recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Juan Guilherme Nunes Jesus** (yleensä **Juan Jesus** tai pelkkä **Juan**; s. 10. kesäkuuta 1991 Belo Horizonte) on brasilialainen jalkapalloilija, joka edustaa Serie A:ssa pelaavaa SSC Napolia. Juan Jesusin pelipaikka on vasen laitapuolustaja tai toppari. Hän on pelannut Brasilian maajoukkueessa.

Seurajoukkueura
---------------

Juan Jesus on brasilialaisen Internacionalin kasvatti. Hän debytoi seuran ykkösjoukkueessa vuonna 2010 ja voitti heti samana vuonna seuran kanssa Copa Libertadoresin. Tammikuussa 2012 Juan Jesus siirtyi Serie A -seura Inter Milanoon. Hän debytoi liigassa toukokuussa 2012. Kaudella 2012–2013 Juan Jesusista tuli seuran avauskokoonpanon pelaaja. Hän teki Serie A -uransa avausmaalin toukokuussa 2013 Udinesea vastaan. Hän pelasi Interissä kaikkiaan 110 Serie A:n ottelua ja teki yhden maalin. Eurooppa-liigassa hän pelasi 16 ottelua. Vuonna 2016 hän siirtyi AS Romaan, aluksi lainasopimuksella. Kolmella ensimmäisellä Roma-kaudellaan hän pelasi kausittain vähintään 20 liigaottelua mutta sai kahdella seuraavalla kaudella sangen vähän peliaikaa. Kaikkiaan hän pelasi Romassa 71 Italian liigan ottelua ja yhdeksän peliä Mestarien liigassa. Ainoan liigamaalinsa Roman pelaajana hän teki marraskuussa 2018 Sampdoriaa vastaan. Elokuussa 2021 hän siirtyi Napoliin. Hän pelasi 15 liigaottelua ja teki yhden maalin Napolin voittaessa Italian-mestaruuuden kaudella 2022–2023.

Maajoukkueura
-------------

Juan Jesus on pelannut Brasilian nuorten maajoukkueissa. Vuonna 2011 hän oli mukana voittamassa kultaa alle 20-vuotiaiden MM-kisoista Kolumbiasta. Hän pelasi kuudessa ottelussa täyden ajan ja toimi loppuottelussa joukkueen kapteenina. Juan Jesus pelasi kaikki kuusi ottelua vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa, joista Brasilia saavutti hopeaa. Hän debytoi Brasilian jalkapallomaajoukkueessa toukokuussa 2012 Tanskaa vastaan. Kaikkiaan hän on pelannut neljä maaottelua, kaikki kesällä 2012.

Lähteet
-------

* Juan Jesus Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
* 

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 

  

Napoli – Serie A
1 Meret |
3 Natan |
4 Demme |
5 Jesus |
6 Mário Rui |
7 Elmas |
9 Osimhen |
13 Rrahmani |
14 Contini |
16 Idasiak |
17 Olivera |
18 Simeone |
20 Zieliński |
21 Politano |
22 Di Lorenzo |
23 Zerbin |
24 Cajuste |
29 Lindstrøm |
55 Østigård |
59 Zanoli |
68 Lobotka |
70 Gaetano |
77 Kvaratskhelia |
81 Raspadori |
95 Gollini |
99 Zambo Anguissa |
Valmentaja Garcia

Brasilian joukkue – Kesäolympialaiset 2012
1 Gabriel |
2 Rafael |
3 Silva |
4 Jesus |
5 Sandro |
6 Marcelo |
7 Lucas |
8 Rômulo |
9 Leandro Damião |
10 Oscar |
11 Neymar |
12 Hulk |
13 Uvini |
14 Danilo |
15 Alex Sandro |
16 Ganso |
17 Pato |
18 Neto |
Valmentaja Menezes
**Suonna Kononen** (s. 1971 Trollhättan, Ruotsi ) on suomalainen toimittaja, muusikko ja kirjailija.

Toimittajana Kononen on kirjoittanut muun muassa *Karjalaiseen* vuodesta 1998. Pohjois-Karjalan journalistiyhdistys palkitsi hänet vuonna 2013, hän sai myös Pohjois-Karjalan taidepalkinnon 2022. Vuonna 2020 hän toimi Finlandia-palkinnon esiraadissa.

Muusikkona hänet tunnetaan yhtyeistä Tuhatkauno, Folkswagen ja Huojuva lato.

Kirjailijana hän on julkaissut muun muassa teokset *Konahtelua*, *Tie päättyy meren rannalle* ja *Jokisaarnat*.

Lähteet
-------

1. ↑  Kirjasammon elämänkertatietoa Kirjasampo. Viitattu 25.7.2023.
2. ↑  Taiteen edistämiskeskus Taiteen edistämiskeskus. Viitattu 25.7.2023.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Mikko Nissinen** (s. 4. maaliskuuta 1962) on suomalainen balettitanssija ja Bostonin baletin taiteellinen johtaja. Nissinen on johtanut Bostonin balettia vuodesta 2001. Hän on työskennellyt lisäksi San Franciscon baletissa ja Hollannin kansallisbaletissa, johtanut Marinin balettikoulua San Rafaelissa Kaliforniassa vuosina 1996–1998 ja Albertan balettikoulua Calgaryssa Kanadassa vuodet 1998–2001.

Nissinen on kouluttautunut muun muassa Aku Ahjolinnan ja Juhani Teräsvuoren ohjauksessa Suomen kansallisoopperan balettikoulussa ja hänen uransa alkoi 15-vuotiaana Suomen Kansallisbaletissa. Hän jatkoi opintojaan Kirovin baletissa vuosina 1979–1980.

Lähteet
-------

1. ↑  Sirén, Vesa: Bostonissa viihtyvä Mikko Nissinen ei tahdo Kansallisbaletin johtoon  2.6.2012. Helsingin Sanomat. Viitattu 2.6.2012.
2. ↑  Artistic Director *Boston Ballet*. Viitattu 2.6.2012. (englanniksi)
3. 1 2  Ammattilaiskiinnitys 15-vuotiaana *Hs.fi*.  12.3.2008. Viitattu 2.6.2012.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
Stréfi  
Λόφος ΣτρέφηStréfi-kukkula.

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Neápoli/Exárcheia, Ateena, Attika, Kreikka |
| Korkeus merenpinnasta | 
150 m |

Kartta

|  |  |
| --- | --- |
| Koordinaatit | 
37° 59′ 17″ P, 23° 44′ 20″ IView and modify data on Wikidata  |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Stréfi** (kreik. Λόφος Στρέφη, *Lófos Stréfi*) on kukkula Ateenassa Kreikassa. Sen korkeus on noin 150 metriä merenpinnasta laskettuna.

Stréfi-kukkulaa.
Kukkula sijaitsee Neápolin ja Exárcheian kaupunginosien rajalla. Sen aiempi nimi oli Anchesmós (Αγχεσµός). Nykyisen nimensä se on saanut alueen maat aiemmin omistaneesta Stréfiksen suvusta. Kukkula muodostaa vehreän puistomaisen alueen muutoin tiheästi rakennetun kaupungin keskellä, ja sillä kasvaa pääasiassa mäntypuita.

Lähteet
-------

1. ↑  Strefi Hill, Athens *Greek Travel Pages*. Viitattu 20.2.2017.
2. ↑  On Foot - From Lycabetus Hill to Strefi Hill *visitgreece.gr*.  Arkistoitu 23.3.2017. Viitattu 20.2.2017.
3. ↑  Strefi Hill *My Destination Athens*.  Arkistoitu 23.3.2017. Viitattu 20.2.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Stréfi** Wikimedia Commonsissa
**Kreeta-Maria Kentala** (s. 1964 Kokkola) on suomalainen viulisti. Hän on tulkinnut sekä klassista ohjelmistoa että kansanmusiikkia.

Kentala varttui musikaalisessa kodissa. Hän oli Keski-Pohjanmaan musiikkiopistossa ensin Mauno Järvelän, sitten Kaija Saariketun oppilaana. Myöhemmin Kentala opiskeli Sibelius-Akatemiassa. Hän suoritti opintoja myös Edsbergin linnan musiikki-instituutissa Endre Wolfin ja Jennifer Nuttall-Wolfin johdolla. Edsbergin linnan musiikki-instituutissa viettämänään aikana Kentala tutustui barokkiviulisti Reinhard Goebeliin, jonka seurassa hän lähti Kölniin suorittamaan opintoja barokkimusiikissa. Kentala on soittanut orkesteriviulistina Radion sinfoniaorkesterissa. Hän on toiminut myös muun muassa Musica Antiqua Köln -barokkikokoonpanossa ja Barocco Boreale -kokoonpanossa.

Kentala on tehnyt levytyksiä solistina ja kamarimuusikkona. Hän on levytyksillään saanut kolme Emma-palkintoa, Janne-palkinnon ja kaksi Yleisradion Vuoden levy -tunnustusta. Kentala on toiminut Kaustisen kamarimusiikkiviikon taiteellisena johtajana, Kaustisen pelimanniyhdistyksen puheenjohtajana ja Oulunsalo Soi -kamarimusiikkitapahtuman taiteellisena johtajana. Kentala on opettanut muun muassa barokkiviulunsoittoa Sibelius-Akatemiassa. Hänen puolisonsa on alttoviulisti Jouko Mansnerus.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Riitta Taulavuori, Kree­ta-Ma­ria Kentala luotsaa Ou­lun­sa­lo Soita nyt en­sim­mäis­tä kertaa – kaus­tis­lai­nen viu­lis­ti ei miet­ti­nyt kah­des­ti, kun häntä ky­syt­tiin fes­ti­vaa­lin puik­koi­hin Kaleva 6.8.2019, viitattu 1.11.2023


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
Ballet Rambertin perustaja ja johtaja Marie Rambert (keskellä) näyttää uutta askelta balettitanssija Sally Gilmourille, Englannissa, vuonna 1943.
**Marie Rambert** (20. helmikuuta 1888 – 12. kesäkuuta 1982) oli puolalaissyntyinen tanssija, joka vaikutti paljon Britannian baletin kehitykseen.

Rambert innostui tanssista nähtyään Isadora Duncanin esiintyvän vuonna 1904. Hän opiskeli tanssia Pariisissa. Hän opiskeli kolmen vuoden ajan eurytmiikkaa, sveitsiläisen Émile Jaques-Dalcrozen menetelmää, jossa analysoitiin musiikkia liikkeen keinoin.

Vuonna 1912 Sergei Djagilev kutsui hänet auttamaan Ballets russesin tanssijoita Igor Stravinskyn *Kevätuhrin* monimutkaisissa rytmeissä. Rambert tanssi ajoittain myös Ballet russesin kuorossa, ja kiinnostui siellä klassisesta baletista.

Ensimmäisen maailmansodan lähestyessä Rambert muutti Lontooseen. Hän perusti tanssikoulun vuonna 1920. Vuonna 1926 koulun oppilaat esittivät baletin *A Tragedy of Fashion*, jonka koreografian oli luonut Frederick Ashton, yksi Rambertin oppilaista. Tätä esitystä pidetään brittiläisen baletin alkuhetkenä.

Rambertin tanssijoista muodostui vähitellen kiinteämpi seurue, jonka nimi oli ensin The Ballet Club, sitten Mercury Theatre Ballet ja lopulta Rambert Ballet vuosina 1935–1987.

Rambertin balettiseurue vieraili Australiassa 1947–1949 ja antoi tuon puolentoista vuoden aikana 500 näytöstä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Founder: Marie Rambert Rambert Ballet Company.  Arkistoitu 14.7.2014. Viitattu 6.7.2014.
2. ↑  Made of the Rite stuff Financial Times. Viitattu 6.7.2014.
3. ↑  ‘Mim. A personal memoir of Marie Rambert’: Brigitte Kelly Michelle Potter. Viitattu 6.7.2014.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat
* Puola
* Portugali

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Meltolan sairaala** (ruots. *Mjölbolsta sjukhus*) on entinen keuhkosairaala Karjaalla nykyisessä Raaseporin kaupungissa, Uudellamaalla. Sairaalarakennus on valmistunut vuonna 1936 ja sitä on laajennettu 1990-luvulla, sekä viimeksi vuonna 2007.

Rakennus ei nykyisin toimi enää sairaalakäytössä.

Historia
--------

Kun Meltolan sairaala rakennettiin 1930-luvulla, sijoituksessa tärkeää oli ilmaston terveellisyys ja paikan syrjäisyys. Sairaalassa hoidettiin keuhkotautipotilaita, jonka vuoksi heitä ei haluttu Karjaan kauppalaan. Tämän vuoksi sairaala rakennettiin Karjaan maalaiskuntaan Meltolan kylään. Sairaalarakennus rakennettiin alun perin avaraksi ja 1930-luvun tyyli oli nähtävissä myös sisätiloissa ja kalusteissa.

1960-luvun alussa Meltola muutettiin yleissariaalaksi. Vuonna 1993 Meltolassa oli yhteensä 148 potilaspaikkaa ja 391 virkaa, joista 90 oli täyttämättä. Sairaala toimi kaksikielisesti ruotsiksi ja suomeksi.

Myöhemmin Meltolan sairaala on ollut muun muassa Folkhälsanin omistuksessa. Folkhälsan vuokrasi sairaalaa Suomen Punaiselle Ristille turvapaikanhakijoiden vastaanottokeskukseksi vuonna 2015. Tämän jälkeen Meltolan sairaala on vaihtanut omistajaa useasti.

Meltolassa on toiminut myös Meltolan sairaalan museo.

Lähteet
-------

1. ↑  Olli Pohjanpalo: Meltolan sairaala jäälleen myynnissä – sairaalassa toimi vastaanottokeskus 2015 *Helsingin Sanomat*.  21.4.2017. Viitattu 14.11.2023.
2. 1 2  Kiuru Kari: Meltolan vanha parantola on viihtyisä sairaala, mutta väärässä paikassa Vanha keuhkosairaala palvelee kahden läänin potilaita *Helsingin Sanomat*.  9.2.1993. Viitattu 14.11.2023.
3. ↑  Lehto-Vahtera, Johanna: Kohti valtakunnallista terveysalan museota, selvitysraportti  28.8.2022. HUS Helsingin yliopistollisen
sairaalan museotoimikunta. Viitattu 15.11.2023.
Leela Omchery vuonna 2004
**Leela Omchery** (tamiliksi லீலா ஓம்செரி; 1929 Thiruvattar, Kanniyakumarin piirikunta – 1. marraskuuta 2023 New Delhi) oli intialainen musiikkitieteilijä ja muusikko. Hän tuli tunnetuksi Intian perinteisiä musiikin muotoja koskeneesta laajasta tutkimustyöstään.

Omcheryn tutkimuksesta suuri osa keskittyi karnaattiseen musiikkiin ja hindustanilaiseen musiikkiin, mutta hän työskenteli myös vähemmän tunnettujen intialaisen musiikin muotojen huomion lisäämiseksi. Omchery työskenteli Delhin yliopistossa 28 vuoden ajan ja toimi sen musiikin laitoksen johtajana, kunnes jäi eläkkeelle vuonna 1994. Hän julkaisi lukuisia kirjoja, joiden joukossa ovat *Immortals of Indian Music*, *Gleanings in Indian Music*, *Indian Music and Allied Arts* (viisi laitosta), *Abhinayasangeetham*, *Keralathile Laasya Rachanakal* ja *Leela Omcheriyude Pathangal*. Hän julkaisi myös novelleja ja teki käännöstöitä tamilin kielestä, esimerkiksi Kalki Krishnamurthyn romaanista *Parthiban Kanavu*.

Omcherylle myönnettiin Padma Shri palveluksista musiikin alalla vuonna 2005. Hän oli naimisissa kirjailija Omchery N. N. Pillain kanssa. S. D. Omchery ja klassinen tanssija Deepti Omchery Bhalla ovat pariskunnan lapsia. Playbacklaulaja Kamukara Purushothaman oli Leela Omcheryn nuorempi veli.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Musician and musicologist Leela Omchery passes away The Hindu 1.11.2023, viitattu 1.11.2023
2. 1 2  Noted musician Leela Omchery, who sang a tribute after Gandhi assassination, dies Onmanorama 1.11.2023, viitattu 1.11.2023
**Olivia Pietilä** (s. 23. joulukuuta 2003 Mynämäki) on suomalainen salibandyn pelaaja, pelipaikaltaan hyökkääjä.

Pietilä on edustanut Naisten Salibandyliigassa eli nykyisessä F-liigassa turkulaista FBC Loistoa kaudesta 2019–2020 alkaen. Hän on pelannut liigassa kolmen kauden aikana 58 runkosarjaottelua, joissa hän on tehnyt 37 maalia ja antanut 22 maalisyöttöä, sekä kahdeksan pudotuspeliä, joissa hän on tehnyt kaksi maalia ja saanut yhden syöttöpisteen. Pietilän kasvattajaseura on mynämäkeläinen SBS Wirmo. Hän voitti SBS Wirmon joukkueessa C-tyttöjen Suomen-mestaruuden vuonna 2018 ja B-tyttöjen Suomen-mestaruuden vuonna 2019.

Olivia Pietilän kaksossisko Emilia Pietilä pelaa myös F-liigaa FBC Loiston joukkueessa. Heidän isänsä Mika Pietilä toimii yhtenä FBC Loiston valmentajana.

Lähteet
-------

1. 1 2  Olivia Pietilä *Nhlfinns.net*.  13.4.2022. Viitattu 14.4.2022.
2. 1 2  Olivia Pietilä F-liiga. Viitattu 14.4.2022.
3. ↑  Player Card: Olivia Pietilä *Floorball.org*. IFF. Viitattu 14.4.2022. (englanniksi)
4. 1 2  Isä Mika valmentaa ja kaksoistytöt Emilia ja Olivia pelaavat liigassa – mynämäkeläisen Pietilän perheessä riittää mailoja *Jälkipeli.net*.  25.2.2021. Viitattu 14.4.2022.
5. ↑  Siltanen, Joel: Wirmo on C-tyttöjen Suomen mestari – trillerillä enemmän katsojia kuin liigan välierillä *Pääkallo.fi*.  12.4.2018. Viitattu 14.4.2022.
6. ↑  B-tytöille Suomen mestaruus!  24.4.2019. SBS Wirmo. Viitattu 14.4.2022.
**Maaperä**, lyhyemmin **maa**, on kallioperää peittävä, irtaimista maalajeista koostuva kerros.

Maaperän paksuus Suomessa on useimmiten 3–4 metriä ja keskimäärin 8,6 metriä. Maaperän paksuus vaihtelee suuresti niin, että paksuimmillaan se saattaa olla jopa 100 metriä, kun taas paikoin kallioperä voi olla täysin paljaana.

Maaperän ylin osa on maannos. Se sisältää suurimman osan maaperän kivennäisaineista eli kasvien hivenaineista. Maaperän pääosa koostuu kallioperästä peräisin olevista, eri karkeuksisista kiviaineksista, joita kutsutaan kivennäismaalajeiksi. Välistä maaperä sisältää vain kivennäismaalajeja, välistä taas melkein yksinomaan eläinten ja kasvien jäänteistä peräisin olevia eloperäisiä maalajeja. Useimmissa tapauksissa maaperä on kuitenkin sekä kivennäis- että eloperäisten aineiden sekoitus. Maaperään voidaan katsoa kuuluvaksi myös siinä oleva ilma ja vesi.

Maaperän koostumuksesta, paikallisista ilmasto-olosuhteista yms. riippuu sen taloudellinen arvo; puhutaan laihasta, viljavasta, ravintorikkaasta, kuivasta, kosteasta, kuohkeasta, jäykästä jne. maaperästä ja maan koostumusta tarkoittaen saven-, hiekan-, kalkinpitoisesta, humusrikkaasta yms. maaperästä.

Katso myös
----------

* Maaperänäytteenotto

Lähteet
-------

* Insinöörigeologian perusteet – kurssimoniste, TTKK
* Jokamiehen geologia, Taipale, K. & Parviainen, J.T.
* Pieni tietosanakirja, Otava

### Viitteet

1. ↑  *maa.* *Kielitoimiston sanakirja*. Helsinki: Kotimaisten kielten keskus, 2022.
2. ↑  *maaperä.* *Kielitoimiston sanakirja*. Helsinki: Kotimaisten kielten keskus, 2022.
3. ↑  Maijanen Harri, Salonen Veli-Pekka & Heikkinen Pekka: Maaperän paksuus FIRE-linjoilla Lapissa.  *Geologi 60*, 2008, s. 157–160. Artikkelin verkkoversio.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Maaperä** Wikimedia Commonsissa
Moritz Rabinowitzin muistomerkki Haugesundissa
**Moritz Moses Rabinowitz** (20. syyskuuta 1887 Rajgrod, Puola – 27. helmikuuta 1942 Sachsenhausen, Saksa) oli menestyvä norjalainen liikemies. Hän joutui keskitysleirille juutalaisen syntyperänsä tähden ja menehtyi siellä.

Moritz Rabinowitz muutti Norjaan Bergeniin vuonna 1909. Vuonna 1911 hän siirtyi Haugesundiin, jossa avasi pienen vaatekaupan. Hänen liikeideansa on myydä laatuvaatteita kohtuuhintaan norjalaiselle maanviljelijä- ja työväestölle. Hän ryhtyi tuomaan Saksasta miestenvaatteita ja kenkiä. Hän avasi liikkeitä myös Bergeniin, Stavangeriin, Saudaan, Egersundiin ja Kristiansandiin. Haugesundin keskustaan ilmestyi vielä 1938 hänen moderni vaateliikkeensä *Condor*. Vuonna 1940 hänelle työskenteli jo 140 työntekijää.

Rabinowitz käytti yhteyksiään ja omaisuuttaan yhteisöllisesti. Jouluisin hän hankki uudet kengät orpokotien lapsille ja lähetti joululahjoja vankiloihin jaettavaksi vangeille, sekä jakoi lahjoja myös merimiesunionin ja sinisen ristin joulujuhlissa. Talvisodan sytyttyä Rabinowitz puhui Suomen tukemisen puolesta ja järjesti vaatekeräyksiä apupakettien lähettämiseksi Suomeen.

Moritz Rabinowitz oli niin ikään yhteiskuntakriitikko. Vuonna 1933 häneltä ilmestyi kriittinen kirja Hitleristä ja kansallissosialismista. Hän kirjoitti poleemisia artikkeleita myös *Haugesunds Avis* -nimiseen paikallislehteen. Kun saksalaiset miehittäessään Norjan saapuivat Haugesundiin, he olivat hyvin tietoisia tämän antinatsistisista kannanotoistaan. Rabinowitz oli haluton pakenemaan, mutta suostui lähtemään Åkrafjordeniin, jossa hän piileskeli saaressa kuusi kuukautta, mutta joutui vangituksi. Hän menehtyi perheineen keskitysleireillä.

Rabinowitzin vaiheita käsittelee dokumenttielokuva *Mannen som elsket Haugesund*.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Lene Auestad: He was never invited to anyone. Us and Them in the Man Who Loved Haugesund Academia.edu. Viitattu 6.7.2014
2. ↑  Daniel Magnus Aadnesen: Moritz Rabinowitz – et resymé av en biografi (Arkistoitu – Internet Archive) Historieportal Per Gjendem. (norjaksi) Viitattu 6.7.2014

Aiheesta muualla
----------------

* Lyhytelämäkerta norjaksi (Arkistoitu – Internet Archive)
* Elämäkertaa elokuvan pohjalta norjaksi

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Israel
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
**Jean Madeleine Marie Schneitzhoeffer** (13. lokakuuta 1785 Toulouse – 14. lokakuuta 1852 Pariisi) oli ranskalainen säveltäjä.

Elämä
-----

Hän oli Charles Simon Catelin oppilaana Pariisin konservatoriossa, ja hän sai 1803 toisen palkinnon pianonsoitossa, ja liittyi 1815 Pariisin oopperan palvelukseen patarumpujen soittajana, ja seitsemän vuoden kuluttua hänestä tuli säestäjä. Konservatorion kuorolaulun opettajana ollessaan hän sai Kunnialegioonan kunniamerkin 1840.

Teoksia
-------

Schneitzhoeffer sävelsi muutamia balettipartituureja Pariisin oopperalle:

* *Mars et Vénus*
* *Le Sicilien*
* *Proserpine* (1818)
* *Le Séducteur au village* (1818)
* *Zémire et Azor* (1824)
* *Les Filets de Vulcain* (1826)
* *La Sylphide*, Marie Taglionille (1832)
* *La Tempête* (1834)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Belgia
* Yhdysvallat
* Japani
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* RISM
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Sai Jinhua** (1874–1936) oli yksi kuuluisimmista kiinalaisista kurtisaaneista. Sain vaiheikkaan uran aikana hänellä oli suhteita useisiin korkea arvoisiin kiinalaisiin virkamiehiin ja väitetysti myös ulkomaalaisia joukkoja Bokserikapinan aikana komentaneeseen Alfred Walderseen kanssa. Sain ura innoitti useita näytelmäkirjailijoita, mutta Sai itse kuoli lopulta köyhänä ja oopiumiriippuvaisena.

Elämäkerta
----------

Sai Jinhua Wei Sijiongin morsiamena vuonna 1918.
Sai Jinhuasta tehtyjen lukuisten fiktiivisten tarinoiden takia totuuden ja legendan erottaminen hänen elämänsä vaiheiden aikana on vaikeaa. Hän syntyi Suzhoussa köyhään kauppiasperheeseen ja aloitti uransa prostituoituna jo varhaisessa teini-iässä. Töihin hänet houkutteli perheen sukulainen keinona perheen taloustilanteen parantamiseksi. 12-vuotiaana hänestä tuli häntä paljon vanhemman diplomaatti Hong Junin kolmas jalkavaimo. Hongin mukana Sai oleskeli kolme vuotta Euroopassa, jossa hän matkusti Berlinin ja Pietarin välillä synnyttäen tänä aikana tyttären. Kun Hong kuoli vuonna 1893 Hongin perhe karkotti Sain, joka joutui jättämään tyttärensä Hongin suvulle palaten sittemmin vanhan ammattinsa pariin käyttäen nimeä Cao Meng. Käyttäen hyväksi Hongin kanssa asuessaan luomiaan suhteita korkea arvoisiin virkamiehiin Saista tuli yksi Kiinan suosituimmista kurtisaaneista ja hän työskenteli Pekingissä, Shanghaissa ja Tianjinissa.

Bokserikapinan aikana vuonna 1900 Sai pakeni Tianjinista Pekingiin, jossa hänellä oli väitetysti suhde kapinaa kukistamaan lähetettyjen ulkomaalaisten joukkojen komentaja Alfred Walderseen kanssa. Väitetysti hänellä oli myös merkittävä osa avun tuomisessa Pekingin asukkaille ja sittemmissä rauhanneuvotteluissa. Näihin aikoihin Sai pyöritti myös prostituoitujen rinkiä ja vuonna 1905 hänet pidätettiin sen jälkeen, kun yksi hänen työläisistään teki itsemurhan. Sain väitettiin ajaneen työntekijänsä tähän tekoon. Sai karkotettiin Suzhouhun ja vuosien 1906 ja 1922 välillä hän avioitui ja erosi kaksi kertaa. Myöhemmän elämänsä aikana Saista tuli oopiumiriippuvainen ja hän eli äärimmäisessä köyhyydessä ainoana tulonlähteenään eräät vanhat lahjoittajat ja journalistit, joille hän myi tarinoitaan. Sai kuoli Pekingissä vuonna 1936.

Vaiheikkaan uransa takia Sain tarina kiinnosti niin Kiinassa kuin ulkomaillakin. Qing-dynastian ja tasavallan ajan kiinalaisia näytelmäkirjailijoita Sain tarina kiinnosti helppona tapana nostattaa nostalgisia tunteita menneen keisarillisen ajan kurtisaanikulttuurista ja toisaalta kuvata Kiinan ja lännen kulttuurien yhteenotosta ja Kiinan muuttuvista sukupuolirooleista.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  David Pong: *Encyclopedia of Modern China*, s. 329-330. Gale, 2009. ISBN 978-0-684-31566-9. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Australia
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |

 |
*Tämä artikkeli kertoo käsitteestä. Vintage on myös Huge L:n albumi.*
**Vintage** tarkoittaa menneiden vuosikymmenten vaatteita ja esineitä. Sana on lainattu englannin kielestä, johon se on tullut vanhasta ranskan kielestä, *vendange*. Alun perin sana käytettiin ainoastaan viinien yhteydessä. Viineistä puhuttaessa termi *vintage* tarkoittaa vuosikertaviiniä.

Vintage-sanasta on myöhemmin tullut käsite myös niin hifi-laitteissa kuin monessa muussakin menneen ajan tuotteistuksessa (veneet, autot, kirjat, soittimet ja musiikki jne.). Määritys vintage ilmenee jo muutaman kymmenen vuoden ikäisissä kulutustavaroissa. Yleensä sana vintage liittyy vanhojen tuotteiden keräilyyn tai käyttöesineisiin.

Vintage-vaatteet ovat yleensä 1920–1960-luvuilla valmistettuja vaatekappaleita ja pukineita. Nykyisin termin merkitys on hieman muuttunut, ja *vintagella* saatetaan tarkoittaa vanhanoloisiksi kulutettuja uusia vaatteita tai *second hand* -liikkeistä hankittuja käytettyjä tavaroita.

Katso myös
----------

* Antiikkiesine
* Retro

Lähteet
-------

1. ↑  Kuopio Wine Festival.
2. ↑  Fashion Era.
Neuvostoliittolainen propagandajuliste 1930-luvulta, "Potkaistaan kulakit ulos kolhooseista".
**Dekulakisaatio** (ven. раскулачивание) oli Neuvostoliiton kampanja, joka sisälsi poliittisia vainoja, kuten pidätyksiä, karkotuksia ja miljoonien kulakkien ja heidän perheidensä teloituksia. Maatalousmaan uudelleenjakaminen alkoi vuonna 1917 ja kesti vuoteen 1933 asti, mutta oli aktiivisimmillaan ensimmäisen viisivuotissuunnitelman aikana, vuodesta 1929 vuoteen 1932. Helpottaakseen takavarikointeja Neuvostoliiton hallitus Josif Stalinin johdolla ilmoitti "kulakkien luokan likvidoinnista" 27. joulukuuta 1929. 

Yli 1,8 miljoonaa kulakkia karkotettiin vuosina 1930–1931. Kampanjan ilmoitettu tarkoitus oli taistella vastavallankumousta vastaan ja edistää sosialismia maaseudulla. Tämä politiikka toteutettiin samanaikaisesti kollektivisoinnin kanssa ja toi käytännössä kaiken maatalouden ja sen työntekijät valtion valvontaan. Dekulakisaatio, kollektivisointi ja muut sortotoimet yhdistettynä johtivat nälänhätään useilla alueilla ja vähintään 14,5 miljoonan ihmisen kuolemaan vuosina 1930-1937. Historioitsija Robert Conquestin arvion mukaan tähän lukuun sisältyy arviolta 5 miljoonaa kuollutta Holodomorin aikana.

Lähteet
-------

1. ↑  Werth, Nicolas; Bartošek, Karel; Panné, Jean-Louis; Margolin, Jean-Louis; Paczkowski, Andrzej & Courtois, Stéphane: *The Black Book of Communism: Crimes, Terror, Repression*. Harvard University Press, 1999. ISBN 0-674-07608-7. (englanniksi)
2. ↑  Conquest, Robert: *The Harvest of Sorrow: Soviet Collectivization and the Terror-Famine*. Oxford University Press, 1986. ISBN 0-19-505180-7.
Koriste rakennuksen seinässä.
**Kaartin maneesi** on Helsingin keskustassa Kaartinkaupungissa Kasarmikatu 15:ssä sijaitseva hallirakennus, joka rakennettiin vuosina 1875–1877 alun perin Suomen kaartin harjoitushalliksi. Myöhemmin se toimi näyttelytilana, ja vuodesta 1952 se on ollut autohallina.

Kaartin maneesin yksikerroksisen satulakattoisen tiilirakennuksen suunnitteli arkkitehti Axel Hampus Dalström, ja se rakennettiin vanhan Venäjän armeijan muonamakasiinin paikalle vuonna 1822 valmistuneen Kaartin kasarmin läheisyyteen. Hallissa sijaitsi hiekkapohjainen harjoituskenttä, jota kiersi myös ratsastusrata. 1900-luvun alkupuolella Kaartin maneesia alettiin käyttää messujen, kokousten ja näyttelyiden pitopaikkana. Se oli tässä tehtävässä vuoteen 1935 saakka, jolloin Messuhalli valmistui. Siellä järjestettiin helmikuussa 1926 Suomen ensimmäinen autonäyttely, jossa esiteltiin 38 automerkkiä.

Vuosina 1949–1952 Kaartin maneesi muutettiin autohalliksi. Halli jaettiin betonisilla välipohjilla useaan kerrokseen ja sen alkuperäiset tammipuiset kattorakenteet purettiin. Hallin Kasarmikadun puoleiseen päähän rakennettiin katos, mutta muuten hallin ulkoasu säilyi suunnilleen ennallaan.

Lähteet
-------

* Kulttuuriympäristö rekisteriportaali : Kaartin maneesi

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kaartin maneesi** Wikimedia Commonsissa

* Korttelit.fi: Kuva maneesista ulkoapäin (Arkistoitu – Internet Archive)
*Tämä artikkeli kertoo yhtyeestä. Kadotetut on myös Luchino Viscontin elokuvan nimi.*
**Kadotetut** on suomalainen punk- ja uuden aallon yhtye, joka perustettiin vuonna 1979 Helsingissä. Yhtyeen laulaja ja lauluntekijä Ahti Pelttari on ainoa jäsen, joka on ollut kaikissa kokoonpanoissa.

Vaikka punk-leima seurasi Kadotettuja pitkään, 1980-luvun alussa yhtyeen tyyli kehittyi omaleimaiseksi mm. epätyypillisen soitinvalikoiman (viulu, saksofoni, öljytynnyrit) ja suoraviivaisuutta kaihtavan rytmiikan ansiosta. 1980-luvun puolivälissä Kadotetut eli musiikillista huippukauttaan. 

Kadotetut on esiintynyt yksittäisten konserttien lisäksi mm. seuraavilla kiertueilla: "Rauhanjuna" (1982), "Hiljaiset kyyneleet" (1984), "Vapauden tuulet" (1985). Yhtye esiintyi myös Billy Braggin kanssa Tallinnassa ja Moskovassa vuonna 1987, mistä Rumba-lehti kirjoitti laajasti.

Kadotetut-yhtye lopetti toimintansa 1980-luvun lopussa, ja Ahti Pelttari perusti Rakkauden Prikaati -yhtyeen (jonka akustinen kokoonpano esiintyi nimellä Kadotetut siskot) ja myöhemmin 1993-94 tienoilla Nuoriso-Kadotetut -nimisen kokoonpanon. 

2000-luvun alussa Pelttari kasasi uudelleen yhtyeen alkuperäisen, punk-kauden kokoonpanon. Yhtye on edelleen kasassa ja keikkailee satunnaisesti. Myös Kadotettujen 80-luvun kokoonpano on esiintynyt muutaman kerran 2000-luvulla, kuten Askel Taaksepäin -kokoelmalevyn julkaisun yhteydessä Tavastia-klubilla syyskuussa 2001.

Jäsenet
-------

* Ahti Pelttari
* Ari Fagerström
* Juha Partanen
* Timo Wilkki
* Markku Olkkonen
* Marcus Groth
* Henrik Duncker
* Sanna Salmenkallio
* Kimmo Helistö
* Vesa Peipinen
* Arto Häkkänen
* Tapio Kojo
* Teja Kotilainen
* Miikka Kaskinen
* Tuomas Korhonen
* Antti Reini

Tuotanto
--------

### Albumit

* *Kadotetut* (Beta, 1984)
* *Liian suuri suu* (Pyramid Musiikki/Amulet, 1985)
* *Zapa!* (Pyramid, 1987)
* *Aika on pysähtynyt* (Ennenjulkaisemattomia kappaleita vuosilta 1979-82; Stupido Records, 2018)

### Kokoelma

* *Askel taaksepäin* (Johanna Kustannus, 2001)

### Singlet

* "Anna sydämesi" / "Me kutsutaan teidät mukaan" (Johanna, 1981)

### Muut levyt

* Useita esiintyjiä: *Moskovan Festivaali 85 / МОЛОДЕЖНЫЕ ПЕСНИ ДРУЖБЫ* (Melodija, 1985)
* Useita esiintyjiä: *Punk ja yäk! – Suomipunk 1977–1987* (4 CD, Stupido Records, 2009)

Lähteet
-------

* Kadotetut finnimusic.net:issä
* Mika Saastamoinen: Parasta Lapsille Suomipunk 1977–1984. Johnny Kniga, 2007. ISBN 978-951-0-32379-3

### Viitteet

1. ↑   Hannu Linkola: Suomipopin valkeat helmet.
2. ↑  Ari Korpi: Tere Perestroika! Rumba, joulukuu? 1987
3. ↑  Kadotetut: Aika on pysähtynyt (LP+CD) Stupido Records. Viitattu 25.10.2018.
4. ↑
**Akadimías** (kreik. Οδός Ακαδημίας, *Odós Akadimías*, "Akatemian katu") on katu Ateenan keskustassa Kreikassa. Se on nimetty kadun varrella sijaitsevan Ateenan akatemian mukaan.

Akadimías-katu kulkee Ateenan keskustassa suurin piirtein kaakkois–luoteissuunnassa. Se saa alkunsa Vasilíssis Sofías -kadulta Kreikan parlamenttitalon pohjoispuolelta ja päättyy Káningos-aukiolle Exárcheian kaupunginosassa. Kadun pituus on noin 1,2 kilometriä. Sen varrella sijaitsevat akatemiarakennuksen lisäksi muun muassa Ateenan yliopiston päärakennus sekä Kreikan kansalliskirjasto. Näiden rakennusten pääjulkisivu on kuitenkin kadun länsipuolella kulkevan Panepistimíou-kadun puolella. Akadimías-kadulla sijaitsevat myös muun muassa Ateenan kunnallinen kulttuurikeskus, Ateenan yliopiston Kostís Palamás -rakennus eli entinen Ellinikó Ekpaideftírio -lyseo, yliopiston ylioppilastalo, Kreikan kansallisoopperan vanha rakennus sekä Elävöittävän lähteen (*Zoodóchos Pigí*) kirkko.

* Ateenan kunnallinen kulttuurikeskus.Ateenan kunnallinen kulttuurikeskus.
* Ateenan yliopiston ylioppilastalo.Ateenan yliopiston ylioppilastalo.
* Ateenan yliopiston Kostís Palamás -rakennus.Ateenan yliopiston Kostís Palamás -rakennus.
* Elävöittävän lähteen kirkko.Elävöittävän lähteen kirkko.

Lähteet
-------

1. ↑  Akadimias Street *Athens24*. Viitattu 20.2.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Akadimías** Wikimedia Commonsissa

Ateenan merkittävimmät kadut ja tiet

|  |  |
| --- | --- |
| Moottoritiet | 
* A1 (PATHE)
* A6 (Attikí Odós)

 |
| Valtakadut | 
* Alexándras
* Andréa Syngroú
* Athinón
* Kifisías
* Konstantinoupóleos
* Mesogeíon
* Vasiléos Konstantínou
* Vasilíssis Amalías
* Vasilíssis Ólgas
* Vasilíssis Sofías
* Vouliagménis

 |
| Kadut | 
* Aiólou
* Akadimías
* Athinás
* Dionysíou Areopagítou
* Ermoú
* Filellínon
* Ierá Odós
* Iródou Attikoú
* Mitropóleos
* Óthonos
* Panepistimíou
* Patisíon (28is Oktovríou)
* Peiraiós (Panagí Tsaldári)
* Sólonos
* Stadíou
* Tripódon
* Vasiléos Georgíou A'
* Voukourestíou

 |
*Tämä artikkeli käsittelee ruokalajia. Soba oli myös keskiaikainen kaupunki nykyisen Sudanin alueella.*
Soba-nuudeleita *zarulla*.
Kake soba
Mori soba
**Soba** (jap. 蕎麦) on nimi japanilaisille ohuille nuudeleille, jotka valmistetaan tattarijauhoista. Sobaa tarjotaan joko viileänä kastikkeen kanssa tai kuumassa liemessä nuudelikeittona. Japanissa myös mitä tahansa ohutta nuudelia voidaan kutsua sobaksi erotuksena paksuista, vehnästä valmistetuista udon-nuudeleista. 

Soba-nuudeleita tarjotaan Japanissa useissa eri tilanteissa. Ne ovat suosittu ja halpa pikaruoka esimerkiksi rautatieasemilla. Niitä tarjoillaan myös kalliissa ja erikoistuneissa ravintoloissa. Niitä valmistetaan myös kotiruokana.

Säädösten mukaan nuudeleissa pitää olla vähintään 30 prosenttia tattarijauhoja, jotta niitä voidaan kutsua sobaksi, vaikka tattaripitoisemmat nuudelit ovatkin halutumpia.

Lähteet
-------

1. ↑  Osamitsu, Yoshiko: Sobanuudeleita vuoden vaihtuessa  31.12.2012. matkasto.net.  Arkistoitu 19.10.2013. Viitattu 3.1.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Soba** Wikimedia Commonsissa

* Soba-nuudelien valmistaminen (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Soba
**Hans Oster** (9. elokuuta 1888 Dresden, Saksa – 9. huhtikuuta 1945 Flossenbürgin keskitysleiri, Saksa) oli saksalainen kenraali ja tiedustelupalvelu Abwehrin apulaispäällikkö toisen maailmansodan aikana.

Oster oli Adolf Hitlerin ja kansallissosialismin vastustaja. Hänellä oli syvät uskonnolliset periaatteet ja hän piti kansallissosialisteja antikristittyinä. Oster oli mukana natsihallintoa vastustavassa vastarintaliikkeessä jo ennen toisen maailmansodan alkua. Sodan sytyttyä Oster ei epäröinyt varoittaa hollantilaisia ja norjalaisia ystäviään saatuaan tietää Hitlerin suunnitelmista hyökätä kyseisiin maihin. Oster pyrki myös auttamaan vainottuja juutalaisia. 

Oster myös suunnitteli niin kutsutun Oster-salaliiton mahdollisen sodan varalta Saksan ja Tšekkoslovakian välillä. Hänen aktiviteettinsa alkoivat herättää epäilystä natsien keskuudessa ja hänet erotettiin huhtikuussa 1943. Hitleriin suunnatun epäonnistuneen murhayrityksen jälkeen Oster pidätettiin ja lähetettiin Flossenbürgin keskitysleirille, jossa hänet teloitettiin pastori Dietrich Bonhoefferin ja entisen Abwehrin johtajan Wilhelm Canariksen kanssa.

Lähteet
-------

1. ↑  Louis L. Snyder: *Encyclopedia of the Third Reich*. Wordsworth Editions, 1998. ISBN 1-85326-684-1.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Australian Associated Pressin (AAP) logo
**Australian Associated Press (AAP)** on Australiassa toimiva kansallinen uutistoimisto. Sen perustivat vuonna 1935 kustantamot Fairfax ja The Herald and Weekly Times (HWT).

AAP työllistää yli 175 toimittajaa, jotka työskentelevät kaikissa Australian osavaltioissa ja territorioissa. Sillä on kirjeenvaihtajat Port Moresbyssä, Lontoossa, Aucklandissa, Jakartassa ja Los Angelesissa. Lisäksi AAP:llä on avustajia Yhdysvalloissa, Euroopassa, Aasiassa ja Afrikassa. AAP: n kotimaista uutisointia täydentävät suuret kansainväliset uutistoimistot.

AAP:n omistaa neljä australialaista uutistoimistoa: News Limited (45%), Fairfax (45%), The West Australian -lehden julkaisija West Australian Newspapers (8%) sekä Rural Press Limited (2%). Yhdessä nämä yritykset julkaisevat valtaosan Australiassa ilmestyvistä sanomalehdistä.

AAP: n pääpaino on päivittäisten uutisten toimittaminen, mutta se toimittaa myös viihdeuutisia, reportaaseja, mielipidekirjoituksia, täytetarinoita sekä valokuvia. sen päätoimittajana työskentelee Tony Gillies.

Vuonna 1990 AAP:n Telekommunikaatio-liiketoiminta yhtiöitettiin AAPT:hen, jonka nykyään omistaa Telecom New Zealand.

Katso myös
----------

* Kustantamo
* Uutistoimisto

Aiheesta muualla
----------------

* Australian Associated Press (Arkistoitu – Internet Archive)
* Australian Communications ja Media Authority

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Australian Associated Press
**Nikolai Ivanovitš Matrosoff** (1854 Jaroslavin kuvernementti, Venäjä – 4. marraskuuta 1938 Helsinki) oli suomenvenäläinen Helsingissä vaikuttanut kauppaneuvos ja kauppias.

Matrosoffin vanhemmat olivat puutarhamestari Ivan Timofejevitš Matrosoff (1825–1888) ja Eudokia Matrosoff. Matrosoffin isä saapui perheineen Helsinkiin Jaroslavista Venäjältä 1860-luvun puolivälissä ja hän harjoitti sitten Helsingissä tarhaviljelyä. Nikolai Matrosoff aloitti uransa 1880-luvulla jauho- ja siirtomaatavarakauppiaana. Hän toi 1880- ja 1890-luvuilla höyrylaivoilla Pietarista Helsinkiin suuria määriä vehnä- ja ruisjauhoja ja hän toi myös muita kulutustavaroita ja elintarvikkeita. Vuonna 1890 Fiskars Ab:n toimitusjohtaja Albert von Julin nosti oikeusjutun Matrosoffia sekä kahta muuta kauppiasta vastaan plagioitujen tuotteiden myymisestä. Kauppiaat olivat myyneet saksalais- ja venäläisvalmisteisia veitsiä *Finskars*-tuotemerkillä joka muistutti erehdyttävästi Fiskarsin tuotemerkkiä. Oikeus tuomitsi Matrosoffin ja muut kauppiaat maksamaan sakkoja ja Fiskarsin oikeudenkäyntikulut.

Vuonna 1898 Nikolai Matrosoff ja hänen veljensä Aleksander Matrosoff perustivat toiminimen *Bröder Matrosoff*. He ostivat kauppias J. Koroleffin vuonna 1843 perustaman siirtomaatavara- ja viljakauppayrityksen ja jatkoivat sen toimintaa uudella nimellä. Nikolai Matrosoff vastasi yhtiön rahoituksesta ja Aleksander Matrosoff hoiti itse liikettä. Veljesten yhteistyö jatkui vuoteen 1914 saakka jolloin Nikolai Matrosoff vetäytyi pois yhtiöstä. Aleksander Matrosoff jatkoi yhtiön toimintaa vuoteen 1917 saakka. Nikolai Matrosoff sai kauppaneuvoksen arvon 1911.

Aleksander ja Nikolai Matrosoff olivat mukana perustamassa vuonna 1918 Helsingin Venäläistä Kauppiasyhdistystä. Nikolai Matrosoff toimi yhdistyksen puheenjohtajana lyhyen aikaa 1938. Hän oli myös Uspenskin katedraalin isännöitsijänä 1907–1929. Veljekset Nikolai, Aleksander ja Nestor Matrosoff lahjoittivat vuonna 1916 pääoman Helsingin ortodoksisen seurakunnan stipendirahastolle, kun oli kulunut 50 vuotta Matrosoffin perheen tulosta Helsinkiin. 

Nikolai Matrosoff pystytti Espoon Nuottaniemestä vuonna 1899 ostamalleen maa-alueelle mansardikattoisen huvilan, jonka hän oli tuonut 1914–1915 tienoilla Karjalan kannakselta Viipurin-Terijoen tienoilta. Hän myi tontin huviloineen vuonna 1926 insinööri Georg Masalinille. Matrosoffin huvila siirtyi 1990 Espoon kaupungin omistukseen ja peruskorjauksen jälkeen se vuokrattiin Espoon Pursiseuralle. Huvilassa on toiminut 2000-luvun alusta kesä- ja tilausravintola Villa Pentry.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Biografiasampo : Nikolai Matrosoff
2. 1 2 3  Kauppaneuvos N. I. Matrosoff kuollut, Helsingin Sanomat, 10.11.1938, nro 304, s. 7, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
3. ↑  Ravintola Villa Pentryn historiaa


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Talousvaikuttajat

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee tuotteeseen kiinnitettyä esitettä. Käyttäytymissäännöstä, katso Etiketti.*

Viinipullon etiketti.
Säilyketölkkien etikettejä.
**Tuote-etiketti** on tuotteeseen tai sen pakkaukseen kiinnitetty lappu, kilpi, tarra tms. jossa annetaan tietoja tuotteesta. Tuotepakkaukseen erikseen liimattavaa etikettiä käytetään erityisesti silloin, kun pakkauksen muoto tai pinta tekee vaikeaksi ja kalliiksi painaa tuotetiedot suoraan pakkaukseen. Etiketti on osa tuotteen imagoa. Etikettejä käytetään runsaasti esimerkiksi elintarvikkeissa, juomapulloissa ja kosmetiikkatuotteissa. 

Etiketit toimivat myös keräilykohteina.*lähde?*

Ulkoasu
-------

Tuote-etiketti on tavallisesti valmistettu etikettipaperista ja kiinnitetty tuotteeseen liimalla. Muita mahdollisia valmistusmateriaaleja ovat kankaat, muovi ja pahvi. Etiketin voi liiman sijasta kiinnittää tuotteeseen esimerkiksi nauhalla, niitillä tai tarralla. Etiketin teksti on painettu.

Sisältö
-------

Etiketissä voi lukea muun muassa tuotteen nimi, logo, valmistaja, valmistajan logo, tuotteen esittely, ainesosat ja käyttöohje. Etiketissä voi lisäksi olla koristeita tai kuvia. Useissa maissa tuotteiden täytyy sisältää tuoteseloste, jonka sisältö voi olla lailla määritelty. Useimmiten tuoteselosteen täytyy kertoa tuotteen sisältö tai ainesosat, valmistuspäivä, viimeinen käyttöpäivä, käyttö- tai varastointiohjeet, valmistaja ja markkinoija. Tuoteselosteessa voi lukea myös erilaisia varoituksia.

Lähteet
-------

1. ↑  Maija Suova (toim.): *Emännän tietokirja I–II, 4. uudistettu laitos*, s. 123. WSOY, 1958.
2. ↑  Seppälä, Markku J. (toim.); Grönstrand, Joel; Karhuketo, Hannu; Törn, Tage: *Kemiallinen metsäteollisuus III: Paperin ja kartongin jalostus*, s. 77. Opetushallitus, 2000. ISBN 952-13-0606-8.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Tuote-etiketti** Wikimedia Commonsissa
Boútsi  
Μπούτσι

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Flórina ja Kastoriá, Länsi-Makedonia, Kreikka |
| Korkeus merenpinnasta | 
1 795 m |

Kartta

|  |  |
| --- | --- |
| Koordinaatit | 
40° 39′ 00″ P, 21° 08′ 00″ IView and modify data on Wikidata  |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Boútsi** (kreik. Μπούτσι) eli **Máli Mádi** (Μάλι Μάδι) on vuori Makedoniassa Pohjois-Kreikassa. Sen korkeimman huipun nimi on Anemodarméni (Ανεμοδαρμένη) ja korkeus 1 795 metriä. Vuori sijaitsee Flórinan ja Kastorián alueyksiköiden alueella.

Usein vuori tunnetaan nimellä Máli Mádi ja nimeä Boútsi käytetään sen toiseksi korkeimmasta huipusta, joka tunnetaan myös nimellä Kostoúla (Κωστούλα, 1 713 m). Boútsin pohjoispuolella sijaitsee Triklário-vuori. Itäpuolella Ladopótamos-joki erottaa Boútsin Vérno- eli Vítsi-vuoresta.

Lähteet
-------

1. ↑  Τα Βουνά της Ελλάδας *Πατριδογνωσία*. Viitattu 7.9.2023.
2. 1 2 3  Ανακαλύψτε το Μάλι Μάδι *TopoGuide.gr*. Viitattu 7.9.2023.
3. ↑  Τρικλάριο (Σφήκα) *Natura Graeca*. Viitattu 7.9.2023.
Granö-keskus toimii Tartossa Virossa Alvar Aallon suunnittelemassa Villa Tammekannissa.

**Granö-keskus** on Tartossa sijaitseva Turun yliopiston ja Tarton yliopiston yhteistyökeskus. Keskus on nimetty tunnetun suomalaisen maantieteilijän ja Turun yliopiston entisen rehtorin J. G. Granön mukaan.

Granö-keskus pitää säännöllisesti Suomen Viron-instituutin ja Tarton yliopiston kanssa yhteistyössä Granö-luentoja. Luennoilla kuullaan eri tieteenalojen ja kulttuurin edustajia ajankohtaisesta oman alansa aiheesta. Granö-keskuksen tarkoituksena on edistää suomalais-virolaisen tieteen ja kulttuurin vaihtoa ja yhteistyötä.

Granö-keskus toimii Alvar Aallon 1932 suunnittelemassa talossa Villa Tammekannissa, jossa ennen neuvostomiehitystä asui professori August Tammekann perheineen. Rakennuksen omistaa Turun Yliopistosäätiö.

Keskus on myös listattu kansainväliselle The Iconic Houses -sivustolle, jolle on listattu arkkitehtuurisesti merkittäviä taloja. Listalla on esimerkiksi Frank Lloyd Wrightin suunnittelema Fallingwater, Schindler House sekä Unescon listallakin oleva Mies van der Rohen suunnittelema Villa Tugendhat.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Granö-keskus - Alvar Aalto, Villa Tammekann 1932 *Turun yliopisto*.  Arkistoitu 28.2.2018. Viitattu 27.02.2018.
2. ↑  Granö-luennot *Turun yliopisto*.  Arkistoitu 28.2.2018. Viitattu 27.02.2018.
3. ↑  Granö-luentosarja *Suomen Viron-instituutti*. Viitattu 27.02.2018.
4. ↑  Granö-keskus listattiin kansainvälisesti merkittäviin talokohteisiin *Turun Sanomat*.  9.11.2012. Viitattu 27.02.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Granö-keskuksen kotisivu
* Villa Tammekann (Alvar Aalto -talo)
**Sytyke ry** yhdistää suomalaiset ohjelmistokehityksen ammattilaiset liiketoiminnasta teknisiin asiantuntijoihin. Yhdistyksen muodostavat erikoisalueisiin keskittyvät osaamisyhteisöt, joiden jäsenet välittävät toisilleen omien alojensa syvällisintä tietoa ja tuoreimpia trendejä. 30-vuotiaan yhdistyksen juuret ovat systeemityössä (joka ei ole sama asia kuin englannin "systems engineering"). Termillä tarkoitetaan organisaatioiden yksilöllisten tarpeiden analysointiin perustuvaa tietojärjestelmien suunnittelu- ja kehitystyötä, joka tähtää automatisoitavaksi soveltuvien prosessien toteuttamiseen ohjelmistojen avulla.

Tällä hetkellä Sytyke ry:ssä toimii kymmenen osaamisyhteisöä, jotka keskittyvät ohjelmistoliiketoimintaan, ketterään kehitykseen, käytettävyyteen, mallinnukseen, projektitoimintaan, relaatiotietokantoihin, suorituskykyyn, palveluarkkitehtuuriin (SOA), testaukseen ja kokonaisarkkitehtuuriin. Osaamisyhteisöjen tavoitteena on auttaa jäseniään kehittymään yhä vahvemmiksi omien alojensa ammattilaisiksi mm. korkeatasoisten seminaaritilaisuuksien sekä yhdistyksen lehdessä julkaistavien asiantuntija-artikkelien kautta.

Sytyke ry on Tieto- ja viestintätekniikan ammattilaiset ry:n (TIVIA) suurin valtakunnallinen teemayhdistys, jolla oli vuoden 2014 lopussa 1 086 henkilöjäsentä ja 20 yhteisöjäsentä. Sytyke ry toimii yhteistyössä Tivian alueyhdistysten kanssa tarjoamalla niille jäsenkuntansa asiantuntemusta erikoisaloja käsittelevien tilaisuuksien suunnitteluun ja toteutukseen.

### Julkaisut

Sytyke julkaisee neljä kertaa vuodessa ilmestyvää Sytyke-lehteä (vanha nimi oli Systeemityö), joka on ilmestynyt vuodesta 1988.

80- ja 90-luvuilla yhdistys tuotti useita raportteja, joissa työryhmät kirjoittivat suomeksi uusista systeemityön aiheista. Raportit julkaisi Tietotekniikan liitto ry ja kustansi Suomen Atk-kustannus Oy.

1. Systeeminsuunnittelun työasema 1988
2. Kokemuksia relaatiotietokannoista 1990
3. Tietokoneavusteinen systeemityö – kannattavuus, menetelmät, käyttöönotto 1990
4. Oliot systeemityössä 1992
5. STST-malli 1993
6. Laatujärjestelmän käyttöönotto 1993
7. Kokemuksia tietojärjestelmien rakentamisesta työasema-arkkitehtuureihin 1994

Vuonna 2013 Sytyke tuotti kirjapyrähdys-tekniikalla kirjan 398 vuotta ketteriä kokemuksia (Arkistoitu – Internet Archive), joka kerää suomalaisten ketterien työmenetelmien konkareiden kokemuksia yksiin kansiin.

Lähteet
-------

1. 1 2  Sytyke ry, toimintakertomus 2014
2. ↑  Sytykkeen osaamisyhteisöt *ttlry.fi*. Viitattu 2.4.2011. (suomeksi)
3. ↑  Systeemityölehden sisältö 1988 – 2009 *pcuf.fi*. Viitattu 2.4.2011. (suomeksi)
4. ↑  Sytyke-raportit *www.sytyke.org*. Viitattu 20.7.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Sytyke ry:n verkkosivut
Chelidóna  
Χελιδώνα

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Evrytanía, Keski-Kreikka, Kreikka |
| Korkeus merenpinnasta | 
1 975 m |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Chelidóna** (kreik. Χελιδώνα) on vuori Evrytaníassa Keski-Kreikassa. Sen korkeimman huipun eli etelähuipun korkeus on 1 975 metriä. Pohjoishuippu on hieman matalampi, 1 925 metriä.

Chelidónan rinteillä sijaitsevat muun muassa Karpenísin kunnan kylät Chelidóna, Mikró Chorió ja Megálo Chorió. Vuoren juurella virtaavat joet Karpenisiótis ja Trikeriótis. Vuoren eteläpuolella sijaitsee Panaitolikó-vuori, itäpuolella Kaliakoúda-vuori, pohjoispuolella Tymfristós-vuori ja itäpuolella Kremastán tekojärvi.

Vaellusreitit vuorelle saavat alkunsa Mikró Choriósta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Χελιδόνα *Mountains Greece*. Viitattu 20.5.2019.
2. 1 2  Παλιό Μικρό Χωριό → Ποτιστής → Κορυφή Χελιδόνας *Info Karpenisi*. Viitattu 20.5.2019.
3. 1 2  Πεζοπορία στη Χελιδώνα *TopoGuide.gr*. Viitattu 20.5.2019.