recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Kardinaali Thomas Wolsey.
**Thomas Wolsey** (n. 1475 – 29. marraskuuta 1530) oli englantilainen kardinaali ja valtiomies. Kardinaali Wolsey oli lordikanslerina vuosina 1515–1529 ollen näiden vuosien ajan Englannin vaikutusvaltaisin mies kuninkaan ohella.

Wolsey opiskeli teologiaa Oxfordissa, ja hänet nimitettiin jo nuorella iällä Canterburyn arkkipiispan, kardinaali John Mortonin henkilökohtaiseksi kappalaiseksi. Wolseyn lahjakkuus huomattiin myös hovipiireissä, ja häntä suositeltiin Henrik VII:lle. Henrik VII:n aatelisia kohtaan tuntema epäluulo edisti osaltaan porvarillista syntyperää olleen Wolseyn uraa.

Wolsey pääsi vallan ytimeen Henrik VII:n pojan, Henrik VIII:n noustua valtaan. Vuonna 1514 Wolsey nimitettiin Lincolnin piispaksi ja pian sen jälkeen Yorkin arkkipiispaksi. Paavi Leo X nimitti Wolseyn kardinaaliksi 1515, ja samana vuonna Wolsey nimitettiin myös Englannin lordikansleriksi.

Nuori kuningas luotti isänsä vanhaan neuvonantajaan ja antoi Wolseyn huolehtia monista hallinnon asioista. Wolsey johti käytännössä Englannin ulkopolitiikkaa ja pyrki käyttämään hyväkseen Ranskan ja Habsburgien välistä kilpailua. Wolsey menetti kuitenkin Henrik VIII:n suosion, koska hän ei onnistunut saamaan paavi Klemens VII:n suostumusta kuninkaan avioeroon Katariina Aragonialaisesta. Vuonna 1529 Wolsey erotettiin valtion viroista ja hän sai syytteen maanpetoksesta. Wolsey määrättiin saapumaan oikeudenkäyntiin Lontooseen, mutta hän sairastui ja kuoli matkalla.

Wolsey populaarikulttuurissa
----------------------------

* *Kunnian mies* -elokuvassa Wolseytä esittää Orson Welles.
* *Tudors*-televisiosarjassa Wolseytä esittää Sam Neill.
* *Susipalatsi*-televisiosarjassa Wolseytä esittää Jonathan Pryce.

Lähteet
-------

1. ↑  Black, Jeremy: *History of England*, s. 63. Dolphin Publications, 1993. ISBN 1-85627-288-5. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Thomas Wolsey** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Alankomaat
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Thomas Wentworth Russell** (1879 – 10. huhtikuuta 1954), myös nimellä **Russell pašša**, oli brittiläinen Egyptissä vaikuttanut kenraalimajuri ja poliisipäällikkö. Hän johti vuosikymmeniä huumeiden vastaista taistelua Egyptissä ja myöhemmin myös sen ulkopuolella.

Russell aloitti uransa Egyptissä vuonna 1902. Hänen ehdotuksestaan luodut kameleilla liikkuvat poliisiosastot lopettivat beduiinien ryöstöretket vuonna 1906. Hän sai vuonna 1911 Aleksandrian apulaispoliisipäällikön viran, mitä seurasi sama tehtävä Kairossa vuonna 1913. Hänet nimitettiin vuonna 1917 Kairon poliisipäälliköksi arvolla *lewa* (kenraalimajuri), samalla kun hän sai paššan arvonimen.

Egyptissä otettiin vuonna 1925 käyttöön maan ensimmäinen huumausainelainsäädäntö. Russell, joka oli harkinnut jäävänsä eläkkeelle, otti valtuuksiinsa vahvistusta saaneen poliisilaitoksen päällikkönä huumeiden vastaisen työn poliisitoimen tärkeäksi osaksi. Egyptin pääministeri Mohammed Mahmoud pašša salli vuonna 1929 erillisen viraston perustamisen huumeiden vastaiseen työhön 10 000 punnan vuosibudjetilla. Russell valittiin nimellä *Central Narcotics Intelligence Bureau* (CNIB) tunnetun viraston johtajaksi. Hän alkoi viraston johtajana tutkia myös Egyptin ulkopuolella tapahtuvaa huumekauppaa ja -tuotantoa muun muassa Sveitsissä, Ranskassa ja Bulgariassa lahjottuaan yhden merkittävimmistä huumekauppiaista tietolähteekseen.

Poliisipäällikön tehtävän lisäksi Russell oli myös jäsenenä Kansainliiton huumausaineiden asiantuntijakomiteassa 1920- ja 1930-luvuilla. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1946 ja kuoli Lontoossa 10. huhtikuuta 1954.

Kunnianosoitukset ja arvonimet
------------------------------

Russellista tehtiin vuonna 1920 Brittiläisen imperiumin ritarikunnan jäsen arvolla *Officer*, ja hänet korotettiin saman ritarikunnan jäsenluokkaan *Knight Commander* vuonna 1938. Vuonna 1926 hänet otettiin Order of St Michael and St George -kunniaritarikunnan jäseneksi arvolla *Companion*. Hänelle myönnettiin myös monia ulkomaisia kunniamerkkejä.

Lähteet
-------

* Knepper, Paul: *International Crime in the 20th Century: The League of Nations Era, 1919-1939*. Palgrave Macmillan, 2011. ISBN 978-0230284296. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3  Knepper 2011, s. 125-127
2. 1 2  Sir Thomas Wentworth Russell *The British Empire*. Viitattu 8.4.2019. (englanniksi)
3. ↑  GEN. SIR T. RUSSELL.  *The Daily Telegraph*, 12.4.1954.  (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Thomas Warton
**Thomas Warton** (9. tammikuuta 1728 Basingstoke, Hampshire, Englanti – 21. toukokuuta 1790) oli englantilainen kirjallisuushistorioitsija, -kriitikko ja runoilija. Vuosina 1785–1790 hän oli Englannin poet laureate. Hänen isänsä oli runoilija Thomas Warton vanhempi ja nuorempi veljensä Joseph Warton. Runous oli vetänyt häntä puoleensa jo nuoruusiässä.

Warton oli kuuluisan The Clubin jäsen. Vuodesta 1771 hän työskenteli pappina Kiddingtonissa Oxfordshiressa. Hän oli Samuel Johnsonin ystävä ja kilpailija.

Lähteet
-------

1. ↑  Life of Thomas Warton, the Younger. (englanniksi) (Archive.org)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Australia
* Kreikka
* Alankomaat
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**CTI Records** (**Creed Taylor Incorporated**) on yhdysvaltalainen jazzmusiikkiin keskittynyt levy-yhtiö, jonka musiikkituottaja Creed Taylor perusti vuonna 1967. Levy-yhtiön ensimmäinen albumijulkaisu oli Wes Montgomeryn *A Day in the Life* vuonna 1967. CTI Recordsille levyttäneitä artisteja ovat muun muassa George Benson, Bob James, Walter Wanderley, Freddie Hubbard, Hubert Laws, Stanley Turrentine, Ron Carter, Antônio Carlos Jobim ja Deodato. 

CTI Recordsin tytäryhtiö Kudu Records perustettiin vuonna 1971 ja keskittyi soul jazziin. Kudu julkaisi musiikkia artisteilta kuten Grover Washington, Jr. Esther Phillips, Hank Crawford, Johnny Hammond, Grant Green, Joe Beck, Lonnie Smith ja Idris Muhammad.

Salvation Records sekä Greenestreet olivat myös CTI Recordsin lyhytikäisiä tytäryhtiöitä.

Lähteet
-------

1. ↑  CTI Records *Discogs*. Viitattu 7.1.2018. (englanniksi)
2. ↑  Kudu *Discogs*. Viitattu 7.1.2018. (englanniksi)
3. ↑  Salvation (4) *Discogs*. Viitattu 7.1.2018. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **CTI Records** Wikimedia Commonsissa
**Iso Karhujärvi** (engl. *Great Bear Lake*) on Kanadan Luoteisterritorioiden suurin järvi ja Pohjois-Amerikan neljänneksi suurin järvi. Järvi sijaitsee pohjoisella napapiirillä 186 metrin korkeudella merenpinnasta ja on osa Mackenziejoen vesistöä. Iso Karhujärvi on erämaa-alueella, ja Délįne on ainoa sen rannalla oleva asutuskeskus. Aiemmin asutusta oli enemmän, kun seudulta kaivettiin pikivälkettä.

Maantiede
---------

Iso Karhujärvi on epäsäännöllisen muotoinen järvi, ja sen keskialtaasta erkanee eri suuntiin viisi pitkää haaraa, Keithin-, McVicarin-, McTavishin-, Deasen- ja Smithinlahdet.Iso Karhujärven allas muodostui viimeisen jääkauden aikana, mutta altaaseen on sen jälkeen vaikuttanut maankohoaminen.

Iso Karhujärvi sijaitsee napapiirillä Luoteisterritorioiden luoteisosissa. Se laskee Mackenziejokeen Great Bear River -joen kautta. Järveen laskee useita jokia, muun muassa Camselljoki, jota kautta Isoon Karhujärveen liittyy sen eteläpuolelta pitkä pienempien järvien ketju. Järvi on vuosittain jäässä noin kahdeksan kuukautta ja vapautuu jäistä usein vasta heinäkuussa. Iso Karhujärven pinta-ala on 31 153 neliökilometriä ja sen tilavuus 2 236 kuutiokilometriä. Se on pinta-alaltaan suurin kokonaan Kanadan puolella oleva järvi ja Pohjois-Amerikan neljänneksi ja koko maailman kahdeksanneksi suurin järvi. Järvellä on 2 719 kilometriä rantaviivaa.

Järvi on keskellä laajoja erämaita, ja sen pohjoiset ja läntiset haarat ulottuvat tundra-alueelle. Itäranta puolestaan on Kanadan kilven alueelle. Etelä- ja länsirannat ovat metsäisiä, ja siellä kasvaa käppyräisiä kuusia.

Historia
--------

Eurooppalaiset löysivät Ison Karhujärven vasta 1700-luvulla, kun Peter Pond sai tietää vuosina 1783–1784 sen sijainnin. Turkiskauppa saapui alueelle noin vuonna 1800. John Franklinin löytöretken aikana 1825–1826 Keithinlahden rannalla perustettiin Fort Franklin. John Richardson tutki 1800-luvulla järven pohjoisrantaa, Peter Warren Dease vietti 1837–1838 talven Fort Confidencessa ja Robert Bell tutki alueen geologiaa vuonna 1900.

Asutukset olivat seudulla tilapäisiä, kunnes vuonna 1930 alueelta löydettiin radiumia ja uraania sisältävää pikivälkettä. Järven itärannalla perustettiin 1933 Port Radium. Malmivarannot käytettiin nopeasti loppuun, ja alueelta kaivettua malmia päätyi muun muassa Yhdysvaltain toisessa maailmansodassa käyttämiin atomipommeihin. Pikivälkevarantojen ehdyttyä alueen asutukset autioituivat. Nykyään ainoa asutuskeskus on Délįne. Kylässä asuu 650 ihmistä.

Lähteet
-------

* Hebert, Paul D. N. & Biodiversity Institute of Ontario: Great Bear Lake, Northwest Territories *The Encyclopedia of Earth*.  29.8.2008. Viitattu 27.1.2014. (englanniksi)
* Marsh, James: Great Bear Lake *The Canadian Encyclopedia*.  20.12.2013.  Arkistoitu 2.2.2014. Viitattu 27.1.2014. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5 6  Marsh.
2. 1 2 3  Hebert & Biodiversity Institute of Ontario.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Iso Karhujärvi** Wikimedia Commonsissa

KanadaKanadan suurimmat järvet

* Athabascajärvi
* Iso Karhujärvi
* Iso Orjajärvi
* Lake of the Woods
* Manitobajärvi
* Peurajärvi
* Winnipegjärvi
* Winnipegosisjärvi
**Vera Rózsa** [ˈro:ža] (oik. **Vera Rózsa-Nordell**; 16. toukokuuta 1917 Budapest – 15. lokakuuta 2010 Lontoo) oli unkarilainen laulaja (altto), lauluopettaja ja äänenkäytön konsultti. Hän opiskeli Franz Lisztin musiikkiakatemiassa Budapestissa muun muassa Zoltán Kodályn johdolla. Vuodesta 1955 lähtien hän asui Englannissa.

Rózsan oppilaisiin kuuluivat muun muassa Sarah Walker, Kiri Te Kanawa, Agathe Martel, Karita Mattila, Tom Krause, Jyrki Niskanen, Martina Bovet, Anne Sofie von Otter, Marie-Adele McArthur, Ildikó Komlósi ja monet muut. Hän oli vaativa opettaja, mutta hän halusi vilpittömästi kehittää opiskelijoidensa lahjoja ja kykyjä huippuunsa. Rózsa piti mestarikursseja Suomessakin.

Yleisradio on tehnyt dokumenttielokuvan *Vera Rózsa – tähtien äiti* vuonna 1997. Elokuvan ohjasi Tiina-Maija Lehtonen ja tuotti Yle. Sen kesto on 50 minuuttia.

Katso myös
----------

* Unkarin valtionooppera
* Wienin valtionooppera

Lähteet
-------

1. ↑  Vera Rózsa *The Telegraph*. Viitattu 17.4.2011. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Kukkoilijat** (*In Bruges*) on vuonna 2008 ensi-iltansa saanut rikoskomediaelokuva, jonka on ohjannut Martin McDonagh. Kukkoilijat on ohjaajansa debyytti pitkän elokuvan saralla. Elokuvassa Colin Farrell ja Brendan Gleeson näyttelevät kahta palkkamurhaajaa piileksimässä Bruggen kaupungissa Belgiassa. Heidän pomoaan näyttelee Ralph Fiennes.

Elokuva oli vuonna 2008 ehdolla parhaan alkuperäisen käsikirjoituksen Oscar-palkintoon. Se myös voitti parhaan alkuperäisen käsikirjoituksen Bafta-palkinnon. Colin Farrell voitti roolisuorituksestaan elokuvassa parhaan miespääosan Golden Globen.

Juoni
-----

Murhakeikan epäonnistuttua rikollispomo Harry lähettää päähenkilöt Kenin ja Rayn Lontoosta idylliseen Bruggen kaupunkiin Belgiaan odottelemaan uusia ohjeita. Ken nauttii kaupungin kauneudesta ja rauhallisuudesta, kun taas Ray vihaa paikkaa sydämensä pohjasta ja joutuu siksi törmäyskurssille kaiken ja kaikkien kanssa.

Näyttelijät
-----------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Colin Farrell  | … |  Ray
  |
|  Brendan Gleeson  | … |  Ken Daley
  |
|  Ralph Fiennes  | … |  Harry Waters
  |
|  Clémence Poésy  | … |  Chloë Villette
  |
|  Jordan Prentice  | … |  Jimmy
  |
|  Thekla Reuten  | … |  Marie
  |
|  Jérémie Renier  | … |  Eirik
  |
|  Anna Madeley  | … |  Denise
  |
|  Elizabeth Berrington  | … |  Natalie Waters
  |
|  Eric Godon  | … |  Yuri
  |
|  Željko Ivanek  | … |  Kanadalainen mies
  |

Vastaanotto
-----------

*Kukkoilijat* sai ilmestyessään pääosin positiivista palautetta. *Helsingin Sanomien* kriitikko Mikko-Pekka Heikkinen sanoi *Kukkoilijoiden* olevan "tymäkkä tragikomedia", jonka "vinksahtanut huumori viehättää". Elokuvalehti *Episodin* kriitikko Hannu Liekso antoi elokuvalle täydet viisi tähteä, kehuen elokuvan olevan "raikas ja täynnä hyvää tekstiä, jota erinomaiset näyttelijät tulkitsevat verevästi". Hän sanoi myös elokuvan etenevän "kuin höyryjuna ollen välillä huvittava ja välillä huikean dramaattinen, muttei silti hengästyttävä".

*Rotten Tomatoes* -elokuvasivustolla 84 prosenttia kriitikoista on antanut elokuvalle positiivisen arvion. Sivuston mukaan elokuva yhdistelee tehokkaasti mustaa komediaa ja rikoselokuvan elementtejä. Pääosien esittäjät, erityisesti Colin Farrell, saivat kriitikoilta valtavasti kehuja; *USA Today* -lehden Claudia Puig piti Rayn roolia luultavasti Farrellin uran parhaana, ja Roger Ebert arvioi Farrellin onnistuvan roolissaan niin hyvin siksi, koska hänen annetaan vihdoinkin rentoutua ja olla irlantilainen.

Lähteet
-------

1. ↑  Heikkinen, Mikko-Pekka: Häjyt Belgiassa *Helsingin Sanomat*.  12.9.2008. Viitattu 23.3.2021.
2. ↑  Liekso, Hannu: Kukkoilijat – elokuvan arvostelu *Episodi.fi*.  12.9.2008. Viitattu 23.3.2021.
3. ↑  "In Bruges (2008)" *rottentomatoes.com*.  (englanniksi)
4. ↑  'In Bruges' offers sharp, quirky story of two hit men on holiday *USAToday*. Viitattu 23.3.2021. (englanniksi)
5. ↑  Ebert, Roger: In Bruges movie review & film summary *RogerEbert.com*.  7.2.2008. Viitattu 23.3.2021. (englanniksi)
***Hämähäkkimies: sininen*** (*Spider-Man: Blue*) on Hämähäkkimiehen alkuvaiheista kertova sarjakuva, jonka on käsikirjoittanut Jeph Loeb ja piirtänyt Tim Sale. Alun perin kuudessa osassa julkaistu sarjakuva ilmestyi vuosina 2002-2003, suomeksi se ilmestyi kovakantisena kirjana 2003. Tarina kertoo Peter Parkerin ja Gwen Stacyn suhteesta, mutta kuvaan astuu myös Mary Jane Watson.

Tarina
------

*Hämähäkkimies: sininen* kertoo haikeasävyisesti Peter Parkerin opiskeluajoista Empire State Universityssä. Tuolloin hän löysi viimein oman paikkansa ystäväpiirinsä keskellä. Parker viettää aikaa opiskelijoiden suosikkipaikassa, Coffee Bean Barissa, ystäviensä Flash Thompsonin ja Harry Osbornin sekä hänen suosiostaan kisailevien Gwen Stacyn ja Mary Jane Watsonin kanssa. Monet Hämähäkkimiehen vanhat vihamiehet ovat kuitenkin päättäneet palata maisemiin. *Hämähäkkimies: sininen* viittaa jo nimeltään nostalgisiin, lievän surumielisiin tunnelmiin. Otsikko sopii hyvin kuvamaan sankaria, joka vielä nykyäänkin suree Vihreän Menninkäisen tappaamaa tyttöystäväänsä. Lisäksi tarinassa viitataan usein kaihoisiin rakkauslauluihin, kuten Ella Fitzgeraldin esittämään "My Funny Valentineen" ja Nat King Colen kappaleeseen "Let’s Fall in Love".

Kirjan sisältö
--------------

* "Hassu rakkaani"
* "Rakastutaan"
* "Kaikki käy"
* "Syksy New Yorkissa"
* "Jos olisit minun"
* "Minut, kokonaan"

Kirjan keskeiset henkilöt
-------------------------

* Hämähäkkimies/Peter Parker
* Flash Thompson
* Harry Osborn
* Vihreä Menninkäinen/Norman Osborn
* Mary Jane Watson
* Gwen Stacy
* Lisko/Curt Connors
* Kraven Saalistaja
* May-täti
* [[Sarvikuono (sarjakuvahahmo)|Sarvikuono
* Korppikotka
**Kirsi Pauliina Mykkänen** (s. 7. helmikuuta 1978 Kuopio) on suomalainen pikajuoksija, joka edustaa seuratasolla Kuopion NMKY:tä.

Mykkänen voitti ensimmäiset SM-mitalinsa sisäratojen SM-kisoissa 2003, joissa hän oli 200 metrin juoksussa kolmas ajalla 24,86 ja 400 metrin juoksussa toinen ajalla 56,00. Samana vuonna hän voitti Kalevan kisoissa 400 metrillä SM-kultaa ajalla 54,09. Seuraavana vuonna Mykkänen voitti SM-kultaa Kalevan kisoissa 200 metrillä ajalla 23,95 sekä 400 metrillä ajalla 52,27. Hänet valittiin edustamaan Suomea Ateenan olympialaisiin, joissa hän karsiutui 400 metrin alkuerissä. Vuonna 2005 hän voitti Kalevan kisoissa 200 metrillä kultaa ajalla 23,53 ja 400 metrillä ajalla 52,99. Helsingin MM-kisoissa hän karsiutui alkuerissä.

Mykkänen voitti sisäratojen SM-kisoissa 2006 hopeaa 200 metrillä ja kultaa 400 metrillä. Saman vuoden Kalevan kisoissa hän voitti SM-kultaa 400 metrillä. Göteborgin EM-kisoissa hän karsiutui alkuerissä. Viidennen kerran Mykkänen voitti 400 metrillä SM-kultaa Lappeenrannassa 2007.

Mykkäsen nimissä on epävirallinen 400 metrin ylipitkällä radalla juostu sisäratojen Suomen ennätys. Mykkäsen ulkoratojen ennätys 400 metrillä on Suomen kaikkien aikojen tilastoissa neljäs.

Ennätykset
----------

* 100 metrin juoksu: 11,98 (2003)
* 150 metrin juoksu: 18,06 (2004)
* 200 metrin juoksu: 23,53 (2005)
* 400 metrin juoksu: 52,27 (2004)
* 600 metrin juoksu: 1.32,25 (2006)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Kirsi Mykkänen Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
2. ↑


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
**Kirsi Lehto** (o.s. **Korhonen**, s. 19. maaliskuuta 1956 Vesanto) on molekulaarisen kasvibiologian yliopisto-opettaja ja dosentti Turun yliopiston Luonnontieteiden ja tekniikan tiedekunnassa. Lehdon tutkimuskohteita ovat muun muassa kasvivirologia ja molekyylibiologia. Lehto on myös yksi Suomen johtavia astrobiologeja yhdessä puolisonsa Harry Lehdon kanssa. He ovat kirjoittaneet astrobiologia-aiheista blogia yhdessä vuodesta 2013 asti Ursan ry:n julkaisemassa Tähdet ja avaruus -lehdessä.

Lehto suoritti maatalous- ja metsätieteiden maisterin tutkinnon Helsingin yliopistosta vuonna 1981. Väitöskirjansa Lehto teki University of California Riversidessa kasvipatologian laitoksella vuonna 1989.

Kirsi Lehto edustaa Turun yliopistoa Euroopan astrobiologian instituutissa sekä on Euroopan astrobiologien verkoston EANA:n jäsen. 

Kirsi Lehdon kirjoittama *Astrobiologia. Elämän edellytyksiä etsimässä* -kirja sai vuoden 2019 Vuoden tiedekirja -palkinnon. Lehto on kirjoittanut myös muita yleistajuisia artikkeleita ja oppikirjoja sekä ollut mukana Ylen TiedeYkkönen Extran Astrobiologiaa ja Astrobiologiaa 2 -podcasteissa. Lisäksi hän on esiintynyt Yle TV1:n Esko Valtaojan isännöimässä keskusteluohjelmassa "5 kulmaa kosmologiaan". Lehto on puolisonsa kanssa ollut ideoimassa ja toteuttamassa 14 km pituista Aikavaellus-vaellusreittiä Kaarinasta Turkuun, joka kuvaa maailmankaikkeuden historiaa alkuräjähdyksestä nykypäivään. Kirsi Lehto on kirjoittanut myös kolme runokirjaa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kirsi Lehto, Curriculum Vitae *research.utu.fi*. Viitattu 19.3.2020.
2. 1 2  Kirsi Lehto *www.utu.fi*. Viitattu 19.3.2020.
3. ↑  Tähdet ja avaruus: Ursan blogit aukesivat *www.avaruus.fi*. Viitattu 19.3.2020.
4. ↑  Tähdet ja avaruus: "Potentiaalinen klassikko" - Kirsi Lehdon teos vei Vuoden tiedekirja -palkinnon *www.avaruus.fi*. Viitattu 19.3.2020.
5. ↑  Tiedeykkönen Extra *areena.yle.fi*. Viitattu 19.3.2020.
6. ↑  Aikavaellus – Time Trek – Me teemme aikamatkailusta totta *aikavaellus.fi*. Viitattu 22.3.2020.
7. ↑  Aikavaellus ry – Aikavaellus *aikavaellus.fi*. Viitattu 22.3.2020.
8. ↑  Runoblogi | Astrobiologia | Kuikkaniemi-tuotteet | Kirsi Lehto | Runoi *Kuikkaniemi*. Viitattu 22.3.2020. (englanniksi)

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Tieteilijät Muokkaa Wikidatassa | 
* ORCID

 |

 |
**Kirsi Marika Ahonen** (s. 8. huhtikuuta 1976 Jurva) on suomalainen keihäänheittäjä. Aktiiviurallaan hän edusti Vaasan Vasamaa, Lapuan Virkiää ja Turun Weikkoja. Häntä valmensi uransa aikana Kari Häkkilä, Tapio Korjus, Ari Weckström ja Mia Strömmer.

Ahonen on edustanut Suomea kerran aikuisten arvokilpailuissa: Göteborgin EM-kilpailuissa 2006, jossa hän sijoittui karsinnassa 24:nneksi heitettyään tuloksen 53,33.

Kalevan kisoista Ahosella on neljä mitalia. Tampereella 2008 hän voitti kultaa, Espoossa 2009 ja Turussa 2011 hopeaa ja Turussa 2001 oli pronssilla. Keihäänheiton talvimestaruuden hän on voittanut vuosina 2000, 2001, 2003, 2004, 2005, 2006, 2007 ja 2009. Suomi–Ruotsi-maaotteluun Ahonen osallistui viidesti, parhaana sijoituksenaan toinen.

Ahosen ennätys keihäänheitossa on 60,98, jonka hän heitti vuoden 2006 heinäkuussa Helsingissä. Hän on kilpaillut myös kuulantyönnössä ja kiekonheitossa.

Ahonen lopetti kilpauransa olkapäävamman vuoksi vuonna 2008 ja opiskeli tämän jälkeen Kuortaneella ammattivalmentajatutkinnon. Joulukuussa 2017 Ahonen aloitti Espoon Tapioiden valmennuspäällikkönä.

Aktiiviurallaan Ahonen oli 170 cm pitkä ja painoi 70 kg.

Kausien parhaat heitot
----------------------

Lähde: Tilastopaja
* 1999 57,51 Seinäjoki 7.8.
* 2000 59,75 Kuortane 24.6.
* 2001 57,00 Vaasa 15.7.
* 2002 58,61 Lahti 16.6.
* 2003 58,81 Helsinki 18.8.
* 2004 58,59 Marsa 14.3.
* 2005 57,53 Kuortane 26.6.
* **2006 60,98 Helsinki 26.7.**
* 2007 55,89 Jalta 17.3.
* 2008 58,86 Tampere 26.7.
* 2009 55,68 Bergen 20.6.
* 2010 46,63 Kajaani 6.8.
* 2011 52,91 Raisio 28.7.
* 2012 50,52 Laitila 2.8.
* 2013 49,83 Vaasa 26.7.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Kirsi Ahonen Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
2. ↑  Ahonen palaa yleisurheiluun Tapioiden valmennuspäällikkönä *Yleisurheilu.fi*.  2.12.2017. Viitattu 13.7.2020.

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
**Kirsi Kemppainen** (s. 4. joulukuuta 1975) on suomalainen pikajuoksija. Hän edusti aktiiviurallaan Tampereen Pyrintöä ja hänen valmentajanaan toimi Riitta Maunula. Hän saavutti urallaan neljä hopeamitalia SM-hallikisoista 400 metrin matkalla. Kalevan kisoissa hänen paras sijoituksensa oli neljäs, jonka hän saavutti vuosina 1997 ja 1999 samalla matkalla. SM-viesteissä hän voitti Suomen mestaruuden Tampereen Pyrinnön 4 × 400 metrin joukkueessa vuonna 1998 ja sijoittui samalla matkalla pronssille vuonna 1996. Pikaviestistä hänellä on myös yksi pronssimitali vuodelta 1994. 

Kemppainen edusti Suomea vuonna 1994 alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa Lissabonissa 4 × 400 metrin viestijoukkueessa, joka sijoittui viidenneksi ajalla 3.37,55. Hän edusti Suomea myös ensimmäisissä alle 23-vuotiaiden EM-kisoissa Turussa 4 × 400 metrin viestijoukkueessa. Joukkue juoksi matkalla edelleen voimassa olevan 22-vuotiaiden Suomen ennätyksen 3.34,88 sijoittuen neljänneksi.

Lähteet
-------

* Kirsi Kemppainen Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ruotsi

 |

 |
Korian vanhan rautatiesillan pielessä on joukkomurhien muistokyltti.
**Kouvolan ja Korian joukkomurhat** tapahtuivat Suomen sisällissodan aikana keväällä 1918. Kouvolassa teloittajina olivat ensin punaiset, jotka surmasivat Kouvolan veripelloksi kutsuttuun paikkaan yli sata valkoista, joukossa kymmeniä Kymiyhtiön virkamiehiä. Korian sillalla tapahtui teloituksia huhtikuun loppupuolella 1918. Ammuttujen joukossa olivat Kymiyhtiön johtaja Gösta Björkenheim ja kirurgi Kaarlo Hjelt. Punaisen terrorin avainhahmoja Kouvolassa oli komissaari Aleksanteri Metsävuori.

Perimätiedon mukaan punaiset olivat kiduttaneet uhrejaan ja pian sisällissodan päätyttyä ruumiit kaivettiinkin ylös tämän todentamiseksi. Uhreissa todettiin kidutusjälkiä, mikä herätti vihaa valkoisten puolella. Seuraavaksi samoihin hautoihin teloitettiin kostoksi yli 120 punakaartilaista.Toimittaja-tutkija Mirja Turunen osoitti vuonna 2005 hyväksytyssä väitöskirjassaan, että valkoisten vammat olivat oikeasti luonnollisia mätänemismuutoksia eikä kidutusjälkiä.

Kouvolaa on pidetty yhtenä kansalaissodan ankarimpana punakaartin terrorikeskuksena.*lähde?* Kostoksi valkoiset teloittivat Kouvolan vallattuaan muun muassa runoilijan ja vallankumouksellisen ylioikeuden sihteerin Kasperi Tantun ja Kouvolan naiskaartin komentaja Elli Kokon.

Punainen terrori Kouvolassa
---------------------------

Kouvolan Kansalaissodan v. 1918 punaisten muistomerkki
Kouvolassa punaisten teloittamien ihmiset kotipaikkakunnan mukaan.

| Kotipaikka | Määrä |
| --- | --- |
| Kuusankoski | 27 |
| Muu Valkeala | 9 |
| Luumäki | 20 |
| Hamina-Vehkalahti | 32 |
| Kymi | 9 |
| Pyhtää | 6 |
| Sippola | 6 |
| Helsinki | 2 |
| Kuopio | 2 |
| Mäntyharju | 2 |
| Muut | 10 |
| Yhteensä | 125 |

Katso myös
----------

* Kouvolan salainen tutkijakomitea
* Vallankumousoikeus

Lähteet
-------

* Turunen, Mirja: Veripellot, sisällissodan surmatyöt Pohjois-Kymenlaaksossa 1918, Atena, 2005

### Viitteet

1. ↑  Perko, Touko: *Kaksi vapaussotaa. Viha, vallankumous, terrori ja uuden alku 1905-1919*, s. 162. Atena, 2022. ISBN 978-951-1-42450-5.
2. 1 2  Rytsä, Paavo: Tutkija kumosi perimätiedon Kouvolan Veripeltojen kidutuksista *Yle Uutiset*.  Julkaistu 31.1.2008, päivitetty 8.11.2017. Viitattu 30.4.2020.
**Iso Kivijärvi** on mäkisten maiden ympäröimä järvi Kuopion itäosassa Pohjois-Savon maakunnassa. Sen pinta-ala on 99 hehtaaria. Etäisyys Kuopion keskustasta on 16 kilometriä itäkaakkoon.

Maantiede
---------

Ison Kivijärven pituus lounaasta koilliseen on 1,8 kilometriä. Järven keskiosassa on 26 metrin syvänne ja pohjoisosassa 29 metrin syvänne. Ne sijaitsevat järven keskivaiheilta koilliseen ulottuvan vähintään 10 metriä syvän vyöhykkeen sisällä. Noin kuudesosa Isosta Kivijärvestä on vähintään 15 metriä syvä. Järven luoteinen osa, itäosan Suurikaarre ja eteläosa ovat melko matalia.

Ison Kivijärven eteläosaa jakaa noin seitsemän hehtaarin laajuinen Pukkisaari. Järven länsirannalla on peltomaata, itäranta on metsäistä.

Ison Kivijärven koillisosan lahti kapenee laskuojaksi, joka johtaa itään Saraveden (82,0 metriä mpy) Myllylahteen.

Ison Kivijärven vesitilavuus on 7 283 000 kuutiometriä.

Iso Kivijärvi (04.695.1.008) kuuluu Saraveden valuma-alueeseen (04.695), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen päävesistössä (04). Toinen jakovaihe on Riistaveden valuma-alue (04.69) ja ensimmäinen on Nilsiän reitin valuma-alue (04.6). Saraveden valuma-alueeseen kuuluu 12 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista laajimmat ovat Saravesi, Iso Kivijärvi ja Kivilampi.

Kuopiossa on myös pienempi Iso Kivijärvi (04.273.1.291). Se sijaitsee Suvasveden alueella 11 kilometriä Saraveden valuma-alueen Isolta Kivijärveltä etelään.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Iso Kivijärvi, vakavesi, Kuopio
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 13.2.2022.
3. ↑  Iso Kivijärvi. Järviwiki. Viitattu 13.2.2022.
4. ↑  Saraveden valuma-alue (04.695). Järviwiki. Viitattu 13.2.2022.
5. ↑  Iso Kivijärvi. Järviwiki. Viitattu 16.2.2022.
Atsiridiinien yleinen rakenne
**Atsiridiinit** ovat heterosyklisiä orgaanisia yhdisteitä, joiden rakenteessa on kahden hiiliatomin ja yhden typpiatomin muodostama kolmiatominen rengas. Yksinkertaisin atsiridiineihin kuuluva yhdiste on etyleeni-imiini eli atsiridiini.

Ominaisuudet ja reaktiivisuus
-----------------------------

Pienimolekyyliset ja rakenteeltaan yksinkertaiset atsiridiinit ovat nesteitä ja suurimolekyyliset atsiridiinit ovat kiinteitä aineita. Yhdisteet liukenevat orgaanisiin liuottimiin ja pienimolekyyliset atsiridiinit myös veteen. Ryhmän yhdisteet ovat vain heikosti emäksisiä. Atsiridiinit ovat hyvin reaktiivisia ja kykenevät reagoimaan niin nukleofiilien kuin elektrofiilienkin kanssa. Atsiridiinit reagoivat esimerkiksi elektrofiilisten alkyylihalidit kanssa muodostaen alkyloituja atsiridiineja. Epoksidien tavoin atsiridiinien rengasrakenne on hyvin jännittynyt ja nukleofiilit reagoivat sen kanssa substituutioreaktiolla, jolloin rengasrakenne avautuu. Erityisesti yksinkertaiset atsiridiinit ovat taipuvaisia tähän ja polymeroituvat.

Valmistus
---------

Yksinkertaisia atsiridiineja voidaan valmistaa 1,2-aminohalideista intermolekylaarisella reaktiolla emäksisissä olosuhteissa.

Yksi yleisimpiä tapoja valmistaa atsiridiineja on alkeenien ja nitreenien välinen additioreaktio. Nitreeni muodostetaan useimmiten *in situ* esimerkiksi sulfonamideista.

Atsiridiineja voidaan valmistaa myös epoksideista. Ensimmäisessä vaiheessa atsidi-ioni reagoi epoksidirenkaan kanssa atsidoalkoholiksi. Muodostunut atsidoalkoholi reagoi seuraavassa vaiheessa trifenyylifosfiinin kanssa muodostaen atsiridiinirakenteen.

Lähteet
-------

1. 1 2  Alén, Raimo: *Kokoelma orgaanisia yhdisteitä: Ominaisuudet ja käyttökohteet*, s. 904. Helsinki: Consalen Consulting, 2009. ISBN 978-952-92-5627-3.
2. 1 2 3  G. Scherr, U. Steuerle & R. Fikentscher: *Imines, Cyclic, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2000.
3. 1 2 3  Ulrich Steuerle & Robert Feuerhake: *Aziridines, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2006.
4. 1 2 3 4  J. B. Sweeney: Aziridines: epoxides’ ugly cousins?  *Chemical Society Reviews*, 2002, 31. vsk, s. 247–258. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 18.9.2021.  (englanniksi)
5. ↑  Jonathan Clayden, Nick Greeves, Stuart Warren: *Organic Chemistry*, s. 1176. Oxford University Press, 2012. ISBN 978-0-19-927029-3. (englanniksi)
Atsimuutti (Az).

**Atsimuutti** on suunnan horisontaalinen komponentti (suuntima), joka mitataan horisonttia pitkin aloittaen yleensä pohjoisesta itään siis myötäpäivään ja yleensä mitaten asteissa. Navigoinnissa suuntimiseen käytetään kompassia tai hyrräkompassia ja saadusta suuntimasta korjataan kompassin tunnetut virheet pois, jolloin saadaan tosisuuntima. Se voidaan mitata myös aloittaen etelästä. Tämä on yleistä tähtitieteessä. Tähtitieteellisessä navigoinnissa atsimuutilla tarkoitetaan tosisuuntimaa tähteen.

| Pohjoisesta | Etelästä |
| --- | --- |
| Pohjoinen | 0° tai 360° | Etelä | 0° tai 360° |
| Itä | 90° | Länsi | 90° |
| Etelä | 180° | Pohjoinen | 180° |
| Länsi | 270° | Itä | 270° |

Horisonttijärjestelmässä, jota käytetään myös tähdistä suunnistamisessa ja lautasantennin asennuksessa, **atsimuutti** on koordinaatti, joka ilmoittaa suuntaa maata pitkin. Toinen koordinaatti on *korkeus* (*deklinaatio*), joka ilmoittaa asteluvun horisontista ylöspäin.

Lentokoneissa **atsimuutilla** tarkoitetaan suuntaa, johon ollaan lentämässä. Tykistössä atsimuutti tarkoittaa putken horisontaalista suuntausta.

Katso myös
----------

* Altitudi
* Leveysaste
* Pituuspiiri

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Atsimuutti**.
* Tähtitieteellinen yhdistys (Ursa): Atsimuutti
* Turun yliopisto: Atsimutaaliset koordinaatit
Ktyponísi  
ΚτυπονήσιKtyponísi

|  |  |
| --- | --- |
| Muut nimet | 
Englezonísi (Εγγλεζονήσι), Gáidaros (Γάιδαρος) |
| Sijainti | 
38°29′34″N, 23°30′08″E, ChalkídaEuboia, Keski-KreikkaKreikka |
| Saariryhmä | 
Euboian saaret |
| Vesialue | 
Pohjoinen Euboianlahti |
| Merialue | 
Egeanmeri, Välimeri |
| Pinta-ala | 
0,22 km² |

Väestö| Asukasluku | 
0 |

Karttamuokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Ktyponísi** (kreik. Κτυπονήσι, kath.kreik. Κτυπονήσιον, *Ktyponísion*) eli **Englezonísi** (Εγγλεζονήσι) eli **Gáidaros** (Γάιδαρος) on pieni Kreikan saari, joka sijaitsee Pohjoisessa Euboianlahdessa lähellä Keski-Kreikan rannikkoa. Saaren pinta-ala on 0,22 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Ktyponísi kuuluu Chalkídan kuntaan, Euboian alueyksikköön ja Keski-Kreikan alueeseen.

Englantilainen arkeologi Francis Turville-Petre vuokrasi saaren vuonna 1930 ja asettui sinne pysyvästi vuonna 1931. Tästä saari sai toisen nimensä *Englezonísi*, "Englantilaisen saari". Hän rakennutti saarelle huvilan, jonka saksalaiset pommittivat raunioiksi toisen maailmansodan aikana. Saaren eteläosan kukkulalla on Pyhälle Nikolaos Bunenelaiselle (*Ágios Nikólaos o Néos*) omistettu kirkko. Saaren arkeologisiin löydöksiin lukeutuu asutuksen jäänteitä ja vesisäiliöitä antiikin ja bysantilaisen keskiajan taitteesta 500–600-luvuilta.

Lähteet
-------

1. ↑  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. 1 2  Εγγλεζονήσι: Ο παράδεισος της Χαλκίδας και η σκοτεινή του ιστορία *News24/7*. Viitattu 1.9.2021.
3. 1 2  Κτυπονήσι ή Εγγλεζονήσι *All over Greece*. Viitattu 1.9.2021.

Euboian saaret

|  |  |
| --- | --- |
| Pääsaari | Euboia |
| Alisaariryhmät | 
* Lichádes
* Petalioí
	+ Avgó
	+ Chersonísi
	+ Foúnti
	+ Lamperoúsa
	+ Louloúdi
	+ Makronísi
	+ Megalónisos
	+ Pontikóniso
	+ Práso
	+ Tragonísi

 |
| Muut pienemmät saaret | 
* Agía Triáda
* Ágios Andréas
* Dimákos
* Foniás
* Gátza
* Kavallianí
* Kounéli
* Ktyponísi
* Mandiloú
* Monoliá
* Petoúsi
* Pezonísi
* Pontikonísi
* Strongylí
* Stýra

 |
**Ktesifon Ateenalainen** (m.kreik. Κτησιφῶν ὁ Ἀθηναῖος, *Ktēsifōn ho Athēnaios*, lat. *Ctesiphon Atheniensis*; toimi 348 eaa.) oli antiikin kreikkalainen, joka oli kotoisin Ateenasta ja toimi kotikaupunkinsa lähettiläänä.

Ateenalaiset lähettivät Ktesifonin vuonna 348 eaa. lähettilääksi Makedonian kuningas Filippos II:n luokse. Tavoitteena oli saada takaisin lunnaat, jotka Frynon Rhamnuslaisen oli täytynyt maksaa Filippoksen palveluksessa olleille merirosvoille Olympian kisojen kisarauhan aikana. Palattuaan hän kertoi saman, minkä euboialaiset lähettiläät olivat jo kertoneet ateenalaisille: Filippos oli halukas tekemään rauhan ateenalaisten kanssa. Myöhemmin Ktesifon oli yksi kymmenestä lähettiläästä, jotka neuvottelivat Filippoksen kanssa rauhasta.

Tätä Ktesifonia ei tule sekoittaa antiikin muihin Ktesifon Ateenalainen -nimisiin henkilöihin.

Lähteet
-------

1. 1 2  Smith, William: "Ctesiphon (2)", *Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology*. Boston: Little, Brown and Company, 1849–1867. Teoksen verkkoversio.
2. ↑  Demosthenes: *De falsa legatione* s. 344, 371; *Argumentum ad orationem de falsa legatione* s. 336; Aiskhines: *De falsa legatione* 4, 12, 14; Harpokration: *Kymmenen puhujan käyttämistä sanoista*, Κτησιφῶν.
3. ↑  Smith, William: "Ctesiphon (1)", *Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology*. Boston: Little, Brown and Company, 1849–1867. Teoksen verkkoversio.
4. ↑  Smith, William: "Ctesiphon (4)", *Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology*. Boston: Little, Brown and Company, 1849–1867. Teoksen verkkoversio.
**Veraisten kansakoulu** on Lemun Verasten kylässä sijainnut kansakoulu. Koulu perustettiin vuoden 1910 tienoilla ja lakkautettiin vuonna 1974. Nykyään se on yksityisomistuksessa.

Historia
--------

Koulu perustettiin Verasten tilalle, jonka kunta osti vuonna 1909. Hirsirunkoinen, keltaiseksi maalattu yläkoulurakennus valmistui tontille vuonna 1910 ja se oli kunnan ensimmäinen varsinaiseen koulukäyttöön tehty rakennus. Koulunkäynti Veraisten koulussa alkoi seuraavana vuonna. Rakennuksessa sijaitsi kahden luokkahuoneen lisäksi opettajan asunto, jossa oli kolme huonetta sekä keittiö. 1930-luvulla toista luokkahuoneista käytettiin yhdistettynä voimistelusalina ja poikien puutyöverstaana.

Veraisiin rakennettiin vuoden 1930 tienoilla myös hirsirunkoinen, satulakattoinen alakoulurakennus. Koulunkäynti siinä aloitettiin vuonna 1932. Tässä pienemmässä rakennuksessa oli yhden luokkahuoneen lisäksi keittola ja opettajan yhden huoneen ja keittiön käsittänyt asunto. Näiden rakennusten lisäksi tontilla on koulun ulkorakennus, jossa sijaitsivat tyttöjen ja poikien käymälät ja puuvaja. Ulkorakennuksessa oli ollut aikaisemmin myös rehuvaja sekä navetta, jossa opettajat olivat voineet pitää lehmää. Lehmiä ei koululla kuitenkaan enää ainakaan vuonna 1932 pidetty, vaan maito tuli naapuritaloista. Kouluun kuului myös erillinen saunarakennus ja puutarha, jossa kasvoi ainakin marjapensaita. Koulun vesi haettiin vielä 1930-luvulla suoraan koulun kaivosta ja sen kuivuessa läheisen Kuumalhon mäen rinteessä sijainneesta kaivosta.

Koulu nykyään
-------------

Veraisten koulua vuonna 2016.
Veraisten koulu lakkautettiin vuonna 1974, jonka jälkeen koulusta muodostettiin Miiainen-niminen tila. Nykyään koulu on yksityiskäytössä. Vanha alakoulu on nykyään asunto- ja verstaskäytössä. Koulurakennukset ovat säilyneet hyvin vanhassa asussaan ja ne muodostavat Turun maakuntamuseon mukaan yhdessä paikallisesti, rakennushistoriallisesti ja maisemallisesti arvokkaan kokonaisuuden.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Pursimo, Elina (toim.): "Veranen", *Lemun kulttuurimaisema ja vanha rakennuskanta*, s. 149–151. Lemun kotiseutuyhdistys, Lemun kunta, Varsinais-Suomen liitto ja Turun maakuntamuseo, 2000. ISBN 951-9054-42-1.
2. 1 2 3 4  Salonen, Pentti: "Koulumuistoja", *Muinaisjäänne*, s. 67–69. Toimittanut Tuomas Pelto. Kotiseutuyhdistys Lemun Kempit ry, 2005. ISBN 952-91-9071-9.
**John Dos Passos** (14. tammikuuta 1896 Chicago, Yhdysvallat – 28. syyskuuta 1970 Baltimore, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen kirjailija, syntyperältään portugalilainen. Hän tuli tunnetuksi yhteiskuntakriittisistä romaaneistaan. Teosten kantavana teemana on sodanvastaisuus, ja sävyltään ne ovat usein satiirisia.

Dos Passosin isä oli ammatiltaan asianajaja. Dos Passos opiskeli kirjailijanuransa alussa Harvardin yliopistossa ja kirjoitti faktapohjaisia artikkeleita. Vuonna 1916 hän matkusti Espanjaan opiskellakseen arkkitehtuuria ja sieltä Ranskaan sekä osallistui vapaaehtoisena ensimmäiseen maailmansotaan. Hän kirjoitti reportaaseja esimerkiksi Espanjasta ja murhatuomion saaneiden ja teloitettujen ammattiyhdistysaktiivien Saccon ja Vanzettin oikeudenkäynnistä. Hänen läpimurtoteoksensa oli *Suurkaupungin kasvot* (*Manhattan Transfer*, 1925). Sen jälkeen ilmestyivät hänen pääteoksensa *U.S.A.*-trilogian osat *The 42nd Parallel* (1930), *1919* (1932) ja *The Big Money* (1936). Hän sovelsi teoksiinsa elokuvan menetelmiä. Häntä arvostettiin varsinkin 1930-luvulla, ja Jean-Paul Sartre piti häntä aikakauden merkittävimpänä kirjailijana. Hän hylkäsi aiemmin kannattamansa marxilaisuuden ja oli 1960-luvulla poliittisesti republikaani. 1950–1960-luvulla hän julkaisi kirjan lähes vuosittain ja kirjoitti runsaasti myös lehtiin.

Suomennettu teos
----------------

* *Suurkaupungin kasvot* (*Manhattan Transfer*); suom. Toini Aaltonen. Helsinki: Tammi 1945.

Lähteet
-------

1. ↑  Jorma O. Tiainen (toim.): *Vuosisatamme Kronikka*, s. 997. Jyväskylä: Gummerus, 1987. ISBN 951-20-2893-X.
2. ↑  *Vuosisatamme Kronikka*, s. 998.
3. 1 2  Salla Hirvinen (toim.): *Maailman kirjailijat*, s. 127. Helsinki: Otava, 1972.
4. ↑  Risto Rantala ja Kaarina Turtia (toim.): "Dos Passos, John", *Otavan kirjallisuustieto*, s. 177. Helsinki: Otava, 1990. ISBN 951-1-09209-X.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **John Dos Passos** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
	+ 2
* Korea
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
* Portugali
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* NARA
* SNAC
* IdRef

 |

 |
| "Love Me Again"John Newman |
| --- |
| Singlen "Love Me Again" kansikuva |
| Singlen tiedot |
|  Albumilta | *Tribute* |
|  Äänitetty  | kesäkuu 2012 |
|  Julkaistu | 17. toukokuuta 2013 |
|  Tuottaja(t) | Steve Booker, Mike Spencer |
|  Tyylilaji | pop, breakbeat, northern soul |
|  Kesto | 03.54 |
|  Levy-yhtiö | Island |
| John Newmanin muut singlet |
| "Not Giving In"2012 | "Love Me Again"2013 | "Cheating"2013 |

**Love Me Again** on brittiläisen laulaja-lauluntekijä John Newmanin single hänen ensimmäiseltä albumiltaan Tribute. Kappaleen ovat tehneet Newman itse ja Steve Booker. Kappaleen kesto on kolme minuuttia ja 54 sekuntia. 

Love Me Again saavutti suurta menestystä ja oli kolmessa maassa viikon suosituin kappale vuosina 2013-2014. Useissa maissa albumin Tribute toinen single myi myös kultaa sekä platinaa. Myös Suomen radiossa kappale kuului usein vuosien 2013 ja 2014 aikana. Kappaleen musiikkivideon ovat tuottaneet kappaletta myös tekemässä ollut Steve Booker ja Mike Spencer.

Love Me Again pääsi myös EA Sportsin suositun jalkapallopelin *FIFA 14:n* soundtrackille ja vuonna 2014 valmistuneeseen elokuvaan *Edge of Tomorrow*.

Lähteet
-------

* (Arkistoitu – Internet Archive)
* 

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
FannyAnn Eddy

Elämä| Syntynyt | 
14. kesäkuuta 1974View and modify data on Wikidata Sierra LeoneView and modify data on Wikidata   |
| Kuollut | 
29. syyskuuta 2004View and modify data on Wikidata  (30 vuotta)FreetownView and modify data on Wikidata   |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**FannyAnn Viola Eddy** (1974 – 29. syyskuuta 2004) oli sukupuoli- ja seksuaalivähemmistöjen oikeuksiin keskittynyt sierraleonelainen kansalaisaktivisti. Vuonna 2002 hän perusti kotimaansa Sierra Leonen ensimmäisen lesbojen ja homojen yhdistyksen. Hän on matkusti laajasti Afrikassa laajasti. Yhdistyneille Kansakunnille ja muille kansainvälisille ryhmille. Huhtikuussa 2004 hän oli osa Geneveen matkannut delegaatiota, joka kannatti Brasilian päätöslauselman hyväksymistä YK: ssa.

Eddy murhattiin 29. syyskuuta 2004, kun ryhmä miehiä murtautui Sierra Leonen lesbo- ja homoyhdistyksen toimistoon Freetownin keskustassa, raiskasi ja pahoinpiteli hänet kuoliaaksi.  Murhaajia ei saatu kiinni. Kuolemansa jälkeen perustettiin vuonna 2007 hänen nimeään kantava lesbojen ja homojen ihmisoikeussäätiö Hirschfeld Eddy. Vuodesta 2008 on jaettu hänen mukaansa nimettyä FannyAnn Eddy Poetry Award -runopalkintoa.

Yksityiselämä
-------------

FannyAnn Eddyn puoliso oli Esther Chikalipan. Eddyllä oli yksi 1980-luvun puolivälissä syntynyt poika.

Katso myös
----------

* Väkivalta LGBT-ihmisiä kohtaan

Viitteet
--------

1. 1 2  FannyAnn Eddy. Tieto on haettu Wikidatasta.
2. ↑ . Tieto on haettu Wikidatasta.
3. ↑  Morgan: *Tommy Boys, Lesbian Men, and Ancestral Wives: Female Same-sex Practices in Africa*, s. 20. Johannesburg, South Africa: Jacana Media, 2005. ISBN 1-77009-093-2. Teoksen verkkoversio.
4. ↑  Sierra Leone: Lesbian Rights Activist Brutally Murdered  5.10.2004. Human Rights Watch.  Arkistoitu 24.7.2008. Viitattu 26.6.2008.
5. ↑  FannyAnn Eddy *Legacy Project Chicago*. Viitattu 9.4.2021. (englanniksi)
6. ↑  FannyAnn Eddy – HRD Memorial *hrdmemorial.org*. Viitattu 9.4.2021. (englanniksi)
7. ↑  Activist Murdered  4.10.2004. Behind the Mask.  Arkistoitu 25.9.2006. Viitattu 26.6.2008.

Aiheesta muualla
----------------

* FannyAnn Eddyn todistus YK:n ihmisoikeustoimikunnassa
* "Fannyann Eddyn todistus YK:n ihmisoikeustoimikunnassa", *verkkosivustojen omistautuminen*

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
Uimapuku on esimerkki eroottissävytteisestä fanipalvelusta.
**Fanipalvelu** (Fan service, jap. ファンサービス, *fan sābisu*) on japanilaisen sarjakuvan eli mangan käsite. Se tarkoittaa tarinan elementtiä, joka ei olisi tarinan kuljetukselle välttämätön, mutta joka on mukana lukijan viihdyttämiseksi. Fanipalvelun tyyli ja sisältö vaihtelevat tarinan tyylisuunnan mukaisesti.

Eräs fanipalvelun muoto on piirtää tarinan päähenkilö tai henkilöt tarinan tunnelman mukaiseen ympäristöön. Asetelma kuvataan hyvin yksityiskohtaisesti ja huolellisella piirrostyöllä.
Fanipalvelu voi siten toimia esimerkiksi jakson aloitus- tai lopetuskuvana. Tarinaa voidaan myös kuljettaa niin, että kehittyvä tilanne luo perustelun fanipalvelulle joka voi samalla toimia huumorin lähteenä tai yllätyksenä myös lukijalle.

Fanipalvelu voi sisältää eroottissävyisiä elementtejä, joksi fanipalvelu usein suppeasti ymmärretään, vaikka sitä esiintyy myös muissa tyypeissä. Esimerkiksi realistisen tarkasti piirretty mecha tai kilpa-auto on myös fanipalvelun muoto, samoin erittäin näyttävät ja pitkät taistelukohtaukset.

Toisinaan raja tarinaan lisäväriä tuovan käytön ja tyylin välillä on häilyvä. Tällöin juoni on vain ohjaava kehys fanipalvelun käytölle.

Kritiikkiä
----------

Fanipalvelua kritisoidaan sanoen, että se häätää uudet fanit pois. Tälle perusteena sanotaan, että on vaikea ottaa vakavasti epärealistisia hahmoja.

Lähteet
-------

1. 1 2  Adam Beach: 10 Best Fan-Service Moments In Anime That Prove It Can Be Done Tastefully *screenrant.com*.  11.6.2021. Viitattu 10.10.2021. (englanniksi)

Anime ja manga

|  |  |
| --- | --- |
| Lajityyppejä | 
* Mecha
* Taikatyttögenre
* Haaremi
* Yaoi
* Yuri
* Hentai

 |
| Kohderyhmiä | 
* Lasten anime ja manga
* Shōnen (pojat)
* Seinen (miehet)
* Shōjo (tytöt)
* Josei (naiset)

 |
| Käsitteitä | 
* Cosplay
* Etchi
* Otaku
* Dōjinshi
* Fanipalvelu
* Visual novel
* Tsundere
* Yandere
* Moe

 |
Brian MacLellan vuonna 2011.
**Brian John MacLellan** (s. 27. lokakuuta 1958 Ontario) on kanadalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija ja nykyinen NHL-seura Washington Capitalsin toimitusjohtaja.

Pelaajaura
----------

MacLellan pelasi NHL:ssä vuosina 1982–1992. Hänen edustamansa seurat olivat Los Angeles Kings, New York Rangers, Minnesota North Stars, Calgary Flames ja Detroit Red Wings. MacLellan voitti Stanley Cupin Calgary Flamesissa vuonna 1988. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä.

Jääkiekkovaikuttajana
---------------------

MacLellan nimitettiin Washington Capitalsin toimitusjohtajaksi toukokuussa 2014. Ennen tätä hän oli työskennellyt organisaatiossa kolmentoista kauden ajan joista seitsemän vuotta apulaistoimitusjohtajana George McPheen alaisuudessa. MacLellanin ollessa toimitusjohtajana Capitals voitti Stanley Cupin vuonna 2018. MacLellanin Capitalsiin hankkimia pelaajia ovat hyökkääjät T.J. Oshie, Lars Eller, Carl Hagelin ja Ilja Kovaltšuk sekä puolustajat Michal Kempny, Nick Jensen, Radko Gudas ja Brenden Dillon.

Lähteet
-------

* 
* 

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Brian MacLellan