**Karhusaaren huvila** (alunperin **Sinebrychoffin huvila** ja entinen **Karhusaaren taidekeskus**) on uusrenessanssinen puurakenteinen, korkealle lohkokivijalalle rakennettu huvila Karhusaaressa Espoon Westendissä. Sitä on kuvattu Espoon 1800-luvun huviloista rakennustaiteellisesti mielenkiintoisimmaksi.

Sinebrychoffin huvilana
-----------------------

Kauppaneuvos Nicolas Sinebrychoffille erotettiin Sinebrychoffin suvun omistamasta Hagalundin kartanosta Björnholma vuonna 1890. 

Sinebrchoffin suvun perheystävä arkkitehti Karl August Wrede sai huvilan suunnitellakseen; hän oli palannut samoihin aikoihin Italiasta, ja huvilan italialaisvaikutteet ovat selkeät. Wrede otti vaikutteita italialaisista palatseista. Huvilaan kuuluu erikoinen tasakattoratkaisu leveine räystäineen, joiden alla on kasetointi. Asiantuntijat pitävät huvilaa rakennustaiteellisesti arvokkaana. Huvila on Museoviraston suojelema.

Myös huvilan sisustus edustaa uusrenessanssia. Kattomaalaukset, paneloinnit ja kaakeliuunit on tehty taiten. Huvilassa oli varattuna oma huone marsalkka Carl Gustaf Emil Mannerheimille Sinebrychoffien aikana.

Huvila oli aikoinaan myös pieni maatila talousrakennuksineen, joista useimmat ovat säilyneet. Maatilalla oli työntekijöiden asuntoja, navettoja, riihejä ja talleja. Huvilalla oli kasvihuone, jossa kasvatettiin kukkia. Osa rakennuksista, kuten laituri uimahuoneineen jäi Länsiväylän alle.

Aivan huvilan läheisyydessä sijaitsee Krimin sodan aikaisia patterivalleja.

Huvilan omistajat saapuivat paikalle huvipurrella ja ylellisillä hevosvaunuilla. Sinebrychoffit järjestivät ylellisiä juhlia huvilalla. Vieraita otettiin vastaan kesäisin ja talvisin.

Karhusaaren huvila siirtyi Åbo Akademin omistukseen vuonna 1965. Huvila päätyi Espoon kaupungin omistukseen vuonna 1980.

Karhusaaren taidekeskus
-----------------------

Karhusaaren huvila toimi taidekeskuksena 1980-luvulta lähtien. Espoon kaupunki irtisanoi Karhusaaren taidekeskuksen vuokrasopimuksen maaliskuussa 2024.

Karhusaaren huvila
------------------

Björnholm eli Karhusaari on nykyisin Westendin koillinen osa-alue, jonka pinta-alasta suuren osan kattaa huvilan pohjoispuolitse kulkeva Länsiväylä. Huvilan tilat ovat vuokrattavissa kulttuuri-, seminaari-, kokous- ja juhlakäyttöön. Karhusaaren peruskorjaus valmistui tammikuussa 2024.

Populaarikulttuurissa
---------------------

Sinebrychoffin huvila esitti roomalaista huvilaa Ossi Elstelän ohjaamassa melodraamassa *Katariina ja Munkkiniemen kreivi* vuonna 1943.

Kuvia
-----

* 
* 
* 
* 
*

Lähteet
-------

* Härö, Erkki: *Espoon rakennuskulttuuri ja kulttuurimaisemat : Byggnadskulturen och kulturlandskapet i Esbo*. Toinen, tarkistettu painos. Helsinki: Espoon kaupunginmuseo/Esbo stadsmuseum, 1991. ISBN 951-857-182-1.

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5  Härö, s. 167
2. 1 2 3 4 5 6 7 8  HS Espoo | Sinebrychoffin huvilan nurkassa seisoo kaappi, joka onkin salaovi myyttiseen huoneeseen *Helsingin Sanomat*.  10.2.2023. Viitattu 4.2.2024.
3. 1 2  Karhusaaren Taidekeskus | EKYL *www.ekyl.fi*. Viitattu 4.2.2024.
4. 1 2  Espoon kaupunki: Koe Karhusaari *Espoo.fi*. Viitattu 5.2.2024.
5. 1 2 3  Tapiola: Karhusaaren huvilan päärakennuksen peruskorjaus valmistui tammikuussa *Espoo.fi*.  1.2.2024 14.01. Espoon kaupunki. Viitattu 4.2.2024.
6. ↑  Huvilat | Espoon Karhusaaren vuokralaiset odottivat muuttopäivää remontin jälkeen, mutta saivatkin kaupungilta kenkää *Helsingin Sanomat*.  25.3.2024. Viitattu 26.3.2024.
7. ↑  Espoon kaupunki: Vuokraa Sinebrychoffin huvila tai järjestä yleisötapahtuma *Espoo.fi*. Espoon kaupunki. Viitattu 4.2.2024.
8. ↑  Katariina ja Munkkiniemen kreivi *Elonet*. Kansallinen audiovisuaalinen arkisto. Viitattu 12.10.2020.

Artikkeliin ei ole liitetty Wikidata-kohdetta.  
 Luo Wikidata-kohde.