recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Dajabónjoki** ransk. *Riviére du Massacre*, esp. *Rio Dajabón*, toiselta nimeltään **Massacrejoki**, on vajaan sadan kilometrin mittainen joki Hispaniolan saarella. Se virtaa keskellä saarta pohjoiseen päätyen Karibianmereen. Joki muodostaa luonnollisen rajan Haitin ja Dominikaanisen tasavallan välille. Joesta on käyty suuria kiistoja ja sen toinen nimi Massacre viitannee diktaattori Trujillon lokakuun 2. päivän 1937 Parsleyn verilöylyyn Dominikaanisessa tasavallassa. Toisaalta espanjalaiset ja ranskalaiset ovat taistelleet joella jo 1700-luvulla.

Nykyiset kiistat koskevat veden käyttöä. Haitilaiset viljelijät kaivavat kanaalia joesta kuivuudesta muiden luonnontuhojen ohella kärsivään maahansa, mistä naapuri ei ole mielissään. Dominikaanilaiset toteavat, että haitilaiset ovat kaataneet metsänsä ja maanviljelijät ovat siitäkin syystä vesipulassa, kun taas Dominikaanisessa tasavallassa metsien talouskäyttö on kielletty. He toteavat, että joen kanaali vaarantaa viljelyksen ja karjanhoidon heidänkin maassaan eikä ympäristövaikutuksia ole arvioitu herkässä suistossa. Kuitenkin myös dominikaanilaisilla on ennestään yksitoista kastelukanaalia joen lähistöllä, mutta kysymys on itse rajajoen vedestä. Vuoden 1929 rauhansopimus maiden välillä kieltää rajavesiin puuttumisen.

Lähteet
-------

1. ↑  John C. Bartholomew ym.: *The Times Atlas*, s. 127. Lontoo: Times Books Ltd, 1982. ISBN 0 7230 0238 X. (englanniksi)
2. ↑  Marlon Bishop, Tatiana Fernandez: 80 Years On, Dominicans And Haitians Revisit Painful Memories Of Parsley Massacre *Parallels*.  7.10.2017. Viitattu 11.2.2024. (englanniksi)
3. ↑  Anna Heikkinen: Karibian saaren viljelijät kamppailevat kuoleman joesta *KU*.  10.2.2024. Helsinki:  Kansan Uutiset. Viitattu 11.2.2024.
**Pekka Karttunen** (15. helmikuuta 1879 Liperi – 30. tammikuuta 1948 Kuopio) oli suomalainen kauppias, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Karttusen vanhemmat olivat pienviljelijä Antti Karttunen ja Anna Lappalainen ja puoliso vuodesta 1919 Katri Pehkonen. Ministeri, vuorineuvos Osmo P. Karttunen oli heidän poikansa. Pekka Karttunen kävi kansakoulun ja suoritti Helsingissä yksityisen kauppakoulun kurssin 1906. Hän oli kauppias J. Kuokkasen kauppa-apulainen, liikkeenhoitaja Kuusjärvellä vuodesta1891, Herman Saastamoisen kauppamatkustaja Kuopiossa 1911–1916, Savon Kauppa -yhtiön osakas ja toimitusjohtaja 1916–1918, Kuopion intendentuurin kassa- ja kirjanpito-osaston johtaja 1918, Nevala & Karttunen -yhtiön osakas ja toimitusjohtaja 1918–1934 ja H. Saastamoinen & Pojat -yhtiön toimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja vuodesta 1934. Kuopion rahatoimikamarin eli sittemmin kaupunginhallituksen jäsen Karttunen oli 1922–1934 ja Kuopion kaupunginvaltuuston jäsen vuodesta 1933, edustaen Kansallista Kokoomusta. Hänellä oli myös useita muita luottamustehtäviä. Kauppaneuvoksen arvonimen Karttunen sai 1943.

Lähteet
-------

1. 1 2  Pekka Karttunen *Biografiasampo*. Viitattu 29.7.2022.
2. ↑  Kuolleita.  *Helsingin Sanomat*, 31.1.1948, nro 29, s. 7. Kansalliskirjasto. Viitattu 29.7.2022.
**Uuden toivon seurakunnat** -kirkkokunta on uskonnollinen yhdyskunta, jonka toiminta perustuu Raamattuun. Yhdyskunnan kristillisen uskon perusta on ilmaistu Apostolisessa, Nikaian ja Athanasioksen uskontunnustuksissa*selvennä*.

Yhdyskunnan tarkoitus on järjestää ja tukea Raamattuun perustuvaa kristillisen uskon tunnustamiseen ja harjoittamiseen liittyvää yksilöllistä, yhteisöllistä ja julkista toimintaa. Yhdyskunnan tarkoitukseen liittyvä keskeinen hengellinen tehtävä on toteuttaa Jeesuksen Kristuksen antamaa lähetyskäskyä mennä ja tehdä kaikki kansat Jeesuksen Kristuksen opetuslapsiksi kastamalla heitä Isän ja Pojan ja Pyhän Hengen nimeen ja opettamalla heitä pitämään kaikki, mitä Hän on käskenyt pitää.

Tarkoituksensa toteuttamiseksi yhdyskunta ja siihen kuuluvat itsenäiset paikallisseurakunnat järjestävät Suomessa ja ulkomailla jumalanpalveluksia, opetus-, julistus- ja muita tilaisuuksia sekä seurakunnallisia toimituksia, kuten avioliittoon vihkiminen, hautaus ja ehtoollinen. Yhdyskunta tukee, rohkaisee ja auttaa sen paikallisseurakuntia toteuttamaan kunkin näyn mukaista toimintaa ja rakentamaan avointa ja kunnioittavaa yhteyttä toistensa välille.

Paikallisseurakuntien tehtävänä on toteuttaa käytännössä kirkkokunnan hengellistä tehtävää ja tarkoitusta kukin oman paikallisen kutsunsa ja näkynsä mukaan. Jokaisella paikallisseurakunnalla on oma paikkansa Kristus-ruumiissa, siksi jokaisella paikallisseurakunnalla on omat yksilölliset piirteensä.

Historia
--------

Nokialla evankelis-luterilaisessa kirkossa syntyi vuonna 1991 karismaattinen Nokian herätys -niminen liike, joka irtaantui evankelis-luterilaisesta kirkosta vuonna 2008. Samanaikaisesti perustettiin kirkkokunta Nokia Missio Church. 

Kirkkokunta järjestäytyi uudelleen vuonna 2012, jolloin sen uudeksi nimeksi otettiin Uuden toivon seurakunnat (UTS).

Talous
------

Uuden toivon seurakunnat on saanut vuosina 2018–2023 Opetus- ja kulttuuriministeriön yleisavustusta rekisteröityjen uskonnollisten yhdyskuntien toimintaan yhteensä noin 12 000 euroa. Keskimääräinen vuosittainen tuki on ollut noin 1 800 euroa.

Lähteet
-------

1. ↑  Matt. 28:19–20
2. ↑  NHMC | New Hope Mission Church Hämeenlinna *newhopemissionchurch.fi*. Viitattu 5.1.2023.
3. ↑  Uuden toivon seurakunnat | Uuden toivon seurakuntien verkkosivut *uusitoivo.fi*. Viitattu 5.1.2023. (englanniksi)
4. ↑  Uuden toivon seurakunnat - Rekisteritiedot | Suomen Asiakastieto Oy *www.asiakastieto.fi*.  Arkistoitu 5.1.2023. Viitattu 5.1.2023.
5. ↑  Uuden toivon seurakunnat 10 vuotta *Missio Church Jyväskylä*.  19.6.2018. Viitattu 5.1.2023.
6. ↑  Uuden toivon seurakunnat *Uskonnot Suomessa*. Viitattu 5.1.2023.
7. ↑  Yleisavustus rekisteröityjen uskonnollisten yhdyskuntien toimintaan *Opetus- ja kulttuuriministeriö*. Viitattu 26.11.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Kolme vanhan kirkon uskontunnustusta
* Missio Church Jyväskylä (2011)
* Toivon Portti seurakunta, Tampere (2012)
* New Hope Mission Church Hämeenlinna (2013)
**Werner Elias Liuksiala**, vuoteen 1906 **Meurman** (1. lokakuuta 1863 Kangasala – 2. elokuuta 1935 Helsinki) oli suomalainen opettaja, kirjastonhoitaja ja kanslianeuvos.

Liuksialan vanhemmat olivat kunnallisneuvos Agathon Meurman ja Alina Fredrika Tallqvist ja puoliso vuodesta 1897 Klara Elida Leistén (k. 1961). Ylimetsänhoitaja, pilapiirtäjä Aarno Liuksiala ja diplomi-insinööri, radioharrastaja ja radiotehtailija Erkki Liuksiala olivat heidän poikiansa. Werner Elias Liuksiala tuli ylioppilaaksi 1881 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1889. Hän oli Helsingin suomalaisen normaalilyseon historian, suomen kielen ja maantieteen lehtori 1900–1931, ylioppilaskunnan kirjastonhoitaja 1887–1905, Kansallisteatterin taloudenhoitaja 1907–1927, eduskunnan taloudenhoitaja 1907–1935 ja kamreeri 1908–1909. Hämäläisen osakunnan kuraattorina Liuksiala toimi 1890–1900. Hänestä tuli kanslianeuvos 1933.

Lähteet
-------

1. 1 2  Aikalaiskirja 1934, s. 406-407 (Viitattu 21.10.2018)
2. 1 2 3  Kuka kukin oli. (Viitattu 21.10.2018)
3. ↑  Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 (Viitattu 21.10.2018)
4. ↑  I. Havu, L. Arvi P. Poijärvi, K. J. Immonen (toim.): *Kuka kukin on (Aikalaiskirja). Henkilötietoja nykypolven suomalaisista 1960*, s. 514. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Otava, 1960.
5. ↑  Vanhat Norssit ry : 1588. Erkki Agathon Liuksiala


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
**Theodora** (myös **Theodora vanhempi** tai **Theodora I**) oli Kirkkovaltiossa elänyt ylhäisönainen, jolla oli suuri vaikutusvalta paavinistuimeen "pornokratiaksi" kutsuttuna aikana 900-luvun alussa. Theodora sai naispuolista senaattoria tarkoittavan arvonimen *senatrix*.

Theodora lienee syntynyt Roomassa vuoden 875 aikoihin, todennäköisesti aatelissukuun. Hänen puolisonsa oli senaattori ja myöhempi Tusculumin kreivi Theophylactes, eräs Rooman vaikutusvaltaisimmista virkamiehistä. Theophylactes oli vuonna 904 paaviksi tulleen Sergius III:n tärkeimpiä liittolaisia Roomassa, ja toimi sekä pyhän istuimen raha-asioiden hoitajana että sotilaallisena komentajana. Theodora oli mahdollisesti aviomiestäänkin vaikutusvaltaisempi ja häntä on väitetty jopa Kirkkovaltion todelliseksi vallankäyttäjäksi, sillä Sergius oli riippuvainen pariskunnan tuesta. Myöhemmältä ajalta olevien tietojen mukaan Theodoran ja Theophylactesin tytär Marozia olisi ollut 15-vuotiaasta alkaen Sergiuksen rakastajatar, ja myöhempi paavi Johannes XI puolestaan Marozian ja Sergiuksen yhteinen lapsi. Theodoran ja Theophylactesin toinen tytär Theodora nuorempi puolestaan oli väitetysti paavi Johannes XIII:n äiti.

Sergius III kuoli vuonna 911. Kolme vuotta myöhemmin Theodora ja Theophylactes varmistivat Johannes X:n valinnan uudeksi paaviksi. Johannes X:n on väitetty olleen Theodoran rakastaja ja päässeen valtaan lähinnä tämän suhteen ansiosta, mutta tietoa pidetään nykyään epäluotettavana. Marozia järjesti myöhemmin Johannes X:n syrjäytetyksi. Theodora kuoli vuoden 916 jälkeen, mahdollisesti vuoden 925 aikoihin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Theodora of Rome (c. 875–c. 925) (englanniksi) *Women in World History: A Biographical Encyclopedia*, Encyclopedia.com. Viitattu 19.9.2021.
2. 1 2 3 4  Sergius III (englanniksi)  *A Dictionary of Popes*, Oxford Reference. Viitattu 19.9.2021.
3. ↑  *Nordisk familjebok* (1919), s. 867 (ruotsiksi) Runeberg.org. Viitattu 19.9.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Teodòra di Roma (italiaksi) Treccani
*Tämä artikkeli käsittelee kylää Kytheralla. Palaiópoli on myös kylä Samothrákilla.*


  

  

  

  

  

  

  

  

  

  

**Palaiópoli** (kreik. Παλαιόπολη; kath.kreik. Παλαιόπολης, *Palaiópolis*; myös *Paleópoli(s)*) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kytheran saarella ja kuuluu Kytheran kuntaan, Saarten alueyksikköön ja Attikan alueeseen. Kylän väkiluku on 14 (vuonna 2011).

Palaiópoli on osa Mitátan kyläyhdyskuntaa ja sijaitsee Kytheran kaakkoisrannikolla.

Historia
--------

Palaiópolin ympäristöstä on tehty neljännelle vuosituhannelle eaa. ajoitettuja arkeologisia löytöjä. Minolaiset saapuivat Kytheralle Kolmannen vuosituhannen eaa. lopulla. He perustivat Palaiópolin alueelle merikaupankäyntikeskuksen. Arkeologisten kaivausten perusteella Palaiópolin alue oli asutettuna ja toimi satamana 500-luvulle saakka.

Antiikin aikana satamapaikka tunnettiin nimellä Skandeia. Se oli nykyisen Palaiókastron paikalla sijainneen saaren antiikin aikaisen pääkaupungin Kytheran pääsatama. Satama tuhoutui vuonna 375 eaa. maanjäristyksessä. Merirosvot tuhosivat Skandeian linnoituksineen ja satamineen 600-luvulla.

Palaiókastro sijaitsee kukkulalla Palaiópolin läheisyydessä. Kukkula toimi antiikin Kytheran kaupungin akropoliina eli linnavuorena. Siellä on säilynyt nykyaikaan saakka kaupungin muurien ja rakennusten raunioita. Palaiókastrossa suoritetuissa arkeologisissa kaivauksissa on paljastunut muun muassa jumalatar Afroditelle omistetun temppelin oletettu paikka sekä erilaisia pronssiesineitä ja suitsukkeiden polttoastioita.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 25.12.2013. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. ↑  Άρθρο 1: Νέα Αρχιτεκτονική της Αυτοδιοίκησης και της Αποκεντρωμένης Διοίκησης − Πρόγραμμα Καλλικράτης. (Kallikrates-suunnitelma, Kreikan virallinen lehti) *Εφημερίς της Κυβερνήσεως της Ελληνικής Δημοκρατίας*, 11.8.2010, nro Τεύχος Δεύτερο, Αρ. Φύλλου 1292.  Κεντρική Ένωση Δήμων Ελλάδας (ΚΕΔΕ). Artikkelin verkkoversio (PDF).  (kreikaksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
3. 1 2  The History of Kythera Visit Kythera.  Arkistoitu 23.5.2017. Viitattu 17.3.2012. (englanniksi)
4. 1 2  The Historical Monuments of Kythera Visit Kythera.  Arkistoitu 13.3.2012. Viitattu 17.3.2012. (englanniksi)
Kahden auton autotalli ovi auki.
**Autotalli** (vanh. **garaaši***,* lakitekstissä **autosuoja**) on auton säilytykseen tarkoitettu tila. Autotalli voi olla osa taloa tai erillinen rakennus. Autotallista kevyempi versio on autokatos, joka ei ole suljettu tila. Autokatoksessa ei tyypillisesti ole ovea eikä väliseiniä autojen välillä.

Autotallin käyttötarkoitus mainitaan rakennusluvassa, eikä sitä saa käyttää rakennusluvan vastaisesti, esim. varastona, toimistona, korjaamona, asumistilana, tulityöpaikkana, liike- tai kokoontumistilana tai työpajana. Esimerkiksi Helsingin pelastuslaitoksen ohjeistuksen mukaan autotallissa saa kuitenkin säilyttää kohtuullisessa määrin työkaluja, lisävarusteita, ulkoiluvälineitä yms.

Helsingin pelastuslaitoksen ohjeistuksen mukaan alle 60 m2:n autosuojassa saa säilyttää korkeintaan 60 litraa helposti syttyviä nesteitä (bensiini, tinneri), enintään 200 litraa palavia nesteitä, joiden leimahduspiste on yli 55 °C (kevyt polttoöljy ja diesel) ja maanpäällisessä autosuojassa enintään 25 kiloa nestekaasua. Autosuojassa ei tule käyttää sähkölaitteita, jotka eivät kuulu sen käyttötarkoitukseen.

Muualla autotallien käyttö eri tarkoituksiin on sallitumpaa. Tunnetaan lukuisia yrityksiä, jotka aloittivat toimintansa autotallissa.
Erilaisista tietotekniikka-alan yrityksistä ainakin Apple toimi aluksi Steve Jobsin vanhempien autotallissa, Google alkoi toimia Susan Wojcickin autotallissa syyskuussa 1998, ja Hewlett-Packardin ensimmäinen laite rakennettiin sittemmin museoidussa autotallissa Palo Altossa.

Eräitä autotalleja
------------------

* 
* 
* 
* Suomalaisia autotallejaSuomalaisia autotalleja
* Autotalli Steve Jobsin vanhempien kotitalossa.Autotalli Steve Jobsin vanhempien kotitalossa.

Lähteet
-------

1. ↑  975-976 (Pieni Tietosanakirja / I. A - Isonzo) *runeberg.org*. Viitattu 6.2.2024.
2. 1 2  Autosuoja (pdf) Helsingin kaupungin pelastuslaitos. Viitattu 2.1.2012. [vanhentunut linkki]
3. ↑  Googlen historia
4. ↑  HP History: HP’s Garage (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Autotalli** Wikimedia Commonsissa
Panoraama Särkän linnoituksesta, jossa toimii pursiseuran lisäksi ravintola Särkänlinna
**Merenkävijät** on helsinkiläinen pursiseura, jonka kotisatama on Särkän linnakesaari Kaivopuiston edustalla. Suomenlinnaan kuuluva Särkkä sijaitsee lyhyen yhteysvenematkan päässä Kaivopuiston rannasta. Yhteysvene liikennöi purjehduskaudella Ullanlinnan laiturilta (Cafe Ursulan kohdalla) 20 tai 30 minuutin välein. Särkällä toimii kesäisin ravintola Särkänlinna.

Merenkävijät perustettiin suomenkieliseksi pursiseuraksi vuonna 1922. Seuraavana vuonna seura sai kotisatamakseen Särkän saaren, jolle valtio etsi kunnostajaa ja ylläpitäjää. Saarelle rakennettiin suojaisa venesatama aallonmurtajineen ja venevajoineen. Vuonna 1952 Merenkävijät isännöi Särkällä Helsingin olympialaisten purjehduskilpailuja. Vuonna 2012 seura isännöi avomeripurjehduksen maailmanmestaruuskilpailuja.

Seuralla on pitkät matka- ja kilpapurjehdusperinteet. Vuonna 2016 Merenkävijöillä oli noin 810 jäsentä. Viime vuosina seura on panostanut juniori- ja aikuiskoulutustoimintaan ja kasvattanut jäsenmääräänsä. Merenkävijöiden 606-klubi tarjoaa purjehduksesta kiinnostuneille mahdollisuuden päästä oppimaan veneilytaitoja ja purjehtimaan seuran 606-köliveneillä.

Vuonna 1991 Suomenlinna ja Särkän linnoitus sen osana on otettu Unescon maailmanperintöluetteloon. Museovirasto on esittänyt, että Merenkävijöiden rakennuttama arkkitehti Oiva Kallion suunnittelema Särkänlinnan ravintola tulisi suojella uutena merkittävänä arkkitehtuurilisänä.

Lähteet
-------

1. ↑  Särkkä *Suomenlinna*. Viitattu 19.2.2017.
2. ↑  Yhteysvene *Merenkävijät*.  2016.  Arkistoitu 19.2.2017. Viitattu 19.2.2017.
3. ↑  Westerback, Kiti: Avomeri MM Helsingissä elokuussa *Venelehti*. Viitattu 19.2.2017.
4. ↑  Westerback, Kiti: Avomeri-MM 135 kilpapurtta tulossa Helsinkiin *Venelehti*.  2012. Viitattu 19.2.2017.
5. ↑  Museoviraston Suomenlinnan arkeologinen selvitys
**Gabriel Cramer** (31. heinäkuuta 1704 Geneve, Geneven tasalta – 4. tammikuuta 1752 Bagnols-sur-Cèze, Ranska) oli sveitsiläinen matemaatikko, joka työskenteli analyysin ja determinanttien parissa.

Ura
---

Cramer oli filosofian professori Geneven yliopistossa, jossa hän oli aiemmin toiminut matematiikan professorina. Hän eteni nopeasti opinnoissaan Genevessä, ja vuonna 1722, kun hän oli vasta 18-vuotias, hän sai tohtorin arvon ääntä käsitelleellä väitöskirjallaan, ja sai professuurin 20-vuotiaana.

Cramer vieraili nimityksensä jälkeen johtavien matemaatikkojen luona monissa eri Euroopan kaupungeissa ja maissa. Kaikki hänen tapaamansa matemaatikot arvostivat Crameria suuresti ja hän kävi kirjeenvaihtoa heidän kanssaan koko loppuelämänsä Cramer julkaisi artikkeleita monenlaisista aiheista, kuten geometriasta, matematiikan historiasta, filosofiasta, revontulista ja lakitieteestä.

Hänen teoksensa *Introduction à l'analyse à l'analyse des lignes courbes algébriques* (1750) oli käänteentekevä. Tämän teoksen liitteessä hän esitteli determinantti-teorian perusteet. Teoksessa esitelty Cramerin sääntö on kaava yhtä monta yhtälöä ja tuntematonta muuttujaa sisältävän lineaarisen yhtälöryhmän ratkaisemiseksi.

Cramern myös toimitti Christian Wolfin teoksen *Elementa matheseos universæ* (1743-1752) sekä veljesten Jean ja Jacques Bernoullin teosten ja kirjeiden painokset (1742 ja 1744).

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Cramer, Gabriel *Nordisk familjebok*.  1921. Viitattu 02.11.2021.
2. 1 2 3  Gabriel Cramer *School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland*.  1997. Viitattu 2.11.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Gabriel Cramer** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii
* MathSciNet
* zbMATH

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Historical Dictionary of Switzerland
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Apep** (kreikkalaisittain *Apofis*) oli muinaisen Egyptin mytologiassa manalassa elävä käärmedemoni. Apep ilmaantui egyptiläiseen mytologiaan Keskivaltakunnan aikana, mutta vasta Uuden valtakunnan aikaan myyteistä tuli erityisen suosittuja. Apep edusti pimeyden, pahuuden ja kaaoksen voimia, jotka kävivät jatkuvaa taistelua valoa, hyvyyttä ja järjestystä vastaan.

Apep oli tuhoutumaton ja ikuinen auringon vihollinen, joka oli voitettava joka yö. Pilvisinä päivinä tai auringonpimennyksen aikaan Apepin oletettiin päässeen voitolle taistelussa. Ran uskottiin kuitenkin aina lopulta voittavan Apep-käärmeen.

Apep kuvattiin valtavana käärmeenä, joka yritti nielaista auringon ja estää näin Ra-jumalaa kulkemasta tuonpuoleisen (Duat) läpi yöllä. Useimmissa myyteissä Apep odotti Duatin läpi purjehtivaa aurinkolaivaa Bakhu-nimisellä vuorella tai nk. *Yön kymmenennellä alueella* (yön kymmenes tunti). Alkuperäisen myytin mukaan Apep syntyi, kun Neith sylkäisi Nunin edustamaan kaoottiseen alkumereen. Myöhemmin suositun version mukaan Apep oli ollut auringonjumala ennen Rata, ja Ran syöstyä tämän vallasta halusi Apep kostaa.

Myytissä kerrotaan Apepin hypnotisoineen Ran ja muun aurinkolaivan miehistön, laivan keulassa istuvaa Sethiä lukuun ottamatta. Sethin keihästettyä käärmeen laiva pääsi jatkamaan matkaansa. Myöhemmin, kun Sethiä alettiin rinnastaa laajemmalti pahaan, muut aurinkolaivaa suojelevat jumalat (mm. Mehen, Serket, Maahes, Shu ja Bastet) nousivat tärkeämpään asemaan Apepia vastaan käydyssä taistelussa. Jumalat kuvattiin usein taistelemassa käärmettä vastaan loitsuin tai maagisin veitsin ja keihäin. Myöhemmin Apepia alettiin pitää yhtenä Sethin ilmenemismuotona.

Auttaakseen aurinkolaivan miehistöä voittamaan Apepin valmistettiin monissa temppeleissä ympäri maata kirjoituksia, joissa kuvattiin Apepin kukistumista. Myös päivittäin luettavat loitsut ja suoritettavat rituaalit olivat merkittävässä osassa tasapainon säilyttämiseksi yön ja päivän välillä.

Koska muinaiset egyptiläiset uskoivat hieroglyfien joskus heräävän eloon, piirrettiin Apepin nimessä esiintyvä käärmettä kuvaava hieroglyfi lävistetyksi keihäällä, jotta se ei herätessään uhkaisi vainajaa. Egyptiläiset uskoivat, että maailmanloppu tulee, kun Apep nielaisee auringon ja maailman valtaa kaaos, egyptiksi isfet.

Lähteet
-------

* Anthony S. Mercante: *Who's Who in Egyptian Mythology*. Toinen painos. Yhdysvallat: Metrobooks, 2002. ISBN 1-5866-3611-1. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Mercante 2002, s.13–14

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Apep** Wikimedia Commonsissa
**Afroditen temppeli** oli antiikin aikainen Afroditelle omistettu kreikkalainen temppeli, joka sijaitsi Akrokorintin eli Korintin kaupungin linnavuoren huipulla Kreikassa.

Historia
--------

Afroditea oli palvottu Akrokorintilla pitkään. Kreikkalaisessa mytologiassa jumalatar sai vuoren Heliokselta. Ensimmäinen temppeli oli rakennettu paikalle mahdollisesti 600-luvulla eaa. Uusi temppeli rakennettiin samalle paikalle 400-luvulla eaa. Temppelissä harjoitettiin antiikin aikana mahdollisesti temppeliprostituutiota. Kerrotaan, että temppelille olisi omistettu lukuisia orjattaria ja myös miespuolisia orjia mahdollisesti tätä toimintaa varten. Tutkijat ovat kuitenkin erimielisiä toiminnan tarkasta luonteesta.

Afroditen temppelin raunioita.
Temppeli säilyi läpi hellenistisen kauden. Roomalaiset mahdollisesti tuhosivat sen muun Akrokorintin ja Korintin kaupungin ohella vuonna 146 eaa. Ainakaan temppeliin liittynyt prostituutio ei ilmeisesti jatkunut paikalla enää roomalaisella ajalla. Kun kaupunki ja linnoitus rakennettiin uudelleen Julius Caesarin aikana, temppeliä ei kunnostettu. Pausaniaan kuvauksen mukaan temppeli on kuitenkin ollut olemassa 100-luvulla jaa. Kristillisellä ajalla paikalle rakennettiin kirkko, ja temppeli purettiin viimeistään tuolloin. Osmanivallan aikana paikalle rakennettiin moskeija. Ajan kuluessa temppelin kivet käytettiin linnoitus- ja muihin rakennuksiin.

Afroditen temppelin raunioita.
Korintissa oli myös ainakin kaksi muuta Afroditelle omistettua temppeliä.

Rakennus
--------

Temppeli sijaitsi Akrokorintin korkeimmalla huipulla. Se oli suhteellisen pieni: sen mittojen arvellaan olleen vain noin 10 × 13–16 metriä. Temppelissä oli Afroditen kulttikuva, jonka kerrotaan esittäneen jumalatarta aseistautuneena. Antiikin aikaisista rahoista tunnetun kuvauksen perusteella Afrodite piti kädessään peilinä Areen kilpeä. Tämän seurassa esitetään Eros.

Nykyisin paikalla on lähinnä moskeijan ja sen minareetin raunioita. Temppelistä on säilynyt vain joitakin perustuksia. Tekstilähteistä paikka tunnetaan lähinnä vain Pausaniaan ja Strabonin suppeista kuvauksista. Tämän vuoksi temppelistä tiedetään suhteellisen vähän.

Lähteet
-------

1. 1 2  Castle of Acrocorinth *Greek Travel Pages*. Viitattu 8.12.2015.
2. 1 2 3 4 5  Acrocorinth *Greece.com*.  Arkistoitu 13.1.2016. Viitattu 8.12.2015.
3. 1 2  Pausanias: *Kreikan kuvaus* II: Korintti (*Description of Greece*, Book II: Corinth (Arkistoitu – Internet Archive)).
4. ↑  Castrén, Paavo & Pietilä-Castrén, Leena: "Akrokorintti", *Antiikin käsikirja*, s. 22. Helsinki: Otava, 2000. ISBN 951-1-12387-4.
5. 1 2  Engels, Donald: *Roman Corinth: An Alternative Model for the Classical City*, s. 97. University of Chicago Press, 1990. ISBN 0226208702. Teoksen verkkoversio.
6. ↑  Williams, Charles K. & Bookidis, Nancy: *Corinth, the Centenary, 1896–1996*, s. 344. Corinth : results of excavations, nide 20. ASCSA, 2003. ISBN 0876610203. Teoksen verkkoversio.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Afroditen temppeli** Wikimedia Commonsissa
**Rationaalinen temperamentti** on yksi neljästä David Keirseyn määrittelemästä näennäistieteellisestä temperamenttityypistä. Se korreloi Myers–Briggsin tyyppi-indikaattorissa kirjainten NT (intuitiivinen–ajatteleva) kanssa ja koostuu seuraavista roolivarianteista (lueteltu niitä vastaavien MBTI-kirjainyhdistelmien kanssa): INTP, ENTP, INTJ ja ENTJ. Keirseyn opin mukaan temperamentti on vain 10 prosentilla väestöstä, joten se on pienin temperamenttiryhmä.

Rationaalinen temperamentti on *tietoa etsivä* temperametti, ja rationaalit luottavat eniten logiikkaan. Rationaalit nojaavat ensisijaisesti objektiivisiin havaintoihin ja faktuaaliseen analyysiin, eikä tunteilla ole sijaa rationaalin ajatuksenkulussa. 

Rationaalit kiinnostuvat *systeemeistä*. Ne voivat olla niin esimerkiksi luonnontieteellisiä, teknillisiä, biologisia, psykologisia kuin yhteiskunnallisiakin systeemejä. Rationaalit näkevät maailman pragmaattisesti, eivätkä arvosta sosiaalisia normeja ja sentimentaalisuutta. Monet rationaalit ovat moraalirelativisteja eivätkä näe absoluuttisen hyvän ja pahan olemassaoloa. 

Rationaalien itsekunnioitus perustuu heidän riippumattomuuteensa ja itseluottamus loogisen päättelyn toimivuuteen. Romanttisissa parisuhteissa rationaalit haluavat *mielenystävän*, jonka kanssa he voivat keskustella kiinnostaviksi kokemistaan aiheista, jotka tyypillisesti ovat teoreettisia ja abstrakteja. Vanhempina rationaalit arvostavat eniten lasta, joka osaa ajatella omilla aivoillaan. 

Stressaantuneina rationaalit saattavat työntää syrjään ja rationalisoida tunteitaan niiden käsittelyn sijaan. Alhaisen tunnollisuuden rationaaleilla (INTP ja ENTP) idean toteutus on stressaavaa ja hyväkin idea saattaa siksi jäädä kokonaan toteuttamatta. Korkean tunnollisuuden rationaaleilla (INTJ ja ENTJ) aiheutuu stressiä pitkän aikavälin suunnitelmien suistumisesta raiteiltaan.

Muut temperamentit
------------------

* Idealistit
* Käsityöläiset
* Vartijat

Lähteet
-------

* Keirsey, David: *Please Understand Me II: Temperament, Character, Intelligence*. Prometheus Nemesis Book Company, 1998. ISBN 1-885705-02-6.
Linoleumimatto lattiaan asennettuna.
**Linoleumi** eli **linoli** tai **korkkimatto** on lattianpäällyste. Se on kulutusta kestävä ja siten usein julkisissa tiloissa käytetty materiaali. Linoleumin keksi englantilainen Frederik Walton, joka patentoi sen 1863. 

Linoleumi valmistetaan uusiutuvista materiaaleista kuten pellavaöljystä ja hartsista. Seokseen lisätään puu- tai korkkijauhetta, kalkkikiveä ja väripigmenttejä. Alustana käytetään juuttikangasta. Linoleumi koostuu siten jopa 97-prosenttisesti luonnonaineista.

Käyttämällä eri värejä linoleumilla voidaan kuvioida lattiapintoja. Se on melko huokoinen materiaali, mutta oikein hoidettuna se on hyvin kestävä. Lattialinoleumissa pinnoitteena käytetään vesipohjaista akrylaattipinnoitetta tai PUR-pinnoitetta. 

Linoleumista voi syntyä sisäilmaan matalan hajukynnyksen VOC-yhdisteitä eli haihtuvia orgaanisia yhdisteitä, joista merkittävimpiä ovat butanaali, heksanaali, heptanaali, oktanaali, nonanaali, dekanaali, etaanihappo, propaanihappo, butaanihappo, hiilihappo, tolueeni ja 2-pentyylifuraani.

Katso myös
----------

* Linoleikkaus

Lähteet
-------

1. ↑  Maija Suova (toim.): *Emännän tietokirja I–II, 4. uudistettu laitos*, s. 779. WSOY, 1958.
2. ↑  Henri Hakala: Lattiamateriaaleista haihtuvat orgaaniset yhdisteet ja niiden analysointi, Oulun Yliopisto, Kandidaatintutkielma, Kemian tutkinto-ohjelma, Kevät 2016, sivu 30 (pdf)

Kirjallisuutta
--------------

* Pamela H. Simpson: "Comfortable, Durable, and Decorative: Linoleum’s Rise and Fall from Grace" https://doi.org/10.2307/1504636
* Pamela H. Simpson: "Linoleum and Lincrusta: The Democratic Coverings for Floors and Walls" https://doi.org/10.2307/3514398

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Linoleumi**.
**Kokoomateos** on kirjallinen tai taiteellinen teostyyppi, joka on aikaansaatu yhdistämällä teoksia tai teosten osia. Sellaisia ovat esimerkiksi runoantologiat, tietosanakirjat ja jotkin tietokannat. Yhdistämisen suorittaneella henkilöllä tai henkilöillä on tekijänoikeus kokoomateokseen. Tekijänoikeuden haltija on tavallisesti aineiston valinnut ja yhdistellyt toimittaja. Tekijänoikeussuojaa ei saa kokoomateos, joka on syntynyt sattumanvaraisen tai mekaanisen yhdistelemisen tuloksena, vaan kokonaisuuden tekijältä edellytetään luovuutta ja omaperäisyyttä. Teoskynnyksen ylittääkseen kokoomateoksen tulee olla omaperäinen aineiston järjestelyn ja valinnan osalta. Mikäli aineiston suoja-aika on voimassa, edellytetään kokoomateoksen julkaisijalta sekä kokoomateoksen että siihen sisältyvien teosten oikeudenhaltijoiden lupaa. Jos aineiston suoja-aika on umpeutunut, tarvitaan julkaisemiseen vain kokoomateoksen oikeudenhaltijan lupa.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Encyclopædia iuridica fennica,* Suomalainen lakimiesyhdistys 1994–1999, ISBN 951-855-135-9, osa I palstat 308–309.
2. ↑  Tekijänoikeuslaki, 404/1961, 5 §. (Arkistoitu – Internet Archive)
**Aydın Örs** (s. 1946 Ankara) on turkkilainen kilpauransa päättänyt koripallovalmentaja ja koripalloilija. Örs valmensi turkkilaisia seurajoukkueita ja johti Turkin miesten maajoukkueen EM-hopealle vuonna 2001.

Elämä ja urheilu-ura
--------------------

Pelaajana Örs edusti Turkin miesten maajoukkuetta 35 ottelussa. Hän kuului Turkin kokoonpanoon vuoden 1973 EM-kilpailuissa.

Valmennusurallaan Örs toimi turkkilaisten Anadolu Efes SK ja Fenerbahçe päävalmentajana. Efesissä hän voitti Turkin mestaruuden vuosina 1992, 1993, 1994, 1996 ja 1997, Turkin cup-mestaruuden vuosina 1994, 1996, 1997 ja 1998 sekä Korać cupin mestaruuden vuonna 1996. Fenerbahçen Örs valmensi Turkin mestaruuteen vuonna 2007.

Örs valmensi myös Turkin miesten maajoukkuetta, joka osallistui hänen aikanaan vuoden 2002 MM-kilpailuihin sekä vuosien 2001 ja 2003 EM-kilpailuihin. Vuoden 2001 koti-EM-kilpailuista Turkki saavutti hopeaa.

Lähteet
-------

* Anadolu Efes honored Aydin Ors eurohoops.net (englanniksi)
* Profiili (Arkistoitu – Internet Archive) kimkimdir.gen.tr (turkiksi)

### Viitteet

1. 1 2 3  kimkimdir.gen.tr

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Aydın Örs** Wikimedia Commonsissa

Turkin joukkue – Koripallon EM-kilpailut 2001
4 Tunçeri ·
5 Türkoğlu ·
6 Türkcan ·
7 Ene ·
8 Pars ·
9 Erdenay ·
10 Kutluay ·
11 Peker ·
12 Beşok ·
13 Okur ·
14 Yıldırım ·
15 Onan ·
Valmentaja Örs
**Kanadanranskalaiset** (ransk. *Canadien français*) ovat Kanadassa asuva ranskalainen kansa eli etninen ryhmä, joka polveutuu alueelle 1600-luvulta lähtien muuttaneista ranskalaisista siirtokuntalaisista. He muodostavat Kanadan ranskankielisen väestön pääosan. Kanadanranskalaisella voidaan tarkoittaa myös Kanadassa asuvaa äidinkieleltään ranskankielistä henkilöä, joka ei kuitenkaan etnisesti ole ranskalainen.

1700-luvun puolivälissä Ranskan Kanadassa syntyneitä uudisasukkaita siirtyi asumaan myös Pohjois-Amerikan muihin osiin, kuten Alabamaan, Louisianaan, Mississippiin, Missouriin, Illinoisiin, Detroit-Windsorin alueelle ja Kanadan preerialle erityisesti Etelä-Manitobaan. 1840- ja 1930-lukujen välillä 900 000 kanadanranskalaista muutti Uuteen-Englantiin, kuten Gall Riveriin ja New Bedfordiin. Yhdysvaltojen puolelle jääneet, kuten Acadian ranskalaisväestö, muodostivat lopulta suuren amerikanranskalaisen yhteisön. Samaan aikaan lukuisia kanadanranskalaisia muutti Etelä-, Pohjois- ja Itä-Ontarioon. He muodostavat ontarionranskalaisen yhteisön.

Kanadanranskalaisten osuus Kanadan väestöstä oli vuoden 2016 väestönlaskennassa vajaat kahdeksan miljoonaa henkilöä eli noin 23 prosenttia. Heistä valtaosa, noin 85 prosenttia, asuu Quebecin alueella. Quebecin ranskankielinen väestö on 1960-luvulta lähtien käyttänyt itsestään myös nimitystä *Québécois*, johon liittyy sekä kielellisiä, etnisiä että poliittisia ulottuvuuksia.

Tunnettuja kanadanranskalaisia
------------------------------

* Émile Nelligan
* Guy Lafleur
* Pierre Turgeon
* Michel Goulet
* Maurice Richard
* Garou
* Pierre Trudeau
* Céline Dion
* François Bourque
* Pierre Falardeau
* Pierre Bouvier
* Sébastien Lefebvre
* Éric Perrin

Lähteet
-------

1. ↑  Canadian Heritage: Some facts on the Canadian Francophonie *www.canada.ca*.  13.9.2019. Viitattu 2.1.2024.
2. ↑  Who's a Québécois? Harper isn't sure *web.archive.org*.  26.1.2007.  Arkistoitu 26.1.2007. Viitattu 2.1.2024.
**Rautatienomenapuu** (*Malus* ’Hyvingiensis’) on ruusukasvien heimoon ja omenapuiden sukuun kuuluva kasvi, jota pidetään joskus siperianomenapuun (*Malus prunifolia*), joskus hupeinomenapuun (*Malus hupehensis*) lajikkeena. Lajike on peräisin Valtionrautateiden keskuspuutarhan taimistolta Hyvinkäältä, mihin sekä suomenkielinen nimi että lajikenimi viittaavat. Rautatienomenapuuta ei kasva missään luonnonvaraisena.

Ulkonäkö ja koko
----------------

Rautatienomenapuu on 2–4 metrin korkuiseksi kasvava kesävihanta puu, jolla on riippuvat oksat ja leveä, sateenvarjomainen latvus. Kasvin suuret, vihreät lehdet ovat soikeita ja sahalaitaisia. Ruskaväri on keltainen.

Rautatienomenapuu kukkii touko–kesäkuussa. Sarjakukintoihin järjestäytyneet kukat ovat neljä senttimetriä leveitä ja valkoisia, nuppuisena vaaleanpunaisia. Pölyttyneistä kukista kypsyy loppukesällä suurehkoja, 4–5 senttimetrin levyisiä hedelmiä, jotka ovat väriltään keltaisia tai punertavia.

Kasvupaikka
-----------

Rautatienomenapuu vaatii aurinkoisen kasvupaikan sekä kuivan–tuoreen, ravinteikkaan, kalkitun, runsasmultaisen ja vettäläpäisevän maaperän. Runko ja alemmat oksat kannattaa suojata talveksi. Juuristo ei siedä kylmää tai märkää maata, joten kasvi kannattaa istuttaa loivaan kumpuun.

Käyttö
------

Rautatienomenapuun hedelmät ovat mehukkaita ja syömäkelpoisia; niistä voi valmistaa mehua ja sosetta. Murskatut siemenet ovat myrkyllisiä, mutta pienen määrän syöminen aiheuttaa harvoin oireita.

Rautatienomenapuu on myös suosittu koristepuu.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Puutarha.net:Rautatienomenapuu *puutarha.net*. Viitattu 15.2.2020.
2. 1 2 3  Viherpeukalot.fi:Rautatienomenapuu *viherpeukalot.fi*. Viitattu 15.2.2020.
3. 1 2 3 4 5  Suomalainentaimi.fi:Rautatienomenapuu *suomalainentaimi1.online.fi*.  Arkistoitu 6.2.2020. Viitattu 15.2.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Suomen Lajitietokeskus: Rautatienomenapuu – *Malus* 'Hyvingiensis'
Jules Sylvain 1931.
**Jules Sylvain**, oik. **Axel Stig Hansson**, (11. kesäkuuta 1900 Tukholma – 29. lokakuuta 1968 Castiglione della Pescaia, Italia) oli ruotsalainen viihdemuusikko ja -säveltäjä.

Stig Hansson oli näyttelijäperheen poika. Hänen isänsä oli Axel Hansson ja äitinsä Suomessakin vaikuttanut Valborg Hansson. Hansson aloitti uransa 18-vuotiaana kahvilapianistina. Hieman myöhemmin hän ryhtyi säveltämään lauluja Ernst Rolfin ja Karl Gerhardin suosittuihin revyyohjelmiin nimimerkillä Jules Sylvain. Uransa aikana Hansson käytti lähes kolmeakymmentä salanimeä, joita olivat Jules Sylvainin lisäksi muiden muassa Nick Layton, Einar Björke, Willy Bramsen, Otto Herrmann ja Peter Lebedjeff. Hanssonin sävellykset julkaisi hänen oma kustannusliikkeensä Edition Sylvain. 1930-luvulla Hansson oli Svensk Filmindustrin hovisäveltäjä, ja hän laati myös viisi elokuvakäsikirjoitusta. Vuonna 1943 esitettiin Tukholman oopperassa hänen operettinsa *Zorina*.

Hanssonin ensimmäinen suurmenestys oli valssi "Vintergatan", jonka Sven-Olof Sandberg levytti vuonna 1927. Levyä myytiin kaikkiaan yli satatuhatta kappaletta. Suomeksi laulun levytti Georg Malmstén nimellä "Tähtivyö". Uuden version valssista teki vuonna 1960 Tapio Rautavaara nimellä "Linnunrata". Monet muutkin Hanssonin sävelmät tulivat suosituiksi Suomessa, kuten esimerkiksi "Tangokavaljeeri", "Lentäjän valssi" ja "Luutnantin sydän". Suomessa Hanssonin sävellyksiä ovat Malmsténin ja Rautavaaran lisäksi levyttäneet muiden muassa Matti Jurva, Hannu Hovi, Henry Theel ja Olavi Virta, myöhemmin myös Reijo Kallio, Topi Sorsakoski, Pirkka-Pekka Petelius ja Solistiyhtye Suomi.

Luonteeltaan levoton Hansson kyllästyi perin pohjin ruotsalaiseen byrokratiaan ja muutti vuonna 1947 Fidži-saarille, jossa hän ryhtyi banaaninviljelijäksi. Hirmumyrskyn tuhottua viljelykset hän siirtyi viisi vuotta myöhemmin asumaan Mallorcalle, jossa hän viihdytti muusikkona ruotsalaisia matkailijoita. Elämänsä viimeiset vuodet hän asui Italiassa.

Lähteet
-------

* Pekka Gronow, Jukka Lindfors ja Jake Nyman (toim.): *Suomi soi 1: Tanssilavoilta tangomarkkinoille*. Helsinki: Tammi, 2004. ISBN 951-31-2505-X

### Viitteet

1. ↑  Svenskt porträttgalleri
2. ↑  Jules Sylvain sällskapet (Arkistoitu – Internet Archive)
3. 1 2 3   Gronow ym. (toim.), s. 224.

Kirjallisuutta
--------------

* Lindaryd, Christina: *Boken om Jules Sylvain.* Tuvesson & Lindaryd, 2017. ISBN 978-91-983822-1-1.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Kommunikointitaulu** on kommunikoinnin apuväline, jollainen sisältää aihe- tai tilannekohtaista keskustelusanastoa. Kommunikointitauluja käyttävät etupäässä puhevammaiset, mutta tilapäisesti niistä hyötyvät myös viittomakieliset, vieraskieliset sekä tilapäisesti puhekyvyn menettäneet. Niiden avulla keskusteltaessa kommunikaatio toteutuu yleensä avainsanoilla. Kommunikointitauluissa käytetään kuvasymboleja tai blisskieltä. Kuvallisten taulujen lisäksi puhevammaiset saattavat käyttää sanatauluja ja kirjaintauluja. Kommunikointitauluja pystyy tekemään itsekin, ja kaupallisia tauluja on mahdollista täydentää sanoilla kuvien päälle tai alapuolelle.

Lähteet
-------

1. ↑  Sasu Nieminen: *Kuvakommunikaation käyttö ensihoidossa*, s. 10–12. Diakonia-ammattikorkeakoulu, 2019. Teoksen verkkoversio.
2. ↑  Kommunikointitaulu *Papunet*. Viitattu 30.6.2019.
3. ↑  Tikoteekkiverkosto » Kommunikointitaulut ja -kansiot *tikoteekkiverkosto.fi*. Viitattu 30.6.2019.
4. ↑  Ilmaiset kuvapankit ja työkalut *Papunet*.  Arkistoitu 30.6.2019. Viitattu 30.6.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Papunetin kuvatyökalu (Arkistoitu – Internet Archive)
* Bildstöd (ruotsiksi) ja (englanniksi)
**Vuoden Tähtituote -kilpailu** on kilpailu, joka nostaa esille elintarviketeollisuuden Suomessa kehittämiä ja valmistamia innovatiivisia tuoteuutuuksia ja kannustaa yrityksiä tuotekehitykseen. Se valitsee joka vuosi yhden tällaista elintarvikeinnovaatiota edustavan tuotteen ja palkitsee sen. Vähittäiskaupassa myytävät elintarvikeuutuudet kisaavat joka vuosi ja suurkeittiöille suunnatut uutuudet jatkossa joka toinen vuosi. Voittajatuotteiden valinnan suorittaa kymmenhenkinen raati, joka edustaa mm. kuluttajia, vähittäiskauppaa, suurkeittiöitä, ravitsemusta, tutkimusta sekä kehitystä ja kaupallistamista. 

Vuoden Tähtituote -kilpailun järjestää Elintarviketeollisuusliitto. Ensimmäinen kilpailu järjestettiin vuonna 1988. Kilpailu oli aluksi nimellä Vuoden Suomalainen Elintarvike. Silloin Tähtituote-titteli myönnettiin Atrian Paahtopaistille.

Voittajia vuosilta 2008–2010
----------------------------

#### Vuoden Tähtituotteita vähittäiskauppasarjassa

* 2010: VAASAN Saaristolaispalat, VAASAN Oy
* 2009: Yosa-smoothiet, Bioferme Oy
* 2008: Via-valmisruoat, HK Ruokatalo Oy

#### Vuoden Tähtituotteita suurkeittiösarjassa

* 2010: Torino Täysjyväohra, Ravintoraisio Oy
* 2009: Kasvis Gallerian Punajuurilasagne, Kasvis Galleria Oy
* 2008: Bavaroisetangot, Kasvis Galleria Oy

Lähteet
-------

1. ↑  Tähtituote[vanhentunut linkki] Arkistolinkki, Archive.is 7.6.2010.

Aiheesta muualla
----------------

* Elintarviketeollisuusliiton kotisivut
Uudenkoiviston VPK:n sammutusauto.
**Uudenkoiviston Vapaaehtoinen Palokunta ry** on Porissa toimiva sopimuspalokunta, joka on perustettu vuonna 1900. Sen toimitilat sijaitsevat Uudenkoiviston kaupunginosassa Viilanhakkaajankadulla. Hälytysosaston lisäksi palokunnassa toimivat nais-, nuoriso-, veteraani- ja tukiosasto.

Uudenkoiviston VPK:n perustaja on Oskar Dunder. VPK:n perustamisen aikaan toiminta-alue oli laaja käsittäen mm. Koiviston kartanon, Vanhakoiviston ja laajan Uusikoiviston alueet. Varojen kerääminen ja avustusten saaminen on ollut edellytys palokunnan säilymiselle.

Palokunnan historia on värikäs, ja se on tarvinnut vuosien aikana eri tahoilta avustuksia, jotta palokunta on saatu säilytettyä.

Uudenkoiviston VPK:n hälytysosasto heräteltiin uudelleen henkiin 2000-luvun taitteessa. Tällöin palokunnalla oli käytössään vuosimallia 1961 oleva De Soto Power Wagon. Vuonna 2005 kalustoa saatiin pari vuosikymmentä uudemmaksi, kun hälytysosasto sai käyttöönsä Moni-Sisu-nimeä kantaneen sammutusauton. Vuoteen 2021 saakka hälytysosastolla oli käytössään vuosimallia 1997 oleva Scania-sammutusauto, kunnes Satakunnan pelastuslaitos luovutti palokunnan käyttöön vuosimallia 2007 olevan Scania P340 -ajoneuvon.
**Taidegraafikko** on kuvataiteilija, joka luo taideteoksia grafiikan tekniikoiden avulla. Taidegraafikko tekee kuvia pääasiassa erilaisilla painomenetelmillä, joissa kuva piirretään, raaputetaan, syövytetään tai valotetaan kuvalaatalle, josta otetaan vedoksia. Painetut vedokset katsotaan uniikeiksi taideteoksiksi, ja tavallisesti yhdestä kuvalaatasta valmistetaan vain tietty määrä vedoksia. Taidegrafiikan menetelmätyyppejä ovat kohopainomenetelmät, syväpainomenetelmät, laakapainomenetelmät ja serigrafia eli silkkipaino.

Taidegrafiikka on teknisesti hyvin vaativa taiteen laji, ja sen hallitseminen edellyttää pitkää ja monipuolista koulutusta. Taidegraafikon työskentelytavat ovat muotoutuneet perinteisistä käsityöläisten työtavoista. Taidegrafiikan muodoista metalligrafiikkaa on tehty kaikkein vanhimmista ajoista saakka.

Katso myös
----------

* Suomen Taidegraafikot
* Graafinen suunnittelu
* Taidemaalari

Lähteet
-------

1. ↑  Taidegrafiikan lyhyt oppimäärä Suomen taidegrafiikka. Viitattu 2.10.2023.
2. ↑  Päivi Rautanen, Antti Haavisto: Taidegraafikko vaalii vanhaa käsityötaitoa  12.9.2013. Yle. Viitattu 2.10.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Taidegraafikon ammatinkuvaus (Ammattinetti)
Palmgren ylioppilaslakissa vuonna 1878.
**Allan Palmgren** (5. tammikuuta 1860 Mouhijärvi – 28. toukokuuta 1928 Pori) oli suomalainen säveltäjä ja musiikkiarvostelija.

Palmgrenin vanhemmat olivat kauppias Karl Fredrik Palmgren ja Emma Kristina Jahnsson. Hän pääsi ylioppilaaksi Turun lyseosta 1878 ja opiskeli sitten Helsingin yliopistossa. Palmgren toimi konttoristina ja kirjanpitäjänä Porissa ja vuodesta 1918 hän oli Porin Konepajan pääkirjanpitäjä.

Palmgrenin sävelsi *Satakunnan marssin*, jonka sanoitti Hj. Nortamo, sekä sävelsi ja sanoitti *Porin suojeluskunnan marssin*. Hän on säveltänyt myös Nortamon sanoittaman kupletin *Tilta Tuohimaa"*.

Allan Palmgren oli naimisissa vuodesta 1897 Naema Matilda Björkmanin kanssa. Hänen veljensä oli säveltäjä Selim Palmgren.

Lähteet
-------

1. 1 2  PALMGREN Allan. *Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu. Viitattu 16.6.2010.
2. ↑  Tilta Tuohimaa Fono. Viitattu 16.4.2016.
3. ↑  Selim Palmgren *Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899*. Helsingin yliopisto. Viitattu 16.4.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Lisää luettavaa aiheesta **Allan Palmgren** on Wikiaineistossa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
Viljami Kaasalainen Jyväskylän Kalevan kisoissa vuonna 2018.
**Viljami Kaasalainen** (s. 15. lokakuuta 1995 Mikkeli) on suomalainen pikajuoksija. Hän edustaa Jyväskylän Kenttäurheilijoita. Vuoteen 2018 saakka hän edusti Mikkelin Kilpa-Veikkoja. Häntä valmentaa Antti Mero sr.

Kaasalainen karsiutui Rietin alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2013 100 metrin välierissä ja 4 × 100 metrin viestin alkuerissä. Hänet valittiin Amsterdamin EM-kilpailujen 2016 pikaviestijoukkueeseen. Hän jäi kuitenkin varajuoksijaksi.

Kalevan kisoissa Kaasalainen sai kultaa 100 metrillä 2020 ajalla 10,35 sekä 400 metrillä 2022 ajalla 46,75 ja 2023 ajalla 46,23. Lisäksi hän on saavuttanut 400 metrillä hopeaa 2021. 200 metrin juoksussa Kaasalainen on voittanut pronssia vuoden 2023 Kalevan kisoissa. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän saavutti 4 × 100 metrin viestissä kultaa 2022 ja 2023 sekä 4 × 400 metrin viestissä kultaa 2023 ja hopeaa 2021 ja 2022. Kaasalainen voitti 100 metrin Suomen-mestaruuden 16-vuotiaiden sarjassa 2011 ja 19-vuotiaissa 2013. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän voitti 400 metrillä kultaa 2022 ja 2023 ja sai pronssia 2024 sekä sai 200 metrillä hopeaa 2023 ja pronssia 2024. Viestissä hän saavutti kultaa 2021, 2022 ja 2023 sekä hopeaa 2019 ja 2024. Sisäradoilla hän voitti 17-vuotiaiden Suomen-mestaruuden 60 metrin juoksussa 2012. Ensimmäisessä aikuisten maaottelussaan hän oli viides 100 metrillä Tukholmassa 2013. Tampereella vuoden 2020 maaottelussa Kaasalainen otti lajivoiton sadalla metrillä.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

### Ulkoradat

| *Laji* | *Aika* | *Paikka* | *Päivä* |
| --- | --- | --- | --- |
| 100 m | 10,34 | Turku | 11. elokuuta 2020 |
| 200 m | 20,90 | Kööpenhamina | 28. toukokuuta 2023 |
| 400 m | 46,23 | Lahti | 29. heinäkuuta 2023 |
|

### Sisäradat

| *Laji* | *Aika* | *Paikka* | *Päivä* |
| --- | --- | --- | --- |
| 60 m | 6,81 | Jyväskylä | 30. tammikuuta 2021 |
| 200 m | 21,50 | Helsinki | 19. helmikuuta 2023 |
| 400 m | 47,42 | Bærum | 11. helmikuuta 2024 |
| 400 m (ylipitkä rata) | 47,18 | Kuopio | 19. helmikuuta 2022 |

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Viljami Kaasalainen Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
2. ↑  Suomen joukkue julki: Tässä on tuore keihäskolmikko EM-kisoihin *mtv.fi*.  27.6.2016.  Arkistoitu 28.6.2016. Viitattu 29.6.2016.

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
Konsekraation jälkeen Kristuksen katsotaan olevan ehtoollisessa läsnä mm. luterilaisen, roomalaiskatolisen, ortodoksisen ja anglikaanisen opin mukaan. Kuvassa tanskalaisia öylättejä.
**Konsekraatio** tarkoittaa Suomessa kristillisten kirkkojen eukaristiaan eli ehtoollisen viettämiseen keskeisenä kuuluvaa ehtoollisleivän ja ehtoollisviinin siunaamista, joka tapahtuu ehtoollisen asetussanojen lukemisen kautta. Konsekraatio ja varsinkin englannin sana *consecrate* voi kristillisessä kontekstissa merkitä myös yleisemmin jonkin asian siunaamista, esimerkiksi piispojen virkaan vihkimistä tai uusien kirkkorakennusten vihkimistä. Sana pohjautuu latinan verbiin *sacrare*, julistaa pyhäksi, johon on liitetty *con*-etuliite (*kanssa*, *kera*).

Ehtoollisen konsekraatio
------------------------

Suomen evankelis-luterilaisessa kirkossa uhrivirren aikana pappi kattaa ehtoollispöydän valmiiksi. Prefaation eli ylistysrukouksen jälkeen pappi lausuu asetussanat, jotka perustuvat synoptisten evankeliumien kuvaukseen viimeisestä ehtoollisesta. Ne alkavat sanoilla *Herramme Jeesus Kristus, sinä yönä, jona hänet kavallettiin...* Konsekraation ja ehtoollisen nauttimisen välissä luetaan vielä Isä meidän -rukous ja lauletaan Agnus Dei.

Luterilaisen teologian mukaan konsekraation jälkeen Kristus on läsnä ehtoollisleivässä ja -viinissä ehtoollisen nauttijan henkilökohtaisesta uskosta riippumatta, mutta leipä ja viini ovat yhä myös leipää ja viiniä. Tätä näkemystä kutsutaan konsubstantiaatio-opiksi. Reformoitujen kirkkojen opetuksen mukaan leipä ja viini ovat vain Kristuksen ruumin ja veren vertauksena, ja Kristuksen läsnäolo on riippuvainen henkilökohtaisesta uskosta. Roomalaiskatolinen kirkko noudattaa transsubstantiaatio-oppia, jonka mukaan leipä ja viini menettävät konsekraatiossa luonnollisen olemuksensa, ja ovat sen jälkeen enää ainoastaan Kristuksen ruumis ja veri. Tämä käsitys perustuu Matteuksen evankeliumin viimeisiin sanoihin,  *Et ecce ego vobiscum sum omnibus diebus usque ad consummationem saeculi*, "Ja katso, minä olen teidän kanssanne kaikki päivät maailman loppuun asti."

Lähteet
-------

1. 1 2  Seppo A Teinonen: *Teologian sanakirja*, s. 143. Kirjaneliö, 1975. ISBN 951-600-333.8.
2. ↑  Konsekraatio *evl.fi*. Suomen evankelis-luterilainen kirkko.  Arkistoitu 29.8.2022. Viitattu 29.8.2022.
3. ↑  consecrate *merriam-webster.com*. Merriam-Webster. Viitattu 29.8.2022. (englanniksi)
4. ↑  consecrate (v.) *etymonline.com*. Viitattu 29.8.2022. (englanniksi)
5. ↑  Messu (PDF) *kirkkokasikirja.fi*. Viitattu 30.8.2022.
6. ↑  Konsekraatio *luterilainen.net*.  5.10.2016. Suomen evankelisluterilainen lähetyshiippakunta. Viitattu 30.8.2022.