recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Hudson Bay** on vuonna 1946 perustettu kaupunki Saskatchewanin provinssissa Kanadassa. Kaupungin aiemmat nimet ovat Etomami vuodelta 1907 ja Hudson Bay Junction vuodelta 1909. Kaupungin väkiluku on 1 646 asukasta (2006).

Historia
--------

Vuonna 1757 turkiskauppapaikka perustettiin Hudson Bayn alueelle Red Deer Riverin rannalle. Kauppapaikan rauniot sijaitsevat lähellä Erwoodin kylää. Vuonna 1790 North West Company perusti oman kauppapaikkansa Etomami Riverin suulle. Sitä vastapäätä joen toisella rannalla on ilmeisesti sijainnut myös South Companyn kauppapaikka, joka selittäisi alueelta löytyvät rauniot.

Kauppapaikan ympärille kehittyi asutuspaikka, joka kasvoi kunnes heinäkuussa 1907 paikalle haluttiin perustaa kylä nimeltä Etomami. Etomami on alkuperäisasukkaiden kieltä ja tarkoittaa *paikka, jossa kolme jokea yhtyy*. Kylän virallinen perustaminen vaati kuitenkin, että asutus käsittäisi vähintään viisitoista asuttua taloutta. Elokuuhun mennessä asukasluettelo oli koottu ja kylä muodostettiin virallisesti. Ensimmäiseksi johtajaksi valittiin B. F. Noble. Samalla perustettiin Churchill Streetille kylän postitoimisto. Kylän nimi vaihtui jo 1909, jolloin Canadian Northern Railway perusti kylään rautatieaseman nimeltä Hudson Bay Junction, ja kylä nimettiin sen mukaan.

Huolimatta vaikeista ajoista kylä jatkoi kehitystään ja kasvuaan, kunnes se vuonna 1946 muutettiin kaupungiksi. Ensimmäinen kaupunginvaltuuston kokous pidettiin seuraavana vuonna, ja valtuusto päätti muuttaa kaupungin nimen nykyiseen asuunsa. Vuonna 1958 kaupunginvaltuuston päätöksellä kaupungin aikavyöhykettä vaihdettiin Mountain Standard Time -aikavyöhykkeelle, mutta alle kahden kuukauden kuluttua aikavyöhykkeen vaihto kumottiin ja kaupunki palasi takaisin Central Standard Time -aikavyöhykkeelle.

Nykyään Hudson Bayn rautatieasema on edelleen tärkeä rautateiden risteysasema. Siellä Canadian National Railwayn omistamasta itä–länsisuuntaisesta radasta haarautuu sivurata pohjoiseen kohti The Pas'n kaupunkia Manitobassa. Hudson Bay on myös valtateiden risteyskohta.

Koulutus
--------

Kaupungissa on kaksi julkista koulua.

### Stewart Hawken koulu

Stewart Hawken koulu on tarkoitettu esikouluikäisille sekä 1.–6. vuosiluokkien perusasteen opiskelijoille. Koulun ainevalikoima on laaja, ja se tarjoaa myös kattavia ranskan kielen kursseja. Koululla on oma voimistelusali sekä tietokonelaboratorio. Koulu voi ottaa kerrallaan 450 oppilasta, ja rohkaisee myös vanhempia osallistumaan koulun vapaaehtoistoimintaan.

### Hudson Bay Composite High School

Hudson Bay Composite High School on 7.–12. vuosiluokkien yläkoulu, joka tarjoaa tavallisen akateemisen kurssitarjonnan lisäksi useita valinnaisia oppiaineita. 

### Cumberland Community College

Cumberland Community Collegella on kaupungissa sivutoimipiste, jossa toimii koordinaattorin lisäksi päteviä ohjaajia.

Lähteet
-------

1. ↑  David McLennan: Hudson Bay Encyclopedia of Saskatchewan.  Arkistoitu 29.9.2010. Viitattu 3.6.2011. (englanniksi)
2. ↑  Community Profiles  2006. Statistics Canada. Viitattu 3.6.2011. (englanniksi), (ranskaksi)
**Moose Jaw** (aikavyöhyke CST) on kaupunki Kanadassa, Saskatchewanin provinssissa. Kaupunki sijaitsee noin 71 kilometriä länteen Reginan kaupungista. Trans-Canada Highway kulkee kaupungin pohjoispuolitse. Kaupungin väkiluku on 32 132 (2006).

Kaupungin lähistöllä sijaitsevassa Sukanen Ship Pioneer Village and Museum -museossa on nähtävillä muun muassa suomalaissyntyisen Tom Sukasen rakentama Sontiainen-laiva.

Historia
--------

Tiettävästi ensimmäinen asutus paikalla oli intiaanien turkiskauppasema. Alueen läpi virtaavan joen kapea ylityspaikka ja veden sekä riistan helppo saanti suosivat kauppapaikan syntymistä. Creet ja assiniboinet perustivat alueelle talvileirinsä ja tämän vuoksi alueen läheisyydessä on heidän hautausmaitaan. Kaupungin nimi johtaa juurensa cree-intiaanien sanasta "Moosegaw".

Ensimmäiset eurooppalaiset siirtolaiset James Hamilton Ross, Hector Sutherland ja kolme muuta saapuivat alueelle 2. tammikuuta 1882. Neljä päivää myöhemmin Ross aloitti tilansa rakentamisen, ja hän olikin alueen ensimmäinen asukas. Vuoden 1882 kesäkuussa Canadian Pacific Railway rakensi ratalinjan Manitoban rajalta Moose Jawiin, minkä jälkeen kaupungin väkiluku alkoi kasvaa voimakkaasti. Vuotta myöhemmin kaupungin väkiluku oli noin 2 000–3 000. Vuonna 1891 tulipalot tuhosivat kaupungin pääkadun ensimmäisen korttelin, mutta tästä huolimatta kaupunki jatkoi kasvamista. Vuonna 1903 Moose Jaw täytti kaikki kaupunki kriteerit ja virallisesti se sai kaupunkioikeudet 20. marraskuuta 1903.

Kaupungin alla on laaja tunneliverkosto, jota Yhdysvaltain kieltolain aikana käytettiin salakuljettamaan alkoholijuomia ja joidenkin tietojen mukaan gangsterijohtaja Al Capone olisi vieraillut kaupungin ravintoloissa.

Lähteet
-------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Moose Jaw** Wikimedia Commonsissa

1. ↑  Community profiles  2006. Statistics Canada. Viitattu 10.9.2009. (englanniksi), (ranskaksi)[vanhentunut linkki]
2. ↑  Sukanen Ship Pioneer Village and Museum *sukanenmuseum.ca*.  Arkistoitu 28.3.2010. Viitattu 10.9.2009. (englanniksi)
3. 1 2 3  Moose Jaw www.inmoosejaw.com. Viitattu 10.9.2009. (englanniksi)
**Balakən** (ven. Белока́ны, *Belokany*) on kaupunki Azerbaidžanissa Kaukasusvuoriston reuna-alueella. Se sijaitsee Alazanin sivujoen Balakənçayn varrella 394 kilometriä Bakusta luoteeseen. Kaupunki on  Balakənin piirin keskus. Sen kautta kulkee Yevlaxin, Şəkin ja Tbilisin välinen maantie. Kaupungissa on myös Yevlaxista haarautuvan sivuradan pääteasema. Asukkaita on 9 700 henkeä (vuonna 2010).

Balakəninin seutu on kuulunut Kaukasian Albaniaan ja myöhemmin Kahetiaan. Avaarit ottivat sen haltuunsa 1700-luvun alussa muodostaen liittokunnan, jonka keskuksina toimivat Carin ja Balakənin kylät. Venäjä valtasi alueen vuonna 1803 ja lopullisesti vuonna 1830. Samalla muodostettiin Carin ja Balakənin alue, myöhemmin piirikunta, joka vuonna 1859 nimettiin Zaqatalan piirikunnaksi. 1800-luvun lopulla Balakənin kylässä asui yksinomaan avaareja ja georgialaisia. Vuonna 1930 siitä tuli hallintopiirin keskus, vuonna 1954 kaupunkimainen taajama ja vuonna 1968 kaupunki.

Nykyään Balakən on maatalousalueen keskus, jossa on pienimuotoista elintarvike- ja jalostusteollisuutta. Kaupungin huomattavin nähtävyys on 1700–1800-luvuilla rakennettu moskeija minareetteineen.

Lähteet
-------

1. ↑  World Gazetteer: Azerbaijan: largest cities and towns and statistics of their population *world-gazetteer.com*. Viitattu 12.3.2011. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
2. ↑  *Entsiklopeditšeski slovar Brokgauza i Jefrona (CD-rom)*. Moskva: Adept, 2002 (alkuperäisjulkaisu 1890–1907).

Aiheesta muualla
----------------

* Balakənin piirin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (azeriksi)
* Azerb.com: Balakan / Balaken (englanniksi)
**Wood Buffalo** on 103 334 asukkaan (2008) kunta Kanadassa, Albertan provinssin koillisosassa. Kunta muodostettiin vuonna 1995 yhdistämällä Fort McMurrayn kaupunki, Improvement District 143 kunta sekä muita pienempia asuinalueita uudeksi Wood Buffalon kaupunkimaiseksi kunnaksi. Yhdistetyt alueet kattavat kaikkiaan 63 342,89 m² suuruisen alueen, tämän vuoksi kunnasta muodostui Kanadan suurin hallinnollinen alue. Kunnan pohjoisosassa sijaitsee Kanadan suurin kansallispuisto, Wood Buffalon kansallispuisto. Alueella sijaitsevat myös erittäin suuret Athabascan öljyhiekkaesiintymät. Alueen teollinen ja väkiluvun kasvu on maan suurinta.

Kunnan asuinalueet
------------------

### Entiset kaupungit

* Fort McMurray

### Pikkukylät ja asuinalueet

* Anzac
* Conklin
* Draper
* Fort Chipewyan
* Fort Fitzgerald
* Fort MacKay
* Gregoire Lake Estates
* Janvier
* Mariana Lake
* Saprae Creek Estates

Väestönkasvu
------------

Vuoden 2001 Statistics Canadan väestönlaskennassa kunnan väkiluku oli 41 445 asukasta. Vuoteen 2006 mennessä alueen väkiluku oli kasvanut jo 51 496 asukkaaseen, väkiluku kasvoi 24,3%. Kunnan omassa väestönlaskennassa vuoden 2007 väkiluvuksi arvioitiin 65 400 asukasta. Vuoden 2008 loppuun mennessä alueella arvitoitiin olevan jo 103 334 asukasta joka on 17,3% enemmän kuin vuonna 2007.

Lähteet
-------

1. 1 2  Wood Buffalo’s population passes 100,000, reports 2008 Municipal Census  15. heinäkuuta 2009. Fort McMurray:  Regional Municipality of Wood Buffalo. Viitattu 25.1.2010. (englanniksi)
2. ↑  2006 Community Profiles Statistics Canada.  Arkistoitu 7.3.2016. Viitattu 25.1.2010. (englanniksi), (ranskaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Wood Buffalo** Wikimedia Commonsissa
**Dryden** on 8 195 asukkaan (2006) kaupunki Ontarion provinssin itäosassa Kanadassa. Kaupunki on Kenoran piirin toiseksi suurin kaupunki ja Ontarion pienin kaupunki (city) väkiluvulla mitattuna. Dryden sijaitsee noin puolimatkassa Winnipegin ja Thunder Bayn välillä, Kanadan halki johtavan Trans-Canada Highwayn varrella, joka kulkee kaupungin läpi.

Vuonna 2010 kaupunki täytti 100 vuotta, ja vuoden aikana kaupungissa järjestetään useita juhlallisuuksia, kuten 22.-23. toukokuuta järjestetty mittava *Dryden Centennial Air Show* ilmailutapahtuma, jossa esiintyi muiden muassa kanadalainen Snowbirds-taitolentoryhmä.

Kaupungin tärkeimpiä työllistäjiä ovat metsä- ja paperiteollisuus. Pienemmässä mittakaavassa myös maatalous, turismi ja kaivosteollisuus työllistävät alueen asukkaita.

Historia
--------

Ennen eurooppalaisten saapumista alueella asui ojibway-intiaaneja, jotka pystyttivät leirejä alueen halki kulkevan Wabigoon River -joen varteen. He kutsuivat aluetta nimellä *Paawidigong*, joka Suomeksi käännettynä on: "Paikka jossa kosket sijaitsevat".

Eurooppalaisen asutuksen alullepanijana toimi Ontarion maatalousministeri John Dryden, joka perusti Drydenin vuonna 1895. Vuonna 1910 Dryden sai kaupunkioikeudet (town) ja samana vuonna ensimmäinen sellutehdas avattiin käyttöön. Vuonna 1998 Dryden yhdistyi läheisen Barclayn kaupungin kanssa ja uudeksi nimeksi otettiin City of Dryden.

Lähteet
-------

1. ↑  Community Profiles  2006. Statistics Canada. Viitattu 5.6.2010. (englanniksi) (ranskaksi)
2. ↑  Population and dwelling counts Statistics Canada. Viitattu 5.6.2010. (englanniksi), (ranskaksi)[vanhentunut linkki]
3. ↑  History of Dryden, Ontario, Canada *Leisure Showcase magazine*. ontariotowns.net. Viitattu 5.6.2010. (englanniksi)
4. ↑  Dryden Centennial 2010 Air Show LearnToFly Inc. Viitattu 5.6.2010. (englanniksi)
5. 1 2 3  Backgrounder: A Brief History of Dryden  22. toukokuuta 2010. Dryden, Ontario:  Office of the Prime Minister.  Arkistoitu 5.10.2013. Viitattu 5.6.2010. (englanniksi), (ranskaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Dryden, Ontario Canada Come Explore Canada. (englanniksi)
* The Best Bloomin' City In The Wilderness[vanhentunut linkki] Communities In Bloom. (englanniksi)
**Giza** (arab. الجيزة‎,  *Al-Jīzah*; Al-Jizah) on Egyptin kolmanneksi suurin kaupunki, Gizan kuvernementissa Niilin länsipuolella, vastapäätä Kairoa.

Kairosta puhuttaessa tarkoitetaan yleensä myös Gizaa, joka sijaitsee Suur-Kairon alueella*selvennä*. Giza tunnetaan sfinksistä, Memfiin raunioista ja pyramidialueestaan, jolla sijaitsevat Kheopsin, Khefrenin ja Menkauren pyramidit.

Väestö
------

Väkiluvun kehitys on seuraavanlainen (luvuissa Gizan eli Al-Jizahin ohella mukana Al-Warrāq ja Al-Ahrām): 1 883 189 (vuonna 1986), 2 521 197 (1996) ja 3 021 542 (2006). Koko Gizan kuvernementin väkiluku on noin kaksinkertainen Gizan kaupunkiin verrattuna. 

Khefrenin pyramidi ja sitä vartioiva sfinksi.

Lähteet
-------

1. 1 2  Thomas Brinkhoff: Egypt (Egyptin väestötietoja, kaupunkien tietoja kohdassa *Contents: Cities*) citypopulation.de. Viitattu 14.5.2015. (englanniksi)
2. ↑  Population of capital cities and cities of 100 000 or more inhabitants United Nations Statistics Division. Viitattu 5.2.2015. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Giza** Wikimedia Commonsissa

* Introducing Giza (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (lonelyplanet.com)
**Fresco** on kunta sekä samannimisen departementin ja aliprefektuurin keskus Norsunluurannikon Gbôklén alueella. Se sijaitsee Guineanlahden rannalla 202 kilometriä Abidjanista länteen. Frescon kunnassa on 23 700 asukasta (vuonna 2014).

Fresco on saanut nimensä juomavettä hakeneilta portugalilaisilta merenkulkijoilta vuoden 1472 tienoilla. Asutus sijaitsi alun perin meren rannalla. Se siirrettiin meren aiheuttaman eroosion takia laguunin rannalle vuonna 1967.

Kaupunki on kaakaota tuottavan maatalousalueen keskus. Muita viljelykasveja ovat maniokki, banaani, riisi, maissi ja vihannekset. Kalastusta harjoitetaan perinteisin menetelmin.

Seudun nähtävyyksiä ovat sen luonto ja ympäröivät kylät. Laguunissa elää manaatteja. Matkailupalveluja on vähän.

Lähteet
-------

1. ↑  RGPH 2014: Région du Gbôklé *Institut national de la statistique*. Viitattu 24.8.2020.
2. 1 2  Fresco *UVICOCI*.  Arkistoitu 10.7.2020. Viitattu 24.8.2020.
3. 1 2  Fresco *Environnement et tourisme vert en Côte d’Ivoire*. Viitattu 24.8.2020.
4. ↑  Fresco, asile des lamantins *Guide de voyage Côte d'Ivoire*. Viitattu 24.8.2020.
**Katri Sarlund** (s. 3. elokuuta 1965 Tampere) on suomalainen poliitikko, joka toimii muun muassa Turun kaupunginvaltuutettuna. Hän on ollut myös Vihreiden varapuheenjohtaja sekä puoluevaltuuskunnan puheenjohtaja.

Sarlund on ollut kaupunginvaltuutettuna vuodesta 2001. Turun kunnallispolitiikassa hän on ollut muun muassa ympäristönsuojelulautakunnassa, ympäristö- ja kaavoituslautakunnassa, tarkastuslautakunnan puheenjohtajana ja 2009 alkaen kaupunginhallituksen II varapuheenjohtajana. Varsinais-Suomen liiton maakuntahallituksen jäsen hän on ollut vuosina 2001-2009. Turun seudun vihreiden puheenjohtajana Sarlund toimi 1998–2000.

Vihreässä liitossa Sarlund oli puoluehallituksen jäsen 1999–2003 ja varapuheenjohtaja 2003–2005 sekä valtuuskunnan puheenjohtaja 2005-2009. Vihreiden koulutuspoliittista työryhmää hän veti vuosina 2001–2005. Lisäksi hän on ollut muun muassa ympäristö- ja kaupunkipoliittisten työryhmien jäsen.

Koulutukseltaan Sarlund on filosofian maisteri, pääaineenaan ekologis-systemaattinen eläintiede. Hän työskentelee Turun normaalikoulussa biologian, maantiedon ja terveystiedon opettajana ja opetusharjoittelijoiden ohjaajana. Katri Sarlund asuu puolisonsa, Vihreän liiton hallintopäällikkö Risto Kankaanpään kanssa Turun Peltolassa.

Lähteet
-------

1. ↑  Sarlund, Katri (Arkistoitu – Internet Archive) Turun yliopisto

Aiheesta muualla
----------------

* Katri Sarlundin verkkosivut.
* Katri Sarlundin blogi.
* Sarlund Turun kaupungin sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive).
**Fréjus** (oksitaaniksi *Frejús*) on kunta Varin departementissa Provence-Alpit-Rivieran alueella Ranskan kaakkoisosassa. Se on Saint-Raphaëlin kunnan naapuri ja niiden keskustat muodostavat käytännössä yhtenäisen kaupungin. Kunnasta pohjoiseen on Massif de l'Esterel. Vuonna 2006 kunnassa asui 52 389 asukasta.

Historia
--------

### Antiikki

*Pääartikkeli: Forum Julii*
Kaupunki perustettiin roomalaisella ajalla nimellä *Forum Julii*. Sen perustamisajankohtaa ei tunneta tarkasti, mutta yleensä arvellaan, että sen olisi perustanut Julius Caesar vuonna 49 eaa. Augustuksen aikana ja myöhemminkin kaupunki toimi merkittävänä laivastotukikohtana.

Roomalaisen akveduktin rauniot Fréjusissa.
### Myöhempi historia

Kaupunki menetti merkitystään keskiajalla ja merovingilaiselta tai karolingilaiselta ajalta kaupungista ei ole juurikaan säilyneitä tietoja. Saraseenit tuhosivat kaupungin vuonna 940 ja sen asukkaat pakenivat. Asukkaat tulivat kuitenkin myöhemmin takaisin ja kaupungin ympärille rakennettiin muuri. Riculfe-niminen piispa avusti kaupunkia uuden katedraalin rakentamisessa ja kun satamakin korjattiin kaupunki kehittyi merkittäväksi kauppakaupungiksi. Kauppa kuitenkin hiljeni jo 1300-luvulla. Taantumiseen vaikutti yhtenä tekijänä rutto. Fréjusissa oli piispanistuin vuodesta 374 vuoteen 1957, jolloin se siirrettiin Touloniin.

Ystävyyskaupungit
-----------------

* Yhdysvallat Fredericksburg
* Italia Paola
* Saksa Triberg

Lähteet
-------

* Klaus Bennewitz, Corinna Cacoveanu, Gerda Kurtz, Marianne Mehling ja Siglinde Summerer: *Provence ja Ranskan Riviera*. Otava, 1984. ISBN 951-1-13002-1.

### Viitteet

1. ↑  83061-Fréjus Insee. Viitattu 27.4.2011. (ranskaksi)
2. ↑  Stillwell, Richard & MacDonald, William L. & McAllister, Marian Holland (toim.): "FORUM JULII (Fréjus) Var, France", *The Princeton Encyclopedia of Classical Sites*. Princeton, N. J.: Princeton University Press, 1976. Teoksen verkkoversio.
3. ↑  Smith, William: "Forum Julii", *Dictionary of Greek and Roman Geography*. Boston: Little, Brown and Company, 1854. Teoksen verkkoversio.
4. ↑  Bennewitz, Cacoveanu, Kurtz, Mehling ja Summerer 1984, s. 88
5. ↑  AFCCRE *a.f.c.c.r.e*.  Arkistoitu 26.2.2014. Viitattu 27.4.2011. (ranskaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Fréjus** Wikimedia Commonsissa
**Varkauden Työväen Palloilijat** (VarTP) oli vuosina 1939–2000 toiminut palloilulajien erikoisseura Varkaudesta. Sen lajeihin kuuluivat jalkapallo, jääpallo ja jääkiekko. VarTP yhdistyi vuonna 2000 Warkauden Pallo -35:n jalkapallojaoston kanssa Warkauden Jalkapalloklubiksi.

Historia
--------

VarTP: perustivat toukokuussa 1939 Varkauden Tarmosta eronneet palloilijat. Tarmon muiden lajien edustajien mielestä palloilujaosto vei liian suuren osan seuran varoista, ja toisen seuran perustamista pidettiin välttämättömänä. Uuden seuran lajeihin kuului jää- ja jalkapallon lisäksi myös pesäpallo. Varkauden Työväen Palloilijoiden väreiksi tulivat punainen ja vihreä, ja vuoteen 1948 saakka asti se käytti lyhennettä VTP. Seuran toiminta keskittyi aluksi kesäisin Joutenlahden urheilukentälle ja talvisin Huruslahden jäälle.

### Jalkapallo

Jalkapallossa VarTP pelasi Mestaruussarjassa vuonna 1945, jolloin Suomen mestaruus ratkottiin cup-muotoisena Palloliiton ja Työväen Urheiluliiton seurojen kesken. Joukkue putosi heti avauskierroksella hävittyään Kuopion Palloseuralle maalein 0-3. Toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Suomensarjassa VarTP esiintyi vuonna 1948 sekä Ykkösessä kausina 1997 ja 1998. Kakkosessa seura pelasi vuodet 1992–1996 sekä 1999–2000.

TUL Cupin finaaliin joukkue selvisi vuosina 1993 ja 1998, mutta hävisi molemmilla kerroilla FC Jazzille.

### Jääpallo

1940-luvulla seuran valtalaji oli jalkapallon ohella jääpallo, jossa VarTP selvisi kolme kertaa TUL:n loppuotteluun. Se hävisi finaalissa kahdesti Turun Pyrkivälle (1946 ja 1949) ja kerran Viipurin Tovereille (1945). Jääpallon SM-sarjassa VarTP kaudet 1945, 1953 sekä 1966.

### Jääkiekko

Uudeksi menestyslajiksi nousi 1970-luvulla jääkiekko. Jääkiekkotoiminta oli aloitettu vuonna 1959 *Varkauden Kiekko-Salamien* nimellä, mutta jo 1963 jääkiekkoilijat siirtyivät takaisin emoseuran suojiin. VarTP pelasi parhaimmillaan II-divisioonassa ja selviytyi vuosina 1978 ja 1979 I-divisioonan karsintoihin. TUL:n jääkiekkomestaruuden seura voitti vuonna 1977.

Lähteet
-------

* Varkauden Työväen Palloilijoiden historiikki 1939–1979[vanhentunut linkki]
* RSSSF, Finland – Divisional Movements
**Rauman Työväen Urheilijat** (lyh. **RTU**) on vuonna 1929 perustettu raumalainen urheiluseura. Seurassa on nykyään neljä jaostoa; suunnistus, yleisurheilu, hiihto ja salibandy. Aikaisemmin sen ohjelmaan ovat kuuluneet muun muassa nyrkkeily, paini sekä jalkapallo.

Historia
--------

RTU:n juuret menevät jo vuoteen 1912, jolloin Rauman lasitehtaan ja Vuojoki Gods Oy:n sahan työläiset perustivat urheiluseura *Rauman Toiveen*. Vuonna 1919 Toive oli mukana perustamassa TUL:n Satakunnan piiriä. 

Seura joutui myöhemmin kommunistisen Työläisurheilun Yhtenäisyyskomitean haltuun, ja lopetettiin 1930-luvulla kommunistilakien nojalla. Paikallinen sosialidemokraattinen työväenyhdistys perusti vuonna 1929 toisen seuran, Rauman Työväen Urheilijat.

Jalkapallo
----------

Jalkapallossa RTU on pelannut yhden kauden Mestaruussarjassa ja yhden toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Suomensarjassa. Vuonna 1948 seura osallistui aluksi Työväen Urheiluliiton mestaruussarjaan, jonka kahdeksan parasta pelasivat myöhemmin Suomen Palloliiton joukkueiden kanssa Suomen mestaruudesta. TUL:n mestaruuden voittanut RTU sijoittui yhteisessä sarjassa yhdenneksitoista ja putosi. 

Seura oli ensimmäinen Mestaruussarjassa pelannut Palloliiton Satakunnan piirin joukkue. Kyseinen kausi on myös ainoa, jolloin raumalainen seura on nähty pääsarjatasolla.

Salibandy
---------

Perinteisten lajien rinnalle seuran toimintaan otettiin vuonna 2013 salibandy ja perustettiin miesten joukkue nimeltään RTU Hornets. Toimintaa on tarkoitus laajentaa myös junioreihin.

Seuraa edustaneita urheilijoita
-------------------------------

* Mauno Kettunen, nyrkkeily
* Matti Kuusio, paini
* Sulo Leppänen, paini
* Pentti Rekola, yleisurheilu
* Aleksanteri Repo, paini
* Harry Reunanen, jalkapallo

Lähteet
-------

* Rauman Työväen Urheilijoiden kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
* RSSSF/Divisional movements Finland

### Viitteet

1. ↑  80-vuotias RTU luottaa yhteistyöhön nuorisourheilun kehittämisessä  13.8.2009. Länsi-Suomi. Viitattu 30.8.2012. [vanhentunut linkki]
Viljo Sillanpää 2023.
**Viljo Sillanpää** (s. 6. elokuuta 1993 Alajärvi) on suomalainen pesäpalloilija. Sillanpää edustaa Superpesiksessä pelaavia Seinäjoen JymyJusseja. Hän on edustanut Superpesiksessä myös kasvattajaseuraansa Alajärven Ankkureita ja Vimpelin Vetoa. Vimpelin Vedossa pelatessaan Sillanpää saavutti SM-pronssia kaudella 2020. Sillanpää pelaa ulkopelissä kopparin paikalla. Kaudella 2012 alkaneella urallaan Superpesiksessä Sillanpää on pelannut 186 runkosarjaottelua, joissa on lyönyt kuusi kunnaria ja 15 tavallista juoksua, tuonut 129 juoksua ja kerännyt 534 kärkilyöntiä. 11 pelaamassaan pudotuspeliottelussa hän on lyönyt kaksi juoksua ja kerännyt 26 kärkilyöntiä.

Lähteet
-------

* 
* 
* Sillanpää siirtyy Vimpelin Vetoon *vimpelinveto.fi*.  9.10.2018. Vimpelin Veto.  Arkistoitu 25.2.2020.
* Viljo Sillanpää aloittaa Seinäjoen JymyJusseissa! *jymyjussit.fi*.  12.11.2020.  Arkistoitu 13.11.2020.
* Sotkamon Jymy on Suomen mestari – superpesiskausi huipentui Nälkämaan lauluun viiden vuoden tauon jälkeen! *superpesis.fi*.  26.9.2020.  Arkistoitu 28.9.2020.
**Reisjärven Voima** on Reisjärvellä sijaitseva, paikkakunnan vanhin urheilun yleisseura, joka on 1990-luvulta alkaen profiloitunut eritoten nyrkkeilyssä.

Historia
--------

Vaikka suojeluskuntajärjestön piirissä oli harrastettu myös urheilua, oli Reisjärven ensimmäinen varsinainen urheiluun erikoistunut seura paikallisen työväenyhdistyksen syksyllä 1926 perustama **Reisjärven Voimistelu- ja Urheiluseura Voima**. Se on myös Oulun piirin vanhimpia TUL:n alaisia seuroja.

Seuran ajatuksena alusta alkaen oli pyrkiä elvyttämään leveälti paikkakunnan urheiluelämää, ja sen aktiviteeteissa olivatkin juoksut, hyppylajit, heitot ja moniottelut sekä talvella hiihto. Toiminnan elvyttyä pitkähkön laman jälkeen 1970-luvun puolivälissä on seuran profiloituneimmaksi lajiksi noussut nyrkkeily. 1980-luvun alussa Reisjärven Pilke ja Voima koordinoivat pienellä paikkakunnalla keskenään, mitä urheilulajeja eri seuroissa harrastetaan, mikä auttoi keskittämään resursseja.

Nyrkkeily ja voimailu
---------------------

Voiman juniorinyrkkeilijät ovat nousseet Suomen parhaimmistoon sarjoissaan. Tommi Parkkila voitti nyrkkeilyn Pohjoismaiden mestaruuden ja EM-pronssia 18-vuotiaiden sarjassa 1995 sekä Tiina Parkkila naisten SM-kultaa 1997 ja hopeaa 1998. Vuonna 2002 Jaakko Myllylä ja Torsti Parkkila voittivat SM-pronssia yleisessä sarjassa. Vuonna 2006 Myllylä olikin jo kolmatta kertaa Suomen mestari 64 kg:n miesten sarjassa ja kesällä 2007 hän oli yksi kuudesta suomalaisesta nyrkkeilyn ABA-listan 20 parhaasta nyrkkeilijästä Euroopassa omassa sarjassaan.

Seuran menestynein voimailija on painonnostaja Jaana Alakoski, joka oli EM-kisoissa SM-hopeamitalin saavutettuaan yhdestoista 1998.

Muut lajit
----------

Muina lajeina seuran sivusto mainitsee lentopallon, jalkapallon ja kaukalopallon, joissa sen joukkueet pelaavat alatason sarjoissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Reisjärven yhdistystoiminta *www.kirjastovirma.fi/*. KirjastoVirma. Viitattu 1. helmikuuta 2008. [vanhentunut linkki]
2. 1 2 3  Nyrkkeily- ja voimailujaosto Reisjärvi:  Reisjärven Voima.  Arkistoitu 10.12.2007. Viitattu 1. helmikuuta 2008.
3. ↑  Seuratoimintaa *www.reisjarvenpilke.fi*. Reisjärvi:  Reisjärven Pilke. Viitattu 1. helmikuuta 2008. [vanhentunut linkki]
4. ↑  Kemiläisestä nyrkkeilyn raskaan sarjan Suomen mestari  6. maaliskuuta 2006. MTV. Viitattu 1. helmikuuta 2008.
5. ↑  Miika Forsström: KUUSI SUOMALAISTA ABA-BOXINGIN EUROOPAN LISTALLA *Boxing.Fi*.  14. heinäkuuta 2007.  Arkistoitu 4.2.2008. Viitattu 1. helmikuuta 2008.

Aiheesta muualla
----------------

* Reisjärven Voiman sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
| Golfolympialaisissa 2024 |
| --- |
| Turnaus |
| Miehet  Naiset |
| 

---

|  |  |
| --- | --- |
| < 2020 | 2028 > |

 |

**Golfissa** kilpaillaan **Pariisin 2024 kesäolympialaisissa** kuudetta kertaa. Golfin osalta ei nähdä minkäänlaisia muutoksia. Osallistujamäärä pysyy edelleen kokonaisuudessaan 120:n urheilijan kattauksessa, joista olympiagolfia pelataan tasajaolla – 60 miesten sarjassa ja 60 naisten sarjassa. Kumpikin turnaus koostuu neljästä kierroksesta. Miesten turnaus kilpaillaan 1.–4. elokuuta ja naisten 7.–10. elokuuta 2024. Turnaus pelataan Le Golf National -kentällä Guyancourtissa.

Lähteet
-------

1. ↑

GolfGolf olympialaisissa
1896 •
1900 •
1904 •
1908–2012 •
2016 •
2020 •
*2024*

Kesäolympialaisten 2024 lajit ja kilpailutapahtumat
Ammunta | Breakdance | Golf | Jalkapallo | Jousiammunta | Judo | Kiipeily | Koripallo | Käsipallo | Lainelautailu | Lentopallo | Maahockey | Melonta | Miekkailu | Nykyaikainen viisiottelu | Nyrkkeily | Paini | Painonnosto | Purjehdus | Pyöräily | Pöytätennis | Ratsastus | Rugby | Rullalautailu | Soutu | Sulkapallo | Taekwondo | Taitouinti | Tennis | Triathlon | Uimahypyt | Uinti | Vesipallo | Voimistelu | Yleisurheilu
Japanin passi, jota maan kansalaiset voivat hakea
**Japanin kansalaisuus** on laillinen suhde Japanin ja yksittäisen henkilön välillä. Maassa noudatetaan lähtökohtaisesti ius sanguinis -periaatetta.

Kansalaisuuden saaminen syntymällä
----------------------------------

Syntyperäisiä Japanin kansalaisia ovat sellaiset henkilöt, joiden vanhemmista vähintään toisella on Japanin kansalaisuus lapsen syntyessä. Mikäli toinen vanhemmista on ulkomaalainen ja vanhemmat eivät ole naimissa, lapsi saa Japanin kansalaisuuden ilmoituksella sen jälkeen, kun vanhemmuus on todistettu.

Japanin maaperällä syntyneet lapset, joiden vanhemmat ovat jääneet tuntemattomiksi tai vanhempien kansalaisuus epäselväksi, saavat Japanin kansalaisuuden asuttuaan maassa kolme vuotta. Mikäli ulkomaalainen lapsi on japanilaisten vanhempien adoptoima, lapsi saa kansalaisuuden asuttuaan maassa vuoden.

Kansalaisuuden saaminen hakemuksella
------------------------------------

Hakemuksen perusteella Japanin kansalaisuus voidaan myöntää sellaiselle henkilölle, joka täyttää seuraavat ehdot:

* on asunut maassa laillisesti vähintään 5 vuotta
* on iältään vähintään 20-vuotias ja täysivaltainen kotimaassaan
* on todettu hyvämaineiseksi
* pystyy elämään Japanissa joko itsenäisesti tai perheensä avulla
* on luopunut muista mahdollisista kansalaisuuksistaan, jos mahdollista; tai on kokonaan valtioton
* ei ole ollut mukana toiminnassa, jonka tarkoitus on kaataa Japanin nykyinen valtiomuoto

Kaksoikansalaisuus ja kansalaisuudesta luopuminen
-------------------------------------------------

Japani ei lähtökohtaisesti salli kaksoiskansalaisuutta. Japanilaiset, jotka ottavat vapaaehtoisesti vastaan jonkin muun maan kansalaisuuden, menettävät Japanin kansalaisuutensa. Tokion korkein oikeusasten antoi helmikuussa 2023 päätöksen, jonka mukaan kaksoiskansalaisuuden kielto on perustuslain mukainen, koska kaksoiskansalaisuuden katsottiin kyseenalaistavan henkilön oikeudet ja velvollisuudet useampaan maahan.

Alle 20-vuotiaat voivat olla kaksoiskansalaisia, mutta näiden tulee viimeistaan ennen 22. syntymäpäiväänsä päättää, pitävätkö he Japanin kansalaisuutensa vai eivät.

Hakemuksen perusteella kansalaisuuden saaneet henkilöt joutuvat luopumaan aikaisemmista kansalaisuuksistaan, mikäli pystyvät. Mikäli toinen maa ei salli kansalaisuudesta luopumista, hakijan kohdalla tehdään poikkeus, jonka nojalla hänelle voidaan myöntää myös Japanin kansalaisuus.

Lähteet
-------

1. 1 2  Report on Citizenship Law: Japan (Report) (pdf) *European University Institute*.  2016. Viitattu 2.8.2023. (englanniksi)
2. 1 2  Nationality Q&A *Ministry of Justice*.  2023. Viitattu 2.8.2023. (englanniksi)
3. 1 2  Is Japan's ban on dual citizenship outdated? *CS Global Partners*.  28.2.2023. Viitattu 2.8.2023. (englanniksi)
4. ↑  Tokyo High Court dismisses challenge to Japan's ban on dual nationality *The Japan Times*.  22.2.2023. Viitattu 2.8.2023. (englanniksi)
**Journey Without Maps** on englantilaisen kirjailijan Graham Greenen kirjoittama ja vuonna 1936 ilmestynyt matkakirja noin 560-kilometrisestä ja neljä viikkoa kestäneestä matkasta Liberian sisäosien halki. Matka tapahtui vuonna 1935 ja oli Greenen ensimmäinen Euroopan ulkopuolelle tekemä matka. Liberian sisäosia ei tuolloin ollut vielä karttoihin merkitty (Yhdysvaltain hallitus julkaisi sen sijaan kartan, jossa sisäosia edusti iso, valkoinen läiskä, johon oli kirjoitettu sana "kannibaalit"), joten Greene käytti matkan aikana paikallisia oppaita ja matkatavaroiden kantajia.

Greenen matka alkoi Liberian pohjoisimmasta kohdasta läheltä Sierra Leonessa sijaitsevaa Kailahunin kaupunkia. Sieltä hän matkusti kohti kaakkoa viidakon ylänkömaiden läpi. Hän kulki osan Ranskan Guineasta poikki ennen kuin kääntyi lounaseen ja saapui Grand Bassan läänin rannikolle. Sieltä hän matkusti pääkaupunkiin Monroviaan.

Matkan varrella Greene tapasi muita valkoisia, muun muassa amerikkalaisia ja englantilaisia lähetyssaarnaajia, saksalaisen seikkailijan, kullanetsijöitä ja rantaryöväreitä. Niistä kylistä, joiden läpi Greene matkusti, useimpien asukkaat olivat nähneet valkoihoisia matkustajia ennenkin, mutta monille siitä oli kulunut jo vuosia ja nuoremmille asukkaille kokemus oli uusi. Greene kirjoitti maan surkeasta kansanterveydestä; koko maasta löytyi vain kourallinen lääkäreitä ja tavallista liberialaista vaivasi pitkä luettelo tauteja (erityisesti sukupuolitaudit ja malaria vaikuttivat maanlaajuisilta, ja niiden rinnalla näkyi myös hyönteisten aiheuttamia avohaavoja sekä välillä spitaalia). Greene joi koko matkan aikana kokonaisia korillisia viskiä. Hän sairastui matkan puolivälissä, ja yöpyessään Zigi's Townissa matkan loppupuolella hän oli vähällä kuolla. Tuolloin Greene totesi, että hän oli "intohimoisen kiinnostunut elämisestä", mikä "vaikutti sinä yönä tärkeältä havainnolta". Greene matkusti yhdessä serkkunsa Barbara Greenen kanssa.

Greenen matkan toteutti vuonna 2009 uudelleen englantilainen toimittaja Tim Butcher. Hän oli työskennellyt Daily Telegraphin Afrikan kirjeenvaihtajana ja kirjoittanut Kongon demokraattista tasavaltaa käsittelevän kirjan *Blood River: A Journey to Africa's Broken Heart* (2007). Hän matkusti Liberiaan ja seurasi Greenen jalanjäljissään. Butcherin seuraava kirja perustuu tähän matkaan.

Lähteet
-------

* Graham Greene. *Journey Without Maps*, 1936. – 2. p. 2006 ISBN 978-0143039723 (taskukirja).

### Viitteet

1. ↑  Graham Greene (1936) *Journey Without Maps* (1957 painos, s. 216)
**Bukavun katolinen yliopisto** (ransk. *Université catholique de Bukavu*, engl. *Catholic University of Bukavu*, lyhennys UCB) on yksityinen, vuonna 1989 perustettu yliopisto Kongon demokraattisen tasavallan itäosassa, Etelä-Kivun maakunnan Bukavun kaupungissa.

Bukavun katolisen yliopiston Kalambon kampusalueen rakennus.
Yliopistossa on seitsemän tiedekuntaa (2021): arkkitehtuuri ja kaupunkisuunnittelu, maatalous, kauppatieteet ja hallinto, oikeustiede, lääketiede, luonnontieteet ja yhteiskuntatieteet. Opetuskielinä käytetään ranskaa ja englantia. 

Yliopisto lukeutuu kymmenen korkeatasoisimman joukkoon Kongon demokraattisessa tasavallassa. UCB pyrkii nousemaan vuoteen 2025 mennessä manner-Afrikan 100 korkeatasoisimman yliopiston joukkoon.

Lähteet
-------

1. ↑  Historical Background Université catholique de Bukavu, ucbukavu.ac.cd. Viitattu 18.8.2021. (englanniksi)
2. 1 2 3  About Us Université catholique de Bukavu, ucbukavu.ac.cd. Viitattu 18.8.2021. (englanniksi)
3. 1 2  Webometrics Ranking of World Universities: Dem. Republic of the Congo (espanjalaisen tutkimuskeskus Consejo Superior de Investigaciones Científicas (CSIC):n yliopistolistaus)  July 2021. Cybermetrics Lab/ CSIC, webometrics.info. Viitattu 18.8.2021. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Université catholique de Bukavu (ranskaksi) (auf.org)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: fr:Université catholique de Bukavu 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Rovaniemen Lappi** (lyhenne **RoLa**) on vuonna 1932 perustettu urheiluseura. Alkuperäiseltä nimeltään seura oli **Työväen Voimistelu- & urheiluseura Lappi ry**. Seura on kuitenkin ihmisten keskuudessa tunnettu koko historiansa ajan paremmin nimellä Rovaniemen Lappi ja tämän vuoksi yleisessä käytössä ollut nimi vakiintui käyttöön myös virallisissa yhteyksissä.

Rovaniemen Lapin alkuperäiseen lajivalikoimaan kuuluivat voimistelu, hiihto, paini ja yleisurheilu. Seura tunnetaan vahvana yleisseurana, jonka riveissä on koko sen historian aikana urheiltu 22 eri lajissa ja mitaleita seura on saavuttanut SM-tasolla kahdeksassa eri lajissa.

Nykyisin seuraan kuuluu neljä jaostoa; suunnistus, yleisurheilu, hiihto ja veteraaniurheilu. Seura on keskittynyt vahvistamaan omaa junioritoimintaansa, mutta myös veteraanit ovat tuoneet seuralle mitaleita yleisurheilusta ja hiihdosta aina MM-kisoja myöten. Menestyneimpiä Lapin yleisurheilijoita ovat kestävyysuoksijat Johanna Peiponen ja Minna-Maria Kangas.

Jalkapallossa seuran miesten edustusjoukkue pelasi parhaimmillaan II divisioonaa kausina 1988 ja 1992. Kaudeksi 1993 seura yhdisti jalkapallotoimintansa Rovaniemen Reippaan kanssa, mistä muodostui edelleen toimiva FC Santa Claus.

Lähteet
-------

1. ↑  Pietarinen, Heikki: Finland – Divisional Movements  10.6.2011. RSSSF. Viitattu 26.3.2012. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Seuran kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Rehevä järvi
**Vesistön kunnostus** tarkoittaa toimenpiteitä, jotka kohdistuvat itse vesistöön tai siihen välittömästi liittyvään ranta-alueeseen ja joiden tavoitteena on vesistön käyttökelpoisuuden ja tilan parantaminen tai säilyttäminen. 

Kunnostustarpeen syitä ovat esimerkiksi vesistöjen perkaukset maankuivatuksen takia, valuma-alueelta tuleva kuormitus ja voimatalouskäyttö. Näistä toimenpiteistä aiheutuu muun muassa vesistön mataluutta, heikkoa vedenlaatua, rantojen eroosiota, liiallista kasvillisuutta, rehevöitymistä, happamoitumista ja arvokalojen puutetta. 

Vesistöjen tilan koheneminen parantaa vesieliöstön elinolosuhteita, vedenlaatua ja vesistöjen virkistyskäyttömahdollisuuksia. Suoraan vesistöön kohdistuvien toimenpiteiden lisäksi, on tärkeää huolehtia vesistön valuma-alueen tilasta, erityisesti hajakuormituksen vähentämisestä. Taajama-alueilla vesistöjen kunnostaminen on tärkeää paitsi luonnonarvojen, myös vesistöjen virkistyskäytön mahdollisuuksien turvaamiseksi.

Katso myös
----------

Ritobäckenin kunnostaminen
* Virtavesien kunnostus
* Järvien kunnostus
* Jokien kunnostus
* Purojen kunnostus
* Pienvesien kunnostus
* Vesistönhoito

Lähteet
-------

* Vesistöjen kunnostus ja hoito, Suomen ympäristökeskus

Aiheesta muualla
----------------

* Luonnonvarakeskus (Luke): Metsät ja vesi -tutkimus- ja kehittämisohjelma (Arkistoitu – Internet Archive)
Viracocha.
**Apu Qun Tiqsi Wiraqutra**, joka tunnetaan usein lyhyemmällä nimellä **Viracocha**, oli inkojen mytologiassa yksi tärkeimmistä jumalista. Viracocha oli maailman luoja sekä myrskyn ja auringon jumala. Myöhemmin inkat tosin korottivat Intin auringon jumalaksi Viracochan sijaan.

Alun perin Viracochaa palvoivat Perussa asuneet inkojen edeltäjät. Sittemmin myös inkat omaksuivat Viracochan jumalakseen. Viracochan uskottiin luoneen auringon ja kuun Titicaca-järvellä. Legendojen mukaan Viracocha loi sen jälkeen maan ja taivaan ja vaelsi sitten halki maan opettaen ihmisille sivistystä. Mantassa jumala lähti ylittämään Tyyntämerta, mutta lupasi palaavansa takaisin jonakin päivänä. Joskus Viracocha kuvattiin vanhana parrakkaana miehenä, jolla oli pitkä viitta ja sauva. Partaa pidettiin merenjumalien tunnusmerkkinä.

Viracochan palvonta on hyvin vanhaa perua, ja hän saattaa olla muinainen itkevä jumala, jota esittävä veistos on Titicaca-järven lähellä olevalla Tiwanakun raunioilla. Viracocha on luultavasti liitetty inkojen jumalten joukkoon melko myöhään, ilmeisesti vasta inkahallitsija Viracocha Incan ollessa vallassa. Tähän viittaa myös se, että hallitsija otti jumalan nimen. Inkat uskoivat, että Viracocha vetäytyi maailmasta ja jätti maailman valvomisen ja ylläpidon muille jumalille, jotka hän oli luonut. Ylimystö palvoi Viracochaa ahkerasti, etenkin vaikeina aikoina. Cuscon pääpyhäkössä oli kaikkia inkojen jumalia esittävät kultaiset patsaat. Kuvausten mukaan Viracochan patsas oli niistä merkittävin, ja se oli pienen pojan kokoinen. Patsaan oikea käsi oli koholla ja muut sormet nyrkissä, mutta peukalo ja etusormi suorina.

Katso myös
----------

* Manco Cápac

Lähteet
-------

* Hallam, Elizabeth (päätoim.): *Mytologian jumalat. Yli 130 jumalaa ja jumalatarta kautta maailman*. (Gods and Goddesses. A Treasury of Deities and Tales from World Mythology, 1997.) Suomentanut Kimmo Kankaanpää. Hämeenlinna: Karisto, 1997. ISBN 951-23-3647-2.
* Jordan, Michael: Encyclopedia of Gods. Kyle Cathie Limited, 1992. ISBN 1 85626 038 0.

### Viitteet

1. ↑  Hallam 1997, s. 23.
2. 1 2  Viracocha *Encyclopaedia Britannica. Britannica Academic*. Encyclopædia Britannica Inc. Viitattu 9.7.2015. (englanniksi)
3. ↑  Jordan 1992, s. 322
Elizabeth Acevedo vuonna 2018.
**Elizabeth Acevedo** on dominikaanilais-yhdysvaltalainen prosaisti ja runoilija.

Acevedon esikoisteos *The Poet X* (suom. *Runoilija X*) nousi The New York Timesin bestseller-listalle. Acevedo sai teoksesta National Book Awardin nuortenkirjallisuuden sarjassa vuonna 2018. Vuonna 2019 hänelle myönnettiin teoksesta myös Michael L. Printz -palkinto ja arvostettu brittiläinen kirjallisuuspalkinto, Carnegie-mitali. Acevedo on voittanut myös lavarunouden National Poetry Slamin ja Beltway Grand Slamin.

Acevedo asuu Washington D.C.:ssä. Hän on dominikaanilaisten maahanmuuttajien lapsi. Ennen esikoisteoksensa julkaisua hän työskenteli englanninopettajana Marylandissä. Hän on suorittanut kandidaatin tutkinnon esittävissä taiteissa George Washingtonin yliopistossa ja maisterin tutkinnon luovassa kirjoittamisessa Marylandin yliopistossa.

Suomennetut teokset
-------------------

* *Runoilija X*. (*The Poet X*, 2018). Suomentanut Leena Ojalatva. Karisto, 2019. ISBN 978-951-23-6572-2.
* *Kaikilla mausteilla*. (*With the Fire on High*, 2019). Suomentanut Leena Ojalatva. Karisto, 2020. ISBN 978-951-1-37222-6.
* *Maata jalkojen alle*. (*Clap When You Land*, 2020). Suomentanut Leena Ojalatva. Karisto, 2021. ISBN 978-951-1-38961-3.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Acevedo, Elizabeth *Kirjasampo.fi*. Viitattu 18.12.2021.
2. 1 2  Elizabeth Acevedo National Book Foundation. Viitattu 18.12.2021. (englanniksi)
3. ↑  This Novel About A Harlem Girl Discovering Poetry Just Won A MajorYa Lit Award *Bustle*.  29.1.2019. Viitattu 18.12.2021. (englanniksi)
4. 1 2  Flood, Alison: Carnegie medal goes to first writer of colour in its 83-year history  18.6.2019. The Guardian. Viitattu 18.12.2021. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Elizabet Acevedon verkkosivut (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Paavo Elias Ahlman** (24. toukokuuta 1874 Helsinki – 7. marraskuuta 1911 Berliini) oli suomalainen näyttelijä.

Elämä ja ura
------------

Paavo Ahlmanin vanhemmat olivat kielenkääntäjä Frans Ferdinand Ahlman ja Katarina Gregorieff. Ennen taiteellista uraansa hän työskenteli virkailijana Tampereen Pankissa. Näyteltyään nimiosan komediassa *Pastori Jussilainen* Ahlman hyväksyttiin Suomalaiseen Teatteriin, jossa hän näytteli 1901–1904. Sen jälkeen hän toimi tovin Folkteaternissa Helsingissä. Vuonna 1905 Ahlman aloitti pestinsä Tampereen Teatterissa ja näytteli siellä kuolemaansa saakka.

Ahlman teki kaikkiaan noin 170 eri roolia. Edellä mainitun Jussilaisen roolin ohella mainittakoon rappeutunut runoilija näytelmässä *Pohjalla* ja nukketehtailija näytelmässä *Nukke*. Ahlman näytteli myös muun muassa seuraavissa teoksissa: *Kihlaus*, *Pohjolan häät*, *Seitsemän veljestä* ja *Hän on Sysmästä*.

Näyttelijän uransa ohella Ahlman suomensi näytelmiä.

Paavo Ahlman avioitui laulaja Alma Auerin kanssa 1905.

Lähteet
-------

* *Kotimaisia näyttämötaiteilijoita sanoin ja kuvin - Inhemska scenkonstnärer i ord och bild*. Viipuri: Kustannusliike Opas, 1930.

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5 6  Kotimaisia näyttämötaiteilijoita sanoin ja kuvin 1930, s. 11
2. 1 2  Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 *Ylioppilasmatrikkeli.helsinki.fi*. Helsingin yliopisto. Viitattu 30.8.2019.
3. ↑  Ahlman Paavo *Ilona.tinfo.fi*. Teatterin tiedotuskeskus (TINFO) ja Teatterimuseo. Viitattu 30.8.2019. [vanhentunut linkki]


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
**Johan Henrik Eklöf** (22. toukokuuta 1819 Kokemäki – 5. syyskuuta 1854 Helsinki) oli suomalainen tähtitieteilijä ja matemaatikko. Hän käytti ensimmäisenä suomen kieltä korkeamman matematiikan alalla.

Eklöfin vanhemmat olivat ratsutilallinen Samuel Hyyti (Henriksson) ja Ester Elisabet Eerikintytär. Eklöf tuli ylioppilaaksi Turun lukiosta 1839 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1847. Hän laati vuosien 1844–1848 almanakat ja toimitti Suomen Valtiokalenterin tähtitieteellisen osuuden. Hän myös julkaisi oppikirjoja sekä tutkimuksia geodesian ja ilmatieteen alalta, kuten *Jäänlähtöajat Kokemäen virrassa vuosina 1801–1849*. Eklöf toimi amanuenssina tähtitieteellisessä observatoriossa 1843–1847 ja hoiti observatoriota 1844–1846. Hän oli myös matematiikan ja kirjanpidon opettaja Turun reaalikoulussa 1849–1952.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Blomstedt, Kaarlo, ym. (toim.): *Kansallinen elämäkerrasto, I osa: A–E*, s. 555. Porvoo: Werner Söderström Osakeyhtiö, 1927.
2. 1 2  Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 2, p.
3. ↑  Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Johan Henrik Eklöf. Verkkojulkaisu 2005. (Luettu 29.10.2019)



|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
**Knut Gustaf Åkesson** (13. tammikuuta 1845 Vaasa – 22. kesäkuuta 1924 Vaasa) oli suomalainen juristi ja valtiopäivämies. 

Åkessonin vanhemmat olivat hovioikeuden asessori Erik Gustaf Åkesson ja Wilhelmina Katarina Hammarström ja puoliso vuodesta 1874 Naema Estlander. Åkesson tuli ylioppilaaksi 1863 ja suoritti tuomarintutkinnon 1867. Varatuomarin arvon hän sai 1870. Hän työskenteli Vaasan hovioikeudessa, jonka oikeusneuvos hänestä tuli 1898. Åkesson oli virastaan erotettuna 1902–1906, mutta palasi hoitamaan sitä vuoteen 1908 asti. Valtiopäivillä hän edusti porvarissäädyssä Vaasan kaupunkia 1894, 1900, 1904–1905 ja 1905–1906. Hän oli myös Vaasan kaupunginvaltuuston jäsen eri aikoina vuodesta 1875 ja toimi valtuuston sihteerinä 1875–1881.

Lähteet
-------

1. 1 2  Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 Viitattu 16.11.2020.
2. ↑  *Aikalaiskirja. Henkilötietoja nykypolven suomalaisista*, s. 524. Helsinki: Tietosanakirja-Osakeyhtiö, 1920.
3. ↑  Sigurd Nordenstreng: *Porvarissäädyn historia Suomen valtiopäivillä 1809–1906: Osa V*, s. 370–372. Helsinki: Otava, 1921.
**Otto Henrik (Heikki) Moisio** (10. joulukuuta 1866 Viitasaari – 9. tammikuuta 1923 Lappeenranta) oli suomalainen opettaja ja toimittaja.

Moision vanhemmat olivat maanviljelijä Matti Moisio ja Maria Kaisa Kokkinen. Hän pääsi ylioppilaaksi Kuopion lyseosta vuonna 1888, opiskeli Helsingin yliopistossa ja valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1893. Moisio auskultoi Helsingin suomalaisessa normaalilyseossa ja suoritti kasvatustieteen tutkinnon vuonna 1897.

Moisio työskenteli Lappeenrannan yhteiskoulun venäjän kielen ja sittemmin suomen, historian ja filosofian opettajana vuodesta 1897 aina kuolemaansa saakka. Hän työskenteli myös *Itä-Suomen Sanomien* aputoimittajana sekä päätoimittajana vuosina 1899–1900 ja 1902–1914, toimi Kansanvalistusseuran luennoitsijana, laati artikkeleita *Tietosanakirjaan* ja suomensi eräitä Leo Tolstoin satuja. Nuorsuomalaisiin ja sittemmin kokoomuspuolueeseen kuulunut Moisio oli Lappeenrannan kaupunginvaltuuston jäsen ja toimi useita vuosia sen varapuheenjohtajana ja puheenjohtajana.

Lähteet
-------

1. 1 2  Moisio Otto Heikki (Henrik) *Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899*. Viitattu 21.3.2020.
2. 1 2 3  Maisteri Otto Henrik Moisio.  *Etelä-Saimaa*, 11.1.1923, s. 2. Artikkelin verkkoversio.
3. ↑  Kaarna, Väinö & Winter, Kaarina: *Suomen sanomalehdistön bibliografia 1771–1963*, s. 26. Helsinki: Helsingin yliopiston kirjaston julkaisuja 31, 1965.
**Henrik Emanuel "Manne" Aspelin** (17. lokakuuta 1854 Ylistaro – 8. joulukuuta 1906 Helsinki) oli suomalainen opettaja, historioitsija ja toimittaja.

Aspelinin vanhemmat olivat kirkkoherra Bror Henrik Reinhold Aspelin ja Gustava Snellman. Hän pääsi ylioppilaaksi Vaasan lyseosta vuonna 1873, opiskeli Helsingin yliopistossa ja valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1880 ja lisensiaatiksi vuonna 1882. Vuonna 1882 hänet vihittiin myös maisteriksi ja tohtoriksi.

Aspelin työskenteli kääntäjänä Vaasan hovioikeudessa vuodesta 1884 ja Vaasan lyseon historian, maantieteen ja ruotsin kielen lehtorina vuodesta 1889. Vuodesta 1881 aina kuolemaansa saakka hän oli *Vasabladetin* päätoimittaja. Aspelinia ja hänen lehteään on kuvailtu kielikysymyksessä neutraaliksi tai jopa suomenmieliseksi. Hän on laatinut väitöskirjaansa perustuvan laajan Vaasan kaupungin historiateoksen.

Arkeologi Johannes Reinhold Aspelin ja professori Eliel Aspelin-Haapkylä olivat Henrik Emanuel Aspelinin veljiä.

Teoksia
-------

* *Lehtiä Waasan kaupungin historiasta* (väitöskirja). Tekijä, 1882.
* *Sångarkören M. M:s färd till Stockholm, d. 13-19 juni 1886*. Helsingfors: Edlund, 1886.
* *Wasa stads historia*. Wasa, 1892.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Aspelin Henrik Emanuel *Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899*. Viitattu 21.2.2020.
2. 1 2  Henrik Emanuel Aspelin.  *Ilkka*, 8.12.1906, s. 2. Artikkelin verkkoversio.
3. 1 2 3  Henrik Emanuel Aspelin.  *Hufvudstadsbladet*, 9.12.1906, s. 5. Artikkelin verkkoversio.
4. ↑  *Suomen lehdistön historia 1: Sanomalehdistön vaiheet vuoteen 1905*, s. 328. Kuopio: Kustannuskiila, 1988. ISBN 951-657-220-0.


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| Vasabladetin logo | Edeltäjä:**Ludvig Laurén** | **Vasabladetin päätoimittaja**1881–1906 | Seuraaja:**Ludvig Unggren** |

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |