recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Jalmari Sinivaara** (synt. **Sillman**, 7. helmikuuta 1892 Orimattila – 29. syyskuuta 1963 Mikkeli) oli suomalainen Etsivän Keskuspoliisin toimistopäällikkö, joka vastasi 1920- ja 1930-luvulla Suomessa asuneiden venäläisten valkoemigranttien toiminnan tarkkailusta.

Maanviljelijäperheeseen syntynyt Sinivaara opiskeli Helsingin yliopistossa humanistisia aineita ja venäjän kieltä asuessaan Venäjällä. Hän oli ensimmäisen maailmansodan aikana rautateiden palveluksessa. Suomen itsenäistyttyä hän oli ensin Suomen yleisesikunnan tiedustelun palveluksessa toimien salanimellä Juri Sikorsky vakoojana Pietarissa 1918–1920. Suomeen palattuaan Sinivaara oli yleisesikunnan tiedusteluosaston virkailijana heinäkuuhun 1924 saakka, jolloin hän siirtyi Etsivän Keskuspoliisin Terijoen alaosaston palvelukseen riitaannuttuaan esimiehensä Gustaf Rosenströmin (myöh. Kustaa Rautsuo) kanssa.

Marraskuussa 1924 Etsivän Keskuspoliisin yhteyteen perustettiin toimisto VIII:n nimellä tunnettu erittäin salainen yksikkö, jota ei ollut virallisesti olemassa, ja Sinivaarasta tuli toimiston johtaja. Toimisto oli suoraan Etsivän Keskuspoliisin johtajan Esko Riekin alaisuudessa ja sen tehtävänä oli valvoa suomalaisia kommunisteja ja Suomessa asuvia venäläisiä valkoemigrantteja. Toimisto perustettiin niiden ajatusten perusteella, joita Urho Kekkonen, Urho Piha ja Kaarlo Hillilä olivat esittäneet muistiossaan tiedustelutoiminnan tehostamisesta.

Sinivaara hankki toimiston palvelukseen agentteja ja tiedottajia venäläisistä emigranttipiireistä. Näihin agentteihin kuuluivat muun muassa Kirill Pushkareff (salanimi Carl Puškin), Pjotr Sokolov (salanimi P. Kolberg) ja Anatoli N. Toll (salanimi Heikki Paavilainen). Agenttien kautta hankittiin tiedustelutietoa muun muassa emigranttien suunnittelemista terrori-iskuista Neuvostoliittoon. Sinivaara hoiti toimistoa kotoaan käsin ja hän loi kontaktiverkostojaan muun muassa ravintolailtoja järjestämällä. Verkostojen luonti oli kallista ja Sinivaara itsekin velkaantui pahoin.

Vuonna 1933 Sinivaaralla oli merkittävä rooli niin sanotun suuren vakoilujutun selvittämisessä. Myöhemmin Sinivaara oli ulkomaalaistoimiston edeltäjänä olleen passitoimiston apulaispäällikkönä vuosina 1938–1946.

Lähteet
-------

1. ↑  Kuolinilmoitus.  *Uusi Suomi*, 5.10.1963, s. 3.
2. 1 2 3 4  Aleksi Mainio : *Terroristien pesä. Suomi ja taistelu Venäjästä 1918–1939*. Siltala 2015, sivut 34–36, 76.
3. ↑  Ruonaniemi, Antti: Vilho Pentikäinen rahoitti jetset-elämänsä vakoilemalla Neuvostoliitolle – saattoi samalla edesauttaa sodan syttymistä  19.8.2017. Yle Uutiset. Viitattu 1.11.2021.
4. ↑  Antero Leitzingerin kirja-arvostelu Oula Silvennoisen teoksesta *Salaiset aseveljet – Suomen ja Saksan turvallisuuspoliisiyhteistyö 1933–1944*, Agricolan kirja-arvostelut 30.10.2008
**Töyhtökiuru** (*Galerida cristata*) on kiurujen heimoon kuuluva varpuslintu.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Töyhtökiurun pituus on 17–19 cm, siipien kärkiväli 30–38 cm ja paino 40–45 g. Harmaanruskea, töyhtöpäinen lintu muistuttaa kiurua, mutta on hieman suurempi ja pitkänokkaisempi. Pyrstön reunasulat ovat ruskeat toisin kuin kiurun, jolla on valkeat reunasulat. Siipien alapinta on ruosteenruskea. Töyhtökiuru on äänekäs, sen repertuaariin kuuluu paljon vihelteleviä ääniä. Laulu on kaunista ja vaihtelevaa, ja töyhtökiuru laulaa yleensä kiurun tavoin lennossa. Koiras ja naaras ovat samannäköisiä, koiras tosin on hitusen kookkaampi.

Maantieteellinen muuntelu on erittäin monimutkainen, ja alalajeja on tunnistettu noin 23.

Sekä vanhoilla että nuorilla töyhtökiuruilla on täydellinen sulkasato loppukesällä, minkä jälkeen ikäluokkia ei voi enää erottaa.

Esiintyminen
------------

Töyhtökiurun esiintymisalue on hyvin laaja ulottuen Keski– ja Etelä–Euroopasta, Pohjois–Afrikasta ja Lähi–idästä Intian niemimaalle ja Koreaan saakka. Euroopan populaation koko on 7,1–15 miljoonaa yksilöä. Suomessa lajia tavataan harvinaisena lähes vuosittain, mutta laji ei pesi siellä. Se on tavattu Suomessa noin 40 kertaa, varhaisin havainto on vuodelta 1851. Laji on paikkalintu, ja Suomessa lintuja on tavattu myös talvisin.

Elinympäristö
-------------

Töyhtökiuru on avomaiden lintu, joka pesii viljelysmailla, ratapihoilla ja muilla karuilla kulttuurihabitaateilla. Pesimäajan ulkopuolella töyhtökiurut elävät yksinään tai pienissä parvissa. Joskus harvoin parvessa voi olla noin 50 lintua esimerkiksi juomapaikalla.

Lisääntyminen
-------------

*Galerida cristata* 
Naaras rakentaa pesän maahan. Munia on 4–6, joita naaras hautoo 11–13 päivää. Poikaset lähtevät pesästä ennen kuin ovat lentokykyisiä noin yhdeksän päivän ikäisinä, ja ne lentävät kunnolla noin 20 päivää vanhoina. Töyhtökiuru pesii yleisesti kaksi ja joskus kolmekin kertaa kesässä.

Ravinto
-------

Töyhtökiuru syö pääasiassa siemeniä, mutta jonkin verran myös hyönteisiä ja muita selkärangattomia. Se kaivaa nokallaan ruokaa maasta.

Lähteet
-------

1. ↑  BirdLife International: *Galerida cristata* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.2*.  2012. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 3.1.2014. (englanniksi)
2. ↑  Rariteettikomitea (Arkistoitu – Internet Archive)
3. 1 2 3  Cramp, Stanley (päätoim.) 1988: *Handbook of the Birds of Europe, the Middle East and North Africa*. Oxford University Press.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q26982
* Wikispecies: Galerida cristata
* ADW: Galerida\_cristata
* Avibase: FC79EB47AF9F3925
* BioLib: 8820
* BirdLife: 22717383
* BOLD: 19789
* CoL: 3F4BG
* BOW: crelar2
* eBird: crelar2
* EPPO: GALRCR
* EUNIS: 1055
* Euring: 9720
* Fauna Europaea: 97399
* Fauna Europaea (new): ce14bb55-26a4-4302-91b2-32fc14744c50
* Fossilworks: 368978
* GBIF: 2490669
* iNaturalist: 7356
* IRMNG: 11059373
* ITIS: 560129
* IUCN: 22717383
* NBN: NHMSYS0000530371
* NCBI: 215306
* TSA: 7185
* uBio: 2336296
* WoRMS: 426235
* Xeno-canto: Galerida-cristata

 |

 |
|  |
| --- |
| Osa artikkelisarjaa |
| Psykologia |
| Kreikan kirjain 'psi' |
| Perustyypit
* Behaviorismi
* Biologinen
* Differentiaali
* Evoluutio
* Havainnot
* Kehitys
* Kognitiivinen/Kognitivismi
* Kokeellinen
* Kulttuuri
* Kulttuurienvälinen
* Kvantitatiivinen
* Käyttäytymisgenetiikka
* Matemaattinen
* Neuro
* Persoonallisuus
* Poikkeavuus
* Positiivinen
* Psykodynaaminen
* Psykometriikka
* Sosiaali
* Vertaileva
 |
| Käytännöllinen
* Ennuste
* Ergonomia
* Humanistinen
* Kasvatus
* Kliininen
* Koulu
* Kriittinen
* Kuluttaja
* Käyttäytymisanalyysi
* Liikenne
* Lääketieteellinen
* Musiikki
* Ohjaus
* Oikeus
* Politiikka
* Ravinto
* Sotilas
* Terveys
* Työ
* Urheilu
* Uskonto
* Yhteisö
* Ympäristö
 |
| Lisää aiheesta
* Fenomenologia
* Kulttuurihistoria
* Psykoanalyysi
 |
| 
* Historia
* Teemasivu

 |
| * n
* k
* m
 |

**Kliininen psykologia** on mielenterveyden tutkimiseen ja hoitoon erikoistunut psykologian osa-alue. Oireiden määrittelyn lisäksi hyvin tärkeää on selvittää myös sitä, millaisia hoitomuotoja on olemassa ja mitkä soveltuvat parhaiten mihinkin ongelmaan. Kliiniset psykologit työskentelevät muun muassa mielenterveystoimistoissa, psykiatrisissa sairaaloissa, koulussa ja työelämän parissa. Kliininen psykologia on lähellä psykiatriaa.*lähde?*

Kliininen psykologia, kuten terveydenhuolto yleensä, voidaan jakaa ehkäisevään, parantavaan ja ylläpitävään apuun (ks. tarkemmin interventio). Ehkäisevään apuun kuuluu mm. tiedotus ja valistus, työnohjaus ja erilaiset kasvatus- ja terveysneuvonnat. Se alkaa jo neuvolassa ja jatkuu läpi elämän. Ehkäisevällä avulla ihmisestä yritetään saada mahdollisimman tasapainoinen. Parantava työ tapahtuu mielisairaaloiden muassa kriisipalveluiden ja avopalvelujen kautta, jotka ovatkin yleistyneet viime vuosina.*lähde?*

Suomessa psykologit voivat erikoistua kliinisessä psykologiassa psykoterapiaan. Tämä on yksi tapa hankkia psykoterapeutin pätevyys.

Lähteet
-------

1. ↑  Psykoterapian erikoispsykologin koulutus *Psykonet*. Viitattu 24.11.2019.
**Julia Gardiner Tyler** (4. toukokuuta 1820 – 10. heinäkuuta 1889) oli Yhdysvaltain presidentti John Tylerin toinen puoliso ja siten Yhdysvaltojen ensimmäinen nainen vuosina 1844–1845.

Gardiner oli varakkaiden newyorkilaissukujen jälkeläinen, joka oli kasvatettu seurapiirirouvaksi pienestä pitäen. Vuonna 1842 Gardinerit asettuivat Washingtoniin talven juhlakaudeksi, ja Julia herätti kauneudellaan ja viehätysvoimallaan monien huomion, myös leskeksi jääneen presidentti Tylerin. He menivät ensin salaa kihloihin ja kesäkuussa 1844 naimisiin. Yleisön huomiota herätti heidän 30 vuoden ikäeronsa. Julia nautti ensimmäisen naisen asemasta John Tylerin virkakauden viimeisten kahdeksan kuukauden ajan. Pariskunta viihtyi myös maatilallaan Virginiassa, minne he muuttivat presidenttikauden jälkeen. Heille syntyi seitsemän lasta.

Miehensä kuoleman jälkeen Julia Tyler palasi New Yorkiin, ja teki vapaaehtoistyötä Etelävaltioiden puolesta. Kun Etelävaltiot hävisivät sisällissodan, hän oli taloudellisissa vaikeuksissa. Tuohon aikaan laki ei määrännyt presidenttien leskille eläkettä. Vuonna 1880 kongressi päätti myöntää hänelle 1200 dollaria eläkettä vuodessa. Seuraavana vuonna, James Garfieldin murhan jälkeen, kaikille silloisille presidenttien leskille myönnettiin 5000 dollarin suuruinen vuosittainen eläke.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Allida Black: Julia Gardiner Tyler *The First Ladies of the United States of America*.  2009. Viitattu 28.4.2018.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
	+ 2

 |

 |
**Ida Saxton McKinley** (8. kesäkuuta 1847 Ohio, Yhdysvallat – 26. toukokuuta 1907) oli Yhdysvaltain presidentti William McKinleyin ensimmäinen puoliso ja siten Yhdysvaltojen ensimmäinen nainen vuosina 1897−1901.

McKinley syntyi Ohiossa menestyvän pankkiirin perheeseen, ja vapaamielisen isänsä kehotuksesta hän työskenteli itsekin pankissa. Hän tutustui William McKinleyiin, joka oli tullut kaupunkiin aloittamaan uraansa lakimiehenä, rakastui ja meni naimisiin. Kaksi tytärtä syntyivät 1871 ja 1873, mutta samaan aikaan Ida McKinley sairastui epilepsiaan. Hän hoiti kuitenkin edustustehtävänsä presidentin puolisona ja istui yleensä sinisessä samettituolissa. Hänen tilansa salattiin ovelasti: hänellä oli kukkakimppu kädessään, ettei kukaan yrittäisi kätellä, päivällisillä hän istui presidentin vieressä, joka tarvittaessa kätki hänen poissaolokohtauksensa lautasliinan avulla. Hänen sairauksistaan kerrottiin laajemmin vasta 2000-luvulla.

Lähteet
-------

1. 1 2  Allida Black: Ida Saxton McKinley *The First Ladies of the United States of America*.  2009. Viitattu 30.4.2018. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ida McKinley** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* NARA
* SNAC

 |

 |
**Elizabeth Virginia Wallace "Bess" Truman** (13. helmikuuta 1885 – 18. lokakuuta 1982) oli Yhdysvaltain presidentti Harry S. Trumanin puoliso ja Yhdysvaltain ensimmäinen nainen vuosina 1945–1953. 

Truman syntyi David Willock Wallacelle ja Margaret Elizabeth o.s. Gatesille Independencessä, Missourissa. Valmistuttuaan high schoolista hän jatkoi opintojaan Miss Barstow's Finishing School for Girlsissä Kansas Cityssä. Isän itsemurhan jälkeen vuonna 1903 hän palasi äitinsä kanssa Independenceen. 

Bess Wallave ja Harry S. Truman olivat luokkakavereita jo alakoulussa. Koulun päättymisen jälkeen he eivät kuitenkaan tavanneet lähes kymmeneen vuoteen.

Truman ja silloinen Wallace menivät naimisiin 28. kesäkuuta 1919. Heidän tyttärensä Margaret Truman syntyi 17. helmikuuta 1924; jo aiemmin pari oli saanut kaksi kuolleena syntynyttä lasta. 

Harry S. Trumanista tuli senaattori vuonna 1935 ja perhe muutti Washington D.C:hen. Vuonna 1940 hänet valittiin toiselle kaudelle, ja vuonna 1944 varapresidentiksi. Huhtikuussa 1945 presidentti Franklin Roosevelt kuoli, ja Trumanit nousivat presidenttipariksi. Vuonna 1948 Bess Truman ei olisi halunnut miehensä asettuvan ehdokkaaksi, mutta osallistui sitten urheasti tämän kampanjaan. Vuonna 1952 hänellä oli suuri vaikutus siihen, ettei Truman tavoitellut enää toista kokonaista kautta.

Trumanit jättivät Valkoisen talon vuonna 1953 ja palasivat Independenceen. Miehensä kuoltua 1972 rouva Truman eli vielä kymmenen vuotta pääosin hiljaiseloa – hän on saavuttamallaan 97 vuodella Yhdysvaltain kaikkien aikojen pitkäikäisin ensimmäinen nainen.

Lähteet
-------

1. ↑  First Lady Biography: Bess Truman *National First Ladies Library*.  Arkistoitu 9.5.2012. Viitattu 11.3.2018.
2. ↑  Albin Krebs: BESS TRUMAN IS DEAD AT 97; WAS PRESIDENT'S 'FULL PARTNER' (muistokirjoitus) *NY Times*.  1982. Viitattu 11.3.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Bess Truman** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Australia
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* NARA
* SNAC
	+ 2
* IdRef

 |

 |
| Sija |        |        |        | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 73. | 1 | 0 | 0 | 1 |

**Pohjois-Korea** on osallistunut yleisurheilun ulkoratojen maailmanmestaruuskilpailuihin vuosina 1983, 1999, 2003, 2005, 2009, 2013, 2015, 2017 ja 2019. Se on saanut MM-kilpailuissa yhden mitalin. Jong Song-Ok voitti kultaa naisten maratonilla Sevillassa 1999. Hänen lisäkseen kahdeksan parhaan joukkoon ovat yltäneet vain Ham Bong-Sil, joka sijoittui naisten maratonilla viidenneksi Pariisissa 2003, Kim Hye-Gyong, joka sijoittui naisten maratonilla kahdeksanneksi Moskovassa 2013, sekä Ji Hyang Kim, joka sijoittui naisten maratonilla kahdeksanneksi Dohassa 2019.

Berliinin MM-kilpailuissa 2009 pohjoiskorealaiset urheilijat kilpailivat vain maratonilla: miesten kilpailussa tuloksena olivat sijat 43 ja 51 sekä naisten kilpailussa sijat 20, 33, 42 ja 48. Moskovassa 2013 mukana oli vain neljä naismaratoonaria, joista kolme maaliin päässyttä saivat sijoitukset 8, 14 ja 17. Pekingissä 2015 kilpailleista kolmesta maratoonarista Kim Hye-Song sijoittui naisten kilpailussa yhdeksänneksi ja Pak Chol miesten juoksussa 11:nneksi. Lontoossa 2017 ja Dohassa 2019 joukkueessa oli kolme naismaratoonaria. Lontoossa maaliin päässeiden sijat olivat 15 ja 29 ja Dohassa sijat olivat 8, 10 ja 14.

Lähteet
-------

* Butler, Mark (toim.): *IAAF Statistics Handbook – Doha 2019*, s. 47, 293, 295, 568. IAAF, 2019. Teoksen verkkoversio (viitattu 11.10.2019). (englanniksi)
* Pohjois-Korea Moskovan MM-kilpailuissa 2013 IAAF. Viitattu 20.8.2013. (englanniksi)
* Pohjois-Korea Pekingin MM-kilpailuissa 2015 IAAF. Viitattu 2.10.2015. (englanniksi)
* Pohjois-Korea Lontoon MM-kilpailuissa 2017 IAAF. Viitattu 22.9.2017. (englanniksi)
* Pohjois-Korea Dohan MM-kilpailuissa 2019 IAAF. Viitattu 11.10.2019. (englanniksi)
**Rödåsel** on pientaajama Uumajan kunnassa, Ruotsissa. Se sijaitsee Vindeljoen Rödån-virran ulostulon eteläpuolella. Lähimmät asutuskeskukset ovat Tavelsjö (10 km), Vindeln (21 km), Vännäs (26 km) ja Uumaja (38 km). Rödåselissa asuu noin 100 ihmistä. Länsväg 363 kulkee taajaman ohi. Rödåsel kuuluu Rödåbygdeniin, joka sisältää Blomdalin, Rödålidenin, Rödånäsin, Västra Överrödån, Älglundin ja Överrödån kylät.

Rödåselissa on peruskoulu, huoltoasema, yhteisökeskus, antiikkikauppa, puuseppä ja useita pieniä yrityksiä sekä maatiloja. Rödåselissa sijaitsevat Holmforsenin kosket Vindeljoessa ovat melojien arvostama paikka. Taajamassa on myös hölkkä- ja hiihtorata sähkövaloineen, jotka alkavat huoltoaseman läheltä. Uimapaikkoja on Hundsjönillä (2 km etelään taajamasta) ja Sandvikassa (joen itäpuolella 1 km sillasta etelään päin).

Väestönkehitys
--------------


| Rödåselin pientaajaman väestönkehitys 1990–2010 |
| --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1990 |    | 142 |
| 1995 |    | 108 |
| 2000 |    | 106 |
| 2005 |    | 109 |
| 2010 |    | 96 |
| Lähde: Statistiska centralbyrån (SCB). |

Lähteet
-------

1. ↑  Rödåsels Kamspåret, 7 km (elljus) *anlaggningsregister.umea.se*. Umeå kommun. Viitattu 10.5.2014. (ruotsiksi)
2. ↑  Småorter; arealer, befolkning (PDF) *scb.se*. Statistiska centralbyrån. Viitattu 10.5.2014. (ruotsiksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Rödåbygdenin kotisivut

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Rödåsel
*Tämä artikkeli käsittelee entistä kauppalaa. Nykyisestä Hammarön kunnasta on oma artikkeli.*
  
HammaröHammarön sijainti Värmlannin läänissä.
**Hammarö** on entinen kauppala Keski-Ruotsissa. Kauppala sijaitsi samannimisellä Hammarön saarella Vänern-järven pohjoisrannalla aivan Karlstadin kaupungin eteläpuolella. Kauppalan alue kuului Värmlannin lääniin ja Värmlannin maakuntaan ja sen keskuksena toimi Skoghallin taajama.

Hammarön kauppala muodostettiin vuonna 1950 muuttamalla koko aiempi Hammarön maalaiskunta kauppalaksi. Vuoden 1952 kuntauudistus ei vaikuttanut kauppalan rajoihin mitenkään. Vuoden 1971 kuntauudistuksessa kauppalasta tehtiin nykyinen Hammarön kunta, mutta sen rajoja ei tuolloinkaan muutettu. Kauppalan käyttämä vaakuna on nykyään Hammarön kunnan vaakunana.

* Hammarön kauppalan ja sittemmin kunnan vaakunaHammarön kauppalan ja sittemmin kunnan vaakuna

Hammarön maalaiskunta, kauppala ja nykyinen kunta kuuluivat kaikki Hammarön seurakuntaan.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: sv:Hammarö köping
*Tämä artikkeli käsittelee Ruotsin kaupunkia. Nimen muita merkityksiä on lueteltu täsmennyssivulla.*

  

  

  

  

  

  

  

  

  

  

  

  

  

  

  

  

  

**Hagfors** on entinen Ruotsin kaupunki ja nykyinen Hagforsin kunnan keskustaajama. Hagfors sijaitsee Värmlannin läänissä ja Värmlannin maakunnassa Keski-Ruotsissa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 5 146 asukasta. Kaupunki sijaitsee Uvån-nimisen joen varrella.

Historiaa
---------

Hagfors on hyvin myöhään syntynyt ruukkiyhdyskunta. Se alkoi kehittyä 1873, kun Uddeholmsbolaget päätti yhdistää kymmenen rautaruukkia suuremmaksi yksiköksi Uvånissa olleen vesiputouksen luokse. Uddeholmsbolaget on kustantanut Hagforsissa monia rakennuksia, mukaan lukien kirkon. Hagforsin kirkko on punainen puurakennus, joka sijaitsee kaupungin keskiosassa. Sitä alettiin rakentaa vuonna 1903 ja se vihittiin käyttöön 25.3.1904.

Vuonna 1903 silloiseen Norra Rådan maalaiskuntaan perustettiin Hagforsin taajaväkinen yhdyskunta. Vuonna 1950 taajaväkinen yhdyskunta erotettiin Hagforsin kaupungiksi. Tämän jälkeen Ruotsiin on perustettu vain kaksi muuta kaupunkia: Säffle ja Oxelösund, joiden jälkeen uusien kaupunkien perustaminen lopetettiin. Vuoden 1971 kuntauudistuksessa kaupunki muutettiin Hagforsin kunnaksi ilman rajamuutoksia Ruotsin siirtyessä yhtenäiseen kuntamuotoon. Vuodesta 1974 Hagforsin entisen kaupungin alue on ollut osa huomattavasti laajempaa Hagforsin kuntaa, johon kuuluu myös kolme entistä maalaiskuntaa.

* Hagforsin kaupungin vaakunaa käyttää nykyään Hagforsin kunta.Hagforsin kaupungin vaakunaa käyttää nykyään Hagforsin kunta.

Väestönkehitys
--------------


| Hagforsin taajaman väestönkehitys 1960–2010 |
| --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1960 |    | 7 607 |
| 1965 |    | 8 128 |
| 1970 |    | 8 315 |
| 1975 |    | 8 060 |
| 1980 |    | 7 542 |
| 1990 |    | 6 701 |
| 1995 |    | 6 378 |
| 2000 |    | 5 725 |
| 2005 |    | 5 403 |
| 2010 |    | 5 146 |
| Lähde: Statistiska centralbyrån (SCB). |

Lähteet
-------

1. 1 2  Tätorter 2010, korrigerad version 2012-11-14 (PDF) *MI38 Småorter och tätorter*.  14.11.2012. Statistiska centralbyrån. Viitattu 23.11.2012. (ruotsiksi)
2. ↑  Kulturmiljöprogrammet Hagfors *Länsstyrelsen Värmland*.  2007-09-14 (lähteenä kulttuurimiljööohjelma 1989-90).  Arkistoitu 15.7.2014. Viitattu 15.8.2023.
3. ↑  Befolkning i tätorter 1960-2010 (XLS)  29.5.2012. Statistiska centralbyrån. Viitattu 12.12.2012. (ruotsiksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hagfors**.
Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: sv:Hagfors  –  Artikkeli on pääosin käännöstä. Kuntajakohistoriaa myös artikkelista Hagfors kommun. 

Värmlannin läänin kuntien keskustaajamat

|  |
| --- |
| Arvika • Charlottenberg (Edan kunta) • Filipstad • Forshaga • Grums • Hagfors • Karlstad • Kil • Kristinehamn • Munkfors • Skoghall (Hammarön kunta) • Storfors • Sunne • Säffle • Torsby • Årjäng |
| Katso myös: Luettelo Ruotsin taajamista • Luettelo Ruotsin kunnista |
Australialainen *Ranoidea xanthomera* -sammakkolaji amplexus-asennossa.
Amplexus rupikonnalla.
**Amplexus** (latinaa, suom. "halaus", "syleily") tarkoittaa sammakoilla esiintyvää paritteluasentoa, jossa koiras "syleilee" naarasta ennen parittelua. Parittelu tapahtuu useimmissa heimoissa naaraan ruumiin ulkopuolella; asennon tarkoitus on, että koiras voi vapauttaa siemennesteensä samaan aikaan, kun naaras laskee mätimunansa.

Koiraan normaali asento on naaraan päällä. Monilla lajeilla, esimerkiksi tavallisella rupikonnalla, esiintyy asento, jossa useammat koiraat syleilevät naarasta ja asettuvat sinne, missä niillä on parhaat mahdollisuudet saada mätimunat hedelmöitettyä, kuten kyljille tai vatsan alle. Rajuimmillaan syleily voi olla jopa niin intensiivistä, että naaras hukkuu.

Aitosammakoilla, konnilla ja lehtisammakoilla syleily tapahtuu aivan naaraan etujalkojen takana; kaikissa muissa heimoissa se tapahtuu heti takajalkojen edessä, naaraan lantion ympärillä.

Lähteet
-------

* Fog, Kåre & Schmedes, Adam & de Lasson, Dorthe Rosenørn: *Nordens padder og krybdyr*. Gads Forlag, 2001. ISBN 87-12-02982-3. (norjaksi)

### Viitteet

1. ↑  Nationalencyklopedin, CD-upplagan *Amplexus*  ISBN 91-7133-747-4
2. ↑  Fog, Smedes & de Lasson 2001, s. 43
3. ↑  Fog, Smedes & de Lasson 2001, s. 167–168
4. ↑  Donato Ballasina 1984. *Amphibians of Europe*  ISBN 0-7153-8603-4
**Luotauspommi** on aiemmin käytössä ollut veden syvyyden mittausväline. Sen avulla voidaan mitata tasaisella nopeudella vajoavan kappaleen putoamisaika veden pinnalta pohjaan. Pommi heitetään veteen putkesta, joka suojaa luotaajaa räjähdystapaturmalta. Juuri ennen heittämistä on putkessa olevasta pommista poistettava varmistin. Luotauspommin osuessa veden pintaan käynnistetään sekuntikello. Vedessä pommin ohjaussiivet panevat sen pyörimään pituusakselinsa ympäri, jotta pommi pysyisi pystyasennossa ja vajoaisi tasaisella nopeudella alaspäin. Luotauspommin nopeus vedessä on kaksi metriä sekunnissa. Pommin osuessa pohjaan se räjähtää sähkönallin sytyttämänä ja samalla hetkellä pysäytetään sekuntikello. Äänen nopeus vedessä on noin 1 500 m/s, joten äänen kulkuajasta ei aiheudu merkittävää virhettä mittaukseen. Pienistä syvyyksistä räjähdysäänen kuulee laivan kannelle, syvemmissä vesissä ääni kuuluu laivan sisälle lähelle ulkosivua vesirajan alapuolella ja hyvin syvissä vesissä tarvitaan vedenalaista kuuntelulaitetta. Veden syvyys metreinä saadaan kertomalla sekuntikellon mittaama aika kahdella.

Katso myös
----------

* Kaikuluotaus
* Luoti (merenkulku)

Lähteet
-------

1. ↑  *Merenkulun oppikirja I,* Kauppa- ja teollisuusministeriön ammattikasvatusosasto 1958, sivu 70.
**Halldorofoni** on islantilaisen Halldór Úlfarssonin kehittämä selloa muistuttava elektroakustinen kielisoitin. Halldór opiskeli Suomessa Taideteollisessa korkeakoulussa, josta hän valmistui taiteen maisteriksi vuonna 2008 ja suunnitteli halldorofonin opinnäytetyönään.

Halldorofonin kaula on saman mittainen kuin sellon. Otelaudan yläpuolella on yleensä neljä kieltä ja alapuolella 2–4 kieltä. Soittimen kielet on mikitetty jokainen erikseen, ja äänen kiertoon perustuva sointi syntyy takaosassa olevan kaiuttimen avulla. Yhden instrumentin valmistuminen kestää 4–5 kuukautta. Valmiita soittimia, jotka ovat kaikki hieman erilaisia, oli helmikuussa 2020 valmiina viisi kappaletta. 

Halldórin pitkäaikainen yhteistyökumppani, sellisti-säveltäjä Hildur Guðnadóttir käytti Joker-elokuvaan (2019) säveltämässään musiikissa halldorofonia. Elokuvan musiikki voitti parhaan alkuperäismusiikin Oscar-palkinnon.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Tiiu Pohjolainen: Joker-elokuvan outo instrumentti syntyi Suomessa  6.2.2020. Aalto-yliopisto. Viitattu 12.2.2020.
**Tapio Juhani Anttila** (s. 1962 Falun, Ruotsi) on suomalainen sisustusarkkitehti ja huonekalumuotoilija. 1990-luvun lopulta alkaen hän toimi Iskun suunnitteluosastolla, kunnes perusti oman suunnittelutoimiston. Hänen tuotantonsa ulottuu tarjottimista ja muista pienesineistä valmistalokonsepteihin, mutta tunnetuin hän on huonekaluistaan. Tapio Anttila Collection on kokoelma eri valmistajien tekemiä tuotteita.

Ruotsissa syntynyt ja Oulussa varttunut Anttila opiskeli Taideteollisessa korkeakoulussa muun muassa Ilmari Tapiovaaran johdolla. Hän on jäsenenä ekologisuuteen ja kestävään muotoiluun tähtäävässä Woodism -muotoilijaryhmässä.

Anttilan muotokieltä kuvataan askeettiseksi, käytännölliseksi ja usein hieman humoristiseksi. Hänet valittiin Suomessa vuoden 2012 kalustesuunnittelijaksi, ja hän on voittanut urallaan monia kansainvälisiä palkintoja, kuten yli kymmenen Good Design Awardia ja Fennia-palkinnon. Pedro-yhtiön valmistama ON-vuodesohva palkittiin *Avotakka*-lehden Vuoden huonekaluna 2007. Vuonna 2018 Anttila sai Pro Finlandia -mitalin.

Lähteet
-------

1. 1 2  Eskelinen-Rönkä, Päivikki: Rantasalmi-palkinto sisustusarkkitehti, muotoilija Tapio Anttilalle  19.5.2017. Puuinfo.  Arkistoitu 26.7.2018. Viitattu 26.7.2018.
2. 1 2  Tapio Anttila (s. 1962) Innolux.  Arkistoitu 26.7.2018. Viitattu 26.7.2018.
3. ↑  Tapio Anttila *Finnish Designers*. Ornamo´.  Arkistoitu 26.7.2018. Viitattu 26.7.2018.
4. ↑  Suomen Leijonan Pro Finlandia -mitali *6.12.2018 annetut kunniamerkit*.  6.12.2018. Ritarikuntien kanslia. Viitattu 6.12.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Tapio Anttila -nettisivut
**Julia Matilda Håkansson** (o.s. *Stenius*; 4. syyskuuta 1853 Tukholma – 11. lokakuuta 1940) oli ruotsalainen teatterinäyttelijä. Hän teki ensiesiintymisensä vuonna 1886 Dramatenissa, kun hän esitti Noraa Henrik Ibsenin *Nukkekodissa*. Håkansson sai paljon kiitosta kriitikoilta. Seuraavana vuonna hän matkusti Pariisiin perehtymään ranskalaiseen teatteriin, ja esiintyi kaudella 1887–1888 Helsingin ruotsalaisessa teatterissa. Tämän jälkeen hän näytteli kolme vuotta ohjaaja August Lindbergin perustamassa teatteriseurassa. Myöhemmin hän teki vierailevia rooleja monissa eri teattereissa ympäri maata. Håkansson tuli tunnetuksi erityisesti Ibsenin näytelmien naisroolien tulkitsijana. Hän myös johti omaa kiertävää teatteria vuodesta 1905. Toiminta loppui, kun kaksi Håkanssonin pojista menehtyi äkisti vuodenvaihteessa 1906–1907, mikä oli kova isku hänelle. Håkansson palasi teatterilavalle vuonna 1908, kun Dramatenin uusi rakennus vihittiin käyttöön. Hän työskenteli kyseisessä teatterissa vuoteen 1929. Senkin jälkeen hän antoi vielä teatteriopetusta kuolemaansa saakka. Håkansson kuoli 87-vuotiaana 1940 ja hänet on haudattu Norra begravningsplatsen -hautausmaalle lähelle Tukholmaa.

Yksityiselämä
-------------

Håkansson oli vuosina 1873–1900 naimisissa oopperalaulaja Hjalmar Håkanssonin kanssa. He saivat viisi lasta, joista yksi kuoli pienenä. Tytär Lisa Håkansson-Taube tuli tunnetuksi näyttelijänä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Lagerroth, Ulla-Britta: Julia Håkansson *Svenskt kvinnobiografiskt lexikon*.  8.5.2020. Viitattu 17.9.2023. (ruotsiksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Julia Håkansson** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* KulturNav

 |

 |
Kalevi Helo
**Kalevi Helo** (s. 15. huhtikuuta 1975 Vihti *lähde?*) on suomalainen poliitikko ja yrittäjä.

Poliittinen toiminta
--------------------

Poliittisen aktiivisuutensa Helo on aloittanut varsin nuorena. Helo osallistui EY:tä Suomen kansan itsenäisyysrintaman asettaman presidenttiehdokaan Keijo Korhosen kannattajien 20 000 nimen keruuseen vuoden 1993 vuoden aikana. Presidentivaalien jälkeen Helo osallistui Vapaan Suomen Liitto (VSL) kannattajakorttien keräämiseen 1994. Puolueen jäseneksi Helo ei kuitenkaan liittynyt. 

Kalevi Helo perusti Vapauspuolue – Suomen tulevaisuus yhdistyksen 4.4.2009 ja toimi puolueen ensimmäisenä puheenjohtajana. Kannattajakortit kerättiin yhdistykselle pääosin Tampereelta vuoden 2010 aikana. Vapauspuolue merkittiin puoluerekisteriin 22. lokakuuta 2010.

Helo oli ehdokkaana Vapauspuolueen ensimmäisissä eduskuntavaaleissa 17. huhtikuuta 2011 ja sai Pirkanmaan vaalipiirissä 320 ääntä. 

Helo otti syksyllä 2010 puolueen jäseniksi Olavi Mäenpään (Suomen kansan sinivalkoiset) ja Matti Järviharjun (IKL). Heti eduskuntavaalien jälkeen kansallismieliset riitautuivat ja puolue alkoi hajota sisäisiin ristiriitoihin. Vapauspuolueen puheenjohtajaksi nousi syksyllä 2011 Lisbet Puttonen ja myöhemmin oikeudenkäyntien jälkeen Aluehallintoviraston (AVI) kokousluvalla 2013 Olavi Mäenpää. Helo erosi perustamastaan puolueesta 2013. 

Loppuvuodesta 2017 Helo liittyi Suomen Kansa Ensin -puolueeseen (SKE). Hänet valittiin ensimmäisen kerran SKE:n hallituksen jäseneksi joulukuussa 2017.

Poliittiset näkemykset
----------------------

Helo kannattaa ulkopolitiikassa sodanjälkeistä Paasikivi-Kekkosen linjan mukaista puolueettomuuspolitiikkaa ja pitää Nato-jäsenyyttä vaarallisena Suomen maantieteellisen sijainnin vuoksi. EU-jäsenyyttä hän pitää Suomen itsenäisyydelle haitallisena. Suomen jäsenyyttä Eurossa hän pitää Suomen taloudelle huonona vaihtoehtona. Hänen mielestään yhteisvaluutta hyödyttää ainoastaan Saksaa ja muutamaa Keski-Euroopan valtiota.

Vuoden 2011 eduskuntavaalien alla Kalevi Helo kirjoitti Ajan Suunta -lehdessä pääkirjoituksen jossa olevat tekstinkohdat menivät tutkintaan. Lehden kirjoituksista valtakunnansyyttäjä ei antanut tuomiota, mutta piti niitä tuomittavina kirjoituksina.

Yksityiselämä
-------------

Kalevi Helo on käynyt armeijan rauhanajan aseettoman palveluksen. Hän on painottanut alkoholista kieltäytymistä ja on absolutisti. Hän on kertonut urheilun positiivisista vaikutuksista kehoon ja mieleen.

Aiheesta muualla
----------------

* Kalevi Helon blogi (Arkistoitu – Internet Archive)
* YLE Kalevi Helo Vapauspuolueesta 2010
* Eduskuntavaalit 2011: Vaalikenttien haastajat (pienpuoluetentti)
Pyhä Agatha ja irti leikatut rinnat.
*Agathan marttyyriys*, maalannut Sebastiano del Piombo
**Pyhä Agatha** on kristitty marttyyri, joka syntyi Sisiliassa joko Cataniassa tai Palermossa, ja tapettiin noin vuonna 250 Cataniassa. Hän on Catanian suojeluspyhimys.

Legendan mukaan roomalainen konsuli rakastui Agathaan, mutta koska Agatha ei pitänyt hänestä, alkoi hallitsija vainota häntä hänen kristinuskonsa takia. Agathan rinnat hakattiin pois, mutta ne kasvoivat ihmeen kautta uudelleen. Agatha esitetään usein kantamassa leikattuja rintojaan vadilla. Rintojen muodon vuoksi häntä on pidetty kellontekijöiden suojeluspyhimyksenä. Viime aikoina hänet on nostettu myös rintasyöpäpotilaiden suojeluspyhimykseksi.

Agatha teloitettiin 5. helmikuuta. Hänen kuolemansa vuosipäivänä Etnan purkaus uhkasi Catanian kaupunkia. Kauipunkilaiset hakivat Agathan haudalle levitetyn valkoisen huivin, joka muuttui punaiseksi, ja kaupunki pelastui.

Agathaa pidetään myös Maltan suojeluspyhimyksenä, sillä hänen esirukouksensa kerrotaan pelastaneen Maltan turkkilaisten maahanhyökkäykseltä vuonna 1551. 

Hänen muistopäiväänsä vietetään 5. helmikuuta. Juhlapäivänä tarjotaan mantelista tehtyjä rinnan muotoisia pullia pyhimyksen muistoksi. Muistopäivän juhlallisuuksiin osallistuu vuosittain yli miljoona ihmistä. Catanian kaupunki koristellaan värivaloin ja ilotulituksin.

San Marinon toiseksi arvostetuin ritarikunta, Pyhän Agathan ritarikunta, on nimetty pyhimyksen mukaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Feb 5 – St Agatha (d. c. 250) *Saint of the Day - Catholic Ireland*. Viitattu 17.9.2023.
2. 1 2 3  Feast of St Agatha *Visit Sicily*. Viitattu 17.9.2023.
3. ↑  Inaugurazione mostra dedicata agli Ordini Cavallereschi di San Marino  25.9.2017. esteri.sm. Viitattu 26.5.2020. (italiaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Pyhä Agatha** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF
	+ 2

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Italia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
Teatteri Siperia Sorin järjestötalossa vuonna 2015.
**Teatteri Siperia** on tamperelainen ammattiteatteri. Se on perustettu vuonna 2005. Tematiikaltaan Teatteri Siperian tuotannot ovat usein ajankohtaisia aiheita käsitteleviä.

Historia
--------

Teatteri Siperian perustivat Mikko Bredenberg, Marika Heiskanen, Tuukka Huttunen, Janne Junttila, Atro Kahiluoto, Saana Lavaste, Elina Luukkonen, Miina Maasola, Antti Mikkola ja Marjo Niemi. Teatteri toimi Hämeenpuistossa kesään 2017 saakka, jolloin se jäi tilattomaksi teatteriksi. Sen jälkeen teatteri on esiintynyt muun muassa Hiertämön tehdashallissa ja Frenckell-näyttämöllä.

Ensemble
--------

Teatteri Siperian vakituiseen kokoonpanoon kuuluu neljä henkeä. Vierailevina näyttelijöinä ovat työskennelleet muun muassa Karoliina Blackburn, Mikko Nousiainen, Jaakko Ohtonen ja Reidar Palmgren. Teatterin taiteellinen johtaja on näyttelijä Marika Heiskanen.

Tuotannot
---------

Teatteri Siperia on panostanut kantaesityksiin, joista useat ovat olleet teatterin perustajajäsenten käsikirjoittamia. Näytelmiä ovat ohjanneet niin ikään perustajajäsenet, kuten Bredenberg, Lavaste ja Mikkola. Muita ohjaajia ovat olleet esimerkiksi Tommi Kainulainen ja Miika Muranen. Siperia on tehnyt yhteistyötä muun muassa Tampereen Työväen Teatterin, Tampereen Teatterin ja helsinkiläisten vapaan kentän ryhmien Jalostamo-kollektiivin ja Projektori-ryhmän kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Teatteri Siperia -kylmä nimi, lämmin tunnelma! *Teatterisiperia.net*. © Teatteri Siperia.  Arkistoitu 12.7.2017. Viitattu 28.2.2018.
2. ↑  Teatteri Siperia *Tinfo.fi*. Teatterin tiedotuskeskus TINFO. Viitattu 28.2.2018.
3. ↑  Teatteri Siperia luopuu näyttämöstään taloudellisista ja taiteellisista syistä *Tamperelainen.fi*. Etelä-Suomen Media Oy. Viitattu 28.2.2018.
4. ↑  Teatteri Siperia jää tilattomaksi *Teatterisiperia.net*. © Teatteri Siperia.  Arkistoitu 12.7.2017. Viitattu 28.2.2018.
5. ↑  Die Hard Tampere ottaa haltuun Hiedanrannan valtavan betonihallin *Aamulehti*.  28.9.2017.  Arkistoitu 1.9.2018. Viitattu 31.8.2018.
6. ↑  Siperialaiset *Teatterisiperia.net*. © Teatteri Siperia.  Arkistoitu 12.7.2017. Viitattu 28.2.2018.
7. ↑  MENNEET ESITYKSET *Teatterisiperia.net*. © Teatteri Siperia.  Arkistoitu 12.7.2017. Viitattu 28.2.2018.
8. ↑  Teatteri Siperia | KYLÄ *teatterisiperia.net*. Viitattu 31.8.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Kotisivut
* DIE HARD TAMPERE (Arkistoitu – Internet Archive)
* Aamulehti: Teatteri Siperian uutuusnäytelmä kehottaa ottamaan oppia historiasta – "On pelottavaa, miten samanlaisia vuosi 2017 ja 1917 olivat" (Arkistoitu – Internet Archive)
* Espoo.fi: Teatteri Siperia (Tampere): Eikä kukaan meitä enää etsi (Arkistoitu – Internet Archive)
* Finlayson.fi: Historiallinen näyttämö kahdelle vapaalle teatterille[vanhentunut linkki]
Portugalin Intian rupian kolikko vuodelta 1882.
1/2 tangaa vuodelta 1903.
**Portugalin Intian rupia** (port. *rupia da Índia Portuguesa*) oli Portugalin Intian rahayksikkö vuosina 1881–1959.

Portugalilaiset löivät kulta-, hopea- ja kuparirahoja Intiassa 1500-luvulta lähtien. Portugalin Intian viralliseksi rahayksiköksi hyväksyttiin vuonna 1881 rupia, joka jakautui 16 tangaan ja 192 reisiin. Se oli saman arvoinen kuin Intian rupia ja toimi laillisena maksuvälineenä myös Brittiläisessä Intiassa.

Rupiat laski liikkeelle aluksi Portugalin Intian hallitus ja vuodesta 1906 lähtien Portugalin siirtomaapankki Banco Nacional Ultramarino. Rupia korvattiin vuonna 1959 paikallisella escudolla, joka oli saman arvoinen kuin Portugalin escudo.

Lähteet
-------

1. ↑  Pick, Franz & Sédillot, René: *All the Monies of the World: A Chronicle of Currency Values*, s. 429–430, 501. New York: Pick Publishing Corporation, 1971. Teoksen verkkoversio.
2. 1 2  Kurt Schuler: Tables of Modern Monetary History: Asia *Currency Boards and Dollarization (Internet Archive)*.  Arkistoitu 1.4.2007. Viitattu 23.4.2023.
**Charlotte Söderström** (s. 1977) on ruotsalainen H&M-vaatekauppaketjun osaomistaja. Peritty varallisuus on nostanut hänet miljardööriksi.

Maaliskuussa 2018 yhdysvaltalainen talousjulkaisu *Forbes* arvioi hänen varallisuudekseen 1,6 miljardia dollaria. Hänen edesmennyt isoisänsä Erling Persson (1917–2002) perusti vaateyritys Hennes & Mauritzin (H&M) vuonna 1947. Perustajan poika Stefan Persson (s. 1947), joka on Charlotte Söderströmin isä, oli maaliskuussa 2018 Ruotsin rikkain ihminen ja toimi tuolloin H&M:n hallituksen puheenjohtajana. Söderströmin veli Karl-Johan Persson (s. 1975) toimi H&M:n toimitusjohtajana. Hän sekä toinen veli Tom Persson (s. 1985) ovat perineet Söderströmin tavoin osuuden pörssiyhtiö H&M:sta ja ovat dollarimiljardöörejä.

Charlotte Söderström työskentelee H&M:n sponsorointitoiminnan parissa, erityisesti hevosurheiluun liittyen. Lisäksi hänellä on maatila ja hevossiittola. Hänen omistamiinsa huippuhevosiin lukeutuu muun muassa H&M All in, jolla ruotsalaisratsastaja Peder Fredricson voitti esteratsastuksen olympiahopeaa kesäolympialaisissa 2016, ja jolla voitettiin EM-kultaa vuonna 2017. Söderström on toiminut hyväntekeväissäätiö Erling-Persson Family Foundationin hallituksessa. Hän on naimisissa ja hänellä on kolme lasta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  1477. Charlotte Soderstrom (The World's Billionaires)  6.3.2018. Forbes, forbes.com. Viitattu 8.4.2018. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Han grundade klädimperiet (H&M:n perustajan perillisten luettelo) *Expressen, expressen.se*.  18.7.2008. Viitattu 8.4.2018. (ruotsiksi)
3. 1 2  The World's Billionaires List, Sweden (Maailman (dollari)miljardöörit, Ruotsi)  6.3.2018. Forbes, forbes.com. Viitattu 8.4.2018. (englanniksi)
4. ↑  Arkistoitu kopioKarriär, hästar och konst – så lever miljardärskorna *Dagens PS, dagensps.se*.  5.3.2010.  Arkistoitu 9.4.2018. Viitattu 8.4.2018. (ruotsiksi)
5. ↑  H&M-arvtagerskan som valde ett liv i det dolda (H&M:n perustajan perillisten luettelo) *Expressen, expressen.se*.  12.7.2017. Viitattu 8.4.2018. (ruotsiksi)
6. ↑  Joakim Malmberg: Sweden has more megarich people than ever – here’s the top 25 *Business Insider, businessinsider.com*.  7.1.2018.  Arkistoitu 11.1.2018. Viitattu 8.4.2018. (englanniksi)
7. ↑  Eva Sternäng: H&M-prinsessans lyxiga sagobröllop *Expressen, expressen.se*.  2.9.2006. Viitattu 8.4.2018. (ruotsiksi)
**Vardar** (mak. Вардар, kreik. Βαρδάρης, *Vardáris*) eli **Axiós** (kreik. Αξιός) on joki, joka virtaa Pohjois-Makedoniassa sekä Makedoniassa Pohjois-Kreikassa. Sen pituus on 388 kilometriä. Joki saa alkunsa Šar-vuorilta Makedonian tasavallan puolelta ja se laskee Thermaïkóslahteen Egeanmeren pohjoisosassa.

Vardar-jokea Skopjen kaupungissa Pohjois-Makedoniassa.
Vardar-joen pituus Pohjois-Makedonian puolella on noin 301 kilometriä, mikä tekee siitä maan pisimmän joen, ja Kreikan puolella Axiós-jokena lähteestä riippuen noin 76–87 kilometriä. Pohjois-Makedonian puolella joen varrella ovat muun muassa kaupungit Gostivar, Tetovo, pääkaupunki Skopje, Veles ja Gevgelija. Joki ylittää Pohjois-Makedonian ja Kreikan rajan Eidoménin ja Évzonoin kylien välillä. Kreikan puolella joen varrella sijaitsevat muun muassa Axioúpoli ja Polýkastro. Axiós-joki laskee mereen noin 18 kilometriä länteen Thessalonikin kaupungista. Se muodostaa yhdessä Aliákmonas-, Loudías- ja Gallikós-jokien suistojen kanssa laajan suistoalueen eli deltan, jonka pinta-ala on noin 90 neliökilometriä. Se on suojeltu Axióksen suiston kansallispuistona.

Vardar-joen valuma-alueen koko on 23 747 neliökilometriä. Pohjois-Makedonian puolella tästä on 206 535 neliökilometriä, mikä kattaa noin 87 % maan pinta-alasta. Kreikan puolella valuma-alueesta on noin 3 212 neliökilometriä. Joki virtaa keskimäärin 790 metrin korkeudella merenpinnasta. Joen leveys vaihtelee 50 ja 300 metrin välillä ja sen syvyys on suurimmillaan 4 metriä. Vardarin sivujokia ovat muun muassa Treska, Pchinja, Bregalnica, Crna, Lepenec ja Babuna. Déltan kunta on saanut nimensä joen suistosta ja sen osa Axióksen kunnallisyksikkö, entinen itsenäinen kunta, itse joesta.

Antiikin aikana joki tunnettiin nimillä *Aksios* ja *Bardarios* (Βαρδάριος).

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Vardar/Axios River Sub-basin *Internationally Shared Surface Water Bodies in the Balkan Region*. Viitattu 15.8.2016.
2. ↑  Dill, William A.: *Inland Fisheries of Europe*, s. 83. EIFAC technical paper: Supplement. Numero 52. Food and Agriculture Organization of the United Nations, 1993. ISBN 9251033587. Teoksen verkkoversio.
3. 1 2  Axios River *Enjoy Kilkis*. Viitattu 15.8.2016.
4. ↑  Delta of Axios *Visit Greece*. Viitattu 15.8.2016.
5. ↑  Homeros: *Ilias* II.849, XXI.141.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Vardar eli Axiós** Wikimedia Commonsissa
**Moûtiers** on kunta itäisessä Ranskassa Savoien departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee Isèrejoen varrella Tarentaisen laaksossa, noin 27 kilometriä Albertvillen kaupungista kaakkoon.

Kristinusko saapui Tarentaisen laaksoon jo 400-luvulla, mutta tältä ajalta ole säilynyt rakennuksia. Keskiajalla kaupunki sai piispanistuimen ja Saint-Pierren katedraalin. Katedraalin paikalla oli ollut useita kirkkoja ennen nykyisen rakentamista 1000-luvulla. Nykyisen muotonsa katedraali sai 1800-luvulla lombardialaisten arkkitehtien suunnitelmien mukaan.

Tunnettuja kuntalaisia
----------------------

* Michel Vion (s.1959), alppihiihtäjä
* Julien Lizeroux (s.1979), alppihiihtäjä
* Alexis Pinturault (s.1991), alppihiihtäjä

  

* Saint-Pierren katedraaliSaint-Pierren katedraali
* Kaupunkia halkova IsèrejokiKaupunkia halkova Isèrejoki

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Moûtiers** Wikimedia Commonsissa

Lähteet
-------

1. ↑  Insee
2. ↑  Tour de France 2018
**Karl Emil Konstantin Saurén** (26. heinäkuuta 1817 Helsinki – 17. maaliskuuta 1892 Helsinki) oli suomalainen juristi, kamreeri ja valtioneuvos.

Saurénin vanhemmat olivat Helsingin kunnallispormestari, laamanni Joel Jakob Saurén (1785–1852) ja Maria Charlotta de la Motte (k. 1851). Hän pääsi ylioppilaaksi yksityistodistuksella 1833 ja suoritti Helsingin yliopistossa tuomarintutkinnon 1838. 

Saurén oli senaatin talousosastolla ylimääräisenä kamarikirjurina vuodesta 1839, valtiovaraintoimituskunnassa kamarikirjurina vuodesta 1842, kamaritoimituskunnassa 2. apukamreerina vuodesta 1847, valtiovaraintoimituskunnassa komissariaattiasiain apukamreerina vuodesta 1850 sekä 1. apukamreerina vuodesta 1851. Viimeksi hän oli sotilastoimituskunnan kamreerina 1858–1882. Saurén sai valtioneuvoksen arvon 1882.

Saurén oli naimisissa 1856–1890 Sofia Natalia Brummerin (k. 1890) kanssa. Heidän poikiaan olivat oikeusraatimies Karl Hjalmar Saurén (1858–1917), arkkitehti Hugo Emil Saurén (1860–1927), vakuutus- ja pankkimies Karl William Saurén (1866–1924) ja liikemies Herman Constantin Saurén (1864–1935).

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Karl Emil Konstantin Saurén. Verkkojulkaisu 2005. Luettu 15.7.2023.
2. 1 2 3  Kuollut, Uusi Suometar, 19.03.1892, nro 66, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
3. ↑  Arkitekt Hugo Saurén död, Hufvudstadsbladet, 25.09.1927, nro 259 (2. painos), s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
**Sakaide** (jap. 坂出市, *Sakaide-shi*) on Japanin kaupunki Shikokun saarella Kagawan prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin keskiosassa Seton sisämeren rannikolla Marugamen tasangon koilliskulmassa. Kaupungin itäosassa kohoaa laaja, eroosion kuluttama vulkaaninen ylänköalue Goshikidai, länsirajalla taas Iinovuori, jota kutsutaan muotonsa vuoksi myös "Sanukin Fujiksi". Ayajoki virtaa kaupungin halki. Sakaideen kuuluu myös useita Seton sisämeren saaria, kuten Yoshima, Iwakurojima ja Hitsuishijima, joiden kautta kulkeva Seton suursilta liittää kaupungin Honshūhun ja Kurashikin kaupunkiin. Sakaidessa on 51 170 asukasta (marraskuussa 2019) ja sen pinta-ala on 92,49 neliökilometriä.

Sakaidessa harjoitettiin 1600-luvun alusta lähtien suolan tuotantoa merivedestä, ja kaupunki onkin rakennettu entisten suola-altaiden päälle. Sen vuoksi kaupungin pohjavesi on vanhastaan ollut huonolaatuista. Suolan tuotanto alkoi väistyä toisen maailmansodan jälkeen teollisuuden tieltä, kun Seton sisämeren rannikon täyttömaalle rakennettiin laivanrakennus-, öljynjalostus- ja alumiiniteollisuuden laitoksia. Sakaidesta tulikin koko prefektuurin merkittävin teollisuuskeskus, jonka liikenneyhteydet paranivat huomattavasti Seton suursillan valmistumisen myötä vuonna 1988. Kaupunkioikeudet Sakaidelle myönnettiin vuonna 1942. Kaupunkiin kuuluvilla maaseutualueilla viljellään esimerkiksi porkkanaa ja bataattia.

Sakaidessa sijaitsee kaksi Shikokun pyhiinvaellusreitin temppeliä: Tennō-ji (temppeli nro. 79) ja Shirominevuorelle rakennettu Shiromine-ji (temppeli nro. 81). Shirominevuorella on myös Saikaideen Hōgen-kapinan jälkeen maanpakoon lähetetyn keisari Sutokun hautamausoleumi. Vuoren juurella sijaitsee vuorostaan Kandani-jinjan pyhäkkö, jonka päähalli on yksi Japanin kansallisaarteista. Osa kaupungista kuuluu Seton sisämeren kansallispuistoon. Sakaidea palvelevat JR Shikokun Yosan-linja ja Seto-ōhashi-linja.

Kuvia
-----

* Maisema Saikaiden keskustan suuntaanMaisema Saikaiden keskustan suuntaan
* Sakaiden rautatieasemaSakaiden rautatieasema
* Kiyama-jinjan pyhäkköKiyama-jinjan pyhäkkö
* Tennō-ji Kōshō-inTennō-ji Kōshō-in

Lähteet
-------

1. 1 2 3  坂出市の概要 坂出市役所. Viitattu 4.12.2019.
2. 1 2  常住人口（町丁別）11月 坂出市役所. Viitattu 4.12.2019.
3. 1 2  市章・市民憲章・市の木・市の花 坂出市役所. Viitattu 4.12.2019.
4. 1 2 3 4  ブリタニカ国際大百科事典 小項目事典: 坂出市 Kotobank. Viitattu 4.12.2019.
5. 1 2 3  日本大百科全書: 坂出市（市） Kotobank. Viitattu 4.12.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Sakaide** Wikimedia Commonsissa

* Kaupungin internetsivut (japaniksi)

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Kagawan prefektuuri |
| --- |
|  |
| Kaupungit | 
* Higashi-Kagawa
* Kan’onji
* Marugame
* Mitoyo
* Sakaide
* Sanuki
* Takamatsu (pääkaupunki)
* Zentsūji

 |  |
|  |
| Kunnatpiirikunnittain | **Ayautan piirikunta** (Ayagawa · Utazu) · **Kagawan piirikunta** (Naoshima) · **Kitan piirikunta** (Miki) · **Naka-Tadon piirikunta** (Kotohira · Mannō · Tadotsu) · **Shōzun piirikunta** (Shōdoshima · Tonoshō) |

 |
**Vernon** on kunta Pohjois-Ranskassa Euren departementissa Normandian alueella. Se sijaitsee Seinejoen varrella noin 75 kilometriä Pariisista luoteeseen.

Nähtävyydet
-----------

Kunnan nähtävyyksiä on 1100-luvulla rakennettu puolustuslinna Château des Tourelles. Se rakensi Ranskan kuningas Filip II puolustaakseen maataan englantilaisten hyökkäyksiltä. Linna on ollut Ranskan historiallisten monumenttien listalla vuodesta 1926.

Toinen linna, Château de Bizy, koostuu useasta 1700-luvulta peräisin olevasta rakennuksesta. Linnan rakentamiseen ovat vaikuttaneen Belle-Islen herttua, Penthièvren herttua sekä Ranskan kuningas Ludvig Filip I. Linnan salongissa on näytteillä Albuferan herttua, marsalkka Louis-Gabriel Suchetin jälkeläisten keräämiä 1700-luvun puutöitä, gobeliinejä sekä muistoesineitä Napoleonin imperiumista.

Tunnettuja kuntalaisia
----------------------

* Ousmane Dembélé (s. 1997), jalkapalloilija

  

* Château des TourellesChâteau des Tourelles
* Château de BizyChâteau de Bizy

Lähteet
-------

1. ↑  Insee
2. 1 2  Tour de France 2018

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Vernon (Eure)** Wikimedia Commonsissa