recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Jalmari Kahri** (21. elokuuta 1906 Kymi – 19. tammikuuta 2006 Kauniainen) oli suomalainen kuoronjohtaja ja musiikinopettaja.

Kahri syntyi Kymin pitäjässä nykyisin Kotkaan kuuluvassa Sutelan kylässä. Hänen kiinnostuksensa musiikkia kohtaan heräsi jo lapsuudessa, kun maalaistalon tuvassa oli urkuharmoni. Työura kuitenkin alkoi tehdastyössä sokeritehtaalla ja lautatarhan yövahtina. Kahri pääsi 1920-luvun loppupuolella Jyväskylän seminaariin, jossa ryhtyi soittamaan selloa seminaarin orkesterissa. Kahri valmistui opettajaksi 1933 ja suoritti kaksi vuotta myöhemmin erillisen musiikinopettajan pätevyyden. Kahri työskenteli Maija-puolisoineen ensin Hämeenlinnan keskuskansakoululla ja tämän lisäksi musiikinopettajana Hämeenlinnan lyseossa, jossa johti myös koulun orkesteria.

Jalmari Kahri osallistui keväällä 1939 Heikki Klemetin johtaman mieskuoro Finlandian konserttimatkaan Britanniaan, Yhdysvaltoihin, Ranskaan ja Saksaan. Finlandia-kuoron perinneyhdistyksen puheenjohtajana Kahri jatkoi yhdistyksen toiminnan loppuun asti. 99-vuotiaaksi elänyt Kahri oli viimeinen Finlandia-kuoron matkalla mukana ollut ja myös yksi viimeisistä Heikki Klemetin johdolla laulaneista suomalaisista kuorolaisista.

Sekä talvi- että jatkosotien syttyessä Jalmari Kahri lähti rintamalle. Jatkosodan myöhemmässä vaiheessa hänet kuitenkin siirrettiin kotirintamalle henkisen huollon tehtäviin. Sodan jälkeen Kahrit muuttivat Helsinkiin, jossa Jalmarin uusi työpaikka oli Kallion kansakoulun musiikinopettajana. Vuonna 1950 hän aloitti Töölön yhteislyseon musiikinopettajana ja hoiti tätä tehtävää eläkkeelle siirtymiseensä saakka, vuoteen 1975. 

Kahri piti omia konsertteja ja lausuntailtoja, mutta opettajan työ ja kirkkomusiikki muodostuivat hänen pääasiallisiksi elämäntehtävikseen. Vuonna 1951 hän suoritti kanttori-urkurin tutkinnon ja toimi opettajantoimensa ohessa useiden Helsingin seurakuntien kanttori-urkurina. Hän oli myös taitava sovittaja ja sanoittaja ja teki runsaasti kuorosävellyksiä. Hänen tunnetuin sävellyksensä lienee Immi Hellenin runoon sävelletty "Betlehem". Omasta genrestään hän poikkesi eniten tehdessään kuorosovituksen Reino Helismaan "Päivänsäteestä ja menninkäisestä".

Jalmari Kahri liittyi vuonna 1948 Laulu-Miehiin, jossa hänestä tehtiin varajohtaja. Pian hän päätyi useiden muidenkin kuorojen, muun muassa Kilven Kuoron, johtoon.

Työmarkkinajohtaja Tapani Kahri ja arkkitehti Esko Kahri ovat hänen poikiaan.

Lähteet
-------

* Koski, Mikko-Oskari: Soi, laulumme! -Kilven Kuoro 1913-2013, ISBN 978-952-93-3001-0
* Laulu-Mies-lehti 1/2007
* Anja Pankasalo (toim): 1919-1994 Helsingin Koelyseo – Töölön Yhteislyseo- Etu-Töölön yläaste ja lukio 75 vuotta, Helsinki 1994 ISBN 952-90-5512-9
* Tapani Kahri: Viheltääkö pilli? Työmarkkinamiehen muistelmat, Otava 2001.

Aiheesta muualla
----------------

* Jalmari Kahrin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa:

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset Muokkaa Wikidatassa | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Ejgayehu Taye** (s. 10. helmikuuta 2000) on etiopialainen kestävyysjuoksun moninkertainen MM-mitalisti.

Taye saavutti Tampereen alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2018 hopeaa 5 000 metrin juoksussa ajalla 15.30,87. Hän sijoittui samalla matkalla viidenneksi sekä Rabatin Afrikan kisoissa 2019 että vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa. Vuoden 2021 viimeisenä päivänä hän teki Barcelonassa viiden kilometrin maantiejuoksun maailmanennätyksen 14.19.

Taye saavutti Belgradin sisäratojen MM-kilpailuissa 2022 pronssia 3 000 metrillä ajalla 8.42,23. Saman vuoden Eugenen MM-kilpailuissa hän sijoittui 10 000 metrillä kuudenneksi. Hän saavutti Budapestin MM-kilpailuissa 2023 pronssia 10 000 metrillä ajalla 31.28,31 ja sijoittui 5 000 metrillä viidenneksi. Saman vuoden Riian maantiejuoksun MM-kilpailuissa hän sai viidellä kilometrillä pronssia ajalla 14.40.

Taye on voittanut Timanttiliigassa 5 000 metrin kilpailun Eugenessa 2022.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

### Ulkoradat

| *Matka* | *Aika* | *Paikka* | *Päivä* |
| --- | --- | --- | --- |
| **3 000 m** | 8.19,52 **NR** | Pariisi | 28. elokuuta 2021 |
| **5 000 m** | 14.12,98 | Eugene | 27. toukokuuta 2022 |
| **10 000 m** | 29.57,45 | Nerja | 23. kesäkuuta 2023 |
| **5 km** | 14.19 **ME** | Barcelona | 31. joulukuuta 2021 |

### Sisäradat

| *Matka* | *Aika* | *Paikka* | *Päivä* |
| --- | --- | --- | --- |
| **3 000 m** | 8.26,77 | Liévin | 17. helmikuuta 2022 |
|

**ME** = maailmanennätys
**NR** = kansallinen (siis Etiopian) ennätys

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Ejgayehu Taye Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5 6  Ejgayehu Taye Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).  (englanniksi)
**Arvid Konstantin Wikström** (15. toukokuuta 1886 Helsinki – 27. toukokuuta 1937 Helsinki) oli suomalainen diplomi-insinööri ja Suomen Kaapelitehdas Oy:n perustaja ja toimitusjohtaja.

Wikströmin vanhemmat olivat teurastaja, liikemies ja lihakauppias Amandus Konstantin Wikström ja Sofia Wilhelmina Moberg. Hän kävi Läroverket för gossar och flickor i Helsingfors-oppikoulua mutta joutui jättämään taloudellisista syistä koulun kesken ja siirtyi vuonna 1904 kahdeksannelta luokalta suoraan Polyteknilliseen opistoon. Wikström suoritti insinööritutkinnon Polyteknillisen opiston koneenrakennuksen osastolla 1908. Hän teki opintomatkoja Englantiin 1910 sekä Saksaan 1911 ja 1926.

Wikström oli Valtionrautateiden konepajainsinöörinä 1908–1909 ja Porin Puuvillatehtaassa insinöörinä 1909–1910. Hän oli Englannissa Togo Spinning Co Ltd:n kehruumestarina 1910 ja palattuaan Suomeen hän oli uudelleen Vaasan Puuvillatehdas Oy:n insinöörinä 1910–1911. Wikström kiinnostui sähkökaapelien valmistamisesta, ja elokuussa 1911 hän matkusti Saksaan tutustumaan sikäläiseen kaapeliteollisuuteen. Palattuaan Suomeen keväällä 1912 hän *Suomen Punomotehdas Oy*:n. Uuden yritykset koneet ja raaka-aineet hankittiin Saksasta, ja kaapelien valmistus alkoi 1913. Aluksi tehdas valmisti kumi- ja tekstiilipäällysteistä tinattua kuparilankaa ja kuparikaapeleita.

Tehdas joutui vaikeuksiin, kun ensimmäisen maailmansodan puhkeaminen vaikeutti kuparin ja tekstiiliraaka-aineen hankintaa. Suomen Punomotehdas Oy myytiin sen vuoksi vuonna 1916 yhtiön suurimmalle asiakkaalle sähkökoneita valmistaneelle Ab Gottfrid Strömberg Oy:lle ja siitä tuli yksi uuden omistajan osastoista. Vuonna 1917 siitä muodostettiin erillinen yritys nimellä Suomen Kaapelitehdas Oy. Wikström jatkoi edelleen yrityksen toimitusjohtajana. 1920-luvun alussa Suomen Gummitehdas Oy osti Strömbergiltä ja Suomen Teollisuuskonttorilta Kaapelitehtaan osake-enemmistön.

Suomen Kaapelitehdas alkoi rakentaa vuonna 1919 uutta kuusikerroksista tehdasrakennusta Helsingin Punavuoreen, ja tehdasta laajennettiin sitten useassa vaiheessa niin että se vuonna 1938 käsitti jo kokonaisen korttelin. Tullisuojan ansiosta Suomen Kaapelitehdas pärjäsi kilpailussa ulkomaisten kaapelitoimittajien kanssa ja saattoi myös kehittää tuotteitaan. Vuonna 1928 Suomen Kaapelitehdas alkoi valmistaa lyijypäällysteisiä puhelin- ja merikaapeleita, joista tuli yhtiön erikoisosaamisen kohde. Suomen Kaapelitehtaalla oli 1930-luvun lopulla hallussaan 80 prosenttia Suomen kaapelimarkkinoista.

Wikströmillä oli kesäpaikka Hevonpäässä Kirkkonummen Upinniemessä ja hän harjoitti pienimuotoista puutarhaviljelyä 1930-luvulla omistamassaan Huopalahden kuntaan kuuluneessa Pikku Kuusisaaressa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Biografiasampo : Arvid Wikström
2. ↑  Johtaja Arvid Wikström kuollut, Helsingin Sanomat, 28.05.1937, nro 140, s. 9, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |
**Vanhankaupunginselkä** (ruots. *Gammelstadsfjärden*) on Helsingin kantakaupungin itäpuolella sijaitseva merenlahti, jota ympäröivät Hermannin, Toukolan (Arabianrannan alue), Viikin, Herttoniemen ja Kulosaaren kaupunginosat. Lahden pohjoisosaan laskee Vantaanjoki, jonka suulle Vanhankaupunginkosken kupeeseen, nykyisen Vanhankaupungin alueelle Helsinki alun perin vuonna 1550 perustettiin.

Vanhankaupunginselän pohjoisosasta 316 hehtaarin kokoinen alue kuuluu EU:n Natura 2000 -luonnonsuojeluohjelmaan. Tästä 254 hehtaaria on luonnonsuojelualuetta. Luonnonsuojelualueen läheisyydessä sijaitsee myös tärkeitä Helsingin kaupungin ulkoilu- ja liikuntakohteita sekä Viikin Arboretum.

Nimitys
-------

Lahdesta käytettiin 1600-luvulla nimeä *Helsingfors fjärden* (Helsingin selkä). Nimi *Gammelstadsfjärden* tuli käyttöön 1700-luvulla, joskin ajoittain käytettiin myös nimeä *Gumtäkts fjärden* (Kumpulan selkä). Suomalainen nimi Vanhankaupunginselkä tuli käyttöön 1800-luvun lopulla ja virallistettiin vuonna 1909. Lahden pohjoisosasta on käytetty myös nimeä Latokartanonlahti (ruots. *Ladugårdsviken*).

Linnut ja kalat
---------------

Alueella on havaittu kaikkiaan 285 lintulajia, joista 114 on pesinyt alueella viimeisten kymmenen vuoden aikana*milloin?*. Pesivien parien määrä on lähes 2 500.

Lahdella esiintyy sekä makean veden kalalajeja että merilajeja. Lahden pohjukkaan laskeva Vantaanjoki on monille kalalajeille tärkeä kutupaikka, ja muun muassa lohi, taimen ja siika pyrkivät koskea pitkin ylävirtaan kutupaikoille. Kalastetettavia saalislajeja ovat erityisesti hauki ja kuha.

  

Vantaanjoen suistoalue Vanhankaupunginselällä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Vanhankaupunginlahti Ympäristöministeriö. Viitattu 14.7.2012.
2. ↑  *Helsingin kadunnimet, Helsingin kaupungin julkaisuja n:o 24*, s. 146. Helsingin kaupungin nimistötoimikunta, 1970.
3. ↑  Helsingin kadunnimet, s. 176–177.
4. 1 2  Ympäristö ja luonto *Uutta Helsinkiä*.  8.9.2017. Helsingin kaupunki. Viitattu 7.7.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Vanhankaupunginselkä** Wikimedia Commonsissa

* Viikin luonto -sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
* Ympäristöministeriön Vanhankaupunginlahti-sivu
* Helsingin kaupungin ympäristökeskuksen sivu Vanhankaupunginlahden ja Laajalahden kosteikoista (Arkistoitu – Internet Archive)
* Tietoa Vanhankaupunginlahdesta Viikin kampuksen sivuilla

Kirjallisuutta
--------------

* Lehtonen, Leo: *Lintuparatiisi pääkaupungin liepeillä: Vanhankaupunginlahti ja sen linnusto*. Porvoo: WSOY, 1945.
* Lehtonen, Leo: *Helsingin lintuparatiisi: Vanhankaupunginlahti-Viikki*. Porvoo: [omakustanne], 1998. ISBN 952-91-0326-3.
* Mikkola-Roos, Markku & Yrjölä, Rauno (toim.): *Viikki: Helsingin Vanhankaupunginlahden historiaa ja luontoa*. Helsinki: Tammi, 2000. ISBN 951-31-1714-6.
**Net Yaroze** (1997) on Sony Computer Entertainmentin kehittämä PlayStationin erikoisversio, jolla voi ohjelmoida PlayStation-pelejä. Sen tekee erikoiseksi se, että siinä ei ole aluekoodirajoituksia ja siinä on sisäänrakennettu ohjelmointikieli. Yhdysvalloissa se maksoi n. 750 dollaria. Vaikka Net Yarozessa ei ollut aluekoodirajoituksia, niin siitä oli kolme eri versiota, Japani (DTL-H3000), Pohjois-Amerikka (DTL-H3001) ja Euroopan ja Australian (DTL-H3002). DTL-H3002 käynnistyy PAL-tilassa, kun muut käynnistyvät NTSC-tilassa.

Euroopan Net Yaroze -paketti sisältää:

* Net Yaroze PlayStation -konsoli (mattamusta)
* 2 kpl Playstation DualShock -ohjainta (mattamusta)
* Virtajohto
* AV-kaapeli
* Eurooppa-AV-adapteri
* Net Yaroze Boot Disc (väriltään vihertävä)
* Net Yaroze -ohjelmapäivityslevy, jolle haetaan netistä uusimmat ohjelmapäivitykset
* Käyttökortti (muistuttaa muistikorttia, tarvitaan käynnistykseen)
* Kaapeli, jolla Net Yaroze yhdistetään tietokoneeseen
* 1 "Start Up Guide", ohjekirja
* 1 "Library Reference", ohjekirja
* 1 "User Guide", ohjekirja

Muuta
-----

*Official Playstation Magazine* -lehden mukana tulleilla demolevyillä on Net Yarozella tehtyjä pelejä, 1990-luvun lopulta vuoteen 2004 asti.

Muutamia tunnetuimpia pelejä
----------------------------

* Between The Eyes
* Blitter Boy (Chris Chadwick)
* Bouncer 2
* Clone
* Dog Tale
* Gravitation
* Haunted Maze
* Hover Car Racing
* The Incredible Coneman
* Mah Jongg (Gerhard Rittenhofer)
* Psychon
* Pushy 2
* Rocks'n'Gems (Gerhard Rittenhofer)
* Terra Incognita
* Total Soccer

Lähteet
-------

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Net Yaroze
Uusi oopperatalo Bjørvikassa Oslon satama-alueella.
**Den Norske Opera & Ballet** on Norjan kansallisooppera ja baletti. Se on perustettu 1957.

Talossa on henkilökuntaa 600. Orkesterin suuruus on 100, kuorossa on 60 jäsentä, samoin baletissa.

Ooppera toimii osakeyhtiömuotoisena. Norjan valtion osuus on 90 prosenttia, Norjan oopperasäätiön 10 prosenttia. Ensimmäinen balettiesitys oli 1958 Hamarissa, ja 1959 ensimmäinen oopperaesitys Folkteatterissa. Oopperan ensimmäinen intendentti oli 1958–1960 tunnettu sopraano Kirsten Flagstad.

Rakennus
--------

*Pääartikkeli: Oslon oopperatalo*
Storting päätti Norjan oopperan uudesta rakennuksesta 15. kesäkuuta 1999. Suunnittelu aloitettiin kilpailulla vuonna 2000, ja uusi toimitalo "Operaen" valmistui keväällä 2008. Oopperanjohtaja Björn Simensen taisteli rakennuksen saamisen puolesta 20 vuotta. Rakennuksen on suunnitellut kilpailun voittanut arkkitehtitoimisto Snøhetta. Talo sijaitsee Oslon keskustassa päärautatieaseman lähellä. Sen suunnitteluun on saatu vaikutteita Alvar Aallon modernismista.

Lähteet
-------

* Hannu-Ilari Lampila: Oslon uusi oopperatalo on demokraattinen monumentti. Helsingin Sanomat 12.4.2008 s. C1

### Viitteet

1. ↑  Operaen (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Operaen
Eläintenhoitaja ruokkii siiliä Villieläinsairaalassa.
**Korkeasaaren Villieläinsairaala** eli **Villieläinsairaala** on Suomen suurin luonnonvaraisten eläinten hoitola, jota ylläpitää Korkeasaaren eläintarha. Villieläinsairaalassa hoidetaan loukkaantuneita tai orvoksi jääneitä suomalaisia villieläimiä. Tavoitteena on palauttaa eläin kuntoutuneena takaisin luontoon.

Villieläinsairaala sijaitsee Korkeasaaren vieressä sijaitsevassa Palosaaressa. Villieläinsairaala ei ole avoinna yleisölle, mutta potilaita otetaan vastaan eläintarhan portilla ja kuka tahansa voi tuoda niitä hoitoon.

Villieläinsairaalaan tuodaan vuosittain hoitoon yli tuhat loukkaantunutta luonnonvaraista eläintä. Noin kolmasosa hoitoon tulevista eläimistä on siilejä ja oravia, puolet kaikista lintuja. Potilaista noin 40% kuntoutuu ja voidaan palauttaa luontoon. Potilaat jäävät asumaan eläintarhaan vain poikkeustapauksissa. Villieläinsairaalassa ei hoideta vieraslajeja.

Vuonna 2017 Villieläinsairaala sai Suomen eläinsuojeluyhdistyksen Vuoden Eläinsuojeluteko -palkinnon.

Korkeasaaren eläintarha rahoittaa Villieläinsairaalan toiminnan suurimmaksi osaksi omista tuloistaan, mutta Villieläinsairaala saa myös tukea ympäristöministeriöltä ja yksityisiltä lahjoittajilta.

Mediassa erityistä huomiota herättäneitä potilaita
--------------------------------------------------

Vuoden 2019 kesällä Villieläinsairaalaan tuotiin hoitoon saimaannorppa. Sitä ei voitu palauttaa hoidon jälkeen luontoon tautiriskin takia, mutta se sai viranomaisilta luvan jäädä eläintarhaan. Norppa kerkesi kuitenkin kuolla suolitukokseen, ennen kuin sille saatiin rakennettua oma allas.

Tammikuussa 2022 Villieläinsairaalaan tuotiin Helsingistä kiinni otettu nuori peura, jota epäiltiin mediassa poroksi. DNA-testi vahvisti kuitenkin että kyseessä on metsäpeura. Eläin oli pahasti nälkiintynyt ja jäi hoitoon Villieläinsairaalaan. Se palautettiin kuntoutuneena Seitsemisen kansallispuistoon seuraavana syksynä. 

Villieläinsairaalan toimintaa on seurattu myös Nelosen Korkeasaari-nimisessä TV-sarjassa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Korkeasaaren Villieläinsairaala *Korkeasaari*. Viitattu 2.3.2020. (englanniksi)
2. ↑  Korkeasaari saa uuden eläinhoitolan  4.1.2012. Yle. Viitattu 16.7.2012.
3. 1 2  SEY jakoi Vuoden Eläinsuojeluteko 2017 -palkinnon Korkeasaaren Villieläinsairaalalle *SEY Suomen eläinsuojelu*.  3.10.2017. Viitattu 18.1.2023.
4. ↑  Tällaista on elämä Korkeasaaren villieläinsairaalassa – yli kolmannes eläinpotilaista saadaan hoidettua kuntoon *mtvuutiset.fi*.  1.4.2018. Viitattu 18.1.2023.
5. ↑  Tue Suomen luonnonvaraisia eläimiä! *Korkeasaari*. Viitattu 25.9.2023.
6. ↑  Suru-uutinen Korkeasaaresta: Saimaannorppa Topias on kuollut *Yle Uutiset*.  17.2.2020. Viitattu 25.12.2021.
7. ↑  Helsingin poro voi sittenkin olla peura – eläin voi jo paremmin *www.iltalehti.fi*. Viitattu 4.2.2022.
8. ↑  Pääkaupunkiseudulla talvella harhaillut nuori metsäpeura on palautettu takaisin luontoon kansallispuistossa *Yle Uutiset*.  27.7.2022. Viitattu 18.1.2023.
9. ↑  Syksyn valloittavin uutuussarja Korkeasaari starttaa Nelosella ja Ruudussa 7. marraskuuta *Nelonen.fi*.  1.11.2022. Viitattu 3.9.2023.
Mircea Snegur ja Manfred Wörner moldovalaisessa postimerkissä.
**Mircea Ion Snegur** (14. tammikuuta 1940 Trifăneşti, Romania, nyk. Moldova – 13. syyskuuta 2023) oli Moldovan ensimmäinen presidentti 1990–1996. Hän toimi pitkään neuvostotasavallan johdossa.

Hän opiskeli Kišinjovin maatalousinstituutissa, josta valmistui 1961, ja siitä saakka vuoteen 1968 hän työskenteli kollektiivitilan johdossa Floreștin alueella. Hän oli kommunistisen puolueen jäsen vuodesta 1964, hänestä tuli 1971 maatalousministeri, 1985 Moldavian puolueen keskuskomitean sihteeri ja 1989 korkeimman neuvoston presidiumin puhemies ja vuodesta 1990 itsenäisen Moldovan presidentti. Hänet valittiin 1991 ensimmäisissä vapaissa vaaleissa. 

Transnistria ja etelän ortodoksit ja gagauzit pyrkivät eroon Moldovasta. Ensimmäiset monipuoluevaalit järjestettiin 1994, joissa menestyivät Moldovan itsenäisyyttä kannattavat puolueet.

Snegur pyrki uudelle kaudelle 1996 *Partidul Renașterii și Concilierii din Moldovan* ehdokkaana, ja sai ensimmäisellä kierroksella ennemmän ääniä kuin kilpailijansa Petru Lucinschi, mutta hävisi toiselle kierroksella 1. joulukuuta 45,98 % – 54,02 %.

Lähteet
-------

1. ↑  A murit primul președinte al Republicii Moldova, Mircea Snegur *TVR Moldova*.  14.9.2023. Viitattu 14.9.2023.
2. ↑  Biography of President of the Republic of Moldova Mircea Snegur Presidency of the Republic of Moldova. Viitattu 24.1.2015.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |

 |
**Arnie David Giralt Rivero** (s. 26. elokuuta 1984 Villa Clara, Kuuba) on kuubalainen kolmiloikkaaja.

Giralt voitti 2001 Debrecenin alle 18-vuotiaiden MM-kisoissa kolmiloikassa hopeaa tuloksella 16,33 m. Seuraavana vuonna hän voitti kultaa Kingstonin nuorten MM-kisoissa tuloksella 16,68 m. Pariisin MM-kisoissa 2003 hän sijoittui neljänneksi tuloksella 17,23 m. Vuonna 2004 Giralt voitti kultaa Ibero-Amerikan-mestaruuskisoissa, mutta karsiutui Ateenan olympialaisissa. Helsingin MM-kisoissa hän loikki kahdeksanneksi. Kaksi vuotta myöhemmin hän oli Osakan MM-kisoissa seitsemäs. Giralt voitti Valencian sisäratojen MM-kisoissa 2008 MM-hopeaa tuloksella 17,47 m. Pekingin olympialaisissa hän sijoittui neljänneksi tuloksella 17,52 m. Vuonna 2009 hän oli viides Berliinin MM-kilpailuissa ja voitti IAAF:n yleisurheilufinaalin tuloksella 17,45. Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa 2010 hän sai pronssia tuloksella 17,36. Daegun MM-kilpailuissa 2011 ja Istanbulin sisäratojen MM-kilpailuissa 2012 hän karsiutui.

Giraltin valmentaja toimii hänen isänsä David Giralt, joka oli ensimmäinen pituushypyssä yli kahdeksan metriä hypännyt kuubalainen.

Ennätykset
----------

### Ulkoradat

* Pituushyppy: 770 (2002)
* Kolmiloikka: 17,62 (2009)

### Sisäradat

* Kolmiloikka: 17,47 (2008)

Lähteet
-------

* Arnie David Giralt Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  Focus on Athletes - David GIRALT Rivero *iaaf.org*.  1.7.2008. IAAF. Viitattu 20.7.2009. (englanniksi)
2. ↑  Triple Jump - M Final *iaaf.org*.  14.3.2010. Viitattu 16.3.2010. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Frank Arnesen** (s. 30. syyskuuta 1956 Kööpenhamina) on entinen tanskalainen entinen jalkapalloilija, joka toimii nykyisin Hamburger SV:n urheilutoimenjohtajana.

Ura pelaajana
-------------

Pelaajana Arnesen edusti uransa huipulla hollantilaisia seuroja Ajax Amsterdam ja PSV Eindhoven ja voitti jälkimmäisen riveissä vuoden 1988 Euroopan cupin.

Arnesen oli Tanskan 1980-luvun maineikkaan maajoukkueen tärkeimpiä pelintekijöitä. Hän edusti maataan 52 kertaa ja teki maaotteluissa 14 maalia. Hän pelasi vuoden 1984 EM-kisoissa ja vuoden 1986 MM-kisoissa.

Pelaajauran jälkeen
-------------------

Pelaajauransa jälkeen Arnesen toimi Bobby Robsonin apulaisvalmentajan PSV Eindhovenissa 1991–1993 ja siirtyi 1994 seuran general manageriksi. Hän toimi tehtävässä kymmenen vuoden ajan ja hankki joukkueeseen sellaisia lahjakkuuksia kuin Ronaldon, Jaap Stamin, Ruud van Nistelrooyn ja Arjen Robbenin. Toukokuussa 2004 Arnesen jätti PSV:n ja siirtyi Tottenhamin manageriksi. Arnesen vastasi seuran pelaajahankinnoista ja lahjakkuuksien etsimisestä, kun päävalmentaja Jacques Santini keskittyi peluuttamiseen ja harjoituksien vetämiseen. Toukokuussa 2005 Tottenham hyllytti Arnesenin, kun tämä kävi neuvotteluja mahdollisesta siirtymisestä Chelseaan. Lopulta tanskalainen siirtyi pitkien neuvottelujen jälkeen Spursista Chelseaan kesäkuussa 2005. Uudessa seurassa hän vastasi scouttaamisesta ja oli hankkimassa seuraan muun muassa Salomon Kaloun, Florent Maloudan ja John Obi Mikelin. 

Marraskuussa 2010 Arnesen kertoi jättävänsä Chelsean kauden jälkeen.  Helmikuussa 2011 hän kertoi jatkavansa uraansa Bundesliigaseura Hamburger SV:n urheilutoimenjohtajana.  Lokakuussa 2011 Arnesenista tuli seuran päävalmentaja Michael Oenningin potkujen jälkeen. Arnesenin ohella valmennustehtävistä vastaa Rodolfo Cardoso, jolta puuttuu vaadittava lisenssi ja tanskalainen on näin ollen seuran virallinen päävalmentaja.  Arnesenin valmennusurakka jäi lopulta yhteen otteluun, jossa HSV voitti SC Freiburgin. 17. lokakuuta Arnesen väistyi valmentajan paikalta, kun seuran pitkään hamuamam Thorsten Fink otti tehtävän vastaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Frank Arnesen biogs.com. Viitattu 29.8.2008. (englanniksi)
2. ↑  ARNESEN RESIGNS
3. ↑  Frank Arnesen wird Sportchef des HSV (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑  Arnesen trainiert - bis Fink da ist
5. ↑  "Ich bin mehr der Typ Klopp"


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Michael Oenning** | **Hamburger SV:n päävalmentaja**10/2011 | Seuraaja:**Thorsten Fink** |

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
**Ioánnis Sarmás** (kreik. Ιωάννης Σαρμάς, s. 21. maaliskuuta 1957 Kos) on kreikkalainen juristi ja tuomari, joka toimi virkaatekevänä Kreikan pääministerinä 25. toukokuuta – 26. kesäkuuta 2023.

Elämä ja ura
------------

Sarmás valmistui Ateenan yliopiston oikeustieteellisestä tiedekunnasta vuonna 1979. Tämän jälkeen hän opiskeli Pariisissa Université Paris-Panthéon-Assasissa vuosina 1980–1985 ja väitteli sieltä tohtoriksi. Asepalveluksensa hän suoritti Kreikan ilmavoimissa vuosina 1984–1986 saaden reservinupseerin koulutuksen.

Sarmás toimi vuosina 1987–1993 tuomarina Kreikan hallinto-oikeudessa (*Symvoúlio tis Epikrateías*). Vuodesta 1993 hän toimi Kreikan tilintarkastustuomioistuimessa (*Elegktikó Synédrio*), ensin tuomarina ja sitten sen puheenjohtajana vuodesta 2019. Hän on toiminut tuomarina myös Euroopan tilintarkastustuomioistuimessa vuosina 2002–2013. Sarmás on opettanut oikeustiedettä ja julkaissut alalta tieteellisiä tutkimuksia.

Sarmásista tuli virkaatekevä pääministeri vuoden 2023 toukokuun ja kesäkuun parlamenttivaalien väliseksi ajaksi edellisen pääministerin Kyriákos Mitsotákisin Uusi demokratia -puolueen menetettyä ehdottoman enemmistön parlamentissa. Pääministerin tehtävä siirtyi Sarmásilta takaisin Mitsotákisille 26. kesäkuuta 2023.

Lähteet
-------

1. ↑  Σαρμάς Ιωάννης *www.blod.gr*. Viitattu 27.9.2023.
2. 1 2 3 4  Ο Γιάννης Σαρμάς ανέλαβε υπηρεσιακός πρωθυπουργός *Η Καθημερινή*.  24.5.2023. Viitattu 25.5.2023.
3. 1 2 3  Ιωάννης Σαρμάς: Διορατικός, ευρωπαϊστής, μεταρρυθμιστής *Η Καθημερινή*.  25.5.2023. Viitattu 25.5.2023.
4. ↑  Εκλογές 2023: Παρέδωσε τη διερευνητική εντολή ο Μητσοτάκης *Η Καθημερινή*.  22.5.2023. Viitattu 22.5.2023.
5. ↑  Ορκίστηκε πρωθυπουργός ο Κυριάκος Μητσοτάκης *Η Καθημερινή*.  26.6.2023. Viitattu 26.6.2023.

Kreikan kolmannen tasavallan (1974–) pääministerit
Konstantínos Karamanlís (1974–1980) ·
Geórgios Rállis (1980–1981) ·
Andréas Papandréou (1981–1989) ·
Tzannís Tzannetákis (1989) ·
Ioánnis Grívas (1989) ·
Xenofón Zolótas (1989–1990) ·
Konstantínos Mitsotákis (1990–1993) ·
Andréas Papandréou (1993–1996) ·
Konstantínos Simítis (1996–2004) ·
Kóstas Karamanlís (2004–2009) ·
Geórgios Andréas Papandréou (2009–2011) ·
Loukás Papadímos (2011–2012) ·
Panagiótis Pikramménos (2012) ·
Antónis Samarás (2012–2015) ·
Aléxis Tsípras (2015) ·
Vasilikí Thánou (2015) ·
Aléxis Tsípras (2015–2019) ·
Kyriákos Mitsotákis (2019–2023) ·
Ioánnis Sarmás (2023) ·
Kyriákos Mitsotákis (2023–) ·


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
	+ 2

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Kreikka

 |

 |
**Hlas – sociálna demokracia** tai **HLAS–SD** (*suom. Ääni – Sosiaalidemokratia*) on slovakialainen sosiaalidemokraattinen puolue. Sen puheenjohtajana toimii Slovakian entinen pääministeri Peter Pellegrini. Puolue irtaantui Smer–SD:stä vuonna 2020.

Historia
--------

Peter Pellegrinin ja Robert Ficon johtama Smer–SD sai odotettua paremman tuloksen Slovakian vuoden 2020 parlamenttivaaleissa. Pellergini, joka oli korvannut toimittaja Ján Kuciakin murhan ryvettämän Ficon maan pääministerinä vuonna 2018, kehotti julkisesti Ficoa jättämään tehtävänsä puolueen puheenjohtajana. Kun tämä kieltäytyi, Pellegrini ilmoitti yhdessä kymmenen muun Smerin parlamentaarikon kanssa eroavansa puolueesta ja perustavansa sen tilalle uuden.

Puolue rekisteröitiin Hlas–SD-nimellä syyskuussa 2020 ja Pellegrini valittiin sen puheenjohtajaksi saman vuoden marraskuussa. Gallupeissa Hlas sai perustamisensa jälkeen vajaan 20 prosentin kannatuksen.

Lähteet
-------

1. ↑  MEPs: Slovakia *europarl.europa.eu*. Euroopan parlamentti. Viitattu 14.9.2019. (englanniksi)
2. 1 2  Slovenský expremiér Pellegrini je v čele nové strany Hlas-sociální demokracie *Aktuálně.cz*.  28.11.2020. Viitattu 13.5.2023. (tšekiksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Slovakia Slovakian puolueet |
| --- |
|  |
| Kansallinen neuvosto | 

|  |  |
| --- | --- |
| Hallitus ja tukipuolueet | 
* Tavalliset ihmiset (43)
* Me olemme perhe (17)
* Vapaus ja solidaarisuus (11)
* Kristillinen liitto (5)
* Ihmisten vuoksi (4)
* NOVA (2)
* OKS (2)
* Zmena zdola, DÚ (1)

 |
|  |
| Oppositio | 
* Smer-SD (26)
* HLAS-SD (11)
* L'SNS (8)
* REP (5)
* ŽIVOT–NS  (4)
* PS (1)
* SPOLU-OD (1)

 |

 |

 |
Kaivokatua lännestä päin Sokoksen katolta kuvattuna. Taustalla näkyvien kerrostalojen välistä alkaa Kaisaniemenkatu.
**Kaivokatu** (ruots. *Brunnsgatan*) on lyhyt itä–länsi-suuntainen katu Helsingin ydinkeskustassa Kluuvin kaupunginosassa. Se päättyy lännessä Mannerheimintiehen ja idässä Mikonkatuun, jonka jälkeen se jatkuu Kaisaniemenkatuna. Kadun varrella sijaitsevat Helsingin päärautatieasema ja Rautatientori sekä useita muita huomattavia rakennuksia, kuten Ateneumin taidemuseo ja Makkaratalo. 

Kaivokadun nimi johtuu *Globrunnet*-nimisestä kaivosta, joka 1800-luvulla sijaitsi tämän kadun ja silloisen Haka­salmen­kadun, nykyisen Keskus­kadun risteyksessä.

Kaivokatu on yksi Helsingin ydinkeskustan vilkkaimmin liikennöidyistä kaduista, sillä se yhdistää toisiinsa kaksi kantakaupungin sisääntuloväylää, Kaisaniemenkadun (joka on Hämeentien ja Siltasaarenkadun jatke) ja Mannerheimintien. Katua pitkin liikennöivät useat linja-autolinjat sekä  raitiolinjat 3, 5, 6, 7 ja 9. Asematunneli johtaa Kaivokadun ali rautatieasemalta Makkaratalon maanalaiseen kerrokseen, ja siihen liittyy myös Rautatientorin metroasema. 

Kaivokatu vuonna 1907. Etualalla näkyvät rakennukset purettiin 1920-luvulla, sen jälkeen, kun uusi asemarakennus oli valmistunut ja vanha purettu. Katua levennettiin huomattavasti. 
Helsingin kaupunki on suunnitellut Kaivokadusta joukkoliikennekatua. Keskustan poikittainen autoliikenne voisi keskittyä tuolloin Etelä- ja Pohjoisesplanadille. Syyskuussa 2023 Helsingin kaupunkiympäristö­lautakunta päätti yksityisautoilun lopettamisesta Kaivokadulla osana ydinkeskustan liikennejärjestelmä­suunnitelman tavoitteita ja periaatteita.

Lähteet
-------

1. ↑  *Helsingin kadunnimet*, s. 105. Helsingin kaupunki, 1970.
2. ↑  Rautatientori ja Asema-aukio: Kaupunkirakenne- ja ympäristöhistoriaselvitys (PDF) (s. 48, 53)  2020. Helsingin kaupunkiympäristö. Viitattu 23.3.2023.
3. ↑  Palkoaho, Milla: Helsinki ehdottaa uutta joukko­liikenne­katua ydin­keskustaan *Helsingin Sanomat*.  25.8.2023. Viitattu 29.8.2023.
4. ↑  Sinkko-Westerholm, Pipsa: Kaupunki päätti: Kaivo­katu suljetaan yksityis­autoilta *Helsingin Sanomat*.  19.9.2023. Viitattu 25.9.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kaivokatu** Wikimedia Commonsissa
Mulgimaan lippu.
Mulgin murteen puhuma-alue Etelä-Virossa.
**Mulgimaa** on Etelä-Virossa sijaitseva kulttuurillinen ja historiallinen alue. Mulgimaahan kuuluu viisi entistä seurakuntaa, jotka ovat Tarvastu, Paistu, Halliste, Karski ja Helme. Niitä kuvaavat Mulgimaan lipun viisi solmua. Lippu on otettu käyttöön vuonna 2013. Lipun juhlapäivä on 12. lokakuuta.

Mulgimaalla puhutaan mulgin murretta, joka on eteläviron kielen tai murteen alahaara. Etelävirolla on noin 100 000 puhujaa, Mulgin murteella noin 10 000.

Mulgimaalla sijaitseva Abja-Paluojan kylä valittiin vuodeksi 2021 suomalais-ugrilaiseksi kulttuuripääkaupungiksi.

Katso myös
----------

* Võrumaa
* Setomaa

Lähteet
-------

* History of Mulgimaa *Mulgimaa.ee*. Viitattu 28.2.2019 (englanniksi).

### Viitteet

1. 1 2  Ajalugu - Mulgimaa - Mulgimaa *www.mulgimaa.ee*. Viitattu 12.10.2021. (viroksi)
2. ↑  Mulgimaa lipu päeva tähistamisest Mulgimaal - Uudised ja teated - Mulgi vald *mulgivald.ee*. Viitattu 28.9.2023.
3. ↑  Etelävirolaiset Sukukansojen ystävät ry. Viitattu 28.2.2019.
4. 1 2 3  Palokangas, Aleksi: Vuoden 2021 suomalais-ugrilaiseksi kulttuuripääkaupungiksi valittiin Viron Mulgimaalla sijaitseva Abja-Paluoja  8.3.2021. Sukukansojen ystävät ry. Viitattu 12.10.2021.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* VIAF

 |

 |
**Kaarle (Kalle) Hyttinen** (sukunimi aikaisemmin **Hydén** (12. toukokuuta 1852 Liperi – 3. toukokuuta 1940 Rääkkylä) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja kirjailija. Hän käytti nimimerkkiä *Itikka*.

Hyttisen vanhemmat olivat maanviljelijä Josias Hyden ja Anna Regina Koistinen. Hän valmistui kansakoulunopettajaksi Sortavalan seminaarista 1891. 

Hyttinen oli opettajana kaikkiaan 45 vuotta Viipurin kansakouluissa ja viime vuosina sijaisopettajana lyseossa ja yhteiskoulussa. "Karjalan satusetänä" tunnettu Hyttinen julkaisi kolme satukokoelmaa ja lisäksi hän kirjoitti satuja sanoma- ja aikakauslehtiin sekä esiintyi radiossa ja eri tilaisuuksissa.

Teoksia
-------

* *Sirkan satuja*, kirjoittanut Itikka. Omakustanne 1881
* *Kummin kertomuksia*, kolmella puupiirroksella, kirjoittanut Itikka. Omakustanne 1883
* *Lillukoita : kuvauksia ja kertomuksia kansalle*, kirjoittanut Itikka. Lagerspetz, Viipuri 1891

Lähteet
-------

1. 1 2  Pohjoissavolaisen kaunokirjallisuuden bibliografia - Kaarle Hyttinen (Web Archive)
2. ↑  Suomen kirjailijat tietokanta (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Pohjoiskarjalaisten nykykirjailijoiden matrikkeli -Itikka (Web Archive)
4. ↑  Olipa kerran... Seura, 27.10.1937, nro 43, s. 16, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset Muokkaa Wikidatassa | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Chicagon pojat** olivat Chilessä Augusto Pinochetin hallinnossa työskennelleitä chileläisiä taloustieteilijöitä, jotka saivat koulutuksensa Chicagon yliopistossa Milton Friedmanin ja Arnold Harbergerin alaisuudessa tai sen tehokkaassa vesassa Chilen paavillisen yliopiston taloustieteen laitoksella. Sieltä he palasivat Chileen ja työskentelivät talouspoliittisissa tehtävissä, kuten valtiovarainministereinä tai talouspoliittisina neuvonantajina. 

Koulutus Chicagossa oli tulosta Yhdysvaltain valtionhallinnon "Chile-projektista" joka organisoitiin 1940-luvulla, jota rahoitti Fordin säätiö ja jonka tarkoituksena oli vaikuttaa chileläiseen talousajatteluun.

"Chicagon pojat" pääsivätkin kirjoittamaan 189-sivuista "Taloudellisen kehityksen ohjelmaa" ("Tiiliskiveä"), joka esiteltiin 1969 Jorge Alessandrin presidentinvaalikampanjassa. Sosialisti Salvador Allende kuitenkin voitti vaalit 36,2 prosentilla äänistä oikeiston äänienemmistön jakautuessa ja hallitsi 1970-73.

Allenden kauden lopulla talous joutui vakaviin ongelmiin: inflaatio oli 605 % vuodessa, julkinen vaje oli peräti 25 % kansantuotteesta, suurin osa julkisista menoista rahoitettiin velalla, ja Chile alkoi velkaantua nopeasti. Maataloustuotanto putosi kolmanneksen, ruokaa säännösteltiin. Myös teollisuuden, kalastuksen ja kuparikaivosten tuotanto sekä kansantuote kutistuivat 1971-1973. Allenden kaudella valuutan arvo putosi kolmasosaan ja vaihtotaseeseen tuli pian satojenmiljoonien nykydollarien vaje. Hinnat ja palkat oli säännelty.

Tiedotusvälineistä 70 % otettiin valtion haltuun. Allenden hallinto myös rikkoi perustuslakia toistuvasti. Pinochet väitti Allenden muuttavan Chileä diktatuuriksi ja kaappasi vallan Chilen vuoden 1973 sotilasvallankaappauksessa. Hän otti sittemmin "Tiiliskiven" osaksi ohjelmaansa.

Jo vuonna 1974 budjettivaje supistettiin 30 prosentista 2 prosenttiin BKT:stä. Vienti kymmenkertaistui 1974-2000 ja kuparin osuus putosi 76 prosentista 38 prosenttiin. Harmaa talous on pudonnut poikkeuksellisen vähäiseksi (19,8 %).

Kun vuonna 1975 inflaatio oli yhä korkea ja maailman taantuma sai aikaan laman Chilessä, kenraali Pinochet nimitti monia "Chicagon poikia" keskeisiin asemiin hallituksessa.

Vähitellen syntyi "Chilen ihmeeksi" kutsuttu Chilen nousu keskitason valtiosta maanosan vauraimmaksi. Sen seurauksena myös köyhyys väheni huomattavasti.

Naomi Kleinin kirja sanoo, että Orlando Letelier, Allenden Washingtonin lähettiläs, väitti yleisesti sotilasvallankaappauksena pidettyä hanketta ekonomistien ja armeijan yhteishankkeeksi. Vuonna 1976 Letelier syytti kirjoituksessaan vallankaappaajia miljardien dollarien siirtämisestä ulkomaisille kapitalisteille.

Katso myös
----------

* *Tuhokapitalismin nousu*
* Berkeleyn mafia

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Manfred Bräuchle, Universidad Mayor, Chile: Applied Theory: The Reforms in Chile *ecaef.org*.  Arkistoitu 19.2.2012. Viitattu 27.12.2020.
2. ↑  The end of Allende, The Economist, Sep 15th 1973.
3. ↑  Two Lucky People: Memoirs. Milton Friedman and Rose D. Friedman. University of Chicago Press, 1998. p. 398.
4. ↑  Klein, Naomi (2007), Tuhokapitalismin nousu, s. 90
5. ↑  Klein, s. 108
| "Muutakin on kierretty kuin tahkoa"Irwin Goodman |
| --- |
| Singlen "Muutakin on kierretty kuin tahkoa" kansikuva |
| Singlen tiedot |
|  Albumilta | *Reteesti vaan* |
|  A-puoli | "Ryysyranta" |
|  Äänitetty  | 1967 |
|  Julkaistu | 1967 |
|  Tyylilaji | folk |
|  Kesto | 02.41 |
|  Levy-yhtiö | Fazer Finnlevy |
| Irwin Goodmanin muut singlet |
| "Äiti"1967 | "Muutakin on kierretty kuin tahkoa"1967 | "Kun ei rahat riitä!"1967 |

**Muutakin on kierretty kuin tahkoa** on Irwin Goodmanin kappale joka julkaistiin vuonna 1967. Sen on sanoittanut Emil Retee. Se on osa "Ryysyranta" EP- kokoelmaa. Se julkaistiin vuonna 1968 albumilla Reteesti vaan.

Instrumentaali versio
---------------------

Vuonna 1996, Folk-Williams niminen artisti jollain tavalla poisti laulun kappaleesta ja julkaisi kappaleen uudelleen instrumentaalina. Ilmeisesti se on "muisto Irwin Goodmanille" niinkuin sen alkuperäisessä kansikuvassa luki. Ei tiedetä miksi mutta tätä laulua ei ole koskaan julkaistu fyysisenä äänenä. Se on voitu ladata tietokoneelle. Laulua ei enää voi ladata netistä vaan ilmeisesti (epävarmaa) vuoden 2008 jälkeen kun SoundCloud julkaistiin, Folk-Williams on julkaissut sen sinne ja jotenkin laulu on kadonnut muualta.

Sanoitukset
-----------

No, etkö sinä tiedä, ja kai sinä tiedät

Mut' ellet sinä tiedä, niin mikset sinä tiedä

No, etkö sinä tiedä, ja kai sinä tiedät

Että muutakin on kierretty kuin tahkoa

Kerran menin Rooman kemikaalioon mä kahveelle

Siellä kuulin mustan Mimmin kohtalosta

Hälle kävi niin kuin yleensä käy aina ahneelle

"Neiti! Vielä kuppi kahvia 'va kosta'?"

Kaikki huuteli vieraisiin pöytiin

No, etkö sinä tiedä, ja kai sinä tiedät

Mut' ellet sinä tiedä, niin mikset sinä tiedä

No, etkö sinä tiedä, ja kai sinä tiedät

Että musta Mimmi tukehtui talkkunaan

Jaavalla kun kumipuita urakalla kaadettiin

Viikko levättiin kun kesti pomppimista

Tyttöjä me sillä aikaa päivät kotiin saateltiin

Silti juoksi markat täyttyi tuntilista

Sillä muutakin on nähty kuin nälkää

On paljon kato nähty ja enemmänkin nähdään

On muutakin näes' koettu kuin naapurimme rysää

On paljon kato nähty ja enemmänkin nähdään

Kun muutakin on kierretty kuin tahkoa

Ja etkö sinä tiedä, ja kai sinä tiedät

Mut' ellet sinä tiedä, niin mikset sinä tiedä

No, etkö sinä tiedä, ja kai sinä tiedät

Että muutakin on kierretty kuin tahkoa

Ja etkö sinä tiedä, ja kai sinä tiedät

Mut' ellet sinä tiedä, niin mikset sinä tiedä

No, etkö sinä tiedä, ja kai sinä tiedät

Että muutakin on kierretty kuin tahkoa

lähde:
**Abstrakti kone**, myös **abstrakti tietokone**, on teoreettinen malli tietokoneesta, sen laitteistosta tai ohjelmistosta, jota sovelletaan automaattien teoriassa. Laskentaprosessin abstrahointia käytetään sekä tietojenkäsittelytieteessä että tietokoneiden suunnitteluprosesseissa. Se edellyttää usein diskreettiä ajan käsittelyä eli simulointia.

Laskennan teoriassa abstrakteja koneita käytetään usein ajatuksellisina kokeina arvioimaan laskettavuutta tai analysoimaan algortimien kompleksisuutta (Kompleksisuusteoria).
Tyypillinen abstrakti kone sisältää määritelmän tulotiedoille ja lähtötiedoille sekä joukon sallittavia operaatioita, joita käyttäen tulotiedot muuttuvat lähtötiedoiksi. Tunnetuin esimerkki siitä on Turingin kone.

Monimutkaisemmista lähtökohdista käsin on mahdollista luoda abstrakteja koneita, joilla on täydellinen käskysarja, joukko rekistereitä sekä muisti. Eräs suosittu abstrakti kone, joka muistuttaa moderneja tietokoneita on abstrakti RAM kone, joka tarjoaa suoran pääsyn indeksoituihin muistipaikkoihin. Myös sellaisia abstrakteja koneita, joilla on valmiuksia käyttää välimuisteja (cache) sekä ulkoisia muisteja, käytetään enenevissä määrin.

Abstrakti kone voi myös viitata mikroprosessoriin, jota ollaan suunnittelemassa tai jota muuten ei vielä ole laitteistona tarjolla. Abstraktia konetta, joka toteutetaan ohjelmistosimulaationa, tai jossa käytetään tulkkia, kutsutaan myös virtuaalikoneeksi.

Abstraktin koneen käytön ansiosta on mahdollista laskea tarkkaan kunkin operaation vaatimat resurssit (aika, muisti jne) tarvitsematta konstruoida vastaavaa järjestelmää sitä tekemään.

Erilaisia sekventiaalisia abstrakteja koneita
---------------------------------------------

Useat abstraktit koneet muistuttavat periaatteeltaan Turingin konetta, ja ovat sen erikoistapauksia tai muunnoksia. Ne voidaan luokitella käsiteltävän kielen ja Chomskyn hierarkian mukaan.

Katso myös
----------

* Automaattiteoria
* Äärellinen automaatti

Kirjallisuutta
--------------

1. Brookshear, J. G. (1989). Theory of computation: formal languages, automata, and complexity. Addison-Wesley.
2. Dams, D. and Namjoshi, K. S. (2005). Automata as Abstractions
3. Hopcroft, J. E. and Ullman. J. D. (1979). Introduction to Automata Theory, Languages and Computation. Addison Wesley, Reading, Massachusetts.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Helsingissä Strömsinlahden rannalla oleva Punapaasi-niminen silokallio, jossa näkyvät selvästi viime jääkauden kulutusjäljet; esimerkiksi jäätikön liikesuunta on helposti havaittavissa.
**Silokallio** on tasainen kalliopinta, jollaiset ovat Suomessa tavallisia. Ne ovat muodostuneet mannerjään virtauksen synnyttäminä jääkauden aikana. Jää hankaa, rikkoo, rouhii, silottaa ja naarmuttaa kalliota. Jää virtaa oman painonsa ansiosta aina jäätikön reunaa kohti ja tempaa mukaansa irtainta maa-ainesta, hiekkaa ja kiveä. Alle jää kalliopinta, joka hioutuu jäätikön alla kulkevan maa-aineksen vaikutuksesta.

Silokallio on loiva tai vaakasuora, koska jää on tasoittanut sen. Sen jään kulkusuunnan vastaisella puolella on monesti jyrkkä lasku, jota jää ei ole kuluttanut (niin sanottu suojasivu). Silokalliossa on jään kulkusuunnan suuntaisia uurteita. Jää muovaa myös kouruja, jotka ovat uurteiden suuntaisia ja loppua kohti leveneviä. Kaarimaisia muotoja ovat jään kulkusuuntaan kuperat ohuet pirstekaarteet ja paksut sirppikourit, jään kulkusuuntaan kuperia ovat sirppimurrokset. Simpukkamurros on molempiin suuntiin kupera, linssin poikkileikkausta muistuttava painuma kalliossa sen huipun kohdalla.

Kuvia
-----

* Porkkalanniemen silokallio.Porkkalanniemen silokallio.
* Silokallio Kosterhavetin kansallispuistossa Länsi-Ruotsissa.Silokallio Kosterhavetin kansallispuistossa Länsi-Ruotsissa.
* Jäätikön uurtamaa kalliota, Observation Rock, Mount Rainier National Park, Washington, Yhdysvallat.Jäätikön uurtamaa kalliota, Observation Rock, Mount Rainier National Park, Washington, Yhdysvallat.
* Serpentiiniä, jota jäätikkö on naarmuttanut, Nunavut, Kanada.Serpentiiniä, jota jäätikkö on naarmuttanut, Nunavut, Kanada.

Lähteet
-------

1. 1 2  Jäätikön kulutus *Geologinen tutkimuskeskus, GTK*. Viitattu 2.7.2018.
2. ↑  Kutvonen, Harri: Jäätikön kulutusmerkkejä rantakalliossa (Kuva ja sen selitys) *Geologinen tutkimuskeskus, GTK*.  2005. Viitattu 2.7.2018.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Jäätikön uurtaminen**.
* Jääkauden jälkiä *Yle - Oppiminen*.  7.12.2004. Viitattu 2.7.2018.
* Lindström, Salla: 2.1.3 Jääkauden jäljet *InterNetix - Otavan Opisto*.  2015. Viitattu 2.7.2018.
* Esimerkkejä Tampereen kaupunkiseudun maaperän erityispiirteistä *Tampereen seudun taajamageologinen kartoitus- ja kehittämishanke (TAATA)*.  Arkistoitu 2.7.2018. Viitattu 2.7.2018.
**Sirpa Hynninen** (s. 1963 Jäppilä) on suomalainen kuvanveistäjä. Hynninen on opiskellut kuvataiteita Lahden taideinstituutissa vuosina 1990–1994 ja vuodesta 1996 lähtien Taideteollisessa korkeakoulussa. Hän valmistui taiteen maisteriksi vuonna 1998. Hynninen on pitänyt vuoden 1993 jälkeen liki 20 yksityisnäyttelyä ja osallistunut yli 40 yhteis- ja ryhmänäyttelyyn. Hänen teoksiaan on useissa julkisissa taidekokoelmissa. Hän on toteuttanut joitakin julkisia teoksia. Osan teoksistaan Hynninen on toteuttanut yhdessä Vesa-Ville Saarisen kanssa. Hynninen asuu ja työskentelee Lappeenrannassa.

*Herttoniemen duunarit*
-----------------------

Sirpa Hynninen & Vesa-Ville Saarinen: *Herttoniemen duunarit*, 2014, Helsinki.
Herttoniemen yritysalue on Herttoniemen kaupunginosaan kuuluva piirijaon mukainen osa-alue, jonka nimistössä on useita ammattiin viittavia kadunnimiä. Helsingin taidemuseo käynnisti 2010-luvun lopulla hankkeen, jossa taiteilijat saivat toteuttaa teoksen valitsemalleen alueelle. Hynninen ja Saarinen suunnittelivat Herttoniemen yritysalueelle liki 60 siluettikuvan teoskokonaisuuden, joka levittyy 1,5 kilometriä pitkälle alueelle. Siluettikuvissa on esitetty ihmishahmo ja kadunnimeen liittyvä työkalu. Siluetit ovat kestävää, jauhemaalattua terästä. Teos julkistettiin kesäkuussa 2014 ja Ympäristötaiteen Säätiö valitsi teoksen vuoden 2014 ympäristötaideteokseksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Hynninen, Sirpa: Sirpa Hynninen CV *Kuvataiteilijamatrikkeli*. Viitattu 13.4.2020.
2. ↑  Herttoniemen duunarit Helsingin taidemuseo.  Arkistoitu 12.6.2021. Viitattu 13.4.2020.
3. ↑  Herttoniemen duunarit on vuoden 2014 ympäristötaideteos  12.2.2015. Lappeenrannan teknillinen yliopisto. Viitattu 13.4.2020. [vanhentunut linkki]


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
**Pihlajankylä** on Pohjois-Parkanossa valtatie 3 varrella sijaitseva kylä, joka rajoittuu idässä Kuivasjärveen. Kylän väkiluku on noin 40 asukasta. Kylä on osa Pohjois-Parkanoa.

Kylästä on 4 km Kuivasjärven kylään, 16 km Parkanoon, 17 km Kihniöön sekä 29 km Karviaan.

Toimintaa kylässä
-----------------

Kylässä sijaitsee entinen saha, jonka toiminta loppui 2000-luvun loppupuolella. Sahan tilalla sijaitsi ennen Pohjois-Parkanon meijeri. Kylässä on sijainnut myös kauppa. Nykyään kylässä toimii muun muassa lintujen ruokaa valmistava Luisenniemen Tila Oy sekä rakennusalan yritys. Kylästä noin 4 kilometriä pohjoiseen sijaitsee SEO:n kylmäasema. Kylä on osa Pohjois-Parkanoa ja alueella on toimintaa esimerkiksi elokuisten markkinoiden muodossa, mutta eniten ohjelmaa on Pohjois-Parkanon kylätalolla, jossa on satunnaisten tapahtumien lisäksi myös muun muassa Petäjäopiston jokaviikkoista ohjelmaa.

Alueen vesistöt
---------------

Kylän läpi laskee vesi Kuivasjärveen, johon se myös rajautuu. Vatajanjoki on Kuivasjärven laskujoki, joka laskee Vatajanjärvestä ja se leikkaa kylän pohjoispuolelta. Tämän lisäksi kylän eteläpuolelta laskee myös luoma Nivusjärvestä Kuivasjärveen.

Lähteet
-------

*
*Tämä artikkeli kertoo maalauksesta. Hihhuli on haukkumasana.*

**Hihhulit** on ekspressionistisen taidemaalari Tyko Sallisen öljyvärimaalaus vuodelta 1918. Kooltaan 168 × 185 cm olevaa tummasävyistä Cézannen ja kubismin ihanteiden mukaisesti tehtyä maalausta on pidetty yhtenä Sallisen päätöistä.

*Hihhulit* on yleensä nähty erityisesti uskonnollisen hurmoksen kuvana, jossa tiivistyvät taiteilijan oman lapsuuden väkevimmät ja kipeimmät kokemukset; pelko, toivo ja mielikuvituksen voima, minkä lisäksi työn on katsottu kuvaavan myös sisällissodan kipeitä kokemuksia. Maalauksen rytmiikka, sen irrationaalinen puoli ja sen kansalliset piirteet ovat uusprimitivismiä. Varsinkin venäläisessä avantgardessa nämä olivat tuttuja piirteitä.

Vastaanotto
-----------

*Hihhulit* oli ensimmäistä kertaa esillä syksyllä 1918 marraskuun ryhmän näyttelyssä Ateneumissa ja näyttelyn kritiikeissä Sallisen maalauksen hahmoja pidettiin "tavattoman rumina olentoina".

Kööpenhaminassa vuonna 1919 järjestetyssä Suomen taiteen näyttelyssä Sallisen *Hihhuleista* tuli näyttelyn eniten huomiota saanut teos, ja se liitettiin kritiikeissä sisällissodan kipeisiin kokemuksiin. Myöhemmin myös Sallisen elämäkerran kirjoittanut Aaro Hellaakoski sekä taidehistorioitsija Markku Valkonen ovat nähneet teoksessa yhteyksiä sisällissotaan.

*Hihhuleita* on pidetty Sallisen toisena suurena kansanelämän ja ekstaasin kuvauksensa hänen samana vuonna tekemänsä *Jytkyt*-maalauksen ohella, ja on jopa väitetty, että Sallinen tuskin olisi saanut kansallisen taiteilijan mainetta ilman *Hihhuleita* ja *Jytkyjä*.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  YLE Teema - Sininen laulu - Osa 1 - Tällaisia me olemme 1900-1920 - Kansalaissota - Hihhulit maalauksen kaksi tulkintaa YLE Teema.  Arkistoitu 16.3.2005. Viitattu 23.4.2008.
2. 1 2  Tyko Sallinen Tampereen taidemuseo 11.9.1999 - 2.1.2000 Tampereen taidemuseo. Viitattu 23.4.2008.
3. ↑  Toveruuden reitti: Tyko Konstantin Sallinen Valtion taidemuseo. Viitattu 23.4.2008.
4. ↑  *Soili Sinisalo teoksessa Tuntematon horisontti - Suomen taidetta 1870-1920*. Helsinki: Ateneumin taidemuseo, 2000.
5. ↑  Marraskuun ryhmän suomalainen ekspressionismi: Tyko Sallinen Valtion taidemuseo. Viitattu 23.4.2008.

Aiheesta muualla
----------------

* *Hihhulit* Kansallisgallerian sivuilla
* YLE - Sininen laulu - Hihhulit-maalauksen kaksi tulkintaa