recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Multi-touch 

**Multi-touch** on tietotekniikassa käytetty termi, jolla tarkoitetaan kosketukseen reagoivan pinnan (kosketuslevy tai kosketusnäyttö) kykyä tunnistaa useampi kuin yksi kosketuspiste.
Monipistetunnistusta käytetään usein edistyneisiin toimintoihin, kuten nipistys-zoomaukseen tai kahden sormen vieritykseen.

Ensimmäiset multi-touchia tukevat laitteet
------------------------------------------

* Mitsubishi DiamondTouch (2001)
* Microsoft PixelSense (2007)
* Elan eFinger
* Apple iPhone (tammikuu 2007)
* Meizu M8 (huhtikuu 2007)
* LG KM900 Arena (helmikuu 2009)
* HTC Hero (kesäkuu 2009)
* Motorola DEXT MB220 (syyskuu 2009)
* Motorola Milestone (marraskuu 2009)
* Motorola Droid (marraskuu 2009)
* Motorola BACKFLIP (tammikuu 2010)
* Google Nexus One (tammikuu 2010)
* HTC Legend (helmikuu 2010)
* HTC Desire (helmikuu 2010)
* Samsung Wave (helmikuu 2010)

Historia
--------

Multi-touch-teknologian katsotaan syntyneen vuonna 1982, kun Toronton yliopiston syöttölaitteiden tutkimusryhmä kehitti ensimmäisen multi-touch-syöttölaittejärjestelmän. Järjestelmä käytti huurrelasipaneelia, jonka taakse oli asennettu kamera. Kun sormi tai useita sormia painettiin lasille, kamera havaitsi tapahtuman yhtenä tai useampana mustana pisteenä muuten valkoisella taustalla, mikä mahdollisti syötteen rekisteröinnin. Koska pisteen koko riippui paineesta (kuinka kovaa henkilö painoi sormeaan lasia vasten), järjestelmä oli myös kohtuullisen paineherkkä. Multi-touch-näyttöjen kehitykselle tärkeää oli vuosia aiemmin tapahtunut kapasitiivisen teknologian kehitys, jolloin monen kosketuksen rekisteröimiseen ei tarvittu enää kohtalaisen suurikokoista kameraa lasin takana, vaan tunnistus tapahtui kapasitanssin avulla

Brändit
-------

Apple iPad
Apple on myynyt useita tuotteita, jotka hyödyntävät multi-touch-tekniikkaa (näkyvimmin iPhone ja iPad). Lisäksi Apple omistaa useita patentteja liittyen multi-touch-tekniikan täytäntöönpanoon käyttäjärajapinnoissa. Apple yritti lisäksi rekisteröidä "Multi-touch"-tavaramerkin Yhdysvalloissa. Yhdysvaltojen patentti- ja tavaramerkkitoimisto kuitenkin epäsi tavaramerkin, koska se piti termiä yleisenä.

Lähteet
-------

1. ↑  Buxton, Bill. "Multitouch Overview"
2. ↑  Heater, Brian. "Key Apple Multi-Touch Patent Tech Approved", *PCmag.com*, 27 January 2009. Luettu 27 September 2011.
3. ↑  Apple Denied Trademark for Multi-Touch MacRumors. Viitattu 27 September 2011.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Multi-touch** Wikimedia Commonsissa
**Terrell Raymonn Suggs** (s. 11. lokakuuta 1982, Minneapolis, Minnesota) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan ulompi tukimies. Hän pelaa tällä hetkellä NFL-liigan Kansas City Chiefsissa.

NFL-ura
-------

Baltimore Ravens varasi Arizonan valtionyliopistossa yliopistojalkapalloa pelanneen Suggsin vuoden 2003 NFL:n varaustilaisuudessa ensimmäisellä kierroksella, tilaisuuden 10. pelaajana. Suggsista on kehittynyt tärkeä palanen Ravensin pelätyssä puolustuksessa, yhdessä Ray Lewisin ja Ed Reedin kanssa.

Suggs loukkasi akillesjänteensä keväällä 2012 pelatessaan koripalloa. Vamman pelätään pitävän hänet sivussa koko kauden 2012, joskin Suggs itse on sanonut olevansa kunnossa marraskuuhun mennessä.

Keväällä 2019 Suggs siirtyi yksivuotisella sopimuksella Arizona Cardinalsiin. Suggs aloitti kauden vahvasti, mutta alkoi menettää peliaikaa nuoremmille pelaajille runkosarjan loppupuolella. Cardinals ja Suggs purkivat pelaajasopimuksen yhteisymmärryksessä ja Suggs asetettiin vapaiden pelaajien waiver-listalle, josta Kansas City Chiefs poimi hänet kokoonpanoonsa.

Lähteet
-------

1. ↑  Terrell Suggs: I could return from Achilles injury by midseason NFL.com. Viitattu 21.6.2012.
2. ↑  Source: Suggs gets 1-year deal from Cardinals ESPN. Viitattu 18.4.2019. (englanniksi)
3. ↑  Cardinals Release Terrell Suggs Arizona Cardinals. Viitattu 23.12.2019. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
4. ↑  Chiefs claim veteran LB Terrell Suggs off waivers *nfl.com*. Viitattu 23.12.2019. (englanniksi)
Roomalaista *terra sigillata* -keramiikkaa
**Terra sigillata** on yleisnimi roomalaiselle keramiikkatyypille. Astiat ovat väriltään punaisia ja niillä on kiiltävä pinta, joka ei kuitenkaan ole lasitettu.

*Terra sigillatan* kiiltävä pinta saatiin aikaan sivelemällä astian pinta ennen polttoa sopivalla liuoksella, esimerkiksi käyttäen potaskaa. Astiat olivat yleensä ruokailuastioita, joko koristelemattomia tai reliefikoristeltuja. Koristeet tehtiin muotilla ja liitettiin valmiin astian pintaan ennen polttoa. Poltto tapahtui noin 950 – 1 050 °C lämmössä, ja lopputuloksena oli korkealaatuista pöytäkeramiikkaa.

Tuotanto alkoi noin 40 eaa. Arezzon kaupungissa (roomalainen Arretium). *Terra sigillatasta* tuli nopeasti suosittua, ja tuotanto laajeni nopeasti myös uusille alueille. Tärkeitä tuotannon keskuksia olivat jo 1. vuosisadan eaa. lopulla Pisa, Lyon ja La Graufesenque, sekä lukuisat muut paikan Italiassa ja Rooman pohjoisissa provinsseissa. Tuotantomäärät alkoivat laskea 1. vs. puolivälissä jaa. mutta keramiikkaa tuotettiin Arezzossa vielä 2. vs. puoliväliin asti. Senkin jälkeen nk. myöhäisen *terra sigillatan* tuotanto jatkui muun muassa Germaniassa.

Lähteet
-------

* Oxé, August & Comfort, Howard & Kenrick, Philip: *Corpus vasorum Arretinorum : a catalogue of the signatures, shapes and chronology of Italian sigillata*. Bonn: Habelt, 2000.
Silwanin kaupunginosaa.
**Silwan** eli **Siloa** (*Siiloa*; arab. سلوان‎, *Silwān*, hepr. ‏סילואן, כפר השילוח‎, *Silvan, Kfar haŠiloaḥ*) on Itä-Jerusalemissa Vanhan kaupungin Lantaportin ulkopuolella ja Temppelivuoren vieressä oleva arabikaupunginosa. Siellä asuu noin 40 000 palestiinalaista. Historiallisesti kaupunginosa on sijainnut Kidronin laakson itäisellä rinteellä Giihonin lähteen yläpuolella, mutta nykyään se sijaitsee molemmin puolin laaksoa. Alueella sijaitsee Raamatussa mainittu Siloan allas.

Historia
--------

Silwanin juutalainen historia ulottuu Raamatun aikoihin. Juutalaiset asettuivat kylään jo ennen Israelin valtion perustamista.*kenen mukaan?* Vuonna 1882 joukko Jemenin juutalaisia pakeni maansa vainoja ja he asettuivat ensin alueella oleviin luoliin. Myöhemmin syntyi ns. jemeniläiskylä **Kfar Shiloach** (Siloan kylä). Nämä juutalaiset karkotettiin arabikapinan vuosina 1936-1939 ja arabit*lähde tarkemmin?* ottivat haltuunsa heidän talonsa.

### Arkeologiset kaivaukset

Alueella tehdään arkeologisia kaivauksia, joissa tutkitaan historiallista Daavidin kaupunkia. Paikallisten asukkaiden mukaan kaivauksilla on poliittinen tausta: Israel suunnittelisi käyttää niitä syynä vaatia aluetta itselleen ja ajaa palestiinalaiset pois Jerusalemista.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  BBC: Archaeology and the struggle for Jerusalem (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Silwan** Wikimedia Commonsissa
Ranskan- ja oksitaaninkieliset kaksikieliset katukyltit Limousinin alueella.
**Ranskan kielipolitiikan** painopiste on yleensä tukea ranskan kieltä ainoana valtion virallisena kielenä; vähemmistökielet eivät juuri saa valtion tukea. Ainoa virallinen kieli Ranskan perustuslain 2 artiklan mukaan on ranskan kieli. Ranska ei ole esimerkiksi allekirjoittanut Euroopan alueellisten tai vähemmistökielten peruskirjaa, koska Ranskan perustuslakituomioistuin katsoi, että sitoutuminen rikkoisi perustuslain määräystä yhdestä virallisesta kielestä. Liittymällä Kansalais- ja poliittisia oikeuksia koskevaan yleissopimukseen Ranska teki julistuksen vahvistamalla vähemmistöjen oikeuden käyttää omaa kieltään.*selvennä*

Ranskan suhtautuminen vähemmistökieliin johtuu historiallisista syistä. Ranskassa oli yksinvaltainen monarkia pitkään ja sen jälkeen Ranskan ilmapiiri oli hyvin nationalistinen.*lähde?* Vuonna 2021 kuitenkin hyväksyttiin laki, jonka nojalla vähemmistökieliä käyttävät yhteisöt saavat mm. käyttää kieltään opetuksessa.

Ranskan parlamentti hyväksyi vuonna 1994 lain ranskan kielen puhtauden suojelemiseksi. Aluksi se koski kaikkea kielenkäyttöä, mutta lievennettiin vielä saman kuun aikana koskemaan vain viranomaiskieltä niin, että jos on olemassa ranskankielinen termi, sitä on käytettävä.

Ranskalainen viittomakieli tunnustettiin omaksi kielekseen vuonna 2005 parlamentin päätöksellä.

Lähteet
-------

1. ↑  Connexion France: France adopts historic law to protect its regional languages *www.connexionfrance.com*. Viitattu 9.5.2021. (englanniksi)
2. ↑  Uutiskatsaus. Mitä Missä Milloin 1995 s. 107. Otava 1994 ISBN 951-1-13254-7
3. ↑  Article L312-9-1 - Code de l'éducation - Légifrance *www.legifrance.gouv.fr*. Viitattu 9.5.2021.

Katso myös
----------

* Kielipolitiikka
* Kielensuunnittelu
**Manolo Gabbiadini** (s. 26. marraskuuta 1991 Calcinate) on italialainen jalkapalloilija, joka edustaa Serie A:ssa pelaavaa Sampdoriaa. Hän on kotimaansa lisäksi pelannut kaksi vuotta Englannissa. Vasenjalkaisen Gabbiadinin pelipaikka on hyökkääjä. Hän kuuluu myös Italian jalkapallomaajoukkueeseen.

Seurajoukkueura
---------------

Gabbiadini on Atalanta BC:n kasvatti. Hän edusti bergamolaisseuraa vuodet 2009–2012 käyden välillä lainalla Serie B:n AS Cittadellassa. Elokuussa 2012 Juventus osti Gabbiadinin siten, että puolet hänen pelaajaoikeuksistaan kuului yhä Atalantalla. Kauden 2012–2013 Gabbiadini vietti lainalla Bologna FC:ssä pelaamatta Juventuksessa yhtään ottelua. Kesällä 2013 Gabbiadini siirtyi Sampdoriaan. Nyt Atalantan puolisko Gabbiadinin oikeuksista siirtyi Sampdorialle, mutta toinen puolisko pysyi yhä Juventuksella. Avauskaudellaan Sampdoriassa Gabbiadini teki viisi maalia. Tammikuussa 2015 Gabbiadini siirtyi niin ikään Serie A:ssa pelaavaan SSC Napoliin. Tammikuusta 2017 tammikuuhun 2019 hän edusti Englannin Valioliigassa pelaavaa Southamptonia.

Maajoukkueura
-------------

Nuorten maajoukkueissa esiintynyt Gabbiadini teki debyyttinsä Italian jalkapallomaajoukkueessa elokuussa 2012 Englantia vastaan ystävyysottelussa. Kahden vuoden päästä, eli vuonna 2014 hänet kutsuttiin uudelleen maajoukkueen mukaan pelaamaan ystävyysottelua Albaniaa vastaan.

Muuta
-----

Myös Gabbiadinin sisko Melania Gabbiadini on jalkapalloilija. Hän on pelannut yli kymmenen vuotta Italian maajoukkueessa.

Lähteet
-------

* Manolo Gabbiadini Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
* 

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Manonaamio 1900-luvun alusta.
**Manot** eli **mat** ovat mandelaista manon kieltä puhuva kansa Liberiassa Lofa- ja Cavallajokien yläjuoksulla sekä rajaseudulla Guineassa. Heitä on arvioitu olevan 220 000 henkeä, joista valtaosa asuu Liberiassa.

Kansan pääelinkeino on trooppinen maanviljely. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi, maniokki, bataatti, taaro, maissi, durra, hirssi, fonio ja maapähkinä. Puutarhoissa kasvatetaan öljypalmua, banaania ja papaijaa. Käsityöammatteja ovat puunveisto, kutominen, punonta ja savenvalanta. Monet käyvät ansiotöissä plantaasiviljelmillä.

Pyöreät, savella vuoratusta oksapunoksesta rakennetut asumukset on katettu kartiomaisella palmunlehvä- ja heinäkatolla. Ne sijaitsevat tiheissä ryhmissä kukkuloilla. Perinteinen asuste on koristeltu tunika. Ruokavalio koostuu etupäässä kasviksista.

Suurperheet muodostavat eksogamisia sukuryhmiä. Avioliitto on patrilokaalinen ja polygynia on yleistä. Manot harjoittavat perinteistä uskontoa, johon kuuluu esi-isien ja luonnonhenkien palvontaa.

Lähteet
-------

1. ↑  Hiltunen, Sinikka: *Etninen sanasto*, s. 184. Tampere: Tampere University Press, 1998. ISBN 951-44-5702-1. Teoksen verkkoversio.  (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Olson, James S.: *The Peoples of Africa: an Ethnohistorical Dictionary*, s. 353. Westport: Greenwood Press, 1996. ISBN 0-313-27918-7.
3. 1 2 3 4  *Narody i religii mira: Entsiklopedija*, s. 324. Moskva: Bolšaja Rossijskaja entsiklopedija, 1999. ISBN 5-85270-155-6.
**Lophiocarpaceae** on pieni, vain kaksi sukua käsittävä kasviheimo koppisiemenisten Caryophyllales-lahkossa.

Tuntomerkit
-----------

Kukinto on kolmekukkaisista pikkuviuhkoista koostuva terttu tai lehteä vastapäätä varren toisella puolella sijaitseva viuhko. Kukan rakenne on heimon kahdessa suvussa melko erilainen. Terälehtimäisiä osia kukassa on useita ja ne ovat enemmän tai vähemmän yhteen kasvaneita suvussa *Corbichonia*, suvussa *Lophiocarpus* ne puuttuvat. Heteitä on neljä (*Lophiocarpus*) tai useita. Sikiäin on yhdislehtinen, joko kahden tai viiden emilehden muodostama; edellisessä tapauksessa se on yksilokeroinen. Istukka on aksiletyyppinen (*Corbichonia*) tai neljä istukkaa on poikittaisessa asennossa (*Lophiocarpus*). Siemenaiheita sikiäimessä on vain yksi (*Lophiocarpus*) tai kussakin emilehdessä monta (*Corbichonia*). Hedelmä on pähkylä tai kota, ja suvussa *Corbichonia* siemenet ovat vaipallisia.

Levinneisyys
------------

Heimo kasvaa enimmäkseen Lounais-Afrikassa, mutta myös muualla Afrikassa hajanaisesti, yhtenäisimmin Itä-Afrikassa, ja Intian niemimaan länsiosassa.

Luokittelu
----------

Heimossa on kaksi sukua ja kuusi lajia. Aikaisemmin *Lophiocarpus* liitettiin kermesmarjakasveihin (Phytolaccaceae) ja *Corbichonia* heimoon Molluginaceae.

Lähteet
-------

* Stevens, P. F. (2001–). Angiosperm Phylogeny Website. Version 12, July 2012 [and more or less continuously updated since]. .

### Viitteet

1. 1 2  Stevens 2001, viittaus 1.12.2014
2. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* *Lophiocarpus* Zimbabwen kasviossa:
* *Lophiocarpus* Mosambikin kasviossa:
* *Lophiocarpus* Sambian kasviossa:
* *Lophiocarpus polystachyus*, kuvia tuntomerkkejä:
* *Corbichonia* Zimbabwen kasviossa (kuva):

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q134464
* Wikispecies: Lophiocarpaceae
* CoL: C6R
* EoL: 10517162
* EPPO: 1LHCF
* Fossilworks: 183054
* GBIF: 3718354
* GRIN: 2262
* iNaturalist: 71558
* IPNI: 77097967-1
* IRMNG: 118847
* ITIS: 896870
* NCBI: 441550
* Open Tree of Life: 353470
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:77097967-1
* Tropicos: 100352852
* WFO: wfo-7000000346

 |

 |
Kivitavarasta tehty ruukku, jonka yläosa on lasitettu.
**Kivitavara** on keramiikkalaatu. Se on posliinin ja fajanssin välimuoto, mutta kumpaakin kovempaa ja tiiviimpää.

Valmistus
---------

Kivitavaran raaka-aineita ovat savi, maasälpä, kvartsihiekka ja piikivi. Kivitavara poltetaan 1200-1300 °C kuumuudessa, jolloin se sintrautuu tiiviiksi. Kivitavaraan jää enemmän reagoimatonta lähtöainetta ja siinä on vähemmän lasimaista ainetta kuin posliinissa, joten se on läpikuultamatonta.

Kivitavara on vettä läpäisemätöntä, ja sitä käytetään sekä sellaisenaan että lasitettuna. Suolalasitusta on käytetty usein kivitavarassa.

Historia
--------

Kivitavaraa on valmistettu Aasiassa jo esihistoriallisina aikoina, esim. Indus-kulttuurin parissa. Keskiaikaisessa Kiinassa ja Japanissa se oli erittäin suosittua ja yleistä.

Euroopassa kivitavaran valmistus alkoi myöhemmin, johtuen sopivan saven harvinaisuudesta ja heikommista polttouuneista; kivitavaraa valmistettiin ensiksi Saksassa Reinin laaksossa 1300-luvulla, mutta se saavutti huippunsa 1500-1600-luvuilla suolalasituksen kehittymisen myötä. Englannissa kivitavaran tuotanto alkoi 1600-luvulla, ja sikäläiset valmistajat, kuten Josiah Wedgwood, hallitsivat kivitavaran tuotantoa 1700- ja 1800-luvulla.

Suomessa Arabia valmisti kivitavarasta astioita etenkin 1960-1980-luvuilla. Niitä suunnitelivat mm. Anja Winquist ja Ulla Procopé.

Kuvia
-----

* Ruukku Kashmirista, n. 2700 eaa.Ruukku Kashmirista, n. 2700 eaa.
* Song-dynastian aikainen kiinalainen teemaljaSong-dynastian aikainen kiinalainen teemalja
* Kiinalainen teepannu Qing-dynastian ajalta, n. 1765-1835Kiinalainen teepannu Qing-dynastian ajalta, n. 1765-1835
* Saksalainen Bartmannkrug ("partamiesruukku"), Kölnistä, n. 1525-1550Saksalainen *Bartmannkrug* ("partamiesruukku"), Kölnistä, n. 1525-1550
* Englantilainen teepannu, luultavasti 1700-luvun alusta.Englantilainen teepannu, luultavasti 1700-luvun alusta.
* Wedgdwoodin tehtaan valmistama "jasperware"-tyylinen suola-astia, n. 1780-1785.Wedgdwoodin tehtaan valmistama "jasperware"-tyylinen suola-astia, n. 1780-1785.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Miikka Jaala: Arabian kivitavara - unohdettu aarre *vintageunelmia.fi*. Viitattu 16.8.2021. (suomeksi)
2. ↑  Kivitavarasavet *kerasil.fi*. Viitattu 16.8.2021. (suomeksi)
3. ↑  Keramiikan terminologiaa *astiataivas.fi*. Viitattu 16.8.2021. (suomeksi)
4. ↑  Stoneware *Encyclopedia Britannica*. Viitattu 16.8.2021. (englanniksi)
5. ↑  Pamela Crabtree (toim.): *Routledge Encyclopedias of the Middle Ages*, s. 326-327. Routledge, 2013. ISBN 113558298X. Teoksen verkkoversio. (englanniksi)
**Eva Adamczyková** (o.s. Samková, s. 28. huhtikuuta 1993) on tšekkiläinen lumilautailija, joka kilpailee lumilautakrossissa.

Nuorten MM-kilpailuissa 2010 Samková saavutti kultaa lumilautakrossissa. Hän uusi mestaruutensa sekä vuonna 2011 että 2013. La Molinan MM-kilpailuissa 2011 Samková sijoittui lumilautakrossissa viidenneksi ja Stonehamin MM-kilpailuissa 2013 seitsemänneksi. Sotšin olympialaisissa 2014 Samková voitti kultaa lumilautakrossissa. Hän sijoittui Kreischbergin MM-kilpailuissa 2015 samassa lajissa kuudenneksi. Sierra Nevadan MM-kilpailuissa 2017 hän oli lumilautakrossissa kahdestoista ja joukkuekilpailussa viides. Hän saavutti olympiapronssia lumilautakrossissa Pyeongchangissa 2018. Hän voitti lumilautakrossin henkilökohtaisen maailmanmestaruuden Park Cityssä 2019. Idre Fjällin MM-kilpailuissa 2021 hän saavutti lumilautakrossissa pronssia ja oli joukkuekilpailussa viides.

Lumilautailun maailmancupissa Samková kilpaili ensimmäisen kerran Valmalencossa maaliskuussa 2010 sijoittuen 12:nneksi. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran Stonehamissa helmikuussa 2011 oltuaan kuudes. Ensimmäisen palkintokorokesijoituksensa hän saavutti Valmalencossa maaliskuussa 2011 oltuaan toinen. Ensimmäisen maailmancupin voittonsa Samková saavutti Blue Mountainilla helmikuussa 2013. Seuraavat voittonsa hän saavutti Montafonissa joulukuussa 2013 ja Vallnord-Arcalísissa tammikuussa 2014. Kaikkiaan hän on voittanut 18 maailmancupin osakilpailua (tilanne 23.2.2022). Hän voitti lumilautakrossin maailmancupin kokonaiskilpailun kausilla 2016–2017, 2018–2019 ja 2020–2021 sekä sijoittui toiseksi kaudella 2015–2016.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Eva Adamczyková Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Eva Adamczyková**.
* Eva Adamczykován kotisivut

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Tšekki

 |

 |
**Haywood Christopher "Chris" Owens** (s. 1. maaliskuuta 1979 Akron) on yhdysvaltalainen koripalloilija. Hän on yleisurheilija Jesse Owensin veljen pojanpoika.

Ura
---

Owens pelasi yliopistokoripalloa ensin Tulanen yliopistossa, mutta siirtyi vuosiksi 1999–2002 Texasin yliopistoon. Hän osallistui vuoden 2002 NBA:n varaustilaisuuteen, jossa Milwaukee Bucks varasi hänet tilaisuuden 48. pelaajana. Seura kauppasi hänet edelleen Memphis Grizzliesille, jossa hän pelasi yhden NBA-ottelun kaudella 2002–2003.

Uransa Euroopassa Owens aloitti vuonna 2004 italialaisessa Pallacanestro Trapanissa, joka pelasi toisella sarjatasolla. Kaudeksi 2005–2006 hän siirtyi Espanjan pääsarjatasolla pelanneeseen CB Granadaan, josta hän siirtyi helmikuussa 2006 takaisin Yhdysvaltoihin, Sioux Falls Skyforceen. Huhtikuussa 2006 Owens siirtyi loppukaudeksi kreikkalaiseen Panionisiin.

Kaudet 2006–2008 Owens vietti Saksan sekä Turkin pääsarjoissa ALBA Berlinin sekä Galatasarayn joukkueissa. Kauden 2008–2009 alussa hän teki sopimuksen ukrainalaisen BK Donetskin kanssa ja pelasi seurassa tammikuuhun 2010 asti, jonka jälkeen hän siirtyi loppukaudeksi kreikkalaiseen Panelliniosiin. Kauden 2010–2011 Owensin oli tarkoitus pelata Gravelinesin joukkueessa, mutta sopimus purettiin jo lokakuussa 2010. Tämän myötä hän palasi Ukrainaan, jossa hän siirtyi pelaamaan Azovmaš Mariupoliin. Owens pelasi seurassa loppukauden ajan, jonka jälkeen hän teki kauden 2011–2012 kattavan sopimuksen KK Cedevitan kanssa. Hän ei pelannut kaudella 2012–2013 missään seurassa, mutta teki kesällä 2013 KTP-Basketin kanssa pelaajasopimuksen.

Lähteet
-------

1. ↑  Jesse Owens' great-nephew to play pro ball in Berlin  2.8.2006. ESPN. Viitattu 16.11.2013. (englanniksi)
2. ↑  Chris Owens Basketball-Reference. Viitattu 13.11.2013. (englanniksi)
3. 1 2  Owens, Chris ULEB Eurocup. Viitattu 13.11.2013. (englanniksi)
4. ↑  Eurojyrä Owens KTP-Basketin korin alle  28.7.2013. Suomen Koripalloliitto. Viitattu 13.11.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* Basketball-Reference (englanniksi)
**Alaston nuori tyttö** on taiteilija Oskar Kokoschkan (1886–1980) paperille lyijykynällä ja vesiväreillä maalaama työ, 44 × 27 cm, ja se on ajoitettu vuosiin 1906–1909. 

Taiteilija Oskar Kokoschkalla oli omia näkemyksiä muotokuviin. Hän oli kiinnostunut mallin nopeasta havainnoinnista, hän piirsi puberteettisia nuoria sekä kuvasi varsinkin näiden nopeaa kehitysvaihetta, elävien nuorien kulmikkuutta ja ruumiillisen epätasapainon tunnetta. Kokoschka oli jo lapsena ja nuorena kotikaupungissaan Wienissä tajunnut "... miten lähellä rumaa todellisuus oli verrattuna illusionistien taianomaisiin väreihin". Ihminen oli hänelle ruumiillisesti rajallinen, josta tehtävä taide auttamatta törmää hänen henkisiin ihanteisiinsa. 

Alaston nuori tyttö on maalattu Kokoschkan opiskeluaikana, jolloin hän oli opiskelijana Wienin taideteollisuuskoulussa. Hän muun muassa opetti koulunsa loppuvaiheessa elävän mallin luokalla. Suomeen tämä maalaus päätyi laulaja Alexis af Enehjelmin kautta. Af Enehjelm opiskeli vuosisadan alussa Wienissä ja hän tutustui siellä Kokoschkaan. Taiteilija lahjoitti maalauksen af Enehjelmille. Suomeen päätyi af Enehjelmin kautta myös Kokoschkan Kaksi naista -teos.

Lähteet
-------

* Huusko, Timo: Oskar Kokoschka: Alaston nuori tyttö. Teoksessa *Ateneum-opas*. Toim. Timo Huusko, 2007, s. 85.
**Alaotrajärvi** on Madagaskarin suurin järvi. Se sijaitsee entisen Toamasinan provinssin alueella keskiylätasangon pohjoisosassa. Sen valuma-alueeseen kuuluu matalia järviä ja soita, joita ympäröi tiheä kasvillisuus. Se on maan riisinviljelyalueen keskus. Sen luonto on rikas, ja siellä on runsaasti harvinaisia ja vaarantuneita lajeja. Se on myös tärkeä kalastusalue. 

Järvelle istutettiin vuonna 1954 tummatilapiaa, ja se runsastui nopeasti, mahdollisesti siksi, että se tuli ekologiseen rakoon kasvinsyöjänä. Jo vuonna 1957 se muodosti saaliista 46 %.

Järvi on tärkeä mutta koko ajan uhanalaisemmaksi muuttuva vesilintujen elinalue. Siellä on sellainen vaarantunut laji kuin madagaskarinsorsa (*Anas melleri*). Pohjois-Madagascarissa on ollut kaksi kotoperäistä lajia, madagaskarinsotka (*Aythya innotata*) ja alaotrajärvenuikku (*Tachybaptus rufolavatus*). Madagaskarinsotka on nyt äärimmäisen uhanalainen laji, eikä sitä enää ole järvessä, joskin muualla sitä on hyvin pieni määrä. Alaotrajärvenuikku julistettiin hävinneeksi lajiksi 2010. Aiemmin Alaotranjärvellä eniten. Lähes lentokyvytöntä lintua ei ehkä ole ollut koskaan muualla kuin aivan järven lähituntumassa.

Lähteet
-------

1. ↑  C. Lévêque: *Biodiversity dynamics and conservation: the freshwater fish of tropical Africa*, s. 322. Cambridge University Press, 1997. ISBN 0-521-57033-6. Teoksen verkkoversio. (englanniksi)
2. ↑  Alaotranjärvi BirdLife International

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Lake Alaotra
Emil von Sauer, 1919
**Emil George Konrad von Sauer** (8. lokakuuta 1862 Hampuri – 27. huhtikuuta 1942 Wien) oli saksalainen pianisti, musiikkipedagogi ja säveltäjä. Hän tuli tunnetuksi pitkästä konserttiurastaan virtuoosisena esiintyjänä.

Sauer opiskeli Nikolai Rubinšteinin johdolla Moskovan konservatoriossa vuosina 1879–1881 ja sitten Franz Lisztin johdolla Weimarissa 1884–1885. Rubinšteinin johdolla suoritettuja opintoja tuki opettajan veli Anton Rubinstein. Sauer piti lukuisia konserttikiertueita vuosien 1882–1936 välisenä aikana. Kaksi näistä (1898–99, 1908) suuntautui Amerikkaan. Lontoossa Sauer esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1882, Berliinissä tammikuussa 1885 ja Carnegie Hallissa tammikuussa 1899. Vuosina 1901–1907 Sauer johti Wienin musiikkiakatemian pianonsoiton laitosta, ja vuosina 1915–1922 hän johti oppilaitoksen pianonsoiton mestarikoulua. Näiden kausien välillä hän asui Dresdenissä, johon suuntasi jälleen vuonna 1922.

Sauerilta on säilynyt levytyksiä, joilla on kuultavissa Lisztin, Frédéric Chopinin, Franz Schubertin ja Robert Schumannin teosten tulkintoja. Varhaisimmat hänen tekemistään levytyksistä ovat vuoden 1923 paikkeilta. Sauer pääsi Kunnialegioonan jäseneksi; tuolloin ainoat pianistit, jotka hänen lisäkseen olivat saaneet tämän huomionosoituksen, olivat Ignacy Paderewski, Anton Rubinstein ja Franz Liszt. Vuonna 1917 Sauer sai Itävalta-Unkarin hallinnolta periytyvän ritarinarvon, josta oli peräisin hänen nimensä von-liitesana. Hänen oppilaidensa joukossa olivat Stefan Askenase, Elly Ney ja Jorge Bolet.

Sauer sävelsi kaksi konserttoa, kaksi sonaattia ja monia muita teoksia pianolle. Sävellystyö jäi kuitenkin hänen pianistina luomansa uran varjoon. Sauer myös teki editiot muiden muassa Johannes Brahmsin kokonaispianotuotannosta sekä Louis Plaidyn ja Theodor Kullakin pedagogisista teoksista. Hän julkaisi omaelämäkertateoksen *Meine Welt* vuonna 1901.

Sauer sai ensimmäisen vaimonsa kanssa yhdeksän lasta ja meni tämän kuoltua uusiin naimisiin oppilaansa Angelica Moralesin kanssa. Tästä suhteesta syntyi vielä kaksi lasta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Emil von Sauer Britannica
2. 1 2 3 4  Emil von Sauer Naxos

Aiheesta muualla
----------------

* IMSLP: nuotteja

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
* Portugali

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* RISM
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Koira** on yksi kiinalaisista horoskooppimerkeistä. Koiran vuonna syntyneitä pidetään uskomusjärjestelmän mukaan uskollisina, rehellisinä, epäitsekkäinä, touhukkaina, riippumattomina ja velvollisuudentuntoisina.*lähde?* Saman järjestelmän mukaan heidän itsetuntonsa ei ole paras mahdollinen.*lähde?*

**Koiran vuosi**: 12 vuoden välein. mm 1886, 1898, 1910, 1922, 1934, 1946, 1958, 1970, 1982, 1994, 2006, 2018, 2030, 2042...
On otettava kuitenkin huomioon että kiinalainen vuosi vaihtuu eri aikaan kuin kansainvälinen.  

**Koiran kuukausi**: n. 8.10.- 7.11.  

**Koiran tunti**: 19 - 21

Koiran onnennumerot ovat 3, 4 ja 9.

Koiran vuosia
-------------

* 14. helmikuuta 1934 – 3. helmikuuta 1935 (puu)
* 2. helmikuuta 1946 – 21. tammikuuta 1947 (tuli)
* 18. helmikuuta 1958 – 7. helmikuuta 1959 (maa)
* 6. helmikuuta 1970 – 26. tammikuuta 1971 (metalli)
* 25. tammikuuta 1982 – 12. helmikuuta 1983 (vesi)
* 10. helmikuuta 1994 – 30. tammikuuta 1995 (puu)
* 29. tammikuuta 2006 – 17. helmikuuta 2007 (tuli)
* 16. helmikuuta 2018 - 4. helmikuuta 2019 (maa)
* 3. helmikuuta 2030 - 22. tammikuuta 2031 (metalli)

Kiinalaiset horoskoopit
Rotta | Härkä | Tiikeri | Jänis | Lohikäärme | Käärme | Hevonen | Vuohi | Apina | Kukko | Koira | Sika
Claudiuksen riemukaaren piirtokirjoituksen jäänne Musei Capitolinissa.
**Claudiuksen riemukaari** (lat. *Arcus Claudii*) oli Roomassa sijainnut monumentaalinen portti, joka pystytettiin keisari Claudiuksen vuonna 43 Britanniassa saavuttaman voiton kunniaksi. Kaari valmistui vuonna 51 tai 52. Se oli kiinteä osa akvedukti Aqua Virgoa, joka toi vettä kahdentoista kilometrin päästä kaupungin ulkopuolelta. Kaaren kohdalla Aqua Virgo ylitti Via Flaminian. Kaari ei ole säilynyt, mutta osia siitä löydettiin 1562, 1641 ja 1869 tehdyissä kaivauksissa. Riemukaaren piirtokirjoitus on pystytty ennallistamaan löydettyjen fragmenttien ja voiton kunniaksi muualle valtakuntaan pystytettyjen muistomerkkien avulla.

Lähteet
-------

1. ↑  Arch of Claudius, Roman Britain, Encyclopaedia romana. Viitattu 24.4.2022 (englanniksi)
2. ↑  Aqua Virgo, A Topographical Dictionary of Ancient Rome (Samuel Ball Platner, 1929)] haettu 6.9.2009 (englanniksi)
3. ↑  Arcus Claudii, A Topographical Dictionary of Ancient Rome (Samuel Ball Platner, 1929) haettu 6.9.2009 (englanniksi)
Korinttilainen mustakuvio­tekniikalla koristeltu fiale, n. 600 eaa.
Juomauhrin kaataminen alttarille. Uhraajalla on fiale oikeassa kädessään. Kuvitusta attikalaisessa punakuviotekniikalla koristellussa kyliksissä, n. 480 eaa.
**Fiale** (m.kreik. φιάλη, *fialē*) eli **patera**  (lat.) on antiikin aikana käytetty keraaminen tai metallinen juoma- ja uhrimalja. Se tunnetaan vaasien muotona erityisesti kreikkalaisesta keramiikasta.

Historia ja käyttö
------------------

Fiale viittasi alun perin Homeroksen runoissa hautauurnaan. Myöhempinä aikoina se oli juoma- ja uhrimalja, jota käytettiin paitsi juomiseen myös juomauhrien kaatamiseen esimerkiksi alttarille. Fialet esiintyvät usein uhritoimituksia kuvaavissa keramiikkamaalauksissa. Niiden perusteella fialea käytettiin juomauhria kaadettaessa niin, että fialea pitelevä käsi ojennettiin suoraksi, ja keskisormi oli astian alapuolisessa kolossa.

Vaasityypin nimi on alkuperältään esikreikkalainen, toisin sanoen kreikkalaiset olivat saaneet sen jostakin varhaisemmasta kielestä ja kulttuurista.

Muoto
-----

Fiale on muodoltaan matala, jalaton ja kädensijaton malja. Fialen pohjassa on yleensä pyöreä kolo tai kohouma, *omfalos* ("napa"), sormia varten. Tällainen fiale tunnetaan nimityksellä *mesomfalos*, "napa keskellä".

* Fialen muoto ulkoa ja sisältä.Fialen muoto ulkoa ja sisältä.
* Kreikkalainen pronssifiale, n. 500 eaa.Kreikkalainen pronssifiale, n. 500 eaa.
* Kreikkalainen keraaminen fiale, n. 500 eaa.Kreikkalainen keraaminen fiale, n. 500 eaa.
* Roomalainen patera, 1. vuosisata.Roomalainen patera, 1. vuosisata.

Lähteet
-------

1. 1 2  Liddell, Henry George & Scott, Robert: φιάλη, ἡ *A Greek-English Lexicon*.  1940. Oxford:  Clarendon Press / Perseus Digital Library, Tufts University.  (englanniksi)
2. 1 2 3  Castrén, Paavo & Pietilä-Castrén, Leena: "Fiale", *Antiikin käsikirja*, s. 171. Otava, 2000. ISBN 951-1-12387-4.
3. 1 2 3  Phiale Classical Art Research Center, University of Oxford.  Arkistoitu 16.1.2020. Viitattu 20.1.2020.
4. ↑  Cartwright, Mark: A Visual Glossary of Greek Pottery *Ancient History Encyclopedia*. Viitattu 20.1.2020.
5. ↑  Haarmann, Harald: *Roots of Ancient Greek Civilization: The Influence of Old Europe*, s. 60. McFarland, 2014. ISBN 0786478276. Teoksen verkkoversio.
6. ↑  Liddell, Henry George & Scott, Robert: μεσόμφαλος, ον *A Greek-English Lexicon*.  1940. Oxford:  Clarendon Press / Perseus Digital Library, Tufts University.  (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **fialet** Wikimedia Commonsissa
**Per Borten** (3. huhtikuuta 1913 – 20. tammikuuta 2005) oli norjalainen maanviljelijä ja keskustapuolueen poliitikko, joka toimi maansa pääministerinä 12. lokakuuta 1965 – 17. maaliskuuta 1971.

Borten opiskeli kansankorkeakoulussa, maanviljelyskoulussa ja Norjan maatalouskorkeakoulussa. Hän toimi kunnallisissa luottamustehtävissä vuosina 1945-55 ja oli Sør-Trøndelagin kansankäräjien (*fylketingin*) esimies vuosina 1948-49. Norjan suurkäräjille hänet valittiin vuonna 1949, keskustapuolueen puheenjohtajaksi vuonna 1955 ja puolueen parlamenttiryhmän johtajaksi vuonna 1958. Maakäräjien puheenjohtajana Borten toimi vuosina 1961-65.

Bortenin tyttärenpoika Ola Borten Moe (s. 1976) on myös poliitikko ja toiminut Norjan öljy- ja energiaministerinä sekä tutkimus- ja korkeakoulutusministerinä.

Lähteet
-------

1. ↑  Per Borten regeringen.no. Viitattu 6.5.2015.
2. ↑  Käki, Matti & Kojo, Pauli & Räty, Ritva: *Mitä Missä Milloin 1967. Kansalaisen vuosikirja*, s. 66. Otava, 1966.
3. ↑  Tvedt, Knut Are: Ola Borten Moe *Store norske leksikon*.  19.10.2021. Viitattu 27.10.2021. (norjaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Per Borten** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* KulturNav

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* World Athletics

 |

 |
**Köyhää kansaa** on Minna Canthin novelli, joka ilmestyi vuonna 1886 G. W. Edlundin kustantamana.

Köyhyyden kuvaus
----------------

Teos kuvaa Kuopion laitakaupungilla asuvaa Holpaisen perhettä, jonka isän työttömyys, lapsen kuolema ja äidin mielisairaus ajavat kurjuuden kierteeseen. Kirsti Mäkisen ja Tuula Uusi-Hallilan mukaan teos syntyi kevään 1886 aikana kahdessa viikossa, ja innoituksen siihen antoivat Canthin vierailut Harjulan vaivaistalossa ja Varkauden tehtaalla sekä tapaamiset rautatietyöläisten perheiden kanssa.

Vastaanotto
-----------

Realisteille tyypilliseen tapaan Canth toi teoksissaan esiin yhteiskunnallisia ongelmia mutta ei tarjonnut niihin ratkaisua. Konservatiiviset lukijapiirit pitivät häntä siksi vallankumouksen lietsojana, joka teoksillaan yllytti alaluokkaa taisteluun parempiosaisia vastaan. Suomalaisuusmies, poliitikko ja kirjailija Agathon Meurman kritisoi *Köyhää kansaa* juuri sovittavan elementin puuttumisesta. Se ei hänen mukaansa voinut olla onnistunut taideteos, koska se ei ole totta. Epätodeksi sen teki sovittavan elementin puute.

*Finlandia*-lehden arvostelijan mukaan Marin hysteeriset tunteet olivat epäuskottavia ja porvariston salongeista lainattuja. Yhteiskunnassa ajateltiin yleisesti, ettei kansa kykenisi niin voimakkaisiin tunteisiin. Lukijat olivat tottuneet vain porvarisnaisten mielenilmauksiin aiemmasta melodramaattisesta kirjallisuudesta.

Novellin kuvaus Kuopion köyhäinhoidosta synnytti skandaalin, minkä johdosta kuvernöörin oli ryhdyttävä toimiin tilanteen parantamiseksi.

Uusia tulkintoja
----------------

Matti Hagelbergin sarjakuvateos *Silvia Regina* sisältää 50-sivuisen mukaelman *Köyhästä kansasta*.

Lähteet
-------

* Lea Rojola, toim.: *Suomen kirjallisuushistoria 2: Järkiuskosta vaistojen kapinaan*. SKS, 1999.
* Mäkinen, Kirsti ja Uusi-Hallila, Tuula: *Minna Canth: Taiteilija ja taistelija*. Helsinki: WSOY, 2003. ISBN 951-0-27673-1.

### Viitteet

1. ↑  Mäkinen, Kirsti ja Uusi-Hallila, Tuula: *Minna Canth: Taiteilija ja taistelija*, s. 78. Helsinki: WSOY, 2003. ISBN 951-0-27673-1.
2. 1 2  Lea Rojola (toim.): *Suomen kirjallisuushistoria 2: Järkiuskosta vaistojen kapinaan*, s. 17–21. Helsinki: SKS, 1999.
3. 1 2  Haapala, Vesa; Hellström, Inkeri & Kantola, Janna & Kaseva, Tuomas & Korhonen, Riitta & Kärki, Heidi & Maijala, Minna & Mustonen, Harri & Puolitaival, Heleena & Saarikivi, Janne & Salo, Merja & Torkki, Juhana: *Särmä: Suomen kieli ja kirjallisuus*, s. 211. 4.–7. painos. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Otava, painettu 2014. ISBN 978-951-1-23436-4.
4. ↑  Haapala, Vesa ym.: *Särmä. Suomen kieli ja kirjallisuus*, s. 181. Otava, 2016. ISBN 978-951-1-28914-2.
5. ↑  Jörgensen, Aki: Matti Hagelberg - Silvia Regina *Keskisuomalainen (KSML.fi)*.  9.1.2011. Keskisuomalainen Oyj.  Arkistoitu 20.12.2014. Viitattu 15.10.2014.

Aiheesta muualla
----------------

WikiaineistoWikiaineisto
Wikiaineistoon on tallennettu tekstiä aiheesta: 
***Köyhää kansaa*** 

* Köyhää kansaa, Digitoitu teos, Doria.fi (Edlund 1886)
* Teoksen alkuperäiskäsikirjoitus digitoituna *Minnan salonki* -sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
**Per Gunnar Börje Berlin** (1. elokuuta 1921 Södra Sandby, Lund – 22. joulukuuta 2011 Landskrona) oli ruotsalainen painija. Hän paini suuret arvokisaturnauksensa 73 kg:n sarjassa, jossa saavutti hopeamitalin vapaapainissa Helsingin olympialaisissa 1952 ja pronssimitalin kreikkalais-roomalaisella tyylillä Melbournen olympialaisissa 1956, jossa hän lisäksi tuli neljänneksi vapaapainissa. Vapaapainissa Berlin saavutti myös EM-pronssia Istanbulista 1949.

Elämä ja urheilu-ura
--------------------

Berlin kilpaili ensimmäiset suuret kansainväliset arvoturnauksensa vapaapainissa ja saavutti ensimmäisen arvokisamitalinsa vuonna 1949 sijoituttuaan Istanbulin EM-kilpailuissa 1949 pronssille painoluokassa 73 kg. Hän kilpaili myöhemmissäkin arvoturnauksissaan 73 kg:n sarjassa. Helsingin MM-kilpailuissa 1951 hän tuli neljänneksi. Seuraavana vuonna Helsingin kesäolympialaisissa Berlin voitti kaikki ottelunsa viimeistä, Iranin Abdullah Mojtabavia vastaan käytyä lukuun ottamatta. Yhdysvaltalainen William Smith voitti sarjan olympiakultaa Berlinin tullessa hopealle. Vuonna 1953 MM-kilpailut käytiin kreikkalais-roomalaisella tyylillä, ja Berlin sijoittui viidenneksi. 

Seuraavana vuonna 1953 oli jälleen vuorossa vapaapaini, mutta Berlin tuli neljänneksi. Melbournen kesäolympialaisissa 1956 hän hävisi vapaapainissa neljännen kierroksen ottelunsa selätyksellä Neuvostoliiton Vakhtang Balavadzelle ja sijoittui neljänneksi. Kreikkalais-roomalaisessa painissa Berlin hävisi kultaa ja hopeaa voittaneille Mithat Bayrakille ja Vladimir Manejeville ja saavutti näiden jälkeen pronssia.

Berlin kuoli 90-vuotiaana Landskronassa 22. joulukuuta 2011.

Lähteet
-------

* Berlin, Per (SWE) iat.uni-leipzig.de (englanniksi)
* Ruotsin olympiamitalistit, Ruotsin olympiakomitea (ruotsiksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5 6 7  Fila-official.com[vanhentunut linkki], viitattu 1.1.2012 (englanniksi)
2. ↑  Wrestling at the 1952 Helsinki Summer Games: Men's Welterweight, Freestyle Round Six (englanniksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Wrestling at the 1952 Helsinki Summer Games: Men's Welterweight, Freestyle (englanniksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
4. 1 2  Per Berlin Biography and Olympic Results (Arkistoitu – Internet Archive), Olympics at Sports-Reference.com (englanniksi)
5. ↑  Ruotsin olympiakomitea
Suomen hallussa vuosina 1920–1944 ollut Petsamon alue. Salmijärvi sijaitsee aivan Norjan vastaisella rajalla ja nikkelikaivosalue sijaitsee aivan Salmijärven lähellä.
Salmijärvi kuvattu nykyisen Venäjän alueen suunnasta kohti Norjaa.
**Salmijärvi** (ven. Сальмиярви) on Nikelin kuntaan kuuluva kylä Petsamon piirissä Murmanskin alueella Venäjällä. Kylä sijaitsee Paatsjoen suvantojärven Salmijärven ja Kuotsjärven välisen salmen rannoilla Norjan rajan tuntumassa. Salmijärvi kuuluu Suomelle vuosina 1920–1944 kuuluneeseen entiseen Petsamon kuntaan. Kuotsjärven itäpuolella sijaitsee Nikelin kaupunki, joka Suomen aikana tunnettiin nimellä Kolosjoki ja luettiin osaksi Salmijärven kylää. Salmijärven naapurikyliä Suomen aikana olivat Valasjärvi pohjoisessa sekä Pitkäjärvi ja Paatsjoen kolttien talvikylä etelässä.

Kyläkuva
--------

Salmijärven läpi kulkee entinen Jäämerentie. Kylän pohjoispuolella Salmijärven rannalla on 102 metriä korkea Harjuvaara. Vuonna 1921 Petsamon kunta jaettiin kolmeen koulupiiriin, joista yksi oli Salmijärvi. Salmijärven koulupiiri käsitti tuolloin koko Paatsjokilaakson. Salmijärven koulupiiristä erotettiin tämän jälkeen neljä uutta koulupiiriä: Menikka vuonna 1931, Höyhenjärvi 1932, Töllevi 1938 ja Kolosjoki 1939. Vielä Kolosjoen koulun perustamisen jälkeenkin noin 20–30 lasta joutui jäämään odottamaan Salmijärven koulun laajentamista.

Väestö
------

Vuoden 1929 henkikirjoituksen mukaan Salmijärven 441 asukkaasta oli suomalaisia 394, kolttasaamelaisia 41 ja venäläisiä kuusi. Salmijärven asukasluku kasvoi Suomen aikana nopeasti. Vuonna 1939 yli kolmannes Petsamon kaikista asukkaista asui Salmijärvellä. Asukkaita Salmijärvelle houkuttelivat Jäämerentien rakentaminen ja Paatsjokilaakson parhaat viljelysmaat. Kaikkein eniten Salmijärven asukaslukua lisäsi kuitenkin 1930-luvulla aloitettu Kolosjoen nikkelikaivosyhdyskunnan rakentaminen. Nopeinta kasvu oli vuosina 1938–1939, jolloin Salmijärven asukasluku kasvoi 831:stä 1 509:ään.

Asukasluvun kehitys:

* 169 (1921)
* 337 (1925)
* 441 (1929)
* 510 (1930)
* 564 (1935)
* 1 509 (1939)

Lähteet
-------

* Onnela Samuli & Vahtola Jouko (toim.): *Turjanmeren maa, Petsamon historia 1920–1944*. Rovaniemi: Petsamo-Seura r.y. 1999. ISBN 952-91-0873-7.

### Viitteet

1. ↑  *Petsamon kartta*. Maanmittauslaitos, 1943.
2. ↑  Rahkola Hilkka: *Petsamon kansakoulut*, s. 381, 385 & 397. Teoksessa: Vahtola Jouko & Onnela Samuli (toim.) *Turjanmeren maa, Petsamon historia 1920–1944*. Rovaniemi: Petsamo-seura, 1999. ISBN 952-91-0873-7.
3. 1 2  Kuusikko Kirsi: *Petsamolainen yhteiskunta*, s. 125–126. Teoksessa: Vahtola Jouko & Onnela Samuli (toim.) *Turjanmeren maa, Petsamon historia 1920–1944*. Rovaniemi: Petsamo-seura, 1999. ISBN 952-91-0873-7.
4. 1 2 3 4 5 6  Onnela 1999, s. 107–108
*Tämä artikkeli käsittelee Henrik VII:n isää. Edmund Tudor on myös Henrik VII:n poika.*

**Edmund Tudor** (n. 1430 – 1. lokakuuta 1456), ensimmäinen Richmondin jaarli, oli Englannin kuninkaan Henrik VII:n isä.

Edmund oli Owen Tudorin ja Valois'n Katariinan, Henrik V:n entisen puolison, poika. Hänen äitinsä kuoli vuonna 1437 ja hänen velipuolensa, kuningas Henrik VI, tunnusti hänet sukulaisekseen ja nimitti ritariksi vuonna 1449 Richmondin jaarliksi vuonna 1452.

Vuonna 1455 Edmund avioitui Somersetin ensimmäisen herttuan Juhana Beaufortin tyttären, Margaret Beaufortin kanssa. Margaret oli tuolloin vasta 12-vuotias ja tuli raskaaksi seuraavana vuonna. Samaan aikaan alkoi ruusujen sota, jolloin yorkilaiset valtasivat Richmondin ja vangitsivat Edmundin Carmarthenin linnaan, Walesiin. Siellä hän sairastui ruttoon ja kuoli. Edmundin ainoa lapsi, Henrik, syntyi kaksi kuukautta hänen kuolemansa jälkeen ja nousi myöhemmin valtaistuimelle.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Edmund Tudor, 1st Earl of Richmond. The Peerage. Compilated by Darryl Lundy. Viitattu 5.11.2016.
**Sapphicus** eli *Sapfon säe* (m.kreik. Σαπφικός, *Sapfikos*, lat. *sapphicus minor* tai *hendecasyllabus sapphicus*) on antiikin kreikkalaisesta metriikasta peräisin oleva lyyrinen runosäe, yksi niin kutsutuista aiolialaisista säkeistä. Se on saanut nimensä Sapfosta, jonka tunnetuimmissa runoissaan käyttämä niin kutsuttu Sapfon säkeistö koostuu kolmesta sapphicuksesta ja yhdestä adoneuksesta.

Kaava
-----

Sapphicus-säe koostuu 11 tavusta. Säkeen kaava on ( = lyhyt tavu,  = pitkä tavu,  = anceps eli lyhyt tai pitkä tavu):

Esimerkki
---------

Sapfo, säe katkelmasta 2:

καρδίαν ἐν στήθεσιν ἐπτόασεν
*kardian en stēthesin eptoasen*

vauhko kurkkuun lyö sydän, rinta riutuu

Lähteet
-------

1. 1 2  Castrén, Paavo & Pietilä-Castrén, Leena: "Sapfo, Sapfon säkeistö", *Antiikin käsikirja*, s. 504. Helsinki: Otava, 2000. ISBN 951-1-12387-4.
2. ↑  Sappho 2: That one seems to me the equal of the gods... *Poems of Sappho*. Sacred Texts. Viitattu 29.1.2018.
3. ↑  Suomennos Päivö Oksala. Teoksessa Oksala, Päivö & Oksala, Teivas: *Kreikkalaisia kirjailijakuvia*, s. 58. Runojen ja runokatkelmien suomennoksia. Helsinki: Otava, 1965.
**Salmijärven työväentalo** oli Juankosken (vuoteen 1925 osa Muuruvettä, vuodesta 2017 osa Kuopiota) Salmijärvellä sijainnut työväentalo. Talo tuhoutui tulipalossa vuonna 1944.

Historiaa
---------

Salmijärven työväenyhdistys perustettiin vuonna 1907. Ensimmäisten kymmenen vuoden aikana yhdistyksen jäsenmäärä vaihteli 12–21 jäsenen välillä. Talon hankkimista yritettiin jo ainakin vuonna 1915, jolloin yhdistys oli kerännyt tarpeeksi varoja pienen talon hankintaan, mutta yksikään maanomistaja ei suostunut vuokraamaan eikä myymään maata sitä varten. Yhdistystoiminta hankaloitui omien tilojen puutteessa, sillä tarpeeksi suuria vuokratilojakaan ei ollut saatavilla. Samasta aiheesta kirjoitettiin myös vuonna 1917. Oman talon yhdistys sai lopulta hankittua vuonna 1924. Vihkiäisjuhlia tosin vietettiin vasta kesällä 1926.

Talo tuhoutui tulipalossa heinäkuussa 1944 perustuksiaan myöten. Palon arveltiin syttyneen pärekatolle lentäneestä kipinästä. Yksi lähde kirjoittaa, että talo olisi purettu vuonna 1948 tanssilavan tieltä, mutta tämä lienee väärä tieto. Yhden lähteen mukaan kyseinen tanssilava rakennettiin vuonna 1949, toisen mukaan se olisi rakennettu jo vuonna 1935, ja laajennusremontti tehty vuonna 1948. Salmijärven lava on edelleen toiminnassa.  Salmijärven työväenyhdistys liittyi Muuruveden sosialidemokraattiseen yhdistykseen vuonna 1986.

Toimintaa työväentalolla
------------------------

Vuonna 1932 yhdistys vietti 25–vuotisjuhliaan omalla talollaan. Vuonna 1936 työväentalolla järjestettiin hartausilta, jossa puhujina oli pastori ja saarnaaja. Talolla pidettiin myös muun muassa luento- ja opastuskursseja. Jatkosodan aikaan talolla ilmeisesti asutettiin evakkoja.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Hyvönen, Onni: *Pohjois-Savon Työväentalot*. Kuopio: Pohjois-Savon Sos.dem. Kulttuurityöntekijät ry. 1988. ISBN 951-99956-5-X.
2. 1 2  Sanantuoja 27.2.1917, no 23 *digi.kansalliskirjasto.fi*. Viitattu 20.9.2022.
3. ↑  Sanantuoja 9.11.1915, no 102 *digi.kansalliskirjasto.fi*. Viitattu 20.9.2022.
4. ↑  Vapaus 5.7.1926, no 76 *digi.kansalliskirjasto.fi*. Viitattu 20.9.2022.
5. 1 2  Suomen Sosialidemokraatti 22.7.1944, no 193 *digi.kansalliskirjasto.fi*. Viitattu 20.9.2022.
6. ↑  Suomenlista.com: Salmijärven lava *suomenlista.com*. Viitattu 20.9.2022.
7. ↑  Savon Työmies 18.8.1932, no 91 *digi.kansalliskirjasto.fi*. Viitattu 20.9.2022.
8. ↑  Savon Työmies 12.11.1936, no 129 *digi.kansalliskirjasto.fi*. Viitattu 20.9.2022.
9. ↑  Vapaus 20.3.1929, no 34 *digi.kansalliskirjasto.fi*. Viitattu 20.9.2022.
**Sapphire** oli Englannin tasavallan laivaston vuonna 1651 vesillelaskettu 38-tykkinen neljännen luokan linjalaiva.

Valmistus
---------

Alus tilattiin Deptfordin telakalta, jossa rakennustöistä vastasi Peter Pett. Se laskettiin vesille vuonna 1651. Aluksen valmistuskustannukset olivat 2 873 puntaa.

Palvelus
--------

Alus otettiin palvelukseen 1651 päällikkönään Robert Moulton. Ensimmäisessä Englannin–Hollannin sodassa alus osallistui 19. toukokuuta 1652 Doverin taisteluun ja 29. marraskuuta Dungenessin taisteluun. Vuoden lopulla aluksen päälliköksi tuli William Hill. Alus osallistui 18. helmikuuta 1653 Portlandin taisteluun.

Alus ajoi karille 31. maaliskuuta 1670 Sisiliassa paetessaan kapteenin neljäksi algerialaiseksi merirosvoalukseksi olettamaa alusta, jottei joutuisi vihollisen käsiin. Alukset eivät kuitenkaan olleet merirosvoaluksia, ja Pearce sekä hänen ensimmäinen luutnanttinsa Andrew Logan ammuttiin pelkuruudesta 26. elokuuta Deptfordissa.

Lähteet
-------

* Winfield, Rif: *British Warships in the Age of Sail 1603–1714 – Design, Construction, Careers and Fates*. Barnsley: Seaforth Publishing, 2009. ISBN 978-1-84832-040-6. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3  Winfield 2009 s. 98