recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Nikolaj Lie Kaas** [li: ko:s] (s. 22. toukokuuta 1973 Rødovre, Tanska) on tanskalainen elokuva- ja teatterinäyttelijä, joka on menestynyt sekä kotimaassaan että ulkomailla.

Elämäkerta
----------

Nikolaj Lie Kaas syntyi taiteilijaperheeseen: isä Preben Kaas (1930–1981) oli näyttelijä ja äiti Anne Mari Lie Kaas (1945–1989) kirjailija ja näyttelijä. Molemmat vanhemmat tekivät itsemurhan 1980-luvulla. Perheen tragedioista huolimatta Nikolaj pyrki näyttelijänuralle. Jo hänen ensimmäinen roolinsa oli menestys: sivuosa Søren Kragh-Jacobsenin sotaelokuvassa *Sankt Petrin pojat* (1991) palkittiin sekä Bodil- että Robert-palkinnolla. Seuraava elokuvarooli oli Carl Nielsenin elämäkertaelokuvassa *Min fynske barndom* (1994).

Lie Kaas opiskeli Valtion teatterikoulussa vuosina 1994–1998. Valmistumisensa jälkeen hän oli mukana Dogma-elokuvissa *Idiootit* (1998), *Et rigtigt menneske* (2001) ja *Rakastan sinua ikuisesti* (2002). Varhaisiin menestyselokuviin kuuluivat myös komediat *I Kina spiser de hunde* (1999) ja *Vilkkuvat valot* (2000). Kuninkaallisessa teatterissa Lie Kaas esiintyi *Peer Gyntin* pääroolissa vuonna 2001 ja *Ivanhoen* pääroolissa 2003.

Kansainvälistä menestystä Lie Kaas saavutti Susanne Bierin elokuvissa *Rakastan sinua ikuisesti* ja *Veljekset* (2004). Hänen englanninkielisiin rooleihinsa kuuluvat sivuosat elokuvissa *The Half Life of Timofey Berezin* (2006) ja *Enkelit ja demonit* (2009), ja ulkomaisista tuotannoista voidaan mainita myös norjalainen televisioelokuva *Varg Veum: Kirjoitus seinässä* (2010). Dirch Passerin elämäkertaelokuva *Dirch – hauska mies* (2011) toi hänelle sekä Bodil- että Robert-palkinnon. Robert-palkinnon hän sai myös pääosastaan televisiosarjassa *Rikos* vuonna 2013. Hän on esiintynyt myös televisiosarjoissa *Petos* ja *Britannia*.

Lie Kaas on tehnyt myös tanskankielisiä äänirooleja animaatioelokuviin, kuten *Karhuveljeni Koda* ja *Rottatouille*.

Vuonna 2013 Lie Kaas esitti ensimmäisen kerran Carl Mørckiä, Jussi Adler-Olsenin luomaa poliisihahmoa, rikoselokuvassa *Vanki* (*Kvinden i buret*). Hänet nähdään ainakin *Osasto Q* -sarjan neljässä ensimmäisessä elokuvassa.

Lie Kaas avioitui vuonna 2008 Anne Langkilden kanssa, ja heillä on kaksi lasta. Nikolaj Lie Kaasin vanhempi velipuoli Jeppe Kaas on säveltäjä ja näyttelijä.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Cinemaissí** on Latinalaisen Amerikan elokuvafestivaali, joka järjestetään Helsingissä vuosittain lokakuussa. Vuonna 2019 Cinemaissí järjestettiin 23.-27.10.

Festivaali tuo Suomeen laadukkaita latinalaisamerikkalaisia elokuvia, jotka tarjoavat näkymiä mantereen kulttuureihin, yhteiskuntiin ja monimuotoisuuteen. Monikulttuurinen festivaali edistää dialogia Suomen ja Latinalaisen Amerikan maiden välillä sekä pyrkii purkamaan stereotypioita.

Cinemaissín arvoja ovat tasa-arvo, monimuotoisuus, yhteisöllisyys, taiteellisuus, ekologisuus ja kunnioitus Latinalaisen Amerikan todellisuutta kohtaan. Festivaali ja sen oheistapahtumat tarjoavat foorumin näiden ja muiden ajankohtaisten teemojen keskusteluun.

Ensimmäinen Cinemaissí-festivaali pidettiin vuonna 2005. Vuodesta 2008 lähtien festivaalin ohessa on järjestetty lastentapahtuma Cinemaissito, joka nykyään toimii itsenäisenä Kolibrí-festivaalina.

Vuonna 2017 festivaali ja sen oheisohjelmat tavoittivat yli 3500 kävijää. Vuonna 2019 Cinemaissílla on 22 näytöstä, yhteensä 15 elokuvaa kymmenestä Latinalaisen Amerikan maasta.

Cinemaissí – Latinalaisamerikkalaisen elokuvan yhdistys
-------------------------------------------------------

Elokuvafestivaalin järjestää Cinemaissí – Latinalaisamerikkalaisen elokuvan yhdistys ry, joka on maaliskuussa 2005 perustettu voittoa tavoittelematon yhdistys. Yhdistys pyrkii edistämään Suomen ja Latinalaisen Amerikan kulttuurista vuorovaikutusta.

Elokuvafestivaalin lisäksi yhdistys tekee jatkuvaa yhteistyötä erilaisten vaikuttajien kanssa kulttuurin ja yhteiskunnallisten kysymysten parissa. Cinemaissí-yhdistys ja sen järjestämä Latinalaisamerikkalaisen elokuvafestivaali edistävät dialogia ja tarjoavat suomalaisille ja kansainvälisille toimijoille mahdollisuuden aitoon vuorovaikutukseen yli kieli- ja kulttuurirajojen.

Yhdistyksen toiminta on avointa kaikille latinalaisamerikkalaisista kulttuureista ja elokuvasta kiinnostuneille. Yhdistys rekrytoi vuosittain vapaaehtoisia toteuttamaan elokuvafestivaalia.

Lähteet
-------

1. ↑  Cinemaissí 2019 - Latin American Film Festival *www.cinemaissi.com*. Viitattu 01.11.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Cinemaissí-festivaali
**Carmichaelin luvuksi** kutsutaan lukuteoriassa sellaista yhdistettyä lukua *n*, joka toteuttaa ehdon

{\displaystyle a^{n-1}\equiv 1{\pmod {n}}\,}

jokaisella kokonaisluvulla *a*, kun *a*:n ja *n*:n suurin yhteinen tekijä on 1. Toisin sanoen Carmichaelin luvut ovat sellaisia kokonaislukuja, jotka ovat näennäisalkulukuja jokaisen kannan suhteen. Siitä seuraa se, että Carmichaelin lukua ei voi todeta yhdistetyksi luvuksi Fermat'n pienen lauseen avulla. 
Carmichaelin luvut on nimetty amerikkalaisen matemaatikon Robert Carmichaelin mukaan. Carmichaelin luvut ovat Knödelin luvut *K*1.

Kymmenen pienintä Carmichaelin lukua ovat 561, 1 105, 1 729, 2 465, 2 821, 6 601, 8 911, 10 585, 15 841 ja 29 341.

Jakauma
-------

Seuraavassa C(x) tarkoittaa lukua *x* pienempien Carmichaelin lukujen määrää.

Carmichaelin lukuja on äärettömästi, tämän todistivat ensimmäisenä matemaatikot William Alford, Andrew Granville ja Carl Pomerance vuonna 1994. He todistivat Carmichaelin lukujen määrälle seuraavan alarajan kaikille tarpeeksi suurille luvuille *x* ja kaikille \epsilon >0

{\displaystyle C(x)\geq x^{(\beta -\epsilon )}}, missä {\displaystyle \beta =(1-(2{\sqrt {e}})^{-1}){\frac {5}{12}}=0,290306...>{\frac {2}{7}}} eli {\displaystyle C(x)>x^{\frac {2}{7}}}. 

Vuonna 2005 Glyn Harman todisti vahvemman tuloksen {\displaystyle C(x)>x^{0,332}}.

Paul Erdős todisti vuonna 1956 seuraavan ylärajan Carmichaelin lukujen määrälle: 
jollekin vakiolle *k*

{\displaystyle C(x)<x\exp {\frac {-k\ln x\ln \ln \ln x}{\ln \ln x}}}
Carmichaelin luvut ovat melko harvinaisia. Seuraavassa taulukossa on C(x):n arvo muutamille kymmenpotensseille:

| *n* | *C(10n)* |
| --- | --- |
| 3 | 1 |
| 4 | 7 |
| 5 | 16 |
| 6 | 43 |
| 7 | 105 |
| 8 | 255 |
| 9 | 646 |
| 10 | 1547 |
| 11 | 3605 |
| 12 | 8241 |
| 13 | 19279 |
| 14 | 44706 |
| 15 | 105212 |
| 16 | 246683 |
| 17 | 585355 |
| 18 | 1401644 |
| 19 | 3381806 |
| 20 | 8220777 |

Carmichaelin lukujen ominaisuuksia
----------------------------------

* Jokainen Carmichaelin luku on neliövapaa.

* Pariton, neliövapaa yhdistetty luku *n* on Carmichaelin luku, jos ja vain jos *n* jakaa Bernoullin luvun {\displaystyle B\_{n-1}} nimittäjän.

* Carmichaelin luvuilla on ainakin kolme alkutekijää.

* Muotoa (6k + 1)(12k + 1)(18k + 1) olevat luvut ovat Carmichaelin lukuja, jos (6k + 1), (12k + 1) ja (18k + 1) ovat kaikki alkulukuja. Pienimmät sellaiset Carmichaelin luvut esiintyvät *k*:n arvoilla k = 1, 6, 35, 45, 51, 55, 56, 100, 121... (A046025 OEIS:ssä) ja ovat 1729, 294409, 56052361, 118901521... (A033502 OEIS:ssä).

Lähteet
-------

* Rosen, Kenneth H.: *Elementary Number Theory and Its Applications*, s. 155–156. Reading, Massachusetts: Addison-Wesley, 1984. ISBN 0-201-06561-4. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  A002997 OEIS-tietokannassa

Aiheesta muualla
----------------

* Helppotajuinen johdatus Alfordin ja kumppaneiden todistukseen on Matti K. Sinisalo: Carmichaelin lukujen konstruktioista, Esitelmä lukuteorian päivillä 1995 (PDF).
* Carmichael Number (englanniksi)
**Polyynit** ovat orgaanisia yhdisteitä, joiden rakenteessa vaihtelevat yksöis- ja kolmoissidokset. Yksinkertaisin polyyni on diasetyleeni, H−C≡C−C≡C−H.

Syanopolyyneissä polyynimolekyylin päässä oleva vety on korvautunut syanoryhmällä. Näitä syntyy erityisesti avaruudesta, josta niitä havaittiin 1970-luvulla.

Luonnon polyynit
----------------

Luonnon polyynitLuonnon polyynit
Luonnossa esiintyy jopa satoja polyynejä, mutta useat niistä ovat melko pysymättömiä. Polyynejä esiintyy erityisesti kasveissa ja bakteereissa  ja useita käytetään lääkinnällisiin tarkoituksiin. Rasvahappo (kuvassa numero 1) eristettiin myrttikasvien heimoon kuuluvan *Paramacrolobium caeruleum* -kasvin kaarnasta. Kasvin lehtiä on käytetty Jaavassa ja Indonesiassa syövän hoitoon.

Tiarubiini B (2) on pigmentti. jota esiintyy tuoksukkilajin sormituoksukin (*Ambrosia trifida*) osissa. Tätä kasvia ovat Afrikan ja Kanadan alkuperäisasukkaat käyttäneet ihovaivojen hoitamiseen. 

Pirunnuijaa (*Oplopanax horridus*) on käytetty Amerikassa erilaisten sairauksien hoitoon. Yksi kasvista eristetyistä polyyneistä on oplopandioliasetaatti(3). Dihydromatricariahappoa (4) saadaan eräästä sylkikuoriaislajista.

Polyynien synteesiä tutkitaan polyynien mahdollisen lääketieteellisen käytön vuoksi .

Avaruuden polyynit
------------------

Nobel-kemisti Harold Kroto arveli 1970-luvulla Sussexin yliopistossa, että hänen tutkimiaan syanopolyynejä voisi löytyä myös avaruudesta. Kroto yhdessä tähtitieteilijöitä onnistuivatkin löytämään avaruuden molekyylipilvestä spektrin, joka kuului viisihiiliselle syanopolyynille. Kroton mukaan on mahdollista, että nämä molekyylit syntyvät punaisissa jättiläisissä, joiden lämpötila on riittävän korkea ja joissa on myös riittävästä hiiltä, vetyä ja typpeä

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Philip Ball suom. Kimmo Pietiläinen: *Kemian eturintamassa:Matka molekyylien maailmaan*. Vaasa: Terra Cognita, 1997.
2. 1 2  Synthesis of Naturally Occurring Polyynes *onlinelibrary.wiley.com*. Viitattu 1.10.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Polyynit** Wikimedia Commonsissa
Vehkalahden koulu Ruissalossa
**Ruissalo** on Haminan kaupunginosa keskustan länsipuolella. 1800-luvulla Ruissalo oli Poitsilan kartanon osa, mutta siitä muodostui oma erillinen kartanonsa Bruunien suvun eräälle haaralle. Myöhemmin, vävyn kautta, Ruissalon kartano päätyi Meruksen suvulle. Meruksen kartano eli koko Ruissalo myytiin sittemmin Vehkalahden kunnan omistukseen. Ruissalo kuului Vehkalahden kuntaan vuoden 2003 Haminan ja Vehkalahden kuntaliitokseen saakka. Ruissaloa ei vuoden 2003 kuntaliitoksen yhteydessä enää yhdistetty muuhun Poitsilaan, vaan se on säilynyt omana erillisenä kyläyksikkönään, johon oli ennättänyt muodostua Ruissalon taajama, Vehkalahden kunnan kehitettyä sitä voimakkaalla kädellä 1970-luvulta lähtien. 

Ruissalossa sijaitsevassa Vehkalahtitalossa toimii erilaisia kokoontumistiloja sekä Ruissalon kirjasto, joka oli aiemmin Vehkalahden kunnan pääkirjasto. Vehkalahden koulu on yhtenäiskoulu, jossa toimivat luokat 1–9. Vanha yläkoulu purettiin kesällä 2009 homevaurioiden vuoksi, ja sen tilalle valmistui uusi koulurakennus vuonna 2011. Yläkoulun remonttiin kuului myös alakoulun peruskorjaaminen ja yhdistäminen yläkouluun, ja nykyään koulut ovat samaa rakennusta. Lisäksi kaupunginosassa on muun muassa vesitorni, päiväkoti, esikoulu, nurmi- ja hiekkakenttä, liikunta- ja jäähalli. Liikuntahallissa toiminut uimahalli suljettiin vuonna 2017 ja muutettiin kamppailukeskukseksi 2019.

Lähteet
-------

1. ↑  Kaavoituskatsaus 2011 (pdf) Haminan kaupunki. Viitattu 10.9.2011. [vanhentunut linkki]
2. ↑  Kyyti.finna.fi - Palvelupisteet ja aukioloajat
3. ↑  Vehkalahtitalo
4. ↑  Vehkalahden koulu
5. ↑  Yle.fi - Vehkalahden koulu aloittaa uusissa tiloissa
6. ↑  Ruissalon liikuntahalli
7. ↑  Kymen Sanomat - Ruissalon uimahallista tuli kamppailukeskus Haminassa — Altaat peitettiin ja nyt niiden päällä voi nyrkkeillä, rehkiä kuntosalilla tai vaikka voimistella.

Haminan kaupunginosat ja kylät

* Alakaupunki
* Hevoshaka
* Hietakylä
* Hillo
* Husula
* Ihamaa
* Kannusjärvi
* Kitula
* Kolsila
* Kuorsalo
* Linnoitus
* Metsäkylä
* Myllykylä
* Mäntlahti
* Neuvoton
* Onkamaa
* Paijärvi
* Pampyöli
* Pappilansaaret
* Petkele
* Pitäjänsaari
* Poitsila
* Pyhältö
* Pyötsaari
* Rakila
* Reitkalli
* Ruissalo
* Ruotsinkylä
* Ruukki
* Salmenkylä
* Saviniemi
* Sivatti
* Summa
* Syväsatama
* Tallinmäki
* Tammio
* Tervasaari
* Uusi-Summa
* Vehkajärvi
* Vilniemi
**Andrius Jurkūnas** (s. 21. toukokuuta 1976 Kaunas, Liettuan SNT, Neuvostoliitto) on liettualainen kilpauransa päättänyt koripalloilija.

Ura
---

### Seurajoukkueet

Clemsonin yliopiston valmentaja näki Jurkūnasin pelaavan Euroopan junioriturnauksissa, jolloin yliopisto halusi saada hänet joukkueeseensa. Hän siirtyikin kouluun vuonna 1995, jolloin hänet oli listattu Yhdysvaltain 45 parhaan lukiopelaajan listaukseen. Jurkūnas joutui jättämään kauden 1997–1998 kokonaan väliin polvileikkauksen takia. Kausi 1999–2000 oli tilastollisesti hänen parhaansa yliopistossa, sillä hän teki 8,5 pisteen ja 5,1 levypallon ottelukohtaiset keskiarvot. Kaudeksi 2000–2001 Jurkūnas siirtyi Liettuaan, BC Žalgirisiin. Hän teki Euroliigassa 12,1 pistettä ottelua kohden. Jurkūnas aloitti myös seuraavan kauden joukkueessa, mutta sai potkut marraskuussa 2001. Joulukuussa hän siirtyi Polonia Varsovaan, jota hän edusti loppukauden.

Kaudeksi 2002–2003 Jurkūnas teki sopimuksen ALBA Berlinin kanssa, mutta sopimus purettiin hänen loukkaannuttua. Tammikuussa 2003 hän siirtyi Hapoel Jerusalemiin, jossa hän pelasi loppukauden. Kauden 2003–2004 alussa Jurkūnas ei pelannut missään seurassa, mutta joulukuussa 2003 hän kävi Astoria Bydgoszczin testattavana ja pelasi loppukauden ajan seurassa.

Kauden 2004–2005 Jurkūnas aloitti Elitzur Ashkelonissa, mutta hänelle annettiin potkut jo syyskuussa 2004. Tammikuussa 2005 hän siirtyi itävaltalaiseen Dornbirno Lionsiin. Vuodet 2005–2009 Jurkūnas edusti unkarilaista Szolnokia. Parhaana kautenaan hän teki 9,1 pistettä ottelua kohden.

### Maajoukkue

Jurkūnas edusti lukuisia Liettuan nuorisomaajoukkueita arvokisoissa. Ensimmäisen kerran hän pelasi Liettua maajoukkueessa vuonna 1996, jolloin maa voitti myös olympiapronssia Atlantan olympialaisissa. Hän edusti maataan myös EM-kilpailuissa vuosina 1997 ja 2001.

Muun muassa FIBA ja Sports-Reference.com eivät lue Jurkūnasia maan vuoden 1996 olympiamitalistiksi/-joukkueeseen.

Lähteet
-------

1. ↑  Player bio: Andrius Jurkunas Clemsonin yliopisto. Viitattu 21.12.2011. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Andrius Jurkunas Eurobasket. Viitattu 21.12.2011. (englanniksi)
3. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Euroliigan pelaajaprofiili (englanniksi)

Liettuan joukkue – Kesäolympialaiset 1996
4 Vaišvila |
5 M. Žukauskas |
6 E. Žukauskas |
7 Pačėsas |
8 Štombergas |
9 Lukminas |
10 Kurtinaitis |
11 Sabonis |
12 Karnišovas |
13 Marčiulionis |
14 Einikis |
15 Jurkūnas\* |
Valmentaja Garastas
  
(\*) = FIBAn mukaan ei mitalisti/olympiajoukkueessa
**John Alva Keel** (25. maaliskuuta 1930 – 3. heinäkuuta 2009) oli yhdysvaltalainen toimittaja, parapsykologi ja ufotutkija.

Keel alkoi tutkia ufoja 1966 ja oli 1970-luvun alussa yksi tunnetuimpia ja kiistellyimpiä ufotutkijoita. Keel julkaisi omat mielipiteensä ufoista muun muassa kirjassaan *UFOs: Operation Trojan Horse* vuonna 1970. Keelin mielestä ufot ja psyykkiset ilmiöt kytkeytyvät yhteen. Kirja suomennettiin 2022 nimellä *Operaatio troijalainen - klassinen ufotutkimus*. Käännös on Tuulia Vihannon tekemä ja Anomalia kustannuksen julkaisema.

Keelin mukaan ufoilla, kansantarinoiden hahmoilla ja uskonnollisilla kohtaamisilla on yhteinen nimittäjä. Vampyyrien, henkiolentojen, kummituslentokoneiden, poltergeistin, valopallojen, ufojen ja muiden ilmiöiden takana on jokin suurempi vaikuttaja, joka ei suoraan näyttäydy näissä havainnoissa.

Keel tutki Virginiassa 1966 - 1967 tehtyjä Mothman - havaintoja. Kokemuksista on tehty elokuva Mothman – sanansaattaja (2002), jossa Richard Geren näyttelemä tutkija on
nimeltään John Klein.

Teokset
-------

* *Jadoo* (1957)
* *UFOs: Operation Trojan Horse* (1970)
* *Strange Creatures From Time and Space* (1970)
* *Our Haunted Planet* (1971)
* *The Flying Saucer Subculture* (1973)
* *The Mothman Prophecies* (1975)
* *The Eighth Tower* (1975)
* *Disneyland of the Gods* (1988)
* *The Complete Guide to Mysterious Beings* (1994) (uusi versio teoksesta *Strange Creatures from Time and Space*)

Lähteet
-------

1. ↑  Coleman, Loren: John A. Keel Has Died *Cryptomundo*.  6.7.2009. Viitattu 6.7.2009. (englanniksi)
2. ↑  Keel, John A.: *Operaatio Troijalainen - klassinen ufotutkimus*. Anomalia-kustannus, 2022. ISBN 978-952-69901-4-9.

Aiheesta muualla
----------------

* Mothman Central (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
* SciFi Keelin haastattelu (englanniksi)
* The Great UFO Wave of '73: John A. Keelin haastattelu (englanniksi)
* Saga-lehden artikkeleita (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Japani
* Alankomaat
* Puola
* Portugali

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Slovakian kansallispuolue** (slovakiksi *Slovenská národná strana* eli SNS) on slovakialainen nationalistinen puolue. Se perustettiin 1990, mutta se pitää ideologisena edeltäjänään vuosina 1871–1938 toiminutta saman nimistä puoluetta.

Uusi SNS perustettiin 1990. Se ei ole laillisesti vuoden 1871 SNS:n seuraaja, vaan myös 2001–2003, 2004 ja 2005–2006 toiminut *Pravá slovenská národná strana* (Oikea kansallispuolue) ja 2005–2006 toiminut *Zjednotená slovenská národná strana* (yhdistynyt kansallispuolue), jotka yhdistyivät 2006 *Slovenská národná koalícia - Slovenská vzájomnosťksi* pitävät itseään todellisena alkuperäisen SNS:n seuraajana.

SNS:llä on ollut edustajia parlamentissa 1990–2002 ja 2006–. Slovakian politiikassa merkittävän kannatuksen saavuttavalla SNS:llä on vaa'ankieliasema hallitusta muodostettaessa. Se osallistui toiseen Mečiarin hallitukseen 1992–1994 neljällä ministerillä ja kahdella ministerillä kolmanteen Mečiarin hallitukseen. Unkarilaisten puolueen (SMK) johtaja Béla Bugárin mukaan SNS:n opetusministeri Eva Slavkovská tuhosi tuolloin kaikki kansallisten vähemmistöjen koulutuksessa saavuttamat oikeudet.

Vuoden 2006 vaalit voittaneen vasemmistolaisen SMERin johtaja Robert Fico sai arvosteluja osakseen kun hän kutsui SNS:n hallituskumppaniksi ja Euroopan parlamentin sosialistiryhmä uhkasi erottaa SMERin jäsenyydestään.

Vuoden 2010 vaaleissa puolue ylitti niukasti äänikynnyksen (5,24 %). Vuonna 2012 se ei päässyt parlamenttiin.
Vuoden 2016 vaaleissa puolue nousi kuitenkin uudelleen parlamenttiin saaden 8,6 % äänistä ja 15 paikkaa.

Vaalitulokset
-------------

* 1990: 13,94 %
* 1992: 7,93 %
* 1994: 5,4 %
* 1998: 9,07 %
* 2002: 3,32 % SNS, 3,65 % PSNS
* 2006: 11,6 %, 20 paikkaa 150:stä
* 2010: 5,24 %

Lähteet
-------

1. ↑  Bugár tells president about SMK minority rights concerns  3.7.2006. The Slovak Spectator.  Arkistoitu 27.9.2007. Viitattu 29.1.2008. (englanniksi)
2. ↑  Smer receives warning from European socialists  30.6.2008. The Slovak Spectator.  Arkistoitu 27.9.2007. Viitattu 29.1.2008. (englanniksi)
3. ↑
4. ↑  
Slovakia *The World Factbook*. Washington, DC:  Central Intelligence Agency.  (englanniksi) Viitattu 18.4.2012

Aiheesta muualla
----------------

* Sns.sk
**Ionela Târlea** (ent. **Târlea-Manolache**, s. 9. helmikuuta 1976, Râmnicu Vâlcea) on romanialainen yleisurheilija, joka kilpailee pikajuoksussa sekä 400 metrin aitajuoksussa.

Târlea osallistui 1992 Soulin nuorten MM-kisoihin, joissa hän juoksi kolmanneksi 400 metrin juoksussa ajalla 52,13 ja oli mukana Romanian joukkueessa, joka voitti 4 x 400 metrin viestijuoksun. Seuraavana vuonna hän voitti nuorten Euroopan-mestaruuden 400 metrin aidoissa ja 1994 Lissabonin nuorten MM-kisoissa kultaa 400 metrin aidoissa ajalla 56,25 ja oli mukana Romanian joukkueessa, joka voitti pronssia 4 x 400 metrin viestissä. Vuonna 1995 hän juoksi 400 metrin aidoissa toiseksi Universiadeissa, voitti nuorten EM-kultaa sekä sijoittui seitsemänneksi Göteborgin MM-kisoissa ajalla 55,46. Seuraavana vuonna hän oli Atlantan olympialaisissa seitsemäs ajalla 54,40. Pariisin sisäratojen MM-kisoissa 1997 hän sijoittui 400 metrillä neljänneksi ajalla 52,06.

Târlea voitti 1998 sisäratojen EM-hopeaa Valencian sisäratojen EM-kisoissa 400 metrillä ja ulkoratojen EM-kultaa Budapestin EM-kisoissa 400 metrin aidoissa. Kauden lopussa hän oli yleisurheilun maailmancupissa 400 metrin aidoissa neljäs ajalla 54,01 ja GP-finaalissa 400 metrillä kuudes ajalla 51,04. Seuraavana vuonna hän voitti Maebashin sisäratojen MM-kisoissa kultaa 200 metrin juoksussa ajalla 22,39. Myöhemmin samana vuonna hän voitti Universiadit ja Euroopan cupin 400 metrillä. Hän juoksi Sydneyn olympialaisissa 2000 400 metrin aidoissa kuudenneksi. Seuraavana vuonna hän karsiutui Lissabonin sisäratojen MM-kisoissa 400 metrin välierissä ja sijoittui Edmontonin ulkoratojen MM-kisoissa 400 metrin aidoissa kuudenneksi. Kauden lopussa hän oli samassa lajissa GP-finaalissa myös kuudes. Vuonna 2002 Târlea voitti 400 metrin aidoissa EM-kultaa Münchenin EM-kisoissa ja sijoittui yleisurheilun maailmancupissa neljänneksi.

2003 Târlea voitti Euroopan cupissa 400 metrin aidat ja sijoittui toiseksi 200 metrillä. Myöhemmin samana vuonna hän oli Pariisin MM-kisoissa neljäs ja IAAF:n yleisurheilufinaalissa kolmas. Seuraavana vuonna hän juoksi Budapestin sisäratojen MM-kisoissa neljänneksi 400 metrillä ja oli mukana voittamassa 4 x 400 metrin viestissä pronssia. Myöhemmin samana vuonna hän voitti olympiahopeaa 400 metrin aidoissa Ateenan olympialaisissa ajalla 53,38. Kauden lopussa IAAF:n yleisurheilufinaalissa hän oli viides.

Târlea sijoittui 2005 Euroopan cupissa viidenneksi 200 metrillä ja neljänneksi 400 metrillä. Hän voitti 2007 Romanian sisäratojen mestaruuden 60 metrin juoksussa ja karsiutui 400 metrillä sisäratojen EM-kisojen välierissä.

Ennätykset
----------

* 100 metrin juoksu: 11,30 (1999)
* 200 metrin juoksu: 22,35 (1999)
* 300 metrin juoksu: 36,20 (2003)
* 400 metrin juoksu: 49,88 (1999)
* 400 metrin aitajuoksu: 53,25 (1999)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Ionela Târlea Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
2. ↑


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Reino Myllymäki** (s. 1964*lähde?*) on suomalainen entinen liikkeenjohdon konsultti, ammattimentori, tietokirjailija ja entinen IT-alan vaikuttaja. Vuosina 2010–2017 Myllymäki toimi CxO Mentor Oy ja CxO Professional Oy -nimisten ammattimentorointiyritysten mentorina, johtotehtävissä ja osakkaana. Myllymäki on yksi molempien yhtiöiden perustajista. Hän on myös vuonna 2013 perustetun palvelukustantamo Ketterät Kirjat Oy:n toimitusjohtaja ja vuodesta 2017 alkaen yrityksen omistaja.

Myllymäki on koulutukseltaan diplomi-insinööri. Hänellä oli pitkä ura YIT:n palveluksessa lähinnä tietohallinnon tehtävissä toimien viimeisinä vuosina konsernin tietohallintojohtajana.

Aikaisemmin Myllymäki toimi myös Kauppalehden Johtamisen Käsikirjojen tietohallinnon käsikirjan päätoimittajana vuosina 2009-2016. Hän on kirjoittanut useita artikkeleita tietohallinnon johtamiseen ja kehitysprojektitoimintaan liittyen.

Myllymäki on kirjoittanut yrityksensä kautta kaikkiaan kahdeksan johtamisen kirjaa: Tietohallinnon organisointi, Muutosjohtamisen opas, Tehokkuus ensin!, Sano se selvästi!, Pöhinää?, Strategiatyökirja, Business Case ja Palvelujen hinnoittelu sekä paikallishistoriaa käsittelevän kirjan Ruohottuneet polut, asvaltoidut kadut ja ilmailuhistoriaa käsittelevän kirjan Ohjaamot - Suomen sotilaslentokoneet sekä viisi VL Myrsky - Historia ja entisöinti -julkaisua. Lisäksi hän ollut pääkirjoittajana kirjoissa: Miksi tietojärjestelmäprojekti epäonnistuu?, Onnistunut tietojärjestelmäprojekti. Osa 1: Neuvoja tietojärjestelmää hankkivalle, Yhdistysjohtamisen opas ja Ohjaamot - Suomen liikennelentokoneet.

Myllymäki on ICT Leaders Finland ry:n perustajajäsen. Hän toimi yhdistyksen hallituksessa vuosina 2012-2015. Vuosina 2016-2019 hän oli Tieto- ja viestintätekniikan ammattilaiset TIVIA ry:n hallituksen jäsen sekä tietoyhteiskunta- ja vaikuttamistoimikuntien puheenjohtaja. Hän on myös Ilmailumuseoyhdistys ry:n hallituksen jäsen ja Keski-Uusimaa-lehden kolumnisti.

Tietoviikko-lehti valitsi Myllymäen seitsemän kertaa 100 tivi-vaikuttajan joukkoon vuosina 2008-2014.

Lähteet
-------

1. ↑  Reino Myllymäki *www.ketteratkirjat.fi*. Viitattu 14.10.2021.
2. 1 2 3  Ketterät Kirjat Oy:n kotisivut
3. ↑  Mistä näitä it-mokia tulee?[vanhentunut linkki] Tietoviikko 2010
4. ↑  Reino Myllymäki[vanhentunut linkki] Kauppalehti
5. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive) TIVIA 2019
6. ↑   Keski-Uusimaa 2019
7. ↑  100 tivi-vaikuttajaa 2011 (Arkistoitu – Internet Archive) Tietoviikko
**Rauno Veikko Herman Valkonen** (s. 18. toukokuuta 1941 Mikkelin maalaiskunta) on suomalainen eläköitynyt yritysjohtaja, joka on saanut kauppaneuvoksen arvonimen.

Valkonen syntyi maanviljelijä Veikko Emil Valkosen ja emäntä Aili Parkkisen perheeseen ja avioitui 1966 sairaanhoitaja Outi Irmeli Saravuon kanssa. Hän tuli ylioppilaaksi Mikkelin yhteiskoulusta 1962 ja valmistui agronomiksi Helsingin yliopistosta 1968. Valkonen oli Hankkijan Mikkelin konttorin palveluksessa 1968, Savonlinnan myyntikonttorin johtaja 1968–1971, Porin myyntikonttorin johtaja 1972–1974, Kokkolan konttorin johtaja 1975–1977, Pohjanmaan aluejohtaja Seinäjoella 1977–1980, markkinoinnin palvelutoimintojen johtaja Helsingissä 1980–1984 sekä hallituksen varajäsen 1980–1984, jäsen 1985–1987 ja Maatila-Hankkijan keskushallinnon johtaja 1987.

Kemiran Lannoiteryhmän kotimaan markkinointijohtaja Valkonen oli 1987–1990, Kemira Agron Suomen toimintojen johtaja 1991–1993, Kemiran johtokunnan jäsen 1991–1993 ja sitten Kemira Agron Suomen toimintojen johtaja, varatoimitusjohtaja ja hallituksen jäsen. Hänellä on ollut myös useita oman alansa ja muita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Kauppaneuvoksen arvonimen Valkonen sai 1994.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kotilainen, Sofia: Kauppaneuvos Rauno Valkonen (1941–). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 5.9.2011. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 23.9.2023.
2. ↑  Nimityksiä. *Helsingin Sanomat*, 11.10.1990, s. B14.
**Ruslan Anatoljevitš Odižev** (ven. Руслан Анатольевич Одижев, 1973 – 27. kesäkuuta 2007 Naltšik, Kabardi-Balkaria, Venäjä) oli venäläinen taliban-yhteyksistä epäilty taistelija ja yksi venäläisistä Guantanamo Bayn vankileirille vangitusta.

Odižev alkoi opiskella islamia toisen asteen koulutuksessa ja kävi arabian kielen kurssin. Vuonna 1991 hän meni islamilaiseen instituuttiin Naltšikissa, jossa kävi šaria-kursseja saudiarabialaisten opettajien johdolla. Vuonna 1992 hän taisteli Abhasiassa Georgian-Abhasian sodassa, ja meni sitten Saudi-Arabiaan Riadin yliopistoon. Hän sai tuberkuloosin Saudi-Arabiassa ja palasi Naltšikiin 1994 hoitoa varten ja joutui viranomaisten silmätikuksi. Hänen kodistaan takavarikoitiin uskonnollista kirjallisuutta ja videokasetteja.

FSB kuulusteli Odiževia vuonna 2000 vuoden 1999 kerrostalopommituksista, koska Odižev ja hänen liikekumppaninsa vuokrasivat lähettyviltä useita varastorakennuksia, ja hänen äitinsä mukaan häntä kidutettiin. Odižev lähti maasta pian tämän jälkeen.

Odižev oli yksi kahdeksasta venäläisestä taliban-taistelijasta, jonka Yhdysvallat pidätti vuonna 2002 Afganistanissa ja vangitsi Guantanamo Bayn leirille. Odižev ja kuusi muuta vankia palautettiin Venäjälle 2004, jossa heitä pidettiin muutamia kuukausia vankeudessa Pjatigorskissa. Koska heitä vastaan ei löydetty pitäviä todisteita, Pohjois-Kaukasian syyttäjänvirasto päätti vapauttaa heidät.

Odižev pääsi kotiinsa Naltšikiin kesäkuussa 2004 ja oli sen jälkeen FSB:n seurannassa. Hän sai henkilötodistuksen keväällä 2005 ja meni piiloon sen jälkeen. Hän ei tiettävästi tehnyt mitään töitä.

Venäjän viranomaisten mukaan Odižev oli Kabardi-Balkarian vuonna 2001 tapahtuneen aseellisen kapinan takana ja paikallisen aseellisen Jamaat Yarmuk -järjestön hengellinen johtaja. Hänet määrättiin pidätettäväksi syytettynä osallistumisesta vuoden 2005 hyökkäykseen Naltšikissa, jossa suuri joukko kapinallisia hyökkäsi kaupunkiin ja tappoi 35 poliisia ja 12 siviiliä.

Venäjän erikoisjoukot ampuivat Odiževin ja toisen miehen Naltšikissa Kabardi-Balkariassa 27. kesäkuuta 2007.

Lähteet
-------

* Russia: Ex-Guantanamo detainee killed (Houston Chronicle; June 27, 2007, 2:06PM)
* "Stamp of Guantanamo" (HRW; March 2007)
* Russian FSB links dead gunman to 1999 apartment bombings (RIA; 27/ 06/ 2007)
* Taliban fighter from Kabardino-Balkaria returns home (Caucasian Knot; 25/6/2004)
* Russia kills ex-Guantanamo inmate (Reuters; Wed Jun 27, 2007 1:39PM EDT)
* Guantánamo: A life sentence of suffering and stigmatization (Amnesty International; 6 February 2006)
* Ex-Guantanamo Inmates Still Behind Bars (Institute for War & Peace Reporting; Caucasus Reporting Service; 25-Mar-04)
* Одижев Руслан Анатольевич (Кавказский узел)

### Viitteet

1. 1 2  Caucasus Reporting Service
2. ↑  Houston Chronicle: Russia: Ex-Guantanamo detainee killed, JIM HEINTZ Associated Press
3. ↑  HRW: The "Stamp of Guantanamo": The Story of Seven Men Betrayed by Russia’s Diplomatic Assurances to the United States
4. ↑  RIA
5. ↑  Reuters
**Jorma Kalevi Pulla** (8. marraskuuta 1945 Helsinki – 25. kesäkuuta 2007 Vihti) oli suomalainen arvorakennusten entisöijä.

Pulla oli koulutukseltaan puuseppä ja käynyt myös koristeveistäjän kurssin Ateneumissa, mutta muuten alallaan itseoppinut. Hän perusti vuonna 1966 antiikkikehysten entisöintiliikkeen ja sai ensimmäiseksi suureksi kohteekseen Kämp-hotellin kipsikoristeet. Vuonna 1969 Pulla perusti yrityksensä Entisöinti Pullan, jota johti kuolemaansa saakka.

Pullan entisöintikohteita olivat muun muassa Helsingissä Säätytalo, Vanha ylioppilastalo, Esplanadin kappeli, Ateneum, Fennia sekä Helsingin tuomiokirkko, Johanneksenkirkko, Kallion kirkko ja Presidentinlinna. 
Erityistä huomiota herätti hänen työnsä Kotkan Pyhän Nikolaoksen kirkon enkeliveistosten entisöinnissä: katkelmia hänen työskentelystään sekä lopulta valmiiden kuvien kantaminen paikoilleen yhdessä kirkkoherra isä Veikko Lisitsinin kanssa kuvattiin erääseen mainokseen joka käytti tehokeinonaan korkeata ammattitaitoa.

Pulla oli entisöimässä myös Moskovan Metropol-hotellia ja puolustusministeriötä sekä Pietarin Astor-hotellia ja Eremitaašin teatteriosaa. Pulla palkittiin kirkkotaiteen Engel-palkinnolla.

Vuonna 1997 Pulla osti Vihdissä sijaitsevan Olkkalan kartanon, jonka entisöi entiseen loistoonsa. Hän toimi kartanon isäntänä ja esitteli rakennusta ahkerasti yleisölle .

Pulla oli kirjailija Armas J. Pullan nuorin poika ja oli perustamassa tämän nimikkoseuraa Armas J. Pulla -seura.

Lähteet
-------

1. ↑  Helsingin Sanomat 28.6.2007, Helena Kinnusen kirjoittama nekrologi
2. ↑  Karkkilan kotiseutuyhdistyksen jäsenlehti, joulukuu 2002 (s. 23)
3. ↑
4. ↑  Kuka Kukin on 1978: Armas J. Pulla.
5. ↑  SKS tietopalvelu (Arkistoitu – Internet Archive), Armas J. Pulla -seura (Arkistoitu – Internet Archive)
**Baylorin yliopisto** on yksityinen yliopisto Wacossa, Texasin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Se oli 1900-luvun lopussa Yhdysvaltain suurin baptismiin pohjautuva oppilaitos, joka tunnettiin Bob Jonesin yliopiston tavoin hyvin konservatiivisesta kampuselämästään tanssikieltoineen. Yliopisto on perustettu vuonna 1845, ja syksyllä 2012 siellä opiskeli yli 15 000 opiskelijaa.

NCAA:n alaisessa yliopistourheilussa yliopistoa edustavat Baylor Bearsin nimellä kulkevat joukkueet. Viime vuosina*milloin?* Baylorilla on ollut vahva edustus etenkin miesten koripallossa.

Vuonna 2016 Baylor valittiin maailman 20 lupaavimman "haastaja­yliopiston" joukkoon konsultti­yritys Firetailin raportissa yliopistoista, jotka voivat nousta yliopisto­maailman eliittiin vuoteen 2030 mennessä.

Raiskausepäilyt
---------------

Vuonna 2017 oikeus tutkii jopa 52:ta mahdollista raiskaustapausta, joihin liittyy yliopiston opiskelijoita. Osassa tapauksissa raiskauksiin on osallistunut yli kymmenen oppilaan ryhmiä. On myös väitetty, että yliopisto on yrittänyt houkutella raiskaajaurheilijoita yliopistoon mainostamalla siellä olevan paljon nuoria vaaleita tyttöjä.

Lähteet
-------

1. ↑  Karvonen, Kyösti: Todella nuhteettomien ihmisten kampus. Kristillisten fundamentalistien oppilaitoksessa Etelä-Carolinassa maalliset riemut ovat pannassa.  *Helsingin Sanomat*, 5.3.1996, s. 24. Näköislehden aukeama (tilaajille).
2. ↑  Maijala, Juho: Lappeenrannan teknillinen yliopisto rankattiin maailman 20 lupaavimman yliopiston joukkoon (Arkistoitu – Internet Archive), *Etelä-Saimaa* 12.8.2016. Viitattu 10.10.2016.
3. ↑  Salminen, Solmu: Skandaali paisuu USA:ssa: Yliopisto houkutteli raiskaajaurheilijoita koulutytöillä *iltasanomat.fi*.  4.2.2017. Viitattu 5.2.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Baylorin yliopisto** Wikimedia Commonsissa
**Joshua Oupa Gqozo** (s. 10. maaliskuuta 1952 Kroonstad) oli entisen nimellisesti itsenäisen Ciskein bantustanin sotilasjohtaja.

Gqozo työskenteli nuorena Etelä-Afrikan vankeinhoitolaitoksessa vartijana ja liittyi myöhemmin maan puolustusvoimiin (South Africa Defence Force, SADF), missä toimi rivisotilaana 21. pataljoonassa lähellä Johannesburgia. Kun Ciskein puolustusvoimat (Ciskei Defence Force, CDF) perustettiin maaliskuussa 1981 SADF:n 141. pataljoonasta siirtyi Gqozo CDF:n upseeristoon. Ciskei julistettiin itsenäiseksi valtioksi 4. joulukuuta 1981 ja sen presidentiksi nousi Lennox Sebe. Everstiksi ylennetty Gqozo toimi CDF:ssä muun muassa sotilasattaseana Pretoriassa ja hänet ylennettiin prikaatinkenraaliksi 1988. Joulukuussa 1989 hänestä tuli Ciskein sotilastiedustelun komentaja.

4. maaliskuuta Gqozo toteutti maassa sotilasvallankaappauksen syrjäyttäen presidentti Lennox Seben tämän ollessa valtiovierailulla Hongkongissa. Vuoden 1991 aikana Gqozo perusti Ciskeihin *African Democratic Movement* -puolueen pyrkien vähentämään ANC:n vaikutusvaltaa ja osallistui puolueen nimissä delegaattina CODESAan. Gqozo syytti ANC:tä pyrkimyksestä syöstä hänet vallasta.

Bishon verilöyly
----------------

*Pääartikkeli: Bishon verilöyly*
Yksi ANC:n suurimmista ongelmista 1990-luvun alkupuolella oli sen kykenemättömyys pitää poliittisia tilaisuuksia nimellisesti itsehallinnollisissa bantustaneissa. 23. elokuuta ANC päätti kohdistaa painostuskampanjansa erityisesti KwaZulun, Ciskein ja Bophuthatswanan hallituksiin. Syyskuussa 70 000 ANC:n kannattajaa marssi kohti Ciskein pääkaupunkia Bishoa. Joukon lähestyessä kaupunkia prikaatikenraali Oupa Gqozan joukot avasivat tulen väkijoukkoon. 7. syyskuuta 1992 Gqozon joukot avasivat tulen 70 000 ANC:n kannattajan mielenosoitusmarssia kohti Bishon edustalla. Tulituksessa kuoli 29 ja haavoittui yli kahtasataa ihmistä. Ciskein korkein oikeus vapautti myöhemmin Gqozon ja ylikersantti Thozamile Velitin verilöylystä nostetusta murhasyyttestä.

22. maaliskuuta 1994 Gqozo ilmoitti Etelä-Afrikan ulkoministeri Pik Bothalle eroavansa Ciskein johtajan tehtävistä. Maahan muodostettiin väliaikainen hallitus, joka hallinnoi maata saman vuoden vaaleihin asti.

Lähteet
-------

1. 1 2  Allister Sparks: *Tomorrow Is Another Country*, s. 147–152. The University of Chicago Press, 1995. ISBN 0-226-76855-4.
2. 1 2  Clark, Nancy L. & Worger, William H.: *Seminar Studies in History: South Africa – The Rise and Fall of Apartheid*, s. 106–107. Pearson Education Limited, 2004. ISBN 0-582-41437-7.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Oupa Gqozo
**Grom pobedy, razdavaisja!** (Гром побе́ды, раздава́йся!) oli Venäjän keisarikunnan epävirallinen kansallislaulu 1700- ja 1800-lukujen vaihteessa.. Sen on sanoittanut venäläinen runoilija Gavrila Deržavin ja säveltänyt Osip Kozlovski 1791. Laulu kirjoitettiin muistamaan nykyisessä Ukrainassa sijaitsevan osmanien linnoituksen Ismailin valloitusta, jota johti kenraali Aleksandr Suvorov. Laulu kuitenkin menetti asemansa, kun viralliseksi kansallislauluksi tuli *Bože, Tsarja hrani*.*lähde?*

Sanat
-----

Гром победы, раздавайся!   

Веселися, храбрый Росс!   

Звучной славой украшайся.   

Магомета ты потрёс!   

*Kertosäe*:   

Славься сим, Екатерина!   

Славься, нежная к нам мать!   

Воды быстрые Дуная   

Уж в руках теперь у нас;   

Храбрость Россов почитая,   

Тавр под нами и Кавказ.   

*Kertosäe:*

Aiheesta muualla
----------------

* Russian anthems site (laulu Mp3 tiedostona sivun lopussa päin)
**Matlockiitti** on harvinainen, kellertävän savun värinen mineraali, joka on saanut nimensä Englannin Matlockin mukaan. Matlockiitin kemiallinen kaava on PbFCl, eli se koostuu lyijystä, kloorista ja fluorista.

Matlockiittia löydettiin ensimmäisen kerran 1800-luvun alussa. John Mawe kuvaili sitä teoksessaan *Mineralogy of Derbyshire* vuonna 1802, mutta viralliseksi löytövuodeksi on kirjattu 1851, jolloin tämä harvinainen mineraali sai nimen. Suuret kappaleet puhdasta matlockiittia ovat äärimmäisen harvinaisia. Niitä on löydetty Englannin Derbyshirestä. Juonina matlockiittia on löydetty myös Kreikasta, Italiasta, Yhdysvalloista ja Etelä-Afrikasta. American Museum of Natural Historyssa on kymmensenttinen murikka, ja Derbyn kaupunginmuseossa seitsensenttinen kimpale.

Lähteet
-------

* 

### Viitteet

1. ↑  Matlockite Webmineral (englanniksi)
2. ↑  Handbook of Mineralogy (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Matlockite from Matlock, Derbyshire, England (Type Locality for Matlockite) Online Minerals Museum
Suomalainen uusi sotilaspassi
**Sotilaspassi** on Suomessa Puolustusvoimien myöntämä todistus varusmiespalveluksen suorittamisesta. Vanhanmallinen sotilaspassi sisältää sen haltijan valokuvan (ei välttämätön) ja allekirjoituksen, minkä lisäksi siihen merkitään haltijan henkilötiedot ja palvelustiedot lyhyesti. Passin tietoja täydennetään tarvittaessa kertausharjoitusten yhteydessä. Uudenmallisessa, luottokortin muotoisessa sotilaspassissa tietoja on huomattavasti vähemmän, eivätkä sen tiedot ole täydennettävissä.

Sotilaspassilla voidaan todistaa esteettömyys Suomen passin myöntämiselle, mikäli hakijana on 18–30-vuotias mieshenkilö. Ilman todistusta passi voidaan myöntää vain sen vuoden loppuun asti, kun hakija täyttää 28 vuotta.

Sotilaspassin hävittämisestä tai tuhoamisesta voitiin tuomita sakkoa, jos sotilaspassin haltija ei voinut todistaa syyttömyyttään siihen vuoden 2007 loppuun asti. Nykyisen 2008 alusta voimassa olleen asevelvollisuuslain mukaan sotilaspassin hävittämisellä ei ole oikeudellisia seuraamuksia.

Puolustusvoimien aluetoimisto voi pyydettäessä antaa varusmiespalveluksen suorittamisen ajasta ja paikasta virallisen todistuksen viranomaisten kanssa asiointia varten.

Kertausharjoituksissa ja muuten Puolustusvoimien kanssa asioitaessa tunnistaudutaan virallisella kuvallisella henkilöllisyystodistuksella.

Lähteet
-------

1. ↑  Sotilaspassi Puolustusvoimat. Viitattu 25.7.2012. [vanhentunut linkki]
2. ↑  Näin haet passia - ohjeet hakemiseen Poliisi.  Arkistoitu. Viitattu 21.9.2023.
*Tämä artikkeli käsittelee kemiallista ominaisuutta. Malcolm Gladwellin kirjasta kertoo artikkeli Leimahduspiste (kirja).*
**Leimahduspiste** on alin lämpötila, jossa nesteestä normaalipaineessa haihtuu niin paljon höyryjä, että ne muodostavat nestepinnan päällä olevan ilman kanssa palavan kaasuseoksen. Leimahduspisteen lämpötila voidaan ilmaista joko lyhenteellä c.c. eli *closed cup*, jolloin mittaus on tehty suljetun astian menetelmällä, tai lyhenteellä o.c. eli *open cup*, jolloin mittaus on tehty avoimen astian menetelmällä.

Eräiden aineiden leimahduspisteitä [°C]

* Bensiini −46
* Etyylieetteri −45
* Asetoni −19
* Etanoli 13
* 1-butanoli 35
* Etikkahappo 40

Ruokaöljyjen leimahduspisteitä [°C]

* Soijapapuöljy 220
* Maissiöljy 321
* Auringonkukkaöljy 320
* Maapähkinäöljy 282
* Pellavansiemenöljy 321
* Oliiviöljy 225
* Laardi 260
* Kookospähkinäöljy 287
* Palmuöljy 162

Nesteet saattavat syttyä myös leimahduspisteensä alapuolella olevissa lämpötiloissa, jos ne ovat erittäin hienojakoisessa sumumaisessa muodossa tai ovat koostuneet eri jakeista kuten öljytuotteet. Nesteseoksien leimahduspiste voi olla alempi kuin yksittäisten seoksessa olevien aineiden leimahduspisteet.

Nesteen leimahduspiste määritetään nostamalla hitaasti nesteen lämpötilaa, kunnes nesteen pinnasta alkaa vapautua höyryjä. Kun höyryt muodostavat oikean suhteen ilman kanssa, syntyy höyryn ja hapen syttyvä seos. Tämä voidaan todeta pinnan yläpuolelle viedyn pistoliekin avulla, jolloin liekki leiskahtaa koko nestepinnan yli. Alin lämpötila, jossa tämä leiskahdus tapahtuu, on nesteen leimahduspiste. Kun pistoliekki poistetaan, nestepinta ei kuitenkaan syty palamaan. Mikäli nestettä lämmitetään edelleen ja höyryn määrä kasvaa tarpeeksi, voi syttyä allaspalo, joka ei sammu itsestään ennen polttoaineen tai hapen loppumista.

Aineiden leimahduspisteet on otettava huomioon aineiden kuljetuksissa ja varastoinnissa paloturvallisuuden kannalta.

Lähteet
-------

1. ↑  OVA-ohjeet
Tietojenkäsittelytieteessä **säiliö** on luokka tai tietorakenne, jonka ilmentymät ovat muiden olioiden kokoelmia. Toisin sanoen ne tallentavat esineitä organisoidulla tavalla, joka noudattaa tiettyjä sääntöjä.

Säiliön koko riippuu sen sisältämien olioiden määrästä. Eri tyyppisten säiliöiden taustalla olevat (perityt) toteutukset voivat vaihdella koon, monimutkaisuuden ja ohjelmointikielen tyypin mukaan, mutta monissa tapauksissa ne tarjoavat joustavuutta oikean toteutuksen valinnassa kaikissa tapauksissa.

Säiliötietorakenteita käytetään erityistesti olio-ohjelmointikielissä.

Toiminto ja ominaisuudet
------------------------

Säiliöt voidaan luonnehtia seuraavilla kolmella ominaisuudella:

* *pääsy*, joka on tapa päästä käsiksi säiliön olioihin. Taulukoiden tapauksessa pääsy tapahtuu taulukkoindeksin avulla. Pinojen tapauksessa pääsy tapahtuu LIFO- järjestyksen mukaan (last in, first out) ja jonojen tapauksessa FIFO (first in, first out) -järjestyksen mukaisesti;
* *varastointi*, tapa säilyttää säiliön esineitä.
* *matkustaminen*, tapa kulkea säiliön kohteiden läpi.

Säilöluokkien odotetaan toteuttavan CRUD:n kaltaisia menetelmiä tehdäkseen seuraavat:

* luoda tyhjä säiliö.
* lisätä olioita säiliöön
* poistaa olioita säiliöstä;
* poista kaikki oliot säiliöstä (tyhjennä);
* päästä käsiksi säiliössä oleviin esineisiin;
* päästä käsiksi säilössä olevien objektien määrään (määrä).

Joskus säilöitä toteutetaan yhdessä iteraattorien kanssa.

Tyypit
------

Säiliöt voidaan luokitella joko yksiarvoisiin säiliöihin tai assosiatiivisiin säiliöihin.

Yhden arvon säiliöt tallentavat jokaisen objektin itsenäisesti. Objekteihin voidaan päästä käsiksi suoraan esimerkiksi silmukalla tai iteraattorilla.

Assosiatiivinen säilö käyttää assosiatiivista taulukkoa, karttaa tai sanakirjaa, joka koostuu avain-arvo-pareista siten, että kukin avain esiintyy säilössä enintään kerran. Avainta käytetään olion etsimiseen, jos se on tallennettu säiliöön. Assosiatiivisia säiliöitä käytetään ohjelmointikielissä luokkamalleina.

Abstrakteja säiliö tietotyyppejä ovat:

* FIFO-jonot
* LIFO-pinot
* Prioriteettijonot
* Hakutaulukot (LUT)
* Avaimiin liittyvät tietorakenteet
	+ Setit, sisältää ja indeksoi objektit arvon tai tietyn ominaisuuden mukaan;
	+ Kartat, joka liittää jokaiseen avaimeen "arvon" hakua varten

Yleisiä tietorakenteita, joita käytetään näiden abstraktien tyyppien toteuttamiseen, ovat:

* Taulukot ja niiden johdannaiset
* Linkitetyt listat
* Binäärihakupuut (BST), erityisesti itsetasapainottavat BST:t
* Hajautustaulut

Lähteet
-------

1. ↑  Paul E. Black (ed.), entry for *data structure* in *Dictionary of Algorithms and Data Structures. US[National Institute of Standards and Technology.15 December 2004. Accessed 4 Oct 2011.*
2. ↑  Entry *data structure* in the Encyclopædia Britannica (2009) Online entry Accessed 4 Oct 2011.
**Hiidenkivi** oli vuosina 1994–2012 ilmestynyt suomalainen kulttuurilehti. Sitä julkaisivat Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, Kotimaisten kielten tutkimuskeskus ja Suomen Kotiseutuliitto. Kuudesti vuodessa ilmestynyt lehti esitteli suomalaiseen kulttuuriin liittyvää tutkimustietoa yleistajuisesti ja ajankohtaisesti. Lehden aihepiirit olivat pääasiassa historian, suomen kielen ja kirjallisuuden, kotiseudun ja kulttuuriympäristön, kansanperinteen ja kulttuurintutkimuksen aloilta. Lehdessä oli myös laaja kirja-arvio-osasto.

Hiidenkivi perustettiin 1994, kun SKS:n lehti *Elias*, Kotimaisten kielten tutkimuskeskuksen *Kieliposti* ja Suomen Kotiseutuliiton *Kotiseutu* yhdistettiin.

Hiidenkiven viimeisenä päätoimittajia oli Outi Lauhakangas. Aiemmin päätoimittajana ovat olleet Pirkko Leino-Kaukiainen, Pirjo Hiidenmaa, Lasse Koskela, Panu Rajala, Heikki Ylikangas ja Esko Koivusalo. Lehteä kustansi Stellatum Oy.

Stellatum Oy sanoi kustannussopimuksen irti lehden julkaisijoiden kanssa vuonna 2012. Täten myös lehden ilmestyminen päättyi, sillä julkaisijoilla ei ollut mahdollisuutta lähteä itse kustantamaan lehteä asiakkailleen.

Vuodesta 2013 lähtien julkaisu on ilmestynyt vuosikirjamuotoisena nimellä Kotiseutu. Vuosikirjaa julkaisee Suomen Kotiseutuliitto.

Lähteet
-------

1. ↑  Hiidenkiven tilanne hiidenkivi-lehti.fi.  Arkistoitu 16.2.2013. Viitattu 6.9.2013.
2. ↑  Uusi Kotiseutu-julkaisu jatkaa Hiidenkiven työtä *Suomen Kotiseutuliitto*.  Arkistoitu 5.3.2016. Viitattu 31.8.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Hiidenkivi
**Fredericka Louise Thyra Victoria Margaret Sophia Olga Cecily Isabel Christa** (18. huhtikuuta 1917 – 6. helmikuuta 1981) oli saksalainen aatelisneito, josta tuli Paul I:n puolisona Kreikan kuningatar.

Frederika oli Brunswick-Lüneburgin herttuan Ernst Augustin ja Viktoria Luisen tytär joka kasvoi Itävallassa ja kävi koulunsa Englannissa, Saksassa ja Italiassa. Hän meni naimisiin Kreikan kruununprinssi Paulin kanssa vuonna 1938. Häiden jälkeen hän oppi kreikan kieltä ja liittyi ortodoksiseen kirkkoon. Perhe asui Ateenan lähistöllä, missä heille syntyi kaksi lasta, Sofía ja Konstantin.

Toisen maailmansodan puhjettua perhe siirtyi Kreetalle, sieltä Egyptiin ja asettui lopulta Etelä-Afrikkaan, missä nuorin tytär Irene syntyi. Siellä asuessaan prinsessa aloitti hyväntekeväisyysjärjestön, joka keräsi rahaa kreikkalaisille. Perhe pääsi palaamaan Kreikkaan vasta 1946. Heistä tuli kuningasperhe, kun Yrjö II kuoli vuonna 1947. He keskittyivät sisällissodan taltuttamiseen, ja suosittu kuningatar vieraili joukkojen luona rintamalla myös yksin miehensä sairastaessa. Sodan päätyttyä 1949 alkoi jälleenrakennus. Kuningatar pyrki uudistamaan myös maan jälkeenjäänyttä koulutusta.

1960-luvulla, kun ulkomainen apu tyrehtyi, kuningasperhe alettiin nähdä turhana rahanhukkana ja heidän suosionsa laski. Kuningas kuoli 1964. Vuoden 1967 sotilasvallankaappauksen jälkeen Frederika pakeni Roomaan poikansa kanssa. Tytär Sofiasta tuli Espanjan kuningatar. Frederika kuoli Madridissa ollessaan vierailulla tyttärensä luona.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Fredericka (1917–1981) *Women in World History: A Biographical Encyclopedia*. Viitattu 22.4.2023.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Kreikka
* Alankomaat
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* NARA
* SNAC

 |

 |