recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Kerran vielä, Harvey** (*Last Chance Harvey*) on yhdysvaltalainen romanttinen draamakomedia, joka sai ensi-iltansa vuonna 2008.

Juoni
-----

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Ikääntyvä amerikkalainen mainosmusiikin tekijä Harvey (Dustin Hoffman) lentää Lontooseen tyttärensä häihin. Perillä hän huomaa entisen vaimonsa ja tyttärensä jättävän hänet täysin ulkopuoliseksi seurueesta ja seremonioista. Toisaalta hän itsekin joutuu lähtemään kesken kaiken takaisin Yhdysvaltoihin työkiireiden takia. Heathrown lentokentällä paluulento lykkääntyy seuraavaan päivään. Harvey soittaa asiasta työnantajalleen ja kuulee saaneensa potkut koska myöhästyy. 

Harveyn tarinan rinnalla seurataan yksinäistä, keski-ikäistä Katea (Emma Thompson), jolle ystävät yrittävät järjestää sokkotreffejä. Harvey törmää lentokentällä asiakaskyselyjä tekevään Kateen ja seuraa tätä junassa Lontoon keskustaan majoittuakseen hotelliin – tai pikemminkin ehdottaakseen treffejä Katelle. Kate saa kuulla, että häävastaanotto on yhä menossa ja vaatii Harveytä menemään paikalle. Harvey suostuttelee Katen tulemaan mukaansa.

Häissä Harvey varastaa puhevuoron siihen valmistautuneelta isäpuolelta, saa suuret suosionosoitukset ja kaikilla on hauskaa. Juhlien jälkeen Harvey ja Kate jatkavat kävelyään läpi yön. Rakastunut Harvey toteaa, ettei hänen oikeastaan tarvitse ehtiäkään paluulennolle ja sopii seuraavasta tapaamisesta Katen kanssa. Harvey saa hotellissa rytmihäiriökohtauksen ja myöhästyy tapaamisesta, ja pettynyt Kate jatkaa tavallista elämäänsä. Harvey toipuu ja saa puhelun Yhdysvalloista että on sittenkin tervetullut takaisin työhönsä koska nuorempien sijaisten osaaminen ei mainosasiakkaalle kelvannut. Harvey kieltäytyy, sanoo ottavansa lopputilin ja etsii Katen uudelleen käsiinsä Heathrown lentokentältä.

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**

Vastaanotto
-----------

Sekä Hoffman että Thompson olivat roolitöistään vuoden 2009 Golden Globe -ehdokkaina.

Lähteet
-------

1. 1 2  Sakari Lehtonen: Kerran vielä Harvey (Arvostelu), Film-O-Holic.com 10.04.2009. Viitattu 11.1.2014.
**Mytilínin arkeologinen museo** (kreik. Αρχαιολογικό Μουσείο Μυτιλήνης, *Archaiologikó Mouseío Mytilínis*; myös *Mytilenen arkeologinen museo*) on arkeologinen museo Mytilínin kaupungissa Lesboksen saarella Kreikassa. Museolla on kaksi rakennusta, uusi ja vanha museo, jotka kummatkin sijaitsevat lähellä Mytilínin linnaa ja satamaa.

Museo perustettiin vuonna 1935. Vuonna 1965 se siirtyi nykyiseen vanhaan museorakennukseen. Vanha museo toimii vuonna 1912 rakennetussa kaksikerroksisessa uusklassisessa huvilassa. Se kunnostettiin vuonna 1990 ja sen nykyinen näyttely perustettiin vuonna 1991. Uuden museorakennuksen rakentaminen alkoi vuonna 1984 ja se valmistui vuonna 1995. Sen nykyinen näyttely, joka on keskittynyt hellenistisen ja roomalaisen ajan Lesbokseen, perustettiin vuonna 1999.

Kokoelmat
---------

Vanhan museon näyttely esittelee Lesbosta neoliittiselta kaudelta roomalaiselle ajalle. Alakerrassa on neoliittisen ja pronssikauden esineistöä, mukaan lukien esineitä niin kutsutusta Pyhän Bartolomeuksen luolasta sekä Thermín pronssikautisesta asutuksesta. Yläkerrassa on esineistöä noin 900-luvulta eaa. 300-luvulle jaa. muun muassa antiikin Mytilenen ja Antissan kaivauksilta sekä yksityiskokoelmista. Museon pihalla on veistoksia, rakennusten osia ja piirtokirjoituksia.

Uuden museon kokoelmat esittelevät päivittäistä poliittista, taloudellista ja uskonnollista elämää hellenistiseltä ajalta 200 luvulta eaa. roomalaiselle ajalle 300-luvulle jaa. Merkittävimpiin aarteisiin kuuluvat roomalaisen ajan niin kutsutuista Menandroksen, Telefoksen ja Euripoksen huviloista peräisin olevat lattiamosaiikit ja muut löydökset. Kokoelmiin kuuluu myös mm. hauta- ja votiivireliefejä sekä jumalia ja merkkihenkilöitä esittäviä veistoksia.

* Vanha museo.Vanha museo.
* Vanhan museon pihaa.Vanhan museon pihaa.
* Vanhan museon kokoelmia.Vanhan museon kokoelmia.
* Uuden museon kokoelmia.Uuden museon kokoelmia.
* Lattiamosaiikkeja Menandroksen talosta.Lattiamosaiikkeja Menandroksen talosta.
* Lattiamosaiikkeja Menandroksen talosta, yksityiskohta.Lattiamosaiikkeja Menandroksen talosta, yksityiskohta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Αρχαιολογικό Μουσείο Μυτιλήνης: Περιγραφή Υπουργείο Πολιτισμού και Αθλητισμού.  Arkistoitu 18.2.2010. Viitattu 23.11.2015.
2. ↑  Αρχαιολογικό Μουσείο Μυτιλήνης: Ιστορικό Υπουργείο Πολιτισμού και Αθλητισμού.  Arkistoitu 9.7.2015. Viitattu 23.11.2015.
3. 1 2  Αρχαιολογικό Μουσείο Μυτιλήνης: Εκθέσεις Υπουργείο Πολιτισμού και Αθλητισμού. Viitattu 23.11.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Mytilínin arkeologinen museo** Wikimedia Commonsissa
**Aleksander (Alex) Hämäläinen** (20. heinäkuuta 1894 Mikkelin maalaiskunta – 28. elokuuta 1943 Savonlinna) oli suomalainen luennoitsija ja pitkäaikainen sosialidemokraattien kansanedustaja.

Hämäläisen vanhemmat olivat torppari Abel Hämäläinen ja Amalia Justina Hokkanen. Hän teki aluksi maatalous-, metsä- ja sekatöitä. Vuodesta 1926 Hämäläinen oli Työväen Akatemian kurssin suoritettuaan Mikkelin sosialidemokraattisen piirin puhujana ja luennoitsijana.

Hämäläinen oli kansanedustajana 1930–1943 edustaen Mikkelin läänin vaalipiiriä. Hän oli myös presidentin valitisijamiehenä. Hämäläinen kuoli kesken edustajakautensa aivohalvaukseen Savonlinnan yleisessä sairaalassa 48-vuotiaana. Hämäläisen tilalle eduskuntaan nousi Edvard Pesonen.

Hämäläinen kuului Mikkelin sos.dem. piiritoimikuntaan ja oli myös sanomalehti *Vapauden* johtokunnassa.

Alex Hämäläinen oli naimisissa vuodesta 1935 Vieno Ilta Marttilan kanssa.

Lähteet
-------

* .aspx Alex Hämäläinen *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta.

### Viitteet

1. ↑  Kansanedustaja Alex Hämäläinen kuollut.  *Helsingin Sanomat*, 30.8.1943, s. 4. HS Aikakone (vain tilaajille). Viitattu 7.8.2023.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Eduskunta

 |

 |
**Jülich** on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa, läntisessä Saksassa. Se sijaitsee Rur-joen varrella Dürenin piirikunnassa. Vuoden 2022 lopussa Jülichin asukasluku oli 33 158.

Jülich tunnetaan kaupungissa sijaitsevasta tutkimuskeskuksesta, *Forschungszentrum Jülich* (perustettu 1956) sekä Aachenin ammattikorkeakoulun sivukampuksesta. Tärkeimpiä nähtävyyksiä ovat noitatornina (*Hexenturm*) tunnettu vanha kaupunginportti, joka on jäänne keskiaikaisista linnotteista, sekä Napoleonin sotien aikainen linnoitettu sillanpääasema ja renessanssilinnoitteet.

Maantiede
---------

Jülichin sijainti Dürenin piirikunnassa.
Jülich sijaitsee Rur-joen varrella Dürenin piirikunnan pohjoisosassa. Sen naapurikuntia ja -kaupunkeja ovat pohjoisessa Linnich ja Titz, idässä Niederzier, etelässä Inden ja lännessä Aldenhoven. Jülichin pinta-ala on 90,4 neliökilometriä, korkein kohta 110 metriä ja matalin kohta 70 metriä.

Jülichiin kuuluu ydinkeskustan lisäksi 15 kaupunginosaa. Ydinkeskustassa on noin 18 000 asukasta.

Historia
--------

Jülichin vanha kaupunginportti
Ensimmäiset maininnat Jülichista ovat roomalaisajoilta nimellä *Juliacum*, jolloin se oli Rurin laakson halki kulkevan tien varressa. Frankkilaisvaltakunnan aikana siitä tuli paikallisesti merkittävä keskus ja kreivikunta sekä myöhemmin keskiajalla herttuakunta.

Jülich sai kaupunkioikeudet noin vuonna 1234. Kun herttuallinen suku sammui vuonna 1609, seurasi perimyssota. Kolmikymmenvuotisen sodan aikana Ambrogio Spinola kaappasi Jülichin 1622 viisikuukautisen piirityksen jälkeen, ja siitä tuli osa espanjalaista tietä. Kaupungin hallinta siirtyi myöhemmin Pfalz-Neuburgin herttuakunnalle,*lähde?* sitten Pfalzin vaaliruhtinaskunnalle (1685) ja Baijerille (1777). Vuosina 1794–1814 Jülich kuului Ranskalle Juliersin nimellä. Vuoden 1815 jälkeen kaupunki siirtyi Preussin hallintaan. Rautatieyhteys kaupunkiin saatiin 1873.

Toisessa maailmansodassa 16. marraskuuta 1944 liittoutuneiden pommitus tuhosi Jülichin lähes kokonaan, koska kaupunkia pidettiin esteenä Reininmaan miehittämiselle. Kaupungissa käytiin ankaria taisteluita, kunnes liittoutuneet onnistuivat ylittämään Rurin 23. helmikuuta 1945.

Sodan jälkeen Jülich tuli osaksi uutta Nordrhein-Westfalenin osavaltiota. Kaupungin keskusta jälleenrakennettiin 1949–1956 vanhan renessanssiasemakaavan mukaan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Zahlen, Daten, Fakten Stadt Jülich. Viitattu 31.7.2023. (saksaksi)
2. 1 2  Bevölkerung nach Gemeinden Landesbetrieb IT.NRW. Viitattu 31.7.2023. (saksaksi)
3. ↑  Der Hexenturm Stadt Jülich. Viitattu 31.7.2023. (saksaksi)
4. ↑  Napoleonischer Brückenkopf Stadt Jülich. Viitattu 31.7.2023. (saksaksi)
5. ↑  Stadtteile Stadt Jülich. Viitattu 31.7.2023. (saksaksi)
6. 1 2 3 4 5 6  Stadtgeschichte Stadt Jülich. Viitattu 31.7.2023. (saksaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Jülich** Wikimedia Commonsissa

* Jülichin kaupungin viralliset sivut (saksaksi)
* Forschungszentrum Jülichin viralliset sivut (saksaksi, englanniksi)
**Skárkos** (kreik. Σκάρκος) on kykladisen kulttuurin aikaisen esihistoriallisen asutuksen arkeologinen kohde Íoksen saarella Kreikassa. Se sijaitsee noin kilometrin pohjoiseen Íoksen kylästä eli Chórasta. Paikan nimi on nykyaikainen, eikä sen muinaista nimeä tunneta.

Skárkoksen raunioita.
Skárkoksen asutuksen kartta.
Skárkoksen paikka asutettiin varhaisella kykladisella kaudella I (EC I) noin 3200–2800 eaa. ja sen huippukautta oli varhainen kykladinen kausi II (EC II) eli Kéros-Sýros-kulttuurin kausi noin ajalla 2800–2300 eaa. Asutus on rakennettu kukkulalle, ja se on yksi laajimmista esiin kaivetuista sekä yksi parhaiten säilyneistä kykladisista asutuksista. Asutus oli rakennettu pyöreään muotoon ja siinä oli kaksi pääkatua, joiden leveys oli noin kaksi metriä, sekä aukioita. Osa taloista on ollut kaksikerroksisia ja niiden raunioita on säilynyt jopa 3–4 metrin korkeudelta. Taloja on eri kokoisia, minkä arvellaan kertovan yhteiskuntaluokkien olemassaolosta. Rakennuksissa on ollut erilliset tilat ruoanvalmistukselle sekä varastoinnille. Kadut on ollut kivetty. Asutuksessa on ollut myös viemäröinti. Esinelöytöihin lukeutuu muun muassa keramiikkaa, kuten suurikokoisia pithoksia, kykladisia idoleita sekä metallista, kivestä ja luusta tehtyä työkaluja.

Keskisellä ja myöhäisellä pronssikaudella paikalla oli hautausmaa, jossa hautaukset olivat kuiluhautoja ja ruukkuhautauksia. Skárkoksen arkeologiset kaivaukset alkoivat vuonna 1896 ja jatkuvat edelleen. Laajimmat kaivaukset suoritettiin vuosina 1984–1997. Nykyisin esiin on kaivettu arviolta kolmasosa koko asutuksesta, noin 35 taloa.

Arkeologinen kohde on avoinna yleisölle. Alueelta tehtyjä esinelöytöjä on esillä Íoksen arkeologisessa museossa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Σκάρκος Ίου Υπουργείο Πολιτισμού και Αθλητισμού.  Arkistoitu 4.3.2016. Viitattu 21.8.2017.
2. 1 2  Ο Οικισμός Σκάρκος της Ίου Universoty of Ioannina.  Arkistoitu 5.9.2017. Viitattu 21.8.2017.
3. 1 2 3  Skarkos *Aegean Islands*.  Arkistoitu 5.9.2017. Viitattu 21.8.2017.
4. 1 2 3  Pre-historic Settlement of Skarkos Ios Greece *Love Ios*. Viitattu 21.8.2017.
5. ↑  Αρχαιολογικό Μουσείο Ίου: Περιγραφή Υπουργείο Πολιτισμού και Αθλητισμού.  Arkistoitu 11.8.2020. Viitattu 22.9.2020.
6. ↑  Αρχαιολογικό Μουσείο Ίου *Greek Travel Pages*. Viitattu 22.9.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Skárkos** Wikimedia Commonsissa
**Kymen pioneeripataljoona** on Suomen maavoimien valmiusyhtymään Karjalan prikaatiin kuuluva pioneeriaselajin joukkoyksikkö Vekaranjärvellä Kouvolassa. Yksikkö sotilasopettaa taistelupioneereja, raivaajapioneereja ja erilaisten pioneeriaselajiin kuuluvien koneiden käyttäjiä. Suomen puolustusvoimien maavoimissa suojelupioneerien sotilasopetuksesta huolehtii Porin prikaati Säkylän varuskunnassa. Suojeluala, nykyinen suojelupioneerien tehtävä, kuului Suomen puolustusvoimissa aikaisemmin huoltoaselajiin.

Historia
--------

Kymen pioneeripataljoona perustuu Viipurissa olleeseen pioneeripataljoona 1:een, joka siirrettiin Elimäen Korialle joulukuussa 1920. Jo ennen joulukuuta 1920 siirrettiin Korialle 1919 Suomenlinnassa perustettu ponttoonikomennuskunta. Komennuskunta yhdistettiin pioneeripataljoona 1:een. 1922 tuli pioneeripataljoona 1:stä pelkkä pioneeripataljoona. Talvisodan aikana Korian ympäristössä Myllykoskea, Kuusankoskea ja Uuttakylää myöten toimi pioneerikoulutuskeskus. Välirauhan aikana toimi Korialla pioneeripataljoona 2, josta perustettiin jatkosodan pioneeripataljoona 14. Sotien lopussa Lapin sodan varsinaisen hyökkäysvaiheen jälkeen 19. marraskuuta 1944 pioneeripataljoona 14 siirrettiin Korialle. 4. joulukuuta 1944 perustettiin Pioneerirykmentti, joka lakkautettiin 15. heinäkuuta 1967 ja perustettiin Kymen pioneeripataljoona sekä Keski-Suomen Pioneeripataljoona Keuruulle siirrettäväksi. Keski-Suomen Pioneeripataljoonaa perustava etukomennuskunta siirtyi samana päivänä Korialta Keuruulle. 1. heinäkuuta 1994 Kymen pioneeripataljoona liitettiin Karjalan prikaatiin Vekaranjärvelle Valkealaan komentajineen, esikuntineen, teknisine komppanioineen, kaksine pioneerikomppanioineen ja aliupseerikouluineen.

Toiminta
--------

Kymen pioneeripataljoona kouluttaa taistelupioneereja, raivaajapioneereja ja erilaisten pioneeriaselajiin kuuluvien koneiden käyttäjiä. Suomen puolustusvoimien maavoimissa suojelupioneerien koulutuksesta huolehtii Porin prikaati Säkylän varuskunnassa. Suojeluala, nykyinen suojelupioneerien tehtävä, kuului Suomen puolustusvoimissa aikaisemmin huoltoaselajiin.

Killat
------

Karjalan prikaatiin liittyen toimii Kouvolassa Korian pioneerikilta ry.

Museot
------

Suomen valtakunnallinen pioneerimuseo toimi Korialla, mutta siirtyi Miehikkälään, kun Korialla olleesta entisestä varuskunnasta kiinteistökehitettiin Pioneeripuisto. Miehikkälästä museo siirrettiin osaksi Suomen tykistömuseon, Suomen valtakunnallisen viestimuseon ja pioneerimuseon yhdessä muodostamaa kokonaisuutta, Museo Militariaa Suomen kasarmille.

Lähteet
-------

1. 1 2
2. ↑  Karjalan prikaatin historia ja perinteet - Kymen pioneeripataljoona *puolustusvoimat.fi*. Suomen puolustusvoimat. Viitattu 07.06.2019.

  

Malline:Suomen pioneerijoukot
**Kymenlaakson Opisto** on Kouvolan Inkeroisissa sekä Haminassa sijaitseva sitoutumaton kansanopisto ja alueellinen kansalaisopisto. 

Opiston pääaineina ovat visuaalisen alan taideopinnot sekä suomen kielen koulutus. Inkeroisissa toimivat kuvataiteen, valokuvauksen, sarjakuvan ja kuvittamisen linjat, sekä visuaalinen viestintä ja XR & game design. Suomen kielen koulutusta järjestetään pääasiassa Haminassa. Molemmilla kampuksilla on myös majoitusmahdollisuus täysihoidon periaatteella. Kymenlaakson Opiston Inkeroisten kampuksella on lisäksi opiskelijoiden asuntolarakennus ja kulttuuritalo "Kulttis". Haminan kampuksella opiskelijat majoittuvat historiallisessa Poitsilan kartanossa, joka tuli Jamilahden kansanopiston käyttöön vuonna 1949. 

Opistoa ylläpitää yleishyödyllinen, voittoa tavoittelematon Kymenlaakson Opiston Kannatusyhdistys Ry. Opistosta käytetään myös lyhennettä KYME. Kansanopistossa on vuosittain noin 180 päätoimista opiskelijaa ja kansalaisopistossa noin 2 200 opiskelijaa. 

Opisto on perustettu vuonna 1896, ja Inkeroisiin se muutti vuonna 1899. Opiston kotikunta oli vuoteen 1974 asti Sippola, vuosina 1975–2008 Anjalankoski ja vuodesta 2009 alkaen Kouvola. Kymenlaakson Opisto toimi vuoteen 2001 asti nimellä Kymenlaakson Kansanopisto. Kymenlaakson Opisto ja Haminassa toimiva Jamilahden kansanopisto yhdistyivät vuoden 2020 alussa.

Aiheesta muualla
----------------

* Opiston kotisivut

Lähteet
-------

1. ↑  Opistosta (Arkistoitu – Internet Archive)
**Yaogan 1** on Kiinan kansantasavallan ensimmäinen kaukokartoitussatelliitti, joka on tehty luonnonkatastrofien ennakoimista varten. Läntiset asevoimat ovat nimenneet sen Jian Bing-5:ksi (JB-5), koska satelliitti on valmistettu kansanarmeijan omistamilla tehtailla. 

Sen kehitystyön teki Shanghain avaruuslennon teknologian akatemia. Se laukaistiin 27. huhtikuuta 2006 kello 22:48 UTC Pitkä Marssi-kantoraketilla Taiyuanin laukaisukeskuksesta aurinkosynkrooniselle kiertoradalle, jonka korkeus on noin 620 km. Satelliitin massa on 2700 kg. Satelliitti on ensimmäinen kiinalainen satelliitti, jossa on synteettisen apertuurin tutka (SAR-tutka).

Sarja satelliitteja
-------------------

The Yaogan 2 laukaistiin 25. toukokuuta 2007. Sen hyötykuorma lienee optinen kamera.

Yaogan 3 laukaistiin vuonna 2007.

Yaogan 4 laukaistiin 1. joulukuuta 2008. 

Yaogan 5 on lännessä nimetty kuvaavaksi tiedustelusatelliitiksi. Se laukaistiin 15. joulukuuta 2008.

Yaogan 6 laukaistiin 22. huhtikuuta 2009. Kiina käyttää sitä maan käytön mittauksiin, ympäristön tilan seurantaan, kaupunkien laajenemisen suunnitteluun, sadon arviointiin ja maanjäristys- ja tulva-alueiden kuvaamiseen. Länsimaat väittävät satelliittia kuitenkin tutkasatelliitiksi, yölläkin näkeväksi vakoilusatelliitiksi.

Yaogan 7-kaukokartoitussatelliitti laukaistiin 9.12.2009 Jiuquanin avaruuskeskuksesta.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Laukaisukuvia
* Yaogan 1 kuvattuna "Gunter's Space Page"-sivustolla
* Uutinen satelliitin laukaisusta
Uhkolansuo.
**Uhkolansuo** on suurehko suo Riihimäellä. Suo on suurimmilta osin ojitettu ja sijaitsee laajojen mäkien välissä. Se on pääosin puustoista räme- ja korpimuuttumaa. Ojia on varsinkin suon pohjoisosassa. Paikoin, etenkin suon keskiosassa, on luonnontilaisempia kohtia, joissa on korpirämettä, tupasvillarämettä ja isovarpurämettä sekä joitain pienialaisia nevalaikkuja.

Alueen pääpuulajeina vaihtelevat mänty, koivu ja kuusi. Kasveista valtalajeina kasvaa juolukka ja mustikka. Muita runsaista lajeja ovat muurain, riidenlieko, variksenmarja, kanerva, puolukka, suopursu ja metsäalvejuuri. Ojissa ja ojapientareilla runsaimpia lajeja ovat korpikaisla, luhtasara, polkusara ja röyhyvihvilä. Melko runsaita ovat myös ratamosarpio ja luhtamatara. Nevamaisella alueella kasvaa runsaasti karpaloa ja suokukkaa sekä vaivaiskoivua ja paikoitelleen tähtisaraa, kihokkia ja riippasaraa.

Alueella on polkuja ja pitkospuita. Lähistöllä sijaitsevat myös Vahteriston luonnonsuojelualue sekä Helsingin yliopiston atsaleaistutuskokeilu eli atsaleapuisto.

Lähteet
-------

1. ↑  Uhkolansuo *Karttapaikka*. Maanmittauslaitos.  Arkistoitu 21.1.2020. Viitattu 10.1.2020.
2. 1 2  Uhkolansuo - Riihimäen kaupunki (Arkistoitu – Internet Archive) *riihimaki.fi*, viitattu 10.1.2020
**Uhkapelimerkki** on kirjailija Reijo Mäen kirjoittama rikosromaani vuodelta 2007. Se on Vares-kirjasarjan kahdeksastoista osa.

Juoni
-----

Jussi Vares kohtaa pankkiautomaatilla naisen, jonka nimi on Sole Sulavesi. Pian Vares ja Sole rakastuvat. Muutaman viikon seurustelun jälkeen Sole katoaa ja hänen ruumiinsa löytyy Ruissalossa sijaitsevasta lintutornista. Solen veli Timo Petterson palkkaa Jussin tutkimaan Solen murhaa. Vares ryhtyy murhan lisäksi tutkimaan kaverinsa Janne Ruuhion antamia ilmiantokirjeitä.

Vastaanotto
-----------

Turun Sanomien Kimmo Rantasen mukaan lukijan ärsytyskynnystä ei toistuvasti kokeilla uskontoa ja maahanmuuttoa koskevilla kärjekkäillä heitoilla ja huonoa huumoriakin on vähemmän. Vareksen olutmerkki on vaihtunut porilaisesta Karhusta Laitilan Kukkoon ja tuotteen nimi mainitaan niin moneen kertaan, että elokuvassa se vaikuttaisi sponsoroinnilta. Helsingin Sanomien Pertti Avola toteaa Mäen jo ajat sitten saavuttaneen tasalaatuisuuden, joka ei petä jos ei yllätä.

Uhkapelimerkki oli ilmestymisvuonnaan kolmanneksi myydyin kotimainen kaunokirjallinen teos ja sitä myytiin 63 400 kappaletta.

Elokuvaversio
-------------

Kirjaan perustuva elokuva *Vares – Uhkapelimerkki* sai ensi-iltansa vuonna 2012. Lauri Törhösen ohjaamassa elokuvassa Jussi Vareksen roolin esittää Antti Reini.

Lähteet
-------

1. ↑  Rantanen, Kimmo: Paluu tulevaisuudesta *ts.fi*. Viitattu 26.11.2018.
2. ↑  Avola, Pertti: Jussi Vares tutuilla mausteilla *Helsingin Sanomat*.  13.7.2007. Viitattu 26.11.2018.
3. ↑  Myydyimmät kotimaiset kaunokirjat vuonna 2007 *kustantajat.fi*.  Arkistoitu 26.11.2018.
Carl August Haupt
**Carl August Haupt** (25. elokuuta 1810 Kuhnau – 4. heinäkuuta 1891 Berliini) oli saksalainen urkuri ja säveltäjä.

Haupt opiskeli August Wilhelm Bachin, Bernhard Kleinin ja Siegfried Dehnin johdolla. Vuonna 1832 hän sai ensimmäisen työpaikkansa ranskalaisesta nunnaluostarista Berliinissä. Vuonna 1849 hän seurasi Berliinin Parochialkirchen urkurina Carl Ludwig Thieleä. Hauptin maine kiiri Saksan ulkopuolelle, ja vuonna 1854 F. A. G. Ouseley, Robert Willis ja John Donaldson konsultoivat häntä laatiessaan suunnitelmaa Kristallipalatsin urkuja varten.

Haupt seurasi vuonna 1869 entistä opettajaansa August Wilhelm Bachia Königliches Musik-Institut Berlinin johdossa. Tässä tehtävässä hän toimi miltei elämänsä loppuun saakka. Hänet tunnettiin improvisoimistaan variaatioista Johann Sebastian Bachin tyyliin. Hauptin johdolla opiskelivat muiden muassa Yhdysvalloissa uransa luoneet John Knowles Paine ja Wilhelm Middelschulte. Hän antoi myös yksityisopetusta kesällä 1881 ruotsalaiselle August Lagergrenille.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Carl August Haupt Bach-Cantatas.com
2. ↑  J. S. Bach at His Royal Instrument: Essays on His Organ Works (2012), s. 109 Russell Stinson
3. ↑  August Lagergren Swedish Musical Heritage

Aiheesta muualla
----------------

* IMSLP: nuotteja

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* RISM
* SNAC

 |

 |
**Yrityskauppa** tarkoittaa järjestelyä, jossa yritys ostaa toisen yrityksen liikeomaisuus (substanssi) tai sen osakkeet tai osuudet (omistuskauppa). Yrityskauppa-sanan asemesta voidaan käyttää sanaa yritysosto, jolloin tarkastellaan asiaa ostajan kannalta. MBO (management buyout) on yrityskauppatilanne, jossa ostajana on yrityksen toimiva johto. Yrityskaupalla voidaan tarkoittaa myös yrityksen omistaman yksittäisen liiketoimintayksikön, esimerkiksi ravintolan,*lähde tarkemmin?* kauppaa.

Maailman suurin yrityskauppa tehtiin, kun AOL osti vuonna 2000 Time Warnerin 186,2 miljardilla dollarilla. Suomen suurin yrityskauppa tehtiin, kun energiayhtiö Fortum vuonna 2015 myi Ruotsin sähkönsiirtoliiketoimintansa 6,6 miljardilla eurolla. Kun Nokia osti Alcatel-Lucentin, kyseessä oli Suomen historian ylivoimaisesti suurin yrityskauppa, jossa kauppasumma on 15,6 miljardia euroa.*tarkistettava*

Suomalaisen yrityksen myyminen ulkomaille hyödyttää yleensä Suomea, koska ulkomaisessa omistuksessa olevat yhtiöt ovat tuottavampia ja yrityksen myyminen tuo maahan johtamisosaamista ja tutkimuksen ja kehityksen osaamista. Myyjät myös usein käyttävät myyntitulojaan uuden yritystoiminnan perustamiseen.

Yrityskauppa Suomessa
---------------------

Suomen kilpailulaissa yrityskaupalla tarkoitetaan

* kirjanpitolaissa tarkoitetun määräysvallan tai vastaavan tosiasiallisen määräysvallan hankkimista (määräysvalta);
* elinkeinonharjoittajan koko liiketoiminnan tai sen osan hankkimista;
* sulautumista; sekä
* sellaisen yhteisyrityksen perustamista, joka huolehtii pysyvästi kaikista itsenäiselle yritykselle kuuluvista tehtävistä.

Omistuskauppa on oikeudelliselta luonteeltaan irtaimen omaisuuden kauppa, mutta kauppalaissa ei ole erityisiä säännöksiä yrityskaupoista.

Lähteet
-------

1. ↑  Immonen, Raimo: *Yritysjärjestelyt*, s. 33–40. 3. uud. p.. Helsinki: Talentum, 2006. ISBN 952-14-0864-2.
2. ↑  Larnemaa Ari: Ravintolakaupan sidosryhmät. Diplomityö. Haaga Instituutti, 1997.
3. ↑  Largest Mergers & Acquisitions of All Time: Deals Bloomberg. Viitattu 9.7.2014. (englanniksi)
4. ↑  Taloussanomat
5. ↑  Kauppalehti
6. ↑  Tutkija: Yhtiöiden myynnistä ulkomaille enemmän hyötyjä kuin haittoja, (Arkistoitu – Internet Archive) 16.9.2014, Juhani Saarinen, Hs.fi.
7. ↑  Kilpailulaki 21 § *Finlex*. Helsinki:  Oikeusministeriö ja Edita. Viitattu 25.7.2014.
8. ↑  Hallituksen esitys nro 93/1986, sivu 48.
9. ↑  Thomas Wilhelmsson, Leif Sevón, Pauliine Koskelo: *Kauppalain pääkohdat*, s. 11. Helsinki: Talentum, 2006. ISBN 952-14-0949-5
**Museo- ja tiedekeskus Luuppi** on Pohjois-Pohjanmaan museon, Oulun taidemuseon ja Tiedekeskus Tietomaan muodostama yhdeksän museon kokonaisuus. Luuppiin kuuluvat Oulun museoiden lisäksi Yli-Iissä sijaitseva Kierikkikeskus, Turkansaaren ulkomuseo, Merimiehenkotimuseo Pikisaaressa ja Pateniemen sahamuseo. Myös Oulunsalon kotiseutumuseo ja Kellossa sijaitseva Oravan koulumuseo kuuluvat Luuppiin. 

Toukokuussa 2014 Oulun taidemuseon tiloissa avattu Oulun Age of The Dinosaur oli ensimmäinen Luupin järjestämä näyttely.

Dinosaurusnäyttelyn järjestäminen taidemuseon tiloissa aiheutti kiistaa taidemuseon linjasta. Hannu Väisäsen ja Maaria Wirkkalan yhteinen taidenäyttelyn peruuntumisen yhtenä syynä pidetään juuri dinosaurusnäyttelyä.

Lähteet
-------

1. ↑  Tuomivaara, Riikka: Kulttuuriväki huolissaan taidemuseon linjasta.  *Kaleva*, 10.6.2014. Oulu:  Kaleva Kustannus Oy. ISSN 0356-1356. Artikkelin lyhennetty verkkoversio.

Aiheesta muualla
----------------

* Museo- ja tiedekeskus Luuppi

Museo- ja tiedekeskus Luuppi

* Oulun taidemuseo
* Pohjois-Pohjanmaan museo
* Tiedekeskus Tietomaa


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Perustiedot Wikidatassa: Museo- ja tiedekeskus Luuppi (Q18346799)ohje |
| --- |
|  |
| valtio | Suomi |
|  |
| sijaitsee hallinnollisessa yksikössä | Oulu |
|  |
|  |

 |
**Harju laht** (myös *Arju laht*)  on Virossa Saarenmaalla Kakunan ja Kõrkveren kylissä Saarenmaan kunnassa sijaitseva järvi, joka on erotettu merestä pengertien avulla.

Maantietoa
----------

Järven pinta-ala on 191 hehtaaria ja se on 2,8 kilometriä pitkä ja 1,2 kilometriä leveä. Järveen ei laske kaivettuja ojia eikä sillä ole laskuojia. Pengertien ali johtaa kaksi silta-aukkoa, josta vesi voi vaihtua järveen. Pengertien edustalla sijaitsee Kaldun satama. Saaria on kuusi, niiden yhteinen pinta-ala on 2,1 ha. Järven rantaviivan pituus on 12,3 kilometriä ja rannat ovat enimmäkseen ruovikkoista kosteikkoa. Kakunan kylän peltoaukea jää järven länsipuolelle.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Tamre, Ruta (toim.): *Eesti järvede nimestik*. Tallinna, Viro: Keskkonnaministeeriumi Info- ja Tehnokeskus, 2006. ISBN 978-9985-881-40-8. Teoksen verkkoversio (PDF) (viitattu 31.3.2017). (viroksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
2. 1 2  Keskkonnaregister: Harju laht (vee2072910) *Keskonnainfo*. Tallinna, Viro:  Keskkonnaministeerium. Viitattu 31.3.2017. (viroksi)
Kenraaliluutnantti Karl Mauritz Martinau (1861–1863)
**Karl Mauritz Martinau** (18. heinäkuuta 1797 Tukholma – 29. maaliskuuta 1863 Hamina) oli suomalainen kenraaliluutnantti, jonka arvon hän sai 1855.

Martinaun vanhemmat olivat ranskalaista syntyperää oleva eversti Aksel Kaarle Martinau ja Karoliina Vilhelmiina Goldkuhl ja puoliso vuodesta 1838 Wilhelmina Amalia Tigerstedt. Martinau kävi Haapaniemen sotakoulun. Hän oli keisari Aleksanteri I:n tulkki tämän Suomen-matkalla 1819. Venäjän-Turkin sotaan Martinau osallistui ylimajoitusmestarin kanslian jäsenenä. Hän palveli jonkin aikaa Puolassa vuodesta 1831, everstiksi hänet ylennettiin 1836 ja hänestä tuli rykmentin komentaja seuraavana vuonna. Kenraalimajuriksi ylennettynä Martinau osallistui Venäjän väliintuloon Unkarin vallankumoukseen. Krimin sodassa hän oli jalkaväkidivisioonan komentaja ja haavoittui niin pahasti, että menetti toisen kätensä. Sodan jälkeen vuonna 1856 hänet komennettiin Venäjän sotilasoppilaitosten palvelukseen. Martinau oli sittemmin Haminan kadettikoulun johtaja 1858-1863. Hänet aateloitiin 1854 aatelissukuna 229, mutta suku sammui ilman miespuolista perillistä.

Martinaun lapsia olivat taidemaalarit Nathalie Martinau ja Maria Martinau.

Lähteet
-------

1. 1 2  Blomstedt, Kaarlo, ym. (toim.): *Kansallinen elämäkerrasto, IV osa: Malmström, K. R.–R.*, s. 35–36. Porvoo: Werner Söderström Osakeyhtiö, 1932.
2. ↑  Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 5, p. 1388
3. ↑  Martinau, Carl Mauritz *Suomalaiset kenraalit ja amiraalit Venäjän sotavoimissa 1809–1917*. Biografiakeskus, Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kenraalit ja amiraalit
* Biografiasampo

 |

 |
**Jelena Leppänen** on suomalainen urheilutoimittaja, joka työskentelee Yle Urheilussa.

Hän aloitti toimittajanuransa *Karjalaisen* kesätoimittajana kesinä 2008–2011. Leppänen oli vuonna 2013 *Ilta-Sanomien* ja vuosina 2013–2015 MTV Uutisten vakituinen toimittaja. Vuosina 2016–2019 hän työskenteli urheilutoimittajana *Ilta-Sanomissa* ja *Urheilulehdessä*. Marraskuusta 2020 lähtien Leppänen on ollut Yle Urheilun urheilutoimittaja.

Urheilun lisäksi Leppänen on raportoinut muun muassa Sauli Niinistön ja Vladimir Putinin vuoden 2013 tapaamisesta sekä Yhdysvaltain presidentinvaaleista 2016.

Leppänen valmistui ylioppilaaksi Joensuun lyseon lukiosta vuonna 2006. Hän opiskeli ruotsin kieltä ja ruotsalaista kulttuuria Itä-Suomen yliopistossa vuosina 2006–2007, minkä jälkeen Leppänen aloitti journalismin opinnot Jyväskylän yliopistossa vuonna 2007. Hän valmistui maisteriksi vuonna 2017 pääaineenaan journalismi ja sivuaineinaan ruotsin ja espanjan kielet.

Leppänen osaa kuutta eri kieltä: suomea, ruotsia, venäjää, englantia, espanjaa ja portugalia.

Lähteet
-------

1. ↑  Haapalainen, Manu: Valko-Venäjän ihmisoikeudet, Black Lives Matter -liike ja #metoo muuttivat urheilua ja urheilujournalismia. Toimituksissa tiedetään, että politiikka ja urheilu ovat erottamattomia *journalisti.fi*.  22.10.2020.  Arkistoitu 15.5.2021. Viitattu 23.7.2021.
2. 1 2 3 4   *Jelena Leppäsen LinkedIn-profiili*. linkedin.com: Leppänen, Jelena.  *tarvitaan parempi lähde*
**Musaka** tai **moussaka** (kreik. μουσακάς, *mousakás*) on itäisen Välimeren alueen keittiöille tyypillinen munakoisopaistos. Se muistuttaa joissain määrin lasagnea, jossa pastalevyt on korvattu munakoisoviipaleilla.

Makedonialainen perunapohjainen musaka.
Musaka yhdistetään ruokana etenkin kreikkalaiseen keittiöön, vaikka se on suosittu perinneruoka Kreikan lisäksi myös koko Balkanin alueella sekä Turkissa ja Lähi-idässä. Ruokalajin nimi tulee osmaniturkin sanasta *musaqqa‘ah* (مسقعة), joka on edelleen lainattu arabian kielestä. Lähi-idässä musaka tunnetaan ennen kaikkea kasvisversiona, jossa on munakoisoa, tomaatteja, papuja ja sipulia. Kreikassa tällaista musakaa kutsutaan pseudo-musakaksi (*pseftomousakás*).

Kreikkalaiseen musakaan tulee munakoison lisäksi kerroksittain muun muassa lampaanlihaa, sipulia, tomaattikastiketta, valkokastiketta ja juustoraastetta. Munakoisot viipaloidaan ja paistetaan oliiviöljyssä, ja asetellaan kerroksittain vuokaan muiden ainesten kanssa. Alle laitetaan joskus kerros perunaviipaleita. Päälle kaadetaan valkokastiketta.

Lähteet
-------

1. ↑  Raholan syötäviä sanoja (Osa M) *kolumbus.fi*.  15.7.2008.  Arkistoitu 30.5.2008. Viitattu 18.6.2018.
2. 1 2 3  Moussaka *Encyclopaedia Britannica*. Viitattu 18.6.2018.
3. ↑  Kremezi, Aglaia: 'Classic' Greek Cuisine: Not So Classic *The Atlantic*. Viitattu 18.6.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Musaka** Wikimedia Commonsissa
Kymenlaakson ammattikorkeakoulun kampus Kotkan Metsolassa.
**Kymenlaakson ammattikorkeakoulu** (lyh. Kyamk) oli monialainen ammattikorkeakoulu, joka toimi Kymenlaaksossa Kotkassa ja Kouvolassa vuoteen 2016 asti, kunnes se fuusioitui Mikkelin ammattikorkeakoulun kanssa Kaakkois-Suomen ammattikorkeakouluksi 1.1.2017.

Historia
--------

Kymenlaakson ammattikorkeakoulu aloitti toimintansa 1. elokuuta 1996 ja vakinaistettiin 1. elokuuta 1999. Eri koulutusyksiköillä oli silti jo pitkät perinteet: nykyinen merenkulun koulutus Wiipurin merikoulu perustettiin 1868. Vuonna 1996 toimipisteitä oli yhdeksän, neljä Kotkassa, kolme Kouvolassa, yksi Kuusankoskella ja yksi Elimäellä. Vuonna 2007 Mussalon metsä- ja puutalouden toiminnot muuttivat Metsolan kampukselle Kotkassa ja Elimäen sosiaaliala siirtyi Kuusankoskelle. Vuonna 2010 merenkulun opetus siirrettiin Pookinmäeltä Katariinasta Metsolaan Kotkassa ja liiketalous ja kulttuuriala keskitettiin Kasarminmäelle Kouvolassa. Vuonna 2012 sosiaali- ja terveysalan opetus päättyi Kuusankoskella ja toiminnot jaettiin Kouvolan Kasarminmäelle ja Kotkan Jylpyn kampuksille. Vuoden 2014 elokuussa kaikki Kotkassa sijaitsevat toiminnot siirtyvät Metsolaan, jolloin kaikki toiminta keskittyi kahdelle kampukselle, Metsolaan ja Kasarminmäelle.

Lähteet
-------

1. ↑  Anna Lindholm, Seppo Häkkinen, Janne Rönkkö: Hoitajat Kotkaan, sosionomit Kouvolaan.  *Kymen Sanomat*, 7.3.2014, s. 2–3.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Suomen ammattikorkeakoulut |
| --- |
|  |
| Nykyisetammattikorkeakoulut | 
* Ahvenanmaa
* Arcada
* Centria
* Diak
* Haaga-Helia
* HAMK
* Humak
* JAMK
* KAMK
* Karelia
* LAB
* Lappi
* Laurea
* Metropolia
* Novia
* Oamk
* Polamk
* SAMK
* Savonia
* SeAMK
* TAMK
* Turku
* VAMK
* Xamk

 |
|  |
| Entiset | 
* Evtek
* Haaga Instituutti
* Helia
* Kemi-Tornio
* Kyamk
* LAMK
* Mamk
* Piramk
* RAMK
* Saimia
* Svenska
* Stadia
* Sydväst
* Varsinais-Suomi

 |

 |
**Objekti-relaatiokartoitus** (engl. *Object Relational Mapping*, ORM) on tietojenkäsittelytieteessä käytettävä ohjelmointitekniikka, jolla saadaan muunnettua tietoa relaatiotietokannan (SQL) taulukoista olio-ohjelmointikielen käyttöön sopiviksi objekteiksi, jolloin tietokannan tietoja voidaan käyttää objektiorientoituneesti. Käytännössä tämä tarkoittaa sitä, että alkuperäisestä tietokannasta luodaan virtuaalinen objektitietokanta, jota voidaan käyttää ohjelmointikielen sisällä. Tämä antaa ohjelmoijille intuitiivisemman ja käytännöllisemmän tavan käyttää relaatiotietokantaa kuin puhtaiden SQL-kyselyiden kirjoittaminen. Tämä vähentää myös huomattavasti virheiden määrää, joita syntyy, kun SQL-kyselyitä kirjoitetaan manuaalisesti. Lisäksi tietokannan rakenteeseen on helpompaa tehdä muutoksia ja aikaa säästyy.

Käyttö
------

Objekti-relaatiokartoitus on hyvin suosittu ohjelmointitekniikka modernissa ohjelmistokehityksessä. Tekniikkaa käytetään nykyään huomattavasti mobiilisovellusten, web-sovellusten ja pilvipalveluiden kehittämisessä.

Ongelmat
--------

Yleisimmät ongelmat syntyvät, kun aletaan sovittamaan objektijärjestelmiä relaatiotietokantaan. Näitä vaikeuksia kutsutaan objekti-relaatio-impedanssivaikeuksiksi. Lisäksi kuormitetussa ympäristössä ORM voi heikentää suorituskykyä, sillä se lisää järjestelmään ylimääräisen kerroksen. ORM:n käyttö voi myös rajoittaa tietokannan rakennetta ja toiminnallisuuksia, mikä taas näkyy käyttöönoton monimutkaisuutena.

ORM eri ohjelmointikielillä
---------------------------

Jokaiselle ohjelmointikielelle, jolla käytetään ORM-tekniikkaa, on omat työkalut. Työkalut täytyy siis päättää valitun kielen perusteella.

Esimerkkejä työkaluista ja kielistä:

* Java:
	+ Hibernate
	+ EclipseLink
* PHP:
	+ Laravel
	+ RedBeanPHP
* Python:
	+ SQLObject
	+ SQLAlchemy
* .NET:
	+ nHibernate
	+ Dapper
**Erik Walkendorf** (myös muodossa *Valkendorf*; ? – 28. marraskuuta 1522 Rooma, Kirkkovaltio) oli tanskalais-norjalainen teologi ja Nidarosin arkkipiispa vuosina 1510–1522. Hän kouluttautui Saksassa ja työskenteli vuodesta 1490 kuningas Hannun kansliassa. Kun Hannu ja hänen kruununperijänsä Kristian suostuttelivat paavin kuurian nimittämään hänet arkkipiispaksi, taustalla oli tavoite lisätä kuninkaan valtaa Norjassa. Walkendorf ajautui kuitenkin myöhemmin erimielisyyksiin kuninkaan kanssa. Hän matkusti Roomaan esittämään asiansa paaville, mutta kuoli siellä ennen kuin ehti tavata tämän.

Lähteet
-------

1. ↑  Mardal, Magnus A.: Erik Valkendorf *Store norske leksikon*.  1.8.2023. Viitattu 7.8.2023. (norjaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Erik Walkendorf** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* KulturNav

 |

 |
**William Turner** (1651 – 13. tammikuuta 1740 City of Westminster) oli brittiläinen säveltäjä.

Turner aloitti musiikillisen toimintansa Christ Churchin (Oxford) kuoropoikana ja liittyi Chapel Royalin kuoroon 1660-luvun alkupuolella. Hän sävelsi vuonna 1664 klubihymnin "I will always give thanks" yhdessä Pelham Humfreyn ja John Blow'n kanssa. Turner työskenteli vuonna 1667 Lincolnin tuomiokirkon kuoromestarina, mutta hän palasi 1669 kontratenorina Chapel Royalin kuoroon. Myöhemmin Turner oli myös King's Private Musicin jäsen. Lisäksi hän työskenteli St Paulin katedraalissa ja Westminster Abbeyssa sekä esiintyi näytelmissä.

Turner sai vuonna 1696 musiikin tohtorin arvon Cambridgen yliopistosta. Hän sävelsi sekä hengellistä että maallista musiikkia, vaikkakin pääpaino hänen tuotannossaan on ensin mainitulla. Turnerin teosten joukossa ovat hymnit "Lord, what is man" ja "Lord, thou hast been our refuge" a cappella -kuorolle sekä "O sing praises unto the Lord" laulajille soitinsäestyksellä. Lisäksi Turner sävelsi oodeja, kantaatin, partsongeja soitinsäestyksen kera sekä viitisenkymmentä soololaulua. Turner oli St Paulin katedraalin kuoron jäsen kuolemaansa saakka. Hän kuoli lähes 90-vuotiaana vain päiviä vaimonsa jälkeen, jonka kanssa oli ollut naimisissa kuusikymmentä vuotta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  William Turner Hyperion Records
2. 1 2 3  William Turner AllMusic

Aiheesta muualla
----------------

* William Turnerin nuotteja IMSLP

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* RISM
* SNAC

 |

 |
**Your Love** on Kata Kärkkäisen vuonna 1989 julkaistu ensimmäinen sooloalbumi. Albumin myötä julkaistiin singlenä kappaleet *Your Love (Ain't Good Enough)*, *I Need Love* ja *Dance To The Beat*. Albumi julkaistiin CD-muodossa myös Japanissa.

Kappaleihin Dance To The Beat, Your Love, Cat House, Lonely Eyes tehtiin myös musiikkivideot.
Albumin tyylilajeina vaihtelevat house, elektroninen musiikki, euro house, rock ja pop.
Albumi julkaistiin Suomessa Vinyyli-, C-kasetti ja CD-muodoissa.

Kappaleet
---------

Kaikki kappaleet kirjoittanut E. Fisherman, ellei toisin mainittu.

### A-puoli

1. Dance to the Beat – 4.24 (säv. E. Fisherman & J. Addic)
2. Little By Little – 2.57 (san. Russell Beesley)
3. You & Me – 3.34 (säv. J. Addic, san. J. Addic, sov. E. Fisherman, J. Addic)
4. Rock with Me – 3.44
5. I Need Love – 3.45

### B-puoli

1. Cat House – 3.28 (säv. ja san. Danielle Dax)
2. Love Life – 3.32 (säv. J. Tuovinen, san. Kata Kärkkäinen)
3. Lonely Eyes – 4.02
4. Your Love (Ain't Good Enough) – 3.41
5. Summer in the City – 4.10

Muuta
-----

Katariina Souri kirjoittaa laulajan urastaan nettisivuillaan:

"Ulkomailta Suomeen palattuani jouduin valtavaan julkisuuspyöritykseen. Playboyn joulukuun numeron ilmestyessä vuoden 1988 lopulla olin jo ehtinyt antaa aiheesta lukuisia haastatteluja sekä saanut mahdollisuuden kokeilla uraa laulajana. Vaikka tiedostin puutteeni laulajana, en voinut vastustaa kiusausta. Levy *Your love* ei ollut mikään valtaisa myyntimenestys, mutta seuraava kesä kului kuitenkin keikkaillessa."

Tuotanto
--------

* E. Fisherman – tuottaja
* J. Addic – tuottaja
* Rec Button – äänittäjä
* Markus Selin – hallinto
* Riitta Sourander – valokuvat
* Jani – grafiikka, design

Aiheesta muualla
----------------

* Your Love discogs.com -sivustolla
Gayathri Govindaraj vuonna 2016.
**Gayathri Govindaraj** (tamiliksi காயத்ரி கோவிந்தராஜ், *Kāyatri Kōvintarāj*; s. 27. huhtikuuta 1991, Chennai, Tamil Nadu, Intia) on intialainen pikajuoksija, joka kilpailee 100 metrin aitajuoksussa ja kolmiloikassa. Hän tukee voittoa tavoittelematonta Olympic Gold Quest -järjestöä, jonka tarkoitus on tukea intialaisia urheilijoita.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

* 100 metrin aitajuoksu: 13,59 sekuntia
* Kolmiloikka: 13,58 metriä

Palkinnot
---------

* Hopeaa Kansainyhteisön kisojen 2008 100 metrin aidoissa ja kolmiloikassa.
* Pronssia Kansainyhteisön kisojen 2008 4x400 metrin viestissä.

Lähteet
-------

1. ↑  Saina's Hong Kong trip funded by Olympic Gold Quest  15.12.2010. The Times of India.  Arkistoitu 17.7.2013.  (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Gayathri Govindaraj
**Wei Jianhua** (kiin.: 魏建华; pinyin: *Wèi Jiànhuá*; s. 23. maaliskuuta 1979) on kiinalainen keihäänheittäjä. Wei heitti 18. elokuuta 2000 Pekingissä naisten keihäänheiton Aasian ennätyksen 63,92 metriä. Hänen maannaisensa Lu Huihui rikkoi ennätyksen huhtikuussa 2012 tuloksella 64,95 m.

Wei voitti pronssia yleisurheilun nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa 1998, jotka järjestettiin Ranskan Annecyssa. Sevillan MM-kilpailuissa seuraavana vuonna hän oli loppukilpailun seitsemäs 62,97 metriä kantaneella heitollaan. Sydneyn kesäolympialaisissa 2000 Wei sijoittui kymmenenneksi tuloksella 58,33. Edmontonin MM-kilpailuissa 2001 hän sijoittui kymmenenneksi tuloksella 58,45.

Lähteet
-------

1. 1 2  Wei Jianhua Biography *IAAF.org*.  2009. IAAF. Viitattu 15.7.2009. (englanniksi)
2. ↑  Jalava, Mirko: World Discus champion Li Yanfeng opens well; Asian Javelin Throw record falls in Zhaoqing *iaaf.org*.  16.4.2012. IAAF. Viitattu 17.4.2012. (englanniksi)
3. ↑  Edmonton 2001 – Naisten keihäänheiton tulokset (Arkistoitu – Internet Archive), IAAF (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Wei Jianhua Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
William Wilson
**William Wilson** (13. marraskuuta 1844 Lontoo, Englanti – 1. kesäkuuta 1912 Glasgow, Skotlanti) oli skottilainen toimittaja ja uintivalmentaja. Wilson kehitti useita kilpauinnin tieteellisiä tekniikoita. Vuonna 1883 Wilson julkaisi *The Swimming Instructor* -kirjan (suom. *Uinninohjaaja*), joka on yksi ensimmäisistä uintia käsittelevistä teoksista. Teoksessaan Wilson määritteli modernit käsitteet vetojen tehokkuudesta, harjoittelusta, käännöksistä ja turvallisuudesta.

Saavutukset
-----------

* kilpauinnin alun ja käännösten kuvaukset
* useiden vetotyyppien parantelu
* ensimmäisen hengenpelastusharjoituksen kehittäminen
* sekä maalla että vedessä tapahtuvien harjoitusmetodien kehittäminen
* sisätiloissa olevan uima-altaan suunnitteleminen
* ensimmäinen uinnin sanomalehtitoimittaja

Vesipallo
---------

Vuonna 1877 Wilson kehitti säännöt uudelle joukkuelajille, vedessä pelattavalle pallopelille, jota hän kutsui "vesijalkapalloksi". Ensimmäinen peli pelattiin Dee-joen rantojen välissä Bon Accord -festivaaleilla Aberdeenissa, Skotlannissa. Rannoille asetettiin lippuja 2,5–3 metrin välein ja pelaajat käyttivät pallona *pulu*a, intialaisesta kumista tehtyä pehmeää palloa. Ottelu oli koko pelialueen mittainen painiottelu, mutta se oli sen aikaisten katsojien suosiossa.

Vuonna 1885 Ison-Britannian Uimaliitto (Swimming Association of Great Britain) tunnusti nykyään vesipalloksi kutsutun lajin ja liitto laajensi Wilsonin ohjeistuksia. Nämä säännöt olivat perustana kansainvälisen uimaliiton, FINAn, säännöille, kun laji levisi Eurooppaan, Amerikkaan ja Australiaan.

Hengenpelastaminen
------------------

Vuonna 1891 Wilson julkaisi lukuisia lehtiartikkeleita hengenpelastusharjoituksista ja hän palkitsi paikallisia uimakerhoja hengenpelastustekniikoiden kehittämisestä. Wilsonin tekniikat levisivät eräänlaisen käsikirjan mukana ja osoituksena Wilsonin saavutuksista hänet valittiin ensimmäiseksi Kuninkaallisen hengenpelastusliiton (Royal Lifesaving Society) puheenjohtajaksi (*Life Governor*).

Aiheesta muualla
----------------

* BNET-artikkeli William Wilsonin elämäntyöstä (englanniksi)
* William Wilson kansainvälisen uinnin Hall of Famessa (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:William Wilson (aquatics)
**Beate Heister** (s. 5. lokakuuta 1951 Essen, Saksa) on saksalainen yritysjohtaja, perijätär ja miljardööri. Hän hallitsee merkittävää osaa erityisesti Keski-Euroopassa, Yhdysvalloissa ja Australiassa toimivasta Aldi -vähittäismyymäläketjusta, jonka Aldi Süd -osan omistuksen hän peri isältään Karl Albrechtilta (1920–2014) yhdessä veljensä Karl Albrecht nuoremman (Karl Albrecht Jr.) kanssa. Maaliskuussa 2018 yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes arvioi sisarusten yhteiseksi varallisuudeksi 29,8 miljardia dollaria, josta puolet kuuluu kummallekin sisarukselle (siis 14,9 mrd euroa). Bloombergin laskennallinen arvio Beate Heisterin varallisuudesta oli 13,0 miljardia euroa (25.4.2018).

Aldi-konsernin emoyhtiö on Aldi Einkauf GmbH & Co. Sen perustivat veljekset Karl ja Theo Albrecht vuonna 1948 äitinsä Anna Albrechtin aiemmin ylläpitämän supermarketin toiminnan laajentamiseksi. Vuoteen 1953 mennessä veljekset olivat laajentaneet yritystä noin 30 nimellä Albrechts-toimivan halpamyymälän ketjuksi. Myymälöiden nimeksi tiivistyi Aldi, joka on lyhennys sanoista "*Al*brecht *Di*skont" (suom. 'Albrechtin halpamyymälä'). Yhtiö jaettiin vuonna 1960 maantieteellisen vastuun mukaan kahteen osaan: *Aldi Süd* (Karl Albrechtille) ja *Aldi Nord* (Theo Albrechtille).

Heister on naimisissa, hänellä on kuusi lasta.

Lähteet
-------

1. ↑  27. Beate Heister & Karl Albrecht Jr. (Maailman dollarimiljardöörien listan 27. sija)  6.3.2018. Forbes, forbes.com. Viitattu 25.4.2018. (englanniksi)
2. 1 2 3  103. Beate Heister $13.0B (Bloomberg Billionaires Index)  25.4.2018. bloomberg.com. Viitattu 25.4.2018. (englanniksi)
3. ↑  The World's Billionaires List (Maailman dollarimiljardöörit, Saksa)  6.3.2018. Forbes, forbes.com. Viitattu 25.4.2018. (englanniksi)
4. 1 2  Company Overview of ALDI Einkauf GmbH & Co. oHG bloomberg.com. Viitattu 25.4.2018. (englanniksi)
5. ↑  100 Jahre Kaufmannstradition Aldi Nord, aldi-nord.de. Viitattu 25.4.2018. (saksaksi)
6. ↑  Lauren Weymouth: Secrets of the German supermarkets conquering America  2017. msn.com. Viitattu 25.4.2018. (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: de:Beate Heister  –  Syntymäaika ja -paikka dewikistä, jonka lähteistys tosin tämän tiedon osalta on puutteellinen. 

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |