recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
D-dimeerin mittauksen periaate.
**D-dimeeri** on fibriinin hajoamistuote, jota vapautuu verenkiertoon kun fibriinin aiheuttama verihyytymä hajoaa. Sen nimi johtuu siitä, että se sisältää kaksi dimeeriksi ristiinlinkittynyttä fibrinogeenin palasta. Se on mitattavissa oleva arvo ja kertoo verihyytymien olemassaolosta.

Kun verestä määritellään D-dimeerin arvo (**P-FIDD**-arvo), se kertoo veren hyytymisen ja liukenemisen tasapainosta elimistössä. Hyytymisjärjestelmän toiminnan lopputuloksena syntyy paikallisen suonivaurion alueella trombiinientsyymiä, joka pilkkoo fibriiniä fibrinogeenista. Muodostuneen fibriinin pintaan tarttuu heti plasmasta *plasminogeenia*, joka kudoksen plasminogeenin aktivaattorin *tPA:n* avulla muuttuu plasmiiniksi. Plasmiini pilkkoo ristisidoksien vahvistamaa fibriiniä D-dimeeriksi. 

D-dimeeriä seurataan tapauksissa, joissa on syytä epäillä tukosalttiutta. D-dimeerin suurentuneet pitoisuudet liittyvät verisuonitukoksen uusiutumisvaaraan mm. idiopaattisen tukoksen sairastaneilla ja trombofilian kantajilla, kun antikoagulaatiohoito lopetetaan.

Viitearvot
----------

D-dimeerin ohjearvot ovat:

* Terveillä < 0,3 mg/l
* Laskimotukoksessa ja keuhkoemboliassa 0,5 mg/l

Lähteet
-------

1. ↑  Adam SS, Key NS, Greenberg CS (March 2009). "D-dimer antigen: current concepts and future prospects". *Blood* **113** (13): 2878–2887. doi:10.1182/blood-2008-06-165845. PMID 19008457.
2. 1 2  D-dimeeri – kliinikon pelastus vai päänsärky

Aiheesta muualla
----------------

* Fibriinin D-dimeerit
* D-dimeeri keuhkoembolian diagnostiikassa[vanhentunut linkki]
*
Vuoden 1984 olympiaboikottiin osallistuneet maat. Sinisellä merkityt boikotoivat kisoja solidaarisuudesta Neuvostoliitolle. Vihreällä merkityt maat boikotoivat kilpailuja muista syistä
**Vuoden 1984 olympiaboikotti** järjestettiin kommunististen maiden toimesta Los Angelesin 1984 olympialaisia vastaan. Yhdysvallat oli aiemmin boikotoinut Moskovan 1980 olympialaisia muiden länsimaiden ja länsimielisten liittolaisten kanssa. Neuvostoliiton ohella boikottiin osallistui 13 muuta maata, joista valtaosa oli kommunistisia.

Neuvostoliiton ja muiden kommunististen maiden päätöstä boikotoida Los Angelesin kesäolympialaisia on laajalti pidetty vastavetona lännen Moskovan kesäolympialaisten boikotille. Viralliseksi syyksi Moskova esitti koetun neuvostovastaisen ilmapiirin Yhdysvalloissa. Neuvostojohdon ilmaisi epäilynsä sille, että Yhdysvaltain viranomaiset kykenisivät takaamaan neuvostourheilijoiden turvallisuuden "neuvostovastaisen hysterian ilmapiirissä". Neuvostoliitto myös kritisoi olympialaisten kaupallisuutta ja näki olympialaiset Ronald Reaganin hallinnon poliittisena pelinä (valmistautumisena uudelleenvalintaan). Reaganin hallinto kritisoi Neuvostoliiton päätöstä ja sanoi syytösten olleen vailla pohjaa. Kaupallisuuden kritiikin puolesta puhuu tosin se, että Los Angelesin olympialaisten aikaan suuryritysten kisojen aikana harjoittama sponsorointi nousi kukoistukseen. Tuotteita oli tuolloin lupa kaupata esimerkiksi olympialaisten logoilla.

Itäblokki järjesti vastineeksi omat Ystävyyden kisat. Neuvostoliiton lisäksi vuoden 1984 olympialaisia boikotoivat esimerkiksi Tsekkoslovakia, Bulgaria, Itä-Saksa, Vietnam ja Kuuba. Kommunistisista maista toisaalta Kiina, Romania ja Jugoslavia osallistuivat kilpailuihin Los Angelesissa. Yhdysvallat ja Kanada voittivat ennätysmäärän mitaleja kilpailuissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Soviets announce boycott of 1984 Olympics *history.com*. Viitattu 16.8.2023.
2. ↑  Doder, Dusko: Soviets Withdraw From Los Angeles Olympics *Washington Post*.  9.5.1984. Viitattu 16.8.2023.
3. ↑  1984: Moscow pulls out of US Olympics *BBC*. Viitattu 16.8.2023.
4. ↑  1984 Los Angeles Olympics - how athletes competed for medals in the midst of the Cold War *National Library of Scotland*. Viitattu 16.8.2023.
5. ↑  Empire Strikes Back: Remembering When the Soviet Union Boycotted the 1984 Olympics *Newstalk*. Viitattu 16.8.2023.
6. ↑  Russell, Scott: After boycotting Moscow Games, Los Angeles 1984 became Canada's healing Olympics *CBC*.  23.9.2020. Viitattu 16.8.2023.
Avoin työttömyyskassa A-kassa
**Avoin työttömyyskassa A-kassa** on kaikille palkansaajille avoin, yleinen työttömyyskassa. A-kassa aloitti toimintansa 1. tammikuuta 2022, kun Teollisuuden työttömyyskassa, Rakennusalan työttömyyskassa ja Työttömyyskassa Finka yhdistyivät. 

Avoimessa työttömyyskassassa on 190 911 jäsentä (31.12.2021), joten A-kassa on yksi Suomen suurimmista työttömyyskassoista.

Taustaliitot
------------

Suurin osa jäsenistä kuuluu myös johonkin A-kassan taustaliitoista:

* Ay-toimihenkilöt
* Journalistiliitto
* Muusikkojen liitto
* Näyttelijäliitto
* Rakennusliitto
* Teatteri- ja mediatyöntekijöiden liitto
* Teollisuusliitto

Organisaatio
------------

A-kassassa on noin 130 työntekijän henkilöstö. Suurin osa henkilöstöstä työskentelee Helsingin Hakaniemessä, jossa hoidetaan etuuskäsittely- ja asiakaspalvelutehtävien lisäksi johdon ja hallinnon tehtäviä. Lisäksi kassan henkilöstöä työskentelee etuuskäsittely- ja asiakaspalvelutyössä eri puolella Suomea, kuten Tampereella ja Kuopiossa. Kassanjohtajana toimii Irene Niskanen.

A-kassan hallinto-organisaatiossa ylintä päätäntävaltaa käyttää kassan kokous. Kassa kutsuu kaikille jäsenille avoimen kokouksen koolle vuosittain. Hallitukseen kuuluu kahdeksan jäsentä ja kahdeksan varajäsentä, joka kokoontuu noin kuusi kertaa vuodessa.

Palvelut
--------

Avoin työttömyyskassa maksaa ansiopäivärahaa palkkatyössä olleille työttömäksi jääneille jäsenilleen. Vuorotteluvapaan ajalta A-kassa maksaa vuorottelukorvausta. Vuorotteluvapaa on järjestely, jossa kokoaikatyössä ollut työntekijä sopii työnantajansa kanssa vuorotteluvapaalle siirtymisestä. Lisäksi työttömyyskassa myöntää liikkuvuusavustusta silloin, kun työttömänä ollut kassan jäsen ottaa vastaan vähintään kaksi kuukautta kestävän työn ja työmatka on pitkä.

Jäsenyys
--------

Suurin osa A-kassan jäsenistä on ammattiliittojen jäseniä. Kassan jäseneksi voi liittyä kuka tahansa alle 68-vuotias työsuhteessa työllistyvä palkansaaja.

A-kassan jäsenmaksu on 8 euroa kuukaudessa (96 euroa vuodessa) vuonna 2022.

Lähteet
-------

1. ↑  Tietoa meistä *A-kassa*.  Arkistoitu 11.2.2022. Viitattu 11.2.2022.
2. ↑  Yhteyshenkilöt *A-kassa*.  Arkistoitu 22.2.2022. Viitattu 22.2.2022.
3. ↑  Hallitus *A-kassa*.  Arkistoitu 22.2.2022. Viitattu 22.2.2022.
4. ↑  Tietoa etuuksista *A-kassa*.  Arkistoitu 22.2.2022. Viitattu 22.2.2022.
5. ↑  Jäseneksi liittyminen *A-kassa*.  Arkistoitu 22.2.2022. Viitattu 22.2.2022.
6. ↑  Jäsenmaksu *A-kassa*. Viitattu 22.2.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* A-kassan verkkosivut
**Tauno Jalmari Lähdeniemi** (25. marraskuuta 1920 Nurmijärvi – 27. lokakuuta 1978 Tuusula) oli suomalainen virkamies ja yritysjohtaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen.

Lähdeniemen vanhemmat olivat maanviljelijä Edvard Akselinpoika Lähdeniemi ja Hilda Elvira Laakso ja puoliso vuodesta 1948 sairaanhoitaja Ella Tuulikki Seuranen. Lähdeniemi tuli ylioppilaaksi Keravan yhteiskoulusta vuonna 1941 ja valmistui agronomiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1948. Hän oli ensin maanviljelysseuran palveluksessa Varsinais-Suomessa ja sitten vuodesta 1954 Valtion viljavaraston siemenosaston johtaja ja viljavaraston apulaisjohtaja vuodesta 1960. Hankkijan siemen- ja viljaosaston johtajaksi Lähdeniemi nimitettiin vuonna 1964. Vuonna 1968 hänestä tuli koko Maatalous-Hankkijan johtaja ja Hankkijan johtokunnan jäsen. Hänen vastuulleen kuuluivat muun muassa Hankkijan siemenkeskukset, rehuteollisuus, kasvinjalostuslaitos koetiloineen sekä taimisto. Lähdeniemellä oli myös useita alansa kotimaisia ja kansainvälisiä luottamus- ja asiantuntijatehtäviä. Maanviljelysneuvoksen arvonimen hän sai vuonna 1976. Lähdeniemi menehtyi liikenneonnettomuudessa syksyllä 1978.

Lähteet
-------

1. 1 2  Tauno Lähdeniemil *Biografiasampo*. Viitattu 1.5.2022.
2. ↑  Tauno Lähdeniemi kuollut.  *Maaseudun Tulevaisuus*, 7.11.1978, nro 129, s. 5. Kansalliskirjasto. Viitattu 1.5.2022.
3. ↑  Kuolleita. *Helsingin Sanomat*, 7.11.1978, s. 14.
*Sterna dougallii dougallii*
**Ruusutiira** (*Sterna dougallii*) on laajalle levinnyt tiiralaji. Sen nimi tulee pesintäajan punertavasta väristä.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Ruusutiira on 38–39 cm pitkä ja noin 90 gramman painoinen. Sen erottaa parhaiten pesintäaikana vatsapuolen vaaleanpunaisesta väristä, josta myös sen nimi on peräisin. Pyrstö on haarainen ja pitkä, sitä koristavat reunasulat voivat olla 15 cm keskimmäisiä pyrstösulkia pidempiä. Ruusutiiran nokka on musta ja sen jalat ovat punertavat ja melko pitkät.

Levinneisyys
------------

Ruusutiiraa tavataan etenkin Pohjois-Atlantilla, Britteinsaarilla, mutta myös ympäri maailmaa kuten Väli- ja Pohjois-Amerikassa ja Länsi-Afrikassa, joka on niiden talvehtimisalue kun ne muuttavat Euroopasta. Euroopan kanta on noin 3000 paria. Lintua on tavattu ainakin kerran Ruotsissa ja pari kertaa Tanskassa, mutta ei Suomesta. Laji on kaikkialla varsin vähälukuinen.

Elintavat
---------

Ruusutiirat ovat puhtaita merilintuja. Ne muuttavat etelään heinä-elokuussa ja palaavat myöhään. Ruusutiirat saavat merestä ravinnokseen kaloja ja pieniä selkärangattomia. Ääntely on läpitunkevaa *kriii* ja pehmeämpää *tjuvik*.

Lisääntyminen
-------------

Ruusutiirat pesivät vasta kesäkuussa. Linnut pesivät yhdyskunnissa muiden tiirojen seurassa hiekka- ja kalliosaarilla. Pesä on syvennys maassa. Molemmat vanhemmat hautovat 1–3 munaa noin 21 vuorokautta. Poikaset tulevat lentokykyisiksi kuukauden vanhoina. Poikasia ja munia jää usein lokkien saaliiksi.

Lähteet
-------

* Jiri Felix, Kvetoslav Hisek: *Koko perheen suuri lintukirja*. Kirjaliitto, 2001. ISBN 951-28-1683-0.

### Viitteet

1. ↑  BirdLife International: *Sterna dougallii* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.2*.  2012. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 2.6.2014. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q321293
* Wikispecies: Sterna dougallii
* ABA: roster
* ADW: Sterna\_dougallii
* AFD: Sterna\_(Sterna)\_dougallii
* ARKive: sterna-dougallii
* Avibase: 74236837A4AFD042
* BirdLife: 22694601
* BOLD: 10243
* BTO: bob6140
* CoL: 6ZSB2
* CMS: sterna-dougallii
* BOW: roster
* eBird: roster
* EUNIS: 1281
* Euring: 6140
* Fauna Europaea: 96958
* Fauna Europaea (new): 4a48e05e-35ef-4b95-8ef5-ea6425c34f76
* GBIF: 5229249
* GNAB: roseate-tern
* iNaturalist: 4436
* IRMNG: 10189074
* ITIS: 176891
* IUCN: 22694601
* NatureServe: 2.105391
* NBN: NBNSYS0000000364
* NCBI: 289485
* Neotropical: roster
* SeaLifeBase: 74527
* WoRMS: 137160
* Xeno-canto: Sterna-dougallii

 |

 |
**Konrad Zuse** (22. kesäkuuta 1910 Berliini – 18. joulukuuta 1995 Hünfeld) oli saksalainen insinööri ja tietokonealan pioneeri. Vuosien 1936–1945 välillä hän rakensi useita tietokoneita sähkömagneettisista releistä. Hänen tietokoneensa Z4 oli vuonna 1950 maailman ensimmäinen kaupallisesti myyty tietokone ja myyntihetkellään myös manner-Euroopan ainoa toimiva tietokone. Zuse myi Z4:n ETH Zürich:lle, joka mahdollisti Zuse KG -yrityksen perustamisen.

Hänen maailman ensimmäisiin tietokoneisiin kuuluva automaattinen Z3-laskukoneensa valmistui vuonna 1941. Vuonna 1945 sota oli tuhonnut kaikki hänen edelliset mallinsa Z4-konetta lukuun ottamatta, jonka hän siirsi turvaan Baijeriin Hintersteinin kylään.

Zuse suunnitteli myös vuodesta 1943 alkaen väitöskirjaansa varten Plankalkülin, yhden ensimmäisistä korkean tason ohjelmointikielistä. Kielen kuvaus julkaistiin kuitenkin vasta 1972, eikä sitä toteutettu hänen elinaikanaan oikeassa tietokoneessa, joten sen historiallinen merkitys jäi vähäiseksi.

Konrad Zusen Z1-laskukone.
1960-luvun loppupuolella Konrad Zuse julkaisi kirjan *Rechnender Raum* ("laskeva avaruus", englanninkielinen käännös *Calculating Space*), jossa esitetään ensimmäistä kertaa idea, että maailmankaikkeus on valtavan tietokoneen laskema malli samaan tapaan kuin soluautomaatit. Näin Zuse loi perustan myöhemmin digitaalifysiikaksi kutsutulle teoreettisen fysiikan haaralle.

Vuonna 1964 Zuse sai Werner-von-Siemens-Ring-palkinnon Z3-tietokoneestaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Konrad Zuse—the first relay computer *history-computer.com*. Viitattu 25.8.2017.
2. ↑  Ensimmäinen tietokone 75 vuotta – Zusen Z sai alkunsa keittiössä *Yle Uutiset*. Viitattu 14.5.2016.
3. 1 2  Sebesta, Robert W.: *Concepts of Programming Languages, 4th edition*, s. 38–39. Addison-Wesley Longman, 1998. ISBN 0-201-38596-1.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Zuse**.
* Ensimmäinen tietokone 75 vuotta – Zusen Z sai alkunsa keittiössä - yle.fi
* Tietokonepioneeri Konrad Zuse kehitti ensimmäisen täysin digitaalisesti ohjelmoitavan tietokoneen 1941 – 2 000 relettä saatiin vanhoista puhelimista, Tekniikan Historia 3/2017, Tekniikka & talous 2.9.2018

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii
* DBLP
* Leopoldina
* MathSciNet
* zbMATH

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Structurae

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Zoe Elizabeth Sugg** (s. 28. maaliskuuta 1990) on englantilainen YouTube-videobloggaaja, joka tunnetaan faniensa keskuudessa lempinimellään **Zoella**. Hänen videoblogillaan oli vuoden 2019 alussa lähes 12 miljoonaa tilaajaa ja suosituimmilla videoilla yli 23 miljoonaa katselukertaa. Videot käsittelevät enimmäkseen muotia, kauneusvinkkejä ja ostosten esittelyä.

The Daily Telegraph mainitsi Suggin vuonna 2013 yhtenä Britannian merkittävimmistä twiittaajista. Syksyllä 2014 YouTube mainosti hänen kanavaansa Lontoon Old Streetin liikenneympyrään avatulla uudella digitaalisella mainostaululla. Samaan kampanjaan kuului laaja televisio-, printti- ja kadunvarsimainonta.

Marraskuussa 2014 Penguin Books julkaisi Suggin esikoisromaanin *Girl Online*, joka nousi kolmanneksi amazon.co.uk:n bestseller-listalla pelkkien ennakkovarausten perusteella. Sugg osallistui myös Band Aid 30 -levytyssessioon. Girl Onlinea myytiin ensimmäisellä viikollaan kaikkien aikojen ennätysmäärä Britanniassa, yli 78 000 kappaletta.

Zoe Suggin nuorempi veli Joseph (yleisesti Joe, YouTube-nimi ThatcherJoe) on myös tunnettu YouTube-vloggaaja. Sisarukset ovat tehneet yhdessä paljon videoita molempien YouTube-kanaville. 

Zoe Sugg seurustelee videobloggaaja Alfie Deyesin kanssa. Paria kutsutaan usein yhteisnimityksellä "Zalfie". Syyskuussa 2015 Lontoon Madame Tussauds-vahakabinetti julkisti heitä esittävät vahanuket - heistä tuli näin ensimmäiset vahanuken saaneet videobloggaajat.

Palkintoja
----------

* Cosmopolitan Blog Award, Best Established Beauty Blog, 2011
* Cosmopolitan Blog Award, Best Beauty Vlogger, 2012
* BBC Radio 1 Teen Awards, Best British Vlogger, 2013
* BBC Radio 1 Teen Awards, Best British Vlogger, 2014
* Nickelodeon Kids’ Choice -palkinto, UK Favourite Vlogger, 2014

Lähteet
-------

1. ↑  Britain’s most influential tweeters *The Telegraph*. 31.10.2013 (englanniksi)
2. ↑  YouTube celebrate digitisation of Old Street EC1 Roundabout *Creativepool.com*. 14.10.2014 (englanniksi)
3. ↑  YouTube launches primetime ads for Vice News, Zoella and Slow Mo Guys *The Guardian*. 25.9.2014 (englanniksi)
4. ↑  Zoella’s Girl Online Launch (Arkistoitu – Internet Archive) *Vogue*. 25.11.2014 (englanniksi)
5. ↑  Zoella’s book Girl Online outsells JK Rowling *BBC Newsbeat*. 3.12.2014 (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Zoellan YouTube-kanava
* Zoellan blogi.
* Zoe Sugg Twitterissä

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Korea
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Koomikon lapsuus** (*En komikers uppväxt*) on ruotsalainen tv-minisarja ja siitä leikattu elokuva vuodelta 1992. Se perustuu Jonas Gardellin omaelämäkerralliseen romaaniin *Koomikon synty*. Sarjan on ohjannut Gardellin oman käsikirjoituksen pohjalta Jonas Cornell. Gardellia muistuttavaa hahmoa, standup-koomikko Juha Lindströmiä aikuisena näyttelee Björn Kjellman ja lapsena David Boati.

Kolmiosaisesta 135-minuuttisesta sarjasta on Suomessa esitetty 105-minuuttinen elokuvaversio Yle TV2 -kanavalla 28. lokakuuta 1995.

Juoni
-----

Suomalaisäidin ja ruotsalaisisän poika Juha on varttunut 1970-luvun lapsesta 1990-luvun koomikoksi, joka kiertää esiintymässä ravintoloissa ja tekee pilaa myös omasta lapsuudestaan. Takaumien kautta alkaa selvitä, että seitsemäsluokkalainen Juha oli jo lapsena luokan pelle, joka halusi saada kaikki pitämään itsestään. Koulun ulkopuolella hän viettää aikaa samanluokkalaisen nätin naapurintytön Jennyn kanssa, mutta koulussa hän haluaa olla yksi koulun koviksista. Vähitellen esiin nousee Juhan lapsuudentrauma, hänen aiheuttamansa koulukiusaaminen luokan erilaista poikaoppilasta kohtaan, joka päätyy tekemään itsemurhan hirttäytymällä. Eräällä keikalla Juha tapaa uudelleen Jennyn, joka ei muista Juhaa hyvällä.

Rooleissa
---------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Björn Kjellman  | … |  Juha
  |
|  David Boati  | … |  Juha lapsena
  |
|  Johanna Mork  | … |  Jenny lapsena
  |
|  Janina Berman  | … |  Ritva, Juhan äiti
  |
|  Johan Rabaeus  | … |  Bengt
  |
|  Karin Hagås  | … |  Marianne
  |
|  David Fornander  | … |  Thomas
  |
|  Helena Kallenbäck  | … |  rouva Karsk
  |
|  Victor Lindfors  | … |  Stefan
  |
|  Ola Hedén  | … |  Lennart
  |
|  Erik Bjersjö  | … |  Roger
  |
|  Albin Flinkas  | … |  Erik
  |
|  Ulf von Zweigbergk  | … |  enkeli
  |
|  Görel Crona  | … |  Jenny
  |
|  Pia Johansson  | … |  opettaja
  |
|  Mats Bergman  | … |  manageri
  |
|  Sten Hellström  | … |  standup-koomikko
  |
|  Charlie Elvegård  | … |  Jennyn isä
  |

Vastaanotto
-----------

*Helsingin Sanomien* Leena Virtanen kirjoitti elokuvaversion tv-esityksen alla 1995 tarinan kehittyvän alun lempeästä nostalgiasta yllättävänkin rajuksi ja kyyniseksi kuvaukseksi lasten julmuudesta ja vanhempien ymmärtämättömyydestä.

Uusintaversio 2019
------------------

Vuonna 2019 tuli ensi-iltaan uusi elokuva kirjan pohjalta, *Koomikon synty*, jonka on ohjannut Rojda Sekersöz.

Lähteet
-------

1. 1 2  Virtanen, Leena: Eikö lapsuuden syyllisyys hellitä koskaan?.  *Helsingin Sanomat*, 28.10.1995, s. 63. Näköislehden aukeama (tilaajille).
2. ↑  Grill, Martin: En komikers uppväxt – nu som långfilm *SVT Nyheter*.  24.10.2018. Viitattu 22.1.2019. (ruotsiksi)
3. ↑  Elokuvat / Filmer *Pohjola-Norden*. Viitattu 20.12.2021.
4. ↑  Koomikon synty *Yle Areena*.  26.12.2021. Viitattu 20.12.2021.
**Claudius Aelianus** (n. 170 – n. 235) oli Praenestessa syntynyt roomalainen sofisti ja retoriikan opettaja.

Elämä
-----

Aelianuksen elämästä tiedetään hyvin vähän. Ei tiedetä, kuuluiko hän tunnettuun roomalaiseen Claudiuksen patriisisukuun. Hänen aikalaisensa Filostratoksen mukaan Aelianus oli Pausaniaan oppilas Roomassa ja onnistui hankkimaan itselleen niin hienostuneen kreikankielen taidon, että häntä alettiin kutsua "hunajakieleksi" (μελίγλωσσος, *meliglōssos*). Huomattavasti myöhemmin (n. 970) *Suda*-tietosanakirjassa esiintyi väite, jonka mukaan Aelianus olisi toiminut ylipappina keisari Septimus Severuksen alaisuudessa.

Muista sofistikoista poiketen Aelianus ei tehnyt laajoja matkoja, vaan vietti elämänsä Latiumissa. Hän eli yli 60-vuotiaaksi ja oli elossa vielä Elagabaluksen kuoleman jälkeen.

Teokset
-------

Aelianuksen teokset, jotka on kirjoitettu klassiseksi kreikaksi, ovat kokoelmia attikalaisesta kirjallisuudesta. Kolme hänen teoksistaan on säilynyt jälkipolville:

* *Värikkäitä kertomuksia* (Ποικίλη ἱστορία, *Poikilē historia*), 14 kirjaa sisältävä anekdoottikokoelma luonnon ihmeellisyyksistä ja kuuluisien ihmisten historiasta.
* *Eläinten olemuksesta* (Περὶ ζῴων ἰδιότητος, *Peri zōōn idiotētos*), 17 kirjaa sisältävä värikäs kokoelma lyhyitä kertomuksia ja taruja eläimistä.
* *Maalaiskirjeet* (Ἐπιστολαὶ ἀγροικικαί, *Epistolai agroikikai*), 20 enimmäkseen eroottista maalaisten kirjettä, joiden aitous on kyseenalaistettu.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
	+ 2
	+ 3

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
	+ 2
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
* Portugali
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Gagnihessoun symboli
**Gangnihessou**, myös **Do-Aklin**, **Dogbari**, **Ganyé Hessou** tai **Ganyihessou** oli ensimmäinen perinteisistä Dahomeyn kahdestatoista kuninkaasta. 

Perimätiedon mukaan Gangnihessou oli nykyisin Togossa olevasta Tadon kaupungin dynastiasta 1500-luvulta. Hallitsijasuku tuli tunnetuksi Gangnihessoun neljän veljen takia, joista yhdestä tuli Ardran kuningaskunnan hallitsija. Kuninkaan kuoltua alueet jaettiin kolmelle veljekselle, joista yksi oli Gangnihessou.

Gangnihessou on todennäköisesti hallinnut vuoden 1620 aikoihin, mutta hänen matkustellessaan kuningaskunnassaan, hänen valtansa otti pian veljensä Dakonou.

Ei ole täysin varmaa oliko hän historiallisesti kuninkaan asemassa. Hän on voinut olla pelkkä vaikutusvaltainen johtaja, joka käytti neuvonsa voimaa johtaakseen yhteisönsä asioita hänen nuoremman veljensä, Dakodonoun kautta — jota selkeästi pidettiin koko elämänsä ajan hallinneena kuninkaana.

Gangnihessoun symboleita olivat gangnihessou-lintu, rumpu ja heitto-/metsästystikut.

Katso myös
----------

* Dahomeyn kuningaskunta

Lähteet
-------

1. 1 2  Houngnikpo, Mathurin C, ja Decalo, Samuel: *Historical Dictionary of Benin*, s. 182. The Scarecrow Press, 2013.
2. 1 2  Monroe, Cameron J.: *The Precolonial State in West Africa*, s. 62. Cambridge University Press, 2014.


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Dahomeyn kuningaskunnan hallitsijat |
| --- |
|  |
| 
* Gangnihessou (n. 1600)
* Dakodonou (n. 1625 – 1645 )
* Houégbadja (1645 – 1685)
* Akaba (1685 – 1716)
* Hangbe (1716 – 1718)
* Agaja (1718 – 1740)
* Tegbesu (1740 – 1774)
* Kpengla (1774 – 1789)
* Agonglo (1789 – 1797)
* Adandozan (1797 – 1818)
* Guézo (1818 – 1858)
* Glele (1858 – 1889)
* Béhanzin (1889 – 1894)
* Agoli-Agbo (1894 – 1900)

 |

 |
**Jean-Baptiste Audebert** (1759 Rochefort – joulukuu 1800 Pariisi) oli ranskalainen lintutieteilijä ja taiteilija.

Audebert opiskeli maalausta ja piirustusta Pariisissa ja saavutti suuren taidon miniatyyrimaalarina. Guillaume-Antoine Olivier palkkasi hänet kuvittamaan teoksensa *Histoire des colportes* kuvatauluja, mistä Audebert sai intohimon luonnonhistoriaan. Vuonna 1800 ilmestyi hänen ensimmäinen teoksensa, *Histoire naturelle des singes*, joka käsitti 62 foliotaulua, jotka hän oli itse piirtänyt ja kaivertanut. Taulujen väritys oli epätavallisen kauniisti tehty ja menetelmä oli hänen itsensä kehittämä.

Audebertin kuollessa häneltä jäi täydellinen aineisto toista teosta, *Histoire des colibris, oiseaux-mouches, jacamars et promerops*, varten. Teos julkaistiin postuumisti vuonna 1802 ja siitä 200 kopiota painettiin folioille, 100 suurille arkeille ja 15:n kopion teksti oli kullattu. Teoksen tekstin oli laatinut hänen ystävänsä Louis Jean Pierre Vieillot. Myös toinen teos julkaistiin postuumisti, *L'Histoire des grimpereaux et des oiseaux de paradis*. Nämä teokset julkaistiin myös yhdessä kaksiosaisessa teoksessa *Oiseaux dorés, ou à reflets métalliques* (1802).

Audebert myös nimesi kolibreja, ainakin viherhohtokolibrin (*Anthracothorax viridis*) yhdessä Vieillotin kanssa.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Belgia
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Auckland
* Scientific illustrators
* Victoria
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**EuroSkills-kilpailu** (eng. EuroSkills Competition), eli ammattitaidon euroopanmestaruuskilpailu, on joka toinen vuosi järjestettävä nuorten kansainvälinen ammattitaitokilpailu. Kilpailussa ratkotaan euroopanmestaruudet noin 40 lajissa, jotka edustavat ammatillisen koulutuksen aloja. Lajit pohjautuvat esimerkiksi tekniikan, teollisuuden ja palveluteollisuuden ammatteihin.

Tapahtuma järjestetään parillisina vuosina jossakin Euroopan maassa. Kilpailun taustaorganisaatio on WorldSkills Europe. 

EuroSkills-kilpailu järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2008 Rotterdamissa, Alankomaissa. Suomesta on lähetetty kilpailuun joukkue ensimmäisestä EuroSkills-kilpailusta lähtien. Kilpailijat Suomen viralliseen ammattitaitomaajoukkueeseen valitaan karsintojen kautta. Suomessa ammattitaitokilpailutoiminnasta vastaa Skills Finland ry.

EuroSkills-kilpailun kanssa vuorovuosin järjestetään vastaava maailmanmestaruuskilpailu, WorldSkills.

Aikaisemmat kilpailut
---------------------

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **1.** | 2008 | Rotterdam, Alankomaat |
| **2.** | 2010 | Lissabon, Portugali |
| **3.** | 2012 | Spa-Francorchamps, Belgia |
| **4.** | 2014 | Lille, Ranska |
| **5.** | 2016 | Göteborg, Ruotsi |
| **6.** | 2018 | Budapest, Unkari |
| **7.** | 2021 | Graz, Itävalta |

 |

Tulevat kilpailut
-----------------

|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **8.** | 2023 | Gdansk, Puola |
| **9.** | 2025 | Herning, Tanska |

 |

Lähteet
-------

1. ↑  Tietoa kilpailuista *www.skillsfinland.fi*. Viitattu 4.9.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* WorldSkills International - virallinen sivusto
* WorldSkillsEurope - virallinen sivusto
Leonardo Leo
**Leonardo Leo** (oik. **Lionardo Oronzo Salvatore de Leo**, 5. elokuuta 1694 San Vito degli Schiavi – 31. lokakuuta 1744 Napoli) oli italialainen barokkisäveltäjä. Hän sävelsi 50 oopperaa, joista 14 on säilynyt.

Leonardo Leo syntyi Apuliassa, ja noin 15 vuoden iässä hän aloitti musiikkiopinnot Napolin Santa Maria della Pietà dei Turchini -konservatoriossa, jossa hän opiskeli Nicola Fagon johdolla. Vuonna 1713 hänestä tehtiin varakuninkaan hovikappelin ylimääräinen urkuri.

Leon ensimmäinen ooppera *II Pisistrato* esitettiin Napolissa toukokuussa 1714. Ensimmäinen koominen ooppera oli *La ’mpeca scoperta* (1723). Leo kirjoitti kaikkiaan viitisenkymmentä oopperaa, useimmat Napoliin.

Alessandro Scarlattin kuoltua Leonardo Leo nimitettiin varakuninkaan kapellin ensimmäiseksi urkuriksi 1725. Leonardo Vincin kuoleman jälkeen Leo nousi Napolin kuninkaallisen kapellin apulaisvarakapellimestariksi, sitten varakapellimestariksi ja vuonna 1737 hovikapellimestariksi. Vuonna 1741 hänestä tuli Sant’Onofrion konservatorion *primo maestro* opettajansa Fagon jälkeen. Opettajantehtävien lisäksi Leo oli musiikkiteoreetikko, joka kirjoitti teokset *Istituzioni o regole del contrappunto* ja *Lezione di canto fermo*.

Leon pääteoksia ovat *Catone in Utica* (Venetsia, 1729) ja *L’Olimpiade* (Napoli, 1737). Leo palautti kuoron käytön oopperaan, mutta ei saanut kollegojaan innostumaan siitä. Poikkeuksellista Leon sävellyksissä olivat myös tuolloin harvinaiset dynaamise merkinnät.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Murtomäki, Veijo: Napolilaissäveltäjiä ja muita italialaissäveltäjiä, Italialainen vakava ooppera 1700-luvulla, Sibelius-Akatemia 2016. Viitattu 13.5.2016.
2. 1 2 3  Fago, (Francesco) Nicola (Arkistoitu – Internet Archive), Baker’s Biographical Dictionary of Musicians, The Gale Group 2001. Vaatii HighBeam-tilauksen.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Belgia
* Yhdysvallat
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Alankomaat
* Puola
* Portugali
* Vatikaani
	+ 2

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Italian People
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* RISM
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Eric-Olof Mikael Söderström** (s. 18. tammikuuta 1957 Turku) on suomalainen kirkkomuusikko, kapellimestari ja kuoronjohtaja. 

Söderström aloitti musiikkiopintonsa 1973 Sibelius-Akatemian kirkkomusiikkiosastolla, jossa hän opiskeli muun muassa pianon- ja urkujensoittoa sekä laulua. Vuonna 1976 suorittamansa kanttori–urkurin tutkinnon jälkeen hän siirtyi opiskelemaan yleiselle osastolle solististen aineiden lisäksi musiikinteoriaa ja kuoronjohtoa opettajinaan Harald Andersén, Matti Hyökki, Eric Ericson ja Péter Erdelyi.

Söderström suoritti kuoronjohdon diplomitutkinnon vuonna 1985 ja jatkoi sen jälkeen orkesterinjohtoa Jorma Panulan kapellimestariluokalla diplomitutkintoon 1988. Orkesterinjohtoa hän on lisäksi opiskellut Jussi Jalaksen, Robert Reynoldsin ja Arvid Jansonsin mestarikursseilla sekä Wienissä vuosina 1988–1989.

Eric-Olof Söderström on johtanut muun muassa perustamaansa Kirkkonummen lapsi- ja nuorisokuoroa, Akateemista Naiskuoro Lyrania, Akademen-mieskuoroa sekä useita seka- ja kamarikuoroja, kuten muun muassa Svenska Oratorieföreningen, Koiton Laulu ja Tapiolan Kamarikuoro. Söderströmin perustama Suomalainen kamarikuoro voitti 1985 EBU:n Let the Peoples Sing -kamarikuorokilpailun. Söderström toimi Savonlinnan Oopperajuhlien kuoromestarina ja kapellimestariassistenttina 1987–1991 sekä Radion kamarikuoron taiteellisena johtajana 1990–1995. Vuodesta 2005 vuoteen 2010 hän toimi kamarikuoro Kampin Laulun taiteellisena johtajana.

Vuodesta 1996 vuoteen 2006 Söderström oli Suomen Kansallisoopperan kuoromestari ja kapellimestariassistentti. Hän on esiintynyt kuoronjohtajana myös Englannissa, Italiassa, Unkarissa ja Latviassa sekä opettanut kuoronjohtoa Sibelius-Akatemiassa ja mestarikursseilla. Johdettuaan Kirkkonummen Kamariorkesteria (1985–1990) ja Mikkelin kaupunginorkesteria (1991–1995) hän on vieraillut johtamassa monia suomalaisia orkestereita kuten Radion sinfoniaorkesteria, Tapiola Sinfoniettaa, kamariorkesteri Avantia sekä Lahden, Oulun, Kuopion, Lappeenrannan, Kouvolan, Kotkan ja Hämeenlinnan kaupunginorkesteria. Vierailuja kapellimestarina hän on tehnyt muun muassa Ruotsiin, Norjaan, Viroon ja Venäjälle.

Lähteet
-------

* Paavilainen, Ulla (päätoim.): *Kuka kukin on: Henkilötietoja nykypolven suomalaisista 2015*, s. 899. Helsinki: Otava, 2014. ISBN 978-951-1-28228-0.
* Virtamo, Keijo (toim.): *Otavan musiikkitieto: A–Ö*, s. 423. Helsinki: Otava, 1997. ISBN 951-1-14518-5.
* Kampin Laulun CV

Aiheesta muualla
----------------

* Kampin Laulun kotisivut
* Söderström, Eric-Olof hakuteoksessa *Uppslagsverket Finland* (2012). (ruotsiksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Uppslagsverket Finland

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Eversti, valtioneuvos Walfrid Spåre (1880-luvun alku)
**Knut Robert Karl Walfrid Spåre** (4. maaliskuuta 1831 Helsinki – 4. heinäkuuta 1903 Helsinki) oli suomalainen eversti, salaneuvos, kuvernööri, valtiopäivämies ja senaattori.

Spåren vanhemmat olivat Raaseporin läntisen kihlakunnan kruununvouti Knut Otto Spåre (1802–1857) ja Maria Catharina Lagermarck (1806–1866). 

Spåre kävi 1844–1849 Haminan kadettikoulun. Hän palveli kornettina siperialaisessa ulaanirykmentissä 1849–1852 ja luutnanttina Tshugurevskin ulaanirykmentissä 1852–1858. Spåre osallistui Krimin sotaan 1854–1856 ja oli muun muassa Odessassa silloin kun kaupunkia pommitettiin. Hänet siirrettiin vuonna 1858 Henkivartioväen suomalaiseen tarkk'ampujapataljoonaan ja hän oli vuodesta 1862 esikuntakapteenina 8. suomalaisessa linjapataljoonassa sekä vanhempana adjutanttina Suomeen sijoitettujen joukkojen esikunnassa. Hänet ylennettiin kapteeniksi 1862 ja majuriksi 1863. Viimeksi Spåre oli Suomen sotilasalueen esikunnassa vanhempana adjutanttina ja hän erosi sotapalveluksesta everstiluutnanttina vuonna 1867.

Spåre toimi Helsingin poliisimestarina 1867–1869 ja hänet ylennettiin everstiksi 1869. Hän oli Suomen komissaarina Pietarissa 1870 järjestetyssä näyttelyssä sekä Wienin maailmannäyttelyssä 1873. Spåre toimi vuosina 1874–1891 Suomen lennätinlaitoksen päällikkönä. Hänestä tuli kollegineuvos 1876, valtioneuvos 1878 ja todellinen valtioneuvos 1888. Spåre oli sitten Mikkelin läänin kuvernöörinä 1891–1899 ja hän sai salaneuvoksen arvon 1896. Spåre oli viimeksi senaatin talousosaston jäsenenä eli senaattorina 1899–1903 ja hän toimi senaatin maanviljelystoimituskunnan päällikkönä 1900–1903.

Spåre oli naimisissa 1858–1868 Beata Fredrika Matilda Cronholmin (1835–1868) kanssa, 1870–1894 Emilia Adelaide af Brunérin (1841–1894) kanssa ja vuodesta 1895 ruhtinatar Natalia Eristoffin (s. 1865) kanssa. Hänen poikiaan ensimmäisestä avioliitosta olivat kenraalimajuri, Kuopion läänin kuvernööri Arthur Robert Gustaf Spåre (1862–1937) ja kenraalimajuri, Hämeen läänin kuvernööri Rafael Knut Harald Spåre (1864–1943).

Spåre oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1863–1864, 1867, 1872, 1877–1878, 1882, 1885, 1888, 1891, 1894, 1897 ja 1899.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Adelsvapen-Wiki : Adliga ätten Spåre nr 160, tabell 32
2. ↑  Dödsfall.  *Åland*, 09.07.1903, nro 59, s. 3. Kansalliskirjasto. Viitattu 12.04.2021.
3. ↑  Förteckning öfver Finlands till urtima landtdagen i Helsingfors år 1899 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll fördt hos Finlands Ridderskap och Adel vid Urtima Landtdagen 1899. Helsingfors: Helsingfors Centraltryckeri, 1899, ss. 207-215.
**Michael Charles Lerner** (22. kesäkuuta 1941 Brooklyn, New York – 8. huhtikuuta 2023) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän oli ehdokkaana miessivuosan Oscar-palkinnon saajaksi Coenin veljesten elokuvasta *Barton Fink* (1991).

Michael Lerner syntyi romanianjuutalaisille vanhemmille ja varttui Bensonhurstin ja Red Hookin alueilla Brooklynissa. Hän opiskeli draamaa Lontoossa ja teki myöhemmin teatterirooleja sekä Britanniassa että Yhdysvalloissa.

*Barton Finkin* lisäksi Lernerin muita elokuvarooleja on ollut elokuvissa *Lainsuojattoman blues* (1977), *Luokkakokous* (1982), *Harlemin yöt* (1989), *Häkkilintu* (2001) ja *The Bannen Way* (2010).

Lähteet
-------

1. ↑  Näyttelijä Michael Lerner on kuollut *Muropaketti.com*.  10.4.2023. Viitattu 11.4.2023.
2. ↑  Spelling, Ian: "Michael Lerner Finds Power of the Oscar." Chicago Sun-Times. Sun-Times News Group. 1993. Haettu 22.7.2016 palvelusta HighBeam Research (vaatii tilauksen):  (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Michael Lerner Elonetissä.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Israel
* Yhdysvallat
* Korea
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Haydar Reis Nigari** (1494 Istanbul, Osmanien valtakunta – 1572 Osmanien valtakunta) oli turkkilainen miniatyyrimaalari, meriupseeri ja runoilija. 

Haydar Reisin maalaus "Selim II:n muotokuva", kultaväri ja guassi, n. 1570.
Hänen isoisänsä Abdülkadir Efendi oli aikanaan kuuluisa shakinpelaaja, jonka Selim I kutsui vieraakseen Istanbuliin. Abdülkadir perheineen asettui asumaan Galataan, jossa myös Haydar syntyi 1494. Hän oli taiteen ja kulttuurin ympäröimä jo lapsena. Haydarin suku oli kulttuurisukua, jossa taiteita tuettiin ja lisäksi Galatassa asui lukemattomia kalligrafeja, miniatyristeja, muusikoita, runoilijoita, varjo- ja nukketeatterin tekijöitä ja kirjanoppineita. Haydar itsekin osoitti suurta kiinnostusta taiteisiin sekä lahjakkuutta piirtämisessä jo lapsesta lähtien. Hän sai kutsumanimen *Nigari*, joka tarkoittaa muotokuvantekijää. Nigari jäi hänelle taiteilijanimeksi. Nuorena aikuisena Haydar kiinnostui myös merestä ja laivoista, ja pestautui matruusiksi osmanilaivastoon. Laivastourallaan hän kohosi kapteeniksi, jonka osoittaa hänen nimeensä liitetty merikapteenin arvonimi *Reis*.

Haydar on yksi kuuluisimmista ja taitavimpina pidetyistä Osmanien valtakunnan ajan maalareista. Hän teki luonteikkaita ja värikkäitä muotokuvia muun muassa Suleiman Suuresta ja hänen pojastaan Selim II:sta sekä muista aikansa vaikutusvaltaisista henkilöistä kuten keisari Kaarle V:stä ja Hayreddin Barbarossasta. Työskentelynsä ansiosta Haydar onnistui elvyttämään edeltävän vuosisadan loppupuolella hiipuneen kiinnostuksen muotokuvamaalaamiseen Osmanien valtakunnassa.

Lähteet
-------

* Carboni, Stefano: *Venice and the Islamic World, 828-1797*. Yale University Press, 2007. ISBN 0300124309.

### Viitteet

1. ↑  Haydar Reis (Nakkas Nigari) (1494-1572) Edebi Yâd ve Sanat Akademisi. Viitattu 30.7.2016
2. ↑  Carboni 2007 s. 296


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* ULAN

 |

 |
**Ammatinvalinnanohjauksen** tavoitteena on auttaa asiakasta löytämään itselleen sopiva uravalinta (työ ja koulutus). Ohjaus tapahtuu yhteistyössä ammatinvalintapsykologin kanssa.

Suomessa ammatinvalinnanohjaus katsotaan alkaneen 1939 Helsingin kunnallisen työnvälitystoimiston perustaessa erillisen nuoriso-osaston. Tarkoitus oli tuolloin ohjata kansakoulunsa päättäneitä nuoria jatko-opintoihin yhteiskunnan ollessa murroksessa teollistumisen ja kaupungistumisen myötä.

Nykyisin ammatinvalintaa pohditaan myös jo ennen työelämään astumista. Työterveyslaitos on kehittänyt peruskoulun päättöluokkien sekä ammatillisten oppilaitosten ja lukioiden käyttöön Kohti työelämää -ryhmämenetelmän, joka tukee nuorten uravalintoja.

Miten ammatinvalinnanohjaukseen pääsee?
---------------------------------------

Työ- ja elinkeinotoimistoista annetaan ohjeet, kuinka ammatinvalinnanohjaukseen pääsee. Eri toimistoissa on erilaisia käytäntöjä ammatinvalinnanohjaukseen pääsyn suhteen. Työ- ja elinkeinotoimiston tarjoama ammatinvalinnanohjaus on henkilöasiakkaalle maksutonta.

Mitä ammatinvalinnanohjauksessa tehdään?
----------------------------------------

Ammatinvalinnanohjauksessa käydään noin tunnin mittainen luottamuksellinen keskustelu asiakkaan elämäntilanteesta, odotuksista ja urataustasta. Tämän ns. alkuhaastattelun perusteella ohjaaja ja ohjattava sopivat ohjausprosessin jatkosta, sillä yleensä keskustelukertoja tarvitaan enemmän kuin yksi toteuttamiskelpoisen suunnitelman luomiseksi. Lisäksi apuna käytetään psykologisia testejä, kuten kykytestejä, persoonallisuustestejä ja kiinnostavuusarviointeja. Mahdollisia ohjaustoimia ovat myös erilaiset työ- tai koulutuskokeilut ja terveydentilan tutkimukset. Näitä tietoja ei luovuteta ulkopuolisille tahoille ilman asiakkaan suostumusta.

Lisäksi on olemassa myös jonkin verran sähköisiä palveluita ammatinvalinnanohjauksen tukena. Esimerkiksi internetissä oleva *AVO-ohjelma* () tarjoaa erilaisia uravaihtoehtoja, mutta ei kerro asiakkaan soveltuvuutta niihin.

Lähteet
-------

* Ammatinvalintapsykologin antaa vastauksia ammatinvalinnanohjauksesta (www.ammatinvalinta.fi) (Arkistoitu – Internet Archive)
* Kohti työelämää Työterveyslaitoksen sivuilla, 26.9.2013 (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. ↑  toimistot.te-palvelut.fi/lappi/ammatinvalinta-ja-uraohjaus1 *toimistot.te-palvelut.fi*. Viitattu 4.9.2023.
*Tämä artikkeli käsittelee lääkäri Lorenzo Runebergia. Professori, metsätieteilijä ja runoilija Lorenzo Runeberg oli hänen pojanpoikansa.*
**Lorenzo Runeberg** (6. joulukuuta 1836 Helsinki – 9. huhtikuuta 1919 Helsinki) oli lääkäri, valtiopäivämies ja Johan Ludvig ja Fredrika Runebergin poika.

Henkilöhistoria
---------------

Runebergin puoliso vuodesta 1875 oli Gabriella Lévon (1857–1924). Runeberg pääsi ylioppilaaksi Porvoon lukiosta 1854. Hän opiskeli Helsingin yliopistossa ja hänestä tuli filosofian kandidaatti ja maisteri 1860, lääketieteen kandidaatti 1864 sekä lääketieteen lisensiaatti ja lääketieteen ja kirurgian tohtori 1867. Runeberg toimi muun muassa piirilääkärinä Vaasassa 1892–1897 ja Helsingissä 1897–1902 sekä lääkärinä Pariisissa ja Wienissä. Runeberg oli porvarissäädyssä Vaasan edustaja valtiopäivillä 1897. Hän oli myös Vaasan kaupunginvaltuuston jäsen ja toimi Vaasassa puuvillatehtaan (1885–1897) ja höyrymylly-yhtiön (1877–1897) toimitusjohtajana.

Lorenzo Runeberg hoiti kansallisrunoilijaisäänsä tämän kärsimän aivoverenvuodon jälkeen.

Julkaisuja
----------

* *Om behandlingen af inre barnsjukdomar*, 1866 (väitöskirja)

Lähteet
-------

1. ↑  Sigurd Nordenstreng: *Porvarissäädyn historia Suomen valtiopäivillä 1809–1906: Osa V*, s. 290. Helsinki: Otava, 1921.
2. ↑  Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899: Lorenzo Runeberg Viitattu 11.11.2020.
3. ↑  *Kuka kukin on 1909. Julkisuudessa esiintyvien kansalaisten elämäkertoja*, s. 278. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Kansa, 1908.
4. ↑  J.L.Runeberg - lapset *runeberg.net*.  Arkistoitu 24.9.2015. Viitattu 12.7.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* *Den unge Lorenzo Runeberg*, 1944. Estrid Furuhjelm, teoksessa: *Männniskor och minnen. Personliga hågkomster och släkthistoriska skildringar*, ss. 21-49.

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Artturi Vilho "Ari" Lindman** (28. toukokuuta 1914 Iisalmi – 3. helmikuuta 1972 Iisalmi) oli suomalainen ylikonstaapeli ja moukarinheittäjä, joka edusti Iisalmen Visaa. Kalevan kisoista hän voitti moukarinheiton hopeaa vuonna 1948. Ennätyksekseen Lindman heitti tuloksen 51,38 metriä vuonna 1947. Poliisien mestaruuden Lindman voitti kahdesti.

Lindman toimi seurassaan nuorten vetäjänä ja valmentajana vuosia, osallistui tuomaritehtäviin ja kuului Visan yleisurheilujaostoon. Lindman sai SVUL:n hopeisen ansiomerkin. Vapaa-aikoinaan Lindman kirjoitti urheilusta lehtiin, pelasi biljardia, metsästi ja ampui. Lindmanin kotikunta oli Iisalmi.

Lindman toimi marsalkka Mannerheimin henkivartijaosastossa jatkosodan aikana.

Lähteet
-------

1. ↑  Artturi Vilho Lindman, Iisalmen Vanha hautausmaa, Iisalmi, osasto 16, rivi 1, paikka 8, viitattu 28.8.2023
2. 1 2 3  Urheilumme Kasvot Osa 2, Lindman, Artturi Vilho, sivu 1273, vastaavat toimittajat Risto Rantala, Markku Siukonen, Seppo Tukiainen, Oy Scandia Kirjat Ab, Keuruu 1974
3. ↑  Artturi Lindman Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
4. ↑  Marskin muskettisoturit lähikuvassa. PDF. Jyx.jyu.fi.
5. ↑  Mikko Tyni, Marsalkan varjot: ylipäällikön
henkilösuojaus talvi- ja jatkosodassa, Sotahistoriallinen aikakauskirja 38, sivut 200-220, Suomen Sotahistoriallinen Seura, Sotamuseo, Helsinki 2018

Aiheesta muualla
----------------

* Artturi Vilho Heikinpoika Lindman, []
**George Dance nuorempi** (1. huhtikuuta 1741 – 14. tammikuuta 1825) oli brittiläinen arkkitehti. Hän oli arkkitehti George Dance vanhemman poika. 

Dance matkusti Italiaan vuonna 1758, ja tapasi Firenzessä veljensä Nathaniel Dancen. Dance saapui Roomaan 1759, jossa hän opiskeli piirtämistä ja arkkitehtuuria sekä omaksui uuden taidesuunnan, uusklassismin, perusteet. George Dance palasi Englantiin vuonna 1764.

Kotimaassa hänen ensimmäinen tilauksensa oli All Hallows -kirkko, joka rakennettiin vuosina 1765–1767. Se on uusklassinen rakennus, jonka sisätiloissa on tynnyriholvi. Kirkko lienee saanut vaikutteita Laugierilta ja muilta ranskalaisilta arkkitehdeilta. Vuonna 1768 George Dance seurasi isäänsä Lontoon rakennustarkastajan virassa. Hän suunnitteli Newgate Gaolin, Newgaten vankilan laajennuksen, joka valmistui vuonna 1785. Dancen piirtämässä rakennuksessa oli massiiviset ikkunattomat seinämät, ja siinä oli vaikutteita Andrea Palladion ja Giulio Romanon suunnitelmista sekä myös Piranesin mielikuvituksellisista vankilakuvista. Tämä rakennus purettiin vuonna 1902.

Dance laati useita kaupunkisuunnitteluun liittyviä parannuksia, jotka muuttivat Lontoon keskiaikaista katuverkostoa. Yhdessä Robert Taylorin kanssa hän luonnosteli vuonna 1774 rakennuslain, jolla oli syvällinen vaikutus Lontoon julkisivuihin ja katunäkymiin seuraavien seitsemän vuosikymmenen ajan. Laki määräsi talojen ulkoseinien paksuuden ja varmisti, etteivät puiset ikkunanpuitteet näkyneet ulospäin. Vuosina 1795–1796 hän muokkasi isänsä suunnittelemaa Mansion Housea muun muassa poistattamalla suuren portaikon ja madaltamalla egyptiläisen salin kattoa.

Dancen huomattavin oppilas oli John Soane, jonka joissakin töissä on nähtävissä Dancen vaikutusta. Osa Dancen suunnitelmista, kuten Stratton Parkin ankara portiikki, ennakoi uusklassismin kreikkalaissävytteistä Greek Revival -alalajia.

Kuvagalleria
------------

* All Hallowes –kirkkoAll Hallowes –kirkko
* Newgate Gaolin pohjapiirustusNewgate Gaolin pohjapiirustus
* Newgate Gaolin julkisivu vuonna 1810Newgate Gaolin julkisivu vuonna 1810
* Dancen suunnittelema Lontoon kiltahallin fasadiDancen suunnittelema Lontoon kiltahallin fasadi

Lähteet
-------

* Curl, James Stevens: Dictionary of architecture. Oxford University Press 1999. ISBN 0-19-210006-8

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5  Curl 1999, s. 191


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Australia
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* South Australia
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* EUTA
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |