recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Harari** on Etiopian Hararin kaupungissa asuvien ja sieltä peräisin olevien hararien puhuma seemiläinen kieli.

Harari kuuluu etiopianseemiläisten kielten etelähaaraan. Sen lähimpiä sukukieliä ovat itäiset guragekielet. Hararia on puhuttu 1500-luvulta lähtien Hararin kaupungissa, jota ympäröi oromonkielinen alue. Sen ovat omaksuneet myös läheisessä Koromin kylässä asuvat argobbanaiset. Uskonnoltaan hararit ovat muslimeja.

Ennen vuotta 1974 Hararin vanhassa kaupungissa oli noin 30 000 asukasta. Sotilasjuntta Dergin tekemän vallankaappauksen jälkeen suuri osa väestöstä joutui muuttamaan muualle Etiopiaan tai ulkomaille. Vuoden 2007 väestönlaskennan mukaan Etiopiassa oli 25 810 äidinkielistä hararin puhujaa, joista 13 438 asui Hararin alueella. Kaupungin lähikylineen käsittävän alueen väestöstä 57 prosenttia puhui äidinkielenään oromoa, 27,5 prosenttia amharaa ja 7 prosenttia hararia. Suurehkoja harariryhmiä on Addis Abebassa ja Dire Dawassa sekä ulkomailla Saudi-Arabiassa, Kanadassa, Australiassa, Sveitsissä, Saksassa ja Yhdysvalloissa. Valtaosa harareista puhuu myös muita kieliä kuten amharaa, arabiaa, oromoa, somalia tai englantia.

Hararin kielellä on vanha kirjallinen perinne. Arabialaisella kirjaimistolla laadituista teksteistä vanhimmat ovat peräisin 1400- tai 1500-luvuilta, vaikka säilyneet käsikirjoitukset ovat paljon nuorempia. Muinaishararinkielinen kirjallisuus käsittää lähinnä uskonnollista ja häärunoutta sekä satujen, legendojen, sananlaskujen ja arvoitusten kaltaista suullista perinnettä. Nykykieli lienee kehittynyt 1800-luvulla, ja vuosisadan lopulta lähtien sen kirjoittamiseen alettiin käyttää myös etiopialaista kirjaimistoa.

Harari oli viime aikoihin saakka etupäässä yhteisön suullisen kanssakäymisen väline. Vuonna 1995 siitä tuli yksi Hararin alueen virallisista kielistä, jota käytetään kouluopetuksessa, hallinnossa, tiedotusvälineissä ja kirjallisuudessa. Nykyään sitä kirjoitetaan etupäässä mukautetulla etiopialaisella kirjaimistolla.

Hararin fonologiassa, morfologiassa ja syntaksissa on voimakas kuušilainen substraatti. Sen rakenteeseen ovat vaikuttaneet myös arabia ja eteläiset etiopianseemiläiset kielet. Sanastossa on näiden kielten lisäksi lainoja amharasta, italiasta, ranskasta ja nykyään varsinkin englannista.

Lähteet
-------

* *Jazyki mira: Semitskije jazyki. Efiosemitskije jazyki*. Moskva: Academia, 2013. ISBN 978-5-87444-366-5.

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5  Jazyki mira, s. 406–411.
2. ↑  Jazyki mira, s. 411–412.
3. ↑  Jazyki mira, s. 504–508.
**Harbinin hotellipalo 2018** tapahtui 25. elokuuta Beilong Hot Spring Hotel -kylpylähotellissa Harbinissa, Kiinassa. Aamuyöllä kello 4.36 syttyneessä palossa kuoli 20 ihmistä, ja 23 loukkaantui. Kaikki kuolleet asuivat Pekingissä ja kuuluivat samaan turistiryhmään.

Tapahtumat
----------

Palo syttyi kello 4.36 hotellin toisen kerroksen keittiössä. Se levisi noin 400 neliömetrin alalle nelikerroksisen hotellin toisessa, kolmannessa ja neljännessä kerroksessa sekä ensimmäisen kerroksen aulassa. Palomiehet evakuoivat hotellista 80 ihmistä ja pelastivat 20 loukkuun jäänyttä. Palo saatiin sammumaan kello 7.50. Palaneesta hotellista löytyi 19 kuolonuhria, ja lisäksi sairaalaan viedyistä 24 ihmisestä yksi kuoli myöhemmin.

Seuraukset
----------

Kiinan hätätilaministeriö lähetti työryhmän Harbiniin johtamaan palon tutkintaa, ja Harbinin paikallishallinto aloitti laajat palotarkastukset kaupungin hotelleissa, sairaaloissa, vanhainkodeissa, kouluissa, ostoskeskuksissa ja muissa rakennuksissa.

Harbinin turvallisuusviranomaiset tiedottivat paloa seuranneena päivänä, että hotelli oli hylätty palotarkastuksissa ainakin viidesti paloa edeltäneiden kahden vuoden aikana. Hotellia oli pidetty paloturvallisuudeltaan heikkona jo useita vuosia. Sen käytävät olivat sokkeloisia, eikä hotellin joillain alueilla ollut poistumistiemerkintöjä eikä sammuttimia. Hotellin omistaja pidätettiin ja häntä kuulusteltiin liittyen mahdollisiin laiminlyönteihin.

Turvallisuusviranomaiset antoivat 29. elokuuta etsintäkuulutuksen 52-vuotiaasta Li Yanbinista, jonka epäiltiin liittyvän paloon. Hänen pidätykseensä johtavista tiedoista tarjottiin 400 000 yuanin (44 000 USD) palkkio. Hänet saatiin pidätettyä seuraavana päivänä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Zhang, Lusha & Munroe, Tony: Fire kills 19 people at spa hotel in northeastern China  25.8.2018. Peking:  Reuters. Viitattu 28.8.2018. (englanniksi)
2. ↑  Victims of Harbin hotel fire identified  29.8.2018. Harbin:  Xinhua.  Arkistoitu 29.8.2018. Viitattu 17.10.2018. (englanniksi)
3. 1 2 3  Leng, Sidney: 19 dead and 23 injured in hotel fire at Chinese resort  25.8.2018. South China Morning Post. Viitattu 28.8.2018. (englanniksi)
4. 1 2  Chinese police seek woman after Harbin hotel fire kills 20  30.8.2018. Asia One. Viitattu 17.10.2018. (englanniksi)
5. ↑  Bradsher, Keith: China Hotel Fire Kills 19 on Eve of International Marathon  25.8.2018. The New York Times. Viitattu 28.8.2018. (englanniksi)
6. ↑  Hotel's legal rep held following deadly Harbin fire  25.8.2018. China Daily. Viitattu 28.8.2018. (englanniksi)
7. ↑  Chen, Stephen: Harbin hotel where fire killed 19 ‘had failed 5 safety inspections’  26.8.2018. South China Morning Post. Viitattu 28.8.2018. (englanniksi)
8. ↑  Li Yan: Harbin police seek woman after deadly hotel fire  30.8.2018. Ecns.cn. Viitattu 11.1.2019. (englanniksi)
9. ↑  Gu Liping: Police arrest main suspect in Harbin hotel fire  30.8.2018. Ecns.cn. Viitattu 11.1.2019. (englanniksi)
**Hedonismi** (m.kreik. ἡδονή, *hedone*, 'nautinto', 'mielihyvä') on elämänfilosofian oppi, jonka mukaan keskeisiä ja tavoiteltavia ovat nautinto ja mielihyvä. Yksinkertaisimman eettisen hedonismin mukaan "hyväksi on mikä tahansa, mikä aiheuttaa mielihyvää".

Hedonismin perusidea on ajatus siitä, että kaikki teot voidaan mitata sen mukaan, kuinka paljon nautintoa ne tuottavat. Yksinkertaistettuna hedonisti pyrkii saavuttamaan mahdollisimman paljon nautintoa ja mahdollisimman vähän tuskaa. 

Samanlaisia ajatuksia voi löytää John Stuart Millin klassisesta utilitarismista. Utilitarismi on teoria, joka arvostaa tekoja niiden tuottaman hyödyn ja tyytyväisyyden perusteella, mihin usein yhdistetään mielihyvä. Utilitarismi ei kuitenkaan ole hedonismia, joka keskittyy yksilön tyytyväisyyteen, vaan utilitarismi määrittää kaikkien tyytyväisyyden (vrt. individualismi ja kollektivismi).

Nykyisen hedonismin edeltäjiä
-----------------------------

Kyreneläiset oli antiikin Kreikassa vaikuttanut filosofinen koulukunta, joka uskoi, että on olemassa vain kaksi tunnetta: nautinto (*hedone*) ja tuska. Heidän mielestään nautinto oli elämän korkein päämäärä. Kyreneläisten uskotaan vaikuttaneen voimakkaasti epikurolaisuuteen.

Epikurolaisuus oli hedonismin tunnetuin edustaja antiikin filosofiassa. Epikuros painotti rauhallista mielihyvää ja "halun vähentämistä". Epikurokselle nautinto oli kärsimyksen poissaoloa (*aponia*). Hän itse eli hyvin niukasti ja söi lähinnä leipää. Epikuros piti suurimpana ilona ystävien kanssa keskustelemista. Sen sijaan monet Epikuroksen seuraajat painottivat aistinautintoja, mistä epikurolaisuuden maine on kärsinyt.

Katso myös
----------

* Hedonismin paradoksi

Kirjallisuutta
--------------

* Demokritos ja Epikuros: *Riippumaton nautinto*. Suomennos Arto Kivimäki, Tua Korhonen ja Sampo Vesterinen. Selitykset ja jälkisanat Tua Korhonen ja Arto Kivimäki. Olympos-sarja. Helsinki: Tammi, 2006. ISBN 951-31-3575-6.

Aiheesta muualla
----------------

* Fox, James: Hedonism *Catholic Encyclopedia*.  1911. New York:  Robert Appleton Company.  (englanniksi)
* Moore, Andrew: Hedonism *The Stanford Encyclopedia of Philosophy*. The Metaphysics Research Lab. Stanford University.  (englanniksi)
* The Hedonistic Imperative (englanniksi)
* Resources on Christian Hedonism *Desiring God* (englanniksi)
* Articles Discussing Christian Hedonism (englanniksi)
Nkosi Durbanin yliopistossa vuonna 2001.
**Lewis Nkosi** (5. joulukuuta 1936, Durban, Natal – 5. syyskuuta 2010 Johannesburg) oli eteläafrikkalainen kirjailija, journalisti ja kirjallisuuskriitikko.  Häneltä on suomennettu mustan miehen ja valkoisen naisen romanssista kertova esikoisromaani *Linnun kiima* (*Mating Birds*, suom. Raija Mattila, Tammi 1986).

Lewis Nkosi syntyi Natalin siirtomaassa Etelä-Afrikassa 1936, jäi orvoksi 12-vuotiaana äitinsä kuoltua ja sai teknillisen koulutuksen Durbanissa. Hän kirjoitti Drum-kirjallisuuslehteen yhteiskunnallisia tekstejä, jotka joutuivat apartheid-hallinnon tiukan sensuurin alaisiksi. Vuonna 1961 hän sai stipendin opiskelemaan Yhdysvaltoihin Harvardin yliopistoon, ja Etelä-Afrikan viranomaiset antoivat hänelle poistumisluvan maasta mutta ottivat samalla pois kansalaisuuden ja mahdollisuuden palata.

Nkosi opetti kirjallisuutta korkeakouluissa Wyomingissa, Bostonin Brandeis-yliopistossa, Varsovassa ja Sambiassa ja kirjoitti samaan aikaan rotuerottelupolitiikkaa vastustavia tekstejä. Hän asettui välillä Lontooseen opettamaan afrikkalaista kirjallisuutta, josta hän myös julkaisi monia artikkeleita näytelmien ja elokuvakäsikirjoitusten lisäksi. Vuoden 1994 apartheidin kukistumisen ja Nelson Mandelan vapauttamisen jälkeen Nkosi palasi asumaan osan vuotta Etelä-Afrikassa, mutta säilytti myös asuntonsa Sveitsin Baselissa.

Nkosi kuoli Johannesburgissa 73-vuotiaana 2010.

Teoksia
-------

* *Home and Exile* (esseekokoelma, 1965)
* *The Rhythm of Violence* (näytelmä, 1965)
* *The Transplanted Heart* (esseekokoelma, 1975)
* *Tasks and Masks. Themes and Styles of African Literature* (esseekokoelma, 1981)
* *Mating Birds* (romaani 1986, suom. *Linnun kiima*)
* *Underground People* (romaani, 2002)
* *The Black Psychiatrist* (näytelmä, 2001)
* *Mandela’s Ego* (romaani, 2006.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Lewis Nkosi, the first black South African fellow, dies at 73, Harvard University 9.9.2010. Viitattu 7.12.2015.
2. 1 2  Nkosi, Lewis[vanhentunut linkki], Gale Contextual Encyclopedia of World Literature, 2009. Vaatii HighBeam-tilauksen. Viitattu 6.12.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Lewis Nkosi Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Korea
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
*Tämä artikkeli kertoo järvestä Suomessa. Kylästä Karjalan tasavallassa Venäjällä katso Vegarus.*

**Vekarus** (järvinumero 04.198.1.012) on Vuoksen vesistöön kuuluva järvi Rautjärvellä Etelä-Karjalan maakunnassa.

Järven tiedot
-------------

Järven pinta-ala on 19,57 hehtaaria, rantaviivan pituus 2,61 kilometriä ja korkeus merenpinnasta 102,3 metriä. Järvessä on Vekarussaari-niminen saari. Sen lasku-uomana on Vekarusoja, joka on yksi Venäjän puolelle laskevan Korisevanojan latvahaaroista. Järven valuma-alue on 2,070859 km². Valuma-alueelle jää kaksi pienempää lampea.

Vesistösuhteet
--------------

Järven laskuoja Vekarusoja on yksi Suomesta Venäjän puolelle laskevan Korisevanojan latvahaaroista. Venäjän puolella Korisevanoja laskee Käräjokeen, joka edelleen laskee Suomen puolelta Kuulammesta alkunsa saavaan Kuunjokeen. Kuunjoki laskee Venäjällä Helisevänjärveen, josta vedet edelleen laskevat Vuoksen Käkisalmen haaraan Räisälässä ja siitä Laatokkaan.

Järvi luetaan Suomen nykyisessä vesistöaluejaossa Vuoksen vesistön (04) Suur-Saimaan alueeseen kuuluvan Vuoksen alueen (04.19) osa-alueena olevaan Korisevanojan valuma-alueeseen (04.198).

Vesistön osa-alueen 04.198 nimenä "Korisevanojan valuma-alue" on epätarkka. Joki, jonka koko valuma-alueesta on kysymys, on Kuunjoki. Korisevanoja on Kuunjoen sivujoen Käräjoen sivuhaara, jonka valuma-alueeseen kuuluu vain osa Suomen puolelle ulottuvasta Kuunjoen valuma-alueesta. Koko valuma-alue on Kuunjoen valuma-alue. Suomen nykyisessä valuma-aluejaossa nimi "Kuujoen valuma-alue" on virheellisesti annettu viereiselle Ilmeenjoen valuma-alueelle (04.199).

Lähteet
-------

1. 1 2  Vekarus (04.198.1.012) *Järviwiki*. SYKE. Viitattu 10.3.2018.
2. ↑  Vekarus *Karttapaikka*. Maanmittauslaitos. Viitattu 10.3.2018.
3. 1 2  Korisevanoja *Karttapaikka*. Maanmittauslaitos. Viitattu 10.3.2018.
4. ↑  UomaId=2007061416078 *VALUE - Valuma-alueen rajaustyökalu*. SYKE. Viitattu 13.3.2018.
5. ↑  Korisevanoja *Karttapaikka*. Maanmittauslaitos. Viitattu 10.3.2018.
6. ↑  Käräjoki *Karttapaikka*. Maanmittauslaitos. Viitattu 10.3.2018.
7. 1 2  *Карельский перешеек. Атлас* 1:100 000. 2-3.  (venäjäksi)
8. 1 2  Kuunjoki *Karttapaikka*. Maanmittauslaitos. Viitattu 10.3.2018.
9. ↑  Korisevanojan valuma-alue (04.198) *Järviwiki*. SYKE. Viitattu 10.3.2018.
10. ↑  Ekholm, Matti: *Suomen vesistöalueet*. Vesi- ja ympäristöhallinnon julkaisuja – Sarja A 126. Helsinki: Vesi ja Ympäristöhallitus, 1993. ISBN 951-47-6860-4.
11. 1 2 3  Olin, T. V.: *Suomen vesistöjen alueet ja järvet*, s. 21. Hydrografisen toimiston tiedonantoja 7. Helsinki: Hydrografinen toimisto, 1936.
12. ↑  Käräjoki *Karttapaikka*. Maanmittauslaitos. Viitattu 10.3.2018.
13. ↑  *Карельский перешеек. Атлас* 1:100 000. 2-3.  (venäjäksi)
14. ↑  Kuujoen valuma-alue (04.199) *Järviwiki*. SYKE. Viitattu 10.3.2018.
Wilfred Benitez
**Wilfred Benitez** (s. 12. syyskuuta 1958) oli puertoricolainen nyrkkeilijä, joka nousi uransa aikana kolmen painoluokan maailmanmestariksi. Hän voitti ensimmäisen mestaruutensa välisarjassa tiukasti jaetuin pistein Carlos Palominolta 14. tammikuuta 1979 ja puolusti sitä voitokkaasti kerran Harold Westonia vastaan 25. maaliskuuta. Vielä saman vuoden loppupuolella 30. marraskuuta hän kohtasi Sugar Ray Leonardin mestaruusottelussa, joka oli ensimmäinen raskaansarjan ulkopuolella käyty titteliottelu, jonka kamppailijoille maksettiin yli miljoonan dollarin ottelupalkkio. Benitez menetti mestaruutensa teknisellä tyrmäyksellä viimeisessä, eli 15. erässä.

Benitez kävi urallaan 62 ottelua, joista voitti 53 (31 tyrmäyksellä) ja hävisi 8. Yksi ottelu päättyi tasapistein.

Lähteet
-------

1. 1 2  Boxer:Wilfed Benitez (Arkistoitu – Internet Archive), 20.2.2011, Boxrec.com

Aiheesta muualla
----------------

* Ammattilaisottelutilastot Boxrec.comissa (Arkistoitu – Internet Archive). (englanniksi)
*Tämä artikkeli käsittelee pyhimystä. Etunimestä Wilfrid on eri artikkeli, jossa myös luetellaan muita sen nimisiä henkilöitä.*
**Wilfrid** (noin 633–709) oli anglosaksinen pyhimys, Hexhamin ja Leicesterin piispa sekä Yorkin arkkipiispa. Syntyjään hän oli northumbrialaisen aatelismiehen poika. Hän sai koulutusta Lindisfarnessa, Canterburyssa ja Roomassa.

Anglosaksiset kuningaskunnat 600-luvulla.
Wilfridin ollessa Galliassa, jonne hän oli matkustanut piispanvihkimystä varten, hänen tilalleen piispaksi nimitettiin Chad Mercialainen. Kun Theodoros Tarsoslainen oli vuonna 668 nimitetty Canterburyn arkkipiispaksi, hän korjasi asian nimittämällä Wilfridin hiippakunnan piispaksi. Hän joutui riitoihin Northumbrian kuninkaan Ecgfrithin kanssa ja meni Roomaan valittamaan paavi Agatholle, joka päätti asian Wilfridin hyväksi, mutta Ecgfrith ei kuitenkaan taipunut vaan tuomitsi hänet maanpakoon. Hän lähti saarnaamaan pakanalliseen Sussexiin ja perusti luostarin Selseyyn.

Theodoros ja Wilfrid sopivat myöhemmin riitansa, ja uusi kuningas Aldfrith päästi Wilfridin palaamaan Yorkiin. Vuonna 691 Aldfrith karkotti hänet uudestaan, ja hän siirtyi Merciaan, jossa hän toimi piispana ja perusti lisää luostareita. Wilfrid valitti karkotuksestaan vuonna 700 uudelleen paaville. Austerfieldissä pidetty synodi vaati häntä luopumaan piispan virasta ja luostareista. Jälleen hän valitti Roomaan päätöksestä, joka todettiin vääräksi. Hänen yleisesti epäoikeudenmukaisena pidetty*kenen mukaan?* karkotuksensa päättyi vuonna 705.

Perintö
-------

Wilfridille on omistettu 48 kirkkoa. Nykyajan historioitsijat ovat eri mieltä hänen roolistaan. Jotkut pitävät häntä Rooman kirkon kannattajana kelttiläistä kristillisyyttä vastaan.*lähde?*

Lähteet
-------

* Farmer, David: *The Oxford Dictionary of Saints*. Oxford University Press, 2003. ISBN 0-19-860629-X. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5  Farmer, s. 536–537


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Alankomaat
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Wilfrid
**Sunborn Yacht Hotel** on Sunborn yhtiön vuonna 2002 valmistunut hotellilaiva. Aluksessa ei ole kuljetuskoneistoa, joten sitä voidaan siirtää vain hinaamalla.

Valmistus
---------

Alus tilattiin Kvaerner Warnow Werft GmbH:lta Warnemündestä Saksasta. Sen köli laskettiin telakkanumerolla 404, ja se laskettiin vesille 5. heinäkuuta 2002. Alus luovutettiin Sunbornille 19. heinäkuuta, minkä jälkeen se hinattiin 29. heinäkuuta Turkuun sisustettavaksi.

Käyttö
------

Alus hinattiin vuonna 2002 osaksi Naantalin kylpylää, jossa se liitettiin rannan hotellialueeseen lasisillalla, jota pitkin alukseen voi kävellä sisätiloissa.

### Lontoo

Alus lähti 11. tammikuuta 2014 *Kemi I:n* ja *Minoksen* hinaamana Naantalista. Ne luovuttivat aluksen Karhuaukon suulla *Monsille* ja *Leonardolle*. Hinattava alus ei mahtunut Särkänsalmen sillan alitse ennen kuin seuraavana aamuna vedenlaskettua. *Sunborn Princess* vietiin telakalle Alankomaihin, minne se saapui kymmenen päivän matkan päätteeksi. Telakalla alus kunnostettiin ennen siirtoaan uuteen sijoituspaikkaansa.

Alus sijoitettiin maaliskuussa vuonna 2014 *Sunborn Londoniksi* nimettynä Royal Victoria Dockiin Lontoon suurimman messu- ja näyttelykeskus ExCeLin majoitustiloiksi.

Palvelut
--------

Sunborn Yacht Hotel -hotellilaivassa on 140 hyttiä, joista viisi on sviittejä. Lisäksi laivassa on 45 hengen auditorio, kolme kokoustilaa, 15 hengen tilaussauna, baari ja tilausravintola.

Lähteet
-------

* Naantalin kylpylä: Sunborn Yacht Hotel (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. ↑  shipspotting.com
2. ↑  Turun Sanomat 11.1.2014
3. ↑  Turun Sanomat 12.1.2014
4. ↑  Rannikkoseutu 3.1.2014 (Arkistoitu – Internet Archive)
5. ↑  breakingtravelnews.com

Aiheesta muualla
----------------

* Naantali Spa Hotel
* Naantali Spa Hotel: Sunborn Yacht Hotel (Arkistoitu – Internet Archive)
PraslinKartta Praslinin saaresta lähialueineen (espanjaksi)

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
 Seychellit |
| Korkein kohta | 
367 mView and modify data on Wikidata  |
| Pinta-ala | 
39,5 km² |

Väestö| Asukasluku | 
8603 (2010) |

Karttamuokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Praslin** (joskus myös ransk. *Île de Palme*, *Palmujen saari*) on Seychellien saaristoon kuuluva saari ja samalla myös saariston sekä Seychellien valtion toiseksi suurin saari. Praslin on noin 4 km leveä ja 11 km pitkä saari ja sen pinta-ala on noin 39,5 km2. Saari sijaitsee noin 40 km Mahélta koilliseen. Praslinilla asuu noin 7% Seychellien valtion väestöstä ja sen väkiluku vuonna 2010 oli noin 8600 henkeä.

Maantiede ja luonto
-------------------

Praslin vuoristoinen ja kallioperältään graniittinen saari. Sen etelä- ja keskiosien vuoristoalueella sijaitsee Main laakson kansallispuisto.

Talous, matkailu ja liikenne
----------------------------

Praslinilla sijaitsevat Grande Ansen ja Baie Sainte-Annen asutuskeskukset toimivat turistikeskuksina. Myös Côte d’Orin ranta on suosittu turistikohde. Turismin lisäksi saarella tuotetaan kopraa, vaniljaa ja puutavaraa sekä kasvatetaan kasviksia, erityisesti tomaatteja.

Saarta kiertää kaksi tietä ja yksi tie kulkee saaren etelä- ja keskiosien vuoristoalueen läpi. Lisäksi saarella on lentokenttä Amitiéssa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Praslin Island (island, Seychelles) *Encyclopædia Britannica*. Viitattu 7.2.2023. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Praslin** Wikimedia Commonsissa
**Prass Press** (bulg. Прас-Прес) on bulgarialainen satiirilehti. Se ilmestyy kahden viikon välein. Se muistuttaa ranskalaista *Charlie Hebdoa*.

Lehden ovat perustaneet Tchavdar Nikolov ja Christo Komarnitski. Koska Bulgariassa jakelupisteet ovat hallitusta lähellä olevan oligarkin omistuksessa, lehden tekijät toimittavat lehdet itse myyntipisteisiin. Lehden painos oli alkuun 10 000 kappaletta, ja sitä myytiin hyvin, mutta myynti on sittemmin pudonnut kahteen otteeseen.

Bulgaria on sijalla 111 Toimittajat ilman rajoja -järjestön lehdistönvapautta koskevassa vertailussa, koska jakeluyritykset ovat lähes 90-prosenttisesti yhden oligarkin, kansanedustaja Delyan Peevskin, omistuksessa. Hän omistaa äitinsä kanssa myös monia lehtiä ja tv-kanavia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Petri Raivio: Vapaa lehdistö pantiin ahtaalle Bulgariassa – Räävitön satiirilehti pistää kampoihin vallanpitäjiä säälimättä *Yle.fi, uutiset*.  2.6.2018. Viitattu 2.6.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Dzhambazova, Boryana: Cartoonists Earn a Prime Minister’s Ire — and His Subscription *The New York Times*.  5.5.2017. Viitattu 2.6.2018.
* Cheresheva, Mariya: 'Bulgaria's Charlie Hebdo' Blocked From News Stands *Balkan Insight*.  7.3.2017. Viitattu 2.6.2018.
* Bulgarian Cartoonists Launch New Satirical Newspaper amid Election Campaign *Novinite.com - Sofia News Agency*.  27.2.2017. Viitattu 2.6.2018.
* Reporters face obstacle run in corruption-hit Bulgaria *Euractiv.com*.  23.22018. Viitattu 2.6.2018.
* Prass Press Прас-Прес (Arkistoitu – Internet Archive) Lehden verkkosivut. (bulgariaksi)
Kurdistanin kihlakunta vuosina 1923–1929.
**Punainen Kurdistan** (ven. Красный Курдистан, *Krasnyi Kurdistan*, azer. *Qizil Kürdistan*) on Neuvostoliiton Azerbaidžanin SNT:hen vuosina 1923–1930 kuuluneesta paikallishallintoalueesta käytetty nimitys.

Ajatus Azerbaidžanin kurdien hallintoalueesta syntyi vuonna 1921. Heinäkuussa 1923 perustettiin **Kurdistanin kihlakunta** (ven. Курдистанский уезд, *Kurdistanski ujezd*, azeriksi *Kürdüstan qəzası*). Vuoristo-Karabahin autonomisen alueen ja Armenian välissä sijainneeseen kihlakuntaan kuului kuusi piirikuntaa (azeriksi *dairə*): Kəlbəcər, Koturlu, Kürdhacı, Muradxanlı, Qarqışlaq ja Qubadlı. Hallinnollinen keskus oli virallisesti Laçın, mutta käytännössä paikallishallinto toimi Şuşassa.

Vuoden 1926 väestönlaskennan mukaan alueella oli 51 400 asukasta. Heistä 72,3 % oli kurdeja ja 26,7 % azereja. Äidinkielenään kurdia puhui kuitenkin vain 6,1 %, kun taas azerin puhujia oli 92,5 %. Qubadlın piirikunnan väestö koostui lähes kokonaan azereista.

Kurdistanin kihlakunta lakkautettiin Neuvostoliiton paikallishallinnon uudistuksen yhteydessä huhtikuussa 1929. Aluksi sen alue oli tarkoitus liittää perusteilla olleeseen Karabahin piirikuntaan. Toukokuussa 1930 perustettiin kuitenkin pinta-alaltaan aikaisempaa laajempi **Kurdistanin piirikunta** (ven. Курдистанский округ, *Kurdistanski okrug*), joka ulottui etelässä Iranin rajalle saakka. Pian tämän jälkeen Neuvostoliiton kansankomissaarien neuvosto ja toimeenpaneva keskuskomitea päättivät piirikuntajaon lakkauttamisesta. Azerbaidžanin viranomaiset tekivät vastaavan päätöksen elokuussa 1930. Kurdistanin piirikunnan alue jaettiin Kəlbəcərin, Laçınin, Qubadlın ja Zəngilanin piireiksi ja osa siitä liitettiin Cəbrayılin piiriin.

Katso myös
----------

* Azerbaidžanin kurdit

Lähteet
-------

1. 1 2  David Babajan: Krasnyi Kurdistan: geopolititšeskije aspekty sozdanija i uprazdnenija *noravank.am*. Viitattu 2.5.2011. (venäjäksi)
2. ↑  Arsen Melik-Šahnazarov: Nagornyi Karabah: fakty protiv lži *sumgait.info*. Viitattu 2.5.2011. (venäjäksi)
3. ↑  Etno-Kavkaz: Kurdistanski ujezd (1926 g.) *ethno-kavkaz.narod.ru*. Viitattu 2.5.2011. (venäjäksi)
**Tomás Estrada Palma** (9. heinäkuuta 1835 lähellä Bayamoa, Kuuba – 14. marraskuuta 1908 Orienten provinssi) oli Kuuban ensimmäinen presidentti. Hän toimi vallankumousarmeijan kenraalina sodassa Espanjaa vastaan 1868–1878, ja hänestä tuli väliaikaishallituksen johtaja 1875. Estrada Palma joutui vuonna 1877 espanjalaisten vangiksi. Vapauduttuaan hän muutti New Yorkiin, jossa hänestä tuli myöhemmin Kuuban vallankumouksen johtohahmo.

Kun Yhdysvallat 1902 luovutti Kuuban kuubalaisten omiin käsiin, Estrada Palma valittiin valtion ensimmäiseksi presidentiksi, vaikka hän ei kuulunut mihinkään puolueeseen eikä ollut kampanjoinut päästäkseen virkaan. Seuraavissa vaaleissa 1905 hänen oli liityttävä konservatiivipuolueeseen. Vaalit hävinneiden liberaalien tyytymättömyys purkautui vallankumouksena 1906, ja Estrada Palma erosi saman vuoden syyskuussa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Encyclopaedia Britannica *britannica.com*. Viitattu 17.11.2009.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Karl Marx: Theorien über den Mehrwert.
**Lisäarvo** on marxilainen kansantaloustieteellinen termi, joka osoittaa, miten paljon työnantaja ja omistaja jättää maksamatta työn tuottamaksi katsottavasta arvosta sen tekijöille. Sanaa lisäarvo käytetään yleiskielessä usein kun viitataan arvonlisään. Kauppatieteissä on haluttu pitää nämä kaksi käsitettä myös sanastollisesti erillä toisistaan.

Karl Marx
---------

Vuonna 1867 ilmestyneessä *Pääoman* ensimmäisessä osassa Marx määritteli lisäarvon käsitteensä työnarvoteorian pohjalta. David Ricardolta ja Adam Smithiltä saadun työnarvoteorian mukaan tuotteen arvon määrää sen valmistamiseen tarvitun työn määrä, Marxin täsmennyksen mukaan "yhteiskunnallisesti välttämätön" työ.

Klassisen taloustieteen työnarvoteorian mukaan yksinkertaiset tavarantuottajat vaihtoivat työnsä tuloksia niiden tekemiseen käytetyn työajan suhteessa. Marx kirjoitti vuonna 1859*,* että Adam Smith oli määritellyt tavaran arvon sen sisältämän työajan perusteella, mutta rajoittanut ilmiön vain menneisyyteen, missä ihmiset olivat yksinkertaisia tavarantuottajia ja -vaihtajia. David Ricardo sen sijaan laajensi työnarvoteorian myös sellaiseen teollisuuteen, missä vallitsi rajoittamaton kilpailu. Edelleen Jean Charles Léonard de Sismondi pelkisti arvonsuuruuden "välttämättömäksi" työajaksi. Marx omaksui Sismondin käsitteen muodossa "yhteiskunnallisesti välttämätön työ".

Marxin mukaan kapitalisti ostaa työläisen työvoiman sen oikeasta arvosta, joka on työvoiman tuottamiseen tarvittujen välttämättömien elintarpeiden arvo. Työvoimalle on kuitenkin ominaista, että se käytettynä tuottaa yli oman arvonsa. Työpäivän kuluessa tehdyn ensimmäisen jakson aikana työläisen tekemä työ korvaa oman arvonsa, mutta toisen jakson eli lisätyöajan kuluessa se tuottaa kapitalistille lisäarvoa. Tämän lisäarvon kapitalisti anastaa itselleen, ja tämä on Marxin mukaan "riistoa". Lisätyön ja välttämättömän työn välinen suhde on "lisäarvon suhdeluku", joka ilmaisee työn riistoasteen.

Katso myös
----------

* Lisäarvo ja arvonlisä
* Riisto
* Työnarvoteoria

Lähteet
-------

* Marx, Karl: *Pääoma. Kansantaloustieteen arvostelua. Ensimmäinen osa*. Suomentanut O.V. Louhivuori. Karjalan ASNT:n valtion kustannusliike, 1957 (alkuteos 1867).
* Marx, Karl: *Kansantaloustieteen arvostelua*. Suomentanut Antero Tiusanen. Kansankulttuuri, 1970 (alkuteos 1859).

### Viitteet

1. ↑  Marx 1957, s. 222-224
2. ↑  Marx, 1970, s. 62-65
3. ↑  Marx 1957, s. 222-224
**Lissos** (m.kreik. Λισσός, lat. *Lissus*) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Kreetan saarella Kreikassa. Sen arkeologinen alue sijaitsee Kántanos-Sélinon kunnassa saaren etelärannikolla nykyisten Soúgian ja Palaióchoran kylien välisellä alueella, noin 2,2 kilometriä Soúgiasta länsilounaaseen.

Historia
--------

Lissos kukoisti hellenistisellä, roomalaisella ja varhaisella bysanttilaisella kaudella. Se oli yksi saaren sisäosissa sijainneen Elyroksen kaupungin satamista. 200-luvulla eaa. Lissos oli osa vuoriston kaupunkivaltioiden liittoa, johon kuuluivat myös Elyros, Syia, Tarrha, Poikilassos ja Hyrtakina. Kaupunki löi omaa rahaa, jossa oli kuvattuna Artemis ja delfiini. Lissos tuhoutui saraseenien hyökkäyksessä 700- tai 800-luvulla jaa.

Lissoksen Asklepioksen temppelin rauniot.
Lissoksen Neitsyt Marian kirkko 1300-luvulta sekä basilikakirkon jäänteitä 500-luvulta.
Lissoksen arkeologiset kaivaukset alkoivat vuosina 1957–1960 Nikólaos Platónin johdolla. Nykyisin kaupungin arkeologinen alue on suosittu patikointikohde Soúgiasta ja Palaióchorasta.

Rakennukset ja löydökset
------------------------

Lissoksen nykyisin paikalla olevat rauniot ovat pääosin peräisin roomalaiselta kaudelta. Raunioihin lukeutuu julkisia rakennuksia, yksityistaloja, holvattuja hautoja ja satamaan liittyneitä rakennelmia. Lissos tunnettiin muun muassa Asklepiokselle omistetusta temppelistä, joka edusti doorilaista tyyliä ja rakennettiin hellenistisellä kaudella. Temppelistä on säilynyt perustuksia ja muun muassa mosaiikkilattiaa.

Kaupungissa tiedetään olleen myös muun muassa teatteri ja kylpylä. Hautoja on löydetty ainakin 118 kappaletta. Lisäksi on löydetty osia teistä, jotka yhdistivät Lissoksen Elyrokseen ja Hyrtakinaan. Kaupungin alueelta on löydetty lukuisia veistoksia, muun muassa Asklepioksen, Hygieian ja Plutonin kuvapatsaat. Ne ovat nykyisin Chanián arkeologisessa museossa.

Varhaiskristillisellä kaudella 500-luvulla jaa. kaupungissa oli basilikakirkkoja. Niiden päälle rakennettiin myöhemmin paikalla nykyisin olevat Pyhän Kerykoksen (*Ágios Kírykos*) kirkko sekä Neitsyt Marian (*Panagía*) kirkko, joihin on käytetty paljon antiikin aikaisten rakennusten sekä basilikakirkkojen osia.

Lähteet
-------

1. ↑  Hansen, Mogens Herman & Nielsen, Thomas Heine: "973 Lissos", *An Inventory of Archaic and Classical Poleis*. An Investigation Conducted by The Copenhagen Polis Centre for the Danish National Research Foundation. Oxford: Oxford University Press, 2004. ISBN 0-19-814099-1.
2. 1 2  Λισός: Ιστορικό *Υπουργείο Πολιτισμού και Αθλητισμού*.  Arkistoitu 18.3.2013. Viitattu 23.11.2015.
3. 1 2  Lissos *Explore Crete*. Viitattu 23.11.2015.
4. ↑  Ancient Tarra *Cretan Beaches*. Viitattu 23.11.2015.
5. 1 2 3  Λισός: Περιγραφή *Υπουργείο Πολιτισμού και Αθλητισμού*.  Arkistoitu 4.9.2011. Viitattu 23.11.2015.
6. ↑  Walk to Lissos *Sougia*. Viitattu 23.11.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Lissos** Wikimedia Commonsissa
**Lisälevy** (engl. *expansion pack* tai *expansion disk*) eli **lisäosa** on erikseen myytävä osa aiemmin julkaistuun tietokonepeliin. Useimmiten lisälevyillä peliin lisätään uusia tehtäviä, hahmoja ja hirviöitä, varusteita, ja muuta vastaavaa.

Useimmiten lisälevyt vaativat alkuperäisen pelin omistamisen, ja ovat hinnaltaan huomattavasti alhaisempia. Jotkut lisälevyt toimivat myös yksinään (esimerkiksi jotkin *Half-Life*n lisälevyt toimivat myös ilman alkuperäistä peliä). Toisinaan lisälevyä aletaan myydä alkuperäisen pelin kanssa, ja toisinaan pelistä julkaistaan painoksia, joka sisältää alkuperäisen pelin ja kaikki julkaistut lisälevyt.

Monessa tapauksessa lisälevyt on annettu ulkopuolisen kehittäjän tehtäväksi, joskin se, että lisälevy on alkuperäisen tekijätiimin tekemä, ei ole poikkeavaa.

Konsoleilla lisälevyjä ei niiden toimintatavasta johtuen ole aikaisemmin nähty kovin usein, mutta uusilla konsoleilla niitä on alkanut esiintyä useammin. Esimerkiksi Xbox-konsolilla peleihin julkaistaan lisäosia Xbox Liven kautta.
**Ruotsin** oli tarkoitus osallistua ensimmäistä kertaa **Turkvision laulukilpailuun**, vuonna 2016, mutta osallistuminen peruttiin, sillä kilpailua ei järjestetty. Ruotsi teki kuitenkin uuden yrityksen debyytilleen seuraavan vuoden kisaan vuonna 2017.

Historia
--------

### 2016

Ruotsi oli aikomassa osallistua ensimmäistä kertaa vuoden 2016 Turkvision laulukilpailuun, joka olisi pidetty Istanbulissa, Turkissa. Edustajaksi oli valittu laulaja Arghavan kappaleella "Dirçəliş".

### 2017

Ruotsi osallistui ensimmäistä kertaa vuoden 2017 Turkvision laulukilpailuun, joka olisi pidetty Astanassa Kazakstanissa. Edustajaksi oli valittu laulaja Arghavan kappaleella "Dirçəliş".

Kilpailijat
-----------

Värien selitykset
  Voitto
  Toinen
  Kolmas
  Viimeinen

| Vuosi | Artisti(t) | Kieli | Kappale | Sija | Pisteet | Semif. | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2016 | Arghavan | Azeri | "Dirçəliş" | Kilpailu peruttu |
| 2017 | Arghavan | Azeri | "Dirçəliş" | Kilpailu peruttu |

Lähteet
-------

1. ↑  Granger, Anthony: Sweden: Debuts in the Turkvizyon Song Contest 2016  25.10.2016. eurovoix.com.  Arkistoitu 25.10.2016. Viitattu 25.10.2016. (englanniksi)
2. ↑  Granger, Anthony: Sweden: Debuts At The Turkvision Song Contest 2017  21.3.2017. eurovoix.com.  Arkistoitu 22.3.2017. Viitattu 21.3.2017. (englanniksi)
**Mendelejevsk** (ven. Менделе́евск) eli **Mendeleyev** (tat. Менделеев) on kaupunki Tatarstanin pohjoisosassa, 238 kilometriä pääkaupungista Kazanista itään, noin 20 km Naberežnyje Tšelnyn pohjoispuolella, Kama-jokeen padotun Ala-Kaman tekojärven rannalla. Mendelejevsk on teollisuuskaupunki ja Mendelejevskin piiriin hallinnollinen keskus. Vuonna 2010 Mendelejevskin kaupungin asukasluku oli 22 075 ja koko piirin 30 377.

Mendelejevsk perustettiin vuonna 1868 ja kaupunki siitä tuli 1967.

Kemianteollisuutta
OAO Mendelejevskazot

Lähteet
-------

1. ↑  26. Численность постоянного населения Российской Федерации по муниципальным образованиям на 1 января 2018 года, Rosstat (viitattu 23. tammikuuta 2019). Tieto on haettu Wikidatasta.
2. ↑  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki (Venäjän federaation tilastovirasto), www.gks.ru: Vserossijskaja perepis naselenija 2010. Tom 1. Tšislennost i razmeštšenije naselenija. (Koko Venäjän kattava väestönlaskenta 2010. Osa 1. Väestön lukumäärä ja jakauma. Taulukko 11 (MS Excel-taulukko))  2012. Moskova:  ИИЦ «Статистика России».  Arkistoitu 15.3.2013. Viitattu 28.7.2014. (venäjäksi)

Tatarstanin vaakuna**Tatarstanin tasavallan kaupungit**
Tatarstanin lippuTatarstanin lippu
**Pääkaupunki: Kazan (Qazan)**  
  

Agryz (Ägerce) |
Almetjevsk (Älmät) | 
Arsk (Arça) |
Aznakajevo (Aznaqay) |
 Bavly (Bawlı) |
Bolgar (Bolğar) |
Bugulma (Bögelmä) | 
Buinsk (Bua) |
Jelabuga (Alabuğa) | 
Laiševo (Layış) |
Leninogorsk |
Mamadyš (Mamadış) |
Mendelejevsk (Mendeleyev) |
Menzelinsk (Minzälä) |
 Naberežnyje Tšelny (Yar Çallı) | 
 Nižnekamsk (Tübän Kama) |
Nurlat |
Tetjuši (Täteş) |
 Tšistopol (Çístay) | 
Zainsk (Zäy) |
Zelenodolsk (Yäşel Üzän)
**Gunta Latiševa-Čudare** (s. 9. maaliskuuta 1995) on latvialainen yleisurheilija, joka kilpailee pikajuoksussa.

Euroopan nuorten kesäolympiafestivaaleilla Trabzonissa 2011 Latiševa-Čudare sijoittui 200 metrin juoksussa neljänneksi. Lillen alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2011 hän osallistui sekä 100 että 200 metrin juoksuihin, päästen jälkimmäisessä välieriin. Barcelonan alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2012 Latiševa-Čudare jäi 400 metrin juoksussa alkueriin ajalla 55,57. Rietin alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2013 Latiševa-Čudare juoksi 400 metrin finaalissa ajan 52,76 sijoittuen neljänneksi. Eugenen alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2014 hän pääsi 400 metrillä välieriin, mutta karsiutui finaalista ajalla 54,23. Saman vuoden Zürichin EM-kilpailuissa ja Tallinnan alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015 hän karsiutui 400 metrin alkuerissä. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 Latiševa-Čudare jäi alkueriin 400 metrillä juostuaan ajan 52,17.

Latiševa-Čudare karsiutui 400 metrin välierissä Amsterdamin EM-kilpailuissa ja alkuerissä Rio de Janeiron olympialaisissa 2016. Hän voitti alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 400 metrillä Bydgoszczissa 2017 ajalla 52,00. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän juoksi 400 metrin alkuerissä ennätyksensä 51,37. Hän karsiutui välierissä. Hän saavutti Taipein universiadeissa 2017 hopeaa 200 metrillä ennätyksellään 23,15. Hän karsiutui 400 metrin välierissä Berliinin EM-kilpailuissa 2018. Glasgow'n EM-hallikilpailuissa 2019 hän juoksi 400 metrin alkuerissä Latvian ennätyksen 52,66, mutta karsiutui välierissä. Saman vuoden Dohan MM-kilpailuissa hän karsiutui 200 metrin alkuerissä. Belgradin sisäratojen MM-kilpailuissa 2022 hän karsiutui 400 metrin alkuerissä. Kesällä 2022 hän karsiutui 400 metrin alkuerissä Eugenen MM-kilpailuissa ja välierissä Münchenin EM-kilpailuissa ennätyksellään 51,25.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Gunta Latiševa-Čudare Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
2. ↑  EYOF Trabzon TUR 25 - 29 July *Online.atletika.cz*. Viitattu 6.9.2015. (englanniksi)
3. ↑  Rieti beidzies XXII Eiropas junioru (U20) čempionāts *Lat-athletics.lv*.  Arkistoitu 10.3.2016. Viitattu 6.9.2015. (latviaksi)
4. 1 2  Gunta Latiševa-Čudare Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).  (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Henkilöt | 
* World Athletics

 |

 |
**Sirtaki** tai harvemmin **syrtaki** (kreik. συρτάκι, *syrtáki*) on kreikkalainen tanssi, jonka Giórgos Proviás koreografioi vuoden 1964 elokuvaan *Kerro minulle, Zorbas*. Sirtaki on moderni kansantanssi, ja se on sekoitus hasapiko-tanssin hitaita ja nopeita rytmejä. Tanssia ja Míkis Theodorákisin säveltämää oheismusiikkia kutsutaan joskus myös "Zorbaksen tanssiksi" elokuvan mukaan.

Nimi sirtaki tulee kreikan kielen sanasta *sýrtos* (σύρτος) ja se puolestaan sanasta *sýro* (*σύρω* (*τον χορό*)), joka tarkoittaa "vetää" tai "johtaa tanssia". Se on yleisnimitys ryhmälle perinteisiä kreikkalaisia tansseja, joiden tyyli on niin sanotusti "vetävä", vastakohtana "hyppivälle" pidihtos-tyyliselle tanssille (πηδηχτός, *pidichtós*). Tästä huolimatta sirtaki sisältää sekä hitaampia että nopeampia elementtejä.

Lähteet
-------

1. ↑  Armstrong, Kate & Clark, Michael & Deliso, Chris: *Greek islands*. Footscray, Vic: Lonely Planet, 2008. ISBN 9781741043143. Teoksen verkkoversio.
**Sisebut** (k. 621) oli visigoottien kuningas vuosina 612–621. Fredegarin mukaan Sisebut valloitti frankeilta Cantabrian ennen valtaannousuaan. Isidorus Sevillalaisen mukaan Sisebut hallitsi kahdeksan vuotta ja kuusi kuukautta. Valtakautensa aikana hän pakotti juutalaiset kristinuskoon ja alisti kapinalliset asturialaiset sekä voitti rucconit. Isidoruksen mukaan Sisebut kuoli joko luonnollisen kuoleman tai hänet myrkytettiin. Chronica Regum Visigotthorumin mukaan Sisebut hallitsi kahdeksan vuotta, 11 kuukautta ja 16 päivää. Sisebutilla ja hänen vaimollaan – jonka nimeä ei tunneta – oli kaksi lasta, Rekkared ja Theodora, josta tuli sittemmin kuningas Svintilan vaimo.

Lähteet
-------

1. ↑  Kings of the Visigoths in Spain 531-711 Foundation for Medieval Genealogy. Viitattu 11.4.2021. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
	+ 2
* VIAF
	+ 2
	+ 3
* WorldCat
	+ 2

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Parliament Act** on Isossa-Britanniassa vuonna 1949 säädetty laki, joka määrittelee parlamentin ylähuoneen valtaoikeudet.[1] Se täydentää vuoden 1911 Parliament Actia, joka poisti ylähuoneelta veto-oikeuden lähes kaikissa asioissa jättäen jäljelle pelkän lykkäysmahdollisuuden. Vuoden 1949 Parliament Act lyhensi lykkäyksen enimmäisajan kahdesta yhteen vuoteen.

Lain sääti Clement Attleen johtama työväenpuolueen hallitus, joka pelkäsi konservatiivien hallitseman ylähuoneen käyttävän lykkäävää veto-oikeuttaan estääkseen rauta- ja terästeollisuuden kansallistamisen. Alahuone hyväksyi uuden Parliament Actin toisessa käsittelyssä marraskuussa 1947. Maltillisen sisältönsä vuoksi esitys ei kohdannut samanlaista jyrkkää vastarintaa kuin vuoden 1911 laki aikanaan, mutta ylähuone hylkäsi sen silti kahdesti vuoden 1948 aikana. Niinpä laki annettiin heinäkuussa 1949 kuninkaan vahvistettavaksi käyttäen vuoden 1911 Parliament Actin tarjoamaa mahdollisuutta ylähuoneen ohittamiseen. Kyseessä oli kolmas kerta, kun tätä menettelyä sovellettiin. Sen sijaan sitä ei lopulta tarvittu rauta- ja teräslain hyväksymiseen.[2]

Vuoden 1949 Parliament Actin mukaan kaikki ylähuoneen hylkäämät lakiesitykset voidaan vahvistaa, mikäli alahuone on hyväksynyt ne kahdessa käsittelyssä, joiden välissä on kulunut vähintään vuosi. Poikkeuksen muodostavat esitykset parlamentin toimikauden pidentämisestä.[1] Lain suomaa mahdollisuutta ylähuoneen sivuuttamiseen on käytetty neljä kertaa. Sen avulla hyväksytyt lait olivat vuoden 1991 *War Crimes Act*, vuoden 1999 *European Parliament Elections Act* (laki suhteellisesta vaalitavasta Euroopan parlamentin vaaleissa), vuoden 2000 *Sexual Offences (Amendment) Act* sekä vuoden 2004 *Hunting Act* (kettujahdin kielto).[3]

Lähteet
-------

1. 1 2  House of Lords (englanniksi) *Encyclopædia Britannica Online Academic Edition*. Viitattu 20.10.2013.
2. ↑  Parliament Act 1949 (englanniksi) Britannian parlamentti. Viitattu 20.10.2013.
3. ↑  The Parliament Acts (englanniksi) Britannian parlamentti. Viitattu 30.1.2014.
**Ylä-Saimaa** on harvoin esiintyvä Saimaaseen liittyvä käsite, jolla voidaan tarkoittaa järven yläjuoksulla sijaitsevia Suur-Saimaaseen kuuluvia vesistöjä. Raja Ylä-Saimaan ja Ala-Saimaan välillä kulkee tavallisesti Savonlinnan Kyrönsalmen virrassa. Toisinaan Ylä-Saimaalla tarkoitetaan Kyläniemen  pohjoispuolisia alueita Puumalan kirkonkylän Puumalansalmelle asti. Nimeä voidaan käyttää myös erisnimissä kuten esimerkiksi *Ylä-Saimaan satama* .

Ylä-Saimaalle vastakkaista termiä käytetään vielä vesistöalueiden nimityksissä. Ala-Saimaan lähialue on järven ne alueet, jotka sijaitsevat Puumalansalmen alapuolella. Sitä laajempi Ala-Saimaan alue katta paljon laajemman alueen, mutta se sijaitsee Puumalansalmen alapuolella.

Lähteet
-------

1. ↑  Kyrönsalmi, Savonlinna (sijainti maastokartalla) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 19.3.2021.
2. ↑  Maakuntatunnukset, Etelä-Karjalan liitto, viitattu 20.3.2021
3. 1 2 3  Saimaa (04.112.1.001) *Järviwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 17.3.2021.
4. ↑  Kyläniemi, Saimaa (sijainti maastokartalla) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 19.3.2021.
5. ↑  Puumalansalmi, Puumala (sijainti maastokartalla) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 19.3.2021.
6. ↑  Yhteys, Sterm, viitattu 20.3.2021
7. ↑  Ala-Saimaan alue (04.11) *Järviwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 24.3.2021.
8. ↑  Ala-Saimaan lähialue (04.112) *Järviwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 24.3.2021.
**Plevnan piiritys** oli 20. heinäkuuta – 10. joulukuuta 1877 tapahtunut piiritys, joka oli yksi Venäjän ja Turkin välisen sodan keskeisimpiä operaatioita. Venäjän armeija yritti kolmesti huonolla menestyksellä vallata pohjoisessa Bulgariassa sijainneen linnoitetun Plevnan (nykyinen Pleven) kaupungin, jota turkkilaisen Osman paššan joukot pitivät hallussaan. Osman antautui lopulta useita kuukausia kestäneen piirityksen jälkeen. Piiritys sitoi suuren osan Venäjän armeijasta ja hidasti siten Venäjän sotaretkeä.

Venäjän armeija eteni sodan alussa nopeasti ja menestyksekkäästi. Se saapui Bulgariaan ylittämällä Tonavan kesäkuussa 1877, ja 19. heinäkuuta erikoisjoukko onnistui miehittämään Balkanvuorten läpi kulkevan Šipkan solan. Eteneminen kuitenkin pysähtyi, kun 20. heinäkuuta käydyssä **ensimmäisessä Plevnan taistelussa** Osman paššan joukot saivat lyötyä venäläiset takaisin hänen hiljattain linnoittamastaan Plevnan kaupungista. Sama toistui **toisessa Plevnan taistelussa** 30. heinäkuuta ja **kolmannessa Plevnan taistelussa** 11.–12. syyskuuta.

Tässä vaiheessa Venäjän sodanjohto kutsui apuun insinööriupseeri Eduard Totlebenin, joka oli järjestänyt Sevastopolin puolustuksen Krimin sodan aikana. Totleben kannatti Plevnan piirittämistä. Tämä edellytti kaupungin saartamista katkaisemalla Plevnan ja Sofian välinen huoltotie, jota suojasi turkkilaisten linnoitusketju. Hankittuaan kotimaasta lisäjoukkoja venäläiset onnistuivat valtaamaan suojalinnakkeet yksi kerrallaan, mihin liittyi myös Suomessakin tunnettu Gornyi Dubnjakin taistelu.

Turkin armeijan muut komentajat eivät juuri kyenneet helpottamaan piiritetyn Plevnan tilannetta. Lopulta Osman pašša katsoi tilanteensa käyneen mahdottomaksi ja yritti murtautua joukkoineen ulos piirityksestä. Ulosmurtautumista seuranneessa **neljännessä Plevnan taistelussa** 10. joulukuuta hän kuitenkin kärsi tappion ja joutui antautumaan. Kotimaassaan Osman sai silti kansallissankarin maineen sinnikkyytensä ansiosta.

Muuta
-----

Tampereelle vuonna 1877 valmistunut Finlaysonin tehdasrakennus nimettiin Plevnaksi tehtaanjohtajan kunnianosoituksena Venäjän joukoissa palvelleille tehtaan työläisille.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Siege of Pleven (englanniksi) *Encyclopædia Britannica Online Academic Edition*. Viitattu 11.1.2014.
2. ↑  Osman Nuri Paşa (englanniksi) *Encyclopædia Britannica Online Academic Edition*. Viitattu 11.1.2014.
3. ↑  Olutkaupunki Tampere #4: Plevna ja Koskipanimo (Olutposti) *Youtube*.  7.3.2018. Viitattu 17.11.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Plevnan piiritys** Wikimedia Commonsissa
Nídan ylätasanko.
**Nída** (kreik. Νίδα) eli **Nídan ylätasanko** (Οροπέδιο Νίδας, *Oropédio Nídas*) on ylätasanko Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Réthymnon alueyksikön alueella saaren keskiosissa noin 20 kilometriä etelään Anógeian kaupungista ja noin 60 kilometriä lounaaseen Iraklionista.

Nída sijaitsee noin 1 400 metrin korkeudessa Ída- eli Psiloreítisvuoriston keskellä. Ídan korkein huippu sijaitsee tasangon lounaispuolella. Tasanko on saanut nimensä vuoresta ja ilmaisusta *stin Ída*, "Ídalla". Tasangolle johtaa tie Anógeiasta. Tasanko on ruohikkoinen ja pääosin laidunnuskäytössä. Aiemmin se on ollut metsien peittämä.

Ídavuoren rinteessä tasangon laidalla sijaitsee niin kutsuttu Ídan luola, joka on eräs ehdokas Zeuksen syntymäpaikaksi kreikkalaisessa mytologiassa ja merkittävä minolaisaikainen kulttipaikka. Mytologiassa tasanko on myös paikka, jossa Demeter rakastui Iasioniin.

Nídan ylätasanko panoraamakuvassa Ídan luolalta nähtynä.

Lähteet
-------

1. ↑  Mountain Ida or Psiloritis *Explore Crete*. Viitattu 15.8.2016.
2. 1 2 3  Nida Plateau *Cretan Beaches*. Viitattu 15.8.2016.
3. 1 2  Nida Plateau *We Love Crete*. Viitattu 15.8.2016.
4. ↑  Plateau of Nida *Destination Crete*. Viitattu 15.8.2016.
5. ↑  Nida plateau *InterKriti*. Viitattu 15.8.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Nída** Wikimedia Commonsissa