recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Raid** on amerikkalaisen S. C. Johnson & Son -yhtiön tuottama sarja hyönteismyrkkyjä, joita Suomessa edustaa Oy Transmeri Ab. Tuoteperhe tuotiin markkinoille vuonna 1956. Suomessa tuote on tullut tunnetuksi tv-mainonnassa käytetystä "*Raid tappaa talossa ja puutarhassa*" sloganista.

Toiminta
--------

Raidin toiminta perustuu pyretriinien ja piperonyylibutoksidin (PBO) yhteisvaikutukseen. Pyretriinit ovat hermomyrkkyjä, joita saadaan eräistä afrikkalaisista päivänkakkaralajeista (mm. *Chrysanthemum cinerariaefolium*). Niille ominaista on hyvin alhainen myrkyllisyys linnuille ja nisäkkäille, kun taas kaloille ja useimmille selkärangattomille ne ovat sitä vastoin hyvin myrkyllisiä. Ero johtuu lintujen ja nisäkkäiden elimistön kyvystä hajottaa molekyylit hyvin nopeasti. Luonnosta peräisin olevina yhdisteinä ne ovat myös biologisesti hajoavia ja mikrobit hajottavat luontoon päätyneen pyretriinin nopeasti.

Alun perin Raidin vaikuttavana aineena oli nimenomaan ensimmäinen synteettisesti valmistettu pyretroidi, alletriini. Myöhemmin tuotteisiin on lisätty myös muita pyretroideja, joka on laajentanut niiden käyttömahdollisuuksia. Pyretriinit sitoutuvat hermosolun aksonin pinnalla oleviin proteiineihin, jotka muodostavat hermoimpulssia kuljettavia jänniteherkkiä natriumkanavia. Pyretriinimolekyylin tarttuminen proteiiniin pakottaa natriumkanavan auki, 
jolloin hermosolu johtaa sähköä jatkuvasti. Näin eliö ei enää kykene koordinoimaan hermosignaalien kulkemista ja seurauksena on voimakkaita pakkoliikkeitä ja lopulta kuolema.

Piperonyylibutoksidi (PBO) on safrolista kehitetty synteettinen yhdiste, joka estää solussa olevan sytokromi P450 -entsyymin 
toimintaa. Sytokromi P450 on tärkeä entsyymi niissä solunsisäisissä reaktioketjuissa, joita pitkin useimpien hyönteismyrkkynä käytettyjen molekyylien hajoaminen tapahtuu. PBO:n vaikutus estää siis soluja hajottamasta varsinaista myrkyllistä ainesosaa, joka pääsee näin vaikuttamaan tehokkaammin ja pitempään. Tehostetun vaikutuksen takia itse myrkyllisen ainesosan määrää voidaan vähentää, mistä syystä PBO on suosittu lisäaine monissa hyönteiskarkotteissa. Piperonyylibutoksidi ei ole kovinkaan myrkyllistä nisäkkäille, mutta aiheuttaa suurina määrinä ripulia ja oksentelua.

Lähteet
-------

* Artikkeli monien hyönteismyrkkyjen toiminnasta (englanniksi)
* PBO (englanniksi)
* PBO - PAN Pesticides Database (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* U. Pesonen "Matolääkkeet ja ulkoloisten häätöön käytetyt lääkeaineet" teoksesta Koulu, Tuomisto (toim.): Farmakologia ja toksikologia, 7. painos. Medicina Oy 2007. ISBN 978-951-97316-3-6
* www.raid.fi
**Tongan rugby union -maajoukkue**, lempinimeltään ***`Ikale Tahi*** eli *Merikotkat*, on Tongan kansallinen Rugby union -joukkue. Valtion pienestä koosta huolimatta joukkue on yksi lajin parhaista, ja toukokuussa 2020 se oli kansainvälisen rugbyliitto IRB:n maailmanrankingissa 13. sijalla. Rugby unionia pidetään myös Tongan kansallisurheilulajina. 

Tonga on pelannut maailmanmestaruuskilpailuissa kahdeksan kertaa. Joukkue on jäänyt ainoastaan vuoden 1991 kisojen ulkopuolelle. Lopputurnauksessa Tonga ei kuitenkaan ole onnistunut kertaakaan etenemään lohkovaihetta pidemmälle. MM-kisoissa 2011 se voitti alkulohkon ottelussa Ranskan, joka saavutti lopulta hopeaa.

Tonga on sijoittunut World Rugby Pacific Nations Cupissa toiseksi 2011, 2017 ja 2018 sekä kolmanneksi 2012, 2013, 2015 ja 2016.

Joukkueen erityispiirre on kailao-sotatanssista muodostetun *sipi tau*n esittäminen ennen ottelun alkua.

Arvokisat
---------

### MM-kisat

Lähde: The-sports.org & Telegraph

* 1987: *Putosi lohkovaiheessa*
* 1995: *Putosi lohkovaiheessa*
* 1999: *Putosi lohkovaiheessa*
* 2003: *Putosi lohkovaiheessa*
* 2007: *Putosi lohkovaiheessa*
* 2011: *Putosi lohkovaiheessa*
* 2015: *Putosi lohkovaiheessa*
* 2019: *Putosi lohkovaiheessa*

Lähteet
-------

1. ↑  World Rankings *worldrugby.org*.  9.3.2020.  Arkistoitu 11.5.2016. Viitattu 10.5.2020. (englanniksi)
2. 1 2 3  Rugby - Tonga *the-sports.org*. Viitattu 10.5.2020. (englanniksi)
3. ↑  Learn the fearsome Tongan kailao! *Rugby Union*. BBC. Viitattu 15.12.2018. (englanniksi)
4. ↑  Rudgard, Olivia & Rothwell, James: Never mind the haka - here’s the Bole *Rugby Union*.  18.9.2015. The Telegraph. Viitattu 15.12.2018. (englanniksi)
5. ↑  O´Sullivan, John: Artistic merit: Tonga war dance *Sport*.  4.10.1999. The Irish Times. Viitattu 15.12.2018. (englanniksi)
6. ↑  Rugby World Cup 2015: Tonga team guide for the tournament in England in September and October *Rugby Union*.  2.6.2015. The Telegraph. Viitattu 15.12.2018. (englanniksi)
**Séamus Coleman** (s. 11. lokakuuta 1988 Donegal, Irlanti) on irlantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja tai keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Englannin valioliigassa pelaavaa Evertonia ja on joukkueen kapteeni.

Seurajoukkueura
---------------

Colemanin päälaji oli 17-vuotiaaksi saakka gaelilainen jalkapallo. Jalkapalloa hän pelasi St. Catherinesin joukkueessa, josta siirtyi Irlannin pääsarjaseura Sligo Roversiin kesällä 2006. Hän pelasi seurassa 55 liigaottelua, joissa teki yhden maalin.

Coleman siirtyi Evertoniin 70 000 euron siirtosummalla tammikuussa 2009. Hän debytoi ykkösjoukkueessa Eurooppa-liigan ottelussa Benficaa vastaan 22. lokakuuta 2009. Ensimmäisen valioliigaottelunsa hän pelasi kolme päivää myöhemmin Boltonia vastaan. Keväällä 2010 hän pelasi kaksi kuukautta lainalla Mestaruussarjan Blackpoolissa. Hän pelasi yhdeksän liigaottelua ja kolme nousukarsintaottelua seuran noustessa Valioliigaan.

Coleman on pelannut Evertonissa kaikkiaan 409 ottelua ja tehnyt 28 maalia kauden 2022–2023 loppuun mennessä. Hän on pelannut seurassa 352 valioliigaottelua, joissa hän on tehnyt 22 maalia. Eurooppa-liigassa hän on pelannut kahdeksan ottelua ja tehnyt kaksi maalia. FA Cupissa hän on tehnyt 32 ottelussa kolme maalia ja Liigacupissa 17 ottelussa yhden maalin.

Maajoukkueura
-------------

Coleman pelasi Irlannin alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa 13 ottelua vuosina 2007–2010. Ensimmäisen A-maaottelunsa hän pelasi Walesia vastaan helmikuussa 2011. Ensimmäisen arvokilpailujen karsintaottelunsa hän pelasi MM-karsintaottelussa Saksaa vastaan lokakuussa 2012. Hän pelasi täydet minuutit Irlannin kaikissa neljässä ottelussa EM-kilpailuissa 2016. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki MM-karsintaottelussa Georgiaa vastaan lokakuussa 2016.

Coleman on toukokuun 2023 loppuun mennessä pelannut 68 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Seamus Coleman *UEFA.com*.  16.5.2012. UEFA. Viitattu 4.7.2012. (englanniksi)
2. ↑  Everton's Seamus Coleman uses Gaelic roots to grow in English football *theguardian.com*.  28.10.2011. Viitattu 11.12.2017. (englanniksi)
3. 1 2 3 4 5  Séamus Coleman Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
4. ↑  Mamrud, Roberto: Ireland - Record International Players  23.1.2023. RSSSF. Viitattu 11.6.2023. (englanniksi)

  

Everton – Englannin Valioliiga

* 1 Pickford
* 2 Tarkowski
* 3 Patterson
* 4 Holgate
* 5 Keane
* 7 McNeil
* 8 Onana
* 9 Calvert-Lewin
* 11 Gray
* 13 Mina
* 14 Townsend
* 15 Begović
* 16 Doucouré
* 17 Iwobi
* 19 Mykolenko
* 20 Maupay
* 22 Godfrey
* 23 Coleman
* 26 Davies
* 27 Gueye
* 29 Vinagre
* 30 Coady
* 31 Lonergan
* 37 Garner
* 50 Simms
* Manageri Dyche


Irlannin joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2016
1 Westwood |
2 Coleman |
3 Clark |
4 O’Shea |
5 Keogh |
6 Whelan |
7 McGeady |
8 McCarthy |
9 Long |
10 Keane |
11 McClean |
12 Duffy |
13 Hendrick |
14 Walters |
15 Christie |
16 Given |
17 Ward |
18 Meyler |
19 Brady |
20 Hoolahan |
21 Murphy |
22 Quinn |
23 Randolph |
Valmentaja O’Neill
**Dikumaroli** on luonnossa esiintyvä antikoagulantti, joka vaikuttaa kuten varfariini (joka keksittiin tutkittaessa dikumarolin toimintaa) K-vitamiiniin.
Dikumaroli on kumariinin johdos. Kumariini ei itse vaikuta hyytymistekijöihin, mutta useat sienet muuttavat sen aktiiviseksi dikumaroliksi. Dikumaroli löydettiin tutkittaessa syytä karjassa esiintyvään verenvuototautiin, jolloin havaittiin syynä olleen homehtuneet makeantuoksuiset mesikkä-ruohokasvit.

Dikumaroli identifikoitiin 1940, ja siitä tuli 4-hydroksikumariinien prototyyppi. Sitä käytettiin lyhyen aikaa verenohennuslääkkeenä, mutta 1950-luvun puolivälissä sen korvasi yksinkertaisempi johdannainen varfariini (kauppanimi Marevan) ja muut 4-hydroksikumariini-johdannaiset.

Suun kautta nautittuna se vaikuttaa parin päivän sisällä.

Lähteet
-------

1. ↑  Nicole Kresge, Robert D. Simoni ja Robert L. Hill: Sweet clover disease and warfarin review  25.2.2005. Jbc.org. Viitattu 26.9.2012.

Aiheesta muualla
----------------

* Dikumarolin löytäminen ja antikoagulanttihoito (Arkistoitu – Internet Archive)
* Varfariinin historia (Arkistoitu – Internet Archive)
* PubChem: Dicumarol (englanniksi)
* Human Metabolome Database (HMDB): Dicumarol (englanniksi)
* DrugBank: Dicumarol (englanniksi)
* Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Dicoumarol (englanniksi)
**Benigno Simeon "Noynoy" Cojuangco Aquino III** (8. helmikuuta 1960 – 24. kesäkuuta 2021) toimi Filippiinien 15. presidenttinä kesäkuusta 2010 kesäkuuhun 2016. Hän edusti Filippiinien liberaalipuoluetta (*Partido Liberal ng Pilipinas*).

Aquino on entisen presidentin Corazon Aquinon ja murhatun entisen senaattori Benigno Aquino nuoremman poika. Myös hänen isoisänsä Benigno Aquino vanhempi (1894–1947) oli merkittävä poliitikko. Hänen kolmesta sisaruksestaan Kris on merkittävä tv-tähti.

Aquino suoritti taloustieteen tutkinnon Ateneon yliopistossa Manilassa ennen lähtöään Bostoniin maapaossa olleen perheensä seuraksi. Hän palasi Filippiineille 1983 ja työskenteli eri yrityksissä, kuten Cojuangcon sokeritehtaassa. Hänet valittiin kongressiin 1988, uudelleen 2001 ja 2004. Vuonna 2007 hänet valittiin senaattiin.

Aquinon valinta presidentiksi tapahtui selvin luvuin: hän sai yli 42 % äänistä, runsaat 15,2 miljoonaa, kun taas hänen lähin haastajansa, entinen presidentti Joseph Estrada sai lähes viisi miljoonaa vähemmän. Ääniä laskettiin vaalien jälkeen lähes kuukausi ennen tuloksen julkistamista kesäkuussa 2010. Tietokonepohjainen ääntenlaskentajärjestelmä aiheutti ongelmia vaalijärjestelyissä.

Lähteet
-------

1. ↑  Senator Benigno S. Aquino III Senate of the Philippines. Viitattu 10.6.2010. (englanniksi)
2. ↑  Noynoy Aquino, 15th Philippine president, dead at 61 (englanniksi)
3. ↑  Benigno Aquino sworn in as new Philippine president, BBC viitattu 30.6.2010 (englanniksi)
4. 1 2  Profile: Benigno 'Noynoy' Aquino BBC 29.6.2010 (englanniksi)
5. ↑  Miljoonien äänien eroa laskettiin kuukauden ajan  8.6.2010. Ilta-Sanomat. Viitattu 9.6.2010.

Filippiinien lippuFilippiinien presidentit
Aguinaldo (1899–1901) | Quezon (1935–1944) | Laurel (1943–1945) | Osmeña (1944–1946) | Roxas (1946–1948) | Quirino (1948–1953) | Magsaysay (1953–1957) | Garcia (1957–1961) | Macapagal (1961–1965) | Marcos (1965–1986) | Aquino (1986–1992) | Ramos (1992–1998) | Estrada (1998–2001) | Arroyo (2001–2010) | Aquino III (2010–2016) | Duterte (2016–2022) | Marcos (2022–)



|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Australia

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Tie Ylistaroon.
**Ylistaro** on kylä Satakunnassa Kokemäen kaupungissa. Se sijaitsee muutaman kilometrin päässä kunnan keskustaajamasta sen itäpuolella, Sonnilanjoen ja Ronkankankaan välisellä alueella. Etelässä Ylistaroa rajaa Valtatie 2.

Yhdessä Sonnilan kylän kanssa se muodostaa historiallisesti arvokkaan kulttuurimaiseman, joka koostuu Sonnilanjoen molemmille puolille levittäytyvästä laajasta peltoaukeasta sekä kylien rakennuksista. Vanhimmat niistä ovat keskiajalta periytyviä kantatiloja.

Historia
--------

Ylistaro oli alun perin jo keskiajalla muodostunut ryhmäkylä, joka sijaitsi aivan Kokemäenjoen rannassa. Vanhan perimätiedon mukaan Ylistaron edeltäjä oli samalla paikalla sijainnut rautakautinen Teljän muinaiskaupunki. Professori Unto Salo teki alueella arkeologisia tutkimuksia kesällä 1960. Kaivauksissa ei löydetty todisteita rautakautisesta kauppapaikasta tai kaupungista, mutta keskiajalta löydettiin muun muassa kolmentoista vanhan rakennuksen perustukset.

Keskiaikaisissa lähteissä Kokemäellä sijainneeksi mainitun Villa Cuman kylän on arveltu tarkoittavan juuri Ylistaroa. Toinen mahdollinen paikka on joen pohjoispuolella oleva Villiö. Varmaksi tiedetään, että Ylistarossa säilytettiin keskiajalla Satakunnan sinettiä, jolla vahvistettiin erilaisia maakuntaa koskevia asiakirjoja. Ensimmäisen kerran sinettiä tiedetään käytetyn vuonna 1331.

Ylistaro oli Kokemäen suurin kylä aina 1830-luvulla raivonneeseen kyläpaloon saakka. Tulipalon jälkeen rakennukset siirrettiin hajalle nykyisille paikoilleen ja vanhan kylän alueelle jäi vain yksi talo. Nykyään paikalla on lisäksi toinen sinne myöhemmin siirretty talo sekä vuonna 1857 valmistunut Pyhän Henrikin kappeli, jonka sisällä on ns. *Piispa Henrikin saarnahuone*. Perimätiedon mukaan piispa Henrik vietti rakennuksessa viimeisen yönsä ennen Köyliönjärven jäällä tapahtunutta surmaansa vuonna 1156.

Ylistarosta ovat kotoisin koomikko Osmo Pertola sekä Horellin suku, johon kuuluvat muun muassa Lars Hordeel, J. F. Horelli, E. J. Horelli, Väinö Horelli ja Toivo Horelli.

Lähteet
-------

* Satakunnan rakennetun kulttuuriympäristön kehittämishanke 2008–2011[vanhentunut linkki]
* Tapio Salminen: *Joki ja sen väki – Kokemäen ja Harjavallan historia jääkaudesta 1860-luvulle*, Kokemäen ja Harjavallan kaupungit ja seurakunnat, 2007.
**Theódoros "Thodorís" Zagorákis** (kreik. Θεόδωρος "Θοδωρής" Ζαγοράκης, s. 27. lokakuuta 1971 Kavála, Kreikka) on kreikkalainen entinen jalkapalloilija. Nykyisin hän toimii PAOK:in puheenjohtajana.

Zagorákis oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän pelasi yleensä puolustavassa roolissa.

Zagorákis johti kapteenina Kreikan mestaruuteen 2004 EM-kilpailuissa. Hänet valittiin myös turnauksen parhaaksi pelaajaksi.

Ura
---

Zagorákis pelasi ammattilaisena seuratasolla vuosina 1988–2007. Hän edusti kotimaassaan Kavalaa, PAOK:ia ja AEK:ta sekä kotimaansa ulkopuolella englantilaista Leicester Cityä ja italialaista Bolognaa.

Zagorákis pitää hallussaan Kreikan maaotteluennätystä pelattuaan vuosina 1994–2007 120 maaottelua ja tehtyään niissä 3 maalia. Hän edusti Kreikkaa 2004 EM-kilpailujen lisäksi 2005 Maanosaliittojen cupissa.

Saavutukset
-----------

* Englannin liigacup 2000
* Kreikan cup 2002
* Euroopan-mestaruus 2004

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Theodoros Zagorakis *UEFA.com*.  21.12.2011. UEFA. Viitattu 4.7.2012. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)

Jalkapallon Euroopan-mestaruuden voittaneet kapteenit
*1960*  Igor Netto | *1964*  Fernando Olivella | *1968* Italia Giacinto Facchetti | *1972* Saksa Franz Beckenbauer | *1976* Tšekkoslovakia Anton Ondruš | *1980* Saksa Bernard Dietz | *1984* Ranska Michel Platini | *1988* Alankomaat Ruud Gullit | *1992* Tanska Lars Olsen | *1996* Saksa Jürgen Klinsmann | *2000* Ranska Didier Deschamps | *2004* Kreikka Theodoros Zagorakis | *2008* Espanja Iker Casillas | *2012* Espanja Iker Casillas | *2016* Portugali Cristiano Ronaldo

Jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailujen parhaat pelaajat
*1996* Saksa Matthias Sammer | *2000* Ranska Zinédine Zidane | *2004* Kreikka Theodoros Zagorakis | *2008* Espanja Xavi | *2012* Espanja Andrés Iniesta | *2016* Ranska Antoine Griezmann
Armasjoen vanha rautatiesilta.
**Ylitornion rata** eli **Övertorneåbanan** sekä **Tornedalsbanan** oli Ruotsin rataverkkoon kuulunut rataosuus, joka erkani entisestä Haaparannan radasta Karungin rautatieasemalla Haaparannan pohjoispuolella. Rataosuus valmistui vuonna 1914, vuotta aiemmin kuin Karungin ja Haaparannan välinen rataosuus. Rataosan pituus oli noin 47 kilometriä, ja sen päätepiste sijaitsi Ruotsin Ylitornion keskustaajamassa Matarengissä.

Henkilöliikenne radalla päättyi vuonna 1984. Tätä seurasi tavaraliikenteen lakkauttaminen kesäkuun 1986 alussa ja lopulta radan purkaminen vuonna 1992. Purkamistöiden yhteydessä rautatien sillat jätettiin kuitenkin paikoilleen.

Nykyään vanhaa ratapohjaa pitkin menee talvisin ulkoilu- ja kelkkareitti. Karungin rautatieaseman pohjoispuolella myös Torniojokilaakson maantie, Riksväg 99, on siirretty noin kahden kilometrin matkalta vanhalle ratapohjalle, kun maantie siirrettiin pois Karungin kylän keskustasta.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ylitornion rata** Wikimedia Commonsissa
**Hans Barth** (25. kesäkuuta 1897, Leipzig, Saksa – 9. joulukuuta 1956, Jacksonville, Florida, Yhdysvallat) oli saksalaissyntyinen yhdysvaltalainen pianisti ja säveltäjä. Lapsena hän opiskeli pianonsoittoa Carl Reinecken oppilaana Leipzigin konservatoriossa. Hän muutti Yhdysvaltoihin 10-vuotiaana 1907 ja soitti seuraavana vuonna ensikonserttinsa. Yhdysvaltain kansalaisuuden hän sai 1912. Barth esiintyi Yhdysvalloissa ja Euroopassa soittimenaan cembalo, piano ja neljäsosasävelaskelflyygeli. Orkesterin solistina hän soitti Cincinnatissa, Havannassa ja Philadelphiassa. Pianistina hän teki laajoja kiertueita koko Amerikan mantereella, mutta hänen suurimmat saavutuksensa liittyvät opetukseen. Hän johti kahta musiikkikoulua, ensiksi Institute of Musical Art (Yonkers, New York) ja viimeksi New Yorkissa National School for Musical Culture -koulua sen rehtorina.

Barthin sävellykset ovat paljolti avantgardistisia. Monet niistä hän sävelsi neljäsosasävelaskelflyygelille, jollaisen hän itse rakensi 1928–1929. Hänen innoittajansa uusien sävelasteikkojen kokeiluihin oli Ferruccio Busoni. Barthin sävellystuotanto sisältää orkesteri- ja kamarimusiikkia, joukon yksinlauluja sekä operetin *Miragia*. Hän sävelsi muun muassa pianokonserton neljäsosasävelaskelflyygelille ja jousille 1930 ja pianokvinteton samalle soittimelle samana vuonna.

Lähteet
-------

1. ↑  *Sohlmans musiklexikon,* Sohlmans Förlag 1975–1979, ISBN 91-7198-020-2.
2. 1 2 3 4 5  *Otavan iso musiikkitietosanakirja,* Otava 1976–1979.
3. 1 2 3  *The New Grove Dictionary of American Music,* Macmillan Press Limited 1986, ISBN 0-943818-36-2 ja ISBN 0-333-37879-2.
4. ↑  *Sohlmans musiklexikon,* Sohlmans Förlag 1948–1952.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
Giuseppe Prinzi
**Giuseppe Prinzi** (s. 31. tammikuuta 1962 Mistretta, Sisilia, Italia) on italialainen maalari, kuvanveistäjä ja metafyysisen taiteen edustaja.

Vuonna 1981 hän valmistui taiteesta esittämällä henkilökohtaisen tutkimuksen etenkin taiteellisesta avantgardistista: kubismi, futurismi ja surrealismi.

Vuodesta 1987 hän aloitti osallistumisen näyttelyihin ympäri maailmaa ja sai kriittisiä tunnustuksia tyyliteltyjen veistoshahmojen luomiseksi, joille on ominaista viitteelliset usein moniväriset pinnat, joissa esiintyy voimakkaita hiljaisia kasvoja.

Taiteellisen uransa aikana Giuseppe Prinzi on esiintynyt suurissa kansainvälisissä pääkaupungeissa, kuten New Yorkissa, Tokiossa, Singaporessa, Pariisissa, Lontoossa, Sydneyssä, Berliinissä ja Hongkongissa.

Hänen teoksensa koostuvat terrakotta- ja keraamisista figuratiivisista veistoksista, joissa on erityyppisiä kasvoja ja naamioita, joille on ominaista hiljainen, hurmaava ja salaperäinen ilmaisu.

Lähteet
-------

1. ↑  Peinture métaphysique: origine et définition
2. ↑
3. ↑
Anosyn alue Madagaskarin kartalla.
**Anosy** on hallintoalue Madagaskarissa. Sen pinta-ala on 30 198 neliökilometriä. Asukkaita on 510 000 henkeä.

Anosy sijaitsee Madagaskarin kaakkoisosassa. Se rajoittuu lännessä Androyhin, luoteessa Atsimo-Andrefanaan, pohjoisessa Ihorombeen ja koillisessa Atsimo-Antsinananaan. Asukkaat ovat etupäässä antanosyja. Eteläosassa asuu myös antandroyita.

Alue jakautuu Amboasary Atsimon, Betrokan ja Taolagnaron piirikuntiin. Kuntia on yhteensä 64. Hallinnollinen keskus on Taolagnaro (Tolagnaro, Fort Dauphin).

Väestön pääelinkeino on maatalous. Intian valtameren rannikolla harjoitetaan kalastusta. Mineraalivarat käsittävät jalokiviä, bauksiittia sekä titaanivalmisteiden raaka-aineena käytettävää ilmeniittiä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  La Région Anosy *anosy.gov.mg*.  Arkistoitu 15.2.2013. Viitattu 28.7.2011. (ranskaksi)
2. ↑  Quelques atouts de la Région *anosy.gov.mg*.  Arkistoitu 18.1.2017. Viitattu 28.7.2011. (ranskaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Anosyn alueen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (ranskaksi)

Madagaskarin alueet

* Alaotra-Mangoro
* Amoron'i Mania
* Analamanga
* Analanjirofo
* Androy
* Anosy
* Atsimo-Andrefana
* Atsimo-Atsinanana
* Atsinanana
* Betsiboka
* Boeny
* Bongolava
* Diana
* Haute Matsiatra
* Ihorombe
* Itasy
* Melaky
* Menabe
* Sava
* Sofia
* Vakinankaratra
* Vatovavy-Fitovinany
**Adriano Olivetti** (1901–1960) oli italialainen Olivetti-yrityksen perustaja. Hän sai perintönä pienen Torinon lähistöllä sijainneen kirjoituskoneverstaan ja kehitti siitä yhden maailman johtavista konttorikoneyhtiöistä.

Adriano Olivetti, 1925
Olivetti oli vakaumuksellinen kommunismin vastustaja. Sen vuoksi hän ei hyväksynyt työehtosopimustoimintaa. Sen sijaan hän jakoi työntekijöilleen osan yrityksen voitosta ja otti heidän edustajansa yhtiön hallintoon. Olivetti perusti vuonna 1947 Movimento Comunità -puolueen, jonka aatepohja oli lähellä kristillisdemokraatteja. Sen menestys jäi paikalliseksi.*lähde?*

Lähteet
-------

1. 1 2  Seppo Zetterberg (toim. suomalainen laitos): *Muutosten vuosisata 4*, s. 268. Alkuteos: Power, Wealth & Powerty, The Family, Science, The Arts, Passing Parade. WSOY, 1994. ISBN 951-0-18421-7.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Taiteenala | 
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Italian People
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Aki Karppanen** (s. 4. lokakuuta 1971 Posio) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja.

Karppanen on Rovaniemen Reippaan kasvatti. Hän teki ensiesiintymisensä seuran edustusjoukkueessa II divisioonassa kaudella 1989, pelaten kolmessa ottelussa. Seuraavana vuonna Karppanen oli mukana nostamassa joukkuetta takaisin II divisioonaan, mutta kauden päätteeksi teki sopimuksen Futisliigassa pelanneen Rovaniemen Palloseuran kanssa. Kahden vuoden aikana Karppanen pelasi pääsarjatasolla 21 ottelua ilman maaleja. Kaudeksi 1993 hän siirtyi Kolmoseen ja Tornion Palloon, joka voitti lohkonsa ja nousi sarjaporrasta ylemmäksi. Karppanen pelasi Torniossa vielä vuoden verran Kakkosessa, mutta ei jatkanut joukkueessa sen pudottua kauden päätteeksi takaisin piirisarjoihin.

Kausina 1995–1998 Karppanen pelasi Kakkosta vuoden FC Santa Clausissa ja Rovaniemen Kanuunoissa sekä kaksi Visan Pallossa. Hän siirtyi saman sarjatason Tervareihin kaudeksi 1999 ja oli tärkeässä roolissa nostamassa joukkuetta Ykköseen, pelaten toiseksi eniten sarjaotteluita Terö Rytkösen jälkeen. Karppanen oli vakionimi avauskokoonpanossa kolmen kauden ajan Tervarien konkurssiin asti. Hän jatkoi uraansa vielä yhden vuoden Tervarien sarjapaikan saaneen AC Oulun riveissä, toimien seuran edustusjoukkueen kapteenina sen ensimmäisellä toimintakaudella.

Lähteet
-------

1. ↑  Aki Karppanen Sinitähdet-sivustolla
2. 1 2  Vuorinen, Juha & Kasila, Markku: *Pelimiehet – Suomen jalkapallon pelaajatilastot 1930–2006*, s. 247. Suomen urheilumuseosäätiö, 2007. ISBN 978-952-99075-9-5.
Kuuperäistä anortosiittia Apollo 16:n laskeutumisalueelta
Anortosiitti Suomesta, Ylämaalta (*Spectrolite*)
**Anortosiitti** on leukokraattinen eli vaalea syväkivilaji, joka on koostumukseltaan lähes puhdasta plagioklaasimaasälpää (90–100 %) ja jonka kvartsipitoisuus on hyvin alhainen. Anortosiitti eroaa gabrosta sekä dioriitista siten, että siinä saa olla enintään 10 prosenttia tummia mineraaleja. Syväkivilajien luokittelussa käytettävässä QAP-kolmiossa anortosiitti sijoittuu aivan plagioklaasia edustavaan P-nurkkaukseen.*selvennä* Rapakivikomplekseihin liittyviä anortosiitteja myydään kauppanimellä spektroliitti plagioklaasin iridisoivan eli eri väreillä välkehtivän olemuksen vuoksi.

Kuun anortosiitti
-----------------

Kuun vaaleiden ylänköalueiden on havaittu koostuvan enimmäkseen anortosiitista, joka voi olla yli 4 miljardia vuotta vanhaa. Koska europium-alkuaine hakeutuu plagioklaasimaasälpien rakenteeseen, ilmenee ylänköalueilla positiivinen europiumanomalia Kuun meriin nähden.

Lähteet
-------

1. ↑  Classifying Igneous Rocks (Tiivistelmä IUGS:n syväkivien luokittelusuosituksista.) *Western Washington University*.  Arkistoitu 4.3.2016. Viitattu 2.1.2015. (englanniksi)
2. ↑  Linda Hermans-Killam: Glossary: Anorthosite *Moon Zoo*.  Arkistoitu 14.4.2015. Viitattu 2.1.2015.
3. ↑  Anderson, D. L.: *New Theory of the Earth*, s. 18–19. Cambridge University Press, 2007. ISBN 0-521-84959-4.
Nykyaikainen tatuointikone.
**Tatuointikone** on sähkön avulla toimiva väline, jolla tehdään tatuointeja. Koneita on useita erilaisia, ja ne koostuvat monista osista, joita ovat esimerkiksi runko, käämit, kontaktiruuvi, jouset yms. Lisäksi tarvitaan tuubi, joka koostuu kolmesta osasta, gripistä, tipistä ja backstemistä. Grippi on osa, josta pidetään tatuoidessa kiinni. Tippi on kärki, josta neula tulee ulos. 

Tatuoinnin teossa käytetään kahta erityyppistä konetta: "liner" ja "shader".

Liner on kone, jossa käytetään ns. linjaneuloja, joilla tehdään esim. ääriviivoja (tatuoinnin rajat). Linjaneuloja on erilaisia, ja neulojen lukumäärä vaihtelee sen mukaan, kuinka paksua viivaa halutaan tehdä.

Shader-koneessa voidaan käyttää useita eri neuloja, kuten round shader -, magnum- ja flat-neuloja, joilla tatuoija tekee tatuointiin väritykset ja varjostukset. 
Koneeseen on saatavissa neuloihin sopivia tippejä, joita on myös useita erilaisia. Eri neuloille on kokoaan vastaava tippi. 

Instrumenttien, joilla tatuointi tehdään, täytyy olla täysin steriilejä (tuubi, neulat) ennen kuin tatuoimisen voi aloittaa, sillä jos neulat, tipit tai muut tarvikkeet ovat epäpuhtaita, se on sekä tatuoitavalle että tatuoijalle suuri hygieniariski. Neulat tulevat aina steriileissä yksittäispakkauksissa. 
Tatuointikoneet maksavat yleensä 200-500 euroa per kone. Koneen lisäksi tatuointia varten tarvitaan paljon muitakin välineitä, mm. tipit, gripit (jotka voidaan ostaa myös kertakäyttöisinä tai yhteen sovitettuna grippi/tippi), neulat, poljin, virtalähde, musteet, kumihanskat, vaseliinia, saippuaa ja paljon muita tarvikkeita. Useimmat tatuoijat käyttävät nitriili- tai luonnon latexhanskoja.

On myös olemassa UV-musteita, jotka hohtavat neonväreissä.

Lähteet
-------

* Tattooindia.com

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Tatuointikone** Wikimedia Commonsissa
Seru Epenisa Cakobau 1870-luvulla.
**Seru Epenisa Cakobau** (1815–1883) oli fidžiläinen heimopäällikkö ja sotalordi, joka yhdisti suuren osan fidžiläisistä heimoista valtansa alle.

Nousu päälliköksi
-----------------

Serun isä Tanoa Visawaqa karkotettiin, kun hän oli hävinnyt sodassa kilpailijalleen pienellä Baun saarella. Seru sai kuitenkin jäädä. Seru nousi oman heimonsa johtajaksi ja löi hänen isänsä karkottaneen heimon 1837. Vuonna 1852 hän julisti itsensä Baun hallitsijaksi ja samalla koko Fidžin kuninkaaksi. Muut heimot eivät tätä hyväksyneet ja Seru joutui 19 vuoden sotaan heitä vastaan. Vuonna 1871 hänen onnistui yhdistää heimot valtansa alle. Levukasta tuli hänen pääkaupunkinsa. Hän päätti perustaa perustuslaillisen monarkian, mutta uusi hallitus joutui ulkomaalaisten käsiin.

Vallan loppu
------------

Yhdysvallat, joka oli tunnustanut Serun kuninkuuden jo ennen muita heimopäälliköitä, muutti linjaansa ja vaati Serulta 44 000 dollarin korvauksia tämän tekemästä hyökkäyksestä Nukulaun saarelle, jossa asui yhdysvaltalainen konsuli John William. Seru ei voinut maksaa vaadittua summaa ja hän pelkäsi Yhdysvaltain invaasiota, joten hän luovutti saaret Isolle-Britannialle. Samalla hän kääntyi kristityksi ja kielsi kannibalismin saarella 1854.

Seru säilytti asemansa arvovaltaisimpana päällikkönä kuolemaansa asti 1883. Cakobaun suku on arvostettu vielä tänäkin päivänä ja monet saaren tärkeimmistä poliittisista henkilöistä ovat Cakobaun sukua, yhtenä esimerkkinä modernin Fidžin perustaja Kamisese Mara. Poliitikkojen lisäksi Cakobaun suku on hallitsevissa asemissa myös armeijassa ja yliopistoissa.

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |

 |
Bjarne Nerem
**Bjarne Arnulf Nerem** (31. heinäkuuta 1923 – 1. huhtikuuta 1991) oli norjalainen jazzsaksofonisti.

Nerem aloitti nuorena klarinetinsoiton, josta siirtyi alttosaksofonin kautta hänen pääsoittimekseen vakiintuneeseen tenorisaksofoniin. Varhaisella urallaan hän soitti muiden muassa pianisti Carsten Kloumanin kanssa. 1940-luvun alusta asti hän soitti useissa orkestereissa, joihin kuuluivat Oslo Swingklubb, Hein Paulsenin rytmiorkesteri, Fred Lange-Nielsenin rytmisekstetti ja Stein Lorentzenin big band. Vuonna 1943 Nerem teki ensilevytyksensä Syv Muntre -yhtyeen kanssa. Hänen kanssaan levyllä esiintyvät muiden muassa Carsten Klouman ja Robert Normann. Toisen maailmansodan päätyttyä Nerem soitti Oslo Hot Clubissa esimerkiksi Rowland Greenbergin ja Per Nyhaugin radioyhtyeen kanssa. Vuosina 1946–1947 hän oli kiinnitettynä Willy Andresenin orkesteriin. Vuonna 1949 hän toimi omassa All Star Bandissaan, minkä jälkeen hän työskenteli vuoteen 1952 saakka Kalle Westbyn orkesterissa ja Thorleif Østerengin radioyhtyeessä.

Nerem asui vuosina 1952–1973 Ruotsissa, jossa vaikutti merkittävästi maan valtavirtajazzin ja bopin kehitykseen. Hän oli soittanut jo 1940-luvun loppupuolella Thore Jederbyn ja Nisse Skoogin kanssa. 1950–1960-luvuilla hän teki yhteistyötä Simon Brehmin, Harry Arnoldin, Lars Gullinin, Alice Babsin, Roy Haynesin, Ernie Englundin, Arne Domnéruksen, Stan Getzin, Monica Zetterlundin, Quincy Jonesin, Rune Gustafssonin ja Jan Johanssonin kanssa. Ensimmäinen albumi, jonka Nerem julkaisi omissa nimissään, oli *How Long Has This Been Going On* (1971). Tällä levytyksellä hän sai Gyllene skivan -tunnustuksen.

Palattuaan vuonna 1973 Norjaan Nerem soitti omissa kvarteteissaan ja teki yhteistyötä esimerkiksi Karin Krogin kanssa. Vuonna 1976 ilmestyi albumi *Everything Happens to Me*, josta myönnettiin Spellemannprisen. Vuonna 1980 Nerem sai Buddyprisenin ja vuonna 1983 Oslon kaupungin kulttuuripalkinnon. Seuraava hänen omissa nimissään julkaisema albumi oli *This Is Always* (1984), jonka ilmestymisellä alkoi Gemini Recordsin toiminta. Vuonna 1987 seurasi albumi *More Than You Know* ja vuonna 1990 *The Rainbow Session* (Kristian Bergheimin kanssa). Neremin äänityksiä vuosilta 1962–1980 julkaistiin *Portrait of a Norwegian Jazz Artist* -levysarjan levyllä vuonna 2001.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Bjarne Nerem Norsk biografisk leksikon


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Benadirit** (arab. بناديري‎‎) ovat arabeista polveutuva etninen ryhmä Somaliassa. Benadirit puhuvat äidinkielenään arabiaa ja toisena kielenään somaliaa.

Benadirit polveutuvat nykyisten Saudi-Arabian, Jemenin, Omanin ja Iranin alueelta tulleista arabeista, joista ensimmäiset tulivat maahan jo 1 500 vuotta sitten. He asettuivat rannikolle, joka tuli myöhemmin tunnetuksi benadirirannikkona. Benadirit olivat kauppiaita ja heidän rakentamistaan kaupungeista tuli alueen kaupan keskuksia. He olivat tärkeä tekijä myös islamin leviämisessä alueella. 1950-luvulla benadirit osallistuivat politiikkaan omien puolueidensa kautta. Somalian sisällissodan aikana 1990-luvun alussa benadirit joutuivat aseellisten joukkojen hyökkäysten kohteeksi, joille he olivat alttiita koska he eivät olleet muodostaneet omia aseellisia joukkojaan. Nykyisin benadirejä on muutama tuhat ja heistä valtaosa asuu Mogadishussa, Brawassa ja Mercassa. Lisäksi Kismayossa elää edelleen bajuni-nimellä tunnettu benadiriryhmä, jonka jäsenet harjoittavat pääasiassa kalastusta.

Lähteet
-------

1. ↑  Martin Hill: No redress: Somalia’s forgotten minorities UNHCR. Viitattu 27.2.2011. (englanniksi)
**Tatu Lauslehto** (s. 19. lokakuuta 1983) on suomalainen kilpamoottoripyöräilijä.

Lauslehto voitti lokakuussa 2004 Supersport 600 -luokan Euroopan mestaruuden. Myös hänen isänsä Jukka Lauslehto on entinen kilpamoottoripyöräilijä ja sivuvaunuluokan Euroopan mestari. Vuonna 2005 Tatu Lauslehto sijoittui Supersportin MM-sarjan loppupisteissä kymmenenneksi. Vuonna 2012 hän voitti Saksan mestaruuden Supersport-luokassa. Lauslehto päätti ratamoottoripyöräilyuransa vuonna 2017 ja siirtyi Ajo Motorsport -talliin mekaanikoksi.

Lauslehto on naimisissa nyrkkeilijä Hanne Lauslehdon kanssa.

Lähteet
-------

1. ↑  WorldSBK Tatu Lauslehto SBK. Viitattu 4.5.2021.
2. ↑  Tatu Lauslehto ajaa mestaruuksia ja myös korjaa moottoripyöriä  30.10.2004. Helsingin Sanomat. Viitattu 4.5.2021.
3. ↑  RR-kilpakentät jättävä Tatu Lauslehto siirtyi Ajo Motorsportin leipiin  20.4.2017. Moottoriurheilu.tv.  Arkistoitu 4.5.2021. Viitattu 4.5.2021.
4. ↑  Ilta-Sanomat: Suomalaisnainen voitti maailmanmestaruuden – palkintokaapissa MM-mitali toisestakin lajista
**Bence Bogányi** (s. 1976) on unkarilaissyntyinen, myös Suomessa työskennellyt fagotisti. Hänen opettajiinsa ovat lukeutuneet Jussi Särkkä ja Klaus Thunemann.

Bogányi syntyi muusikkoperheeseen ja aloitti fagotinsoiton opiskelun Unkarissa 9-vuotiaana. Myöhemmin hän opiskeli Sibelius-Akatemiassa, Hochschule für Musik Detmoldissa ja Nordplus-stipendillä Malmössä. Vuonna 2004 hän valmistui Hochschule für Musik "Hanns Eislerista". Vuonna 1997 hän voitti ensimmäisen palkinnon kansainvälisessä Crusell-kilpailussa Suomessa ja vuonna 2006 ensimmäisen palkinnon Fernand Gillet–Hugo Fox-kilpailussa Indianapolisissa.

Bogányista tuli vuonna 1997 Suomen Kansallisoopperan soolofagotisti Helsingissä; vuonna 2002 hän sai saman aseman Helsingin kaupunginorkesterissa, ja vuonna 2005 hän siirtyi Berliinin radion sinfoniaorkesteriin. Vuonna 2007 hänestä tuli Münchenin filharmonisen orkesterin soolofagotisti.

Bogányi kantaesitti vuonna 2005 Kalevi Ahon hänelle säveltämän fagottikonserton. Hän on myös kiertänyt esittämässä kamarimusiikkia, ja pianisti Brigitte Engelhardin ja oboisti Clara Dentin kanssa hän julkaisi kamarimusiikkialbumin *Le charme du Basson*. Vuonna 2009 hänestä tuli Hochschule für Musik Nürnbergin professori. Hän on pianisti Gergelyn ja sellisti-kapellimestari Tiborin veli.

Lähteet
-------

1. ↑  Kiteen kaupunki | Tapahtumakalenteri[vanhentunut linkki]
2. 1 2 3 4  Bence Bogányi: Biografie
3. 1 2  MusicWeb International: REVIEW


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |

 |
**Tatu Kauppinen** (s. 2000) on suomalainen sellisti.

Kauppinen opiskeli Sibelius-Akatemiassa Tuomas Lehdon, Hannu Kiisken ja Marko Ylösen johdolla. Tämän jälkeen hän jatkoi opintojaan Rostockin musiikki- ja teatteriyliopistossa opettajanaan Natalie Clein. Mestarikursseilla häntä ovat opettaneet muiden muassa Claudio Bohórquez, Ivan Monighetti ja Arto Noras. Vuonna 2018 Kauppinen voitti erikoispalkinnon Turun sellokilpailussa. Vuonna 2022 hän voitti Turun sellokilpailun ensimmäisen palkinnon ja yleisöpalkinnon. Hän tuli valituksi Berliinin filharmonikkojen Karajan-akatemian opiskelijaksi vuodeksi 2023.

Kauppinen on esiintynyt aktiivisesti kamarimuusikkona muun muassa Kamarikesä-festivaalilla, Helsingin juhlaviikoilla, Naantalin Musiikkijuhlilla, Kauniaisten musiikkijuhlilla ja Kuhmon kamarimusiikissa. Kauppinen on toiminut Seele-jousikvartetissa, joka on konsertoinut säännöllisesti sekä saavuttanut kilpailumenestystä Suomessa ja muualla.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Tatu Kauppinen Kuhmon Kamarimusiikki, viitattu 23.12.2022
2. ↑  Tatu Kauppinen nousi Turun sellokilpailun voittajaksi Yle 2.9.2022, viitattu 23.12.2022
**Bjarne Lennart "Ödeshögarn" Andersson** (28. huhtikuuta 1940 – 12. elokuuta 2004) oli ruotsalainen maastohiihtäjä, joka kilpaili vuodesta 1964 vuoteen 1973. Hän voitti olympiahopeaa vuoden 1968 talviolympialaisissa Grenoblessa 4 × 10 km viestissä ja sijoittui kuudenneksi 15 km kilpailussa. Andersson voitti myös Ruotsin maastohiihtomestaruuden 30 km:n matkalla vuonna 1966 ja 15 km:n matkalla vuonna 1968. Vaasa-hiihdossa Andersson sijoittui toiseksi 1965 ja 1971 sekä neljänneksi 1965 ja 1968.

Bjarne Andersson oli myös kestävyysjuoksija ja menestyi erityisesti maastojuoksussa. Hän voitti Ruotsin maastojuoksumestaruuden lyhyellä matkalla (4 km) vuosina 1969 ja 1973 sekä pitkällä matkalla (12 km) vuonna 1970. Hän oli yleisurheilumaaotteluedustaja Suomea ja Kanadaa vastaan. Andersson voitti kolme Ruotsin mestaruutta maastossa ja sijoittui kolmanneksi Lidingöloppetissa vuonna 1967. Hänen ennätyksensä radalla olivat 5 000 metrillä 14.17,8 ja 10 000 metrillä 29.54,2, puolimaraton 1.07,47 ja maraton 2.27,41. Maratonennätyksensä hän saavutti 46-vuotiaana vuonna 1986.

Uransa jälkeen Bjarne Andersson toimi Ruotsin hiihtojoukkueen päävalmentajana vuosina 1976–1980. Hän toimi Ruotsin TV:n asiantuntijakommentaattorina vuosina 1983–1987.

Lähteet
-------

* Skidåkaren Bjarne Andersson har dött *Aftonbladet*.  14.8.2004. Aftonbladet.se.

### Viitteet

1. ↑  Bjarne Andersson - Sveriges Olympiska Kommitté *sok.se*. Viitattu 30.3.2020. (ruotsiksi)
**Linja-autoliikenne Veikko Viitanen Oy** (nimi vuoteen 1965 *Lauri Viitanen Oy*) oli suomalainen Tampereella 1923–1985 toiminut linja-autoyritys.

Yritys sai alkunsa vuonna 1923 kun Lauri Viitanen alkoi liikennöidä isänsä rakentamalla linja-autolla Luopioisista vuoropäivin Hämeenlinnaan ja Tampereelle. Saman vuoden syksyllä teiden huonon kunnon estettyä ajojen jatkamisen Luopioisiin hän muutti Tampereelle ja aloitti liikenteen Vuohenojan ja Keskustorin välisellä linjalla. Vuonna 1928 Lauri Viitanen alkoi ajaa Uusikylä–Keskustori -linjaa. Kun tämä linja siirtyi 1957 Tampereen kaupungin liikennelaitokselle Viitanen siirtyi liikennöimään Tampereen ja Ylöjärven Siivikkalan väliä. Säännöllisen linjaliikenteen harjoittaminen oli tuolloin välttämätöntä, jotta myös tilausajojen suorittaminen oli mahdollista. Tällöin Viitasella oli 11 linja-autoa, joista jo puolet oli varusteltu tilausajoihin sopiviksi. 

Viitanen aloitti tilausajojen ajamisen jo 1950-luvulla yhteistyössä Kalevi Keihäsen kanssa aina Etelä-Eurooppaa myöten, mutta erikoistui pian ajamaan tilausajoja pääasiassa yrityksille ja urheiluseuroille. Yhtiön nimeksi muuttui 1965 *Veikko Viitanen Oy* Lauri Viitasen pojan mukaan.

Veikko Viitanen myi yhtiön 1985 Länsilinjoille. Kauppaan kuului kahdeksan linja-autoa. Länsilinjat yhdisti Viitasen ajaman Siivikkala–Tampere linjan toisen ostamansa yrityksen E. Myllymäki Oy:n ajamaan Tampere–Höytämö-linjaan.

Lähteet
-------

* Linja-autoliikenteen harjoittajat Suomessa, 2. täydennetty painos 1987 Suomen Linja‑autohistoriallinen Seura r.y. (Arkistoitu – Internet Archive)
* Miljoonia kilometrejä takana, Aamulehti Moro 13.05.2009 (Arkistoitu – Internet Archive)
* Ossi Säpyskä: *Pirkanmaan autoliikenteen vaiheet*, s. 38. Tampere: Pirkanmaan Autoalan Veteraanit ry, 1988, ISBN 952-90019-3-2.
**Aasi** on hahmo *Shrek*-elokuvasarjassa esiintyvä hahmo, jonka loi William Steig. Hänen ensiesiintymisensä tapahtui kuitenkin kirjassa nimeltä *Shrek!*, johon elokuvasarjakin perustuu.

Esiintymiset
------------

### Shrek

#### Varsinainen elokuvasarja

##### Shrek

Elokuvassa *Shrek* Aasin pitää paeta Shrekin suolle muiden satuhahmojen tavoin lordi Farquaadin takia. Lordi suostuu siirrättämään satuhahmot pois suolta, jos Shrek käy pelastamassa prinsessa Fionan hänen vaimokseen. Shrek suostuu, ja hän ja Aasi lähtevät pelastamaan häntä onnistuen siinä.

##### Shrek 2

Elokuvassa *Shrek 2* Aasi auttaa Shrekiä keksimään mikä tekisi Fionan onnelliseksi. Hän myös auttaa estämään prinssi Uljaan ja Fionan avioitumisen. He varastavat Hyvältä haltiattarelta rohdon, joka muuttaa Aasin hevoseksi ja Shrekin ja Fionan ihmisiksi. Muutos kuitenkin peruuntuu, jos Shrek ei suutele Fionaa ennen keskiyötä.

##### Shrek kolmas

Elokuvassa *Shrek kolmas* kuningas Haroldin kuoltua ja Shrekin epäonnistuttua olemaan hyvä kuningas, Shrek lähtee Aasin ja Saapasjalkakissan kanssa etsimään uutta kuningasta, Fionan serkkua, Arthuria.

##### Shrek ja ikuinen onni

Elokuvassa *Shrek ja ikuinen onni* Tittelintuure huijaa nykyiseen elämäänsä kyllästyneen Shrekin allekirjoittamaan sopimus, jolla perutaan Shrekin Fionan pelastus. Tässä todellisuudessa Aasi pelkää Shrekiä, koska heidän ystävystymiseensä johtaneita ensimmäisen elokuvan tapahtumia ei tapahtunut.

Lähteet
-------

1. ↑  Adamson, Andrew & Jenson, Vicky: *Shrek*. 2001.
2. ↑  Adamson, Andrew & Asbury, Kelly: *Shrek 2*. 2004.
3. ↑  Miller, Chris: *Shrek kolmas*  (*Shrek the Third*). 2007.
4. ↑  Mitchell, Mike: *Shrek ja ikuinen onni*  (*Shrek Forever After*). 2010.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Shrek |
| --- |
|  |
| **Elokuvat** | 

|  |  |
| --- | --- |
| **Pääsarja** | 
* *Shrek*
* *Shrek 2*
* *Shrek kolmas*
* *Shrek ja ikuinen onni*

 |
|  |
| **Spin-offit** | 
* *Shrek 3-D*
* *Shrekin vihreä joulu*

 |

 |
|  |
| **Hahmot** | 
* Shrek
* Aasi
* Prinsessa Fiona
* Saapasjalkakissa
* Lordi Farquaad
* Hyvä haltijatar

 |

 |
**Tony Hatch** (s. 30. kesäkuuta 1939) on brittiläinen musikaali- ja televisiosäveltäjä sekä äänilevytuottaja. Hänet tunnetaan parhaiten monista 1960-luvun loppupuolen hiteistään, jotka usein sanoitti hänen silloinen vaimonsa, laulajanakin tunnettu Jackie Trent. Hatchin säveltämiä hittejä ovat Petula Clarkin "Downtown" (1964) ja "Don’t Sleep in the Subway" (1967) sekä Scott Walkerin "Joanna" (1968). Suomalaisille tutuimmaksi Hatchin melodiaksi on muodostunut Fredin laulama "Kolmatta linjaa takaisin", alun perin Petula Clarkin levyttämä "Beautiful in the Rain". Hatch on säveltänyt myös tv-sarja *Emmerdalen* tunnusmelodian.

Tony Hatch oli 1960-luvulla myös levytuottaja, joka tuotti Pye Records -yhtiössä äänilevyjä muun muassa The Searchersille, David Bowielle, Benny Hillille ja Sacha Distelille.

1970-luvulla Tony Hatch ja Jackie Trent suuntautuivat musiikkiteatteriin. Heidän ensimmäinen musikaalinsa oli Arnold Bennettin romaaniin sekä Keith Waterhousen ja Willis Hallin librettoon perustuva *The Card* (1973). Sitä seurasi näyttelijä David Woodin librettoon sävelletty *Rock Nativity* (1976), jonka tuotti Cameron Mackintosh. 

Vuosina 1978–1982 Hatch ja Trent asuivat Dublinissa, jossa he tekivät Irlannin televisiolle sarjaohjelmia *Words And Music* ja *It's A Musical World*. Irlannista pariskunta muutti Australian Sydneyyn 1982. Siellä Tony Hatch toimi muun muassa Australian television vuosittaisen joulushown *Carols in the Domain* tuottajana ja musiikillisena johtajana. Hän vieraili kapellimestarina monien Australian ja Uuden-Seelannin sinfoniaorkestereiden viihdemusiikkikonserteissa.

Australiassa Tony Hatchin ja Jackie Trentin tiet erosivat vuonna 1995, ja virallinen avioero tuli voimaan 2002. Jackie Trent kuoli Espanjan Menorcalla 2015 sairastettuaan pitkään. Myös Tony Hatch asuu Menorcalla nykyisen vaimonsa kanssa, työskentelee yhä ja vierailee usein työasioissa Britanniassa.

Vuonna 2013 Tony Hatch valittiin Songwriters Hall of Fameen.

Lähteet
-------

1. 1 2  About (Arkistoitu – Internet Archive), Tony Hatchin sivusto. Viitattu 4.6.2016.
2. ↑  Jackie Trent obituary, *The Guardian*, maaliskuu 2015. Viitattu 4.6.2016.
3. ↑  Tony Hatch, Songwriters Hall of Fame. Viitattu 4.6.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Tony Hatchin virallinen sivusto

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Australia
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii
	+ 2

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Grammy Awards
* MusicBrainz
	+ 2

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Tony Hatch
**Toivo Artturi Lehtinen** (28. helmikuuta 1891 Tampere – 22. elokuuta 1943 Tampere) oli suomalainen toimittaja, kirjailija ja sanoittaja.

Käytyään kansakoulun Lehtinen aloitti työnteon 12-vuotiaana tehtaassa ja sitten maalarina. Hän teki opintomatkoja muun muassa Ruotsiin, Viroon, Liettuaan, Puolaan, Tšekkoslovakiaan, Saksaan, Itävaltaan, ja Ranskaan. Vuodesta 1917 Lehtinen oli toimittajana Kansan Lehdessä ja vuodesta 1921 toimitussihteerinä. Myöhemmin hän työskenteli taidekriitikkona ja lehden ulkomaanosastolla. Samaan aikaan hän julkaisi joukon runoja eri sanomalehdissä ja aikakauslehdissä.

Lehtisen vanhemmat olivat kivityömies Kustaa Aadolf Lehtinen ja Gustaava (o.s. Siuro). Sos.-dem. nuorisoliikkeessä Lehtinen oli vuodesta 1909. Opintomatkan Ruotsiin hän teki valtion stipendillä 1926, jolloin hän osallistui Malmön sanomalehtimieskongressiin.

Julkaisuja
----------

* *Juhlasäkeitä Pohjois-Hämeen sosialidemokraattisille valistuspäiville*. Tampere 1931
* *Eteenpäin!*. Hämeen l. pohj. vaalipiirin sos.-dem. piiritoimikunta, Tampere 1935, Julkaisu digitoituna, Työväenliikkeen kirjasto (Helda)
* *Taistelutervehdys*. Hämeen l. pohj. vaalipiirin sos.-dem. piiritoimikunta, Tampere 1935, 1937

Sanoituksia
-----------

* Laitakaupungin lapsen laulu, säv. Eino Linnala.
* Laulun on voima ja mahti, säv. Emil Kauppi.
* Seppien kuoro, säv. Eino Linnala.
* Tampereen T.Y.n Mieskuoron marssi, säv. Elias Kylander-Kiianmies.
* Tehtaalainen, säv. Harri Tuominen.
* Tehtaantyttö, säv. Väinö Haapalainen.

Lähteet
-------

1. 1 2  Dödsfall, Toivo Artturi Lehtinen, Svenska Pressen, 1943, No 193, sivu 4, julkaistu 24.8.1943
2. 1 2 3  Lehtinen, Toivo Artturi, matrikkelissa Työväen joulualbumi: Suomen sosialidemokraattisen sanomalehtimiesliiton joulujulkaisu 1926, No 1, sivu 137
3. ↑  Kirjasampo : Toivo A. Lehtinen