recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Domus Aurean maanalaisia holveja.
**Domus Aurea** (latinaa, "kultainen talo") on keisari Neron Rooman keskustaan rakennuttama yksityispalatsi, joka valmistui vuonna 68, mutta hylättiin heti keisarin kuoltua jo samana vuonna. Sen suunnittelivat arkkitehdit Severus ja Celer. Palatsi rakennettiin Neron Rooman ydinkeskustasta itselleen pakkolunastamille maille. Rakennuksen sisäänkäynnin edustalla seisoi rakennuttajansa jättiläismäinen pronssipatsas eli niin sanottu Neron kolossi. Palatsin alueella oli keinotekoinen järvi, jonka paikalle myöhemmin rakennettiin Colosseum. Areena sai kutsumanimensä keisari Neron patsaan mukaan, jonka jalusta on edelleen nähtävissä amfiteatterin edessä. Laajoissa puutarhoissa pidettiin eksoottisia eläimiä.

Muutettuaan palatsiinsa Neron kerrotaan lausuneen: "vihdoinkin voin asua kuin ihmisen kuuluu". Neron tehtyä itsemurhan vihatun palatsin maat luovutettiin takaisin Rooman kansalle. Hadrianus puratti eteishallin ja rakensi sen paikalle Venuksen ja Rooman temppelin. Trajanus rakennutti kylpylänsä päärakennuksen paikalle. Muisto palatsista unohtui, kunnes renessanssiaikana Domus Aurean maanalaiset säilyneet holvit, kuten kahdeksankulmainen kupolisali, löydettiin sattumalta. Laokoon-veistosryhmän, joka on roomalainen kopio kreikkalaisesta alkuteoksesta, väitettiin löytyneen holveihin hautautuneena. Huoneiden seinien vielä löydettäessä tuoreet freskot innoittivat Rafaelia tekemään Vatikaanin palatsiin samankaltaisia taideteoksia.

Lähteet
-------

1. ↑  Castren, Paavo: *Uusi antiikin historia*, s. 419. Otava, 2011.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Domus Aurea** Wikimedia Commonsissa
**BGM-71 TOW** on yhdysvaltalainen panssarintorjuntaohjus, jonka kehitti Hughes Aircraft Company 1960-luvun lopulla. TOW tulee sanoista ***T**ube launched, **O**ptically tracked, **W**ire command link guided.*

TOW:n valmistus aloitettiin vuonna 1968 ja se otettiin käyttöön vuonna 1970. Ohjus on yksi yleisimmin käytettävistä panssarintorjuntaohjuksista maailmassa. Nykyisin tuotettavat TOW:t pystyvät lävistämään kaikkien tällä hetkellä tunnettujen panssarivaunujen panssarin. Suomessa Puolustusvoimien käyttämä järjestelmä on saanut nimen PstOhj 83 M.

Ohjuksen seuraava merkittävä kehitysaskel oli IITOW (Improved TOW) tai BGM-71C, jonka Yhdysvaltain asevoimat sai käyttöönsä 1976. Panssarinläpäisyä on merkittävästi parannettu.

* TOW 2 tuli käyttöön 1983. Siinä on uusi ohjus ja uusi laukaisulaite, ohjausjärjestelmä ja tähtäin, jotka ovat yhteensopivia vanhojen mallien kanssa. Panssarinläpäisy parani 900 mm.
* TOW 2A tai BGM-71E tuli käyttöön 1987. Tässä on reaktiivisia panssareita läpäisevä kaksoisontelokärki. Ohjuksessa on myös langaton ohjaus.
* TOW 2B tai BGM-71F on vuonna 1987 käytöön otettu ohjus, joka pyrkii osumaan panssarivaunun kattoon.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  TOW Military Today. Viitattu 31.7.2018.
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **BGM-71 TOW**.
* *Panssarintorjuntaohjusjärjestelmä 83M : ampujan käsikirja*. Helsinki: Puolustusvoimien Koulutuksen Kehittämiskeskus, 1993. ISBN 951-25-0639-4. Teoksen verkkoversio (viitattu 5.3.2022).
**Karl Johan Sadenius** (15. maaliskuuta 1864 Sahalahti – 13. elokuuta 1919 Tampere) oli suomalainen Tampereen lyseon rehtori ja kirjallisuuden suomentaja.

Sadeniuksen vanhemmat olivat rovasti Karl Alfred Sadenius (1830–1913) ja Lovisa Amanda Blom. Hän pääsi ylioppilaaksi 1882 Hämeenlinnan normaalilyseosta ja opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi 1888 ja filosofian maisteriksi 1890. Sadenius toimi Tampereen suomalaisen reaalilyseon saksan ja suomen kielen kollegana vuodesta 1893 alkaen ja hän oli myös koulun rehtorina.

Sadenius oli naimisissa vuodesta 1902 Nanny Gertrud Simeliuksen kanssa. Heidän poikansa oli Nykysuomen sanakirjan päätoimittaja ja suomen kielen dosentti Matti Sadeniemi,

Toimitustöitä
-------------

* *Tampereen lyseo : Kertomus lukuvuodesta 1915-1916*. Tampere 1916
* *Tampereen lyseo : Kertomus lukuvuodesta 1917-1918*. Tampere 1918

Suomennoksia
------------

* Georg Moritz Ebers : *Homo sum* : romani ; saksan kielestä suom. Kuusikko (E. N. Setälä, Kaarle F. Rinne, Fredrik Joel Pätiälä, K. J. Sadenius, Oskar Relander, H. F. Silander (Soveri)) ; suurimmaksi osaksi suom. Emil Nestor Setälä. W. Churberg'in romani-kirjasto 2 vuosikerta. Edlund, Helsinki 1881

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Karl Johan Sadenius. *Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
**Paavo Erkki Olavi Kae** (ent. **Kajander**) (1. marraskuuta 1914 Riihimäki – 16. maaliskuuta 2006) oli suomalainen rautatievirkamies, pesäpalloilija ja kunnallispoliitikko.

Elämäkerta
----------

Paavo Kae kirjoitti ylioppilaaksi Riihimäen yhteiskoulusta keväällä 1935. Asevelvollisuuden suorittamisen jälkeen hänet otettiin VR:n palvelukseen vuonna 1936. Sotilasarvoltaan Kae oli luutnantti.

Kae nimitettiin sähköttäjäksi vuonna 1944 ja I luokan kirjuriksi vuonna 1961. Kae toimi muun muassa eri tehtävissä rautatiehallituksen kuljetus- ja liikennetoimistoissa. 1960-luvun puolivälissä Kae vastasi 2. liikennepiirin vaununjakotehtävistä.

Kirjuri Paavo Kae valittiin Suomen kansanpuolueen edustajana Riihimäen kauppalanvaltuustoon vuonna 1955. Vuonna 1960 Riihimäestä tuli kaupunki ja Kae valittiin kaupunginvaltuustoon vuonna 1964. Yhteensä Kae oli kauppalan- ja kaupunginvaltuuston jäsen 17 vuoden ajan. Kaupunginhallituksessa hän toimi seitsemän vuoden ajan.

Kae toimi Suomen kansanpuolueen Riihimäen osaston puheenjohtaja. Vuoden 1965 puolueliitoksen jälkeen Kae edusti Liberaalista kansanpuoluetta.

Pesäpallo
---------

Paavo Kae pelasi pesäpalloa mestaruussarjassa kaikkiaan kymmenen kautta saavuttaen Suomen mestaruuden vuonna 1933 ja hopeaa 1935. Vuonna 1935 hän pelasi Itä-Länsi-ottelussa.

Ensimmäisen piirinmestaruutensa Kae voitti 1930 pelatessaan Riihimäen Pallonlyöjien kakkosjoukkueessa, joka loppuottelussa voitti seuran ykkösjoukkueen. 

Kae toimi RPL:n varapuheenjohtajana 1968–1969. Kaelle on myönnetty mm. Suomen Urheilun hopeinen ansioristi.

Saavutukset
-----------

### Pelaajana

* 1 SM-kulta: 1933
* 1 SM-hopea: 1935
* 1 SM-pronssi: 1947
* 1 Itä-Länsi-ottelua: 1935

Lähteet
-------

* Rantala, Risto; Siukonen, Markku; & Tukiainen, Seppo (toim.): *Urheilumme kasvot 3*, s. 1149. Oy Scandia Kirjat Ab, 1973.

### Viitteet

1. ↑  Riihimäen seurakunta, Kae Paavo Erkki Olavi, Riihimäen hautausmaa, Riihimäki, viitattu 24.1.2022
2. 1 2 3 4  "50-vuotiaita", Helsingin Sanomat, s. 12, 31.10.1964
3. ↑
4. 1 2 3  Pesäpallon SM-mitalistit Pesäpalloliitto.  Arkistoitu 2.7.2018. Viitattu 14.4.2018.
5. ↑  Itä-Länsi-pelaajat joukkueittain, miehet Rasilainen, Matti. Viitattu 22.4.2018.
**Heikki Antero Vilander** (s. 20. syyskuuta 1952 Leivonmäki) on suomalainen nyrkkeilyn EM-mitalisti.

Vilander saavutti EM-pronssia 57 kilogramman painoluokassa Belgradissa 1973. Kukistettuaan Irlannin Damien McDermottin tuomariäänin 4–1 ja ruotsalaisen Ove Lundbyn 5–0 hän hävisi välieräottelussa Jugoslaviaa edustaneelle Zoran Jovanovicille 0–5. Havannan MM-kilpailuissa 1974 hän hävisi 60-kiloisten avausottelussaan jamaikalaiselle Erroll Johnsonille teknisellä tyrmäyksellä toisessa erässä. Katowicen EM-kilpailuissa 1975 hän voitti 60 kg:n sarjan neljännesvälieräottelussa Zoran Jovanovicin tuomariäänin 3–2, mutta hävisi puolivälierässä Neuvostoliiton Valeri Lvoville teknisellä tyrmäyksellä ensimmäisessä erässä.

Vilander edusti Jyväskylän Nyrkkeilijöitä ja Tampereen Voimailuseuraa. Hän voitti Suomen-mestaruuden 60 kilogramman sarjassa 1974 ja 1975 sekä sai SM-hopeaa 51-kiloisissa 1971, 54 kg:n painoluokassa 1972 ja 57-kiloisissa 1973.

Lähteet
-------

1. ↑  Rantala, Risto & Siukonen, Markku (toim.): *Urheilumme kasvot 4*, s. 309. Oy Scandia Kirjat Ab, 1973.
2. 1 2  20.European Championships Pionir Hall, Belgrade, Yugoslavia June 1-9, 1973 *amateur-boxing-strefa.pl*. Viitattu 6.7.2020. (englanniksi)
3. ↑  1.World Championships Havana, Cuba August 17-30, 1974 *amateur-boxing-strefa,pl*. Viitattu 6.7.2020.
4. ↑  21.European Championships Spodek Arena, Katowice, Poland June 1-8, 1975 *amateur-boxing-strefa.pl*. Viitattu 6.7.2020. (englanniksi)
5. ↑  SM-mitalistit 1951–1999 *nyrkkeilyliitto.com*.  Arkistoitu 6.7.2020. Viitattu 6.7.2020.
**Paavo Honkimäki** on suomalainen näyttelijä.

Ura
---

Honkimäki on tehnyt uraansa suurimmalta osin Lahden kaupunginteatterissa ja Teatteri Eurooppa Neljässä. Hän roolitehtäviään ovat muun muassa Timo (*Seitsemän veljestä*), Paul McCartney (*The Beatles Story*), Juhana Vilen (*Tankki täyteen*), Reino Helismaa (*Tapsa ja Repe - ohjelmalliset iltamat*) ja Jussi Ollenberg / Topias Kinkkunen (*Miehen kylkiluu*). Kesällä 2015 Honkimäki teki useita rooleja Paavo Väyrysestä Alli Paasikiveen Laajavuoren kesäteatterin tuotannossa *Kekkonen - syntymästä kuolemattomuuteen*.

Honkimäellä on sivurooli Auli Mantilan draamaelokuvassa *Pelon maantiede* (2000).

Viitteet
--------

1. ↑  Ilona / Tekijähaku / Honkimäki Paavo *ILONA-tietokanta*. Teatterin tiedotuskeskus (TINFO) ja Teatterimuseo. Viitattu 31.10.2020.
2. ↑  Paavo Honkimäki Elonetissä.

Aiheesta muualla
----------------

* Jyväskylän kaupunginteatteri: Paavo Honkimäki (Arkistoitu – Internet Archive)
* Radio Suomi Jyväskylä: Paavo Honkimäki teki Berliinissä näytelmää ja inventaariota

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Elonet

 |

 |
Dronelento Pirunsilta Enkelinsiltalle
**Kuradisild** (*Pirunsilta*; alun perin *Aleksandri sild*, saks.: *Alexander-Brücke*, *Aleksanterinsilta*) on tumma betonisilta Toomemäellä Tartossa Virossa. Se on rakennettu vuonna 1913 Romanov-suvun 300-vuotisjuhlan kunniaksi. Se ylittää Lossi tänav -kadun.

Kuradisild on harvoja 1900-luvun alussa rakennettuja säilyneitä betonisiltoja. Se on Tarton symboleita ja maamerkkejä Toomemäen toisella puolella olevan Inglisildin (*Enkelisilta*) ohella. Hienostunutta siltaa tukee kaksi kaarta. Sen massiivisissa kaiteissa on koristeellisia paneeleja ja istuinsyvennyksiä.

Ensimmäinen silta Kuradisildin paikalle rakennettiin vuonna 1809. Uusgoottilainen puusilta perustui Tarton yliopiston arkkitehdin Johann Wilhelm Krausen suunnitelmiin. Sillan tilalle tuli myöhemmin Johann-Gottlieb Königsmannin suunnittelema yksikaarinen puusilta, joka rakennettiin 1842–1844. Nykyinen yksikaarinen betonisilta rakennettiin Romanovin hallitsijasuvun 300-vuotisjuhlan kunniaksi Tarton kaupunginarkkitehdin Arved Eichhornin suunnitelmien mukaan. Sillan Toomemäen puolella on vuosiluvut 1613 ja 1913, Toomelaakson puolella keisari Aleksanteri I:n pronssireliefi (suunnittelija Constanze von Wetter-Rosenthal) ja sanat "Alexandro Primo". Silta on suojeltu kulttuurikohde.

Kuradisild Tartossa.

Nimen alkuperä
--------------

Pirunsillan nimen alkuperä on tuntematon. Nimi voi juontua sillan tummuudesta, kun taas lähellä oleva Enkelinsilta on paljon vaaleampi. On myös esitetty, että nimi johtuisi sillan rakennustyön valvojan nimestä. Hän oli lääketieteen ja kirurgian professori Werner Zoege von Manteuffel ("Teufel" on saksaa ja tarkoittaa 'pirua'), tai että se muistuttaa Reussjoen Pirunsiltaa.

Lähteet
-------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kuradisild**.
1. ↑  Kuradisild Viron kulttuurimuistojen rekisterissä
**Dundee** oli suomalainen nelimastoinen rautaparkki, jonka omisti ahvenanmaalainen laivanvarustaja Robert Mattson 1907-1920.

Parkki Dundeen oli rakentanut W.B. Thompson Dundeessa Skotlannissa vuonna 1882 Charles Barrielle ym. dundeelaisille laivanvarustajille Intian juuttiliikennettä varten. Laivan vetoisuus oli 2 047,3 bruttorekisteritonnia ja kantavuus 3 000 kuollutpainotonnia. Laivan pituus oli 84,10 metriä, leveys 12,60 metriä ja syväys 6,98 metriä. Laiva teki neitsytmatkansa Lontoosta Plymouthin kautta Adelaideen Australiaan helmi-toukokuussa 1883 mukanaan 564 siirtolaista. Viljalastissa Kalkutasta West Hartlepooliin tulossa ollut Dundee törmäsi yhteen lokakuussa 1887 Englannin kanaalissa kuunari Swiftin kanssa jolloin kuunari upposi.

Ahvenanmaalle parkki Dundee ostettiin 1907 dundeelaiselta Charles Barrie & Son-varustamolta ja se toimi myös koululaivana. Ollessaan joulukuussa 1919 Pohjois-Atlantilla matkalla Englannin West Hartlepoolista Fort Morganiin Meksikon lahdelle parkki joutui ankaraan myrskyyn jolloin sen painolasti pääsi siirtymään ja laivan riki jouduttiin kaatamaan ettei laiva olisi kaatunut. Eräs troolari hinasi parkin Stornowayhin Hebrideillä jonne se saapui 23. joulukuuta 1919.

Parkki myytiin heinäkuussa 1920 Genovaan Italiaan. Se muutettiin viisimastoiseksi kuunariksi jossa oli kaksi apukonetta ja se sai uudeksi nimekseen **Andora**. Laiva romutettiin Rotterdamissa vuonna 1926.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Jukka Mikkolan Suurten purjelaivojen bibliografia : Dundee (Arkistoitu – Internet Archive)
2. 1 2 3 4  Dundee, burzelius.info

Aiheesta muualla
----------------

* Rautaparkki Dundeen haaksirikko, Suomen merenkulku, 15.02.1920, nro 4, s. 15, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
**EABJM** (*École Active Bilingue Jeannine Manuel* tai *École Jeannine Manuel*) on vuonna 1954 perustettu yksityinen koulu Pariisissa. Sillä on myöhemmin perustettu toinen koulu Lillessä. Koulu kuuluu Ranskan koulujärjestelmään. Sen erikoisuus on kaksikielisyys, sillä opetusta annetaan ranskaksi ja englanniksi jo aivan nuorimmillekin. Niille oppilaille, joiden ranskan tai englannin kieli on heikko, annetaan tukiopetusta, jotta he sopeutuisivat normaaliin luokkaan. Kiinan kieli kuuluu myös ohjelmaan. Koulussa voi suorittaa ranskalaisen ylioppilastutkinnon lisäksi kansainvälisen ylioppilastutkinnon International Baccalaureate. Vuonna 2015 perustettiin myös Lontooseen École Jeannine Manuel. Useina vuosina peräkkäin Pariisin École Jeannine Manuel on valittu Ranskan parhaimmaksi lukioksi.

Koulun perustaja on Jeannine Manuel, joka toimi Lontoosta käsin Ranskan vastarintaliikkeessä toisen maailmansodan aikana. Tarkoituksena oli kehittää kansojen ja kulttuurien välistä ymmärtämystä konfliktien poistamiseksi. 

Koulun opettajakuntaan kuuluu Oklahoman valtionyliopiston entinen professori George Jewsbury, joka tunnetaan paremmin kirjailijanimellä J. Frederick George.

Koulua pidetään eliittikouluna, jossa solmitaan tulevia suhteita. Oppilaiden valinta on tarkkaa, eikä kouluun oteta oppilaita, jotka eivät voi seurata opetusta. Entisiin oppilaisiin kuuluu mm. poliitikkoja, kirjailijoita ja näyttelijöitä. Antony Blinken, joka nimitettiin Yhdysvaltojen ulkoministeriksi vuonna 2021, on koulun entinen oppilas.

Lähteet
-------

* Eabjm.org
* ISVillage (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. ↑  École Jeannine Manuel in London. *London Pre-Prep. Your guide to London's Top Schools.*.  7.11.2015. Viitattu 7.4.2021.
2. ↑  Classement des lycées 2021. *Linternaute.com*.  26.03.2021. Viitattu 5.4.2021.
3. ↑  A l'EABJM, on cultive l'entre-soi d'une éducation pour les très riches. *Mediapart*.  17.12.2012. Viitattu 5.4.2021.
4. ↑  Fils et filles de...: les dessous d'une génération VIP *L'Express*.  11.09.2015. Viitattu 7.4.2021.
5. ↑  La jeunesse parisienne du futur secrétaire d'État américain. *Le Point International*.  25.11.2020. Viitattu 5.4.2021.
**Kuppi kummaa** on kuvanveistäjä Antti Immosen veistos Helsingin Vuosaaren Kahvipavunkujan ja Kahvikadun risteyksessä olevalla aukiolla. Teoksen pituus on 12,6, leveys 3,4 ja korkeus 3,6 metriä. Se koostuu neljästä osasta. Materiaaleina ovat ruostumaton ja corten-teräs, sekä pronssi.

Vuosaari on eräs esikaupunkialue, jossa Helsingin kaupunginkanslia, kaupunkiympäristön toimiala ja Helsingin taidemuseo HAM ovat tehneet yhteistyötä. *Kuppi kummaa* on suurimmaksi osaksi kustannettu HAM:in julkisen taiteen määrärahalla. Teos paljastettiin 30.10.2019.

Taideteos kuvastaa alueen historiaa. Se sijaitsee Vuosaaren Kahvikorttelissa, joka koostuu kuudesta kerrostalosta. Tavoitteena on, että sen myötä Vuosaaren ilme muuttuu lähemmäksi kaupunkimaista yleiskuvaa ja tunnelmaa. Vuosaaren Aurinkolahdessa toimi vuodesta 1967 alkaen Pauligin kahvipaahtimo ja yrityksen vuonna 2009 valmistunut uusi kahvipaahtimo sijaitsee Vuosaaren sataman lähellä.

Antti Immosen mukaan *Kuppi kummaa* -teoksen lähtöajatuksena on ollut keskustelu ihmisten kohdatessa kahvipöydässä. Keskustelun sisällöt voivat olla mitä vain, vaikka tilanne on jo muodostunut lähes seremonialliseksi. Teos kuvastaa yhtä aikaa välitöntä hetkeä ja sitä edeltänyttä monivaiheista prosessia. 

Yksi teoksen osista, suuri paahtomalja on peräisin Paulig Oy:n paahtimosta. Näin *Kuppi kummaa* kertoo myös kahvin synnystä. Antti Immosen mukaan "Teoksen voi nähdä kuvana biologisesta ja teollisesta tapahtumasarjasta, joka johtaa kahviviljelmällä olevasta puusta monien vaiheiden kautta tilanteeseen, jossa kahvihetki toimii näyttämönä ihmisten kohtaamiselle ja keskustelutilanteelle. Kahvittelusta ei ehkä voi sanoa muodostuneen ’länsimaista kahviseremoniaa’, mutta jonkinlaista kaavamaisuutta ja rakenteita siitä on löydettävissä." 

"Toivon teoksen välittävän jotain tästä yhtäaikaisesta rakenteellisuudesta ja kuplivaan keskusteluun sisältyvästä vapaudesta, leikillisyydestä ja rentoudesta", sanoo Antti Immonen. 

Antti Immonen suosii taiteessaan leikkimielistä kokeilua ja variointia ja antaa tilaa sattumalle. Valmis veistos on usein pysäytyskuva jatkuvasta kokeilevasta purkamis- ja kokoamisleikistä. Immonen on tehnyt julkisia taideteoksia esimerkiksi Kuopion yliopistollisen sairaalan päivystykseen ja Kuopion lentoaseman kiertoliittymään, sekä Helsingin Vanhankaupungin Metropolia-rakennukseen.

Yksityiskohtia teoksesta
------------------------

* Teoksen spiraalin muotoinen osa.Teoksen spiraalin muotoinen osa.
* Osa teoksesta.Osa teoksesta.
* Teoksen keskellä on pronssiin valettu ja teräsrakenteinen osa.Teoksen keskellä on pronssiin valettu ja teräsrakenteinen osa.
* Teoksen osa, joka on Pauligin kahvipaahtimosta peräisin oleva paahtomalja.Teoksen osa, joka on Pauligin kahvipaahtimosta peräisin oleva paahtomalja.
* Yleiskuva teoksesta ja ympäristöstä luoteesta kuvattuna.Yleiskuva teoksesta ja ympäristöstä luoteesta kuvattuna.

Lähteet
-------

1. ↑  Kuppi kummaa (taiteilijan verkkosivu) *Antti Immonen*. Viitattu 25.12.2019.
2. 1 2  Uusi julkinen taideteos Antti Immoselta Vuosaaren Kahvikortteliin *HAM*.  28.10.2019. STT/HAM. Viitattu 25.12.2019.
**Dries Vanthoor** (s. 20. huhtikuuta 1998 Heusden-Zolder, Belgia) on belgialainen autourheilija. Nykyään hän kilpailee GT World Challenge Europe -sarjassa ja on Sprint Cup -sarjan mestari vuosilta 2020, 2021 ja 2022. Hänen vanhempi veljensä Laurens Vanthoor on myös autourheilija.

Ura
---

Dries Vanthoorin autokunta Audi R8 LMS, joka voitti Bathurstin 12 tunnin ajon vuonna 2018.
Dries Vanthoor aloitti kilpauransa pikkuformuloissa vuonna 2015 ja ajoi Eurocup Formula Renault, Formula Renault NEC -sarjoissa.

Vuodesta 2016 Vanthoor on kilpaillut GT World Challenge Europe Sprint Cup ja Endurance Cup -sarjoissa Audin Team WRT -tallissa. 

Vuonna 2020 Vanthoor voitti GT World Challenge Europe Sprint Cupin mestaruuden aisaparinaan maanmiehensä Charles Weerts. He uusivat sarjan mestaruuden vuosina 2021 ja 2022.

Tämän lisäksi Vanthoor on ajanut muun muassa GT-autoilla Intercontinental GT Challenge, ADAC GT Masters -sarjoissa. Vuonna 2018 Vanthoorin autokunta voitti Bathurstin 12 tunnin ajon. Vuonna 2019 Vanthoor voitti Audilla Nürburgringin 24 tunnin ajon.

Vanthoor on kilpaillut lisäksi GTE Am ja LMP2 -autoilla FIA World Endurance Championship -sarjassa osallistuen muun muassa perinteiseen Le Mansin 24 tunnin ajoon.

Lähteet
-------

1. ↑  Dries Vanthoor Driver Database

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Dries Holten (oik.) Rosy Pereiran kanssa vuonna 1977
**Dries "Andres" Holten** (30. tammikuuta 1936 Cimahi – 15. huhtikuuta 2020) oli indonesialaissyntyinen alankomaalainen laulaja. Holten tuli vuosina 1966–1975 tunnetuksi Sandra Reemerin duettokumppanina. Duo valittiin sisäisesti edustamaan Alankomaita Eurovision laulukilpailussa 1972, ja edustuskappaleeksi valittiin julkisessa karsinnassa "Als het om de liefde gaat". Duo sijoittui Eurovision laulukilpailussa neljänneksi.

Vuosina 1975–1977 Holten teki uraa laulaja Rosy Pereiran duettokumppanina. Duo osallistui Alankomaiden euroviisukarsintaan 1976 kappaleella "I was born to love" ja sijoittui karsinnassa neljänneksi.

Holten kuoli syöpään 84-vuotiaana vuonna 2020.

Diskografia
-----------

### Albumit

* *Ramé Ramé* (1980)
* *Soleram* (1982)
* *Tropical Dreams With Andres* (1993)
* *Heimwee Naar Indie - Deel 8* (1998)
* *Klamboe Dromen* (1999)

Lähteet
-------

* ANDRES *muziekencyclopedie.nl*. Viitattu 18.2.2023.

### Viitteet

1. ↑  Netherlands: Nationaal Songfestival 1972 *eurovisionworld.com*. Viitattu 18.2.2023.
2. ↑  Edinburgh 1972 *eurovision.tv*. Viitattu 18.2.2023.
3. ↑  Netherlands: Nationaal Songfestival 1976 *eurovisionworld.com*. Viitattu 18.2.2023.
4. ↑  Zanger Dries Holten (84) overleden *telegraaf.nl*. Viitattu 18.2.2023.
5. ↑  Discografie Andres *muziekencyclopedie.nl*. Viitattu 18.2.2023.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz
* RKD Artists

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Kari Tapani Salmi** (s. 15. tammikuuta 1960 Luumäki) on suomalainen prikaatikenraali evp. Viimeisimpänä hän toimi työskenteli Ilmavoimien esikunnan esikuntapäällikkönä, josta tehtävästä jäi eläkkeelle keväällä 2014.

Aikaisemmin Salmi toimi muun muassa lennoston laivueupseerina, nykyisen Ilmasotakoulun johtajana 2006–2009, pääesikunnan johtamisjärjestelmäosaston johtamisjärjestelmäpäällikkönä, Ilmavoimien Viestikoulun nimellä toimineessa joukko-osastossa sekä johtotehtävissä muun muassa ilmavoimien viestipäällikkönä Ilmavoimien esikunnassa.  Salmi aloitti Ilmavoimien esikunnan esikuntapäällikkönä 1.7.2011, johon tehtävään hänet nimitettiin saman vuoden huhtikuussa.

Salmi on valmistunut Kadettikoulun ilmasotalinjalta vuonna 1983 ja on suorittanut yleisesikuntaupseerin tutkinnon vuonna 1995. Hänet ylennettiin prikaatikenraaliksi joulukuussa 2008.

Lähteet
-------

1. ↑  Curriculum Vitae: Kari Salmi (Puolustusvoimat)[vanhentunut linkki]
2. ↑  Ylennys kenraalikuntaan 6.12.2008 (Arkistoitu – Internet Archive)
**Charlotte Reinagle Cooper** (22. syyskuuta 1870 Ealing, Middlesex – 10. lokakuuta 1966 Helensburgh, Skotlanti) oli englantilainen tennispelaaja. 

Cooper kuului nuorena "Ealing Lawn Tennis Clubiin". Ensimmäisen viidestä Wimbledonin tennisturnauksen kaksinpelivoitostaan hän otti 1895. Hän uusi mestaruutensa seuraavana vuonna 1896 kuurouduttuaan samana vuonna ennen turnausta ja voitti turnauksen kolmannen kerran 1898.

Cooper oli ensimmäinen henkilökohtaisen olympiavoiton saavuttanut naisurheilija. Hän vei tenniksen kaksinpelin mestaruuden Pariisin kesäolympialaisissa 1900, joihin naiset saivat ensimmäisen kerran osallistua. Hän voitti kisoissa myös sekanelinpelin Reginald Dohertyn kanssa.

Cooper avioitui 12. tammikuuta 1901 maanmiehensä Alfred Sterryn kanssa. Samana vuonna hän voitti neljännen kerran Wimbledonin mestaruuden. Perheelle omistetun ajan jälkeen hän palasi kilpakentille ja otti Wimbledonissa viidennen turnausvoittonsa 1908. Hän oli tuolloin 37 vuoden ja 282 päivän ikäinen, mikä on edelleen (2020) voimassa oleva ikäennätys. 41-vuotiaana hän lukeutui yhä parhaiden tennispelaajien joukkoon ja pääsikin Wimbledonin loppuotteluun 1912.

Charlotte Cooper Sterry kuoli 1966 Skotlannin Helensburghissa 96-vuotiaana.

Grand Slam -voitot (5)
----------------------

| Vuosi | Turnaus | Vastustaja loppuottelussa | Loppuottelun tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 1895 | Wimbledon |  Helen Jackson | 7–5, 8–6 |
| 1896 | Wimbledon (2) |  Alice Pickering | 6–2, 6–3 |
| 1898 | Wimbledon (3) |  Louise Martin | 6–4, 6–4 |
| 1901 | Wimbledon (4) |  Blanche Hillyard | 6–2, 6–2 |
| 1908 | Wimbledon (5) |  Agnes Morton | 6–4, 6–4 |

Lähteet
-------

1. 1 2  Wimbledon Singles Champions (arkistoitu versio) Sports Illustrated.  Arkistoitu 15.3.2005. Viitattu 5.7.2007. (englanniksi)
2. 1 2  Paris 1900 (arkistoitu versio) International Olympic Committee.  Arkistoitu 12.6.2004. Viitattu 5.7.2007. (englanniksi)
3. ↑  Ensimmäinen naispuolinen olympiavoittaja oli kuuro – voitti Wimbledonissa synnytettyään kaksi lasta *Ilta-Sanomat*.  22.9.2020. Viitattu 1.10.2020.
4. ↑  Charlotte Cooper *Olympedia*.  (englanniksi)
Koskenlaskua Costa Ricassa
**Koskenlasku** on harrastus ja urheilulaji, jossa venekunta ohjailee ilmatäytteistä lauttaa melojen tai airojen avulla koskea alas.

Koskea lasketaan yleensä ilmalla täytetyllä kumiveneellä, joka on pituudeltaan 3,6–4,3 metriä ja leveydeltään 1,8–2,4 metriä. Lautta on tehty kumi- tai muovikankaasta, ja siinä on monta ilmalokeroa. Myös puisia soutuveneitä ja kahden hengen melottavia katamaraanilauttoja käytetään. Lauttaa ohjaillaan yhdenaikaisilla melontaliikkeillä tai siirtelemällä painoa puolelta toiselle. Venekunnalla, johon kuuluu lautan koon mukaan 4–12 jäsentä, on turvakypärät, märkäpuvut, pelastusliivit ja suojaavat jalkineet. Pitkille erävaelluksille voidaan ottaa mukaan ultrakevyitä reppulauttoja ja taitettavat melat.

Laskettavat kosket luokitellaan kansainvälisen järjestelmän mukaisesti kuuteen luokkaan. Ensimmäiseen luokkaan kuuluvat rauhalliset joet, ja kuudenteen luokkaan kuuluvat rajut kosket, joihin pääsevät vain lajin huiput.

Kansainvälinen koskenlaskuliitto IRF järjestää miesten ja naisten maailmanmestaruuskilpailut kahden vuoden välein. Niissä kuusihenkiset venekunnat kilpailevat pisteistä syöksyssä, pujottelussa ja aika-ajossa, ja kokonaiskilpailu ratkeaa yhteispisteiden perusteella. Syöksykilpailu käydään nopeassa koskessa, pujottelussa kierretään 12 porttia, ja aika-ajossa melotaan myötävirtaan melkein tunnin ajan.

Koskenlasku on myös harrastus, ja monet kaupalliset toimijat järjestävät ihmisille tilaisuuksia laskea koskia erämaissa ympäri maailmaa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  *Suuri urheilulajikirja: säännöt, tekniikka & taktiikka*, s. 220. (alkuteos: *The Sports Book*, 2015). Karisto, 2016. ISBN 978-951-23-6001-7.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Koskenlasku** Wikimedia Commonsissa

* Kansainvälinen koskenlaskuliitto (englanniksi)
Heikki Tuominen 1930-luvulla.
**Heikki Ilmari Tuominen** (10. heinäkuuta 1898 Heinola – 1. maaliskuuta 1946 Hämeenkyrö) oli suomalainen laulaja ja näyttelijä. Hänen puolisonsa vuodesta 1930 oli Hanna Granfelt.

Tuominen teki 64 levytystä vuosina 1929–1932, muun muassa Melody Boys -orkesterin kanssa sekä Yhdysvalloissa Antti Kosolan kanssa. Hänellä oli pikkurooleja elokuvissa (*Ja alla oli tulinen järvi* ym.).

Lähteet
-------

1. ↑  Kuolinilmoitus (näköislehti s. 2) *Helsingin Sanomat*.  3.3.1946. Viitattu 30.4.2019.
2. ↑  Äänitearkisto.fi *aanitearkisto.fi*.  Arkistoitu 10.6.2016. Viitattu 23.10.2017.
3. ↑  Fono.fi *fono.fi*. Viitattu 23.10.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Heikki Tuomisen levytykset YouTubessa.
* Heikki Tuominen Elonetissä.

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |

 |
**Koskenpään työväentalo** sijaitsee Jämsänkosken Koskenpään kylän keskustassa. Se edustaa työväentalorakentamiselle ominaista rakennustyyppiä ja on rakennushistoriallisesti, historiallisesti ja maisemallisesti arvokas.

Historia
--------

Koskenpään työväentalo on ilmeisesti rakennettu vuoden 1907 tienoilla. Varmaa tietoa ei ole, koska pöytäkirjat ovat tuolta ajalta takavarikoitu vuonna 1918 sisällissodan aikana. Hugo Nurmisen mukaan talon tontti on ostettu Taipaleen talosta Räihältä. Talo on kunnostettu Siljavirran meijerirakennuksesta.

Työväentalo takavarikoitiin suojeluskunnalle vuonna 1919 ja saatiin myöhemmin käräjöimällä takaisin yhdistykselle. Vuonna 1935 talo on vuorattu ulkoapäin ja samalla on rakennettu vahtimestarin huone ja putka. Jatkosodan aikana valtio lunasti talon itselleen, ja sitä pidettiin siirtolaisten majoituspaikkana vuoteen 1944 asti. Vuonna 1944 talolle vedettiin sähköt. Vuonna 1949 talo maalattiin sekä sisältä että ulkoa ja talon taakse rakennettiin tanssilava. Tanssilava oli käytössä vain lyhyen aikaa.

Vuonna 1949 Koskenpää ja Jämsänkoski liitettiin yhteen. Jämsänkosken kunta vuokrasi työväentalon koulutiloiksi 1950-luvulla. Nyt työväentalo on yhdistyksen omistuksessa mutta edelleen kansakoulun jäljiltä. Ravintolaa ja juhlasalia on käytetty käsityöluokkina, ja ne ovat siivottomassa kunnossa.

Rakennus
--------

Koskenpään työväentalo on hirsirunkoinen ja satulakattoinen rakennus. Katteena on huopa. Rakennuksen perusta on osin kalliota ja osin harmaakiveä. Talon ulkoväri on punamulta, vuori- ja ikkunalaudat ovat valkoiset.

Talossa on sali näyttämöineen, ravintola, keittiö, eteinen, vahtimestarin huone ja eteinen. Uunien tilalle kunta on hankkinut kamiinat. Pihamaalla on ollut lankuista rakennettu avotanssilava, joka on purettu. Näyttämön kulissit on maalannut Väinö Nurminen vuosina 1938–1939.

Toimintaa työväentalolla
------------------------

Talo on viimeksi ollut koulutilana, ja se on sen jäljiltä huonossa kunnossa ja autiona. (1979)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Andersson, Päivi: *Työväentalot Keski-Suomessa, inventointi*. Museoviraston raportti. Museovirasto, 1979. Teoksen verkkoversio.
**Heikki Vesa** (1882 – 27. lokakuuta 1918 Kirkkonummi) oli suomalainen rakennusmestari ja maastohiihtäjä. Hänen veljensä Konsta ja Seth Vesa olivat myös tunnettuja hiihtäjiä.

Vesan vanhemmat olivat Teiskon Yli-Rantalan torppari Juho Vesa ja Karoliina Vesa. Perheessä oli kahdeksan poikaa ja kolme tytärtä. Juho Vesa otti Teiskossa Ala-Rantalan tilan vuokralle kahdeksikymmeneksi vuodeksi ja hän toimi myös puuseppänä valmistaen veneitä ja ajokaluja.

Vesa aloitti hiihtämisen 1893 Länsi-Teiskossa, ja hän kilpaili sitten lähiseudulla muun muassa Murolessa ja Ylöjärvellä pidetyissä hiihtokilpailuissa. Ensimmäisen suuremman voittonsa hän sai vuonna 1900 Tampereella tullen toiseksi 15 kilometrillä. Vuonna 1903 Vesa voitti Mustialassa 30 kilometrin hiihdon ajalla 2.18.20 ja Oulun hiihdoissa hän sijoittui neljänneksi. Vuonna 1905 Östersundissa pidetyissä Pohjoismaisissa kisoissa hän johti puolimatkassa 60 kilometrin kilpailua mutta hävisi sitten Antti Aholalle.

Vuonna 1906 Vesa voitti kaikki kilpailunsa lukuun ottamatta Helsingin kansainvälisten kisojen 30 kilometrin hiihtoa, jonka voitti hänen veljensä Konsta Vesa. Tampereella Heikki Vesa voitti 30 kilometrin hiihdon maailmanennätystä hiponeella ajalla 1.47.38. Oulun hiihtoihin hän ei sinä vuonna osallistunut vaan niissä oli mukana veli Konsta Vesa.

Vuonna 1907 Vesa voitti raskaissa olosuhteissa käydyn Helsingin talviurheilujuhlien 20 kilometrin hiihdon ajalla 1.32.03 ja 30 kilometrin hiihdon ajalla 2.38.03. Konsta Vesa sijoittui niissä hiihdoissa neljänneksi ja toiseksi. Pari päivää myöhemmin Vesan veljekset voittivat Riihimäellä 30 kilometrin hiihdon. Oulun hiihdoissa Heikki Vesa jäi kuitenkin kolmanneksi. 

Vesa päätti hiihtouransa talvella 1908 voittamalla Tampereella 20 kilometrin hiihdon. Hän oli muuttanut 1907 Tampereelle, kävi siellä teollisuuskoulua ja valmistui rakennusmestariksi. Kaupunkiin muutettuaan hän ei enää voinut harjoitella kilpailuja varten. Vesa oli valmistautunut kilpaluihin hankkimalla kestävyyttä metsätöissä ja halonhakkuussa.

Heikki Vesa kuoli lokakuussa 1918 Kirkkonummen sairaalassa. Hän oli sairastunut espanjantautiin, joka kääntyi sitten keuhkokuumeeksi.

Lähteet
-------

1. 1 2  Heikki Vesa, Suomen Urheilulehti, 18.3.1919, nro 11, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
2. 1 2 3 4 5 6 7  Jussi Kirjavainen : Pohjois-hämäläisiä hiihtäjiä IV. Maailman paras suurhiihtäjä-veljeskolmikko: Heikki, Konsta ja Seth Vesa, Aamulehti, 9.2.1936, nro 38, s. 19, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
3. ↑  Kuolinilmoitus, Aamulehti, 2.11.1918, nro 201, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

Kirjallisuutta
--------------

* Jussi Kirjavainen : *Suomalaiset suurhiihtäjät Aappo Luomajoesta Jussi Niskaan : katsaus vanhimpien suurhiihtäjien tekoihin ladulla sekä vilkaisuja heidän elämänsä vaiheisiin*. WSOY 1938

Aiheesta muualla
----------------

* Muutamia vanhan polven hiihtäjiä, Liitto, 2.3.1924, nro 52, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Perinteinen Erzgebirgen kynttiläkaari
**Kynttiläkaari** (*Der Schwibbogen*) on Erzgebirgen alueella itäisessä Saksassa puusta valmistettu joulun aikaan käytettävä kynttiläkoriste.

Erzgebirge on vanhaa kaivosaluetta. Kaivosmiehet kokoontuivat aikoinaan jouluaattoa edeltävän työvuoronsa aikana yöllä tai varhain aamulla kaivoskäytävälle viettämään yhteistä hartaushetkeä ja iloista juhlaa, jota kutsuttiin nimellä Mettenschicht. Valoa maan syvyyksiin loivat vain kaivoslamput ja kynttilät. Kynttiläkaaren sanotaankin symboloivan valoin koristeltua kaivostunnelin suuaukkoa.

Historia
--------

Perimätiedon mukaan kaivostyökaluseppä Johann Teller Johanngeorgenstadtin kaupungista valmisti vuoden 1726 vaiheilla ensimmäisen tämän tyyppisen kynttiläkaaren. Ensimmäisten kaarien kuva-aiheet olivat pääasiassa uskonnollisia, mutta 1800-luvulla niissä alkoi esiintyä myös ihmisiä arkipäivän askareissa. Tyypillinen Erzgebirgen kynttiläkaari on peräisin vuodelta 1937. Sen keskellä on kaksi kaivosmiestä ja heidän vierellään puunveistäjä ja pitsinnyplääjä.

Nykypäivä
---------

Nykypäivän kynttiläkaarissa käytetään sähkökynttilöitä. Kynttiläkaaren kuvioiden aihepiiri on nykyään lähes rajaton. Perinteisen Erzgebirgen kynttiläkaaren lisäksi suosittuja aiheita ovat metsä, Kristuksen syntymä ja vuoristomaisemat. Seiffenin kynttiläkaareen kuuluu lumen peittämien leluntekijöiden mökkien keskeltä kohoava Seiffenin kirkko. 
Erzgebirgen kaupunkien ja kylien asukkaiden ikkunoissa kynttiläkaaria näkee tuhansittain. Lisäksi myös monien vuoristoseudun paikkakuntien sisääntuloteiden varsilla on kookkaita kaaria, jotka toivottavat tulijan tervetulleeksi.

  

* Kynttiläkaari sisääntulotien varrellaKynttiläkaari sisääntulotien varrella
* Kynttiläkaari postimerkissäKynttiläkaari postimerkissä
* Kynttiläkaari ikkunallaKynttiläkaari ikkunalla

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Ystävyyskaupunki Chemnitz ja Saksin Erzgebirge-vuoriston jouluperinteet.  *Stadt Chemnitz, Die Oberbürgermeisterin/Bürgermeisteramt*, 2010, s. 3.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kynttiläkaari** Wikimedia Commonsissa
**Matthias Castreen** (3. maaliskuuta 1693 Virrat − 22. kesäkuuta 1771 Paltamo) oli Kajaanin kihlakunnan kruununvouti ja Kajaanin pormestari. Castreen oli tunnetun pohjalais-kainuulaisen Castrénin pappis- ja lakimiessuvun kantaisä. Hänen isänsä oli Pälkäneen kirkkoherra Olaus Castrenius.

Opiskeltuaan Turun akatemiassa Castreen siirtyi suuren Pohjan sodan sytyttyä Tukholmaan ja antautui sotilasuralle. Hän palveli sekä laivastossa että tykistössä. Castreen jäi tanskalaisten vangiksi 1715, mutta onnistui pakenemaan. Vuodesta 1716 hän palveli Pohjanmaan jalkaväkirykmentissä ja yleni vääpeliksi. Castreen oli harvoja suomalaisia karoliineja, jotka selvisivät hengissä Karl Gustaf Armfeltin epäonnisella sotaretkellä Norjan tuntureilla talvella 1718−1719. Vuonna 1740 kuningas ylensi hänet luutnantiksi.

Vuonna 1725 Matthias Castreen sai nimityksen Kajaanin kihlakunnan kruununvoudiksi ja seuraavana vuonna myös Kajaanin pormestariksi. Hän vastasi kihlakuntansa itäisen rajan puolustuksesta ja rajan yli tapahtuvasta kanssakäymisestä ja kaupasta. Hän onnistui pitämään alueen rauhallisena ja solmimaan hyvät neuvotteluyhteydet venäläisiin paikallisviranomaisiin. Castreen kehitti kihlakuntansa taloudellisia oloja edistämällä maanviljelystä, karjanhoitoa sekä tervan tuotantoa. Kansanopetuksen tehostamiseksi hän myötävaikutti Kuhmon kappeliseurakunnan perustamiseen vuonna 1754. Matthias Castreenia voidaan pitää Kainuun alueen vaikutusvaltaisimpana virkamiehenä 1700-luvulla.

Matthias Castreenin poikia olivat tuomari Christer Castrén, joka seurasi isäänsä kruununvoutina ja pormestarina, sekä Kemin kirkkoherra Eric Castrén. Matthias Castreen oli 1900-luvulla Suomen pääministereinä toimineiden Kaarlo Castrénin ja Urho Castrénin yhteinen esi-isä: Kaarlo oli Christerin ja Urho Ericin pojanpojanpojanpoika.

Lähteet
-------

1. 1 2  Jouko Vahtola: / Castreen, Matthias (1693−1771) *Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen)*.  6.6.2003. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
2. ↑  Antero Heikkinen, Kainuun historia III, Kainuun maakuntaliitto 1986, s. 12


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo
* Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852

 |

 |
**Bruno August Jorma**, vuoteen 1908 **Jäderholm** (14. maaliskuuta 1882 Rautalampi – 15. helmikuuta 1956 Helsinki) oli suomalainen oopperalaulaja ja näyttelijä.

Bruno Jorman vanhemmat olivat apteekkari August Jäderholm ja Alma Wilhelmina Ullner ja puoliso vuodesta 1910 Hilja Jorma. Jorma kävi viisi luokkaa lyseota ja opiskeli Kansallisteatterin teatterikoulun 1906–1908, samoin kuin laulua Sternin konservatoriossa Berliinissä 1909–1910. Ensikonsertin Jorma piti Viipurissa vuonna 1917. Jorma toimi näyttelijänä useissa eri teattereissa ja baritonina eritoten Suomalaisessa Oopperassa 1919–1946. Hän esiintyi lähes sadassa puhe- ja lauluroolissa, enimmäkseen sivurooleissa ja luonneosissa. Hän oli myös Lallukan taiteilijakodin isännöitsijänä vuodesta 1933 lähtien.

Jormalle myönnettiin Pro Finlandia -mitali 1948.

Lähteet
-------

1. 1 2  L. Arvi P. Poijärvi, Ilmari Havu, Mauno Jääskeläinen (toim.): *Kuka kukin on (Aikalaiskirja). Henkilötietoja nykypolven suomalaisista 1950*, s. 251-252. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Otava, 1949.
2. ↑  Opperalaulaja Bruno Jorma kuollut. *Helsingin Sanomat*, 16.2.1956, s. 12.
3. ↑  *Suuri Musiikkitietosanakirja 3 He-Kuud*, s. 129. Helsinki: Weilin + Göös ja Otava, 1990. ISBN 951-35-4727-2.

Aiheesta muualla
----------------

* Rautalammin apteekista Suomalaiseen Oopperaan, Aitta, 01.03.1929, nro 3, s. 20, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Matthew Wayne Shepard** (1. joulukuuta 1976 Casper, Wyoming – 12. lokakuuta 1998 Fort Collins, Colorado) oli yhdysvaltalainen mies, joka menehtyi raa'an pahoinpitelyn seurauksena saamiinsa päävammoihin. Kaksi hänet auton kyytiin ottanutta miestä, Aaron McKinney sekä Russell Henderson, hakkasivat ja kiduttivat Shepardia jättäen hänet lopulta aitaan sidottuna lähellä Laramien kaupunkia Wyomingin osavaltiossa yöllä 6. lokakuuta vuonna 1998. Shepard oli 18 tuntia koomassa kunnes ohi kulkenut pyöräilijä löysi hänet, vaikka luuli tätä ensin linnunpelättimeksi. Shepard toimitettiin runsaasti verta vuotavana Poudre Valleyn sairaalaan Coloradon Fort Collinsissa, jossa hänet julistettiin kuolleeksi kuusi päivää myöhemmin 12. lokakuuta. Hän oli kuollessaan 21-vuotias.

Rikoksesta epäillyt Aaron McKinney ja Russell Henderson otettiin kiinni varsin pian hyökkäyksen jälkeen ja molempia syytettiin Shepardin kuoltua ensimmäisen asteen murhasta. Media seurasi oikeudenkäyntiä laajalti, sillä Shepardin seksuaalisen suuntautumisen arveltiin olevan osa tekijöiden motiivia. Shepard oli avoimesti homoseksuaali. McKinneyn puolustus esitti, että tämän tarkoituksensa oli ollut ainoastaan ryöstää Shepard, mutta tappoi hänet raivostuttuaan Shepardin väitetystä lähentely-yrityksestä. Sekä McKinney että Henderson tuomittiin murhasta kahteen peräkkäiseen elinkautiseen vankeusrangaistukseen.

Shepardin murha herätti sekä kansallista että kansainvälistä huomiota viharikoslainsäädäntöä kohtaan. Lokakuussa 2009 Yhdysvaltojen kongressissa meni läpi Matthew Shepard and James Byrd Jr. Hate Crimes Prevention Act ja 28. lokakuuta presidentti Barack Obama vahvisti lain. James Byrd (nuorempi) oli afroamerikkalainen mies, jonka surmasi kolme valkoisen ylivallan kannattajaa.

Shepardin vanhemmat Judy ja Dennis perustivat poikansa nimeä kantavan voittoa tavoittelemattoman Matthew Shepardin säätiön seksuaalivähemmistöjen tueksi.

Lähteet
-------

1. 1 2   viitattu 4.5.2020
2. ↑  Gay Murder Trial Ends With Guilty Plea *nytimes.com*. Viitattu 4.5.2020. (englanniksi)
3. ↑   viitattu 4.5.2020

Aiheesta muualla
----------------

* Matthew Shepard collection at the University of Wyoming's American Heritage Center (Arkistoitu – Internet Archive)
* Matthew Shepard Foundation
* Matthew Shepard Resource Site at the University of Wyoming (Arkistoitu – Internet Archive)
* The Celebration of Life and Interment for Matthew Wayne Shepard

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* NARA
* SNAC
	+ 2

 |

 |
**Jens-Peter Herold** (s. 2. kesäkuuta 1965 Neuruppin, Saksan demokraattinen tasavalta) on saksalainen keskimatkojen juoksija, joka aktiiviurallaan edusti myös DDR:ää. Hän on 1 500 metrin olympiamitalisti ja Euroopan-mestari. Seuratasolla hän edusti ASK Vorwärts Potsdamia ja SC Charlottenburgia. Hän on pituudeltaan 176 cm.

Herold saavutti 1987 Liévinin sisäratojen EM-kilpailuissa hopeaa 1 500 metrillä ajalla 3.45,36. Yleisurheilun Euroopan cupissa Prahassa hän oli samalla matkalla kolmas. Rooman MM-kilpailuissa hän sijoittui 1 500 metrillä kuudenneksi. Hän saavutti 1 500 metrillä olympiapronssia Soulissa 1988 ajalla 3.36,21. Barcelonan maailmancupissa 1989 hän sijoittui 800 metrillä toiseksi ja 1 500 metrillä kolmanneksi. Hän voitti 1 500 metrin Euroopan-mestaruuden 1990 sekä sisäradoilla Glasgow'ssa ajalla 3.44,39 että ulkoradoilla Splitissä ajalla 3.38,35.

Herold sijoittui yhdistyneen Saksan edustajana 1991 toiseksi Euroopan cupin 1 500 metrin kilpailussa Frankfurtissa. Hän oli samalla matkalla neljäs Tokion MM-kilpailuissa 1991 ja kuudes Barcelonan olympialaisissa 1992. Hän karsiutui 1 500 metrin alkuerissä Stuttgartin MM-kilpailuissa 1993, Helsingin EM-kilpailuissa 1994 ja Göteborgin MM-kilpailuissa 1995.

Herold voitti uransa aikana kymmenen DDR:n ja kymmenen Saksan-mestaruutta.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

### Ulkoradat

| *Matka* | *Aika* | *Paikka* | *Päivä* |
| --- | --- | --- | --- |
| 800 m | 1.44,88 | Hengelo | 12. elokuuta 1990 |
| 1 000 m | 2.16,52 | Villeneuve d'Ascq | 2. heinäkuuta 1993 |
| 1 500 m | 3.32,77 | Rieti | 6. syyskuuta 1992 |
| maili | 3.49,22 **NR** | Oslo | 2. heinäkuuta 1988 |
| 2 000 m | 4.57,83 | Berliini | 21. elokuuta 1992 |
| 3 000 m | 8.12,17 | Berliini | 17. kesäkuuta 1997 |

### Sisäradat

| *Matka* | *Aika* | *Paikka* | *Päivä* |
| --- | --- | --- | --- |
| 800 m | 1.46,26 | Karlsruhe | 11. helmikuuta 1990 |
| 1 000 m | 2.17,09 **NR** | Berliini | 5. helmikuuta 1993 |
| 1 500 m | 3.36,26 | Sindelfingen | 14. helmikuuta 1993 |
| maili | 3.53,74 **NR** | Karlsruhe | 1. maaliskuuta 1994 |
| 2 000 m | 4.56,23 | Karlsruhe | 6. maaliskuuta 1993 |
| 3 000 m | 7.59,84 | Senftenberg | 7. helmikuuta 1987 |

**NR** = maan ennätys

Lähteet
-------

1. 1 2  Jens-Peter Herold *Olympedia*.  (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Jens-Peter Herold Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
3. 1 2 3 4  ">Jens-Peter Herold Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).  (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
Linköpingin käräjäoikeuden vaakuna.
**Linköpingin käräjäoikeus** (ruots. *Linköpings tingsrätt*) on ruotsalainen käräjäoikeus, jonka on toimipaikka Linköpingissä. Käräjäoikeudella oli vuoden 2008 loppuun saakka toimipaikka myös Motalassa. Käräjäoikeuden viranomaispäällikkö (ruots. *myndighetschef*) on Rolf Holmgren.

Käräjäoikeuden piiriin kuuluvat seuraavat kunnat: Boxholm, Kinda, Linköping, Mjölby, Motala, Vadstena, Ydre, Åtvidaberg ja Ödeshög.

Vuonna 2002 Mjölbyn käräjäoikeus ja Motalan käräjäoikeus yhdistettiin Linköpingin käräjäoikeuteen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Linköpings tingsrätt Sveriges Domstolar.  Arkistoitu 21.8.2010. Viitattu 10.10.2010. (ruotsiksi)
2. ↑  Biamont, Maria: Tingsrättens tid är över.  *Motala&Vadstena Tidning*, 14.3.2008. Motala:  Motala & Vadstena Tidning.   (ruotsiksi)
3. ↑  Supplement 2002 till Regionala koder enligt indelningen den 1 januari 1998 (MIS 1998:2) (PDF)  2002. Statistiska centralbyrån. Viitattu 10.10.2010. (ruotsiksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Linköpingin käräjäoikeuden kotisivut (ruotsiksi)
**Kosketusjännitesuojaus** tarkoittaa sähkölaitteen käyttäjän suojaamista sähköiskulta vikatilanteessa. Suojaustapoja on viisi. Katso Suojausluokat

Suojaus syötön automaattisella katkaisulla (I-luokka)
-----------------------------------------------------

Suojaus perustuu maadoitukseen, josta seuraa vikatilanteessa oikosulku, sekä sen seuraamaan sulakkeen palamiseen ja virran katkeamiseen. Laitteen rungon tullessa jännitteiseksi virta kulkee suojajohtimen kautta maahan ja sulake palaa. Suojauksen toimivuuden ehtona on, että suojamaadoituspiiri on ehjä, ja että vaihe- ja suojajohtimien resistanssi on niin pieni, että sulake (tai johdonsuoja) katkaisee virran kiinteissä asennuksissa 5 sekunnissa, ja pistotulppaliitäntäisissä 0,4 sekunnissa. Lisäsuojana voidaan käyttää vikavirtasuojakytkintä.

Suojaus lisäeristyksellä (II-luokka)
------------------------------------

Laitteessa on lisäeristys tai vahvistettu eristys. Toisen eristyksen pettäessä laitteen runko ei tule jännitteiseksi.

Suojaus käyttämällä pienoisjännitettä (III-luokka)
--------------------------------------------------

Suojaus perustuu pieneen jännitteeseen (vaihtojännite 50 V ja tasajännite 120 V), jolloin sähköisku ei aiheuta vaaraa. Pieni jännite saadaan aikaan pienoisjännitemuuntajalla. PELV-järjestelmä on maadoitettu pienoisjännitteinen laite, ja SELV on maasta erotettu.

Suojaus käyttämällä suojaerotusmuuntajaa
----------------------------------------

Suojaus perustuu suojaerotusmuuntajaan, joka erottaa ensiöpiirin galvaanisesti toisiopiiristä. Tällöin sähköisku ei ole mahdollinen. Suojaerotusta käytetään korjattaessa tai koestettaessa sähkölaitetta. Korkean hintansa takia sitä ei kuitenkaan käytetä laajemmin.

Eristämällä sähkölaite ympäristöineen (0-luokka)
------------------------------------------------

Suojaus perustuu eristykseen ja kotelointiin sekä maapotentiaalin puuttumiseen. Vikatilanteessa ei voi saada sähköiskua, koska tilassa käytetyt materiaalit ovat eristäviä eikä maapotentiaalia ole. Juuri tämän takia 0-luokan pistorasiaa ei saa asentaa neljää metriä lähemmäksi I-luokan pistorasiaa. Tällöin maapotentiaali on olemassa ja sähköisku vikatilanteessa on mahdollinen. Tätä suojausta ei enää käytetä uusissa asennuksissa.