikkönä toimiminen, miesten edustusjoukkueen ja B-poikajoukkueen valmennus, junioritoiminnan kehittäminen ja valmentajakoulutus.

### Maajoukkueet

Suomen naisten koripallomaajoukkuetta Mantere valmensi päävalmentajana vuosina 1985–1987. Vuoden 1987 EM-kilpailuissa Mantereen valmentama Suomi sijoittui 12:nneksi eli viimeiseksi. Vuosi 1987 on yhä (2015) viimeisin kerta, kun Suomi on pelannut naisten EM- tai ylemmällä tasolla. Vuonna 2006 hän toimi miesten maajoukkueen apuvalmentajana ja vuosina 2007–2008 naisten maajoukkueen apuvalmentajana. Lisäksi Mantere toimi myös sekä miesten että naisten haastajamaajoukkueiden apuvalmentajana ja 18-vuotiaiden tyttöjen maajoukkueen päävalmentajana.

Lähteet
-------

* Jukka Mantere (Arkistoitu – Internet Archive) baskethotel.com
* Maajoukkuevalmentajatilastot (Arkistoitu – Internet Archive) Suomen Koripalloliitto

### Viitteet

1. 1 2
2. ↑  baskethotel.com
3. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
5. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
6. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
7. ↑
8. ↑
9. ↑
10. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
11. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
12. ↑
13. ↑
14. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
15. ↑  Maajoukkuevalmentajatilastot

Suomen joukkue – Koripallon naisten EM-kilpailut 1987
4 Huttunen |
5 Pajanti-Raudus |
6 Harvio |
7 Martin |
8 Helin |
9 Leino |
10 Hakala |
11 Airas-Järventaus |
12 Luostarinen |
13 Hilanne |
14 Nyman |
15 Päiviö |
Valmentaja Mantere
**Matias Timo Anshelm Mikkonen**, taiteilijanimeltään **Matias** (s. 14. maaliskuuta 2003 Myrskylä) on suomalainen laulaja, näyttelijä ja vloggaaja. Hänen vanhempansa ovat Nina Mikkonen ja edesmennyt Timo T. A. Mikkonen.

Laulajana
---------

Matias Mikkosen ensimmäisen single *#Dissaa* julkaistiin vuonna 2014, ja se keräsi yhdessä yössä yli 100 000 näyttökertaa. Kappaleen oli säveltänyt Maki Kolehmainen, joka on tehnyt levyjä muun muassa Robinille. Kappaleen on sanoittanut Sana Mustonen. Matiaksen toinen single *Hyvät Tyypit* julkaistiin huhtikuussa 2015. Kappaleen musiikkivideolle on kertynyt YouTubessa yli 500 000 näyttökertaa. Matiaksen ensimmäinen albumi #*Dissaa* julkaistiin 10. kesäkuuta 2015. Levynjulkistamistilaisuus järjestettiin Tuurin kyläkaupassa 5. kesäkuuta 2015. Levyllä on yhteensä kymmenen kappaletta ja kaksi remixiä. Levyn julkaisun jälkeen Matiakselta ei ole julkaistu musiikkia muun muassa äänenmurroksen takia.*lähde?*

Matias esiintyi *Elämä lapselle* -konsertissa 17. syyskuuta 2014.

Televisiossa
------------

Mikkonen esiintyi vuonna 2009 Nelosella tosi-tv-ohjelmassa *Mikkosten maailma*, joka seurasi Mikkosten perheen arkea. Vuonna 2011 Mikkosten perhe oli mukana *Karavaanarit*-ohjelmassa. Mikkonen näytteli sivuroolia vuonna 2015 julkaistussa draamaelokuvassa *Hukkakaurat.* Vuoden 2016 dokumentissa *Matti Nykänen – omin sanoin* hän näytteli nuorta Matti Nykästä. Mikkonen vieraili televisio-ohjelmassa *Tuurin kyläkauppias* vuonna 2016.

Yksityiselämä
-------------

Mikkonen kärsi vuosia koulukiusaamisesta, mikä laukaisi hänelle paniikkihäiriön.

Mikkosella on diagnosoitu tarkkaavaisuus- ja ylivilkkaushäiriö ADHD, laaja-alainen oppimis- ja hahmottamisvaikeus sekä dysleksia.

Lähteet
-------

1. 1 2  Elämä lapselle -konsertissa esiintynyt Matias Mikkonen: "Tiedän, miltä nettikiusaaminen tuntuu" *Ilta-Sanomat*.  17.9.2014. Viitattu 9.5.2021.
2. ↑  Kanavaanari-Mikkoset hurjassa läheltä piti -tilanteessa *mtvuutiset.fi*.  29.6.2011. Viitattu 9.5.2021.
3. ↑  Hukkakaurat *Islandlake Films*. Viitattu 9.5.2021. (englanniksi)
4. ↑  Matias Mikkonen esittää Nykästä kiistellyssä dokumentissa - IL-TV *www.iltalehti.fi*. Viitattu 9.5.2021.
5. ↑  Tuurin Kyläkauppias –sarja maanantaisin - Kyläkauppias löytää sisäisen pikkupoikansa *Keskisen Kyläkauppa*.  13.5.2016. Viitattu 9.5.2021.
6. ↑  Miehensä kuolemasta toipuva Nina Mikkonen: "Joskus kaipaan lomaa omasta elämästäni" *Seura.fi*.  28.7.2017. Viitattu 9.5.2021.
7. ↑  Nina Mikkosen Matias-poika kasvoi ohi äidistään – tältä 16-vuotias nuorukainen näyttää nykyään *Ilta-Sanomat*.  3.5.2019. Viitattu 9.5.2021.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Elonet

 |

 |
**Harkovan raitioliikenne** (ukrainaksi Харкiвський трамвай) on osa Ukrainan toiseksi suurimman kaupungin joukkoliikennejärjestelmää. Raitiotiejärjestelmän raideleveytenä on tyypillinen venäläinen 1 524 mm. Raitiotiet on rakennettu lähes kokonaan Harkovan kadulle, joten järjestelmä on perinteinen. Verkosto on lähes kokonaan kaksiraiteinen. Suurin osa raideosuuksista on erillään muusta liikenteestä, mutta joissakin paikoissa samaa kaistaa käyttävät myös autot ja bussit.

Lokakuussa 2016 monet raideosuudet olivat huonossa, jopa vaarallisessa kunnossa. Ratapölkyt ovat mädäntyneet, pultteja on irronnut, kiskoja on katkennut, osa raiteista on uponnut jopa 8 cm tienpinnan alle ja virransyöttö ei ole säännöllistä. Ajonopeudet ovat pieniä.

Lokakuussa 2018 "Lastenpuiston" takana kulkeva rata oli otettu takaisin käyttöön, mutta raiteet, etenkin päätepysäkkien kääntösilmukat, ovat huonossa kunnossa. Keskustan läpi kulkevalla radalla on nyt säännöllistä liikennettä (toisin kuin aiemmin poikkeustilanteita lukuun ottamatta), mutta Lastenpuiston läheinen hautausmaan ohi ja alas laaksoon kulkeva rata ei ole käytössä. Asemalle kulkeva rata on huonossa kunnossa. Aseman ja joen välinen osuus on jälleenrakennettu, mutta siltä ei ole raideyhteyksiä entisiin vaunuhalleihin tai korjaamoihin.

Kalusto
-------

Alla olevassa taulukossa on Harkovan raitioliikenteessä (linjaliikenteessä) tällä hetkellä käytettävät raitiovaunutyypit.

| Vaunutyyppi | Käytössä | Olemassa |
| --- | --- | --- |
| Tatra T3SU | 77 | 90 |
| Tatra T3SUCS | 54 | 61 |
| Tatra T3A | 24 | 30 |
| Tatra T3-VPSt | 20 | 20 |
| Tatra T3M | 10 | 15 |
| Tatra T6B5SU | 9 | 22 |
| Tatra T6A5 | 8 | 10 |
| Tatra T3 | 2 | 5 |
| T3 VPNP | 2 | 3 |
| 71-619KT | 1 | 10 |

Katso myös
----------

* Tatra T3
* Tatra T6B5
* Tatra T6A5
* Kiovan raitioliikenne

Lähteet
-------

1. 1 2 3  UrbanRail.Net > Europe > Ukraine > Kharkiv Tram *www.urbanrail.net*. Viitattu 27.10.2020.
2. ↑  Харьков, Трамвай — Статистика подвижного состава *transphoto.org*. Viitattu 27.10.2020.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Trams in Kharkiv
**Kinnasjärvi** on suurelta osin lahdista koostuva lyhytviipymäinen ja runsashumuksinen järvi Joensuun itäosassa Pohjois-Karjalassa. Sen pinta-ala on 1,4 neliökilometriä. Etäisyys Joensuun keskustasta on 51 kilometriä itäkaakkoon.

Maantiede
---------

Kinnasjärven ulottuvuus lounaasta koilliseen on kolme kilometriä. Järven eteläosan muodostaa Porttilahti ja pohjoisosan Makkaralahti. Järven itärannalla sijaitsee Kinnasniemen kylä, jonka kohdalla sijaitseva järven keskiosa on noin 200–300 metriä leveä. Noin kymmenesosa Kinnasjärvestä on vähintään kymmenen metriä syvä. Porttilahti on syvää aluetta, ja sen suulla sijaitsee järven syvin kohta, 22 metriä. Järven keskivaiheilla on 12-metrinen syvänne, josta koilliseen järvi on melko matalaa.

Kinnasjärven saariluku on neljä. Laajin saari on noin kuusihehtaarinen Vuohisaari järven länsiosassa. Makkaralahden suulla sijaitsee noin kaksihehtaarinen Monolansaari, jonka itäpuolella sijaitsee Monolanniemi. Kinnasjärven rannat ovat erittäin karuja ja jyrkästi syveneviä kalliorantoja.

Kinnasjärvi edustaa reittivesityyppiä. Kinnasjärveen laskee Riuttanen (140,9 metriä mpy) pohjoisesta ja Eimisjärvi (142,4 metriä mpy) idästä. Kinnasjärven luusua sijaitsee altaan länsikolkassa, josta järven vedet laskevat Rosvohotua Alajärveen (133,9 metriä mpy) ja siitä edelleen Kuuttijokea länteen. Virran kulkusuunta vaihtuu Myllylammen (127,8 metriä mpy) kohdalla, josta se jatkuu Mäntyjokena etelään.

Kinnasjärven vesitilavuus on 6 103 000 kuutiometriä.

Kinnasjärvi (01.071.1.015) kuuluu Kinnasjärven alueeseen (01.071), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Jänisjoen vesistössä (01). Toinen jakovaihe on Eimisjärven valuma-alue (01.07). Kinnasjärvi on laajin Kinnasjärven alueen 23:sta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Toiseksi laajin on Kaatiojärvi.

Kalasto ja kasvillisuus
-----------------------

Kinnasjärven rannoilla kasvaa kortetta ja järviruokoa. Syvemmällä vesialueella sijaitsee kapea kelluslehtivyöhyke. Kinnasjärven kalakannan kunto on tyydyttävä; järveen on istutettu kuhaa ja siikaa. Järvessä on tavattu myös rapuja.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Kinnasjärvi (sijainti maastokartalla) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 6.3.2023.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Edellyttää rekisteröitymisen. Viitattu 6.3.2023.
3. 1 2 3 4 5  Kukkonen, Hassinen ym.: Metsäjärvien tila ja tulevaisuus *POHJOIS-KARJALAN YMPÄRISTÖKESKUKSEN RAPORTTEJA 8*. Viitattu 12.3.2023.
4. ↑  Kinnasjärvi (01.071.1.015) *Järviwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 6.3.2023.
5. ↑  Kinnasjärven alue (01.071) *Järviwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 6.3.2023.
Hermannin valmistusta.
Hermanni
**Hermanni** tai **ystävyyskakku Hermanni** on leivos, joka valmistetaan yleensä ystävältä saadusta juuresta. Leivoksen ajatuksena on, että taikinajuuren ystävältään saanut henkilö ylläpitää ja ruokkii juurta reilun viikon ajan ja ennen leipomista jakaa kasvaneen juuren neljään osaan. Yhdestä osasta leivotaan kakku itselle ja loput kolme osaa juuresta jaetaan jälleen eteenpäin ystäville, joilloin "sama taikina juuri" kiertää ketjukirjeen tavoin ystävältä toiselle. Juuri voikin olla kiertänyt jo useamman ystävän kautta, kun sen saa itselle leivottavaksi. Juuren voi myös ystävältä saamisen sijaan valmistaa itse ja näin aloittaa uuden ketjun.

Hermannikakku tunnetaan useassa maassa, mutta kakun alkuperää tai sen saapumista Suomeen ei tunneta tarkkaan. Hermanni on mahdollisesti lähtöisin Yhdysvalloista. Suomessa ystävyyskakun juuria on jaettu ystävien kesken jo ainakin 1970-luvulla.

Lähteet
-------

1. 1 2  Talasterä, Johanna; Luoma, Katariina: Ystävyyskakku Hermannin salaperäinen historia vie valtamerien yli  24.4.2014. Yle. Viitattu 22.10.2021.
2. ↑  Vilén, Tarja: Miltä ystävyys maistuu? IS testasi ystävyyskakun - ota tästä ohje talteen *Ilta-Sanomat*.  11.2.2014. Viitattu 22.10.2021.
**DNA:n katkoskirjo** eli **RFLP** (*restriction fragment length polymorphism*) on tekniikka, joka paljastaa osan eroista homologisten DNA-sekvenssien välillä. Tekniikan nimi viittaa eri pituisiin DNA-kappaleisiin, joita syntyy kun toisistaan sekvenssiltään poikkeavia DNA-näytteitä käsitellään restriktioentsyymeillä. Erot tunnistetaan elektroforeesissa kappaleiden pituuserojen perusteella, itse DNA:n sekvenssiä määrittämättä. 

Restriktioentsyymit katkaisevat DNA:n tietyn, yleensä 4-6 emäksen pituisen spesifin tunnistusjakson kohdalta (esim. CGTACG). Mikä tahansa yhden emäksen muutos tässä tunnistusjaksossa estää katkaisemisen, ja saa aikaan poikkeavan DNA-fragmenttikirjon RFLP-analyysissä. Toisaalta myös DNA sekvenssin pituuserot kahden tunnistusjakson välissä tulevat esiin analyysissä.

DNA:n katkoskirjo oli ensimmäisiä laajasti käytettyjä DNA-profilointimenetelmiä, ja sitä käytettiin myös genomien kartoitukseen, geneettisten sairauksien geenien paikantamiseen, sairausriskikartoitukseen ja isyystutkimuksiin. DNA:n sekvensoinnin käytön halpeneminen on tehnyt DNA:n katkoskirjosta vanhentuneen menetelmän.

Lähteet
-------

1. ↑  Tirri, R.; Lehtonen, J.; Lemmetyinen, R.; Pihakaski, S. & Portin, P.: *Biologian sanakirja*, s. 115. Uudistetun laitoksen 3. painos. Otava, 2006. ISBN 951-1-17618-8.

Aiheesta muualla
----------------

* Davidson College, Department of Biology: RFLP Method - Restriction Fragment Length Polymorphism (englanniksi)
* National Center for Biotechnology Information (NCBI): Restriction Fragment Length Polymorphism (RFLP) (englanniksi)
**Takku.net** (myös pelkkä *Takku*) on suomalainen anarkistien internetsivusto ja keskustelupalsta. Sivuston sisältö koostuu pitkälti anarkistiseen ajatusmaailmaan liittyvistä artikkeleista, mielipiteistä ja keskusteluista sekä tulevien tapahtumien mainoksista. Sivusto tarjoaa myös anonyymin tiedotuskanavan laittomien iskujen tekijöille. Sivuilla julkaistaan anarkistien tekemien tuhopolttojen ja muiden sabotaasien jälkeen julkilausumia, joissa tekijät kertovat iskujen motiiveista.

Iskut
-----

Sivusto on tullut tunnetuksi siitä, että anarkistit ja muut ryhmät julkaisevat siellä raportteja tekemistään iskuista.

Huhtikuussa 2015 Vantaan Sanomat uutisoi sivuston lietsoneen lukijoitaan laittomaan toimintaan eduskuntavaaleihin osallistuvia puolueita vastaan. Nimetön kirjoittaja otti myös vastuun perussuomalaisten vaalitoimistoon kohdistuneesta ilkivallasta.

Kesäkuussa 2016 Eläinten vapautusrintaman eläinaktivistit ilmoittivat sivustolla tehneensä tuhopolton, jossa tuhoutui viisi Pohjolan Matkan bussia, koska yhtiö on tehnyt yhteistyötä turkishuutokauppaa harjoittavan Saga Fursin kanssa. Aktivistien mukaan tarkoitus oli sytyttää 20 bussia.

Itsenäisyyspäivän 2017 aikoihin sivustolla otettiin vastuu vantaalaisen Bar Rock Bearin omistajan autojen tuhopoltosta. Kyseisessä baarissa oli tarkoitus esiintyä äärioikeistolaista ja kansallismielistä musiikkia soittavia esiintyjiä. Baaria oli jo aiemmin häiriköity kaatamalla sementtiä vessanpönttöihin ja se oli myös uhattu polttaa.

Itsenäisyyspäivän 2017 jälkeen Fuck Suomi 100 -ryhmä julkaisi sivustolla videon, jossa poltetaan parisenkymmentä varastettua Suomen lippua. Liput oli ilmeisesti varastettu Helsingin Lauttasaaresta eri kiinteistöjen saloista. Poliisi selvitti asiaa varkautena ja Suomen lipun häpäisynä.

Takusta sanottua
----------------

Perussuomalaisten kuntapoliitikko Terhi Kiemunki arvosteli Tampereen kaupunkia anarkistisen ääriliikkeen tukemisesta sallimalla anarkistien järjestämän anarkistifestivaalin pitämisen kaupungin omistamassa rakennuksessa ja tilaisuuden aktiivisen mainostamisen takku.net -keskustelupaikan välityksellä.

Katso myös
----------

* Antifasismi
* Antifaschistische Aktion
* Antifascistisk aktion (Ruotsi)

Lähteet
-------

1. 1 2  Väkivaltaisen ekstremismin tilannekatsaus 1/2017  1.3.2017. Sisäministeriö.
2. ↑  Anarkistisivusto lietsoo hyökkäystä puolueita vastaan – "Täyttäkää vihreiden toimisto vedellä" (Arkistoitu – Internet Archive) Vantaan Sanomat
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
8. ↑  Terhi Kiemunki: Tampereen on lopetettava anarkistisen ääriliikkeen tukeminen - Perussuomalaisten Blogisivusto *Perussuomalaisten Blogisivusto*.  19.7.2015.  Arkistoitu 2.3.2017. Viitattu 1.3.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Takku.net
**Sangita Bijoy Kulathinal** (o.s. **Karia**; s. 1970) on intialainen tilastotieteen professori. Hän työskentelee Helsingin yliopistossa ja on erikoistunut terveydenhuollon parissa käytettäviin tilastollisiin menetelmiin. Kulathinal on Helsingin yliopiston ensimmäinen naisprofessori matematiikan ja tilastotieteen osastolla.

Kulathinal opiskeli tilastotiedettä Punen yliopistossa. Hän suoritti alemman korkeakoulututkinnon (B.Sc.) vuonna 1990, valmistui maisteriksi (M.Sc. 1992; M.Phil. 1994) ja tohtoriksi vuonna 1996. Hänen englanninkielinen väitöskirjansa on otsikoitu *Competing Risks and Coherent Systems: A Nonparametric Study Under Dependent Models*. Hän on Helsingin yliopiston tilastotieteen dosentti (2007–) ja Tampereen yliopiston biometrian dosentti (2008–).

Kulathinal työskenteli Punen yliopiston tilastotieteen laitoksella (1992–1995). Väiteltyään hän tuli Suomeen 1990-luvulla post-doc-tutkijaksi Rolf Nevanlinna -instituuttiin (1996–1997) ja vieraili alankomaalaisessa Delftin teknillisessä yliopistossa (1997). Seuraavana vuonna hän työskenteli jonkin aikaa tilastotieteen parissa Leiraksen palveluksessa.

Kansanterveyslaitoksen vanhempana tutkijana Kulathinal toimi vuosina 1999–2006, jona aikana hän vieraili IIT Kanpurissa (2004–2005). Vuonna 2006 Kulathinal oli vieraileva tilastotieteilijä Australiassa (Hunter New England Population Health, Newcastle, New South Wales) ja työskenteli Helsingin yliopistossa vanhempana tutkijana. Hän työskenteli vuoden Intian New Delhissä (IC Health Scientific Secretariat, Centre for Chronic Disease Control, 2006–2007). Huhti-kesäkuun 2007 hän työskenteli Suomen syöpärekisterin vanhempana tutkijana ja sitten Helsingin yliopiston vanhempana tutkijana syksyyn 2008 saakka. Keväästä 2009 lähtien hän toimi Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen vanhempana tutkijana. Työuran ohella on tehnyt myös vapaaehtoistyötä muun muassa osallistumalla intialaisen INSEED-järjestön (The Indic Society for Education and Development) toimintaan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Arkistoitu kopioCurriculum Vitae: Sangita Bijoy Kulathinal nee Karia (pdf)  9.9.2011. The Indic Society for Education and Development (INSEED), inseed.org.  Arkistoitu 18.4.2019. Viitattu 18.4.2019. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Vallinkoski, Anu: Tilastotieteilijät kehittävät nyt terveydenhuollon sovelluksia *Helsingin yliopisto*.  8.3.2019. Viitattu 18.4.2019.
3. ↑  Arkistoitu kopioSangita Kulathinal Helsingin yliopiston Tuhat-tutkimusportaali, tuhat.helsinki.fi.  Arkistoitu 18.4.2019. Viitattu 18.4.2019.
4. ↑  Tiina Kirkas: Koti kahdessa maassa (pdf) (osa artikkelia *Huoli aivovuodosta*) *Kehitys 3/2008, s. 24*. Viitattu 18.4.2019.
**Ysis Amarielle Sonkeng** (20. syyskuuta 1989 Baleveng) on kamerunilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on edustanut Kamerunin naisten jalkapallomaajoukkuetta vuodesta 2012 lähtien. Seuratasolla Sonkeng edustaa Elitettan-seura Sundsvallia. Vuoden 2012 kesäolympialaisten naisten jalkapalloturnauksessa Sonkeng teki oman maalin Uutta-Seelantia vastaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Ysis Sonkeng Bio, Stats, and Results *Olympics at Sports-Reference.com*.  Arkistoitu 15.12.2012. Viitattu 22.4.2019. (englanniksi)
2. ↑  Cameroon - Y. Sonkeng - Profile with news, career statistics and history - Soccerway *us.soccerway.com*. Viitattu 22.4.2019.
3. ↑  Alamy Limited: Stock Photo - 31.07.2012 Coventry, England. Ysis SONKENG (Cameroon) looks back as she scores an own goal during the Olympic Football Women's Preliminary game between New Zealand and Cameroon *Alamy*. Viitattu 22.4.2019. (englanniksi)

  

Kamerunin joukkue – Jalkapallon naisten MM-kilpailut 2015
1 Ngo Ndom |
2 Manie |
3 Nchout |
4 Leuko |
5 Ejangue |
6 Zouga |
7 Onguéné |
8 Feudjio |
9 Ngono Mani |
10 Yango |
11 Awona |
12 Meffometou |
13 Bou Ndjouh |
14 Abena |
15 Sonkeng |
16 Mbororo |
17 Enganamouit |
18 Akaba |
19 Ngani |
20 Ngo Mbeleck |
21 Bella |
22 Awachwi |
23 Enyegue |
Valmentaja Ngachu

Kamerunin joukkue – Jalkapallon naisten MM-kilpailut 2019
1 Ngo Ndom |
2 Manie |
3 Nchout |
4 Leuko |
5 Ejangue |
6 Johnson |
7 Onguéné |
8 Feudjio |
9 Ngono Mani |
10 Yango |
11 Awona |
12 Meffometou |
13 Meyong |
14 Abena |
15 Sonkeng |
16 Mambingo |
17 Enganamouit |
18 Akaba |
19 Ngo Ndoumbouk |
20 Ngo Mbeleck |
21 Takounda |
22 Abam |
23 Ongmahan |
Valmentaja Djeumfa
**Saattaja 762** oli Suomen merivoimien saattaja.

Valmistus
---------

Moskovalainen Masinoimport tilasi 9. syyskuuta 1939 Wärtsilä Crichton-Vulcanilta Turusta neljä kookasta hinaajaa. Talvisodan alettua Suomen hallitus siirsi alukset nimiinsä. Ne laskettiin vesille huhtikuussa 1941 ja toimitettiin merivoimille keväällä 1942. Alus otettiin Suomen merivoimien palvelukseen elokuussa 1941.

Palvelus
--------

Se oli 1942-1944 saattajana osallistuen 1944 Suomenlahdella rannikkojoukkojen evakuointeihin. Alus ja sen kolme sisarta toimitettiin alkuperäiselle tilaajalleen sodan päätyttyä 26. lokakuuta 1944.

Alus liitettiin Neuvostoliiton laivastoon sähkömagneettisina miinanraivaajina. Se aseistettiin kahdella tykillä ja kahdella konekiväärillä ja alus palveli sodan loppuun miinanraivaajan ja tukikohtien suojaajina Suomenlahdella. Alus sai nimen *emtsts 71*. Sodan jälkeen alus riisuttiin aseista ja se toimitettiin siviiliin hinaajaksi.

Lähteet
-------

* Auvinen, Visa (toim.): *Leijonalippu merellä*. Pori: EITA Oy, 1983. ISBN 951-95781-1-0.
* *Suomen laivasto 1918-1969*. Helsinki: Meriupseeriyhdistys, 1968.
* Tuomi-Nikula, Jorma: *Suomen laivat punatähtisen sotalipun alla*. Jyväskylä: Atena kustannus Oy, 2000. ISBN 951-796-212-6.

### Viitteet

1. 1 2  Tuomi-Nikula, Jorma s. 103
2. 1 2  Auvinen, Visa s. 93
**Kurkimäen työväentalo** oli Kuopion kaupungin Kurkimäen kaupunginosassa sijainnut työväentalo. Vuoteen 1968 saakka Kurkimäki kuului Kuopion maalaiskuntaan.

Historiaa
---------

Kurkimäen työväenyhdistys perustettiin vuonna 1906. Yhdistys liittyi seuraavana vuonna SDP:hen. Tuolloin yhdistyksellä oli 21 jäsentä. Oma talo valmistui yhdistyksen 10-vuotisjuhlaan vuonna 1916. Rahaa taloa varten alettiin kerätä jo vuonna 1907 iltamilla, joiden ohjelmassa oli muun muassa soittoa, puhe, runo, satu, näytelmä ja lopuksi tanssia. Iltamat järjestettiin yksityishenkilön talossa.

Vuonna 1920 yhdistys liittyi Suomen Sosialistiseen Työväenpuolueeseen, ja se ilmeisesti lakkautettiin. Vuonna 1925 perustettiin Kurkimäen Työväen ja Pienviljelijäin yhdistys, joka ryhtyi käyttämään työväentaloa. Vuonna 1930 talo suljettiin kommunistilakien nojalla, ja se ilmeisesti pysyi suljettuna aina vuoteen 1935 saakka, sillä tuolloin järjestettiin talon avajaisjuhlat. Juhlan järjestäjänä oli Työväen Urheiluliitto TUL, ja talo oli "ääriään myöten" täynnä.  Talo toimi ilmeisesti vuodesta 1945 aina 1960-luvulle saakka SKDL:oon kuuluvana. Sittemmin se on myyty yksityiselle asuintaloksi.

Toimintaa työväentalolla
------------------------

Vuonna 1921 yhdistys järjesti talollaan iltamat, joista saadut tulot luovutettiin Neuvosto-Venäjän hädänalaisten auttamiseksi. Seuraavana vuonna järjestettiin Tapaninpäivän tanssit. Vuonna 1939 talolla pidettiin naisten valistustilaisuus. Ei ole tiedossa, mikä taho tilaisuuden järjesti, mutta paikalle toivottiin etenkin "vähäväkisiä".

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Hyvönen, Onni: *Pohjois-Savon Työväentalot*. Kuopio: Pohjois-Savon Sos.dem. Kulttuurityöntekijät ry. 1988. ISBN 951-99956-5-X.
2. ↑  Matti Turkkila (toim.): SDP:n puoluetilasto 1907  1908. Sos.dem puolue/ Työväen Arkisto. Viitattu 29.9.2022.
3. ↑  Savon Työmies *digi.kansalliskirjasto.fi*.  6.8.1907, no 87. Viitattu 29.9.2022.
4. ↑  Työväenjärjestöjen Tiedonantaja *digi.kansalliskirjasto.fi*.  27.7.1925, no 169. Viitattu 29.9.2022.
5. ↑  Mikkelin Sanomat *digi.kansalliskirjasto.fi*.  19.7.1930, no 82. Viitattu 29.9.2022.
6. ↑  Savon Työmies *digi.kansalliskirjasto.fi*.  16.4.1935, no 45. Viitattu 29.9.2022.
7. ↑  Savon Kansa *digi.kansalliskirjasto.fi*.  13.12.1921, no 200. Viitattu 29.9.2022.
8. ↑  Savon Kansa *digi.kansalliskirjasto.fi*.  23.12.1922, no 105. Viitattu 29.9.2022.
9. ↑  Savon Työmies *digi.kansalliskirjasto.fi*.  27.4.1939, no 48. Viitattu 29.9.2022.
Ainakin neljä **murhaa jäi selvittämättömäksi** Yhdysvalloissa Washingtonin osavaltion Mineralin lähettyvillä vuonna 1985. Tapaus sai laajaa julkisuutta mediassa ja siitä tehtiin jakso Unsolved Mysteries -televisiosarjaan.

Uhrit
-----

Steven Harkins ja Ruth Cooper olivat viikonloppuretkellä. Ohikulkija löysi Harkinsin kaukaiselta leiripaikalta makuupussistaan päähän ammuttuna. Pariskunnan koira, joka oli myös ammuttu, löydettiin viikko myöhmmin ja Cooperin ruumis lokakuun 26–28. Hänen kallonsa löytyi aikaisemmin parin kymmenen metrin päässä hänen ruumiistaan.

Neljä kuukautta myöhemmin katosivat Diana Robertson ja hänen miesystävä Michael Lloyd Riemer ollessaan tarkastamassa metsästysansoja. Heidän 2-vuotias tyttärensä löytyi hyväkuntoisena Retkeilijä löysi Riemerin kallon 26. maaliskuuta 2011 vanhalta metsätieltä. Robertsonin ruumis löydettiin noin mailin päästä helmikuussa 1986. Häntä oli puukotettu useita kertoja ja hänen kaulansa ympärille oli sidottu sukka.

Lähteet
-------

1. 1 2  Seattle Times staff: Skull discovery revives Washington murder mystery *Seattle Times*.  14.11.2011. Viitattu 8.5.2022. (englanniksi)
2. ↑  Murder victim identified *The Dispatch*.  6.11.1985. Google. Viitattu 8.5.2022. (englanniksi)
3. ↑  Pearson, Adam: Remains those of Tacoma man missing since 1985 *The Spokesman-Review*.  12.4.2011. Viitattu 8.5.2022. (englanniksi)
Mindy Finn vuonna 2011.
**Mindy Lisa Finn** (s. 10. helmikuuta 1981 Houston, Texas) on yhdysvaltalainen digitaalisen strategian konsultti, joka oli sitoutumattoman Evan McMullinin varapresidenttiehdokas vuoden 2016 presidentinvaaleissa.

Finn opiskeli Bostonin sekä George Washingtonin yliopistoissa ja työskenteli jonkin aikaa toimittajana, ennen kuin hän lähti mukaan politiikkaan republikaanisessa puolueessa. Hän on työskennellyt digitaalisen kampanjoinnin parissa muun muassa George W. Bushin vuoden 2004 presidenttikampanjassa sekä Mitt Romneyn vuoden 2008 kampanjassa. Hän on myös ollut töissä muun muassa Twitterillä ja tehnyt konsultointitöitä Googlelle, sekä perustanut järjestön Empowered Women.

Poliittiselta suuntaukseltaan Finn on konservatiivinen republikaani. Hän muun muassa vastustaa aborttia.

Vuoden 2016 presidentinvaalien esivaalien aikaan Finn oli mukana johtamassa Donald Trumpia vastustavaa *Never Trump* -liikettä. 6. lokakuuta hänestä tuli Evan McMullinin varapresidenttiehdokas. He olivat vaaleissa sitoutumattomina ehdokkaina.

Finnillä on kaksi lasta. Uskonnoltaan hän on juutalainen.

Lähteet
-------

1. ↑  Mindy Lisa Finn Geni.com. Viitattu 1.3.2017. (englanniksi)
2. ↑  Arena profile: Mindy Finn *Politico.com*. Viitattu 5.11.2016. (englanniksi)
3. 1 2  Livingston, Abby: The Texas woman who is blowing up the GOP *The Texas Tribune*.  4.11.2016. Viitattu 5.11.2016. (englanniksi)
4. 1 2  Rubin, Jennifer: Mindy Finn: The face of the party to replace the GOP? *The Washington Post*.  19.10.2016. Viitattu 5.11.2016. (englanniksi)
5. 1 2  Parker, Ashley: Meet the 35-Year Old Woman Who Wants to Be Vice President *Glamour.com*.  10.10.2016. Viitattu 5.11.2016. (englanniksi)
6. ↑  Andersen, Ericka: Mindy Finn’s Quest for the Vice Presidency *National Review*.  18.10.2016. Viitattu 5.11.2016. (englanniksi)
Manish Dayal vuonna 2014
**Manish Dayal** (17. kesäkuuta 1983 Orangeburg, Etelä-Carolina, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen syntymänimensä on Manish Patel ja hänen vanhempansa ovat Gujaratista Intiasta.

Ura
---

Hän aloitti näyttelijänuransa 2005. Hänen uransa tähän asti tunnetuimmat roolit ovat Raj Kherin rooli televisiosarjassa *90210* jossa hän näytteli vuosina 2011-2012 sekä miespääosa elokuvassa *Herkullinen elämä* (*The Hundred-Foot Journey*, 2014). Dayal näyttelee vuonna 2018 alkaneessa sairaaladraamasarjassa *Resident* Devon Praveshin roolia.

Yksityiselämä
-------------

Hänen oikea nimensä on Manish Patel, mutta alkoi käyttää isoisänsä etunimeä Dayal taiteilijanimenä erottuakseen muista intialaisnäyttelijöistä Screen Actors Guildissa. Hän asuu nykyisin Los Angelesissa.

Lähteet
-------

1. ↑  A Night Out With Manish Dayal of ‘The Hundred-Foot Journey’
2. ↑  Vanity Fair: Manish Dayal on The Hundred-Foot Journey
3. ↑  Virtanen, Leena: Resident on nuorten kundien sairaalasarja *Helsingin Sanomat*.  2.2.2018. Sanoma Media Finland. Viitattu 2.2.2018.
4. ↑  THE JOURNEY OF A LIFETIME: Orangeburg native hits big screen in first leading role
5. ↑  Discovery Manish Dayal
6. ↑  US-Indian actor Manish Dayal lands his dream role opposite Helen Mirren

Aiheesta muualla
----------------

* Manish Dayal Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* Manish Dayalin viralliset Facebook-sivut
* Manish Dayalin Twitter-tili
* Manish Dayalin Instagram

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Ririkumutima** eli **Mwamikazi Nidi Ririkumutima Bizama hitanzimiza Mwezi** (? – 28. heinäkuuta 1917 Gitega Burundi) oli afrikkalaisen Burundin kuningaskunnan sijaishallitsija ja kuningataräiti eli *mugabekazi* vuodet 1908–1917.*lähde?*

Elämänvaiheita
--------------

Ririkumutiman syntymäaikaa ei tiedetä. Hänen isänsä oli heimopäällikkö Sekawonyi, ja hän kuului äitinsä Inankison puolelta Watuissien Munyakamaran klaaniin. Hän oli yksi kuningas Mwezi IV:n kolmestatoista vaimosta. Hän synnytti kolme tytärtä ja kuusi poikaa.

Vanha kuningas Mwezi IV kuoli 1908, ja Rirukumutima halusi varmistaa, että yksi hänen pojistaan perisi kuninkuuden. Näytti kuitenkin siltä, että toisen vaimon, Ntibahinyan, poika Mbukije olisi nousemassa valtaan. Hän järjesti kilpailijansa murhan ja kuulututti ympäri valtakuntaa olevansa oikea kuningataräiti. Hän ei ollut Mbukijen biologinen äiti, mutta petos meni kaikkialla läpi. Hän pääsi näin Mutaga IV Mbikijen lyhyen kauden sijaishallitsijaksi ja toimi myös Mwambutsa IV:n kauden alun sijaishallitsijana.

Vanhassa burundilaisessa kulttuurissa kuningataräiti oli arvostettu henkilö. Kulttuurin tuoma asema yhdistettynä poliittiseen tilannetajuun teki Ririkumutimasta vaikutusvaltaisen henkilön.

Saksa liitti Burundin vuonna 1890 Itä-Afrikan siirtomaihinsa, mutta sen ote ei ollut maasta tiukka. Belgian joukot ottivat Burundin hallintaansa vuonna 1916.

Ririkumutima teki vaikutuksen myös eurooppalaisiin siirtomaaviranomaisiin. R. Bourgeois kirjoitti, että hitaasti puhuva vanha kuningatar on huomattavasti älykkäämpi ja päättäväisempi kuin häntä ympäröivät prinssit.

Lähteet
-------

1. ↑  Akyeampong, Emmanuel Kwaku & Gates, Henry Louis: "Ririkumutima", *Dictionary of African Biography*. OUP USA, 2012. ISBN 9780195382075. (englanniksi)
2. ↑   *Women, peace and conflicts in traditional African society*, 89.
3. ↑  Mworoha, Émile: "L'état monarchique et son emprise sur la société dans la région des Grands Lacs au XIXe siecle", *Histoire sociale de l'Afrique de l'Est (XIXe-XXe siècle)*, s. 43. Karthala, 1991. Teoksen verkkoversio. (englanniksi)
4. ↑  Kingdom of Burundi *Encyclopædia Britannica*. Viitattu 15.10.2016. (englanniksi)
5. ↑  R. Bourgeois: Banyarwanda et Barundi, tome II. La coutume. - T.XXXV (1954) s. 54

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Ririkumutima
**Good News International Ministries** on Kenian Malindissa toimiva herätyskristillinen lahko. Sitä on myös kutsuttu nimellä Malindin kultti (engl. *Malindi Cult*).

Kirkon perusti Paul Mackenzie vuonna 2003. Sillä on myös oma ohjelma *End Time Messages* StarTimes-tv-palvelussa, jossa kerrotaan lähetettävän opetuksia, saarnoja ja profetioita lopun ajoista.
Kirkko sanoo seuraavansa William Branhamin opetuksia lopun ajoista.

Mackenzie joutui 1997–2003 neljä kertaa syytteeseen saarnoistaan, mutta hänet vapautettiin. Vuonna 2019 Mackenzie pidätettiin hänen kiihotettuaan Kenian hallituksen Huduma Namba -väestörekisterijärjestelmää vastaan ja verrattuaan sitä Pedon lukuun.

Vuonna 2017 lähes sata lasta pelastettiin Mackenzien kirkosta ja hänet ja muita kirkon jäseniä pidätettiin. Vihaiset Magarinin asukkaat polttivat yhden hänen kirkoistaan lokakuussa 2018. Mackenzie siirsi kirkkonsa Shakaholaan 2022.

Kirkko sai julkisuutta huhtikuussa 2023, kun viranomaiset kaivoivat ylös kymmeniä ruumiita ja tunnistivat 58 mahdollista hautaa. Ihmisten uskotaan paastonneen itsensä hengiltä Mackenzien opetusten mukaisesti.

Lähteet
-------

* 

### Viitteet

1. ↑
2. ↑
Leonideja nähtynä avaruudesta.
**Meteoriparvella** tarkoitetaan Maan ilmakehään tulevia meteoreja, jotka tulevat tietystä taivaan suunnasta tiettyinä päivinä vuodesta. Meteoriparvet ovat yleensä törmäyksissä hajonneiden isompien kappaleiden tai ohi kulkeneen komeetan jäännöksiä. Usein nämä jäännökset kulkevat samaa rataa kuin komeetta aiemmin. Maapallon kohdatessa tämän radan sille jääneet hiukkaset törmäävät Maan ilmakehään. Siihen osuminen aiheuttaa valoilmiön, ja ne näkyvät maassa tähdenlentoina. 

Vaikka meteoriparveen kuuluvat meteorit näkyvätkin ympäri taivasta, perspektiivistä johtuen ne näyttävät tulevan säteittäisesti jostakin tietystä taivaan kohdasta. Tätä kohtaa kutsutaan parven *radiantiksi*. Meteoriparvet nimetään joko sen tähdistön mukaan, jonka alueella radiantti sijaitsee (esimerkiksi Perseidit ja Perseuksen tähdistö), tai meteoriparven aiheuttaneen komeetan mukaan. 

Merkittäviä meteoriparvia tunnetaan parisenkymmentä. Näiden parvien maksimin aikaan nähdään 5–100 tähdenlentoa tunnissa. Jotkin parvet saattavat aiheuttaa niin sanottuja meteorimyrskyjä, jolloin aktiivisuus voi nousta tuhansiin tähdenlentoihin tunnissa.

Katso myös
----------

* Luettelo meteoriparvista
* Meteoriitti

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Meteoriparvi** Wikimedia Commonsissa

* Ursan meteorijaosto
* The International Meteor Organization (englanniksi)
* Kuva perseidien meteoriparvesta. Huomaa kuinka meteorit näyttävät tulevan radiantin suunnasta (Kuva on kooste useista 30 sekunnin valotuksista kuuden tunnin aikana)
*
**Loro Parque** ("Papukaijapuisto") on erityisesti papukaijoihin erikoistunut eläintarha, joka sijaitsee Kanariansaarilla, Teneriffalla. Puisto sijaitsee Puerto de la Cruzissa saaren pohjoisosassa. Eläintarhan on perustanut saksalaissyntyinen Wolfgang Kiessling vuonna 1972.

Loro Parquessa on papukaijojen lisäksi myös muun muassa ihmisapinoita ja monenlaisia vesieläimiä. Loro Parquessa on myös erittäin suuri miekkavalasallas. Siellä järjestetään päivittään näytöksiä, joissa esiintyvät miekkavalaat, merileijonat, delfiinit ja papukaijat.

Kiesslingin perhe omistaa myös Teneriffan eteläosassa sijaitsevan Siam Park -vesipuiston.

Lähteet
-------

1. ↑  Loro Parque - Tenerife - About Loro Parque Spain Tenerife. Viitattu 14.5.2015.
2. ↑  Theme Parks in Tenerife Regency resorts. Viitattu 14.5.2015.
3. ↑  Juliana Gilling: Siam Tells a Story (Arkistoitu – Internet Archive), International Association of Amusement Parks and Attractions (IAAPA) 2012. Viitattu 26.6.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Loro Parque** Wikimedia Commonsissa

* Eläintarhan kotisivut
**Jukka Myllys** (s. 25. syyskuuta 1963 Lappeenranta) on suomalainen pasunisti, baritonitorvensoittaja ja kapellimestari.

Myllys valmistui musiikin maisteriksi Sibelius-Akatemiasta vuonna 1996. Orkesterinjohtoa hän on opiskellut Kalervo Kulmalan ja Kari Tikan johdolla. Vuonna 1991 hän voitti vääpelinä Puolustusvoimien soittomestaruuskilpailun yleismestaruuden. Tuolloin hän soitti oululaisessa Pohjan sotilassoittokunnassa, jossa on myös työskennellyt avustavana kapellimestarina. Lieksan Vaskiviikossa hänet valittiin Vuoden vaskisoittajaksi vuonna 1994. Vuoden sotilassoittajaksi hänet valittiin vuonna 1993 ja Oulun läänin vuoden nuoreksi taiteilijaksi vuonna 1995. Myllys on toiminut vuodesta 1996 pasunistina Oulu Sinfoniassa. Baritonitorvensoittajana hän on esiintynyt solistina muiden muassa Helsingin kaupunginorkesterin, Tampere Filharmonian ja Gävlen sinfoniaorkesterin kanssa. Hän on kantaesittänyt uusia teoksia ja levyttänyt musiikkia suomalaisille sekä ulkomaalaisille levymerkeille. Myllys on konsertoinut sooloresitalistina ja kantaesittäjänä Euroopassa, Yhdysvalloissa, Kiinassa sekä Japanissa. Hänen levytystensä joukossa on *Finnish Euphonium* (Alba Records, 1996), jolla hän tulkitsee Jukka Linkolan, Juha T. Koskisen ja Oliver Kohlenbergin teoksia. Vuosina 2007–2014 Myllys toimi Kemin kaupunginorkesterin taiteellisena johtajana ja kapellimestarina. Viventi-puhallinorkesteri saavutti hänen johdollaan kuusi puhallinorkestereiden Suomen-mestaruutta.

Myllys on soittanut KOLIZIO-vaskiyhtyeessä ja yhdessä Petri Keskitalon kanssa Tubhonium Duo -nimellä. Hänen soittamansa baritonitorvet ovat Willson-soitinvalmistajan mallit 2950TA ja 2900TA. Myllys on tehnyt opetustyötä Sibelius-Akatemiassa ja kuulunut useiden kansainvälisten kilpailujen tuomaristoihin. Hänellä on neljä lasta. Perheen äiti on luokanopettaja, joka on myös toiminut viulistina ja kuorolaulajana.

Lähteet
-------

1. 1 2  Luonnerooleja ja kattilankansia Uuden Musiikin Lokakuu 2008
2. 1 2 3 4 5 6  Kokenut puhallinmuusikko Kaleva
3. 1 2 3 4  Jukka Myllys Willson
4. ↑  Oululainen Jukka Myllys sotilassoittajien yleismestari Helsingin Sanomat
5. 1 2 3  KOLIZIO Fazer Artists' Konserttitoimisto
6. ↑  Finnish Euphonium Alba
7. ↑  Jukka Myllys Taideyliopisto
**Manjaro** on Arch Linuxiin pohjautuva Linux-jakelu. Manjaro on tarkoitettu käyttäjäystävällisemmäksi ja vakaammaksi versioksi Arch Linuxista, sisältäen graafisen asennusohjelmiston, automaattisen laiteajurien hakemisen sekä muita käytön aloittamista helpottavia lisäyksiä. 

Kuten Arch Linux, Manjaro on jatkuvasti päivittyvä jakelu (engl. rolling release), eli ohjelmistoja päivitetään tiheästi pieninä päivityksenä harvempien, suurten päivitysten sijaan. Siinä missä Arch päivittää ohjelmalähteensä mahdollisimman nopeasti sitä mukaa kun ohjelmistojen kehittäjät julkaisevat uusia versioita, Manjaro päivittää ne hieman harvemmin jotta Arch-käyttäjät ehtisivät havaitsemaan mahdolliset ongelmat.

Manjaro käyttää Archin tapaan *pacman*-paketinhallintajärjestelmää, mutta se sisältää oletuksena myös pacmanin käyttöä yksinkertaistavan *pamac*-ohjelmiston, joka sisältää mm. suoran tuen käyttäjien ylläpitämälle AUR (*Arch User Repository)* -ohjelmalähteelle sekä graafisen käyttöliittymän.

Manjaron virallisesti tuetut versiot sisältävät Xfce, GNOME tai KDE -työpöytäympäristön, mutta saatavilla on myös lukuisia yhteisön ylläpitämiä versioita mm. Cinnamon, LXDE/LXQt ja MATE -työpöydillä. Manjaro on myös mahdollista asentaa täysin ilman graafista ympäristöä.

Lähteet
-------

1. ↑  Manjaro 22.1 Talos released, 22. huhtikuuta 2023 (viitattu 22. huhtikuuta 2023). Tieto on haettu Wikidatasta.
2. ↑  www.everydaylinuxuser.com *everydaylinuxuser.com*. Viitattu 16.1.2017.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Manjaro**.
* Manjaro Official Website
* (Arkistoitu – Internet Archive) Get manjaro
* Manjaro Community Editions
* Manjaro Distrowatch.com
**Manjeet Kaur** (s. 2. huhtikuuta 1982 Punjab) on intialainen pikajuoksija, joka on erikoistunut 400 metrin juoksuun. Hänen nykyinen ennätyksensä matkalla on 51,05 sekuntia, jonka hän juoksi Chennaissa järjestetyssä National Circuit Athletic Meet -tapahtumassa 16. kesäkuuta 2004. Hän rikkoi silloin Kalayathumkuzhi Matthews Beenamolin ennätyksen, joka oli ollut hänen hallussaan marraskuusta 2001. Hän läpäisi samalla vuoden 2004 Ateenan kesäolympialaisten karsintarajan. Hän muodosti joukkueen Chitra Somanin, Rajwinder Kaurin ja Kalayathumkuzhi Matthews Beenamolin kanssa.

Kesäolympialaisissa 2004 Kaur kilpaili 4 × 400 metrin viestikilpailussa, jossa hänen joukkueensa teki uuden Intian ennätysajan 3:26,89. Joukkue sijoittui oman alkueränsä kolmanneksi. Kaur osallistui myös vuoden 2008 olympialaisiin, joissa hänen joukkueessaan juoksivat lisäksi Sathi Geetha, Chitra Soman ja Mandeep Kaur. Joukkue kellotti ajan 3:28,83 ja sijoittui seitsemänneksi omassa alkuerässään.

Dohassa, Aasian kisoissa 2006 Manjeet johti joukkueensa 4 × 400 metrin viestin voittoon. Aiemmin samoissa kisoissa hän sijoittui myös hopealle yksittäisen kilpailun 400 metrin juoksussa. Kilpailun voitti kazakstanilainen Olga Tereshkova. Vuonna 2005 hänelle myönnettiin Arjuna-palkinto saavutuksistaan intialaisen yleisurheilun eteen.

Kaur voitti Kansainyhteisön kisoissa 2010 kultamitalin 4 × 400 metrin viestimatkalla. Joukkueeseen kuuluivat myös Mandeep Kaur, Sini Jose ja Ashwini Akkunji.

Toukokuussa 2012 National Anti-Doping Agency (NADA) antoi Kaurille kahden vuoden kilpailukiellon suorituksia parantavien aineiden käytöstä.

Kaur on voittanut uransa aikana Kansainyhteisön kisoissa, Aasian-mestaruuskilpailuissa ja Aasian kisoissa yhteensä 12 mitalia, joiden joukossa seitsemän on kultamitalia, kolme hopeamitalia ja kaksi pronssimitalia.

Lähteet
-------

1. ↑  Official Website of Athletics Federation of India: NATIONAL RECORDS *indianathletics.org*.  21.3.2009.  Arkistoitu 5.8.2009.  (englanniksi)
2. ↑  Manjit, Seema set news marks *sportstaronnet.com*.  3.7.2007.  (englanniksi)
3. ↑  Women's 4 x 400m team sets national mark *rediff.com*.  28.6.2004.  (englanniksi)
4. ↑  Olympic Games 2004 - Results 08-27-2004 - 4x400 Metres Relay W Heats IAAF.  (englanniksi)
5. ↑  Olympic Games 2008 - Results 08-22-2008 - 4x400 Metres Relay W Heats IAAF.  (englanniksi)
6. ↑  Intense competition within the Indian team The Hindu.  Arkistoitu 9.3.2008.  (englanniksi)
7. ↑  Arjuna Award webindia123.com.  Arkistoitu 4.6.2011.  (englanniksi)
8. ↑  Commonwealth gold-medallist Manjit Kaur in doping net  16.5.2012. sports.ndtv.com.  (englanniksi)[vanhentunut linkki]


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
Logo
Vuoden 1908 Lorraine-Dietrichin keulakoriste.
**Lorraine-Dietrich** oli vuosina 1908–1934 valmistettu ranskalainen automerkki. Automerkin edeltäjä oli vuosina 1897-1908 valmistettu De Dietrich -merkkinen auto. Aiemmin rautatievaunuja valmistanut De Dietrich alkoi 1897 valmistaa autoja Ranskan Lunévillessä.

1902 de Dietrich -tehdas palkkasi myöhemmin kuuluisan Ettore Bugatin suunnittelemaan nelisylinterisen kansiventtiilimoottorin, joka tuotti 18 kW.

1920-luvun taitteessa Lorraine-Dietrich alkoi varustaa valmistamiaan autoja kansiventtiilimoottorilla, jossa oli kuusi sylinteriä. Tärkein Lorraine-Dietrich-auto oli 1923 esitelty B3-6 -malli.

Lorraine-Dietrich osallistui moniin autokilpailuihin. Vuosina 1924-1926 Le Mansin 24 tunnin ajossa Lorraine-Dietrich B3-6 Sport menestyi erinomaisesti. Lujan alustansa ja etujarrujensa ansiosta B3-6-malli oli Bentley 3.0 -loistoauton kilpailija.

Autotehtaan omistanut de Dietrich -perhe myi osuutensa yhtiöstä, joka muutti nimensä vuonna 1928 Lorraineksi.

Lähteet
-------

Mobilisti 5/2012

### Viitteet

1. ↑  Mobilisti 5/2012

Aiheesta muualla
----------------

* Franschhoek Motor Museum, Etelä-Afrikka (Arkistoitu – Internet Archive)