recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| "Rakkaustarina / Tule lähellein"Paula Koivuniemi |
| --- |
|  |
| Singlen tiedot |
|  Albumilta | *Rakkaustarina* |
|  A-puoli | "Rakkaustarina" |
|  Julkaistu | 1984 |
|  Tyylilaji | iskelmä |
|  Kesto | 03.17 |
|  Levy-yhtiö | Tähtitorni (Musicmakers) |
| muut singlet |
|  | "Rakkaustarina / Tule lähellein" |  |

**Rakkaustarina** on suomalaisen iskelmätaiteilija Paula Koivuniemen single vuodelta 1984. Sen sävelsi Esa Nieminen ja sanoitti Juha Vainio. Singlen b-puolena on Antti Hyvärisen säveltämä ja Pertti Reposen sanoittama "Tule lähellein". Singlen molemmat puolet julkaistiin Koivuniemen studioalbumilla *Rakkaustarina* (1984).

"Rakkaustarina" on jätetty pois useimmilta Paula Koivuniemen suosittua tuotantoa esitteleviltä kokoelma-albumeilta. *Rakkaustarina*-albumi ei myöskään menestynyt yhtä hyvin kuin Koivuniemen muut 1980-luvun studioalbumit.

"Rakkaustarinan" rakenne on intro - säkeistö - silta - kertosäkeistö - säkeistö - silta - kertosäkeistö sävelkorkeutta nostaen kappaleen loppuun saakka. Sanoituksessa laulun kertojaminä on työnsä takia usein tien päällä ja hän ei kykene unohtamaan kokemaansa suurta rakkautta.

Lähteet
-------

* Pennanen, Timo: *Sisältää hitin : levyt ja niiden esittäjät Suomen musiikkilistoilla vuodesta 1972*. Kustannusosakeyhtiö Otava, 2006.

1. ↑  Paula Koivuniemi – Rakkaustarina / Tule Lähellein *Discogs.com*. Viitattu 3.4.2023. (englanniksi)
2. ↑  Paula Koivuniemi – Rakkaustarina *Discogs.com*. Viitattu 3.4.2023. (englanniksi)
3. ↑  Discography : compilations *Discogs.com*. Viitattu 3.4.2023. (englanniksi)
4. ↑  Pennanen, s. 183
5. ↑  Rakkaustarina *Lyrics.fi*. Viitattu 3.4.2023. (englanniksi)
**Rancho La Brean tervakuopat** on Yhdysvalloissa Los Angelesissa sijaitsevia fossiilikerrostuma. Paikalla on syntynyt kuoppiin lammikoita, joihin kerrostunut öljystä muodostunutta tahmeaa ainesta, josta on syntynyt tervaa. Tervakuopista on löytynyt noin 40 000 vuotta vanhoja eläin- ja kasvifossiileja. Eliöt ovat jääneet kiinni tervaan ja sitten hautautuneet tervaan. Fossiilit osoittavat, että muinoin alueella eliöstö on ollut monimuotoinen. Fossiileissa on jäänteitä lukuisista kasvi- ja elainlajeista. Tervasta löytyy simpukoita kotiloita ja äyriaisiä. Tervakuopissa on säilynyt hyvin useanlaisia nisäkkäitä, kuten hevosia, biisoneita, sapelihammastiikereitä, jättiläislaiskiaisia ja antilooppeja. Sieltä on löytynyt myös matelijoita ja sammakkoeläimiä. Tervakuopista on löytynyt enemmän petoeläimiä kuin kasvinsyöjäeläimiä. Tämän on arveltu johtuvan siitä, että tervaan hautautuneet saaliseläimet ovat houkutelleet paikalle petoja, jotka ovat sitten itse pudonneet tervakuoppiin.

Lähteet
-------

1. ↑  Arthur B. Busbey III, Robert R. Coenraads, Paul Willis, David Roots: "Tervakuopat", *Kivet & fossiilit*, s. 264. Suomentanut Jarmo Hakanen, Kaarlo Taipale, Riikka Taipale. Gummerus, 1999. ISBN 951-20-5347-0.
**Guðmundur Kamban** (1888 Álftanes, Islanti – 1945 Kööpenhamina, Tanska) oli islantilainen, Islannin vanhaan perinteeseen liittynyt kirjailija ja Yhdysvalloissa ja Tanskassa toiminut journalisti. Hänen tuotantonsa käsittää satiirisia näytelmiä, joiden aiheet liittyvät usein avioliittoon ja yhteiskuntaan sekä historiallisia romaaneita, joista ainakin osa on laajoja pitkittäis- ja poikittaisleikkauksia Islannin historiasta. Välillä teoksissa on terävääkin yhteiskuntakritiikkiä. Hänen proosansa on asiallista, niukkaa ja rytmistä. Kamban kirjoitti sekä islanniksi että tanskaksi. Hän asui pääosan elämästään Tanskassa.

Kambanin tuotannosta merkittävimiä ovat historialliset romaanit, joista varsinkin *Skalholtin neitsyt* osoittaa eläytymiskykyä. Kamban oli myös lavastaja ja elokuva- ja teatteriohjaaja.

Tanskan vastarintaliike surmasi Guðmundur Kambanin 1945. Hän kannatti natseja, ja häntä pidettiin kollaboraattorina. Hän oli miehityksen aikana jonkin aikaa Saksan nimittämänä Tanskan radion johtaja.

Suomennettu teos
----------------

* *Skalholtin neitsyt: historiallinen romaani 1600-luvun Islannista*, 1–2 , suom. A. V. Niilesmaa, Hämeenlinna : Karisto 1937. Sarja: Suomen kansan kirjakerhon romaaneja, 10–11.

Lähteet
-------

1. 1 2  Risto Rantala ja Kaarina Turtia (toim.): "Guðmundur Kamban", *Otavan kirjallisuustieto*, s. 259. Helsinki: Otava, 1990. ISBN 951-1-09209-X.
2. 1 2 3  Otavan Iso tietosanakirja, osa 4 Otava 1962, palsta 276
3. ↑  Facta, osa 4, WSOY 1976, palsta 516
4. ↑  Spectrum tietokeskus, osa 3 vuodelta 1977, s. 599
5. ↑  WSOY Iso Tietosanakirja, osa 4, WSOY 1995, s. 150
6. ↑  A Study of Antisemitism in a Country without Jews, s. 97–98


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Albion Winegar Tourgée vuonna 1870.
**Albion Winegar Tourgée** (2. toukokuuta 1838 Williamsfield, Ohio – 21. toukokuuta 1905 Bordeaux, Ranska) oli yhdysvaltalainen kirjailija, lakimies, poliitikko ja kansalaisoikeusaktivisti.

Tourgée opiskeli Rochesterin yliopistossa vuosina 1859–1861 ja liittyi tämän sisällissodan alettua unionin armeijaan. Sodan aikana hän osallistui lukuisiin taisteluihin ja haavoittui Bull Runin taistelussa. Sodan jälkeen Tourgée muutti Greensboroon Pohjois-Carolinaan ja ryhtyi harjoittamaan lakimiehen ammattia. Hän oli delegaattina osavaltion perustuslakia säätävässä kokouksessa ja toimi yhtenä kolmesta osavaltion lainsäädäntöä kodifioineesta komissaarista.

Tourgée valittiin osavaltion korkeimman oikeuden tuomariksi ja hän toimi tehtävässä vuoteen 1875 asti. Tuomarina hän pyrki edistämään afroamerikkalaisten asemaa ja tuomitsi Ku Klux Klanin terrorin. Lisääntyneen vihamielisyyden vuoksi hän lähti Pohjois-Carolinasta vastentahtoisesti vuonna 1878 ja muutti New Yorkiin.

Tourgée edusti Homer Adolph Plessya korkeimman oikeuden Plessy vastaan Ferguson -tapauksessa, mutta hävisi jutun. Vuonna 1954 annetussa Plessy vastaan Ferguson -ennakkotapauksen kumonneessa Brown vastaan Topekan koululautakunta -päätöksessä korkein oikeus kuitenkin hyväksyi Tourgéen keskeiset argumentit.

Tuettuaan William McKinleytä presidentinvaaleissa Tourgée sai palkkioksi konsulin tehtävän Ranskasta, missä hän kuoli vuonna 1905.

Lähteet
-------

1. ↑  Powell, William S. (toim.): Albion Winegar Tourgée, 1838-1905 (From Dictionary of North Carolina Biography) *The North Carolina Experience*.  November 15, 2009. docsouth.unc.edu:  University Library, The University of North Carolina at Chapel Hill. Viitattu 15.11.2009. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5  "Albion W. Tourgée." Biographies. Answers Corporation, 2006. Answers.com 15 Nov. 2009.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Kreikka
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Gvardeiskin vaakuna.
**Gvardeisk** (ven. Гварде́йск) on kaupunki Kaliningradin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Pregoljajoen varrella 40 kilometriä Kaliningradista itään. Kaupunki on Gvardeiskin piirin keskus. Sen kautta kulkee Kaliningradin ja Vilnan välinen rautatie. Asukkaita on 13 100 henkeä (vuonna 2009).

Paikkakunta on saanut alkunsa Saksalaisen ritarikunnan vuonna 1265 perustamasta linnasta. Vuoteen 1945 saakka se oli Saksan Itä-Preussiin kuulunut **Tapiaun** kaupunki. Vuonna 1946 nimi muutettiin Gvardeiskiksi. Nykyään kaupungissa on mm. elintarviketeollisuutta. Nähtävyyksiin kuuluvat Tapiaun linna, vuonna 1502 rakennettu kirkko ja saksalaisen taiteilijan Lovis Corinthin kotitalo.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Goroda Rossii: entsiklopedija*, s. 105. Moskva: Bolšaja Rossijskaja Entsiklopedija, 1994. ISBN 5-85270-026-6.
2. ↑  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki: Tšislennost naselenija Rossijskoi Federatsii po gorodam, posjolkam gorodskogo tipa i raionam na 1 janvarja 2009 g.  2009. Moskva:  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki (Rosstat).  Arkistoitu 21.10.2011. Viitattu 9.9.2010. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Gvardeisk**.
* Gvardeiskin kaupungin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)

Kaliningrad alueen vaakunaKaliningradin alueen kaupungit

|  |
| --- |
| **Hallinnollinen keskus: Kaliningrad**
Bagrationovsk | Baltijsk | Gurjevsk | Gusev | Gvardeisk | Krasnoznamensk | Laduškin | Mamonovo | Neman | Nesterov | Ozjorsk | Pionerski | Polessk | Pravdinsk | Slavsk | Sovetsk | Svetlogorsk | Svetlyi | Tšernjahovsk | Zelenogradsk |
Ritarikunnan tunnuksia
**Bundesverdienstkreuz** (virallisesti *Verdienstorden der Bundesrepublik Deutschland*, suom. *"Saksan liittotasavallan ansioritarikunta"*) on ainoa yleinen Saksan valtion jakama kunniamerkki. Sitä on jaettu vuodesta 1951 ja joka vuosi 3 000–5 200 henkilö saa kunniamerkin.

Kunniamerkin myöntää yleensä ministeri, aluejohtaja tai pormestari. Liittopresidentti myöntää mitalin harvoissa tapauksissa joko Saksan yhtenäisyyden tai Kansainvälisenä vapaaehtoistoiminnan päivänä. Mitalin voi myöntää sekä saksalaiselle että ulkomaalaiselle henkilölle, ja sitä on jaettu tähän mennessä noin 240 000 kappaletta. Kunnimerkki on tunnustus mm. sosiaalisista, poliittisista tai taloudellisista ansioista Saksan tai ihmiskunnan hyväksi.

Kunniamerkkiä jaetaan yhdeksässä luokassa:

* Suurristin erikoisluokka
* Suurristin 1. luokan erikoismerkki
* Suurristin 1. luokka
* Suurristi
* Ritarikomentaja
* Komentaja
* Upseeri
* Ritari
* Mitali

Suurristin 1. luokan erikoismerkki on korkein mahdollinen kunnianosoitus Saksan kansalaisille ja sen on saanut huhtikuuhun 2023 mennessä vain kolme henkilöä, jotka kaikki ovat toimineet liittokanslerina: Angela Merkel, Helmut Kohl ja Konrad Adenauer.

Lähteet
-------

1. ↑  Order of Merit of the Federal Republic of Germany  2022. Technical University of Munich.  Arkistoitu 17.5.2022. Viitattu 17.5.2022. (saksaksi)
2. ↑  Verdienstorden der Bundesrepublik Deutschland Bundespräsidialamt.  Arkistoitu 29.3.2009. Viitattu 21. toukokuuta 2009. (saksaksi)
3. ↑  Order of Merit of the Federal Republic of Germany (Federal Cross of Merit)  2022. Serviceportal Niedersachsen. Viitattu 17.5.2022. (englanniksi)
4. ↑  Ordensstufen des Verdienstordens der Bundesrepublik Deutschland (pdf)  2022. Auswärtiges Amt. Viitattu 17.5.2022. (saksaksi)
5. ↑  Angela Merkel receives Germany's highest Order of Merit | DW News *DW News*.  18.4.2023. Viitattu 18.4.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Bundesverdienstkreuz** Wikimedia Commonsissa
**Authari** (n. 540 – 5. syyskuuta 590) oli langobardien kuningas vuosina 584–590. Hän oli edellisen kuninkaan Klefin poika.

Klefin kuoltua ylimystö ei suostunut nimittämään tälle seuraajaa, ja seurasi kymmenen vuoden interregnum, joka tunnettiin herttuoiden valtakautena. Vuonna 575 frankkien kuningaskunnan Austrasian armeija työntyi hajanaiseen Pohjois-Italiaan, ja Bysantin keisari Tiberius II Constantinus ryhtyi neuvottelemaan liitosta frankkien kanssa. Langobardit pelkäsivät vihollistensa mahdollista liittoutumista ja päättivät valita uuden kuninkaan yhdistääkseen voimansa. Ylimykset valitsivat kuninkaaksi Autharin, joka joutuikin sotimaan koko hallintokautensa Bysanttia ja frankkeja vastaan. Authari kuoli 5. syyskuuta 590, mahdollisesti myrkytyksen uhrina.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kings of the Langobards Foundation for Medieval Genealogy. Viitattu 21.12.2009. (englanniksi)
2. ↑  Lombards - Authari German Tribes.org. Viitattu 8.8.2011. (englanniksi)


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Edeltäjä:**interregnum** | **Langobardien kuningas**  | Seuraaja:**Agilulf** |

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Italian People
* Deutsche Biographie

 |

 |
**Pohjois-Haagan Urheilijat** eli **FC POHU** on vuonna 1957 perustettu helsinkiläinen jalkapalloseura. Sen perustivat Haagan asukkaat 1950-luvulla kasvaneen kaupunginosan omaksi seuraksi. Alun perin seura luotiin yleisseuraksi, mutta jalkapallo on ollut tärkeä osa seuran toimintaa alusta saakka ja vuodesta 1978 lähtien seuran ainoa laji. Sitä ennen seuralla oli toimintaa myös jääkiekossa, jääpallossa, käsipallossa ja lentopallossa.

Seuran miesten edustusjoukkue pelasi ensimmäisen kerran Kakkosessa kaudella 1977 voitettuaan edellisenä kesänä III divisioonan lohkovoiton ratkaisseessa uusintaottelussa Puotinkylän Valtin 2–1. Seura nousi Kakkoseen uudestaan kauden 2012 päätteeksi. Miesten edustusjoukkueen lisäksi seuralla on useita miesten ja naisten joukkueita sekä lähes 30 juniorijoukkuetta.

Lähteet
-------

1. ↑  Historia  11.3.2010. FC POHU.  Arkistoitu 29.8.2018. Viitattu 13.11.2010.
2. ↑  Finland – Divisional Movements RSSSF. Viitattu 13.11.2010. (englanniksi)
3. ↑  FC POHU:n miesten edustusjoukkue nousi Kakkoseen!  9.10.2012. Helsingin Uutiset. Viitattu 15.10.2012. [vanhentunut linkki]
4. ↑  Joukkueet  11.3.2010. FC POHU.  Arkistoitu 29.8.2018. Viitattu 13.11.2010.

Aiheesta muualla
----------------

* Seuran sivusto
**Author-it** on teknisen dokumentoinnin tuottamiseen ja sisällön hallintaan tarkoitettu työkalu, jolla voi luoda, ylläpitää ja julkaista dokumentteja yhdestä lähteestä. Järjestelmän on kehittänyt Author-it Software Corporation, joka perustettiin 1996 Uuden-Seelannin Aucklandissa. Yhtiöllä on toimistot myös Kaliforniassa, Dubaissa ja Sydneyssä.

Author-itillä voi julkaista dokumentteja ainakin seuraavissa muodoissa:

* RTF, PDF, tai Microsoft Word painettaville tai tulostettaville dokumenteille
* Microsoft WinHelp (Windows Help)
* Microsoft HTML Help
* JavaHelp
* Oracle Help for Java
* Web Help (HTML-pohjainen, selaimessa toimiva ohje)
* XML
* DITA

Author-it tallentaa kaiken informaation objekteina tietokantaan, jota järjestelmässä kutsutaan kirjastoksi. Objektityyppejä ovat mm. kirjat, topikit, tiedosto-objektit (esim. kuvat), hyperlinkit, muotoiluun tarvittavat tyylit, sanastot, sisällysluettelot, hakusanaluettelot ja julkaisuprofiilit. Kirjastoa ja sen objekteja voi käyttää usea käyttäjä yhtä aikaa.

Author-it toimii pääasiassa pilvipalveluna, tosin työpöytäkäyttökin on mahdollista. Pilvipalvelua käytettäessä kaikki 
järjestelmän moduulit toimivat suoraan internet-selaimella. Järjestelmä sisältää seuraavat työnkulun perusvaiheet ja niihin liittyvät 
moduulit:

* Sisällön tuonti (Import-moduuli)
* Kirjoitus (Author-moduuli)
* Katselmointi (Review- ja Contribute-moduulit)
* Lokalisointi (Localize-moduuli)
* Julkaisu (Author-moduuli)
* Jakelu (Aspect-moduuli)

Järjestelmässä on sisäänrakennettuna lukuisia suotimia, joilla sisältöä voi tuoda. Lisäksi Author-it tarjoaa avoimen ohjelmointirajapinnan ja sovelluskehityspaketin, joiden avulla voidaan luoda lisää suotimia ja kytkeä Author-it osaksi mitä tahansa suurempaa järjestelmää, esimerkiksi tuotteen elinkaaren hallintajärjestelmää.

Järjestelmän käyttö saattaa vaatia kolmansien osapuolien lisenssejä, esimerkiksi seuraavia:

* Microsoft Word
* Adobe Acrobat
* Java Runtime Environment (Java Virtual Machine)

Aiheesta muualla
----------------

* Author-it-kotisivu
* Author-it-pilvipalvelu[vanhentunut linkki]
* Author-it-tuki Suomessa (Lionbridge Oy) (Arkistoitu – Internet Archive)
* Author-it-käyttäjäryhmä (Arkistoitu – Internet Archive)
* Author-itin YouTube-kanava
* Author-it-blogi
* Author-it Knowledge Center
* Author-it Learning Center[vanhentunut linkki]
* Author-it-kehittäjäyhteisö DevHub
**Apulaisohjaaja** on ohjaajan apulainen ("oikea käsi") elokuvan tekovaiheessa. Hän varmistaa, että ihmiset ja välineistö ovat saatavilla silloin kun tarvitaan.

Apulaisohjaaja vastaa muun muassa elokuvan kuvausten päivittäisestä aikatauluttamisesta ja kuvausryhmän käytännön johtamisesta kuvauspaikalla. Apulaisohjaaja antaa valmistautumis-, käynnistys- ja toimintakäskyt kuvausten aikana. 

Elokuvan ennakkosuunnittelun aikana apulaisohjaaja tekee, yhdessä muun muassa tuotantopäällikön kanssa, käsikirjoituksen tuotannollisen purun, jonka perusteella kuvauspäiviä, järjestelyitä, näyttelijöiden kiinnityksiä ynnä muuta sellaista voidaan ryhtyä suunnittelemaan ja toteuttamaan. Ennen kuvauksia apulaisohjaaja pitää tuotannon osastovastaavien (kuvaaja, valaisija, järjestäjä, äänittäjä, lavastaja, rekvisiitta, erikoisefektit sekä tarvittaessa myös puku ja maski) yhteispalaverin, jossa elokuva käydään kohtauksittain läpi ja katsotaan mitkä asiat millekin osastolle kuuluvat ja että kaikki tulee hoidettua kuvauksiin mennessä. Tämä palaveri on mahdollisesti reccen jälkeen, jolloin apulaisohjaajalla on käytetävissään reccemuistio, johon hän on merkinnyt muistiin erilaisia asioita, joita kuvauspaikkakäynnillä on tullut ilmi, sekä ohjaajan ja muiden taiteellisesti vastaavien toiveita ja vaatimuksia.

Toinen apulaisohjaaja työskentelee ensimmäisen apulaisohjaajan apuna erityisesti suurissa avustajakohtauksissa. Toinen apulaisohjaaja vastaa esimerkiksi siitä, että kuvauspaikalla on tarvittava määrä avustajia silloin kun heitä tarvitaan ja hän ohjaa esimerkiksi kuvan taustalla tapahtuvaa toimintaa.

Apulaisohjaaja on useimmiten henkilö, joka huutaa ennen ottoa "hiljaisuus!" ja käskee kameraoperaattoria käynnistämään kameran.

Lähteet
-------

1. ↑  Elokuvantaju

Aiheesta muualla
----------------

* Apulaisohjaaja (Elokuvantaju)
**Guénéibe** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Koulikoron alueen Naran piirissä Malissa. Se sijaitsee lähellä Mauritanian rajaa 30 kilometriä Narasta koilliseen. Kunnassa on 8 800 ja kylässä 1 400 asukasta (vuonna 2009).

Guénéiben kunnan pinta-ala on arviolta 2 925 neliökilometriä. Se rajoittuu idässä ja etelässä Naran piirin Guirén ja lännessä Naran kuntiin sekä pohjoisessa Mauritaniaan.

Kuntaan kuuluu 18 kylää. Asukkaat ovat etupäässä maureja. Lisäksi on soninkeja, bambaroita ja fulbeja. Vallitseva uskonto on islam.

Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, käsityöammatit ja pienimuotoinen kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, lehmänpapu, maapähkinä ja hibiskus. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, aasit, hevoset ja vähäisessä määrin kamelit. Väliaikaisilla lammilla harjoitetaan kalastusta.

Lähteet
-------

1. ↑  4ème Recensement Général de la Population et de l’Habitat du Mali (RGPH). Resultats definitifs. Tome 0: Repertoire des villages *instat-mali.org*.  2013.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 5.7.2018.
2. 1 2 3  Plan de sécurité alimentaire: Commune rurale de Guénéibe 2007-2011 *aec.msu.edu*.  2007.  Arkistoitu 14.6.2010. Viitattu 5.7.2018.
3. ↑  Région de Koulikoro: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 5.7.2018.
Isdera Commendatore 112i:stä vuonna 1999 muunneltu "Silver Arrow C112i". Siinä oli tavalliset sivupeilit alkuperäisen konseptiauton katolle asennetun periskooppitaustapeilin sijaan.
**Isdera Commendatore 112i** on vuonna 1993 Frankfurtin autonäyttelyssä esitelty saksalainen urheiluautokonsepti. Auton suunnittelusta vastasivat entinen Porschen suunnittelija Eberhard Schulz ja hänen kaksi poikaansa. Alkuperäinen tarkoitus oli rakentaa rajoitettu sarja identtisiä autoja, jotka oli tarkoitus myydä halukkaille ostajille noin 450 000 dollarilla, mutta ennen kuin sarjavalmistus saatiin aloitettua, yhtiö ajautui konkurssiin ja pesä myytiin sveitsiläisille velkojille.

1960-luvun lopussa Schulz toimi Mercedeksen palveluksessa ja oli pääsuunnittelijana muun muassa yhtiön C111-projektissa. Projektin piti tuottaa seuraaja legendaariselle 300 SL "Gullwing" -mallille, mutta muutamien erilaisten tutkielmien ja uudistusten myötä Mercedes lopulta hyllytti koko projektin. Tämä projekti kuitenkin poiki Schulzin oman Isdera-projektin, jonka seurauksena ja Mercedeksen tuella vuonna 1984 valmistui katuauto Isdera Imperator 108i, jonka kokonaisvalmistusmäärä oli 30 kappaletta.

Imperator-projektinsa rohkaisemana Schulz halusi viedä Isderan konseptin pykälää korkeammalle tasolle, jolloin syntyi Commendatore 112i. Kuten 1960-luvun Mercedes-projektissakin, Isdera Commendatore 112i ladattiin täyteen uusia ja innovatiivisia teknisiä ratkaisuja, joihin kukaan muu ei vielä uskaltanut sitoutua. Commendatoren pelkät suunnittelukustannukset nousivat lähes neljään miljoonaan euroon. Valtaosa rahoista paloi edistyksellisiin innovaatioihin kuten aktiivinen ilmajarru, jonka tehtävänä oli automaattisesti täydentää auton jarrutusvoimaa suurissa nopeuksissa, tai automaattisesti säätyvään maavaraan. Edelleen auto rakennettiin suurimman tarjolla olevan Mercedes V12-moottorin ympärille ja sen jämäkkyydestä vastaamaan rakennettiin erittäin monimutkainen putkirunko.

Auton ulkokuoressa puolestaan on selviä vaikutteita ja paikoin jopa lainattuja osia Porschen mallistosta. Esimerkiksi auton ajovalot ovat suora laina saman aikakauden Porsche 968 -mallista.

Isdera Commendatore 112i on ajettavana Electronic Artsin vuonna 1997 julkaisemassa *Need for Speed II* -videopelissä.

Tekniset tiedot
---------------

* Moottori: 6.0 litrainen Mercedes V12 auton keskelle sijoitettuna
* Teho: 304.3 kW / 5200 rpm
* Vääntö: 580 Nm / 3600 rpm
* Jarrut: Tuuletetut levyjarrut edessä 332 mm ja takana 310 mm
* Rengaskoko: edessä 225/35 ZR 18 takana 295/35 ZR 19
* Paino: 1480 kg

Suorituskyky
------------

* huippunopeus: 330 km/h
* kiihtyvyys 0-60 mph: 4.7 sek.
**Isaquias Queiroz dos Santos** (s. 3. tammikuuta 1994 Ubaitaba) on brasilialainen ratamelonnan olympiavoittaja ja maailmanmestari. 175 senttimetriä pitkä ja 85 kilogrammaa painava Queiroz kilpailee kanadalaiskanootilla. Hän edustaa Club Athletico Paulistanoa ja hänen valmentajanaan toimii Jesús Morlán.

Queiroz voitti olympiakultaa kanadalaisyksikön 1 000 metrillä vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa.Vuoden 2016 kesäolympialaisista Rio de Janeirosta Queiroz saavutti hopeaa kanadalaisyksiköiden 1 000 metriltä ja kanadalaiskaksikoiden 1 000 metriltä ja pronssia yksiköiden 200 metriltä. MM-kilpailuista hän on saavuttanut kuusi kultaa ja kuusi pronssia. Vuoden 2015 Pan-Amerikan kisoista Torontosta Queiroz saavutti kaksi kultaa ja yhden hopean.

Queirozille tapahtui lapsena paljon vakavia onnettomuuksia. Kolmivuotiaana hänen päälleen kaatui kiehuvaa vettä, tehden palovammoja suureen osaan hänen vartalostaan. Queiroz joutui tuolloin olemaan sairaalassa kuukauden. Viisivuotiaana hänet kidnapattiin ja tarjottiin adoptoitavaksi ennen kuin hänen äitinsä onnistui saamaan hänet takaisin. Kymmenvuotiaana Queiroz putosi puusta menettäen toisen munuaisensa yrittäessään saada käärmettä kiinni.

Vuonna 2015 hänet valittiin Brasilian vuoden urheilijaksi.

Lähteet
-------

1. 1 2   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. 1 2 3 4 5 6
3. ↑  Canoeing - Isaquias Queiroz dos Santos *the-sports.org*. Viitattu 18.12.2017. (englanniksi)
4. ↑  Canoeing - Isaquias Dos Santos *the-sports.org*. Viitattu 24.11.2018. (englanniksi)
**Hideki Irabu** (jap. 伊良部 秀輝, *Irabu Hideki*; 5. toukokuuta 1969 Hirara, Okinawan prefektuuri, Japani – 24. heinäkuuta 2011 Rancho Palos Verdes, Kalifornia, Yhdysvallat) oli japanilainen baseballpelaaja. Hänen pelipaikkansa oli syöttäjä.

Ammattilaisura
--------------

Irabu pelasi vuosina 1988–1996 kotimaansa NPB-liigan Chiba Lotte Marinesissa.

Vuosina 1997–2002 Irabu pelasi Pohjois-Amerikan MLB:ssä yhtenä liigan ensimmäisistä japanilaispelaajista. Hän voitti New York Yankeesissä kahdesti World Seriesin. Kokonaisuutena Irabun MLB-ura oli kuitenkin odotuksiin nähden pettymys, ja hän joutuikin usein yleisön, median sekä New Yorkin vuosinaan omistaja George Steinbrennerin hampaisiin.

Irabu palasi kaudelle 2003 takaisin Japanin NPB-liigaan ja lopetti seuraavan kauden jälkeen uransa. Hän yritti paluuta alasarjoissa vuonna 2009.

Kuolema
-------

Irabu löydettiin hirttäytyneenä kotoaan 24. heinäkuuta 2011.

Lähteet
-------

1. 1 2  Hideki Irabu Statistics and History *baseball-reference.com*. Sports Reference LLC. Viitattu 14.4.2016. (englanniksi)
2. 1 2 3  Baseball pitcher Hideki Irabu dies, aged 42 *BBC*. 29.7.2011. Viitattu 25.5.2016. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat
* Japani

 |

 |
比叡山 Hieizan  
*Hieivuori*Hieivuori kirsikankukkien aikaan Kioton suunnasta

|  |  |
| --- | --- |
| Tyyppi | 
pyhä vuori, sangō (d) (käännä suomeksi)View and modify data on Wikidata  |
| Sijainti | 
Shigan prefektuurin Ōtsun kaupunki, Kioton prefektuurin Kioton kaupunki, Japani |
| Vuoristo | 
Higashiyama (d) (käännä suomeksi)View and modify data on Wikidata  |
| Korkeus merenpinnasta | 
848 m |

|  |  |
| --- | --- |
| Koordinaatit | 
35° 04′ 00″ P, 135° 50′ 18″ IView and modify data on Wikidata  |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Hieivuori** (jap. 比叡山, *Hieizan*) on yleisnimitys Japanin Kioton kaupungin koillispuolella sijaitsevalle pohjois-eteläsuuntaiselle vuorijonolle. Alueen keskiosassa kohoavat tärkeimmät kaksi huippua ovat 848 metrin korkuinen *Ōhiei* (大比叡) ja 839 metrin korkuinen *Shimeigadake* (四明岳). Kioton prefektuurin ja Shigan prefektuurin välinen raja kulkee vuorijonoa pitkin.

Hieivuori tunnetaan erityisesti Enryaku-jin buddhalaisesta temppelistä, Tendai-lahkon päätemppelistä, jonka Saichō perusti vuonna 788. Se on otettu Unescon maailmanperintöluetteloon ja se on historiansa aikana ollut yksi maan merkittävimmistä luostareista, jossa monet Japanin buddhalaisuuden keskeiset munkit ovat opiskelleet. Huippukautenaan Enryaku-ji käsitti jopa 3 000 alatemppeliä ja sillä oli voimakas soturimunkkien armeija. Oda Nobunaga hyökkäsikin temppeliin vuonna 1571 tuhoten valtaosan sen rakennuksista ja asukkaista, minkä vuoksi nykyiset rakennukset ovat Edo-kauden alkupuolelta. Nykyisin temppeliin kuuluu yli sata rakennusta, jotka jakautuvat kolmelle alueelle vanhan ikimetsän keskellä.

Hieivuoren huipulta avautuu laaja panoraamanäkymä länteen Kiotoon ja itään Biwajärvelle mutta myös Suzuka- ja Tanbavuorille. Vuorelle pääsee sekä Kioton että Shigan puolelta funikulaareilla: Kiotosta Eizan-funikulaarilla ja köysiradalla, Shigasta Sakamoto-funikulaarilla. Temppelille asti johtaa maksullinen tie, jota pitkin huipulle pääsee myös linja-autolla. Temppelin alueella liikennöi sukkulabusseja.

Runoudessa Hieivuorta on kutsuttu "Kioton Fujiksi", mikä viittaa myös paikan ainutlaatuisuuteen. Kuuluisa munkki Jien lausui Hieivuoresta: "Maailmassa on paljon kaikenlaisia vuoria, mutta vain yksi Vuori, pyhä Hieivuori" (世の中に山てふ山は多かれど、山とは比叡の御山をぞいふ).

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Mt. Hiei Area JNTO. Viitattu 10.5.2015.
2. ↑  ひえい‐ざん【比叡山】 goo辞書. Viitattu 10.5.2015.
3. 1 2  Enryakuji Temple (Mount Hieizan) japan-guide.com. Viitattu 10.5.2015.
4. ↑  Enryakuji 比叡山延暦寺総務部. Viitattu 10.5.2015.
5. ↑  概要 比叡山延暦寺総務部. Viitattu 10.5.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hieivuori** Wikimedia Commonsissa

* 奥比叡ドライブウェイ (japaniksi)
**Hiei** (jap. 比叡) oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1877 vesillelaskettu Kongō-luokan korvetti.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Kongō-luokka (ironclad)*
Alus tilattiin osana vuoden 1875 laivasto-ohjelmaa Britanniasta Milford Haven Shipbuilding Companylta Pembrokesta ja sen suunnitteli brittiläinen laiva-arkkitehti Sir Edward James Reed. Köli laskettiin 24. syyskuuta 1875 ja alus laskettiin vesille 11. kesäkuuta 1877. Alus valmistui 25. helmikuuta 1878 ja saapui Yokosukaan Japaniin 22. toukokuuta.

Palvelus
--------

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Japanese corvette Hiei 

Alus lähti 8. huhtikuuta 1880 keisarillisen Japanin laivaston ensimmäisistä pitkistä koulutuspurjehduksista vieraillen Intiassa, Persiassa sekä useissa Kaakkois-Aasian satamissa palaten Japaniin 17. syyskuuta. Japanin ja Korean Joseon-dynastian välisten suhteiden kiristyessa Japanin lähetystöhenkilökunnan salamurhien jälkeen, alus lähetettiin partioimaan Korean rannikolle kesällä 1882.

Alus teki koulutuspurjehduksen Välimerelle vuonna 1889 ja lokakuusta 1890 seuraavan vuoden toukokuuhun alus teki sisaraluksensa *Kongōn* kanssa laivastovierailun Konstantinopoliin. Matkan tarkoituksena oli samalla palauttaa kotimaahansa Wakayaman rannikolla uponneen fregatti *Ertuğrulin* eloonjääneet.

*Hiei* osallistui ensimmäiseen Kiinan ja Japanin sotaan, jossa se vaurioitui Jalujoen taistelussa. Se osallistui Taiwanin maihinnousuun vuonna 1895 ja tulitti 13. lokakuuta Kiinan rannikkolinnaketta Takowissa. Sotatoimien päätyttyä alus palasi koulutustehtäviin tehden purjehduksen Välimerelle vuonna1897.

Alus luokiteltiin 21. maaliskuuta 1898 kolmannen luokan tykkiveneeksi, jonka jälkeen se oli lähinnä tutkimus- ja partiotehtävissä. Alus teki kuitenkin seuraavana vuonna vielä yhden purjehduksen Välimerelle. Venäjän–Japanin sodassa alus oli Maizurun laivastotukikohdan vartiolaivana, mistä se siirrettiin japanilaisten miehittämään Port Arthuriin. Sodan päätyttyä alus palasi tutkimustehtäviin, kunnes se poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1911 ja myytiin romutettavaksi.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway’s All the World’s Fighting Ships 1860–1905*. Lontoo: Conway Maritime Press, 2002. ISBN 0-85177-133-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Gardiner 2002, s. 220.

Kongō-luokan korvetit

|  |
| --- |
| *Kongō* - *Hiei* |
| Edeltäjä: *Fusō* – Seuraaja: *Chinen* |
Ravintolan sisäänkäynti.
**Den Gyldene Freden** on tunnettu ravintola, joka toimii Tukholman vanhassakaupungissa osoitteessa Österlånggatan 51, lähellä Järntorget-aukiota. Ravintola on toiminut samalla paikalla vuodesta 1722, ja sen miljöö on säilynyt melko muuttumattomana. Nimi Gyldene Freden eli "Kultainen rauha" viittaa vuonna 1721 solmittuun Uudenkaupungin rauhaan. Ravintola tunnettiin aikanaan taiteilijoiden kokoontumispaikkana ja sen kanta-asiakkaisiin ovat vuosisatojen varrella kuuluneet muun muassa Carl Michael Bellman, Evert Taube ja Cornelis Vreeswijk. Kun Den Gyldene Freden oli 1900-luvun alussa konkurssin partaalla, taidemaalari Anders Zorn osti sen ja lahjoitti sen Ruotsin akatemialle. Zorn ja arkkitehti Torsten Stubelius suunnittelivat 1920-luvun alussa toteutetun tilojen uudistuksen. Ruotsin akatemia omistaa ravintolan edelleen.

Lähteet
-------

1. 1 2  Fredric Bedoire: *Stockholms byggnader: Arkitektur och stadsbild*, s. 32. Norstedts, Tukholma 2012.
2. 1 2  Ravintolan historia (Arkistoitu – Internet Archive) (ruotsiksi) Den Gyldene Freden. Viitattu 1.9.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Den Gyldene Freden** Wikimedia Commonsissa

* Ravintolan kotisivu (ruotsiksi)
***Austrotritia finlandica*** on sammalpunkkeihin kuuluva punkkilaji. Se on nykyisen käsityksen mukaan endeeminen Suomessa.

Koko ja ulkonäkö
----------------

*A. finlandica* on melko kookas, ruskea, kupera ja sileäpintainen punkki, jonka prodorsumin (eturuumis) pituus on 500 μm, leveys 350 μm ja korkeus 330 μm sekä notogasterin (takaruumis) pituus 970 μm, leveys ja korkeus 690 μm.

Levinneisyys
------------

Laji kuvattiin tieteelle vuonna 2006 näytteistä, jotka oli kerätty Korppoon saaristosta vuosina 1983–1985. Edelleenkin kaikki löydetyt *A. finlandica* -yksilöt on löydetty lounaissaaristosta. Houtskarin Näsbyn ja Turun Ruissalon esiintymiä lukuun ottamatta saaret, joilta punkkeja on löytynyt ovat pinta-alaltaan alle yhden neliökilometrin suuruisia.

*A. finlandica* on lähinnä maapallon trooppisille alueille keskittyneen *Austrotritia*-suvun ainoa Euroopasta tavattu laji.

Elinympäristö ja elintavat
--------------------------

*Austrotritia*-suvun punkkien elintavoista tiedetään maailmanlaajuisestikin hyvin vähän. *A. finlandica*a on löydetty lehtipuiden karikkeen joukosta ja lahoista kannoista, jotka sijaitsevat lähellä rantaviivaa. Ruissalossa neljä punkkia löytyi rantaviivan tuntumassa kasvaneen pihlajan onkalossa olleen lahoavan puuaineksen joukosta. Yksilömäärät ovat olleet kullakin löytöpaikalla pieniä.

Suomen lajiston uhanalaisarvioinnissa 2010 *A. finlandica*n arveltiin olevan mahdollisesti silmälläpidettävä laji (NT).

Lähteet
-------

1. 1 2  Wojciech Niedbałaa & Ritva Penttinen (20 670 μm 06) "Two zoogeographically remarkable mite species from Finland (Acari, Oribatida, Oribotritiidae)". Journal of Natural History 40(5-6), 265
2. 1 2 3  Penttinen & Hämäläinen (2013) "A small population of an endemic mite species of the Gondwanan genus *Austrotritia* in Finland (Acari, Oribatida: Oribotritiidae)". Entomol. Fennica 24, 223
3. ↑  Veikko Huhta, Ritva Penttinen, Pekka T. Lehtinen & Ilpo Mannerkoski 2010. Hämähäkkieläimet. Julk.: Rassi, P. Hyvärinen, E. Juslén, A. & Mannerkoski, I. (toim.). Suomen lajien uhanalaisuus – Punainen kirja 2010. Ympäristöministeriö & Suomen ympäristökeskus, Helsinki. s. 355–356


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q10423363
* Wikispecies: Austrotritia finlandica
* CoL: JYJ7
* EoL: 1159635
* GBIF: 2188854
* ITIS: 735605

 |

 |
**Harmaamerimetso** (*Phalacrocorax gaimardi*) on Etelä-Amerikan länsirannikolla ja eteläosassa laajalla alueella, mutta harvalukuisena, esiintyvä merimetsolaji.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Linnun keskikoko täysikasvuisena on noin 75 cm ja sen tunnistaa erityisesti valkeasta kaulasepel-laikusta ja tummemman selkäpuolen helmimäisestä kirjailusta. Muutoin pää, kaula ja vatsa on harmaa. Linnulla on ohut keltainen nokka, jonka juuressa on pesimäaikana verenpunainen laikku. Kirkkaanpunaiset räpylät paljastuvat linnun sukeltaessa. Pesimäaikana lajilla on päässään pitkiä valkoisia haituvia. Sukupuolet ovat samannäköiset

Levinneisyys
------------

Lintua tavataan Etelä-Amerikan länsirannikolla ja eteläkärjestä. Tyynenmeren puolella arvioitiin olevan vuonna 2007 12–13 000 yksilöä aina Macabi-saarilta Perussa Chiloé-saarille asti Chilen etelärannikolla. Atlantin puolella arvioitiin samaan aikaan olevan noin 2 200 lintua Puerto Deseadosta Monte Leonin kansallispuistoon saakka ja ajoittain Santa Cruzin maakunnassa Magalhãesinsalmessa Argentiinassa.

Populaatio on pienenemässä, mutta sitä tavataan laajalla alueella. Lajia uhkaavat munien keräily, El Ninon aiheuttamasta meren lämpötilan noususta johtuvat muutokset meren eliöstökannassa sekä lisääntyvän kalastuselinkeinon myötä takertuminen kalastajien välineisiin.

Elinympäristö
-------------

Lintu on merenrannoilla ja rannikon läheisillä saarilla pesivä paikkalintu. Se suosii kivisiä, luoksepääsemättömiä ja kallioisia jyrkänteitä pesimiseen. Ruokansa se hankkii kylmistä ja matalista, eliörikkaista merialueilta. Esiintyy useimmiten yksilöinä, mutta voi esiintyä joskus myös pieninä parvina.

Lisääntyminen
-------------

Lintu pesii yksittäisinä pareina tai pieninä yhdyskuntina rannikoilla ja guanopitoisilla saarilla. Pesä kootaan merikasveista ja se on yleensä rantajyrkänteiden tasanteilla tai rantakallioiden koloissa ja onkaloissa.

Ravinto
-------

Harmaamerimetso syö pääasiassa kalaa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  BirdLife International: *Phalacrocorax gaimardi* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.2*.  2012. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 5.5.2014. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Colin Harrison ja Alan Greensmith: *Koko maailman linnut*. Helsinki: Helsinki Media, 1995. ISBN 951-875-637-6.

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Taksonitunnisteet |
| --- |
|  |
| Phalacrocorax gaimardi | 
* Wikidata: Q764712
* Wikispecies: Phalacrocorax gaimardi
* ADW: Phalacrocorax\_gaimardi
* ARKive: phalacrocorax-gaimardi
* Avibase: 1636D6218C034B63
* BirdLife: 22696898
* BOLD: 112740
* CoL: 4FQQL
* BOW: relcor1
* eBird: relcor1
* EoL: 1049414
* GBIF: 2481869
* iNaturalist: 4290
* IRMNG: 10194884
* ITIS: 174744
* NCBI: 146623
* Neotropical: relcor1
* SeaLifeBase: 84336
* WoRMS: 225960
* Xeno-canto: Phalacrocorax-gaimardi

 |
|  |
| Carbo gaimardi | 
* Wikidata: Q82988665
* GBIF: 8781488

 |

 |
**Javier Paredes Arango** (s. 5. heinäkuuta 1982 Oviedo, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Real Zaragozaa ja on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja.

Ura
---

Paredes on kotikaupunkinsa Real Oviedon kasvatti. Kauden 2002–2003 jälkeen edustusjoukkue tippui maan toiseksi korkeimmalta sarjatasolta Segunda Divisiónista. Kasvattajaseurastaan hän siirtyi vuonna 2003 Real Madridin reservijoukkueeseen.

Kaudeksi 2005–2006 hän siirtyi toiseen madridilaisseuraan Getafeen ja teki ensiesiintymisensä joukkueessa 28. elokuuta 2005 Real Sociedadia vastaan. Paredesin peliaika jäi ensimmäisen kauden aikana vähälle ja hän pelasi vain seitsemän ottelua. Mariano Pernían siirryttyä Atlético Madridiin hänelle aukesi paikka avauskokoonpanossa.

Vuonna 2007 Paredes teki viisivuotisen sopimuksen Real Zaragozan kanssa. Ensimmäisen kautensa jälkeen joukkue kuitenkin tippui maan pääsarjasta Primera Divisiónista.

Lähteet
-------

* Esittely Real Zaragozan virallisella kotisivustolla
* Tilastot BDFutbol -sivustolla

Zaragoza – Primera División
1 Roberto |
2 Movilla |
3 Paredes |
4 Álvaro |
5 Lanzaro |
6 Goni |
7 Aranda |
8 Oriol |
9 Postiga |
10 Apoño |
11 Montañés |
12 Romaric |
13 Doblas |
15 José Mari |
16 Loovens |
17 Babović |
18 Wilchez |
19 Săpunaru |
20 Zuculini |
21 Abraham |
22 Pintér |
23 J. Álamo |
24 Obradović |
25 Franco |
26 Ortí |
32 Víctor |
Valmentaja Jiménez
**Jawadin oireyhtymä** on erittäin harvinainen geneettinen oireyhtymä, joka aiheuttaa muun muassa rakennepoikkeavuuksia ja kehitysvammaisuutta. Oireiston kuvasi Thaddeus E. Kelly vuonna 1993, joten sitä on kutsuttu myös Kellyn oireyhtymäksi. Tarkka oirekuva on jäänyt puutteellisesti tunnetuksi.

Jawadin oireyhtymään liittyvä kehitysvammaisuus on ollut vaikeusasteeltaan keskivaikeaa tai vaikeaa. Sairastuneiden ulkoisiin piirteisiin on kuulunut muun muassa mikrokefaliaa, raajojen maitokahviläiskiä, kynsien synnynnäistä puuttumista sekä sormien ja varpaiden poikkeavuuksia. Näitä poikkeavuuksia ovat olleet yhdyssormisuus ja -varpaisuus, lyhytsormisuus ja -varpaisuus sekä vinosormisuus ja -varpaisuus. Vaivaisenluu saattaa olla vino. Viides sormi voi olla poikkeuksellisen lyhyt ja siinä voi olla vain yksi niveluurre. Jawadin oireyhtymästä kärsivien ihmisten kasvonpiirteisiin on kuulunut mikrokefalian lisäksi otsan ulkonevuutta, nenän poikkeavuutta ja alaleuan taaksepäin vetäytyneisyyttä.

Jawadin oireyhtymä johtuu RBBP8-geenin mutaatiosta kromosomissa 18. Tyypin II Seckelin oireyhtymä aiheutuu saman geenin virheestä. Jawadin oireyhtymällä on autosomaalinen, peittyvä periytymistapa. Diagnostiikan pohjan muodostavat oirekuva ja siihen sopiva geenitutkimuksen tulos. Hoito on oireenmukainen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Johanna Rintahaka, Jawadin oireyhtymä Tukiliitto 26.10.2022, viitattu 16.7.2023
Molièrea pidetään tapakomedian mestarina.
Nykyajan "luovan luokan" elämää karrikoiva tapakomedia on *Todella upeeta*.
**Tapakomedia** on tapakulttuurin kustannuksella pilaileva nokkela komedian laji teatterissa, kirjallisuudessa ja elokuvassa. Se tutkii koomisessa valossa ihmisten käyttäytymistä yllättävissä sosiaalisissa tilanteissa. Tapakomediat sijoittuvat yleensä yläluokan tai ylemmän keskiluokan piireihin, ja niiden katsojatkin ovat yleensä hyvin koulutettua ja kokenutta teatteri- tai elokuvayleisöä.

Varhaisimmaksi tapakomediaksi luetaan kreikkalaisen Menandroksen sekä roomalaisten Plautuksen ja Terentiuksen näytelmät. Tapakomedioita ovat myös William Shakespearen näytelmt *Turhaa lemmen touhua* (1594–1595) ja *Paljon melua tyhjästä* (1598–1600). Restauraation ajan Englannissa tapakomediasta tuli suosittua ajanvietettä, keskeisinä tekijöinä George Etherege (1635–1692), William Wycherley (1640–1716), John Vanbrugh (1664–1726), William Congreve (1670–1729) ja George Farquhar (1678–1707).

Tapakomedian mestarina pidetään Molièreä (1622–1673), esimerkkinä teeskentelyä karrikoiva näytelmä *Sievistelevät hupsut*. Myöhempiä tapakomedioiden kirjoittajia ovat muiden muassa Richard Brinsley Sheridan (1751–1816), Jane Austen (1775–1817), Oscar Wilde (1854–1900), George Bernard Shaw (1856–1950), W. Somerset Maugham (1874–1965) ja Noël Coward (1899–1973). 1900-luvun tapakomedioiksi luetaan myös muun muassa P. G. Wodehousen Jeeves-tarinat, Harold Pinterin *Kotiinpaluu*, E. M. Forsterin *Hotelli Firenzessä*, David Mametin *Boston Marriage* (1999) sekä Kazuo Ishiguron romaani *Pitkän päivän ilta* (1989), josta on tehty myös samanniminen elokuva (1993).

Nykyisin tapakomedia on laajentunut teatterista myös televisioon ja elokuvaan. Suosittuja tapakomediaan perustuvia, siis päähahmojensa elämäntapaa ja sosiaalisia käytöstapoja ivailevia televisiosarjoja ovat muun muassa yhdysvaltalainen *Frasier* sekä brittiläiset *Pokka pitää* ja *Todella upeeta*. Tapakomediaa suosivia elokuvaohjaajia ovat esimerkiksi Woody Allen ja Whit Stillman.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Tapakomedia *Tieteen termipankki*. Viitattu 28.10.2017.
2. ↑  Comedy of Manners Critical Essays, Introduction eNotes. Viitattu 28.10.2017.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Comedy of manners
Albireo harrastelijakaukoputkella kuvattuna.
**Albireo** (*β Cygni*, *Beeta Cygni*) on kaksoistähti Joutsenen tähtikuviossa. Molempien tähtien etäisyys Maasta on 386 ± 26 valovuotta ja yhteenlaskettu suuruusluokka 2,90. Komponenteista kirkkaampi on väriltään oranssi ja himmeämpi sininen; niiden sijaitessa vierekkäin silmän havaitsema väriero korostuu, ja kaksoistähti on siten erityisen näyttävä. Tähtien näennäinen väli on 35 kaarisekuntia, joten ne on erotettavissa tehokkaalla, jalustaan tuetulla kiikarilla tai pienellä kaukoputkella. Aiemmin Albireoa on pidetty pelkkänä optisena kaksoistähtenä, mutta huolimatta komponenttien välisestä suuresta etäisyydestä niiden on havaittu muodostavan fyysisen parin.

Tähtiä kutsutaan joko nimellä Albireo A+B tai β1 / β2 Cygni. Koko systeemin absoluuttinen kirkkaus on −2,31 ± 0,15 magnitudia. Oranssin Albireo A:n näennäinen kirkkaus on 3,05 magnitudia ja sinisen B:n kirkkaus 5,17. Tähtien todellinen väli on 4 400 AU ja kiertoaika 7 300 vuotta. Albireo Aa:n pintalämpötila on 4 100 kelviniä, säteilyntuotto 950 kertaa Aurinkoa suurempi ja säde 20 Aurinkoa sekä massa 5 Aurinkoa. Tähden spektrityyppi on K3II ja väri-indeksi +1,13. Albireo A on itsessäänkin kaksoistähti, ja oranssia tähteä kiertää aivan lähellä B8V-tyyppinen sininen tähti Albireo Ab, jonka pintalämpötila on 11 000 kelviniä, säteily 100 aurinkoa ja massa 3,2 auringon massaa. Näiden väli on 40 AU ja kiertoaika toistensa ympäri 96,84 vuotta. Radan eksentrisyys (soikeus) on 0,719, mikä merkitsee hyvin soikeaa rataa. Näiden tähtien näennäinen väli on 0,586 kaarisekuntia.

Albireo B:tä ympäröi kaasukiekko, sillä se pyörii ainakin 250 km/s menettäen nopeasti massaansa. Albireo B:n spektrityyppi on B8–B9eV ja pintalämpötila 12 100 kelviniä, kokonaissäteily 190 Aurinkoa ja massa 3,3 Aurinkoa. Väri-indeksi (B–V) on −0,1. Tähteä ympäröivä kaasukuori aiheuttaa emissioviivoja tähden spektriin. Albireo B:stä katsottuna Albireo A paistaisi 33 kertaa täysikuuta kirkkaampana.

  

Joutsenen tähdistö (Cygnus) » luettelo tähdistä, luokka

|  |  |
| --- | --- |
| Tähdet | Deneb, γ Cyg, ε Cyg, δ Cyg, Albireo A, ζ Cyg, ξ Cyg, τ Cyg, ι Cyg, κ Cyg, ο1 Cyg, η Cyg, ν Cyg, ο2 Cyg, ρ Cyg, 41 Cyg, 52 Cyg, σ Cyg, π2 Cyg, 33 Cyg, υ Cyg, 39 Cyg, θ Cyg, μ1 Cyg, λ Cyg, 63 Cyg, 47 Cyg A, φ Cyg, π1 Cyg, 8 Cyg, 59 Cyg, P Cyg, 30 Cyg, 57 Cyg, 55 Cyg, 72 Cyg, 15 Cyg, ψ Cyg, 28 Cyg, 29 Cyg, T Cyg, ω1 Cyg, 22 Cyg, 2 Cyg, 17 Cyg, 20 Cyg, 68 Cyg, 74 Cyg, 26 Cyg, 56 Cyg, 75 Cyg, Albireo B, 23 Cyg, 35 Cyg, 25 Cyg, 4 Cyg, 19 Cyg, 61 Cyg A, 71 Cyg, 70 Cyg, 27 Cyg, 60 Cyg, 9 Cyg, 14 Cyg, 51 Cyg, ω2 Cyg, 49 Cyg, 36 Cyg, V389 Cyg, 40 Cyg, V380 Cyg, 79 Cyg, 7 Cyg, Gl 777, 43 Cyg, 77 Cyg, DT Cyg, 49 Cyg, 42 Cyg, 69 Cyg, W Cyg, V460 Cyg, 16 Cyg A, 11 Cyg, 61 Cyg B, 76 Cyg, μ2 Cyg, CP Cyg, 44 Cyg, 16 Cyg, 48 Cyg, X Cyg, HD 185269, HD 188753, HD 187123, χ Cyg, R Cyg, U Cyg, 47 Cyg B, Cygnus X-1, RT Cyg, V1500 Cyg, V476 Cyg, V1668 Cyg, V1974 Cyg |
| Eksoplaneetat | Gl 777 c, Gl 777 b, 16 Cyg Bb, HD 185269 b, HD 188753 b, HD 187123 b, Kepler-22b, Kepler-70b, Kepler-70c, Kepler-78b |
| "Laulu sananvapaudesta"Sananvapauden puolustajat |
| --- |
| Singlen "Laulu sananvapaudesta" kansikuva |
| Singlen tiedot |
|  Julkaistu | lokakuu 1970 |
|  Formaatti | 7" vinyyli |
|  Levy-yhtiö | Love Records LRS 1054 |

**"Laulu sananvapaudesta"/"Pilkkalaulu Vimparin erottajista"** on vuonna 1970 julkaistu suomalainen single, jonka kappaleet sävelsi M. A. Numminen ja sanoitti Jarkko Laine. Se julkaistiin Love Recordsin kautta nimellä **Sananvapauden puolustajat**. Singlen syntyyn vaikutti Turun ylioppilaslehden radikaalin päätoimittajan Matti Vimparin erottaminen, josta Numminen ja Laine halusivat tehdä kappaleen. Singlen B-puolen "Pilkkalaulu Vimparin erottajista" lauloi Rauli Badding Somerjoki ja se tavoitteli "Laulu 20 perheestä"-kappaleen tunnelmaa. Koska Numminen arveli kohun Vimparista jäävän lyhytaikaiseksi, singlen A-puolella julkaistiin kappale "Laulu sananvapaudesta", jonka laulavat Tuulikki Eloranta ja Sakari Lehtinen.

"Laulu sananvapaudesta" julkaistiin myöhemmin luonnonsuojeluaiheisella kokoelmalevyllä *Suojele luontoa – ihmistäkin* (Love Records, LXLP 504). "Pilkkalaulu Vimparin erottajista" löytyy Rauli Badding Somerjoen kokoelmilta *Kaikki laulut* ja *Muotokuva* sekä Eteenpäin!-levymerkin kokoelmalta *Lauluja järjestelmästä*.

Lähteet
-------

1. ↑  Miska Rantanen: *Love Records 1966–1979*, s. 215.. ISBN 951-50-1528-6.
2. ↑  Olli-Pekka Puranen: Suomen äänitearkiston tietokanta *aanitearkisto.fi*. Viitattu 8.6.2011. [vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* "Laulu sananvapaudesta" Spotifyssa
**Architect of the Capitol** (**AOC**) on Yhdysvaltojen liittovaltion virasto, joka operoi, kehittää ja ylläpitää United States Capitol -kompleksia, johon kuuluvat esimerkiksi kongressitalo (United States Capitol) ja korkeimman oikeuden rakennus. *Architect of the Capitol* (Capitolin arkkitehti) on myös viraston johtajan nimike.

Historia
--------

Viraston historian katsotaan alkavan vuodesta 1793, jolloin kongressitaloa alettiin rakentaa Washingtoniin ja sen suunnittelijasta William Thorntonista tuli siten ensimmäinen Capitolin arkkitehti. Nimeä *Architect of the Capitol* käytettiin ensimmäisen kerran sekä virastosta että henkilöstä vuonna 1867 Edward Clarkin toimiessa virassa. Hänen kuoltuaan käytettiin nimitystä "Superintendent of the Capitol Buildings and Grounds", kunnes vuonna 1921 päätettiin, että Architect of the Capitol olisi virallinen nimi ja sitä on käytetty siitä lähtien.

Lähteet
-------

1. ↑  Defining the AOC *Architect of the Capitol*. Viitattu 20.1.2019. (englanniksi)
2. 1 2  History of the Architect of the Capitol *Architect of the Capitol*. Viitattu 10.1.2021. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Architect of the Capitol** Wikimedia Commonsissa

* AOC:in verkkosivusto (englanniksi)
**Apteekkari Jääskeläisen huvila** on Laatokan pohjoisrannalla Kirjavalahdessa sijaitseva funkkistyylinen kaksikerroksinen kivirakennus jonka suunnitteli 1935 arkkitehti Pauli Blomstedt. 1937 valmistuneen rakennuksen seinäpinnat on koristeltu pienillä kivenlohkareilla. Huvilan rakennutti apteekkari Tauno Jääskeläinen (1888–1947). Blomstedt suunnitteli myös Jääskeläisen vuonna 1929 Helsinkiin Mannerheimintien ja Runeberginkadun kulmaan perustaman Carelia-apteekin sisustuksen ja apteekin painotuotteet. Carelia-apteekki on toiminut vuodesta 1996 alkaen Töölöntorin laidalla.

Jatkosodan loppuvaiheessa huvilassa toimi Rannikkotykistörykmentti 13:n sairastupa ja komentotoimisto. Nykyisin rakennuksessa on venäläisten taiteilijoiden kesäkoti.

Lähteet
-------

1. 1 2  Apteekkari Jääskeläisen huvila Kirjavalahti, Suomen Sotahistoriallinen Seura ry: Sotahistorialliset kohteet
2. ↑  Carelia-apteekin historiaa (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Kansaneläkelaitoksen henkilökortit -arkisto: Vuosina 1946-1949 kuolleiden henkilöiden hakemistokortit: Tauno Armas Johannes Jääskeläinen

Aiheesta muualla
----------------

* Apteekkari Jääskeläisen huvilan 3D-malli, Sketchfab