**Edgar Erikson** (1915 – 19. helmikuuta 1986) oli ahvenanmaalainen laivanvarustaja. Hänen isänsä merenkulkuneuvos Gustaf Erikson oli luonut vuonna 1913 perustamalleen *Rederiaktiebolaget Gustaf Eriksonille* ennen toista maailmansotaa maailman suurimman purjekauppalaivaston. Edgar Erikson oli astunut varustamon palvelukseen 20-vuotiaana vuonna 1935.

Varustamo Edgar Eriksonin aikana
--------------------------------

Gustaf Eriksonin kuoltua vuonna 1947 Edgar Erikson jatkoi isänsä viimeisiä ponnisteluja eli yritti saada sodassa takavarikoidut laivat takaisin ja niille lasteja. Sotasaaliiksi Etelä-Afrikkaan joutunut *Lawhill* myytiin vuonna 1947. Britanniassa varastolaivana ollut *Archibald Russell* saatiin takaisin maaliskuussa 1948, se vietiin romutettavaksi lokakuussa 1949. Uuden-Seelannin lipun alla purjehtinut *Pamir* palautui omistajalleen niin ikään vuonna 1948, marraskuussa. Helmikuussa 1949 se suuntasi kohti Australiaa, viimeiselle maailmanympäripurjehdukselleen. Paluumatka kohti Kap Hornia ja Falmouthia alkoi 4223 tonnin vehnälastissa toukokuun lopulla. *Pamir* saapui Cornwalliin lokakuussa 1949 127 vuorokauden purjehduksen jälkeen. Sieltä se hinattiin Walesiin Penarthiin, jonne se jäi Brittien hallituksen varastolaivaksi. Erikson myi *Pamirin* runsaan vuoden kuluttua.

Sodan ajan Maarianhaminassa turvassa ollut *Passat* teki viimeisen viljamatkan Australiaan samaan aikaan *Pamirin* kanssa. Laivat ajoivat takaisin Eurooppaan kilpaa. *Passatille* sattuivat suotuisammat tuulet ja se oli perillä Queenstownissa 110 vuorokauden purjehduksen jälkeen. Myös *Passat* purjehti Penarthiin ja jäi sinne varastolaivaksi ja lopulta myytiin yhdessä *Pamirin*  kanssa. *Passat* päätyi museolaivaksi Travemündeen.

Myös *Viking* oli ollut sodan ajan kotisatamassaan. Se purjehti vielä muutaman matkan, vei muun muassa puutavaraa East Londoniin ja Durbaniin Etelä-Afrikkaan ja nouti viimeisen vehnälastinsa Australiasta Lontooseen 1948. Muita lasteja ei tullut ja laiva myytiin 1951 Ruotsiin. *Viking* päätyi Göteborgiin merimieskouluksi ja myöhemmin hotelliksi.

### Pommern

*Pommern* oli purjehtinut elokuussa 1939 Maarianhaminaan, jossa se oli sodan ajan kuten *Viking* ja *Passat*. Heinäkuussa 1944 laiva hinattiin Tukholmaan, jossa se oli viljavarastona joulukuuhun saakka, jolloin se hinattiin Turkuun, lasti purettiin ja laiva hinattiin takaisin Maarianhaminaan. Gustaf Eriksonin kuoleman jälkeen *Pommern* oli myynnissä, mutta ostajaa ei löytynyt, purjerahtilaivojen aika oli ohi. Aluksen saattaminen purjehduskuntoon olisi vaatinut kalliita korjauksia. Vuonna 1953 Gustaf Eriksonin perilliset, Edgar Eriksson ja hänen sisarensa Eva Hohenthal lahjoittivat *Pommernin* Maarianhaminan kaupungille museolaivaksi.

### Purjeista luopuminen

Purjelaivojen aika oli auttamatta ohitse myös Eriksonin varustamon kohdalla. Kun Edgar Erikson ei onnistunut enää saattamaan toimintaa kannattavaksi, hän päätti luopua purjelaivoista. Eriksonin varustamo vaihtoi ensin höyry- ja myöhemmin moottorikäyttöisiin aluksiin. Varustamo hankki kuivalastialuksia ja pakastekuljetuslaivoja.

Varustamo Edgar Eriksonin jälkeen
---------------------------------

Edgar Erikson kuoli vuonna 1986 ja varustamossa tehtiin merkittäviä uudelleenjärjestelyjä. Jonkin aikaa toimitusjohtajana oli Edgar ja Solveig Eriksonin tytär Gun Erikson-Hjerling. 1999 vuoden lopun paikkeilla varustamolla oli 5 keskikokoista kuivalastialusta ja 20 modernia pakastekuljetuslaivaa.

Vuonna 2012 varustamon tonnisto koostui kahdesta kuivalastialuksesta *Tingö* ja *Ahtela*.

Varustamo osti vuoden 2011 lopulla ahvenanmaalaisen Ansgar-varustamon, jolla oli 2 alusta liikenteessä ja yksi reservissä Tuolloin yhtiön toimitusjohtajan mukaan Eriksonilla oli noin 30 työntekijää.

Edgar Erikson toimi vuodesta 1947 lähtien myös Uudenkaupungin telakan toimitusjohtajana.

Hänen puolisonsa vuodesta 1937 lähtien oli hollantilaissyntyinen Solveig Erikson (1915–1999).

Katso myös
----------

* Moshulu (purjevene)

Lähteet
-------

1. ↑  *Mitä Missä Milloin*, s. 114. Helsinki: Otava, 1987. ISBN 951-1-08999-4.
2. ↑  Yritysjohtajien historiallinen nimihakemisto 1972 *Pörssitieto*. Pörssitieto Ky. Viitattu 26.12.2012.
3. 1 2  Sandström, Fredrik: Sailing Ships: Gustaf Erikson, Mariehamn  2000. Fredrik Sandström.  Arkistoitu 23.12.2012. Viitattu 22.12.2012. (englanniksi)
4. ↑  Bruzelius, Lars: The Maritime History Virtual Archives: Rederi AB Gustaf Erikson  4.11.1996. Lars Bruzelius. Viitattu 25.12.2012.
5. 1 2 3  Jalava, Kari: Gustaf Eriksonin laivasto  5.1.2005. Kari Jalava.  Arkistoitu 8.11.2012. Viitattu 24.12.2012.
6. ↑  SS Passat Verein *Rettet die Passat* e.V.. Viitattu 25.12.2012. (saksaksi)
7. ↑  Hotel Liseberg, Barken Viking Liseberg Ab.  Arkistoitu 22.7.2012. Viitattu 25.12.2012. (englanniksi)
8. ↑  Sandström, Fredrik: Sailing Ships: Mneme  2000. Fredrik Sandström.  Arkistoitu 17.5.2011. Viitattu 26.12.2012.
9. ↑  Mikkola, Jukka: Pommern Jukka Mikkola.  Arkistoitu 6.10.2012. Viitattu 26.12.2012.
10. ↑  Pettersson, Björn: Museifartyget Pommern Åland Online/ Björn Pettersson.  Arkistoitu 27.11.2010. Viitattu 26.12.2012.
11. 1 2  Palmer, Jocelyn: Gustav Erikson and his Shipping Company La Cofradía de los Capitanes del Cabo de Hornos de Chile.  Arkistoitu 4.1.2013. Viitattu 25.12.2012. (englanniksi)
12. ↑  Fleet Rederiaktiebolaget Gustaf Erikson.  Arkistoitu 17.9.2010. Viitattu 25.12.2012.
13. ↑  Mikkonen, Antti: "Merten kuningas" osti Ahvenanmaalla *Talouselämä*.  10.11.2011.  Arkistoitu 24.9.2015. Viitattu 25.12.2012.
14. ↑  Uudenkaupungin telakka, Vakkasuomalaisia purjealuksia ja laivanvarustajia; Kari Jalava (Arkistoitu – Internet Archive)
15. ↑  Solveig Erikson Teaterföreningen i Mariehamn r.f.. Viitattu 25.12.2012. (ruotsiksi)[vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Gustaf Erikson; Pamir-laivan sivusto, Philippe Bellamit

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* KulturNav

 |

 |