recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Simo Weckstén
**Simo Weckstén** (s. 1954) on suomalainen palomies, joka teki 45 vuotta pitkän uran Helsingin pelastuslaitoksessa, ja toimi ennen eläkkeelle jäämistään Helsingin pelastuskomentajana 2012–2020.

Simo Weckstén on toiminut monissa kansainvälisissä pelastus- ja kriisinhallintatehtävissä, kuten YK:n alaisen UNDAC:in (UN Disaster Assessment and Coordination, YK:n katastrofien arviointi- ja koordinaatiojärjestelmä) ja Finn Rescue Forcen operaatioissa. Hän osallistui vuonna 1999 Turkissa İzmitin maanjäristyksen, vuoden 2001 Intian maanjäristyksen sekä vuoden 2003 Iranin maanjäristyksen pelastusyöihin.

Teemu Tumelius on kirjoittanut Weckstenistä kirjan "Simo Wecksténin seikkailumatka poikapalokunnasta pelastuskomentajaksi".

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Tervetuloa Simo Wecksténin seikkailumatka – poikapalokunnasta pelastuskomentajaksi -kirjan julkistamistilaisuuteen *STT Info*.  21.1.2020. Viitattu 20.2.2021.
2. ↑  Pelastuskomentaja Simo Weckstén jää eläkkeelle – uutta komentajaa aletaan hakea *Pelastustieto*.  1.10.2019. Viitattu 20.2.2021.
3. ↑  Tmelius, Teemu (2020): Simo Wecksténin seikkailumatka poikapalokunnasta pelastuskomentajaksi. Helsinki, 2020. ISBN 978-952-331-699-7.
**Opinnollinen kuntoutus** on aikuiskoulutukseen ja elinikäiseen oppimiseen liittyvä yleissivistävää koulutusta ja "oppimaan oppimisen" periaatetta korostava uusi kuntoutus- ja koulutusalan käsite, joka syntyi Parlamentaarisen aikuiskoulutustyöryhmän työn pohjalta 2000-luvun alkuvuosina. Opinnollisella kuntoutuksella tarkoitetaan erityisesti niitä opintoja, jotka kehittävät oppijan oppimisvalmiuksia ja elämänhallintaa.

Opinnollisen kuntoutuksen tavoitteet ja muodot
----------------------------------------------

Opinnollisen kuntoutuksen asemaan koulutuksen palvelujärjestelmässä ovat vaikuttaneet yhteiskunnan monet, yhteisöihin ja kansalaisiin syvällisesti vaikuttavat muutokset, joille annetaan nimeksi syrjäytyminen, demokratiavaje, globalisaatio yms. Erityisesti vapaa sivistystyö on etsinyt sopivia koulutuksen muotoja, joilla näihin haasteisiin voitaisiin vastata. 

Neljätoista kansanopistoa on vuonna 2004 käynnistyneen opinnollisen kuntoutuksen kehittämishankkeen kautta lähtenyt kehittämään opinnollisen kuntoutuksen sisältöä, josta edelleenkin vallitsee epäselvyyttä. Hankkeen tukena on opetusministeriön vapaalle sivistystyölle hyväksymä uusi toimintamalli, suuntaviivaohjaus (suuntaviivaopetus), jonka yleisenä tavoitteena on lisätä aikuiskoulutuksessa aliedustettujen kansalaisryhmien – työttömät, eläkeläiset, ikääntyneet, pelkän perusasteen koulutuksen saaneet – osallistumista vapaa sivistystyön koulutukseen  Tässä kokouksessa kansanopistoille osoitettiin erityisiksi vastuualueiksi kieli- ja kulttuuriopetus sekä muut yhteiskuntaan integroivat opinnot maahanmuuttajille. Opinnollinen kuntoutus soveltuu myös vaikeasti vammaisten henkilöiden ja vapautuvien vankien koulutukseen.

Lähteet
-------

* *Pehmeä on kovaa. Vapaan sivistystyön ohjauksen kehittäminen 2005-2008*. Opetusministeriö, 2004.
* Kristiina Tsoukas: *OpiKu- Aktiiviseksi kansalaiseksi. ESR-projekti*. Satakunnan TE-keskus, 2006. ISBN 952-5537-08-0.
* Anneliina Törrönen, Anna Kirstinä: *Yhteisöllisyyden sytykkeitä. Selvitys vapaan sivistystyön mahdollisuuksista vetäytyvien kansalaisten sitouttamisessa yhteiskuntaan*. Suomen Kansanopistoyhdistys, 2006. ISBN 951-9455-88-4.
* Tapio Vaherva, Anita Malinen, Antti Moisio, Reijo Raivola, Petri Salo: *Vapaan sivistystyön vaikuttavuus ja suuntaviivaopinnot*. Opetusministeriö, 2007.

### Viitteet

1. ↑  Tsoukas OpiKu – Aktiiviseksi kansalaiseksi, 2006
2. ↑  Törrönen, Kirstinä, 2006
3. ↑  Vaherva ym. 2007
4. ↑  Pehmeä on kovaa, 2004
5. ↑  Opetusministeriön ja Vapaan sivistystyön järjestöjen kokouspöytäkirja 21.12.2004
***Cards Against Humanity*** on seurapeli, jota pelataan korteilla. Kortit ovat saatavina ilmaiseksi tulostamalla, jotta pelaajat voivat luoda omia korttejaan, kortit ovat myös ostettavissa englanniksi julkaistuina paperiversioina. Vuonna 2011 julkaistun pelin kehittäminen on peräisin onnistuneesta Kickstarter-joukkorahoituskampanjasta. Peli on suunnattu vähintään kolmelle pelaajalle.

Peli on pelattavissa myös netissä.

Pelisäännöt
-----------

Pelin aloitukseksi jokainen pelaaja nostaa kymmenen valkoista vastauskorttia, kysymyksen esittäjä nostaa mustan kortin.

Henkilö, joka aloittaa pelin ja lausuu kysymyksen mustasta kortista ääneen on pelin *korttitsaari*.

Jokainen pelaaja valitsee pakastaan yhden mielestään sopivan kortin ja asettaa sen pöydälle alaspäin, jotta korttitsaari voi ottaa kortit ja lukea ne ääneen pelaajille.

Korttitsaari sekoittaa kaikki vastaukset ja aloittaa lukemalla vastaukset kysymyksen perään ääneen, pelaaja jonka vastaus sopii kysymykseen korttitsaarin mielestä parhaiten saa pisteen. Jos pelissä vastauksen asettanut pelaaja sattuu paljastumaan, se ei vaikuta pelin kulkuun.

Parhaan vastauskortin valinnut pelaaja saa mustan kortin itselleen merkiksi voitosta, ja korttitsaarin titteli siirtyy myötäpäivään seuraavalle.

Lähteet
-------

* 

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Cards Against Humanity
**Pireuksen Athene** on Athene-jumalatarta esittävä antiikin kreikkalainen pronssiveistos, joka on löydetty Pireuksesta. Se on veistetty myöhäisellä klassisella kaudella noin vuonna 360–340 eaa. Nykyisin veistos on sijoitettu Pireuksen arkeologiseen museoon.

Veistos esittää seisovaa Athenea, joka on pukeutunut peplokseen ja jolla on kypärä päässään. Athenen Medusan päällä koristeltu aigis on vyömäinen ja kulkee poikittain rinnan päältä ennemmin Athenen tunnusmerkkinä kuin varsinaisena suojavarustuksena. Veistoksen korkeus on noin 2,35 metriä.

Pireuksen Athene on mahdollisesti peräisin Deloksesta. Sen tekijäksi on ehdotettu Eufranoria. Toisaalta jotkut tutkijat ovat arvelleet säilynyttä veistosta hellenistisen ajan kopioksi alkuperäisestä 300-luvun eaa. veistoksesta. Veistos löydettiin Pireuksesta vuonna 1959 yhdessä niin kutsutun Pireuksen Apollonin sekä kahden niin kutsutun Pireuksen Artemiin kanssa. Veistokset oli kätketty vuonna 86 eaa. Sullan johtaman roomalaisten hyökkäyksen yhteydessä. Pireuksen Athenesta tunnetaan myös yksi antiikin aikainen kopio, *Athena Mattei*, joka on Louvressa.

|  |  |
| --- | --- |
| Pireuksen Athene, yksityiskohta kasvoista. | Pireuksen Athene sivulta. |

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Piraeus Athena (Sculpture) *Perseus*. Viitattu 22.8.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Pireuksen Athene** Wikimedia Commonsissa
**Juho Gabriel (J. G.) Ryynänen** (11. lokakuuta 1873 Pielisjärvi – 18. syyskuuta 1933 Pielisjärvi) oli suomalainen maanviljelijä, kunnallisneuvos ja maalaisliiton kansanedustaja.

Ryynäsen vanhemmat olivat maanviljelijä Matts Ryynänen ja Stina Riikonen. Hän kävi kansakoulun ja kansanopiston ja toimi maanviljelijänä Pielisjärvellä. Ryynänen sai kunnallisneuvoksen arvon 1930.

Ryynänen oli kansanedustajana 1919–1933 edustaen Kuopion läänin itäistä vaalipiiriä. Hän kuoli kesken edustajakautensa ja hänen seuraajakseen eduskuntaan tuli maalaisliiton Heikki Soininen. Ryynänen oli presidentin valitsijamiehenä vuoden 1925 presidentinvaaleissa. Hän oli myös Pielisjärven kunnanvaltuuston puheenjohtajana ja kunnallislautakunnan jäsenenä. Hän kuului MTK:n valtuuskuntaan, SOK:n hallintoneuvostoon ja Keskusosuusliike Hankkijan hallintoneuvostoon.

Juho Ryynänen oli naimisissa vuodesta 1908 Anna Vahlbergin kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  .aspx Juho Ryynänen *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Eduskunta

 |

 |
**Lehmon Pallo -77** (**LehPa-77**) on suomalainen jalkapalloseura Kontiolahden Lehmosta. Seuran kotikenttä on Lehmon urheilukeskus.

LehPa perustettiin vuonna 1977. Seuran miesten edustusjoukkue pelaa Itä- ja Keski-Suomen piirin Kolmosessa. Parhaimmillaan joukkue on pelannut Kakkosessa kaudella 2004. Edustusjoukkueen lisäksi seuralla on reservijoukkue sekä useita poikien ja tyttöjen juniorijoukkueita. Seuralla on ollut myös naisten edustusjoukkue, joka pelasi 1990-luvulla Ykkösessä.

Alkuaikoinaan seuralla oli toimintaa myös jääkiekossa ja lentopallossa.

Seuran palkattuina valmentajina toimii Mikko Hallikainen, Miska Voutilainen, Johannes Mononen ja Timo Lötjönen. 

LehPan vuonna 1999 syntyneiden poikien juniorijoukkue on kuulunut omassa ikäluokassaan Suomen parhaimpien joukkueiden joukkoon. LehPa:n vuonna 1999 syntyneiden poikien joukkue voitti Suomen suurimman turnauksen Helsinki Cupin kesällä 2012. *lähde?*

Lähteet
-------

1. ↑  Finland – Divisional Movements RSSSF. Viitattu 2.8.2009. (englanniksi)
2. 1 2  Historia Lehmon Pallo -77. Viitattu 2.8.2009.

Aiheesta muualla
----------------

* Lehmon Pallo -77:n sivusto
Aktaion yllättää Dianan kylpemässä, Tizian.
**Aktaion** (m.kreik. Ἀκταίων, *Aktaiōn*, lat. *Actaeon*) oli kreikkalaisessa mytologiassa Aristaioksen ja Autonoen poika. Hän oli kuuluisa Theban sankari, jota kentauri Kheiron oli kouluttanut ja johon Artemiin raivo myöhemmin kohdistui. Hän oli kreikkalaisille varoittavana esimerkkinä siitä, ettei ihmisten pidä sekaantua jumalten asioihin.

Artemis oli kylpemässä metsässä nymfeineen Boiotian Orkhomenoksessa, kun metsästämässä ollut Aktaion osui paikalle ja näki jumalattaren alastomana. Aktaion pysähtyi ja jäi katsomaan Artemiin lumoavaa kauneutta. Kun Artemis huomasi Aktaionin, hän langetti tälle rangaistuksen: jos Aktaion puhuisi, hän muuttuisi uroshirveksi - onnettomasta epäkunnioituksesta tämän neitsytmyyttiä kohtaan. Kun Aktaion kuuli oman metsästysseurueensa kutsun, hän huusi heille ja muuttui heti hirveksi. Tällöin koirat hyökkäsivät hänen kimppuunsa ja repivät hänet kappaleiksi. Koirat olivat niin järkyttyneitä isäntänsä kuolemasta, että Kheiron teki Aktaionista niin elävän näköisen patsaan, että hänen koiransakin luulivat sitä oikeaksi.

Aktaionin kuolema, Tizian, 1562.
Apollodoros kertoo toisessa versiossa, että Aktaionin rikkomus oli se, että hän kilpaili tädistään Semelestä Zeuksen kanssa, kun taas Euripides väittää tragediassaan *Bakkhantit* Aktaionin kerskailleen olevansa parempi metsästäjä kuin Artemis.

Diodoros Sisilialaisen mukaan Aktaion olisi halunnut naida Artemiin. Joissakin lähteissä koirien väitetään olleen Artemiin omia.

Kertomuksen latinalaisen version mukaan Aktaion muuttui hirveksi nähtyään Dianan - joka siis on Artemiin roomalainen vastine - kylpemässä Kithairon-vuorella, ja häntä ajoi takaa ja lopulta surmasi viisikymmentä koiraa. Tämä versio esiintyy myös Kallimakhoksen *Viidennessä hymnissä* rinnakkaismyyttinä Teiresiaan sokeutumiselle tämän nähtyä Athenen kylpemässä.

Aktaionin patsaita pystytettiin usein vuorille suojaamaan polttavalta kuumuudelta. On myös arvioitu, että myytti voisi kuvastaa kasvillisuuden kuolemista viidenkymmenen mätäkuun päivän ajan. Mätäkuun latinankielinen nimi, caniculares dies, tarkoittaa "koiran päiviä" samaan aikaan nousevan Ison koiran tähtikuvion (lat. *Canis Major*) mukaan. 

Kirjailija Plutarkhos kertoo, että 1. vuosisadalla jaa. oli tapana jahdata hirvennahkaan sonnustautunutta miestä Lykaionin vuorella ja lopuksi surmata hänet. Myytti heijastaa ihmisten uhraamista metsästyksen ja nymfien jumalille.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Hans Biedermann: *Suuri symbolikirja*, s. 11. Suomentanut Pertti Lempiäinen. WSOY, 1993. ISBN 951-0-18537-X.
2. ↑  Ovidius: *Muodonmuutoksia* iii.131

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Aktaion** Wikimedia Commonsissa
**Obama** (jap. 小浜市, *Obama-shi*) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Hokurikun alueella Fukuin prefektuurissa. Se sijaitsee Japaninmeren Wakasanlahden rannikolla prefektuurin lounaisosassa. Kaupungin keskusta on rakentunut pienemmän Obamanlahden pohjukkaan. Kaupungin rannikko on rikkonaista riasrannikkoa, eteläosat ovat vuoristoisia. Etelässä kaupunki rajautuu Shigan prefektuuriin. Obamassa on 29 041 asukasta (heinäkuussa 2020) ja sen pinta-ala on 233,11 neliökilometriä.

Obama oli jo muinoin Wakasan provinssin keskus: nykyisen kaupungin alueella sijaitsivat niin Wakasan pääkaupunki (*kokufu*) kuin provinssitemppelikin. Hyvän luonnonsatamansa ansiosta Obama kehittyi myös tärkeänä Japaninmeren kauppasatamana. Yhteydet etelään Kioton suuntaan ovat historiallisesti vahvat. Edo-kaudella 1600-luvulta lähtien Obama oli linnanaluskaupunki Sakai-klaanin hallinnassa. Kaupunkiin johtavan rautatien valmistuttua vuonna 1918 kauppasatama menetti merkityksensä, mutta kalastus nousi tärkeäksi elinkeinoksi sen tilalle. Kaupunkioikeudet osana Japanin nykyistä kunnallishallintoa Obama sai vuonna 1951, kun Obaman maaseutukaupunkiin liitettiin seitsemän kyläkuntaa. 1960-luvulta lähtien kaupunkiin on sijoittunut elektroniikka-, kone- ja elintarviketeollisuutta. Eräs perinteinen käsityöelinkeino on akaatin työstö.

Obama on vanha kulttuurikaupunki, jossa on säilynyt lukuisia historiallisesti merkittäviä rakennuksia; tämän vuoksi kaupunkia on kutsuttu "Naraksi meren rannalla" (*umi no aru Nara*). Kaupungin rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluvat muun muassa Myōtsū-jin buddhalainen temppeli, jonka päähalli ja pagodi on valittu Japanin kansallisaarteiksi, Haga-jin, Mantoku-jin, Miyōraku-jin, Tada-jin, Wakasa Jingū-jin ja Wakasa Kokubun-jin temppelit sekä Wakasa Hiko-jinjan šintolainen pyhäkkö, entinen Wakasan provinssin pääpyhäkkö. Luonnonnähtävyyksiä ovat esimerkiksi pieni Aoshiman saari ja Sotomon rantakalliot. Osa kaupungin alueesta kuuluu Wakasanlahden puolikansallispuistoon. Obamaa palvelee JR Nishi-Nihonin Obama-linja.

Kuvia
-----

* Wakasa Hime-jinjaWakasa Hime-jinja
* Mantoku-jiMantoku-ji
* Sotomon rantakallioitaSotomon rantakallioita
* Obaman kantakaupunki vuoden 1975 ilmakuvassaObaman kantakaupunki vuoden 1975 ilmakuvassa
* Obaman rautatieasemaObaman rautatieasema

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  小浜市の概要 Obama City. Viitattu 14.07.2020.
2. 1 2 3  ブリタニカ国際大百科事典 小項目事典: 小浜市 Kotobank. Viitattu 14.07.2020.
3. 1 2 3  日本大百科全書: 小浜（市） Kotobank. Viitattu 14.07.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Obama** Wikimedia Commonsissa

* Kaupungin internetsivut (japaniksi)

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Fukuin prefektuuri |
| --- |
|  |
| Kaupungit | 
* Awara
* Echizen
* Fukui (pääkaupunki)
* Katsuyama
* Obama
* Ōno
* Sabae
* Sakai
* Tsuruga

 |  |
|  |
| Kunnatpiirikunnittain | **Imadaten piirikunta** (Ikeda) · **Mikatan piirikunta** (Mihama) · **Mikata-Kaminakan piirikunta** (Wakasa) · **Nanjōn piirikunta** (Minami-Echizen) · **Nyūn piirikunta** (Echizen) · **Ōin piirikunta** (Ōi · Takahama) · **Yoshidan piirikunta** (Eiheiji) |

 |
**Jalmari Malmi** (25. syyskuuta 1893 Virolahti – 27. marraskuuta 1943 Helsinki) oli suomalainen maanviljelijä, kauppias ja maalaisliiton kansanedustaja.

Malmin vanhemmat olivat maanviljelijä Erik Malmi ja Karoliina Malmi. Hän kävi maamieskoulun ja toimi maanviljelijänä Lappeella vuoteen 1940 saakka ja oli sitten huonekalukauppiaana Lappeenrannassa 1940–1943. Malmi oli Maakansa-lehden Lappeenrannan konttorin hoitajana noin kymmenen vuoden ajan vuoteen 1940 saakka, Maakansa-lehden taloudenhoitajana yhden vuoden ajan sekä Pahloisten osuuskassan hoitajana. 

Malmi oli kansanedustajana 1921–1922 edustaen Viipurin läänin läntistä vaalipiiriä. Hän tuli eduskuntaan 11. lokakuuta 1921 maalaisliiton Artur Wuorimaan tilalle. Malmi oli lisäksi Lappeen kunnanvaltuuston ja kunnallislautakunnan jäsenenä. 

Jalmari Malmi oli naimisissa vuodesta 1919 Hilja Lyydia Tanskan kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  .aspx Jalmari Malmi *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Eduskunta

 |

 |
**Konrad Hubert,** *Huber*, salanimiä *Pulbarbus* ja *Ornipogonis* (1507 Bergzaberg, Pfalz, Saksa – 13. huhtikuuta 1577 Strasbourg) oli saksalainen luterilainen teologi, pappi ja virsirunoilija.

Hubert opiskeli Heidelbergissä ja myöhemmin Baselissa. Hän tutustui reformaation ajatuksiin sveitsiläisen reformaattori Johannes Oecolampadiuksen kautta. Tämän suosituksella Hubertista tulikin Etelä-Saksan reformaattorin Martin Butzerin (Bucer) apulainen Strasbourgissa 1531. Kun Butzer joutui lähtemään Strasbourgista 1549, joutui Hubertkin vaikeuksiin. Kun hän ei luopunut reformaation opista, hänet erotettiin virastaan St. Tuomaskoulussa.

Hubert julkaisi kuitenkin Butzerin kirjoja ja hän oli jo vuonna 1545 julkaissut Butzerin kanssa virsikirjan *Ein New Auserlesen Gesangbüchlin*. Hubert myös huolehti tämän ns. Strasbourgin virsikirjan 1572 ilmestyneen painoksen julkaisemisesta. Hänen omia virsiä tunnetaan kuusi.

Johann Sebastian Bach on käyttänyt kantaatissaan BWV 33 Hubertin kirjoittamaa virttä "Allein zu dir, Herr Jesu Christ".

Virsi on ainoa Hubertin virsi joka on säilynyt käytössä. Se on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa virsi 296 (suom. Hemminki Maskulainen virsikirjaan 1605, uud. Elias Lönnrot 1872, komitea 1984). Sama käännös on myös Ruotsin kirkon virsikirjassa, virsi 543.

Lähteet
-------

1. 1 2  Hubert, Konrad (Spitzname: Pulbarbus oder Ornipogonis) *deutsche-biographie.de*. Viitattu 2.3.2022. (saksaksi)
2. ↑  Oscar Lövgren: *Psalm- och sånglexikon*, s. 306. Gummesons bokförlag, Stockholm, 1964. (ruotsiksi)
3. ↑  296 Sinuhun, Jeesus, ainoaan *virsikirja.fi*. Viitattu 2. 3. 2022.
4. ↑  Konrad Hubert (Huber) (Hymn-Writer) *bach-cantatas.com*. Viitattu 2.3.2022. (saksaksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Italia
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* RISM

 |

 |
**Helvi Annikki Brander-Pitkänen** (2. huhtikuuta 1912 Pori – 8. marraskuuta 1996 Kuopio) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja kirjailija. Hän käytti nimimerkkejä **Anse Brand** ja **Anselina Brand**.

Brander-Pitkäsen vanhemmat olivat konttoripäällikkö Werner Brander ja Martta Katarina Hiitola. Hän valmistui kansakoulunopettajaksi Raahen opettajaseminaarista 1934. Brander-Pitkänen oli naimisissa 1941–1992 kansakoulunopettaja Yrjö Albin Pitkäsen kanssa. Hän asui Vehmersalmella 1946–1970 ja vuodesta 1970 Kuopiossa.

Brander-Pitkänen kirjoitti nimimerkillä *Anse Brand* 1700- ja 1800-lukujen Raaheen sijoittuneen historiallisen sukuromaanin *Merikaupungin Lackefeltit* joka kertoi Lackefeltien ja Wernerbrandien kauppias- ja laivanvarustajasukujen vaiheista.

Teoksia
-------

Nimimerkillä *Anselina Brand*:

* *Oodi meren kaupungista : taru memoaareista*. Pohjoinen, Oulu 1975

Nimimerkillä *Anse Brand*:

* *Merikaupungin Lackefeltit* : historiallinen romaani. Pohjoinen, Oulu 1985

Lähteet
-------

* Anselina Brand SKS:n kirjailijamatrikkelissa (toimimaton linkki)
* Pohjoissavolaisen kaunokirjallisuuden bibliografia : Anse Brand[vanhentunut linkki]
**Antti Kuisma** (15. toukokuuta 1892 Sakkola – 27. huhtikuuta 1971 Turku) oli suomalainen johtaja, kunnallisneuvos ja maalaisliiton kansanedustaja. 

Kuisman vanhemmat olivat maanviljelijä Simo Kuisma ja Anni Meskanen. Hän kävi kansakoulun ja 1912 kansanopiston sekä 1915 kauppakoulun. Kuisma oli maanviljelijänä Sakkolassa ja toimi maalaisliiton Viipurin läänin itäisen piirin matka- ja piirisihteerinä 1917–1925 sekä Suomen Maatalouspankin Kiviniemen konttorin johtajana Sakkolassa 1926–1932. Hän oli sitten Alkoholiliikkeen myymälänesimiehenä ja paikallisjohtajana Viipurissa 1936–1939 sekä Alkoholiliikkeen piiritarkastajana Helsingissä ja paikallisjohtajana Naantalissa 1939–1947. Viimeksi Kuisma toimi Louhintatyöt Oy:n konttoripäällikkönä Naantalissa 1947–1950 ja Turun veropiirin verotarkastajana Turussa 1951–1959. 

Kuisma oli maalaisliiton kansanedustajana 1922–1929, 1930–1933 ja 1935–1936 edustaen Viipurin läänin itäistä vaalipiiriä. Hän oli eduskunnan puolustusvaliokunnan puheenjohtajana 1928–1929. Kuisma tuli kolmannelle edustajakaudelleen 15. marraskuuta 1935 kesken edustajakautensa kuolleen maalaisliiton Jooseppi Kaurasen tilalle. Kuisma oli presidentin valitsijamiehenä vuoden 1925 presidentivaaleissa ja toimi Sakkolan kunnanvaltuuston puheenjohtajana. Hän oli maalaisliiton Viipurin läänin itäisen piiritoimikunnan jäsen ja toimi Karjalan kannaksen liiton hallituksen, Jääkärikotisäätiön ja Vapaussodan invalidien liiton puheenjohtajana. Kuisma sai kunnallisneuvoksen arvon 1957.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  .aspx Antti Kuisma *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Eduskunta

 |

 |
**Wäinö Mäkinen** (6. joulukuuta 1882 Sortavala – 16. toukokuuta 1969 Helsinki) oli suomalainen poliitikko. Mäkinen toimi Maalaisliiton kansanedustajana vuosina 1922–1924 edustaen Viipurin läänin itäistä vaalipiiriä. Mäkinen toimi myös Sortavalan maalaiskunnan kunnanvaltuuston puheenjohtajana.

Mäkinen kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1903 ja valmistui musiikkiopistosta 1907 sekä suoritti musiikkiopintoja Saksassa. Politiikan ulkopuolella Mäkinen toimi Rauman seminaarin vt. musiikinlehtorina 1908−1910, maanviljelijänä Sortavalan maalaiskunnassa 1912−1939 ja 1941−1944, Karjalan Äänen päätoimittajana Sortavalassa 1918 sekä säestäjänä ja avustajana useiden taiteilijoiden konserteissa sekä piti lukuisia pianokonsertteja.

Mäkisen vanhemmat olivat seminaarinlehtori Eero Mäkinen ja Maria Emilia Stenbäck. Mäkisen puoliso vuodesta 1913 oli Augusta Makarov.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  .aspx Wäinö Mäkinen *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Eduskunta

 |

 |
**Kiristyshaittaohjelma** tai **ransomware** on tietokoneeseen tartutettu haittaohjelma, joka salaa uhrin koneen tiedostoja tai lukitsee koko laitteen, minkä jälkeen hyökkääjä kiristää uhrilta rahaa tiedostojen palauttamisesta. Vaaditut lunnaat ovat tavallisesti 300–500 dollarin suuruiset, ja ne täytyy maksaa yleensä bitcoineina tiettyyn aikaan mennessä.

Kiristyshaittaohjelma pääsee uhrin koneelle yleensä vahingossa tai toisen haittaohjelman kautta. Yleisiä tartuntatapoja ovat sähköpostin liite, saastunut verkkosivusto tai mainos, ja suojaamaton Wi-Fi-verkko. Kiristysohjelma voi asentua myös älypuhelimeen.

Päästyään koneelle kiristysohjelma etsii tunnettuja tiedostotyyppejä, kuten .doc, .jpg ja .pdf. Ohjelma lukitsee ja salaa tiedostot, ja murtamattoman lukituksen voi purkaa vain tietyllä koodilla. Jotkin kiristysohjelmat lukitsevat uhrin koko koneen tavallisimmin luomalla uuden työpöytäobjektin Windows CreateDesktop -ohjelmointirajapinnalla ja tekemällä siitä SwitchDesktop-funktion avulla oletustyöpöydän, joka on lukittu.

Kun hyökkäys on suoritettu, uhri näkee viestin, jossa hänelle kerrotaan tiedostojen olevan lukittuja, ja ohjeet lunnaiden maksamiseksi. Jos lunnaita ei makseta, tiedostot tai kone pysyvät lukittuina, tiedostot tuhoutuvat kokonaan, tai hyökkääjä vuotaa uhrin tietoja julkisiksi. Hyökkääjä ei välttämättä palauta tiedostoja, vaikka lunnaat maksettaisiinkin.

Kiristysohjelmaa on vaikeaa tai mahdotonta poistaa sen jälkeen, kun ohjelma on ehtinyt iskeä. Suojautumiskeinoja ovat tartuntoja ehkäisevä virustorjuntaohjelma, tiedostojen varmuuskopiointi, ohjelmistojen pitäminen ajan tasalla, varovaisuus linkkien, liitetiedostojen ja selainliitännäisten kanssa sekä salauksenpurkutyökalu.

Merkittäviä kiristyshaittaohjelmia ovat esimerkiksi WannaCry, Petya, Ryuk, Bad Rabbit, Cryptolocker ja Locky.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Mitä on ransomware? F-Secure. Viitattu 27.4.2022.
2. 1 2  Mitä on ransomware? Ja kuinka siltä suojaudutaan? *Kotimikro*.  10.4.2017. Viitattu 27.4.2022.
3. ↑  Kharraz, Amin (toim. Warf, Barney): "Ransomware", *The SAGE Encyclopedia of the Internet*, s. 720–724. SAGE, 2018. ISBN 978-1-4739-2661-5.
Aino Luostarinen vuonna 1951.
**Aino Lempi Maria Luostarinen**, ent. *Östring* myöhemmin *Aarnio* (2. kesäkuuta 1889 Savonranta – 3. heinäkuuta 1953 Kerimäki) oli suomalainen maatalon emäntä ja Maalaisliiton kansanedustaja.

Luostarisen vanhemmat olivat maanviljelijä Abraham Östring ja Amalia Hynninen. Hän kävi tyttökoulun 1906 ja suoritti 1910 opettajakurssin Helsingin suomalaisessa jatko-opistossa sekä seminaarikurssin 1911.

Luostarinen oli maatalon emäntänä Kerimäellä vuodesta 1911 alkaen. Hän toimi myös Kerimäen Makkolan osuuskassan kirjanpitäjänä.

Luostarinen oli Maalaisliiton kansanedustajana 1927–1930 ja 1936–1953 edustaen Mikkelin läänin vaalipiiriä. Hän oli myös Yleisradion hallintoneuvoston jäsenenä. Luostarinen kuoli kesken edustajakautensa heinäkuun alussa 1953 ja hänen tilalleen eduskuntaan tuli Maalaisliiton Onni Mannila. Luostarinen oli presidentin valitsijamiehenä vuoden 1950 presidentinvaaleissa ja toimi Kerimäen kunnanvaltuuston puheenjohtajana. Hän oli Maalaisliiton keskushallituksen jäsen ja Maalaisliiton naisten puheenjohtaja.

Aino Luostarinen oli naimisissa vuodesta 1911 kansanedustaja Alpo Luostarisen kanssa. Maisema-arkkitehti ja apulaisprofessori Katri Luostarinen oli heidän tyttärensä.

Lähteet
-------

1. ↑  .aspx Aino Luostarinen *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Eduskunta

 |

 |
**Hermopääte** on hermohaaran päättymisalue, joka voi olla paljas tai erilaistunut pääte-elin. Hermopäätteitä ovat sekä efferenttien hermosyiden ja niitä hermottavien elinten väliset liitokset että afferenttien hermosyiden aistinreseptorit.

Hyvä esimerkki efferentin hermosyyn hermopäätteestä on hermo-lihasliitos, joka on motorisen hermosyyn ja lihassyyn välinen, synapsin kaltainen liitos.

Afferenttien hermosyiden aistinreseptoreita yhdistävä piirre on, että ne kykenevät reagoimaan tiettyyn (joko elimistön ulko- tai sisäpuolelta tulevaan) ärsykkeeseen ja synnyttämään sen seurauksena hermoimpulssin.

Yksinkertaisimpia ja runsaslukuisimpia aistinreseptoreita ovat vapaat hermopäätteet, joita on ihon epiteelissä, sidekudoksessa ja karvafollikkeleiden läheisessä yhteydessä. Ne reagoivat melko epäspesifisti useisiin erilaisiin ärsykkeisiin kuten kylmään tai kuumaan. Osa reseptoreista reagoi alle 15 tai yli 45 asteen lämpötiloihin lähettämällä aivoihin kipuaistimuksen. Karvatuppien ympärillä ne reagoivat hyvin herkästi karvan vähäisiinkin liikkeisiin ja toimivat siten mekanoreseptoreina. Vapaat hermopäätteet välittävät myös kipua; esimerkiksi hammasjuurissa on runsaasti vapaita hermopäätteitä. Niitä sijaitsee lihaksissa ja jänteissä, joissa ne toimivat proprioseptoreina eli kertovat elimistön asennosta, sekä useissa sisäelimissä kertomassa muun muassa virtsarakon täyttymisasteesta.

Muut ihon hermopäätteet ovat sidekudoksisen kapselin ympäröimiä, mm. kosketusta aistivat solut. Näitä ovat esimerkiksi Pacinin keräset, Meissnerin keräset, Merkelin kiekot ja Ruffinin keräset. Samoja reseptoreita on myös nivelien, luukalvon ja sisäelinten yhteydestä.

Katso myös
----------

* Tuntoaisti

Lähteet
-------

1. 1 2  Happonen, Holopainen, Sariola, Sotkas, Tenhunen, Tihtarinen-Ulmanen, Venäläinen: *Bios 4 - Ihmisen biologia*, s. 122. Helsinki: WSOY, 2005. ISBN 978-951-0-27632-7.
**Lars-Olof Mikael Jansson** (s. 4. syyskuuta 1965 Uumaja) on ruotsalainen kansallismielinen poliitikko, joka toimi Ruotsidemokraattien johdossa vuosina 1995–2005. Hänet korvasi Jimmie Åkesson. Hän oli ehdolla Euroopan parlamentin jäseneksi vuoden 2009 vaaleissa.

Jansson syntyi Uumajassa, mutta kasvoi Kopparbergissa, Ljusnarsbergin kunnan pääpaikassa Västmanlandissa. Hän on asunut vuodesta 1985 Örebrossa. Hänellä on kaksi poikaa. Hän meni vuonna 2006 kihloihin Liselott Löfgrenin kanssa. 

Jansson kouluttautui opistoinsinööriksi ja suoritti pakollisen asepalveluksensa. Poliittisen uransa hän aloitti keskustapuolueessa vuonna 1990. Hän eteni Örebron paikallisjärjestön toiseksi varapuheenjohtajaksi ja Örebron Vasan kunnanosalautakunnan varajäseneksi. Vuonna 1993 hän siirtyi Ruotsidemokraatteihin, jossa hänestä tuli toinen varapuheenjohtaja vuonna 1994 ja puheenjohtaja vuonna 1995. Hän pyrki epäonnistuneesti vielä uudelle puheenjohtajakaudelle vuonna 2005. 

Jansson on tehnyt myös muita töitä samanaikaisesti politiikassa toimimisen ohella.

Lähteet
-------

1. ↑  Sverigedemokraterna i EU

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive) (ruotsiksi)
**Alpiin Optaatus (Alpo O.) Luostarinen** (4. kesäkuuta 1886 Enonkoski – 27. huhtikuuta 1948 Kerimäki) oli suomalainen maanviljelijä, kunnallisneuvos ja Kansallisen Edistyspuolueen ja myöhemmin Maalaisliiton kansanedustaja.

Luostarisen vanhemmat olivat maanviljelijä Albin Luostarinen ja Ida Maria Pennanen. Hän kävi kansakoulun ja kansanopiston sekä suoritti maanviljelyskoulukurssin. Luostarinen toimi maanviljelijänä Kerimäellä vuodesta 1907 alkaen.

Luostarinen oli Kansallisen Edistyspuolueen kansanedustajana 1922–1927 ja Maalaisliiton kansanedustajana 1930–1936 edustaen Mikkelin läänin vaalipiiriä. Hän toimi myös Kerimäen kunnanvaltuuston puheenjohtajana sekä Maalaisliiton Itä-Savon piirin ja Savo-Karjalan meijeriliiton hallituksen puheenjohtajana. Luostariselle myönnettiin kunnallisneuvoksen arvonimi vuonna 1926.

Luostarinen oli naimisissa vuodesta 1911 kansanedustaja Aino Lempi Maria Aarnion kanssa. Maisema-arkkitehti ja apulaisprofessori Katri Luostarinen oli heidän tyttärensä.

Lähteet
-------

1. ↑  .aspx Alpo Luostarinen *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta.

Kansallisen edistyspuolueen kansanedustajat

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Kansallisen edistyspuolueen kansanedustajat 1922–1924 |
| --- |
|  |
| Eduskuntaryhmä(15) | 
* Aspelin
* Hannula
* Hirvensalo
* Holsti (1922–1923)
* Ikonen
* Jaskari
* Kivialho (1923–1924)
* Linna
* Luostarinen
* Mantere
* Penttilä
* Pulkkinen
* Pullinen
* Ryti
* Särkkä
* Vennola

 |

 |

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Kansallisen edistyspuolueen kansanedustajat 1924–1927 |
| --- |
|  |
| Eduskuntaryhmä(17) | 
* Auer
* Brander
* Hannula
* Heikinheimo (1925–1927)
* Hirvensalo
* Jaskari (1924–1925†)
* Jyske
* Kivimäki
* Linna
* Luostarinen
* Mantere
* Pullinen
* Särkkä
* Tuomioja
* Valkama
* Vennola
* Viljanen
* Wuokoski

 |

 |



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Eduskunta

 |

 |
**Ladislav Lubina** (11. helmikuuta 1967 Dvůr Králové nad Labem, Tšekkoslovakia – 14. syyskuuta 2021) oli tšekkiläinen jääkiekkoilija ja jääkiekkovalmentaja. Pelipaikaltaan hän oli laitahyökkääjä.

Lubina aloitti uransa Tšekkoslovakian sarjassa HC Pardubicessa, jossa hän pelasi kaudet 1984–1986. Kaksi seuraavaa kautta hän pelasi Dukla Jihlavassa, jonka jälkeen hän palasi kausiksi 1988–1991 Pardubiceen. Seuraavan kauden hän aloitti Lahden Reippaassa, mutta siirtyi kahden pelatun ottelun jälkeen Saksaan ESV Kaufbeureniin. Kaufbeurenissa Lubina pelasi kauteen 1993–1994 saakka, jolloin siirtyi kesken kauden Pardubiceen ja vielä saman kauden aikana Sveitsiin. Kaudella 1994–1995 hän pelasi Sveitsissä ja Saksassa, kunnes siirtyi loppukaudeksi takaisin Pardubiceen, missä pelasi tällä kertaa aina kevääseen 1997 saakka. Seuraavaksi hän pelasi kaksi kautta Tšekin Extraliigan HC Trinecissä, minkä jälkeen hän palasi Pardubiceen. Hän siirtyi Pardubicesta kesken kauden 2004–2005 loppukaudeksi Dukla Jihlavaan, mutta palasi kaudeksi 2005–2006 jälleen Pardubiceen.

Minnesota North Stars varasi Lubinan NHL:ään 1985 varaustilaisuuden 11. kierroksella numerolla 216. Hän voitti Tšekkoslovakian liigan maalikuninkuuden kaudella 1990–1991. Maajoukkueurallaan hän edusti Tšekkoslovakian maajoukkuetta 1992 talviolympialaisissa, joissa joukkue otti olympiapronssin. Hän oli mukana myös vuosien 1990, 1991 ja 1992 MM-kisoissa, mistä saaliina oli kaksi pronssia.

Pelaajauransa jälkeen Lubina toimi valmentajana useissa seuroissa. Päävalmentaja hän oli Tšekissä Kometa Brnossassa, Slavia Prahassa ja Pardubicessa sekä Slovakiassa HC Nové Zámkyssä ja Kazakstanissa Irtyš Pavlodarissa. Lubina toimi Pardubicen apuvalmentajana, kun seura voitti keväällä 2012 Tšekin Extraliigan.

Lähteet
-------

1. 1 2  Zemřel Ladislav Lubina (†54), získal tituly s Pardubicemi i medaile z MS (tšekiksi)
2. 1 2 3  Ladislav Lubina *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)
3. ↑  Ladislav Lubina The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Ladislav Lubina Eurohockey-sivustolla (englanniksi)
Ruhunan teealue sijaitsee Sri-Lankan lounaisosan rannikkotasangolla.  
Ruhunan teealue sijaitsee Sri-Lankan lounaisosan rannikkotasangolla.  **Ruhunan   teealue**Ruhunan teealue sijaitsee Sri Lankan lounaisosan rannikkotasangolla. (Kartta on suuntaa antava, tarkempi sijaintikartta löytyy viitteistä)
**Ruhuna** on Sri Lankan lounaisosassa sijaitseva teealue. Se on alavin maan seitsemästä teealueesta ja lukeutuu yhdessä siitä sisämaahan päin sijoittuvan Sabaragamuwan teealueen kanssa alle 600 metrin korkeudella sijaitseviin teentuotantovyöhykkeisiin. Vaikka Ruhunan teeviljelmät peittävät vain pienen, hajanaisen osan rannikkotasangon maapinta-alasta, yhdessä nämä kaksi alavaa teealuetta muodostivat vuonna 2013 noin 49 prosentista (1 098,1 km2) Sri Lankan kaikesta teeviljelyalasta ja tuottivat määrällisesti 60 prosenttia (eli 208,4 milj. kg) kaikesta Ceylonin teen tuotannosta. Sri Lankan teetuotannon kasvu 1990-luvulta lähtien johtuu viljelypinta-alan lisääntymisestä erityisesti maan kahdella alavalla teealueella.

Ruhunan teealue sijaitsee Sri Lankan pääkaupungin Colombon ja saaren etelärannikon Mataran kaupungin välisellä alueella. Hajanaisesti teeviljelmiä sisältävä teealue alkaa noin 5–10 kilometriä rannikosta ja kulkee Sri-Lankan lounaisosassa sisämaassa noin 30–50 kilometriä leveänä, luokkaa 100 kilometriä pitkänä vyöhykkeenä. Toisin sanoen Ruhunan teealue koostuu lähinnä Sri Lankan Läntisen provinssin Kalutara ja Eteläisen provinssin Gallen ja Mataran piirikuntien sisämaasta. 

Teeviljelmät saavat kosteutta etenkin lounaismonsuunin sateista ja pienistä kastelua palvelevista joista. Lämpimällä alangolla teepensaiden lehdet kasvavat nopeasti suuremmiksi kuin ylänköalueiden viljelmillä ja teelehdet saavat myös maaperästä osan voimakkaammasta maustaan. Ruhunan teetuotannossa käytetään sekä ortodoksista että teollista CTC-menetelmää.

Katso myös
----------

* Dimbula
* Nuwara Eliya
* Uda Pussellawa

Lähteet
-------

1. 1 2  Tea-growing regions Sri Lanka Tea Board, pureceylontea.com.  Arkistoitu 15.3.2015. Viitattu 21.8.2015. (englanniksi)
2. 1 2 3  Sri Lanka tea market review (pptx) (The Twenty-first Session of the Intergovernmental Group on Tea. Sri Lankan teealueiden sijainti esityksen sivulla 13/33)  11/2014. fao.org. Viitattu 21.8.2015. (englanniksi)
3. ↑  Barbara Dufrêne: Sri Lankan Teas Experiences a Resurgency *Tea & Coffee, 9/2014, s. 60–64/84, Tea & Coffee -lehtiarkisto*.  Arkistoitu 5.9.2015. Viitattu 21.8.2015. (englanniksi)
4. ↑  Ruhuna Sri Lanka Tea Board, pureceylontea.com. Viitattu 21.8.2015. (englanniksi)
**Diligente** oli Espanjan laivaston vuonna 1756 vesille laskettu Triunfante-luokan kaksikantinen 70-tykkinen linjalaiva.

Valmistus
---------

Alus tilattiin Ferrolista Reales Astilleros de Esteirolta, missä köli laskettiin 16. heinäkuuta 1754 telakkanumerolla 21. Alus laskettiin vesille 25. syyskuuta 1756 ja otettiin palvelukseen huhtikuussa 1759 Ferrolissa päällikkönään Luis de Córdoba.

Palvelus
--------

Britannian kuninkaallinen laivasto valtasi Cabo de São Vicenten taistelussa 16. tammikuuta 1780 aluksen. Se rekisteröitiin ja nimettiin 20. huhtikuuta *HMS Diligentiksi*. Alus varustettiin 7. toukokuuta - 27. syyskuuta Portsmouthissa, minkä jälkeen se ankkuroitiin Spitheadiin.

Alus otettiin huhtikuussa 1780 palvelukseen vastaanottoaluksena Portsmouthissa päällikkönään Anthony Hunt. Aluksen päällikkyyden vastaanotti 1782 John Knowles, kun alus siirrettiin Portsmouthissa vartiolaivaksi. Alus oli 10. kesäkuuta 1783 Spitheadissa avustamassa *HMS Royal Georgen* hylyn nostamisessa. Alus myytiin 2. joulukuuta 1784 Portsmouthissa 1 010 punnalla.

Lähteet
-------

* Winfield, Rif: *British Warships in the Age of Sail 1714-1792 - Design, Construction and Fates*. Minnesota: Seaforth Publishing, 2007. ISBN 978-1-84415-700-6. (englanniksi)
* Winfield, Rif; Tredrea, John; Garcia-Torralba Pérez, Enrique & Blasco Felip, Manuel: *Spanish Warships in the Age of Sail 1700-1860: Design, Construction, Career and Fates*. Seaforth Publishing, 2023. ISBN 978-1-5267-9078-1. (englanniksi)

  

### Viitteet

1. ↑  Winfield et al 2023 s. 139
2. 1 2  Winfield 2007 s. 87

*Triunfante*-luokan linjalaivat

|  |
| --- |
| *Triunfante* - *Dichoso* - *Monarca* - *Diligente* |
| Edeltäjä: Terrible-luokka – Seuraaja: Príncipe-luokka |
Petrof-flyygeli
**Petrof** on tšekkiläinen pianojen ja flyygelien valmistaja, joka on perustettu vuonna 1864. Petrof valmistaa pianoja myös merkeillä Weinbach, Rösler ja Scholze. Yli 150-vuotisen historiansa mittaan Petrof on tuottanut yli 600 000 soitinta, joita on viety yli 60 maahan.

Historiaa
---------

Petrof-pianoyritys syntyi, kun nuori tšekkimies Antonín Petrof palasi vuonna 1864 kotikaupunkiinsa Hradec Královéen Wienistä, jonne hän oli seitsemän vuotta aiemmin lähtenyt opiskelemaan flyygelinrakennusta. Hän perusti flyygeliverstaansa aluksi isänsä puusepänpajan yhteyteen, kunnes vuonna 1874 muutti toimintansa Brnoon. Pian Petrof alkoi valmistaa itse myös koskettimistoja ja pianokoneistoja sekä flyygelien lisäksi myös pystypianoja. Vuonna 1915 Antonín Petrof ja hänen vaimonsa Marie kuolivat, ja yrityksen ottivat haltuunsa kolme lasta. Jo ennen vuosisadan vaihdetta alkanut vientitoiminta laajeni vähitellen uusiin maihin: esimerkiksi vuonna 1928 Petrof ja Steinway & Sons perustivat yhteisyrityksen Lontooseen.

Vuonna 1948 Petrofin perheyritys kansallistettiin, kun Tšekkoslovakia jäi Neuvostoliiton leiriin. 1950-luvulta 1980-luvulle yhtiön valmistamia erimerkkisiä pianoja (Petrof, Weinbach, Rösler ja Scholze) tuotiin tuhansittain myös Suomeen. Tuonti on jatkunut pienemmässä mittakaavassa myös 1990-luvulta alkaen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Petrof-piano ja -flyygeli Pianonvirittajat.net. Viitattu 21.2.2018.
2. ↑  Petrof Northwest Pianos. Viitattu 21.2.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Petrof** Wikimedia Commonsissa
Toivo Ikonen
**Pekka Toivo Ikonen** (15. tammikuuta 1891 Jääski – 11. kesäkuuta 1976 Helsinki) oli suomalainen maanviljelijä ja Maalaisliiton kansanedustaja ja ministeri.

Ikosen vanhemmat olivat maanviljelijä *Juhana Ikonen* ja *Katri Ahtiainen*. Hän kävi kansanopiston 1909 ja maamieskoulun 1911. Ikonen toimi maanviljelijänä Jääskessä 1911–1925, Viipurin maalaiskunnassa 1926–1929, Antreassa 1929–1944 ja Hausjärvellä 1944–1963. Hän oli Jääsken säästöpankin kirjanpitäjänä 1913–1918 ja johtajana Jääsken säästöpankissa 1918–1922, Viipurin maalaiskunnan Talin osuuskassassa 1927–1929 sekä Antrean eteläisessä osuuskassassa 1930–1940. Ikonen oli myös Karjalan liiton toiminnanjohtaja 1952–1958 sekä Karjalainen Kansa-lehden päätoimittaja, Karjalan liiton kiinteistövälitystoimiston johtaja ja Karjalan Aamu -lehden päätoimittaja.

Ikonen oli suomalaisen puolueen kansanedustajana 1917, Edistyspuolueen kansanedustajana 1922–1924 ja Maalaisliiton kansanedustajana 1933–1939 ja 1942–1951. Hän edusti vuoteen 1944 saakka Viipurin läänin itäistä vaalipiiriä ja sen jälkeen 1945–1947 Kymen läänin itäistä vaalipiiriä ja 1948–1950 Kymen läänin vaalipiiriä. 

Ikonen toimi eduskunnan maatalousvaliokunnan puheenjohtajana 1946–1950 ja Rangellin hallituksessa II maatalousministerinä 1941–1943 sekä II kansanhuoltoministerinä 1942–1943. Linkomiehen hallituksessa Ikonen oli II kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeri 1943–1944.

Ikonen oli presidentin valitsijamiehenä vuosien 1925 ja 1931 presidentinvaaleissa. Kunnallispolitiikassa hän oli mukana Jääsken kunnanvaltuuston puheenjohtajana, Viipurin maalaiskunnan ja Antrean kunnanvaltuuston jäsenenä.

Ikonen sai kunnallisneuvoksen arvonimen 1952.

Lähteet
-------

* .aspx Toivo Ikonen *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta.
* Valtioneuvoston ministeritietojärjestelmä (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Suomalaisen puolueen kansanedustajat 1917 (ensimmäiset valtiopäivät) |
| --- |
|  |
| Eduskuntaryhmä(33) | 
* Aitamurto
* Ala-Kulju
* Alhainen
* Antila
* Arajärvi
* Haataja
* Hallsten
* Hiidenheimo
* Hyöki
* L. Ikonen
* T. Ikonen
* Ingman
* Koivisto
* Kotila
* Listo
* Malmivaara
* Nevanlinna
* Peurakoski
* Raade
* Rantakari
* Repo
* Retulainen
* Runtti
* Saari
* Sariola
* Sjöstedt-Jussila
* Taskinen
* Typpö
* Vaarala
* A. Virkkunen
* P. Virkkunen
* I. Yrjö-Koskinen

 |

 |

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Kansallisen edistyspuolueen kansanedustajat 1922–1924 |
| --- |
|  |
| Eduskuntaryhmä(15) | 
* Aspelin
* Hannula
* Hirvensalo
* Holsti (1922–1923)
* Ikonen
* Jaskari
* Kivialho (1923–1924)
* Linna
* Luostarinen
* Mantere
* Penttilä
* Pulkkinen
* Pullinen
* Ryti
* Särkkä
* Vennola

 |

 |

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Eduskunta
* Valtioneuvosto
* Biografiasampo

 |

 |
**Yrjö Pentti Kiiskinen** (4. kesäkuuta 1896 Haapajärvi – 14. tammikuuta 1967 Oulu) oli suomalainen varatuomari, oikeusneuvosmies ja maalaisliiton kansanedustaja. 

Kiiskisen vanhemmat olivat maanviljelijä, kansanedustaja Johan Henrik Kiiskinen ja Margareeta Koskela. Hän pääsi ylioppilaaksi 1919 ja suoritti ylemmän oikeustutkinnon 1924. Kiiskinen sai varatuomarin arvon 1926. 

Kiiskinen toimi asianajajana Oulussa 1923–1930 ja 1945–1967. Hän oli Piippolan piirin nimismiehenä 1924–1930, Kemin kihlakunnan kruununvoutina 1930–1932, Oulun kihlakunnan kruununvoutina 1932–1945 ja Oulun kihlakunnan henkikirjoittajana 1945–1946. Viimeksi Kiiskinen oli Oulun I taksoitussihteerinä 1946–1955 sekä Oulun maistraatin ja raastuvanoikeuden oikeusneuvosmiehenä 1955–1957.

Kiiskinen oli maalaisliiton kansanedustajana 1938–1939 edustaen Oulun läänin eteläistä vaalipiiriä. Hän tuli edustajakaudelleen 20. huhtikuuta 1938 kesken edustajakautensa kuolleen maalaisliiton Juho Kaakisen tilalle. Kiiskinen oli presidentin valitsijamiehenä vuosien 1937, 1940 ja 1943 presidentinvaaleissa ja hän toimi Oulun läänin eteläisen vaalipiirin keskuslautakunnan puheenjohtajana.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  .aspx Pentti Kiiskinen *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta.


|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Maalaisliiton kansanedustajat 1936–1939 |
| --- |
|  |
| Eduskuntaryhmä(53) | 
* Alestalo
* Annala
* Arhama
* Asikainen
* Brander
* Halonen
* Hannula
* Heikkinen
* Hirvensalo
* Huittinen
* Hänninen (1939†)
* Ikonen
* Janhonen
* Joukanen
* Junes
* Jutila
* Kaakinen (1937–1938†)
* Kaasalainen
* Kaijalainen
* Kailio (1938–1939)
* Kallio (1936–1937)
* Kalliokoski
* Karvetti
* Kekkonen
* Kemppi
* Kiiskinen (1938–1939)
* Kirra
* Kivioja
* Koivisto
* Koivuranta
* Kukkonen
* Kämäräinen
* Lahdensuo (1936–1938)
* Lahtela
* Leinonen
* Leppälä
* Lohi
* Luostarinen
* Luukka
* Löthman-Koponen
* Miikki
* Niukkanen
* Nurmesniemi
* Pilppula
* Salo
* Sariola
* Soininen
* Takala
* Tarkkanen
* Tolppanen
* Tukia
* Vallas
* Vehkaoja
* Venho
* Vesterinen
* Vilhula

 |

 |


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Eduskunta

 |

 |
**Milos Raonic** (s. 27. joulukuuta 1990 Titograd, Jugoslavia) on kanadalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut ATP-listalla kolmantena marraskuussa 2016. Hän on Kanadan parhaiten rankattu tennispelaaja.

Raonic on voittanut urallaan kahdeksan ATP-turnausta.

Tennisura
---------

Vuonna 2010 karsintojen kautta Yhdysvaltain avoimiin päässyt Raonic pelasi avauskierroksella australialaista Carsten Ballia vastaan, mutta hävisi ottelun luvuin 7–6(4), 3–6, 3–6, 2–6.

Vuonna 2011 Australian avoimissa Raonic voitti ensimmäisellä kierroksella Björn Phaun ja toisella kierroksella Michaël Llodran. Llodraa vastaan pelatussa ottelussa Raonic teki turnauksen nopeimman syötön syötettyään 230 km:n tuntinopeudella. Kolmannella kierroksella hän voitti Mihail Južnyin. Neljännen kierroksen ottelunsa hän hävisi David Ferrerille. Helmikuussa Raonic otti ensimmäisen ATP-turnausvoittonsa, kun hän voitti SAP Openin finaalissa Fernando Verdascon. Seuraavalla viikolla hän pääsi Memphisin turnauksessa jälleen finaaliin, mutta hävisi tällä kertaa Andy Roddickille luvuin 6–7(7), 7–6(11), 5–7. Maaliskuussa Indian Wells Masters -turnauksessa Raonic eteni villin kortin saaneena kolmannelle kierrokselle voitettuaan toisella kierroksella 13:nneksi sijoitetun Mardy Fishin. Kolmannella kierroksella hän hävisi myös villin kortin saaneelle Yhdysvaltain Ryan Harrisonille. Monte Carlo Mastersissa Raonic voitti Michaël Llodran ja Ernests Gulbisin, mutta hävisi kolmannella kierroksella David Ferrerille. Ranskan avointen ensimmäisellä kierroksella Raonic hävisi Michael Berrerille. Gerry Weber Openissa Raonic hävisi puolivälierissä Philipp Petzschnerille. Wimbledonissa Raonic voitti ensimmäisellä kierroksella Marc Gicquelin, mutta joutui luovuttamaan ensimmäisessä erässä toisen kierroksen ottelussaan Gilles Mülleriä vastaan.

Raonic aloitti vuoden 2012 voittamalla Chennai Openin. Turnauksen loppuottelussa hän voitti ykköseksi sijoitetun Janko Tipsarevićin luvuin 6–7(4), 7–6(4), 7–6(4).

Lähteet
-------

1. ↑  Milos Raonic: Ranking History *atpworldtour.com*. Viitattu 25.1.2016. (englanniksi)
2. ↑  Milos Raonic: Titles/Finals *atpworldtour.com*. ATP World Tour. Viitattu 25.1.2016. (englanniksi)
3. 1 2 3  Milos Raonic - Activity *atpworldtour.com*. ATP World Tour. Viitattu 14.2.2011. (englanniksi)
4. ↑  Jo-Wilfried Tsonga stays on Australian Open title track as Milos Raonic hits fastest serve of tournament foxsports.com.au. Viitattu 20.1.2011. (englanniksi)
5. ↑  Raonic Wins Marathon Battle For Title *atpworldtour.com*. ATP World Tour. Viitattu 8.1.2012. (englanniksi)

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Milos Raonic**.

Aiheesta muualla
----------------

* Milos Raonicin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
* Milos Raonic ATP:n kotisivuilla