recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**KV4** on Ramses XI:lle tarkoitettu hauta Kuninkaiden laaksossa Uuden valtakunnan 20. dynastian ajalta. Sitä ei koskaan käytetty Ramses XI:n hautana, mutta se saattoi olla käytössä työpajana kolmannella välikaudella 21. dynastian Pinedjem I:n aikana. Lisäksi merkkejä käytöstä on kreikkalais-roomalaiselta ja bysanttilaisilta kausilta.

Haudassa ei ole merkkejä tulvavaurioista. Se on korjattu muinaisina aikoina. Suuret halkeamat erityisesti B- ja C-käytävissä ovat pudottaneet seinien pinnoitteet. Sieltä on löydetty veistoksia, hautakalusteita, astioita ja papyryksia.

Tutkimuksen historia
--------------------

* Richard Pococke (1737–1738): kartoitus (ei numerointia)
* Napoleonin retkikunta (1799): kartoitus
* James Burton (1825): kartoitus
* Edward William Lane (1826–1827): kartoitus
* Carl Richard Lepsius (1844–1845): hautatekstien tulkinta
* Howard Carter (1923): vierailu (käytti varastona ja ruokasalina)
* John Romer ja Mark Ciccarello (1978–1980): kaivaukset ja hautatekstien tulkinta

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  KV 4 (Rameses XI) Theban Mapping Project. Viitattu 25.7.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **KV4** Wikimedia Commonsissa

  

Kuninkaiden laakson haudat
KV1 · KV2 · KV3 · KV4 · KV5 · KV6 · KV7 · KV8 · KV9 · KV10 · KV11 · KV12 · KV13 · KV14 · KV15 · KV16 · KV17 · KV18 · KV19 · KV20 · KV21 · KV22 · KV23 · KV24 · KV25 · KV26 · KV27 · KV28 · KV29 · KV30 · KV31 · KV32 · KV33 · KV34 · KV35 · KV36 · KV37 · KV38 · KV39 · KV40 · KV41 · KV42 · KV43 · KV44 · KV45 · KV46 · KV47 · KV48 · KV49 · KV50 · KV51 · KV52 · KV53 · KV54 · KV55 · KV56 · KV57 · KV58 · KV59 · KV60 · KV61 · KV62 · KV63 · KV64 · KV65 · KVA · KVF
**Forssan varavoimalaitos** on Fingridin omistama Forssassa sijaitseva 338 megawatin varavoimalaitos. Se rakennettiin, jotta Suomen sähköverkossa olisi riittävästi reservissä olevaa energiantuotantokapasiteettia. Voimalaitos koostuu kahdesta kaasuturbiinista, jotka käyttävät polttoaineenaan kevyttä polttoöljyä. Voimalaitos voidaan käynnistää kauko-ohjauksella ja se saadaan käyttöön 15 minuutissa.

Varavoimalaitoksen rakentaminen aloitettiin syksyllä 2010 ja sen peruskivi muurattiin tammikuussa 2011. Fingrid tilasi varavoimalaitoksen pääkoneiston italialaiselta Ansaldo Energia S.p.A:lta. Laitos valmistui aikataulussaan vuoden 2012 lopulla ja se vihittiin käyttöön 25. maaliskuuta 2013. Hankkeen rakennuskustannukset olivat 111 miljoonaa euroa. Forssan valintaan varavoimalaitoksen rakennuspaikaksi vaikutti sijainti kantaverkon solmukohdassa.

Vuonna 2018 Fingrid nosti varavoimalaitoksen tehoa. Fingrid teki kaasuturbiineille säätömuutoksen ja hankki kW-set Oy:ltä kaksi dieselgeneraattoria, joiden avulla kaasuturbiinit voidaan käynnistää ilman ulkoista sähkönsyöttöä. Muutostyöt nostivat laitoksen tehoa 318 megawatista 338 megawattiin.

Lähteet
-------

1. 1 2  Fingridin uusi varavoimalaitos vihittiin käyttöön Forssassa  25.3.2013. Fingrid. Viitattu 21.3.2021.
2. 1 2  Karppinen, Anne & Leponiemi, Timo: Suomen suurin varavoimalaitos on miljoonainvestointi, jolle ei toivota käyttöä *Yle Uutiset*.  25.3.2013. Viitattu 21.3.2021.
3. ↑  Suomen suurimman varavoimalaitoksen peruskivi muurattiin Forssassa *Yle Uutiset*.  27.1.2011. Viitattu 21.3.2021.
4. ↑  Fingrid ostaa Forssan varavoimalaan koneiston Italiasta *Keskisuomalainen*.  19.3.2010. Viitattu 21.3.2021.
5. ↑  Case: Fingrid kW-set Oy. Viitattu 25.3.2021.
6. ↑  Fingrid nosti Forssan varavoimalaitoksen tehoa  4.12.2018. Fingrid. Viitattu 21.3.2021.
KV40 pohjapiirros.
**KV40** on hauta Kuninkaiden laaksossa. Sijaintinsa perusteella hauta on ajoitettu Uuden valtakunnan 18. dynastian aikaiseksi.

Haudan löysi ja ensimmäiset kaivaukset suoritti Victor Loret vuonna 1899. Kaivauksia jatkoi 2010-luvulla Baselin yliopisto, jonka tutkijat löysivät haudasta ainakin 50 ihmisen muumiot. Monet heistä ovat kirjoitusten perusteella kuninkaallisia, 18. dynastian faaraoiden Thutmosis IV:n ja Amenhotep III:n perheenjäseniä. Haudasta löydettiin myös runsaasti hautakalusteiden jäänteitä.

Lähteet
-------

1. 1 2  KV 40 (Unknown) Theban Mapping Project.  Arkistoitu 11.5.2008. Viitattu 29.7.2017.
2. ↑  Egyptologists identify tomb of royal children Heritage Daily. Viitattu 29.7.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **KV40** Wikimedia Commonsissa

  

Kuninkaiden laakson haudat
KV1 · KV2 · KV3 · KV4 · KV5 · KV6 · KV7 · KV8 · KV9 · KV10 · KV11 · KV12 · KV13 · KV14 · KV15 · KV16 · KV17 · KV18 · KV19 · KV20 · KV21 · KV22 · KV23 · KV24 · KV25 · KV26 · KV27 · KV28 · KV29 · KV30 · KV31 · KV32 · KV33 · KV34 · KV35 · KV36 · KV37 · KV38 · KV39 · KV40 · KV41 · KV42 · KV43 · KV44 · KV45 · KV46 · KV47 · KV48 · KV49 · KV50 · KV51 · KV52 · KV53 · KV54 · KV55 · KV56 · KV57 · KV58 · KV59 · KV60 · KV61 · KV62 · KV63 · KV64 · KV65 · KVA · KVF
Rakennuksen julkisivu Schlossplatzille. "Liebknecht-portaali" sijaitsee epäsymmetrisesti osana julkisivua.
**Staatsratsgebäude** on Berliinin historiallisessa keskustassa Spreeinselin saarella, Schlossplatz-aukion etelälaidalla sijaitseva entinen Itä-Saksan valtioneuvoston rakennus.

Valtioneuvosto perustettiin Itä-Saksan "kollektiiviseksi valtionpäämieheksi" maan ensimmäisen presidentin Wilhelm Pieckin kuoltua vuonna 1960. Roland Kornin ja Hans Erich Bogatzkyn suunnittelema valtioneuvoston talo valmistui vuosina 1962–1964. Se oli ensimmäinen Berliinin keskustaan rakennettu uusi hallintorakennus toisen maailmansodan jälkeen. Rakennus täyttää siipineen ja puutarhoineen kokonaisen korttelin. Sen tieltä purettiin Cöllnin vanhaankaupunkiin kuuluneita asuinkortteleita ja koko Brüderstrassen pohjoispää. Vaikka rakennus on moderni, sen tilojen jaottelu noudattelee historiallisen Berliinin kaupunkilinnan Lustgartenin puoleista osaa. Porraskäytävän ikkunoita koristavat Walter Womackan lasimaalaukset Saksan työväenliikkeen historiasta. Talo sisältää muitakin taideteoksia.

Rakennuksen julkisivuun on sisällytetty ainoa alkuperäisestä kaupunkilinnasta säilynyt osa, niin sanottu Liebknecht-portaali, eli portaali, jonka parvekkeella seisten Karl Liebknecht julisti vallankumouksen aikana 9. marraskuuta 1918 sosialistisen tasavallan perustetuksi. Portaali oli otettu talteen, kun muu linna purettiin vuonna 1950, ja se pystytettiin uudelleen osaksi valtioneuvoston taloa. Sen tarkoitus oli kytkeä symbolisesti DDR:n valtiolliset instituutiot osaksi vanhempaa vallankumouksen traditiota.

Saksan liittokanslerinvirasto toimi Staatsratsgebäudessa kaksi vuotta 1999–2001 ennen nykyisen rakennuksensa valmistumista. Vuodesta 2006 rakennusta on käyttänyt European School of Management and Technology.

Lähteet
-------

1. 1 2  Staatsratsgebäude (Arkistoitu – Internet Archive) (saksaksi) Denkmale in Berlin: Denkmaldatenbank. Viitattu 13.8.2014.
2. ↑  Marjaliisa Hentilä ja Seppo Hentilä: *Berliiniin: retkiä lähihistoriaan*, s. 17. 2. uudistettu painos. Kirjapaja, Helsinki 2011.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Staatsratsgebäude** Wikimedia Commonsissa
**Forssan Vapaaehtoinen Palokunta Ry** eli lyhyesti **Forssan VPK** on perustettu vuonna 1882. Se on vapaaehtoistoimin toimiva sopimuspalokunta Forssassa.

Historia
--------

Forssassa, Forssa Osakeyhtiön kehruutehtaan ylimmässä kerroksessa syttyi laaja tulipalo 12. elokuuta 1882. Palon laajentuessa huomattiin ettei kylässä ole lainkaan palokuntaa. Silloin syntyi ajatus perustaa Forssaan oma palokunta, Forssan Vapaaehtoinen Palokunta.

Hankkeen alkuunpanija, palokunnan ensimmäinen puheenjohtaja ja ylipäällikkö oli kauppaneuvos Axel Wilhelm Wahren, joka oli Forssa-Yhtiöiden perustaja. Perustamishanketta lämpimästi kannatti silloinen Forssan osakeyhtiö, joka luovuttikin käyttöön sen ensimmäisen palokaluston. Palokunnassa oli aluksi kolme osastoa: sammutus-, korjaus- ja vesiosasto. Palokunnan jäsenmäärä oli alkuun 374 miestä, myöhemmin paljon yli 400 miestä.*selvennä*

Forssan VPK toimi Forssa Osakeyhtiön ja myöhemmin Finlaysonin ainoana tehdaspalokuntana vuoteen 1958 asti. Silloin tehtaalle perustettiin oma palokunta, Finlaysonin tehdaspalokunta. Finlaysonin tehdaspalokunnan loputtua 1980-luvulla toimi Forssan VPK edelleen Finlaysonin alueen ainoana tehdaspalokuntana. Tämä tehdaspalokuntatoiminta loppui vuonna 2009, jolloin Forssan VPK muutti pois Finlaysonin tehdasalueelta.

Forssan Vapaaehtoisella Palokunnalla oli palokunnantalo uudessakylässä. Talo hankittiin vuonna 1914, mutta se paloi Forssan suurpalossa 26. kesäkuuta 1929. Tontti myytiin Forssan kauppalalle 1960 ja siitä saaduilla rahoilla ostettiin palokunnan ensimmäinen uusi paloauto, Mercedes-Benz LF-322, vuosimallia 1961.

Palokunnan nuoriso-osasto on toiminut vuosina 1938–1944, alun perin poikaosastona ja uudelleen 1963 alkaen.

Forssan VPK nykyisin
--------------------

Forssan VPK toimii yhtenä Kanta-Hämeen pelastuslaitoksen sopimuspalokuntana. Hälytysosaston vahvuus on kymmenkunta miestä ja naista. Yhdistyksessä toimii myös varhaisnuorten ja nuoriso-osasto. Palokunnan käytössä on Scania 93M -sammutusauto ja Ford Tourneo -miehistönkuljetusauto.

Lähteet
-------

* Forssan VPK:n kotisivut
Provinssi korostettuna Gabonin kartalla
Estuairen osajako
**Estuaire** on yksi Gabonin yhdeksästä provinssista. Sen nimi tarkoittaa estuaaria ja tulee Gabon-joen suistosta, joka jakaa provinssin kahtia.

Provinssin pinta-ala on 20 740 neliökilometria. Vuoden 2013 väestönlaskennassa provinssissa oli 895 689 asukasta. Se jakaantuu kolmeen pienempään osa-alueeseen, joiden ranskankielinen nimitys on *départements*, nämä edelleen pienempiin alueisiin, joita kutsustaan nimellä *préfet* ja nämä vielä pienempiin *sous-préfet* -alueisiin.

Estuairen pääkaupunki Libreville on koko maan pääkaupunki. Huomattava matkailunähtävyys on Akandan kansallispuisto, jossa on suojeltua mangrove-metsää. Se on tärkeä muuttolintujen levähdyspaikka.

Lähteet
-------

1. ↑  Résultats Globaux du Recensement Général de la Population et des Logements de 2013 (pdf) (s. 50) *dgstat.ga*.  2015.  Arkistoitu 13.9.2020. Viitattu 21.11.2019. (ranskaksi)
2. ↑  Akanda National Park[vanhentunut linkki] Travelgator

GabonGabonin provinssit

* Estuaire
* Haut Ogooué
* Moyen Ogooué
* Ngounié
* Nyanga
* Ogooué-Ivindo
* Ogooué-Lolo
* Ogooué-Maritime
* Woleu-Ntem
**Huumekartelli** on laaja ja monimutkainen järjestö, joka koostuu useista huumeita valmistavista, kuljettavista ja myyvistä järjestöistä sekä erilaisiin huumekauppaa tukeviin tarkoituksiin perustetuista soluista. Huumekartelli saattaa olla vain löyhä sopimus tai liikeyritystä muistuttava järjestelmä. Huumekartelli luo aina huumeiden kuljetustien*kenen mukaan?* ja siksi toimii sekä huumeiden tuotanto-, jalostus- että kulutusalueilla. Esimerkiksi Latinalaisen Amerikan huumekartellit ulottuvat Yhdysvaltoihin asti. Voimakkailla huumekartelleilla saattaa olla suuri yhteiskunnallinen merkitys huumeiden tuotantomaassa. Vaikka aina ei ole kyse kartellista talouselämän kilpailunrajoittamisen merkityksessä, puhutaan huume-alan monialayrityksistä yleensä kartelleina*kenen mukaan?*.

1980-luvulla tulivat suuren yleisön tietoon Kolumbian huumekartellit ja huumekauppaa käyvät sissit. Kolumbiassa muun muassa Calin ja Medellínin huumekartellien johtajista tuli 1980-luvulla yhteiskunnallista vaikutusvaltaa saaneita "huumeparoneja", joista tunnetuin oli Medellinin kartellin johtaja Pablo Escobar.

2000-luvulla ovat tulleet erityisen tunnetuksi Meksikon huumekartellit, joita vastaan oli 2000-luvun lopussa käynnissä sota. Meksikon merkittävin kartelli oli Sinaloan huumekartelli, mutta 2012 raportoitiin Zetasin kasvaneen sitä suuremmaksi. Meksikolaiset toimivat myös Etelä-Amerikassa.

Lähteet
-------

1. ↑  Drug Trafficking Organizations Yhdysvaltain oikeusministeriö. Viitattu 5.8.2014.
2. ↑  The Columbian Cartels Frontline PBS
3. ↑  Zetas are Mexico's 'largest drug gang', study says BBC 25.1.2012
**Tyrannion Amisoslainen** (ensimmäinen vuosisata eaa.) oli kreikkalainen grammaatikko ja kirjailija. Hän oli kotoisin Amisoksesta.

Tyrannion oli Hestiaios Amisoslaisen oppilas. Hänen alkuperäinen nimensä oli Theofrastos, mutta hänen kerrotaan saaneen uuden tyranniuteen viittaavan nimensä opettajaltaan, koska hän pyrki hallitsemaan muita oppilaita. Myöhemmin hän opiskeli Dionysios Traakialaisen alaisuudessa Rodoksella. 

Tyrannion joutui Murenan ja Luculluksen vangiksi Pontoksen rannikolla vuonna 72 eaa. Mithridateen häviön jälkeen. Hän päätyi Roomaan, ja perusti suuren kirjaston. Kirjasto oli peräisin Apellikon Teoslaiselta, jonka kirjaston Sulla oli tuonut Roomaan. *Sudan* mukaan kirjastossa olisi ollut yli 30 000 teosta.

Apellikonin kirjaston joukossa oli myös huomattava joukko Aristoteleen teoksia. Tyrannion oli aristoteelikko tai tämän filosofian ystävä (*filaristotelês*), ja näin ensimmäisiä henkilöitä, joka kokosi Aristoteleen teoksia. Tämän jälkeen varsinaisen työn teosten kokoamisessa ja järjestämisessä teki Andronikos Rhodoslainen Tyrannioksen toimittamasta materiaalista.

Tyrannion perusti myös koulun Ciceroiden taloon, ja toimi muun muassa Ciceron ja tämän veljen opettajana. Myös Strabon on maininnut Tyrannionin yhdeksi opettajakseen erityisesti maantieteen alalla.

Lähteet
-------

* Smith, William: *Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (Arkistoitu – Internet Archive)*, 1870.
**Vaajasalmen työväentalo** oli Rautalammin kunnan Vaajasalmen kylässä sijainnut työväentalo.

Historiaa
---------

Vaajasalmen työväenyhdistys perustettiin vuonna 1906. Vuonna 1912 yhdistyksellä oli 7 jäsentä. Talohanke oli vireillä pitkään, ja talo valmistui lopulta vuonna 1913. Talo oli vaatimaton, ja pienellä kylällä sen toiminta kävi pian kannattamattomaksi. Yhden lähteen mukaan yhdistys myi talon tontteineen osuusliike Kansanvoimalle, joka rakensi tontille myymälän 1930-luvun lopulla.

Vuonna 1933 ilmoitettiin kuitenkin lakkautetun Vaajasalmen työväenyhdistyksen talon pakkohuutokaupasta. Ennen tätä talo lienee ollut paikallisen suojeluskunnan hallussa, sillä siellä järjestettiin suojeluskunnan kesäjuhla 1931. Edellisenä vuonna talolla oli vietetty Itä-Rautalammin maamiesseuran kesäjuhlaa. Jo vuonna 1928 talvikäräjillä käsiteltiin joidenkin alueen työväenyhdistysten lakkauttamista kihlakunnanoikeuden päätöksellä. Tällöin kirjoitettiin, että Vaajasalmen yhdistys oli jo aiemmin ilmoittanut yhdistysrekisteriin lopettavansa toimintansa. Talon myöhemmistä vaiheista ei ole tietoa.

Rakennus
--------

Talo oli hirsirakenteinen, yksikerroksinen, ja siihen kuului ainoastaan sali ja näyttämö. Talon pakkohuutokaupassa myytiin myös sen "vähäinen kalusto ja kirjasto".

Lähteet
-------

1. ↑  Hyvönen, Onni: *Pohjois-Savon Työväentalot*. Kuopio: Pohjois-Savon Sos.dem. Kulttuurityöntekijät ry. 1988. ISBN 951-99956-5-X.
2. ↑  Matti Turkkila (toim.): SDP:n puoluetilasto 1912  1913. Sos.dem puolue/ Työväen Arkisto. Viitattu 17.10.2022.
3. 1 2  Pohjois-Savo *digi.kansalliskirjasto.fi*.  18.5.1933, no 55. Viitattu 17.10.2022.
4. ↑  Pohjois-Savo *digi.kansalliskirjasto.fi*.  23.7.1931, no 79. Viitattu 17.10.2022.
5. ↑  Savon Sanomat *digi.kansalliskirjasto.fi*.  22.7.1930, no 79. Viitattu 17.10.2022.
6. ↑  Työväenjärjestöjen Tiedonantaja *digi.kansalliskirjasto.fi*.  16.3.1928, no 79. Viitattu 17.10.2022.
Takavarikoituja huumeita amerikkalaisen sotalaivan kannella vuonna 1996.
**Huumeiden vastainen sota Yhdysvalloissa** on kampanja, jonka tarkoituksena on vähentää laitonta huumekauppaa Yhdysvalloissa. Se alkoi vuonna 1971 presidentti Richard Nixonin toimesta. 
Nixonia motivoi kotimaan hippiliikkeen lisäksi Vietnamin sotaan osallistuvien amerikkalaissotilaiden yleistyvä huumeriippuvuus.

Huumeiden vastaisen sodan voidaan katsoa enimmäkseen epäonnistuneen tavoitteissaan. Kampanjan lähtöoletuksena oli, että kovien otteiden käyttö huumausaineiden tuottajia, levittäjiä ja käyttäjiä kohtaan johtaisi markkinoiden pienenemiseen ja sitä kautta huumeongelman katoamiseen. Tosiasiassa laittomien päihteiden valmistus- ja käyttömäärät ovat huumeiden vastaisen sodan aikana kuitenkin merkittävästi kasvaneet. Etenkin crack-kokaiinin käyttö yleistyi valtavasti Yhdysvalloissa 1980- ja 1990-lukujen aikana ja aiheutti suoranaisen crack-epidemian.

Aggressiivinen huumepolitiikka ja lisääntynyt huumeidenkäyttö on johtanut rikos- ja vankiluvun merkittävään kasvuun Yhdysvalloissa. Erityisesti mustien asuttamilla köyhillä alueilla rikollisuus on lisääntynyt merkittävästi. Käytännössä haittavaikutusten lieventämiseen tähtäävä politiikka on osoittautunut aggressiivista huumepolitiikkaa tehokkaammaksi tavaksi vähentää laittomien päihteiden aiheuttamia terveysongelmia.

Osana sotaa Yhdysvallat pyrkii tuhoamaan huumeviljelmiä muissa maissa. Se on käyttänyt tähän miljardeja dollareita. Esimerkiksi Kolumbia on saanut sotilaallista apua. Vastineeksi Kolumbia tuhoaa kokaiiniviljelmiä myrkyillä ja mekaanisesti.

Katso myös
----------

* Huumeiden vastainen sota (yleisartikkeli)

Lähteet
-------

1. 1 2  Huumeiden vastainen sota on hävitty – nyt etsitään vaihtoehtoja  11.12.2014. Yle. Viitattu 13.2.2020.
2. ↑  Ed Vulliamy: Nixon's 'war on drugs' began 40 years ago, and the battle is still raging *The Observer*.  2011. Viitattu 13.2.2020.
3. ↑  Watch Truth About Drugs Documentary Video & Learn About Substance Addiction. Get The Facts About Painkillers, Marijuana, Cocaine, Meth & Other Illegal Drugs. *Foundation for a Drug-Free World*. Viitattu 14.2.2020. (englanniksi)
4. 1 2  America's Latest Drug Epidemic Is Weirdly Nonviolent *Vice*.  20.6.2017. Viitattu 14.2.2020. (englanniksi)
5. ↑  The crack epidemic: Empirical findings support an hypothesized diffusion of innovation process.  *Socio-Economic Planning Sciences*, 1.9.1996, nro 3, s. 221–231. doi:10.1016/0038-0121(96)00005-5. ISSN 0038-0121. Artikkelin verkkoversio.
6. ↑  Clear, Todd R.; Cole, George F. & Reising, Michael Dean: *American Corrections*, s. 485. Cengage Learning, 2008. ISBN 978-0-495-55323-6. Google-kirjat (viitattu 15.2.2020). (englanniksi)
7. ↑  Crack: Inner city decay in America
8. ↑  A Triple Murder, a Broken Family, and the Long Tail of the Crack Era *Vice*.  29.8.2016. Viitattu 14.2.2020. (englanniksi)
9. ↑  Measuring Crack Cocaine and Its Impact (2006)(pdf)
10. ↑  War on Drugs: Report of the Global Commission on Drug Policy (sivu 4–6) *scribd.com*.  kesäkuu 2011. Viitattu 14.2.2020. (englanniksi)
**DeKuyper Royal Distillers** on yksityinen hollantilainen yhtiö, joka valmistaa ja markkinoi tislattuja viinoja ja likööreitä. Yhtiön omistaa nykyään yhdysvaltalainen Fortune Brands.

Yhtiön perusti vuonna 1695 Petrus De Kuyper. Vuoteen 1752 mennessä perhe omisti tislaamon Schiedamissa, jossa valmistettiin suurin osa maailman
"hollantilaisesta ginistä" Geneveristä. 1800-luvulla yhtiö laajensi vientiään Eurooppaan, Isoon Britanniaan ja Kanadaan. Vuonna 1911 Scheidamiin rakennettiin
uusi tislaamo ja liköörien tuotanto saattoi alkaa. Tuotteiden makukirjo laajeni, ja yhtiö solmi kumppanuuksia niin Kanadassa kuin Yhdysvalloissakin (vuonna 1934, kun kieltolaki päättyi).

Vuonna 1966 DeKuyper myi tuotteidensa valmistus- ja markkinointioikeudet Yhdysvaltoihin Jim Beam Brandseille.

Vuonna 1995 yhtiö sai Hollannin kuningatar Beatrixiltä 300-vuotisjuhlansa kunniaksi oikeuden käyttää sanaa "Royal" (=kuninkaallinen) nimessään, minkä vuoksi yhtiön nimi vaihdettiin muodosta Johannes de Kuyper & Zoon yhtiön nykyiseen nimeen De Kuyper Royal Distillers.

Nykyinen tuotevalikoima
-----------------------

Nykyinen DeKuyperin tuotevalikoima sisältää seuraavat valmisteet:

### Liköörit

Almond, Amaretto, Anisette, Blue Curaçao, Cactus Juice Margarita, Coconut Amaretto, Coffee, Crème de Cacao (kirkas), Hazelnut, Mad Melon, Melon, Orange Curacao, Razzmatazz, San Tropique Tropical Rum, Sloe Gin, Thrilla Vanilla French Vanilla, Sour Rhubard, Triple Sec, Wild Strawberry.

### Snapsit

Apple Barrel, BluesBerry, ButterShots, Cinnamon, Crantasia, HotDamn! 100 Proof Cinnamon, HotDamn! 30 Proof Cinnamon, Key Largo Tropical, Mountain Strawberry, Old Tavern Rootbeer, Peachtree, Peppermint, Spearmint, Tropical Pineapple, Berry Fusions, Strawberry Passions, Cheri-Beris, Grapes, Island Blues, Peaches, Raspberrys, Sour Apples, and Watermelons.

### Brändit

Apricot, Blackberry, Cherry, Ginger, Kirschwasser Cherry, New England Style Coffee, Peach.

### Crèmet

Crème de Almond, Crème de Banana, Crème de Cacao (kirkas), Crème de Cacao (tumma), Crème de Cafè, Crème de Cassis, Crème de Menthe (vihreä), Crème de Menthe (kirkas).
**DeVante Parker** (s. 20. tammikuuta 1993 Louisville, Kentucky) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän edustaa NFL-liigassa pelaavaa New England Patriotsia.

Ura
---

Parker edusti Louisvillen yliopistoa neljän kauden ajan. Avauskaudellaan 2011 Parker pelasi yksitoista ottelua, joissa hän kirjautti 18 syötön vastaanottoa ja kaksi maalia. Toisena vuotenaan Parker pelasi kaikissa kolmessatoista ottelussa ja keräsi 40 syötön vastaanottoa, joista kymmenen johti maaliin. 

### Miami Dolphins

Parker oli Dolphinsin ensimmäisen kierroksen varaus vuoden 2015 NFL:n varaustilaisuudesta. Hän pelasi avauskaudellaan neljätoista ottelua, joista Parker oli avauskokoonpanossa neljästi. Hän onnistui saamaan kauden aikana yhteensä 26 syötön vastaanottoa ja kolme maalia. Näistä ensimmäinen syntyi marraskuussa 2015 New York Jetsiä vastaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Draft 2015 *nfl.com* Viitattu 9.1.2016 (englanniksi)
2. 1 2  DeVante Parker *nfl.com* Viitattu 9.1.2016 (englanniksi)
De Dion -jousituksen ominaisupiirteet. De Dion -putki näytetään sinisellä, tasauspyörästö (keltainen) on suoraan kiinni korissa (oranssi).
De Dion -taka-akseli.
**De Dion -pyöräntuenta**, **De Dion -akseli**, **De Dion -putki** ja **De Dion -jousitus** viittaavat auton taka-akseliston pyöräntuentarakenteeseen. Rakenne on nimetty De Dion-Boutonin mukaan.

De Dion -putki tai De Dion -jousitus tarkoittaa riippumatonta takajousitusta, jossa on yhdistävä putki. Rakenne mahdollistaa renkaiden oikean camber-kulman riippumatta jouston määrästä. Tyypillisessä sovelluksessa autossa kulkee kaksi putkea, joista toinen liikkuu hieman toisen sisällä.

Rakenteen suunnitteli Charles Trépardoux höyryautoon ja sille myönnettiin brittiläinen patentti vuonna 1894. Trépardouxin eroamisen jälkeen se tuli tunnetuksi De Dion -akselina ja sitä käytettiin De Dion-Boutonin polttomoottoriautoissa. Vuonna 1910 patentti vanheni, ja ensimmäisen maailmansodan jälkeen yhdysvaltalainen Harry Miller muokkasi rakennetta etuvetoisessa autossa käyttöön.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Automotive Dictionary: De Dion Suspension *uniquecarsandparts.com.au*. Viitattu 27.3.2023. (englanniksi)
**Hurrikaani Iota** oli trooppinen hirmumyrsky, joka kehittyi Atlantin valtamerellä ja saapui Keski-Amerikkaan marraskuun puolivälissä 2020. Iota oli vuoden 2020 Atlantin hurrikaanikauden kolmaskymmenesensimmäinen nimetty myrsky, kolmastoista hurrikaani ja ensimmäinen korkeimman eli 5. luokan hurrikaani Saffirin–Simpsonin hurrikaaniasteikolla. 

Iotan lähestyessä väestöä evakuoitiin Hondurasissa, Guatemalassa ja Nicaraguassa. Samat alueet kärsivät marraskuun alussa hurrikaani Etan tuhoista. Koronapandemia aiheutti lisähaasteita evakuointiin.

Iota kulki Kolumbialle kuuluvien San Andrésin ja Providencian saarten yli aiheuttaen laajoja tuhoja ennen kuin se rantautui Nicaraguaan 16. marraskuuta. Rantautumispaikka on vain parikymmentä kilometriä etelään paikasta, johon hurrikaani Eta rantautui pari viikkoa aiemmin.

Lähteet
-------

1. ↑  Viitos­kategorian hurrikaani Iota lähestyy Keski-Amerikkaa – edellisestä myrskystä vain kaksi viikkoa *Helsingin Sanomat*. Viitattu 16.11.2020.
2. ↑  Amir Vera & Hollie Silverman: Hurricane Iota makes landfall as a Category 4 storm *CNN*.  16.11.2020. Viitattu 17.11.2020.
**Nathaniel Mellors** (s. 1974 Doncaster, Yorkshire, Englanti) on englantilainen taiteilija ja muusikko.

Elämä ja työ
------------

Hän on opiskellut taidetta University of Oxfordissa, Royal College of Art -koulussa Lontoossa sekä Rijksakademie van beeldende kunsten -koulussa Amsterdamissa.

Mellors on tunnettu teoksista joissa yhdistellään veistoksia, psykedeelistä teatteria ja absurdia ja satiirista elokuvaa. Mellorsin tuotanto sisältää installaatioita, veistoksia, elokuvia, videoita, musiikkia, performansseja, kollaaseja, maalauksia sekä kriittisiä kirjoitelmia.

Vuoden 2017 Venetsian biennaalin Suomen paviljonkiin Mellors teki yhdessä Erkka Nissisen kanssa The Aalto Natives -nimisen installaation joka sisältää sekä videoita että tilassa liikkuvia elementtejä. Teos sekä sitä täydentävät neljä muuta teosta ovat näytteillä Kiasmassa keväällä 2018.

Lähteet
-------

1. ↑  Altermodern Tate Triennial. Explore: Participants (Arkistoitu – Internet Archive), Tate. Retrieved 19 February 2010.
2. ↑  O'Reilly, Sally. "Nathaniel Mellors: Monograph" (Arkistoitu – Internet Archive), *Frieze*, February 2005. Retrieved 19 February 2010.
3. ↑  Dan Fox, Statement for Lyon Biennial, Lyon Biennial, 2007, eds Stephanie Moisdon & Hans Ulrich Obrist, JRP-Ringier 2007.
4. ↑  Nathaniel Mellors, 'Country Teasers – The Empire Strikes Back', frieze magazine, 2006
5. ↑  Älä huoli jos et päässyt Venetsian biennaaliin – Suomen paviljongin teos on nyt Kiasmassa, ja kaikki "meni vähän överiksi", sanovat taiteilijat *Helsingin Sanomat*.  17.3.2018. Viitattu 21.3.2018.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* RKD Artists

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Stora Ängesön-Lilla Ängesön** on kaksoissaari Kemiönsaaren kunnassa Varsinais-Suomessa. Saari kuuluu Kemiönsaaren eteläiseen Hiittisten saaristoon. Stora Ängesön-Lilla Ängesön on vakituisesti asututtu: Ympärivuotisesti sillä asuu yksi ihminen.

Stora Ängesönin ja Lilla Ängesönin välinen salmi on ollut purjehduskelpoinen vielä keskiajalla. Salmi on maankohoamisen vuoksi kasvanut umpeen ja yhdistänyt saaret. Muutamia muita pienempiä saaria on myös kasvanut kiinni saareen. Stora Ängesönin ja Lilla Ängesönin välillä on nyt fladamainen merenlahti Storfladan. Saaren vakituinen asutus sijaitsee sen pohjoisosassa Skepparhamnenin lahden rannalla.

Stora Ängesönin ja Lilla Ängesönin välinen salmi on ollut suojaisa levähdyspaikka laivoille. Salmessa on ollut useita pitkiä lahtia, joista Långviken saaren länsipuolella on yhä olemassa. On mahdollista, että 1500-luvulla mainittu satama Ängishamn on tarkoittanut Stora Ängesönin salmea. Kuivuneen salmen kynnyksen länsipuolelta on löytynyt Suomen ainoa tunnettu riimukivi.

Saaren koilliskulmassa on saareen kiinni kasvanut Tokholmen, jossa on useita saaren entisen asukkaan tekemiä kivirakennelmia ja vallituksia.

Lähteet
-------

1. ↑  Elina Auri: Ilman kiinteää tieyhteyttä olevat pysyvästi asutut saaret (pdf) (s. 106) Työ- ja elinkeinoministeriö. Viitattu 4.2.2019.
2. 1 2 3  Henrik Jansson, Kalle Virtanen: Dragsfjärdin kunnan Stora Ängesön saaresta löytyneen riimukivenosan löytöpaikan inventointi (pdf) Museovirasto. Viitattu 4.2.2019.
**Westron** (oikea nimi **Adûni**) on yksi fantasiakirjailija J. R. R. Tolkienin kehittämistä keinotekoisista kielistä.

Kaikista Keski-Maan kielistä juuri tämä oli lingua francan eli yhteiskielen asemassa, joten kirjoissa *Hobitti eli sinne ja takaisin* sekä *Taru sormusten herrasta* tämä on se kieli, jota niiden hahmot oikeasti puhuvat. Sana "westron" on muokattu englannin kielen sanasta *west*, mutta itse sana ei kuulu kieleen.

Fiktiivinen historia
--------------------

Westron syntyi alun perin adûnaicin, Númenorin kielen, sekä Keski-Maan läntisissä osissa puhuttujen kielten pohjalta. Adûnaic oli syntynyt, kun Bëorin ja Hadorin huoneiden ihmiset saapuivat Beleriandiin ja sekoittaa muutamia piirteitä *sindar*in kielestä omaan kieleensä, taliskaan. Númenorin asukkaat ottivat tähän kieleen vaikutteita muistakin Keski-Maan kielistä perustaessaan Keski-Maahan linnoituksia ja satamia.

Elendil ja muut Uskolliset, jotka selvisivät Númenorin tuhosta ja perustivat Arnorin ja Gondorin, hylkäsivät adûnaicin kokonaan kuningas Ar-Pharazônin kannattajien kapinasta *valar*ia vastaan ja omaksuivat pelkästään haltiakielten puhumisen. Mutta adûnaic oli yhä jäänyt muiden Keski-Maan kansojen keskuuteen. Vuosisatojen ajan se sekoittui yhä useampaan kieleen ja lopulta *dúnedain* ottivat sen takaisin käyttöön ja rikastuttivat sitä yhä enemmän haltiakielistä kotoisin olevilla sanoilla. Tästä adûnaicin parantuneesta versiosta tuli westron.

Kolmannella Ajalla westronia käyttivät kanssakäymisissään toisena kielenä jopa haltiat, *drúedain* ja *rohirrim*. Örkit puhuivat tarpeen vaatiessa myös westronia, mutta kömpelömpää sellaista. Kullakin kansalla oli oma murteensa kielelle. Esimerkiksi hobittien puhuma westron oli maalaismaisempi.

Westron Tolkienin kirjoissa
---------------------------

Westronin vaihtoehtoinen termi *yleiskieli* tulee kielen termistä **Sôval Phârë**, mikä tarkoittaa samaa asiaa.

Tolkienin kirjoissa kaikki sanat, jotka eivät kuuluneet muihin Tolkienin kehittämiin kieliin, ovat käännöksiä westronista. Esimerkiksi nimet *Bilbo*, *Frodo*, *Reppuli*, *Samvais Gamgi*, *Peregrin Tuk*, *Meriadoc Rankkibuk*, *Repunpää*, *Rankkivuo* ja *Rivendell* eivät ole "varsinaisia" nimiä. Nämä nimet ovat oikeasti westroniksi *Bilba*, *Maura*, *Labingi*, *Banazîr Galbasi*, *Razanur Tûc*, *Kalimac Brandagamba*, *Labin-nec*, *Bralda-hîm* ja *Karningul*.

Tolkienin muista kielistä *rohirrim*in kieli on käännetty muinaisenglanniksi, koska *rohirrim*in kieli oli westronin arkaainen sukulainen yhtä lailla kuin muinaisenglanti on nykyenglannin arkaainen sukulainen. Samalla tavalla Laakson kieli, jolla Durinin heimon kääpiötkin nimetään, on käännetty muinaisnorjaksi, joka on sukua muinaisenglannille ja nykyenglannille niin kuin Laakson kieli on sukua *rohirrim*in kielelle ja westronille.

Lähteet
-------

1. ↑  *Taru sormusten herrasta*. Liite F: s. 975-976
2. ↑  J. R. R. Tolkien; Humphrey Carpenter, Christopher Tolkien (toimitus), *The Letters of J. R. R. Tolkien*, Kirje 144
**Diaka** on maalaiskunta Moptin alueen Ténenkoun piirissä Malissa. Sen keskuskylä Dia sijaitsee Nigerjoen tulva-alueella 10 kilometriä Ténenkousta etelään. Kunnassa on 19 800 asukasta (vuonna 2009).

Diakan kunta rajoittuu luoteessa Ténenkoun piirin Karérin, pohjoisessa Sougoulbén ja Ouro Guirén sekä etelässä Diafarabén kuntiin, idässä Djennén piirin Togué Morarin ja Kéwan kuntiin sekä lännessä Ségoun alueen Macinan piiriin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Kunnan läpi virtaa Nigerin sivuhaara Diaka.

Kuntaan kuuluu 17 kylää. Asukkaat ovat markoja, fulbeja, bozoja ja somonoja. Lisäksi on muutamia tuaregeja.

Dia mainitaan Ghanan valtakunnan synnystä kertovassa legendassa ja sen kerrotaan olleen muinaisen Malin vanhimpia kaupunkeja. Arkeologiset kaivaukset ovat osoittaneet, että se oli asuttu jo 800-luvulla eaa. Kaupungissa oli enimmillään jopa 40 000 asukasta. Dia oli soninkejen merkittävä kaupallinen ja kulttuurikeskus, joka taantui pian songhaivalloituksen jälkeen. Myöhemmin se oli yksi Macinan fulbevaltion keskuspaikoista. Marokkolaiset löivät fulbepäällikkö Hamadou-Amina I:n Diassa vuonna 1596.

Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, keräily, käsityöammatit ja kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi ja hirssi. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, kamelit ja siipikarja. Seudulla valmistetut saviastiat ovat laajalti tunnettuja.

Liikennöinti tapahtuu kuivana aikana maitse ja tulva-aikaan vesiteitse. Palveluihin kuuluvat kuusi alakoulua, yläkoulu, kolme koulutus- ja kehittämiskeskusta (CED) sekä terveysasema. Lisäksi on useita koraanikouluja. Diassa on alkeellinen vesijohtoverkko.

Lähteet
-------

1. ↑  Resultats Provisoires RGPH 2009 (Région de Mopti) *instat.gov.ml*.  Arkistoitu 22.7.2011. Viitattu 9.10.2014. (ranskaksi)
2. ↑  Mali - Région de Mopti: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 9.10.2014. (ranskaksi)
3. ↑  Mali - Cercle de Tenenkou - Région de Mopti : Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 9.10.2014. (ranskaksi)
4. 1 2 3 4  Plan de Securite Alimentaire: Commune Rurale de Diaka 2006–2010 *fsg.afre.msu.edu*.  Arkistoitu 7.3.2016. Viitattu 9.10.2014. (ranskaksi)
5. ↑  Recherches archéologiques à Dia dans le Delta intérieur du Niger (Mali): bilan des saisons de fouilles 1998-2003 *openaccess.leidenuniv.nl*. Viitattu 9.10.2014. (ranskaksi)
6. ↑  Pascal James Imperato, Gavin H. Imperato: *Historical Dictionary of Mali, fourth edition*, s. 78. Lanham: Scarecrow Press, 2008. ISBN 978-0810856035.
**Täktomin neuvostomonumentti** Täktomintien varrella Hangossa on pystytetty jatkosodassa Hangon taisteluiden yhteydessä kaatuneiden neuvostoliittolaisten sotilaiden muistoksi. 

Sen kyljessä lukee venäjäksi, suomeksi ja ruotsiksi: "*Suuren isänmaallisen sodan vuosina sankarillisesti kaatuneille neuvostosotureille kiitollisena synnyinmaa*". Muistomerkissä on punatähden sekä sirpin ja vasaran kuva. 

Kaatuneiden neuvostokansalaisten muistomerkki on kooltaan suurin Hangon sotilaallisista muistomerkeistä.

Vaiheet
-------

Aloitteen hautausmaan perustamisesta teki Hangon sotavankileirien johtaja majuri Sven Lundqvist vuonna 1942. Neuvostoliittolaisten sotavankileirien vangit raivasivat hautausmaan ja hautakummut, jotka reunustettiin pyöreillä kivillä. Haudoille laitettiin puuristit.

Paikalle pystytettiin uusi muistomerkki vuonna 1960. Monumentin piirustukset tehtiin Moskovassa. Valmistaja oli Granit Oy Salossa (entinen Hangon Graniitti). Materiaali on harmaa, ristipäähakattu graniitti. Kivimuurin pinta hakattiin karheaksi.

Vuonna 1969 monumentti palkittiin kauneimpana neuvostoliittolaisena sotamuistomerkkinä, joka sijaitsee Neuvostoliiton ulkopuolella.

Vuonna 2000 graniittikiviin kiinnitettiin kymmenen nimilaattaa, joihin on kaiverrettu 186 neuvostosotilaan nimet. Myös monumentin lippuun asennettiin muistolaatta.

Vuonna 2008 muistomerkistä tuli osa Hangon kansallista kaupunkipuistoa.

Haudat
------

Paikalle on haudattu kaikkiaan 453 sotilasta. Pieni osa haudatuista on miinanraivaustöissä surmansa saaneita sotavankeja, valtaosa on taisteluissa kuolleita. Vainajista 267 jäi tunnistamatta.

Kuvia
-----

* Täktomin neuvostomonumentin veistoksellinen osa.Täktomin neuvostomonumentin veistoksellinen osa.
* Monumentti sivulta.Monumentti sivulta.
* Monumentin hautausmaa.Monumentin hautausmaa.

Katso myös
----------

* Luettelo Hangon julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
* Luettelo Neuvostoliiton ja sen edeltäjävaltioiden sotilashenkilöiden muistomerkeistä Suomessa

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Hangon neuvostomonumentti, muistomerkin vieressä oleva teksti
2. ↑  Täktom Svenska folkskolans vänner.  Arkistoitu 22.2.2014. Viitattu 21.5.2014. (ruotsiksi)
3. ↑  Neuvostomonumentti (s. 13) *Länsi-Uudenmaan alueopas*. Yrkeshögskolan Sydväst.  Arkistoitu 21.5.2014. Viitattu 21.5.2014.
4. ↑  Монумент советским воинам в Ханко - Hangon neuvostomonumentti - Det sovjetiska monumentet i Hangö *Netbooks.fi*. Viitattu 20.10.2018 (englanniksi).

Aiheesta muualla
----------------

* Hangon vuokra-alue 1940-41 - Porkkalan vuokra-alue 1944-56 *Netbooks.fi*. Viitattu 20.10.2018.
* Neuvostomonumentti, Hanko *Helsinkiwest*.  Arkistoitu 21.10.2018. Viitattu 20.10.2018.
**Diadumenos** (m.kreik. Διαδούμενος, "Diadeeminsitoja"; myös *Diadoumenos*) oli Polykleitoksen veistämä antiikin kreikkalainen veistos ja siitä alkunsa saanut veistostyyppi. Alkuperäinen veistos, joka on kadonnut, veistettiin klassisella kaudella noin vuonna 430–420 eaa. Tyypistä on säilynyt useita myöhempiä esimerkkejä, kuten roomalaisaikaisia kopioita.

Diadumenoksen kopio. Puškin-museo, Moskova.
Veistos esittää alastonta urheilijanuorukaista, joka sitoo nauhaa otsaansa niin, että kummatkin kädet ovat koholla pään korkeudella. Paino on etummaisella jalalla, kun taempi jalka on levossa. Nauha viittaa siihen, että kyseessä on urheilukilpailuiden voittaja.

Veistoksen kenties tunnetuin kopio on Kansallisessa arkeologisessa museossa (sali 21) Ateenassa. Se on peräisin noin vuodelta 100 eaa. ja löydettiin Deloksen saarelta veistoksesta nimensä saaneesta niin kutsutusta Diadumenoksen talosta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Diadoumenos (Sculpture) *Perseus*. Viitattu 22.8.2016.
2. 1 2  Diadoumenos *Ancient Greece*. Viitattu 22.8.2016.
3. 1 2  1826 National Archaeological Museum.  Arkistoitu 14.8.2016. Viitattu 22.8.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Diadumenos** Wikimedia Commonsissa
Kartta myrskyjen reiteistä
**Vuoden 2006 Atlantin hurrikaanikausi** käsittää hurrikaanit ja niitä heikommat trooppiset myrskyt, joita nimettiin Atlantilla 1. kesäkuuta – 29. marraskuuta 2006.

Kausi oli selvästi rauhallisempi kuin edellinen. Kauden aikana Atlantilla kehittyi 10 trooppista myrskyä, joista viisi voimistui hurrikaaneiksi ja näistä kaksi voimakkaiksi eli vähintään 3. luokan hurrikaaneiksi viisiportaisella Saffirin-Simpsonin hurrikaaniasteikolla. Kymmenen vuoden keskiarvo (1995–2005) on 7,7 hurrikaania joista 3,6 on voimakkaita.

Hurrikaanit
-----------

Viisi myrskyä voimistui hurrikaaneiksi:

| Myrsky | SSHS | Aktiivisena | Alin ilmanpaine(hPa) | Vahingot(miljoonaa USD) | Kuolleitasuorat + epäsuorat |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Hurrikaani Ernesto | 1 | 24.8.-1.9 | 985 | 500 | 7+4 |
| Hurrikaani Florence | 1 | 5.-13.9 | 974 | 0,2 | - |
| Hurrikaani Gordon | 3 | 10.-24.9. | 955 | 3,8 | - |
| Hurrikaani Helene | 3 | 12.-24.9. | 955 | - | - |
| Hurrikaani Isaac | 1 | 27.9.-2.10. | 985 | - | - |

Samoja nimiä käytetään muuten joka kuudes vuosi, mutta jos myrsky on tehnyt erityisen pahaa tuhoa, sen nimi poistetaan listoilta. Vuonna 2006 nimiä ei poistettu lainkaan.

Lähteet
-------

1. ↑  State of the Climate: Hurricanes & Tropical Storms 2006 NOAA National Climatic Data Center.
2. ↑  2006 Atlantic Hurricane Season National Hurricane Center.  Arkistoitu 8.2.2008. Viitattu 10.9.2011.
3. ↑  Retired Atlantic Names by Year National Hurricane Center.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Vuoden 2006 Atlantin hurrikaanikausi** Wikimedia Commonsissa

  


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä:**Vuoden 2005 Atlantin hurrikaanikausi** | **Hurrikaanit Atlantilla** | Seuraaja:**Vuoden 2007 Atlantin hurrikaanikausi** |
**Hurrikaani Ida** oli trooppinen hirmumyrsky Karibian ja Yhdysvaltojen etelärannikon alueella Atlantin valtamerellä elokuun lopussa 2021. Ida oli vuoden 2021 Atlantin hurrikaanikauden yhdeksäs nimetty myrsky ja ensimmäinen toiseksi voimakkaimman eli 4. luokan hurrikaani Saffirin–Simpsonin hurrikaaniasteikolla.

Jo ennen hurrikaaniksi voimistumistaan Ida aiheutti tulvia Venezuelassa, joissa kuoli yli 20 ihmistä. Se rantautui ensin Kuubaan ja jatkoi sieltä kohti Yhdysvaltojen Louisianan, Mississipin ja Alabaman osavaltioita. Se rantautui Louisianaan 29. elokuuta 2021 klo 20 Suomen aikaa, jolloin suurimmat tuulennopeudet olivat 67 m/s ja paine syklonin keskuksessa noin 930 hPa.

Yhdysvalloissa Ida tuhosi yli 3 200 kilometriä sähkölinjoja ja jätti Louisianassa yli miljoona ilhmistä ilman sähköjä. Rannikolla myrskyvuoksi oli paikoin pari metriä korkea. Varsinaisen hurrikaanin laannuttua koilliseen liikkunut myrskyalue aiheutti edelleen syyskuun alussa New Yorkissa ja New Jerseyssä laajamittaisia tulvia, joissa kuoli ainakin kahdeksan ihmistä.

Lähteet
-------

1. ↑  Death toll rises to at least 20 in western Venezuela floods *Al Jazeera*.  26.8.2021. Viitattu 29.8.2021.
2. ↑  Ida-hurrikaanin odotetaan rantautuvan Yhdysvaltain rannikolle sunnuntaina – tuhoisa Katrina rantautui Louisianaan päivälleen 16 vuotta aiemmin *Yle*.  28.8.2021. Viitattu 29.8.2021.
3. ↑  Hurricane Ida Tropical Cyclone Update *NHC*.  29.8.2021. Viitattu 30.8.2021.
4. ↑  Yle seuraa: Video näyttää trooppiseksi myrskyksi laantuneen Idan tuhoja, Louisianassa kuolonuhri, sähköt poikki paikoittain jopa useita viikkoja *Yle*.  30.8.2021. Viitattu 30.8.2021.
5. ↑  Sullivan, Helen: Eight dead amid ‘historic’ New York flooding caused by remnants of Hurricane Ida *The Guardian*.  2.9.2021. Viitattu 2.9.2021. (englanniksi)
Vuoden 1978 toinen konklaavi valitsi katolisen kirkon uudeksi päämieheksi puolalaisen Karol Wojtylan, joka otti paavilliseksi nimekseen Johannes Paavali II.
**Vuoden 1978 toinen konklaavi** eli paavin valitseva kardinaalien kokous alkoi Sikstuksen kappelissa 14. lokakuuta 1978 ja päättyi 16. lokakuuta samana vuonna. Konklaavissa valittiin seuraaja kuolleelle Johannes Paavali I:lle.

Konklaavin taustaa
------------------

Kardinaalikollegio oli kokoontunut valitsemaan uutta paavia jo elokuussa 1978, jolloin järjestettiin vuoden 1978 ensimmäinen konklaavi. Tällöin paavinistuimelle oli nostettu italialainen Albino Luciani, joka oli kuitenkin kuollut 33 päivän kuluttua paaviksi tultuaan. Nyt konklaavi oli jälleen kutsuttu koolle valitsemaan uusi johtaja katoliselle kirkolle.

Pääehdokkaat Johannes Paavali I:n seuraajaksi olivat edellisessäkin konklaavissa vahvoilla ollut konservatiivinen Giuseppe Siri sekä tämän vastaehdokas Giovanni Benelli. Myöhemmin kompromissiehdokkaaksi nousi myös vuoden 1978 aikaisemmassa konklaavissa ehdolla ollut 58-vuotias Karol Wojtyla.

Konklaavin kulku
----------------

Konklaavin tarkasta kulusta ei ole luotettavaa tietoa, mutta vallitsevan käsityksen mukaan alussa pääehdokkaina olivat Siri ja Benelli. Heistä kumpikaan ei onnistunut saamaan kahden kolmanneksen enemmistöä ja jo ensimmäisenä päivänä konklaavi oli selvillä siitä, että paaviksi olisi valittava kompromissiehdokas. Tosin kerrotaan, että Giuseppe Siri olisi todennäköisesti saanut tarvittavat kaksi kolmannesta kokoon, mikäli hän olisi ottanut vastaehdokkaansa Benellin kardinaalivaltiosihteerikseen.

Kerrotaan että Wienin kardinaaliarkkipiispa Franz König olisi ensimmäisenä ehdottanut kardinaalikollegiossa hyvin nuorta 58-vuotiasta Karol Wojtylaa uudeksi paaviksi. Hän puhui sujuvasti viittä eri kieltä ja oli Johannes Paavali I:stä poiketen todella hyväkuntoinen ja terve. Ensimmäisenä Sirin kannattajat siirtyivät tukemaan Wojtylaa ja kuudennen äänestyskierroksen jälkeen Wojtyla ja Benelli olivat tasoissa. Krakovan kardinaaliarkkipiispa Wojtyla ohitti seuraavassa äänestyksessä Benellin ja kahdeksannen äänestyskierroksen jälkeen hänet valittiin uudeksi paaviksi.

Lähteet
-------

* Simo Heininen: *Ihmistä suurempi: paaviuden historia*. Edita, 2004. ISBN 951-37-4184-2.

Paavillinen tunnusPaavin valinneet konklaavit 1900-luvulla
1903 · 1914 · 1922 · 1939 · 1958 · 1963 · 1978 (ensimmäisen kerran) · 1978 (toisen kerran)
**Tuula Källström-Nikkonen** (o.s. **Källström**, 20. syyskuuta 1944 Kiikka) on suomalainen balettitanssija, repetiittori ja koreografi. Hän syntyi vanhempiensa evakkomatkalla Kiikassa ja asettui sen jälkeen perheensä kanssa Helsinkiin. Hän avioitui vuonna 1969 oopperalaulaja Harri Nikkosen kanssa. Källström-Nikkonen aloitti balettiopinnot 6-vuotiaana Suomen Kansallisoopperan balettikoulussa opettajinaan Alexander Saxelin, Iris Salin sekä myöhemmin Marita Ståhlberg, Sonja Tammela sekä pedagogivierailijoita Neuvostoliitosta. 16-vuotiaana hän sai oppilassopimuskiinnityksen ja pian sen jälkeen vakituisen tanssijasopimuksen Suomen Kansallisbalettiin.

Källström-Nikkonen teki urallaan erityisesti karakterirooleja, koomisia tehtäviä sekä voimakkaita sensuelleja naisrooleja, kuten Bianca baletissa *Otello*, äiti baletissa *Tumma*, herttarouva baletissa *Korttipeli*, Velma musikaalissa *West Side Story* sekä kurtisaani baletissa *Spartacus*. Lisäksi hänellä on ollut tehtäviä *Joutsenlammessa*, *Coppeliassa*, *Etudessa*, *Prinsessa Ruususessa*, *Esmeraldassa*, *Gisellessä* sekä monissa muissa klassikkoteoksissa*.* 

1970- ja 1980-luvuilla Källström-Nikkonen teki useita koreografioita, kuten *Uni* (1970) säveltäjä Einar Englundin musiikkiin, *Me kaksi* Erkki Melartinin musiikkiin, *Kadonneen miehen päiväkirja* (1975) Leoš Janáčekin musiikkiin sekä *Ruma ankanpoikanen* (1984) Tauno Marttisen musiikkiin.

Vuonna 1971 Källström-Nikkonen siirtyi Suomen Kansallisbaletin repetiittoriksi ja jäi sieltä eläkkeelle vuonna 1987.

Lähteet
-------

* Palin, Liisa & Tuohimaa, Merja: *Illuusio näyttämöllä – Baletin lumo ja todellisuus*. Jyväskylä: Docendo, 2018. ISBN 9789522915078.
* Encore – Suomen kansallisoopperan ja -baletin esitystietokanta

Viitteet
--------

1. ↑  Suomen kansallisooppera ja -baletti: Encore-tietokanta *encore.opera.fi*.
2. ↑  Suomen kansallisooppera ja -baletti: Encore-tietokanta *encore.opera.fi*.
3. ↑  Suomen kansallisooppera ja -baletti: Encore-tietokanta *encore.opera.fi*.
4. ↑  Encore-tietokanta *encore.opera.fi*.
5. ↑  Encore-tietokanta *encore.opera.fi*.
6. ↑  Suomen kansallisooppera ja -baletti: Encore-tietokanta *encore.opera.fi*.
7. ↑  Suomen kansallisooppera ja -baletti: Encore-tietokanta *encore.opera.fi*.
8. ↑  Suomen kansallisooppera ja -baletti: Encore-tietokanta *encore.opera.fi*.
**Tämmitukat** oli eteläpohjalainen kansanmusiikkiyhtye, joka vaikutti 1990-luvun puolivälistä 2000-luvun alkuun. Sen musiikki oli sekoitus perinteistä kansanmusiikkia ja modernia - usein rokimpaakin tyyliä. Yhtye saattoi versioida traditionaalisia kansanmusiikkikappaleita esim. reggaena tai vastaavasti sovittaa hevibändin kappaleen kansanmusiikkityyliseksi. Noin puolet kappaleista oli kuitenkin yhtyeen omaa tuotantoa. Heidän energinen ja vauhdikas lavaesiintyminen oli yksi tekijä, joka erotti yhtyeen ns. perinteisemmistä kansanmusiikkiyhtyeistä.

Tämmitukat keikkaili ahkerasti pääasiassa suomessa, mutta myös ruotsissa ja saksassa. Kotimaisten kansanmusiikkitapahtumien lisäksi yhtye esiintyi mm. Art Goes Kapakka- ja Provinssirock-festivaaleilla. Yhtye valittiin yhdeksi Kaustisen Kansanmusiikkijuhlien juhlayhtyeistä vuonna 1997. Heiltä ilmestyi kaksi omakustannelevyä; *Tukka pois* (1997) ja *Lastulevy* (2000), joista jälkimmäisellä esiintyi vierailevina muusikoina Risto Kupari (Pömpeli) ja Juhani Lautamaja (Bill Hota & Pulvers).

Jäsenet
-------

* Ukko Finning, laulu, viulu
* Iikka Finning, klarinetti
* Antti Hokkala, basso
* Tuomas Järvi, rummut
* Markus Kallio, kitara

Julkaisut
---------

**Albumit**

* *Tukka pois* (1997)
* *Lastulevy* (2000)

**Videot**

* *Nopia* (2000)
**Matti Johannes Saukkonen** (17. tammikuuta 1927 Humppila – 20. kesäkuuta 1979) oli suomalainen pikajuoksija. Hän edusti aktiiviurallaan Jyväskylän Weikkoja, ja oli pituudeltaan 182 cm.

Saukkonen voitti 200 metrin juoksun Suomen-mestaruuden Helsingissä 1951 ajalla 22,2. Hän sai samalla matkalla SM-pronssia 1953, 100 metrin juoksussa hän saavutti Kalevan kisoissa hopeaa 1951 ja pronssia 1953.

Saukkonen kilpaili aikuisten maaotteluissa vuosina 1951–1955. Henkilökohtaisissa kilpailuissa hän sijoittui parhaimmillaan kolmanneksi kaikissa neljässä 100 metrin maaottelujuoksussaan. Hän oli voittamassa 4 × 100 metrin maaottelujuoksua Helsingissä heinäkuussa 1951 Suomen ennätys -ajalla 41,7.

Saukkosen ennätys 100 metrillä oli 10,8 (Helsinki 13. heinäkuuta 1951) ja 200 metrillä 22,1 (Helsinki 13. syyskuuta 1951).

Lähteet
-------

1. ↑  Jyväskylän seurakunta, Saukkonen, Matti Johannes, Jyväskylän seurakunnan Vanha hautausmaa, osasto 12, rivi 10, paikkanumero 014, viitattu 2021-07-19
2. ↑  Eeva Annikki Lehtinen: Matti Johannes Saukkonen (1927-1979) - Genealogy -Geni *geni.com*.  13.10.2019. Viitattu 19.7.2021.
3. 1 2 3 4  Matti Saukkonen Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
**Barry Hawkins** (s. 23. huhtikuuta 1979 Ditton) on englantilainen snooker-ammattilainen. Hän aloitti ammattilaisuransa vuonna 1996. Hawkins on saavuttanut urallaan noin 1,1 miljoonaa puntaa.

Ura
---

Hawkins aloitti uransa vuonna 1996, mutta saavutti menestystä vasta kaudella 2004-2005, päästen muun muassa puolivälieriin British Openissa ja välieriin Welsh Openissa. Hawkins on saavuttanut urallaan kolme rankingturnausvoittoa, vuonna 2012 Australian Goldfields Openin, 2014 Players Championship Grand Finalinja 2017 World Grand Prixin. 

Hawkins on saavuttanut rankingvoittojen lisäksi kolme ei-rankingturnausten voittoa. Vuonna 1999 hän voitti yhden UK Tourin osakilpailun, vuonna 2007 Masters Qualifying Eventin ja vuonna 2010 yhden Pro Challenge Seriesin osakilpailun voiton.

Saavutuksia
-----------

Hawkinsin uran paras rankingsijoitus on neljäs tila, jolla sijalla hän on ollut kahdesti vuonna 2014. Huhtikuussa 2015 Hawkins on rankingissa sijalla viisi. Hän on saavuttanut urallaan 309 yli sadan breikkiä, ja hänen suurin breikkinsä on maksimibreikki 147.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Barry Hawkins**.
* Barry Hawkins Snooker.orgissa