recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Viteleen** eli **Vitelen** **piiri** (ven. Видлицкий район, *Vidlitski raion*) oli paikallishallintoalue Neuvostoliittoon kuuluneessa Karjalan autonomisessa sosialistisessa neuvostotasavallassa vuosina 1927–1930.

Vuonna 1927 perustettu Viteleen piiri käsitti entiset Vitelen ja Tulemajärven kunnat sekä ja lähes puolet Vieljärven kunnasta. Sen pinta-ala oli 2 779 neliökilometriä. Vuoden 1926 väestönlaskennan mukaan piirissä oli 11 700 asukasta, joista 97,1 % oli karjalaisia, 1,7 % venäläisiä ja 1,0 % suomalaisia.

Piiriin kuului kymmenen kyläneuvostoa: Kinelahti, Kolatselkä, Nälmäjärvi, Palalahti, Pultsoila, Rajakontu, Suurmäki, Tuulos, Vieljärvi ja Vitele. Hallinnollinen keskus oli Viteleen kylä. Asutuskeskuksia oli yhteensä 188, joista suurimmat olivat lähes 400 asukkaan Rajakontu sekä kahden–kolmensadan asukkaan Jyrkilä, Ylänkö, Suuripuoli, Palalahti, Knässinä, Vieljärvi ja Kinelahti. Rajakonnun kylässä oli tulli- ja rajavartioasema. 

Vitelen piiri lakkautettiin vuonna 1930, jolloin sen eteläosa (suunnilleen entinen Vitelen kunnan alue) liitettiin Aunuksen ja pohjoisosa (suunnilleen entisten Tulemajärven ja Vieljärven kuntien kuntien alueet) Prääsän piiriin.

Lähteet
-------

1. ↑  *Karjalan ASNT:n asuttujen paikkojen luettelo (Vuoden 1926 väestönlaskun ainehiston mukaan)*, s. 68. Petroskoi: KASNT:n tilastohallinto, 1928.
2. 1 2  *Karjalan kirja*, s. 832. Porvoo–Helsinki: Werner Söderström, 1932.
3. ↑  *Karjalan ASNT:n asuttujen paikkojen luettelo (Vuoden 1926 väestönlaskun ainehiston mukaan)*, s. 74. Petroskoi: KASNT:n tilastohallinto, 1928.
4. ↑  *Karjalan ASNT:n asuttujen paikkojen luettelo (Vuoden 1926 väestönlaskun ainehiston mukaan)*, s. 68–74. Petroskoi: KASNT:n tilastohallinto, 1928.

Karjalan tasavallan entiset piirit

|  |  |
| --- | --- |
| Lakkautetut | Kemijoen piiri • Kiestingin piiri • Kurkijoen piiri • Petrovskin piiri • Poventsan piiri • Pyhäjärven piiri • Repolan piiri • Rukajärven piiri • Šallan piiri • Seesjärven piiri • Soutjärven piiri • Sungun piiri • Suurlahden piiri • Säämäjärven piiri • Tunkuan piiri • Vepsän kansallinen volosti*selvennä* • Vieljärven piiri • Viteleen piiri • Äänisentauksen piiri |
| Leningradin alueeseen liitetyt | Jääsken piiri • Koiviston piiri • Käkisalmen piiri • Raivolan piiri • Raudun piiri • Viipurin piiri |
| Murmanskin alueeseen liitetyt | Kantalahden piiri |
**Conny Vandenbos** (oik. **Jacoba Adriana Hollestelle**, 16. tammikuuta 1937 – 7. huhtikuuta 2002) oli alankomaalainen laulaja.

Vandenbos aloitti uransa 1960 KRO-radiokanavan *Springplank*-ohjelmassa, jossa hän lauloi ranskalaisia chansoneja. Esiinnyttyään Belgiassa Knokkefestival-festivaalilla 1961 Vandenbos sopi levytyssopimuksen Philipsin kanssa. 1962 Vandenbos sijoittui Alankomaiden karsintana Eurovision laulukilpailuun toimineessa Nationaal Songfestival -laulukilpailussa kolmanneksi kappaleella "Zachtjes". 1964 Vandenbos sai oman televisio-ohjelman *Zeg maar Conny*.

Vandenbos voitti Nationaal Songfestival -laulukilpailun 1965 kappaleella ''Het Is genoeg*"* ja valikoitui näin edustamaan Alankomaita saman vuoden Eurovision laulukilpailuun. Kansainvälisessä laulukilpailussa Vandenbos sijoittui 11:nneksi 18 kilpailijan joukosta. Vuotta myöhemmin Vandenbos saavutti listamenestystä hitillään "Ik ben gelukkig zonder jou".

1970-luvun alussa Vandenbos erosi Philipsiltä ja solmi levytyssopimuksen Basart Recordsin kanssa 1973. Tuohon aikaan useimmat hänen kappaleistaan olivat hollanninkielisiä versioita ulkomaalaisista kappaleista. 1977 Vandenbos sai Gouden Harp -palkinnon albumista *Zo wil ik leven*. 1993 hänelle myönnettiin kultalevy albumista *De 14 grootste hits van Conny Vandenbos*.

Diskografia
-----------

### Albumit

*Sijoitus Alankomaiden albumilistalla*
* *Een vrouw van deze tijd* (1974) #12
* *Van dichtbij* (1975) #4
* *Zo wil ik leven* (1976) #6
* *Licht en schaduw* (1977) #13
* *Over liefde* (1979) #40
* *Het mooiste uit twintig jaar* (1980) #20
* *Conny Vandenbos zingt Janis Ian* (1980) #24
* *Net als iedereen* (1983) #48
* *De mooiste dag* (1987) #46

Lähteet
-------

* Biografie Conny Vandenbos *connyvandenbos.com*. Viitattu 6.4.2022.

### Viitteet

1. ↑  Netherlands: Nationaal Songfestival 1962 *eurovisionworld.com*. Viitattu 6.4.2022.
2. ↑  Netherlands: Nationaal Songfestival 1965 *eurovisionworld.com*. Viitattu 6.4.2022.
3. ↑  Naples 1965 *eurovision.tv*. Viitattu 6.4.2022.
4. ↑


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Lalouvesc** on kunta Ardèchen departementissa Ranskassa. Siellä on arviolta 406 asukasta (vuonna 2013) ja sen pinta-ala on 10,53 neliökilometriä. Kylä sijaitsee solassa noin 1 082 metrin korkeudella merenpinnasta.

Lalouvesciä pidetään hengellisenä keskuksena ja Ardèchen merkittävimpänä pyhiinvaelluspaikkana. Pyhiinvaeltajat tulevat sinne kunnioittamaan 1600-luvun alussa elänyttä jesuiitta Jean-François Regis’tä, jonka uusbysanttilainen basilika on kylän tunnetuimpia nähtävyyksiä. Basilikassa muistetaan myös pyhää Thérèse Coudercia, joka perusti Sœurs du Cénacle -sääntökunnan Lalouvescissä vuonna 1826.

Pyhän Regis’n basilika.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  France: Ardèche Citypopulation.de. Viitattu 15.11.2016.
2. ↑  Lalouvesc *lalouvesc.fr*. Viitattu 31.10.2021.
3. ↑  Lalouvesc, haut lieue spirituel *lalouvesc.fr*. Viitattu 31.10.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Lalouvesc** Wikimedia Commonsissa
**Anna Lindh -säätiö** (engl. *The Anna Lindh Euro-Mediterranean Foundation for the Dialogue between Cultures*) on Barcelona-prosessin puitteissa perustettu, Euroopan ja Välimeren maiden kulttuurien välistä dialogia ajava järjestö. Säätiön tavoitteena on tuoda ihmisiä ja järjestöjä eri puolilla Välimerta lähemmäs toisiaan vuoropuhelun ja kansalaisyhteiskuntien kehittämisen kautta, lisätä yhteistyötä ja keskinäistä suvaitsevaisuutta ja ymmärrystä. Erityiskohderyhmänä on nuoret. Vuonna 2004 perustettu säätiö nimettiin kulttuurienvälisen dialogin parantumista toivoneen, Ruotsin entisen ulkoministerin Anna Lindhin, mukaan.

Toimintaan kannustetaan mukaan nuoriso-, kulttuuri- ja kansalaisjärjestöjä, museoita, akateemisia oppilaitoksia ja tutkimuskeskuksia ja muita Välimeri-asioista kiinnostuneita. Anna Lindh -säätiön kautta on mahdollista saada tukea Euro-Välimeri-kulttuuriyhteistyöhön. Rahoitusta säätiö saa sekä jäsenmailta että EU-komissiolta.

Anna Lindh -säätiön toiminnassa on mukana 42 maata, kaikki EU-maat ja 10 Välimeren maata, ja jokaisessa maassa toimii oma kansallinen verkosto. Suomen Anna Lindh -verkostoa koordinoi Suomen Lähi-idän instituutin säätiö, ja verkostossa ovat mukana muun muassa TAPRI, KEHYS, STETE, Ulkopoliittinen instituutti, FIME, Ulkomaantoimittajayhdistys, Suomalais-arabialainen yhdistys, Hanasaari, Rauhanliitto, Psykologien sosiaalinen vastuu sekä monet järjestöt, oppilaitokset ja yksityishenkilöt. Säätiön päämaja on Egyptin Aleksandriassa.

Aiheesta muualla
----------------

* Anna Lindh Euro-Mediterranean Foundation for the dialogue between cultures (Arkistoitu – Internet Archive)
* Suomen kansallinen verkosto
* Anna Lindh -säätiöstä EU:n sivuilla
* Anna Lindh -säätiö Eurooppa-tiedotus-sivuilla[vanhentunut linkki]
* Anna Lindh -säätiö tukee kulttuuridialogia[vanhentunut linkki]
* Anna Lindh -säätiö: käytännön Euro-Välimeri-yhteistyötä yli rajojen (Arkistoitu – Internet Archive)
* Ulkoministeri Tuomiojan puhe Anna Lindh -säätiön tilaisuudessa Tampereella[vanhentunut linkki]

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Werner Teske.
**Werner Siegfried Teske** (24. huhtikuuta 1942 Berliini – 26. kesäkuuta 1981 Leipzig) oli itäsaksalainen Stasi-upseeri, joka tuomittiin maanpetoksen suunnittelusta kuolemaan. Teske oli viimeinen teloitettu henkilö Saksan demokraattisessa tasavallassa. Kuolemanrangaistus lakkautettiin maassa 1987.

Werner Teske opiskeli taloustiedettä Humboldtin yliopistossa Berliinissä ja väitteli tohtoriksi 1969. Jo opiskeluaikanaan hänet värvättiin Stasiin, jossa hän teki palveluksia sen ulkomaantiedusteluosastolle HVA:lle (*Hauptverwaltung Aufklärung*). 1970-luvun puolivälissä Teske alkoi suunnitella loikkausta länteen. Hän keräsi salaista materiaalia valttikortikseen, mutta epäröi ottaa ratkaisevaa askelta. Pian toisen korkea-arvoisen Stasi-upseerin Werner Stillerin loikkauksen jälkeen Tesken käytökseen alettiin kiinnittää huomiota. Hänet pidätettiin ja asiakirjakätkö löytyi hänen asunnostaan. Sotaoikeus tuomitsi Tesken petoksen suunnittelusta kuolemaan. Rangaistus pantiin täytäntöön Leipzigissa kesäkuussa 1981 niskaan ampumalla. Oikeudenkäynti ja teloitus pidettiin salassa vaimolta ja tyttäreltä, jotka saivat uudet henkilöllisyydet ja siirrettiin asumaan muualle pääkaupungista. Tesken kohtalosta tuli varmuus vasta Saksan jälleenyhdistymisen tapahduttua.

Lähteet
-------

1. ↑  Stern: Nahschuss ins Hinterhaupt (Chris Melzer, 22.6.2006) Viitattu 25.11.2009
2. ↑  DDR-Lexikon: Werner Teske Viitattu 25.11.2009
3. ↑  MDR: Damals im Osten - Todesstrafe in der DDR Viitattu 28.11.2009

Aiheesta muualla
----------------

* Dokumenttielokuva *Mielkes Rache - Die Hinrichtung des Stasi-Offiziers Werner Teske* (Ute Bönnen ja Gerald Endres, ARTE/MDR 2008)(saksaksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
**Predikaatti** (< lat. *prae+dico*, kuuluttaa, väittää) tarkoittaa logiikassa jotain, mitä voidaan sanoa jonkinlaisena määreenä jostakin. Usein predikaatti tarkoittaa näin samaa kuin ominaisuus. Predikaattilogiikassa predikaatti voi olla joko entiteetin ominaisuus tai entiteettien välinen suhde.

Aristoteelinen logiikka
-----------------------

Aristoteelisessa logiikassa jokaisessa arvostelmassa on aina kaksi termiä, subjekti ja predikaatti. Tällaisessa arvostelmassa subjektista väitetään jokin predikaatti. Esimerkiksi lauseessa "Sokrates on ihminen" predikaatti "on ihminen" väitetään subjektista "Sokrates".

*Predikointi* tarkoittaa sen väittämistä, että jokin predikaatti kuuluu jollekin subjektille. Esimerkiksi lauseessa "Sokrates on ihminen" ihmisyys siis predikoidaan Sokrateelle.

Predikaattilogiikka
-------------------

*Pääartikkeli: Predikaattilogiikka*
Joskus on epäkäytännöllistä tai mahdotonta määritellä joukko kuvaamalla kaikki sen jäsenet. Toinen mahdollinen tapa määritellä joukko on määritellä jokin ominaisuus, joka on yhteinen kaikille joukon jäsenille.

Merkintä *P(x)* tarkoittaa väittämää *P* koskien muuttujaa *x*. Joukko, jonka *P(x)* määrää, merkitään {*x* | *P(x)*}. Joukko on kokoelma niitä olioita, joille väittämä *P* on mielekäs ja tosi.

Esimerkiksi {x | x on lukua neljä pienempi positiivinen kokonaisluku} on joukko {1, 2, 3}.

Tällöin joukon {x | *P(x)*} jäsen on olio *t*, josta väittämä *P(t)* on totta. Väittämää *P(x)* kutsutaan predikaatiksi. Väittämää *P(x)* kutsutaan myös *propositionaaliseksi funktioksi*, koska jokainen *x*:n valinta tuottaa proposition eli väitelauseen *P(x)*, joka on joko tosi tai epätosi. Esimerkiksi lause "Sokrates on ihminen" on propositio, kun taas "*x* on ihminen" on propositionaalinen funktio.

Katso myös
----------

* Subjekti
* Vapaa ja sidottu muuttuja
* Syllogismi

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Korkman, Petter & Yrjönsuuri, Mikko (toim.): Predikaatti *Filosofian historian kehityslinjoja*. Viitattu 24.11.2008.

Aiheesta muualla
----------------

* Introduction to predicates (englanniksi)
Lush-tuottteita.
**Lush** on brittiläinen kosmetiikka-alan yritys, jonka päämaja sijaitsee Poolessa, Dorsetin kreivikunnassa. Lush on levinnyt kansainväliseksi ketjuksi. Suomessa yrityksellä on tällä hetkellä kaksi liikettä, jotka sijaitsevat Helsingissä Asematunnelissa ja Mannerheimintiellä.

Lushin tuotteet ovat käsintehtyjä, ja yritys käyttää tuotteissaan usein luomutasoisia raaka-aineita. Lushin tuotteet ovat vegetaarisia ja suurin osa myös vegaanisia. Lushin periaatteena on voimakas eläinkokeiden vastustaminen, ja sen vuoksi yritys ei testaa mitään tuotteitaan eikä raaka-aineitaan eläimillä. Yritys osallistuu myös usein erilaisiin boikotteihin, joiden avulla se pyrkii vaikuttamaan erilaisten toimijoiden eläinten oikeuksia koskeviin periaatteisiin. Suomen Lush on tukenut muun muassa susien oikeuksia kannattavaa Salakaadot Seis -kampanjaa sekä Oikeutta eläimille -yhdistyksen Tarhauskielto-kampanjaa.

Lähteet
-------

1. ↑  Lush: Yhteystiedot - Lush *lush.fi*. Viitattu 2.12.2015.
2. ↑  Osakeyhtiö Lush Finland Oy tiedot *Kauppalehti*.  27.9.2005. Viitattu 11.10.2011.
3. ↑  Lush: Our values: Campaigns *phoenix.lush.co.uk*. Viitattu 11.10.2011. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
4. ↑  Lush: Pelastakaa Suomen sudet! *lush.fi*.  Arkistoitu 11.9.2014. Viitattu 11.10.2011.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Lush** Wikimedia Commonsissa
**Belvì** (sardiksi *Brebì*) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Nuoron maakunnassa. Kunnassa on arviolta 634 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 18,10 neliökilometriä. Se sijaitsee 787 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.

Lähteet
-------

1. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Altitudini dei comuni tramite DEM *Italian kuntien pinta-alat ja korkeus merenpinnasta*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)
2. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Bilancio demografico al 30/11/2016 *Italian tilastokeskuksen väestötilasto alueittain, maakunnittain ja kunnittain*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Belvì** Wikimedia Commonsissa

Nuoron maakunta
Aritzo | Arzana | Atzara | Austis | Bari Sardo | Baunei | Belvì | Birori | Bitti | Bolotana | Borore | Bortigali | Cardedu | Desulo | Dorgali | Dualchi | Elini | Fonni | Gadoni | Gairo | Galtellì | Gavoi | Girasole | Ilbono | Irgoli | Jerzu | Lanusei | Lei | Loceri | Loculi | Lodine | Lodè | Lotzorai | Lula | Macomer | Mamoiada | Meana Sardo | Noragugume | Nuoro | Oliena | Ollolai | Olzai | Onanì | Onifai | Oniferi | Orani | Orgosolo | Orosei | Orotelli | Ortueri | Orune | Osidda | Osini | Ottana | Ovodda | Perdasdefogu | Posada | Sarule | Silanus | Sindia | Siniscola | Sorgono | Talana | Tertenia | Teti | Tiana | Tonara | Torpè | Tortolì | Triei | Ulassai | Urzulei | Ussassai | Villagrande Strisaili
**Ali Abdul Aziz Ali** eli **Ammar al-Baluchi** (علي عبدالعزيز علي, s. noin 1972) on Belutšistanista kotoisin oleva Pakistanin kansalainen, jonka Yhdysvallat pidätti vuonna 2003. Hän oli tuolloin 25-vuotias. Hänen on syytetty olevan al-Qaida -järjestön jäsen ja eräs Yhdysvalloissa tapahtuneiden syyskuun 11. päivän iskujen pääsuunnittelijoista ja -rahoittajista. Iskujen pääsuunnittelija Khalid Sheikh Mohammed on hänen setänsä.

On epäselvää, oliko Mustafa al-Hawsawi Ali Abdul Aziz Alin käyttämä salanimi vai toinen henkilö.*lähde?*

Ali Abdul Aziz Alin ja hänen neljän kanssaepäiltynsä oikeudenkäynnin paikkaa on muutettu useasti. Sen piti olla joko sotilasoikeus tai liittovaltion oikeusistuin. Heidät asetettiin vihdoin syytteeseen Guantanamossa vuonna 2012. Hänen syytteensä perustuvat siihen, että hän tilasi lento-opetusvideoita ja siirsi suuria summia rahaa iskun toteuttajille. Yhdysvallat vaatii hänelle kuolemantuomiota. Vuoteen 2023 mennessä eli 20 vuodessa pidätyksensä jälkeen häntä ei ole tuomittu eikä vapautettu.

Vuonna 2005 Human Rights Watch mainitsi Ali Abdul Aziz Alin luettelossa vangeista, joiden olinpaikka oli tuntematon, mutta joiden arveltiin levan CIA:n tai muun Yhdysvaltojen hallussa ilman yhteyttä esimerkiksi Punaiseen Ristiin. Myöskään yksikään toimittaja ei ole saanut haastatella häntä. Al-Beluchi mainitaan lukuisia kertoja vankien kidutusta koskevissa raporteissa. 

Ennen koronaviruspandemiaa oikeudenkäynnin aloituspäiväksi oli sovittu 11. tammikuuta 2021, jolloin piti alkaa sotilastuomioistuimen valitsijamiesten valinta. Oikeustoimien arvioitiin kestävän noin vuoden. Aloituspäivämäärää on siirretty sen jälkeen useasti.

Lähteet
-------

1. 1 2  Ali Abdul Aziz Ali (AKA, Ammar al-Baluchi) *Human Rights Watch*.  2018. Viitattu 12.8.2023.
2. 1 2 3  Moustafa Bayoumi: This 9/11 suspect and ‘torture prop’ has spent 20 years in Guantánamo. Is he nearing a deal with the US? *The Guardian*.  2023. Viitattu 12.8.2023.
3. ↑  Profile: Key 9/11 suspects *BBC News*.  2009. Viitattu 12.8.2023.
4. ↑   Human Right Watchin luettelo "haamuvangeista"
5. ↑  Trial Guide: The Sept. 11 Case at Guantánamo Bay *NY Times*.  10.6.2023. Viitattu 12.8.2023.
**Eduardo Blanco Amor** (14. syyskuuta 1897 Ourense – 1. joulukuuta 1979 Vigo) oli espanjalainen kirjailija ja toimittaja, joka kirjoitti sekä espanjaksi että galician kielellä.

Blanco Amor tuli vaatimattomista oloista eikä käynyt paljoakaan kouluja, mutta silti hän pääsi vuonna 1915 *El diario de Orense* -lehden toimitussihteeriksi. Hän tutustui kirjallisiin piireihin ja Galician kansallisuusaatteeseen Burgosin kaupungissa. Vuonna 1919 Blanco muutti Argentiinaan. Siellä hän julkaisi runoja ja otteita keskeneräiseksi jääneestä romaanistaan ja perusti galicialaisen teatteriryhmän. Vuonna 1959, juuri ennen Eurooppaan palaamistaan, Blanco Amor julkaisi pääteoksensa Esmorgan, jota pidetään galicialaisen kirjallisuuden uudistumisen merkkiteoksena. Palattuaan Galiciaan hän palasi myös galician kielen käyttöön ja vuonna 1962 ilmestynyt seuraava romaani *Os biosbardos* (Kuu) sai myös suuren suosion. Viimeisinä vuosinaan hän keskittyi kirjoittamaan teatterille.

Blanco Amorin teoksissa toistuvia teemoja ovat vaikea suhde isän kanssa ja äitihahmon kärsimykset.

Kirjallisen toimintansa lisäksi Blanco Amor otti valokuvia. Kolmentuhannen kuvan kokoelmaa säilytetään Ourensen kirjastossa, ja vuosina 1933–1973 otetuista kuvista julkaistiin valokuvateos vuonna 2004.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Eduardo Blanco Amor Real Academia Galego. Viitattu 21.6.2015.
2. ↑  Eduardo Blanco Amor BVG. Viitattu 21.6.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Eduardo Blanco Amor** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola
* Portugali
* Vatikaani

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Porin maauimalan hyppytorni.
**Porin maauimala** sijaitsee Isomäen kaupunginosassa Porin urheilukeskuksessa. Arkkitehti Yrjö Lindegrenin suunnittelemä funkistyylinen maauimala on avattu vuonna 1957. Se on osa Porin kansallista kaupunkipuistoa ja maauimala on myös Museoviraston suojelema.

Vuosina 2002–2005 Porin maauimalassa suoritettiin suuri peruskorjaus, joka maksoi noin 4,3 miljoonaa euroa. Maauimala on syyskuun lopussa päättyvän kesäkauden lisäksi avoinna myös talvisin, jolloin uiminen on mahdollista avantouinnin tavoin 3–5-asteisessa vedessä. Kävijöitä on vuosittain noin 80 000. Maauimalassa on sauna- ja pukuhuonetilojen lisäksi kolme erikokoista allasta, hyppytorni sekä vesiliukumäki.

Teknisiä tietoja
----------------

* Iso allas: 20 m × 50 m, syvyys 1,20–4,50 m
* Lasten altaat: 7 m × 25 m, syvyys 0,10–0,60 m ja 10 m × 25 m, syvyys 0,50–1,10 m
* Veden lämpötila: 26 °C, talvikaudella 3–5 °C
* Hyppytelineet: ponnahduslaudat (1 m ja 3 m), lavat (5 m, 7,5 m ja 10 m)
* Vesiliukumäki: 50 m
* Katsomo: 500 paikkaa
* Pukuhuoneita 4 kpl
* Pesuhuoneita 2 kpl
* Saunoja 3 kpl

Lähteet
-------

* Porin kaupunki (Arkistoitu – Internet Archive)
* Porin seudun matkailu
**Club Atlético de Madrid B** on Atlético Madridin reservijoukkue, joka pelaa Espanjan kolmanneksi korkeimman sarjatason Segunda División B:n ensimmäisessä lohkossa. Joukkueen nykyinen valmentaja on Nacho Fernández. Joukkue pelaa kotiottelunsa seuran Majadahondassa sijaitsevan harjoituskeskuksen yhteyteen rakennetulla Miniestadio Cerro del Espinolla.

Atlético Madrid B on perustettu vuonna 1963 ja toimiessaan vielä itsenäisenä seurana se tunnettiin nimillä Reyfra Atlético Club (1963–1970) ja Atlético Madrileño Club de Fútbol (1970–1991). 

Toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda Divisiónissa Atlético Madrid B debytoi kaudella 1980–1981, ja on parhaimmillaan sijoittunut sarjan toiseksi kaudella 1998–1999. Sarjanousu ei kuitenkaan ollut mahdollista, sillä edustusjoukkue pelasi jo Primera Divisiónissa ja säännöt eivät salli reservijoukkueen pelata samassa sarjassa kuin edustusjoukkue.

Saavutukset
-----------

* Segunda División B:n mestaruus: 1989, 2001, 2004

Lähteet
-------

1. ↑  El Atlético de Madrid B ya conoce su calendario para la temporada 2019/20 Club Atlético de Madrid (Luettu 6. elokuuta 2019)
2. ↑  Nacho Fernández, nuevo técnico del Atlético de Madrid B Club Atlético de Madrid (Luettu 6. elokuuta 2019)

Aiheesta muualla
----------------

* Atlético Madridin virallinen kotisivu
* Atlético de Madrid B (Arkistoitu – Internet Archive)
**Debbie Does Dallas** on yhdysvaltalainen pornoelokuva vuodelta 1978. Sen pääosissa esiintyivät Bambi Woods ja Christie Ford (nimellä Misty Winter). He esittävät amerikkalaisen jalkapallon cheerleadereita, jotka pyrkivät keräämään kylliksi rahaa lähettääkseen ryhmänsä parhaat Dallasiin koe-esiintymiseen, jonka myötä saattaisi avautua mahdollisuus päästä kuuluisaan Cowgirlsiin. Tämän esikuva todellisuudessa oli Dallas Cowboysien cheerleader-ryhmä. Tytöt huomaavat voivansa ansaita rahaa vapaa-ajallaan tarjoamalla seksipalveluja työnantajalleen.

Päinvastoin kuin nimi kertoo, elokuvassa henkilöt eivät harrasta seksiä Dallasissa, eikä kenenkään sieltä olevan kanssa. Elokuvan alkukohtaus on kuvattu Brooklyn Collegessa New Yorkissa. Muut kohtaukset on kuvattu Pratt Institutessa. Laitosten johto ei ollut tietoinen kuvauksista. Elokuvasta tehtiin useita jatko-osia kuten *Debbie Does New Orleans* ja *Debbie Does Wall Street*. Se on myös uudelleenfilmattu useasti.

Vuonna 2001 elokuvasta tuotettiin musikaali *Debbie Does Dallas: The Musical*, jonka kirjoitti Susan L. Schwartz. Vuonna 2002 aiheesta tehtiin musiikkikomedia, mutta alkuperäisteoksesta poiketen siinä ei ollut seksikohtauksia eikä alastomuutta. Tämä aiheutti katsojille pettymyksen.

Vuonna 2006 alkuperäinen elokuva kopioitiin digitaalisesti 35 mm alkuperäisfilmiltä ja siitä tehtiin kaksi DVD-levyä sisältävä keräilypainos. Huhtikuussa 2007 elokuva julkaistiin jälleen, nyt Blu-ray- ja HD-DVD-formaatissa.

Jatko-osat
----------

* *Debbie Does Dallas 2* (1981)
* *Debbie Does Dallas 3* (1985)
* *Debbie Does Dallas 4* (1988)
* *Debbie Does Dallas 5* (1988)

Spin-offit
----------

* *Debbie Does Las Vegas* (1982)
* *Debbie Does 'em All* (1985)
* *Debbie Does the Devil in Dallas* (1987)
* *Debbie Does 'em All 2* (1988)
* *Debbie Does 'em All 3* (1989)
* *Debbie Does Wall Street* (1991)
* *Dallas Does Debbie* (1992)
* *Debbie Does Dallas Again* (1994)
* *Debbie Does Dallas: The Next Generation*(1997)
* *Debbie Does Dallas '99* (1999)
* *Debbie Does Iowa* (2000)
* *Debbie Does New Orleans* (2000)
* *Debbie Does Dallas: The Revenge* (2003)
* *Debbie Does Dallas: East vs. West* (2004)
* *Debbie Does S&M*

Lähteet
-------

1. ↑  Porn to be mild *Articles*.  6.2.2005. The Age (Australia).  Arkistoitu 14.9.2008. Viitattu 3.10.2018. (englanniksi)
2. ↑  Debbie does Dallas the Musical *Entertainment - Art & Design*.  18.2.2015. The Age (Australia). Viitattu 3.10.2018. (englanniksi)
3. ↑  Garcia, John: Debbie Does Dallas - The Musical *Regional - Dallas*. Talkin Broadway.  Arkistoitu 18.5.2011. Viitattu 3.10.2018. (englanniksi)
**Jalmari Kalmari** (*Paavo Pesusieni – elokuvassa* **Kalmari-Jalmari**, engl. *Squidward Tentacles*) on Paavo Pesusienessä esiintyvä hahmo, joka on nimestään huolimatta tursas. Hän pitää baletista, maalaamisesta ja rentoutumisesta. Jalmari on töissä Ravunkuoressa Paavon kanssa, eikä ole tyytyväinen työhönsä. Vapaa-ajallaan hän soittaa klarinettia ja maalaa tauluja itsestään ja omistaa kaiken kaikkiaan 492 omakuvaa, mukaan lukien matto ja veistos. Jalmari on omasta mielestään todella hyvä muun muassa soittamaan klarinettia, maalaamaan ja tanssimaan, vaikka on oikeasti huono. Hän on hyvin huono-onninen ja haluaisi parempiin töihin ja muuttamaan pois usein Jalmarin kotirauhaa rikkovien Paavon ja Patrikin naapurista. Paavo ja Patrik pitävät Jalmaria ystävänään, mutta Jalmari ei siedä heitä. Jalmarilla on myös arkkivihollinen, Hjalmar Von Kalmar, Jalmarin kiusaaja kouluajoilta, joka on nykyään hyvin rikas ja kuuluisa.

Lähteet
-------

1. ↑  Hillenburg, Stephen. (1.3.2005). *Paavo Pesusieni – elokuva* (*The Case of the Sponge "Bob"*) (DVD). Paramount Home Entertainment/Nickelodeon.
**Kugaaruk** (inuktitutiksi **ᑰᒑᕐᔪᒃ**, tunnetaan myös nimellä *Arviligjuaq*) on pikkukylä Kanadassa, Nunavutin territoriossa, Kitikmeotin alueella. Kylän tunnettiin ennen vuotta 2000 nimellä Pelly Bay. Kylän väkiluku on 688 (2006). Kylä sijaitsee tiettömällä alueella, ja ainoat liikenneyhteydet ovat vuosittaisen yhteysaluksen lisäksi lentokoneet. Kylän läheisyydessä sijaitsee Kugaarukin lentoasema.

Kugaarukissa on mitattu Kanadan kylmin viimaindeksi, −78 °C.

Historia
--------

Kugaarukin kivikirkko.
Ennen eurooppalaisten saapumista alueelle, alueen inuiitit elivät paimentolaista elämää, asuen igluissa ja nahkaisissa teltoissa, liikkuen riistaeläinten perässä. Vuonna 1935 lähetystyötä tekevä katolilaisen kirkon isä Pierre Henri saapui alueelle ja rakensi alueen kivistä pienen kappelin ja talon, mutta huomasi pian ettei kivi soveltunut lämmönhukkansa vuoksi rakennusmateriaaliksi, joten hän muutti asumaan perinteiseen igluun ja käytti alkuperäisasukkaiden vaatetusta. Vuonna 1941 hän rakensi kivisen kirkon kylään ja säilyi tärkeänä vaikuttajana kylässä aina vuoteen 1965. Vuonna 1968 Kanadan valtio toi kylään 32 valmiiksi rakennettua asuntoa, alueen asukkaiden käyttöön.

Lähteet
-------

1. 1 2  Steve Metzger: A Short History of Kugaaruk PolarNet.  Arkistoitu 9.10.2007. Viitattu 11.9.2009. (englanniksi)
2. ↑  2006 Community Profiles Statistics Canada. Viitattu 11.9.2009. (englanniksi), (ranskaksi)[vanhentunut linkki]
3. ↑  Wind Chill across Canada Weather Network. Viitattu 11.9.2009. (englanniksi)
4. ↑  Kugaaruk, Nunavut Nunavut Teachers Certification Service (NTCS).  Arkistoitu 31.5.2009. Viitattu 11.9.2009. (englanniksi)
Kouvolan Iltalukio
**Kouvolan iltalukio** toimii Kouvolassa samoissa tiloissa Kouvolan Yhteislyseon kanssa. Kouvolan iltalukio on Pohjois-Kymenlaakson ainoa aikuislukio. Se on nuorten ja aikuisten oppilaitos, jossa opiskelu tähtää ennalta määrättyyn tavoitteeseen: peruskoulun, lukion, ylioppilastutkinnon tai yksittäisen aineen oppimäärän suorittamiseen.

Koulu on opetushallituksen valvoma ja sillä on virallinen todistuksenanto-oikeus. Kouvolan iltalukiosta saatu päättötodistus vastaa täysin päivälukiosta saatua päättötodistusta.

Historia
--------

Vuonna 1971 annettiin asetus, jonka mukaisesti Kouvolan lyseoon liitettiin lukuvuodesta 1971–1972 alkaen kuusiluokkainen iltalinja, jossa on kolmiluokkainen keskikouluaste ja kolmiluokkainen lukioaste. Kouvolan lyseon iltalinja aloitti toimintansa 1. syyskuuta 1971. Opetuksessa noudatettiin alusta alkaen uudenlaista jaksolukujärjestelmää.

Syyskuun 1976 alusta koulu siirtyi noudattamaan kurssimuotoista lukusuunnitelmaa ja vuonna 1979 koulu muuttui luokattomaksi.

Elokuun alusta vuonna 1991 koulu muuttui hallinnollisesti itsenäiseksi kouluksi, Kouvolan iltalukioksi.

Syksyllä 1994 valmistuivat ensimmäiset "kauppisylioppilaat" ja 16. elokuuta 1999 perustettiin ammatillisen oppimiskeskuksen kanssa täysimittainen ammattilukio. Syyskuun 1999 alussa aloitettiin uutena opetusmuotona myös etälukio-opetus.

Lokakuussa 2003 aloitettiin maahanmuuttajille suunnattu suomi vieraana kielenä -opetus.

Tammikuussa 2010 aloitettiin oppivelvollisuusiän ylittäneille maahanmuuttajille tarkoitettu monikulttuurinen peruskoulu.

Aiheesta muualla
----------------

* Kouvolan iltalukion kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
**Berga** on kaupunki Espanjassa Esi-Pyreneillä keskisessä Kataloniassa. Se on Berguedàn piirikunnan (*comarca*) pääkaupunki Barcelonan maakunnassa, ja siellä asuu noin 16 000 koko kunnan noin 50 000 asukkaasta. Berga sijaitsee noin 110 kilometriä Barcelonasta luoteeseen.

Bergan alueella asui roomalaisten historioitsijoiden mukaan bergistanien iberiheimo. Keskiajalla se oli kreivikunta, ja lyhyen aikaa jopa itsenäinen feodaalinen pikkuvaltio, joka liitettiin Barcelonan kreivien vaikutuspiiriin ja osaksi Katalonia-Aragonian liittovaltiota.

1800-luvulla Berga oli Espanjan karlistisodissa eräs kapinallisten tärkeimpiä tukikohtia.
Espanjan perimyssodan jälkeen 1700-luvulla se oli eräs Espanjan ensimmäisistä tekstiiliteollisuuskaupungeista.

Nähtävyyksiä
------------

* Plaça Catalunya (Katalonian aukio) ja sillä sijaitsevat kiviset korkokuvat, jotka kertovat Katalonian historiasta.
* Plaça de les Fonts (Suihkulähteiden aukio) ja sillä sijaitseva pronssipatsas
* Keskiaikainen Plaça de Sant Joan (Pyhän Johanneksen aukio)
* Vuonna 1220 rakennettu keskiaikainen Sant Joanin eli Pyhän Johanneksen kirkko

Patum-juhla
-----------

Bergan kaupunki tunnetaan Patum-juhlasta, jota vietetään toukokuun lopun ja kesäkuun lopun välisenä aikana. Kristillinen juhla juontaa keskiajalle. Juhlan aikana kaduilla nähdään teatteriesityksiä ja kulkueita, joissa on jättiläishahmoja.

Patum kuuluu Unescon suullisen ja aineettoman maailmanperinnön luetteloon.

Kuvia
-----

* KaupungintaloKaupungintalo
* Plaça de CatalunyaPlaça de Catalunya
* Passeig de la IndústriaPasseig de la Indústria
* Santuari de la Mare de Déu de QueraltSantuari de la Mare de Déu de Queralt
* Cova de la TroballaCova de la Troballa

Lähteet
-------

* (Arkistoitu – Internet Archive) (viitattu 24.7.2005)

### Viitteet

1. ↑
2. ↑  Patum Unescon sivuilla

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Berga (Espanja)**.
* Bergan kaupungin Internet-sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
* Berguedàn piirikunnan turismia edistävät sivut
Näkymä koilliseen Lapinkyläntien ja Tampajantien risteyksestä.
**Haapajärvi** (ruotsiksi: *Aspsjö*)on kylä läntisellä Uudellamaalla, Kirkkonummen kunnan pohjoisosassa samannimisen järven itärannalla. Kylän pohjoispuolella on Veikkolan kylä ja Navalanmäen kukkula.

Kylän talot sijaitsevat pääosin yhdystien 1130 eli Lapinkyläntien varrella. Haapajärven tiloja ovat Nissilä, Seppälä, Pussila ja Skinnars sekä Navala ja Maula, joiden mailta on tehty kivikautisia muinaislöytöjä. Varhaisin maininta Haapajärven kylästä on vuodelta 1540, jolloin asutuksen yleisluettelossa mainitaan kylässä olleen kolme taloa.

Kylässä on oma Haapajärven kirkko, joka toimi vuosina 1944–1956 Kirkkonummen seurakunnan pääkirkkona, koska Kirkkonummen kirkko oli suomalaisilta suljetulla Porkkalan vuokra-alueella. Kylän entisen kappelin paikka sijaitsee nykyisestä kirkosta lounaaseen, Lapinkyläntien ja järven välisellä kumpareella.

Kylän länsipuolella oleva Haapajärvi suojeltiin vuonna 2005.

Lähteet
-------

1. ↑  Aspsjö, Kyrkslätt - Finlandssvenska bebyggelsenamn *bebyggelsenamn.sls.fi*. Viitattu 17.1.2023.
2. 1 2  Jussila, Timo: Kirkkonummi Lapinkyläntien varren, välillä Veikkola-Haapajärvi, muinaisjäännösinventointi 2010, Mikroliitti Oy, Sito Oy, 2010. Viitattu 13.5.2017.
3. ↑  Hiekkanen, Markus: Kirkosta puna-armeijan klubiksi.  *Historia*, 2006, nro 1.
4. ↑  Haapajärvi[vanhentunut linkki], Veikkolan vedet -sivusto, Veikkolan vesiensuojeluyhdistys Kirves ry ja alueen osakaskunnat. Viitattu 13.5.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Haapajärvi (Kirkkonummi)** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Uppslagsverket Finland

 |

 |
**Jean Sablon** (25. maaliskuuta 1906 Nogent-sur-Marne – 24. helmikuuta 1994 Cannes) oli ranskalainen chanson-laulaja ja näyttelijä. "Ranskan Bing Crosbyksi" kutsuttu Sablon oli maansa ensimmäinen laulaja, joka ryhtyi käyttämään mikrofonia ja sen mahdollistamaa crooner-laulutyyliä. Hän edisti myös jazz-musiikin suosiota Ranskassa ja työskenteli muun muassa viulisti Stephane Grappellin ja kitaristi Django Reinhardtin kanssa.

Jean Sablon syntyi muusikkoperheeseen, jossa sekä isä että sisaret ja veljet olivat laulajia ja lauluntekijöitä.

Vuonna 1937 Sablon muutti Yhdysvaltoihin, josta hän teki kiertueita eri puolille maailmaa. Sablon muistetaan muun muassa chansonien "J’attendrai", "C’est le printemps" ja "Sur le pont d’Avignon" pehmeätyylisisistä tulkinnoista.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kuolleita: Ranskalainen chanson-laulaja Jean Sablon.  *Helsingin Sanomat*, 27.2.1994. Näköislehden aukeama (tilaajille).


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Iloniemen lasitehtaan mineraalivesipullo vuosiltta 1860-1879.
**Iloniemen lasitehdas** toimi Kuusjoella 1857–1890. Tehtaan perusti lasinpuhaltaja ja hyttimestari Alexander Fahler (1820–1880) joka oli osakkaana useassa suomalaisessa lasitehtaassa. Fahler oli Iloniemen tehtaan omistaneen *Iloniemi Glasbruksbolagin* osakkaana ja isännöitsijänä aina kuolemaansa saakka. Tehdas valmisti aluksi olutpulloja ja apteekkilasitavaraa, myöhemmin tuotantoon tulivat myös virvoitusjuomapullot sekä talouslasi.

Tehtaan rakennuksista on säilynyt 1850-luvulta peräisin oleva paja joka on kunnostettu ulkoapäin. Muuten entinen tehdasalue on avointa heinikkoa.

Katso myös
----------

* Luettelo Suomen lasitehtaista

Lähteet
-------

* Suomen lasitehtaat (Arkistoitu – Internet Archive)
* Sven-Erik Åström: Sursillin suku. Korjauksia ja lisäyksiä - Rättelser och tillägg, Genos 45(1974), s. 60-92 (Fahlerin henkilötiedot) (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Annala, Vilho: *Suomen lasiteollisuus vuodesta 1681 nykyaikaan. II osa. Kehitys vuoden 1809 jälkeen. Ensimmäinen nide*, s. 268–273. Helsinki: Suomen lasiteollisuusliitto, 1948.
Konginkankaan kotiseutumuseo.
**Konginkankaan kotiseutumuseo** on Konginkankaan alueeseen keskittyvä kotiseutumuseo Äänekoskella. Se toimii Konginkankaan kirkon edustalla sijaitsevassa vanhassa viljamakasiinissa, joka museoitiin vuonna 1953 ja kunnostettiin vuoden 1956 syksyyn mennessä. Museossa on yli seitsemänsadan esineen kokoelma. Konginkankaan kotiseutumuseon ylläpidosta vastaa Kömin Kilta ry -kotiseutuyhdistys.

Konginkankaan kotiseutumuseon perusnäyttely keskittyy Konginkankaan historiaan, joka on esillä etenkin maatalouden esineistön ja valokuvien muodossa. Museossa on pidetty myös jokakesäinen erikoisnäyttely.

Lähteet
-------

1. 1 2  Konginkankaan kotiseutumuseo Äänekoski. Viitattu 19.8.2023 (päivitetty).

Aiheesta muualla
----------------

* Konginkankaan kotiseutumuseon perusnäyttely (virtuaalimuseo)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Perustiedot Wikidatassa: Konginkankaan kotiseutumuseo (Q110577045)ohje |
| --- |
|  |
| esiintymä kohteesta | kotiseutumuseo |
|  |
| valtio | Suomi |
|  |
| sijaitsee hallinnollisessa yksikössä | Äänekoski |
|  |
| sijainti | Konginkangas |
|  |
| katuosoite | Kirkkotie 4, 44400 Konginkangas |
|  |
| koordinaatit | 62°46′42″N 25°48′29″E﻿ / ﻿62.7782101°N 25.8079893°E﻿ / 62.7782101; 25.8079893 |
|  |
|  |

 |
Hangö Udds Segelsällskapin palkintomaljakko, Mäntyharjun lasitehdas 1971.
**Mäntyharjun Lasi Oy** toimi Mäntyharjun kunnassa vuosina 1968–1971. Yhtiön perustivat Reijo Wihuri ja Pentti Wihuri. Yhtiön tuotteita olivat puristamalla tai puhaltamalla valmistetut käyttö- ja koriste-esineet, mm. kulhot, lautaset, maljakot, sokerikot ja kermakot, kynttilän­jalat, savuke­rasiat ja tuhka­kupit. Niiden suunnittelijoita olivat Pentti Sarpaneva, Matti Halme, Eero Rislakki, Helge Spring ja Tauno Wirkkala.

Mäntyharjun Lasi Oy valmisti tuotteita sekä vientiin että kotimaan markkinoille. Yhtiö ei toimintansa aikana onnistunut tuottamaan voittoa ja sulautui vuonna 1971 Oy Wiima Ab:hen.

Historiaa
---------

Mäntyharjun Lasi Oy:n perustajat olivat toimitus­johtaja Reijo Wihuri (14 osaketta), toimitus­johtaja Pentti Wihuri (14 osaketta) ja Oy Wiima Ab (2 osaketta). Reijo Wihurista tuli lasiyhtiön hallituksen puheen­johtaja ja Pentti Wihurista toimitus­johtaja.

Tehdas rakennettiin Mäntyharjun kunnan luovuttamalle tontille kolmisen kilometriä Mäntyharjun rautatieasemalta pohjoiseen. Kunta rakensi vuonna 1968 vuokra­rivitalon yhtiön työn­tekijöiden käyttöön.

Tuotanto alkoi tehtaassa 4. kesäkuuta 1968. Yhtiö valmisti käyttö- ja koriste-esineitä puhallus- ja puristelasista. Työntekijöitä oli noin 70 ja toimihenkilöitä noin 15.

Lasitehdas panosti alussa etenkin vientiin, joka kuitenkin alkoi pian hiipua hintojen kilpailu­kyvyttömyyden takia. Kotimaan myynnissä malliston suppeus ja kaupan ostajien varauksellisuus vaikeuttivat toimintaa. Yhtiö tuotti tappiota koko toimintansa ajan, ja vuonna 1971 ylimääräinen yhtiökokous päätti Mäntyharjun Lasi Oy:n sulautumisesta Oy Wiima Ab:hen.

Lähteet
-------

* Jarmo Luoma-aho: Mäntyharjun Lasi Oy 1968-1971, Elinkeinoelämän keskusarkisto (klikkaus lataa doc-tiedoston)[vanhentunut linkki]

### Viitteet

1. ↑  Mäntyharjun lasi, yrityksen ilmoitus Avotakasta 1969, julkaistu 70-luvulta päivää -blogissa 20.8.2016.
**HMS Sölve** oli alun perin saaristotykistölle (ruots. *Kungliga Skärgårdsartilleriet*) suunniteltu ja sen Ruotsin laivastoon liittämisen jälkeen vuodesta 1872 alkaen laivaston vuonna 1874 vesillelaskettu monitori. Ruotsissa alus luokiteltiin 3. luokan panssarilaivaksi (ruots. *Pansarbåtar af 3:e klassen* ja vuodesta 1895 alkaen ruots. *3:e klass pansarbåt*).

Valmistus
---------

Alus tilattiin Motalan telakalta Norrköpingistä ja se laskettiin vesille vuonna 1874. Alus otettiin palvelukseen 10. toukokuuta 1875.

Palvelus
--------

Vuonna 1887 Aluksen aseistukseksi muutettiin 120 millimetrin 45 pituuskaliiperin M/94-kanuuna, kaksi 57 millimetrin 55 pituuskaliiperin M/89B-kanuunaa sekä kaksi 25,4 millimetrin 35,5 pituuskaliiperin Palmcrantz M/77 -konekivääriä. Se muutettiin tankkeriksi vuosina 1899-1901. Alus poistettiin palveluksesta vuonna 1919. Vuodesta 1921 alkaen alus oli sukellusveneiden polttoaineproomuna. Alus myytiin vuonna 1949 Mobil Oilille, joka kastoi sen *Pegasukseksi*. Yksityisen esityksen perusteella alus sijoitettiin vuonna 1985 museoalukseksi Göteborgin merikeskukseen. Museo palautti aluksen muistuttamaan alkuperäistä asuaan monitorina.

Lähteet
-------

* Hofsten, Gustaf von & Waernberg, Jan: *Örlogsfartyg - Svenska maskindrivna fartyg under tretungad flagg*. Luulaja: Svenskt Militärhistoriskt Bibliotek, 2004. ISBN 91-974384-3-X. (ruotsiksi)
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1860–1905*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 2002. ISBN 0-85177-133-5. (englanniksi)
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1906–1921*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1985. ISBN 0-85177-245-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Hofsten, Gustaf von & Waernberg, Jan s. 103
2. ↑  Hofsten, Gustaf von & Waernberg, Jan s. 103-104
**Kiinteistövero** on vuosittain maksettava, kiinteistön omistukseen perustuva, vero. Vero voi perustua pelkkään maaomistukseen, rakennuksiin tai näiden yhdistelmään. Yleensä veron suuruus määräytyy kiinteistöomaisuuden verotusarvon eli veroviranomaisen määrittämän arvon mukaan.*lähde?*

Kiinteistöjen verotus on ehkä parhaiten tunnettu ja tutkittu verotuksen muoto. Sitä on käytetty jo ainakin 3 000 vuotta.*lähde?*

Kiinteistöverotuksen suhteellinen merkitys maailmassa on pienentynyt 1900-luvulta lähtien, sen maksimituotto on saadun kokemuksen perusteella noin 12 % verokertymästä.

Kiinteistöverotuksen etuja ovat muun muassa läpinäkyvyys, helppo ymmärrettävyys, pienet hallinnolliset kustannukset ja ennustettavuus. 

Kiinteistöveroa on kritisoitu muun muassa siitä, että se ei ota huomioon veronmaksajan maksukykyä. Kritiikin mukaan vero kohdistuu pääomaan eikä sen tuottoon. Veron ongelmaksi on esitetty myös se, että eri omaisuuslajeja verotetaan eri tavoin.

Nordean pääekonomisti Aki Kangasharjun mukaan Suomessa on euromaiden ja Pohjoismaiden korkeimmat asumiskulut. Tähän auttaisi, jos kiinteistövero määräytyisi maapohjan mukaan eikä nousisi, vaikka tontille rakentaisi kuinka paljon kerrosneliöitä tahansa. Tällöin rakentaminen halpenisi ja lisääntyisi ja siksi asumiskulut laskisivat.

Luonnonsuojelualueen kiinteistövero
-----------------------------------

Luonnonsuojelualueita ei ole Suomessa vapautettu kiinteistöverosta, vaikka niistä ei yleensä sitä ole peritty*lähde?*. Yksityiset saattavat joutua maksamaan kiinteistöveroa perustamastaan yksityisestä luonnonsuojelualueesta. Korkeimman hallinto-oikeuden vuonna 2014 tekemässä ennakkopäätöksessä yksityisen omistama, vapaa-ajan asunnon vieressä sijainnut, luonnonsuojelualue tulkittiin puistoalueeksi, joka antaa lomarakennukselle suojaavan miljöön. Kun alueella ei ollut harjoitettu metsätaloutta, sille voitiin määrätä kiinteistövero.

Katso myös
----------

* Kiinteistövero Suomessa

Lähteet
-------

1. 1 2
2. ↑  MTK: Kiinteistöverotusta ei ole perusteltua laajentaa koskemaan metsää eikä maatalousmaata 18.2.2011
3. ↑  Järvinen, Erno: Metsätalousmaan kiinteistövero ampuisi suomalaisia omaan jalkaan (Arkistoitu – Internet Archive) 15.9.2014
4. ↑  Nordean pääekonomisti huolestui rakentamisen kalleudesta ja esittää uutta lääkettä ongelmaan *Helsingin Sanomat*.  12.10.2018.
5. ↑  Heli Saavalainen, Suojelualue meni verolle. Oikeus tulkitsi ennakkotapauksessa yksityisen luonnonsuojelualueen kiinteistöverovelvolliseksi Helsingin Sanomat 25.1.2015 s.A9

Kirjallisuutta
--------------

* Kulovaara, Valpuri – Ossa, Jaakko: *Kiinteistöverotus käytännössä*. Helsinki: Edita Publishing Oy, 2015.
Maanviljelijä Karl-Johan Lillandt (1879-1976) ja hänen vaimonsa Emilia (o.s. Thomasfolk, 1881-1950) ottivat sukunimekseen Lillandt isojaon yhteydessä Pohjanmaalla Tiukan kunnassa 1900-luvun alussa. Tiukka liitettiin v. 1973 Kristiinankaupunkiin. 
Pariskunnalla oli seitsemän lasta: kunnallisneuvos Ivar Lillandt (1911-1991), Signe Uppstu (1912-2009), metsäneuvos Sigurd Lillandt (1914-2011), Lennart Lillandt (1916-1996), Elvina Mitts (1918-2002), Runar Lillandt (1921, kaatui sodassa 1941), Bertel Lillandt (1922-2012). 
Maanviljelysneuvos Runar Lillandt (s. 1944) on Ivar Lillandtin poika ja metsäneuvos Martin Lillandt (s. 1945) on Sigurd Lillandtin poika. Karl-Johan ja Emilia Lillandtilla on 23 lastenlasta.

* Martin Lillandt (s. 1945), metsänhoitaja, yritys- ja järjestöjohtaja, metsäneuvos, Sigurd Lillandtin poika
* Runar Lillandt (s. 1944), maanviljelijä ja elinkeinoelämän vaikuttaja, maanviljelysneuvos
* Sigurd Lillandt (1914–2011), metsänhoitaja, järjestöjohtaja, metsäneuvos.


|  |  |
| --- | --- |
|  | Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi. |
**Csaba Hegedűs** (s. 6. syyskuuta 1948 Sárvár) on unkarilainen aktiiviuransa lopettanut kreikkalais-roomalaisen tyylin painija.

Hegedűs voitti maailmanmestaruuden 82 kilogramman painoluokassa Sofian MM-kisoissa 1971, missä hän voitti loppuottelussa hallitsevan mestarin, neuvostoliittolaisen Anatoli Nazarenkon. Samana vuonna hänet valittiin kotimaassaan vuoden urheilijaksi. Seuraavana vuonna Hegedűs voitti kultaa Münchenin kesäolympialaisista, missä jälleen oli finaalissa vastassa Nazarenko. 

Vuonna 1973 Hegedűs joutui vakavaan auto-onnettomuuteen, mutta palasi kansainvälisille painimolskeille Minskin MM-kisoissa 1975, missä sijoittui neljänneksi. Seuraavana vuonna hän voitti EM-kultaa Leningradin EM-kisoissa. Bursan EM-kisoissa 1977 Hegedűs paini 90 kilogramman painoluokassa ja voitti uransa toisen Euroopan mestaruuden. Syksyllä Göteborgin MM-kilpailuissa hän sijoittui neljänneksi.

Lopetettuaan uransa Hegedűs nimitettiin vuonna 1979, 30-vuotiaana, Unkarin painimaajoukkueen päävalmentajaksi. Hegedűs teki monia uudistuksia, jotka tuottivat nopeasti tulosta. Jo samana vuonna San Diegon MM-kisoissa unkarilaispainijat voittivat neljä kultamitalia. Hegedűs toimi maajoukkueen päävalmentajana kymmenen vuoden ajan, minä aikana unkarilaispainijat saavuttivat arvokisoista kaikkiaan 83 mitalia, joista 24 kultaisia.

Koulutukseltaan Hegedűs on oikeustieteen tohtori. Hänet on nimetty FILA:n kunniagalleriaan.

Lähteet
-------

* Csaba Hegedűs FILA:n tietokannassa
* Csaba Hegedűs painin Hall of Famen sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
**Petrálona** (kreik. Πετράλωνα) on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Néa Propontídan kuntaan, Chalkidikín alueyksikköön ja Keski-Makedonian alueeseen. Aiemmin kylä kuului Tríglian kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Néa Propontídan kunnan Tríglian kunnallisyksikköön. Petrálona muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Πετραλώνων, *Topikí Koinótita Petralónon*). Kylän väkiluku on 348 (vuonna 2011).

Petrálonan luolaa.
Petrálona sijaitsee Chalkidikín niemimaan länsiosassa linnuntietä noin 50 kilometriä kaakkoon Thessalonikista. Kylä tunnetaan siitä nimensä saaneesta Petrálonan luolasta, joka on Kreikan merkittävimpiä paleoliittisen kauden löytöpaikkoja. Luola sijaitsee kylän lähellä sen koillispuolella ja se on avoinna yleisölle. Luolan yhteydessä toimii Petrálonan antropologinen museo.

Lähteet
-------

1. 1 2  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 25.12.2013. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. ↑  Petralona Cave *Visit Greece*.  Arkistoitu 15.5.2012. Viitattu 4.9.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Petrálona** Wikimedia Commonsissa
**Full-Time Equivalent** on henkilöresurssien yksikkö, joka mittaa henkilöstön läsnäoloa tai projektin kokonaishenkilöallokaatiota. Henkilömäärä voi koostua täysipäiväisistä tai osa-aikaisista resursseista. NOE (Number of Employees) kertoo työsuhteessa olevan henkilöstön määrän, mutta FTE kertoo työssä käyvän henkilöstön määrän. Jos yrityksessä on työsuhteessa 5 henkilöä (NOE) ja yksi heistä on opintovapaalla, yksi virkavapaalla ja yksi tekee lyhennettyä työpäivää (30 tuntia 37:stä) on yrityksen FTE 2,8. Kun poissaolon pituus on yli 30 päivää, henkilö poistuu NOE:sta. FTE-laskenta suoritetaan yliopistoissa ja korkeakouluissa läsnäolon ja opintosuoritusten perusteella, josta päätellään opiskelijan kokoaikaisuus.

Arkikielessä käytetään monesti termejä henkilötyökuukausi tai henkilötyövuosi, jotka ovat kuitenkin kokonaistyömäärä kuvaavia käsitteitä. FTE on sen sijaan hetkellisen henkilömäärän eli kapasiteetin mitta. 1 FTE tarkoittaa siis yhtä täysipäiväistä työntekijää eli 100%:sta allokaatiota. 1 Fte voi koostua myös kahdesta henkilöstä, jotka molemmat tekevät puoltapäivää eli 50%:sta allokaatiosta tai vaikka 20% + 80%:sta. Jolloin toinen henkilöistä tekee päivän viikossa ja toinen 4 päivää viikossa.

Lähteet
-------

1. ↑  Kokoaikatyö (FTE) - Määrittele liiketoimintaehdot *definebusinessterms.com*.  7.5.2023. Viitattu 4.9.2023.