recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Joukkueiden tie karsintaan
--------------------------

SM-liigakautta 1994-95 väritti NHL:n työsulku, jonka vuoksi Tampereen Ilveksenkin kokoonpanossa nähtiin vuodenvaihteeseen asti Jyrki Lumme ja Mikko Mäkelä. Ilveksen kausi meni NHL-vahvistuksista huolimatta kuitenkin aivan pieleen. Nuori päävalmentaja Jukka Jalonen sai lokakuun lopulla potkut, mutta hänet kutsuttiin helmikuun puolivälissä takaisin Ilves-käskyttäjäksi, kun joukkue oli ajautunut entistä pahempaan syöksykierteeseen. Ilveksen viimeinen sija sai sinettinsä 26. helmikuuta, kun sijalle 11 jäänyt TuTo voitti keskinäisen kohtaamisen 5-2. Joukkueiden välille jäi lopulta seitsemän pisteen ero, kun runkosarja päättyi.

Keväällä 1995 liigakarsintaan otettiin kolme joukkuetta toiseksi ylimmältä sarjatasolta, Fazer-liigasta. Runkosarjan 1. SaiPa, 3. Kiekko-67 ja 5. SaPKo voittivat omat pudotuspeliparinsa ja pääsivät Ilvestä vastaan liigakarsintaan, jonka voittaja sai paikan SM-liigaan kaudelle 1995-96. Ilves voitti molemmat ottelusarjansa ja säilytti liigapaikkansa.

Fazer-liigan pudotuspelit
-------------------------


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

|  |
| --- |
| **1 SaiPa - 6 Haukat** |
| **SaiPa** - Haukat | 4-1 |
| Haukat - **SaiPa** | 1-3 |
| **SaiPa** - Haukat | 5-3 |
| **SaiPa 3-0 voitoin liigakarsinnan 1. vaiheeseen.** |

 | 

|  |
| --- |
| **2 KooKoo - 5 SaPKo** |
| KooKoo - **SaPKo** | 1-2 |
| **SaPKo** - KooKoo | 4-2 |
| **KooKoo** - SaPKo | 4-2 |
| **SaPKo** - KooKoo | 5-1 |
| **SaPKo 3-1 voitoin liigakarsinnan 1. vaiheeseen.** |

 | 

|  |
| --- |
| **3 Kiekko-67 - 4 Hermes** |
| **Kiekko-67** - Hermes | 4-3 |
| Hermes - **Kiekko-67** | 1-7 |
| **Kiekko-67** - Hermes | 5-2 |
| **Kiekko-67 3-0 voitoin liigakarsinnan 1. vaiheeseen.** |

 |

Liigakarsinta
-------------

### 1. vaihe


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

|  |
| --- |
| **12 Ilves - 5 SaPKo** |
| **Ilves** - SaPKo | 3-1 |
| SaPKo - **Ilves** | 1-3 |
| Ilves - **SaPKo** | 2-5 |
| SaPKo - **Ilves** | 1-3 |
| **Ilves 3-1 voitoin liigakarsinnan 2. vaiheeseen.** |

 | 

|  |
| --- |
| **1 SaiPa - 3 Kiekko-67** |
| **SaiPa** - Kiekko-67 | 4-3 JA |
| **Kiekko-67** - SaiPa | 2-1 |
| **SaiPa** - Kiekko-67 | 12-4 |
| Kiekko-67 - **SaiPa** | 3-4 JA |
| **SaiPa 3-1 voitoin liigakarsinnan 2. vaiheeseen.** |

 |

### 2. vaihe

|  |
| --- |
| **12 Ilves - 1 SaiPa** |
| **Ilves** - SaiPa | 5-4 |
| SaiPa - **Ilves** | 3-6 |
| **Ilves** - SaiPa | 5-3 |
| **Ilves säilytti sarjapaikkansa voitoin 3-0** |

Lähteet
-------

* Jatkoaika.com - Miikka Mikkola: Kaikkien aikojen karsinnat! 27.03.2009, viitattu 20.3.2013
* Jatkoaika.com - Miikka Mikkola: 94-95 – Tähtisadetta Turussa 22.07.2004, viitattu 20.3.2013
* Olli Mustonen: Veijareita & virtuooseja. Tampere: Poika kotiin Oy, 2001. ISBN 952-91-3862-8
Ilona Prunyi vuonna 2012.
**Ilona Prunyi** (s. 1. toukokuuta 1941 Debrecen) on unkarilainen pianisti. Hän on levyttänyt enimmäkseen Naxokselle ja Hungarotonille. Hän on soittanut muun muassa hyvin tunnettujen säveltäjien vähemmän tunnettuja teoksia. Hän on myös esittänyt Leopold Godowskyn ja Erich Wolfgang Korngoldin tuotantoa sekä kamarimuusikkona Kurt Atterbergin, Vincent d’Indyn, Christian Sindingin ja Franz Berwaldin teoksia. Prunyi on esittänyt lukuisten unkarilaisten nykysäveltäjienkin teoksia, joskus ensimmäisenä.

Prunyi opiskeli Franz Liszt -akatemiassa Budapestissa; hänen keskeisimmät opettajansa siellä olivat András Mihály ja József Gát. Hän valmistui vuonna 1964 ja pysyi akatemiassa opettajan ominaisuudessa. Prunyin uran alkua viivästyttivät terveysongelmat, mutta vuonna 1974 hän piti virallisen debyyttikonserttinsa. Hänen uransa on painottunut pitkälti Unkariin, mutta hän on konsertoinut myös Englannissa, Kiinassa ja Kanadassa.

Prunyin levytysten joukossa ovat Sergei Rahmaninovin *Paganini-rapsodian* (1994) ja Ernő Dohnányin pianomusiikin (2000, 2004) tulkinnat. Myöhempiin tuotoksiin lukeutuu Stephen Hellerin pianomusiikista koostuva levytys (2006).

Lähteet
-------

1. 1 2 3  AllMusic.com: Ilona Prunyi


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Boethos Sidonlainen** (m.kreik. Βοηθός, *Boēthos*, lat. *Boethus*; 100-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen stoalaiseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Hän oli Diogenes Babylonialaisen oppilas ja kotoisin Sidonista.

Boethoksen sanotaan kieltäneen yleisen stoalaisen näkemyksen siitä, että kosmos on elävä olento. Hänen mukaansa koko kaikkeus ei ollut jumalallinen, vaan jumalallista oli ainoastaan eetteri tai kiintotähtien kehä. Boethoksen mukaan maailma oli ikuinen, ja hän hylkäsi näin myös stoalaisen opin *ekpyrosiksesta* eli maailmanpalosta. Syynä tähän oli se, että jumala tai maailmansielu olisi sen aikana toimimattomassa tilassa, vaikka se toimii kaitselmuksena koko ajan.

Boethoksen kirjoittamia teoksia olivat *Luonnosta* (*Peri fyseōs*) ja *Kohtalosta* (*Peri heimarmenēs*). Hän kirjoitti myös ainakin neljä osaa käsittäneen kommentaarin stoalaisen runoilija Aratoksen teoksista.

Lähteet
-------

1. 1 2  Smith, William: *Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology*, s. 497. Osa I. Boston: Little, Brown and Company, 1859. Teoksen verkkoversio.
2. ↑  Diogenes Laertios (DL): *Merkittävien filosofien elämät ja opit* VII.143.
3. 1 2  DL VII.148-149.
4. ↑  Filon: *De aeternitate mundi* 76-77.
5. ↑  Geminos: XVI.48.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Raaka *boerewors*.
**Boerewors** (suom. *talonpojan makkara*) on perinteinen, mausteinen makkara, joka on tehty jauhetusta naudanlihasta. *Boerewors* kuuluu olennaisena osana afrikaanerien grillijuhliin eli *braaivleisiin*.

*Boerewors* tehdään nauhanlihasta, johon joskus sekoitetaan myös jauhettua porsasta tai lammasta tai molempia, ja se maustetaan korianterilla, mustapippurilla, muskottipähkinällä ja neilikalla. Makkara säilötään suolalla ja etikalla. Boerewors valmistetaan tavallisesti grillaamalla, mutta voidaan myös paistaa tai keittää.

Lähteet
-------

1. ↑  boerewors. (n.d.) Collins English Dictionary – Complete and Unabridged 6th Edition 2003. (1991, 1994, 1998, 2000, 2003). Retrieved December 17 2009 from
2. ↑  Barbara Ludman: South African cuisine International Marketing Council of South Africa.  Arkistoitu 29.3.2004. Viitattu 17.8.2007. (englanniksi)
3. ↑  boerewors *Recipezaar*. Scripps Networks, Inc.. Viitattu 17.12.2009. (englanniksi)[vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Boerewors** Wikimedia Commonsissa
**Vesijalanjälki** tarkoittaa sitä, kuinka paljon henkilö, yhteisö, valtio tai vastaava on kuluttanut maailman vesivaroja kaikkien kuluttamiensa hyödykkeiden myötä. Kulutettuihin vesivaroihin lasketaan talousveden lisäksi kaikki vesi, joka on tarvittu esimerkiksi viljelyyn, teollisuuden prosesseissa ja tuotteiden valmistukseen. 

WWF:n vuonna 2012 julkaiseman raportin mukaan globaali keskiarvo vesijalanjäljelle on 1 358m³ vettä/henkilö/vuosi. Suomalaisten keskimääräinen vesijalanjälki on 1 414 m³ vettä/henkilö/vuosi eli 3 874 litraa vuorokaudessa, josta peräti 47% on peräisin ulkomailta. Suomalaisten vedenkulutuksesta 82% syntyy maataloustuotteiden valmistuksessa ja kulutuksessa, 15% teollisista kulutushyödykkeistä ja loput 3% kotitalouksissa.

Kiinalaisten (1071 m³ vettä/henkilö/vuosi) ja intialaisten (1089 m³/vuosi) vesijalanjälki on maailman pienimpiä, yhdysvaltalaisten 2 842 m³/henkilö/vuosi maailman suurin.

Metsäntutkimuslaitoksen tutkijoiden mukaan vesijalanjälki mittaa huonosti ympäristöhaittoja muun muassa koska vedenkulutuksen haitat riippuvat seudusta. Esimerkiksi yhden A4-paperin vesijalanjälki on 10 litraa, mikä on lähes pelkästään puun luonnossa haihduttamaa vettä, joka palaa kiertoon. Tutkijoiden mukaan vesijalanjäljen käyttäminen veden käytön kestävyyden tai tehokkuuden mittarina on ongelmallista, ja olisi syytä pohtia "*mitkä tarpeet ja tahot ajavat näitä ympäristöviestinnässä yhä enemmän käytettyjä, populaareja ja ulkoa koreita mutta sisällöltään usein ristiriitaisia ja hämmentäviä indikaattoreita.*"

Katso myös
----------

* Ekologinen jalanjälki
* Huoneistokohtainen vedenmittaus

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Jussi Nikula: Suomen vesijalanjälki - Globaali kuva suomalaisten vedenkulutuksesta (pdf)  22.5.2012. WWF Suomi. Viitattu 23.5.2012.
2. ↑  National Water Footprint Accounts: The green, blue and grey water footprint of production and consumption, Volume 1: Main Report (s. 27)  toukokuu 2011. UNESCO-IHE. Viitattu 22.10.2014. (englanniksi)
3. ↑  Vesijalanjälki johtaa harhaan.  *Suomen Kuvalehti*, 2012, nro 27, s. 16-17.
4. ↑  Launiainen, Samuli & Laurén, Ari: Vihreää vettä ja jalanjälkeä – onko mitään järkeä?.  *Metsätieteen aikakauskirja*, 2002, nro 2. Artikkelin verkkoversio (pdf). Viitattu 22.10.2014.  (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* vesijalanjalki.org
* waterfootprint.org
* h2oconserve.org (Arkistoitu – Internet Archive)
**Lyijyvalkoinen** on Jyrki Erran kirjoittama jännitysromaani. Sen on julkaissut vuonna 2020 Otava. Teos sai vuonna 2021 myönnetyn Suomen dekkariseuran Vuoden johtolanka -palkinnon.

Erran kolmannessa teoksessa päähenkilö on suomalainen Caravaggio-asiantuntija Axel Wallas. Hän matkustaa Roomaan kadonneen maalauksen vuoksi. Kirjan nimi viittaa myrkylliseen pohjustusmaaliin, joka todennäköisesti aiheutti Caravaggion kuoleman.

Arviot
------

Arviossaan Helsingin Sanomissa Pertti Avola pitää romaania "kultivoituneena rikosromaanina" ja Erraa "varteenotettavana kotimaisena trilleristinä". Hänen mukaansa Erran trillereiden tyyli muistuttaa 1950- ja 1960-luvun jännityskirjoja, joissa kuvaillaan henkilöiden luonteita, luodaan tunnelmaa ja kuvataan tapahtumapaikkoja eikä niinkään keskitytä toimintaan ja raakoihin yksityiskohtiin.

Avola pitää taustoitusta hyvin tehtynä. Kirjassa kuvataan Caravaggion taidetta ja työskentelytapaa. Muistettavina hahmoina saavat kuvauksen myös sivuhenkilöt, kuten Catanian herttua, tämän talonmies Rubio ja munkki Iacob.

Mika Rissanen kiittää Kouvolan Sanomissa, että Erra taitaa kirjallisen chiaroscuron, valon ja varjon kontrastin, ja teoksen taidehistoriallinen asiantuntemus on vakuuttavaa, mutta hänen mielestään päähenkilö on myrskyn keskellä vähän liian tyynessä vedessä: yllätyksellisyys puuttuu, ja teos jää siksi taiteilijaromaanin ja trillerin välimaille.

Kenttäpiispa Pekka Särkiö arvioi Kotimaa24:ssä, että kirjassa rikosjuoni yhdistyy toimivasti taidehistoriaan. Hänestä tuntuu, että kirjasta saatetaan vielä tehdä elokuva.

Lähteet
-------

1. ↑  Jyrki Erran Lyijyvalkoinen sai Vuoden johtolanka -palkinnon, Savon Sanomat 16.2.2021, viitattu 17.2.2021
2. ↑  Lyijyvalkoinen, Otava.fi, viitattu 11.8.2020
3. 1 2 3  Pertti Avola: Suomalaisarkkitehdin rikosromaani vie Caravaggion jäljille Roomaan *Helsingin Sanomat*.  28.7.2020. Viitattu 11.8.2020.
4. ↑  Mika Rissanen: Kirja-arvio: Taidemysteeri ikuisesta Roomasta jää trillerinä hieman säyseäksi *Kouvolan Sanomat*.  7.4.2020. Viitattu 11.8.2020.
5. ↑  Pekka Särkiö, Tenet, Kotimaa24.fi 7.9.2020, viitattu 7.9.2020
**Austin Robert Carlile** (s. 27. syyskuuta 1987) on yhdysvaltalainen muusikko, joka on kotoisin Floridan Pensacolasta. Carlile tunnetaan Attack Attack! -nimisen metalcore-yhtyeen perustajana ja solistina, sekä urastaan metalcore-yhtye Of Mice & Menin päälaulajana.

Musiikkiura
-----------

### Call It Even (2005–2006)

Carlile aloitti musiikiuransa yhtyeessä *Call It Even* vuonna 2005 opiskelutoverinsa kanssa. Heidän ensimmäinen julkaistu kappaleensa oli "Superman Is Real".

### Attack Attack! (2007–2008)

Carlile perusti yhtyeen Attack Attack! Ricky Lorzin, Andrew Whiringin, Nick Whiten ja Andrew Wetzelin kanssa vuonna 2007. Carlile erotettiin yhtyeestä kesken kiertueen henkilökohtaisten vaikeuksiensa ja terveydentilansa takia vuonna 2008. 

### Of Mice & Men (2009–2016)

Melkein heti erottamisensa jälkeen Carlile aloitti uuden projektinsa ja perusti yhtyeen Of Mice & Men ex-basisti Jaxin Hallin kanssa. Yhtyeen ensimmäinen julkaisu oli *Seven Thousand Miles For What?* Yhtye myös teki coverin Lady Gagan kappaleesta "Poker Face". Carlile ei pystynyt osallistumaan yhtyeen kiertueelle vuonna 2010, koska hän päätyi terveydentilansa takia sydänleikkaukseen. Sky Eats Airplanen Jerry Roush tuurasi häntä kiertueella. 

Carlile palasi yhtyeeseen 3. tammikuuta 2011.

Carlile esitti kappaleen "O.C.D" marraskuussa 2012 Mitch Luckerin muistotilaisuudessa *Ending is the Beginning*.

30. joulukuuta 2016 Carlile ilmoitti jättävänsä Of Mice & Menin terveyssyistä.   Carlile aikoo jatkaa musiikin kirjoittamista ja laulamista, kun hän tulee parempaan kuntoon.

Diskografia
-----------

**Call It Even**

* *Over And Done EP*  (2006)

**Attack Attack!**

* *If Guns Are Outlawed, Can We Use Swords?*  (2008)
* *Someday Came Suddenly*  (2008, Rise Records)

**Of Mice & Men**

* *Of Mice & Men*  (2010, Rise)
* *The Flood*  (2011, Rise)
* *Restoring Force*  (2014, Rise)

Lähteet
-------

* Karan, Tim: Attack Attack! vocalist leaves the band Alternative Press, 20.10.2009.
* Reid, Sean: Alter The Press!: OF MICE AND MEN ANNOUNCE DEBUT ALBUM RELEASE DATE 30.12.2009.
* Karan, Tim: Austin Carlile 'I quit Of Mice & Men' Alternative Press, 6.10.2010.
* Karan, Tim: Austin Carlile back in Of Mice & Men Alternative Press, 3.1.2011.

### Viitteet

1. ↑  Carlilen jäähyväisviesti *instagram.com*.  30. joulukuuta, 2016. Viitattu 10. tammikuuta, 2017.
2. ↑  People-lehden haastattelu Carlilen kanssa *people.com*.  2. tammikuuta, 2017. Viitattu 10. tammikuuta, 2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Of Mice & Menin virallinen kotisivu (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Andrea Mugione** (9. marraskuuta 1940 Caivano – 26. helmikuuta 2020) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 28. kesäkuuta 1964 ja nimitettiin Cassano all'Jonion hiippakunnan johtoon 17. maaliskuuta 1988. Piispaksi vihkiminen seurasi 28. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Bernardin Gantin, jota avustivat João Gazza ja Giuseppe Agostino.

Mugione sai 21. marraskuuta 1998 nimityksen Crotone-Santa Severinan ja 3. toukokuuta 2006 Beneventon arkkipiispaksi.

Lähteet
-------

1. ↑  E' morto il Vescovo emerito di Benevento Andrea Mugione *Attualita*.  26.2.2020. Otto Pagine. Viitattu 21.2.2021. (italiaksi)
2. 1 2  Archbishop Andrea Mugione *Bishops*. Catholic-Hierarchy.org. Viitattu 16.5.2012. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Italia

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Ferdinand Flocon** (1. marraskuuta 1800 Pariisi - 15. maaliskuuta 1866 Lausanne, Sveitsi) oli ranskalainen toimittaja, poliitikko ja yksi väliaikaisen hallituksen perustajajäsenistä Ranskan toisen tasavallan alussa 1848. Tunnetuin hänen kirjoittamansa kirja oli Salon de 1824, joka julkaistiin vuonna 1824. 

Ferdinand Flocon noin vuonna 1848.

Elämäkerta
----------

### Nuoruus

Ferdinand Flocon syntyi vuonna 1800 Pariisissa. Hän oli Chappe-puhelinpalvelun työntekijän poika. Hän aloitti ensin opettajan ammatissa ja oli mukana eräässä liberalismiliikkeessä. Kyseinen ryhmä valmistautui kaatamaan monarkian kuninkaan kuollessa. Flocon ei ollut sosialisti, mutta uskoi järjestäytyneeseen työhön ja oikeuteen työskennellä. *La Réforme* -lehden päätoimittajana hän julkaisi artikkeleita Pierre-Joseph Proudhonin lisäksi Mikhail Bakuninilta, Constantin Pecqueurilta, Friedrich Engelsiltä ja Karl Marxilta.

### Vallankumous

Helmikuussa 1848 järjestetyssä vallankumouksessa Floconin nimi oli kirjoitettu yhteen väliaikaisen hallituksen luetteloon, ja hän esiintyi aluksi vain Louis Blancin, Albert ja Armand Marrastin sihteerinä tunnustaakseen läsnäolonsa muille jäsenille. 

Pilakuva Ferdinandista vuodelta 1849.
Huhtikuussa 1848 Flocon valittiin Seinen departementin edustajaksi perustamiskokouksessa. Näissä vaaleissa vain 285 uusista 851 edustajasta oli ollut tasavallan edustajia ennen helmikuun vallankumousta ja vain kuusi radikaalin tasavallan ehdokasta valittiin. Toimeenpaneva komitea valitsi Floconin kauppa- ja maatalousministeriksi 28. kesäkuuta 1848. 

### Viimeiset vuodet ja kuolema

Flocon muutti Sveitsiin, missä hän työskenteli kirjakauppiaana Genevessä ja Lausannessa. Ranskan hallituksen painostuksesta hänet asetettiin kotiarestiin Zürichissä, jossa hän asui köyhyydessä. Hän kuoli 15. maaliskuuta 1866 tuntemattomissa olosuhteissa Lausannessa, ilmeisesti ruoan puutteen vuoksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Ferdinand Flocon *www.ohio.edu*. Viitattu 6.8.2019.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Sycomore

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee mytologista henkilöä. Leda on myös Jupiterin kuu ja pikkuplaneetta.*
Kopio Michelangelon maalauksesta Leda vuodelta 1530. 
Auguste Clésingerin veistos Leda ja joutsen vuodelta 1864. Musée de Picardie à Amiens.
**Leda** (m.kreik. Λήδα, *Lēda*, myös Λήδη, *Lēdē*) oli kreikkalaisessa mytologiassa Aitolian kuninkaan Thestioksen tytär ja Spartan kuninkaan Tyndareuksen puoliso.

Ylijumala Zeus rakastui Ledaan ja vietteli tämän joutseneksi tekeytyen. Paeten häntä takaa ajavaa kotkaa Zeus teeskenteli etsivänsä turvaa Ledan sylistä. Tämä kiintyi joutseneen, ja heidän suhteensa, jonka kerrotaan tapahtuneen samana yönä kuin jona Leda makasi miehensä kanssa, tuloksena oli kaksi munaa, joista kuoriutuivat Helena, Klytaimestra, Kastor ja Polydeukes. On hieman epäselvää, ketkä lapsista olivat kuolevaisen kuninkaan ja ketkä kuolemattoman jumalan jälkeläisiä. 

Homeroksen *Iliaassa* kerrotaan, kuinka Helena katsoo alas Troijan muureilta ja ihmettelee, miksei hän näe veljiään akhaijien joukossa. Kertoja huomauttaa, että he molemmat ovat jo kuolleita, mikä viittaisi siihen, että ainakin varhaisimpien perinteiden mukaan molemmat olisivat olleet kuolevaisia. Yleensä kuitenkin Helena ja Polydeukes on luettu kuolemattoman Zeuksen jälkeläisiksi, kun taas Kastor ja Klytaimestra olisivat Tyndareuksen lapsia.

Ledalla oli myös muita tyttäriä Tyndareuksen kanssa: Timandra, Foibe ja Filonoia.

Toinen versio myytistä kertoo, että Helenan äiti olisikin Nemesis, joka myös olisi tullut raskaaksi joutsenhahmoiselle Zeukselle. Paimen löysi munan ja antoi sen Ledalle, joka huolellisesti säilytti sitä arkussa kunnes se kuoriutui. Munasta syntyneen Helenan Leda adoptoi omaksi tyttärekseen. Myös Zeus juhlisti Helenan syntymää luomalla Joutsenen tähdistön taivaalle.

Lähteet
-------

* Castrén, Paavo & Pietilä-Castrén, Leena: *Antiikin käsikirja*. Helsingissä: Otava, 2000. ISBN 951-1-12387-4.

### Viitteet

1. ↑  Castren & Pietilä-Castren 2000, s. 297

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Leda** Wikimedia Commonsissa

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**Multala** oli parinkymmenen talon kylä Siesjärven kupeessa Kivennavan pitäjän itäosassa Karjalankannaksella. Karvala ja Hartonen olivat naapurikyliä. Multalan aiempi nimi oli Sikiälä. Sillä nimellä kylä löytyy kirkonkirjoista sekä vanhoista maa- ja henkikirjoista. 1930-luvun kartassa sen näkyy Multalana. 

Karvalan kautta Multalaan ja edelleen Hartosiin kulkenut hiekkatie on nykyisin vielä olemassa Multalaan asti, mutta ei siitä eteenpäin.

Lähteet
-------

1. ↑   | Viitattu 13.12.2015
2. ↑   | Viitattu 13.12.2015

Aiheesta muualla
----------------

* 

Kivennavan kylät
Ahjärvi • Hartonen • Hiirelä • Holttila • Ikola • Jalkala • Joutselkä • Jäppinen • Kanala • Karvala • Kaukolempiälä • Kauksamo • Kekrola • Kivennavan kirkonkylä • Kontu • Korpikylä • Kotselkä • Lavola • Liikola • Lintula • Lipola • Miettilä • Multala • Mustapohja • Pamppala • Patrikki • Pihlainen • Polviselkä • Raivola • Rantakylä • Rasala • Riihisyrjä • Riihiö • Rontu • Räikylä • Saarenmaa • Seppälä • Siiranmäki • Soppikylä • Suurselkälä (Suurselkä) • Tammiselkä • Tirttula • Tonteri • Uupune • Vaittila • Vanhakylä • Vehmainen • Voipiala • Vuottaa • Ylentelä
Gangliosidien GM1, GM2 ja GM3 rakenne
**Gangliosidit** ovat sfingolipideihin kuuluvia biologisesti eläimille hyvin tärkeitä glykolipidejä. Niitä esiintyy erityisesti aivojen harmaassa aineessa, mutta myös useissa muissa kudoksissa. Gangliosideilla on tärkeä rooli muun muassa hermokudoksessa, maksassa ja munuaisissa.

Ominaisuudet, esiintyminen ja tehtävät
--------------------------------------

Gangliosideja tunnetaan yli 60 erilaista. Niille tyypillistä on sialihaposta ja glukoosista, galaktoosista ja N-asetyyligalaktosamiinista koostuva rakenne, joka muodostuu usein haarautuneesta oligosakkaridiketjusta, sfingosiinista ja rasvahappo-osasta, joka on tyypillisimmin steariinihappo. Sialihapporyhmien määrä vaihtelee yhdestä kolmeen. Molekyylimassaltaan gangliosidit ovat 200–250 kDa. Fysiologisissa olosuhteissa gangliosidit ovat negatiivisesti varautuneita. Gangliosidit ovat kiteisiä yhdisteitä, jotka liukenevat polaarisiin liuottimiin kuten veteen, metanolin ja kloroformin seokseen, dimetyyliformamidiin ja tetrahydrofuraaniin. Vedessä gangliosidit muodostavat usein misellejä.

Gangliosidejä esiintyy erityisesti hermokudoksessa, mutta myös maksassa, munuaisissa, pernassa ja haimassa. Gangliosidit vaikuttavat muun muassa solujen kasvuun, aineenvaihduntaan, hermokudoksen uusiutumiseen ja aivojen toimintaan. Ne toimivat esimerkiksi reseptoreina, joihin sitoutuvat monet hormonit, kuten tyreotropiini, serotoniini ja eräät toksiinit kuten koleratoksiini ja tetanustoksiini. Gangliosidien biosynteesi tapahtuu Golgin laitteessa, jossa serebrosideihin liitetään sokeriyksiköitä. Sokeriyksiköiden lähteenä toimivat niin kutsutut aktivoidut sokerit eli sokeridien nukleotidijohdannaiset.

Gangliosidien rooli sairauksissa
--------------------------------

Eräiden gangliosidien pitoisuuden on havaittu olevan koholla eräissä syöpäsairauksissa, esimerkiksi melanoomassa, neuroblastoomassa ja glioblastoomassa. Tay–Sachsin taudissa gangliosideja hajottavan entsyymin heksosaminidaasi A:n toiminta on puutteellista, minkä vuoksi gangliosideja kertyy aivoihin. Tämän vuoksi aivojen lysosomit täyttyvät lipideistä ja turpoavat. Tauti on useimmiten tappava jo nuorena.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Jeremy M. Berg, John L. Tymoczko & Lubert Stryer: *Biochemistry, 7th Edition*, s. 792–794. W. H. Freeman and Company, 2012. ISBN 978-0-7167-8724-2. (englanniksi)
2. 1 2  Susan Budavari (päätoim.): *Merck Index*, s. 740. 12th Edition. Merck & Co. 1996. ISBN 0911910-12-3. (englanniksi)
3. 1 2  Thomas Scott, Mary Eagleson: *Concise encyclopedia chemistry*. Walter de Gruyter, 1994. ISBN 978-3110114515. (englanniksi)
4. ↑  Sfingolipidit *Solunetti*. Viitattu 21.4.2016.
5. 1 2  Amelia Pilar Rauter: *Carbohydrate Chemistry*, s. 1. RSCPublishing, 2011. ISBN 978-1849731546. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 21.4.2016). (englanniksi)
6. 1 2  Ari M. P. Koskinen: *Asymmetric Synthesis of Natural Products*, s. 4–19. 2. painos. John Wiley & Sons, 2012. ISBN 978-1-119-97669-1. (englanniksi)
**Gandhinagar** (gudžaratiksi ગાંધીનગર, hindiksi गाँधीनगर) on Gujaratin osavaltion pääkaupunki Intian länsiosassa. Vuoden 2011 väestönlaskennassa kaupungissa oli 206 167 asukasta.

Gandhinagar on yksi Intian kolmesta kaupungista, jotka on rakennettu suunnitelman mukaan. Kaupunkisuunnitelma on saanut vaikutteita Le Corbusierin suunnitelmasta Chandigarhin asemakaavaksi. Gandhinagar sijaitsee Sabarmati-joen rannalla. Osavaltion suurin kaupunki ja entinen pääkaupunki Ahmedabad on kolmenkymmenen kilometrin päässä. Osavaltion pääkaupungin asema siirtyi Gandhinagariin 1970.

Gandhinagarissa on kolme vuodenaikaa: kesä, monsuuni ja talvi. Monsuunin aikana kesäkuun puolivälistä syyskuun puoliväliin sää on kosteaa, muulloin on niin kuivaa että joki kuivuu pieneksi puroksi.

Lähteet
-------

1. 1 2  Gandhinagar City Census 2011 data *Census 2011 India*. Viitattu 25.4.2018.
2. ↑  Gandhinagar (Arkistoitu – Internet Archive) Discover India
3. ↑  Gujarat India Travel

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Gandhinagar** Wikimedia Commonsissa
*Tämä artikkeli käsittelee vaatemerkkiä. Sanan muista merkityksistä katso Lee (täsmennyssivu).*
Lee -farmareiden tuotemerkki housuissa.
**Lee** on tunnettu farkkujen eli denim-kankaasta tehtyjen useimmiten siniseksi värjättyjen housujen valmistaja. Lee on yksi farkkumaailman kolmesta suuresta: Levi's, Lee ja Wrangler.

Kun kauppiaan Levi Straussin ja räätäli Jacob Davisin patentti vahvistaa farmarihousuja repeämiselle alttiista kohdista kupariniiteillä meni umpeen 1890 alkoi Yhdysvalloissa tiukka kilpailu eri valmistajien välillä. Valmistajia oli suuri määrä.

Öljykaupalla vaurastunut Henry David Lee oli perustanut 1889 Lee Mercantile Co:n, joka myi mm. elintarvikkeita, maataloustyökaluja ja työvaatteita. Lee perusti tehtaan omien työhousujen ja takkien valmistamiseksi Kansasin Salinasiin. Pian tehtaan suurmenestykseksi tuli denim-kankainen kokohaalari eli farkkuhaalari. Vuonna 1926 Leen cowboy-farkkuihin tuli vetoketju napituslinjan vaihtoehdoksi. Lee teki myös farkkupuseroita jo aikaisessa vaiheessa.

Levi's oli jo ehtinyt valloittaa Yhdysvaltain länsirannikon, mutta keskilännen ja itärannikon valloitti Lee.

Lähteet
-------

* Poutasuo, Tuula: *Farkkukirja*. Helsinki ; Jyväskylä: Minerva, 2006. ISBN 952-5591-69-7.

Aiheesta muualla
----------------

* Jeans - Apparel for Men and Women *Lee Official Site*. Viitattu 21.9.2018.
* 3.11.2010: Nuorisokulttuuri tuli Suomeen farkut jalassa *Yle*.  Ihamäki, Olli. Viitattu 21.9.2018.
**Anna Whitlock** (13. kesäkuuta 1852 Tukholma – 16. kesäkuuta 1930) oli ruotsalainen kasvatustieteilijä, koulunjohtaja ja naisasianainen.

Whitlock valmistui opettajaksi vuonna 1875, toimi *Aftonbladetin* kirjeenvaihtajana Pariisissa 1877–1878 ja perusti sitten Tukholmaan oman tyttö- ja myöhemmin yhtenäiskoulun, jossa hän kokeili uudenlaisia opetusmenetelmiä. Hän muun muassa teki uskonnon opetuksesta tunnustuksetonta ja lisäsi oppilaiden mahdollisuutta valita oppiaineita.

Whitlock toimi Landsföreningen för kvinnans politiska rösträtt (LKPR) -äänioikeusliikkeen puheenjohtajana 1903–1909 sekä 1912–1914. Hän oli puoluekannaltaan liberaali ja kannatti osuuskuntatoimintaa.

Whitlockin läheinen ystävä oli Ellen Key, jonka kanssa hän muun muassa kehitti opetusmenetelmiä.

Whitlock ei koskaan mennyt naimisiin, mutta hänellä oli adoptiotytär Helga Norling, jonka isä oli työläinen ja äiti kuollut. Whitlock on haudattu Norra begravningsplatsen -hautausmaalle Tukholman pohjoispuolelle. 

* Anna Whitlock (oik.) johtamassaan koulussa.Anna Whitlock (oik.) johtamassaan koulussa.
* Tukholman Hantverkargatanilla on Whitlockin mukaan nimetty lukio.Tukholman Hantverkargatanilla on Whitlockin mukaan nimetty lukio.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Anna Whitlock *Nationalencyklopedin*. Viitattu 3.4.2023. (ruotsiksi)
2. 1 2 3 4  Eskilsson, Lena: Anna Whitlock *Svenskt kvinnobiografiskt lexikon*.  8.3.2018. Viitattu 3.4.2023. (ruotsiksi)
3. ↑  Johnson, Anders: Anna Whitlock - en pedagogisk pionjär *Vägval i skolans historia*.  7.4.2021. Viitattu 3.4.2023. (ruotsiksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Anna Whitlock** Wikimedia Commonsissa


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Ruotsi

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Jan Klapáč** (s. 27. helmikuuta 1941 Praha) on tšekkiläinen, Tšekkoslovakiaa edustanut jääkiekkoilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Hän saavutti Tšekkoslovakian maajoukkueessa olympialaisissa hopeaa Grenoblessa 1968 ja pronssia Innsbruckissa 1964. MM-kilpailuissa hän voitti kultaa Prahassa 1972 ja saavutti hopeaa Tampereella 1965 ja Ljubljanassa 1966 sekä pronssia Tukholmassa 1969 ja Moskovassa 1973.

Prahan MM-kisoissa 1972 Klapáč oli mestaruuden voittaneen Tšekkoslovakian joukkueen paras maalintekijä ja pistemies yhdessä Václav Nedomanskýn kanssa; kumpikin teki yhdeksän maalia ja sai kuusi syöttöpistettä. Klapáč pelasi samassa ketjussa Holíkin veljesten, Jaroslavin ja Jiřín kanssa. Ensimmäisen sarjakierroksen tasapeliin 3–3 päättyneessä ottelussa Neuvostoliittoa vastaan Klapáč teki joukkueensa kolmannen maalin. Toisella sarjakierroksella Sveitsiä vastaan hän teki kolme maalia ja molemmissa otteluissa Suomea vastaan kaksi maalia. Ensimmäisessä ottelussa Sveitsiä vastaan hän teki joukkueensa avausmaalin.

Klapáč siirtyi vuonna 1960 Dynamo Karlovy Varysta Dukla Jihlavaan, jota hän edusti 15 vuotta ja jossa hän voitti seitsemän Tšekkoslovakian mestaruutta: vuosina 1967–1972 ja 1974. Hän oli sarjan paras pistemies kaudella 1964–1965 ja paras maalintekijä kaudella 1965–1966.

Klapáč valittiin Tšekin jääkiekkoilun kunniagalleriaan vuonna 2010. Hänen veljensä Miroslav Klapáč pelasi jääkiekkoa Tšekkoslovakian pääsarjassa ja maajoukkueessa. Hänen lapsenlapsensa Ester Ledecká voitti olympiakultaa alppihiihdossa ja lumilautailussa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Jan Klapáč *Olympedia*.  (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Jan Klapac *Eliteprospects*. Viitattu 6.2.2021. (englanniksi)
3. ↑  Holikit pelasivat tshekkien sydämiin.  *Helsingin Sanomat*, 10.4.1972, s. 22.
4. ↑  Kilpajuoksu jatkuu.  *Helsingin Sanomat*, 13.4.1972, s. 28.
5. ↑  Klapac ja Holikit pyörittivät Sveitsiä.  *Helsingin Sanomat*, 16.4.1972, s. 35.
6. ↑  Numeroin.  *Helsingin Sanomat*, 13.4.1972, s. 28.
7. ↑  Numeroin.  *Helsingin Sanomat*, 15.4.1972, s. 26.
8. ↑  Numeroin.  *Helsingin Sanomat*, 16.4.1972, s. 35.
9. ↑  Numeroin.  *Helsingin Sanomat*, 23.4.1972, s. 40.
10. ↑  Numeroin.  *Helsingin Sanomat*, 8.4.1972, s. 22.
11. ↑  Membres of Czech Hockey Hall of Fame *sinslavycslh.cz*. Viitattu 6.2.2021. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Tšekki

 |

 |
**Taimon koulu** on Naantalissa, Luikkion kaupunginosassa sijaitseva vuonna 1982 valmistunut alakoulu. Koulun rehtori on Sami Kolehmainen. Vararehtorina toimii Tiina Koppanen. Koulussa on 316 oppilasta, neljässätoista perusopetusryhmässä. Näin ollen yhdellä luokalla on keskimäärin 22 oppilasta.

Vuonna 2008 valmistui 1,5 miljoonaa euroa maksanut peruskorjaus ja koulun laajennus, kun koulussa ilmeni sisäilmaongelmia.

Taimon koulun keittiö valmistaa oman koulun lisäksi Taimon päiväkodin, Soinisten päiväkodin, Suovuoren päiväkodin sekä Ruonan päiväkodin ateriat.

Lähteet
-------

1. ↑  Opettajat ja opetusryhmät lukuvuonna 2013-2014 Naantalin kaupunki. Viitattu 17.2.2014.
2. ↑  Taimon koulu Naantalin kaupunki. Viitattu 17.2.2014.
3. ↑  Turun Sanomat: Ilkivallantekijät rampauttivat Taimon koulun ilmastoinnin joululomalla *ts.fi*.  4.1.2008. Viitattu 11.4.2009. [vanhentunut linkki]
4. ↑  Naantalin kaupunki: Lausunto ruokapalveluselvityksestä *aleksis.naantali.fi*.  21.5.2008.  Arkistoitu 4.3.2016. Viitattu 11.4.2009.
**Olánin talo** on arkkitehti Wivi Lönnin suunnittelema, vuonna 1917 valmistunut asuintalo Tampereella. Hän piirsi kahteen asuntoon jaetun talon toimitusjohtaja Fina Olánille ja tämän pojalle Wäinölle. Pyynikin rinteessä oleva talo edustaa Lönnin 1910-luvun arkkitehtuuria, ja sen rinnetonttia on hyödynnetty luomalla useita eri tasolla olevia näköaloja luontoon. Yksityisomistuksessa olevaa taloa on muokattu jonkin verran sen valmistumisen jälkeen.

Historia
--------

Olán Osakehtiön perustajan J. F. Olánin perhe asui perustamansa kirjapainon talossa. Yhtiö alkoi kuitenkin tarvita lisää tilaa, minkä takia puolisonsa kuoleman jälkeen toimitusjohtajaksi noussut Fina Olán alkoi suunnitella poikansa Wäinön kanssa uuden asuintalon rakentamista. Perhe osti tontin Pyynikin pohjoisrinteestä Palomäentie 25:stä. Talon suunnittelutyö meni perhetuttava Wivi Lönnille. Piirustukset valmistuivat vuonna 1916, ja osan niistä Lönn oli signeerannut Tampereella ja osan Jyväskylässä. Talo valmistui vuonna 1917. Yksityisasuntona olevaan taloon on tehty joitakin muutoksia, eikä rakennus ole enää täysin Lönnin suunnittelemassa ulkoasussa.

Arkkitehtuuri ja pohjakaava
---------------------------

Olánin talolla on paljon yhtäläisyyksiä 1910-luvun alussa Lönnin suunnittelemaan Lapinniemen isännöitsijän taloon, jotka molemmat edustavat tutkija Paula Kivisen mukaan Lönnin 1910-luvun arkkitehtuuria parhaimmillaan. Kummatkin ovat yksinkertaisia tilakokonaisuuksiltaan, ja kummankin laakean aumakaton alla kiertää vaakasuora ikkunanauha.

Olánin talo on rakennettu rinnetontille, ja se on osittain kolmikerroksinen. Se on rakennettu tiilestä ja punahongasta. Lönn hyödynsi rinnetonttia suunnittelemalla rakennukseen sisäänkäyntejä eri tasoille ja avaamalla tiloja eri puolille ympäröivää luontoa. Kummassakin talon asunnoista on laaja parveke ja useita eri suuntiin avautuvia erkkeri-ikkunoita. Pyynikin suuntaan avautuvaa näköalaa ovat sittemmin peittäneet uudemmat rakennukset. Talon kaksi asuntoa ovat sijoiteltu siten, että pääsisäänkäynnit ovat asuintilojen alapuolella idässä ja pohjoisessa. Alimpaan kerrokseen suunniteltiin kaksi tilavaa huonetta, keittiö ja pieni palvelijanhuone. Ylimmässä kerroksesa on makuu- ja vierashuoneet.

Lähteet
-------

* Kivinen, Paula: *Tampereen jugend*. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Otava, 1982. ISBN 951-1-06941-1.

### Viitteet

1. ↑  Kivinen, s. 77.
2. 1 2  Wivi Lönn (1872–1966) (pdf) Tampereen kaupungin kulttuuripalvelut. Viitattu 1.8.2018.
3. 1 2 3  Kivinen, s. 78.
**Areópoli** (kreik. Αρεόπολη; kath.kreik. Αρεόπολις, *Areópolis*) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Mánin niemimaalla eteläisellä Peloponnesoksella. Se kuuluu hallinnollisesti Anatolikí Mánin kuntaan, Lakonian alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen. Aiemmin kylä kuului Oítylon kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Anatolikí Mánin kunnan Oítylon kunnallisyksikköön. Kylän väkiluku on 888 (vuonna 2011).

Petrómpeis Mavromicháliksen patsas Areópolissa.
Areópoli sijaitsee noin 72 kilometriä etelään Spártin kaupungista ja noin 20 kilometriä lounaaseen Gýtheiosta. Osmanivallan aikana kylän nimi oli *Tsímova* (Τσίμοβα) tai *Tzímova* (Τζίμοβα). Areópoli tunnetaan ennen kaikkea siitä, että Kreikan vapaussota sai alkunsa siellä 17. maaliskuuta 1821. Kylän nykyinen nimi, joka otettiin käyttöön vuonna 1836, tarkoittaa "Areen kaupunkia", mikä viittaa kreikkalaisen mytologian sodanjumalaan. Nimen antoi Kreikan ensimmäinen kuningas Otto kiitoksena kylän panoksesta vapaustaistelussa.

Kylän nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa sen kirkot ja tornit. Näistä merkittävimmät ovat Taksiarkkien kirkko (*Ágioi Taxiárches*) 1600-luvulta, jonka edessä siunattiin mánilaisten aseet vapaussodan alussa; Neitsyt Marian (*Panagía*) ja Pyhän Kharalampoksen (*Ágios Charálampos*) kirkko; sekä Pikoulákiksen, Kapetanákoksen, Mavromicháliksen ja Pikoulákiksen tornit. Kylän keskusaukiolla nimeltään *Plateía Athanáton* ("Kuolemattomien aukio") on vapaustaistelun johtajiin kuuluneen Petrómpeis Mavromicháliksen patsas.

Areópoli muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Αρεοπόλεως, *Topikí Koinótita Areopóleos*), johon kuuluvat varsinaisen Areópolin kylän lisäksi kylät Dryália, Lagokoíli, Liméni, Omalés ja Sotíras. Koko yhdyskunnan väkiluku on 1 014.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. 1 2  Areopoli *The Greek Travel*. Viitattu 30.5.2016.
3. 1 2  Areopoli *Discover Peloponnese*. Viitattu 30.5.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Areópoli** Wikimedia Commonsissa
**Thomas Murphy**, gaeliksi *Tomás Mac Murchaidh*, ***"Slab"***, *"Laatta"*, (s. 26. elokuuta 1949) on luultavasti Väliaikaisen IRA:n henkilöstöpäällikkö. Murphyn maatila on Irlannin ja Pohjois-Irlannin rajalla. Murphy käytti sitä salakuljetukseen.
Murphy eteni IRA:n hierarkiassa Etelä-Armaghin prikaatin johtajaksi. Murphy sai maineen hyvin väkivaltaisena miehenä. Murphy myös hankki IRA:lle petoksilla ja salakuljetuksilla suuria määriä rahaa.

Murphyn toiminta IRA:ssa
------------------------

Murphy toimi IRA:ssa koko levottomuuksien ajan, 1969-1998 mutta ei ollut koko aikaa mukana sotatoimissa.
Edes Iso-Britannian SAS-erikoisjoukot eivät 80-luvulla kyenneet ottamaan kiinni IRA:n henkilöstöpäällikkö Thomas Murphyä, jota kutsuttiin liikanimellä "Slab", "Laatta".
Thomas Murphy on poikamies, jolla on kaksi veljeä. Joidenkin mukaan kutsumanimi "Laatta" tulee siitä, että Murphyllä oli tapana pudotella betonijärkäleitä vihaamiensa, käsiinsä saamien varpaille, toisten mukaan siitä, että Murphy oli puhelias.
Murphy asui Irlannissa Crossmaglenin ja rajan lähellä Ballynabyssa, Hackballscross:issa, Larkins Roadilla.

Murphy surmautti toimiessaan Etelä-Armaghin alueella toimivan ASU:n johdossa yli 100 turvajoukkojen jäsentä. Murphy oli mukana mm Warrenpointin väijytyksessä 1979, jolloin 18 brittisotilasta kuoli. Niinpä Murphy sai maineen eräänä vaarallisimmista IRA:n miehistä.

Murphyn maatilaa voitiin käyttää salakuljetukseen, koska eräs sen aitta oli osin Pohjois-Irlannin puolella rajaa. Kun Murphyn toimista ei ollut todisteita, tätä ei kyetty pidättämään. Niinpä armeija suunnitteli Murphyn surmaamista pommiattentaatilla, mutta operaation pelättiin johtavan kaaokseen Pohjois-Irlannissa ja esikunta hylkäsi sen.

Petos- ja salakuljetusepäilyt
-----------------------------

Murphy joutui 2000-luvulla pidätyksen kohteeksi petosepäilyistä, mutta säilyi takuiden ja takaisinmaksujen jälkeen vapaana miehenä.

Lähteet
-------

* Adams, James: *Terrorismi*. (The financing of terror, 1986.) Suomentanut Ilkka Rekiaro. Helsingissä: Otava, 1987. ISBN 951-1-09369-X.

### Viitteet

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)Thomas "Slab" Murphy, killer who never faced justice
2. ↑  Is 'Slab' Murphy's bloody reign drawing to an end?
3. ↑  Adams 1987, s 219-225
Karteesinen koordinaatisto.

|  |
| --- |
| Osa artikkelisarjaa**Geometria** |
|  |
| **Tasogeometria**
Piste
Suora
Käyrä
Taso
Pinta
Pinta-ala
Pituus
Kulma
Trigonometria
Ympyrä
Ellipsi
Monikulmio
Kolmio
Nelikulmio
Suorakulmio
Neliö
Suunnikas
Neljäkäs
Puolisuunnikas
**Avaruusgeometria**
Tilavuus
Avaruuskappale
Pallo
Kartio
Lieriö
Särmiö
Suuntaissärmiö
Suorakulmainen särmiö
Säännöllinen monitahokas
Platonin kappale
Tetraedri
Heksaedri eli kuutio
Oktaedri
Dodekaedri
Ikosaedri
Keplerin–Poinsot'n kappale
**Euklidinen geometria**
Paralleeliaksiooma
**Epäeuklidinen geometria**
Hyperbolinen geometria
Elliptinen geometria
**Analyyttinen geometria** |

**Analyyttinen geometria** on geometrian osa-alue, joka soveltaa geometristen ongelmien ratkaisemiseen matemaattista analyysiä ja algebraa. Geometriset ongelmat saadaan muutettua algebrallisiksi yhtälöiksi ottamalla käyttöön ns. karteesinen koordinaatisto. Koordinaatiston otti käyttöön ranskalainen René Descartes (Cartesius) vuonna 1637 teossarjassaan, jonka osat olivat Metodin esitys, Optiikka ja Meteorologia sekä analyyttisen geometrian perusteet sisältänyt tutkielma Geometria (ransk. *La Géométrie*). Teoksen ansiosta Descartesia pidetään nykyisin analyyttisen geometrian perustajana.

Koordinaatiston avulla tasogeometriassa jokainen piste voidaan kuvata kahden ja avaruusgeometriassa kolmen muuttujan avulla. Näiden muuttujien arvoja sanotaan ko. pisteen koordinaateiksi. 

Analyyttisen geometrian perusobjekteja pisteiden ohella ovat suorat ja erilaiset kartioleikkaukset (ympyrä, ellipsi, paraabeli ja hyperbeli). Suorat voidaan kuvata ensimmäisen ja kartioleikkaukset toisen asteen yhtälöillä.

Lineaaristen ongelmien käsittelyyn erittäin käyttökelpoisen työkalun tarjoaa matriisilaskenta.

Karteesisten koordinaatistojen käyttöönotto on merkittävällä tavalla vaikuttanut mm. mekaniikan, sähköopin ja niihin perustuvien insinööritieteiden kehitykseen, ja siten koko länsimaisen teknistieteellisen sivistyksen muodostumiseen.

Lähteet
-------

1. ↑  Thompson, Jan & Martinsson, Thomas: *Matematiikan käsikirja*, s. 26–28. Helsinki: Tammi, 1994. ISBN 951-31-0471-0.

Kirjallisuutta
--------------

* Thompson, Jan & Martinsson, Thomas: *Matematiikan käsikirja*. Helsinki: Tammi, 1994. ISBN 951-31-0471-0.
* Rikkonen, Harri: *Matematiikan pitkä peruskurssi I – Vektorialgebra ja analyyttinen geometria*. Espoo: Otakustantamo, 1969. ISBN 951-671-067-0.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Analyyttinen geometria**.
* Matematiikkalehti Solmu, Erkki Luoma-aho: Matematiikan historia aihealueittain, Analyyttinen geometria (pdf)
Thomas Oppermann (2020)
**Thomas Oppermann** (27. huhtikuuta 1954, Freckenhorst – 25. lokakuuta 2020, Göttingen) oli saksalainen sosiaalidemokraattisen puolueen poliitikko.

Oppermann opiskeli oikeustiedettä Göttingenissä ja suoritti asessoritutkinnon vuonna 1986. Hän kuului sosiaalidemokraattiseen puolueeseen vuodesta 1980 ja pääsi vuonna 1989 puolueensa Göttingenin-haaran puheenjohtajaksi. Hän istui vuosina 1990–2005 Ala-Saksin maapäivillä ja toimi Ala-Saksin tiede- ja kulttuuriministerinä 1998–2003. Oppermann valittiin ensimmäisen kerran Saksan liittopäivien jäseneksi vuonna 2005. Hän toimi puolueensa parlamenttiryhmän johtajana vuosina 2013–2017 ja vuodesta 2017 yhtenä liittopäivien viidestä varapuheenjohtajasta. Elokuussa 2020 Oppermann ilmoitti, ettei asettuisi enää ehdokkaaksi vuoden 2021 liittopäivävaaleissa. Hän oli lyyhistynyt ennen aiottua televisioesiintymistä 25. lokakuuta ja kuljetettu sairaalahoitoon. Hän kuoli samana päivänä.

Oppermannilla oli neljä lasta.

Lähteet
-------

1. ↑  Thomas Oppermann *SPD-Bundestagsfraktion*.  28.9.2017. Viitattu 29.10.2020. (saksaksi)
2. ↑  tagesschau.de: Zum Tod von Thomas Oppermann: Ein Sozialdemokrat mit langem Atem *tagesschau.de*. Viitattu 29.10.2020. (saksaksi)
3. 1 2 3  Oppermann, Thomas Deutscher Bundestag
4. 1 2  Thomas Oppermann: Leading German politician dies at 66 DW
5. 1 2   *vorwaerts.de*. Viitattu 28.10.2020


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Taina Sampakoski** (s. 1957) on suomalainen kirjailija ja opettaja.

Sampakosken esikoisromaani *Ikoni* oli Finlandia-palkintoehdokkaana 2006. Romaanin pohjana oli Sampakosken Jyväskylän avoimen yliopiston luovan kirjoittamisen kurssilla lopputyönä kirjoittama novelli jonka hän laajensi romaaniksi. Sampakoski on opettanut suomen kieltä peruskoululaisille Kalixissa Ruotsissa.

Sampakosken isä on kestävyysjuoksija Väinö Koskela.

Teoksia
-------

* *Ikoni* : romaani. Tammi 2006

Lähteet
-------

1. ↑  Seppo Järvisen arvostelu Sampakosken Ikoni-romaanista, Kiiltomato - kirjallisuuskritiikin verkkolehti 14.2.2007
2. ↑  Puun takaa Finlandia- ehdokkaaksi, Kaleva 17.11.2006
3. ↑  Juoksija elämäkertaromaani kertoo virolahtelaisen Väinö Koskelan tarinan *Kaakonkulma*.  18.3.2021. Viitattu 7.1.2022.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Moottoritehdas Oy Ares Ab** oli 1922 perustettu helsinkiläinen moottorivalmistaja. Se aloitti toimintansa Sirpalesaaressa, jossa sen vuokra-aika päättyi 1948. Yritys valmisti vene- ja maatalousmoottoreita ja moottoriveneitä. Yritys toimi nimellä Ares vuodesta 1928 alkaen. Yrityksen toiminta päättyi 1951.

Yrityksen perustaja oli keksijä, insinööri Ernst Pohjanpalo (1888–1983), joka osti Erkko & Markoffin 1904 perustaman tehtaan, joka oli toiminut välillä nimellä Helsingin Moottoritehdas. Pohjanpalo myi Areksen 1941, jolloin hän meni Valtionrautateiden palvelukseen. Toimitusjohtaja oli vuosina 1945–1950 Gustaf Wrede.

Yrityksen liikevaihto vuonna 1939 oli 5,5 miljoonaa markkaa ja henkilökuntaa oli 60.

Lähteet
-------

1. ↑  Suomalainen pursiseura, (Arkistoitu – Internet Archive) viitattu 10.11.2014
2. 1 2 3  Pörssitieto, viitattu 10.11.2014

Aiheesta muualla
----------------

* Edeltäjän Osakeyhtiö Helsingin Moottoritehtaan historiaa (linkki porssitieto.fi)
* 500 hv. venemoottori. Suomalainen teknillinen ennätys, Suomen Kuvalehti, 20.09.1930, nro 38, s. 22, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot