recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Merimiesautot** olivat 1940-luvun lopulta 1960-luvun alkuun suosittu tapa tuoda Suomeen länsimaisia autoja ohi silloisen tuonti- ja valuuttasäännöstelyn. Merimiehet ja muut ulkomailla työskennelleet ja ulkomaan valuutassa palkkansa saaneet olivat oikeutettuja saamaan tuontilisenssejä tuodakseen Suomeen ulkomailta ostettuja autoja. Koska erityisiä rajoituksia tuonnille ei ollut, merimiesautoista ja niihin myönnetyistä tuontilisensseistä muodostui merkittävää liiketoimintaa sekä suomalaiselle laivaväelle että kauppoja järjestelleille ja rahoittaneille liikemiehille.

Vuonna 1956 joka kolmas Suomessa myyty länsiauto oli tällä tavoin Suomeen tuotu merimiesauto. Suosituin malli oli laadukkaana mutta edullisena tunnettu Volkswagen Kupla, jota Suomessa muuten olisi saanut jonottaa jopa vuosia. Nopean toimituksen ansiosta vähän käytetystäkin merimiesautosta saatettiin maksaa jopa kaksinkertainen hinta uuteen verrattuna.

Länsiautojen "harmaatuonnissa" olivat mukana merimiesten lisäksi muun muassa Nesteen Naantalin öljynjalostamoa rakentaneet ulkomaalaiset sekä ulkomailla työskennelleet muusikot. Esimerkiksi Delta Rhythm Boysia Atlantin-valtamerilaivalla säestäneessä yhtyeessä soittaneet Ville ja Herbert Katz toivat Suomeen useita amerikkalaisautoja. Yksityisten ostajien ja ammattiautoilijoiden rinnalla merimiesautoista olivat kiinnostuneet tuolloin suosittuja tavara-arpajaisia järjestäneet järjestöt, jotka saivat niistä houkuttelevia pääpalkintoja ja siten arpajaisilleen suurempia tuottoja.

V. J. Sukselaisen II hallitus yritti vuonna 1959 kiristää merimiesautotuonnin ehtoja, mutta Niilo Wällärin johtaman Merimiesunionin onnistui torjua valtaosan muutoksista uhkaamalla lakolla. Hallituksen vaatimuksesta laivaväen ammattijärjestöjen piti perustaa autotuontia varten ja siinä tapahtuvan keinottelun torjumiseksi oma yritys nimeltä Sea-Import. Ehtoja kuitenkin tiukennettiin niin, että auton sai tuoda enää vain kolmen vuoden välein.

Merimiesautojen kauppa hiipui autotuonnin vapauduttua 1962.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Merimiesautot.  *Mobilisti*, 2/2019, s. 58.
**Hr. Ms. Zeeland** (runkonumero D809) oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston Holland-luokan hävittäjä.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Holland-luokka (hävittäjä)*
Alus tilattiin Koninklijke Maatschappij De Scheldeltä Vlissingenistä, missä köli laskettiin 21. tammikuuta 1951 telakkanumerolla 269. Se laskettiin vesille 27. kesäkuuta 1953 ja otettiin palvelukseen 1. maaliskuuta 1955.

Palvelus
--------

Koeajojen ja miehistön koulutuksen jälkeen alus teki neitsytmatkan Pohjanmerellä ja Kanaalissa, jolloin se teki laivastovierailun HMNB Portlandiin. Aluksella havaitut viat korjattiin Vlissingenissä. Heinäkuussa 1956 alus vieraili Leningradissa *Hr. Ms. De Zeven Provinciënin* ja *Hr. Ms. Frieslandin* kanssa. Kotimaahan palattuaan se poistettiin palveluksesta ja siirrettiin reserviin.

Marraskuussa 1956 alus palautettiin palvelukseen ja liitettiin seuraavana vuonna Alankomaiden laivasto-osastoon. Se osallistui 1956 osaston mukana Naton harjoituksiin Grande Change ja Cut Loose. Elokuussa 1968 alus korvasi *Hr. Ms. Hollandin* Naton pysyvässä Atlantin laivastossa (STANAVFORLANT), jonka muut alukset olivat *HMS Argonaut*, *Bayern* ja *USS Glennon*. Seuraavana vuonna se oli osaston mukana Spitheadissä Naton laivastokatselmuksessa. Palveluksensa aikana se osallistui Naton harjoituksiin kuten Silent Rain 1966, Perfect Play 1967, Silver Town 1968 sekä Razor Sharp ja Peace Keeper 1969.

Oltuaan kaksi vuotta reservissä alus palautettiin palvelukseen 1976. Se lähti New Yorkiin *Hr. Ms. Trompin* kanssa joka toisena vuotena Hudson-joella järjestettyyn laivastokatselmukseen. Alus poistettiin 29. syyskuuta 1978 palveluksesta ja alusluettelosta. Se myytiin romutettavaksi ja hinattiin joulukuussa 1979 Bilbaoon Espanjaan romuttamolle.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1947–1995*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1995. ISBN 0-85177-605-1. (englanniksi)
* Visser, Henk: The Netherlands Type 47A Destroyer.  *Warship 2016*, 2016, XXXVIII. vsk, s. 182-186. Lontoo:  Conway. ISBN 978-1-84486-326-6.   (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Gardiner, Robert s. 274
2. 1 2 3 4  Visser 2016 s. 184-185

*Holland*-luokan hävittäjät

|  |
| --- |
| *Hr. Ms. Holland* - *Hr. Ms. Zeeland* - *Hr. Ms. Noord Brabant* - *Hr. Ms. Gelderland* |
| Edeltäjä: *N*, *Q* ja *S* -luokka – Seuraaja: *Friesland*-luokka |
**Michel Gérard Joseph Colucci** (28. lokakuuta 1944 Pariisi, Ranska – 19. kesäkuuta 1986 Opio, Ranska) oli ranskalainen näyttelijä ja koomikko. Hänet tunnetaan taiteilijanimellään Coluche. Hänen huumorinsa oli usein provosoivaa, nokkelaa ja kaksimielistä. Jälkimaineeltaan Coluche muistetaan etenkin hyväntekijänä.

Ura
---

Colucci aloitti uransa stand up -koomikkona 1960-luvun lopulla ja alkoi käyttää nimeä Coluche. Hän esiintyi televisiossa ja radiossa tiuhaan ja vakiinnutti asemansa yhtenä Ranskan tasokkaimmista koomikoista. Hänen huumorinsa liittyi usein vakaviin sosiaalisiin ja poliittisiin ongelmiin. 1970-luvulla Coluche teki uraa myös elokuvanäyttelijänä ja sai alati suurempia rooleja, kunnes 1980-luvulle tultaessa hän oli noussut filmitähden asemaan.

Coluche pyrki presidenttiehdokkaaksi Ranskan presidentinvaaleissa 1981, mutta hävisi François Mitterrandille. Coluche oli mukana humanitaarisessa toiminnassa, hän perusti hyväntekeväisyysjärjestö Les Restos du Cœurin syyskuussa 1985. Coluche sai surmansa liikenneonnettomuudessa kesäkuussa 1986.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Coluche : Biography: life and films Frenchfilms.org. Viitattu 10.6.2022. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Gala: Coluche

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Latvia
* Tšekki
	+ 2
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Oskars Bārs suunnittelema Jelgava synagoga.
**Oskars Bārs** (17. lokakuuta 1848 Dobele – 9. tammikuuta 1914 Riika) oli latvialainen arkkitehti. Hänen tuotantonsa edustaa jugend-tyyliä.

Elämäkerta
----------

Oskars Bārs syntyi Dobelessa Kuurinmaalla 17. lokakuuta 1848. Hän oli ensimmäisiä niistä, jotka valmistuivat Riian polyteknisestä instituutista. Bārs työskenteli Jelgavan johtavana arkkitehtina, kunnes hän perusti oman arkkitehtitoimistonsa. Bārs suunnitteli yli 90 rakennusta. Suurin osa Bārsin rakennuksista edustaa eklektistä jugendia, mutta hänen myöhemmät rakennuksensa edustavat rationaalista jugendia, jossa fasadeista on riisuttu turha koristelu. Bārs kuoli Riiassa 9. tammikuuta 1914. Tunnetuimpia Bārsin suunnittelemia rakennuksia oli Jelgavan synagooga.

Lähteet
-------

1. 1 2  Bārs Oskars Aleksandrs *Ievērojami cilvēki Jelgavas novadā*.  Arkistoitu 16.1.2011. Viitattu 26.10.2010. (latviaksi)
2. ↑  Marjo Mela ja Lembit Valba: *Latvian historiaa ja kulttuuria*, s. 263. Rozentāls-seura, 2005. ISBN 951-986-71-1-2.
**1. hikō sentai** (jap. 第一飛行戦隊,Dai-ichi-hikō sentai) oli keisarillisen Japanin armeijan ilmavoimien hävittäjäyhtymä (rykmentti), joka perustettiin armeijan ensimmäisenä ilmavoimien yhtymänä lokakuussa 1915 Tokorozawassa nimellä kōku daitai (ilmailupataljoona). Siinä oli perustettaessa lentokonelaivue (chutai), ilmalaivalaivue ja varikko. Yksikkö nimettiin joulukuussa 1917 1. kōku daitaiksi, jolloin siinä oli kaksi lentokonelaivuetta ja ilmalaivalaivue. Ilmalaivat siirrettiin yksiköstä joulukuussa 1919. Yksiköstä muodostettiin toukokuussa 1920 armeijan ensimmäinen hävittäjäyhtymä. Elokuussa 1922 yksikkö nimettiin 1. hikō daitaiksi ja lokakuussa 1926 1. hikō rentaiksi (lentorykmentti), jonka 1. daitaissa oli kaksi tiedustelulaivuetta ja 2. daitaissa kaksi hävittäjälaivuetta. Seuraavana vuonna se järjestettiin jälleen uudelleen niin, että siihen kuului kaksi hävittäjädaitaita (yhteensä neljä laivuetta (chutai)).

Kesäkuussa 1932 kaksi laivueista lähetettiin Mantsuriaan, missä ne liitettiin muodostettavaan 11. hikō daitaihin. Vuonna 1933 alkuperäinen yksikkö supistettiin kolmilaivueiseksi, mutta palautettiin 1935 nelilaivueiseksi. Heinäkuussa 1938 yksikkö muutettiin kaksilaivueiseksi hikō sentaiksi. Tällöin kaksi ylimääräistä laivuetta muodosti 59. hikō sentain. Yksikön kolmanneksi laivueeksi siirrettiin 11. hikō sentain 4. laivue. Yhtymä jaettiin huhtikuussa 1944 hikōtaiksi (lennosto) ja seibitaiksi (tukikohta).

Kalusto
-------

Yhtymän kalustona olivat:

* Armeijan tyypin 91 hävittäjä syksy 1931 - 1939
* Nakajima Ki-27 1939-toukokuu 1942
* Nakajima Ki-43-I heinäkuu 1942-elokuu 1943
* Nakajima Ki-43-II syyskuu 1943- huhtikuu 1944
* Nakajima Ki-84 Hayate huhtikuu 1944 - sodan loppuun

Komentajat
----------

Yhtymän komentajina olivat:

* everstiluutnantti Toshio Kato heinäkuu 1938 - heinäkuu 1939
* majuri Fumio Harada heinäkuu 1939 (kuollut Nomonhan 29. heinäkuuta 1939)
* majuri Naoshi Yoshida elokuu 1939 - syyskuu 1940
* majuri Kinshiro Takeda syyskuu 1940 - maaliskuu 1943
* everstiluutnantti Mitsugu Sawada maaliskuu 1943 (kuollut Lae 5. maaliskuuta 1943)
* majuri Shunsuke Matsumura maaliskuu 1943 - lokakuu 1944 (kuollut Negros 28. lokakuuta 1944)
* kapteeni Shigeharu Hashimoto marraskuu - joulukuu 1944 (kuollut Clark 23. joulukuuta 1944)
* kapteeni Hironojo Shishimoto joulukuu 1944 - sodan loppuun

Lähteet
-------

* Hata, Ikushiko, Izawa, Yasuho & Shores, Christopher: *Japanese Army Fighter Aces 1931-45*. Stackpole Military History Series. Sstackpole books, 2002. ISBN 978-0-8117-1076-3. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Hata et al 2002 s. 102-104
2. ↑  Hata et al 2002 s. 290
3. ↑  Hata et al 2002 s. 294
4. ↑  Hata et al 2002 s. 307
5. ↑  Hata et al 2002 s. 311
**Hankasalmen vuoden 1929 junaonnettomuus** tapahtui 12. heinäkuuta 1929 Jyväskylän-Pieksämäen rataosuudella Sauvamäen pysäkin ja Hankasalmen rautatieaseman välillä, kun järjestelyjuna ja tavarajuna törmäsivät yhteen. Onnettomuudessa kuoli järjestelyjunan veturinkuljettaja.

Järjestelyjuna n:o 1917 lähti Sauvamäen pysäkiltä kohti Hankasalmea vähän ennen kello 17:ää iltapäivällä. Hankasalmen asemalta lähti samoihin aikoihin kappaletavarajuna n:o 1902 järjestelyjunaa vastaan, ilman että kumpikaan juna olisi tiennyt toisistaan. Junat törmäsivät täydellä vauhdilla toisiinsa eräässä radanmutkassa kello 17.05 aikoihin. Järjestelyjunan pienempi veturi hajosi kappaleiksi, kun taas tavarajunan veturi raskaampana kärsi vähemmän vaurioita mutta suistui sekin kiskoilta. Kymmenen tavaravaunua kasautui lisäksi röykkiöksi veturin taakse. Rataa rikkoutui noin 100 metrin matkalta. Onnettomuudessa sai surmansa järjestelyjunan Jyväskylästä kotoisin ollut veturinkuljettaja Felix Särkkä. Hänen ruumiinsa löytyi vasta seuraavana päivänä pirstoutuneen veturin alta. Kaksi muuta henkilöä loukkaantui lievästi onnettomuudessa. Järjestelyjunassa olleet lämmittäjä, konduktööri, kolme rautatieläistä ja neljä matkustajaa pelastuivat kaikki. Onnettomuuden aineelliset vahingot olivat yhteensä noin miljoona markkaa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Tuhoisa junien yhteentörmäys Hankasalmella, Helsingin Sanomat, 13.07.1929, nro 185, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
2. ↑  Hankasalmen junaonnettomuus. Kuljettaja Särkän ruumis löydettiin eilen aamulla, Helsingin Sanomat, 14.07.1929, nro 186, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
| "Columbia"Oasis |
| --- |
| Singlen "Columbia" kansikuva |
| Singlen tiedot |
|  Albumilta | *Definitely Maybe* |
|  Äänitetty  | marraskuu 1993 – huhtikuu 1994 |
|  Julkaistu | 29. elokuuta 1994 |
|  Formaatti | CD-levy, 12 tuuman vinyyli |
|  Tekijä(t) | Noel Gallagher |
|  Tuottaja(t) | Mark Coyle, Owen Morris |
|  Tyylilaji | psykedeelinen rock, hard rock |
|  Kesto | 06.17 |
|  Levy-yhtiö | Creation RecordsBig Brother Recordings |
| Muut kannet |
| Vuoden 2004 promojulkaisun kansikuva. |
| Oasiksen muut singlet |
| "Live Forever"1994 | "Columbia"1994 | "Cigarettes & Alcohol"1994 |

**Columbia** on brittiläisen rockyhtye Oasiksen kappale, joka on viides raita yhtyeen debyyttialbumilla *Definitely Maybe* (1994).

Kappaletta ei alun perin julkaistu varsinaisesti singlenä, mutta se ylsi Britannian singlelistan sijalle 111. "Columbia" on lisäksi yksi suosituimpia ja arvostetuimpia kappaleita etenkin yhtyeen fanien keskuudessa. Kappaleen demoversio julkaistiin vinyylilevynä vuonna 1993, mutta kyseinen painos oli rajoitettu vain 510 kappaleeseen. Kappale julkaistiin uudelleen Euroopassa promosinglenä vuonna 2004. "Columbia" perustuu pitkälti kolmeen sointuun, joita toistetaan läpi koko kappaleen. Noel Gallagher sävelsi sen nopeasti saadakseen yhtyeelle jammailumateriaalia, joten "Columbia" on yhtyeen yksinkertaisimpia kappaleita sävellyksenä. Kappale on harvoja Oasis-kappaleita, joissa Liam laulaa myös taustalaulut.

"Columbia" kuului Oasiksen soittolistaan *Definitely Maybe Tour* ja *(What’s the Story) Morning Glory? Tour* -kiertueilla, ja sitä soitettiin myös joitakin kertoja vuoden 2002 *Heathen Chemistry Tour* -kiertueella.

Kappaleet
---------

### CD- ja vinyylijulkaisu

|  |
| --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |
| 1. | Columbia | 6.17 |
| 6.17 |  |

Kokoonpano ja henkilöstö
------------------------

|  |  |
| --- | --- |
| Yhtye
* Liam Gallagher – laulu, taustalaulu
* Noel Gallagher – soolokitara
* Paul "Bonehead" Arthurs – rytmikitara
* Paul "Guigsy" McGuigan – basso
* Tony McCarroll – rummut

 | Tuotanto
* Tuotanto: Mark Coyle, Owen Morris
* Tekniikka: Mark Coyle, Anhali Dutt, Dave Scott, Roy Spong
* Miksaus: Mark Coyle, Owen Morris, Dave Scott
* Masterointi: Barry Grint

 |

Lähteet
-------

1. ↑  Oasis (2) – Columbia (Vinyl) at Discogs *Discogs*. Viitattu 12.4.2018. (englanniksi)
2. ↑  Oasis (2) – Columbia (Vinyl) at Discogs *Discogs*. Viitattu 12.4.2018. (englanniksi)
3. ↑  Columbia by Oasis Song Statistics *Setlist.fm*. Viitattu 12.4.2018. (englanniksi)
**Colter Wall** (s. 1996 Swift Current) on kanadalainen laulaja-lauluntekijä.

Wall aloitti kitaransoiton 12-vuotiaana. Hän oli kiinnostunut rockmusiikista, kuten AC/DC, Black Sabbath ja Led Zeppelin, ja soitti paikallisissa rockyhtyeissä. Myöhemmin hän kiinnostui bluesartisteista ja folkmusiikista. Wall on kertonut olevansa folklaulaja ja tarkemmin westernmusiikin esittäjä.

EP-levy *Imaginary Appalachia* (2015) sai hyvän vastaanoton sekä Kanadassa että Yhdysvalloissa. Kappale "Sleeping on the Blacktop" otettiin vuonna 2016 valmistuneeseen elokuvaan *Hell or High Water*.

Esikoisalbumi *Colter Wall* (2017) koostuu Wallin omista sävellyksistä ja kahdesta cover-kappaleesta: Townes Van Zandtin "Snake Mountain Blues" (1969) ja Lawton Williamsin "Fraulein" (1957), jonka Wall esittää duettona Tyler Childersin kanssa.

Albumi *Songs of the Plains* (2018) koostuu omista sävellyksistä ja cover-kappaleista. Albumi sai hyvät arvostelut.

Diskografia
-----------

### Studioalbumit

* *Colter Wall* (2017)
* *Songs of the Plains* (2018)

### EP:t

* *Imaginary Appalachia* (2015)

Lähteet
-------

* New Yorker
* Rolling Stone

### Viitteet

1. 1 2 3   *allmusic.com*. Viitattu 30.6.2020 (englanniksi)
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive) *fortworthstockyards.org*. Viitattu 30.6.2020 (englanniksi)
3. ↑   *theglobeandmail.com*. Viitattu 30.6.2020 (englanniksi)
4. 1 2   *laurelcanyonuk.com*. Viitattu 30.6.2020 (englanniksi)
5. ↑   *thetimes.co.uk*. Viitattu 30.6.2020 (englanniksi)
6. ↑   *rollingstone.com*. Viitattu 30.6.2020 (englanniksi)
7. ↑   *rootsmusic.ca*. Viitattu 30.6.2020 (englanniksi)
8. ↑   *allmusic.com*. Viitattu 30.6.2020 (englanniksi)

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Frank T. Mdlalose** (29. marraskuuta 1931 – 3. huhtikuuta 2021) oli eteläafrikkalainen poliitikko, joka toimi muun muassa Inkatha-vapauspuolueen puheenjohtajana ja KwaZulun bantustanin sisä- ja terveysministerinä. Toukokuusta 1995 maaliskuuhun 1997 hän toimi KwaZulu-Natal-provinssin presidenttinä, jonka jälkeen hänet nimitettiin Etelä-Afrikan suurlähettilääksi Egyptiin.

Mdlalosen poliittinen ura alkoi 1940-luvun loppupuolella, jolloin hän liittyi Fort Haren yliopiston ANC:n nuoriso-osastoon. Hän osallistui aktiivisesti ANC:n vuonna 1952 organisoimaan apartheidin vastaiseen kampanjaan ja valittiin ANC:n nuoriso-osaston puheenjohtajanksi 1953. Vuonna 1959 Mdlalose liittyi PAC:hen petyttyään ANC:n muotoileman Vapauden peruskirjan sisältöön. Vuonna 1975 Mdlalose perusti yhdessä Mangosuthu Buthelezin kanssa Inkatha-vapauspuolueen. Vuonna 2006 hän erosi Inkathasta ja liittyi National Democratic Convention -puolueeseen.

Lähteet
-------

1. ↑  KZN's first premier Frank Mdlalose passes on from COVID-19
2. ↑  Dr Frank T. Mdlalose,South African politician The Africa Centre, London. Viitattu 28.6. 2007. (englanniksi)
3. 1 2  Zulike Majova: IFP co-founder Mdlalose joins Nadeco  February 13, 2006. The Mercury. Viitattu 28.6. 2007. (englanniksi)[vanhentunut linkki]


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |

 |
**Frank O'Mara** (s. 17. heinäkuuta 1960 Limerick, Irlanti) on entinen irlantilainen juoksija, kaksinkertainen sisäratojen maailmanmestari.

O'Mara selviytyi Helsingin MM-kilpailuissa 1983 välieriin 1 500 metrillä. Stuttgartin EM-kilpailuissa 1986 hän sijoittui samalla matkalla kahdeksanneksi ajalla 3.42,90 
. O'Mara voitti sisäratojen maailmanmestaruuden 3 000 metrillä Indianapolisissa 1987 ajalla 8.03,32. Hän kukisti hopeaa saaneen maanmiehensä Paul Donovanin seitsemällä sadasosasekunnilla. Myöhemmin samana vuonna hän oli Rooman MM-kilpailuissa 5 000 metrillä yhdeksäs.

O'Mara sijoittui viidenneksi Budapestin 1989 MM-hallikisojen 3 000 metrillä ajalla 7.52,21. Kaksi vuotta myöhemmin Sevillan kisoissa hän voitti toistamiseen matkan sisäratojen maailmanmestaruuden ennätyksellään 7.41,14. Saman vuoden Tokion MM-kisoissa hän putosi 5 000 metrillä alkuerissä. Toronton MM-hallikisoissa 1993 hän sijoittui 3 000 metrillä kymmenenneksi.

O'Mara on pituudeltaan 176 cm ja hän painoi aktiiviuransa aikana 61 kg.

Ennätykset
----------

Ulkoradat
1 500 m – 3.40,53 (1983)
Maili – 3.51,06 (1986)
3 000 m – 7.42,58 (1993)
5 000 m – 13.13,02 (1987)
Sisäradat
Maili – 3.52,30 (1986)
3 000 m – 7.41,14 (1991)

Lähteet
-------

* Frank O’Mara Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Athletics European Championships 1986 at Stuttgart (wge) Men: 1500 m Sports123 (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Ratets** tai **Rotets** (ven. Ратец, Ротец) on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Pihkovan piirissä.

Maantietoa
----------

Järvi on 1,0 kilometriä pitkä, 450 metriä leveä ja sen pinta-ala on 29 hehtaaria. Se sijaitsee Lugan ylängön järvialueella, jonka kumpuilevassa maastossa vuorottelevat metsäiset saarekkeet laajojen suoalueiden kanssa. Järven keskisyvyys on 3 metriä ja syvänteessä on 5 metriä vettä. Ratets on metsäjärvi, sillä vanhat asutukset, kuten esimerkiksi läheiset kylät Hohlovo (ven. Хохлово) ja Ploštšany (ven. Площаны), ovat autioituneet. Järvellä on avoin ja saareton järvenselkä paitsi pohjoispäässä, missä järvi kapenee yli 300-metriseksi lahdeksi. Järven rantametsiköt ovat kaltevarantaisia.

Luontoarvoja
------------

Järvessä elää ainakin hauki, särki, ahven, ruutana, kiiski, suutari, sorva, säyne, lahna, mutakala, rantanuoliainen, sekä jokirapua, jota saadaan harvakseltaan. Järvellä on mutapohja ja sen rannat ovat hiekkapohjaisia niin, että pohjan peittää muta. Soisilla rannoilla kasvaa turvelauttoja, jotka muodostavat hetteikköjä. Rantaveteen on kaatunut kuolleiden puiden runkoja.

Vesistösuhteita
---------------

Ratets sijaitsee Tolban valuma-alueella ja se on Tolban lähdejärvi. Tolba laskee Peipsijärveen, jonka Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen. Ratetsesin valuma-alueen pinta-ala on 2,6 neliökilometriä. Järveen ei tule ilmakuvien mukaan ojia ja sen laskuoja Tolba alkaa järven pohjoisrannasta.

Huomautuksia
------------

1. ↑  Järven vedenpinnan korkeus on saatu laskujoen ru:Толба (река) artikkelista. Tiedolla ei sielläkään ollut lähdettä.
2. 1 2 3 4 5  Kohteen pituus, leveys ja ympäristön kasvillisuus, asutus ja nimistöä on tarkistettu Internetin Google-, Bing-, ACME- tai Yandex-karttapalvelusta käyttäen järven koordinaatteja.
3. ↑  Järven tilavuus on laskettu kertomalla järven pinta-ala sen keskisyvyydellä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Pihkovan alueen järviä (Excel) (arkistoitu, 22.5.2014)  luotu 7.9.2013. pskov.ru:  Pihkovan alueen valtion lupa- ja ympäristöhallintokomitea.  Arkistoitu 30.6.2019. Viitattu 4.6.2020. (venäjäksi)
2. 1 2 3  Neuvostoajan kartta: Лист O-35-Б, Луга (Luga), 1:200 000, viitattu 4.6.2020
3. 1 2 3  Pihkovan alueen kartta: sivu 10 (Arkistoitu – Internet Archive), viitattu 4.6.2020
Läsäkosken kanava
**Läsäkosken kanava** sijaitsee Kangasniemen ja Mikkelin rajalla Kyyveden ja Puulaveden erottavalla kannaksella. Kaksi kilometriä pitkä kanava rakennettiin nälkävuosina 1866–1870 hätäaputöinä jotta Kyyveden pintaa voitaisiin laskea. Kanavan alapuolella vesi virtaa vielä kolmessa luonnonuomassa noin kilometrin matkan ennen kuin laskee Puulaveteen. Kaikkiaan pudotuskorkeus Kyyveden ja Puulan välillä on 5,1 metriä.

Kyy- eli Läsäkoski oli taloudellisesti merkittävä kalastuspaikka jo 1600-luvulla ja sieltä pyydettiin erityisesti järvitaimenta ja siikaa. 1700-luvulla kalastusoikeus siirtyi kruunulta yksityisen Läsäkosken tilan omistajille. Läsäkoskella toimi 1931–1968 Mikkelin läänin maanviljelysseuran kalanviljelylaitos. Läsäkosken tilan päärakennuksessa toimi sotavuosina 1939–1944 Mannerheimin lastensuojeluliiton lastenkoti sotaorvoille ja sotaleskille sekä rakennuksen toisessa Päämajan viestintäosasto. 

Läsäkosken kaksiraaminen vesisaha perustettiin kosken rannalle 1840-luvulla. Kosken rannalle oli jo 1834 perustettu mylly. Parhaimmillaan vientiä harjoittanut saha työllisti 300–400 henkilöä. Saha alkoi 1900-luvun alkupuolella sahaamaan koivutukeista nelikulmaisia koivukeppejä joita ostivat lähinnä englantilaiset sorvaamot. Sahan voimanlähteenä toiminut vesiratas korvattiin 1902 60 hevosvoiman pystyturbiinilla. Vuonna 1928 sahalle hankittiin höyrykone ja lisättiin myös kolmas raami. 1930-luvulla Läsäkosken saha keskittyi yksinomaan koivukeppien sahaamiseen.

Saha lopetti toimintansa 1939 ja mylly lopetettiin 1950-luvulla kun Vakuutusosakeyhtiö Pohjola osti Läsäkoski-yhtymän pääasiassa yhtymän metsäomaisuuden takia. Läsäkoskelle perustettiin 1958 suuri kauppapuutarha ja siellä toimi 1958–1976 Pohjolan henkilökunnan koulutuskeskus. Vuonna 2000 Läsäkosken alueen ostivat Kangasniemen kunta ja Mikkelin kaupunki

Nykyisin Läsäkosken kanavan kautta kulkee kanoottireitti ja siellä harrastetaan myös koskikalastusta.

Lähteet
-------

* Suomen kanavat: Läsäkosken kanava
* Läsäkosken historiaa (Arkistoitu – Internet Archive)
* Elinkeinoelämän Keskusarkisto: Läsäkoski Oy 1840–1978 (Arkistoitu – Internet Archive)
* Juka Joutsin Kangasniemi-sivusto: Läsäkosken mylly (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Läsäkosken kanava** Wikimedia Commonsissa

* Läsäkoski Osakeyhtiö (porssitieto.fi)
**Lästimaksu** oli merimiesten huoltotoimintaan ja meripelastustoiminnan edistämiseksi kerättävä veronluonteinen maksu.
Sitä maksoivat kaikki suomalaiset kauppamerenkulkuun tarkoitetut rekisterivelvolliset alukset. Samoin sitä maksoivat Suomeen liikennöivät ulkomaiset alukset. Lästimaksu maksettiin kerran vuodessa tullitoimistoon tulo- tai menoselvitettäessä alusta ulkomaan liikenteessä ensimmäisen kerran kunakin vuonna. Laki lästimaksusta kumottiin vuoden 2015 alusta.

Lästimaksun suuruus oli 0,1 euroa kerrottuna aluksen nettovetoisuutta osoittavalla kokonaisluvulla. Vuoden 2012 talosarvioesityksessä tätä veronluonteista maksua oli arvioitu kertyvän 800 000 euroa. Lästimaksuina jaettavat varat jaettiin kokonaisuudessaan edellisen vuoden kerättyjen lästimaksujen toteutuman perusteella. Avustukset myönnettiin Liikenneviraston määrittelemistä toiminnoista aiheutuviin menoihin.

Katso myös
----------

* Lästi

Lähteet
-------

1. ↑  Laki lästimaksusta (189/1936) *FINLEX*. Viitattu 10.5.2012.
2. ↑  Asetus lästimaksusta (468/1954) *FINLEX*. Viitattu 10.5.2012.
3. ↑  Talousarvioesitys 2012 (Lästimaksut) *Asiakirjayhdistelmä vuoden 2012 talousarviosta*.  8.2.2012. Helsinki:  Valtiovarainministeriö. Viitattu 10.5.2012.
Lorenz (oikealla), Rainer Barzel ja Norbert Blüm vuonna 1976.
**Peter Lorenz** (22. joulukuuta 1922 – 6. joulukuuta 1987) oli länsisaksalainen CDU-puolueen poliitikko, joka joutui vuonna 1975 kesäkuun 2. päivän liike -nimisen äärivasemmistolaisen järjestön sieppaamaksi. Lorenz kaapattiin Länsi-Berliinissä ja häntä pidettiin panttivankina viisi päivää.

Sieppaus
--------

Lorenz kaapattiin 27. helmikuuta 1975 Länsi-Berliinin Zehlendorfin kaupunginosassa ollessaan matkalla työhön Mercedes-Benz-virka-autossaan. Silminnäkijän mukaan Lorenzin auton eteen kaarsi yllättäen kuorma-auto, joka sulki kapean esikaupunkikadun. Samanaikaisesti pieni auto ajoi Lorenzin auton taakse. Kun autonkuljettaja tuli ulos autosta, hänet lyötiin maahan. Kaappaajat nousivat Lorenzin autoon ja ajoivat kovalla vauhdilla pois Lorenz vankinaan. Kaappaus käynnisti suuren etsinnän. Auto löydettiin, mutta Lorenz ja kaappaajat olivat poissa. Poliisi lupasi 100 000 D-markan palkkion sille, joka antaisi kaappaajien tavoittamiseen johtavia tietoja. 24 tuntia kaappauksen jälkeen tietotoimisto DPA sai valokuvan Lorenzista ja paperin, jossa luki "Peter Lorenz – Kesäkuun 2. päivän liikkeen vanki".

Kaappaajat esittivät seuraavana päivänä kirjeessä viranomaisille kovia uhkavaatimuksia. Niiden mukaan kuusi pitkään vankeusrangaistukseen tuomittua anarkistia pitäisi vapauttaa, muuten Lorenz surmattaisiin. Vapautettaviksi vaaditut anarkistit olivat Horst Mahler, Verena Becker, Gabriele Kröcher, Ingrid Siepman, Rolf Pohle ja Rolf Heissler. Lisäksi vaadittiin rahaa, Boeing 707 -lentokone ja Länsi-Berliinin entinen pormestari, pastori Heinrich Albertz, panttivangiksi mukaan lentokoneeseen. Bonnin hallitus päätti yhdessä Berliinin senaatin kanssa 2. maaliskuuta suostua vaatimuksiin. Mahler, 14 vuoden vankeusrangaistukseen tuomittu anarkistijuristi, kieltäytyi lähtemästä vankilasta. Viisi muuta vankia vapautettiin sen jälkeen, kun poliisi ja Lorenzin perhe sai tietää Peterin olevan hengissä. Kone lähti Rhein-Mainin lentokentältä Frankfurtista ja laskeutui 3. maaliskuuta Adeniin, Etelä-Jemeniin. Pormestari Albertz ja neljän miehen miehistö oli mukana lentokoneessa kaappaajien ja vapautettujen vankien kanssa. Länsi-Saksan hallitus pyysi Etelä-Jemenin hallitusta antamaan oleskeluluvan terroristeille. Pastori ja lentokoneen miehistö palasivat takaisin kotiin.

Poliisi käynnisti kaappaajien kiinni saamiseksi valtavan operaation heti sen jälkeen, kun Lorenz oli vapautettu.

Lorenz kaapattiin vain kolme päivää ennen Länsi-Berliinin osavaltiovaaleja. Vaaliasiantuntijoiden mukaan kaappaus tulisi vaikuttamaan vaalien tulokseen. Peter Lorenzin CDU saavutti suuren voiton. Lorenz sai itse 53,1 % annetuista äänistä omassa piirissään. Vaalimenestyksen tulos oli se, että CDU:sta tuli Berliinin vahvin puolue, kun taas SPD menetti ääniä.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
**Carl Hagelin** (s. 23. elokuuta 1988 Södertälje, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkohyökkääjä, joka edustaa NHL:ssä pelaavaa Washington Capitalsia. New York Rangers varasi Hagelinin vuoden 2007 varaustilaisuuden kuudennella kierroksella varausnumerolla 168. Hagelinin vahvuudet ovat luistelussa ja kahdensuunnan pelaamisessa.

Ura
---

### Seuraura

Hagelin on Södertälje SK:n kasvatti. Kaudella 2003–2004 hän pelasi TV-Puckenissa Södermanlandissa. Kaudella 2006–2007 Hagelin voitti J20 SuperElitin pistepörssin tekemällä 40 runkosarjaottelussa tehot 24+31=55.

New York Rangers varasi Hagelinin kuudennella kierroksella 168. pelaajana kesällä 2007. 

Kaudeksi 2007–2008 Hagelin siirtyi Michiganin yliopistoon ja hänestä tuli samalla ensimmäinen ruotsalaispelaaja kyseisessä yliopistossa. Hän voitti kaudella CCHA:n mestaruudeen. Kaudella 2009–2010 Hagelin toimi joukkueen varakapteenina ja oli tehoilla 19+31=50 joukkueen paras pistemies. Hän voitti kaudella toisen CCHA-mestaruutensa. Kaudella 2010–2011 Hagelin oli Michiganin kapteeni ja paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 18+31=49. Hänet valittiin kaudella CCHA:n pahaaksi puolustavaksi hyökkääjäksi ja ensimmäiseen tähdistökentälliseen sekä oli yksi kolmesta ehdokkaasta CCHA:n parhaaksi pelaajaksi. Keväällä 2011 Hagelin siirtyi Michiganin kevään 2011 NCAA-finaalitappion jälkeen loppukaudeksi Rangersin farmijoukkue Connecticut Whaleen, jossa hän pelasi AHL:n pudotuspelit.

Marraskuussa 2011 Hagelin teki kaksivuotisen tulokassopimuksen Rangersin kanssa. Hän aloitti kauden 2011–2012 farmijoukkue Connecticut Whalessa.

Kesäkuussa 2019 Hagelin solmi neljän vuoden jatkosopimuksen Capitalsin kanssa.

### Maajoukkueura

Hagelin voitti alle 20-vuotiaiden MM-hopeaa vuonna 2008. Vuonna 2014 Hagelin pelasi maajoukkueessa Sotšin olympialaisissa ja saavutti olympiahopeaa.

Muuta
-----

Carl Hagelinin isoveli on jääkiekkoilija Bobbie Hagelin (s. 1984), joka pelasi urallaan muun muassa Elitserienissä.

Lähteet
-------

* Carl Hagelin The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
* Carl Hagelin *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5  Elite Prospects
2. ↑  Olshansky, E.: Rangers prospect Carl Hagelin developing in a different 'Blue shirt'  8.10.2008. New York Daily News. Viitattu 27.12.2011. (englanniksi)
3. ↑  Brooks, Larry: Rangers set to sign Michigan winger Hagelin  16.3.2011. NYPOST.com. Viitattu 27.12.2011. (englanniksi)
4. ↑
5. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Carl Hagelin** Wikimedia Commonsissa
**Carl Henrik Rosenius** (24. elokuuta 1794 Viipuri – 6. tammikuuta 1855 Viipuri) oli suomalainen kauppaneuvos ja viipurilaisen kauppahuone *Rosenius & Sesemannin* perustaja ja johtaja. Rosenius & Sesemann oli 1800-luvulla yksi kolmesta merkittävästä viipurilaisesta kauppahuoneesta Hackman & Co:n ja Paul Wahl & Co:n ohella.

Roseniuksen vanhemmat olivat kauppias Johan Henrik Rosenius ja Agatha Johanna Giös. Hän toimi kauppakirjanpitäjänä ja oli 1820-luvulta alkaen Tanskan konsulina Viipurissa toimineen Johan Ignatiuksen (1749–1831) luottomiehenä. Rosenius vannoi porvarisvalan vuonna 1828 ja samana vuonna hän perusti Rosenius & Sesemannin kauppahuoneen yhdessä Carl Sesemannin (1797–1865) kanssa. Kauppahuone harjoitti vähittäis- ja tukkukauppaa erikoistuen erityisesti vilja-, suola- ja sahatavarakauppaan. Vuonna 1840 kauppahuone omisti yhden fregatin ja yhden parkin. Vilja ostettiin Pietarista ja sitä myytiin sekä yksityisille että valtiolle.

Kauppahuone omisti Karttulan Savikosken sahan, Joroisten Liunan sahan, Mikkelin Läsäkosken sahan, Juvan Siikakosken sahan sekä Heinävedellä Kerman sahan ja Kytöojan sahan. Rosenius & Sesemann oli 1830- ja 1840-luvulta alkaen Hackman & Co:n rinnalla merkittävä sahatavaran viejä viennin kohdistuessa etupäässä Englantiin ja Ranskaan. 1850-luvulla Paul Wahl & Co nousi sahatavaran viejänä näiden kauppahuoneiden rinnalle.

Rosenius sai kauppaneuvoksen arvon 1837 ja hänestä tuli Tanskan konsuli Viipurissa vuonna 1831 Johan Ignatiuksen kuoltua. Hän oli Viipurin kaupunginvanhimpien jäsenenä ja oli 1840-luvulla jäsenenä Saimaan kanavan rakennuskomiteassa ja talouskomiteassa. Krimin sodan aikana kauppahuoneet Rosenius & Sesemann ja Hackman & Co luovuttivat 1854 yhteisesti omistamansa höyryalus Viborgin laivaston käyttöön vuokraa vastaan, vuokratulot ohjattiin sodassa invalidisoituneiden matruusien tukemiseen. Carl Roseniuksen vanhemman kuoltua 1855 kauppahuoneen johtoon tuli hänen poikansa Carl Rosenius. Kauppahuone toimi aina vuonna 1885 tapahtuneeseen konkurssiin saakka.

Carl Henrik Rosenius oli naimisissa vuodesta 1828 Anna Schröderin kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  BiografiaSampo : Carl Rosenius (vanhempi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Talousvaikuttajat
* Biografiasampo

 |

 |
**Freescale Semiconductor** oli yhdysvaltalainen puolijohteita valmistava suuryritys. Yritys irrotettiin Motorolasta omakseen vuonna 2004.

Yritys jatkoi Motorolan puolijohteiden valmistusta kuten PowerPC-suorittimet. Maaliskuussa 2015 julkaistiin tieto Freescalen yhdistymisestä NXP Semiconductorsiin.

Tuotteet
--------

Freescalen tuotteet painottuvat puolijohteisiin ja elektroniikkaan.

Freescale on jatkanut eräiden Motorolan suorittimien valmistusta sekä lisännyt uusia kuten i.MX-sarjan.

PowerPC 5000 -sarjassa suoritinta käytetään järjestelmäpiirissä, johon yhdistetään myös PowerVR-grafiikkasuoritin.

PowerQUICC-sarjassa PowerPC-suoritinta käytetään kommunikaatiosuorittimessa. Freescale ilmoitti ARM-pohjaisesta mallista sarjaan nimellä QorIQ vuonna 2013.

Muita tuotteita ovat olleet ColdFire- ja DragonBall-sarjojen mikropiirit ja suorittimet.

Lähteet
-------

1. ↑  Motorola renames chip division Freescale The Register. Viitattu 24.1.2017.
2. ↑  DANA MATTIOLI, GILLIAN TAN. "NXP, Freescale Agree to Merger: Cash-and-stock deal values U.S. chip maker at $11.8 billion", Wall Street Journal, 1 March 2015.
3. ↑  Freescale adopts ARM cores in QorIQ line EE Times. Viitattu 24.1.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Freescale Semiconductor** Wikimedia Commonsissa

* Freescale (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Freescale Semiconductor
**Peter Kenneth Bostrøm Lundin** (s. 1972) on neljä ihmistä kahdessa eri maassa tappanut tanskalainen. Hän muutti lapsena perheineen Yhdysvaltoihin.

Lundin kuristi äitinsä Annan 7. huhtikuuta 1991 Pohjois-Carolinassa ja hautasi tämän ruumiin isänsä Olen avustuksella hiekkarannalle Cape Hatterasilla. Ruumis löydettiin kuukausien kuluttua, ja Lundin tuomittiin viidentoista vuoden vankeuteen. Isä sai kaksi vuotta vankeutta.

Lundinia haastateltiin Tanskan televisioon vankeutensa aikana 1994. Vuonna 1999 hän vapautui amerikkalaisesta vankilasta ja joutui karkotettuna palaamaan synnyinmaahansa. Hän muutti vaimonsa kanssa Måløviin, mutta parin suhde päättyi Lundinin väkivaltaisuuteen. Lundin tapasi toisen naisen, Marianne Pedersenin. Tällä kertaa suhde päättyi siihen, että Lundin tappoi naisen ja tämän kaksi poikaa. Hän paloitteli uhriensa ruumiit. 

Lundin väitti aluksi, että Pedersen oli itse tappanut omat lapsensa. Lundin kertoi lyöneensä Pedersenin sitten hengiltä ja paloitelleensa ruumiit. Lundinin kertomus kuitenkin muuttui; lopulta hän myönsi syyllistyneensä kolmeen murhaan. Hänet tuomittiin vuonna 2001 elinkautiseen vankeuteen. Paloiteltuja ruumiita ei koskaan ole löydetty, vaan tieto ruumiiden paloittelemisesta pohjautuu muihin todisteisiin. Lundin oli käyttänyt siinä kulmahiomakonetta ja kirvestä. Rikospaikka oli huonosti siistitty. 

Lundin on sekä Yhdysvalloissa että Tanskassa vangittuna ollessaan saanut useita naisystäviä. Yhdysvalloissa istuessaan Lundin meni naimisiin Tina-nimisen naisen kanssa. Vuonna 2008 Lundin meni Tanskassa vankilassa istuessaan uusiin naimisiin, mutta avioero tuli pian, koska Lundin oli ollut vielä häiden aikaan suhteessa toiseen naiseen. 

Vuonna 2000 useat vangit hyökkäsivät Lundinin kimppuun. Lundin nosti syytteen *Dagbladet Informationin* kirjoituksesta, jossa häntä nimitettiin muun muassa psykopaatiksi. Toimittaja kuitenkin vapautettiin syytteistä. Marraskuussa 2008 Pia Kjærsgaard nimitti Lundinia televisiossa tunteettomaksi. Lundin vaati 100 000:n kruunun korvauksia. 

Lundin on ottanut käyttöön nimen Bjarne Skounborg. Hän on herättänyt Tanskassa runsaasti kielteisiä tunteita; Facebook-ryhmä, joka vaatii, että Lundinia ei koskaan vapauteta, on saanut yli 36 000 jäsentä.[1]

Lähteet
-------

1. ↑  Lundin -Bør ALDRIG løslades | Facebook
**Carl Hederstierna** (1. joulukuuta 1861 Höreda, Jönköpingin lääni – 17. marraskuuta 1928 Tukholma) oli ruotsalainen virkamies ja poliitikko.

Hederstierna oli Oikeistopuolueen (nyk. Maltillinen kokoomus) kansanedustajana kiinnostunut erityisesti ulkopolitiikasta ja maanpuolustuksesta. Hänellä oli vahva asema puolueessaan, mutta myös puolueesta riippumattomia mielipiteitä. Vuonna 1920 Hederstierna puolusti ainoana puolueensa valtiopäiväryhmässä Ruotsin liittymistä Kansainliittoon, koska katsoi, että se voisi tarjota suojaa Neuvosto-Venäjää vastaan. Hän nousi ministeriksi Ernst Tryggerin hallitukseen ja toimi Ruotsin ulkoministerinä 19. huhtikuuta – 11. marraskuuta 1923.

29. lokakuuta 1923 Hedestierna esitti lehtikustantajien illallisella, että Ruotsin tulisi solmia sotilasliitto Suomen kanssa. Hän korosti, että kertoi vain henkilökohtaisen näkemyksensä eikä aika ollut kypsä ajatuksen toteuttamiselle, mutta puheesta syntyi silti poliittinen kriisi. Hederstiernan ehdotus sai suurta huomiota ja herätti yleistä tyytyväisyyttä Suomessa, jossa puhe lisäsi maan pohjoismaisen suuntautumisen kannatusta. Ruotsissa oppositio aloitti puheen johdosta hallitusta kohtaan rajun lehdistökampanjan ja Hederstiernan ministerikollegat painostivat hänet eroamaan. Hederstierna erosi katkerana todeten, että on liian vanha mukautumaan ihmisiin, jotka eivät halua itse olla mitään mieltä, vaan odottavat lehdistön merkkejä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Holm, Nils F: Carl F W Hederstierna *Svenskt biografiskt lexikon*.  1969–1971. Riksarkivet. Viitattu 20.3.2020. (ruotsiksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Carl Hederstierna** Wikimedia Commonsissa
Mazzanti Evantra
**Mazzanti Automobili** on italialainen urheiluautojen valmistaja. Sen perustivat Luca Mazzanti ja Walter Faralli toscanalaisessa Pontederan kaupungissa vuonna 2002. Alun perin yhtiön toimialana oli erikoisautojen entisöinti ja kehitystyö. Vuonna 2010 se jaettiin kahteen erilliseen osaan: Mazzanti Automobili ja Faralli Restauri. Mazzanti valmistaa autoja käsityönä ja tuotantomäärät ovat pieniä. Päämarkkina-alueet ovat Eurooppa, Venäjä, Kiina ja Yhdistyneet arabiemiirikunnat.

Mazzantin valmistamia malleja on muun muassa vuonna 2013 esitelty Mazzanti Evantra, jossa on 7-litrainen V8-moottori teholtaan 514 kW (700 hv). Evantran kiihtyvyys 0–100 km/h on 3,2 sekuntia ja huippunopeus yli 350 km/h. Evantran pituus on 4325–4425 mm, leveys 1980–2008 mm ja korkeus 1225 mm. Akseliväli on 2550 mm. Malli painaa 1300–1350 kg.

Vuonna 2016 esiteltiin Evantra Millecavalli, edelleen kehitelty versio Evantrasta. Sen paino on laskettu 1300 kg:aan ja moottoriteho nostettu "Millecavalli"-nimen mukaisesti 1000 hv:aan (n. 735 kW). Evantra Millecavallin huippunopeus on yli 400 km/h ja kiihtyvyys 0–100 km/h 2,7 sekuntia. Erikoismallia tuotetaan vain 25 kappaletta.

Lähteet
-------

1. ↑  La supercar toscana Evantra vola ad Abu Dhabi per il Gp *Corriere della sera*.  19.11.2014. RCS MediaGroup S.p.A.. Viitattu 1.7.2017.
2. ↑  SUPERSPORTLER EVANTRA V8: Gegen diese Flunder ist ein Ferrari Massenware *Das Bild*.  3.1.2013. Viitattu 18.6.2017.
3. ↑  MAZZANTI EV MILLECAVALLI: Anti-Ferrari mit 1.000 PS *Auto Motor und Sport*.  8.6.2016. Motor Presse Stuttgart GmbH & Co.KG. Viitattu 1.7.2017.

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset sivut
**Los Manolos** on vuonna 1989 perustettu espanjalainen yhtye.

Los Manolos on esittänyt Peretin, Gato Pérezin ja Rumba Tresin kappaleita sekä rumbaversioita tunnetuista englanninkielisistä kappaleista ("All My Loving", "Strangers in the Night" ja "Can’t Take My Eyes Off You"). Omia sävellyksiä ovat muun muassa "Esa rumba va", "Dame un beso" ja "Hazme un francés, Inés".

Katalaaninkielisiä cover-kappaleita ovat Gato Pérezin "Rumba de Barcelona", José Luis Ortega Monasterion "El meu avi" ja Peretin "Gitana hechicera". Ensimmäinen albumi *Pasión condal* (1991) oli kolmanneksi myydyin albumi Espanjassa vuonna 1991.

Los Manolos esiintyi Barcelonan olympialaisten ja paralympialaisten päätösohjelmissa 1992. "Amigos para siempre (Friends For Life)" oli Barcelonan olympialaisiin sävelletty kappale, josta Los Manolos teki rumbaversion.

Alkuperäinen yhtye hajosi vuonna 1993, jolloin Rogeli Herrero, Joan Herrero ja Xavier Calero perustivat oman yhtyeen. Vuonna 2016 yhtye palasi alkuperäiseen kokoonpanoonsa Carlos Lordania ja Rafa Sorianoa lukuun ottamatta. Perustajajäsen Lordan kuoli vuonna 2011.

Diskografia
-----------

### Albumit

* *Pasión condal* (1991)
* *Dulce veneno* (1992)
* *Bailes regionales* (1994)
* *Robando gallinas* (1998)
* *Nainoná* (2004)

### Kokoelmalevyt

* *Amigos para siempre/Dulce veneno* (1992)
* *Las mejores rumbas de Los Manolos* (1993)
* *Rumbas sin fronteras* (2001)

Lähteet
-------

* Discogs

### Viitteet

1. 1 2   *eleconomista.es*. Viitattu 12.12.2019
2. ↑   *elmundo.es*. Viitattu 11.11.2019
3. 1 2 3 4   *cancionesenelrecuerdo.blogspot.com*. Viitattu 11.11.2019
4. 1 2   *lavanguardia.com*. Viitattu 11.11.2019
5. ↑   *elperiodico.com*. Viitattu 11.11.2019
6. ↑   *elmundo.es*. Viitattu 2.12.2019
Maé-Bérénice Méité lokakuussa 2019.
Maé-Bérénice Méité MM-kilpailuissa 2011.
**Maé-Bérénice Méité** (s. 21. syyskuuta 1994 Pariisi) on ranskalainen taitoluistelija. Hän on edustanut maataan naisten yksinluistelussa muun muassa kaksissa olympialaisissa ja sijoittunut Euroopan-mestaruuskilpailuissa parhaimmillaan viidenneksi.

Méité ylsi Ranskan-mestaruuskilpailuissa ensi kerran mitaleille vuonna 2009 ja nousi arvokisaedustajaksi kaksi vuotta myöhemmin. Euroopan-mestaruuskilpailuissa hänen sijoituksensa ovat olleet yhdeksäs vuonna 2011, kolmastoista vuonna 2012, kymmenes vuonna 2013, viides vuonna 2014, kuudes vuosina 2015 ja 2016, kuudestoista vuonna 2017, kahdeksas vuonna 2018, seitsemäs vuonna 2019 ja yhdeksäs vuonna 2020. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän oli neljästoista vuonna 2011, yhdestoista vuonna 2013, viidestoista vuonna 2014, kymmenes vuonna 2015 ja 25:s vuonna 2016. Olympialaisissa hän sijoittui kymmenenneksi vuonna 2014 ja 19:nneksi vuonna 2018. Kansainvälisiä voittoja hän saavutti Ondrej Nepela Trophyssa 2011 ja Cup de Nicessa 2016. Hän voitti Ranskan-mestaruuden vuosina 2014–2016 ja 2018–2020.

Méitén ennätyspisteet ovat 178,89 syyskuulta 2018. Samassa kilpailussa hän teki vapaaohjelman ennätyksensä 120,66 pistettä. Pari kuukautta myöhemmin hän luisteli lyhytohjelmaennätyksensä 60,86 pistettä. Méité on pituudeltaan 168-senttinen. Häntä valmentavat Silvia Fontana ja John Zimmerman.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Biograph: Mae Berenice Meite International Skating Union. Viitattu 2.4.2021. (englanniksi)
Andreas Maislinger (keskellä).
**Andreas Maislinger** (s. 26. helmikuuta 1955 St. George, Itävalta) on historioitsija. Hän on perustanut itävaltalaisen holokaustin muistotilaisuuden, (saks. *Österreichischer Gedenkdienst*) sekä ollut edistämässä mahdollisuutta suorittaa itävaltalainen ulkomaillapalvelus.

Maislinger opiskeli lakia sekä politiikan tutkimusta Salzburgissa sekä Itä-Euroopan historiaa Wienissä ja kävi myös vierailuilla*selvennä* muun muassa Frankfurt am Mainissa sekä Innsbruckissa. Hän sai 1980 tohtorin arvon tutkielmastaan, joka käsittelee Itävallan puolustuspolitiikkaa. Myöhemmin hän työskenteli Innsbruckin yliopiston politiikan tutkimuslaitoksessa, The University of New Orleansissa, Berliinin Humboldt-yliopistossa sekä Jerusalemin heprealaisessa yliopistossa. Vuonna 1982 Maislinger oli mukana perustamassa Itävallan itsenäisten rauhanpyrkimyksien yhteisöä (saks. *Arbeitsgemeinschaft Unabhängiger Friedensinitiativen Österreichs*) ja 1986 hän oli jäsenenä Itävalta-Israel-yhteisössä Tirolissa.

Maislinger on toiminut vuodesta 1992 tieteellisenä johtajana Braunau am Innissä järjestettävässä jokavuotisessa "Braunauer Zeitgeschichte Tage" -tapahtumassa. Yhdessä Andreas Hörtnaglin kanssa Maislinger oli perustamassa itävaltalaisen holokaustin muistotilaisuutta Österreichischer Gedenkdienstia.

Maislinger julkaisi kolumneja Jüdische Rundschaussa vuoteen 1992 saakka. Hän on ollut Georg Rendl Symposionin johdossa vuodesta 2003. 

Itävallan presidentti Heinz Fischer myönsi 2005 Maislingerille Silbernes Ehrenzeichen um Verdienste der Republik Österreich -mitalin hänen palveluksistaan Itävallan tasavallalle.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
Harry Hotspur
1800-luvun taiteilijan näkemys Harry Hotspurin kuolemasta.
**Sir Henry Percy** eli **Harry Hotspur** (suomennettuna **Tulikannus**, s. 20. toukokuuta 1364/1366 Alnwickin linna – 21. heinäkuuta 1403) oli englantilainen aatelinen ja kapinallinen.

Harry Hotspur oli Henry Percyn, Northumberlandin ensimmäisen jaarlin, vanhin poika ja Alnwickin neljäs lordi Percy. Harryn äiti oli Margaret Neville, Neville de Rabyn paronin tytär. Harry Hotspur sai lempinimensä kiivaan luonteensa johdosta.

Harry syntyi Alnwickissa ja sai varhain maineen taitavana sotilaana taisteltuaan skotteja ja ranskalaisia vastaan. Hän taisteli Douglasin jaarlia James Douglasia vastaan Otterburnin taistelussa elokuussa 1388 ja hänet vangittiin, mutta vapautettiin myöhemmin lunnaita vastaan. Harry muutti Calais’hin vuonna 1391 ja toimi Bordeaux’n kuvernöörinä vuosina 1393–1395. Palattuaan Ranskasta Harry auttoi isäänsä kukistamaan kuningas Rikhard II:n. Valtaan nousi Henry Bolingbroke, josta kruunattiin Henrik IV.

Vuonna 1403 Harry johti Henrik IV:n vastaista kapinaa yhdessä setänsä Worcesterin jaarlin Thomas Percyn kanssa. He liittoutuivat yhdessä walesilaisen kapinallisen Owain Glyndŵrin kanssa. Ennen kuin he saivat yhdistettyä voimansa Harry Hotspur kukistettiin Shrewsburyn taistelussa 21. heinäkuuta. Hän sai surmansa avattuaan visiirinsä saadakseen raitista ilmaa (hänellä oli yllään peltinen haarniska), kun nuoli iskeytyi hänen suuhunsa. Harry haudattiin Shropshiren Whitchurchiin, mutta myöhemmin hänet kaivettiin haudasta ja ruumis paloiteltiin osiin.

Perhe
-----

Harry Hotspur oli naimisissa Lady Elizabeth Mortimerin kanssa. Elizabeth Mortimer oli Marchin kolmannen jaarlin Edmund Mortimerin ja Philippa Plantagenetin tytär. Philippa oli Antwerpenin Lionelin tytär, Lionel taasen oli Edvard III:n poika.

Harrylla ja Elizabethillä oli kolme lasta: Henry Percy, Northumberlandin kolmas jaarli (1392/1393–1455), Lady Elizabeth Percy (k. 1437, hän oli Jane Seymourin isoisoisoäiti) ja ilmeisesti nuorena kuollut Matilda Percy (hänen puolisonsa oli Edvard III:n poika Sir John de Southeray).

Hotspur kirjallisuudessa
------------------------

Harryn aseenkantaja John Harding (tai Hardyng) kirjoitti Englannin historiaa käsittelevän teoksen, joka oli pääosin kertomus Percyn suvun suuruudesta. Tämä kirjoitus oli yksi Shakespearen näytelmän *Henrik IV: Ensimmäinen osa* lähteistä. Näytelmän alaotsikkona oli *Life and Death of Henry surnamed Hotspur* ("Henryn, sukunimeltään Hotspur, elämä ja kuolema"). Näytelmässä Tulikannus kuvataan samanikäiseksi kuin päävihollisensa prinssi Hal (eli Henrik V). Todellisuudessa Harry oli paljon vanhempi kuin 16-vuotias prinssi.

Jalkapalloseura Tottenham Hotspur on saanut nimensä Harry Hotspurin mukaan.

Lähteet
-------

1. ↑  William Shakespeare: *Kuningas Henrik Neljäs I*. toinen näytös, neljäs kohtaus. Suomentanut Paavo Cajander. , 1897. www (viitattu 28.3.2018).
2. ↑  William Shakespeare: *Henrik IV, ensimmäinen osa*, s. 21. Suomentanut Matti Rossi. WSOY, 2004.
3. ↑
4. 1 2