recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Johannes Stenberg** (2. elokuuta 1858 Savonlinna – 20. marraskuuta 1933 Helsinki) oli suomalainen insinööri ja Etelä-Suomen Kaukopuhelin Oy:n pitkäaikainen toimitusjohtaja. Hän oli yksi Suomen puhelinlaitoksen kehittämisen uranuurtajista.

Stenbergin isä oli Savonlinnan korkeamman alkeiskoulun rehtori Christian Stenberg. Hän sai päästötodistuksen Savonlinnan korkeammasta alkeiskoulusta vuonna 1874 ja hän suoritti konemestarin tutkinnon Helsingin Polyteknillisessä opistossa 1876. Stenberg teki vuosina 1897-1930 toistakymmentä opintomatkaa ulkomaille.

Stenberg työskenteli aluksi konerakennusalalla 1876–1882 (muun muassa 1880 Pietarissa Hartmanin höyryveneyhtiön ja Ludvig Nobelin palveluksessa) ja lennätinteknikkona 1882–1883. Vuonna 1878 Stenberg rakensi Savonlinnan ensimmäisen puhelinyhteyden kauppiaiden Anders Böhm ja And. Auvinen välille. Hän siirtyi sitten puhelinalalle ja oli Itä-Suomen Puhelin-Oy:n isännöitsijänä 1883–1892 ja sen jälkeen hän oli Dan. Joh. Wadénin sähköliikkeen ja Helsingin Puhelin Oy:n palveluksessa. Stenberg oli viimeksi Etelä-Suomen Kaukopuhelin Oy:n toimitusjohtajana 1894–1932. Hän oli myös Ab. L. M. Ericsson i Finlandin johtokunnan jäsen.

Stenberg oli jäsenenä lennätinkomiteassa ja puhelinkomiteassa ja hän osallistui useihin kansainvälisiin sähköteknikkokongresseihin. Stenberg oli 1922-1926 Suomen Puhelinlaitosten Liiton puheenjohtajana ja hänet valittiin tästä toimesta erottuaan liiton kunniapuheenjohtajaksi. Suomen Sähköinsinööriliitto valitsi Stenbergin kunniajäsenekseen vuonna 1931.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Insin. Johannes Stenberg kuollut, Helsingin Sanomat, 21.11.1933, nro 314, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
2. 1 2 3  Insinööri Johannes Stenberg, Uusi Suomi, 21.11.1933, nro 314, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
3. 1 2 3 4  Johannes Stenberg. In memoriam, Voima ja valo : Suomen sähkölaitosyhdistyksen ja Suomen sähköinsinööriliiton julkaisu, 01.11.1933, nro 11, s. 29, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
**SAT-koe** on Yhdysvalloissa yleisesti käytössä oleva tasokoe, joka mittaa kriittistä lukutaitoa, matemaattisia taitoja ja kirjoitustaitoa. Kokeen järjestää voittoa tavoittelematon College Board -järjestö. SAT oli alun perin lyhenne sanoista *Scholastic Aptitude Test*. Vuonna 1993 nimeksi vaihdettiin *Scholastic Assessment Test*. Vuodesta 1997 kokeen nimi ei ole ollut lyhenne.

SAT:n avulla mitataan Yhdysvalloissa opiskelijoiden valmiuksia yliopisto-opintoihin. SAT (tai sitä vastaava koe) on yhdysvaltalaisten yliopistojen toiseksi tärkein valintakriteeri lukion arvosanojen jälkeen, sillä Yhdysvalloissa ei järjestetä ylioppilaskoetta tai yliopistojen pääsykokeita. Joissain yliopistoissa SAT on kuitenkin vapaaehtoinen, tai sen sijaan käytetään jotain kilpailevaa koetta kuten ACT:tä.

SAT:ssä on kolme osiota: lukeminen (*reading*), kirjoittaminen ja kieli (*writing and language*) sekä matematiikka (*math*). Kokeen kokonaiskesto on 180 minuuttia, jonka lisäksi vapaaehtoiseen ainekirjoitukseen (*essay*) saa 50 minuuttia.

SAT luotiin Yhdysvalloissa alun perin auttamaan vähäosaisia nousemaan vähemmän arvostetuista lukioista. SAT:n perusti voittoa tavoittelematon College Board -järjestö vuonna 1926 nimellä Scholastic Aptitude Test. Nykyisen muotonsa erillisine sanallisine ja matemaattisine osioineen koe sai vuoteen 1930 mennessä. SAT:stä oli tullut 1940-luvun puolivälissä yhdysvaltalaisten yliopistojen standardikoe. Ainekirjoitus oli pitkään pakollinen osa koetta, mutta siitä tehtiin vapaaehtoinen vuonna 2014. Muutoksen tarkoituksena oli tehdä kokeesta tasaveroisempi niille opiskelijoille, jotka eivät ole käyneet valmennuskursseja. Samalla vähentääkseen rahan merkitystä kokeessa menestymisessä SAT-kokeita pyörittävä järjestö alkoi tarjota ilmaista valmennusta.
SAT on periaatteessä älykkyystesti, ja valmennuskurssien käynnillä on vain pieni vaikutus kokeen tulokseen.

Suomessa SAT-kokeita järjestää Suomi-Amerikka Yhdistysten Liitto. Yhdysvalloissa koetta järjestävä College Board järjestää myös SAT II -kokeita, joissa testataan yksittäisten aineiden osaamista.

Lähteet
-------

1. 1 2  SAT ja SAT Subject Test Suomi-Amerikka Yhdistysten Liitto. Viitattu 15.8.2017.
2. ↑  Our Commitment to Financial Aid – PowerFAIDS – The College Board *about.collegeboard.org*.  6.12.2018. Viitattu 14.5.2019. (englanniksi)
3. ↑  Mackenzie Maxwell: What Does SAT Stand For? *www.theclassroom.com*.  29.3.2019. Viitattu 14.5.2019.
4. 1 2 3  Tuomas Niskakangas: Valmiutta yliopistoon mitataan väärin Yhdysvalloissa *Helsingin Sanomat*.  26.3.2014. Viitattu 15.8.2017.
5. 1 2  Dan Fletcher: Standardized Testing *Time*.  11.12.2009. Viitattu 15.8.2017.
6. ↑  The SAT Is a Good Intelligence Test *www.nytimes.com*. Viitattu 30.3.2023. (englanniksi)
7. ↑  SAT The Fulbright Center. Viitattu 15.8.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* SAT-kotisivu College Board
**Kolme edustusta** (三个代表重要思想, suom. *kolmen edustuksen tärkeä ajattelu*) on osa Kiinan kommunistisen puolueen virallista ideologiaa. Kolme edustusta viittaa kommunistisen puolueen johtavaan rooliin Kiinan tuotantovoimien ja kulttuurin kehittämisessä sekä kansan intressien edustamisessa. Puolueen pääsihteeri Jiang Zeminin käyttöön ottama käsite kirjattiin puolueen peruskirjaan 16. puoluekokouksessa 2002.

Poliittinen merkitys
--------------------

Jiang pyrki kolmen edustuksen ajattelulla kiinnittämään puolueen huomion talouskasvun ja puoluejohtoisen kulttuurin kehittämisen tarpeisiin sekä konsensuspolitiikan jatkamiseen. Jiang myös kannusti puoluetta viemään marxismia yhteiskunnan uusille osa-alueille sekä ajanmukaistamaan puoluehallintoa. Yksi kolmen edustuksen hyväksymisen myötä syntyneistä uudistuksista olikin puoluejäsenyyden salliminen yksityisyrittäjille. Nykyään yksityisyrittäjiä ja liikemiehiä kannustetaan liittymään puolueeseen.

Kolmen edustuksen kirjaaminen puolueen peruskirjaan oli Jiangille itselleen suuri poliittinen voitto. Jiangin asema puolueessa oli ollut vahva tämän hallituskauden alusta alkaen. Jiang oli nostettu pääsihteeriksi vuonna 1989 ja hänelle oli myönnetty poikkeuksellisesti puolueytimen epävirallinen nimitys. Vahvasta mandaatista huolimatta Jiang joutui hallitsemaan ensimmäiset vuotensa Dengin varjossa. Vasta kolmen edustuksen virallistaminen kohotti hänen asemansa Maon ja Dengin rinnalle.

Kolme edustusta puolueideologiassa
----------------------------------

Kolme edustusta on osa kommunistisen puolueen virallista ideologiaa ja se asettuu historialliseen jatkumoon marxismi-leninismin, Mao Zedongin ajattelun ja Deng Xiaopingin teorian osaksi.

Puolueen peruskirjan täydentäminen on merkittävä poliittinen tapahtuma, mikä vertautuu länsimaissa lähinnä perustuslain muuttamiseen. Pääsihteerin ajatusten kirjaaminen puolueen peruskirjaan toimiikin Kiinan politiikan mittarina. Virallistamisen ajoitus, poliittisen perinnön nimitys ja sen käsittely julkisuudessa kertovat johtajan asemasta puolueessa sekä puolueen sisäisestä ilmapiiristä.

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Goodman, D: "The New Rich in China: Future Rulers, Present Lives". Routledge, 2008, sivu 35.
3. ↑   Kiinan kommunistisen puolueen peruskirja
|  |
| --- |
| Osa artikkelisarjaa |
| Vaalit |
|  |
| Vaalitapa
* Condorcet
* D´Hondt
* Enemmistö
* Henkilö
* Hyväksyminen
* Kierros
* Lista / Suljettu lista
* Lohko
* Painotettu
* Schulze
* Siirtoääni
* Suhteellinen
* Suorat vaalit / Epäsuorat vaalit
* Täydennys
 |
| Vaalien tyypit

|  |
| --- |
| * Esivaali
* Moniäänestys
* Määräaikaiset vaalit
* Välivaalit
* Paikallisvaalit
 |
| Yleiset vaalit |
| * Eduskuntavaalit
* Aluevaalit
* Kuntavaalit
* Presidentinvaalit
* Euroopan parlamentin vaalit
 |

 |
| Alatyypit
* Puolue
* Äänestys
* Vaalitapa

 |
| Käsitteet
* Gerrymanderointi
* Kansalaisaloite
* Nimetön valitsija
* Paikkajako
* Vaalilaki
* Vaalikilpailu
* Vaalirauha
* Vaalisalaisuus
* Vaalitarkkailu
* Valitsijamies
* Vertausluku
* Tasauspaikka
* Äänestäjä
* Äänioikeus

 |
| Lisää aiheesta
* Kansanäänestys
* Vaalivilppi
* Vaalirikos
* Varjovaali

 |
| * n
* k
* m
 |

**Lohkovaalitapa** on vaalitapa, jossa äänestäjät valitsevat valmiista kokonaisista ehdokaslistoista, jotka kukin puolue on laatinut etukäteen. Jokaisella äänestäjällä on yksi ääni, jonka hän antaa jollekin ehdokaslistalle. Eniten ääniä saanut lohko valitaan kokonaisuudessaan täyttämään kaikki paikat.

Lohkovaalitavan eduksi nähdään toimivien ja ammattitaidoiltaan kyvykkäiden johtokuntien sekä ryhmien muodostusmahdollisuus, joilla on henkilökemian yms. vuoksi keskenään laajat yhteistyömahdollisuudet, kun ehdokkaiden arviointiprosessi on siirtynyt vaalitilanteesta ehdokaslistan muodostamiseen. Näin helpommin saavutetaan tilanne, missä johtokuntien ja hallitusten jäsenet ovat edustamassa kykyjään ja osaamistaan eivätkä ole sidosryhmiensä tahdon eikä omaisuuden edustajia.*kenen mukaan?* Lohkovaalitapaa käytetään maailmalla paljon pankki- ja vakuutusalan johtokuntien valintatapana, mutta se on myös kansainvälisesti vihreän liikkeen ja vaihtoehtoliikkeiden ryhmittymissä laajasti käytössä.*lähde?*

Lähteet
-------

1. ↑  Party Block Vote (PBV) ACE: The Electoral Knowledge Network. Viitattu 31.3.2014.
**The Lancet** on Lontoossa viikoittain ilmestyvä brittiläinen, englanninkielinen lääketieteen aikakauslehti. Lehteä julkaisee Elsevier, joka on osa brittiläis-hollantilaista kustantajaa Reed Elsevier. Lancetin perusti 1823 englantilainen lääkäri Thomas Wakley, ja se sai nimensä pienen kirurginveitsen lansetin sekä lansettityylisten ikkunoiden mukaan.

The Lancet on eräs maailman vanhimpia ja arvossa pidetyimpiä lääketieteellisiä julkaisuja*lähde?*. Sitä voidaan pitää monien nykyajan lääketieteellisten lehtien suoranaisena esikuvana*lähde?*. Lehden artikkelit ovat vertaisarvioituja ja se julkaisee laaja-alaisesti niin uutta tutkimusta, arvioita aiemmista tutkimuksista kuin myös kommentaareja. Lisäksi julkaistaan muun muassa arvioita lääketieteellisistä kirjoista ja alan uutisia. Lehden nauttima suuri arvostus tarkoittaa, että sen kirjoituksia lainataan laajasti tiedotusvälineissä kaikkialla maailmassa. Lukijoita sillä on ympäri maailmaa, ja sen 1996 avatuilla Internet-sivuilla yli miljoona käyttäjää. Lancetin nykyinen päätoimittaja on Richard Horton. Thomson Reutersin (nyk. Clarivate Analytics) *Journal Citation Reportsin* laskelmien mukaan lehden vaikuttavuuskerroin oli 45,217 vuonna 2014.

Thomas Wakleyn toimittama alkuperäinen Lancet sisälsi lääketieteen ohella myös poliittista ja kulttuurillista aineistoa, joka sittemmin on jäänyt sivuun. Wakleyn lehden eräs päämäärä oli paljastaa tuon ajan brittiläisen lääketieteen korruptio ja nepotismi, samalla kun se piti lukijakuntansa ajan tasalla alan uusimmista saavutuksista. The Lancet onkin alusta alkaen ollut reformistinen julkaisu, joka edelleen ottaa mieluusti kantaa kiistanalaisiin asioihin. Se seuraa myös tarkasti esimerkiksi Maailman terveysjärjestön WHO:n sisäistä politikointia.

Nykyään The Lancetin ohella ilmestyy myös useampia omiin aloihinsa keskittyviä Lancetin erikoislehtiä, jotka ovat omilla erikoisaloillaan arvostettuja julkaisufoorumeita. Näitä ovat esimerkiksi **The Lancet Neurology** (neurologia, hermotautioppi), **The Lancet Oncology** (onkologia, kasvainoppi) ja **The Lancet Infectious Diseases** (infektiotaudit eli tartuntataudit). 

Lehti sai kritiikkiä kun syyskuun 2021 numeron kanteen nostettiin kuukautisia käsittelevästä artikkelista lainaus "Historiallisesti vaginallisten kehojen anatomia ja fysiologia on sivutettu." Lainauksella tavoiteltiin ilmeisesti transsukupuolisten inklusiivisuutta. Sanavalintaa pidettiin kuitenkin naisia dehumanisoivana.

Lähteet
-------

1. ↑  2014 Journal Citation Reports Science Edition (Thomson Reuters, 2015).
2. ↑   "Historically, the anatomy and physiology of bodies with vaginas have been neglected"
3. ↑
4. ↑
5. ↑

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **The Lancet**.
* – Lehden kotisivu
**Pýrgoksen arkeologinen museo** (kreik. Αρχαιολογικό Μουσείο Πύργου, *Archaiologikó Mouseío Pýrgou*) on arkeologinen museo Pýrgoksen kaupungissa Kreikassa. Se esittelee Eliin alueyksikön alueelta löydettyä historiallista esineistöä.

Historia ja rakennus
--------------------

Museo toimii Ernst Zillerin nimiin laitetussa uusklassisessa rakennuksessa, joka valmistui vuonna 1890 ja toimi 1960-luvulle saakka Pýrgoksen kunnallisena agorana (*dimotikí agorá*) eli kauppahallina. Sitä ehdotettiin museorakennukseksi jo vuonna 1962. Se luovutettiin kulttuuriministeriölle vuonna 1995. Rakennuksen kunnostaminen museoksi valmistui vuonna 2005. Museo aloitti alustavasti toimintansa vuonna 2006 ja pysyvä näyttely valmistui kokonaan vuonna 2013 tai 2015.

Pýrgoksen arkeologinen museo.
Koko korttelin täyttävän museorakennuksen pääsisäänkäynti on Karaïskáki-kadun puolelta, jossa sisäänkäyntiä reunustavat joonialaiset pylväät. Rakennus koostuu keskustilasta ja pohjois- ja eteläsiivestä. Sen pinta-ala on 3 168 neliömetriä, josta päänäyttelytilaa on 650 neliömetriä. Rakennuksessa on myös muita näyttelytiloja sekä muun muassa, toimisto-, varasto- ja konservointitiloja.

Kokoelmat
---------

Museon kokoelmiin kuuluu esineistöä esihistorialliselta ajalta, antiikin ajalta ja bysanttilaiselta keskiajalta sekä myöhemmältäkin ajalta. Ajallisesti ne ulottuvat noin vuodesta 3000 eaa. aina 1800-luvulle saakka. Yksittäisiä museoesineitä on noin 1 700. Niihin lukeutuu muun muassa veistoksia, figuriineja eli pienoispatsaita, rakennusten koristeosia, hautakiviä, keramiikkaa, lasiesineitä, rahoja ja koruja.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Αρχαιολογικό Μουσείο Πύργου: Ιστορικό Υπουργείο Πολιτισμού και Αθλητισμού. Viitattu 16.11.2023.
2. 1 2 3 4  Αρχαιολογικό Μουσείο Πύργου: Περιγραφή Υπουργείο Πολιτισμού και Αθλητισμού. Viitattu 16.11.2023.
3. 1 2 3  Αρχαιολογικό Μουσείο Πύργου *City of Pyrgos*. Viitattu 16.11.2023.
4. 1 2  Αρχαιολογικό Μουσείο Πύργου *Visit World Heritage*. Viitattu 16.11.2023.
5. 1 2  Αρχαιολογικό Μουσείο Πύργου *Ilia Olympia*. Viitattu 16.11.2023.
**Georgialaiset, kartvelilaiset** (georg. ქართველები, *kartvelebi*) ovat kansakunta ja etninen ryhmä. Georgialaiset ovat kotoisin Kaukasiasta ja he elävät pääosin Georgiassa, mutta heitä asuu myös Turkissa, Venäjällä, Yhdysvalloissa, Iranissa ja muissa valtioissa. Georgialaiset polveutuvat Kaukasian alueen varhaisimpiin kuuluvista asukkaista ja nykyinen georgialainen kansakunta on käynyt läpi monimutkaisen etnisen yhdentymisen prosessin. Georgialaisiin kuuluu nykyään erilaisia alietnisiä yhteisöjä, joilla on kaikilla omat luonteenomaiset perinteensä, tapansa ja murteensa tai kielensä. Alaryhmistä mingrelit, lazit ja svanit puhuvat tyypillisesti sekä omaa kieltään (mingreliä, lazia ja svania) että georgiaa. Georgian kielellä on oma, ainutlaatuinen aakkostonsa ja pitkä kirjallinen perinne, joka sai alkunsa viimeistään 400-luvulla. Se on Georgiassa asuvien georgialaisten kirjakieli ja koulutuksen kieli sekä maan virallinen kieli. Antiikin kreikkalaiset ja roomalaiset tunsivat muinaiset georgialaiset iberialaisina ja kolkhislaisina.

Suurin osa georgialaisista on kristittyjä, ja valtaosa kuuluu 300-luvulta asti itsenäiseen Georgian ortodoksiseen kirkkoon. Georgialaisia muslimiyhteisöjä elää Turkissa, Iranissa, Azerbaidžanissa ja Georgian Adžarian autonomisessa tasavallassa.

Lähteet
-------

1. ↑  Rapp, Stephen H.: *Studies In Medieval Georgian Historiography: Early Texts And Eurasian Contexts*, s. 414. Peeters Bvba, 2003. ISBN 90-429-1318-5.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Georgialaiset** Wikimedia Commonsissa
Itä-Suomen liikuntaopisto toimi aikaisemmin Kalevankadulla entisissä yhteiskoulun tiloissa.
**Itä-Suomen Liikuntaopisto** eli **ISLO** on vuonna 1979 perustettu, Joensuun kaupungin omistama alueellinen liikunnan koulutuskeskus. ISLO sijaitsee Joensuun Tiedepuistolla, aivan Joensuun keskusta-alueella osana Mehtimäen urheilun ja liikunnan ympäristöä.

ISLO:n ydintehtävänä on järjestää liikunta-alan ammatillista koulutusta ja vapaan sivistystyön koulutusta sekä ylläpitää liikunta-alan koulutuskeskusta. Lisäksi ISLO tukee ja kehittää Pohjois-Karjalan alueen liikuntaa, urheilua sekä niihin liittyviä palveluita yhteistyössä urheiluseurojen ja muiden sidosryhmien kanssa. Koulu kuuluu maanlaajuiseen urheiluopistojen verkostoon ja sen rehtorina toimii Petri Pennanen. ISLO palvelee kaikenlaisia liikkujia ja tukee Joensuun kaupunkilaisten ennaltaehkäisevää hyvinvointia. Hyvinvointipalveluita toteuttaa laaja joukko ISLO:n liikunta- ja hyvinvointialan ammattilaisia.

ISLO:n koulutukset
------------------

ISLO:n tehtävänä on järjestää liikunta-alan koulutusta. ISLO:lla on hierojien kouluttamisessa pitkät perinteet. ISLO:lla hyödynnetään Mehtimäen liikunta-aluetta oppimisympäristönä niin hierojien kuin liikunta-alan opiskelijoidenkin kouluttamisessa. Koulutustoiminnasta ja osaamisen arvioinnista vastaavat koulun kantahenkilöstöön kuuluvat opettajat. Lisäksi työelämän viimeaikaisinta näkemystä sekä asiantuntijaosaamista koulutuksiin tuovat vierailevat kouluttajat. 
ISLO:lla voi opiskella seuraavissa koulutuksissa:

* Hieronnan ammattitutkinto
* Liikunnan starttipolku
* Liikuntaneuvoja (AT)
* Valmentajan ammattitutkinto ja erikoisammattitutkinto
* Liikuntapaikka-alan ammattitutkinto ja erikoisammattitutkinto
* Tanssin ja somatiikan koulutus (Education in Dance and Somatics)
* Liikunnanohjauskoulutus
* Seurakehittäjäkoulutus

Lähteet
-------

* Itä-Suomen liikuntaopiston verkkosivut

### Viitteet

1. ↑  Hieronnan ammattitutkinto. Islo.fi.
2. ↑  Liikunnan starttipolku. Islo.fi.
3. ↑  Liikuntaneuvoja (AT). Islo.fi.
4. ↑  Valmentajan ammattitutkinto. Islo.fi.
5. ↑  Valmentajan erikoisammattitutkinto. Islo.fi.
6. ↑  Liikuntapaikka-alan ammattitutkinto. Islo.fi.
7. ↑  Liikuntapaikka-alan erikoisammattitutkinto. Islo.fi.
8. ↑  Tanssin ja somatiikan koulutus (Education in Dance and Somatics) (Arkistoitu – Internet Archive). Islo.fi.
9. ↑  Liikunnanohjauskoulutus. Islo.fi.
10. ↑  Seurakehittäjäkoulutus. Islo.fi.
**Urho Ilmari Kukkamaa** (3. toukokuuta 1938 – 20. lokakuuta 2001) oli suomalainen rikollinen.

Jo lapsena Kukkamaa osallistui jatkosodan aikana äitinsä organisoimaan sakariinin mustan pörssin kauppaan kotiseudullaan Helsingin Punavuoressa. Hänet tunnettiin nimillä Uki tai Ugi Kukkamaa. Hän teki kassakaappimurtoja ja häntä epäiltiin useista murhista. 

Hän oli siviiliammatiltaan lukkoseppä sekä putkimies, ja kassakaappimurtojen yhteydessä hänet tunnettiin omaleimaisesta polttoleikkaustekniikastaan. Hän murtautui mm. Helsingin Kellomiehet OY:n (1973), Imatran säästöpankin (1976), Helsingin Annankadun postin (1976) ja Paajasen kelloliikkeen (1980) kassakaappeihin, ja näistä hänet myös tuomittiin yhteensä seitsemäksi vuodeksi vankeuteen.

Kukkamaa teki väkivaltarikoksia Suomessa, Ruotsissa ja Norjassa. Viimeisen tuomionsa hän sai 1997 tapon yrityksestä ammuttuaan miestä kahdesti rintaan. 

Hän kuoli keuhkokuumeeseen vuonna 2001. Ruumiinavauksessa hänen ruokatorvestaan löytyi olutpullon kruunukorkki. 

Eräs *Raid*-televisiosarjan henkilöistä on nimetty hänen mukaansa. Hahmoa esittää Esko Salminen. Myös vuonna 2009 ensi-iltansa saaneessa elokuvassa *Rööperi* on Uki Kukkamaa -niminen henkilöhahmo, jota esittää Pekka Valkeejärvi.

Lähteet
-------

* Nykänen, Harri & Sjöberg, Tom: *Rööperi. Rikoksen vuodet 1955–2005*. Helsinki: Johnny Kniga, 2009. ISBN 978-951-0-35354-7.
* Rikostarinoita Suomesta: Kassakaappimies Uki (29. heinäkuuta 2004)

### Viitteet

1. 1 2 3  Ugi Kukkamaan haastattelu (videon katseluun tarvitsee vanhaa Flash Video -formaattia tukevan selaimen) Barrikadi.fi.  Arkistoitu 24.7.2013. Viitattu 13.11.2010.
2. 1 2  Rikostarinoita Suomesta: Kassakaappimies – Uki
3. ↑  Nykänen & Sjöberg 2009
4. ↑  IMDb - Rööperi
**Martti Antero Haaman** (s. 26. helmikuuta 1941 Lahti) on suomalainen yritysjohtaja, joka on saanut teollisuusneuvoksen arvonimen.

Haamanin vanhemmat olivat varastonhoitaja Väinö Haaman ja Eira Ojanen. Hän avioitui 1974 toimistosihteeri Ritva Maijalan kanssa. Haaman valmistui teknikoksi Riihimäen teknillisestä koulusta 1966 ja on suorittanut useita liikkeenjohdon kursseja ja opintokokonaisuuksia. Haaman oli 
Mallasjuoma-osakeyhtiön työnjohtaja 1965 ja SOK:lla Helsingin tehtaiden menetelmäsuunnittelija 1966–1967, henkilöstöhallinnon suunnittelija 1967–1970, rationalisointipäällikkö 1970–1977, teollisuuden kehittämispäällikkö 1977–1980, teollisuusosaston johtaja 1979–1984 sekä teollisuusjohtaja ja hallituksen jäsen 1985–1987. Meiran toimitusjohtaja Haaman oli 1988–2002 ja hallituksen varapuheenjohtaja 1987–1990 sekä 1990–2002 ja puheenjohtaja 1990. Inex Partners -osakeyhtiön toimitusjohtajana Haaman työskenteli 1995–2004. Hänellä on lisäksi ollut lukuisia liike-elämän ja muita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Teollisuusneuvoksen arvonimen Haaman sai 1994.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kotilainen, Sofia: Teollisuusneuvos Martti Haaman (1941–). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 14.1.2015. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 1.12.2023.
2. ↑  50-vuotias. Meiran "muuttomies" ei pysähdy paikalleen.  *Uusi Suomi*, 26.2.1991, nro 55, s. 6. Kansalliskirjasto. Viitattu 1.12.2023.
Váltos  
Βάλτος

|  |  |
| --- | --- |
| Tyyppi | 
vuoristoView and modify data on Wikidata  |
| Sijainti | 
Aitolia-Akarnania, Länsi-Kreikka jaÁrta, Epeiros,Kreikka |

Kartta

|  |  |
| --- | --- |
| Koordinaatit | 
39° 07′ P, 21° 19′ IView and modify data on Wikidata  |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Váltos** (kreik. Βάλτος) tai **Váltou** (Βάλτου, gen.) on vuori ja vuorijono läntisessä Manner-Kreikassa. Sen suurin korkeus on 1 852 metriä.

Váltos sijaitsee Länsi-Kreikkaan kuuluvan Aitolia-Akarnanian alueyksikön pohjoisosassa sekä Epeirokseen kuuluvan Ártan alueyksikön kaakkoisosassa. Vuoren nimi tarkoittaa "Suovuoria". Váltoksen korkeimman huipun nimi on Aetoí (Αετοί). Muut korkeimmat huiput ovat Kokkinólakos (Κοκκινόλακος, 1 750 m), Ntoulopétra (Ντουλοπέτρα, 1 643 m) ja Chelóna (Χελώνα, 1 538 m).

Lähteet
-------

1. 1 2  Ori Valtou *Hiking in Greece*. Viitattu 15.8.2016.
Stromboli-tyypin purkaus: 1: purkauspilvi, 2: lapilli, 3: putoavaa vulkaanista tuhkaa, 4: laavasuihku, 5: vulkaaninen pommi, 6: laavavirta, 7: laava- ja tuhkakerroksia, 8: kerrostumia, 9: juoni, 10: magmakanava, 11: magmasäiliö, 12: kerrosmyötäinen juoni.
Strombolin purkausta.
**Stromboli-tyypin purkaus** tulivuorenpurkaustyyppi, joka on saanut nimen italialaisesta Strombolin tulivuoresta.

Stromboli-purkauksia syntyy, kun tulivuoren sisällä oleva kaasu muodostuu kupliksi, jotka ovat tarpeeksi isoja läväistäkseen magmakerroksen. Kerroksen yläosassa kuplat puhkeavat pienemmän ilmanpaineen takia ja heittävät magmaa ilmaan. Purkaukselle on tyypillistä tietynlainen rytmikkyys, sillä magmaa syöksyy ilmaan aina, kun yksi kaasukupla pääsee magmakerroksen yläosaan.

Stromboli-purkauksissa kraatterista purkautuu erityisesti isoja ja keskikokoisia pyroklasteja, jotka kerääntyvät purkausaukon ympärille ja muodostavat vulkaanisesta kuonasta kerrostumia. Stromboli-purkauksissa syntyy vain vähän tai jopa ei ollenkaan laavaa. Ei ole kuitenkaan harvinaista, että varsinainen Stromboli-purkaus hiipuu ja purkausaukosta alkaa valua basalttista laavaa. *ʻAʻā*-laava on yleisempää kuin *pāhoehoe*-laava.

Stromboli-purkauksissa itse tulivuori ei tuhoudu, joten purkaus saattaa jatkua vuosia. Stromboli on purkautunut näin jo muutaman tuhannen vuoden ajan. Toinen tunnettu esimerkki Stromboli-vuoresta on Mount Erebus Etelämantereella.

Lähteet
-------

1. 1 2  Cain, Fraser: Strombolian Eruption *Universe Today*.  22.4.2009. Viitattu 17.10.2020. (englanniksi)
2. ↑  Strombolian Eruption *Volcano Discovery*.  22.4.2009. Viitattu 17.10.2020. (englanniksi)
3. ↑  Strombolian Eruptions *How Volcanoes Work*. Vic Camp.  Arkistoitu 25.10.2020. Viitattu 17.10.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Stromboli-tyypin purkaus** Wikimedia Commonsissa
Svartholmen

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
60°7′00.00″N, 24°40′03.00″E, EspooUusimaaSuomi |
| Merialue | 
Suomenlahti, Itämeri |

Karttamuokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Svartholmen** on saari Espoonlahden merialueella. Espoon virallisessa kaupunginosajaossa se kuuluu Soukkaan. Amiraalinsatama Soukan manneralueen eteläkärjessä sijaitsee alle kilometrin Svartholmenista itään.

Svartholmenin ja Soukan länsirannan välissä virtaa noin neljänneskilometrin levyinen Svartholmssundet, jonka pohjoisosassa sijaitsee pieni Valacken-niminen huvilasaari.

Svartholmen on pääosin kangasmetsää ja kalliomännikköä. Saaren keskiosan kalliokedoilla kasvaa kalliokieloa; muita kasveja ovat esimerkiksi haurasloikko, isomaksaruoho, keto-orvokki, kivikkoalvejuuri ja kultapiisku.

Svartholmenilla sijaitsee pienvenetelakka ja puuveneveistämö jonka historia ulottuu 1930-luvulle. Svartholmenin pohjoispuolella, niin ikään Soukanniemen länsirannan tuntumassa, sijaitsee Staffanin saari, jossa on myös veneveistämö.

Noin neljä kilometriä Soukan Svartholmenista itään sijaitsee toinen Svartholmen-niminen saari. Se kuuluu puolestaan Suvisaariston kaupunginosaan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Espoon kaupunginosat
2. ↑  SUVISAARISTON LUONTOSELVITYS (pdf) (s. 29) *Espoon kaupunkisuunnittelukeskuksen tutkimuksia ja selvityksi B67:2003*.  22.9.2003. Espoo:  Espoon kaupunki.  Arkistoitu 8.4.2017. Viitattu 11.5.2018.
3. ↑  Juha Virtanen: Espoossa Svartholmenin veistämö saa korjausavustusta *Kipparilehti.fi*.  1.3.2017. Otavamedia Oy. Viitattu 11.5.2018.
4. ↑  VENETELAKKA LILLAISARN'IN SAARELLA ESPOOSSA VISIT AT BOATYARD ON ISLAND LILLAISARN : Espoon muita telakoita ja veistämöitä *Sailsandsea.fi*. Sails and Sea. Viitattu 12.3.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Tiedostopalvelu.maanmittauslaitos.fi
* Saariston osayleiskaavaluonnos (Selostus (pdf, 2481 kt)) (Arkistoitu – Internet Archive)
* Kalasaalis.com
**Uuden-Värtsilän rautatieasema** (lyh. Uvä) on lakkautettu rautatieliikennepaikka Keski-Karjalassa Tohmajärven kunnassa Niiralan radalla.

Uusi-Värtsilä otettiin käyttöön vuonna 1940, kun Wärtsilä-yhtymä Oy:n Värtsilän terästehdas jäi alueluovutusten takia Neuvostoliiton puolelle samoin kuin myös osa Värtsilän kunnastakin. Peijonniemen kylään perustettiin uusi rautasulattamo ja sen myötä Uuden-Värtsilän asema perustettiin syrjäiselle metsäseudulle. Paikalle valmistui vuonna 1942 vaatimaton puurakenteinen asemarakennus. Uuden-Värtsilän sijainti ratakilometrijärjestelmässä oli 564+500. Aseman alkuperäinen lyhenne oli *Uwä*, mutta se muutettiin vuonna 1965 muotoon *Uvä*.

Liikennepaikka muutettiin miehittämättömäksi 1. syyskuuta 1969. Matkustajaliikenne lakkautettiin 1. kesäkuuta 1987, jolloin matkustajaliikenne loppui koko rataosuudelta. Liikennepaikka lakkautettiin 27. toukokuuta 1990, avattiin myöhemmin uudelleen ja lakkautettiin kokonaan 2. maaliskuuta 1998. Samana vuonna purettiin viimeiset raiteet.

Vääräkoskentiellä sijaitsee Tehdaksen puolipuomilaitos jonka vieressä oli aikoinaan Uuden-Värtsilän laituri ja nimikyltti.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Iltanen, Jussi: *Radan varrella*, s. 330–331. Karttakeskus, 2009. ISBN 978-951-593-214-3.
2. 1 2 3  Uusi-Värtsilä *vaunut.org*. Viitattu 5.9.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Vaunut.org: kuvia Uudesta-Värtsilästä
**Tobajärvi** on supertulivuoren kalderaan muodostunut järvi Indonesialle kuuluvan Pohjois-Sumatran provinssin keskiosissa Medanin kaupungin lähellä. Se on maailman suurin vulkaaninen järvi.

Järvi
-----

Toba satelliittikuvassa
Järvi on noin 90 kilometriä pitkä ja sijaitsee suunnilleen 900 metriä merenpinnan yläpuolella. Sen suurin syvyys on 505 metriä. Järveen laskee 202 jokea ja pienempää virtaa, joista vain 70 on ympärivuotisia. Veden virtaus sinne on vuosien kuluessa vähentynyt. Järvi toimii tärkeänä makean veden lähteenä alueen asukkaille. Ravinteikkuudeltaan se on oligotrofinen.

Tulivuori ja sen purkaukset
---------------------------

Kaldera muotoutui pleistoseenikaudella neljän suuren tulivuorenpurkauksen jälkeen, jotka alkoivat 1,2 miljoonaa vuotta sitten ja joista viimeisin tapahtui suunnilleen 74 000 vuotta sitten. Kaldera on 35 kilometriä leveä ja 100 kilometriä pitkä. Purkauksissa muodostui ignimbriittiä. Pölyä ja muuta vulkaanista materiaalia kulkeutui Sri Lankaan ja Bengalinlahdelle asti. Paikoitellen järven ympärillä on jopa 600 metrin paksuisia tuffikerroksia.

Toban viimeisin purkaus oli tiettävästi suurin maapallolla tapahtunut tulivuorenpurkaus. Historialliselta ajalta ei tunneta yhtään Toban purkausta. Kalderan reunalla sijaitsee pari sitä pienempää tulivuorta, jotka ovat myös sitä nuorempia. Myöhemmät purkaukset ovat synnyttäneet myös ainakin Samosirin saaren keskelle järven noin 30 000 vuotta sitten. Alueella on tapahtunut myös useita maanjäristyksiä.

Toban viimeisimmän purkauksen 74 000 vuotta sitten uskotaan vaikuttaneen merkittävästi myös ihmislajin evoluutioon, kun nykyisen käsityksen mukaan koko nykyihmisen (*Homo sapiens*) populaatio maapallolla olisi purkauksen aiheuttaman äkillisen ilmaston kylmenemisen seurauksena tuolloin kutistunut vain muutamaan tuhanteen yksilöön, joiden jälkeläisiä kaikki nykyään elävät ihmiset ovat.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  LakeNet: Toba, luettu 8.3.2012.
2. 1 2 3 4  Global Volcanism Project: Toba (Arkistoitu – Internet Archive), luettu 8.3.2012.
3. ↑  Valste, Juha: *Ihmislajin synty*, s. 263–264. Helsinki: SKS, 2012. ISBN 978-952-222-332-6.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Tobajärvi**.
* USGS: Supersized eruptions are all the rage!
Vrontoús  
Όρη ΒροντούςVrontoús-vuori.

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Sérres, Keski-Makedonia, Kreikka |
| Korkeus merenpinnasta | 
1 849 m |

Kartta

|  |  |
| --- | --- |
| Koordinaatit | 
41° 15′ 29″ P, 23° 36′ 07″ IView and modify data on Wikidata  |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Vrontoús** (kreik. Όρη Βροντούς, *Óri Vrontoús*) eli **Laïliás** (Λαϊλιάς) on vuori Makedoniassa Pohjois-Kreikassa. Sen korkeus on 1 849 metriä. Vuori sijaitsee Sérresin alueyksikössä Keski-Makedonian alueella etelään Órvilos-vuoresta ja noin 19 kilometriä pohjoiseen Sérresin kaupungista. Vuoren korkeimman huipun nimi on Análipsi (Ανάληψη) eli Profítis Ilías (Προφήτης Ηλίας). Vuorella on laskettelukeskus, jonka pisimmän rinteen pituus on 1 250 metriä.

Vrontoús-vuoren huippu.

Lähteet
-------

1. ↑  Τα Βουνά της Ελλάδας *Πατριδογνωσία*. Viitattu 1.9.2022.
2. ↑  Ski Center Lailias *Ecotourism Greece*. Viitattu 1.9.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Vrontoús** Wikimedia Commonsissa
Ypsário  
ΥψάριοYpsário-vuori.

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Thásos, Itä-Makedonia ja Traakia, Kreikka |
| Korkeus merenpinnasta | 
1 204 m |

Kartta

|  |  |
| --- | --- |
| Koordinaatit | 
40° 42′ 11″ P, 24° 42′ 22″ IView and modify data on Wikidata  |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Ypsário** (kreik. Υψάριο, myös *Ypsári*, Υψάρι ja kath.kreik. Υψάριον, *Ypsárion*; transl. myös *Ipsári(o)(n)*) on vuori Thásoksen saarella Kreikassa. Se on saaren korkein vuori ja sen korkeus on lähteestä riippuen 1 204–1 208 metriä.

Ypsário-vuoren maisemia.
Ypsário sijaitsee Thásoksen saaren keskellä. Vuori on Thásoksella suosittu vaelluskohde ja sen huipulta avautuu hyvä näköala koko saarelle sekä pohjoiselle Egeanmerelle.

Lähteet
-------

1. 1 2  Όρος Υψάριο *Taxidologio: Θάσος*. Viitattu 15.8.2016.
2. ↑  Υψάριο *Greek Travel Pages*. Viitattu 15.8.2016.
3. 1 2  Thassos Ypsarion Mountain *Greeka.com*. Viitattu 15.8.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ypsário** Wikimedia Commonsissa
Zas  
ΖαςZas-vuori.

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Náxos, Etelä-Egean saaret,Kreikka Kreikka |
| Korkeus merenpinnasta | 
1 004 m |

Kartta

|  |  |
| --- | --- |
| Koordinaatit | 
37° 01′ 50″ P, 25° 30′ 08″ IView and modify data on Wikidata  |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Zas** (kreik. Ζας) eli *Zévs*/*Zeus* (Ζεύς) on vuori Náxoksen saarella Kreikassa. Se on saaren ja koko Kykladien saariston korkein vuori ja sen korkeus on 1 004 metriä.

Zasvuoren maisemia Zeuksen luolalta.
Zasvuori sijaitsee Náxoksen keskiosissa Tragaíana tunnetulla alueella, noin 18 kilometriä itäkaakkoon Náxoksen kaupungista. Filótin kylä sijaitsee vuoren pohjoisrinteellä.

Vuori on saanut nimensä ylijumala Zeuksesta. Erään version mukaan Zeus olisi syntynyt saarella vuorella olevassa niin kutsutussa Zeuksen luolassa (myös Zasin luola). (Samaa tarinaa kerrotaan myös mm. Kreetalla sijaitsevista Díktin luolasta ja Ídan luolasta.)

Zasvuori on Náxoksella suosittu vaelluskohde. Vuorelle kulkee kaksi yleisimmin käytettyä vaellusreittiä, ja sieltä on hyvä näköala saarelle ja sitä ympäröiville muille Kykladien saarille.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Zas Mountain *Naxos Island*.  Arkistoitu 22.8.2016. Viitattu 15.8.2016.
2. 1 2  Mount Zas *Summit Post*. Viitattu 15.8.2016.
3. 1 2  Trekking in Mount Zas *Greeka.com*. Viitattu 15.8.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Zas** Wikimedia Commonsissa
Canyonin pääkonttori Koblenzissa
**Canyon Bicycles GmbH** on saksalainen polkupyörävalmistaja. Canyon valmistaa maantie-, maasto- ja triathlonpyöriä. Yhtiön pääkonttori sijaitsee Koblenzissa.

Historia
--------

Vuonna 1985 Roman Arnold perusti yhdessä veljensä kanssa yrityksen nimeltä "Radsport Arnold". Yritys valmisti polkupyörän osia. Ensimmäiset polkupyörät yritys valmisti markkinointinimellä Canyon vasta vuonna 1996. Radsport Arnold ryhtyi käyttämään myyntikanavanaan internetin kautta tapahtuvaa suoramyyntiä.

Vuonna 2001 yritys siirtyi osavalmistajasta pyörävalmistajaksi ja vaihtoi nimekseen Canyon Bicycles GmbH. Vuonna 2006 yritys julkaisi uuden graafisen ilmeen, josta se sai useita palkintoja.

Kilpailutoiminta
----------------

Radsport Arnold osallistui heti alusta lähtien pyöräilyn kilpailutoimintaan ja yritys on toiminut yhteistyössä useiden UCI ProTouriin osallistuneiden tallien kanssa. Katjuša ja Movistar Team käyttävät Canyonin valmistamia pyöriä.

Canyon Sveitsissä
-----------------

Sveitsissä Canyonin pyöriä myydään nimellä "Pure Cycling", koska toinen polkupyörävalmistaja on jo suojannut tuotemerkin "Canyon".

Lähteet
-------

1. ↑  Everett, Dave: Visiting the home of Canyon bikes in Koblenz, Germany *CyclingTips*.  5.10.2015.  Arkistoitu 3.7.2016. Viitattu 11.1.2017.

Katso myös
----------

* Canyon Neuron

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Canyon Bicycles**.
* Yrityksen verkkosivusto

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Canyon Bicycles
**Sadyr Nurgožo uulu Žaparov** (kirg. *Садыр Нургожо уулу Жапаров*) on kirgisialainen poliitikko, joka valittiin maansa presidentiksi tammikuussa 2021.

Žaparov syntyi joulukuussa 1968 Issyk-Kulin alueella, lähellä Neuvostoliiton ja Kiinan välistä rajaa. Hänen vanhempansa olivat palanneet kuusi vuotta aikaisemmin Kiinasta, mihin he olivat paenneet Stalinin vainoja. Hän opiskeli pääkaupunki Biškekissä ensin urheiluvalmentajaksi ja suoritti myöhemmin oikeustieteen tutkinnon. Hän työskenteli aluksi liikemiehenä maatalous- ja öljyalan yrityksissä.

Žaparov aloitti poliittisen uransa vuonna 2005. Kurmanbek Bakijevin presidenttikaudella hän toimi korruption vastaisen viraston johdossa. Hänen suosionsa alkoi kasvaa sen jälkeen kun Bakijev oli kaadettu, ja Žaparov johti protesteja, jotka vaativat Kumtörin kultakaivoksen kansallistamista. Tähän liittyvän mielenosoituksen aikana Žaparovin vastustaja muilutettiin autoonsa. Tapahtuman johdosta Žaparovia syytettiin kidnappauksesta, ja hänet tuomittiin vankeuteen. Hän vältti aluksi tuomionsa piileksimällä maanpaossa, mutta palasi Kirgisiaan ja joutui heti vankilaan. Žaparov vapautettiin kannattajiensa vaatimuksesta lokakuun 2020 parlamenttivaalien jälkeen. Hänet valittiin pääministeriksi kahteen kertaan, sillä presidentti ei hyväksynyt ensimmäisen äänestyksen tulosta.

Žaparovin presidenttikauden alkaessa maassa muuttui myös perustuslaki, ja presidentin valtaoikeudet kasvoivat.

Žaparov edusti nuorena Ak-Jol-puoluetta ja oli vuonna 2010 perustamassa Ata-Jurt (Isänmaa) -nimistä kansallismielistä puoluetta. Myöhemmin hän siirtyi Mekenchil (isänmaan ystävä) -puolueeseen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kyrgyzstan election: Sadyr Japarov wins presidency with landslide *BBC*.  11.1.2021. Viitattu 25.8.2022.
2. 1 2  Rise and fall… and rise: the career of Kyrgyzstan’s Sadyr Japarov *Novastan*.  29.1.2021. Viitattu 25.8.2022.
3. ↑  Agnieszka Pikulicka-Wilczewska: Kyrgyzstan’s Sadyr Japarov: From a prison cell to the presidency *Al Jazeera*.  12.1.2021. Viitattu 25.8.2022.
4. ↑  Kirgisian kuohuntaan etsitään ratkaisua – Pääministeriksi valittiin oppositiopoliitikko Sadyr Žaparov *Yle*.  14.10.2020. Viitattu 29.8.2022.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Puola

 |

 |
**Baden-Württemberg-luokka** eli **F125-luokka** on Saksan laivaston neljän ohjusfregatin muodostama alusluokka.

Suunnittelu
-----------

Aluksiin asennetaan alkuperäisen suunnitelman mukainen CODLAG-propulsiojärjestelmä. Kaksi paria 3MW MTU 20 V 4000 M53B -dieselgeneraattoria, jotka on asennettu kauas toisistaan osastoihin DCI ja DCIII vauriokestävyyden varmistamiseksi. Generaattorit tuottavat 12 megawattia sekä liikkumista että majoittumista varten. Liikkumista varten sähköä siirretään kahteen 4,7 megawatin Siemensin sähkömoottoriin, jotka mahdollistavat jopa 20 solmun nopeuden. Suurempia nopeuksia varten on yksi 20 MW GE LM2500 -kaasuturbiini, joka mahdollistaa 26 solmun nopeuden. Sähkömoottoreiden ja kaasuturbiinien liittämiseksi samoihin akseleihin mahdollistaa RENK AG:n toimittama vaihteisto. Akselit pyörittävät säätölapapotkureita. Lisäksi alukset on varustettu norjalaisen Brunvollin toimittamilla 1 megawatin bow tunnel thrusterilla.

Alukset
-------

Saksan hallituksen edustaja tilasi 26. kesäkuuta 2007 ARGE-125 konsortiolta, jonka omistivat 80 % ThyssenKrupp Marine Systems ja 20 % Lürssen. Tilauksen alkuperäisenä arvona ilmoitettiin 2,6 miljardia euroa tai 650 miljoonaa alusta kohden. ThyssenKruppin omistama Blohm+Vossin telakka Hampurissa vastasi kunkin aluksen takaosan valmistuksesta sekä osien integroinnista ja lopullisesta varustamisesta. Bremenissä oleva Lürssenin telakka valmisti runkojen loppuosat sekä etummaisen kansirakenteen. Kahteen ensimmäiseen alukseen valmistettiin osia myös Peenewerftillä Wolgastissa.

**Baden-Württemberg-luokan fregatit**| Nimi | Telakka | Kölinlasku | kastettu | palvelukseen | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| *Baden-Württemberg* | Blohm + Voss, Hampuri | 2. marraskuuta 2011 | 12. joulukuuta 2013 | 2017 |  |
| *Nordrhein-Westfalen* |  | 24. lokakuuta 2012 | 16. huhtikuuta 2015 | 2018 | avomerikokeet aloitettu 27. tammikuuta 2017 |
| *Sachsen-Anhalt* |  | 4. kesäkuuta 2014 | 4. maaliskuuta 2016 | 2019 |  |
| *Rheinland-Pfalz* |  | 29. tammikuuta 2015 | 24. toukokuuta 2017 | 2020 |  |
|

Lähteet
-------

* Waters, Conrad: Baden-Württemberg Class Germany's F125 type stabilisation frigates.  *Seaforth World Naval Review 2018*, 2017, s. 116-131. Barnsley, UK:  Seaforth Publishing. ISBN 978-1-5267-2009-2.   (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Waters, Conrad s. 123
2. ↑  Waters, Conrad s. 120
3. ↑  Waters, Conrad s. 122

Baden-Württemberg-luokan fregatit

|  |
| --- |
| *Baden-Württemberg* - *Nordrhein-Westfalen* - *Sachsen-Anhalt* - *Rheinland-Pfalz* |
| Edeltäjä: Sachsen-luokka – Seuraaja: ei |
Kuvakaappaus Swingillä toteutetusta ohjelmasta
**Swing** on graafisen käyttöliittymän luontiin tarkoitettu käyttöliittymäkirjasto Javalle. Swingiä kehitti alun perin Netscape ja se julkaistiin 16. joulukuuta 1996.

Swingin komponentit on kirjoitettu kokonaan Javalla, eivätkä ne käytä käyttöjärjestelmän omia graafisia komponentteja Javan alkuperäisen graafisen kirjaston AWT:n tapaan. Siksi Swing-komponentteja kutsutaan "kevyiksi" ("lightweight") erotuksena AWT:n "raskaista" ("heavyweight") -komponenteista. Swingin lähestymistavan etu on se, että komponenttien voidaan taata olevan saman näköisiä ja toimivan samoin käyttöjärjestelmästä riippumatta. 

Swing on sisältynyt Javan standardipakettiin versionumerosta 1.2 lähtien.

Sunin vuonna 2007 julkaiseman deklaratiiviseen käyttöliittymään perustuvan JavaFX:n on ollut tarkoitus korvata perinteiseen imperatiiviseen käyttöliittymän luomiseen perustuva Swing. Swing kuuluu kuitenkin Java SE -standardiin ja toimitetaan sen mukana.

Esimerkki
---------

```
 import javax.swing.JFrame;
 import javax.swing.JLabel;
 
 public final class HelloWorld extends JFrame {
 private HelloWorld() {
 setDefaultCloseOperation(JFrame.DISPOSE\_ON\_CLOSE);
 add(new JLabel("Hello, World!"));
 pack();
 setLocationRelativeTo(null);
 }
 
 public static void main(String[] args) {
 new HelloWorld().setVisible(true);
 }
 }

```

Katso myös
----------

* Abstract Windowing Toolkit (Java 1.0:n vastaava kirjasto)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Swing (Java)**.
* The Swing Tutorial
* The Swing Connection
* The Swing Architecture

Lähteet
-------

1. ↑  Tim Rohaly: What is a lightweight component? jGuru.  Arkistoitu 7.2.2010. Viitattu 2.7.2011.
2. ↑
**Erika Adamsson** (s. 15. helmikuuta 1973 Turku) on suomalainen taidemaalari, jonka teosten aiheina ovat usein ihmiset erilaisissa tilanteissa ja elämänvaiheissa. Hän on maalannut myös muotokuvia.

Adamsson opiskeli Turun piirustuskoulussa 1992–1996. Hän toimii maalauksen vastuuopettajana piirustuskoulun seuraajassa, Turun ammattikorkeakoulun taideakatemiassa.

Adamsson maalaa usein paikkasidonnaisia, näyttelypaikan hengestä ja historiasta kumpuavia teossarjoja perustaen ne paikkakunnan ihmisiä esittäviin vanhoihin valokuviin. Hän maalaa yleensä pleksi- tai alumiinilevylle nopein vedoin, mitä edeltää maalauspintojen huolellinen rajaaminen.

Hänen teoksiaan on nähty yksityis- ja kokoelmanäyttelyissä muun muassa Espoon modernin taiteen museossa Emmassa, Forum Boxissa Helsingissä ja Makasiini Contemporaryssa Turussa. Kesällä 2023 koottiin Adamssonin töiden takautuva näyttely Kimmo Pyykkö -taidemuseoon Kangasala-taloon, ja samaan aikaan Ruoveden Galleria Vinhassa oli esillä hänen näyttelynsä *Kadonnut aika*.

Adamssonille myönnettiin vuonna 2018 Suomen Taideyhdistyksen William Thuring -nimikkopalkinto. Vuonna 2021 Turkuseura nimesi hänet vuoden kulttuuriturkulaiseksi.

Lähteet
-------

1. 1 2  Vuoden kulttuuriturkulainen on kuvataiteilija Erika Adamsson *Turkuseura*.  2021. Viitattu 1.7.2023.
2. 1 2 3 4  Erika Adamsson: Decades – vuosikymmeniä *Kimmo Pyykkö -taidemuseo*. Viitattu 1.7.2023.
3. 1 2  Kadonnut aika 23.4. – 23.7.2023 Galleria Vinhassa *vinhankirjakauppa.fi*. Viitattu 1.7.2023.
4. 1 2  Erika Adamsson herätti Tikanojan taidekodin asukkaat eloon *Alfa-TV Uutiset*.  15.2.2022. Viitattu 1.7.2023.
**José Rafael Carrera y Turcios** (24. lokakuuta 1814 Guatemala, Uusi-Espanja – 4. huhtikuuta 1865 Guatemala, Guatemalan tasavalta) oli Guatemalan ensimmäinen presidentti ja diktaattori vuosina 1838–1865. Häntä pidetään nykyään Guatemalan tasavallan perustajana.

Elämä ja ura
------------

Carrera oli mestitsi, eikä hänellä ei ollut nuorena mahdollisuutta kouluttautua. Hän oppi kirjoittamaan nimensä vasta noustuaan valtaan. Ensimmäisessä Keski-Amerikan sisällissodassa hän oli tuntematon rumpalipoika liberaaleja vastaan taistelleissa ja ryöstelleissä rosvojoukoissa. Liberaalien johtaja Francisco Morazán valloitti Guatemalan kaupungin 1829, jolloin liittotasavaltaa kannattanut ryhmä nousi jälleen valtaan. Carrera hylkäsi sotilasuran toistaiseksi ja ryhtyi sikopaimeneksi. Mutta kun kolera puhkesi Guatemalassa vuonna 1837, intiaanit, jotka katsoivat sen aiheuttaman tuhon johtuvan liberaaliviranomaisten myrkyttämästä vedestä, nousivat kapinaan. Guatemalan intiaanien ja alemman papiston, jotka halveksivat kirkonvastaista liberaalihallitusta, tuella Carrera valloitti Guatemalan kaupungin vuonna 1838 ja otti vallan. Hän vakiinnutti valtansa vuonna 1840, kun hän irrotti Guatemalan Keski-Amerikan liittotasavallasta ja julisti sen itsenäiseksi tasavallaksi. Carrera oli kiihkeä katolilainen, ja hän perusti maahan uudelleen papiston ja luostarit ja kutsui jesuiitat takaisin vuonna 1852. Hän jopa allekirjoitti konkordaatin Vatikaanin kanssa vuonna 1852, mikä teki Guatemalasta ensimmäisen Uudesta-Espanjasta irtautuneen tasavallan, jolla oli diplomaattisuhteet Paavin kanssa. Paavi myönsi hänelle Pyhän Gregorius Suuren ritarikunnan kunniamerkin vuonna 1854. Samana vuonna hän lakkautti vaalit ja hänestä tuli elinikäinen presidentti. Vaikka Carrera oli raakalaismainen caudillo, papisto ja maata omistanut yläluokka arvostivat hänen hallintoaan sen vakauden ja intiaanien rauhoittelun, yksityisomaisuuden kunnioittamisen ja kirkon tukemisen vuoksi. Guatemalasta tuli hänen valtakaudellaan merkittävä kahvinviejä. Carrera nimitti intiaaneja ja mestitsejä virkoihin ja yritti edistää näin väestönryhmien tasa-arvoa.

Carrera sekaantui usein naapurimaidensa sisäpolitiikkaan, vastustaen liberaaleja johtajia. Vuonna 1863 hän hyökkäsi El Salvadoriin. Carrera esti Meksikon kaksi yritystä liittää Guatemala osaksi maata, torjui William Walkerin pyrkimykset ja rajoitti brittiläisen Hondurasin alueellista laajentumista Guatemalan kustannuksella.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Rafael Carrera *Encyclopedia Britannica*.  2023. Viitattu 4.12.2023. (englanniksi)
2. 1 2 3  Rafael Carrera *ThoughtCo*.  2020. Viitattu 4.12.2023. (englanniksi)
3. 1 2 3  Rafael Carrera *The Catholic Encyclopedia*.  1908. Viitattu 4.12.2023. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Rafael Carrera y Turcios** Wikimedia Commonsissa
Virkkuukoukun pää.
**Virkkuukoukku** (myös **virkkauskoukku**) on noin 15 cm pitkä puikko, jonka toisessa päässä on koukku. Yleensä koukuissa on puolivälissä levennys paremman otteen saamiseksi. Virkkuukoukkua käytetään virkkaamiseen. Koukkuja on saatavilla monia eri kokoja, pienimmät ovat kooltaan 0,5 ja suurimmat 15. Koko ilmaisee koukun paksuutta millimetreinä. Yleensä pienimmät virkkuukoukut valmistetaan alumiinista, mutta isommat (yli 5) valmistetaan yleensä muovista. Nykyään on saatavilla myös puu- ja bambukoukkuja. Bambukoukut on valmistettu hienosyisestä bambusta ja ovat hyvin kevyitä. Bambukoukkuja on saatavilla rajoitettuja kokoja 3,5 mm:stä 6 mm:iin. Puiset koukut on usein valmistettu käsityönä erilaisista kovista puulajeista, ja ne ovat usein koristeellisia. Puisissa koukuissa koot alkavat 3,5 mm:stä ylöspäin.

Euroopan ulkopuolella valmistetuissa koukuissa kokomerkinnät ovat erilaisia kuin Euroopassa valmistetuissa koukuissa. Esimerkiksi Yhdysvalloissa käytetään kirjaimia numeroiden sijaan ja englantilaiset numerot kulkevat vastakkaiseen suuntaan.

Koukkuamiskoukku
----------------

Koukkuamiskoukku muistuttaa muuten virkkuukoukkua, paitsi että se on pitempi ja siinä on toisessa päässä este, joka estää silmukoiden putoamisen. Koukkuamiskoukkuja on myös kaksipäisiä malleja, jotka muistuttavat pyöröneulepuikkoa, jossa vaijerin molemmissa päissä on virkkuukoukut. Koukkuamiskoukkua käytetään koukkuamiseen, jota kutsutaan myös tunisialaiseksi virkkaukseksi tai kaksisuuntaiseksi virkkaukseksi.

Katso myös
----------

* Koukkuaminen

Lähteet
-------

* Eaton, J. Virkkaajan vinkin, s. 11. Suom. Helena Anttila-Kivimäki. Otava. 2009. ISBN 978-951-1-24072-3
* 

### Viitteet

1. ↑  Kokotaulukko[vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Virkkuukoukku**.
* Käspaikan virkkaus-työpaja (Arkistoitu – Internet Archive)
* Viivin virkkausnetti