recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Ruth Handler** (4. marraskuuta 1916 - 27. huhtikuuta 2002) oli yhdysvaltalainen liikenainen ja keksijä. Handler oli tunnettu Barbie-nuken keksimisestä. Vuonna 1967 Handlerista tuli myös Mattelin toimitusjohtaja. Idean Barbie-nukkeensa Handler sai, kun huomasi lasten leikkivän mieluummin aikuisnukeilla kuin lapsinukella. Nuken nimi tulee hänen tyttärensä Barbara Handlerin lempinimestä Barbiesta.

Elämä
-----

Ruth Handler syntyi juutalaiseen perheeseen, joka oli juuri muuttanut Coloradoon, Denveriin. Handler muutti 19-vuotiaana yhteen poikaystävänsä Elliot Handlerin kanssa. Pari meni naimisiin 1938.

Vuonna 1970 Handler sairastui rintasyöpään. Vuonna 1973 Handler myös alkoi kehittelemään ensimmäisiä prosteettisia rintoja niille, jotka olivat menettäneet omansa rintasyövälle. Vuonna 1976 näitä prosteettisia rintoja alettiin myydä Nearly Me -nimisellä mallistolla.

Ura
---

### Barbien synty

Handlerit perustivat uuden yrityksen yhdessä Harold "Matt" Matsonin kanssa.

Handlerit lähtivät matkalle Eurooppaan vuonna 1956. Siellä he näkivät nuken, joka näytti aikuiselta naiselta. Nukke oli Bild Lilli, ja se erosi suuresti useimpien pienten tyttöjen omistamista vauvanukeista. Ruth inspiroitui. Kolme vuotta myöhemmin Mattelin versio, Barbie, debytoi. Barbielle kuului lukuisia vaatteita, jotka voitiin ostaa erikseen. Barbie sai ensin kritiikkiä. Ihmiset olivat sitä mieltä, etteivät äidit haluaisi ostaa lapselleen nukkea, jolla on rinnat. Handler kuitenkin itse totesi, että nuorten tyttöjen itsetunnolle olisi tärkeä leikkiä nukella, joka näyttää aikuiselta ja jolla on rinnat. Handler vastasi kritiikkiin, että tytöt eivät halua leikkiä olevansa äitejä, vaan isompia tyttöjä.

Myöhemmin Handler kehitteli myös poikanukke Kenin, joka oli nimetty hänen poikansa Kennethin mukaan.

1. ↑  Ruth Handler *seura.fi*.
2. ↑  Kuka Amerikan teki? - Ruth Handler *pbs.org*.
3. ↑  Ruth Handler enksylopedia *jwa.org*.
4. ↑  Ruth Handler puhuu rintasyövästä avoimesti *womenshealthmag.com*.
5. ↑   *survivornet.com*.
6. ↑   *fastcompany.com*.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
	+ 2
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* RKD Artists

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
	+ 2

 |

 |
**Mika Tommola** (s. 13. marraskuuta 1960 Helsinki) on suomalainen toimittaja, joka tunnetaan varsinkin MTV:n *Kymmenen uutisten* loppukevennyksistä.. 

Tommola valmistui ylioppilaaksi Helsingin Saksalaisesta koulusta ja opiskeli journalistiikkaa Svenska social- och kommunalhögskolanissa. Hän aloitti kesätoimittajana MTV:llä vuonna 1984. Hän työskenteli ulkomaantoimittajana vuodesta 1990, mutta siirtyi kotimaantoimitukseen 1990-luvun lopulla. Tommola on työskennellyt myös stuerttina Finnairilla. 

Hänen isänsä oli ulkomaankirjeenvaihtaja ja uutistenlukija Esko Tommola.

Pahoinpitelyepäily
------------------

Huhtikuussa 2024 uutisoitiin Tommolan pahoinpidelleen vaimonsa ja joutuneen tapauksen johdosta putkaan syyskuussa 2023.

Lähteet
-------

1. ↑  Utain 10/2014 by Moreeni *Issuu*. Viitattu 16.3.2023. (englanniksi)
2. ↑  Yrttiaho, Tuomo: Kymmenen uutisten loppukevennyksistä tunnettu Mika Tommola löysi kutsumuksensa työkeikalla vuonna 1997: "Se oli kuin suomalaisen miehen symbolinen pako metsään" *Helsingin Sanomat*.  13.11.2020. Viitattu 16.3.2023.
3. ↑
**Batna** (arab. باتنة‎, *Bātina*) on kaupunki ja Batnan maakunnan hallinnollinen keskus Algerian koillisosassa. Se sijaitsee Atlasvuoristoon kuuluvilla Aurèsvuorilla 405 kilometriä Algerista kaakkoon. Batnan kunnassa oli arviolta 339 200 asukasta vuonna 2017.

Maantiede ja ilmasto
--------------------

Batnan kunnan pinta-ala on 116,41 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Oued El Man ja Serianan, koillisessa Fesdisin, idässä Ouyoun El Assafirin, kaakossa Tazoultin sekä lounaassa ja lännessä Oued Chaaban kuntiin.

Seudulla vallitsee aroilmasto. Tammikuun keskilämpötila on 6 ja heinäkuun 29 astetta. Vuotuinen sademäärä on 300–350 millimetriä.

Historia
--------

Seudun kanta-asukkaat ovat šawiaberbereitä, jotka puhuvat tašawitia ja arabiaa. Ranskalaiset perustivat vuonna 1844 asumattomalle paikalle varuskunnan, joka hallitsi lähellä sijainneiden roomalaisajan siirtokuntien tavoin tärkeää kulkureittien risteystä. Vuonna 1848 perustetulle kaupungille annettiin nimi Nouvelle Lambèse, mutta se sai pian takaisin entisen nimensä Batnan.

Batna oli siirtomaa-aikana hiljainen varuskunta- ja hallintokaupunki. Sen asukasluku alkoi kasvaa Algerian sodan aikana, ja väestönkasvu on jatkunut voimakkaana myös maan itsenäistymisen jälkeen. Batnasta tuli departementin keskus vuonna 1956, ja 1960-luvulla sinne alkoi syntyä teollisuutta. Vuonna 1977 perustettiin yliopistokeskus, josta tuli täysimittainen yliopisto vuonna 1989. Biskran maakunta erotettiin Batnasta vuonna 1984.

Liikenne ja talous
------------------

Batnan kautta kulkevat maantiet RN3, RN31 ja RN77 sekä Touggourtiin johtava rautatie. Kaupungin pohjoispuolella sijaitsee Mostepha Ben Boulaidin kansainvälinen lentoasema.

Kaupungissa on mylly-, kaasu-, rakennustarvike-, metalli-, nahka- ja varsinkin tekstiiliteollisuutta. Se on myös tärkeä kaupallinen ja liikennekeskus, jonka vaikutus ulottuu maakunnan rajojen ulkopuolelle.

Kaupunkikuva ja nähtävyydet
---------------------------

Kaupungin ruutukaavaan rakennettu matala keskusta edustaa tyypillistä siirtomaa-ajan arkkitehtuuria. Sitä ympäröivät laajat kerrostalo- ja esikaupunkialueet. Teollisuusalue sijaitsee rautatien toisella puolella. Vuorten ympäröimän laakson vadit on kanavoitu tulvien välttämiseksi. Juomavettä saadaan 20 kilometrin päästä El Mahderin tasangon porakaivoista.

Seudun nähtävyyksiä ovat Numidian kuninkaiden mausoleumi Medracen sekä Lambaesiksen ja Timgadin roomalaiskaupunkien rauniot. Batnassa on useita hotelleja.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Monographie Wilaya de Batna *Aniref*. Viitattu 17.4.2024.
2. ↑  Batna, Algeria Climate *Weather And Climate*. Viitattu 17.4.2024.
3. 1 2 3 4  *Encyclopédie Berbère IX*, s. 1389–1394. Aix-en-Provence: Edisud, 1991. ISBN 2-85744-509-1. Teoksen verkkoversio.
4. ↑  *Lonely Planet Algeria*, s. 123–128. Footscray–Oakland–London: Lonely Planet, 2007.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Batna** Wikimedia Commonsissa
**Arzew** (arab. أرزيو‎) on satamakaupunki ja piirikunnan keskus Oranin maakunnassa Algeriassa. Se sijaitsee Välimeren Arzewinlahden länsirannalla 40 kilometriä Oranista koilliseen. Arzewin kunnassa oli arviolta 108 300 asukasta vuonna 2020.

Arzewin kunnan pinta-ala on 78,41 neliökilometriä. Se rajoittuu etelässä Aïn El Bian ja Hassi Mefsoukhin ja lännessä Gdyelin kuntiin sekä pohjoisessa ja idässä Välimereen. Kaupunki sijaitsee kapealla rantavyöhykkeellä, jonka länsi- ja pohjoispuolella kohoavat Arzewin vuoret. Arzewin suolajärvi sijaitsee kauempana etelässä.

Kaupungin edeltäjä oli roomalainen Portus Magnus, joka sijaitsi idempänä nykyisen Bethiouan paikalla ja jäi sittemmin autioksi. Uudelle paikalle siirtynyt Arzew oli 1100-luvulta lähtien pieni kalastus- ja kauppasatama, jonka kautta vietiin lähistöllä tuotettua suolaa, vehnää, espartoheinää, lampaita ja viiniä. Ranskalaiset valtasivat sen vuonna 1833. Hyvästä luonnonsatamastaan huolimatta kaupunki jäi lähellä sijaitsevien Oranin ja Mostaganemin varjoon, ja sen kehitystä haittasi myös juomaveden puute.

Algerian itsenäistyttyä Arzewista muodostui Hassi R’Melistä tulevien putkijohtojen ansiosta Algerian tärkein öljyn ja maakaasun vientisatama. Sen teollisuus- ja satama-alue käsittää myös Aïn El Bian, Bethiouan ja Mers El Hadjadjin kunnat. 

Alueella toimii kaasun nesteytyslaitos, öljynjalostamo, lannoitetehdas ja muuta kemian teollisuutta. Siellä työskentelevistä suurin osa asuu Oranissa. Arzew on jäänyt sosiokulttuurisesti Oranin varjoon, ja kaupunki kärsii myös ympäristöongelmista.

Lähteet
-------

1. 1 2  Monographie Wilaya d’Oran *Aniref*. Viitattu 17.4.2024.
2. 1 2 3  *Encyclopédie Berbère VI*, s. 943–948. Aix-en-Provence: Edisud, 1989. ISBN 2-85744-324-2. Teoksen verkkoversio.
3. 1 2  Naylor, Phillip C.: *Historical Dictionary of Algeria, 4th edition*, s. 95. Lanham: Rowman & Littlefield, 2015. ISBN 978-0-8108-7918-8.
4. ↑  Malika, Kacemi: Protection du littoral en Algérie entre politiques et pouvoirs locaux: Le cas du pôle industriel d'Arzew (Oran-Algérie) *VertigO – la revue électronique en sciences de l'environnement*.  3(7), décembre 2006. Viitattu 31.3.2024.
Esbjörn Christian Reuterholm
**Esbjörn Christian Reuterholm** (12. maaliskuuta 1710 Tukholma – 20. tammikuuta 1773 Siuntio) oli ruotsalaissyntyinen Suomessa tiloja omistanut poliitikko.

Reuterholmin vanhemmat olivat Nils Esbjörnsson Reuterholm ja Hedvig Sofia von Leopold ja puoliso vuodesta 1744 Maria Gyllenstierna af Lundholm. Reuterholm palveli sotakollegiossa vuoteen 1728, kunnes ryhtyi viljelemään tilaa Skånessa. Vuonna 1754 hän osti Siuntiosta Fleming-suvulle kuuluneet tilukset. Reuterholm oli puoluekannaltaan myssy, ja hän osallistui valtiopäiville 1734, 1755–1756 ja 1760–1761, ja edusti varsin jyrkkiä kantoja muun muassa talonpoikien vapauksien asiassa. Vuosien 1765–1766 säätyvaltiopäivillä hän osallistui tarmokkaasti omalta osaltaan hattujen vastaiseen toimintaan, joskin valtiopäivillä 1769–1770 myssyt puolestaan kukistettiin. Reuterholm palasi uudelleen myssyneuvostoon 1771, kun tilanne muuttui päinvastaiseksi seuraavilla valtiopäivillä. Reuterholm vietiin kuitenkin Kustaa III:n vallankappauksen jälkeen kesällä 1772 Suomen tiluksiltaan Viaporiin vankeuteen Jakob Magnus Sprengtportenin määräyksestä. Hän sairastui ja kuoli seuraavan vuoden tammikuussa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Blomstedt, Kaarlo, ym. (toim.): *Kansallinen elämäkerrasto, IV osa: Malmström, K. R.–R.*, s. 492–493. Porvoo: Werner Söderström Osakeyhtiö, 1932.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |
Siuntion seurakuntakoti, jossa myös seurakuntayhtymän virasto- ja toimistotilat sijaitsevat.
**Kirkkoherranvirasto** (ruots. *kyrkoherdeämbetet, pastorskansliet, pastorsexpedition*) on Suomessa seurakunnan tai seurakuntayhtymän ylläpitämä virasto, joka hoitaa lakisääteisiä tehtäviä, kuten kirkonkirjojen pitoa, sekä seurakunnan toiminnallisia tehtäviä, kuten kirkollisten toimitusten varauksia ja puhelinvaihteen hoitamista. Kirkkoherranvirastoa hoitaa useimmiten toimistosihteeri tai toimistonhoitaja. Kirkkoherranvirastoa ei pidä sekoittaa seurakuntatoimistoon. Seurakuntatoimiston tehtävät ovat samat kuin kirkkoherranviraston lukuun ottamatta kirkonkirjojen hoitoa.

Kirkkoherranviraston tehtävät
-----------------------------

Kirkkoherranviraston tehtävistä säädetään kirkkolain 16 luvussa ja kirkkojärjestyksen 16 luvussa. Näihin tehtäviin kuuluu tärkeimpänä kirkonkirjojen pitäminen eli erikseen säädetyt väestötietojärjestelmän viranomaistehtävät ja tietopalvelutehtävät. Lisäksi kirkkoherranviraston tehtäviin kuuluvat väestörekisteriarkiston käyttö ja ylläpito, kirkollisten toimitusten varausjärjestelmän hoito, seurakunnan tai seurakuntayhtymän puhelinvaihteen hoito sekä usein myös kirkkoherran tai lääninrovastin sihteerin tehtävät. Sopimuksen mukaan kirkkoherranvirastolla voi olla myös vastuu muun muassa seurakunnan tai seurakuntayhtymän IT-tukihenkilötoiminnoista ja muista sähköisistä järjestelmistä, joita yksikössä käytetään. Tällaisia järjestelmiä voivat olla esimerkiksi sähköiset hautausjärjestelmät ja kiinteistöjärjestelmät.

Myös esimerkiksi virkatodistukset, sukuselvitykset ja sukututkimukset kuuluvat seurakunnan kirkkoherranviraston tehtäviin.

### Kirkonkirjat

Kirkonkirjoja ovat uskontokuntien jäsenrekistereistä annetussa laissa (614/1998) tarkoitettu seurakunnan jäsenrekisteri, luettelot kastetuista, rippikoulun käyneistä, konfirmoiduista sekä henkilöistä, joiden avioliiton esteistä on toimitettu tutkinta, avioliittoon vihityistä, kuolleista ja haudatuista, muuttaneista sekä kirkosta eronneista ja kirkkoon liittyneistä sekä ennen edellä mainitun lain voimaantuloa pidetty seurakunnan kirkollinen väestörekisteri ja siihen kuuluvat asiakirjat. Kirkkoherranviraston tavoitteena on hoitaa kirkkoherran määräyksestä laissa säädetyt ja uskotut tehtävät ajantasaisesti ja seurakunnalle tarkoituksenmukaisella tavalla. Kirkkoherra on kirkkoherranvirastossa toimivien viranhaltijoiden ja työntekijöiden esimies. Lähiesimiehenä voi toimia siihen tehtävään erikseen määrätty viranhaltija.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  KIRKKOHERRANVIRASTON JOHTOSÄÄNTÖ  11.1.2016. Järvenpään seurakunta. Viitattu 11.3.2022. [vanhentunut linkki]
2. 1 2  Seurakuntatoimisto *Siuntion suomalainen seurakunta*.  Arkistoitu 24.11.2021. Viitattu 11.3.2022.
*Tämä artikkeli kertoo kirkastetusta voista. Globaalista nälkäindeksistä kertoo artikkeli GHI.*
Ruskeaksi karamellisoitua gheetä.
**Ghi** (int.) eli **ghee** (engl.) on voista valmistettua karamellisoitua ravintorasvaa, jossa on toffeeta ja pähkinää muistuttava mieto maku.

Ghee valmistetaan kuten voiöljy, mutta sitä kuumennetaan niin kauan, että pohjalle laskeutunut sakka alkaa karamellisoitua. Karamellisointi antaa gheelle sille ominaisen maun.

Gheetä ei tarvitse säilyttää viileässä, ja se kestää kasviöljyjä paremmin kuumentamista. 

Gheetä käytetään erityisesti paistorasvana intialaisessa keittiössä. Gheellä on ollut myös uskonnollista merkitystä lehmiä pyhinä eläiminä pitäville hinduille; gheellä paistamisen on uskottu ylläpitävän rituaalista puhtautta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Delicious, Golden, Caramelised, Nutty Ghee! *Kyta*. Viitattu 31.3.2024. (englanniksi)
2. ↑  Kokkien rakastama hittirasva, jota sinunkin täytyy kokeilla *mtvuutiset.fi*.  3.3.2017. Viitattu 31.3.2024.
3. ↑  Rahola, Jaakko: Ghi eli ghee *Raholan syötäviä sanoja*.  Arkistoitu 9.7.2007. Viitattu 17.8.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ghi** Wikimedia Commonsissa
**Business Center Pohjois-Savo** on palveluverkosto, joka koostuu kuudesta organisaatiosta ja keskittyy yrittäjyyden ja liikeideoiden kehittämiseen Itä-Suomessa. Verkoston perustavoitteena on tukea alueen elinvoimaisuutta ja kilpailukykyä. Verkosto edustaa paikallista osaamista useasta Pohjois-Savon oppilaitoksesta ja kaupungista.

Historia
--------

Business Center aloitti toimintansa 1. syyskuuta 2018. Alkuperäinen toiminta rahoitettiin hankerahoituksella, joka päättyi 31. elokuuta 2021. Hankkeen kokonaisbudjetti oli 2,2 miljoonaa euroa, ja rahoituksen lähteinä toimivat Etelä-Savon elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus Euroopan sosiaalirahaston (ESR) kautta ja Pohjois-Savon liitto Euroopan aluekehitysrahaston (EAKR) kautta. Hanke arvioitiin onnistuneeksi ja sen palvelut muutettiin jatkuviksi toiminnoiksi.

Osallistuvat organisaatiot
--------------------------

Verkostoon kuuluvat organisaatiot tarjoavat asiantuntijapalveluita liittyen yrittäjyyden ja liiketoiminnan kehittämiseen:

* Savonia-ammattikorkeakoulu
* Itä-Suomen yliopisto
* Savon ammattiopisto
* Iisalmen kaupunki
* Kuopion kaupunki
* Varkauden Navitas Kehitys Oy

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Tietoa meistä - Business Center Pohjois-Savo *bcpohjois-savo.fi*.  19.12.2022. Viitattu 18.4.2024.
2. ↑  Martti Ripaoja: Business Center Pohjois-Savo osoitti tarpeellisuutensa (tilajille) *Savon Sanomat*.  19.1.2021. Viitattu 18.4.2024.
3. ↑  Savonia-AMK – etusivu *Savonia-AMK*. Viitattu 18.4.2024.
4. ↑  Itä-Suomen yliopisto *www.uef.fi*. Viitattu 18.4.2024.
5. ↑  Savon ammattiopisto *sakky.fi*.  8.8.2022. Viitattu 18.4.2024.
6. ↑  Iisalmen kaupunki *IIsalmi.fi*. Viitattu 18.4.2024.
7. ↑  Kuopio *Kuopio*. Viitattu 18.4.2024.
8. ↑  Navitas Yrityspalvelut: Navitas Yrityspalvelut *navitas.fi*. Viitattu 18.4.2024. (englanniksi)
**Kira Jääskeläinen** (s. 1979 Varsova) on suomalais-puolalainen dokumenttiohjaaja.

Tausta
------

Jääskeläinen syntyi Puolassa taiteilijaperheeseen mutta muutti viisivuotiaana Suomeen, jossa kävi koulunsa. Hänen isänsä oli toimittaja, dokumenttiohjaaja Jarmo Jääskeläinen. 2000-luvun alussa Jääskeläinen opiskeli Kööpenhaminan yliopistossa Itä-Euroopan tutkimusta ja venäjän kieltä ja teki lopputyönsä Tšukotkassa keräämästään materiaalista. Myöhemmin hän opiskeli Moskovassa Venäjän valtiollisessa elokuvakoulussa pääaineenaan dokumenttielokuva. Jääskeläinen on opiskellut myös klassista musiikkia ja soittaa selloa.

Elokuvat
--------

Jääskeläisen ensimmäinen dokumenttielokuva on 2012 valmistunut *Tagikaks — olimme valaanpyytäjiä*. Se kertoo kahdesta veljeksestä, jotka kuuluvat siperianjupikkeihin ja asuvat Novoje Tšaplinon kylässä Tšukotkan itäisen kärjen lähituntumassa. Elokuva on esitetty televisiossa ja useilla festivaaleilla kuten Tampereen elokuvajuhlilla maaliskuussa 2014. Jääskeläinen aloitti kuvauksen jäätyään opiskeluaikaisen kenttätyömatkan päätyttyä oleskelemaan Tšukotkaan. Saatuaan rahoitusta hän jatkoi kuvauksia, joita tehtiin kaikkiaan viitenä vuotena.

Jääskeläinen ohjasi ja käsikirjoitti vuonna 2019 dokumenttielokuvan *Pohjankävijäin merkintöjä*, jossa seurataan Sakari Pälsin tekemää tutkimusmatkaa Siperiassa sijaitsevalle Tšukotkan alueelle.

Jääskeläinen valmistelee elokuvaa satavuotiaasta sellosta, joka löytyi roskalavalta Kööpenhaminassa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Römpötti, Harri: Unelmia Kiinasta ja Kaukoidästä.  *Helsingin Sanomat, Nyt*, 28.2.2014, s. 26.
2. 1 2  Barents Ecology Film Festival: Tagikaks *Barents Ecology Film Festivalin websivut*.  Arkistoitu 3.3.2014. Viitattu 3.3.2014. (englanniksi)
3. 1 2  Laurikainen, Ilona: Tekijä: Kira Jääskeläinen *YLE Radio 1*.  13.3.2013.  Arkistoitu 12.3.2014. Viitattu 11.3.2014.
4. 1 2  Siperiassa 100 vuotta Sakari Pälsin jälkeen: Elokuvaesitys Sakari Pälsin seura. Viitattu 3.3.2014.
5. 1 2  Harvinainen kuvaus valaanpyynnistä.  *Iltasanomat*, 28.2.2014.
6. ↑  Tampere Film Festival 5.–9.3.2014, Kilpailutiedote 2013 Suomen elokuvasäätiö.  Arkistoitu 24.9.2015. Viitattu 3.3.2014.
7. ↑  *Pohjankävijäin merkintöjä* Elonet.

Aiheesta muualla
----------------

* Kira Jääskeläinen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Kira Jääskeläinen |
| --- |
|  |
| Dokumenttielokuvat (ohjaus) | 
* Études (2010)
* Tagikaks – olimme valaanpyytäjiä (2012)
* Pohjankävijäin merkintöjä (2019)

 |

 |


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Elonet

 |

 |
**Seija Kyllikki Ilmakunnas** (o.s. *Mäenpää*, s. 8. heinäkuuta 1958 Vesilahti) on suomalainen taloustieteilijä. Hän toimii työelämäprofessorina Jyväskylän yliopiston kauppakorkeakoulussa. Hänen tutkimuskohteitaan ovat talouspolitiikka, työmarkkinat ja yritystuet.

Aiemmin Ilmakunnas toimi Valtion taloudellisen tutkimuskeskuksen (VATT) ja Palkansaajien tutkimuslaitoksen (nyk. Labore) johtajana.

Elämä ja ura
------------

Ilmakunnas valmistui ylioppilaaksi 1977 ja taloustieteiden kandidaatiksi Tampereen yliopistosta 1984. Hän valmistui valtiotieteiden lisensiaatiksi 1989 Helsingin yliopistossa ja väitteli tohtoriksi 1997. Hänen väitöskirjansa oli nimeltään *Female labour supply and work incentives*. Vuosina 1986–1987 hän opiskeli Britanniassa London School of Economicsissa.

Ilmakunnas on toiminut ETLA:n tutkijana 1983–1988, Helsingin kaupungin tietokeskuksen erikoistutkijana 1988–1993 ja Palkansaajien tutkimuslaitoksen vanhempana tutkijana 1993–1998. VATT:n tutkimusjohtajana hän työskenteli 1999–2001, Eläketurvakeskuksen osastopäällikkönä 2002–2006 ja VATT:n ylijohtajana 2006–2010. Palkansaajien tutkimuslaitoksen johtajana Ilmakunnas työskenteli 2011–2018.

Vuodesta 2005 Ilmakunnas on ollut Helsingin yliopiston sosiaalipolitiikan dosentti. Kansantaloudellisen yhdistyksen johtokunnan jäsenenä hän oli 2004, varaesimiehenä 2005 ja esimiehenä 2006. Tampereen yliopiston hallituksen varapuheenjohtajana hän on toiminut vuodesta 2013. Ilmakunnas on ollut talouspolitiikan arviointineuvoston jäsenenä vuodesta 2021.

Ilmakunnas sai Eino H. Laurila -kansantulomitalin vuonna 2021.

Seija Ilmakunnaksen puoliso on Pekka Ilmakunnas.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Paavilainen, Ulla (päätoim.): *Kuka kukin on: henkilötietoja nykypolven suomalaisista 2015*, s. 253. Helsinki: Otava, 2014. ISBN 978-951-1-28228-0.
2. ↑  Seija Ilmakunnas Seija Jyväskylän yliopisto. Viitattu 5.4.2024.
3. ↑  Talouspolitiikan arviointineuvoston jäsenet Talouspolitiikan arviointineuvosto. Viitattu 5.4.2024.
4. 1 2  Antti Suvanto, Seija Ilmakunnas ja Vesa Vihriälä palkittu Eino H. Laurila -kansantulomitalilla  2.12.2021. Tilastokeskus. Viitattu 20.6.2023.
5. ↑  Talouspolitiikan arviointineuvoston kokoonpanon muuttaminen  4.2.2021. Valtioneuvosto. Viitattu 20.6.2023.
6. ↑  Talouspolitiikan arviointineuvosto asetettiin neljän vuoden toimikaudeksi  2.2.2023. Valtioneuvosto. Viitattu 20.6.2023.
7. ↑  Haastateltavana Seija Ilmakunnas.  *Talouselämä*, 22.4.2016, nro 16.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Kivun konflikti** on aseellinen kapina Kongon demokraattisen tasavallan itäosissa Pohjois- ja Etelä-Kivun maakunnissa Ruandan vastaisella rajalla. Kapina on jatkoa Kongon sodan väkivaltaisuuksille.

Historia
--------

Konflikti käynnistyi vuonna 2007, kun Kongon armeijan kenraali Laurent Nkunda perusti oman CNDP-armeijan vastustamaan hallitusta. Nkunda syytti YK:n vuonna 2005 aloittamaa MONUC-rauhanturvaoperaatiota sotarikoksista ja kyvyttömyydestä hillitä Kivun alueen levottomuuksia. Alueella toimi myös muita kapinallisryhmiä, jotka liikkuivat myös Ruandan puolella.

CNDP taisteli rauhanturvaajia ja Kongon armeijaa vastaan kaksi vuotta. Vuoden 2008 rauhansopimus ei vaikuttanut taisteluihin, mutta tammikuussa 2009 Nkunda saatiin kiinni ja CNDP:n uusi johtaja Bosco Ntaganda suostui rauhanehtoihin joissa CNDP sulautettiin Kongon armeijaan. Kongo ja Ruanda aloittivat yhdessä sotilasoperaation keväällä 2009 FDLR-sissiryhmää vastaan, mikä kuitenkin epäonnistui. Hyökkäyksiä laajennettiin seuraavana vuonna myös Ugandan puolelle LRA:n ja ADF:n asemiin.

Vuotta 2010 seurasi rauhallisempi mutta edelleen levoton vaihe konfliktissa. Konflikti kiihtyi uudelleen vuonna 2012 kun Kongon armeijasta irtautui M23-ryhmittymä Bosco Ntagandan johdolla. M23 menestyi taistelussa Kongon armeijaa ja rauhanturvaajia vastaan; se valloitti muun muassa merkittävän Goman kaupungin 11 päivän ajaksi. Alkuvuodesta 2013 Uganda järjesti Kivun alueen rauhankonferenssin, joka ei kuitenkaan tuonut konkreettisia ratkaisuja konfliktiin.

Vuoden 2013 aikana Ntaganda yllättäen antautui, ja M23 alkoi kärsiä tappioita taisteluissa. Järjestö menetti viimeisen tukikohtansa lokakuussa ja antautui hallituksen joukoille. YK arvioi että M23:n jälkeenkin alueella vaikutti vielä noin 30 pienempää kapinallisryhmää. Tammikuussa 2015 Kongon armeija aloitti rauhanturvajoukkojen tuella laajan sotilasoperaation FDLR-ryhmittymän lyömiseksi. Sama ryhmittymä oli laajentanut toimintaansa jo Burundin puolelle.

Seuraukset
----------

Kivun alueen humanitäärinen tilanne oli todella huono jo ennen konfliktin alkua. Konfliktin myötä vajaa miljoona ihmistä on joutunut jättämään kotinsa. Yhteensä alueella arvellaan olevan noin 2,6 miljoonaa pakolaista ja 6,4 miljoonaa hätäavun tarpeessa olevaa.

YK:n arvion mukaan jopa 70 prosenttia Kivun maakuntien väestöstä kärsii aliravitsemuksesta. Konfliktin erityispiirre ovat laajat raiskaukset, joiden kohteeksi joutuvat sekä naiset että miehet. YK arvioi, että pelkästään vuonna 2011 olisi raiskattu noin 11 000 ihmistä, mutta luvut ovat todennäköisesti huomattavasti suuremmat. Alueella on tapahtunut useita joukkoraiskauksia, eivätkä rauhanturvaajat ole kyenneet suojelemaan siviiliväestöä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kongon demokraattinen tasavalta Globalis.  Arkistoitu 20.1.2015. Viitattu 20.1.2015.
2. 1 2 3 4 5 6  Väkivaltaisuudet riivaavat Kongoa global.finland:  Ulkoministeriö.  Arkistoitu 20.1.2015. Viitattu 20.1.2015.
3. ↑  Peik Johansson: Jotain järkeä Kongon konfliktiin Kansan Uutiset. Viitattu 20.1.2015.
4. ↑  UN, Congo Prepare Offensive Against FDLR Rebels Voice of America. Viitattu 20.1.2015. (englanniksi)
**Kuuban kommunistinen puolue** (esp. *Partido Comunista de Cuba*, lyh. **PCC**) on Kuubaa hallitseva puolue. Se perustettiin virallisesti 3. lokakuuta 1965. Puolue on ideologialtaan martilainen ja marxilais-leniniläinen. Sen pääsihteeri on vuodesta 2021 ollut Miguel Díaz-Canel. Puolue julkaisee lehteä *Granma*.

Puolue perustettiin heinäkuussa 1961, kaksi vuotta sen jälkeen kun Fidel Castro oli valittu maan pääministeriksi. Se perustettiin nimellä Organizaciones Revolucionarias Integradas (ORI) yhdistämällä Castron johtama Movimiento Revolucionario 26 de Julio, Partido Socialista Popular (PSP) ja Directorio Revolucionario 13 de Marzo. 

Maaliskuussa 1962 se sai nimen *Kuuban sosialistisen vallankumouksen yhdistynyt puolue* (esp. *Partido Unido de la Revolución Socialista de Cuba*), lyh. *PURSC*. Lokakuussa 1965 nimeksi tuli *Kuuban kommunistinen puolue*, jolloin myös keskuskomitea muodostettiin. 

Puolueen ensimmäinen varsinainen kokous järjestettiin Havannassa joulukuussa 1975 ja sen johtava asema kirjattiin helmikuussa 1976 hyväksyttyyn uuteen perustuslakiin. Seuraavat puoluekokoukset on järjestetty 1980, 1986, 1991 ja 1997. Puoluekokous valitsee keskuskomitean, jossa on viidennen kokouksen jälkeen 150 jäsentä. Puolueen pysyvät johtoelimet ovat politbyroo ja sihteeristö. Vuonna 1991 sihteeristöstä luovuttiin ja laajennettuun politbyrooseen nimitettiin parikymmentä jäsentä. Sihteeristö perustettiin kuitenkin uudelleen 2006.

Puolueella on nuorisojärjestö *Nuorten kommunistien liitto* (esp. *Unión de Jóvenes Comunistas*).

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kuuban kommunistinen puolue** Wikimedia Commonsissa

* Kuuban kommunistinen puolue (Arkistoitu – Internet Archive) (espanjaksi)
**Kumariini** on heterosyklinen yhdiste. Se on palavaa, huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan väritöntä, hiutalemaista ainetta, jolla on tunnusomainen miellyttävä tuoksu. Sen kemiallinen kaava on C9H6O2. Kumariinista käytetään myös nimityksiä *1,2-bentsopyroni* ja *2H-1-bentsopyran-2-oni*.

Esiintyminen kasveissa
----------------------

Kumariinia esiintyy erittäin monissa kasveissa ja niiden haihtuvissa öljyissä. Kumariinia sisältäviä kasveja ovat esimerkiksi kassiakaneli, tuoksusimake, liperi, tuoksumatara, veikselinkirsikka ja tonkapapu. Sitä kutsutaan myös *tonkakamferiksi*. Kanelissa kumariinia on yleensä 2–3 painopromillea, mutta enimmillään sitä voi olla jopa 6–7 promillea. Yhdistettä esiintyy myös kukkien tuoksuissa sekä semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.

Kaakkois-Euroopassa, erityisesti Kreikassa, Kyproksella ja Etelä-Bulgariassa makeiden leivonnaisten maustamiseen käytetään mahlebi-nimistä maustetta, jossa on kumariinia. Mausteen kumariinipitoisuus on noin 0,5 promillea. Sitä saadaan veikselinkirsikan siemenistä. Veikselinkirsikka kasvaa Lähi-idässä ja Itä- ja Keski-Euroopassa.

Kumariinia käytetään miellyttävän tuoksunsa vuoksi hedelmäesanssien valmistukseen ja hajuaineena. Kumariini antaa maun puolalaiselle Żubrówka-yrttivodkalle, jonka maku tulee pullossa olevasta lännenmaarianheinän korresta.

Ympäristö- ja terveysvaikutukset
--------------------------------

Lyhytaikainenkin altistuminen aineelle voi ärsyttää ihoa. Pidempiaikainen tai toistuva altistuminen aineelle saattaa altistaa syövälle.*lähde?*

Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen (EFSA) on todennut kumariinin olevan maksalle myrkyllinen aine (hepatotoksinen) ja suosittelee kumariinille siedettävän päiväsaannin rajaksi 0,1 mg ruumiin painokiloa kohden vuorokaudessa. Kanelin säännöllinen käyttö ei siksi ole suositeltavaa, sillä lapsille pienetkin annokset voivat olla haitaksi. Harvinainen ja kalliimpi ceyloninkaneli (*Cinnamomum zeylanicum*) sisältää kumariinia huomattavasti vähemmän.

Katso myös
----------

* Furanokumariinit
* 4-hydroksikumariini
* Kymariini

Lähteet
-------

1. ↑  Elintarviketurvallisuusvirasto: Kanelin kumariini (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Kanelin kumariini – Ruokavirasto (Arkistoitu – Internet Archive)
* Kumariinin kansainvälinen kemikaalikortti
* Liber Herbarum II: Kumariinia sisältäviä kasveja
* PubChem: Coumarin (englanniksi)
* Human Metabolome Database: Coumarin (englanniksi)
* DrugBank: Coumarin (englanniksi)
* Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Coumarin (englanniksi)
* Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Coumarin (englanniksi)
* ChemBlink: Coumarin (englanniksi)
* Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Coumarin (englanniksi)
* Pherobase: Floral Compound - coumarin (englanniksi)
* Pherobase: Semiochemical - coumarin (englanniksi)
Matti Antero Peltonen kesämökillään Hämeenlinnassa vuonna 1981.
**Matti Antero Peltonen** (s. **Hyvönen**; 16. tammikuuta 1923 Oulu – 28. tammikuuta 1990 Hämeenlinna) oli suomalainen taloustieteilijä, joka vaikutti myös SKP:ssa ja Suomen Kansan Demokraattisessa Liitossa (SKDL).

Ura
---

Peltonen valmistui Helsingin yliopistosta valtiotieteiden maisteriksi. Hän opetti Sirola-opistossa valtiotieteitä sekä kansantaloustiedettä. Hän oli myös Sirola-opiston rehtorina Erkki Salomaan jälkeen vuosina 1966–1979. Siinä tehtävässä hänellä oli merkittäviä yhteyksiä muun muassa Rostockin yliopistoon.

Peltonen toimi myös Hämeenlinnan kaupunginvaltuustossa SKDL:n edustajana. Myöhemmin hän toimi opetusministeriön palkkaamana opetusneuvoksen virassa; se ei ollut arvonimi.

Näkemyksiä
----------

Peltosen mukaan "lopullista" kommunismia ei koskaan saavuteta, vaan sitä on pidettävä eräänlaisena ääriarvona, jota kohden lähestytään. Hänen mukaansa kaikkien ihmisten perustarpeet voidaan tyydyttää, mutta on otettava huomioon, että syntyy kuitenkin uusia tarpeita. Peltonen ennustaa, että maaseudun ja kaupunkien välinen oleellinen ero henkisen kuin ruumiillisen työn välillä katoaa. Hän ennustaa optimistisesti luovaa, automatisoitua vapaaehtoisuuteen perustuvaa työtä ja ihmisten kulttuurista sivistyneisyyttä.

Yksityiselämä
-------------

Peltosen vaimo oli Sirola-opiston suomen kielen, suomen ja suomen työväenliikkeen historian opettaja Paula Peltonen s. Piipponen. Peltosilla on kaksi poikaa. Matti Peltosen biologiset vanhemmat olivat työväenliikkeen veteraani Antti Hyvönen ja Ester Vanhala. Hänen kasvatusvanhempansa Antti Hyvösen paettua Venäjälle vuodesta 1925 olivat lempääläläissyntyiset maanviljelijä, alun perin torppari Aaku Peltonen ja Hilda s. Hupakka. Uusperheen vanhin sisar oli työväenliikkeen veteraani Betty Peltonen.

Julkaisuja
----------

* *Kansa kakkunsa äärellä* (Kansankulttuuri, 1965)
* *Puheenvuoroja marxilaisesta taloustieteestä* (SKP:n valistusosasto 1966)
* uudistettu laitos Eino Nevalaisen oppikirjasta *Marxilainen kansantaloustiede* (Kansankulttuuri, 1966).

Lähteet
-------

1. 1 2  *Kuka kukin on 1978*, s. 713 Runeberg.org. Viitattu 1.11.2020.
2. ↑  *Kuka kukin on 1990*, s. 1214. Otava, Helsinki 1990.
3. ↑  Nevalainen, Eino ja Peltonen, Matti Antero: *Marxilainen kansantaloustiede*, s. 507-508. Kansankulttuuri, 1966.
4. ↑  Kaarina Peltonen: *Vei unelmat unohdus ja kylmä on rakkaus*, s. 186–188. Helsinki: Kirja kerraaallaan; KP:n omakustanne, 2005. ISBN 952-91-9649-0.
**Jack Wilson McConnell** (s. 30. kesäkuuta 1960, Irvine, North Ayrshire) on skotlantilainen poliitikko, Skotlannin työväenpuolueen johtaja ja vuodet 2001–2007 Skotlannin pääministeri.

Elämä ja ura
------------

McConnell kasvoi lammasfarmilla Arranilla ja liittyi 16-vuotiaana Skotlannin kansallispuolueeseen (*Scottish National Party*, SNP), mutta erosi myöhemmin. Suoritettuaan alemman korkeakoulututkinnon Stirlingin yliopistossa 1983 hän opetti matematiikkaa Lornshill Academyssa Alloassa Clackmannanshiressa. Seuraavina vuosina hänet valittiin kunnanvaltuustoon, jossa hän toimi kahdeksan vuotta.

McConnellista tuli Skotlannin työväenpuolueen pääsihteeri 1992. Hänen läpimurtonsa tapahtui vuonna 1997, jolloin työväenpuolue saavutti murskavoiton konservatiiveista ja vei kansallispuolueen kanssa kaikki konservatiivien edustajanpaikat Skotlannissa.

Vuonna 1998 McConnell oli jäsenenä Skotlannin perustuslaillisessa kokouksessa, jonka tuloksena kansanäänestyksen jälkeen perustettiin Skotlannin parlamentti. McConnell oli ehdokkaana ensimmäisissä vaaleissa 1999 ja valittiin. Hänet nimitettiin valtiovarainministeriksi Skotlannin Donald Dewarin hallitukseen. Dewarin kuoleman jälkeen McConnell haastoi Henry McLeishin pääministerin paikasta, mutta hävisi. Kun McLeish joutui eroamaan ns. Officegate-skandaalin vuoksi, McConnellista tuli ilman vastaehdokkaita pääministeri.

Ensimmäisessä hallituksen muutoksessaan hän korvasi lähes kaikki McLeishille uskolliset ministerit ja puolueen toimihenkilöt. Hän ei ole myöskään innostunut Skotlannin itsenäisyyshankkeista kuten edeltäjänsä.

Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuissa 2006 McConnell ilmoitti tukevansa Trinidad ja Tobagon joukkuetta Englannin sijaan.

McConnell on Yhdistyneen kuningaskunnan ylähuoneen jäsen vuodesta 2010.

Lähteet
-------

1. ↑  Lord McConnell of Glenscorrodale *UK Parliament*. Viitattu 2.12.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen kotisivu. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* UK Parliament

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Vendée** on Sèvre Niortaisen sivujoki länsi-Ranskassa, suurimmaksi osaksi Vendéen departementin alueella.

Maantiede
---------

Vendéen lähteet ovat L'Absien kunnassa , Deux-Sèvresin departementissa, ja se kulkee Saint-Paul-en-Gâtinen kautta, joka on Vendéen departementin rajakunta. Se kukee edelleen tämän departementin entisen pääkaupungin Fontenay-le-Comten kautta ja saapuu Charente-Maritimen departementin puoLelle vähän ennen L'Île-d'Elleä, jossa se laskee Charente-Maritimeen hieman Marasnsista ylävirtaan. Vendée on 82,13 kilometriä pitkä..

Nimen alkuperä
--------------

Nimi on esiintynyt 900-luvulla muodossa *fluvium Vendre*, 1000-luvulla muodoissa *flumen Vendee* ja *Vendeia*.

Pierre-Henri Billyn mukaan nimi perustuu galliankieliseen sanarunkoon *vindo-*, joka merkitsi *valkoista*, *loistavaa* ja johon liittyi myös *pyhän* sivumerkitys..

Suurimmat sivujoet
------------------

Vendéen suurimmat sivujoet ovat:

* Mère, 33 km<
* Tignon, 13 km
* Fougéres, 12 km.

Hallinto ja omistussuhteet
--------------------------

Lähteestään Fontenay-le-Comten Pont-Neufiin saakka Vendée ei ole julkisessa omistuksessa, vaan sen uoma ja rannat kuuluvat sen varrella oleviin kiinteistöihin. Sen sijaan Pont-Neufista siihen kohtaan saakka, jossa joki laskee Sèvre Niortaiseen, joen omistaa valtion jokihallinto.

Vendée on luokiteltu purjehduskelpoiseksi joeksi.

Vuonna 2001 hyväksyttiin suunnitelma Fontenay-le-Comtea kohtaavien tulvien torjumiseksi.

Vendéen koko valuma-alueelle on valmisteilla vesien järjestely- ja hoitosuunnitelma (ransk. *schéma d'aménagement et de gestion des eaux*, SAGE).

Vesistöjärjestelyt
------------------

Suurimmat Vendée-jokeen rakennetut padot ovat Albertin, Merventin ja Pierre-Brunen padot. Patoaltaiden tilavuudet ovat 3, 8,3 ja 3,05 miljoonaa kuutiometriä. Ne muodostavat departementin suurimman juomaveden lähteen, josta saadaan 20 000 – 36 000 kuutiometriä vettä vuorokaudessa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Vendée *Sandre*. Viitattu 18.4.2024.
2. 1 2 3  La Vendée *pravarini.free.fr*. Viitattu 18.4.2024.
3. ↑  Pierre-Henri Billy: *Dictionnaire des noms de lieux de la France*, s. 561. Éditions Errance, 2011. ISBN 978-2-87772-449-4.

Aiheesta muualla
----------------

* Jean Vimpère: Étude de Valvata bourguignati Letourneux 1869 dans son locus typicus en Vendée et son rattachement à Islamia moquiniana (Dupuy 1851), (Mollusca : Gastropoda).  *La naturalise vendéen*, 2003, nro 3, s. 111–117. Artikkelin verkkoversio.
**George Kennedy Allen Bell** (4. helmikuuta 1883 – 3. lokakuuta 1958) oli Chichesterin piispa, Canterburyn tuomiokirkon dekaani, Yhdistyneen kuningaskunnan parlamentin ylähuoneen jäsen sekä ekumenian uranuurtaja.

Piispa Bell tunnetaan ilmamarsalkka Arthur Harrisin Saksan asutuskeskuksiin johtamien yöllisten terroripommitusten vastustajana. Hän oli saksalaisen vastarintaliikkeen tukija.

> »Olen varma siitä että Saksassa on nyt erittäin monta Gestapon ja konekiväärin hiljentämiä, jotka kaipaavat vapautusta jumalattomasta natsihallinnosta ja kristillistä järjestystä, johon me ja he voivat olla osallisia »   
> (George Bell)
> 
>

Ekumeeniset ponnistelut rauhan eteen
------------------------------------

Bell yritti jo ennen sotaa varoittaa Eurooppaa natsien suunnitelmista. Sodan sytyttyä Bell toi Britannian hallitukselle tietoja saksalaisesta vastarintaliikkeestä natsihallintoa vastaan. Bell oli sodan aikanakin yhteydessä saksalaiseen vastarintaliikkeeseen ja koetti hankkia sille tukea Saksan ulkopuolelta. Lisäksi hän pyrki pelastamaan juutalaisia natsien vainolta.
Piispa Bell järjesti 27. heinäkuuta 1945 Holy Trinity -seurakunnassa Lontoossa muistojumalanpalveluksen Flossenbürgin keskitysleirillä 9. huhtikuuta teloitetun ystävänsä Dietrich Bonhoefferin muistolle.

Lähteet
-------

* Metaxas, Eric (suom. Pitkänen, Merja ja Sevón, Marja: *Bonhoeffer – pastori, marttyyri, näkijä, vakooja*. Päivä Osakeyhtiö, 2013. ISBN 978-952-475-585-6.

### Viitteet

1. ↑  Bonhoeffer, 2013. Juoni Hitlerin pään menoksi, sivu 399
2. 1 2   Bonhoeffer, 2013. Prologi, sivut 9–12


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Adrar** (arab. أدرار‎, *Adrār*) on kaupunki ja Adrarin maakunnan hallinnollinen keskus Algerian Saharassa. Se sijaitsee Touatin keidasalueella 1 445 kilometriä Algerista lounaaseen. Adrarin kunnassa oli arviolta 92 800 asukasta vuonna 2021.

Adrarin kunnan pinta-ala on 633 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Sebaan, idässä ja kaakossa Tamantitin, lounaassa Ouled Ahmed Tammin ja lännessä Boudan kuntiin. Kaupunki on rakennettu Wadi Messaoudin varrelle. Vesi virtaa vadissa kahden-kolmenkymmenen vuoden välein. Adrarin ympärillä on perinteiseen foggara-keinokastelujärjestelmään perustuvia palmulehtoja ja puutarhaviljelmiä.

Seudulla vallitsee kuuma ja kuiva aavikkoilmasto. Tammikuun keskilämpötila on 15 ja heinäkuun 41 astetta. Vuotuinen sademäärä on alle 50 millimetriä.

Adrar on 135 linnoitettua kylää eli *ksaria* käsittäneen Touatin keidasalueen keskus. Sen asukkaat ovat osittain berberinkielisiä. Kaupunki on kasvanut voimakkaasti hallinto- ja liikennekeskuksena sekä lähiseudun öljy- ja kaasuteollisuuden ansiosta.

Adrarin kautta kulkee etelään johtava maantie RN6. Kaupungin itäpuolella sijaitsee Touat Cheikh Sidi Mohamed Belkebirin kansainvälinen lentoasema.

Kaupungissa on elintarviketeollisuutta. Maatalous tuottaa viljaa, vihanneksia, hedelmiä, taateleita ja varsinkin tomaattia. Käsityöläiset ovat tunnettuja punaisin geometrisin kuvioin koristelluista villa- ja puuvillakankaistaan.

Kaupunki on rakennettu punaisesta savesta sudanilaiseen tyyliin. Sen nähtävyyksiin kuuluu valtava Marttyyrien aukio riemukaarineen. Adrarissa on useita hotelleja ja muita matkailupalveluja.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Monographie Wilaya d’Adrar *Aniref*. Viitattu 18.4.2024.
2. 1 2 3 4  *Encyclopédie berbère II*, s. 142–143. Aix-en-Provence: Edisud, 1985. ISBN 2-85744-209-2. Teoksen verkkoversio.
3. ↑  Adrar, Algeria Climate *Weather And Climate*. Viitattu 18.4.2024.
4. 1 2  Dominique Auzias, Jean-Paul Labourdette, Marie-Hélène Martin: *Petit futé Algérie 2009–2010*, s. 385–387. Paris: Nouvelles Éditions de l'Université, 2009. ISBN 978-2-7469-2196-2.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Adrar (Algeria)** Wikimedia Commonsissa
HangaivuoretHangaivuorten sijainti Mongoliassa
**Hangaivuoret** (Mongoliaksi: Хангайн нуруу, *Hangain nuruu*; kiinaksi: 杭爱山; perinteisin merkein: 杭愛山; pinyin: *Háng’ài Shān*) ovat vanha vuoristo keski-Mongoliassa, noin 400 km länteen Ulan Batorista. Vuorijono on luode-kaakko-suuntainen ja pituudeltaan n. 805 km.

Nimi
----

*Hangai* on mongolialaisten käyttämä yleisnimi pohjoiselle, rehevälle metsäiselle alueelle erotuksena eteläisestä autiomaasta, jota kutsutaan nimellä *Govi* (Gobin autiomaa).

Arhangain (*Pohjoinen Hangai*) ja Övörhangain (*Eteläinen Hangai*) provinssit ovat saaneet nimensä vuoriston mukaan. Tasangolla itään Hangaivuorista sijaitsee Orhon-joen laakson kulttuurialue, joka on Unescon maailmanperintökohde; alueella on mm. Karakorumin rauniot. Myös xiongnujen, xianbien ja Rouranin kaanikunnan pääkaupungit ja ydinalueet sijaitsivat tällä seudulla.

Länteen Hangaivuorista sijaitsee Uvs Nuurin allas.

Merkittäviä kohteita
--------------------

Hangaivuoret Tsetserlegin, Arhangain provinssin pääkaupungin yllä.
Horgo, sammunut tulivuori pohjoisilla Hangaivuorilla
Hangaivuorten korkein huippu on Otgontenger (korkeus 4008 m.), joka on yksi Mongolian neljästä tärkeimmästä pyhästä vuoresta. Toinen merkittävä huippu ja pyhä vuori on Suvraga Hairkhan (korkeus 3117 m.), itään Tsetserlegistä.

Vuoriston sulamisvedet ruokkivat Orhon-, Selenge-, Ider- ja Zavhan-jokia. 

Hangain alue on tunnettu leudosta mikroilmastostaan, ja talvet eivät ole siellä yhtä ankaria kuin muualla maassa.

Lähteet
-------

1. ↑  Hangayn Mountains Encyclopedia Britannica. Viitattu 6.8.2020. [vanhentunut linkki]
2. ↑  # Eligiusz Brzezniak, Tadeusz Niedzwiedz, Vertical Variability of Climatic Conditions in the Khangai Mountains, 1980.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |

 |
**Metos Oy Ab** on suomalainen ammattikeittiölaitteita ja niihin liittyviä palveluja tarjoava yritys. Metos perustettiin vuonna 1922 nimellä Oy Metalliteos. Perheyrityksenä aloittanut Metos siirtyi 1959 Instrumentarium Oy:n omistukseen, ja vuosina 1994 ja 1998 tehdyillä kaupoilla siitä tuli osa Hackman Oyj:tä. Nykyisin Metos kuuluu erillisenä liiketoimintayksikkönä italialaiseen Ali Group -konserniin, joka osti koko Hackman Oyj:n osakekannan vuonna 2004. Metos on ensimmäisiä ruostumatonta terästä hyödyntäviä teollisuusyrityksiä Suomessa. Se on oman toimialansa markkinajohtaja Pohjois-Euroopassa.

Vuonna 1938 Metos esitteli maailman ensimmäisen tehdasvalmisteisen sähkökiukaan. Kiukaiden valmistus lopetettiin 1983.

Vuonna 2005 Hackman Oyj:n toiminimi muutettiin Metos Oy Ab:ksi, uusi. Metoksen pääkonttori sijaitsee Keravalla. Yrityksen liikevaihto vuonna 2012 oli 91,8 miljoonaa euroa. Toimitusjohtajana toimii Sami Kuparinen.

Lähteet
-------

1. 1 2  Metoksen historia pähkinänkuoressa  25.2.2013. Metos Oy Ab.
2. 1 2  Metos *Kauppalehti*. Viitattu 25.2.2013.
3. ↑  Lievästä kasvusta huolimatta Metos Oy Ab:n tulos heikkeni tuntuvasti *Kauppalehti*.  Arkistoitu 4.3.2016. Viitattu 25.2.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* Metoksen kotisivut
*
**Järvi-meriwiki** (aiemmin **Järviwiki**) on alkujaan Suomen ympäristökeskuksen ylläpitämä wikimuotoinen verkkopalvelu, jossa on tietoja Suomen pinta-alaltaan yli yhden hehtaarin suuruisista järvistä sekä Suomen rannikon merialueista.

Wikin tietosisältö jakautuu kahteen osaan. Kunkin järven perustiedot, kuten vesistöalue, pinta-ala, sijainti ym. ovat peräisin viranomaisten tietokannoista, kuten Järvirekisteristä. Näitä tietoja saavat muokata vain SYKE:n viranomaiskäyttäjät. Sen sijaan muut kunkin järven tiedot ovat vapaasti kenen tahansa muokattavissa, ja näihin voi sisältyä myös omia havaintoja. Lisäksi järviwikiin sisältyy tilastolistauksia ja kyselymahdollisuuksia Suomen järvistä esimerkiksi vesistöalueittain, kunnittain ja maakunnittain.

Lähteet
-------

1. 1 2  Järviwiki: tietoja *Järviwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 24.3.2012.
2. ↑  Järvitilastot *Järviwiki*. Suomen ympäristyökeskus. Viitattu 24.3.2012.

Aiheesta muualla
----------------

* Järviwiki Suomen ympäristökeskus. Viitattu 24.3.2012.
Khüiten orgilKhüiten nähtynä Venäjän Altain suunnasta.

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Mongolian ja Kiinan rajallaMongolia ja Kiinan kansantasavalta |
| Vuoristo | 
Tavan Bogdin massiivi, Altai |
| Korkeus merenpinnasta | 
4 356 m  |
| Prominenssi | 
2 324 m  |
| Ensimmäinen nousu huipulle | 
1963 |

Kartta

|  |  |
| --- | --- |
| Koordinaatit | 
49° 08′ 45″ P, 87° 49′ 09″ IView and modify data on Wikidata  |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Khüiten** tai **Hüyten** (mongoliaksi Хүйтэн оргил, *"kylmä huippu"*; kiinaksi 友谊峰, *Yǒuyì Fēng* eli *Ystävyyden huippu*) on Mongolian korkein kohta ja Altai-vuorten toiseksi korkein huippu Beluhan jälkeen. Sen korkeus on 4 356 m. ja sillä on pysyvä lumipeite. Kiinan ja Mongolian välinen raja kulkee sen huipun kautta.

Khüiten on yksi Tavan Bogdin viidestä vuorenhuipusta ja niistä korkein. Se sijaitsee Bajan-Ölgiin provinssissa Mongolian läntisimmässä kärjessä.

Ensimmäisenä vuoren huipulle on luultavasti noussut Mongolian hallituksen tukema puolalainen retkikunta v. 1963.

Lähteet
-------

1. 1 2  Khüiten Peak, China/Mongolia Peakbagger.com.
2. ↑  Mt Khuiten Arkisto 4.3.2016. Peakware.com.
**Kirkkoväkeä (Pääsiäisaamu)** on taiteilija Helene Schjerfbeckin öljyvärimaalaus kankaalle vuodelta 1900. Kooltaan tämä työ on 70×95 cm ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon kokoelmiin, jonne se lahjoitettiin vuonna 1991.

Helene Schjerfbeck maalasi *Kirkkoväkeä*-maalausta viisi vuotta, vuosina 1895–1900. Maalaus kuvaa naista kolmessa eri ikävaiheessa sunnuntaisiin ulkovaatteisiin pukeutuneina. Heidän edessään on poika karvalakki päässään. Helene Schjerfbeck pani tämän maalauksen esille loppuvuonna 1900. Hän oli matkustanut kesällä Ruotsin Åren tunturiparantolaan ja sairastui siellä joulukuussa. Schjerfbeck oli koko seuraavan vuoden, 1901, sairauslomalla Suomessa. Taulussa on merkinnät H/Schjerf/beck/1895– /1900.

Lähteet
-------

1. ↑  Leena Ahtola-Moorhouse teoksessa Helene Schjerfbeck 150 vuotta, Ateneumin taidemuseon näyttelykirja vuodelta 2012, Helsinki: Ateneumin taidemuseo

Aiheesta muualla
----------------

* Suomen Kansallisgalleria: Kokoelmat: Kirkkoväkeä.  (Arkistoitu – Internet Archive)