recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Mégaran arkeologinen museo** (kreik. Αρχαιολογικό Μουσείο Μεγάρων, *Archaiologikó Mouseío Megáron*) on arkeologinen museo Mégaran kaupungissa Kreikassa. Se esittelee antiikin Megarasta ja sen lähialueelta löydettyä pääosin antiikin aikaista esineistöä.

Museo aloitti toimintansa vuonna 2000. Museorakennus on entinen Mégaran kunnantalo, joka on rakennettu 1800-luvulla. Se on kaksikerroksinen ja edustaa uusklassista arkkitehtuuria. Kokoelmat ovat neljässä näyttelysalissa. Lisäksi esineitä on myös museon pihalla. Museo sijaitsee Mégaran kaupungin keskustassa.

Kokoelmat
---------

Museoesineet ovat pääosin peräisin Mégaran kaupungissa eli antiikin Megaran paikalla sekä sen lähiympäristössä suoritetuilta pelastuskaivauksilta rakennustöiden yms. yhteydessä. Esineet ajoittuvat pääosin geometriselta kaudelta 700-luvulta eaa. roomalaiselle kaudelle 100-luvulle jaa. Löydöksiin kuuluu muun muassa patsaita, votiivireliefejä, rakennusten koristeosia, hautakiviä, piirtokirjoituksia, keramiikkaa ja pronssiesineitä.

* Patsas.Patsas.
* Votiivireliefi.Votiivireliefi.
* Votiivireliefi.Votiivireliefi.
* Votiivireliefi.Votiivireliefi.
* Hautakivi.Hautakivi.
* Veistetty leijonanpää.Veistetty leijonanpää.
* Keramiikkaa.Keramiikkaa.
* Keramiikkaa.Keramiikkaa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Αρχαιολογικό Μουσείο Μεγάρων: Ιστορικό Υπουργείο Πολιτισμού και Αθλητισμού. Viitattu 21.8.2017.
2. 1 2  Αρχαιολογικό Μουσείο Μεγάρων: Περιγραφή Υπουργείο Πολιτισμού και Αθλητισμού.  Arkistoitu 28.5.2018. Viitattu 21.8.2017.
3. ↑  Archaeological Museum of Megara *Greek Travel Pages*. Viitattu 21.8.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Mégaran arkeologinen museo** Wikimedia Commonsissa
**Akilles (Aki) Salonen** (26. kesäkuuta 1929 Turku – 29. maaliskuuta 1999 Turku) oli suomalainen jääkiekkoilija, joka edusti Turun Palloseuraa puolustajan pelipaikalla aikana 1952–1962 ja voitti yhden Suomen-mestaruuden, kaksi hopeaa sekä yhden pronssin. Hän sai herrasmiespelaajan palkinnon vuonna 1957. Aki Salonen toimi myös TPS:n sihteerinä ja johtokunnan jäsenenä. Salonen kuuluu seuran Hall of Fame -kunniagalleriaan.

Ura
---

Salonen pelasi TPS:ssa vuosina 1950–1962. Hän oli myös mukana TPS:n historian ensimmäisessä mestaruusjoukkueessa kaudella 1955-1956 varakapteenina ja voitti kaksi ensimmäistä Suomen cup-mestaruutta vuosina 1955 ja 1956. Vuonna 1956 hän oli voittamassa TPS:lle rehdin pelin palkintoa. Salonen sai herrasmiespelaajan (nyk. Raimo Kilpiö -palkinnon) vuonna 1957. Salonen oli mukana 22 A- ja kahdessa B-maaottelussa sekä Moskovan MM-kisoissa vuonna 1957, jolloin Suomi sijoittui siihen asti parhaiten neljänneksi. Pitkän pelaajauransa jälkeen Salonen jatkoi TPS:n organisaatiossa muissa tehtävissä.

Yksityiselämä
-------------

Salonen oli naimisissa Pirkko Salosen kanssa ja heille syntyi kaksi lasta. Ammatiltaan Salonen oli haastemies.

Saavutukset ja huomionosoitukset
--------------------------------

* Suomen-mestaruus 1956
* 2 SM-hopeaa (1955, 1957)
* 1 SM-pronssi (1953)
* 2 Suomen Cup -mestaruutta (1955, 1956)
* Herrasmiespelaaja (1957)
* TPS Hall of Fame -aatelointi
* TPS:n kultainen ansiomerkki

Aiheesta muualla
----------------

* TPS:n Historia (Arkistoitu – Internet Archive)
* YLE:n Elävä Arkisto[vanhentunut linkki]

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Teppo Rastio** | **Raimo Kilpiö -palkinnon voittaja**1957 | Seuraaja:**Jouni Seistamo** |

Lähteet
-------

1. ↑  Turun ja Kaarinan seurakuntayhtymä: Akilles Salonen, Turun hautausmaa, Turku, hauta 01U.07.01.06.6 *hautakartta.fi*. Viitattu 6.4.2023.
2. ↑  Hall of Fame - HC TPS *hc.tps.fi*.
3. ↑  Urheilumme Kasvot Osa 3, Salonen, Aki, sivu 470, vastaavat toimittajat Risto Rantala, Markku Siukonen, Seppo Tukiainen, Oy Scandia Kirjat Ab, Keuruu 1978
**Timo Ilari Teerisuo** (13. helmikuuta 1935 Helsinki – 16. toukokuuta 1992 Helsinki) oli suomalainen musiikkitieteilijä, hallintomies ja toimittaja.

Teerisuo opiskeli musiikkitiedettä Helsingin yliopistossa sekä musiikinteoriaa Sibelius-Akatemiassa ja jatkoi opintojaan Wienissä ja Lontoossa. Hän väitteli filosofian tohtoriksi vuonna 1970 aiheenaan Aarre Merikannon ooppera *Juha*.

Teerisuo työskenteli Sibelius-Akatemiassa vuosina 1961–1968 ja Suomen Kansallisoopperassa 1961–1964 sekä Teostossa tiedotuspäällikkönä (1970–1972) ja apulaisjohtajana (1972–); samalla hän toimi Luovan säveltaiteen edistämiskeskuksen asiamiehenä vuodet 1970–1986. Hän kuului myös musiikkilehti *Rondon* perustajiin ja toimi muun muassa *Kauppalehden* musiikkiarvostelijana ja -toimittajana. Hän hoiti useita musiikkialan luottamustehtäviä.

Julkaisuja
----------

* Teerisuo, Timo: *Aarre Merikannon ooppera Juha*. Väitöskirja. Helsinki: Helsingin yliopisto, 1970.
* Mäkinen, Timo – Nummi, Lassi – Teerisuo, Timo (toim.): *Kuvastimessa ...durch einen Spiegel... Joonas Kokkonen: Juhlakirja Joonas Kokkoselle 13.11.1981*. Savonlinna: Savonlinnan kirjapaino, 1981. ISBN 951-95745-1-4.

Lähteet
-------

1. ↑  Kuolinilmoitus. *Helsingin Sanomat* 17.6.1992, s. A 6. (Maksullinen lähde.)
2. 1 2 3  *Otavan Iso Musiikkitietosanakirja 5*, s. 441. Helsinki: Otava, 1979. ISBN 951-1-05295-0.
3. ↑  Virtamo, Keijo (toim.): *Otavan musiikkitieto: A–Ö*, s. 433–434. Helsinki: Otava, 1997. ISBN 951-1-14518-5.
4. ↑  Törnblom, Folke H. (päätoim.): *Tammen musiikkitietosanakirja 2*, s. 202. Helsinki: Tammi, 1983. ISBN 951-30-5916-2.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
Evert August Malm
**Evert August Malm** (14. syyskuuta 1871 Eura – 6. lokakuuta 1945 Helsinki) oli suomalainen maanviljelysneuvos ja Suomen Suoviljelysyhdistyksen toiminnanjohtaja.

Malmin vanhemmat olivat maanviljelysneuvos, Vaasan läänin virkatalojen tarkastaja August Malm ja Hilda Kristina Rautell ja puoliso vuodesta 1907 Edit Lyyli Mathilda Segercrantz (k. 1945). Malm valmistui maanmittausinsinööriksi Polyteknillisestä opistosta 1889, agronomiksi Mustialan maanviljelysopistosta 1889 ja maanviljelysinsinööriksi 1898. Vuonna 1897 hänestä tuli edellisenä vuonna perustetun Suomen Suoviljelysyhdistysten konsulentti, 1900 sen sihteeri ja taloudenhoitaja sekä 1919 toiminnanjohtaja. Malm oli kehittämässä maataloutta erityisesti lukuisien koeasemien perustamisen kautta. Hän levitti valistusta viljelijöiden keskuuteen pitämällä puheita sekä julkaisemalla suoviljelyä ja turveteollisuutta koskevia kirjoituksia kotimaassa ja ulkomailla. Hän teki lukuisia opintomatkoja Eurooppaan ja Skandinaviaan. Merkittävimpiä hänen töistään lienee ollut Suomen soiden peruskartoitus, joka julkaistiin 1913 ja jonka mukaan yksi kolmasosa Suomen pinta-alasta oli suota. Valtion komiteoiden ja maatalousalan järjestöjen johtoelimien ohella Malm toimi Agronomisen yhdistyksen puheenjohtajana 1915–1917 ja Maataloustieteellisen seuran puheenjohtajana 1922–1923. Maanviljelysneuvoksen arvo hänelle myönnettiin 1931.

Lähteet
-------

1. 1 2  Ilmari Heikinheimo: *Suomen elämäkerrasto*, s. 490. Helsinki: Werner Söderström Osakeyhtiö, 1955.
2. 1 2  Biografia-sampo: Evert Malm Viitattu 13.2.2021.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |
La Morera de Montsant on vuoristokylä 750 metrin korkeudessa.
Escaladein kartusiaaniluostarin rauniot.
**La Morera de Montsant** on kunta Espanjan Kataloniassa. Kunta sijaitsee Tarragonan länsipuolella ja on osa Prioratin hallintoaluetta, joka kuuluu Tarragonan maakuntaan.

La Morera de Montsantin pinta-ala on 53 km², ja siellä on 158 asukasta (2013). Kunnan elinkeinot ovat maanviljelys ja matkailu. Erityisesti seutu on kuulu Priorat-viineistä, joita tuotetaan La Morera de Montsantissa 181 hehtaarin alueella. Kunnassa on kaksi hotellia.

Montsantin luonnonpuisto (esp. *Parc Natural Serra del Montsant*) on osittain La Morera de Montsantissa. Escaladein kartusiaaniluostarin rauniot sijaitsevat La Morera de Montsantissa.

Lähteet
-------

* Tilastotietoja La Morera de Montsantista Katalonian tilastokeskuksen sivuilla
* La Morera de Montsantin kunnan kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **La Morera de Montsant** Wikimedia Commonsissa
**Klooridioksidi** (ClO2) on kloorin ja hapen muodostama epäorgaaninen molekyyliyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää muun muassa kuitujen valkaisuun ja vedenkäsittelykemikaalina.

Ominaisuudet
------------

Klooridioksidikaasua ja -liuosta
Huoneenlämpötilassa klooridioksidi on kellanvihreää tai punakeltaista kaasua. Nesteenä se on ruskehtavaa ja kiteinä punaruskeaa. Yhdisteellä on tunnusomainen voimakas ja pistävä haju. Klooridioksidi liukenee kaasuksi poikkeuksellisen paljon veteen ja reagoi hitaasti muodostaen kloorihapoketta ja kloorihappoa. Tämä tapahtuu nopeiten emäksisissä oloissa. Klooridioksidi on radikaali ja reagoi sen vuoksi helposti. Aine on erittäin voimakas hapetin ja reaktio orgaanisten aineiden kanssa voi olla räjähdysmäisen kiivas. Räjähdys voi tapahtua myös valon vaikutuksesta. Klooridioksidi ärsyttää voimakkaasti hengitysteitä.

Valmistus ja käyttö
-------------------

Laboratoriomittakaavassa ja pienessä mittakaavassa klooridioksidia valmistetaan natriumkloriitin ja happojen reaktiolla. Suuressa mittakaavassa käytetään natriumkloraatin pelkistystä. Usein pelkistimenä on vetykloridi tai rikkidioksidi, mutta myös metanolia tai elektrolyyttistä pelkistystä voidaan käyttää.

2 NaClO3 + 4 HCl → 2 ClO2 + Cl2 + 2 NaCl + 2 H2O
2 NaClO3 + SO2 + H2SO4 → 2 ClO2 + 2 NaHSO4
Suurin yksittäinen klooridioksidin käyttökohde on paperiteollisuudessa sellun valkaisu. Yhdistettä käytetään myös muiden kuitutuotteiden kuten tekstiilien valkaisussa. Vedenpuhdistuskemikaalina se hajottaa orgaanisia yhdisteitä ja tappaa mikrobeja. Klooridioksidin laimeaa vesiliuosta käytetään teollisuudessa desinfiointiin.

Lähteet
-------

1. 1 2  William M. Haynes, David R. Lide, Thomas J. Bruno: *CRC Handbook of Chemistry and Physics*, s. 4–58. 39th Edition. CRC Press, 2012. ISBN 978-1439880494. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 2.5.2022). (englanniksi)
2. 1 2  Klooridioksidin kansainvälinen kemikaalikortti Viitattu 2.5.2022
3. 1 2 3  Jerry J. Kaczur & David W. Cawlfield: *Chlorine Oxygen Acids and Salts, Chlorous Acid, Chlorites, and Chlorine Dioxide, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2000.
4. 1 2 3  Helmut Vogt, Jan Balej, John E. Bennett. Peter Wintzer, Saeed Akbar Sheikh, Ptrizio Gallone, Subramanyan Vasudevan & Kalle Pelin: *Chlorine Oxides and Chlorine Oxygen Acids, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2010
5. 1 2 3  Thomas Scott, Mary Eagleson: *Concise encyclopedia chemistry*, s. 215. Walter de Gruyter, 1994. (englanniksi)
6. 1 2 3  E. M. Karamäki: *Epäorgaaniset kemikaalit*, s. 122-123. Kustannusliike Tietoteos, 1983. ISBN 951-9035-61-3.
7. 1 2  Egon Wiberg, Nils Wiberg, Arnold Frederick Holleman: *Inorganic chemistry*, s. 459-462. Academic Press, 2001. ISBN 978-0-12-352651-9. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 2.5.2022). (englanniksi)
8. 1 2 3  Pradyot Patnaik: *Handbook of inorganic chemicals*, s. 213-214. McGraw-Hill Professional, 2002. ISBN 9780070494398. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* OVA-ohje: Klooridioksidi
**Cocktail** on vuonna 1988 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen elokuva. Elokuvassa pääosassa nähdään Tom Cruise. Elokuvaa on sanottu Cruisen uran pohjanoteeraukseksi. Elokuva voittikin kaksi Golden Raspberry -palkintoa, huonoin elokuva ja huonoin käsikirjoitus. Cruise sai huonoimman miespääosan ehdokkuuden ja Roger Donaldson huonoimman ohjaajan ehdokkuuden.

Juoni
-----

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Elokuvassa Cruise esittää nuorta, kunnian- ja rahanhimoista Brian Flannagania. Brian on juuri päässyt armeijasta ja ottaa suuntansa New Yorkiin jossa toivoo rikastuvansa bisnesmaailmassa. Brian ajautuu työskentelemään baarimikoksi rahoittaakseen opintojaan. Hän kuitenkin huomaa, että ravintola-alalla voi ansaita huikeita summia. Tässä työssä hän tutustuu Bryan Brownin esittämään Douglas "Doug" Coughliniin, joka opettaa hänelle alan niksit. Doug ja Brian työskentelevätkin jonkun aikaa yhdessä New Yorkin ykkös baarimikkoina. Heille kuitenkin tulee riitaa ja Brian päättää lähteä vähäksi aikaa pois Yhdysvalloista. Hän ottaa suunnan Jamaikalle jonne hän menee työskentelemään merenrantabaariin, joka kuhisee yhdysvaltalaisia turisteja. Jamaikalla kuvioihin astuu Elisabeth Shuen esittämä Jordan Mooney. Jordan ja Brian rakastuvat. Vähän ajan päästä kuvoihin kuitenkin astuu vanha tuttu Doug, joka on ehtinyt mennä jo naimisiin. Vaikka Brian seurustelee Jordanin kanssa hän lyö vetoa Dougin kanssa, että saa iskettyä erään rikkaan yhdysvaltalaisen naisturistin. Jordan näkeekin salaa Brianin pettämässä häntä ja lähtee takaisin USA:han sydän särkyneenä. Myös Brian ja hänen uusi puoliskonsa, jonka avulla Brian luulee pääsevänsä mukaan New Yorkin bisnesmaailmaan, palaavat USA:han. Asiat eivät kuitenkaan mene aivan kuten Brian suunnittele ja hän eroaa naisesta. Silloin Brian etsii Jordanin uudestaan käsiinsä ja saa tietää, että Jordan odottaa hänelle lasta. Jordan ei kuitenkaan halua Briania enää elämäänsä. Brian on kuitenkin taas väleissä Dougin kanssa ja meneekin eräänä iltana Dougin järjestämiin juhliin. Illan päätteeksi Doug kuitenkin tekee itsemurhan. Sitten Brian rupeaa tosissaan taistelemaan Jordanin rakkaudesta ja saakin tämän itselleen Jordanin rikkaan isän vastusteluista huolimatta. Lopussa Brian ja Jordan menevät naimisiin, Brian perustaa oman baarin ja Jordan odottaakin kaksosia.

Arvioita
--------

*Video-oppaassa* vuodelta 1994 Bello Romano moittii *Cocktailia* lähes juonettomaksi ja antaa sille kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota "keskinkertainen".

Lähteet
-------

1. ↑  BONNIE IN 'COCKTAIL': MEMBA HER?! *News Photos*.  16.2.2017. TMZ. Viitattu 15.3.2020. (englanniksi)
2. ↑  Romano, Bello (toim.): *Video-opas 95, Yli 8500 elokuvaa, 2000 uutuutta*. WSOY, 1994. ISBN 951-0-19839-0.

Aiheesta muualla
----------------

* *Cocktail* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Leonard. Osa 6** | **Huonoimman elokuvan Golden Raspberry -palkinto**1989 | Seuraaja:**Star Trek V: Viimeisellä rajalla** |
"**You Don’t Know What Love Is**" (suom. *Et tiedä mitä rakkaus on*) on Gene De Paulin ja Don Rayen kirjoittama musiikkikappale vuodelta 1941.

Laulaja Carol Bruce nauhoitti kappaleen Abbottin ja Costellon vuoden 1941 elokuvaan *Keep ’Em Flying*, mutta nauhoitus jätettiin pois elokuvan musiikkiraidalta. Kappale sisällytettiin Brucen esittämänä seuraavan vuoden elokuvaan *Behind the Eight Ball*.

Kappaleen levyttivät vuonna 1941 Brucen lisäksi Harry Jamesin, Benny Goodmanin ja Earl Hinesin big bandit. Mistään niistä ei tullut mainittavaa hittiä. Vuonna 1952 Miles Davis levytti kappaleen jazzinstrumentaalina. Hänen levytystään seurasi useita muita jazzversioita; muun muassa Chet Baker, Count Basie, Hank Jones, Sonny Rollins, Lennie Tristano ja Billie Holiday levyttivät kappaleen 1950-luvulla. Kappaleesta on tullut suosittu jazzstandardi sekä laulettuna että instrumentaalina.

Lähteet
-------

1. 1 2  Wilson, Jeremy: You Don’t Know What Love Is *JazzStandards.com*. Viitattu 26.12.2011. (englanniksi)
Ihmisiä cocktailtilaisuudessa.
**Cocktailtilaisuus** eli **cocktailkutsut** on seurustelutilaisuus, jossa nautitaan seisaaltaan alkoholijuomia, kuten cocktaileja eli drinkkejä tai viiniä, sekä pieniä paloja erilaista syötävää.

Cocktailtilaisuus on usein tyylikäs ja huolella valmisteltu tapahtuma, joka järjestetään esimerkiksi merkkipäivien, kansallisten juhlapäivien tai korkea-arvoisten vieraiden vuoksi. Tilaisuus voidaan järjestää ravintolassa tai yksityiskodissa. Cocktailtilaisuus voi olla suuritöinen ja kallis, sillä pienten suupalojen valmistaminen vaatii paljon työtä.

Cocktailtilaisuus järjestetään usein kello 16–20.30 välisenä aikana, ja se kestää pari tuntia. Kutsussa ilmoitetaan tilaisuuden alkamis- ja päättymisaika.

Cocktailtilaisuuden juomat tarjoillaan joko tarjottimilta tai juomabuffetista. Ruoat syödään ilman lautasia, käyttäen sormia tai cocktailtikkuja. Palat ovat yleensä miedosti maustettuja ja sopivat juomien kanssa yhteen. Osanottajat nauttivat juomat ja suupalat seisaaltaan, ja samalla keskustelevat ja tutustuvat toisiinsa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Jaakko Nuutila: Cocktail kutsuu *Taloussanomat*.  19.3.2004. Viitattu 29.1.2022.
Pink Triangle Park on natsi-Saksan tappamille homoille rakennettu muistomerkki.
**Pink Triangle Park** on natsi-Saksan tappamien homoseksuaalien muistoksi rakannettu muistomerkki San Franciscossa Kaliforniassa.

Puiston pohjapiirrustus.
Puistossa on viisitoista graniitista tehtyä pylvästä. Jokainen pylväistä edustaa 1000 keskitysleirillä kuollutta vainon uhria. Pylväät ovat kolmikulmaisia, ja niiden ylöspäin osoittavat sivut ovat vaaleanpunaisia. Keskellä puistoa on iso, ruusukvartsin palasista kasattu kolmio, joka symboloi rakkautta, paranemista ja ylpeyttä (pride). Puiston vierailijat voivat ottaa palan ruusukvartsia mukaansa kaatuneiden homojen muistolle, ja levittääkseen sanaa toivosta ja rakkaudesta ympäri maailmaa. Puisto avattiin 10. joulukuuta 2001.

Puiston vaaleanpunaiset kolmiot viittaavat Natsi-Saksan keskitysleirien tapaan erottaa homomiehet muista vangeista merkitsemällä heidät vaaleanpunaisella kolmiolla. Mustaa kolmiota natsit käyttivät puolestaan "epäsosiaalisten" ihmisten, kuten lesbojen merkitsemiseen. Juutalaisten homojen merkitsemiseen käytettiin puolestaan vaaleanpunaista kolmiota, jonka taustalla on keltainen kolmio. Seksuaalivähemmistön edustajat ovat sittemmin omineet symbolit itselleen, ja käyttävät niitä nykyään voimaannuttavina muistutuksina aktiivisesta taistelusta. Vaaleanpunainen kolmio oli myöhemmin myös osa AIDSin vastaisen taistelun symboliikkaa.

Katso myös
----------

* Homomonument
* Natsismin alla vainottujen homoseksuaalien muistomerkki

Lähteet
-------

1. ↑  Pink Triangle Memorial | the project of the Eureka Valley Foundation *pinktrianglememorial.org*. Viitattu 4.7.2021. (englanniksi)
2. ↑  Sarah White: The Dark History Behind the Pink Triangle *OUT FRONT*.  23.2.2021. Viitattu 4.7.2021. (englanniksi)
3. ↑  How the Nazi Regime's Pink Triangle Symbol Was Repurposed for LGBTQ Pride *Time*. Viitattu 4.7.2021. (englanniksi)
**Kayla Sanchez** (s. 7. huhtikuuta 2001 Singapore) on kanadalainen uimari, joka on saavuttanut arvokisamitaleja vapaauintiviesteissä.

Sanchez kilpaili pitkän radan MM-kilpailuissa ensimmäisen kerran Budapestissa 2017 ja saavutti kaksi vapaauintiviestipronssia Gwangjun MM-kilpailuissa 2019. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän saavutti hopeaa 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä Kanadan joukkueen avausosuuden uimarina sekä pronssia 4 × 100 metrin sekauintiviestissä, jossa hän tosin ui vain alkuerissä. Saman vuoden Abu Dhabin lyhyen radan MM-kilpailuissa hän voitti kultaa 4 × 100 ja 4 × 200 metrin vapaauintiviesteissä sekä sekajoukkueiden 4 × 50 metrin vapaauinnissa sekä sai lisäksi hopeaa 4 × 100 metrin sekauintiviestissä. Budapestin MM-kilpailuissa 2022 hän saavutti kaksi viestihopeaa ja kaksi -pronssia.

Sanchez saavutti vuonna 2018 kaksi viestihopeaa Kansainyhteisön kisoissa ja kaksi viestipronssia Tyynenmeren-mestaruuskilpailuissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kayla Sanchez Canadian Olympic Committee. Viitattu 26.7.2021. (englanniksi)
2. 1 2 3  Kayla Sanchez FINA. Viitattu 10.7.2022. (englanniksi)
Pinnaralli on lintuharrastajien keskinäinen kilpailu, jossa on tavoitteena havaita mahdollisimman monta lintulajia rajatulla alueella tietyssä ajassa. Pinnaralleja järjestää lintuharrastajien keskusjärjestö BirdLife Suomi ja sen alaiset paikallisyhdistykset. Vuosittain Suomessa järjestetään kymmeniä pinnaralleja. Kilpailemisen lisäksi pinnarallien tavoitteena on tuottaa lintuhavaintoja.

Tunnetuimpia suomalaisia pinnaralleja ovat toukokuussa järjestettävä valtakunnallinen Tornien taisto sekä Kuusamon SM-lintumaraton. Vuoden 2017 Tornien taistoon osallistui yli 320 joukkuetta ja noin 2 500 henkilöä.  Tornien taistossa kilpailualueena on joukkueen itselleen varaama lintutorni tai muu torni, mutta tavallisesti pinnarallissa kaikki joukkueet kilpailevat samalla alueella. 

Yleisimpiä pinnaralleja Suomessa ovat eri vuodenaikoina järjestettävät maakunnalliset kilpailut, kuten talvipinnarallit tai kevätpinnarallit sekä tietyssä kunnassa tai muulla maantieteellisesti rajatulla alueella järjestettävät pinnarallit. Jälkimmäisistä esimerkkejä ovat Lauttasaariralli ja Ahvenanmaan ralli. Epätavallisemmista pinnaralleista tunnetuimpia on lintuharrastajamuusikko Eelis Raritétin organisoima Eeliksenpäivän unipinnaralli, jossa lintulajeja yritetään havaita nukkuessa.

Viime vuosien merkittävimpiä kansainvälisiä pinnaralleja on ollut Israelissa järjestettävä Champions of the flyway, jonka on voittanut vuosina 2016 ja 2017 suomalainen joukkue. Tapahtumalla kerätään samalla varoja lintujen  salametsästyksen kitkemiseksi Välimeren alueella.  Usein pinnaralleihin saattaakin liittyä luonnonsuojeluun kohdistuva varainkeruu.

Säännöt
-------

Pinnarallissa joukkue saa yhden pinnan jokaisesta kilpailun aikana havaitsemastaan lintulajista. Havainto voi olla näkö tai kuulohavainto. Lajin harvinaisuus ei vaikuta siitä saatavaan pinnamäärään. Tehtyä havaintoa ei tarvitse todistaa, vaan kilpailu perustuu lintuharrastajien keskinäiseen luottamukseen. Jälkikäteen on pystyttävä kertomaan, missä ja milloin mikäkin lintulaji on havaittu. Kilpailun voittaa se joukkue, jolle kertyy kilpailuaikana eniten pinnoja. Mikäli päädytään tasatulokseen, ratkaistaan voittaja tavallisesti sen mukaan, kummalla joukkueella on enemmän niin sanottuja ässälajeja. Ässä tarkoittaa lajia, jota mikään muu joukkue ei ole havainnut.

Joukkueiden koko on tavallisesti 2–4 henkilöä, mutta joissain kilpailuissa voi olla luvallista kilpailla myös yksinään. Eko-ralliksi kutsutaan pinnarallia, jossa moottoriajoneuvoilla liikkuminen on kiellettyä. Pinnarallin kesto on yleensä 24 tuntia tai sitä vähemmän.

Lähteet
-------

1. ↑  Yli 2500 ihmistä osallistui Tornien taistoon BirdLife Suomi. Viitattu 28.12.2017.
2. ↑  Helsinkiläisbongari voitti unipinnarallin Ilta Sanomat. Viitattu 28.12.2017.
3. ↑  Champions of the flyway BirdLife International. Viitattu 28.12.2017.
Korkerannikkoa Rödvikenin lahdelta, Ullångerin taajaman läheltä Kramforsin kunnassa Ruotsissa.
**Korkearannikko** (ruots. *Höga kusten*) on Pohjanlahden rannikkoalue Västernorrlandin läänissä Ruotsissa. Sen alueella ovat Kramforsin ja Örnsköldsvikin kunnat. Viime jääkauden jälkeen maa on alueella noussut 800 metriä, enemmän kuin missään muualla. Jyrkkäpiirteisessä kallio- ja mäkimaastossa maankohoamisen aikana syntyneet eri-ikäiset geologiset rantamuodostumat ja rannalle syntyneet muinaisjäännökset ovat nähtävillä eri korkeuksilla muutaman kilometrin levyisellä rannikkovyöhykkeellä.

Korkearannikko hyväksyttiin UNESCOn maailmanperintökohteeksi vuonna 2000. Alueen pinta-ala on 1 425 neliökilometriä. Vuonna 2006 UNESCO liitti myös Merenkurkun saariston ("matala rannikko") mukaan maailmanperintöluetteloon, joten yhdessä ne muodostavat maailmaperintökohteen Kvarken – High Coast (Merenkurkku – Höga kusten), jonka pinta-ala on 3 370 neliökilometriä. Vuonna 2008 Unesco täsmensi kahden maan yhteisen maailmanperintökohteen nimityksen muotoon *Korkearannikko / Merenkurkun saaristo*. Luonto on alueella jatkuvassa muutostilassa, sillä maankuori palautuu jäämassojen painosta edelleen. Maankohoaminen rannikolla on 9 mm vuodessa. 

Korkeallarannikolla sijaitsee Skuleskogenin kansallispuisto.

Lähteet
-------

* High Coast / Kvarken Archipelago *UNESCO – World Heritage*. Viitattu 9.8.2020. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Höga Kusten. *Riksantikvarieämbetet*.  17.1.2012.  Arkistoitu 2.6.2012. Viitattu 9.8.2020. (ruotsiksi)
2. ↑  *Decisions adopted at the 32nd session of the World Heritage Committee*, s. 146. Quebec city: Unesco World Heritage Centre, 2008. Teoksen verkkoversio (pdf) (viitattu 8.12.2016).
3. ↑  Hallantie Kari: Merenkurkun saaristo – Lajissaan paras.  *Ryöppy*, 2006, nro 4, s. 20.  Oulun merenkävijät. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 9.8.2020.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Korkearannikko**.
* Ruotsin matkailun virallinen verkkosivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
* Korkearannikon ja Merenkurkun saariston maailmanperintökohteen virallinen esittelysivusto (suomeksi), (ruotsiksi), (englanniksi)
* Yleissivu alueesta (ruotsiksi)
* Tietoa maailmanperintökohteesta
	+ Ruotsin museovirasto (Arkistoitu – Internet Archive) (ruotsiksi)
* High Coast Sweden - Visitor Guide

RuotsiUnescon maailmanperintökohteet Ruotsissa

* Birka ja Hovgården
* Drottningholmin linna-alue
* Engelsbergin ruukki
* Etelä-Öölannin viljelyseutu
* Falunin ja Stora Kopparbergetin teollisuusalue
* Gammelstadin kirkkokylä
* Grimetonin radioasema
* Hälsinglandin koristellut maatalot
* Höga kusten
* Karlskronan sotilaskaupunki
* Laponia
* Skogskyrkogården
* Struven ketju
* Tanumin kalliopiirrokset
* Visbyn hansakaupunki
Aachenin rauhaa juhlistavat ilotulitukset Thamesilla, jotka järjestettiin 15. toukokuuta 1749. Georg Friedrich Händel sävelsi tilaisuuteen kappaleensa *Ilotulitusmusiikki*
**Aachenin rauha** (engl. *Treaty of Aix-la-Chapelle*, saks. *Der Zweite Aachener Friede*, esp. *Tratado de Aquisgrán*) oli Itävallan perimyssodan päättänyt rauhansopimus. Sopimuksen laati neuvosto, joka kokoontui Aacheniin 24. huhtikuuta 1748. Sopimus allekirjoitettiin 18. lokakuuta 1748.

Aachenin rauhansopimusta pidettiin ensimmäisenä monenvälisenä sopimuksena, jossa oli peräti kahdeksan osapuolta. Britannia, Ranska ja Alankomaat allekirjoittivat sopimuksen ensimmäisinä ja muut osapuolet allekirjoittivat ehdolla olevat kohdat, joita nämä kolme olivat valmistelleet Bredan kokouksissa vuosina 1746–1748.

Sopimuksissa sovittiin seuraavista ehdoista:

1. Itävalta tunnusti Fredrik II Suuren Sleesian valloituksen ja luovutti Espanjalle menettämiään alueita Italiasta. Ranska vetäytyi Alankomaista ja sai vastaavasti takaisin osan siirtokunnistaan. Ranska sai takaisin Cape Bretonin, luovutti Madrasin (nyk. Chennai) Britannialle ja nykyisen Belgian alueen linnakekaupungit Hollannille.
2. Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisarinna Maria Teresia luovutti Espanjalle Parman, Piacenzan ja Guastallan herttuakunnan Italiassa.
3. Modenan herttuakunta ja Genovan tasavalta saivat itsenäisyytensä takaisin.*lähde?*
4. *Asiento*-sopimus, joka oli taannut briteille orjakauppaoikeuden Espanjan siirtokuntiin Utrechtin rauhan 1713 mukaan, uudistettiin. Espanja heräsi myöhemmin vastustamaan *asienton* kohtia ja vaati 1750 allekirjoitetun Madridin sopimuksen yhteydessä brittien luopuvan vaatimuksistaan 100 000 punnan korvausta vastaan.*lähde?*

Käytännössä sopimus merkitsi status quo ante bellumia, eli tilanne palautettiin ennen sotaa vallinneeseen tilaan. Sopimus ei ratkaissut Britannian ja Ranskan siirtomaakilpailun aiheuttamia riitoja eikä näin toiminut pohjana kestävälle rauhalle. Italian oloja sopimus kuitenkin vakautti.*lähde?*

Sotimista jatkettiin seitsenvuotinen sodassa 1756–1763 mm. Sleesian kysymyksestä. Jotkut kohdista olivat yhä kiistakohtia Ranskan vallankumoussodissa, jotka alkoivat 1792.*lähde?*

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Treaty of Aix-la-Chapelle *Encyclopaedia Britannica*. Viitattu 9.8.2023.
2. ↑  Randall Lesaffer: The Peace of Aachen (1748) and the Rise of Multilateral Treaties *Randall Lesaffer’s Museum of the History of International Law*. Viitattu 11.8.2023.
3. ↑  Blewett, Daniel K: Aix-La-Chapelle, Treaty Of *Dictionary of American History. Encyclopedia.com.*. Viitattu 9.8.2023.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Treaty of Aix-la-Chapelle (1748)
**Kazaa Media Desktop** (tai isoin kirjaimin **KaZaA**) on vertaisverkko-ohjelma, joka käyttää FastTrack-protokollaa. Kazaa oli yksi suosituimpia  p2p-ohjelmia 2000-luvun alussa. Ohjelman kehitys on sittemmin lopetettu.
Virallinen asiakasohjelma oli maksuton, ja se rahoitettiin mukaan liitetyillä käyttäjän toimia seuraavilla mainos- ja vakoiluohjelmilla.

Kazaan kehittivät Niklas Zennström ja Janus Friis, jotka esittelivät ohjelman maaliskuussa 2001. Zennström ja Friis ovat sittemmin kehittäneet Skypen. Tekijät vietiin oikeuteen, ja ohjelman ja protokollan oikeudet siirtyivät Sharman Networksille, joka on rekisteröity Vanuatulla ja pitää päämajaansa Australiassa. Mediateollisuus on nostanut yhtiötä vastaan lukuisia oikeusjuttuja.

Versiot
-------

**Kazaa Lite** oli epävirallinen versio Kazaa Media Desktopista. Siitä oli poistettu  mainosohjelmat sekä vakoiluohjelmat ja se oli hieman monipuolisempi. Se julkaistiin huhtikuussa 2002, tämä versio oli maksuton ja 2005 vuoden puolivälissä se oli jo melkein yhtä laajasti käytetty kuin virallinen Kazaa itse.

Lähteet
-------

1. ↑   *eweek.com*. Viitattu 05.11.2013. (englanniksi)
**Mario Suárez Mata** (s. 24. tammikuuta 1987 Alcobendas, Madridin maakunta, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija, joka edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Valenciaa. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.

Seurajoukkueura
---------------

Atlético Madridin kasvatti, Suárez teki ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa 6. marraskuuta 2005, pelaten neljä minuuttia 0–0 tasapelissä Sevillaa vastaan. Myöhemmin hän esiintyi vielä kolme kertaa edustusjoukkueessa (sisältäen kaksi kokonaista peliä).

Kausina 2006–2008, Suárez joutui lainalle kaksi kertaa. Ensiksi Valladolidiin ja sieltä Celta Vigoon. Valladolidissa hän pelasi 23 ottelua tehden kolme maalia, ja oli muutenkin tärkeässä roolissa nostamassa joukkuetta takaisin pääsarjaan. Celta Vigossa Suárez pelasi 26 ottelua ja teki niissä kaksi maalia.

Elokuussa 2008 Mallorca osti Suárezin, ja hän teki joukkueen kanssa neljän vuoden sopimuksen. Kesäkuussa 2010 Atlético käytti pelaajaan varaamansa takaisinosto-oikeuden ja Suárez palasi takaisin kasvattajaseuraansa. Toisen Atlético-pestinsä aikana Suárez voitti kaikkiaan kuusi palkintoa, mukaan lukien liigamestaruuden kaudella 2013–2014. Hän siirtyi nykyiseen seuraansa Italiaan heinäkuussa 2015.

Maajoukkueura
-------------

Suárez pelasi Espanjan paidassa jalkapallon alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa Kanadassa vuonna 2007. Hän teki maalin rangaistuspotkusta 2-1 Espanjan voittoon päättyneessä ottelussa Sambiaa vastaan. Suárez on pelannut kolme ottelua maansa A-maajoukkueessa. Hän teki maajoukkuedebyyttinsä helmikuussa 2013 Uruguayta vastaan pelatussa ystävyysottelussa.

Palkinnot
---------

* **Atlético Madrid**:
	+ UEFA Super Cup: 2010, 2012
	+ Eurooppa-liiga: 2012
	+ Copa del Rey: 2013
	+ Primera División: 2014
	+ Supercopa de España: 2014
* **Espanja U19**:
	+ U19 maailmanmestaruus: 2006

Lähteet
-------

1. ↑  El Atlético de Madrid ejerce la opción de recompra sobre Mario Suárez clubatleticodemadrid.com (Luettu 4. kesäkuuta 2010)
2. ↑  #GraciasMario clubatleticodemadrid.com (Luettu 28. heinäkuuta 2015)
3. ↑  Mario Suárez - National team Transfermarkt (Luettu 28. heinäkuuta 2015)

Aiheesta muualla
----------------

* Tilastot BDFutbol -sivustolla (englanniksi)

Espanjan alle 21-vuotiaiden joukkue – Jalkapallon alle 21-vuotiaiden EM-kilpailut 2009
1 Jiménez |
2 Torres |
3 Monreal |
4 J. García |
5 Torrejón |
6 Martínez |
7 Sisi |
8 R. García |
9 Bojan |
10 Jurado |
11 Granero |
12 Azpilicueta |
13 Asenjo |
14 Sánchez |
15 Flores |
16 Marcano |
17 Capel |
18 Suárez |
19 Xisco |
20 Pereira |
21 López |
22 León |
23 Adán |
Valmentaja López Caro
**Pinkjärvi** on Satakunnassa Eurajoella sijaitseva järvi. Pohjoispuoli järvestä on entistä Luvian kuntaa, eteläosa on vanhastaankin kuulunut Eurajokeen.

Vajaan 280 hehtaarin suuruinen järvi on Kokemäenjoen ja Eurajoen vesistöalueiden välissä. Se laskee vetensä noin kymmenen kilometrin pituisen lasku-uomansa kautta Selkämereen Luvian Laitakarin pohjoispuolelle. Pinkjärven laskujokea kutsutaan aluksi Pinkjärvenojaksi ja mereen se virtaa Harjajuopa-nimisenä kapeana jokena. Ojan luusuaan on suunniteltu patoa, mutta vielä toistaiseksi Pinkjärvi on säännöstelemätön. 

Järven Eurajokeen vanhastaan kuulunut eteläpuolisko on osa Pinkjärven Natura 2000 -suojelualuetta. Pinkjärven Natura-alueeseen kuuluu myös suorantainen Ylisenjärvi, sekä ympäröiviä metsiä. Tämä Eurajoen puoleinen osa on kuulunut 1920-luvulta lähtien Metsähallitukselle ja on kokonaan rakentamaton. Järven Luvian puoleisilla rannoilla on runsaasti vapaa-ajan asutusta, mutta senkin rannat ovat säilyneet pitkälti erämaisina. Metsähallituksen omistamalla 17 neliökilometrin laajuisella alueella järven itäpuolella kulkee useita suosittuja retkeilyreittejä. Retkeilyalue vastaa rajoiltaan Natura-aluetta. Tästä Eurajoen pohjoisesta metsäseudusta on käytetty myös nimitystä Tokinmaa.

Lähijärviä
----------

Järven pohjoispuolella sijaitsevat pienempi noin 40 hehtaarin kokoinen Rekojärvi, jonka kapea kannas erottaa Pinkjärvestä ja noin 25 hehtaarin laajuinen Riihijärvi, jota suo-oja yhdistää Pinkjärveen. Lännestä Pinkjärveen laskevat Natura-alueella kokonaan sijaitsevat Iso Ylistenjärvi ja Vähä Ylistenjärvi. Isoon Ylistenjärveen laskee koillisesta Eurajoella sijaitseva, Lastensuon Natura 2000 -suojelualueeseen kuuluva pieni Lastensuonjärvi.

Lähteet
-------

* *Satakunnan vesistöt – Käyttö ja kunnostustarpeet* (s.52), Pyhäjärvi-instituutti
* Kalapaikka.net, Pinkjärvi

### Viitteet

1. 1 2  Pinkjärvi Varsinais-Suomen ELY-keskus. Viitattu 11.4.2016.
2. 1 2  Pinkjärvi *Luontoon.fi*.  2016. Metsähallitus. Viitattu 11.4.2016.
3. ↑  Linturetkikohteet – Eurajoki Rauman seudun lintuharrastajat ry. Viitattu 13.3.2010.
4. ↑  Luontokohteet Suomen luonnonsuojeluliitto, Satakunnan luonnonsuojelupiiri. Viitattu 13.3.2010.
*Tämä artikkeli käsittelee studioalbumia. "Dancing on the Edge" on myös brittiläinen televisiosarja vuodelta 2013.*

**Dancing on the Edge** on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijän Roy Buchananin studioalbumi vuodelta 1986. Levyn on julkaissut Yhdysvalloissa Alligator Records ja Euroopassa lisenssillä Lontoossa toimiva Sonet Records sarjatunnuksella SNTF 961. Levy on valmistettu Hollannissa.

Albumin ovat tuottaneet Buchanan, Bruce Iglauer ja Dick Shurman saaden apua levyllä esiintyvältä Donald Kinseyltä ja Justin Niebankilta. Niebank on toiminut myös äänittäjänä ja miksaajana. Levy on äänitetty ja miksattu Chicagossa Streeterville-studioilla. Masteroinnin on tehnyt Tom Coyne New Yorkissa studiossa nimeltä Frankford/Wayne.

Levykannen suunnittelija on Kate Friedman ja valokuvat on ottanut Marc PoKempner.

Kiitoksissa on mainittu Teddy Slatus, Mindy Glassberg, Judy Buchanan, Mindy Giles, Hilton Weinberg, Pam Hall, Bill Wokersin, Jay Whitehouse, Bill Haas ja Sharron Scott.

Kappaleet
---------

A-puoli

1. Peter Gunn (Mancini) - 3:13 State Music Ltd.
2. The Chokin' Kind (Howard) – 3:11 EMI Music Ltd.
3. Jungle Gym (Buchanan) - 3:05 Copyright Control
4. Drowning on Dry Land (Gregory / Jones) - 6:18 Rondor Music (London)
5. Petal to the Metal (Buchanan) - 2:26 Copyright Control

B-puoli

1. You Can't Judge a Book by the Cover (Dixon) - 3:20 Jewel Music Ltd.
2. Cream of the Crop (Buchanan) - 2:35 Copyright Control
3. Beer Drinking Woman (Chatman) - 4:45 MCA Music Ltd.
4. Whiplash (Buchanan) - 2:26 Copyright Control
5. Baby, Baby, Baby (A. & C. Franklin) - 4:23 CBS Songs Ltd.
6. Matthew (Buchanan) - 2:02 Copyright Control

Muusikot
--------

* Roy Buchanan – kitara, laulu
* Delbert McClinton – laulu (A2, B1, B5)
* Donald Kinsey – rytmikitara
* Stan Szelest – kosketinsoittimet
* Larry Exum – basso
* Morris Jennings – rummut

Donald Kinsey esiintyy Sinai Productionsin suosiollisella luvalla.

Roy Buchanania on manageroinut Teddy Slatus, 332 W. 22nd St. New York, N.Y. (212) 255-3600.

Lähteet
-------

* Roy Buchanan LP *Dancing on the Edge* (Sonet Records 1986)
Kuvakaappaus "pelituokiosta" vanhalla DikuMUD Gamma -palvelimella (ohjelmisto vuodelta 1990/1991). Käytössä jumal-/ylläpitäjätasoinen pelihahmo, joka voi muun muassa liikkua nopeasti paikasta toiseen *goto*-käskyllä.
**DikuMUD** tai vain **Diku** on MUD-pelien lajityyppi, jota on yleensä pidetty hyvin taistelu- ja hack and slash -suuntautuneena. Alkuperäisen DikuMUDin kirjoittivat Sebastian Hammer, Tom Madsen, Katja Nyboe, Michael Seifert ja Hans Henrik Staerfeldt Kööpenhaminan yliopiston tietojenkäsittelytieteen laitoksella (*Datalogisk Institut ved Københavns Universitet*, DIKU) vuonna 1990, pitkälti AberMUDin ja Dungeons & Dragonsin inspiroimana.

Tekniikaltaan alkuperäinen Diku-palvelinohjelma ei ole kovinkaan hienostunut tai joustava. Muutokset pelimaailmaan (alueet, ei-pelaaja-hahmot eli "mobit" (engl. *mobile*), jne.) tai pelin toiminnallisuuteen vaativat käytännössä ohjelman uudelleenkäynnistämisen ja ainakin jälkimmäisessä tapauksessa ensin myös C-kielisen lähdekoodin uudelleenkääntämisen. Myös pelin parseri (sekä alkuperäisessä Dikussa että uudemmissa johdannaisissa) on varsin yksinkertainen eikä osaa tulkita mitään monimutkaisia, luonnollisen kielen tyylisiä komentoja. 

Diku on poikinut useita johdannaisia, joista merkittävimpinä on syytä mainita CircleMUD- ja Merc-haarat. Osa näistä uudemmista Dikuista myös sisältää piirteitä, jotka mahdollistavat pelimaailman ja pelimekanismien muuttamisen MUDin ajon aikana, joskin yleensä huomattavasti rajoitetummin kuin esimerkiksi LPMudeissa.

Sekä alkuperäinen Diku-julkaisu (Gamma0.0) että myöhemmät johdannaiset ovat tyypillisesti vapaasti levitettävää materiaalia, jota saa käyttää epäkaupallisiin tarkoituksiin.

Pitkään toimineita, 1990-luvun alkupuolella avattuja dikumudeja ovat tai ovat olleet muun muassa Apocalypse DikuMUD (Yhdysvallat), GrimneMUD (Norja) sekä Imperial DikuMUD (Suomi).

Johdannaisia
------------

* CircleMUD
* Merc
* SillyMUD

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset sivut (englanniksi)
* Rec.games.mud.diku -FAQ (englanniksi)
* Alkuperäinen DikuMUD-lisenssi (englanniksi)
* Mud Bytes: Diku-ohjelmakoodia ja muuta materiaalia (englanniksi)
**Dane Bowers** on brittiläinen poplaulaja ja laulunkirjoittaja, joka tuli tunnetuksi R&B-poikabändi Another Levelin riveissä. Myöhemmin hän on tehnyt musiikillista yhteistyötä yhtye True Steppersin ja Victoria Beckhamin kanssa. Julkisuudessa on kohuttu paljon myös artistin suhteesta malli Jordaniin.

Neljän laulajan huippusuosittu Another Level toi R&B-musiikin brittiläisten tietoisuuteen. Yhtyeellä oli kahden vuoden aikana seitsemän top-10-listalle yltävää hittiä, mukaan lukien listaykkönen vuodelta 1998, "Freak Me". Myös Another Levelin debyyttialbumi myi platinaa. Vuonna 1999 ilmestynyt toinen albumi myi puolestaan kultaa, ja ansaitsi BRIT Award -ehdokkuuksia. Yhtye esiintyi myös lämmittelijänä Janet Jacksonin kiertueella.

Another Levelin hajoamisen jälkeen vuonna 2000 Bowers kirjoitti kaksi listahittiä True Steppersille: kappaleet "Buggin" sekä "Out Of Your Mind". Jälkimmäisessä mukana oli myös ex-Spice Girl Victoria Beckham. Single ylsi listan sijalle kaksi ja taisteli pitkään ykkössijasta Spillerin ja Sophie Ellis-Bextorin Groovejet (If This Ain’t Love) -kappaleen kanssa.

Soolourallaan Bowersin taiteilijanimi oli pelkkä etunimi Dane. Singlet kantoivat nimeä "Shut Up And Forget About It" (kertoi Bowersin suhteesta Jordaniin) ja "Another Lover", jotka molemmat ylsivät brittilistan sijalle yhdeksän. Sooloalbumi Facing The Crowdin oli määrä ilmestyä vuonna 2001, mutta sitä ei koskaan julkaistu. Bowers keskittyikin esiintymisen sijaan työskentelemään kulissien takana, kirjoittaen ja tuottaen lauluja. Hän oli mukana työstämässä esimerkiksi Victoria Beckhamin syksyllä 2001 ilmestynyttä sooloalbumia.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
Tapio Saikku (1942)
**Rufus Tapio (R. T.) Saikku** (28. helmikuuta 1901 Sääksmäki – 9. joulukuuta 1959 Helsinki) oli suomalainen metsänhoitaja, virkamies ja yritysjohtaja, joka sai metsäneuvoksen arvonimen.

Saikun vanhemmat olivat kouluneuvos Rufus Saikku ja koulunjohtaja, päätoimittaja Johanna Vilhelmiina Heikkilä ja puoliso vuodesta 1927 Edit Adelaide Tuhkanen. Saikku tuli ylioppilaaksi 1920 Tampereen lyseosta ja valmistui metsänhoitajaksi 1923 Helsingin yliopistosta. Hän oli ensin avustava metsänhoitaja muun muassa Pohjanmaan piirikunnassa ja sitten Keskusmetsäseura Tapiossa suonkuivausmetsänhoitaja ja metsänparannuspiirin metsänhoitaja Kuopion ja Tampereen piireissä 1930–1937 ja metsänparannustöiden tarkastaja 1938–1942. Rautatiehallituksen puutavaratoimiston apulaisjohtaja Saikku oli 1942–1945 ja kansanhuoltoministeriön osastopäällikkö 1942–1943. Valtiorautateiden polttoainetoimiston, sittemmin Vapo ja Neova, toimitusjohtajana Saikku työskenteli vuodesta 1945 aina kuolemaansa asti. Metsäneuvoksen arvonimi hänelle myönnettiin 1951.

Diplomaatti Olavi Saikku ja kansanedustaja Tuomas Saikku olivat Tapio Saikun veljiä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kuka kukin on 1954, s. 744. Viitattu 1.3.2023
2. 1 2  Metsäneuvos R. T. Saikku kuollut.  *Uusi Suomi*, 10.12.1959, nro 333, s. 13. Kansalliskirjasto. Viitattu 1.3.2023.
3. ↑  Kuka kukin on 1978, s. 842. Viitattu 1.3.2023.
4. ↑  Kansanedustajat Viitattu 1.3.2023.
Charles Darrow
**Charles Darrow** (10. elokuuta 1889 – 29. elokuuta 1967) patentoi *Monopoly*-lautapelin, ja häntä pidettiin virheellisesti pitkään sen keksijänä.

Darrow työskenteli kotilämmittimien myyjänä Pennsylvaniassa suuren laman (1929–1939) aikana. 

Menetettyään työnsä Darrow näki naapureitansa pelaamassa kotona tekemäänsä lautapeliä, jossa oli tarkoitus ostaa ja myydä omaisuutta. Tästä hän sai idean tehdä tällaisen pelin itsekin ensimmäisen poikansa ja vaimonsa avustuksella.

Darrowin perhe teki alkuperäiset pelilautansa pyöreille, joustaville palasille öljykankaasta jäykän, neliömäisen kartongin sijaan. Charles piirsi kiinteistöjen ääriviivat luonnostelukynillä ja hänen vaimonsa ja poikansa värittivät kiinteistöt sekä tekivät kortit. 

Charles Darrow myi Monopoli-peliänsä neljän Yhdysvaltain dollarin hintaan ja patentoi pelin kun kysyntä kasvoi, vuonna 1935. Patentoinnin jälkeen Darrow teki philadelphialaisen painoyrityksen kanssa sopimuksen pelilautojen sekä pelin laatikoiden painamisesta kartongille. 

Myöhemmin Parker Brothers -yhtiö hankki Darrowilta oikeudet pelin tuottamiseen laajemmassa mittakaavassa. 

Parker Brothersin osti myöhemmin, 1990-luvulla Hasbro-yritys. 

Vuonna 1973 San Franciscon yliopiston taloustieteiden professori Ralph Anspach patentoi Anti-Monopolin, Monopolia muistuttavan pelin. Parker Brothers haastoi hänet tästä oikeuteen. Kyseinen, kymmenen vuotta kestänyt lakijuttu meni aina korkeimpaan oikeuteen asti. Vetoomustuomioistuin huomasi, että Darrow oli kopioinut säännöt tarkasti (mukaan lukien jopa Marven Gardens -nimen kirjoitusvirheen) Charles Toddin tuottamasta pelistä. Juttu päättyi lopulta Anspachin voittoon. Nykyään pelin alkuperäisenä kehittäjänä pidetään vuonna 1904 *The Landlord's Game* -nimisen suuresti Monopolia muistuttavan pelin patentoinutta Elizabeth Magieta.

Aiheesta muualla
----------------

Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta ***Charles Darrow***. 

* Englanninkielinen artikkeli Monopolia koskevasta oikeusjutusta (Arkistoitu – Internet Archive)
* Monopolin historiaa (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
**Aalto-yliopiston kauppatieteiden ylioppilaat ry** (ruots. *Aalto-universitetets ekonomistuderande rf.*, engl. *Aalto University Business Students*) on rekisteröity yhdistys, johon voivat liittyä kaikki Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulussa opiskelevat. Yhdistyksen tarkoituksena on toimia jäsentensä yhdyssiteenä ja edistää heidän yhteiskunnallisia, ammatillisia, taloudellisia, sosiaalisia ja henkisiä sekä opiskeluun ja opintoihin liittyviä pyrkimyksiään. 

Yhdistys jatkaa Helsingin kauppakorkeakoulun ylioppilaskunnan toimintaa ja perinteitä. **Helsingin kauppakorkeakoulun ylioppilaskunta** (KY) oli vuonna 1911 perustettu, ylioppilaskunta-asetuksella määrätty julkisyhteisö. Ylioppilaskunta lakkautettiin 1.1.2010 sen yhdistyessä osaksi Aalto-yliopiston ylioppilaskuntaa. Helsingin kauppakorkeakoulun ylioppilaskunnan toimintaa jatkaa vuonna 2010 perustettu Helsingin kauppatieteiden ylioppilaat ry, jonka nimi sittemmin keväällä 2016 muutettiin Aalto-yliopiston kauppatieteiden ylioppilaat ry:ksi toiminnan muutettua Otaniemeen. 

Yhdistyksen lisäksi toiminnan tukena on Aalto-yliopiston kauppatieteiden ylioppilaiden säätiö (KY-säätiö), joka tukee taloudellisesti Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulun opiskelijoiden opintojen edellytyksiä, kansainvälistymistä ja yhdistystoimintaa, sekä tarjoaa tiloja opiskelijoiden ja toimijaryhmien käyttöön. KY-säätiön varallisuus vuoden 2019 lopussa oli noin 49 500 000 euroa. Yhdistys ja säätiö yhdessä tunnetaan lyhenteellä **KY**. 

Yhdistys omistaa aTalent Recruiting -rekrytointiyhtiön yhdessä Aalto-yliopiston tuotantotalouden kilta Prodekon sekä Prodekon alumniyhdistyksen kanssa. 

Aalto-yliopisto on aiemmin innovaatioyliopisto-nimellä tunnettu hanke, jonka myötä Helsingin kauppakorkeakoulu, Taideteollinen korkeakoulu ja Teknillinen korkeakoulu yhdistyivät 1.1.2010. 

Yhdistys on Suomen Ekonomit ry:n yhteisöjäsen.

Lähteet
-------

1. ↑  Helsingin kauppatieteiden ylioppilaat *Yhdistysnetti*. Viitattu 24.2.2016.
2. ↑  KY Executive Board 2022 has been chosen KY. Viitattu 24.2.2021. (englanniksi)
3. ↑  [ Aalto-yliopiston kauppatieteiden ylioppilaiden säätiö
TILINPÄÄTÖS 31.12.2019] *ky.fi*.  Arkistoitu 11.4.2021. Viitattu 24.2.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* KY ry:n kotisivut
Eero Kanto (1980-luku?)
**Eero Antero Kanto** (25. maaliskuuta 1928 Kajaani – 31. toukokuuta 2005 Valkeakoski) oli suomalainen metsänhoitaja ja yritysjohtaja, joka sai metsäneuvoksen arvonimen.

Kannon vanhemmat olivat toimitusjohtaja, vuorineuvos Niilo Kanto ja Siiri Lempi Eskolin ja puoliso vuodesta 1955 Vuokko Alli Helena Ärrälä. Kanto tuli ylioppilaaksi Kajaanin yhteislyseosta 1948 ja valmistui metsänhoitajaksi Helsingin yliopistosta 1953. Hän oli Yhtyneet Paperitehtaat -yhtiön harjoittelijametsänhoitaja Laukaassa 1954, piirimetsänhoitaja Orivedellä 1955–1959 ja Kuopiossa 1960–1964, metsäkonttorin päällikkö Valkeakoskella 1964–1968, apulaismetsäpäällikkö 1968–1976, vt. metsäpäällikkö 1976–1977 ja metsäpäällikkö 1977–1991. Kannolla oli myös useita luottamustehtäviä, kuten Kajaani-yhtiön hallintoneuvoston jäsenyys 1976–1989 ja Teollisuuden Puuyhdistyksen hallituksen jäsenyys 1977–1988. Metsäneuvoksen arvonimen hän sai 1988.

Lähteet
-------

1. 1 2  Jensen-Eriksen, Niklas: Metsäneuvos Eero Kanto (1928–2005). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 18.12.2013. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 28.4.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Niklas Jensen-Eriksen: Eero Kanto *Biografiasampo*.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Talousvaikuttajat

 |

 |