recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Matti Unkuri** (10. toukokuuta 1855 Ylihärmä – 1927) oli Siperiaan omasta pyynnöstään karkotettu suomalainen.

Humalainen Unkuri surmasi korttipelissä syntyneen riidan seurauksena serkkunsa Salomon Unkurin marraskuussa 1875. Unkuri sai joulukuussa 1875 taposta 12 vuoden kuritushuonerangaistuksen, jonka kärsimisen hän aloitti Kakolassa. Toukokuussa 1879 yhdessä 27 muun vangin kanssa Unkuri anoi karkotusta Siperiaan. Lopulta Suomen senaatti puolsi Unkurin ja 14 muun vangin karkottamista. Yhdeksi motiiviksi Unkurin pyyntöön Siperiaan karkotuksesta on arveltu, että hänen isänsä uhkasi tappaa hänet, mikäli hän palaisi Pohjanmaalle.

Unkuri on harvoja Siperiaan joutuneita suomalaisia, joista on jäljellä tietoa. Hänet valokuvasi J. G. Granö 1902, ja kuva julkaistiin Granön 1905 ilmestyneessä kirjassa *Siperian suomalaiset siirtolat*. Unkuri avioitui Justiina Andrejevan kanssa, ja heidän jälkeläisiään asuu paitsi Venäjällä ja Baltiassa, myös paluumuuttajina Suomessa. Unkuri menehtyi lavantautiin vuonna 1927.

Unkurin Siperiaan Bugenen kylään rakentama, sieltä Finyn kylään siirretty talo tuotiin Suomeen Siirtolaisuusmuseoon EU:n rahoitustuella.

Kirjallisuutta
--------------

* Ulpu Takatalo : *Härmän häjyt Siperiassa : Matti Unkurin tarina*. Kustantaja Laaksonen, Helsinki 2010 ISBN 9789525805260

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Siirtolaisuusmuseon kuulumisia *Siirtolaisuus-Migration 3/2013*. Viitattu 9.3.2021.
2. ↑  Olavi Koivukangas: Siperian suomalaisten jalanjäljillä Siirtolaismuseo. Viitattu 28.11.2009.
3. ↑  Tässä asui Siperian-Matti *Ilkka*.  28.10.2012.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset Muokkaa Wikidatassa | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
Tony Leon
**Anthony James Leon** (15. joulukuuta 1956–) on eteläafrikkalainen poliitikko ja Demokraattinen allianssi -puolueen entinen puheenjohtaja.

Leonin ensimmäinen työpaikka oli Progressive partyn organisoijana kahdeksantoistavuotiaana. Valmistuttuaan lakimieheksi Witwatersrandin yliopistosta hänestä tuli luennoitsija oikeustieteen laitokselle vuonna 1986. Samana vuonna hänet valittiin Johannesburgin kaupunginvaltuustoon. Vuonna 1989 hänet valittiin Etelä-Afrikan parlamenttiin. Vuosina 1990–1994 Leon toimi Demokraattisen puolueen kansalaisoikeuskomissiossa ja toimi neuvonantajana CODESA:ssa. Vuonna 1994 hänet valittiin Demokraattisen puolueen johtoon ja puolueen yhdistyessä Uuden kansallispuolueen kanssa Demokraattiseksi allianssiksi hän nousi myös uuden puolueen puheenjohtajaksi ja maan keskeisimmäksi oppositiojohtajaksi.

Leon ilmoitti marraskuussa 2006 astuvansa sivuun puheenjohtajan tehtävistä toukokuun 2007 puoluekokouksessa, mutta jatkavansa parlamentissa vuoden 2009 vaaleihin asti.

Lähteet
-------

1. ↑  Tony Leon : Former Leader of the Democratic Alliance Democratic Alliance. Viitattu 23.8. 2007. (englanniksi)
2. ↑  Duncan Guy: Time has come for me to go, says Leon  November 27 2006 at 12:20AM. Independent Online. Viitattu 23.8. 2007. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |

 |
**Taškentin alue** (uzb. *Toshkent viloyati*) on hallinnollinen alue Uzbekistanin itäosassa Kazakstanin rajalla Keski-Aasiassa. Alueen ja koko Uzbekistanin pääkaupunki on Taškent, joka ei kuitenkaan kuulu hallinnollisesti Taškentin alueeseen vaan muodostaa sen kanssa tasavertaisen kaupunkialueen (shahar). Alueen pinta-ala on 15 585 neliökilometriä, ja vuonna 2009 siellä oli 4 789 500 asukasta. Taškentin alue rajoittuu pohjoisessa Kazakstaniin, idässä Kirgisiaan ja Namanganin alueeseen, etelässä Tadžikistaniin ja lännessä Sirdaryon alueeseen. 

Alueen halki virtaa Širšik-joki. Alueella viljellään puuvillaa ja hedelmiä.

Lähteet
-------

1. ↑  Provinces Citypopulation

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Taškentin alue** Wikimedia Commonsissa

UzbekistanUzbekistanin hallinnolliset alueet

* Andijon
* Buxoro
* Fargʻona
* Jizzax
* Karakalpakia (tasavalta)
* Namangan
* Navoiy
* Qashqadaryo
* Samarkand
* Sirdaryo
* Surxondaryo
* Taškent (pääkaupunki)
* Taškent (alue)
* Xorazm
Johann Pachelbelin motetti *Gott ist unser Zuversicht* psalmista 46.
**Motetti** (lat. *movere*, liikkua tai mahdollisesti ransk. *mot*, sana) on erilaisista kuoroteoksista käytetty nimitys. Erilaiset motetit olivat merkittävimpiä polyfonisen musiikin muotoja 1200-luvulta 1700-luvun puoliväliin. 

Motettien säveltämisen gregoriaanisen kirkkomusiikin clausulan muodossa aloittivat säveltäjä Perotinus ja hänen aikalaisensa 1200-luvulla Pariisin Notre Damen katedraalissa. Tästä kehittyi 1300-luvulle tultaessa isorytminen motetti.

Renessanssimotetti on hyvin erilainen kuin aikaisemmat motettimuodot. Se on polyfoninen, neljä-kuusiääninen kuoroteos, jossa ei ole säestystä, ja se on rytmiikaltaan vapaampi kuin 1200-luvun motetit. Flaamilaisen koulukunnan säveltäjät veivät tämän motettimuodon huippuunsa, ja 1400-luvun puolivälissä se levisi koko Eurooppaan. Merkittävimpiä säveltäjiä olivat flaamilaiset Josquin Desprez ja Orlando di Lasso, italialaiset Andrea ja Giovanni Gabrieli sekä Giovanni Pierluigi da Palestrina ja englantilaiset Thomas Tallis ja William Byrd.

Barokkiajalle tultaessa merkittävimmät motetit sävellettiin Saksassa saksankielisiin teksteihin. Johann Sebastian Bach sävelsi ainakin kuusi motettia. Bachin jälkeen termiä motetti on käytetty lähes minkälaisesta hengellisestä, polyfonisesta kuoroteoksesta tahansa, mutta yleensä sillä tarkoitetaan säestyksettömiä latinankielisiä motetteja, joita käytetään katolisen kirkon jumalanpalveluksissa. Klassismin ajan motetteihin kuuluu Wolfgang Amadeus Mozartin *Ave verum corpus*. Kenties tunnetuimmat moteteiksi nimetyt kuoroteokset ovat 1700-luvun jälkeen säveltäneet Johannes Brahms ja Anton Bruckner. Niitä sisältyy myös Felix Mendelssohnin tuotantoon. Ranskaksi motetteja ovat säveltäneet muiden muassa Camille Saint-Saëns ja César Franck.

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Kirkkomusiikki |
| --- |
|  |
| 
* Antifonit
* Graduaalit
* Koraalit
* Latinalainen kirkkolaulu
	+ Ambrosialainen kirkkomusiikki
	+ Gallikaaninen kirkkomusiikki
	+ Gregoriaaninen kirkkolaulu
* Litaniat
* Liturginen musiikki
* Magnificatit
* Messut
	+ Offertoriumit
	+ Requiemit
* Motetit
* Ortodoksinen kirkkomusiikki
* Passio
* Vesperit
* Vigiliat
* Virret

 |

 |
**Ruvim Isajevitš Frajerman** (ven. Руви́м Иса́евич Фраерма́н; 22. syyskuuta (J: 10. syyskuuta) 1891 Mogiljov – 28. maaliskuuta 1972 Moskova) oli neuvostoliittolainen kirjailija.

Ruvim Frajerman syntyi köyhään juutalaisperheeseen. Vuosina 1914–1917 hän opiskeli Harkovan teknisessä korkeakouluissa, työskenteli sen jälkeen eri ammateissa ja osallistui Venäjän kansalaissotaan. 1920-luvulta lähtien hän työskenteli toimittajana ja kirjailijana. Suurin osa Frajermanin Venäjän kaukoitään sijoittuvista kirjoista on suunnattu lapsille ja nuorille. Hänen pääteoksensa on vuonna 1939 ilmestynyt lyyrinen pienoisromaani "Villikoira Dingo eli Tarina ensi lemmestä" (*Dikaja sobaka Dingo, ili Povest o pervoi ljubvi*).

Suomennettu teos
----------------

* *Villikoira Dingo eli Tarina ensi lemmestä*. Suom. A. Levänen. Petroskoi: Karjalan ASNT:n valtion kustannusliike, 1959.

Lähteet
-------

1. ↑  Kasack, Wolfgang: *Entsiklopeditšeski slovar russkoi literatury s 1917 goda*, s. 805. London: Overseas Publications Interchange, 1988. ISBN 0-903868-73-3.

Aiheesta muualla
----------------

* Kratkaja literaturnaja entsiklopedija: Ruvim Frajerman (venäjäksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Belgia
* Yhdysvallat
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Korea
* Alankomaat
* Puola
* Portugali

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Kaitinano Mwemeata** (s. 22. heinäkuuta 1984 Butaritari)

on kiribatilainen yleisurheilija, joka on edustanut maataan useissa arvokisoissa eri lajeissa. Hänen päämatkansa on naisten 100 metrin juoksu. Ateenan kesäolympialaisissa 2004 hän oli ensimmäinen kiribatilainen, joka esiintyi olympialaisissa. Tulos 13,07 naisten 100 metrillä on hänen ennätyksensä ja se oli kisojen yhdeksänneksi hitain aika.

Hän ei ole koskaan rikkonut kansainvälisten yleisurheilukilpailujen karsintarajoja, mutta on päässyt mukaan maansa parhaana naisurheilijana.

Yleisurheilun maailmanmestaruuskisoihin Mwemeata on osallistunut kahdesti. Edmontonissa 2001 hän juoksi 200 metriä ennätysaikaansa 28,76. Tämä tulos oli kisojen hitain.

Helsingissä 2005 hänen aikansa 100 metrillä oli 13,80, mikä oli toiseksi hitain aika.
Helsingissä oli Mwemeatan mukaan niin kylmä, että "lämmittelyn jälkeen tuntui, että lihakset olivat vain rasittuneita mutta eivät yhtään lämpimiä."

Osakan maailmanmestaruuskilpailuihin 2007 hänen oli tarkoitus osallistua, jos saisi töistä vapaata.
 Radalla häntä ei kuitenkaan tuolloin nähty, vaan Kiribatia edusti 100 metrillä Lilly Pine (aika 13,86).

Mikronesian mestaruuskilpailuissa Mwemeata on voittanut pituushypyssä kultaa vuonna 2003 tuloksella 450.

Vuoden 2006 Kiribatin mestaruuskilpailuissa Mwemweata voitti kultaa pituushypyssä (459), 100 metrillä (14,0), 200 metrillä (28,8), 400 metrillä (1.09,60) ja kolmiloikassa (903) sekä hopeaa korkeudessa (130) ja pronssia kuulantyönnössä (820).

Hänellä on hallussaan maansa ennätykset 100 metrillä (13,07), 200 metrillä (28,76) ja 400 metrillä (1.08,7).

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kaitinano Mwemweata Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi) Luettu 26.8.2007
2. ↑  Athens 2004 Olympics, Track & Field - Track & Field Results - Yahoo! Sports Luettu 26.8.2007
3. 1 2 3  Maria Mustaranta: Saaren paras. *Vihreä Lanka*, 17.8.2007, nro 33, s. 14.
4. ↑  Edmonton 2001 Athletics World Championships. Luettu 26.8.2007.
5. ↑  Sporting Lifen tulospalvelu Luettu 26.8.2007
6. ↑  IAAF:n tulospalvelu, naisten 100 metriä (Arkistoitu – Internet Archive)
7. ↑  Micronesian Championships (Arkistoitu – Internet Archive). Luettu 26.8.2007
8. ↑  Kiribati National Games - Athletics (Arkistoitu – Internet Archive). Luettu 26.8.2007
9. ↑  Kansalliset ennätykset sivustolta athletics-oceania.com, Doc-tiedosto. (Arkistoitu – Internet Archive) Luettu 26.8.2007

Aiheesta muualla
----------------

* Kiribatin Ateenan urheilijoiden haastattelu USA Today -lehdessä

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
**Vjekoslav Šutej** (31. heinäkuuta 1951 Rijeka – 2. joulukuuta 2009 Zagreb) oli kroatialainen kapellimestari. Hän aloitti opintonsa Zagrebissa ja valmistui Roomassa, jossa opiskeli Franco Ferraran johdolla.

Ura
---

Šutej toimi vuosina 1979–1989 Kroatian kansallisteatterin taiteellisena johtajana ja pääkapellimestarina Splitissä. Hollybush Festivalin taiteellisena johtajana New Jerseyssä hän toimi vuosina 1986–1990, ja vuodesta 1990 vuoteen 1993 hän oli La Fenicen musiikillinen johtaja. Hän oli Espanjassa Real Academia de Bellas Artesin jäsen ja toimi vuosina 1990–1996 Sevillan kuninkaallisen sinfoniaorkesterin taiteellisena johtajana ja pääkapellimestarina. 

Vuosina 1992–1997 Šutej toimi Houston Grand Operan ja vuosina 2002–2005 Dubrovnikin kesäfestivaalin musiikillisena johtajana. Hän johti säännöllisesti muun muassa Wienin valtionoopperassa. Hän vieraili lukuisien oopperatalojen ja orkesterien kapellimestarina.

Kuolema
-------

Šutej kuoli sairastettuaan leukemiaa. Hän oli ollut hoidossa Yhdysvalloissa ja saanut luuydinsiirron. Palattuaan Kroatiaan hän päätyi jälleen sairaalaan ja sai uuden luuydinsiirron, mutta menehtyi hylkimisreaktion seurauksiin.

Lähteet
-------

* Ura (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)

1. ↑  Adio, maestro!
2. ↑  Maestro Vjekoslav Sutej passed away (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Intel High Definition Audio**, **HD-audio** tai **Azalia** on Intelin kehittämä vuonna 2004 julkaistu määrittely audiototeutuksille PC-yhteensopiville. Määrittely sisältää rekisterit, fyysisen yhteyden ominaisuudet ja koodekin ohjelmointimallin.

Kehitysvaiheessa projektia kutsuttiin koodinimellä *Azalia*. 

HD Audio ei ole taaksepäin yhteensopiva edeltäjänsä AC'97:n kanssa.

Useimmat käyttöjärjestelmät ja jakelut tukevat HD Audio -määrittelyn mukaisia äänipiirejä, kuten Windows XP ja Windows Vista, Linux, Mac OS X ja muut BSD-pohjaiset Unixit.

Lähteet
-------

1. 1 2  Intel High Definition Audio Specification *intel.com*.  Arkistoitu. ""The Intel High Definition Audio Specification describes an architecture and infrastructure to support high quality audio implementations for PCs. The Specification defines the register-level interface, physical link characteristics, and codec programming model as well as codec architectural components. This specification is intended for hardware component designers, system builders and device driver (software) developers."" Viitattu 27.8.2021. (englanniksi)
2. ↑
**Patricia Girard** (s. 8. huhtikuuta 1968 Pointe-à-Pitre, Guadeloupe) on ranskalainen pika- ja pika-aitajuoksija.

Girard kärähti 1990 dopingista ja sai kahden vuoden kilpailukiellon. Hän juoksi Barcelonan olympialaisissa 1992 Ranskan joukkueessa, joka sijoittui 4 x 100 metrin viestijuoksussa neljänneksi. Seuraavana vuonna hän voitti pronssia Toronton sisäratojen MM-kilpailuissa 60 metrin aidoissa ajalla 8,01 ja sijoittui kahdeksanneksi 60 metrin sileällä ajalla 7,31. Myöhemmin samana vuonna Stuttgartin ulkoratojen MM-kilpailuissa hän karsiutui 100 metrin aitajuoksun välierissä ajalla 13,03. 1994 hän voitti sisäratojen EM-pronssia 60 metrin sileällä, mutta karsiutui Barcelonan sisäratojen MM-kilpailuissa 1995 60 metrin aidoissa. Hän karsiutui myös Göteborgin ulkoratojen MM-kilpailuissa myöhemmin samana vuonna 100 metrin aidoissa ajalla 12,87. Girard voitti 1996 sisäratojen EM-kultaa 60 metrin aidoissa sekä olympiapronssia Atlantan olympialaisissa 100 metrin aidoissa ajalla 12,65.

Girard voitti Pariisin sisäratojen MM-kilpailuissa 1997 pronssia 60 metrin aidoissa ajalla 7,84. Myöhemmin samana vuonna hän voitti Välimeren kilpailuiden mestaruuden ja sijoittui Euroopan cupissa toiseksi 100 metrin aidoissa. Ateenan ulkoratojen MM-kilpailuissa hän karsiutui 100 metrin aitojen välierissä, mutta oli mukana voittamassa MM-pronssia pikaviestissä. Vuonna 1998 hän voitti sisäratojen EM-kultaa 60 metrin aidoissa sekä sijoittui toiseksi 100 metrin aidoissa Euroopan cupissa ja viidenneksi Budapestin EM-kilpailuissa. Seuraavana vuonna hän voitti Euroopan cupissa 100 metrin aidat sekä pikaviestin. Sevillan MM-kilpailuissa hän juoksi 100 metrin aidoissa kahdeksanneksi, mutta oli samoissa kilpailuissa mukana voittamassa pikaviestissä MM-hopeaa.

Girard karsiutui Sydneyn olympialaisissa 2000 100 metrin aitojen alkuerissä. Seuraavana vuonna hän karsiutui Edmontonin MM-kilpailuissa välierissä. Vuonna 2002 hän voitti sisäratojen EM-pronssia 60 metrin aidoissa. Myöhemmin samana vuonna hän voitti 100 metrin aidoissa Euroopan cupin ja juoksi Münchenin EM-kilpailuissa matkan neljänneksi. Birminghamin sisäratojen MM-kilpailuissa 2003 Girard sijoittui 60 metrin aidoissa kahdeksanneksi. Saman vuoden Euroopan cupissa hän oli 100 metrin aitojen kolmas. Pariisin ulkoratojen MM-kilpailuissa hän juoksi 100 metrin aitojen seitsemänneksi sekä oli mukana voittamassa pikaviestissä MM-kultaa. Kauden lopussa hän oli IAAF:n yleisurheilufinaalissa 100 metrin aidoissa viides. 2005 sisäratojen EM-kilpailuissa hän sijoittui 60 metrin aidoissa kuudenneksi. Torinon sisäratojen EM-kisoissa 2009 hän karsiutui 60 metrin aitojen alkuerissä.

Ennätykset
----------

* 100 metrin juoksu: 11,11 (1994)
* 200 metrin juoksu: 23,40 (1995)
* 100 metrin aitajuoksu: 12,59 (1996)
* 200 metrin aitajuoksu: 25,82 (1999)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Patricia Girard Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Timo Teide** (s. 1967) on suomalainen taiteilija, jonka tuotanto sisältää kuvataidetta, musiikkia ja kirjallisia julkaisuja.

Teide on sanonut luovuutensa ilmentymien olevan meditaatioita, jotka ilmenevät väreinä, sävelinä tai sanoina. Kuva rakentuu Teiden maalauksissa mahdollisimman luonnonmukaisista materiaaleista. Aihepiirit liikkuvat kosmisissa sfääreissä myös värien käytöltään. Hänen maalauksensa vaihtelevat esittävistä täysin abstrakteihin.

Maalauksiin liittyvä äänimaisema luo niille rauhoittavaa ja meditatiivista luonnetta. Levy *Silent Voices of Love* julkaistiin vuonna 2004. Rytmitön, meditatiivinen ja sanaton synteettinen äänimaisema poikkeaa täysin valtavirtamusiikista. Sen lähimmät vertailukohdat löytyvät kalifornialaisen säveltäjän Iasoksen tuotannosta.

Teide on julkaissut omakustanteina muutamia kirjoja, muun muassa *Rakkaudella* ja *Hiljaisuuden Mestari*. Lisäksi hän on kirjoittanut ihmissuhteita, rakkautta ja elämän sisältöä käsitteleviä artikkeleita *Minä Olen*- ja *Ultra*-lehtiin.

Lähteet
-------

1. ↑  Näyttelyt (Arkistoitu – Internet Archive)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Álvaro Domínguez Soto** (s. 15. toukokuuta 1989 Madrid, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa Borussia Mönchengladbachia. Domínguez on pelipaikaltaan keskuspuolustaja, mutta on pelannut ajoittain myös vasempana laitapuolustajana.

Domínguez on Atlético de Madridin kasvatti, ja ennen nousua edustusjoukkueeseen hän pelasi kuuden vuoden ajan Atléticon juniorijoukkueissa. Domínguez teki virallisen debyyttinsä edustusmiehistössä lokakuussa 2008 Mestarien liigan ottelussa Liverpoolia vastaan. Domínguez solmi ensimmäisen ammattilaisopimuksensa kuitenkin vasta marraskuussa 2009. Sen oli määrä pitää nuori topparilupaus kasvattajaseuransa riveissä aina kesäkuuhun 2013 asti. Urallaan Atléticossa Domínguez voitti Eurooppa-liigan kahdesti (2010 ja 2012) sekä UEFA Super Cupin yhden kerran (2010).

Domínguez siirtyi Borussia Mönchengladbachiin kesäkuussa 2012. Sopimus seuran kanssa on viisivuotinen.

Domínguez edusti Espanjaa eri ikäkausimaajoukkueissa. Hän edusti maataan syys–lokakuussa 2009 pelatussa alle 20-vuotiaiden MM-turnauksessa Egyptissä. Kesällä 2011 Domínguez oli mukana voittamassa alle 21-vuotiaiden Euroopan-mestaruutta Tanskassa järjestetyssä lopputurnauksessa. Ensiesiintymisensä Espanjan A-maajoukkueessa hän teki toukokuussa 2012 pelatussa maaottelussa Serbiaa vastaan, jonka Espanja voitti lukemin 2–0.

Madridissa varttuneen Domínguezin esikuvia ovat 1990-luvun Atlético-tähdet Kiko ja Diego Simeone. Suurin idoli on kuitenkin Fernando Torres, joka Domínguezin tavoin nousi Atléticon nuorisojoukkueiden kautta edustusjoukkueeseen.

Lähteet
-------

1. 1 2  Domínguez: castizo rojiblanco Mundo Deportivo (Luettu 5. joulukuuta 2009)
2. ↑  Simão rescues a golden point for Atlético de Madrid against Liverpool (1-1) clubatleticodemadrid.com (Luettu 5. joulukuuta 2009)
3. ↑  Álvaro Domínguez: "I want to keep working to become an important player at the Club" clubatleticodemadrid.com (Luettu 5. joulukuuta 2009)
4. ↑  Dominguez is already a centurion clubatleticodemadrid.com (Luettu 27. kesäkuuta 2012)
5. ↑  Atletico Madrid 3-0 Athletic Bilbao Goal.com (Luettu 27. kesäkuuta 2012)
6. ↑  Official: Monchengladbach sign Alvaro Dominguez from Atletico Madrid Goal.com (Luettu 27. kesäkuuta 2012)
7. ↑  FIFA Player Statistics: Alvaro Dominguez (Arkistoitu – Internet Archive) Fifa.com (Luettu 5. joulukuuta 2009)
8. ↑  Spain U21 win European Championship AtléticoFans (Luettu 28. kesäkuuta 2012)
9. ↑  Atletico Madrid duo Juanfran & Dominguez proud of Spain debuts Goal.com (Luettu 27. kesäkuuta 2012)

Espanjan joukkue – Jalkapallo kesäolympialaisissa 2012
1 De Gea |
2 Azpilicueta |
3 Domínguez |
4 J. Martínez |
5 Í. Martínez |
6 Alba |
7 Adrián |
8 Muniain |
9 Rodrigo |
10 Mata |
11 Koke |
12 Montoya |
13 Botía |
14 Romeu |
15 Isco |
16 Tello |
17 Herrera |
18 Mariño |
Valmentaja Milla
**Vytšegda** (ven. Вы́чегда, komiksi Эжва, *Ežva*) on Vienanjoen suurin sivujoki Venäjällä Komin tasavallan eteläosassa ja Arkangelin alueen kaakkoisosassa. Sen pituus on 1 130 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 121 000 neliökilometriä. Keskimääräinen virtaama on Syktyvkarin luona 599 ja joen suussa 1 100 kuutiometriä sekunnissa.

Vytšegda saa alkunsa Timanin selänteen eteläosasta, virtaa kohti länttä ja laskee Vienanjokeen Kotlasin kaupungin luona. Suurimmat sivujoet ovat oikealta puolelta Vol, Višera ja Vym sekä vasemmalta Nem, Severnaja Keltma, Loktšim, Sysola ja Viled.

Joki on merkittävä uittoväylä. Keväällä se on liikennöintikelpoinen 959 kilometrin matkalla Voldinoon saakka, kesällä ja syksyllä 693 kilometrin matkalla Ust-Kulomiin. Tärkeimmät satamat ovat Solvytšegodsk, Jarensk, Mežog, Aikino, Syktyvkar ja Ust-Kulom.

Vytšegdaa ja sen yläjuoksun kannaksia pitkin on kulkenut Kama-joelle ja Siperiaan johtanut muinainen kauppareitti. Vuosina 1785–1822 Vytšegdan sivujoen Severnaja Keltman ja Kaman sivujokeen Južnaja Keltmaan laskevan Džuritš-joen välille rakennettiin Katariinan kanava (ven. Severo-Jekaterininski kanal). Vähäisen käytön takia se suljettiin jo vuonna 1838.

Lähteet
-------

1. ↑  L.M. Beznosikova, Je.A. Aibabina, R.I. Kosnyreva: *Komi-russki slovar = Komi-rotš kyvtšukör*, s. 801. Syktyvkar: Komi knižnoje izdatelstvo, 2000. ISBN 5-7555-0679-5.
2. 1 2 3  *Bolšaja Sovetskaja Entsiklopedija, tom 5*, s. 568. Moskva: Sovetskaja Entsiklopedija, 1971.
3. ↑  Slovar sovremennyh geografitšeskih nazvani *slovari.yandex.ru*. Viitattu 19.2.2010. (venäjäksi)[vanhentunut linkki]
4. ↑  *Entsiklopeditšeski slovar Brokgauza i Jefrona (CD-rom)*. Moskva: Adept, 2002 (alkuperäisjulkaisu 1890–1907).

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Vytšegda** Wikimedia Commonsissa
William Quantrill
**William Clarke Quantrill** (31. heinäkuuta 1837 – 6. kesäkuuta 1865, tunnetaan myös valenimellä **Charley Hart**) oli pahamaineinen etelävaltiolainen sissijohtaja Yhdysvaltain sisällissodan aikana.

Ennen sotaa Quantrill työskenteli kansankoulunopettajana Ohiossa ja Illinoisissa sekä myöhemmin huonolla menestyksellä maanviljelijänä Kansasissa. Hän joutui vuonna 1860 pakenemaan Kansasin Lawrencesta, koska häntä epäiltiin murhasta ja hevosvarkaudesta.

Sisällissodan alussa Quantrill palveli ensin Konfederaation armeijassa, mutta perusti pian oman sissijoukkionsa. Unionin armeija kohteli Quantrillin joukkoja rikollisina, mutta Konfederaatio julisti elokuussa 1862 Quantrillin joukkion olevan osa Konfederaation armeijaa ja teki Quantrillista kapteenin. Elokuussa 1863 Quantrillin sissit iskivät pohjoisvaltioiden alueelle Lawrenceen Kansasiin. Kaupunki oli tunnettu orjuudenvastustajien keskus ja kuuluisan orjuudenvastustajan, senaattori James Lanen*lähde?* koti. Ennen hyökkäystä unionin naisvankila Kansas Cityssä Missourissa romahti ja useita sissien vaimoja sai surmansa*lähde?*. Quantrill hyökkäsi kaupunkiin noin 450 miehen vahvuisella joukolla, joka surmasi kaupungissa vähintään 150 ihmistä. Kaksi kuukautta myöhemmin sama ryhmä hyökkäsi Unionin univormuihin pukeutuneina Unionin tukikohtaan Baxter Springsissa ja surmasi noin 90 Unionin sotilasta.

Sodan lähestyessä loppuaan Quantrillin joukkio hajosi useaksi pienemmäksi ryhmäksi. Quantrill itse ammuttiin kuoliaaksi pohjoisvaltiolaisten väijytyksessä 6. kesäkuuta 1865. Quantrill oli kuollessaan 27-vuotias.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  "Quantrill, William C." Encyclopædia Britannica. Encyclopædia Britannica Ultimate Reference Suite. Chicago: Encyclopædia Britannica, 2015.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Joey Woody** (s. 22. toukokuuta 1973 Iowa City, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen 400 metrin aitajuoksija.

Woody aloitti juoksemisen viidennellä luokalla. Vuonna 1997 hän voitti NCAA-mestaruuden ennätysajallaan 48,59. Myöhemmin samana vuonna hän sijoittui kolmanneksi Yhdysvaltain-mestaruuskisoissa uudella ennätysajallaan 48,18, minkä ansiosta hänet valittiin maansa joukkueeseen Ateenan MM-kisoihin. Ateenassa hän karsiutui välierissä. Seuraavana vuonna hän voitti Yhdysvaltain-mestaruuskisoissa pronssia ja juoksi Hyvän tahdon kisoissa neljänneksi. Kaunden lopussa hän oli GP-finaalissa neljäs. Yleisurheilun maailmancupissa hän oli 400 metrin aidoissa viides sekä mukana voittamassa 4 x 400 metrin viestijuoksua. Vuonna 1999 Woody voitti hopeaa maansa mestaruuskisoissa ajalla 47,97. Sevillan MM-kisoissa hän oli 400 metrin aidoissa kuudes. Hän juoksi myös Yhdysvaltain pitkän viestin joukkueen mukana välierissä. Loppukilpailussa, jossa Woody ei ollut mukana, joukkue voitti MM-kultaa.

Woody oli mukana juoksemassa 4 x 800 metrin sisäratojen maailmanennätystä vuonna 2000, kun Yhdysvaltain joukkue juoksi uuden ME:n 7.13,94. Myöhemmin samana vuonna hän juoksi neljänneksi Yhdysvaltain olympiakarsinnoissa. Seuraavana vuonna hän oli maansa mestaruuskisoissa kuudes. Vuonna 2002 hän voitti Yhdysvaltain-mestaruuskisoissa hopeaa ja sijoittui neljänneksi GP-finaalissa. Seuraavana vuonna hän oli toinen Yhdysvaltain-mestaruuskisoissa. Pariisin MM-kisoissa hän voitti MM-hopeaa. Kauden lopussa IAAF:n yleisurheilufinaalissa hän oli neljäs.

Ennätykset
----------

* 400 metrin juoksu: 46,08 (1999)
* 800 metrin juoksu: 1.48,41 (1994)
* 110 metrin aitajuoksu: 13,98 (1997)
* 400 metrin aitajuoksu: 47,97 (1998)

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Joey Woody Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
2. 1 2 3   (Arkistoitu – Internet Archive)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Chryste Gaines** (s. 14. syyskuuta 1970 Lawton, Oklahoma) on yhdysvaltalainen pikajuoksija.

Gaines sijoittui Barcelonan sisäratojen MM-kisoissa 1995 60 metrin juoksussa seitsemänneksi ajalla 7,12. Myöhemmin samana vuonna Göteborgin ulkoratojen MM-kisoissa hän oli mukana Yhdysvaltain joukkueessa, joka voitti MM-kultaa 4 x 100 metrin viestijuoksussa. Seuraavana vuonna hän oli mukana voittamassa olympiakultaa Atlantan olympialaisissa pikaviestissä. Pariisin sisäratojen MM-kisoissa 1997 hän karsiutui 200 metrin juoksun välierissä ajalla 23,31. Samana vuonna Ateenan ulkoratojen MM-kisoissa hän sijoittui 100 metrin juoksussa kahdeksanneksi ajalla 11,32 sekä oli mukana voittamassa MM-kultaa pikaviestissä. Vuonna 1998 hän juoksi GP-finaalissa 100 metrillä kuudenneksi ajalla 11,23.

Gaines karsiutui Sydneyn olympialaisissa 2000 100 metrin välierissä. Pikaviestissä hän oli mukana kolmanneksi juosseessa joukkueessa. Kauden lopussa hän sijoittui GP-finaalissa 100 metrillä toiseksi ajalla 11,09. Seuraavana vuonna hän voitti Lissabonin sisäratojen MM-kisoissa 60 metrillä MM-pronssia ajalla 7,12 ja oli 100 metrillä viides Edmontonin MM-kisoissa ajalla 11,06. Vuonna 2002 hän voitti Yhdysvaltain sisäratojen mestaruuden 60 metrillä ja oli GP-finaalissa 100 metrillä neljäs. Pariisin MM-kisoissa 2003 hän oli mukana Yhdysvaltain pikaviestijoukkueessa, joka voitti kisoissa MM-hopeaa. Kauden lopussa hän voitti IAAF:n yleisurheilufinaalin 100 metrillä ajalla 10,83.

Vuonna 2005 Gaines sai kahden vuoden kilpailukiellon yhteyksistään Balco-laboratorioon, vaikka ei ollut koskaan antanut positiivista dopingtestiä. Kilpailukielto merkittiin alkaneeksi 6. kesäkuuta 2005 ja samalla Gainesin tulokset aikavälillä 30. marraskuuta 2003 – 6. kesäkuuta 2005 hylättiin.

Gaines teki paluun kilparadoille vuonna 2008.

Ennätykset
----------

* 100 metrin juoksu: 10,86 (2003)
* 200 metrin juoksu: 22,67 (2003)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Chryste Gaines Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive), s. 102
4. ↑
5. ↑  Sydney 2000 – Naisten 4×100 metrin viestin tulokset (Arkistoitu – Internet Archive) IAAF (englanniksi)
6. ↑
7. ↑  Track & Field Athletes Montgomery and Gaines Receive Suspensions for Drug Violations (PDF)  13.12.2005. USADA. Viitattu 20.10.2008. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Szabolcs-Szatmár-Bereg** on Unkarin itäisin lääni. Se rajautuu Hajdú-Biharin ja Borsod-Abaúj-Zemplénin lääneihin sekä koillisessa Ukrainaan ja kaakossa Romaniaan. Pääkaupunki on Nyíregyháza. Läänin pinta-ala on 5 933 km² ja sen väkiluku arviolta 562 357 (vuonna 2015).

Maasto on maantieteellisesti vaihtelevaa: läänin alueelta löytyy sekä kukkuloita että tasankoa. Alue kuuluu Unkarin Suureen alankoon, mutta talvet ovat täällä vallitsevan mannerilmaston takia kylmempiä kuin etelämpänä.

Lääni sai nykyisen muotonsa, kun entiseen Szabolcsin lääniin yhdistettiin Unkarin puolelle jääneet rippeet Szatmárin ja Beregin lääneistä. Läänien pääkaupungit olivat Szatmár (romaniaksi Satu Mare) ja Beregszász (ukrainaksi Berehovo), ja Unkari menetti ne Trianonin rauhansopimuksessa.

Lähteet
-------

1. ↑  Hungary: Major Cities & Towns Citypopulation.de. Viitattu 11.9.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Szabolcs-Szatmár-Bereg** Wikimedia Commonsissa

UnkariUnkarin läänit

* Bács-Kiskun
* Baranya
* Békés
* Borsod-Abaúj-Zemplén
* Budapest
* Csongrád
* Fejér
* Győr-Moson-Sopron
* Hajdú-Bihar
* Heves
* Jász-Nagykun-Szolnok
* Komárom-Esztergom
* Nógrád
* Pest
* Somogy
* Szabolcs-Szatmár-Bereg
* Tolna
* Vas
* Veszprém
* Zala
**Édson Luciano Ribeiro** (s. 8. joulukuuta 1972) on brasilialainen pikajuoksija.

Ribeiro oli Atlantan olympialaisissa 1996 mukana Brasilian joukkueessa, joka voitti 4 x 100 metrin viestijuoksussa olympiapronssia. Kolme vuotta myöhemmin Sevillan MM-kisoissa hän karsiutui 100 metrin juoksun alkuerissä ajalla 10,47, mutta oli mukana voittamassa pikaviestissä MM-pronssia. Sydneyn olympialaisissa 2000 Ribeiro juoksi Brasilian joukkueessa, joka voitti pikaviestissä olympiahopeaa. Vuonna 2003 hän voitti Etelä-Amerikan mestaruuden 100 metrillä ajalla 10,30. Myöhemmin samana vuonna Pariisin MM-kisoissa hän karsiutui 100 metrin toisissa alkuerissä juostuaan 10,28, mutta oli mukana voittamassa pikaviestissä MM-hopeaa.

Ennätykset
----------

* 100 metrin juoksu: 10,14 (1998)
* 200 metrin juoksu: 20,76 (2000)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Édson Luciano Ribeiro Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive), s. 101
3. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑
5. ↑


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Intercom** on vuonna 2011 perustettu yhdysvaltalainen yritys. Sen perustivat Kaliforniassa neljä irlantilaista suunnittelijaa ja insinööriä, Eoghan McCabe, Des Traynor, Ciaran Lee ja David Barrett. He johtivat aiemmin irlantilaista ohjelmistosuunnittelukonsulttia Contrastia, joka teki virheenseurantatyökalun nimeltä Exceptional. Myytyään Exceptionalin Rackspacelle vuonna 2011 he käyttivät tuotot Intercomin perustamiseen.

Vuonna 2012 Twitterin perustaja Biz Stone sijoitti julkistamattoman summan Intercomiin. Pian sen jälkeen yritys sai alkurahoitusta David Sacksilta, Huddlen perustajalta Andy McLoughlinilta ja muilta, kuten Dan Martellilta, 500 Globalilta ja Digital Garagelta. Maaliskuusta 2013 lähtien yritys alkoi myös saada eri tahoilta riskipääomarahoitusta.

Kesäkuussa 2020 Intercomin perustaja ja silloinen toimitusjohtaja Eoghan McCabe ilmoitti yhtiön sisäisessä kokouksessa siirtyvänsä puheenjohtajan tehtävään ja luopuvansa toimitusjohtajan tehtävästä. Karen Peacock nimitettiin Intercomin uudeksi toimitusjohtajaksi 1. heinäkuuta 2020 alkaen. McCabea syytettiin naispuolisen työntekijän seksuaalisesta häirinnästä, mutta tutkimusten jälkeen hänet vapautettiin syytteistä. Heinäkuussa 2021 Intercomin toinen perustaja ja teknologiajohtaja Ciarán Lee jätti yhtiön. Yhtiön hallitus nimitti McCaben uudelleen toimitusjohtajaksi lokakuussa 2022.
**Veszprém** on lääni Länsi-Unkarissa. Lääni on saanut nimensä pääkaupunki Veszprémin mukaan. Lääni rajautuu Győr-Moson-Sopronin, Komárom-Esztergomin, Fejérin, Somogy’in, Zalan ja Vasin lääneihin. Läänin pinta-ala on 4 463 km² ja sen väkiluku arviolta 346 647 (vuonna 2015).

Läänin keskiosassa kohoaa Bakonyn kukkulaseutu. Läänin eteläosassa on Balaton-järvi, jonka pohjoisrannan paikkakunnat kuuluvat Veszprémin lääniin. Tärkeimmät joet ovat Rába ja Rábca.

Suuri osa läänin alueesta sopii huonojen maalaatujen takia heikosti maanviljelyyn lukuun ottamatta läänin pohjoisosasta alkavaa Unkarin Pientä alankoa. Kuitenkin laaksojen ja Balatonin rannan mikroilmastot soveltuvat hyvin viinirypäleiden viljelyyn. Tästä syystä läänin alueella on useampia viinialueita.

Maaperässä on runsaasti mineraaleja, ja raaka-aineiden tuotanto on vilkasta. Tärkein näistä on bauksiitti. Läänin tuottaman bauksiitin ansiosta Unkari on yksi Euroopan suurimmista bauksiitin tuottajamaista. Ruskohiilellä on suuri merkitys energiantuotannon kannalta. Muita tärkeitä mineraaleja ovat mangaanimalmi, basaltti, travertiini, kalkkikivi, dolomiitti ja merkeli.

Yksi Unkarin historian pahimmista ympäristö- ja teollisuusonnettomuuksista sattui lokakuussa 2010, kun alumiinitehtaan lieteallas murtui Ajkan kaupungin lähistöllä ja ympäristöön valui lähes miljoona tonnia raskasmetalleja sisältävää ruosteenpunaista lietettä. Onnettomuudessa kuoli 10 ihmistä ja noin 200 loukkaantui.

Lähteet
-------

1. ↑  Hungary: Major Cities & Towns Citypopulation.de. Viitattu 11.9.2015.
2. ↑  Unkarissa myrkkylieteallas uhkaa romahtaa uudestaan *Yle Uutiset*.  9.10.2010. Viitattu 9.10.2010.
3. ↑  Suvi Turtiainen: Punainen katastrofi ei jätä unkarilaista pikkukaupunkia rauhaan – myrkkymuta syövytti Károlyné Törőn kumisaappaat jalkoihin kiinni *Helsingin Sanomat*.  21. huhtikuuta 2016. Viitattu 16.7.2019.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Veszprémin lääni** Wikimedia Commonsissa

* Veszprémin läänin kotisivu

UnkariUnkarin läänit

* Bács-Kiskun
* Baranya
* Békés
* Borsod-Abaúj-Zemplén
* Budapest
* Csongrád
* Fejér
* Győr-Moson-Sopron
* Hajdú-Bihar
* Heves
* Jász-Nagykun-Szolnok
* Komárom-Esztergom
* Nógrád
* Pest
* Somogy
* Szabolcs-Szatmár-Bereg
* Tolna
* Vas
* Veszprém
* Zala
**Süreyya Ayhan Kop** (s. 6. syyskuuta 1978) on entinen turkkilainen 1 500 metrin juoksija.

Ayhan karsiutui Sydneyn olympialaisissa 2000 1 500 metrin välierissä ajalla 4.09,42. Seuraavana vuonna hän juoksi Välimeren kisoissa toiseksi ja Edmontonin MM-kisoissa kahdeksanneksi ajalla 4.08,17. Münchenin EM-kisoissa 2002 hän voitti EM-kultaa ajalla 3.58,79. Kauden lopussa hän voitti yleisurheilun maailmancupin. Ayhan voitti MM-hopeaa Pariisin MM-kisoissa 2003. Myöhemmin samana vuonna hän voitti IAAF:n yleisurheilufinaalin ajalla 3.57,72.

Ayhan sai kesällä 2004 kahden vuoden kilpailukiellon testipakoilusta ja yrityksestä luovuttaa vierasta virtsaa dopingtestissä. Syyskuussa 2007 Ayhan jäi kiinni kielletyn aineen käytöstä ja sai elinikäisen kilpailukiellon. Toukokuussa 2008 Turkin urheiluliitto kuitenkin muutti kilpailukiellon nelivuotiseksi, mutta urheilun kansainvälinen vetoomustuomioistuin kuitenkin palautti kilpailukiellon elinikäiseksi.

Ennätykset
----------

* 800 metrin juoksu: 2.00,64 (2000)
* 1 500 metrin juoksu: 3.55,33 (2003)

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Süreyya Ayhan Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
2. ↑
3. ↑  1500 metrin Euroopan mestari elinikäiseen kilpailukieltoon  25.1.2008. MTV3. Viitattu 25.1.2008.
4. ↑  Juoksija Ayhanin elinikäinen dopingpanna lyheni nelivuotiseksi  30.5.2008. Helsingin Sanomat.  Arkistoitu 1.6.2008. Viitattu 31.5.2008.
5. ↑  Turkish star Kop handed life ban *news.bbc.co.uk*.  11.11.2009. BBC. Viitattu 12.11.2009. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
*Tämä artikkeli kertoo jalkapalloilija–valmentajasta. Ruotsalaisesta painijasta kertoo artikkeli Roland Andersson (painija).*

**Roland Andersson** (s. 28. maaliskuuta 1950) on ruotsalainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja.

Ura pelaajana
-------------

Andersson aloitti oman pelaajauransa Malmö FF:n riveissä 1968 ja oli joukkueen takalinjoilla voittamassa kolmea Ruotsin mestaruutta 1970-luvun alussa. Tuplamestaruuskauden 1974 jälkeen hän siirtyi Djurgårdens IF:ään, mutta pelasi seurassa vain kaksi kautta kunnes palasi takaisin Malmöhön. Hän pelasi uransa loppuun kasvattajaseurassaan voittaen vielä yhden Ruotsin mestaruuden ja kaksi cupia. Aktiiviuransa hän lopetti 33-vuotiaana 1983.

Ruotsin maajoukkueessa Andersson pelasi 19 maaottelua. Hän oli mukana sinikeltaisten ryhmässä, joka selvisi MM-kisoihin 1978. 

### Meriitit pelaajana

* Ruotsin mestaruus (4): 1970, 1971, 1974, 1977
* Ruotsin cup (4): 1973, 1974, 1978, 1980
* MM-1.kierros: 1978

Ura valmentajana
----------------

Valmennusuransa Andersson aloitti Malmö FF:n juniorijoukkueen valmentajana 1983. Sittemmin hän teki uraa muun muassa saudiarabialaisen Al-Ittihadin ja qatarilaisen Qatar SC:n päävalmentajana. Lisäksi hän toimi Bob Houghtonin apuvalmentajana Malmössä 1991–92 ja Rolf Zetterlundin aisaparina 1994. 

Heinäkuussa 1997 Andersson siirtyi sveitsiläisen BSC Young Boysin päävalmentajaksi. Pesti jäi lyhyeksi Anderssonin saatua potkut tehtävistään jo tammikuussa.  BSC-potkujensa jälkeen Andersson jatkoi uraansa Malmö FF:n päävalmentajana, mutta pesti päättyi potkuihin kehnon menestyksen vuoksi 1999.

Kaudella 2002/03 Andersson luotsasi Al-Shaabia Arabiemiraateissa. Kesällä 2004 hän siirtyi entisen opiskelukaverinsa Lars Lagerbäckin apuvalmentajaksi Ruotsin maajoukkueeseen. Kaksikko johdatti Ruotsin MM-kisoihin 2006 ja EM-kisoihin 2008, mutta sai ankaraa kritiikkiä muun muassa maajoukkueen epäviihdyttävästä pelitavasta. Lokakuussa 2009 hän jätti tehtävänsä yhdessä Lagerbäckin kanssa Ruotsin jäätyä rannalle MM-kisoista 2010. 

Helmikuun lopulla 2010 hän jatkoi uraansa Lars Lagerbäckin apuvalmentajana MM-kisoihin valmistautuvassa Nigerian maajoukkueessa.  MM-kisat sujuivat Nigerialta alakanttiin ja se jäi alkulohkoon kerättyään vain pisteen. Kisojen jälkeen ruotsalaiskaksikko jätti tehtävänsä. 

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Tord Grip** | **BSC Young Boysin päävalmentaja**1997–1/1998 | Seuraaja:**Admir Smajić&Robert Schober** |

Lähteet
-------

1. ↑  Statistik (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Switzerland - Trainers of First and Second Division Clubs
3. ↑  Lagerbäck avgår – Här är ersättarna (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑  Tar över Nigeria
5. ↑  Lagerbäck tackar nej till Nigeria


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ruotsi

 |

 |
**Simone Facey** (s. 7. toukokuuta 1985 Manchester, Jamaika) on jamaikalainen pikajuoksija.

Facey sijoittui 2001 Debrecenin alle 18-vuotiaiden MM-kisoissa 100 metrin juoksussa neljänneksi ajalla 11,83 ja karsiutui samoissa kisoissa 200 metrin juoksun välierissä ajalla 24,48. Seuraavana vuonna hän voitti hopeaa Kingstonin nuorten MM-kisoissa 100 metrillä ajalla 11,43 ja kultaa 4 × 100 metrin viestissä. Osakan MM-kisoissa 2007 hän oli mukana Jamaikan joukkueessa, joka voitti 4 × 100 metrin viestissä MM-hopeaa. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän sijoittui 200 metrillä kuudenneksi ajalla 22,80. Pikaviestissä hän juoksi avausosuuden Jamaikan joukkueessa, joka voitti maailmanmestaruuden ajalla 42,06.

Facey saavutti Pan-Amerikan kisoissa hopeaa 200 metrillä Guadalajarassa 2011 sekä hopeaa pikaviestissä ja pronssia 200 metrillä Torontossa 2015. Hän karsiutui 60 metrin välierissä Portlandin MM-hallikilpailuissa 2016. Hän juoksi Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 alkuerissä Jamaikan pikaviestijoukkueessa, joka toisella kokoonpanolla saavutti loppukilpailussa hopeaa. 200 metrillä hän karsiutui välierissä. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän juoksi 4 × 100 metrin viestissä kolmannen osuuden Jamaikan pronssijoukkueessa. 100 ja 200 metrillä hän karsiutui välierissä.

Facey on saavuttanut IAAF World Relays -kilpailuissa 4 × 100 metrin viestissä kultaa 2015 ja hopeaa 2017 sekä 4 × 200 metrin viestissä pronssia 2014.

Ennätykset
----------

* 100 metrin juoksu: 10,95 (2008)
* 200 metrin juoksu: 22,25 (2008)

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Simone Facey Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
2. 1 2 3  Simone Facey JAM *tilastopaja.net*. Viitattu 19.10.2017. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
3. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑  4x100 Metres Relay - W Final *berlin.iaaf.org*.  22.8.2009.  Arkistoitu 12.9.2009. Viitattu 14.9.2009. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
Kenraali Louis Brière de l’Isle.
**Louis Alexandre Esprit Gaston Brière de l’Isle** (4. kesäkuuta 1827 Le François, Martinique – 19. kesäkuuta 1896 Saint-Leu-Taverny, Seine-et-Oise) oli ranskalainen sotilas, joka toimi Senegalin kuvernöörinä ja Ranskan joukkojen komentajana Kiinan–Ranskan sodassa.

Brière de l’Isle syntyi sokeriplantaasin omistajan perheeseen. Hän valmistui Saint-Cyrin sotakoulusta vuonna 1847, palveli Indokiinassa ja haavoittui Saksan–Ranskan sodassa vuonna 1870.

Brière de l’Isle toimi Senegalin kuvernöörinä vuosina 1876–1881. Hän ryhtyi jatkamaan Louis Faidherben 1850-luvulla aloittamaa Länsi-Sudanin valloitusta, jonka perustana oli rautatien rakentaminen Dakarin ja Saint-Louisin sekä Senegal- ja Nigerjokien välille. Brière de l’Isle vahvisti Ranskan asemia Senegalissa, valmistautui tukulorivaltakunnan valloitukseen ja lähetti Gustave Borgnis-Desbordesin valtaamaan Bamakoa. Länsi-Sudanin lopullinen alistaminen tapahtui vasta hänen jälkeensä.

Prikaatikenraaliksi ylennetty Brière de l’Isle nimitettiin syyskuussa 1884 Charles-Théodore Millotin seuraajaksi Ranskan joukkojen komentajana Kiinan–Ranskan sodassa. Hänet ylennettiin divisioonakenraaliksi tammikuussa 1885. Tonkinissa käydyssä sodassa ranskalaiset joutuivat piiritetyiksi Lạng Sơnissa, mikä johti poliittiseen kriisiin ja Jules Ferryn hallituksen kaatumiseen. Brière de l’Isle palasi Ranskaan lokakuussa 1885.

Lähteet
-------

1. 1 2  Clark, A. Francis & Phillips, Lucie Colvin: *Historical Dictionary of Senegal*, s. 79–80. Metuchen & London: Scarecrow Press, 1994. ISBN 0-8108-2747-6.
2. ↑  Pascal James Imperato, Gavin H. Imperato: *Historical Dictionary of Mali, fourth edition*, s. 46. Lanham: Scarecrow Press, 2008. ISBN 978-0810856035.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Savelan voimalaitos** on vuonna 1974 rakennettu Jyväskylän Energiantuotannon voimalaitos Rautpohjan teollisuusalueella Mäki-Matin kaupunginosassa Jyväskylässä. Voimala käyttää polttoaineenaan turvetta ja öljyä.
Se tuottaa teollisuushöyryä Metson Rautpohjan paperikonetehtaalle (koepaperitehdas) sekä kaukolämpöä ja sähköä lämmityskauden aikana.

| Kattila | Polttoaine | Tuotanto | Teho (MW) |
| --- | --- | --- | --- |
| A1 | raskas polttoöljy | kaukolämpö | 40 |
| A2 | raskas polttoöljy | kaukolämpö | 40 |
| B | palaturve, raskas polttoöljy | kaukolämpö, teollisuushöyry | 40 |
| C | raskas polttoöljy | kaukolämpö, sähkö | 82,3 |
| D | raskas polttoöljy | kaukolämpö, teollisuushöyry | 10 |
| apukattila | raskas polttoöljy |  | 1,8 |
| höyrynkehitin | kevyt polttoöljy | teollisuushöyry | 1,5 |
| Lähde: | **Yhteensä:** | 215,6 |

C-kattilalla voidaan tuottaa sähköä 34 MW:n teholla lauhdetuotannossa ja 28 MW:n teholla vastapainetuotannossa. B-kattilaa käytetään Rauhalahden voimalaitoksen huoltoaikana ja kaukolämpökuorman ylittäessä Rauhalahden kapasiteetin. Öljykattiloita käytetään kuorman ylittäessä B-kattilankin tuotantokyvyn ja erilaisissa häiriötilanteissa. Laitos tuottaa vuodessa kaukolämpöä noin 315 GWh, sähköä noin 17 GWh ja höyryä noin 12 GWh.

Turve tuodaan laitokselle autokuljetuksin ja öljy autoilla ja junilla. Jäähdytysvetensä laitos ottaa läheisestä Vasikkalammesta. Voimalalla on kaksi 90 metriä korkeaa piippua. Laitokselle johtava Rautpohjan/Savelan teollisuusraide rakennettiin Valtion Tykkitehdasta varten vuonna 1937. Uusin osa rakennettiin Savelan voimalaa varten vuonna 1974. Raide korjattiin vuonna 2006 asentamalla sinne betoniset ratapölkyt, uudet kiskot ja sepelikerros. Raide tulee kestämään 50 vuotta ennen seuraavaa kunnostusta.

Palaturvetta polttava, 1960-luvun alusta peräisin oleva B-kattila on tarkoitus romuttaa. Lisäksi LCP-direktiivi asettaa laitoksen öljykäyttöiselle C-kattilalle tiukat päästörajat. C-kattilan käyttö lopetetaan vuoden 2015 loppuun mennessä.

Lähteet
-------

1. ↑  Jyväskylän Energia - Savelan voimalaitos Jyväskylän Energia. Viitattu 30.6.2008. [vanhentunut linkki]
2. ↑  Jyväskylän energiantuotanto Oy:n Savelan voimalaitokselle ympäristölupa Ympäristöministeriö. Viitattu 30.6.2009. [vanhentunut linkki]
3. 1 2 3  PÄÄTÖS Dnro 287/311/2006 (PDF)  16.2.2007. Energiamarkkinavirasto. Viitattu 5.7.2009. [vanhentunut linkki]
4. ↑  LAUSUNNON ANTAMINEN KESKI-SUOMEN YMPÄRISTÖKESKUKSELLE JYVÄSKYLÄN ENERGIATUOTANTO OY:N SAVELAN VOIMALAITOKSEN YMPÄRISTÖLUPAHAKEMUKSESTA Jyväskylän kaupunki. Viitattu 5.7.2009.
5. ↑  Rautpohjan ja Savelan teollisuusraiteen korjaus suurin yksityinen kiskosaneeraus Keski-Suomessa (archive.orgissa)  Heinäkuu 2006. Jyväskylän kaupunki. Viitattu 19.10.2009.
6. ↑  Jyväskylän kaukolämpö riitti huippupakkasillakin  14.3.2006. jEnergia-lehti. Viitattu 27.7.2009.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvien Savelan radasta vaunut.orgissa