recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Tallinkin *M/S Victoria I:n* peräportit.
Autokansi, jossa on myös kiskot junien kuljettamista varten.
**Autokannet** ovat autolautoilla olevia kansia, joilla kuljetetaan ajoneuvoja ja muutakin rahtia. Ne sijaitsevat yleensä laivan alemmilla kansilla. Autokansilta pääsee portaikkoja tai hissejä käyttäen ylempien kansien matkustustiloihin. Autolautalla on laivan keulassa ja perässä portit, joista ajoneuvot ajetaan sisään tai ulos laivan ollessa satamassa. Tällaista alusta kutsutaan ro-ro-alukseksi. Joillain aluksilla voidaan kuljettaa autojen lisäksi myös rautatiekalustoa autokannella olevien kiskojen ansiosta. Tämäntyyppisiä aluksia kutsutaan junalautoiksi.

Viking Linen entinen alus *M/S Mariella* keulaportti avoinna.
Turvallisuuden vuoksi Suomessa autokannella oleskelu on matkan aikana kielletty. Käsijarru on pidettävä päällä, ja asuntoautojen sekä -vaunujen kaasupullojen päänventtiilien on oltava suljettuina.

Autokansilla olevan avoimen tilan vuoksi autolautat ovat herkempiä vuodoille. Veden tulviminen autokannelle on aiheuttanut muun muassa *M/S Herald of Free Enterprisen* ja *M/S Estonian* uppoamiset. *Estonian* onnettomuuden jälkeen asetettiin lastilauttojen vuotovakavuudelle, keulaporttien ja avattavien ramppien lukituksille sekä lukitusten valvonnalle tiukemmat vaatimukset. *M/S Jan Heweliuszin* uppoamisen syynä oli myös autokansi, kun lasti pääsi liikkumaan myrskyssä, mikä kaatoi aluksen.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Autokansi** Wikimedia Commonsissa

Lähteet
-------

1. ↑  *M/S Mariella -esite*. Viking Line Abp, 6/2010.
**Autoimmuunienkefaliitti** on autoimmuunisairautena ilmenevä aivotulehdus. Erilaiset autoimmuunienkefaliitit muodostavat moninaisen kirjon, jonka tyyppejä tunnetaan lukuisia. Nuorilla potilailla tavallisin autoimmuunienkefaliitti on NMDA-reseptorin vasta-aine-enkefaliitti, jonka identifioi ensimmäisenä vuonna 2007 Josep Dalmau kollegoineen.

Autoimmuunienkefaliitti aiheuttaa vaihtelevia neurologisia ja psykiatrisia oireita. Neurologisiin ongelmiin voivat kuulua muistin ja kognitiivisten toimintojen aleneminen, liikehäiriöt, kouristelu sekä tasapaino-, puhe- ja näkövaikeudet. Psykiatrisia oireita voivat olla psykoottiset oireet (harhaluulot ja aistiharhat), paniikkikohtaukset, euforia sekä toiminnan ja käyttäytymisen muutokset, kuten tilanteeseen sopimaton seksuaalinen käyttäytyminen, pakkotoiminnot ja aggressiivisuus. Lisäksi autoimmuunienkefaliittiin sairastuneilla on kuvattu katatonisuutta, dysautonomiaa ja kipua. Oireet voivat johtaa tajuttomuuteen tai jopa koomaan. Oireet saattavat olla aaltoilevia, mutta usein ne ovat luonteeltaan päivien tai viikkojen kuluessa eteneviä. Autoimmuunienkefaliitista saattaa seurata pitkäaikaisia kognitiivisia, psyykkisiä ja somaattisia haittoja.

Autoimmuunienkefaliitti voi liittyä hermosolujen pinnassa tai sisällä olevien proteiinien vasta-aineisiin. Joskus kyse voi kuitenkin olla syöpään liittyvästä paraneoplastisesta oireyhtymästä. Yleensä autoimmuunienkefaliitti on sporadinen eli siihen ei liity perinnöllistä taustaa. Useimmiten potilaat vaihtelevat varhaisteineistä 50-vuotiaisiin. Yleisempi autoimmuunienkefaliitti on naisilla kuin miehillä. Mayo Clinicin tutkijoiden tekemässä väestötasoisessa tutkimuksessa tammikuun 2018 *Annals of Neurologyssa* esitettiin autoimmuunienkefaliitin olevan yhtä yleinen kuin infektiosta johtuvan aivotulehduksen. Autoimmuunienkefaliitin hoidossa keskeisessä asemassa ovat suonensisäisesti annosteltavat steroidit ja immunoglobuliinit.

Autoimmuunienkefaliitin mahdollisiin erotusdiagnooseihin kuuluvat infektiosta (usein herpes simplex -viruksesta) johtuva aivotulehdus, ohimolohkossa sijaitseva gliooma, magneettikuvauksessa nähtävät kouristuskohtauksen jälkeiset muutokset, metaboliset enkefalopatiat, Hashimoton enkefalopatia ja Creutzfeldt-Jakobin tauti tai muu nopeasti alkava dementia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Autoimmune encephalitis Genetic and Rare Diseases Information Center, viitattu 21.1.2023
2. 1 2 3  Could Your Loved One Have Autoimmune Encephalitis? Penn Medicine 13.6.2016, viitattu 21.1.2023
3. 1 2  Autoimmune encephalitis: clinical spectrum and management BMJ Journals, viitattu 21.1.2023
4. 1 2  Autoimmune encephalitis: Paving the way to better outcomes Mayo Clinic, viitattu 21.1.2023
**Autokatalyyttinen reaktio** eli itseäänkatalysoiva reaktio on kemiallinen reaktio, jossa ainakin yksi reaktiotuote katalysoi eli edistää reaktiota. Tällöin reaktionopeus kasvaa kun reaktio etenee. Esterin happokatalysoitu hydrolyysireaktio on esimerkki autokatalyysireaktiosta.

Yksinkertaisin autokatalyysireaktio on 

(1){\displaystyle \qquad }{\displaystyle {\ce {A + B {\ce {->[k]}}2B}}}
Tässä reaktion kertaluku A:n suhteen on 1, mutta lisäksi B katalysoi reaktiota. Kun lopputuotetta B muodostuu, reaktionopeus kasvaa ja alkeisreaktion 1. kertaluvun kinetiikka poikkeaa integroidun nopeuslain kuvaamasta lineaarisuudesta. Tällöin reaktion nopeuslaki on ilmaistavissa (stoikiometriset kertoimet ovat 1):

(2){\displaystyle \qquad R=-{\frac {d[A]}{dt}}=k[A][B]}
Reaktiossa lähtöaine A:n konsentraation muutos täytyy vastata lopputuotteen B määrää (vrt. bimolekulaarinen reaktio), joten

(3){\displaystyle \qquad [A]\_{0}-[A]\_{t}=[B]\_{t}-[B]\_{0}}
Reaktionopeus on nyt kirjoitettavissa

(4){\displaystyle \qquad -{\frac {d[A]\_{t}}{dt}}=k[A]\_{t}([A]\_{0}+[B]\_{0}-[A]\_{t})}
(5){\displaystyle \qquad \int \_{[A]\_{0}}^{[A]\_{t}}{\Bigg (}-{\frac {d[A]\_{t}}{[A]\_{t}([A]\_{0}+[B]\_{0}-[A]\_{t})}}{\Bigg )}=k\int \_{0}^{t}dt}

Integroidun yhtälön vasen puoli on ratkaistavissa osamurtomenetelmällä ja saadaan

Autokatalyysireaktio: nopeusvakio *k* = 0,02 min-1, [*A* ]t = [*A* ] ,[*B* ]t = [*B* ]

(6){\displaystyle \qquad [B]\_{t}={\frac {[A]\_{0}+[B]\_{0}}{1+{\frac {[A]\_{0}}{[B]\_{0}}}e^{-([A]\_{0}+[B]\_{0})k\,t}}}} ja
(7){\displaystyle \qquad [A]\_{t}={\frac {[A]\_{0}+[B]\_{0}}{1+{\frac {[B]\_{0}}{[A]\_{0}}}e^{([A]\_{0}+[B]\_{0})k\,t}}}}
Autokatalyysireaktio edellyttää, että reaktion alussa lopputuotetta on hiukan läsnä. Tällöin reaktion edetessä {\displaystyle [B]} kasvaa aluksi hitaasti, so. induktiovaihe. Tämän jälkeen alkaa autokatalyyttinen vaihe, jolloin {\displaystyle [B]} kasvaa yhä nopeammin. Tätä jatkuu kunnes 
{\displaystyle {\frac {d[B]}{dt}}} on suurimmillaan konsentraatio vs. aika -kuvaajalla. Reaktion loppuvaiheessa {\displaystyle [B]} lähestyy asymptoottisesti arvoa {\displaystyle [A]\_{0}+[B]\_{0}}.

Autokatalyysireaktioita
-----------------------

Esimerkki autokatalyysistä on tinan muuttuminen 13,2 °C asteessa ja sitä alemmissa lämpötiloissa vähitellen hopeanvärisestä tinasta harmaaksi jauheeksi (tinarutto) tai permanganaatti-ionin reaktio oksaalihapon kanssa.

Katso myös
----------

* Reaktiokinetiikka
* Alkeisreaktio
* Kemiallinen oskillaatio
* Autoprotolyysi
* Glykolyysi

Lähteet
-------

1. ↑  Autocatalytic reaction *IUPAC GoldBook*. Viitattu 13.07.2013. (englanniksi)
2. ↑  Jeffrey I. Steinfeld, Joseph S. Francisco, ja William L. Hase, Chemical Kinetics and Dynamics, 2. painos, (1998), Prentice Hall, ISBN 0-13-737123-2
**Joseph Benedict Chifley** (22. syyskuuta 1885 – 13. kesäkuuta 1951) oli australialainen poliitikko, joka toimi Australian 16. pääministerinä vuosina 1945-1949. Hän oli myös Australian työväenpuolueen johtaja.

Chifleystä tuli pääministeri vain kuukausi toisen maailmansodan jälkeen ja seuraavien neljän vuoden aikana hänen hallituksensa aloitti kunnianhimoisen ohjelman sosiaalisten uudistusten ja jälleenrakennussuunnitelmien toteuttamiseksi. Näitä olivat mm. hyvinvointivaltion laajentaminen, laajamittainen maahanmuutto-ohjelma sekä Australian National Universityn perustaminen.  Nykyään Ben Chifleyllä on ikoninen asema Australian työväenpuolueen piirissä.

Lähteet
-------

1. ↑  National Museum of Australia:Ben Chifley
2. ↑  Australian Prime Ministers: BEN CHIFLEY
3. ↑  Chifley.org: Ben Chifley

AustraliaAustralian pääministerit

* Edmund Barton
* Alfred Deakin
* Chris Watson
* George Reid
* Andrew Fisher
* Joseph Cook
* Billy Hughes
* Stanley Bruce
* James Scullin
* Joseph Lyons
* Earle Page
* Robert Menzies
* Arthur Fadden
* John Curtin
* Frank Forde
* Ben Chifley
* Robert Menzies
* Harold Holt
* John McEwen
* John Gorton
* William McMahon
* Gough Whitlam
* Malcolm Fraser
* Bob Hawke
* Paul Keating
* John Howard
* Kevin Rudd
* Julia Gillard
* Tony Abbott
* Malcolm Turnbull
* Scott Morrison
* Anthony Albanese


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Australia
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Australia
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Ben Chifley
John Button vuoden 2008 Belgian GP:ssä.
John Button vuonna 1978.
**John Button** (27. heinäkuuta 1943 Lontoo, Iso-Britannia – 12. tammikuuta 2014 Riviera, Ranska) oli brittiläinen autourheilija ja rallicross-kuljettaja. Button ajoi kohtalaisella menestyksellä rallicrossia, sijoittuen kerran "kuplavolkkarilla" toiseksi Britannian mestaruuskisoissa vuonna 1976. Buttonin rakkaimmista kilpakumppaneista oli tanskalainen Erling Jensen.

Hänen poikansa Jenson Button on myös autourheilija ja Formula Ykkösten vuoden 2009 maailmanmestari.

John Button kulki poikansa mukana paikan päällä seuraamassa kilpailuja, lukuun ottamatta vuoden 2001 Brasilian GP:tä, joka jäi häneltä väliin sairauden vuoksi. Hänet bongattiin usein varikolla vaaleanpunainen paita päällä. Hän sai myös lempinimen "Papa Smurf" (suom. *Suursmurffi*).

Button kuoli kotonaan Etelä-Ranskassa sydänkohtaukseen 70-vuotiaana 12. tammikuuta 2014.

Yksityiselämä
-------------

John Button oli naimisissa Simone Lyosin kanssa vuoteen 1987 asti. Buttonin perheeseen kuuluu lapset Jenson, Tanya, Samantha ja Natasha. Vuodet 1994–1999 Button oli naimisissa Pippa Kerrin kanssa.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäiset artikkelit: en:John Button (racing driver) & pl:John Button 

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: de:John Button (Rallycross-Fahrer)
Carolina Sandgren
**Carolina Sandgren** (s. 1965 Tomelilla) on ruotsalainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano. Hän opiskeli Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa ja Tukholman oopperakorkeakoulussa.

Sandgren teki läpimurtonsa vuonna 1993 Nannettan roolissa *Falstaffissa* ja Gildan roolissa *Rigolettossa*. Molemmissa teoksissa hän esiintyi yhdessä Ingvar Wixellin kanssa Göteborgin suurteatterissa. Vuonna 1994 hän osallistui *Aniara*-teoksen kantaesitykseen Göteborgin oopperassa. Hän on esiintynyt vierailijana Ruotsin kuninkaallisessa oopperassa, Drottningholms Slottsteaterissa, Malmön oopperassa, Tanskan kuninkaallisessa teatterissa, Kööpenhaminan oopperassa, Walesin kansallisoopperassa, Prahan kansallisteatterissa, Deutsches Nationaltheater and Staatskapelle Weimarissa ja Aalto-Theaterissa.

Sandgrenin moniin esiintymisiin on sisältynyt rooleja muiden muassa Wolfgang Amadeus Mozartin, Gioacchino Rossinin, Giuseppe Verdin, Giacomo Puccinin, Richard Wagnerin, Pjotr Tšaikovskin ja Dmitri Šostakovitšin oopperoissa. Hän on myös esiintynyt sopraanosolistina Mozartin *Requiemissa*. Hän on usein laulanut sellaisten orkestereiden kuin Pietarin filharmonikkojen ja Göteborgin sinfoniaorkesterin solistina. Hän kiersi Kiinaa Göteborgin puhallinorkesterin ja vuonna 2013 Magnus Rosénin yhtyeen kanssa. Vuonna 2013 Sandgrenista tehtiin Göteborgin kaupungin ansioritarikunnan jäsen.

Lähteet
-------

1. ↑  Sydsvenskan: Tre skånskor fann varandra genom Mozart
2. 1 2 3  Göteborgs Operan: Carolina Sandgren (Arkistoitu – Internet Archive)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Eero Reino Koivulehto** (16. kesäkuuta 1923 Viipuri – 25. kesäkuuta 2007 Helsinki) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Koivulehdon vanhemmat olivat toimitusjohtaja Reino Veikko Koivulehto, aiemmin Björklund, ja Elvi Edith Eriksson ja puoliso vuodesta 1945 Sirkka Raili Riisla. Koivulehto tuli ylioppilaaksi Viipurin reaalikoulun maanviljelys- ja kauppalyseosta 1940 ja harjoitti lainopin opintoja Helsingin yliopistossa 1940–1941. Hän oli Rauta- ja Konetarvike Oy:n, vuodesta 1978 Rauta ja Konetarve Oy, konttoripäällikkö Helsingissä 1945–1953, varatoimitusjohtaja ja hallituksen jäsen vuodesta 1954 ja toimitusjohtaja vuodesta 1962. Koivulehto oli myös Viipurin Autola Oy:n toimitusjohtaja 1954–1956 ja hallituksen puheenjohtaja vuodesta 1957 ja Suomen Auto Oy:n hallituksen jäsen vuodesta 1962. Hänellä oli lisäksi useita luottamustehtäviä. Molempiin sotiin osallistunut Koivulehto oli sotilasarvoltaan reservin luutnantti (1956). Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1983. Rallia nuorempana harrastanut Koivulehto voitti voitti 1955 ja 1956 Hankirallin, kartanlukijanaan Erkki Haarla.

Diplomi-insinööri, yrittäjä ja yritysjohtaja Yrjö Koivulehto (1925–1992), joka sai myöskin kauppaneuvoksen arvonimen, oli Eero Koivulehdon veli.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kotilainen, Sofia: Kauppaneuvos Eero Koivulehto (1923–2007). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 8.4.2015. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 13.12.2022.
2. 1 2  Eero Koivulehto *Biografiasampo*. Viitattu 13.12.2022.
3. ↑  Ihmiset. Kuolleet. Kauppaneuvos Eero Koivulehto. (Tilaajille) *Helsingin Sanomat*.  25.9.2007. Viitattu 13.12.2022.
4. ↑  Kotilainen, Sofia: Kauppaneuvos Yrjö Koivulehto (1925–1992). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 10.4.2015. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 16.12.2022.
**Eero Juhani Isohanni** (30. tammikuuta 1933 Kannus – 28. syyskuuta 2017 Helsinki) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Isohannin vanhemmat olivat liikemies, talollinen Eetu Isohanni ja emäntä Lempi Maria Hollanti ja puoliso vuodesta 1956 ekonomi Terttu Aino Kaarina Ollikainen. Isohanni tuli ylioppilaaksi Kannuksen yhteiskoulusta 1953 ja valmistui ekonomiksi Turun kauppakorkeakoulusta 1957. Hän oli Suomen Säilyke Oy:n tukkumyyjä Turussa 1957–1959 ja yhtiön markkinointipäällikkö 1959–1962 ja myyntijohtaja 1962–1964, Hämeenkylä Oy:n toimitusjohtaja 1964–1968 ja Tukkukauppojen Oy:n Kotimaan tavarat -osaston markkinointiyksikön johtaja 1968–1973, osastonjohtaja 1973–1985, päivittäistavararyhmän johtaja 1985–1991, päivittäistavaratoimialan johtaja 1991–1992, pääjohtaja 1992–1993 ja hallituksen jäsen 1973–1991. TukoSpar Oy:n toimitusjohtaja Isohanni oli 1992–1993. Hänellä oli myös luottamustehtäviä. Sotilasarvoltaan Isohanni oli reservin kapteeni. Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1989.

Lähteet
-------

1. 1 2  Hoffman, Kai: Kauppaneuvos Eero Isohanni (1933–). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 5.9.2011. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 21.12.2022.
2. 1 2  Muistot. Eero Isohanni 1933–2017. Kauppaneuvos. (Tilaajille) *Helsingin Sanomat*.  23.10.2017. Viitattu 21.12.2022.
**Eeli Aleksanteri Lepistö** (9. elokuuta 1926 Ylistaro – 30. heinäkuuta 1973 Helsinki) oli suomalainen muurari ja sosialidemokraattien piirisihteeri sekä kansanedustaja.

Lepistön vanhemmat olivat muurari Juho Jaakko Lepistö ja Susanna Eliina Kallio. Hän kävi kansakoulun ja työskenteli sitten muurarina vuoteen 1957 saakka. Lepistö oli Vaasan läänin pohjoisen sos.dem. piirin piirisihteerinä 1957–1958 ja Vaasan läänin sos.dem. piirisihteerinä 1958–1970.

Lepistö oli kansanedustajana 1970–1973 edustaen Vaasan läänin vaalipiiriä. Hän kuoli kesken edustajakautensa kesällä 1973 ja hänen seuraajakseen tuli SDP:n Akseli Rodén. Lepistö oli presidentin valitsijamiehenä vuoden 1968 presidentinvaaleissa ja hän toimi myös Ylistaron kunnanvaltuuston varapuheenjohtajana. Lepistö kuului Osuusliike Vaasanseudun edustajistoon ja Suomi–Neuvostoliitto-Seuran piiritoimikuntaan.

Eeli Lepistö oli naimisissa vuodesta 1952 Toini Maria Tynjälän kanssa.

Lähteet
-------

* .aspx Eeli Lepistö *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta.

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Vaasan läänin vaalipiirin kansanedustajat 1970–1972 |
| --- |
|  |
| Kansanedustajat (19) | 
* Asunmaa
* Granvik
* Kangas
* Kauppi
* Korsbäck
* Lepistö
* Lillqvist
* Linna
* Lintilä
* Mäki-Hakola
* Orrenmaa
* Rodén
* Salmi
* Seppä
* Sigfrids
* Suokas
* Teir
* Uusitalo
* Åsvik

 |

 |


|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Vaasan läänin vaalipiirin kansanedustajat 1972–1975 |
| --- |
|  |
| Kansanedustajat (18) | 
* Asunmaa
* Granvik
* Kangas
* Kauppi
* Lepistö (1972–1973†)
* Lillqvist
* Linna
* Mäki-Hakola
* Pihlajamäki
* Pohjonen
* Rodén (1973–1975)
* Salmi
* Saloranta
* Seppä
* Sigfrids
* Suokas
* Teir
* Uusitalo
* Åsvik

 |

 |


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Eduskunta

 |

 |
Eelis Jurva.
**Eelis Waldemar Jurva** (12. joulukuuta 1873 Koski Hl. – 1. helmikuuta 1934 Helsinki) oli suomalainen musiikkikapteeni ja sotilaskapellimestari.

Eelis Jurvan isä oli kanttoriurkuri Aaro Jurva ja sisar kirjailija Aura Jurva. Eelis Jurva opiskeli Helsingin musiikkiopistossa muun muassa Johan Halvorsenin johdolla, samoin kuin kaksi vuotta Leipzigin konservatoriossa, jossa häntä opetti muun muassa Anton Sittin veli Hans Sitt. Jurva työskenteli Helsingin filharmonisen seuran orkesterin ensiviulun soittajana ja 1902–1904 Kansallisteatterin sekä muidenkin teattereiden orkesterien johtajana. Jurva toimi myös viulunsoiton opettajana. Pohjanmaan Jääkäripataljoonan kapellimestariksi Ouluun Jurva tuli keväällä 1919. Vuonna 1927 hän seurasi Lauri Närettä Karjalan kaartin rykmentin kapellimestarina, jolloin hänet myös ylennettiin musiikkikapteeniksi. Mainitusta virasta Jurva erosi sairauden takia syksyllä 1933.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Kuka kukin on 1909: Julkisuudessa esiintyvien kansalaisten elämäkertoja*, s. 147. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Kansa, 1908.
2. 1 2 3  Musiikkikapteeni Eelis Jurva Kuollut. *Helsingin Sanomat* 2.2.1934, s. 2. (Maksullinen artikkeli.)
3. ↑  *Otavan Iso Musiikkitietosanakirja 3*, s. 297–298. Helsinki 1978. ISBN 951-1-04553-9

Kirjallisuutta
--------------

* Jurva, Aura 1935. *Eelis Jurva: Muistelmia veljestäni.*

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz

 |

 |
Doramaria Purschian: *Maatalo ja puita*, maalattu vuonna 1908.
**Doramaria Purschian**, alkuperäiseltä nimeltään **Ella Margaretha Maria Dora Purschian** (6. heinäkuuta 1890 Berliini – 11. heinäkuuta 1972 Berliini) oli saksalainen ekspressionistinen kuvataiteilija. Purschian opiskeli vuosina 1907–1909 piirustuksenopettajaksi. Hän pääsi myös taideakatemiaan, vaikka taideakatemia antoi naisille virallisen opiskeluluvan vasta vuonna 1919.

Opintojaan Purschian jatkoi Fritz Bürgerin ja Lovis Corinthin johdolla vuonna 1912. Ensimmäisen maailmansodan vuosina 1914–1918 hän työskenteli sairaanhoitajana.

Toden teolla Purschianin taiteilijanura lähti käyntiin rauhan palattua. Hän piti ensimmäisen yksityisnäyttelynsä jo vuonna 1918 ja sen jälkeen hän työskenteli vapaana taiteilijana. Hän teki myös muotokuvia tilaustöinä. Kun Purschianin veli kuoli vuonna 1939, hän lopetti maalaamisen ja ryhtyi johtamaan perheyritystä. Saksaa hallinneet kansallissosialistit pitivät Purschiania hyvänä kuvaamaan lapsia ja hänen muotokuviaan ansiokkaina.

Toisen maailmansodan jälkeen Purschian sai yhdysvaltalaisen tunnustuspalkinnon New Yorkissa pidetyssä näyttelyssä vuonna 1969. Lisäksi hänet otettiin Rooman taideakatemian kunniajäseneksi. Vuonna 1948 Purschian joutui väkivaltaisen katuryöstön uhriksi eikä koskaan täysin toipunut saamistaan vammoista.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4
2. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Doramaria Purschian** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Kreivitär d’Angoulêmen käyttämä tiara 1800-luvulta näytteillä Louvressa.
**Tiara** on hieman kruunua muistuttava päässä pidettävä koriste. Se on nykyisin yleensä naisten käyttämä, otsalle tai hiusten päälle sijoitettu puolikruunu, jollaista voidaan kutsua myös diadeemiksi.

Tiara kirkollisena tunnuksena
-----------------------------

Paavillinen tiara uudelta ajalta.
*Pääartikkeli: Paavin tiara*
Tiara on vanha paavillinen tunnus, joka kuului vuosisatojen ajan paavien ja Pyhän Istuimen tunnuksiin. Sen juuret ovat antiikin maailmassa ja alun perin se oli valkeasta kankaasta valmisettu päähine. Tiaran alkuperäinen nimi oli "camelaucum" (m.kreik. *kamelavkion*), joka saattaa olla peräisin Syyriasta. Paavit kantoivat 500–600-luvuilta lähtien tiaraa vain "maallisena" päähineenään, ja pitivät liturgian aikana aina piispanmitraa eli hiippaa. Tiara alkoi muistuttaa kruunua kuitenkin vasta myöhäiskeskiajalla.

Viimeinen tiaraa käyttänyt paavi oli Paavali VI, joka lopulta luopui koristeen käytöstä 1960-luvulla. Sen jälkeen paavit eivät ole enää käyttäneet paavillista tiaraa päähineenään, mutta siitä huolimatta tiara säilyi paavin ja Pyhän Istuimen tunnuksena, Pietarin avainten ohella. Paavi Benedictus XVI kuitenkin luopui tiarasta omana tunnuksenaan, ja käytti sen sijaan vaakunassaan piispanmitraa.

Tiara maallisena koristeena
---------------------------

Kuninkaalliset ovat kautta aikojen käyttäneet tunnusmerkkeinään kruunua ja tiaraa, ja yhä nykyäänkin kuninkaalliset juhlivat suurissa tilaisuuksissa yleensä käyttäen joko kruunua tai tiaraa. Esimerkiksi Ruotsin Prinsessa Madeleinen hiuksille on kiinnitetty useimmiten juuri kruunu tai tiara.

Suomessa perinteisen pukeutumisetiketin mukaan tavalliset kansalaiset voivat käyttää kello 18:n jälkeen alkavissa suurissa iltapukujuhlissa (esimerkiksi itsenäisyyspäivän vastaanotto Presidentinlinnassa) kampauksien koristeena pieniä cocktail-hattuja tai hiuskoristeita. Pientä tiaraa voi siis hyvin käyttää hiuskoristeena suurissa juhlissa kuninkaallisten tapaan.

Häissä morsian voi käyttää asuaan täydentävänä koristeena hiuksissaan morsiuskruunua tai tiaraa. Tiaran käyttö hääasusteena onkin nykyisin hyvin yleistä, ja morsiuskruunun käyttö on harvinaistunut.

Naisten kauneuskilpailuissa tiaraa käytetään yleisesti kilpailun voittajan ja niin sanottujen perintöprinsessojen koristeena.

Tiara vai tiaara?
-----------------

Kirjoitusasut *tiara* ja *tiaara* ovat kumpikin hyväksyttyjä. Suomen kielen sanakirjoissa on vanhastaan esiintynyt vain muoto *tiaara*, mutta nykyään lyhyempi kirjoitusasu on käytössä yleisin. *Tiara* otettiin mukaan Kielitoimiston sanakirjaan vuonna 2012, ja se esitetään nyt rinnakkain *tiaara*-muodon kanssa.

Lähteet
-------

* Katolinen hiippakuntalehti 06/2005
* Ihanat Madeleine ja Victoria! (mtv3.fi)

### Viitteet

1. ↑  Grönros, Eija-Riitta: Mitä uutta Kielitoimiston sanakirjassa?.  *Kielikello*, 2012, nro 1, s. 4−6.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Tiara**.
* Pukeutumissääntöjä[vanhentunut linkki]
Merten pallonpuolisko
**Merten pallonpuolisko** on maapallolla se pallonpuolisko eli isoympyrän rajoittama alue, jossa merten osuus pallonpuoliskon kokonaispinta-alasta on suurin. Merten pallonpuoliskon keskipiste sijaitsee Tyynenmeren lounaisosassa lähellä Uuden-Seelannin Bountysaaria, kohdassa 47° 13′ eteläistä leveyttä ja 178° 28′ itäistä pituutta Greenwichistä. Toinen puoli maapallon pintaa on mannerten pallonpuolisko.

Merten pallonpuoliskolla on vain yksi kahdeksasosa maapallon maapinta-alasta, ja sen pinta-alasta yli 90 % on merta. Siellä sijaitsevat kuitenkin Australia ja Etelämanner kokonaisuudessaan sekä Etelä-Amerikan eteläisin osa ja sekä Aasiasta pääosa Indonesian saaristoa. Valtameristä sijaitsevat merten pallonpuoliskolla Eteläinen jäämeri kokonaisuudessaan, suurin osa Intian valtamerestä ja Tyynestämerestä sekä Atlantin eteläisin osa.

Lähteet
-------

1. ↑  Judy M. Olson: Projecting the Hemisphere *Matching the Map Projection to the Need*.  1997. American Congress on Surveying and Mapping. Viitattu 9.12.2009.  (especially Figure 4.3)
**Per Håkan Zilliacus** (2. joulukuuta 1902 Kotka – 15. helmikuuta 1965) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Zilliacuksen vanhemmat olivat toimitusjohtaja Hugo Alexander Zilliacus ja Manna Warburton ja puoliso vuodesta 1934 Irene Eklund. Zilliacus kävi kuusi luokkaa Grankulla samskolania ja harjoitti kaupallisia opintoja Englannissa 1919–1920 ja 1922–1923. Hän oli Suomen Semptaliini Oy Malmin tehtaan isännöitsijä 1924–1925, Oy Erwin, Wasey & Co Ltd:n palveluksessa 1926, Teollisuuden Ilmoituskeskuksen palveluksessa 1927, Oy Semptalin Ab:n palveluksessa vuodesta 1928 ja yhtiön toimitusjohtaja vuodesta 1929 ja hallituksen puheenjohtaja vuodesta 1936, Tienhaaran Kattohuopateollisuus Oy:n johtokunnan puheenjohtaja vuodesta 1929 ja toimitusjohtaja vuodesta 1946 sekä Hovinmaan Paperitehdas Oy:n toimitusjohtaja ja johtokunnan puheenjohtaja vuodesta 1939. Zilliacuksella oli myös useita kattohuopa-alan ja muita luottamustehtäviä. Sotilasarvoltaan hän oli reservin kapteeni (1944). Kauppaneuvoksen arvonimen Zilliacus sai 1961.

Lähteet
-------

1. 1 2  Per Håkan Zilliacus *Biografiasampo*. Viitattu 28.9.2022.
2. ↑  Syntymäpäiviä. Kauppaneuvos P. H. Zilliacus 60-vuotias.  *Uusi Suomi*, 2.12.1962, nro 326, s. 24. Kansalliskirjasto. Viitattu 28.9.2022.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Talousvaikuttajat
* Biografiasampo

 |

 |
Per Lindberg
**Per August Lindberg** (1890–1944) oli ruotsalainen teatteriohjaaja, aikansa johtavia ruotsalaisia teatterimiehiä. Hän toimi ohjaajana Tukholmassa ja Göteborgissa. Hän nousi merkittäväksi vahvalla ohjaustaiteellaan. Vuosina 1918–1923 hän oli Göteborgin Lorensbergsteaternin johtaja. Lindbergin työlle oli tyypillistä tarkan tekstianalyysin yhdistäminen henkilöohjaukseen ja näyttämömielikuvitukseen. Lindberg pyrki kompromisseja kaihtaen uudistamaan maansa teatteria ja välitti eurooppalaisia uudisvirtauksia. Hän kirjoitti teokset *Regiproblem* (1927) ja *Kring ridån* (1932). Hänen isänsä oli August Lindberg.

Lähteet
-------

1. 1 2  Spectrum tietokeskus, osa 15 vuodelta 1982, s. 268
2. 1 2  Iso tietosanakirja, osa 7 vuodelta 1934, palsta 1237
3. ↑  Spectrum tietokeskus, osa 10 vuodelta 1979, s. 309
4. ↑  Factum, osa 4 vuodelta 2004, s. 252


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Eemeli Kitunen** (30. elokuuta 1887 Vehkalahti – 5. lokakuuta 1955 Helsinki) oli suomalainen kasvipatologi. 

Eemeli Kitusen vanhemmat olivat maanviljelijä Antti Kitunen ja Helena Muurman ja puoliso vuodesta 1917 opettaja, ravitsemustieteilijä Ella Europaeus. Kitunen tuli ylioppilaaksi 1911 ja valmistui filofofian kandidaatiksi 1917, filosofian tohtoriksi hän väitteli 1923. Maatalouden koelaitoksen kasvitautiosaston assistenttina Kitunen toimi 1913–1918. Hän oli Valtion siementarkastuslaitoksen ensimmäinen johtaja 1919–1955, Helsingin yliopiston dosentti 1930–1950 ja Maatalouden koetoiminnan keskusvaliokunnan puheenjohtaja 1936–1947. Hän sai professorin arvonimen 1942. Kitusella oli huomattava määrä luottamustoimia alallaan ja hän laati julkaisuja sekä kasvinviljelystä että -suojelusta. Siemenviljelyn, -tarkastuksen ja -kaupan toiminta kehittyi Suomessa hänen johdollaan merkittävästi, Valtion siementarkastuskeskusta hän ehti johtaa yli kolme vuosikymmentä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  L. Arvi P. Poijärvi, Ilmari Havu, Mauno Jääskeläinen (toim.): *Kuka kukin on (Aikalaiskirja). Henkilötietoja nykypolven suomalaisista 1950*, s. 321-322. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Otava, 1949.
2. 1 2  Professori Eemeli Kitunen kuollut. *Helsingin Sanomat*, 6.10.1955, s. 4.
3. ↑  Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 4, p. 1096
4. ↑  Eemeli Kitunen Eviran sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Europaeuksen sukusivu
**Eeli David Jaatinen** (10. joulukuuta 1905 Tampere – 24. marraskuuta 1970 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari, kuvittaja ja pilapiirtäjä. Hän opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa ja sai maalaamiseen Eero Järnefeltin opastusta. Hän työskenteli WSOY:lle ja Otavalle ja teki pilakuvia Veli Giovannin *Pilajuttuja ja piirroksia* -lehteen sekä *Joulukärpäseen*. Vuonna 1933 hän osallistui Tukholmassa pidettyyn suomalaisten humoristien näyttelyyn. Jaatisen 1940-luvulla saksalaisen painokuvan pohjalta maalaama suojelusenkeliä ja kahta lasta esittävä maalaus *Suojelusenkeli* on levinnyt tauluna moniin suomalaiskoteihin.

Jaatisen sarjakuvia olivat muun muassa *Keskellä viidakkoa* (*Jännityslukemisto* 1942−1943), *Nuorenparin elämää* (*Kertomuksia* 1933−1934) ja *Insinööri Risto Karin seikkailuja* (*Lukemista kaikille* 1938−1939). LIsäksi hän teki paljon kirjankansia, lehtikuvituksia ja postikortteja. *Suomalaisen sarjakuvan ensyklopedian* mukaan *Keskellä viidakkoa* on Jaatisen merkittävin sarjakuvatyö, joka "viljelee tyylipuhtaasti *Robinson Crusoesta* ja *Tarzanista* tuttuja henkiinjäämis- ja selviytymisteemoja."

Jaatinen teki WSOY:lle Riksi-sarjan ja sen edeltäjäsarjan *10mk romaanit* kannet. Tyyliltään tunnistettavat kannet ovat Ville Hännisen mukaan totisia mutta vetäviä. Jokaisessa kannessa on Jaatisen signeeraus. Tyyli sopi erityisesti viihde- ja tietokirjallisuuteen. Hänen ideastaan syntyi *Suomen historia kuvina* (1957), johon tekstit on kirjoittanut Tauno Kuosa Jokamiehen Suomen historian pohjalta. Kirjan kansien kuvien rajaus on elokuvallinen ja värimaailma selkeä. Riksin sarja on yhä suosittu ja Jaatisen työhön törmää antikvariaateissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Järvi, Olavi: *Parhaat pilapiirtäjämme*, s. 39–41. Helsinki: Tammi, 1979. ISBN 951-30-4434-3.
2. 1 2  Ville Hänninen: Kansa luki, kriitikot väheksyivät.  *Parnasso*, 4/2016, s. 8–10.  Otavamedia.
3. ↑  Kysymykset (Arkistoitu – Internet Archive) Kysy.fi, Helsingin kaupunginkirjasto. Viitattu 26.6.2016.
4. ↑  Jokinen, Heikki & Pulkkinen, Kalervo: *Suomalaisen sarjakuvan ensyklopedia*, s. 33. Kemin sarjakuvakeskus, 1996. ISBN 952-9686-10-2.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvataiteilijamatrikkeli.

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat

 |

 |
**Suomen Vuokranantajat ry** on vuoden 1999 alussa perustettu valtakunnallinen vuokranantajien ja asunnonomistajien etujärjestö, jonka toimialueena on koko Suomi. Järjestössä on jäseninä sekä yksityisiä henkilöitä että yrityksiä ja muita yhteisöjä. 

Yhdistys edistää vuokranantajien asiaa ja tarjoaa asiantuntijatietoa vuokrauksesta ja asuntosijoittamisesta. Huoneenvuokraukseen ja asuntomarkkinoihin liittyviin lainsäädäntö- ja kehityshankkeisiin vaikutetaan yhteistyössä alan muiden järjestöjen kanssa. Suomen Vuokranantajat on Suomen Kiinteistöliiton jäsenjärjestö.

Suomen Vuokranantajat tuottaa runsaasti asiantuntijatietoa vuokraamiseen ja asuntosijoittamiseen liittyen. Vuosittain Suomen Vuokranantajat julkaisee muun muassa asuntomarkkinatietoa eri kaupunkien vuokratuottoon liittyen, sekä tuottaa erilaisia oppaita jäsenten käyttöön. Jäsenetuina järjestö tarjoaa erilaisia palveluja tukemaan koko asuntovuokrauksen elinkaarta.

Yksityisten vuokranantajien rooli Suomessa
------------------------------------------

Yksityiset vuokranantajat vuokraavat noin 350 000 asuntoa ympäri Suomen. Nämä asunnot ovat yli kolmannes kaikista vuokra-asunnoista ja niissä asuu noin 500 0000 asukasta. Yksityisillä vuokranantajilla on keskeinen merkitys riittävän ja kansalaisten tarpeita palvelevan asuntojen tarjonnan varmistamisessa. 

Suomen Vuokranantajat edustaa Suomen yksityisiä vuokranantajia yhteiskunnallisessa keskustelussa ja tekee aktiivista vaikuttamistyötä vuokraustoiminnan edellytysten vahvistamiseksi. Pääsääntöisesti vaikuttamistyö keskittyy asuntopolitiikan ja veropolitiikan kysymyksiin. Tällaisia kysymyksiä ovat esimerkiksi vuokratuloista maksettavan veron määrä, sijoitusasuntojen verokohtelun sukupolvenvaihdostilanteessa tai ehdot, joilla lain mukaan vuokratoimintaa voi tehdä (laki asuinhuoneiston vuokrauksesta). Edellä mainittujen lisäksi Suomen Vuokranantajat vaikuttaa myös muihin vuokraustoimintaan koskeviin asioihin, kuten oikeusjärjestelmän toimivuuteen ja rahoitusmarkkinoiden sääntelyyn liittyviin kysymyksiin.

Aiheesta muualla
----------------

* Suomen Vuokranantajien verkkosivusto
Ozan Kabak tammikuussa 2019.
**Ozan Muhammed Kabak** (s. 25. maaliskuuta 2000 Ankara) on turkkilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa kaudella 2022–2023 saksalaisseura Hoffenheimia.

Kabak nousi Galatasarayn junioreista edustusjoukkueeseen kauden 2017–2018 lopulla ja pääsi ensi kerran kentälle Turkin Superliigassa toukokuussa 2018 ottelussa Yeni Malatyasporia vastaan. Kaudella 2018–2019 hän pelasi 13 Superliigan ottelua ja neljä Mestarien liigan ottelua. Tammikuussa 2019 hän siirtyi saksalaisseura VfB Stuttgartiin, jossa hän pelasi 15 bundesliigaottelua sekä kaksi liigakarsintaottelua. Hän teki maaliskuussa kaksi maalia Hannoveria ja huhtikuussa yhden maalin Nürnbergiä vastaan. Kesällä 2019 Kabak siirtyi Schalke 04:ään. Hän pelasi kaudella 2019–2020 Bundesliigassa 26 ottelua, joista 21 ottelua avauskokoonpanossa, ja teki maalin marraskuussa Augsburgia ja Düsseldorfia sekä joulukuussa Wolfsburgia vastaan. Kaudella 2020−2021 hän pelasi 14 bundesliigaottelua Schalkessa sekä lainasopimuksella Liverpoolissa yhdeksän ottelua Valioliigassa ja neljä Mestarien liigassa. Kaudella 2021–2022 hän pelasi lainasopimuksella toisessa valioliigaseurassa, Norwich Cityssä 11 liigaottelua.

Kabak on pelannut Turkin alle 15-, alle 16-, alle 17- ja alle 18-vuotiaiden maajoukkueissa. Vuonna 2017 hän pelasi alle 17-vuotiaiden EM-kilpailuissa Turkin yltäessä välieriin ja saman ikäluokan MM-kilpailuissa. Turkin A-maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen kerran marraskuussa 2019 EM-karsintaottelussa Andorraa vastaan. Heinäkuun 2022 loppuun mennessä hän on pelannut 17 maaottelua.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Ozan Kabak Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)

  

Hoffenheim – Bundesliiga
1 Baumann |
3 Kadeřábek |
4 Bičakčić |
5 Kabak |
6 Prömel |
7 Larsen |
8 Geiger |
9 Bebou |
10 Dabbur |
11 Angeliño |
12 Pentke |
13 Stiller |
14 Baumgartner |
16 Rudy |
18 Samassékou |
20 Becker |
21 Hübner |
22 Vogt |
24 Che |
25 Akpoguma |
26 Quaresma |
27 Kramarić |
29 Skov |
32 Bogarde |
33 Rutter |
34 Nsoki |
35 Damar |
36 Noll |
37 Philipp |
38 Posch |
39 Bischof |
41 Geschwill |
43 König |
44 Asllani |
  Elmkies |
Valmentaja Breitenreiter

Turkin joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2020
1 Günok |
2 Çelik |
3 Demiral |
4 Söyüncü |
5 Yokuşlu |
6 Tufan |
7 Ünder |
8 Toköz |
9 Karaman |
10 Çalhanoğlu |
11 Yazıcı |
12 Bayındır |
13 Meraş |
14 Antalyalı |
15 Kabak |
16 Ünal |
17 B. Yılmaz |
18 R. Yılmaz |
19 Kökçü |
20 Ömür |
21 Kahveci |
22 Ayhan |
23 Çakır |
24 Aktürkoğlu |
25 Müldür |
26 Dervişoğlu |
Valmentaja Güneş
Valtaosa Ozark-vuorista sijoittuu Missourin osavaltion alueelle.
**Ozarkvuoret** tai **Ozarkylänkö** on vuoristo- ja ylänköalue Yhdysvaltojen Missourin osavaltion eteläosissa ja Arkansas’n osavaltion pohjois- ja luoteisosissa. Alue ulottuu myös koilliseen Oklahomaan ja aivan kaakkoisimpaan Kansasiin. Illinois’n osavaltion Shawneevuoria kutsutaan usein "Illinois’n Ozarkvuoriksi", mutta niitä ei pidetä varsinaiseen Ozarkvuoristoon kuuluvina.

Ozarkvuoret muodostavat laajimman vuoristoalueen Appalakkien ja Kalliovuorten välillä. Yhdessä Ouachitavuorten kanssa Ozarkvuoria kutsutaan usein yhteisnimellä *U.S. Interior Highlands*.

*Ozark*-sanan uskotaan tulevan ranskan kielen ilmauksesta *aux arcs*, joka olisi lyhennelmä sanonnasta *aux Arkansas* tai viittaus Arkansas-joen mutkiin (*arcs*).

Alueen osat
-----------

Ozark-vuoret jakaantuvat näihin osa-alueisiin:

* Bostonvuoret ja Cooksonvuoret Pohjois-Arkansas’ssa ja itäisessä Oklahomassa;
* Springfieldin ylänkö Lounais-Missourissa, Koillis-Oklahomassa ja Luoteis-Arkansas’ssa;
* White River -joen vuoristo Missourin ja Arkansas’n alueilla;
* Courtois Hills Kaakkois-Missourissa;
* Osage-Gasconade-vuoret Ozarksjärven ympärillä, ja
* Saint Francois -vuoret.

Springfieldin ylängöllä esiintyy karstimaalle tyypillisiä piirteitä, kuten lähteitä, luolia ja doliineja. Ozarkvuoriston korkeimmat huiput ovat etelässä Bostonvuorten alueella. Springfieldin ja Salemin ylängöillä maasto on pehmeän kumpuilevaa ja Saint Francois -vuorilla taas rosoisempaa.

Vuonna 1908 presidentti Theodore Roosevelt julisti osan vuoristosta *Ozark National Forest* -kansallispuistoksi, jota on sittemmin laajennettu useaan otteeseen. Vuonna 1972 alueella kulkeva Buffalojoki julistettiin liittovaltion ensimmäiseksi kansallisjoeksi (*national river*), ja nykyisin sen alueella vierailee vuosittain noin 800 000 retkeilijää.

Vuoriston suurimmat järvet ovat tulvasuojelua varten tehtyjä patoaltaita. Lake of the Ozarks muodostettiin 1931, Pomme de Terre Lake 1961 ja Truman Lake 1979. Koillis-Oklahoman Grand Lake o' the Cherokees luotiin vuonna 1940, Stockton Lake vuonna 1969. Patojen tehtävänä on tulvasuojelun ohella toimia vesivoimaloiden sijaintipaikkoina.

Ozark-vuoriston alueelta on louhittu paljon lyijyä, sinkkiä, rautaa ja baryyttiä niin, että monet esiintymät ovat ehtyneet.

Alueen tärkeimpiä elinkeinoja ovat liha- ja siipikarjankasvatus, maidontuotanto ja metsänkorjuu. Menneinä vuosisatoina alueella oli satoja vesivoimalla toimivia sahalaitoksia. Alueella viljellään myös viiniä.

Kirjallisuutta
--------------

* Rafferty, Milton D. *The Ozarks: Land and Life*. 2. painos, University of Arkansas Press, 2001.
* Rossiter, Phyllis. *A Living History of the Ozarks*. Gretna, La.: Pelican, 1992.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ozarkvuoret** Wikimedia Commonsissa

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Ozarks
**Ruuhijärvi-laiva** oli 1920-luvulla käytössä ollut junalaiva, joka kulki Nastolan kirkolta Ruuhijärvelle. Se ylitti Iso-kukkasen ja Salajärven välisen kannaksen kiskoja pitkin oman potkuria pyörittävän petrolimoottorin voimalla. Laivan pituus oli 14 metriä ja se oli rakennettu Lahdessa.

Reitti
------

Ruuhijärvi-laivan lähtölaituri sijaitsi Ruuhijärven kylän kohdalla. Lähtölaiturilta junalaiva kulki Salajoen kautta Salajärvelle, jossa se pysähtyi kahdella eri pysäkillä. Laiva ylitti sitten kiskoilla kulkien 300–400 metriä leveän Salajärven ja Kukkasjärven välisen Kumian kannaksen. Kukkasjärvellä laiva siirtyi taas veteen ja jatkoi matkaa Karhusillan luona sijainneelle Nastolan kirkonkylän laiturille. Täältä matkustajat ja rahti kuljetettiin sitten kuorma-autolla viimeinen kolmen kilometrin matka Nastolan pysäkille.

Junalaiva kulki reittiä vuosina 1923-1926. Matkustajien kuljettamisen ohella tärkein rahtitavara oli Kaukaan Seestaan lankarullatehtaan raakarullat, lisäksi kuljetettiin maitoa, viljaa ja jauhoja.

Lähteet
-------

* Ruuhijärven kyläyhdistyksen kotisivujen historiaosio (Arkistoitu – Internet Archive)
* Vuoden 1979 Resiina-lehden artikkeli Ruuhijärvi-laivasta (pdf)Sivu 1[vanhentunut linkki] ja Sivu 2[vanhentunut linkki]
**Automaattinen taajuudensäätö** (engl. *automatic frequency control* eli *AFC*) tai **automaattinen hienoviritys** (engl. *automatic fine tuning* eli *AFT*) on radiolaitteissa käytettävä menetelmä tai piiri, jolla värähtelypiiri pidetään automaattisesti viritettynä saapuvan radiosignaalin taajuuden mukaan. Sitä käytetään pääasiassa radiovastaanottimissa pitämään vastaanotin viritettynä halutun aseman taajuudelle.

Radioviestinnässä AFC:tä tarvitaan, koska sen jälkeen kun vastaanottimen kaistanpäästötaajuus on viritetty lähettimen taajuudelle, nämä kaksi taajuutta voivat ajautua erilleen toisistaan, jolloin vastaanotto keskeytyy. Yleisin syy taajuuksien ajautumisesta erilleen on vastaanottimen keskikaistan taajuuden ajautuminen sivuun, joka johtuu elektronisten komponenttien arvojen lämpö- tai mekaanisesta ajautumisesta. Ajautuminen voi johtua myös huonosti säädetystä lähettimen taajuudesta.

Jos vastaanotin on jo viritetty lähes halutulle taajuudelle, vastaanottimen AFC-piiri kehittää virhejännitteen, joka on verrannollinen siihen, missä määrin vastaanotin on viritetty väärin. Kehitetty virhejännite syötetään sitten takaisin virityspiiriin siten, että viritysvirhe pienenee. Useimmissa taajuusmodulaatioilmaisimissa (FM) tällainen virhejännite on helposti käytettävissä negatiivisen takaisinkytkennän avulla.

AFC:tä käytettiin pääasiassa radioissa ja televisioissa 1900-luvun puolivälin tienoilla. 1970-luvulla alettiin suunnitella vastaanottimia, jotka käyttivät taajuussyntetisaattoripiirejä, jotka syntetisoivat vastaanottimen tulotaajuuden kideoskillaattorista käyttäen erittäin stabiilin kvartsikiteen värähtelyjä. Ne pitivät taajuudet riittävän vakaina, joten AFC:tä ei enää tarvittu.

Katso myös
----------

* Automaattinen tasonsäätö (automatic gain control, AGC)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Automatic frequency control
**Family Guy Presents Stewie Griffin: The Untold Story** on vuonna 2005 suoraan DVD:lle julkaistu animaatio, joka sijoittuu *Family Guyn* fiktiiviseen maailmaan. Elokuva julkaistiin 27. syyskuuta 2005, ja sen juoni pääasiallisesti seuraa Stewie Griffiniä, joka yrittää löytää oikeaa isäänsä. DVD myös sisältää tekijöiden kommentteja ja vilauksen *American Dad!* -sarjasta.

Elokuva kirjoitettiin alun perin "Suoraan videolle" kolmessa jakson mittaisessa osassa. Jokaisen osan on kirjoittanut eri henkilö, ja ne ovat nimeltään *Stewie B. Goode*, *Bango Was His Name, Oh!* ja *Stu and Stewie's Excellent Adventure*. Nämä kolme jaksoa esitettiin neljännen tuotantokauden kolmeosaisena päätöksenä.

FOX julkaisi editoidun ja erilliset kolme osaa 21. toukokuuta 2006. Useita kohtauksia leikattiin pois, uusia kohtauksia laitettiin tilalle ja joitain kohtauksia muokattiin jotta siitä saataisiin julkaisukelpoinen Amerikan televisiolle.

Aiheesta muualla
----------------

* *Family Guy Presents Stewie Griffin: The Untold Story* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
*Tämä artikkeli kertoo Britannian kuninkaallisen laivaston Trafalgar-luokan ydinsukellusveneestä. Muita merkityksiä on täsmennyssivulla.*

**HMS Triumph** (viirinumero S93) on Britannian kuninkaallisen laivaston Trafalgar-luokan ydinsukellusvene.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Trafalgar-luokka (sukellusvene)*
Alus tilattiin 3. heinäkuuta 1986 Vickers Shipbuilding and Engineeringiltä Barrow-in-Furnessista, missä köli laskettiin 2. helmikuuta 1987. Se laskettiin vesille 16. helmikuuta 1991 kumminaan Ann Hamilton ja otettiin palvelukseen vielä samana vuonna 2. lokakuuta.

Palvelus
--------

Alus matkasi 1993 sukelluksissa Australiaan. Se liittyi 2001 sisaraluksensa *HMS Trafalgarin* kanssa Yhdysvaltain laivaston osastoon, joka iski Afganistaniin operaatio Veriaksessa. Alus muun muassa laukaisi Tomahawk-ohjuksia Afganistaniin. Joulukuussa 2001 alus ajoi karille Skotlannin rannikolla, mutta sai vain vähäisiä vaurioita.

Maaliskuussa 2011 alus osallistui operaatio Ellamyyn ja laukaisi Tomahawkeja 19. 20. ja 24. maaliskuuta Libyan ilmapuolustuksen tukikohtiin. Alus palasi 3. huhtikuuta Devonportiin.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1947–1995*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1995. ISBN 0-85177-605-1. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Gardiner, Robert s. 532

*Trafalgar*-luokan sukellusveneet

|  |
| --- |
| *HMS Trafalgar* - *HMS Turbulent* - *HMS Tireless* - *HMS Torbay* - *HMS Trenchant* - *HMS Talent* - *HMS Triumph* |
| Edeltäjät: *Swiftsure*-luokka – Seuraaja: *Upholder*-luokka |
**Ester Ringnér-Lundgren** (4. lokakuuta 1907 Norrköping – 26. heinäkuuta 1993) oli ruotsalainen lastenkirjailija, joka kirjoitti satuja, lastenkirjoja ja nuorisoromaaneja. Hän julkaisi elinaikanaan yli 140 kirjaa. Ringnér-Lundgren on tunnetuin Lotta-sarjasta, jota hän kirjoitti salanimellä Merri Vik. Joitakin hänen kirjojaan käytettiin kouluissa ruotsinopetuksessa.

Vuonna 2005 perustettiin *Sällskapet för Ester Ringnér-Lundgren* -seura, jonka tarkoituksena on edistää kirjailijan tunnettuutta.

Elämäkerta ja kirjailijanura
----------------------------

Ester Ringnérin isä Birger Ringnér oli merikapteeni ja meri ja merenkulku tulee esiin hänen kirjoissaan. Ester Ringnér kouluttautui alaluokkien kansakoulunopettajaksi. Hän julkaisi sadun *Svenska Dagbladet* -lehdessä vuonna 1927. Vuosien mittaan julkaistiin useita satuja *Folkskolans Barntidning* -lehdessä ja satukokoelma *Bland tomtar och troll*. Vuonna 1931 hän meni naimisiin opettaja Kurt Lundgrenin kanssa. Ringnér-Lundgrenin esikoisteos vuodelta 1951, *Kvirre och Hoppsan*, on satuteos kahdesta pienestä peikosta. Sitä seurasi samasta aiheesta jatkossa 20 kirjaa. Lotta-kirjoja julkaistiin vuosina 1958–1991 kaiken kaikkiaan 47 nimekettä. Lotta-kirjat käsittelevät Marie-Sofie Charlotta Månsson -tyttöä. Lotta-kirjoja on julkaistu Ruotsin lisäksi Islannissa, Norjassa, Tanskassa ja Suomessa.

Suomeksi Lotta-sarjan julkaisu aloitettiin vuonna 1974 kirjoista *Käytä järkeäsi, Lotta!* (*Skärp dig, Lotta!*) ja *Niin Lotan tapaista* (*Ja, se Lotta*) ja kirjoja julkaistaan edelleen.

Lotta-sarja
-----------

1. Lottapa tietenkin
2. Niin Lotan tapaista
3. Lotta on aina Lotta
4. Käytä järkeäsi, Lotta
5. Lotta, älä lannistu
6. Vaara vaanii, Lotta
7. Mitkä hipat, Lotta
8. Kirjoita muistiin, Lotta
9. Yhtä hulinaa, Lotta
10. Katso eteesi, Lotta
11. Hyvin arvattu, Lotta
12. Nolo juttu, Lotta
13. Hillitse itsesi, Lotta
14. Vintti pimeänä, Lotta
15. Vauhti päällä, Lotta
16. Pieleen menee, Lotta
17. Täysosuma, Lotta
18. Pidä pintasi, Lotta
19. Kaiken huippu, Lotta
20. Hymyä huuleen, Lotta
21. Mikä valssi, Lotta
22. Juhlahumua, Lotta
23. Olipa tuuria, Lotta
24. Yliveto Lotta
25. Mikä sotku, Lotta
26. Älä luovuta, Lotta
27. Naulan kantaan, Lotta
28. Maata näkyvissä, Lotta
29. Varo aaveita, Lotta
30. Matkalla huipulle, Lotta
31. Hyvin pyyhkii, Lotta
32. Loistojuttu, Lotta
33. Tosi nokkelaa, Lotta
34. Mikä sattuma, Lotta
35. Kovaa touhua, Lotta
36. Suoraan asiaan, Lotta
37. Onpa ruusuista, Lotta
38. Se on rakkautta, Lotta
39. Aina vain Lotta
40. Onneksi olkoon, Lotta
41. Nasta lautaan, Lotta
42. Nenä kirjaan, Lotta
43. Kesä mielessä, Lotta
44. Aika hassua, Lotta
45. Homma hanskassa, Lotta
46. Mikä uutinen, Lotta
47. Liselott, Lotan tytär

Lähteet
-------

* Sällskapet för Ester Ringnér-Lundgren

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
	+ 2
* Saksa
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Alankomaat

 |

 |