recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |
| --- |
|  |

**Aventics GmbH** (oikeinkirjoitus AVENTICS) on vuonna 2013 perustettu pneumaattisten komponenttien ja -järjestelmien valmistaja. Aventicsin toimipaikkoja ovat Laatzen / Hannover, Gronau (Leine), Bonneville (Ranska), Lexington (USA), Eger (Unkari) ja Changzhou (Kiina). Yhtiö on erikoistunut toimittamaan laivojen ohjaus- ja valvontaratkaisuja sekä hyötyajoneuvojen pneumatiikkaa.

Taustat
-------

Yritys perustettiin vuonna 2013 Bosch-Rexroth-ryhmän pneumaattisen divisioonan myynnin kautta*selvennä*. Joulukuussa 2013 se myytiin rahoitusyrittäjälle Triton ja se*selvennä* on ollut kaupankäynti*selvennä* Aventicsin palveluksessa helmikuusta 2014 lähtien.

Pneumatiikassa käyttää paineilmaa väliaineena. Yritys valmistaa sylintereitä, venttiilejä, venttiilijärjestelmiä sekä paineilmanhuoltoyksiköitä.

Historia
--------

Nykyinen yritys voidaan jäljittää takaisin vuonna 1869 perustettuun Westinghouse Air Brake Company -yhtiöön (Wabco). Vuonna 1949 Wabcon pneumatiikkaliiketoiminta siirtyi Rexroth:lle, joka oli tuolloin Mannesmann-konsernin tytäryhtiö. Lopputuloksena syntyi Mannesmann Rexroth Pneumatik GmbH päätoimipaikkanaan Hannover Saksassa. Vuonna 1991 Mannesmann Rexroth hankki AB Mecman:n (perustettu 1945) ja se liitettiin osaksi pneumatiikkayksikköä ja nimettiin Rexroth Mecman GmbH :ksi. Kun Bosch osti Rexrothin vuonna 2001, Bosch Automation ja Mannesmann Rexroth (Rexroth Mecmanin emoyhtiö) yhdistettiin nykyiseksi Bosch Rexroth:ksi. Pneumatiikkadivisioona eriytettiin syyskuussa 2013 itsenäiseksi yhtiöksi ja nimettiin Rexroth Pneumatics:ksi. Sen jälkeen se myytiin sijoitusyhtiö Triton:lle. Sittemmin yhtiö on toiminut nimellä Aventics. Vuoden 2016 alussa hammasketjuyksikkö myytiin brittiläiselle Renoldille, Maaliskuussa 2017 julkistettiin yrityskauppa, jossa Aventics osti Vector Horizon Technology LLC:n (VHtek) Bowling Green:sta Kentuckysta (USA). VHtek kehittää energiajärjestelmiä, joissa keskitytään päästöjenhallintaan ja kehittyneisiin mekatroniikkalaitteisiin.

Heinäkuussa 2018 julkistettiin yritysosto*selvennä*. Emerson on pneumatiikkatekniikoiden yritys, joka toimittaa kone- ja tehdas automaatiosovelluksia.

Lähteet
-------

1. ↑  Triton Media - Triton completes acquisition of Rexroth Pneumatics *www.triton-partners.com*.  Arkistoitu 7.12.2017. Viitattu 7.12.2017.
2. ↑  RTC-sylinteri: Yksi konsepti, kolme versiota moniin sovelluksiin *Mynewsdesk*. Viitattu 7.12.2017.
3. ↑  Yksinkertainen on kustannustehokasta! Venttiilisarja ES05 asettaa uudet standardit pneumatiikalle. *Mynewsdesk*. Viitattu 7.12.2017.
4. ↑  Emerson Completes Aventics Acquisition  18.7.2018. AVENTICS.

Aiheesta muualla
----------------

* Kotisivu
* Engineering Tools
**Avenue Foch** on puistokatu Ranskan pääkaupungin Pariisin 16. arrondissementissa. Se on saanut nimensä Ranskan marsalkka Ferdinand Fochin mukaan. Avenue Foch alkaa Place Charles de Gaullelta ja ulottuu Bois de Boulognen puistoalueelle saakka. Katu on 140 metriä leveä. Sen keskellä on ajokaistat, ja niiden kummallakin puolella hiekkakäytävät sekä leveät puukujat, joiden laidoilla on sivukadut. Avenue Foch on Pariisin kalleimpia ja vauraimpia katuja.

Avenue Fochin varrella sijaitsee aasialaiseen taiteeseen keskittynyt taidemuseo, Musee d’Ennery. Museon kokoelman ovat keränneet Clemence ja Adolphe Philippe Ennery. Kadulla ovat myös Angolan, Päiväntasaajan Guinean ja Irakin suurlähetystöt. Avenue Fochin sivukaduilla on lukuisten muiden maiden suurlähetystöjä.

Historiaa
---------

Avenue Foch luotiin Napoleon III:n ja paroni Haussmannin Pariisin uudistustöiden aikana. Napoleon III sai innoituksen puistokatuun Lontoosta, jossa hän oli asunut ollessaan maanpaossa. Avenue Fochin niminä olivat aiemmin *Avenue de l'Impératrice* ja *Avenue du Bois*. Vuonna 1929 katu nimettiin ensimmäisen maailmansodan sotasankarin, marsalkka Fochin mukaan.

Poikkikadut
-----------

* Rue Rude
* Rue Chalgrin
* Rue le Sueur
* Rue Piccini
* Rue Duret
* Avenue de Malakoff
* Rue Laurent-Pichat
* Rue Pergolèse
* Rue de la Faisanderie
* Rue Spontini
* Rue Crevayx
* Rue Picot
* Avenue Raymond Poincaré
* Rue Leroux
* Rue Paul Valéry
* Rue de Traktir
* Rue de Presbourg

Lähteet
-------

1. ↑  Avenue Foch, 75016 Paris *Linternaute.com*.  Arkistoitu 13.1.2020. Viitattu 13.1.2020. (ranskaksi)
2. 1 2  Avenue Foch *www.parisrama.com*.  Arkistoitu 9.1.2006. Viitattu 13.1.2020.
3. ↑  Musee d’Ennery Asian Art museum in Paris *Eutouring.com*. Viitattu 19.1.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Avenue Foch** Wikimedia Commonsissa
**Aavasaksan Kansantalo** on Ylitornion kunnan Haapakosken kylässä sijaitseva työväentalo. Talon omistaa Aavasaksan Kansantaloyhdistys ry.

Historiaa
---------

Aavasaksan Kansantalo rakennettiin rakennusmestari Olavi Nurmen suunnitelmien mukaisesti vuonna 1957.

Rakennus
--------

Talo on puurakenteinen ja lautaverhoiltu ulkopuolelta. Sisäseinät on verhottu rakennuslevyillä. Rakennuksessa on peltikate. Talon huoneistoala on 400 m², sisältäen salin, kahvion ja eteisen sekä WC:n. Rakennus on salin ja vuonna 1968 laajennuksessa tehdyn kahvion osalta yksikerroksinen ja eteisen osalta kaksikerroksinen. Rakennuksessa on sähkö, vesijohto ja viemäri, joista kaksi viimeisintä asennettiin WC:n rakentamisen yhteydessä vuoden 1968 laajennuksessa. Lämmitysmuotona on ollut öljykäyttöinen ilmalämmitys. Yläkerroksen kutomishuoneessa on sähkölämmitys. Talon pohjoispuolelle on vuonna 1991 rakennettu salin levyinen katettu tanssilava, josta on kulkuyhteys saliin. Taloa on vuosien mittaan remontoitu mm. uusimalla peltikate, parantamalla lämpöeristystä ja maalaamalla. Rakennus sijaitsee Kansantaloyhdistyksen omistamalla 5190 m²:n suuruisella tontilla, Haapakosken kylän keskustassa.

Toimintaa
---------

Rakennuksen käyttö on ollut ympärivuotista tanssi- ja harrastetoimintaa.

Alakerran tilat ovat vuokrattavissa erilaisiin tapahtumiin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  *Lapin työväentalot: peruskartoitus 1997*. Kansantalojen Liiton Lapin Piirijärjestö ry, 1997.
2. ↑  Aavasaksan Kansantalo seurantalot. Viitattu 17.10.2022.
**Avoin ammattikorkeakoulu (Avoin AMK)** on osa suomalaisten ammattikorkeakoulujen toimintaa. Avoin ammattikorkeakoulu-opetus antaa kaikille mahdollisuuden osallistua ammattikorkeakoulutasoiseen koulutukseen iästä ja pohjakoulutuksesta riippumatta. Opinnot ovat ammattikorkeakoulun opetussuunnitelman mukaisia. Ne vastaavat sisällöltään ja tavoitteeltaan ammattikorkeakoulun tutkinto-opintoja. 

Avoimessa ammattikorkeakoulussa ei voi suorittaa tutkintoa, mutta opinnot voidaan sisällyttää myöhemmin varsinaiseen ammattikorkeakoulututkintoon. Avoimen ammattikorkeakoulu-opetuksen tavoitteena on edistää koulutuksellista ja alueellista tasa-arvoa sekä mahdollistaa kansalaisten elinikäinen oppiminen. Avoimen ammattikorkeakoulun opintoja voi opiskella esimerkiksi kehittääkseen ammattitaitoaan, tutustuakseen kiinnostavaan alaan, tutkintotavoitteisesti tai hankkiakseen yleissivistystä.

Avoimen ammattikorkeakoulun opinnot ovat opiskelijalle maksullisia. Opintomaksut perustuvat opetusministeriön asetukseen ammattikorkeakoulujen opinnoista perittävistä maksuista.

Avoimen ammattikorkeakoulun opintoja on ollut mahdollista opiskella vuodesta 1997.
Vuonna 2009 avoimen ammattikorkeakoulun opintoja opiskeli 11 800 opiskelijaa.

Katso myös
----------

* Avoin yliopisto

Lähteet
-------

1. ↑  Opiskelu ja tutkinnot ammattikorkeakouluissa (Arkistoitu – Internet Archive) Opetusministeriö, minedu.fi
2. ↑  Avoin AMK (Arkistoitu – Internet Archive) VirtuaaliAMK-verkosto, amk.fi

Aiheesta muualla
----------------

* Avoin AMK -kehittämisverkoston sivut
**Nooan liitolla** tarkoitetaan Vanhassa Testamentissa Jahven ja Nooan tekemää liittoa. Ensimmäisen Mooseksen kirjan 6. luvussa Nooa saa Jumalalta käskyn pelastaa itsensä, perheensä ja kaksi joka eläinlajin edustajaa vedenpaisumukselta, jonka avulla Jumala tuhoaisi turmeltuneen maailman.

Tooran mukaan vedenpaisumuksen jälkeen Jumala ilmoitti Nooalle ettei enää tuhoaisi maanpäällistä elämää luonnonkatastrofin välityksellä ja tämän liiton merkkinä on taivaalle ilmestyvä sateenkaari. Tästä Tooran kertomuksesta Talmud määrittelee periytyviksi **seitsemän Nooan liiton lakia**, jotka tooran mukaan ovat koko ihmiskunnan moraalin sekä oikeuskäsityksen perustana :

* Älä palvo epäjumalia
* Älä kiroa Jumalan nimeä
* Älä murhaa
* Älä tee aviorikosta, älä sekaannu eläimiin tai seksuaaliseen moraalittomuuteen.
* Älä varasta
* Älä syö elävästä eläimestä
* Perusta oikeusjärjestelmä

Mooseksen liitto syntyi noin 700 vuotta jälkeenpäin, jolloin perimätiedon mukaan koko Toora käskyineen annettiin Israelin kansalle. Juutalaisuuden mukaan nämä kaksi eri liittoa eivät ole eriarvoisessa asemassa keskenään, ts. juutalainen ei ole "pelastuksen" suhteen etuoikeutetummassa asemassa, vaan Mooseksen liiton käskyjen suurempi määrä (613) osoittaa aseman vastuullisuutta. Ei-juutalaisen ei siis tarvitse kääntyä juutalaiseksi tullakseen pelastetuksi, vaan seitsemän Nooan Liiton lain noudattaminen ovat riittävä ohje oikeamielisen tien kulkemiseen.

Aiheesta muualla
----------------

* Noachides - Righteous Gentiles (Arkistoitu – Internet Archive)
**Sapatinmatka** on Uudessa testamentissa esiintyvä pituusmitta. Sillä tarkoitetaan matkaa, joka juutalaisilla lain mukaan oli lupa
kulkea sapattina. Sapatinmatka oli kuusi stadionia tai enintään 2000 kyynärää, hieman yli kilometrin.

Määräykset
----------

Rabbien määrittelemä sapatinmatkan pituus on 2 000 kyynärää kotoa tai asuinpaikasta. Se perustui tulkintaan Joosuan kirjassa olevasta määräyksestä, jonka mukaan kansan oli pysyttävä vähintään 2000 kyynärän päässä liiton arkista. Tietoa siitä, milloin sääntö on luotu, ei ole, mutta se on ollut olemassa ainakin Jeesuksen aikana.

Rabbit keksivät keinon kiertää säännön pilkuntarkkaa noudattamista. He veivät ennen sapattia syötävää 2 000 kyynärän päähän. Sinne syntyi tilapäinen majapaikka, josta matka voitiin jälleen laskea eteenpäin. Aina eivät etukäteisvalmistelutkaan olleet tarpeen. Matkalla oleva saattoi pysähtyä puun alle ja pitää sitä tilapäisenä majapaikkana, jolloin hän saattoi jatkaa matkaa jälleen 2 000 kyynärää. Paikka piti julistaa asuinpaikaksi tietyin muodollisuuksin.

Säännöstä joustamiseksi on keksitty muitakin keinoja. Asuinpaikaksi on voitu julistaa kortteli tai kokonainen kaupunginosa, jolloin 2 000 kyynärää mitataan sen rajalta. Näin voitiin hyvin toimia muurien ympäröimissä kaupungeissa.

Maininnat Uudessa testamentissa
-------------------------------

Apostolien teoissa mainitaan Öljymäen sijainneen sapatinmatkan päässä Jerusalemista.

Lähteet
-------

1. 1 2  "Sapatinmatka", *Nykysuomen sanakirja, 3. osa (S–Ö), 11. painos*, s. 57. Suomalaisen kirjallisuuden seura, WSOY, 1988. ISBN 951-0-09107-3.
2. 1 2 3  "Liitteet: Raamatun mitat ja rahat", *Raamattu (Suomen evankelisluterilaisen kirkon vuonna 1992 käyttöön ottam suomennos)*, s. 1483. (Ei ole varsinaista Raamatun tekstiä vaan painoksen loppuun liitetty selitysosa). WSOY, 1992. 951-018174-9.
3. 1 2 3 4  Sabbath day's journey *Biblehub.com*.
4. ↑  Joos. 3:3–4
5. ↑  Ap. t. 1:12
*Tämä artikkeli käsittelee uskonnollista käsitettä. Hyvän ja pahantiedon puu on myös elokuva.*
Aadam ja Eeva Hyvän ja pahan tiedon puun ääressä Eedenin puutarhassa. Lucas Cranach vanhemman (1472–1553) maalaus.
**Hyvän ja pahan tiedon puu** on Raamatun ensimmäisessä Mooseksen kirjassa mainittu puu Eedenin puutarhassa (1. Moos. 2:9). Jumala kieltää ihmistä syömästä puun hedelmiä, koska hän oli silloin kuoleman oma. Hän saisi tiedon hyvästä ja pahasta. Käärme, jonka kristinusko on sittemmin tulkinnut olevan Saatana, kuitenkin viettelee Aadamin ja Eevan syömään hedelmän.

Kun rike paljastui, Jumala karkotti ihmisen pois Eedenistä ja kirosi maan, jotta he eivät söisi Elämän puusta ja saisi elää ikuisesti. Kristinuskon opin mukaan tästä rikkeestä seurasi perisynti jokaisen ihmisen kannettavaksi. Usein hyvän ja pahan tiedon puun hedelmä kuvataan omenana, mutta Raamatussa ei mainita hedelmän tarkempaa laatua.

Cyrus H. Gordonin ja Gary A. Rendsburgin mielestä puun nimi on merismi eli synekdokee, jossa *kaikkiin* tai *kokonaisuuteen* viitataan vastakohtien avulla. Tässä tapauksessa Hyvän ja pahan tiedon puu tarkoittaisi *kaiken tiedon puuta*.*lähde?*

Lähteet
-------

1. 1 2  G. H. von Wright: Hyvän ja pahan tiedon puu Duodecim-lehti 1997;113(1):1321-

Katso myös
----------

* Kielletty hedelmä
* Syntiinlankeemus

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hyvän ja pahan tiedon puu** Wikimedia Commonsissa
**Raamatun Sanakirja** oli teologian tohtorin ja itämaisen kirjallisuuden professorin sekä kristillisen kirjailijan Aapeli Saarisalon (1896-1986) tunnetuimpia teoksia. Sen ensimmäinen painos ilmestyi 1936 Wsoy:n kustantamana. Kirja oli ensimmäinen suomeksi kokonaisuudessaan ilmestynyt Raamatun aakkosellinen hakuteos. 

Raamatun sanakirja
Siinä on yksityiskohtaisesti selitetty Raamatussa esiintyvät sanat, paikannimet, henkilöt ja käsitteet. Myös alkukielisen sanan merkitys kerrotaan. Sanakirjasta löytyvät esimerkiksi seuraavat sanat: A ja O, Aabel, Aabraham, Aabrahamin helma, Aadam, Aahas, Aakan ja Aakis sekä Aaloe.

Ensimmäisessä painoksessa oli 660 kaksipalstaista sivua, 2177 hakusanaa, 421 tekstikuvaa, 24 karttaa tekstissä, 3 liitekarttaa, 31 syväpainoliitekuvaa sekä 16 500 viittausta Raamatun eri kohtiin. 

Teosta on arvostettu suuresti ja Suomessa siitä on otettu 7 painosta ja tehty 2000-luvulla digitaalinen painos ja CD. Kirjan 2.p. v. 1965 oli kuvitukseltaan suuresti uudistettu, huomattavasti laajennettu ja tarkistettu. Uusimmassa painoksessa on 2278 hakusanaa. 

Ruotsinkielisestä käännöksestä (1.p. 1940) on otettu neljä painosta. Sitä käytettiin myös oppikirjana Lundin Yliopiston teologisessa tiedekunnassa. Norjankielisestä käännöksestä (1.p. 1952) on otettu kaksi painosta.

Eri painoksia kirjasta
----------------------

* *Raamatun sanakirja*. 1.p. Wsoy. 1936.
* *Raamatun sanakirja*. 6.p. Kirjaneliö. 1985. ISBN 951-600-498-9.
* *Raamatun sanakirja*. 7.p. Data Universum. 2005. ISBN 952-5367-39-8 (nid.)

Aiheesta muualla
----------------

* Data-Universum Oy: Raamatun sanakirja CD-ROM
**Vojvodinan ruteenit** ovat nykyisen Serbian ja Kroatian alueella asuvia ruteeneja. 1740-luvulta lähtien heitä asettui nykyisin Serbiaan kuuluvan Vojvodinan alueelle, sekä muutamiin kyliin Kroatiassa. Autonomisen Vojvodinan alueella he ovat yksi viidestä virallisesta kansallisuudesta ja ruteenin kielellä on virallinen asema. Vuonna 2011 väestönlaskentojen mukaan Serbiassa asui 14 246 ja Kroatiassa 1 936 ruteenia.

Asuinalue
---------

Ruteenien suhteellinen osuus Vojvodinan väestöstä kunnittain vuonna 1961.
Vojvodinan ruteenit asuttavat aluetta Serbiassa ja Kroatiassa, joka käsittää nykyisin Serbiaan kuuluvan autonomisen Vojvodinan alueen, sekä muutamia kyliä Kroatian puolella. Serbian huomattavimpia ruteenipaikkakuntia ovat Ruski Krstur, Kucura ja Đurđevo. Historiallisesti kylien alue oli Unkarin kuningaskunnan Bács-Bodrogin (ruteeniksi *Bachka*) piirissä. Nykyiseen Vojvodinaan kuuluvat myös historiallisesti Syrmiassa sijainneet Privina Glava, Berkasovo, Bačinci, sekä samoin historiallisesti Syrmiassa, mutta nykyisin kroatian puolella sijaitsevat Petrovci ja Mikluševci.

Serbian vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan ruteeneja oli 14 246. Kroatian vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan ruteeneja oli 1 936. Ruteenien määrä on tipåpunut historiallisista lukemista. Vielä vuonna 1980 Serbiassa oli noin 19 300 ruteenia ja Kroatiassa 3 300.

Historia
--------

Ruteeneja kansallispuvuissa.
Nykyisen Vojvodinan alue kuului vuosisatojen ajan Unkarin kuningaskuntaan. 1500-luvulla sen valtasi Osmanien valtakunta ja 1600-luvun lopulla Itävallan Habsburgit. Vojvodina oli nyt raja-aluetta, jolle Habsburgit kutsuivat asukkaita osmanien vielä hallitsemasta Serbiasta Savajoen eteläpuolelta. Heille luvattiin oma hallitsijansa eli *vojvoda* ja alueelle tulevat uudet siirtolaiset muodostivat rajaa valvovia sotilasosastoja (sak. *Grenzer*). Alueelle muutti paitsi serbejä, mutta myös monia muita kansallisuuksia. Yksi kansoista olivat ruteenit. Ruteeneja alkoi saapua Vojvodinaan 1740-luvulta lähtien.

Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Vojvodina päätyi osaksi Jugoslavian kuningaskuntaa. Toisen maailmansodanaikana ruteenien asuttama alue kuului jonkin aikaa uudestaan Unkariin. Maailmansodan jälkeen kommunistisessa Jugoslaviassa Vojvodinasta tuli autonominen alue ja edelleen Jugoslavian hajotessa osa Serbiaa. Nykyisen Vojvodinan alueella ruteenit ovat yksi alueen viidestä virallisesta kansallisuudesta ja ruteenin kielellä on virallinen asema.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Paul Robert Magocsi ja Ivan Pop: *Encyclopedia of Rusyn history and culture*, s. 533-534. uudistettu painos. University of Toronto Press, 2005. ISBN 0-8020-3566-3. (englanniksi)
2. ↑  Religion, mother tongue and ethnicity (pdf) (s. 71) *2011 Census of Population, Households and Dwellings in the Republic of Serbia*. Statistical Office of the Republic of Serbia. Viitattu 9.2.2021. (englanniksi), (serbiaksi)
3. ↑  1. population by ethnicity – detailed classification, 2011 census *Census 2011*. Državni zavod za statistiku. Viitattu 9.2.2021. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Vojvodinan ruteenit** Wikimedia Commonsissa
**Sven Gunnar Ström** (7. lokakuuta 1930 Eskilstuna – 4. helmikuuta 2024 Eskilstuna) oli ruotsalainen pikaluistelija, jonka menestysvuodet ajoittuivat 1950-luvulle.

Gunnar Ström osallistui Ruotsin nuorten mestaruuskisoihin ensimmäisen kerran vuonna 1946. Vuonna 1948 hän saavutti sarjassa pronssia ja kahtena seuraavana vuonna Ruotsin nuorten mestaruuden. Vuonna 1951 Ström siirtyi miesten sarjaan sijoituksen ollessa kuudes. Maansa mestaruuskisoissa hän saavutti kaikkiaan kolme mitalia eli vuonna 1953 hopeaa sekä vuosina 1955 ja 1956 pronssia. Alkuvaiheessa Ruotsin ykkösnimi oli Carl-Erik Asplund ja hänen jälkeensä Sigge Ericsson.

Ström edusti Ruotsia vuoden 1952 olympialaisissa Oslossa kahdella lyhimmällä matkalla sijoitusten ollessa 23. 500 metrillä ja 1 500 metrillä 19. Seuraavan vuoden EM-kisoissa Norjan Hamarissa hän sijoittui 11:ksi luistellen kaikki matkat. Parhaiksi sijoituksiksi MM- ja EM-kisoissa Strömille tuli vuoden 1954 12. sija Sapporon MM-kisoissa ja vuoden 1955 7. sija Falunin EM-kisoissa. Kaikkiaan Ström osallistui neljä kertaa MM-kisoihin ja kuusi kertaa EM-kisoihin viimeisen kerran ollessa vuoden 1958 kisat. Hän osallistui toisen kerran vuoden 1956 olympialaisiin Cortinan kisoissa, joiden luistelut käytiin Misurinajärven jäällä. Paras sijoitus oli 10 000 metrin 15. sija.

Ström kilpaili harrastuksekseen vielä aktiiviuran jälkeen ja toimi kotiseutunsa Eskilstunan luistelutoiminnan valmentajana ja vetäjänä.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

* 500 metriä: 42,1 (14. maaliskuuta 1971, Eskilstuna)
* 1 000 metriä: 1.29,3 (3. maaliskuuta 1965, Eskilstuna)
* 1 500 metriä: 2.14,8 (20. tammikuuta 1956, Davos)
* 3 000 metriä: 4.54,1 (10. helmikuuta 1954, Misurina)
* 5 000 metriä: 8.28,0 (19. tammikuuta 1956, Davos)
* 10 000 metriä: 17.11,5 (21. tammikuuta 1956, Davos)

Lähteet
-------

1. ↑  Gunnar Ström - skridsko Sveriges Olympiska Kommitté. Viitattu 12.2.2024. (ruotsiksi)
2. ↑  Athlete Data of Gunnar.30 Ström SpeedSkatingNews.info. Viitattu 11.1.2022. (englanniksi)
3. 1 2  Gunnar Ström - Biographical information OlyMADMen. Viitattu 11.1.2022. (englanniksi)
4. ↑  Gunnar Ström SpeedSkatingStats.com. Viitattu 11.1.2022. (englanniksi)
**Juho Reinvall** (s. 24. elokuuta 1988 Nokia) on suomalainen kilpauransa päättänyt judoka. Hän edusti koko kilpauransa ajan Tampereen Judoa. Hän on pituudeltaan 166 cm ja kilpaili alle 60 kg:n painoluokassa. Häntä valmensi Pasi Luoma.

Reinvall sijoittui alle 23-vuotiaiden EM-kilpailujen 60 kg:n sarjassa viidenneksi 2010. Hän voitti Euroopan cup -kilpailun Sveitsin Baarissa 2009. Hän voitti aikuisten Suomen-mestaruuden 60-kiloisissa 2007 ja 2009–2015 sekä saanut SM-hopeaa 2006 ja 2008. Pohjoismaiden-mestaruuskilpailuissa hän sai samassa painoluokassa kultaa 2009 ja pronssia 2008. Alle 20-vuotiaiden Pohjoismaiden-mestaruuden hän voitti 2007. Finnish Open -turnauksen 60-kiloisten sarjan hän voitti 2011 ja 2012.

Reinvall valittiin Rion olympialaisiin 2016 mutta hävisi siellä 2. kierroksen ottelunsa ja putosi jatkosta.

Lähteet
-------

1. ↑  Juho Reinvall *judoliitto.fi*.  Arkistoitu 9.4.2016. Viitattu 1.6.2016.
2. ↑  Juho Reinvall *judoinside.com*. Viitattu 1.6.2016. (englanniksi)
3. ↑  Pirteä alku ei pelastanut päivän ensimmäistä suomalaisurheilijaa – Reinvallin olympiakisat ohi *iltasanomat.fi*.  6.8.2016. Viitattu 6.8.2016.
**Ryhälä** on kylä, postinumeroalue ja entinen koulupiiri Puumalan kunnassa Etelä-Savossa. Ryhälä sijaitsee Puumalan pohjoisosassa lähellä Sulkavan kunnanrajaa. Etäisyys Puumalan kirkonkylään on noin 20 kilometriä ja Sulkavan kirkonkylään suurin piirtein saman verran. Kylä sijaitsee Juvalle menevän ja Sulkavalle haarautuvan seututien 434 varressa kohdassa, jossa tiestä erkanee yhdystie kohti Hamulan kylää.

Ryhälän postinumeroalueella (52270) asuu 37 asukasta, joiden keski-ikä on 62 vuotta. Kesäaikaan kylän asukasluku moninkertaistuu loma-asukkaiden myötä.

Kylässä on toimi koulu vuoteen 1987. Lisäksi kylässä toimi kyläkauppa 2000-luvun alkuun saakka. Nykyisin kylässä toimii aktiivinen kyläyhdistys, jonka keskuspaikkana toimii Ryhälän maamiesseurantalo.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Puumalan kylät *Puumala*. Viitattu 13.1.2024.
2. ↑  Puumalan komppania: kylät ruotunumeroittain *www.rajapuro.net*. Viitattu 13.1.2024.
3. ↑  Postinumero: Postinumero 52270 Ryhälä *Kaupungit.org*.  19.5.2021. Viitattu 13.1.2024.
4. ↑  ryhala.fi *www.ryhala.fi*.  24.4.2023. Viitattu 13.1.2024.
Jukka Kajava joulukuussa 1979.
**Jukka Ilmari Kajava** (25. helmikuuta 1943 Oulu – 16. toukokuuta 2005 Berliini, Saksa) oli 1900-luvun lopun tunnetuimpia suomalaisia teatterikriitikoita ja televisioarvostelijoita.

Ura
---

Kajava varttui keskiluokkaisessa perheessä: isä oli työnjohtaja ja äiti lastentarhanopettaja. Hän kävi Teuvo Pakkalan koulua ja valmistui ylioppilaaksi Oulun Lyseosta vuonna 1962. Sen jälkeen Kajava suoritti Reserviupseerikoulun Haminassa. Vuonna 1963 hän aloitti suomen kielen ja draamakirjallisuuden opinnot Helsingin yliopistossa, mutta opinnot jäivät kesken.

Kriitikkona Kajava aloitti koululaisena Oulun Teinilehdessä ja myöhemmin Ylioppilaslehden avustajana 1965. Tammikuussa 1966 hänet palkattiin Helsingin Sanomien radio- ja televisiokriitikoksi. Kajava vakinaistettiin teatteritoimittajaksi syksyllä 1978. Kajava kirjoitti uransa aikana Helsingin Sanomiin noin 15 000 juttua.

Kajava myös ohjasi teatteria ja musiikkiteatteria. Hänen ensimmäinen ohjaustyönsä oli Åbo Svenska Teateriin vuonna 1972 yhdessä Antti Einari Halosen kanssa tehty operetti *Iloinen leski*. Myöhemmin hän ohjasi muun muassa Jussi Kylätaskun näytelmät *Runar ja Kyllikki* sekä *Maaria Blomma* Intimiteatterissa; viimeisinä vuosinaan myös Giacomo Puccinin oopperan *Manon Lescaut* Tampereen oopperassa.

Kajava tunnettiin myös tasokkaan lastenkulttuurin puolestapuhujana, ja hän sai lastenkulttuurin valtionpalkinnon vuonna 1985. Arvostelijain valtionpalkinnon hän sai vuonna 1992. Vuonna 2001 hänelle myönnettiin Ida Aalberg -mitali.

Kajava kuoli sairauskohtaukseen ollessaan työmatkalla Berliinissä.

Yksityiselämä
-------------

Kajava oli avoimesti homoseksuaali, vaikka homoseksuaalisuus oli rikos vielä vuoteen 1971 saakka. Hänellä oli suhde ohjaaja Antti Einari Halosen kanssa 1960-luvun lopulta 1980-luvun puoliväliin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Hellman, Heikki: / Kajava, Jukka (1943–2005). *Kansallisbiografia-verkkojulkaisu*.  22.10.2018. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 3.4.2023.
2. 1 2 3  *Kuka kukin on 2003*, s. 335. Helsinki: Otava.
3. 1 2  Kolsi, Eeva-Kaarina: Tähtien pudottaja ja nostaja.  *Ilta-Sanomat*, 29.9.2023, s. 18–19. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 2.10.2023.
4. ↑  Jukka Kajavan muistokirjoitus. *Mitä-Missä-Milloin, Kansalaisen vuosikirja 2006*, s. 357. Helsinki: Otava, 2005.

Kirjallisuutta
--------------

* Harju, Hannu: *Kajava: Pelätty, parjattu, palvottu*. Helsinki: Siltala, 2023. ISBN 978-952-388-204-1.

Aiheesta muualla
----------------

* Jukka Kajavan kuolinuutinen MTV:n sivuilla.
* Jukka Kajavan muistokirjoitus *Helsingin Sanomissa*.
* Kajava, Jukka hakuteoksessa *Uppslagsverket Finland* (2012). (ruotsiksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Uppslagsverket Finland
* Biografiasampo

 |

 |
**SinäTuubaPaska** (lyhenne **STP**, engl. YouTube Poop, YTP) on eräänlainen YouTube-kulttuurin osa-alue, useimmiten videomashup tai -editointi, joka luodaan muokkaamalla jo olemassa olevia medialähteitä uudeksi videoksi humoristista tarkoitusta varten. STP-videot ladataan perinteisesti YouTube-videonjakosivustolle, mistä SinäTuubaPaskan englanninkielinen nimi juontuu.

Historia
--------

Ensimmäisenä SinäTuubaPaska-videona pidetty video ladattiin YouTuben sijasta SheezyArt-sivustolle *SuperYoshi*-nimisen käyttäjän toimesta vuonna 2004. Video oli nimeltään "*The Adventures of Super Mario Bros. 3 REMIXED!!!*" ja se oli tehty käyttäen Windows Movie Maker -sovellusta. Video sisälsi klippejä 1990-luvun *The Adventures of Super Mario Bros. 3* -televisiopiirretystä. Nykyisin "*The Adventures of Super Mario Bros. 3 REMIXED!!!*" tunnetaan nimellä "*I'D SAY HE'S HOT ON OUR TAIL*".

Lähteet
-------

1. ↑  SinäTuubaPaska-remiksausten maailma on irstas ja arvaamaton *yle.fi*. Viitattu 26.9.2021.
2. ↑  Break Yo' TV: YouTube Poop *Consequence*.  22.7.2009. Viitattu 26.9.2021. (englanniksi)
3. 1 2 3  YouTube Poop is punk rock for the internet age, and you probably don’t get it | Digital Trends *Digital Trends*.  30.3.2019. Viitattu 26.9.2021. (englanniksi)
4. ↑  SuperYoshi: I'D SAY HE'S HOT ON OUR TAIL (videon kuvaus) *youtube.com*.
Jari Gustafsson vuonna 2020
**Jari Gustafsson** (s. 21. marraskuuta 1958) on suomalainen virkamies. Hän toimii Suomen Kreikan ja Albanian suurlähettiläänä 1. syyskuuta 2020 alkaen. Aiemmin hän työskenteli työ- ja elinkeinoministeriön kansliapäällikkönä keväästä 2015 lähtien.

Ennen nimitystään kansliapäälliköksi Gustafsson oli Suomen Kiinan ja Mongolian suurlähettiläs (2013–2015) ja sitä ennen suurlähettiläänä Tokiossa (2009–2013). Gustafsson oli Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankki EBRD:n johtokunnan jäsen 2007–2009 ja työskenteli apulaisosastopäällikkönä ulkoministeriössä 2003–2006 sekä ryhmäpäällikkönä kauppa- ja teollisuusministeriössä 1998–2003. Hän on työskennellyt myös Suomen OECD:n edustustossa Ranskassa teollisuusneuvoksena 1995–1998 ja kauppa- ja teollisuusministeriössä kaupallisena neuvoksena, ylitarkastajana ja kaupallisena sihteerinä 1987–1995.

1980-luvun alussa Gustafsson oli Kokoomuksen Nuorten Liitossa kouluasiainsihteerinä ja toimi myös kunnallispolitiikassa Porvoossa. Lyhyen aikaa hän oli jääkiekkoseura Jokerien palkkalistoilla.

Gustafsson on koulutukseltaan valtiotieteiden maisteri. Hän on UPM:n hallituksen jäsen vuodesta 2021.

Gustafssonilla on neljä lasta.

Lähteet
-------

1. ↑  Raeste, Juha-Pekka: Huippuvirkamies on seurannut maailman myllerrystä aitiopaikalta – Syntymäpäiväksi oli toive: Saada puhua 60 minuuttia keskeytyksettä *Helsingin Sanomat*.  22.11.2018. Viitattu 13.9.2019.
2. ↑  Suurlähettiläs Jari Gustafsson aloittaa Ateenassa  27.8.2020. Suomen suurlähetystö, Ateena. Viitattu 4.4.2021.
3. 1 2  Vapaavuorelta yllätysnimi kansliapäälliköksi: kokoomustaustainen lähettiläs! Iltalehti 18.3.2015
4. 1 2  Jari Gustafsson UPM. Viitattu 4.4.2021.
5. ↑  Suurlähettiläs Jari Gustafsson aloittaa Ateenassa *Suomi ulkomailla*.  27.8.2020. Viitattu 1.6.2022.
**Viktor Amadeus I** (ital. *Vittorio Amedeo I*); (8. toukokuuta 1587 Torino, Savoiji – 7. lokakuuta 1637) oli Savoijin herttua vuosina 1630–1637.

Suku
----

Viktor Amadeus oli Savoijin herttuan Kaarle Emmanuel I:n ja Espanjan prinsessa Katariina Mikaelan poika.

Avioliitto ja lapset
--------------------

Hänen puolisonsa Christine de Bourbon (1606–1663) oli Ranskan kuningas Henrik IV:n ja kuningatar Maria de' Medicin tytär, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1619. Heillä oli neljä aikuiseksi elänyttä lasta. 

* Francesco Giacinto

* Kaarle Emmanuel II

Herttua
-------

Isänsä herttua Kaarle Emmanuel I:n kuoltua Ranska miehitti Savoijia Mantovan perimyssodassa. Viktor Amadeus sai rauhansopimuksella osan Montferrat’sta, mutta joutui luovuttamaan Pinerolon ja Perosan laakson Ranskalle Cherascon sopimuksessa vuonna 1631. Vuonna 1635 hän tuki Ranskaa taistelussa Espanjaa vastaan Milanon herttuakunnasta Ranskan-Espanjan sodassa.

Viktor Amadeus osoittautui viisaaksi ja suosituksi hallitsijaksi, ja hänen varhaista kuolemaansa surtiin. Vanhin poika, alaikäinen Francesco Giacinto, hallitsi vain vuoden, ja toisen alaikäisen pojan, Kaarle Emmanuel II:n valtakaudella äiti, leskiherttutar Christine de Bourbon toimi sijaishallitsijana.

Lähteet
-------

1. 1 2  Savoy, House of *Encyclopedia Britannica*.  1911. Viitattu 26.10.2023.
2. 1 2 3  Savoy *The Catholic Encyclopedia*.  1912. Viitattu 26.10.2023.
3. 1 2 3 4  Victor Amadeus I *Encyclopedia Britannica*.  2023. Viitattu 26.10.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Viktor Amadeus I** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Taiteenala | 
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Dizionario Biografico degli Italiani
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* RISM
* IdRef

 |

 |
**Juovahernekärsäkäs** (*Sitona lineatus*) on kovakuoriaisten lahkoon kuuluva hernekärsäkäslaji.

Hernekärsäkkäiden suvussa on monia toisiaan muistuttavia lajeja. Aikuinen juovahernekärsäkäs on väriltään ruskea, harmaanvihreä tai kellanruskea ja sen kärsä on tylppä ja lyhyt. Silmät ovat ulkonevat. Etuselässä on kolme vaaleaa pitkittäistä raitaa ja peitinsiivissä lukuisia pitkittäisiä raitoja. Se on kooltaan noin 5 millimetriä pitkä. Juovahernekärsäkkäät elävät herneillä, apiloilla ja mailasilla. Aikuiset juovahernekärsäkkäät nakertelevat puolikuun muotoisia koloja sirkkalehtien ja ensimmäisten kasvulehtien reunoihin. Toukat elävät juuristossa vioittaen typpeä sitovia juurinystyröitä ja heikentäen siten kasvin kasvua. Juovahernekärsäkkään toukka on vaaleahko ja eripituisten punaruskeiden karvojen peittämä. Juovahernekärsäkkäät talvehtivat aikuisina pientareilla ja muissa monivuotisissa heinäkasvustoissa. Vuodessa kehittyy yksi sukupolvi. Juovahernekärsäkästä esiintyy laajasti eri puolilla maailmaa.

Juovahernekärsäkkäiden aiheuttamaa tuhoa voidaan rajoittaa heti kylvön jälkeen laitettavilla harsoilla tai verkoilla. Kemiallisessa torjunnassa tehoaineina voidaan käyttää esimerkiksi esfenvaleraattia, tau-fluvalinaattia ja alfa-sypermetriinia sisältäviä torjunta-aineita.

Juovahernekärsäkkään saalistajia luonnossa ovat ainakin seuraavat maakiitäjäislajit: peltokurekiitäjäinen (*Anchomenus dorsalis* syn. *Agonum dorsale*), karvakiitäjäinen (*Harpalus rufipes*), tarhasysikiitäjäinen (*Pterostichus madidus*) ja aitosysikiitäjäinen (*Pterostichus melanarius*).

Lähteet
-------

1. ↑  Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Sitona lineatus (pea leaf weevil) (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Laji.fi: Juovahernekärsäkäs (*Sitona lineatus*)
* Kasper: Juovahernekärsäkäs (*Sitona lineatus*)
* Farmit: Hernekärsäkäs
* Luonnonvarakeskus (Luke): Tuhoeläinten tarkkailu ja torjunta (Arkistoitu – Internet Archive)
* Bug Guide, kuvia: Sitona lineatus (englanniksi)
* Pherobase: Semiochemicals of Sitona lineatus, the Pea leaf weevil (englanniksi)
* ITIS: Sitona lineatus (englanniksi)
* Plantwise: pea leaf weevil (Sitona lineatus) (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q1513447
* Wikispecies: Sitona lineatus
* ADW: Sitona\_lineatus
* BioLib: 12864
* BOLD: 167903
* BugGuide: 180721
* CoL: 4XTK2
* EoL: 528033
* EPPO: SITNLI
* EUNIS: 272441
* Fauna Europaea: 254517
* Fauna Europaea (new): 71df01c1-672d-444d-a0c6-c8f0e61ef49c
* GBIF: 1181282
* iNaturalist: 231082
* IRMNG: 10231575
* ITIS: 619043
* NatureServe: 2.118744
* NBN: NBNSYS0000025187
* NCBI: 202195
* uBio: 326234

 |

 |
Sidosteen logo, jossa kaksi koiraa repii sukkaa.
**Sidoste Oy** on suomalainen perheyhtiö ja yksi Pohjoismaiden suurimmista sukkien valmistajista.

Yrityksen perustivat vuonna 1945 Saima ja Lauri Mölsä, joka oli sodissa haavoittunut neljästi ja etsi rauhan tultua itselleen elinkeinoa. Tampereen Veisussa sijaitseva, moneen kertaan laajennettu Sidosteen tehdas työllistää noin 70 henkilöä ja tuottaa noin kolme miljoonaa sukkaparia vuodessa. Suurimmillaan 1980-luvulla työntekijöitä oli pari sataa ja viennin osuus liikevaihdosta oli lähes puolet. Nykyisin Sidoste myy tuotteitaan lähinnä Suomeen.

Sidosteen Signature-mallisto, johon kuuluu myös kuvan Tampere-sukka, julkaistiin 2018.
Miesten, naisten ja lasten perussukkien lisäksi yritys valmistaa urheilusukkia sekä erikoissukkia muun muassa staattisen sähkön estämiseksi ja tekokuituallergiasta kärsiville.

Yrityksen toimitusjohtajaksi nousi vuonna 2018 Janne Tamminen. Hän korvasi vuodesta 1977 johtajana olleen perustajien pojan, tekstiili-insinööri ja yrittäjäneuvos Eero Mölsän.

Yrityksen tavaramerkkinä ja mainoshahmoina on vuosikymmeniä käytetty kahta terrieriä, jotka taistelevat yhdestä sukasta, tunnuslauseena "Sidoste-sukka kestää". Tunnuksen suunnittelivat Lauri Mölsä ja Tapio Alikylä 1950-luvun puolivälissä. Vuodesta 1963 terrierit ovat murisseet myös yrityksen televisiomainoksissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Historiaa (Arkistoitu – Internet Archive), Sidoste Oy. Viitattu 1.6.2014.
2. 1 2  Sukkamarkkinoiden suunnannäyttäjänä lähes 70 vuotta, Sinivalkoinen jalanjälki -kampanjasivusto, Suomalaisen työn liitto. Viitattu 1.6.2014.
3. 1 2  Timo Sormunen: Sidoste Oy suuntasi takaisin kotimarkkinoille, Taloussanomat 2.10.1998. Viitattu 1.6.2014.
4. ↑  Erikoissukat (Arkistoitu – Internet Archive), Sidoste Oy. Viitattu 1.6.2014.
5. ↑  Vastuuhenkilöt, Sidoste Oy, Fonecta Finder. Viitattu 1.6.2014.
6. ↑  Sari Rautanen: Tamperelainen perheyritys valmistaa miljoona paria sukkia vuodessa – 29-vuotias toimitusjohtaja: Näin pärjäämme halpatuotantomaille *Aamulehti*.  3.1.2018. Alma Media Oyj.  Arkistoitu 18.11.2018. Viitattu 18.11.2018.
7. ↑  Marjo Rämö: Missä on komein liikemerkki? (Arkistoitu – Internet Archive) Tamperelainen 9.11.2012. Viitattu 1.6.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* Yrityksen verkkosivusto
* Teollisuusneuvos Lauri Mölsä (1912–2002). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. (maksullinen)
**Just Cause 4** on Avalanche Studiosin kehittämä ja Square Enixin julkaisema toimintaseikkailupeli, joka julkaistiin PlayStation 4:lle, Xbox Onelle ja Windowsille 4. joulukuuta 2018.

Juoni
-----

Peli sijoittuu Solisin kuviteelliseen valtioon, joka sijaitsee Etelä-Amerikassa. Solis on yksityisarmeija Black Handin kotipaikka, Black Hand on esiintynyt muissa Just Cause -peleissä. Pelin pääantagonisti on Black Handin johtaja Gabriela.

Pelaaminen
----------

Just Cause 4 on kolmannen persoonan toimintaseikkailupeli. Pelisarjan "tavaramerkki" *grappler* kuuluu myös Just Cause 4:ään. Grapplerissa on enemmän "tethereitä"( naru, kiinnike) kuin koskaan ennen, ja grapplerissä uusina ominaisuuksina on air lifter (kiinnikeestä tuleva ilmapallo) ja booster(työntövoimaa tuova suihkemoottori). Pelin joissakin aseissa on toissijainen ominaisuus, esimerkiksi kannettava suojakilpi, ohjuksenohjaus, burst-ammunta ja aseesta ammuttavia droneja.

Vastaanotto
-----------

IGN antoi pelille arvosanaksi 7.9/10 arvostelussaan.

Ääninäyttelijät
---------------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Orion Acaba  | … |  Rico Rodriguez
  |
|  Elizabeth Maxwell  | … |  Mira
  |
|  Joe Zieja  | … |  Cesar Pedrone
  |

Lähteet
-------

1. ↑  Panu Saarenoja: Just Cause 4 paljastui virallisesti – vastassa nyt eliittisotilaat ja luontoäiti  11.6.2018. Pelaaja. Viitattu 11.6.2018.
2. ↑
3. ↑
4. ↑  Just Cause 4 Review  4.12.2018. IGN. Viitattu 9.1.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* *Just Cause 4* MobyGamesissa (englanniksi)
* *Just Cause 4* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
**Stephan Leyhe** (s. 5. tammikuuta 1992 Schwaledfeld) on saksalainen mäkihyppääjä ja joukkuekilpailun maailmanmestari. Hän edustaa SC Willingeniä.

Leyhe debytoi mäkihypyn maailmancupissa joulukuussa 2014 Engelbergin osakilpailussa Sveitsissä. Hän oli kilpailussa 13. oltuaan ensimmäisen kierroksen jälkeen kahdeksantena. Leyhe saavutti tuolla sijoituksella myös uransa ensimmäiset maailmancupin pisteet. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan yhdeksäs Sapporossa tammikuussa 2016. Ensimmäisen palkintosijansa Leyhe saavutti Wisłassa marraskuussa 2018 oltuaan toinen. Hän sijoittui toiseksi myös Sapporossa ja Râșnovissa helmikuussa 2020. Ensimmäisen maailmancupin henkilökohtaisen voittonsa hän nappasi kotimäessään Willingenissä 8.2.2020. Hän voitti kilpailun oltuaan ensimmäisen kierroksen jälkeen toisena, nousten toisen kierroksen pisimmällä 144,5 metriä kantaneella leiskautuksellaan voittoon ohi Puolan Kamil Stochin. Hän sijoittui samalla kaudella kolmanneksi Lillehammerissa. Kaudella 2023–2024 Leyhe sijoittui kolmanneksi Rukan ensimmäisessä kilpailussa.

Leyhe sijoittui maailmancupin kokonaispisteissä kuudenneksi kaudella 2019–2020. Keski-Euroopan mäkiviikon 2018–2019 kokonaiskilpailussa Leyhe sijoittui kolmanneksi ja 2016–2017 kahdeksanneksi. Continental Cupissa Leyhe on voittanut urallaan yhden osakilpailun Renassa joulukuussa 2014. 

Leyhe oli saavuttamassa Saksalle lentomäen MM-hopeaa joukkuemäestä Kulmissa vuonna 2016. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui normaalimäessä 13:nneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän oli mukana Saksan hopeajoukkueessa. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 Leyhe voitti kultaa joukkuemäessä ja oli kuudes normaalimäessä. Pekingin olympialaisissa 2022 Leyhe saavutti pronssia joukkuemäessä ja sijoittui normaalimäessä 24:nneksi. Nuorten tasolla hänellä on MM-hopeaa joukkuemäestä vuosina 2010 Hinterzartenista ja 2011 Otepäästä.

Lähteet
-------

* Stephan Leyhe Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
**Kaarlo Toivo Salmio**, vuoteen 1906 *Lindholm* (4. marraskuuta 1882 Jyväskylä – 16. heinäkuuta 1973) oli suomalainen liikemies ja poliitikko.
Hän toimi Risto Rytin II hallituksessa kauppa- ja teollisuusministerinä ja II kansanhuoltoministerinä 1940–1941 sekä jonkin aikaa (1941) kauppa- ja teollisuusministerinä Jukka Rangellin hallituksessa.

Elämä
-----

Toivo Salmio syntyi Jyväskylässä ja vietti kaupungissa lapsuutensa. Hänen vanhempansa olivat suutarinliikkeen harjoittaja Kaarlo Lindholm ja Amanda, o.s. Virkanen. Vuonna 1906 Lindholm suomalaisti nimensä ja otti käyttöön sukunimen Salmio. Hän asui vuonna 1906 Kotkassa. Nuoruudessaan Toivo Salmio hankki kauppaopistossa kaupallisen koulutuksen. Hän täydensi opintojaan suorittamalla opintomatkoja vuonna 1908 Saksaan ja Sveitsiin sekä vuonna 1911 Skandinaviaan, Hollantiin ja Belgiaan. Myöhemmin hän vielä täydensi opintojaan vierailemalla liiketoimissa eri maissa.

Salmion ensimmäinen virkatehtävä oli vuosina 1906–1911 Kotkan työväen osuuskunnan johtajana. Kaupallisen toimen ohella hän oli 1909–1911 myös Kotkan työväen säästöpankin kamreeri. Sen jälkeen hän toimi SOK:n johtajana 1912–1914. Hän oli Elannon johtaja 1915–1928 ja Osuuskunta Tradekan (OTK) johtaja vuosina 1928–1952.

Poliittinen ura ja luottamustoimet
----------------------------------

Sosiaalidemokraatteihin lukeutunut Salmio oli kauppa- ja teollisuusministerinä sekä II kansanhuoltoministerinä Rytin II hallituksessa 1940–1941 ja tammikuusta 1941 heinäkuuhun 1941 kauppa- ja teollisuusministerinä Rangellin hallituksessa. Luovuttuaan valtiollisista tehtävistä hän istui vielä Helsingin kaupunginvaltuustossa 1943–1945.

Poliittisten vakanssien ohella Toivo Salmiolla oli lukuisia luottamustehtäviä. Hän toimi useissa toimikunnissa, lautakunnissa ja järjestöissä. Hän kuului myös mm. Outokumpu Oy:n hallintoneuvostoon vuodesta 1939 lähtien. Yhtiön hallintoneuvoston puheenjohtaja hän oli vuodesta 1948.

Perhe
-----

Toivo Salmion ensimmäinen puoliso vuodesta 1908 oli Elli, o.s. Väätäinen (k. 1943). Pariskunnalla oli neljä lasta: Seppo (s. 1909), Sirkka (s. 1911), Tarja (s. 1917) ja Sakari (s. 1921). Salmion toinen puoliso vuodesta 1945 oli näyttelijä Aune Somersalmi.

Lähteet
-------

1. 1 2  Facta2001, WSOY 1985, 14. osa, palsta 339
2. 1 2   Toivo Salmio *Suomen ministerit*. Valtioneuvosto.
3. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11  Kuka kukin on (Aikalaiskirja) 1954, s. 753. (Runeberg.org)

Aiheesta muualla
----------------

* Toivo Salmioon liittyvää materiaalia Arjenhistoria.fi -palvelussa

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Väinö Kotilainen** | **Suomen kauppa- ja teollisuusministeri**1940−1941 | Seuraaja:**Väinö Tanner** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Valtioneuvosto
* Biografiasampo

 |

 |
**Daniel Petric** (s. 24. elokuuta 1991) on yhdysvaltalainen murhaaja. Petric murhasi äitinsä Susan Petricin ja ampui isäänsä Mark Petricin päähän käsiaseella vuoden 2007 lokakuussa saatuaan vanhemmiltaan kiellon pelata enempää Halo 3-toimintapeliä. Tekohetkellä Petric oli 16-vuotias. Hän oli aiemman tapaturman vuoksi ollut jo pitkään kotonaan neljän seinän sisällä viettäen päivänsä pelkästään pelien parissa.

Taustaa
-------

Petric halusi ostaa Halo 3 -pelin, mutta hänen vanhempansa kielsivät ostoksen, sillä pelin ilmestyessä Daniel oli vielä liian nuori ostamaan Mature-ikärajalla varustettua peliä. Poika kuitenkin kävi ostamassa pelin salaa, mutta jäi rysän päältä kiinni. Isä takavarikoi pelin ja pisti sen omaan kätköpaikkaansa, jossa hän säilytti myös käsiasettaan.

Daniel haki isänsä aseen ja pyysi vanhempiaan istumaan sohvalle ja sulkemaan silmänsä, sillä hänellä "oli heille yllätys". Poika ampui vanhempiaan lähietäisyydeltä kasvoihin, tappaen äitinsä ja haavoittaen isäänsä. Tämän jälkeen hän yritti lavastaa isänsä syylliseksi. 

Kun Daniel yritti hätistellä laukaukset kuulleita naapureitaan pois ovelta väittämällä hänen vanhempiensa riitelevän, isä onnistui kuitenkin huutamaan apua. Petric valehteli siskolleen, että vanhemmat olivat tapelleet.

Oikeudenkäynti
--------------

Puolustusasianajaja yritti saada tuomioistuinta toteamaan Petricin syyttömäksi mielenterveydellisten seikkojen perusteella. Jopa Petricin ampumavälikohtauksesta selvinnyt isä puolusti poikaansa oikeudessa. Tuomari ei hyväksynyt puolustuksen kantaa, vaan katsoi, että Petric oli suunnitellut kostoa monta viikkoa.

Petric tuomittiin 17. kesäkuuta 2009 elinkautiseen vankeuteen. Hän voi hakea ehdonalaiseen 23 vuoden kuluttua. Aluksi hänelle vaadittiin kuolemantuomiota, mutta nuoren ikänsä vuoksi hän sai elinkautisen tuomion. Syyttäjä vaati Petricille elinkautista vankeutta ilman mahdollisuutta ehdonalaiseen, mutta oikeus katsoi Petricin peliriippuvuuden lieventäväksi asianhaaraksi. Tuomarin mukaan Petric saattoi olla pakkomielteinen pelin suhteen, jolloin hän ei tajunnut täysin tekojaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Xbox-murhaaja tuomittiin vankeuteen. V2.fi 15.01.2009.
2. ↑  Poika ampui vanhempansa videopelin takia | Dome.fi *dome.fi*. Viitattu 19.9.2016.
3. ↑  Halo 3:n takia äitinsä murhannut sai elinkautisen *pelaajalehti.com*.  Arkistoitu 18.9.2016. Viitattu 19.9.2016.
**Serbian kuningaskunta** (serb. Краљевина Србија, *Kraljevina Srbija*) on historiallinen valtio, joka syntyi vuonna 1882, kun Serbian ruhtinaskunnan hallitsija kruunattiin Serbian kuninkaaksi nimellä Milan I. Serbian kuningaskunta lakkasi olemasta joulukuussa 1918, jolloin siitä ja sitä ympäröineistä alueista muodostettiin Serbien, kroaattien ja sloveenien kuningaskunta, joka uudelleennimettiin vuonna 1929 Jugoslavian kuningaskunnaksi. Serbian kuningashuone ja hallitus jatkoivat vallassa uudessa Jugoslavian valtiossa.

Historia
--------

Serbian aluekasvu Bukarestin rauhassa 1913
Kansainvälinen yhteisö tunnusti Serbian ruhtinaskunnan itsenäisyyden vuonna 1878. Ruhtinaskunnasta muodostettiin kuningaskunta vuonna 1882 ja ruhtinas Milan Obrenovićista kruunattiin kuningas Milan I.

Serbia julisti sodan Bulgarialle vuonna 1885, kun Itä-Rumelia liitettiin Osmanien valtakunnasta osaksi Bulgariaa. Serbian–Bulgarian sota päättyi Serbian tappioon, mutta rauhassa sovittiin olojen palauttamisesta sotaa edeltäneeseen aikaan. Milan I luopui kruunusta alaikäisen poikansa Aleksanterin eduksi vuonna 1889, jonka holhoojahallituksen aikana maan talous meni huonolle tolalle.

Aleksanteri otti vallan holhoojahallitukselta 1893. Hän vastusti yhteiskunnallisia uudistuksia ja perui muun muassa uuden valtiosäädön ja vahvisti valtaoikeuksiaan. Epäsuosittu kuningas murhattiin sotilasvallankaappauksen yhteydessä 1903 ja uudeksi kuninkaaksi valittiin Pietari I. Vallankaappausta seurasi poliittinen ja diplomaattinen kriisi, jonka aikana maan politiikan johtohahmoksi nousi pääministeri Nikola Pašić.

Nuoret Balkanin maat muodostivat Balkanin liiton vahvistaakseen asemiaan suurvaltojen välissä. Liitto julisti vuonna 1912 sodan Osmanien valtakunnalle. Ensimmäinen Balkanin sota päättyi liiton selkeään voittoon 1913 ja osmanien oli luovuttava alueistaan Balkanilla, mutta liittolaisten kiista alueiden jaosta johti samana vuonna toiseen Balkanin sotaan liittolaisten kesken. Sodan päättäneessä Bukarestin rauhassa 1913 Serbia sai niin sanotun Vanhan Serbian eli nyk. Pohjois-Makedonian ja Kosovon.

Serbian ja Itävalta-Unkarin vastakkainasettelu oli pahentunut jo Bosnian kriisin yhteydessä vuonna 1908, kun Bosnia-Hertsegovina liitettiin Itävaltaan. Tilanne kärjistyi serbinationalistin tekemään Itävallan arkkiherttuan Frans Ferdinandin murhaan 1914, mikä johti ensimmäisen maailmansodan syttymiseen.

Serbia kärsi maailmansodassa pahoin. Koko maa oli miehitettynä ja 20 % väestöstä menehtyi sodan aikana. Sodan jälkeen Balkanin slaavit muodostivat serbien johdolla Serbien, kroaattien ja sloveenien kuningaskunnan, jonka osaksi Serbia tuli. Valtio muutti myöhemmin nimensä Jugoslaviaksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Kiljunen, Kimmo: *Valtiot ja liput*, s. 129. Otava, 2004. ISBN 951-1-18177-7.
2. 1 2 3  Serbia, Tietosanakirja osa 8

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Serbian kuningaskunta** Wikimedia Commonsissa