recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Disneyn Juhlajulkaisut** (engl. *Disney Special Editions*) ovat DVD- ja Blu-ray -linjoja, jotka ovat Iso-Britannian versioita Yhdysvalloissa julkastaville platina- ja timanttipainoksille. Iso-Britannian juhlapainoslinja sisältää myös Disney-elokuvia, joista ei ole platina- ja timanttipainoksia, mutta joita on silti julkaistu Yhdysvalloissa erityisissä "Juhlajulkaisu"-pakkauksissa (esim. Robin Hoodin kaikkein halutuin painos sekä Dumbon isotelttapainos).

Juhlajulkaisuissa on digitaalisesti paranneltu ääni ja kuvanlaatu. Ne sisältävät myös monia lisämateriaaleja, kuten pelejä, näin elokuva tehtiin, luonnoksia ja monia muita.

Disney Holvi-DVD:t
------------------

Disney on valinnut 13 elokuvalle paikan holviinsa. Vuonna 2007 ja 2008 ne uudelleennimitettiin platinapainoksiksi ja 2008 yritys aloitti platinavalikoiman julkaisun Blu-raylla.

Erikoisjulkaisut
----------------

Erikoisjulkaisulla (engl. *Special edition*) tarkoitetaan usein klassikoista ilmestyneitä jatko-osia, kuten Jafarin paluu ja 101 dalmatialaista 2: Pikku Kikero Lontoossa.

Joitakin klassikoitakin mainitaan "erikoisjulkaisuna", kuten Mulan ja Lilo ja Stitch.
**Diskoforos** (m.kreik. Δισκοφόρος, "Kiekonkantaja") oli Polykleitoksen veistämä antiikin kreikkalainen veistos ja siitä alkunsa saanut veistostyyppi. Alkuperäinen veistos, joka on kadonnut, veistettiin klassisella kaudella noin vuonna 460–450 eaa. Se on Polykleitoksen varhaisin tunnettu työ. Tyypistä on säilynyt useita myöhempiä esimerkkejä, kuten roomalaisaikaisia kopioita.

*Diskoforos*, Louvre.
Veistos esittää alastonta urheilijanuorukaista, joka pitää vasemmassa kädessään kiekonheitossa käytettävää kiekkoa. Oikea käsi on hieman koholla. Paino on vasemmalla jalalla.

*Diskoforosta* ei tule sekoittaa Myronin veistämään *Diskobolokseen*, joka kuvaa kiekon heittämistä.

Lähteet
-------

1. ↑  Palagia, Olga & Pollitt. J. J.: *Personal Styles in Greek Sculpture*, s. 74–75. Yale Classical Studies, Volume 30, ISSN 0084-330X. Cambridge University Press, 1999. ISBN 0521657385. Teoksen verkkoversio.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Diskoforos** Wikimedia Commonsissa
**Robert Charles Joseph Edward Sabatini "Bob" Guccione** (17. joulukuuta 1930 – 20. lokakuuta 2010) oli miestenlehti *Penthousen* perustaja ja sen päätoimittaja marraskuuhun 2003 asti.

Guccione syntyi Brooklynissa, New Yorkissa. Hän perusti *Penthousen* Isossa-Britanniassa vuonna 1965 kilpailijaksi Hugh Hefnerin *Playboylle*. Vuonna 1969 lehti alkoi ilmestyä Yhdysvalloissa. Se oli suosituimmillaan 1970-luvulla, jolloin sen levikki oli enimmillään 5 000 000 kappaletta. Suosio alkoi laskea 1990-luvulla, jolloin pornografia alkoi levitä Internetissä. Elokuussa 2003 lehden julkaisija General Media ajautui konkurssiin, ja Guccione erosi lehden johdosta.

Vuonna 1979 Guccione tuotti elokuvan *Caligula*, jonka näyttelijäkaartiin kuuluivat muun muassa Malcolm McDowell, Helen Mirren, John Gielgud ja Peter O'Toole. Käsikirjoittajana oli aluksi Gore Vidal, mutta hän riitautui tuottajan kanssa ja veti nimensä pois. Elokuva sai huonot arvostelut. Alkuperäistä versiota pidettiin liian pornografisena esitettäväksi, joten sitä jouduttiin myös sensuroimaan.

Guccione oli mukana *Forbes*-lehden ensimmäisellä 400. rikkaimman yhdysvaltalaisen listalla vuonna 1982, jolloin hänen omaisuutensa oli noin 400 miljoonaa dollaria. Hän sijoitti omaisuuttaan taiteeseen.

Guccione oli vuodesta 1988 naimisissa eteläafrikkalaisen Kathy Keetonin kanssa tämän kuolemaan, vuoteen 1997 asti. Tätä ennen Guccione oli ollut kahdesti naimisissa. Hän kuoli syöpään Texasin Planossa 79-vuotiaana vuonna 2010.

Lähteet
-------

1. ↑  Kirby, Terry: From 'Penthouse' to penury? The man who would be King of the Centrefold *The Independent*.  14.8.2003. Viitattu 8.6.2009. (englanniksi)
2. 1 2 3  Bob Guccione Oral Cancer Foundation.  Arkistoitu 21.4.2016. Viitattu 24.5.2009. (englanniksi)
3. ↑  Akbar, Arifa: Caligula uncut: Guccione's x-rated DVD goes on sale *Independent*.  26.8.2008. Viitattu 24.5.2009. (englanniksi)
4. ↑  Munk, Nina: Don't Blink. You'll Miss the 258th-Richest American *New York Times*.  25.9.2005. Viitattu 24.5.2009. (englanniksi)
5. ↑  McFadden, Robert: Bob Guccione, Penthouse Founder, Dies at 79 *The New York Times*.  20.10.2010. Viitattu 21.10.2010. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Bob Guccione Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Photographers' Identities

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Bob Francis** (s. 5. joulukuuta 1958 North Battleford, Saskatoon, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija ja jääkiekkovalmentaja. 

Pelaajaurallaan Francis pelasi 244 ottelua IHL-liigassa ja 14 peliä NHL:ssä Detroit Red Wingsissä.

NHL:ssä Francis toimi Boston Bruinsin apuvalmentajana vuosina 1997–1999 ja Phoenix Coyotesin päävalmentajana vuosina 1999–2004. Vuonna 2002 hänet valittiin NHL:n vuoden valmentajaksi. Vuonna 2006 hän teki kahden vuoden sopimuksen SM-liigaseura HIFK:n kanssa, mutta sai potkut jo joulukuussa 2006. Potkujen syynä oli Francisin alkoholin käyttö.

Valmennushistoria
-----------------

* IHL
	+ Salt Lake Golden Eagles (1987–1993)
* AHL
	+ Saint John Flames (1993–1995)
	+ Providence Bruins (1995–1997)
* NHL
	+ Boston Bruins (1997–1999) (Apuvalmentaja)
	+ Phoenix Coyotes (1999–2004)
* SM-Liiga
	+ HIFK (2006)

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Markku Lahti, Kari Räisänen: HIFK:n entisen valmentajan ryyppyputki kesti kuusi vuotta *HS.fi*.  16.12.2012.  Arkistoitu 2.10.2016. Viitattu 1.10.2016.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Bill Barber** | **Jack Adams Awardin voittaja**2002 | Seuraaja:**Jacques Lemaire** |
Kunta Kintehin saari  
Kunta Kinteh IslandView and modify data on Wikidata Kunta Kintehin saari (vuonna 2008).

|  |  |
| --- | --- |
| Muut nimet | 
James Island (aiempi nimi 2011 saakka) |
| Sijainti | 
13.3175°N, 16.36134°WUpper NiumiNorth BankGambia |
| Vesialue | 
Gambiajoki |
| Pinta-ala | 
0,0035 km²  |

Väestö| Luokitus | 
UNESCOn maailmanperintöluettelokohde (2003)View and modify data on Wikidata  |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Kunta Kintehin saari** (engl. *Kunta Kinteh Island*), 6. helmikuuta 2011 saakka **James Island**, on saari Gambiassa Gambiajoessa noin 30 kilometriä joen suulta. Se oli merkittävä Länsi-Afrikan orjakaupan keskus. Saari on saanut nykyisen nimensä gambialaissyntyisestä orjasta Kunta Kintestä.

Historia
--------

Ensimmäiset saarelle saapuneet eurooppalaiset uudisasukkaat tulivat Kuurinmaan herttuakunnasta, jolla oli alueella muitakin siirtomaaomistuksia, ja olivat baltiansaksalaisia. He kutsuivat saarta nimellä St. Andrews Island*lähde?*. Vuonna 1651 kuurinmaalaiset rakensivat saarella linnoituksen nimellä Jacob Fort herttua Jacob Kettlerin mukaan ja käyttivät sitä kauppakeskuksena. Saari siirtyi vuonna 1659 hollantilaisille ja kaksi vuotta myöhemmin englantilaisille.

Englantilaiset nimesivät saaren James Islandiksi ja linnoituksen Fort Jamesiksi Yorkin herttuan James Stuartin mukaan, joka kruunattiin myöhemmin Jaakko II:ksi. Englantilaiset käyttivät alkujaan linnoitusta kulta- ja norsunluukauppaan ja myöhemmin orjakauppaan.

Vuonna 1695 ranskalaiset valtasivat linnoituksen taistelun jälkeen. Se palautettiin englantilaisille 1697, mutta vallattiin uudestaan 1702. Englantilaisten ja ranskalaisten välikohtausten sekä merirosvojen takia linnoitus tuhottiin ja uudelleenrakennettiin monesti tänä aikana. Vuonna 1779 linnoitus hylättiin, kun Britannia luopui orjakaupasta.

Kulttuuriperintö
----------------

Varaston rauniot Albredan kylässä
Kunta Kintehin saari on nykyään osa Unescon maailmanperintöluetteloa Länsi-Afrikan orjakaupan historiallisena kohteena. Kohteeseen kuuluu seitsemän erillistä kohdetta: Kunta Kintehin saari kokonaisuudessaan, portugalilaisen kappelin jäänteet ja siirtomaa-aikainen varasto Albredan kylässä, Maurel Frères -rakennus Juffuren kylässä, portugalilaisen siirtokunnan San Domingon rauniot sekä Gambiajoen suussa olevat kuuden tykin patteri ja Fort Bullenin linnoitus .

Lähteet
-------

1. ↑  Kunta Kinteh Island and Related Sites - Maps  2013. whc.unesco.org. Viitattu 19.1.2017. (englanniksi)
2. ↑  Sanna Jawara: Gambia: James Island Renamed  7.2.2013. AllAfrica, allafrica.com, lähteenään The Daily Observer (Banjul). Viitattu 19.1.2017. (englanniksi)
3. ↑  Kunta Kinteh Island and Related Sites  2013. whc.unesco.org. Viitattu 19.1.2017. (englanniksi)
4. ↑  ICOMOS: Advisory Body Evaluation (pdf)  3/2003. UNESCO. Viitattu 23.10.2006.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **James Island** Wikimedia Commonsissa
**Kunskapskanalen** (suom. *Tietokanava*) on ruotsalainen, SVT:n ja UR:n yhteisomistuksessa oleva televisiokanava. Kunskapskanalen sai alkunsa vuonna 2002 perustetusta SVT Extrasta, joka lähetti olympialaiset ja muut äkilliset tapahtumat, SVT1:n ja SVT2:n ohjelmien uusintoja ja urheilutapahtumia.

SVT Extran tarina päättyi jo vuonna 2004, kun UR ja SVT sopivat muuttavansa SVT Extran molempien yhtiöiden yhteisomistuksessa olevaksi kanavaksi. SVT Extra muuttui 26.-27. syyskuuta 2004 välisenä yönä Kunskapskanaleniksi ja ohjelmisto muuttui täysin. Kanavaa lähetettiin samalla kanavapaikalla kuin SVTB (entinen Barnkanalen), mutta vuonna 2009 kun Barnkanalen siirtyi samalle kanavalle SVT24:n kanssa, Kunskapskanalen sai oman kanavan. Ohjelmisto koostuu opetus- ja tiedeohjelmista. Osa ohjelmista on SVT:n tuottamia ja loput ovat UR:n tuottamia.

Kunskapskanalen näkyy digitaalisesti koko Ruotsissa sekä Ahvenanmaalla, Pohjanmaalla, Länsi-Lapissa ja Meri-Lapissa anteenissa ja kaapelissa. Muualla Suomessa kanava näkyy kaapelissa ja satelliitissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Utbildningsradion (UR) *Vanliga frågor*.  9.3.2020. SVT.  Arkistoitu 23.9.2020. Viitattu 23.3.2020. (ruotsiksi)
Arkeologiset kaivaukset Dry Creekissä.
**Dry Creek** on Alaskan varhainen kivikautinen löytöpaikka, jonka uskotaan liittyvän Amerikan asutukseen ja varhaisiin metsästäjiin. Paikan työkalulöydöt ovat eräät Alaskan vanhimmista. Dry creekistä on löydetty vanhempia komponentti I:n ja nuorempia komponentti II:n kiviesineitä. Komponentti I liitetään yleensä intiaanien esi-isiin, komponentti II eskimoiden esi-isiin.

Komponentti I
-------------

Alaskan varhaiskivikautisesta Dry Creek -löytöpaikasta on löydetty 11120±85 BP ikäiseen Komponentti I:een kuuluvia litteitä pisaramaisia, pyöreän kolmion muotoisia ja kolmiomaisia hyvin tehtyjä 2-puolisesti iskettyjä kivikärkiä ja kaapimia. Tämä kerrostuma "Lössi 2" on hiekkaista silttiä ja se kuuluu Nenana-kompleksiin joka ajoitetaan aikaan 11000 radiohiilivuotta sitten. Nenana-kompleksia sanotaan myös Chindadn-kompleksiksi.

Pisaramaisia kärkiä sanotaan chindadn-kärjiksi ja niitä oli samaan aikaan myös Alaskan Walker Roadista, jonka nenana-kerrostuma ajoittuu aikaan 11000–11800 radiohiilivuotta sitten. Komponentti II:n eläinlöydöt ovat dallinlampaan ja wapitin luita.

Komponentti II
--------------

Alaskan Dry Creek -löytöpaikan komponentti II ajoittuu aikaan 10690±250 vuotta ja on löytöpaikan kerrostumassa "Lössi 3", jossa on hiekkaista silttiä ja lisäksi savea. Lössissä 3 on ohuita orgaanisia kerrostumia joista vanhin lienee holoseenin alusta. Komponentti II kuuluu laajempaan Akmak-Denali-kompleksiin, joka muistuttaa Siperian Djuktain kulttuuria. Siihen liittyy mm. kartiomaisia mikroteräytimiä ja näiden esimuotoja, mikroteriä, kaivertimia ja kaapimia. II-komponenttiin liittyy myös 2-puolisesti iskettyjä veitsiä ja kärkiä, jotka tuovat mieleen paleointiaanien Clovisin, joskaan eivät ole niin hyvin työstettyjä kuin Clovisin kulttuurin esineet. Komponentti II:n iäksi on arvioitu noin 10700–9300 radiohiilivuotta. Eläinlöydöt ovat arobiisonin ja dallinlampaan luita.

Lähteet
-------

* Hoffecker, John F. W. Roger Powers, ja Nancy H. Bigelow: "Dry Creek", *American Beginnings: The Prehistory and Palaeoecology of Beringia*, s. 343–352. toimittanut Frederick Hadleigh West. University of Chicago Press, 1998. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  West 1998, s. 343, 345–346
2. ↑  West 1998, s. 349, 346
3. 1 2 3  West 1998, s. 343
4. ↑  A BRIEF OVER VIEW OF THE ARCTIC'S CULTURAL SEQUENCES
5. ↑  Peopling of the Americas Worksheet (PDF) *courses.washington.edu*. Viitattu 1.4.2011.
6. 1 2  West 1998, s. 345
7. 1 2  West 1998, s. 347
8. ↑  West 1998, s. 350
9. ↑  West 1998, s. 351
10. ↑  West 1998, s. 346
**Likastin kanava** eli **Likaisten kanava** on avokanava Mikkelissä Puulaveden ja Otavan sataman välisellä väylällä. Kanavan pituus on 120 metriä, toisessa lähteessä 130 metriä. 

Suurin sallittu alusten leveys on 7,1 metriä, syväys 1,5 metriä ja mastonkorkeus 4,5 metriä. 

Likastin kanava rakennettiin Likaistensalmeen 1889–1893 samalla, kun Otavan satamaan vievä laivaväylä syvennettiin 1,5 metrin syväyksellä kulkeville aluksille. Vuosina 1912–1913 Likastin kanavaan tehtiin suojauspadot ja uusittiin kanavan kiviverhous.

Kanavan kautta kulki vielä 1900-luvun alkupuolella vilkas laivaliikenne Otavan satamaan. Otavan satamasta oli rautatieyhteys Savon radalle, ja siellä oli kaksi telakkaa laivojen korjausta varten. Matkustajalaivaliikenne päättyi 1940-luvulla ja hinaajaliikenne 1970-luvulla. Nykyisin Likastin kanavan kautta kulkee vain huviveneliikennettä.

Likastin kanavan pohjoispuolella sijaitsee Kellosalmen kanava joka rakennettiin samaan aikaan.

Lähteet
-------

* Suomen kanavat - Likastin kanava
* Mikkelin liikennehistoriaa: Otavan satama ja Puulaveden laivaliikenne (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. 1 2  Facta 2001 WSOY 1984 10. osa, palsta 198
2. ↑  Kanavaliikennemääräykset, Liikennevirasto (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Internetix
Kuva vuoristoisesta Etelä-Libyasta.
**Libyan aavikko** (arabiaksi *`as-sahrā` `al-lībiyya*) on Saharan osa. Tämä Saharankin mitassa erittäin laaja aavikko sijaitsee Itä-Saharassa, Itä-Libyan ja Länsi-Egyptin rajoilla, ja ulottuu myös Sudaniin ja Tšadiin. Tämän aavikon rajoja ovat Fezzan, Tibesti, Uwaynat ja vanhan Niilin jokiuoman keitaat. Alue on enimmäkseen hiekka-aavikkoa, *erg*iä, eikä sitä luokitella kuivuuden takia "pensasaavikoksi", kuten suurta osaa Saharasta.*lähde?*

Lähes Teksasin tai Intian niemimaan kokoisen Libyan aavikon ala on 700 000 – 1 100 000 neliökilometriä,*lähde?* ja sen leveys on 1 100 kilometriä idästä länteen ja 1 000 kilometriä etelästä pohjoiseen. Suurin osa alueesta on hiekka-aavikkoa, siellä on myös painumia ja vuorenharjanteita. Libyan aavikolla on suuri Jilf al Kabirin tasanko yli 1 000 metrin korkeudessa. Libyan aavikon Quattaran alangolla on suolasoita ja suolajärviä. Quattaran pinta-ala on 15 000 neliökilometriä, ja sen alin kohta on 133 metriä merenpinnan alapuolella.*lähde?* Alueella on myös seitsemän muuta merkittävää painumaa, joissa kaikissa on keitaat. Merkittävimmät ovat Siwa, Dakhla ja Kharga, jotka sijaitsevat Faijumin keitaasta lähtevästä painumasta. Muita keitaita ovat Bahriyah, Farafirah, Dakhilah ja Jaghbub.

Libyan autiomaan hiekkameret
----------------------------

Libyan autiomaa koostuu enimmäkseen kolmesta hiekkamerestä ja jopa 2000 metrin korkeuteen kohoavasta ylängöstä.

* Egyptin hiekkameri
* Kalasnon hiekkameri
* Rebianan hiekkameri
Tulva Altenahrin kohdalla.
**Euroopan tulvat 2021** ovat vuoden 2021 heinäkuun rankkasateita seuranneita tulvia, jotka ovat aiheuttaneet kuolemia, katoamisia ja aineellisia vahinkoja erityisesti Saksan Rheinland-Pfalzissa ja Nordrhein-Westfalenissa sekä Belgian Liègen seudulla. Tulvineita jokia ovat olleet Ahr ja Maas. Saksassa kuolonuhreja tiedetään olevan vähintään 58 ja Belgiassa vähintään yhdeksän. Kuolonuhreihin on kuulunut pelastustöihin osallistuneita.

Tulvat aiheuttivat vaikean tilanteen myös Luxemburgissa, Alankomaissa ja Ranskassa. Liègen asukkaat määrättiin evakuoitaviksi, ja esimerkiksi Alankomaiden Maastrichtissä evakuointimääräys annettiin noin 10 000:ta ihmistä koskien.

Rankkasateet aiheuttivat keskeytyksiä tie-, raide- sekä jokiliikenteeseen, ja panssarivaunuja lähetettiin avaamaan teitä maanvyörymien ja puiden kaatumisten jäljiltä. Helikopterein pelastettiin uhreja kaduilta, katoilta ja puista. Tulvat ovat johtaneet myös talojen romahtamisiin. Vaille sähköä jääneiden kotitalouksien määräksi arvioitiin 200 000. Belgian kriisialueille lähetettiin apua myös Ranskasta.

Syyt
----

Rankkasateet liittyvät Keski-Euroopan ylle kesällä 2021 juuttuneeseen matalapaineeseen. Saksassa poliitikot, kuten Svenja Schulze, Armin Laschet ja Horst Seehofer yhdistivät kommenteissaan tapahtumat laajemmin ilmastonmuutokseen. Ilmastonmuutos lisääkin äärimmäisten säätilojen yleisyyttä, vaikka ei suoraan selitä yksittäisiä säätapahtumia.

Tulvat ovat tapahtuma-alueilla kesäisin yleisiä, mutta kesän 2021 tulvissa poikkeuksellista on niiden vakavuus.

Lähteet
-------

1. 1 2  "Monet ovat yhä vaarassa" – Saksan ja Belgian tuhotulvien uhrien apuna panssarivaunuja ja helikoptereita, kuolonuhrien määrä lähes seitsemänkymmentä Yle, viitattu 16.7.2021
2. 1 2 3 4  Johtuvatko Euroopan tuhotulvat ilmastonmuutoksesta? Saksassa se on yleinen selitys, mutta Ylen meteorologi Anne Borgström toppuuttelee Yle, viitattu 16.7.2021
3. 1 2  Germany floods: Dozens killed after record rain in Germany and Belgium BBC, viitattu 16.7.2021
**Metsänterveys** on metsätalouden toimijoiden lanseeraama käsite, jolla pyritään metsien mahdollisimman korkeaan puuntuotantoon pitämällä puukanta vapaana sairauksista ja haittatekijöistä. Sana ei sinänsä ota kantaa monokulttuuriin eikä biodiversiteettiin. 

Metsänterveyspalvelu ILVES on eri tieteen ja talouden edustajien kuten Helsingin yliopiston, Metsäntutkimuslaitoksen ja pankkien yhteinen projekti, jonka on tarkoitus hyödyttää metsänomistajia tunnistamaan ja kohtaamaan erilaisia talousmetsiä koskevia ongelmia.

Metsänterveys jakaantuu aihealueittain fysikaalisiin, kemiallisiin, säästä johtuviin ilmiöihin sekä eri kasvitauteihin. Muun muassa metsien harsuuntumisen syyksi voidaan katsoa ilman epäpuhtaudet kuten rikkipäästöt.

ILVES-palvelun vuonna 1988 tuottama Metsänterveysopas jakaa metsätaudit ja tuholaiset mäntyjen ja kuusien taimikoiden, varttuneiden metsien ja havupuutavaran tuholaisiin. Lisäksi on mainittu joitain lehtikuusen ja lehtipuiden tuholaisia. Teoksessa on myös viljavuuspalvelun analyysiosasto ja muun muassa lannoite- ja metsävakuutusosiot.

Mäntytaimikoiden tuhoista mainitaan erityisesti halla, hivenainekysymykset ja jopa torjunta-aineiden tuholaiset sekä hirvituhot. Varttuneiden metsien osalla tulevat esiin myrskytuhot. Puutavaran osalla mainitaan pääasiassa erinäisiä hyönteisiä. Pääosin ongelmina tulevat esiin kuitenkin tuholaishyönteisten ohella sienitaudit. Teoksessa ei pelkästään luetteloida ja kuvata eri metsäsairauksia vaan annetaan ohjeita havaittujen ongelmien torjuntaan ja ennaltaehkäisyyn. Metsänterveysoppaan tiedot korvaa nykyään pitkälti Internet.

Lähteet
-------

* 

### Viitteet

1. ↑  Erkki Annila ym.: *Metsänterveysopas*. Helsinki: Samerka Oy, 1988. ISBN 951-9176-34-9.
**Storträsket** on järvi Älgön saarella Raaseporissa lounaisella Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 30,1 hehtaaria. Etäisyys Tammisaaresta on 11 kilometriä etelään. Storträsket on osa Tammisaaren saariston kansallispuistoa.

Maantiede
---------

Storträsketin suurin ulottuvuus lännestä itään ja etelästä pohjoiseen on noin 800 metriä. Pääaltaasta etelään työntyy noin 300 metriä pitkä lahti. Järven pohjoisosassa sijaitsee useita pieniä saaria, joilla ei ole virallista karttanimeä. Storträsketiä ympäroi metsämaa. Aivan järven pohjoispuolella sijaitsee suorantainen Lillträsket, lounaassa sijaitsee Näseträsket.

Storträsket (91.810.1.014) kuuluu Tammisaaren-Hangon rannikkoalueeseen (91.81), joka on toisen jakovaiheen vesistö Suomenlahden päävesistössä (91). Storträsket on kolmanneksi laajin Tammisaaren-Hangon rannikkoalueen viidestätoista järvestä, laajimmat ovat Trångsundsträsket ja Byträsket.

Suomessa on 28 vähintään hehtaarin laajuista Storträsketiä. Laajin Storträsket on Kristiinankaupungin Storträsket (83.077.1.001), jonka pinta-ala on alle neliökilometrin. Raaseporin Storträsket on viidenneksi laajin Storträsket.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Storträsket, vakavesi, Raasepori
2. 1 2 3 4  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 9.8.2021.
3. ↑  Storträsket. Järviwiki. Viitattu 9.8.2021.
4. ↑  Ekenäs - Tammisaari  2018. Metsähallitus. Viitattu 9.8.2021.
5. ↑  Tammisaaren - Hangon rannikkoalue (91.81). Järviwiki. Viitattu 9.8.2021.
6. ↑  Storträsket. Järviwiki. Viitattu 9.8.2021.
**Storträsk** on humuspitoinen ja rannoiltaan kallioinen järvi Kirkkonummen länsiosassa. Sen pinta-ala on 14,2 hehtaaria. Etäisyys Helsingin keskustasta on 31 kilometriä länsilounaaseen.

Maantiede
---------

Storträskin ulottuvuus lounaasta koilliseen on 900 metriä. Koillisessa järvi rajautuu mäkeen, jonka huippu on yli 20 metriä järvenpintaa korkeammalla. Itärannan Brunnibergin huippu on yli 35 metriä järvenpintaa korkeammalla. Storträsk kapenee kohti lounasta, ja sen eteläisimmän osan rantaviiva ovat epämääräinen. Järven eteläkolkasta alkaa Suomenlahteen virtaava runsaan puolentoista kilometrin pituinen laskuoja. Storträskin eteläpuolisko rajautuu luonnonsuojelualueeseen, järven länsirannalla on pientaloja. Kantatie 51 kulkee järven pohjoispuolitse.

Storträsk (81V062.1.006) kuuluu Välialueeseen (81V062), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Suomenlahden rannikkoalueen (81) päävesistössä. Välialueeseen kuuluu seitsemän vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista laajimmat ovat Niittylampi ja Valkolampi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Storträsk (sijainti maastokartalla) *Karttapaikka*. Helsinki:  Maanmittauslaitos. Viitattu 11.1.2023.
2. 1 2 3  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta. Viitattu 11.1.2023.
3. ↑  Storträsk (81V062.1.006) *Järviwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 11.1.2023.
4. ↑  Välialue (81V062) *Järviwiki*. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 11.1.2023.
Kahvila Mattolaituri Helsingin Kaivopuistossa.
**Mattolaituri** on 19. huhtikuuta 2011 avattu, Helsingin Kaivopuistossa sijaitseva merenrantakahvila. Mattolaiturin ovat perustaneet ja omistavat kansanedustaja ja näyttelijä Antero Vartia ja hänen isänsä Esko Vartia. Kahvila sijaitsee Uunisaaren ja Harakan välisen salmen kohdalla. Kahvila on auki vain kesäkaudella.

Helsingin kaupungin rakennusvalvontavirasto myönsi Mattolaiturin rakennustöistä kunniamaininnan Antero Vartialle ja runkourakoitsija Markku Sieppalalle Mattolaiturin talvibetonointitöistä. Erityisesti betonirakenne on rakennusvalvontaviraston mukaan onnistunut erinomaisesti ja viraston mukaan se luo vaikutelman, että kiinteistö on aina ollut kyseisellä paikalla.

Kahvila sijaitsee suunnilleen samalla kohdalla kuin Kaivopuiston mattolaituri.

Lähteet
-------

1. ↑  Isokokoinen ja näyttävä kahvila avattu Kaivopuiston rantaan! *Helsingin kaupungin matkailublogi*.  Arkistoitu 13.1.2014. Viitattu 2.1.2016.
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑
4. ↑  Rakentamisen Ruusu 2011 -tunnustuspalkinto Arabianrantaan *Helsingin kaupunki - Rakennusvalvontavirasto*.  Arkistoitu 6.11.2014. Viitattu 2.1.2016.
**Bitly** (aiemmin **Bit.ly**) on kirjanmerkki- ja URL-lyhennyspalvelu, jonka omistaa Bitly, Inc.

Palvelut
--------

Palvelun tarkoituksena on antaa käyttäjälle lyhennetty muoto verkko-osoitteesta, jonka hän palveluun syöttää. Sitä käytetään yleisesti mikroblogipalveluissa linkkien lyhentämiseen. Tämä johtuu ennen kaikkea siitä, että Twitter otti sen toukokuun 6. päivänä vuonna 2009 oletusosoitelyhennyssivukseen. Edellisen hallitsevan lyhentämispalvelun, Tinyurl:n käyttö on sen jälkeen lähtenyt laskuun. Bitly tarjoaa osoitteiden lyhentämisen lisäksi tietoja linkkeihin kohdistuneista klikkauksista.

Bitly lisäsi lokakuun 12. päivänä 2010 palveluunsa automaattisen QR-koodien luomisen. Kun koodi luetaan matkapuhelimella, avautuu verkkosivusto, johon linkki osoittaa, matkapuhelimen verkkoselaimeen.

Palvelulla lyhennetyt linkit käyttävät bit.ly:n domain-nimeä. Esimerkiksi Wikipedian etusivun osoite  lyhenee muotoon "bit.ly/fneAZI". Jos jokin yritys ostaa bit.ly Pro -palvelun, se voi käyttää myös omaa domain-nimeään. Esimerkiksi Pepsillä on käytössään osoite "pep.si".

Jos bit.ly-linkin perään lisää plus-merkin, näkee infosivun, jossa kerrotaan minne linkki johtaa ja kuinka monta kertaa sitä on klikattu ja milloin. Esimerkiksi em. esimerkin ("bit.ly/fneAZI") infosivu löytyy osoitteesta "bit.ly/fneAZI+". Infosivulta käyttäjät voivat katsoa, minne linkki johtaa ennen sen painamista. Tämä parantaa tietoturvaa.

Katso myös
----------

* Tinyurl

Lähteet
-------

1. ↑  Robin Wauters: URL Shortening Wars: Twitter Ditches TinyURL For bit.ly *TechCrunch*.  6.5.2009. Viitattu 30.12.2010. (englanniksi)
2. ↑  Lauren Indvick: URL Shortener Bit.ly Now Generates QR Codes, Too *Mashable*.  17.12.2009. Viitattu 30.12.2010. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* http://bit.ly
**Aleksi Kössi** (s. 18. toukokuuta 1994) on suomalainen lentopalloilija, joka pelaa kaudella 2014-2015 Pielaveden Sampossa. Kössi on pelipaikaltaan passari. Oripäästä kotoisin oleva Kössi pelasi kaksi vuotta Hurrikaani-Loimaassa ennen siirtymistään Sampoon. Hurrikaanissa Aleksi voitti ensimmäisellä kaudellaan SM-hopeaa ja toisella kaudellaan SM-pronssia. Ennen siirtymistään Mestaruusliigan Hurrikaani-Loimaahan Aleksi opiskeli Kuortaneella ja pelasi kaksi vuotta nuorten maajoukkueessa.*lähde?*

Aleksi aloitti lentopallon pelaamisen Loimaan Jankossa 4-vuotiaana ja pelasi siellä kaikki juniorivuotensa lukuun ottamatta yhtä Pieksämäen Tsempin riveissä vietettyä vuotta A-pojissa. Hän on voittanut urallaan yhden N22 SM-kullan, B-pojissa SM-hopeaa, C-pojissa SM-hopeaa, aluejoukkueessa SM-kultaa. Hänet on valittu kahdesti nuorissa allstar-kentälliseen*lähde?* ja kerran nuorten maajoukkueturnauksessa Italiassa (Paolo Bussinello 2010) turnauksen parhaaksi passariksi.

Lähteet
-------

1. 1 2  Mestaruusliiga (Arkistoitu – Internet Archive)
2. 1 2 3  Aleksi Kössi Sampoon *Loimaan Lehti*.  10.6.2014. Viitattu 29.8.2014.
3. ↑  L'under 16 conquista il trofeo Bussinello di Modena (...miglior palleggiatore Aleksi Kossi (Filnland)...)  2010. Paolo Bussinello.  Arkistoitu 3.9.2014. Viitattu 29.8.2014. (italiaksi)
**Inkereen kartano** on Salon Perttelissä sijaitseva kartano. Kartanon päärakennus valmistui vuonna 1800. Nykyisin siellä toimii vuonna 1995 perustettu maatalouden palveluja tarjoava yritys, jonka virallinen nimi on *Inkereen Kartano om. Reinhold Jensen.*
Yrityksen toiminta on aloitettu vuonna 1995.

Historia
--------

Inkereen kartanon historia ulottuu aina keskiajalle saakka. Inkereen kartanosta on käytetty myös nimeä Katrinebergin kartano. Inkereen kartanon omistajia tiedetään olleen jo vuonna 1575. Kartano rakennettiin vuonna 1800, mutta se sai vuonna 1894 ulkonäöllisesti täysin uuden ilmeen.

Inkereen meijerikoulu toimi Ernst Börtzellin johdolla Inkereen kartanossa. Börtzell oli ostanut kartanon vuonna 1872 Bonsdorff -suvulta. Börtzell oli syntyjään ruotsalainen. Hän tuli Pertteliin Halikosta, jossa oli toiminut Joensuun kartanon tilanhoitajana jo neljä vuotta. Börtzell oli hyvin innokas karjataloudesta, ja perusti Inkereen kartanoon meijeritoimintaa.

Sodan jälkeen Åke Jensen omisti Inkereen kartanon. Jensen harjoitti tilalla maataloutta ja siitoseläinten kasvatusta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Kartanot *www.muuka.com*. Viitattu 23.8.2020.
2. ↑  Inkereen kartano - Y-tunnus: 1327884-5 - Yritystiedot, taloustiedot, päättäjät & hallituksen jäsenet *www.finder.fi*. Viitattu 23.8.2020. [vanhentunut linkki]
3. ↑  Salon Seudun Sukututkijat ry *www.sssry.fi*. Viitattu 23.8.2020.
4. ↑  Etusivu *kansallisbiografia.fi*. Viitattu 23.8.2020.
Constantin Prezan
**Constantin Prezan** (27. tammikuuta 1861 Butimanu – 27. elokuuta 1943 Bukarest) oli romanialainen sotapäällikkö, joka toimi Romanian armeijan ylipäällikkönä ensimmäisen maailmansodan loppuvaiheessa.

Prezan suoritti sotilaskoulutuksensa Romaniassa ja Ranskassa. Hän palveli aluksi Romanian pääesikunnassa ja myöhemmin kuningas Ferdinand I:n adjutanttina. Kun Romania liittyi ensimmäiseen maailmansotaan elokuussa 1916 ympärysvaltojen puolelle, Prezan nimitettiin komentamaan neljättä armeijaa, joka hyökkäsi Itävalta-Unkarille kuuluneeseen Transylvaniaan. Arthur Arz von Straussenburgin komentama Itävalta-Unkarin ensimmäinen armeija kuitenkin ajoi lokakuun alkuun mennessä romanialaiset takaisin Karpaattien yli ja seuraavan vuoden aikana itävaltalaiset ja saksalaiset valtasivat suurimman osan Romaniasta. Prezan nimitettiin joulukuussa 1916 pääesikunnan päälliköksi ja vuotta myöhemmin myös asevoimien ylipäälliköksi, kun kuningas Ferdinand luopui ylipäällikkyydestä. Pian sen jälkeen Romania joutui solmimaan keskusvaltojen kanssa raskaan aselevon ja Bukarestin rauhansopimuksen.

Romania liittyi uudelleen sotaan hieman ennen sen päättymistä 10. marraskuuta 1918 ja miehitti seuraavana vuonna Transylvanian. Prezan jatkoi ylipäällikkönä aina vuoteen 1920. Kuningas Kaarle II:n valtaistuimelle nousuun vuonna 1930 liittyneen poliittisen kriisin yhteydessä Prezan kutsuttiin vielä takaisin palvelukseen ja ylennettiin sotamarsalkaksi. Kuningas antoi hänelle tehtävän muodostaa maahan uusi hallitus, missä hän ei kuitenkaan onnistunut. Hän vetäytyi pian sen jälkeen eläkkeelle.

Lähteet
-------

1. 1 2  Constantine Prezan (englanniksi) Firstworldwar.com. Viitattu 29.12.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Constantin Prezan** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Euthanasia Coaster** on hypoteettinen vuoristorata, joka on suunniteltu tappamaan siinä ajava ihminen. Lontoolaisen Royal College of Art -yliopiston tohtoriopiskelija Julijonas Urbonas suunnitteli ja teki siitä pienoismallin vuonna 2010. Huvipuistossa työskennellyt Urbonas totesi vuoristoradan tavoitteen olevan tappaa matkustajansa tyylikkäästi ja kivuttomasti. Urbanos mainitsi radan soveltuvan eutanasiaan tai kuolemanrangaistuksen täytäntöönpanoon.

Vuoristoradan kolmen minuutin matka päättyy silmukkasarjaan, jossa ihmiseen kohdistuu minuutin ajaksi tappava yli kymmenen G:n voima.

Muotoilu
--------

Vuoristorataan kuuluu kahden minuutin nousu 510 metriä korkean tornin huipulle, josta vaunut lähtevät jyrkkään syöksyyn alaspäin. Alamäki vauhdittaa vaunut 360 km/h nopeuteen ennen kuin vaunut saapuvat ensimmäiseen seitsemästä Eulerin spiraalia muistuttavasta silmukasta. Jokainen silmukka on edeltäjäänsä pienempi säilyttäen tappavan 10 G:n voiman matkustajiin minuutin ajan samalla, kun vaunujen vauhti koko ajan hidastuu. Vaunuihin mahtuu 24 matkustajaa kerrallaan.

Euthanasia Coaster surmaisi matkustajansa aiheuttamalla heille ensin tajuttomuuden veren pakkautuessa päästä jalkoihin ja edelleen kuoleman aivojen hapenpuutteen takia. Seitsemän peräkkäistä silmukkaa takaisivat 10 G:n kiihtyvyyden minuutin ajaksi, ja tämä tuottaisi Urbonasin mukaan kivuttoman kuoleman kestävimmillekin matkustajille.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Solon, Olivia: The Future of the Human Species Explored *WIRED Science*.  6.4.2011. Viitattu 31.12.2011. (englanniksi)
2. ↑  Lamar, Cyriaqe: The Euthanasia Coaster, the Last Roller Coaster You'll Ever Ride *io9.com*.  18.4.2011. Viitattu 31.12.2011. (englanniksi)
3. 1 2 3 4  Euthanasia Coaster *Julijonasurbonas.lt*.  2.10.2010.  Arkistoitu 12.6.2015. Viitattu 31.12.2011. (englanniksi)
4. ↑  Tältä näyttää tappava vuoristorata – suunniteltu armokuolemaan *Stara.fi*.  1.10.2011. Viitattu 31.12.2011.

Aiheesta muualla
----------------

* Simulaatio vuoristorata-ajelusta
* Julijonas Urbonas explaining his design
**Eutresia** (m.kreik. Εὐτρησία, *Eutrēsia*) oli antiikin aikainen alue Arkadian maakunnassa Kreikassa. Se sijaitsi Mainalian ja Parrhasian välisellä alueella.

Eutresia oli yksi Arkadian neljästä heimoalueesta tai heimovaltiosta Kynurian, Mainalian ja Parrhasian ohella. Kukin näistä alueesta oli Arkadian valtiomallissa samantasoinen Arkadian polisten eli kaupunkivaltioiden, kuten Tegea, Mantineia ja Orkhomenos, kanssa. Eutresian sisäisestä poliittisesta järjestelmästä ei tiedetä käytännössä mitään.

Maantiede ja historia
---------------------

Eutresia sijaitsi Arkadian pohjoisosissa. Aluetta asutti alun perin eutresien (*Eutresioi*) heimo. Eutresian kaupungit olivat Pausaniaan mukaan:

* Kharisia
* Knauson
* Paroreia
* Ptolederma
* Trikolonoi
* Zoeteion eli Zoitia

Minkään näistä kaupungeista ei tiedetä olleen poliksia, mutta ei ole mahdotonta, ettei joku olisi ollut.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Hansen, Mogens Herman & Nielsen, Thomas Heine: *An Inventory of Archaic and Classical Poleis*, s. 505–539. An Investigation Conducted by The Copenhagen Polis Centre for the Danish National Research Foundation. Oxford: Oxford University Press, 2004. ISBN 0-19-814099-1.
2. 1 2 3  Smith, William: "Arcadia", *Dictionary of Greek and Roman Geography*. Boston: Little, Brown and Company, 1854. Teoksen verkkoversio.
3. ↑  Eutresia? *Pleiades*. Viitattu 19.2.2018.
4. ↑  Pausanias: *Kreikan kuvaus* 8.27.3.
**Jack Smack** (oik. **Juha Jakonen**, s. 8. elokuuta Jyväskylä) on suomalainen rockmuusikko. Hän on Private Line -yhtyeen kitaristi, taustalaulaja, säveltäjä ja sovittaja. Hänet tunnetaan myös nimillä "Japa", "Captain Japa" ja "Jack Leopard".

Jakonen liittyi Private Line -yhtyeeseen toukokuussa 2002 edellisen kitaristin Jari Huttusen siirryttyä Timo Rautiainen & Trio Niskalaukaus -orkesteriin. Jakonen on soittanut, esiintynyt ja levyttänyt vuosien varrella useiden eri yhtyeiden kanssa. Vuonna 2016 perustettiin Jakosen viimeisin yhtye The Holy Ones jossa hän vaikuttaa nykyään vakituisesti. Yhtye on julkaissut kolme musiikkivideota ja yhden digitaalisen albumin 2019. 

Vuonna 2011 Private Line julkaisi parin vuoden hiljaiselon jälkeen uuden singlen ja musiikkivideon "Dead Decade". Samanniminen kolmas albumi julkaistiin elokuussa 2011.

Syyskuusta 2007 elokuuhun 2008 Jack Smack toimi radiojuontajana, toimittajana ja DJ:nä omassa "Ultimate Rock ’N’ Roll Show" -ohjelmassaan helsinkiläisen Lähiradion asemalla juontajaparinsa Joel "Sheriffi Jopi" Airaksisen kanssa. Suorana lähetyksenä lähetettävässä ohjelmassa hän esiintyi nimellä "Captain Japa". Ohjelma sisälsi keskustelua musiikista ja ajankohtaisista aiheista sekä artistihaastatteluja.

Jack Smack käyttää Tokain kitaroita.

Yksityiselämä
-------------

Jakonen oli aikaisemmin naimisissa Rakel Liekin kanssa.

Lähteet
-------

1. ↑  Nurmisto, Inka: Liitto ohi! *Iltalehti*.  4.11.2011. Viitattu 4.11.2011.

Aiheesta muualla
----------------

* Private Line - Facebook
* The Holy Ones - Facebook
* The Holy Ones - Virallinen
* The Holy Ones - Spotify
* Private Line - Suomen virallinen lista
* Jack Smack - Discogs
* Suomi-sleazen superbändi: Sir Christus + Private Linen Jack + Stereo Junks = The Salvation - Rumba.fi (Arkistoitu – Internet Archive)
* Musakorneri: Private Line @ Rockperry 2004 - Aksa.fi

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Massospondylus** ("massiivinen nikama") oli keskikokoinen kasvinsyöjäprosauropodi, joka eli 205–194 miljoonaa vuotta sitten varhaisjurakaudella. Tämän dinosauruksen fossiileja on löydetty nykyisestä Pohjois-Amerikasta sekä Etelä-Afrikasta, Lesothosta ja Zimbabwesta. 
*Massospondylus* liikkui enimmäkseen neljällä raajalla, mutta pystyi liikkumaan myös kahdella raajalla. Se kasvoi viisi metriä pitkäksi. 
*Massospondyluksella* oli pieni pää ruumiin kokoon nähden, lyhyempi ja matalampi kuin *Plateosauruksella*. Kaula oli pitkä, kuten prosauropodeilla yleensäkin. *Massospondylus* oli kevytrakenteisempi kuin Plateosauridae-heimon dinosaurukset, mutta raskasrakenteisempi kuin Anchisauridae-heimoon kuuluvat prosauropodit. 
Sillä oli terävät peukalonkynnet, joita se käytti ravinnon hankintaan ja puolustukseen. Peukalonkynnet tulivatkin tarpeeseen, sillä samaan aikaan Pohjois-Amerikassa eli myös teropodi *Dilophosaurus*.

Fossiilit
---------

Richard Owen nimesi tämän prosauropodin vuonna 1854 Etelä-Afrikasta löydetyistä jäännöksistä. Yli 80 osittaista *Massospondyluksen* luurankoa on löydetty, joten se on yksi tunnetuimmista prosauropodeista. Lisäksi munia sisältävä pesä on löydetty, jonka uskotaan kuuluneen *Massospondylukselle*. Munien sisältä löydettiin vanhimmat tunnetut dinosauruksen alkiot.

Ravinto
-------

*Massospondylus* näytti selvästi kasvinsyöjältä, mutta 1981 eräs tutkija väitti, että *Massospondylus* ja eräät toiset prosauropodit olisivat lihansyöjiä. *Massospondyluksella* oli poikkeuksellisen pitkät ja vahvat etuhampaat, joissa oli lihaveitsen terää muistuttavat uurteet. 
*Massospondyluksen* ylä- ja alahampaat eivät osuneet vastakkain yhtä tarkasti kuin kasvinsyöjillä, kuten samaan aikaan eläneellä *Lesothosauruksella*. Tätä prosauropodia on epäilty myös kaikkiruokaiseksi. Eräs tutkijaryhmä esitti 1985, että *Massospondylus* pystyi syömään lehtiä yhtä hyvin kuin nykyiset leguaanit.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q191339
* Wikispecies: Massospondylus
* EoL: 4532834
* Fossilworks: 38642
* GBIF: 4822547
* iNaturalist: 705879
* IRMNG: 1208825

 |

 |
**Master of Wine** on englantilaisen Masters of Wine -instituutin myöntämä viinialan tutkinto. Se myönnetään henkilölle, joka on kokeen perusteella osoittanut syvällistä tuntemusta kaikesta viiniin liittyvästä sekä kykyä viestiä selkeästi. Vuosien 1953 ja 2015 välillä tutkinto on myönnetty yli 370 henkilölle 24 eri maasta. Suurin osa Master of Wineistä on ollut miehiä, mutta vuonna 2014 valituista suurin osa oli naisia. Nuorin on ollut 25-vuotias.

Suomalaisia tutkinnon suorittaneita ovat: 

* Essi Avellan (2006)
* Tuomas Meriluoto (2009)
* Taina Vilkuna (2015)
* Heidi Mäkinen (2019)
* Pasi Ketolainen (2020)

Master of Wine -kokeeseen kuuluu teoriakoe, käytännön koe sekä tutkielma. Käytännön koe koostuu viininmaistelusta sokkona. Teoriakokeessa kysytään viinin tuotannosta ja käsittelystä, viinitaloudesta sekä nykyaikaan liittyvistä asioista. Tutkielma on kymmenen tuhannen sanan raportti, joka perustuu omaan tutkimukseen. Kokeen arvostelee paneeli, johon kuuluu muita Master of Wineja sekä viinikauppiaita. Kokelaan täytyy myös sitoutua instituutin ohjesääntöön.

Lähteet
-------

1. 1 2  Frequently Asked Questions. Institute of Masters of Wine.  Arkistoitu 6.9.2015. Viitattu 29.7.2015. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Find an MW / Browse by region Institute of Masters of Wine. Viitattu 29.7.2015.
3. ↑  Tikkanen, Johanna: Taina Vilkunasta Suomen kolmas Master of Wine *Helsingin Sanomat*.  7.9.2015. Viitattu 7.9.2015.
4. ↑  FAQs *Institute of Masters of Wine*. Viitattu 26.7.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Lampén, Jari F.: Viinikoulutus ei ole enää tukkurien yksinoikeus – kuluttajien viinitietous kasvaa kohisten *Aromi -lehti*.  21.11.2019. Viitattu 26.7.2020.
**Master-Coat Oy** oli suomalainen naisten kappatehdas eli takkivalmistaja, joka toimi vuodesta 1977 aina 1990-luvun lopulle saakka. Se työllisti parhaimmillaan yli 300 henkeä ja oli 1980-luvun puolivälissä Pohjoismaiden suurin naisten takkien valmistaja.

Master-Coatin historia juontaa vuoden 1938 Kokkolaan, jonne Evald Vainio perusti Kokkolan Kappatehtaan. Perheyritys valmisti Anja Vainion suunnittelemia naisten takkeja Master-tuotemerkillä. Yritys lopetti 1977, ja sen tilat ja laitteet myytiin vaatealan vaikuttajille, teollisuusneuvos Oiva Turuselle ja Rauno Virtaselle, jotka perustivat uuden yhtiön nimeltä Master-Coat Oy. Yrityksen turkulaiset avainhenkilöt päättivät vuonna 1980 laajentaa toimintaa Turkuun Dixi Oy:n vapaaksi jääneisiin tiloihin. Kokkolassa valmistettiin Lady-Master-kappoja ja Neuvostoliiton bilateraalikaupan vaatimia pitkiä tuotesarjoja. Turussa keskityttiin aluksi Elina Kokkilan suunnittelemiin nuorekkaampiin takkimalleihin. Master-Coatin muita suunnittelijoita olivat Kestilän Pukimossa nimeä hankkineen Puppe Halonen, Pirjo Hirvonen, Irmeli Lähde ja Asta Aikkila-Vatanen.

Vienti muihin Pohjoismaihin alkoi vetää ja nousi 1980-luvun alkuvuosina idänkauppaa suuremmaksi. Turunen ja Virtanen myivät yrityksen sen toimivalle johdolle, joka paikkasi hiipuvaa takkituotantoa ottamalla tuotevalikoimaan myös hameet, bleiserit ja housut. 1990-luvun alussa Kokkolan tehdas lopetettiin ja ompelutyötä siirrettiin Baltian maihin, Puolaan ja Portugaliin.

Master-Coat myytiin vuonna 1993 Lekar Oy:lle, haettiin seuraavana vuonna velkasaneeraukseen mutta ajautui kuitenkin konkurssiin. Yritys siirtyi porilaiselle Lipsanen Oy:lle ja nimeksi muutettiin Lips Oy Master-Coat, joka toimi Kaarinassa. Se sai Kirsti Raekallion suunnittelemalla mallistolla vuoden 1996 Kultainen vaatepuu -palkinnon.

Master-Coat Oy:n toiminta on loppunut vuonna 2001.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Piippa Lappalainen ja Mirja Almay: *Kansakunnan vaatettajat*, s. 36. WSOY, 1996. ISBN 978-9510208649.
2. ↑  Ritva Pesola: Master-Coat sai vaatetusteollisuuden kunniapalkinnon (Arkistoitu – Internet Archive), Kauppalehti 25.01.1996 , sivu 5. Viitattu 5.6.2014.
3. ↑  Yrityshaku: Master-Coat Oy, Kauppalehti. Viitattu 5.6.2014.
**Aleksi Mutka** (s. 1995) on suomalainen lentopalloilija. Mutka pelasi uransa ensimmäisen pääsarjaottelun Suomen Mestaruusliigassa tammikuussa 2013 Rantaperkiön Iskussa opiskellessaan Kuortaneella. Hän pelasi Iskun riveissä kaudet 2013–2016. Mutka teki 2-vuotisen sopimuksen Pielaveden Sammon kanssa toukokuussa 2016. Kauden 2018–2019 Mutka pelasi Hurrikaani-Loimaan riveissä.

Mutka nousi miesten maajoukkueryhmään toukokuussa 2014. Hän pelasi uransa ensimmäisen A-maaottelun 7. kesäkuuta 2014 Australiassa Canberrassa. Mutka sai Australiaan pikahälytyksen Lauri Kermisen loukattua Kanadassa nilkkansa edellisenä viikonloppuna. Kentälle Mutka pääsi seuraavana viikonloppuna kotikaupungissaan Tampereella Suomen kohdattua Australian. Mutka pelasi maajoukkueessa kesän 2015 Euroopan kisoissa. Suomi oli kisoissa kuitenkin matkassa niin sanotulla B-ryhmällä, kun samanaikaisesti pelattiin jokavuotinen lentopallon Maailmanliiga. Mutka on pelannut kymmenen A-maaottelua.

Pelipaikaltaan Mutka on libero. Mutkan isoveli Tomi Mutka on pelannut Mestaruusliigassa vuosina 2007–2014 ja uudemman kerran alkaen kaudesta 2015–2016.

Lähteet
-------

1. ↑  Aleksi Mutka Sampon liberoksi *Mestaruusliiga*. Viitattu 21.5.2016.
2. 1 2  Aleksi Mutka aloittaa yleispelaajana Australia-ottelussa *ts.fi*. Viitattu 21.5.2016. fi-FI
3. ↑  Suomen Bakun kisojen lentisjoukkueessa paljon tulevaisuuden toivoja | Yle Urheilu | yle.fi *yle.fi*. Viitattu 21.5.2016.
| Sija |        |        |        | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| - | 0 | 0 | 0 | 0 |

**Azerbaidžan** on osallistunut yleisurheilun ulkoratojen maailmanmestaruuskilpailuihin vuodesta 1993 lähtien. Se on saavuttanut MM-kilpailuissa yhden pistesijan. Ramil Quliyev sijoittui 200 metrin juoksussa seitsemänneksi Berliinissä 2009. Hän oli Berliinin kisoissa maansa ainoa urheilija. Daegussa 2011 maan ainoa urheilija Dzmitri Marshin jäi moukarinheitossa karsintaan. Moskovassa 2013 Marshin karsiutui jälleen ja maratonilla Tilahun Alijev sijoittui 38:nneksi. Pekingissä 2015 Hanna Skydan jäi moukarinheitossa karsintaan ja Hayle Ibrahimov jäi 5 000 metrin juoksussa alkueriin.

Lähteet
-------

* *IAAF Statistics Handbook: Berlin 2009*, s. 423, IAAF, viitattu 30.8.2009 (Osa 1 (PDF) Osa 2 (PDF))
* Azerbaidžan Berliinin MM-kilpailuissa 2009 IAAF.  Arkistoitu 20.2.2014. Viitattu 30.8.2009. (englanniksi)
* Azerbaidžan Daegun MM-kilpailuissa 2011 IAAF. Viitattu 21.8.2013. (englanniksi)
* Azerbaidžan Moskovan MM-kilpailuissa 2013 IAAF. Viitattu 21.8.2013. (englanniksi)
* Azerbaidžan Pekingin MM-kilpailuissa 2015 IAAF. Viitattu 28.12.2015. (englanniksi)
**Eva & Adam – neljät synttärit ja fiasko** (*Eva & Adam – fyra födelsedagar och ett fiasko*) on vuonna 2001 ensi-iltansa saanut Catti Edfeldtin ohjaama nuortenelokuva. Se perustuu televisiosarjaan *Eva ja Adam* vuodelta 1999, ja Evaa ja Adamia näyttelevät tässäkin samat näyttelijät Ellen Fjæstad ja Carl-Robert Holmer-Kårell.

Juoni
-----

Varhaisteini-ikäiset Eva ja Adam ovat olleet yhdessä jo kolme vuotta, mutta Eva alkaa epäillä onko Adam se ainoa oikea ja lopettaa suhteen. Hänen ystävättärensä Annikan äiti on tavannut uuden miehen ja Annika on näin saanut uuden sisarpuolen Petran. Kun näyttää siltä, että Adam on kovin ihastunut Petraan, Eva tulee mustasukkaiseksi ja päättää valloittaa Adamin uudelleen itselleen.

Lähteet
-------

1. ↑  Varjola, Markku: *Elokuvien ensi-illat Suomessa 2000–2007*, s. 27. Helsinki: Suomen elokuvakerhojen liitto SEKL ry, 2008. Arkistoitu 16.10.2013. (pdf) (viitattu 18.11.2012).

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: sv:Eva & Adam – fyra födelsedagar och ett fiasko
**Azellia White** (3. kesäkuuta 1913 Gonzales, Texas, Yhdysvallat – 15. syyskuuta 2019 Houston, Texas, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen lentäjä. Hän oli yksi Yhdysvaltain ensimmäisistä lentolupakirjan saaneista tummaihoisista naisista. Häntä pidetään uranuurtajana, sillä hän sai lentolupakirjansa aikana, jolloin sekä naisten että afroamerikkalaisten katsottiin olevan soveltumattomia lentäjiksi.

Azellia White syntyi 3. kesäkuuta 1913 Gonzalesin kaupungissa Texasissa. Hän meni vuonna 1936 naimisiin Hulon "Pappy" Whiten kanssa. He muuttivat vuonna 1941 Alabaman Tuskegeehen, jossa Hulon työskenteli Tuskegee Airmen -laivueen mekaanikkona. Eleanor Rooseveltin vierailtua laivueen tukikohdassa vuonna 1941 myös Azellia kiinnostui ilmailusta, ja Hulon sekä laivueen lentäjät opettivat hänet lentämään. Hän sai yksityislentäjän lupakirjan 26. maaliskuuta 1946.

Toisen maailmansodan päätyttyä Whitet muuttivat Houstoniin, jossa Hulon perusti kahden Tuskegee Airmenin kanssa afroamerikkalaisille suunnatun lentokoulun ja tilauslentopalvelun, Sky Ranch Flying Servicen. Azellia White ei virallisesti ollut yhtiössä mukana, mutta vietti aikaa lentokentällä. Hän lennätti usein lento-oppilaita ja säikytteli joskus heitä yllättävillä taitolentoliikkeillä. Koska afroamerikkalaiset kohtasivat usein häirintää matkustaessaan kaupungista toiseen, White kulki usein auton sijaan lentämällä käydessään ostoksilla lähikaupungeissa. Sky Ranch Flying Service lopetti toimintansa vuonna 1948, kun lainsäädännön muutos vähensi asiakkaiden määrää.

White valittiin vuonna 2018 Texasin ilmailun kunniagalleriaan. Houstonin Sterling High Schoolin ilmailutieteiden laboratorio on nimetty hänen mukaansa. Hän kuoli 106 vuoden iässä Houstonissa 15. syyskuuta 2019.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Azellia White Obituary Legacy.com. Viitattu 7.3.2020. (englanniksi)
2. ↑  At 105, Azellia White Reflects On Making History As The First Black Female Pilot In Texas  27.12.2018. Because Of Them We Can. Viitattu 7.3.2020. (englanniksi)
3. ↑  Langer, Emily: Azellia White, trailblazer for African American women in aviation, dies at 106  19.11.2019. The Washington Post. Viitattu 7.3.2020. (englanniksi)
4. 1 2  Lawson, Melanie: First female black pilot in Texas, Azellia White, still making history  23.11.2018. ABC13. Viitattu 7.3.2020. (englanniksi)
5. 1 2  Azellia White Organization of Black Aerospace Professionals.  Arkistoitu 15.12.2018. Viitattu 7.3.2020. (englanniksi)
6. 1 2  Boatman, Julie: Pioneer Pilot Azellia White Flies West  25.11.2019. Flying. Viitattu 7.3.2020. (englanniksi)
7. ↑  Texas Aviation Hall of Fame Names Class of 2018  12.4.2018. Texas A&M Transportation Institute. Viitattu 7.3.2020. (englanniksi)