recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Mary Ellis** (2. helmikuuta 1917 – 24. heinäkuuta 2018) oli brittiläinen lentäjä. Toisen maailmansodan aikana hän oli osa Air Transport Auxiliarylle lentoja tehneistä naislentäjien joukosta. ATA:n tehtävänä oli lentää koneita tehtailta lentotukikohtiin. Ellisiä kuvailtiin brittiläisten naislentäjien pioneeriksi.

Elämäkerta
----------

Mary Ellis eli alun perin Mary Wilkins syntyi 2. helmikuuta 1917 Leafieldissä Englannin Oxforshiressä. Hänen isänsä oli Charles ja äiti Ellen Wikins. Perheeseen kuului viisi lasta. Ellis kiinnostui lentokoneista jo lapsena. Lähellä hänen kotiaan sijaitsivat kuninkaallisten ilmavoimien Bicesterin ja Port Meadow'n tukikohdat. Perheen isä kustansi tyttärensä huvilennoille lapsena de Havilland D.H.60 Moth-koneilla. Sittemmin hän otti lentotunteja Witneyn lentokentällä.

Toisen maailmansodan syttymisen jälkeen Ellis kuuli vuonna 1940 radiosta mainoksen, jolla etsittiin naislentäjiä Air Transport Auxiliaryn eli ATA:n palvelukseen. Hän liittyi ATA:n riveihin vuonna 1941. Naiset eivät saaneet lentää taistelulentoja. ATA:n lentäjät lensivät lentokoneita tehtailta lentotukikohtiin. Ellis itse arvioi sittemmin lentäneensä noin tuhatta konetta ja 76:ta eri lentokonetyyppiä. Koneet vaihtelivat Supermarine Spitfire-hävittäjistä pommikoneisiin, kuten Vickers Wellington. Vaikka kyse ei ollut varsinaisista taistelulennoista, tehtävät olivat silti joskus vaaralisia. Mahdollisesti oman puolen imatorjunta ampui hänen koneensa alas Bournemouthissa. Hän selvisi myös sumussa läheltä piti törmäyksestä laskeutuessaan ja jouduttuaan tekemään pakkolaskun Spitfiren laskeutumistelineen jumiuduttua.

ATA lakkautettiin vuonna 1945 ja Ellis siirtyi kuninkaallisten ilmavoimien palvelukseen. Hän oli yksi ensimmäinen Gloster Meteor-suihkuhävittäjällä lentäneistä naisista. Sittemmin hän palkkautui erään rikkaan liikemiehen yksityislentäjäksi. Liikemies osti Sandownin lentokentän Wightsaarella ja Ellisistä tuli kentän johtaja vuonna 1950. Ellis toimi tehtävässään aina vuoteen 1970 saakka. Hän toimi sittemmin Air Transport Auxiliary Association-järjestössä. Mary Ellis kuoli 24. heinäkuuta 2018 kotonaan Wightsaarella. Ellis oli elossa vielä olleista ATA:n entisistä lentäjistä toiseksi viimeinen. Hän oli mennyt naimisiin lentäjä Don Ellisin kanssa vuonna 1961. Don oli kuollut 2009 ja parilla ei ollut lapsia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Obituary: Mary Ellis the air pioneer *BBC News*. BBC. Viitattu 14.9.2020. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5 6  Ceylan Yeginsu: Mary Ellis, Who Flew British Spitfires in World War II, Dies at 101 *The New York Times*. Viitattu 14.9.2020. (englanniksi)
3. 1 2  Philip Davison: Mary Ellis: WWII pilot who survived crash landings and Nazi bombs *The Independent*. Viitattu 14.9.2020. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |

 |
**Dmitri Pavlovitš Grigorovitš** (ven. Дмитрий Павлович Григорович; 6. helmikuuta (J: 25. tammikuuta) 1883 Kiova, Venäjän keisarikunta – 26. heinäkuuta 1938 Moskova, Neuvostoliitto) oli neuvostoliittolainen lentokoneiden suunnittelija, joka johti Grigorovits-suunnittelutoimistoa.

Elämä
-----

Dmitri Grigorovitš syntyi nykyisin Ukrainaan kuuluvassa Kiovassa. Hän kävi keskikoulun ja Kiovan polyteknisen koulun. Siellä hän tutustui Igor Sikorskiin. Hän valmistui insinööriksi vuonna 1909. Hän muutti heti Pietariin ja julkaisi siellä vuodesta 1911 alkaen kahden vuoden ajan "Ilmailun uutisia" -lehteä. 

Keväällä 1913 Grigorovitšista tuli tuotantopäällikkö Stetinin lentokonetehtaaseen, joka valmisti lisenssillä ranskalaisia lentoveneitä. Hän korjasi Donnet-Lévêcque-lentoveneen. Tämän kokemuksen pohjalta hän suunnitteli Grigorovitš M-9 -lentoveneen. Näitä lentoveneitä Venäjän asevoimilla oli Suomen suuriruhtinaskunnassa Suomen itsenäistyessä, ja siksi Suomen ilmavoimat aloitti muun muassa näiden koneiden varassa.

Grigorovitš perusti oma yhtiön 1. heinäkuuta 1917. Siitä tuli 13. maaliskuuta 1918 neuvostoliittolainen valtionyhtiö, jonka tuotantoa suunnattiin pois ilmailusta. Grigorovitš muutti Sevastopoliin. Vuodesta 1919 hän työskenteli Neuvostoliiton valtion laitoksissa ilmailun parissa. Vuonna 1922 hän alkoi suunnitella uutta lentokonetta, ja 1923 hän alkoi valmistuttaa Grigorovitš M-23bis -lentovenettä. Vuonna 1926 hän perusti oman suunnittelutoimistonsa Leningradiin. Hänet vangittiin vuonna 1930. Vuonna 1933 Georgi Berijev otti hallintaansa hänen suunnittelutoimistonsa. Vuoteen 1938 asti hän työskenteli eri suunnittelutoimistoissa. 

Grigorovitš kuoli vuonna 1938 Moskovassa leukemiaan.

Aiheesta muualla
----------------

* Biografia (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
Harry Bogomoloff Helsingin silakkamarkkinoilla  lokakuussa 2008.
**Harry "Bogo" Bogomoloff** (s. 10. kesäkuuta 1944 Helsinki) on suomalainen poliitikko, urheiluvaikuttaja ja jääkiekkotuomari. Hän on koulutukseltaan valtiotieteiden maisteri.

Ura
---

Harry Bogomoloff on ollut Helsingin kaupunginvaltuustossa vuodesta 1985. Hän on toiminut kaksi vuotta Helsingin kaupunginhallituksen puheenjohtajana ja kahdeksan vuotta Helsingin kaupunginvaltuuston kokoomusryhmän puheenjohtajana. Valtuuston ensimmäisenä varapuheenjohtajana hän on ollut vuodesta 2005 alkaen.

Bogomoloff on toiminut monenlaisissa jääkiekon taustatehtävissä. Hän on ollut Suomen Jääkiekkoliitossa eri tehtävissä vuodesta 1990 ja liiton varapuheenjohtaja vuodesta 1997. Lisäksi hän on toiminut Jääkenttäsäätiön toimitusjohtajana vuodet 1974-2013 ja Kansainvälisessä jääkiekkoliitossa IIHF:ssä eri tehtävissä. Hän on myös ollut mukana kaikissa Suomessa järjestetyissä jääkiekon MM-kisoissa. Bogomoloffilla on myös voimassa oleva*milloin?* erotuomarikortti. Hän toimi SM-sarjassa erotuomarina vuosina 1962–1965. Bogomoloff valittiin Suomen Jääkiekkoleijonaksi numerolla 185.

Harry Bogomoloffin isä oli urheiluvaikuttaja Boris Bogomoloff ja setä jalkapalloilija Oleg Bogomoloff.

Heinäkuussa 2012 Harry Bogomoloff aiheutti pienimuotoisen kohun kertomalla pitävänsä Lapin yliopistoa elätettävien reservaattina, josta valmistuneet kelpaavat vain lumitöihin. Bogomoloff pyysi myöhemmin anteeksi puheitaan.

Bogomoloff aiheutti kohun 7. toukokuuta 2018 Facebookissa tekemällä päivityksellään: "Rantapuistossa (pohjoisranta) liikkui illansuussa kolmen balkanintumman miehen porukka, ilman järkevän tuntuista syytä. Tiedoksi." Päivitys tuomittiin laajalti rasistisena.

Lähteet
-------

1. ↑  Risto Rantala, Markku Siukonen, Seppo Tukiainen (vastaavat toimittajat): *Urheilumme Kasvot Osa 3: Palloilu*, s. 358-359. Keuruu: Oy Scandia Kirjat Ab, 1973.
2. ↑  Kokoomuspoliitikko lakkauttaisi Lapin yliopiston *YLE Uutiset*.  19.7.2012. Viitattu 23.7.2012.
3. ↑  Kokoomus harmistui Bogomoloffin Lappi-herjoista *YLE Uutiset*.  20.7.2012. Viitattu 23.7.2012.
4. ↑  Raivo repesi huonosta juristi-vitsistä: "Vahvasti kadun ja pyydän anteeksi" *Uusi Suomi*.  20.7.2012. Viitattu 23.7.2012.
5. ↑  Helsingin kokoomuspoliitikko varoitteli Kulosaaressa liikkuvista "balkanintummista miehistä" – Bogomoloff pyysi anteeksi *Helsingin Sanomat*.  8.5.2018. Viitattu 13.5.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Bogomoloffin tiedot Jääkiekkomuseon sivulla
Eddie Cibrian vuonna 2009.
**Eddie Bryant Cibrian** (s. 18. kesäkuuta 1973 Burbank, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä, jolla on kuubalaiset sukujuuret.

Ura
---

Cibrian tunnetaan parhaiten roolitöistään televisiosarjoissa. Hän näytteli pahaa Matt Clarkia saippuasarjassa *Tunteita ja tuoksuja*, jonka jälkeen hän näytteli toisessa saippuasarjassa *Sunset Beach* Cole Deschanelia. *Sunset Beachin* jälkeen hän siirtyi televisiosarjaan *Hädän hetkellä*, jossa hän näytteli palomies Jimmy Dohertyä. Hän jätti *Hädän hetkellä* -sarjan vuonna 2004, minkä jälkeen hän on näytellyt muun muassa televisiosarjoissa *Kadotettu* ja *Uhan alla*.

Yksityiselämä
-------------

Eddie on hyvä ystävä *Tunteita ja tuoksuja* -vastanäyttelijänsä Joshua Morrowin kanssa, jonka kanssa hänellä on yhteinen yhtye. Hän meni naimisiin Brandi Glanvillenin kanssa vuonna 2001. Pariskunnan ensimmäinen lapsi syntyi 2003, toinen lapsi 2007. Cibrian nimettiin People Magazinessa sadan kauneimman ihmisen joukkoon vuonna 2006, ja samana vuonna hänet äänestettiin kaikkien aikojen toiseksi komeimmaksi "saippuaurokseksi" Vuonna 2010 Eddie ja Brandi erosivat, koska Cibrian jäi kiinni pettämisestä LeAnn Rimesin kanssa. Vuonna 2011 hän meni naimisiin Rimesin kanssa.

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Laudadio, Marisa: LeAnn Rimes and Eddie Cibrian Are Married! *people.com*.  22.4.2011. Time Inc. Viitattu 26.4.2011. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Eddie Cibrian Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* Eddie Cibrianin fanisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
* Eddie Cibrian NNDB:ssä

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
Mary Blair
**Mary Blair** (21. lokakuuta 1911 – 26. heinäkuuta 1978), syntyjään **Mary Robinson**, oli yhdysvaltalainen taiteilija, joka nykypäivänä muistetaan parhaiten The Walt Disney Companylle tekemästään työstä. Blair tuotti konseptitaidetta piirroselokuviin kuten Liisa Ihmemaassa, Peter Pan ja Tuhkimo.

Elämä ja vaikutus
-----------------

Blair syntyi 21. lokakuuta 1911 McAlesterissa, Oklahomassa. Hänen perheensä muutti Teksasiin hänen ollessaan vielä pieni lapsi sekä myöhemmin Kaliforniaan hänen ollessaan noin seitsemän ikäinen. Valmistuttuaan San Jose State Collegesta hän sai stipendin opintojen aloittamista varten kuuluisassa Chouinardin taideinstituutissa Los Angelesissa. Vuonna 1934 hän meni naimisiin toisen taiteilijan, Lee Everett Blairin kanssa. Marysta tuli animaation parissa työskennelleen Preston Blairin (1918-1994) käly.

Aviopari Blair alkoi pian työskennellä yhdessä piirrettyjen parissa Ub Iwerks -studiolla. Lee jatkoi myöhemmin töitään Harman-Ising -studiolla ja sittemmin liittyi Walt Disney -studioon, johon myös Mary liittyi vuonna 1940. Mary työskenteli jonkin aikaa tehden konseptitaidetta muun muassa Dumbo-elokuvaan, Kaunotar ja Kulkuri -elokuvan esiasteversioon sekä Fantasia-elokuvan uudelleenfilmatisointiin, joka julkaistiin lopulta myöhään 1990-luvulla. Peter Panin valmistuttua vuonna 1953 hän jatkoi töitä muun muassa mainosalalla graafisena suunnittelijana sekä lastenkirjojen kuvittajana.

Mary Blair kuoli aivoverenvuotoon 26. heinäkuuta, 1978. Vuonna 1991 Marylle myönnettiin postuumi Disney Legend -palkinto sekä vuonna 1996 ASIFA-Hollywoodin Winsor McCay -palkinto. Vaikka hänen elämäntyönsä animaation ja graafisten taiteiden parissa ei ole kovin yleisesti tunnettu, hänen rohkea ja innovatiivinen tyylinsä elää yhä tänäkin päivänä vaikutteena monien piirrostaiteilijoiden työssä. Google juhlisti hänen sadatta syntymäpäiväänsä 21. lokakuuta 2011 hänelle omistetulla teemasivulla.

Lähteet
-------

* Disney Legends: Mary Blair
* *The Art and Flair of Mary Blair: An Appreciation* (ISBN 0-7868-5391-3)

Viitteet
--------

1. ↑  Cavna, Michael S.: MARY BLAIR DOODLE: Google celebrates Disney artist with tribute art *Post*.  21.10.2011. The Washington Post. Viitattu 21.8.2021. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Valokuva Mary Blairista Disneyn studiolla noin vuodelta 1941
* A Meadow Gold -jäätelön TV-mainos. Graafinen ilme Mary Blairin käsialaa
* Mary Blair -viikko (eng.)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Korea
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Museum of Modern Art

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Edgar "Eddie" DeLange** (1904–1949) oli yhdysvaltalainen sanoittaja ja orkesterinjohtaja.

DeLange syntyi Long Island Cityssä New Yorkissa ja opiskeli Pennsylvanian yliopistossa. Hän työskenteli Hollywoodissa sivu- ja sijaisnäyttelijänä ja muutti vuonna 1932 takaisin New Yorkiin ryhtyäkseen sanoittajaksi. Hänen ensimmäinen julkaistu sanoituksensa oli yhdessä Frank Loesserin kanssa kirjoitettu "I Wish I Were Twins" vuodelta 1934. Seuraavana vuonna syntyivät hänen tunnetuimpiin kappaleisiinsa lukeutuvat "Moonglow" ja "Solitude".

Vuosina 1935–1938 DeLange johti Will Hudsonin kanssa yhtyettä nimeltä Hudson–DeLange Orchestra ja myöhemmin perusti oman orkesterinsa. 1930-luvun loppupuolella hän sanoitti useita kappaleita säveltäjä Jimmy Van Heusenille, mukaan lukien "Deep in a Dream", "Heaven Can Wait" ja "Darn That Dream".

DeLange muutti vuonna 1944 vaimonsa kanssa Los Angelesiin ja alkoi sanoittaa elokuvamusiikkia. Hän kirjoitti musiikkia muun muassa elokuviin *When Johnny Comes Marching Home* (1942), *Musiikin voimalla* (1946) ja *Etelän tähtien alla* (1947). DeLange kuoli Los Angelesissa 13. heinäkuuta 1949.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Eddie DeLange *Songwriters Hall of Fame*.  Arkistoitu 16.7.2012. Viitattu 6.11.2011. (englanniksi)
2. 1 2 3  Joslyn Layne: Eddie DeLange *Allmusic*. Viitattu 6.11.2011. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Eddie DeLangen viralliset sivut

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Australia
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC

 |

 |
*Ferdinand IV*, Frans Luycx'n maalaus
**Ferdinand IV** (8. syyskuuta 1633 – 9 heinäkuuta 1654) kruunattiin Böömin kuninkaaksi 1646; hänestä tuli Unkarin ja Kroatian kuningas 1647, ja roomalaisten kuningas 31. toukokuuta 1653.

Elämä
-----

Ferdinand syntyi Wienissä 8. syyskuuta 1633. Hän oli Ferdinand III:n ja tämän ensimmäisen vaimon, Maria Annan, vanhin poika. Ferdinand IV sai jo nuorena Itävallan arkkiherttuan aseman isänsä jälkeen. Vuonna 1646 hänestä tuli Böömin kuningas isänsä, keisari Ferdinand III:n rinnalle. Samaan tapaan hänestä tuli seuraavana vuonna isänsä hallitsijakumppani Unkarin ja Kroatian kuninkaana.

Ferdinand valittiin isänsä painostuksesta roomalaisten kuninkaaksi 1653, jolloin hänestä tuli *de facto* Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisarin aseman perijä. Hänet kruunattiin 18. kesäkuuta 1653 Regensburgissa.

Kuolema
-------

Ferdinand IV kuoli odottamatta isorokkoon Wienissä, 9. heinäkuuta 1654. Hänen seuraajakseen tuli hänen veljensä Leopold. Ferdinand oli ennen kuolemaansa kihlattu serkkunsa, Espanjan Filip IV:n tyttären Maria Teresian kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Ferdinand IV king of Bohemia *Encyclopedia Britannica*. Viitattu 22.9.2021. (englanniksi)
2. 1 2  Martin Mutschlechner: Ferdinand IV: Vain hopes *The World of the Habsburgs*. Viitattu 22.9.2021. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
	+ 2
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Italia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* RISM
* IdRef

 |

 |
**Edward Patrick Francis "Eddie" Eagan** (26. huhtikuuta 1897 Denver, Colorado – 14. kesäkuuta 1967 Rye, New York) oli yhdysvaltalainen urheilija. Hän on ainoa urheilija, joka on voittanut kultaa sekä talvi- että kesäolympialaisissa.

Eagan syntyi köyhään denveriläiseen perheeseen. Hän onnistui silti päästä opiskelemaan lakia Yalen yliopistoon ja myöhemmin Oxfordin yliopistoon. Vuoden 1920 kesäolympialaisiin Eagan osallistui nyrkkeilijänä ja voitti kultaa raskaassa keskisarjassa. Hän kilpaili myös neljä vuotta myöhemmin Pariisin kisoissa, mutta jäi mitalisijojen ulkopuolelle.

Eagan palasi olympiakisoihin kahdeksan vuoden päästä. Hän oli yksi Billy Fisken neljän hengen rattikelkkajoukkueen jäsen. Joukkue laski kultaan ja Eaganista tuli ensimmäinen urheilija, joka on voittanut kultaa sekä talvi- että kesäkisoissa. Vuoden 2012 Lontoon olympialaisten jälkeen hän on edelleen ainoa, joka on onnistunut tuossa tuplassa.

Urheilijauransa jälkeen Eaganista tuli lakimies. Toisessa maailmansodassa hän palveli everstinä. Eagan kuoli 70-vuotiaana Ryessä New Yorkin osavaltiossa.

Lähteet
-------

1. ↑  Virtamo, Keijo (toim.): *Fokus-Urheilu 2*, s. 23. Otava, 1970.

Aiheesta muualla
----------------

* Eaganin profiili KOK:n sivuilla

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |

 |
**Voore paisjärv** on Virossa Jõgevamaalla Mustveen kunnan Vooren kylässä sijaitseva patojärvi. Se on muodostettu patoamalla Kullavere jõgeen kaksi peräkkäistä patojärveä, joista alempi on nimeltään Voore ökopaisjärv. Virolaisessa vesistönimistössä *paisjärv* tarkoittaa patojärveä.

Maantietoa
----------

Järvi on 170 metriä pitkä, 65 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 0,8 hehtaaria. Sen pato tyypiltään maapato, jonka vesi ylittää valumalla kivikon läpi. Maapadon alapuolelta kulkee kapea kävelysilta, josta veden kuohua voi seurata. Järven ympäristö on peltomaiden keskelle rakennettu kylä. Järven eteläpuolella sijaitsee asuintaloja ja pohjoispuolella on Vooren kauppakeskus parkkipaikoineen. Asutusalueen ympäröi täällä nurmikkopuistot. Rantaviivan pituus on yli 400 metriä. Järven länsipään ylittää kylätien silta.

Vesistösuhteita
---------------

Voore paisjärv kuuluu Kullavere jõen valuma-alueeseen, jolla se on joen läpivirtausjärvi. Järvi vaikuttaa olevan lähinnä joen kapea suvanto, vaikka sen vedenpintaa onkin nostettu. Siihen ei tule muita uomia kuin joki. Tällä kohtaa joen, ja samalla järven, valuma-alueen pinta-ala on 119 neliökilometriä. Joen läpivirtaamat vaihtelevat suuresti kuivan kesän 0,045 kuutiometristä sekunnissa (m³/s) kevättulvan 39 kuutiometriin sekunnissa. Kullavere jõgi laskee Peipsijärven pohjoisosan länsirantaan, joka sijaitsee noin 15 kilometrin päässä. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.

Huomautuksia
------------

1. 1 2  Kohteen ympäristön kasvillisuutta, asutusta ja nimistöä on tarkistettu Internetin Google-, Bing- tai Yandex-karttapalvelusta käyttäen järven koordinaatteja.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14  Keskkonnaregister: Voore paisjärv (VEE2071330) *Keskonnainfo*. Tallinna, Viro:  Keskkonnaministeerium. Viitattu 8.10.2020. (viroksi)
2. ↑  Tamre, Ruta (toim.): *Eesti järvede nimestik*. Tallinna, Viro: Keskkonnaministeeriumi Info- ja Tehnokeskus, 2006. ISBN 978-9985-881-40-8. Teoksen verkkoversio (PDF) (viitattu 8.10.2020). (viroksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
**Emätila** (myös **emäkiinteistö**) tarkoittaa tilaa, josta palstatila tai lohkotila eli lohkokiinteistö on erotettu. Palstatiloja ja lohkotiloja oli mahdollista muodostaa vuodesta 1864, ja palstatilan osalta emätila vastasi palstatilan maaverosta siihen asti kunnes palstatilajärjestelmä vuonna 1926 lakkautettiin. Lohkotilat sen sijaan olivat alun alkaenkin täysin itsenäisiä tiloja. Lohkotilan yhteydessä nimitys emätila onkin tämän takia vain ositustapahtuman yhteydessä käytettävä nimitys sille kiinteistölle, josta erotettava määräala eli lohkokiinteistö on erotettu. Vastaavasti emäkiinteistöstä lohkomisessa jäljelle jäävää kiinteistöä nimitetään kantakiinteistöksi (joskus myös *kantatila*).

Lähteet
-------

1. ↑  *Iso tietosanakirja,* Otava 1931–1939, hakusana emätila.
2. 1 2   Majamaa, Markkula: "Kiinteistönmuodostamislaki" Edita, 2001
3. ↑  Pettinen, Maiju: Ositustoiminta. *Teoksessa:* *Maanmittaus Suomessa 1633–1983*, s. 155-171. Helsinki: Maanmittauslaitos, 1983. ISBN 951-46-622-3.
Muuripata saksalaisessa Sarona-yhdyskunnassa Israelissa.
**Muuripata** eli **uunipata** on pyykki- ja pesuveden kuumentamiseen tarkoitettu kiinteä tulisija. Perinteisessä muodossaan se on tiiliuunin sisään muurattu, valuraudasta valmistettu iso pata, jonka alla on tulipesä. Muuripataa käytetään pesutuvissa pyykkipatana pyykin ja pyykkiveden kuumentamiseen ja saunoissa pesuveden lämmittämiseen. Maalaistaloissa saunan pesutupa ja pyykkitupa on usein yhdistetty, jolloin samaa muuripataa käytettiin vuoroin molempiin tarkoituksiin. Muuripatoja on myös navettojen karjakeittiössä lypsyvälineiden pesua ja navetan siivousta varten.

Muuripadan alaosassa on tulipesä arinoineen, tuhkalaatikoineen ja savuhormeineen. Tulipesän yläpuolella on valuraudasta tai muusta metallista tehty suuri vesipata kansineen. Padan yläreuna on yleensä korkeintaan 70 cm lattiasta, jotta padasta on helppo nostaa vettä ja märkää pyykkiä.

Lämpimän hanaveden ja itse vetensä lämmittävien pesukoneiden yleistyminen on tehnyt muuripadat usein tarpeettomiksi. Muuripata-nimellä myydään nykyisin saunakäyttöön kiukaan tapaan teräksestä tehtyjä vedenlämmittimiä, joita ei tarvitse muurata. Ensimmäisiä metallivaippaisia, teollisesti valmistettuja muuripatoja Suomessa oli 1930-luvun lopulla esitelty, Rosenlewin valmistama Porin Mainio.

Pesuveden kuumentamisen ohella muuripataa käytetään sahdin valmistuksessa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Polttoainetta säästävä uutuus! Uunipata Porin Mainio, W. Rosenlew & Co. Porin konepaja 1940. Viitattu 29.3.2016.
2. 1 2  Suova, Maija (toim.): *Emännän tietokirja I–II, 4. uudistettu laitos*, s. 996–997. WSOY, 1958.
3. ↑  Lähde, Heikki K.: "Pyykki pestiin kotikeittoisella saippualla", Maatalon elämää lihasvoiman aikaan: Töitä puuskuttamatta ilman puksutusta. BoD Books on Demand 2014, s. 72, 131–132.
4. ↑  Kähkönen, Sanna: "Se liitetään edelleen pontikkaan, kiljuun ja poliisiin" – Sahdin valmistaminen ei ole kiireisen hommaa, Yle Uutiset 15.11.2014. Viitattu 29.3.2016.
**Vonkaus** (5. huhtikuuta 1961 – 1979) oli punarautias suomenhevosruuna, joka kilpaili menestyksekkäästi ravurina. Se oli ensimmäinen suomenhevonen, jonka voittosumma ylitti niin 100 000, 200 000 kuin 300 000 markkaa. "Ihmeruunaksi" kutsutun Vonkauksen menestyskausi ajoittui vuosiin 1968–1974, jolloin sen voittosummat olivat korkeammat kuin yhdelläkään toisella suomenhevosravurilla. Vonkaus ja sen karttulalainen omistaja-valmentaja-ohjastaja Evert Ryyttäri myös paransivat Suomen ennätystä kahteen otteeseen, ensin lukemiin 24,6 ja myöhemmin 24,2.

Kilpaura
--------

Vonkaus aloitti kilpailemisen vuonna 1964. Ruunana se ei voinut osallistua Kuninkuusraveihin, mutta muun muassa Kuninkuusravitapahtumien täytelähdöissä se usein juoksi kuninkaallisia selvästi nopeampia aikoja. Ruunillekin avoimen Suurmestaruusajon finaaliin Vonkaus osallistui kahdeksan kertaa ja voittikin suurmestaruuden kolmesti, vuosina 1968–1969 ja 1971. Molemmat Suomen ennätyksensä se juoksi vuonna 1973. Vonkauksen juoksunopeus oli tavallisesti matkasta riippumasta hyvin tasaisen nopea, ja sen ennätykset olivatkin matkasta ja lähtötavasta riippumatta sekunnin sisällä. Vonkaus nousi Reippaan tapaan raviyleisön suursuosikiksi, ja viimeisen lähtönsä se juoksikin vuonna 1977 Kuopiossa omassa nimikkokilpailussaan, Vonkaus-ajossa – jonka se voitti.

Nimi
----

Vonkaus sai alun perin nimen Suikaus, joka vaihtui myöhemmin nimeen Ossi. Evert Ryyttäriä edeltäneen omistajan veli totesi hevosen "menevän kuin vonkaisemalla", jolloin ruuna sai lopullisen nimensä. Molempien vanhempien "-us"-loppuiset nimet juonsivat juurensa oriista Lohdutus, joka oli niiden molempien isänisä.

Kirjallisuutta
--------------

* Naumanen, Raimo: *Voiton vei Vonkaus*. Kuopio: Kustannuskiila, 1978. ISBN 951-65703-8-0.

Lähteet
-------

1. 1 2  Vonkaus Sukuposti.net. Viitattu 10.12.2014.
2. 1 2 3  Tähtien Talli: Vonkaus Suomen Hippos ry.  Arkistoitu 10.12.2014. Viitattu 10.12.2014.
3. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11  Raevuori, Antero (toim.): "Vonkaus – ihmeruuna", *Suuri suomalainen ravikirja*, s. 72–75. Porvoo: WSOY, 1982. ISBN 951-0-11192-9.
Guillaume de Beaujeun henkilökohtainen vaakuna.
**Guillaume de Beaujeu** oli Temppeliherrojen 21. suurmestari vuodesta 1273 vuoteen 1291 saakka, jolloin hän sai surmansa Akkon piirityksessä.

Guillaume de Beaujeu oli Pouillen alueen komentaja, eli hän ei ollut Pyhällä maalla, kun hänet valittiin ritarikunnan suurmestariksi 13. toukokuuta 1273. Hän saapui Akkon linnoituskaupunkiin vasta seuraavan vuoden aikana. Kaupunki oli tuolloin lähes ainoa kristittyjen tukikohta Pyhällä maalla.

Vuonna 1291 Egyptin sulttaani Kalil Ascarf piiritti Akkon linnoitusta ja tässä puolustustaistelussa Guillaume de Beaujeu osoitti loistavat sotilaalliset kykynsä ja suurta rohkeutta. Hän kuitenkin kohtasi myös kuolemansa linnoituskaupungin muureilla.

Hänen edeltäjänsä ritarikunnan suurmestarina oli Thomas Bérard ja seuraajansa Thibaud Gaudin.

Lähteet
-------

1. ↑  *Les Templiers, une chevalerie chrétienne au Moyen Âge*, Alain Demurger, 2005, Seuil, s. 611.
2. ↑  Steven Runciman: *A history of the Crusades 3*, s. 373–374. Penguin Books, 1987. ISBN 9780140137057


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Michel de Klerk
**Michel de Klerk** (24. marraskuuta 1884 Amsterdam – 24. marraskuuta 1923 Amsterdam) oli alankomaalainen arkkitehti. Hän kuului Amsterdamin koulukuntaan, ja hänet tunnetaan parhaiten ekspressionismia edustaneista suunnitelmistaan, jotka hän toteutti yhteistyössä Pieter Lodewijk Kramerin kanssa. Tunnettuja töitä ovat Scheepvaarthuis (1911–1916), Het Schip (1919) ja De Daageraadin asuinalue (1920–1922).

Lähteet
-------

* Curl, James Stevens: Dictionary of architecture. Oxford University Press 1999. ISBN 0-19-210006-8

### Viitteet

1. ↑  Curl 1999, s. 361


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Musée d'Orsay
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Alankomaat
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Egyptinkielinen sana ***Akhet*** merkitsee "horisonttia" tai "tulvakautta". Erityisesti ensimmäisessä merkityksessään se esiintyy muinaisen egyptin paikannimissä ja mm. Horemakhet-jumalan nimessä. Tulvakausi *akhet* oli ensimmäinen egyptiläisten kolmesta vuodenajasta.

Horisontti
----------

Egyptin sana *akhet* merkityksessä "horisontti" kirjoitetaan hieroglyfein 

Esimerkiksi Kheopsin pyramidi oli muinaisegyptiläiseltä nimeltään *Akhet Khufu*, "Khufun horisontti", ja faarao Akhenaten nimesi uuden pääkaupunkinsa *Akhetateniksi*, Atonin horisontiksi. Hieroglyfimerkki on tulkittu kahden kukkulan välistä nousevaksi auringoksi.

Tulvakausi
----------

Tulvakautta merkitsevä sana *akhet* kirjoitetaan hieroglyfein 

Akhet oli muinaisegyptiläisten kolmesta vuodenajasta ensimmäinen, joka merkitsi Niilin rantamaan hedelmöittävän tulvan alkamista. Se kesti heinäkuun puolivälistä marraskuun puoleenväliin, ja sitä seurasivat vuodenajat *peret* ja *shemu*.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Akhet (hieroglyph and season)
**Pukija** (*The Dresser*) on Richard Eyren ohjaama brittiläinen televisioelokuva vuodelta 2015. Se perustuu Ronald Harwoodin näytelmään vuodelta 1980, josta aiempi elokuvaversio on Peter Yatesin ohjaama vuodelta 1983. Uusintaversion pääosissa näyttelevät Anthony Hopkins ikääntyvänä Shakespeare-näyttelijänä, Ian McKellen hänen palvelijanaan ja Emma Watson hänen vaimonaan.

Vastaanotto
-----------

*Pukija* oli Golden Globe -ehdokkaana parhaan minisarjan tai televisioelokuvan sarjassa. Bafta-palkinnot se toi puvustuksesta ja naamioinnista, ja myös McKellen oli Bafta-ehdokkaana roolistaan.

*Helsingin Sanomien* Leena Virtasen mielestä *Pukijassa* on 1980-lukulaisen teatteriajattelun ylevyyttä ja alleviivaavuutta, mutta ylinäyttelemiseen eivät huippunäyttelijät sorru. Hänestä televisionäytelmä on hetkittäin hyvinkin kiehtova, muttei ehkä aivan nykykatsojan maun mukainen. *Seurassa* Jussi Karjalainen luonnehti *Pukijaa* ylpeästi teatterimaiseksi televisiotuotannoksi ja osaksi kestävää fiktiot fiktiossa -tarinaperinnettä, jossa Shakespeare-teatteriseurueet setvivät mestarinsa olemusta ja sitä kautta omia egojaan ja pulmiaan.

Lähteet
-------

1. ↑  The Dresser *goldenglobes.com*. Viitattu 8.3.2023.
2. ↑  British Academy Television Craft Awards Winners Announced *bafta.org*.  24.4.2016. Viitattu 8.3.2023.
3. ↑  Supporting Actor *bafta.org*. Viitattu 8.3.2023.
4. ↑  Virtanen, Leena: Pukija-näytelmä tarjoaa loistavan estradin huippunäyttelijöille.  *Helsingin Sanomat*, 29.8.2017. Artikkelin maksullinen verkkoversio. Viitattu 8.3.2023.
5. ↑  Karjalainen, Jussi: Näyttelijäkonkarit Ian McKellen ja Anthony Hopkins esittävät pääosia tv-elokuvassa Pukija.  *Seura*, 29.8.2017. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 8.3.2023.
**Akhilesh Yadav** (s. 1. heinäkuuta 1973) on intialainen poliitikko, joka toimi Uttar Pradeshin entisenä pääministerinä vuosina 2012–2017. Tultuaan valituksi virkaan, 38-vuotiaana, hän oli osavaltion kaikkien aikojen nuorin pääministeri. Yadavin isä Mulayam Singh Yadav on toiminut Uttar Pradeshin pääministerinä kolmesti. Vuonna 2017 hän peri isältään asemansa Samajwadi Partyn puheenjohtajana.

Yadav pyrki vuoden 2019 parlamenttivaaleissa muodostamaan vastavoiman Intian kansanpuolueelle liittoutumalla pitkäaikaisen kilpailijan Bahujan Samaj Partyn kanssa vastoin isänsä tahtoa. Vaaliliitto voitti yhteensä vain viisi paikkaa parlamentin alahuoneessa. Uttar Pradeshin osavaltiovaaleissa 2017 Yadav liittoutui kongressipuolueen kanssa, minkä seurauksena puolueen paikat osavaltion 403-paikkaisessa lainsäädäntökokouksessa putosivat 47:ään, vuoden 2012 suurvoitosta jolloin paikkoja oli 224. Vuoden 2017 tappion seurauksena vaaleissa voitti Intian kansanpuolue, joka nimitti uudeksi pääministeriksi Yogi Adityanathin.

Yadavin ja hänen isänsä välillä on ollut eri mielisyyksiä aikaisemminkin. 30.12.2016 Mulayam Singh Yadav ilmoitti erottavansa poikansa puolueesta kuudeksi vuodeksi. Hän kuitenkin perui sanansa seuraavana päivänä, jonka jälkeen Yadav nousi isänsä paikalle puolueen puheenjohtajaksi.

Lähteet
-------

1. 1 2  Pandey, Geeta: Akhilesh Yadav: the new chief minister of Uttar Pradesh *BBC*.  15.3.2012. Viitattu 23.8.2019.
2. ↑  Akhilesh declared Samajwadi Party president; Amar expelled *The Hindu Business Line*.  12.1.2017. Viitattu 23.8.2019.
3. ↑  Chaturvedi, Swati: Mulayam Warned Akhilesh Against 2 Alliances. Right On Both *NDTV*.  3.6.2019. Viitattu 23.8.2019.
4. ↑  Jaiswal, Pankaj: Samajwadi Party registers third poor poll showing under Akhilesh Yadav *Hindustan Times*.  26.5.2019. Viitattu 23.8.2019.
5. ↑  Pandey, Vikas: Father v son: The Yadav family drama gripping Indian politics *BBC*.  3.1.2017. Viitattu 23.8.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Akhilesh Yadav** Wikimedia Commonsissa

* Profiili Intian parlamentin alahuoneessa

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |

 |
**Albert Edward "Eddie" Calvert** (15. maaliskuuta 1922 Preston, Lancashire, Englanti – 7. elokuuta 1978 Johannesburg, Etelä-Afrikka) oli englantilainen viihdemuusikko ja trumpetisti, joka oli suosittu 1950- ja 1960-luvuilla. Hän teki instrumentaalisovituksia tutuista sävelmistä toimien itse niiden trumpettisolistina. Hänen hittejään olivat "Oh mein Papa" (1954), "Cherry Pink and Apple Blossom White" (1955), "Stranger in Paradise" (1955) ja "Il Silencio" (1966).

"The Man with the Golden Trumpet"
---------------------------------

Calvert syntyi Prestonissa, Lancashiren kreivikunnassa perheeseen, jonka jäsenet olivat mukana paikallisen vaskipuhallinyhtyeen toiminnassa. Eddie-poikakin oppi soittamaan useampia puhaltimia, mutta hänen suosikikseen nousi trumpetti. Toisen maailmansodan jälkeen hän alkoi soittaa tanssiorkestereissa ja alkoi saada mainetta virtuoosimaisilla trumpettisooloillaan. Televisioesiintymisessä Stanley Black Orchestran solistina juontaja esitteli Calvertin sanoin "The Man with the Golden Trumpet", ja tästä Calvert sai elinikäisen epiteettinsä.

Calvert alkoi saada yhä enemmän televisioesiintymisiä ja vaihtoi levymerkkiään alkuaikojen Melodiscistä Columbia Recordsille. Se aloitti hittiputken, jonka ensimmäinen listaykkönen oli "Oh Mein Papa" ja runsaan vuoden sitä myöhemmin "Cherry Pink and Apple Blossom White". Calvertista tuli ensimmäinen instrumentaalimuusikko, joka oli saanut kaksi ykköshittiä.

The Beatlesin myötä kiinnostus Calvertin sävelmien kaltaiseen pehmeään viihdemusiikkiin alkoi hälvetä 1960-luvun alkupuolella. Tehtyään suuria maailmankiertueita muun muassa moniin Afrikan maihin Calvert valitsi uudeksi kotimaakseen Etelä-Afrikan. Hän esiintyi ahkerasti siellä ja Rhodesiassa. Vuonna 1978 hän kuoli sydänkohtaukseen kotonaan Johannesburgissa 56 vuoden iässä.

Lähteet
-------


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
	+ 2
* BnF data
	+ 2
* Saksa
* Italia
* Belgia
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Eddie Calvert
**Gustav Ingmar Pörn** (19. elokuuta 1935 Runsor, Mustasaari – 8. helmikuuta 2014 Tölby, Mustasaari) oli suomenruotsalainen filosofi, joka toimi filosofian professorina Helsingin yliopistossa vuosina 1978–1998.

Ingmar Pörn syntyi Mustasaaressa Runsorin kylässä maanviljelijäperheen keskimmäiseksi pojaksi. Hän pääsi oppilaaksi Vaasan ruotsinkieliseen lyseoon, alun perin vain nuoremman veljensä seuraksi. Tultuaan ylioppilaaksi keväällä 1955 hän tutustui sattumalta Erik Steniuksen kirjaan *Tankens gryning* päätti ryhtyä opiskelemaan filosofiaa Steniuksen johdolla Åbo Akademissa. Lisäksi hän opiskeli sosiologiaa, matematiikkaa, teologiaa ja kreikan kieltä. Opiskeluaikanaan hän toimitti myös *Studentbladet*-lehteä. Hän suoritti kandidaatintutkinnon vuonna 1960 aiheena John Locke.

Suoritettuaan asevelvollisuutensa vuonna 1961 Pörn lähti Oxfordin yliopistoon suorittamaan filosofian jatko-opintoja Alfred Ayerin ja William Knealen johdolla. Lisensiaatintutkinnon Pörn suoritti Åbo Akademissa vuonna 1964, ja vuonna 1965 hän siirtyi Birminghamin yliopistoon lehtoriksi. Siellä hän suoritti myös tohtorintutkintonsa vuonna 1968. Toisen tohtorintutkinnon hän suoritti Uppsalan yliopistossa vuonna 1978. Pörn opetti Birminghamissa lähes neljätoista vuotta. Hänelle tarjottiin Birminghamista professuuria, mutta hän kaipasi kotimaahansa, ja Helsingin yliopistosta järjestyi ruotsinkielinen professuuri; hän hoiti virkaa Pohjanmaalta käsin. Pörnin erityisaloihin kuuluivat logiikka sekä terveyden ja lääketieteen filosofia.

Jäätyään eläkkeelle Pörn ohjasi edelleen jatko-opiskelijoita ja toimi asiantuntijana professorinimityksissä.

Ingmar Pörnin puoliso oli Margaret Cooper 1960-luvulta tämän kuolemaan saakka 2005.

Tutkimuksia
-----------

* Studier i John Lockes filosofi. 1960.
* John Locke om den mänskliga kunskapen. 1964.
* The Logic of Power. 1970.
* Elements of Social Analysis. 1971.
* Action Theory and Social Science: Some Formal Models. 1977.
* The Philosophy of Erik Stenius: Special Issue Edited by Ingmar Pörn. 1984.

Lähteet
-------

* Ellonen, Leena (toim.): *Suomen professorit 1640–2007*, s. 575. Helsinki: Professoriliitto, 2008. ISBN 978-952-99281-1-8.
* Österman, Bernt: Människan som handlande varelse.  *Hufvudstadsbladet*, 25.2.2014, s. 18.

### Viitteet

1. ↑  Ingmar Pörn Helsingin yliopisto (arkistoitu linkki).  Arkistoitu 25.2.2014. Viitattu 4.2.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Neuman, Yrsa: Intervju med professor emeritus Ingmar Pörn. (Arkistoitu – Internet Archive) 3.11.2006.
* Pörn, Ingmar hakuteoksessa *Uppslagsverket Finland* (2012). (ruotsiksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* zbMATH

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Uppslagsverket Finland

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Akhaijit** eli **akhaialaiset** (m.kreik. Ἀχαιοί, *Akhaioí*) on Homeroksen *Iliaassa* ja *Odysseiassa* muinaisista kreikkalaisista käytetty nimitys. Kreikkalaisista käytetään myös nimiä *danaolaiset* tai *danait* (Δαναοί, *Danaoi*) ja *argolaiset* (Ἀργεῖοι, *Argeioi*).

On mahdollista se, että akhaijit olivat muinaisen Kreikan heimo, joka oli Kreikan alueen ensimmäisiä indoeurooppalaisia (proto-)kreikkalaisia asukkaita pronssikaudella keskihelladiselta kaudelta noin 2000 eaa. alkaen. Monesti akhaijit liitetään ennen kaikkea myöhäishelladiseen mykeneläiseen kulttuuriin, joka tunnetaan muun muassa palatsikeskuksistaan Peloponnesoksella ja muualla Kreikassa. Mykeneläisenä aikana nimitys *Akhaia* viittasi lähes koko Peloponnesokseen, ja nimitys akhaijit sen asukkaisiin. Jotkut heettiläiset saattavat tarkoittaa akhaijeja, kun puhuvat läntisen Anatolian maasta nimeltä *ahhijawa*, viitaten mahdollisesti Vähän-Aasian rannikon mykeneläisiin.

Kreikan nk. pimeinä vuosisatoina pronssi- ja rautakauden taitteessa akhaijeja muutti muun muassa Lesbokselle, Samokselle, Kykladeille ja Kyprokselle. Myöhemmin historiallisella ajalla akhaijeilla viitattiin lähinnä Peloponnesoksen pohjoisosien Akhaian väestöön, joka koostui alueen vallanneista doorilaisista sekä alkuperäisistä akhaijeista. Alueella on nykyisin muun muassa Patraksen kaupunki. Antiikin Kreikan sodissa alue kuului Akhaian liittoon.

Lähteet
-------

1. ↑  Homeros: *Ilias*, s. 487. Suomentanut Otto Manninen. Johdannon kirjoittanut Edwin Linkomies, selitykset O. E. Tudeer ja Lauri O. Th. Tudeer. 7. painos (1. painos 1919). Laatukirjat. Helsinki: WSOY, 2002. ISBN 951-0-16156-X. Teoksen verkkoversio.
2. 1 2 3  Castrén, Paavo & Pietilä-Castrén, Leena: "Akhaia", *Antiikin käsikirja*, s. 21. Helsinki: Otava, 2000. ISBN 951-1-12387-4.
3. ↑  Hawkins, J. David: Ahhiyawa *Oxford Classical Dictionary*. Viitattu 23.11.2021.
**Beauvais Oise U.C** on ranskalainen lentopalloon erikoistunut ammattilaisjoukkue. Seura perustettiin vuonna 2003, ja sen kotipaikkana toimii Beauvaisin 60 000 asukkaan kaupunki Pohjois-Ranskassa. Seuran historian toistaiseksi merkittävin saavutus on Ranskan cupin mestaruus kaudelta 2007-2008. Joukkue pelaa kaudella 2008-2009 kotimaansa sarjojen lisäksi maailmanarvostetuimmassa seurajoukkuekilpailussa, Mestareiden liigassa.

Historia
--------

Beauvais Oise U.C seuran perustettiin vuonna 2003 Beauvaisin 60 000 asukkaan kaupunkiin. Heti ensimmäisellä kaudellaan joukkue nousi Ranskan Pro B-liigasta Ranskan Pro A-liigaan. Ensimmäisellä kaudellaan Pro A-liigassa joukkue sijoittui neljäntoista joukkueen liigassa yhdenneksitoista. Seuraavalla kaudellaan pääsarjassa joukkue paransi sijoitustaan kahdella sijalla, ja oli näin yhdeksännellä sijallaan kauden päättyessä. Kaudella 2005-2006 joukkue oli paransi jälleen sijoitustaan, kun joukkue oli seitsemännellä sijalla. Sama sijoitus joukkueella oli edelleen kaudella 2006-2007. Kaudella 2007-2008 seura otti historiansa parhaimman sijoituksen Ranskan Pro A-liigassa, kun se oli runkosarjan viidennellä sijalla. 
Joukkue jäi vain neljä pistettä välieräpaikasta, jonka otti tällä kertaa Poitiers. Kauden aikana joukkue otti kuitenkin Ranskan Cupin-mestaruuden, joka toi joukkueelle kaudeksi 2008-2009 paikan maailmanarvostetuimpaan seurajoukkueiden kilpailuun, Mestareiden liigaan.

Saavutukset
-----------

* Ranskan Cup-mestaruus 2008
* 5. sija 2008

Muuta
-----

Suomalainen A-maajoukkue pelaaja Matti Oivanen pelaa Beuvaisin joukkueessa kaudella 2008-2009, kun hän allekirjoitti seuran kanssa yksivuotisen sopimuksen toukokuussa 2008. Muita suomalaispelaajia Beauvaisissa on nähty kaudella 2005-2006, kun Miika Heikkinen pelasi joukkueessa kauden verran.

Muita suomalaispelaajia joukkueessa on ollut yleispelaaja Olli Kunnari joka esiintyi seurassa menestyksekkäästi kaudesta 2004 asti aina kauden 2006 loppuun saakka.

Lähteet
-------

1. ↑  Julkaisija=hotsport Oivanen Ranskaan ja Mestareiden liigaan *hotsport.info*.  27.11.2000. Viitattu 2008. (suomeksi)[vanhentunut linkki]
2. ↑  Beauvais results  27.11.2000. Sport.org. Viitattu 2008. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset kotisivut (ranskaksi)
* Videoklippejä
Francesco Durante
**Francesco Durante** (31. maaliskuuta 1684 Frattamaggiore – 13. elokuuta 1755 Napoli) oli italialainen säveltäjä ja musiikkipedagogi.

Durante opiskeli Roomassa ja todennäköisesti Napolissa. Vuodesta 1710 hän opetti Sant'Onofrion konservatoriossa. Hän työskenteli musiikkijohtajana Conservatorio dei Poveri di Gesù Cristossa (1728–1739) ja vuodesta 1742 opettajana Conservatorio di Santa Maria di Loretossa. Vuonna 1745 Durante seurasi Leonardo Leoa Sant'Onofrion konservatorion pääopettajana. Hänen johdollaan opiskelivat muiden muassa Niccolò Jommelli, Niccolò Piccinni, Giovanni Battista Pergolesi, Giovanni Paisiello, Tommaso Traetta ja Leonardo Vinci.

Duranten sävellyksiin kuuluu motetteja, messuja, oratorioita, musiikillinen versio Valitusvirsistä, cembalokappaleita ja jousisoitinmusiikkia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Francesco Durante Britannica

Aiheesta muualla
----------------

* IMSLP: nuotteja

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Argentiina
* Saksa
* Italia
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Tšekki
* Korea
* Alankomaat
* Puola
* Portugali
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* BMLO
* Italian People
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* RISM
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Eddie Gale** (1941 Brooklyn – 10. heinäkuuta 2020 Kalifornia) oli yhdysvaltalainen jazztrumpetisti.

Gale sai jo varhain opetusta trumpetisti Kenny Dorhamilta. 1960-luvun alussa hän tutustui Sun Raan, jonka Arkestra-kokoonpanon kanssa työskenteli 1960–1970-luvuilla. Gale soitti myös Cecil Taylorin kanssa levyllä *Unit Structures* ja Larry Youngin kanssa levyllä *Of Love and Peace*. Hänen omia albumeitaan olivat *Ghetto Music* (1968) ja *Black Rhythm Happening* (1969). Nämä soul jazz -vaikutteiset levyt julkaistiin Blue Note Recordsin kautta.

Gale suuntasi Yhdysvaltain länsirannikolle 1970-luvun alussa. Hän oli lyhyesti Stanfordin yliopiston nimikkotaiteilija ja sai sitten saman aseman San Josén valtionyliopistosta. Vuonna 1974 pormestari Norman Mineta nimesi Galen San Josén jazzlähettilääksi. Myöhemmällä urallaan Gale esimerkiksi esiintyi usein hip hop -kokoonpano The Coupin kanssa. Gale kuoli 78-vuotiaana. Häntä jäivät kaipaamaan vaimo Georgette sekä lapset Donna, Marc, Chanel, Gwilu ja Teyonda.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Trumpeter Eddie Gale has died Marlbank.net
2. 1 2 3  Eddie Gale AllMusic


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
Gustav Holst
**Gustav Holst** (alkujaan **Gustavus Theodore von Holst**; 21. syyskuuta 1874 – 25. toukokuuta 1934) oli englantilainen säveltäjä, jonka sukujuuret ovat Latviasta. Hän poisti nimestään "vonin" ensimmäisen maailmansodan aikana, sillä hän pelkäsi joutuvansa samaistetuksi saksalaisiin. Myös Gustav Holstin tytär Imogen Holst oli säveltäjä.

Holst syntyi Cheltenhamissa ja opiskeli musiikkia Lontoossa. Ennen omistautumistaan säveltäjäksi hän elätti itsensä soittamalla pasuunaa. Vuosina 1903–1923 Holst toimi opettajana eri musiikkioppilaitoksissa, minkä jälkeen hän luopui kaikista julkisista tehtävistään ja keskittyi yksinomaan sävellystyöhön. Hän kuoli Lontoossa.

Holstin soitetuimpiin sävellyksiin kuuluu orkesterisarja *Planeetat* (*The Planets*, 1914–1916), ja erityisesti sen Jupiter-osan melodiaan perustuva isänmaallinen hymni "I Vow to Thee, My Country". Säveltäjä itse ei kuitenkaan pitänyt *Planeettoja* parhaana teoksenaan. Lisäksi Holst sävelsi muun muassa oopperoita, kuoroteoksia, sinfonioita ja muuta orkesterimusiikkia. Hänen sävellystyylinsä antoi vaikutteita monille myöhemmille brittiläisille säveltäjille.

Lähteet
-------

1. 1 2  Oiva Talvitie ja Kari Rydman (toim.): *Sävelten maailma: musiikinkuuntelijan tietoteos*, s. 184. Porvoo-Helsinki: WSOY, 1956.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Gustav Holst** Wikimedia Commonsissa

* Gustav Holst International Music Score Library Project (englanniksi)
* Vapaasti käytettävissä olevia Holstin partituureja Mutopia Project

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Korea
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* RISM
* SNAC
* IdRef

 |

 |