recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Huge-LQG** (Huge Large Quasar Group) eli **U1.27** on marraskuussa 2012 löydetty 73 kvasaarin ryhmä tai näennäinen ryhmä, joka oli löytöhetkellään suurin tunnettu maailmankaikkeuden rakenne. Rakenteen suurin dimensio on neljä miljardia valovuotta tai 1 200 megaparsekia ja leveys 500 megaparsekia. Kohteen punasiirtymä on 1,27.

Rakenteen löysi Roger G. Clowesin johtama ryhmä University of Central Lancashiresta. Löytö julkaistiin tammikuussa 2013 *Monthly Notices of the Royal Astronomical Society* -lehdessä. 

Löytö aiheutti ongelmia, koska kosmologisen periaatteen mukaisesti maailmankaikkeuden pitäisi olla suhteellisen homogeeninen. Huge-LQG:n kaltaiset massiiviset rakenteet kyseenalaistaisivat nykyisen kosmologisen mallin.

Seshadri Nadathur Helsingin yliopistosta on osoittanut että algoritmit, jolla Huge-LQG löydettiin, löytävät vielä suurempia "rakenteita" simulaatiossa, jossa kvasaarit asetetaan tunnetun esiintymistiheytensä mukaisesti satunnaiseen järjestykseen, eivätkä LQG:t siten ole todellisia rakenteita.

Lähteet
-------

* (Arkistoitu – Internet Archive)
* 

### Viitteet

1. ↑
**Jarmo Pentti Antero Raaskoski** (vuoteen 1935 **Rask**, vuoteen 1936 **Modén**; 3. maaliskuuta 1929 Porvoo – 13. lokakuuta 2014) oli suomalainen ratameloja.

Raaskoski kilpaili Melbournen kesäolympialaisissa 1956 kajakkikaksikoiden 1 000 metrillä Juhani Heleniuksen parina. Kaksikko hylättiin alkuerissä.

Raaskoskin seurat olivat Kanotklubben Wiking ja AEB. Hän saavutti vuonna 1957 Suomen Kanoottiliiton suurmestaruuden. Samana vuonna hän voitti Hämeenlinnassa Pohjoismaiden mestaruuden Juhani Heleniuksen kanssa kajakkikaksikkojen 1000 ja 10000 metrillä sekä vuonna 1955 Silkeborgissa hopeaa Hans Lundbergin parina 10000 metrillä. Suomen mestari hän oli vuonna 1955 yksikköjen ja vuonna 1957 kaksikkojen (Juhani Helenius) 10000 metrillä. Vuonna 1957 Raaskoski osallistui Moskovan festivaaleihin, joissa sijoittui Heleniuksen kanssa toiseksi kaksikoissa. Soudussa Raaskosken paras saavutus on perämiehellisen kaksikon Suomen mestaruus vuonna 1954 AEB:n joukkueessa (Viking Eklund ja Birger Eklund)

Raaskoski asui lapsuutensa Porvoossa. Hänen isänsä oli radioiden korjaaja ja äiti herrainparturi. Raaskoski koki Porvoon lentopommitukset jatkosodan aikana. Hän aloitti jatkosodan lopun aikoihin työn koneseppänä ja astui varusmiespalvelukseen vuonna 1949. Vuonna 1971 hän muutti perhesyistä Sipooseen. Raaskoski oli ammatiltaan metallimies.

Lähteet
-------

* Kurniva vatsa pelasti pommituksilta Uusimaa 27.3.2011, s. 5
* Pentti Raaskoski *Olympedia*.  (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Siukonen, Markku: *Urheilukunniamme puolustajat – Suomen olympiaedustajat 1906–2000*, s. 263. Graface Jyväskylä, 2001. ISBN 951-98673-1-7.
2. ↑  Suurnimenmuutto: Hertta Matilda ja Jarmo Pentti Antero Modén - Raaskoski, Uudenmaan Sanomat, 1936, No 51, sivu 4, julkaistu 12.5.1936
3. ↑  Kuolinilmoitus, Pentti Raaskoski, Hufvudstadsbladet, 2014, No 295, sivu 36, julkaistu 1.11.2014
4. 1 2 3  Urheilumme kasvot, Osa 4, Raaskoski, Pentti, sivu 107, vastaavat toimittajat Risto Rantala ja Markku Siukonen, Oy Scandia Kirjat Ab, Keuruu 1976
5. ↑  Olympedia
6. ↑  Uusimaa 27.3.2011, s. 5
**Full contact karate** on kamppailulaji. Oikeaa alkuperäinen Full Contact Karate sekoitetaan usein muihinkin lajeihin, koska sama kielellinen yhteenottokäsite kulkee monienkin lajien kanssa, mutta laji sinällään on aivan omanlaisensa.

Alkuperäisessä Full Contact Karate lajissa ei käytetä kintaita, eikä käsi ole nyrkissä, vaan sen muoto saattaa alati vaihtua halutun iskutyypin mukaisesti. Jalkojen käyttö ei ole mitenkään etusijalla, vaikka niillä saadaankin lisää ulottuvuutta. Lajissa käytetään koko ruumista, siis lähes kaikkia lihaksia antamaan maksiminopeus ja voima iskuihin käsien ja jalkojen kautta. Tarkoituksena on mahdollisimman nopea vastustajan lamaannutus. Tyrmäys ei ole siis etusijalla, vaan otteet vain kovenevat vastuksen mukaisesti. Aina harjoituksista alkaen iskut opetellaan sekä lyödään perille asti, näin oikeat tekniikat hallitaan myös käytännössäkin, vaikkakin tällöin ei tietenkään käytetäkään juurikaan voimaa, ovat mustelmat ja pienet verenvuodatuksetkin lajin arkea. Tästä tulee nimi täysi kontaktikarate. Lajissa on myös vastaavien iskujen ym. hyökkäysten torjuntatekniikat, mutta yleensä ainakin jokin raaja on tosi tukevasti maassa kiinni, eli hypyt eivät siihen juurikaan kuulu. Oleellinen osa lajia on murtotekniikat (käden/sormien erilaiset muodostelmat iskussa). Kokenut harrastaja voi lyödä läpi kivilevyn paljaalla kädellä, ilman murtumia tai verenvuotoa.

Tätä oikeaa ja alkuperäistä Full Contact Karate -lajia harrastettiin Suomessakin 80-luvulla.
**Heijastus** (*Spegling*) on röntgenlääkäri Otto Palmgrenin (1919–1967) säveltämä ja runoilija-kirjailija Jarl Hemmerin ruotsiksi sanoittama laulu, jonka suomenkieliset sanat on tehnyt Reino Helismaa. Laulu alkaa sanoilla "Meri peilin lailla taas välkkyy heijastusta...".

Laulu tunnetaan parhaiten Mauno Kuusiston levytyksenä vuodelta 1959, jonka on sovittanut Erkki Melakoski. Sen singlejulkaisun kääntöpuolella on Kuusiston suosituin laulu "Kertokaa se hänelle", ja levystä tuli Suomen kaikkien aikojen myydyin kotimainen single 47 000 kappaleen myyntimäärällä. 

"Heijastuksen" ovat suomeksi levyttäneet myös muun muassa Georg Ots (1959), Lasse Mårtenson (1971), Seppo Ruohonen (1976), Raimo Sirkiä (1984), Eino Grön (1989), Pepe Willberg (1998), Jukka Kuoppamäki (2003) ja Sonja Lumme (2007). Se on tallennettu myös monien kuorojen äänilevyille.

Barbara Helsingius teki laulusta englanninkielisen version "Reflection" albumilleen *Reflection – Songs from Finland* (1982). Hän levytti laulun vuonna 1986 myös ruotsiksi albumilleen *Spegling*. Muita laulun alkuperäiskielellä ruotsiksi levyttäneitä ovat ruotsalainen Olav Gerthel (1957) sekä suomalaiset Viking Smeds (1968), Bo Andersson (1982) ja Walton Grönroos (1997).

Lähteet
-------

1. ↑  "Heijastus", *Suuri toivelaulukirja 3*, s. 24. Toim. Aapeli Vuoristo, 2. painos. Musiikki-Fazer, Suuri suomalainen kirjakerho, 1980.
2. 1 2 3 4  Heijastus (kappale)n sävellystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
3. ↑  Kaikkien aikojen myydyimmät kotimaiset singlet Musiikkituottajat ry.  Arkistoitu 28.5.2013. Viitattu 8.6.2018.
4. ↑  Hakutulos Spegling Discogs. Viitattu 8.6.2018. (englanniksi)
5. ↑  Olav Gerthel ‎– Spegling Discogs. Viitattu 8.6.2018. (englanniksi)
"**Days of Wine and Roses**" (suom. "**Ruusujen ja viinin aika**") on Henry Mancinin säveltämä ja Johnny Mercerin sanoittama laulu vuoden 1962 elokuvasta *Viinin ja ruusujen aika*. Kappaleen lauloi elokuvassa Andy Williams ja se palkittiin seuraavan vuoden Oscar-gaalassa parhaan laulun palkinnolla. Sekä Williamsin että Henry Mancinin orkesterin nauhoitukset nousivat top 40 -listalle, ja myös Perry Como nauhoitti suositun version kappaleesta. American Film Institute sijoitti kappaleen vuonna 2004 julkaistun 100 hienoimman elokuvalaulun listallaan sijalle 39.

"Days of Wine and Rosesista" on tullut erityisen suosittu jazzkitaristien keskuudessa, ja se luetaan nykyisin jazzstandardiksi. Kitaristeista sen ovat äänittäneet muun muassa Joe Pass, Barney Kessel, Laurindo Almeida ja Wes Montgomery. Muihin kappaleen nauhoittaneihin jazzartisteihin kuuluvat Dizzy Gillespie, Sarah Vaughan, Milt Jackson, Art Farmer, Duke Ellington, Oscar Peterson ja Bill Evans.

Hyväntuulen Laulajat nauhoitti suomenkielisen version kappaleesta vuonna 1984. Suomenkieliset sanat kirjoitti Esko Elstelä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Hakutulos kappaleelle Days of wine and roses *Suomen Äänitearkisto ry*.  Arkistoitu 3.12.2013. Viitattu 26.11.2013. (englanniksi)
2. 1 2  Burlingame, Sandra: Days of Wine and Roses *JazzStandards.com*. Viitattu 26.11.2013. (englanniksi)
3. 1 2  Gioia, Ted: *The Jazz Standards: A Guide to the Repertoire*, s. 77–78. Oxford University Press, 2012. ISBN 978-0-19-993739-4. (englanniksi)
4. ↑  AFI’s 100 Years... 100 Songs *American Film Institute*. Viitattu 26.11.2013. (englanniksi)
Amerikkalainen tv-visailu *It's Academic* vuonna 1967.
**Tietokilpailu** eli **visailu** tai **visa** on viihdetarkoituksessa järjestetty kilpailu, jossa osanottajat vastaavat erilaista tietämystä vaativiin kysymyksiin.

Tietokilpailu on luonteeltaan eräänlainen peli. Pelaajat voivat pelata yksilöinä tai usean pelaajan joukkueina. Voittaja on yleensä se, joka kerää kilpailun aikana eniten pisteitä oikeista vastauksista.

Tietokilpailussa on järjestetty maailman- ja Euroopan-mestaruuskilpailuja vuodesta 2004 (kokeiluluonteisesti jo vuonna 2003) sekä Pohjoismaiden- ja Suomen-mestaruuskilpailuja vuodesta 2008.

Tietokilpailut ovat yleinen radio- ja televisioviihdeohjelmamuoto. Suomen ensimmäinen radiotietokilpailu oli *Herra X*, jota Yleisradio tuotti vuosina 1941–1956. Radiosta tietokilpailut siirtyivät myöhemmin myös televisioon. Tunnettuja Suomen televisiossa esitettyjä tietokilpailuja ovat muun muassa *Tupla tai kuitti*, *Thilia Thalia*, *Heikoin lenkki*, *Kolmosvisa*, *Haluatko miljonääriksi?* ja *Megavisa*.

Tietovisat ovat myös sanoma- ja aikakauslehtien vakioaineistoa, jolloin lukijat voivat kilpailla pienissä ryhmissä tai koetella yksin omaa tietämystään. Näissä kilpailuissa ei yleensä jaeta palkintoja, ja vastaukset on kerrottu samassa lehden numeroissa. Tietokilpailuiksi voi laskea myös Trivial Pursuitin kaltaiset seurapelit ja *Pakko tietää* -kirjasarjan kaltaiset tietokilpailuformaatit. Tietokilpailukirjoja, tietokone-ohjelmia sekä verkossa olevia tietokilpailuja julkaistaan myös.

Tietokilpailuja pidetään säännöllisesti myös ravintoloissa (pubivisat). Visailu on usein myös erilaisten työpaikka- tai perhejuhlien vakio-ohjelmaa.

Katso myös
----------

* Visailuohjelma
* Paneelishow

Lähteet
-------

1. ↑  *Kielitoimiston sanakirja*. Kotimaisten kielten tutkimuskeskuksen julkaisuja 132. Internet-versio MOT Kielitoimiston sanakirja 1.0. Helsinki: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus ja Kielikone Oy, 2004. ISBN 952-5446-11-5.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Tietokilpailu** Wikimedia Commonsissa
**Reino Olavi Saarelainen** (30. kesäkuuta 1934 Lieksa – 30. joulukuuta 2014 Järvenpää) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.

Saarelaisen vanhemmat olivat maanviljelijä Tahvo Saarelainen ja Siiri Turunen ja puoliso vuodesta 1959 Sirkka Vinni. Lieksan Hattuvaarassa syntynyt Saarelainen jäi syntyessään äidistään orvoksi. Hän kävi kansakoulun, toimi kirvesmiehenä, alkoi 1950-luvulla kiertää kenttäsirkkelisahurina ja perusti 1958 veljiensä kanssa Sahaus- ja höyläysliike veljekset Saarelaisen. 1960-luvun alussa yritys ryhtyi rakentamaan hirsihuviloita. Veljesten päätyessä vähemmistöosakkaiksi yrityksessä Reino ja Nestori Saarelainen perustivat 1967 Honkarakenne-yhtiön, jonka toimitusjohtajaksi Reino Saarelainen tuli 1976. Liiketoimintaa varten perustettiin myös muita yhtiöitä, joiden johdossa hän toimi, ja myöhemmin toiminta laajeni yrityskaupoilla. Honkarakenteen omistaja-johtajana toiminut Saarelainen jäi eläkkeelle 1994 ja oli sitten vuoteen 2002 yrityksen hallituksen puheenjohtaja. Teollisuusneuvoksen arvonimen hän sai vuonna 1997. Vielä eläkkeellä ollessaan 2001 Saarelainen perusti yrityksen, jossa hän kehitteli muun muassa veneensiirtimen ja liikuteltavan savusaunan kiukaan.

Lähteet
-------

1. 1 2  Reino Saarelainen *Biografiasampo*. Viitattu 19.12.2021.
2. ↑  Hirren teollinen valmistuidea lähti Popedan ja traktorin vaihdelaatikoista. *Helsingin Sanomat*, 30.6.1994, s. 4.
*Hakusana "Mpc" ohjaa tänne. Sanan muista merkityksistä kerrotaan täsmennyssivulla.*
Parsekin etäisyydellä olevan tähden liike taustan tähtiin nähden
**Parsek** (tunnus **pc**) eli parallaksisekunti on tähtitieteessä käytetty pituuden mittayksikkö. Parsek on etäisyys, jolta yksi astronominen yksikkö näkyy 1/3600 asteen eli yhden kaarisekunnin kulmassa. Kohteesta yhden parsekin päässä olevan tähden parallaksi on yksi (kaari)sekunti; tästä lyhenne parsek.

1 parsek on 206 265 Maan radan sädettä (au) ja 3,2616 valovuotta. Yksi valovuosi on noin 0,3066 parsekia. Aurinkoa lähin tähti Proxima Centauri on 1,29 parsekin päässä.

Miksi parsekia käytetään
------------------------

Parsekia käytetään, koska lähimpien tähtien etäisyyksiä mitataan trigonometrisesti (kolmiomittauksella). Tähtien etäisyyttä mitattaessa kolmion yhtenä sivuna on Maan radan säde. Tähtien vuotuiset siirtymät ovat hyvin pieniä Maan tehdessä kierroksensa Auringon ympäri.

Kun Maa liikkuu, tähdet tekevät ympyrää, ellipsiä tai suoraa viivaa tai jos ovat hyvin kaukana, näyttävät pysyvän paikallaan.
Kun tähtien vuotuisten liikekuvioiden suurin mitta mitataan, saadaan tähden parallaksi. Yksikään tähti ei ole niin lähellä meitä, että sen parallaksi olisi yksi kaarisekunti. Lähimmän vieraan tähden, Proxima Centaurin, parallaksi on 0,772 kaarisekuntia eli 772 millikaarisekuntia. Näin ollen sen etäisyys on 1,29 parsekia eli 4,22 valovuotta.

Tarkkoja parallaksimittauksia suoritti Hipparcos-satelliitti. Hyvin kaukana olevien tähtien parallaksit tunnetaan epätarkasti.

Parsekin tarkka määritelmä
--------------------------

Parsek (pc) määritellään etäisyytenä, jolla yksi astronominen yksikkö (*au* eli 149 597 870 700 metriä), näkyy yhden kaarisekunnin (eli 1/3600 asteen) kulmassa. Yksi parsek on siis noin 206 265 astronomista yksikköä, eli noin 3,086 · 1016 metriä. 

Näissä kaavoissa Maan rataa katsotaan kuvitteellisesta, täsmälleen yhden parsekin päässä olevasta kohteesta.

1 {\rm\ pc} = {{1 {\rm\ au}} \over {\tan 1''}} \approx 206\,265 \mbox{ au}
Koska Maan ja Auringon keskimääräinen välimatka 1 au on 1,49598 · 108 km, niin

 1 \mbox{ pc} \approx 206\,265 \cdot 1{,}49598 \cdot 10^{11} \mbox{ m} \approx 3{,}08568 \cdot 10^{16} \mbox{ m}

Parsekeina ilmoitettuja etäisyyksiä
-----------------------------------

Toiseksi lähimmän tähden Alfa Centaurin etäisyys Maasta on noin 1,33 pc. Linnunradan keskus on noin 8 000 parsekin päässä Maasta. Andromedan galaksin etäisyys Maasta on 0,9 miljoonaa parsekia (0,9 Mpc). Kaukaisin tunnettu kvasaari on 5,5 miljardin parsekin (5,5 Gpc) päässä Maasta.

Lähteet
-------

1. ↑  Lyhenneluettelo  25.04.2013. Kotimaisten kielten keskus.  Arkistoitu 12.10.2013. Viitattu 23.6.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Parsek** Wikimedia Commonsissa
**Suomen Jalkinetyöntekijäin Liitto** oli suomalainen suutareita edustanut ammattiliitto, joka kuului Suomen Ammattijärjestöön vuosina 1907–1910. Liitto julkaisi *Jalkineseppä*-lehteä, joka ilmestyi vuosina 1899 ja 1907–1909 Helsingissä.

Liitto perustettiin ensimmäisen kerran vuonna 1897 alan työntekijöiden yleisessä edustajakokouksessa. Järjestö kuitenkin lopetti toimintansa pian ja uusi Suomen Jalkinetyöntekijäin Liitto muodostettiin heinäkuussa 1905 Viipurissa pidetyssä suutarien neljännessä edustajakokouksessa. Liiton keskuspaikaksi valittiin Helsinki.

Vuonna 1906 liittoon kuului 9 osastoa ja 450 jäsentä. Liiton puheenjohtajaksi valittiin 1907 K. Hietanen.

Vuonna 1910 liitto yhdistyi Suomen Nahanjalostustyöntekijäin Liiton kanssa muodostaen Suomen Nahkatyöväen Liiton. Lakkautettaessa liittoon kuului 207 jäsentä ja 10 osastoa.

Lähteet
-------

1. ↑  Suomen Ammattijärjestö I, Dds Toimintakertomukset (Arkistoitu – Internet Archive) 1907–1929 (Työväen Arkisto)
2. ↑  kansalliskirjasto.finna.fi
3. 1 2  Suomen ammattiliitoista.  *Työväen kalenteri*, 1908, s. 35. Artikkelin verkkoversio.
4. ↑  Suomen Ammattijärjestö I, Dds Toimintakertomukset 1910 (Arkistoitu – Internet Archive) (Työväen Arkisto)

Aiheesta muualla
----------------

* *Jalkineseppä*-lehdet Kansalliskirjaston digikirjastossa: 1899, 1907-1908
Reinhard Marx (2016)

**Reinhard Marx** (s. 21. syyskuuta 1953 Geseke) on saksalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja yksi kirkon kardinaaleista. Hän sai teologian tohtorin arvon vuonna 1989. Hänet vihki diakoniksi Paul Nordhues 11. helmikuuta 1978 ja papiksi Paderbornin arkkihiippakuntaan Johannes Joachim Degenhardt 2. kesäkuuta 1979.

Marx nimitettiin Paderbornin vihkipiispaksi ja Pedenan titulaaripiispaksi 23. heinäkuuta 1996. Hänet konsekroi 21. syyskuuta Degenhardt, jota avustivat Hans Leo Drewes ja Paul Consbruch. Hänen piispanmottonsa *Ubi spiritus Domini ibi libertas*. 20. joulukuuta 2001 Marx sai nimityksen Trierin piispaksi ja 30. marraskuuta 2007 Münchenin ja Freisingin arkkipiispaksi. Hänestä tehtiin vuonna 2008 Geseken kunniakaupunkilainen. Hän sai kunniatohtorin arvon Philosophisch-Theologische Hochschule Vallendarista tammikuussa 2009.

Syksyllä 2010 Marxista tuli Eichstätt-Ingolstadtin katolisen yliopiston suurkansleri. Hänet ylennettiin kardinaaliksi 20. marraskuuta 2010, jolloin hänet nimitettiin San Corbinianon kardinaalipapiksi. Hän osallistui vuoden 2013 konklaaviin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  The Cardinals of the Holy Roman Church: MARX, Reinhard

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Reinhard Marx**.
* Catholic-Hierarchy.org: Reinhard Cardinal Marx (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Parsman III** (georg. ფარსმან III) tai **Pharasmanes III** oli Iberian eli Kartlin (nykyisen Georgian itä- ja keskiosan) kuningas. Hän hallitsi samaan aikaan kuin Rooman keisari Antoninus Pius (138–161). Professori Cyril Toumanoff on ehdottanut vuosia 135–185 hänen hallintonsa mahdolliseksi ajankohdaksi.

Keskiaikaisten georgialaisten kronikoiden mukaan Parsman oli yksivuotias, kun hänen isänsä Ghadam kuoli vuonna 135. Hän nousi valtaistuimelle sijaishallitsijanaan äitinsä Ghadana, kunnes hän kasvoi täysi-ikäiseksi. 

Antiikin lähteet kertovat Parsmanin ystävällisistä suhteista Roomaan. Cassius Dion mukaan hän matkusti Roomaan Antoninus Piuksen vieraaksi yhdessä vaimonsa, poikansa ja aatelispalvelijoidensa kanssa. Häntä kunnioitettiin erityisesti: hän sai uhrata Capitolium-kukkulalla, hänen ratsastajapatsaansa asetettiin Bellonan temppeliin ja keisari kasvatti hänen kuningaskuntansa pinta-alaa. Tämä saattoi tapahtua vuonna 154. Epäluotettavaan Historia Augustan perustuen tätä Rooman-matkaa on joskus vahingossa pidetty Iberian aiemman kuninkaan Parsman II:n tekemänä.

Lähteet
-------

1. ↑  Kavtaradze, Giorgi Leon: Caucasica II: The Georgian Chronicles and the Raison d'Ètre of the Iberian Kingdom  Kesäkuu 2000. Orbis Terrarum.  Arkistoitu 16.8.2005.  (englanniksi)
2. ↑  Toumanoff, Cyril: Chronology of the Early Kings of Iberia.  *Traditio*, 1969, nro 25, s. 17.  (englanniksi)


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Edeltäjä:**Ghadam** | **Iberian kuningas**135–185 | Seuraaja:**Amazasp II** |
**Reinhold Hanning** (28. joulukuuta 1921 Helpup, Saksa – 30. toukokuuta 2017 Lage, Saksa) oli saksalainen tuomittu natsisotarikollinen, joka toimi Auschwitzin keskitys- ja tuhoamisleirin vartijana. Hänet tuomittiin vuonna 2016 viiden vuoden vankeuteen osallisuudesta 170 000 murhaan.

Hanning syntyi vuoden 1921 loppupuolella. Hän liittyi Hitler-Jugendiin 14-vuotiaana joko vuoden 1935 lopussa tai vuonna 1936, ja hän liittyi vapaaehtoisena Waffen-SS-joukkoihin 18-vuotiaana vuonna 1940. Hänet lähetettiin helmikuussa 1942 vartijaksi Auschwitzin leirille. Hanning oli yksi niistä SS-miehistä, jotka saattoivat juutalaisvangit kaasukammioihin näiden saavuttua leirille junalla. Syyskuussa 1943 hänet ylennettiin *Unterscharführeriksi*. Vuonna 1944 hänet siirrettiin Sachsenhausenin keskitysleirille. Hanning vangittiin toukokuussa 1945, ja hänet vapautettiin vuonna 1948. Vapauduttuaan hän toimi lyhyen aikaa brittiläisten joukkojen kokkina. Myöhemmin hän aloitti uran liikemiehenä ja vetäytyi eläkkeelle vuonna 1984.

Hanning myönsi toimineensa keskitysleirinvartijana, mutta kiisti osallisuutensa murhiin.

Lähteet
-------

1. ↑  Hagemann, Seda & Kamisli, Erol: Ehemaliger SS-Wachmann Reinhold Hanning ist tot *Lippische Landes-Zeitung*.  31.5.2017. Viitattu 1.6.2017. (saksaksi)
2. ↑  Gray, Eliza: Inside One of the Last Nazi Death Camp Trials *Time*.  12.2.2016. Viitattu 1.6.2017. (englanniksi)
3. 1 2  Brady, Kate: Auschwitz guard sentenced to five years for complicity in 170,000 murders *Deutsche Welle*.  17.6.2016. Viitattu 1.6.2017. (englanniksi)
4. 1 2  Pehkonen, Kati: Auschwitzin 94-vuotias vartija kuunteli ilmeettömänä leiriltä selvinneiden tarinoita oikeudessa *Iltalehti*.  29.4.2016. Viitattu 1.6.2017.
5. ↑  Former Auschwitz guard Reinhold Hanning convicted *BBC News*.  17.6.2016. BBC. Viitattu 1.6.2017. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
*Tämä artikkeli kertoo saaresta Savitaipaleella. Paimensaari on myös saari ja perinnetila Tuusniemellä.*
**Paimensaari** on saari Kuolimojärvessä Savitaipaleella ja 2000-luvun alussa rakennettu Savitaipaleen kirkonkylän osa. Saari oli ennen luonnontilainen, pinnanmuodostukseltaan ja kasvillisuudeltaan kaunis alue. Se on noin kaksi kilometriä pitkä ja keskimäärin puoli kilometriä leveä, ja tie sinne kaartaa Savitaipaleen vanhan hautausmaan ja Hakamäen luonnonsuojelualueen taitse. Matkaa Savitaipaleen kirkolta on kilometrin verran. 

Saaressa oli ennestään 7–8 kesäasumusta ja pari venäläisten ennen ensimmäistä maailmansotaa rakentamaa huvilaa. Vuosisadan alkupuolella saaressa paimennettiin pappilan karjaa, mistä saari sai nimensäkin. Sotien muistona siellä on vielä nähtävissä juoksuhaudanpohjia. Toisen maailmansodan aikana kaukopartiomiehillä oli siellä sijaitsevassa kanttorilassa rintamantakainen tukipiste. 

Vuodesta 1935 Paimensaaressa alkoi viettää kesiään viipurilaissyntyinen taidemaalari Väinö Rautio, joka rakensi sinne vuonna 1948 ateljeen, missä vuodesta 1970 järjesti kesänäyttelyitä poikansa taiteilija Matti J. Raution kanssa. Väinö Raution kuoltua näyttelyperinnettä jatkoi viimeksi mainittu puolisonsa taidegraafikko Eeva Jokipellon kanssa kaikkiaan 36 vuoden ajan. Näyttelyissä vieraili kymmeniä taiteilijoita eri puolilta Suomea ja ulkomailtakin.

Aiheesta muualla
----------------

* Art Paimensaari
Braunin valmistama teräverkkopartakone.
**Partakone** eli **parranajokone** on kone, jolla voi ajaa parran. Partakoneista useimmat toimivat sähköllä ja kuivaa ihoa vasten. Partakoneissa on leikkauksen korkeudensäätö, kuinka pitkäksi leikattu parta halutaan jättää. Korkeudensäätöön on olemassa myös lisäosia, jotka pitävät partakoneen terätason iholta kauempana muutaman senttimetrin verran.

Tunnettuja partakonemerkkejä ovat muun muassa Braun ja Philips.

Sähköiseen parranajoon liittyy koneen puhdistus parrasta parranajon jälkeen. Muussa tapauksessa leikkaavat terät tukkeutuvat irronneista partakarvan osista ja koneen toiminta estyy. Puhdistamista varten partakoneiden mukana toimitetaan puhdistusharja. Joissain malleissa puhdistusharjaa ei tarvita, koska partakarvat voi poistaa koneesta vesihanan alla.

Partaa voidaan leikata myös käsin partaveitsellä ja kertakäyttöisillä partahöylillä. Näillä menetelmillä käytetään apuna partavaahtoa tai vastaavaa kemiallista ainetta. Osassa partahöylistä on pieni paristolla toimiva moottori, joka tärisyttää terää.

Tyypit
------

Philipsin pyöröterällinen partakone.
Perustyyppejä on kolme: *pyöröterämalli*, jossa terät kiertävät kiekon sisällä paikallaan pysyvää vastaterää vasten, *teräverkkomalli*, jossa terät liikkuvat puolisylinterimäisen teräverkon alla, ja sivuttaisliikkeeseen perustuva "*keritsinmäinen*" malli, jota usein käytetään lähinnä parran rajaukseen.

Partakoneessa voi olla akku. Akkukäyttöisen partakoneen käyttö ei riipu sähkön saannista. Matkustuskäyttöön on olemassa myös paristokäyttöisiä partakoneita.

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **partakone**.
**Uustomismi** on filosofis-teologinen suuntaus ja katolisen kirkon virallinen filosofia. Se on etualalla katolisessa koulutuksessa kaikkialla. Uustomismilla filosofiana on joitakin merkittäviä edustajia myös katolisen kirkon ulkopuolella eikä se ole ehdottomasti kytkeytynyt vain katolisen kirkon oppiin.

Historia
--------

Uustomismi syntyi jatkona klassiselle tomismille modernismiliikkeen yleistymisen myötä. Alkuperäinen tomismi oli jäänyt 1800-luvun lopussa pahasti silloisen fysiikan ja luonnontieteiden jalkoihin aristoteelisen fysiikkakuvansa takia, ja katolisen kirkon sisällä alkoi syntyä liikehdintää tomististen opetusten päivittämisestä vastaamaan moderneja arvoja. Kysymys siitä, miten kirkon olisi suhtauduttava tutkimuksen uusiin tuloksiin, johti ideologisiin ristiriitoihin katolisen kirkon sisällä. Tässä tilanteessa katolisen kirkon oikeaoppinen vastaus oli torjua kaikki, mitä voitiin nimittää uudeksi, ja palata vuosisatojen takaiseen Tuomas Akvinolaisen skolastiseen filosofiaan.

Uustomismi pyrki myös hylkäämään vanhan skolastiikan, ja synnyttämään Immanuel Kantin ja myöhemmin Henri Bergsonin kaltaisten filosofien työn pohjalta synteesin siitä, uusskolastiikan. Katolinen kirkko hyökkäsi modernismia vastoin muutoin kaikilla muilla yhteiskunnan osa-alueilla, ja uustomismi pitäisikin nähdä valtavirtamodernismin ulkopuolella vaikuttavalta vaihtoehtotulkinnalta modernismin arvoista.

Lähteet
-------

* Kerr, Fergus: *After Aquinas : versions of Thomism*. Malden (Mass.) Oxford: Blackwell Publishing, 2002. ISBN 0-631-21313-9. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  Ketonen, Oiva: *Eurooppalaisen ihmisen maailmankatsomus*, s. 152-154. WSOY, 1989. ISBN 951-0-10505-8.

Aiheesta muualla
----------------

* Berdyaev, N. A.: Neothomism. (englanniksi)

1900-luvun filosofiset koulukunnat

|  |  |
| --- | --- |
| Analyyttinen filosofia | 
* Positivismi
* Pragmatismi
* Looginen empirismi

 |
| Mannermainen filosofia | 
* Hermeneutiikka
* Fenomenologia
* Eksistentialismi
* Strukturalismi
* Jälkistrukturalismi
* Postmodernismi

 |
| Marxilainen filosofia | 
* Frankfurtin koulukunta
* Radikaalifeminismi

 |
| Muut | 
* Tomismi
* Uustomismi

 |
Urospuolinen BNC-liitin
BNC-T-liittimiä päätevastuksilla
**BNC-liitin** on kehitetty 1940-luvun loppupuolella pienoisversioksi C-tyypin liittimestä. BNC on lyhenne sanoista Bayonet Neill-Concelman. Tässä viimeinen sana tarkoittaa Amphenolin insinööriä nimeltä Carl Concelman. (Eri lähteissä esiintyy myös merkityksiä Bayonet Nut Connector, British Naval Connector ja Bayonet Navy Connector.) BNC-liitin on tarkoitettu suurtaajuisten signaalien siirtoon käytettävien koaksiaalikaapelien nopeaan liittämiseen eri laitteisiin.

Rakenne
-------

Pääasiassa kevytmetallista valmistetun liittimen naaraspuolisen, laiterunkoon asennettavan osan hylsymäisen osuuden ulkopuolella on kaksi bayonet-tappia. Näitä vastaavat hahlot ovat kaapelin päähän asennetun, urospuolisen liittimen kierrettävässä osassa.

Käyttö
------

Liittämiseen riittää, kun urospuolinen liitin työnnetään naarasliittimeen asennossa, jossa edellisen hahlot osuvat jälkimmäisen tappien kanssa samalle linjalle. Sen jälkeen kierrettävää osaa käännetään neljänneskierros myötäpäivään. Tällöin kierreosan hahlojen muotoillut päät lukittuvat tappien osuessa niihin. Kierrettävän osan sisällä oleva jousi vetää liitinosat toisiaan vasten estäen samalla itsestään takaisin kiertymisen. Irrottaminen tapahtuu painamalla kierreosaa kevyesti runkoa vasten ja kiertämällä neljänneskierros vastapäivään. BNC-liitin soveltuu erittäin hyvin ohuiden koaksiaalikaapeleiden liittämiseen (RG-58, RG-59, RG-179, RG-316, jne.) mm. mittauslaitteissa ja videosovelluksissa.

Katso myös
----------

* RF-liitin
* N-liitin
* SMA-liitin

Lähteet
-------

1. ↑  Bruce A. Hallberg: *Networking: a beginner's guide, 4. edition*, s. 42. McGraw-Hill Professional, 2005. ISBN 9780072262124. Google book (limited preview). (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **BNC-liitin** Wikimedia Commonsissa
**BMW E53** on BMW X5:n ensimmäisen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 1999–2006. Sen seuraajaksi tuli E70.

Vuoden 2003 Euro NCAP -kolaritestistä E53 sai tulokseksi täydet viisi tähteä.

X5 esiteltiin Frankfurtin autonäyttelyssä syksyllä 1999. Moottorivaihtoehtoina olivat aluksi kuusisylinterinen 3,0-litrainen (231 hv) sekä 4,4-litrainen V8 (286 hv). Keväällä 2001 valikoimaa täydensi kuusisylinterinen 3,0-litrainen (184 hv) dieselmoottori. Vuoden 2002 alussa tuli vielä 4,6-litrainen V8 (347 hv).

Facelift-mallin BMW E53.
Frankfurtin autonäyttelyssä syyskuussa 2003 esiteltiin kasvojenkohotuksen kokenut malli. Ulkonäöllisiä muutoksia olivat uudelleenmuotoillut ajovalot, etusäleikkö ja -puskuri. Auto sai lisäksi uuden, aiempaa kehittyneemmän xDrive-nelivetojärjestelmän. 4,6-litrainen V8 korvattiin uudella 4,8-litraisella, jossa oli tehoa 360 hevosvoimaa. 4,4-litraisen teho nousi 320 hevosvoimaan, dieselmoottorin puolestaan 218 hevosvoimaan.

Lähteet
-------

1. ↑  BMW X5 2003 Euro NCAP. Viitattu 16.3.2019. (englanniksi)
2. ↑  2003 Frankfurt Show, Part V *The Car Connection*.  9.9.2003.  Arkistoitu 13.2.2020. Viitattu 17.9.2019. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **BMW X5 (E53)** Wikimedia Commonsissa
**Uusmaalaisten laulu** on Uudenmaan maakuntalaulu, jonka on sanoittanut Kaarlo Terhi ja säveltänyt Jean Sibelius. Eteläsuomalainen osakunta järjesti loppuvuodesta 1911 kilpailun maakuntalaulun saamiseksi. Sibelius oli raadin jäsen ja lupautunut säveltämään valitun laulun. Tammikuussa 1912 Terhin teksti valittiin 19 ehdotuksen joukosta. Laulu esitettiin ensimmäisen kerran Ylioppilaskunnan Laulajien konsertissa 21. huhtikuuta 1912. Laulua pidetään vaikeana sen kahden erilaisen rytmin vuoksi.

Sanat
-----

1. Missä maat on mainiommat, vetreämmät veet,   

sadat saartaa niemet, lahdet rakkaampaata rantaa!   

Missä virrat viehkeämmät, salmet seljänteet,   

maa ja meri aulihimmin aarteitansa antaa!   

Uusmaa Suomen kruunussa on helmi kirkkahin,   

täällä kukkaan puhkeaapi tiede, taidekin,   

tääll’ on Suomen pää ja sydän, into hehkuvin,   

lempi lämpöisin.   

2. Jäykkänä ja pystypäin, kuin luoto meressä,   

ajan aallokossa seisoo uusmaalainen kansa;   

vapauden tunto sykkii lasten veressä,   

valppahana vainon torjuu, oikeus turvanansa.   

Suomen siskosarjassa on nuorin Uusimaa;   

parhaan työmme, lempemme ja laulumme se saa.   

Uusmaa, nimes uljahana kanna aikain taa,   

meidän Uusimaa!

Laulun satavuotisjuhla
----------------------

Uusmaalaisten laulu täytti 2012 sata vuotta. Sen kunniaksi Merja "Merzi" Rajala sovitti teoksen uudelleen modernisoiden sitä. Uuden sovituksen kantaesitys oli historian ensimmäisen Uusimaa-viikon kulttuuripäivänä 7. marraskuuta 2012 Metropolia Ammattikorkeakoulun Kulttuuri luo uutta maata -seminaariin sijoitetun Vuoden 2013 uusmaalainen kaupunginosa -palkinnonjaon yhteydessä. Laulun esitti Con Caronca -kuoro, joka koostui Metropolia AMK:n ja Helsingin Pop & Jazz Konservatorion laulajista. 

Samana päivänä ja samalla kellonlyömällä (7.11.2012 klo 16.40) Con Caroncan toisen esiintymisen aikaan Finlandia-talossa esitti 18 kuoroa eri puolilla Uuttamaata perinteisen version Uusmaalaisten laulusta vastauksena Eteläsuomalaisen osakunnan lauluhaasteeseen.

Lähteet
-------

1. ↑  Uusmaalaisten laulu, Suomalaisia sävelmiä (Arkistoitu – Internet Archive) (PDF)
2. ↑  Uusmaalaisten laulu täyttää sata vuotta, Uudenmaan liitto (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Uusmaalaisten laulu, Merzi Rajalan sovitus. Con Caronca -kuoro. Alussa Uusimaa-sketsiä
**Heinz Bernard Lammerding** (27. elokuuta 1905 Dortmund, Saksa – 13. tammikuuta 1971 Bad Tölz, Länsi-Saksa) oli saksalainen SS-Gruppenführer natsi-Saksan ja toisen maailmansodan aikana. Lammerding oli koulutukseltaan insinööri.

Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen varhaisena kannattajana hän liittyi SA-joukkoihin insinöörikoulun johtajaksi. Vuonna 1935 hän liittyi SS:n. 

Toisen maailmansodan sytyttyä Lammerding kuului SS-Verfügungstruppen (SS/VT) henkilöstöön ja palveli eri pioneeripataljoonissa marraskuun 1940 – elokuun 1942 välisenä aikana. Sen jälkeen hän sai komentoonsa jalkaväkirykmentin. Oltuaan hetken panssarijoukkojen esikunnissa hän sai komennuksen SS-kenraali Erich von dem Bach-Zelewskin esikuntapäälliköksi. Toimessa hän koordinoi partisaanien vastaisia operaatioita Neuvostoliitolta vallatuilla alueilla. Toimeenpanevana upseerina Lammerding allekirjoitti useita käskyjä venäläisten kylien ja pienten kaupunkien tuhoamiseksi kostotoimina. Nämä kylät olivat sattuneet olemaan lähellä partisaanien iskupaikkoja, vaikkei niillä ollut aina tekemistä alueilla oleskelevien partisaanien kanssa.

Vuoden 1943 lopulla hän sai komentoonsa SS-divisioona Das Reichin yksiköitä partisaanienvastaisia iskuja varten. Vuoden 1944 hänelle annettiin koko divisioonan komento. 21. huhtikuuta 1944 hänet palkittiin rautaristin ritariristillä toimistaan partisaaneja vastaan. Yksikkö siirrettiin Ranskaan maihinnousua odottelemaan. Pian Normandian maihinnousun jälkeen yksi hänen panssarikrenatöörirykmenteistään tuhosi Oradour-sur-Glanen murhaten kylän 642 asukasta. Tuhansia vuosia paikallaan olleesta maalaiskylästä tuli aavekaupunki vain muutamassa tunnissa.

Sodan lähestyessä loppuaan Lammerding palveli Heinrich Himmlerin esikuntapäällikkönä armeijaryhmä Veikselissä. Vuonna 1953 Bordeaux'n tuomioistuin langetti Lammerdingille poissaolevana kuolemantuomion sotarikoksista Tullen ja Oradour-sur-Glanen verilöylyissä. Tuntemattomista syistä Lammerdingia ei tuotu koskaan oikeuden eteen sotarikoksistaan. Hän jäi työskentelemään Saksaan ja menestyi insinöörinä mukavasti. Lammerding kuoli syöpään vuonna 1971.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Dr. Keith Comess: Heinz Lammerding Luettu 2.6.2008


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Vanttila** on pirkanmaalaisen Punkalaitumen kunnan läntisin kylä Huittisten rajalla. Kylä sijaitsee Punkalaitumenjoen ja *Taikayöntieksi* nimetyn Huittinen–Urjala-maantien (seututie 230) varrella. Vanttila on maatalousvaltainen kylä. Vähäistä teollisuutta edustaa Vanttilan Muovi Oy.

Historia
--------

Vanttila on tarun mukaan saanut nimensä *Fant*-nimisestä sotilaasta, joka on vartioinut alueella ollutta kohtaa, missä Punkalaitumenjoki muinoin laski mereen.*lähde?* Kylän nimi Fanttila on sittemmin muuttunut Vanttilaksi. Alueelta on löydetty kivikautinen asuinpaikka sekä monia kivikauden esinelöytöjä. 

Vanttilan kyläyhdistys perustettiin vuonna 2001. Vuonna 2002, jolloin Punkalaidun kuului vielä Satakuntaan, Vanttila valittiin Satakunnan vuoden kyläksi.

Etäisyyksiä
-----------

* Punkalaitumen keskustaan 9 km
* Huittisiin 15 km
* Tampereelle 80 km
* Poriin 79 km
* Raumalle 83 km
* Turkuun 106 km
* Helsinkiin 170 km

Lähteet
-------

1. ↑  Satakylät ry:n historikki 1999–2008 Satakylät ry.  Arkistoitu 27.6.2013. Viitattu 28.8.2009.

Aiheesta muualla
----------------

* Vanttilan kyläyhdistyksen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)

Punkalaitumen kylät

* Hakuni
* Halkivaha
* Hankuri
* Haviokoski
* Jalasjoki
* Kannisto
* Kanteenmaa
* Kivisenoja
* Kokkola
* Koskioinen
* Kostila
* Kouvola
* Liitsola
* Moisio
* Mäenpää
* Oriniemi
* Parrila
* Pärnänmaa
* Sarkkila
* Talala
* Teikarla
* Vanttila
Maurice Delafosse.
**Maurice Delafosse** (20. joulukuuta 1870 Sancergues – 13. marraskuuta 1926 Pariisi) oli ranskalainen kielitieteilijä ja historioitsija. Hän oli erikoistunut Länsi-Afrikan historiaan, kansatieteeseen ja kieliin.

Delafosse opiskeli Pariisin Itämaisten kielten koulussa ja vietti kaksi vuotta Pohjois-Afrikassa. Vuodesta 1894 lähtien hän työskenteli siirtomaavirkailijana ja piirin komendanttina Norsunluurannikolla ja Ranskan Sudanissa, Ranskan konsulina Monroviassa ja Ranskan Länsi-Afrikan siiviliasian päällikkönä. Delafosse nimitettiin Ubangi-Šarin kuvernööriksi vuonna 1918, mutta huonon terveytensä takia hän kieltäytyi virasta ja palasi Ranskaan. Hän työskenteli Itämaisten kielten koulun professorina vuodesta 1921.

Delafosse on kirjoittanut joukon historiallisia teoksia, jotka toimivat perustana myöhemmille tutkimuksille. Niiden joukossa on kolmiosainen *Le Haut Sénégal-Niger* (1912), joka kuvaa nykyisen Malin historiaa ja kansoja. Delafosse harjoitti Afrikan kielten historiallis-vertailevaa tutkimusta ja laati yksittäisten kielten kuvauksia. Tieteellistä merkitystä on varsinkin hänen mandelaisten kielten tutkimuksillaan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  *Afrika: entsiklopeditšeski slovar, tom 1*, s. 465. Moskva: Sovetskaja entsiklopedija, 1986.
2. 1 2  Imperato, Pascal James: *Historical Dictionary of Mali, third edition*, s. 76–77. Lanham & London: Scarecrow Press, 1996. ISBN 0-8108-3128-7.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Kreikka
* Alankomaat
* Puola
* Portugali
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Inter Fútbol Sala** (tunnetaan nimellä **Inter Movistar Fútbol Sala** tai **Inter Movistar** pääsponsori Movistarin mukaan) on vuonna 1977 perustettu futsalseura Alcalá de Henaresista, Espanjasta. Seuran kotikenttö on Pabellón Caja Madrid. Kaudella 2014-15 se pelaa Primera División de Futsalissa ja sen päävalmentaja on Jesús Velasco.

Historiaa
---------

Seura perustettiin vuonna 1977 nimellä Hora XXV, ja se pelasi silloin vain hyväntekeväisyysotteluita. Vuonna 1979 se pelasi ensimmäistä kertaa maan futsal-liigassa nimellä Interviú Hora XXV. Seura on historiansa aikana voittanut yhdeksän kertaa, viimeksi kaudella 2013-14 Primera Divisiónin sekä kolmesti UEFA Futsal Cupin. Viimeksi seuran nimi muuttui vuonna 2008 Interviú Fadesasta Inter Movistariksi Movistarin tultua seuran pääsponsoriksi.

### Seuran nimet

* 1977-1979: Hora XXV
* 1979-1981: Interviú Hora XXV
* 1981-1991: Interviú Lloyd's
* 1991-1996: Interviú Boomerang
* 1996-1999: Boomerang Interviú
* 1999-2000: Airtel Boomerang
* 2000-2002: Antena3 Boomerang
* 2002-2007: Boomerang Interviú
* 2007-2008: Interviú Fadesa
* 2008-  : Inter Movistar

Nykyinen joukkue
----------------

*milloin?*

* **1** (g) Espanja Luis Amado
* **27** (g) Espanja Jesús Herrero
* **25** (g) Espanja Pablo Turrado
* **4** (f) Espanja Lolo
* **14** (f) Brasilia Rafael
* **23** (f) Espanja Carlos Ortiz
* **7** (a) Espanja Pola
* **8** (a) Espanja Mario Rivillos
* **10** (a) Portugali Ricardinho
* **11** (a) Espanja Rubén Orzáez
* **12** (a) Espanja Borja
* **20** (a) Espanja David Pazos
* **19** (p) Portugali Cardinal

### Merkkien selitykset

* (g) = goleiro
* (f) = fixo
* (a) = ala
* (p) = pivot

Lähteet
-------

* 

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**Vanuatun maantiede** kertoo Melanesiaan kuuluvan Vanuatun maantieteestä. Vanuatuun kuuluu kaikkiaan 82 saarta, joista 12 on pääsaaria ja 70 pienempiä saaria. Koska Vanuatu sijaitsee Australian mannerlaatan reunalla, alueella tapahtuu silloin tällöin vulkaanista toimintaa, jonka seurauksena joidenkin saarten keskelle on muodostunut jyrkiä kallioita. Joillakin saarilla on 800–1 000 metriä korkeita vuoria. Korkein vuori on Santon Espiritu, joka on 1 879 metriä korkea.*lähde?*

Vanuatun ilmasto on yleensä kostea, ja sateita on tavallisesti ympäri vuoden. Kuivat kaudet ovat harvinaisia. Vanuatu sijaitsee eteläisellä pallonpuoliskolla, ja talvi kestää huhtikuusta lokakuuhun. Lämpötila on talvellakin keskimäärin 23 °C. Kesäisin ilmasto on kuuma ja kostea. Sateisimmilla alueilla vuotuinen sademäärä on 4 000 mm.*lähde?*

Vanuatussa on monia alueita, joissa ihmisten on vaikea kulkea, ja siksi metsät ovat monin paikoin säilyneet luonnontilaisina. Metsissä esiintyy banianpuita ja santelipuita.

Lähteet
-------

1. ↑  Detlef Wienecke-Janz: *Maailmalla, Afrikka ja Oseania*, s. 264. Suomentanut Elina Eichhorn ym.. Weilin+Göös, 2009. ISBN 978-951-0-33477-5.
**Maurice Binder** (25. elokuuta 1925 – 4. huhtikuuta 1991) oli yhdysvaltalainen graafinen suunnittelija, joka suunnitteli elokuvien alkutekstejä ja elokuvamainoksia.

Binder syntyi vuonna 1925. Hän opiskeli teknisessä korkeakoulussa, jonka jälkeen hän hakeutui taidekouluun. Binder meni töihin New Yorkin Macy’s-tavarataloon, jossa hän yleni tavaratalon taiteelliseksi johtajaksi. Toisen maailmansodan aikana hän palveli laivastossa ja käydessään satamassa Hollywoodin lähellä sai töitä still-kuvaajana. Sodan jälkeen Binder työskenteli elokuvamainonnassa ja alkutekstien suunnittelussa, erityisesti Stanley Donenin ohjaamien elokuvien parissa. Binderin suunnittelemat alkutekstit elokuvaan *Ruoho on vihreämpää aidan toisella puolella* (1961) sai suosiota, jonka vuoksi hänet pyydettiin tekemään traileri ja alkutekstit elokuvaan *Salainen agentti 007 ja tohtori No*. Binder ideoi James Bond -elokuvien aseenpiippukohtauksen. Hän ei ollut mukana elokuvien *Salainen agentti 007 Istanbulissa* ja *007 ja Kultasormi* tuotannoissa, mutta suunnitteli alkutekstit kaikkiin Bond-elokuviin vuosina 1965–1989. Binder suunnitteli lisäksi alkutekstit muun muassa elokuviin *Miljardin dollarin aivot* (1967), *Barbarella* (1968), *Sherlock Holmesin salaisuus* (1970), *Villihanhet* (1987) ja *Viimeinen keisari* (1987).

Binderilla oli laaja modernin taiteen kokoelma. Hän kuoli vuonna 1991.

Lähteet
-------

1. ↑
2. 1 2  Cork, John & Collin Stutz: *James Bond -ensyklopedia*, s. 325. Uusi laajennettu painos. Suomentanut Raija Becks & Henrik Laine. Helsinki: Readme.fi, 2015. ISBN 978-952-321-031-8.

Aiheesta muualla
----------------

* Maurice Binder (1925–1991) *Internet Movie Database*. Seattle:  Amazon.com.  (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Saksa

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
**Einsteinin summaussääntö** eli **Einsteinin merkintä** on Albert Einsteinin vuonna 1916 esittelemä lyhennysmerkintä, jota käytetään erityisesti tensoreiden yhteydessä.

Einsteinin summaussääntö on periaatteessa yksinkertainen. Lauseke

{\displaystyle u=a\_{1}x\_{1}+a\_{2}x\_{2}+a\_{3}x\_{3}+\ldots +a\_{n}x\_{n}},
joka tavallisesti kirjoitetaan summausmerkintää käyttäen

{\displaystyle u=\sum \_{i=1}^{n}a\_{i}x\_{i}},
voidaan kirjoittaa hyvin kompaktiin muotoon

{\displaystyle u=a\_{i}x^{i}\,}.
Einsteinin merkinnässä siis yksinkertaisesti jätetään koko summaus kirjoittamatta näkyviin samalla myös **summausindeksi**. Yllä olevissa lausekkeissa indeksi \scriptstyle i käy läpi kaikki sille kulloinkin sallitut arvot. Jos lauseke sisältää useita indeksejä, summaus tapahtuu aina toistetun indeksin yli. Etenkin suhteellisuusteoriassa on yleisesti vakiintunut tavaksi merkitä summausindeksi latinalaisella kirjaimella silloin, jos summausindeksi käy läpi arvot 1, 2 ja 3 (aika-avaruuden avaruusosa) ja kreikkalaisella kirjaimella silloin, kun summausindeksi saa arvot 0, 1, 2 ja 3 (eli myös aikakoordinaatti otetaan mukaan).

Usein edellytetään, että summauksessa toisen indeksin on oltava ylhäällä ja toisen alhaalla (kontra- ja kovariantit indeksit). Tällöin jommankumman vektorin indeksi on yleensä nostettava tai laskettava metrisen tensorin avulla. Näin on esimerkiksi juuri suhteellisuusteoriassa, jossa avaruus ei yleisesti ottaen ole laakea ja jossa siksi {\displaystyle \scriptstyle a^{\mu }\,} ja {\displaystyle \scriptstyle a\_{\mu }\,} ovat yleensä eri vektoreita.

Einsteinin merkintää käyttäessä tulee usein vastaan kaksi hyvin käytännöllistä merkintää: **Kroneckerin symboli** eli Kroneckerin delta

{\displaystyle \delta \_{ij}=\left\{{\begin{matrix}1&{\mbox{kun }}i=j\\0&{\mbox{kun }}i\neq j\end{matrix}}\right.}
ja **Levi-Civitan (tensori)tiheys**

{\displaystyle \epsilon \_{ijk}=\left\{{\begin{matrix}+1&{\mbox{ jos }}(i,j,k){\mbox{ on }}(1,2,3),(2,3,1){\mbox{ tai }}(3,1,2)\\-1&{\mbox{ jos }}(i,j,k){\mbox{ on }}(3,2,1),(1,3,2){\mbox{ tai }}(2,1,3)\\0&{\mbox{muulloin eli }}i=j{\mbox{ tai }}j=k{\mbox{ tai }}k=i\end{matrix}}\right.}

Esimerkkejä
-----------

Kahden (3-avaruuden) vektorin pistetulo

{\displaystyle {\textbf {a}}\cdot {\textbf {b}}=a\_{1}b\_{1}+a\_{2}b\_{2}+a\_{3}b\_{3}}
voidaan kirjoittaa Einsteinin merkintää käyttäen kompaktisti

{\displaystyle a\_{\alpha }b^{\alpha }\,}.
Vektoreiden ristitulo tiivistyy vielä kompaktimpaan muotoon

{\displaystyle ({\textbf {a}}\times {\textbf {b}})\_{k}=\epsilon \_{ijk}a^{i}b^{j}}.
**Eino Julius Vänttinen** (13. huhtikuuta 1897 Joroinen – 24. elokuuta 1973 Loimaa) oli Suomen puolustusvoimien everstiluutnantti ja sodanaikainen jalkaväkirykmentin komentaja. 

Vänttinen osallistui vuoden 1918 sotaan Karjalan ryhmän toisessa divisioonassa ja kävi tämän jälkeen Viipurin 2. upseerikokelaskurssin. Tämän jälkeen hän palveli Viestirykmentissä ja kävi Kadettikoulun kuuntelukurssin 1922-1923 sekä kapteenikurssin 1928. Hän jatkoi Viestirykmentissä komppanianpäällikkönä ja aliupseerikoulun johtajana. 

Talvisodan sytyttyä hän komensi Erillinen pataljoona 5:ttä. Välirauhan aikana hän toimi mm. JR 4:n komentajana. Jatkosodan syttyessä hänet määrättiin mm. Käkisalmen suunnalla taistelleen Jalkaväkirymentti 43:n komentajaksi. Hyökkäysvaihene päätyttyä rykmentti lakkautettiin ja Vänttinen siirrettiin koulutustoimiston päälliköksi ja toimi sittemmin koulutuskeskuksen ja aliupseerikoulun johdossa. Vuoden 1944 torjuntataistelujen alettua Vänttinen nimitettiin väliaikaisesti JR 49:n komentajaksi. Sodan jälkeen hän toimi linnoitusupseerina, henkilötäydennyskeskuksen päällikkönä ja JR 1:n aliupseerikoulun johtajana sekä pataljoonankomentajana. Myöhemmin Vänttinen on toiminut mm. opettajana Loimaalla. 

Ylennykset: vänrikki 12.8.1919, luutnantti 16.5.1921, kapteeni 1928, majuri 30.11.1932, everstiluutnantti 29.11.1940.

Lähteet
-------

* (Arkistoitu – Internet Archive)
* (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. ↑  Kuolleita.  *Helsingin Sanomat*, 8.9.1973, s. 9. HS Aikakone (vain tilaajille). Viitattu 21.4.2018.