recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
RPG-29-sinko ja PG-29V-kranaatti.
**RPG-29** "Vampir" on Neuvostoliiton 1989 käyttöön ottama sinko. Asetta valmistaa moskovalainen FSUE SRPE "Bazalt".

Tekniikka
---------

Aseeseen on kaksi ammusta: PG-29V-panssarintorjunta/bunkkerikranaatti ja termobaarinen TBG-29V. PG-29V:ssa on kaksoisontelokärki reaktiivisen panssaroinnin läpäisyä varten. RPG-29 painaa 11,5 kg. Putken halkaisija on 105 mm. Sen ontelokranaatit ovat taistelussa kyenneet läpäisemään länsimaisten taistelupanssarivaunujen komposiittipanssaroinnin mikä on merkittävää. PG-29V painaa 6,2 kg ja sen suurin ampumaetäisyys on noin 500 m.

Hizbollah
---------

Israel epäilee, että Syyria on luovuttanut Venäjän sille 1998–1999 myymiä RPG-29:ä Hizbollahille. Israelin mukaan RPG-29:t tulivat Hizbollahin käyttöön marraskuussa 2005. Venäjän puolustusministeriön kansainvälisen yhteistyön osaston päällikön kenraalieversti Anatoli Mazurkevitšin mukaan kyseiset aseet kuuluvat keveisiin ampuma-aseisiin, minkä vientiä muihin maihin ei estä Venäjän lainsäädäntö eivätkä Venäjän solmimat kansainväliset sopimukset. 

Sotatieteiden akatemian professori Vadim Kozulinin mukaan Hizbollahin saamat aseet voivat olla peräisin Itä-Euroopasta tai muualta entisestä Neuvostoliitosta, minne jäi runsas määrä neuvostoaseistusta.
**Tuomo Kalevi Lehtinen** (s. 2. helmikuuta 1979 Kotka) on suomalainen juoksuvalmentaja, tapahtumatuottaja, toimittaja ja entinen kestävyysjuoksija. Lehtinen tunnettiin juoksu-urallaan erityisesti estejuoksijana, mutta hän kilpaili myös muilla matkoilla niin radalla, maantiellä kuin maastossakin.

Lehtinen voitti 10 000 metrin juoksun Suomen mestaruuden Porissa vuonna 2005 ajalla 29.29,06. Samana vuonna hän voitti myös pitkän radan maastojuoksun mestaruuden.  3 000 metrin esteistä Lehtisellä on kaksi SM-hopeaa (1998 19-vuotiaiden Suomen ennätysajalla 8.38,51 ja 2000) ja neljä pronssia (1999, 2001, 2002 ja 2003). Hallikisoissa Lehtinen voitti SM-kultaa 3 000 metrillä vuosina 1999, 2001 ja 2005.

Maratonilla Lehtisen ennätys on vuoden 2005 maaliskuussa Roomassa juostu 2.16.45 jolla hän lunasti paikkansa Helsingin MM-kilpailuihin. Helsingissä Lehtinen kuitenkin joutui keskeyttämään. Hampurissa 2006 Lehtinen juoksi 2.20.27 ja hänet valittiin Göteborgin EM-kilpailuihin. EM-maratonilla hän keskeytti vähän puolimatkan jälkeen.

Tuomo Lehtinen on naimisissa ex-juoksija Johanna Lehtisen (o.s. Risku) kanssa. Hän toimi myös vaimonsa valmentajana. Lehtinen oli Juoksija-lehden päätoimittaja 2012–2014. Hän on toiminut Joensuun Eliittikisojen/GP-kisojen promoottorina useita vuosia. Lehtisen valmennettavia ovat olleet muun muassa Mika Kotiranta, Henri Manninen, Arttu Vattulainen ja Janne Ukonmaanaho.

Lähteet
-------

1. ↑  Tuomo Lehtinen Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
2. ↑
3. ↑
4. ↑  Lehtinen oksensi kaiken ulos ja pyörtyi *ts.fi*.  14.8.2006. Viitattu 3.7.2022.
5. ↑  Mika Kotiranta Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
6. ↑  Tuomo ja Johanna Lehtinen muuttivat takaisin Joensuuhun Karjalainen (tilaajille)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
Silverstein vuonna 2014.
**Larry Silverstein** (s. 30. toukokuuta 1931, Brooklyn, New York) on yhdysvaltalainen kiinteistösijoittaja ja Silverstein Properties Inc. -yhtiön johtaja.

Taustaa
-------

Larry Silverstein syntyi 30.5.1931 juutalaisperheeseen Brooklynissä. Hän valmistui New Yorkin yliopistosta 1952, ja suoritti lakimiehen tutkinnon Brooklyn Law Schoolissa. Hän alkoi sijoittaa kiinteistöihin isänsä Harry G. Silversteinin ja opiskelutoverinsa Bernard H. Mendikin kanssa 1957. Silversteinin ja Mendikin yhteistyö päättyi 1977 erimielisyyksiin liiketoiminnan suunnasta; Silverstein halusi rakentaa uutta, kun Mendik halusi keskittyä olemassaolevien rakennusten ostamiseen.

1980-luvulla Silverstein hankki omistukseensa useita toimistorakennuksia Midtownissa ja eteläisellä Manhattanilla, ja hänen yhtiönsä on ollut mukana useissa suurissa rakennusprojekteissa New Yorkissa.

World Trade Center
------------------

1980 Silversteinin yhtiö voitti New Yorkin satamaviraston kilpailun World Trade Centerin viimeisen vapaan tontin vuokraamisesta ja kehittämisestä. Tontille valmistui vuonna 1987 7 World Trade Center.

Silverstein solmi huhtikuussa 2001 useiden investoijien tukemana 99-vuotisen ja 3,2 miljardin dollarin arvoisen vuokrasopimuksen World Trade Centeristä ja useista muista kiinteistöistä. WTC-tornit tuhoutuivat syyskuun 11. terrori-iskuissa vain viisi kuukautta sopimuksen solmimisen jälkeen. Silverstein käy yhä eri tahoja vastaan oikeutta iskujen aiheuttamien vahinkojen korvaamisesta. Vuoteen 2014 mennessä Silverstein oli saanut oikeusteitse ainakin 4,6 miljardia dollaria korvauksia eri vakuutusyhtiöiltä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Editors, TheFamousPeople.com: Larry A. Silverstein Biography *The Famous People*. Viitattu 20.10.2021. (englanniksi)
2. ↑  Larry A Silverstein *Bloomberg.com*. Viitattu 20.10.2021. (englanniksi)
3. ↑  Westfield in WTC lease *CNN Money*.  26.4.2001.  (englanniksi)
4. ↑  Owner of World Trade Center is trying to sue airlines for billions for 9/11 attacks... even though he was already paid $5billion in insurance *Mail Online*.  16.7.2013.  (englanniksi)
5. ↑  Mackey, Katherine: Developer sues to recover 9/11 costs *CNN*.  27.3.2008.  (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Silverstein Properties Inc.

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
**6. pintatorjuntalaivue** on Suomen merivoimien Rannikkolaivaston joukkoyksikkö. Yksikön pääosat sijaitsevat Pansion laivastoasemalla Turussa. Vuoteen 2015 saakka yksikön nimi oli **6. ohjuslaivue**

Joukkoyksikkö jakautuu ohjus- ja miinaviirikköön.

Kalusto
-------

Laivueen pääaseena on meritorjuntaohjus MTO85. Pintatorjunta-alusten tehtävänä on pinta-alusten torjunta. Laivueen aluskalusto soveltuu luokasta riippuen pinta-, ilma- ja sukellusveneentorjuntaan sekä miinoittamiseen.

Varusmiehet 6. pintatorjuntalaivueessa
--------------------------------------

Laivueen aluksilla uusi saapumiserä varusmiehiä vaihtuu vanhan tilalle kahdesti vuodessa. Pääosa varusmiehistä palvelee miinaviirikössä. Koulutusta annetaan kaikilla Laivaston erikoisaloilla. Palvelusaika on miehistöllä 8½ kuukautta ja johtajilla 11½ kuukautta. Merellä oltaessa varusmiesten tehtäviin kuuluu erikoisalasta riippuen esimerkiksi eri merivahtitehtävät, muonitus tai kansityöt. Satamassa palvelus on pääosin alushuoltotöitä ja erikoisalojen koulutusta.

Alukset
-------

* Ohjusvene Rauma (70)
* Ohjusvene Raahe (71)
* Ohjusvene Porvoo (72)
* Ohjusvene Naantali (73)
* Miinalaiva Uusimaa (05)
* Miinalautta Pansio (90)

Lähteet
-------

1. ↑  Rannikkolaivasto: Perustietoa (Arkistoitu – Internet Archive)
**Lawrence Patton "Larry" McDonald** (s. 1. huhtikuuta 1935 Atlanta, Georgia — 1. syyskuuta 1983 Japaninmeri) oli yhdysvaltalainen lääkäri ja poliitikko. Hän edusti Georgiaa Yhdysvaltain edustajainhuonetta vuodesta 1975 aina kuolemaansa 1983 saakka. Lisäksi hän toimi konservatiivisen John Birch Society -järjestön puheenjohtajana.

Politiikassa McDonald tuli tunnetuksi konservatiivina ja esimerkiksi *New York Times* kuvaili häntä vuonna 1983 "kongressin kiistatta konservatiivisimmaksi jäseneksi". McDonald kannatti pakollista asepalvelusta, mutta vastusti näkyvästi homoseksuaalien oikeuksien lisäämistä sekä aselakien kiristämistä. Vuonna 1982 McDonald kieltäytyi äänestämästä oman puolueensa ehdokasta Tip O’Neilliä edustajainhuoneen puhemiehen valintaa koskevassa äänestyksessä, mistä rangaistuksena McDonaldia ei hänen viimeiseksi jääneellä kongressikaudellaan poikkeuksellisesti valittu yhteenkään edustajainhuoneen komiteaan.

McDonald menehtyi 1. syyskuuta 1983 ollessaan mukana Korean Airin lennolla 007, jonka Neuvostoliitto ampui alas Japaninmeren yläpuolella.

Lähteet
-------

1. 1 2  McDonald, Lawrence Patton (1935-1983) *Biographical Directory of the United States Congress*. Viitattu 17.5.2021. (englanniksi)
2. 1 2  Rep. L.P. McDonald of Georgia Among the Americans Lost on Jet *New York Times*.  2.9.1983. Viitattu 17.5.2021. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* US Congress

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
**Larry Dee Scott** (12. lokakuuta 1938 Blackfoot, Idaho – 8. maaliskuuta 2014 Salt Lake City, Utah) oli yhdysvaltalainen kehonrakentaja. Hän voitti Mr. Olympia -kilpailun 1965 ja 1966.

Ura
---

Scott aloitti voimailun vuonna 1956, ja kolmen vuoden päästä hän voitti Mr. Idaho -kilpailun. Hän muutti Kaliforniaan ja alkoi opiskella Valley Collegessa sähkötekniikkaa. Kehonrakennusta Scott harjoitti Vince's Gymissä, jonka omistaja Vince Gironda alkoi valmentaa häntä.

Scott voitti Mr. California -kilpailun 1960. Vuosikymmenen kuluessa hän kasvatti Girondan johdolla yli 20 kilogrammaa lihasmassaa ja voitti kehonrakennuskilpailun toisensa jälkeen, mukaan lukien Mr. Universe 1963 ja 1964 ja Mr. Olympia 1965 ja 1966. Scott vetäytyi kehonrakennuskilpailuista Mr. Olympia -voittojensa jälkeen. Hän palasi kilpa-areenoille 1979 ja sijoittui Canada Diamond Pro Cupissa yhdeksänneksi. Sen jälkeen hän vetäytyi kilpailuista lopullisesti.

Kilpauransa jälkeen Scott keskittyi kehonrakennukseen liittyvään liiketoimintaan. Vuonna 1999 hän pääsi IFBB Pro Bodybuilding Hall of Fameen.

Scott esiintyi muskelimiehenä musiikillisessa komediaelokuvassa *Seksiä ja muskeleita* (1964) ja omana itsenään dokumentissa *Evolution of Bodybuilding* (2012).

Larry Scott avioitui Rachel Ichikawan kanssa lokakuussa 1966; pariskunnalla oli neljä poikaa ja yksi tytär. Poika Derek Scott kuoli moottoripyöräonnettomuudessa 1992, ja seuraavana vuonna kuoli toinen poika, Michael.

Scott kuoli Alzheimerin tautiin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Larry Scott Greatest Physiques. Viitattu 30.4.2021. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5  Larry Scott, bodybuilding star to Utah and world, dies at 75  11.3.2014. The Salt Lake Tribune. Viitattu 30.4.2021. (englanniksi)
3. ↑  Larry Scott (I) (1938–2014) Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
**BK Donetsk** (ukr. Донецьк) on ukrainalainen koripalloseura Donetskista.

Historia
--------

Seura perustettiin vuonna 2006, koska Donetskin kaupungista puuttui ammattilaismainen koripallojoukkue. Donetsk aloitti kolmannelta sarjaportaalta, josta se nousi kahden kauden aikana superliigaan. Kaudella 2008–2009 seura pääsi EuroChallengn karsintoihin, joista se kuitenkin putosi. Kotimaassa Donetsk selviytyi heti ensimmäisellä pääsarjakaudellaan loppuotteluihin, jotka se hävisi lopulta Azovmaš Mariupolille. Ensimmäisen kerran seura voitti superliigan runkosarjan kaudella 2010–2011, jolloin Donetskin lopullinen sijoitus oli pudotuspelien toinen.

Vuosina 2010–2012 joukkueen päävalmentajana toimi serbialainen Saša Obradović.

Lähteet
-------

1. ↑  История клуба BK Donetsk.  Arkistoitu 22.9.2008. Viitattu 13.7.2011. (ukrainaksi)
2. ↑  BC Donetsk: History Eurobasket. Viitattu 13.7.2011. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive) (ukrainaksi)
Michelsonin interferometrin toimintaperiaate
**Michelsonin-Morleyn koe** (1887) oli koejärjestely, jolla pyrittiin selvittämään ns. eetterituulen vaikutus valon nopeuteen. Kokeen tuloksena eetterituulta ei löydetty. Albert Michelson sai tämän tutkimuksen ansiosta Nobelin palkinnon 1907. Kokeen toinen järjestäjä oli Edward Williams Morley.

Kokeen lähtökohtana oli ajatus siitä, että maailmankaikkeuden täyttäisi jonkinlainen eetteriksi kutsuttu massaton väliaine, jossa sähkömagneettinen säteily voisi liikkua. Tällöin maapallon liikkeen eetterin suhteen pitäisi aiheuttaa Maan pinnalla havaittava "eetterituuli". Valon suunnan ja eetterituulen välisen kulman pitäisi vaikuttaa valon nopeuteen. Kokeen tarkoituksena oli havaita "sivutuuleen" ja "vastatuuleen" liikkuneiden valonsäteiden eri nopeuksista aiheutunut vaihe-ero. Kokeessa ei kuitenkaan onnistuttu saamaan varmaa tulosta, sillä vaikka laitteella mitattiin pieni "nopeus", se mahtui mittausvirheen rajoihin. Koetta pidetään yhtenä kuuluisimmista epäonnistuneista kokeista*kenen mukaan?*.

Lähteet
-------

1. ↑  *Applied Physics*, s. 262. I. K. International Pvt Ltd, 2010. ISBN 9789380578002. (englanniksi)
2. ↑  Manoj Thulasidas: *The Unreal Universe: A Study in Applied Spirituality*, s. 237. Thulasidas, 2007. ISBN 9789810575946. (englanniksi)

Kirjallisuutta
--------------

* Jaffe, Bernard: *Michelson ja valon nopeus*. Luontoa tieteen valossa 9. Suom. Reino Tuokko. WSOY, 1962.
Michoud Assembly Facility vuonna 1968.
Saturn V:n S-IC-vaiheita kasataan Michoudissa.
**Michoud Assembly Facility (MAF)** on Nasan omistama tehdas itäisessä New Orleansissa, Yhdysvaltain Louisianassa. Se on Lockheed Martin -yhtiön käytössä, joka rakentaa siellä avaruussukkuloiden ulkoisia tankkeja. Tehdas on maailman suurimpia. Sen pinta-ala 174 000 m² ja siellä työskentelee noin 2 000 ihmistä.

Historia
--------

Tehdas rakennettiin alun perin 1940 Michoudin kylään. Sitä käytettiin toisen maailmansodan aikaan vaneristen kuljetuslentokoneiden ja maihinnousuvälineistön valmistukseen. Korean sodan aikana siellä valmistettiin M4 Sherman- ja Patton-tankkeja.

Nasan hallintaan tehdas siirtyi 1961 ja sitä käytettiin Saturn V:n ensimmäisen vaiheen S-IC:n sekä Saturn IB:n ensimmäisen vaheen S-IB:n valmistamiseen. Nykyisin siellä valmistetaan avaruussukkuloiden ulkoisia tankkeja.

### Hurrikaani Katrina

Hurrikaani Katrina vahingoitti tehdasta ja peruutti työt 2005-09-2626. syyskuuta 2005 saakka. Kaikki rakennukset ja sukkuloiden laitteistot selvisivät hurrikaanista ilman vakavia vaurioita, mutta päähallin katto rikkoutui ja pudonneet pirstaleet vaurioittivat yhtä ulkoista tankkia. Korjaustyöt etenivät odotettua nopeammin ja tehdas avattiin koko henkilökunnalle 2005-10-3131. lokakuuta 2005. 

Noin 30 Lockheed Martinin työntekijää jäi hurrikaani Katrinan aikana hoitamamaan pumppausjärjestelmiä, mikä luultavasti säästi tehtaan suuremmilta vahingoilta. Nämä työntekijät palkittiin sitten Nasan korkeilla tunnustuksilla.

Muuta ja tulevaa toimintaa
--------------------------

Michoud Assembly Facilityssä on lukuisia muitakin toimijoita kuin Nasa ja Locheed Martin. Siellä on muun muassa USDA:n National Finance Center ja National Center for Advanced Manufacturing

Nasan suunnitelmana on käyttää Michoud Assembly Facilityä Ares I:n ja Ares V:n osien valmistamiseen.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Michoud Assembly Facility** Wikimedia Commonsissa

* Michoud Operations (Arkistoitu – Internet Archive)
* GlobalSecurity.org
* Status report after the hurricane
* National Center for Advanced Manufacturing
**BK Budivelnyk Kiova** (ukr. БК Будівельник) on kiovalainen koripalloseura, joka pelaa maan pääsarjatasolla Superliigassa.

Historia
--------

Vuonna 1945 nuori koripallovalmentaja perusti seuran, jonka tarkoitus oli toimia Kiovan instituutin oppilaiden urheiluseurana. Vielä tuolloin seura tunnettiin nimellä SKIF Kiova, mutta nimi muutettiin Budivelnyk Kiovaksi vuonna 1962, kun seuran sponsoriksi tuli paikallinen yritys. Budivelnyk ei voittanut Neuvostoliiton-mestaruutta 1960- ja 1970-lukujen aikana, vaikka se sijoittuikin usein mitalisijoille.

Vuonna 1982 seura osallistui ensimmäistä kertaa kansainvälisiin koripallosarjoihin, kun se oli mukana Korać cupissa. Kausi 1988–1989 oli seuran menestyksellisesti paras kausi Neuvostoliiton sarjoissa. Joukkue hävisi runkosarjassa ainoastaan Žalgiris Kaunasille ja joukkueet kohtasivat myös kauden loppuottelusarjassa. Budivelnyk voitti ottelusarjan 2–0, jolloin se juhli ensimmäistä ja ainoaa Neuvostoliiton-mestaruuttaan.

Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen Budivelnyk voitti Ukrainan-mestaruuden kuusi kertaa perättäin vuosina 1992–1997. Seuralle 2000-luvun alku oli vaikeaa, eikä se enää sijoittunut mitalisijoille. Seuraavan Ukrainan-mestaruutensa seura voitti vasta kaudella 2010–2011. Samana kautena seura palasi pitkän tauon jälkeen kansainvälisiin sarjoihin ja se eteni Eurocupissa puolivälieriin asti. Kaudella 2013–2014 Budivelnyk eteni ensimmäistä kertaa Euroliigaan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Budivelnyk's History  23.11.2012. Budivelnyk Kiova.  Arkistoitu 27.3.2013. Viitattu 28.4.2013. (englanniksi)
2. ↑  Budivelnyk Kiev History Eurobasket. Viitattu 28.4.2013. (englanniksi)
3. ↑  Budivelnik Kiev Euroliiga. Viitattu 28.4.2013. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen kotisivu (englanniksi) (venäjäksi) (ukrainaksi)
**Hegemonia** on tosiasiallinen, ilman sopimusta muodostunut ylivalta. Alun perin hegemonialla on tarkoitettu poliittista hallitsemista tai ylivaltaa erityisesti valtioiden välisissä suhteissa. Sittemmin sillä on tarkoitettu myös Antonio Gramscin määrittelemänä hallitsevien yhteiskuntaryhmien kulttuurista ylivaltaa. Eliitit hallitsevat kansalaisia ideologioiden avulla, eivät nojaamalla fyysiseen väkivaltaan. Laajemmin hegemonia merkitsee monimutkaista kokonaisuutta, joka yhdistää toisiinsa poliittiset, sosiaaliset ja kulttuuriset voimat, tai ne aktiiviset sosiaaliset ja kulttuuriset voimat, jotka ovat kokonaisuuden kannalta välttämättömiä elementtejä.

Katso myös
----------

* Supervalta

Lähteet
-------

* Williams, Raymond: *Marxismi, kulttuuri ja kirjallisuus*, s. 125 & 129. Jyväskylä: Raymond Williams, 1988.
* Keywords. *A Vocabulary of Culture and Society*, s. 117–118. Glasgow: 1976.

### Viitteet

1. ↑  *Iso sivistyssanakirja*, s. 128. WSOY, 2008.
2. ↑  Halmesvirta, Anssi (toim.): *Historian sanakirja*. Gummerus, 1997. ISBN 951-20-5089-7

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hegemonia** Wikimedia Commonsissa
**Sulhasmies** on Reijo Mäen vuonna 2021 ilmestynyt 32. Vares-dekkari. 

Kirjan aiheita ovat huumeiden maahantuonti, järjestäytynyt rikollisuus ja tv-ohjelmat. Tapahtumapaikkoja ovat Turku, sen lähiöistä Varissuo ja kaupungin ympäristö Littoistenjärven rantamilla. 

Yksityisetsivä Jussi Vares kärsii auto-onnettomuuden jälkeen unettomuudesta, jota yrittää huonolla menestyksellä helpottaa painopeitolla. Vares saa unissa elämänohjeita ja tutkintavinkkejä Kari Tapiolta yrittäessään selvittää, mihin katosi Juliette Binochen näköinen sijoitusneuvoja-salkunhoitaja, jota hän kosi Mantun Grillillä.

Jussi Vares huomaa, että kaksi hänen tuntemaansa naista on murhattu. Naisten yhteys Varekseen kiinnostaa myös poliisia.

Vastaanotto
-----------

Turun Sanomien Matti Komulaisen arvion mukaan Vareksen tutkimuksiin liittymättömät jaksot generoivat kerrontaan elämänmakua ja muistuttavat arjen sattumanvaraisuudesta. Kirjoittaja kommentoi ajankohtaisia aiheita Vareksen ajatuksissa ja Turun kuuluisan *Uusi Apteekki*-ravintolan asiakkaiden puheissa. Käsiala karttaa poliittista korrektiutta.

Sulhasmiestä myytiin ilmestymisvuonnaan 16 800 kappaletta, ja se oli kuudenneksi myydyin kotimainen kaunokirjallinen teos.

Lähteet
-------

1. 1 2  Komulainen, Matti: Kolmaskymmenestoinen Vares-romaani vie vaarojen vuoristoradalle ja kosimaan *ts.fi*.  7.5.2021. Viitattu 28.5.2021.
2. ↑  Myydyimmät kotimaiset kaunokirjat 2021 (Archive.org)  25.1.2022. Suomen kustannusyhdistys.  Arkistoitu 25.1.2022. Viitattu 26.1.2022.
Andrei Kolesnikov
**Andrei Vladimirovitš Kolesnikov** (ven. Андре́й Влади́мирович Коле́сников; s. 1965) on venäläinen toimittaja ja politiikan tutkija.

Kolesnikov sai maisterinarvon Moskovan valtionyliopiston oikeustieteellisestä tiedekunnasta vuonna 1987. Hän on Moskovan Carnegie-keskuksen tutkija ja sen Venäjän sisäpolitiikan ja poliittisten instituutioiden ohjelman johtaja. Kolesnikov on kirjoittanut muun muassa *Novaja gazetaan*, *Vedomostiin* ja *The New Timesiin* sekä Gazeta.ru- ja Forbes.ru-sivustoille. Hän on julkaissut myös useita kirjoja, kuten Anatoli Tšubaisin elämäkertateoksen. Tammikuussa 2015 ilmoitettiin hänen liittymisestään Moskovan Carnegie-keskuksen kokoonpanoon Lilija Ševtsovan seuraajana.

Kolesnikov on saanut työstään toimittajana useita palkintoja, kuten Golden Quill - ja Adam Smith -palkinnot.

Lähteet
-------

1. ↑  Kolesnikov, A. V. (Andreĭ Vladimirovich), 1965- Virtual International Authority File
2. ↑  Kolesnikov, A. V. (Andreĭ V.) 1965- WorldCat Identities
3. 1 2 3  Andrei Kolesnikov Carnegie Moscow Center
4. ↑  Carnegie Moscow Center Expands Team Carnegie Middle East Center


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Latvia
* Tšekki
	+ 2
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Biotalous** tarkoittaa kaikkia uusiutuvia luonnonvaroja tuottavaa, käyttävää, jalostavaa ja markkinoivaa tuotantoa sekä uusiutuvista luonnonvaroista valmistettujen tuotteiden kulutusta. Euroopassa biotaloudella tarkoitetaan usein pelkästään biopolttoaineisiin perustuvaa taloutta. Yhdysvalloissa biotalouden käsite ymmärretään laajemmin, mutta myös siellä tässä yhteydessä pääpaino on biopolttoaineilla ja nimenomaan nestemäisillä liikenteen polttoaineilla. Joissakin yhteyksissä biotaloutta pidetäänkin vastakohtana fossiilisiin polttoaineisiin perustuvalle nykytaloudelle.

Puu ja puukuitu biotalouden ytimessä
------------------------------------

Puu on Suomen merkittävin uusiutuva luonnonvara, jota jalostetaan teollisessa mittakaavassa. Biotaloudessa puun ja kuidun hyödyt uusiutuvana ja kierrätettävänä materiaalina pääsevät esiin. Biotalouden uusia tuotteita syntyy bioenergia- ja biokemikaalisektoreille yhdistämällä puuta ja kuitua muihin materiaaleihin sekä luomalla kuiduista uusia tuotteita uuden teknologian (nano-, ICT- yms) avulla.

Katso myös
----------

* Kiertotalous
* Kuivatislaus
* Mädätys
* Vihreä kemia
* Vihreä talous
* Metsätieteet Suomessa

Kirjallisuutta
--------------

* Kuisma, Juha: *Kohti biotaloutta: Biotalous konseptina ja Suomen mahdollisuutena*. Työ- ja elinkeinoministeriön julkaisuja 6/2011. Helsinki: Työ- ja elinkeinoministeriö, 2011. ISBN 978-952-227-496-0. Teoksen verkkoversio (PDF) (viitattu 18.12.2016).

Aiheesta muualla
----------------

* Biotalous.fi - Suomen biotalousstrategian verkkosivusto
* Metsäteollisuus ry: Mitä on biotalous? (Arkistoitu – Internet Archive)
* Sitra: Biotalous
* Luonnonvarakeskus (Luke) ja VTT: ForestEnergy2020 -tutkimus- ja kehittämisohjelma
* TEM: Kestävää kasvua biotaloudesta, Suomen biotalousstrategia (pdf)
* Hannele Sankari: Pellolla viljeltävän non food -raaka-aineen saatavuus, laatu ja hyödyntäminen kemian teollisuuden tarpeisiin kriisitilanteissa. Tuotannon ja jalostuksen mahdollisuudet Suomessa, Maatalouden tutkimuskeskus tiedote 13/95, Jokioinen 1995, ISSN 0359-7652 (Arkistoitu – Internet Archive) (pdf)
**Andrei Vladimirovitš Kozyrev** (ven. Андре́й Влади́мирович Ко́зырев; s. 27. maaliskuuta 1951 Bryssel, Belgia) oli Venäjän ulkoministeri vuosina 1990–1996. Hän erosi tästä virasta 5. tammikuuta 1996 vedoten siihen, että oli edellisen vuoden puolella tullut valituksi kansanedustajaksi. Häntä pidettiin uudistusmielisenä, ja vanhoilliset kommunistit olivat jo pitkään arvostelleet häntä myötämielisyydestä lännen suuntaan.

Kozyrevin isä oli tämän syntymäaikana diplomaattina Brysselissä. Kozyrev opiskeli Moskovan kansainvälisten suhteiden instituutissa pääaineenaan historia. Valmistuttuaan hän meni ulkoministeriön palvelukseen. Hänestä tuli Venäjän ulkoministeri 1990, ja kun Venäjän federaatio muodostui, hänestä tuli sen ulkoministeri loppuvuodesta 1991 tammikuuhun 1996 asti.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Oxford Dictionary of Political Biography,Gale Encyclopedia of Biography. Answers.com (Arkisto Internet Archivessa).
2. ↑  Uutiskatsaus. Mitä Missä Milloin 1997 s. 50. Otava 1996 ISBN 951-1-14219-4


|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Venäjän federaation ulkoministerit |
| --- |
|  |
| Ulkoministerin tunnus | 
* Kozyrev (1991–1996)
* Primakov (1996–1998)
* Ivanov (1998–2004)
* Lavrov (2004–)

 |

 |

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Jäähdyskylän työväentalo** oli Virtain kaupungin Jäähdyspohjan kylässä sijainnut työväentalo.

Historiaa
---------

Vuonna 1906 Jäähdyspohjassa pidettiin kokous, jonka tuloksena päätettiin perustaa Jäähdyspohjan työväenyhdistys. Paikalla oli väkeä sekä Jäähdyspohjan että Hauhuun kylistä. Vuoden mittaan selvisi kuitenkin, ettei yhteinen yhdistys toiminut, joten molempiin kyliin päätettiin perustaa oma yhdistyksensä. Jäähdyskylän työväenyhdistys perustettiin vuonna 1907.

Yhdistys vuokrasi jo perustamisvuonna tontin, ja talo valmistui vuonna 1910. 1910-luvulla yhdistys oli taloudellisissa vaikeuksissa, ja se oli vuoteen 1916 mennessä joutunut luovuttamaan talonsa yksityishenkilölle velkoja vastaan. Uusi omistaja antoi kuitenkin yhdistyksen toimia talossa. Yhdistys lakkasi ilmeisesti muiden vaikeuksien ja sisällissodan yhteisvaikutuksesta toimimasta ja aloitti uudestaan marraskuussa 1919. Talo kuitenkin päätyi Virtain kunnalle ja kouluhuoneistoksi 1920-luvulla.

Vuonna 1927 yhdistys osti kunnalta uuden tontin ja rakensi talon, joka valmistui vuonna 1933. Vuonna 1937 kirjoitettiin, että se oli "laittanut itselleen hyvän talon". Tuolloin yhdistyksen toiminta oli vilkasta. Aiemmin toiminta oli ilmeisesti loppunut ainakin lähes kokonaan, mutta sukupolvenvaihdoksen myötä se oli jälleen virkistynyt. Iltamia oli pidetty "tuhkatiheään", ja vuonna 1937 järjestettiin myös arpajaiset.

Työväentalo päätettiin myydä vuonna 1968. Vuonna 1989 yhdistys lopetettiin ja tontti lahjoitettiin Virtain sosialidemokraattiselle kunnallisjärjestölle.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Niemi, Jussi: *Työväenyhdistystoimintaa Virroilla 115 vuotta*. Lahdenkylän Työväenyhdistys ry, 2018.
2. ↑  Sorretun Voima *digi.kansalliskirjasto.fi*.  28.6.1916, no 70. Viitattu 6.2.2023.
3. ↑  Työn Voima *digi.kansalliskirjasto.fi*.  11.12.1937, no 286. Viitattu 6.2.2023.
**Puharilan työväentalo** eli **Längelmäen Eteläpuolen työväentalo** oli entisen Längelmäen kunnan (vuodesta 2007 osa Orivettä) Puharilan kylässä sijainnut työväentalo.

Historiaa
---------

Längelmäen Eteläpuolen työväenyhdistys perustettiin vuonna 1909. Vuonna 1916 yhdistys rakensi vuokratontille Puharilaan talon talkoovoimin. Talolla järjestettiin 1930-luvulla muun muassa vaali-iltamat ja syysjuhla. Syysjuhlan ohjelmassa oli puheita, lausuntaa, näytelmä *Olympian kuumeessa* sekä piirijärjestön toimitsija Kustaa Alangon puhe. Lisäksi ulkona oli urheilukilpailuja ja kenttäpelejä, ja illalla tanssia. Talon vaiheista 1930-luvun lopun jälkeen ei ole tietoa.

Lähteet
-------

1. ↑  Nallinmaa-Luoto, Terhi: *Längelmäen historia 3 1860-luvulta vuoteen 2006*. Jämsän kaupunki, Jämsän seurakunta, Oriveden kaupunki, Oriveden seurakunta, 2010. ISBN 978-951-96413-7-9.
2. ↑  Kansan Lehti *digi.kansalliskirjasto.fi*.  27.6.1936, no 145. Viitattu 7.2.2023.
3. ↑  Kansan Lehti *digi.kansalliskirjasto.fi*.  7.9.1939, no 206. Viitattu 7.2.2023.
**Roopelude** (*Dicyphus errans*) on uudehko laji Suomen ludefaunassa. Se löytyi ensimmäisen kerran vuonna 2009 Ahvenanmaalta. Se on edelleen melko harvinainen ja harvalukuinen.

Ulkonäkö
--------

Roopeluteen pituus on 4,5–5,2 mm. Se muistuttaa muita *Dicyphus*-suvun luteita ja on hyvin hoikka ja pitkäraajainen. Peitinsiivet ovat läpikuultavat, cuneuksen ja coriumin kärjissä on selvät tummat täplät ja etuselän poikkiuurre etuselän puolivälissä kuten karvahorsmaluteellakin (*D. epilobii*). Takaruumis ja keskiruumiin sivut ovat mustat. Etuselän väritys vaihtelee mustasta ruskeaan, peitinsiipien kuviointi vaihtelee mustasta punaruskeaan.

Levinneisyys
------------

Roopelude esiintyy lähes koko Euroopassa. Suomesta se on löydetty Ahvenanmaalta ja muutamalta paikalta Uudeltamaalta.

Elinympäristö
-------------

Roopelude elää muutamalla kasvilajilla, etenkin haisukurjenpolvella. Sitä on löydetty lisäksi tarhakurjenpolvelta, tarha-alpilta ja kurkkuyrtiltä.

Elintavat
---------

Naaraat talvehtivat aikuisena ja munivat keväällä. Nymfit kehittyvät aikuisiksi loppukesällä. Havaintoja Suomesta on toistaiseksi niukasti.

* Koiraita, joiden etuselkä, pää ja tuntosarvet ovat kokomustat. Helsinki 7.9.2017Koiraita, joiden etuselkä, pää ja tuntosarvet ovat kokomustat. Helsinki 7.9.2017
* Talvehtinut naaras. Helsinki 15.6.2017Talvehtinut naaras. Helsinki 15.6.2017
* Ruskean sävyinen koiras Helsinki 23.8.2017 Ruskean sävyinen koiras Helsinki 23.8.2017

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Rintala, T. & Rinne, V. 2011: Suomen luteet. 2. painos. Hyönteistarvike TIBIALE Oy, Helsinki
2. ↑  miridae.dk


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q10471951
* Wikispecies: Dicyphus errans
* BioLib: 72477
* BOLD: 380514
* CoL: 35W89
* EoL: 3699149
* EPPO: DCYPER
* EUNIS: 246103
* Fauna Europaea: 452427
* Fauna Europaea (new): b35d5e41-1f61-43b4-9b46-4ac63d73332a
* GBIF: 6096743
* iNaturalist: 624536
* NCBI: 1545122

 |

 |
**Turtuk** tai **Turtok** on kylä Intian Ladakhin liittovaltion alueella. Kylä kuului Pakistaniin vuoteen 1971 saakka, jolloin Intian joukot miehittivät sen Intian ja Pakistanin välisen sodan aikana. Kylän asukkaat ovat etniseltä taustaltaan balteja ja uskonnoltaan suufilaisia muslimeja. Kylän asukasluku oli Intian vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 3 371.

Maantiede
---------

Maisemaa Turtukissa.
Turtuk sijaitsee Ladakhin alueeseen kuuluvassa Nubran laaksossa Karakorumin vuoristossa Shyokjoen varrella. Alueen korkeus merenpinnasta on noin 2 900 metriä. Intian Pakistanin vastainen raja sijaitsee noin kuusi kilometrin päässä kylästä. Matka Turtukista Ladakhin suurempaan kaupunkiin Lehiin kestää noin päivän.

Historia
--------

Paikallinen talo.
Turtuk oli aikanaan osa Baltistanin itsenäistä kuningaskuntaa. Paikallinen Yagbo-dynastia hallitsi 800-luvulta aina 1800-luvulle saakka. Osa dynastian hallitsijoista vietti kesiä Turtukissa, jossa heidän nykyisin museona toimiva kesäasuntonsa on säilynyt näihin päiviin saakka. Osa Turtukin nykyisistä asukkaista polveutuu kuningaskuntaa aikanaan hallinneesta klaanista. Intian jaon myötä vuonna 1947 Turtukista tuli osa itsenäistä Pakistania. Intian armeijanjoukot miehittivät kylän Intian ja Pakistanin välisen sodan aikana vuonna 1971. Osa muualla Pakistanissa tuolloin töissä käyneistä kyläläisistä jäivät Pakistaniin. Turtukista tuli osa ulkopuolisilta suljettua sotilasaluetta Intian ja Pakistanin vastaisella rajalla. Sittemmin kylä on kuitenkin avattu matkailijoille ja Pakistaniin jääneet kyläläiset ovat voineet vierailla kotiseudullaan.

Talous
------

Turtukin asukkaat viljelevät esimerkiksi ohraa ja tattaria. Alueella tuotetaan myös huomattava osa koko Intian aprikooseista ja saksanpähkinöistä. Nykyisin kylään saapuu myös matkailijoita.

Väestö
------

Paikallisia koululaisia.
Turtukin asukasluku oli Intian vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 3 371. Turtukin asukkaat ovat etniseltä taustaltaan balteja ja he puhuvat baltin kieltä. Baltin kieli on sukua esimerkiksi tiibetille. Uskonnoltaan baltit ovat suufilaisia muslimeja. Suurin osa baltien asuinalueesta sijaitsee Pakistanin puolella.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Dave Stamboulis: The village that lost its country *BBC Travel*. BBC. Viitattu 5.9.2019. (englanniksi)
2. 1 2 3  Ariel Sophia Bardi: The village divided by a border *BBC Travel*. BBC. Viitattu 5.9.2019. (englanniksi)
3. ↑  Turtok Population - Leh, Jammu and Kashmir *Census 2011*. Viitattu 5.9.2019. (englanniksi)
**Biotunnistetta** käytetään henkilön biometriseen tunnistamiseen. Biotunnisteita ovat esimerkiksi DNA, sormenjäljet ja ääninäyte. Myös kasvokuva on biotunniste.

Biometrinen passi
-----------------

Biometrisen passin standardi on kehitetty YK:n alaisen Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön (ICAO) puitteissa. Standardin mukaan kaikkien biometristen passien tulee sisältää kasvokuva biometrisena tunnisteena. Lisäksi standardi sallii sormenjälkien ja iiriksen käytön biometrisina tunnisteina.

Euroopan unionin biometrista passia koskeva asetus määrää jäsenmaat ottamaan käyttöön kasvokuvan ja sormenjäljet biometrisina tunnisteina.  Ensimmäisessä vaiheessa passin mikrosirulle tallennetaan vain kasvokuva, joka tosin löytyy perinteisestäkin passista.

Biotunnisteet ja tietoturva
---------------------------

Biometriset tunnisteet ovat henkilötietoja. Niiden tietoturvaan liittyy joitakin erityisiä piirteitä:

* Monia biotunnisteita on vaikeaa pitää salassa. Esimerkiksi lähes kenestä tahansa on mahdollista hankkia kasvokuva ja sormenjäljet.
* Biometrisia tunnisteita voidaan yrittää väärentää käyttäen esimerkiksi tekosormia, piilolinssejä tai naamareita.
* Biometrisia tunnisteita ei voi vaihtaa kuten vääriin käsiin joutunutta salasanaa.
* Biometrian avulla on ehkä tulevaisuudessa mahdollista valvoa ihmisen liikkumista hänen tietämättään.

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Sisäasiainministeriön biometriahanke (Arkistoitu – Internet Archive)
**Pompeion** (m.kreik. Πομπεῖον) oli antiikin aikainen rakennus Kerameikoksessa Ateenassa Kreikassa. Sitä käytettiin erityisesti Panathenaia-juhlassa.

Pompeionin raunioita.
Pompeionin raunioita.
Pompeion rakennettiin klassisella kaudella 400-luvun ja 300-luvun eaa. taitteessa. Sen nimi tulee kreikan sanasta *pompē* (πομπή), "kulkue". Rakennusta käytettiin Panathenaia-juhlaan ja sen suureen juhlakulkueeseen valmistautumisessa ja siinä käytettyjen pyhien esineiden säilyttämisessä. Kulkue järjestettiin joka neljäs vuosi. Se alkoi Pompeionilta, jonne kulkueeseen osallistuneet kokoontuivat ennen sen alkua, ja jossa ainakin merkkihenkilöt saattoivat myös aterioida. Pompeionilta se eteni pitkin Panathenaia-juhlan tietä Agoran läpi, ja päättyi Akropolis-kukkulalle. Rakennuksessa tiedetään säilytetyn muun muassa kulkueessa kuljetettua pyörillä varustettua puista laivaa, jonka mastoon ripustettiin Athene Poliaan kulttikuvalle joka neljäs vuosi viety uusi peplos. Pompeionia käytettiin oletettavasti myös gymnasionina.

Pompeion sijaitsi Dipylon-portin ja Pyhän portin välissä juuri Ateenan kaupunginmuurien sisäpuolella. Nykyisin Pompeionin rauniot sijaitsevat Kerameikoksen arkeologisen alueen etelälaidalla. Rakennus oli suorakulmion muotoinen ja rakennettu suunnilleen luoteis-kaakkoissuuntaisesti. Sen sijoittelun määräsi tontin ahtaus porttien ja katujen välissä. Rakennuksen keskiössä oli suuri peristyylipiha, jonka ympärillä oli lukuisia huoneita, joita käytettiin säilytys- ja ruokailutiloina. Pompeionin kaakkoispäässä Panathenaia-juhlan tien puolella oli suuri marmorinen propylon-pylväikkö, joka toimi rakennuksen pääsisäänkäyntinä. Rakennuksen pylväät edustivat joonialaista tyyliä. Sisäseinät oli koristeltu maalauksin. Lattiat oli pääosin tehty pikkukivistä, mutta yhdessä huoneessa oli lattiamosaiikki, joka on nykyisin Kerameikóksen arkeologisessa museossa.

Pompeion tuhoutui roomalaisten vallatessa Ateenan vuonna 86 eaa. Noin 150 jaa. samalle paikalle rakennettiin suurempi, kolmilaivainen varastorakennus. Se tuhoutui puolestaan herulien hyökkäyksessä vuonna 267 jaa. 300-luvulla jaa. paikalle rakennettiin vielä jonkinlainen kaupallinen tila, joka koostui kahdesta stoasta eli pylväshallista.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Kerameikos – City Walls *Ancient Athens 3D*. Viitattu 13.3.2017.
2. 1 2 3 4  The Pompeion *Welcome to Athens*. Viitattu 13.3.2017.
3. ↑  Athens Sights - Ancient Keramikos: The Pompeion *Greece Travel Guide*. Viitattu 13.3.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Pompeion** Wikimedia Commonsissa
**Alban Thomas Buckley Curteis** (s. 13. tammikuuta 1887 k. 27. marraskuuta 1961) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston amiraali, joka palveli kummassakin maailmansodassa.

Alban Curteis astui 15. tammikuuta 1902 laivaston palvelukseen. Hän vastaanotti 30. toukokuuta 1922 ensimmäisen aluksen päällikkyytensä Välimeren laivaston hävittäjä *HMS Verityn*, jolla hän palveli tammikuulle 1925 saakka.

Hänen muita aluksiaan olivat muun muassa *HMS Despatch* ja *HMS Nelson*. Toisen maailmansodan puhjetessa hän oli Devonportin laivastotukikohdan komentajana. Hänet määrättiin 30. toukokuuta 1940 2. Risteilijäviirikön komentajaksi lippulaivanaan *HMS Galatea*. Hänet siirrettiin 1941 2. Taistelulaivaviirikön komentajaksi, jolloin hän oli samalla Kotilaivaston varapäällikkönä.

Alban Curteis siirrettiin 5. elokuuta 1942 läntisen Atlantin komentajaksi, jolloin hänen sijoituspaikakseen tuli Bermuda. Tässä tehtävässä hän palveli eläkkeelle jäämiseensä saakka vuoden 1944 lopulla. Hänet ylennettiin amiraaliksi 8. toukokuuta 1945.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kuninkaallisen laivaston upseerit
**Aleksei Mihailovitš Ustinov** (ven. Алексе́й Миха́йлович Усти́нов, 17. syyskuuta 1879 Saratovin kuvernementin Serdobskin kihlakunnan Bekovon kylä – 26. syyskuuta 1937 Tallinna) oli venäläinen sosialistivallankumouksellinen ja sittemmin kommunisti.

Rikkaan maanomistajan perheeseen syntynyt Ustinov valmistui Moskovan yliopiston historiallis-kielitieteellisestä tiedekunnasta vuonna 1904 ja Zürichin teknisestä korkeakoulusta vuonna 1917. Hän liittyi sosialistivallankumouksellisiin vuonna 1906, joutui pidätetyksi ja karkotetuksi ja muutti viranomaisten vaatimuksesta ulkomaille. Ustinov asui Ranskassa ja Sveitsissä, liittyi sosialistivallankumouksellisten vasempaan siipeen ja työskenteli ensimmäisen maailmansodan aikana venäläisten sotavankien keskuudessa.

Helmikuun vallankumouksen jälkeen Ustinov palasi Venäjälle työskennellen Proš Prošjanin kanssa Itämeren laivaston sotilaiden keskuudessa Helsingissä. Hän kuului vasemmistososialistivallankumouksellisten ryhmään, kannatti yhteistyötä bolševikkien kanssa ja joutui erotetuksi sosialistivallankumouksellisesta puolueesta. Syksyllä 1917 hänet valittiin Venäjän perustuslakia säätävän kokouksen jäseneksi.

Lokakuun vallankumouksen jälkeen Ustinov kuului Vasemmistososialistivallankumouksellisen puolueen keskuskomiteaan ja Yleisvenäläisen toimeenpanevan keskuskomitean puhemiehistöön. Hän erosi vasemmistososialistivallankumouksellisista huhtikuussa 1918 ja tuomitsi heinäkuun kapinayrityksen. Sen jälkeen Ustinov oli perustamassa bolševikkeihin vuonna 1920 liittynyttä Vallankumouksellisten kommunistien puoluetta, jonka johtajana hän myös toimi.

Vuodesta 1921 lähtien Ustinov työskenteli diplomaattina. Tammikuusta 1934 aina kuolemaansa saakka hän toimi Neuvostoliiton täysivaltaisena edustajan Virossa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  *Polititšeskije dejateli Rossii 1917: biografitšeski slovar*, s. 328–329. Moskva: Bolšaja Rossijskaja entsiklopedija, 1993. ISBN 5-85270-137-8.
Rose Ausländer vuonna 1914.
**Rosalie Beatrice "Rose" Ausländer**, omaa sukua **Scherzer** (11. toukokuuta 1901 Tšernivtsi – 3. tammikuuta 1988 Düsseldorf) oli saksalainen runoilija. 

Ausländer syntyi Tšernivtsissä, jossa hän aloitti vuonna 1919 kirjallisuuden ja filosofian opintonsa. Hän muutti 1920-luvun alussa Yhdysvaltoihin Ignaz Ausländerin kanssa, jonka hän nai New Yorkissa 19. lokakuuta 1923. 

Ausländerin avioliitto kesti vain kolme vuotta. Hän sai Yhdysvaltain kansalaisuuden, mutta menetti sen oltuaan liian pitkän ajanjakson maan ulkopuolella. Hänen kokoelmiensa joukkoon lukeutuvat *Der Regenbogen* (1939) ja *Blinder Sommer* (1965). 

Ausländer oli juutalainen ja joutui natsiaikana ghettoon. Hän sai jälleen Yhdysvaltain kansalaisuuden vuonna 1948. Kokemiensa vainojen jälkeen hän kirjoitti pitkään englanniksi, mutta palasi alkuperäiseen kirjoituskieleensä saksaan vuonna 1956. 

Ausländer palasi vuonna 1967 Saksaan ja eli loppuelämänsä Düsseldorfissa. Viimeisinä vuosina hänen riesanaan oli artriitti.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
	+ 2
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Kreikka
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
* Portugali

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Pomorit**, myös *pomortsit* (ven. помо́ры, *pomory*) on vanha venäläinen kansanryhmä Vienanmeren ympäristössä. He puhuvat pomorin murretta. Asukkaita tiedetään tulleen 800-luvulla Novgorodista ja venäjänkielisestä Itä-Euroopasta. Pomoreilla on oma erityinen kansallistunteensa, joskaan he eivät kiellä venäläisyyttäänkään. Kieltä pidetään venäjän murteena. Alueen tärkein kaupunki on Arkangeli, mutta pomoreita asuu myös Belomorskin seudulla Karjalan tasavallassa sekä Kuolan niemimaan Kantalahden ja Turjan (Terin) piireissä, jota myös Turjanrannaksi kutsutaan, erityisesti Umba- ja Varzugajokien suistoissa.

Pomoreilla, turjansaamelaisilla ja vienankarjalaisilla on ollut perinteisesti hyvät välit keskenään. Myös Norjassa on asunut pomoreita. ja Norjan pohjoisosien itäosissa puhuttiin niin sanottua *russenorskin* kieltä, joka oli sekoitus norjaa ja venäjää. Vastaavasti Kuolan niemimaalla on elänyt norjalaisia. Stalinin etniset puhdistukset sekä toinen maailmansota Muurmannin radan puolustuksineen olivat pomorien asuinalueen alueen väestölle raskasta aikaa.

Pomorien etnisestä asemasta on ollut kiistelyä jälleen 2010-luvulla.

Kulttuuri
---------

Pomoreilla on omintakeinen lauluperinteensä. Turjan piirin keskuksessa Umbassa pidetään kolmen vuoden välein kansainvälinen folklorefestivaali, viimeksi kesäkuussa 2005.

Muita merkityksiä
-----------------

* **Pomorje** viittaa myös muihin slaavilaisperäisiin merenranta-asukkaisiin, ja sana on paikannimenä käytössä Bulgarian ja Puolan (Pomorian tai Pommerin) rannikoilla.

Lähteet
-------

1. ↑  Venäjän vuoden 2002 väestönlaskenta (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Varangin Pomorimuseo Vuoreijassa Varanger museum. Viitattu 27.10.2022.
3. ↑  J.P.Šabajev ja M.J.Zaborin: Поморский диспут (verkkoversio) *Этнополитическая ситуация в Россиии сопредельных государствах в 2012 году*.  2013. Moskova:  Институт этнологии и антропологии РАН, Сеть этнологического мониторинга и раннего предупреждения конфликтов (EAWARN). Viitattu 21.2.2021. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Pomorit**.
**Diotima** on merkittävässä osassa Platonin dialogissa *Pidot*. Siinä Sokrates sanoo, että Diotima oli mantineialainen näkijä ja papitar, joka oli hänen nuoruudessaan opettanut hänelle "rakkauden filosofiaa". Sokrates sanoo myös, että Diotima onnistui taivuttelemaan jumalat viivyttämään Ateenaa riivannutta ruttoa kymmenen vuotta.

Vaikka monet Platonin teoksissa esiintyvät henkilöt ovatkin historiallisia henkilöitä, suurimman osan historiallisuutta ei yleensä edes epäillä, paitsi Diotiman. Häneen ei ole viittauksia dialogin ulkopuolella. Platon saattoi olla niin vaikuttunut Aspasian, Perikleen rakastajattaren, älystä ja sukkeluudesta, että halusi kenties perustaa Diotiman hahmon tähän.

Diotiman nimeä on usein käytetty filosofisissa hankkeissa, lehdissä, esseissä ja niin edelleen. Merkittävimpänä sitä on käyttänyt nimimerkkinään 1700-luvulla elänyt Susette Borkenstein Gontard, pankkiiri J. F. Gontardin vaimo. Borkenstein Gontard innoitti saksalaista runoilijaa Friedrich Hölderliniä kirjoittamaan runollisen tai enemmänkin filosofisen romaanin *Hyperion*, joka julkaistiin 1797-1799. Romaanissaan Hölderlin antoi rakkaalleen nimen Diotima, ja tätä käytettiin myös parin kirjeenvaihdossa. Uskotaan yleisesti, että Hölderlinin rakkaus ajoi hänet lopulta mielisairauteen ja kuolemaan.

Lähteet
-------

* Navia, Luis E.: *Socrates, the man and his philosophy*, s. 30, 171. University Press of America, 1985. ISBN 0-8191-4854-7. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Lindemann, Kate (toim.): Diotima of Mantinea *Women Philosophers* (englanniksi)
**Aïcha Aminata Laïla Fofana** (1957 Bamako – 16. elokuuta 2003 Bamako) oli malilainen kirjailija.

Aïcha Fofana syntyi Malin terveys- ja sosiaaliministerinä toimineen Bénitiéni Fofanan perheeseen. Lukion jälkeen hän opiskeli kieliä Sorbonnessa, Mannheimin yliopistossa ja Oxfordissa. Fofana työskenteli ranskan ja saksan kääntäjänä ja tulkkina ja julkaisi ensimmäisen romaaninsa *Mariage on copie* vuonna 1994. Hänet tunnettiin myös aktiivisena naisasianaisena ja ihmisoikeuksien puolustajana.

Lähteet
-------

1. ↑  Pascal James Imperato, Gavin H. Imperato: *Historical Dictionary of Mali, fourth edition*, s. 117–118. Lanham: Scarecrow Press, 2008. ISBN 978-0810856035.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Parabelin piiri Tomskin alueen kartalla.
**Parabelin piiri** (ven. Парабе́льский райо́н, *Parabelski raion*) on paikallinen itsehallintoalue Tomskin alueen pohjoisosassa Venäjällä. Vuonna 1935 perustetun piirin pinta-ala on 35 800 neliökilometriä ja asukkaita on 12 200 henkeä (vuonna 2008).

Piirin pinta-alasta 64,6 % on metsää, 30,2 % suota, 1,6 % maatalousmaata ja 1,4 % laidunmaata. Suurimmat joet ovat Ob, Parabel ja Paidugina. Seudulla sijaitsee Tomskin alueen suurin järvi Mirnoje. Alueella on huomattavia öljy- ja kaasuesiintymiä.

Hallinnollinen keskus on Parabelin kylä. Piiriin kuuluu viisi maalaiskuntaa: Narym, Novoseltsevo, Parabel, Staritsa ja Zavodskoje.

Alueen kanta-asukkaita ovat selkupit. Venäläisasutus on syntynyt 1500–1600-lukujen vaihteessa, jolloin perustettiin muun muassa Narymin linnoitus. 1800-luvun alusta lähtien seudulle karkotettiin dekabristeja, puolalaisia kapinallisia, vuoden 1905 vallankumoustapahtumien osanottajia ynnä muita. Karkotukset jatkuivat Stalinin aikana. Pelkästään vuosina 1930–1931 seudulle siirrettiin 200 000 ihmistä. 1970–1980-luvuilla alettiin hyödyntää rikkaita öljyesiintymiä.

Hiljattain valmistunut maantie yhdistää piirikeskuksen Tomskiin. Obilla on jokiliikennettä. Parabelin lentokenttä on nykyään suljettu.

Vuonna 2007 piirin alueella tuotettiin 1,28 miljoonaa tonnia öljyä ja 1,66 miljardia kuutiometriä kaasua. Muita tuotannonaloja ovat metsä- ja elintarviketeollisuus. Maatalous on keskittynyt maidon ja lihan tuotantoon. Perinteisiä elinkeinoja ovat kalastus ja turkiseläinten metsästys. 

Nähtävyyksiä ovat historiallinen Narymin kylä ja sen poliittisille karkotusvangeille omistettu museo. Parabelissa on lasten taidekoulu ja taidegalleria. Špalozavodin taajamassa toimii 1930-luvulla perustettu kansanteatteri. Parabelissa ja Narymin kylässä on 1990-luvun alusta lähtien opetettu selkupin kieltä.

Aiheesta muualla
----------------

* Parabelin piirin sivusto (venäjäksi)
**Diou** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Kadiolon piirissä Malissa. Se sijaitsee Banin yläjuoksulla 20 kilometriä Kadiolosta länteen. Kunnassa on 3 500 ja keskuskylässä 2 500 asukasta (vuonna 2009, väestönlaskenta).

Dioun kunta rajoittuu kaakossa Kadiolon piirin Dioumaténén ja muissa ilmansuunnissa Fouroun kuntiin. Kunta kuuluu Sudanin vyöhykkeeseen. Se on pinnanmuodostukseltaan tasankoa.

Kuntaan kuuluu kolme kylää. Asukkaat ovat etupäässä senufoja. Lisäksi on djulia ja fulbeja. Uskontoja ovat animismi, kristinusko ja islam.

Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, keräily, kalastus, käsityöammatit ja kaupankäynti.
Tärkeimmät viljelykasvit ovat puuvilla, maissi, durra ja hirssi. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja aasit. Palveluihin kuuluvat alakoulu, yläkoulu ja terveyskeskus.

Lähteet
-------

1. 1 2  4ème recensement général de la population et de l’habitat. Résultats définitifs, tome 0: Répertoire des villages *instat-mali.org*.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 10.5.2017.
2. ↑  Mali - Région de Sikasso: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 10.5.2017.
3. 1 2 3  Plan de securite alimentaire: Commune rurale de Diou 2006-2010 *fsg.afre.msu.edu*.  2006.  Arkistoitu 13.3.2016. Viitattu 10.5.2017.