recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
*Tämä artikkeli kertoo Norjan laivaston Fridtjof Nansen -luokan fregatista. 1930-luvun partioaluksesta kertoo artikkeli KNM Fridtjof Nansen (1930)*

**KNM Fridtjof Nansen** (runkonumero F310) on Norjan laivaston Fridtjof Nansen -luokan fregatti, joka on otettu palvelukseen 5. huhtikuuta 2006.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Fridtjof Nansen -luokka*
Alus tilattiin 23. kesäkuuta 2000 Navantialta Ferrolista Espanjasta, missä köli laskettiin 9. huhtikuuta 2003. Alus laskettiin vesille 3. kesäkuuta 2004 ja luovutettiin Norjan laivastolle 5. huhtikuuta 2006.

Palvelus
--------

Norjan hallitus päätti 26. helmikuuta 2009 lähettää *Fridtjof Nansenin* Adeninlahdelle Atalanta-operaatioon eli Euroopan unionin Somalian rannikon merirosvojen vastaiseen operaatioon. Alus liittyi alueella olleisiin aluksiin elokuussa 2009. Alukselle ei ollut operaation ajaksi sijoitettu helikopteria, mikä johtui lähinnä helikopterien toimituksen viiveistä. Niiden sijaan aluksella oli kaksi nopeaa kumivenettä.

Alus joutui marraskuussa tulitaisteluun tutkittaessa valvonta-alueella tavattua kalastusvenettä.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.

Lähteet
-------

* Waters, Conrad: Fridtjof Nansen Class Frigates - Norway's Ticket to the Aegis Club.  *Seaftort World Naval Review 2011*, 2010, II. vsk, s. 121-135. Barnsley:  Seafort Publishing. ISBN 978-1-84832-075-8.   (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Waters, Conrad s. 122
2. ↑  Worldwarships.com

*Fridtjof Nansen* -luokan fregatit

|  |
| --- |
| *KNM Fridtjof Nansen* - *KNM Roald Amundsen* - *KNM Otto Sverdrup* - *KNM Helge Ingstad* - *KNM Thor Heyerdahl* |
| Edeltäjä: *Oslo*-luokka – Seuraaja: ei seuraajaa |
**KNM Harald Haarfagre** oli Norjan laivaston toisessa maailmansodassa palvellut Tordenskjold-luokan rannikkopanssarilaiva, joka osallistui Norjan puolustukseen Saksan hyökättyä maahan huhtikuussa 1940.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Tordenskjold-luokka*
Alus tilattiin 1896 Armstrongin Low Walkerin telakalta Elswickistä. Suunnittelijana oli Phillip Watts. Köli laskettiin 18. maaliskuuta 1896 telakkanumerolla 648. Alus laskettiin vesille 4. tammikuuta 1897. Aluksen viimeiset telakan koeajot päättyivät ja se luovutettiin tilaajalle 10. kesäkuuta 1898.

Palvelus
--------

*Harald Haarfagre* todettiin sotaan kelpaamattomaksi 1930-luvun puolivälissä. Saksan hyökättyä Norjaan huhtikuussa 1940 alus jäi saksalaisille.

Thetis
------

Saksan laivasto muutti aluksen ilmatorjuntatehtäviin aseistettuna kuudella 105, kahdella 40 ja neljällätoista 20 millimetrin ilmatorjuntatykillä ja nimesi sen *Thetikseksi*.

Toisen maailmansodan jälkeen
----------------------------

Alus palautettiin Saksan antauduttua ja Euroopan sotatoimien päätyttyä Norjan laivastolle, joka sijoitti sen majoituskäyttöön sekä kuljettamaan saksalaisia sotavankeja. Alus myytiin romutettavaksi 1948.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1922–1946*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1987. ISBN 0-85177-146-7. (englanniksi)
* Brook, Peter: *Warships for Export Armstrong Warships 1867–1927*. Kent, Englanti: World Ship Society, 1999. ISBN 0-905617-89-4. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Brook, Peter s. 205

*Tordenskjold*-luokan rannikkopanssarilaivat

|  |
| --- |
| *KNM Tordenskjold* - *KNM Harald Haarfagre* |
| Edeltäjä: Ei edeltäjää – Seuraaja: Eidsvold-luokka |
**Järvenkylä** (ven. Лосево, *Losevo*) oli kylä luovutetussa Karjalassa Jääsken pitäjän keskiosassa, Jääskjärven pohjois- ja luoteisosan ympärillä.

Järvenkylä kattoi alueen järven pohjoisrannan keskellä sijainneesta Kostinlahdesta Mertjärven itäosaan. Lännessä Järvenkylä rajautui Kiviojan kohdalla lyhyesti Vuokseen, josta kylän raja kääntyi kohti Jääskjärven luoteista pohjukkaa. Järvenkylän alueella sijaitsivat myös Pytäräjärvi ja Pieppolan- eli Pässilänlampi. Kylän keskeiset viljelysalueet sijaitsivat viimeksi mainittujen ja Jääskjärven välisellä alueella. Mertjärvestä laskee kylän alueella Pytäräjärveen lyhyt Mertjoki, jonka vedet laskivat aikaisemmin Pässilänlampeen Kortjokea myöten ja tästä edelleen Jääskjärveen Essaksenjokea myöten. Tämä laskureitti jäi kuitenkin lähes kuivilleen, kun Pytäräjärven ja Jääskjärven välisen kannaksen läpi kaivettiin laskuoja. Sen jälkeen Pytäräjärven ja Pässilänlammen rannoille muodostuneita vesijättöalueita hyödynnettiin niittyinä.

Järvenkylän kansakoulu aloitti toimintansa 1901, ja koulun rakennukset rakennettiin lähelle kylän keskusta, miltei Jääskjärven rantaan. Alakansakoululle rakennettiin erillinen rakennus, joka valmistui 1931. Samalla molempiin rakennuksiin asennettiin keskuslämmitys.

Lähteet
-------

1. ↑  Luovutetun Karjalan eteläosa (PDF-kartta) - Kielikello *kielikello.fi*. Viitattu 25.3.2022.
2. ↑  Halonen, Laila: *Jääsken Järvenkylä. Täälthä myö lähettii*, s. 13-16. Järvenkylän koulupiirin johtokunta, 1996.
3. ↑  Halonen, Laila: *Jääsken Järvenkylä. Täälthä myö lähettii.*, s. 106-108. Järvenkylän koulupiirin johtokunta, 1996.

Jääski

|  |  |
| --- | --- |
| Kylät | Ahola • Ahtiala • Ahvola • Eevala • Einola • Haikola • Hallikkala • Hirsilampi • Hyppölä • Hämälälä • Ihalempiälä • Jakola • Jakovala • Järvenkylä • Kamajauhola • Kaplahala • Kasila • Kemppilä • Kiljolanmaa • Kirkonkylä • Kiurula • Kokkola • Kostiala • Kuurmanpohja • Kyyrölä • Kärenniemi • Kärkkäälä • Kärättilä • Laitila • Laukkala • Littula • Lokkarila • Lottola • Meltola • Myllölä • Niemi • Näträmälä • Oravala • Pajarila • Patjaala • Pelkola • Penttilä • Pieppola • Puujalka • Päähkälä • Ranssila • Riikola • Rikkola • Rossila • Rouhiala • Räikkölä • Seppälä • Soperonmaa • Suikkala • Sunila • Teppanala • Tollola • Velkula • Vetelälä • Virola • Virolansalo |
| Muut | Enso |
**Sylvia Alice Earle** (s. 30. elokuuta 1935) on yhdysvaltalainen meribiologi ja tutkimusmatkailija. Hänen tieteellinen työnsä on keskittynyt merileviin. Hän on myös kirjoittanut kirjoja ja dokumentteja, joissa varoitetaan liikakalastuksen ja merten saastumisen vaaroista. Earle kuului laitesukelluksen uranuurtajiin. Yli 40 vuotta kestäneellä urallaan hän johti yli 50 tutkimusmatkaa ja vietti yli 7000 tuntia sukelluksissa. Hän on yksi vedenalaisia kulkuneuvoja kehittävän yrityksen perustajista. 1990-luvun alussa hän oli NOAA:ssa johtavana tutkijana.

Earle oppi laitesukelluta opiskellessaan Floridan osavaltionyliopistossa. Hän suoritti siellä kandidaatin tutkinnon kasvitieteessä vuonna 1955. Maisteriksi hän jatkoi Pohjois-Carolinassa Duken yliopistossa, ja väitöstyössään hän tutki Meksikonlahden leviä, joista hän keräsi yli 20 000 näytettä.

1970-luvulta alkaen Earle osallistui National Geographic Societyn vedenalaisten dokumenttien ja kirjojen tuotantoon. Tutkijanurallaan hän julkaisi yli sata artikkelia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  John P. Rafferty: Sylvia Earle *Encyclopedia Britannica*. Viitattu 19.4.2019.
2. ↑  Sylvia Earle *TED*. Viitattu 19.4.2019.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Japani
* Tšekki
* Korea
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* International Plant Names Index
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Vishnu Sadashiv Kokje** (s. 6. syyskuuta 1939) on intialainen asianajaja, joka toimi Himachal Pradeshin kuvernöörinä vuosina 2003–2008. Hän työskenteli 11 kuukautta Rajasthanin korkeimman oikeuden puheenjohtajana vuonna 2001. Hän oli Vishva Hindu Parishad (VHP) -järjestön puheenjohtaja vuosina 2018–2021. Ennen puheenjohtajakauttaan hän oli toiminut kolme vuotta järjestön varapuheenjohtajana. Kokje eläköityi VHP:n puheenjohtajan tehtävästä vuonna 2021, jolloin hänen seuraajakseen äänestettiin Rabindra Narain Singh.

Kokje työskenteli asianajajana 26 vuotta ennen valintaansa Madhya Pradeshin korkeimman oikeuden tuomariksi vuonna 1990. Sieltä hän siirtyi neljän vuoden kuluttua Rajasthanin korkeimpaan oikeuteen, minkä puheenjohtajana hän toimi 11 kuukautta vuonna 2001. Atal Bihari Vajpayeen ollessa pääministeri hänet valittiin Himachal Pradeshin kuvernööriksi. Hän oli harvoja tuolloin valittuja kuvernöörejä, jotka jatkoivat virkakautensa loppuun asti vaikka hallitusvalta vaihtuikin välissä. Hänellä on läheiset välit hindunationalistisiin Rashtriya Swayamsevak Sangh (RSS) ja Vishva Hindu Parishad -järjestöihin. Hän on toiminut RSS:n yhteydessä vaikuttavan Intian kehitysneuvoston puheenjohtajana. Hänet äänestettiin vuonna 2018 Visha Hindu Parishadin puheenjohtajaksi. Kyseinen äänestys oli järjestön ensimmäinen äänestys 52 vuoteen, hänen vastaehdokkaansa oli Raghava Reddy, joka nautti entisen puheenjohtaja Pravin Togadian tukea. Hän voitti saamalla 131 ääntä, Reddyn äänisaaliin jäädessä 60 ääneen. Äänestyksen lopputulos sai osakseen kritiikkiä entiseltä puheenjohtaja Togadialta, joka kertoi järkyttyneensä, että yhteiskunnallisessa virassa toiminut Kokje haki uskonnollisen järjestön puheenjohtajuutta. Togadian mukaan Kokje ei ole pitkän uransa aikana tehnyt mitään hindunationalismin eteen.

Kokje on vähemmän kriittinen pääministeri Narendra Modia kohtaan kuin Togadia, minkä uskotaan vaikuttavan järjestön asemoitumiseen. Äänestyksen lopputulokseen pettynyt Togadia erosi järjestöstä. Kokjen voiton on Times of India -lehdessä tulkittu merkitsevän Modi-myönteisemmän RSS:n vaikutusvallan kasvua Vishva Hindu Parishadissa. Valintansa jälkeen Kokje matkusti Ayodhyaan edistämään Raman temppelin rakentamista entisen Baburin moskeijan paikalle.

Lähteet
-------

1. ↑  Governors of Himachal Pradesh *Raj Bhavan Himachal Pradesh*. Viitattu 13.4.2020. (englanniksi)
2. 1 2  Who is Vishnu Sadashiv Kokje? *Indian Express*.  14.4.2018. Viitattu 13.4.2020. (englanniksi)
3. ↑  Rabindra Narain Singh elected as VHP president *The Indian Express*.  17.7.2021. Viitattu 23.5.2023. (englanniksi)
4. ↑  VS Kokje elected as VHP's new international president; former Himachal Pradesh governor is close to RSS *Firstpost*.  14.4.2018. Viitattu 13.4.2020. (englanniksi)
5. 1 2  VS Kokje becomes Vishwa Hindu Parishad’s president, beats Togadia-loyalist Raghava Reddy *Scroll*.  14.4.2018. Viitattu 13.4.2020. (englanniksi)
6. ↑  Singh, Akhilesh: RSS gets its way as Pravin Togadia quits VHP *Times of India*.  15.4.2018. Viitattu 13.4.2020. (englanniksi)
7. ↑  Newly elected VHP chief Vishnu Sadashiv Kokje visits Ayodhya *India Today*.  23.4.2018. Viitattu 13.4.2020. (englanniksi)
**Tundrarastas** (*Catharus minimus*) on pohjoisen pallonpuoliskon metsävyöhykkeen tuntumassa pesivä varpuslintu.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Linnun pituus on noin 18 cm, siipien kärkiväli 28,5–32 cm ja paino keskimäärin 24,8 g. Tundrarastas on kooltaan kuin satakieli ja muistuttaa suuresti korpirastasta. Tundrarastaan naaman pohjaväri on harmaahko, korpirastaalla taas kellertävä. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Lajista tunnetaan kaksi alalajia, *C. m. minimus* ja *C. m. bicknelli*.

Esiintyminen
------------

Tundrarastas elää pesimäaikana metsänrajan tuntumassa Koillis-Siperiassa ja Alaskan läpi Kanadan Newfoundlandiin ja Yhdysvaltain koillisosaan. Lajin esiintymisalueen laajuus on 4,1 miljoonaa neliökilometriä ja maailmanpopulaation koko on noin 12 miljoonaa yksilöä. Laji on muuttolintu, joka talvehtii Etelä-Amerikan pohjoisosissa ja paikoin Keski-Amerikan eteläosissa. Läntisessä Euroopassa laji on suurharvinaisuus, havainnot painottuvat pääasiassa Britteinsaarille, Irlantiin ja Azoreille.

Elinympäristö
-------------

Tundrarastaan pesimäaikaista elinympäristöä ovat jokilaaksojen ja soiden reunojen tiheät pajukot, lepikot ja lehtikuusimetsiköt. Talvehtimisseuduilla laji viihtyy tiheiköissä, taimikoissa ja metsän aluskasvillisuudessa aina kolmen kilometrin korkeudelle vuoristossa.

Lisääntyminen
-------------

Tundrarastasnaaras munii tavallisesti neljä munaa, joita haudotaan 13–14 päivää.

Ravinto
-------

Tundrarastas ruokailee lähes yksinomaan maassa, josta se etsii hyönteisiä ja muita pieniä selkärangattomia, syksyllä ja talvella myös marjoja ja hedelmiä.

Lähteet
-------

* Cramp, Stanley (päätoim.) 1988: Handbook of the Birds of Europe, the Middle East and North Africa, V. – Oxford University Press. Hongkong. ISBN 0-19-857508-4
* ADW
* AllAboutBirds (esiintymiskartta)
* Avesphoto (kuva)

### Viitteet

1. ↑  BirdLife International: *Catharus minimus* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.2*.  2012. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 10.2.2014. (englanniksi)
2. ↑  Sampo Laukkanen: Tarsiger.com *www.tarsiger.com*. Viitattu 20.11.2018.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Taksonitunnisteet |
| --- |
|  |
| Catharus minimus | 
* Wikidata: Q1367569
* Wikispecies: Catharus minimus
* ABA: grchth
* BirdLife: 22708658
* BOLD: 9574
* CoL: 5XFSC
* BOW: gycthr
* eBird: gycthr
* EUNIS: 101113
* Euring: 11780
* Fauna Europaea: 97222
* Fauna Europaea (new): 784e7f3c-aceb-4b3e-b9a7-6b6562966596
* GBIF: 2490826
* GNAB: gray-cheeked-thrush
* iNaturalist: 12883
* IRMNG: 10198972
* ITIS: 179793
* IUCN: 22708658
* NatureServe: 2.100959
* NBN: NHMSYS0000530260
* NCBI: 159579
* Neotropical: gycthr
* Xeno-canto: Catharus-minimus

 |
|  |
| Turdus minimus | 
* Wikidata: Q109563596
* GBIF: 4408781

 |

 |
**Tuna** on Snappertunassa Raaseporin linnan lähistöllä vanhan rantaviivan tuntumassa sijainnut keskiaikainen kauppapaikka.

Karjaan seudulla elävän perimätiedon lisäksi Tunan olemassaolosta kertoo muun muassa Karjaan kirkossa säilytetty hautakivi vuodelta 1414. Kyseinen hautakivi on kuulunut "porvari" Tuomaksen vaimolle Katariinalle , mikä viittaa kaupunkimaisia piirteitä omanneeseen asutukseen. Myös joissakin 1500-luvun lähteissä tavataan maininta muinaisesta Raaseporin kauppapaikasta. Kaupunkioikeuksia tämä kauppapaikka ei kuitenkaan koskaan saanut.

Museovirasto on suorittanut paikalla kaivauksia pyrkimyksenä tuoda päivänvaloon todisteita tästä muinaisesta kauppapaikasta.

Lähteet
-------

* Drake Knut: *Raasepori*. Tammisaari: Raseborgs Gille r.f. 2010. ISBN 952-90-6693-7.

### Viitteet

1. ↑  Museovirasto. Raasepori. Luettu 27.4.2008.
2. ↑   Drake Knut, Raasepori, sivu 25
3. ↑  Vuorela, Juha. Tunan kaupunki?. Luettu 27.4.2008.
4. ↑  MTV3: Tunan kaupunkia ryhdytään kaivamaan esiin. Luettu 27.4.2008.
**Viitasaaren Viesti** on vuonna 1915 perustettu viitasaarelainen urheiluseura.

Historia
--------

Viitasaaren Viestin perustamista alkoivat suunnitella vuonna 1914 metsäteknikko K. J. Bergström (myöh. Vuoristo) ja Toivo E. Mattinen. Urheiluseuran perustava kokous järjestettiin Viitasaarella 5. huhtikuuta 1915, jolloin johtokuntaan valittiin yksitoista jäsentä. Virallisesti seuran rekisteröinti kuitenkin tapahtui vasta vuonna 1933. Seuran toiminta lyhyitä poikkeuksia lukuun ottamatta on painottunut Viitasaaren kirkonkylälle. 1920-luvun alussa suojeluskuntaliike sai aktiivisimmat urheilijat mukaansa, ja seuran toiminta siirrettiin Keihärinkosken kylälle vuosiksi 1928–1941. Seura toimi vuodesta 1952 alkaen Urheilutalossa, joka valmistui keskustaan. Urheilutalo on sittemmin purettu, mutta aluetta nimitetään yhä "Viestinmäeksi" urheiluseuran mukaan.

Kilpailutoiminta
----------------

Viitasaaren Viestillä on kilpatoimintaa hiihdossa, kaukalopallossa, yleisurheilussa, voimailussa ja aikuisurheilussa.

Tunnettuja Viitasaaren Viestin urheilijoita
-------------------------------------------

* Matti Närhi, keihäänheitto
* Janne Kinnunen, yleisurheilu
* Jussi Vesterinen, paini
* Jari Laukkanen, maastohiihto
* Risto Kaskilahti, maastohiihto

Lähteet
-------

1. ↑  Mäkelä, Petteri: Johtokunta johti, jäsenet istuivat: Urheiluseura Viitasaaren Viestin johtokunta vuosina 1960–1984. (Suomen historian laudaturtyö.)  1997. Jyväskylän yliopisto. Viitattu 6.5.2011.
2. ↑  Viitasaaren Viesti *viitasaarenviesti.fi*. Viitattu 4.11.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Seuran kotisivut
**Vivikka Richt** on suomalainen virkamies, viestintäasiantuntija ja toimittaja. Richt valittiin vuonna 2020 sosiaali- ja terveysministeriön viestintäjohtajaksi. 

Richtin työtä sosiaali- ja terveysministeriössä on määrittänyt koronaviruspandemia. Koronaviruksen torjuntaa ja siihen liittyvää viestintää johdettiin STM:stä. Suomalaisia puhuttivat erityisesti maskit, ohjeistukset ja erilaiset toimintaperiaatteet. Richtin vetovastuulla ministeriö on myös viestinyt koronarokotuksista ja rajojen terveysturvallisuudesta sekä ottanut käyttöön maan sisäiset kaikkiin matkapuhelimiin lähetettävät varoitustekstiviestit. 

Ennen siirtymistään sosiaali- ja terveysministeriöön Richt työskenteli viestintäjohtajana mm. Vantaan, Riihimäen ja Keravan kaupungeilla sekä Kansalligalleriassa. Juuri ennen valintaansa STM:n viestinnän johtoon Richt työskenteli Helsingin ja Uudenmaan sote-selvityshenkilön Kari Nenosen neuvonantajatiimissä viestinnän asiantuntijan roolissa. 

Toimittajana Richt työskenteli Yleisradiossa, tehden ohjelmia Ylen eri kanaville pääasiassa radioon vuodesta 1997 vuoteen 2010. Richtin toimittamista ohjelmasarjoista tunnetuimpiin kuuluvat nuorten poliitikkojen keskusteluohjelma Pikkuparlamentti sekä erilaisia mediailmiöitä ympäri Eurooppaa esiin nostanut Julkinen sana.

Vivikka Richt on syntynyt Tampereella ja opiskellut tiedotusoppia Tampereen yliopistossa. 

Hän on myös suorittanut Master of Science -tutkinnon Amsterdamin yliopistossa Alankomaissa. Pääaineenaan Richt opiskeli eurooppalaista viestintää (European Communication).

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑  Suomi ei ole listaamassa koronarokotteesta kieltäytyviä erilliseen rekisteriin *www.iltalehti.fi*. Viitattu 29.7.2021.
6. ↑  Raja | Terveysviranomaisilla ja Rajavartiolaitoksella riittää rajoilla kiirettä koronatodistusten tarkastamisessa, Tulli ei yllättäen saanut oikeuksia auttaa urakassa *Helsingin Sanomat*.  27.7.2021. Viitattu 29.7.2021.
7. ↑  STM: Suomalaisiin puhelinoperaattoreihin lähetetään tekstiviesti koronaepidemian vaikeutumisesta – tämä on viestin sisältö *mtvuutiset.fi*.  2.12.2020. Viitattu 29.7.2021.
8. ↑
9. ↑  Vivikka Richt avasi ikkunan radioon | Aalto | Blogit *Yle Blogit*. Viitattu 29.7.2021. [vanhentunut linkki]
10. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
**Laal** on luokittelematon, 750 ihmisen puhuma kieli (tieto vuodelta 2000). Sitä puhutaan kolmessa tšadilaisessa kylässä: Gorissa, Damtarissa ja Mailaossa. Kielellä ei ole kirjoitettua muotoa. Se on mahdollisesti isolaattikieli. Laal on uhanalainen kieli sen pienen puhujamäärän takia. Lisäksi monet puhujat ovat alkamassa käyttää suurempaa baguirmin kieltä.

Kielessä on monia lainasanoja baguirmin kielestä. Lisäksi useimmat laalin puhujat puhuvat niellimiä toisena kielenään.

Puhujat
-------

Laalin puhujat ovat pääasiassa kalastajia ja maanviljelijöitä. Suurin osa heistä on muslimeja.

Murteet
-------

Damtarin kylässä puhuttiin aiemmin laalin murretta nimeltään laabe, jolla oli vuonna 1977 jäljellä kolme puhujaa. Laalin kielellä ei tiettävästi ole muita murteita.

Fonologia
---------

### Äänteet

Seuraavassa osassa on transkriboitu Laalin konsonanttien äänteet IPAn avulla:

|  | Bilabiaalinen | Alveolaarinen | Palataalinen | Velaarinen | Glottaalinen |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Klusiili | Soinniton | p | t | c | k | ʔ |
| Soinnillinen | b | d | ɟ | g |  |
| Esinasaalistunut | mb | ⁿd | ɲɟ | ŋg |  |
| Implosiivi | ɓ | ɗ | ʄ |  |  |
| Nasaali | m | n | ɲ | ŋ |  |
| Frikatiivi |  | s |  |  | h |
| Tremulantti |  | r |  |  |  |
| Approksimantti |  | l | j | w |  |

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Ethnologue: Laal (englanniksi) Viitattu 5.7.2015.
**Visiiri** (muinaisegyptiksi *djat*, *tjat* tai *tjati*) oli muinaisessa Egyptissä pääministeriä vastaava virkamies ja maan hallituksen johtaja. Visiirillä oli Egyptissä eniten valtaa kuninkaan jälkeen. Visiiri johti Egyptin hallituksen jokapäiväistä toimintaa ja toteutti kuninkaan linjaukset jakamalla tehtävät hallituksen osastojen kesken. Visiirin alla olivat Egyptin maatalous, talous, laki, sotavoimat, arkkitehtuuri, sisäasiat ja uskonto. Visiiri toimi myös suurten monumenttien kuten pyramidien ja temppelien valvojana sekä usein myös suunnitteli ja rakennutti ne.

Visiiriltä vaadittiin hyvin monipuolista osaamista: hänellä oli oltava kirjurin koulutus sekä kirjanpitäjän, arkkitehdin, asianajajan, tuomarin, historioitsijan, maanviljelijän ja papin taidot. Hänen edellytettiin noudattavan *maatin* lakia, ja hän kantoikin Maat-jumalan amulettia virkatunnuksenaan. Visiirin odotettiin myös olevan rehellinen, harkitseva ja tasapuolinen tuomioissaan.

Kuningas valitsi visiirin yleensä omien sukulaistensa joukosta. Usein visiiriksi nousi kuninkaan poika. Visiirit olivat kahta poikkeusta lukuun ottamatta miehiä. Uuden valtakunnan aikana 1570–1069 eaa. Ylä-Egyptillä ja Ala-Egyptillä oli kummallakin oma visiirinsä. Visiirin virka lakkautettiin sen jälkeen, kun Egyptistä oli tullut Rooman provinssi vuonna 30 eaa.

Eräs tunnetuimmista visiireistä oli Imhotep (2667–2600 eaa.), joka palveli faarao Djoseria. Hän ei poikkeuksellisesti ollut kuninkaan omasta perheestä vaan omilla ansioillaan asemaansa noussut tavallinen egyptiläinen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Joshua J. Mark: Ancient Egyptian Vizier *Ancient History Encyclopedia*.  20.9.2017. Viitattu 6.3.2018.
**Tropico** on PopTop Softwaren kehittämä ja Gathering of Developersin julkaisema kaupunginrakennuspeli. Peli on julkaistu vuonna 2001 Mac OS X:lle ja Windowsille.

Peli on *Tropico* -pelisarjan ensimmäinen.

Pelaaminen
----------

Pelissä ohjataan banaanivaltiota kylmän sodan taustaa vasten.
Peli on satiiri, joka keskittyy pienelle Karibian saarelle, jota pelaaja ohjaa diktaattorina (*El Presidente*). Peliä on kuvailtu *SimCityn* ja *RollerCoaster Tycoonin* kaltaisena kaupunginrakennuspelinä, jossa on poliittinen näkökulma.

Alussa saarelta löytyy vain pelaajan kartano ja asukkaiden pieniä epämukavia taloja sekä rakennusyhtiö ja rekkakuskien toimisto, joilla pelaaja voi rakentaa saarelle myöhemmin muita rakennuksia. Pelaaja voi tutkia saaren perheitä valitsemalla satunnaisesti ihmisiä. Saarelle voi rakentaa muun muassa tehtaita, kirkkoja, kioskeja, hotelleja, taloja, satamia, lentokenttiä, maatalousrakennuksia sekä istuttaa puita ja kukkapenkkejä.

Saaren populaatiota voi koetella nälänhätä, mellakat tai rikollisuus. Pelissä voi solmia sopimuksia joko Neuvostoliiton tai Yhdysvaltojen kanssa, riippuen johtajan poliittisesta suuntautumisesta. Osana pelin kulkua ovat poliittiset ratkaisut kuten lukuisat uudet lait. Rakennuksiin voi lisätä osia niiden rakennuksen jälkeen, jotta rakennuksen mahdollinen toiminta tai nopeus lisääntyisivät.

Lisäosat
--------

*Tropico: Paradise Island* on pelin lisäosa, joka lisää peliin rakennettavia kohteita ja uudistuksena muun muassa sosiaaliturvan.

Vastaanotto
-----------

Peli on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 8.6/10.

Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi 8.8/10.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Ed Smith: Tropico retrospective  20.10.2013. Eurogamer. Viitattu 14.9.2019. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Tom Chick: Tropico Review  26.4.2001. GameSpot. Viitattu 14.9.2019. (englanniksi)
3. 1 2  Tropico  5.5.2001. IGN. Viitattu 14.9.2019. (englanniksi)
4. ↑  Ron Dulin: Tropico: Paradise Island Review  17.5.2006. GameSpot. Viitattu 14.9.2019. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* *Tropico* MobyGamesissa (englanniksi)
* ‘Tropico’ Was the Game That Taught Me About Politics (englanniksi)
**Hans Valdemar Møller** (19. tammikuuta 1885 Kööpenhamina – 16. helmikuuta 1947) oli tanskalainen näyttelijä. 

Valdemar Møller syntyi syyttäjän ja näyttelijän perheeseen. Hän opiskeli Kuninkaallisen teatterin näyttelijäkoulussa ja työskenteli siellä vuodesta 1905 aina kuolemaansa saakka. Møllerin elokuvaura alkoi Nordisk Filmillä vuonna 1908. Vuodesta 1912 hän teki yli 30 elokuvaa Filmfabriken Danmarkilla, usein vaimonsa Hildur Møllerin kanssa. Vuodesta 1917 hän työskenteli Olaf Fønssin Dansk Filmillä ja Dansk Astra Filmillä. Kaikkiaan Møller näytteli lähes 50 mykkäelokuvassa ja lähes 20 äänielokuvassa. Hän teki myös paljon radiokuunnelmia. Møllerin sisar Petrine Sonne oli myös näyttelijä.

Elokuvia
--------

* *Palavat intohimot*, 1911
* *Jokamies*, 1915
* *Suuri onnettomuus viljavarastossa*, 1916

Lähteet
-------

1. ↑  Dansk film database *danskefilm.dk*. Viitattu 17.11.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Valdemar Møller Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Elonet

 |

 |
**Valdemar Paavilainen** (26. syyskuuta 1912 Kurkijoki – 8. helmikuuta 1981 Hyvinkää) oli suomalainen metsänhoitaja ja sotakirjailija.

Paavilaisen vanhemmat olivat maanviljelijä Arvid Paavilainen ja Minna Kaartinen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1936 Viipurin suomalaisesta lyseosta ja suoritti metsänhoitajatutkinnon 1941.
Sotilasarvoltaan Valdemar Paavilainen oli majuri (Paavilainen, 1979, s.113).

Paavilainen toimi Oy Waldhoff Ab:n metsäpäällikkönä kunnes hän perusti 1951 oman yrityksen. Hän oli *Oy V. Paavilainen & Co*:n toimitusjohtajana vuosina 1968–1977 ja yhtiön johtokunnan puheenjohtajana kuolemaansa saakka. Eläkkeelle jäätyään Paavilainen kirjoitti kaksi sotakirjaa käyttäen niissä pohjana omia sotakokemuksiaan.

Teoksia
-------

* *Laguksen jääkärit Jäämeren tiellä*. Karisto 1976, 3. painos 1978
* *Ratsuväki hyökkää*. Karisto 1979

Lähteet
-------

* Valdemar Paavilainen SKS:n kirjailijamatrikkelissa (toimimaton linkki)
* Hyvinkääläisiä kirjailijoita : Valdemar Paavilainen[vanhentunut linkki]
**Karl Johan Valdemar "Valle" Rautio** (4. marraskuuta 1921 Vaasa – 5. syyskuuta 1973 Nurmijärvi) oli suomalainen yleisurheilija. Hänen päälajinsa oli kolmiloikka.

Rautio voitti EM-kultaa Oslossa 1946 tuloksella 15,17 m. Brysselin EM-kisoissa 1950 hän oli hopealla (14,96) ja Lontoon olympialaisissa 1948 kuudes (14,70). Helsingin olympialaisissa 1952 hän jäi karsinnassa sijalle 23 tuloksella 14,14.

Rautio on viimeisin suomalainen miesten arvokisamitalisti kolmiloikassa. Hän kuului maailman kymmenen parhaan kolmiloikkaajan joukkoon koko 1940-luvun jälkipuoliskon. Ennätyksellään 15,17 m hän oli vuoden 1946 maailmantilaston ykkönen. Vuonna 1945 hän hyppäsi myötätuulituloksen 15,48 m.

Seuratasolla Rautio edusti Vaasan Vasamaa. Hän saavutti kolmiloikassa ja pituushypyssä yhteensä yhdeksän SM-mitalia. Hänen paras tuloksensa pituushypyssä oli 722 cm.

Saavutukset
-----------

* Kolmiloikassa
	+ EM-kultaa Oslossa 1946
	+ EM-hopeaa Brysselissä 1950
	+ Kuudes sija Lontoon olympialaisissa 1948
	+ SM-kultaa 1944, 1946, 1947, 1950
	+ SM-hopeaa 1948
	+ SM-pronssia 1952
* Pituushypyssä
	+ SM-hopeaa 1947, 1948
	+ SM-pronssia 1944

Lähteet
-------

* Siukonen, Markku: *Urheilukunniamme puolustajat – Suomen olympiaedustajat 1906–2000*, s. 270–271. Graface Jyväskylä, 2001. ISBN 951-98673-1-7.
* Valdemar Rautio Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).

### Viitteet

1. ↑  Pirhonen, Pentti: *Mitä Missä Milloin 1953*, s. 365. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Otava, 1952.
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**ANSI X3.64** on Yhdysvaltain kansallisen standardi-instituutin ANSI:n 1970-luvulla määrittelemä merkkipohjaisten päätteiden kuvaruudunohjausstandardi. Useimmat nykyiset pääte-emulaattorit ovat VT100-yhteensopivia ja toteuttavat siten tämän standardin. Monet ohjauskoodit ovat kuitenkin eri pääte- ja ohjelmistovalmistajien toteuttamia laajennuksia.

Useimmat ANSI X3.64 -ohjauskoodit alkavat ASCII-ohjauskoodilla `esc` (desimaali 27, heksadesimaali 1B), jota seuraa yleensä kirjain tai avaava hakasulku `[`. Muutamia ohjauskoodeja:

* Kuvaruudun tyhjennys: `esc [ 2 J`
* Kohdistimen siirto: `esc [ rivi ; sarake H` (rivi ja sarake desimaalilukuina)
* Lihavointi päälle: `esc [ 1 m`
* Kaikki muotoilut pois päältä: `esc [ 0 m`

Useimmissa ohjelmointikielissä ohjauskoodeja käytetään tulostamalla niitä suoraan päätelaitteelle, joka on useimmiten standardiulostulossa. Esimerkiksi C-kielessä ANSI X3.64 -yhteensopivan päätteen kuvaruudun voisi tyhjentää seuraavasti:

```
  printf("\033[2J");

```

Unix-ympäristössä käytetään termcap- tai terminfo-kirjastoa kuvaamaan eri päätteiden ominaisuuksia ja oikeat ohjauskoodit haetaan tietokannasta `TERM`-ympäristömuuttujan perusteella. curses- ja ncurses-kirjastot tarjoavat C-kielellä ohjelmointirajapinnan jolloin ohjelmoijan ei tarvitse tuntea päätteiden ohjauskoodeja. X/Openin X/Open Curses määrittelee standardina tekstin syötön ja näytön päätteille.

IBM PC -yhteensopivien koneiden MS-DOS-käyttöjärjestelmän **ANSI.SYS**-laiteajuri toteuttaa nimensä mukaisesti suuren osan ANSI X3.64 -standardista mutta sisältää myös joitakin omia lisäyksiään. Ehkä merkittävin lisäys on mahdollisuus värien käyttöön ohjauskoodeilla, joita kutsutaan usein virheellisesti "ANSI-värikoodeiksi". Kullekin merkille voi asettaa teksti- ja taustavärin 8 vaihtoehdosta. Tekstivärin voi asettaa myös kirkkaaksi, joten tekstivärivaihtoehtoja on käytännössä 16.
PC-koneissa puolestaan harva ohjelma käyttää päätteenohjauskoodeja, vaan useimmat kirjoittavat nopeuden tähden suoraan näyttömuistiin, jonka sijainti ja toimintatapa on tunnettu.

ANSI-taide on ASCII-taiteen kaltaista merkkigrafiikkaa, joka käyttää hyväkseen ANSI.SYS -ajurin sallimia ohjauskoodeja ja IBM PC:n näytönohjainten 8-bittistä tekstitilamerkistöä. ANSI-grafiikka oli suosittua etenkin 1990-luvulla BBS-järjestelmissä, mutta sitä harrastetaan vieläkin.

Lähteet
-------

1. ↑  Eric S. Raymond: ncurses: Portable Screen-Handling for Linux  1.9.1995. Linux Journal. Viitattu 2.9.2019. (englanniksi)
2. ↑  man pages section 3: Curses Library Functions Oracle. Viitattu 1.9.2019. (englanniksi)
3. ↑  ncurses 6.0 released  12.8.2015. Lwn.net. Viitattu 1.9.2019. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* ANSI Standard (X3.64) Control Sequences for Video Terminals and Peripherals in alphabetic order by mnemonic (englanniksi)
**ANSI C** on ANSI-standardi C-kielelle.

ANSI C korvasi aiemman K&R C -version, joka syntyi Brian Kernighanin ja Dennis Ritchien toimesta ennen varsinaista standardia. Kernighan ja Ritchie julkaisivat vuonna 1978 kirjan *The C Programming Language*, jossa K&R-versio kielestä oli *approksimaatio* standardille, mutta tarve muodolliselle standardille oli ilmeinen vuonna 1982. Vuonna 1982 käytössä ollut versio ei ollut sama kuin kirjassa kuvattu ja eri kääntäjissä ei ollut mukana uusimpia muutoksia. K&R ei ollut myöskään riittävän tarkka monissa kielen yksityiskohdissa. Myöskään Stephen Johnsonin Portable C Compiler ei enää ollut sopiva referenssikääntäjänä.
Myös kielen käyttö projekteissa, joita koskivat kaupalliset ja valtion hallinon sopimukset aiheutti paineita standardin muodostamiselle.
Vuonna 1983 ANSI perusti X3J11-komitean stadardoimaan C-kieli. 
ANSI X3.159-1989 -standardi hyväksyttiin 14. joulukuuta 1989 ja julkaistiin keväällä 1990. ANSI-standardi korvattiin kansainvälisellä ISO-standardina (ISO C) nimellä ISO/IEC 9899:1990, joka oli ISO/IEC JTC 1 -ryhmän työtä. Standardit erotetaan myös nimillä C89 ja C90.

X/Open käyttää standardointia edeltävästä versiosta tietyissä yhteyksissä termiä X/Open C.

Myöhemmin standardista on julkaistu useita pävitysversioita:

* ISO/IEC 9899:1990/Amd 1:1995, Amendment 1 (C95)
	+ ISO/IEC 9899:1990/Cor 1:1994
	+ ISO/IEC 9899:1990/Cor 2:1996
* ISO/IEC 9899:1999, C99
	+ ISO/IEC 9899:1999/Cor 1:2001
	+ ISO/IEC 9899:1999/Cor 2:2004
	+ ISO/IEC 9899:1999/Cor 3:2007
* ISO/IEC 9899:2011, C11
	+ ISO/IEC 9899:2011/Cor 1:2012
* ISO/IEC 9899:2018, C18
* tuleva versio on C23 (ISO/IEC CD 9899)

Muutokset aiempaan
------------------

ANSI C -versiossa on useita eroja K&R C -versioon, joita ovat esimerkiksi funktioiden prototyyppien käsittelyssä, esikääntäjän toiminnan määrittelyssä ja uudet avainsanat. Yhteenveto K&R ja ANSI -versioiden eroista on lueteltu *The C Programming Language* -kirjan toisessa painoksessa (*Second Edition*, 1988). Standardissa C-kieleen on otettu eräitä vaikutteita C++-kielestä (muun muassa `const`-käyttö ja prototyyppien käsittely).

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Brad Kelechava: The Origin of ANSI C and ISO C *blog.ansi.org*.  14.9.2017. Viitattu 21.11.2022. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5 6 7  Ritchie, Dennis M.: The Development of the C Language *bell-labs.com*. Viitattu 24.7.2017.
3. ↑  X/Open Guide XPG3-XPG4 Base Migration Guide, Version 2 (PDF) (sivu 241) *archive.opengroup.org*. Viitattu 21.11.2022. (englanniksi)
4. ↑  ISO/IEC 9899:1990/Amd 1:1995 *iso.org*. Viitattu 23.11.2022. (englanniksi)
5. ↑  Clive D.W. Feather: A brief description of Normative Addendum 1 *lysator.liu.se*. Viitattu 23.11.2022. (englanniksi)
6. ↑
7. ↑
8. ↑
9. ↑
10. ↑
11. ↑
12. ↑
13. ↑  The Differences Between K&R Sun C and Sun ANSI/ISO C *docs.oracle.com*. Viitattu 29.11.2022. (englanniksi)
14. ↑  Converting to ANSI C *h.eng.cam.ac.uk*. Viitattu 29.11.2022. (englanniksi)
15. 1 2  Brian W. Kernighan & Dennis M. Ritchie: *The C Programming Language*, s. 259–261. Prentice Hall, 1988. ISBN 0-13-110370-9. (englanniksi)
**Järjestysrelaatio** on jossakin joukossa määritelty relaatio, joka *järjestää* sen alkiot suuruusjärjestykseen. Järjestysrelaatiolle käytetään merkintöjä x < y (x on pienempi kuin y) tai y > x (y on suurempi kuin x). Joukossa E määritelty relaatio < on järjestysrelaatio, jos se toteuttaa seuraavat ehdot:

* 1. Mille tahansa alkioille {\displaystyle x\in E} ja {\displaystyle y\in E} on seuraavista vaihtoehdoista voimassa täsmälleen yksi: joko x < y, x = y tai y < x.
* 2. Jos x < y ja y < z, niin x < z, eli järjestysrelaatio on transitiivinen.

Joukko, jossa on määritelty järjestysrelaatio, on *järjestetty joukko*.

Järjestetty kunta
-----------------

*Järjestetty kunta* on kunta, jossa on määritelty järjestysrelaatio, joka edellisten lisäksi toteuttaa myös seuraavat ehdot:

* 3. Jos x < y, niin x+z < y+z
* 4. Jos x > 0 ja y > 0, niin x · y > 0.

Järjestettyjä kuntia ovat esimerkiksi rationaalilukujen joukko \mathbb{Q} ja reaalilukujen joukko \mathbb {R}. Sitä vastoin kompleksilukujen kunnassa \mathbb{C} ei järjestysrelaatiota voida määritellä niin, että se toteuttaisi kaikki nämä ehdot.

Järjestettyihin joukkoihin liittyviä relaatioita
------------------------------------------------

Järjestykseen ja samastukseen liittyviä relaatioita ovat lisäksi:

x *pienempi tai yhtäsuuri kuin* y

x≤y "ei päde x>y"
x *suurempi tai yhtäsuuri kuin* y

x≥y "ei päde x<y"
x *erisuuri kuin* y

x≠y "ei päde x=y"

Lähteet
-------

* TKK:n Laaja matematiikka 1

Kirjallisuutta
--------------

* Merikoski, Jorma & Virtanen, Ari & Koivisto, Pertti: *Diskreetti matematiikka I*. Tampere: Tampereen yliopisto, 2001 (1993). ISBN 951-44-3604-0.
**Laantumistaipumus** on parapsykologien käyttämä selitys sille, miksi parapsykologisissa kokeissa jotkut ensin tai välillä menestyvät hyvin, mutta kokeita jatkettaessa tulos lähestyy tilastollisesti todennäköistä.

Laantumisen selittämisen paranormaalin ilmiön ominaisuudeksi aloitti Joseph Banks Rhine, joka ei hyväksynyt, että välillä saadut positiiviset tulokset olivat sattumia, joita tilastollisesti kuuluukin tapahtua. Tilastotieteessä asia kuvataan palautumiseksi kohti keskiarvoa: kun mitattava suure on satunnaisesti vaihteleva, mittauksia toistettaessa eli mittauskertojen lukumäärän kasvaessa sarjojen keskiarvot lähestyvät.

Lähteet
-------

1. ↑  Ihmeellinen maailma: Laantumistaipumus *www.skepsis.fi*. Viitattu 20.11.2017.
2. ↑  Aviisi: Aviisi 13/2011 - Suomalaisen parapsykologian grand old man *arkisto.aviisi.fi*. Viitattu 20.11.2017.
3. ↑  Jonah Lehrer: The Truth Wears Off *The New Yorker*.  6.12.2010. Viitattu 20.11.2017.
4. ↑  Plasebovaikutus on useimmiten tilastollinen harha | THL-blogi *THL-blogi*.  14.4.2015. Viitattu 20.11.2017.
**Andrássy út** on vuonna 1876 rakennettu bulevardi Budapestin keskustassa. Se kulkee Pestin halki Erzsébet térin aukiolta Kaupunginpuistoon ja on noin 2,5 kilometriä pitkä. Andrássy út on yksi Budapestin tärkeimpiä kauppakatuja, ja se valittiin 2002 maailmanperintöluetteloon. Se on nimetty Unkarin entisen pääministerin Gyula Andrássyn mukaan.

Katu
----

Terrorin talo, entinen AVOn päämaja ja nykyinen museo.
Andrássy út voidaan jakaa kolmeen osaan. Ensimmäinen osa on noin kilometrin pituinen, ja se ulottuu tien alusta Bajcsy-Zsilinszky útilta kahdeksankulmaiseen Oktogonin risteykseen. Sitä reunustavat korkeat asuinrakennukset, joiden pohjakerroksissa on kalliita liikkeitä. Ensimmäisen osan varrella sijaitsevat muun muassa Unkarin valtionooppera, entinen baletti-instituutti Dreschlerin palatsi ja Ferenc Lisztin musiikkiakatemia. Toinen osa ulottuu Oktogonista Kodály köröndin ympyräaukiolle, ja se on edellistä osaa leveämpi ja kolmekaistainen molempiin suuntiin. Tämän osan varrella on muun muassa niin sanottu Terrorin talo, joka on ollut natsien salaisen poliisin päämaja toisen maailmansodan aikana ja AVOn päämaja kommunistihallinnon aikana. Bulevardin viimeinen osa kulkee Kodály köröndiltä Sankarien aukiolle, jonne katu päättyy. Talot ovat kauempana tiestä, mikä tekee viimeisestä osasta leveämmän.

Historia
--------

Budapestin metron rakennustöitä.
Budapest laajeni nopeasti 1870-luvulla, kun Buda ja Pest yhdistettiin, ja uutta kaupunkia alettiin pitää todella Unkarin pääkaupunkina. Kaupunki oli kuitenkin kasvanut melko epäsäännöllisesti ja suunnittelemattomasti. Pääkaupungin rakentamista suunnittelemaan muodostettiin komissio, joka haki mallia Lontoosta. Se hahmotteli uuden bulevardin kulkemaan suunnittelemattoman kaupunkialueen halki.

Bulevardin rakennustyöt alkoivat 1872, ja se avattiin 1876. Ympäröivä infrastruktuuri valmistui 1885, jolloin kaikki 131 uutta rakennusta olivat valmiina. Siemens & Halske rakensi 1893–1896 Andrássy útin alle manner-Euroopan ensimmäisen metron.

Unesco valitsi Andrássy útin maailmanperintöluetteloon Budapestin kohteen laajennuksena vuonna 2002. ICOMOSin arvion mukaan se on hyvä esimerkki 1800-luvun kaupunkisuunnittelusta ja arkkitehtonisesti yhtenäinen kokonaisuus uusrenessanssityylisine rakennuksineen, jotka rakennettiin yhden vuosikymmenen aikana.

Lähteet
-------

* ICOMOS: Advisory Body Evaluation: Budapest (pdf Ajankohta = 1/2002) Unesco. Viitattu 1.1.2012. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  Andrássy Avenue and Heroes’ Square *Budapest.com*. Viitattu 1.1.2012. (englanniksi)
2. 1 2  ICOMOS, s. 9.
3. ↑  ICOMOS, s. 11.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Andrássy út** Wikimedia Commonsissa

UnkariUnescon maailmanperintökohteet Unkarissa

* Tonavan rannat Budapestissa, Budan linna ja Andrássy út
* Aggtelekin karstiluolat
* Pécsin varhaiskristillinen nekropoli
* Fertön kulttuurimaisema
* Hortobágyn kansallispuiston pusta
* Pannonhalman benediktiiniluostari ja sen ympäristö
* Hollókőn kylä ja sen ympäristö
* Tokajin viinialueen kulttuurihistoriallinen maisema
**Laamanninoikeus** oli aikoinaan Ruotsin ja Suomen maaseudulla toiminut kihlakunnanoikeutta ylempi ja hovioikeutta alempi tuomioistuin. Sen tuomiopiirinä oli lakikunta, johon kuului useita tuomiokuntia.

Aluksi laamanninoikeuksien tuomiopiiriin kuuluivat myös kaupungit, mutta ne erotettiin niistä noin 1349 annetussa yleisessä kaupunginlaissa. Laamanninoikeudet toimivat varhemmin sekä ensimmäisenä että toisena oikeusasteena, kunnes ne 1600-luvun alussa vakiintuivat toiseksi oikeusasteeksi. Alkuaikoina laamanninoikeutena toimi laamannin johdolla maakuntakäräjille kokoontunut käräjäyleisö, mutta myöhemmin laamanninoikeuden muodostivat laamanninkäräjille kokoontuneet laamanni ja lautakunta. Vuoden 1734 lain mukaan lautakunta oli 12-miehinen ja oikeus kokoontui kerran vuodessa kussakin lakikunnassa.

Varhemmin laamanninoikeudet käsittelivät kaikkia oikeusasioita, mutta vuoden 1734 lain mukaan niissä käsiteltiin vain riita-asioita ja pieniä rikosjuttuja. Oikeudet lakkautettiin Ruotsissa 1849 ja Suomessa 27. huhtikuuta 1868 annetulla asetuksella. Suomi oli silloin jaettu kuuteen laamannikuntaan eli laamannin virkapiiriin. Norjassa perustettiin laamanninoikeuksia (norj. lagmansretter) toimimaan rikostuomioistuimina suurissa rikosasioissa ensimmäisenä ja pienissä rikosasioissa toisena oikeusasteena.

Lähteet
-------

* Tietosanakirja, Tietosanakirja-osakeyhtiö 1913
* Iso tietosanakirja, Otava 1934

Aiheesta muualla
----------------

* Pentti Ahmas: Oikeudenkäynnin yhdenmukaistaminen 1800-luvulla – Oikeushistoriallinen tutkimus kämnerin-, laamannin- ja ritarisyynioikeuksien lakkauttaisesta (PDF) (Väitöskirja)  10.6.2005. Helsinki:  Helsingin yliopisto. Viitattu 22.8.2013. [vanhentunut linkki]
**Nobuyuki Kojima** (jap. 小島 伸幸; s. 17. tammikuuta 1966 Maebashi, Japani) on japanilainen entinen jalkapalloilija.

Jalkapallomaajoukkue
--------------------

Nobuyuki Kojima edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 1995-1996. Hän on osallistunut mm. Kuningas Fahdin cupin 1995, Asian mestaruuskilpailuissa 1996 ja Maailmanmestaruuskilpailuihin 1998.

Tilastot
--------

| Japanin maajoukkueessa |
| --- |
| Vuodet | ottelut | maalit |
| 1995 | 3 | 0 |
| 1996 | 1 | 0 |
| Yhteensä | 4 | 0 |

Aiheesta muualla
----------------

* National Football Teams
* Japan National Football Team Database

Japanin joukkue – Kuningas Fahdin cup 1995
1 Matsunaga |
2 Natsuka |
3 Tsunami |
4 Ihara |
5 Hashiratani |
6 Moriyasu |
7 Horiike |
8 Kitazawa |
9 T. Yamaguchi |
10 Ramos |
11 Miura |
12 Kikuchi |
13 Hasegawa |
14 Isogai |
15 M. Yamaguchi |
16 Fukuda |
17 Soma |
18 Yanagimoto |
19 Okano |
20 Kojima |
Valmentaja Kamo

Japanin joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 1996
1 Kojima |
2 Yanagimoto |
3 Sōma |
4 Ihara |
5 Omura |
6 Yamaguchi |
7 Honda |
8 Maezono |
9 Takagi |
10 Nanami |
11 Miura |
12 Michiki |
13 Hattori |
14 Okano |
15 Morishima |
16 Saito |
17 Akita |
18 Jo |
19 Shimokawa |
20 Narazaki |
Valmentaja Kamo

Japanin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1998
1 Kojima |
2 Narahashi |
3 Sōma |
4 Ihara |
5 Omura |
6 Yamaguchi |
7 Itō |
8 Nakata |
9 Nakayama |
10 Nanami |
11 Ono |
12 Lopes |
13 Hattori |
14 Okano |
15 Morishima |
16 Saitō |
17 Akita |
18 Jō |
19 Nakanishi |
20 Kawaguchi |
21 Narazaki |
22 Hirano |
Valmentaja Okada
**Kevätsittiäinen** (*Geotrupes vernalis* eli *Trypocopris vernalis*) on sittiäisten heimoon kuuluva melko kookas kovakuoriaislaji. Suomen lajiston uhanalaisarvioinnissa 2010 se on luokiteltu alueellisesti hävinneeksi (RE).

Koko ja ulkonäkö
----------------

Kevätsittiäinen on 14–20 mm:n pituinen, ruumiinmuodoltaan huomattavan kupera ja leveä kovakuoriainen. Se on väritykseltään kauttaaltaan musta, mutta voimakkaasti sinisen tai violetin, harvemmin vihreän, metallinkiiltoinen. Etuselässä on tiheä,mutta hienojakoinen pistekuvio. Peitinsiivet ovat lähes täysin sileät tai korkeintaan hyvin heikosti uurteiset.

Levinneisyys
------------

Lajin levinneisyys kattaa lähes koko Euroopan pois lukien pohjoisimmat alueet ja idässä sitä tavataan ainakin Iraniin saakka. Ruotsissa laji on ollut aikaisemmin laajalti levinnyt maan etelä- ja keskiosiin, mutta taantunut viime aikoina voimakkaasti. Nykyisin sen elinalueet keskittyvät Gotlantiin, Öölantiin ja Skooneen, joissa se on paikoin runsaslukuinen. Suomessa kevätsittiäinen on aikoinaan ollut maan etelä- ja keskiosissa laajalti levinnyt, mutta siitä ei ole tehty yhtäkään havaintoa 1960-luvun jälkeen.

Elinympäristö ja elintavat
--------------------------

Kevätsittiäinen ei ole kovin tarkka elinympäristönsä suhteen. Parhaiten sitä kuitenkin tapaa kuivilla ja hiekkapohjaisilla paikoilla, kuten kuivissa kangasmetsissä. Aikuisia kuoriaisia tavataan koko kesän ajan, mutta aivan erityisesti keväisin, mihin lajin nimikin viittaa. Ne kaivavat lantakasojen alle noin 70–80 mm syvyyteen ulottuvia käytäviä, joiden päässä olevassa lannan täyttämässä toukkakammiossa toukka elää. Toukkakehitys kestää noin 10 kuukautta.

Kuoriaiskannat ovat muun muassa Ruotsissa olleet laskussa jo 1800-luvun lopulta alkaen ja laji on hävinnyt monilta entisiltä elinpaikoiltaan, mutta tarkkaa syytä tähän ei tunneta. Suomessa laji on luokiteltu alueellisesti hävinneeksi, Ruotsissa se on silmälläpidettävä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Esko Hyvärinen, Ilpo Mannerkoski, Tom Clayhills, Eero Helve, Seppo Karjalainen, Erkki Laurinharju, Petri Martikainen, Jaakko Mattila, Jyrki Muona, Mikko Pentinsaari, Pertti Rassi, Ilpo Rutanen, Juha Salokannel, Juha Siitonen & Hans Silfverberg 2010. Kovakuoriaiset. Julk.: Rassi, P. Hyvärinen, E. Juslén, A. & Mannerkoski, I. (toim.). Suomen lajien uhanalaisuus – Punainen kirja 2010. Ympäristöministeriö & Suomen ympäristökeskus, Helsinki. s.545–582 (Arkistoitu – Internet Archive)
2. 1 2 3  Roslin T. & Heliövaara K.: *Suomen lantakuoriaiset – Opas santiaisista lantiaisiin.*. Helsinki: Yliopistopaino Kustannus, 2007. ISBN 978-951-570-720-8.  s. 88–89 sekä195
3. 1 2 3  Artfaktablad (ruotsiksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Laji.fi: Kevätsittiäinen (*Trypocopris vernalis*)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q1472148
* Wikispecies: Trypocopris vernalis
* EPPO: GEOUVE
* GBIF: 8172463
* iNaturalist: 472829

 |

 |
**Kevätvillaselkä** (*Achlya flavicornis*) on sirppisiipismäisiin kuuluva, erittäin yleinen yöperhoslaji. Se kuuluu kevään aivan ensimmäisiin yöperhosiin.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Kevätvillaselkä on keskikokoinen perhoslaji, jota erehtyy helposti pitämään yökkösenä. Etusiipien pohjaväri on sinertävän harmaa. Sisempi poikkiviiru on tumma ja kaksinkertainen. Ulompi poikkiviiru on myös tumma mutta yksinkertainen. Siiven kärkiosassa on tumma, aaltoileva viiru, joka erottuu joskus huonosti ja joka päättyy etureunassa aivan siiven kärkeen. Keskisarakkeessa on selkeänä erottuva valkoinen tai vaaleanharmaa rengastäplä sekä hieman himmeämpi munuaistäplä. Takasiivet ovat etusiipiä vaaleammat ja sävyltään hieman rusehtavat. Takasiipien reuna on hieman muuta siipeä tummempi, ja siiven poikki kulkee tummempi, kaksinkertainen kaariviiru. Perhosen ruumis on kokonaan tuuhean, harmaan karvoituksen peittämät, ja karvat muodostavat keskiruumiin selkäpuolelle kaksi terävää tupsua. Tuntosarvet ovat kuitenkin selvästi oranssinkeltaiset, mihin tieteellinen lajinimikin viittaa. Siipiväli on 35–40 mm.

Toukka on nuorena sammaleenvihreä, myöhemmin ruskeansävyinen, ja sen pinnassa on ryhmittäin mustareunaisia, valkoisia pisteitä. Kylkien alaosat ovat vaaleammat. Toukan pää on ruskea.

Levinneisyys ja lentoaika
-------------------------

Kevätvillaselkää tavataan läntisestä Euroopasta Itä-Siperiaan. Suomessa lajia tavataan koko maassa aivan pohjoisinta Lappia myöten. Keski-Euroopassa lento alkaa jo maaliskuussa, mutta Suomessa perhoset lentävät huhtikuun alusta toukokuun alkupuolelle lentoajan huipun osuessa vapun tienoolle.

Elinympäristö ja elintavat
--------------------------

Kevätvillaselkä on erittäin yleinen, mutta yöllä lentävänä lajina sitä ei helposti tapaa. Lisäksi siipien väritys ja kuviointi naamioivat perhosen puunrungolle päiväsaikaan. Aikuiset perhoset viihtyvät koivua kasvavilla paikoilla ja tulevat sekä valolle että syötille. Kotelo talvehtii.

Ravintokasvi
------------

Toukan ravintokasveja ovat koivut (*Betula*).

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑
5. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Suomen Perhoset: Kevätvillaselkä
* Suomen Perhostutkijain Seura
* Moths and Butterflies of Europe and North Africa (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q1304959
* Wikispecies: Achlya flavicornis
* ADW: Achlya\_flavicornis
* BioLib: 51831
* BOLD: 183381
* CoL: 982W
* EoL: 899574
* EPPO: ACHYFL
* EUNIS: 307031
* Fauna Europaea: 443408
* Fauna Europaea (new): 26a3221d-edea-4267-b285-e2a884ea5839
* GBIF: 3276352
* iNaturalist: 483271
* IRMNG: 10327592
* LepIndex: 57659
* LoB: 5097
* MycoBank: 454233
* NBN: NBNSYS0000005732
* NCBI: 753485

 |

 |