recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
*Tämä artikkeli käsittelee kristillistä käsitettä, jota ei tule sekoittaa spiritualismiin.*
**Spiritualiteetti** on usein käytetty ilmaus hengellisen elämän konkreettisista muodoista. Termi tulee latinan sanasta *spiritualis* (suom. *hengellinen*) ja sitä käytetään usein kristillisessä kontekstissa. Spiritualiteetti koskee ihmisen sisäistä uskonnollista elämää ja kokemusta sekä henkilökohtaista uskossa elämistä ja uskon harjoittamisen polkua. Spiritualiteetin teologia on teologian osa-alue, joka korostaa kokemuksellisuutta ja käytännöllisyyttä.

Suomen evankelis-luterilaisen kirkon määritelmän mukaan spiritualiteetti on hengellistä kasvua ja havahtumista korostavaa uskon käytännöllistä harjoittamista, erityisesti yhteisöllisesti. Spiritualiteettiin voi kuulua esimerkiksi Raamatun lukemista, messuun osallistumista, rukoilua ja yhteyttä toisiin uskoviin. Se voi tarkoittaa myös hiljaisuuden ja mietiskelyn harjoittamista, hengellistä laulamista, retriiteille osallistumista tai muuta hartaudenharjoitusta.

Katso myös
----------

* Fransiskaanit
* Hengellisyys
* Ignatiaaninen spiritualiteetti
* Karmeliitat
* Taizé-yhteisö
* Tuomasmessu

Lähteet
-------

1. 1 2  Spiritualiteetti *Aamenesta öylättiin – kirkon sanasto*. Suomen evankelis-luterilainen kirkko.  Arkistoitu 19.4.2022. Viitattu 15.4.2020.
2. ↑  Kotila, Heikki: *Spiritualiteetti - ajankohtainen näkökulma*, s. 13–14. Teoksessa: *Spiritualiteetin käsikirja*. Helsinki: Kirjapaja, 2003. ISBN 951-625-931-6.
**Risiiniöljyhappo** eli **risinoleiinihappo** (C18H34O3) on harvinainen omega-9-rasvahappoihin kuuluva rasvahappo, jota esiintyy erityisesti risiiniöljyssä. Yhdistettä ja sen johdannaisia voidaan käyttää kosmetiikassa.

Ominaisuudet
------------

Huoneenlämpötilassa risiiniöljyhappo on keltaista öljymäistä nestettä. Yhdiste liukenee vain heikosti veteen, mutta paremmin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin ja dietyylieetteriin.

Risiiniöljyhappoa esiintyy erityisesti risiinissä triglyseridinä ja noin 90 % risiiniöljyn rasvahapoista on risiiniöljyhappoa. Muita kasveja, joissa risiiniöljyä esiintyy ovat muun muassa *Hiptage*-suvun lajeissa sekä *Azima tetracantha*- , *Argyreia cuneata* ja *Anogeissus latifolia*-kasvilajeista. Lisäksi sitä on huomattavia määriä *Claviceps purpurea*-sienessä esteröityneenä muiden rasvahappojen kanssa. Kasvit muodostavat risiiniöljyhappoa hapettamalla öljyhappoa entsymaattisesti. Hapettimena reaktiossa toimii happi ja entsyymi tarvitsee kofaktorikseen NADPH-molekyylin. Reaktiota katalysoivan entsyymin toimintamekanismi muistuttaa rasvahappodesaturaasien toimintamekanismia.

Valmistus ja käyttö
-------------------

Risiiniöljyhappoa valmistetaan saippuoimalla risiiniöljyä. Saippuoiminen voidaan tehdä joko emäksisissä olosuhteissa kemiallisesti tai entsymaattisesti.

Risiiniöljyhappoa voidaan käyttää saippuoiden valmistukseen, voiteluaineena ja voiteluaineiden valmistukseen, estolidien valmistukseen ja kosmetiikan ainesosien valmistukseen. Siitä saadaan myös useita eri rasvahappoja esimerkiksi se voidaan pelkistää vedyttämällä 12-hydroksisteariinihapoksi ja hajottaa kuumentamalla tai otsonoimalla sebasiinihapoksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Ricinoleic acid – Substance summary *PubChem*. NCBI. Viitattu 25.10.2014.
2. 1 2 3 4 5 6  Alén, Raimo: *Kokoelma orgaanisia yhdisteitä: Ominaisuudet ja käyttökohteet*, s. 460. Helsinki: Consalen Consulting, 2009. ISBN 978-952-92-5627-3.
3. ↑  Physical properties:Ricinoleic acid NLM Viitattu 25.10.2014
4. ↑  Frank D. Gunstone,John L. Harwood,Albert J. Dijkstra: *The Lipid Handbook*, s. 10. CRC Press, 2012. ISBN 9780849396885. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 25.10.2014). (englanniksi)
5. ↑  Paul M. Dewick: *Medicinal Natural Products: A Biosynthetic Approach*. John Wiley and Sons, 2009. ISBN 978-0-470-74167-2. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 25.10.2014). (englanniksi)
6. 1 2  David J. Anneken. Sabine Both, Ralf Christoph, Goerg Fieg, Udo Steinberner & Alfred Waestwechtel: *Fatty Acids, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2006. Viitattu 25.10.2014

Aiheesta muualla
----------------

* Human Metabolome Database (HMDB): Ricinoleic acid (englanniksi)
* Food Component Database (FooDB): Ricinoleic acid (englanniksi)
* Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Ricinoleic acid (englanniksi)
* DrugBank: Ricinoleic Acid (englanniksi)
* ChemBlink: Ricinolic acid (englanniksi)
**Mangaanisulfaatti** (MnSO4) on mangaani- ja sulfaatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdiste on yksi tärkeimmistä mangaanin yhdisteistä ja sitä käytetään muun muassa lannoitteena, hivenainevalmisteissa ja mangaanin tai mangaaniyhdisteiden valmistuksessa.

Ominaisuudet
------------

Kidevedettömänä mangaanisulfaatti on huoneenlämpötilassa väritöntä ja kiteistä kiinteää ainetta. Yhdiste liukenee hyvin veteen ja paremmin viileään ja lämpimiin kuin kuumaan veteen. Maksimiliukoisuus on noin 31-asteiseen veteen. Kidevedettömän mangaanisulfaatin lisäksi yhdisteestä tunnetaan lukuisia kidevedellisiä muotoja kuten monohydraatti (MnSO4·H2O), dihydraatti (MnSO4·2H2O), tetrahydraatti (MnSO4·4H2O), pentahydraatti (MnSO4·5H2O) ja heptahydraatti (MnSO4·7H2O), jotka ovat väriltään vaaleanpunaisia. Mangaanisulfaatin hydraateista kidevesi poistuu kuumentamalla. Mangaanisulfaatti muodostaa alkalimetallisulfaattien kanssa kaksoissuoloja.

Valmistus ja käyttö
-------------------

Mangaanisulfaattia valmistetaan teollisesti pääasiallisesti liuottamalla mangaanioksidia tai mangaanikarbonaattia rikkihappoon. Myös Mangaanidioksidista voidaan valmistaa mangaanisulfaattia liuottamalla sitä rikkihappoon pelkistimen, kuten hiilen läsnä ollessa. Mangaanisulfaattia muodostuu sivutuotteena hapetettaessa orgaanisia yhdisteitä mangaanidioksidilla rikkihappoisella liuoksella esimerkiksi hydrokinonin valmistuksen yhteydessä.

MnO + H2SO4 → MnSO4 + H2O
Mangaanisulfaatti on yksi teollisesti ja taloudellisesti merkittävimmistä mangaaniyhdisteistä. Siitä voidaan valmistaa metallista mangaania elektrolyyttisesti ja sitä voidaan käyttää lähes kaikkiean mangaaniyhdisteiden valmistuksen lähtöaineena. Siitä valmistettavia yhdisteitä ovat muun muassa mangaanidioksidi, mangaanikarbonaatti, manebi ja eräät väriaineet. Yhdistettä käytetään myös lasin värjäämiseen violetiksi, lannoitteissa, eläinten rehuissa hivenaineena ja hivenainevalmisteissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  E. M. Karamäki: *Epäorgaaniset kemikaalit*, s. 316. Kustannusliike Tietoteos, 1983. ISBN 951-9035-61-3.
2. 1 2 3 4  Kenneth Pisarczyk: *Manganese Compounds, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2005. Viitattu 5.10.2013
3. 1 2 3  Arno H. Reidies: *Manganese Compounds, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 5.10.2013
4. 1 2  Egon Wiberg, Nils Wiberg, Arnold Frederick Holleman: *Inorganic chemistry*, s. 1410. Academic Press, 2001. ISBN 978-0-12-352651-9. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 5.10.2013). (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Mangaanisulfaattimonohydraatin kansainvälinen kemikaalikortti
**Syklododekatrieeni** (C12H18) on syklinen eli rengasrakenteinen trieeni eli kolme kaksoissidosta sisältävä alkeeni. Yhdistettä käytetään polymeeriteollisuudessa polymeerien lähtöaineena.

Ominaisuudet
------------

Syklododekatrieenillä on neljä geometristä isomeeriä (1Z,5Z,9Z)-, (1E,5E,9E)-, (1Z,5Z,9E)- ja (1Z,5E,9E)-syklododekatrieenit. Niistä pysyvimmät ovat (1Z,5E,9E)- ja (1E,5E,9E)-isomeerit ja kaupallista merkitystä on lähinnä (1Z,5E,9E)-isomeerillä.

Huoneenlämpötilassa syklododekatrieeni on väritöntä, veteen liukenematonta nestettä. Yhdisteelle on tyypillistä muodostaa komplekseja siirtymämetallien kanssa. Syklododekatrieeni reagoi monien tyypillisten alkeenien tavoin ja muodostaa esimerkiksi epoksidin ja halogeenien kanssa additiotuotteita. Yhdisteen kaksoissidokset voidaan pelkistää selektiivisesti, jolloin muodostuu syklododekadieeniä tai syklododekeenia. Korkeammassa lämpötilassa ja paineessa muodostuu syklododekaania. Syklododekatrieeni voidaan hapettaa syklododekanoliksi hapen avulla ja dodekaanidihapoksi.

Valmistus ja käyttö
-------------------

Syklododekatrieeniä valmistetaan oligomerisoimalla butadieeniä. Katalyyttinä reaktiossa voidaan käyttää titaanitetrakloridia organoalumiiniyhdisteiden läsnä ollessa. Tällöin muodostuu pääasiassa (1Z,5E,9E)-isomeeriä. Katalyyttinä voidaan käyttää myös nikkeliä, jolloin muodostuu erityisesti (1E,5E,9E)-syklododekatrieeniä. Yhdiste puhdistetaan mahdollisista sivutuotteista tislaamalla.

Syklododekatrieeniä käytetään useissa orgaanisen kemian synteeseissä lähtöaineena. Siitä valmistetaan muun muassa laurolaktaamia, dodekaanidihappoa, aminododekaanihappoa, joita käytetään polymeerien valmistuksessa ja palonestoaineena paisutetussa polystyreenissä eli styroksissa (*EPS*) ja suulakepuristetussa polystyreeni (*XPS*) -eristeissä käytettyä Tukholman sopimuksessa kiellettävää heksabromisyklododekaania (*HBCD*).

Syklododekatrieeni pelkistetään ensin vedyttämällä katalyyttien läsnä ollessa syklododekaaniksi, joka hapetetaan  
 ilman ja boorihapon avulla syklododekanolin ja syklododekanonin seokseksi. Kun tätä seosta hapetetaan väkevällä  
 typpihapolla, muodostuu dodekaanidihappoa.

Lähteet
-------

1. ↑  trans,trans,cis-1,5,9-Cyclododecatriene– Substance summary *PubChem*. NCBI. Viitattu 2.11.2014.
2. 1 2 3 4 5 6 7  Georg Oenbrink & Thomas Schiffer: *Cyclododecatriene, Cyclooctadiene, and 4-Vinylcyclohexene, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2009. Viitattu 2.11.2014
3. 1 2 3 4  Thomas Scott, Mary Eagleson: *Concise encyclopedia chemistry*, s. 295. Walter de Gruyter, 1994. ISBN 978-3110114515. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 2.11.2014). (englanniksi)
4. 1 2 3  Klaus Weissermel, Hans-Jürgen Arpe: *Industrial organic chemistry*, s. 243–244. Wiley-VCH, 2003. ISBN 978-3-527-30578-0. (englanniksi)
5. ↑  Piet W. N. M. van Leeuwen: *Homogeneous Catalysis*, s. 188. Springer, 2006. ISBN 9781402020001. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 2.11.2014). (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Rakennuslehti: Rakennuseristeissä käytetty palonsuoja-aine kielletään maailmanlaajuisesti, 10.05.2013
* ChemBlink: (1Z,5E,9E)-Cyclododecatriene (englanniksi)
**Komunist** (arm. Կոմունիստ, "Kommunisti") oli Azerbaidžanin sosialistisen neuvostotasavallan pääkaupungissa Bakussa vuosina 1920–1989 ilmestynyt armeniankielinen sanomalehti.

Toukokuussa 1920 perustettu *Komunist* oli Taka-Kaukasian ensimmäinen armeniankielinen kommunistilehti. Se oli Azerbaidžanin kommunistisen puolueen keskuskomitean sekä myöhemmin tasavallan korkeimman neuvoston ja ministerineuvoston äänenkannattaja. Kuudesti viikossa ilmestyneen lehden levikki oli 42 000 kappaletta vuonna 1981. Se lakkasi vuonna 1990 armenialaisten jouduttua pakenemaan Bakusta Vuoristo-Karabahin konfliktin aikana.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Azərbaycan Sovet Ensiklopediyası, V cild*, s. 465–466. Bakı: Azərbaycan Sovet Ensiklopediyasının Baş redaksiyası, 1981. Teoksen verkkoversio.
2. ↑  *Bolšaja sovetskaja entsiklopedija, tom 12*, s. 527. Moskva: Sovetskaja entsiklopedija, 1973.
3. ↑  V maje 2020 g. bakinskoi armjanskoi gazete "Kommunist" ispolnilos by 100 let *RuNews.su*. Viitattu 17.12.2023.
**Fenasyylibromidi** (C8H7BrO) eli **2-bromiasetofenoni**, **α-bromiasetofenoni** tai **ω-bromiasetofenoni** on bromattuihin aromaattisiin ketoneihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään muiden orgaanisten yhdisteiden valmistukseen ja reagenssina analyyttisessä kemiassa.

Ominaisuudet
------------

Huoneenlämpötilassa fenasyylibromidi on väriltään valkoista kiteistä ainetta. Valon vaikutuksesta yhdisteen väri muuttuu vihertäväksi. Fenasyylibromidi on veteen liukenematonta, mutta liukenee usesiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, dietyylieetteriin, kloroformiin ja bentseeniin. Fenasyylibromidi ärsyttää ihoa ja hengitysteitä ja on kyynelvuotoa aiheuttava yhdiste eli lakrymaattori.

Valmistus ja käyttö
-------------------

Fenasyylibromidia valmistetaan bromaamalla asetofenonia bromin avulla. Katalyyttinä reaktiossa käytetään alumiinikloridia. Mikäli alumiinikloridia on enemmän kuin katalyyttinen määrä muodostuu m-bromiasetofenonia.

Fenasyylibromidia käytetään muiden orgaanisten yhdisteiden valmistukseen. Rasvahappojen kanssa se reagoi muodostaen fenasyyliestereitä ja näitä johdannaisia käytetään hyväksi analysoitaessa rasvahappoja korkean erotuskyvyn nestekromatografialla. Yhdistettä käytetään myös tiourea- ja tiosemikarbatsonijohdannaisten analysoimiseen.

Lähteet
-------

1. ↑  2-Bromoacetophenone – Substance summary *PubChem*. NCBI. Viitattu 27.7.2017.
2. 1 2 3 4 5  Alén, Raimo: *Kokoelma orgaanisia yhdisteitä: Ominaisuudet ja käyttökohteet*, s. 318. Helsinki: Consalen Consulting, 2009. ISBN 978-952-92-5627-3.
3. 1 2  Susan Budavari (päätoim.): *Merck Index*, s. 229. 12th Edition. Merck & Co. 1996. ISBN 0911910-12-3. (englanniksi)
4. ↑  Reinhard Bruckner: *Organic Mechanisms*, s. 495. Springer, 2010. ISBN 978-3-642-03650-7. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 13.8.2016). (englanniksi)
5. ↑  Alan Townshend: *Dictionary of analytical reagents*, s. 174. CRC Press, 1993. ISBN 9780412351501. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 27.7.2017). (englanniksi)
6. ↑  Edward G. Perkins: *Analyses of Fats, Oils and Derivatives*, s. 157. The American Oil Chemists Society, 1993. ISBN 978-0935315479. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 27.7.2017). (englanniksi)
**Syklododekanoni** (C12H22O) on syklisiin eli rengasrakenteisiin ketoneihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään orgaanisen kemian synteeseissä muun muassa polymeerien ja hajusteiden valmistamiseen.

Ominaisuudet
------------

Huoneenlämpötilassa syklododekanoni on valkoista vahamaista kiinteää ainetta. Yhdiste ei liukene veteen, mutta liukenee hyvin useisiin orgaanisiin liuottimiin. Syklododekanonin reaktiot ovat ketoneille tyypillisiä. Se muun muassa reagoi vetysyanidin kanssa muodostaen syanohydriinin, aldolikondensaatiolla, Wittig-reaktiolla ja hydroksyyliamiinin kanssa muodostaen syklododekanonioksiimin. Väkevän typpihapon avulla syklododekanoni voidaan hapettaa dodekaanidihapoksi.

Valmistus ja käyttö
-------------------

Syklododekanonin valmistuksen lähtöaine on syklododekaani. Syklododekaani hapetetaan ilman hapen avulla boorihapon toimiessa katalyyttinä syklododekanolin ja syklododekanonin seokseksi. Tämän seoksen sisältämä syklododekanoli hapetetaan syklododekanoniksi kuparin ja kromin seoksen toimiessa katalyyttinä.

Syklododekanonia käytetään polymeeriteollisuuden raaka-aineiden kuten dodekaanidihapon ja laurolaktaamin valmistamiseen. Hydroksyyliamiini reagoi syklododekanonin kanssa muodostaen oksiimin, joka reagoi Beckmann-toisiintumisella laurolaktaamiksi. Yhdisteestä valmistetaan myös hajusteita kuten muskonia, syklopentadekanonia, pentadekanolidia ja hajusteiden synteesiin tarvittavia 2-bromisyklododekanonia ja 2,12-dibromisyklododekanonia.

Lähteet
-------

1. ↑  Cyclododecanone – Substance summary *PubChem*. NCBI. Viitattu 4.11.2014.
2. 1 2  William M. Haynes, David R. Lide, Thomas J. Bruno: *CRC Handbook of Chemistry and Physics*, s. 3.132. 93rd Edition. CRC Press, 2012. ISBN 978-1439880494. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 4.11.2014). (englanniksi)
3. 1 2 3 4  Georg Oenbrink & Thomas Schiffer: *Cyclododecanol, Cyclododecanone, and Laurolactam, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2009. Viitattu 4.11.2014
4. ↑  Jonathan Clayden, Nick Greeves, Stuart Warren: *Organic Chemistry*, s. 964. Oxford University Press, 2012. ISBN 978-0-19-927029-3. (englanniksi)
5. ↑  Horst Surburg, Johannes Panten, Kurt Bauer: *Common fragrance and flavor materials*, s. 150. Wiley-VCH, 2006. ISBN 978-3-527-31315-0. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 4.11.2014). (englanniksi)
**Honkaluoto** on Porin kaupunginosa, joka sijaitsee Itä-Porissa. Kaupunginosan postinumero on 28430 ja sen rakennuskanta koostuu pääosin 2010- sekä 2020-luvuilla rakennetusta teollisuusalueesta. Sen naapurikaupunginosia ovat idässä Kartano sekä Mikkola valtatien 2 ja Tampere–Pori-radan rajaamana. Etelässä kaupunginosa rajoittuu Ulvilan kaupunkiin, lännessä Pinomäen laajoihin peltoaukeisiin ja pohjoisessa Porin lentoasemaan.

Honkaluodon palveluihin lukeutuvat muun muassa maakunnallinen apuvälinekeskus, Kaukokiidon terminaali, sekä kalaruokavalmistaja Kalavaltasen toimitilat.

Lähteet
-------

1. 1 2  Postinumerohaun tulos: 28430 - Posti Oy *verkkoposti.com*.
2. ↑  Honkaluotoon lisää alueita yrityksille ja Pietniemeen asumista *pori.fi*.  Arkistoitu 25.1.2022. Viitattu 2.6.2020.
3. ↑  Honkaluodon alueen hulevesisuunnitelma *mercell.com*.
4. ↑  Yli puolet porilaisista rakennuksista saa energiansa kaukolämmöstä *rakentaja.fi*.
5. ↑  Porin kaupungin karttapalvelu *kartta.pori.fi*.
6. ↑  Huh mikä idea, sähköpyörätuolien ajoharjoittelurata - maakunnallinen apuvälinekeskus avaa pian ovensa Porissa *satakunnankansa.fi*.  [vanhentunut linkki]
7. ↑  Terminaali Pori - Logistiikkapalvelut - Kaukokiito *kaukokiito.fi*.
8. ↑  Myynti - Kalavaltanen *kalavaltanen.fi*.

Porin kaupunginosat
1. Linna | 2. Teljä | 3. Malminpää | 4. Karhunpää | 5. Itätulli | 6. Päärnäinen | 7. Aittaluoto | 8. Isosanta | 9. Riihiketo | 10. Tiilinummi | 11. Tiilimäki | 12. Uusikoivisto | 13. Kuninkaanhaka | 14. Herralahti | 15. Tupala | 16. Koivula | 17. Kalaholma | 18. Isojoenranta | 19. Sunniemenranta | 20. Koivistonluoto | 21. Karjaranta | 22. Käppärä | 23. Musa | 24. Tikkula | 25. Vähärauma | 26. Liinaharja | 27. Liikastenmäki | 28. Tuorsniemi | 29. Pietniemi | 30. Ulasoori | 31. Leppäkorpi | 32. Isomäki | 33. Tiiliruukki | 34. Kyläsaari | 35. Uusiniitty | 36. Pihlava | 37. Rieskala | 38. Metsämaa | 39. Enäjärvi | 40. Harmaalinna | 41. Kartano | 42. Impola | 43. Vanhakoivisto | 44. Väinölä | 45. Metallinkylä | 46. Mikkola | 47. Sampola | 48. Paratiisinmäki | 49. Luotsinmäki | 50. Murtosenmutka | 51. Ruosniemi | 52. Toejoki | 53. Pormestarinluoto | 54. Hyvelänviiki | 55. Lotskeri | 56. Hyvelä | 57. Kirjurinluoto | 58. Hanhiluoto | 59. Hevosluoto | 60. Yyteri | 61. Kaanaa | 62. Uniluoto | 63. Karhuluoto | 64. Herrainpäivät | 65. Mäntyluoto | 66. Kirrinsanta | 67. Kaanaankorpi | 68. Huvilaranta | 69. Viikinäinen | 70. Raatimiehenluoto | 71. Reposaari | 72. Parkkiluoto | 73. Tahkoluoto | 74. Isokatava | 75. Vähäkatava | 76. Tyltty | 77. Lukkarinsanta | 78. Tuulikylä | 79. Paarnoori | 80. Honkaluoto | 81. Finpyy | 82. Lahdenmaa | 83. Hakalanvainio | 84. Länsimetsä | 85. Mäntylä | 86. Palstakallio | 87. Lehtola | 88. Kotometsä | 89. Klasipruuki | 90. Perko | 91. Susikoski | 92. Salaplakkari
**Spóa** (kreik. Σπόα) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kárpathoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Kárpathoksen kuntaan, Kárpathos-Kásoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 162 (vuonna 2011).

Spóan kylä sijaitsee Kárpathoksen keskisissä sisäosissa noin 24 kilometriä pohjoisluoteeseen saaren keskuksesta Kárpathoksen kaupungista eli Pigádiasta. Sen pääelinkeino on maanviljely. Spóa muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Σπόων, *Topikí Koinótita Spóon*), johon kuuluu varsinaisen Spóan kylän lisäksi saaren itärannikolla sijaitseva Ágios Nikólaoksen kalastajakylä, joka toimii Spóan satamana. Koko yhdyskunnan väkiluku on 169.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT). Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. 1 2  Spoa *Karpathos Info*. Viitattu 4.9.2023.
3. 1 2  Spoa *Karpathos Info*. Viitattu 4.9.2023.
**Najla Bouden Romdhane** (arab. نجلاء بودن‎; s. 1958) on tunisialainen geologi ja professori, joka aloitti lokakuussa 2021 Tunisian pääministerinä.

Bouden opiskeli maanjäristystekniikan tohtoriksi École nationale supérieure des mines de Paris’sta ja on erikoistunut Tunisin seismisiin hasardeihin. Tunisiassa hän on toiminut Tunis El Manarin yliopiston insinööritieteiden koulun professorina.

Bouden nimitettiin vuonna 2011 korkeakoulutuksen ministeriöön johtajaksi, jonka tehtävänä oli laadunvalvonta. Hän oli vuosina 2016–2021 mukana Maailmanpankin ohjelmassa, joka keskittyi toteuttamaan korkeakoulutuksen uudistuksia.

Tunisian presidentti Kais Saied valitsi syyskuussa 2021 Boudenin maan uudeksi pääministeriksi. Saied oli saanut paljon kansainvälistä kritiikkiä erotettuaan heinäkuussa entisen pääministerin Hichem Mechichin ja hajotettuaan parlamentin. Saied siirsi myös valtaa itselleen, joten Boudenilla ei todennäköisesti ole aivan yhtä paljon auktoriteettia kuin edellisillä pääministereillä. Bouden aloitti virassa 11. lokakuuta. Tunisiassa reaktiot maan ensimmäisen naispääministerin nimittämiseen ovat olleet kahtalaiset. Demokraattisten naisten tunisialainen järjestö otti nimityksen ilolla vastaan, mutta esimerkiksi politiikan tutkija Slaheddine Jourchi kritisoi poliittisesti kokemattoman geologian professorin valintaa.

Lähteet
-------

1. ↑  Who is Najla Romdhane, Tunisia’s first female prime minister? *Al Jazeera*.  29.9.2021. Al Jazeera Media Network. Viitattu 12.10.2021. (englanniksi)
2. 1 2 3  Who is Tunisia's first woman prime minister, also first for Arab world?  30.9.2021. TRT World. Viitattu 12.10.2021. (englanniksi)
3. ↑  Tunisian ensimmäinen naispääministeri Najla Bouden vannoi virkavalansa *HS.fi*.  11.10.2021. Sanoma company. Viitattu 12.10.2021.
4. ↑  Tuqa Khalid: Tunisia new PM, first Arab woman tasked with forming government: Who is Najla Bouden? *Al Arabiya English*.  29.9.2021. Al Arabiya Network. Viitattu 12.10.2021. (englanniksi)

  

Tunisian pääministerit

* Ben Ammar
* Bourguiba
* Ladgham
* Nouira
* Mzali
* Sfar
* Ben Ali
* Baccouche
* Karoui
* al-Ghannuši
* Essebsi (väliaikainen)
* Jebali (väliaikainen)
* Laarayedh
* Jomaa
* Essid
* Chahed
* Fakhfakh
* Mechichi
* Bouden


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**o-Dinitrobentseeni** eli **1,2-dinitrobentseeni** (C6H4N2O4) on bentseenin nitrattu johdannainen. Yhdistettä voidaan käyttää analyyttisessä kemiassa reagenssina. o-Dinitrobentseeni on m- ja p-dinitrobentseenien isomeeri.

Ominaisuudet
------------

Huoneenlämpötilassa o-dinitrobentseeni on valkoista tai väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste ei käytännöllisesti katsoen liukene kylmään veteen, mutta liukoisuus kasvaa veden lämpötilan kasvaessa. Paremmin o-dinitrobentseeni liukenee orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, dietyylieetteriin, etyyliasetaattiin, kloroformiin ja bentseeniin. Yhdiste voi reagoida nukleofiilien kuten hydroksidi-ionien tai ammoniakin kanssa substituutioreaktiolla. Tämä reaktio tapahtuu todennäköisesti radikaalimekanismilla. o-Dinitrobentseeni voidaan pelkistää o-nitroaniliiniksi tai o-fenyleenidiamiiniksi vedyttämällä.

Valmistus
---------

Nitrattaessa nitrobentseeniä muodostuu dinitrobentseenien seos, jossa on pääasiassa m-dinitrobentseeniä ja vain vähän muita isomeerejä. Tämän vuoksi o-dinitrobentseeniä valmistetaan hapettamalla o-nitroaniliinia tai natriumnitriitin ja o-nitroaniliinin diatsoniumsuolan välisellä reaktiolla.

Eräät metallit kuten alumiini, sinkki, magnesium, lyijy ja tina reagoivat alkalimetallihydroksidiliuosten kanssa vapauttaen vetyä. Vety pelkistää o-dinitroaniliinin violetiksi alkalimetallisuolaksi ja tätä reaktiota voidaan käyttää näiden metallien osoittamiseen.

Lähteet
-------

1. ↑  1,2-Dinitrobenzene – Substance summary *PubChem*. NCBI. Viitattu 12.1.2015.
2. 1 2 3  Alén, Raimo: *Kokoelma orgaanisia yhdisteitä: Ominaisuudet ja käyttökohteet*, s. 109. Helsinki: Consalen Consulting, 2009. ISBN 978-952-92-5627-3.
3. ↑  Physical properties: 1,2-Dinitrobenzene NLM Viitattu 12.1.2015
4. ↑  Susan Budavari (päätoim.): *Merck Index*, s. 554. 12th Edition. Merck & Co. 1996. ISBN 0911910-12-3. (englanniksi)
5. 1 2 3 4  Thomas Scott, Mary Eagleson: *Concise encyclopedia chemistry*, s. 327. Walter de Gruyter, 1994. ISBN 978-3110114515. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 12.1.2015). (englanniksi)
6. ↑  Zory Vlad Todres: *Ion-Radical Organic Chemistry*, s. 65. CRC Press, 2008. ISBN 9780849390685. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 12.1.2015). (englanniksi)
7. ↑  Rick Houghton: *Field Confirmation Testing for Suspicious Substances*, s. 182. CRC Press, 2010. ISBN 9781420086157. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 12.1.2015). (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* O-Dinitrobentseenin kansainvälinen kemikaalikortti
**Erkki Aatos Hakkiluoto** (1927–2016) oli suomalainen kuoronjohtaja ja musiikkineuvos (1995).

Hakkiluoto valmistui opettajaksi Rauman seminaarista vuonna 1950. Hän opetti Harjavallassa ja Helsingin Pakilassa ennen siirtymistä Poriin. Hakkiluoto jäi eläkkeelle Itä-Porin yläasteelta vuonna 1987. Musiikkikoulutuksensa hän oli saanut Sibelius-Akatemian kirkkomusiikkiosastolla, jossa hän opiskeli muun muassa urkujen- ja pianonsoittoa, laulua sekä musiikin teoriaa.

Hakkiluoto johti uransa aikana monia kirkko- ja mieskuoroja. Hän oli Porin Mies-Laulun taiteellinen johtaja vuosina 1965–2000. Hänen seuraajansa tehtävässä oli Guido Ausmaa. Hakkiluoto oli Suomen Mieskuoroliiton hallituksen jäsen vuosina 1965–1995 ja Sulasolin Satakunnan piirihallituksen puheenjohtaja vuosina 1980–1989. Hän sai monia tunnustuksia, kuten director musices -arvonimen (1978), musiikkineuvoksen arvonimen (1995), Suomen Mieskuoroliiton kunniamerkin (1995) ja Sulasolin kultaisen kunniamerkin (1997). Hän oli Suomen Mieskuoroliiton kunniajäsen 12. maaliskuuta 2005 – 25. toukokuuta 2016.

Lähteet
-------

1. 1 2  Otavan Musiikkitieto A–Ö, toim. Keijo Virtamo, uudistetun laitoksen 1. painos. Helsinki: Otava 1997 ISBN 951-1-14518-5
2. 1 2 3  Sulasol 3/16 (Arkistoitu – Internet Archive) Harri Keto 2016, viitattu 30.12.2022
3. 1 2  Kuoromusiikin uuttera veteraani Reijo Majasaari, Senioriopettaja, Nro 3/2015
4. ↑  Faktat lyhyesti Porin Mies-Laulu, viitattu 30.12.2022
5. ↑  Merkillisiä miehiä Suomen Mieskuoroliitto, viitattu 30.12.2022
Euroopan sääkartta 23. heinäkuuta 2019.
Kartta hellevaroituksista Ranskaan 24-25. heinäkuuta 2019. Punaisilla alueilla suurin vaara.
**Euroopan helleaalto kesällä 2019** oli ennätyksellinen kuumien lämpötilojen kausi. Kesä- ja heinäkuu olivat vuonna 2019 maapallon mittaushistorian lämpimin kesäkuu ja heinäkuu. Helleaalto johtui voimakkaasta sulkukorkeapaineesta, joka toi Eurooppaan kuumaa ilmaa Pohjois-Afrikasta.

Lämpöennätykset
---------------

Saksassa mitattiin kesäkuussa 2019 uusi kesäkuun kuumuusennätys, kun elohopea nousi Coschenissa 26. kesäkuuta 38,6 asteeseen. 24. heinäkuuta 2019 mitattiin Geilenkirchenissä Saksan mittaushistorian korkein lämpötila 40,5 celsiusastetta. Tämä ennätys kuitenkin rikottiin jo seuraavana päivänä, kun Ala-Saksin osavaltiossa Lingenissä mitattiin 42,6 astetta.

Belgiassa, Liégessä mitattiin 24. heinäkuuta 2019 maan kaikkien aikojen kuumin lämpötila, 40,2 celsiusastetta. Tämä rikottiin kuitenkin kaksi päivää myöhemmin, kun lämpötila nousi 41,8 asteeseen Begijnendijkissä maan pohjoisosassa.

Alankomaissa syntyi myös 25. heinäkuuta 2019 mittaushistorian lämpöennätys 41,7 astetta, joka mitattiin Gilze en Rijenistä.

Ranskassa, maan pääkaupungissa Pariisissa mitattiin paikallinen lämpöennätys 42,6 celsiusastetta 25. heinäkuuta 2019. Koko maan mittaushistorian helle-ennätys mitattiin 28. kesäkuuta 2019 Villevieillessä Etelä-Ranskassa.

Iso-Britannian heinäkuun kuumuusennätys meni rikki 25. heinäkuuta 2019, kun Heathrow’n lentoasemalla mitattiin 36,9 celsiusastetta.

Suomessa
--------

Suomessa kesäkuu 2019 oli hieman normaalia lämpösempi, ja koko maassa oli hellepäiviä yksitoista. Heinäkuun 2019 alkupuolisko oli melko kolea, mutta Keski-Euroopan helteet saapuivat Suomeen heinäkuun kolmannella viikolla. 28. heinäkuuta mitattiin Helsingissä Kaisaniemessä uusi paikkakohtainen lämpöennätys 33,2 astetta. Myös Malmin lentokentällä mitattiin alustavasti lämpöennätys 32,1 celsiusastetta.

Lähteet
-------

1. ↑  38,6 astetta! Saksassa kärvisteltiin historiallisen hurjassa helteessä - alasti mopoillut mies sai poliisinkin sanattomaksi *www.iltalehti.fi*. Viitattu 29.7.2019.
2. ↑  Euroopassa rikotaan lämpöennätyksiä, Ranskassa kaksi ydinreaktoria on suljettu helteen vuoksi *Helsingin Sanomat*.  24.7.2019. Viitattu 29.7.2019.
3. 1 2 3 4 5  Helleaalto rikkoi ennätyksiä ympäri Eurooppaa jo kolmatta päivää: Tutkijat uskovat, että 40 asteen kausista tulee uusi normaali *Helsingin Sanomat*.  25.7.2019. Viitattu 29.7.2019.
4. ↑  Nouveau record national de température: 41,8° en Brabant flamand jeudi *www.vivreici.be*.  26.7.2019. Viitattu 29.7.2019. (ranskaksi)
5. ↑  Ranskassa mitattiin perjantaina yli 45 lämpöastetta, Espanjassa kaksi ihmistä kuoli lämpöhalvaukseen *Helsingin Sanomat*.  28.6.2019. Viitattu 29.7.2019.
6. ↑  Kaikkien aikojen lämpöennätys rikkoutui Helsingin Kaisaniemessä – näin kuumaa ei ole ollut kertaakaan vuoden 1844 jälkeen *www.iltalehti.fi*. Viitattu 29.7.2019.
**Erkki Kanto** (s. 22. elokuuta 1945 Tampere) on suomalainen tenorilaulaja, toimittaja ja mediatuotantoyrittäjä, joka on asunut vuodesta 1985 Yhdysvaltain Hollywoodissa. Hän on Golden Globe -palkintoja myöntävän Hollywood Foreign Press Associationin jäsen ja on toiminut yhdistyksen johtokunnan jäsenenä.

1970–1980-luvuilla Suomessa Kanto tunnettiin romanttisen viihdemusiikin laulajana taiteilijanimellä **Enrico Canto**, jonka hän kertoo saaneensa lauluopiskelijoiltaan Britanniassa 1970-luvulla. Tenoriääninen Kanto levytti monia albumeja usein suurten viihdeorkesterien solistina, piti Nykypostissa romantiikka-aiheista vakiopalstaa ja teki Yleisradiolle musiikkiohjelmasarjaa *Romantiikan ystäville*. 

1980-luvun puolenvälin paikkeilla Erkki Kanto muutti vaimonsa Ilonan kanssa pysyvästi Hollywoodiin, josta käsin hän on kirjoittanut elokuva- ja viihdeaiheista suomalaisiin lehtiin. Me Naiset -lehdessä hän piti Hello Hollywood -palstaansa läpi 1990-luvun.

Teoksia
-------

* *Kasvot kertovat. Opi uutta itsestäsi ja ystävistäsi kasvojen kautta.* Karisto 2000.
* *Miten Hollywood valloitetaan. Suomalaisella sisulla menestystä tavoittelemassa – tositarinoita showmaailman mekasta*. Karisto 2001.

Lähteet
-------

1. ↑  Uusi sarja alkaa: Hollywood-konkari Erkki Kanto tapaa kuumimmat leffatähdet *Aamulehti*.  23.9.2016.  Arkistoitu 6.1.2020. Viitattu 6.1.2020.
2. ↑  HFPA shells out near-record $1.2 million (Arkistoitu – Internet Archive), The Hollywood Reporter 10.8.2007. Viitattu 1.5.2014.
3. ↑  Erkki ja Ilona Kanto: *Miten Hollywood valloitetaan? Suomalaisella sisulla menestystä tavoittelemassa – tositarinoita showmaailman mekasta*. Karisto 2001. Sivu 92–95. ISBN 951-23-4162-x.
4. ↑  Miten Hollywood valloitetaan? Kanto Productions. Viitattu 2.5.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Erkki Kanto Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* Erkki Kanto Suomen äänitearkistossa[vanhentunut linkki]
**Tertiääriamyylimetyylieetteri**, **tert-amyylimetyylieetteri** eli **TAME** (C6H14O) on rakenteeltaan eetteri. Se on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan väritön, helposti syttyvä, herkkäliikkeinen ja erittäin helposti haihtuva neste, jolla on mieto, kamferimainen ja eetterinkaltainen haju. Aineen moolimassa on 102,18 g/mol, sulamispiste − 80 °C, kiehumispiste 86 °C, tiheys 20 °C:n lämpötilassa 0,77 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), leimahduspiste - 11 °C, itsesyttymislämpötila 415 °C ja CAS-numero 994-05-8. Aine liukenee veteen 11 g/l sekä useisiin orgaanisiin liuottimiin.
Aineesta käytetään myös nimiä *2-metoksi-2-metyylibutaani*, *tert-pentyylimetyylieetteri*, *1,1-dimetyylipropyylimetyylieetteri* ja *metyyli-tert-pentyylieetteri*.

Tertiääriamyylimetyylieetteriä voidaan käyttää bensiinin lisäaineena. Se toimii tällöin oksygenaattina eli hapettimena parantamassa bensiinin palamista ja vähentämällä pakokaasupäästöistä mm hiilimonoksidin (CO) määrää. Aine on estämässä myös moottorin nakutusta.

Katso myös
----------

* Metyylitertiääributyylieetteri, MTBE, (C5H12O)
* Etyylitertiääributyylieetteri, ETBE, (C6H14O)

Aiheesta muualla
----------------

* Tert-amyylimetyylieetterin kansainvälinen kemikaalikortti
* OVA-ohje: tert-amyylimetyylieetteri[vanhentunut linkki]
* Turvallisuus- ja kemikaalivirasto (Tukes): 2-metoksi-2-metyylibutaani, Kemikaalien EU-riskinarviointi ja –vähennys (Arkistoitu – Internet Archive) (pdf)
* PubChem: Tertiary-amyl methyl ether (englanniksi)
**Mélodie Daoust** (s. 7. tammikuuta 1992 Valleyfield, Quebec) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa hyökkääjänä. Hän on voittanut Kanadan maajoukkueen pelaajana olympialaisissa kaksi kultamitalia ja yhden hopean sekä MM-kilpailuissa yhden kullan ja yhden pronssin. Seuratasolla hän edustaa CWHL-seura Montréal Canadiennesiä.

Daoust voitti olympiakultaa Sotšissa 2014 ja saavutti olympiahopeaa Pyeongchangissa 2018. Pyeongchangin kisoissa hänet valittiin turnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi ja tähdistökentällisen jäseneksi; hän oli myös turnaksen paras aloittaja voitettuaan aloituksistaan 77,42 %. Pekingin olympialaisissa 2022 hän saavutti uransa toisen olympiakullan. Suomen MM-kilpailuissa 2019 hän saavutti pronssia. MM-kotikisoissa 2021 hän voitti kultaa. Hän oli turnauksen pistepörssin ykkönen tehtyään kuusi maalia ja saatuaan kuusi maalisyöttöä, ja hänet valittiin turnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi, parhaaksi hyökkääjäksi ja tähdistökentälliseen.

Alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa Daoust saavutti hopeaa vuonna 2009 ja voitti kultaa vuonna 2010.

Daoust pelasi CWHL:ää jo kaudella 2010–2011 Montréal Starsin riveissä kahden ottelun verran. Vuodet 2011–2017 hän edusti McGill-yliopistoa. Vuonna 2017 hän siirtyi Montréal Canadiennesiin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Mélodie Daoust *Eliteprospects.com*. Viitattu 6.4.2018. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Mélodie Daoust *2018 Olympic Winter Games (Women)*. Hockey Canada. Viitattu 6.4.2018. (englanniksi)
3. 1 2  Canada IIHF. Viitattu 16.4.2019. (englanniksi)
4. 1 2  Teiskonlahti, Kirsi: Rutiinisuoritus riitti Kanadalle MM-pronssiin – Venäjällä surullinen saldo pohjoisamerikkalaisia vastaan  14.4.2019. Yle. Viitattu 16.4.2019.
5. 1 2  Tikander, Vesa: *Urheilun vuosikirja 43*, s. 245. Urheilumuseo, 2022. ISBN 978-952-6644-19-6.
6. 1 2  Tikander, Vesa: *Urheilun vuosikirja 44*, s. 46. Urheilun ja liikunnan kulttuurikeskus Tahto, 2023. ISBN 978-952-6644-22-6.
7. ↑  Ice Hockey - Athlete Profiles Kansainvälinen olympiakomitea / Peking 2022.  Arkistoitu 17.2.2022. Viitattu 17.2.2022. (englanniksi)
**Antti Untamala** (s. 15. lokakuuta 1975 Kerimäki) on suomalainen viulisti ja laulaja. 

Viulisti Antti Untamala
Untamala aloitti viulunsoiton 5-vuotiaana Suzuki-metodilla Terhi Poikolaisen opetuksessa Savonlinnan musiikkiopistossa. Poikolaisen jälkeen Untamalaa opettivat Marja Korpela sekä Mikhail Pitelman. Sibelius-Akatemiassa Untamala opiskeli aluksi Erkki Kantolan ja sittemmin professori Kaija Saariketun johdolla. Viuludiplomin Untamala suoritti 2003 ja valmistui Sibelius-Akatemiasta vuonna 2008. 

Mestarikursseilla Untamalaa ovat opettaneet Sylvia Rosenberg, Kaija Saarikettu, Endre Wolf, Jennifer Nuttall-Wolf sekä Mark Lubotsky. Vuonna 1997 Untamala opiskeli Erasmus-vaihdossa Göteborgin Taidekorkeakoulussa Katarina Andreassonin johdolla.

Untamala on lukuisten muiden, Suomessa ja ulkomailla, tehtyjen esiintymisten lisäksi pitänyt kamarikonsertteja mm. Helsingissä, Pieksämäellä, Mikkelissä, Kuopiossa ja Savonlinnassa, jossa on esiintynyt myös orkesterin solistina. Untamala on toiminut myös Aholansaari-Sinfoniettan konserttimestarina.

Untamala on esiintynyt ympäri Suomea sekä Eurooppaa erilaisten pop-, rock-, sekä dance -kokoonpanojen kanssa. Keväällä 2018 Untamala esiintyi Apulannan Älä Usko Lauluihin -konserttisalikiertuella. Muita kokoonpanoja ovat olleet muun muassa Ultra Bra, Pandora, GG Caravan, Irina, Pepe Willberg, YUP, Redux, Playa sekä Wöyh!. Untamala on soittanut monissa studio- ja tv-tuotannoissa, muun muassa Au pairit Lontoossa tv-sarjan sekä Päin Seinää –elokuvan ääniraidoilla.

Aiheesta muualla
----------------

* Apulannan konserttisalikiertue hurmasi Tampereella
* Viulisti Antti Untamalan debyytti
* Suomi-räpin "superbändi" GG Caravan juhlii karkauspäivänä The Circuksessa
**Hyppää vaan!**  on Kiira Korven vuonna 2023 ilmestynyt runokirja. Kirjan julkaisi Otava. Kirja on myös julkaistu äänikirjana ja ladattavana EPUB-sähkökirjana.

Vastaanotto
-----------

Kirja herätti runsaasti keskustelua eri lehdissä sekä netissä. *Aamulehti* ja *Helsingin Sanomat* julkaisivat kirjan arvostelut sen ilmestymispäivänä 21. maaliskuuta. Helsingin Sanomien toimittaja Arttu Seppäsen mukaan teos on "surkea runokirja". Seppänen vertaa Korven teosta räppäri Paperi T:n runokirjaan *post-alfa* (Kosmos, 2016) ja Tony Halmeen kirjaan *Kovan päivän ilta* (Revontuli, 2003). Sekä Halmeen että Korven teoksissa on Seppäsen mukaan samanlaista todistusvoimaa.

Otava kuvaa teosta verkkosivuillaan tarinalliseksi runokirjaksi, joka sisältää inspiraatiotekstejä rakkaudesta, sydänsurusta, vihasta, lempeydestä ja rohkeudesta.

Lähteet
-------

1. ↑  Hyppää vaan! *otava.kauppakv.fi*. Viitattu 28.4.2023.
2. ↑  Tältä kuulostavat Kiira Korven kohurunot *www.iltalehti.fi*. Viitattu 28.4.2023.
3. ↑  Kirja-arvostelu | Kiira Korven runokirja on surkea, ja sen julkaiseminen on suorastaan vastuutonta *Helsingin Sanomat*.  21.3.2023. Viitattu 28.4.2023.
4. ↑  Iida Elstelä: Tällaisia ovat Kiira Korven kohutut runot - arvioi itse! | Seiska *Seiska.fi*.  21.3.2023. Viitattu 28.4.2023.
*Tämä artikkeli kertoo elokuvaohjaajasta. Historioitsijasta kertoo Sergei Solovjov (historioitsija)*
Sergei Solovjov
**Sergei Aleksandrovitš Solovjov** (ven. Серге́й Алекса́ндрович Соловьёв, 25. elokuuta 1944 Vienan Kemi, Karjalais-suomalainen sosialistinen neuvostotasavalta – 13. joulukuuta 2021) oli venäläinen elokuvaohjaaja, -tuottaja, -käsikirjoittaja ja näyttelijä. Hänen tuotannosta valtaosa syntyi Neuvostoliiton aikana. Hänen tunnetuimpia elokuvaohjauksiaan olivat *Sata lapsuuden jälkeistä päivää* (1975, parhaan ohjauksen Hopeinen karhu Berliinin elokuvajuhlilla), *Valkoisen yön sävelmät* (1977), *Villikyyhky* (1986) sekä perestroikan vuosina tehty, Neuvostoliiton underground-rockmusiikkia julkisuuteen tuonut *Assa* (1987) ja sen kaksi jatko-osaa (1989 ja 2008).

Solovjov opetti 1980-luvulla Moskovan elokuvakoulussa, ja monet hänen oppilaansa nousivat venäläisen elokuvan "uuden aallon" kärkijoukkoon.

Hän kuoli 13. joulukuuta 2021.

Lähteet
-------

1. ↑  Умер кинорежиссёр Сергей Соловьёв (venäjäksi)
2. ↑  Römpötti, Harri: Kuka sijoittaisi kazakstanilaiseen elokuvaan? *Maailman Kuvalehti*.  4/1999. Viitattu 24.10.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Sergei Solovjov Elonetissä.
* Sergei Solovjov Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Venäjä

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Sergei Solovyov
*Tämä artikkeli käsittelee väriä. Muita merkityksiä on täsmennyssivulla.*

**Purppura** on punertava violetti tai sinertävä punainen väri. Sanan käyttöalue tai vastine eri kielissä ei ole yhtä vakiintunut kuin muiden tavallisimpien värinnimien, mikä toisinaan aiheuttaa sekaannuksia.

Purppura nähdään, kun silmän punaiselle (R) ja siniselle (B) valolle herkät tappisolut ovat aktiivisia. Purppura tai tarkemmin sanottuna sen magentaksi nimitetty sävy on vihreän (G) vastaväri.

Nykyaikana purppuran sävy magenta on syaanin ja keltaisen ohella yksi painovärien pääväreistä (C**M**YK). Esimerkiksi värillisessä mustesuihkukirjoittimessa käytetään näitä värejä. Magentan nimi juontuu Italiassa vuonna 1859 käydystä Magentan taistelusta, joka käytiin samoihin aikoihin kuin kyseinen väriaine kehitettiin.

Purppura väriaineena ja symbolina
---------------------------------

Muinaisessa Foinikiassa alettiin valmistaa purppurakotiloista purppuraa noin vuonna 1500 eaa. Tärkein valmistuspaikka oli Tyros. Koska purppuran valmistus oli erittäin työlästä ja kallista, sillä värjätyt vaatteet olivat ylellisyyttä. Purppuranväristä kangasta ja viittaa on käytetty loiston ja vallan symbolina. Purppuraviittaan ovat valtansa symbolina pukeutuneet muun muassa Rooman keisarit, myöhempien aikojen eurooppalaiset monarkit sekä katolisen kirkon kardinaalit. Bysantin valtakunnassa vain keisarillinen hovi sai käyttää purppuralla värjättyjä kankaita.

Purppura on jossain määrin vakiintunut yhdeksi (lippu)heraldisista väreistä.

Englantilainen kemisti William Henry Perkin yritti vuonna 1856 valmistaa malarialääkkeenä käytettyä kiniiniä synteettisesti aniliinista, mutta koe epäonnistui. Perkin tutki tekemäänsä mustaa massaa ja huomasi sen muuttuvan purppuran väriseksi laitettuaan siihen denaturoitua etanolia. Hänen kokeiltuaan sitä silkkiin kangas muuttui kirkkaan violetiksi. Hän oli tullut 18-vuotiaana keksineeksi ensimmäisen keinotekoisen väriaineen mauveiinin. Keksintö romahdutti purppurakankaan arvon, ja se lakkasi olemasta harvinainen ylellisyystuote.

Katso myös
----------

* Fuksianpunainen

Lähteet
-------

1. ↑  Tyroksenpurppura, tyyrianpurppura, purppura *Coloria*. Viitattu 29.6.2021.
2. ↑  Aine ja Energia – Fysiikan tietokirja, s. 64. (Peruskoulun oppikirja, toim. Aspholm, Hirvonen, Lavonen, Penttilä, Saari, Viiri ja Hongisto.) WSOY, Helsinki 2006.
3. ↑  Tietojätti, s. 679. Gummerus, Jyväskylä 2004.
4. ↑  Uusi sivistyssanakirja, s. 509. Otava, Helsinki 1981.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Purppura** Wikimedia Commonsissa
**Waldeckin ja Pyrmontin prinsessa Helen** (alkujaan *Helene Friederike Auguste zu Waldeck und Pyrmont* , 17. helmikuuta 1861 – 1. syyskuuta 1922 *lähde?*) oli syntyään saksalainen prinsessa, joka avioitui vuonna 1882 prinssi Leopoldin kanssa. Hänestä tuli avioliittonsa myötä myös Albanyn herttuatar.

Alle kaksi vuotta häiden jälkeen Leopold, joka oli oli kuningatar Viktorian ja prinssi Albertin poika ja kärsi hemofiliasta, kaatui Cannesissa ja kuoli. Heillä oli kaksi lasta. Prinsessa Alicesta tuli Athlonen kreivitär ja pisimpään elänyt kuningatar Viktorian lapsenlapsi. Charles Edward peri Saxe-Coburg-Gothan herttuan arvonimen sedältään Alfredilta.

Helen oli Alankomaiden kuningatar Emman sisar ja Ruotsin kuningas Kaarle XVI Kustaan äidinisänäiti.

Lähteet
-------

1. ↑  Princess Helen of Waldeck and Pyrmont, Duchess of Albany (1861-1922) *Royal Collection*. Viitattu 27.10.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Princess Helen, Duchess of Albany (1861-1922) *National Portrait Gallery*
* Helen of Waldeck-Pyrmont *Unofficial Royalty*

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
Esther Nzungwa Leander
**Esther Nzungwa Leander** (o.s. Mutuvi, s. 1970) on kenialaissyntyinen suomalainen projektipäällikkö ja monikulttuurisen työn asiantuntija, koulutukseltaan hän on kauppatieteiden maisteri.

Ura ja elämä
------------

Leander opiskeli yhteiskuntatiedettä Ateenan yliopistossa 1980-luvulla ja avioitui kinshasankongolaisen miehen kanssa. Kongon sisällissodan takia he muuttivat Suomeen kaksivuotiaan poikansa kanssa vuonna 1994. Vuonna 1996 Leander pääsi Immigrés-projektin kautta Afrobeat-nimiseen yhtyeeseen, jossa hän esiintyi laulajana ja tanssijana. Samana vuonna hän liittyi Porvoon "Lady Chorus"- sekä Porvoon seurakunnan "Varia Voce" -nuorisokuoroihin. Leander valittiin Suomen vuoden pakolaisnaiseksi vuonna 1999.

Samoihin aikoihin Leander aloitti politiikan uransa Suomen Kristillisdemokraattien puolueessa ja oli mukana perustamassa Kristillisdemokraattien maahanmuuttajatyöryhmää. Hän ja 9 muuta taiteilijaa julkaisivat vuonna 2002 *Réfugiés*-kirjan ja laulu-CD:n. Projektin kustantajana toimi Rauhanturvaajat ry.

Leander on toiminut Suomen Pakolaisapu ry:n hallituksen jäsenenä vuosina 2006–2007 ja on ollut THHL Kanta-Hämeen piirin hallituksen jäsen ja varaluottamusmies vuosina 2006–2011. Suomen kommunistisen puolueen jäsenenä hän on toiminut ajalta 2006–2010, jolloin hän asettui eduskuntavaalien ehdokkaaksi vuonna 2007. Hän oli EU-vaalien ehdokkaana vuonna 2009. 2008 hänet valittiin valtakunnallisesti Pardian maahanmuuttajia työntekijöiden tukihenkilöksi. Vuonna 2010 Leander valittiin Suomen Demokraattiseen Sivistysliittoon ry valtuuston varapuheenjohtajaksi, ja samana vuonna hän siirtyi Vasemmistoliittoon.

2011 Leander toimii projektipäällikkönä Osallisena Suomessa -nimisessä projektissa Hämeenlinnan kaupungissa.

Lähteet
-------

* (Arkistoitu – Internet Archive)
* 
* 
* 
* 
* 

### Viitteet

1. 1 2    Esther Leander kannustaa maahanmuuttajia, Aamuposti 8.9.2011
2. ↑    Esther Leander, Rauhanpuolustajat.fi
3. ↑  Vuoden pakolaisnainen on vahva zairelainen, MTV Uutiset 8.3.1999. Viitattu 14.4.2017.
4. ↑    Europarlamenttivaalit 2009, Oikeusministeriö
5. ↑    Europarlamenttivaalitulokset 2009, YLE
6. ↑    Esther Leander on uusi pardialainen maahanmuuttajien tukihenkilö, 24.2.2010, Pardia
7. ↑    Monikulttuurisuus työelämässä, 20.12.2011, Kehittämiskeskus Oy Häme

Aiheesta muualla
----------------

* Esther Leander - Malaika (My Angel), Youtube
* Suomi, uusi kotimaa - tietoa kotoutujalle, Sisäministeriö[vanhentunut linkki]
**Herakleia** (m.kreik. Ἡρακλεία, *Hērakleia*; lat. *Heraclea*) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Illyriassa. Sen tarkkaa sijaintia ei tunneta, mutta usein sen on arveltu sijainneen Faroksen (nyk. Hvar) saarella. Kaupungilla oli satama, jonka Pseudo-Skylaks mainitsee.

Myöskään Herakleian historiasta ei tiedetä juuri mitään. Sen alkuperää ei tunneta, mutta usein sen on arveltu olleen yksi Dionysios vanhemman perustamista syrakusalaisista siirtokunnista. Tällöin se olisi perustettu klassisella kaudella noin vuoden 385 eaa. tienoilla. Herakleia on luetteloitu nykytutkimuksessa polisten eli itsenäisten kaupunkivaltioiden joukkoon lähinnä siksi, että se löi omaa pronssirahaa 300-luvulla eaa. Raha oli syrakusalaisen standardin mukaista ja sen kuvituksessa esiintyy Herakles.

Lähteet
-------

1. 1 2  Hansen, Mogens Herman & Nielsen, Thomas Heine: "80. Herakleia", *An Inventory of Archaic and Classical Poleis*. An Investigation Conducted by The Copenhagen Polis Centre for the Danish National Research Foundation. Oxford: Oxford University Press, 2004. ISBN 0-19-814099-1.
2. ↑  Pseudo-Skylaks: *Periplus* 22.
**Epäluottamuslause** tarkoittaa parlamentaarisessa järjestelmässä parlamentin tekemää päätöstä, jonka mukaan hallituksella ei ole enää parlamentin enemmistön tukea, mikä johtaa hallituksen kaatumiseen.

Joissain maissa kuten Saksassa, Israelissa tai Espanjassa parlamentti voi kaataa hallituksen vain valitsemalla ensin hallitukselle uuden johtajan. Maissa joissa on kaksikamarijärjestelmä, voidaan vaatia kummankin kamarin luottamus tai vain alahuoneen. Suomessa epäluottamusäänestystä edeltää yleensä välikysymys, johon hallitus on velvollinen vastaamaan. Hallituksen kaatuminen epäluottamuslauseeseen oli melko yleistä maailmansotien välisenä aikana; viimeksi epäluottamuslauseeseen on kaatunut von Fieandtin hallitus vuonna 1958. Maissa joissa on presidentiaalinen järjestelmä, kuten Yhdysvalloissa, hallitus on vastuussa presidentille ja se ja parlamentti ovat täysin toisistaan erotettuja, eikä kumpikaan voi erottaa toista. *lähde?*

Koko hallituksen ohella epäluottamuslausetta voidaan esittää myös yksittäiselle ministerille. Suomessa ministeri on joutunut eroamaan kaksi kertaa eduskunnan hyväksyttyä hänelle esitetyn epäluottamuslauseen: vuonna 1922 ulkoministeri Rudolf Holstin oli erottava, koska eduskunta katsoi hänen ylittäneen valtuutensa hänen allekirjoittaessaan reunavaltiosopimuksen (Varsovan sopimus), ja vuonna 1948 sisäministeri Yrjö Leino joutui jättämään hallituksen niin sanottujen Leinon vankien tapauksen vuoksi.

Katso myös
----------

* Luettelo pääministereistä jotka ovat eronneet epäluottamuslauseen takia

Lähteet
-------

1. 1 2  Vote of confidence *Britannica.com*. Viitattu 12.12.2018. (englanniksi)
2. ↑  Suomessa ministerit ovat saaneet epäluottamuslauseen vuosina 1922 ja 1948 – nyt mitataan eduskunnan luotto Soiniin *ESS.fi*.  9.9.2018. Viitattu 16.5.2019.