recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Oliver Lindell** (s. 29. syyskuuta 1998) on suomalainen golfammattilainen, joka edustaa Virvik Golfia. Lindell on voittanut Finnish International Junior Championship kisan vuonna 2012 14-vuotiaiden poikien juniorisarjassa. Lindell on myös voittanut poikien reikäpelin SM-mestaruuden vuosina 2013–2014. Lindell voitti uransa neljännen SM-kullan vuonna 2015 alle 18-vuotiaiden poikien lyöntipelikilpailuissa. Lindell voitti Nordic Leaguen historian nuorimpana yksittäisen osakilpailun, Master Promo Championshipin, (69,65,70= -12). Lindell siirtyi ammattilaiseksi marraskuussa 2015. Hänet valittiin Porvoon vuoden urheilijaksi vuonna 2015. Lindell voitti uran ensimmäisen ammattilaiskisansa toukokuussa ja lähes heti perään toisen kerran kesäkuun puolivälissä.

Lindell voitti myös miesten 2016 Suomen Mestaruuden Hämeenlinassa kokonaistuloksella -13.

Lindell nousi onnistuneen Nordic League kauden ansiosta Challenge Tourille vuodeksi 2017.

Lindell sai Ecco Tourin menestyksen myötä villin kortin Euroopan Tourin osakilpailuun Tanskaan elokuun loppuvaiheessa*milloin?*. Debyytissään Euroopan Tourilla hän sijoittui hienosti sijalle T26. Lindell pelaa kaudella 2023 Challenge Tourilla kategorialla 9. 

* 2016 Nordic Golf League ranking 2
* 2017 Road to Oman ranking 35
* 2018 Road to Ras Al Khaimah ranking 120
* 2019 Road to Mallorca ranking 60
* 2020 Road To Mallorca ranking 21
* 2021 Road To Mallorca ranking 155
* 2022 Road to Mallorca ranking 55.

Urheilu-ura
-----------

Lindell aloitti golfin vuonna 2007 ja liittyi Virvik Golf -seuraan 2008. 2015 ammattilaiseksi siirtynyt Lindell sijoittui 18:nneksi Espanjassa debyyttikisassa. Lindell voitti kaudella 2016 Nordic Leaguen satelliittikiertueella 2 kertaa, sekä sijoittui toiseksi kaksi kertaa. Myös top 10 sijoituksia löytyi monta. Lindell sijoittui kauden 2016 Nordic Leaguen rankingissa toiseksi ja sai kategorian 13 euroopan haastajakierueelle. Lindell on pelannut pääsääntöisesti Challenge Touria vuodesta 2017 ja on tienannut 96 kilpailussa reilut 177 000 euroa. Euroopan kiertueen kokonaisansiot ovat noin 54 000 euroa.

Saavutukset
-----------

* 2015 Master Promo Championship voitto (69,65,70= -12)
* 2015 The Duke Of Your Young Champions Trophy voitto (73,68,66= -9)
* 2016 Kitchen Joy Championship voitto (66,68,69=-16)
* 2016 Miesten lyöntipelin Suomen mestaruus, Tawast Golf (kokonaistulos -13)
* 2016 Northside Charity Challenge voitto (62,64,72=-18)
* 2016 Ecco Tour Player of the year & Rookie of the year
* 2017 Challenge Tour ranking 35.
* 2018 Challenge Tour ranking 120.
* 2019 Challenge Tour ranking 60.
* 2020 Uran paras sijoitus Challenge Tourin rankingissa, 21.

Lähteet
-------

1. ↑  uusimaa.fi Golfari Oliver Lindellistä Porvoon paras urheilija
2. ↑  oliverlindellgolf.fi Perustiedot Oliver, Christian Lindell (Arkistoitu – Internet Archive)

oliverlindell.fi
Chaya Czernowin
**Chaya Czernowin** (s. 7. joulukuuta 1957 Haifa, Israel) on israelilainen säveltäjä. Chaya Czernowin on opiskellut sävellystä Tel Avivin Rubin Academy of Music -akatemiassa Abel Ehrlichin ja Izhak Sadain johdolla, Berliinissä Dieter Schnebelin johdolla sekä Yhdysvalloissa Bard Collegessa Eli Yardenin ja Joan Towerin johdolla. Hän työskentelee professorina Harvardin yliopistossa.

Chaya Czernowinin tuotantoon kuuluu kamarimusiikkia, orkesterimusiikkia ja kaksi oopperaa. Toisinaan hän hyödyntää teoksissaan elektroniikkaa.

Chaya Czernowin on voittanut teoksillaan lukuisia musiikkialan palkintoja.

Aiheesta muualla
----------------

* (Chaya Czernowinin viralliset verkkosivut, englanti.)

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Schott Music *en.schott-music.com*. Viitattu 30.4.2019.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* BRAHMS
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* BMLO
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* RISM
* IdRef

 |

 |
**Saksan liittotasavallan Tukholman-suurlähetystön kaappaus** oli Ruotsissa 24. huhtikuuta 1975 tapahtunut suurlähetystön kaappaus. 

Kuusi Baader-Meinhofin jäsentä valtasi edellisenä vuonna kuolleen Holger Meinsin mukaan nimetyn erikoisjoukon johdolla Saksan liittotasavallan Tukholman-suurlähetystön. Terroristit tunkeutuivat suurlähetystön rakennukseen ja iskivät vahtimestarin maahan, ottivat panttivangiksi suurlähettiläs Dietrich Stöckerin. Ruotsin poliisi yritti tunkeutua rakennukseen, mutta terroristit avasivat tulen ja pakottivat poliisit luopumaan aikeesta.

Terroristit ottivat panttivangiksi lähetystön henkilökunnan ja vaativat Saksan liittotasavallan hallitusta vapauttamaan 26 Baader-Meinhof terroristia Liittotasavallan vankiloista. Heidän joukossaan olivat muun muassa Andreas Baader ja Ulrike Meinhof. He vaativat, että vangitut terroristit vietäisiin klo 21.00 Frankfurtin lentoasemalle ja kuljetettaisiin Ruotsiin.

Saksan liittokansleri Helmut Schmidt ei suostunut vaatimuksiin eikä neuvotteluihin, jolloin terroristit ampuivat Saksan sotilasattasean Andreas von Mirbachin ja talousattasean Heinz Hillegaartin. Andreas von Mirbachin kaukainen sukulainen Saksan-Venäjän suurlähettiläs Wilhelm von Mirbach-Harff oli aiemmin murhattu Moskovassa vuonna 1918 vasemmistososialistivallankumouksellisten toimesta.

Länsi-Saksan ja Ruotsin hallitukset olivat taukoamatta puhelinyhteydessä kaappauksen aikana.
Kun terroristit kello 24.00 saivat tietää, että kumpikaan osapuoli ei suostu neuvottelemaan, he päästivät kaikki panttivangit vapaaksi ja räjäyttivät suurlähetystörakennuksen, jonka neljäs kerros räjähti ja paloi puoliksi. Terroristit pakenivat rakennuksesta, mutta vastassa olivat poliisit, jotka ottivat heidät kiinni. Räjähdyksessä kuolivat terroristit Siegfried Hausner ja Detlef Schulz. Kaappausdraama näkyi suorassa televisiolähetyksessä. Ruotsin hallitus päätti karkottaa terroristit, ja 26. huhtikuuta heidät vietiin yöllä lentokoneella Saksaan.

"Erinomainen ratkaisu, voitto demokratialle", pääministeri Olof Palme kommentoi lopputulosta. Aiheesta dokumentin ohjannut Kristian Petri kertoi nuorten tuolloin ymmärtäneen, että pahuus ei ole vain Ruotsin ulkopuolella. 

30 länsisaksalaiseen terroristiryhmään kuulunutta henkilöä pidätettiin vuonna 1977 Tukholmassa ja Göteborgissa. Ryhmän suunnitelmana oli kaapata entinen ruotsalainen ministeri Anna-Greta Leijon. Samalla karkotettiin maasta kaksi länsisaksalaista, Norbert Kröcher ja Manfred Adomeit. Kaappaussuunnitelman syynä oli se, että Leijon oli pääministeri Olof Palmen apulaistyöministeri ja oli ollut selvittämässä vuoden 1975 suurlähetystökaappausta, jossa kuusi Baader-Meinhofin ryhmään kuulunutta valtasi Länsi-Saksan suurlähetystön Tukholmassa. Terroristit antautuivat Ruotsin poliisille ja myöhemmin heidät karkotettiin.

Lähteet
-------

1. 1 2  Vuosikirja 75, s. 97, KG Bertmark Kustannus
2. 1 2 3 4 5  Vuosikirja 75, s. 98 KG Bertmark Kustannus
3. ↑  Vuosikirja 75, s. 99 KG Bertmark Kustannus
4. ↑  "Kuka auttoi terroristeja", Helsingin Sanomat 3.11.2015, sivu B17.
**Pale** (m.kreik. Πάλη, *Palē*) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Kefallenian (nyk. Kefaloniá) saarella Kreikassa. Sen arkeologinen alue sijaitsee siitä nimensä saaneella Palikín alueella saaren länsiosassa.

Historia
--------

Palen lyömiä rahoja.
Pale oli klassisella ja hellenistisellä kaudella yksi saaren neljästä kaupungista Samen, Kranen ja Pronnoin ohella. Kaupungit muodostivat tetrapoliin eli neljän kaupungin liiton. Kreikkalaisessa mytologiassa kaupunki sai nimensä kuningas Kefaloksen pojasta nimeltä Paleas.

Palen huippukautta oli 400-luku eaa. Persialaissodissa vuonna 479 eaa. kaupungin tiedetään lähettäneen 200 hopliittia Plataiain taisteluun. Vuonna 435 eaa. se osallistui Korintin ja Korkyran väliseen meritaisteluun neljällä laivalla. Peloponnesolaissodassa Pale oli Ateenan puolella. Kaupungin tiedetään lyöneen omaa hopea- ja pronssirahaa, jonka kuvituksessa esiintyivät muun muassa kuningas Kefalos sekä Pegasos ja Persefone. Palen itsenäisyys päättyi vuonna 189 eaa. kun se antautui neuvotteluissa roomalaisille.

Kefalonián saaren läntisin niemi Palikí on saanut nimensä kaupungista.

Rakennukset ja löydökset
------------------------

Pale sijaitsi nykyisen Lixoúrin kaupungin pohjoispuolella. Sen akropolis eli linnavuori sijaitsi matalalla kukkulalla, joka tunnetaan nykyisin nimillä Paliókastro ja Ntoúri. Kukkula sijaitsee lähellä rannikkoa ja sen korkeus on noin 68 metriä meren pinnasta laskettuna. Kukkulalla tiedetään olleen kaupunginmuurin jäänteitä vielä 1600-luvulla. Nykyisin antiikkiset jäänteet ovat pääosin osana myöhempiä rakennuksia tai hajallaan kukkulan alueen maastossa.

Lähteet
-------

1. ↑  Hansen, Mogens Herman & Nielsen, Thomas Heine: "132 Pale", *An Inventory of Archaic and Classical Poleis*. An Investigation Conducted by The Copenhagen Polis Centre for the Danish National Research Foundation. Oxford: Oxford University Press, 2004. ISBN 0-19-814099-1.
2. 1 2  A stroll down the historic eras of Kefalonia *Discover Kefalonia Island*. Viitattu 22.5.2017.
3. ↑  Castrén, Paavo & Pietilä-Castrén, Leena: "Kefallenia", *Antiikin käsikirja*, s. 255. Helsinki: Otava, 2000. ISBN 951-1-12387-4.
4. 1 2 3  Αρχαία Πάλη *Palema.gr*. Viitattu 22.5.2017.
5. ↑  Αρχαίες οχυρώσεις στην Κεφαλονιά *Κέντρο Μελετών Ιονίου*. Viitattu 22.5.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Pale** Wikimedia Commonsissa
**Psykedeelinen henkisyys** on uusi uskonnollinen liike, jossa on keskeistä psykedeeleistä saatavat hengelliset kokemukset. Sen nykyisen muodon perustajana pidetään brittiläistä kirjailija Aldous Huxleyta. Psykedeelien käyttöhistoria mystisten kokemusten aikaansaamisessa on tosin hyvinkin pitkä monissa kulttuureissa.

Historia
--------

Huxley kokeili lääkäri Humphrey Osmondin esittelemänä meskaliinia vuonna 1953 ja tuli vaikuttuneeksi kokemuksestaan niin, että päätti kirjoittaa kokemuksistaan kirjan *Tajunnan ove*t, jossa hän vertasi psykedeelisiä kokemuksiaan perinteisten uskontojen mystikkojen vastaaviin kokemuksiin. Tässä tilassa hän koki saaneensa tietoa todellisuuden syvimmästä olemuksesta ja esimerkiksi paratiisista. Psykedeelinen henkisyys pysyi melko elitistisenä 1950-luvulla, mutta psykologi Timothy Leary toi ne laajempaan julkisuuteen ja synnytti niistä oman alakulttuurin. Psykedeelistä henkisyyttä hallitsivat pitkään itämaisten uskontojen käsitteet, mutta 2000-luvun alussa tehdyn arvion mukaan liike olisi muuttumassa uuspakanalliseen suuntaan. Esimerkiksi vuonna 2000 kuollut psykedeelisen henkisyyden merkittävä edustaja Terence McKenna uskoi, että hallusinogeeneillä olisi ollut merkittävä osa ihmisen hengellisyyden ja rationaalisuuden syntyyn.

Lähteet
-------

1. 1 2  Partridge, Christopher (toim.): *Uusien uskontojen käsikirja*, s. 370-385. Kirjapaja, 2006.
2. ↑  Tajunnan ovet ja Taivas ja helvetti *Like Kustannus*. Viitattu 3.4.2019.
**Psyko II** (*Psycho II*) on Richard Franklinin ohjaama yhdysvaltalainen jännitys- ja kauhuelokuva vuodelta 1983. Elokuva on jatko-osa Alfred Hitchcockin ohjaamalle klassikkoelokuvalle *Psyko*, ja sen pääosassa Norman Batesina esiintyy sarjan muiden osien tavoin Anthony Perkins. Nimestään huolimatta *Psyko II* ei perustu Robert Blochin kirjoittamaan samannimiseen romaaniin.

Juoni
-----

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Elokuvan tapahtumat tapahtuvat 22 vuotta ensimmäisen *Psyko*-elokuvan jälkeen. Murhaaja Norman Bates (Perkins) on vapautunut mielisairaalasta ja palaa kotiinsa, pahamaineiseen Batesin motelliin. Pian hänen palattuaan menneisyys alkaa kuitenkin vaivata hänen mieltään, ja hän saa vuosikymmeniä aiemmin kuolleelta äidiltään kirjeitä ja näkee hänet talon ikkunassa. Motellin ympäristössä alkaa tapahtua myös murhia, joiden tekijänä vaikuttaisi olevan vanha nainen.

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**

Arvioita
--------

Kymmenestä suomalaisesta ensi-iltakriitikosta kolme antoi *Psyko II:lle* yhden tähden, muut eivät sitäkään, keskiarvona 0,38 tähteä neljästä.
*Video-oppaassa* vuodelta 1994 Kari Salminen pitää käsikirjoitusta jopa alkuperäistä parempana mutta elokuvan toteutusta ei. Häneltä *Psyko II* saa kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota "hyvä".

Lähteet
-------

1. 1 2  Romano, Bello (toim.): *Video-opas 95, Yli 8500 elokuvaa, 2000 uutuutta*. WSOY, 1994. ISBN 951-0-19839-0.
2. ↑  Pistetaulukko (touko-syyskuun ensi-illat). (Arvostelijoina Asko Alanen, Pertti Avola, Mikael Fränti, Antti Lindqvist, Pentti Lumirae, Timo Malmi, Harri Moilanen, Mikko Piela, Hans Sundström ja Sakari Toiviainen.) *Projektio*, 1/1984, s. 2.  Suomen elokuvakerhojen liitto SEKL.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
*Psyko* |
| --- |
|  |
| Romaanit | 
* *Psyko* (1959)
* *Psyko II* (1982)
* *Psycho House* (1990)

 |
|  |
| Elokuvat | 
* *Psyko* (1960)
* *Psyko II* (1983)
* *Psyko III* (1986)
* *Psycho* (1998)

 |
|  |
| Televisio | 
* *Bates Motel* (2013–2017)

 |
|  |
| Hahmot | 
* Norman Bates
* Norma Bates
* Marion Crane
* Lila Crane
* Emma Spool

 |
|  |
| Muuta | 
* *Hitchcock* (2012)

 |

 |
**Itävallan historia** 

Antiikin aika 

* Hallstattin kulttuuri
* Noricum
* Itävallan markkreivikunta
* Babenberg
* Privilegium Minus


Habsburgien valta vuoteen 1815 

* Habsburg-suku
* Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta
* Itävallan arkkiherttuakunta
* Habsburgien monarkia


Wienin kongressin jälkeen 

* Itävallan keisarikunta
* Saksan liitto
* Itävalta-Unkari


Ensimmäinen maailmansota 

* Sarajevon laukaukset
* Ensimmäinen maailmansota


Sotien välinen aika 

* Saksalainen Itävalta
* Ensimmäinen tasavalta
* Austrofasismi
* Anschluss


Toinen maailmansota 

* Saksan Ostmark
* Toinen maailmansota


Sodan jälkeinen Itävalta 

* Miehitys
* Toinen tasavalta


**Itävallan keisarikunta** (saks. *Kaiserthum Österreich*, aikalaisittain *Kaiserthum Oesterreich*) oli 11. elokuuta 1804 – 8. kesäkuuta 1867 nykyisessä Itävallassa ja sen nykyisissä naapurivaltioissa toiminut Habsburgien suvun hallitsema valtio.

Ennen keisarikunnaksi tuloaan Itävalta oli arkkiherttuakunta: se oli yksi Pyhään saksalais-roomalaiseen keisarikuntaan kuuluneista käytännössä itsenäisistä valtioista, mutta sikäli erikoisasemassa, että sen arkkiherttuana oli useiden vuosisatojen ajan lähes poikkeuksetta sama henkilö kuin keisarinakin. Kun Habsburgien monarkia, johon Itävalta kuului, joutui toistuvasti sotiin Osmanien valtakuntaa vastaan, se valloitti vähitellen myös sille kuuluneita alueita, erityisesti Unkarin. Näitä ei kuitenkaan katsottu Pyhään saksalais-roomalaiseen keisarikuntaan kuuluviksi. 

Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta lakkasi vuonna 1806, kun keisari Frans II luopui sen keisariudesta. Kaksi vuotta aikaisemmin hän oli kuitenkin julistanut Itävallan keisarikunnaksi ja tullut sen keisariksi nimellä Frans I. Tästä keisarikunnasta tuli vuonna 1867 Itävalta-Unkarin kaksoismonarkia. Itävallan keisari oli Itävalta-Unkarin johdossa aina ensimmäisen maailmansodan päättymiseen vuonna 1918.

Itävallan keisarikunta päättyi vuonna 1867, kun muodostettiin *Valtakunnanneuvostossa edustetut kuningaskunnat ja maat ja Unkarin Pyhän Tapanin kruunun maat*, josta puhekielellä on käytetty muotoa Itävalta-Unkari tai Itävalta-Unkarin kaksoismonarkia kuvaamaan Itävallan keisarikunnan ja sen keisarin hallitsemien maiden sekä Unkarin kuningaskunnan valtioliittoa.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Itävallan keisarikunta** Wikimedia Commonsissa
**Crowley Liner Services** (aikaisemmin Crowley Caribbean Transport (CCT)) on vuonna 1954 perustettu yritys. Yritys kuljettaa rahtia vesitse ja sen kotipaikka on Jacksonville, Floridassa, Yhdysvalloissa. Crowley Liner Services on yhdysvaltalaisen Crowley Maritimen omistuksessa. 

Alun perin yritys oli nimeltään Coordinated Caribbean Transport. Yhtiön laivasto koostui alkujaan kahdesta aluksesta, jotka olivat alun perin maihinnousualuksia. Yhtiö kuljetti pääasiassa maanviljelyn tuotteita Karibialta Yhdysvaltoihin. Yhdysvalloista etelään alukset kuljettivat teollisuustarvikkeita. Alusten pysähdyspaikkoja olivat Peru, Ecuador, Costa Rica, Panama, Jamaika, Haiti ja Dominikaaninen tasavalta. Vuonna 1986 Crowley Maritime osti Coordinated Caribbean Transportin ja muutti yhtiön nimen muotoon Crowley Caribbean Transport. Osto lisäsi Crowley Maritimen 400 aluksen laivastoa kuudella aluksella.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Company Profile: Crowley Liner Services Inc Manta Company Profiles & Research Information. Viitattu 4.7.2008. (englanniksi)
2. ↑  Office Locations Crowley Maritime Corporation.  Arkistoitu 13.12.2007. Viitattu 5.12.2007. (englanniksi)
3. ↑  Crowley Maritime Corporation Fundinguniverse.com. Viitattu 5.12.2007. (englanniksi)
4. ↑  Puerto Rico (PDF) Crowley Maritime Corporation.  Arkistoitu 27.10.2007. Viitattu 5.12.2007. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Crowley Maritime (englanniksi)
**Mikko Markus Vehviläinen** (s. 27. helmikuuta 1979 Siilinjärvi) on suomalainen luokanopettaja, tietokirjailija ja vapaa toimittaja. 

Koulutukseltaan Vehviläinen on kasvatustieteen maisteri ja valmistunut Itä-Suomen yliopistosta vuonna 2006.

Kirjallisessa tuotannossaan Vehviläinen keskittyy pääasiassa jalkapalloon, josta hänellä on taustaa pelaajana ja valmentajana. Kuopion Palloseuran kasvattina hän pelasi aikuisiällä Suomen ja Viron valtakunnallisissa sarjoissa. Valmentajana hän on suorittanut UEFA:n C-tason. 

Vapaana toimittajana työskentelevän Vehviläisen kirjoittajasura alkoi vuonna 2011. Hän on kirjoittanut yli kaksisataa artikkelia noin kahdellekymmenelle suomalaislehdelle. Vehviläisen artikkeleita on julkaistu valtakunnallisesta mediasta Iltalehdessä, Sunnuntaisuomalaisessa ja entisessä Urheilulehdessä. Lisäksi hänen artikkeleitaan on julkaistu kaikkiaan neljässätoista maakuntalehdessä.

Vehviläisen esikoisteos oli keväällä 2019 julkaistu *Palloluotsien kivinen tie* (Aviador), joka käsittelee ulkomailla valmentaneiden suomalaisten jalkapallovalmentajien tarinoita. Vuonna 2019 julkaistiin myös Vehviläisen kasvattajaseuran Kuopion Palloseuran vaikeimpia vuosia käsitellyt teos *Keltamustat kyyneleet*, joka oli joukkorahoitteinen. Vuonna 2020 Vehviläinen toimi Jussi Kumpulaisen kanssa kirjoittajana niin ikään joukkorahoituksella kustannetussa kirjassa *Kunnian kentät*, joka esittelee pohjoissavolaista jalkapallokulttuuria. Kirjan valokuvat ovat Miska Savolaisen ja Janne Pirisen.

Vuonna 2021 julkaistu *Kumpu-kirja* keikkapaikka Huvikummun tarinan, jonka Vehviläinen kokosi kirjaksi yhdessä Jussi Kumpulaisen, Jouko Roivaisen ja Seppo Turpeisen kanssa. Myös *Kumpu-kirja* oli joukkorahoitteinen.

Vehviläisen vanhempi veli Jussi Vehviläinen on motocross-kuljettaja.

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Kleitos** oli makedonialainen sotilas Aleksanteri Suuren armeijassa. Hän sai lisänimen "Valkoinen" jotta hänet erotettaisiin Kleitos Mustasta. 

Kleitos mainitaan taksiarkkina vuonna 327 eaa. Intian sotaretken aikana Kleitoksen, Gorgiaan ja Meleagroksen jalkaväkiosastot muodostivat armeijan esijoukon jota johtivat Hefaistion ja Perdikkas. Hydaspesjoen taistelussa Kleitos seurasi Aleksanterin mukana joen yli. Sangalan piirityksen yhteydessä Kleitos mainitaan ratsuväen komentajana. Hän toimi samassa tehtävässä malleja vastaan käydyssä kampanjassa. Kleitos lähti Krateroksen kanssa Makedoniaan vuonna 325 eaa. Krateros antoi kuitenkin Kleitokselle tehtäväksi jäädä varmistamaan laivaston rakentamista Kilikiassa. Laivaston tehtäväksi tuli turvata Hellespontos. 

Vuonna 323 eaa. Kleitoksen laivasto kukisti ateenalaisen laivaston Amorgoksen luona. Triparadisoksen jaossa Kleitoksesta tuli Lyydian satraappi. Antigonos I hyökkäsi kuitenkin Kleitoksen kimppuun ja tämä pakeni Makedoniaan. Kleitos palveli aluksi Polyperkhonia makedonian laivaston päällikkönä. Vuonna 322 eaa. Kleitos kukisti Nikanorin laivaston Propontiksessa. Antigonos hyökkäsi kuitenkin laivaston kimppuun kun laivat oli vedetty maille. Laivasto yritti paeta merelle, jossa Nikanorin laivaston rippeet kukistivat sen täydellisesti. Kleitos selvisi kuitenkin hengissä, mutta jäi Lysimakhoksen vangiksi. Lysimakhos antoi teloittaa Kleitoksen.

Lähteet
-------

* Hecke, Waldemar: *The Marshals of Alexander's Empire*, s. s.185-187. Routledge, 1992. ISBN 9780415050531.
**Takaraivohalkio** eli **inienkefalia** on hyvin harvinainen hermostoputken vaurio, johon kuuluvat pään taipuminen taaksepäin ja vakava selkärangan vaurio. 

Vammainen lapsi on yleensä lyhyt, ja hänellä on suhteettoman suuri pää. Diagnoosi voidaan tehdä heti syntymän jälkeen, koska pää on niin pahasti kääntynyt taaksepäin, että kasvot suuntautuvat ylöspäin. Kasvojen iho on suoraan kiinni rinnan ihossa, ja päänahka on suoraan kiinni selän ihossa. Kaula tavallisesti puuttuu kokonaan.
Takaraivohalkioon liittyy yleensä myös muita epämuodostumia, kuten aivottomuus, aivotyrä (jossa osa kallon sisällöstä pullistuu ulos), hydrokefalia, kyklopia, alaleuan puuttuminen, huuli- ja suulakihalkio, verisuonisairauksia, palleatyrä ja ruoansulatuskanavan epämuodostumia. Vamma on yleisempi tytöillä.

Ennuste
-------

Vammaisena syntyneen ennuste on erittäin huono. Vastasyntynyt elää enintään muutaman tunnin. Sikiön ruumiin vääristyminen voi olla vaaraksi myös äidille.

Aiheesta muualla
----------------

* TheFetus.Net
**Paulina Maciuszek** (s. 2. syyskuuta 1985) on puolalainen uransa lopettanut maastohiihtäjä.

Maciuszek kilpaili maastohiihdon maailmancupissa ensimmäisen kerran Bormiossa maaliskuussa 2008 sijoittuen vapaan hiihtotavan sprintissä 62:nneksi. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti joulukuussa 2010 La Clusaz'n 15 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa, jossa hän sijoittui 21:nneksi. Parhaimmillaan hän on sijoittunut maailmancupissa sijalle 19 Szklarska Poręban 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa tammikuussa 2014.

Liberecin MM-kilpailuissa 2009 Maciuszek sijoittui Puolan viestijoukkueen mukana kuudenneksi. Oslon MM-kilpailuissa 2011 hän oli Puolan viestijoukkueen mukana kahdeksas. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 hän oli Puolan viestijoukkueen mukana yhdeksäs sekä sijoittui 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 28:nneksi. Vancouverin olympialaisissa 2010 Maciuszek sijoittui 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 28:nneksi.

Maciuszek lopetti uransa maastohiihtäjänä joulukuussa 2014.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Paulina Maciuszek Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
Troy Polamalu, Pittsburgh Steelers, on eräs NFL:n arvostetuimmista takapuolustajista.
**Takapuolustaja** (engl. *Safety*, yleislyhenne *S*) on puolustuksen pelipaikka amerikkalaisessa jalkapallossa. Takapuolustajia on kahdentyyppisiä: vahvan (engl. *Strong Safety*, lyh. **SS**) tai heikon puolen (engl. *Free Safety*, lyh. **FS**) takapuolustaja. Heidän tehtävänsä riippuvat puolustussuunnitelmasta. Yhdessä kulmapuolustajien kanssa takapuolustajat muodostavat puolustuksen takakentän, jonka päätehtävänä on heittopuolustus.

Kentän taaimmaisina pelaajina he ovat myös puolustuksen viimeinen lukko. Heidän tulee olla hyviä pelinlukijoita ja varmoja taklaajia.

Strong safety
-------------

Vahvan puolen takapuolustaja on kahdesta takapuolustajasta yleensä kookkaampi ja vahvempi. Hän asettuu kentällä puolustuksen vahvalle puolelle (tyypillisimmin se puoli, missä sisempi laitahyökkääjä on). Hän pelaa lähempänä aloituslinjaa ja osallistuu näin myös juoksun puolustamiseen. Miesheittopuolustuksessa hän seuraa sisempää laitahyökkääjää.

Free safety
-----------

Heikon puolen takapuolustaja on yleensä virkaveljeään pienempi ja nopeampi. Hän seuraa tilannetta syvimpänä puolustajana ja hyökkää lopulta palloa kohti. Heittopeleissä hän pyrkii joko syötönkatkoon tai iskemään kiinniottajaa juuri pallon saapumisen hetkellä. Nimityksen *free safety* suora käännös on *vapaa takapuolustaja* ja se kuvaa alkuperältään takapuolustajan vastuuta miespuolustuksessa: heikon puolen takapuolustajan ei tarvitse puolustaa ketään erityistä hyökkäyksen pelaajaa, vaan hänen vastuullaan on vartioida kaikkia puolustuksen takakentälle asti pääseviä hyökkäyksen pelaajia.
**Matthew Stephen "Matt" Leinart** (s. 11. toukokuuta 1983 Santa Ana, Kalifornia) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan pelinrakentaja. Leinart ei ole pelannut missään vuoden 2013 jälkeen. Hän on ammattilaisurallaan edustanut Arizona Cardinalsia, Houston Texansia ja Oakland Raidersia.

Leinart on vuoden 2004 Heisman Trophy -voittaja. Leinart valittiin College Football Hall of Fameen vuonna 2017.

NFL-ura
-------

### Arizona Cardinals

Arizona Cardinals varasi Etelä-Kalifornian yliopiston joukkueessa, USC Trojansissa yliopistojalkapalloa pelanneen Leinartin vuoden 2006 NFL:n varaustilaisuuden ensimmäisellä kierroksella, 10. pelaajana. Koko nelivuotisen Cardinals-uransa aikana hän taisteli aloittajan paikasta veteraani Kurt Warnerin kanssa. Warnerin lopetettua uransa kauden 2009 jälkeen, Leinartin odotettiin ottavan selvä ykköspelinrakentajan rooli ensimmäistä kertaa NFL-urallaan.

Harjoitusleirillä ennen kautta 2010 Leinart menetti aloittajan paikan Derek Andersonille, jolloin Cardinalsin kärsivällisyys entistä ykköskierroksen varaustaan kohtaan petti. Joukkue purki Leinartin sopimuksen kaksi päivää harjoituskauden viimeisen harjoitusottelun jälkeen, ja päätti pitää Andersonin varamiehinä tulokkaat John Skeltonin ja Max Hallin.

### Houston Texans

Leinart teki ennen runkosarjan 2010 alkua vapaana pelaajana sopimuksen Houston Texansin kanssa, jossa hänestä tuli Matt Schaubin varamies. Schaub pelasi kokonaan kaikki kauden 16 ottelua, joten Leinart ei käynyt kertaakaan kentällä kauden aikana. Kauden jälkeen liikkui huhuja Leinartin siirtymisestä Seattle Seahawksin riveihin taistelemaan aloittajan paikasta entisen valmentajansa Pete Carrollin alaisuudessa, mutta Leinart päätti kuitenkin palata toiseksi kaudeksi Houstoniin.

Tilaisuutensa Texansin aloittajana Leinart sai kesken kauden 2012, Schaubin loukkaannuttua ja jouduttua loppukaudeksi sivuun. Sama kohtalo kävi pian kuitenkin myös Leinartille, ja aloittajan vastuu jäi kolmospelinrakentajana kauden aloittaneelle tulokkaalle T. J. Yatesille. Houston vapautti Leinartin sopimuksestaan kauden loputtua.

### Oakland Raiders

Leinart teki 1. toukokuuta 2012 sopimuksen Oakland Raidersin kanssa, jossa hän on lähtökohtaisesti yliopistoaikojen joukkuetoverinsa, vuoden 2002 Heisman-voittajan ja 2003 ykkösvarauksen Carson Palmerin varamies.

Lähteet
-------

1. ↑  Leinart wins Heisman Trophy (englanniksi) New York Times. Viitattu 30.7.2012.
2. ↑  Rivals Manning, Spurrier enter College Hall of Fame together USA Today. Viitattu 12.2.2018. (englanniksi)
Kuva Kiirunan EISCAT-tutkasta (halkaisija 32m)
**EISCAT** eli **European Incoherent Scatter Scientific Association** on kansainvälinen tutkimuslaitoksen yhteenliittymä, joka tekee tristaattisella ISR-tutkajärjestelmällä mittauksia, joilla tutkitaan ionosfääriä ja plasmasfääriä. 

Järjestelmällä voidaan seurata esimerkiksi asteroideja ja revontulia.

Laitteisto
----------

Tutkat sijaitsevat Kiirunassa, Sodankylässä ja Tromssassa. Tutkajärjestelmän lähetin on suuritehoinen, megawattiluokan pulssimoduloitu tutka. 

Lisäksi järjestelmään kuuluu Tromssassa sijaitseva radiolähetin, jolla ionosfääriä lämmitetään sekä jatkuvasti ionosfääriä tarkkaileva tutka-asema Huippuvuorilla.  2010-luvulla EISCAT on suunnitellut mittausjärjestelmänsä uudistamista EISCAT-3D:ksi. Marraskuussa 2022 uutisoitiin uuden Eiscat 3D -järjestelmän etenemisestä. Vanhat isot antennit korvataan 10 000 mi­ni­an­ten­nin ken­täl­lä parin vuoden sisällä. Uuden Eiscat 3D:n hinnaksi on arvioitu noin 75 miljoonaa euroa. Tutka-asemat sijoittuvat Suomessa Kaaresuvantoon, Ruotsissa Abiskon lähelle Kaiseniemeen ja Norjassa Skibotniin, jonne tulee myös lähetin.

Organisaatio
------------

EISCAT Sodankylä
Organisaatio on monikansallinen; sen jäsenmaita ovat Japani, Kiina, Norja, Ruotsi, Saksa, Suomi ja Yhdistynyt kuningaskunta. Suomen osallistumisen rahoittaja on Suomen Akatemia.

Vuonna 2010 tohtori Esa Turunen johti EISCATia. Tällä hetkellä (2022) Eiscatin hallintoneuvoston puheenjohtajana toimii Oulun yliopiston professori Anita Aikio.

Katso myös
----------

* Sodankylän geofysiikan observatorio
* KAIRA

Lähteet
-------

1. ↑  Maan painovoima voi muuttaa DA14 -asteroidin muotoa  2013. YLE. Viitattu 16.2.2014.
2. ↑  K. Schlegel & D. R. Moorcroft: EISCAT as a tristatic auroral radar  2012. JGR. Viitattu 16.2.2014.
3. ↑  EISCAT specifications *eiscat.se*. Viitattu 9.3.2017.
4. ↑  EISCAT\_3D | The next generation incoherent scatter radar system *eiscat3d.se*.  Arkistoitu 13.8.2015. Viitattu 5.11.2015.
5. 1 2  Avaruusjättiläinen palveli 30 vuotta yliajalla Sodankylässä  ­ vuonna 1978 valmistunut 32-metrinen suurtehotutka korvataan 10 000 miniantennin kentällä, Lapin Kansa / Olli Miettunen, 24.11.2022

Aiheesta muualla
----------------

* Järjestön kotisivu
* Prof. Jorma Kankaan EISCAT-historiikki (Arkistoitu – Internet Archive)
* EISCAT and EISCAT\_3D (Arkistoitu – Internet Archive) Turusen esitelmäkalvot
*Tämä artikkeli käsittelee johtamisjärjestelmää. EMAS on myös kiitotien jatkeessa käytettävä sementti.*
**EMAS** (the Eco-Management and Audit Scheme) on johtamisjärjestelmä, joka auttaa organisaatiota ottamaan ympäristöasiat huomioon toiminnassaan. Sen avulla organisaatio voi myös osoittaa ympäristönsuojelunsa tason kehittymisen. Järjestelmä on käytössä Euroopan unionissa ja ETA-maissa. Se perustuu EU:n asetukseen organisaatioiden vapaaehtoisesta osallistumisesta yhteisön ympäristöasioiden hallinta- ja auditointijärjestelmään. 

Organisaation EMAS-järjestelmään kuuluu ISO 14001 -standardin mukaisenen ympäristöjärjestelmä sekä ympäristöraportista eli EMAS-selonteosta. Järjestelmän toimivuuden toteaa ulkopuolinen auditoija eli todentaja. Organisaatio voi käyttää viestinnässään EMAS-sertifikaattia ja EMAS-logoa.

Suomessa EMAS-toimintaa organisoivat Suomen ympäristökeskus ja Mittatekniikan keskus. Suomen ympäristökeskus vastaa organisaatioiden rekisteröinnistä ja Mittatekniikan keskus hyväksyy järjestelmän todentajat Suomessa sekä seuraa ulkomaisten todentajien toimintaa Suomessa.

Lähteet
-------

EMAS-järjestelmä Suomen ympäristökeskus. Viitattu 16.1.2009.
Nestorin malja, kotyle tai skyfos Pithekussaista, n. 750–700 eaa.
**Kotyle** (m.kreik. κοτύλη, *kotylē*) on antiikin aikainen keraaminen juomamalja. Se tunnetaan vaasien muotona erityisesti kreikkalaisesta keramiikasta.

Kotyle-nimitys viittasi antiikissa erilaisiin juomamaljoihin yleensä. Usein se nähdään kuitenkin omaksi tyypikseen. Tässä merkityksessä kotyle on syvä jalaton juomamalja, jossa on kaksi vaakasuuntaista kädensijaa lähellä suuta. Athenaioksen perusteella nimitystä kotyle käytettiin sekä kädensijallisista että kädensijattomista maljoista. Usein kotyle käsitetään kuitenkin samaksi kuin skyfos, josta sen erottaminen on hankalaa. Vaasityypin nimi on alkuperältään esikreikkalainen, toisin sanoen kreikkalaiset olivat saaneet sen jostakin varhaisemmasta kielestä ja kulttuurista.

Kotyle oli myös tilavuusmitta, noin 2,7 dl.

Lähteet
-------

1. 1 2  Liddell, Henry George & Scott, Robert: κοτύλη, ἡ *A Greek-English Lexicon*.  1940. Oxford:  Clarendon Press / Perseus Digital Library, Tufts University.  (englanniksi)
2. 1 2  Castrén, Paavo & Pietilä-Castrén, Leena: "Kotyle", *Antiikin käsikirja*, s. 277. Otava, 2000. ISBN 951-1-12387-4.
3. 1 2 3  Kotyle *Perseus Encyclopedia*.
4. ↑  Haarmann, Harald: *Roots of Ancient Greek Civilization: The Influence of Old Europe*, s. 60. McFarland, 2014. ISBN 0786478276. Teoksen verkkoversio.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **kotylet** Wikimedia Commonsissa
**Suomen krenatööritarkk’ampujapataljoona** (ruots. *Finska grenadjärskarpskyttebataljonen*) oli vuosina 1846–1857 Turussa eri nimillä toiminut joukko-osasto, joka oli osa Suomen suuriruhtinaskunnan armeijaa. Sen seuraajaksi perustettu Suomen opetustarkk’ampujapataljoona, sittemmin opetustarkk’ampujakoulu, toimi vuosina 1857–1860 Hämeenlinnassa.

Pataljoona perustettiin vuonna 1846 nimellä Suomen tarkk’ampujapataljoona. Nimi muutettiin vuonna 1848 Suomen krenatööritarkk’ampujapataljoonaksi. Pataljoona oli mukana Oolannin sodan taisteluissa Suomen alueella. Kaksi sen komppaniaa osallistui toukokuussa 1854 sodan ensimmäiseen yhteenottoon, Tammisaaren lähellä käytyyn Vitsandin kahakkaan. Kaksi muuta komppaniaa – pataljoonan 3. ja 4. komppania – lähetettiin kevättalvella 1854 Ahvenanmaalle Bomarsundin linnoituksen vahvistusjoukoiksi ja ne jäivät Bomarsundin taistelun jälkeen brittiläis-ranskalaisten joukkojen vangeiksi. Suomalaiset olivat kaksi vuotta sotavankeudessa Lewesin kaupungissa Englannissa.

Krimin sodan jälkeen pataljoonaa supistettiin ja se nimettiin vuonna 1856 Suomen harjoitustarkk’ampujapataljoonaksi sekä seuraavana vuonna Suomen opetustarkk’ampujapataljoonaksi, joka sijoitettiin samalla Hämeenlinnaan. Alkuperäisen pataljoonan jäähyväisjuhlat vietettiin toukokuussa 1857 Turun Seurahuoneella. Kesäkuussa 1859 pataljoonan seuraajiksi tulivat Suomen opetustarkk’ampujakoulu ja opetustarkk’ampujakomppania, jotka molemmat lakkautettiin heinäkuussa 1860.

Turussa pataljoona oli sijoitettu Sirkkalan kasarmille. Rakennus oli aiemmin toiminut köyhäintalona.

Turun tuomiokirkon Tarkk’ampujan kappeli on nimetty pataljoonan mukaan.

Komentajat
----------

* Oskar Falck 1846–1849
* Henrik Lyra vt. 1849–1852, vakinainen 1852–1858

Katso myös
----------

* Suomen kaarti (toimi myös eräässä vaiheessa nimellä Suomen opetustarkk’ampujapataljoona)

Lähteet
-------

1. ↑  Finska grenadjärskarpskyttebataljonen (ruotsiksi) Förvaltningshistorisk ordbok, Svenska litteratursällskapet i Finland. Viitattu 9.11.2022.
2. ↑  Grenadjär-skarpskyttebataljon (ruotsiksi) Förvaltningshistorisk ordbok, Svenska litteratursällskapet i Finland. Viitattu 9.11.2022.
3. 1 2 3 4 5 6  Sirkkala kasarmina 1846–1918 Hiiskuttua 10.4.2018. Viitattu 9.11.2022.
4. 1 2 3  Suomen tarkk'ampujapataljoona Suomen Sukututkimusseura. Viitattu 9.11.2022.
5. ↑  Raoul Johnsson & Ilkka Malmberg: *Kauhia Oolannin sota – Krimin sota Suomessa 1854–1855*, s. 164–165, 168, 264, 306, 328–329. John Nurmisen säätiö, Helsinki 2013.
6. ↑  Vitsand hakuteoksessa *Uppslagsverket Finland* (2012). (ruotsiksi)
7. ↑  Kotivuori, Yrjö: Oskar Vilhelm Falck. *Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu 2005.
8. ↑  Lyra, Henrik *Suomalaiset kenraalit ja amiraalit Venäjän sotavoimissa 1809–1917*. Biografiakeskus, Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.

Aiheesta muualla
----------------

* Suomen tarkk'ampujapataljoona Sukuhistoria.fi
**Zaverdyžje** (ven. Завердужье) on järvi Luoteis-Venäjällä Leningradin alueen Lugan piirissä.

Maantietoa
----------

Järvi on 4,0 kilometriä pitkä, 1,1 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 2,8 neliökilometriä eli 280 hehtaaria. Järven pohjoispää on leveä ja eteläpää on siitä puolet kapeampi. Pohjoisosassa sijaitsee kaksi metsäsaarta, joista suurempi saari on 550 metriä pitkä ja alle 300 metriä leveä. Pienin saari on vain 150 metriä pitkä. Järven pohjoisrannat ovat suo- tai metsämaata. Eteläpäässä sijaitsee Zaverdužjen kylä (Завердужье) ja eteläpään länsirannassa Verdugan kylä (Вердуга). Kylien ympärillä on jonkin verran niittyjä, jotka ulottuvat järven rantaan asti.

Vesistösuhteita
---------------

Zaverdužjen järvi sijaitsee Narvanjoen vesistöalueessa Pljussan valuma-alueella, jonka pääuoman Pljussan sivujoen Vjordugan valuma-alueeseen se kuuluu. Se sijaitsee valuma-alueensa latva-alueilla pienessä järviryppäässä, jossa ovat myös Peljuga, Gornešenskoje ja neljä muuta lampea. Osa järvistä, kuten esimerkiksi Sjabero (Сяберо) ja muutama muu lampi, kuuluvat pohjessa sijaitsevaan Laukaanjoen vesistöön. Viereisen Peljugan laskuoja laskee Zaverdužjeen loppuosastaan suoraksi kaivettua suo-ojaa pitkin. Zaverdužjen valuma-alueen koko on 39,3 neliökilometriä. Järven kaakkoispuolella sijaitsee Vološovon kylän (Волошово) suuri peltoaukea, jonka kuivatusojiin Zaverdyžjen laskuojan vedet on johdettu. Ne virtaavat etelään ja siellä muuttuu mutkainen joki suoraksi kaivettuksi Vjordugan uomaksi. Voidaan siis tulkita, että Vjorduga on järven laskujoki. Vjorduga yhtyy Pljussajokeen Utitšjen kylän (Утичье) alapuolella.

Huomautuksia
------------

1. 1 2 3 4 5  Kohteen pituus, leveys ja ympäristön kasvillisuus ja asutus on tarkistettu Google Earth-karttapalvelusta käyttäen löytyneitä järven koordinaatteja.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Zaverdyžje (*textual.ru*) *Venäjän valtion vesistötietokanta*. Viitattu 21.11.2019. (venäjäksi)
2. 1 2  Neuvostoajan kartta: Лист O-35-Б, Луга (Luga), 1:200 000
**Kolmas puunilaissota** käytiin Rooman tasavallan ja Karthagon välillä vuosina 149–146 eaa. Vaikka Rooma oli kukistanut Karthagon toisessa puunilaissodassa, Karthago elpyi seuraavan viidenkymmenen vuoden aikana. Karthagon kauppaa oli rajoitettu, mutta asukkaat olivat turvautuneet sen sijaan maanviljelyyn.

Karthago kävi tuottoisaa maatalouskauppaa Rooman kanssa, mutta jotkut poliitikot ajoivat sen lopullista tuhoamista. Näihin kuului Marcus Porcius Cato, joka päätti jokaisen puheensa senaatissa sanoihin: "*Ceterum censeo Carthaginem esse delendam"* eli "Muuten olen sitä mieltä, että Karthago on tuhottava." Vaikka Karthago vakuutteli rauhantahtoaan, Rooma aloitti sitä vastaan sodan vuonna 149. Sotajoukkoja johti konsuli Scipio Aemilianus. Karthagon piiritys kesti kolme vuotta, ja kukistuttuaan kaupunki hajotettiin maan tasalle vuonna 146. Jäljelle jääneet 50 000 asukasta myytiin orjiksi. Sotapäällikkö Scipio sai kunnianimen Africanus.

Katso myös
----------

* Ensimmäinen puunilaissota
* Toinen puunilaissota
* Luettelo sodista

Lähteet
-------

1. ↑  Castren, Paavo: *Uusi antiikin historia*, s. 309–310. Otava, 2011.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kolmas puunilaissota** Wikimedia Commonsissa
**Otho Lee Gaines** (21. huhtikuuta 1914 – 15. heinäkuuta 1987 Helsinki) oli yhdysvaltalainen jazz-laulaja, sanoittaja ja yksi Delta Rhythm Boys -yhtyeen perustajista.

Gaines sanoitti muun muassa Duke Ellingtonin kappaleet *Take the 'A' Train* ja *Just A-Sitting and A-Rockin*.

Gaines syntyi Missourin osavaltiossa Buena Vistan kaupungissa ja alkoi laulaa bassoa jo koulussa. Hän perusti kvartetin Langstonin yliopistossa Oklahomassa 1933. Hän kiersi pitkään Etelä-Amerikassa ja palasi takaisin Yhdysvaltoihin vuonna 1937.

Gaines sairastui syöpään viime vuosinaan ja muutti Suomeen, jossa hän asui noin vuoden ennen kuolemaansa. Hän kuoli vuonna 1987 73-vuotiaana Helsingissä ja hänet on haudattu Suomeen Helsingin Maunulan uurnalehtoon, kortteli 39, rivi 5, hautanumero 109.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Obituaries: Lee Gaines, 73, a Jazz Singer *The New York Times*.  21. heinäkuuta 1987. Viitattu 16.1.2011. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja

 |

 |
Zavjalovon piiri Udmurtian kartalla.
**Zavjalovon piiri** (ven. Завья́ловский райо́н, *Zavjalovski raion*, udmurtiksi Завьял ёрос, *Zavjal joros*) on kunnallishallintoalue Udmurtian tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1937 perustetun piirin pinta-ala on 2219,9 neliökilometriä. Asukkaita on 66 000 henkeä (vuonna 2010).

Zavjalovon piiri sijaitsee Udmurtian keskiosassa Iževskin ympärillä. Se rajoittuu kaakossa Sarapulin, etelässä Malaja Purgan, lännessä Uvan, pohjoisessa Jakšur-Bodjan ja koillisessa Votkinskin piireihin sekä idässä Permin aluepiiriin. Pinta-alasta 37 % on metsää. Seudulla virtaavat Kama-, Iž- ja Kazmaskajoet. Hyötykaivannaisiin kuuluvat öljy, turve, savi, hiekka ja kalkkisintteri.

Piiriin kuuluu 19 maalaiskuntaa: Babino, Goljany, Hohrjaki, Italmas, Jagul, Jakšur, Kamennoje, Kijaik, Ljuk, Novaja Kazmaska, Oktjabrski, Pervomaiski, Pirogovo, Podšivalovo, Šaberdino, Sovhoznyi, Sredni Postol, Varaksino ja Zavjalovo. Hallinnollinen keskus on Zavjalovon kylä.

Asukkaista 51 % on udmurtteja, 44 % venäläisiä ja 3 % tataareja. Kaupunkiväestöä ei ole.

Piirin kautta kulkevat Iževskin, Agryzin, Kilmezin, Igran ja Votkinskin väliset rautatiet sekä Sarapuliin, Možgaan, Uvaan, Igraan, Votkinskiin ja Goljanyyn johtavat maantiet. Kaman rannalla on Goljanyn satama. Seudulla tuotetaan öljyä, turvetta ja puutavaraa sekä harjoitetaan puunjalostusta. Maatalous on erikoistunut lihan, munien ja vihannesten tuotantoon. Babinon kylässä on lihanjalostamo.

Paikallislehtenä ilmestyy *Prigorodnyje vesti*.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  *Udmurtskaja Respublika: Entsiklopedija*, s. 325. Iževsk: Udmurtija, 2000. ISBN 5-7659-0732-6.
2. 1 2  Tšislennost naselenija raionov i gorodskih naseljonnyh punktov subjektov Rossijskoi Federatsii *perepis-2010.ru*.  Arkistoitu 18.1.2012. Viitattu 18.1.2012. (venäjäksi)
3. 1 2  *Udmurtskaja Respublika: Entsiklopedija*, s. 326. Iževsk: Udmurtija, 2000. ISBN 5-7659-0732-6.
4. ↑  *Udmurtskaja Respublika: Entsiklopedija*, s. 325–326. Iževsk: Udmurtija, 2000. ISBN 5-7659-0732-6.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Zavjalovon piiri**.
* Zavjalovon piirin sivusto (venäjäksi)

Udmurtian hallinnollinen jako

|  |  |
| --- | --- |
| Kaupunkipiirikunnat | **Iževsk** (pääkaupunki) · Glazov · Možga · Sarapul · Votkinsk |
| Piirit | Alnaši · Balezino · Debjosy · Glazov · Grahovo · Igra · Jar · Jukamenskoje · Kambarka · Karakulino · Kez · Kijasovo · Kizner · Krasnogorskoje · Malaja Purga · Možga · Sarapul · Selty · Šarkan · Sjumsi · Uva · Vavožin · Votkinsk · Jakšur-Bodja · Zavjalovo |
**Kolmas teollinen vallankumous** tarkoittaa taloushistoriassa 1900-luvun lopulla alkanutta kehitystä, jossa teollisuus laajeni Tyynenmeren alueella, alkaen Japanista ja Yhdysvaltain länsirannikosta ja muuttui Kiinan ja sen ympäristön nopeaksi teollistumiseksi ja kilpailuksi atlantisen talouden kanssa. Tärkeimpänä muutosta ajavana teknisenä innovaationa on mikroelektroniikka ja tietokoneet, minkä vuoksi kehityksestä käytetään myös nimitystä digitaalinen vallankumous. Ensimmäisessä teollisessa vallankumouksessa ihmiskunta otti käyttöön fossiiliset polttoaineet ja pystyi niiden avulla muokkaamaan maapalloa ennennäkemättömän laajasti ja elättämään väestöräjähdyksessä moninkertaistuneen väestön. Fossiiliset polttoaineet ovat myös aiheuttaneen ilmaston lämpenemisen. Näiden ongelmien ratkaisemiseksi tapahtuvasta taloudellisesta ja teknisestä kehityksestä käytetään myös ilmaisua "kolmas teollinen vallankumous", kuten esimerkiksi Jeremy Rifkin tätä muutosta käsittelevän kirjansa nimessä.

Katso myös
----------

* Öljykausi
* Tietoyhteiskunta
* Globalisaatio

Lähteet
-------

* Schön, Lennart: *Maailman taloushistoria teollinen aika*. Suomentanut Paula Autio. Tampere: Osuuskunta Vastapaino, 2013. ISBN 978-951-768-380-7.

### Viitteet

1. ↑  Schön sivu 48
2. ↑  Schön sivu 278
3. ↑  Kokkonen, Juha: Digitaalinen vallankumous haastaa työelämän  25.10.2013. Helsingin yliopisto, Koulutus- ja kehittämiskeskus Palmenia. Viitattu 15.2.2015.
4. ↑  Linnanen, Lassi: Tervetuloa kolmanteen teolliseen vallankumoukseen  14.11.2012. Lappeenrannan teknillinen yliopisto LUT. Viitattu 15.2.2015.
5. ↑  Jeremy Rifkin: The Third Industrial Revolution: How Lateral Power is Transforming Energy, the Economy, and the World  2015. Jeremy Rifkin.  Arkistoitu 25.2.2017. Viitattu 15.2.2015.
**Kolmas Italian itsenäisyyssota** oli rinnakkainen seitsemän viikon sodan kanssa. Sodan osapuolina olivat toisella puolella Italian kuningaskunta ja sen laivasto Regia Marina sekä vastapuolina Itävallan keisarikunta ja Liechtenstein. Sodassa käytiin muun muassa Lissan taistelu 1866. Sota päättyi Wienin sopimukseen, joka solmittiin 1866. Ehtoihin kuului Venetsian, Mantuan ja Länsi-Friulin siirtyminen Italian hallintaan.

Rooma ja nykyinen Latium jäivät Italian kuningaskunnan ulkopuolelle vuoteen 1870 saakka, jolloin ne yhdistettiin Italiaan.

Sodan italialaisia sankareita oli Giuseppe Garibaldi, joka hyökkäsi Roomaan 1862, mutta ei onnistunut valtaamaan sitä, vaan haavoittui ja joutui vangiksi.*selvennä*

Liechtenstein lähetti Itävallan tueksi sotaan 80 miestä. Liechtensteinilaisjoukot eivät kuitenkaan osallistuneet taisteluihin, ja palasivat kuusi viikkoa myöhemmin kotimaahansa. Liechtensteiniin palasi itse asiassa 81 sotilasta, sillä joukot olivat värvänneet Italiasta mukaansa "uuden ystävän".

Lähteet
-------

1. 1 2  Liechtenstein Lonely Planet. Viitattu 18.4.2018. (englanniksi)
2. ↑  Sonderausstellung: «1866 – Liechtenstein im Krieg – Vor 150 Jahren»  11.5.2016. Lie:Zeit. Viitattu 18.4.2018. (saksaksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Third Italian War of Independence 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset Muokkaa Wikidatassa | 
* Israel
* Yhdysvallat

 |

 |
**Iso Sikalampi** (ruots. *Stora Sikalam*) on noin 80 aarin laajuinen metsälampi luoteisessa Espoossa. Virallisen kaupunginosajaon mukaan se sijaitsee Nuuksiossa. Nuuksion Pitkäjärvi sijaitsee Ison Sikalammen länsipuolella ja Velskolan Pitkäjärvi koillispuolella. Bodominjärvi on muutaman kilometrin Isosta Sikalammesta kaakkoon. Suomen luontokeskus Haltia on puolestaan kolmisen kilometriä luoteeseen.

Ison Sikalammen pohjoispuolella, noin 200 metrin päässä, sijaitsee Pikku Sikalampi. Lammet muodostavat kokonaisuuden, jota kutsutaan nimellä Sikalammet (ruots. *Sikalammarna*). Ne kuuluvat Nuuksion järviselänteeseen, ja niitä ympäröivä maasto kohoaa paikka paikoin 100 metriä merenpinnan yläpuolelle. Vesistösuhteiltaan lammet kuuluvat Mankinjoen valuma-alueeseen, joka on kolmannen jakovaiheen vesistöalue Suomenlahden rannikkoalueen päävesistössä.

Aiheesta muualla
----------------

* Retkipaikka: Nuuksion Sikalammenluola ja komea kuru, Espoo

Lähteet
-------

1. ↑  Paikannimihaku *Retkikartta.fi*. Metsähallitus. Viitattu 6.12.2019.
2. ↑  Iso Sikalampi Espoon karttapalvelussa
3. ↑  Mankinjoen valuma-alue (81.057) *Järviwiki*. SYKE. Viitattu 6.12.2019.
*Tämä artikkeli kertoo keisarillisen Japanin laivaston Tone-luokan raskaasta risteilijästä. Chikuma-luokan panssarikansiristeilijää käsittelee artikkeli on Chikuma (1911).*

**Chikuma** (jap. 筑摩 重巡洋艦) oli keisarillisen Japanin laivaston Tone-luokan raskas risteilijä. Alus valmistui vuonna 1939 ja se palveli toisessa maailmansodassa, kunnes miehistö upotti Samarin saaren taistelussa vaurioituneen aluksensa 25. lokakuuta 1944.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Tone-luokka (risteilijä)*
Alus tilattiin osana vuoden 1932 hankintoja. Köli laskettiin 1. lokakuuta 1935, ja alus laskettiin vesille 19. maaliskuuta 1938. Alus valmistui 20. toukokuuta 1939.

Palvelus
--------

Vuoden 1941 lopulla *Chikuma* muodosti sisaraluksensa *Tonen* kanssa 8. risteilijäviirikön, joka otti osaa hyökkäykseen Pearl Harboriin 7. joulukuuta. Alus osallistui viirikön mukana hyökkäykseen Wakelle ja saaren kukistuttua palasi Kuren laivastotukikohtaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Tone Midway1942.org.  (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Japanese cruiser Chikuma (1938) 

Tone-luokan raskaat risteilijät

|  |
| --- |
| *Tone* - *Chikuma* |
| Edeltäjä: Mogami-luokka – Seuraaja: Ibuki-luokka |