recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**João Miranda de Souza Filho** tai yksinkertaisesti **Miranda** (s. 7. syyskuuta 1984 Paranavaí, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa kiinalaisseura Jiangsu Suningia. Hän on kotimaansa lisäksi pelannut myös ranskalaisseura Sochaux'ssa vuosina 2005–2006, espanjalaisseura Atlético Madridissa vuosina 2011–2015 ja italialaisessa Internazionalessa vuosina 2015–2019.

20. elokuuta 2007 Miranda kutsuttiin ensimmäisen kerran Brasilian maajoukkueeseen korvaamaan Lúciota ystävyysottelussa Algeriaa vastaan. Hän joutui seuraamaan koko ottelun vaihtopenkiltä. Seuraavan kerran Miranda esiintyi Brasilian paidassa vuoden 2010 MM-karsinnoissa Perua vastaan. Hän toimi pelissä loukkaantuneen Luisãon korvaajana 1. huhtikuuta 2009. Hän kuului Brasilian kokoonpanoon muun muassa vuoden 2009 Maanosaliittojen cupissa.

Saavutukset
-----------

Coritiba

* Paraná State League: 2004

São Paulo

* Campeonato Brasileiro Série A: 2006, 2007, 2008

Atlético Madrid

* Eurooppa-liiga: 2012
* UEFA Super Cup: 2012
* Copa del Rey: 2013
* Primera División: 2014
* Supercopa de España: 2014

Lähteet
-------

1. ↑  Brazil–Peru *FIFA.com*. FIFA.  Arkistoitu 19.5.2014. Viitattu 12.6.2009.  (englanniksi)
2. ↑  FIFA Confederations Cup South Africa 2009 - Brazil - Squad List *FIFA.com*. FIFA.  Arkistoitu 11.5.2015. Viitattu 12.6.2009.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Miranda (jalkapalloilija)** Wikimedia Commonsissa

  

Brasilian joukkue – Maanosaliittojen cup 2009
1 Júlio César |
2 Maicon |
3 Lúcio |
4 Juan |
5 Melo |
6 Kléber |
7 Elano |
8 Silva |
9 Luís Fabiano |
10 Kaká |
11 Robinho |
12 Victor |
13 Alves |
14 Luisão |
15 Miranda |
16 Santos |
17 Josué |
18 Ramires |
19 Baptista |
20 Kléberson |
21 Pato |
22 Nilmar |
23 Gomes |
Valmentaja Dunga

Brasilian joukkue – Copa América 2015
1 Jefferson |
2 Alves |
3 Miranda |
4 David Luiz |
5 Fernandinho |
6 Filipe Luís |
7 Robinho |
8 Casemiro |
9 Tardelli |
10 Neymar |
11 Costa |
12 Neto |
13 Marquinhos |
14 Silva |
15 Geferson |
16 Fabinho |
17 Fred |
18 Firmino |
19 Willian |
20 Ribeiro |
21 Coutinho |
22 Elias |
23 Grohe |
Valmentaja Dunga

Brasilian joukkue – Copa América Centenario
1 Alisson |
2 Dani Alves |
3 Miranda |
4 Gil |
5 Casemiro |
6 Filipe Luís |
7 Ganso |
8 Elias |
9 Jonas |
10 Lima |
11 Gabriel |
12 Diego Alves |
13 Marquinhos |
14 Rodrigo Caio |
15 Fabinho |
16 Santos |
17 Walace |
18 Augusto |
19 Willian |
20 Lucas |
21 Hulk |
22 Coutinho |
23 Grohe |
Valmentaja Dunga
Hötorget pohjoisesta katsottuna.
**Hötorget** (suom. *"Heinätori"*) on aukio Ruotsin pääkaupungin Tukholman keskusta-alueella, Norrmalmin kaupunginosassa. Se sijaitsee Kungsgatanin varrella, Drottninggatanin ja Sveavägenin välissä. Päiväsaikaan aukio on tunnettu hedelmien ja vihannesten markkinapaikkana.

Hötorgetin itäpäädyssä sijaitsee Tukholman konserttitalo, eteläpäädyssä *Filmstaden Sergel* (yksi Tukholman keskustan suurimmista elokuvateattereista) sekä kauppahalli Hötorgshallen, ja länsipäädyssä entisen tavaratalo PUB:in tiloihin rakennettu Scandic-hotelli. Aukiosta kaakkoon sijaitsee *Hötorgsskraporna*, viiden tornitalon muodosta rykelmä.

Hötorgetilla sijaitsee myös Tukholman metron vihreän linjan samanniminen asema, joka avattiin vuonna 1952. Se on koristeltu vaaleansinisillä tiilillä. 

Alue vilahtaa Madonnan kappaleen *Ray of Light* musiikkivideolla, jonka on ohjannut ruotsalainen Jonas Åkerlund.

Lähteet
-------

1. ↑  Salonen, Eeva: Helsingin ruoka on kalliimpaa. (Hintavertailu Tukholman ja Helsingin keskustakauppojen välillä.) *Helsingin Sanomat*, 21.4.1983, s. 21. Näköislehden aukeama (tilaajille).
2. ↑  Hautamäki, Jaakko: Sitkeä tulipalo Tukholman keskustassa.  *Helsingin Sanomat*, 28.9.1990, s. 33. Näköislehden aukeama (tilaajille).

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hötorget** Wikimedia Commonsissa
**Mirdat III** (georg. მირდატ III, nimen latinisoitu muoto *Mithridates*) oli Iberian (paikallisesti Kartlin eli itäisen Georgian) kuningas Khosroiani-dynastiasta noin vuosina 365–380 (diarkkina 370–378).

Mirdat nousi valtaistuimelle isänsä Varaz-Bakur I:n jälkeen, jonka ajan historioitsija Ammianus Marcellinus tunsi nimellä Aspacures. Varaz-Bakurin oli nostanut valtaan Sapor II, Persian sassanidien kuningas, hänen isoveljensä Saurmag II:n tilalle. Ammianus ei tunne Mirdatia, johon hän jatkaa viittaamista Aspacures-nimellä (*Amm*. 27.12; 30.2). 

Noin vuonna 370 iranilaisten sekaantuminen Iberian politiikkaan sai aikaan Rooman valtakunnan vastaiskun, ja Ammianus kertoo Rooman keisari Valensin lähettämistä joukoista, joiden tarkoituksena oli palauttaa Saurmag valtaistuimelleen. Kun Rooman legioonat saapuivat Cyrus-joelle, niiden komentaja Terentius ja Saurmag tekivät Mirdatin kanssa sopimuksen, jossa kuningaskunta jaettiin kahtia jokea seuraten. Mirdat ilmaisi harkinneensa loikkaamista Roomaan, mutta hän pelkäsi poikansa Vitran hengen puolesta. Poikaa pidettiin panttivankina sassanidien hovissa. Mirdatin annettiin pitää hallussaan Iberian koillisosa, kun taas Saurmag sai hallintaansa valtakunnan lounaisosat. Tilanne heijastuu Leonti Mrovelin kertomukseen klardžetilaisten loikkaamisesta roomalaisten puolelle Iberian lounaisosassa.

Kun Rooman valtakunta oli kärsinyt tappion Adrianopolin taistelussa, Saurmag todennäköisesti karkotettiin vuonna 378 ja Mirdat sai oletettavasti hallintaansa koko kuningaskunnan.

Lähteet
-------

1. ↑  Lenski, Noel Emmanuel: *Failure of Empire: Valens and the Roman State in the Fourth Century A.D.*, s. 175. University of California Press, 2002. ISBN 0520233328.
2. ↑  Melikišvili, Giorgi *et al*.: საქართველოს ისტორიის ნარკვევები (*Tutkimuksia Georgian historiassa)*  1970. Tbilisi:  Sabtšota Sakartvelo.
3. ↑  Suny, Ronald Grigor: *The Making of the Georgian Nation: 2nd edition*, s. 22. Indiana University Press, 1994. ISBN 0253209153.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Varaz-Bakur I** | **Iberian kuningas**365–380Diarkki 370–378 | Seuraaja:**Varaz-Bakur II** |
**Otto Selim Holmström** (13. toukokuuta 1879 Temmes – 21. joulukuuta 1948 Raahe) oli suomalainen majuri ja kirjailijanimeä **Eva Erkkilä** käyttänyt muistelmakirjailija.

Holmströmin vanhemmat olivat Sotkamon kirkkoherra Nils Holmström (1838–1892) ja Amanda Josefina Ehnqvist (1839–1914). Hän pääsi ylioppilaaksi vuonna 1901 Oulun lyseosta. Holmström toimi opettajana Raahen alkeiskoulussa ja työskenteli myös sanomalehtimiehenä. Vuoden 1918 jälkeen Holmström meni suojeluskuntajärjestön palvelukseen, yleni majuriksi ja toimi piiripäällikkönä Raahen suojeluskuntapiirissä. Virkaeron jälkeen hän asui Raahessa. Holmström harrasti sukututkimusta ja kirjoitti aiheesta artikkeleita Suomen Sukututkimusseuran Genos-aikakauskirjaan sekä Oulussa ja Raahessa ilmestyneisiin sanomalehtiin.

Teoksia
-------

* *Vanhan mamsellin muistelmia isänisien ja isäin ajoilta* ; julkaissut Eva Erkkilä. Pohjolan kustannus-osakeyhtiö, Oulu 1917

Lähteet
-------

1. 1 2  Kirjasampo.fi : Eva Erkkilä
2. ↑  Geni.com : Otto Selim Holmström
3. ↑  Suomen Sukututkimusseura - Genealogiska Samfundet i Finland : Vainajia, Genos 20(1949), s. 19-20[vanhentunut linkki]


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
Panku. Sancai Tuhui -teoksen kuvitusta.
**Panku** tai **Pangu** on kiinalaisessa mytologiassa jättiläismäinen alkuolento, jonka ruumiista maailma muodostui. Aikojen alussa vallitsi pimeys. Maailma oli jättiläismäinen muna, jonka sisällä oli kaaos.[1]

Munan sisällä uinui alkujättiläinen Panku. Lopulta hän heräsi unestaan ja rikkoi munankuoren kirveellä. Munan kevyempi sisus kohosi ylös, ja siitä muodostui taivas. Raskaampi aines vajosi alas. Siitä tuli maa. Panku pelkäsi kuitenkin, että nämä kaksi ainesta sekoittuisivat jälleen. Niinpä hän työnsi taivasta ylemmäksi päällään ja polki maata alemmaksi jaloillaan.[1]

Tuhannen vuoden ajan Panku työnsä taivasta ja maata erilleen. Kun alkujättiläinen oli viimein tyytyväinen, hän kaatui maahan ja kuoli. Hänen hengityksensä muuttui tuuliksi ja pilviksi, hänen äänestään tuli ukkonen, vasemmasta silmästä aurinko ja oikeasta kuu. Pankun raajat muuttuivat vuoriksi, verisuonet teiksi ja poluiksi. Hänen lihastaan muodostuivat pellot, hiuksista tähdet, luista ja hampaista maankuoren kivilajit, hiestä sade ja kaste. Pankun kirpuista muodostuivat ihmisten esivanhemmat.[1]

Lähteet
-------

* Cotterell, Arthur: Maailman myytit ja tarut. WSOY 1996. ISBN 951-0-17102-6

### Viitteet

1. 1 2 3  Cotterell 1996, s. 145
**Erik James "E. J." Manuel, Jr.** (s. 19. maaliskuuta 1990 Virginia Beach, Virginia) on yhdysvaltalainen entinen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan pelinrakentaja. Urallaan Manuel on edusti Buffalo Billsiä ja Oakland Raidersia. Manuel pelasi lähinnä varamiehenä, eikä onnistunut koskaan vakiinnuttamaan paikkaansa NFL-liigassa.

Pelaajaura
----------

Floridan osavaltionyliopistossa yliopistojalkapalloa ennen ammattilaisuraansa pelannut Manuel oli Buffalo Billsin ensimmäisen kierroksen varaus vuoden 2013 NFL:n varaustilaisuudessa.

Ennen varaustilaisuutta Manuelia verrattiin Josh Freemaniin ja häntä pidettiin yhtenä parhaista varaustilaisuuden pelinrakentajista. Häntä kuitenkin arvosteltiin alahtelevista tuloksista yliopistopeleissä.*lähde?* Buffalon päätös varata Manuel oli yllätys, koska muun muassa Matt Barkley ja Geno Smith olivat vielä varaamatta.*lähde?* Kesäkuussa 2013 Manuel teki neljän vuoden noin 9 miljoonan arvoisen sopimuksen.

Vuonna 2017 Manuel teki yksivuotisen sopimuksen Oakland Raidersin kanssa. Raidersissa Manuel toimi Derek Carrin varamiehenä, eikä saanu paljoa peliaikaa.

Manuelilla ei ollut sopimusta minkään seuran kanssa kaudella 2018. Keväällä 2019 hän teki sopimuksen Kansas City Chiefsin kanssa, mutta ennen harjoitusleirien alkua hän ilmoitti lopettavansa ammattilaisuransa.

Lähteet
-------

1. ↑  Katzowitz, Josh: NFL Draft: Bills select EJ Manuel with 16th pick *cbssports.com*.  25.4.2013. CBS Sports. Viitattu 27.4.2013. (englanniksi)
2. ↑
3. ↑  Raiders sign EJ Manuel, former top pick of the Bills, to back up Derek Carr CBS Sports. Viitattu 4.2.2019. (englanniksi)
4. ↑  2013 first-round QB EJ Manuel retires from NFL *nfl.com*. Viitattu 6.10.2020. (englanniksi)
René Amengual
**René Amengual Astaburuaga** (2. syyskuuta 1911 Santiago de Chile – 2. elokuuta 1954 Santiago de Chile) oli chileläinen säveltäjä ja pianisti.

Amengual pääsi Chilen kansalliseen musiikkikonservatorioon vuonna 1923. Siellä hän sai pianonsoiton opetusta Alberto Spikiniltä sekä Rosita Renardilta ja sitten sävellysopetusta Pedro Humberto Allendelta. Amengual valmistui vuonna 1935 ja aloitti sitten itse akateemisen uran kansalliskonservatoriossa, jota hän johti vuodesta 1947. Hän opetti myös Liceo experimental Manuel de Salasissa ja oli mukana perustamassa Escuela moderna de música de Santiagoa. Hän oli käytännöillään rakentamassa pohjaa Chilen musiikkikoulutuksen uudistuksille.

Amengual oli Chilen kansallisen säveltäjäliiton aktiivinen jäsen vuodesta 1936. Vuonna 1943 hän matkusti Yhdysvaltoihin Institute of International Educationin vieraana. Hän vieraili myös festivaaleilla ja kongresseissa Sveitsissä, Ranskassa sekä Saksassa. Amengual oli mukana laatimassa pedagogisia teoksia *Mi amigo el piano*, *Selección de clásicos* ja *Los maestros del clavecín*.

Amengualin varhaisemmissa teoksissa on kuultavissa ranskalaisen impressionismin ja uusklassismin vaikutus. Amengual eteni uransa mittaan kohti atonaalisempaa tyyliä. International Society for Contemporary Musicin festivaalilla Oslossa vuonna 1953 esitettiin hänen viimeiseksi teoksekseen jäänyt puhallinsekstetto, jossa ilmeni kehittynyt atonaalinen sävelkieli. Amengualin muun tuotannon joukossa on piano- ja kamarimusiikkia (kuten jousikvartettoja), *Preludio sinfónico* (1939), kuoroteoksia, pianokonsertto (1941/1942) ja harppukonsertto (1950). Sävelkielen estetiikan muutos kuului harppukonsertossa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  René Amengual MusicaPopular.cl 1.3.2017, viitattu 1.4.2023
2. 1 2 3 4 5  René Amengual (1911-1954) Memoria Chilena, viitattu 1.4.2023


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
Otto Hardwick kuvassa 3. oikealta.
**Otto James "Toby" Hardwick** (1904–1970) oli yhdysvaltalainen jazzmuusikko, joka tunnetaan ennen kaikkea Duke Ellingtonin yhtyeen saksofonistina.

Hardwick syntyi 31. toukokuuta 1904 Washingtonissa ja varttui korttelin päässä viisi vuotta häntä vanhemman Ellingtonin talosta. Miehet tunsivat toisensa lapsuudesta asti, ja vuonna 1919 Hardwick liittyi Ellingtonin *Serenaders*-yhtyeeseen. Vuonna 1923 he muuttivat New Yorkiin banjonsoittaja Elmer Snowdenin, trumpetisti Arthur Whetsolin ja rumpali Sonny Greerin kanssa esiintyäkseen Kentucky Clubilla nimellä *The Washingtonians*. Pesti kesti kolme vuotta ja sen seurauksena miehet tutustuivat Irving Millsiin, joka myöhemmin tuli vastuuseen orkesterin markkinoinnista.

Hardwick lähti Ellingtonin yhtyeestä vuonna 1928 ja muutti Pariisiin, jossa hän soitti muun muassa Noble Sisslen ja Sidney Bechet’n kanssa ja johti myös omaa yhtyettään. Palattuaan New Yorkiin vuonna 1929 hän soitti samassa yhtyeessä Chu Berryn ja Fats Wallerin kanssa ennen palaamistaan takaisin Ellingtonin orkesteriin vuonna 1932. Yhtyeen ykkössaksofonistiksi oli noussut Johnny Hodges, mutta Hardwick sai näkyvän roolin kappaleissa joissa Hodges ei soittanut, kuten "Jubilee Stomp" ja "Got Everything But You". Hardwick soitti Ellingtonin yhtyeessä vuoteen 1946 asti, ja vuonna 1947 vetäytyi kokonaan musiikkielämästä. Hän kuoli Washingtonissa 5. elokuuta 1970.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Ron Wynn: Otto Hardwick *Allmusic*. Viitattu 12.5.2011. (englanniksi)
2. 1 2 3  Jeremy Wilson: Otto Hardwick *JazzBiographies.com*.  Arkistoitu 17.12.2010. Viitattu 12.5.2011. (englanniksi)

Duke Ellington

|  |  |
| --- | --- |
| Albumit | *...And His Mother Called Him Bill* |
| Kappaleet | 
* "Blood Count"
* "Caravan"
* "Chelsea Bridge"
* "In a Sentimental Mood"
* "It Don’t Mean a Thing (If It Ain’t Got That Swing)"
* "Lush Life"
* "Mood Indigo"
* "Prelude to a Kiss"
* "Perdido"
* "Satin Doll"
* "Solitude"
* "Something to Live For"
* "Take the ’A’ Train"
* "Things Ain’t What They Used to Be"

 |
| Soittajat | 
* Harold Ashby
* Louie Bellson
* Jimmy Blanton
* Mercer Ellington
* Otto Hardwick
* Al Hibbler
* Johnny Hodges
* Herb Jeffries
* Oscar Pettiford
* Billy Strayhorn
* Billy Taylor
* Clark Terry
* Juan Tizol
* Ben Webster

 |



|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC

 |

 |
Notre-Dame de Montréalia
Notre-Dame de Montréalia sisältä (2016).
Kirkon takaosaa urkuineen.
**Notre-Dame de Montréal** tai **Montrealin Notre-Damen basilika** on suuri roomalais-katolinen basilika Montréalin vanhassakaupungissa, Kanadan Québecissä.

Uusgoottilaista arkkitehtuuria edustavan basilikan rakennustyöt aloitettiin vuonna 1824 ja kirkkorakennus valmistui rakenteellisesti vuonna 1829. Kirkkoa pidetään Montrealin kirkollisena helmenä. Sen suunnittelusta vastasi irlantilais-yhdysvaltalainen protestantti James O'Donnell ja sisustuksen koristelusta ja vivahteikkaista ornamenteista vastasi Victor Bourgeau. Hieman ennen kuolemaansa vuonna 1830 O'Donnell kääntyi katoliseksi, ja täten hänet voitiin haudata suunnittelemaansa basilikaan. O'Donnell on ainoa kirkon kryptaan haudattu henkilö.

Rakennuksen koristelujen ja kellotornien valmistuttua vuonna 1843 basilika oli Pohjois-Amerikan suurin kirkkorakennus. Sinne mahtuu 8 000–10 000 rukoilijaa; se on yhä mantereensa suurimpia kirkkoja. 

Kirkon koristeluja jatkettiin vuodesta 1872 lähes kymmenen vuoden ajan montrealaisen arkkitehti Victor Bourgeaun johdolla. Hän käytti sisustukseen värityksen ja koristelun aiheiden pohjana Pariisin Sainte-Chapellen sisustusta. 1880-luvulla kirkkoon rakennettiin 14 metriä korkea, taiteilija Louis-Philippe Hébertin veistämä etuseinämä (pulpit) ja kirkkoon asennettiin ikoneita ja veistoksia sekä vaihdettiin kaikki penkit.

Sisänäkymä kappelistä.
Vuosina 1889–1891 uusi kappeli, Notre-Dame du Sacré-Cœur, rakennettiin pääkirkon kylkeen pienempiä tilaisuuksia kuten vihkimisiä ja hautajaisia varten. Kappeli vaurioitui palossa 1978, mutta kunnostettiin 1980.

Basilikan akustiikan ja poikkeuksellisen hyvien urkujen johdosta siellä järjestetään lukuisia konsertteja ja monet kuuluisat orkesterit ovat esiintyneet siellä. Vuodesta 2004 lähtien kirkko on ollut kansainvälisen urkufestivaalin tapahtumapaikkana.

Montrealin Notre-Damen basilikaa pidetään yhtenä Montrealin merkittävimmistä nähtävyyksistä. Montrealin 375 juhlavuonna (2017) kirkkoon lahjoitettiin ja asennettiin näyttävä valoshow.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Diane Sabourin: Notre-Dame Basilica of Montréal  25.11.2012. thecanadianencyclopedia.com. Viitattu 13.7.2017. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5 6  Arkistoitu kopioHistory Montrealin Notre-Dame -basilika, basiliquenddm.org.  Arkistoitu 28.8.2012. Viitattu 13.7.2017. (englanniksi)
3. ↑  A new light: The magnificent Notre-Dame Basilica revamped (Youtube-video Kanadan television CTV:n ohjelmasta)  27.3.2017. CTV via youtube.com. Viitattu 13.7.2017. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Notre-Dame de Montréal** Wikimedia Commonsissa

* Montreal, Basilique Notre Dame - Canada HD Travel Channel (englanniksi) (youtube.com)
**Teikkaus** on eri urheilulajeissa käytetty tapa valita pelin aloittaja.

Jalkapallossa ja amerikkalaisessa jalkapallossa teikkaus suoritetaan usein kolikonheitolla, jossa vierasjoukkueen kapteeni saa arvata, kumpi kolikon puoli, kruuna vai klaava, jää yläpuolelle tuomarin heittäessä kolikkoa. Jalkapallossa oikein arvannut vieraskapteeni saa valita ottelun aloituksen tai kumpaan maaliin hyökätään ensimmäisellä puoliajalla. Jos hän arvaa väärin, tämän valinnan tekee vastajoukkueen kapteeni. Teikkauksen voittajan valinnasta riippuen toinen joukkue aloittaa pelin tai valitsee kumpaan maaliin hyökkää.

Pool- ja karabiljardeissa molemmat pelaajat (tai molempien joukkueiden valitsemat edustajat) lyövät yhtä aikaa omaa palloa ylälinjan takaa alapäätyvalliin. Teikkauksen voittaa se, jonka pallo jää lähimmäksi yläpäätyvallia. Pallo saa koskettaa yläpäätyvallia, mutta se ei saa koskettaa sivuvallia, mennä pussiin tai koskettaa alapäätyvallia useammin kuin kerran. Pallo ei myöskään saa pysähtyä ylemmäs kuin yläpäätyvallilinjalle (esimerkiksi kulmapussin suulle).

Pesäpallossa teikkausta kutsutaan nimellä *hutunkeitto*.

Lähteet
-------

1. ↑  *Jalkapallosäännöt*. Kansainvälinen Jalkapalloliitto FIFA, 2022. Teoksen verkkoversio (pdf).  (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  *Biljardin viralliset säännöt*. Suomen Biljardiliitto ry, 2007. Teoksen verkkoversio (pdf).  (Arkistoitu – Internet Archive)
**Keisari ja salamurhaaja** (kiin. 荊柯刺秦王) on vuonna 1998 julkaistu Chen Kaigen ohjaama elokuva.

Tarina
------

300-luvulla eaa. Qinin kuningas Ying Zheng (Li Xuejian) pyrkii yhdistämään kaikki seitsemän Kiinan kuningaskuntaa. Gin on jo valloittanut muun muassa Hanin mutta muut olisivat liittoutuessaan liian voimakkaita tälle. Siksi Ying ja tämän lapsuuden ja naisystävänsä Lady Zhaon (Gong Li) kehittävät juonen Yanin kuningaskuntaan hyökkäämisen oikeuttavan syyn saamiseksi. He päättävät että Lady Zhao lähtee vakoilijana värväämänä Yingille salamurhaajan. Salamurhayritystä on sitten tarkoitus käyttää syynä hyökätä Yaniin. Lopulta Lady Zhao saa värvättyä Yanlaisen Jing Ken (Zhang Fengyi) salamurhaajaksi. 

Todistettuaan Yingin määrämän Zhaon kuningaskunnan lasten joukkomurhan Lady Zhao paljastaa juonen salamurhaaja Jingille ja auttaa tätä onnistumaan murhassa. Salamurha kuitenkin epäonnistuu ja Ying tappaa Jingin. Ying kuitenkin kokee nöyryytyksen sillä kukaan tämän alaisista ei auta häntä ja hän joutuu selviytymään murhaajastaan yksin. Lisäksi Lady Zhao palaa mutta vain hakeakseen Jingin ruumiin haudattavaksi.

Rooleissa
---------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Li Xuejian  | … |  Ying Zheng, Qinin kuningas ja lopulta Kiinan ensimmäinen keisari
  |
|  Gong Li  | … |  Lady Zhao
  |
|  Zhang Fengyi  | … |  Jing Ke, palkka- ja salamurhaaja
  |
|  Sun Zhou  | … |  Dan, Yanin prinssi
  |
|  Lu Xiaohe  | … |  kenraali Fan Yuqi
  |
|  Wang Zhiwen  | … |  markiisi Changxin
  |
|  Chen Kaige  | … |  Lu Buwei
  |
|  Gu Yongfei  | … |  kuningataräiti
  |
|  Zhao Benshan  | … |  Gao Jianli
  |
|  Ding Haifeng  | … |  Qin Wuyang
  |
|  Pan Changjiang  | … |  vankilavirkailija
  |
|  Zhou Xun  | … |  sokea tyttö
  |

Lähteet
-------

* *Keisari ja salamurhaaja* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Bassokaiuttimen puhekela.
**Puhekela** on kaiutinelementissä vaikuttava sähkömagneettinen osa, jota ohjataan vahvistimen tuottamalla vaihtovirralla. Kaiutin on varustettu kestomagneetilla. Puhekela liikkuu kelaan viedyn virran mukaisesti kestomagneetin sisällä, toimien sähkömagneettina. Puhekela on kiinnitetty suoraan kaiutinelementin kartioon ja tuottaa näin elementin fyysisen liikkeen.

Rakenteeltaan yhdistelmä on solenoidi, jonka liike on edestakaista liikepoikkeaman rajoissa. Kaiuttimen käyttötarkoituksesta riippuen puhekelan paino, tehonkesto, resistanssi / impedanssi, pituus ja halkaisija mitoitetaan haluttuun arvoon. Puhekela on aina kompromissi ja vaikuttaa kaiuttimien sähköisten arvojen lisäksi myös mekaanisiin arvoihin. Yksinään puhekela onkin vain korkeiden taajuuksien läpäisyä (6 dB / oktaavi) jarruttava kela.
Koska kela on luonteeltaan induktiivinen ei kuorma (impedanssi) ole arvona vakio vaan voimakkaasti sidoksissa
taajuuden funktioon.
Lisäksi kotelotyyppi vaikuttaa voimakkaasti kokonaisuuden impedanssivasteeseen ja siten myös tehonkestoon.

Puhekela on yleensä valmistettu kiertämällä eristettyä kupari- tai alumiinilankaa lasikuitu- tai komposiittiputken ympäri. 
Rakenne voi kuitenkin olla peräkkäinen tai päällekkäinen. Putki voidaan myös kiertää molemmilta puolilta.*selvennä*

Kaksoispuhekelassa lankakierrostuksia on kaksi erillistä saman putken ympärillä, sellaisissa kaiutin elementeissä on yleensä 4 liitintä ja puhekelat voidaan kytkeä sarjaan tai rinnan.

Yleensä tärkein kompromissi puhekelan suunnitteluvaiheessa on tehonkeston, herkkyyden ja painon suhde. Keskeistä puhekelan suunnittelussa on sähkövirran tuottaman lämmön siirtäminen pois puhekelasta.

Tärkeimmät syyt ovat tehonkesto ja sähköisten ominaisuuksien mahdollisimman pieni muuttuminen puhekelan ja magneetin
lämmetessä. Puhekelaa voidaan myös jäähdyttää sopivilla ilmaraoilla, lisämassalla tai jopa öljyllä.
Dynaamisen kaiuttimen kehittyminen viimeisen sadan vuoden aikana perustuu suurimmaksi osaksi puhekelan materiaalien kehittymiseen ja paremmin toimiviin mallinnuksiin.

Puhekelaa valmistaessa tulee huomioida: DC-resistanssi, induktanssi, paino, pituus, halkaisija, materiaalit, jäähdytystarve, rakenteen tiiviys, ilmaraon suuruus, magneettikentän teho, muoto ja langan paksuus.

Aiheesta muualla
----------------

*
**Teikovo** (ven. Те́йково) on kaupunki Ivanovon alueella Venäjällä. Se sijaitsee Okan sivujoen Vjazman rannalla 35 kilometriä Ivanovosta lounaaseen. Kaupunki on Teikovon piirin keskus, mutta ei itse kuulu sen yhteyteen, vaan muodostaa erillisen kaupunkipiirikunnan. Sen kautta kulkee Ivanovon ja Aleksandrovin välinen rautatie (Teikovon asema). Asukkaita on 35 200 henkeä (vuonna 2008).

Kaupunki on perustettu vuonna 1918. Se on huomattava tekstiiliteollisuuden keskus.

Lähteet
-------

* *Goroda Rossii: entsiklopedija*, s. 463. Moskva: Bolšaja Rossijskaja Entsiklopedija, 1994. ISBN 5-85270-026-6.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Teikovo**.
* Teikovon kaupungille ja piirille omistettu sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)

Ivanovon alueen vaakunaIvanovon alueen kaupungit
**Hallinnollinen keskus: Ivanovo**  

Furmanov | Gavrilov Posad | Jurjevets | Juža | Kinešma | Kohma | Komsomolsk | Navoloki | Pljos | Privolžsk | Putšež | Rodniki | Šuja | Teikovo | Vitšuga | Zavolžsk
**Punaryhäkäs** (*Cystodermella cinnabarina*) on havu- ja lehtimetsissä kasvava sieni. Sen itiöemä on pieni helttasieni, jossa on helposti erottuva punertava lakki. Ennen vuotta 2002 se kuului *Cystoderma*-sukuun *Cystoderma cinnabarinum*-nimisenä. Nimeä käytetään vieläkin joissain yhteyksissä. Toinen usein käytetty nimi on *Cystoderma terreyi*.

Taksonomia
----------

Laji kuvattiin ensi kerran saksalaisen kasvitieteilijä Johannes Baptista von Albertinin ja yhdysvaltalaisen Lewis David von Schweinitzin teoksessa *Agaricus granulosus var. cinnabarinus*. Laji on tunnettu myös nimillä *Agaricus terreyi* (Berk. ja Broome, 1870), *Armillaria cinnabarina* (Kauffman, 1922), *Lepiota cinnabarina* (Karsten, 1914) sekä *Cystoderma terreyi* (Harmaja, 1978).

Kuvaus
------

Lakki on puoliympyrän, joka muuttuu kuperaksi, muotoinen ja sen halkaisija on enintään 8 cm. Lakin pinta on sinooperin, tiilenpunaisen tai ruosteen värinen. Pinnalla on myös hienoja rakeita. Malto on valkoista, miedon makuista ja melkein hajutonta. Heltat ovat kermanvalkoisia ja niitä on tiheästi. Jalka voi olla jopa 6 cm pitkä ja halkaisijaltaan 1,5 cm ja rakenteeltaan sipulimainen ja ontto.

Kasvuympäristö
--------------

Punaryhäkästä löytää kesällä ja syksyllä yksittäisinä tai ryppäinä havu- ja lehtimetsistä useimmiten sammalten ja ruohon keskeltä. Se on hajottajasieni. Lajia on havaittu Kreikassa ja Turkissa männyn, tammen, kuusen sekä kastanjan lähettyviltä. Punaryhäkäs on levinnyt Aasiaan, Eurooppaan, Afrikkaan ja Pohjois-Amerikkaan, vaikka se on monin paikoin harvinainen. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto on antanut sille statuksen "silmälläpidettävä laji".

Syötävyys
---------

Punaryhäkäs on kuvattu syömäkelvottomana, mutta harmittomana. Sitä kuitenkin syödään joillakin alueilla, kuten Hongkongissa.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Gbif.org: Cystoderma cinnabarinum (Alb. & Schwein.) Fayod, 1889
* Eskon kuvat: Punaryhäkäs eli *Cystodermella cinnabarina* (Arkistoitu – Internet Archive)
* Helsinginsienet.fi *Cystodermella cinnabarina*
* punaryhäkäs (*Cystodermella cinnabarina*)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Taksonitunnisteet |
| --- |
|  |
| Cystodermella cinnabarina | 
* Wikidata: Q3915588
* BioLib: 60511
* CoL: 33PSB
* EoL: 195712
* Fungorum: 372397
* GBIF: 2535150
* iNaturalist: 499719
* IRMNG: 10991030
* MycoBank: 372397
* NatureServe: 2.921301
* NBN: NHMSYS0020811808
* NCBI: 511158
* NZOR: 44299db4-316c-4c91-8280-987fce033504
* Open Tree of Life: 465554

 |
|  |
| Agaricus granulosus var. cinnabarinus | 
* Wikidata: Q59453018
* Fungorum: 137668
* GBIF: 5242950
* MycoBank: 137668
* NZOR: 3e3c8259-16ed-4f19-b232-b955c4f446a5

 |

 |
**Solarussa** (sardiksi *Sabarùssa*) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Oristanon maakunnassa. Kunnassa on arviolta 2 425 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 31,86 neliökilometriä. Se sijaitsee 12 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.

Lähteet
-------

1. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Altitudini dei comuni tramite DEM *Italian kuntien pinta-alat ja korkeus merenpinnasta*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)
2. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Bilancio demografico al 30/11/2016 *Italian tilastokeskuksen väestötilasto alueittain, maakunnittain ja kunnittain*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Solarussa** Wikimedia Commonsissa

Oristanon maakunta
Abbasanta | Aidomaggiore | Albagiara | Ales | Allai | Arborea | Ardauli | Assolo | Asuni | Baradili | Baratili San Pietro | Baressa | Bauladu | Bidonì | Bonarcado | Boroneddu | Bosa | Busachi | Cabras | Cuglieri | Curcuris | Flussio | Fordongianus | Ghilarza | Gonnoscodina | Gonnosnò | Gonnostramatza | Laconi | Magomadas | Marrubiu | Masullas | Milis | Modolo | Mogorella | Mogoro | Montresta | Morgongiori | Narbolia | Neoneli | Norbello | Nughedu Santa Vittoria | Nurachi | Nureci | Ollastra | Oristano | Palmas Arborea | Pau | Paulilatino | Pompu | Riola Sardo | Ruinas | Sagama | Samugheo | San Nicolò d’Arcidano | San Vero Milis | Santa Giusta | Santu Lussurgiu | Scano di Montiferro | Sedilo | Seneghe | Senis | Sennariolo | Siamaggiore | Siamanna | Siapiccia | Simala | Simaxis | Sini | Siris | Soddì | Solarussa | Sorradile | Suni | Tadasuni | Terralba | Tinnura | Tramatza | Tresnuraghes | Ula Tirso | Uras | Usellus | Villa Sant'Antonio | Villa Verde | Villanova Truschedu | Villaurbana | Zeddiani | Zerfaliu
**Oberpfalz** on yksi saksalaisen Baijerin osavaltion hallintopiireistä (saks. *Regierungsbezirke*). Se sijaitsee itäisen Baijerin alueella ja sen keskuskaupunkina toimii Regensburg. Siellä on arviolta 1 092 339 asukasta (vuonna 2015) ja sen pinta-ala on 9 690 neliökilometriä.

Oberpfalzin hallintopiiri on jaettu seitsemään piirikuntaan (saks. *Kreise*) ja kolmeen niin kutsuttuun piirivapaaseen kaupunkiin (saks. *kreisfreie Städte*). Piirivapaita eli piirikuntiin kuulumattomia kaupunkeja Oberpfalzissa ovat Amberg, Regensburg ja Weiden in der Oberpfalz.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Germany: Bayern Citypopulation.de. Viitattu 31.12.2016.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Oberpfalz**.
* Hallintopiirin internetsivut
* Piirin hallinnon internetsivut

  

Saksan hallintopiirit

|  |  |
| --- | --- |
| Baden-Württemberg | 
* Freiburg
* Karlsruhe
* Stuttgart
* Tübingen

 |
| Baijeri | 
* Ala-Baijeri
* Mittelfranken
* Oberfranken
* Oberpfalz
* Schwaben
* Unterfranken
* Ylä-Baijeri

 |
| Hessen | 
* Darmstadt
* Gießen
* Kassel

 |
| Nordrhein-Westfalen | 
* Arnsberg
* Köln
* Detmold
* Düsseldorf
* Münster

 |
**Herodes Atticuksen odeion** (kreik. Ωδείο Ηρώδου του Αττικού, *Odeío Iródou tou Attikoú*) eli **Herodeion** (Ηρώδειο, *Iródeio*) on antiikin aikainen roomalaistyylinen odeion eli musiikki- ja lauluteatteri, joka sijaitsee Ateenan Akropoliin etelärinteessä. Se on nykyisin raunioitunut mutta kunnostettu teatteri- ja konserttikäyttöön.

Historia
--------

Herodes Atticuksen odeionin näyttämö ja katsomo.
Odeionin rakennutti Herodes Atticus vuonna 160 jaa. kuolleen vaimonsa Aspasia Annia Regillan muistolle. Odeion valmistui joskus kyseisen vuoden ja vuoden 174 jaa. välisenä aikana, sillä Pausanias kertoo nähneensä rakennuksen vuonna 174 jaa. Rakennusta käytettiin musiikkikonserttien tapahtumapaikkana.

Rakennus tuhoutui herulien hyökkäyksessä vuonna 267 jaa. Pian tämän jälkeen sen seinämästä tehtiin osa uutta kaupunginmuuria. 1200-luvulla se oli osa Rizokastron eli bysanttilaisaikaisen Akropoliin linnoituksen muuria.

Alueen arkeologiset kaivaukset alkoivat 1800-luvun puolessa välissä. Ne suoritti Ateenan arkeologinen seura. Odeionin katsomo ja esiintymislava korjattiin uudella marmorilla vuosina 1952–1953. Vuodesta 1957 siellä on järjestetty teatteri-, musiikki- ja tanssiesityksiä, kuten antiikin kreikkalaisten näytelmien esityksiä, erityisesti osana vuosittaista Ateenan ja Epidauroksen festivaalia.

Rakennus
--------

Herodes Atticuksen odeion öisen teatteriesityksen aikana.
Odeion on jyrkästi kalteva teatteri. Sen katsomo on puolikaaren muotoinen, ja sen halkaisija on 76 metriä. Katsomossa oli 32 penkkiriviä, jotka 1,2 metriä leveä käytävä jakoi kahteen osaan. Penkit oli tehty valkoisesta marmorista. Katsomoon mahtui 5 000 katsojaa. Odeionin keskuksessa oli korotettu näyttämö (*skene*) sekä *orkhestra*, jonka halkaisija oli 19 metriä. Ne oli päällystetty marmorilla. Teatterissa oli julkisivun puolella kolmikerroksinen kivestä rakennettu etuseinä, joka toimii samalla näyttämön taustaseinänä. Siinä on kaarellisia aukkoja ja syvennyksiä patsaille. Seinän korkeus oli 28 metriä. Antiikin aikana rakennuksessa oli seetripuinen katto.

Itäpuolella odeion yhdistyi Eumeneen stoaan. Nykyisin rakennus on Dionysíou Areopagítou -kadun varrella.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Herod Atticus Odeon *Ministry of Culture and Sports*.  Arkistoitu 23.6.2016. Viitattu 9.3.2015.
2. 1 2 3  Herodes Atticus theatre *Greeka.com*. Viitattu 9.3.2015.
3. ↑  The Archaeological Society at Athens *archetai.gr*.  Arkistoitu 14.3.2016. Viitattu 12.9.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Herodes Atticuksen odeion** Wikimedia Commonsissa
Juuri kasvuun lähtenyt vartettu Solaris-viiniköynnös
**Solaris** on viiniköynnöslajike, jota käytetään valkoviinin tekemiseen. Se menestyy myös eteläisessä Suomessa avomaalla.

Historia
--------

Solaris luotiin vuonna 1975 Freiburgissa, Saksassa risteyttämällä Merzling (Seyve-villard 5276 x (Riesling x Pinot Gris)) x Gm 6493 (Saperavi Severnyi x Muscat Ottonel). Se kehitettiin ohjelmassa, jonka tarkoitus oli löytää taudeilta kestäviä viiniköynnöslajikkeita, ja sillä on hyvä vastustuskyky sieniä vastaan. Kestävänä lajikkeena sitä kasvatetaan yleisesti Pohjoismaissa, kuten Tanskassa ja Norjassa.

Solaris on neljän viiniköynnöslajin hybridi: Viiniköynnös (*Vitis vinifera*) x amurinviini (*Vitis amurensis*), törmäviini (*Vitis rupestris*) sekä *Vitis aestivalis*.

Solaris tunnetaan myös viralliselta lisäännyttämisnumerollaan FR 240-75. Lajikkeelle myönnettiin lupa kaupalliseen tuotantoon 2001.

Lehdet
------

Lehdet ovat suuret, kolmehaaraiset ja väriltään tummanvihreät.

Rypäleet
--------

Marjat ovat keskisuuret, keltaiset ja makeat. Niissä on suhteellisen vähän siemeniä suhteessa hedelmälihaan. Sopii hyvin syötäväksi ja makean valkoviinin tekemiseen.

Kasvu
-----

Solaris on voimakaskasvuinen lajike, joka vaatii paljon tilaa. Runsas kukinta ja suuret marjat takaavat ison sadon.

Menestyminen Suomessa
---------------------

Menestymisvyöhyke I tai kasvihuone. Kestää pakkasta ainakin 18 asteeseen asti, mutta aikaisen kasvuun lähdön ja kukinnan takia se on arka keväthallalle. Suositellaan talvi- ja kevätsuojausta.

Lähteet
-------

1. ↑  Omenakumpu (myös kuva)
2. ↑  Winegrowers.info: Vine variety: Solaris (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Solaris (viiniköynnös)** Wikimedia Commonsissa
SS-Oberführerin kauluslaatat
SS-Oberführer Joachim Rumohr, 8. SS-ratsuväkidivisioona *Florian Geyerin* komentaja
**Oberführer** (lyh. **Obf**, suom. *ylijohtaja*) oli Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen SA-joukkojen varhainen, vuodesta 1921 käytössä ollut arvonimi, joka otettiin varsinaiseen arvojärjestykseen vasta vuonna 1925. Tyypillisesti Oberführer oli vastuussa tietyn alueen tai piirin puolisotilaallisista joukoista. 

Myös SS otti arvon käyttöön vuonna 1925. SS-Oberführer oli vastuussa yhdestä useista SS-alueista, joihin Saksa oli jaettu. Vuonna 1930 SS reorganisoitiin rykmenteiksi ja prikaateiksi (*SS-Gruppen ja SS-Brigaden*). Uusi Brigadeführerin arvo tuli askelmaa korkeammaksi järjestön arvoasteikossa. Vuoteen 1932 mennessä Oberführerin arvoa pidettiin yhä SS- ja SA-joukoissa alimpana kenraalinarvona, lähellä prikaatikenraalia. Kun Waffen-SS alkoi kasvaa arvon luonne muuttui ja siitä tuli korkein everstin arvo. Sen siis voidaan katsoa vastaavan kenraalikuntaan kuuluvan everstin eli ylieverstin arvoa.

Katso myös
----------

* Luettelo SS-arvoista

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Alempi arvo**Standartenführer** | **SS-arvo****Oberführer** | Ylempi arvo**Brigadeführer** |
|
**Heroes & Generals** (myös **Heroes and Generals**, lyhyesti *H & G*) on tanskalaisen Reto-Moton kehittämä ja julkaisema strateginen ensimmäisen persoonan ammuntapeli, joka sijoittuu toiseen maailmansotaan. Peli on ladattavissa ilmaiseksi Steam-pelikaupasta. Pelissä ei ole lainkaan yksinpelimahdollisuutta 36 pelaajan moninpelin lisäksi. Alun perin pelissä kuitenkin oli yksin pelattava First Blood -niminen tutoriaalitehtävä, jossa oli mahdollista kokeilla erilaisia aseita ja tarvikkeita tekoälysotilaita vastaan. Tämä kuitenkin poistui syyskuussa 2016 julkaistussa *Garman*-päivityksessä. *Heroes & Generalsin* musiikin on säveltänyt Jesper Kyd, joka tunnetaan *Assassin’s Creed*- ja *Hitman*-pelisarjojen musiikin säveltämisestä. 

Alun perin *Heroes & Generalsissa* oli kaksi pelattavaa maata: Yhdysvallat ja Natsi-Saksa. Helmikuussa 2015 julkaistun *Timoshenko*-päivityksen yhteydessä kolmanneksi maaksi tuli Neuvostoliitto.

*Heroes and Generalsissa* voi pelata useantyyppisillä hahmoilla. Hahmoluokkia ovat tiedustelijat (*recon*), jalkaväki (*infantry*), taistelulentäjät (*fighter pilot*), maahanlaskujoukot (*paratrooper*), panssarivaunun kuljettajat (*tank crewman*) ja kenraalit (*general*). 

Peliä pelaamalla ja suorittamalla erilaisia haasteita pelaaja ansaitsee mitaleita, joilla on mahdollista parantaa hahmon taitoja ja ominaisuuksia, kuten aseenkäsittelyä, fyysistä kestävyyttä ja aselajikohtaisia taitoja.

Peli julkaistiin virallisesti 23. syyskuuta 2016.

Lähteet
-------

1. 1 2  Ennakossa Heroes & Generals *IGN Suomi*.  4.3.2013. Viitattu 30.7.2015. (englanniksi)
2. ↑  ’Timoshenko’ update introducing the Soviet faction is now live! (sisältää päivityksen trailerin) *Heroesandgenerals.com*.  23.2.2015. Reto-Moto.  Arkistoitu 24.9.2015. Viitattu 17.8.2015.
3. ↑  Heroes & Generals – Heroes & Generals has now Launched! *Heroesandgenerals.com*. Reto-Moto.  Arkistoitu 23.9.2016. Viitattu 24.9.2016. (englanniksi)
**Englanti Great Officers of State** 

* Lord High Steward
* Lord High Chancellor
* Lord High Treasurer
* Lord President of the Council
* Lord Privy Seal
* Lord Great Chamberlain
* Lord High Constable
* Earl Marshal
* Lord High Admiral


**Lord High Treasurer** on muinainen englantilainen, tai vuoden 1707 jälkeen brittiläinen hallitusvirka. Sen haltija on kolmanneksi ylin kruununministereistä (Great Officers of State). Lord High Treasurer on vastuussa hallitsijan aarrekammiosta. Vuoden 1714 jälkeen arvonimeä ei ole pitänyt yksi henkilö, vaan se on jaettu useille henkilöille (Lords Commissioners of the Treasury). Nykyaikana pääministeri on "First Lord of the Treasury" ja valtiovarainministeri "Second Lord of the Treasury." Muita hallituksen jäseniä, yleensä alahuoneen whipejä nimitetään nuoremmiksi Lord Commissionereiksi.

Arvonimi on luotu luultavasti 1126, kun Henrik I erotti varallisuuden hoidon muista tehtävistä, joista kehittyi Lord Great Chamberlain. 1500-luvulta Lord High Treasureria pidettiin tärkeimpänä hallituksen jäsenenä ja siitä kehittyi pääministerin asema, joksi alettiin ensimmäiseksi nimittää Sir Robert Walpolea.

First Lord of the Treasuryn virka-asunto on Downing Street 10, Second Lord of the Treasuryn Downing Street 11.
*Oberkommando der Wehrmachtin* lippu vuosina 1941 - 1945.
**Oberkommando der Wehrmacht** (**OKW**) oli Saksan asevoimien ylin johtoesikunta toisen maailmansodan aikana. Se muodostettiin vuonna 1938 korvaamaan Reichswehrministerium ja hajotettiin vuonna 1946 yhdessä asevoimien kanssa. OKW johti maavoimia (saks. *Heer*), ilmavoimia (saks. *Luftwaffe*) sekä laivastoa (saks. *Kriegsmarine*), sekä koordinoi niiden yhteistoimintaa ja toimi yleisenä sotilasasioiden toimistona.

Organisaatio
------------

Kesäkuussa 1938 Oberkommando der Wehrmacht muodostui seuraavista osastoista:

* *Wehrmachtführungsamt* (WFA) hoiti operatiiviset käskyt
	+ *Abteilung Landesverteidigungsführungsamt* (WFA/L) oli Wehrmachtführungsamtin aliosasto, jonka kautta operatiivisten suunnitelmien yksityiskohdat kulkivat ja josta tiedot kulkivat ilmavoimien, maavoimien ja laivaston sodanjohtoon.
* *Amt Ausland/Abwehr* hoiti ulkomaantiedustelun
* *Wirtshafts und Rüstungsamt* valvoi ja hoiti huoltoa
* *Amtsgruppe Allgemeine Wehrmachtangelegenheiten* vastasi sekalaisista asioista

WFA korvasi aikaisemman *Wehrmachtsamt* (Sotaministeriö), joka oli ollut toiminnassa vuosina 1935 - 1938. Wilhelm Keitel oli johtanut Wehrmachtsamtia ja Adolf Hitler ylensikin hänet OKW:n johtoon tittelillä *Chef OKW*, eli OKW:n johtaja. Keitel nimitti WFA:n johtajaksi Max von Viebahnin, joka kuitenkin poistettiin asemastaan kahden kuukauden kuluttua. Myöhemmin Alfred Jodl, WFA/L:n johtaja, ylennettiin WFA:n johtajaksi ja hänen tilalleen nousi Walther Warlimont.

Elokuussa 1940 WFA:n nimi muutettiin *Wehrmachführungsstabiksi* (Wfst). Joulukuussa 1941 suoritettiin lisää muutoksia ja *Abteilung Landesverteidiführungsamnt* (WFA/L) liitettiin pysyvästi osaksi Wfst:tä. Muutokset olivat kuitenkin pääasiassa kosmeettisia, sillä henkilökunta pysyi enimmäkseen samana ja entisissä tehtävissään.

Edellä kuvailtu mekanismi ohjasi Saksan asevoimia sodan aikana. OKW:stä oli aina läsnä päivittäisissä tilannekatsauksissa (saks. *Lagevortrag*) Jodl, Keitel sekä Wehrmachtin adjutanttina toiminut upseeri. Näissä kokouksissa WFA/L:n valmistamat tilanneraportit esiteltiin Hitlerille ja keskustelun jälkeen Hitler antoi seuraavat toimintakäskyt. Jodl toimitti Hitlerin käskyt minuuttien sisällä WFA/L:lle, joka muodosti niistä uudet komennot ja toimitti ne oikeille viranomaisille.

Nürnbergin oikeudenkäynnissä OKW:ta syytettiin rikollisjärjestöksi, mutta syytteet hylättiin. Keitel ja Jodl kuitenkin tuomittiin kuolemaan hirttämällä.

 Deutsche Wehrmacht 
**Wehrmacht**  

Luftwaffe · Heer · Kriegsmarine  

**Päämajat**  

Oberkommando der Wehrmacht  

Oberkommando des Heeres · Oberkommando der Marine · Oberkommando der Luftwaffe  

**Joukot**  

Divisioonat · Komentajat · Aseet  

**Kampanjat**  

Puolan offensiivi (*Fall Weiss*)  

Valesota (*Sitzkrieg*)  

Weserübung (*Operation Weserübung*)  

Taistelu Ranskasta (*Fall Gelb*)  

Taistelu Britanniasta  

Balkanin sota (*Operation Marita*)  

Pohjois-Afrikka  

Itärintama  

Länsirintama
|  |
| --- |
| Simvastatiini |
| Simvastatiini |
| **Systemaattinen (IUPAC) nimi** |
| [(1*S*,3*R*,7*R*,8*S*,8a*R*)-8-[2-[(2*R*,4*R*)-4-hydroksi-6-
okso-oksan-2-yyli]etyyli]-3,7-dimetyyli-1,2,3,7,8,8a
-heksahydronaftaleeni-1-yyli]2,2-dimetyylibutanoaatti |
| **Tunnisteet** |
| CAS-numero | 79902-63-9 |
| ATC-koodi | C10AA01 |
| PubChem | 54454 |
| DrugBank | APRD00104 |
| **Kemialliset tiedot** |
| Kaava | C25H38O5 |
| Moolimassa | 418,566 g/mol |
| **Farmakokineettiset tiedot** |
| Hyötyosuus | 5 % |
| Proteiinisitoutuminen | 95 % |
| Metabolia | hepaattinen (CYP3A4) |
| Puoliintumisaika | 3 tuntia |
| Ekskreetio | munuaiset (13 %), ruoansulatuskanava (60 %) |
| **Terapeuttiset näkökohdat** |
| Raskauskategoria | X(US)  |
| Reseptiluokitus | reseptivalmiste (FI)  |
| Antotapa | suun kautta |

**Simvastatiini** on statiineihin kuuluva kolesteroliarvon alentamiseen tarkoitettu lääke. Sitä myydään muun muassa kauppanimillä **Zocor** ja **Lipcut**, ja siitä on olemassa lukuisia geneerisiä valmisteita.

Käyttö
------

Simvastatiinia käytetään hyperkolesterolemian hoitoon ja sepelvaltimotaudin ehkäisyyn. Simvastatiini alentaa veren LDL-kolesterolin pitoisuutta jopa puolella, mutta ei juurikaan vaikuta HDL-kolesterolin tai triglyseridien pitoisuuksiin. Simvastatiini myös estää ateroskleroosin etenemistä osittain tuntemattomilla mekanismeilla. 

Simvastatiinin käytön suhteen tulee olla varovainen, jos käyttää esimerkiksi seuraavia lääkeaineita: gemfibrotsiili, betsafibraatti, niasiini, syklosporiini, itrakonatsoli, ketokonatsoli, erytromysiini, klaritromysiini, ritonaviiri, indinaviiri, nefatsodoni, digoksiini tai varfariini.

Sivuvaikutukset
---------------

Simvastatiini on yleensä hyvin siedetty lääke. Harvinaisena haittavaikutuksena, kuten muillakin statiineilla, voi ilmetä rabdomyolyysia. Se tulee esiin lihaskipuna tai -heikkoutena. Joillakin simvastatiinia käyttävillä henkilöillä maksa-arvot eli seerumin transaminaasitasot voivat tilapäisesti kohota. Simvastatiinia ei tulisi käyttää raskauden aikana.

Lähteet
-------

* Koulu.M, Tuomisto.J: *Farmakologia ja Toksikologia*. Kustannus Oy Medicina, 2007, 7.p. ISBN 978-951-97316-2-9.

### Viitteet

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Simvastatiini**.
* Lääkeinfo: Simvastatiini Ennapharma
* Human Metabolome Database: Simvastatin[vanhentunut linkki] (englanniksi)
* KEGG: Simvastatin (englanniksi)
* ChemBlink: Simvastatin (englanniksi)
**Kaskadi** eli **jännitteenkertaaja** on *Cockcroft-Walton generaattori*sta muunneltu yksinkertainen sähköinen piiri jolla vaihtovirran jännitettä voidaan nostaa kondensaattoreista ja diodeista rakennetun virtapiirin avulla virran muuttuessa samalla piirin ensimmäisen diodin jälkeen tasavirraksi.

Toiminta
--------

Neliportaisen kaskadin rakenne: Us on vaihtovirtalähde, Cn kondensaattoreita, Dn diodeja, ja 4Us kaskadin nelinkertaistaman jännitteen ulostulo.
Tyypillinen television kaskadi (vihreä), ja sitä virroittava juovamuuntaja (sininen).
Yhden megavoltin (1 MV = 1 000 000 V) Cockcroft-Walton generaattori vuodelta 1937.
Kaskadin toiminta voidaan selittää yksinkertaisesti seuraavan kaavan perusteella:

Television juovamuuntaja ja kaskadi.
Alimpana kuvassa on muuntaja (Tr) ja tässä tapauksessa kaskadin ensimmäisen diodin ollessa positiivinen napa muuntajaan päin, vaihtovirran positiivinen jännitepiikki läpäisee diodin ja potentiaaliero vaiheen ja nollan välillä lataa ensimmäisen kondensaattorin C1 tässä tapauksessa muuntajan toisiojännitteen 100 V -suuruiseksi. Syötettäessä kaskadia vaihtovirralla, ensimmäinen kondensaattori lataa kondensaattorin C2 diodin läpi. 

Tämä on tyypillinen puoliaaltotasasuuntaavan kaskadin rakenne.

### Potentiaalierot

Muuntajan toisiokäämin navoissa ilmenevä jatkuva vaihtelu positiivisen ja negatiivisen jännitteen välillä lataa kondensaattorit diodien läpi.
Suurin potentiaaliero muodostuu muuntajan nollajohtimen ja viimeisimmän kondensaattorin väliin.

Kaskadityyppejä
---------------

Yleisesti käytetyimpiä kaskadityyppejä oli television juovamuuntajan jännitteen nostamiseen ja vakavoimiseen tarkoitettu neliportainen (neljä diodia ja kondensaattoria) muovikuoren sisälle hartsiin upotettu kaskadi. 
Tämäntyyppiset kaskadit ovat poistuneet käytöstä nykyaikaisten juovamuuntajien, ja uudentyyppisten näyttölaitteiden tieltä. 

Myös kaikissa mikroaaltouuneissa on kaskadi joka koostuu yhdestä kondensaattorista ja diodista. Sen tarkoitus on nostaa muuntajalta tuleva 2100 V suuruinen jännite riittävän korkeaksi magnetronille.

Kaskadeja käytetäänkin nykyisin lähinnä tieteellisissä tarkoituksissa ja erilaisissa sähkökokeissa.

### Cockcroft-Walton generaattori

Cockcroft-Walton- eli CW-generaattori on nimestään huolimatta myös kaskadi. CW-generaattoreiksi kutsutaankin lähinnä suuria useampiportaisia, satoihin kilovoltteihin tai ja sitä suurempiin (megavoltteihin) jännitteisiin yltäviä kaskadeja.

Generaattori on nimetty fyysikoiden John Cockcroft ja Ernest Walton mukaan, heidän käytettyään miljoonan voltin kaskadia atomin halkaisemisessa keinotekoisella ydinreaktiolla.

Katso myös
----------

* Diodi
* Kondensaattori
* Juovamuuntaja
* Vaihtovirta

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**Englanti Great Officers of State** 

* Lord High Steward
* Lord High Chancellor
* Lord High Treasurer
* Lord President of the Council
* Lord Privy Seal
* Lord Great Chamberlain
* Lord High Constable
* Earl Marshal
* Lord High Admiral


**Lord High Constable** on englantilainen arvonimi, arvoasteikossa seitsemäs kruununministereistä (Great Officers of State). Lord High Constable oli alun perin vastuussa armeijoista ja hevosista (Master of the Horse) sekä Earl Marshalin kanssa ritarien ja kunnia-asioiden oikeusistuimen puheenjohtaja.

Matilde antoi tehtävän Milo de Gloucesterille ja se kulkeutui hänen perillisilleen Bohunineille, Herefordin ja Essexin jaarleille. Bohun-suvun toista haaraa se periytyi Staffordeille ja Buckinghamin herttuoille. Henrik VIII:n myötä se palasi hallitsijasuvulle. Siitä lähtien arvonimi ei ole ollut erillinen, vaan Lord High Constable on myönnetty väliaikaisesti kruunajaisia varten. Muissa tilanteissa Earl Marshal hoitaa siihen liittyviä velvollisuuksia. 

Elisabet II:n kruunajaisissa Lord High Constable oli sotamarsalkka varakreivi Alanbrooke.

Skotlannissa on oma Lord High Constablen asemansa, joka on arvoasteikoissa ylin, vain kuningasperheen jäsenten jälkeen.