recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Erysikhthon myy tyttärensä, Bauerin kaiverros
**Mestra** (m.kreik. Μήστρα) oli kreikkalaisessa mytologiassa Thessalian kuninkaan Erysikhthonin tytär, joka mainitaan myös Autolykoksen puolisoksi. Hänen isänsä kaadettua tammen Demeterille pyhitetystä lehdosta Demeter rankaisi kuningasta lähettämällä kuninkaan luokse Aithonin, puutteen ja nälänhädän jumalattaren, joka istutti tähän loputtoman nälän kirouksen.

Erysikhthon joutui myymään kaiken omaisuutensa tyydyttääkseen nälkänsä, ja lopulta hänellä oli jäljellä ainoastaan tyttärensä. Mestra ei kuitenkaan halunnut tulla myydyksi orjaksi, joten hän pyysi Poseidonia, jolle hän oli menettänyt neitsyytensä, auttamaan häntä. Poseidon vastasi hänen rukoukseensa antamalla Mestralle kyvyn muuttaa muotoaan. Erysikhthonin saatua asian selville hän myi tyttärensä useita kertoja milloin minkäkin eläimen hahmossa. Mestra kuitenkin aina pakeni ja palasi takaisin isänsä luo. Tämäkään ei kuitenkaan riittänyt tyydyttämään Erysikhthonin alati kasvavaa nälkää, vaan lopulta hän söi itsensä.[1]

Lähteet
-------

1. ↑  Ovidius, *Muodonmuutoksia* viii.738–878 (engl. käännös)
**を** hiraganalla tai **ヲ** katakanalla ovat kaksi japanin kielen kirjoittamiseen käytettyä kana-merkkiä, jotka edustavat samaa tavua. Ne ovat kana-aakkostojen 45. sijalla wa- ja n-tavujen välissä. 

Kanat lausutaan yleisimmin /o/. Joissain murteissa lausunta /wo/ on kuitenkin säilynyt, ja sitä käytetään myös esimerkiksi lauluissa, tai kun äännettä halutaan painottaa.

Alkuperä
--------

Hiragana を on johdettu man'yōgana-merkistön kautta kanjista 遠 ja katakana ヲ kanjista 乎.

Latinisaatio
------------

Kanat latinisoidaan samalla tavalla sekä Hepburn-, Kunrei-shiki- että Nihon-shiki-järjestelmissä: « wo ». Latinisaatio « o » on kuitenkin yleinen, ja se on uskollinen ääntämykselle.

Kirjoitus
---------

Vetojen järjestys merkille を.
Hiragana を kirjoitetaan kolmella vedolla:

1. Lyhyt vaakaveto.
2. Diagonaalisesti alkava veto, joka lävistää ensimmäisen vedon, kääntyy sitten oikealle ja kaartaa alas päättyen pystysuoraan.
3. Oikealle avoinna oleva kaari, joka lävistää edellisen vedon.

Vetojen järjestys merkille ヲ.
Katakana ヲ kirjoitetaan kahdella vedolla:

1. Vaakasuora veto vasemmalta oikealle, minkä jälkeen kaareva diagonaalinen veto ylhäältä oikealta alas vasemmalle.
2. Vaakasuora veto edellisen vedon vaakaviivan alapuolelle.

Tietotekniikassa
----------------

* Unicode-merkinnät:
	+ を: U+3092
	+ ヲ: U+30F2

Käyttö
------

Kanaa を käytetään lähes yksinomaan objektipartikkelina. Sen vuoksi katakana ヲ on suhteellisen harvinainen jokapäiväisissä teksteissä, ja sitä käytetään yleensä hiraganan を korvaajana silloin, kun teksti täytyy kirjoittaa kokonaan katakanalla.

Lähteet
-------

* Japanese Hiragana Omniglot. Viitattu 23. lokakuuta 2008.
* Japanese Katakana Omniglot. Viitattu 23. lokakuuta 2008.
* Hiragana Character Chart Unicode. Viitattu 23. lokakuuta 2008.
* Katakana Character Chart Unicode. Viitattu 23. lokakuuta 2008.
Mestitsin ja intiaanin muodostama pariskunta lapsineen. Miguel Cabreran maalaus vuodelta 1763. Erilaisia seka-avioliittoja jälkeläisineen kuvanneet *casta*-maalaukset olivat suosittuja siirtomaa-ajan Meksikossa, ja Cabreraa pidetään laajalti genren parhaana taiteilijana.
**Mestitsi** (esp. *mestizo*) on määritelmän mukaan europidin ja intiaanin tai kahden mestitsin jälkeläinen erityisesti Latinalaisessa Amerikassa. Nykyään sanalla tarkoitetaan yleisesti kaikkia ihmisiä, joilla on sekä valkoihoisen että intiaanin perimää. Aiemmin käytössä oli myös tarkentavia nimityksiä eri sekoitussuhteille.

Useissa Latinalaisen Amerikan maissa mestitsit muodostavat suurimman osan väestöstä, näitä maita ovat Kolumbia (58 %), Ecuador (65 %), El Salvador (90 %), Honduras (90 %), Meksiko (60 %), Nicaragua (69 %), Panama (70 %), Paraguay (95 %) sekä Venezuela (68 %).

Näiden lisäksi eri ryhmäksi ("mixed-blood") luokitellaan ei-latinalaisperäiset europidin ja intiaanin jälkeläiset. Kanadassa intiaanien ja eurooppalaisten jälkeläisistä polveutuvan väestön nimitys on *métis*, ja heillä on virallinen alkuperäiskansan asema; métis-väestön määrä on noin 300 000. 

Hondurasissa ja pienissä määrissä myös Meksikossa mestitsiväestöllä on perimässään myös negridisiä perintötekijöitä, ja yleisimmän luokituksen mukaan he ovat enemmänkin mulatteja (europidin ja negridin jälkeläinen) tai zamboja (intiaanin ja negridin jälkeläinen).

Filippiineillä nimitystä "mestiso" käytetään perinteisesti malaijilaisen ja espanjalaisen jälkeläisestä, mutta käsite on myöhemmin laajentunut käsittämään kaikkia perimältään sekoittuneita, jotka muodostavat väestöstä noin kaksi prosenttia.

Lähteet
-------

1. ↑  Knight, Christopher: LACMA purchases long-lost masterpiece, once kept under a couch *Los Angeles Times*.  1.4.2015. Viitattu 31.7.2017. (englanniksi)
2. ↑  The World Factbook - Ethnic groups (Arkistoitu – Internet Archive) CIA (2012)
3. ↑  Ethnic groups Richard A. Haggerty, ed. Venezuela: A Country Study. Washington: GPO for the Library of Congress, 1990. countrystudies.us
4. ↑  Selected Ethnic Origins  2001. Statistics Canada.  Arkistoitu 9.4.2013. Viitattu 9.4.2010. (englanniksi, ranskaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Mestitsi** Wikimedia Commonsissa
Louis Faidherbe. Marie-Madeleine Rignot-Dubauxin muotokuva vuodelta 1884.
**Louis Léon César Faidherbe** (3. kesäkuuta 1818 Lille – 29. syyskuuta 1889 Pariisi) oli ranskalainen siirtomaa-ajan kenraali, joka toimi Senegalin kuvernöörinä.

Vaatimattomiin oloihin syntynyt Louis Faidherbe valmistui Palaiseaun polyteknisestä koulusta ja liittyi armeijan pioneerijoukkoihin vuonna 1840. Hän palveli Algeriassa vuosina 1843–1846 ja 1849–1852 sekä Guadeloupella ja Martiniquella vuosina 1848–1849.

Faidherbe lähetettiin Senegaliin vuonna 1852. Hän toimi Ranskan siirtomaan kuvernöörinä vuosina 1854–1861 ja 1863–1865. Faidherben johdolla ranskalaiset ajoivat Umar Tallin johtamat tukulorit pois Senegaljoen alajuoksulta, alistivat pohjoisen maurit, perustivat Médinen linnoituksen ja Dakarin satamakaupungin sekä liittivät Cayorin wolofikuningaskunnan Ranskan omistuksiin. Faidherbe loi hajanaisista kauppa-asemista laajan siirtomaan ja valmisteli sen laajentumista Länsi-Afrikan sisämaahan.

Saksan ja Ranskan sodan aikana Faidherbe toimi Ranskan pohjoisarmeijan komentajana. Hänet valittiin Ranskan kansalliskokouksen edustajaksi vuonna 1871 ja senaattoriksi vuonna 1879. Faidherbe sai Ranskan kunnialegioonan suurkanslerin arvonimen vuonna 1880. Hän on kirjoittanut useita teoksia Senegalin kansoista ja kielistä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  *Dictionary of African Biography*, s. 329–331. New York: Oxford University Press, 2012. ISBN 978-0-19-538207-5.
2. 1 2 3 4  Louis Faidherbe, governor of French Senegal *Encyclopaedia Britannica*. Viitattu 20.5.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Louis Faidherbe** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Australia
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Sycomore
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Scott S. Reuben** on entinen Tuftsin yliopiston anestesiologian apulaisprofessori ja Baystate Medical Centerin akuutin kivunhoidon osaston johtava lääkäri. Hän joutui eroamaan virasta, kun paljastui, että hän on väärentänyt reuman hoitoon käytettävän selekoksibi-kipulääkkeen tutkimustuloksia.

Reuben on tehnyt 72 selekoksibia koskevaa tutkimusta, joista 21 on osoittautunut väärennetyiksi. Lääkeyhtiön ja asiantuntijoiden näkemykset poikkeavat toisistaan siinä, onko tutkimuksilla ollut vaikutusta lääkkeen käyttöön. Tutkimukset on julkaistu 1996–2008. Väärennetyissä tutkimuksissa on tutkittu Pfizerin kipulääkkeitä Bextraa ja Celebrexiä ja Wyethin masennuslääkettä Effexor XRiä. Pfizer on maksanut Reubenin tutkimuksia, ja Reuben on toiminut yhtiön lääkkeiden puolestapuhujana.

Lähteet
-------

1. 1 2  Johtava kipulääketutkija kärähti huijauksesta Yle.fi. Viitattu 12.3.2009.
2. ↑  Influential doc faked pain studies, hospital says FiercePharma. Viitattu 12.3.2009. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Top Pain Scientist Fabricated Data in Studies, Hospital Says, Wall Street Journal (englanniksi)
**Louis Boileau-Domingue** (s. 6. maaliskuuta 1992 Quebec, Kanada) on kanadalainen jääkiekkomaalivahti. Hän pelaa NHL-joukkue Pittsburgh Penguinsin organisaatiossa. Domingue on Phoenix Coyotesin viidennen kierroksen varaus vuodelta 2010.

Ura
---

Domingue varattiin 13. pelaajana QMJHL-joukkue Moncton Wildcatsiin vuonna 2008. Hän pelasi QMJHL:ssä Monctonissa ja Quebec Rempartsissa. Vuonna 2010 hänet valittiin pelaamaan CHL:n lupaavien tulokkaiden ottelussa.

Domingue varattiin Phoenix Coyotesiin ja hän teki joukkueen kanssa sopimuksen 1. kesäkuuta 2011. Hänet laitettiin vielä kaudeksi 2011–2012 pelaamaan QMJHL:ään Quebec Rempartsiin, jossa hän oli maalivahtien torjuntaprosenttien ykkönen 91,4 prosentillaan. Seuraavana vuonna kaudella 2012–2013 hän teki ammattilaisdebyyttinsä pelaten AHL-joukkue Portland Piratesissa sekä ECHL-joukkue Gwinnett Gladiatorsissa.

2014–2015 kaudella Domingue nostettiin takaisin Coyotes NHL-ryhmään paikkaamaan sairastuvalle joutunutta Mike Smithiä. Hän pääsi ensimmäisen kerran jäälle 31. tammikuuta 2015 käydyssä ottelussa Ottawa Senatorsia vastaan, jossa hän päästi kaksi maalia 7–2 tappioon päättyneessä ottelussa. Seuraavassa ottelussa Domingue aloitti tolppien välissä ja torjui voiton itäisen konferenssin johtopaikalla olevasta Montreal Canadiensistä maalein 3–2. Loppukauden hän toimi Smithin korvaajana.

Seuraavalla kaudella Mike Smithin uusi loukkaantuminen nosti Dominguen Coyotesin miehistöön, josta hän hyvien otteiden myötä otti aloittavan maalivahdin paikan Anders Lindbäckiltä. Domingue solmi heinäkuussa 2016 kaksivuotisen jatkosopimuksen Coyotesin kanssa.

Marraskuussa 2019 Tampa Bay Lightning lähetti Dominguen New Jersey Devilsiin vaihdossa ehdolliseen seitsemännen kierroksen varausvuoroon vuoden 2021 varaustilaisuudessa.

Lähteet
-------

1. ↑  Three Winterhawks Tapped for CHL Top Prospects Game  21.12.2009. winterhawks.com. Viitattu 19.10.2016. (englanniksi)
2. ↑  Staff Writer: Coyotes Sign Szwarz, Domingue to Entry-Level Deals  1.7.2011. NHL. Viitattu 19.10.2016. (englanniksi)
3. ↑  HockeyFuture – Louis Domingue hockeysfuture.com. Viitattu 19.10.2016. (englanniksi)
4. ↑  NHL game recap  2015. NHL. Viitattu 19.10.2016. (englanniksi)
5. ↑  NHL game recap  2015. NHL. Viitattu 19.10.2016. (englanniksi)
6. ↑  Sportsnet Staff: Coyotes re-sign goalie Louis Domingue to multi-year deal  27.7.2016. sportsnet.ca. Viitattu 19.10.2016. (englanniksi)
7. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Louis Domingue *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Louis Boileau-Domingue
**Louis Oliver Hynes** (s. 9. lokakuuta 2001 Oxford) on englantilainen lapsinäyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten pääroolistaan Klaus Baudelairen roolissa Netflix-sarjassa Surkeiden sattumusten sarja, joka jatkui vuosina 2017–2019. Hän näytteli myös Vladia Hulu-sarjan The Great ensimmäisellä kaudella vuonna 2020.

Nuoruus ja yksityiselämä
------------------------

Louis Hynes syntyi ja kasvoi Oxfordissa, Englannissa, keskimmäisenä kolmesta lapsen. Hynes soittaa bassokitaraa, kun hän ei näyttele. Hän asuu vanhempiensa Andrew ja Lisa Hynesin, vanhemman veljensä Milon ja nuoremman sisarensa Laran kanssa aivan Oxfordin ulkopuolella. Maaliskuussa 2020 hän ajeli päänsä livenä Instagramissa kerätäkseen rahaa The Trussell Trustille, brittiläiselle ruokapankkiverkostolle. 
Hynes seurusteli vuoden näyttelijä Amybeth McNultyn kanssa, ennen kuin pari erosi vuonna 2022.

Ura
---

Hynes aloitti uransa arvostetussa esityksessä Franzlin roolissa Intermezzossa, jonka on tuottanut Bruno Ravella Garsington Operassa. Hän näytteli Young Alaricia History Channelin sarjassa Barbarians Rising. Vuodesta 2017 vuoteen 2019 hän näytteli Klaus Baudelairea kolmella kaudella Netflixin mysteeridraamassa Surkeiden sattumusten sarja. Heinäkuussa 2017 hän esiintyi uudessa The Saint -sovituksessa, joka julkaistiin Netflixissä. Hän näytteli nuoren Simon Templarin roolia. Se kuvattiin vuonna 2013. Vuonna 2019 Louis oli ehdolla Young Artist Award -palkinnon saajaksi. Vuonna 2020 hän esiintyi Hulu-sarjassa The Great. Yhdessä The Great -sarjan pääosien kanssa hän oli ehdolla Screen Actors Guild Award -palkinnon saajaksi komediasarjan yhtyeen erinomaisesta suorituksesta vuonna 2021.

COVID-19-karanteenin aikana hän aloitti podcastin nimeltä "Louis’ Lockdown Lowdown". Vieraina ovat olleet Amybeth McNulty, Declan McKenna ja Elle Fanning.

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
**Michel Gurfi** (s. 3. joulukuuta 1982 Buenos Aires, Argentiina) on argentiinalainen näyttelijä.

Ennen näyttelijänuraansa Gurfi toimi mainosmallina. Hän tuli tunnetuksi meksikolaisesta telenovelasta *Rebelde*, jossa hän näytteli vuosina 2004–2005. Sittemmin hän on esiintynyt muun muassa espanjalaissarjoissa *Física o química* ja *Serranon perhe*.

Gurfi on myös juontanut muun muassa *Beauty and the Geek* -tositelevisio-ohjelman meksikolaisversiota *La bella y el nerd* ja kilpaillut *Dancing with the Stars* -tanssiohjelman espanjalaisversiossa *¡Mira quién baila!*.

Gurfi on opiskellut musiikkia 14-vuotiaasta lähtien. Hänen laulamansa kappale "Pa’ quererte un poquito más" kuultiin *Serranon perheessä* ja julkaistiin *Disco estrella vol. 11* -kokoelma-albumilla vuonna 2008.

Lähteet
-------

1. 1 2  ¡Mira quién baila! RTVE. Viitattu 6.8.2009. (espanjaksi)
2. 1 2  Michel Gurfi, otro cuerpo ’Serrano’  25.4.2008. Telecinco.  Arkistoitu 23.3.2009. Viitattu 6.8.2009. (espanjaksi)
3. ↑  Llega "Disco estrella vol. 11" con los auténticos éxitos del verano  13.6.2008. Vale Music.  Arkistoitu 1.12.2008. Viitattu 6.8.2009. (espanjaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Michel Gurfi Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Berklee Performance Center -rakennus kuvattuna Boylston Streetiltä.
**Berklee College of Music** on Bostonissa, Massachusettsissa sijaitseva vuonna 1945 perustettu yksityinen musiikkiopisto. Koulussa on noin 4 100 oppilasta ja 520 henkilökuntaan kuuluvaa. Koulun lukukausimaksu on noin 20 000 dollaria vuodessa. Koulun tutkinnot kestävät neljä vuotta. Neljäsosa oppilaista on ulkomaalaisia ja samoin neljäsosa naisia.

Berkleen perusti Lawrence Berk nimellä Schillinger House of Music. Vuonna 1954 Berk muutti nimen Berklee School of Musiciksi poikansa Lee Berkin mukaan. Koulu sai college-oikeudet vuonna 1973 ja muutti samalla nimensä Berklee College of Musiciksi. Koulun perustamisen aikaan käytännössä kaikki muut musiikkiopistot tarjosivat ainoastaan klassisen musiikin koulutusta. Berklee päätti alusta asti keskittyä pop- ja rockmusiikin sekä jazzin opetukseen.

Kuuluisia oppilaita
-------------------

* Chick Corea, jazzpianisti
* Gavin DeGraw, muusikko
* Al DiMeola, kitaristi
* Raoul Björkenheim, jazzkitaristi
* Jan Hammer, jazzpianisti
* Quincy Jones, levytuottaja ja muusikko
* Eero Koivistoinen, saksofonisti
* Aimee Mann, laulaja-lauluntekijä
* John Mayer, laujala-lauluntekijä ja kitaristi
* Pat Metheny, kitaransoiton professori
* John Myung, Dream Theaterin basisti
* John Petrucci, Dream Theaterin kitaristi
* Mike Portnoy, Dream Theaterin entinen rumpali
* Heikki Sarmanto, säveltäjä, pianisti
* Howard Shore, säveltäjä
* Jukka Syrenius, kitaristi, laulaja ja säveltäjä
* Steve Vai, kitaristi
* Joe Zawinul, jazzpianisti

Lähteet
-------

1. 1 2  BERKLEE – A Brief History *berklee.edu*. berklee.edu. Viitattu 4.7.2010. (englanniksi)
2. ↑  BERKLEE – Facts and Stats *berklee.edu*. berklee.edu. Viitattu 4.7.2010. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Berklee College of Music** Wikimedia Commonsissa
Michael Lonsdale vuonna 2013.
**Michel Lonsdale**, joissakin yhteyksissä **Michael Lonsdale**, syntyjään **Alfred de Turris** (24. toukokuuta 1931 Pariisi – 21. syyskuuta 2020) oli ranskalainen näyttelijä, joka esiintyi urallaan yli 190 televisiosarjassa ja elokuvassa.

Lonsdalen äiti oli ranskalainen ja isä englantilainen.

Lonsdalen tunnetuimpia osia ovat sir Hugo Drax vuoden 1979 James Bond -elokuvassa *Kuuraketti* sekä nukkavieru murharyhmän komisario Claude Lebel Fred Zinnemannin elokuvassa *Shakaali*, josta hän oli ehdolla parhaan sivuosan BAFTA-voittajaksi. 2000-luvulla hänet nähtiin muun muassa Steven Spielbergin elokuvassa *München* (2005). Vuonna 2010 valmistuneessa tositapahtumiin pohjaavassa elokuvassa *Jumalista ja ihmisistä* Lonsdalen roolisuoritus toi hänelle César-palkinnon parhaasta miessivuosasta. 

Lonsdale oli täysin kaksikielinen, ja hän loi uraa sekä ranskan- että englanninkielisissä elokuvissa.

Valikoitu filmografia
---------------------

* Baisers volés (Varastettuja suudelmia) 1968
* La Mariée était en noir (Morsian pukeutui mustaan) 1968
* The Day of the Jackal (Shakaali) 1973
* Stavisky (Stavisky – ihana lurjus) 1974
* Moonraker (Kuuraketti) 1979
* Chariots of Fire (Tulivaunut) 1981
* The Name Of The Rose (Ruusun nimi) 1986
* Ronin 1998
* Munich (München) 2005
* Goya's Ghosts (Goyan aaveet) 2006
* Des hommes et des dieux (Jumalista ja ihmisistä) 2010
* Les hommes libres 2011

Lähteet
-------

1. ↑  French actor Michael Lonsdale dies aged 89 *France 24*.  21.9.2020. Viitattu 21.9.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Michel Lonsdale Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
	+ 2
* Puola
	+ 2
* Portugali

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz
* RKD Artists

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Synchronkartei
* Deutsche Biographie
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Berjozovkan piiri Permin aluepiirin kartalla.
**Berjozovkan piiri** (ven. Берёзовский райо́н, *Berjozovski raion*) on kunnallinen itsehallintoalue Permin aluepiirissä Venäjällä. Vuonna 1924 perustetun piirin pinta-ala on 1 977 neliökilometriä. Asukkaita on 17 900 henkeä (vuonna 2009).

Berjozovkan piiri sijaitsee Permin aluepiirin itäosassa. Etelässä se rajoittuu Kišertin, lännessä Kungurin ja pohjoisessa Lysvan piireihin sekä idässä Sverdlovskin alueeseen. Pinta-alasta valtaosa on metsää. Hyötykaivannaisiin kuuluu turve.

Piiriin kuuluu 7 maalaiskuntaa: Asovo, Berjozovka, Dubovoje, Kljapovo, Perebor, Sosnovka ja Zaborje. Hallinnollinen keskus on Berjozovkan kylä. Asutuskeskuksia on yhteensä 119.

Asukkaista on vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 81,1 % venäläisiä ja 16,9 % tataareja. Kaupunkiväestöä ei ole.

Piirin kautta kulkee Kungurin ja Tšusovoin välinen asfaltoitu maantie sekä Permin ja Jekaterinburgin välinen rautatie. Tärkein elinkeino on maatalous, joka on erikoistunut maidon ja lihan tuotantoon sekä viljan viljelyyn. Lisäksi on pienimuotoista elintarviketeollisuutta.

Piirissä on ammattikoulu, lasten luomistyön keskus, taidekoulu, kulttuuri- ja vapaa-ajankeskuksia, kirjastolaitos ja kotiseutumuseo. Paikallislehtenä ilmestyy *Selskaja nov* ("Maaseudun uutiset").

Seudulla on useita arkeologisia muistomerkkejä. Nähtävyyksiin kuuluvat Asovon, Berjozovkan, Sažinon ja Sosnovkan kirkkorakennukset.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Entsiklopedija Permi: Berjozovski munitsipalnyi raion *enc.permkultura.ru*.  Arkistoitu 31.3.2012. Viitattu 1.3.2010. (venäjäksi)
2. 1 2  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki: Tšislennost naselenija Rossijskoi Federatsii po gorodam, posjolkam gorodskogo tipa i raionam na 1 janvarja 2009 g.  2009. Moskva:  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki (Rosstat).  Arkistoitu 21.10.2011. Viitattu 1.3.2010. (venäjäksi)
3. ↑  Permski regionalnyi server: Berjozovski munitsipalnyi raion *perm.ru*.  Arkistoitu 22.12.2008. Viitattu 1.3.2010. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Berjozovkan piirin sivusto (venäjäksi)

Permin aluepiirin piirit ja *kaupunkipiirikunnat*
Aleksandrovsk • Barda • *Berezniki* • Berjozovka • Bolšaja Sosnova • Dobrjanka • Gainy • Gornozavodsk • Gremjatšinsk • Gubaha • Iljinski • Jelovo • Jurla • Jusva • Karagai • Kišert • Kizel • Kosa • Kotšovo • Krasnokamsk • Krasnovišersk • Kudymkar • *Kudymkar* • Kujeda • Kungur • *Kungur* • Lysva • Nytva • Ohansk • Oktjabrski • Orda • Osa • Otšor • Perm • *Perm* • Siva • Solikamsk • *Solikamsk* • Suksun • Tšaikovski • Tšastyje • Tšerdyn • Tšernuška • Tšusovoi • Uinskoje • Usolje • Vereštšagino • *Zvjozdnyi*
Michel Plasson
**Michel Plasson** (s. 2. lokakuuta 1933 Pariisi) on ranskalainen kapellimestari.

Plasson opiskeli Pariisin konservatoriossa ja Yhdysvalloissa. Hänen opettajiinsa kuuluivat Erich Leinsdorf, Pierre Monteux ja Leopold Stokowski. Plasson toimi vuosina 1968–1983 Orchestre national du Capitole de Toulousen sekä Théâtre du Capitolen pääkapellimestarina ja jatkoi vuoden 1983 jälkeen toimimista ensin mainitun johdossa. Urallaan Théâtre du Capitolessa Plasson johti muiden muassa sellaisten oopperoiden kuin *Salomen*, *Aidan*, *Nürnbergin mestarilaulajien*, *Faustin*, *Parsifalin* ja *Carmenin* esitykset. Vuonna 1985 Plasson johti Marcel Landowskin teoksen *Montségur* kantaesityksen.

Vuonna 1987 Plassonista tehtiin Zürichin Tonhalle-orkesterin päävierailija. Hän on johtanut vierailijana myös muiden muassa Berliinin filharmonikkoja, Lontoon filharmonikkoja, Covent Gardenia ja Metropolitan-oopperaa. Covent Garden -debyyttinsä hän teki vuonna 1979. Plassonin levyttämien teosten joukossa ovat Albéric Magnardin *Guercœur* ja Albert Rousselin *Padmâvatî*.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  International Who's who in Music and Musicians' Directory, s. 828 David M. Cummings
2. ↑  The Concise Oxford Dictionary of Opera, s. 402 John Warrack, Ewan West


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Islannin hallitsija** (isl. *Konungsríki Íslands*; tansk. *Kongeriget Island*) oli Islannin perustuslaillisen monarkian valtionpäämies vuosina 1918–1944. 

Islannin ja Tanskan välinen persoonaunioni perustui vuoden 1918 säädettyyn lakiin jonka mukaan Tanskan hallitsija samanaikaisesti myös Islannin hallitsija.

Islannin parlamentti pyysi Tanskaa edustamaan Islantia ulkopoliittisesti täysivaltaisesti Reykjavikistä. 

Saksan miehitettyä Tanskan vuonna 1940 Islantia hallitsi sijaishallitsija.

Islannin monarkia päättyi 17. kesäkuuta 1944 kun Islannissa järjestettiin perustuslaillinen kansanäänestys jonka tuloksena Islannin tasavalta perustettiin. Samalla otettiin käyttöön uusi Islannin perustuslaki.

Historia
--------

Islannin monarkia perustettiin vuonna 1918 tehdyllä unionin säädöksellä, joka muutti entisen Tanskan merentakaisen aluee hallinnan riippumattomaksi valtiolliseksi perustuslailliseksi monarkiksi. Islanti sai uuden perustuslain vuonna 1944 pidetyn kansanäänestyksen jälkeen, joka kumosi monarkian.

Vaikka monet tanskalaiset olivat loukkaantuneita siitä, että Islanti ryhtyi tällaiseen toimeen monarkian kumoamiselle, ja Tanska oli vielä tuolloin Saksan miehittämä maa, kuningas Kristian X lähetti islantilaisille onnittelut uudesta valtiomuodosta.

Viitteet
--------

1. 1 2 3  Halfdanarson, Gudmundur Halfdanarson (2010). *The A to Z of Iceland*. Scarecrow Press, 23–25. ISBN 0810872080.
2. ↑  Van Cleaf, Kristin Van Cleaf (2007). *Iceland*. ABDO, 7. ISBN 1599287846.
**Tiit Riisalo** (s. 17. helmikuuta 1967) on Viron talous- ja IT-ministeri Kaja Kallaksen III hallituksessa. Hän on Viro 200 -puolueen jäsen. Vuosina 2012–2016 hän kuului IRL-puolueeseen ja toimi vuosina 2012–2015 sen puoluesihteerinä.  Vuodesta 2016 Riisalo työskenteli Viron presidentin kanslian johtajana. Hänen puolisonsa on reformipuolueen poliitikko ja saman hallituksen sosiaaliturvaministeri Signe Riisalo. 

Riisalo on työskennellyt erilaisissa tehtävissä julkisella, yksityisellä ja kolmannella sektorilla, muun muassa Viron ulkoministeriössä, ollut Eläinlääkintä- ja Elintarvikeviraston vt. pääjohtaja, AS GO Travelin hallituksen jäsen, Kansalaisyhteiskuntarahaston neuvoston puheenjohtaja ja Elintarvikeviraston pääsihteeri. Hän on aktiivinen puolustusliittolainen ja hengenpelastaja. Vuoden 2022 lopulla Riisalo valittiin Viron kansainvälisen kehityksen keskuksen (ESTDEV) toimitusjohtajaksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Estonia's new coalition government: Who's who. News.err.ee 8.4.2023. Viitattu 1.5.2023.
2. 1 2  "Kersti Kaljulaid kutsus oma meeskonda Riisalo, Vitsuri ja Kübara." Delfi-portaali 7.10.2016. Viitattu 1.5.2023.
3. ↑  "President Kaljulaid nimetas Tiit Riisalo ametisse." Delfi-portaali 12.10.2016. Viitattu 1.5.2023.
4. ↑  Tiit Riisalo to Head the Estonian Centre for International Development. Estdev.ee 29.12.2022. Viitattu 1.5.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Tiit Riisalo** Wikimedia Commonsissa
Berkeley Breathed vuonna 2008.**Berkeley Breathed** (s. 21. kesäkuuta 1957 Encino, Kalifornia) on yhdysvaltalainen sarjakuvapiirtäjä ja kirjailija. Hän on piirtänyt satiirisia strippisarjakuvia *Bloom County* (1980–1989, 2015–), *Outland* (1989–1995) ja *Opus* (2003–2008), joissa esiintyivät osin samat hahmot, tunnetuimpina naiivi Opus-pingviini ja ruma Bill-kissa.

Breathed opiskeli valokuvajournalismia Texasin yliopistossa Austinissa ja piirsi opiskeluaikanaan *Academia Waltz* -nimistä sarjakuvaa opiskelijalehti *Daily Texaniin*. Washington Post Writers Group -lehtisyndikaatti otti häneen yhteyttä ja valmistuttuaan vuonna 1980 hän aloitti syndikoidun *Bloom Countyn* piirtämisen. Ajankohtaisia ilmiöitä käsitellyt ja usein kiistanalaisiin aiheisiin kantaa ottanut *Bloom County* ilmestyi parhaimmillaan 1 300 lehdessä ja sai Yhdysvalloissa kulttimaineen. Breathed sai vuonna 1987 *Bloom Countyn* ansiosta pilapiirtämisen Pulitzer-palkinnon, mikä herätti kritiikkiä joidenkin perinteisten pilapiirtäjien keskuudessa. Breathed lopetti *Bloom Countyn* yhdeksän vuoden jälkeen, mutta perusti sen seuraajaksi *Outland*-sarjakuvan, joka ilmestyi vain sunnuntaistrippeinä ja jatkui kuusi vuotta. Vuonna 2003 hän elvytti hahmonsa jälleen sarjakuvassa *Opus*, joka ilmestyi myös vain sunnuntaisin. Breathed lopetti tämänkin sarjan marraskuussa 2008 ja vetäytyi jälleen alalta seitsemän vuoden ajaksi. Heinäkuussa 2015 hän ryhtyi jatkamaan alkuperäistä sarjaansa nimellä *Bloom County 2015*, mutta julkaisee strippejä nyt pelkästään omalla Facebook-sivullaan.

Vuosina 1995–2003, jolloin Breathed ei piirtänyt sarjakuvia, hän julkaisi useita lastenkirjoja. Breathed on sekä sarjakuvissaan että kirjoissaan ottanut kantaa varsinkin eläinten kaltoinkohteluun ja hän on aktiivinen eläinsuojelujärjestö PETA:ssa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Lisa Frick: Berkeley Breathed (englanniksi) Encyclopedia of World Biography (2005). Viitattu 4.1.2015.
2. ↑  Todd Lepold: Berkeley Breathed brings back 'Bloom County' (englanniksi) CNN 14.7.2015. Viitattu 3.9.2015.
3. ↑  Margaret Sessa-Hawkins: After 25-year hiatus, comic strip ‘Bloom County’ returns … to Facebook (englanniksi) PBS 14.7.2015. Viitattu 3.9.2015.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Japani

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Ermanarik** (myös **Ermanaric**, **Ermanaricus** tai **Hermanarik**; k. noin 376) oli gootteihin kuuluneiden greuthungien kuningas vuoden 375 aikoihin. Greuthungien valtakunta sijaitsi jossain nykyisen Ukrainan alueella. On epäselvää, kuinka laaja alue lopulta oli, mutta luultavasti se ulottui Pripetin soilta etelään Donin ja Dniestrin välillä. Greuthungit esitetään usein samana kansana kuin myöhemmät ostrogootit.

Roomalainen historioitsija Ammianus Marcellinus mainitsee Ermanarikin teoksessaan *Res gestae*. Ammianuksen mukaan Ermanarik oli sotaisa kuningas, joka teki lopulta itsemurhan, kun alaanit ja hunnit valloittivat hänen hallitsemansa alueet 370-luvulla. Ermanarikin kuoleman jälkeen uudeksi kuninkaaksi valittiin Vithimiris.

Ermanarikista tuli jo varhain suosittu hahmo kansantarinoissa. Historioitsija Jordanesin mukaan Ermanarik olisi teloittanut naisen nimeltä Sunilda antamalla kahden villihevosen repiä hänet kahtia. Julman rangaistuksen syynä oli se, että naisen aviomies oli pettänyt Ermanarikin. Sunildan kuoleman jälkeen tämän veljet Sarus ja Ammius haavoittivat Ermanarikia vakavasti. Legendan eri muunnelmat vaikuttivat voimakkaasti keskiaikaiseen germaaniseen ja myös Englannin ja Skandinavian kirjallisuuteen. Ermanarikin nimi esiintyy monessa eri muodossa eri kirjoittajilla ja eri kielillä. Ammianus Marcellinus kutsuu häntä *Ermenrichukseksi*, Jordanes *Hermanaricukseksi*, norjalaiset kirjoittajat *Jörmunrekriksi* ja anglosaksit *Eormenriciksi*.

Lähteet
-------

1. 1 2  Ermanaric *Britannica Academic, Encyclopædia Britannica*. Encyclopædia Britannica inc. Viitattu 7.11.2018. (englanniksi)
2. 1 2  Maijastiina Kahlos: *Roomalaiset ja barbaarit*, s. 124. Otava, Helsinki 2020.
3. ↑  Ammianus Marcellinus: Ammianus Marcellinus, Thayer, ed. Res Gestae XXXI *penelope.uchicago.edu*. Viitattu 19.2.2017. englanti


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Latvia
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Tessa Birnie** (19. heinäkuuta 1934 Ashburton – 13. maaliskuuta 2008 Sydney) oli uusiseelantilainen, Australiassakin asunut pianisti.

Birnie opiskeli musiikkia Wellingtonissa ja Karl Ulrich Schnabelin johdolla Euroopassa. Hänen muihin opettajiinsa kuuluivat Owen Jensen ja Leo Paul Schramm. Hän esiintyi ja levytti jo teini-ikäisenä; ensimmäisen kansainvälisen esiintymisensä hän teki vuonna 1960 Pariisissa. Birnie teki uransa aikana kiertueita Eurooppaan, Aasiaan ja Yhdysvaltoihin. Hän asettui myöhemmin Sydneyyn ja perusti Sydney Camerata Orchestran. Hän oli myös Australian Society for Keyboard Musicin ja *Key Vive* -musiikkilehden perustaja. Australiassa asuessaankin Birnie teki esiintymisiä ja piti mestarikursseja myös Uudessa-Seelannissa. Birnie tulkitsi erityisesti Franz Schubertin, Joseph Haydnin ja Ludwig van Beethovenin musiikkia. Hänestä tuli johtava auktoriteetti Schubertin suhteen; suurimuotoissa resitaaliprojekteissaan hän muun muassa esitti kaikki Schubertin ja kaikki Haydnin pianoteokset. Birnien ohjelmistoon kuului myös 1600–1700-lukujen vähemmän tunnettua musiikkia sekä uusiseelantilaisten säveltäjien teoksia.

Birnie julkaisi vuonna 1997 omaelämäkertateoksen *I'm Going to be a Pianist*. Hän sai Länsi-Saksan hallitukselta Beethoven-medaljongin vuonna 1974 ja Order of Australian mitalin vuonna 1985.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Tessa Birnie Stuff.co.nz
2. 1 2 3 4 5  Leading NZ concert pianist dies NZ Herald


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Tiberius** tai **Flavius Pomponius Bassus** (200-luku) oli roomalainen senaattori 200-luvulla. Hän oli kotoisin arvostetusta senaattorisuvusta ja oli yksi senaatin vanhimpia ja arvostetuimpia jäseniä 260 ja 270-luvulla. Bassus toimi konsulina vuonna 259 yhdessä Nummius Aemilianus Dexterin kanssa ja samoihin aikoihin hän saattoi olla African provinssin prokonsuli. Myöhemmin hän toimi useissa korkeissa viroissa, muun muassa *comes Augustina*. 

Keisari Claudius Gothicuksen aikana Bassus nimitettiin Italian Correctoriksi (*corrector totius Italiae*). Claudius nimitti hänet myös senaatin johtoon (*princeps senatus*). Jossakin vaiheessa hän kuului myös *pontifices*-pappiskollegioon. Vuonna 271 Bassus oli toisen kerran konsulina yhdessä Aurelianuksen kanssa. Samoihin aikoihin hänet nimitettiin myös Rooman kaupunginprefektiksi (*praefectus urbi*), missä hän ei kuitenkaan toiminut täyttä kautta. Bassuksen vaimo oli eräs Pomponia Cratidia.

Lähteet
-------

* Alaric Watson: *Aurelian and the third century*. Routledge, 1999. ISBN 0-415-07248-4. (englanniksi)
* A. H. M. Jones et al.: *The Prosopography of the Later Roman Empire. Vol. 1, A. D. 260-395*. Cambridge University Press, 1971. ISBN 0521072336. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Jona Lendering: Aurelian Livius.Org.  Arkistoitu 21.9.2012. Viitattu 21.1.2009. (englanniksi)
2. 1 2 3  The Prosopography of the Later Roman Empire s. 155–156
3. ↑  Watson s. 164, 263


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Edeltäjä:**Marcus Nummius Tuscus ja Mummius Bassus** | **Rooman konsuli**Nummius Aemilianus Dexterin kanssavuonna 259 | Seuraaja:**P. Cornelius Saecularis ja Gaius Junius Donatus** |

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Edeltäjä:**Flavius Antiochianus ja Virius Orfitus** | **Rooman konsuli**Imp. Caesar L. Domitius Aurelianus Augustuksen kanssa vuonna 271 | Seuraaja:**T. Flavius Postumius Quietus ja Junius Veldumnianus** |
Oasis esiintymässä vuonna 2005.
Damien Hirstin teos *The Physical Impossibility of Death in the Mind of Someone Living*.

**Cool Britannia** on iskulause, fraasi tai käsite, joka viittaa Britannian kulttuuriin 1990-luvulla. Ilmaisu on väännös 1700-luvun patrioottisesta "Rule, Britannia!" -laulusta. Sillä on vahva yhteys Tony Blairin New Labour -kampanjaan, joka halusi korostaa Britannian kulttuuriperinnön, nuorekkuuden ja trendikkyyden kohtaamista.

Termi viittasi lähinnä Lontoon trendeihin. Näitä edustivat esimerkiksi sellaiset rockyhtyeet kuin Oasis ja Blur, muotisuunnittelijat, näyttelijät, nuoret taiteilijat, lehdet ja toimittajat - sanalla sanoen ne Britannian piirit, jotka olivat sillä hetkellä kuumaa kansainvälistä muotia. *Cool Britannia* ja brittipop ovat hyvin voimakkaasti sidoksissa toisiinsa.

Vuonna 1997 *Vanity Fair* -lehti julkaisi *Cool Britannia* -erikoisnumeron, jonka kannessa poseerasivat Liam Gallagher ja hänen silloinen vaimonsa Patsy Kensit yläosattomissa Union Jack -koristellulla sängyllä. Otsikko kuului "London Swings! Again!". Tämä viittasi 1960-luvun svengaavaan Lontooseen. Puhuttiinkin yleisesti Lontoon toisesta tulemisesta. Jo vuonna 1998 ihmiset alkoivat väsyä fraasiin ja 2000-luvulle tultaessa sitä on käytetty lähinnä ironiseen sävyyn.

Cool Britannia -ilmiöön yhdistettyjä henkilöitä: Liam Gallagher, Noel Gallagher, Richard Ashcroft, Kate Moss, Naomi Campbell, Patsy Kensit, Meg Matthews, Stella McCartney, Damon Albarn, Graham Coxon, Ozwald Boateng, Alexander McQueen, Damien Hirst, Elizabeth Hurley, Jarvis Cocker, Geri Halliwell, Emma Bunton.

Katso myös
----------

* Cool Japan
**Châtillon** on Ranskan kunta Pariisin eteläisellä esikaupunkivyöhykkeellä noin seitsemän kilometrin päässä Pariisin keskustasta. Kolmen neliökilometrin laajuisessa kunnassa asuu noin 35 000 ihmistä.

Châtillonin naapurikunnat ovat Bagneux idässä, Fontenay-aux-Roses etelässä, Clamart lännessä, Malakoff pohjoisessa ja Montrouge koillisessa. Paikkakunnan aiempi nimi oli *Châtillon-sous-Bagneux*.

Historia
--------

Nimi Châtillon [ʃɑtijɔ̃] on kehittynyt latinan sanasta *Castillio*, joka esiintyy ensi kerran kirkollisissa asiakirjoissa vuodelta 1192. Se viittaa senaikaiseen linnaan tai maatilaan, jonka sijaintia ei tarkemmin ole pystytty selvittämään mutta joka ilmeisesti kuului Saint-Germain-des-Prés’n luostarille vuoteen 1600 asti. Kylä kasvoi hitaasti lähinnä maanviljelyksen ja kivilouhimon ansiosta.

Liikenne
--------

Châtillonilla on yhteinen metroasema naapurikunta Montrougen kanssa Pariisin metrolinjalla 13. Bussi 68 ajaa sieltä Pariisin Place de Clichylle ja bussit 194, 195 ja 195 Porte d’Orléansiin.

Châtillonissa sijaitsee supernopeiden TGV-junien huoltokeskus.

Lähteet
-------

* INSEE

### Viitteet

1. ↑  Syndicat Mixte Autolib, 40 communes (Arkistoitu – Internet Archive), Paris.fr-sivusto, viitattu 29.1.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Châtillon** Wikimedia Commonsissa

* Kunnan internetsivut

  


|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Hauts-de-Seinen kunnat |
| --- |
|  |
| Antony · Asnières-sur-Seine · Bagneux · Bois-Colombes · Boulogne-Billancourt · Bourg-la-Reine · Châtenay-Malabry · Châtillon · Chaville · Clamart · Clichy · Colombes · Courbevoie · Fontenay-aux-Roses · Garches · La Garenne-Colombes · Gennevilliers · Issy-les-Moulineaux · Levallois-Perret · Malakoff · Marnes-la-Coquette · Meudon · Montrouge · Nanterre · Neuilly-sur-Seine · Le Plessis-Robinson · Puteaux · Rueil-Malmaison · Saint-Cloud · Sceaux · Sèvres · Suresnes · Vanves · Vaucresson · Ville-d’Avray · Villeneuve-la-Garenne |
|  |
| luettelo kunnista |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Châtillon, Hauts-de-Seine
**Oppilasvaihto** on toimintaa, jossa tavallisesti 13–18,5-vuotiaat oppilaat tutustuvat vieraan maan kieleen ja kulttuuriin käymällä koulua ulkomailla. Yleensä vaihto-oppilaat asuvat isäntäperheessä ja käyvät paikallista koulua yhden lukuvuoden ajan. Ikäraja on joillakin järjestöillä 14. Pääosin vaihto-oppilaaksi kuitenkin lähdetään lukion tai ammatillisen koulutuksen ensimmäisen lukuvuoden jälkeen.

Sana *oppilasvaihto* tulee siitä, että vaihto-ohjelmaan osallistuvat maat vaihtavat oppilaita keskenään. Isäntäperheet ovat tavallisesti vapaaehtoisia. Ohjelmia hoitavat järjestöt etsivät yleensä sopivat isäntäperheet oppilaalle. **Nuorisovaihdossa** nuoret tutustuvat maahan opiskellen tai töitä tehden, esimerkiksi leireillä. Opiskelijavaihdoksi kutsutaan toimintaa, jossa opiskellaan osa kotimaisesta tutkinnosta ulkomailla.

Oppilasvaihdot tulivat suosituiksi toisen maailmansodan jälkeen. Suomen ja Yhdysvaltojen välillä on ollut vaihtoa vuodesta 1948. Niiden tavoitteena on kasvattaa vaihto-oppilaiden ja isäntäperheiden jäsenten ymmärrystä ja suvaitsevaisuutta muita kulttuureita kohtaan sekä samalla parantaa oppilaiden kieli- ja sosiaalisia taitoja.

Oppilasvaihtoa järjestävät Suomessa muun muassa AFS, ASSE, Rotary-klubit, STS, EF Education First, YFU, Explorius,, Mirlo, Into, TR-kielimatkat, UP Education, Universal Players ja Student Exchange Finland. Nuorisovaihtoa tarjoavat Allianssi ja Suomen Lions-liitto. United World Colleges -koulut eivät ole suoranaisesti oppilasvaihtoa, sillä siinä opiskelijat suorittavat opintonsa kokonaisuudessaan uudessa koulussaan. 

Osa oppilasvaihtoa myyvistä suomalaisista toimijoista on kaupallisia, osa voittoa tavoittelemattomia, vapaaehtoisuuteen perustuvia järjestöjä. Oppilasvaihto on useissa maissa viranomaisten tarkoin säätelemää toimintaa ja vaihto-oppilastoiminnan yhtenä edellytyksenä voi olla, että vastaanottava järjestö on voittoa tavoittelematon. Tällaisia maita ovat mm. Australia, Uusi-Seelanti ja Yhdysvallat. Kaikki tässä artikkelissa mainitut suomalaiset oppilasvaihdon järjestäjät ostavat vaihto-oppilaspaikkoja voittoa tavoittelemattomilta järjestöiltä mm. Yhdysvalloissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Comenius vie oppilasvaihtoon jo yläkoulussa Europa Lehti 2010
2. ↑  Vaihto-oppilastoiminta osana kansainvälistyskasvatusta Astrid Thors
3. ↑  Explorius
4. ↑  Mirlo
5. ↑  into Education
6. ↑  TR-kielimatkat
7. ↑  UP Education (Arkistoitu – Internet Archive)
8. ↑  Universal Players
9. ↑  Student Exchange Finland

Aiheesta muualla
----------------

*
**Yksikkö 8200** on Israelin tiedustelupalvelun Mossadin tietotekniikkaan ja -verkkoihin, signaalitiedusteluun ja koodien murtamiseen erikoistunut osasto. Se on Israelin puolustusvoimien suurin yksikkö ja sen palveluksessa on useita tuhansia sotilaita.

Historia
--------

Israelin armeija perusti yksikkö 8200:n signaalitiedusteluyksiköksi. Yksikköä on kutsuttu sen historian aikana nimillä *toinen tiedustelupalvelun yksikkö*, *515. tiedustelupalvelun yksikkö* ja *yksikkö 848*. Nykyään osastosta käytetään nimeä yksikkö 8200.

Toiminta
--------

Yksikkö 8200 toimii Israelin puolustusvoimien alaisena kybersodankäynnin alalla. Se on erikoistunut signaalimurtoihin, koodien murtamiseen ja tietotekniikkaan.

Vuoden 2010 maaliskuussa Israelin sotilastiedustelun johtaja Amos Yadlin totesi, että Israelista on tullut maailman johtava kybersodankäynnin valtio. Mahdollisilla kyberaseilla Israel kykenisi lamaannuttamaan vihollisvaltion infrastruktuurin sisältäen sähkön- ja vedenjakelun, logistiikkajärjestelmät, armeijan sekä rahoituslaitosten tietoliikenneverkot.

Yksikkö 8200:n tukikohta sijaitsee Urimissa Negevin autiomaassa. Siellä työskentelee tuhansia sotilaita ja se on näin Israelin puolustusvoimien suurin yksikkö. Osastoa epäillään muun muassa Stuxnet-madon kehittämisestä, vaikka israelilaisen tietoturvayhtiö Maglanin johtaja Shai Blitzblau on vakuuttanut, ettei yksikkö 8200:lla ei ole osuutta asiaan.

Katso myös
----------

* Luettelo tiedustelupalveluista

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Verkkosodankäynti (Arkistoitu – Internet Archive) Secmeter. Viitattu 7.5.2012
2. ↑  Windowsin kuvakemadosta löytyi raamatullinen vihje  1.10.2010. Virustorjunta.net.  Arkistoitu 4.3.2016. Viitattu 7.5.2012.
3. ↑  Stuxnet-madon koodista löytyi raamatullinen vihje  2.10.2012. Digitoday. Viitattu 7.5.2012.
**Cavallyn alue** (ransk. *région du Cavally*) on Montagnesin piirikuntaan kuuluva hallintoalue Norsunluurannikon luoteisosassa. Sen pinta-ala on 11 294 neliökilometriä. Alueen hallinnollinen keskus on Guiglo. Asukkaita on 460 000 henkeä (vuonna 2014).

Cavallyn alue rajoittuu pohjoisessa Tonkpin ja Guémonin, idässä Nawan ja etelässä San-Pédron alueisiin sekä lännessä Liberiaan. Länsirajalla virtaa Cavallyjoki. Ilmasto on trooppinen ja kasvillisuus runsasta. Alueella sijaitsee Taïn kansallispuisto.

Alue käsittää Bloléquinin, Guiglon, Taïn ja Toulépleun departementit ja kunnat. Aliprefektuureja on 17.

Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito ja kalastus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi, maissi, maniokki, banaani, jamssi, taaro ja peruna. Myytäväksi tuotetaan kaakaota, kautsua, kahvia, palmuöljyä ja kolapähkinöitä. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, siat ja siipikarja. Teollisuus jalostaa puutavaraa ja kautsua. Alueella on koboltti-, nikkeli-, kulta- ja timanttiesiintymiä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Cavally *Direction générale de la décentralisation et du développement local*.  Arkistoitu 1.10.2020. Viitattu 23.8.2020.
2. ↑  RGPH 2014: Région du Cavally *Institut national de la statistique*. Viitattu 23.8.2020.
3. ↑  Résultats RGPH 2014: Population communale résidente au 15 mai 2014 *Institut national de la statistique*. Viitattu 22.8.2020.
**Yrjö Hirvensalo** (vuoteen 1906 **Lagus**, 28. kesäkuuta 1888 Varkaus – 10. joulukuuta 1954 Helsinki) oli suomalainen apteekkari ja poliitikko. Hän oli puoluetaustaltaan kokoomuslainen.

Elämäkerta
----------

Proviisoriksi vuonna 1915 valmistunut Hirvensalo työskenteli vuodesta 1915 vuoteen 1919 Nivalan apteekin hoitajana ja vuodesta 1919 vuoteen 1954, 35 vuoden ajan, Iisalmen apteekkarina. Hän oli myös Pohjolan Osake-Pankin Nivalan konttorin hoitajana vuonna 1919 ja tilanomistajana Lapinlahdella vuodesta 1920.

Hirvensalo oli myös poliitikko. Hän nousi eduskuntaan varaedustajan paikalta, Eetu Vaaraman kuoltua, ja toimi kansanedustajana puolentoista vuoden ajan, helmikuusta 1938 elokuuhun 1939. Hän edusti Kuopion läänin läntistä vaalipiiriä. Hän oli ensimmäinen ja on edelleen ainut kansanedustajana toiminut apteekkari. Hirvensalo toimi poliittisella urallaan myös Iisalmen kaupunginvaltuuston jäsenenä ja puheenjohtajana, kokoomuksen puoluevaltuuskunnan jäsenenä, kokoomuksen Kuopion piiriliiton puheenjohtajana ja kolmissa vaaleissa, 1937, 1940 ja 1943, presidentin valitsijamiehenä.

Hirvensalon vanhemmat olivat pastori Vilhelm Lagus ja Hilma Maria Parviainen. Hänen puolisonsa oli Erna Loviisa Dahlström, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1916. Hirvensalo kuoli joulukuussa 1954, 66-vuotiaana.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  .aspx Yrjö Hirvensalo *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta.
2. ↑  Apteekkimme *iisalmenapteekki.fi*.  Arkistoitu 1.2.2016. Viitattu 14.5.2015.


|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Kansallisen kokoomuspuolueen kansanedustajat 1936–1939 |
| --- |
|  |
| Eduskuntaryhmä(20) | 
* Böök
* Harja
* Hirvensalo (1938–1939)
* Honka
* Horelli
* Kilpeläinen
* Kokko
* Kylänpää
* Lehtonen
* Linkomies
* Lintulahti
* Moilanen
* Oksala
* Oksanen
* Paavolainen
* Pennanen
* Pilkama
* Pohjala
* Pohjannoro
* Soini
* Vaarama (1936–1938†)

 |

 |


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Eduskunta

 |

 |
Dobsonin spektrofotometri D071 säteilylaboratorion katolla, Meteorologischen Observatorium Lindenberg
**Dobsonin spektrofotometri** on laite, jolla voidaan mitata otsonin määrää ilmakehässä. Laitteen kehitti Gordon Dobson 1920-luvulla, ja se on ensimmäinen otsonin mittaamiseen käytetty väline. Dobsonin spektrofotometri mittaa otsonin määrän mittauspisteen yläpuolisessa ilmakehässä vertaamalla auringonsäteilyn intensiteettiä kahdella eri aallonpituudella, joista toista otsoni absorboi voimakkaasti, toista heikosti. Sillä voidaan mitata myös otsonin pystyprofiili eli pystysuuntainen jakautuminen ilmakehässä.

Dobsonin spektrofotometrin avulla on mitattu pisimmät aikasarjat otsonin määrän vaihteluista ilmakehässä. Ne ovat tärkeitä nykyisen otsonikadon suuruutta arvioitaessa. Lisäksi perinteisillä, tarkoilla ja luotettavilla mittausvälineillä voidaan kalibroida nykyisiä, satelliittien avulla tapahtuvia otsonimittauksia. Vanhin otsonin mittaussarja on Sveitsistä vuodesta 1925 alkaen. Maailmanlaajuinen otsonin mittausverkosto perustettiin kansainvälisenä geofysiikan vuonna 1957. Nykyään maailmassa on noin sata mittausasemaa, joista monet tekevät säännöllisesti otsonimittauksia Dobsonin spektrofotometrilla. 

Kehittyneempi versio Dobsonin spektrofotometristä on Brewerin spektrofotometri.

Lähteet
-------

* The Dobson Spectrophotometer  2006. NOAA. Viitattu 27.1.2007. (englanniksi)
* Fahey, D.W. ym.: Twenty Questions and Answers About the Ozone Layer, sivu 15  2002. Scientific Assesment of Ozone Depletion. Viitattu 10.1.2007. (englanniksi)