| Sija |        |        |        | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 19. | 12 | 7 | 8 | 27 |

**Etelä-Afrikka** on osallistunut yleisurheilun ulkoratojen täyden ohjelman maailmanmestaruuskilpailuihin vuodesta 1993 alkaen. Se on saavuttanut 27 mitalia, joista 12 on kultaisia.

Etelä-Afrikan menestynein MM-kisaurheilija on Caster Semenya, joka on voittanut kolme kultaa ja yhden pronssin. Kahteen kultaan ovat yltäneet korkeushyppääjä Hestrie Cloete ja pikajuoksija Wayde van Niekerk. Maan ensimmäinen maailmanmestari oli keihäänheiton vuonna 1997 voittanut Marius Corbett. Cloete voitti kultaa vuosina 2001 ja 2003. Vuoden 2001 kisojen miesten 4 × 100 metrin viestistä Etelä-Afrikka sai jälkikäteen kultaa, kun Yhdysvaltain joukkue hylättiin dopingtapauksen vuoksi. Kultajoukkueessa juoksivat Morne Nagel, Corne du Plessis, Lee-Roy Newton ja Matthew Quinn. Vuonna 2003 miesten korkeushypyn voitti Jacques Freitag. Berliinissä 2009 kultaa voittivat 800 metrin juoksijat Mbulaeni Mulaudzi ja Caster Semenya. Daegussa 2011 Semenya sijoittui 800 metrillä alun perin toiseksi, mutta nousi vuonna 2017 kultamitalistiksi kun Marija Savinova hylättiin dopingin takia. Pekingissä 2015 kultamitalin voitti Wayde van Niekerk 400 metrin juoksussa. Lontoossa 2017 kultaa voittivat Wayde van Niekerk 400 metrin juoksussa, Caster Semenya 800 metrin juoksussa ja Luvo Manyonga pituushypyssä ja kaikkiaan Etelä-Afrikka sai kuusi mitalia ja sijoittui kisojen mitalitaulukossa kolmanneksi.

Vuosina 2005, 2007, 2019, 2022 ja 2023 Etelä-Afrikka jäi ilman mitaleja. Helsingissä 2005 maa saavutti vain kolme pistesijaa, kun L. J. van Zyl sijoittui 400 metrin aitajuoksussa kuudenneksi, sittemmin Suomea edustanut Frantz Kruger kiekonheitossa kuudenneksi ja Godfrey Khotso Mokoena pituushypyssä seitsemänneksi. Osakassa 2007 pisteille yltivät Mokoena pituushypyssä viidenneksi, John Robert Oosthuizen keihäänheitossa kuudenneksi ja Mbulaeni Mulaudzi 800 metrin juoksussa seitsemänneksi. Dohassa 2019 pisteille yltivät Akani Simbine 100 metrillä neljänneksi, Luvo Manyonga pituushypyssä neljänneksi, Stephen Mokoka maratonilla viidenneksi, Ruswahl Samaai pituushypyssä viidenneksi ja miesten pikaviestijoukkue viidenneksi. Eugenessa 2022 pisteille yltivät Akani Simbine 100 metrillä viidenneksi, Wayde van Niekerk 400 metrillä viidenneksi, miesten pikaviestijoukkue kuudenneksi ja Luxolo Adams 200 metrillä kahdeksanneksi. Budapestissä 2023 ainoa pistesijalle yltänyt oli 400 metrin juoksussa seitsemänneksi sijoittunut Wayde van Niekerk.

Etelä-Afrikan MM-mitalit kisoittain
-----------------------------------

| Kisavuosi ja -paikka | Miehet | Naiset | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Kulta | Hopea | Pronssi | Kulta | Hopea | Pronssi | Kulta | Hopea | Pronssi | Yhteensä | Sijoitusmitalitilastossa |
| 1993 Stuttgart | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 1995 Göteborg | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 1997 Ateena | 1 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 1 | 0 | 2 | 17. |
| 1999 Sevilla | 0 | 1 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 1 | 2 | 26. |
| 2001 Edmonton | 1 | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 2 | 0 | 0 | 2 | 12. |
| 2003 Pariisi | 1 | 1 | 1 | 1 | 0 | 0 | 2 | 1 | 1 | 4 | 7. |
| 2005 Helsinki | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 2007 Osaka | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 2009 Berliini | 1 | 1 | 0 | 1 | 0 | 0 | 2 | 1 | 0 | 3 | 9. |
| 2011 Daegu | 0 | 1 | 1 | 1 | 1 | 0 | 1 | 2 | 1 | 4 | 8. |
| 2013 Moskova | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 1 | 33. |
| 2015 Peking | 1 | 0 | 1 | 0 | 0 | 1 | 1 | 0 | 2 | 3 | 13. |
| 2017 Lontoo | 2 | 1 | 1 | 1 | 0 | 1 | 3 | 1 | 2 | 6 | 3. |
| 2019 Doha | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 2022 Eugene | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 2023 Budapest | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| **Yhteensä** | **7** | **6** | **6** | **5** | **1** | **2** | **12** | **7** | **8** | **27** | **19.** |

Etelä-Afrikan MM-mitaliurheilijat
---------------------------------

| Urheilija | Kulta | Hopea | Pronssi | Yhteensä | Vuodet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Caster Semenya | 3 | 0 | 1 | 4 | 2009–2017 |
| Wayde van Niekerk | 2 | 1 | 0 | 3 | 2015–2017 |
| Hestrie Cloete | 2 | 0 | 0 | 2 | 2001–2003 |
| Mbulaeni Mulaudzi | 1 | 0 | 1 | 2 | 2003–2009 |
| Marius Corbett | 1 | 0 | 0 | 1 | 1997 |
| Corné du Plessis \* | 1 | 0 | 0 | 1 | 2001 |
| Morne Nagel \* | 1 | 0 | 0 | 1 | 2001 |
| Lee Roy Newton \* | 1 | 0 | 0 | 1 | 2001 |
| Matthew Quinn \* | 1 | 0 | 0 | 1 | 2001 |
| Jacques Freitag | 1 | 0 | 0 | 1 | 2003 |
| Luvo Manyonga | 1 | 0 | 0 | 1 | 2017 |
| L. J. van Zyl | 0 | 1 | 1 | 2 | 2011 |
| Sunette Viljoen | 0 | 1 | 1 | 2 | 2011–2015 |
| Llewellyn Herbert | 0 | 1 | 0 | 1 | 1997 |
| Hezekiél Sepeng | 0 | 1 | 0 | 1 | 1999 |
| Okkert Brits | 0 | 1 | 0 | 1 | 2003 |
| Godfrey Khotso Mokoena | 0 | 1 | 0 | 1 | 2009 |
| Willem de Beer \* | 0 | 1 | 0 | 1 | 2011 |
| Ofentse Mogawane \* | 0 | 1 | 0 | 1 | 2011 |
| Oscar Pistorius \* | 0 | 1 | 0 | 1 | 2011 |
| Shane Victor \* | 0 | 1 | 0 | 1 | 2011 |
| Adriaan Botha \* | 0 | 0 | 1 | 1 | 1999 |
| Arnaud Malherbe \* | 0 | 0 | 1 | 1 | 1999 |
| Hendrick Mokganyetsi \* | 0 | 0 | 1 | 1 | 1999 |
| Jopie van Oudtshoorn \* | 0 | 0 | 1 | 1 | 1999 |
| Johan Cronje | 0 | 0 | 1 | 1 | 2013 |
| Anaso Jobodwana | 0 | 0 | 1 | 1 | 2015 |
| Rushwal Samaai | 0 | 0 | 1 | 1 | 2017 |
| \*) Ei henkilökohtaisia mitaleja |

Lähteet
-------

* Butler, Mark (toim.): *IAAF Statistics Handbook – Doha 2019*, s. 85–86, 569–570. IAAF, 2019. Teoksen verkkoversio (viitattu 22.10.2019). (englanniksi)
* Etelä-Afrikka Moskovan MM-kilpailuissa 2013 World Athletics. Viitattu 26.8.2022. (englanniksi)
* Etelä-Afrikka Pekingin MM-kilpailuissa 2015 World Athletics. Viitattu 26.8.2022. (englanniksi)
* Etelä-Afrikka Lontoon MM-kilpailuissa 2017 World Athletics. Viitattu 26.8.2022. (englanniksi)
* Etelä-Afrikka Dohan MM-kilpailuissa 2019 World Athletics. Viitattu 26.8.2022. (englanniksi)
* Etelä-Afrikka Eugenen MM-kilpailuissa 2022 World Athletics. Viitattu 26.8.2022. (englanniksi)
* Etelä-Afrikka Budapestin MM-kilpailuissa 2023 *www.worldathletics.org*. Viitattu 16.9.2023. (englanniksi)