recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Emily Carr ratsunsa selässä.
**Emily Carr** (13. joulukuuta 1871 Victoria, Brittiläinen Kolumbia – 2. maaliskuuta 1945) oli kanadalainen taidemaalari ja kirjailija.

Carr muutti San Franciscoon opiskelemaan taidetta vanhempiensa kuoleman jälkeen vuonna 1890. Vuonna 1899 hän matkusti Englantiin syventämään opintojaan. Vuonna 1910 hän opiskeli vuoden Pariisissa ja muualla Ranskassa ennen muuttamistaan pysyvästi Brittiläiseen Kolumbiaan seuraavana vuonna.

Carrin tuotantoon vaikuttivat eniten Brittiläisen Kolumbian ja Alaskan alkuperäiskansat. Vuonna 1908 vierailu Skagwayssä innoitti häntä taiteellisesti, ja hän alkoi maalata toteemipaaluja. Vuonna 1913 hänen täytyi muutaman Vancouverissa vietetyn vuoden jälkeen taloudellisista seikoista johtuen palata pysyvästi Victoriaan. Molemmat kaupungit olivat tuolloin taiteellisesti hyvin vanhoillisia. Carrin tuotantoon vaikuttivat sellaiset tyylit kuin postimpressionismi ja fauvismi. Hänen työnsä olivat vieraita hänen ympäristölleen ja pysyivät pimennossa suurelta taidemaailmalta useita vuosia. Hän työskentelikin yli vuosikymmenen keramiikkataiteilijana, koirankasvattajana ja matkustajakodin emäntänä luovuttuaan taideurastaan.

1920-luvulla Kanadan kansallisgalleria kutsui Carrin osallistumaan Kanadan länsirannikon nyky- ja alkuperäisasukkaiden taiteen näyttelyyn, jolloin hän sai yhteyksiä *Group of Seven* -taiteilijaryhmän kanssa. Vuonna 1927 hän matkusti näyttelyä varten Ontarioon, jossa hän tapasi ryhmän jäseniä, kuten Lawren Harrisin, jonka tuki oli hänelle erittäin tärkeää. Häntä houkuteltiin osallistumaan töillään ryhmän näyttelyyn. Ryhmän jäsenet nimesivät hänet ’Modernien taiteiden äidiksi’ noin viisi vuotta myöhemmin.

Vancouverinsaaren länsirannikon nuu-chah-nulthi-intiaanit antoivat Carrille lempinimen *Klee Wyck*, ’Naurava’. Hän nimesi vuonna 1941 julkaistun, kokemuksiaan alkuperäisasukkaiden kanssa kuvanneen kirjansa näin. Kirja voitti kenraalikuvernöörin palkinnon samana vuonna. Hän kirjoitti myöhemmin kuusi muutakin kirjaa. Vaikka kirjat ovatkin pääosin omaelämäkerrallisia, on niiden todettu olevan epäluotettavia tietojen tarkkuuden suhteen.

Lähteet
-------

1. ↑  Shadbolt, Doris: Emily Carr *Canadian Encyclopedia*. Viitattu 13.7.2017. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
	+ 2
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat
* Puola
* Portugali

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Musée d'Orsay
* National Gallery of Canada
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
***Ka Leo O Hawai‘i*** (suom. *"Havaijin ääni"*) on englanninkielinen opiskelijalehti, jota julkaisevat Havaijin yliopiston Mānoan kampuksen opiskelijat.

Lehden ensimmäinen numero ilmestyi 13. syyskuuta 1922, ja sen perusti opiskelija Henry Bindt, joka oli ollut sokea 11-vuotiaasta saakka. Parhaimmillaan lehteä julkaistiin viisi kertaa viikossa, mutta tästä on tultu reilusti alaspäin: syksystä 2022 lähtien lehden on tarkoitus ilmestyä paperisena kaksi kertaa kuukaudessa ja tätä täydennetään netissä olevalla sisällöllä.

Lehden kirjoitukset ovat olleet myös kantaaottavia: esim. vuonna 1990 lehti julkaisi valkoihoisen opiskelijan Joey Carter kirjoituksen siitä, miten hän ei halunnut tulla kutsutuksi nimellä haole. Professori Haunani-Kay Trask kirjoitti tähän vastineen, ja sanan merkityksestä väiteltiin lehden palstoilla vuoden verran.

Nykyään lehti toimii sekä paperisena että sähköisenä (nettisivulla ja sovelluksena). Sen levikki on noin 6000 kappaletta ja lehteä rahoitetaan sekä opiskelijoilta kerättävillä maksuilla sekä mainostuloilla. Vuonna 2022 lehden päätoimittajana toimi Amanda Dick.

Lähteet
-------

1. ↑  Ka Leo, UH Mānoa’s Student Newspaper, Turns 100 *Hawaii Business Magazine*.  6.9.2022. Viitattu 31.10.2022. (englanniksi)
2. ↑  Ka Leo O Hawaii, the University of Hawaii's student newspaper *MidWeek*.  29.2.2012. Viitattu 31.10.2022. (englanniksi)
3. ↑  Ka Leo *University of Hawaiʻi at Mānoa Library*.  2022. Viitattu 31.10.2022. (englanniksi)
4. ↑  Ka Leo O Hawaiʻi celebrates 100 years *University of Hawaiʻi System News*.  13.9.2022. Viitattu 31.10.2022. (englanniksi)
**Dezső Gyarmati** (23. lokakuuta 1927 Miskolc – 18. elokuuta 2013 Budapest) oli unkarilainen vesipalloilija ja olympiavoittaja. Hän on ainoa viisissä peräkkäisissä kesäolympialaisissa mitalin voittanut vesipalloilija. Gyarmatia pidetään yleisesti kaikkien aikojen parhaana vesipalloilijana, ja Unkarissa hänellä on kansallissankarin asema.

Gyarmati voitti mitalin vesipallossa viisissä peräkkäisissä olympialaisissa vuosina 1948–1964. Hän voitti Unkarin joukkueen kapteenina myös kaksi Euroopan mestaruutta vuosina 1954 ja 1962. Hän oli erinomainen uimari (paras aika 58,5 sekuntia 100 metrillä) ja häntä kutsuttiin "maailman nopeimmaksi vesipalloilijaksi".

Gyarmati oli Unkarin kultajoukkueen valmentaja vuoden 1976 olympialaisissa. Myöhemmin hänestä tuli parlamentin jäsen. Vuonna 1952 Gyarmati meni naimisiin 200 metrin selkäuinnin olympiavoittajan, Eva Székelyn kanssa. Heidän Andrea-tyttärensä oli hopeamitalisti 100 metrin selkäuinnissa vuonna 1972. Andrea nai myöhemmin Mihály Heszin, vuoden 1968 melonnan olympiakultamitalistin.

Gyarmati kuoli Budapestissa 18. elokuuta 2013, 85-vuotiaana.

Lähteet
-------

* Dezső Gyarmati Bio, Stats and Results (Arkistoitu – Internet Archive) Olympics at Sports-Reference.com (englanniksi)
* Dezső Gyarmati Kansainvälinen olympiakomitea.  (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3  Dezső Gyarmati Bio, Stats and Results
2. ↑

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
*Donkey Kong* Game & Watch -peli. Ristiohjain on vasemmalla puolella.
**Ristiohjain** tai **ristikko-ohjain** (engl. *D-pad, control-cross*, lyhenne sanoista *directional pad*) on viihdelaitteiden ohjaukseen tarkoitettu ohjainlaite, joka on peliohjaimissa perusteisena ennakko-oletuksena.

Sega Master Systemin kahdeksaa suuntaa tukeva ristiohjain.
Ohjain on yksi nappi, jota voitiin alun perin käyttää neljään suuntaan. Myöhemmissä ratkaisuissa ohjain on mahdollistanut kahdeksan suuntaa.
Ohjaimen kehitti Gunpei Yokoi Game & Watch -peleihin. *Donkey Kong* oli ensimmäinen peli, joka käytti ohjainta.
Ohjaimen patentti vanheni vuonna 2005.

Laite on yleistynyt peliohjaimista monenlaisiin kaukosäätimiin erilaisille laitteille. Ohjainta käytetään yleensä peukalolla.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Owen S. Good: The history of the D-Pad: Console gaming’s indispensable control  29.4.2017. Polygon. Viitattu 19.8.2019. (englanniksi)
2. 1 2  Levi Buchanan: From Janitor to Superstar  10.9.2009. IGN. Viitattu 18.5.2017.
3. ↑  Matt Gander: Game & Watch Donkey Kong – King of the digital jungle *gamesasylum.com*.  5.5.2018. Viitattu 23.8.2019. (englanniksi)
**N-etyylianiliini** (C8H11N) on aromaattinen amiini ja aniliinin johdannainen. Yhdistettä käytetään valmistettaessa väriaineita. N-etyylianiliinista käytetään myös nimiä *N-etyylibentsenamiini*, *aniliinoetaani* ja *N-etyylifenyyliamiini*.

Ominaisuudet
------------

N-etyylianiliini on huoneenlämpötilassa väritöntä nestettä. Yhdiste liukenee vain niukasti veteen, mutta liukenee paremmin orgaanisiin liuottimiin, kuten etanoliin, dietyylieetteriin, asetoniin ja bentseeniin, ja happoliuoksiin. Yhdiste on silmiä ja ihoa ärsyttävä. Se on myrkyllistä ja altistuksen oireita ovat ihon sinertyminen, huonovointisuus ja päänsärky. N-etyylianiliini aiheuttaa methemoglobiinin muodostumista elimistössä.

Valmistus ja käyttö
-------------------

N-etyylianiliinia valmistetaan aniliinin ja etanolin tai dietyylieetterin välisellä reaktiolla. Katalyyttinä prosessissa käytetään tyypillisesti rikkihappoa. Sivutuotteena reaktiossa muodostuu N,N-dietyylianiliinia, joka voidaan erottaa N-etyylianiliinista tislaamalla.

N-etyylianiliinin tärkein käyttökohde on trifenyylimetaani-, atso- ja tiatsiiniväriaineiden valmistus. Siitä voidaan valmistaa myös hyönteismyrkkyjä tai sitä voidaan käyttää stabiloimaan räjähdysaineita.

Lähteet
-------

1. ↑  N-ethylbenzenamine – Substance summary NCBI. Viitattu 10. syyskuuta 2013.
2. 1 2 3 4 5 6  Alén, Raimo: *Kokoelma orgaanisia yhdisteitä: Ominaisuudet ja käyttökohteet*, s. 547. Helsinki: Consalen Consulting, 2009. ISBN 978-952-92-5627-3.
3. 1 2  N-etyylianiliinin kansainvälinen kemikaalikortti Viitattu 10.09.2013
4. 1 2 3  Thomas Scott, Mary Eagleson: *Concise encyclopedia chemistry*, s. 387. Walter de Gruyter, 1994. ISBN 978-3110114515. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 10.09.2013). (englanniksi)
5. 1 2  Bijan Amini & Steven Lowenkron: *Aniline and Its Derivatives, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2003. Viitattu 10.09.2013

Aiheesta muualla
----------------

* Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): N-Ethylaniline (englanniksi)
* ChemBlink: N-Ethylaniline (englanniksi)
**1,4-butaanidioli** (lyhennettynä **BDO**) on orgaaninen yhdiste (alkoholi, dioli). Se muodostuu butaanista, jonka molempiin päihin on liittynyt alkoholiryhmä (OH). 1,4-butaanidioli on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan kiinteää, mutta huoneenlämmössä (20 °C) se sulaa värittömäksi jähmeäksi nesteeksi. Sen kemiallinen kaava on C4H10O2 ja rakennekaava on HO(CH2)4OH. 1,4-butaanidiolista käytetään myös nimityksiä *1,4-butyleeniglykoli*, *1,4-dihydroksibutaani*, *1,4-tetrametyleeniglykoli* ja *tetrametyleeni-1,4-dioli*. 1,4-butaanidioli on eräs butaanidiolien isomeerisistä muodoista, joita ovat muun muassa 1,2-butaanidioli, 1,3-butaanidioli ja 2,3-butaanidioli.

1,4-butaanidiolin leimahduspiste on 121 °C (o.c.) ja itsesyttymislämpötila on 350 °C.

1,4-butaanidiolia käytetään liuottimena ja siitä käytetään ainakin seuraavia kaupallisia nimiä: Dabco DBO, Diol 14B, Polycure D, Sucol B, Agrisynth B1D.

Ympäristö- ja terveysvaikutukset
--------------------------------

Lyhytaikainen altistus voi vaikuttaa keskushermostoon ja aiheuttaa narkoosin. Työministeriön päätöksen 1044/91 mukaan 1,4-butaanidiolista katsotaan olevan vaaraa perimälle, sikiölle ja lisääntymiselle. BDO:ta on käytetty lisäravinteena ja päihteenä, koska se muuttuu elimistössä gammahydroksivoihapoksi.

Valmistus ja käyttö
-------------------

1,4-butaanidiolia valmistetaan pääasiassa 1,4-butyynidiolin katalyyttisellä vedytyksellä. Muita synteesivaihtoehtoja ovat allyylialkoholin hydroformylaatio ja etikkahapon ja butadieenin välisen reaktiotuotteen, 1,4-diasetoksibutaanin, pelkistäminen ja sitä seuraava hydrolyysi. Tärkeimpiä 1,4-butaanidiolin käyttökohteita ovat tetrahydrofuraanin ja butyrolaktonin sekä eräiden polyestereiden ja polyuretaanien valmistus. Sitä voidaan käyttää myös liuottimena ja tekstiiliteollisuudessa.

Lähteet
-------

* 1,4-butaanidiolin kansainvälinen kemikaalikortti

### Viitteet

1. ↑  1,4-Butanediol (1,4-butaanidioli) *Käyttöturvallisuustiedote*.  31.1.2022. Sigma Aldrich/Merck. Viitattu 29.12.2022.
2. ↑  Lisäravinne vaarantaa kehonrakentajien hengen *Työterveyskirjasto*.  26.1.2001. Duodecim. Viitattu 11.8.2014.
3. ↑  Eugene V. Hort & Paul Taylor: *Acetylene-Derived Chemicals, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2003.
4. ↑  Heinz Gräfje etc.: *Butanediols, Butenediol, and Butynediol, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2000. Verkossa (maksullinen)

Aiheesta muualla
----------------

* PubChem: 1,4-butanediol (englanniksi)
* DrugBank: 1,4-Butanediol (englanniksi)
* ChemBlink: 1,4-Butanediol (englanniksi)
* Inchem: 1,4-Butanediol, CAS N°:110-63-4 (Arkistoitu – Internet Archive) pdf (englanniksi)
**Neliömuoto** (vaihdannaisessa renkaassa) on homogeeninen polynomi, jonka kaikki termit ovat toista astetta, eli niissä on vakiolla kerrottuna joko yhden muuttujan neliö tai kahden muuttujan tulo. Esimerkiksi binomin neliökaava {\displaystyle x^{2}+2xy+y^{2}} on kahden muuttujan (x ja y) neliömuoto. Yleisemmin n:n muuttujan neliömuoto on toisen asteen polynomi

{\displaystyle q(x\_{1},\ldots ,x\_{n})=\sum \_{i=1}^{n}\sum \_{j=1}^{n}a\_{ij}x\_{i}x\_{j}}.
Se voidaan kirjoittaa lyhyemmin matriisitulona {\displaystyle \mathbf {x} ^{\top }\mathbf {Ax} } tai pistetulona {\displaystyle \langle \mathbf {x} ,\mathbf {Ax} \rangle }, missä {\displaystyle \mathbf {x} =[x\_{1},\ldots ,x\_{n}]^{\top }} on pystyvektori ja {\displaystyle \mathbf {A} } on neliömatriisi, jonka alkioina ovat kertoimet a\_{{ij}}. Reaaliluvuilla, ja yleisemminkin kunnassa jonka karakteristika ei ole 2, voidaan matriisi aina valita symmetriseksi, tarvittaessa muunnoksella {\displaystyle \mathbf {A'} =(\mathbf {A} +\mathbf {A} ^{\top })/2}.

Lähteet
-------

1. ↑  Quadratic form *Encyclopedia of Mathematics*. EMS Press. Viitattu 27.5.2022. (englanniksi)
2. ↑  Quadratic Form *Wolfram Mathworld*. Viitattu 27.5.2022. (englanniksi)
3. ↑  Pitkäranta, Juhani: *Calculus Fennicus*, s. 757, 856. Avoimet oppimateriaalit ry, 2015. ISBN 978-952-7010-13-6. Teoksen verkkoversio (viitattu 27.5.2022).
**Bluesrock** on populaarimusiikin tyylilaji. Se voi viitata yksinkertaisesti rocksoundilla soitettuun bluesiin tai laajemmassa mielessä bluesvaikutteiseen rockiin.

Monet 1960-luvun rockyhtyeet, kuten The Rolling Stones ja The Yardbirds, soittivat muun ohella sellaistakin musiikkia, joka voidaan määritellä bluesrockiksi. Samoin psykedeelisen rockin edustajat, kuten Cream ja Jimi Hendrix, levyttivät myös runsaasti suoraan bluesiin pohjautuvaa materiaalia rocksoundeilla. Suoraviivaisempia bluesrockin edustajia 1960-luvun jälkipuoliskolla olivat Johnny Winter, Canned Heat, John Mayall, Ten Years After ja Peter Greenin aikainen Fleetwood Mac. Nämä säilyttivät musiikissa usein blueskaavan sekä sanoituksissa bluesille tyypillisen rakenteen, jossa toistetaan ensin yksi lause kahdesti ja sitten päätetään säkeistö yhdellä uudella lauseella. 

Psykedeelinen rock oli usein siltana bluesrockin ja myöhemmän heavy metalin välillä. Varhaisessa heavy metal -musiikissa kuului usein vielä selviä bluesvaikutteita. 

1960-luvun jälkeen tunnetuimpia bluesrockia esittäneitä artisteja ovat olleet esimerkiksi Stevie Ray Vaughan ja hänen veljensä Jimmien yhtye Fabulous Thunderbirds. 2000-luvun bluesrockia edustaa kitaravirtuoosi Joe Bonamassa.

Tunnettuja levyjä
-----------------

* Canned Heat - *Future Blues* (1970)
* Fabulous Thunderbirds - *Girls Go Wild* (1979), *What's the Word* (1980)
* Fleetwood Mac - *Fleetwood Mac* (1968), *English Rose* (1969)
* John Mayall & the Bluesbreakers - *Bluesbreakers with Eric Clapton* (1966), *A Hard Road* (1967)
* Stevie Ray Vaughan - *Texas Flood* (1983), *In Step* (1989)
* Junior Wells - *Hoodoo Man Blues* (1965)
* Johnny Winter - *Second Winter* (1969)
* Ten Years After - *Cricklewood Green* (1971)
* Whitesnake - *Ready an' Willing* (1980)
* ZZ Top - *Fandango!* (1975), *Degüello* (1979)
* Cream - kaikilla levyillä on sekä muutamia blues rock -kappaleita että 1960-luvun tyylistä modernimpaa rockia

Rockin suuntauksia
Aikuisrock | Bluesrock | Brittipop | Country rock | Elektroninen rock | Folkrock | Funkrock | Garage rock | Glam rock | Goottirock | Grunge | Hard rock | Instrumentaalirock | J-rock | Katurock | Klassinen rock | Kristillinen rock | Metallimusiikki | Poprock | Post-rock | Progressiivinen rock | Psychobilly | Psykedeelinen rock | Punk | Rap rock | Rock and roll | Rockabilly | Sinfoninen rock | Soft rock | Southern rock | Space rock | Stadionrock | Suomirock | Taiderock | Vaihtoehtorock
**Didier "D. J." Ilunga-Mbenga** (s. 30. joulukuuta 1980 Kinshasa, Zaire) on belgialais-kongolainen koripalloilija. Hänen pelipaikkansa on sentteri.

Mbenga on kaksinkertainen NBA-mestari, ja yksi Belgian menestyneimmistä koripalloilijoista.

Ammattilaisura
--------------

Kinshasassa syntynyt Mbenga ja hänen äitinsä saivat 1990-luvun lopulla turvapaikan Belgiasta, jossa Mbenga pelasi vuosina 2001–2004 ammatikseen. Vuonna 2004 hän teki sopimuksen NBA-seura Dallas Mavericksin kanssa.

Mbenga pelasi NBA-urallaan 2004–2011 neljässä eri joukkueessa yhteensä 234 runkosarjaottelua. Hän voitti Los Angeles Lakersissa kahdesti mestaruuden, kausilla 2008–2009 sekä 2009–2010

Vuosina 2012–2013 Mbenga pelasi Kiinassa sekä Filippiineillä. Hän yritti 2014 paluuta NBA:han, ja teki sopimuksen New York Knicksin kanssa. Mbenga ei kuitenkaan pelannut seurassa yhtään ottelua, vaan vapautettiin sopimuksestaan pari viikkoa myöhemmin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Didier Ilunga-Mbenga NBA Stats *Basketball Reference*. Viitattu 4.6.2016. (englanniksi)
**Femi Ogunode** (s. 15. toukokuuta 1991 Ondo City, Nigeria) on nigerialaissyntyinen qatarilainen pikajuoksija, joka kilpailee 100 ja 200 metrillä. 175 senttimetriä pitkä ja 72 kilogrammaa painava vuonna 2009 Qatariin muuttanut ja samana vuonna maan edustusoikeuden saanut Ogunode piti aiemmin hallussaan 100 metrin Aasian ennätystä 9,91 ja 200 metrin Aasian ennätystä 19,97.

Ura
---

Ogunode saavutti pronssia 60 metriltä sisäratojen MM-kilpailuista 2014 Sopotista. Vuoden 2011 MM-kilpailuissa Daegussa Ogunode oli mukana 200 metrillä ja 400 metrillä, jossa hän oli finaalin kahdeksas. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui 200 metrillä seitsemänneksi. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän eteni välieriin sekä 100 että 200 metrillä. Sekä Aasian kisoista että yleisurheilun Aasian-mestaruuskilpailuista hän on saavuttanut neljä kultaa. Vuoden 2014 Aasian kisoissa hän vei 100 metrin juoksun Aasian ennätyksen toiselta nigerialaissyntyiseltä qatarilaiselta Samuel Francisilta juostuaan ajan 9,93. Vuoden 2015 Aasian-mestaruuskilpailuissa Wuhanissa hän teki nykyisen ennätyksen 9,91.

Muuta
-----

Ogunode jäi vuonna 2011 kiinni klenbuterolin käytöstä ja sai kahden vuoden kilpailukiellon, joka päättyi 8. tammikuuta 2014. Myös Ogunoden pikkuveli Tosin Ogunode edustaa pikajuoksussa Qataria.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

**Ulkoradoilla**

* 100 metriä: 9,91 (Wuhan 2015 ja Gainesville 2016)
* 200 metriä: 19,97 (Bryssel 2015)
* 400 metriä: 45,12 (Kanton 2010)

**Sisäradoilla**

* 60 metriä: 6,51 (Flagstaff 2014)
* 400 metriä: 47,15 (Leipzig 2010)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Femi Ogunode Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
2. ↑  Femi Ogunode[vanhentunut linkki] Tilastopaja. Viitattu 18.7.2015. (englanniksi)
3. ↑  Minshull, Phil: Ogunode sets area 100m record of 9.93 at the Asian Games *iaaf.org*.  28.9.2014. Viitattu 18.7.2015. (englanniksi)
4. ↑  Wu, Vincent: Qatari sprinters dominate at Asian Championships *iaaf.org*.  4.6.2015. Viitattu 18.7.2015. (englanniksi)
5. ↑  Athletes currently suspended from all competitions in athletics following an Anti-Doping Rule Violation as at: 2.11.12 (PDF)  2.11.2012. IAAF. Viitattu 18.7.2015. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
Maalarimestarit-myymälä.
Myymälä sisältä.*milloin?*
**Maalarimestarien Oy** on suomalainen maaleja ja muita pintamateriaaleja, sekä rakennustarvikkeita myyvä tukku- ja vähittäiskauppaketju ja maahantuoja.

Suomessa oli sodan jälkeen pula maalaustarvikkeista ja niitä joutui tilaamaan osaksi maan rajojen ulkopuolelta. Maalarimestarien Oy syntyi, kun osa Maalarimestariliittoon kuuluneista urakoitsijoista kokosi rivinsä ja perusti vuonna 1948 oman hankinta- ja tukkuliikkeen. Ensimmäinen oma hankintasopimus koski 12 tonnia peitepaperia ja heti seuraavana oli 50 tonnin sinkkivalkoiserän hankinta Puolasta. Varhaisiin hankintoihin kuului myös 15 tonnia kalanmaksaöljyä Tanskasta. 

Yhtiö toimi yli 40 vuotta pelkästään omistajien ja liittoon kuuluneiden urakoitsijoiden kauppana, mutta 1990-luvun taitteessa kaupankäynti avattiin kaikille halukkaille. Maalarimestarien Oy:n asiakkaita ovat maalausurakoitsijat, korjaus- ja saneerausurakoitsijat, rakennusliikkeet, kiinteistöyhtiöt, vuokra-asunto-organisaatiot, valtion ja kunnan laitokset sekä yksityiset kuluttajat.

Vuonna 2018 yrityksen liikevaihto oli 16 miljoonaa euroa ja se työllisti 33 henkilöä kuudessa toimipisteessä. Myymälät sijaitsevat Helsingissä (Metsälässä ja Hermannissa), Espoossa, Tampereella, Turussa ja Oulussa. Pääkonttori sijaitsee Helsingin Metsälässä.*lähde?*

Maalarimestarien toimitusjohtajana aloitti 2019 Teemu Saarni.*lähde?*

Lähteet
-------

* Maalarimestarien Oy:n yrityshistoria *mestarit.fi*.  2015. Viitattu 29.6.2016. (suomeksi)

* Yrityshaku: Maalarimestarien Oy *yritys.taloussanomat.fi*.  2016. Viitattu 29.6.2016. (suomeksi)[vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Maalarimestarien Oy:n verkkosivusto
* 
*
*Tämä artikkeli kertoo suomalaisesta pituushyppääjästä. Suomalainen uimahyppääjä Pentti Koskinen on eri artikkeli.*
**Pentti Viktor Kullervo Koskinen**  (vuodesta 1937 **Koskenala**, 7. helmikuuta 1911 Helsinki – 23. joulukuuta 1939 Muolaa) oli suomalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli pituushyppy. 

Pentti Koskinen edusti aluksi yleisurheilussa Hämeenlinnan Tarmoa ja vuodesta 1929 Janakkalan Janaa. Vuonna 1937 Koskenala-nimen ottanut Pentti Koskinen hyppäsi pituushypyn SM-pronssille 1934. Samana vuonna hän osallistui kahteen maaotteluun. Norja-maaottelussa sijoitus oli neljäs ja Viro-maaottelussa tuli lajivoitto. Vuonna 1934 hän teki parhaan tuloksensa 710 myötätuulessa. Sallituissa oloissa tulos oli 706, joka syntyi Viro-ottelussa. Muina vuosina Koskinen ei päässyt kuuden parhaan joukkoon.

Koskinen/Koskenala oli mukana suojeluskuntatyössä. Lisäksi hän oli vuonna 1939 eduskuntavaaleissa Isänmaallisen Kansanliikkeen kansanedustajaehdokkaana.

Talvisodassa Koskenala palveli luutnanttina Karjalan kannaksella. Hän kaatui Muolaassa 23. joulukuuta 1939.

Pentti Koskisen veljenpoika Matti Koskinen oli myös pituushyppääjä 1950-luvulla ja osallistui kahteen maaotteluun vuonna 1958.

Lähteet
-------

* Siukonen, Markku: *Urheilukunniamme puolustajat – Suomen olympiaedustajat 1906–2000*, s. 340. Jyväskylä: Graface, 2001. ISBN 951-98673-1-7.
* Arponen, Antti O.; Kasila, Markku; Peltola Veli-Matti: *He antoivat kaikkensa - Viime sodissa menehtyneet suomalaiset mestariurheilijat*. Auditorium, 2014. ISBN 978-952-7043-03-5.

### Viitteet

1. 1 2 3 4  He antoivat kaikkensa s.26

Aiheesta muualla
----------------

* Pentti Koskinen Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
**Pentti Risto Kuula** (s. 10. toukokuuta 1936 Keuruu) on suomalainen kirkkomuusikko, musiikkiarvostelija ja musiikin tohtori. Hän on Toivo Kuulan veljenpoika.

Koulutus
--------

Pentti Kuula suoritti kanttori-urkurin tutkinnon vuonna 1963, musiikinopettajan tutkinnon 1964 ja musiikin kandidaatin tutkinnon 1988 Sibelius-Akatemiassa. Hänellä on myös humanististen tieteiden kandidaatintutkinto Helsingin yliopistossa (1968). Kuula väitteli musiikin tohtoriksi vuonna 2006. Väitöskirjan otsikko oli *Viipurin Musiikin Ystävien orkesteri suomalaisen musiikin ja kansallisen identiteetin edistäjänä 1894–1918*.

Ura
---

Kuula toimi Helsingin Vartiokylän seurakunnan kanttorina sekä Vuosaaren yhteiskoulun musiikinopettajana. Hän johti myös Ylioppilaiden kristillisen yhdistyksen (YKY) ja Evankelisen Yli­oppilas­liiton (EYL) kuoroja. Hän on ollut Kotimaa-lehden pitkäaikainen musiikkiarvostelija.

Kirjallinen tuotanto
--------------------

* (Pentti Pellon kanssa), Kirkkomusiikin suuria mestareita, Kirkon opintokeskus, Helsinki, 1966
* Toimittanut kirkkomusiikista kertovat osuudet teoksiin *Rippikoulun opettajan käsikirja* (1972) ja *Uskomme* (rippikoulun oppikirja, 1977).

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  *Suuri Musiikkitietosanakirja 4 Kuul-N*, s. 5. Helsinki: Weilin + Göös ja Otava, 1991. ISBN 951-35-4728-0.
2. ↑  Sibelius-Akatemiassa valmistuneet tohtorintutkinnot Taideyliopisto. Viitattu 24.2.2019.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat

 |

 |
**Fellowship of Isis** ('Isiksen seura') on Irlannissa 1976 perustettu uususkonnollinen järjestö. Sen perustivat Clogenalin linnassa kirjailija Olivia Robertson (1917–2013), hänen veljensä Lawrence ja kälynsä Pamela Durdin-Robertson. Fellowship of Isis on pyhitetty Jumalattarelle hänen monissa ilmenemismuodoissaan.

Liikkeen perustaja Olivia Robertson oli ollut aiemmin psyykikko ja spiritualisti. Hän kertoo nähneensä näyn egyptiläisestä Isis-jumalattaresta ja myöhemmin irlantilaisesta Dana-jumalattaresta, ja vakuuttuneensa näkyjen myötä siitä, että Jumala on naispuolinen. Robertsonille juuri Isis alkoi edustaa naispuolista jumaluutta meneillään olevassa ajanjaksojen vaihteessa. Hänen veljensä tuli liikkeeseen mukaan, ja järjestö alkoi toimia Huntington Castlessa ja kasvoi pikku hiljaa.

Fellowship of Isis on demokraattinen liike, se ei kerää rahaa, eikä se erottele kulttuurin, rodun tai uskonnon perusteella. Järjestö sitoutuu manifestissaan kunnioittamaan kaikkia Jumalattaren uskontoja noudattamalla rakkauden, kauneuden ja totuuden kolmea "jumalallista periaatetta". Se julistaa pyrkivänsä lisäämään ystävällisyyttä, onnea, psyykkisiä lahjoja ja myötätuntoa kaikkea elollista kohtaan. Liikkeen jäsenet toteuttavat veljeskunnan periaatteita ja luovat henkilökohtaisen suhteen jumalaan noudattamalla liikkeen liturgisia käytäntöjä, joita ovat rituaalit, rukoukset ja meditointi. Liturgioiden perusta on nykypakanuudessa, Jumalatar-kultissa ja esikristillisissä uskonnoissa. Jäsenet toimivat yksin tai ryhmissä.

Liikkeessä oli vuonna 2012 noin 20 000–30 000 jäsentä noin 90 maassa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Olivia Robertson - Obituary  22.11.2013. The Telegraph. Viitattu 28.10.2014.
2. 1 2 3  Sanders, Hannah (toim. Partridge, Christopher ): *Uusien uskontojen käsikirja: Uudet uskonnolliset liikkeet, lahkot ja vaihtoehtoisen henkisyyden muodot*, s. 299–300. (Encyclopedia of new religions, new religious movements, sects and alternative spiritualities, 2004.) Suomennos Kanerva Heikkinen ym.. Helsinki: Kirjapaja, 2006. ISBN 951-607-327-1.
3. ↑  Introduction to the Fellowship of Isis Fellowshipofisis.com. Viitattu 28.10.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Fellowship of Isis Homepage
Alakaareen kuuluva *Coemansia*-suvun sieni, Japani
**Kickxellomycotina** on suhteellisen alkeellisena pidettävä sienten alakaari, johon kuuluvat lajit kasvavat rihmoina haplofaasissa. Suvullisessa vaiheessa niillä on tyypillisesti paksuseinäisiä yhtymäitiöitä. Alakaareen kuuluvia sukuja ovat analyysin perusteella ainakin *Kickxella*, *Pinnaticoemansia*, *Tieghemiomyces* ja *Coemansia*. Alakaaren lajit eivät tuota itiöpesäkkeitä vaan monitumaisia itiöitä. Lajit ovat erikoistuneet kuolleella solulla kasvaviksi. Osa lajeista elää loisina toisilla sienillä tai eläimillä. Osa Kickxellomycetina-alakaaren lajeista tuottaa tutkitusti hiilihydraatteja hajottavia entsyymejä toimiessaan kuolleen aineksen hajottajina. Tämän vuoksi nämä lajit ovat pikemmin biotrofeja kuin saprotrofeja. Alakaaren sienistä on löydetty myös kitiiniä hajottavaa entsyymiä, mutta ei pektiiniä hajottavaa entsyymiä.

Alakaaren lajeja on pidetty aiemmin yhtymäsieniin luokiteltavina.

Lähteet
-------

1. 1 2  Nicole K. Reynolds et al.: Mycoparasites, Gut Dwellers, and Saprotrophs: Phylogenomic Reconstructions and Comparative Analyses of Kickxellomycotina Fungi *Genome Biology and Evolution*.  7.1.2023. Oxford:  Oxford Academic. Viitattu 5.5.2023. (englanniksi)
2. 1 2  Leena Myllys, Soili Lehtonen & Seppo Huhtinen: "Entomorphomycotina, Kickxellomycotina, Mortierellomycotina, Mucoromycotina ja Zoopagomycotina", *Sienten biologia*, s. 20. Helsinki: Gaudeamus, 1913. ISBN 978-952-495-297-2.
**Pentti Olavi Kontula** (4. syyskuuta 1930 Lohja – 13. kesäkuuta 1987 Helsinki) oli suomalainen nyrkkeilijä.

"Pena" Kontula edusti Suomea Helsingin 1952 olympialaisissa. Hän voitti 71-kiloisten sarjan ensimmäisellä kierroksella romanialaisen Naescu Serbun tuomariäänin 3–0 mutta hävisi toisessa ottelussaan bulgarialaiselle Petar Spasoville äänin 0–3.

Seuratasolla Kontula edusti huippuvuosinaan Helsingin Työväen Nyrkkeilijöitä. Hän voitti Suomen mestaruuden 75 kilogramman sarjassa vuosina 1954 ja 1955 sekä saavutti 71-kiloisissa SM-hopeaa vuonna 1951 ja SM-pronssia vuonna 1952. Hän voitti TUL:n mestaruuden 71-kiloisissa vuosina 1953 ja 75-kiloisissa vuonna 1955.

Lähteet
-------

* Siukonen, Markku: *Urheilukunniamme puolustajat – Suomen olympiaedustajat 1906–2000*, s. 136. Graface Jyväskylä, 2001. ISBN 951-98673-1-7.
* Lounasheimo, Ilmo: *Kehän sankarit*, s. 746. WSOY, 1987. ISBN 951-0-13981-5.

### Viitteet

1. 1 2  Siukonen, s. 136
2. ↑  Lounasheimo, s. 746
3. ↑  Pirhonen, Pentti: *Mitä Missä Milloin 1956*, s. 353. Kustannusosakeyhtiö Otava, 1955.
Kidalin piiri Malin kartalla.
**Kidalin piiri** (ransk. *Cercle de Kidal*) on paikallishallintoalue Malin Kidalin alueella. Sen pinta-ala on 21 353 neliökilometriä. Asukkaita on 33 100 henkeä (vuonna 2009).

Kidalin piiri rajoittuu luoteessa Kidalin alueen Tessalitin, koillisessa Abeïbaran ja idässä Tin-Essakon piireihin sekä kaakossa Gaon alueen Ménakan, etelässä Gaon ja luoteessa Bouremin piireihin. Pinta-alasta 90 % kuuluu Adrar des Ifoghas -vuoristoon. Lounaisosassa on tasankomainen Tilemsin laakso. Ilmasto on äärimmäisen kuiva ja kuuma. Talvella lämpötilanvaihtelut ovat suuria. Kasvillisuus käsittää lähinnä heinäkasveja sekä wadien muodostamissa laaksoissa myös puita ja pensaita. Eläinkuntaan kuuluu gaselleja, muflonilampaita, hyeenoita, sakaaleja, lintuja, matelijoita ja jyrsijöitä.

Piirin hallinnollinen keskus on Kidalin kaupunki. Sen lisäksi siihen kuuluvat Anefifin ja Essoukin maalaiskunnat. Asukkaat ovat tuaregeja ja arabeja sekä songhaita ja bambaroita. Kidalin kaupungissa on myös Algeriaan, Libyaan ja Eurooppaan pyrkiviä länsi-afrikkalaisia siirtolaisia.

Seudun pääelinkeino on paimentolaisuuteen perustuva karjanhoito. Kotieläimiä ovat vuohet, lampaat, kamelit, aasit ja naudat. Paikoitellen harjoitetaan pienimuotoista maanviljelyä, joka tuottaa vihanneksia, juureksia, perunaa, sipulia, durraa ja taateleita. Lisäksi käydään kaupaa ja tehdään käsitöitä. Teollisuutta edustaa kolme pientä meijeriä. Nuoriso hakeutuu ansiotöihin Algeriaan, Libyaan ja Eurooppaan.

Seudun nähtävyyksiä ovat keskiaikaisen Tadmakkatin kaupungin rauniot Essoukissa, muinaiset kalliopiirrokset, Adrar des Ifoghasin ainutlaatuinen luonto sekä tuaregien perinteinen elämäntapa. Matkailupalvelut ovat kuitenkin vielä hyvin kehittymättömiä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Schéma d'Aménagement et de Développement du Cercle de Kidal *bndr-mali.org*.  Arkistoitu 17.3.2012. Viitattu 17.5.2012. (ranskaksi)
2. ↑  Resultats provisoires RGPH 2009 (Région de Kidal) *instat.gov.ml*.  Arkistoitu 22.7.2011. Viitattu 17.5.2012. (ranskaksi)
3. ↑  Synthèse des Plans de Securité Alimentaire des Communes du Cercle de Kidal *csa-mali.org*. Viitattu 17.5.2012. (ranskaksi)
4. ↑  *Le petit futé Sahara 2011–2012*, s. 303–305. Paris: Nouvelles éditions de l’université, 2009. ISBN 978-2-7469-3119-0.
**Hadi Soua'an Al-Somaily** (arab. هادي صوعان الصميلي‎, s. 30. joulukuuta 1976 Taif, Saudi-Arabia) on entinen saudiarabialainen 400 metrin aitajuoksija, lajin olympiamitalisti. Hän toimii nykyään kotimaansa urheiluliiton sprinttilajien vastaavana .

Al-Somaily saavutti hopeaa Sydneyn olympialaisissa 2000. Hän juoksi ennätyksensä 47,53 s ja hävisi kilpailun voittaneelle Angelo Taylorille kolme sadasosasekuntia.. Edmontonin MM-kilpailuissa 2001 hän sijoittui ajalla 47,99 neljänneksi jääden 0,1 sekunnin päähän mitalista. Pariisin 2003 ja Helsingin 2005 MM-kilpailuissa sekä Ateenan olympialaisissa 2004 hän karsiutui välierissä.

Al-Somaily voitti 400 metrin aitajuoksun Aasian mestaruuden Jakartassa 2000 ja Incheonissa 2005. Aasian kisoissa Busanissa 2002 hän voitti kultaa sekä 400 metrin aidoissa  että 4 × 400 metrin viestissä. GP-finaalissa hän sijoittui Dohassa 2000 toiseksi ja Pariisissa 2002 viidenneksi.

Lähteet
-------

* Hadi Soua’an Al-Somaily Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Olympiamitalistin luotsaama joukkue toi kansainvälistä tunnelmaa kilpailuihin *Aamuposti*.  21. heinäkuuta 2008.  Arkistoitu 30.12.2008. Viitattu 28. joulukuuta 2008.
2. ↑  Athletics Olympic Games 2000 at Sydney (aus) Men: 400 m Hurdles Sports123.com
3. ↑  Athletics World Championships 2001 at Edmonton (can) Men: 400 m Hurdles Sports123.com
4. ↑  Athletics Asian Championships Men: 400 m Hurdles Sports123.com (englanniksi)
5. ↑  Athletics Asian Games Men: 400 m Hurdles Sports123.com (englanniksi)
6. ↑  Athletics Asian Games Men: 4 x 400 m Relay Sports123.com (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
Kirsikat kukkivat Himejin linnan lähistöllä.
**Hanami** (jap. 花見, "kukkien katseleminen") kuuluu Japanin merkittävimpiin vuotuisiin kansanjuhliin. Hanami ajoittuu kirsikkapuiden kukintaan, joten sen ajankohta vaihtelee sekä vuoden sääolojen että paikan mukaan. Pääsaarten eteläosissa keskimääräinen kukinta-aika on maaliskuun viimeisinä päivinä. Tokiossa sanotaan hanami olevan parhaimmillaan maaliskuun viimeisenä päivänä. Hokkaidōn saarelle hanamin huippu saapuu viimeiseksi, toukokuun alussa. Kullakin paikalla täysi kukinta (*mankai*) kestää yleensä vain muutaman päivän.

Hanamin keskeinen sisältö on kirsikkapuun kukkien katseleminen. Hanamin tarkkaa ajankohtaa kullakin paikkakunnalla ennakoidaan television sääennusteiden kaltaisissa kukintatiedotuksissa, joissa seurataan kukintarintaman vähittäistä etenemistä etelästä pohjoiseen. Kukinnan ollessa huipussaan japanilaiset kokoontuvat yleisesti kirsikkapuiden alle syömään, juomaan sakea ja viettämään aikaa yhdessä.*lähde?*

Hanami-eväsretket näkyvät myös japanilaisilla työpaikoilla. On hyvin tyypillistä lähettää työpaikan nuorin tai nuorimpia työntekijöitä varaamaan piknikpaikka vanhemmalle väelle päiväksi. Puku päällä puistossa istuva nuori salaryman on Yoyogi-kōen-puistossa tyypillinen näky maalis-huhtikuussa. Kun ilta pimenee, vanhemmat työntekijät saapuvat paikalle ja juhlat käynnistyvät.*lähde?*

Hienoimpina pidetyt kirsikkapuiden katselupaikat ovat Japanissa laajalti tunnettuja. Yleisimpiä ovat temppelit, joiden puutarhoissa voi olla jopa tuhansia kukkivia kirsikkapuita. Myös monissa yleisissä puistoissa ja joillakin hautausmailla on laajoja kirsikkapuistikoita.*lähde?*

Keväisen hanamin tapaan vietetään syksyllä värikkäiden lehtien ruskajuhlaa (*kōyō* tai *momijigari*), mutta sen juhlinta ei ole yhtä laajamittaista kuin hanamin.*lähde?*

Japanilainen kirjailija Motojirō Kajii kirjoittaa novellissaan *Sakura no ki no shita ni wa* (1928, 'Kirsikkapuiden alla'), että jokaisen kirsikkapuun alle on haudattu ihminen, ruumis, josta puu saa ravintonsa:

> »Kirsikkapuiden alle on haudattu ruumiita. Luota minun sanaani. Miten muuten kuvittelet kukinnan voivan olla niin upeaa?» 
> 
>

Katso myös
----------

* Hana matsuri

Lähteet
-------

1. ↑  Everything to Know About Japan's Cherry Blossom Festivals tripsavvy.com
2. ↑  Hanya Yanagihara, Japan in Bloom, The New York Times Styles Magazine 15.11.2019. Viitattu 1.6.2021. Sitaatti: ""

Kirjallisuutta
--------------

* Will Ferguson: *Hokkaido Highway Blues: Hitchhiking Japan*. New York: Soho Press, 1998. ISBN 1-56947-133-9.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hanami**.
* Roihuvuoren hanami-juhlien sivusto.
* Hanami Web (Arkistoitu – Internet Archive). (englanniksi)
**Karvala** oli ennen talvisotaa noin 40 talon kylä Kivennavan pitäjässä Karjalankannaksella. Kivennavan kirkolle oli Karvalasta vähän toistakymmentä kilometriä matkaa, Venäjän rajalle vain neljä kilometriä. Lintulan luostari oli kolmen kilometrin päässä ja Lintulan luostarin kohdalta kääntyikin tie Karvalaan.
Karvala oli kumpuilevaa hiekkamaata ja kylän osia kutsuttiin mäkien mukaan. Myllyojanmäki, Likasenmäki, Termosenmäki, Kailoosmäki, Pahnasuonmäki, Kylämäki ja Selkiinmäki. Asukkaiden mukaan kutsuttuna Juosilan, Kurjosen, Siikalan, Termosen, Kiurun, Terosen, Maidellin, Veijalaisen, Munnen ja Hieppilän mäet.

Nykyisin kylän paikalla ei ole asutusta.

Lähteet
-------

1. ↑  Kivennapa kylästä kylään Kivennapalaisten pitäjäseura ry 1987 ISBN 951-99842-3-2

Aiheesta muualla
----------------

* VirtuaaliKivennapa

Kivennavan kylät
Ahjärvi • Hartonen • Hiirelä • Holttila • Ikola • Jalkala • Joutselkä • Jäppinen • Kanala • Karvala • Kaukolempiälä • Kauksamo • Kekrola • Kivennavan kirkonkylä • Kontu • Korpikylä • Kotselkä • Lavola • Liikola • Lintula • Lipola • Miettilä • Multala • Mustapohja • Pamppala • Patrikki • Pihlainen • Polviselkä • Raivola • Rantakylä • Rasala • Riihisyrjä • Riihiö • Rontu • Räikylä • Saarenmaa • Seppälä • Siiranmäki • Soppikylä • Suurselkälä (Suurselkä) • Tammiselkä • Tirttula • Tonteri • Uupune • Vaittila • Vanhakylä • Vehmainen • Voipiala • Vuottaa • Ylentelä
David Milne
**David Milne** (8. tammikuuta 1882 – 26. joulukuuta 1953) oli kanadalainen taidemaalari, taidegraafikko ja kirjailija.

Elämäkerta
----------

Hän syntyi lähellä Paisleyä, Ontariossa vuonna 1882. Hän kasvoi Kanadassa, mutta muutti taideopiskelujen vuoksi New Yorkiin, jossa hän työskenteli muotoilijana ja maalasi vapaa-ajallaan. Myöhemmin hän palasi takaisin Kanadaan. Vuonna 1917 hän liittyi Kanadan armeijaan ja hänet lähetettiin Eurooppaan osallistumaan Ensimmäiseen maailmansotaan. Milnen työ sotataiteilijana Englannissa ja Ranskassa vuonna 1919 tuotti lähes 70 teosta, enimmäkseen akvarellejä.

Milne valitsi töihinsä yksinkertaisia ja tavallisia aiheita, joihin hän maalaamalla lisäsi arvokkuutta ja tärkeyttä. Toistuva mustan värin käyttö on hänen maalaustuotantonsa ominaispiirre.

Milne kehitti oman värillisen kuivaneulagrafiikan painomenetelmän. Jokaista väriä varten on oma painolaattansa, jonka Milne pyyhki rätillä niin, että kaivertamattomille laatan osille jäi myös epätasaisia väripintoja.

Milne kuoli Bancroftissa, Ontariossa 26. joulukuuta 1953. Vaikka Group of Seven -taiteilijaryhmä saattoi hänet varjoon hänen uransa alkuaikoina, pidetään Milneä nykyisin yhtenä Kanadan tärkeimmistä taiteilijoista.

Lähteet
-------

1. 1 2  David B. Milne National Gallery of Canada.  Arkistoitu 28.7.2014. Viitattu 24.7.2014.
2. ↑  David Milne Biography Gallerie Alan Klinkhoff.  Arkistoitu 30.7.2014. Viitattu 24.7.2014.
3. ↑  David Milne, Painting Place, colour drypoint British Museum.  Arkistoitu 27.7.2014. Viitattu 25.7.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Milnen kirjeitä (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **David Milne**.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Australia
* Vatikaani

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Museum of Modern Art
* National Gallery of Canada
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Erik Read** (s. 31. toukokuuta 1991 Calgary, Alberta) on kanadalainen alppihiihtäjä. Fischerin suksilla kilpaileva Read edustaa Banff Alpine Racers -seuraa. Hän kilpailee etupäässä pujottelussa ja suurpujottelussa, ja jälkimmäisessä lajissa hän on sijoittunut olympialaisissa 11:nneksi ja 13:nneksi. Joukkuekilpailussa hän on saavuttanut MM-hopeaa.

Read debytoi alppihiihdon maailmancupissa tammikuussa 2011 Schladmingin pujottelussa. Ensimmäiset pisteensä hän saavutti joulukuussa 2014 Åren pujottelussa ollen 24:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan yhdeksäs Val d’Isèren suurpujottelussa joulukuussa 2016. Parhaimmillaan hän on sijoittunut kuudenneksi Santa Caterinan alppiyhdistetyssä joulukuussa 2016.

Read oli mukana vuoden 2015 maailmanmestaruuskilpailuissa Yhdysvalloissa saavuttamassa joukkuekilpailusta hopeaa. Henkilökohtaisessa pujottelussa hän sijoittui 24:nneksi ja suurpujottelussa 28:nneksi. St. Moritzin MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui suurpujottelussa 23:nneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sijoittui joukkuekilpailussa yhdeksänneksi, suurpujottelussa 11:nneksi ja pujottelussa 29:nneksi. Åren MM-kilpailuissa 2019 hän oli joukkuekilpailussa yhdeksännellä sijalla mutta ei päässyt henkilökohtaisissa lajeissa maaliin saakka. Cortina d’Ampezzon MM-kilpailuissa 2021 hän sijoittui joukkuekilpailussa seitsemänneksi eikä taaskaan saanut tulosta yksilölajeissa. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui suurpujottelussa 13:nneksi ja pujottelussa 24:nneksi. Courchevelin / Méribelin MM-kilpailuissa 2023 hän saavutti joukkuekilpailussa pronssia. Nuorten MM-kilpailuissa hän oli parhaimmillaan viides alppiyhdistetyssä 2011.

Read voitti Nor-Am Cupin kokonaiskilpailun kausilla 2011–2012 ja 2015–2016, pujottelucupin kaudella 2015–2016 sekä alppiyhdistetyn cupin kausilla 2011–2012 ja 2013–2014. Hän on voittanut Nor-Am Cupissa yksitoista osakilpailua.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Erik Read Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
**Tory-puolue** on Ison-Britannian konservatiivisen puolueen lempinimi. 

Nimitys "tory" tulee iirinkielisestä sanasta *toraidhe*, ja se on tarkoittanut 1640- ja 1650-luvuilla irlantilaisia sotilaita, jotka taistelivat Oliver Cromwellia ja englantilaisia miehittäjiä vastaan. Englannin uskonpuhdistuksen aikana 1600-luvun lopulla oli vallalla toryjen ja whigien välinen kiista siitä, voiko kuningas Jaakko II nousta valtaistuimelle, vaikka oli katolinen, anglikaanikirkkoa tukeneen veljensä Kaarle II:n jälkeen. Toryt kannattivat tällöin Jaakkoa. Toryt ja whigit olivat Ison-Britannian parlamentin kaksi puoluetta 1700-luvulla, vaikka niiden väliset erot osittain laimenivatkin.

Nimitys muualla
---------------

* Kanadassa tunnetaan myös tory-nimitys politiikassa, ja siellä se on arvoneutraalimpi. Tunnetaan *Sininen tory*, joka viittaa urbaaniin liikemaailmaan, ja *Punainen tory*, joka viittaa takamaiden raivaajiin.
* Yhdysvalloissa tory-nimitystä käytettiin niistä *lojalisteista*, jotka vastustivat Amerikan yhdysvaltojen itsenäistymistä Yhdistyneestä kuningaskunnasta.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Tory** Wikimedia Commonsissa
Toruńin voivodikunnan sijainti Puolan kartalla.
**Toruńin voivodikunta** (puol. *województwo toruńskie*) oli vuosina 1975–1998 yksi Puolan 49 voivodikunnasta. Sen hallintokeskus oli Toruń. Toruńin voivodikunnan alue jaettiin vuoden 1999 hallintouudistuksessa nykyisille Kujavia-Pommerin ja Warmia-Masurian voivodikunnille.

Lähteet
-------

1. ↑  Toruńskie województwo *Encyklopedia Internautica*. Viitattu 24.10.2020. (puolaksi)
2. ↑  Dz.U. z 1975 r. nr 16, poz. 91.
3. ↑  Wykaz Nowych Deskryptorów Geograficznych (151) (1-13.04.2017)

Puolan voivodikunnat 1975–1998
Biała Podlaska • Białystok • Bielsko-Biała • Bydgoszcz • Chełm • Ciechanów • Częstochowa • Elbląg • Gdańsk • Gorzów • Jelenia Góra • Kalisz • Katowice • Kielce • Konin • Koszalin • Krakova • Krosno • Legnica • Leszno • Lublin • Łomża • Łódź • Nowy Sącz • Olsztyn • Opole • Ostrołęka • Piła • Piotrków • Płock • Poznań • Przemyśl • Radom • Rzeszów • Siedlce • Sieradz • Skierniewice • Słupsk • Suwałki • Szczecin • Tarnobrzeg • Tarnów • Toruń • Wałbrzych • Varsova • Włocławek • Wrocław • Zamość • Zielona Góra
Jeremy Summerly vuonna 2017.
**Jeremy Summerly** on englantilainen kuoronjohtaja, joka toimii professorina Royal Academy of Musicissa ja johtaa Schola Cantorum ja Oxford Camerata -kuoroja. hän on levyttänyt lukuisia teoksia erityisesti renessanssi- ja barokkimusiikkia Naxos-levy-yhtiölle.

Summerly opiskeli kuoronjohtoa Oxfordin New Collegessa, josta hän valmistui loistavin arvosanoin vuonna 1982. Hän työskenteli seuraavat seitsemän vuotta BBC:n radiolle ja perusti myös Oxford Camerata -kuoron. Vuonna 1989 hänestä tuli luennoitsija Royal Academy of Musiciin.

Aiheesta muualla
----------------

* Oxford Camerata: Jeremy Summerly (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Jeremy Shu-How Lin** (kiin.: 林書豪; pinyin: *Lín Shūháo*; s. 23. elokuuta 1988 Palo Alto, Kalifornia) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan pelintekijä. Hän on pelannut pääosin NBA:ssa vuodesta 2010 lähtien. Linin myötä yllättäen parantuneet New York Knicksin peliotteet vuonna 2012 muodostivat *Linsanity*-nimisen ilmiön. Vuonna 2019 Lin voitti Toronto Raptorsissa NBA:n mestaruuden.

NBA-ura
-------

Harvardin yliopistossa yliopistokoripalloa pelannut Lin ilmoittautui vuoden 2010 NBA:n varaustilaisuuteen, jossa mikään joukkue ei kuitenkaan valinnut häntä. Hän teki saman vuoden heinäkuussa vapaana pelaajana sopimuksen Golden State Warriorsin kanssa.

Warriors vapautti Linin sopimuksestaan ennen työsulun takia viivästyneen kauden 2011–2012 alkua, jolloin New York Knicks päätti hankkia hänet riveihinsä. Hän nousi suuren yleisön tietoisuuteen ottelussa New Jersey Netsiä vastaan heitettyään 25 pistettä, ja toistaen suorituksensa heti seuraavassa ottelussa Utah Jazzia vastaan, jossa saldoksi tuli 28 pistettä, kahdeksan syötön lisäksi.

Linistä tuli kauden 2011–2012 loputtua rajoitettu vapaa pelaaja. Hän allekirjoitti kolmivuotisen, 25 miljoonan dollarin sopimuksen Houston Rocketsin kanssa, johon Knicks sai halutessaan vastata samanlaisella tarjouksella. Knicks kuitenkin päätti hankkia Portland Trail Blazersistä toisen pelintekijän Raymond Feltonin, ja antoi edellisen kauden komeetan vaihtaa seuraa.

Heinäkuussa 2015 Lin siirtyi Charlotte Hornetsiin, heinäkuussa 2016 Brooklyn Netsiin, heinäkuussa 2018 Atlanta Hawksiin ja helmikuussa 2019 Toronto Raptorsiin. Raptors voitti vuonna 2019 NBA:n mestaruuden.

Maajoukkueura
-------------

Linin vanhemmat muuttivat 1970-luvulla siirtolaisiksi Yhdysvaltoihin Taiwanista. Liniä on useampaan otteeseen kosiskeltu pelaamaan sekä Kiinan että Taiwanin maajoukkueeseen. Taiwanin koripalloliitto valitsikin hänet vuoden 2011 Aasian mestaruuskilpailuihin alustavaan 24 pelaajan joukkueeseensa, mutta jätti tämän pois lopullisesta ryhmästä polvivammaan vedoten.

Lähteet
-------

1. ↑  New Yorkissa petyttiin - viime kauden kultakimpale Houstoniin Yle Urheilu. Viitattu 18.7.2012.
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑  Raptors Sign Jeremy Lin  13.2.2019. NBA. Viitattu 18.7.2012. (englanniksi)
6. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Jeremy Lin** Wikimedia Commonsissa

* Profiili NBA.comissa (englanniksi)

Toronto Raptors – NBA:n mestari 2019
1 Patrick McCaw ·
2 Kawhi Leonard ·
3 OG Anunoby ·
7 Kyle Lowry ·
8 Jordan Loyd ·
9 Serge Ibaka ·
13 Malcolm Miller ·
14 Danny Green ·
15 Eric Moreland ·
17 Jeremy Lin ·  

20 Jodie Meeks ·
23 Fred VanVleet ·
24 Norman Powell ·
25 Chris Boucher ·
33 Marc Gasol ·
43 Pascal Siakam  

Päävalmentaja Nick Nurse   

Apuvalmentajat Nate Bjorkgren · Adrian Griffin · Phil Handy · Eric Khoury · Alex McKechnie · Patrick Mutombo · Jim Sann · Sergio Scariolo



|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |