**Pet Sounds** on yhdysvaltalaisen popyhtye The Beach Boysin vuonna 1966 valmistunut albumi. Sitä pidetään yleisesti yhtenä kaikkien aikojen merkittävimmistä poplevyistä. *Mojo Magazine* valitsi levyn maailman kaikkien aikojen parhaaksi listallaan *The Greatest Albums of All Time*. Se oli ykkössijalla myös *New Musical Expressin* listalla *Top 100 Albums*. *Rolling Stonen* *500 Greatest Albums of All Time* -listalla se oli sijalla kaksi.

Työstö
------

Brian Wilson jäi vuonna 1964 pois yhtyeen kiertuekokoonpanosta ja omisti aikansa studiotyöskentelylle. Wilsonin henkilökohtaiseksi projektiksi muodostunut *Pet Sounds* syntyi samaan aikaan kun The Beach Boys kiersi maailmalla.
Melkein koko albumin soitto-osuudet ovat The Wrecking Crew -studiomuusikkoryhmän soittamat. Kappaleella "That’s Not Me" soittavat Brian Wilson (urut ja "Danelectro" basso), Carl Wilson (kitara ja basso) ja Dennis Wilson (rummut). Nimikkokappaleella "Pet Sounds" Brian Wilson soittaa pianoa sekä urkuja kappaleella "I Know There’s an Answer". Carl Wilson soittaa 12 -kielistä sähkökitaraa "God Only Knows" -laulussa. Yhtyeen jäsenet esittävät kaikki lauluosuudet.

Tony Asherin kanssa tekemissään sanoituksissa Wilson uppoutui oman mielensä syövereihin. Laulut käsittelivät yhdysvaltalaisen nuorison kasvukipuja vilpittömämmin ja syvemmin kuin mihin The Beach Boys oli ennen pystynyt.

Merkitys
--------

*Pet Sounds* mullisti 1960-luvun popmaailman ainutlaatuisen rikkaalla äänimaailmallaan ja kehittyneillä sovituksillaan. Wilson sovitti lauluihin "lempiääniään", orkesterisoittimien koko kirjon harpuista ja patarummuista lähtien. "Good Vibrations" -single, joka syntyi samoissa sessioissa päätymättä kuitenkaan albumille, tunnetaan Electro-Thereminin ujelluksesta.

*Pet Sounds* oli alkujaan menestys etenkin Isossa-Britanniassa, mutta sillä ei ollut samanlaista myyntivoimaa kuin The Beach Boysin aikaisemmilla aurinkoisilla hiteillä. Vuosien saatossa se on kuitenkin noussut epäilemättä yhtyeen tunnetuimmaksi albumiksi. Sen sanotaan olleen inspiraationa The Beatlesin *Sgt. Pepper’s Lonely Hearts Club Bandille*. *Pet Sounds* osoitti, että kolmen minuutin popkappaleista pystyi tekemään kestävän albumikokonaisuuden.

Vuonna 2005 albumi valittiin mukaan Yhdysvaltain kongressin kirjaston National Recording Registry -kokoelmaan, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä yhdysvaltalaisia äänitteitä.

Kappaleet
---------

|  |
| --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |
| 1. | Wouldn’t It Be Nice | 2.22 |
| 2. | You Still Believe in Me | 2.30 |
| 3. | That’s Not Me | 2.27 |
| 4. | Don’t Talk (Put Your Head on My Shoulder) | 2.51 |
| 5. | I’m Waiting for the Day | 3.03 |
| 6. | Let’s Go Away for Awhile | 2.18 |
| 7. | Sloop John B | 2.56 |
| 8. | God Only Knows | 2.49 |
| 9. | I Know There’s an Answer | 3.08 |
| 10. | Here Today | 2.52 |
| 11. | I Just Wasn’t Made for These Times | 3.11 |
| 12. | Pet Sounds | 2.20 |
| 13. | Caroline, No | 2.52 |

Arvostelut
----------

* AllMusic: 5/5 tähteä
* *Slant Magazine*: 5/5 tähteä

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Unterberger, Richie: Pet Sounds - The Beach Boys AllMusic. Viitattu 19.1.2020.
2. ↑  Gundersen, Edna: It's certainly a thrill: 'Sgt. Pepper' is best album *USATODAY.com*.  17.11.2003. Viitattu 18.1.2020. (englanniksi)
3. ↑  Acclaimed Music *acclaimedmusic.net*. Viitattu 19.1.2020. (englanniksi)
4. ↑  Complete National Recording Registry Listing, Library of Congress. Viitattu 7.9.2020.
5. ↑  Walsh, Barry: Review: The Beach Boys, Pet Sounds *Slant Magazine*.  19.4.2004. Viitattu 19.1.2020. (englanniksi)