recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Työtapaturma- ja ammattitautivakuutus** on sosiaalivakuutus, jossa työntekijät vakuutetaan työsuhteessa tapahtuvien työtapaturmien ja ammattitautien varalta.

Työtapaturmavakuutuksen historiaa
---------------------------------

Tarve suojautua työssä tapahtuvilta tapaturmilta kasvoi teollistumisen myötä 1800-luvulla. Työväensuojelun nimissä alettiin kehittää erilaisia tapoja suojautua tapaturmia vastaan. Merkittävin lähtökohta oli valtakunnankansleri Otto von Bismarckin johdolla laadittu Saksan tapaturmavakuutuslaki, jonka perusteella tietyt työntekijäryhmät saivat korvausta työssä sattuneiden tapaturmien johdosta. Laki tuli voimaan 1884.

Sosiaalivakuutuksen idea levisi nopeasti muihin maihin, muun muassa Alankomaihin sekä Pohjoismaihin. Esimerkiksi Suomen ensimmäinen tapaturmavakuutuslaki tuli voimaan vuonna 1898.

Työtapaturman korvausjärjestelmät
---------------------------------

Työtapaturmajärjestelmän tavoitteissa on kaksi peruslinjaa. *Vähimmäisturvalinjan* mukaan vakuutus tulee rajoittaa vain vähimmäistoimeentuloturvaan. Tämän ajattelukannan maita on nykyään lähinnä Yhdysvallat. *Ansiosidonnaisen linjan* mukaan tavoitteena on pyrkiä turvaamaan se kulutustaso, joka eläkkeen tai päivärahan saajalla oli työssä ollessaan. Tämän mallin mukaan toimivia ovat nykyään useimmat Euroopan maat.

Työtapaturmakorvausten rahoittaminen on ratkaistu eri maissa eri tavoilla. Useimmissa maissa työtapaturmavakuutus kuuluu osana julkisen sairausvakuutuksen turvajärjestelmään. Kustannuksista vastaavat työnantajan lisäksi valtio ja työntekijät.

Suomen työtapaturmavakuutus
---------------------------

*Pääartikkeli: Suomen työtapaturmavakuutus*
Suomessa työtapaturma- ja ammattitautivakuutus on järjestetty pääosin yksityisten vakuutusyhtiöiden kautta. Vakuutusmaksuista vastaavat työnantajat. Vakuutuksesta säädetään työtapaturma- ja ammattitautilaissa, joka tuli voimaan 1.1.2016 alkaen.

Lähteet
-------

1. ↑  Rantala–Pentikäinen, sivu 45
2. ↑  Jauho, teoksessa Vakuuttavaa sosiaalioikeutta, sivut 77-81
3. ↑  Rantala–Pentikäinen, sivut 45-46
4. ↑  Kukkonen–Karmavalo, sivu 167
5. ↑  Työtapaturma- ja ammattitautilaki *finlex.fi*. Viitattu 17.12.2015.

Kirjallisuutta
--------------

* Toim Katri Hellstén, Tuula Helne: *Vakuuttava sosiaalivakuutus*. Kelan tutkimusosasto, 2004. ISBN 951-669-652-X.
* Sirpa Kukkonen, Terttu Karmavalo: *Työtapaturmakirja*. FINVA, 2006. ISBN 952-9770-92-8.
* Jukka Rantala, Teivo Pentikäinen: *Vakuutusoppi*. Suomen Vakuutusalan Koulutus ja Kustannus, 2003. ISBN 952-9770-71-5.
Guy Fawkes -naamaria käyttävä mielenosoittaja Turkissa Taksimin aukion mielenosoitusten aikaan vuonna 2013.
**Guy Fawkes -naamari** on Anonymous-aktivistiryhmän käyttämä naamari. Sarjakuvaromaani *V niin kuin verikosto* (1982–1985) ja siihen perustuva elokuva *V niin kuin verikosto* (2005) tekivät naamarin laajalti tunnetuksi. Löyhän ryhmän muodostaneet aktivistit pukeutuvat naamariin "yhtenä äänenä" ja samanhenkisenä kollektiivina. Guy Fawkes -naamari yhdistettiin Anonymous-aktivisteihin ensimmäisen kerran projekti Chanologian aikana, jossa arvosteltiin skientologiaa. Naamari itsessään esittää 1600-luvun alussa elänyttä englantilaista roomalaiskatolista terroristia Guy Fawkesia. Naamari esittää hymyilevää miestä, jolla on ylöspäin kaartuvat mustat viikset ja kapea pujoparta. Naamari voi olla joko valkoinen, vaaleanvihreä tai vaaleankeltainen.

Tausta
------

Guy Fawkes -naamarin juuret ulottuvat vuosisatojen taakse. Naamarin sanotaan muistuttavan niin sanottuun ruutisalaliittoon osallistuneen Guy Fawkesin kasvoja. Hän vastusti roomalaiskatolilaisten vainoja Englannissa. 1800-luvulla naamareita puettiin vielä Guy Fawkesin ja ruutisalaliiton muistoksi, erityisesti Guy Fawkesin yönä. 1900-luvulla Guy Fawkesin ja naamareiden yhteys oli haalistunut. Naamari oli suosittu Britanniassa ja *V niin kuin verikosto* -sarjakuvan ansiosta naamari tuli tunnetummaksi päähahmon "V:n" pukeuduttua siihen totalitarismin vastaisessa taistelussa. *V niin kuin verikosto* -elokuvan ja projekti Chanologian ansiosta naamari tuli kansainvälisesti tunnetummaksi. Nykyisin naamari liitetään ennemmin *V niin kuin verikosto* -teoksen sankariin kuin itse Guy Fawkesiin.

Naamarin tunnetuksi tuleminen
-----------------------------

Projekti Chanologiassa skientologista kirkkoa kritisoineet aktivistit käyttivät naamareita salatakseen henkilöllisyytensä. Tapauksen jälkeen naamarista tuli aktivistien symboli, jota on käytetty erilaisissa mielenosoituksissa, joissa vastustetaan väärinkäytöksiä, diktatuuria, kapitalismia ja puolustetaan ihmisoikeuksia ja vapautta. Naamareita on käytetty esimerkiksi Occupy-mielenosoitusten ja arabikevään yhteydessä. Saudi-Arabia ja Bahrain ovat kieltäneet naamarien käytön.

Lähteet
-------

1. ↑  Reber, Dierdra: *Coming to Our Senses: Affect and an Order of Things for Global Culture*, s. 253. Columbia University Press, 2016. ISBN 9780231540902. Google Booksissa. (englanniksi)
2. ↑  Ough, Tom: Anonymous: How the Guy Fawkes mask became an icon of the protest movement *The Independent*.  4.11.2015. Viitattu 5.1.2018. (englanniksi)
3. ↑  Nickelsburg, Monica: A brief history of the Guy Fawkes mask *The Week*.  3.7.2013. Viitattu 5.1.2018. (englanniksi)
4. ↑  Gibbs, Alexandra: The man behind the Anonymous mask *CNBC*.  29.12.2015. Viitattu 5.1.2018. (englanniksi)
5. ↑  Nickelsburg, Monica: A brief history of the Guy Fawkes mask *The Week*.  3.7.2013. Viitattu 5.1.2018. (englanniksi)
**Bentsodiatsepiinivieroitusoireyhtymä** on bentsodiatsepiinien käytön jälkeisten vieroitusoireiden kokonaisuus, joka ilmenee bentsodiatsepiiniriippuvaisella henkilöllä.

Bentsodiatsepiinit voivat aiheuttaa myös määrättyinä annoksina käytettyinä vieroitusoireita, joita voidaan lievittää annoskoon asteittaisella pienentämisellä. Lyhytvaikutteiset bentsodiatsepiinit aiheuttavat vieroitusoireiden nopeamman ilmenemisen. Tyypillisiä vieroitusoireita ovat ahdistuneisuus, unihäiriöt, ärtyneisyys, paniikkikohtaukset, vapina, hikoilu, keskittymisvaikeudet, pahoinvointi, sydämentykytykset, lihaskivut ja päänsärky. Myös näköhäiriöt, aistiyliherkkyys, lihasnykäykset, hyperventilointi ja masennus ovat mahdollisia. Suuria annoksia pitkään nauttineilla on esiintynyt vakavampia oireita, kuten kouristuskohtauksia, psykoottisia reaktioita ja delirium.

Yleensä bentsodiatsepiinien vieroitusoireet ovat lyhytaikaisia. Pitkittynyt bentsodiatsepiinivieroitusoireyhtymä kehittyy noin 10–25 %:lle henkilöistä, jotka ovat käyttäneet bentsodiatsepiineja pitkällä ajanjaksolla. Tällöin oireet voivat ilmetä aaltoillen kuukausien, harvoin yli vuoden ajanjaksolla. Alkoholiriippuvuus voi lisätä riskiä bentsodiatsepiiniriippuvuuden kehittymiseen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  H Pétursson, The benzodiazepine withdrawal syndrome National Library of Medicine 11/1994, viitattu 4.11.2023
2. 1 2 3 4  Corinne O'Keefe Osborn, How Long Does Withdrawal From Benzodiazepines Last? Verywell Mind 25.4.2023, viitattu 4.11.2023
**Matias Tapio Hänninen** (s. 15. maaliskuuta 1991 Helsinki) on suomalainen jalkapalloilija, joka on edustanut Veikkausliigassa Helsingin IFK:ta. Pelipaikaltaan Hänninen on oikea laitapuolustaja tai keskikenttäpelaaja.

Ura
---

Hännisen kasvattajaseura on FC Kontu. Vuodesta 2010 hän on edustanut HIFK Fotbollia. Hännisen tullessa HIFK:hon seura pelasi Kakkosta, mutta ensimmäisen kauden päätteeksi joukkue nousi Ykköseen. Vuonna 2011 Hänninen kävi lainalla Kakkosen Kiffenissä, jossa otteluita kertyi kolme. Kaudeksi 2013 HIFK putosi Kakkoseen, jolloin Hänninen teki 26 pelaamassaan ottelussa seitsemän osumaa ja HIFK palasi kaudeksi 2014 takaisin Ykköseen. Ykkösessä Hänninen onnistui maalinteossa kuudesti 27 pelissä, kun seura voitti sarjan sensaatiomaisesti ja nousi kaudeksi 2015 Veikkausliigaan. Hänninen debytoi Veikkausliigassa huhtikuussa 2015 IFK Mariehamnia vastaan.

Jalkapallouransa ohella Hänninen opiskelee luokanopettajaksi Helsingin yliopistossa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4
2. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Matias Hänninen** Wikimedia Commonsissa

* Matias Hänninen Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
*Triticum dicoccum*, emmervehnästä saadaan "aitoa" farroa.
 Farro-keitto Toscanasta
 Katkarapuja farro-salaatissa
**Farro** viittaa kolmen vehnälajin jyviin, joita myydään kuivattuna ja keitetään vedessä pehmeiksi. Sitä syödään sellaisenaan tai käytetään salaattien, keittojen ja muiden ruokien ainesosana.

Farro on etnobiologinen termi kolmelle kuorivehnälajille: speltti (*Triticum spelta* ), emmer (*Triticum dicoccum* ) ja einkorn (*Triticum monococcum* ). Kuorivehnä on vehnää, jota ei voida puida. Italialaisessa keittiössä nämä kolme lajia erotetaan joskus nimellä *farro grande,* *farro medio* ja *farro piccolo*. Ranskassa nämä kolme lajia erotetaan joskus nimellä *grand épeautre*, *moyen épeautre* ja *petit épeautre* – épeautre on ranskaa ja tarkoittaa spelttiä.

Emmer on yleisin farrolajike erityisesti Italian vuoristoalueilla Toscanassa ja Abruzzossa. Sitä pidetään laadukkaampana ruoanlaitossa kuin kahta muuta lajia, ja siksi sitä kutsutaan joskus "aidoksi" farroksi. Spelttiä viljellään yleisemmin Saksassa, Itävallassa ja Sveitsissä.

Hämmennystä näiden kolmen vehnälajikkeen terminologiassa aiheuttaa vehnän taksonomian vaikea historia sekä termin *farro* käyttö puhekielessä ja alueellisesti. Esimerkiksi Toscanan Garfagnanan alueella kasvatettu emmeri tunnetaan puhekielessä nimellä *farro*. Joskus englanninkielessä oletetaan myös, että *farro* viittaa höyrytettyihin tai keitettyihin jyviin, joita tarjoillaan salaattina ja vastaavina ruokia, eikä itse kolmeen viljaan. Farroa kutsutaan joskus myös epätarkasti englanniksi "speltiksi", vaikka termi viittaa kaikkiin kolmeen vehnälajiin - emmeriin, einkorniin ja spelttiin.

Etymologia
----------

Italian sanan *farron* oletetaan tulevan latinan sanasta *farrum*, standardi latinan sanasta *far, farris n* .: eräänlainen vehnä (kuten farinassa). *Far* puolestaan tulee indoeurooppalaisesta juuresta *\*bʰar-es-*: (speltti), josta syntyi myös englanninkielinen sana ohra, albanialainen *bar*: ruoho, vanhakirkkoslaavilainen брашьно ( *brašĭno* ): jauhot ja kreikkalainen Φήρον ( *phḗron* ): kasvijumala.

Lähteet
-------

1. ↑  Szabó, A. T. and K. Hammer. "Notes on the Taxonomy of Farro: *Triticum monococcum, T. dicoccum, and T. spelta*". Padulosi, S. K. Hammer and J. Heller, eds. 1996. Hulled Wheats. Promoting the conservation and use of underutilized and neglected crops. 4. Proceedings of the First International Workshop on Hulled Wheats, 21–22 July 1995, Castelvecchio Pascoli, Tuscany, Italy. International Plant Genetic Resources Institute, Rome. 2–3. Print.
2. ↑  Markus Buerli: Farro in Italy The Global Facilitation Unit for Underutilized Species. Viitattu December 23, 2017.
3. ↑  Hamlin. "Farro, Italy's Rustic Staple: The Little Grain That Could".
4. ↑  Markus Buerli: Farro in Italy The Global Facilitation Unit for Underutilized Species. Viitattu December 23, 2017.
5. ↑  Schlegel: "Farro", *Dictionary of Plant Breeding*, s. 149. Boca Raton: CRC, 2010. Teoksen verkkoversio.  Print.
6. ↑  Julavits, Heidi. "Grain Exchange", *The New York Times*, November 30, 2008.
**Anja Viveca Helene Bargum** (s. 8. marraskuuta 1970 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Hän on työskennellyt ruotsinkielisessä improvisaatioteatteri Stjärnfallissa vuodesta 1997.

Elämä ja ura
------------

Anja Bargum syntyi kirjailija Johan Bargumin ja näyttelijä Anita Bergerin perheeseen. Toimittaja, tutkija Katja Bargum on hänen sisarensa. Hänen isoäitinsä oli kirjailija Viveca Hollmerus. Bargum opiskeli Uppsalassa vuosina 1991–1994. 1995-1999 hän opiskeli Teatterikorkeakoulussa. 

Bargum on näytellyt improvisaatioteatteri Stjärnfallin ohella muun muassa Suomen Kansallisteatterissa ja Unga Teaternissa. Hänen näyttämötehtäviään ovat muun muassa Marlène (ranskalaisen Francis Veberin näytelmä *Joka toiselle kuoppaa kaivaa*), Lucky (*I väntan på Godot*) ja Martha (*Den hemliga trädgården*). Vuonna 2015 Bargum näytteli Svenska Teaternin tuotannossa *Den älskande* Jean Sibeliuksen isosiskoa Lindaa.

Teatteriuransa ohella Bargum on näytellyt yhdessä elokuvassa ja muutamassa televisiotuotannossa. Yle TV2:n epookkidraamassa *Hovimäki* hän näytteli aatelisneito Sofia Ingbergiä nuorena.

Anja Bargumin puoliso on näyttelijä Niklas Häggblom (s. 1965).

Filmografia
-----------

* Toiset tytöt (2015)
* Avsked (2010)
* Operaatio Stella Polaris (2003)
* Hovimäki (2002)

Lähteet ja viitteet
-------------------

* *Teatterit ja teatterintekijät 2005*. Helsinki: Teatterin tiedotuskeskus, 2005. ISBN 952-471-629-1.

1. ↑
2. ↑  *Kuka kukin on 2011*, s. 76. Helsinki: Otava, 2011. ISBN 978-951-1-24712-8.
3. 1 2 3  Teatterit ja teatterintekijät 2005, s. 126
4. ↑  Näytelmä Linda Sibeliuksesta kysyy: "Onko kukaan koskaan rakastanut teitä tarpeeksi?" *Sanomalehti Uusimaa*. Etelä-Suomen Media Oy.  Arkistoitu 24.1.2018. Viitattu 20.1.2018.
5. ↑  Anja Bargum *Elonet*. Kansallinen audiovisuaalinen instituutti. Viitattu 20.1.2018.
6. ↑  Ingbergit *Yle.fi / Vintti (arkistoitu)*. Yle.fi / Vintti (arkistoitu). Viitattu 25.1.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Finlands svenska skådespelarförbund r.f / Bargum, Anja
* Ett rum på Nickby sjukhus

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Elonet

 |

 |
**Freefall: America, Free Markets, and the Sinking of the World Economy** on yhdysvaltalaisen taloustieteilijän Joseph Stiglitzin vuonna 2010 ilmestynyt teos, jossa hän käsittelee Yhdysvalloista asunto- ja finanssikuplana liikkeelle lähteneen kriisin syitä.

Stiglitz on keynesiläinen taloustieteilijä: hyvän yhteiskunnan perusta on markkinat, mutta julkinen valta on keskeisessä osassa. Teoksessaan Stiglitz käyttää taloustieteen peruskäsitteitä, kuten ulkoisvaikutus, kannustimet ja informaation jakautuminen epätasaisesti. Hänen näkemyksensä asuntokuplasta on, että vähävaraiset ihmiset, jotka eivät olleet perehtyneet lainojen ehtoihin, saatiin houkutelluksi riskeihin, joita he eivät ymmärtäneet. Toiminnalla oli valtion tuki talletustakuina. Stiglitz kritisoi rahoitusalan muuttumista päämääräksi sinänsä, jolloin sen varsinainen tehtävä, yhteiskunnan palveleminen on unohdettu.

Kirjassaan Stiglitz suhtautuu skeptisesti Barack Obaman mahdollisuuksiin leikata pankkien valtaa riittävästi. Kirja oli kuitenkin jo painettu, kun Obama hyväksyi aloitteita, joihin Stiglitzkin on tyytyväinen.

Taloustoimittaja Matias Möttölän mukaan Stiglitzin analyysit ovat osuvia, mutta tämän uudistusehdotuksia yhteisöllisyyden syntymisestä Yhdysvaltoihin hän ei pidä kovin onnistuneina.

Katso myös
----------

* Finanssikriisi (2007–2009)

Lähteet
-------

1. ↑  Freefall: America, Free Markets, and the Sinking of the World Economy *books.google.fi*. Viitattu 14.8.2022.
2. 1 2 3 4  Matias Möttölä, Stiglitz ehdottaa pankkien vallan murtamista, Helsingin Sanomat, 23.3.2010 sivu B 6
**Aubiat** on kunta Ranskassa Puy-de-Dômen departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee noin 26 kilometriä Clermont-Ferrandin kaupungista pohjoiseen.

Sainte-Marien kirkko
Château de Mons kuului Monsin suvulle 1400-luvun lopusta lähtien. Kenraali Beker osti linnan ja Napoleon I kruunasi hänet Monsin kreiviksi vuonna 1808. Hänen ottopoikansa oli Félix-Victor Martha-Beker. 
Sainte-Marien kirkko valmistui vuonna 1882. Se rakennettiin huonokuntoisen vanhan kirkon paikalle. Kirkon rakennuskustannuksista valtaosan maksoivat Monsin kreivi Félix-Victor Martha-Beker sekä hänen vävynsä sillä ehdolla, että he saivat kuorin ympäriltä omat kappelit.

Lähteet
-------

1. ↑  Comparateur de territoire Institut National de la Statistique et des Études Économiques. Viitattu 19.10.2023. (ranskaksi)
2. ↑  Les monuments Mairie d'Aubiat. Viitattu 19.10.2023. (ranskaksi)
3. ↑  Clermont-Ferrand > Moulins Tour de France 2023. Viitattu 19.10.2023. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Aubiat** Wikimedia Commonsissa
Jimmy Conrad
**James "Jimmy" Conrad** (s. 12. helmikuuta 1977 Temple City, Kalifornia) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, joka pelaa MLS-liigassa Sporting Kansas Cityssä. Pelipaikaltaan hän on puolustaja.

Conrad aloitti jalkapalloharrastuksensa pelaamalla Santa Anita Stallionsin juniorijoukkueessa. Hän pelasi myös koulunsa Temple City High Schoolin joukkueessa Mountain View Youth Soccer Leaguessa. Vuosina 1994 ja 1995 hän pelasi jalkapalloa San Diego State Universityn joukkueessa, kunnes siirtyi Kalifornian yliopistoon UCLA:aan. 1997 Conrad voitti UCLA:n joukkueen kanssa NCAA:n mestaruuden. Conradia ei varattu MLS:ään, joten hän teki sopimuksen A-Leaguessa pelanneen San Diego Flashin kanssa. Joukkue voitti Tyynenmeren divisioonan mestaruuden ja 1999 Conrad siirtyi MLS:n San Jose Clashiin (vuodesta 2000 San Jose Earthquakes). 2001 Conrad oli mukana voittamassa MLS:n mestaruutta. Vuonna 2003 hän siirtyi liigan palkkakaton vuoksi Kansas City Wizardsiin (vuodesta 2010 Sporting Kansas City). Hän oli seuraavana vuonna joukkueensa mukana voittamassa Lamar Hunt U.S. Open Cupia. Samana vuonna hänet valittiin liigan toiseksi parhaaksi puolustajaksi. Seuraavana vuonna hänet valittiin liigan parhaaksi puolustajaksi.

Conrad debytoi Yhdysvaltojen maajoukkueessa 7. heinäkuuta 2005 Kuubaa vastaan. Hänet valittiin Saksan MM-kisojen 2006 miehistöön. Hän pelasi kaikkiaan 28 maaottelua ja teki niissä yhden maalin vuosina 2005–2010.

Conrad kirjoitti jalkapalloaiheisia kolumneja Sports Illustratedin www-sivuille, kunnes siirtyi 2005 ESPN:n Soccernetin kirjoittajaksi.

Lähteet
-------

* Conrad ussoccerplayers.comissa

### Viitteet

1. ↑  Mamrud, Roberto: USA - Record International Players  5.7.2018. RSSSF. Viitattu 6.10.2018. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Conradin kuva (Arkistoitu – Internet Archive)
* Conradin kirjoittamia kolumneja ESPN Soccernetissä[vanhentunut linkki]

  

Yhdysvaltain joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2006
1 Howard |
2 Albright |
3 Bocanegra |
4 Mastroeni |
5 O'Brien |
6 Cherundolo |
7 Lewis |
8 Dempsey |
9 Johnson |
10 Reyna |
11 Ching |
12 Berhalter |
13 Conrad |
14 Olsen |
15 Convey |
16 Wolff |
17 Beasley |
18 Keller |
19 Hahnemann |
20 McBride |
21 Donovan |
22 Onyewu |
23 Pope |
Valmentaja Arena
**Millennium-ongelmat** ovat seitsemän Clay-instituutin vuonna 2000 valitsemaa matemaattista ongelmaa. Jokaisen ongelman ratkaisusta on luvassa miljoona Yhdysvaltain dollaria. Tähän mennessä ongelmista on ratkaistu yksi eli Poincarén konjektuuri, jonka ratkaisi Grigori Perelman vuonna 2002.

Ongelmat
--------

Millennium-ongelmat ovat:

* P=NP

P=NP kuuluu teoreettiseen tietojenkäsittelytieteeseen. Karkeasti sanottuna se kysyy, voidaanko kaikki nopeasti tarkastettavat ongelmat myös ratkaista nopeasti.

* Hodgen konjektuuri

Hodgen konjektuuri kuuluu algebralliseen geometriaan ja käsittelee sitä, voidaanko tietyt Hodgen luokat rakentaa mahdollisesti helpommin käsiteltävistä osasista.

* Poincarén konjektuuri (ratkaistu)

Poincarén konjektuuri käsittelee sitä, mikä erottaa topologiassa moniulotteiset pallopinnat muista kappaleista.

* Riemannin hypoteesi

Riemannin hypoteesi käsittelee Riemannin zeeta-funktion nollakohtia. Hypoteesilla on paljon sovelluksia lukuteoriassa.

* Yangin-Millsin olemassaolo

Yangin-Millsin olemassaolon ongelma tavoittelee fysiikan kvanttikenttäteoriassa käytetyn Yangin-Millsin teorian saattamista vankalle matemaattiselle pohjalle.

* Navierin-Stokesin yhtälöiden ratkaisun olemassaolo ja sileys

Tämän ongelman tavoitteena on ymmärtää matemaattisesti paremmin nesteiden ja kaasujen liikettä kuvaavia Navierin-Stokesin yhtälöitä.

* Birchin ja Swinnerton-Dyerin konjektuuri

Birchin ja Swinnerton-Dyerin konjektuuri käsittelee sellaisia pisteitä elliptisillä käyrillä, joiden koordinaatit ovat rationaalilukuja.

Taustaa
-------

Millennium-ongelmat julkaistiin tasan sata vuotta Hilbertin ongelmien jälkeen. Hilbertin ongelmat olivat David Hilbertin vuonna 1900 julkaisema 23:n siihen mennessä ratkaisemattoman ongelman lista. Ainut ongelma sekä Hilbertin listalla että Millennium-ongelmien listalla on Riemannin hypoteesi. Millennium-ongelmat kattavat laajasti eri matematiikan aloja, kuten teoreettista tietojenkäsittelytiedettä, algebrallista geometriaa, topologiaa, lukuteoriaa, matemaattista fysiikkaa ja osittaisdifferentiaaliyhtälöitä.

Clay-instituutin seitsemän Millennium-ongelmaa

* P=NP
* Hodgen otaksuma
* Poincarén otaksuma (ratkaistu)
* Riemannin hypoteesi

* Yangin–Millsin olemassaolo
* Navierin–Stokesin yhtälöt
* Birchin ja Swinnerton-Dyerin konjektuuri

Lähteet
-------

1. ↑  Condé Nast: The Poincaré Clash *The New Yorker*.  28.8.2006. Viitattu 16.1.2022. (englanniksi)
2. ↑  Millennium problems  16.1.2022. Clay-instituutti. Viitattu 16.1.2022.
3. ↑  Jaffe, Arthur M.: The Millennium Grand Challenge in Mathematics  24.5.2000. American Mathematical Society. Viitattu 16.1.2022.
*Tämä artikkeli käsittelee kasvitiedettä. Mési on myös kylä Náxoksen saarella Kreikassa.*
Mesipisara
**Mesi** on kukkien tuottama sokeripitoinen neste, jonka tarkoituksena on houkutella pölyttäviä eläimiä kukalle. Joissakin kukissa voi olla meden luo ohjaavia mesiviittoja. 

Kasvit tuottavat meden rauhasessa nimeltä mesiäinen, joka sijaitsee yleensä aivan kukan pohjalla, jotta medestä kiinnostuneet eläimet joutuisivat kosketuksiin myös kasvin lisääntymiselinten, heteiden ponsien ja emin, kanssa. Mesiäinen on siemenkasvin elin, joka on yleensä syntynyt kukkalehdistä tai kukkapohjuksesta, mutta se voi kuitenkin sijaita myös kasvullisessa osassa. Kukkien mesiäiset houkuttelevat pölyttäviä eläimiä, tavallisesti hyönteisiä. Lihansyöjäkasvien mesi vetää puoleensa saaliseläimiä.

Kukan ulkopuolella erittyvä mesi on yleensä tarkoitettu houkuttelemaan petohyönteisiä, jotka syövät sekä meden että kasvia syövät hyönteiset ympäriltä.

Mesi on taloudellisesti tärkeä raaka-aine, sillä se on hunajan sokerilähde. Se on käyttökelpoista myös maanviljelyssä ja puutarhanhoidossa, sillä monet petohyönteiset ja pölyttäjät syövät mettä. Myös monet linnut, muun muassa kolibrit, syövät mettä.

Lähteet
-------

1. ↑  Tarjolla mettä eikä vettä[vanhentunut linkki] Tieteen Kuvalehti 2006
2. ↑  WSOY Iso tietosanakirja 6, s. 173. WSOY, 1997. ISBN 951-0-20163-4.
3. ↑  WSOY Iso tietosanakirja 6, s. 172. WSOY, 1997. ISBN 951-0-20163-4.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Mesi** Wikimedia Commonsissa
**Miehen sukuelinten anatomiaa.**  
1. **Virtsarakko**. 2. Häpyliitos. 3. Siitin. 4. Paisuvaiskudos. 5. Terska. 6. Esinahka. 7. Virtsaputki. 10. Rakkularauhanen. 12. Eturauhanen. 15. Siemenjohdin. 16 Lisäkives. 17. Kives. 18. Kivespussi.
**Virtsarakko** (lat. *vesica urinaria*) on häpyluun takana sijaitseva sidekudoksen, limakalvon ja sileän lihaksen muodostama, virtsaamisten väliaikoina virtsaa säilyttävä pussimainen elin.

Virtsa tulee rakkoon munuaisten konsentroimana virtsanjohtimia pitkin. Virtsa poistuu rakosta virtsaputkea pitkin. 

Virtsarakon tyhjentäminen, virtsaaminen, perustuu virtsaamisheijasteeseen. Heijaste syntyy, kun virtsarakon seinämiin kohdistuu virtsan aiheuttama venytys. Tieto täydestä rakosta kulkee hermoston välityksellä virtsaamiskeskukseen, joka taas lähettää parasympaattista hermostoa pitkin supistumiskäskyn virtsaputken sulkijalihaksiin.

Pienillä lapsilla heijasteen aiheuttama virtsaamisrefleksi on automaattinen toiminto, jota ihminen oppii säätelemään tietoisesti noin kahden tai kolmen vuoden iässä. Kuitenkin kuivaksi opettelu vaatii lapselta aikaa, ja erityisesti nukkuessa virtsanpidätys voi olla vaikeaa. Tällöin puhutaan yökastelusta.

Virtsarakon erikoispiirre on sen sisäpuolta verhoava uroepiteeli, joka voi venyä huomattavastikin tarvittaessa. Virtsaamistarve voi syntyä jo noin 250 ml:sta virtsaa, mutta jos syntyvä heijaste torjutaan, rakko voi laajentua jopa yli 500 ml vetoiseksi. Jos tarve edelleen torjutaan, rakko tyhjentyy automaattisesti, sillä seinämien sileät lihakset kestävät venytystä vain tiettyyn rajaan asti.

Virtsarakkoon liittyviä sairaustiloja
-------------------------------------

Mikäli virtsaaminen ei syystä tai toisesta onnistu, voi asentaa joko katetrin virtsaputken kautta tai ulkoisen virtsankeruulaitteen ihon läpi.

Tiputtelu voi olla myös ongelma, jolloin puhutaan virtsan pidätyskyvyn häiriöstä eli virtsainkontinenssista. Tämän vaivan hoitoon on saatavissa lääkehoitoa, ja lantionpohjan lihasten harjoittelulla voi myös apua vaivaan.

Virtsarakossa voi olla myös tulehduksia ja kasvaimia. Virtsarakkotulehdus on varsinkin naisilla yleinen ja kivulias sairaus, joka aiheuttaa mm. tihentynyttä virtsanerityksen tarvetta.

Yliaktiivinen virtsarakko on idiopaattinen eli muista sairauksista riippumaton oireyhtymä, jossa virtsarakon detrusor-lihas on yliherkkä ja toimii yliaktiivisesti. Yliaktiivisen virtsarakon lääkehoidossa on mirabegronin lisäksi käytetty muun muassa muskariinireseptoreja salpaavia, antikolinergisiä lääkeaineita. Suomessa käytössä ovat olleet darifenasiini, fesoterodiini, solifenasiini, oksibutiniini, tolterodiini ja trospiumkloridi.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Virtsarakko**.
* Miesklinikka.com: Miten virtsarakko toimii (Arkistoitu – Internet Archive)
* Lääkealan turvallisuus- ja kehittämiskeskus (Fimea), Päivi Ruokoniemi: Uutta lääkkeistä: Mirabegroni, 26.3.2013 (Arkistoitu – Internet Archive)

Virtsarakko
**MUMPS** (Massachusetts General Hospital Utility Multi-Programming System) tai **M** on ohjelmointikieli, joka kehitettiin 1960-luvulla Massachusetts General Hospitalin käyttöön. MUMPS on proseduraalinen, tulkattu ohjelmointikieli, jonka erikoisuus on kieleen kiinteästi liittyvä ei-relaatiotietokantajärjestelmä.

Kielen ominaisuuksia on hyvä merkkijonojen käsittely ja moniulotteiset assosiaatiotaulut.
Merkkijonoja voi ajaa ohjelmakoodina. Muuttujille ei ole tyypitystä, vaan niitä käytetään automaattisesti merkkijonoina tai lukuina. Ohjelmointikielessä on myös monen käyttäjän ja moniajon tuki. MUMPS suunniteltiin siirrettävyyttä varten ja tietokantoja voi siirtää eri toteutusten välillä, sillä ne ovat pelkkää tekstiä. Varhaiset MUMPS-toteutukset PDP-11:lle ja IBM PC:lle olivat kokonaisia käyttöjärjestelmiä. Myöhemmät ajetaan normaalin käyttöjärjestelmän alla.

MUMPSia on historiallisesti käytetty lähinnä tekstipohjaiselta komentoriviltä. 1990-luvulla MUMPS-järjestelmiin lisättiin esim. ODBC-tuki. Micronetics Design Corporation on kehittänyt MUMPSista OLE-kontrollerin ja lisäsi 1997 web-tuen ja pääsyn MUMPS-tietokantoihin Javasta.

MUMPSia käytetään historiallisista syistä lähinnä sairaaloiden potilastietojärjestelmissä Yhdysvalloissa ja Suomessa (Apotti).
Toisaalta kieltä on käytetty myös pankkien sovelluksissa. Kielellä on toteutettu myös järjestelmiä varustamojen ja kuljetusyritysten käyttöön, erilaisia lipunvaraus- ja paikanvaraus- ja jäsentenhallintajärjestelmiä.

MUMPSin kehittivät Neil Pappalardo, Robert Greenes ja Curt Marble Harvard Medical Schoolista Massachusettsin yleisen sairaalan G. Octo Barnettin johtamassa tietokonelaboratoriossa Bostonissa vuosien 1966–1967 välillä DEC:in PDP-sarjan minitietokoneille. MUMPS kehitettiin Yhdysvaltain liittovaltion rahoituksella, joten se julkaistiin public domainiin.

MUMPS-teknologian liikevaihto oli vuonna 1991 maailmanlaajuisesti miljardi dollaria. Kielen toteutuksia oli saatavissa kahdeltatoista yhtiöltä.

MUMPS on standardoitu standardissa ANSI X11.1-1995.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  M Technology and MUMPS Language FAQ, Part 1/2, Gardner S. Trask III, 1997, comp.lang.mumps
2. ↑
3. ↑
**Ayumi Tanimoto** (jap. 谷本歩実, s. 4. elokuuta 1981 Anjō, Japani) on japanilainen judoka, kaksinkertainen olympiavoittaja. Hän on saavuttanut kaikki kansainväliset menestyksensä alle 63 kg:n sarjassa.

Tanimoto sijoittui vuonna 2000 hopealle alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Nabeulissa. Hän oli lisäksi toinen Budapestin maailmancup-kilpailussa. Vuonna 2001 hän voitti Japanin ja Aasian mestaruudet sekä Fukuokan kansainvälisen turnauksen. Münchenin MM-kilpailuissa hän saavutti pronssia. Maailmancupin kilpailuissa hän sijoittui toiseksi Sevillassa ja kolmanneksi Münchenissä. 

Tanimoto saavutti vuonna 2002 kultaa sekä Aasian kisoissa Busanissa että joukkue-MM-kilpailuissa Baselissa. Lisäksi hän voitti jälleen Fukuokan turnauksen. Seuraavana vuonna hän oli toinen Hampurin maailmancup-kisassa. Toukokuussa 2004 Tanimoto voitti Aasian mestaruuden Almatyssa kukistettuaan loppuottelussa Etelä-Korean Bok-Hee Leen. Elokuussa hän voitti kultaa Ateenan olympialaisissa voitettuaan finaalissa Itävallan Claudia Heillin. 

Tanimoto sijoittui toiseksi Kairon MM-kilpailuissa 2005 hävittyään loppuottelun Ranskan Lucie Decosse'lle. Hampurin maailmancup-kilpailussa hän oli 2005 toinen ja voitti kilpailun seuraavana vuonna. 2006 hän voitti lisäksi Japanin mestaruuden sekä saavutti pronssia niin Aasian kisoissa kuin joukkue-MM-kilpailuissakin. 

Tanimoto saavutti pronssia Rio de Janeiron MM-kilpailuissa 2007. Lisäksi hän voitti Japanin mestaruuden ja sijoittui Pariisin maailmancupissa kolmanneksi. Pekingin olympialaisissa 2008 hän saavutti toisen peräkkäisen olympiakultansa kukistettuaan loppuottelussa Lucie Decossen. Saman vuoden lokakuussa hän voitti joukkuemaailmanmestaruuden Tokiossa. Helmikuussa 2009 hän voitti Prahan maailmancup-kilpailun.

Lähteet
-------

* Profiili JudoInside.com-sivustolla (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |

 |
**Suomen hahmontunnistustutkimuksen seura** on suomalainen tieteellinen seura ja rekisteröity yhdistys. Seura käyttää myös nimeä IAPR/IEEE CS Finland, koska se on kansainvälisten kattojärjestöjen, International Association for Pattern Recognitionin (IAPR) ja IEEE Computer Society, virallinen kansallinen seura Suomessa.

Suomen hahmontunnistustutkimuksen seura, lempinimeltään *Hatutus*, perustettiin 23.5.1977 Teknillisen korkeakoulun (nykyisin Aalto-yliopisto) Informaatiotekniikan laboratoriossa. Perustavassa kokouksessa oli paikalla 35 henkilöä ja kymmenen seuraavan vuoden aikana seura kasvoi jäsenmäärältään 149 henkilöön.

Seura järjestää yhdessä muiden Pohjoismaiden kanssa joka toinen vuosi järjestettävän skandinaavisen tietokonenäkökonferenssin, Scandinavian Conference on Image Analysis (SCIA). Seura jakaa myös parhaan Suomessa tehdyn hahmontunnistuksen väitöskirjapalkinnon, yhdessä muiden Pohjoismaisten seurojen kanssa parhaan Skandinaviassa tehdyn hahmontunnistuksen väitöskirjapalkinnon ja seuran edustajat osallistuvat Suomen tieteellisten seurain valtuuskunnan toimintaan.

Hatutuksen piiristä on noussut moni merkittäviä ja kansainvälisesti palkittuja tietotekniikan tutkijoita, mm. akateemikko Teuvo Kohonen ja professorit Erkki Oja ja Matti Pietikäinen. Vahvaa hahmontunnistuksen tutkimusta on Suomessa edelleen Aalto-yliopistossa, Oulun yliopistossa, Tampereen yliopistossa ja LUT-yliopistossa.

Lähteet
-------

1. ↑  IAPR/IEEE CS Finland *sites.google.com*. Viitattu 12.5.2022.
2. ↑  Jussi Parkkinen, Suomen hahmontunnistustutkimuksen seura, Kuopion yliopisto): *Hahmontunnistustutkimusta Suomessa : 10-vuotisjuhlakirja*. [Espoo]: Suomen hahmontunnistustutkimuksen seura, 1987. 57873420. ISBN 951-99839-9-6, 978-951-99839-9-8. Teoksen verkkoversio (viitattu 12.5.2022).
**Pyhän Nikolaoksen luostari** eli *Anapafsáksen luostari* (kreik. Μονή Αγίου Νικολάου Αναπαυσά, *Moní Agíou Nikoláou Anapafsá*) on ortodoksinen luostari Meteoran luostarialueella Kreikassa.

Pyhän Nikolaoksen luostari.
Pyhän Nikolaoksen luostari on perustettu 1300-luvun loppupuolella ja se on todennäköisesti saanut nimensä alkuperäisestä perustajastaan. Toisen nimensä se on saanut sijaintipaikastaan Anapafsáksen kalliosta. Luostari kunnostettiin 1500-luvulla. Tuolloin rakennettiin myös luostarin nykyinen Pyhälle Nikolaokselle omistettu pääkirkko. Sen maalaukset on tehnyt kreetalainen Theofanis Strelitzas (tai Bathas) vuonna 1527. Luostari hylättiin 1900-luvun alussa ja kunnostettiin 1960-luvulla.

Luostari sijaitsee Meteoran luostareista alimpana heti alueen länsilaidalla Kalampákasta tultassa. Sieltä on matkaa läheiseen Kastrákin kylään vain noin kilometri. Luostarin yläpuolella sijaitsee Suuren Metéoron luostari.

Lähteet
-------

1. 1 2  Meteora Ministry of Culture and Sports. Viitattu 13.4.2015.
2. ↑  Μονή Αγίου Νικολάου Αναπαυσά Μετεώρων Υπουργείο Πολιτισμού και Αθλητισμού.  Arkistoitu 28.11.2018. Viitattu 13.4.2015.
3. ↑  The Meteora Monasteries *Visit Meteora*. Viitattu 15.4.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Pyhän Nikolaoksen luostari** Wikimedia Commonsissa
**Friedrich Wilhelm Ernst Paulus** (s. 23. syyskuuta 1890 Guxhagen – 1. helmikuuta 1957 Dresden) oli saksalainen sotamarsalkka, joka tunnetaan parhaiten Stalingradin taistelun saksalaisjoukkojen komentajana.

Sotamarsalkka Friedrich Wilhelm Ernst Pauluksen huvila ja asuinpaikka Dresden oberloschwitzissä
Paulus taisteli ensimmäisessä maailmansodassa ja yleni kapteeniksi. Hän jäi sodan jälkeen kooltaan rajoitettuun Reichswehriin.

Toisessa maailmansodassa hän oli 10. armeijan esikuntapäällikkönä Puolassa, Alankomaissa ja Belgiassa. Länsirintaman hyökkäykseen mennessä se oli numeroitu uudelleen kuudenneksi armeijaksi. Paulus ylennettiin kenraaliluutnantiksi elokuussa 1940, ja hän oli pääesikunnan varapäällikkönä mukana suunnittelemassa hyökkäystä Neuvostoliittoon. Helmikuussa 1942 hänet nimitettiin kuudennen armeijan komentajaksi.

Syksyllä 1942 kuudes armeija pyrki valtaamaan Stalingradin verisessä taistelussa. Lopulta armeija jäi vuoden 1942 lopulla mottiin Stalingradiin. Adolf Hitler kieltäytyi myöntämästä silloisen kenraalieversti Pauluksen toivottomassa tilanteessa pyytämää antautumislupaa, vaan ylensi tämän sen sijaan sotamarsalkaksi vaatien taistelemaan viimeiseen mieheen. Paulus oli aluksi ollut haluton vastustamaan Hitlerin päätöksiä, mikä vaati suuret määrät kaatuneita.

Paulus kuitenkin antautui heti ylentämistä seuraavana päivänä helmikuussa 1943 jäljelle jääneiden 90 000 miehen kanssa ja joutui sotavangiksi Neuvostoliittoon. Kuultuaan upseeriystäviensä Hoepnerin ja Witzlebenin teloituksista Paulus suostui toimimaan kansallissosialistisen hallinnon vastaisen propagandan äänitorvena ja Josif Stalinin perustaman *Vapaan Saksan liiton* johtajana vaatien saksalaisia kenraaleja vastustamaan Hitlerin määräyksiä. Sodanjälkeisissä Nürnbergin oikeudenkäynneissä hän toimi todistajana. Hänet vapautettiin 1952, minkä jälkeen hän siirtyi Saksan demokraattiseen tasavaltaan, jossa toimi muun muassa poliisitutkijana.

Paulukselle myönnettiin muun muassa 1. luokan Vapaudenristi miekkoineen ja tammenlehvineen.

Lähteet
-------

1. ↑  Joissakin lähteissä nimi esiintyy virheellisessä muodossa "Friedrich von Paulus".
2. 1 2 3  Drakenlordh, Rikard: *Toisen maailmansodan avainhenkilöt*, s. 122. (Andra världskrigets aktörer, 2002.) Suomentanut Petri Kortesuo. Hämeenlinna: Karisto, 2005. ISBN 951-23-4674-5.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Friedrich Paulus** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* NARA
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Arrigo Sacchi** (s. 1. huhtikuuta 1946 Fusignano, Italia) on italialainen entinen jalkapallovalmentaja.

Taktisella puolella Sacchi tunnetaan ansioistaan nykyaikaisen aluepelin kehittäjänä. Sacchin taktisten oivallusten seuraajia ovat olleet mm. José Mourinho ja Josep Guardiola.

Ura valmentajana
----------------

Sacchin tärkeimmät saavutukset tulivat Milanin päävalmentajana. Hän saavutti Milanin valmentajana muun muassa yhden Italian mestaruuden sekä kaksi Euroopan Cupin ja Intercontinental Cupin voittoa. Sacchi on valmentanut seuratasolla myös Parmaa ja Atlético Madridia. Hän on myös toiminut Parman ja Real Madridin urheilutoimenjohtajana 2004–2005.

Italian maajoukkueen päävalmentajana Sacchi toimi vuodesta 1991 vuoteen 1996. Vuoden 1994 MM-kisoissa Italia selvisi Sacchin johdolla loppuotteluun, jossa se kuitenkin hävisi Brasilialle rangaistuspotkukilpailun jälkeen.

Saavutukset valmentajana
------------------------

* Italian mestaruus 1988
* Italian Super Cupin voitto 1988
* Euroopan Cupin voitto 1989, 1990
* UEFA Super Cupin voitto 1989, 1990
* Intercontinental Cupin voitto 1989, 1990
* MM-hopea 1994

Lähteet
-------

1. ↑  Great Team Tactics: Breaking Down How Arrigo Sacchi's AC Milan Took Down Europe
2. ↑  Arrigo Sacchi, the magician of Milan, begins to build a new Italy
3. ↑  Arrigo Sacchi And His Italian Revolution
4. ↑  Arrigo Sacchi joins Real Madrid as director of football (Arkistoitu versio)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Guus Hiddink** | **Euroopan cupin voittanut valmentaja**1989, 1990 | Seuraaja:**Ljupko Petrović** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Pietro CarmignaniAlberto Malesani** | **Parma FC:n päävalmentaja**1985–19872001 | Seuraaja:**Zdeněk ZemanRenzo Ulivieri** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Nils LiedholmOscar Tabárez** | **AC Milanin päävalmentaja**1987–19911996–1997 | Seuraaja:**Fabio CapelloFabio Capello** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Azeglio Vicini** | **Italian maajoukkueen päävalmentaja**1991–1996 | Seuraaja:**Cesare Maldini** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Radomir Antić** | **Atlético Madridin päävalmentaja**1998–1999 | Seuraaja:**Claudio Ranieri** |

Italian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1994
1 Pagliuca |
2 Apolloni |
3 Benarrivo |
4 Costacurta |
5 Maldini |
6 Baresi |
7 Minotti |
8 Mussi |
9 Tassotti |
10 R. Baggio |
11 Albertini |
12 Marchegiani |
13 D. Baggio |
14 Berti |
15 Conte |
16 Donadoni |
17 Evani |
18 Casiraghi |
19 Massaro |
20 Signori |
21 Zola |
22 Bucci |
Valmentaja Sacchi

Italian joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 1996
1 Peruzzi |
2 Apolloni |
3 Maldini |
4 Carboni |
5 Costacurta |
6 Nesta |
7 Donadoni |
8 Mussi |
9 Torricelli |
10 Albertini |
11 Baggio |
12 Toldo |
13 Rossitto |
14 Del Piero |
15 Di Livio |
16 Di Matteo |
17 Fuser |
18 Casiraghi |
19 Chiesa |
20 Ravanelli |
21 Zola |
22 Bucci |
Valmentaja Sacchi



|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Katalonia
* Italia
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Puola

 |

 |
**Triei** (sardiksi *Trièi*) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Nuoron maakunnassa. Kunnassa on arviolta 1 110 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 32,98 neliökilometriä. Se sijaitsee 140 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.

Lähteet
-------

1. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Altitudini dei comuni tramite DEM *Italian kuntien pinta-alat ja korkeus merenpinnasta*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)
2. 1 2  Istat - Istituto nazionale di statistica: Bilancio demografico al 30/11/2016 *Italian tilastokeskuksen väestötilasto alueittain, maakunnittain ja kunnittain*. Viitattu 16.04.2019. (italiaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Triei** Wikimedia Commonsissa

Nuoron maakunta
Aritzo | Arzana | Atzara | Austis | Bari Sardo | Baunei | Belvì | Birori | Bitti | Bolotana | Borore | Bortigali | Cardedu | Desulo | Dorgali | Dualchi | Elini | Fonni | Gadoni | Gairo | Galtellì | Gavoi | Girasole | Ilbono | Irgoli | Jerzu | Lanusei | Lei | Loceri | Loculi | Lodine | Lodè | Lotzorai | Lula | Macomer | Mamoiada | Meana Sardo | Noragugume | Nuoro | Oliena | Ollolai | Olzai | Onanì | Onifai | Oniferi | Orani | Orgosolo | Orosei | Orotelli | Ortueri | Orune | Osidda | Osini | Ottana | Ovodda | Perdasdefogu | Posada | Sarule | Silanus | Sindia | Siniscola | Sorgono | Talana | Tertenia | Teti | Tiana | Tonara | Torpè | Tortolì | Triei | Ulassai | Urzulei | Ussassai | Villagrande Strisaili
**Gruber – De Gasperi -sopimus** (saks. *Gruber-De-Gasperi-Abkommen* t. *Pariser Abkommen*, ital. *Accordo De Gasperi-Gruber*) on Itävallan ja Italian Pariisissa 5. syyskuuta vuonna 1946 solmima sopimus. Sopimus takaa Trentino-Etelä-Tirolin alueen saksankielisen väestön kulttuurisen suojan ja se muodostaa pohjan Etelä-Tirolin nykyiselle autonomialle. Sopimuksen allekirjoittivat Itävallan ulkoministeri Karl Gruber ja Italian pääministeri Alcide De Gasperi osana Pariisin rauhansopimusta.

Tausta
------

Ensimmäisen maailmansodan ja Itävalta-Unkarin keisarikunnan luhistumisen jälkeen entinen Tirolin kruununmaa jaettiin Itävallan ja Italian kesken. Pohjoinen osa liitettiin osaksi uutta Itävallan tasavaltaa (silloinen *Deutschösterreich*) ja eteläinen osa liitettiin Saint-Germainin rauhassa Italian kuningaskuntaan.

Fasistien noustua valtaan Benito Mussolinin johdolla Italiassa vuonna 1922 aloitettiin Etelä-Tirolissa ei-italiankielisen väestön systemaattinen kulttuurinen ja taloudellinen marginalisaatio. Vuonna 1939 Mussolini ja Saksan Adolf Hitler solmivat uudelleenasetussopimuksen (saks. *Umsiedlungsabkommen*), jonka oli määrä lopullistaa Etelä-Tirolin italialaistaminen. Toisessa maailmansodassa Wehrmacht miehitti Etelä-Tirolia vuodesta 1943 vuoteen 1945 operaatioalueena *Alpenvorland*.

Mussolini Italian ja Hitlerin Saksan romahdettua monet maastamuuttaneet etelätirolilaiset palasivat takaisin Etelä-Tiroliin. Osa saksankielisestä väestöstä tuki alueen liittämistä jälleenperustettuun Itävallan tasavaltaan. Tirolin jälleenyhdistyminen kaatui kuitenkin sodan voittajavaltioiden USA:n, Britannian ja Neuvostoliiton sekä Ranskan vastustukseen; voittajavaltiot ajoivat kuitenkin itsemääräämisoikeutta Etelä-Tirolin saksankieliselle väestölle.

Neuvotteluissa Tirolin tulevaisuudesta Itävallan ulkoministeri Karl Gruber puolsi Etelä-Tirolin liittämistä Itävaltaan. Italian pääministeri Alcide De Gasperi vastusti tätä, mutta ehdotti Trentino-Etelä-Tirolille autonomista asemaa, mihin ehdotukseen Gruber suostui. Sopimuksen territoriaalinen rajaus osoittautui kuitenkin ongelmalliseksi, sillä autonomiaa ei selkeästi myönnetty Etelä-Tirolille, vaan suuremmalle Trentino-Etelä-Tirolin alueelle, jossa italiankieliset olivat enemmistössä. Saksan- ja ladinonkieliset etelätirolilaiset näkivät lopputuleman riittämättömänä ja saksankielisiä marginalisoivana.

Intensiivisen poliittisen kädenväännön jälkeen Italia myöntyi vuonna 1972 toiseen autonomia-asetukseen, jossa turvataan erillisesti sekä Trentinon että Etelä-Tirolin maakuntien autonomia.
**Selenokysteiini** (C3H7SeNO2) on toinen luonnossa esiintyvistä harvinaisista aminohapoista pyrrolysiinin lisäksi. Selenokysteiini on kysteiinin analogi, jonka rakenteessa rikkiatomi on korvautunut seleeniatomilla. Selenokysteiiniä tavataan niin prokaryoottien kuin eukaryoottien soluista eräistä entsyymeistä. Biokemiassa selenokysteiinin koodi proteiinien rakenteessa on Sec tai U.

Esiintyminen ja ominaisuudet
----------------------------

Selenokysteiini eristettiin ja tunnistettiin ensimmäisen kerran vuonna 1978. Selenokysteiiniä esiintyy bakteereissa, arkeoneissa sekä aitotumaisissa eliöissä. Eräillä kasveilla ei esiinny selenokysteiiniä sisältäviä entsyymejä. Ihmiseltä selenokysteiiniä sisältäviä entsyymejä tunnetaan 25, jotka ovat pääosin oksidoreduktaaseja eli katalysoivat hapetus- tai pelkistysreaktioita. Eräs tärkeä selenokysteiiniä sisältävä entsyymi on glutationiperoksidaasi. Noin 80 % ravinnon mukana saadusta seleenistä käytetään selenokysteiinin muodostamiseen. Selenokysteiiniä sisältävät entsyymit ovat jopa 1 000 kertaa aktiivisempia kuin vastaavat kysteiiniä sisältävät entsyymianalogit.

Kysteiinin tavoin selenokysteiini hapettuu ja muodostaa helposti sidoksia muiden selenokysteiiniaminohappojen kanssa muodostaen seleenisillan. Tällaista hapettunutta dimeeristä muotoa kutsutaan selenokystiiniksi. Selenokysteiiniä voidaan valmistaa pelkistämällä selenokystiiniä. Selenokysteiinin pKa-arvo on 5,2 ja yhdiste hajoaa helposti happamissa olosuhteissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Suomen virtuaaliyliopisto, Solunetti: Harvinaiset aminohapot
2. 1 2  Susan Budavari (päätoim.): *Merck Index*, s. 1450. 12th Edition. Merck & Co. 1996. ISBN 0911910-12-3. (englanniksi)
3. 1 2  Alexey V. Lobanov, Dolph L. Hatfield & Vadim N. Gladyshev: Eukaryotic selenoproteins and selenoproteomes.  *Biochimica et Biophysica Acta*, 2009, 1790. vsk, nro 11, s. 1424–1428. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 22.4.2014.  (englanniksi)
4. 1 2  Karlheinz Drauz, Ian Grayson, Axel Kleemann, Hans-Peter Krimmer, Wolfgang Leuchtenberger & Christoph Weckbecker: *Amino Acids, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2007. Viitattu 22.4.2014
5. 1 2 3  J. E. Hoffmann & M. G. King :*Selenium and Selenium Compounds, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2010. Viitattu 22.4.2014
6. ↑  Hannu Komulainen & Jouko Tuomisto: 74. Metallit ja metalloidit *Farmakologia ja toksikologia*. Medicina.  Arkistoitu 6.2.2005. Viitattu 17.4.2014.

Aiheesta muualla
----------------

* PubChem: Selenocysteine (englanniksi)
* Human Metabolome Database (HMDB): Selenocysteine (englanniksi)
* DrugBank: Selenocysteine (englanniksi)
* Food Component Database (FooDB): Selenocysteine (englanniksi)
* Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): L-Selenocysteine (englanniksi)
* ChemBlink: Seleno-L-cysteine (englanniksi)
**Nenad Milijaš** (serb. Ненад Милијаш; s. 30. huhtikuuta 1983 Belgrad, Jugoslavia) on serbialainen jalkapalloilija. Hän edustaa Englannin valioliigassa pelaavaa Wolverhamptonia ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.

Ura
---

### Seurajoukkue

Milijaš pelasi junioriaikoinaan belgradilaisessa Zemunissa, jonka edustusjoukkueeseen hän nousi vuonna 2000. Kaudella 2001–2002 hän onnistui vakiinnuttamaan paikkansa joukkueessa ja kuului seuraavina kausina sen luottopelaajiin.

Parhaan kautensa maalien valossa hän pelasi 2005–2006, kun hän onnistui tekemään puolen kauden aikana kahdeksan osumaa. Hyvin menneen puolikautisensa jälkeen hän siirtyi tammikuussa 2006 Punaiseen tähteen. Hänen kautensa päättyi juhlaan, kun joukkue voitti sekä maan pääsarjamestaruuden että cupin. Joukkue voitti myös seuraavalla kaudella 2006–2007 kummatkin kilpailut.

Dušan Bajevićin alaisuudessa Milijaš sai hyvin rajoitetusti peliaikaa, mutta Boško Ǵurovskin saavuttua hänen peliaikansa ja vastuunsa kasvoi jälleen. Hän onnistui säilyttämään pelipaikkansa joukkueessa vaikeina aikoina ja lopulta hänestä kasvoi joukkueen yhdeksi tärkeimmistä pelaajista. Kotimaansa sarjamenestyksen johdosta joukkue pääsi pelaamaan myös euro-cupien otteluita.

Milijaš pelasi tähän asti parhaan kautensa 2008–2009, kun hän teki kaikki kilpailut mukaan lukien 22 maalia. Hän oli kauden päätteeksi paras serbialainen maalintekijä ja hävisi pääsarjan parhaan maalintekijän palkinnon vain yhdellä maalilla. Hänet valittiin sarjakauden parhaaksi pelaajaksi sekä äänestettiin kauden tähdistöjoukkueeseen.

15. kesäkuuta 2009 hän teki nelivuotisen sopimuksen englantilaisseura Wolverhamptonin kanssa. Hän teki ensiesiintymisensä joukkueessa kauden avausottelussa West Ham Unitedia vastaan. Ensimmäisen maalinsa hän teki joulukuussa 2009 ottelussa Boltonia vastaan ja kaksi viikkoa myöhemmin toisensa Burnleytä vastaan.

### Maajoukkue

Milijaš teki ensiesiintymisensä Serbian maajoukkueessa 6. syyskuuta 2008 pelatussa vuoden 2010 MM-karsintaottelussa Färsaaria vastaan. Hän teki ensimmäisen maalinsa maajoukkueessa neljännessä ottelussaan 19. marraskuuta 2008 Bulgariaa vastaan. Hänet valittiin Serbian joukkueeseen vuoden 2010 MM-kilpailuihin.

Lähteet
-------

1. ↑  Wolves snap up Serbian midfielder BBC Sport. Viitattu 9.6.2010.

Aiheesta muualla
----------------

* Esittely Wolverhampton Wanderersin virallisella kotisivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)

Serbian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2010
1 Stojković |
2 Rukavina |
3 Kolarov |
4 Kačar |
5 Vidić |
6 Ivanović |
7 Tošić |
8 Lazović |
9 Pantelić |
10 Stanković |
11 Milijaš |
12 Isailović |
13 Luković |
14 Jovanović |
15 Žigić |
16 Obradović |
17 Krasić |
18 Ninković |
19 Petrović |
20 Subotić |
21 Mrđa |
22 Kuzmanović |
23 Đuričić |
Valmentaja Antić