recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| "The Power of Love"Jennifer Rush |
| --- |
|  |
| Singlen tiedot |
|  A-puoli | "The Power of Love" |
|  Julkaistu | joulukuu 1984 |
|  Tyylilaji | pop |
|  Kesto | 06.00 |
|  Levy-yhtiö | CBS |
| muut singlet |
|  | "The Power of Love" |  |

**The Power of Love** on voimaballadi vuodelta 1984. Sen sävelsivät ja sanoittivat Günther Mende, Candy DeRouge, Jennifer Rush ja Mary Susan Applegate. Kappale julkaistiin Jennifer Rushin studioalbumilla *Jennifer Rush* maaliskuussa 1984. Seitsentuumaisena singlenä se julkaistiin joulukuussa 1984 b-puolenaan "I See A Shadow (Not A Fantasy)". Kappale on julkaistu myös 12-tuumaisena maxisinglenä. "The Power of Love" oli suurmenestys, ja siitä tuotettiin vuosina 1984–1986 useita singleversioita, joiden b-puolen kappaleet vaihtelivat, kuten myös kansitaide.

Kiihkeästä ja intohimoisesta rakkaudesta kertova "The Power of Love" merkitsi käännettä Jennifer Rushin uralla. Se nousi musiikkilistojen kärkeen Australiassa, Espanjassa, Etelä-Afrikassa, Irlannissa, Isossa-Britanniassa, Itävallassa, Norjassa ja Uudessa-Seelannissa. Kappale menestyi hyvin myös Saksassa, Sveitsissä, Alankomaissa, Belgiassa, Ruotsissa ja Suomessa.

"The Power of Love" on versioitu tiuhaan. Tunnettuja ovat muun muassa Laura Braniganin tulkinta vuodelta 1987 ja Celine Dionin tulkinta vuodelta 1993. Myös Nana Mouskouri ja Andrea Bocelli ovat levyttäneet kappaleesta omat tulkintansa. Jennifer Rush levytti kappaleesta espanjankielisen version "Si tu eres mi hombre y yo tu mujer". Kappaleesta on myös kaksi saksankielistä versiota ("Ich suche nach Liebe" ja "Du bist mein Leben") sekä portugalinkielinen ("O Amor e o Poder"), hollanninkielinen ("Land van ons twee") ja ruotsinkielinen versio ("Ängel i natt").

Lähteet
-------

1. 1 2  Jennifer Rush – The Power Of Love *Discogs.com*. Viitattu 5.1.2023. (englanniksi)
2. ↑  Jennifer Rush – Jennifer Rush *Discogs.com*. Viitattu 5.1.2023. (englanniksi)
3. ↑  The Power Of Love by Jennifer Rush *Songfacts.com*. Viitattu 5.1.2023. (englanniksi)
4. ↑  The Power of Love *Genius.com*. Viitattu 5.1.2023. (englanniksi)
5. ↑  McGinnis, Ray: The Power Of Love by Jennifer Rush *Vancouversignaturesounds.com*.  16.9. 2022. Viitattu 5.1.2023. (englanniksi)
6. ↑  Original : The Power of Love by Jennifer Rush *Secondhandsongs.com*. Viitattu 5.1.2023. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* The Power Of Love Chords by Jennifer Rush

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz release group
* MusicBrainz work

 |

 |
**Office of Hawaiian Affairs** (suom. *"Havaijilaisasioiden virasto"*, lyh. **OHA**) on havaijilainen virasto, joka perustettiin vuonna 1978. Viraston asema perustuu Havaijin osavaltion perustuslain 12. artiklaan ja virasto on osittain itsenäinen valtiovallasta. Viraston päämaja sijaitsee Iwileissa, Honolulussa.

Virasto hoitaa maata, jonka Yhdysvallat takavarikoi, ja sittemmin palautti, Havaijin kuningaskunnalta. Lisäksi OHA pyrkii parantamaan Havaijin alkuperäisväestön asemaa erilaisten terveydenhuoltoon ja opetukseen liittyvien ohjelmien avulla.

OHA:ssa päätösvaltaa käyttää valtuusto, joka koostuu yhdeksästä neljän vuoden välein vaaleilla valitusta valtuutetusta. Viraston nimestä ja toiminnan laadusta huolimatta kaikilla äänioikeutetuilla osavaltion asukkailla on oikeus äänestää OHA:n valtuuston vaaleissa. Vuoteen 2000 asti äänioikeutettuja olivat vain Havaijin alkuperäisväestöön kuuluvat henkilöt, mutta Yhdysvaltain korkein oikeus linjasi Rice v. Cayetano -tapauksessa, että äänioikeuden rajaaminen rodun perusteella on Yhdysvaltain perustuslain vastaista.

Lähteet
-------

1. ↑  State Constitution  2022. Legislative Reference Bureau. Viitattu 23.10.2022. (englanniksi)
2. 1 2 3  Office of Hawaiian Affairs 2022 election: Here's what to expect  25.7.2022. Hawai'i Public Radio. Viitattu 23.10.2022. (englanniksi)
3. ↑  About  2022. The Office of Hawaiian Affairs (OHA). Viitattu 23.10.2022. (englanniksi)
4. ↑  Office of Hawaiian Affairs Elections  2022. elections.hawaii.gov. Viitattu 23.10.2022. (englanniksi)
Yritystä perustettaessa on valittava sille sopivin ja tarkoituksenmukaisin yhtiömuoto. Valintaan vaikuttavia tekijöitä on useita.

**Perustajien lukumäärä.** Kun perustajia on vain yksi, voi toimia yksityisenä elinkeinonharjoittajana. Avoin yhtiö ja kommandiittiyhtiö vaativat vähintään kaksi yhtiömiestä. Suurelle joukolle sopivia ovat osakeyhtiö ja osuuskunta. Osakeyhtiö voi olla myös ns. yhden miehen yhtiö; tosin hallitukseen on saatava toinenkin henkilö vähintään varajäseneksi.

**Pääomatarve.** Yksityisenä elinkeinonharjoittajana toimiminen tulee kysymykseen lähinnä, jos pääomaa tarvitaan suhteellisen vähän. Runsaasti pääomaa tarvitsevilla aloilla osakeyhtiö on tavallinen.

**Vastuu.** Yksityinen elinkeinonharjoittaja vastaa koko omaisuudellaan yritystoiminnasta syntyneistä velvoitteista. Avoimen yhtiön yhtiömiehillä ja kommandiittiyhtiön vastuunalaisilla yhtiömiehillä on vastaavanlainen vastuu. Osakeyhtiössä ja osuuskunnassa osakkaan tai jäsenen vastuu rajoittuu sijoitettuun pääomaan. Tosin käytännössä yrityksen luottojen vakuudeksi saatetaan vaatia osakkaiden tai jäsenten omaisuutta tai takauksia.

**Joustavuus.** Yrittäjä itse tekee päätökset yksityisenä elinkeinonharjoittajana toimiessaan. Osakeyhtiössä on tietty pakollinen byrokratia. Osuuskunnassa päätökset tehdään jäsen ja ääni -periaatteella. Juoksevia asioita hoitamaan voidaan kaikissa yhtiömuodoissa valita toimitusjohtaja, ei kuitenkaan yksityisenä elinkeinonharjoittajana toimiessa.

**Jatkuvuus ja laajeneminen.** Jatkuvuuden kannalta yksityisenä elinkeinonharjoittajana toimiminen on kaikkein haavoittuvinta. Avoimen yhtiön ja kommandiittiyhtiön yhtiömiehen osuus on yleensä luovutettavissa, mutta edellyttää lupaa yhtiösopimuksessa tai muilta yhtiömiehiltä. Osakeyhtiössä osakkaat voivat vaihtua, samoin osuuskunnassa jäsenet.

**Voitonjako ja tappion kattaminen.** Yksityinen elinkeinonharjoittaja saa koko voiton omaan käyttöönsä, mutta vastaa yksin myös mahdollisesta tappiosta. Avoimessa yhtiössä ja kommandiittiyhtiössä yhtiömiehet sopivat voiton ja tappion perusteista. Tavallisesti kommandiittiyhtiön äänettömille yhtiömiehille maksetaan korko tilikauden alussa maksettuna olleelle panokselle, minkä jälkeen loppuosa jaetaan vastuunalaisille yhtiömiehille. Nämä jakavat myös mahdollisen tappion keskenään. Osakeyhtiön voitonjako tapahtuu tavallisesti osinkoina, tosin muitakin tapoja on. Mahdollisisia tappioita ei peritä osakkailta. Osuuskunnassa voiton eli ylijäämän käyttäminen riippuu osuuskunnan säännöistä. Voittoa voidaan jakaa esimerkiksi osuuspääoman korkona, ylijäämän palautuksena tai palkkana.

**Verotus.** Verotus on erilainen eri yritysmuodoissa. Osakeyhtiö ja osuuskunta ovat itsenäisiä verovelvollisia.

Katso myös
----------

* Yritysverotus Suomessa

Lähteet
-------

1. ↑  Yrityksen perustamisopas – Käytännön perustamistoimet. 18. p. Edita Publishing Oy, 2009. s. 20–22

Aiheesta muualla
----------------

* Yritysmuodot; tietoa yrityksen perustajalle yritysmuodon valintaan *Suomi.fi yritykselle*.  [vanhentunut linkki]

* Yritysmuodot ja vastuut (Arkistoitu – Internet Archive) *Suomen Yrittäjät*
**Muotisana** on äkkiä kielenkäytössä yleistynyt sana, jota kaikki tuntuvat käyttävät eikä ilman tulla toimeen. 

Muotisanoja on arvosteltu siitä, että ne latistavat tyyliä, ja niiden liika toistuminen vie huomiota itse asiasta. Yleensä ne myös myös mutkistavat ilmaisua, tekevät siitä epätäsmällistä ja sopivat huonosti tarkoitukseensa. Usein muotisanat syrjäyttävät selkeämmän ja havainnollisemman tavan ilmaista jokin asia. Muotisanat ja -ilmaisut eivät sinällään ole epäkelpoja, mutta niiden alkuperäinen, käyttöyhteyteensä hyvin sopiva merkitys saattaa hämärtyä.

Toisinaan ilmaus saattaa tulla muotiin yhden vaikutusvaltaisen henkilön käytettyä sitä. Esimerkiksi presidentti Urho Kekkosen kotimurteeseen kuuluva termi "jämäkkä" oli aikansa muotisana. Muotisana saattaa syntyä myös silloin, kun tiettyyn erikoisalaan kuuluvan termin merkitys laajenee. Tällainen muotisana on ollut "yhtälö".

Suomen kielen muotisanoja ja -ilmaisuja
---------------------------------------

### 2000-luku

* Haaste, haastava, haasteellinen
* Konditionaalin käyttö yhteyksissä, joihin se sopii huonosti

### 2010-luku

* Narratiivi terminä, usein poliittisten ideologioiden kärjistäminen*selvennä*

Lähteet
-------

* Iisa, Katariina, Oittinen, Hannu, Piehl, Aino: Kielenhuollon käsikirja, Yrityskirjat Oy, 1997, ISBN 952-9660-10-3
* Sivonen, Jari: Voimakas yhä voimissaan.  *Kielikello*, 2010, nro 4. Artikkelin verkkoversio.

### Viitteet

1. ↑  Sivonen 2010
2. ↑
3. 1 2  Iisa, Katariina, Oittinen, Hannu, Piehl, Aino: *Kielenhuollon käsikirja*, s. 196. Yrityskirjat, 1997. ISBN 952-9660-10-3.
4. ↑  Iisa, Katariina, Oittinen, Hannu, Piehl, Aino: *Kielenhuollon käsikirja*, s. 195. Yrityskirjat, 1997. ISBN 952-9660-10-3.
5. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
**PowerLine** on suomalainen varustamo. Varustamon omistaa kauhavalainen Lillbacka Powerco Oy.

Varustamo lopetti liikennöinnin joulukuussa 2005, mutta aloitti sen uudelleen kesäkuussa 2009.

PowerLine on operoinut kahdella ro-ro-aluksella, jotka ovat vuonna 1977 rakennettu M/S Global Freighter ja vuonna 1978 rakennettu sisaralus M/S Global Carrier. Alukset ovat kulkeneet Suomen lipun alla. Sittemmin PowerLine liikennöi esimerkiksi M/S Global Carrierilla Turusta Ruotsin Oxelösundiin. Liikenne Turusta lopetettiin 2011 joulukuussa. Alukset myytiin ja ne päätyivät romutettavaksi.

Keväästä 2011 lähtien varustamo liikennöi Maltan lipun alla purjehtivalla M/S Balticalla Helsingistä Saksan Lyypekin Travemündeen. Marraskuussa 2011 varustamo keskitti liikennöintinsä tälle linjalle; aluksi liikennöitiin kahdella aluksella. Kesällä 2012 liikenteessä oli enää yksi alus. Sittemmin, M/S Baltican ollessa huollettavana telakalla loppuvuodesta 2012, linjaliikenne Helsingistä Travemündeen oli poikki tovin (marraskuun 19. päivästä 2012-).

Lähteet
-------

1. 1 2  POWER LINE. Fakta om fartyg. Viitattu 29.6.2009. (ruotsiksi)
2. 1 2  Lillbacka Powerco Oy aloitti liikenteen Travemündeen omalla ro-ro-aluksella.  *TeollisuusSanomat*, 2004, nro 2.
3. 1 2  PowerLine The ferry site. Viitattu 29.6.2009. (englanniksi)
4. 1 2  Fakta PowerLine. Viitattu 29.6.2009. [vanhentunut linkki]
5. 1 2  Powerline / Lillbacka Powerco aloittaa uuden linjan Turusta Ruotsiin ja Saksaan  11.6.2009. Turun satama. Viitattu 29.6.2009.
6. ↑  Powerline – Highway of the Seas PowerLine, power-line.fi.  Arkistoitu 21.9.2012. Viitattu 17.12.2012.

Aiheesta muualla
----------------

* PowerLinen kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
| "Love Takes Time"Mariah Carey |
| --- |
| Singlen "Love Takes Time" kansikuva |
| Ison-Britannian singlen kansikuva |
| Singlen tiedot |
|  Albumilta | *Mariah Carey* |
|  Äänitetty  | Keväällä 1990 |
|  Julkaistu | 11. syyskuuta 1990 |
|  Tyylilaji | pop, R&B |
|  Kesto | 03.49 |
|  Levy-yhtiö | Columbia |
| Mariah Careyn muut singlet |
| "Vision of Love"1990 | "Love Takes Time"1990 | "Someday"1991 |

**Love Takes Time** on yhdysvaltalaisen pop- ja R&B-laulajan Mariah Careyn kappale. Sen ovat kirjoittaneet Carey ja Ben Margulies. "Love Takes Time" julkaistiin Careyn esikoisalbumin toisena singlenä syksyllä vuonna 1990. Kappale menestyi hyvin Yhdysvalloissa ja Kanadassa, ja se oli niissä singlelistojen sijalla yksi. Yhdysvaltojen Billboard Hot 100 -listalla se oli neljänkymmenen parhaan joukossa seitsemäntoista viikon ajan, ja RIAA antoi sille kultalevyn.

Kappaleet
---------

### Ison-Britannian single

1. Love Takes Time
2. Vanishing

### Euroopan maxi-single

1. Love Takes Time
2. Sent from Above
3. Vanishing

### Maailmanlaajuinen single

1. Love Takes Time
2. Sent from Above

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**Tillaripatsas** (myös **Lypsäjä-patsas**) on Miina Äkkijyrkän veistos, joka paljastettiin Nivalassa vuonna 1984 paikallisten lypsäjien kunniaksi ja työn muistomerkiksi. Se on valmistettu graniitista ja pronssista.

Taustaa
-------

Vuonna 1979 Nivala-seuran johtokunta oli alkanut ajaa asiaa muistomerkin saamiseksi Nivalaan, jonka ajatus oli lähtenyt toimikunnan nähdessä Äkkijyrkän Valiolle valmistaman patsaan kirmaavista vasikoista. Äkkijyrkkä valmisti etukäteen patsaan pienoismalleja ennen itse pääpatsasta, mikä oli epätavallista. Pienoispatsaiden tuotosta saatiin suuri osa patsasrahoituksesta. Patsaasta tuli lopulta hyvin erilainen verrattuna pienoismalleihin.

Alun perin patsaan toteuttajaksi suunniteltiin Kalervo Kalliota.

Lähteet
-------

1. 1 2  Elävä perintö: Nivalan kapinaviikko *wiki.aineetonkulttuuriperinto.fi*. Viitattu 21.8.2016.
2. ↑  Kirjastovirma: Tillaripatsas *kirjastovirma.fi*.  Arkistoitu 11.10.2016. Viitattu 21.8.2016.
3. 1 2 3  Liisa Lehto-Peippo: Valion vasikat rohkaisivat pat­sas­ti­lauk­seen *kaleva.fi*.  2009. Viitattu 21.8.2016.
**Nummen kotiseutumuseo** (ruots. *Nummis hembygdsmuseum*) sijaitsee Nummella Uudellamaalla vuonna 1771 rakennetussa pohjalaistyylisessä Ylhäisten ratsutilaksi kutsutussa talossa. Museorakennus on entinen seurakunnan lukkarin virkatalo ja toimi tässä tehtävässä vuodesta 1771 vuoteen 1969. Rakennuksen ensimmäinen omistaja ja myös rakennuttaja oli Johan Ilmonius. Museon toiminnasta vastaa Nummi-Seura ry, joka vuokraa rakennusta Lohjan seurakunnalta.

Ylhäisten ratsutilan lisäksi Nummen kotiseutumuseo toimii Nummi-Seuran omistamissa Nummen lainajyvästön kahdessa viljamakasiinissa, jotka sijaitsevat Ylhäisten ratsutilan ja Nummen vanhan hautausmaan välissä.

Aitta Nummen kotiseutumuseon pihalla.
Museo on avoinna yleisesti vain kesällä yhtenä kuukautena ja muina aikoina sopimuksen mukaan.

Näyttely
--------

Nummen kotiseutumuseon näyttelyt keskittyvät Nummen historiaan ja erityisesti Nummen rikkaaseen maatalouskulttuuriin. Aikoinaan Nummi oli viljavarallisuudessa mitattuna Suomen toiseksi varakkain paikkakunta. Tästä juontaa juurensä myös entisen Nummen kunnanvaakunan putkilukko, jolla lukittiin lainajyvästön aitat.

Ylhäisten ratsutilassa on kaksi 1920–1930-lukujen tyyliin sisustettua huonetta ja vilja-aitoissa esinenäyttelyt metsästyksestä ja maataloudesta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Nummi-Seura - Nummen Museot *nummiseura.info*.  Arkistoitu 14.8.2022. Viitattu 22.2.2021.
2. 1 2  Nummen kotiseutumuseo | Länsi-Uudenmaan museoportaali *lansiuudenmaanmuseot.fi*.  Arkistoitu 8.11.2014. Viitattu 22.2.2021. (englanniksi)
3. ↑  STADIONARK, Arkkitehtitoimisto Kristina Karlsson, Kati Salonen ja Mona Schalin Arkkitehdit Oy: Rakennetun kulttuuriympäristön selvitys  9.4.2011. Nummi-Pusulan kunta. Viitattu 22.2.2021.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Perustiedot Wikidatassa: Nummen kotiseutumuseo (Q106754627)ohje |
| --- |
|  |
| esiintymä kohteesta | kotiseutumuseo |
|  |
| valtio | Suomi |
|  |
| sijaitsee hallinnollisessa yksikössä | Nummi |
|  |
| katuosoite | Ilmoonintie 1, 09810 Nummi |
|  |
| koordinaatit | 60°23′35″N 23°53′06″E﻿ / ﻿60.39296124°N 23.88493121°E﻿ / 60.39296124; 23.88493121 |
|  |
|  |

 |
**PETSCII** on kahdeksanbittinen merkistökoodaus, jota käytettiin Commodoren PET, CBM-II, VIC-20, Commodore 64, Commodore 16, Plus/4 ja Commodore 128 -koneissa.
Commodore luopui merkistöstä Amigassa, joka käyttää standardinmukaista merkistöä.

PETSCII oli pääasiassa Jack Tramielin pojan Leonard Tramielin ja Chuck Peddlen suunnittelema.

PETSCIIsta on kaksi versiota. Se perustuu vuoden 1963 ASCII-standardiin, eikä myöhempään vuoden 1967 versioon, jota monissa muissa koneissa käytetään.
Perusmerkistössä on vain iso kirjaimet, ylänuoli ⟨↑⟩ hattumerkin ⟨^, "caret"⟩ sijaan paikassa 0x5E ja vasen nuoli ⟨←⟩ allaviivan ⟨\_⟩ sijaan kohdassa 0x5F. Kaikissa muissa versioissa kuin alkperäisessä PET-koneessa on punnan merkki (£) kenoviivan sijaan kohdassa x5C. Merkistöstä puuttuu useita ASCII:n vuoden 1967 versiossa lisättyjä merkkejä ja pienet kirjaimet.
Sen sijaan siinä on ns. lohkomerkkejä, joita voi käyttää matalan resoluution grafiikkaan.
PETSCIIstä on kuitenkin "shifted"-versio tai business-tila, jossa isot kirjaimet muuttuvat pieneksi ja isot sijaitsevat eri paikoissa.
Tämä vaihdettiin painamalla Shift+Commodore-näppäimiä tai POKE59468,14 -käskyllä. 

Commodore PETin ja VIC-20:n merkkien glyyfit ovat samat. Commodore 64:ssä merkistö on piirretty uudelleen koneen tarkemman grafiikkaresoluution vuoksi.
Commodore 64:n pienet kirjaimet on jostain syystä kopioitu suoraan Atarin 8-bittisissä koneissa käytetystä fontista.

PETSCII-merkit
--------------

|   |
| --- |
|   |
| SP | ! | "| # | $ | % | & | ' | ( | ) | \* | + | , | - |. | / |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | : | ; | < | = | > | ? |
| @ | A | B | C | D | E | F | G | H | I | J | K | L | M | N | O |
| P | Q | R | S | T | U | V | W | X | Y | Z | [ | £ | ] | ↑ | ← |
| ─ | ♠ | 🭲 | 🭸 | 🭷 | 🭶 | 🭺 | 🭱 | 🭴 | ╮ | ╰ | ╯ | 🭼 | ╲ | ╱ | 🭽 |
| 🭾 | • | 🭻 | ♥ | 🭰 | ╭ | ╳ | ○ | ♣ | 🭵 | ♦ | ┼ | 🮌 | │ | π | ◥ |
|   |
|   |
| NBSP | ▌ | ▄ | ▔ | ▁ | ▏ | ▒ | ▕ | 🮏 | ◤ | 🮇 | ├ | ▗ | └ | ┐ | ▂ |
| ┌ | ┴ | ┬ | ┤ | ▎ | ▍ | 🮈 | 🮂 | 🮃 | ▃ | 🭿 | ▖ | ▝ | ┘ | ▘ | ▚ |
| ─ | ♠ | 🭲 | 🭸 | 🭷 | 🭶 | 🭺 | 🭱 | 🭴 | ╮ | ╰ | ╯ | 🭼 | ╲ | ╱ | 🭽 |
| 🭾 | • | 🭻 | ♥ | 🭰 | ╭ | ╳ | ○ | ♣ | 🭵 | ♦ | ┼ | 🮌 | │ | π | ◥ |
| NBSP | ▌ | ▄ | ▔ | ▁ | ▏ | ▒ | ▕ | 🮏 | ◤ | 🮇 | ├ | ▗ | └ | ┐ | ▂ |
| ┌ | ┴ | ┬ | ┤ | ▎ | ▍ | 🮈 | 🮂 | 🮃 | ▃ | 🭿 | ▖ | ▝ | ┘ | ▘ | ▚ |
|  |

Business-tila
-------------

|   |
| --- |
|   |
| SP | ! | "| # | $ | % | & | ' | ( | ) | \* | + | , | - |. | / |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | : | ; | < | = | > | ? |
| @ | a | b | c | d | e | f | g | h | i | j | k | l | m | n | o |
| p | q | r | s | t | u | v | w | x | y | z | [ | £ | ] | ↑ | ← |
| ─ | A | B | C | D | E | F | G | H | I | J | K | L | M | N | O |
| P | Q | R | S | T | U | V | W | X | Y | Z | ┼ | 🮌 | │ | 🮕/🮖 | 🮘 |
|   |
|   |
| NBSP | ▌ | ▄ | ▔ | ▁ | ▏ | ▒ | ▕ | 🮏 | 🮙 | 🮇 | ├ | ▗ | └ | ┐ | ▂ |
| ┌ | ┴ | ┬ | ┤ | ▎ | ▍ | 🮈 | 🮂 | 🮃 | ▃ | ✓ | ▖ | ▝ | ┘ | ▘ | ▚ |
| ─ | A | B | C | D | E | F | G | H | I | J | K | L | M | N | O |
| P | Q | R | S | T | U | V | W | X | Y | Z | ┼ | 🮌 | │ | 🮕/🮖 | 🮘 |
| NBSP | ▌ | ▄ | ▔ | ▁ | ▏ | ▒ | ▕ | 🮏 | 🮙 | 🮇 | ├ | ▗ | └ | ┐ | ▂ |
| ┌ | ┴ | ┬ | ┤ | ▎ | ▍ | 🮈 | 🮂 | 🮃 | ▃ | ✓ | ▖ | ▝ | ┘ | ▘ | ▚ |
|  |
**Kino Vaakuna** on Lohjalla, Anttilan kaupunginosassa toimiva elokuvateatteri. Se on perustettu vuonna 1955, ja toimii yhä samassa rakennuksessa.

Historia
--------

Elokuvateatteri avattiin vuonna 1955. Sen avasi Viikki Määttä, ja olikin hänen ja Selinin elokuvasukujen operoitavana vuoteen 2008 asti. Tuolloin se oli osa rakennuskokonaisuutta, johon kuului sen lisäksi Kauppakadun ja Koulukadun kulmassa sijainnut, samaa tyyliä käyttänyt kerrostalo. Talo kuitenkin purettiin 1990-luvulla, mutta teatteri jätettiin. Elokuvateatterin nimestä järjestettiin nimikilpailu sen avatessa. Ehdotuksiin lukeutuivat mm. seutuun sopivat nimet "Hiisi" sekä "Harju". Lopulta nimi "Vaakuna" kuitenkin valittiin, ja se on käyttänyt samaa nimeä yhtäjaksoisesti siitä lähtien. 

Nykyisin teatteria hoitaa lohjalainen toimittaja Make Hinkkanen.

Teatteri on remontoitu esimerkiksi vuonna 2000.

Teatteri
--------

Elokuvalipuke.
Kino Vaakuna on varsin perinteikäs elokuvateatteri. Rakennuksessa on yksi sali. Sen lähellä sijaitsee runsaasti ilmaisia pysäköintipaikkoja. 

Elokuvien esitystekniikka on moderni. Teatterissa on Barco SP4k - 15 15000 Lumen -laserprojektori. Lisäksi siellä on Dolbyn digitaaliääni- ja 3D-tekniikka. Teatteri on ilmastoitu.

Lipunmyynti avataan puoli tuntia ennen elokuvan alkua, ja sen yhteydessä pystyy ostamaan mm. naposteltavia ja virvoitusjuomia.

Lähteet
-------

1. ↑  Elokuvateatterikuvia: Elokuvateattereita: Kino Vaakuna *Elokuvateattereita*.  maanantai 5. toukokuuta 2014. Viitattu 25.9.2022.
2. ↑  Elokuvateatteri *Kino Vaakuna*. Viitattu 25.9.2022.
**Verso Food Oy** on elintarvikealan yritys, joka kehittää ruokia suomalaisesta härkäpavusta. Yhtiö toimii pääosin brändinsä Beanitin nimellä. Beanit-brändin alle kuuluu myös Härkis, joka saapui markkinoille syyskuussa 2016. Yrityksen muita tuotteita ovat muun muassa Beanit Härkäpapusuikale ja Beanit Härkäpapumuru.

Verso Foodin tuotteet valmistetaan Kauhavalla vuonna 2019  avatussa tuotantolaitoksessa. Yhtiön toimisto sijaitsee Espoon Otaniemessä.

Verso Foodin liikevaihto vuonna 2018 oli 5,5 miljoonaa euroa.

Ratkaisutoimisto Seedi perusti yrityksen vuonna 2010  nimellä Nofu, mutta vuonna 2014 nimi muutettiin nykyiseen muotoon.

Maaliskuussa 2019 norjalainen säätiö-omisteinen Kavli osti Verso Foodin. Kavli-säätiö lahjoittaa vuosittain hyväntekeväisyyteen konsernin voitot, joita ei käytetä liiketoiminnan kehitykseen. Vuonna 2019 lahjoitettu summa oli 117,8 miljoonaa norjan kruunua , n. 11 miljoonaa euroa. Lahjoituksen kohteet ovat humanitaarinen työ, tutkimus ja kulttuuri.

Huhtikuussa 2021 Raisio osti Kavlilta Verso Food Oy:n koko osakekannan. Yrityskaupalla Raisio hankki kasviproteiinipohjaisten elintarvikkeiden markkinajohtajuuden Suomessa.

Lähteet
-------

1. ↑  Elina Kaakinen: Uudessa Härkis-tehtaassa ei tehdä valmista ruokaa vaan raaka-ainekomponentteja – tavoitteena on suomalaisen härkäpavun maailmanvalloitus.  , huhtikuu 2019.  YLE.
2. ↑  Yritystiedot - Verso Food Oy Finder
3. ↑  Uutiset, Kauppalehti
4. ↑  Härkiksen luojat saivat kutsun Linnan juhliinArkistoitu kopio *aamulehti.fi*.  Arkistoitu 23.8.2019. Viitattu 23.8.2019.
5. ↑  Räisänen, Kari: Leena Saarinen sai kahdesti potkut, mutta sitten hän onnistui: Härkiksestä tuli tuote, joka myytiin tiistaina maailmalle *Helsingin Sanomat*.  7.3.2019. Viitattu 7.3.2019.  (Tilaajille.)
6. ↑  Kavlifondet: Annual Report 2019 - Kavli Trust  2020. Kavlifondet.  Arkistoitu 27.9.2020.
7. ↑  Raisio ostaa Beanit®- ja Härkis® -tuotteista tunnetun Verso Foodin *raisio.com*.  1.4.2021. Viitattu 4.4.2021.
| "You Haven’t Done Nothin’"Stevie Wonder |
| --- |
| Singlen "You Haven’t Done Nothin’" kansikuva |
| Ranskan painoksen kansikuva |
| Singlen tiedot |
|  B-puoli | "Big Brother" |
|  Julkaistu | 7. elokuuta 1974 |
|  Tekijä(t) | Stevie Wonder |
|  Tyylilaji | funk |
|  Kesto | 03.29 |
|  Levy-yhtiö | Tamla Motown |
| Muut kannet |
|  Espanjan painos |
| Stevie Wonderin muut singlet |
| "He’s Misstra Know-It-All"1974 | "You Haven’t Done Nothin’"1974 | "Boogie On Reggae Woman"1974 |

**You Haven't Done Nothin'** on Stevie Wonderin hitti vuodelta 1974. Se oli ensimmäinen singelohkaisu hänen Fulfillingness' First Finale -albumiltaan ja nousi ykköseksi Amerikan singlelistalla. Kappaleella laulaa taustoja The Jackson 5.

*You Haven't Done Nothing* on yksi Wonderin kantaanottavimmista kappaleista. Hän kirjoitti sen viestinä Yhdysvaltojen tuolloiselle presidentille, Richard Nixonille. Laulun tunnelma on vihainen, jopa aggressiivinen. Sanoituksessa Wonder kummastelee korkeassa virassa olevan presidentin toimettomuutta. Singlen B-puoli, *Big Brother* on sekin varsin yhteiskuntakriittinen. Se julkaistiin alun perin vuoden 1972 Talking Book -albumilla.
**Aleksandriini** on ranskalainen runomitta, jota käytettiin ensimmäistä kertaa *cycle de l'antiquité* -romaaneihin kuuluvassa Aleksanteri-romaanissa (*Roman d'Alexandre*) noin vuonna 1180. Aleksandriini sisältää 12 tai 13 jambista tavua ja tahtilepo on joka kuudennen tahdin jälkeen.

Aleksandiriini oli suosittu runomitta Ranskassa 1600-luvulta lähtien. koska se soveltui hyvin ranskan kieleen. Nykyään aleksandiriinia käyttää muun muassa Guy Goffette. Suomessa sitä on käyttänyt muun muassa Otto Manninen Molièren *Oppineiden naisten* ja Eino Leino Racinen *Phaidran* käännöksessä, kumpikin eri tavalla. Runomittaa käytti myös ukrainalaisten uusklassikojen johtohahmo Mykola Zerov.

Lähteet
-------

1. ↑  83-84 (Pieni Tietosanakirja I. A - Isonzo) (runeberg.org) *Pieni tietosanakirja*. Viitattu 18.5.2017.
2. 1 2  Facta 2001, osa 1, palsta 306
3. ↑  Mallarmén hiljaisuudet, Euroopan kirjallisuushistoria, arthis.jyu.fi (Arkistoitu – Internet Archive)
4. 1 2  Aleksandriini, Tietosanakirja osa 1, palsta 227. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1909
5. ↑  Markus Jääskeläinen - Arvostelu Guy Goffetten kokoelmasta Luvassa elämä *angelfire.com*. Viitattu 18.5.2017.
6. ↑  Volodymyr Derzhavyn, Ivan Koshelivets: Zerov, Mykola *Internet Encyclopedia of Ukraine*.  päivitetty 2005. Viitattu 19.6.2022. (englanniksi)
**Onni Oiva Saarelainen** (s. 19. heinäkuuta 1900 Nurmes – 15. lokakuuta 1959) oli suomalainen sotilas, joka taisteli talvisodassa ja jatkosodassa. Hänen sotilasarvonsa oli talvisodan aikana kapteeni ja jatkosodan aikana everstiluutnantti.

Joukko-osastot
--------------

* Talvisota: 07.10.1939 - 13.03.1940 Erillinen pataljoona 6 (komentaja).
* Jatkosota: 10.06.1941 - 19.09.1944 III/JR 5

Tunnetuimmat taistelut
----------------------

Saarelainen toimi Erp 6:n komentajana Keljan taistelussa, jossa Neuvostoliiton hyökkäyksen tavoitteena oli ylittää Suvanto ja motittaa suomalaisten 3 viikkoa sinnikkäästi taistellut Taipaleen rintama. Keljan taistelu päättyi suomalaisten voittoon, kun aseistukseltaan ja lukumäärältään vahvempi vihollinen pakotettiin luopumaan sillanpääasemastaan Keljassa.

Lähteet
-------

* Susitaival, Paavo: *Karjalainen pataljoona (Er.P 6) talvisodassa*. Helsinki: WSOY, 1963.
* Sotatieteen laitos: *Talvisodan historia*. Porvoo: Werner Söderström Osakeyhtiö, 1991. ISBN 951-0-17565-X.
* Kimmo Sorko: *Suvannon Salpa*. Jyväskylä: Minerva Kustannus Oy, 2004. ISBN 952-5478-86-6.

### Viitteet

1. ↑  Onni Oiva Pekanpoika Saarelainen *geni\_family\_tree*. Viitattu 2.1.2023.
2. ↑  ErP6:n henkilostö (pdf) *sakkola.fi*. Viitattu 2.1.2023.
**Ulmalan työväentalo Ahmola** oli Iisalmen kaupungin (vuoteen 1970 Iisalmen maalaiskunnan) Peltosalmen kylässä sijainnut työväentalo.

Historiaa
---------

Ulmalan Sosialidemokraattinen Työväenyhdistys perustettiin vuonna 1939, mutta yhdistys pääsi kunnolla toimimaan vasta sotien jälkeen. Yhdistys rakensi tanssilavan, joka valmistui vuonna 1945. Vielä 1980-luvun lopulla lava oli käytössä, mutta sen myöhemmistä vaiheista ei ole tietoa.

Yhdistys osti vuonna 1985 huutokaupasta vuonna 1930 rakennetun entisen Ahmon kansakoulun ja muutti sen Ahmola-nimiseksi työväentaloksi, joka valmistui syksyksi 1987. Talossa oli juhlasali näyttämöineen, jossa oli istumapaikat 225 hengelle, kahvio, wc-tilat sekä toisessa kerroksessa talonmiehen asunto, toimisto ja varastotiloja. Talo on sittemmin purettu, ja sen hirsistä on rakennettu vuonna 1998 Äkäslompoloon Ylläkselle osoitteeseen Vesikuruntie 11 loma-asunto nimeltä Villa Ahmola.

Lähteet
-------

1. 1 2  Hyvönen, Onni: *Pohjois-Savon Työväentalot*. Kuopio: Pohjois-Savon Sos.dem. Kulttuurityöntekijät ry. 1988. ISBN 951-99956-5-X.
2. ↑  Villa Ahmola: Villa Ahmola Äkäslompolo *villa-ahmola.business.site*. Viitattu 26.9.2022.
Aimo Tukiainen: *Juhani Aho* (Helsingin patsas).
Aimo Tukiainen: *Juhani Ahon patsas* Iisalmessa
**Juhani Ahon patsas** on kuvanveistäjä Aimo Tukiaisen toteuttama kirjailija Juhani Ahon pronssinen näköispatsas, josta on kaksi valosta, toinen Helsingin Eirassa ja toinen Ahon synnyinseudulla Iisalmessa. Molemmat on pystytetty vuonna 1961.

Kyseessä on realistinen kokovartalomuotokuva seisovasta Ahosta. Pronssiveistoksen korkeus on 2,8 metriä. Helsingin patsas sijaitsee Eiran Engelinaukion rantaa kohti viettävässä rinteessä, katse merelle päin. Saman aukion vierellä olevassa talossa (Armfeltintie 6) Aho asui vuosina 1911–1919. Iisalmen patsas on keskustan Kirkkopuistossa Louhenkadun ja Riistakadun välisellä osuudella.

Aloitteen patsaiden pystyttämiseksi Aholle teki Juhani Ahon Seura. Tukiainen valmisti patsaan pienoismallin jo vuonna 1954, sen lopullisen version toteutuksessa häntä avustivat nuoret kuvanveistäjät Kain Tapper ja Antti Neuvonen. Ahon patsas oli Aimo Tukiaisen "realistisen kauden" viimeinen julkinen työ, sillä hän hylkäsi 1960-luvulle tultaessa realistisen taiteen ja siirtyi informalistiseen tyyliin. Ahon patsaasta otettiin kaksi valosta, jotka paljastettiin samanaikaisesti Helsingissä ja Iisalmessa Ahon syntymän satavuotispäivänä 11. syyskuuta 1961. Helsingin paljastustilaisuuteen osallistui muun muassa tasavallan presidentti Urho Kekkonen. Samana päivänä paljastettiin myös Tukiaisen suunnittelema muistolaatta Ahon syntymäkodin Väärnin pappilan seinällä Lapinlahdella.

Lähteet
-------

1. ↑  Juhani Aho (Arkistoitu – Internet Archive) Helsingin taidemuseon Julkiset veistokset -tietokanta. Viitattu 24.5.2018.
2. 1 2  "Kansan ääni, ajan tulkki ja mielipiteiden muokkaaja" (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 12.9.1961, s. 9 ja 23, HS Aikakone. Viitattu 24.5.2018.
3. ↑  Historiaa (Arkistoitu – Internet Archive) Juhani Ahon Seura. Viitattu 24.5.2018.
4. ↑  Olli Valkonen: *Aimo Tukiainen, kuvanveistäjä*, s. 63–66, 141, 143. Painatuskeskus, Helsinki 1993.
E. M. Staf puolisonsa Ailin kanssa vuonna 1933.
**Emil Martinus (Martti) Staf** (5. toukokuuta 1906 Tampere – 2. kesäkuuta 1985 Tampere) oli suomalainen lehtivalokuvaaja, joka kuvasi erityisesti Tamperetta ja tamperelaisia. Hän käytti taiteilijanimeä **E. M. Staf**.

Staf aloitti lehtikuvaamisen toimiessaan tamperelaisen *Aamulehden* autonkuljettajana 1925–1927 ja hän oli Aamulehden valokuvaajana vuoteen 1931 saakka. Hän opiskeli sitten valokuvausta harjoittelijana helsinkiläisessä Aarne Pietinen Oy:n valokuvaamossa 1931–1932 ja palattuaan Tampereelle perusti vaimonsa Olga Stafin kanssa *Valokuvausliike E.M. Stafin*. Staf kuvasi useille eri lehdille puoluekannasta riippumatta ja suoritti myös teollisuuskuvausta ja teatterikuvausta. Staf oli mukana perustamassa Tampereen Kameraseuraa ja Tampere-Seuraa 1930-luvulla sekä sotien jälkeen Lehtikuvaajat ry:tä. Hän lopetti ammattimaisen valokuvaamisen jäätyään eläkkeelle 1976.

Kuvateoksia
-----------

* *25 vuotta Epilässä: Oy. Epilän nahkatehdas ab*. Etsaukset J. Raunio. Valokuvannut V. O. Kanninen, E. M. Staf, V. Smolnikoff. Epilän nahkatehdas, Tampere 1952.
* *Tampereen kasvot: Kuvateos sinisten järvien kaupungista*. Kuvaus E. M. Staf. Tampere-seuran julkaisuja 26. Tampere 1963.
* *Staf: E. M. Stafin näyttely Hämeen museossa 17.11.1995–10.3.1996*. Toimittanut Marjo-Riitta Saloniemi. Tampereen museoiden julkaisuja 36. Tampereen museot – Tampereen kaupungin kulttuuritoimisto, Tampere 1995.

Lähteet
-------

* Kuka kuvasi? Suomalaiset valokuvaajat 1842–1950. (Arkistoitu – Internet Archive) Suomen valokuvataiteen museo.

Kirjallisuutta
--------------

* Runeberg, Tutta & Wallius, Ossi: "Kuvaajaksi vaikka kiipeämällä", *Ammatti: Lehtikuvaaja. Välähdyksiä suomalaisen lehtikuvaajan työstä 1920-luvulta 1960-luvun lopulle*, s. 28–39. Stafin haastattelu ja kuvia. Kustannus-Mäkelä, Suomen Lehtikuvaajat ry, 1985. ISBN 951-9063-79-X.

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
Nykyinen Koljonvirran silta
Koljonvirta nähtynä sillalta etelään
**Koljonvirta** on Iisalmessa noin neljä kilometriä kaupungin keskustasta pohjoiseen sijaitseva lyhyt joki, jota pitkin Iijärven vedet laskevat Poroveteen.

Silta
-----

Koljonvirran ylittää *Koljonvirran silta*, jota myöten Ouluntie ylittää virran. Ouluntie on nykyisin osa sekä Kalajoelta Iisalmeen johtavaa valtatietä 27 että Iisalmesta Raaheen johtavaa kantatietä 88. Ensimmäinen silta tälle kohdalle rakennettiin Kustaa III:n määräyksestä jo 1700-luvulla. Myöhemmin silta on useita kertoja rakennettu uudelleen: 1850-luvulla, 1800-luvun lopulla ja vuonna 1929. Nykyinen teräsbetoninen ontelopalkkisilta valmistui vuonna 1971.

Koljonvirran taistelu
---------------------

Historiallisesti Koljonvirta tunnetaan ennen kaikkea sen varrella Suomen sodan aikana 27. lokakuuta 1808 käydystä Koljonvirran taistelusta. Siinä perääntymässä olleet Johan August Sandelsin johtamat ruotsalaisjoukot onnistuivat torjumaan ylivoimaisten venäläisten hyökkäyksen salmen yli.

Koljonvirran taisteluun liittyy Runebergin *Vänrikki Stoolin tarinoissa* kolme runoa: Luutnantti Zidén, Sven Dufva ja Sandels.

Kohteita läheisyydessä
----------------------

Juhani Ahon museon rakennuksia
Mihail Dolgorukovin muistomerkki Koljonvirralla
Koljonvirran taistelussa kaatuneiden muistomerkki
Koljonvirran länsirannalla sijaitsee *Koljonvirran kartano*, joka nykyisin toimii majatalona. Sen alueella toimii kesäisin myös leirintäalue.

Koljonvirran välittömässä läheisyydessä sen itäpuolella sijaitsee myös Mansikkaniemen entinen pikkupappila, joka on Juhani Ahon lapsuudenkoti. Nykyisin rakennuksessa toimii Juhani Ahon museo.

Museon pihapiiristä lähtee noin kilometrin pituinen viitoitettu polku, jonka varrella opastaulut kertovat Koljonvirran taistelusta ja sen vaikutuksista.

Alueella sijainneessa Rannan talossa asui lapsuudessaan myös kirjailijana ja yhteiskunnallisena vaikuttajana tunnettu Alli Nissinen.

Taistelupaikan läheisyyteen pystytettiin vuonna 1848 Mihail Dolgorukovin muistomerkki. Läheisellä Pölkkyniemellä on vuonna 1885 pystytetty Virran muistopatsas, joka alusta lähtien on käsitetty ennen kaikkea Johan August Sandelsin muistomerkiksi. Lisäksi alueella on Lions Clubin pystyttämä Koljonvirran taistelussa kaatuneiden sotilaiden muistomerkki.

Koljonvirran alueella toimii myös kesäteatteri.

Koljonvirta ympäristöineen kuuluu muodostaa valtakunnallisesti merkittävän kulttuuriympäristön, jonka nimenä on *Koljonvirran historiallinen maisema*.

Lähteet
-------

1. 1 2  Koljonvirran silta Koljonvirran kartano. Viitattu 10.8.2023.
2. ↑  Johan Ludvig Runeberg: *Vänrikki Stoolin tarinat*. Suomentanut Paavo Cajander. Gummerus, 2003. ISBN 951-2-06314-X. Teoksen verkkoversio.
3. ↑  Tervetulloo Koljonvirralle Koljonvirran kartano. Viitattu 10.8.2023.
4. ↑  Juhani Ahon Museo Iisalmen kaupunki. Viitattu 10.8.2023.
5. 1 2  Koljonvirran nähtävyydet Iisalmen kaupunki. Viitattu 10.8.2023.
6. ↑  Alli Nissinen Koljonvirran kartano. Viitattu 10.8.2023.
7. ↑  Teatteri Koljonvirta *koljonvirtateatteri.fi*. Viitattu 10.8.2023.
8. ↑  Koljonvirran historiallinen maisema Museovirasto. Viitattu 10.8.2023.
**Johanna Viksten** (Johanna Matila) on suomalainen laulaja, lauluntekijä, näyttelijä, juontaja ja ääninäyttelijä, joka on tullut tunnetuksi muun muassa *Viiru ja Pesonen* -animaatioelokuvien Viirun äänenä. Hän on myös Muumimamman ääninäyttelijä puolalaisissa *Muumien maailma* -nimisissä Muumi-nukkeanimaatioissa. Hän on ollut tekemässä laulunsanoja mm. artisteille Club For Five, Pate Mustajärvi, Suvi Teräsniska, Petra (ex-Tiktak), Sani, Ipanapa-levyille; Otto Grundström), Emilianne, Koiton Laulu sekä Espoon Laulu -kuorot. Hän laulaa artistien taustoja, mainoslauluja sekä Impronautit-yhtyeessä sekä Hääppöset-lastenorkesterissa (tuttu *Pikku Kakkosen* *Musavideot*-sarjasta). Johanna Viksten opettaa freelancerina lauluntekemistä helsinkiläisessä HEO Kansanopistossa. Viksten sanoitti yhdessä Lotta Salosen kanssa Katri Ylanderin "Sinä pärjäät" -singlen, joka julkaistiin 30. marraskuuta 2018. Kappaleen sävelsi Sami Kurppa. Laulu voitti myös Inspiraationa Juice -kilpailun samana vuonna.

Filmografia
-----------

### Televisiosarjat

| Vuosi | Televisiosarja | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2001 | *Benner & Benner* | pankkivirkailija |

### Dubbauksia

*Pääartikkeli: Ääninäyttelijäroolit ovat omassa luettelossaan.*

Lähteet
-------

* Johanna Viksten Elonetissä.
* Johanna Matila Elonetissä.
* Johanna Viksten Internet Movie Databasessa. (englanniksi) (nimellä Johanna Viksten, eri filmografia)

### Viitteet

1. ↑  Inspiraationa Juice –biisikilpailun voitto herkälle kappaleelle Sinä pärjäät *kuopio.fi*.  Arkistoitu 24.5.2022. Viitattu 18.8.2020.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |

 |
**Altainkeltto** (*Crepis multicaulis*) on asterikasvien (Asteraceae) heimoon, kelttojen (*Crepis*) sukuun kuuluva kasvilaji. Altainkeltto muistuttaa *Crepis elongata* -lajia ja lajien rajauksesta tarvittaisiin lisää tutkimusta.

Altainkeltto on monivuotinen, ruohovartinen kasvi, joka voi kasvaa 8–60 cm korkeaksi. Varret kasvavat joko muutamien tai lukuisten varsien ryhminä, harvoin yksittäin. Kasvutavaltaan varret ovat pystyjä tai kohenevia ja yläosistaan haaraisia. Varret ovat yleensä lähes lehdettömiä. Varsien tyvellä olevan lehtiruusukkeen lehdet ovat muodoltaan kapeansoikeita, suikeita tai puikeita. Lehtilapojen pituus vaihtelee 3,5–11 cm välillä ja leveys 0,7–2 cm välillä. Lehtilavat ovat molemmin puolin vaaleakarvaisia. Jos varsilehtiä on, ne ovat ruusukelehtiä selvästi pienempiä ja pelkistyneempiä. Altainkelton mykeröt sijaitsevat huiskilomaisesti ja mykeröitä voi olla muutamia tai lukuisia. Kussakin mykerössä on 30–40 kukkaa. Altainkeltto kukkii ja tuottaa hedelmiä touko–elokuussa. Hedelmät ovat punaruskeita, noin 4 mm pitkiä pähkylöitä, joissa on valkoinen, noin 4 mm pitkä pappus.

Altainkeltto kasvaa metsissä, metsänreunoissa, aukkopaikoilla, ruohostomailla, soraikoissa erilaisten vesien äärillä sekä tulvatasangoilla. Altainkelttoa kasvaa Pohjois-Euroopassa sekä Lounais-Aasiassa. Sitä tavataan ainakin Keski- ja Lounais-Venäjältä, Kazakstanista, Kirgisiasta, Tadžikistanista, Pakistanista, Mongoliasta ja Kiinasta (Xinjiangista).

Lähteet
-------

* Flora of China: *Crepis multicaulis* (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Altainkeltto (*Crepis multicaulis*)
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): *Crepis multicaulis* (englanniksi)
* The Plant List: *Crepis multicaulis* (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q10933088
* Wikispecies: Crepis multicaulis
* CoL: 6BFFX
* EoL: 6234992
* EUNIS: 154968
* FNA: 200023805
* FoC: 200023805
* GBIF: 5403402
* iNaturalist: 902143
* IPNI: 200072-1
* NCBI: 509673
* Open Tree of Life: 962921
* Panartic Flora: 864205
* Plant List: gcc-33118
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:200072-1
* Tropicos: 2702354
* WFO: wfo-0000076464

 |

 |
Iisalmen kulttuurikeskuksen pääsisäänkäynnin edessä on Anu Matilaisen veistos *Pikarijäkälät*, joka on runoilija Helvi Juvosen muistomerkki.
Kaupunginkirjaston tiloja kulttuurikeskuksessa.
**Iisalmen kulttuurikeskus** on Pohjois-Savon Iisalmen kaupungin Kirkkopuistossa sijaitseva julkinen rakennus, jossa toimivat Iisalmen kaupunginkirjasto, kansalaisopisto, musiikkiopisto, kaupungin kulttuuritoimi, Snellman-kesäyliopisto ja luontomuseo. Talossa on myös vaihtuvien näyttelyiden tila Venny sekä kahvila. Rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Pekka Pitkänen, ja se on valmistunut vuonna 1989. 

Kulttuurikeskuksessa on kaksi suurta salia, 470-paikkainen kirjailija Eino Säisän mukaan nimetty nousevakatsomoinen konserttisali ja 120-paikkainen kirjailija-säveltäjä Karl Collanin mukaan nimetty sali. Lisäksi talossa on noin kymmenen pienempää kokoustilaa.

Lähteet
-------

1. ↑  Puistojen ja kukkien Iisalmi; Iisalmi.fi
2. 1 2  Iisalmen kulttuurikeskus on tapahtumien sydän! Iisalmen kaupunki. Viitattu 11.1.2018.
3. ↑  Iisalmen kirkkoaukio ja puistoakselit *Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt RKY*.  22.12.2009. Museovirasto. Viitattu 11.1.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Kulttuurikeskuksen esite
**6C72** on hillitsemishäiriöiden alaisuuteen kuuluva mielenterveyden häiriö. Häiriölle on ominaista jatkuva kyvyttömyys hallita voimakkaita, toistuvia seksuaalisia impulsseja tai haluja, jotka johtavat toistuvaan seksuaaliseen käyttäytymiseen. Oireita voivat olla toistuva seksuaalinen toiminta, josta on tullut henkilön elämän keskeinen painopiste siinä määrin, että hän on laiminlyönyt terveyden ja henkilökohtaisen huolenpidon tai muut kiinnostuksen kohteet, toiminnot ja velvollisuudet; lukuisat epäonnistuneet yritykset vähentää merkittävästi toistuvaa seksuaalista käyttäytymistä; ja jatkuva toistuva seksuaalinen käyttäytyminen haitallisista seurauksista huolimatta tai siitä saatavan tyydytyksen vähäisyys tai puuttuminen.

Huomautukset
------------

1. ↑  6C72 on ICD-11 taudinmääritysmanuaalin koodi. Diagnoosille ei ole suomenkielistä vastinetta.

Lähteet
-------

1. ↑  Kritz, Fran: WHO Classifies Compulsive Sexual Behavior as a Mental Health Disorder  16. heinäkuuta 2018. Everyday Health. Viitattu 9. toukokuuta 2022. englanti
2. ↑  6C72 Compulsive sexual behaviour disorder ICD. Viitattu 9. toukokuuta 2022. englanti
**Ole Torvald Elis Torvalds** (4. elokuuta 1916 Tammisaari – 8. helmikuuta 1995 Turku) oli suomenruotsalainen toimittaja ja runoilija. Hän oli Nils Torvaldsin isä ja Linus Torvaldsin isoisä.

Torvaldsin nimi oli Ole Torvald Elis Saxberg, ja hänet tunnettiin myös nimellä Karanko isäpuolensa Toivo Karangon mukaan*lähde?*. Hän muutti nimensä Torvaldsiksi muutettuaan Helsinkiin opiskelemaan 1935. Vuonna 1944 Torvalds sai Svenska Dagbladetin kirjallisuuspalkinnon (jaettu palkinto Harry Martinsonin, Lars Ahlinin ja Elly Jannesin kanssa). Hän sai Åbo Akademin kunniatohtorin arvon 1978.

Toimittajan uransa Torvalds aloitti Västra Nylandissa toimittajana ja oli sen päätoimittaja 1941–1945 Hän asui tuolloin Tammisaaressa, missä hän asui aina toiseen maailmansotaan saakka*lähde?*. Hän työskenteli Kokkolassa ilmestyvän Österbottningenin toimittajana 1947–1948. Myöhemmin hänestä tuli Åbo Underrättelserin toimittaja, ja hän työskenteli lehdessä 1948–1981.

Ole Torvalds käänsi ruotsiksi Mika Waltarin pääteoksen *Sinuhe egyptiläinen*.

Torvalds oli naimisissa Märta von Wendtin kanssa, ja he saivat kolme lasta. He erosivat, ja hän avioitui 1948 Elin Margareta Gyllenbergin (Meta Torvalds) kanssa.

Teoksia
-------

* *Vi sjunger inte för dem*, 1939
* *Ointagligt land*, runoja, 1942
* *Hemligt medansvar*, runoja, 1944
* *Svår glädje*, novelleja, 1946
* *Strängar av aska*, runoja, 1954
* *Mellan is och eld*, runoja, 1957
* *Vid källorna*, 1961
* *Speglingar i en å*, 1972
* *Livstecken*, runoja, 1986
* *Vågmärken*, runoja 1937–1987, 1988

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11  Uppslagsverket Finland (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Kuka kukin on 1978


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Uppslagsverket Finland

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Pyhän Ursulan seurakunta** on katolisen kirkon seurakunta Suomessa, jonka toiminta-alueena on Kaakkois-Suomesta Kymenlaakso ja Etelä-Karjala sekä Päijät-Häme että Itä-Uudeltamaalta Lapinjärvi, Loviisa ja Myrskylä. Seurakunnan keskuspaikka on Kouvola, jossa seurakunnalla on Pyhän Ursulan kirkko. Lisäksi seurakunnalla on säännöllistä toimintaa Kotkassa, Lahdessa ja Lappeenrannassa.

Historia
--------

Ensimmäinen suomenkielinen reformaation jälkeinen pappi, Adolf Carling (1882-1966), toimi seurakunnan alueella 1900-luvun alkupuolella.

Vuonna 1985 perustettiin Kaakkois-Suomeen katolinen kappeliseurakunta, jonka toimintakeskukseksi tuli Kouvola. Seurakunta itsenäistyi 29.5.1991. Joulukuussa 1993 vihittiin käyttöön seurakunnan kirkko, jonka oli suunnitellut Benito Casagrande.

Vuoteen 2003 asti seurakunnan nimi oli Autuaan Ursulan seurakunta, sillä se oli nimetty vuonna 1983 autuaaksi julistetun Urszula Ledóchowskan mukaan. Tämä oli toiminut vuosina 1909-1914 Karjalankannaksella perustamassaan tyttöjen sisäoppilaitoksessa nimeltä Meren tähti. Hänet kanonisoitiin 18. toukokuuta 2003, jolloin seurakunta vaihtoi nimensä muotoon Pyhän Ursulan seurakunta. Vuoden 2016 lopussa seurakunnalla oli 625 jäsentä.

Lähteet
-------

1. ↑  Tilastotietoja Katolinen kirkko Suomessa. Viitattu 3.12.2018.
2. ↑  Pyhän Ristin seurakunta Katolinen kirkko Suomessa. Viitattu 3.12.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Seurakunnan kotisivut
**Eva Somersalo**, vuoteen 1906 *Sommer* (19. kesäkuuta 1883 Tampere – 2. tammikuuta 1956 Helsinki) oli suomalainen kansanedustaja sekä kotitalouden ja käsityötaidon edistäjä.

Somersalon vanhemmat olivat kauppaneuvos Arthur Somersalo ja Lydia Johansson. Hänen sisaruksensa olivat Arne Somersalo ja kirjailija Aili Somersalo.

Somersalo kävi tyttökoulun, josta valmistui 1900. Sen jälkeen hän opiskeli Helsingin käsityökoulussa vuoteen 1906, Zürichissä ammattikoulussa vuoteen 1907. Hän teki myöhemmin opintomatkoja Saksaan, Sveitsiin ja Ruotsiin 1907, 1918 ja 1923 sekä vuonna 1929 useisiin Euroopan maihin.

Somersalo työskenteli opettajana Helsingin käsityökoulussa 1905–1909 ja 1911, Helsingin kaupungin lasten- ja sairaskorttikonttorin johtajana 1917–1918. Hän oli sosiaalihallituksessa, sittemmin sosiaaliministeriössä naistöiden keskustoimiston johtaja 1918–1924, Helsingin käsityöseminaarin opettaja 1924, Tampereen tyttöjen ammattikoulun johtaja 1926–1930 sekä opettaja vuodesta 1926, talouskoulun opettaja vuodesta 1930. Hän valvoi Suomen työttömien naisten ammattiopetusta 1920–1924 ja samassa tehtävässä Tampereen 1928–1930. Hänellä oli monia luottamustoimia, kuten Kotiteollisuus oy Tellervon johtokunnan jäsen 1917–1923, Elannon hallintoneuvoston jäsen 1918–1927, Hämeen-Satakunnan Marttaliiton johtokunnan jäsen 1928–1938, eduskunnan jäsen (kokoomus) 1924–1927, Helsingin kaupungin kalliinajan kotitalosukomitean puheenjohtaja vuodesta 1917, ammattikasvatusneuvoston jäsen 1934–1939. Hän oli Kotilieden toimittaja 1923–1926 ja Käsiteollisuuden toiminnanjohtaja.

Somersalo julkaisi Helmi Koskimiehen kanssa vuonna 1932 keittokirjan *Keittotaito – Koteja ja kouluja varten*, josta on vuoteen 2000 mennessä otettu 49 painosta, tosin vuodesta 1964 alkaen sisällöltään täysin uudistettuina.

Julkaisut
---------

* *Tyttöjen käsityökirja* 16
* *Keittotaito* (Helmi Koskimiehen kanssa) 30.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Kuka kukin oli (Wikisource)
2. 1 2 3 4  Aikalaiskirja 1934
3. ↑  Joel Kuortti & Jukka-Pekka Pietiäinen: *100 merkittävää suomalaista tietokirjaa – Abckiriasta Mustaan orkideaan*, s. 70–71. Paasilinna, Helsinki 2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Eva Somersalo, Eduskunta.fi

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Kansallisen kokoomuspuolueen kansanedustajat 1924–1927 |
| --- |
|  |
| Eduskuntaryhmä(38) | 
* Ainali
* Bergroth
* Eerola
* Gebhard
* Heikinheimo
* Heikkilä
* Hiidenheimo
* Härmä
* Ingman
* Jaskari
* Junnila
* Jussila
* Järvinen
* Kaila
* Kares
* Kilpeläinen
* Kinnunen
* Kylänpää (1925–1927)
* Mannermaa
* Neitiniemi
* Nikkanen
* Nukari
* Paavolainen
* Peltonen
* Pennanen
* Pohjala
* Pojanluoma
* Pulkkinen
* Rannikko
* Ruotzi
* Saastamoinen (1924–1926)
* Setälä
* Sjöstedt-Jussila (1924–1925)
* Somersalo
* Tavastähti
* Tulenheimo
* Turja
* Vanhala
* Virkkunen
* Zitting (1926–1927)

 |

 |

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Eduskunta

 |

 |
Kaksi Tesla Semin prototyyppiä.
**Tesla Semi** on Teslan kehitteillä oleva kuorma-auto -luokan sähköauto. Sähkörekka kuuluu painoluokkaan 8.*selvennä*

Suunnitellut ominaisuudet
-------------------------

Semistä on kaksi versiota: 300 mailin (482 km) ja 500 mailin (804 km) versiot. Sähkörekassa on neljä itsenäistä sähkömoottoria ja 500 mailin versiossa on yhden megawattitunnin akku. Elon Musk on kertonut että Semin käyttökustannus on 1,26 USD/maili.

Tesla takaa että Semi-sähkörekka ei mene rikki miljoonan mailin ajomatkalla eli 1,6 miljoonalla kilometrillä.

Historia
--------

Auton valmistus oli tarkoitus alkaa loppuvuodesta 2019, mutta huhtikuussa 2020 ilmoitettiin että tuotanto viivästyy vuoteen 2021 asti.

Alkuvuonna 2019 Tesla oli vastaanottanut noin 2000 Semi-sähkörekkojen tilausta.

Lähteet
-------

1. ↑  Forrest, Conner: Tesla Semi revealed: Electric truck is semi-autonomous, has 500-mile range *TechRepublic*. Viitattu 20.8.2020. (englanniksi)
2. 1 2  Lambert, Fred: Tesla releases ‘expected price’ of semi electric truck: $150,000 to $200,000 *Electrek*. Viitattu 20.8.2020. (englanniksi)
3. ↑  Sharwood, Simon: Tesla launches electric truck it guarantees won't break for a million miles *The Register*. Viitattu 20.8.2020. (englanniksi)
4. ↑  Kolodny, Lora: Tesla delays Semi production and deliveries until 2021 *CNBC*.  Arkistoitu. Viitattu 30.7.2020. (englanniksi)
5. ↑  Lambert, Fred: Tesla Semi receives another order, electric trucks will move goods in Europe *Electrec*. Viitattu 20.8.2020. (englanniksi)