recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Mitsuye Yamada** (o.s. *Yasutaka*; s. 5. heinäkuuta 1923 Fukuoka) on japanilaissyntyinen, vuonna 1955 Yhdysvaltain kansalaisuuden saanut runoilija.

Yamadan vanhemmilla oli asumislupa Yhdysvalloissa, ja tyttö muutti Seattleen palatessaan vanhempiensa kanssa maahan vuonna 1926. Yamadan isä työskenteli tulkkina. Perhe internoitiin Minidoka Relocation Centeriin Idahoon vuonna 1942, koska isää syytettiin virheellisesti vakoilusta. Yamada pääsi veljensä kanssa vapaaksi allekirjoitettuaan irtisanoutumisen lojaliteetista Japanille. Hän aloitti vuonna 1944 opiskelun Cincinnatin yliopistossa. Hän siirtyi sieltä New Yorkin yliopistoon, josta sai humanististen tieteiden kandidaatin arvon vuonna 1947. Yamada sai humanististen tieteiden maisterin arvon Chicagon yliopistosta vuonna 1953. Asuessaan Chicagossa Yamada tapasi taiteilija, tieteilijä Yoshikazu Yamadan, jonka kanssa meni naimisiin vuonna 1950. Pariskunta asui aluksi yhdessä Chicagossa ja siirtyi sitten Brooklyniin. Avioliitosta syntyi kaksi poikaa ja kaksi tytärtä. 1960-luvun puolessavälissä perhe siirtyi eteläiseen Kaliforniaan. Yamada aloitti siellä kirjallisuuden ja luovan kirjoittamisen opettamisen eri korkeakouluissa. Hän eteni sittemmin englannin kielen professoriksi Cypress Collegeen.

Yamadan nuoruuden internointikokemuksesta tuli hänen ensimmäisen ja tunnetuimman kirjansa, *Camp Notesin* (1976) pääteema. Yamada on käsitellyt runoudessaan myös etnistä syrjintää ja väkivaltaa sekä feministisiä teemoja. Vuonna 1988 hän julkaisi teoksen *Desert Run: Poems and Stories* (1988). Nellie Wongin ja Merle Woon kanssa Yamada teki julkaisun *3 Asian American Writers Speak Out on Feminism* (2003). Vuodelta 1999 on Yamadan teos *Teaching Human Rights Awareness Through Poetry*. Vuonna 1991 hän oli mukana toimittamassa teosta *Sowing Ti Leaves: Writing by Multicultural Women*. Yamada osallistui Nellie Wongin kanssa dokumenttielokuvaan *Mitsuye and Nellie: Asian American Poets* (1981).

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Seiwoong Oh, Encyclopedia of Asian-American Literature Infobase Learning 22.4.2015, viitattu 18.8.2023
2. 1 2 3  Mitsuye Yamada Poetry Foundation, viitattu 18.8.2023


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Japani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
**Michał Haratyk** (s. 10. huhtikuuta 1992 Cieszyn, Sleesian voivodikunta) on puolalainen kuulantyönnön ulko- ja sisäratojen Euroopan-mestari. Hän on pituudeltaan 194 cm.

Haratyk sijoittui 14:nneksi Portlandin sisäratojen MM-kilpailuissa 2016. Hän saavutti saman vuoden Amsterdamin EM-kilpailuissa hopeaa tuloksella 21,19. Hän karsiutui loppukilpailusta Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 ja Belgradin EM-hallikilpailuissa 2017. Lontoon MM-kilpailuissa hän sijoittui viidenneksi.

Haratyk sijoittui 2018 Birminghamin MM-hallikilpailuissa kymmenenneksi. Hän voitti samana vuonna Euroopan-mestaruuden Berliinissä toisen kierroksen työnnöllään 21,72. Hän voitti sisäratojen Euroopan-mestaruuden Glasgow'ssa 2019 avauskierroksella syntyneellä halliennätyksellään 21,65. Hän voitti samana vuonna Euroopan joukkuemestaruuskilpailut, mutta karsiutui loppukilpailusta Dohan MM-kilpailuissa. Hän saavutti hopeaa Toruńin sisäratojen EM-kilpailuissa 2021 tuloksella 21,47. Hän voitti samana vuonna Euroopan joukkuemestaruuskilpailut, mutta karsiutui loppukilpailusta Tokion olympialaisissa. Belgradin MM-hallikilpailuissa 2022 hän oli yhdeksäs. Hän karsiutui samana vuonna loppukilpailusta Eugenen MM-kilpailuissa ja oli viides Münchenin EM-kilpailuissa. Hän karsiutui loppukilpailusta 2023 sekä Istanbulin sisäratojen EM-kilpailuissa että Budapestin MM-kilpailuissa.

Haratyk on voittanut Puolan-mestaruuden ulkoradoilla 2017, 2018, 2020, 2021, 2022 ja 2023 sekä sisäradoilla 2018, 2019, 2020 ja 2021. Hän on parantanut ulkoratojen Puolan ennätystä kolme kertaa. Hän työnsi 21,97 Eugenessa 26. toukokuuta 2018, 22,08 Ostravassa 13. kesäkuuta 2018 sekä 22,32 Varsovassa 28. heinäkuuta 2019 ja sivusi tätä Cetniewossa 3. elokuuta 2019. Sisäradoilla hän on työntänyt parhaimmillaan 21,83 Łódźissa 12. helmikuuta 2021.

Lähteet
-------

1. ↑  Michał Haratyk *Olympedia*.  (englanniksi)
2. 1 2  Michał Haratyk Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
3. 1 2 3  Michał Haratyk Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).  (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* World Athletics

 |

 |
**Lahjakkuus** on synnynnäinen kyky tai taito, jota tietyssä kulttuurissa arvostetaan. Lahjakkuuden katsotaan olevan korkean osaamistason yksi tekijä harjoittelun ja aikaisen aloittamisen kanssa.

Merkitys
--------

Lahjakkuutta pidetään nerouden ja luovuuden edellytyksenä. Lahjakkuus on kuitenkin vain potentiaalia, eikä lahjakkaasta ihmisestä välttämättä koskaan kehity luovaa ihmistä tai neroa, joka tunnetaan saavutuksistaan. Lahjakkuuden kehittäminen taidoksi vaatii pitkäaikaista harjoittelua, ja lahjakkaan lapsen taitojen kehitys vaatii usein paljon uhrauksia lapsen vanhemmilta. Moni lahjakas lapsi kuitenkin pyrkii itsekin oma-aloitteisesti kehittämään taitojaan ja opiskelemaan.

Perinnöllisyys
--------------

Lahjakkuuden arvellaan perustuvan perinnöllisiin neurologisiin ominaisuuksiin, joskaan näistä ei tiedetä tarkemmin kovin paljoa. Myös Howard Gardnerin moniälykkyysteorian mukaan ihmisen lahjakkuuden eri lajit ovat ehkä osittain perinnöllisiä.

Esiintyminen
------------

On tavallista, että lapsi osoittaa suurta lahjakkuutta vain yhdellä alueella mutta ei muilla. Jotkut lapset osoittavat lahjakkuutta keskenään samankaltaisilla rakenteeltaan symbolisilla alueilla, kuten shakissa, matematiikassa ja musiikissa. Erityisen lahjakkaita lapsia voidaan kutsua lapsineroiksi tai ihmelapsiksi.

Älykkyysosamäärä lahjakkuuden mittarina
---------------------------------------

Lahjakkuutta kuvataan joskus älykkyysosamäärällä, jota pidetään kaiken älyllisen suorituskyvyn takana olevana metakykynä. Yhdysvalloissa lapsia luokitellaan "lahjakkaisiin", kun heidän älykkyysosamääränsä kuuluu korkeimpaan kolmeen tai viiteen prosenttiin. Tällaiset lapset menestyvät seurantatutkimusten mukaan keskimääräistä paremmin elämässään.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Csíkszentmihályi, Mihály (toim. Kazdin, Alan E.): "Talent", *Encyclopedia of Psychology*, s. osa 8, s. 4–6. Oxford University Press, 2000. ISBN 9781557981875.

Kirjallisuutta
--------------

* Ahmavaara, Yrjö: *Hyvinvointivaltion tabut: Nykykulttuurimme kritiikki*. 2. lisätty painos. Helsinki: Yliopistopaino, 1998. ISBN 951-570-420-0.
* Uusikylä, Kari: *Lahjakkuus ja kasvatus*. Hämeenlinna: Hämeenlinnan opettajankoulutuslaitos, 1992. ISBN 951-44-3197-9.
* Uusikylä, Kari: *Lahjakkaiden kasvatus*. Porvoo: WSOY, 1994. ISBN 951-0-19175-2.
* Viljamaa, Janne. Tue lapsesi lahjakkuutta. WSOY 2013

Aiheesta muualla
----------------

* Tieteen teemailta: Lahjakkaat lapset
* Arvostammeko lahjakkuutta vai yrittämistä?[vanhentunut linkki]
**Kuusamon terveyskeskus** on Kuusamon kaupungissa sijaitseva  terveydenhuollon yksikkö. Kuusamon terveyskeskuksessa toimii ympärivuorokautinen päivystys.*milloin?* Terveyskeskuksessa on lääkärinvastaanotto ja siellä tehdään laboratorio- ja kuvantamistutkimusten lisäksi myös kiireettömiä leikkauksia. Vuonna 2012 Kuusamon terveyskeskus oli Suomen kustannustehokkain terveyskeskussairaala.

Historia
--------

Kuusamon sairaala rakennettiin vuonna 1906 valtionavun turvin, jolloin sinne tuli 15 sairaansijaa ja sairaanhoitajan virka. Aluelääkärin virkaan astui noihin aikoihin Juho Warpula. Vuonna 1921 aluelääkäriksi nimitettiin Ali Ervasti. Ervasti hoiti Kuusamon lisäksi Posion ja Taivalkosken kuntien potilaat ja joutui usein tekemään vaativiakin leikkauksia, koska matka Oulun lääninsairaalaan oli pitkä ja kelirikkojen vaikeuttama. "Pakko leikata, kuolee matkalle kuitenkin", totesi Ervasti usein lakonisesti.

Kuusamon sairaala tuhoutui sotien aikana saksalaisten ja venäläisten joukkojen poltettua Kuusamon kirkonkylän ja sairaala toimi hajautetusti useissa rakennuksissa. Aluesairaala muuttui kunnansairaalaksi ja aluelääkäri kunnanlääkäriksi vuonna 1950. Uusi kunnansairaala valmistui vuonna 1952, jossa toimi kaksi kunnanlääkäriä aina 1960-luvulle, jolloin sairaala laajennettiin 100-paikkaiseksi, uusi leikkausosasto rakennettiin ja kunnanlääkärin virkoja lisättiin. Samoihin aikoihin ensimmäinen kirurgin virka perustettiin Kuusamoon.

1972 voimaan tulleen kansanterveyslain myötä Kuusamon kunnansairaalan nimi muuttui Kuusamon terveyskeskukseksi. 1980-luvulla Raatesalmen psykiatrinen hoitopiste muutettiin terveyskeskuksen psykiatriseksi osastoksi. 1990-luvulla terveyskeskukseen perustettiin kymmenen terveyskeskuslääkärin ja yhden kirurgin työtä tukemaan myös gynekologin virka.

2003 tehtiin Kuusamon terveyskeskuksen rakennuksen peruskorjaus. Vuonna 2008 synnytykset Kuusamossa lopetettiin ja keskitettiin Oulun yliopistolliseen sairaalaan. Nykyisellään Kuusamon terveyskeskuksessa on 20 lääkärin virkaa, viikoittaista leikkaustoimintaa, sekä useiden eri alojen erikoislääkäripalvelut.

Lähteet
-------

1. ↑  Häkkinen P.: "Sairaaloiden tuottavuus 2012" THL:n julkaisuja, 2014, ISSN 1789-0887, sivu 21. Viitattu 19.7.2015
2. 1 2 3   (Arkistoitu – Internet Archive) Kuusamon kaupunki, historiikki. Luettu 19.7.2015
3. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑  Säkkinen J, Matero J. "Rankka reissu, tosi hyvä loppu" : Kokemuksia sairaalan ulkopuolisista synnytyksistä. 2011, Kajaanin ammattikorkeakoulu, sivu 6, luettu 19.7.2015.
5. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive) Kuusamon kaupungin erikoissairaanhoito, Internet-sivu, luettu 19.7.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuusamon terveyskeskus Pohjois-Pohjanmaan hyvinvointialue
UNPROFORin tunnus
**UNPROFOR** eli **United Nations Protection Force** oli Yhdistyneiden kansakuntien ensimmäinen rauhanturvaamisoperaatio Kroatiassa sekä Bosnia ja Hertsegovinassa Jugoslavian hajoamissotien aikana. Osasto perustettiin helmikuussa 1992 ja sen toiminta loppui maaliskuussa 1995. Se jaettiin muiksi YK:n, Naton ja EU:n operaatioiksi.

Henkilöstö
----------

UNPROFORin alankomaalainen kuljetussaattue huhtikuussa 1995
UNPROFORilla oli lähes 39 000 työntekijää. Se koostui Argentiinasta, Australiasta, Bangladeshista, Belgiasta, Brasiliasta, Egyptistä, Espanjasta, Ghanasta, Indonesiasta, Intiasta, Irlannista, Italiasta, Jordaniasta, Kanadasta, Keniasta, Kolumbiasta, Liettuasta, Luxemburgista, Malesiasta, Nepalista, Alankomaista, Uudesta-Seelannista, Nigeriasta, Norjasta, Pakistanista, Puolasta, Portugalista, Ranskasta, Ruotsista, Saksasta, Slovakiasta, Suomesta, Sveitsistä, Tanskasta, Tšekistä, Tunisiasta, Turkista, Ukrainasta, Venezuelasta, Venäjältä, Virosta, Yhdistyneestä kuningaskunnasta ja Yhdysvalloista tulleesta henkilöstöstä. YK:n mukaan UNPROFOR-henkilöstöstä 167 kuoli tehtävän aikana. Suurin osa kuolleista oli sotilastehtävissä.

Lähteet
-------


Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:United Nations Protection Force
**Sanan- ja uskonnonvapaus ry** on suomalainen vuonna 2021 perustettu ihmisoikeusjärjestö. Järjestön tarkoituksena on edistää ja valvoa sanan- ja uskonnonvapauden toteutumista. Järjestö korostaa vapautta ilmaista ja harjoittaa julkisesti Raamattuun perustuvaa kristillistä uskoa ja vakaumusta.

Perustaminen
------------

Järjestö perustettiin kesäkuussa 2021. Silloisen puheenjohtajan Santeri Marjokorven mukaan yhdistys perustettiin rivikristittyjen pyynnöstä, jotka näkivät sanan- ja uskonnonvapaustilanteen Suomessa heikentyneen. Etenkin Päivi Räsäsen ja Juhana Pohjolan oikeusprosessit olivat herätttäneet halun tukea heitä. Yhdistyksen tehtäväksi määriteltiin erilaisen asiantuntijatuen tarjoamisen tilanteessa, jossa joku kristitty joutuu uskonnollisen vakaumuksensa julkituomisesta rikosoikeudelliseen prosessiin. Jäsenet olivat yksityishenkilöitä hyvin monenlaisella kristillisellä taustalla. Perustetun yhdistyksen hallituksen jäsenissä oli katolilaisia, helluntailaisia sekä luterilaisten herätysliikkeiden jäseniä, niin evankelisia, kuin lestadiolaisia. Yhdistyksen mukaan sanan- ja uskonnonvapaus koski myös sateenkaaripappeja, mutta ei erityisesti katsonut näiden asian ajamisen olevan yhdistyksen tehtävä.

Johto
-----

Hallituksen puheenjohtajana toimi vuonna 2023 Susanna Koivula, ja varapuheenjohtajana Suomen kristillisdemokraattien poliitikko ja pastori Mika Ebeling. Hallituksen jäseniin kuului myös perussuomalaisten entinen puheenjohtaja Timo Soini.

Lähteet
-------

1. 1 2  SUV ry:n hallitus 2023 Sanan- ja uskonnonvapaus ry.. Viitattu 10.8.2023.
2. ↑  Päivi Räsäsen tueksi perustetun Sanan- ja uskonnonvapaus ry:n puheenjohtaja: "Sananvapaus koskee myös sateenkaaripappeja *Kirkko ja kaupunki*.  24.06.2021. Viitattu 10.8.2023.
**Kostila** on kylä aiemman Lammin kunnan alueella Hämeenlinnassa. Kostila sijaitsee noin 10 kilometrin päässä Lammin taajamasta. Kostilan naapurikyliä ovat Kuurikka ja Ylänne.

Kylän historia
--------------

Kylä on ollut asutettu 1400-luvulta lähtien.*tarvitaan parempi lähde* Kostila on kuulunut tuolloin laajaan Vanhankartanon alueeseen. Kylä on autioitunut sen historian aikana, mutta Lepaan suku asutti sen uudelleen. Lepaan suku omisti 1600-luvulla Kostilasta kaksi tilaa.

Kostilan alueet kuuluivat pitkään Vanhankartanon suurtilaan, ja suuri osa kyläläisistä oli torppareita. Vuonna 1918 säädetty torpparilaki oikeutti vuokratilalliset lunastamaan viljelemänsä tilat itselleen.

Kostilan koulu
--------------

Kostilan koulu on kyläkoulu. Koulu on aloittanut toimintansa vuonna 1907. Hämeenlinnan kaupunki lakkautti koulun vuonna 2012*lähde?*. 

12. heinäkuuta vuonna 1905 kuntakokous päätti perustaa Kostilan, Kuurikan ja Ylänteen piirien yhteisen kansakoulun. Koulurakennus valmistui vuonna 1907 ja opiskelu aloitettiin saman vuoden syksynä. Ensimmäisenä vuonna koulussa aloitti 22 lasta ja toimi aluksi yhdellä opettajalla.

Talvisodan aikaan koulutyö oli keskeytettynä, koska talo oli majoituskäytössä siirtoväelle. Vuonna 1949 koulu sai toisen opettajan. Tilanahtauden vuoksi koulua lähdettiin laajentamaan ja uusi koulurakennus valmistui vuonna 1953. Parhaimpina vuosina koulun oppilasmäärä oli yli 60.

Historiansa aikana koulu toimi osaksi myös asuinkäytössä. Vuonna 1998 koulussa syttyi tulipalo, joka tuhosi koulun asuintilat ja osan luokkahuoneista. Koulurakennus kuitenkin korjattiin kyläläisten voimin ja opetus säilyi Kostilan koulussa. Vuonna 2007 kyläläiset talkootöinä puhdistivat koulun ulkovuoren ja laudoituksia ja ikkunoita uusittiin. Sama vuonna 8. joulukuuta koulu vietti satavuotisjuhlia. Kyseisenä vuonna koulussa oli oppilaita 27. Koulu oli sitä ennen ollut useasti lopetusuhan alla.

Lammin kunta liitettiin kuntaliitoksen jälkeen osaksi Hämeenlinnaa vuonna 2009. Koulu lakkautettiin vuonna 2012 kaupungin päätöksellä ja kylän oppilaat siirtyivät Konnarin kouluun Lammin taajamaan. Koulurakennus siirtyi myöhemmin yksityisomistukseen, kun kaupunki löysi koululle ostajan.

Katso myös
----------

* Evon metsärata

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Kostilan koulu Häme-Wiki. Viitattu 5.10.2017. [vanhentunut linkki]
2. ↑  Kostilan koulu Hämeenlinnan kaupunki.  Arkistoitu 18.6.2009. Viitattu 4.4.2010.
3. ↑  Kostilan koulu juhlii huojentuneena *Hämeen Sanomat viitattu=2017-10-05*.  Arkistoitu 5.10.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kostila–Ylänne kyläseura Linnaseutu ry. Viitattu 4.4.2010.
**Herman Hellén** (6. kesäkuuta 1854 Ulvila – 25. kesäkuuta 1914 Hämeenlinna) oli suomalainen filosofian maisteri, joka suunnitteli ja johti Suomen ensimmäisen sulfaattiselluloosatehtaan rakentamista Valkeakoskelle 1879–1880.

Herman Hellénin vanhemmat olivat Turun Bell-Lancaster-koulun opettaja, filosofian maisteri Herman Henrik Hellén ja Pauline Gustava Sacklén. Hellénin isä kuoli hänen ollessaan kolmevuotias ja hänen äitinsä meni uusiin naimisiin tamperelaisen apteekkari Edvard Julius Granbergin kanssa. Hellén kävi koulua Porissa ja Hämeenlinnassa ja pääsi ylioppilaaksi 1873 Hämeenlinnan alkeisoppilaitoksesta. Hän valmistui opiskeltuaan kemiaa ja fysiikkaa Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1876 ja filosofian maisteriksi 1877. Hellén oli myös oppilaana Polyteknillisessä koulussa hankkiakseen teknillisen alan tietoja. 

Hellénin ollessa 17-vuotias hänen isäpuolensa oli mukana perustamassa Walkiakoski Aktiebolagetin puuhiomoa ja paperitehdasta Valkeakoskelle ja hän tutustui tätä kautta puunjalostusteollisuuteen. Valmistuttuaan Hellén lähti tutustumaan selluloosanvalmistukseen. Hän työskenteli ensin tehtailla Ruotsissa ja sitten saksalaisen Max Dreselin vuonna 1871 perustetulla selluloosatehtaalla Dalbkessa Westfalenissa. Dalbken tehtaan valmistama selluloosa on tunnettu korkeasta laadustaan. Walkiakoski-yhtiö osti Dreseliltä oikeudet hänen selluloosanvalmistusmenetelmäänsä 1877 ja selluloosatehtaan rakennustyöt alkoivat Valkeakoskella 1879. Hellén oli vielä työssä parilla muulla saksalaistehtaalla ja hän opiskeli myös Dresdenin Polyteknikumissa ennenkuin Walkiakoski-yhtiö palkkasi hänet 1879 insinööriksi johtamaan selluloosatehtaan rakentamista Max Dreselin piirustusten mukaan. Suurimman osan tehtaan koneista valmisti westfalenilainen Holster Eisenhütte. Tervasaaressa sijainnut tehdas aloitti toimintansa loppuvuodesta 1880. Tehtaan käynnistämisessä ilmeni alkuvaikeuksia ja Hellén erosi jo kolmen vuoden kuluttua Walkiakoski-yhtiön palveluksesta ja piti sitten parin vuoden ajan siirtomaatavarakauppaa Valkeakoskella. Hän toimi viimeksi Hausjärven nimismiehenä 1887–1908. Viimeiset vuotensa hän asui Hämeenlinnassa.

Herman Hellén oli naimisissa 1882–1892 Fanny Olivia Axeenin kanssa, liitto päättyi avioeroon. Vuonna 1892 hän meni uusiin naimisiin Ida Sofia Kokkosen kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Finlands första cellulosafabrik och dess tekniker, Suomen paperi- ja puutavaralehti : Suomen paperi-insinöörien yhdistyksen äänenkannattaja, 31.03.1928, nro 6, s. 31, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
2. 1 2 3 4  Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 : Herman Hellén
Moyamoya-taudin aiheuttamia muutoksia magneettikuvassa
**Moyamoya-tauti** on aivojen valtimoperäinen sairaus, jossa kallonpohjan aivoverisuonet ahtautuvat. Taudinkuva on yleensä etenevä. Se kuitenkin vaihtelee; tunnetaan oireettomia tapauksia, mutta osalla potilaista moyamoya-tauti aiheuttaa TIA-kohtauksia, aivoinfarkteja ja aivoverenvuotoja.

Moyamoya-tauti puhkeaa yleisimmin noin 5–9-vuotiailla lapsilla tai keski-ikäisillä aikuisilla. Yleensä sairaus ilmenee molemminpuolisena. TIA-kohtausten, aivoinfarktien ja aivoverenvuotojen lisäksi sairauden oireita voivat olla päänsärky, huimaus, epileptiset kohtaukset ja korea. Osalla potilaista on todettu kehitysvammaisuutta. Moyamoya-tautia vastaava tila voi puhjeta myös sekundaarisena sirppisoluanemian tai neurofibromatoosin seurauksena, jolloin siihen viitataan moyamoya-oireyhtymänä. Muissa tapauksissa kyse on idiopaattisesta taudista. *ACTA2*-geenin mutaatiot aiheuttavat moyamoya-tautia muistuttavaa kallonsisäisten verisuonten sairautta, joka kuitenkin erottuu siitä usein tavoin. Japanissa noin 15 %:lla potilaista moyamoya-tautia on todettu myös suvussa. Siellä on kuvattu autosomaalinen vallitseva periytymistapa ja epätäydellinen penetranssi. Moyamoya-tautiin voi kuitenkin liittyä myös autosomaalisia peittyviä, X-kromosomaalisia ja monitekijäisiä syntymekanismeja.

Oirekuva ja kuvantamislöydökset voivat johtaa moyamoya-taudin epäilyyn. Diagnoosi voidaan varmistaa aivoverisuonten angiografialla. Japanin kielessä "moyamoya"-sana viittaa tupakansavuun, jota ahtautuneiden suonten viereinen poikkeava kollateraalisuoniverkko moyamoya-taudissa muistuttaa. Diagnostiikassa voidaan käyttää myös magneettiangiografiaa. Ei ole spesifisiä keinoja moyamoya-taudin etenemisen pysäyttämiseksi. Oireita voidaan kuitenkin lievittää sekä komplikaatioita ja kognitiivista heikentymistä ehkäistä lääkityksillä. Moyamoya-taudin ennuste riippuu taudin yksilöllisestä vaikeusasteesta. Sitä parantavat diagnoosin saavuttaminen ajoissa ja oikeanlainen hoito. Aikuisilla moyamoya-tautiin liittyy noin viiden ja lapsilla noin kahden prosentin kuolleisuus. Kuolemantapaukset johtuvat yleisimmin verenvuodoista. Moyamoya-tautia esiintyy varsinkin Aasiassa. Japanissa esiintyvyydeksi on arvioitu 1/9 500 – 1/30 000. Yhdysvalloissa ilmaantuvuudeksi on arvioitu 1/100 000.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Moyamoya-tauti (Orphanet) Terveyskirjasto 6.11.2019, viitattu 21.8.2023
**Walter (Valter) Fredrik Grönqvist** (16. syyskuuta 1875 Helsinki – 23. elokuuta 1962 Tammisaari) oli suomalainen insinööri, yritysjohtaja ja tilanomistaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen.

Grönqvistin vanhemmat olivat tehtailija, kunnallisneuvos Fredrik Wilhelm Grönqvist ja Josefina Fredrika Björklund ja puolisot 1903–1912 Emilia Matilda Heikel, 1913–1921 Judith Eleonora Damstén ja vuodesta 1921 Helene Martha Maria von Pauer-Budahegy. Grönqvist tuli ylioppilaaksi 1894, valmistui insinööriksi Polyteknillisestä opistosta 1898 ja suoritti vielä diplomi-insinöörin tutkinnon Dresdenissä 1900. Hän opiskeli myös kansantaloutta Lontoossa ja työskenteli pankkivirkailijana sekä Dresdenissä että Lontoossa. Grönqvist oli isänsä hankkiman ja johtaman Sanduddin toimitusjohtaja 1901–1923 ja sitten yhtiön hallituksen puheenjohtaja, mutta siirtyi maanviljelijäksi hoidettuaan jo aiemmin isänsä omistamia Raalan kartanoa ja Jokelan tilaa.

Vuonna 1917 Grönqvist hankki omistukseensa Anttilan tilan Tuusulasta. Kuivattamalla Tuusulanjärveä Grönqvist sai tilalleen lisää viljelymaata. Tilan maat olivat tunnettuja kokeilu- ja vierailukohteita. Vuonna 1928 Grönqvist osti Kirkkonummelta Junkarsin kartanon, jossa hän harjoitti nurmi-, siemen- ja viljanviljelyä sekä karjataloutta. Jouduttuaan jättämään Junkarsin Porkkalan vuokra-alueelle Grönqvist harjoitti vielä maataloutta vuokraamillaan tiloilla Pohjankurussa ja Snappertunassa. Hänet muistetaan myös merkittävästä lahjoituksesta Mannerheimin Lastensuojeluliitolle. Maanviljelysneuvoksen arvonimen Grönqvist sai vuonna 1949.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Walter Grönqvist *Biografiasampo*. Viitattu 22.4.2022.
2. 1 2  Grönqvist Valter Fredrik *Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899*. Viitattu 22.4.2022.
Kottby lågstadieskola vuonna 2011.
**Kottby lågstadieskola** on Helsingin Käpylässä sijaitseva noin 170 oppilaan peruskoulu, joka antaa ruotsinkielistä opetusta luokille 1–6. Kaupunginarkkitehti Claus Tandefeltin suunnittelema koulurakennus osoitteessa Pohjolankatu 45 on vuodelta 1957, ja sitä on laajennettu ja korjattu vuonna 2000. Rakennuksen ulkoseinää koristaa Outi Leinosen kävyn siemeniä kuvaava taideteos "Lentoon" (2000). Viereinen Otto-Iivari Meurmanin puisto toimii koulun pihana.

Arabianrannassa on toiminut vuodesta 2009 sivukoulu Arabias kvarterskola, joka antaa opetusta luokille 1–2.

Helsingin kaupunki on päättänyt korvata nykyisen koulurakennuksen suuremmalla rakennuksella, johon mahtuu myös yläkoulu. Vanha koulurakennus puretaan kesällä 2022, ja uuden rakennuksen odotetaan valmistuvan 2024. Koulu toimii rakentamisen ajan väistötiloissa Onnentiellä.

Lähteet
-------

1. ↑  Kottby lågstadieskola *Helsingfors grundskolor*.  6.8.2019. Helsingin kaupunki. Viitattu 6.10.2019. (ruotsiksi)
2. ↑  Pohjoinen polku: Meurmanin puisto *Kaupunginosat.fi: Käpylä*. Käpylä-Seura. Viitattu 9.11.2020.
3. ↑  Lentoon: Outi Leinonen *HAM*. Helsingin taidemuseo.  Arkistoitu 6.10.2019. Viitattu 6.10.2019.
4. 1 2  Kottby lågstadieskola: Vår skola *Helsingfors grundskolor*.  20.2.2017. Helsingin kaupunki. Viitattu 6.10.2019. (ruotsiksi)
5. ↑    *Uutta Keski-Helsinkiä: Verkkotapahtuma 28.10.2020 klo 17–19.30*, 30.10.2020, s. 93–94.  Helsingin kaupunki. Tilaisuuden esitysdiat (PDF). Viitattu 2.11.2020.
6. ↑  Grönt ljus för nytt skolhus i Kottby *Hufvudstadsbladet*.  6.9.2021. Viitattu 3.4.2022. (ruotsiksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kottby lågstadieskola (ruotsiksi)
Ouleymata Sarr Mestarien liigan ottelussa Wolfsburgia vastaan huhtikuussa 2015.
**Ouleymata Sarr** (s. 8. lokakuuta 1995 Cambrai) on ranskalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Ranskan naisten maajoukkueessa 26. heinäkuuta 2022 mennessä 21 ottelua ja tehnyt niissä viisi maalia.

Sarr edustaa kotimaassaan Paris FC:tä, johon hän siirtyi vuonna 2021. Hänen aiempia pääsarjaseurojaan ovat Paris Saint-Germain, Lille ja Bordeaux.

Sarr on pelannut Ranskan nuorisomaajoukkueissa. Naisten maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen kerran syyskuussa 2017 Chileä vastaan. Hän teki kolme päivää myöhemmin toisessa maaottelussaan maalin Espanjaa vastaan. Tämän jälkeen hän on tehnyt maalin lokakuussa 2017 Ghanaa ja maaliskuussa 2020 Alankomaita vastaan sekä kaksi maalia kesäkuussa 2022 Kamerunia vastaan. EM-kilpailuissa 2022 hän on tullut vaihdosta kentälle kaikissa kolmessa alkulohko-ottelussa sekä puolivälierässä Alankomaita vastaan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Ouleymata Sarr Ranskan jalkapalloliitto. Viitattu 26.7.2022. (ranskaksi)
2. 1 2 3  O. Sarr *Soccerway*. Viitattu 26.7.2022. (englanniksi)

  

Ranskan joukkue – Jalkapallon naisten EM-kilpailut 2022
1 Chavas |
2 Palis |
3 Renard |
4 Torrent |
5 Tounkara |
6 Toletti |
7 Karchaoui |
8 Geyoro |
9 Katoto |
10  Matéo |
11 Diani |
12 Malard |
13 Bacha |
14 Bilbault |
15 Dali |
16 Lerond |
17 Baltimore |
18 Sarr |
19 Mbock Bathy |
20 Cascarino |
21 Peyraud-Magnin |
22 Périsset |
23 Cissoko |
Valmentaja Diacre



|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
**Johan Edvin Hammarén** (24. elokuuta 1873 Tampere – 2. maaliskuuta 1927 Saltsjöbaden, Ruotsi) oli suomalainen tehtaanjohtaja. Hän oli mukana perustamassa 1890-luvun lopulla Äänekosken kartonkitehdasta ja toimi myöhemmin tehtaan isännöitsijänä.

Edvin Hammarénin vanhemmat olivat kauppaneuvos Lars Johan Hammarén ja Lucy Emma Sharples. Hän pääsi ylioppilaaksi 1890 Hämeenlinnan lyseosta ja tutustui sitten ulkomailla liikealaan.

Edvin Hammarén tuli isänsä puoliksi omistaman Hammarén & Co:n palvelukseen ja ylensi vähitellen prokuristiksi. Hän oli mukana perustamassa yhdessä isänsä ja Kyröskosken tehtaiden isännöitsijän, insinööri Johan Erland Hammarénin kanssa kartonkitehdasta Äänekoskelle. Tätä varten he perustivat vuonna 1896 Äänekoski Osakeyhtiön, johon tuli vuonna 1897 osakkaaksi vielä vuorineuvos Gösta Sumelius. Äänekosken tehtaiden rakennustyöt aloitettiin sitten Johan Erland Hammarénin johdolla, ja tehtaat valmistuivat 1898. Edvin Hammarén toimi myöhemmin tehtaiden isännöitsijänä ja hoiti tätä tehtävää vuoteen 1920 saakka, jolloin joutui luopumaan tehtävästä terveydellisistä syistä. Viimeiset vuotensa Edvin Hammarén vietti pääasiassa ulkomaisissa terveyskylpylöissä. Hän kuoli maaliskuussa 1927 Saltsjöbadenissa Tukholman lähellä.

Edvin Hammarén oli naimisissa vuodesta 1896 Alma Alice Ungernin kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 : Johan Edvin Hammarén
2. 1 2 3  Edvin Hammarén, Suomen paperi- ja puutavaralehti : Suomen paperi-insinöörien yhdistyksen äänenkannattaja, 31.03.1927, nro 6, s. 43, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
3. ↑  Insinööri J. E. Hammarén Äänekosken tehtaiden isä, Äänekosken Pukkimäen asuinalueen sivusto
**Ferdinand Guillaume** (19. toukokuuta 1887 Bayonne – 3. joulukuuta 1977 Viareggio) oli Italian kansalaisuuden ottanut ranskalaissyntyinen mykkäelokuvan koomikko.

Sirkusperheeseen syntynyt Guillaume työskenteli pienestä pitäen klovnina. Julius Antamoro palkkasi hänet vuonna 1910 Cinesille, jossa hän teki pitkän Tontolino-komedioiden sarjan. Vuonna 1911 Guillaume esitti pääosaa Cinesin ensimmäisessä pitkässä elokuvassa *Pinocchio*, josta tuli suuri menestys. Samana vuonna Guillaume siirtyi Pasqualille, jolle hän loi Polidor-nimisen komediahahmon. Vuonna 1914 hän perusti oman tuotantoyhtiön Polidor Filmin. Guillaume ohjasi ja näytteli perheenjäsentensä kanssa yli sata lyhyttä Polidor-komediaa, joista vain muutamat ovat säilyneet. Italian elokuvan kriisivuosina 1920-luvun alussa hän palasi näyttämölle, mutta esiintyi 1930-luvun lopulta lähtien jälleen elokuvien sivuosissa. 1950- ja 1960-luvuilla Guillaume teki muutamia nostalgisia rooleja muun muassa Federico Fellinin elokuvissa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Enciclopedia del Cinema *treccani.it*. Viitattu 9.7.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Internet Movie Database: Ferdinand Guillaume (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |

 |
**Larry Peninsula**, oikealta nimeltään **Lauri Niemimaa**, on suomalainen muusikko ja laulaja-lauluntekijä.

Peninsula on harrastanut musiikkia lukioikäisestä ja on soittanut eri soittimia eri yhtyeissä. Hän aloitti säveltämisen ja laulamisen vuonna 2008.

"Vagabond"-demolla (2012) Peninsula soitti kaikki instrumentit itse. Peninsula sävelsi ja sanoitti vuonna 2018 ilmestyneen debyyttialbumin *Country Music Only* kaikki kappaleet. Albumin nimikappale sijoittui Country Music Life -blogin Top New Country Music -listalla ykköseksi ja Saving Country Music Top 25 -listalle Yhdysvalloissa. Albumi sai hyvät arvostelut Saving Country Music -listan ylläpitäjältä Kyle Coroneosilta ja *Riffi*-lehden Ari Vanha-Majamaalta.

Diskografia
-----------

### Albumit

* *Country Music Only* (2018)

### EP:t

* *Vagabond* (demo-EP, 2012)

### Musiikkivideot

* "Vagabond" (2012)
* "Walk the Talk" (2017)
* "Cowboy Heart" (2018)
* "Preeriaan" (2019)
* "Rockfaces" (2020)

Lähteet
-------

1. 1 2 3   *soundi.fi*. Viitattu 30.6.2020.
2. 1 2   *oululehti.fi*. Viitattu 30.6.2020.
3. ↑   *savingcountrymusic.com*. Viitattu 30.6.2020.
4. ↑   *riffi.fi*. Viitattu 30.6.2020.
5. ↑   *kaleva.fi*. Viitattu 30.6.2020.
6. ↑   *iltalehti.fi*. Viitattu 30.6.2020.
7. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive) *countrymusiclife.com*. Viitattu 30.6.2020.
**August 08** (oikea nimi *Ray Davon Jacobs*; 2. tammikuuta 1992 – 26. tai 28. elokuuta 2023) oli yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä ja tuottaja.

August 08:n perhe oli kotoisin Comptonista Kaliforniasta. Hän varttui Kalifornian Lynwoodissa ja Long Beachissa. August 08 saavutti suosiota lauluntekijänä jo ennen omaa uraansa artistina. Hän solmi levytyssopimuksen 88risingin kanssa vuonna 2008 ja liittyi Jhené Aikon Def Jam Recordingsiin kytketyn Allel Sound -yhtiön artistiksi vuonna 2022. Hän oli ensimmäinen Allel Soundin kanssa levytyssopimuksen tehnyt. August 08 julkaisi albumit *Father* (2018) ja *Emotional CUH* (2020). Viimeiseksi albumiksi jäi elokuussa 2022 ilmestynyt *Seasick*. Siinä August 08 teki yhteistyötä Schoolboy Q:n, Jhené Aikon ja Jojin kanssa. Vuonna 2022 August 08 julkaisi myös EP:t *Towards the Sun* ja *Towards the Moon*. Hän sai musiikkiinsa vaikutteita R&B:sta ja elektronisesta tanssimusiikista.

August 08 oli mukana tekemässä muun muassa DJ Khaledin listaykköshittiä "I'm the One". Hän teki kappaleita myös muiden muassa Justin Bieberille, Quavolle ja Chance the Rapperille. Lisäksi hän oli tekemässä Walen kappaletta "Fashion Week". Kappaleessa "Tequila Sunrise" August 08 esiintyi GoldLinkin, Jackson Wangin ja Higher Brothersin kanssa. Kappaleessa "Midsummer Madness" hän esiintyi Higher Brothersin, Rich Brianin ja Jojin kanssa. August 08 kuoli 31-vuotiaana julkistamattomasta syystä. Hänellä oli kaksi siskoa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Henry Moore, August 08 death updates – Cause unknown as Def Jam singer dies at just 31 The U.S. Sun 30.8.2023, viitattu 31.8.2023
2. 1 2 3 4  Mark Elibert, Singer Songwriter August 08 Dead at 31 Complex 29.8.2023, viitattu 31.8.2023
3. 1 2 3 4 5 6  August Brown, August 08, L.A. singer-songwriter who worked with Justin Bieber and Jhené Aiko, dies at 31 Los Angeles Times 29.8.2023, viitattu 31.8.2023
4. 1 2 3  Carl Lamarre, August 08, Def Jam Singer-Songwriter, Dies at 31 Billboard 29.8.2023, viitattu 31.8.2023
**Eurooppalainen veljeskunta – Runoilijamatka halki Saksan** on vuonna 1942 ilmestynyt runoilija Arvi Kivimaan matkakertomus natsi-Saksasta. Se julkaistiin kaksi vuotta myöhemmin myös saksaksi nimellä *Europäische dichterreise durch Deutschland*. Saksankielisessä laitoksessa on mukana matkan aikana tehtyjä piirroksia eri rakennuksista ja maisemista. Kivimaa oli tuolloin Europäischen Schriftsteller-Vereinigung -kirjailijaliiton jäsen, joka oli Joseph Goebbelsin johtaman Saksan propagandaministeriön PEN Internationalin vastapainoksi perustama järjestö.

Matka Saksaan
-------------

Kivimaa vieraili natsi-Saksassa lokakuussa 1941, jolloin hän osallistui Suomen Kirjailijaliiton lähettämänä Weimarissa järjestetyille runoilijapäiville. Vierailuun liittyi Saksan kiertomatka, jolla Kivimaan lisäksi oli mukana neljätoista kirjailijaa eri puolilta Eurooppaa, sekä heidän isäntinään toimineita saksalaisia kirjailijoita. Seurueen saattajina oli armeijan upseereita sekä natsien propagandaministeriön edustaja.

Kirja
-----

Teoksessaan Kivimaa muun muassa ylistää kansallissosialistisen vallankumouksen vaikutusta Saksan kulttuurielämään ja ihannoi heidän luomaansa "Uutta Eurooppaa", joka "nykyhetken kärsimyksistä rakentaa sillan parempaan, inhimillisempään tulevaisuuteen". Se sisältää myös joitakin antisemitistisiä viittauksia. Hänen mukaansa germaani on "hallitsevan rodun jäsen", joka on "irroittanut juutalaiset Saksan valtioruumiista". Kivimaa itse sanoi kirjan olevan "subjektiivinen ja henkilökohtainen tunnustus".

Jatkosodan jälkeen lokakuussa 1945 teos poistettiin valvontakomission määräyksestä sekä kirjastoista että kirjakaupoista.

Katso myös
----------

* Femte akten
* Kolmannen valtakunnan vieraana

Lähteet
-------

1. 1 2  Rotuhygieniaa ja arjalaista estetiikkaa *Kansan Uutiset Verkkolehti*.  14.5.2015. Viitattu 28.5.2015.
2. 1 2 3  Muir, Simon & Worthen, Hana: *Finland's Holocaust: Silences of History*, s. 98, 124. Palgrave Macmillan, 2013. ISBN 978-113-73026-4-9. Google Books
3. 1 2  Kunnas, Tarmo: *Fasismin lumous: Eurooppalainen älymystö Mussolinin ja Hitlerin politiikan tukijana*, s. 69. Atena-kustannus, 2013. ISBN 978-951-79693-3-8.
4. ↑  1944-1946 Kirjastoista ja kirjakaupoista poistettu kirjallisuus (Arkistoitu – Internet Archive) Sananvapaus ja sensuuri verkkoaikana. Viitattu 28.5.2015.
**Visa Oscar** (oik. **Visa-Pekka Oskari Mertanen**, s. 12. syyskuuta 1976 Helsinki) on suomalainen jazzpianisti, -kosketinsoittaja ja -säveltäjä. Hänellä on oma fuusiojazzyhtye Visa Oscar Group, minkä lisäksi hän soittaa afrobeatia ja jazzia yhdistävässä Helsinki-Cotonou Ensemblessa, duossa Binary Boyz sekä oopperaa ja elektronista tanssimusiikkia (EDM) yhdistelevässä Ooppera Skaalassa.

Helsingissä syntynyt Visa-Pekka Mertanen aloitti musiikkiopinnot seitsemänvuotiaana aluksi sähköuruilla ja vasta myöhemmin pianolla. Hän kuuli 10-vuotiaana Miles Davisin sähköisen yhtyeen soittavan Pori Jazz -festivaaleilla 1987 ja päätti ryhtyä jazzmuusikoksi. Kahta vuotta myöhemmin hän aloitti opinnot Helsingin Pop & Jazz Konservatoriossa, jossa hän jatkoi Kaj Backlundin, Jouko Korhosen ja László Sülen johdolla vaikka pääsi 1998 ylimääräiseksi opiskelijaksi Sibelius-Akatemian jazzosastolle. Hän on opiskellut myös Helsingin ammattikorkeakoulu Stadiassa ja tekee tohtorintutkintoa Taideyliopiston Sibelius-Akatemiaan. Siellä hänen ohjaajiaan ovat olleet Jim Beard, Seppo Kantonen, Jarno Kukkonen, Jarmo Savolainen ja Jukkis Uotila.

Vuonna 2016 Visa Oscar Group julkaisi albumin *Fusion Treatment*, joka on nauhoitettu jo 2010. Yhtyeen muut muusikot albumilla ovat Joonatan Rautio (saksofoni), Janne Halonen (kitara), Juho Kivivuori (basso) ja Rami Eskelinen (rummut).

Lähteet
-------

1. 1 2  Tohtoriksi valmistuva jazzpianisti Visa Oscar: "Soitan, sävellän, sovitan, tuotan ja opetan niin kauan kuin henki pihisee!" Kantapöytä, Yle Radio 1, 20.3.2016.
2. ↑  Rauhala, Osku: Visa Oscar Group: Fusion Treatment (Arkistoitu – Internet Archive), levyarvio, Jazzrytmit-sivusto 17.02.2016. Viitattu 20.3.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Visa Oscarin verkkosivusto
* Visa Oscar Jazz Finland -sivustolla
* Visa Oscar Discogs-äänilevytietokannassa

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz

 |

 |
| Korintin sodan taistelut |
| --- |
| Haliartos – Naryks – Nemea – Knidos – Koroneia – Filios – Sikyon – Lekhaion |

**Nemean taistelu** käytiin vuonna 394 eaa. Spartan ja sen vihollisten Theban, Korintin, Argoksen ja Ateenan välillä. Taistelu käytiin Korintin alueella, kuivuneen Nemea-joen (Νεμέα) uomassa. Spartalaiset voittivat taistelun, joka yhdessä Koroneian taistelun kanssa antoi Spartalle etulyöntiaseman sodan alkuvuosina.

Tausta
------

Spartalla oli perinteisesti kaksi kuningasta. Korintin sodan alkaessa Agesilaos II oli Aasiassa sotimassa Persiaa vastaan. Hänen hallitsijakumppaninsa Agesipolis I oli vielä vasta lapsi. Spartalaiset valitsivat erään Aristodemoksen johtamaan Spartan joukkoja heidän vihollisiaan vastaan jotka olivat keränneet joukkonsa Korintin lähettyville. Samalla Agesilaokselle lähetettiin määräys palata pikaisesti Kreikkaan armeijansa kanssa.

Taistelu
--------

Aristodemos marssi suoraan Korinttia kohti noin 18 000 hopliittia käsittävän armeijan kanssa. Heistä 6 000 oli spartalaisia ja loput olivat Peloponnesolaisliiton kaupungeista. Spartan vastustajilla oli noin 24 000 hopliittia. Spartalaiset joukot taistelivat rivistönsä oikealla siivellä, kuten heidän tapansa oli. Ateenalaiset olisivat halunneet taistella omalla oikealla siivellä, mutta kun thebalaiset vastustivat tätä oli heidän otettava asemansa rivistön vasemmalla siivellä, eli spartalaisia vastapäätä. Kummatkin rivistöt liukuivat oikealle samalla kun armeijat marssivat toisiaan vastaan. Kummankin aremeijan oikea siipi kukisti vastustajansa. Spartalaiset kukistivat ateenalaiset, jotka pakenivat. Samalla thebalaiset löivät peloponnesolaiset. Spartalaiset kääntyivät vielä voittamattomia vihollisiaan vastaan, ja kukistivat ensin argoslaiset, korinttilaiset, ja lopuksi thebalaiset. Liittolaisista kuoli tai haavoittui noin 2 800 sotilasta, kun taas spartalaisten ja peloponnesolaisten tappiot olivat vain 1 100.

Lopputulos
----------

Vaikka spartalaiset voittivatkin, eivät he pystyneet murtautumaan Korintinkannaksen poikki Keski-Kreikkaan. Yhdessä Koroneian taistelun kanssa Nemean taistelu olivat ainoat "perinteiset" hopliittitaistelut sodan aikana.
**Gertrude "Getty" Kaspers** (s. 5. maaliskuuta 1948 Graz, Itävalta) on itävaltalaissyntyinen laulaja. Hän oli hollantilaisen yhtyeen Teach-Inin päälaulaja, joka voitti vuoden 1975 Eurovision laulukilpailun Tukholmassa kappaleella "Ding-a-dong".

Ura
---

Kaspers liittyi Teach-In-yhtyeeseen vuonna 1971. Yhtye menestyi Alankomaiden lisäksi myös kansainvälisesti. *In The Summernight* nousi listojen viidenneksi Etelä-Afrikassa ja kolmanneksi Belgiassa.

Teach-In osallistui Alankomaiden euroviisukarsintaan *Nationaal Songfestivaliin* vuonna 1975. Viisijäseninen kansainvälinen tuomaristo valitsi yhtyeen voittajaksi kaksivaiheisen kilpailun jälkeen. Päälaulajana Kaspers avasi Tukholmassa järjestetyn vuoden 1975 Eurovision laulukilpailun ja voitti kilpailun 152 pisteellä. Euroviisuvoittonsa jälkeen yhtye nousi listojen kärkeen ympäri Eurooppaa.

Teach-In kiersi ympäri Eurooppaa seuraavien kahden vuoden ajan, mutta tappiollisen *Get On Board* -albumin ja *Rose Valley* -singlen myötä yhtye hajosi vuonna 1978. Kaspers päätti jatkaa musiikkiuraansa sooloartistina taiteilijanimellä Getty.

Kaspers esiintyy yhdessä Teach-Inin kanssa vuoden 2021 Eurovision laulukilpailussa finaalin väliaikanumerossa.

Yksityiselämä
-------------

Kaspers syntyi Itävallassa hollantilaiselle äidille ja itävaltalaiselle isälle. Hän puhuu sujuvasti englantia, hollantia ja saksaa. Vuonna 2011 Kaspersin aviomies menehtyi ALS-tautiin.

Lähteet
-------

1. ↑  Kaikki euroviisuvoittajat vuosien varrelta *yle.fi*.  28.4.2016. Yleisradio. Viitattu 28.3.2021. (suomeksi)
2. ↑  SA Charts 1969 *rock.co.za*. South African Rock Lists. Viitattu 28.3.2021. (englanniksi)
3. ↑  Teach-In - In The Summernight *hitparade.ch*. Viitattu 28.3.2021. (hollanniksi)
4. ↑  Teach-In - Ding-A-Dong *hitparade.ch*. Viitattu 28.3.2021. (hollanniksi)
5. ↑  Anna-Maija Lippu: Yllätyspaljastus: Lordi palaa Euroviisuihin! *iltalehti.fi*.  25.03.2021. Iltalehti. Viitattu 28.3.2021. (suomeksi)
6. ↑  KRO De Wandeling: 40 jaar na Ding-a-Dong (Arkistoitu sivu)  13.4.2015. Nederlandse Publieke Omroep.  Arkistoitu 14.4.2015. Viitattu 28.3.2021. (hollanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Tadžikistanin maantiede** kertoo Tadžikistanin maantieteeseen liittyvistä asioista. Tadžikistan sijaitsee Keski-Aasiassa ja sen ympärillä olevia valtioita ovat Uzbekistan, Kirgisia, Kiina ja Afganistan.

Maastonmuodot ja vesistöt
-------------------------

Valtaosa maan pinta-alasta on aavikkoa, puoliaavikkoa ja ylähköaroa, jota on vuorten rinteillä yleensä 1200 metriin saakka. Ylempänä on metsää ja vuoristoniittyjä. Maan länsiosassa on useita vuoristomassiiveja. Näihin massiiveihin kuuluvat Turkestanvuoret ja Zerevšanvuoret. Tadžikistanin alueella on myös osa Gissarvuoristosta, jossa korkeus vaihtelee 4000 metristä 5600 metriin. Maan pohjoisosassa on Kuraminvuoret, joiden korkein kohta on 3769 metriä korkealla. Pohjoisosassa on myös osa Alaivuorista ja Ferganan laaksosta. Maan itäosassa osa Pamirin vuoristosta. Amudarjajoki virtaa Afganistanin rajaseudulla. Toinen joki on 877 kilometriä pitkä Zeravšan, joka virtaa vuoristojäätiköltä kohti syvää laaksoa.

Ilmasto
-------

Yleensä ilmasto on mantereinen, kylmä ja kuiva. Vuoristossa vuodenaikojen väliset lämpötilaerot ovat suuremmat kuin niiden välisissä laaksoissa. Vuoristossa talvella kylmimmillään on pakkasta 50°C ja kesällä lämpimillään on 20°C. Sateisinta on Gissarvuorten eteläpuolella.

Lähteet
-------

1. 1 2  Marketta Kotilainen: *Maailmalla, Aasia*, s. 194-195. Weilin+Göös, 2008. ISBN 978-951-0-33474-4.
2. ↑  Zeravshan *Suuri neuvostosanakirja*. Viitattu 20.4.2023. (venäjäksi)

Aasian valtioiden maantiede

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Afganistan |  Yhdistyneet arabiemiirikunnat |  Armenia |  Azerbaidžan |  Bahrain |  Bangladesh |  Bhutan |  Brunei |
|  Etelä-Korea |  Filippiinit |  Georgia |  Indonesia |  Intia |  Irak |  Iran |  Israel |
|  Itä-Timor |  Japani |  Jemen |  Jordania |  Kambodža |  Kazakstan |  Kiina |  Kirgisia |
|  Kuwait |  Laos |  Libanon |  Malediivit |  Malesia |  Mongolia |  Myanmar |    Nepal |
|  Oman |  Pakistan |  Palestiina |  Pohjois-Korea |  Qatar |  Saudi-Arabia |  Singapore |  Sri Lanka |
|  Syyria |  Tadžikistan |  Taiwan |  Thaimaa |  Turkki |  Turkmenistan |  Uzbekistan |  Venäjä |
|  Vietnam |
**BAP Chipana** ex- *BAP Blume* (runkonumero SS-34) on Perun laivaston vuonna 1981 palvelukseen otettu Angamos-luokan sukellusvene.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Angamos-luokka*
Tyypin 209 sukellusvene tilattiin 21. maaliskuuta 1977 Saksasta Howaldtswerke-Deutsche Werft AG:lta Kielistä, missä köli laskettiin 1. marraskuuta 1978. Alus piti nimetä 1800-luvulla eläneen insinöörin Federico Blumen kunniaksi *BAP Blumeksi*, mutta 21. huhtikuuta 1980 nimi vaihdettiin *BAP Chipanaksi* Perun ja Chilen välillä 12. huhtikuuta 1879 käydyn Chipanan taistelun muistoksi. Alus laskettiin vesille 19. toukokuuta 1981 ja liitettiin laivastoon 28. lokakuuta 1982.

Palvelus
--------

Pohjanmerellä järjestettyjen koeajojen päätyttyä alus saapui 1983 uuteen kotisatamaansa Callaoon.

Vuonna 2018 alkoi SIMAn telakalla Callaossa aluksen modernisointi, missä se katkaistiin mekaniikan ja kontrollijärjestelmien vaihtamiseksi. Lisäksi aluksen sähkö-, navigointi- ja propulsiojärjestelmät päivitettiin. Saksalainen ThyssenKrupp Marine Systems, jolle maksettiin 40 miljoonaa euroa, avusti Perua sukellusveneiden päivityksessä.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1947–1995*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1995. ISBN 0-85177-605-1. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Gardiner, Robert s. 306

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **BAP Chipana (SS-34)** Wikimedia Commonsissa

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:BAP Chipana (SS-34)
**Viljo Nikolai Lantto** (6. joulukuuta 1906 Alatornio – 24. joulukuuta 1985 Oulu) oli suomalainen kauppias, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Lanton vanhemmat olivat liikemies Iisakki Lantto ja Iida Koiksniemi ja puoliso vuodesta 1933 Anja Väänänen. Ekonomi, kauppaneuvos Ilkka Lantto on heidän poikansa. Viljo Lantto kävi Tampereen kauppaopiston 1927 ja teki myöhemmin opintomatkoja Ruotsiin ja useisiin Keski-Euroopan maihin. Hän oli veljensä omistaman T:mi O. V. Lanton vähittäiskaupan kauppa-apulainen ja konttoristi 1920–1931, Kemi Oy:n konttoristi ja vähittäiskauppias Kemissä 1932–1945, Oulun Kauppa Oy:n pääosakas, toimitusjohtaja ja johtokunnan puheenjohtaja 1937–1970 ja yrityksen hallituksen päätoiminen puheenjohtaja 1970–1976 sekä Katri Antell -yhtiön osakas ja johtokunnan varapuheenjohtaja 1968–1976 ja päätoiminen puheenjohtaja vuodesta 1976. Lantto oli myös leipomoyrittäjä Vilppulan Kolhossa 1953–1968. Hänellä oli useita liike-elämän ja muita luottamustehtäviä, kuten Tukkukauppojen Oy:n hallintoneuvoston jäsenyys 1966–1976 ja Yrittäjäin Liiton valtuuskunnan jäsenyys 1956–1967. Sekä talvisotaan että jatkosotaan rintamapalveluksessa osallistunut Lantto oli sotilasarvoltaan reservin kersantti. Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1967.

Lähteet
-------

1. 1 2  Viljo Lantto *Biografiasampo*. Viitattu 20.10.2022.
2. ↑  Syntymäpäiviä. Toimitusjohtaja Viljo Lantto 60-vuotias.  *Uusi Suomi*, 6.12.1966, nro 330, s. 12. Kansalliskirjasto. Viitattu 20.10.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Itsepalvelumyymälässä pääsi itse valitsemaan.  *Kaleva*, 22.7.2018, nro 197, s. 40. Kansalliskirjasto. Viitattu 20.10.2022.
Alvar Gullichsenin ja Klaus Nyqvistin Markku-liitolle suunnittelema ja Henrik Helpiön rakentama teos Ukk’ram – Salaperäinen alus Porin Noormarkussa.
**Henrik Helpiö** (s. 1953 Helsinki) on uusikaupunkilainen käsityötaiteilija. Hän aloitti koulunkäynnin ruotsinkielisessä koulussa Loviisan Valkossa ja muutti Pietarsaaren kautta Uuteenkaupunkiin vuonna 1963. Hän valmistui Kauppaoppilaitoksesta merkonomiksi vuonna 1976. Hän on vastannut koneiden toteutuksesta Alvar Gullichsenin Bonk Business -kokonaisuudessa. Vuonna 2004 Helpiö toimi päälavastajana Uudenkaupungin ja Kustavin vesillä toteutetussa tosi-tv-sarjassa *Suuri Seikkailu.* Helpiön töiden retrospektiivinen näyttely *Pommista Bonkkiin* avautui Uudessakaupungissa kesällä 2023.

Lähteet
-------

1. ↑  Bonk-taiteelle museo Uuteenkaupunkiin *Helsingin Sanomat*.  29.10.1993. Viitattu 18.8.2023.
2. ↑  Heikki Sankkila: Suuri Seikkailu on valmis alkamaan *Turun Sanomat*.  15.5.2004. Viitattu 18.8.2023.
3. ↑  Patrick Paldanius: Elämä vei pommista Bonkiin– Henrik Helpiön näyttely Gasthaus Pookin tiloissa *Uudenkaupunginsanomat*.  30.6.2023. Viitattu 18.8.2023.