recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
PalosaariPalosaaren karanteenirakennus toukokuussa 2011.

|  |  |
| --- | --- |
| Muut nimet | 
Paloholmen |
| Sijainti | 
HelsinkiUusimaaSuomi |
| Vesialue | 
Suomenlahti |
| Merialue | 
Itämeri |
| Pinta-ala | 
0,02 km² |

Karttamuokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Palosaari** (ruots. *Paloholmen*) on pieni saari Mustikkamaa–Korkeasaaren kaupunginosassa Helsingissä. Se on yhdistetty Korkeasaareen penkereellä ja kuuluu Korkeasaaren eläintarhan alueeseen, mutta on suljettu yleisöltä. Palosaarta on kutsuttu myös "Korkeasaaren kärjeksi".

Palosaaressa sijaitseva rakennus toimii Korkeasaaren villieläinsairaalana ja tarvittaessa eläintarhan karanteenina.

Korkeasaaresta ja Palosaaresta rakennetaan 2020-luvulla Kruunuvuorenrantaan ulottuva Kruunusillat-raitiotie ja Kruunuvuorensilta, joita varten molempien saarien pohjoisrannalle tehdään maantäyttöjä. Täyttöaluetta kutsutaan Mieritzinrannaksi.

Historia
--------

Palosaaressa sijaitsi vuodesta 1873 huvila, jonka rakennuttivat kapteeni Carl Hallberg ja ylipalomestari A. G. Hornborg. Huvilan 1890-luvun lopussa omistanut konsuli Viktor Ek, kauppaneuvos Victor Ekin isä, rakennutti sinne muun muassa tenniskentän. Palosaari liitettiin Korkeasaaren kansanpuistoon vuonna 1925, ja ensimmäinen silta saarten välille valmistui vuonna 1929. Palosaaressa pidettiin toisinaan eläintarhan hankkimien uusien eläinten erikoisnäyttelyitä.

Palosaaren kaikki vanhat rakennukset, mukaan lukien yli satavuotias huvila, purettin vuonna 1977, ja tilalle valmistui vuonna 1979 yksikerroksinen karanteenirakennus. Samalla Palosaari suljettiin ulkopuolisilta ja sinne johtanut silta korvattiin pengertiellä. Karanteenitilojen käyttötarve väheni huomattavasti, kun Euroopan unionin alueelta Suomeen tuotujen eläinten karanteenivaatimukset suurelta osin poistettiin vuonna 2006. Tiloja alettiin sen jälkeen käyttää eri puolilta Helsinkiä löydettyjen loukkaantuneiden villieläinten hoitoon. Karanteenirakennus peruskorjattiin 2011–2012. Saarella ei ole muita rakennuksia.

Villieläinsairaala
------------------

*Pääartikkeli: Korkeasaaren Villieläinsairaala*
Palosaaressa toimii Korkeasaaren eläintarhan ylläpitämä, loukkaantuneita tai orvoksi jääneitä luonnonvaraisia eläimiä hoitava Villieläinsairaala. Villieläinsairaalaan tuodaan vuosittain hoitoon yli 1 000 eläintä.

Lähteet
-------

1. ↑  Kruunuvuorensilta, Helsingin uusi ikoni *kruunusillat.fi*.  11.11.2021. Viitattu 11.12.2022.
2. ↑  Paviaanit pysyvät Korkeasaaressa  14.10.2004. Mtv3. Viitattu 16.7.2012.
3. ↑  Missä, mitä ja milloin *kruunusillat.fi*. Viitattu 11.12.2022.
4. 1 2 3  *Korkeasaari, Hylkysaari ja Palosaari – kulttuuriympäristöselvitys*, s. 9–10, 36, 40, 54, 90, 210–211. Arkkitehtitoimisto Schulman Oy & Maisemasuunnittelu Hemgård, 2010.
5. ↑  Typpö, Juho: Korkeasaaren eläinhoitola remonttiin.  *Vartti*, 13.7.2011.  Sanoma News. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 16.7.2012.
6. ↑  Korkeasaari saa uuden eläinhoitolan  4.1.2012. Yle. Viitattu 16.7.2012.

Aiheesta muualla
----------------

* Villieläinsairaala Korkeasaaren eläintarhan www-sivuilla
**Kookospähkinäsota** oli Papua-Uuden-Guinean sotilaiden ja Espiritu Santon kapinallisten välinen yhteenotto vähän ennen ja jälkeen Vanuatun tasavallan itsenäistymistä.

Tausta
------

Ennen Vanuatun itsenäistymistä se tunnettiin nimellä Uudet-Hebridit. Iso-Britannia ja Ranska hallitsivat Uusia-Herbidejä yhdessä. Vuonna 1980 Ranska ja Iso-Britannia päättivät, että Vanuatu saisi itsenäisyyden 30. heinäkuuta 1980.

Heinäkuun alussa Nagriamel-liikkeen johtaja Jimmy Stevens johti vastarintaa kolonialistisia virkamiehiä ja itsenäisyyssuunnitelmia vastaan. Kapina kesti 12 viikkoa. Kapinalliset saartoivat Santo-Pekoan lentokenttää, tuhosivat kaksi siltaa ja julistivat Espiritu Santon saaren itsenäiseksi nimellä Vemerana. Steveniä kannattivat ranskankieliset maanomistajat ja yhdysvaltalainen Phoenix-säätiö.

Yhteenotto
----------

8. kesäkuuta 1980 Uusien-Herbidien hallitus pyysi Britanniaa ja Ranskaa lähettämään joukkoja tukahduttamaan Espiritu Santon kapina. Ranska kielsi Britanniaa lähettämästä joukkoja, eivätkä saarella olleet ranskalaiset sotilaat taistelleet kapinallisia vastaan. Itsenäistymispäivän lähestyessä Walter Lini pyysi Papua-Uutta-Guineaa lähettämään joukkoja puuttumaan asiaan. Papua-uusiguinealaisten joukkojen ollessa matkalla Espiritu Santolle lehdistö alkoi kutsua sotaa kookospähkinäsodaksi.

"Sota" oli kuitenkin lyhyt ja erikoinen. Espiritu Santon asukkaat toivottivat papua-uusiguinealaiset tervetulleiksi melanesialaistovereina. Stevensin kannattajat olivat aseistautuneet jousilla, nuolilla, kivillä ja lingoilla. Sodassa oli muutamia tappioita, ja sodalle tuli äkillinen loppu. Kun Stevensin poikaa kuljettanut ajoneuvo ajoi elokuun loppupuolella papua-uusiguinealaisen tiesulun läpi, sotilaat avasivat tulen ajoneuvoa kohti, ja Stevenin poika sai surmansa. Antauduttuaan pian tapahtuneen jälkeen Jimmy Stevens sanoi, ettei uskonut kenenkään kuolevan kapinassa. 

Stevensin oikeudenkäynnissä paljastui Phoenix-säätiön antama tuki. Myös Ranskan hallituksen antama salainen tuki paljastui. Stevens sai 14 vuotta vankeutta, ja hän vapautui vuonna 1991.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Coconut War
*Tämä artikkeli käsittelee metrojunavaunua. Volvo C30 on automalli, Sauber C30 on F1-auto ja Nokia C30 älypuhelin.*

**C30** on tyyppimerkintä Suur-Tukholman liikenteen tilaamille 96 metrojunavaunulle. Vuonna 2013 vahvistettiin Bombardierin toimittavan MOVIA-vaunutyyppiin perustuvat metrojunat. Tilauksen arvo on noin viisi miljardia kruunua, ja vaunut valmistetaan Saksassa.

Ensimmäinen juna toimitettiin kesäkuussa 2018 ja loput vaiheittain vuoteen 2021 mennessä. Junat otetaan vuodesta 2020 alkaen käyttöön lähinnä punaisella linjalla, jonka on tarkoitus saada samalla uusi liikenteenohjausjärjestelmä. Myös sinisellä linjalla on tarkoitus käyttää jossain määrin uusia junia. Vaunuilla korvataan vanhimmat C6H-, C14- ja C15-junat. Toiseksi uusimpaan C20-junaan verrattuna junassa on vähemmän istumapaikkoja, jäähdytysilmastointi, enemmän niin sanottua monikäyttötilaa lastenvaunuille ja pyörätuoleille sekä useampi ovipari.

Hankinta
--------

Vaunujen hankinta viivästyi kustannusten kasvettua prosessin aikana tiukennettujen laatuvaatimusten takia. Lopulta tarjouspyyntöön saatiin vain yksi kelvollinen tarjous. Tammikuussa 2012 hankinta päätettiin teettää uudelleen uusilla laatuvaatimuksilla, muun muassa automaattimetron valmiudella. Tällä kertaa SL asetti vain vaadituista ominaisuuksista, mutta antoi vapaat kädet valmistajille niiden saavuttamiseen. Kustannuksia laski myös päätös siirtyä kolmijakoisista junista kansainvälisen standardin mukaisiin kaksijakoisiin.

Junat toimitetaan vuosina 2018–2021, ja ensimmäiset otetaan käyttöön punaisen linjan liikenteessä koeajojen jälkeen alkuvuodesta 2020. Kun kaikki vanhat junat on korvattu punaisella linjalla vuonna 2021, otetaan loput kahdeksan ylijäävää junaa käyttöön sinisellä linjalla, jolle jää kuitenkin käyttöön vanhoja junia.

Ensimmäinen juna saapui Tukholmaan 9. kesäkuuta 2018. Se vedettiin kiskoja pitkin veturilla työntämällä Tanskan läpi. Loppuvuoden ja koko vuoden 2019 junaa on koeajettu punaisella linjalla. Loppuvuodesta 2019 koeajot siirtyivät viimeiseen vaiheeseen, jossa sillä ajetaan normaalin matkustajaliikenteen seassa kuitenkaan ottamatta matkustajia kyytiin.

Lähteet
-------

1. ↑  Bombardier Wins Order to Supply New Generation MOVIA Metro Fleet for Stockholm *Bombardier*.  6.6.2013. Viitattu 21.7.2018.
2. ↑  Sundström, Anders: Krav på plats för cykel när SL köper nya t-banevagnar *Dagens Nyheter*.  9.2.2012. Viitattu 21.7.2018.
3. ↑  Genomförande- och anskaffningsbeslut avseende projektering och anskaf… *archive.is*.  20.4.2018.  Arkistoitu 20.4.2018. Viitattu 21.7.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **C30** Wikimedia Commonsissa

* Nya tunnelbanetåg på Röda linjen (ruotsiksi)
**Andreas R. Tjernshaugen** (s. 13. joulukuuta 1972 Nesodden) on norjalainen sosiologi. Hän toimi useita vuosia norjalaisessa CICERO Senter for klimaforskning -säätiössä ja sen jälkeen Bioteknologinemndan tiedotusvastaavana. Kesäkuusta 2015 alkaen hän on ollut Store norske leksikonin toimittaja.

Tjernshaugen on väitellyt tohtoriksi hiilidioksidin käsittelyyn liittyvästä teknologiapolitiikasta ja ympäristö- ja ilmastokeskusteluun liittyvistä seikoista. Hän on kirjoittanut kirjoja, jotka liittyvät hänen alaansa tai harrastuksiinsa.

Tjernshaugen johti SV:n nuorisojärjestöä Sosialistisk Ungdomia vuosina 1994–1996.

Teokset
-------

* *Gasskraft – tjue års klimakamp*, Pax forlag i 2007.
* *Akvarieboka for barn* (2013)
* *Tiaisten salainen elämä*, Atena 2016, alkuteos: *Meisenes hemmelige liv* (2015)

Aiheesta muualla
----------------

* Presentasjon hos CICERO (Arkistoitu – Internet Archive)
* Andreas Tjernshaugenin kotisivut

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: no:Andreas Tjernshaugen
hemidesmosomi
**Hemidesmosomi** eli puolidesmosomi on mekanismi, joka liittää epiteelin tyvisolukerrosta alla olevaan tyvikalvoon.

Rakenne
-------

Epiteelisolun soluliman puolella hemidesmosomin rakenne muistuttaa desmosomia: epiteelisolun solukalvoon liittyy selvä liitosproteiinien muodostama paksunnos, johon solun tukirangan keratiinin muodostamat välikokoiset säikeet kiinnittyvät. Vaikka hemidesmosomit kytkeytyvät desmosomien tapaan solun tukirankaan, niissä ei ole desmosomeille tyypillisiä molekyylejä, kuten desmoplakiineja ja desmogleiineja. Solukalvon lävistävä ja tyvikalvoon kiinnittyvä proteiini on hemidesmosomissa integriini-niminen transmembraaniproteiini. Solun sisällä alfa4-integriini kiinnittyy keratiinifilamentteihin plektiini-nimisen proteiinin välityksellä ja tyvikalvolla beta6alfa4-integriini tyvikalvon rakenneproteiiniin, laminiiniin. Näin syntyy mekaanisesti kestävä sidos. Integriinit mahdollistavat myös viestinvälityksen esimerkiksi solunjakaantumisen, erilaistumisen tai apoptoosin yhteydessä. 

Toinen hemidesmosomin rakenteen kannalta tärkeä kalvoproteiini on tyypin XVII kollageeni (bullous pemfigoidi-antigeeni 180, eli BP180). Se kiinnittyy solun sisällä keratiineihin BP230-nimisen proteiinin välityksellä.

Häiriöt
-------

Tauteja, joiden syynä on DNA-muutokset hemidesmosoia muodostavien proteiinien geenien kohdalla, kutsutaan epidermolysis bullosa -tautiryhmäksi. Jos yksilönkehityksen aikana tapahtuu synnynnäinen mutaatio missä tahansa hemidesmosomia muodostavassa proteiinissa, se johtaa taipumukseen muodostaa ihoon rakkuloita. Samoin vaikuttavat näitä proteiineja vastaan muodostuvat autovasta-aineet.

Katso myös
----------

* Aukkoliitos
* Desmosomi
* Tiivis liitos
* Vyöliitos

Lähteet
-------

1. ↑  Hiltunen, E. Holmberg, P. Kaikkonen, M. Lindblom-Ylänne, S. & Nienstedt, W.: *Galenos IV - Ihmiselimistö kohtaa ympäristön*. WSOY, 2005.
2. 1 2  Heino ja Vuento: *Biokemian ja solubiologian perusteet*, s. 236. WSOY, 2007.

Aiheesta muualla
----------------

*
**Toukokuuilmiö** eli **Halloween-ilmiö** on osakemarkkinoihin liittyvä anomalia, johon viitataan englanninkielisellä lauseella "Sell in May and Go Away". Lause sisältää kehotuksen myydä osakkeet pois toukokuussa. Lokakuussa ne vuorostaan ostetaan takaisin. Näin pyritään saamaan ylisuurta tuottoa riskiin suhteutettuna. Akateemisissa tutkimuksissa toukokuuilmiön olemassaolo on vahvistettu, mutta sen syystä ei ole yksimielisyyttä. Ilmiö on ristiriidassa tehokkaiden markkinoiden hypoteesin kanssa.

Kun tutkittiin 65 valtion osakemarkkinoiden kehitystä pääosin vuosina 1919–2017, havaittiin tuoton olleen keskimäärin lähellä yhtä prosenttia toukokuun ja lokakuun välisenä ajanjaksona ja lähellä viittä prosenttia muina kuukausina. Mauritius oli kuitenkin poikkeus. Intian ja Kiinan tapauksessa tilastollinen näyttö toukokuuilmiölle ei ollut yhtä vankka kuin muualla mutta samansuuntainen. Ilmiö ei esiinny kaikkina vuosina vaan kyseessä ovat keskiarvot.

Maailman kaikki pörssi-indeksit ja niiden historialliset tiedot käsittäneessä tutkimuksessa nimeltä "The Halloween Indicator, ’Sell in May and Go Away’: Everywhere and All the Time" saatiin tulos, jonka mukaan toukokuuilmiö on pätenyt melkein kaikkina aikakausina ja lähestulkoon jokaisessa maassa. Tutkimus on vuodelta 2018. Sen mukaan osakemarkkinoiden tuotot ovat olleet keskimäärin neljä prosenttia korkeammat marraskuusta huhtikuuhun kuin toukokuusta lokakuuhun.

Toukokuuilmiön hyödyntämiseen käytännössä liittyy esimerkiksi se ongelma, että vuosittaiset ostot ja myynnit aiheuttavat kaupankäyntikuluja sekä mahdollisia veroja, jotka heikentävät tuottoja. Myös tarkan myynti- ja ostopäivän valinta voi olla haastavaa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Heikinheimo, Henri: Toimiiko "Sell in May" oikeasti? – 316 vuoden pörssihistoria *Sijoittaja.fi*.  9.5.2019. Investment Intelligence Oy. Viitattu 8.8.2023.
2. ↑  Huovinen, Henri: Tammikuu- ja toukokuuilmiö osakemarkkinoilla *SalkunRakentaja*.  17.6.2022. Salkkumedia Oy. Viitattu 8.8.2023.
3. ↑  Viikkokatsaus 29.6.2021: Onko "Sell in May and go away" -ilmiö pitänyt paikkansa tänä kesänä? *LifeMagazine*.  29.6.2021. Mandatum. Viitattu 8.8.2023.
4. 1 2  Moore, Simon: Should You Sell In May And Go Away In 2021? *Forbes*.  1.5.2021. Forbes Media LLC. Viitattu 8.8.2023. (englanniksi)
5. ↑  Mustonen, Antti: Kannattiko uskoa sijoitusgurujen ikiviisautta? – Tunnetusta pörssi-ilmiöstä saatiin juuri veret seisauttava tilasto *Kauppalehti*.  5.10.2019. Alma Media. Viitattu 8.8.2023.
6. ↑  Heikinheimo, Henri: Anomaliat osakemarkkinoilla – Vuosi pörssin elämässä *Sijoittaja.fi*.  5.1.2018. Investment Intelligence Oy. Viitattu 8.8.2023.
7. ↑  Jacobsen, Ben & Zhang, Cherry Yi: The Halloween Indicator, 'Sell in May and Go Away': Everywhere and All the Time *SSRN eLibrary*.  2018. Viitattu 8.8.2023. (englanniksi)
**Spiderwickin kronikat** on yhdysvaltalainen nuorten fantasiakirjasarja, jonka ovat kirjoittaneet Holly Black ja Tony DiTerlizzi. Sarjassa seurataan englantilaisen Jared Gracen ja hänen perheensä seikkailuja ja taisteluita menninkäisiä sekä muita maagisia olentoja vastaan heidän löydettyään Arthur Spiderwickin keiju-oppaan. Alkuperäiseen sarjaan kuuluu viisi osaa. Kirjat on suomentanut Ulla Lempinen.

Vuonna 2008 sai ensi-iltansa sarjaan perustuva samanniminen elokuva.

Sarjan osat
-----------

1. *Haltijakirja*, toukokuu 2003
2. *Silmikivi*, toukokuu 2003
3. *Lucindan salaisuus*, 1. lokakuuta 2003
4. *Rautapuu*, 6. huhtikuuta 2004
5. *Mulgaratin raivo*, 7. syyskuuta 2004

Spiderwickin kronikat II
------------------------

1. *Lammenneidon laulu*, 17. syyskuuta 2007
2. *Jättiläispulma* (suomeksi 2009)
3. *Draakkien ruhtinas* (suomeksi toukokuussa 2010)

Elokuva
-------

*Pääartikkeli: Spiderwickin kronikat (elokuva)*
Aiheeseen liittyvän elokuvan julkaisi Paramount Pictures ja Nickeldeon Movies. Se sai ensi-iltansa 14. helmikuuta 2008 Yhdysvalloissa ja Suomessa 21. maaliskuuta 2008. Elokuvan on ohjannut Mark Waters ja sen pääosissa näyttelevät Freddie Highmore, Sarah Bolger, Martin Short, Nick Nolte ja Seth Rogen. Elokuvan käsikirjoitus noudattelee pääpiirteissään kirjasarjan juonta, vaikka joitakin kohtia onkin muokattu tai jätetty pois.

Elokuva sai suotuisaa arvostelua kriitikoilta. Se keräsi ensimmäisellä viikollaan noin 19 miljoonaa dollaria 3847 teatterissa Yhdysvalloissa ja Kanadassa ja sijoittui kolmanneksi lipunmyynnissä. 20. huhtikuuta elokuva oli kerännyt yli 144 000 000 dollaria maailmanlaajuisesti.

Videopeli
---------

*Pääartikkeli: The Spiderwick Chronicles (videopeli)*
Sierra Entertainment pyysi Stormfront Studiosin tekemään elokuvasta videopelin, joka seuraisi elokuvan ja kirjan juonikulkua.
Se julkaistiin 5. helmikuuta 2008 vähän elokuvaa aiemmin. Sen alustat olivat Nintendo DS, Wii, PC, Xbox 360 ja PlayStation 2. Pelin ikäraja oli (E10+), ESRB:n nimeämänä.

Musiikki
--------

*Pääartikkeli: The Spiderwick Chronicles (soundtrack)*
Elokuvan musiikin sävelsi James Horner, joka on säveltänyt soundtrackin myös James Cameronin ohjaamaan vuoden 1997 menestyselokuvaan Titanic. Soundtrackin julkaisi Lakeshore Records ja se julkaistiin 5. helmikuuta 2008.

Lähteet
-------

1. ↑  The Spiderwick Chronicles (2008) Box Office Mojo. Viitattu 17.2.2008.
2. ↑  The Spiderwick Chronicles (2008) - Weekend Box Office Results Box Office Mojo. Viitattu **Virhe: kelvoton aika**.
3. ↑  Brendan Sinclair: Sierra snares Spiderwick Chronicles  9.8.2007. GameSpot. Viitattu 4.3.2008.
4. ↑  http://www.spiderwickgame.com (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)

Tony DiTerlizzin ja Holly Blackin *Spiderwickin kronikat*

|  |  |
| --- | --- |
| Kirjat | 
* Haltijakirja
* Silmikivi
* Lucindan salaisuus
* Rautapuu
* Mulgaratin raivo

 |
| Muut kirjat | 
* Lammenneidon laulu
* Arthur Spiderwickin luonto-opas: Ihmeellinen maailma ympärillämme

 |
| Hahmot | Luettelo hahmoista |
| Muuta | 
* Elokuva
* Videopeli
* Soundtrack

 |
Hemin rakennekaava
3D-malli hemimolekyylistä
**Hemi** on kelaatteihin kuuluva prosteettinen ryhmä. Ihmiselimistössä sitä on hemoproteiineissa. Hemoproteiineja ovat muun muassa hemoglobiini, myoglobiini ja elektroninsiirtoketjussa toimiva sytokromi c. Hemin keskusatomina toimii Fe2+-ioni, joka sitoutuu neljällä sidoksella polyfunktionaaliseen ligandiin, jona toimii protoporfyriini IX. Rauta(II)-ioni muodostaa lisäksi kaksi sidosta hemoproteiinin polypeptidiketjujen aminohappojen sivuketjujen kanssa. Happimolekyylin sitoutuessa hemiin rautaionin yksi sidos peptidiin katkeaa. Näin muodostuu sidos hapen ja rautaionin välille. Kaikki rautaionin muodostamat sidokset hemissä ovat koordinaatiosidoksia.

Happea sitovissa hemoproteiineissa eli myoglobiinissa ja hemoglobiinissa keskusatomina toimivan raudan hapetusluku on aina kaksi. Sen sijaan sytokromien normaaliin toimintaan kuuluu raudan hapetusluvun vaihtelu +II:n ja +III:n välillä. Syanidi-ionin myrkyllisyys perustuukin siihen, että se sitoutuu kolmiarvoiseen hemirautaan estäen näin sytokromia palautumasta pelkistyneeseen muotoon ja siten pysäyttää soluhengityksen.

Ihmisessä hemioksygenaasientsyymi hajottaa hemimolekyylin ensin biliverdiiniksi, joka edelleen hajoaa entsymaattisesti bilirubiiniksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Turunen, Seppo: *Biologia: Ihminen*, s. 178. 5.–7. painos. WSOY, 2007. ISBN 978-951-0-29701-8.

Aiheesta muualla
----------------

* Human Metabolome Database: Heme (englanniksi)
* KEGG: Heme (englanniksi)
Nykyisen Hämeentie 38:n paikalla sijainnut Vuorelan huvila, jossa Sörnäisten Työväen Näyttämö toimi vuosina 1898–1928.
**Suruttomain villat** olivat Helsingin Kallion kaupunginosassa Suruttomain kallioilla nykyisen Hämeentien ja silloisen Itäisen Viertotien varrella Torkkelinkadun ja Sakarinkadun välisellä alueella sijainneita huviloita, joissa asui pääasiassa työväestöä. Pääosin kaksikerroksiset puuhuvilat rakennettiin vuosien 1875–1909 välillä ja niitä oli arviolta 31. Ne rakennutti helsinkiläisten tehtailijoiden perustama yhtiö, Helsingfors Arbetarbostader Ab, joka samaan aikaan rakennutti myös Kampin villat Malminkadun varrelle.

Huviloiden purkaminen alkoi 1930-luvun puolivälissä, jolloin paikalle alettiin rakentaa kivitaloja. 

Sörnäisten Työväen Näyttämö piti näytäntöjään vuosina 1900–1928 Vuorela-nimisessä huvilassa, joka oli yksi Suruttomain villoista. Täällä aloitti näyttelijänuransa muun muassa Tauno Palo, silloinen Tauno Brännäs.

Kirjallisuutta
--------------

* Tapani Halonen : *Eräs yleishyödyllinen rakennusyritys Helsingissä vuosina 1875-1876 : n.s. suruttomain villat ja kampin villat*. Pro gradu -tutkielma, Helsingin yliopisto, Valtiotieteellinen tiedekunta, Sosiaalipolitiikka. Helsinki 1949

Lähteet
-------

1. ↑  Eino E. Suolahti: "Kallio ja Harju", *Helsingin neljä vuosisataa*, s. 219. 2. painos. Otava, 1972.
2. 1 2  Helsingin kaupunginkirjaston Kysy.fi-palvelu 26.03.2008 : Kjell Westön kirjassa "Missä kuljimme kerran" esiintyy useassa yhteydessä paikka tai alue, jonka nimenä on "suruton" tai "suruttomat" Mihinköhän tämä alue tai paikka sijoittuisi nyky- Helsingissä, ja mikä on kyseisen nimen tausta? (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Kysy kirjastonhoitajalta 12.10.2009 : Kuinka monta villaa oli 1800-luvun lopussa Kallion ja Harjun alueilla?
**Pakistanin Muslimiliitto (N)** eli PML-N on pakistanilainen puolue. Se syntyi erkaantumalla vuonna 1993 Pakistanin muslimiliitosta, joka puolestaan oli eronnut Muslimiliitosta.

"N" on lyhenne Nawaz Sharifista, joka johti puoluetta pitkään. Pääministeri Nawaz Sharif pantiin kuitenkin viralta vuonna 2017 ja tuomittiin kymmeneksi vuodeksi vankilaan korruption takia. Puolue on aatteeltaan keskustaoikeistolainen.

Vuoden 2018 vaaleissa puolue sai 15 paikkaa senaattiin ja 84 paikkaa parlamentin alahuoneeseen. Alahuoneen vaaleissa se oli toiseksi suurin puolue 24,4 prosentilla äänistä.

Lähteet
-------

1. ↑  Entinen krikettitähti Imran Khan julistautui vaalivoittajaksi Pakistanissa *Helsingin Sanomat*.  2018. Viitattu 26.6.2019.
2. ↑  Pakistanilaiset äänestävät parlamenttivaaleissa, ehdokkaita myös ääri-islamilaisista ryhmistä *Yle*.  25.7.2018. Viitattu 26.6.2019.
3. ↑  
Pakistan *The World Factbook*. Washington, DC:  Central Intelligence Agency.  (englanniksi) Viitattu 26.6.2019

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Pakistan Muslim League (N)
Nina Stemme
**Nina Stemme** (s. 11. toukokuuta 1963 Tukholma) on ruotsalainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano.

Stemme teki oopperadebyyttinsä Cortonassa vuonna 1989. Hän aloitti laulamisen mezzosopraanona, mutta kouluttautui sitten sopraanoksi ja valmistui Operahögskolanista Tukholmassa vuonna 1994. Vuonna 1993 hän voitti Operalia-kilpailun ja pääsi finalistiksi BBC Cardiff Singer of the World -kilpailussa. Vuosina 1993 ja 1994 hän piti Plácido Domingon kanssa konsertit Bastiljissa.

Varhaisella urallaan Stemme esiintyi muiden muassa Cherubinon (*Figaron häät*), Mimìn (*La bohème*), Eurydiken (*Orfeus ja Eurydike*) ja Rosalinden (*Lepakko*) rooleissa. *Tristanin ja Isolden* naispääroolin hän on tulkinnut muun muassa Glyndebournen festivaalilla, Covent Gardenissa ja Bayreuthin musiikkijuhlilla. Hän on tehnyt siitä myös kaksi levytystä. Hän on esiintynyt monissa muissakin Richard Wagnerin teosten rooleissa. Stemme debytoi Metropolitan-oopperassa vuonna 2000 Sentan roolilla *Lentävässä hollantilaisessa* ja Covent Gardenissa vuonna 2005 Amelian roolilla *Un ballo in mascherassa*.

Stemmen saamien palkintojen ja tunnustusten joukossa ovat Ruotsin hovilaulajan sekä Itävallan Kammersängerinin arvot, Laurence Olivier -palkinto (2010), International Opera Award (2013), Litteris et Artibus -mitali (2008) ja Birgit Nilsson -palkinto (2018).

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Nina Stemme AllMusic
2. 1 2 3  Nina Stemme Royal Opera House
3. ↑  Nina Stemme The Metropolitan Opera
4. ↑  KS Nina Stemme (Arkistoitu – Internet Archive) Artists Management Zürich

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset sivut (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Kroatia
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* BMLO
* Deutsche Biographie
* Ritva

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
﻿**Olympian kisojen voitot** (m.kreik. Ὀλυμπιονῖκαι, *Olympionikai*) oli Aristoteleen kirjoittama teos, joka kokosi nimensä mukaisesti luettelon Olympian kisojen voittajista. Se on eräs esimerkki Aristoteleen suorittamista historiallisista tutkimuksista.

Aristoteleen teos käsitti yhden kirjan. Se ei ole säilynyt nykyaikaan, mutta se tunnetaan muun muassa Diogenes Laertioksen maininnasta. Teos on mahdollisesti syntynyt yhteistyössä Aristoteleen ja hänen peripateettisen koulunsa oppilaiden kanssa, samoin kuin muut vastaavanlaiset Aristoteleen nimiin laitetut arkistomateriaalia kokoavat luettelot.

Aristoteleen luettelo käsitti Olympian kisojen historian alusta eli ensimmäisestä olympiadista (vuodesta 776 eaa.) aina olympiadiin 113 (vuoteen 328 eaa.) saakka. Se sisälsi olympiavoittajien tietojen lisäksi myös tietoja muun muassa siitä, kuinka kisaohjelmaa oli laajennettu, sekä kertomuksia tunnetuista urheilijoista.

Samannimisiä teoksia kokosivat myös muut historioitsijat, kuten Timaios Tauromenionlainen (teos *Olympian kisojen voittajat*), Flegon Tralleislainen, Eratosthenes, Panodoros ja Longinos, ja muita Olympian kisojen voittajien luetteloita mm. Diodoros Siculus ja Dionysios Halikarnassoslainen. Viimeisiä luettelojen kokoajia oli 200-luvulla ateenalainen Filokhoros. Aristoteleen luettelo toimi lähteenä muille historioitsijoille, kuten Africanukselle ja Eusebiokselle. Olympiadit ja niiden luettelot toimivat yleiskreikkalaisen historiallisten tapahtumien kronologian perustana.

Aristoteleen tietämys Olympian voittajista tulee ilmi myös hänen filosofisista teoksistaan: hän mainitsee yhden voittajan teoksessaan *Nikomakhoksen etiikka*. Olympian voittajien lisäksi Aristoteles kokosi myös Delfoin Python kisojen voittajien luettelon, *Python kisojen voitot* (*Pythionikai*). Lisäksi hän kokosi historiallisia tietoja myös useisiin muihin teoksiinsa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Diogenes Laertios: *Merkittävien filosofien elämät ja opit* V.26. Suomennos Marke Ahonen.
2. 1 2  Lewis, D. M. & Boardman, John & Hornblower, Simon & Ostwald, M.: *The Cambridge Ancient History*, s. 628. Nide 6. Cambridge University Press, 1994. ISBN 0521233488. Teoksen verkkoversio.
3. 1 2  Barnes, Jonathan: *Aristotle: A Very Short Introduction*, s. 11–12. Oxford University Press, 2001.
4. 1 2 3  Christesen, Paul: *Olympic Victor Lists and Ancient Greek History*, s. 361, 523–525. Cambridge University Press, 2007. ISBN 0521866340. Teoksen verkkoversio.
5. ↑  Greek Literature *A History of Ancient Greece*.  Arkistoitu 2.7.2012. Viitattu 1.10.2012.
6. 1 2  Chronology *Encyclopedia Britannica*. Viitattu 1.10.2012.
7. ↑  Aristoteles: *Nikomakhoksen etiikka* VII.4.
*Tämä artikkeli käsittelee merenlahtea. Tanssilavasta katso Vehmassalmen paviljonki.*
Vehmassalmen Isosalmea Ristinkylän sillalta pohjoiseen.
**Vehmassalmi** on merenlahti Vehmaan ja Taivassalon rajalla Varsinais-Suomessa. Se ulottuu Mynälahdelta pitkälle sisämaahan Vehmaan Himoisiin saakka kapeana kaksihaaraisena, osin vuonomaisena lahtena. Vehmassalmi jakautuu kahteen haaraan eli Himoistenlahteen (myös Isosalmi), jonka perukkaan on Mynälahdelta 14 kilometriä, ja läntiseen Viiaistenlahteen (myös Vähäsalmi). Rannikon lähellä Vilussa lahden ylittää Vehmassalmen silta ja Himoistenlahdella Ristinkylän silta. Lahtea voidaan käyttää pienveneilyyn ja se on ollut tärkeä liikenneväylä myös aiemmin historiansa aikana.

Vehmassalmen kalakantaan kuuluu runsaasti ahvenia, hieman haukea, salakkaa ja erilaisia särkikaloja. Salmesta on aikoinaan kalastettu myös madetta ja runsaasti lahnaa. Lahna on myös ollut piparjuurikastikkeen kera suosittu ruoka Vehmaalla.

Salmeen laskee pohjoisessa Isosalmen Himoistenperän lahdessa kaksi pientä rannikkovesistöä Marjavuorenoja ja Katinkarinoja.

Lähteet
-------

1. ↑  Pelander, Heidi: Vehmassalmen vesiparatiisi.  *Turun Sanomat*, 18.7.2010, s. 25.  Viitattu 18.7.2010.
Pakinainen

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
NaantaliVarsinais-SuomiSuomi |
| Saariryhmä | 
Turunmaan saaristo |
| Pinta-ala | 
5,88 km²  |

Väestö| Asukasluku | 
17 (2009) |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Pakinainen** on entisen Rymättylän kunnan, nykyisen Naantalin kaupungin lounaisosissa sijaitseva saari. Pääsaaren lisäksi Pakinaisten kylään kuuluvat muun muassa Kenkämaan, Korvenmaan, Pyytin, Pähkinäisten ja Vähä-Kaidan saaret sekä lukuisia pienempiä saaria ja kareja. Pakinaisten saaren pinta-ala on 5,88 neliökilometriä ja suurin pituus viisi kilometriä. Saaren itäosa on nimeltään Harkinmaa. Keskellä saarta on noin neljän hehtaarin kokoinen umpeenkasvava Pakinaistenjärvi.

Saarella asui vuonna 2009 17 vakituista asukasta ja vapaa-ajan asuntoja saarella oli 55, pois lukien vapaa-ajan asunnot, joissa asutaan pysyvästi. Saarelle ei ole kiinteää tieyhteyttä  Pakinaisiin liikennöi yhteysalus M/S Isla Otavan Haapalasta.

Saaren koilisosassa sijaitsevassa Hautaniemen tammikossa kasvaa satoja tammia luonnontilaisessa jalopuumetsässä.

Historia
--------

Pakinaisissa on ollut asutusta satoja vuosia. Pakinaisten kartano oli aikoinaan suuri ja vaikutusvaltainen. Kartanon mailla oli runsaasti torppia ja kalastajia. Ruotujakolaitokseen kuuluneista saarelaisista tuli tavallisesti venemiehiä, joskin rakuunoitakin tavataan. 

Suomen käymään toiseen maailmansotaan liittynyt Moskovan rauhansopimus pakotti ihmisiä muuttamaan pois Suomenlahden ulkosaarilta niiden tultua luovutetuksi Neuvostoliitolle maaliskuussa 1940. Rymättylään muutti kymmeniä perheitä, joista kymmenen perhettä Koivistosta osti Pakinaisten saaren. Evakkoon saapuneet ihmiset hankkivat elantonsa kalastamalla. Sodan päätyttyä suurin osa evakoista muutti lähemmäs kotiseutujaan ja vain pieni osa heistä jäi asumaan sijoituspaikalleen.

Katso myös
----------

* Pakinaisten saaristo

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  "Liite 1", *Ilman kiinteää tieyhteyttä olevat pysyvästi asutut saaret*, s. 109. Alueiden kehittäminen 26/2010. Työ- ja elinkeinoministeriö, 2010. ISSN 1797-3562 ISBN 978-952-227-374-1. Teoksen verkkoversio (pdf) (viitattu 8.9.2018).
2. ↑  *Peruskartta* 1:20 000. 1041 11 Pakinainen.  Helsinki: Maanmittauslaitos, 1997.
3. ↑  Rymättylän reittialue – kaita – aikataulu 1.11.2010-31.3.2011 (pdf) Varsinais-Suomen elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus. Viitattu 1.1.2011. [vanhentunut linkki]
4. ↑  Varsinais-Suomen liitto: Varsinais-Suomen maakuntakaava, luonnonsuojelualueet ja -kohteet *varsinais-suomi.fi*. Viitattu 4.3.2009. [vanhentunut linkki]
5. ↑  Herrala, Raija: Halkoja ja kalastusta.  *Rannikkoseutu*, 30.6.2009, nro 49, s. 7. Raisio:  Suomen Paikallissanomat Oy.
**Wieland Adolf Gottfried Wagner** (5. tammikuuta 1917 Bayreuth – 17. lokakuuta 1966 München) oli saksalainen oopperaohjaaja. Hän oli säveltäjä Richard Wagnerin pojanpoika.

Wieland johti Bayreuthin musiikkijuhlia yhdessä veljensä Wolfgang Wagnerin kanssa vuodesta 1951 vuoteen 1966. Hän uudisti Richard Wagnerin teosten näyttämöllepanoa monin tyylikeinoin, kuten valaistustekniikan avulla.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Media Musiikki*. Helsinki: Tammi, 1983. ISBN 951-30-5436-5.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Australia
	+ 2
* Kroatia
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz
* Photographers' Identities
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* BMLO
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* RISM
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Huskvarnan kaupungin käytössä ollut vaakuna.
Näkymä Huskvarnaan Månbergetiltä. Taustalla Sanna udde (niemi) ja Jönköpingin keskusta.
Huskvarnan vesiputous.
**Huskvarna** on entinen Ruotsin kaupunki ja nykyään yksi Jönköpingin kunnan kunnanosista. Huskvarna sijaitsee Jönköpingin läänissä ja Smålandin historiallisessa maakunnassa Vätternin etelärannalla.

Kuntajaon kehitys
-----------------

Hakarpin maalaiskunnasta erotettiin osa Huskvarnan kauppalaksi vuonna 1907, ja jo vuonna 1911 kauppala muutettiin Huskvarnan kaupungiksi. Hakarpin maalaiskunta liitettiin kaupunkiin vuonna 1967. Vuonna 1971 kaupungista tuli osa Jönköpingin kuntaa, johon tulivat kuulumaan Huskvarnan, Jönköpingin ja Grännan kaupunkien lisäksi Norrahammarin kauppala ja seitsemän maalaiskuntaa.

Kirkollisen jaotuksen osalta Hakarpin seurakunnasta erotettiin Huskvarnan seurakunta vuonna 1919. Huskvarnan kirkko vihittiin käyttöön vuonna 1910. Kirkon on piirtänyt Birger Damstedt, ja se muistuttaa ulkonaisesti norjalaisia sauvakirkkoja.

Huskvarna nykyään
-----------------

Nykyisin Huskvarna on Jönköpingin kunnan kunnanosa. Huskvarnan asutus on jo kauan sitten kasvanut yhteen Jönköpingin kanssa, ja nykyään nämä molemmat entiset kaupungit kuuluvat Jönköpingin taajamaan. Entinen Jönköpingin kaupunki on taajaman länsiosassa ja Huskvarna itäosassa. Vuonna 2004 Huskvarnan kunnanosassa oli 21 243 asukasta. Huskvarnaan rajoittuvia kunnanosia ovat Skärstad, Lekeryd, Tenhult ja Jönköping Öster.

Teollisuus
----------

Huskvarna on tunnettu kauniista puutarhoistaan ja teollisista perinteistään. Husqvarna AB:n edeltäjänä toiminut kivääritehdas aloitti toimintansa Huskvarnan alueella jo vuonna 1689. Nykyään Husqvarnan tehtaat valmistavat muun muassa moottorisahoja ja ruohonleikkureita. Muita tärkeitä teollisuusyrityksiä ovat Saab Training System ja Carlfors Bruk. Idrottsparkenissa on yhtiön*selvennä* johtajana toimineen Wilhelm Thamin rintakuva.

Kaupunginosat
-------------

* Öxnehaga
* Egnahem
* Pettersberg
* Brunstorp
* Söder
* Norrängen

Muita alueita ovat Smedbyn ja Stockmakarebyn sekä nykyään jo kadonnut Viktoriabyn.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Huskvarna**.
* Huskvarna JaVisst (ruotsiksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: sv:Huskvarna  –  Käännetty tekstiä tästä, mutta aluejakomuutokset artikkeleista Huskvarna stad ja Jönköpings kommun.
**Kari Olli Reenpää** (vuoteen 1935 **Renqvist**: s. 25. maaliskuuta 1934 Helsinki) on suomalainen diplomi-insinööri, joka toimi Otava-Kuvalehdet Oy:n konsernijohtajana vuosina 2000–2010 ja Kustannusyhtiö Otavan hallituksen puheenjohtajana vuoteen 2014 saakka. Hän toimi Otavan varatoimitusjohtajana vuosina 1968–1978 ja toimitusjohtajana vuodet 1979–1999.

Reenpää valmistui paperi-insinööriksi 1960, ja samanaikaisesti hän aloitti Otavan palveluksessa tutkimus- ja käyttöinsinöörinä ja vuodesta 1964 yhtiön teknillisenä johtajana. Hänet nimitettiin Otavan toimitusjohtajaksi 1979 Heikki A. Reenpään jälkeen. Hän oli aloittanut serkkunsa Heikki A. Reenpään kanssa Otavan kunnostamisen vakavaraiseksi yhtiöksi, kun se oli 1960-luvulta alkaen kokenut vaikeita aikoja. 1990-luvun alun yritysvaltausuhka estettiin vetämällä Otava vuonna 1991 pois pörssistä, ja siitä tuli puhtaasti sukuyhtiö. Otava-Kuvalehdet Oy:n konsernijohtajaksi hän nousi vuonna 2000, jolloin myös konserni sai nykyisen nimensä.

Reenpäälle myönnettiin vuorineuvoksen arvonimi vuonna 1996. Hän toimi Graafisen teollisuuden Työnantajaliiton puheenjohtajana vuosina 1979–1982 ja Graafisen Keskusliiton puheenjohtajana 1979–1993.

Reenpää on Kari Reenpään poika. Antti Reenpää on Reenpään poika, ja Otavan toimitusjohtaja Eva Reenpää on hänen tyttärensä.

Lähteet
-------

1. ↑  Otava tiedote 3.3.2010 (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Mikkonen, Antti: Vapise heikko media, Olli Reenpään ja sukulaisten Otava on elämänsä iskussa.  *Talouselämä*, 10/2014, s. 36–41.  Talentum Oyj.
3. 1 2 3  Häggman, Kai: Vuorineuvos Olli Reenpää (1934–). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 5.9.2008. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
4. 1 2  Paavilainen, Ulla (päätoim.): *Kuka kukin on: Henkilötietoja nykypolven suomalaisista 2015*, s. 747. Helsinki: Otava, 2014. ISBN 978-951-1-28228-0.
5. ↑  Koistinen, Olavi: Suvun patriarkka ja liikemiehet käyttävät valtaa. *Helsingin Sanomat* 28.3.2010, s. C 1.
6. ↑  Boxberg, Katja: Tunteiden talossa.  *Kauppalehti Fakta*, 11.1.2023, nro 1, s. 20–26. Artikkelin maksullinen verkkoversio.. Viitattu 22.1.2023.

Kirjallisuutta
--------------

* Salokannel, Juhani: *Hengen paloa & painettua sanaa: Renqvist-Reenpäät kustantajina 1815–2015*. Helsinki: Otava, 2015. ISBN 978-951-1-27838-2.

Aiheesta muualla
----------------

* Otava-Kuvalehdet (Arkistoitu – Internet Archive)
* Pilke, Helena: Seitsemän sukupolvea, 200 vuotta kustannustoimintaa. (Arkistoitu – Internet Archive) Arvostelu Salokantelen teoksesta *Hengen paloa & painettua sanaa*. (Agricolan kirja-arvosteluja, 26.5.2015.)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Talousvaikuttajat

 |

 |
**Michael Morris**, kolmas paroni Killanin (usein käytetty nimi **Lordi Killanin**), (30. heinäkuuta 1914 Lontoo – 25. huhtikuuta 1999 Dublin) oli irlantilainen journalisti ja Kansainvälisen olympiakomitean kuudes puheenjohtaja. Killanin seurasi amerikkalaista Avery Brundagea Kansainvälisen olympiakomitean puheenjohtajana.

Killanin syntyi Lontoossa. Hän kävi koulunsa kuulussa Eton Collegessa ja Sorbonnen yliopistossa Pariisissa. 1930-luvulla Killaninista tuli journalisti. Hän toimi Kiinan-Japanin sodassa vuonna 1938 sotajournalistina, siirtyi vapaaehtoisena Brittien kuninkaallisiin kiväärijoukkoihin, osallistui Normandian maihinnousuun majurina ja sai MBE-arvon.

Vuonna 1950 Killaninista tuli Irlannin olympiakomitean puheenjohtaja. Hänestä tuli Kansainvälisen olympiakomitean varapuheenjohtaja vuonna 1968 ja puheenjohtaja vuonna 1972. Hänestä tuli puheenjohtaja kesken Münchenin kesäolympialaisia, pari päivää ennen Münchenin verilöylyä.

Puheenjohtajakautensa aikana Killaninilla oli elämänsä suurin työkokemus, joka oli USA:n boikotti vuoden 1980 kesäolympialaisissa. 

Killanin erosi Kansainvälisestä olympiakomiteasta Moskovan kisojen jälkeen vuonna 1980. Killanin tilalle Kansainvälisen olympiakomitean puheenjohtajaksi valittiin espanjalainen Juan Antonio Samaranch.

Killanin oli erittäin suosittu Irlannissa, häntä pyydettiin jopa maan presidentiksi. Hän kuoli Dublinin-kodissaan 84-vuotiaana, ja hänet on haudattu Galwayhin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  John Rodda: Lord Killanin Obituary *The Guardian*.  1999. Viitattu 13.6.2021.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Japani
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Irlanti
* Deutsche Biographie
* Trove
* UK Parliament

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Kenraalimajuri Fritiof Alfred Neovius (1880–1881)
**Frithiof Neovius** (12. elokuuta 1830 Sortavala – 27. maaliskuuta 1895 Helsinki) oli suomalainen kadettikoulun johtaja ja valtiopäivämies, sotilasarvoltaan kenraaliluutnantti (1885).

Neoviuksen vanhemmat olivat Sortavalan kirkkoherra Johan Adolf Neovius ja tämän toinen puoliso Gustava Maria Charlotta Burgman. Hänen puolisonsa oli vuodesta 1854 Anna Natalie Geschwend. Frithiof Neoviuksen veli oli matemaatikko Edvard Engelbert Neovius.

Hän kävi Haminan kadettikoulun sekä Pietarin sota-akatemian 1849–1851. Hän toimi matematiikan ym. aineiden opettajana useissa Venäjän upseerikouluissa, hänet nimitettiin upseerikoulujen luokkatarkastajaksi 1863. Neovius ylennettiin everstiksi v. 1866. Hänet nimitettiin 1871 Suomen kadettikoulun vt. johtajaksi ja ylennettiin kenraalimajuriksi ja vakinaistettiin Suomen kadettikoulun johtajaksi 1875. Hän ansioitui 14-vuotisen uransa aikana erityisesti kadettikoulun pedagogian kehittäjänä. Hän oli merkittävä myös Haminan sivistyselämän kannalta. Hän oli mukana perustamassa 1873 täysihoitolamuotoista tyttökoulua kannattanutta osakeyhtiötä ja 1876 reaalikouluosakeyhtiötä. Neoviuksen aloitteesta kaupunkiin perustettiin lastenkoti 1881 ja pian myös raittiusseura. Neovius ja lääkäri Robert Ek perustivat vuonna 1884 Fredrikshamns Tidning -sanomalehden.

Neovius oli porvarissäädyssä Haminan kaupungin edustajana valtiopäivillä 1882, 1885, 1888, 1891 ja 1894.

Frithiof Neoviuksen lapsia olivat toimittaja, Arvid Neovius arkkitehti Harald Leonard Neovius, pankinjohtaja Arthur Alfred Neovius ja kansanedustaja Dagmar Neovius.

Lähteet
-------

1. 1 2  Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 6, p. 294
2. 1 2 3  Kansallisbiografia viitattu 27.3.2013 (Kenraalit)
3. 1 2  Heikinheimo, Ilmari: *Suomen elämäkerrasto*, s. 531. Helsinki: Werner Söderström Osakeyhtiö, 1955.
4. ↑  Risto Marjomaa: Edvard Engelbert Neovius *Biografiasampo*. Viitattu 8.8.2023.
5. ↑  Alfred Frithiof Neovius 27.3.1895.  *Suomen matkailijayhdistyksen vuosikirja*, 01.01.1895, nro 1, s. 4–12. Kansalliskirjasto. Viitattu 30.12.2014.
6. ↑  Sigurd Nordenstreng: *Porvarissäädyn historia Suomen valtiopäivillä 1809–1906: Osa V*, s. 246–248. Helsinki: Otava, 1921.
7. ↑  .aspx Dagmar Neovius *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Kenraalit ja amiraalit
* Biografiasampo

 |

 |
**William Laws Calley Jr.** (s. 8. kesäkuuta 1943) on Yhdysvaltain armeijan entinen upseeri ja tuomittu sotarikollinen, joka tuomittiin 22 aseistamattoman Etelä-Vietnamilaisen siviilin murhasta My Lain verilöylyssä 18. maaliskuuta 1968. Calleyn itsensä mukaan käskyn siviilien murhasta antoi kapteeni Ernest Medina, jota ei kuitenkaan tuomittu. Medina itse kiisti käskeneensä murhaamaan siviilejä. Calley olikin ainoa henkilö, joka tuomittiin syylliseksi roolistaan verilöylyssä. Yhdysvalloissa monet eivät kuitenkaan pitäneet Calleyta syyllisenä esitettyihin rikoksiin, ja monet vaativatkin hänen vapauttamistaan.

Calley tuomittiin teoistaan elinkautiseen vankeuteen vuonna 1971, mutta silloinen presidentti Richard Nixon muutti Calleyn tuomion kolmen vuoden kotiarestiksi. Calley esitti julkisen anteeksipyyntönsä ja katumuksensa My Lain verilöylyn tapahtumista ensimmäistä kertaa vuonna 2009 Kiwanis-järjestön klubilla Columbuksen kaupungissa Georgiassa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  My Lai Massacre at 50: Inside the William Calley Trial *time.com*. Viitattu 30.7.2023. (englanniksi)
2. 1 2  Ernest Medina, company commander acquitted in My Lai Massacre, dies at 81 - The Washington Post *washingtonpost.com*. Viitattu 30.7.2023. (englanniksi)
3. 1 2  William Calley Makes First Public Apology For Vietnam War's My Lai Massacre : The Two-Way : NPR *npr.org*. Viitattu 30.7.2023. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* NARA
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Hänen keisarillisen majesteettinsa oma saattue** (ven. Собственный Его Императорского Величества Конвой, *Sobstvennyi Ego Imperatorskogo Velitšestva Konvoi*), länsimaissa usein nimellä Hänen keisarillisen majesteettinsa henkilökohtainen kasakkasaattue, oli Venäjän keisarikunnan aikainen sotilasyksikkö, joka toimi Venäjän keisarin lähimpänä siviilipuolen ratsuin liikkuvana henkivartiostona. Rykmentin vahvuinen joukko-osasto koostui kahdesta Kubanin kasakkasotnjasta ja kahdesta Terekin kasakkasotnjasta. Kasakkasaattueen kunniapäällikkönä toimi itse keisari. Kysymyksessä oli hallitsijan lähin, uskotuin ja luotettavin henkivartio-osasto, joka seurasi häntä kaikkialle koti- ja ulkomaille suuntautuvilla matkoilla ja jonka sotilaista muutama nukkui joka yö hänen kulloisenkin makuuhuoneensa ovien edessä.

Kasakkasaattueen sotilaat olivat kotoisin Venäjän hallitseman Pohjois-Kaukasian kasakkayhdyskunnista, jotka olivat aikaa myöten kaukasialaistuneet kulttuuriltaan ja pukeutuivat siksi kaukasialaiseen tšerkessi-tunikaan, jonka rinnustassa kulki rivi patruunakoteloita. Rivimiehillä tunika oli punainen, upseereilla sininen. Tunika oli polviin asti ulottuva ja sen kanssa pidettiin ohutta nahkavyötä, josta riippui pitkä kaukasialainen tikari. Päähineenä oli karakul-lampaan turkiksesta valmistettu korkea kaukasialainen karvahattu papaha.
| "Worry About Me"Ellie Goulding ft. Blackbear |
| --- |
| Singlen "Worry About Me" kansikuva |
| Singlen tiedot |
|  Albumilta | *Brightest Blue* |
|  Julkaistu | 13. maaliskuuta 2020 |
|  Formaatti | digitaalinen lataus, suoratoisto |
|  Tuottaja(t) | Ilya Salmanzadeh |
|  Tyylilaji | pop, trap |
|  Kesto | 02.59 |
|  Levy-yhtiö | Polydor Records |
| Ellie Gouldingin muut singlet |
| "River"2019 | "Worry About Me"2020 | "Power"2020 |
| Blackbearin muut julkaisut |
| "No Service in the Hills"2020 | "Worry About Me"2020 | "Go Dumb"2020 |

**Worry About Me** on brittiläisen laulajan-lauluntekijän Ellie Gouldingin musiikkikappale, jolla vierailee myös yhdysvaltalainen laulaja Blackbear. Sen julkaisi Polydor Records Gouldingin tulevan neljännen, Brightest Blue-studioalbumin neljäntenä singlenä 13. maaliskuuta 2020. Kappaleen ovat sanoittaneet Goulding, Blackbear, Ilya Salmanzadeh, Peter Svensson ja Savan Kotecha, joista Ilya myös tuotti sen. Kappaleen julkaisua jouduttiin vauhdittamaan maaliskuun 2020 alussa tapahtuneen nettivuodon takia. Kappaleen musiikkivideon ohjasi Emil Nava ja se julkaistiin Gouldingin YouTube-kanavalla muutama tunti ennen singlejulkaisua.

"Worry About Me" oli kaupallisesti huono menestys, sen päästyä singlelistan viidenkymmenen parhaan joukkoon ainoastaan Israelissa ja Uudessa-Seelannissa. Goulding on esittänyt kappaleen livenä muun muassa vuoden 2020 Global Awardsissa 5. maaliskuuta ja Jimmy Kimmel Live!:ssä 5. toukokuuta 2020.

Lähteet
-------

1. 1 2  Worry About Me – Single by Ellie Goulding & blackbear *music.apple.com*.
2. ↑  Ellie Goulding Feat. blackbear ‎– Worry About Me *discogs.com*.
3. ↑  Ellie Goulding Readies New Single "Worry About Me" *idolator.com*.
4. ↑  Ellie Goulding, blackbear - Worry About Me (Official Video) *youtube.com*.
5. ↑  Media Forest Charts - Israel - International *mediaforest-group.com*.
6. ↑  NZ Hot Singles Chart *nztop40.co.nz*.
7. ↑  Ellie Goulding - 'Worry About Me' (Live at The Global Awards 2020) *youtube.com*.
8. ↑  Ellie Goulding - Worry About Me (Live On "Jimmy Kimmel Live!", Hollywood / 2020) *youtube.com*.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Worry About Me