recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| Nykyaikainen viisiotteluolympialaisissa 2020 |
| --- |
| Turnaus |
| Miehet  Naiset |
| 

---

|  |  |
| --- | --- |
| < 2016 | 2024 > |

 |

**Nykyaikaisessa viisiottelussa** kilpailtiin **Tokion 2020 kesäolympialaisissa** 25. kertaa. Nykyaikaisessa viisiottelussa kilpailtiin 5.–7. elokuuta 2021. Kilpailutapahtumat käytiin Musashino Forest Sport Plazalla ja Ajinomoto-stadionilla. Sekä naisille että miehille oli omat kilpailut. Juoksu ja ammunta oli yhdistetty Laser-Run-muodossa.

Menestynein maa oli Iso-Britannia, jonka urheilijat voittivat kummatkin kilpailut.

Aikataulu
---------

Lähde:

|  | To 5 | Pe 6 | La 7 |
| --- | --- | --- | --- |
| Miehet | Miekkailu (ranking) |  | Muut lajit |
| Naiset | Miekkailu (ranking) | Muut lajit |  |
|

Mitaliyhteenveto
----------------

| Laji | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| Miehet  *tiedot* |  Joe ChoongIso-Britannia (GBR) |  Ahmed ElgendyEgypti (EGY) |  Jun Woong-taeEtelä-Korea (KOR) |
| Naiset  *tiedot* |  Kate FrenchIso-Britannia (GBR) |  Laura AsadauskaitėLiettua (LTU) |  Sarolta KovácsUnkari (HUN) |

Mitalitaulukko
--------------

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Iso-Britannia | 2 | 0 | 0 | 2 |
| 2. |  Egypti | 0 | 1 | 0 | 1 |
|  Liettua | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 4. |  Etelä-Korea | 0 | 0 | 1 | 1 |
|  Unkari | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Yhteensä | 2 | 2 | 2 | 6 |

Lähteet
-------

1. 1 2  Olympic Competition Schedule Tokyo2020. Viitattu 8.7.2019. (englanniksi)
2. ↑  Modern Pentathlon tokyo2020.org. Viitattu 8.7.2019. (englanniksi)

Kesäolympialaisten 2020 lajit ja kilpailutapahtumat
Ammunta | Baseball | Golf | Jalkapallo | Jousiammunta | Judo | Karate | Kiipeily | Koripallo | Käsipallo | Lainelautailu | Lentopallo | Maahockey | Melonta | Miekkailu | Nykyaikainen viisiottelu | Nyrkkeily | Paini | Painonnosto | Purjehdus | Pyöräily | Pöytätennis | Ratsastus | Rugby | Rullalautailu | Softball | Soutu | Sulkapallo | Taekwondo | Taitouinti | Tennis | Triathlon | Uimahypyt | Uinti | Vesipallo | Voimistelu | Yleisurheilu 

Nykyaikainen viisiotteluNykyaikainen viisiottelu olympialaisissa
1912 |
1920 |
1924 |
1928 |
1932 |
1936 |
1948 |
1952 |
1956 |
1960 |
1964 |
1968 |
1972 |
1976 |
1980 |
1984 |
1988 |
1992 |
1996 |
2000 |
2004 |
2008 |
2012 |
2016 |
2020
Saulius Sondeckis.
**Saulius Sondeckis** [son'dätskis] (11. lokakuuta 1928 Šiauliai – 3. helmikuuta 2016) oli liettualainen kapellimestari. Hänet nimitettiin Neuvostoliiton kansantaiteilijaksi vuonna 1980, ja hän sai Neuvostoliiton valtionpalkinnon 1987. Hänelle myönnettiin myös Liettuan kansallispalkinto vuonna 1999.

Sondeckis opiskeli Vilnan konservatoriossa viulunsoittoa Aleksandras Livontasin johdolla ja valmistui vuonna 1952. Orkesterinjohtoa hänelle opetti Igor Markevitch. Hän alkoi itse opettaa Vilnan konservatoriossa vuonna 1957 ja hoiti siellä professuuria vuodesta 1977.

Sondeckis perusti Liettuan kamariorkesterin vuonna 1960. Hän johti esimerkiksi Berliinin, Pietarin ja Toronton filharmonikkoja. Sondeckis johti Salzburgin musiikkijuhlilla vuonna 1988 Arvo Pärtin ja Alfred Schnittken säveltämän *Othello*-baletin. Vuonna 1994 hän johti Mariinski-teatterissa *Taikahuilun* ja Eremitaašin teatterissa *Orfeuksen ja Eurydiken* esityksen. Hän istui esimerkiksi kansainvälisen Tšaikovski-kilpailun tuomaristossa.

Pärtin teos *Tabula rasa* sekä Schnittken Concerto grossot nro 1 ja 3 ovat Sondeckikselle omistettuja sävellyksiä.

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  *Eesti Entsüklopeedia 8*, s. 569. Tallinn 1995. ISBN 5-89900-035-X
3. 1 2 3 4  The Paganini Moscow International Violin Competition: Saulius Sondeckis

Aiheesta muualla
----------------

* AllMusic: Saulius Sondeckis (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat
	+ 2

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Latvia
* Australia
* Kroatia
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef
	+ 2

 |

 |
Nykyaikainen viisiotteluNykyaikainen viisiottelu
**Vuoden 1972 kesäolympialaisten nykyaikainen viisiottelu** järjestettiin 27. – 31. elokuuta Münchenissä, Länsi-Saksassa. Tämä oli 13. kerta kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Mukana oli 59 osanottajaa 20 eri maasta. Tapahtumia oli kaksi, joista kumpikin oli ainoastaan miehille.

Mitalistit
----------

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| Tapahtuma | **Kultaa** | **Hopeaa** | **Pronssia** |
| Yksilökilpailu | Unkarin vuosina 1957–1989 käytössä ollut lippu. UnkariAndrás Balczó |  NeuvostoliittoBoris Oništšenko |  NeuvostoliittoPavel Lednjov |
| Joukkuekilpailu |  Neuvostoliitto

---

Boris OništšenkoPavel LednjovVladimir Šmeljov | Unkarin vuosina 1957–1989 käytössä ollut lippu. Unkari

---

András BalczóZsigmond VillányiPál Bakó |  Suomi

---

Risto HurmeVeikko SalminenMartti Ketelä |

Mitalitaulukko
--------------

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Neuvostoliitto | 1 | 1 | 1 | 3 |
| 2. | Unkarin vuosina 1957–1989 käytössä ollut lippu. Unkari | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 3. |  Suomi | 0 | 0 | 1 | 1 |

Lähteet
-------

* Modern Pentathlon at the 1972 München Summer Games | Olympics at Sports-Reference.com (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)

  

Nykyaikainen viisiotteluNykyaikainen viisiottelu olympialaisissa
1912 |
1920 |
1924 |
1928 |
1932 |
1936 |
1948 |
1952 |
1956 |
1960 |
1964 |
1968 |
1972 |
1976 |
1980 |
1984 |
1988 |
1992 |
1996 |
2000 |
2004 |
2008 |
2012 |
2016 |
2020

Kesäolympialaisten 1972 lajit ja kilpailutapahtumat
Ammunta | Jalkapallo | Jousiammunta | Judo | Koripallo | Käsipallo | Lentopallo | Maahockey | Melonta | Miekkailu | Nykyaikainen viisiottelu | Nyrkkeily | Paini | Painonnosto | Purjehdus | Pyöräily | Ratsastus | Soutu | Sulkapallo (*Näytöslaji*) | Uimahypyt | Uinti | Vesihiihto (*Näytöslaji*) | Vesipallo | Voimistelu | Yleisurheilu
**Saulius Skvernelis** (s. 23. heinäkuuta 1970) on liettualainen poliitikko, joka toimi maansa pääministerinä vuodesta 2016 vuoteen 2020.

Entinen poliisipäällikkö nousi pääministeriksi, kun vanhoihin puolueisiin pettyneet äänestäjät äänestivät hänen keskustalaisen Talonpoikien ja vihreiden liiton (LVZS) vaalivoittoon vuoden 2016 parlamenttivaaleissa. Skvernelisin hallituksessa oli alkuun sosiaalidemokraatit sekä Talonpoikien ja vihreiden liitto. Myöhemmin laajennettuun enemmistöhallitukseen tulivat mukaan myös oikeistolainen Laki ja oikeus, puolalaisten keskustaoikeistolainen puolue sekä kristillisdemokraatit.

Skvernelis opiskeli insinööriksi Vilnan teknillisessä yliopistossa ja suoritti myös oikeustieteen maisterin tutkinnon vuonna 2005. Hän opetti poliisiopistossa ja siirtyi sieltä poliisin ylimpään johtoon.

Lähteet
-------

1. ↑  Lithuania country profile: Leaders *BBC*. Viitattu 1.9.2018.
2. ↑  Liettuan pääministeri Skvernelis voitti luottamusäänestyksen *Ilta Sanomat*.  23.7.2019. Viitattu 19.3.2020.
3. ↑  Prime Minister *My Government*.  Arkistoitu 27.11.2020. Viitattu 1.9.2018.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Puola

 |

 |
**Gangstar 2: Kings of L.A.** on Gameloftin suunnittelema ja julkaisema mobiilipeli. Java ME versio julkaistiin marraskuussa 2008, BlackBerry OS versio 5 elokuuta, ja Nintendo DSi versio 12 huhtikuuta 2010. Peli kertoo gangsterista nimeltä Pedro ja hänen ystävästään Juanista jotka ovat loikannet Meksikon rajan yli Los Angelesiin.
Pelistä julkaistiin Android ja iPhone versio vuonna 2009.

Pelaaminen
----------

Peli muistuttaa Grand theft auto pelisarjaa ja siinä on hiekkalaatikko tyylinen rakenne. Pelaaja voi myydä huumeita (joita kutsutaan pelissä karkeiksi) tai sijoittaa elokuviin. Pelissä on neljä aluetta: rannikko, lähiö, keskusta, ja Los Angelesin Beverly Hills. 

Asekaupat muistuttavat Grand theft auton Ammu-nation kauppoja. Pelissä saatavilla olevat aseet ovat pistooli, Uzi, AK-47 rynnäkkökivääri, pumppuhaulikko, raketinheitin, tarkka-ammunta kivääri, ja käsikranaatti. Aseita voi ostaa normaalien kauppojen lisäksi myös netti kaupasta. Toisin kuin aiemmassa pelissä, pelaaja voi käyttää nyrkkejä, mutta muita lähitaistelu aseita ei ole saatavilla.

Lähteet
-------

* BlackBerry World: Gangstar 2 Kings of LA (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
* Gameloft Video Game Developer Worldwide (englanniksi)
* Gangstar 2: Kings of L.A. Release Information for BlackBerry - GameFAQs (englanniksi)
* Gangstar 2: Kings of L.A. for Nintendo DS - Nintendo Game Details (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
* Gangstar 2: Kings of L.A. Release Information for DS - GameFAQs (englanniksi)
Yhdysvaltain presidentti Ronald Reagan esittelee televisioidussa lausunnossa suunnitelmaan verojen keventämisestä.
**Reaganismi** (engl. *Reaganomics*) viittaa talouspolitiikkaan, jota Yhdysvaltain presidentti Ronald Reagan ajoi 1980-luvulla. Reaganismilla on myös samankaltaisuuksia Laissez-faire-talouspolitiikan kanssa. Reaganin talouspolitiikan neljä peruspilaria olivat:

* Hallituksen menojen vähentäminen
* Liittovaltion verotuksen keventäminen ja pääomatuloverojen laskeminen
* Hallituksen sääntelyn pienentäminen
* Rahan tarjonnan tiukentaminen inflaation hillitsemiseksi

Katso myös
----------

* Thatcherismi
* Uusliberalismi
* Mont Pelerin Society
* Monetaristinen taloustiede

Lähteet
-------

1. ↑
2. 1 2  Karin Henriksson: *Ronald Reagan – elämäkerta*, s. 212–214. Minerva, 2016. ISBN 978-952-312-338-0.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Reagonomics
**Ássos** (kreik. Άσσος) on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Kórinthoksen kuntaan, Korinthian alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen. Kylän väkiluku on 1 916 (vuonna 2011).

Ássoksen kylä sijaitsee Peloponnesoksen niemimaan koillisosassa noin 11 kilometriä länteen Kórinthoksen kaupungista ja noin 1,5 kilometriä sisämaahan Korintinlahden rannasta. Se on rakennettu noin 30 metrin korkeudelle merenpinnasta laskettuna. Ássos muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Άσσου, *Dimotikí Koinótita Ássou*), johon kuuluvat varsinaisen Ássoksen kylän lisäksi kylät Agía Marína ja Veliniátika. Koko yhdyskunnan väkiluku on 2 041. Se kuului vuodesta 1997 Ássos-Léchaion kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Kórinthoksen kunnan Ássos-Léchaion kunnallisyksikköön.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. ↑  Assos *Peloponnisos Search*. Viitattu 3.10.2022.
3. ↑  Άσσος *Διοικητικές μεταβολές οικισμών*. ΕΕΤΑΑ. Viitattu 3.10.2022.
François de La Rocque puhumassa PSF:n puoluekokouksessa vuonna 1936.
**François de La Rocque** (1885 Cantal – 28. huhtikuuta 1946 Pariisi) oli ranskalainen sotilas ja jyrkän oikeistolainen poliitikko, joka toimi 1930-luvulla Tuliristi-järjestön ja sen jälkeen itse perustamansa Ranskan sosiaalisen puolueen (PSF) johtajana.

La Rocque syntyi vanhaan upseerisukuun ja hänen isänsä oli kenraali. Hän valmistui itse upseeriksi Saint-Cyrin sotilasakatemiasta ja osallistui ensimmäiseen maailmansotaan. Sen jälkeen hän palveli marsalkka Ferdinand Fochin esikunnassa sekä vuosina 1922–1924 Puolassa ja vuosina 1924–1928 Marokossa mutta erosi lopulta armeijasta.

Vuonna 1931 La Rocque valittiin kiihkokansallismielisen veteraanijärjestön Tuliristin (*Croix-de-Feu*) puheenjohtajaksi. Staviskyn tapauksen nostatettua Ranskassa kuohuntaa hän asettui johtamaan Pariisin kaduilla 6. helmikuuta 1934 syntyneitä suurmielenosoituksia, jotka johtivat Édouard Daladierin hallituksen eroon samana iltana. La Rocquella arveltiin olleen tilaisuus jopa vallan kaappaamiseen, mihin hän ei kuitenkaan ryhtynyt. Tapauksen jälkeen Tuliristin maine kärsi pahoin, ja kansanrintamahallitus lakkautti sen vuonna 1936. La Rocque perusti sen seuraajaksi Ranskan sosiaalinen puolue (*Parti Social Français*) -nimisen oikeistoradikaalin puolueen.

Toisen maailmansodan miehityksen aikana La Rocque alkuun tuki Vichyn hallitusta ja mukautti PSF:n toiminnan uuteen tilanteeseen. Vuodesta 1942 alkaen hän kuitenkin muutti näkemyksiään ja alkoi lähentyä Ranskan vastarintaliikettä. Saksalaiset pidättivät hänet vuonna 1943 ja hän vietti sodan loppuajan vankeudessa Saksassa. Sodan jälkeen hän ei enää palannut Ranskan politiikkaan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  François de La Rocque (englanniksi) *Encyclopædia Britannica Online Academic Edition*. Viitattu 18.8.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **François de La Rocque** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Kreikka
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Jalkapallon Serbian cup** (serbiaksi Куп Србије) on jalkapallon cup-kilpailu Serbiassa. Kilpailun virallinen nimi on sponsorin mukaan ollut Serbian Lav Cup (serbiaksi Лав куп Србије) vuodesta 2007. Cupin hallitseva mestari on Belgradin Punainen tähti. Cupia on pelattu vuodesta 2006, eli sen jälkeen, kun Montenegron itsenäistyminen lakkautti Serbian ja Montenegron valtioliiton. Cupin voittaja pääsee osallistumaan UEFA Europa-liigaan.

Historia
--------


| Kausi | Voittaja | Tulos | Finaalivastustaja |
| --- | --- | --- | --- |
| **2006-2007** | Punainen tähti | 2-0 | FK Vojvodina |
| **2007-2008** | FK Partizan | 3-0 | FK Zemun |
| **2008-2009** | FK Partizan | 3-0 | FK Sevojno |
| **2009-2010** | Punainen tähti | 3-0 | FK Vojvodina |
| **2010-2011** | FK Partizan | 3-0 | FK Vojvodina |
| **2011-2012** | Punainen tähti | 2-0 | FK Borac Čačak |
| **2012-2013** | FK Jagodina | 1-0 | FK Vojvodina |
| **2013-2014** | FK Vojvodina | 2-0 | FK Jagodina |
| **2014-2015** | FK Čukarički | 1-0 | FK Partizan |
| **2015-2016** | FK Partizan | 2-0 | Javor |
| **2016-2017** | FK Partizan | 1-0 | Punainen tähti |
|

Lähteet
-------

1. ↑  Yugoslavia/Serbia and Montenegro - Cup Finals rsssf. Viitattu 29.7.2015. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen sivu (serbiaksi)

SerbiaSerbian jalkapallo
Lajiliitto: Serbian jalkapalloliitto   

Pääsarja:Meridian Superliga | 2.sarjataso: Prva Liga   

Cup-kilpailut: Serbian cup   

Maajoukkueet: Serbian maajoukkue | Serbian naisten maajoukkue | Alle 21-vuotiaiden maajoukkue
*Tämä artikkeli kertoo Jugoslavian kruununprinssistä. 1800-luvulla eläneestä Serbian ruhtinaasta kerrotaan artikkelissa Aleksanteri Karađorđević.*
Aleksandar Karađorđević
Aleksandar Karađorđević vuonna 2006 Torontossa.
Aleksandar Karađorđevićin monogrammi.
**Aleksandar Karađorđević** (serb. Престолонаследник Александар II Карађорђевић) (s. 7. heinäkuuta 1945) on Jugoslavian viimeisen kuninkaan Pietari II:n poika ja Serbian kruununtavoittelija.

Elämäkerta
----------

Saksan hyökätessä Balkanille toisessa maailmansodassa vuonna 1941 Jugoslavian kuningas Pietari II lähti maanpakoon ja perusti pakolaishallituksen Lontooseen. Saksa perusti Balkanille kaksi nukkevaltiota, fasistisen Kroatian itsenäisen valtion ja Serbiaan Nedićin hallituksen.

Teheranin konferenssin jälkeen liittoutuneet siirsivät tukensa kuningasmielisiltä četnikeiltä kommunistipartisaaneille. Aleksandarin mukaan hänen isänsä ei voinut uskoa, että demokraattinen Yhdysvallat ja monarkistinen Iso-Britannia kääntyisivät häntä vastaan.

Kesäkuussa 1944 monarkistien johtaja Ivan Šubašić ja partisaanijohtaja Tito liittoutuivat ja aloittivat taistelun saksalaisia miehittäjiä vastaan. Kommunistipartisaanit sanoivat irti monarkistien sopimuksen 29. marraskuuta 1943.*selvennä* Sodan jälkeen 10. elokuuta 1945 – kuukausi Aleksandarin syntymän jälkeen – kommunistit muuttivat maan nimen Jugoslavian sosialistiseksi liittotasavallaksi. Vuoden 1947 paikkeilla*selvennä* syrjäytetty kuningasperhe menetti Jugoslavian kansalaisuuden, ja sen omaisuus takavarikoitiin. 

Aleksandar Karađorđević syntyi Lontoossa, Brook Streetillä sijaitsevan Claridge’s-hotellin sviitissä numero 212; Britannian hallitus antoi huoneen Jugoslavian pakolaishallitukselle, jotta prinssi Aleksander syntyisi "Jugoslavian maaperällä". Vuonna 1972 Aleksandar Karađorđević avioitui Sevillassa, Espanjassa prinsessa Maria da Glorian kanssa. Avioliitto purkautui 1985.

Kun Slobodan Milošević oli syrjäytetty, Aleksander sai luvan palata Jugoslaviaan. Hän saapui Jugoslaviaan ensi kertaa vuonna 1991 ja muutti sinne asumaan 2000. Vuonna 2001 hän sai Jugoslavian kansalaisuuden ja takaisin entiset kuninkaalliset kiinteistöt. Nykyään Aleksandar Karađorđevic asuu Deli Dvorissa, Serbian kuninkaallisen perheen kesäasunnossa, joka sijaitsee Dedinjen vuorella, Belgradin lähellä.

Maaliskuussa 2007 Aleksander ilmoitti aikovansa tuoda isänsä ruumiin Yhdysvalloista Serbiaan uudelleen haudattavaksi. Aie toteutui toukokuussa 2013.

Lähteet
-------

1. ↑  Drago Hedl: Juternji list at the spectacular court of Aleksandar Karađorđević  2014. royalfamily.org. Viitattu 26.5.2015.
2. 1 2  Serbia gives state funeral to former king and family  26.5.2013. Metro.  Arkistoitu 26.5.2015. Viitattu 26.5.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Aleksandar Karađorđević** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Kroatia

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**François de Roubaix** (3. huhtikuuta 1939 Neuilly-sur-Seine, Ranska – 22. marraskuuta 1975 Teneriffa, Kanariansaaret, Espanja) oli ranskalainen elokuvamusiikin säveltäjä.

Elämä ja ura
------------

François de Roubaix ei saanut virallista musiikinopetusta, mutta hän innostui jazzmusiikista 15-vuotiaasta lähtien. Ystäviensä kanssa hän perusti yhtyeen, jossa hän soitti pasuunaa. Samoihin aikoihin hän oppi elokuvanteosta isältään Paul de Roubaix’lta, joka oli opetusvideoiden tuottaja. Kun nuori de Roubaix toimi apulaisleikkaajana Robert Enricon ohjaamassa lyhytelokuvassa, tämä pyysi hänet myös säveltämään elokuvaan musiikin. De Roubaix suostui ja täten pystyi toteuttamaan niin elokuvan kuin musiikin intohimoaan. Hänen ammattilaisuransa kesti vain vuosikymmenen; vuodesta 1965 vuoteen 1975. Tänä aikakautena hän sävelsi mainoksiin, televisiosarjoihin, lyhytelokuviin sekä noin kolmeenkymmeneen näytelmäelokuvaan, useimmiten Robert Enricon ja José Giovannin ohjaamiin mutta myös Jean-Pierre Melvillen, Jean-Pierre Mockyn sekä Yves Boisset’n ohjaamiin.

De Roubaix rakasti merta ja hän kuoli sukellusonnettomuudessa Teneriffalla 22. marraskuuta 1975. Hän sai César-palkinnon musiikistaan Robert Enricon elokuvaan *Kätketty ase* (*Le Vieux Fusil*, 1975) postuumisti vuonna 1976.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  German, Yuri: François de Roubaix Biography *AllMusic*. Viitattu 30.9.2022. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **François de Roubaix** Wikimedia Commonsissa

* François de Roubaix’n viralliset kotisivut (ranskaksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Serbia ja Montenegron vesipallomaajoukkue** edusti Jugoslavian liittotasavaltaa ja sittemmin Serbia ja Montenegron liittovaltiota vesipallon miesten maajoukkuekilpailuissa. Se osallistui arvokilpailuihin vuosina 1996–2006. Maan pelaajat edustivat aiemmin Jugoslavian vesipallomaajoukkuetta ja vuodesta 2006 Serbian ja Montenegron maajoukkueita.

MM-kilpailut
------------

Serbia ja Montenegro voitti maailmanmestaruuden Montrealissa 2005. Kukistettuaan välieräottelussa Kroatian maalein 5–4 se voitti loppuottelussa Unkarin 8–7. Fukuokan MM-kilpailuissa 2001 maa sai hopeaa: se voitti välierässä Venäjän 9–8, mutta hävisi loppuottelussa Espanjalle 2–4. MM-pronssia Serbia ja Montenegro saavutti Perthissä 1998, jossa kukisti pronssiottelussa Australian, ja Barcelonassa 2003 voitettuaan pronssiottelussa Kreikan.

Olympialaiset
-------------

Serbia ja Montenegro saavutti olympiahopeaa Ateenassa 2004. Se voitti välieräottelussa Kreikan 7–3, mutta hävisi loppuottelussa Unkarille 7–8. Sydneyn kisoissa 2000 joukkue sai pronssia. Hävittyään välierässä Unkarille tälläkin kertaa maalein 7–8 se voitti pronssiottelussa Espanjan 8–3. Atlantan olympialaisissa 1996 "tynkä-Jugoslavia" oli kahdeksas.

Muut kilpailut
--------------

Serbia ja Montenegro voitti Euroopan-mestaruuden 2001 ja 2003, saavutti EM-hopeaa 1997 ja sijoittui seitsemänneksi 1999. Maailmanliigan se voitti 2005 ja 2006 sekä oli toinen 2004 Maailmancupin Serbia ja Montenegro voitti 2006 ja sijoittui kolmanneksi 2002.

Lähteet
-------

1. ↑  Water Polo - Men's World Championships : presentation and medal winners *the-sports.org*. Viitattu 4.7.2016. (englanniksi)
2. ↑  Water Polo - Men's Olympic Games : presentation and medal winners *the-sports.org*. Viitattu 4.7.2016. (englanniksi)
3. ↑  Water Polo - Men's European Championships : presentation and medal winners *the-sports.org*. Viitattu 4.7.2016. (englanniksi)
4. ↑  Water Polo - Men's World League : presentation and medal winners *the-sports.org*. Viitattu 4.7.2016. (englanniksi)
5. ↑  Water Polo - Men's World Cup : presentation and medal winners *the-sports.org*. Viitattu 4.7.2016. (englanniksi)
**Kara Devlet Giray**, myös **Devlet III Giray**, oli Krimin kaanikunnan hallitsija, Krimin kaani vuosina 1716–1717.

Devlet syntyi 1647 Giray-sukuun, josta valittiin jokainen Krimin kaani kaanikunnan olemassaolon aikana. Hänen lisänimensä *Kara* tarkoittaa turkinsukuisissa kielissä mustaa. Hän oli *Nureddin* Adil Girayn poika, ja vuosina 1608–1610 hallinneen kaanin Selâmet I Girayn pojanpoika.

Osmanien valtakunnan sulttaani Ahmed III nimitti Devletin kaaniksi Qaplan I Girayn tilalle 1716, kun tämä ei ollut onnistunut auttamaan osmaneita näiden sodassa Hapsburgien Itävaltaa vastaan. Devletin valtakausi jäi kuitenkin lyhyeksi, koska hän ei saanut tukea muilta Krimin ylimyksiltä, vaan nämä nousivat kapinaan Qaplan I Girayn pojan Bakhti Girayn (lisänimeltään *Deli Sultan*, "Hullu Sulttaani") johdolla. Hän joutui pakenemaan turkkilaisten hallitsemaan Bulgariaan, jonka jälkeen Ahmed III nimitti hänen tilalleen Saadet IV Girayn 1717. Devlet kuoli vielä saman vuoden aikana Bulgariassa. Hänet on haudattu Jamboliin.

Lähteet
-------

1. ↑  Krimin kaanikunnassa arvonimi *Nureddin* tarkoitti valtakunnan kolmanneksi tärkeintä miestä kaanin jälkeen.
2. ↑  Michael Khodarkovsky: *Where Two Worlds Met: The Russian State and the Kalmyk Nomads, 1600–1771*, s. 160–161. Cornell University Press, 1992. ISBN 0801425557.
**Vähähyötyinen hoito** on terveydenhuollon toimintaa, joka ei tuota lainkaan tai tuottaa vain vähän terveyshyötyä potilaalle, jonka haitat ovat hyötyjä suuremmat, tai kustannukset ovat kohtuuttomat potilaalle koituvaan vähäiseen terveyshyötyyn verrattuna.

Hoitojen hyötyjä ja haittoja arvioitaessa tarkastellaan niitä sekä potilaan että yhteiskunnan näkökulmasta. Vähähyötyinen hoito on esimerkiksi ylähengitystieinfektion hoitaminen antibiootilla, josta voi olla haittaa potilaalle (esim. ripuli ja allergiset reaktiot) ja lisäksi siitä on haittaa yhteiskunnalle, koska riski antibioottiresistenssiin lisääntyy.  Toinen esimerkki on kuvantamistutkimukset akuutissa alaselkäkivussa, johon ei liity vakavaan sairauteen viittaavia oireita tai löydöksiä.

Harva terveydenhuollon interventio on kaikissa tilanteissa vähähyötyinen, vaan rajattu potilasryhmä tai -ryhmiä voi hyötyä interventiosta. Tällöin kyseisen intervention käyttö tulisi rajata vain tähän potilasryhmään tai -ryhmiin.

Vähähyötyisen hoidon mittaaminen on haastavaa, sillä suurin osa käytöstä ei ole mitattavissa.

Choosing Wisely- kampanja on kerännyt ja julkaissut esimerkkejä vähähyötyisistä hoidoista vuodesta 2012 lähtien. Suomalainen Lääkäriseura Duodecim on julkaissut vuodesta 2016 alkaen Vältä Viisaasti- suosituksia. Nämä suositukset perustuvat tieteelliseen näyttöön intervention vaikuttavuudesta ja turvallisuudesta.

Lähteet
-------

1. ↑  Vähähyötyinen hoito finto. Viitattu 11.11.2022
2. ↑  Reducing the Utilization of Low-Value Care Centre for Value-based Insurance Design. Viitattu 10.11.2022.
3. 1 2  Ian A. Scot, Stephen J. Duckett: In search of professional consensus in defining and reducing low-value care *PubMed.gov*.  17.8.2015. National Library of Medicine. Viitattu 10.11.2022.
4. ↑  Raija Sipilä, Pekka Honkanen: Antibiootit keuhkoputkitulehduksen hoidossa aikuisilla *Käypä hoito*.  24.1.2017. Duodecim. Viitattu 10.11.2022.
5. ↑  Antti Malmivaara, Timo Pohjolainen: Kuvantamistutkimukset epäspesifisen alaselkäkivun akuutissa tai subakuutissa vaiheessa *Käypä hoito*.  30.12.2016. Duodecim. Viitattu 10.11.2022.
6. ↑  Kelsey Chalmers, Tim Badgery-Parker, Sallie-Anne Pearson, Jonathan Brett, Ian A. Scott, Adam G. Elshaug: Developing indicators for measuring low-value care: mapping Choosing Wisely recommendations to hospital data *PubMed.gov*.  5.3.2018. National Library of Medicine. Viitattu 10.11.2022.
7. ↑  History *Chosing Wisely*. ABIM Foundation. Viitattu 10.11.2022.
8. ↑  Vältä viisaasti *Käypä hoito*. Duodecim. Viitattu 10.11.2022.
**Karaburun** (alb. *Gadishulli i Karaburunit*), antiikin **Akrokeraunia** (m.kreik. Ἀκροκεραύνια, myös τὰ ἄκρα Κεραύνια, *ta akra Keraunia*; lat. *Acroceraunia*), on niemi Albaniassa. Se muodostaa maan läntisimmän pisteen mantereella. Niemen pituus on noin 16 kilometriä, leveys noin 3–5 kilometriä ja suurin korkeus noin 800 metriä merenpinnasta laskettuna. Niemen ja mantereen väliin jää Vlorënlahti eli Auloninlahti.

Karaburunin niemi Vlorënlahdelta nähtynä.
Karaburunin niemi on Albanian eteläosien poikki kulkevien Keraunisten vuorten jatke. Joskus myös vuoria kutsutaan Akrokeraunisiksi vuoriksi, mutta varsinaisesti jälkimmäinen nimi viittaa niemeen. Niemi on tunnettu myös nimellä *Glossa*, "Kieli". Italialaiset ovat kutsuneet niemeä samaan viittaavalla nimellä *Linguetta*. Karaburunin niemestä pohjoiseen meri on Adrianmerta ja etelään Joonianmerta.

Niemellä on lukuisia luolia. Niistä tunnetuimpiin lukeutuu Haxhi Aliun luola, joka on Albanian suurin meriluola.

Lähteet
-------

1. 1 2  Acroceraunia *Brill's New Pauly*. Brill. Viitattu 1.9.2022.
2. 1 2  Smith, William: "Ceraunii Montes (2)", *Dictionary of Greek and Roman Geography*. Boston: Little, Brown and Company, 1854. Teoksen verkkoversio.
3. ↑  Karaburun Peninsula Into Albania. Viitattu 1.9.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Karaburun** Wikimedia Commonsissa
**Pihla** on suomalainen ikkuna- ja ovivalmistaja, jonka omistaa Pihla Group Oy. Aiemmin se oli itsenäinen yritys nimellä **Pihlavan Ikkuna Oy**. Pihla Group on osa pohjoismaista ikkuna- ja ovikonserni Inwidoa. Pihla valmistaa puualumiini-ikkunoita, terassi- ja parvekeovia sekä ulko-ovia. 

Pihlavan Ikkuna Oy perustettiin 1991 ja siitä tuli 2000-luvun alussa yksi Suomen suurimmista ikkunavalmistajista. Tunnustuksena hyvästä työpaikasta yritys sai vuonna 2005 Hyvän Työnantajan Palkinnon. Vuonna 2014 liikevaihto oli 69,9 miljoonaa euroa ja yritys työllisti suoraan 296 henkeä.

Pihlan historia alkoi vuonna 1976, jolloin Raimo Pihlava perusti kotikuntaansa Ruoveden rakennuspuusepät -yhtiön. Tuotannossa oli alusta alkaen erilaisia rakentamiseen liittyviä tuotteita, kuten ikkunanpuitteita ja karmeja, ovia ja portaita. Yrityksen nimi muuttui Pihlavan Puuksi vuonna 1980 ja runsas vuosikymmen myöhemmin Pihlavan Ikkunaksi.

Vuodesta 2005 Pihla Group on ollut osa Inwido AB:ta, joka on Euroopan suurin ikkuna- ja ovivalmistaja. Inwidon liiketoimintakonseptina on kehittää ja myydä markkinoiden parhaita räätälöityjä ikkuna- ja oviratkaisuja. Keskittyen kuluttajavetoisiin markkinoihin Inwido luo pitkän ajan kestävää kasvua sekä orgaanisesti että yritysostojen kautta.

Inwido koostuu 29 liiketoimintayksiköstä ja työllistää noin 4600 työntekijää 11 eri maassa. Vuonna 2021 Inwidon liikevaihto oli 770 miljoonaa euroa ja liikevoitto 11,7 prosenttia. Inwido on ollut listattuna Tukholman pörssiin vuodesta 2014.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑  Ruotsalainen Elitfönstergruppen ostaa Pihlavan Ikkuna Oy:n[vanhentunut linkki] Kauppalehti 2005
3. ↑
4. ↑  Pihlavan Ikkuna Oy | Osakeyhtiö | Kauppalehti.fi *www.kauppalehti.fi*. Viitattu 7.10.2016.
5. ↑  Historia, Inwido *inwido.com*.  Arkistoitu 4.9.2015. Viitattu 8.10.2015.
François Pinault 2015.
**François Pinault** (s. 1936 Les Champs-Géraux, Ranska) on ranskalainen yritysjohtaja ja taidekeräilijä, joka on luonut omaisuutensa perustamassaan Pinault-Printemps-Redoute -nimisessä yrityksessä. Pinault omistaa laajan nykytaiteen kokoelman, johon sisältyy Andy Warholin, Mark Rothkon, Jeff Koonsin ja Damien Hirstin teoksia. Vuodesta 1999 alkaen Pinault on ollut brittiläisen huutokauppakamari Christie’sin omistaja.

Lähteet
-------

1. ↑  Ein Milliardär zeigt seinen Kunstschatz. Viitattu 30.3.2022.(saksaksi)
2. ↑  The ArtReview Power 100. Web Archive 2007. Viitattu 30.3.2022.
3. ↑  Handelskammaren som blev ett konstmuseum. Svenska Dagbladet 13.12.2021 (tilaajille). Viitattu 30.3.2022.(ruotsiksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* ULAN

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Meret Oppenheim** (1913–1985) oli sveitsiläis-saksalainen surrealistitaiteilija. Hän opiskeli vuodesta 1932 taidekoulussa Pariisissa ja liikkui sikäläisessä surrealistiryhmässä, johon kuuluivat Max Ernst, André Breton ja Alberto Giacometti. Hänen merkittäviä teoksiaan on *Turkisaamiainen*, joka muodostuu kupista, lautasesta ja lusikasta. Se on nykyisin MoMA:ssa. 

Thomas Levy on sanonut, ettei Oppenheim ollut mikään suuri maalari vaan pikemminkin ideoiden kehittelijä. Emman kuraattorin Tiina Penttilän mukaan Oppenheimilla oli suuri merkitys feministinä ja perinteisten sukupuoliroolien rikkojana.

Oppenheimin teoksia oli esillä Espoossa taidemuseo Emmassa keväällä ja kesällä 2018.

Lähteet
-------

1. 1 2  Peltola, Satu-Lotta: Harvoihin naissurrealisteihin kuulunut Meret Oppenheim vähät välitti sukupuolesta. *Yle uutiset* 14.2.2018. Viitattu 14.2.2018.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola
* Portugali

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Museum of Modern Art
* RKD Artists
* SIKART
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* Historical Dictionary of Switzerland
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Cochisen kulttuuri** (Cochisen traditio, Cochisen perinne) oli kivikautinen lähinnä metsästykseen ja keräilyyn perustunut intiaanikulttuuri, joka vallitsi lounaisen Yhdysvaltain kuivilla seuduilla eri tietojen mukaan välillä 12000–200 eaa. Kulttuuri vallitsi suunnilleen nykyisen New Mexicon osavaltion seuduilla Neljän nurkan alueella. Cochiseen liittyy mm. varhaista perua olevia kulttuuripiirteitä mm. keihäslinko, kasvien jauhaminen ravinnoksi, korinpunonta ja myöhemmin mahdollisesti vaatteiden kudonta. Cochisen intiaanit söivät riistaa, mm. peuraa ja jänistä sekä pieneläimiä, kuten liskoja ja hyönteisiä. He keräilivät pähkinämännyn siemeniä ja kaktusten syötäviksi kelpaavia osia.

Varhainen, arkaainen Cochisen kulttuuri pohjautui siementen keräilyyn tai mahdollisesti myös viljelyyn ja metsästykseen. Maissinviljely saattoi alkaa 5000 eaa. tai jo aiemmin. Sulphur Spring -kauden löydöt viittaavat lähinnä keräilyyn vuosina 7000–4000 eaa. Chiricahuan löydöissä näkyy keihäänkärkien määrän lisääntyminen vuosien 4000–500 eaa. välillä. San Pedron kauden (1500–200 eaa.) ihmiset asuivat puoliksi maahan kaivetuissa majoissa. Väestöä saattoi olla tällöin enemmän kuin aiemmin. San Pedron kaudella käytettiin suuria, arkaaisen tyyppisiä "puraistuja" keihäänkärkiä. Jotkut kauden ryhmät viljelivät maissia. Cochisen kulttuuri oli luultavasti myöhempien Hohokamin ja Mogollonin edeltäjä, mutta näitä myöhempiä kulttuureja ei voi löydösten perusteella yhdistää samoihin intiaanikansoihin.

Cochisen vaiheet
----------------

Cochisen kulttuuri saattoi saada alkunsa jo paleointiaanien kaudella, mutta varmemmin Cochisesta voidaan puhua vasta noin 7000–4000 eaa. alkaneella arkaaisella kaudella. Sen jälkeiset kaudet ovat:

* Sulphur Spring -vaihe (n. 7000/6000–4000 eaa). Tältä ajalta on säilynyt lähinnä jauhinkiviä, mutta myös jonkin verran riistan jäänteitä.
* Chiricahua-vaihe (n. 3500–1500 eaa.), tämä aikakausi saattoi alkaa tosin paljon aiemmin. Kaudelta on säilynyt nuolenkärkiä sekä siementen käsittelyesineitä, ja tällöin metsästyksen merkitys oli suurempi kuin aiemmin. Varhaisen maissin jäänteitä on myös löytynyt.
* San Pedro -vaihe (1500–200 eaa. (etelälounaassa)); Tällöin oli laajempaa, ehkä myös pysyvämpää asutusta, jolloin mortteleita ja kuoppataloja ilmaantui Keramiikasta on löytynyt jäänteitä Mogollonin kulttuurin alueella.

Katso myös
----------

* Pohjois-Amerikan intiaanikulttuurit
* Pohjois-Amerikan arkaainen kausi

Lähteet
-------

1. ↑  Andersson R-H & Henriksson M: *Intiaanit*, s. 49. Gaudeamus, 2010. ISBN 9789524951623.
2. 1 2 3 4 5 6  Cochise culture
3. 1 2  Cochise Culture (Arkistoitu – Internet Archive) K. Kris Hirst,

Aiheesta muualla
----------------

* About.com: Cochise Culture (Arkistoitu – Internet Archive)
* Britannica: Cochise culture
**Kara Goucher** (o.s. **Wheeler**, s. 9. heinäkuuta 1978) on yhdysvaltalainen kestävyysjuoksija.

Goucher sijoittui Fukuokan maastojuoksun MM-kisoissa 2006 lyhyellä matkalla 21:nneksi. Myöhemmin samana vuonna hän juoksi yleisurheilun maailmancupissa 3 000 metrin juoksussa kolmanneksi ajalla 8.41,42. Seuraavana vuonna hän sijoittui Osakan MM-kisoissa 10 000 metrin juoksussa alun perin kolmanneksi ajalla 32.02,05, mutta nousi myöhemmin hopealle Elvan Abeylegessen dopinghylkäyksen jälkeen. Pekingin olympialaisissa 2008 Goucher oli lopulta dopinghylkäysten jälkeen kahdeksas 10 000 metrillä ajalla 30.55,16 ja kahdeksas 5 000 metrillä ajalla 15.49,39. Seuraavana vuonna hän sijoittui Berliinin MM-kisojen maratonilla dopinghylkäysten jälkeen yhdeksänneksi ajalla 2.27.48. Kaksi vuotta myöhemmin hän oli Daegun MM-kisojen 10 000 metrillä kolmastoista ajalla 32.29,58. Lontoon olympialaisissa 2012 hän sijoittui maratonilla dopinghylkäysten jälkeen kymmenneksi ajalla 2.26.07. Vuonna 2016 hän sijoittui neljänneksi maratonin Yhdysvaltain olympiakarsintakilpailussa, jonka kolme parasta valittiin Rio de Janeiron olympialaisiin.

Goucherin puoliso Adam Goucher on myös kestävyysjuoksija.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

* 1 500 metrin juoksu: 4.05,14 (2006)
* Mailin juoksu: 4.37,58 (2009), sisäradoilla 4.33,19 (2009)
* 2 000 metrin juoksu: 5.41,28 (2009)
* 3 000 metrin juoksu: 8.34,99 (2007)
* Kahden mailin juoksu: 9.41,32 (2007)
* 5 000 metrin juoksu: 14.55,02 (2007)
* 10 000 metrin juoksu: 30.55,16 (2008)
* 10 kilometrin maantiejuoksu: 32.46 (2006)
* 15 kilometrin maantiejuoksu: 49.38 (2011)
* 20 kilometrin maantiejuoksu: 1.05.36 (2011)
* Puolimaraton: 1.08.05 (2009)
* 30 kilometrin maantiejuoksu: 1.43.33 (2008)
* Maraton: 2.25.53 (2008)

Lähteet
-------

* Kara Goucher Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
* Kara Goucher Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).  (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  IAAF World Championships medal reallocation ceremonies in London *www.worldathletics.org*.  26.7.2017. Viitattu 20.3.2020. (englanniksi)
2. ↑  Run History: The Unforgettable 2016 U.S. Olympic Marathon Trials *Women's Running*.  13.2.2020. Viitattu 20.3.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kara Goucher** Wikimedia Commonsissa

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Pauli Johannes Ny** (8. kesäkuuta 1940 Pieksämäki – 30. kesäkuuta 2016) oli suomalainen pikajuoksija. Ny voitti 100 metrin juoksun Suomen mestaruuden vuosina 1962 (aika 10,8) ja 1963 (10,6) sekä 200 metrin Suomen mestaruuden 1963 (21,3). Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa hän oli toinen 100 metrillä vuonna 1963 (aika 10,7). Nyn ennätys 100 metrillä oli 10,5 (1962) ja 200 metrillä 21,3 (1963). 100 metrin parhaan aikansa Ny juoksi Bratislavassa, Tšekkoslovakiassa 19. syyskuuta 1962 ja se sivusi kolme vuotta vanhaa Pentti Rekolan tekemää Suomen ennätystä.

Vuosina 1959–1963 Pauli Ny paransi Suomen viestimaajoukkueen kanssa 4 × 100 metrin Suomen ennätystä neljä kertaa.

Seuratasolla Pauli Ny edusti helsinkiläistä Lauttasaaren Pyrintöä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Pauli Ny Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).   Viitattu 28.8.2012
2. ↑  Kuolinilmoitus, Helsingin Sanomat 28.8.2016, s. C 30
3. ↑  FINNISH CHAMPIONSHIPS Athletics Weekly. Viitattu 28.8.2012.
4. ↑  NORDIC CHAMPIONSHIPS Athletics Weekly. Viitattu 28.8.2012.
Cochinin kuningas ratsastaa norsulla. Piirros 1500-luvulta.
**Cochinin kuningaskunta** (malajalamiksi കൊച്ചി മഹാരാജ്യം, *Kocci mahārājyaṃ*) oli kuningaskunta eteläisessä Intiassa, nykyisen Keralan osavaltion alueella Kochin kaupungin lähellä. Cochinin kuningaskunta syntyi 500-luvulla, kun Keralan silloinen kuningas kääntyi buddhalaisuuteen ja jakoi omaisuutensa sukulaisten ja ylhäisön kesken. Syntyneet pikkuvaltiot olivat jatkuvasti sodassa keskenään.

Cochin oli ensimmäinen paikka Intiassa, mihin eurooppalaiset asettuivat asumaan. Portugalilaiset viipyivät siellä 1503-1663 läheisessä yhteistyössä kuninkaan kanssa ja rakensivat hänen luvallaan linnoituksen. Vuonna 1663 Cochinin kuningas solmi hollantilaisten kanssa ystävyys- ja avunantosopimuksen.

Intian itsenäistyttyä 1947 Cochinin ja Travancoren ruhtinaskunnat yhdistettiin Travancore-Cochinin provinssiksi.

Lähteet
-------

1. ↑  J. W. Bond, Arnold Wright: *Southern India: its history, people, commerce, and industrial resources*, s. 364-365. Asian Educational Services (Uusintapainos), 2004. ISBN 9788120613447.
2. ↑  Kochi (Arkistoitu – Internet Archive) Must See India
3. ↑  M. O. Koshy: *The Dutch power in Kerala, 1729-1758*, s. 30. Mittal Publications, 1989. ISBN 9788170991366.
4. ↑  Modern history of Kerala India Netzone

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Cochinin kuningaskunta**.
**Purokorennot** (Cordulegastridae) ovat heimo suurikokoisia, useimmiten mustan- ja keltavankirjavia aitosudenkorentoja. Lajit ovat toistensa kanssa melko samankaltaisia. Suurin osa pohjoisen pallonpuoliskon lajeista luokitellaan tällä hetkellä sukuun *Cordulegaster*.

Ulkonäkö
--------

Suurin osa lajeista on suurikokoisia (70–90 mm), mustan- ja keltaisenkirjavia partioivia korentoja. Monet elävät virtavesien äärellä. Euroopassa elää kahteen eri lajiryhmään, *Cordulegaster boltonii* -ryhmään ja *C.bidentata*-ryhmään, kuuluvia lajeja, käytetystä systematiikasta riippuen 4–8 lajia. Purokorentojen taksonomia on epäselvää ja monimutkaista jo Euroopan mittakaavassakin. Alalajeja splitataan ja lumpataan edestakaisin, ja sukujen määrittelemisessäkin on ongelmia.

Elinympäristö ja esiintyminen
-----------------------------

Heimo on levinnyt koko holarktiselle alueelle. Suurin osa lajeista erää virtavesissä ja puroissa.

Aiheesta muualla
----------------

* Laji.fi: Purokorennot (*Cordulegastridae*)
* ITIS: Cordulegastridae (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q426526
* Wikispecies: Cordulegastridae
* ADW: Cordulegastridae
* BOLD: 96037
* BugGuide: 8127
* CoL: 8K2
* EoL: 5251
* EPPO: 1CORGF
* Fauna Europaea: 11846
* Fauna Europaea (new): a7517258-9940-4ae4-847a-bc1ccca6ded2
* Fossilworks: 221187
* GBIF: 4483
* iNaturalist: 57448
* IRMNG: 106391
* ITIS: 102026
* NBN: NHMSYS0000344176
* NCBI: 107811

 |

 |
**Arkalochórin luola** (kreik. Σπήλαιο του Προφήτη Ηλία στο Αρκαλοχώρι, *Spílaio tou Profíti Ilía sto Arkalochóri*) on luola ja minolaisaikainen arkeologinen kohde Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee noin 400 metrin korkeudessa Arkalochórin kaupungin keskustan lounaispuolella pienen Profeetta Elialle (*Profítis Ilías*) omistetun kappelin luona.

Arkalochórin luolasta löydettyjä *labryksiä* eli kaksoiskirveitä noin ajalta 1700–1600 eaa. Iraklionin arkeologinen museo.
Luolaan johtaa kapea sisäänkäynti, jonka leveys on noin 0,7 metriä ja korkeus 1,6 metriä. Sisältä luola on noin 30 metriä pitkä, mutta se on nykyisin pienempi kuin muinaisina aikoina, sillä sen katto romahti mahdollisesti maanjäristyksen seurauksena noin vuonna 1500 eaa. Luola oli minolaisena aikana luolapyhäkkönä. Sitä on käytetty ainakin 2500-luvulta eaa. lähtien. Luolasta on löydetty paljon votiiviesineitä, joista monet ovat kultaisia tai hopeisia. Suuri osa löydöistä on erilaisia aseita, kuten *labryksiä* eli kaksoiskirveitä. Tästä on päätelty, että luola on mahdollisesti ollut omistettu sodanjumalalle. Eräs löydöksistä on niin kutsuttu Arkalochórin kirves, jossa on tuntematonta kirjoitusta, mahdollisesti lineaari-A-kirjoitusta.

Luolan ensimmäiset kaivaukset suoritti Josíf Chatzidákis vuonna 1912. Järjestelmällisemmät kaivaukset suoritettiin vuosina 1934–1935 Spyrídon Marinátoksen ja Nikólaos Platónin johdolla. Luolasta tehdyt löydökset ovat Iraklionin arkeologisessa museossa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  The Arkalochori Cave *WebCrete.net*.  Arkistoitu 8.8.2011. Viitattu 19.10.2015.
2. ↑  Rumpel, D.: The Arkalokhori Axe Inscription in Relation to the Diskos of Phaistos Text.  *Anistoriton Journal*, 2008-2009, 11. vsk. Artikkelin verkkoversio.
3. ↑  Arkalochori Axe *The Phaistos Disk*. Viitattu 19.10.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Arkalochórin luola** Wikimedia Commonsissa
Ostokortti Puolasta vuodelta 1981.
**Ostokortti** on asiakirja, jota on käytettävä tavaroita ostettaessa silloin, kun niitä ei ole saatavissa riittävästi ja ne on määrätty säännöstelyn alaisiksi. Näin pyritään takaamaan tavaroiden riittävyys kaikille kansalaisille. Yleisimmin ostokortteja käytetään sota-aikana ja sodan jälkeisenä pula-aikana. Tällaisen säännöstelyn alaisina, "kortilla", ovat useimmiten elintarvikkeet sekä kahvin kaltaiset ylellisyystarvikkeet. Kortissa on määritelty tietynsuuruinen annos, jonka tavaraa saa ostaa korttia vastaan tai korttiin on merkitty tietty pistearvo, jonka voi käyttää säännöstelyn alaisiin ostoksiin.

Lomalaisen käyttöön tarkoitettu ostokortti Saksasta II maailmansodan ajalta.

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ostokortti**.
Suomessa ostokortteja on käytetty molempien maailmansotien aikana ja niiden jälkeen, viimeksi lokakuusta 1939 lähtien 1940-luvun lopulle saakka. Kahvi oli ostokorteilla tapahtuvan säännöstelyn alaisena vuoteen 1953 saakka. Ostokorteilla hankittavista tavaramääristä päätti kansanhuoltoministeriö, ja korttien jakelusta huolehtivat kuntien kansanhuoltolautakunnat.

Ostokortit ja säännöstely johtavat usein niiden rinnalle syntyvään laittomaan kaupankäyntiin eli mustaan pörssiin.

Viimeisenä ostokorttina oli voimassa vuoden 1970 loppuun asti Alkon asiakaskortti eli ns. viinakortti.

Kirjallisuutta
--------------

* Jermo, Aake: *Kun kansa eli kortilla : reportaasi lähimenneisyydestä*. Helsinki: Otava, 1974. ISBN 951-1-01651-2.
* Utrio, Meri & Utrio, Untamo: *Pois pula, pois puute : kun kansa selviytyi*. Helsinki: Tammi, 1994. ISBN 951-31-0341-2.

Lähteet
-------

* "Säännöstely", *Suomen historia, osa 7*, s. 394. Helsinki: Weilin + Göös, 1987. ISBN 951-35-2496-5.
* "Kansanhuolto", *Suomen historia, osa 7*, s. 394-396. Helsinki: Weilin + Göös, 1987. ISBN 951-35-2496-5.

### Viitteet

1. ↑  Säännöstely. Teoksessa: Suomen historia, osa 7, s.394 (Weilin + Göös 1987)
2. ↑  Kansanhuolto. Teoksessa: Suomen historia, osa 7, s.394-396 (Weilin + Göös 1987)

Aiheesta muualla
----------------

* Leipäkortti - synkän ajan synkkä paperi, Seura, 28.04.1937, nro 17, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
**Purnu** (ven. Пурново, *Purnovo*) oli inkeriläinen kylä, joka kuului Toksovan luterilaisen seurakuntaan. Kylä sijaitsi Toksovan kirkonkylästä noin 20 km koilliseen. Kylä mainitaan Novgorodin Vatjan viidenneksen verokirjassa vuodelta 1500 ("*Purnoselkä*" Kelton pogostassa), sen asukkaat lienevät olleet inkerikkoja. Vuonna 1849 Purnussa asui 324 ihmistä (156 miestä ja 168 naista), kaikki inkeriläisiä (äyrämöisiä).

1900-luvun alussa kylä oli vauras ja väkirikas. Maanviljelys ja karjanhoito olivat Purnussa kehittyneet pitemmälle kuin muualla Toksovassa. Taloja, joissa oli 20-30 lehmää oli Purnussa kuusi, 10-20 lehmäisiä taloja 12, ja 5-10 lehmää 54 talossa. Osuuskauppa avattiin kylässä vuonna 1909 ja se oli Toksovan menestynein.
Kylässä toimi kansankoulu vuodesta 1896, ja opettajina olivat Feodorof, Inkinen, Marttinen, Pellinen ja Kijanen. Opettaja Pellisen toimesta perustettiin Purnuun raittiusseuran haaraosaston, jossa aikoinaan on ollut 40 jäsentä. 

Mutta 1910-luvun alussa Keisarillinen Sotaministeriö esitti suunnitelman, jonka mukaan suuria alueita Pietarin pohjoispuolella pakkolunastetaan saadakseen laajentaa Ruutimyllyn luota alkavaa tykistön ampumakenttää. Neuvotteluiden tuloksena purnulaisille tarjottiin 15 ruplaa ruokaa- ja 3 ruplaa kortteerirahaa jokaista henkeä kohti aikuisille ja 9 ruplaa lapsille. Näillä ehdolla purnulaisten piti vuoden 1912 aikana lopettaa kaikki taloudellinen toiminta konnuillaan ja muuttaa pois kylästä. Syyskuun vuonna 1912 pidettiin suuret karjamarkkinat, joissa noin 700 elukkaa, lehmiä, hevosia, sekä suuret määrät ajo- ja työkaluja muutettiin rahaksi. Lopullinen poismuutto tapahtui 1 lokakuuta.

Enemmistö asukkaista muutti Toksovan lähikyliin, mm. Himakkalaan, mutta osa lähti muualle ja jopa Amerikkaan.

Lähteet
-------

Iho, Aapo: Kotoisia kuvia: Toksovan Himakkala.  *Inkeriläisten viesti*, 1976, nro 12, s. 7. 

### Viitteet

1. ↑  von Köppen, Peter: Erklärender Text zu der ethnographischen Karte des St. Petersburger Gouvernements *digi.kansalliskirjasto.fi*. St.-Petersburg, 1867.
2. ↑  Purnun loppu: Jatkoa.  *Neva*, 23.11.1912, nro 47, s. 3. Artikkelin verkkoversio.
3. ↑  Purnun loppu.  *Neva*, 16.11.1912, nro 46, s. 3. Artikkelin verkkoversio.
4. ↑  Toksovan Purnusta.  *Neva*, 19.10.1912, nro 42, s. 3. Artikkelin verkkoversio.