recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Alseuosmiaceae** on kasviheimo, joka kuuluu koppisiemenisten lahkoon Asterales. Siinä on neljä sukua ja kymmenen lajia, joista viisi kuuluu sukuun *Alseuosmia*. Heimo kasvaa Uudessa-Guineassa, Itä-Australiassa, Uudessa-Seelannissa ja Uudessa-Kaledoniassa.

Tuntomerkit
-----------

Heimon kasvit ovat enemmän tai vähemmän puuvartisia, ja niillä on kierteisasentoiset ja sahalaitaiset lehdet, joiden hangassa on solukarvatupsut. Kukat ovat tavallisesti viisilukuiset, toisinaan lukuisuus vaihtelee neljästä seitsemään. Tavallisesti pohjus ei ole maljamainen. Verholehdet ovat erillisiä, ja terälehtien reunoissa on tavallisesti siipimäiset liuskat; niiden laidat ovat ripsuisia tai repaleisia. Heteet ovat kasvaneet kiinni teriöön, joka on tavallisesti putkimainen. Kukissa on kehänalainen sikiäin, joka koostuu kahdesta tai kolmesta emilehdestä, sekä nektario. Luotti on tuskin laajentunut. Siemenaiheita on vähintään kaksi kutakin emilehteä kohti. Hedelmä on marjamainen, tavallisesti verhiöllinen ja siinä on melko pieniä siemeniä.

Luokittelu
----------

Suvut, jotka nykyään muodostavat heimon Alseuosmiaceae, on sijoitettu luokitteluissa milloin minnekin, muun muassa kuusamakasveihin (Caprifoliaceae), matarakasveihin (Rubiaceae), ruutakasveihin (Rutaceae) tai kanervakasveihin (Ericaceae). Takhtajanin luokittelussa (1997) heimo oli olemassa, mutta sijoitettuna lahkoon Hydrangeales.

Heimoon kuuluvat suvut:

* *Alseuosmia* Cunningham
* *Crispiloba* van Steenis
* *Platyspermation* Guillaumin
* *Wittsteinia* F.Mueller

Lähteet
-------

* Stevens, P. F. 2001-: Angiosperm Phylogeny Website. Version 12, July 2012 [and more or less continuously updated since].

### Viitteet

1. 1 2 3  Stevens 2001-, viitattu 12.11.2014
2. ↑  , viitattu 12.11.2014


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q131963
* Wikispecies: Alseuosmiaceae
* APNI: 54494
* ATRF: Alseuosmiaceae
* CoL: 68B
* EoL: 2506356
* EPPO: 1ALSF
* Fossilworks: 55674
* GBIF: 3686178
* GRIN: 42
* iNaturalist: 71432
* IRMNG: 119032
* ITIS: 24096
* NCBI: 49929
* NZOR: 66770a03-16e6-4303-80e1-8afb9bf8f1ac
* Open Tree of Life: 637370
* POWO: urn:lsid:ipni.org:names:77126665-1
* Tropicos: 42000172
* VicFlora: ef0b871f-80e3-4dd4-a6b6-327115aafb43
* Watson & Dallwitz: alseuosm
* WFO: wfo-7000000014

 |

 |
**Vésteinn Hafsteinsson** (s. 12. joulukuuta 1960) on islantilainen kiekonheittäjä, joka on urheilu-uransa jälkeen toiminut valmentajana.

Omalla aktiiviurallaan Vésteinnin paras saavutus kansainvälisistä arvokilpailuista on 1992 Barcelonan olympialaisten 11. sija. Hän osallistui vuosina 1983–1995 viidesti MM-kisoihin, mutta jäi joka kerta karsintoihin. 1984 Los Angelesin kisoissa Vésteinn jäi kiinni nandrolonin käytöstä. Hänen ennätyksensä on vuonna 1989 Selfossissa heitetty 67,64. Tulos säilyi Islannin ennätyksenä vuoteen 2020 asti.

Aktiiviuransa jälkeen Vésteinn on valmentanut monia kiekonheittäjiä ja kuulantyöntäjiä. Vuosina 1997–2000 hän toimi kotimaansa Islannin yleisurheilun olympiajoukkueen päävalmentajana ja 2001–2002 Islannin yleisurheilun lajipäällikkönä. Vuosina 2003–2006 hän toimi Tanskan heittolajien päävalmentajana. Hänen henkilökohtaisia valmennettaviaan ovat olleet muun muassa tanskalainen kuulantyönnön moninkertainen arvokisamitalisti Joachim Olsen, virolainen kiekonheiton olympiavoittaja ja maailmanmestari Gerd Kanter ja ruotsalainen kiekonheiton olympiavoittaja ja maailmanmestari Daniel Ståhl. Vuosina 2007 ja 2008 Vésteinn valittiin Viron vuoden valmentajaksi.

Vuonna 2023 Vésteinn muutti takaisin Islantiin ja aloitti Islannin olympia- ja urheiluliitossa kehittämään maan huippu-urheilua.

Lähteet
-------

1. ↑  Vésteinn Hafsteinsson *Olympedia*.  (englanniksi)
2. ↑  Vésteinn Hafsteinsson Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
3. 1 2  Video: Islantilaisheittäjä kiskaisi kiekkoringissä hirmutuloksen – Daniel Ståhlin valmentajakin hämmästyi: "Olen todella yllättynyt" *Ilta-Sanomat*.  19.9.2020. Viitattu 16.11.2020.
4. ↑  Vésteinn Hafsteinsson – CV (pdf) *globalthrowing.com*. globalthrowing.com. Viitattu 16.11.2020. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
5. ↑  Varasemad aastad *Spordiaasta tähed 2019*. Viitattu 16.11.2020. (viroksi)
6. ↑  Ståhlin ja Petterssonin huipulle nostanut Hafsteinsson lopettaa valmennuksen *Yleisurheilu.fi*.  21.1.2023. Viitattu 4.7.2023.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
Fryygialainen patsas, joka esittää Kybeleä tai Agdistista.
**Agdistis** (m.kreik. Ἄγδιστις) tai **Agditis** (Ἄγδιτις) on kreikkalaisessa ja fryygialaisessa mytologiassa kaksineuvoinen jumala tai hirviö, joka oli syntynyt maahan pudonneesta taivaallisesta siemenestä. Agdistis esiintyy itsensä kastroineen jumala Attiksen myytissä. Agdistis rakastui Attikseen ja rikkoi Attikseen ja Kybelen avioliiton. Sen seurauksena Attis kastroi epätoivoissaan itsensä männyn juurella.[1][2] Toisen version mukaan Kybele oli Agdistiksen feminiininen ilmentymä, joka rakastui Attikseen. Attis oli kuitenkin uskoton Agdistikselle, ja kostoksi Agdistis noitui Attiksen menettämään järkensä.[2]

Kun Agdistis huomasi, että hänen rakastettunsa oli kuolemaisillaan, hän katui tekojaan ja rukoili taivasta säästämään Attiksen hengen. Agdistiksen rukoukseen vastattiin vain osittain, sillä Attiksen sielu siirtyi tuonpuoleiseen ja maan päälle jäi turmeltumaton mutta hengetön ruumis.[1]

Lähteet
-------

* Cotterell, Arthur: Maailman myytit ja tarut. WSOY 1996. ISBN 951-0-17102-6
* Lurker, Manfred: A Dictionary of Gods and Goddesses, Devils and Demons. Routledge & Kegan Paul, 1987. ISBN 0-203-67189-9

### Viitteet

1. 1 2  Cotterell 1996, s. 182
2. 1 2  Lurker 1987, s. 4-5
Melhem Barakat
**Melhem Barakat** (arab. ملحم بركات‎; 15. elokuuta 1945 Kfarshima, Baabdan piirikunta – 28. lokakuuta 2016 Beirut) oli libanonilainen laulaja, lauluntekijä ja näyttelijä.

Barakat kuunteli varttuessaan egyptiläisen Mohammed Abdel Wahabin musiikkia. Hän peri intohimonsa musiikkiin isältään, joka oli puuseppä ja opetti pojalleen ud-luutun soittamista. Barakat opiskeli musiikki-instituutissa musiikin teoriaa, solmisaatiota ja itämaista laulua, mutta keskeytti opintonsa neljän vuoden jälkeen aloittaakseen 1960-luvulla ammattimaisen uransa esiintyjänä. Barakat esiintyi monissa Rahbanin veljesten musikaaleissa ja opereteissa, kunnes suuntautui soolouralle vuonna 1968. Hän suosi lauluissa Libanonissa puhuttua arabian kielen murretta osan libanonilaisista laulajista käyttäessä kaupallisista syistä mieluummin Egyptissä puhuttua arabian muotoa. Hän nousi huomattavaan suosioon useimmissa arabimaissa, erityisesti Libanonissa, Syyriassa ja Jordaniassa.

Barakatin suosittujen kappaleiden joukossa olivat "Amaren", "Farah Ennass", "Habibi Inta", "Kboush El Touti" ja "Wahdi Ana". Hänen yhteistyökumppaneidensa joukossa olivat Najwa Karam, Karol Sakr, Shatha Hassoun ja Majida El Roumi. Barakat esiintyi myös monissa libanonilaisissa elokuvissa 1980-luvulla ja libanonilaisessa näytelmässä *Wemsheet Bee Tariki* tanssija Dany Bustrosin kanssa 1990-luvulla.

Barakatilla oli kolme lasta avioliitosta Randa Azarin kanssa ja yksi lapsi toisesta avioliitosta laulaja May Haririn kanssa. Barakat kuoli 71-vuotiaana Hôtel-Dieu de France -sairaalassa Beirutissa. Hän oli ollut sairaalassa viikkoja. Hän oli kärsinyt syöpätaudista.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Google honors veteran Melhem Barakat with a google doodle Egypt Today
2. 1 2 3 4 5  Lebanese singer and composer Melhem Barakat dies after illness Arab America
3. 1 2 3 4 5 6 7  Legendary Composer and Singer Melhem Barakat Dies after Battle with Illness Naharnet

Aiheesta muualla
----------------

* Melhem Barakat Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Israel

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz
	+ 2

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Fort Gibraltar** oli vuonna 1809 North West Companyn perustama linnoitus ja turkiskaupan keskus nykyisessä Manitoban provinssissa Kanadassa.

Turkiskauppa oli Länsi-Kanadan tärkein elinkeino 1800-luvun alkupuolella. Ensimmäisenä kaupallisena ryhmittymänä alueelle saapui brittiläinen Hudson's Bay Company, jonka kotipaikka oli Lontoo. Yhtiön henkilöstö koostui enimmäkseen englantilaisista. Kilpailevan montréalilaisen North West Companyn henkilökunta koostui puolestaan ranskalaisista, skotlantilaisista ja First Nations -intiaaneista.

North West Companyn turkiskauppiaat (*voyageurs*) rakensivat aluksi *The Forksin* alueelle useita väliaikaisia leirejä. Vuonna 1809 yhtiö rakensi samalle paikalle Fort Gibraltarin linnoituksen. Linnoitus sijaitsi nykyisen Winnipegin kaupungin kohdalla. Se rakennettiin Hudson's Bay Companyn Fort Douglasin linnoituksen läheisyyteen. Sijainnista ja kulttuurieroista johtuen välit yhtiöiden välillä olivat kireät ja aiheuttivat ongelmia ja yhteenottoja.

17. maaliskuuta 1816 North West Companyn entisen työntekijän Colin Robertsonin johdolla Selkirk Colonyn joukot valtasivat ja tuhosivat sitten linnoituksen. Brittiläinen tuomioistuin totesi valtauksen laittomaksi ja North West Companylle annettiin 1817 lupa rakentaa linnoitus uudelleen.

26. maaliskuuta 1821 kilpailijayhtiöt North West Company ja Hudson's Bay Company yhdistyivät. Kaikkiaan 84 HBC:n linnoitusta ja tukikohtaa sekä 97 NWC:n tukikohtaa yhdistettiin Hudson's Bay Company nimen alle.

Fort Gibraltar rakennettiin uudelleen 1970-luvun loppupuolella jokavuotisen Festival du Voyageur -festivaalin toimesta ja sen pitopaikaksi. Linnoitus sijaitsee Whittier Parkissa, St. Bonifacen kaupunginosassa, Winnipegissä. 

Hudson's Bay Company myi vuonna 1987 North West Companyn nimen, yrityksen jäljellä olleet osat ja toiminnot winnipegiläisille sijoittajille. Nämä herättivät tuotemerkin North West Company uudelleen henkiin. Nykyisin North West Companyllä on Pohjois-Kanadassa lukuisia päivittäistavarakauppoja.

Fort Gibraltarin historia
-------------------------

* 1809 The North West Company rakentaa Fort Gibraltarin
* 1816 Selkirk Colony valtaa ja tuhoaa Fort Gibraltarin
* 1817 North West Company rakentaa Fort Gibraltarin uudelleen
* 1821 The North West Company yhdistyy Hudson's Bay Companyyn, ja Fort Gibraltar jatkaa toimintaansa Hudson's Bay Companyn alaisuudessa
* 1822 Fort Gibraltarin nimi muutetaan Fort Garryksi
* 1835 Fort Garryn linnoitus hylätään, mutta rakennuksia käytetään edelleen varastointiin
* 1852 Fort Garry tuhoutuu Redjoen tulvassa
* 1978 Fort Gibraltar rakennetaan uudelleen Festival du Voyageurin pitopaikaksi, entisen Fort Rougen linnoituksen läheisyyteen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  History fortgibraltar.com. Viitattu 13.7.2017. (englanniksi)
2. ↑  Fort Gibraltar attractionscanada.com. Viitattu 13.7.2017. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Fort Gibraltar Fort Gibraltar kotisivut (englanniksi), (ranskaksi) (fortgibraltar.com)
* The Lord Selkirk Settlement at Red River, Part 2 (englanniksi)
**Big Bang Echo** on suomalaisen Markus Copperin suunnittelema veistos, joka sijaitsee Turun yliopiston kampusalueella, fysiikan laitosrakennuksen edustalla. Sen tilasi Valtion taideteostoimikunta vuonna 1998, ja se paljastettiin vuonna 2000.

Valtion taideteostoimikunta päätti vuonna 1997 järjestää kuuden taiteilijan kutsukilpailun fysiikan laitosrakennuksen edustalle sijoitettavasta veistoksesta. Kilpailun voittanessa Big Bang Echossa veistokseen liitetty lautasantenni vastaanottaa sähkömagneettista säteilyä, joka on teorioiden mukaan peräisin alkuräjähdyksestä, ja muuttaa sen ääneksi. Alkuräjähdyksestä peräisin olevaa säteilyä tutkivat ensi kertaa yhdysvaltalaiset John C. Mather ja George Smoot, jotka saivat tutkimuksestaan Nobelin fysiikanpalkinnon vuonna 2006.

Teos on valmistettu spektroliitista ja sen kaiuttimet ruostumattomasta teräksestä. Se kuuluu Valtion taidekokoelmaan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Big Bang Echo *Valtion taideteostoimikunta - Taidekokoelmat*.  Arkistoitu 6.6.2019. Viitattu 6.6.2019.
2. ↑  Kolehmainen, Rami: Kampustaide: Big Bang Echo *Turun ylioppilaslehti*.  11.5.2009.  Arkistoitu 6.6.2019. Viitattu 6.6.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Multimäki, Tuomas ja Vilja, Iiro: Kaikuja avaruudesta kuulee myös Turun yliopistonmäellä.  *Turun Sanomat*, 8.10.2006. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 6.6.2019.  (Arkistoitu – Internet Archive)
Melidónin luolaa.
**Melidónin luola** (kreik. Σπήλαιο Mελιδoνίoυ, *Spílaio Melidoníou*) eli **Gerontóspilios** (Γεροντόσπηλιος) on luola Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Mylopótamoksen kunnassa Kouloúkonas-vuorten rinteessä noin 220 metrin korkeudessa merenpinnasta laskettuna, noin 1,8 kilometriä luoteeseen luolalle nimensä antaneesta Melidónin kylästä.

Melidónin luola on ollut käytössä myöhäiseltä neoliittiselta kaudelta roomalaiselle kaudelle saakka. Se toimi alun perin kivikaudella asuinpaikkana, ja keskiseltä minolaiselta kaudelta 2100–1600 eaa. lähtien kulttipaikkana. Kultti oli mahdollisesti omistettu Talos-jättiläiselle, josta Tallaia-vuoret eli nykyiset Kouloúkonas-vuoret saivat nimensä. Luolasta tehtyjä löytöjä on Réthymnon arkeologisessa museossa.

Kreikan vapaussodan ja Kreetan kansannousun aikaan lokakuussa 1823 noin 340 kyläläistä pakeni turkkilaisia luolaan. Piiritettyään luolaa kolme kuukautta turkkilaiset tukkivat tammikuussa 1824 luolan suun palavalla materiaalilla, sytyttivät suuaukon palamaan ja tukehduttivat kyläläiset näin luolaan. Robert Pashley tutki luolaa jo vuonna 1834 apunaan Manólis Kyrmizákis, ainoa tapahtumasta hengissä selvinnyt. Nykyisin luolassa on suuri sarkofagi, jossa ovat surmattujen luut. Luolassa on useita kammioita ja paljon tippukiviä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Melidoni Cave *Cretan Beaches*. Viitattu 14.9.2020.
2. 1 2  Melidoni Village *Crete Travel*. Viitattu 14.9.2020.
3. 1 2  Melidoni Cave - Gerontospilios *Crete Travel*. Viitattu 14.9.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Melidónin luola** Wikimedia Commonsissa
**Fort Bourbon** oli Manitoban provinssissa Kanadassa sijainnut linnoite, jonka Pierre La Vérendrye rakennutti toimiessaan alueen linnoituksien komendanttina. Linnoite rakennettiin Kanadan luoteisosiin suuntautuneiden tutkimusmatkojen aikana 1740-luvulla. Linnoite sijaitsi nykyisen Grand Rapidsin kaupungin lähistöllä Winnipegjärven pohjoisosassa paikassa, jossa Saskatchewanjoki laskee Winnipegjärveen.

Alueen ensimmäisen tutkimusmatkan suoritti La Vérendryen pojista nuorin, Louis-Joseph Gaultier de La Vérendrye vuonna 1737. Tutkimusmatkan tulokset jäivät kuitenkin laihoiksi isorokkoepidemian vuoksi. Vuonna 1740 Louis-Joseph teki onnistuneen Cedarjärvelle ja Saskatchewanjoelle suuntautuneen tutkimusmatkansa, jonka aikana hän kartoitti Cedarjärven länsipäästä paikan ensimmäiselle Fort Paskoyan linnoitteelle. Hän palasi tutkimusmatkaltaan Winnipegjärvelle ja määritti rakennuspaikan Fort Bourbonille. Hänen piirtämänsä vuodelta 1740 peräisin olevan kartan mukaan linnoite sijaitsi nykyisen Grand Rapidsin ja Winnipegjärven välisellä alueella Saskatchewanjoen pohjoisrannalla. Seuraavana vuonna hänen isänsä lähetti retkikunnan rakentamaan linnoitusta.

Ensimmäinen linnoite oli käytössä lyhyen aikaa, ja toinen Fort Bourbon perustettiin edellistä lännemmäksi.

Aiheesta muualla
----------------

* *Manitoba Historical Society - Names and Places* (englanniksi)
* *Manitoba Historical Society - Grand Rapids* (englanniksi)
*Tämä artikkeli kertoo Britannian kuninkaallisen laivaston Cambrian-luokan kevyestä risteilijästä. Muita samannimisiä aluksia on täsmennyssivulla.*

**HMS Canterbury** oli Britannian kuninkaallisen laivaston Cambrian-luokan (osa C-luokkaa) kevyt risteilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Cambrian-luokka (risteilijä)*
Alus tilattiin Clydebankistä John Brown and Companyltä, missä köli laskettiin 14. lokakuuta 1914. Alus laskettiin vesille 21. joulukuuta 1915 ja otettiin palvelukseen huhtikuussa 1916.

Palvelus
--------

Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Suuren laivaston (engl. *Grand Fleet*) 3. taistelulaivaviirikköön. Alus otti osaa Skagerrakin taisteluun yhdessä sisaralustensa *HMS Constancen* ja *HMS Castorin* kanssa. Alus liitettiin 5. kevyt risteilijäviirikköön Harwichiin valvomaan Englannin Kanaalin itäpään meriliikennettä. Osastossa ollessaan alus upotti Belgian rannikolla 5. kesäkuuta 1917 tykkitulella Saksan keisarikunnan laivaston torpedoveneen *SMS S20*:n.

Vuonna 1918 alus siirrettiin Adrianmerelle ja Mustalle merelle, josta se siirrettiin marraskuussa 1919 Portsmouthiin Atlantin laivaston 1. kevyt risteilijäviirikköön. Alus liitettiin 1920 tykistökouluun Portsmouthiin. Alus poistettiin palveluksesta ja liitettiin Portsmouthin reserviin.

Toukokuussa 1924 alus palautettiin palvelukseen Atlantin laivaston 2. risteilijäviirikköön. Alus poistettiin palveluksesta ja siirrettiin kesäkuussa 1925 telakalle, mistä vapauduttuaan se sijoitettiin Noren reserviin. Marraskuussa 1926 alus palautettiin palvelukseen 2. risteilijäviirikköön.

*Canterbury* kuljetti joukkoja Kiinaan 1930–1931, minkä jälkeen se sijoitettiin Noren reserviin maaliskuusta 1931 joulukuuhun 1933. Alus teki uuden joukkojenkuljetusmatkan Kiinaan elokuussa 1932. Alus myytiin romutettavaksi 27. heinäkuuta 1934 Metal Industriesille Rosythiin.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1906–1921*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1985. ISBN 0-85177-245-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Conway's s. 59

*C*-luokan risteilijät

|  |
| --- |
| **Caroline-luokka** *HMS Caroline* - *HMS Carysfort* - *HMS Cleopatra* - *HMS Comus* - *HMS Conquest* - *HMS Cordelia* |
| **Calliope-luokka** *HMS Calliope* - *HMS Champion* |
| **Cambrian-luokka** *HMS Cambrian* - *HMS Canterbury* - *HMS Castor* - *HMS Constance* |
| **Centaur-luokka** *HMS Centaur* - *HMS Concord* |
| **Caledon-luokka** *HMS Caledon* - *HMS Calypso* - *HMS Cassandra* - *HMS Caradoc* |
| **Ceres-luokka** *HMS Cardiff* – *HMS Ceres* – *HMS Coventry* – *HMS Curacoa* – *HMS Curlew* |
| **Carlisle-luokka** *HMS Cairo* - *HMS Calcutta* - *HMS Capetown* - *HMS Carlisle* - *HMS Colombo* |
| Edeltäjä: *Arethusa*-luokka – Seuraaja: *Danae*-luokka |
Linnoituksen ulkomuuria.
Kuva linnoituksen sisältä.
**Fort Jesus** on portugalilaisten vuonna 1593 rakentama linnoitus Mombasassa, Keniassa. Nykyisin linnoitus toimii museona ja on suosittu turistikohde. Linnoitus on rakennettu ylhäältä katsottuna miehen muotoiseksi ja se on nimetty Jeesuksen mukaan.

Linnoituksen suunnitteli italialainen arkkitehti Giovanni Batista Cairati (port. *João Batista Cairato*), joka oli työskennellyt Portugalin kuninkaan Filip I:n palveluksessa jo vuosia. Omanin arabit piirittivät Fort Jesusta vuosina 1696−1698 ja saivat sen lopulta haltuunsa. Britannian valtaantulon myötä 1895 Fort Jesus muutettiin vankilaksi. Vuonna 1962 linnoituksesta tuli museo.

Fort Jesus lisättiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 2011.

Lähteet
-------

1. ↑  Boxer, C. R. & De Azevedo, Carlos: *Fort Jesus And The Portuguese In Mombasa 1593–1729*, s. 91, 93–95. Hollis & Carter, 1960. Teoksen verkkoversio (viitattu 3.12.2009). (englanniksi)
2. ↑  Fort Jesus National Museums of Kenya.  Arkistoitu 27.6.2015. Viitattu 3.12.2009.
3. ↑  Fort Jesus, Mombasa UNESCO. Viitattu 15.7.2011.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Fort Jesus** Wikimedia Commonsissa
**Jalmari Kivilahti** (synt. **Viksten**, 10. huhtikuuta 1880 Mäntsälä – 20. marraskuuta 1952 Helsinki) oli suomalainen poliitikko, joka toimi muun muassa Suomen Sosialistisen Työväenpuolueen varapuheenjohtajana.

Kivilahti aloitti työnteon jo kymmenvuotiaana ja työskenteli myöhemmin puuseppänä ja kirvesmiehenä. Vuonna 1900 Kivilahti liittyi Mäntsälän työväenyhdistykseen. Muutettuaan Helsinkiin vuonna 1904 hän liittyi Sörnäisten työväenyhdistyksen jäseneksi ja toimi myös sen puheenjohtajana. Kivilahti kuului Työväen Sanomalehden johtokuntaan 1914–1920 ja sosialidemokraatit jätettyään kommunistisen Työn johtokuntaan 1920–1921. Vuonna 1920 hän oli perustamassa Suomen Sosialistista Työväenpuoluetta. Joulukuussa 1920 hänet valittiin SSTP:n puolueneuvostoon ja samalla puolueen varapuheenjohtajaksi. Kivilahti oli myös SSTP:n Uudenmaan piirijärjestön puheenjohtaja. Vuonna 1921 hänet valittiin Helsingin kaupunginvaltuustoon.

Kivilahti sai vuonna 1922 kolmen vuoden kuritushuonetuomion niin sanotun rauhanjulistajien jutun yhteydessä. Kivilahti suoritti tuomionsa Tammisaaren pakkotyölaitoksessa. Hän kuului SKP:n niin sanottuun "vankilaoppositioon", jossa SSTP:n johdosta vaikuttivat myös Niilo Välläri, Kusti Kulo, Matti Väisänen ja Jalmari Kuusela. He kannattivat maltillisempaa politiikkaa, johon kuului muun muassa yhteistyö sosialidemokraattien kanssa sekä uuden julkisen puolueen luominen lakkautetun SSTP:n seuraajaksi.

Myöhemmin 1930-luvulla Kivilahti toimi asioitsijana Helsingissä. Hän kuului muun muassa Elannon edustajistoon sekä Helsingin Työväen Säästöpankin isännistöön. Jatkosodan jälkeen Kivilahti oli perustamassa SKDL:n jäsenjärjestöä Helsingin Demokraattista Yhdistystä ja oli kustannusosakeyhtiö Yhteistyön hallituksen jäsen.

Lähteet
-------

1. ↑  Jalmari Kivilahden kuolinilmoitus.  *Helsingin Sanomat*, 25.11.1952, s. 2. HS Aikakone (vain tilaajille). Viitattu 25.11.2022.
2. 1 2  "Työväenpuolueen rauhanjulistuksen johdosta tuomitut toverit", *Työmiehen kalenteri 1923*, s. 128. Helsinki: Suomen Sosialistisen Työväenpuolueen puoluetoimikunta, 1922. Kansalliskirjasto.
3. ↑  Turun hovioikeus ratkaissut kommunistisen puolueen johtohenkilöitten jutut.  *Uusi Suomi*, 8.7.1922, nro 153, s. 5. Kansalliskirjasto. Viitattu 25.11.2022.
4. ↑  Saarela, Tauno: *Suomalainen kommunismi ja vallankumous 1923–1930*, s. 110–111. Historiallisia Tutkimuksia 239. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2008. ISBN 978-952-222-051-6. Teoksen verkkoversio (PDF).
5. ↑  Helsingifors demokratiska förening.  *Svenska Pressen*, 4.12.1944, nro 147, s. 3. Kansalliskirjasto. Viitattu 25.11.2022.  (ruotsiksi)
**Henry Morgenthau Junior** (1891–1967) oli Yhdysvaltojen valtiovarainministeri vuosina 1934–1945, koko toisen maailmansodan ajan.

Morgenthau tuli valtiovarainministeriksi Franklin D. Rooseveltin presidenttikauden alkupuolella. Alkuaikoina hänen oli huolehdittava talouspolitiikan suunnanmuutoksesta New Deal –ohjelman suuntaan. Vuodesta 1941 alkaen maa siirtyi sotatalouteen, johon kuului laaja sotateollinen tuotanto. Morgenthaun tehtävänä oli tällöin rahoittaa sotatalous ja sotatuotanto inflaatiota välttäen. Tavoitteeseen päästiin pitämällä korot ylhäällä ja myymällä kansalaisille sotaoblikaatioita. Morgenthau vastasi myös vihollismaa Japanin Yhdysvalloissa olleiden varojen jäädyttämisestä. Lisäksi Morgenthau oli yksi niistä poliitikoista, jotka huolehtivat lainaus- ja vuokrausohjelman (Lend-Lease) toteuttamisesta.

Morgenthau-suunnitelma
----------------------

Syyskuussa 1944 pidettiin Quebecin konferenssi, jossa hahmoteltiin sodanjälkeistä maailmaa. Morgenthau esitti siellä niin sanotun Morgenthau-suunnitelman, jonka mukaan sodanjälkeinen Saksa olisi maatalousmaa, eikä sen annettaisi teollistua. Sekä Roosevelt että Winston Churchill olivat samaa mieltä, mutta heidän hallituksensa eivät olleet. Kun suunnitelma vuoti julkisuuteen, se sai tyrmäävän vastaanoton. Natsi-Saksan propagandaministeri Joseph Goebbels käytti kohua hyväkseen liittoutuneiden vastaisen mielialan lietsomiseen, ja siinä viitattiin myös Morgenthaun juutalaisuuteen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Drakenlordh, Rikard: *Toisen maailmansodan avainhenkilöt*, s. 107. Suomentanut Kortesuo, Petri. Karisto, 2005. ISBN 951-23-4674-5.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Henry Morgenthau, Jr.** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Alankomaat
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* NARA
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Jalkojenhoitoalan nimikkeet** ovat nimikkeitä, joita jalkaterapia-alan työntekijät käyttävät sekä voivat ja saavat käyttää perustuen tutkintoonsa ja henkilökohtaisiin valintoihinsa. Joissakin maissa jotkin jalkojenhoitoalan nimikkeet ovat suojattuja niin, että vain asianmukaisen koulutuksen suorittanut henkilö voi käyttää tiettyjä nimikkeitä.

Suomessa
--------

Suomessa nimikettä "jalkahoitaja" voi käyttää vapaasti kuka tahansa. Nimikettä "jalkojenhoitaja" saa käyttää asianmukaisen terveydenhuolto-oppilaitoksen tutkinnon suorittanut henkilö. Vuonna 1996 jalkojenhoitajien koulutus päättyi ja otettiin käyttöön ammattikorkeakoulututkintonimeke "jalkaterapeutti". Ensimmäiset jalkaterapeutit valmistuivat vuonna 1999. Jalkaterapeutin koulutuksen laajuus on 210 opintopistettä ja se kestää 3,5 vuotta. Tutkinto suoritetaan jalkaterapian koulutusohjelmassa. Jalkaterapeutiksi voi opiskella Metropolia Ammattikorkeakoulussa ja Mikkelin ammattikorkeakoulussa.

### Jalkojenhoidon ammattitutkinto

Vuodesta 2003 lähtien on ollut mahdollista suorittaa jalkojenhoidon näyttötutkinto. Tutkintoon ei ollut virallista valmistavaa koulutusta. Opetusta on annettu lähinnä kosmetologikouluissa, aikuiskoulutuskeskuksissa sekä sosiaali-ja terveydenhoidon oppilaitoksissa ympäri Suomea. Jalkojenhoidon ammattitutkinnon suorittaneita ei rekisteröidä terveydenhuoltoalan ammattilaisten rekisteriin jalkojenhoitajaksi. Heidät voidaan ottaa Jalkojenhoidon ammattitutkinnon suorittaneet ry:n (JHAS) jäseniksi ja he saavat kuulua myös Suomen lähi- ja perushoitajaliitto SuPeriin.

Jalkojenhoidon koulutukseen voi hakea, mikäli hakijalla on sairaanhoitajan tai vähintään lähihoitajan tutkinto eli terveydenhuollon koulutus.

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen sivusto Suomen Jalkojenhoitaja- ja Jalkaterapeuttiliitto.
* Jalkaterapeutti (AMK) Metropolia ammattikorkeakoulu.
* Jalkaterapeutti (AMK) Mikkelin ammattikorkeakoulu.  Arkistoitu 15.8.2014. Viitattu 21.11.2014.
*Tämä artikkeli kertoo Britannian kuninkaallisen laivaston Caroline-luokan kevyestä risteilijästä. Muita samannimisiä aluksia on täsmennyssivulla.*

**HMS Caroline** oli Britannian kuninkaallisen laivaston Caroline-luokan (osa C-luokkaa) kevyt risteilijä, joka palveli kummassakin maailmansodassa.

Alus on toiseksi vanhin, ainoastaan *HMS Victory* on vanhempi, edelleen palvelusluettelossa oleva alus Kuninkaallisessa laivastossa. *Caroline* on Kuninkaallisen laivaston reservin esikuntana ja majoitusaluksena Alexandran satamassa Belfastissa Pohjois-Irlannissa. Alus on myös ainoa edelleen palveluksessa oleva ensimmäisen maailmansodan brittiläinen sotalaiva ja ainoa edelleen kelluva Skagerrakin taisteluun osallistunut alus.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Caroline-luokka (risteilijä)*
Alus tilattiin Birkenheadistä Cammell Lairdilta, missä köli laskettiin 28. tammikuuta 1914. Alus laskettiin vesille 29. syyskuuta ja otettiin palvelukseen 4. joulukuuta.

Palvelus
--------

Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Suuren Laivaston (engl. *Grand Fleet*) 4. kevyt risteilijäviirikköön ja viirikön lippulaivaksi joulukuussa. Alus oli 1. kevyt risteilijäviirikössä helmikuusta marraskuuhun 1915 palaten 4. kevyt risteilijäviirikköön alkuvuodesta 1916. Alus osallistui viirikkönsä mukana Skagerrakin taisteluun 31. toukokuuta.

Sodan loppuun alus oli 4. kevyt risteilijäviirikössä ja siirtyi sen mukana Itä-Intian asemalle kesäkuussa 1919.

*Caroline* Belfastissa
Alus poistettiin palveluksesta telakalle siirtoa varten helmikuussa 1922. Se siirrettiin helmikuussa 1924 satama-alukseksi laivaston reservin Ulsterin divisioonalle Belfastiin. Alus oli Londonderryyn siirrettynä Atlantin ylittävien saattueiden hallinnollisena keskuksena toisessa maailmansodassa 1939-1945. Sodan päätyttyä alus palautettiin laivaston reserviin.

*Caroline* oli 1951 huollettavana Harland and Wolffin telakalla ja on edelleen laivaston reservin päämajana Belfastissa.

Lähteet
-------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **HMS Caroline (1914)**.
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1906–1921*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1985. ISBN 0-85177-245-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Conway's s. 57

*C*-luokan risteilijät

|  |
| --- |
| **Caroline-luokka** *HMS Caroline* - *HMS Carysfort* - *HMS Cleopatra* - *HMS Comus* - *HMS Conquest* - *HMS Cordelia* |
| **Calliope-luokka** *HMS Calliope* - *HMS Champion* |
| **Cambrian-luokka** *HMS Cambrian* - *HMS Canterbury* - *HMS Castor* - *HMS Constance* |
| **Centaur-luokka** *HMS Centaur* - *HMS Concord* |
| **Caledon-luokka** *HMS Caledon* - *HMS Calypso* - *HMS Cassandra* - *HMS Caradoc* |
| **Ceres-luokka** *HMS Cardiff* – *HMS Ceres* – *HMS Coventry* – *HMS Curacoa* – *HMS Curlew* |
| **Carlisle-luokka** *HMS Cairo* - *HMS Calcutta* - *HMS Capetown* - *HMS Carlisle* - *HMS Colombo* |
| Edeltäjä: *Arethusa*-luokka – Seuraaja: *Danae*-luokka |
Pernon kartano vuonna 1886
**Pernon kartano** on kartano Turun Pernon kaupunginosassa. Historialtaan Pernon kartano on keskiajalla rälssimaalle muodostunut säterikartano. Aiemmin se on vuoteen 1967 ollut osa Raisiota. Osaksi Turkua Pernon kartano tuli alueliitoksessa vuonna 1967.

1900-luvulla Pernon kartano on ollut jakautuneena kahteen osaan: vanhaan ja uuteen Pernon kartanoon. Vanha Pernon kartano, joka muodosti kartanon alkuperäisen talouskeskuksen, sijaitsi nykyisen Pernontien varressa. Ennen nykyisen Ihalan koulun rakentamista sen päärakennus toimi jonkin aikaa alakouluna. Tuli tuhosi vanhan päärakennuksen vuonna 1961. Jäljelle jäivät kivijalka ja keskiaikainen kellari. Nykyään vanhan päärakennuksen kivijalan päälle on rakennettu uusi asuintalo. Uusi Pernon kartano nykyisen Saarenmaankadun rivi- ja kerrostaloasuntoalueen kupeessa rakennettiin vuonna 1918. Päärakennuksen piirsi ja rakennutti viereistä Pansion tilaa omistanut kultaseppämestari Frans Hjalmar Ahlström, ja se erotettiin Pernon kartanosta Ahlströmin avioiduttua Pernon kartanon tyttären kanssa. Kartanon nykyinen omistaja on Frans Hjalmar Ahlströmin pojanpoika, kuvataiteilija Martin Ahlström.

1900-luvun alussa Pernon kartanon tilusten pinta-ala oli vielä 138 hehtaaria ja kartanon vanhaa päärakennusta ympäröi laaja puisto nykyisen Pernontien varressa. Hevosia oli 6 ja lehmiä 19. Nykyään tilukset on myyty pois, ja vanhan kartanon puutarha on metsittynyt. Uusi kartano puistoineen on 2000-luvulla lähiötalojen ympäröimä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Pernon kartano Pernon huolto. Viitattu 8.1.2013.
2. ↑  Koivisto, Altti: *Kotiseutuoppia raisiolaisittain*, s. 60. Raision kaupungin kulttuuritoimi, 2004.
3. ↑  Lounaispaikka Lounaispaikka. Viitattu 8.1.2013. [vanhentunut linkki]
4. ↑  Andersson, Harri: *Urban structural dynamics in the city of Turku, Finland*, s. 225. Fennia 161:2. Helsinki: Suomen maantieteellinen seura, 1983. (englanniksi)
5. ↑  Tapana, Erja: Pansion väki varttui telakan varjossa *Turun Sanomat*.  15.5.2006. Viitattu 8.1.2013.
6. ↑  Hätönen, Paula: Pernon kellarissa Kekkonen joi sahtia *Turun Sanomat*.  13.6.2006. Viitattu 8.1.2013. [vanhentunut linkki]
7. 1 2  Kärkkäinen, Esko: Pernon kartano juhli koulun Raisiolle *Turun Sanomat*.  31.10.2003. Viitattu 8.1.2013. [vanhentunut linkki]
**Graafitietokanta** on tietokanta, jossa tietoa varastoidaan solmuihin (engl. *nodes*) ja niiden välisiin suhteisiin (engl. *relationships*). Muodollisesti graafi on kokoelma solmuja (engl. *vertices*) ja kaaria (engl. *edges*).

Näin ollen rakenne muodostaa graafin, josta myös nimi. Oleellinen osa graafitietokantoja on myös kyselykieli jolla tietoa haetaan tietokannasta. Toisin kuin relaatiomalliin perustuvissa tietokannoissa kyselykieleksi vakiintunut SQL, ei graafitietokannoilla ole vastaavaa standardisoitua kyselykieltä.

Perusidea
---------

Esimerkki graafitietokannan luonteesta.
Graafitietokannoissa entiteetit esitetään solmukohtina, eli *nodeina.* Solmut ovat yhteydessä toisiin solmuihin. Yhteydet voivat kuvata eri asioita, kuten "A on töissä kohteessa B". 

Kukin yhteys (eli kaari) voi lisäksi pitää sisällään muuta relevanttia tietoa (*properties*) liittyen solmujen yhteyteen.

### Edut

Koska graafitietokannat varastoivat yhteydet muihin solmuihin suoraan solmu-tietueeseen, on kyselyiden toteuttaminen usein nopeampaa kuin esimerkiksi relaatiomalliin perustuvissa tietokannoissa (eli relaatiotietokannoissa), joissa liittyvä tieto täytyy hakea erikseen käymällä läpi jokainen tallennettu tietue.

Käytännön esimerkki *relaatiotietokannan* hausta voisi olla tilanne, jossa haettaisiin käyttäjän (ID 99) kaikki seuraajat. Relaatiotietokannassa tämä tehtäisiin hakemalla tiedot seuraajat-relaatiosta (taulusta) hakemalla kaikki käyttäjät, jotka seuraavat haluttua käyttäjä-ID 99:iä. 

Vastaavasti graafitietokannassa vastaava haku saataisiin suoritettua "seuraamalla" käyttäjä-solmuun tallennettuja yhteyksiä (joiden tyyppi on "seuraaja"), nopeuttaen kyselyä huomattavasti suurilla tietomäärillä.

Graafitietokannat soveltuvat myös erittäin hyvin*lähde?* monimuotoisten, eli polymorfisten suhteiden tallentamiseen.

Graafitietokantaohjelmistoja
----------------------------

* AgensGrap
* Profium
* AllegroGraph
* ArangoDB
* JanusGraph
* Neo4j
* Oracle Spatial and Graph (osana Oracle Database:a)
* TigerGraph

Lähteet
-------

1. 1 2  Ian Robinson, Jim Webber & Emil Eifrem: *Graph Databases*. Second Edition. O’Reilly Media. ISBN 978-1-491-93089-2.
**Nurkkilan työväentalo** on Salon kaupungin Perniön kylässä sijaitseva työväentalo.

Historiaa
---------

Nurkkilan työväenyhdistys Ty Runko perustettiin vuonna 1917. Yhdistys osti tontin työväentaloa varten ensimmäisenä toimintavuonnaan. Tontti oli suurehko, siihen kuului myös peltomaata, jonka viljelystuotteet yhdistyksen jäsenet saivat ostaa. Vuonna 1937 osa tontista myytiin pitäjän Osuuskaupalle.

Rakennus
--------

Tontilla ollutta torppaa vasten alettiin rakentaa juhlasalia vuonna 1919, ja se valmistui vuonna 1922. Vanhasta osasta tehtiin asunto vahtimestarille. Talon pinta-ala on 252 m² ja oman tontin koko 2,15 hehtaaria. Talo on vinkkelinmuotoinen. Taloa on kunnostettu jatkuvasti vuosien varrelle. Ikkunat on uusittu, keittiö on peruskorjattu ja ulkokatteita ja sisäpintoja on kunnostettu tai uusittu. Talon lämmitysjärjestelminä ovat sähkö- ja uunilämmitys.  Vuonna 1933 talon ja tontin arvoksi arvioitiin 80 000 markkaa.

Toimintaa työväentalolla
------------------------

Ty Runko haki näyttämömestaria, joka toimisi myös talonmiehenä. Toimeen sisältyi asunto, lämpö ja valo sekä 25 prosenttia näyttämöseuran lipputuloista. Toimeen haluttiin joko naishenkilö, joka olisi kutoja tai mieshenkilö, joka tekisi käsitöitä. 
Arpajaistoimikunta teki työväenyhdistyksen arpajaisista tilin lehdessä. 
Työväentalolla järjestettiin kaksiviikkoinen näyttämötyönkurssi maaseudun väen näyttämöharrastuksen herättämiseksi. 
Salon Työväen Näyttämön kiertue vieraili myös Nurkkilassa, jossa se esitti Jalmari Finnen historiallisen huvinäytelmän *Sysmäläinen*.

Perniön työväennäyttämöiden yhteinen kesäjuhla ja iltamat järjestettiin heinäkuussa 1922.

Nykyinen käyttö
---------------

Vuonna 2018 talolla on ollut maksullisia tilaisuuksia ja bingotoimintaa

Lähteet
-------

1. ↑  Willner, Margareta: *Varsinais-Suomen työväentalot*. Suomentanut Munter, Riitta. Turun kaupungin historiallinen museo, 1978. ISBN 951-9125-19-1.
2. 1 2  Leskelä, Anssi: *SDP:n työväentalot*. Työväen Sivistysliitto, 2018.
3. ↑  Sosialisti *digi.kansalliskirjasto.fi*.  28.11.1933, no 276. Viitattu 12.11.2022.
4. ↑  Hämeen Sanomat 6.4.1906, no 40 *digi.kansalliskirjasto.fi*. Viitattu 6.4.2022.
5. ↑  Sosialisti *digi.kansalliskirjasto.fi*.  16.9.1927, no 213. Viitattu 12.11.2022.
6. ↑  Salon Sanomat *digi.kansalliskirjasto.fi*.  6.11.1937, no 126. Viitattu 12.11.2022.
7. ↑  Salon Seudun Kunnallislehti *digi.kansalliskirjasto.fi*.  19.6.1925, no 45. Viitattu 12.11.2022.
8. ↑  Sosialisti *digi.kansalliskirjasto.fi*.  15.7.1922, no 160. Viitattu 12.11.2022.
**Houlan verilöyly** oli 25. toukokuuta 2012 Syyrian sisällissodassa tapahtunut verilöyly Houlan alueella, Homsin pohjoispuolella olevissa kylissä. YK:n mukaan verilöylyssä kuoli 108 ihmistä. Pääosa kuolleista oli tapettu, ja verilöylyn suoritti hallitusta tukevat *shabiha*-joukot.

Opposition mukaan Syyrian armeija tappoi kranaattitulellaan siviilejä, ja hallitusta auttavat puolisotilaalliset shabiha-joukot kiertelivät 25. toukokuuta 2012 Houlassa ja varsinkin Taldoussa talosta taloon teloittamassa siviilejä, myös lapsia.. Verilöylyssä kuoli 34 lasta. Tarkkailijoiden mukaan Houlassa käytettiin tykistöä, mutta osaa uhreista oli ammuttu lähietäisyydeltä. Syyrian hallituksen tutkintaryhmän tuloksen mukaan suurin osa kuolleista ei kuollut armeijan tykkitulessa, vaan joukkomurhan teki satojen ihmisten suuruinen terroristiryhmä. Venäjällä väitetiin Syyrian hallitusta myötäillen, että vaikka tykistöllä olikin ammuttu siviilejä, tuliasein ja puukoin tehdyt murhat saattoivat silti olla jonkun kapinallistyhmän tekoja ja provokaatio jolla yritettiin saada oppositiolle tukea ulkomailta..

Houlan tapahtumien vuoksi useat länsimaat karkottivat Syyrian diplomaatteja. YK:n turvallisuusneuvosto tuomitsi yksimielisesti Syyrian hallituksen Houlan verilöylystä, Venäjäkään ei äänestänyt vastaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Keitä ovat Syyrian shabiha-tappajat? Kansan uutiset verkkolehti Uutiset ulkomaat 30.5.2012
2. ↑  Mitä tapahtui Houlassa? Helsingin sanomat uutisanalyysi Ulkomaat 30.5.2012
3. ↑  Houlan verilöyly Helsingin sanomat Ulkomaat 30.5.2012
4. ↑  Aktivistit: Houlan kaupungissa verilöyly (Arkistoitu – Internet Archive) Iltalehti Uutiset Ulkomaat 26.5.2012
5. ↑  Mykistävän raaka joukkomurha paljastui Syyriassa Uusi Suomi, Uutiset, Ulkomaat 29.5.2012
6. ↑  Länsi syyttää Syyrian hallitusta Houlan verilöylystä (Arkistoitu – Internet Archive) Venäjän ääni Politiikka 1.6.2012
7. ↑  YK:n turvaneuvosto tuomitsi yksimielisesti Syyrian hallituksen Houlan verilöylystä *Helsingin sanomat*.  27.5.2012. Viitattu 16.6.2012.
**China Daily** on Kiinassa julkaistava englanninkielinen sanomalehti. Sen kohdeyleisönä ovat turistit, liikemiehet, diplomaatit ja muut Kiinassa matkustavat, mutta sillä on myös kiinalaisia lukijoita.

Historia
--------

China Dailyn ensimmäisenä julkaisijana toiminut Jiang Muyue ei itse puhunut englantia ja hänen asemansa jäikin lähinnä seremonialliseksi. Ensimmäisenä päätoimittajana toimi Liu Zhunqi. Lehden kehitykseen ehkä kuitenkin eniten vaikuttanut henkilö oli kuitenkin toimittaja Feng Xiliang, joka toimi myös lehden päätoimittajana vuosina 1984–1987. Hänen mukaansa lehden tarkoituksena oli auttaa ulkomaalaisia ymmärtämään Kiinaa ja kiinalaisia ymmärtämään maailmaa. China Dailyn ensimmäinen koepainos painettiin Australiassa vuonna 1980 kolmen vuoden suunnittelun jälkeen. Ensimmäinen varsinainen painos ilmestyi 1. kesäkuuta 1981 kahdeksansivuisena julkaisuna, jota painettiin 20 000 kappaletta. Lehden aloittaessa julkaisun Pohjois-Amerikassa kaksi vuotta myöhemmin sen levikki Kiinassa oli lehden mukaan 70 000. Tiananmenin aukion protestien aikaan vuonna 1989 China Daily julkaisi mielenosoittajista monien muiden pekingiläisten lehtien tapaan lähinnä myötämielisiä uutisia ja monet sen toimittajista olivat mukana mielenosoituksissa. Vuonna 1996 lehti aloitti verkkojulkaisunsa ja seuraavana vuonna se aloitti Hongkongin julkaisunsa. Vuonna 2006 lehden levikki oli lehden itsensä mukaan 300 000.

Toiminta
--------

China Dailyä kuvaillaan usein ulkomailla Kiinan viralliseksi englanninkieliseksi lehdeksi. Lehti toimiikin ainakin periaatteessa Kiinan propagandaviranomaisten ja kommunistisen puolueen tarkkailun alla. Lehti itse kiistää kuitenkin olevansa pelkkä valtion äänitorvi.

China Dailyn itsensä lisäksi lehti julkaisee myös muita julkaisuja. Näihin kuuluvat englannin kielen opiskelijoille suunnattu 21st Century sekä Business weekly ja Beijing Weekend. Paikallisesti se julkaisee myös Shanghai Star -lehteä. Yhteensä China Daily julkaisee 16:ta eri paperijulkaisua.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Cheng, Linsun ja Brown, Kerry: *Berkshire Encyclopedia of China*, s. 323-324. Berkshire Publishing Group, 2009. ISBN 0-9770159-4-7. (englanniksi)
2. ↑  About Us *China Daily*. Viitattu 8.4.2015. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* China Dailyn kotisivut
**HMS Carnarvon** oli Britannian kuninkaallisen laivaston Devonshire-luokan panssariristeilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Devonshire-luokka (risteilijä, 1903)*
Alus tilattiin osana vuosien 1901-1902 laivasto-ohjelmaa William Beardmore and Companyltä, missä köli laskettiin 1. lokakuuta 1902. Alus laskettiin vesille 7. lokakuuta 1903 ja valmistui 29. toukokuuta 1905.

Aluksen voimanlähteenä oli seitsemäntoista Niclausse-kattilaa kytkettynä kaksiakseliseen nelisylinteriseen kolmella paisuntasäiliöllä varustettuun höyrykoneeseen. Aluksella oli hiiltä 1 950 tonnia.

Palvelus
--------

Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Välimeren laivaston 3. risteilijälaivueeseen, josta se siirrettiin maaliskuussa 1907 Atlantin laivaston 2. risteilijälaivueeseen. Se siirrettiin huhtikuussa 1909 Kotilaivaston 3. risteilijäviirikköön ja edelleen maaliskuussa 1912 Devonportiin sijoitettuun 2. laivastoon.

Ensimmäisen maailmansodan puhjetessa alus sijoitettiin 5. risteilijälaivueen lippulaivaksi. Se siirrettiin elokuun alussa Kap Verdeen ja alus valtasi 23. elokuuta 1914 saksalaisen kauppalaivan *SS Professor Woermannin*. Lokakuussa 1914 alus siirrettiin Montevideoon ja se oli 8. joulukuuta risteilijöiden johtoaluksena Falklandinsaarten taistelussa. Maaliskuussa 1915 Rio de Janeirosta telakalta palattuaan alus jatkoi palvelustaan Pohjois-Amerikan ja Länsi-Intian laivastoasemalla aina marraskuuhun 1918.

Alus sijoitettiin 1919 kadettien koululaivana, missä tehtävässä se palveli aina romuttamiseensa saakka. Alus myytiin 8. marraskuuta 1921 romutettavaksi.

Lähteet
-------

* Colledge, J. J. & Warlow, Ben: *Ships of the Royal Navy - The Complete Record of all Fighting Ships of the Royal Navy from the 15th Century to the Present*, s. 69. Newbury, UK: Casemate, 2010. ISBN 978-1-935149-07-1. (englanniksi)
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1860–1905*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 2002. ISBN 0-85177-133-5. (englanniksi)
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1906–1921*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1985. ISBN 0-85177-245-5. (englanniksi)
* Wragg, David: *Royal Navy Handbook 1914–1918*. Gloucestershire, Englanti: Sutton Publishing, 2006. ISBN 0-7509-4203-7. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  Gardiner, Robert 1860-1905 s. 71

*Devonshire*-luokan panssariristeilijät

|  |
| --- |
| *HMS Devonshire* – *HMS Antrim* – *HMS Argyll* – *HMS Carnarvon* – *HMS Hampshire* – *HMS Roxburgh* |
| Edeltäjä: *Monmouth*-luokka – Seuraaja: *Duke of Edinburgh* -luokka |
**Pernin lohikäärmeritarit** (alk. *The Dragonriders of Pern*) on Anne McCaffreyn kirjoittama fantasiakirjasarja, josta Sari Karhulahti on suomentanut kolme osaa.

*Pernin lohikäärmeritarit* -sarja on saavuttanut suosiota ympäri maailmaa. Kolme ensimmäistä osaa on suomennettu, mutta Otava on lopettanut Pernin sarjan käännättämisen. Lisäksi sarjan toisen osan *Vaarallisen tähden* suomennoksesta puuttuu noin yksitoista sivua tekstiä, koska suomennos tehtiin brittikustantamon painoksesta. Yhdysvaltalaisessa painoksessa oli materiaalia, joka Britanniassa poistettiin kirjan lyhentämiseksi.*lähde?*

*Pernin lohikäärmeritarit* -sarjan kirjat kuvaavat Pernin planeetan elämää, usein naispäähenkilöiden näkökulmista. McCaffreyn kirjat sijoittuvat fantasiakirjallisuuden ja tieteiskirjallisuuden rajamaille. *Pernin lohikäärmeritarit* -sarjan lisäksi McCaffrey kirjoitti paljon muutakin suomentamatonta kirjallisuutta.
Sarjan kolme ensimmäistä osaa on suomennettu. Ne on julkaistu Otavan fantasiaroomanit-sarjan kirjoina.

Sarjan osat
-----------

* *Dragonflight* (1968, suom. Lohikäärmeen lento)
* *Dragonquest* (1971, suom. Vaarallinen tähti)
* *Dragonsong* (1976, suom. Tuliliskojen laulu, Harper Hall -Trilogian ensimmäinen osa)
* *Dragonsinger* (1977, Harper Hall -Trilogian toinen osa)
* *Dragondrums* (1979, Harper Hall -Trilogian kolmas osa)
* *The White Dragon* (1978)
* *Moreta: Dragonlady of Pern* (1983)
* *Nerilka's Story* (1986)
* *Dragonsdawn* (1988)
* *The Renegades of Pern* (1989)
* *All the Weyrs of Pern* (1991)
* *The Chronicles of Pern: First Fall* (1993, novellikokoelma)
* *The Dolphins of Pern* (1994)
* *Dragonseye* (1997, brittipainos nimellä *Red Star Rising* vuonna 1996)
* *The Masterharper of Pern* (1998)
* *The Skies of Pern* (2001)
* *A Gift of Dragons* (2002, novellikokelma)
* *Dragon's Kin* (yhdessä Todd McCaffreyn kanssa 2003)
* *Dragonsblood* (Todd McCaffreyn kirjoittama 2005)
**Inarinsaamelaisten kansanperinne** on kehittynyt omalaatuiseksi kokonaisuudekseen historiallisten ja kulttuuristen tekijöiden vaikutuksesta. Kansanperinteessä painottuu erilaisten kerrontaan liittyvien perinteenlajien osuus. Inarinsaamelaisten pääelinkeino kalastus ja varhainen vakiintunut asutusmuoto ovat tarjonneet hyvän tilaisuuden kerronnan lajien kehittymiselle tarjoten kerrontatilanteita. Saamelaisten ehkä tunnetuinta perinteenmuotoa joikua ei inarinsaamelaisilla sen sijaan lähteissä selvästi esiinny, mikä johtunee varhaisesta vahvasta kristillisestä vaikutuksesta 1600-luvulta alkaen.

Vanhasta folkloresta saa kuvan eri kielennäyte- ja perinnejulkaisujen kautta. Etenkin kerronnan eri muodot korostuvat näissä kokoelmissa. Satujen ja kaskujen lisäksi eri tarinalajit muodostavat suurimman osan folkloresta. Tarinat kertovat useimmin uskomuksista, mytologiasta, paikallis- ja henkilöhistoriasta sekä elinkeinoista. Poikkeavana eritysteemana kokoelmissa esiintyy tarinaperinne, joka kertoo kolttavaimon pelästymisestä. Eri kerronnanlajien lisäksi julkaisuissa esiintyy lauluja, arvoituksia, sananlaskuja, puheenparsia sekä sään ym. ilmiöiden enteitä. Etenkin sananlaskut ja puheenparret esiintyvät harvemmin muilta saamelaisryhmiltä kerätyssä perinteessä.

Kerrontaan liittyvä perinne on myös säilynyt elinvoimaisimpana perinteenlajina näihin päiviin saakka. Muisteleminen on yhä osa inarinsaamelaisten kohtaamisia. Kerronta keskittyy etenkin elinkeinoihin sekä paikallis- ja henkilöhistoriallisiin tarinoihin. Tämä perinne elää edelleen inarinsaamelaisen kirjallisuuden pioneerituotannossa. Iisakki Mattus ja Ilmari Mattus ovat kumpikin julkaisseet omaelämäkerrallisia muisteluksia, ja Matti Morottaja on toimittanut tarinakokoelman *Tovlááh mainâseh*. Satuperinne ja mytologia tulevat esille myös modernissa lasten- ja nuortenkirjallisuudessa.

Yksi kansanperinteen rooleista modernissa kulttuurissa näyttää inarinsaamelaistenkin kohdallaolevan sen antama innoitus nykyajan kirjailijoille ja muiden taidemuotojen edustajille. Lisäksi tarinaperinne toimii suullisen historian lähteenä ja luo sitä kautta yhteyden inarinsaamelaiseen menneisyyteen. Oman kielen ohella tarinaperinne on tärkeä identiteetin rakennusaine.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Inarinsaamelaisten kansanperinne *saamelaisensyklopedia.fi*. Viitattu 7.1.2021.