recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**MagnumLive Oy** on suomalainen ohjelma- ja tapahtumatuotantotalo. Yhtiö jakaa toimintansa neljään lohkoon; tapahtumatuotantoon, tekniseen toteutukseen, messuosastojen toteutukseen sekä esiintyjä- ja ohjelmapalveluun. 

Vuonna 2016 MagnumLiven liikevaihto oli 11,3 miljoonaa euroa. 

MagnumLive Oy on enemmistöosakas konsernissa, jonka se muodostaa yhdessä tekniseen toteutukseen keskittyneiden yhtiöiden RMC Light & Sound Oy:n ja Lakeus Sound Oy:n kanssa. Konsernin palveluksessa on lähes 50 kokopäiväistä alan ammattilaista ja sen toimipisteet sijaitsevat Vantaalla, Turussa sekä Seinäjoella. Vuonna 2016 konsernin liikevaihto oli 14,3 miljoonaa euroa.

MagnumLiveen on fuusioitunut useita alalla pitkään toimineita yhtiötä: Extra Viihde Oy (artisti- ja ohjelmapalvelut), Magnum Music Oy (levy-yhtiö), Musiikkimyynti Oy (artistipalvelut), Promosystems Oy (tekninen toteutus ja videotuotanto), Manari Oy (musiikki- ja komiikkateatterituotannot), Viihdekeskus Oy (Viihdekeskusten ja hotellien ohjelmapalvelut) sekä Formaatti Oy (messuosastojen suunnittelu ja toteutus). 

Yritysfuusioiden ansiosta MagnumLive on 100 % omavarainen tapahtumatuotantojen toteuttaja. MagnumLiven palvelukonseptiin kuuluu yhden luukun periaate: asiakas saa kaikki alan palvelut yhdeltä toimijalta.

Historia
--------

MagnumLive Oy toimi aiemmin nimellä Extra Viihde Oy. MagnumLive-nimisenä yhtiö on toiminut vuodesta 2012 alkaen. Yhtiön historia ulottuu vuoteen 1969, jolloin Extra Viihdepalvelut Suomi Ky perustettiin. Vuonna 1991 se muutettiin osakeyhtiöksi. 

Promosystems Oy (perustettu 1984), joka toteutti yleisö- ja yritystapahtumien tekniikkaa kotimaassa ja Euroopassa, fuusioitiin Extra Viihteeseen vuonna 2012. Pääkaupunkiseudulla toimineet viihdetoimistot Musiikkimyynti Oy (perustettu 1978) ja Manari Oy (perustettu 1984) sulautettiin vuonna 2009 ja 2011 osaksi Extra Viihdettä. Vuonna 2010 Viihdekeskus Oy:n liiketoiminta liitettiin osaksi Extra Viihdettä, jolloin yhtiön toiminta laajeni myös Lapin hiihtokeskusten sekä Etelä-Suomen yökerhojen viihdetarjontaan.

Vuonna 1987 perustettu messu- ja suunnittelutoimisto Formaatti Oy:n liiketoiminta fuusioitui MagnumLiveen kesällä 2015. Vuonna 2003 perustettu levy-yhtiö Magnum Music Oy on nykyään MagnumLiven levymerkki, joka julkaisee kotimaista viihdettä.

MagnumLive-konserniin kuuluu kaksi itsenäistä teknistä toteutusta harjoittavaa sisaryhtiötä, RMC Light & Sound Oy (perustettu 1980, konsernissa vuodesta 2011) ja Lakeus Sound Oy (perustettu 2008, konsernissa vuodesta 2015). MagnumLive ja RMC Light & Sound kuuluvat myös KOKO Tapahtumaan, joka on alalla toimivien yritysten yhteismarkkinointiryhmä.

Toiminta
--------

Yritys toteuttaa monipuolisena alihankkijana yleisö- ja yritystapahtumapalveluja, messuosastoja sekä tilaratkaisuja Suomessa ja ulkomailla. MagnumLive tarjoaa myös kattavat esiintyjä-, elämys- ja ohjelmapalvelut.

Yhtiö huolehtii vuosittain yli 4 000 esiintyjä- ja tapahtumatoimeksiannosta.

Lähteet
-------

1. ↑
2. 1 2
3. ↑
4. 1 2
5. ↑  Yritys - MagnumLive. Viitattu 31.1.2018.
6. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* MagnumLive Oy
* RMC Light & Sound Oy
* Lakeus Sound Oy
* Magnum Musicin sivusto
* MagnumShop
**Astyra** (m.kreik. Ἀστυρα, myös *Astyra Troika*, Ἀστυρα Τροϊκά) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Troaksessa Vähän-Aasian luoteisosassa nykyisen Turkin alueella. Se sijoitetaan lähelle nykyistä Çanakkalea.

Astyra Troikan historiasta ei tiedetä juuri mitään. Strabonin mukaan kaupunki oli aiemmin ollut itsenäinen, mutta hänen aikanaan se oli raunioina ja sen alue oli tullut Abydoksen haltuun. Alueella oli aiemmin ollut kultakaivoksia, mutta nekin olivat ehtyneet jo ennen Strabonin aikaa. Vaikka kaupunki on nykytutkimuksessa luettu polisten eli itsenäisten kaupunkivaltioiden joukkoon, sen todellinen asema tunnetaan kuitenkin huonosti. Klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Astyra Troika kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, tai ainakin sen nimi esiintyy liiton verotusluetteloissa vuonna 425/424 eaa.

Kaupunkia ei tule sekoittaa tunnetumpaan Astyraan Myysiassa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Hansen, Mogens Herman & Nielsen, Thomas Heine: "771 Astyra Troika", *An Inventory of Archaic and Classical Poleis*. An Investigation Conducted by The Copenhagen Polis Centre for the Danish National Research Foundation. Oxford: Oxford University Press, 2004. ISBN 0-19-814099-1.
2. 1 2 3  Smith, William: "Astyra (2)", *Dictionary of Greek and Roman Geography*. Boston: Little, Brown and Company, 1854. Teoksen verkkoversio.
3. ↑  Astyra *Pleiades*. Viitattu 2.11.2020.
4. ↑  Strabon: *Geografika* 13.1.23.
**Caciocavallo Podolico** on Etelä-Italiasta peräisin oleva lehmänmaidosta valmistettava pasta filata -juusto. 

Caciocavallo Podolico -juustoa valmistetaan Etelä-Italiassa Calabrian, Basilicatan, Campanian ja Apulian alueilla. Juustoa valmistetaan eteläitalialaisen *Podolico*-rodun lehmien maidosta.

Kun juustoa valmistetaan perinteiseen tapaan, käytetään puisia työkaluja, kuten puista saavia (*tina*), sauvaa (*rotula*) ja tinattua kuparipataa. Juusto kypsytetään paikallisten kalkkikivikallioiden luolissa 12–16 °C lämpötilassa kolmesta kuukaudesta jopa kahteen tai kolmeen vuoteen. Kypsytettäessä juusto ripustetaan roikkumaan narusta. Valmiissa juustossa on runsaasti omega-3-rasvahappoja. Sen tuoksua on kuvailtu esimerkiksi yrttiseksi ja kukkaiseksi. Muodoltaan juusto on pyöreä ja sen rakenne on luja. Rakenne lujittuu entisestään kypsymisajan pituuden mukaan. Kypsyessään juustosta tulee okran tai kullan väristä.

Caciocavallo Podolico -juustoa myydään tavallisesti suoraan sen valmistustiloilta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Catherine Donnelly: *The Oxford companion to cheese*, s. 102-103. Oxford University Press, 2016. ISBN 9780199330881. (englanniksi)
Ori valmistautuu astumaan tammaa. Tamma osoittaa olevansa suosiollinen nostamalla häntäänsä ja kyykistämällä takaosaansa.
**Astutus** tarkoittaa kotieläinten kontrolloitua parittamista naaraan tiineyttämiseksi. Astuttamista käytetään nykyisin lähinnä hevosten ja lemmikkieläinten kasvatuksessa. Muita tiineyttämiskeinoja ovat uroksen päästäminen laumaan, keinosiemennys ja alkionsiirto.

Yksinkertaisimmillaan astutus voidaan hoitaa päästämällä naaras ja uros samaan aitaukseen tai häkkiin. Tällöin uros tarkkailee naaraan kiiman itse ja astuu eli parittelee saadessaan tilaisuuden. Menetelmän etuna on, että astutus voi tapahtua juuri sillä hetkellä kun naaras on parhaassa kiimassa ja halukas. Tämä antaa parhaat edellytykset tiinehtymiselle ja vähentää naaraan stressiä. Toisaalta yli-innokkaan uroksen jatkuva lähentely voi häiritä naarasta, ja aggressiivinen naaras puolestaan voi ajaa uroksen pois luotaan kiimasta huolimatta. Ongelmia voi aiheuttaa myös uroksen kokemattomuus tai haluttomuus. Astutuksen onnistumista on tarkkailtava. Pieniä lemmikkieläimiä astutettaessa uros voidaan siirtää asumaan naaraan häkkiin pidemmäksikin aikaa, jolloin onnistumisen mahdollisuus paranee ja astutusta ei tarvitse tarkkailla jatkuvasti. Tiineyden alkamista on kuitenkin tällöin vaikeampi päätellä, ja mikäli naarasta ei tarkisteta tiineyden varalta, voi käydä niin, että naaras yllättäen poikiikin ja uros pääsee tiineyttämään sen heti synnytyskiimasta.

Erityisesti hevosilla käytetään enemmän kontrolloituja menetelmiä, joskin myös vapaata astutusta käytetään erityisesti hankalissa tapauksissa. Yksinkertaisimmillaan tamma sidotaan kiinni päitsistä ja ori johdatetaan pidemmällä liinalla sen luokse suitsittuna tai orikuolaimella. Potkimisesta johtuvien onnettomuuksien ja vammojen ehkäisemiseksi tamman takajalat saatetaan sitoa löyhästi toisiinsa tai käyttää erityisiä astutusliinoja. Mikäli tamma kiimasta huolimatta on haluton eikä suostu pysymään paikallaan, voidaan käyttää erityistä pakkopilttuuta. Jos käytettävä ori on erityisen arvokas tai pyrkii astumaan väärässä kiiman vaiheessa olevia tammoja, voidaan tamman kiiman tarkistamiseen käyttää toista oria.
**Caddyshack II** (tunnetaan myös nimellä *Karheikossa kuhisee*) on vuonna 1988 tehty jatko-osa vuoden 1980 komedialle *Latvasta laho*. Elokuvan pääosissa näyttelevät Jackie Mason, Dan Aykroyd, Robert Stack, Dyan Cannon, Chevy Chase, Jonathan Silverman ja Jessica Lundy.

Juoni
-----

Kate Hartounian (Lundy) on juutalaisarmenialaisen kiinteistönvälittäjälesken tytär. Saadakseen jännitystä elämäänsä hän ystävystyy Miffy Youngin (Phillips), ylimielisen White Anglo-Saxon Protestant -tytön kanssa, joka yllyttää Katea ja hänen isäänsä liittymään heidän country clubiinsa. Kate ja hänen isänsä Jack (Mason) hakevat jäsenyyttä Bushwood-kerhosta.

Kun klubin jäsenet tapaavat Jackin, he hylkäävät miehen jäsenyyshakemuksen. Syy on Jackin törkeässä käytöksessä ja siinä, että hänellä oli aiemmin suhde Bushwoodin presidentin (Miffyn isän) Chandler Youngin (Stack) vaimon kanssa.

Vastaukseksi Jack, miljonääri kun on, ostaa valtaosan Bushwood-klubista sen omistaneelta Ty Webbiltä ja muuttaa sen huvipuistoksi.

Vaikka Katea nolottaakin isänsä toiminta, on hän silti tälle lojaali. Miffy vaatii Katea muuttamaan sukunimensä Hartounianista Hartiksi. Ymmällään ajatuksesta selkänsä kääntämisestä sukunsa nimelle, Kate kääntääkin selkänsä Miffylle ja muhinoi tämän isän kanssa.

Vastaanotto
-----------

Elokuva tuotti yli 11 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria.

Elokuva sai neljä Golden Raspberry -ehdokkuutta ja voitti niistä kaksi. Se oli ehdokkaana Worst Picture and Worst Actor -palkinnon saajaksi (Mason) ja voitti palkinnot Worst Supporting Actor (Aykroyd) ja Worst Original song ("Jack Fresh").

*Caddyshack II*:n tunnuslaulun "Nobody’s Foolin" esitti Kenny Loggins, jonka hittilaulu "I’m Alright" esitettiin sarjan ensimmäisessä elokuvassa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Caddyshack II *Box Office Mojo*. Viitattu 11.4.2012. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* *Caddyshack II* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* *Caddyshack II* Elonetissä.
**George Kruck Cherrie** (1865 Iowa-1946 tai 1948) oli yhdysvaltalainen tutkimusmatkailija ja luonnontieteilijä.

Valokuva Rooseveltin johtamalta retkeltä, kuvassa myös George Cherrie
Cherrie otti osaa noin 40 tutkimusretkeen, jotka suuntautuivat pääasiassa Keski- ja Etelä-Amerikkaan. Hän keräsi lintuja ja muita eläimiä. Theodore Rooseveltin johtamalla retkellä 1913–1914 Cherrie keräsi näytteitä Smithsonian-instituutille.

Cherrie kirjoitti retkistään muistelmissaan: *Dark Trails: Adventures of a Naturalist* (1930). Vuonna 1927 Yhdysvaltain partiopojat valitsivat Cherrien ensimmäiseksi Kunniapartiolaiseksi.

Cherrien vaimo oli Stella Mae Bruere. Heille syntyi ainakin tytär Enriqueta Inez Cherrie (10. toukokuuta 1898) Venezuelassa.

Cherrie kuvaili ja nimesi linnuista muun muassa raitapöllön (*Strix chacoensis*), brasiliansepän (*Capito dayi*), amazoniansilkkikiitäjän (*Chaetura viridipennis*) ja vireonapsijoiden suvun *Inezia*. Viirumuuranen (*Myrmotherula cherriei*) on nimetty hänen kunniakseen.

Lähteet
-------

1. ↑  AMNH
2. ↑  ITIS
3. ↑  Zoonomen


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Dirachmaceae** on pieni kasviheimo koppisiemenisten Rosales-lahkossa. Heimossa on vain yksi suku: *Dirachma*.

Tuntomerkit
-----------

Heimon/suvun kasvit ovat pensaita, joilla voi olla varrellisia rauhasia. Lehdet sijaitsevat kierteisesti, ovat pieniä ja hammaslaitaisia, ja niissä on naskalimaiset korvakkeet. Kukat sijaitsevat yksittäin terminaalisesti ja ovat 5–8-lukuisia, melko kookkaita. Niissä on 4–8-liuskainen ulkoverhiö, tyvestään yhdislehtinen verhiö ja spiraalikierteisiksi sulkeutuvat eli kontortit terälehdet, joiden tyvellä mesiäiset sijaitsevat. Heteet ovat pitkiä, sijaitsevat terävastaisesti, ja ponnet avautuvat kärjestään. Sikiäin on yhdislehtinen ja koostuu kahdeksasta emilehdestä, jotka ovat syväuurteisia. Nuijamainen tai pieni luotti sijaitsee vartalon päässä ja on pidentynyt. Hedelmä on nokkamainen kota, sisältä karvainen ja avautuu tyvestä alkaen sateenvarjomaisesti. Siemenet ovat sivulta litistyneitä ja niissä on niukka endospermi.

Levinneisyys
------------

Dirachmaceae kasvaa Sokotran saarella ja Somaliassa.

Luokittelu
----------

Heimon ainoassa suvussa on kaksi lajia: *Dirachma socotrana* ja *Dirachma somalensis*. Aikaisemmin sukua on pidetty kurjenpolvikasvien (Geraniaceae) tai malvakasvien (Malvaceae) sukulaisena.

Lähteet
-------

* Stevens, P. F. (2001 onwards). Angiosperm Phylogeny Website. Version 12, July 2012 [and more or less continuously updated since]. .

### Viitteet

1. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia:  (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q13634112
* Wikispecies: Dirachmaceae
* CoL: 9CT
* EPPO: 1DKHF
* Fossilworks: 183024
* GBIF: 4905415
* GRIN: 381
* iNaturalist: 71503
* IPNI: 77126822-1
* IRMNG: 115616
* ITIS: 897044
* NCBI: 113358
* Open Tree of Life: 615549
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:77126822-1
* Tropicos: 100352763
* Watson & Dallwitz: dirachma
* WFO: wfo-7000000198

 |

 |
**Klemetti** on noin neljän ja puolen hehtaarin laajuinen saareton metsäjärvi Kirkkonummen pohjoisosassa. Klemetin tila on arvioitu hyväksi.

Klemetin ympäristö on järvisyydeltään runsas. Lännen suunnassa lähimpiä järviä ovat Kaljärvi ja Haapajärvi. Parin kilometrin päässä koillisessa on kahden pienen järven kokonaisuus nimeltään Pikaraiset (Pikaraiset (pohjoinen) ja Pikaraiset (eteläinen)). Klemetin vedet laskevat itään Hauklampeen ja edelleen Loojärven kautta Espoonlahteen. Klemetin etäisyys Kirkkonummen keskustasta on noin viisitoista kilometriä pohjoiseen; etäisyys Helsingin keskustasta on noin 28 kilometriä länsiluoteeseen. Kirkkonummen pohjoisin taajama, Veikkola, sijaitsee välittömästi Klemetin pohjoispuolella.

Klemetti (81.057.1.016) kuuluu Mankinjoen valuma-alueeseen (81.057), joka on kolmannen jakovaiheen vesistöalue Suomenlahden rannikkoalueen (81) päävesistössä. Klemetti on Mankinjoen valuma-alueen läntisiä vakavesiä.

Lähteet
-------

1. ↑  Paikannimihaku *Retkikartta.fi*. Metsähallitus. Viitattu 20.2.2020.
2. 1 2 3  Klemetti *Järviwiki*. SYKE. Viitattu 20.2.2020.
3. 1 2 3 4  Klemetti *Vesientila.fi*. Länsi-Uudenmaan vesi ja ympäristö ry / Västra Nylands vatten och miljö rf.  Arkistoitu 27.9.2019. Viitattu 20.2.2020.
4. ↑  Mankinjoen valuma-alue (81.057) *Järviwiki*. Suomen ympäristökeskus SYKE. Viitattu 3.4.2021.
Klemens XII kuvattuna mitaliin 1730.
**Klemens XII** (7. huhtikuuta 1652 Firenze – 6. helmikuuta 1740 Rooma), alkuperäiseltä nimeltään **Lorenzo Corsini**, toimi paavina 12. kesäkuuta 1730 – 6. helmikuuta 1740.

Lorenzo Corsini syntyi kuuluisaan firenzeläiseen sukuun, jonka jäseniä olivat olleet muiden muassa pyhä Andrea Corsini sekä useat kardinaalit. Hän suoritti opintonsa jesuiittojen koulutuksessa. Hän sai kardinaalin arvon paavi Klemens XI:ltä. Hänet valittiin paaviksi kesäkuussa 1730, Benedictus XIII:n seuraajaksi. Melko pian valintansa jälkeen Klemens XII kuuroutui ja halvaantui lähes täydellisesti, mikä ei kuitenkaan estänyt hänen loistavien älyllisten lahjojensa käyttöä. Hän osasi valita lähimmät yhteistyökumppaninsa hyvin, ja hänen ajastaan muodostui loistelias valtakausi.

Klemens XII aloitti tehtävänsä paavina kitkemällä joihinkin benediktiiniläisluostareihin pesiintyneen korruption. Hän myös tehosti paavillisen hallinnon toimintaa sekä maallisella että hengellisellä alueella. Häntä on moitittu eräänlaisten arpajaisten eli loton järjestämisestä varojen keräämiseksi kirkkovaltiolle.

Suhteissaan aikakautensa suurvaltoihin Klemens XII sai osakseen samat nöyryytykset kuin muutkin 1600-luvun paavit.*selvennä* Hänen valtaoikeuksiaan Parmaan pidettiin olemattomina, kun Ranskan Bourbonit liittyivät Habsburgeihin vanhaa paavia vastaan.

Toisaalta hän jatkoi painostustaan Ranskan jansenisteja vastaan, ja hänen bullansa *Unigenitus* merkitsi heidän vastaisensa taistelun varsinaista alkamista. Ennen kaikkea Klemens XII toimitti vuonna 1738 bullan *In emimenti*, jossa hän hyökkäsi voimakkaasti vapaamuurarijärjestöä vastaan. Toisaalta hän hyväksyi katolisen kirkon jäsenyyteen useita koptilaisen kirkon jäseniä.

Lähteet
-------

1. ↑  Hanska, Jussi: *Kristuksen sijaiset maan päällä? Paaviuden historiaa apostoli Paavalista Johannes Paavali toiseen*, s. 322. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2005. ISBN 951-746-719-2.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Klemens XII** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä:**Benedictus XIII** | **Paavi** | Seuraaja:**Benedictus XIV** |

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Taiteenala | 
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Italian People
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* RISM
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**HMS Begonia** (viirinumerot M66 ja K66) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1941 valmistunut Flower-luokan korvetti toisessa maailmansodassa.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Flower-luokka (korvetti)*
Alus tilattiin 25. heinäkuuta 1939 East Yorkshirestä Beverleystä Cook, Welton and Gemmelliltä, missä köli laskettiin 13. huhtikuuta 1940. Alus laskettiin vesille 18. syyskuuta ja valmistui 3. maaliskuuta 1941.

Palvelus
--------

Alus luovutettiin Yhdysvaltain laivastolle nimellä *USS Impulse*.

USS Impulse (PG-68)
-------------------

Alus otettiin Yhdysvaltain laivaston palvelukseen 16. maaliskuuta 1942 Lontoossa ensimmäisenä päällikkönään C. M. Lyons. Se lähti 15. huhtikuuta Londonderrystä Pohjois-Irlannista saattueen mukana Yhdysvaltoihin. Alus saapui 4. toukokuuta New Yorkiin, mistä se jatkoi edelleen Norfolkiin. Alus aloitti palveluksensa suojaten rannikkosaattueita Norfolkista Key Westiin. Alus palasi New Yorkiin 25. elokuuta suojaamaan saattueita New Yorkista Kuubaan Guantanamonlahdelle.

Alus saapui 6. heinäkuuta 1945 Britannialle palauttamista varten Bostoniin. Se lähti 1. elokuuta Harwichiin, jonne alus saapui 15. elokuuta. Alus poistettiin Yhdysvaltain laivaston palveluksesta 22. elokuuta ja palautettiin Britannian kuninkaalliselle laivastolle, joka myi sen vuonna 1946.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1922–1946*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1987. ISBN 0-85177-146-7. (englanniksi)
* Preston, Antony & Raven, Alan: *Flower Class Corvettes*. Lontoo, UK: Arms and Armour Press, 1982. ISBN 0-85368-559-2. (englanniksi)
* Friedman, Norman: *British Destroyers & Frigates – The Second World War and After*. Barnsley, Englanti: Seaforth Publishing, 2008. ISBN 978-1-84832-015-4. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Friedman, Norman s. 339
2. 1 2  DANFS – USS Impulse
Piirros Jakob Ammannista laakson yläpuolella, jossa hänen talonsa seisoi lähellä La Petite Lièpvreä, Alsacessa, Ranskassa. Todellisuudessa Ammannista ei ole säilynyt yhtään kuvaa.
**Jakob Ammann** (s. 1644 Bern, Sveitsi – ?) oli amissien uskonliikkeen perustaja. Nuorena Ammann kuului reformoituun kirkkoon ja 35-vuotiaasta alkaen anabaptisteihin. Hänen mielestään jotkin anabaptistien tavat eivät olleet tarpeeksi perinteisiä ja ankaria, joten vuonna 1693 hän kutsui koolle paikallisten kirkonjohtajien kokouksen tuodakseen kantansa esille. Toisessa kokouksessaan ryhmä jakaantui kahtia, kun puolet johtajista asettui Ammannin puolelle ja toinen puoli johtajien vanhimman Hans Reistin puolelle. Ammann myös ekskommunikoi Reistin kannattajat. Eron jälkeen Reistin tukijat alettiin tuntea mennoniittoina ja Ammannin kannattajat lopulta amisseina. Alueen konservatiiveja alkoi liittyä amisseihin, joiden lukumäärä kasvoi. Myöhemmin Ammann pyrki hieromaan sopua ryhmien välille, mutta ne pysyivät erillisinä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Amish History Is A Story Of Struggle And Faith exploring-amish-country.com. Viitattu 23.6.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Ammann, Jakob (17th/18th century), Global Anabaptist Mennonite Encyclopedia Online

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Historical Dictionary of Switzerland

 |

 |
**Gambrion** (m.kreik. Γάμβριον, myös *Gambreion*, Γάμβρειον) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Aioliissa nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi lähellä nykyisiä Bergamaa ja Kınıkiä.

Gambrionin historiasta ei tiedetä paljoakaan. Sen tiedetään olleen olemassa poliksena suuren osan klassista kautta ja ainakin vielä hellenistisen kauden alussa vuonna 323 eaa. Poliksena kaupungin mainitsee muun muassa Ksenofon. Kaupunki oli suuren osan klassisesta kaudesta Persian vallan alla ja mahdollisesti osa Lyydian satraappikuntaa. Se oli vielä tuohon aikaan oletettavasti vain osittain kreikkalaistunut. Persian kuningas antoi kaupungin hallittavaksi Gongylos Eretrialaiselle 400-luvulla eaa. ja tämän jälkeläiset hallitsivat kaupungissa vielä seuraavalla vuosisadalla. Kaupunki löi omaa hopea- ja pronssirahaa 300-luvulta eaa. lähtien.

Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä *Gambreiōtēs* (Γαμβρειώτης). Gambrionin suhde Palaigambrioniin ("Vanha Gambrion") on epäselvä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Hansen, Mogens Herman & Nielsen, Thomas Heine: "808 Gambrion", *An Inventory of Archaic and Classical Poleis*. An Investigation Conducted by The Copenhagen Polis Centre for the Danish National Research Foundation. Oxford: Oxford University Press, 2004. ISBN 0-19-814099-1.
2. ↑  Gambreion *Pleiades*. Viitattu 15.10.2018.
3. ↑  Ksenofon: *Hellenika* 3.1.6.
*Tämä artikkeli kuvaa Britannian kuninkaallisen laivaston Royal Oak -luokan kolmannen luokan linjalaivaa. Sanan muita merkityksiä on täsmennyssivulla.*

**HMS Bedford** oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1775 vesillelaskettu Royal Oak -luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Royal Oak -luokka*
Alus tilattiin 12. lokakuuta 1768 Woolwichin telakalta. Sen köli laskettiin lokakuussa 1769 ja alus laskettiin vesille 27. lokakuuta 1775.

Palvelus
--------

Yhdysvaltain vapaussodassa aluksen päällikkönä oli Sir Edmund Affleck, jonka alaisuudessa se osallistui 1782 St. Kittsin ja Saintesin taisteluihin. Alus siirrettiin reserviin 1783.

Aluksen päällikkönä oli 1787-1791 Robert Mann, joka otti päällikkyyden jälleen tammikuussa 1793. Mannin alaisuudessa alus osallistui Genovaan tehtyyn iskuun.

Alus poistettiin palveluksesta 1815 ja se romutettiin lokakuussa 1817 Portsmouthissa.

Lähteet
-------

* Winfield, Rif: *British Warships in the Age of Sail 1714-1792 - Design, Construction and Fates*. Minnesota: Seaforth Publishing, 2007. ISBN 978-1-84415-700-6. (englanniksi)
* Winfield, Rif: *British Warships in the Age of Sail 1793-1817 - Design, Construction and Fates*. Minnesota: Seaforth Publishing, 2005. ISBN 978-1-84415-717-4. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  Winfield 2007 s. 74

*Royal Oak* -luokan linjalaivat

|  |
| --- |
| *HMS Royal Oak* – *HMS Conqueror* – *HMS Bedford* – *HMS Hector* – *HMS Vengeance* – *HMS Sultan* |
| Edeltäjä: Elizabeth-luokka *– Seuraaja: Culloden-luokka* |
**Askolan Tiilään työväentalo** oli Askolan kunnassa Tiilään kylässä sijainnut työväentalo.

Historiaa
---------

Tiilään työväenyhdistys perustettiin vuonna 1907. Sen puheenjohtajana oli kansanedustaja Juho Laakso. Työväenyhdistys osti vuonna 1909 Mäki-Slotin talon ja maat 16 500 markalla. Päärakennus jäi yhdistyksen käyttöön, maat myytiin palstoiksi.Työväentalo paloi vuonna 1919. Se oli tuolloin valtion takavarikossa.

Toimintaa työväentalolla
------------------------

Talolla pidettiin yhdistyksen kokoukset kuukausittain. Iltamilla hankittiin varoja yhdistyksen käyttöön. Yhteisiä vappujuhlia vietettiin Itäpuolen ja Juornaankylän työväenyhdistysten kanssa. Vapuksi 1908 valmistui Tiilään yhdistyksen lippu, johon oli kirjailtu teksti "Alas sortajat". Tiilään omalla talolla järjestettiin suuret arpajaiset juhannusjuhlassa vuonna 1909.V. ja U. seura Sisukas järjesti piirin johtokunnan luvalla yleiset urheilujuhlat ja iltaman.Kaikki mäkitupalaiset ja torpparit kutsuttiin työväentalolle elokuussa 1910. Kutsujana kansanedustaja Juho Laakso.Talolla järjestettiin myös "huomiota herättävät" teeiltamat, ja tilaisuudessa oli puhujana toimittaja K. Manner.

Lähteet
-------

1. 1 2  Hurri, Olavi & Marttala-Hurri, Vuokko: *Työn ja aatteen talot. Työväentalojen historiaa Uudellamaalla*. Helsinki: Uudenmaan Sosialidemokraattinen Piiri ry, 1997. ISBN 952-90-8468-4.
2. ↑  Kansan Työ *digi.kansalliskirjasto.fi*.  20.2.1919, no 42. Viitattu 24.11.2022.
3. ↑  Työläinen *digi.kansalliskirjasto.fi*.  18.6.1909, no 67. Viitattu 24.11.2022.
4. ↑  Työläinen *digi.kansalliskirjasto.fi*.  9.8.1911, no 87. Viitattu 24.11.2022.
5. ↑  Työläinen *digi.kansalliskirjasto.fi*.  10.8.1910, no 89. Viitattu 24.11.2022.
6. ↑  Työläinen *digi.kansalliskirjasto.fi*.  6.3.1912, no 27. Viitattu 24.11.2022.
**Liimatta** on Viipurissa sijainnut kartano. Se sijaitsi samannimisessä kylässä viisi–kuusi kilometriä Viipurin keskustasta kaakkoon Pietarin radan varrella ennen Viipurin maalaiskunnan Yläsäiniön taajamaa. Sen eteläpuolelta virtaa Säiniönjoki Käremäenlahteen.

Liimatan kartano Carl Johan Mauritz Nymanderin maalauksessa vuodelta 1834.
Liimatasta ensimmäiset maininta asiakirjoissa on 1370-luvulta ja se oli yksi vanhimmista Suur-Viipurin kartanoista. Tila oli Hornin suvun omistuksessa 1600-luvun lopulle, jolloin se luovutettiin Ruotsin kruunulle. 1700-luvun alussa Liimatta oli pantattuna kenraalimajuri Pjotr Alabardeille ja Venäjän valtio osti sen vuonna 1783. 1800-luvun alussa Liimatta siirtyi Thesleff-suvulle ja oli viimeksi Wilhelm Thesleffin omistuksessa. Vuonna 1912 tilan osti kauppaneuvos ja mesenaatti Juho Lallukka, joka kuoli seuraavana vuonna. Hänen leskensä Maria Lallukan jälkeen Liimatta myytiin 1920-luvulla Viipurin kaupungille.

Liimatassa oli komea kaksikerroksinen uusklassinen päärakennus, joka rakennettiin vuonna 1824 Carl Ludvig Engelin (nimissä tehtyjen) piirustusten mukaan. Liimatan päärakennus kuitenkin tuhoutui talvisodassa ja jatkosodan aikaan talosta oli enää rauniot jäljellä. Rakennuksen kivijalka on yhä jäljellä.

Lähteet
-------

* Suomen maatilat osa IV. Luku Viipurin lääni, palsta 365. Werner Söderström osakeyhtiö, Porvoo, 1932.

### Viitteet

1. ↑  Suomen maatilat 1932.
2. ↑  Viipurin kartanoita *Arvo ja Karin Liesmaan historiasivu*. Viitattu 18.6.2022.
3. ↑  Liimatan kartano *Sotahistorialliset kohteet*. Suomen Sotahistoriallinen Seura ry. Viitattu 18.6.2022.
**Lea Anneli Juustinen** (o.s. **Huovinen**; s. 10. tammikuuta 1947 Kestilä) on suomalainen näyttelijä.

Kiinnitykset: Vaasan Kaupungintetteri 1969–1975, Oulun Kaupunginteatteri 1975–2015

Tehtäviä: Sezuanin hyvä ihminen (Shen Te-Shui Ta) 1973, Pygmalion (Liza) 1977, Annie mestariampuja (Annie) 1979, Viimeiset lapset (Lubov) 1981, Can Can (Pistash) 1995, Vuoriston kaunotar (Maggie) 1998, Kuunteleva taivas (Rosie) 2003, Suomen hevonen (Äite) 2007, Yksiöön en Äitee ota (Äite) 2013

Opinnot: Tampereen Yliopiston ammattinäyttelijäkurssi 1967-69

Täydennyskoulutukset: TEAK 1980, NÄTY 1981

Ansiomerkit: Kultainen ansiomerkki 45v.; Suomen Teatterijärjestöjen Keskusliitto, Kultainen Kaulin (2009), Merikoskikerho 2009

Lähteet
-------

1. ↑  Seppälä, Riitta & Tainio, Ilona (toim.): *Suomen teatterit ja teatterintekijät 1993*, s. 190. Helsinki: Tammi, 1993. ISBN 951-31-0236-X.
2. ↑  Kiitos ei kesäteatterille  1.6.2010. Yleisradio, yle.fi. Viitattu 10.11.2018.
3. 1 2  Kultainen kaulin Anneli Juustiselle  22.8.2009. Kaleva, kaleva.fi. Viitattu 10.11.2018.
4. ↑  Kansanmusikaali Kilpakosijat ensi-iltaan  30.3.2012. Yleisradio, yle.fi. Viitattu 10.11.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Radiokuunnelma Korkkipyssy (1975), Anneli Juustinen esiintyy Tytön roolissa (areena.yle.fi)
* Anneli Juustinen, Biography (englanniksi) (imdb.com)
**Pohjanmaan valokuvakeskus LAKEUS ry** on yksi Suomen maakunnallisista valokuvakeskuksista, joka perustettiin Lapualle vuonna 1997. Sen galleria sijaitsee Kulttuurikeskus Vanhassa Paukussa Lapualla, osoitteessa Kauppakatu 23. Yhdistysmuotoisena toimivan valokuvakeskuksen toiminta-alueena ovat Etelä-Pohjanmaan, Keski-Pohjanmaan ja Pohjanmaan maakunnat.

Pohjanmaan valokuvakeskuksen tarkoituksena on eri toimenpitein edistää ja tehdä tunnetuksi valokuvausta ja valokuvataidetta. Keskus järjestää muun muassa luentotilaisuuksia, näyttelyitä, valokuvakilpailuja ja alan kursseja sekä toimii läheisessä yhteistyössä alueensa muiden kulttuuritoimijoiden kanssa.

Pohjanmaan valokuvakeskus on järjestänyt ainakin vuosina 2008–2015 helmikuista Lakeuden Laajakuva -festivaalia.

Pohjanmaan valokuvakeskuksen puheenjohtajana toimii tällä hetkellä lapualainen Susanna Oversteyns.

Pyhälahden valokuvaamomuseo
---------------------------

Valokuvakeskuksen kanssa samoissa Vanhan Paukun tiloissa toimii Pyhälahden valokuvaamomuseo. Sen kokoelma perustuu vuosina 1900–1980 Lapualla toimineen Pyhälahden Valokuvaamon esineistöön ja valokuvakokoelmiin. Näyttely muodostuu ateljeesta ja odotushuoneesta sekä valokuvaajan työhuoneesta ja pimiöstä.

Pyhälahden valokuvaamomuseon kokoelmat sisältävät yli 100 000 luetteloitua negatiivia ja valokuvaa: henkilö- ja ryhmäkuvia, maisemakuvia, työkuvia ja otoksia tapahtumista. Harvinaisuuksia ovat muun muassa Lapuan liikettä käsittelevät kuvat.

Lähteet
-------

1. ↑  Pohjanmaan Valokuvakeskus Lakeus ry Kauppalehti. Viitattu 23.8.2013.
2. ↑  Museot Kulttuurikeskus Vanha Paukku. Viitattu 22.1.2013.
3. ↑  Pohjanmaan Valokuvakeskus Pohjanmaan Valokuvakeskus.  Arkistoitu 17.6.2013. Viitattu 22.1.2013.
4. ↑  Lakeuden Laajakuva -festivaali Lapualla Kamera-lehti.  Arkistoitu 12.5.2013. Viitattu 22.1.2013.
5. ↑  Lakeuden Laajakuvafestivaali 2015 *pova.fi (Internet Archive 19.8.2022)*.  17.2.2015.  Arkistoitu 19.8.2022. Viitattu 7.3.2023.
6. 1 2  Pyhälahden valokuvaamomuseo Lapuan kaupunki.  Arkistoitu 3.10.2014. Viitattu 22.1.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* Pohjanmaan valokuvakeskuksen verkkosivusto
*Liekin* etusivu vuodelta 1956.
**Liekki** oli Ontarion Sudburyssa vuosina 1935–1974 ilmestynyt kanadansuomalainen kaunokirjallinen viikkolehti.

Canadan Suomalaisen Järjestön perustaman *Liekin* näytenumero julkaistiin vuoden 1935 lopussa. Se alkoi ilmestyä säännöllisesti seuraavan vuoden tammikuussa *Vapauden* julkaisuyhtiön kustantamana. Kommunistisesta taustastaan huolimatta *Liekki* pyrki olemaan sisällöltään mahdollisimman monipuolinen ja laajaan lukijakuntaan vetoava. Lehti julkaisi viihteellisiä kertomuksia ja runoja, kulttuuriuutisia ja kanadansuomalaisten kirjoituskilpailujen tuotoksia. Amerikansuomalaisen lehdistön joukossa *Liekki* oli käytännössä ainoa kirjallisuuslehti, mutta sen levikki jäi silti melko pieneksi. 1930-luvun lopussa tilaajamäärä vaihteli 1 500–2 500 välillä.

*Liekki* ja *Vapaus* yhdistettiin vuonna 1974 ja niiden tilalla alettiin julkaista *Viikkosanomat* -nimistä lehteä Torontossa.

Lähteet
-------

1. ↑  Pilli, Arja: *The Finnish-language Press in Canada, 1901–1939: A Study in the History of Ethnic Journalism*, s. 210–212. Annales Academiae Scientiarum Fennicae: Dissertationes humanarum litterarum 34. Helsinki: Suomalainen Tiedeakatemia, 1982. ISBN 951-41-0447-1.
2. ↑  Multicultural Canada *multiculturalcanada.ca*.  Arkistoitu 8.9.2015. Viitattu 25.10.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* *Liekin* numeroita digitoituina
|  |
| --- |
| Dihydralatsiini |
| Dihydralatsiini |
| **Systemaattinen (IUPAC) nimi** |
| (4-hydratsinyyliftalatsin-1-yyli)hydratsiini |
| **Tunnisteet** |
| CAS-numero | 484-23-1 |
| ATC-koodi | C02DB01 |
| PubChem | 10230 |
| DrugBank | DB12945 |
| **Kemialliset tiedot** |
| Kaava | C8H10N6 |
| Moolimassa | 190,22 |
| SMILES | Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem |
| **Fysikaaliset tiedot** |
| Liukoisuus veteen | liukenee veteen |
| **Farmakokineettiset tiedot** |
| Hyötyosuus |  ? |
| Metabolia |  ? |
| Puoliintumisaika |  ? |
| Ekskreetio |  ? |
| **Terapeuttiset näkökohdat** |
| Raskauskategoria | ? |
| Reseptiluokitus | 
 |
| Antotapa |  ? |

**Dihydralatsiini** (*Nepresol*, *Pressalin*, *Nonpressin*) on verenpainelääke, jota on käytetty myös raskausmyrkytyksien hoidossa. Dihydralatsiinin vaikutusmekanismi sekä lääkkeen aiheuttamat haittavaikutukset ovat täysin täsmäävät hydralatsiiniin nähden.

Dihydralatsiinin hoitovaikutus pohjautuu sydänlihaksen stimulointiin sekä sen jälkeen ilmenevään perifeerisen eli ääreisverenkierron niin kutsutun suonivastuksen laskemiseen. Tämä aiheuttaa verenpaineen alenemisen. Dihydralatsiinin antamiksi eduiksi katsottiin edullinen eli ei-vähentävä vaikutus aivoverenkiertoon sekä munuaisverenkiertoon.

Merkittävimpiä eroja hydralatsiiniin nähden on ollut se, että tätä lääkettä saatettiin antaa suun kautta otettavan tabletin ohella myös lääkeruiskeina. Ainetta annosteltiin intravenoosisti eli suonensisäisesti. Intramuskulaarinen eli lihaksen sisäinen annostelu oli sekin mahdollista. Lisäksi dihydralatsiinia on yhdistelty muihin lääkeaineisiin, niin kutsuttuina yhdistelmälääkkeinä. Tippainfuusiossa dihydralatsiinia on saatettu sekoittaa muihin lääkeainevalmisteisiin. Tällaisesta käytöstä on ollut yleensä varsin tarkat ohjeet, kuten esimerkiksi sopivien liuotinaineiden käytöstä lääketiputuksissa. Näistä yhdistelmälääkityksistä on yleensä käytetty joitain seuraavista: nesteenpoistolääkkeet, beetasalpaajat sekä barbituraatit.

Lähteet
-------

* 1976 Lääkevalmisteet - Pharmaca Fennica, *PF-76*. Lääketeollisuusyhdistys ry. sekä Lääketuojat ry. Helsinki, 1976. Painopaikka Länsi-Suomi Oy, Rauma. s. 21-23, 278.
* Tuomi, Eero & Olli, Marcus & Alfering, Sirkku: *Lääkkeet ja niiden käyttö*, SHKS-Wsoy, 1977. ISBN 951-0-06936-1. s.58

### Viitteet

1. ↑  PF-76: s. 278
2. 1 2  Lääkkeet ja niiden käyttö, 1977: s. 58
3. ↑  PF-76: s. 21-23
**Carrozzeria Ghia SpA** on Torinossa vuonna 1915 perustettu autonmuotoilutoimisto ja autonkorivalmistaja. Sen perustivat Giacinto Ghia ja Gariglio nimellä *Carrozzeria Ghia & Gariglio*. Ghia valmisti alun perin kevyitä alumiinirakenteisia koreja autoihin, kuten vuoden 1929 Mille Miglia -kilpailun voittaneen Alfa Romeo 6C 1500:n. Maailmansotien välisenä aikana yritys valmisti koreja useille italialaisille automerkeille, kuten Alfa Romeolle, Fiatille ja Lancialle.

Toisen maailmansodan jälkeisinä vuosina Ghia muotoili monia tunnettuja automalleja kuten Kuplan alustalle rakennetun Karmann Ghian. Kenties erikoisin ja eräs hintavimmista - vuoden 1960 lähtöhinta oli peräti 15 000 dollaria - on vuonna 1960 esitelty, vain 26 kappaleena vuoteen 1963 asti valmistettu, Chrysler-alustaan ja tekniikkaan kuten vastikään julkistettuun 383-kuutiotuumaiseen, 325 hevosvoiman V8-moottoriin pohjautuva Dual-Ghia L6.4. Ensimmäinen tilaaja oli Frank Sinatra, ja muutkin omistajat olivat kuin suoraan Hollywoodin "Who`s who" -listasta, muun muassa Peter Lawford, Dean Martin, Hoagy Carmichael ja Eddie Fisher. 

Vuodesta 1973 lähtien Ghia-nimeä on käytetty Fordin korkeamman varustetason henkilöautojen yhteydessä. Britanniassa Ghia-nimen käyttö päättyi vuonna 2010 jolloin korkeimmasta varustelutasosta ryhdyttiin käyttämään nimeä Titanium.

Galleria
--------

* Karmann GhiaKarmann Ghia
* Ghia-varustelluissa Ford-autoissa oleva logo.Ghia-varustelluissa Ford-autoissa oleva logo.
* 1962 Ghia L 6.4 coupé1962 Ghia L 6.4 coupé
Jalkaväenkenraali Adolf Ehrnroothin muistokivi Turun Itsenäisyydenaukiolla.
***Jalkaväenkenraali Adolf Ehrnroothin muistomerkki*** on kuvanveistäjä Herman Joutsenen teos. Kyseessä on pronssireliefi, joka on kiinnitetty punagraniittikiveen. Reliefin aiheena on Ehrnrooth tarkastamassa rykmenttiään JR 7:ää Karjalan kannaksella 4. kesäkuuta 1944. Teos kuvaa todellista tapahtumaa, ja vain muutama päivä myöhemmin tapahtui Karjalan kannaksella suurhyökkäys.

Veistos paljastettiin yleisölle Turussa Itsenäisyyden aukiolla 27. toukokuuta 2005. Muistomerkkitoimikunta halusi muistomerkin ensin Tuomiokirkon läheisyyteen, mutta museovirasto oli eri mieltä. Itsenäisyyden aukio sijaitsee Aurajoen rannan tuntumassa Turun kaupunginteatterin vieressä. Muistomerkin julkistamistilaisuuteen osallistuivat muun muassa kunniaosastot Saaristomeren Meripuolustusalueelta, Satakunnan Lennostosta, Porin Prikaatista sekä Laivaston soittokunta ja Maanpuolustusjärjestöjen lippulinna.

Lähteet
-------

1. ↑  Herman Joutsen: Jalkaväenkenraali Adolf Ehrnroothin muistomerkki Turun kaupunki. Viitattu 13.3.2018.
2. ↑  Adolf Ehrnroothin muistomerkki paljastettiin Turussa *Kaleva*.  27.5.2018. Viitattu 13.3.2018.
Carrus Star 602 Volvo B12 -alustalla.
**Carrus Star** (aikaisemmin **Delta Star**) on Carruksen valmistama linja-autosarja. Sarjan kehittely ja valmistus aloitettiin jo Delta-Planin aikana. Sarjaan kuului pääosin taajama-auto (30x), pikavuoroauto (50x) ja turistiauto (60x), joita valmistettiin vuoteen 2002 saakka.

Ensimmäinen sukupolvi
---------------------

Ensimmäisen sukupolven Delta Star vastasi myöhemmin tullutta Star 30:tä. Delta Star korvasi 500-mallin vuonna 1981. Star 30 korvasi tämän vuonna 1984.

Toinen sukupolvi
----------------

Toisen sukupolven Delta Star oli valmistuksessa vuosina 1983–1988. Malleja olivat Star 30, Star 50 ja Superstar.

Kolmas sukupolvi
----------------

Kolmannen sukupolven Delta Star (vuodesta 1989 Carrus Star) sisälsi mallit Star 301, Star 501, Star 601 (Superstar), Star 701 ja Jumbostar. Malleja valmistettiin vuosina 1986–1995. Myöhemmin sarjaan lisättiin harvinaiseksi jääneet pikkubussit Star 102 ja Star 202, jotka saivat jo uuden sarjan merkinnät.

Neljäs sukupolvi
----------------

Neljännen sukupolven Carrus Starin valmistus aloitettiin vuonna 1995. Sarjaan kuuluivar Star 302, Star 502 ja Star 602. Malleja valmistettiin myös Puolassa nimillä Volvo 7350, Volvo 7450 ja Volvo 7550. Neljännen sukupolven Starista kehitettiin viides sukupolvi vuonna 2001.

Satakunnan Liikenteen Carrus Star 502 -linja-auto Vaasassa
Carrus Star 502 on turistilinja-auto. Sitä käytetään myös pikavuoroissa. Se perustuu Delta-Planin Delta Stariin. Myöhemmin mallin on korvannut Volvo 9700.

Viides sukupolvi
----------------

Viidennen sukupolven Carrus Star oli Volvo 9700 -bussin versio toisen valmistajan (tarkemmin sanoen Scanian) alustalle. Siitä valmistettiin malleja Star 503 ja Star 603, joiden Volvo-versiot olivat 9700H ja 9700HD. 603 jäi harvinaiseksi, sillä sitä valmistettiin vain kaksi kappaletta. Vuonna 2002 valmistus lopetettiin Carruksen keskittyessä Volvoihin.

Lähteet
-------

* Carruksen valmistamia koreja Bussidatassa
* Deltan valmistamia koreja Bussidatassa
**Intioiden neuvosto** (esp. *Consejo de Indias*) oli Espanjan siirtomaissa ylintä valtaa käyttävä kuninkaan neuvosto. Se laati asetuksia ja määräyksiä, jotka kuningas vahvisti allekirjoituksellaan. Ferdinand Katolilainen perusti Intioiden neuvoston vuonna 1511 ja Kaarle I uudisti sen toiminnan vuonna 1523.

Intioiden neuvoston päätösten toimeenpanosta vastasi Sevillan Casa de Contratación. Recopilaciónin eli "Intioiden kootut lait" määrittelee Kaarle I:n vuonna 1542 antamassa asetuksessa Casa de Indiasin tarkoituksen ja sen tärkeimmät virkamiehet. Recopilación, joka sisältää 2000 sivua, käyttää 93 sivua Intioiden neuvoston ja sen virkamiesten toiminnan määrittelyyn. Ensimmäisestä pykälästä käy selville, että Intioiden neuvoston tuli aina olla kuninkaan lähettyvillä, eli siellä missä kuningas laajassa valtakunnassaan kulloinkin sattui olemaan. Vasta kun Madridista oli tullut Espanjan pääkaupunki 1560-luvulla, neuvosto sai vakituisen toimipaikkansa. Intioiden neuvosto ja varsinkin Sevillan Casa de Contratación muodostivat aikanaan maailmassa ennen kokemattoman voiman, jota täydensi kaikkien aikojen laajimmalle levinnyt lakikokoelma Siete Partidas. Recopilación julkaistiin vasta 1681.

Lähteet
-------

WikiaineistoWikiaineisto
Wikiaineistoon on tallennettu tekstiä aiheesta: 
***Intioiden neuvosto*** 

* Recopilación de Leyes de los Reynos de las Indias. Näköispainos vuoden 1791 laitoksesta.
**Carolina Cornelia Catharina "Carry" Geijssen-Langkruis**) (s. 11. tammikuuta 1947 Amsterdam) on alankomaalainen pikaluistelun olympiavoittaja.

Geijssen voitti Grenoblen olympialaisissa 1968 kultaa 1 000 metrin luistelussa olympiaennätysajalla 1.32,6. Hän kukisti toiseksi sijoittuneen Ljudmila Titovan 0,3 sekunnilla. Tämä oli Alankomaiden ensimmäinen olympiakulta pikaluistelussa. 1 500 metrillä hän sai hopeaa ajalla 2.22,7.

Geijssen saavutti yleisluistelun MM-kilpailuissa pronssia 1968 sekä sijoittui seitsemänneksi 1965, yhdeksänneksi 1966, 12:nneksi 1967, 14:nneksi 1969 ja 23:nneksi 1964. Sprinttereiden MM-kilpailuissa hän oli yhdestoista 1970.

Geijssen saavutti yleisluistelun Alankomaiden-mestaruuskilpailuissa kultaa 1966 sekä hopeaa 1965, 1967 ja 1968.

Hän avioitui pyöräilijä Rien Langkruisin kanssa ja asui aktiiviuransa jälkeen Indonesiassa ja Kanadassa.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

| *Matka* | *Aika* | *Vuosi* |
| --- | --- | --- |
| **500 m** | 45,9 | 1970 |
| **1 000 m**  | 1.31,5 | 1969 |
| **1 500 m** | 2.21,3 | 1968 |
| **3 000 m** | 5.00,8 | 1968 |

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Carry Geijssen *sports-reference.com*.  Arkistoitu 24.10.2012. Viitattu 15.4.2016. (englanniksi)
2. 1 2  Carry Geijssen *schaatsstatistieken.nl*. Viitattu 15.4.2016. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Carry Geijssen** Wikimedia Commonsissa
**Episkopí** (kreik. Επισκοπή) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Plataniáksen kuntaan, Chanián alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylän väkiluku on 65 (vuonna 2011).

Episkopín Arkkienkeli Mikaelin kirkko.
Episkopín kylä sijaitsee noin 32 kilometriä länteen Chanián kaupungista. Se on rakennettu noin 170 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Kylän tunnetuin nähtävyys on bysanttilaisaikainen Arkkienkeli Mikaelin kirkko. Kylän piispaan viittaava nimi on peräisin siitä, että kirkko toimi keskiajalla Kíssamoksen hiippakunnan piispanistuimena.

Episkopí muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Επισκοπής, *Topikí Koinótita Episkopís*), johon kuuluvat varsinaisen Episkopín kylän lisäksi kylät Ágios Antónios ja Ástrikas. Koko yhdyskunnan väkiluku on 218.

Aiemmin kylä kuului Kolymvárin kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Plataniáksen kunnan Kolymvárin kunnallisyksikköön.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. 1 2  Επισκοπή *TerraBook*. Viitattu 1.9.2021.
3. ↑  Ιερός Ναός Μιχαήλ Αρχαγγέλου (Επισκοπή) *Orthodox Crete*.  Arkistoitu 30.11.2020. Viitattu 1.9.2021.
**Marianne Liebmann** (s. heinäkuu 1953) on yhdysvaltalainen miljardööriperijätär. 

Hän edustaa Cargill-suvun neljättä sukupolvea ja omistaa joitain prosentteja perheyhtiönä toimivasta yhdysvaltalaisesta Cargill -suuryhtiöstä. Yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes arvioi maaliskuussa 2018 Sontheim Meyerin varallisuudeksi 4,2 miljardia dollaria.

Cargill on suuri Yhdysvaltain Minnesotan osavaltion Wayzatasta käsin johdettu erityisesti maataloustuotteiden tuotantoa ja kauppaa harjoittava yrityskonserni, jonka liikevaihto oli keväällä 2017 päättyneeltä tilivuodelta noin 110 miljardia dollaria. Cargill-suku piti hallussaan noin 87,2 prosenttia yhtiön osakkeista. 

Liebmann syntyi vuonna 1953 ja suoritti alemman korkeakoulututkinnon Montanan osavaltionyliopistossa. Liebmann toimi vuosina 1992–1998 Cargillin johtokunnan jäsenenä. Lisäksi hän vastasi miehensä kanssa Langohr's Flowerland -kukkamyymälöitä vuoteen 2012 saakka. Tämän jälkeen he ovat rakennuttaneet aiemman kukkamyymälänsä kasvihuoneiden tilalle yhden perheen senioriasuntoja.

Yksityiselämä
-------------

Hän on naimisissa, kaksi lasta.

Lähteet
-------

1. ↑  The World's Billionaires List (Maailman dollarimiljardöörit, naiset)  6.3.2018. Forbes, forbes.com. Viitattu 13.4.2018. (englanniksi)
2. ↑  514. Marianne Liebmann (Maailman dollarimiljardöörien 514. sija)  6.3.2018. Forbes, forbes.com. Viitattu 13.4.2018. (englanniksi)
3. 1 2 3  Marianne Liebmann (Bloomberg Billionaires Index)  13.4.2018. bloomberg.com. Viitattu 14.4.2018. (englanniksi)
4. ↑  Jason Bacaj: Langohr’s greenhouses demolished. Flower business remains open on S. 19th Ave.  28.3.2013. bozemandailychronicle.com. Viitattu 13.4.2018. (englanniksi)
**Episkopí Goniás** (kreik. Επισκοπή Γωνιάς) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Thíran saarella Santorínin saariryhmässä. Se kuuluu hallinnollisesti Thíran kuntaan, Thíran alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Aiemmin kylä kuului Firán kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Thíran kunnan Firán kunnallisyksikköön. Kylän väkiluku on 118 (vuonna 2011).

Panagía Episkopín kirkko.
Episkopí Goniás sijaitsee Thíran saaren keskellä Profítis Ilías -vuoren alemmalla pohjoisrinteellä. Kylän rakennuskanta on hyvin perinteistä. Sen lähialueen tunnetuin nähtävyys on bysanttilaisaikainen, 1000-luvulla rakennettu Panagía Episkopín kirkko, joka sijaitsee Mésa Goniássa. Kirkko oli keskiajalla piispanistuin, mistä myös kylä on saanut nimensä piispaan (*epískopos*) viittaavan alkuosan. Kylä kärsi suuria tuhoja maanjäristyksessä vuonna 1956, minkä jälkeen monet muuttivat läheiseen Kamárin kylään.

Episkopí Goniás muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Επισκοπής Γωνιάς, *Dimotikí Koinótita Episkopís Goniás*), johon kuuluu varsinaisen Episkopí Goniáksen kylän lisäksi rantalomakohteena tunnettu Kamári. Koko yhdyskunnan väkiluku on 1 462.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. ↑  Episkopi Gonias *Travel to Santorini*. Viitattu 6.6.2016.
3. ↑  The South of the Island - Mesaria, Episkopi Gonias and Kamari *Santorini Travel Guide*. Zeus Guide. Viitattu 6.6.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Episkopí Goniás** Wikimedia Commonsissa