recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Turn It On** on Ronan Keatingin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 17. marraskuuta, 2003 Britteinsaarilla. Siltä julkaistiin kolme singleä: "Lost For Words" albumin julkaisun aikoihin, Kenny Rogers -cover "She Believes (In Me)" helmikuussa 2004 ja LeAnn Rimes -duetto "Last Thing On My Mind" toukokuussa 2004.

Toisin kuin Britannian listan kärkeen yltäneet edelliset kaksi albumia *Ronan* ja *Destination*, *Turn It On* nousi parhaimmillaan sijalle 21. Syyksi epäillään ensimmäistä singlevalintaa, joka sai albumin singleistä huonoimman listasijoituksen nousemalla sijalle 9 Britannian listalla kun seuraavat kaksi julkaisua nousivat sijoille 2 ja 5. Ne eivät kuitenkaan enää pystyneet nostamaan albumin myyntilukuja.

*Turn It On* erosi edellisistä albumeista yrittämällä edustaa rock-tyylisempää suuntaa. Ronan on kuitenkin sanonut tämän olleen virhe, jota hän ei enää toista.

Kappaleet
---------

1. "Turn It On Again" (Ricky Ross, Ronan Keating, Frederik Rinman, Malcolm Pardon) – 3:18
2. "Lost For Words" (David Frank, Wayne Hector, Keating) – 3:48
3. "She Gets Me Inside" (Ross, Keating) – 3:19
4. "First Time" (Paul Barry, Keating, Mark Taylor) – 4:13
5. "Last Thing On My Mind" (Steve Robson, Keating) – 3:57
	* mukana LeAnn Rimes
6. "Let Her Down Easy" (Terence Trent D'Arby) – 4:33
7. "Back In The Day" (Lauren Christy, Scott Spock, Graham Edwards, Keating) – 3:17
8. "She Believes (In Me)" (Steve Gibb) – 4:08
9. "On My Way" (Keating, Calum MacColl, James McNally) – 4:15
10. "The Best Of Me" (Barry, Keating) – 3:53
11. "Hold You Now" (Barry, Keating, Taylor) – 4:00
12. "This Is Your Song" (Keating, Steve Mac) – 4:02
13. "I Wouldn't Change A Thing" (UK bonus-kappale) (Barry, Keating) – 3:44
14. "Give You What You Want" (UK bonus-kappale) (Keating, Rob Davis, Gregg Alexander) – 3:29

### Vaihtoehtoinen Britannian bonus-kappale "Getting Started"

Joillakin Britannian erikoisversion kopioilla on "Give You What You Want" -kappaleen sijasta "Getting Started" (Ronan Keating, Gregg Alexander, Rob Davis) (3:23). Kuitenkin takakannessa, kansilehdessä ja CD:ssä lukee, että "Give You What You Want" on mukana. Suomessa julkaistulla versiolla on vain 12 ensimmäistä kappaletta.

Lähteet
-------

1. ↑  Contactmusic 19. heinäkuuta, 2006  (Arkistoitu – Internet Archive)
***Cantus arcticus*** op. 61 on Einojuhani Rautavaaran vuonna 1972 säveltämä musiikkiteos, "konsertto linnuille ja orkesterille". Teoksessa orkesterille sävellettyyn musiikkiin yhdistyy äänitettyä lintujen laulua, jota on paikoin muokattu äänenkäsittelyllä. *Cantus Arcticus* on Rautavaaran ja yleensä suomalaisen taidemusiikin kansainvälisesti tunnetuimpia ja esitetyimpiä teoksia.

Teoksen tilasi Oulun yliopisto ensimmäisen tohtoripromootionsa ohjelmamusiikiksi. Kantaesitys oli promootion yhteydessä Oulussa 18. lokakuuta 1972. Oulun kaupunginorkesteria johti Stephen Portman. Rautavaara omisti teoksen Suomen silloiselle tasavallan presidentille Urho Kekkoselle.

Noin 18 minuuttia kestävässä konsertossa on kolme osaa, nimiltään 1. "Suo", 2. "Melankolia" ja 3. "Joutsenet muuttavat". Konsertto on paikoin aleatorinen eli partituuri jättää kapellimestarille mahdollisuuden vapautua nuottimerkinnöistä ja päättää itse, mitä tai millä hetkellä orkesteri soittaa. Ensimmäinen osa alkaa esittämisohjeella: "Ajattele syksyä ja Tšaikovskia". Linnunlauluäänite tuodaan mukaan ensimmäisen osan alussa kuultavan puhallinosuuden ja huilusoolon jälkeen, minkä lisäksi myös puupuhaltimet matkivat lintujen laulua. Toinen osa alkaa äänitteellä ja partituurin mukaan orkesteri tulee mukaan siinä vaiheessa, kun äänite on soinut tarpeeksi pitkään, jotta yleisö tajuaa siinä kuultavien lintujen matkivan toistensa ääniä. Myös kolmas osa alkaa äänitteellä laulujoutsenparven äänistä. Tunnetuillakin kapellimestareilla on tiettävästi ollut vaikeuksia ajoittaa varsinkin kolmannen osan musiikki yhteen joutsenäänitteen kanssa.

Rautavaara kopioi osan lintujen laulusta Yleisradion äänitehostearkiston äänitteiltä, mutta osan hän kävi äänittämässä itse soilla Limingassa Oulun lähellä. Äänitystä on käsitelty elektronisesti varsin vähän, vain toisessa osassa kuultavaa tunturikiurun laulua on hidastettu ja kolmannessa osassa laulujoutsenten laulua on monistettu soittamalla samoja ääniä päällekkäin. Muita äänityksessä kuultavia lintuja ovat muun muassa kurjet.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Kalevi Aho ja tuntematon kirjoittaja: Cantus arcticus. Music Finland / Composers & Repertoire. Viitattu 30.7.2016.
2. ↑  Kansallislinnun ääni muistuttaa puupuhallinta. Suomen Luonto 6.12.2014. Viitattu 30.7.2016.
**Seikkailukertomuksia jännityslukemisto 25/1965.** Kannessa on Suomessa harvinainen nyrkkeilyaihe.
**Jännityslukemisto** oli suomalainen lukemisto, joka ilmestyi vuosien 1935–1965 aikana.

Lehti alkoi ilmestyä vuonna 1935 Ilmarisen kustantamana. Vuonna 1958 sen nimi vaihtui muotoon **Jännityslukemisto-Seikkailukertomuksia**, kun siihen yhdistettiin Ilmarisen lehti *Seikkailukertomuksia* (1936–1957). Vuonna 1963 lehden nimi kääntyi toisin päin muotoon **Seikkailukertomuksia jännityslukemisto**. Lehti lopetettiin vuonna 1965.

Lehdessä julkaistiin sekä käännöstarinoita että suomalaisten (Marton Taiga, Matti Hälli, Outsider) kirjoittamia tarinoita.

Lehdessä oli myös sarjakuvia, kuten Pantterityttö ja Iskevä Salama (Flash Gordon). 

Rautatiekirjakaupan irtonumeromyynnissä Jännityslukemisto oli kaikista lehdistä vuonna 1943 sijalla 19, vuonna 1953 sijalla 10 ja vuonna 1963 (nimellä Seikkailukertomuksia) sijalla 52.

Katso myös
----------

* Viikonloppu
* Yllätyslukemisto

Lähteet
-------

1. ↑  Kastemaa, Matti J.: *Rautakirjalla on puolensa*, s. 50–51. Tilasto perustuu heinä–syyskuun myyntiin kunakin vuonna. Porvoo: Rautakirja, 1985.
**Snap Inc.** (2011–2016 Snapchat Inc.) on yhdysvaltalainen yritys, joka kehittää sosiaalisen median palveluita ja niihin liittyviä laitteita. Snap tunnetaan Snapchatista, minkä lisäksi se on kehittänyt Spectacles-lasit.

Historia
--------

Snap listautui New Yorkin pörssiin maaliskuussa 2017, jolloin sen osakkeen hinta nousi ensimmäisenä päivänä 17 dollarista 25 dollariin. Vaikka yhtiö oli ennen listautumistaan ollut joka vuosi tappiollinen, se kiinnosti sijoittajia, koska Snapchat on suosittu nuorten aikuisten keskuudessa. Snapin suurimpia omistajia ovat sen perustajat Evan Spiegel ja Bobby Murphy sekä sijoitusyhtiöt Benchmark Capital ja Lightspeed Venture Partners.

Heinäkuun 2017 alussa yhtiön kurssi laski ensimmäisen kerran listautumishinnan alle. Vuoden 2017 ensimmäisellä neljänneksellä yritys teki 2,2 miljardin dollarin tappion 150 miljoonan dollarin liikevaihdolla. Tappiosta 800 miljoonaa selittyy toimitusjohtaja Evan Spiegelille maksetulla bonuksella jonka hän sai yhtiön listautuessa pörssiin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Liimatainen, Karoliina: Tappiollisen Snapin osake nousi 44 prosenttia yhtiön ensimmäisenä pörssipäivänä *Helsingin Sanomat*.  2.3.2017. Viitattu 5.6.2017.
2. 1 2  Lehtiniitty, Markus: Snapchatin perustajalta jäätävä kuitti Facebookille *Mobiili.fi*.  11.5.2017. Viitattu 5.6.2017.
3. ↑  Veviläinen, Maija: Snap-sijoitus toi jenkkikoululle miljoonapotin *Arvopaperi*.  3.3.2017. Viitattu 5.6.2017.
4. ↑  Lohilahti, Oona: Snapchatin osake painui ensimmäistä kertaa alle listautumishinnan – Toimitusjohtaja sai listautumisesta 800 miljoonan dollarin bonuksen *Helsingin Sanomat*.  12.7.2017. Viitattu 7.1.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Verkkosivut (englanniksi)
Jasmine Trias
**Jasmine Soriano Trias** (s. 3. marraskuuta 1986, Honolulu, Havaiji) on filippiiniläis-yhdysvaltalainen laulaja, joka sijoittui kolmanneksi American Idol -kykyjenetsintäkilpailun kolmannella tuotantokaudella. Hän laulaa enimmäkseen pop-, R&B- ja soul-musiikkia.

Hänen debyyttialbuminsa on platinaa myynyt *Jasmine Trias*, joka julkaistiin Yhdysvalloissa 12. heinäkuuta 2005. Albumi julkaistiin myös Filippiineillä syyskuussa 2005 ja muualla Aasiassa huhtikuussa 2006. Albumia on myyty 14 000 kopiota pelkästään Yhdysvalloissa ja maailmanlaajuisesti yli 50 000 kappaletta. Filippiineillä hänen albuminsa myi platinaa.

Filippiineillä Trias on tehnyt televisioesiintymisiä ja esiintynyt myös McDonald's:in mainoksissa. 6. lokakuuta 2004 Trias julkaisi singlen McDonald's:lle nimellä "Love Ko 'To" (paikallinen versio McDonald's:in sloganista "i'm lovin' it").

Diskografia
-----------

### Albumit

* 2005: Jasmine Trias

### Singlet

* 2004: "Love 'Ko To"
* 2005: "Excuses"
* 2005: "Lose Control"
* 2006: "Sana Lagi"
* 2006: "Kung Paano"
* 2006: "I'd Rather"
* 2007: "The Christmas Song"

Lähteet
-------

1. ↑  Arroyo praises 'Idol' finalist Trias usatoday.com. Viitattu 31.7.2010. (englanniksi)
2. 1 2  'Idol' alum Trias has the Philippines in her back pocket usatoday.com. Viitattu 31.7.2010. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Jasmine Trias MySpacessa
* *Jasmine Trias* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Sihame Ayouba Ali** (s. 15. elokuuta 1984 Koroni, Grande Comore, Komorit) on komorilainen uimari, joka painaa 50 kg ja on pituudeltaan 161 cm.

Lontoo 2012
-----------

Ali edusti maataan Lontoon kesäolympialaisissa vuonna 2012 naisten 100 metrin vapaauinnissa jääden kuitenkin erävaiheen viimeiseksi. 
Uintinsa jälkeen hän katosi Lontoon kaduille paetakseen kohtaloaan Komoreilla. Hän olisi nimittäin joutunut naimaan 60-vuotiaan miehen ollessaan itse 17. Hän valmistautui matkustamaan Pariisiin peitenimellä Mouniate Mhoussini, mutta hänen valepassinsa huomattiin ja hän joutui arestiin ja myös vankilaan kahdeksaksi kuukaudeksi. Tämän jälkeen hän haki turvapaikkaa Iso-Britanniasta lakimiehensä kautta, sillä hän arveli, että häntä odottaisi kuolema pettyneen perheen vuoksi, jos hän palaisi Komoreille.

Lähteet
-------

1. ↑  Ayouba Ali Sihame *olympic.org*. Kansainvälinen Olympiakomitea. Viitattu 2.2.2017.
2. 1 2  Sihame Ayouba Ali *sports-reference.com*.  Arkistoitu 17.12.2012. Viitattu 2.2.2017. (englanniksi)
**Snake Rattle ’n’ Roll** on Raren kehittämä tasohyppelyvideopeli. Peli julkaistiin Nintendo Entertainment Systemille Pohjois-Amerikassa heinäkuussa 1990 ja Euroopassa 27. maaliskuuta 1991. Peli käännettiin Mega Drivelle kesäkuussa 1993. Pelissä on kaksi käärmettä, Rattle ja Roll, joiden pitää kulkea yhdentoista isometrisen tason läpi. Pelin tarkoituksena on väistellä esteitä ja syödä tarpeeksi "Nibbley Pibbleysejä" jotta pystyy soittamaan tasoilta löytyvää kelloa, jolloin tason uloskäynti avautuu. Peliä voi pelata yksin tai kaksinpelinä samaan aikaan.

*Snake Rattle ’n’ Rollin* kehittivät Raren työntekijät Tim Stamper ja Mark Betteridge ja musiikin sävelsi David Wise, joka sai inspiraatiota kappaleesta "Shake, Rattle and Roll" ja muista 1950-luvun kappaleista. Peli sai hyvän vastaanoton pelilehdissä, ja peli sai kehuja hyvin suunnitellusta 3D-ympäristöstä, grafiikoista, pelattavuudesta, ohjauksesta ja haastavuudesta. Tradewest julkaisi vuonna 1991 Game Boylle jatko-osan nimeltään *Sneaky Snakes*. *Snake Rattle ’n’ Rollia* pidetään yhtenä NES:in parhaimpana pelinä ja yhtenä parhaimpana Raren julkaisemana pelinä. Vuonna 2015 peli julkaistiin Xbox Onelle osana *Rare Replay* -kokoelmaa.

Lähteet
-------

1. ↑  Rare Replay for Xbox One includes 30 Rare games for $30 (update)  15.6.2015. polygon.com. Viitattu 25.3.2020. (englanniksi)

Kuvakaappaus pelin NES-versiosta.
Jason Davidson vuonna 2010.
**Jason Davidson** (s. 29. kesäkuuta 1991 Melbourne) on australialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja. Hän edustaa belgialaista Eupenia. Hän on kotimaansa lisäksi pelannut aiemmin Portugalissa, Alankomaissa, Englannissa, Kroatiassa, Sloveniassa ja Etelä-Koreassa.

Davidson pelasi Australian A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran elokuussa 2012. Hän on elokuun 2022 loppuun mennessä pelannut 23 A-maaottelua, joista 20 ottelua avauskokoonpanossa, ja tehnyt niissä yhden maalin. Hän pelasi täydet minuutit Australian kaikissa kolmessa ottelussa MM-kilpailuissa 2014. Hän kuului Aasian-mestaruuden vuonna 2015 voittaneeseen joukkueeseen ja teki maaottelu-uransa ainoan maalin mestaruusturnauksen välierässä Arabiemiirikuntia vastaan.

Lähteet
-------

1. 1 2  Jason Davidson Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)

Australian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2014
1 Ryan
2 Franjic
3 Davidson
4 Cahill
5 Milligan
6 Špiranović
7 Leckie
8 Wright
9 Taggart
10 Halloran
11 Oar
12 Langerak
13 Bozanic
14 Troisi
15 Jedinak
16 Holland
17 McKay
18 Galeković
19 McGowan
20 Vidošić
21 Luongo
22 Wilkinson
23 Bresciano
Valmentaja Postecoglou
Astiahuilu Costa Ricasta. Sen on arvioitu olevan vuosien 800–1525 väliltä.
12-reikäinen okariina.
**Astiahuilu** kuuluu maapallon vanhimpiin soittimiin. Se oli tunnettu jo kivikaudella ja vanhoissa korkeakulttuureissa kaikkialla maailmassa. Materiaali voi olla keramiikkaa, posliinia, sarvea, puuta, muovia. Tavataan myös näkinkengästä ja hedelmänkuoresta, kuten kookospähkinästä ja kalebassista valmitettuja huiluja. 

* Astiahuilun idea toteutuu viheltäessä ja kouraan puhaltaessa.
* Astiahuilut voivat olla muodoltaan erilaisia. Yleisimpiä ovat pallon, linnun, sukkulan ja eläimen muotoiset huilut.
* Astiahuilut ovat olleet tärkeitä kiinalaisissa ja mesoamerikkalaisissa kulttuureissa, joissa niitä tehtiin eläinten, useimmiten lintujen, muotoon.
* Mayojen ja asteekkien hienostunut huilutaide viehätti espanjalaisia tutkimusmatkailijoita, joiden mukana keraamisen astiahuilun idea tuli Eurooppaan 1500-luvulla.
* Italialainen Donati kehitti 1800-luvulla okariinan, joka on diatoniseen asteikkoon viritettynä jopa konserttikelpoinen soitin.

Ääni
----

Kuten muissakin huilusoittimissa, ilmavirta kulkee joko huulten ohjaamana tai äänikanavaa pitkin aukossa olevaan särmään, joka halkaisee ilmavirran. Ilmavirta alkaa värähdellä ja tuottaa äänen.

Astiahuilun pohjasävelen korkeus riippuu ilmakammion tilavuudesta. Pieni huilu tuottaa korkeita ääniä, suuri matalia. Huilun kyljissä olevia sormireikiä avaamalla tuotetaan useampia ääniä. Yksinkertaisimmissa pilleissä on vain 0–3 sormiaukkoa. Useampireikäisillä voidaan tuottaa jopa 1,5 oktaavin asteikko. Sormituksia on monenlaisia, huilun rakentaja voi luoda omansa. Tunnetuin on italialaisen Donatin keksimä 10 -reikäinen okariina, joka tuottaa diatonisen asteikon.

Useimmiten astiahuilu on tyypiltään  tulppakanavahuilu, jossa ohut kanava johtaa ilman särmään ; vertaa: nokkahuilu. Astiahuilu voi olla myös reunahuilun kaltainen; vertaa: panhuilu. Soitinsystemaattisesti ääni syntyy astiahuilussa kuten vihellys. Mikäli astiahuilun ilmakanavan tilavuus on portaattomasti säädettävissä (kuten viheltäessä), luetaan astiahuilu liukuhuiluihin.

Astiahuiluihin luetaan mm.:

* Italialainen okariina eli okariino , lisänimeltä "Sweet potato"
* Amerikkalainen tonetti
* Eurooppalainen kukkopilli

Lähteet
-------

* *Otavan musiikkitieto*. Otava, 1987.
* *Otavan iso musiikkitietosanakirja*. Otava, 1976.

### Viitteet

1. ↑  Otavan iso musiikkitietosanakirja
2. ↑  Otavan musiikkitieto 1978, s. 166
3. ↑   Otavan iso musiikkitietosanakirja: astiahuilut
**Boeing 2707**:n oli määrä olla ensimmäinen yhdysvaltalainen ylisooninen matkustajakone. 5. kesäkuuta 1963 Yhdysvaltain presidentti John F. Kennedy muotoili ohjelman, joka sitoi hallituksen kustantamaan 75 % sellaisen kaupallisen yliäänikoneen kehityskustannuksista, joka pystyisi kilpailemaan Concorden kanssa. Koneen oli tarkoitus kantaa 350 matkustajaa, lentää 2,7 Machin eli 2 900 km/h nopeudella ja saavuttaa 6 400 kilometrin kantama. Voitettuaan kilpailun Yhdysvaltain hallituksen rahoittamasta urakasta rakentaa yliäänikone, Boeing aloitti kehitystyön laitoksissaan Seattlessa, Washingtonin osavaltiossa. Kasvavat kustannukset, markkinoiden puute ja kasvava huoli koneen (ja erityisesti äänivallin murtuessa syntyvän shokkiaallon) ympäristövaikutuksista johtivat projektin lakkauttamiseen vuonna 1971: Kaksi prototyyppiä päätettiin rakentaa, mutta ne eivät milloinkaan valmistuneet. Koneesta tehtiin 1:1 ei-lentävä malli (mock-up; suom. *maketti*, *hahmomalli*) ja se on nykyisin täysin restauroitu ja on nähtävillä Hillerin lentomuseossa San Carlosissa, Kaliforniassa.

Tekniset tiedot
---------------

*Lähde:* 

**Yleiset ominaisuudet**

* **Pituus:** &&&&&&&&&&&&&093.030000093,3 m
* **Kärkiväli:** &&&&&&&&&&&&&053.010000053,1 m suorana, &&&&&&&&&&&&&032.030000032,3 m taitettuna
* **Voimalaite:** &&&&&&&&&&&&&&04.&&&&004 × General Electric GE4 -suihkuturbiinia, 281 kN jälkipolttimella

**Suoritusarvot**

* **Suurin nopeus:** &&&&&&&&&&&02897.&&&&002 897 km/h (Mach &&&&&&&&&&&&&&02.09000002,9)
* **Lentomatka:** &&&&&&&&&&&06400.&&&&006 400 km

Katso myös
----------

* Tupolev Tu-144
* Lockheed L-2000

Lähteet
-------

* MMM 1968 - Mitä-Missä-Milloin; Kansalaisen vuosikirja. Otava, Helsinki, 1967. s. 235–240.

### Viitteet

1. ↑  MMM 1968: s. 237
2. ↑  Aero Engines.  *FLIGHT International*, 5. tammikuuta 1967, s. 32.  Reed Business Information Ltd. ISSN 0015-3710. Artikkelin verkkoversio (PDF). Viitattu 19.12.2015.  (englanniksi)

Boeingin matkustajakoneet

|  |  |
| --- | --- |
| Potkurikoneet | 40A · 80 · 221 · 247 · 307 · 314 · 377 |
| Suihkukoneet | 367-80 · 707/720 · 717 · 727 · 737 · 747 · 757 · 767 · 777 · 787 · MD-11 |
| Perutut hankkeet | 2707 · 7J7 · NLA · Sonic Cruiser |
Kahdeksan naista, joilla on sama painoindeksi, mutta eri BVI.
**Body Volume Index** (BVI) on tapa mitata ihmisten ylipainoa. BVI:ssä kolmiulotteisen vartaloskannerin avulla muodostetaan malli ihmisestä, jonka avulla voidaan määrittää kehon eri osien tilavuus ja koostumus. BVI:tä on ehdotettu painoindeksin korvaajaksi.

Painoindeksi perustuu kehon kokonaismassaan, mutta ei ota huomioon massan jakautumista. BVI huomioi massan jakautumisen. Viimeaikaiset tutkimukset ovat osoittaneet painoindeksin puutteelliseksi yksilön terveysriskiä arvioitaessa.*lähde?*

BVI kehitettiin vuonna 2000 tietokoneavusteisena mittausmenetelmäksi ihmisen ylipainon määrittämiseen ja vaihtoehdoksi painoindeksille. BVI:ssä mitataan vyötärönympärys ja vyötärö–lantio-suhde.

BVI on ohjelmisto, jota voidaan käyttää yhdessä kolmiulotteisen vartaloskannerin kanssa. BVI:n avulla voidaan erottaa henkilöt, joilla on sama painoindeksi, mutta joiden paino jakaantuu eri tavalla.

BVI-menetelmälle tehdään*milloin?* kliinisiä testejä Yhdysvalloissa ja Euroopassa osana kaksivuotista tutkimusprojektia.

  

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Body Volume Index
**Tsurumi-ku** (jap. 鶴見区) on yksi Osakan kaupungin 24:stä suuralueesta. Se sijaitsee kaupungin itäosassa ja rajautuu lännessä Jōtōn ja Asahin suuralueisiin sekä idässä Osakan prefektuurin Daitōn, Higashiōsakan, Kadoman ja Moriguchin kaupunkeihin. Neyagawa-joki virtaa alueen halki itä-länsisuunnassa. Tsurumin suuralueella on 110 880 asukasta (vuonna 2010).

Tsurumi erotettiin Jōtōn suuralueesta 22. heinäkuuta 1974. Sen pohjoisosassa sijaitsee osa suuresta Tsurumiryokuchin puistosta, joka rakennettiin vuoden 1990 kansainvälistä puutarhanäyttelyä varten. Alueella on erilaisia urheilumahdollisuuksia, kasvihuone Sakuya konohana -kan, museo ja puutarhoja. Puutarhanäyttelyn myötä ja jälkeen alueen liikenneyhteydet ovat parantuneet ja sinne on rakennettu runsaasti uusia asuntoja ja palveluja.

Tsurumin suuraluetta palvelevat Osakan metron Nagahori–Tsurumiryokuchi-linja sekä JR Westin Katamachi-linja ja Ōsaka higashi -linja.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Outline of Wards Tsurumi-ku. Viitattu 18.1.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Tsurumi-ku (Osaka)** Wikimedia Commonsissa

* Tsurumin suuralueen internetsivut (japaniksi) (englanniksi) (koreaksi) (kiinaksi)

  

Osakan suuralueet

* Abeno-ku
* Asahi-ku
* Chūō-ku
* Fukushima-ku
* Higashinari-ku
* Higashisumiyoshi-ku
* Higashiyodogawa-ku
* Hirano-ku
* Ikuno-ku
* Jōtō-ku
* Kita-ku
* Konohana-ku
* Minato-ku
* Miyakojima-ku
* Naniwa-ku
* Nishi-ku
* Nishinari-ku
* Nishiyodogawa-ku
* Suminoe-ku
* Sumiyoshi-ku
* Taishō-ku
* Tennōji-ku
* Tsurumi-ku
* Yodogawa-ku
**Villanova Truschedu** (sardiksi *Biddanòa Truschèdu*) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Oristanon maakunnassa. Kunnassa on arviolta 305 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 16,61 neliökilometriä. Se sijaitsee 56 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.

Lähteet
-------

1. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Altitudini dei comuni tramite DEM *Italian kuntien pinta-alat ja korkeus merenpinnasta*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)
2. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Bilancio demografico al 30/11/2016 *Italian tilastokeskuksen väestötilasto alueittain, maakunnittain ja kunnittain*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Villanova Truschedu** Wikimedia Commonsissa

Oristanon maakunta
Abbasanta | Aidomaggiore | Albagiara | Ales | Allai | Arborea | Ardauli | Assolo | Asuni | Baradili | Baratili San Pietro | Baressa | Bauladu | Bidonì | Bonarcado | Boroneddu | Bosa | Busachi | Cabras | Cuglieri | Curcuris | Flussio | Fordongianus | Ghilarza | Gonnoscodina | Gonnosnò | Gonnostramatza | Laconi | Magomadas | Marrubiu | Masullas | Milis | Modolo | Mogorella | Mogoro | Montresta | Morgongiori | Narbolia | Neoneli | Norbello | Nughedu Santa Vittoria | Nurachi | Nureci | Ollastra | Oristano | Palmas Arborea | Pau | Paulilatino | Pompu | Riola Sardo | Ruinas | Sagama | Samugheo | San Nicolò d’Arcidano | San Vero Milis | Santa Giusta | Santu Lussurgiu | Scano di Montiferro | Sedilo | Seneghe | Senis | Sennariolo | Siamaggiore | Siamanna | Siapiccia | Simala | Simaxis | Sini | Siris | Soddì | Solarussa | Sorradile | Suni | Tadasuni | Terralba | Tinnura | Tramatza | Tresnuraghes | Ula Tirso | Uras | Usellus | Villa Sant'Antonio | Villa Verde | Villanova Truschedu | Villaurbana | Zeddiani | Zerfaliu
**Asteropeiaceae** on muutamalajinen kasviheimo koppisiemenisten Caryophyllales-lahkossa, jonka tunnettuja heimoja ovat muun muassa tatar- (Polygonaceae), kohokki- (Caryophyllaceae) ja kaktuskasvit (Cactaceae).

Tuntomerkit
-----------

Kasvit ovat sienijuurellisia ainavihantia puita tai rento-oksaisia lamoavia pensaita. Lehdet ovat lyhytruotisia, yksinkertaisia ja korvakkeettomia; suonitus on varsin huomaamaton. Kukinto on varsipäätteinen eli terminaalinen, haarova, ja kukkaperissä on paljon esilehtiä. Pienessä kukassa on pian kariseva teriö ja 9–15 hedettä, joiden palhot ovat tyveltä kasvaneet yhteen. Sikiäin muodostuu kahdesta tai tavallisemmin kolmesta emilehdestä ja on yhdislehtinen ja kehänalainen. Sen pinnalla on sen poikki kulkeva luottipinta. Kärki-istukoissa on kaksi tai monta siemenaihetta kutakin emilehteä kohden. Hedelmä on pähkinämäinen, harvoin monisiemeninen, ja verhiö kasvaa siihen kiinni ja muodostaa siivet. Myös heteiden jäänteet ovat jäljellä hedelmässä. Siemenessä on käyrä alkio, jonka lehdet ovat spiraalimaisesti kiertyneet.

Levinneisyys
------------

Asteropeiaceae kasvaa Madagaskarilla.

Luokittelu
----------

Aikaisemmin Asteropeiaceae vietiin usein teekasvien (Theaceae) yhteyteen, joista ne kuitenkin poikkeavat puun hyvin erilaisen anatomian suhteen. Heimon lähin sukulainen on Physenaceae-heimo, jonka kanssa se muodostaa sisarusparin Caryophyllales-lahkon evoluutiopuussa. Kladille ovat ominaista muun muassa kuljetussolukkolieriö nuoressa varressa, yhden tai kahden solukerroksen levyiset ydinsäteet, useiden jälsien puuttuminen ja heteenponsien avautuminen sivusuuntaan.

Asteropeiaceae käsittää vain yhden suvun, *Asteropeia*, jossa on kahdeksan madagaskarilaista puuvartislajia.

*Asteropeia*-lajit:

* *Asteropeia amblyocarpa* Tul.
* *Asteropeia densiflora* Baker
* *Asteropeia labatii* G.E.Schatz, Lowry & A.-E.Wolf
* *Asteropeia matrambody* (Capuron) G.E.Schatz, Lowry & A.-E.Wolf
* *Asteropeia mcphersonii* G.E.Schatz, Lowry & A.-E.Wolf
* *Asteropeia micraster* Hallier f.
* *Asteropeia multiflora* Thouars
* *Asteropeia rhopaloides* (Baker) Baill.

Lähteet
-------

* Stevens, P. F. (2001 onwards). Angiosperm Phylogeny Website. Version 12, July 2012 [and more or less continuously updated since]. .

### Viitteet

1. 1 2 3  Stevens 2001–, Viitattu 29.11.2014
2. ↑
3. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia:  (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q134784
* Wikispecies: Asteropeiaceae
* CoL: 62366
* EoL: 5719236
* EPPO: 1ASPF
* Fossilworks: 183049
* GBIF: 3761052
* GRIN: 112
* iNaturalist: 71446
* IPNI: 956662-1
* IRMNG: 114407
* ITIS: 896865
* NCBI: 112848
* Open Tree of Life: 91868
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:956662-1
* Tropicos: 50299876
* Watson & Dallwitz: asterope
* WFO: wfo-7000000053

 |

 |
**Alimotu Pelewura** (1865 – 1951) oli Lagosissa vaikuttanut nigerialainen torikauppias ja torien naiskauppiaiden yhteisöllinen johtaja. Pelewura johti mielenilmauksia etenkin vastaan brittiläisen siirtomaahallinnon aikeita verottaa naisia.

Elämäkerta
----------

Alimotu Pelewura syntyi vuoden 1865 paikkeilla Lagosissa nykyisessä Nigeriassa. Etniseltä taustaltaan hän oli awori. Aworit ovat taas yksi jorubien alaryhmistä. Joidenkin muiden aworien tapaan hän oli uskonnoltaan muslimi. Hänen äitinsä oli kalakauppias ja Pelewurasta tuli hänen opastuksellaan saman ammatin harjoittaja. Hänen isästään sen sijaan ei tiedetä juuri mitään.

Vuonna 1910 kalakauppiaana jo työskennellyt Pelewura tunnustettiin Nigerian brittiläisten siirtomaaviranomaisten taholta Erekon torin naiskauppaiden johtajana. 1920-luvulla hänestä valittiin *alaga*, eli eräänlainen torikauppiaiden päällikkö. Vuonna 1932 lähti liikkeelle huhu, jonka mukaan siirtomaaviranomaiset aikoivat alkaa verottaa Lagosin naisia. Tämä johti Pelewuran johdolla torien naiskauppaiden mielenosoituksiin. Kysymys verotuksesta lykkääntyikin vähintään kahdeksan vuoden ajaksi. Vielä samana vuonna 1932 Pelewura nimitettiin Lagosin edustavaan neuvostoon. Hän toimi Nigerian National Democratic Party-puolueessa.

Verokysymys tuli jälleen esiin vuonna 1940. Siirtomaaviranomaiset halusivat verottaa kaikkia niitä naisia, jotka tienasivat vähintään 50 puntaa vuosittain. Pelewuran ja hänen kannattajiensa mielestä siirtomaahallinto poistaisi kuitenkin lopulta tulorajan ja ulottaisi verotuksen kaikkiin naisiin. Hän johti tuhansia kannattajiaan uusiin mielenilmauksiin, joiden johdosta verotuksen tulorajaa päädyttiin korottamaan 200 puntaan. Pelewura johti sittemmin myös monia muita mielenilmauksia esimerkiksi toisen maailmansodan takia käyttöön otettuja eri rajoituksia vastaan. Hän kuoli vuonna 1951.

Lähteet
-------

1. ↑  Cheryl Johnson-Odim: Pelewura, Alimotu *The Dictionary of African Biography*. Oxford University Press. Viitattu 25.4.2021. (englanniksi)
2. 1 2  Toyin Falola, Ann Genova ja Matthew M. Heaton: *Historical Dictionary of Nigeria*, s. 333. 2. painos. Rowman & Littlefield, 2018. ISBN 9781538113141. (englanniksi)
Lentoasemahuoltajia
**Lentoasemahuoltaja** on yksi logistiikan perustutkinnoista, jonka laajuus on 120 opintoviikkoa. Muita logistiikan perustutkintoja ovat varastonhoitaja ja autonkuljettaja. 

Lentoasemahuoltajan yksi merkittävistä tehtävistä on huolehtia lentoturvallisuudesta pitämällä kiitotiet, rullaustiet ja asematasoalueet liikennöitävässä kunnossa tiukkojen yleiseurooppalaisten normien mukaan. Tähän liittyy luonnollisesti sään ja säämuutoksien seuraaminen ja tulkitseminen mittaamalla muun muassa kiitotien kitka-arvoja säännöllisin väliajoin. Lentoasemahuoltajan tutkinnon suorittaneella on myös pätevyys tehdä lentokoneille jään ja huurteenpoiston. He voivat myös suorittaa lentokoneiden polttoainetäydennykset ja parkkeeraamisen erityisten lentokoneiden siirtelyyn tarkoitettujen työkoneiden avulla ja pitää näiden työkoneiden toimintakuntoa joustavasti ja täsmällisesti yllä. Lentoasemahuoltajien tehtäviin kuuluu myös matkustajien ja matkatavaroiden turvatarkastukset, sekä lentokoneiden lastaukset ja purkamiset mukaan lukien vaaralliset aineet. 

Lentoasemilla on oma palo- ja pelastusorganisaatio, joka vastaa siviilipaloasemaa, mutta on erikoistunut toimimaan lento-onnettomuuksien varalle. Tässä pelastusorganisaatiossa on mukana lähes jokainen lentoasemahuoltaja. Tämä asettaa omat erityisvaatimuksensa ammatissa toimimiselle, jonka vuoksi kaikki alalle aikoivat opiskelijat haastatellaan. Tämän lisäksi heille tehdään lihaskuntotesti, joista valitaan parhaat. Valituille opiskelijoille tehdään suppea turvaselvitys, josta ei saa löytyä merkintöjä. Mikäli niitä löytyy, se on este ammatissa toimimiselle ja johtaa automaattisesti opiskelupaikan menettämiseen. Jos merkinnän saa opiskeluaikana, tai jos jo toimii ammatissa ja tänä aikana saa merkinnän niin se on riittävä peruste opiskelu- tai työpaikan välittömään irtisanomiseen. Lisäksi lentoasemahuoltajalta edellytetään tiimityöskentelytaitoa, kykyä hahmottaa asioita kokonaisuuksina, nopeaa ratkaisukykyä, aikataulussa pysymistä, hyvää terveyttä sekä peruskuntoa. Lentoasemahuoltajalla on oltava stereonäkö (syvyysnäkö) kunnossa ja hänen on oltava ehdottoman rehellinen. Lentoasemahuoltajat työllistyvät ilmailulaitoksen tai ilmailualan yritysten palvelukseen. Tämä tutkinto antaa yleisen jatko-opintokelpoisuuden ammattikorkeakouluihin ja yliopistoihin sen mukaan mitä asianomainen yliopisto päättää.
**Enkkua** oli keskikokoinen kylä Vpl Pyhäjärvellä, Karjalankannaksella. Kylän keskusalue sijaitsi Pyhäjärven kaakkoisrannalla, luonnonkauniilla paikalla leveässä, kaksihaaraisessa niemekkeessä. Niemekkeen läntinen haara oli nimeltään Korkanniemi, ja niemekkeen toinen haara, Hatunniemi, kurottui puolestaan kohti pohjoista. Kylän edustalla sijaitsi kaksi suurikokoista saarta, Kiskonsaari kylän länsipuolella ja Heinäsaari kylän pohjoispuolella. Näistä ensiksi mainitussa oli jonkin verran asutusta, ja joissain yhteyksissä se luettiin omaksi kyläkseen.

Kylä sijaitsi Pyhäjärven idänpuoleista rantaa kiertävän tien varrella. Naapurikyliä olivat Haapaniemi pohjoisessa, Rahkajärvi kaakossa, Saapru etelässä ja Kostermaa lounaassa. Enkkuan pellot jatkuivat kylän keskustasta kohti etelää, ja ne muodostivat Saaprun kylän peltojen kanssa jokseenkin yhtenäisen peltolakeuden. Kylässä oli oma kansakoulu ja aktiivinen nuorisoseura, joka ylläpiti omaa taloaan kylän keskustassa.

Maanviljelys ja karjanhoito olivat kylän pääelinkeinoja, mutta kalastus ja käsityöt tuottivat monille tärkeitä lisätuloja. Lähimmät kaupalliset palvelut - osuuskassa ja osuuskauppa - sijaitsivat Saaprun kylässä.

Kirjallisuutta
--------------

* Pohjakallio, Kari (toim.): *Ikkuna Karjalaan : Enkkuan koulupiirin kyläkirja : Enkkua - Kostermaa - Rahkajärvi - Saapru.* Enkkuan koulupiirikirjatoimikunta, 2001. ISBN 952-91-3408-8.
Alina Strömberg Jyväskylän Kalevan kisoissa vuonna 2018.**Alina Strömberg** (s. 23. maaliskuuta 1999) on suomalainen yleisurheilija, jonka päälaji on pikajuoksu. Aikaisemmin hän kilpaili seiväshypyssä. Hän edustaa Larsmo Idrottsföreningiä ja häntä valmensi vuoteen 2018 asti Mikael Westö ja sen jälkeen Mats-Johan Hagman.

Strömberg voitti seiväshypyssä alle 18-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden Tbilisissä 2016 ennätyksellään 415 cm. Kalevan kisoissa hän on saavuttanut hopeaa Seinäjoella 2017 tuloksella 405 ja sisäratojen SM-kilpailuissa pronssia Jyväskylässä 2017 tuloksella 400. Vuoden 2020 Kalevan kisoissa Turussa Strömberg sijoittui neljänneksi sekä 100 metrin että 200 metrin juoksussa.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

### Ulkoradat

| *Laji* | *Tulos* | *Paikka* | *Päivä* |
| --- | --- | --- | --- |
| **100 m** | 11,84 | Turku | 15. elokuuta 2020 |
| **200 m** | 23,88 | Vaasa | 22. heinäkuuta 2020 |
| **Seiväs** | 415 | Tbilisi | 16. heinäkuuta 2016 |

### Sisäradat

| *Laji* | *Tulos* | *Paikka* | *Päivä* |
| --- | --- | --- | --- |
| **Seiväs** | 405 | Helsinki | 6. maaliskuuta 2016 |

Lähteet
-------

1. ↑  Ex-seiväshyppääjä Strömberg pyyhälsi Tampereella 200 metrin kauden kärkiajan *Yleisurheilu.fi*.  28.6.2020. Viitattu 2.7.2020.
2. 1 2 3  Alina Strömberg Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
Vália Kálntan laaksoa.
**Vália Kálnta** (kreik. Βάλια Κάλντα) on laakso Pohjois-Kreikassa. Se on osa Píndoksen kansallismetsää, josta käytetään usein samaa nimeä ja joka puolestaan on osa laajempaa Pohjoisen Píndoksen kansallispuistoa.

Vália Kálntan laakso sijaitsee Píndos-vuoristossa Epeiroksen alueeseen kuuluvan Ioánninan alueyksikön ja Länsi-Makedonian alueeseen kuuluvan Grevenán alueyksikön rajalla Vovoúsan ja Métsovon välisellä alueella, noin 1 400 metrin korkeudella merenpinnasta laskettuna. Sen vieressä kohoavat Lýgkos- ja Zygós eli Mavrovoúni -vuoret. Laaksossa virtaa useita jokia, joista tärkein on Aóoksen sivujoki Arkoudórema.

Laakson nimi on valakkien kieltä ja tarkoittaa "Lämmintä laaksoa". Nimestä huolimatta se on Kreikan kylmimpiä ja sateisimpia alueita, ja siellä sataa myös eniten lunta. Keskimääräinen sademäärä on 1 500 mm vuodessa. Lunta ja pakkasta on 7–8 kuukautta vuodessa noin lokakuusta toukokuulle. Alueen puusto on pääosin mäntymetsää. Siellä kasvaa myös kuusia, pyökkejä, tammia ja vaahteroita. Seutu on Kreikan ainoita alueita, jossa elää karhuja, susia ja villivuohia. Lintuja on tavattu 72 eri lajia, matelijoita seitsemää lajia ja sammakkoeläimiä kuutta lajia.

Vália Kálnta ja sen eteläpuolinen Aóoksen tekojärven ympäristö muodostavat yhdessä Natura 2000 -alueen.

Lähteet
-------

1. 1 2  Βάλια Κάλντα: Η Κοιλάδα των ονείρων *Art Travel*. Viitattu 4.10.2021.
2. 1 2 3  Εθνικός Δρυμός Βάλια Κάλντα *Visit Grevena – Τουριστικός Οδηγός, Περιφερειακής Ενότητας Γρεβενών*. Viitattu 4.10.2021.
3. ↑  Ανακαλύψτε τη Βάλια Κάλντα *TopoGuide.gr*. Viitattu 4.10.2021.
4. ↑  GR1310002 Valia Kalnta kai Techniti Limni Aoou *Natura 2000*. Viitattu 4.10.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Vália Kálnta** Wikimedia Commonsissa
**Raimo Antero Hämäläinen** (s. 5. kesäkuuta 1942 Sumiainen) on suomalainen opettaja ja kirjailija.

Hämäläinen kävi oppikoulua Suolahdessa ja Äänekoskella. Hän valmistui 1967 filosofian kandidaatiksi Jyväskylän yliopistosta ja toimi sitten vuodesta 1969 Savonlinnan taidelukion äidinkielen ja kirjallisuuden opettajana.

Hämäläinen esikoisteos, romaani *Kun minä kotoani läksin* kertoo nuoren pojan varttumisesta muutosten keskellä elävällä keskisuomalaisella maaseudulla. Toinen romaani *Tapahtui keväällä* kertoo Jouko-pojan keväästä, kun hän pyrkii ja pääsee oppikouluun. 1900-luvun alkuun sijoittuvan romaanin "Sitten elämä alkaa" päähenkilö on keskisuomalaisen torpan tyttö.

Hämäläinen on kirjoittanut pakinoita Sisä-Suomen lehteen 1974–1980 sekä kirjoittanut myös muihin lehtiin kolumneja ja mielipidekirjoituksia. Hämäläinen on tehnyt myös laulujen sanoituksia ja kirjoittanut runoja. 2001 Hämäläinen voitti jyväskyläläisen teatteriryhmä Pahnanpohjimmaisten näytelmäkilpailun pienoisdraamalla Valse triste.

Kirjoittamisen lisäksi Hämäläinen harrastaa kuvataiteita. Hän on osallistunut vuodesta 1988 taiteilijaseura Ars novan näyttelyihin ja pitänyt yksityisnäyttelyitä Savonlinnassa.

Teoksia
-------

* *Kun minä kotoani läksin*. Gummerus 1974
* *Tapahtui keväällä*. Kirjayhtymä 1976
* *Sitten elämä alkaa : kertomus erään nuoren tytön elämästä*. Kirjayhtymä 1982
* *Valse triste* : näytelmä. 2002

Palkinnot
---------

* Gummeruksen palkinto 1974
* Maaseudun sivistysliiton romaanikilpailun 2. palkinto 1974

Lähteet
-------

* Raimo Hämäläinen SKS:n kirjailijamatrikkelissa (toimimaton linkki)
* Keskisuomalainen kirjallisuus : Raimo Hämäläinen (Arkistoitu – Internet Archive)
* Kirjasampo.fi : Raimo Hämäläinen
**Alina Talai** (valkoven. Аліна Талай; s. 14. toukokuuta 1989 Orša, Valko-Venäjän SNT, Neuvostoliitto) on valkovenäläinen pika-aitajuoksija, joka kilpailee 100 metrin aidoissa. Hänen ennätyksensä on vuonna 2018 Sankt Pöltenissä juostu 12,41, joka on myös Valko-Venäjän ennätys. 164 senttimetriä pitkä ja 54 kilogrammaa painava Talai edustaa Vitebskaja-seuraa.

Vuoden 2015 MM-kilpailuista Pekingistä Talai saavutti pronssia Valko-Venäjän ennätyksellä 12,66. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui kuudenneksi. Talai on saavuttanut yhden pronssimitalin 60 metrin aidoista sisäratojen MM-kilpailuista vuodelta 2012 Istanbulista. Portlandin MM-hallikilpailuissa 2016 hän oli kuudes. Talai osallistui myös vuoden 2012 kesäolympialaisiin, jossa hän jäi välieriin niin 100 metrin aidoissa kuin 4 × 100 metrin sileässä pikaviestissä. Myös Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän karsiutui 100 metrin aitajuoksun välierissä. 

Ulkoratojen EM-kilpailuista Talailla on yksi kultamitali 100 metrin aidoista Helsingistä vuodelta 2012 ja hopeaa Amsterdamista 2016. Lisäksi hän oli viides Zürichisä 2014. Berliinissä 2018 hänet hylättiin loppukilpailussa. Sisäratojen EM-kilpailuista Talailla on kaksi kultaa: vuodelta 2013 Göteborgista ja vuodelta 2015 Prahasta sekä hopeaa vuodelta 2017 Belgradista. Pariisissa 2011 hän sijoittui viidenneksi.

Kesäuniversiadeista Talai on saavuttanut hopeaa vuodelta 2013 Kazanista. Alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa hän sai kultaa 2011 ja pronssia 2009. 100 metrin sileällä Talain ennätys on 11,48.

Lähteet
-------

1. 1 2  Alina Talai Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
2. ↑
3. 1 2 3 4  Alina Talai Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).  (englanniksi)
4. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Alina Talai** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Várda** (kreik. Βάρδα) on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Andravída-Kyllínin kuntaan, Eliksen alueyksikköön ja Länsi-Kreikan alueeseen. Sen väkiluku on 2 291 (vuonna 2011).

Várdan pieni kaupunki sijaitsee Peloponnesoksen niemimaan luoteisosassa noin 20 kilometriä pohjoiskoilliseen Andravídasta ja noin 48 kilometriä lounaaseen Patraksesta. Várda muodostaa myös laajemman kaupunkiyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Βάρδας, *Dimotikí Koinótita Várdas*), johon kuuluvat varsinaisen Várdan kaupungin lisäksi kylät Kómi, Kougaíika, Psári ja Sympánio. Koko yhdyskunnan väkiluku on 3 070.

Aiemmin kaupunki kuului Vouprasían kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Andravída-Kyllínin kunnan Vouprasían kunnallisyksikköön.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Várda** Wikimedia Commonsissa
Várzea-metsää Marajó-saarella.
**Várzea** on metsätyyppi, jota kasvaa Amazonin valuma-alueella. Várzea-metsät jäävät säännöllisesti tulvivan jokiveden alle, mutta eivät kuitenkaan ole koko vuotta vedessä. Siksi sinne on kehittynyt ominainen kasvillisuus. Jokiveden korkeus vaihtelee 12 metriä vuodessa, ja vuotuinen sademäärä on 2500 mm. Lämpötila on keskimäärin 29 °C.

Varzea-alueella elää yli 630 lintulajia, maailman suurin käärme anakonda ja kaksi endeemistä apinalajia.

Alueen luontoa uhkaavia tekijöitä ovat Purus- ja Japujajoen varrella kultakaivoksissa käytettävän elohopean leviäminen luontoon, liialliset metsänhakkuut ja karjankasvatus sekä akvaariokalojen, kuten kiekkokalojen, liiallinen pyydystys.

Katso myös
----------

* mangrove
* rantametsä

Lähteet
-------

1. 1 2  Mark McGinley (Topic Editor): Purus varzea *Encyclopedia of Earth*.  2008. World Wildlife Fund. Viitattu 8.5.2009.
2. ↑  National Geographic

Aiheesta muualla
----------------

* Kuva varzeametsästä Mongabay
Siirtolohkare Yhdysvaltojen Iowassa.
**Siirtolohkare** eli **hiidenkivi** on iso kivi, jonka jääkauden aikainen mannerjää on kuljettanut mukanaan usein kauaksi emokalliosta. Alavilla alueilla siirtolohkareet ovat usein peittyneet muun maa-aineksen alle, mutta maastossa korkealla paikalla kivet ovat monesti säilyneet näkyvillä. Heikomman kiviaineksen alueilla siirtolohkareet voivat olla paljon hioutuneempia ja sileämpiä.

Entisajan ihmisistä näytti siltä, ettei kiveä ole voinut tuoda paikoilleen mikään luonnollinen voima. Siksi niiden selitettiin olevan hiisien, pirujen tai jättiläisten työtä. Eräässä vaiheessa geologian oppihistoriaa uskottiin myös, että hiidenkiviä on liikutellut raamatullinen vedenpaisumus.

Suomen suurin selvästi näkyvissä oleva siirtolohkare, Kukkarokivi, sijaitsee Turun Ruissalon pohjoispuolella. Sen näkyvissä olevan osan pituus on 40 metriä, leveys 30 metriä ja korkeus 12 metriä. Suomen suurin tunnettu maan sisällä oleva siirtolohkare puolestaan on Kontiolahdelta Pohjois-Karjalasta Kuurnan voimalaitoksen rakennustöiden yhteydessä löytynyt lohkare.

Kulttuurillista merkitystä siirtolohkareilla on niihin liittyvien tarinoiden kautta. Näissä esiintyy usein varsinkin jättiläisiä, joiden saatetaan arvella esimerkiksi viskoneen lohkareita kohti eri pitäjien kirkkoja. Siirtolohkareita, jotka maastokohteina tyypillisesti ovat riidattomia ja selvästi havaittavia, on myös usein valittu kylien, pitäjien, läänien sekä maakuntien rajapaikoiksi, ja monista tällaisista rajakivistä löytyy tietoja Suomessa jo keskiajalta (500-luvun alusta 1400-luvulle).

Kuvia
-----

* Katinkivi jäi Kokemäenjoen perkauksessa räjäyttämättä.Katinkivi jäi Kokemäenjoen perkauksessa räjäyttämättä.
* Merestä nousee suuri siirtolohkare Kukkarokivi Turun Ruissalossa.Merestä nousee suuri siirtolohkare Kukkarokivi Turun Ruissalossa.
* Tapion alttari jäi jääkauden jälkeen kolmen kiven päälle "ankaksi" Muuramessa.Tapion alttari jäi jääkauden jälkeen kolmen kiven päälle "ankaksi" Muuramessa.

Katso myös
----------

* Luettelo Suomen siirtolohkareista

Lähteet
-------

* Kejonen, Aimo: Lisiä Suomen kiikkuvien lohkareiden luetteloon.  *Geologi*, 2007, nro 2, s. 32–34. Helsinki:  Suomen Geologinen Seura. ISSN 0046-5720. Artikkelin verkkoversio (pdf). Viitattu 5.1.2013.  (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. ↑  "Hiidenkivi", *Tietojätti 2000*, s. 267. Jyväskylä 2000: Gummerus, 1999. ISBN 951-20-5809-x.
2. ↑  Rainio, Heikki: *Uskomattoman suurenmoisia ajatuksia Suomen maaperän synnystä*, s. 19–31. Teoksessa: Koivisto, Marjatta (toim.): Jääkaudet. Helsinki: WSOY, 2004. ISBN 951-0-29101-3.
3. ↑  Turkulainen - Tiedätkö tämän ison omakotitalon kokoisen kiven Turussa
4. ↑  Aimo Kejonen: *Geologiset kohteet*, s. 39. Karttakeskus, 2007. ISBN 978-951-593-052-1.
5. ↑  Hiidenkirnut ja siirtolohkareet *www.gtk.fi*.  Arkistoitu 7.11.2016. Viitattu 6.11.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kejonen, A. 2001. Kiikkuvia lohkareita eri puolilta Suomea (Arkistoitu – Internet Archive). Geologi 53:138–142

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Siirtolohkare**.
Marta Rovira
**Marta Rovira i Vergés** (s. 1977 Vic) on katalonialainen poliitikko ja Katalonian tasavaltalaisen vasemmiston pääsihteeri. Hän ilmoitti 23. maaliskuuta 2018 joutuneensa lähtemään maanpakoon, koska Espanjassa häntä ja useaa muuta katalaanipoliitikkoa uhkaa jopa 30 vuoden vankeus "kapinasta" Katalonian aluehallinnon järjestettyä 1. lokakuuta 2017 kansanäänestyksen Katalonian itsenäistymisestä.

Ura poliitikkona
----------------

### Tehtävät

Rovira on toiminut alueparlamentin kansanedustajana ja toisen hallituspuolueen pääsihteerinä. Rovira ei ollut Katalonian aluehallituksessa ministerinä. 

### Maanpako

Katalonian itsenäistymisestä järjestetyn kansanäänestyksen jälkeen Espanjan korkeimman oikeuden tuomari Pablo Llarena on ilmoittanut, että Roviraakin syytetään kovimmalla mahdollisella rikosnimikkeellä "kapinasta" (kat. *rebel·lió*), koska hän oli tuomarin mukaan yksi kansanäänestyksen pääsuunnittelijoista ja hallinnollisista toteuttajista.

Rovira lähti maanpakoon samana päivänä, jona hänet ja viisi muuta katalaanipoliitikkoa (Jordi Turull, Carme Forcadell, Raül Romeva, Josep Rull ja Dolors Bassa) oli kutsuttu oikeuden kuultaviksi ja onnistui näin välttämään vangituksi tulemisen, sillä kaikki viisi oikeuden eteen saapunutta määrättiin tutkintavankeuteen, osa heistä jo toistamiseen. Lisäksi neljä "kapinasta" syytettyä poliitikkoa ja kansalaisjärjestön puheenjohtajaa (Oriol Junqueras, Joaquim Forn, Jordi Sànchez ja Jordi Cuixart) oli jo tuolloin ollut tutkintavankeudessa yhtäjaksoisesti loppuvuodesta 2017 alkaen. Rovira oli ilmoittanut jo maanpakoon lähtemistä edeltävänä päivänä yhdessä Forcadellin ja Bassan kanssa luopuvansa kansanedustajan paikastaan Katalonian parlamentissa, jottei heidän mahdollinen vangitsemisensa heikentäisi parlamentin toimintakykyä.

Espanja on antanut Rovirasta kansainvälisen pidätysmääräyksen, mutta ainakin toistaiseksi hänen nykyinen olinmaansa Sveitsi on kieltäytynyt panemasta pidätysmääräystä toimeen, sillä se pitää Roviraan Espanjassa kohdistuvia syytteitä poliittisina. Espanja on yrittänyt painostaa diplomaattisesti Sveitsiä luovuttamaan Roviran Espanjaan. Roviran lisäksi Sveitsissä on maanpaossa entinen kansanedustaja Anna Gabriel.

Lähteet
-------

1. ↑  I. Sra. Marta Rovira i Vergés (Arkistoitu) Parlament de Catalunya.  Arkistoitu 17.11.2015. Viitattu 14.4.2018.
2. ↑
3. ↑
4. 1 2 3
5. ↑
6. 1 2
7. ↑
8. ↑
9. ↑
10. ↑
11. ↑
12. ↑
13. ↑
14. ↑


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Katalonia

 |

 |
**Siirtolainen** oli Yhdysvalloissa vuosina 1893–1937 ilmestynyt amerikansuomalainen sanomalehti.

*Siirtolainen* sai alkunsa Adolf Riipan, Alex Ketosen ja Jacob E. Saaren Oregonin Astoriassa vuonna 1891 perustamasta *Lännetär*-viikkolehdestä. Kannattamaton lehti siirrettiin vuonna 1893 uudella nimellä Wisconsinin Superioriin, jossa toimituskuntaan liittyi vastikään Suomesta saapunut Antero Riippa. Vuonna 1894 kustantajat sopivat G. A. Grönlundin *New Yorkin Lehden* yhdistämisestä *Siirtolaiseen*, ja lehti muutettiin New Yorkin Brooklyniin, jossa sen päätoimittajaksi tuli Akseli Järnefelt-Rauanheimo ja vuonna 1896 Esa Eetu Takala. Tänä aikana *Siirtolainen* oli Amerikan luetuin suomenkielinen lehti.

Grönlundin kirjapainon tehtyä konkurssin lehden kustantajaksi tuli J. E. Saaren omistama Finnish American Publishing Company. Vuonna 1901 Saari ja Antero Riippa muuttivat lehden painokoneineen Michiganin Kalevan maanviljelysiirtokuntaan, jonne Saari houkutteli suomalaisia eri puolilta maata. Kalevassa toimitukseen liittyivät Aaro Jalkanen ja Kaapo Murros, jotka pian muuttivat Calumetiin. Riipan aputoimittajina työskentelivät myös Eenokki Lehtinen, Evert Määttälä ja Artturi Pelto.

Vuonna 1910 Saari muutti *Siirtolaisen* Minnesotan Duluthiin, jonne vuonna 1914 siirtyi myös hänen Calumetista ostamansa *Päivälehti*. Samana vuonna Finnish American Publishing Company siirtyi raittiusliikkeen edustajien ja kahta vuotta myöhemmin Carl H. Salmisen omistukseen. *Siirtolainen* ilmestyi eräänlaisena *Päivälehden* viikkoliitteenä vuoteen 1937 saakka.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  The History of the Finns in Minnesota *historymuseumeot.com*. Viitattu 12.12.2015.
2. 1 2  Holmio, Armas K. E.: *Michiganin suomalaisten historia*, s. 252–254, 514–515. Hancock: Michiganin suomalaisten historia-seura, 1967.
3. ↑  The History of the Finns in Minnesota *historymuseumeot.com*. Viitattu 12.12.2015.
4. ↑  The History of the Finns in Minnesota *historymuseumeot.com*. Viitattu 12.12.2015.