recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
José Antonio Primo de Rivera. Kuva vuodelta 1934.
**José Antonio Primo de Rivera y Sáenz de Heredia** (24. huhtikuuta 1903 – 20. marraskuuta 1936) oli espanjalainen asianajaja, joka oli Espanjaa vuodet 1923–1930 diktaattorina hallinneen Miguel Primo de Riveran poika, ja Espanjan sisällissodan tärkeitä henkilöitä.

Primo de Riveran poliittinen ura alkoi jo nuorena, kun hän toimitti *El Fasciota*, vahvasti oikeistolaista lehteä ja puolusti isänsä toteuttamaa politiikkaa. Tasavaltalaishallitus kuitenkin kielsi lehden julkaisun, ja Primo de Riveran oli siirryttävä aikakauslehti *ABC*:n kirjoittajaksi. 

Isänsä kuoltua Primo de Rivera perusti 1933 fasistisen Falange Española -puolueen, joka ilmoitti tuomitsevansa sosialismin, marxismin, tasavaltalaisuuden ja kapitalismin ja pyrki luomaan Espanjasta Benito Mussolinin Italian kaltaisen totalitaristisen fasistivaltion. Vähitellen Falange kasvoi kymmenien tuhansien ihmisten yhteisöksi, mutta kun Espanjan kansanrintama voitti vaalit vuonna 1936, puolue kiellettiin ja Primo de Rivera pidätettiin.

Kuitenkin jo saman vuoden kesänä Falange oli jälleen mukana yhteiskunnallisissa tapahtumissa. Se tuki avoimesti sotilaskapinaa, joka johti sisällissodan lopulliseen syttymiseen. Primo de Rivera ei koskaan saanut tietää sodan lopputulosta, sillä hänet teloitettiin ilman oikeudenkäyntiä Alicantessa 1936. Myöhemmin hänen siskonsa Pilar Primo de Rivera perusti Falangen naisjaoksen.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
* Portugali
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Louis Joxe vuonna 1959.
**Louis Joxe** (16. syyskuuta 1901 Bourg-la-Reine, Hauts-de-Seine – 6. huhtikuuta 1991) oli ranskalainen diplomaatti ja poliitikko. Hänet muistetaan erityisesti Algerian sodan päättäneiden ja Algerian itsenäistymiseen johtaneiden neuvottelujen johtamisesta 1960-luvun alussa.

Joxe opiskeli historiaa ja maantiedettä ja toimi aluksi opettajana, kunnes alkoi suuntautua kansainvälisiin tehtäviin. Hän osallistui Kansainliiton toimintaan Ranskan valtuuskunnan jäsenenä. Vuosina 1934–1939 hän toimi Ranskan puolivirallisen uutistoimiston Havasin ulkomaanosaston tarkastajana. 

Toisessa maailmansodassa Joxe toimi kansallisen vapautuskomitean pääsihteerinä ja väliaikaishallituksen palveluksessa. Vuosina 1946–1952 toimi Ranskan ulkoministeriön kulttuuriosaston päällikkönä, minkä jälkeen hän oli suurlähettiläänä Neuvostoliitossa ja Länsi-Saksassa .

Joxe osallistui Indokiinan sodan rauhanneuvotteluihin 1954. Vuonna 1959 hänestä tuli pääministerin viraston valtiosihteeriksi. Seuraavana vuonna Joxe toimi lyhyesti opetusministerinä ja nimitettiin sitten vaikeaan Algerian-asioiden ministerin tehtävään. Hänellä oli merkittävä rooli Algerian itsenäisyyteen johtaneen Évianin sopimuksen laadinnassa.

Joulukuussa 1962 Joxe nimitettiin Georges Pompidoun hallituksen valtionhallinnon uudelleenorganisoinnista vastaavaksi ministeriksi. Hän toimi Pompidoun sijaisena valtion johdossa muun muassa Pariisin kevään 1968 opiskelijamellakoiden aikana, jolloin hänen katsottiin epäonnistuneen ja hän erosi ministerin tehtävistä.

Joxe vetäytyi julkisista tehtävistä 1989. Hänen poikansa on monissa poliittisissa tehtävissä toiminut Pierre Joxe, joka kuuluu sosialisteihin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Saxon, Wolfgang: Louis Joxe, Gaullist, Dies at 89; Negotiated Algeria's Sovereignty, The New York Times 7.4.1991. Viitattu 31.10.2014.
2. 1 2 3  Iloniemi, Jaakko: "Joxe, Louis (1901)", teoksessa Huovinen, Pentti ja Siikala, Kalervo (toim.): *Maailmanpolitiikan kasvot*, s. 89–90. Helsinki: Weilin & Göös, 1963.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Sycomore

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: fr:Louis Joxe
Intubaation harjoittelua mallinukella. Perinteinen tekniikka laryngoskooppia käyttäen.
**Intubaatio** on toimenpide, jossa tajuttomalle tai nukutetulle potilaalle asetetaan kurkunpään tähystimen eli laryngoskoopin avulla intubaatioputki äänihuulien välistä henkitorveen. Toimenpiteen tarkoituksena on pitää ylähengitystiet avoimena ja sen kautta voidaan turvata potilaan hapensaanti. Intubaatio ehkäisee myös vatsalaukun sisällön aspiraatiota. Intubaatioputken pitää olla tiivis ja sopivan kokoinen potilaan rakenteeseen nähden.

Intubaatio suoritetaan lähes aina nukutuksen yhteydessä kahdesta syystä: nukutetun potilaan kieli painuisi nieluun estäen normaalin hengityksen ja toisaalta nukutuksen aikana hengityskeskuksen toiminta heikkenee. Elvytystilanteessa pyritään turvaamaan avoin ilmatie intuboimalla potilas. Näin estetään myös mahansisällön joutuminen keuhkoihin, jos potilas oksentaa.

Intubaatio on Suomessa lääkärin suorittama toimenpide, mutta sairaalan ulkopuolisessa ensihoidossa myös hoitaja voi intuboida.

Lähteet
-------

1. ↑  Jouni Kurola: Hengitystien hallinta ensihoidossa: milloin, miten, missä ja kenen toimesta? *Finnanest*.  2006. Suomen Anestesiologiyhdistys.  Arkistoitu 5.7.2022. Viitattu 28.12.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Intubaatio** Wikimedia Commonsissa
Daniel Morganin hauta.
**Daniel Morgan** (1736 Hunterdonin piirikunta, New Jersey, Yhdysvallat – 6. heinäkuuta 1802 Winchester, Virginia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen sotilas ja poliitikko, joka oli Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsen vuosina 1797–1799. Hän edusti tuolloin federalisteja. Sotilaana Morgan muistetaan erityisesti Cowpensin taistelun voittamisesta.

Sotilasura
----------

Morgan taisteli Yhdysvaltain vapaussodassa siirtokuntien joukoissa. Vapaussodan alkaessa Morganista tehtiin virginialaisen kivääriyksikön kapteeni. Morgan osallistui kenraali Benedict Arnoldin johtamaan epäonnistuneeseen Québecin hyökkäykseen joulukuussa 1775, jossa hän jäi brittijoukkojen vangiksi. Morgan vapautettiin loppuvuodesta 1776 ja syyskuussa 1777 hän osallistui kenraali Horatio Gatesin joukoissa voitokkaisiin Saratogan taisteluihin.

Vapaussodan aikana Morgan kärsi terveysongelmista ja erosi terveydellisten syiden vuoksi armeijasta vuonna 1779. Vallankumouksellisten kärsittyä murskatappion Camdenin taistelussa vuonna 1780 Morgan kuitenkin liittyi uudelleen kenraali Gatesin joukkoihin. Samalla Morganista tehtiin prikaatikenraali ja hänen komentoonsa annettiin oma armeijakunta. Prikaatikenraalina Morgan saavutti sotilasuransa suurimman voiton tammikuussa 1781, kun hän onnistui yllätyshyökkäyksen avulla lyömään eversti Banastre Tarletonin joukot Cowpensin taistelussa.

Morgan osallistui sotatoimiin vielä kerran vapaussodan jälkeenkin, kun hän vuonna 1794 osallistui viskikapinan kukistamiseen komentamalla virginialaisia miliisijoukkoja.

Ura politiikassa
----------------

Morgan oli vuosina 1797–1799 yhden kauden ajan Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsen. Edustajainhuoneessa ollessaan Morgan kuului federalistiseen puolueeseen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  "Morgan, Daniel." Encyclopædia Britannica. Encyclopædia Britannica Ultimate Reference Suite. Chicago: Encyclopædia Britannica, 2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Daniel Morgan** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* US Congress

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Sopimuksen allekirjoittamistilaisuus vuonna 1944.
**Kansainvälisen siviili-ilmailun yleissopimus** solmittiin Chicagossa vuonna 1944. Siinä määriteltiin Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön (ICAO) tehtävät. Yleissopimuksen mukaan Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön päämääränä ja tarkoituksena on kehittää kansainvälisen ilmailun periaatteita ja tekniikkaa sekä edistää kansainvälisen lentoliikenteen suunnittelua ja kehittämistä. Järjestön tehtävänä on muun muassa edistää lentoturvallisuutta kansainvälisessä ilmailussa.

52 maata allekirjoitti sopimuksen 7. joulukuuta 1944. Sopimus tuli voimaan vuonna 1947, kun puolet eli 26 maata oli ratifioinut sen. Vuoteen 2013 mennessä 191 maata on allekirjoittanut sopimuksen. Sopimuksen liitteitä on lisätty vuosien varrella, ja ne kattavat nykyisin yli 12 000 standardia ja suositusta.

Lähteet
-------

1. 1 2  The History of ICAO and the Chicago Convention *ICAO*. Viitattu 11.6.2017.
2. ↑  Chicago Convention 7 December 1944 (nimilista) *ICAO*. Viitattu 11.6.2017.
Pantalone
**Pantalone** (ital. *Pantalone*) on yksi commedia dell'arten perushahmoista. Hän on viekas ja varasteleva venetsialainen kauppias, joka joutuu usein itsekin petetyksi. Hahmo syntyi 1500-luvulla. Pantalone oli alun perin rikas ja kitsas kauppias sekä nuorten vihollinen, joka oli muiden alituisen pilkan kohde.

Ajan myötä hahmo muuttui sympaattisemmaksi. Näytelmäkirjailija Carlo Goldoni muovasi Pantalonesta nykyisin tunnetun, hyväntahtoisen miehen hahmon. Goldonin Pantalone on venetsialainen kauppias, hieman äkeä mutta samalla viisas. Hänen kasvoilleen ovat ominaisia koukkunenä ja teräväkärkinen parta. Pantalonen tyypilliseen asuun kuuluivat alun perin punainen tunika ja polvihousut, sukat, kaapumainen pitkä takki, pehmeä lieritön hattu sekä kippurakärkiset kengät. Hahmon myöhemmät muunnelmat käyttivät usein pitkiä housuja (*pantalone*). Pantalonella on yleensä ruskehtava naamio, jossa on suuri koukkunenä. Lisäksi hänellä on sotkuinen, harmaa pukinparta.

Pantalonen huvittavuus perustuu hänen ahneuteensa ja rakkaussuhteisiinsa. Joissakin näytelmissä hän on naimisissa nuoremman naisen kanssa, joka on petollinen, eikä kunnioita miestään lainkaan. Myös tyttäret ja palvelustytöt saattavat juonitella Pantalonea vastaan. Pantalone yrittää jatkuvasti flirttailla nuorten tyttöjen kanssa, jotka kuitenkin pilkkaavat häntä häikäilemättömästi. Kitsaana luonteena Pantalone näännyttää palvelijansa nälkään.

Italialaisissa komedioissa Pantalone muodosti yleensä parivaljakon Dottoren kanssa, ja he toimivat nuorten rakastavaisten vanhempina tai suojelijoina. Englannin 1700-luvun teatterissa Pantaloon oli yleensä vanha mies ja yksi *harlequinaden* eli englantilaisen commedia dell’arte -muunnelman perushahmoista.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Pantalone *Enciclopedia Treccani*. Viitattu 24.8.2023. (italiaksi)
2. 1 2 3 4 5  Pantaloon *Encyclopedia Britannica*. Viitattu 24.8.2023. (englanniksi)
|  |
| --- |
|  |
| Osa artikkelisarjaa |
| Kristinusko maittain |
|  |
| Afrikka
* Algeria
* Angola
* Benin
* Botswana
* Burkina Faso
* Burundi
* Egypti
* Eritrea
* Etelä-Afrikka
* Etiopia
* Gabon
* Gambia
* Ghana
* Guinea
* Kamerun
* Kenia
* Kongon demokraattinen tasavalta
* Kongon tasavalta
* Lesotho
* Liberia
* Madagaskar
* Malawi
* Marokko
* Mosambik
* Namibia
* Nigeria
* Norsunluurannikko
* Päiväntasaajan Guinea
* Ruanda
* Sambia
* Sierra Leone
* Swazimaa
* Tansania
* Togo
* Uganda
* Zimbabwe
 |
| Aasia
* Intia
 |
| Etelä-Amerikka
* Argentiina
* Bolivia
* Brasilia
* Chile
* Kolumbia
* Paraguay
* Peru
* Uruguay
 |
| Eurooppa
* Alankomaat
* Albania
* Armenia
* Belgia
* Espanja
* Irlanti
* Italia
* Itävalta
* Kreikka
* Kroatia
* Latvia
* Liettua
* Malta
* Pohjoismaat
	+ Islanti
	+ Norja
	+ Ruotsi
	+ Suomi
	+ Tanska
* Portugali
* Puola
* Ranska
* Romania
* Saksa
* Serbia
* Slovakia
* Slovenia
* Sveitsi
* Tšekki
* Ukraina
* Unkari
* Venäjä
* Viro
* Yhdistynyt kuningaskunta
 |
| Lähi-Itä
* Iran
* Israel
* Jordania
* Kypros
* Libanon
* Syyria
* Turkki
 |
| Pohjois-Amerikka
* Kanada
* Yhdysvallat
 |
| Oseania
* Australia
 |
| * n
* k
* m
 |

Tämä artikkeli kertoo **kristinuskosta Beninissä**. Kristinusko on Beninin suurin uskonto. Suurin kirkkokunta on roomalaiskatolinen kirkko, johon kuuluu 25,5 prosenttia väestöstä. Toinen merkittävä kirkkokunta on protestanttiset kirkot johon kuulu 13,5 prosenttia väestöstä. Muihin kristillisiin kirkkoihin kuuluu 9,5 prosenttia väestöstä. Beninin suurin protestanttinen kirkkokunta on helluntailainen Assemblies of God ja siellä on myös useita muita suuria helluntailaisia ja evankelisia kirkkoja.

Historia
--------

Beninin alue kuuluu historialliseen Dahomeyn kuningaskuntaan, joka 1400-luvulla yksi eurooppalaisten tärkeimmistä orjakauppakeskuksista. Vuonna 1872 Dahomeysta tuli osa Ranskan Länsi-Afrikkaa ja itsenäinen tasavalta vuonna 1960. Monien muiden Ranskan entisten siirtomaiden tavoin, katolinen kirkko on maan enemmistökirkko.

Kirkkojenväliset järjestöt
--------------------------

Beninissä on aikaisemmin toiminut protestanttisten evankelisten kirkkojen neuvosto, mutta sen toiminta on lakannut ennen vuotta 2005. Beninissä toimii nykyään evankeliseen allianssiin yhteydessä oleva Evankelisten kirkkojen ja lähetystyön liitto.

Lähteet
-------

1. ↑  Countries: Benin *Central Intelligence Agency: World Factbook*. Viitattu 9.8.2023. (englanniksi)
2. 1 2 3  Maat: Benin *World Council of Churches*. Viitattu 9.8.2023. (englanniksi)
**Volkswagen Passat B2** on Volkswagenin Passat-mallin toinen sukupolvi, jota valmistettiin vuosina 1980–1988. Se pohjautuu nimensä mukaisesti B2-pohjalevyyn, jota käytettiin myös Audi 80:ssä sekä sen kaksiovisissa Coupé- ja Quattro-rinnakkaismalleissa. Meksikossa mallinimenä oli **Volkswagen Corsar**, Argentiinassa **Carat**, Kiinassa, Brasiliassa ja Japanissa **Santana** ja Pohjois-Amerikassa **Quantum**. Lisäksi Brasiliassa valmistettiin 1990-luvulla Ford Versaillesia, joka perustui Passatiin. Myös Euroopassa mallin neliovinen sedan-versio tunnettiin aluksi Santanana.

Japanin markkinoille Santanaa valmisti Nissan. Malli tuli tunnetuksi ensimmäisenä eurooppalaisena autona, jota valmistettiin Japanissa.

Volkswagen Passat B2 (1980–1988)
--------------------------------

Toisen sukupolven Passat esiteltiin syksyllä 1980 viisiovisena hatchbackina. Seuraavan vuoden alussa tulivat myös kolmiovinen ja farmarimalli Variant. Samana syksynä esiteltiin neliovinen sedan, joka tunnettiin Volkswagen Santana -nimellä. Siitä oli Latinalaisessa Amerikassa saatavana myös kaksiovinen versio.

Kolmiovinen Volkswagen Passat B2.
Frankfurtin autonäyttelyssä syksyllä 1983 esiteltiin konseptimallina nelivetoinen Passat Tetra. Tuotantomalli Passat Syncro tuli markkinoille seuraavana vuonna, ja siinä oli sama nelivetotekniikka kuin Audi 80 quattrossa. Malli oli saatavana ainoastaan farmarikorisena, jottei se kilpailisi liikaa sisarmallinsa Audi 80:n kanssa.

Volkswagen Santana
Vuoden 1985 alussa malli koki kasvojenkohotuksen, jossa se sai suuremmat puskurit ja uudistetun etusäleikön. Viistoperämalliin tuli aiempaa leveämmät takavalot. Myös sisätiloihin oli tehty muutoksia. Kolmiovisen korimallin valmistus lopetettiin ja sedanin Santana-nimestä luovuttiin Euroopassa.

Facelift-mallin Volkswagen Passat B2.

Lähteet
-------

1. ↑  This Volkswagen Is A Nissan *Jalopnik*.  17.6.2014. Viitattu 28.5.2020. (englanniksi)
2. ↑  Volkswagen Passat/Santana (1980–1988) Ajovalo.net. Viitattu 28.5.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Volkswagen Passat (B2)** Wikimedia Commonsissa
| "Così lontani"Ricchi e Poveri |
| --- |
|  |
| Singlen tiedot |
|  Albumilta | *Allegro italiano* |
|  B-puoli | "Guarda che luna" |
|  Julkaistu | 1992 |
|  Tyylilaji | pop |
|  Kesto | 04.40 |
|  Levy-yhtiö | EMI Italiana |

**Così lontani** on italialaisen poptrio Ricchi e Poverin single vuodelta 1992. Kappaleen sävelsi ja sanoitti Toto Cutugno. Singlen b-puolena on trion tulkinta Walter Malgonin sävellyksestä "Guarda che luna". "Così lontani" julkaistiin myös Ricchi e Poverin albumin *Allegro italiano* (1992) avausraitana.

Ricchi e Poveri osallistui kappaleella "Così lontani" San Remon musiikkifestivaaleihin 1992, mutta ei päässyt finaaliin. "Così lontani" ("Niin kaukaiset") on balladi, jonka aiheena on rakastavaisten vieraantuminen toisistaan.

Vuonna 1959 ensimmäisen kerran julkaistu "Guarda che luna" on versioitu kymmeniä kertoja paitsi italiaksi, myös ranskaksi ja suomeksi.

Lähteet
-------

1. 1 2  Ricchi E Poveri – Così Lontani *Discogs.com*. Viitattu 24.8.2023. (englanniksi)
2. ↑  Ricchi E Poveri – Allegro Italiano *Discogs.com*. Viitattu 24.8.2023. (englanniksi)
3. ↑  Donvito, Nico: Sanremo per tutti, la storia del Festival : 1992 *Recensiamomusica.com*.  6.12.2020. Viitattu 24.8.2023. (italiaksi)
4. ↑  Così Lontani Testo *Angolotesti.it*. Viitattu 24.8.2023. (italiaksi)
5. ↑  Guarda che luna *Secondhandsongs.com*. Viitattu 24.8.2023. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Chordify.net: Ricchi e Poveri - Così lontani - Sanremo 1992.m4v Chords

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: it:Così lontani 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz work

 |

 |
**Thessalonikin kaupunginmuuri** (kreik. Τείχη της Θεσσαλονίκης, *Teíchi tis Thessaloníkis*) on Thessalonikin kaupungin bysanttilaisaikainen kaupunginmuuri Kreikassa. Se on rakennettu kaupungin roomalaisaikaisen muurin paikalle. Muurit tunnetaan myös Linnoituksen (*Kástra*) nimellä. Ne kuuluvat Thessalonikin varhaiskristillisiin ja bysanttilaisiin muistomerkkeihin, jotka ovat Unescon maailmanperintökohde.

Ensimmäinen muuri rakennettiin paikalle heti kaupungin perustamisen jälkeen 300-luvulla eaa. Myöhemmät päärakennusvaiheet ovat olleet 200-, 300- ja 400-luvuilla. Parhaiten on säilynyt varhaisbysanttilaisena aikana keisari Theodosiuksen kaudella noin vuonna 390 rakennettu osuus. Rakentamiseen käytettiin muun muassa kaupungin antiikin aikaisten rakennusten kiviä. Muuri suojeli kaupunkia menestyksekkäästi hyökkäyksiä vastaan useiden vuosisatojen ajan. Muuria on korjattu sen historian aikana usein.

Muuri oli alun perin noin 8 kilometriä pitkä ja siitä on säilynyt noin 4,3 kilometrin osuus. Muurin korkeus oli 10–12 metriä ja paksuus 5 metriä. Muuri ympäröi pohjoisessa kaupungin akropoliin eli linnavuoren ja yläkaupungin, ja kiersi idän ja lännen puolelta kohti merta, jonka puolella muuri kulki merenrantaa pitkin. Näin se kiersi koko tuolloisen kaupunkialueen. Pohjoispuolella muuri yhtyi akropoliin muureihin. Länsipuolella oli suuri Kultainen portti. Itäpuolella on säilynyt portti nimeltä Anna Palaiologina Kantakuzenen portti. Muurissa on useita torneja, joista tunnetuin on Trigonion torni ("Kolmikulmatorni"). Torneja on säilynyt noin 60 kappaletta.

Jälkibysanttilaisena aikana muurien yhteyteen akropoliin koillisosaan rakennettiin Heptapyrgion-niminen linnoitus. Osmanit rakensivat merimuurin itäpäähän varhaisemman tornin paikalle suuren Valkoisena tornina tunnetun tornin noin vuonna 1430. Vuosien 1873–1911 välisenä aikana turkkilaiset purkivat merimuurin kaupungin viilentämiseksi, sekä osan idän ja lännenpuolisista muureista, jotta kaupungilla olisi tilaa kasvaa.

* Kaupunginmuuria.Kaupunginmuuria.
* Trigonion torni.Trigonion torni.
* "Portaran" portti."Portaran" portti.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Paleochristian and Byzantine Thessaloniki *Visit Greece*.  Arkistoitu 27.6.2015. Viitattu 22.4.2015.
2. 1 2 3 4  Βυζαντινά Κάστρα *SightSeeing Thessaloniki*.  Arkistoitu 27.9.2015. Viitattu 22.4.2015.
3. ↑  Paleochristian and Byzantine Monuments of Thessalonika UNESCO World Heritage Centre. Viitattu 22.4.2015.
4. 1 2 3  The Walls *Enjoy Thessaloniki*. Viitattu 22.4.2015.
5. ↑  Byzantine Walls. *In Thessaloniki*.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Thessalonikin kaupunginmuuri** Wikimedia Commonsissa
**Tapio Korhonen** (s. 1944) on avaruusoptiikkaan erikoistunut tutkija, joka työskentelee optiikan alalla Turun yliopiston Tuorlan observatoriossa ja johtamassaan Opteon-yrityksessä Piikkiössä. Koulutukseltaan hän on filosofian lisensiaatti.

Korhonen nousi julkisuuteen toukokuussa 2009, jolloin hänen tähän asti vaativin työkohteensa nousi kiertoradalle Ariane 5 -kantoraketilla. Hänen kahdeksassa kuukaudessa vuonna 2005 valmistamansa avaruuspeili toimi kiertoradalla Euroopan avaruusjärjestön (ESA) Herschel-avaruusobservatiossa, jonka toiminta-aika oli lähes 4 vuotta. 2018 laukaistiin ESAn ADM-Aeolus-kaukokartoitussatelliitti, jonka peilit on hiottu Opteonilla. 

Korhonen rakensi ensimmäiset kaukoputkensa lapsena 1950-luvulla, jolloin avaruuden tutkimus eli alkuaikaansa. Pian hän oli jo hionut valmiiksi ensimmäisen oman peilikaukoputkensa. Hän aloitti avaruusalan opinnot ja meni myöhemmin tähtitieteilijäksi Tuorlan observatorioon, jossa hän keskittyi avaruusoptiikan tutkimusalaan. Korhosen ensimmäinen suuri toimeksianto oli 2,5-metrisen peilin valmistus yhteispohjoismaiseen NOT (Nordic Optical Telescope) -observatorioon, joka sijaitsee La Palmalla Kanariansaarilla. La Palmalla on lisäksi kaksi muuta hänen tekemäänsä peiliä ja maailman suurimmalla linssiobjektiivilla varustettu aurinkoteleskooppi. Yksi peili on myös Etelä-Amerikan Chilessä, ja myös kiertoradalla on yksi jo ennen Herschelin sinne saapumista.

Korhosen mukaan on nimetty asteroidi eli pikkuplaneetta 2988 Korhonen. Hän on naimisissa, ja liitosta on kaksi lasta. Kirjailija Riku Korhonen on Tapio Korhosen poika. Korhonen sai Lundin yliopiston kunniatohtorin arvon 1.6.1990.

Lähteet
-------

1. ↑  Oja, Heikki: *Sibeliuksesta Tuonelaan. Aurinkokuntamme kiehtova nimistö*, s. 76. Helsinki: Tähtitieteellinen yhdistys Ursa, 2003. ISBN 952-5329-25-9.
2. ↑  Turun yliopisto - asiantuntijahakemisto Turun yliopisto. Viitattu 15.4.2009. [vanhentunut linkki]
3. ↑  Helsingin Sanomat, 28.12.2008, D1-D2. Likinäköinen ihmiskunta. Viitattu 15.4.2009
4. ↑  Oja 2003, s. 65, 70, 76.
**Volkswagen Golf VIII** on Volkswagenin Golf-mallin kahdeksas sukupolvi, jota on valmistettu vuodesta 2019 lähtien.

Volkswagen Golf VIII (2019–)
----------------------------

Kahdeksannen sukupolven Golf esiteltiin lokakuussa 2019. Valmistajan mukaan malliuudistus oli suurin Golfin historiassa, ja se vei auton liitettävyyden sekä autonomisen ajamisen uudelle aikakaudelle. Volkswagenin suunnittelujohtaja Klaus Bischoff kuvaa kahdeksannen sukupolven Golfin ohjaamoa täysin digitaaliseksi ympäristöksi. Malli perustuu samalle MQB-pohjalevylle kuin edeltäjänsä, lisäksi myös monet moottorit ovat perua edeltäjästä. Auto on kuitenkin aiempaa taloudellisempi noin 50 kilogrammaa kevyempänä ja aerodynaamisempana. Hybridimalli on saatavilla, mutta sähköversio e-Golf jätettiin pois valikoimasta, sillä Volkswagen keskittää sähköautonsa jatkossa omaksi ID.-mallistokseen. Kahdeksannen sukupolven Golfin kehitykseen Volkswagen investoi 1,8 miljardia euroa.

Volkswagen Golf VIII Variant
Vuoden 2019 Euro NCAP -kolaritestistä Golf sai tulokseksi täydet viisi tähteä.

Volkswagen Golf VIII GTI
Bensiinimoottorivalikoimassa ovat 1,0 TSI (89/109 hv), 1,4 TSI (148 hv) ja 1,5 TSI (128/158 hv). Kaikkien paitsi pienitehoisimman moottorin yhteyteen on saatavana kevythybridijärjestelmä. Dieselmoottori on 2,0 TDI (113/148 hv), jonka yhteyteen tulee myöhemmin saataville kevythybridijärjestelmä. Kuusivaihteinen manuaalivaihteisto on täysin uusi. DSG-kaksoiskytkinvaihteistoa ohjataan aiempaa huomattavasti pienempikokoisella sähkötoimisella vaihteenvalitsimella. 

Volkswagen Golf VIII R
Urheilullisen GTI-mallin moottorina on turboahdettu 2,0-litrainen bensiinimoottori teholtaan 245 hevosvoimaa. GTI Clubsport -mallissa teho on nostettu 300 hevosvoimaan.

 

Malliston huipulla on Golf R, jossa 2,0-litrainen bensiinimoottori kehittää 320 hevosvoimaa. R on aina nelivetoinen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  New 2020 Volkswagen Golf Mk8 revealed with mild-hybrid tech *Auto Express*.  25.10.2019. Viitattu 25.10.2019. (englanniksi)
2. ↑  Saksalainen autoikoni uudistuu täysin *Ilta-Sanomat*.  24.1.2018. Viitattu 29.6.2018.
3. ↑  Neuer VW Golf VIII (2019): So kommt die nächste Generation *Auto, Motor und Sport*.  26.4.2018. Viitattu 29.6.2018. (saksaksi)
4. ↑  Eighth-Gen Volkswagen Golf to Begin Production in June 2019 *Motor Trend*.  19.1.2018. Viitattu 29.6.2018. (englanniksi)
5. ↑  Volkswagen Golf 2019 Euro NCAP. Viitattu 19.12.2019. (englanniksi)
6. ↑  Koeajo: Volkswagen Golf GTI:n pahin kilpailija tulee historiasta *Moottori*.  7.7.2021. Viitattu 15.12.2021.
7. ↑  Kaikkien aikojen tehokkain: uusi Golf R tarjoaa 320 hevosvoimaa ja erilliset ajotilat Nürburgringille ja driftaamiseen *Moottori*.  7.11.2020. Viitattu 15.12.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Volkswagen Golf VIII** Wikimedia Commonsissa
**Marauderit** ovat Marvelin sarjakuvamaailmassa toimivan Herra Pahuuden perustama joukko superrikollisia ja Ryhmä X:n vihollisia. Marauderien tehtävä oli aluksi tappaa niin monta mutanttia kuin mahdollista, ja he aloittivat työnsä teurastamalla Manhattanin viemäreiden asukkaita, morlokkeja *(RX 2+4/88)*. He palkkasivat myös Tuomarin ja Daredevilin vihollisen, Niittäjän, tappamaan mutantteja *(SKL 3/92)*. 

Vuonna 1988 tapahtuneen massamurhan jälkeen Ryhmä-X oli joukkohengeltään huonossa kunnossa. He menettivät vähäksi aikaa tovereitaan, mutta saivat myös pari uutta mukaan. Havok esimerkiksi liittyi heihin samalla kun hänen rakastettunsa Polaris oli yhdistetty Marauderien Maliceen, joka osoittautui henkiseksi olennoksi.

Marauderien toinen tehtävä oli tuoda Kykloopin vaimo Madelyne Pryor ja heidän lapsensa Christopher Nathan Summers Pahuudelle. Ryhmä-X kuitenkin pelasti päivän, mutta siinä sivussa San Francisco tuhoutui osittain. 

Tämän jälkeen heidät nähtiin Infernossa, jossa selvitettiin Herra Pahuuden ja Madelynen yhteys. Tämän jälkeen selvitettiin Christopherin alias Cablen ja Stryfen mystistä linkkiä Teloittajan Laulussa. 

Infernossa tuli selväksi että Pahuudella on Marauderien DNA:ta jolla hän voi luoda heistä klooneja, minkä vuoksi Madelynekin paljastui. Tämän jälkeen Maraudereita ei juuri enää nähty Suomessa siksi, että he näyttäytyivät enää vain huonoissa tarinoissa.

Ryhmä-X:n Gambiitillakin on menneisyyttä Pahuuden kanssa. 

Marauderit ovat:

* **Harppuuna**, nuori inuitti, joka lataa esineitä energialla erilaisin lopputuloksin.
* **Malice**, henkiolento joka ottaa ihmisiä, kuten esimerkiksi Polariksen hallintaansa.
* **Prisma**, kylmäverinen tappaja, jonka kristallivartalo torjuu sekä heijastaa takaisin useimmat energiahyökkäykset.
* **Repijä**, joka pystyy kieppumaan paikallaan ja viskoo samalla suuren määrän shurikeneita.
* **Ruho**, iso vahva köntys joka kuoli Infernossa.
* **Sapelihammas**, Wolverinen verivihollinen ja mahdollisesti sukulainen. Hänellä on samanlaisia kykyjä kuin Wolverinella.
* **Sekoittaja**, jonka kosketus saa aistit ja kyvyt täysin sekaisin.
* **Skalpeeraja**, joka käyttää raskaita tuliaseita.
* **Teräskeho**, vahva nainen joka sai aikaan tärinä-iskuja.
* **Vertigo**, joka saa aikaan tunteita että olisi esimerkiksi pyörimässä Kiepissä toista sataa.
Kuvassa Ferebee sekä Norden 9B-pommitähtäin. Pommitustehtävä Enola Gay:llä on juuri täytetty.
**Thomas Wilson Ferebee** (9. marraskuuta 1918 Mocksville, Pohjois-Carolina – 16. maaliskuuta 2000 Windermere, Florida) oli yhdysvaltalainen eversti, joka tunnetaan Little Boy (suom. *Pikkupoika*) -atomipommin pudottamisesta Hiroshimaan. Ferebee oli Enola Gayn pommittaja. Hän osallistui myös Vietnamin sotaan, mihin kuitenkin vain lyhyen aikaa vuonna 1965. Ferebee toimi pommitusmiehistöissä Boeingin B-17, B-29, B-47 sekä B-52-tyyppien raskaissa pommikoneissa.

Ferebee vammautui urheillessaan lievästi nuoruudessaan. Hän sai polvivamman pelatessaan amerikkalaista jalkapalloa. Toisen maailmansodan syttymisen jälkeen hän kunnostautui pommitustehtävissä Euroopan rintamalla, sekä suorittaen 63 pommihyökkäystehtävää. Ferebee osallistui muiden muassa Abbevillen tukikohdan pommitukseen.

Majurin arvoisena Ferebee oli yksikön koulutustehtävistä vastaavia henkilöitä 509. Erillisessä Pommitusrykmentissä aluksi Wendoverissa. Hän myös vastasi omalta osaltaan muiden pommittajien koulutusohjelmasta ja oli samalla yksikön pommittajana eli esimiehenä. Jatkuvien harjoitusten ansiosta Ferebeen tarkkuustulokset eli harjoitusosumat olivat hyvin korkealuokkaisia, ja sen vuoksi hän oli pommittajana Hiroshimassa.

Kun kirjailijat Max Morgan Witts ja Gordon Thomas haastattelivat Thomas Ferebeetä, hän totesi roolistaan pommin pudottajana:*"Jonkunhan se oli tehtävä"*. Haastattelijat julkaisivat kirjan *Enola Gay – pommikone Hiroshiman yllä*. 

Kuvassa 509. Erillisen Pommitusrykmentin esikuntaa: vasemmalta Van Kirk, Tibbets, sekä Ferebee.
Vietnamin sodan jälkeen Thomas Ferebee palveli kiinteistönvälittäjänä, jäätyään eläkkeelle ilmavoimista everstinä vuonna 1970. Hän harrasti myös pienviljelyä sekä retkeilyä. Ferebee vieraili Nagasakissa heti toisen maailmansodan jälkeen. Hän menehtyi haimasyöpään.

### Katso myös

* Paul Tibbets
* Robert Lewis
* William S. Parsons
* Kermit K. Beahan
* Charles Sweeney
* Little Boy

Lähteet
-------

* Thomas, Gordon & Witts, Max Morgan: *Enola Gay – Pommikone Hiroshiman yllä*, Wsoy 1981. Suom. Antti Nuuttila. Alkuteos englanniksi 1976. (s. 31, 40–41, 61–63, 87–89, 368).
* (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. 1 2 3  Thomas & Witts, 1976/1981: s. 368
2. 1 2   (Arkistoitu – Internet Archive) Viitattu 19.12.2017.
3. ↑  Abbeville
4. ↑  Thomas & Witts, 1976/1981: s. 31
5. ↑  Thomas & Witts, 1976/1981: s. 40–41, 87
6. ↑  Thomas & Witts, 1976/1981: s. 87–89

Kirjallisuutta
--------------

* Herlin, Hans: *Hiroshiman lentäjät*. Jyväskylä: Gummerus, 1961.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Timo Luostari
**Timo Kustaa Luostari** (s. 10. syyskuuta 1980 Ylihärmä on pitkän linjan muusikko, joka on soittanut mm. Isto Hiltusen, Lea Lavenin, Janne Hurmeen sekä kaikkien Mattilan siskosten kanssa. Nykyisin Timo soittaa Mikko Mäkeläinen & Myrskylyhty -yhtyeessä.

Timo aloitti soitto-uran jo 14 vuoden iässä isoisänsä yhtyeessä, josta avautui tie suurempaan maailmaan; 19-vuotiaana nuorukaisena Timo soitti Isto Hiltusen yhtyeessä. Iston lopetettua keikkailut Luostari soitti mm. Janne Hurmeen sekä Lea Lavenin yhtyeissä. Timo tunnetaan loistavana kitarataiteilijana, jota mm. Esa Pulliainen kehui manttelin­perijäkseen. Kitarataidetta Timo esittää mm. soittamalla haitari­sovituksen kitarasovitukseksi kappaleessa "Ilta Välimerellä". Myös mahtavat soolot kuuluvat Timon erikoisosaamiseen mm. kappaleessa "Sade".

Timo tekee myös jonkin verran omalla nimellään keikkoja; Timo Luostari & Kilimanjaro on vuonna 2006 perustettu yhtye, jossa Timon monipuoliset lahjat tulevat esiin, joihin kuuluu mm. selän takana soittaminen, etenkin soolot.

Aiheesta muualla
----------------

* 
* 

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Timo Luostari** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz

 |

 |
Kunene-joki ja sen sivujoet, Etoshan suolatasanko, oshana-systeemi ja Omuramba Owambo (alhaalla oikealla)
**Omuramba Owambo** on omuramba eli kuiva joenuoma pohjoisessa Namibiassa. Se saa alkunsa viisi kilometriä Tsintsabisista ja virtaa Etoshan suolatasangolle. Sen valuma-alue on laajuudeltaan 15 784 km². Joessa on vettä ainoastaan sadeaikana ja silloinkin vain, kun on satanut rankasti. Siinä ei ole lainkaan orgaanista elämää, johtuen siitä, että vettä siinä on vain ajoittain. Joen reunoilla kasvaa kirahviakaasiaa ja muita akaasioita, joista saavat auringon suojaa alueen eläimet sekä alueella asuvat sanit.

Sanit
-----

Tärkeimmät asutuskeskukset, joissa Namibiassa asuu saneja, ovat Tsintsabis ja Tsumkwe lähellä Bushmanland-nimistä hiekkalaaksoa. Lähellä Omuramba Owamboa on suuri kylä, jossa asuu paljon saneja. He ovat riippuvaisia joen ympäristön kasvustosta ja eläimistöstä. Heillä on erittäin vähän rahaa, ja johtuen alueen syrjäisestä sijainnista suhteessa muuhun Namibian yhteiskuntaan, he joutuvat maksamaan tavaroistaan erittäin korkeita hintoja, kun tavaroiden kuljetus maksaa paljon. Onneksi kerran tai pari vuodessa, kun sataa paljon, sanit voivat kerätä vettä (Tsintsabis on erittäin kuuma ja kuiva paikka) ja pyydystää kaloja, vaikkakin niiden säilöminen on joskus vaikeaa. Yleisin kala on barbi, joka kykenee kaivautumaan joen mutaiseen pohjaan ja siten suojautumaan auringolta ja kuivuudelta.

Turismi
-------

Omuramba Owambosta on tullut turistinähtävyys. Monet ihmiset menevät sinne päivämatkalle. Tämän omuramban varrella on mahdollista grillata, ja kun joessa ei ole krokotiileja, siinä voi huoletta uida, kun siinä on vettä.

Lähteet
-------

1. ↑  Strohbach, B.J.: Mapping the Major Catchments of Namibia.  *Agricola*, 2008, s. 6. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 2.1.2022.  (englanniksi)
**Grisha-luokka** (ven. Альбатрос, Albatros) eli **projekti 1124** oli Neuvostoliiton laivaston 1970-1990 valmistettu sukellusveneentorjuntakorvettiluokka, jonka alusten toimintasäde oli rajattu ja niitä käytettiin ainoastaan rannikkovesillä. Niiden aseistuksena oli erilaisia sukellusveneentorjunta-aseita sekä SA-N-4 ilmatorjuntaohjukset.

### Grisha I

Grisha I eli projekti 1124.1 oli kahdentoista vuosina 1970-1974 valmistetun aluksen muodostama alaluokka. Luokan alukset poistettiin palveluksesta 1979.

### Grisha II

Grisha II eli projekti 1124P valmistettiin KGB:n alaisille rajavartiojoukoille. Luokan alukset varustettiin toisella 57 millimetrin tykillä, joka korvasi samalla SA-N-4 ilmatorjuntaohjusjärjestelmän. Luokan aluksia valmistettiin 1970-luvun aikana yhteensä seitsemäntoista, joista kaksi luovutettiin Ukrainalle ja seitsemän jatkaa palvelustaan Venäjän merivartiojoukoissa.

### Grisha III

Grisha III eli projekti 1124M luokan aluksia valmistettiin 1970-luvun lopulla ja 1980-luvun alussa yhteensä 34 kappaletta. Aluksissa oli joitakin parannuksia kuten 30 millimetrin tykki ja uutta elektroniikkaa. Aluksista parisenkymmentä jatkaa palvelustaan Venäjän laivastossa. Liettuan laivastossa oli vuoteen 2009 saakka kaksi alusta.

### Grisha IV

*MPK-5* oli ainoa Grisha IV eli projekti 1124K luokan alus. Se varustettiin SA-N-9-ilmatorjuntaohjusjärjestelmien koealukseksi. Alus on poistettu käytöstä.

### Grisha V

Grisha V eli projekti 1124ME valmistettiin 1985-1994 30 kappaletta. Alusten kaksiputkiset 57 millimetrin tykit vaihdettiin yksiputkisiin 76 millimetrin tykkeihin. Aluksista on 28 edelleen palveluksessa Venäjän laivastossa. *Ternopil* luovutettiin 2006 Ukrainalle.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (ed.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1947–1995*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1995. ISBN 0-85177-605-1. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Gardiner, Robert s. 396
2. ↑  Gardiner, Robert s. 395

Aiheesta muualla
----------------

* russianships.info
Andrés Rivero Agüero**Andrés Rivero Agüero** (4. helmikuuta 1905 – 11. marraskuuta 1997) oli viimeinen monipuoluevaaleissa valittu Kuuban presidentti.

Elämäkerta
----------

Rivero syntyi köyhään perheeseen San Luisissa lähellä Santiago de Cubaa, ja opiskeli omin avuin ja suoritti oikeustieteellisen tutkinnon Havannan yliopistosta 1934. Hänet valittiin Santiago de Cuban kunnanvaltuutetuksi ja hänestä tuli liberaalipuolueen johtaja ja Fulgencio Batistan ystävä. Batistan ensimmäisessä hallituksessa hän oli maatalousministeri.

Batistan ollessa maanpaossa Yhdysvalloissa Rivero harjoitti lakia ja kirjoitti politiikasta eri lehtiin. Batistan palatessa 1952 Rivero organisoi hänen yhdistyneen toimintapuolueensa. Hän tuki Batistan sotilasvallankaappausta 10. maaliskuuta 1952 ja oli opetusministerinä Batistan hallinnossa 1952–1958. Rivero valittiin senaattoriksi Pinar del Ríosta 1954 ja hän toimi pääministerinä 1957–1958.

Rivero erosi pääministerin tehtävästä asettuakseen ehdolle Batistan tilanteen rauhoittamiseksi järjestämiin presidentinvaaleihin marraskuussa 1958. Riveroa tukivat Batistan puolue ja kolme muuta hallitusta tukevaa puoluetta ja hän voitti helposti opposition boikotoimat vaalit.

Myöskään Yhdysvallat ei suostunut tunnustamaan Riveron hallitusta, ja vaati väliaikaishallituksen perustamista ja uusia vaaleja.  Rivero pakeni Batistan kanssa maasta aamuyön tunteina 1. tammikuuta 1959 Fidel Castron johtamien kapinallisten lähestyessä pääkaupunkia. Rivero asettui aluksi Batistan kanssa Dominikaaniseen tasavaltaan mutta asui loppu elämänsä Yhdysvalloissa ja eli vaatimattomissa oloissa. Hän kuoli Miamissa 1997.

Lähteet
-------

1. ↑  Valtonen, Pekka: *Latinalaisen Amerikan historia*, s. 459. Gaudeamus, 2001. ISBN 951-662-843-5.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
**High School Democrats of America** (lyh. **HSDA**) on Yhdysvaltojen demokraattisen puolueen opiskelijajärjestö, jonka toiminta keskittyy toiselle asteelle.

HSDA:lla on jäsenjärjestö osavaltioissa ja Washingtonissa sekä ulkomailla. Näistä aktiivista toimintaa ei ole Alaskassa, Arkansasissa, Idahossa, Wyomingissa ja ulkomaan verkostossa.. Järjestöllä on kaksi edustajan paikkaa demokraattien kansallisessa komiteassa.

Vuodesta 2015 alkaen HSDA on järjestänyt vuosittain viisipäiväisen tapahtuman Washingtonissa, jossa tarjotaan nuorille aktiiveille koulutusta järjestötoiminnasta ja mahdollisuus tavata johtavia demokraattipoliitikkoja. Vuoden 2019 pääpuhuja oli Nancy Pelosi..

Lähteet
-------

1. ↑  States  2020. HSDA.  Arkistoitu 23.7.2019. Viitattu 10.3.2020. (englanniksi)
2. ↑  Humphreys, Jackson: National High School Democrats of America Gains Representation on the DNC *The Progressive Teen*.  27.8.2019.  Arkistoitu 30.5.2020. Viitattu 10.3.2020. (englanniksi)
3. ↑  Faynshtayn, Nina & Sood, Divya: HSDA Summit 2019: A Great Success *The Progressive Teen*.  14.7.2019. Viitattu 10.3.2020. (englanniksi)
Ritarikunnan tunnuksia
**Renessanssin ylin ritarikunta** (arab. وسام النهضة‎, *wisām an-nahḍa*, "Nahdan mitali") on jordanialainen ritarikunta. Se perustettiin vuonna 1917 kuningas Husain ibn Alin käskystä. Nykyään kunnianosoitusta myönnetään tunnustuksena sekä siviileille että sotilashenkilöille poikkeuksellisista palveluksesta kansakunnan hyväksi.

Jordanian ritarikuntien keskenäisessä järjestyksessä ritarikunta toiseksi korkein Al-Hussein bin Alin ritarikunnan jälkeen.

Kunnianosoitusta jaetaan kuudessa luokassa, jonka lisäksi ritarikuntaan kuuluu myös yksi mitali:

* Erikoissuurristi
* Suurristi
* Suurupseeri
* Komentaja
* Upseeri
* Ritari
* Mitali

Lähteet
-------

1. ↑  Supreme Order of the Renaissance (Wisam Al Ordani Al Nahda), I Class Grand Cordon *Medalbook*. Viitattu 25.8.2023. (englanniksi)
2. ↑  Taking a look at the Supreme Order of the Renaissance *Royal Central*.  11.8.2017. Viitattu 25.8.2023. (englanniksi)
3. ↑  ODM of Jordan: Order of the Renaissance *medals.org.uk*.  2023. Viitattu 25.8.2023.
**Reijo Tauno Saarenoja** (s. 15. joulukuuta 1941 Helsingin maalaiskunta) on suomalainen rakennusmestari ja konevuokrausalan kehittäjä ja yritysjohtaja, joka on saanut kauppaneuvoksen arvonimen.

Saarenoja syntyi metallityöntekijä Tauno Vihtori Saarenojan ja Signe Aliina Östbergin perheeseen ja avioitui 1966 pääkassanhoitaja Tuula Marjatta Sofia Lehtosen kanssa. Hän kävi Simonkylän kansakoulun 1953 ja keskikoulun Tikkurilan yhteiskoulussa 1958 ja valmistui talonrakennusteknikoksi ja rakennusmestariksi 1964 Helsingin teknillisestä opistosta. Saarenoja oli Helsingin maalaiskunnan rakennustarkastaja 1965–1970 ja Rakentajain Konevuokraamon työpäällikkö 1970–1981, toimitusjohtaja 1981–1999 ja konsernijohtaja Helsingissä 2000–2003. Hän oli myös yhtiön osakas.

Saarenoja oli lisäksi Vuokrakonekeskus Oy:n toimitusjohtaja 1981–1984, Karhulan Inser Oy:n toimitusjohtaja 1983–1986, VTM-Rakennuskonevuokraamo Oy:n toimitusjohtaja 1985–1988, Vuokrakone T. Tuomola Oy:n toimitusjohtaja 1985–1995, Kymeko Oy:n toimitusjohtaja 1986–1988, Savonlinnan Vuokrakone Oy:n toimitusjohtaja 1988–1995, Konerakenne Oy:n toimitusjohtaja 1989–1992, Raision Rakennuslaitevuokraamo Oy:n toimitusjohtaja 1989–1992 ja Konepalvelu Mustaniemi Oy:n toimitusjohtaja 1990–1995 ja hänellä oli useita rakennusalan ja muita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Hän oli muun muassa yksi Konevuokraamoiden liiton perustajista ja toimi sen puheenjohtajana yli kymmenen vuotta. Kauppaneuvoksen arvonimen Saarenoja sai 2002.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Skippari, Mika: Kauppaneuvos Reijo Saarenoja (1941–). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 18.12.2013. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 10.8.2023.
*Tämä artikkeli käsittelee musiikkialbumia. Etsivätoimistosta katso artikkeli Pinkertonin etsivätoimisto.*

**Pinkerton** on rock -yhtye Weezerin toinen studioalbumi, jonka julkaisi DGC Records 24. syyskuuta 1996. Albumi eroaa tyyliltään paljon edellisestä *The Blue Albumista* olemalla paljon melankolisempi. Yhtye lähti albumin julkaistuaan *Pinkerton Tour* -kiertueelle.

Albumi poikkesi julkaisuaikaana paljon sen hetkisestä populaarimusiikista, joten se jäi vähemmälle huomiolle kuin *The Blue Album*. Myöhemmin albumia alettiin arvostamaan enemmän ja se oli merkittävä emo -musiikille, monet tunnetut emo-yhtyeet kuten Taking Back Sunday otti vaikutteita albumista. Pitchfork nimitti albumin vuonna 2003 53:nelle sijalle *Top Albums of the 1990s* -listalla.

Albumin nimi syntyi Cuomon näkemästä oopperasta *Madame Butterfly* jossa esiintyy hahmo B. F. Pinkerton. Albumin kansi on muokattu versio japanilaisen kuvataiteilija Hiroshigen maalauksesta "Night Show at Kambara".

Weezerin toiseksi studioalbumiksi oli tarkoitus tulla julkaisematon konseptialbumi ja ns. "avaruusooppera" *Songs from the Black Hole*, mutta projekti peruttiin, mistä syntyi nykyinen Pinkerton. Yhtyeen laulaja Rivers Cuomo kävi jalkaleikkauksessa ja hän joutui käyttämään voimakkaita kipulääkkeitä jotka vaikutti Pinkertonin sanoituksiin. Cuomo haki Harvardin yliopistoon, jossa hän opiskeli musiikin teoriaa. Opiskelun takia yhtyeellä ei ollut aikaa nauhoittaa uutta materiaalia, joten muut jäsenet työskentelivät omien sooloprojektien parissa. Vuoden 1996 kesällä yhtye ehti nauhoittamaan Pinkertonin. Albumi kertoo Cuomon edellisistä rakkaussuhteista ja hän kirjoitti albumin sanoitukset Harvardissa.

Kappaleet
---------

1. Tired of Sex – 3.01
2. Getchoo – 2.52
3. No Other One – 3.01
4. Why Bother? – 2.08
5. Across the Sea – 4.32
6. The Good Life – 4.17
7. El Scorcho – 4.03
8. Pink Triangle – 3.58
9. Falling for You – 3.47
10. Butterfly – 2.53

Arvostelut
----------

* Pitchfork: 10/10
* Rolling Stone: 3/5 tähteä

Tekijät
-------

Lähteenä albumin kansitekstit:

|  |  |
| --- | --- |
| * Rivers Cuomo – kitara, laulu, koskettimet, ksylofoni
* Patrick Wilson – rummut
* Brian Bell - kitara, taustalaulu
* Matt Sharp – basso, taustalaulu
* Billy Bowers – ääniteknikko
* Greg Fidelman – ääniteknikko
* Dan McLaughlin – ääniteknikko
* Jim Champagne – ääniteknikko
 | * David Dominquez – ääniteknikko
* George Marine – masteroija
* Todd Sullivan – A&R
* Pat Magnarella – manageri
* Bob Cavallo – manageri
* Spike Jonza – valokuvaus
* Kyung Hee Kim – kirjainten ulkoasu
* Janet Wolsborn – taideavustaja
* Hiroshige – kansikuva
 |

Lähteet
-------

1. ↑  Billboard 200: Pinketon - albumin listasijoitus Yhdysvalloissa
2. ↑  Finnishcharts.com: Pinkerton - albumin listasijoitus Suomessa
3. ↑  Pitchfork: *Top 100 Albums of the 1990s* -sivu 5 (englanniksi)
4. ↑  Genius: Pinkerton -albumin kansitaide
5. ↑  Pitchfork: Pinkerton/Death to False Metal -albumien levyarvostelut (englanniksi)
6. ↑  Rolling Stone: Pinkertonin levyarvostelu (englanniksi) (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Weezerpedia
* *Pinkerton* Discogsissa
**Afšaridi-dynastia** oli nykyisen Iranin aluetta 1700-luvulla hallinnut dynastia. Afšaridien valtaannousu ajoittuu 1700-luvun alkuvuosikymmenille, jolloin Persiaa hallinneen safavididynastian valta oli rapistumassa paštujen saadessa jalansijaa Persiassa. Afšaridi-dynastian ensimmäinen hallitsija oli Nadir Šah. Tämä tarjosi palveluksiaan Safavidien šaahi Tahmasp II:lle tilanteen rauhoittamiseksi ja paštujen kukistamiseksi. Nadirin johtamien sotajoukkojen avulla paštut kukistettiin ja persialaisvalta laajeni. Kun Nadir Šah koki asemansa olleen tarpeeksi vahva, hän syrjäytti Tahmasp II:n ja julisti itsensä šaahiksi ja ensimmäiseksi afšaridihallitsijaksi.

Tämä ei riittänyt Nadir Šahille, vaan hän jatkoi sotaretkiään Intiaa hallinneeseen Mogulivaltakuntaan. Laajimmillaan afšaridivalta ulottui Kaukasukselta Indusjoelle asti. Vähitellen alkoi korostua Nadirin ahne ja suvaitsematon luonne. Myöskin hänen armeijansa ylläpito aiheutti suuremman taloudellisen taakan, kuin mitä persialaiset pystyivät kantamaan. Niille, jotka eivät kyenneet maksamaan määrättyjä veroja, määrättiin kuolemanrangaistus. Suuri osa sotaretkien ryöstösaaliista varattiin vain Nadirin omaan käyttöön, eikä hän kantanut huolta maan yleisestä hyvinvoinnista. Hän keskitti kaiken vallan omiin käsiinsä ja hän alkoi muuttua yhä vainoharhaisemmaksi. Lopulta hänen omat upseerinsa surmasivat hänet hänen nukkuessaan vuonna 1747, ennen kuin he itse kokisivat saman kohtalon.

Nadir Šah oli etevä sotapäällikkö, mutta huono hallinto johti siihen, että heti hänen kuoltuaan valtakunnan itäosat alkoivat irtaantua afšaridivallasta. Nykyisen Afganistanin alueelle syntyi Dorrani-valtakunta, jonka perusti Nadirin entinen sotapäällikkö Ahmad Šah Dorrani. Persian sydänmailla afšaridivalta säilyi vielä joitakin vuosikymmeniä. Nadirin jälkeen valtakuntaa hallitsivat hänen jälkeläisensä. Voimakkaaksi mahdiksi Persiassa alkoi nousta Lorestanista kotoisin ollut Zand-dynastia, joka hallitsi valtakunnan luoteisia osia. 1700-luvun lopulla Persian hallitsijaksi nousi Qajar-dynastia, joka syrjäytti viimeisetkin afšaridivallan rippeet.

Lähteet
-------

* Sergejeff, Andrei: *Afganistanin historia*. Gaudeamus, 2011. ISBN 978-952-495-219-4.
* Axworthy, Michael: *Iranin historia - Mielen valtakunta*. Suomentanut Kilpeläinen, Tapani. Into kustannus Oy, 2007. ISBN 978-952-264-191-5.

### Viitteet

1. 1 2  Afsharid Dynasty (Nader Shah) iranchamber.com. Viitattu 27.2.2020. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Sergejeff, s.142-145
3. ↑  Axworthy, s.177-180