recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
*Tämä artikkeli kertoo Rio de Janeirossa sijaitsevasta vuoresta. Corcovado on myös bossa nova -kappale vuodelta 1962.*
CorcovadoCorcovado ja sen huipulla oleva Kristus-patsas

|  |  |
| --- | --- |
| Tyyppi | 
luonnonperintö (en)View and modify data on Wikidata  |
| Sijainti | 
Rio de Janeiro, Brasilia |
| Korkeus merenpinnasta | 
704 m |

Hallinto| Luokitus | 
IPHAN-luokiteltu (d) (8. elokuuta 1973)View and modify data on Wikidata  |

|  |  |
| --- | --- |
| Koordinaatit | 
22° 57′ 09″ E, 43° 12′ 42″ LView and modify data on Wikidata  |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Corcovado** on 704 metriä korkea, graniittinen vuori Rio de Janeirossa, Brasiliassa.

Tijucan kansallispuistoon kuuluvasta sademetsästä kohoava vuori erottuu ympäröivistä graniittidoomeista*selvennä* laella olevan, 38 metriä korkean Kristus-patsaan ansiosta. 

Corcovadon laelle ja patsaalle pääsee joko kapeaa, vuoren kylkeen louhittua tietä myöten tai vuonna 1884 valmistunutta 3800 metrin pituista hammasrataa käyttäen. Kolmen sähköjunayksikön kapasiteetti on 540 matkustajaa tunnissa, ja matka kestää noin 20 minuuttia. Radan yläasemalta johtaa 222 askelman portaikko patsaan juurella olevalle näköalatasanteelle, josta avautuu maisema Rion keskustaan, Sokeritoppa-vuorelle sekä kuuluisille uimarannoille Copacabanalle ja Ipanemalle.

Huomattavia Corcovado-vuorella kävijöitä ovat olleet mm. paavi Pius XII, paavi Johannes Paavali II, Albert Einstein ja Walesin prinsessa Diana.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Corcovado** Wikimedia Commonsissa

Lähteet
-------

1. ↑  Mount Corcovado Encyclopedia Britannica. Viitattu 20.6.2014.
2. ↑  Historia Corcovado *corcovado-rio.com*.  Arkistoitu 7.3.2015. Viitattu 20.6.2014.
**Hans Georg Otto Hermann Fegelein** (30. lokakuuta 1906 Ansbach, Baijeri – 28. huhtikuuta 1945 Berliini) oli Waffen-SS:n SS-Obergruppenführer natsi-Saksassa, Adolf Hitlerin sisäpiirin jäsen ja Hitlerin lanko. Hän oli naimisissa Eva Braunin siskon Gretlin kanssa.

Fegelein syntyi Ansbachissa Baijerissa. Nuorena poikana hän työskenteli isänsä ratsastustalleilla Münchenissä. Fegelein työskenteli 1930-luvun alussa Christian Weberille, joka oli yksi kansallissosialistisen puolueen alkuperäisistä jäsenistä. 

Vuonna 1928 Fegelein liittyi Baijerin valtionpoliisiin Münchenissä. Hänestä tuli natsipuolueen ja SA:n jäsen (jäsennumerolla 1 200 158) vuonna 1930. Vuonna 1931 Fegelein siirtyi SS:ään Weberin avulla.

Toisen maailmansodan aikana hän komensi saksalaista ratsuväendivisioona Florian Geyeriä itärintamalla ja toimi Reinhard Heydrichin alaisena. Hänen tiedetään ottaneen osaa sotarikoksiin, kuten 10 000 neuvostoliittolaisen joukkoteloitukseen sekä ryöstelyyn Varsovassa.

Vuonna 1944 hän meni naimisiin Gretl Braunin kanssa ja varmisti näin pääsynsä Hitlerin sisäpiiriin. Hänet tunnettiinkin kiipijänä ja "kultapoikana". Vuonna 1945 hän toimi Heinrich Himmlerin SS-adjutanttina Führerbunkerissa. Himmlerin yritettyä kreivi Folke Bernadotten kautta saada yhteyden länsiliittoutuneisiin Hitler julisti Himmlerin petturiksi ja vaati eteensä Fegeleinin. SS-kenraaliluutnantti oli kuitenkin todennut sodan hävityksi ja päätti yrittää livahtaa Berliinistä. Hitlerin lähettämä Peter Höglin johtama SS-miesten partio onnistui pidättämään Fegeleinin asunnostaan. Häneltä löydettiin Sveitsin passi, ja hänen luonaan oli majaillut muuan naisvakooja. Fegelein pidätettiin, riisuttiin arvomerkeistään ja vietiin pidätettynä valtakunnankansliaan. Fegelein ammuttiin Hitlerin käskystä 28. huhtikuuta 1945 lähellä Berliinin valtakunnankansliaa.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hermann Fegelein** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
Agda Rössel vuonna 1950 Yrkeskvinnors Samarbetsförbundin toimistossa. Hän toimi järjestön puheenjohtajana 1948–1952.
**Agda Viola Rössel** (o.s. *Jäderström*, 4. marraskuuta 1910 Jällivaara – 27. toukokuuta 2001 Tukholma) oli ruotsalainen diplomaatti ja sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän oli Alva Myrdalin jälkeen toinen ruotsalainen naispuolinen suurlähettiläs ja on yhä ainoa Ruotsin YK-suurlähettiläänä toiminut nainen.

Agda Rössel työskenteli suurlähettiläänä lähes 20 vuoden ajan, ensin vuosina 1958–1964 YK:ssa New Yorkissa, sitten vuoteen 1969 asti Jugoslavian Belgradissa, 1969–1973 Tšekkoslovakian Prahassa ja 1973–1976 Kreikan Ateenassa.

Yhdistyneissä kansakunnissa Rössel vastusti kuolemantuomiota ja naisten sukuelinten silpomista sekä edisti muun muassa tasa-arvo- ja pakolaisasioita.

Nuoruus ja uran alku
--------------------

Agda Jäderström syntyi Jällivaaran lähellä Ruotsin pohjoisessa Norrbottenin läänissä kuusilapsiseen ratavartijan perheeseen. Lahjakas tyttö pääsi tuttavien ja sukulaisten taloudellisella tuella opiskelemaan Tukholman Socialinstitutet-oppilaitokseen.

Vuonna 1943 hän meni naimisiin kirjailija James Rösselin kanssa miehen vauraan östermalmilaisperheen vastusteluista huolimatta. He saivat kaksi lasta, mutta avioliitto päättyi pian eroon miehen psyykkisten ongelmien takia, ja Agda jäi lasten yksinhuoltajaksi samalla kun opiskeli ja teki uraa. Hän eteni nopeasti johtotehtäviin työmarkkinahallituksessa (*arbetsmarknadsstyrelsen*) ja Rädda Barnen -lastenapujärjestössä. 1950-luvulla hän alkoi saada kansainvälisiä tehtäviä Ruotsin valtuuskunnan jäsenenä YK:n ihmisoikeuskomissiossa.

Kirjallisuutta
--------------

* Jäderström, Elin. *Hennes excellens Agda Rössel : från banvaktstugan till FN-skrapan*. Atlantis, 2018. ISBN 9789173539661.

Lähteet
-------

1. ↑  Heini, Maija-Liisa: Poliitikon suurlähettilääksi nimittäminen kuohuttaa nyt Ruotsin lehdistön mieltä.  *Helsingin Sanomat*, 27.9.1963, s. 22 (jatkoa sivulta 11). Näköislehden aukeama (tilaajille).
2. 1 2 3 4  Östling, Birgitta: Agda Rössel – från banvaktsstugan till FN-skrapan *Norrländska Socialdemokraten, NSD*.  11.4.2018. Viitattu 29.4.2019. (englanniksi)
3. 1 2  Jordahl, Anneli: Kvinnokämpen i världens mitt (Arvostelu teoksesta *Hennes excellens Agda Rössel*.) *Aftonbladet*.  2.6.2018. Viitattu 29.4.2019. (ruotsiksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Ruotsi

 |

 |
Delta-kantorakettiperheen kehitys
**Delta-kantorakettiperhe** on vuodesta 1960 Yhdysvalloissa käytössä ollut kertakäyttöinen (expendable launch vehicle, ELV) kantorakettimalli. Ensimmäistä Delta-mallia kutsutaan usein nimellä Delta I. Lukuisia muitakin nimikkeitä esiintyi, esim. Delta B. Siitä on myöhemmin kehittyneet Delta II, Delta III ja Delta IV. Näistä Delta II on kehitetty suoraan Delta I:stä. Boeing valmistaa Delta-kantoraketteja.

10.7.1962 laukaistu Delta I kuljetti mukanaan Telstar-1 satelliitin
Delta oli alun perin Thor-Delta, neljäs Thorin perusversio (Δ on kreikkalaisten aakkosten 4. kirjain). Nyttemmin Delta-raketista ja sen edeltäjistä on tehty 50 eri versiota. NASA tilasi 1959 kaksitoista Thor-raketin siviiliversiota, jotka nimettiin Deltaksi. 

Delta I -raketti alkoi toimintansa toukokuussa 1960. Se osoittautui luotettavaksi – noin 40 laukaisusta 1960–1966 vain kolme epäonnistui. Raketti kuljetti tiede- ja sääsatelliitteja, v. 1962 Ison-Britannian ensimmäisen satelliitin Ariel 1:n sekä Telstar- ja Syncom -tietoliikennesatelliitteja. 1972 Deltalla laukaistiin Euroopan avaruusjärjestön (silloin ESRO) kaksi satelliittia, toisen nimi oli TD-1A, jossa TD tulee kantoraketin nimestä – se ei ollut kovin kummoinen nimi eurooppalaisen avaruusjärjestön tuolloin suurimmalle satelliitille. 

1983–1990 laukaistiin Delta-kantoraketilla 24 luotainta, joissa laukaisuissa tapahtui vain yksi epäonnistuminen (maaliskuussa 1983). Tässä vaiheessa Avaruussukkula oli jo NASAn käytössä. NASA ja puolustusministeriö olivat sopineet, että kaikki satelliitit pitäisi kuljettaa Avaruusukkulalla avaruuteen. Challenger-sukkulan tuhon jälkeen tämä päätös loi eurooppalaiselle Ariane 4-raketille loistavan kaupallisen mahdollisuuden aikana, jolloin tietoliikennesatelliitteja otettiin enenvästi käyttöön kautta maailman. Sukkulan tuhoutuminen esti myös Deltan ja muiden kertakäyttöisten kantorakettien tuotannon lopettamisen Yhdysvalloissa.

Aiheesta muualla
----------------

Commons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Delta-kantoraketit**.
* Luettelo kaikista Delta-laukaisuista (englanniksi)
*Tämä artikkeli käsittelee saksalaista urkuri-säveltäjää. Herman Finck puolestaan oli brittiläinen säveltäjä.*
**Hermann Finck** (1527 Pirna – 28. joulukuuta 1558 Wittenberg) oli saksalainen säveltäjä ja urkuri.

Finck oli Heinrich Finckin sisaruksen lapsenlapsi. Hän sai todennäköisesti varhaisen koulutuksensa Böömin kuningas Ferdinandin kapellin jäsenenä. Vuonna 1545 Finck pääsi opiskelemaan Wittenbergin yliopistoon. Vuodesta 1554 hän opetti siellä musiikkia, ja vuonna 1557 hänestä tuli sen urkuri. Finckin julkaistuun sävellystuotantoon kuuluu saksankielisiä lauluja ja latinankielisiä motetteja. Finckin pääjulkaisuna on kuitenkin pidetty vuonna 1556 julkaistua viiteen kirjaan jaettua musiikkiteoreettista tutkielmaa *Practica musica*. Siinä Finck nimeää Nicolas Gombertin imitatiivisen sävellystyylin suurimmaksi mestariksi ja arvostelee oman aikansa koristeellista saksalaista urkumusiikin tyyliä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Readings in the History of Music in Performance Jennifer Cross
2. ↑  Hermann Finck Oxford Reference
3. 1 2 3 4  Hermann Finck HOASM

Aiheesta muualla
----------------

* IMSLP: julkaisuja

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* BMLO
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* RISM
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Delphine Cascarino
**Delphine Cascarino** (s. 5. helmikuuta 1997) on ranskalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Ranskan naisten maajoukkueessa ennen EM-kilpailujen 2022 alkua 42 ottelua ja tehnyt niissä kymmenen maalia. MM-kilpailuissa 2019 hän pelasi avauskokoonpanossa kahdessa ottelussa ja tuli vaihtopelaajana kentälle kolmessa ottelussa. Vuonna 2012 hän oli voittamassa alle 17-vuotiaiden maailmanmestaruutta.

Cascarino edustaa seuratasolla Olympique Lyonnais'ta.

Lähteet
-------

1. ↑  Delphine Cascarino FIFA.  Arkistoitu 7.6.2019. Viitattu 8.7.2019. (englanniksi)
2. ↑  Joueuse – Delphine Cascarino Ranskan jalkapalloliitto. Viitattu 10.7.2022. (ranskaksi)
3. ↑  France *FIFA Women's World Cup France 2019*. FIFA.  Arkistoitu 3.7.2019. Viitattu 8.7.2019. (englanniksi)
4. ↑  FIFA U-17 Women's World Cup Azerbaijan 2012: France FIFA. Viitattu 12.6.2019. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
5. ↑  Delphine Cascarino: Career Olympique Lyonnais. Viitattu 10.7.2019. (englanniksi)

  

Ranskan joukkue – Jalkapallon naisten MM-kilpailut 2019
1 Durand |
2 Périsset |
3 Renard |
4 Torrent |
5 Tounkara |
6 Henry |
7 Karchaoui |
8 Geyoro |
9 Le Sommer |
10 Majri |
11 Diani |
12 Laurent |
13 Gauvin |
14 Bilbault |
15 Bussaglia |
16 Bouhaddi |
17 Thiney |
18 Asseyi |
19 Mbock Bathy |
20 Cascarino |
21 Peyraud-Magnin |
22 Debever |
23 Clémaron |
Valmentaja Diacre

Ranskan joukkue – Jalkapallon naisten EM-kilpailut 2022
1 Chavas |
2 Palis |
3 Renard |
4 Torrent |
5 Tounkara |
6 Toletti |
7 Karchaoui |
8 Geyoro |
9 Katoto |
10  Matéo |
11 Diani |
12 Malard |
13 Bacha |
14 Bilbault |
15 Dali |
16 Lerond |
17 Baltimore |
18 Sarr |
19 Mbock Bathy |
20 Cascarino |
21 Peyraud-Magnin |
22 Périsset |
23 Cissoko |
Valmentaja Diacre
**Herra Hermanni** (*Mr. Abernathy*) on yhdysvaltalaisten Ralston Jonesin ja Frank Ridgewayn vuodesta 1957 lähtien tekemä humoristinen sarjakuva, jonka päähenkilönä on oikukas ja nuorten naisten seurasta nauttiva iäkäs miljonääriliikemies. Ridgeway toimi käsikirjoittajana ja Jones piirtäjänä vuoteen 1980 asti, josta lähtien Ridgeway myös piirsi sarjaa kuolemaansa 1994 saakka. Suosituimmillaan *Mr. Abernathya* syndikoitiin satoihin sanomalehtiin. Suomessa sarjakuvan lyhyitä strippejä julkaistiin *Helsingin Sanomissa* vuodesta 1958 ja sivun mittaisia tarinoita pitkään *Apu*-lehdessä, molemmissa nimellä *Herra Hermanni*.

Lähteet
-------

1. ↑  Frank Ridgeway *Lambiek Comiclopedia*.  14.12.2015. Lambiek-sarjakuvakauppa.  "Frank Ridgeway (1930-1994) [--] created the newspaper strip about multimillionaire 'Mr. Abernathy' with artist Ralston Jones in 1957. Ridgeway scripted and Jones drew the King Features syndicated strip until Jones' resignation in 1980. Ridgeway then continued to both write and draw the strip until his death in 1994." Viitattu 31.12.2018. (englanniksi)
2. ↑  Agena, Eric: Mr. Abernathy, by Ralston Jones and Frank Ridgeway *Comic Strip Fan -sivusto*.
3. ↑  Herra Hermanni. Uusi kuvasarja.  *Helsingin Sanomat*, 1.3.1958, s. 8. Näköislehden aukeama (tilaajille).
**Office de Radiodiffusion et Télévision du Niger** (ORTN) on Nigerin kansallinen yleisradioyhtiö.

Ranskan siirtomaahallinnon perustama Radio Niger aloitti toimintansa Niameyssa vuonna 1958. Sen käytössä oli aluksi yhden kilowatin keskiaaltolähetin ja neljän kilowatin lyhytaaltolähetin. Ohjelmissa puhuttiin ranskan lisäksi jonkin verran djermaa ja hausaa. Vuonna 1960 rakennettiin paikallisasema Zinderiin ja vuosina 1963–1968 pienet alilähettimet N’Guigmiin, Zinderiin, Maïné-Soroaan, Gouréen, Ingalliin, Téraan, Tillabériin ja Gayaan. Niameyn lähellä sijaitsevaan Goudelin lähetyskeskukseen saatiin vuonna 1963 uusi 30 kilowatin lyhytaaltolähetin.

Televisiotoiminta alkoi Nigerissä vuonna 1964 yhtenä ensimmäisistä Saharan eteläpuolisista maista, mutta sitä käytettiin aluksi ainoastaan opetusvälineenä. Varsinaiset yleisölähetykset alkoivat televisiossa vuonna 1979. Paljolti ranskalaisten käsissä ollut radio- ja televisiotoiminta yhdistettiin julkishallinnolliseksi Office de Radiodiffusion et Télévision du Nigeriksi vuonna 1967. Vuonna 1972 Goudelista lähetettiin kahta valtakunnallista radio-ohjelmaa ranskaksi, hausaksi, fulaniksi, tuaregikieli tamajaqiksi, kanuriksi ja tubuksi. Radio Niger sai nimen *Voix du Sahel* ("Sahelin ääni") vuonna 1974. Zinderiin ja muihin aluekeskuksiin perustettiin 1970-luvulla uudet alueradiot. Goudelin lähetyskeskus sai uuden 100 kilowatin lyhytaalto- ja 20 kilowatin keskiaaltolähettimen. Nykyään lähetystoiminta tapahtuu kokonaan ULA-alueella. Lyhytaaltolähetykset loppuivat vuonna 2012.

Nigerin radion ohjelmat on alusta lähtien suunnattu erityisesti maaseudulle ja niissä käytetään etupäässä paikallisia kieliä. Uutisten ja viihteen ohella ohjelmissa käsitellään muun muassa maatalouden ja terveydenhuollon ongelmia ja jaetaan käytännön neuvoja. Ensimmäinen maaseudun paikallisradio perustettiin vuonna 1999 Bankilaréen. Yksityinen radio- ja tv-toiminta vapautettiin vuonna 1993.

Lähteet
-------

1. 1 2  Historique de l’ORTN *ortn.ne*.  Arkistoitu 27.9.2017. Viitattu 15.3.2016.
2. ↑  La télévision et la vidéo au Niger *fao.org*. Viitattu 15.3.2016.
3. ↑  Africa on Mediumwave and Shortwave *British DX Club*.  2019. Viitattu 6.1.2019.
4. ↑  La radiodiffusion et les radios rurales *fao.org*. Viitattu 15.3.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Office de Radiodiffusion et Télévision du Nigerin sivusto (ranskaksi)
**Age of Love** on saksalaisen dance-yhtye Scooterin neljäs studioalbumi. Albumi julkaistiin yhtyeen kotimaassa 25. elokuuta 1997. Albumi on Scooterin viimeinen, jolla oli vielä mukana yhtyeen entinen jäsen Ferris Bueller. Bueller aloitti soolouran vuonna 1998.

Kappaleet
---------

1. Introduction – 1.00
2. The Age of Love – 3.48
3. She Said – 5.18
4. Fire – 3.32
5. Dancing in the Moonlight – 4.33
6. Forever (Keep Me Running) – 4.46
7. Hit the Drum – 4.37
8. Don't Waste No Time – 4.14
9. Tonight – 4.58
10. Return of the Future – 4.57
11. Leave in Silence – 3.34

**Age of Love - Limited edition** (vain Saksassa julkaistu)

* 12. Fire (DONS Burn Rubber remix) (6:34)

Singlet
-------

* ***Fire*  (1997)**

1. «Fire» (03:31)

2. «Fire (Extended emergency)» (05:10)

3. «Choir Dance» (04:19)

4. «Fire Dub 1» (04:59)

5. «Hyper Hyper — Live» (05:02)

* **Fire — Remixes** (1997)

1. «Fire — DONS burn rubber video edit» (3:18)

2. «Fire — Klubbheads remix» (6:53)

3. «Fire — DONS burn rubber mix» (6:32)

4. «Fire dub 2» (5:12)

* ***Age of Love*  (11. elokuuta 1997)**

1. «The Age Of Love» (03:50)

2. «The Age Of Love (club mix)» (05:20)

3. «Turn Up That Blaster» (06:07)

* **The Age of Love — Remixes** (1997)

1. «S/M in Motion Remix» (06:24)

2. «DJ Errik`s Destruction Mix» (06:35)

3. «Triple S Funky Remix» (05:13)

4. «Mad Man In Love Remix» (08:38)

5. «Orginal Video Edit» (03:50)

Lähteet
-------

* discogs.com, viitattu 19.7.2012
**Merikalojen valkopilkkutauti** on *Cryptocaryon irritans* -loisen aiheuttama sairaus, joka iskee merikaloihin, myös ja varsinkin akvaario-olosuhteissa. Sairaus iskee useimmiten silloin, kun kalan olosuhteet muuttuvat: lämpötila heilahtelee, ammoniumpitoisuus kasvaa, nitraatin tai nitriitin pitoisuus nousee, happipitoisuus laskee tai liikakansoitus uhkaa. On arveltu, että valkopilkkutauti on luonnossa elävillä kaloilla harvinainen ja vielä harvemmin tappava.

Valkopilkkutautiin sairastunut kala saa sairauden nimen mukaisesti pieniä (kirjaan painetun pisteen kokoisia), valkoisia pilkkuja iholle ja eviin; myöhemmin tauti leviää silmiin. Kala hankaa itseään kiviä ja koralleja vasten. Pian kalan kunto alkaa heiketä, se haukkoo henkeä, värit haalistuvat, evät mätänevät, ruokahalu katoaa ja kala kutistuu. 

Sairastuvuus riippuu kalalajista: palettivälskäri on erityisen herkkä taudille, kun taas ankeriaat sairastuvat tuskin koskaan.

Loisella on nelivaiheinen elinkierto, ja sillä ei ole väli-isäntää. Trofosoiittivaiheen (engl. *trophozoite, trofont*) aktiiviset loiset elävät kalassa 3-7 päivää, jolloin kalan ihoon muodostuu pilkkuja. Aikuistuneet parveiluvaiheen loiset (*protomont*) irrottautuvat kalasta ja uivat vapaasti noin 18 tunnin ajan. Sen jälkeen alkaa kalan ulkoinen lisääntymisvaihe (*tomont*), joka kestää 3-28 päivää. Tästä syntyy planktisia, infektoimiskykyisiä poikasia (*theront*), jotka uivat vapaasti 24-48 tuntia ja etsivät aktiivisesti isäntäkalaa.

Hoidot
------

Tautiin on kokeiltu monia hoitoja. Mikään ei ole ollut jymymenestys. Terry Bartelmen mukaan kolme parasta ovat kupari, suolapitoisuuden vaihtelu ja eristys. Kupari on siitä paha, että se on myrkyllistä selkärangattomille. Suolahoidossa kala siirretään joko melko vähäsuolaiseen veteen kolmeksi viikoksi tai erittäin vähäsuolaiseen veteen 3 tunniksi joka päivä 3 päivän ajan. Eristysmenetelmässä kalaa siirretään edestakaisin kahden altaan välillä niin kauan, että vapaasti uivat muodot loisten kehityskierrossa jäävät jälkeen. Kaikista menetelmistä on alan lehdissä tarkkoja ohjeita, jotta loinen kuolisi mutta kala jäisi henkiin.
Steven Pro listaa näiden lisäksi kiniinipohjaiset lääkkeet, joukon muita lääkkeitä sekä otsonilla ja ultraviolettivalolla sterilisoimisen, loisia syövät puhdistajaeläimet, valkosipulin, inkiväärin ja joukon muita ihmelääkkeitä mutta toteaa ne melko tehottomiksi ja joskus jopa haitallisiksi.

Lähteet
-------

* Bartelme, T: News from the Warfront with Cryptocaryon irritans (osat 1-5)  2003. Advanced Aquarist.  Arkistoitu 15.5.2008. Viitattu 27.5.2008.

### Viitteet

1. 1 2  Pro, S.: Marine Ich/ Cryptocaryon irritans  2003. Reefkeeping.
2. ↑  Advanced aquarist 2 (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Bai JS, Xie MQ, Zhu XQ, Dan XM, Li AX: Comparative studies on the immunogenicity of theronts, tomonts and trophonts of *Cryptocaryon irritans* in grouper.  *Parasitol Res*, 2008, 102. vsk, nro 2, s. 307-313. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 28.5.2008. [vanhentunut linkki]
4. ↑  Petsforum (Arkistoitu – Internet Archive) (selventävä kuva ja taulukko)
5. ↑  Advanced aquarist osa 3 (Arkistoitu – Internet Archive)
6. ↑  Reefkeeping, part II
Ylälinnoitusta entisöintityön aikana alalinnoituksen vallilta nähtynä. Muurissa on ollut alun perin tiilinen ylärakenne.
**Fort Katarina** on Ruotsinsalmen merilinnoituksen päälinnoitus Kotkassa. Se sijaitsee Kotkansaaren eteläosassa Katariinanniemellä. Linnoitusalue on nykyisin osa Katariinan meripuistoa.

Historia
--------

Fort Katarinan rakentaminen alkoi vuonna 1791. Sen tehtävänä oli hallita Ruotsinsalmen laivaväylää yhdessä Varissaaressa sijaitsevan Fort Elisabetin ja Kukourissa sijaitsevan Fort Slavan kanssa. Linnoitus menetti sotilaallisen merkityksensä Suomen sodan jälkeen ja englantilais-ranskalainen laivasto pommitti linnoitusta Krimin sodan aikana vuonna 1855. Kotkan kaupungin perustamisen aikaan vuonna 1879 linnoitus on ollut suurelta osin jo raunioina.

Fort Katarinaa on entisöity Katariinanniemellä olleen öljysataman purkamisen jälkeen vuodesta 2006 lähtien. Entisöinnillä on pyritty parantamaan linnoituksen hahmottumista maastossa ja liittämään se paremmin puistoalueisiin. Entisöinnissä on myös vaalittu linnoitusalueen kasvillisuutta.

Rakenne
-------

Näkymä ylälinnoituksesta kohti alalinnoitusta.
Fort Katarinan linnoitus on maaston korkeuseroista johtuen rakennettu kaksiosaiseksi. Ylälinnoitus on niemen korkeimmalla kohdalla ja alalinnoitus alempana rinteessä. Molemmat linnoitukset ovat muodoltaan epäsäännöllisiä ja sovitettu maaston muotoihin. Yhteensä linnoitukset ovat noin 140 × 220 metrin laajuisella alueella. Linnoituksissa oli graniitista ja maasta koostuva pohjarakenne, jonka päällä oli tiilestä rakennettu maatäytteinen ylärakenne, jonka takana olivat tykkiasemat. Tiiliset ylärakenteet ovat kadonneet kokonaan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Fort Katariinaa kunnostetaan Museovirasto. Viitattu 25.8.2011.
Trumpfin logo.
Trumpfin kolmiulotteinen laserleikkuri.
**Trumpf** on saksalainen teräksentyöstökoneita valmistava yritys. Trumpf on vuonna 1923 perustettu perheyritys, jonka pääkonttori on Ditzingenissä, lähellä Stuttgartia. Trumpf on yksi maailman suurimmista työstökoneiden valmistajista. Trumpf on maailman johtava teollisuuden laserleikkauskoneiden valmistaja. Yritys aloitti hiilidioksidilasereiden myymisen vuonna 1979.

Trumpfin hallituksen puheenjohtaja on Nicola Leibinger-Kammüller. Vuonna 2016 Trumpfin liikevaihto oli 2,8 miljardia euroa. Vuonna 2014 yritys perusti oman pankin voidakseen tarjota asiakkaille rahoitusta. Vuonna 2016 yritys on laajentanut metallien kolmiulotteiseen tulostukseen. Viime aikoina Trumpf on panostanut Industry 4.0 -suunnitelmaan, jossa hyödynnetään sen AXOOM-nimistä digitaalista alustaa, joka tekee tehtaista älykkäitä. AXOOM on Trumpfin tytäryhtiö.

Trumpfin kilpailijoita ovat Coherent, IPG, Han's Laser, Amada, Prima Industrie ja Bystronic.

Lähteet
-------

1. ↑
2. 1 2
3. ↑
4. ↑
5. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
6. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
7. ↑
8. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Trumpf**.
* Trumpfin kotisivut (saksaksi)
* Trumpfin historia kotisivuilla (saksaksi)
**Forsti** on metsätieteiden opiskelija, metsäylioppilas, viralliselta nimeltään maatalous- ja metsätieteiden ylioppilas (lyhennetään *maat. ja metsät. yo*). Forsteja opiskelee sekä Helsingin että Itä-Suomen yliopistossa Joensuun kampuksella. Kun forstit valmistuvat maistereiksi, yliopistot myöntävät heille oikeuden metsänhoitajan arvonimeen.

Itä-Suomen yliopiston ensimmäisen vuoden metsätieteiden opiskelijoita kutsutaan Torsteiksi aina Forstikasteeseen asti.

Järjestöt
---------

Yliopiston metsätieteiden opiskelijoiden pitkäaikaisia ainejärjestöjä ovat Metsäylioppilaat ry ja Joensuun Metsäylioppilaat ry.

Metsäylioppilaat ry:n historia ulottuu vuoteen 1909, jolloin se aloitti toimintansa nimellä Ylioppilasyhdistys Metsämiehet. Nykyiseen muotoon yhdistys vaihtoi nimensä vuonna 1956.

Forstiliivi on forstien käyttämä juhla-asu. Sen edeltäjä forstitakki otettiin käyttöön 1950-luvulla ja nykyiseen forstiliiviin siirryttiin syksyllä 1964. Forstihuuto on Helsingin metsäylioppilaiden virallinen ainejärjestölehti, joka ilmestyy vähintään neljä kertaa vuodessa.

**Joensuun Metsäylioppilaat ry (JMYO)** on Itä-Suomen yliopiston metsätieteen opiskelijoiden ainejärjestö, joka on perustettu vuonna 1982. Yhdistyksen tarkoituksena on kehittää Itä-Suomen yliopistossa, Joensuun kampuksella metsätieteiden opetusta ja tutkimusta, ajaa metsätieteiden opiskelijoiden yhteisiä etuja sekä edistää jäsentensä metsäalan, kulttuurin ja ruumiinkulttuurin harrastuksia. Yhdistys tekee esityksiä ja aloitteita, harrastaa julkaisutoimintaa sekä järjestää esitelmä- ja keskustelutilaisuuksia, opintoretkiä ja urheilutilaisuuksia sekä pitää yhteyttä akateemisiin järjestöihin, metsäammattilaispiireihin ja alaa lähellä oleviin koti- ja ulkomaisiin järjestöihin. Tunnetuimpia tapahtumia ovat Forstikaste, Joensuun Vappusoudut ja Räkäposkella.

Kuusikauppa
-----------

Metsäylioppilaiden Kuusikauppa on jo vuosikymmenten ajan toimittanut joulukuusia Helsingin ja lähiseutujen yrityksille ja yhteisöille. Myös toreilta löytyy joulun aikaan Metsäylioppilaiden Kuusikaupan myyntipisteitä. Perinteisiin kuuluu myös vuodesta 1963 alkaen vuosittainen joulukuusen luovuttaminen Tasavallan Presidentille.

Lähteet
-------

1. ↑  Metsäylioppilaiden kuusi koristaa Mäntyniemeä Helsingin Yliopisto

Aiheesta muualla
----------------

* Metsätieteiden laitos - Helsingin yliopisto
* Metsätieteiden osasto - Itä-Suomen yliopisto
* Metsäylioppilaat ry (Arkistoitu – Internet Archive)
* Joensuun Metsäylioppilaat ry
**Merikosken ammatillinen koulutuskeskus** oli vuosina 1957–2007 toiminut Hengitysliiton omistama valtakunnallinen ammattillista perus- ja aikuiskoulutusta tarjoava erityisoppilaitos, joka järjesti erityisopetusta sekä toimi ammatillisen erityisopetuksen asiantuntijana ja kehittäjänä.

Merikosken ammatillinen koulutuskeskus liittyi elokuun 2007 alussa yhteiseen koulutusorganisaatioon Ammattiopisto Luoviin.

Koulutus
--------

Koulutusta annettiin kuudella koulutusalalla: 

* kulttuuriala
* luonnontieteiden ala
* kuonnonvara- ja ympäristöala
* matkailu-, ravitsemis- ja talousala
* tekniikan ja liikenteen ala
* yhteiskuntatieteiden, liiketalouden ja hallinnon ala.

Lisäksi koulutuskeskus tarjosi valmentavaa ja kuntouttavaa opetusta ja ohjausta sekä ammatilliseen peruskoulutukseen valmentavana että työhön ja itsenäiseen elämään valmentavaa koulutusta.

Toimipaikat
-----------

Koulutuskeskuksen päätoimipaikka sijaitsi Oulun Myllytullissa ja Intiössä. Muut toimipaikat sijaitsivat Helsingissä, Limingassa, Muhoksella, Tampereella ja Ylitorniolla.

Kirjallisuutta
--------------

* Mähönen, Hannu: *Tietoa, taitoa, osaamista: Merikosken ammatillinen koulutuskeskus 1957-2007*. Hengitysliitto Heli. ISBN 978-952-5348-15-6.

Lähteet
-------

1. ↑  Historia *Hengitysliitto*. Viitattu 14.10.2014.
2. ↑  Sykettä suunnitteluun (pdf) (s. 14) *Oulun seutu Urheiluakatemia*.  elokuu 2005.  Arkistoitu 19.10.2014. Viitattu 14.10.2014.
**Mirjam Suvanto** (o.s. **Tiilikainen**; 15. heinäkuuta 1912 – 2. maaliskuuta 1997) oli Suomen Kommunistisen Puolueen (SKP) toimitsija ja poliitikko.

Suvanto oli punaisesta perheestä. Hän opiskeli 1930-luvulla useaan otteeseen Neuvostoliitossa: vuonna 1930 Kommunistisen nuorisointernationaalin pioneerikurssilla SKNL:n lähettämänä, vuonna 1931 Moskovan Lenin-koulun pioneeriohjaajakurssilla (nimellä *Margit Linden*), 1930-luvun puolivälissä Lännen vähemmistökansallisuuksien yliopistossa ja vuodesta 1936 Lenin-koulun suomalaisella sektorilla (nimellä *Aira Oberg*). Hän oli Lenin-koulun aikanaan vuoden ajan naimisissa Veikko Sippolan kanssa, mutta he erosivat toisistaan jouduttuaan Suomeen palattuaan molemmat vankilaan. Suvanto oli yksi vuoden 1940 Suomen ja Neuvostoliiton rauhan ja ystävyyden seuran vaikuttajista. Hänet pidätettiin tammikuussa 1941 ja hän vapautui vasta sodan jälkeen. Sittemmin hänestä tuli SKP:n sihteeristön ja politbyroon pitkäaikainen jäsen aina vuoteen 1966 saakka. Suvanto teki muun muassa agitaatiotyötä puolueelle ja hoiti ajoittain puolueen kansainvälisiä suhteita. Hän oli 1948–1957 SKP:n kansainvälisen osaston johtaja. Hänen on sanottu olleen sotien jälkeisinä vuosikymmeninä yksi SKP:n vaikutusvaltaisimpia naisia Hertta Kuusisen, Inkeri Lehtisen ja Aili Mäkisen jälkeen, mutta edellisiä syrjäänvetäytyvämpi. Suvanto tuki lojaalisti NKP:n kulloisiakin linjauksia ja SKP:n 1960-luvun lopun hajaannuksessa hän asettui tukemaan vähemmistöä. Hän vaikutti myös DDR:n tunnustamisliikkeen kulisseissa.

Suvanto oli Helsingin kaupunginvaltuuston varavaltuutettuna 1960-luvun alussa.

Suvanto oli 1945–1950 Suomen Demokratian Pioneerien Liiton (SDPL) liittoneuvoston puheenjohtaja ja ensimmäinen kunniapioneeri. Hän kirjoitti 1950-luvun jälkipuoliskolla kolme liiton julkaisemaa pioneeriopasta. Hän oli myös *Kommunisti*-lehden toimittaja. Suvanto esiintyi haastateltavana Peter von Baghin dokumenttielokuvissa *Viimeinen kesä 1944* (1992) ja *Mies varjossa* (1994).

Suvanto on haudattu Helsingin Malmin hautausmaalle.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Veli-Pekka Leppänen: *Kivääri vai äänestyslippu? Suomen kommunistisen puolueen hajaannus 1964–1970*, s. 41, 157, 392–393. Edita, Helsinki 1999.
2. ↑  Arkistoyksikkö: 1772 Tiilikainen Mirjam (Arkistoitu – Internet Archive) Kansallisarkisto. Viitattu 16.2.2017.
3. 1 2  (kuva Suvannon hautakivestä) Billiongraves.com. Viitattu 14.6.2018.
4. ↑  Joni Krekola: *Stalinismin lyhyt kurssi. Suomalaiset Moskovan Lenin-koulussa 1926–1938*, s. 398, 429. SKS, Helsinki 2006.
5. ↑  Helsingin kunnalliskertomus 1960: kaupunginvaltuusto Viitattu 1.3.2015.
6. ↑  Esa Ålander: *Punaisen Liinan Lapset: Suomen Demokratian Pioneerien Liitto ja sen edeltäjät*, s. 71, 256–258. SDPL 1995.
**George Sonata** on suomalainen säveltäjä, sanoittaja ja sovittaja. Hän on säveltänyt ja sanoittanut teoksia vuodesta 1973 lähtien.

Biografia
---------

George Sonatan sävellyksiä, sanoituksia ja sovituksia on yhteensä yli sata kappaletta. Hän on säveltänyt ja sanoittanut musiikin lukuisiin näytelmiin ja sketsiteatteriesityksiin, kuten *Kultainen vasikka*, *Vihtorin harha-askel* (Tatu Pekkarinen), *Noita palaa elämään* (Mika Waltari), *Käry kävi isäntämiehet*, *Mökkiloukku*, *Väärämäen veljekset* (Raimo Suuronen), *Limppu & Pullava*, *Into piukassa*, *Tomppa*, *Mummon saappaassa soi fox* (Sirkku Peltola) ja *Kunnon komedia*. George Sonatan pseudonyymin takana on kirjailija Jyrki Suominen Jyrki Suomisen kotisivut

George Sonatan musiikkimaailma
------------------------------

George Sonatan teokset on sovitettu siten, että niissä on laaja orkestraatio, usein iso tunnelmarooli erityisesti jousilla ja puhaltimilla. Musiikin sointumaailma halaa englantilaista duuri-molli-maailmaa, länsimaista maj-sointua ja usein mukana on myös slaavilainen molliasetelma.

George Sonatan teosten riimeissä on kuvattu ihmiskohtaloita ja ihmistarinoita, oikeasti elettyä elämää sekä paljon haikeutta ja romantiikkaa.

George Sonata live
------------------

Vuodesta 2011 lähtien on pidetty useita Sonatan musiikin konsertteja eri artistien esittämänä. YouTubessa on katsottavissa ja kuunneltavissa George Sonatan tuotantoon perustuvia musiikkivideoita. Vuonna 2015 julkaistiin 12 teoksen albumi *Lapset huomisen* solistina Emmi Loven. Vuonna 2020 julkaistiin 12 teoksen albumi *Lars Vadin* solistina Lars Vadin.Lars Vadinin kotisivut

Aiheesta muualla
----------------

* George Sonatan kotisivut
Ilmakuva Fort Henrystä vuodelta 1920
**Fort Henry** on linnoitus Kingstonissa, Kanadassa. Se sijaitsee lähellä Cataraqui-joen suuta, jossa se virtaa Saint Lawrence -jokeen.

Fort Henry rakennettiin vuosien 1832–1837 korvaamaan vuoden 1812 sotaa varten rakennettua aiempaa linnoitusta. Se rakennettiin suojaamaan Port Frederickin laivaston telakkaa, Rideaun kanavan suuta ja Kingstonin kaupunkia, joka oli merkittävä välietappi kauppareitillä Montréalista länteen.

Britannian armeija käytti Fort Henryä varuskuntanaan vuoteen 1870, jolloin brittiläiset joukot vedettiin Kanadasta. Kanadalaisia joukkoja Fort Henryssä oli vuoteen 1891. Ensimmäisen maailmansodan aikana linnoitus kunnostettiin pinnallisesti ja sitä käytettiin poliittisten vankien eristysleirinä.

Ensimmäisen maailmansodan jälkeen linnoitus ränsistyi, kunnes se palautettiin aiempaan tilaansa vuosina 1936–1938 projektissa, joka maksoi yli miljoonaa dollaria. Vuonna 1938 Kanadan pääministeri William Lyon Mackenzie King avasi linnoituksen museona ja historiallisena alueena. Toisen maailmansodan aikana Fort Henrystä tehtiin sotavankileiri, ja museona se avattiin uudestaan vuonna 1948.

Fort Henry on nykyään suosittu matkakohde. Linnoituksen kuuluisin tapahtuma on yliopisto-opiskelijoiden esittämä *Fort Henry Guard*, joka on tulkinta 1860-luvun brittiläisten joukkojen toiminnasta linnoituksessa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  All About Fort Henry *FortHenry.com*. Parks of the St. Lawrence.  Arkistoitu 18.9.2008. Viitattu 21. heinäkuuta 2008. (englanniksi)
2. ↑  Fort Henry - Kingston Tour Guide *Kingston Kiosk*.  Arkistoitu 24.7.2008. Viitattu 21. heinäkuuta 2008. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Fort Henry (Kanada)** Wikimedia Commonsissa
**Fort Hoodin joukkoampumisessa** 5. marraskuuta 2009 Yhdysvaltain maavoimien psykiatri ja majuri Nidal Malik Hasan avasi tulen Fort Hoodin sotilastukikohdassa Texasissa, tappoi kolmetoista ihmistä ja haavoitti kolmeakymmentä.

Ampuja
------

Ampumisesta vangittu majuri Nidal Malik Hasan
Nidal Hasan on 39-vuotias Yhdysvalloissa syntynyt psykiatri. jonka vanhemmat ovat jordanialaisia maahanmuuttajia. Silminnäkijöiden mukaan islaminuskoinen Hasan huusi hyökätessään "Allahu Akbar". Sukulaisten mukaan hän pelkäsi lähtöä Afganistaniin ja oli joutunut kokemaan häirintää muilta sotilailta uskonnostaan ja etnisestä taustastaan. Vuonna 2007 Hasanin entinen esimies Walter Reed Army Medical Centerissä kirjoitti muistion, jossa ilmaisi olevansa huolissaan hänen epäpätevyydestä ja välinpitämättömästä käytöksestä. Muistion sanotaan olevan niin raskauttava, että se olisi voinut tuhota hänen uransa, mikäli hän olisi hakenut siviilivirkaa.

Hasanin puolustusasianajaja John Galligan sanoo hänen halvaantuneen poliisin ammuttua häntä neljästi.

Tutkinta
--------

Tultuaan tajuihinsa 9. marraskuuta 2009 Hasan kieltäytyi puhumasta rikostutkijoille.

Myöhemmin hän kuitenkin myönsi tekonsa ja sanoi haluavansa kuolemantuomion. Hasanin todettiin toimineen täydessä ymmärryksessä.

Oikeudenkäynti
--------------

Hasan todettiin 23. elokuuta 2013 syylliseksi 13 murhaan ja 32 murhan yritykseen. Hänet tuomittiin kuolemaan 28. elokuuta 2013, mutta teloitukseen voi mennä useita vuosia.

Lähteet
-------

1. ↑  Fort Hoodin tukikohdassa ammuskellut sotilastuomioistuimeen *Helsingin Sanomat*.  10.11.2009.
2. ↑  Pidd, Helen; Mcaskill, Ewen: Fort Hood army officer shouted 'Allahu Akbar' before shooting rampage *guuardian.co.uk*.  6.11.2009.
3. ↑  Zwerdling, Daniel: Hasan's Supervisor Warned Army In 2007  18.11.2009. National Public Radio.
4. ↑  Fort Hood suspect 'is paralysed'  13.11.2009. BBC. Viitattu 14.11.2009. (englanniksi)
5. ↑  Sotilaita ampunut psykiatri haluaa kuolemantuomion iltasanomat.fi.  Arkistoitu 9.8.2013. Viitattu 8.8.2013.
6. ↑  Sig Christenson: Accused Fort Hood shooter ruled sane; faces capital trial *San Antonio Express-News*.  25.1.2011. Viitattu 28.9.2014. (englanniksi)
7. ↑  Chelsea J. Carter: Nidal Hasan convicted in Fort Hood shootings; jurors can decide death  23.8.2013. CNN. Viitattu 28.9.2014. (englanniksi)
8. ↑  Fort Hood shooter Nidal Hasan sentenced to death  28.8.2013. CBC. Viitattu 28.9.2014. (englanniksi)


CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Fort Hoodin joukkoampuminen**.
*Tämä artikkeli kertoo kasvi- ja eläintieteilijästä. Kirjailija George Bernard Shawsta on eri artikkeli.*

**George Shaw** (10. joulukuuta 1751 Bierton, Buckinghamshire – 22. heinäkuuta 1813) oli englantilainen kasvi- ja eläintieteilijä.

Shaw opiskeli Magdalen Hallissa Oxfordissa, suorittaen tutkinnon (M.A.) vuonna 1772, minkä jälkeen hän aloitti lääkärinpraktiikan. Vuonna 1786 hänestä tuli Oxfordin yliopiston kasvitieteen apulaislehtori. Hän oli yksi Linnean Societyn perustajista 1788 ja sai Royal Societyn jäsenyyden 1789.

Vuonna 1791 hän sai apulaisintendentin viran British Museumin luonnonhistorialliselta osastolta. 1806 hän seurasi Edward Whitaker Grayta intendentin virassa. Hän havaitsi, että useimmat Hans Sloanen museolle toimittamat näytteet olivat hyvin huonossa kunnossa. Lääketieteellinen ja anatominen materiaali toimitettiin museoon Royal College of Surgeonsista, mutta monet täytetyistä eläimistä ja linnuista olivat pilaantuneet ja ne täytyi polttaa. Museon maksama palkka oli niin vaatimaton, että Shawn oli elääkseen pakko käyttää paljon aikaa kirjoittamiseen ja kokoelmien hoito jäi retuperälle. Hänen apulaisensa Charles Konig tuli hänen seuraajakseen hänen kuoltuaan.

Shaw julkaisi erään Englannin ensimmäisistä selvityksistä tieteellisine nimineen useista yleisistä australialaisista eläimistä teoksessaan *Zoology of New Holland* (1794). Yhtenä ensimmäisistä tiedemiehistä hän tutki vesinokkaeläintä ja julkaisi siitä ensimmäisen tieteellisen kuvauksen *The Naturalist's Miscellany*ssa 1799.

Muita julkaisuja
----------------

* *Museum Leverianum, containing select specimens from the museum of the late Sir Ashton Lever (1792-96)*
* *General Zoology, or Systematic Natural History* (16 osaa) (1809–1826) (osat IX–XVI julk. James Francis Stephens)
* *The Naturalist's Miscellany: Or, Coloured Figures Of Natural Objects; Drawn and Described Immediately From Nature* (1789–1813), yhdessä Frederick Polydore Nodderin kanssa (maalari ja kuvanveistäjä).

Shaw kuvaili ja nimesi muun muassa punahelttamesikon (*Anthochaera carunculata*), myskilurikin (*Glossopsitta concinna*) ja pikkulurikin (*Glossopsitta pusilla*).

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* International Plant Names Index
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Scientific illustrators

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Australia
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**George Homer Ryan, Sr.** (s. 24. helmikuuta 1934 Maquoketa, Iowa, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko, joka toimi Illinois’n 39. kuvernöörinä vuosina 1999–2003.

Varhainen elämä ja ura
----------------------

Iowan Maquoketassa syntynyt Ryan kasvoi Kankakeen piirikunnassa Illinoisissa. Hän palveli Korean sodassa ja työskenteli farmaseuttina sekä liikemiehenä. Hän on naimisissa Lura Lynn Ryanin kanssa, ja parilla on kuusi lasta. 

Ryan aloitti poliittisen uransa Kankakeen piirikunnassa ja eteni Illinois’n edustajainhuoneeseen. Hän istui siellä vuosina 1973–1983 edeten vähemmistöjohtajaksi ja puhemieheksi asti. Vuosina 1983–1991 hän toimi Illinois’n varakuvernöörinä ja sen jälkeen vuoteen 1999 *Secretary of Staten* asemassa. Kuvernöörin vaaleissa hän voitti demokraattisen vastustajansa Glenn Poshardin.

Hän tuli tunnetuksi kuolemanrangaistuksen kyseenalaistajana. Vuonna 2003 hän kumosi kaikki 167 Illinoisissa voimassa ollutta kuolemantuomiota. 

Vuonna 1999 Ryan tapasi Fidel Castron.

Korruptiotuomio
---------------

Kuvernöörikautensa jälkeen Ryan sai tuomion laajamittaisesta korruptiosta. Hänelle langetettiin ehdotonta vankeutta, jonka istumisen hän aloitti vuonna 2007. Vankeutensa alkaessa Ryan ilmoitti omantuntonsa olevan puhdas.

Samassa jutussa Ryanin kanssa tuomittiin Lawrence Warner.

Illinois’n senaattori Dick Durbin esitti George W. Bushille vuonna 2008 Ryanin saaman kuuden ja puolen vuoden rangaistuksen muuttamista. Hän vetosi muun muassa siihen, että Ryan oli jo saanut maksaa rikoksistaan huomattavan hinnan. Hän mainitsi myös entisen kuvernöörin vaimon heikon terveyden. Tuomio kuitenkin pysyi, joten Ryan vapautui vasta vuonna 2013.

Lähteet
-------

1. ↑  US governor on Cuba mission *BBC News*.  24.10.1999. Viitattu 27.9.2009. (englanniksi)
2. ↑  Schaper, David: Former Illinois Gov. George Ryan Heading to Prison *Npr*.  6.11.2007. Viitattu 27.9.2009. (englanniksi)
3. ↑  Blagojevich: Bush Should Pardon Former Governor Ryan *The Huffington Post*.  28.11.2008. Viitattu 27.9.2009. (englanniksi)
4. ↑  Robinson, Mike: Ryan says he has a 'clear conscience' before reporting to prison *Chicago Sun-Times*.  6.11.2007.  Arkistoitu 11.10.2008. Viitattu 27.9.2009. (englanniksi)
5. ↑  Durbin Releases Letter on Commutation for Governor Ryan  1.12.2008. Dick Durbin. Viitattu 27.9.2009. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
Peter Lelyn maalaama Manchesterin jaarlin muotokuva 1660-luvulta.
**Edward Montagu, Manchesterin toinen jaarli**, (1602 – 5. toukokuuta 1671) oli Englannin sisällissodan aikaisen parlamentin Itä-Englannin joukkojen komentaja sekä parlamentin ylähuoneen jäsen. Hän toimi Englannin lordikanslerina sekä Cambridgen yliopiston kanslerina 1660–1671.

Montagu matkusti Walesin prinssin mukana Espanjaan vuonna 1623. Matkan tarkoituksena oli sopia avioliiton solmimisesta Walesin prinssin ja Espanjan infantan eli kuninkaan tyttären välillä, mutta hanke epäonnistui. 1630-luvulla Montagu alkoi lähentyä poliittisesti puritaaneja, ja hän tuki pitkässä parlamentissa kuninkaanvastaisen opposition johtajaa John Pymiä. Montagu johti parlamentin armeijan itäisiä joukkoja vuonna 1643 ja osallistui Skotlannin covenantilaisten sekä Thomas Fairfaxin kanssa Marston Moorin taisteluun, jossa hän oli ainoa parlamentin puolella taistelleista kolmesta kenraalista (Montagu, Leslie, Fairfax), joka ei paennut taistelukentältä.

Marston Moorin jälkeen Montagun asenne sotaa kohtaan muuttui ja hän jätti noudattamatta Lontoosta saamiaan käskyjä. Tähän saattoi vaikuttaa sotaa kannattaneen Henry Vanen vierailu Yorkshiressa, jolloin Vane puhui ensimmäisen kerran julkisesti kuninkaan syöksemisestä valtaistuimelta. Marraskuussa 1644 Oliver Cromwell piti parlamentin alahuoneessa puheen, jossa hän tuomitsi Montagun passiivisuuden. Montagu, jonka aatelisnimi vuodesta 1642 oli Manchester, erosi armeijasta mutta pysyi ylähuoneen jäsenenä. Hän vastusti Kaarle I:n tuomitsemista oikeudenkäynnissä eikä vannonut uskollisuudenvalaa kuninkaan mestauksen jälkeiselle tasavallalle. Manchester kannatti Englannin restauraatiota ja kantoi kruunajaismiekkaa Kaarle II:n kruunajaisissa vuonna 1661.

Lähteet ja huomautukset
-----------------------

1. ↑  Fairfax tarkoittaa tässä vanhempaa Fairfaxia, Thomas Fairfaxin isää.
2. 1 2  Edward Montagu, 2nd Earl of Manchester, 1602-71 *BCW Project*. Viitattu 24.11.2020. (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
**Edward ''Eddie'' Pasquale** (s. 20. marraskuuta 1990 Toronto, Ontario) on kanadalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa KHL-seura Lokomotiv Jaroslavlissa.

Ura
---

Pasquale pelasi ennen ammattilaisuraansa neljä kautta (2006–2010) juniorisarja OHL:ssä, aluksi Belleville Bullsissa ja myöhemmin Saginaw Spiritissä. Hän nousi kolmannella kaudellaan Saginaw’n ykkösmaalivahdiksi ja valittiin kauden päätteeksi vuonna 2009 OHL:n kolmanteen tähdistökentälliseen. Hän pelasi kauden aikana CHL:n vuotuisessa Top Prospects Gamessa, jossa tuli valituksi Team Cherryn parhaaksi pelaajaksi. NHL-seura Atlanta Thrashers varasi Pasqualen vuoden 2009 varaustilaisuuden neljännellä kierroksella ja teki hänen kanssaan kolmivuotisen tulokassopimuksen vajaa vuosi myöhemmin, toukokuussa 2010. Hän pelasi ensimmäisellä ammattilaiskaudellaan sekä AHL:n Chicago Wolvesissa että ECHL:n Gwinnett Gladiatorsissa.

Thrashers siirtyi kauden 2010–2011 jälkeen Winnipegiin, Manitobaan, ja joukkueen nimeksi vaihdettiin Jets. Pasquale aloitti AHL-kauden 2011–2012 Winnipeg Jetsin farmijoukkueen St. John's IceCapsin kolmosmaalivahtina, mutta nousi kauden mittaan joukkueen ykkösmaalivahdiksi ohi kokeneempien David Aebischerin ja Peter Manninon. Hän pelasi runkosarjakauden aikana 38 ottelua ja pudotuspeleissä 2012 joukkueensa kaikki 15 ottelua. Hänet nimettiin kauden päätteeksi AHL:n tulokkaiden tähdistökentälliseen.

Pasquale edusti vuonna 2007 Ontarion provinssia Canada Games -tapahtuman jääkiekkoturnauksessa. Hänen joukkueensa voitti turnauksessa kultaa.

Pasquale on pelannut NHL:ssä yhteensä 3 ottelua Tampa Bay Lightningin paidassa kaudella 2018-19.

### Siirtyminen Eurooppaan 2019-

Kaudeksi 2019-20 Pasquale siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella KHL-seura Barys Nur-Sultanin riveihin. Hän torjui kauden aikana runkosarjan 46 ottelussa torjuntaprosentilla 93,0 ja päästi ottelua kohden vain 2,03 maalin keskiarvolla.

Toukokuussa 2020 Pasquale siirtyi kaksivuotisella sopimuksella toiseen KHL-seuraan, Lokomotiv Jaroslavliin.

Lähteet
-------

* Edward Pasquale *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Elite Prospects
2. ↑  Ed Pasquale *Hockey's Future*. Viitattu 11.10.2012. (englanniksi)
3. 1 2  2009 Home Hardware CHL/NHL Top Prospects Game Goaltenders Set for the Draft *Homehardwaretopprospects.ca*.  22.6.2009. Viitattu 11.10.2012. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
4. ↑  Campbell, Tim: Jet engines start winding up *Winnipeg Free Press*.  17.9.2011. Viitattu 11.10.2012. (englanniksi)
5. ↑  Wiebe, Ken: Pasquale a hot prospect *Winnipeg Sun*.  25.5.2012. Viitattu 11.10.2012. (englanniksi)
6. ↑  20 OHL Prospects to Compete at Canada Winter Games *Ontariohockeyleague.com*. Viitattu 11.10.2012. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Edward Pasquale The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
**Kallikles** (400-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen sofisti. Hänet tunnetaan ennen kaikkea Platonin dialogista *Gorgias*, jossa hän toimii Sokrateen vastaväittäjänä oikeudenmukaisuutta koskien, samalla tavoin kuin Thrasymakhos *Valtiossa*. 

Päinvastoin kuin Thrasymakhoksesta, Kallikleesta ei tiedetä mitään Platonin dialogien ulkopuolella. On mahdollista, että hän olisi ollut vain Platonin keksintöä. Dialogin mukaan hän oli ateenalainen aristokraatti, jolla oli poliittisia pyrkimyksiä ja yhteyksiä Gorgiaaseen.

*Gorgiaassa* Kallikles puhuu "luonnollisesta oikeudenmukaisuudesta" ja esittää näkemyksen, jonka mukaan vahvimmat ovat parhaita, samoin kuin luonnossa heikommat ovat huonompia. Vahvoille kuuluu siis myös enemmän kuin heikoille. Hän esittää useita esimerkkejä näkemyksensä tueksi. Hän vastusti myös Sokrateen (Platonin) näkemystä siitä, että filosofinen elämäntapa on paras. Hänestä filosofia pilaa ihmisen, jos ihminen altistuu sille nuoruudessaan liikaa. Hänen mukaansa filosofit eivät tunne todellista ihmisluontoa ja valtion lakeja käytännössä.

Lähteet
-------

* Platon: *Gorgias*, teoksessa *Teokset 2*. Suomennos Pentti Saarikoski. Toinen painos. Helsinki: Otava, 1999.
* Barney, Rachel: Callicles and Thrasymachus *The Stanford Encyclopedia of Philosophy*. The Metaphysics Research Lab. Stanford University.  (englanniksi)