recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Eurooppa-keskeisyys** eli **eurosentrismi** on Euroopan, kuten eurooppalaisen kulttuurin, ensisijaistamista. Se on etnosentrismin muoto, jossa ei-eurooppalaisia yhteiskuntia arvioidaan eurooppalaisten (ja muiden länsimaisten, kuten amerikkalaisten) kulttuuristen oletusten ja ennakkoasenteiden termein.

Yhteiskuntatieteissä Eurooppa-keskeisyyden piirteinä nähdään esimerkiksi:

* eurooppalaisten näkeminen tietoisina subjekteina ja ei-eurooppalaisten näkeminen passiivisina ja epäitsenäisinä objekteina,
* eurooppalaisten nostaminen etualalle ja ei-eurooppalaisten roolin väheksyminen,
* eurooppalaisten näkeminen nykyaikaisen sivistyksen alkuunpanijoina,
* eurooppalaisten luokittelujen ja käsitteiden käyttäminen,
* eurooppalaisuuden näkeminen objektiivisesti parhaana joko biologisin, kulttuurisin tai sosiologisin termein.

Eurooppalainen näkökulma perustuu eurooppalaiseen filosofian perinteisiin ja julkiseen keskusteluun. Ne omaksuttiin vaiheittain historian, talouden ja yhteiskunnan empiiriseen tutkimukseen, joista syntyivät myöhemmin myös yhteiskuntatieteet. Empiirisen tutkimuksen kenttä on valittu eurooppalaisten kriteerien ja merkityksen mukaan, ja historian ja yhteiskunnan rakenteet on perustettu erooppalaisiin luokitteluihin ja käsitteisiin sekä eurooppalaisten ideaalisiin ja materiaalisiin intresseihin. Eurooppa-keskeisessä näkökulmassa "toisen" näkökulmaa ei yleensä esitetä.

Katso myös
----------

* Afrosentrismi

Lähteet
-------

1. ↑  *eurosentrismi.* *Kielitoimiston sanakirja*. Helsinki: Kotimaisten kielten keskus, 2022.
2. 1 2 3  Syed Farid Alatas (toim. Ritzer, George): "Eurocentrism", *The Blackwell Encyclopedia of Sociology*, s. 1491–1494. Blackwell, 2007. ISBN 978-1-4051-2433-1.
**Ved Buens Ende** on norjalainen avant-garde metalliyhtye.
Yhtyeen äänimaailma on sekoitus hiljaisista instrumentaalisista jazz-osioista ja aggressiivisesta black metallista. Ved Buens Ende tarkoittaa suomeksi "Sateenkaaren päässä".

Historiaa
---------

Yhtyeen perusti Oslossa 1994 rumpali Carl-Michael Eide ja samana vuonna se teki levytyssopimuksen brittiläisen Misanthropy Recordsin kanssa. Kuitenkin se hajosi vuonna 1997 julkaistuaan ainoastaan yhden albumin nimeltään *Written in Waters*.
Yhtye toimi jonkin aikaa Virus-nimellä ja sen musiikki sisälsi samanlaisia elementtejä.

Paluu ja uusi hajoaminen
------------------------

26. huhtikuuta 2006 Blabbermouth.net-internetsivulla ilmoitettiin että Ved Buens Ende on palannut ja se myös harjoittelee uutta musiikkia. Nykyisin yhtyeellä on kaksi uutta jäsentä; Petter "Plenum" Berntsen basistina sekä Einar "Esso" Sjursø rumpalina. Rumpali Sjursøn mukaan yhtyeen suunnitelmissa oli levyttää vuonna 2006 ja julkaista seuraavana vuonna uusi albumi. Tosin yhtye hajosi 2007 eikä se julkaissut uutta materiaalia.

Diskografia
-----------

* *Those Who Caress the Pale* (demo) - 1994
* *Written in Waters (demo)* - 1995
* *Written in Waters* - 1995
* *Those Who Caress the Pale* (EP) - 1997
* *...Coiled in Obscurity* (bootleg) - 2002

Yhtyeen jäsenet
---------------

* Vicotnik (Yusaf Parvez) - kitarat, laulu (Dødheimsgard)
* Carl-Michael Eide - kitarat, laulu (ennen paluuta, rummut) (Cadaver, Dødheimsgard, Satyricon, Ulver, Infernö, Aura Noir ja Virus)
* Petter "Plenum" Berntsen - basso
* Einar "Esso" Sjursø - rummut

### Entiset jäsenet

* Skoll (Hugh Steven James Mingay) - basso (Arcturus, Ulver)

### Vierailevat muusikot

* Lill Katherine Stensrud - taustalaulu *Written in Waters*-albumilla
* Simen "ICS Vortex" Hestnæs - laulu (kiertueella ja *...Coiled in Obscurity*-bootlegilla) (katso myös Arcturus, Borknagar, Dimmu Borgir)
* Steinar Sverd Johnsen - kosketinsoittimet (kiertueella ja *...Coiled in Obscurity*-bootlegilla) (katso myös Arcturus)

Aiheesta muualla
----------------

* Ved Buens Ende Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
* Ved Buens Ende BNR metal-internetsivulla (Arkistoitu – Internet Archive)
* Ved Buens Ende Myspacessa (englanniksi)
* artikkeli yhtyeen paluusta
**SAI KZ G I** oli tanskalainen yksipaikkainen alkeiskoulutukseen käytetty purjelentokone, joka lensi ensilentonsa vuonna 1943.

Historia
--------

KZ G I Tanskan ilmailumuseossa.
Tanskalaisilla purjelentopiireillä oli 1940-luvun alulla merkittävä tarve yksipaikkaiselle koulutuspurjelentokoneelle, joka voisi korvata alkeiskoulutksessa tuolloin käytetyt saksalaiset Zögling ja SG 38 -purjekoneet. Konetyypin piti olla riittävän yksinkertainen, jotta useat sodan aikana perustetut purjelentokerhot onnistuisivat koneen rakentamisessa. Hanke lähti etenemään, kun Tuborgin säätiö lähti rahoittamaan vuonna 1942 kahden koulutuspurjekoneen kehitystä. Näistä toinen oli yliopistotaustaisen Polyteknisk Flyvegruppen ja toinen Skandinavisk Aero Industrin kehittämä. Polyteknisk Flyvegruppen Polyt I -kone valittiin lopulta syyskuussa 1943 toteutettujen lentokokeiden jälkeen jatkokehitettäväksi, ja G I:n tuotanto jäi vain yhteen prototyyppiin, joka sai rekisteritunnuksen OY-54 ja myöhemmin OY-ASX.

G I oli puurakenteinen ja sen siivet ja peräsinpinnat oli pinnoitettu kankaalla ja tuettu muihin rakenteisiin kiinnittyvillä naruilla. Koneessa oli täysin avoin ohjaamo. Lentäjän kannalta ratkaisu oli hieman epämukava, mutta asia ei ollut ongelma, sillä lennot eivät tyypilliseti kestäneet kahta minuuttia pidempään. Ohjaamossa ei ollut myöskään minkäänlaisia mittareita, joista ohjaaja näkisi lentokorkeuden tai nopeuden.

Kone palveli vuoteen 1951 Dansk Svæveflyver Unionin (suom. *Tanskan purjelentounioni*) koulutuslentotoimintaa, kunnes kone vaurioitui sakattuaan Vandelissa heinäkuussa 1951. Koneen korjasi onnettomuuden jälkeen søborgilainen Bent Halling, ja sitä käytti vuosina 1955–1959 Ringsted svæveflyveklub (suom. *Ringstedin purjelentokerho*). Konetta säilytettiin useita vuosia Kalundbandin lentokentällä, kunnes se siirrettiin Dansk Veteranflysamlingille (nyk. Tanskan ilmailumuseo) vuonna 1984. Kone restauroitiin lentokuntoiseksi vuonna 1990.

Tekniset tiedot
---------------

*Lähde:* 

**Yleiset ominaisuudet**

* **Miehistö:** 1
* **Kärkiväli:** &&&&&&&&&&&&&010.054000010,54 m
* **Tyhjäpaino:** &&&&&&&&&&&&0100.&&&&00100 kg

**Suoritusarvot**

* **Matkalentonopeus:** 0**Virhe lausekkeessa: tunnistamaton välimerkki "–".**.0**Virhe lausekkeessa: tunnistamaton välimerkki "–".**40–50 km/h
* **Liitoluku:** 1:10

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  KZ G1 *flymuseum.dk*. Danmarks Flymuseum. Viitattu 7.3.2017. (tanskaksi)
2. ↑  Dansk Veteranflysamling har skiftet navn *flymuseum.dk*. Danmarks Flymuseum. Viitattu 7.3.2017. (tanskaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **SAI KZ G I** Wikimedia Commonsissa
**Never Mind the Buzzcocks** oli brittiläinen musiikkiaiheinen televisiovisailu, jota BBC esitti 28 tuotantokautta vuosina 1996–2015. Sarja on tunnettu kuivasta huumoristaan ja sarkasmistaan sekä kärkkäistä hyökkäyksistä musiikkiteollisuutta kohtaan.

Sarjan nimi viittaa Sex Pistolsin albumiin *Never Mind the Bollocks, Here’s the Sex Pistols* vuodelta 1977. Buzzcocks on saman aikakauden punkyhtye.

Historia
--------

Sarjan alkuperäinen juontaja Mark Lamarr toimi tehtävässä 17 ensimmäisen kauden ajan, minkä jälkeen hänet korvasi Simon Amstell. Amstellin tuuraajana kaudella 18 toimivat vaihtuvat juontajat, ja Amstellin jätettyä sarjan kauden 19 jälkeen vaihtuvat juontajat otettiin pysyväksi elementiksi sarjaan.

Alkuperäisinä kapteeneina toimivat sarjassa loppuun asti pysynyt Phill Jupitus sekä kymmenen ensimmäisen kauden ajan esiintynyt Sean Hughes. Hughesin korvasi seuraavan kymmenen kauden ajan Bill Bailey, jonka jälkeen kaudella 22 toisessa joukkueessa oli vaihtuva kapteeni. Kaudesta 23 lähtien toisena kapteenina oli Noel Fielding, joka oli jo aiemmin ollut muutamaan otteeseen Baileyn tuuraajana.

Sarjassa oli vierailevina kilpailijoina useita maailmantähtiä, muun muassa James Blunt, Alice Cooper, Adele, Slash, Melanie Chisholm ja Amy Winehouse.

Lähteet
-------

1. 1 2  Never Mind The Buzzcocks to end after 18 years *bbc.com*.  26.5.2015. Viitattu 6.8.2016. (englanniksi)
2. ↑  Denham, Jess: Never Mind the Buzzcocks axed from BBC2 after 18 years *Independent*.  26.5.2015. Viitattu 6.8.2016. (englanniksi)
**Ámpelos** (kreik. Άμπελος; myös *Ámbelos*) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Sámoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Anatolikí Sámoksen kuntaan, Sámoksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Aiemmin kylä kuului Vathýn kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Sámoksen kunnan Vathýn kunnallisyksikköön. Kylän väkiluku on 252 (vuonna 2011).

Vanha talo Ámpeloksen kylässä.
Ámpeloksen kylä sijaitsee Sámoksen pohjoisissa sisäosissa Karvoúnis- eli Ámpelos-vuoren pohjoisrinteessä pari kilometriä lounaaseen rannikolla sijaitsevasta Ágios Konstantínoksen kylästä ja noin 24 kilometriä länteen saaren pääkaupungista Sámoksen kaupungista. Kylä on ollut olemassa viimeistään 1700-luvulla. Sen nimi viittaa viiniköynnöksiin. Kylän varhaisempi nimi oli *Nenédes* (Νενέδες), mikä oli puolestaan peräisin alueella asuneen suvun nimestä. Kylä nimettiin uudelleen nykyiselle nimelle vuonna 1957.

Ámpelos muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Αμπέλου, *Topikí Koinótita Ampélou*), johon kuuluvat varsinaisen Ámpeloksen kylän lisäksi kylät Livadáki ja Petalídes. Koko yhdyskunnan väkiluku on 309.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. ↑  Ampelos *Samos In*. Viitattu 3.9.2018.
3. ↑  Ampelos *The Greek Islands: Samos*. Viitattu 3.9.2018.
4. ↑  Nenedes -- Ampelos *Name Changes of Settlements in Greece*. Institute for Neohellenic Research. Viitattu 3.9.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ámpelos** Wikimedia Commonsissa
Hönirin kuva 1600-luvulta olevasta käsikirjoituksesta
**Ve** oli skandinaavisessa mytologiassa Borin ja Bestlan poika, Odinin ja Vilin veli. Hän tappoi Odinin ja Vilin kanssa Ymir-jättiläisen ja loi kosmoksen Ymirin ruhosta ja teki ensimmäisen miehen ja naisen (Askr ja Embla) veljiensä kanssa. Ve antoi ihmisille tunteet, muodon ja puhetaidon. Hänen nimensä tarkoittaa luultavasti *Pyhyys*.

Joissakin taruissa ihmisten luojat ovatkin Odin, Lóðurr ja **Hönir**. On mahdollista, että Ve ja Hönir ovat eri henkilöitä, tai että he ovat saman jumalan kaksi eri nimeä. *Völuspássa* eli Näkijättären ennustuksessa kerrotaan, että Hönir oli jumalten pappi, joka käytti "verisauvoja" eli kykeni ennustamaan tulevaa. Kertomusten mukaan hän pakeni Vanaheimiin aasojen ja vaanien suuren taistelun jälkeen.

Lähteet
-------

* Cotterell, Arthur: Maailman myytit ja tarut. WSOY 1996. ISBN 951-0-17102-6
* Jordan, Michael: Encyclopedia of Gods. Kyle Cathie Limited, 1992. ISBN 1 85626 038 0.
* Lurker, Manfred: A Dictionary of Gods and Goddesses, Devils and Demons. Routledge & Kegan Paul, 1987. ISBN 0-203-67189-9

### Viitteet

1. ↑  Jordan 1992, s. 327
2. 1 2  Cotterell 1996, s. 71-72
3. ↑  Lurker, s. 198
4. ↑  Rydberg Viktor: *Our fathers' godsaga*, s. 184. iUniverse, Inc. 2003. ISBN 0-595-29978-4.
5. ↑  Jordan 1992, s. 123
SA-3:n laukaisu
**SA-3** oli Saturn I -kantoraketin kolmas lento ja toinen lento "Korkea vesi" -projektissa (*Project High Water*). Se oli osa Apollo-avaruusohjelmaa.

Laukaisu tapahtui 16. marraskuuta 1962 kello 17.45.02 UTC Cape Canaveralista. Raketti lensi korkeammalle kuin SA-1 ja SA-2, koska nyt mukana oli enemmän polttoainetta (maksimimäärä, aiemmilla lennoilla oli ollut 83 % siitä). Lento saavutti 167 km:n korkeuden ja se kesti 4 minuuttia 53 sekuntia. 

Kuten SA-2 -lennolla, nytkin oli mukana 109 000 litraa vettä, joka vapautui ilmakehään, kun raketti räjäytettiin kauko-ohjauksella.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **SA-3 (Apollo)**.
* The Apollo Spacecraft - A Chronology: Defining Contractual Relations (Arkistoitu – Internet Archive)

Apollo-ohjelma

|  |  |
| --- | --- |
| Miehittämättömät testilennot: | SA-1 - SA-2 - SA-3 - SA-4 - SA-5 - A-101 - A-102 - A-103 - A-104 - A-105 Pad Abort Test-1 - Pad Abort Test-2 - QTV - A-001 - A-002 - A-003 - A-004 - AS-201 - AS-203 - AS-202 - Apollo 4 - Apollo 5 - Apollo 6 |
| Muut | Apollo 1 |
| Miehitetyt lennot: | Apollo 7 - Apollo 8 - Apollo 9 - Apollo 10 - Apollo 11 - Apollo 12 - Apollo 13 - Apollo 14 - Apollo 15 - Apollo 16 - Apollo 17 |
| Peruutetut lennot: | Apollo 18 - Apollo 19 - Apollo 20 |
| Muuta | 

|  |  |
| --- | --- |
|  Alukset | Apollo-avaruusalus - Kuumoduuli |
| Saturn-rakettiperhe | Saturn I - Saturn IB - Saturn V |
|  Muut | Vehicle Assembly Building - Crawler-transporter - Mobile Launcher Platform |

 |
**Álvaro Mejía Castrillón** (s. 19. tammikuuta 1967 Santa Rosa de Cabal) on kolumbialainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena 1989–1997. Hän edusti Manzana Postóbon -joukkuetta 1989–1992, Motorolaa 1993–1996 ja Petróleos de Colombia - Energía Pura -joukkuetta 1997.

Mejía voitti Ranskan ympäriajon nuorten kilpailun 1991. Hän voitti Katalonian ympäriajon kokonaiskilpailun 1993 kukistettuaan Maurizio Fondriestin seitsemällä sekunnilla.

Saavutuksia
-----------

Lähteet: Cycling Archives, Cyclingbase, Pro Cycling Stats

1987
Clásico RCN, kokonaiskilpailussa kolmas, nuorten kilpailun ja 7. etapin voitto
1988
Clásico RCN, kokonaiskilpailun voitto
Kolumbian ympäriajo, kokonaiskilpailussa toinen, nuorten kilpailun sekä prologin ja 6. etapin (aika-ajo) voitto
Alle 23-v. Kolumbian ympäriajo, kokonaiskilpailun voitto
Pan-Amerikan-mestaruuskilpailut, hopeaa maantieajossa
1989
Clásico RCN, kokonaiskilpailun sekä 6. etapin ja 8. etapin (aika-ajo) voitto
1990
Clásico RCN, kokonaiskilpailussa toinen
Dauphiné Libéré, kokonaiskilpailussa kolmas, 8. etapin (aika-ajo) voitto
1991
Vuelta a Galicia, kokonaiskilpailun ja 3. etapin voitto
Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 19:s, nuorten kilpailun voitto
1992
Vuelta a Murcia, kokonaiskilpailun voitto
Clásico RCN, prologin voitto
1993
Vuelta a Galicia, kokonaiskilpailussa kolmas
Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa neljäs, 10. etapilla toinen
Katalonian ympäriajo, kokonaiskilpailun voitto
1994
Route du Sud, kokonaiskilpailun voitto
1995
Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 16:s

Lähteet
-------

1. 1 2  Alvaro Mejia Castrillón *cyclingarchives.com*. Viitattu 24.3.2015. (englanniksi)
2. ↑  Volta Ciclista a Catalunya 1993 *cyclingarchives.com*. Viitattu 24.3.2015. (englanniksi)
3. ↑  Mejia Castrillon Alvaro *cyclingbase.com*.  Arkistoitu 2.4.2015. Viitattu 24.3.2015. (englanniksi)
4. ↑  Alvaro Mejia *procyclingstats.com*. Viitattu 24.3.2015. (englanniksi)
Skylla rakastuu Minokseen, kaiverrus 17. vuosisadalta
**Skylla** (m.kreik. Σκύλλα) oli kreikkalaisessa mytologiassa Nisoksen, Megaran kuninkaan, tytär. Hänen isänsä harmaiden hiusten keskellä oleva purppurainen hiussuortuva turvasi tämän aseman valtakunnan johdossa[1].

Minos, Kreetan kuningas, hyökkäsi Nisoksen valtakuntaan Ateenan sodan aikana, joka oli saanut alkunsa hänen poikansa Androgeuksen kuolemasta. Eros kuitenkin sai hänen tyttärensä Skyllan rakastumaan Minokseen[2]. Ensimmäisen version mukaan Minos houkutteli kultaisella kaulanauhalla Skyllan pettämään ja murhaamaan isänsä[3]. Toisessa versiossa Skylla ihastui Minokseen etäältä, ja katkaisi isänsä kiharan ja esitteli sen rakkaalleen, joka valtasi Megaran. Minos kuitenkin kauhistui tekoa ja piti Skyllaa kunniattomana.

Yhden version mukaan, kun Minoksen alukset nostivat purjeensa, Skylla yritti kiivetä yhden niistä kannelle. Jumalat olivat kuitenkin muuttaneet hänen isänsä haukaksi, joka riensi repimään tytärtään kappaleiksi nokallaan. Kauhuissaan Skylla päästi irti ja muuttui itsekin linnuksi.[1] Toisessa versiossa Skylla muuttui kalaksi, jota merikotkaksi muutettu isä yrittää pyydystää repiäkseen sen kynsillään[4]. Kolmannessa Minos sitoi Skyllan laivansa keulapuuhun ja hukutti tämän[5].

Lähteet
-------

1. 1 2  Ovidius: *Muodonmuutoksia* viii.1–151 (engl.käännös).
2. ↑  Nonnos: *Dionysiaka* xxv.150
3. ↑  Aiskhylos: *Haudalla uhraajat* 612–622 (engl.käännös).
4. ↑  Hyginus: *Fabulae* cxcviii (engl. käännös).
5. ↑  Apollodoros: *Bibliotheke* ('Kirjasto') 3.15.8 (engl. käännös).
**Alan A’Court** (30. syyskuuta 1934 Rainhill, Englanti – 15. joulukuuta 2009) oli englantilainen jalkapalloilija. Hän pelasi vasempana laitahyökkääjänä.

A’Court edusti lähes koko uransa Liverpool FC:tä. Hän siirtyi seuraan 18-vuotiaana syyskuussa 1952 amatöörijoukkue Preston Cablesista ja pelasi Liverpoolissa aina vuoteen 1964 asti. Suurimman osan tuosta ajasta Liverpool oli 2. divisioonassa. A’Court oli mukana, kun Liverpool voitti 2. divisioonan vuonna 1962. Sen sijaan hän ei loukkaantumisen vuoksi pelannut yhtään ottelua kaudella 1963–1964, jolloin Liverpool voitti 1. divisioonan mestaruuden.

Vaikka Liverpool ei pelannutkaan 1950-luvun lopulla pääsarjatasolla, A’Court nousi Englannin maajoukkueeseen. Hän pelasi vuosina 1958–1959 yhteensä viisi maaottelua, joista kolme Ruotsin MM-kisoissa 1958. A’Court on edelleen nuorin pelaaja, joka on saavuttanut 200 ottelua Liverpoolissa. Hän oli tuolloin hieman yli 24-vuotias. Uransa aikana A’Court pelasi Liverpoolissa kaikissa kilpailuissa yhteensä 381 ottelua, joissa hän teki 63 maalia.

Kesällä 1964 A’Court siirtyi Tranmere Roversiin, jossa hän jatkoi pelaamista vielä muutaman kauden ajan. Vuonna 1966 hän siirtyi Norwich Cityyn pelaajavalmentajaksi ja 1960-luvun lopussa hän toimi Chesterin ja Crewe Alexandran kakkosvalmentajana. Vuodesta 1970 lähtien A’Court oli Stoke Cityssä valmentajana ja kuukauden ajan myös väliaikaisena päävalmentajana. Myöhempinä vuosina hän valmensi myös joukkueita Sambiassa ja Uudessa-Seelannissa.

Lokakuussa 2006 Liverpoolin kannattajat äänestivät A’Courtin *100 Players Who Shook the Kop* -äänestyksessä sijalle 81.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Ronnie Moran leads tributes to Liverpool FC legend Alan A’Court  16.12.2009. Liverpool Echo. Viitattu 16.12.2009. (englanniksi)
2. 1 2  Alan A’Court profile LFChistory.net. Viitattu 16.12.2009. (englanniksi)
3. ↑  Alan A’Court englandstats.com. Viitattu 16.12.2009. (englanniksi)
4. ↑  Alan A’Court England Football Online. Viitattu 16.12.2009. (englanniksi)
5. ↑  The 100 PWSTK top 10's  15.10.2006. Liverpool FC. Viitattu 16.12.2009. (englanniksi)
**Raivaaja** on kuvanveistäjä Aarre Aaltosen suunnittelema patsas, joka paljastettiin vuonna 1966 Aaltosen synnyinkuntaan Pöytyälle. Pöytyän kunnan ja seurakunnan pystyttämä patsas juhlisti seurakunnan 600-vuotista historiaa ja on omistettu "kotiseudun raivaajille".

Patsaassa on pronssinen korkokuva, joka on kiinnitetty kivipaateen. Aiheeltaan patsas on tyypillinen raivaajapatsas – ankarailmeinen ja uurekasvoinen lihaksikas mies ja suon ojitukseen tarkoitettu kuokka. Patsaan ilmaisua on pidetty Aaltosen teokseksi varsin voimakkaana, koska hänen työnsä ovat yleensä olleet hienopiirteisempiä. Teos korostaa ankaraa työtä ja raivaajahenkeä, kotiseutuylpeyttä ja sukupolvien jatkumoa.

Raivaaja-patsas sijaitsee Pöytyän kirkonkylässä pienellä aukiolla, jota rajaavat Vanha Tampereentie (Turuntie), Kyröntie, kirkkomaa ja seurakuntatalo.

Lähteet
-------

1. ↑  Aarre Aaltonen *www.kuvataiteilijamatrikkeli.fi*. Suomen Taiteilijaseura. Viitattu 18.4.2014.
2. ↑  Väänänen, Kyösti (toim.): Pöytyä (Pöytis) (Turun hiippakunnan paimenmuisto 1554–1721)  2011. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 29.5.2014.
3. ↑  Heinonen, Marjaana: Memento mori, memento vivere – Aarre Aaltonen (PDF) (luento)  28.9.2009. Pöytyän kunta.  Arkistoitu 18.4.2014. Viitattu 18.4.2014.
**Raitoja rakkaudessa** (engl. *Cutting It*) on Manchesterin kampaamomaailmaan sijoittuva brittiläinen tv-draamasarja, jota esitettiin alun perin vuosina 2002–2005. Sarjan alussa Allie ja Gavin ovat rakastavaisia ja liikekumppaneita. Heillä on kampaamo, jossa työskentelevät Allien siskot Sydney ja Darcey. Allie ja Gavin kokevat suuren šokin, kun tien toiselle puolelle perustetaan kilpaileva kampaamo Allien entisen poikaystävän Finnin ja tämän vaimon Mian toimesta.

Tästä eteenpäin luvassa on pettämistä, eroja, salattuja lapsia, mustasukkaisuutta ja palavaa intohimoa.

Suomessa sarjaa ovat esittäneet Yle TV1 (nimellä *Leikaten*) ja Subtv.

Pääosissa
---------

### Näyttelijät

* Sarah Parish – Allie Henshall
* Jason Merrells – Gavin Ferraday
* Christine Stephen-Daly – Melissa Devereux
* Angela Griffin – Darcey Henshall
* Sian Reeves – Sydney Henshall
* Annette Badland – Brawdie Henshall
* Bill Thomas – Tom Henshall
* Pearce Quigley – Eugene Eubank
* James Midgley – Shane Ince

### Tuotantotiimi

* Debbie Horsfield – käsikirjoittaja
* Diederick Santer – tuottaja

Aiheesta muualla
----------------

* Sarjan kotisivut (englanniksi)
**Dolby Pro Logic** on tilaääniformaatti, jonka on kehittänyt yhdysvaltalainen Dolby Laboratories. Pro Logic on kotikäyttöön tarkoitettu laajennus elokuvateattereille suunnatusta Dolby Stereo -formaatista, joka oli laajasti käytössä 1970- ja 1980-luvuilla. Pro Logic sai nimensä prosessoripiiristä, joka osaa purkaa kaksikanavaiseen analogiaudioon tallennetun tiedon kuultavaksi monikanavaisena. Vaikka Pro Logic-järjestelmä oli kaukana täydellisestä, pystyttiin sillä taajuusvasteen ja kanavaerottelun puutteista huolimatta luomaan tilantuntua. Normaalia stereokuulokuvaa laajensivat kuulijan taakse sijoitettu surround-kanava ja lisäksi dialogin toistoon keskittynyt keskikaiutin.

Pro Logic syrjäytyi kuluttajamarkkinoilla vuosituhannen vaihteessa DVD-levyjen yleistyessä. Tilalle tulivat aidosti monikanavaiset Dolby Digital ja DTS-ääniformaatit, jotka eivät kaivanneet matriisiprosessointia. Tästä kehityksestä huolimatta Pro Logicista julkaistiin toinen versio vuonna 2000 nimellä Dolby Pro Logic II (DPL II), joka toi mukanaan täysikaistaisen viisikanavaisen äänen ja nelikanavaisena alaspäinyhteensopivuuden edeltäjäänsä. Formaattia on kehitetty edelleen viime vuosiin asti.
**Auriini** eli **koralliini** tai **rosoliinihappo** (C19H14O3) on triaryylimetaaniväreihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää muun muassa paperin värjäykseen ja pH-indikaattorina.

Ominaisuudet
------------

Huoneenlämpötilassa auriini on syvän karmiininpunaista kiteistä ainetta. Epäpuhtaana se voi olla väriltään kellanruskeaa. Neutraaleihin vesiliuoksiin auriini ei käytännöllisesti katsoen liukene, mutta emäksisiin ja happamiin liuoksiin se sen sijaan on liukoista. Aine liukenee etanoliin muodostaen keltaisen liuoksen ja liukenee hieman dietyylieetteriin ja kloroformiin. Auriinin sähkömagneettisen säteilyn absorptio on suurimmillaan aallonpituuksilla 479,5 nm, 482 nm ja 534,6 nm. Auriini on pH-indikaattori ja vesiliuoksen väri muuttuu pH-alueella 6,6–8,0 keltaisesta karmiininpunaiseksi.

Valmistus ja käyttö
-------------------

Auriinin valmistukseen on useita menetelmiä. Käytettyjä ovat muun muassa fenolin ja oksaalihapon kondensaatio rikkihapon toimiessa katalyyttinä, fenolin kondensaatio muurahaishapon kanssa tina(II)kloridin läsnä ollessa ja fenolin ja tetrakloorimetaanin reaktiotuotteen hydrolyysi.

Auriinia käytetään pH-indikaattorina ja paperin värjäämiseen. Yhdisteestä voidaan valmistaa muita väriaineita ja sitä voidaan käyttää myös musteissa ja orgaanisen elektroniikan valmistamiseen sekä biologisissa tutkimuksissa väriaineena.

Lähteet
-------

1. ↑  Aurin – Compound Summary *PubChem*. NCBI. Viitattu 18.11.2016.
2. 1 2 3 4  Susan Budavari (päätoim.): *Merck Index*, s. 150. 12th Edition. Merck & Co. 1996. ISBN 0911910-12-3. (englanniksi)
3. 1 2  Ram W. Sabnis, Erwin Ross, Jutta Köthe, Renate Naumann, Wolfgang Fischer, Wilhelm-Dietrich Mayer, Gerhard Wieland, Ernest J. Newman & Charles M. Wilson: *Indicator Reagents, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2009. Viitattu 18.11.2016
4. 1 2  R. W. Sabnis: *Handbook of Acid-Base Indicators*, s. 30. CRC Press, 2007. ISBN 9780849382192. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 18.11.2016). (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Auriinin eli p-Rosoliinihapon käyttöturvallisuustiedote, Sigma Aldrich (Merck), viitattu 30.5.2018.
**Andreja Koblar** (o.s. **Grašič**, s. 2. syyskuuta 1971 Kranj) on slovenialainen ampumahiihtäjä. Hän edusti aktiiviurallaan SC Tržič -seuraa. Hänen puolisonsa on alppihiihtäjä Jernej Koblar.

Koblar osallistui olympialaisiin 1994–2002 ja MM-kilpailuihin 1995–2005. Naganon olympialaisissa 1998 hän sijoittui normaalimatkalla (15 km) viidenneksi ja pikakilpailussa (7,5 km) 12:nneksi. Salt Lake Cityssä 2002 hän oli pikakilpailussa kymmenes, takaa-ajokilpailussa (10 km) kahdeksas ja 4 × 7,5 kilometrin viestissä kuudes.

Koblar sijoittui MM-kilpailuissa Antholzissa 1995 pikakilpailussa kuudenneksi, Ruhpoldingissa 1996 normaalimatkalla 11:nneksi ja Brezno-Osrbliessa 1997 takaa-ajossa 15:nneksi. Vuoden 1999 MM-kilpailuissa hän oli Kontiolahdella pikakilpailussa ja takaa-ajossa yhdeksäs sekä Oslossa yhteislähtökilpailussa neljäs ja normaalimatkalla yhdestoista. Oslon MM-kilpailuissa 2000 hän sijoittui pikakilpailussa 11:nneksi, Pokljukassa 2001 normaalimatkalla seitsemänneksi ja pikakilpailussa 12:nneksi.

Koblar sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa neljänneksi kaudella 1995–1996, kuudenneksi 1997–1998 ja kahdeksanneksi 1994–1995. Hän voitti maailmancupin osakilpailun normaalimatkalla Brezno-Osrbliessa kaudella 1995–1996, Naganossa 1996–1997 ja Östersundissa 1997–1998. Hän sijoittui maailmancupin osakilpailuissa lisäksi neljä kertaa toiseksi ja kaksi kertaa kolmanneksi.

Lähteet
-------

1. 1 2  Andreja Grašič *sports-reference.com*.  Arkistoitu 10.12.2008. Viitattu 21.2.2016. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5  Andreja KOBLAR IBU. Viitattu 21.2.2016. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* VIAF

 |

 |
*Tämä artikkeli kertoo järvestä Opotškan lähellä. Nimen muista merkityksistä kerrotaan täsmennyssivulla Dolgoje.*

**Dolgoje** (ven. Долгое) on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Opotškan piirissä. Se sijaitsee Opotškasta neljä kilometriä lounaaseen. Järven nimi tarkoittaa *pitkää*, joten sen nimi voidaan suomentaa *Pitkäjärvi*.

Maantietoa
----------

Järvi on 1,6 kilometriä pitkä, 0,86 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 98 hehtaaria. Se on ilmakuvien perusteella muodostunut harjujakson itäpuolelle ja Velikajan länsipuolelle yhdessä laajan suoalueen kanssa. Järven itärannat ovat suota ja länsirannat osin harjun reunaa. Sen keskisuvyys on 3 metriä ja syvänteessä on 5 metriä syvää. Sen eteläpuolella sijaitsevat Froninon (ven. Фронино) ja Matjušin (ven. Матюши) asuinalueet ja itäpuolella suon takana Isakin (ven. Исаки) entinen kylä. Kylien kautta kulkee maantie 58K-284, joka vie Opotškaan. Maantieltä haarautuu pikkutiet, jotka kiertävät järveä sen länsirantaa seuraten.

Luontoarvoja
------------

Järvessä elää ainakin hauki, särki, ahven, kiiski, sorva, ruutana, suutari ja mutakala, sekä jokirapua, jota tavataan niukasti. Järven pohja on siltinsekaista hiekkaa ja rannat ovat metsämaata tai turvetta kasvavaa suota hetteikköineen.

Vesistösuhteita
---------------

Dolgoje sijaitsee Velikajan valuma-alueella sen pääuoman varrella ja se kuuluu siten Velikajan valuma-alueeseen, joka on Narvanjoen vesistöalueen eteläisin osa. Velikaja laskee Peipsijärveen, mistä Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Itämerellä Suomenlahteen.

Dolgojen lounaispuolella sijaitsee pieni lampi Pererosloje (ven. Перерослое), joka laskee todennäköisesti Dolgojeen, ja tämän takana on vielä Sotno (ven. Сотно), jolla on oma laskuoja Velikajaan. Dolgojen valuma-alueen koko on 2,6 neliökilometriä  ja sen laskuoja alkaa järven kaakkoisrannasta ja yhtyy Velikajaan kylien kohdalla. Velikaja on tällä kohtaa tavallista leveämpi, sillä alempana sijaitsee Šilskajan vesivoimalaitos (ven. Шильская ГЭС). Joki on siksi vesivoimalaitoksen tekojärvenä.

Huomautuksia
------------

1. 1 2 3 4 5  Kohteen pituus, leveys ja ympäristön kasvillisuus, asutus ja nimistöä on tarkistettu Internetin Google-, Bing- tai Yandex-karttapalvelusta käyttäen järven koordinaatteja.
2. ↑  Järven tilavuus on laskettu kertomalla järven pinta-ala sen keskisyvyydellä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Pihkovan alueen järviä (Excel) (arkistoitu, 22.5.2014)  luotu 7.9.2013. pskov.ru:  Pihkovan alueen valtion lupa- ja ympäristöhallintokomitea.  Arkistoitu 30.6.2019. Viitattu 21.5.2020. (venäjäksi)
2. 1 2 3  Dolgoje (*textual.ru*) *Venäjän valtion vesistötietokanta*. Viitattu 21.5.2020. (venäjäksi)
3. ↑  Kuusinen, M. & Ollikainen, V.: *Venäläis-suomalainen suursanakirja*. Werner Söderström Oy, 1978. ISBN 951-0-00150-3.
4. 1 2  Neuvostoajan kartta: O-35-Д, Псков (Pihkova), 1:200 000, viitattu 21.5.2020
5. 1 2  Pihkovan alueen kartta: sivu 27 (Arkistoitu – Internet Archive), viitattu 21.5.2020
**Yuezhit** (kiin. 月氏) oli indoeurooppalainen nomadiryhmä, joka eli Keski-Kiinassa Han-dynastian alkaessa noin 200–100 eaa. Heitä kutsuttiin nimellä Da Yuezhi. Heidän vihollisiaan olivat Xiongnut, jotka kukistivat Yuezhin sotajoukot 202 eaa. Tämän johdosta Yuezhit pakenivat länteen. Xiongnut kukistivat Yuezhin armeijan myös 177 eaa. jolloin osa Yuezhi-heimosta joutui Xiongnu-valtakunnan alaisuuteen. Osa Yuezhi-heimosta muutti Xiongnujen uhan takia vielä kauemmaksi länteen ja samalla he itse hyökkäsivät skyyttejä (sakat) vastaan. He etenivät Baktriaan ja Sogdianaan saakka vallaten Kreikkalais-baktrialaisen kuningaskunnan. Tällöin he perustivat Kušana-valtakunnan. Myöhemmin myös Intialais-kreikkalainen kuningaskunta joutui Kušana-valtakunnan alaisuuteen.

Lähteet
-------

1. ↑  Ulrich Theobald: Chinese history, Yuezhi Tokharians *Chinaknowledge*.  28.11.2011. Viitattu 3.2.2015. (englanniksi)
2. ↑  Graig Benjamin: The Yuezhi Migration and Sogdia *Transoxiana*.  24.7.2004.  (englanniksi)
3. ↑  Indo-Greek Kingdom of India *KA, The History Files*. Kessler Associations. Viitattu 3.2.2015. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

*
**Andreja Mali** (s. 17. marraskuuta 1977 Ljubljana) on entinen slovenialainen ampumahiihtäjä ja maastohiihtäjä.

Maastohiihto
------------

Mali aloitti urheilemisen maastohiihdossa ja osallistui ensimmäiseen maailmancup-kisaansa joulukuussa 1995 Davosissa. Parhaimmillaan hän on yltänyt henkilökohtaisesti arvokilpailuissa seitsemänneksi Salt Lake Cityn olympialaisten 2002 sprintissä. Lisäksi hän oli viestissä yhdeksäs. MM-kilpailuissa hänen paras sijoitus on niin ikään sprintissä hiihdetty kahdeskymmenes sija Val di Fiemmessä 2003. Maailmancupissa hän on ollut palkintosijalla kolme kertaa; kaikki ovat tulleet sprinttikisoista. Hän on sijoittunut lisäksi sprintticupissa yhdeksänneksi kaudella 1998–1999.

Ampumahiihto
------------

Ampumahiihdossa Mali osallistui ensimmäisen kerran maailmancupiin Hochfilzenissä 2001 ja arvokisoihin Hanti-Mansijskin MM-kilpailuissa 2003. Hän hiihti Ruhpoldingin MM-kilpailuissa 2012 avausosuuden Slovenian sekaviestijoukkueessa, joka sai hopeaa. Seuraavana vuonna Slovenia oli viides. Lisäksi hän on yltänyt viisi kertaa kymmenen parhaan joukkoon arvokisojen naisten viestissä: vuosien 2004, 2005 ja 2007 MM-kilpailuissa sekä olympialaisissa Torinossa 2006 ja Vancouverissa 2010. Paras sijoitus näistä tuli Anterselvassa 2007, jossa joukkue oli neljäs. Henkilökohtaisesti paras on pikakilpailun kahdeksas sija Kontiolahdella 2015. Normaalimatkalla hän oli neljästoista Oberhofissa 2004. Maailmancupissa hänen toistaiseksi paras sijoituksensa on neljäs tila yhteislähdössä Anterselvassa kaudella 2002–2003.

Mali lopetti uransa joulukuussa 2016.

Maastohiihdon palkintosijat maailmancupissa
-------------------------------------------

* Sprintti (v)
	+ Kausi 1998–1999: Milano toinen, Garmisch-Partenkirchen kolmas, Kitzbühel toinen

Lähteet
-------

* Andreja Mali Kansainvälinen ampumahiihtoliitto (IBU).  (englanniksi)
* Andreja Mali Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  FIS Data. Viitattu 10.2.2017.
2. ↑  Norja nousi voittoon, Suomi pettyi *yle.fi*.  1.3.2012. Viitattu 10.2.2017.
3. ↑  Ampumahiihtäjät Böhm, Bachmann ja Mali lopettivat uransa *www.kestavyysurheilu.fi*.  Arkistoitu 11.2.2017. Viitattu 10.2.2017.
**Dirichlet'n konvoluutio** eli **Dirichlet'n tulo** on lukuteoreettisille funktioille määritelty matemaattinen operaatio. Operaatio muistuttaa lukujen kertolaskua, mutta lukujen sijaan operoidaan funktioilla. Laskemalla kahden lukuteoreettisen funktion konvoluutio saadaan tulokseksi kolmas lukuteoreettinen funktio. Dirichlet'n konvoluutio on siis samantyyppinen operaatio kuin muutkin konvoluutiot.

Matemaattinen määritelmä
------------------------

Olkoon f ja g kaksi lukuteoreettista funktiota, jotka on siis määritelty vain positiivisille kokonaisluvuille. Olkoon n mielivaltainen positiivinen kokonaisluku.
Dirichlet'n konvoluutio f\*g määritellään seuraavasti:

(f\*g)(n)=\sum \_{{d|n,d>0}}{f(d)g(n/d)}\,.
Tässä d|n merkitsee, että n on jaollinen d:llä.
Dirichlet'n konvoluutiossa siis lasketaan yhteen kaikki sellaiset termit, joissa kerrotaan keskenään f ja g sellaisilla arvoilla, joiden tulo on n.

Ominaisuuksia
-------------

Dirichlet'n konvoluutiolla on seuraavat ominaisuudet:

* assosiatiivisuus: f\*(g\*h)=(f\*g)\*h\,\!

* kommutatiivisuus: f\*g=g\*f\,\!

* distributiivisuus: f\*(g+h)=f\*g+f\*h\,\!

* lukuteoreettisella funktiolla f on käänteisalkio f^{{-1}} Dirichlet'n konvoluution suhteen silloin ja vain silloin, kun f(1)\neq 0.

Esimerkkejä
-----------

* **Esimerkki 1.** Määritellään lukuteoreettinen funktio E\_{0} seuraavasti:

E\_{0}(n)=\left\{{\begin{matrix}1,&kun&n=1,\\0,&kun&n>1.\end{matrix}}\right.
Nyt funktion E\_{0} ja minkä tahansa lukuteoreettisen funktion f konvoluutioksi saadaan funktio f:
{\begin{aligned}(E\_{0}\*f)(n)&=\sum \_{{d|n,d>0}}{E\_{0}(d)f(n/d)}\,\\&=E\_{0}(1)f(n)+\sum \_{{d|n,d>1}}{E\_{0}(d)f(n/d)}\,\\&=1\cdot f(n)+\sum \_{{d|n,d>1}}{0\cdot f(n/d)}\,\\&=f(n)+0=f(n).\\\end{aligned}}
* **Esimerkki 2.** Määritellään lukuteoreettiset funktiot f ja g seuraavasti:

f(n)=n\,\!
g(n)=n^{2}.\,\!
Lasketaan näiden konvoluution arvo, kun n=10:
{\begin{aligned}(f\*g)(10)&=\sum \_{{d|10,d>0}}{f(d)g(10/d)}\,\\&=f(1)\cdot g(10)+f(2)\cdot g(5)+f(5)\cdot g(2)+f(10)\cdot g(1)\\&=1\cdot 10^{2}+2\cdot 5^{2}+5\cdot 2^{2}+10\cdot 1^{2}\\&=100+50+20+10=180.\\\end{aligned}}
Konvoluution arvo voidaan laskea myös toisella tavalla:
{\begin{aligned}(f\*g)(10)&=\sum \_{{d|10,d>0}}{f(d)g(10/d)}\,\\&=\sum \_{{d|10,d>0}}{d\cdot ({\frac {10}{d}})^{2}}\,=\sum \_{{d|10,d>0}}{{\frac {100}{d}}}\,\\&={\frac {100}{1}}+{\frac {100}{2}}+{\frac {100}{5}}+{\frac {100}{10}}\\&=100+50+20+10=180.\\\end{aligned}}

Lähteet
-------

* Matti Jutila & Iiro Honkala: Lukuteoria  Syksy 2007. Turun yliopisto. Viitattu 18. syyskuuta 2007.
**Yugat** ovat hindufilosofiassa tunnettuja toistuvia ajanjaksoja: **Satya Yuga** (tai Krita Yuga), **Treta Yuga, Dvapara Yuga** ja **Kali Yuga.** Ajanjaksot toistuvat tässä järjestyksessä loputtomiin. Uskotaan, että Kali Yugan päätyttyä palataan takaisin Satya Yugaan, tai että järjestys toistuu käänteisenä. Yugat ovat osa suurempaa ajanjaksoa, kalpaa. Satya Yugan katsotaan olevan näistä onnellisin aika, ja Kali Yugaa kohti mentäessä ihmisten elinikä lyhenee ja moraali rappeutuu. Perinteisesti Yugien keston katsotaan olevan:

* Satya Yuga (Krita Yuga) – 1 728 000 vuotta
* Treta Yuga – 1 296 000 vuotta
* Dvapara Yuga – 864 000 vuotta
* Kali Yuga – 432 000 vuotta

Toisenlaisen näkemyksen asiaan on tuonut intialainen *Swami Sri Yukteswar Giri*. Kirjassaan *The Holy Science* Sri Yukteswar selittää että Satya Yugan laskeva vaihe kestää 4800 vuotta, Treta Yugan 3600 vuotta, Dwapara Yugan 2400 vuotta ja Kali Yugan 1200 vuotta. Sitten alkaa Kali Yugan nouseva kausi joka kestää myös 1200 vuotta jne. Sri Yukteswarin mukaan Kali Yugan nouseva kausi alkoi syyskuussa vuonna 499, ja olemme olleet vuodesta 1699 Dwapara Yugan nousevassa vaiheessa.
**Pyrgadíkia** (kreik. Πυργαδίκια; myös transl. *Pirgadíkia*) on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Aristotéliin kuntaan, Chalkidikín alueyksikköön ja Keski-Makedonian alueeseen. Kylän väkiluku on 320 (vuonna 2011).

Pyrgadíkian satamaa.
Pyrgadíkian kylä sijaitsee Singitikóslahden eli Pyhänvuorenlahden rannalla Sithonían niemen juuressa noin 25 kilometriä lounaaseen kuntakeskuksesta Ierissóksesta ja noin 36 kilometriä itään alueyksikön keskuksesta Polýgyroksesta. Kylä on perustettu vuonna 1925 Kreikan ja Turkin väestönvaihdon jälkeen. Sen alkuperäiset asukkaat tulivat Marmaran eli Prokonnesoksen saarelta.

Pyrgadíkia muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Πυργαδικίων, *Topikí Koinótita Pyrgadikíon*), johon kuuluvat varsinaisen Pyrgadíkian kylän lisäksi kylät Ágios Ioánnis Pródromos ja Ássa. Koko yhdyskunnan väkiluku on 377.

Aiemmin kylä kuului Panagían kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Aristotéliin kunnan Panagían kunnallisyksikköön.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. ↑  Πυργαδίκια *Δήμος Αριστοτέλη*. Viitattu 1.9.2020.
3. ↑  Πυργαδίκια *Visit Halkidiki*. Viitattu 1.9.2020.
4. ↑  Pyrgadikia *Feel Greece*. Viitattu 1.9.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Pyrgadíkia** Wikimedia Commonsissa
**Andrea Fischbacher** (s. 14. lokakuuta 1985 Schwarzach im Pongau, Itävalta) on itävaltalainen uransa lopettanut alppihiihtäjä, supersuurpujottelun olympiavoittaja.

Fischbacher voitti junioreiden maailmanmestaruuden supersuurpujottelussa Mariborissa 2004 ja Bardonecchiassa 2005. Aikuisten arvokilpailuissa hän oli samassa lajissa seitsemäs Santa Caterinan MM-kilpailuissa 2005, kolmastoista Torinon olympialaisissa 2006, kolmas Val d’Isèren MM-kilpailuissa 2009, voittaja Vancouverin olympialaisissa 2010 ja yhdeksäs Schladmingin MM-kilpailuissa 2013. Syöksylaskussa hän oli Val d’Isèren MM-kilpailuissa seitsemäs, Vancouverin olympialaisissa neljäs, Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 2011 yhdeksäs ja Schladmingin MM-kilpailuissa kahdeksas.

Fischbacher kilpaili maailmancup-tasolla kaudesta 2003–2004 lähtien. Hän saavutti ensimmäisen palkintokorokepaikkansa oltuaan toinen supersuurpujottelukilpailussa Lake Louisessa 4. joulukuuta 2005. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti samassa lajissa Sestrieressä 10. helmikuuta 2008 jakaessaan ykköstilan Fabienne Suterin kanssa, jolle voitto oli niin ikään ensimmäinen.

Fischbacher lopetti uransa kauden 2014–2015 jälkeen.

Maailmancupin palkintosijat
---------------------------

* Syöksylasku
	+ Kausi 2008–2009: Bansko toinen & voitto; syöksycupin yhteispisteissä toinen
	+ Kausi 2013–2014: Crans-Montana voitto
* Supersuurpujottelu
	+ Kausi 2005–2006: Lake Louise toinen, Aspen kolmas
	+ Kausi 2006–2007: Lenzerheide toinen
	+ Kausi 2007–2008: Sestriere voitto
	+ Kausi 2008–2009: Lake Louise toinen
	+ Kausi 2009–2010: St. Moritz toinen; supersuurpujottelun yhteispisteissä viides
* Suurpujottelu
	+ Kausi 2008–2009: Sölden kolmas
* Kokonaiskilpailu:
	+ Kausi 2008–2009: kymmenes
	+ Kausi 2009–2010: kymmenes

Lähteet
-------

* Andrea Fischbacher Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Olympiavoittaja Fischbacher lopettaa alppihiihtouransa  10.6.2015. mtv.fi. Viitattu 10.7.2015. [vanhentunut linkki]

Naisten supersuurpujottelun olympiavoittajat

|  |
| --- |
| 1988: Sigrid Wolf | 1992: Deborah Compagnoni | 1994: Diann Roffe | 1998: Picabo Street | 2002: Daniela Ceccarelli | 2006: Michaela Dorfmeister | 2010: Andrea Fischbacher | 2014: Anna Fenninger | 2018: Ester Ledecká | 2022: Lara Gut-Behrami |
**Andrea Gyarmati** (s. 15. huhtikuuta 1954 Budapest) on unkarilainen uimari, joka menestyi 1970-luvun alussa selkä- ja perhosuintimatkoilla. Hän voitti kaksi Euroopan-mestaruutta ja saavutti kaksi olympiamitalia. Hän ui yhden maailmanennätyksen ja useita Euroopan-ennätyksiä.

Gyarmati kilpaili olympialaisissa ensimmäisen kerran Méxicossa 1968. Hän sijoittui viidenneksi 100 metrin selkäuinnissa, 100 metrin perhosuinnissa ja 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä sekä kahdeksanneksi 4 × 100 metrin sekauintiviestissä. Münchenin olympialaisissa 1972 hän saavutti kaksi mitalia. Hän oli hopealla 100 metrin selkäuinnissa ajalla 1.06,26, millä hän hävisi Yhdysvaltain Melissa Belotelle 0,48 sekuntia. Hän saavutti pronssia 100 metrin perhosuinnissa. Hän ui välierissä maailmanennätyksen 1.03,80 ja saavutti loppukilpailussa vielä paremman ajan 1.03,73 mutta hävisi maailmanennätyksen takaisin vallanneelle Japanin Mayumi Aokille 0,39 sekuntia ja Itä-Saksan Roswitha Beierille 0,12 sekuntia. Gyarmati sijoittui Münchenissä vielä neljänneksi 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä ja 12:nneksi 200 metrin selkäuinnin alkuerissä.

Gyarmati saavutti ainoat arvokisavoittonsa EM-kilpailuissa 1970. Tuolloin hän voitti kultaa 200 metrin selkäuinnissa ja 100 metrin perhosuinnissa sekä saavutti lisäksi hopeaa 100 metrin selkäuinnissa ja 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä. MM-kilpailuissa 1973 hän saavutti pronssia 200 metrin selkäuinnissa.

Andrea Gyarmatin isä Dezső Gyarmati voitti vesipallossa kolme olympiakultamitalia ja äiti Éva Székely uinnissa yhden. Andrea oli eroon päättyneessä avioliitossa ratamelonnan olympiavoittaja Mihály Heszin kanssa.

Andrea Gyarmati nimettiin vuonna 1995 uinnin kunniagalleriaan (International Swimming Hall of Fame), johon hänen molemmat vanhempansa oli valittu jo aiemmin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Andrea Gyarmati *Olympedia*.  (englanniksi)
2. ↑  Arponen, Antti O.: *Olympiakisat Ateenasta Atlantaan*, s. 241. WSOY, 1996. ISBN 951-0-21072-2.
3. ↑  Arponen, Antti O.: *Olympiakisat Ateenasta Atlantaan*, s. 229. WSOY, 1996. ISBN 951-0-21072-2.
4. ↑  Andrea Gyarmati (HUN)  1995. International Swimming Hall of Fame. Viitattu 18.4.2023. (englanniksi)
**Andrea Cozzolino** (s. 3. elokuuta 1962 Napoli) on italialainen keskusta-vasemmistolainen poliitikko ja Demokraattisen puolueen jäsen. Cozzolino on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä vuodesta 2009 lähtien. Ennen valintaansa europarlamentaarikoksi hän oli puolueen piirisihteeri sekä Campanian aluehallituksen ja -valtuuston jäsen.

Euroopan parlamentin jäsenenä Cozzolino on toiminut EU:n suhteista Maghreb-maihin – Marokkoon, Tunisiaan ja Algeriaan – vastaavan valiokunnan puheenjohtajana. Cozzolinon ja belgialaisen Marc Tarabellan parlamentaarinen koskemattomuus poistettiin helmikuussa 2023 Euroopan parlamentin korruptioskandaalin tutkinnan vuoksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Parlamentin jäsenet: Andrea Cozzolino *Euroopan parlamentti*. Viitattu 3.2.2023.
2. 1 2  Corruption scandal: Italian socialists suspend MEP Andrea Cozzolino until investigation concludes *Euronews*.  16.12.2022. Viitattu 3.2.2023. (englanniksi)
3. ↑  Kahden euroedustajan poliittinen koskemattomuus poistettiin korruptioskandaalin vuoksi *Ilta-Sanomat*.  2.2.2023. Viitattu 3.2.2023.
**Vasko Vujović** on montenegrolainen futsal-valmentaja, joka valmentaa futsal-liigassa pelaavaa jyväskyläläistä Kampuksen Dynamoa kaudella 2020-2021. 

Vujović aloitti KaDyssa kaudella 2017–2018 ja johdatti seuran heti seuran ensimmäiseen Suomen mestaruuteen. Seuraavalla kaudella 2018-2019 KaDy onnistui uusimaan mestaruutensa Vujovićin johdolla. Vujović valittiin molempien mestaruuteen päättyneiden kausien päätteeksi vuoden parhaaksi valmentajaksi. Vujovićilla ja KaDylla on sopimus kevääseen 2023 asti .

Aiemmin urallaa Vujović on voittanut valmentajana kolme Montenegron (2008, 2009, 2014) sekä yhden Libanonin (2016) mestaruuden. Vujovićin meriittilistalta löytyy myös mm. valinta Kreikan vuoden valmentajaksi 2012 sekä Kreikan liigan pronssi 2011.

Lähteet
-------

1. ↑  KaDy siirtyy uuteen aikaan: Vasko Vujovic päävalmentajaksi *Kampuksen Dynamo*.  11.08.2017. Viitattu 13.3.2018.
2. ↑  Kauden 2017-18 Futsal-gaalassa palkintosadetta *www.palloliitto.fi*.  Arkistoitu 22.11.2018. Viitattu 22.9.2020.
3. ↑  Futsal Gaala 2019 *www.palloliitto.fi*.  Arkistoitu 14.6.2019. Viitattu 22.9.2020.
4. ↑  Vasko Vujovic jatkaa kolme vuotta KaDyn peräsimessä *www.kampuksendynamo.com*. Viitattu 22.9.2020.
5. ↑  Pirinen, Harri: Futsal-liigan "ikuinen kakkonen" löi kovat pöytään – ammattivalmentaja ulkomailta *SuomiUrheilu*.  11.08.2017. Viitattu 13.3.2018.
**Chelsea T. Zhang** (s. 4. marraskuuta 1996 Pittsburgh, Pennsylvania, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän näytteli Rose Wilsonia DC Universe / HBO Max -supersankarisarjassa Titans (2019) ja hänellä oli toistuvia rooleja Disney Channelin komediadraamassa Andi Mack (2017–2018) ja Netflixin mustassa komediassa Daybreak (2019). Hänen elokuvarooleihinsa kuuluu komediadraama Me and Earl and the Dying Girl (2015).

Nuoruus ja koulutus
-------------------

Zhang on kotoisin Pittsburghista, Pennsylvaniasta. Hän oli nuorten olympialaisten taitoluistelun karsinnoissa esiteininä. Hän kävi North Allegheny Senior High Schoolia. Hänet hyväksyttiin varhain 16-vuotiaana Etelä-Kalifornian yliopistoon. Hän valmistui Marshall School of Businessista kauppahallinnon tutkinnolla vuonna 2017.

Ura
---

Zhang teki debyyttinsä vuonna 2012 elokuvassa The Perks of Being a Wallflower. Hän näytteli Naomia vuoden 2015 elokuvassa Me and Earl and the Dying Girl.

Vuodesta 2017 vuoteen 2018 Zhang näytteli toistuvaa Brittanyn, Bex Mackin (Lilan Bowden) pomon roolia The Fringessä, Disney Channel -sarjan Andi Mack -sarjan kaudella 1 ja 2.

Zhang näytteli Sawyeria vuoden 2018 itsenäisessä elokuvassa Relish, joka esitettiin useilla kansainvälisillä elokuvafestivaaleilla, mukaan lukien vuoden 2019 Burbank International Film Festival, jossa Zhang sai useita ehdokkuutta ja palkintoja parhaasta naissivuosasta ja parhaasta yhtyeestä.

Maaliskuussa 2019 ilmoitettiin, että Zhang näyttelee Rose Wilsonia hahmon ensimmäisessä live-iteraatiossa DC Universe -sarjan Titans-sarjan toisella kaudella. Hän esitti myös KJ:tä vuoden 2019 Netflix-sovituksessa Daybreakista.

Marraskuussa 2021 ilmoitettiin, että Zhang näyttelee Sophiea Abigail Hing Wenin Loveboatin elokuvasovituksessa Taipeissa.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Synchronkartei

 |

 |
Chelsea College of Art and Design
Koulurakennuksen etelän puoleinen osa.
**Chelsea College of Art and Design**, aiemmalta nimeltään **Chelsea School of Art**, on Englannin johtavia taidekouluja. Se kuuluu osana University of the Arts London -kokonaisuuteen.

Koulu tarjoaa jatko-opintoja kuvataiteessa, graafisessa suunnittelussa, sisustussuunnittelussa ja tekstiilisuunnittelussa tohtorin tutkintoon asti. Koulu aloitti vuonna 1895 osana *South-Western Polytechnic* -koulua. Vuonna 1908 nimeksi tuli *Chelsea School of Art* ja vuonna 1989 *Chelsea College of Art and Design*. Koulua johtaa David Garcia ja sen tilat sijaitsevat Millbankissa Lontoossa Tate Britainin lähellä.
Koululla on kolme näyttelytilaa, *Chelsea Space*, *The Parade Ground* ja *The Triangle Gallery*.

Tunnettuja opiskelijoita
------------------------

Suomalaisista taiteilijoista koulussa ovat opiskelleet muiden muassa Helmi Kuusi, Antti Ratalahti, Mari Sunna, Jani Ruscica ja Samu Raatikainen.

|  |  |
| --- | --- |
| * John Berger, taidekriitikko
* Quentin Blake, kuvittaja
* Dirk Bogarde, näyttelijä ja kirjailija
* Jane Campion, elokuvaohjaaja
* Anthony Caro, kuvanveistäjä
* Leonora Carrington
* Patrick Caulfield
* Richard Deacon, kuvanveistäjä
* Peter Doig
* Ralph Fiennes, näyttelijä
* Elizabeth Frink, kuvanveistäjä
* David Hockney
 | * Anish Kapoor, Turner-palkinto 1991
* Tom Jenkinson, muusikko
* Steve McQueen, Turner-palkinto 1999
* Mariko Mori, videotaiteilija
* David Nash, kuvanveistäjä
* Paul Nash
* Alan Rickman, näyttelijä
* Alexei Sayle, näyttelijä
* Mark Wallinger, Turner-palkinto 2007
* Emily Young, kuvanveistäjä
* Ossip Zadkine, kuvanveistäjä
 |

Katso myös
----------

* Taidekoulut Englannissa

Lähteet
-------

1. ↑  The Times: Best British Art SchoolsViitattu 15.5.2010
2. ↑  Kuvataiteilijamatrikkeli Viitattu 15.5.2010

Aiheesta muualla
----------------

* Chelsea College of Art and Design, kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
* Chelsea Space -näyttelytila