recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Feldberg** on tammikuussa 2009 perustettu islantilainen duo, jonka muodostavat aiemmin kolme albumia Euroopassa julkaissut muusikko Eberg eli Einar Tönsberg sekä jazzlaulaja Rósa Birgitta Ísfeld, joka on ollut islantilaisen Sometime-popyhtyeen jäsen. Eberg ja Ísfeld tapasivat yhteisen ystävän kautta, ja päättivät kutsua yhtyettään nimellä Feldberg. Yhtye kokoontui jokaisena tiistai-iltana muutaman kuukauden ajan tekemään kappaleita.

Nova Telecom -yhtiö käytti keväällä 2009 yhtyeen kappaletta *Don't Be A Stranger* mainoksessaan, jonka jälkeen kappale julkaistiin singlenä. Lisäksi kappale on mukana useilla islantilaisilla kokoelma-albumeilla. Feldbergin ensimmäinen albumi *Don't Be A Stranger* ilmestyi Islannissa lokakuussa 2009 Cod Music -levy-yhtiön kautta. Rallye-levy-yhtiö julkaisi *Don't Be A Stranger* -albumin Japanissa vuonna 2010. Feldbergin kappale *Dreamin'* on mukana ranskalaisen Kitsuné Maisonin huhtikuussa 2010 julkaistulla kokoelma-albumilla.

Vuonna 2010 pidetyssä Icelandic Music Award -tilaisuudessa Feldberg oli ehdolla vuoden kappaleen, vuoden säveltäjän sekä vuoden albumin palkinnon saajaksi. Yhtyeen *Dreamin'*-kappale voitti tilaisuudessa vuoden kappaleen palkinnon.

Diskografia
-----------

* *Don't Be A Stranger*  (2009), single
* *You And Me*  (2009), single
* *Don't Be A Stranger*  (Cod Music, 2009)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Feldberg Myspace. Viitattu 28.12.2010. (englanniksi)
2. 1 2  Feldberg Reykjavík:  IMX.  Arkistoitu 6.12.2010. Viitattu 28.12.2010. (englanniksi)
3. 1 2  Feldberg Iceland Airwaves.  Arkistoitu 30.12.2010. Viitattu 28.12.2010. (englanniksi)
4. 1 2 3  Feldberg Tónlist.is. Viitattu 28.12.2010. (islanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Yhtyeen kotisivut (englanniksi)
* Feldberg (yhtye) Last.fm:ssä (englanniksi)
* Feldberg (yhtye) Myspacessa (englanniksi)
**Airi Pirjo Maritta Wilmi-Rokkanen** (o.s. Wilmi, ent. Häggman, s. 8. kesäkuuta 1951 Sotkamo) on suomalainen pikajuoksija ja urheiluvaikuttaja, ammatiltaan liikunnanopettaja. Hän valmistui ylioppilaaksi vuonna 1970 ja liikunnanopettajaksi Jyväskylän yliopistosta 1973. Wilmi-Rokkanen hallitsi suomalaista naisten pikajuoksua 1970-luvulla yhdessä Riitta Salinin ja Mona-Lisa Pursiaisen kanssa.

Wilmi-Rokkanen voitti EM-hopeaa 4 × 400 metrin viestissä Roomassa 1974. 400 metrillä hän oli Montrealin olympialaisissa 1976 neljäs (aika 50,56, häviten pronssimitalin sadasosasekunnilla), EM-kisoissa Prahassa 1978 seitsemäs (52,46) ja Moskovan olympialaisissa 1980 myös seitsemäs (51,35). Pitkässä viestissä hän oli mukana Rooman lisäksi 1969 EM-kisoissa (sijoitus kahdeksas), Münchenin olympialaisissa 1972 (seitsemäs) ja Montrealin olympialaisissa 1976 (kuudes).

Wilmi-Rokkanen voitti 200 metrillä viisi (1972, 1976–1978 ja 1980) ja 400 metrillä viisi (1972, 1973, 1978–1980) Suomen-mestaruutta. Viestissä hän keräsi neljä mestaruutta. Kaikkiaan viestit ja juniorisarjat mukaan lukien Wilmi-Rokkanen voitti urallaan 51 SM-mitalia.

Urheilu-uransa jälkeen Wilmi-Rokkanen valittiin ensimmäisenä naisena vuonna 1981 Kansainvälisen olympiakomitean (KOK) jäseneksi. Hän erosi KOK:n jäsenyydestä tammikuussa 1999 laajan lahjusskandaalin yhteydessä, kun The New York Times -lehti oli uutisoinut, että hänen entinen aviomiehensä oli työskennellyt vuoden 2002 talviolympialaisten kisaisännyyden saaneelle Salt Lake Cityn hakukomitealle. Wilmi-Rokkanen itse kiisti tienneensä entisen puolisonsa työsuhteesta tai rikkoneensa KOK:n sääntöjä.

Urheilu-uran jälkeen pääasiallisena työnään Wilmi-Rokkanen on toiminut vuodesta 1991 alkaen Olarin koulun ja lukion liikunnan- ja terveystiedon lehtorina. Vuonna 2011 hän hankki myös terveystiedon aineopettajan pätevyyden. Ylipäätään liikunnanopettajana hän on toiminut vuodesta 1974 alkaen. Lisäksi hän on toiminut Espoossa liikunnan ohjaavana opettajana. Pitkän uransa ansiosta hän sai OAJ:n kultaisen ansiomitalin vuonna 2014. Wilmi-Rokkanen jäi eläkkeelle lukuvuoden 2015–2016 päätteeksi.

Seuratasolla Wilmi-Rokkanen edusti Helsingin Kisa-Veikkoja ja Sotkamon Jymyä.

Ennätykset
----------

| Laji | Tulos | Päivä | Paikka |
| --- | --- | --- | --- |
| 100 m | 11,72 | 4. syyskuuta 1976 | Helsinki |
| 200 m | 22,96 | 2. heinäkuuta 1976 | Turku |
| 400 m | 50,56 | 29. heinäkuuta 1976 | Montreal |
| 800 m | 2.19,6 | 22. syyskuuta 1968 | Heinola |

Lähteet
-------

* *Kilpakenttien sankarit*, Tammi 1992, s. 114–115
* (Arkistoitu – Internet Archive)
* 
* Pirjo Häggman Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
* Liikunnan ja Urheilun Maailma 1/99: Pirjo Häggman liitetty lahjusskandaaliin (Arkistoitu – Internet Archive)
* Liikunnan ja Urheilun Maailma 3/99: Kymmenen uuttaa KOK:n jäsentä liitetty skandaaliin

### Viitteet

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑
3. ↑   päätteeksi.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
**Ankeleenjärvi** on järvi Pieksämäen ja Juvan rajaseudulla Etelä-Savon maakunnan pohjoisosassa. Sen pinta-ala on 2,5 neliökilometriä. Etäisyys Mikkelistä on 41 kilometriä pohjoiskoilliseen.

Maantiede
---------

Ankeleenjärven pituus kaakosta luoteeseen on 2,8 kilometriä. Järven eteläosan leveys lounaasta koilliseen on noin puolitoista kilometriä, pohjoisessa järvi kaventuu noin kilometrin levyiseksi. Järven selkävedestä erkanee pohjoisessa ja kaakossa pieniä lahtia, järven eteläisin osa muodostuu rantaviivaltaan epämääräisestä lahdesta. Ankeleenjärven pohjoisosassa sijaitsee noin 20 hehtaaria laaja alue, jonka syvyys on vähintään kymmenen metriä.

Ankeleenjärven saariluku on 22. Lähes kaikki saaret sijaitsevat järven matalassa kaakkoisosassa. Saarista 5 on alle aarin laajuisia luotoja. Laajin saari on Pitkäsaari (noin 2,5 ha). Sen itäpuolella sijaitsee Kutusaari ja lounaispuolella Selkäsaaret. Niiden pinta-ala on alle hehtaarin.

Ankeleenjärven rannat ovat suurelta osin metsämaata. Itärannalla sijaitsee Ankeleen kylä. Pohjoisrannalla kohoaa Piilukanvuori, jonka korkeimmat kohdat ovat noin 35 metriä järvenpinnan yläpuolella. Järven eteläpuolella on soita (Putkonniemensuo, Kansansuo). Ankeleenjärven länsipuolella sijaitsee Haapajärveen kuuluva Etelä-Haapajärvi. Järvien välinen kannas on alle puolen kilometrin levyinen.

Ankeleenjärveen laskee Välijoki luoteesta Haapajärveltä (105,1 metriä mpy). Ankeleenjärvi laskee Isojokea koilliseen.

Ankeleenjärven vesitilavuus on 9 274 000 kuutiometriä.

Ankeleenjärvi (04.253.1.022) kuuluu Isojoen-Sahinjoen valuma-alueeseen (04.253), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen päävesistössä (04). Toinen jakovaihe on Sysmäjärven valuma-alue (04.25) ja ensimmäinen on Haukiveden–Kallaveden alue (04.2). Ankeleenjärvi on neljänneksi laajin Isojoen-Sahinjoen valuma-alueen 54:stä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Laajimmat ovat Kangasjärvi, Haapajärvi ja Nevajärvi. Ankeleenjärveä seuraa Heräjärvi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6   Ankeleenjärvi, vakavesi, Pieksämäki
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 12.12.2022.
3. ↑  Ankeleenjärvi. Järviwiki. Viitattu 12.12.2022.
4. ↑  Isojoen - Sahinjoen valuma-alue (04.253)). Järviwiki. Viitattu 12.12.2022.
**HUB logistics** on suomalainen, yksityisomisteinen logistiikka-alan yritys, joka palvelee yrityksiä useilla eri toimialoilla. HUB logistics toimii Suomessa kymmenellä eri paikkakunnalla. Yrityksen pääkonttori sijaitsee Vantaalla. HUB logistics työllistää noin 360 työntekijää eri toimipisteissä (2020). HUB logisticsin toimitusjohtaja on Joni Sundelin ja hallituksen puheenjohtaja Aarno Törmälä.

Historia
--------

HUB logistics perustettiin vuonna 1992. HUB logisticsin hallituksen puheenjohtaja Aarno Törmälä perusti yrityksen tarjoamaan laatujärjestelmien koulutusta ja konsultointia logistiikka-alan palveluyrityksille. Laatujärjestelmän tuoma näkyvyys yritysten prosesseihin ja palveluihin antoi näköalapaikan silloiseen logistiikan palvelutasoon Suomessa. Tästä kypsyi idea ulkoistettujen logistiikkapalveluiden kehittämisestä ja sisälogistiikan kokonaisvastuun ottamisesta palveluyritykselle.

Asiakastarpeiden myötä HUB logistics alkoi tuottaa logistisia palveluita aluksi huolinnan, kaupan ja teollisuuden yrityksille. 2000-luvulle saavuttaessa nähtiin selkeä tarve teollisuusyhtiöiden sisälogistiikan kehittämiselle sekä ulkoistuksille. HUB logistics nimi ja logo otettiin yhtenäiseksi brändiksi tytäryhtiöille ja palveluita lähdettiin kehittämään teknologiakeskeisesti.

Palvelut
--------

Yrityksen palveluita ovat:

* varastointipalvelut: materiaalin vastaanotto, varastointi ja lähettäminen
* sisälogistiikka: tavaran vastaanotto, hyllytys, varastointi, kuljetukset ja siirrot tuotannossa, sekä keräily ja lähettäminen
* pakkauspalvelut: puupakkausten valmistaminen, puupakkaukset mittatilaustyönä, projektipakkaaminen
* toimistusketjukonsultointi: logistiikan konsultointi, toimitusketjun hallinta, toimitusketjun optimointi
* lisäarvopalvelut: esiasennus- ja konfiguraatiopalvelut, kunnostamispalvelut, varalaitepalvelut, palautuskäsittely, kokoonpanot ja myymälädisplayt

Lähteet
-------

HUB logistics yrityksenä *hub.fi*. Viitattu 14.10.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Yrityksen verkkosivusto
Brewster F2A "Buffalo".
**Heiluritaktiikka** on eräs ilmasodankäynnin esiintymismuoto. Sen kehittäjinä voitaneen pitää Gustaf Magnussonia ja Richard Lorentzia.  Käytetty kaartotaisteluun pohjautuva taktiikka harjaantui huippuunsa jatkosodassa, kun Suomen ilmavoimat sai parempia taistelukoneita verraten talvisodan aikaisiin Fokker D.XXI:iin nähden, joilla oli kuitenkin hyvät syöksyominaisuudet. Näitä taistelukoneita olivat jatkosodan alussa saatu Brewster F2A ja Curtiss P-36 Hawk sekä sittemmin Messerschmitt Bf 109.  Curtiss "*Sussu*" Hawkin (Euroopassa: *A-75 Hawk*) kaartolennon eli liikehtimiskyvyn ominaisuuksia on pidetty jopa brittien legendaarista Spitfireä parempina.

Heiluritaktiikassa ensin pyritään saamaan korkeusetu. Sitten tehdään syöksyminen vastustajan kimppuun ja tehdään lopulta nopea irtautuminen. Tällöin tehdään heilurin asetelmaa vastaava taisteluliike. Syöksyssä saavutetaan nopeuteen liittyvää etua. Myöskin Kubanin portaat on tälle lentotaktiikalle varsin likeistä sukua, kuten myös Thach Weave. Suomalaisesta ilmataistelutavasta kehiteltiin myös ns. *parveilutaktiikka*.

Lähteet
-------

* Kauppinen, Perttu + Enkenberg, Ilkka & al: *IL Historia - Talvisota ilmassa*, Alma Media Suomi, Helsinki, 2022. ISBN: 02005-2201
* Appelsin, Ulla toim.: *Ilta-Sanomat Erikoislehti - IS Historia, Sodan Lentäjät*, Sanoma News Oy, 2011. ISBN: 002402-1105.
* Keskinen, Kalevi: *Suomen Ilmavoimien lentokoneet 1939-1972*. Tietoteos, Helsinki/Espoo. Painettu: Forssan Kirjapaino Oy, Forssa, 1977. ISBN 951-9035-21-4.

### Viitteet

1. ↑  IL Historia - Talvisota ilmassa: s. 11.
2. 1 2  IS Historia, Sodan Lentäjät: s. 40-41.
3. ↑  IL Historia - Talvisota ilmassa: s. 10.
4. ↑  IS Historia, Sodan Lentäjät: s. 8-11.
5. ↑  Keskinen, K. 1977: s. 3-4.
6. ↑   Viitattu 6.2.2023.
7. ↑   Viitattu 4.2.2023.
8. ↑   Viitattu 4.2.2023.
Alpheus Cutler
**John Alpheus Cutler** (29. helmikuuta 1784 – 10. elokuuta 1864) oli eräs varhaisista myöhempien aikojen pyhien liikkeen johtajista. Profeetta Joseph Smithin kuoleman jälkeen hän monien muiden tavoin perusti oman yhteisönsä, Kristuksen kirkon (cutlerilaiset), joka on säilynyt pienenä ryhmänä tähän päivään asti. 

Kristuksen kirkko (cutlerilaiset)
Cutler Upper Lislessä, New Yorkin osavaltiossa, 29. helmikuuta 1784. Hänen vaimonsa Lois Lathrop oli kaukaista sukua mormonismin perustajalle Joseph Smithille. Cutler liittyi Kristuksen kirkkoon, mikä oli Smithin perustaman yhteisön alkuperäinen nimi, jo kirkon perustamisvuonna 1833. Hänestä tuli pian eräs kirkon johtavista virkailijoista, joka muiden muassa otti osaa Kirtlandin temppelin suunnitteluun ja rakentamistyöhön. Nauvoon vuosina hän kuului Myöhempien Aikojen Pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkon sisäpiiriin, nk. voideltujen koorumiin, joka oli saanut vastaanottaa ensimmäisenä endaumenttiseremonian. Hieman ennen kuolemaansa 27. kesäkuuta 1844 Joseph Smith kutsui Cutlerin saarnaamaan evankeliumia laamanilaisten eli intiaanien parissa - työ, jolla katsottiin olevan tärkeä pelastushistoriallinen merkitys. 

Joseph Smithin kuoleman jälkeen Cutler pysyi ensin uskollisena kahdentoista apostolin koorumin johtajalle Brigham Youngille, joka kutsui hänet mukaansa organisoimaan pyhien muuttoa Illinoisista Kalliovuorten yli Suuren suolajärven laaksoon nykyiseen Utahiin. Cutler suostui ensiksi, mutta katsoi sitten työnsä intiaanien parissa tärkeämmäksi. Tämä johti välirikkoon hänen ja Youngin välillä. Cutler erotettiin Myöhempien Aikojen Pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkosta 20. huhtikuuta 1851. Tämän jälkeen Cutler, joka seuraajineen oli asettunut asumaan Iowaan, perusti 19. syyskuuta 1853 oman kirkon, Kristuksen kirkon, jonka jäseniä kutsuttiin cutlerilaisiksi. Cutler väitti, että Jumala oli hylännyt Myöhempien Aikojen Pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkon jo Smithin kauden loppuvaiheilla tämän "rikosten" takia, minkä johdosta kirkko tuli järjestää uudelleen. Cutler kertoi saaneensa asiaa koskevan ilmoituksen Jumalalta. Hän katsoi myös, että hänellä oli ainoana maan päällä Jumalan palauttaman pappeuden avaimet.

1860-luvun alussa cutlerilaisten luona vieraili useaan otteeseen Reorganisoidun Myöhempien Aikojen Pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkon  lähetyssaarnaajia, joiden työn johdosta useat Cutlerin seuraajat liittyivät kyseiseen kirkkoon. Heidän joukossaan oli Cutlerin oma poika Thaddeus. Cutler kuoli 10. elokuuta 1864, minkä jälkeen hänelle uskollisina pysyneet seuraajat muuttivat Minnesotaan.

Lähteet
-------

1. ↑  John Alpheus Cutler The Church of Jesus Christ of Latter-day Saint. Viitattu 28 January 2014.
2. ↑  BYU Stidies - Biographical Registers - C The Church of Jesus Christ of Latter-day Saint.  Arkistoitu 3 helmikuu 2014. Viitattu 28 January 2014.
Feidippidestä esittävä patsas Marathónaksessa.
**Feidippides** (m.kreik. Φειδιππίδης, *Feidippidēs*, "hevosta säästävä") oli antiikin kreikkalainen sanansaattaja persialaissotien aikaan 400-luvun eaa. alkupuolella.

Herodotos (n. 484–425 eaa.) kertoo *Historiateoksessa*, että ateenalaiset lähettivät Feidippideen hakemaan apua Spartasta taisteluun persialaisia vastaan. Herodotoksen mukaan Feidippides oli perillä Spartassa (225 kilometriä) seuraavana päivänä. Spartalaiset eivät voineet Karneia-juhlansa vuoksi heti lähteä ja myöhästyivät taistelusta. Ateenalaisten onnistui kuitenkin pysäyttää persialaisten eteneminen Marathonin taistelussa. Taistelun jälkeen ateenalaiset palasivat juosten kotiin varmistaakseen, ettei Persian laivasto hyökkää Ateenaan. 

Myöhemmissä versiossa kaksi juoksumatkaa on sekoitettu toisiinsa: Plutarkhos (n. 46–120) siteerasi tutkielmassaan *Ovatko ateenalaiset maineikkaampia sodassa kuin viisaudessa* sittemmin kadonnutta Herakleides Pontoslaisen (n. 387–312 eaa.) teosta, jossa Thersippos-nimisen juoksijan kerrottiin juosseen Marathonista Ateenaan kertomaan voitosta ja kuolleen saavuttuaan perille. Lukianos (n. 125–180) kertoi saman version, mutta hän oli vaihtanut nimen taas Feidippideeksi. Herodotos kirjoitti Marathonin taistelusta 30–40 vuotta sen jälkeen, joten on mahdollista, että hänen kertomuksensa perustuu tositapahtumiin. Pierre de Coubertin ja muut nykyaikaisen olympialiikkeen perustajat pohjasivat modernin maraton-juoksun Robert Browningin vuonna 1879 kirjoittamaan runoon *Feidippides,* jossa matka oli taas Marathonista Ateenaan.

Feidippideen juoksun pohjalta järjestetään Spartathlon -ultrajuoksukilpailua, jonka matka noin 246 kilometriä.

Aiheesta muualla
----------------

* Pesonen, Hannu: Vanha myytti maratonin synnystä on virheellinen – kuninkuusmatka syntyi oikeasti ammattilaisen ultrajuoksusta *Helsingin Sanomat*.  14.7.2022. Viitattu 29.7.2022.
| "Heilutaan"Tiktak |
| --- |
| Singlen "Heilutaan" kansikuva |
| Singlen tiedot |
|  Albumilta | *Ympyrää* |
|  Äänitetty  | 2003 |
|  Julkaistu | 7. toukokuuta 2004 |
|  Tuottaja(t) | Teropekka Virtanen |
|  Tyylilaji | Pop rock |
|  Kesto | 03.23 |
|  Levy-yhtiö | Universal |
| Tiktakin muut singlet |
| "Tuuleksi taivaanrantaan"2003 | "Heilutaan"2004 | "Rannaton"2004 |

**Heilutaan** on Tiktakin neljäs ja viimeinen single albumilta *Ympyrää* (2003) ja yksi Tiktakin uran tunnetuimmista kappaleista. Kappaleen on säveltänyt Teropekka Virtanen ja sanoittanut E. Sarmo. Singlen paras sijoitus Suomen singlelistalla on **#7** ja se oli listalla yhteensä 12 viikkoa. *"Heilutaan"*-kappaleessa soittavat Tiktakin jäsenten lisäksi Heikki Pahto (tenori- ja baritonisaksofoni, huilu), Teemu Mattson (trumpetti, flyygelitorvi) ja Vesa-Matti Mattson (pasuuna).

Tiktakin *Hei me soitetaan... oikeesti!* -DVD:llä on *"Heilutaan"*-kappaleen musiikkivideo ja karaokevideo.

Kappaleet
---------

Maxi-Single
1. Heilutaan – 3.23
2. Tuuleksi taivaanrantaan (live) – 4.27
3. Ympyrää (live) – 2.49
4. Heilutaan (karaokeversio) – 3.23

Promosingle
1. Heilutaan – 3.23

Lähteet
-------

1. ↑  TikTak: Heilutaan Musiikkituottajat ry.
2. ↑  Discogs: TikTak - Heilutaan Discogs.
Ankkapuisto ja Ankkalammet.
**Ankkapuisto** (Ankkalammet) (aiemmalta nimeltään *Korson keskuspuisto*) on Vantaan koillisosassa Korson kaupunginosassa sijaitseva laaja puisto.

Vuoteen 2014 asti Ankkapuisto oli virallisissa kartoissa Keskuspuisto. Ankkapuistoa on kunnostettu vaiheittain vuodesta 2016 asti. Lammet on ruopattu ja Rekolanojan neljä siltaa uusittu. Kesällä 2021 puistoon rakennettiin pysäköintialue ja lähiliikuntapaikka. Lähiliikuntapaikka käsittää petankkikentän ja ulkokuntoilulaitteita. Kunnostus valmistui syksyllä 2021. Ankkapuiston ensimmäinen vaihe maksoi 1,3 miljoona euroa ja toinen vaihe 800 000 euroa.

Ankkapuistossa järjestettiin vuosina 1987–2010 rock-festivaali Ankkarock.

Lähteet
-------

1. ↑  Letterbox: Korson Ankkapuistoon petankkikenttä ja kuntolaitteita *Newsbox.fi*.  2.3.2021. Viitattu 12.1.2023.
2. ↑  Armi Suojanen: Korson Ankkapuiston kunnostus on melkein valmis – ulkoilijat suitsuttavat: "Huippu paikka!" *Vantaan Sanomat*.  30.8.2020. Viitattu 12.1.2023.
3. ↑  Terhi Kinnunen: Ankkarock alkoi bileistä lammella *Helsingin Sanomat*.  2014. Viitattu 6.2.2023.
PIrkan Pirtti
**Pirkan Pirtti** on Pirkkalassa sijaitseva juhlatalo. Pirkan Pirttiä isännöi nykyään Pirkkalan Pirkat ry, joka vuokraa sitä juhla- kokous- yms tarkoituksiin.

Historiaa
---------

Pirkkalan Suojeluskunta oli rakentanut 1925 Kyöstin ja Sankilan alueiden rajalle Lauri ja Elli Sankilan suusanallisesti suojeluskunnan käyttöön antamalle tontille talkoovoimin pavinljonkityyppisen rakennuksen paikallisjärjestön harjoitusten ja kokoontumisen keskuspaikaksi. Rakennukseen saatiin 1930-luvulla ravintolatilat, jolloin paikka kiinnosti myös huvitilausuuksien pitäjiä. Pinnistys (myöhemmin Pinnistäjät ja Pirkkalan Pirkat) oli ahkera vuokraaja. Viereistä peltoaukeaa käytettiin urheilukisailuihin. Sotien aikaan talosta hoidettiin tähystystoimintaa katolle rakennetusta tähystystornista. Jatkosodan aikaan taloa käytettiin haavoittuneiden toipilaskotina paikallisten lottien voimin.

Marraskuussa 1944 eduskunta lakkautti Neuvostoliiton vaatimuksesta suojeluskuntajärjestön. Järjestön omaisuuden uudelleenjärjestelyissä talo ja Haikassa sijainnut suojeluskunnan tontti myytiin Pinnistäjille yhden markan hintaan.

Pirkan Pirtti on museoviraston nimeämä suojelukohde. Talo on liikunta- ja kulttuurikäytössä.

Lähteet
-------

* Turunen, Johannes 1995: Pirkat, porkat ja Piikkarit

Aiheesta muualla
----------------

* 

* (Arkistoitu – Internet Archive)
*Tämä artikkeli kertoo yleisurheilijasta. Taiteilija Henry Ericsson oli eri henkilö.*

**Knut Henry Eriksson** (23. tammikuuta 1920 Krylbo, Ruotsi – 8. tammikuuta 2000 Gävle) oli ruotsalainen yleisurheilija ja 1 500 metrin olympiavoittaja Lontoossa 1948.

Eriksson aloitti uransa seiväshyppääjänä, mutta joutui eräässä seuraottelussa juoksemaan 1 500 metriä varamiehenä ja päätti vaihtaa lajia.

Eriksson otti osaa EM-kisoihin 1946 Oslossa ja sai hopeaa 1 500 metrillä maanmies Lennart Strandin voittaessa. Vuoden 1947 Ruotsin mestaruuskilpailuissa Strand ja Eriksson kävivät tiukan loppukirikamppailun Strandin voittaessa uudella maailmanennätyksellä 3.43,0. Eriksson oli toinen uransa parhaaksi jääneellä ajalla 3.44,4.

Lontoon olympialaisissa Strand oli ennakkosuosikki. Finaalipäivänä sää oli kurja ja kilpailu käytiin rankkasateessa vettyneellä radalla. Runsas kierros ennen maalia Eriksson ja Strand repäisivät itsensä eroon muusta joukosta ja viimeisen kierroksen alkaessa he olivat jo toistakymmentä metriä edellä kolmantena ollutta Hollannin Wim Slijkhuisia. Viimeisessä kaarteessa Strand yritti ohittaa johdossa ollutta Erikssonia, mutta turhaan. Eriksson voitti Strandin noin puolella sekunnilla olosuhteisiin nähden hyvällä ajalla 3.49,8.

Eriksson oli mukana Gefle IF:n 4 × 1 500 metrin ja 4 × mailin maailmanennätyksen juosseissa joukkueissa.

Kun vuoden 1956 olympialaisten ratsastuskilpailut järjestettiin Australian karanteenimääräysten takia Tukholmassa, Eriksson oli yksi kolmesta olympiatulen sytyttäjästä.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

* 800 m 1.52,5
* 1 500 m 3.44,4
* 2 000 m 5.13,6
* 3 000 m 8.16,8
* 5 000 m 14.40,0

Lähteet
-------

* Hannus, Matti;: *Yleisurheilu: Tuhat tähteä*. WSOY, 1983. ISBN 951-0-11900-8.

### Lähteet

1. ↑  Henry Eriksson *Olympedia*. Viitattu 2.9.2021. (englanniksi)

  

Miesten 1 500 metrin juoksun olympiavoittajat

|  |
| --- |
| 1896: Edwin Flack |
1900: Charles Bennett |
1904: James Lightbody |
1908: Melvin Sheppard |
1912: Arnold Jackson |
1920: Albert Hill |
1924: Paavo Nurmi |
1928: Harri Larva |
1932: Luigi Beccali |
1936: John Lovelock |
1948: Henry Eriksson |
1952: Joseph Barthel |
1956: Ronald Delany |
1960: Herb Elliott |
1964: Peter Snell |
1968: Kipchoge Keino |
1972: Pekka Vasala |
1976: John Walker |
1980: Sebastian Coe |
1984: Sebastian Coe |
1988: Peter Rono |
1992: Fermín Cacho |
1996: Noureddine Morceli |
2000: Noah Ngeny |
2004: Hicham el-Guerrouj |
2008: Asbel Kipruto Kiprop |
2012: Taoufik Makhloufi |
2016: Matthew Centrowitz |
2020: Jakob Ingebrigtsen |


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
**Henry Draper -luettelo** eli **Harvardin luokittelu** eli **HD-luettelo** (tunnus **HD**) on alun perin 225 300 tähteä käsittänyt tähtiluettelo, jossa on merkittynä jokaisen tähden sijainti ja spektriluokka. Luettelon laati Annie Cannon yhdessä työtovereidensa kanssa Edward Pickeringin valvonnassa, ja se julkaistiin ensi kerran vuosina 1918–1924. Se nimettiin Henry Draperin mukaan, koska tämän leski oli rahoittanut luettelon laatimisen.

Henry Draper -luettelossa oleville tähdille on annettu oma tunnus, joka on muotoa *HD numero*. Tähtien numerointi on tehty kasvavan rektaskension mukaisessa järjestyksessä 1900.0-epookin sijainnin perusteella. HD-designaatioita käytetään usein tähdillä, joilla ei ole Bayerin tai Flamsteedin designaatiota.

Vuonna 1949 luetteloa laajennettiin käsittämään yhteensä 359 083 tähteä. Laajennusosa sai lyhenteen HDE (*Henry Draper Catalogue Extension*), mutta yleensä myös laajennusosan sisältämiin tähtiin (numerot 225331–359083) käytetään HD-tunnusta. Luettelo sisältää tähdet aina magnitudiin +9 saakka. Se käsittää koko taivaan, ja se oli ensimmäinen merkittävä tähtien spektriluokat sisältävä tähtiluettelo.

Lähteet
-------

1. ↑  Draper Catalogue Tähtitiede:Henry Draper Catalogue,[vanhentunut linkki] Tieteen termipankki 6.10.2016
**Henry Creamer** (21. kesäkuuta 1897 – 14. lokakuuta 1930) oli yhdysvaltalainen sanoittaja, laulaja ja vaudeville-esiintyjä.

Creamer syntyi Richmondissa, Virginiassa, ja työskenteli newyorkilaisessa musiikkiyhtiössä ennen vaudevilleuraansa. Myöhemmin hän ryhtyi laulajaksi ja tanssijaksi ja kiersi Yhdysvaltoja ja Eurooppaa vaudeville-esityksissä. Hän työskenteli paljon pianisti Turner Laytonin kanssa. Creamer ja Layton kirjoittivat muun muassa kappaleet "After You’ve Gone" (1918) ja "Way Down Yonder in New Orleans" (1922) sekä suositun Broadway-näytelmän *Strut Miss Lizzie* (1922). Fred Astaire ja Ginger Rogers esittivät "Way Down Yonder in New Orleansin" vuoden 1939 elokuvassa *Tanssin kuningaspari*. Vuonna 1924 Layton muutti Englantiin. Creamer sanoitti pianisti James P. Johnsonille muun muassa vuoden 1926 kappaleen "Alabama Stomp" ja Ruth Ettingin vuonna 1930 hitiksi tekemän "If I Could Be with You".

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Joslyn Layne: Henry Creamer *Allmusic*. Viitattu 16.8.2010. (englanniksi)
2. ↑  Thomas L Morgan: Henry Creamer & Turner Layton *Jass.com*.  Arkistoitu 25.5.2017. Viitattu 16.8.2010. (englanniksi)
3. 1 2  Sandra Burlingame: Henry Creamer *JazzBiographies.com*.  Arkistoitu 24.11.2010. Viitattu 16.8.2010. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Suomi (KANTO)
* Belgia
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC

 |

 |
**Humen haarukka** on skotlantilaisen filosofin David Humen teoksessaan *Tutkimus inhimillisestä ymmärryksestä* esittelemä erottelu, joka jakaa ihmisjärjen objektit kahteen luokkaan: ideoiden suhteisiin ja tosiasioihin. Ideoiden suhteita koskevat väitteet ovat aina intuitiivisesti ja demonstratiivisesti varmoja. Tällaisia väitteitä tutkivia tieteitä ovet muun muassa logiikka, algebra ja geometria. Humen esimerkki ideoiden suhteita koskevasta lauseesta on: "Hypotenuusan neliö on yhtä suuri kuin sivujen neliöiden summa." Tosiseikkoja koskevat väitteet sen sijaan eivät ole intuitiivisesti tai demonstratiivisesti varmoja, sillä niiden vastakohta on mahdollinen, toisin sanoen tosiseikkaa koskevan väitteen vastakohta ei ole sisäisesti ristiriitainen. Tosiseikkoja koskevat väitteet kuvaavat materiaa ja aistimaailmaa. Humen esimerkki tällaisesta väitteestä on: "Aurinko ei nouse huomenna".

David Humen mukaan mikään tosiseikkoihin perustuva väite ei perustu järkeen vaan tottumukseen, eli kokemukseen. 
Esimerkiksi: ihmisellä on tieto siitä, että aurinko nousee huomenna. Tämä on tosiseikkoja koskeva väite. Tämä ihminen ei kuitenkaan pysty todistamaan vääräksi väitettä, että huomenna aurinko ei nouse. Humen mukaan hän kuitenkin uskoisi, että aurinko nousee huomenna, sillä tämä ihminen on huomannut joka aamu tähän päivään mennessä, että aurinko on noussut. Tämä tieto perustuu siis kokemukseen. Humen mukaan ihminen ei voi saada a priorista tietoa auringon noususta, vaan hän pystyy saamaan ainoastaan kokemuksella tietoa siitä. Ideoiden relaatiota koskevilla väitteillä ei siis ole yhteyttä tosiseikkoja koskeviin väitteisiin.

Katso myös
----------

* Analyyttinen ja synteettinen
* A priori ja a posteriori

Lähteet
-------

* Hume, David: *An Enquiry concerning Human Understanding*, s. 108. Edited by Tom Beauchamp. New York: Oxford University Press, 1999. ISBN 0-19-875248-2. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑   Viitattu 27.3.2014.
2. 1 2 3  Nicholas Fearn: *Miten ajatella kuin filosofi*, s. 84 – 89. Art house. ISBN 951-884-377-5.
3. ↑   Viitattu 26.3.2014. (englanniksi)
**Uuno Harald Hakola**, vuoteen 1936 **Skog** (6. kesäkuuta 1909 Lestijärvi – 1. elokuuta 2002) oli suomalainen liikennöintialan yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai liikenneneuvoksen arvonimen.

Hakolan vanhemmat olivat maanviljelijä, leipuri Erik Edvard Skog ja Vera Maria Östermark ja puoliso vuodesta 1937 opettaja Saima Siviä Viikari. Hakola kävi kansakoulun ja kaksi vuotta maamieskoulua. Henkilöautoliikenteen hän aloitti vuonna 1926 ja hankki ensimmäisen oman autonsa liikennöintikäyttöön vuonna 1929. Linja-autoliikennöitsijänä Hakola toimi vuodesta 1936, yhdessä serkkunsa Urho Lintisen kanssa. Talvisotaan ja jatkosotaan osallistunut Hakola aloitti vuonna 1945 kokonaan oman yrityksen, hankkien sille sekä linja-autokalustoa että liikennöintireittejä. Yritys harjoitti myös tilausajoja kotimaassa ja ulkomailla ja Hakola olikin perustamassa jo 1950-luvulla Suomen ensimmäisiä bussimatkailuun erkoistuneita matkatoimistoja. Hakolan yrityksestä kasvoi suurimpia Keski-Pohjanmaalla. Liikenneneuvoksen arvonimen vuonna 1969 saaneella Hakolalla oli myös useita luottamustehtäviä. Yrityksensä toimitusjohtajan tehtävästä hän siirtyi hallituksen puheenjohtajaksi vuonna 1975. Hakola lahjoitti puolisoineen 1977–1978 alkupääoman Suomen Kulttuurirahastolle nimikkorahastoa varten.

Lähteet
-------

1. 1 2  Uuno Hakola *Biografiasampo*. Viitattu 30.5.2022.
2. ↑  Suomen Kulttuurirahasto: Saima ja Uuno Hakolan rahasto. Liikkumaan on ihminen luotu. Viitattu 30.5.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* *Patriootin pitkällä tiellä*, 2001, Aaro Marjakangas
**Piána** (kreik. Πιάνα) on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Trípolin kuntaan, Arkadian alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen. Aiemmin kylä kuului Fálanthoksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Trípolin kunnan Fálanthoksen kunnallisyksikköön. Piána muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Πιάνας, *Topikí Koinótita Piánas*). Kylän väkiluku on 70 (vuonna 2011).

Theódoros Kolokotróniksen talo Piánan Limpovísissa.
Piánan kylä sijaitsee Maínalo-vuoren etelärinteessä noin 19 kilometriä luoteeseen Trípolin kaupungista. Läheltä virtaa Elissónas-joki. Kylän nimen katsotaan perustuvan Pan-jumalan nimeen.

Piánan tärkein kirkko on omistettu Pyhälle Georgiokselle (Pyhä Yrjö, *Ágios Geórgios*). Kylän lähellä sijaitsevat antiikin ajan Dipaian kaupungin rauniot.

Lähteet
-------

1. 1 2  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 25.12.2013. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. 1 2  Piana *Travel Tripolis*.  Arkistoitu 28.10.2019. Viitattu 20.5.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Piana** Wikimedia Commonsissa
**Katri Niemelä** (s. 4. tammikuuta 1972 Oulu) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelasi naisten SM-sarjassa kuusi kautta ja kuului myös Suomen maajoukkueeseen. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä.

Niemelä edusti naisten SM-sarjassa Tampereen Ilvestä kaudella 1991–1992 sekä Oulun Kärppiä 1994–1997 ja 1998–2000. Hän pelasi SM-sarjassa 102 runkosarjaottelua, joissa hänen tehopisteensä ovat 39 + 30 = 69, sekä 23 pudotuspeliä tehopistein 3 + 1 = 4. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuonna 1992 ja saavutti yhden SM-hopean. Ennen SM-sarjaan siirtymistään hän pelasi I divisioonaa Raahen Kiekko-Vesan joukkueessa.

Suomen maajoukkueessa Niemelä pelasi 11 maaottelua ja sai niissä kolme syöttöpistettä. Hän 
voitti EM-kultaa vuonna 1991 ja saavutti MM-pronssia vuonna 1992.

Lähteet
-------

* Kallioniemi, Riku (vt. päätoim.): *Jääkiekkokirja 2017–2018*. Jääkiekon SM-liiga Oy, 2017. ISSN 0784-3321.

### Viitteet

1. 1 2 3  Jääkiekkokirja 2017–2018, s. 529
2. 1 2 3 4 5 6 7  Katri Niemelä *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)
3. 1 2 3  Jääkiekkokirja 2017–2018, s. 350
4. ↑  Jääkiekkokirja 2017–2018, s. 216
5. ↑  Jääkiekkokirja 2017–2018, s. 321
6. ↑  Jääkiekkokirja 2017–2018, s. 320–321
**Jaime I** oli Espanjan laivaston vuonna 1914 vesillelaskettu España-luokan taistelulaiva.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: España-luokka*
Alus tilattiin Sociedad Española de Construcción Navalin telakalta Ferrolista, missä köli laskettiin 5. helmikuuta 1912. Alus laskettiin vesille 21. syyskuuta 1914 ja se otettiin palvelukseen 20. joulukuuta 1921.

Palvelus
--------

Alus muodosti sisaralustensa kanssa Espanjan laivaston 1. laivueen. 1920-luvun alkupuoliskon alus tuki riffisodassa Marokossa taistelevia maavoimia. Alus vaurioitui rannikkopatterien tulessa vuonna 1924.

Espanjan sisällissodassa alus kuului tasavaltalaisten laivastoon. Alus vaurioitui 13. elokuuta 1936 Malagassa ilmahyökkäyksessä, jolloin keulan läpäissyt pommi aiheutti vähäisiä vaurioita. Alus joutui uudelleen ilmahyökkäykseen 21. toukokuuta 1937 ollessaan Cartagenassa telakalla. Alukseen osui kolme pommia, jotka kuitenkin aiheuttivat vain vähäisiä vaurioita. Alus tuhoutui 17. kesäkuuta Cartagenassa sisäisessä räjähdyksessä, joka aiheutti tulipalon. Alus palautettiin kelluvaksi, mutta se todettiin myöhemmin korjauskelvottomaksi. Alus poistettiin alusluettelosta 3. heinäkuuta 1939 ja romutettiin vuonna 1941.

Vuonna 1940 aluksen kaikki tykit oli siirretty maihin. Etu- ja takakannen kaksoistornit sijoitettiin Gibraltarinsalmen rannikkopattereiksi D9 ja D10 El Vigiaan ja Casqueteliin lähelle Tarifaa. Patterit hylättiin vuonna 1985. Aluksen loput tykit sijoitettiin yksittäin eri linnakkeisiin.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Spanish battleship Jaime I

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1906–1921*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1985. ISBN 0-85177-245-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Gardiner 1985 s. 378

*España*-luokan taistelulaivat

|  |
| --- |
| *España* - *Alfonso XIII* - *Jaime I* |
| Edeltäjä: *Pelayo* – Seuraaja: Reina Victoria Eugenia -luokka |
Dmanisin kaivauksia.
**Dmanisi** (georg. დმანისი, vuosina 1921–1947 *Baškitšeti*, georg. ბაშკიჩეთი) on kaupunki Dmanisin piirikunnassa Kvemo Kartlin hallintoalueella Georgiassa. Kaupungissa on vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 3 400 asukasta, ja se on piirikuntansa pääkaupunki.

Dmanisi tunnetaan erityisesti arkeologisista kaivauksistaan, jotka sijaitsevat Dmanisin historiallisen keskiaikaisen kylän alueella Mašavera- ja Pinezauri-jokien yhtymäkohdassa nyky-Dmanisin ulkopuolella. Kaivaukset ovat olleet käynnissä vuodesta 1936, ja niiltä on löydetty keskiaikaisen esineistön lisäksi esihistoriallisten eläinten ja ihmisten fossiileja. Vuonna 1991 Dmanisista löytyi esihistoriallisen ihmisen leuka ja vuonna 1999 kaksi kalloa, jotka ajoitettiin 1,7–1,8 miljoonan vuoden ikäisiksi. Paikalta löydetyt työkalut kuuluivat Oldowan-kulttuuriin. Löydöillä oli suuri merkitys paleoantropologialle ja ihmisen evoluution historialle, sillä ne olivat vanhin esimerkki *Homo-suvun* edustajista Euraasian alueella. Ne ovat lähes miljoona vuotta vanhempia kuin seuraavat uudemmat löydöt. Aluksi tutkijat pitivät löytöjä *Homo ergasterin* fossiileina, mutta niiden on esitetty olevan aikaisemman *Homo habiliksen* ja myöhemmän *Homo erectuksen* välimuodon *Homo georgicuksen* edustajia. Paikalta on myöhemmin kaivettu esiin lisää fossiileja.

Dmanisi oli keskiajalla merkittävä keskus kauppareittien yhtymäkohdassa. Kaivausten lisäksi Dmanisissa on 500-luvulla rakennettu Dmanisi Sionin katedraali, jossa on säilynyt vanhoja kaiverruksia sekä pyhimyksiä esittäviä freskoja. Giorgi IV:n kaudella 1200-luvulla rakennettu kirkon lisäosa on runsaasti koristeltu.

Lähteet
-------

1. 1 2  Visit Georgia: Archaelogy *georgianholidays.com*.  Arkistoitu 30.9.2007. Viitattu 24.8.2007.
2. ↑  Georgian skull's link to our past BBC News. Viitattu 24.8.2007.
3. ↑  Pat Shipman: Doubting Dmanisi American Scientist.  Arkistoitu 5.8.2007. Viitattu 24.8.2007.
4. ↑  Dmanisi Department of Tourism and Resorts. Viitattu 24.8.2007. [vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Dmanisi** Wikimedia Commonsissa
**Magoúla** (kreik. Μαγούλα) on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Spártin kuntaan, Lakonian alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen. Kylän väkiluku on 1 415 (vuonna 2011).

Magoúlan kylä sijaitsee kaksi kilometriä länteen Spártin kaupungista ja voidaan nykyisin nähdä sen esikaupunkina. Kylä on rakennettu noin 240 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Magoúla muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Μαγούλας, *Topikí Koinótita Magoúlas*), johon kuuluu varsinaisen Magoúlan kylän lisäksi Sanatórion kylä. Koko yhdyskunnan väkiluku on 1 518.

Aiemmin kylä kuului Mystráksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Spártin kunnan Mystráksen kunnallisyksikköön. Kylä oli lakkautetun Mystráksen kunnan kuntakeskus.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. ↑  Μαγούλα *Buk.gr*. Viitattu 4.10.2021.
3. ↑  Μυστράς Δήμος Σπάρτης. Viitattu 4.10.2021.
Djurgårdslinjenin raitiovaunu Norrmalmstorgetilla.
Alkärrshallen, Djurgårdslinjenin vaunuhalli.
**Djurgårdslinjen** on linjanumerolla 7N ajettava museoraitiovaunulinja Tukholmassa Ruotsissa. Linja lakkautettiin lähes kaikkien muiden Tukholman raitiovaunulinjojen kanssa oikeanpuoleiseen liikenteeseen siirtymisen yhteydessä vuonna 1967, mutta otettiin käyttöön museoraitiovaunulinjana kesäkuussa 1991. Linjaa liikennöi aatteellinen yhdistys Svenska Spårvägssällskapet. Tukholman paikallisliikenneyhtiö Storstockholms Lokaltrafik SL on vuodesta 2004 lähtien omistanut infrastruktuurin, mutta ei itse raitiovaunuja.

Linjan reitti on Norrmalmstorgetilta Skansenille. Aikaisemmin toinen päätepysäkki oli Waldemarsuddessa. Sitä liikennöidään huhtikuun alusta joulukuun loppuun, kesäkuusta elokuuhun päivittäin. Käytössä olevat raitiovaunut ovat peräisin pääasiassa Tukholmasta, mutta muutamia on myös Göteborgista ja Oslosta. Vaunujen valmistusaika vaihtelee 1900-luvun alusta 1950-luvun loppuun. Liikenteessä on myös kahvilavaunu. Nykyinen linja kulkee osittain samaa reittiä kuin historiallinen vuonna 1877 liikennöinnin aloittanut Djurgårdslinjen. 

SL:n matkustuskortit käyvät maksuksi Djurgårdslinjenillä, mutta SL:n kupongit eivät. Elokuussa 2010 on aloitettu säännöllinen liikenne linjanumerolla 7 Waldemarsuddesta Sergelin torille. 

| Linja | Osuudet | Pituus | Pysäkkejä |
| --- | --- | --- | --- |
| **7N** | Norrmalmstorg – Skansen | 2,9 km | 8 |
|

Aiheesta muualla
----------------

* Svenska Spårvägssällskapet – Djurgårdslinjen nr 7 (Arkistoitu – Internet Archive)
* Swedish Tramway Society – The Djurgården line no 7 (Arkistoitu – Internet Archive)

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Djurgårdslinjen**.
Tukholman julkinen liikenne

|  |  |
| --- | --- |
| Metro, paikallisjuna | 
* Tukholman metro
* Tukholman paikallisjuna
* Roslagsbanan
* Saltsjöbanan

 |
| Pikaraitiotie, raitiotie | 
* Poikittaisrata
* Nockebybanan
* Lidingöbanan
* Spårväg City
* Djurgårdslinjen

 |
| Lentokenttäkuljetus | 
* Arlanda Express
* Flygbussarna

 |
| Vastuuorganisaatiot | 
* Storstockholms Lokaltrafik
* Waxholmsbolaget

 |
**Magnus Erik von Knorring** (s. 1957 Porvoo) on suomenruotsalainen rahoitusalan vaikuttaja.

Ura
---

Magnus von Knorring, koulutukseltaan kauppatieteiden maisteri, on Fondita Rahastoyhtiö Oy:n hallituksen puheenjohtaja. Magnus von Knorring aloitti uransa Turunmaan ja Ahvenanmaan Säästöpankkiyhdistyksen markkinapäällikkönä 1985–1987. 1987–1989 hän toimi Säästöpankkien Keskus-Osake-Pankin (Skop) talousjohtajana. 1989–1991 von Knorring toimi Nordbanken Finland Oy:n pankinjohtajana ja hallituksen jäsenenä. 

1991 von Knorring oli mukana perustamassa ruotsalaisen Carnegie Investment Bank Suomen sivuliikkeen  ja hän toimi Carnegie Fondkommission Finlandin toimitusjohtajana 1991–1997. 1995–1997 hän oli Carnegie-konsernin osakas ja hallituksen jäsen.

1997 Magnus von Knorring oli mukana perustamassa Fondita Rahastoyhtiö Oy:n ja on siitä lähtien yhtiön osaomistaja.

Muut tehtävät
-------------

* hallituksen jäsen, Suomiruotsi Seura 1986–
* klubimestari, Helsingin Pörssiklubi 1995–2003
* konventin jäsen, Johanniter-Ridderskapet i Finland 1995–2009
* hallintoneuvoston jäsen, Helsingin Arvopaperipörssi 1995

Yksityiselämä
-------------

Magnus von Knorring on vuodesta 1981 lähtien naimisissa Åsa von Knorringin (o.s. Nordström) kanssa ja heillä on kolme tytärtä.

Lähteet
-------

1. ↑  Vem och vad 2010, sivu 354
2. ↑  Tid Media: Magnus von Knorring - Loviisasta finanssimaailman huipulle. Tid Media *tid.fi*.  Arkistoitu 18.11.2017. Viitattu 8.11.2017.
**Djélébou** on maalaiskunta Kayesin alueen Kayesin piirissä Malissa. Sen keskuskylä Aourou sijaitsee Djéléboujoen varrella noin 65 kilometriä Kayesista pohjoiseen. Kunnassa on 23 600 ja keskuskylässä 5 000 asukasta (vuonna 2009).

Maantiede ja ilmasto
--------------------

Djéléboun kunnan pinta-ala on 908,6 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Kayesin piirin Karakoron, idässä Koussanén ja etelässä Bangassin ja Guidimakan Keri-Kaffon kuntiin sekä lännessä Mauritaniaan.

Alue on etupäässä tasankoa, joka rajoittuu idässä kohoavaan ylänköön. Tärkein vesistö on noin neljän kuukauden ajan virtaava Djélébou, joka laskee Mauritanian rajan muodostavaan Senegalin sivujokeen Karakoroon. Kasvillisuus on ihmisen toiminnasta kärsinyttä savannia.

Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Vuotuinen sademäärä on 400–600 millimetriä. Sadekausi kestää kesäkuusta lokakuuhun ja kuiva kausi marraskuusta toukokuuhun. Sadekauden keskilämpötila on noin 25 ja harmattan-tuulen leimaaman kuivan kauden 40–45 astetta.

Asutus
------

Entisestä Aouroun arrondissementista vuonna 1996 erotettuun kuntaan kuuluu 11 kylää. Asukkaista yli 90 % on soninkeja. Lisäksi on fulbeja, maureja ja bambaroita. Vallitseva uskonto on islam.

Liikenne, talous ja palvelut
----------------------------

Kunnan liikenneyhteydet ovat heikot. Kuivana aikana on autoliikennettä Kayesiin ja Mauritaniaan.

Seudun pääelinkeino on maatalous. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, maapähkinä, lehmänpapu ja maissi. Puutarhaviljely tuottaa vihanneksia ja juureksia. Karjanhoito perustuu laiduntamiseen ja transhumanssiin. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, hevoset, aasit ja siipikarja. Lisäksi hyödynnetään metsiä ja harjoitetaan pienimuotoista kaupankäyntiä.

Kunnassa toimii kymmenen alakoulua, kuusi yläkoulua ja viisi koraanikoulua (vuonna 2008). Noin 80 % alakouluikäisistä saa jonkinlaista opetusta. Terveydenhuolto käsittää neljä terveyskeskusta ja joukon muita alimman tason palveluja, jotka koulujen tavoin ovat usein maastamuuttajien rahoittamia. Suurimmat terveysongelmat ovat malaria, iho- ja hengityselinsairaudet, ripuli ja aliravitsemus. Vesihuolto käsittää periaatteessa riittävän määrän kaivoja, porakaivoja ja vesijohtoja, mutta monet turvautuvat silti heikkolaatuisiin vesilähteisiin.

Lähteet
-------

* Monographie de la commune rurale de Djélébou *wordpress.developpementlocal-sahel.org*.  2008. Viitattu 5.1.2018.

### Viitteet

1. ↑  4ème Recensement Général de la Population et de l’Habitat du Mali (RGPH). Resultats definitifs. Tome 0: Repertoire des villages *instat-mali.org*.  2013.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 5.1.2018.
2. ↑  Monographie, s. 12.
3. ↑  Monographie, s. 13–15.
4. ↑  Monographie, s. 13.
5. ↑  Monographie, s. 15.
6. ↑  Monographie, s. 34–35.
7. ↑  Monographie, s. 53.
8. ↑  Monographie, s. 40–51.
9. ↑  Monographie, s. 32–33, 55–65.
10. ↑  Monographie, s. 35–36.
**Pižinjoki** (ven. Обжанка, Обжа, *Obžanka, Obža* ) on Venäjällä karjalan tasavallan Aunuksen kansallinen piirissä 26 kilometriä pitkä joki, joka laskee Laatokkaan.

Joen kulku
----------

Joki alkaa Segežanjärven luoteisrannasta. Järvi sijaitsee Leningradin alueen ja Karjalan tasavallan rajalla Syvärin ja Pižinjoen valuma-alueiden vedenjakajalla. Järven itäiseltä rannalta alkaa toinen laskujoki Segežanjoki, joka on Syvärin sivu-uoma. Pižinjoen ympäristö on alavaa soistunutta metsäaluetta. Alueen suot on ojitetut ja joella on lukuisia sivu-uomia, jotka ovat suo-ojien valtaojia. Joki virtaa luodetta kohti ja saapuu puolivälin jälkeen pieneen Pižin kylään, jonka läpi se virtaa. Kylästä on enää viisi kilometriä Laatokan rantaan. Joen alajuoksun maasto on suota. Joen uoma putoaa 20 metriä noin 26 kilometrin matkalla, jolloin kaltevuudeksi tulee 76 senttimetriä kilometriä kohti.

Valuma-alue
-----------

Joen valuma-alue on lähinnä asumatonta soistunutta ja ojitettua metsämaata, jonka kiinteä asutus keskittyy Pižin kylään. Valuma-alueen pinta-ala on 230 neliökilometriä. Valuma-alueen etelä- ja itäpuolella sijaitsee Syvärin valuma-alue ja idässä ja pohjoisessa Alavoisenjoen valuma-alue.

* Alavoisenjoen valuma-alueen alaosa vuoden 1954 kartassaAlavoisenjoen valuma-alueen alaosa vuoden 1954 kartassa
* Alavoisenjoen valuma-alueen yläosa vuoden 1954 kartassaAlavoisenjoen valuma-alueen yläosa vuoden 1954 kartassa

Lähteet
-------

### Huomioita

1. 1 2  Asia on luettu venäjänkielisen Wikipedian artikkelista ru:Сегежское (озеро).
2. 1 2  Asia on luettu vepsänkielisen Wikipedian artikkelista olo:Segežanjärvi.
3. 1 2  Asia on luettu venäjänkielisen Wikipedian artikkelista ru:Обжанка.
4. 1 2  Asia katsottu Internetin karttapalveluista kuten esimerkiksi Google Earth, GeoMixer tai ACME.

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5  Obžanka, Обжанка (Обжа) (*textual.ru*) *Venäjän valtion vesistötietokanta*. Viitattu 21.1.2022. (venäjäksi)
2. ↑  Kuusisto, Esko: Luoteis-Venäjä on vetten Venäjä.  *Vesitalous*, 2006, 47. vsk, nro 5, s. 7–10. Helsinki:  Ympäristöviestintä YVT Oy. ISSN 0505-3838. Artikkelin verkkoversio (PDF). Viitattu 19.1.2022.

Aiheesta muualla
----------------

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäiset artikkelit: ru:Обжанка & olo:Segežanjärvi
**Jennie Tourel** (oikealta nimeltään *Davidovitš*; 22. kesäkuuta 1900 Vitebsk, Venäjä – 23. marraskuuta 1973 New York, New York, Yhdysvallat) oli venäläissyntyinen, yhdysvaltalaistunut oopperalaulaja, äänialaltaan mezzosopraano. Hän opiskeli aluksi huilun- ja sitten pianonsoittoa. Hänen perheensä lähti kotimaastaan Venäjän vallankumouksen jälkeen ja asettui lähelle Gdanskia. Sieltä perhe muutti Pariisiin, jossa Tourel jatkoi pianonsoiton opiskelua ja pohdiskeli konserttipianistin uran. Hän alkoi kuitenkin ottaa laulutunteja Anna El-Tourilta ja päätti omistautua ammattimaisen laulajan uralle. Käyttöön valitsemansa sukunimen Tourel otti El-Tourin nimestä.

Tourel teki oopperadebyyttinsä Pariisissa vuonna 1931. Metropolitan-oopperassa, New Yorkissa hän esiintyi ensimmäistä kertaa toukokuussa 1937 Mignonin roolissa. Vuonna 1937 Tourel lähti Lissaboniin, josta hän lopulta muutti Yhdysvaltoihin. Hänestä tuli maan kansalainen vuonna 1946. Vuonna 1951 hän loi Baban roolin Igor Stravinskin *Hulttion tiessä* Venetsiassa. Sittemmin Tourel omistautui pitkälti resitaaleihin ja orkesterin kanssa työskentelyyn; hänen erikoisalakseen vakiintui ranskalainen ohjelmisto. Hän myös toimi opetustehtävissä New Yorkissa ja Coloradossa.

Tourelilla oli läheiset välit Leonard Bernsteiniin. Hän kuoli keuhkosyöpään Lenox Hillin sairaalassa New Yorkissa sairastettuaan myös emfyseemaa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Bach-Cantatas.com: Jennie Tourel (Mezzo-soprano)
2. ↑  Jennie Tourel | Jewish Women's Archive


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |