recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Nils Adolf Bröijer**, aateloituna vuodesta 1823 *Rosenbröijer* (28. lokakuuta 1798 Asikkala – 4. maaliskuuta 1890 Tampere) oli suomalainen postimestari ja taidemaalari.

Rosenbröijerin vanhemmat olivat Jaalan Vuorilahdessa maatilan omistanut majuri Adolf Johan Bröijer (k. 1824) ja Eva Kristina Wiander. Hän kävi Viipurin piirikoulua ja Viipurin lukiota ja pääsi ylioppilaaksi Turussa 1816.

Rosenbröijer suoritti Suomen asiain komitean tutkinnon 1820 ja hän oli Turun hovioikeuden auskultanttina 1823. Hän oli Suomen asiain komitean ylimääräisenä kanslistina Pietarissa vuodesta 1821 alkaen ja hänet introdusoitiin vuonna 1825 Suomen ritarihuoneeseen. Rosenbröijer omisti maatilan Helsingin pitäjän Laajasalossa. Hän toimi postijohtokunnan ylimääräisenä kamarikirjurina vuodesta 1841 ja oli Tampereen postimestarina 1842–1862.

Rosenbröijer osallistui Ruotsin kuninkaallisen taideakatemian näyttelyyn vuonna 1829 maisemamaalauksellaan ja vuonna 1833 hän oleskeli Tukholmassa ja maalasi siellä maisemamaalauksia. 

Rosenbröijer oli naimisissa 1830–1858 Sofia Vilhelmina Leopoldin (k. 1858) kanssa. Heidän poikiaan olivat tehtailija, arkkitehti Alfred Edvard Rosenbröijer ja postijohtokunnan kielenkääntäjä, valtiopäivämies Adolf Theodor Rosenbröijer (1837–1894).

Lähteet
-------

1. 1 2  Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Nils Adolf Rosenbröijer. Verkkojulkaisu 2005. Luettu 13.7.2020.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: sv:Nils Adolf Rosenbröijer
**Mitoyo** (jap. 三豊市, *Mitoyo-shi*) on Japanin kaupunki Shikokun saarella Kagawan prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin länsiosassa Seton sisämeren Hiuchinmeren rannikolla ja rajautuu etelässä Tokushiman prefektuuriin. Kaupungin keskiosissa levittäytyy Mitoyon tasanko, etelässä sen alue nousee korkealle Sanukivuorille. Saita- ja Takasejoet virtaavat kaupungin halki. Pohjoisessa Mitoyoon kuuluu Seton sisämereen työntyvä Shōnain niemimaa, jonka ympäristössä sijaitsee useita saaria, esimerkiksi Shiwakusaariin kuuluvat Awashima ja Shishijima. Mitoyossa on 62 618 asukasta (marraskuussa 2019) ja sen pinta-ala on 222,70 neliökilometriä.

Mitoyo on kaupunkina suhteellisen nuori: se perustettiin vuonna 2006 liittämällä Mitoyon piirikunnan seitsemän maaseutukaupunkia toisiinsa. Ne olivat Nio, Mino, Saita, Takase, Takuma, Toyonaka ja Yamamoto. Samalla Mitoyon piirikunta lakkautettiin. Mitoyon tasangolla on vanhastaan ollut pulaa makeasta vedestä, minkä vuoksi sinne rakennettiin jo Edo-kaudelta alkaen lukuisia tekoaltaita. Niihin tukeutuva maatalous tuottaa riisiä, kasviksia, hedelmiä, leikkokukkia ja teetä. Takumanlahdella on hyvä luonnonsatama, joka toimii kalastussatamana ja puutavaran tuontisatamana. Kaupungissa on myös laivanrakennus-, metalli-, elintarvike-, paperi- ja kemianteollisuutta.

Mitoyossa sijaitsee kolme Shikokun pyhiinvaellusreitin temppeliä: Daikō-ji (temppeli nro. 67), Motoyama-ji (temppeli nro. 70) ja Iyadani-ji (temppeli nro. 71). Motoyama-jin päähalli on valittu Japanin kansallisaarteeksi. Muita merkillepantavia temppeleitä ovat Honmon-ji syksyllä järjestettävine markkinoineen (*Daibōichi*) ja Kakujō-in kellotorneineen. Osa Mitoyon alueesta kuuluu Seton sisämeren kansallispuistoon. Kaupungin keskiosia palvelee JR Shikokun Yosan-linja, eteläosaa Dosan-linja.

Kuvia
-----

* Näkymä Nion alueelle Hiuchinmeren rannikollaNäkymä Nion alueelle Hiuchinmeren rannikolla
* Tsushima-jinjan pyhäkköTsushima-jinjan pyhäkkö
* Daikō-jiDaikō-ji
* Motoyama-jiMotoyama-ji

Lähteet
-------

1. 1 2 3  三豊市の概要 三豊市. Viitattu 2.12.2019.
2. 1 2  人口・世帯数 三豊市. Viitattu 2.12.2019.
3. 1 2  三豊市の花と木 三豊市. Viitattu 2.12.2019.
4. 1 2 3 4  ブリタニカ国際大百科事典 小項目事典: 三豊市 Kotobank. Viitattu 2.12.2019.
5. 1 2 3  日本大百科全書: 三豊（市） Kotobank. Viitattu 2.12.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Mitoyo** Wikimedia Commonsissa

* Kaupungin internetsivut (japaniksi)

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Kagawan prefektuuri |
| --- |
|  |
| Kaupungit | 
* Higashi-Kagawa
* Kan’onji
* Marugame
* Mitoyo
* Sakaide
* Sanuki
* Takamatsu (pääkaupunki)
* Zentsūji

 |  |
|  |
| Kunnatpiirikunnittain | **Ayautan piirikunta** (Ayagawa · Utazu) · **Kagawan piirikunta** (Naoshima) · **Kitan piirikunta** (Miki) · **Naka-Tadon piirikunta** (Kotohira · Mannō · Tadotsu) · **Shōzun piirikunta** (Shōdoshima · Tonoshō) |

 |
**Bellaria-Igea Marina** on Adrianmeren rannalla, Riminin maakunnassa, Emilia-Romagnan alueella sijaitseva italialainen kunta. Kunta on vanha kalastajakylä, joka on nykyään matkailijoiden suosiossa.

Nähtävyyksiä
------------

Kunnan nähtävyyksiä on 1600-luvulta oleva *Torre Saracena*, joka on turkkilaisia merirosvoja vastaan rakennettu puolustustorni. Kirkkovaltio rakensi puolustustorneja pitkin rannikkoaan suojelemaan asukkaitaan. Tornissa on nykyään museo, *Museo delle Conchiglie*, jossa on nähtävillä erilaisia simpukankuoria, nilviäisiä, meren eliöiden luurankoja, koralleja, piikkinahkaisia, äyriäisiä sekä kilpikonnan kuoria. 

Kunnan keskustassa oleva 40 hehtaarin laajuinen puisto, *Parco del Gelso*, on suosittu vapaa-ajanviettopaikka. Puiston 3 hehtaarin kokoinen järvi on vanha käytöstä poistettu louhos.

Lähteet
-------

1. 1 2   Maakunnan kotisivut
2. ↑  www.comune.bellaria-igea-marina.rn.it (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  www.comune.bellaria-igea-marina.rn.it (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑   www.rimini.com

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Bellaria-Igea Marina**.
Riminin maakunta
Bellaria-Igea Marina | Casteldelci | Cattolica | Coriano | Gemmano | Maiolo | Misano Adriatico | Mondaino | Montefiore Conca | Montegridolfo | Montescudo-Monte Colombo | Morciano di Romagna | Novafeltria | Pennabilli | Poggio Torriana | Riccione | Rimini | Saludecio | San Clemente | San Giovanni in Marignano | San Leo | Sant’Agata Feltria | Santarcangelo di Romagna | Talamello | Verucchio
**Monteriggioni** on kaupunki Italiassa Toscanan alueella olevassa Sienan maakunnassa. Se on rakennettu Montagnola Senesen alueen kukkuloille.

Historiaa
---------

Kunta on tunnettu sienalaisten 1200-luvulla Via Francigenan pyhiinvaellusreittiä suojaamaan rakentamasta valloittamattomasta linnoituksesta. Sienalaiset taistelivat linnan omistuksesta useasti vuosisatojen saatossa firenzeläisiä vastaan.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Monteriggioni** Wikimedia Commonsissa

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  www.tuttitalia.it
2. ↑  Strade Bianche 2016
3. ↑  Kunnan kotisivut

Sienan maakunta
Abbadia San Salvatore | Asciano | Buonconvento | Casole d’Elsa | Castellina in Chianti | Castelnuovo Berardenga | Castiglione d’Orcia | Cetona | Chianciano Terme | Chiusdino | Chiusi | Colle di Val d’Elsa | Gaiole in Chianti | Montalcino | Montepulciano | Monteriggioni | Monteroni d’Arbia | Monticiano | Murlo | Piancastagnaio | Pienza | Poggibonsi | Radda in Chianti | Radicofani | Radicondoli | Rapolano Terme | San Casciano dei Bagni | San Gimignano | San Giovanni d’Asso | San Quirico d’Orcia | Sarteano | Siena | Sinalunga | Sovicille | Torrita di Siena | Trequanda
**Roccastrada** on kunta Italiassa Toscanan alueella olevassa Grosseton maakunnassa. 

Roccastradaan kuuluvassa Ribollan kylässä olevassa hiilikaivoksessa tapahtui 4. toukokuuta 1954 toisen maailmansodan jälkeisen ajan pahin kaivosonnettomuus Italiassa. Turmassa menehtyi 43 kaivostyöntekijää.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Roccastrada** Wikimedia Commonsissa

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  www.tuttitalia.it
2. ↑  Kunnan kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)

Grosseton maakunta
Arcidosso | Campagnatico | Capalbio | Castel del Piano | Castell’Azzara | Castiglione della Pescaia | Cinigiano | Civitella Paganico | Follonica | Gavorrano | Grosseto | Isola del Giglio | Magliano in Toscana | Manciano | Massa Marittima | Monte Argentario | Monterotondo Marittimo | Montieri | Orbetello | Pitigliano | Roccalbegna | Roccastrada | Santa Fiora | Scansano | Scarlino | Seggiano | Semproniano | Sorano
**Murlo** on kunta Italiassa Toscanan alueella olevassa Sienan maakunnassa. Se sijaitsee noin kaksikymmentäviisi kilometriä Sienasta etelään. Aluetta ovat asuttanut aikoinaan jo etruskit. Kunnassa on arkeologinen museo *Antiquarium di Poggio Civitate Museo Archeologico*.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Murlo** Wikimedia Commonsissa

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  www.tuttitalia.it
2. ↑  Strade Bianche 2016

Sienan maakunta
Abbadia San Salvatore | Asciano | Buonconvento | Casole d’Elsa | Castellina in Chianti | Castelnuovo Berardenga | Castiglione d’Orcia | Cetona | Chianciano Terme | Chiusdino | Chiusi | Colle di Val d’Elsa | Gaiole in Chianti | Montalcino | Montepulciano | Monteriggioni | Monteroni d’Arbia | Monticiano | Murlo | Piancastagnaio | Pienza | Poggibonsi | Radda in Chianti | Radicofani | Radicondoli | Rapolano Terme | San Casciano dei Bagni | San Gimignano | San Giovanni d’Asso | San Quirico d’Orcia | Sarteano | Siena | Sinalunga | Sovicille | Torrita di Siena | Trequanda
**Anton Ivar Björnvik** (28. elokuuta 1867 Mouhijärvi – 19. joulukuuta 1932 Ikaalinen) oli tuomari, joka sai vuonna 1919 laamannin arvonimen.

Ivar Björnvikin vanhemmat olivat virkatalonvuokraaja Johan Anders Björnvik ja Margaretha Kristina Marttinen ja puoliso vuodesta 1898 Maria Gabriella af Björksten. Björnvik tuli ylioppilaaksi Turussa ja suoritti oikeustutkinnon 1891, varatuomarin arvon hän sai 1894. Björnvik oli Porvoon tuomiokunnan tuomari 1903–1906 ja 1907–1910 ja Ikaalisten tuomiokunnan 1910–1932. Björnvik oli myös Turun hovioikeuden apujäsen 1907–1909 ja valtiorikosylioikeuden 3. osaston jäsen ja puheenjohtaja vuodesta 1918, samoin kuin agraarikomitean jäsen 1906–1907 ja maanvuokrakomitean jäsen 1912–1914.

Lähteet
-------

1. 1 2  Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 (Viitattu 2.7.2020)
2. ↑  Laamanni Ivar Björnvik kuollut. *Helsingin Sanomat*, 23.12.1932, s. 2.
3. ↑  *Aikalaiskirja. Henkilötietoja nykypolven suomalaisista*, s. 36. Helsinki: Tietosanakirja-Osakeyhtiö, 1920.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
**Gabriel Wilhelm (Vilhelm) Cadenius** (30. heinäkuuta 1850 Helsinki – 10. lokakuuta 1903 Kotka) oli suomalainen yrittäjä, yritysjohtaja, konsuli ja valtiopäivämies. 

Cadeniuksen vanhemmat olivat raatimies ja kauppias Karl Wilhelm Cadenius ja Albertina Henriette Bergholm ja puoliso vuodesta 1879 Jenny Wilhelmina Dromberg (k. 1898). Cadenius suoritti ylioppilastutkinnon ja opiskeli hetken yliopistossa, mutta siirtyi liikealalle. Hän toimi ensin pari vuotta konttoristina, mutta perusti sitten huolinta- ja kauppaliike Cadenius & Grahnin, jonka johtajana Kotkassa hän työskenteli. Cadenius oli vuodesta 1896 Kotkan kirjapaino -osakeyhtiön toimitusjohtaja ja toimi myös Etelä-Suomen sukellus -osakeyhtiön johtajana. Hän oli Tanskan varakonsuli ja Ranskan konsuliasiamies Kotkassa. Hän oli myös Kotkan kaupunginvaltuutettu kaksitoista vuotta ja toimi Kotkan kaupunginvaltuuston varapuheenjohtajana. Cadenius oli Kotkan edustaja porvarissäädyssä valtiopäivillä 1900.

Lähteet
-------

1. 1 2  Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 (Viitattu 26.10.2020)
2. ↑  Kuollut. *Päivälehti*, 11.10.1903, s. 2.
3. ↑  Sigurd Nordenstreng: *Porvarissäädyn historia Suomen valtiopäivillä 1809–1906: Osa V*, s. 42. Helsinki: Otava, 1921.
**Johan Teodor (Teja) Durchman** (13. heinäkuuta 1852 Helsinki – 3. tammikuuta 1927 Tampere) oli suomalainen insinööri, yritysjohtaja ja valtiopäivämies. 

Theodor Durchmanin vanhemmat olivat lääninrovasti Josef Wilhelm Durchman ja Emma Charlotta Reuter ja puoliso vuodesta 1881 Sigrid Aminoff. Durchman tuli ylioppilaaksi 1872 ja valmistui insinööriksi 1877, minkä jälkeen hän opiskeli vielä siltarakennusta Stuttgartissa 1878–1880. Opintomatkoja hän teki useisiin eri maihin vielä myöhemminkin. Durchman toimi Tampereen pellavatehtaan teknillisenä johtajana 1882–1907, Leppäkosken paperitehtaan isännöitsijänä 1907–1909 ja Killinkosken tehtaitten toimitusjohtajana vuodesta 1909. Tampereen kaupunginvaltuuston jäsen hän oli 1885–1890 ja 1892. Durchman oli porvarissäädyssä Tampereen edustaja valtiopäivillä 1904–1905.

Lääkäri Nils Durchman oli Johan Teodor Durchmanin veli.

Lähteet
-------

1. 1 2  Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899: Johan Teodor Durchman Viitattu 27.10.2020.
2. ↑  *Aikalaiskirja. Henkilötietoja nykypolven suomalaisista*, s. 71. Helsinki: Tietosanakirja-Osakeyhtiö, 1920.
3. ↑  Insinööri J. T. Durchmanin hautaus. *Helsingin Sanomat*, 10.1.1927, s. 3.
4. ↑  Sigurd Nordenstreng: *Porvarissäädyn historia Suomen valtiopäivillä 1809–1906: Osa V*, s. 63–64. Helsinki: Otava, 1921.
5. ↑  Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899: Nils Gustaf Durchman Viitattu 27.10.2020.

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
**Gustaf Richard Idestam** (7. helmikuuta 1832 Helsinki – 10. lokakuuta 1915 Helsinki) oli suomalainen juristi, senaattori ja valtiopäivämies.

Henkilöhistoria
---------------

Idestamin vanhemmat olivat vuorimestari Gustaf Idestam ja Anna Sofia Trapp ja puoliso vuodesta 1859 Fredrika Charlotta Eklund (k. 1907). Idestam tuli ylioppilaaksi 1849 ja suoritti tuomarintutkinnon 1854, varatuomarin arvon hän sai 1857. Lakitieteellisiä opintoja Idestam harjoitti vielä Berliinissä ja Pariisissa 1874. Hänestä tuli Turun hovioikeuden ylimääräinen notaari 1857, kanslisti 1858, ylimääräinen viskaali 1862, notaari 1863, ajoittain apujäsen vuodesta 1866, varakanneviskaali 1868, kanneviskaali 1869, asessori 1870 ja hovioikeudenneuvos 1878. Samalla hän toimi kirkollisvirkakunnan leski- ja orpokassan asiamiehenä 1859–1860. Senaattori senaatin oikeusosastolla Idestamn oli 1899–1900. Hän toimi neuvonantajana helsinkiläisessä asianajotoimistossa 1902–1906. Valtiopäivillä Idestam oli aatelissäädyssä edustaja 1877–1878, 1882 ja 1885.

Julkaisuja
----------

Idestam julkaisi Karl Wilhelm Sulinin kanssa selityksin varustetun laitoksen vuoden 1886 sotilasrikoslaista ja toimitti vuoden 1734 laista tarkastetun ja liittein varustetun laitoksen:

* *Tabeller öfver straffbestämmelserna i 1875 års strafflagsförslag*, 1877
* *Militärstrafflag*, 1886, K. W. Sulinin kanssa
* *I Storforstendömet Finland gällande delar av Sveriges Rikes Lag, gillad och antagen på rikstagen år 1734, med tillägg af stadganden, utkomna intill år 1902*, 1902

Lähteet
-------

1. 1 2  Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Gustaf Richard Idestam. Verkkojulkaisu 2005. Viitattu 22.11.2020.
2. 1 2  Otavan Iso tietosanakirja 3, s. 1071
3. ↑  Kuka kukin oli (Viitattu 22.11.2020)
4. ↑  *Kuka kukin on 1909. Julkisuudessa esiintyvien kansalaisten elämäkertoja*, s. 136. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Kansa, 1908.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee espanjalaista kaupunkia. Brittiläisestä televisiosarjasta Benidorm on oma artikkelinsa.*


  

  

  

  

  

  

  

  

**Benidorm** on kaupunki Espanjassa Valencian itsehallintoalueella, Alicanten maakunnassa. Vuonna 2016 kaupungissa asui 66 642 asukasta. Benidorm on yksi Välimeren suosituimmista matkailukohteista ja kesällä kaupungin väkiluku kymmenkertaistuu.*lähde?* Kaupungin alueella sijaitsevat muun muassa Terra Mitica -huvipuisto ja Aqualandia-vesipuisto. Benidormissa vallitsee subtrooppinen välimerenilmasto ja vuoden keskilämpötila on 18 astetta.

Benidormin lukuisat pilvenpiirtäjät muodostavat kaupungille eurooppalaisittain epätyypillisen siluetin. Kaupungissa sijaitseva 50-kerroksinen Gran Hotel Bali on Euroopan korkein hotelli.*lähde?*

Lähteet
-------

### Viitteet

1. 1 2  Cifras oficiales de población resultantes de la revisión del Padrón municipal a 1 de enero Instituto Nacional de Estadística (INE). Viitattu 15.4.2017. (espanjaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Benidorm** Wikimedia Commonsissa
**Adolf Fredrik Josef von Kothen** (29. huhtikuuta 1824 Askainen – 2. maaliskuuta 1896 Helsinki) oli suomalainen vapaaherra, juristi, virkamies ja valtiopäivämies. 

Adolf Fredrik Josef von Kothenin vanhemmat olivat majuri, vapaaherra Karl Axel von Kothen ja Johanna Maria Pippingsköld ja puoliso vuodesta 1859 Sofia Karolina Alexandrina Hisinger (k. 1924). Von Kothen tuli ylioppilaaksi 1842, suoritti tuomarintutkinnon 1848 ja sai varatuomarin arvon 1852. Hän oli Turun hovioikeuden ylimääräinen notaari vuodesta 1848 ja senaatin ylimääräinen kopisti ja prokuraattorintoimituskunnan kopisti vuodesta 1853, kanslisti vuodesta 1856, kirkollistoimituskunnan kanslisti vuodesta 1859 ja valtiovaraintoimituskunnan protokollasihteeri vuodesta 1865. Valtiokonttorin lainopillisena johtajana von Kothen toimi 1880–1890. Hän oli aatelissäädyssä valtiopäiväedustaja 1863–1864, 1867, 1877–1878 ja 1885.

Everstiluutnantti, vapaaherra, valtiopäivämies Magnus Mikael von Kothen (1860–1942) oli Adof Fredrik Josef von Kothenin poika.

Lähteet
-------

1. 1 2  Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Adolf Fredrik Josef von Kothen. Verkkojulkaisu 2005. Viitattu 5.12.2020.
2. ↑  Förteckning öfver Finlands till landtdagen i Helsingfors år 1885 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen 1885. Tredje häftet. Helsingfors: Hufvudstadsbladets Tryckeri, 1886, s. 1419-1424.
3. ↑  Geni: Magnus Mikael von Kothen Viitattu 24.5.2021.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852

 |

 |
| Sija |        |        |        | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 94. | 0 | 1 | 0 | 1 |

**Brittiläiset Neitsytsaaret** on osallistunut yleisurheilun ulkoratojen täyden ohjelman maailmanmestaruuskilpailuihin vuodesta 1983 eli ensimmäisistä kisoista lähtien. Se on saanut MM-kilpailuissa yhden mitalin. 

Ensimmäinen pistesijalle, eli kahdeksan parhaan joukkoon sijoittunut Brittiläisiä Neitsytsaaria edustanut urheilija oli Chantel Malone, joka sijoittui Lontoossa 2017 naisten pituushypyssä seitsemänneksi. Ensimmäisen mitalinsa maa sai Budapestissä 2023, kun Kyron McMaster sijoittui miesten 400 metrin aitajuoksussa hopealle. Dohassa 2019 McMaster oli sijoittunut samassa lajissa neljänneksi.

Lähteet
-------

* Butler, Mark (toim.): World Athletics Championships Budapest 23 – Statistical Booklet (pdf) (s. 73)  2023. World Athletics. Viitattu 29.8.2023. (englanniksi)
* British Virgin Islands – World Athletics Championships, Budapest 2023 *www.worldathletics.org*. Viitattu 29.8.2023. (englanniksi)
**Waltteri Wuorelainen**, nimi alkuaan *Valter Montin* (23. kesäkuuta 1876 Tervola – 3. maaliskuuta 1922 Helsinki) oli suomalainen kirjakauppias ja päätoimittaja.

Wuorelaisen vanhemmat olivat Ylivieskan kirkkoherra, lääninrovasti Jonathan Montin (1846–1919) ja Amanda Gustava Frosterus (k. 1899). Hän pääsi ylioppilaaksi 1896 Oulun lyseosta ja opiskeli sitten jonkin aikaa Helsingin yliopistossa filologisia aineita.

Wuorelainen siirtyi 1905 lehtialalle ja oli toimittajana Louhi-lehdessä Oulussa, Perä-Pohjolainen-lehdessä Kemissä sekä Jyväskylässä Keski-Suomi-lehden päätoimittajana 1906–1910. Hän joutui jättämään lehtityön terveydellisistä syistä ja tutustui sitten kirjakauppa-alaan B. B. Bergdahlin kirjakaupassa Oulussa. Wuorelainen omisti sitten Keski-Pohjanmaan kirjakaupan Kokkolassa 1910–1911 ja Porin Uuden Kirjakaupan vuodesta 1911 alkaen. Hän toimi Kirjakauppiasyhdistyksen tilintarkastajana ja kirjoitti myös Kirjakauppalehteen. Hän kuului Porissa Satakunnan Kirjateollisuus Oy:n kirjainkustannusvaliokuntaan ja oli mukana Satakunnan Kansa-lehden julkaisutoiminnassa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 : Valter Montin
2. 1 2 3  Kirjakauppias W. Wuorelainen, Suomen kirjakauppalehti : Suomen kustannusyhdistyksen ja Suomen lajittelukirjakauppiasyhdistyksen äänenkannattaja 15.03.1922, nro 6, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
3. ↑  Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 : Jonathan Montin


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee pesäpalloilija Matti Korhosta (s. 1990). Muita samannimisiä on täsmennyssivulla.*
Matti Korhonen elokuussa 2023.
**Matti Korhonen** (s. 6. kesäkuuta 1990) on oululainen toisen polven pesäpalloilija.

Korhonen teki ensiesiintymisensä Oulun Lipon edustusjoukkueessa 16-vuotiaana 2007, jolloin hän löi 2+21 juoksua. Seuraavan kauden hän pelasi pääasiassa Lipon farmiseura Muhoksen Pallo-Salamissa. Vuonna 2009 hän toimi Lipon jokerilyöjänä, ja sijoittui runkosarjan lyöjätilastossa kuudenneksi lyötyään yhden kunnarin ja 35 tavallista juoksua.
Vuodelle 2013 Korhonen siirtyi  Pattijoen Urheilijoiden riveihin.

Matti Korhosen isä Jarmo Korhonen pelasi Lipossa 16 kautta 1980–1990-luvuilla. Hän voitti suomenmestaruuden ja sijoittui usealla kaudella lyöjätilaston kärkisijoille. Matin pikkuveli Antti Korhonen pelaa myös Pattijoen Urheilijoissa. Kaudeksi 2011 Matti siirtyi Kankaanpään Mailaan.

Lähteet
-------

1. 1 2  Matti Korhonen *lippo.fi*. Viitattu 25.12.2009.
2. ↑  Matti Korhonen jatkaa Lipon riveissä *urheilulehti.fi*.  6.11.2009.  Arkistoitu 8.11.2009. Viitattu 25.12.2009.
3. ↑  Korhonen ja Lippo pitkään sopimukseen *urheilulehti.fi*.  11.5.2007.  Arkistoitu 8.2.2015. Viitattu 25.12.2009.
**Ludvig Fredrik Heimbürger** (17. kesäkuuta 1822 Pietari – 28. tammikuuta 1902 Helsinki) oli suomalainen virkamies, joka toimi Painoasiain ylihallituksen yliasiamiehenä ja puheenjohtajana.

Heimbürgerin vanhemmat olivat kauppias, Lepaan kartanon omistaja Philipp Peter Heimbürger ja Kristina Sofia Sommer ja puoliso vuodesta 1850 Rosalia Margareta Vilhelmina Fredrika Geitel (k. 1888). Oikeusneuvosmies, kansanedustaja Walter Heimbürger oli heidän poikansa. Ludvig Fredrik Heimbürger opiskeli Helsingin yksityislyseossa ja tuli ylioppilaaksi 1840. Hän opiskeli Tartossa 1843–1845, mutta suoritti 1849 Suomessa kameraalitutkinnon. Heimbürger tuli Suomen kenraalikuvernöörin kanslian palvelukseen 1850 ja senaatin ylimääräiseksi kopistiksi samana vuonna, yleisen kanslian venäjänkielinen kopisti hänestä tuli 1852. Hän oli kenraalikuvernöörin kanslian lehtitoimituksen kirjanpitäjä vuodesta 1855, toimituspäällikön apulainen vuodesta 1858 ja painotarkastuskomitean jäsen vuodesta 1859. Painoasiainylihallituksen yliasiamies Heimbürger oli vuodesta 1865, puheenjohtaja 1878 ja uudestaan yliasiamies vuodesta 1888 vuoteen 1900, jolloin hän sai eron tehtävästään.

Heimburgerille myönnettiin arvonimet hovineuvos vuonna 1865, kanslianeuvos vuonna 1870, valtioneuvos vuonna 1881 ja todellinen valtioneuvos vuonna 1894.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Heimbürger, Ludvig Fredrik. Verkkojulkaisu 2005. (Viitattu 22.5.2020)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852

 |

 |
**Harri Pentti Ahmas** (s. 25. huhtikuuta 1957 Vaasa) on suomalainen säveltäjä ja fagotisti.

Ahmas valmisti ylioppilaaksi vuonna 1976 ja opiskeli sävellystä ja fagotinsoittoa Sibelius-Akatemiassa vuosina 1976–1984. Hän valmistui musiikinopettajaksi vuonna 1981 ja sai fagottidiplomin vuonna 1984. Häntä opettivat sävellyksessä Einar Englund ja Einojuhani Rautavaara. Hän on opiskellut myös Wienissä (1982–1982) ja Budapestissä (1982). Ahmas opetti fagotinsoittoa Sibelius-Akatemiassa vuonna 1981 ja vuosina 1985–1989.

Ensikonserttinsa fagotistina Ahmas piti 1986 ja sävellyskonsertin 1994. Vuosina 1980–1989 Ahmas soitti fagottia Radion sinfoniaorkesterissa ja 1982–1996 Savonlinnan oopperajuhlaorkesterissa. Vuodesta 1989 hän on toiminut Lahden kaupunginorkesterin fagottisektion äänenjohtajana.

Ahmas on säveltänyt kaksi kamarioopperaa, *Sydänvirrat* (1996–1999) ja *Käärmesormus* (2008). Lisäksi hän on säveltänyt muun muassa sinfonioita ja konserttoja. Vuonna 2004 hän sijoittui toiseksi kansainvälisessä Uuno Klami -sävellyskilpailussa teoksellaan Sinfonia nro 2.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  *Kuka kukin on 2011*, s. 28–29. Helsinki: Otava. ISBN 978-951-1-24712-8.
2. ↑  I kansainvälinen Uuno Klami -sävellyskilpailu 2003–2004, tulokset The International Uuno Klami Coposition Competition.  Arkistoitu 7.11.2014. Viitattu 21.5.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Harri Ahmas Suomalaisen musiikin tiedotuskeskuksen sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Parc des Princes** (suom. *Prinssien puisto*) on jalkapallostadion Pariisissa Ranskassa.

Sitä käyttää pääasiassa pariisilainen jalkapalloseura Paris Saint-Germain (PSG), ja stadion toimi myös Ranskan maajoukkueen kotikenttänä ennen vuonna 1998 valmistunutta Stade de Francea. Stadionille mahtuu sen nykymuodossa noin 48 000 katsojaa (kaikki istumapaikkoja). Parc des Princesillä järjestetään usein myös rock-konsertteja, stadionin akustiikka on stadionrockia suosiva. Stadionin omistaa Pariisin kaupunki.

Stadion avattiin nykymuodossaan vuonna 1972 Roger Taillibertin suunnittelemana, ja se on jalkapallostadion ilman juoksurataa kentän ja katsomon välissä. Samalla paikalla on ollut aiemmin jo kaksi stadionia, jotka aukesivat vuosina 1897 ja 1932. Parc des Princes sijaitsee vehreällä puistoalueella länteen Notre Damesta. Samalla alueella sijaitsee muun muassa Roland Garrosin tenniskeskus, jossa pelataan tenniksen Ranskan avoimet.

Lähteet
-------

1. ↑  Parc des Princes paris2024.org
2. ↑  Parc des Princes *stadiumguide.com*. The Stadium Guide. Viitattu 28.2.2013. (englanniksi)

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Parc des Princes**.
**Ōzu** (jap. 大洲市, *Ōzu-shi*) on Japanin kaupunki Shikokun saarella Ehimen prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin länsiosassa Seton sisämeren Iyonmeren rannikolla. Kaupunki on rakentunut Ōzun altaalle Hijijoen varrelle. Siihen kuuluu myös noin 13 kilometrin päässä Shikokun rannikolta sijaitseva Aoshiman saari. Ōzulle on annettu lempinimi "Iyon pikku Kioto" säilyneen vanhan kaupunkirakenteensa ansiosta. Ōzussa on 42 785 asukasta (lokakuussa 2019) ja sen pinta-ala on 432,22 neliökilometriä.

Ōzu kehittyi historiallisesti jokistamana ja Edo-kaudella vuodesta 1617 lähtien linnanaluskaupunkina Katō-klaanin hallinnassa. Kaupunkioikeudet Japanin nykyisen kunnallishallinnon piirissä Ōzu sai vuonna 1954 laajan kuntaliitoksen myötä. Vuonna 2005 kaupunkiin liitettiin Nagahaman ja Hijikawan maaseutukaupungit sekä Kawaben kyläkunta. Niistä Iyonmeren rannalla sijaitseva Nagahama toimi Ōzun daimiokunnan kauppasatamana. Perinteisiä elinkeinoja alueella olivat japaninvahan ja japaninpaperin valmistus, Meiji-kaudelle tultaessa silkin viljely ja kehruu. Nykyisin kaupungissa harjoitetaan muun muassa riisin, vihannesten, siitakesienien ja japaninkastanjan viljelyä sekä kalastusta ja metsätaloutta. Sinne on kehittynyt myös elintarvike-, muovi- ja elektroniikkateollisuutta.

Ōzun nähtävyyksiin kuuluvat vanhan kaupunkimiljöön lisäksi Ōzun linna, jonka keskustorni rakennettiin uudelleen vuonna 2004, kesäisin järjestettävä Hijijoen merimetsokalastus, useat buddhalaiset temppelit ja Garyūn vuoristohuvila. Osa kaupungista kuuluu Seton sisämeren kansallispuistoon. Ōzua palvelevat JR Shikokun Yosan-linja ja Uchiko-linja.

Kuvia
-----

* Katu ŌzussaKatu Ōzussa
* Shusseki-jiShusseki-ji
* Nagahaman suursiltaNagahaman suursilta
* Hijijoki ŌzussaHijijoki Ōzussa

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  大洲市について Ozu City. Viitattu 16.11.2019.
2. 1 2  大洲市住民基本台帳　人口・世帯 令和元年10月31日 Ozu City. Viitattu 16.11.2019.
3. 1 2 3  ブリタニカ国際大百科事典 小項目事典: 大洲市 Kotobank. Viitattu 16.11.2019.
4. 1 2 3  日本大百科全書: 大洲市 Kotobank. Viitattu 16.11.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ōzu** Wikimedia Commonsissa

* Kaupungin internetsivut (japaniksi)

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Ehimen prefektuuri |
| --- |
|  |
| Kaupungit | 
* Imabari
* Iyo
* Matsuyama (pääkaupunki)
* Niihama
* Ōzu
* Saijō
* Seiyo
* Shikokuchūō
* Tōon
* Uwajima
* Yawatahama

 |  |
|  |
| Kunnatpiirikunnittain | **Iyon piirikunta** (Masaki · Tobe) · **Kamiukenan piirikunta** (Kumakōgen) · **Kitan piirikunta** (Uchiko) · **Kita-Uwan piirikunta** (Kihoku · Matsuno) · **Minami-Uwan piirikunta** (Ainan) · **Nishi-Uwan piirikunta** (Ikata) · **Ochin piirikunta** (Kamijima) |

 |
PooloPoolo
**Vuoden 1924 kesäolympialaisten poolo** järjestettiin 28. kesäkuuta – 12. heinäkuuta 1924 Pariisissa. Tämä oli neljäs kerta kun poolo oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Poolo järjestettiin ainoastaan miehille. Mukana oli 24 osanottajaa viidestä eri maasta.

Mitalistit
----------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Kultaa** | **Hopeaa** | **Pronssia** |
|  Argentiina

---

Arturo KennyJuan MilesGuillermo NaylorJuan NelsonEnrique Padilla |  Yhdysvallat

---

Elmer BoesekeTommy HitchcockFrederick RoeRodman Wanamaker |  Iso-Britannia

---

Frederick BarrettDennis BinghamFred GuestKinnear Wise |

Lopputulokset
-------------

Argentiinan voittajapoolojoukkue.

| Sija | Maa |
| --- | --- |
| 1. |  Argentiina |
| 2. |  Yhdysvallat |
| 3. |  Iso-Britannia |
| 4. |  Espanja |
| 5. |  Ranska |

Lähteet
-------

* Polo at the 1924 Paris Summer Games (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)

PooloPoolo olympialaisissa
1900 |
1904 |
1908 |
1912 |
1920 |
1924 |
1928–1932 |
1936

Kesäolympialaisten 1924 lajit ja kilpailutapahtumat
Ammunta | Jalkapallo | Jeu de paume (*Näytöslaji*) | Melonta (*Näytöslaji*) | Miekkailu | Nykyaikainen viisiottelu | Nyrkkeily | Paini | Painonnosto | Pallopelit (*Näytöslaji*) | Pelota (*Näytöslaji*) | Poolo | Purjehdus | Pyöräily | Ranskalaiset taistelulajit (*Näytöslaji*) | Ratsastus | Rugby | Soutu | *Taidelajit* | Tennis | Uimahypyt | Uinti | Vesipallo | Voimistelu | Yleisurheilu
**Numana** on kunta Anconan maakunnassa Marchen hallintoalueella Keski-Italiassa Adrianmeren rannalla. Numanan satamasta pääsee reittiveneellä Portonovon lahdelle, mikä on suosittu vapaa-ajanviettopaikka.

Lähteet
-------

1. 1 2  Istat - Istituto Nazionale di Statistica: Altitudini dei comuni tramite DEM *Italian kuntien pinta-alat ja korkeus merenpinnasta*. Viitattu 11.6.2017. (italiaksi)
2. ↑  Istat - Istituto Nazionale di Statistica: Demographic Balance for the year 2015 and Resident Population from on 31st December *Italian tilastokeskuksen väestötilasto alueittain, maakunnittain ja kunnittain*. Viitattu 11.6.2017. (englanniksi)
3. ↑  Joonas Konstig: Vuoren ja meren Marche.  *Mondo*, 9/2012, s. 31-32.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Numana** Wikimedia Commonsissa

Anconan maakunta
Agugliano | Ancona | Arcevia | Barbara | Belvedere Ostrense | Camerano | Camerata Picena | Castelbellino | Castelfidardo | Castelleone di Suasa | Castelplanio | Cerreto d’Esi | Chiaravalle | Corinaldo | Cupramontana | Fabriano | Falconara Marittima | Filottrano | Genga | Jesi | Loreto | Maiolati Spontini | Mergo | Monsano | Monte Roberto | Monte San Vito | Montecarotto | Montemarciano | Morro d’Alba | Numana | Offagna | Osimo | Ostra | Ostra Vetere | Poggio San Marcello | Polverigi | Rosora | San Marcello | San Paolo di Jesi | Santa Maria Nuova | Sassoferrato | Senigallia | Serra San Quirico | Serra de’ Conti | Sirolo | Staffolo | Trecastelli
**Mihara** (jap. 三原市, *Mihara-shi*) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūgokun alueella Hiroshiman prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin keskiosassa Seton sisämeren rannikolla Nutajoen suulla. Kaupunkiin kuuluu osa Kibin ylängöstä ja muun muassa Sagishiman saari. Miharassa on 93 161 asukasta (marraskuussa 2019) ja sen pinta-ala on 471,55 neliökilometriä.

Mihara kehittyi vanhastaan San’yōdō-tien varren liikenteen solmukohtana. Sengoku-kaudella vuonna 1582 Kobayakawa Takakage perusti sinne linnan, mikä jälkeen se kasvoi linnanaluskaupunkina ensin Kobayakawa-klaanin ja myöhemmin 1600-luvulta Asano-klaanin hallinnassa osana Hiroshiman daimiokuntaa. 1920-luvulta lähtien kaupunkiin sijoittui teollisuutta, etenkin tekokuitujen valmistusta ja myöhemmin esimerkiksi sementti-, kone- ja elintarviketeollisuutta. Kaupunkiin kuuluvilla maaseutualueilla tärkeitä elinkeinoja ovat riisin ja hedelmien viljely sekä karjatalous, Sagishiman saarella tuotataan *mikan*-mandariineja. Kaupungissa toimii Hiroshiman prefektuurin yliopiston kampus, entinen terveys- ja hyvinvointialan ammattikorkeakoulu. Kaupunkioikeudet osana Japanin nykyistä kunnallishallintoa Miharalle myönnettiin vuonna 1936, minkä jälkeen kaupunki on kasvanut useiden kuntaliitosten myötä. Vuonna 2005 siihen liitettiin Daiwan, Hongōn ja Kuin maaseutukaupungit.

Miharan kulttuuriperintöön kuuluvat Miharan linnan raunioiden lisäksi muun muassa Buttsū-jin ja Beisan-jin buddhalaiset temppelit. Mitsuki Hachiman-gūn pyhäkkö taas tunnetaan kirsikankukistaan. Osa kaupungista kuuluu Seton sisämeren kansallispuistoon. Miharaa palvelevat suurnopeusjunalinja San’yō Shinkansen sekä JR Nishi-Nihonin San’yō-päälinja ja Kure-linja. Kaupungin länsiosassa toimii Hiroshiman lentoasema.

Kuvia
-----

* Sakuravuori Miharan linnaltaSakuravuori Miharan linnalta
* Mihara Yhdysvaltain asevoimien kartassa vuonna 1945Mihara Yhdysvaltain asevoimien kartassa vuonna 1945
* Sagishiman saariSagishiman saari
* Hiroshiman lentoaseman rakennuksiaHiroshiman lentoaseman rakennuksia

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  ブリタニカ国際大百科事典 小項目事典: 三原市 Kotobank. Viitattu 30.12.2019.
2. 1 2  三原市の人口 Mihara City. Viitattu 30.12.2019.
3. 1 2  市章、市の花、市の木、イメージカラー Mihara City. Viitattu 30.12.2019.
4. 1 2 3  日本大百科全書: 三原（市） Kotobank. Viitattu 30.12.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Mihara** Wikimedia Commonsissa

* Kaupungin internetsivut (japaniksi)

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Hiroshiman prefektuuri |
| --- |
|  |
| Kaupungit | 
* Aki-Takata
* Etajima
* Fuchū
* Fukuyama
* Hatsukaichi
* Higashi-Hiroshima
* Hiroshima (pääkaupunki)
* Kure
* Mihara
* Miyoshi
* Onomichi
* Ōtake
* Shōbara
* Takehara

 |  |
|  |
| Kunnatpiirikunnittain | **Akin piirikunta** (Fuchū · Kaita · Kumano · Saka) · **Jinsekin piirikunta** (Jinsekikōgen) · **Seran piirikunta** (Sera) · **Toyotan piirikunta** (Ōsaki-Kamijima) · **Yamagatan piirikunta** (Aki-Ōta · Kita-Hiroshima) |

 |
**Kati Maria Immonen** (s. 6. helmikuuta 1971 Jyväskylän maalaiskunta) on turkulainen kuvataiteilija, jonka pääasiallinen maalaustekniikka on vesivärimaalaus. Hän luonnostelee teoksensa ajatuksissaan valmiiksi ja hahmottelee sen vesiliukoisilla puuvärikynillä paperille, sillä vesivärit eivät sovellu jatkuvaan korjailuun, vaan työstettävä kohta on parasta maalata kerralla valmiiksi. Vesiväreillä maalaamisen nopeus sopii siksi hyvin Immosen luonteelle, koska hän ei pidä pitkällisestä työskentelystä saman teoksen parissa.

Immoselle teoksen tekemisen hitain ja hankalin vaihe on idean kehittely. Hyvän idean pohjalta maalaus syntyy nopeasti, mutta jos ei ole kunnon ajatusta vaan vain halu maalata, hän joutuu itsekseen pohdiskelemaan mitä teokselta haluaa ja milloin se on valmis. Joskus hän joutuu myöntämään itselleen, ettei idea kantanutkaan, ja pohdiskelu täytyy aloittaa alusta ja toivoa seuraavan idean olevan edellistä parempi. Immonen pitää teosta hyvänä vasta kun siitä löytyy hyvän idean lisäksi uusi näkökulma, jonka kannalta teoksen aihetta voi tutkia. Immosen mielestä innoittavinta maalaustyössä on vuoropuhelu eri näkökulmien välillä.

Immonen opiskeli taidealaa Turun piirustuskoulussa 1993–1997 ja suoritti siellä kuvataiteilijan tutkinnon. Vuonna 2007 hän osallistui ammattitaiteilijoille suunnattuun muotokuvamaalauskurssiin ja 2011 hän suoritti Turun Taideakatemiassa kuvataiteilijan ammattikorkeakoulututkinnon.

Ensi kerran Immosen teoksia oli esillä Rauman taidemuseossa järjestetyssä aluetaidenäyttelyssä 1998. Sen jälkeen hän on osallistunut moniin kotimaisiin ryhmä- ja yhteisnäyttelyihin sekä ulkomailla järjestettyihin näyttelyihin 1998 Tukholmassa, 2002 Quebecissa Kanadassa, 2006 Istanbulissa ja İzmirssä Turkissa, 2007 Haagissa Alankomaissa, 2009 Cádizissa Espanjassa ja Lissabonissa Portugalissa ja 2015 Sankt Gallenissa Sveitsissä. Immosen yksityisnäyttely on järjestetty Helsingissä 2000, 2005, 2010, 2014 ja 2017, Jyväskylässä 2001 ja 2012, Turussa 2003, 2008, 2013 ja 2015, Hangossa 2007, Tampereella 2009, Korppoossa 2014 sekä Strasbourgissa Ranskassa 2005.

Lähteet
-------

1. 1 2  Lönn, Rauha (toim.): *Kuvataiteilijat 2004*, s. 243. Helsinki: Suomen Taiteilijaseura / Kustannus Oy Taide, 2004. ISBN 951-608-063-4.
2. 1 2  Kati Immonen. Ajatuksen ja värin vuoropuhelu *Matkalla maan keskipisteeseen. Nykytaidetta Keski-Suomessa 2015*.  2015. Jyväskylä.  Arkistoitu 9.3.2017. Viitattu 6.3.2017.
3. 1 2 3  Kati Immonen: Ansioluettelo *Kati Immosen kotisivut*.  Arkistoitu 8.3.2017. Viitattu 6.3.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kati Immonen taiteilijamatrikkelissa
* Kati Immosen kotisivut
*Tämä artikkeli kertoo alankomaalaisesta kaupungista. Emmen on myös kaupunki Sveitsissä.*

  

  

  

  

  

  

  

  

**Emmen** on kaupunki Alankomaiden koillisosassa, Saksan rajalla. Vuoden 2015 alkupuolella siellä oli 107 778 asukasta. Emmen perustettiin toisen maailmansodan jälkeen kuntaliitoksessa, jossa yhdistettiin alueen pieniä, keskiajalla syntyneitä maatalousvaltaisia taajamia. Emmenin keskustan ympärille rakennettiin moderneja asumalähiöitä. Kaupungin väkiluku nousi nopeasti, sillä 1800-luvulla alueella asui vain kolme tuhatta henkeä.

Emmenin ehkä tunnetuin urheiluseura on jalkapalloseura FC Emmen, joka pelaa Eerste Divisiessa. Kaupungin nähtävyyksiin kuuluu 1930-luvulla perustettu *Dierenpark Emmen* -eläintarha.

Lähteet
-------

1. 1 2  Brinkhoff T: Netherlands: Cities & Municipalities *Citypopulation*. Viitattu 24.5.2012.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Emmen** Wikimedia Commonsissa

Kartta Emmenin kunnasta. Rajat esittävät osoitteiden ja rakennusten perusrekisterin mukaisia asuinpaikkoja (*Basisregistratie Adressen en Gebouwen (BAG) woonplatsen*).

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Drenthen provinssin kunnat |
| --- |
|  |
| 
* Aa en Hunze
* Assen
* Borger-Odoorn
* Coevorden
* De Wolden
* Emmen
* Hoogeveen
* Meppel
* Midden-Drenthe
* Noordenveld
* Tynaarlo
* Westerveld

 |  |

 |
**Pogno** on kunta Pohjois-Italiassa Novaran maakunnassa Piemonten alueella. Pognon naapurikunnat ovat Gozzano, Madonna del Sasso, San Maurizio d'Opaglio, Soriso ja Valduggia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Pogno Tuttitalia. Viitattu 31.1.2017. (italiaksi)

Novaran maakunta
Agrate Conturbia | Ameno | Armeno | Arona | Barengo | Bellinzago Novarese | Biandrate | Boca | Bogogno | Bolzano Novarese | Borgo Ticino | Borgolavezzaro | Borgomanero | Briga Novarese | Briona | Caltignaga | Cameri | Carpignano Sesia | Casalbeltrame | Casaleggio Novara | Casalino | Casalvolone | Castellazzo Novarese | Castelletto sopra Ticino | Cavaglietto | Cavaglio d’Agogna | Cavallirio | Cerano | Colazza | Comignago | Cressa | Cureggio | Divignano | Dormelletto | Fara Novarese | Fontaneto d’Agogna | Galliate | Garbagna Novarese | Gargallo | Gattico | Ghemme | Gozzano | Granozzo con Monticello | Grignasco | Invorio | Landiona | Lesa | Maggiora | Mandello Vitta | Marano Ticino | Massino Visconti | Meina | Mezzomerico | Miasino | Momo | Nebbiuno | Nibbiola | Novara | Oleggio | Oleggio Castello | Orta San Giulio | Paruzzaro | Pella | Pettenasco | Pisano | Pogno | Pombia | Prato Sesia | Recetto | Romagnano Sesia | Romentino | San Maurizio d’Opaglio | San Nazzaro Sesia | San Pietro Mosezzo | Sillavengo | Sizzano | Soriso | Sozzago | Suno | Terdobbiate | Tornaco | Trecate | Vaprio d’Agogna | Varallo Pombia | Veruno | Vespolate | Vicolungo | Vinzaglio
**Ayerbe** on kaupunki Espanjan Aragonian itsehallintoalueella Huescan maakunnassa. Ayerbe sijaitsee 28 kilometriä Huescasta tietä A 132 pitkin Pamplonaan päin, Gállego-joen varrella. Kaupunki on vuorten ympäröimä ja 582 metrin korkeudella merenpinnasta.*lähde?* Ayerbessa on 1 116 asukasta (vuonna 2015) ja sen pinta-ala on 63,89 neliökilometriä.

Ayerbessa on kirjasto, kasino, baareja ja julkinen uima-allas. Sen nähtävyyksiin kuuluu Fontanetan puisto sekä suihkulähde "La Fuente de los Tres Caños". Kaupungin ympärillä on verkosto teitä ja polkuja jalankulkijoille ja pyöräilijöille.

Vuoden 1906 Nobelin lääketieteen palkinnon saaja Santiago Ramón y Cajal asui Ayerbessa 10 vuotta ja kaupunkiin on perustettu museo hänen muistokseen. Kaupungin kirjastosta löytyy Cajalin tuotannosta yhteensä 250 kirjaa ja asiakirjaa yleiseen käyttöön.

* Iglesia de San Pedro*Iglesia de San Pedro*
* Ermita de San Miguel*Ermita de San Miguel*

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Spain: Aragón Citypopulation.de. Viitattu 24.9.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ayerbe** Wikimedia Commonsissa

* Kaupungin kotisivut (espanjaksi)
**Borgo Chiese** on kunta Pohjois-Italiassa Trentino-Etelä-Tirolin alueella olevassa Trenton maakunnassa. Kunta perustettiin vuonna 2016, kun kolme kuntaa, Brione (125 asukasta), Cimego (429) ja Condino (1 515), yhdistyivät muodostaen Borgo Chiesen kunnan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  tuttitalia
2. ↑  Kuntaliitokset 2016

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Borgo Chiese** Wikimedia Commonsissa

Trenton maakunta
Ala | Albiano | Aldeno | Altavalle | Altopiano della Vigolana | Amblar-Don | Andalo | Arco | Avio | Baselga di Pinè | Bedollo | Besenello | Bieno | Bleggio Superiore | Bocenago | Bondone | Borgo Chiese | Borgo Lares | Borgo Valsugana | Brentonico | Bresimo | Brez | Caderzone | Cagnò | Calceranica al Lago | Caldes | Caldonazzo | Calliano | Campitello di Fassa | Campodenno | Canal San Bovo | Canazei | Capriana | Carano | Carisolo | Carzano | Castel Condino | Castelfondo | Castel Ivano | Castello Tesino | Castello-Molina di Fiemme | Castelnuovo | Cavalese | Cavareno | Cavedago | Cavedine | Cavizzana | Cembra Lisignago | Cimone | Cinte Tesino | Cis | Civezzano | Cles | Cloz | Comano Terme | Commezzadura | Contà | Croviana | Daiano | Dambel | Denno | Dimaro Folgarida | Drena | Dro | Faedo | Fai della Paganella | Fiavè | Fierozzo | Folgaria | Fondo | Fornace | Frassilongo | Garniga Terme | Giovo | Giustino | Grigno | Imer | Isera | Lavarone | Lavis | Ledro | Levico Terme | Livo | Lona-Lases | Luserna | Madruzzo | Malosco | Malè | Massimeno | Mazzin | Mezzana | Mezzano | Mezzocorona | Mezzolombardo | Moena | Molveno | Mori | Nago-Torbole | Nave San Rocco | Nogaredo | Nomi | Novaledo | Ospedaletto | Ossana | Palù del Fersina | Panchià | Peio | Pellizzano | Pelugo | Pergine Valsugana | Pieve Tesino | Pieve di Bono-Prezzo | Pinzolo | Pomarolo | Porte di Rendena | Pozza di Fassa | Predaia | Predazzo | Primiero San Martino di Castrozza | Rabbi | Revò | Riva del Garda | Romallo | Romeno | Roncegno Terme | Ronchi Valsugana | Ronzo-Chienis | Ronzone | Rovereto | Roverè della Luna | Ruffrè-Mendola | Rumo | Sagron Mis | Samone | San Lorenzo Dorsino | San Michele all’Adige | Sant’Orsola Terme | Sanzeno | Sarnonico | Scurelle | Segonzano | Sella Giudicarie | Sfruz | Soraga | Sover | Spiazzo | Spormaggiore | Sporminore | Stenico | Storo | Strembo | Telve | Telve di Sopra | Tenna | Tenno | Terragnolo | Terzolas | Tesero | Tione di Trento | Ton | Torcegno | Trambileno | Trento | Tre Ville | Valdaone | Valfloriana | Vallarsa | Vallelaghi | Varena | Vermiglio | Vignola-Falesina | Vigo di Fassa | Villa Lagarina | Ville d’Anaunia | Volano | Zambana | Ziano di Fiemme
**Capo d'Orlando** on kunta Sisiliassa Etelä-Italiassa Messinan metropolikaupungissa. Se sijaitsee meren rannalla noin 90 kilometriä maakunnan pääkaupungista Messinasta länteen.

Nähtävyyksiä
------------

Kunnan nähtävyyksiä ovat kaupungin suojaksi rakennettu linna Castello Bastione. Villa Piccolo on säätiön omistuksessa oleva huvila, jossa on museo ja kirjasto. Terme di Bagnoli on vanha roomalainen kylpylä, josta on jäljellä rauniot.

Urheilu
-------

Kaupungin koripallojoukkue Orlandina Basket pelaa Italian ylimmällä tasolla Serie A:ssa. Se pelaa kotiottelunsa 3 600-paikkaisessa PalaFantozzin urheiluhallissa.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Capo d’Orlando** Wikimedia Commonsissa

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  www.tuttitalia.it
2. ↑  www.turismocapodorlando.it
3. ↑  Orlandina Basket

Messinan metropolikaupunki
Acquedolci | Alcara Li Fusi | Alì | Alì Terme | Antillo | Barcellona Pozzo di Gotto | Basicò | Brolo | Capizzi | Capo d’Orlando | Capri Leone | Caronia | Casalvecchio Siculo | Castel di Lucio | Castell’Umberto | Castelmola | Castroreale | Cesarò | Condrò | Falcone | Ficarra | Fiumedinisi | Floresta | Fondachelli-Fantina | Forza d’Agrò | Francavilla di Sicilia | Frazzanò | Furci Siculo | Furnari | Gaggi | Galati Mamertino | Gallodoro | Giardini-Naxos | Gioiosa Marea | Graniti | Gualtieri Sicaminò | Itala | Leni | Letojanni | Librizzi | Limina | Lipari | Longi | Malfa | Malvagna | Mandanici | Mazzarrà Sant’Andrea |  Merì | Messina | Milazzo | Militello Rosmarino | Mirto | Mistretta | Mojo Alcantara | Monforte San Giorgio | Mongiuffi Melia | Montagnareale | Montalbano Elicona | Motta Camastra | Motta d’Affermo | Naso | Nizza di Sicilia | Novara di Sicilia | Oliveri | Pace del Mela | Pagliara | Patti | Pettineo | Piraino | Raccuja | Reitano | Roccafiorita | Roccalumera | Roccavaldina | Roccella Valdemone | Rodì Milici | Rometta | San Filippo del Mela | San Fratello | San Marco d’Alunzio | San Pier Niceto | San Piero Patti | San Salvatore di Fitalia | San Teodoro | Sant’Agata di Militello | Sant’Alessio Siculo | Sant’Angelo di Brolo | Santa Domenica Vittoria | Santa Lucia del Mela | Santa Marina Salina | Santa Teresa di Riva | Santo Stefano di Camastra | Saponara | Savoca | Scaletta Zanclea | Sinagra | Spadafora | Taormina | Terme Vigliatore | Torregrotta | Torrenova | Tortorici | Tripi | Tusa | Ucria | Valdina | Venetico | Villafranca Tirrena
**San Lorenzo al Mare** on kunta Pohjois-Italiassa olevassa Imperian maakunnassa Ligurian alueella Välimeren rannikolla. Kunta oli vuoden 2015 Italian ympäriajon lähtöpaikka.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  www.tuttitalia.it
2. ↑  Giro d'Italia 2015

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **San Lorenzo al Mare**.
Imperian maakunta
Airole | Apricale | Aquila d’Arroscia | Armo | Aurigo | Badalucco | Bajardo | Bordighera | Borghetto d’Arroscia | Borgomaro | Camporosso | Caravonica | Carpasio | Castellaro | Castel Vittorio | Ceriana | Cervo | Cesio | Chiusanico | Chiusavecchia | Cipressa | Civezza | Cosio di Arroscia | Costarainera | Diano Arentino | Diano Castello | Diano Marina | Diano San Pietro | Dolceacqua | Dolcedo | Imperia | Isolabona | Lucinasco | Mendatica | Molini di Triora | Montalto Ligure | Montegrosso Pian Latte | Olivetta San Michele | Ospedaletti | Perinaldo | Pietrabruna | Pieve di Teco | Pigna | Pompeiana | Pontedassio | Pornassio | Prelà | Ranzo | Rezzo | Riva Ligure | Rocchetta Nervina | San Bartolomeo al Mare | San Biagio della Cima | San Lorenzo al Mare | Sanremo | Santo Stefano al Mare | Seborga | Soldano | Taggia | Terzorio | Triora | Vallebona | Vallecrosia | Vasia | Ventimiglia | Vessalico | Villa Faraldi