recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
*Tämä artikkeli käsittelee kirjailijapariskuntaa. Lähes samannimisestä tanssijasta ja laulajasta kertoo artikkeli Nicki French.*
Sean French ja Nicci Gerrard, 2018.
**Nicci French** on kahden lontoolaisen journalistin, **Nicci Gerrardin** ja **Sean Frenchin**, yhteinen kirjailijanimi. He kirjoittavat yhdessä psykologisia jännityskirjoja. Gerrard ja French menivät naimisiin vuonna 1990 ja vuodesta 1999 lähtien he ovat asuneet Suffolkissa.

Nicci Gerrard
-------------

Nicci Gerrard (s. 10. kesäkuuta 1958) varttui Worcestershiressä. Hän opiskeli englannin kielen kirjallisuutta Oxfordin yliopistossa ja opetti sitten kirjallisuutta Los Angelesissa ja Lontoossa. Hän perusti naistenlehden ennen freelance-journalistiksi ryhtymistään. Tänä aikana Gerrard meni naimisiin ja sai kaksi lasta. Liitto oli jo epäonnistunut ennen kuin hän tapasi Sean Frenchin. He kohtasivat Gerrardin työskennellessä toimittajana New Statesman -lehdessä, johon French kirjoitti viikkokolumneja. Gerrard vaihtoi kuitenkin työpaikkaa, kun The Observer -lehti tarjosi hänelle töitä.

Sean French
-----------

Sean French (s. 28. toukokuuta 1959) on kotoisin Bristolista. Hän opiskeli William Ellisin lukiossa pohjois-Lontoossa ennen kuin aloitti englanninkielisen kirjallisuuden opiskelun Oxfordin yliopistossa. French ja Gerrard eivät kuitenkaan kohdanneet Oxfordissa yliopistovuosinaan. Oxfordin-aikanaan French voitti Vogue-aikakauslehden järjestämän kirjoituskilpailun, ja hänestä tuli journalisti.

Frenchin ensimmäinen kolumni julkaistiin vuonna 1987. Hän kirjoitti kolumneja New Statesman -lehteen vuoden 2000 loppuun saakka.

Tuotanto
--------

* *The Memory Game* (1997)
* *The Safe House* (1998)
* *Killing Me Softly* (1999)
* *Beneath the Skin* (2000)
* *The Red Room* (2001)
* *The People Who Went Away* (2001)
* *Land of the Living* (2002)
* *Secret Smile* (2003)
* *Catch Me When I Fall* (2005)
* *Losing You* (2006)

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen Nicci French -sivusto
**Jurla** (ven. Ю́рла) on kylä, maalaiskunta ja Jurlan piirin hallinnollinen keskus Permin aluepiiriin kuuluvassa Permin Komin piirikunnassa. Se sijaitsee Kosan sivujoen Lopvan varrella 34 kilometriä Kudymkarista pohjoiseen. Asukkaita on 4 200 henkeä (vuonna 2002).

Kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1719. Vuonna 1766 sinne rakennettiin kirkko. 1700-luvun lopusta lähtien Jurla oli Tšerdynin kihlakuntaan kuuluneen volostin ja vuodesta 1924 Jurlan piirin keskus.

Jurlassa toimii metsäteollisuus- ja rakennusyrityksiä. Palveluihin kuuluvat ala- ja keskikoulu, lasten luomistyön keskus, taidekoulu, vapaa-ajankeskus, kaksi kirjastoa, elokuvateatteri ja piirisairaala. Kylässä on historiallinen museo.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Entsiklopedija Permi: Jurla *enc.permkultura.ru*. Viitattu 26.2.2010. (venäjäksi)[vanhentunut linkki]
2. ↑  Komi-permjatski avtonomnyi okrug: Jurlinski raion *komiokrug.ru*.  Arkistoitu 10.7.2009. Viitattu 26.2.2010. (venäjäksi)
3. ↑  Vserossijskaja perepis naselenija 2002 goda: Tom 1 - Tšislennost i razmeštšenije naselenija: 4. Tšislennost naselenija Rossii, federalnyh okrugov, subjektov Rossijskoi Federatsii, raionov, gorodskih poseleni, selskih naseljonnyh punktov - raitsentrov i selskih naseljonnyh punktov s naselenijem 3 tysjatši i bolee tšelovek *perepis2002.ru*.  Arkistoitu 7.2.2012. Viitattu 26.2.2010. (venäjäksi)
**Balilaiset** ovat perinteisesti Indonesian Balin saarella asuva etninen ryhmä. He poikkeavat Indonesian valtavirrasta siinä, että hindulaisuus on heidän keskuudessaan merkittävä uskonto. Indonesian vuoden 2000 väestönlaskennan mukaan balilaisia oli 3,1 miljoonaa.

Historia
--------

Piirros balilaisesta kuninkaasta vuodelta 1597.
Arkeologisista ja kirjallisista todisteista tiedetään, että balilaiset joutuivat enenevissä määrin kosketuksiin Jaavalta tulleiden matkustajien kanssa 400-luvulta eteenpäin. Jaavalaisten mukana levisi sekä hindulaisuus ja buddhalaisuus että kieli ja yhteiskunnallinen järjestysmalli. Airlangga-niminen kuningas yhdisti 1000-luvulla Balin pienet kuningaskunnat itäiseen Jaavaan tukeutuneeseen kuningaskuntaansa. Seuraavien 300 vuoden aikana saarella piti valtaa myös Majapahitin kuningaskunta, jonka muslimiarmeijat kuitenkin kukistivat 1515. Monet majapahitin yläluokasta pakenivat Balille. Bali jakaantui uudestaan useaan kuningaskuntaan, joista useat saivat eri aikoina yliotteen muista. Hollantilaiset jättivät Balin pitkäksi aikaa rauhaan hankkiessaan siirtomaita muualta Indonesiasta, sillä saarella ei ollut kunnollista satamaa. Hollantilaiset kuitenkin asettivat vuonna 1855 saarelle kuvernöörin, mutta varsinaisesti saari vallattiin vasta, kun saaren eteläosan kuningaskunnat kukistettiin sodassa vuosina 1906 ja 1908. Japani hallitsi saaria vuosina 1942–1945, ja toisen maailmansodan jälkeen saarella taistelivat keskenään itsenäisyyttä ja Hollannin siirtomaavaltaa kannattavat. Vuonna 1946 itsenäisyyttä kannattaneet kärsivät tappion hollantilaisille Margan taistelussa. Myöhemmin saari liitettiin muslimienemmistöiseen Indonesiaan. Lähes 100 000 balilaista kuoli Haji Muhammed Suharton kommunistivainoissa vuoden 1965 jälkeen.

Nykypäivä
---------

Balilaisia tanssijoita.
Balin väestötiheyden takia saarelaisia on kannustettu muuttamaan muualle Indonesiaan, ja 1970- ja 1980-luvuilta saarelta muuttikin tuhansia ihmisiä Indonesian ulkosaarille. Ulkosaarten lisäksi siirtolaisia on merkittävissä määrin myös Jaavalla. Matkailusta on tullut Balilla tärkeä elinkeino, ja se on lisännyt esimerkiksi perinteisten käsitöiden kysyntää. Koska Bali on pääasiassa balilaisten asuttamaa, he eivät juurikaan kärsi saarellaan esimerkiksi syrjinnästä, eikä balilaisella kulttuurilla ole erityisiä uhkia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Balinese and Hindus Minority Rights Group International. Viitattu 4.5.2011. (englanniksi)
2. ↑  Ann P. McCauley: Balinese - History and Cultural Relations *Everyculture*. Viitattu 4.5.2011. (englanniksi)
**Horapollon** (m.kreik. Ὡραπόλλων, *Hōrapollōn*, lat. *Horapollo*; toimi n. 408–450 jaa.) oli antiikin kreikkalainen grammaatikko, joka eli myöhäisantiikin aikana ja oli kotoisin Egyptistä.

Elämä
-----

Horapollon oli kotoisin Fainebythiin kylästä Egyptin Panopoliteen nomoksesta. Hän opiskeli Aleksandriassa ja myöhemmin Konstantinopolissa keisari Theodosius II:n aikana. Horapollonin nimi yhdistää Horuksen ja Apollonin nimen; kreikkalaiset samastivat nämä kaksi jumalaa toisiinsa.

Teokset
-------

Horapollonin sanotaan kirjoittaneen Homeroksen runoutta käsitelleen teoksen *Homeroksesta* (Εἰς Ὅμηρον, *Eis Homēron*), kommentaareja (ὑπομνήματα, *hypomnēmata*) Alkaioksen ja Sofokleen runoudesta, sekä teoksen nimeltä *Temenika* (Τεμενικά), joka käsitteli temenoksia eli jumalille pyhitettyjä paikkoja. Fotios puhuu Horapollonista grammaatikkona, ja sanoo hänen kirjoittaneen teoksen *Peri tōn patriōn Aleksandreias* (Περὶ τῶν πατρίων Ἀλεχανδρείας). Se saattoi kuitenkin olla toisen, myöhemmin keisari Zenonin aikana eläneen Horapollonin teos.

Horapollonin nimissä on säilynyt hieroglyfien selitysteos *Hieroglyfika* (Ἱερογλυφικά). Ei ole kuitenkaan varmuutta siitä, onko sen kirjoittaja hän vai joku toinen Horapollon. Teoksen tekstissä kirjoittajan koko nimenä esiintyy "Horapollon Niililäinen" (*Horapollon Neilōos*). *Hieroglyfika* koostuu kahdesta kirjasta ja pitää sisällään yli sadan hieroglyfin selitykset. Kirjoittaja pyrkii selittämään hieroglyfejä niiden kuva-aiheiden kautta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Wildish, Mark: *The Hieroglyphics of Horapollo Nilous: Hieroglyphic Semantics in Late Antiquity*, s. 27. Issues in Ancient Philosophy. Routledge, 2017. ISBN 9781351376532. Teoksen verkkoversio.
2. 1 2 3 4 5 6  Smith, William: "Horapollo", *Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology*. Boston: Little, Brown and Company, 1849–1867. Teoksen verkkoversio.
3. ↑  The Hieroglyphics of Horapollo *Princeton University Press*. Viitattu 10.1.2022.
4. ↑  *The Hieroglyphics* of Horapollo Nilous Sacred Texts. Viitattu 10.1.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Horapollon** Wikimedia Commonsissa
**Balei** (ven. Бале́й) on kaupunki Taka-Baikalian aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Unda-joen varrella 350 kilometriä Tšitasta itään. Kaupunki on Balein piirin keskus. Asukkaita on 13 000 henkeä (vuonna 2009).

1800-luvun lopussa seudulla oli kullanhuuhtojien ja Taka-Baikalian kasakoiden asutuksia. 1920-luvulla siitä tuli yksi Neuvostoliiton kullan tuotannon keskuksista. Vuonna 1932 Novotroitskin esiintymän asutus sai kaupunkimaisen taajaman aseman ja nimen *Balei*. Vuonna 1938 Baleista tuli kaupunki. Vuosina 1947–1953 kultakaivoksen yhteydessä toimi Gulag-järjestelmään kuulunut vankileiri.

1960–1970-luvuilla Balei oli Tšitan alueen kolmanneksi suurin kaupunki sekä huomattava teollisuus- ja kulttuurikeskus. Vuonna 1970 asukkaita oli 27 000. 1990-luvulla kullan tuotanto loppui lähes kokonaan. Kaivostoiminta on aiheuttanut vakavia ympäristövahinkoja.

Nykyään Baleissa toimii maatalousyritys, geologian tutkimuslaitos ja metsätila. Kaupungissa on opettajaopisto, lääketieteellinen opisto ja täydennyskoulutuslaitoksia. Lentokenttä suljettiin 1990-luvulla. Paikallislehtenä ilmestyy *Baleiski rabotši* ("Balein työläinen").

Lähteet
-------

1. ↑  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki: Tšislennost naselenija Rossijskoi Federatsii po gorodam, posjolkam gorodskogo tipa i raionam na 1 janvarja 2009 g.  2009. Moskva:  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki (Rosstat).  Arkistoitu 21.10.2011. Viitattu 7.1.2010. (venäjäksi)
2. 1 2 3  Entsiklopedija Zabaikalja: Balei *encycl.chita.ru*. Viitattu 8.1.2010. (venäjäksi)
3. ↑  Sistema ispravitelno-trudovyh lagerei v SSSR: Baleiski ITL *memo.ru*. Viitattu 8.1.2010. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Balei Taka-Baikalian tietosanakirjassa (venäjäksi)

vaakunaTaka-Baikalian aluepiirin kaupungit
lippulippu
**Pääkaupunki: Tšita**  

Balei | Borzja | Hilok | Krasnokamensk | Mogotša | Nertšinsk | Petrovsk-Zabaikalski | Šilka | Sretensk
**Horacio Tomás Gutiérrez** (s. 28. elokuuta 1948 Havanna) on kuubalaissyntyinen, Yhdysvaltain kansalaisuuden saanut pianisti.

Gutiérrez sai varhaisimman pianonsoiton opetuksensa äidiltään, joka itse oli pianisti. Gutiérrezin ensimmäinen muodollinen opettaja oli César Pérez Sentenat. Gutiérrez aloitti esiintymisen yleisön edessä 4-vuotiaana, ja 11-vuotiaana hän esiintyi Havannan sinfoniaorkesterin solistina Joseph Haydnin D-duuripianokonserton esityksessä. Hän muutti perheineen vuonna 1961 Yhdysvaltoihin ja opiskeli Los Angelesissa Sergei Tarnowskyn johdolla. Myöhemmin hän suoritti opinnot Juilliard Schoolissa Adele Marcusin johdolla ja täydensi opintojaan William Masselosin opastuksella.

Vuonna 1966 Gutiérrez nähtiin ensimmäisen kerran Yhdysvaltain televisiossa, kun hän esiintyi *Young People's Concerts* -konserttisarjassa Leonard Bernsteinin kanssa. 23. elokuuta 1970 hän teki ammattimaisen debyyttinsä Los Angelesin filharmonikkojen solistina Sergei Rahmaninovin 3. pianokonserton esityksessä Zubin Mehtan johtaessa orkesteria. Samana vuonna hän sai hopeaa kansainvälisessä Tšaikovski-kilpailussa. Sittemmin Gutiérrez on esiintynyt säännöllisesti maailman johtaviin kuuluvien orkesterien kanssa; näihin ovat kuuluneet keskeiset Lontoon sekä Yhdysvaltain orkesterit, Berliinin filharmonikot ja Concertgebouw-orkesteri. Hän on tehnyt yhteistyötä eri jousikvartettien kanssa ja esiintynyt säännöllisesti solistina Mostly Mozart -festivaalilla.

Gutiérrez on tehnyt levytyksiä EMI:lle, Telarcille ja Chandos Recordsille. Hän toimi vuosina 1996–2003 professorina Houstonin yliopistossa ja aloitti sittemmin opettamisen Manhattan School of Musicissa. Hänelle myönnettiin Emmy-palkinto neljännestä esiintymisestään Chamber Music Society of Lincoln Centerin kanssa. Hän sai myös Avery Fisher -palkinnon vuonna 1982. Gutiérrez on levyttänyt sellaisten säveltäjien kuin Rahmaninovin, Johannes Brahmsin, Pjotr Tšaikovskin, Sergei Prokofjevin ja George Perlen teoksia. Hän on edistänyt aikansa yhdysvaltalaisten säveltäjien teosten näkyvyyttä. Hän esimerkiksi esitti William Schumanin pianokonserton säveltäjän 75-vuotispäivän kunniaksi 92nd Street Y -keskuksessa ja tulkitsi André Previnin pianokonserton säveltäjän itsensä johdolla New Yorkin filharmonikkojen kanssa. Gutiérrez on usein sisällyttänyt resitaaliohjelmiinsa George Perlen sävellyksen *Phantasyplay* ja Perlen hänelle omistaman yhdeksän bagatellin sarjan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Horacio Gutiérrez, piano Philadelphia Chamber Music Society
2. 1 2 3 4  Horacio Gutierrez Manhattan School of Music
3. 1 2  The Harvard Concise Dictionary of Music and Musicians Don Michael Randel


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Nicaraguan kanavan reitti merkittynä sinisellä
**Nicaraguan kanava** on suunniteltu kanava Nicaraguassa. Se yhdistäisi Tyynenmeren ja Atlantin toisiinsa ja kilpailisi siten Panaman kanavan kanssa. Kanavasta tulisi yhteensä 276 kilometriä pitkä ja se kulkisi Keski-Amerikan suurimman makean veden altaan eli Nicaraguajärven läpi, mikä on herättänyt huolta.

Rakennustöiden oli alun perin tarkoitus alkaa 22. joulukuuta 2014 ja valmistua vuonna 2020. Nicaraguan hallinto kertoi vuoden 2015 lopulla lykkäävänsä rakennustöiden alkua vuoden 2016 loppupuolelle. Projektin on arvioitu maksavan 50 miljardia dollaria. Urakan sai kiinalainen miljardööri Wang Jing.

Projektin aloitupuheissa Wang Jin kaavaili Nicaragualle vaurasta tulevaisuutta kanavan ansiosta, mutta vuonna 2015 hän menetti ison osan miljardiomaisuudestaan. Vuonna 2016 aloitettiin kaivuutöitä, mutta vuoteen 2018 mennessä ne ja kanavalle johtavien teiden rakennustyömaat ovat pysähtyneet. Nicaragualaisten viranomaisten mukaan kyse on hidastuksista, ei projektin hylkäämisestä.

Lähteet
-------

1. ↑  Matthew Shaer: A New Canal Through Central America Could Have Devastating Consequences *Smithsonian Magazine*.  2014. Viitattu 23.5.2018.
2. ↑  Watts, Jonathan: $50bn Nicaragua canal postponed as Chinese tycoon's fortunes falter *The Guardian*.  27.11.2015. Viitattu 10.2.2016.
3. ↑  Kanninen, Jaana: Panaman kanavalle kilpailija Nicaraguaan  23.11.2014. Yle Uutiset. Viitattu 8.8.2015.
4. ↑  Nicaragua’s US$50b rival to Panama Canal ‘going ahead slowly’ as funding evaporates and Chinese investor keeps low profile *South China Morning Post*.  22.2.2018. Viitattu 23.5.2018.
**Jurij Tepeš** (s. 14. helmikuuta 1989 Ljubljana) on slovenialainen mäkihyppääjä. Hän edusti SD Dolomiti -seuraa.

Tepeš saavutti viisi mitalia junioreiden MM-kilpailuissa: Rovaniemellä 2005 hän sai kultaa joukkue- ja pronssia henkilökohtaisessa kilpailussa, Kranjssa 2006 hopeaa sekä henkilökohtaisessa että joukkuekilpailussa ja Tarvisiossa 2007 kultaa joukkuekilpailussa. Aikuisten tasolla Tepešillä on suurmäen joukkuekilpailun pronssi Oslon MM-kilpailuista 2011 sekä lentomäen joukkuekilpailun pronssi Vikersundin MM-kilpailuista 2012. Vikersundin henkilökohtaisessa kilpailussa hän sijoittui 12:nneksi, 2014 Harrachovin MM-lentomäessä 15:nneksi ja Kulmissa 2016 yhdeksänneksi.

Tepeš kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Garmisch-Partenkirchenin uudenvuodenkilpailussa 2006 sijoittuen 35:nneksi. Ensimmäiset maailmancup-pisteensä hän sai oltuaan 24:s Villachissa joulukuussa 2007. Kymmenen parhaan joukossa hän debytoi oltuaan yhdeksäs Lillehammerissa joulukuussa 2011. Ensimmäisen palkintosijansa hän sai oltuaan kolmas Harrachovissa helmikuussa 2013. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti Planican lentomäessä maaliskuussa 2013. Hän sijoittui kolmanneksi Klingenthalissa marraskuussa 2013 ja Kulmin lentomäessä tammikuussa 2015. Maaliskuussa 2015 hän oli Planican ensimmäisessä kilpailussa toinen ja voitti jälkimmäisen kilpailun. Helmikuussa 2017 hän oli kolmas Oberstdorfin lentomäessä.

Jurij Tepešillä on hallussaan Salpausselän normaalimäen HS97 mäkiennätys 101 metriä, jonka hän hyppäsi 3. maaliskuuta 2012 joukkuekisassa. 

Jurij Tepešin isä Miran Tepeš on entinen mäkihyppääjä.

Tepes lopetti uransa kauden 2019–2020 jälkeen.

Saavutukset
-----------

* Pronssi Oslon MM-kilpailuista 2011 suurmäen joukkuekilpailusta
* Pronssi Vikersundin lentomäen MM-joukkuekilpailuista 2012
* Lahden normaalimäen mäkiennätys
* Henkilökohtainen pituusennätys 237 metriä

Lähteet
-------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Jurij Tepeš**.
1. 1 2 3  Jurij Tepeš Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
2. ↑  Mazochin kaatuminen järkytti *Ilta-Sanomat*.  23.2.2007. Viitattu 2.2.2011. [vanhentunut linkki]
3. ↑  Jurij Tepes has ended his career *www.fis-ski.com*. Viitattu 29.6.2020. (englanniksi)
**Nikolai Enckell** (20. elokuuta 1833 Isokartano, Ulvila – 5. marraskuuta 1916 Helsinki) oli suomalainen Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut kenraaliluutnantti.

Enckellin vanhemmat olivat tullihallituksen päätirehtööri, kollegineuvos, everstiluutnantti Carl Gustaf Enckell (1798–1849) ja Adolfina Kristina Le Bell (1797–1879). Hän valmistui 1854 Paavalin jalkaväen junkkarikoulusta Pietarista ja palveli sitten 3. kenttätykistöprikaatissa ja 1. krenatööritykistöprikaatissa Krimin sodan aikana 1854–1856. Sodan jälkeen hän palveli vuodesta 1858 4. yhdistettyssä reservitykistöprikaatissa. Hänestä tuli aliluutnantti 1856 ja luutnantti 1858.

Enckell siirrettiin 1863 Viaporin linnoitustykistöön ja 1873 2. patterin päälliköksi 24. kenttätykistöprikaatiin jonka riveissä hän osallistui Turkin sotaan 1877–1878. Hän toimi vuodesta 1893 4. tykistöprikaatin komentajana. Enckellistä tuli alikapteeni 1865, kapteeni 1867, everstiluutnantti 1873, eversti 1877, kenraalimajuri 1893 ja kenraaliluutnantti 1900. Hän erosi palveluksesta vuonna 1900.

Enckell oli naimisissa vuodesta 1865 Emilia Henriette Krogeruksen (1847–1921) kanssa. Heillä oli 8 lasta joista tunnetuin oli lääkäri, hammaslääkäri ja taidemaalari Karl Gustaf (Gösta) Enckell.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  SKS Biografiakeskus : Suomalaiset kenraalit ja amiraalit Venäjän sotavoimissa 1809–1917
**Alhaji Jeng** (s. 13. joulukuuta 1981 Banjul, Gambia) on ruotsalainen seiväshyppääjä.

Jeng muutti alkuvuodesta 1982 perheensä mukana Gambiasta Ruotsiin. Ruotsin kansalaisuuden hän sai vuonna 2000.

Jeng sijoittui 2000 kahdeksanneksi Santiago de Chilen nuorten MM-kisoissa tuloksella 500 ja oli seuraavana vuonna kuudes Amsterdamin alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa. Hän hyppäsi kahdeksanneksi Madridin sisäratojen EM-kisoissa 2005 tuloksella 550. Seuraavana vuonna Jeng voitti MM-hopeaa Moskovan sisäratojen MM-kisoissa tuloksella 570. Ulkoradoilla hän voitti samana vuonna Euroopan cupin ykkösliigan. Göteborgin EM-kisoissa hän jäi loppukilpailussa ilman tulosta.

Jeng karsiutui Osakan MM-kisoissa 2007. Seuraavana vuonna hän sijoittui seitsemänneksi Valencian MM-hallikilpailuissa, voitti Euroopan cupin ykkösliigan ja karsiutui loppukilpailusta Pekingin olympialaisissa. Vuonna 2009 hän oli viides Torinon sisäratojen EM-kilpailuissa ja kahdestoista Berliinin MM-kisoissa. Pariisin sisäratojen EM-kilpailuissa 2011 hän karsiutui, kuten kävi myös saman vuoden Daegun MM-kilpailuissa. Hän jäi 2012 karsinnassa ilman tulosta sekä Helsingin EM-kilpailuissa että Lontoon olympialaisissa. Vuonna 2013 hän karsiutui loppukilpailusta Göteborgin EM-hallikilpailuissa.

Ruotsin mestaruuden Jeng voitti ulkoradoilla vuosina 2005, 2006, 2011, 2012 ja 2014 ja sisäradoilla vuosina 2005, 2006, 2008, 2011, 2013 ja 2014. Hän pitää hallussaan seiväshypyn Gambian-ennätystä ja on Ruotsin kaikkien aikojen ulkoratojen tilastossa jaetulla neljännellä tilalla.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

* Seiväshyppy:
	+ Ulkoradoilla 580 (2006)
	+ Sisäradoilla 581 (2009)

Lähteet
-------

1. ↑  Alhaji Jeng *sports-reference.com*.  Arkistoitu 17.8.2011. Viitattu 17.12.2009. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Alhaji Jeng Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).  (englanniksi) Viitattu 12.4.2013
3. 1 2  Swedish team – Media guide. European Athletics Championships, Zürich 2014 (pdf) (s. 27) friidrott.se:  Ruotsin yleisurheiluliitto.  Arkistoitu 9.5.2015. Viitattu 16.6.2017. (englanniksi)
4. ↑  Andersson, Jan: "Gud är viktig för mig" *HD.se*.  10.8.2006. Viitattu 16.6.2017. (ruotsiksi)
5. 1 2 3 4 5  Alhaji Jeng Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
6. ↑  European U23 Championships - Result database *european-athletics.org*. Viitattu 17.12.2009. (englanniksi)
7. ↑  European Athletics Championships Göteborg, Sweden 7 - 13 August 2006 *european-athletics.org*. Viitattu 17.12.2009. (englanniksi)
8. ↑
9. ↑  Topp-10 män utomhus  28.5.2017. friidrott.se:  Ruotsin yleisurheiluliitto.  Arkistoitu 24.6.2017. Viitattu 16.6.2017. (ruotsiksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
Horat, Meyerin tietosanakirja, 1888.
**Horat** (m.kreik. Ὧραι, *Hōrai* 'tunnit') olivat kreikkalaisessa mytologiassa alun perin luonnonjärjestyksen ja vuodenaikojen jumalattaria,[1] mutta hellenistisellä ajalla he muuttuivat yleisen järjestyksen ja oikeuden jumalattariksi. Useimmiten heidän vanhemmikseen mainitaan Zeus ja Themis[2] ja Moirat heidän sisarpuolikseen,[3] mutta vuodenaikojen jumalattarina heidät mainitaan myös Helioksen ja Selenen tyttäriksi, jotka vartioivat Olympoksen portteja ja huolehtivat maan hedelmällisyydestä ja ohjasivat säätä.[4]

Muinaiset horat
---------------

Hyvin varhaisina aikoina horat olivat vuodenaikojen jumalattaria: Thallo, Aukso ja Karpo[5] — muinaisilla kreikkalaisilla oli ainoastaan kolme vuodenaikaa. Taiteessa heidän kuvattiin nuoriksi viehättäviksi neidoiksi, joita ympäröi runsas kasvillisuus ja värikkäät kukat.

**Thallo** (m.kreik. Θαλλώ, *Thallō* 'kukoistava, kukintojen tuoja') oli kevään ja kukintojen jumalatar, josta tuli nuoruuden suojelija.

**Aukso** (m.kreik. Αυξώ, *Auxō* 'kasvu, lisääntyminen') oli kesän jumalatar, jota palvottiin Ateenassa myös toisena khariiteista.

**Karpo** (m.kreik. Καρπώ, *Karpō* 'hedelmä, vuodentulo') oli syksyn jumalatar, joka hallitsi kypsymistä ja sadonkorjuuta.

Hellenistiset horat
-------------------

Hellenistisellä ajalla horat olivat lain ja järjestyksen jumalattaria, jotka pitivät yllä yhteiskunnan järjestystä. Heidän nimensä olivat Eunomia, Dike ja Eirene.[5]

**Dike** (m.kreik. Δίκη, *Dikē* 'oikeus') oli oikeuden ja oikeudenmukaisuuden jumalatar, joka hallitsi maallista oikeutta.

**Eunomia** (m.kreik. Ευνομία, *Eunomia* 'järjestys') oli järjestyksen ja lainmukaisen hallitsemisen jumalatar.

**Eirene** (m.kreik. Ειρήνη, *Eirēnē* 'rauha') oli rauhan ja vaurauden jumalatar. Hänet kuvattiin nuoreksi neidoksi, joka piti käsissään runsaudensarvea, oliivipuun oksaa tai Hermeen sauvaa.

Lähteet
-------

1. ↑  Pausanias, *Kreikan kuvaus* 5.17.1 (engl. käännös).
2. ↑  Apollodoros, *Kirjasto* 1.3.1 (engl. käännös).
3. ↑  Hesiodos, *Jumalten synty* 901–906 (engl. käännös).
4. ↑  Quintus Smyrnaeus, *Troijan tuho* 356–390 (engl. käännös).
5. 1 2  Hyginus, *Fabulae* clxxxiii (engl. käännös).

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Horat** Wikimedia Commonsissa
**Nikolai Vladimirovitš Ekk** (ven. Никола́й Влади́мирович Экк, 1. kesäkuuta 1902 Riika, Venäjä – 14. heinäkuuta 1976 Moskova, Neuvostoliitto) oli neuvostoliittolainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. Hänen tunnetuin ohjauksensa on *Passi elämään* (*Putjovka v žizn* 1931).

Ohjaajana
---------

Valmistuttuaan alalle 1920-luvulla Ekk työskenteli ennen ohjaajan uraansa Vsevolod Meyerholdin teatterissa. Ekkin ura elokuvan parissa osuu 1930-luvulle, jolloin valmistui neljä näytelmäelokuvaa ja yksi dokumentti.

Ekkin ensimmäinen ja samalla tunnetuin ohjaustyö on *Passi elämään* (*Putjovka v žizn* 1931), vaikuttava kuvaus Venäjän sisällissodan orvoiksi jättämistä nuorista. Elokuva oli myös ensimmäinen neuvostoliittolainen äänielokuva. Seuraava ohjaus, vuonna 1936 valmistunut *Grunja Kornakova* oli puolestaan ensimmäinen neuvostoliittolainen värielokuva.

Ekk ei yltänyt myöhemmissä töissään enää debyyttielokuvansa tasolle. Ura jatkui 1930-luvun jälkeen muun muassa televisio- ja teatteriohjaajana.

Vaikutus
--------

Ekkin *Passi elämään* tunnustetaan vaikutusvaltaiseksi teokseksi, vaikka omana aikanaan se saikin Neuvostoliitossa huomattavista katsojaluvuista huolimatta myös kritiikkiä osakseen, elokuva kun ei osoittanut tarpeeksi selvästi kapitalismin ja yhteiskunnallisten ongelmien välistä yhteyttä.

Realistinen mutta samalla lämmin kuvaus *Passi elämään* pantiin merkille saman tien myös ulkomailla ja sen vaikutusta on nähtävissä muun muassa William A. Wellmanin elokuvasta *Kovan onnen pojat* (*Wild Boys on the Road* 1933) ja Luis Buñuelin elokuvasta *Los Olvidados* (1951) sekä monista muista 1950-luvun nuorisokuvauksista.

Filmografia
-----------

* *Toukokuun yö* (*Maiskaja notš* 1941)
* *Sorotšinskaja jarmarka* (1939)
* *Grunja Kornakova* (1936)
* *Karnaval tsvetov* (1935), dokumentti
* *Passi elämään* (*Putjovka v žizn* 1931)
* *Kak nado i ne nado* (1929), lyhytelokuva

Lähteet
-------

1. ↑  Ekkin ensyklopediatiedot *The Great Soviet Encyclopedia / The Free Dictionary*. Viitattu 4.7.2012. (englanniksi)
2. ↑  Ekkin lyhyt henkilöhistoria *Answer.com*. Viitattu 4.7.2012. (englanniksi)
3. ↑  Passi elämään -elokuvasta *Kinoglazonline*. Viitattu 4.7.2012. (englanniksi)
4. ↑  Peter von Bagh: *Elokuvan historia, s. 261*. Otava, 1998 (4. painos). ISBN 951-1-19811-4.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Elonet

 |

 |
Leikkausjännitys τ kohdistuu neliön yläreunaan, kun alareunaa pidetään paikoillaan. Jännitys johtaa muodonmuutokseen ja neliöstä tulee suunnikas.
**Leikkausjännitys** (symboli {\displaystyle \tau \,}, tau) tarkoittaa jonkin materiaalin pintaan yhdensuuntaisesti kohdistuvaa jännitystä, kun normaalijännitys kohdistuu kohtisuoraan pintaa vasten.

Keskimääräinen leikkausjännitys on

{\displaystyle \tau ={F \over A}}
missä

\tau  = leikkausjännitys
*F* = voima
*A* = pinta-ala.
Leikkausjännityksen suhde sen aiheuttamaan muodonmuutokseen on kullekin materiaalille ominainen vakio, jota sanotaan sen liukumoduuliksi eli liukukertoimeksi.

Leikkausjännitys fluidissa
--------------------------

Kun fluidi (neste tai kaasu) liikkuu kiinteän pinnan suuntaisesti, siihen kohdistuu leikkausjännitys. Fluidin nopeus aivan kiinteän pinnan rajalla on nolla suhteessa pintaan (ns. no-slip-ehto), mutta jollain korkeudella rajapinnasta virtausnopeus vastaa fluidin nopeutta. Näiden kahden pisteen välistä aluetta kutsutaan rajakerrokseksi.

Newtonilaisilla fluideilla leikkausjännitys on verrannollinen fluidin venymänopeuteen viskositeetin toimiessa verrannollisuuskertoimena. Ei-newtonilaisille fluideille tämä sen sijaan ei pidä paikkaansa, koska niiden viskositeetti ei ole vakio.

Newtonilaiselle fluidille leikkausjännitys on

{\displaystyle \tau =\mu {\frac {\partial u}{\partial y}}~~,}
missä

\mu  on fluidin dynaaminen viskositeetti,
{\displaystyle {\frac {du}{dy}}} on nopeusgradientti kohtisuoraan pinnan suuntaan nähden.
**Horatio Gouverneur Wright** (6. maaliskuuta 1820 Clinton, Connecticut – 2. heinäkuuta 1899 Washington D.C.) oli yhdysvaltalainen insinööri ja kenraali. Yhdysvaltain sisällissodassa Wright palveli Unionin armeijassa, jossa hän toimi toukokuusta 1864 lähtien 6. armeijakunnan komentajana. Komentajana Wright seurasi John Sedgwickia, joka kuoli Spotsylvanian taistelussa. 6. armeijakunnan komentajana hän johti myös yhden taistelun ajan koko Shenandoahin armeijaa, kun armeijan komentaja Philip Sheridan oli matkoilla ja Wrightin vastuulle jäänyt armeija joutui Konfederaation yllätyshyökkäyksen alle. 

Sisällissodan päätyttyä Wright osallistui useiden julkisten rakennushankkeiden kuten Brooklyn Bridgen ja Washington-monumentin rakentamiseen.

Lähteet
-------

1. ↑  The Battle of Cedar Creek *National Park Service*. Viitattu 7.7.2016. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* NARA
* SNAC

 |

 |
**Nikolai Philippe Fraiture** (s. 13. marraskuuta 1978 New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen muusikko, joka tunnetaan parhaiten rockyhtye The Strokesin basistina.

Nuoruus
-------

Fraiturella on venäläisiä ja ranskalaisia sukujuuria. Hän puhuu sujuvaa ranskaa ja suoritti lukionsa ranskankielisessä opinahjossa. Hänen isänsä oli vartija kauppakeskus Macy'sissä ja äitinsä koulun opettaja. Fraiture on ehkäpä The Strokesin ainoa jäsen, joka ei elänyt lapsuuttansa varakkaassa perheessä. Hän asui kaksiossa New Yorkissa viiden sukulaisensa kanssa. Hänellä on myös sisko Elizabeth, joka on tätä 13 vuotta nuorempi sekä isoveli Pierre. Ollessaan nuori, Fraiture saatiin kiinni varastamassa Luke Skywalker -lelua Macy'sin tavaratalossa kaupasta, jossa hänen isänsä työskenteli. Fraiture on kertonut olevansa vieläkin innostunut Star Warsista. Hän kävi päiväkodin samassa paikassa tulevan yhtyekumppani Julian Casablancasin kanssa. He ovat siis olleet ystäviä lähes läpi koko elämänsä.

Musiikki
--------

Vaikka Fraiture oli ollut kiinnostunut musiikista koko elämänsä ajan, hän aloitti basson soittamisen vasta ollessaan 19. Hän sai basson lahjaksi lukiosta valmistautumisen kunniaksi isoisältään, mutta lahjoitti basson Casablancasille. Myöhemmin hän kuitenkin kiinnostui soittamisesta ja alkoi harjoitella toden teolla. Vielän nykyäänkin hän soittaa saman mallisella bassolla. Hän liittyi Casablancasin, Nick Valensin jonka kanssa oli opiskellut, ja Fabrizio Morettin yhtyeeseen. Pian tämän jälkeen myös Albert Hammond Jr liittyi tähän yhtyeeseen.

Yksityiselämä
-------------

Fraiture on naimisissa Illy-nimisen (Ilona, o.s. Jankovich) englantilaisnaisen kanssa. Heille syntyi tytär kesällä 2004.

Aiheesta muualla
----------------

* Nikolai Fraiture Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

The Strokes

| 
* Julian Casablancas
* Albert Hammond (nuorempi)
* Nick Valensi
* Nikolai Fraiture
* Fabrizio Moretti

 |
| --- |

|  |  |
| --- | --- |
| Studioalbumit | 
* *Is This It*
* *Room on Fire*
* *First Impressions of Earth*
* *Angles*
* *Comedown Machine*
* *The New Abnormal*

 |
| EP:t | 
* *The Modern Age*
* *Future Present Past*

 |
| Singlet | 
* "Hard to Explain"
* "Last Nite"
* "Someday"
* "12:51"
* "Reptilia"
* "The End Has No End"
* "Juicebox"
* "Heart in a Cage"
* "You Only Live Once"
* "Under Cover of Darkness"
* "Taken for a Fool"
* "All the Time"
* "At the Door"
* "Bad Decisions"
* "Brooklyn Bridge to Chorus"

 |
| Muuta | 
* Diskografia
* Kappaleet

 |



|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
Colonne de Juillet, taustalla vasemmalla Bastiljin oopperatalo.
Lähikuva pylvään huipulla olevasta *Vapauden henki* -veistoksesta.
**Colonne de Juillet** ("Heinäkuun pylväs") on 51,5 metriä korkea muistopylväs Pariisin Place de la Bastille -aukiolla. Se on pystytetty vuoden 1830 heinäkuun vallankumouksessa kuolleiden muistoksi. Pylväs on pronssia ja se on ontto. Pylvään huipulla on Auguste Dumontin kullattu veistos *Vapauden henki*.

Colonne de Juillet pystytettiin heinäkuun vallankumouksen myötä valtaan nousseen kuningas Ludvig Filipin määräyksestä. Kuningas antoi määräyksen muistomerkin pystyttämisestä jo joulukuussa 1830 ja muurasi peruskiven vain vuosi vallankumouksen jälkeen, heinäkuussa 1831. Pylvään suunnitelma tilattiin vuonna 1833 arkkitehti Jean-Antoine Alavoinelta, mutta lopulta sen suunnitteli hänen apulaisena Joseph-Louis Duc. Pylväs valmistui vuonna 1840. Monumentin huipulle kuningas Ludvig Filip valitsi Dumontin vuonna 1833 esittelemän veistoksen *Vapauden henki*. Pylvään muut koristelut toteutti kuvanveistäjä Antoine-Louis Barye.

Colonne de Juillet’n kryptaan haudattiin 504 heinäkuun 1830 kansannousussa kuollutta pariisilaista. Lisäksi uhrien nimet hakattiin pylvään jalustaan. Jälkeenpäin pylväs omistettiin myös vuoden 1848 helmikuun vallankumouksen uhreille, mikä kasvatti nimien lukumäärään seitsemäänsataan. Pylvään marmorinen jalusta on peräisin jo Napoleonin ajalta ja se oli alun perin tarkoitettu Napoleonin kaavailemalle suurelle norsupatsaalle, joka ei koskaan valmistunut.

Lähteet
-------

1. ↑  *Kaupunkikirjat: Pariisi* (suom. Ilkka Rekiaro), s. 98. Kuudes, uudistettu painos. WSOY, Helsinki 2009. Alkuteos *Travel Guides Paris*, julkaistu ensimmäisen kerran Isossa-Britanniassa 1993, Dorling Kindersley Ltd, Lontoo.
2. 1 2 3 4  Le Génie de la Liberté (ranskaksi) Louvre. Viitattu 7.2.2016.
3. ↑  Juillet (colonne de), (Arkistoitu – Internet Archive) (ranskaksi) Dictionnaire de l'Histoire de France, *Encyclopédie Larousse*. Viitattu 7.2.2016.
4. 1 2  La Colonne de Juillet Paris1900. Viitattu 7.2.2016.
5. ↑  Martina Padberg: *Taide & Arkkitehtuuri: Pariisi* (suom. Tapani Kilpeläinen), s. 254. Tandem Verlag (h. f. ullmann) 2007. Alkuteos *Kunst & Architektur Paris*.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Colonne de Juillet** Wikimedia Commonsissa
*Tämä artikkeli käsittelee yhtyettä. Hordak-nimisestä sarjakuvahahmosta on eri artikkeli.*

**Hordak** on espanjalainen, Madridista kotoisin oleva black metal -yhtye.

Yhtyeen nimi tulee piirretystä Masters of the Universe, jossa oli henkilö nimeltä Hordak. Yhtyeen mukaan nimi valittiin siksi, että sillä on yhteyksiä heidän lapsuutensa ja ihanteisiinsa.

Hordak julkaisi demonsa vuonna 2003, jolloin Griffin Music otti yhtyeen "talliinsa". Hordak on julkaissut kaksi kokopitkää albumia, War Has Just Begunin vuonna 2005 ja The Last European Wolvesin vuonna 2006.

Hordak kutsuu musiikkiaan nimellä celtiberian pagan metal (kelttiläinen pakanametalli). Yhtye kertoo musiikkinsa olevan Espanjassa vastaavanlaista kuin viikinkimetalli on Skandinaviassa.

Jäsenet
-------

### Nykyiset

* Autumn - Laulu, kitara
* Winter - Kitara
* J. Sierra - Rummut
* A. Mansilla - Kitara
* L. Mansilla - Basso

### Entiset

* Vascón - Basso

Diskografia
-----------

* Demo (2003)
* War Has Just Begun (2005)
* The Last European Wolves (2006)
* Under the Sign of the Wilderness (2011)
* Padre (2016)

Lähteet
-------

* Hordak Encyclopaedia Metallum-sivustolla
**Jurijs Andrejevs** (s. 16. tammikuuta 1957) on latvialainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. Tällä hetkellä hän toimii FK Liepājas Metalurgsin urheilutoimenjohtajana.

Ura
---

Andrejevs aloitti pelaajauransa FK Daugava Riiassa 1977. Hän pelasi urallaan kotikaupunkinsa eri seuroissa voittaen kaudella 1985 Latvian sosialistisen neuvostotasavallan mestaruuden FK Alfassa. 

Valmennusuransa alkupuolella Andrejevs valmensi FK Daugava Riikaa, kunnes siirtyi vuonna 2004 Latvian mahtiseuran Skonton peräsimeen. Hän luotsasi seuran Virslīgan mestariksi 2004 sekä kahteen Livonia cupin mestaruuteen. Andrejevsin valmennuskaudellä päättyi Skonton 14-vuotisen valtakauden uudelleen itsenäistyneen Latvian liigassa.

Vuodesta 2001 lähtien Andrejevs oli toiminut Aleksandrs Starkovsin apuvalmentajana Latvian maajoukkueessa. Kaksikko oli johdattanut maan yllättäen EM-kisoihin 2004. Marraskuussa 2004 Andrejevs nousi maajoukkueen päävalmentajaksi Starkovsin siirryttyä FK Spartak Moskovan peräsimeen. Hänen pestinsä alkoi tappiolla Omanille, mutta hän ajoi voimakkaasti uusia nuoria pelaajia mukaan Latvian maajoukkuerinkiin. Hänen johdollaan Latvia voitti vuonna 2005 Thaimaassa pelatun King’s Cupin. Andrejevs erosi tehtävästään maaliskuussa 2007 Latvian hävittyä Liechtensteinille 1–0 EM2008-karsinnoissa.

Maajoukkuepestinsä jälkeen Andrejevs toimi 2007–2008 FK Liepājas Metalurgsin päävalmentajana, kunnes siirtyi seuran urheilutoimenjohtajaksi.

Meriitit
--------

* Latvian-mestaruus: 2004
* Livonia Cup (2): 2004, 2005
* King’s Cup: 2005

Lähteet
-------

1. ↑  Andrejevs set to lead Latvia UEFA.com, 8.11.2004.
2. ↑  Andrejevs quits Latvia cause UEFA.com, 30.3.2007.

  


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Edeltäjä:**Aleksandrs Starkovs** | **Skonto FC:n päävalmentaja**2004–2005 | Seuraaja:**Paul Ashworth** |

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Edeltäjä:**Aleksandrs Starkovs** | **Latvian maajoukkueen päävalmentaja**2004–2007 | Seuraaja:**Aleksandrs Starkovs** |
**Colomars** on kunta Kaakkois-Ranskassa Alpes-Maritimesin departementissa Provence-Alpes-Côte d’Azurin alueella. Se sijaitsee Var-joen varrella noin 12 kilometriä Nizzasta pohjoiseen.

Kunnan nähtävyyksiä on Notre-Dame-de-la-Nativitén kirkko, joka on rakennettu 1800-luvulla.

Nizzan pohjoispuolella on Var-jokea reunustavien kukkuloiden väleissä syviä kanjoneita ja rotkoja. Niitä kutsutaan "pimeiksi laaksoiksi" (ransk. *vallons obscurs*). Laaksoissa on pimeää, kosteaa ja viileää ympäri vuoden, ja ne mahdollistavat erityisolosuhteet vuoristo- ja subtrooppisen kasvillisuuden kehittymiseen hyvin lähellä Välimerta. Näistä laaksoista on kymmenen nimetty Natura 2000 -ohjelmaan, ja niistä yksi, Vallon des Vallières, sijaitsee kunnan alueella.

Lähteet
-------

1. ↑  Insee
2. ↑  Nice Moyen Pays > Nice *Tour de France 2020*.  2020. Viitattu 6.9.2020. (englanniksi)
3. ↑  Natura 2000, Vallons obscurs *Métropole Nice Côte d’Azur*.  Arkistoitu 9.8.2021. Viitattu 6.9.2020. (ranskaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Colomars** Wikimedia Commonsissa
**Jurlique International Pty Ltd** on australialainen kosmetiikkavalmistaja, joka on tunnettu kosmetiikkasarja brändin **Jurlique**:n tuottamisesta. Se tuottaa useita erilaisia tuotteita kasvojen ja vartalon hoitoon.

Historia
--------

Jurliqueen perustivat vuonna 1985 kemisti *Jurgen Klein* ja hänen kasvitieteilijävaimonsa Ulrike Etelä-Australiassa. Yritys viljelee itse suuren osan raaka-aineistaan. Yrityksen luomutila sijaitsee Adelaidessa, Etelä-Australiassa, jossa on hyvät viljelyolosuhteet yrttien ja kukkien viljelyyn. Tila on sertifikoitu NASAA Certified Organic\* - standardilla. Esimerkiksi laventeli, kamomilla, kehäkukka, rosmariini sekä rohtosalkoruusu viihtyvät niillä leveysasteilla hyvin. Yli 60 hehtaarin maatilalla viljellään lähes 40 eri lajiketta.

Yrityksen tämänhetkinen omistaja on Pola Orbis Holdings, joka osti sen $355 miljoonalla 2011.

Kuvia
-----

* Jurliquen maatila Adelaidessa, Etelä-Australiassa.Jurliquen maatila Adelaidessa, Etelä-Australiassa.

Lähteet
-------

1. ↑  Dr. Jurgen Kleinin www-sivut
2. ↑  The National Association for Sustainable Agriculture, Australia, Product Search (Hae Certification No. 5262) *nasaa.com.au*.  Arkistoitu 26.10.2015. Viitattu 4.9.2015. (englanniksi)
3. ↑  James Packer profits as cosmetics firm Jurlique sold for $335 million: Five lessons from a South Australian success story *SmartCompany*.  01.12.2011.  Arkistoitu 24.9.2015. Viitattu 4.9.2015. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Jurliquen www-sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
* Jurliquen suomalaiset www-sivut
Niccolò Tartaglia.
**Niccolò Fontana Tartaglia**, alkuperäinen nimi **Fontana**, (1500 Brescia, Italia – 13. joulukuuta 1557 Venetsia, Italia) oli matemaatikko ja kirjanpitäjä silloisessa Venetsian tasavallassa. Hän suunnitteli linnoituksia ja tutki maanpinnanmuotoja hyökkäys- ja puolustusmielessä. Tartaglia julkaisi useita kirjoja mukaan lukien ensimmäiset Arkhimedeen ja Eukleideen käännökset italiaksi. Hän oli ensimmäinen ballistiikan tutkija, sillä hän pyrki selvittämään tykinkuulien lentoradat matemaattisesti. Tämän työn Galileo Galilei vahvisti putoavien kappaleiden tutkimuksissaan.*lähde?*

*General trattato de' numeri et misure*, 1556
Tarinan mukaan Tartaglia oppi vain puolet aakkosista yksityisopettajaltaan ennen kuin varat loppuivat. Tutkijana hän oli kuitenkin itseoppinut. Tartaglia aikalaisineen työskenteli akatemioiden ulkopuolella ja levitti klassisten teosten käännöksiä koulutetun keskiluokan pariin.*lähde?*

Erityisen merkittävä oli ensimmäinen nykyeurooppalaiselle kielelle tehty käännös Eukleideen *Elementasta*. *Elementaa* oli kahden vuosisadan ajan opetettu arabilähteiden puutteellisista latinannoksista. Viidennen kirjan Eudoksoksen suhteidenteoriassa oli virheitä, joiden takia se oli käyttökelvoton. Tartaglian käännös vuodelta 1543 perustuu Bartolomeo Zambertin latinannokseen kreikan virheettömästä versioista, jolloin myös viides kirja tuli oikein. Myöhemmin teoria oli tärkeä väline Galileille, kuten se oli ollut aikoinaan Arkhimedeelle.*lähde?*

Tartaglia oli matematiikan opettajana Veronassa, Piacenzassa ja Venetsiassa. Hänen luentojensa aiheena olivat algebra sekä heittoliike, jota hän käsitteli tieteellisesti ensimmäisenä ja oli siten Galileo Galilein edeltäjiä. Kuuluisuutensa Tartaglia on eritoten saavuttanut keksimällään kolmannen asteen yhtälön ratkaisulla, jonka Gerolamo Cardano kuitenkin houkutteli Tartaglialta ja julkaisi teoksessaan *Ars magna* (1545). Siksi ratkaisu kantoi pitkään Cardanon nimeä. Tartaglian pääteos on *Trattato generale di numeri et misure* (1556–1560). Hänen toinen teoksensa on *Quesiti et invenzioni diverse* (1546). Kootut teokset julkaistiin 1606.

Lähteet
-------

1. 1 2  Tartaglia, Niccólo, Tietosanakirja osa 9. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1917
2. ↑  O'Connor, John J. and Edmund F. Robertson. Niccolò Fontana Tartaglia. MacTutor History of Mathematics archive. Viitattu 20.10.2020 (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Niccolò Fontana Tartaglia** Wikimedia Commonsissa

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Italia
	+ 2
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Australia
* Kroatia
* Alankomaat
* Portugali
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* MathSciNet
* Mathematics Genealogy Project
* zbMATH

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Italian People
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Jurik Noriarovitš Vardanjan** (13. kesäkuuta 1956 Gjumri, Širak, Armenian SNT, Neuvostoliitto – 1. marraskuuta 2018) oli armenialainen, Neuvostoliittoa edustanut painonnostaja ja olympiavoittaja.

Vardanjan voitti Moskovan 1980 olympialaisissa kultaa alle 82,5-kiloisten sarjassa maailmanennätystuloksella 400 kg. Myös hänen tempaustuloksensa 177,5 kg ja työntötuloksensa 222,5 kg olivat uusia maailmanennätyksiä. Los Angelesin 1984 olympialaisiin hän ei voinut osallistua itäblokin maiden olympiaboikotin vuoksi.

Vardanjan voitti MM-kilpailuissa kultaa alle 75-kiloisissa vuonna 1977 sekä alle 82,5-kiloisissa vuosina 1978, 1979, 1981, 1983 ja 1985. Hän saavutti MM-hopeaa alle 90-kiloisissa vuonna 1982. Hän voitti EM-kultaa alle 75-kiloisissa vuonna 1977 sekä alle 82,5-kiloisissa vuosina 1978, 1980, 1981 ja 1983. Hän saavutti EM-hopeaa alle 90-kiloisissa vuonna 1982 sekä alle 82,5-kiloisissa vuonna 1984.

Vardanjan teki urallaan 42 maailmanennätystä: 15 tempauksessa, 15 työnnössä ja 12 yhteistuloksessa. Hän muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1991.

Lähteet
-------

* Jurik Vardanjanin olympiasijoitukset Sports-Reference.com.  Arkistoitu 25.10.2012. Viitattu 28.12.2009. (englanniksi)
* Painonnoston arvokisamitalistit Sports123.com. Viitattu 28.12.2009. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Legendary Armenian weightlifter Yuri Vardanyan passes away in US (englanniksi)

Moskovan olympialaisten mitalikolmikko - Vardanjan olympiavoittajana korkeimmalla korokkeella.
**Ilkka Vilhelm Pirvola** (s. 12. syyskuuta 1937 Helsinki) on suomalainen taidehistoriasta väitellyt filosofian tohtori, diplomi-insinööri ja yritysjohtaja, joka on saanut energianeuvoksen arvonimen.

Henkilöhistoria
---------------

Pirvolan vanhemmat olivat kansakoulunopettaja Lauri Vilhelm Pirvola ja kansakoulunopettaja Katri Virtaranta. Hänen puolisonsa vuodesta 1961 on Raili Anja Anneli Nyqvist. Pirvola tuli ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta yhteiskoulusta 1957 ja valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1963. Hän valmistui taidehistoriasta filosofian maisteriksi Turun yliopistossa 2007 ja väitteli siellä filosofian tohtoriksi 2016. Pirvola oli Kiinteistöliiton insinööritoimiston suunnitteluinsinööri 1962–1965, Terveysrakenne Oy Terakin apulaisjohtaja 1965–1968, Helsingin Ympäristön Sähkölaitoksen, vuodesta 1972 Vantaan Sähkölaitos Oy, kaukolämpöosaston osastopäällikkö ja osastonjohtaja 1968–1984 ja Helsingin kaupungin energialaitoksen, vuodesta 1995 Helsingin Energia, osastopäällikkö, osastonjohtaja 1984–1991 ja toimitusjohtaja 1991–2000. Pirvola oli myös Helsingin Seudun Lämpövoiman toimitusjohtaja ja hallituksen jäsen 1992–2000 ja hänellä oli uransa aikana useita luottamus- ja asiantuntijatehtäviä. Energianeuvoksen arvonimen vuonna 1998 saanut Pirvola on sotilasarvoltaan reservin yliluutnantti.

Julkaisuja
----------

* *Lämpöurakoitsijamääräyksiä koskeva suositus*, 1980
* *Raamit vai monumentti? Tutkielma voimalaitosten arkkitehtuurin kehityksestä suomalaisessa kaupunkiympäristössä*, 2007, pro gradu -tutkielma
* *Urbaania energiaa: Suvilahden, Hanasaaren A- ja Vuosaaren voimalaitokset osana helsinkiläistä kaupunkiympäristöä*, 2016, väitöskirja

Lähteet
-------

1. 1 2  Harri Turunen: Energianeuvos Ilkka Pirvola (1937–). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 9.1.2015. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 13.6.2022.