recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Jugorock** tarkoittaa entisen Jugoslavian (serbokroaatiksi *SFR Jugoslavija*) alueella kukoistanutta pop- ja rock-musiikkikulttuuria, jonka perintö vaikuttaa edelleen entisten osatasavaltojen Serbian, Kroatian, Montenegron, Slovenian, Bosnia-Hertsegovinan ja Makedonian sekä itsehallinnollisilla Kosovon ja Vojvodinan alueilla. Jugorock oli osa toisen Jugoslavian maailmanlaajuisesti laajaa musiikkikulttuuria, jonka nousu alkoi 1950- ja 1960-luvuilla. Petar Janjatovićin toimittama YU Rock enciklopedija laskee jugorockin alkuvuodeksi vuoden 1960. Ljubodrag Dimićin väitöskirja lähtee jo vuoden 1956 lähtökohdista. Jugoslavia oli ensimmäinen Eurovisionin laulukilpailuun liittynyt sosialistinen maa vuonna 1961. Jugoslavian hallinto suhtautui myönteisesti musiikkikulttuurin kehittämiseen ja tukemiseen. Musiikki toimi keskeisenä yleisjugoslavialaisen identiteetin ja yhtenäiskulttuurin luojana, minkä takia se on myös nykyään oleellinen osa jugonostalgiaa. 1960-luvulta alkaen alettiin järjestää useita musiikkifestivaaleja eri puolilla maata, kuten Opatijassa, Splitissä, Belgradissa, Skopjessa, Sarajevossa ja Štipissä.

Jugorock käsitteenä kattaa ainoastaan sosialistisen Jugoslavian ajan eli vuosiin 1991-1992 asti. Jugoslavian liittotasavallan eli ns. tynkä-Jugoslavian aikaa ei yleensä tähän lasketa. Jugorockin synonyymina käytetään myös nimitystä *YU Rock*. Vuonna 1984 Bob Geldofin järjestämän Live Aid-tapahtuman Jugoslavian-osuuden nimikin oli *YU Rock Missija*. Tätä Belgradin Punaisen tähden stadionilla järjestettyä suurkonserttia pidetään yhtenä jugorockin kohokohtana.

Jugorockin julkaisuyhtiöt olivat Jugoton (Zagreb), PGP-RTB (Belgrad), Suzy (Zagreb), ZKP RTLJ (Ljubljana), Diskoton (Sarajevo) ja Jugodisk (Belgrad). Tärkeimmät keskuspaikat olivat Belgrad, Zagreb, Sarajevo, mutta myös Ljubljana ja Skopje. Erityisesti Sarajevo on tunnettu omasta koulukunnastaan, jonka keskeisiä yhtyeitä ja -hahmoja olivat Bijelo Dugme, Indexi ja Dino Merlin. Jugorock oli pääasiassa serbokroaatinkielistä: jekaavin (Zagreb, Sarajevo) tai ekaavin (Belgrad) standardeilla sanoitettua. Serbokroaatin ylivalta suosi akselia Belgrad-Zagreb-Sarajevo, mutta serbokroaatinkielinen musiikki oli suosiossa myös muissa eteläslaavitasavalloissa eli Sloveniassa ja Makedoniassa sekä myös albaanienemmistöisessä Kosovossa sekä serbienemmistöisessä, mutta monietnisessä, Vojvodinassa. Esimerkiksi jugorockin suurnimi Đorđe Balašević on kotoisin Vojvodinasta.

Yhtyeitä ja artisteja
---------------------

* Bijelo Dugme (Belgrad)
* Prljavo Kažaliste (Zagreb)
* Riblja čorba (Belgrad)
* Ekatarina Velika (Belgrad)
* Parni Valjak (Zagreb)
* Kerber (Niš)
* Dino Merlin (Sarajevo)
* Bajaga (Belgrad)
* YU Grupa (Belgrad)
* Đorđe Balašević (Novi Sad)
* Električni orgazam (Belgrad)
* Film (Zagreb)
* Crvena jabuka (Sarejevo/Zagreb)
* Pomaranča (Ljubljana)
* Folk Jazik (Skopje)
* Zana (syntyjään Kosovon albaani; Belgrad)

Lähteet
-------

1. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑
3. ↑
**Film Artistica Gloria** oli Torinossa vuosina 1913–1919 toiminut italialainen elokuvien tuotantoyhtiö. Se tunnetaan myös nimellä **Gloria Films**.

Elokuvateatterinomistaja Domenico Cazzulino ja ohjaaja Mario Caserini perustivat osakeyhtiömuotoisen Film Artistica Glorian Torinossa huhtikuussa 1913. Yhtiön toimitusjohtajana työskenteli Cazzulino ja taiteellisena johtajana Caserini. Tekniikasta ja kuvauksesta vastasi Angelo Scalenghe. Ohjaajina ja näyttelijöinä työskentelivät Caserinin lisäksi muun muassa Mario Bonnard, Camillo De Riso, Alberto Degli Abbati, Giuseppe De Liguoro, Amleto Palermi ja Lyda Borelli. Monet heistä olivat aikaisemmin työskennelleet Ambrosio Filmillä.

Gloria Filmsin ensimmäinen menestyselokuva oli Borellin ja Bonnardin tähdittämä melodraama *Ma l’amor mio non muore!* vuonna 1913. Ranskalaisen Pathén levittäminä yhtiön historialliset ja draamaelokuvat saivat suosiota myös ulkomailla. Vuoden 1914 jälkeen Gloria tuotti myös useita komedioita.

Osakeyhtiö hajotettiin vuonna 1916 ja sen studiot myytiin Alfredo Fasolalle, joka seuraavana vuonna vuokrasi ne Bonnardin Electa Filmille. Vuonna 1919 Film Artistica Gloriasta tuli yksi studiot haltuunsa ottaneen Unione cinematografica italiana -konsortion tavaramerkeistä.

Lähteet
-------

1. ↑  Abel, Richard (ed.): *Encyclopedia of Early Cinema*, s. 401. Abingdon: Routledge, 2005. ISBN 0-415-23440-9.
**Aleksi Matšavariani** (georg. ალექსი მაჭავარიანი; 23. syyskuuta 1913 Gori – 31. joulukuuta 1995) oli georgialainen säveltäjä ja kapellimestari. 

Matšavariani valmistui Tbilisin konservatoriosta vuonna 1936. Myöhemmin vuodesta 1963 lähtien hän toimi konservatoriossa professorina. Hän sävelsi lukuisia baletteja ja oopperoita; hänen tunnetuimpiin teoksiinsa kuuluvat esimerkiksi baletti *Othello* (1957), oopperat *Mat i sin* (1945) ja *Den moei Rodini* (1954) sekä sinfonia *Piat monologov* (1971). Niistä viimeinen voitti Šota Rustaveli -palkinnon. Matšavariani sävelsi musiikkia myös moniin näytelmiin.

Matšavariani toimi Georgian sinfoniaorkesterin taiteellisena johtajana vuosina 1956–1958 ja Georgian säveltäjäliiton johtajana vuosina 1962–1968.

Lähteet
-------

1. ↑  Biography *matchavariani.ge*. Viitattu 28.9.2011.
2. 1 2  Machavariani, Alexey Dictionary of Georgian National Biography.  Arkistoitu 27.2.2012. Viitattu 28.9.2011.

Aiheesta muualla
----------------

* Alexi Matchavariani – The Official Web Site (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Latvia
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Francesco Morosinin kunniaksi lyöty mitali.
**Francesco Morosini** (1618–1694) oli Venetsian doge 1688–1694 Turkin sotien aikana 1600-luvulla.

Morosini nousi näkyvään asemaan Venetsian joukkojen päällikkönä Kreetalla osmanien piirittäessä Candiaa. Lopulta hänen oli pakko antautua, ja kun hän oli palannut Venetsiaan, häntä syytettiin pelkuruudesta ja maanpetoksesta.

Morean sodan puhjettua 1685 Morosinista tuli laivaston komentaja, ja hän tuhosi Koronin kaupungin. Hän piti Moreaa vallassaan Otto Wilhelm Königsmarckin tuella useita vuosia. Ateenan piirityksen aikana 1687 hänen tykistönsä aiheutti suurta tuhoa Parthenonille, ja hän johti veistosten ryöstöä.

Kesällä 1688 Morosini, joka nyt oli julistettu dogeksi, hyökkäsi Euboiaan, mutta ei saanut sitä vallatuksi vaan joutui palaamaan Venetsiaan, kun hänen joukkojensa keskuudessa puhkesi rutto. Hän ryhtyi taisteluun vielä 1693, mutta ei onnistunut valtaamaan Euboiaa vaan palasi Venetsiaan tuhottuaan muutamia pieniä rannikkokaupunkeja. Hänen kuoltuaan 1694 hänen kunniakseen rakennettiin suuri marmoriarkku Dogen palatsin luokse, ja hänen kissansa, johon hänen tiedettiin olleen hyvin kiintynyt, palsamoitiin ja sijoitettiin Correrin museoon.

Muistomerkkejä
--------------

* Scuola Navale Militare Francesco Morosini on nimetty hänen mukaansa
* Vuonna 1885 vesillelaskettu predreadnought-taistelulaiva *RN Francesco Morosini* (Ruggiero di Lauria -luokka) on nimetty hänen mukaansa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Kreikka
	+ 2
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Taiteenala | 
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Italian People
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Film d’Arte Italianan elokuvat kuten *Kuningas Lear* olivat usein käsin väritettyjä.
**Film d’Arte Italiana** oli 1900-luvun alussa toiminut italialainen elokuvien tuotantoyhtiö.

Ranskalaiset Pathé Frères ja Le Film d’Art perustivat yhtiön teatterimies Adolfo Re Riccardin aloitteesta vuonna 1909. Sen tarkoituksena oli tuottaa kaunokirjallisiin teoksiin perustuvia korkeatasoisia taide-elokuvia, joissa esiintyisivät Italian parhaat näyttelijät. Suunnitelmaan kuului myös runsas ulkokuvien ja alkuperäisten tapahtumapaikkojen käyttäminen. Film d’Arte Italiana tuotti Ugo Falenan johdolla lyhyitä Shakespeare-näytelmiä ja muita klassikkosovituksia. Vuonna 1912 se keskittyi nykyaikaan sijoittuviin melodraamoihin.

Vuonna 1917 Film d’Arte Italianasta tuli Gioacchino Mecherin Tiber Filmin tytäryhtiö ja vuonna 1919 se liitettiin Unione Cinematografica Italianaan.

Elokuvia
--------

* *Kuningas Lear*, 1910

Lähteet
-------

1. ↑  Abel, Richard (ed.): *Encyclopedia of Early Cinema*, s. 340. Abingdon: Routledge, 2005. ISBN 0-415-23440-9.
2. ↑  Moliterno, Gino: *Historical Dictionary of Italian Cinema*, s. XXXIII. Lanham, Toronto, Plymouth: The Scarecrow Press, 2008. ISBN 978-0-8108-6073-5.
3. ↑  Brunetta, Gian Piero: *The History of Italian Cinema: A Guide to Italian Film from Its Origins to the Twenty-first Century*, s. 25. Princeton: Princeton University Press, 2009. ISBN 978-0-691-11988-5.

Aiheesta muualla
----------------

* Internet Movie Database: Film d’Arte Italiana (englanniksi)
Gumbootin tanssijoita.
**Gumboot** (suom. *Kumisaappaat*) on eteläafrikkalaiseen työväenkulttuuriin kuuluva tanssi, joka sai alkunsa Witwatersrandin kultakaivoksissa apartheidin aikana. Tanssin nimi tulee kaivostyöläisten työasuun kuuluvista kumisaappaista, joita tömistämällä työläiset kommunikoivat toistensa kanssa työnantajien kiellettyä keskustelun työaikana. Tavasta kehittyi ajan mittaan tanssi, jota esitettiin vapaa-aikana työläisten elämästä kertovien laulujen tahdissa. *Gumboot*-tanssi on nykyisin suosittu taidemuoto, jota esitetään ympäri maailmaa. Monien muiden kansantaiteen muotojan tapaan sitäkin sovelletaan uusiin sosiaalisiin yhteyksiin.

*Gumboot*-tanssin juuret ovat zulujen ja xhosien *umgangela* ja *uphenge* -keppitaistelutansseissa. Tanssijoita on tavallisesti 6-8 ja he seisovat suorassa rivissä. Ryhmä johtaja ilmoittaa suoritettavat tanssiliikkeet tai esittää seuraavan liikesarjan lyhyellä sooloesityksellä. Liikesarjojen nimet kuten *dayinja* (*vaara*), *amaphoyisa* (*poliisi*) tai *GwazamaZulu* (*puukota zulua*) juontuvat kultakaivostyöläisten elinoloista.

Lähteet
-------

1. ↑  South African: Gumboot dance (pdf) *Viewer's Guide*. World Arts West.  Arkistoitu 21.6.2010. Viitattu 9.7.2010. (englanniksi)
2. ↑  Cobi van Tonder: Gumboot Dance *Otoplasma*.  Arkistoitu 11.5.2013. Viitattu 9.7.2010. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kliptownin nuorisokeskuksen gumboot-tanssiryhmä
Bleriot XI, joka on rakennettu Ruotsissa lisenssillä vuosien 1914 - 18 välisenä aikana (2005).

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Thulin A lentää 3.9.2005 
 |  |

 |

**Blériot XI** oli Louis Bleriotin ja Raymond Saulnierin suunnittelema, yksitasoinen, yksimoottorinen ja yksipaikkainen ranskalainen lentokone. Kolmisylinterisellä, 28 hevosvoimaa kehittävällä R.E.P.-moottorilla ja nelilapaisella R.E.P.-potkurilla varustettu prototyyppi lensi ensilentonsa 23. tammikuuta 1909. Koelentojen jälkeen koneeseen vaihdettiin Anzanin valmistama 25-hevosvoimainen moottori sekä Chauvièren tehokkaampi potkuri.

Saavutettuaan 26. kesäkuuta 1909 Euroopan kestävyyslentoennätyksen 36 minuuttia ja 55 sekuntia ja voitettuaan Ranskan ylilennon, Blériot lensi yli Englannin kanaalin 25. heinäkuuta 1909.

Blériot XI -lentokoneita myytiin yli 100 kappaletta ja Blériotista tuli maailman ensimmäinen kaupallisesti menestynyt lentokonevalmistaja. 

Koneen kopioita valmistettiin myös Tukholmassa, Ruotsissa, *Thulin A* -nimellä, ja Itävalta-Unkarissa vuonna 1910 nimellä Blériot XI Kaspar (Daimlerin moottorilla). Koneen myöhempiä versioita käytettiin ensimmäisessä maailmansodassa lähinnä tiedustelukoneena.

Lähteet
-------

* Donald, David: *The encyclopedia of world aircraft*. Enderby: Blitz editions, 1997. ISBN 1-85605-375-X.  (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3  Donald 1997 s. 135

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Blériot XI**.
**Blönduós** (ääntämys islanniksi [ˈplœntʏˌouːs]) on kaupunki ja entinen kunta Pohjois-Islannissa. Vuonna 2018 sen asukasluku oli 895 henkeä. Kuten monet Islannin kaupungit ja kylät, Blönduósin asutus muodostui vasta 1800-luvun lopulla. Kaupunki sijaitsee Hringvegurin varrella Blanda-jäätikköjoen suulla. Hrúteylle, pienelle saarelle ja joen ympäröimälle luonnonsuojelualueelle pääsee kävelytieltä suoraan Hringvegurin tuntumasta.

Maantiede
---------

Taloja Blönduósissa
Blanda-jäätikkövirta jakaa Blönduósin kahtia ja kaupunki on myös nimetty sen mukaan (*Blöndu* on sanan *Blanda* obliikvisija). Vanha kaupunki, islanniksi *Gamli bærinn*, johon kuuluu monia alkuperäisiä taloja 1800-luvun lopulta ja 1900-luvun alkupuolelta, sijaitsee joen eteläpuolella. Monet paikallisista yrityksistä, peruskoulu, supermarketti, monitoimitalo ja urheilutilat lämmitettyine ulkouima-altaineen puolestaan sijaitsevat joen pohjoispuolella. Kukkulalla kaupungin yläpuolella on omalaatuinen ulkoasultaan tulivuoren kraatteria muistuttava kirkko.

Talous
------

Suurin osa Blönduósin teollisuudesta ja elinkeinoista liittyy joko maatalouteen tai matkailuun. Viime vuosina kaupunki on tullut tunnetuksi tekstiileistään. Blönduósissa sijaitsee villapesula, Islannin ainoa tekstiilimuseo Heimilisiðnaðarsafnið sekä residenssiohjelman kansainvälisille tekstiilitaiteilijoille ja tutkijoille tarjoava Islannin tekstiilikeskus.

Tunnettuja blönduósilaisia
--------------------------

* María Ólafsdóttir, laulaja

Ystävyyskaupungit
-----------------

Blönduósin ystävyyskaupunkeja ovat:

* Tanska Horsens, Tanska
* Ruotsi Karlstad, Ruotsi
* Norja Moss, Norja
* Suomi Nokia, Suomi

Ilmasto
-------

Blönduósissa vallitsee tundrailmasto.

Lähteet
-------

1. ↑  "Statistics Iceland
2. ↑  Blönduós Travel Guide *guidetoiceland.is*. Viitattu 23.7.2021. (englanniksi)
3. ↑  "Hit Iceland information page about Iceland" (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑  Ystävyyskaupunkitoiminta Nokia.  fi
5. ↑  Puljer, tilskud og fonde Horsens Kommune.  da

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Blönduós** Wikimedia Commonsissa

* Kunnan sivut
Vårnäsin silta Kirkkonummella on laattasilta.
**Laattasilta** on siltatyyppi, jossa sillan päällysrakenten kantava osa on vaakasuora, tasomainen, leveyteen verrattuna suhteellisen ohut rakenne. Laattasiltoja käytetään lyhyillä jänneväleillä, esimerkiksi Tie- ja vesirakennushallituksen alkuaikoina 1920-luvulla vanhoja puusiltoja korvattiin teräsbetonisilla laattasilloilla, jotka voitiin rakentaa jopa vanhojen kivirakenteisten maatukien varaan. TVH:n siltajaosto laati tyyppipiirustukset 1–5 metrin jännevälisille silloille, joista lyhyempiä käytettiin rumpujen rakentamisessa. Nämä laattasillat olivat pitkäikäisiä ja kun tietä oli levennettävä, vanhaa siltaa ei tarvinnut purkaa vaan se jäi uuden leveämmän sillan osaksi.

1970-luvulla ilmestyneessä teoksessa *Liikenne ja väylät* on siltatyypin valintaa käsittelevässä kohdassa annettu teräsbetonisen laattasillan tyypilliseksi jänneväliksi yksiaukkoiselle sillalle 2–22 metriä ja jatkuvalle laattasillalle 6–28 metriä.

Lähteet
-------

* Aitta, Seppo (vast. toim.): *Siltojemme historia*. Helsinki: Suomen Rakennusinsinöörien Liitto RIL ry, 2004. ISBN 951-758-446-6.

### Viitteet

1. ↑  Aitta, 2004, s. 493
2. 1 2  Aitta, 2004, s. 316
3. ↑  Aitta, 2004, s. 317
4. ↑  Lyly, Sulevi (vast. toim. ): *Liikenne ja väylät (RIL 94)*, s. 285. Suomen Rakennusinsinöörien Liitto RIL ry, 1975. ISBN 951-758-005-3.
*Tämä artikkeli kertoo laavasta muodostuneista järvistä. Pellossa sijaitsevasta järvestä katso Laavajärvi (järvi).*
Nyiragongon laavajärvi
**Laavajärvi** on sulasta laavasta kerääntynyt järvimäinen, usein pyöreähkö muodostuma. Laavajärvien laava on useimmiten basalttista, ja sellainen voi syntyä purkausaukkon, kraatteriin tai suureen painaumaan. Laavajärvi voi muodostua, kun kraatteriin virtaa purkausaukosta tarpeeksi laavaa sen osittaiseen täyttämiseen. Laavajärvi voi syntyä myös, kun kraatteriin tai painaumaan virtaa laavaa sen ulkopuolisesta purkauksesta. Aktiivinen laavajärvi on suoraan yhteydessä magmasäiliöön.

Pitkäaikaisia laavajärviä synnyttävät tulivuoret ovat melko harvinaisia. Kuuluisimmat laavajärvet ovat Havaijin Kīlauealla, Etiopian Erta Alessa, Kongon demokraattisen tasavallan Nyiragongossa, Vanuatun Ambrymissa ja Antarktiksen Mount Erebuksella.

Lähteet
-------

1. ↑  Lava lake  1.7.2015. U.S. Geological Survey. Viitattu 18.5.2021. (englanniksi)
2. ↑  A. G. Davies: "Lava Lake". Teoksessa: Hargitai & Kereszturi (toim.): *Encyclopedia of Planetary Landforms*. New York, NY: Springer, 2015. ISBN 978-1-4614-3133-6. Teoksen verkkoversio (viitattu 18.5.2021). (englanniksi)
3. ↑  Lava lake *VolcanoDiscovery*. Viitattu 18.5.2021. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **laavajärvet** Wikimedia Commonsissa
**Anatoli Petuhov** (Šimozero, Vytegran piiri, Vologdan alue) oli tunnettu vepsäläinen kirjailija. Häntä on nimitetty tunnetuimmaksi vepsäläiskirjailijaksi. Jo neuvostoaikana hän kuului koko Venäjän merkittävimpien kirjailijoiden joukkoon. Aluksi Petuhov kirjoitti teoksensa venäjäksi, mutta siirtyi myöhemmin kirjoittamaan myös vepsäksi. Hän otti teoksiinsa aiheita vepsäläisten elämästä ja puhui itse vepsää. Petuhov kirjoitti lisäksi pohjoisen luonnosta. Hän sai useita palkintoja kirjallisesta työstään. Petuhov osallistui vepsäläisten kirjailijoiden ensimmäiseen maailmankonferenssiin vuonna 2002 Juminkeossa Kuhmossa.

Petuhov toimitti Vepsän kielen sanakirjan akateemista julkaisua, osallistui vepsän kielen aakkosten kehittämiseen sekä vepsän kielen oppikirjojen laatimiseen.

Lähteet
-------

1. ↑  Kirjuttajas Anatolii Petuhovas — ГТРК "Карелия" *tv-karelia.ru*. Viitattu 9.12.2020. (venäjäksi)
2. 1 2 3 4 5 6 7  Vepsän henkilöitä *www.juminkeko.fi*. Viitattu 9.12.2020.
3. ↑  Kulttuurisivuja Karjalasta - Kansat *project.karelia.ru*. Viitattu 9.12.2020. [vanhentunut linkki]
4. 1 2  Anatoli Petuhov: "Vepsäläisten kohtalo on kipuni"- Новости - Suomalais-ugrilaiset kirjastot *fin.fulr.karelia.ru*. Viitattu 9.12.2020.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* ISNI
* VIAF
	+ 2

 |

 |
**Anatoli Vladimirovitš Sofronov** (ven. Анато́лий Влади́мирович Софро́нов, 19. tammikuuta 1911 Minsk – 14. syyskuuta 1990 Moskova) oli venäläinen neuvostokirjailija.

Anatoli Sofronov syntyi poliisivirkailijan perheeseen. Hän työskenteli toimittajana Donin Rostovissa ja suoritti kirjallisuuden tutkinnon vuonna 1937. Sofronov liittyi Neuvostoliiton kommunistiseen puolueeseen vuonna 1940 ja oli toisen maailmansodan aikaan sotakirjeevaihtajana.

Sofronovin ensimmäinen runokokoelma ilmestyi vuonna 1934. Hän kirjoitti runojen lisäksi propagandistisia näytelmiä sekä komedioita, joista eräät olivat varsin suosittuja. Näytelmät *V odnom gorode* ("Eräässä kaupungissa", 1946) ja *Moskovalainen luonne* (*Moskovski harakter*, 1948) saivat Stalin-palkinnot ja näytelmät *Nasledstvo* ("Perintö") ja *Uragan* ("Rajumyrsky") VSFNT:n valtionpalkinnon vuonna 1972.

Sofronov työskenteli *Ogonjok*-lehden päätoimittajana vuosina 1953–1986. Hän kuului Neuvostoliiton kirjailijaliiton hallitukseen vuodesta 1954 ja oli yksi VSFNT:n kirjailijaliiton sihteereistä.

Suomennettu teos
----------------

* *Moskovalainen luonne*. Radioteatteri, 1949. Suomen Työväen Teatteri, 1950.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  *Russkije pisateli, XX vek. Biobibliografitšeski slovar, tšast 2*, s. 403–406. Moskva: Prosveštšenije, 1998. ISBN 5-09-006995-6.
2. 1 2 3  Kasack, Wolfgang: *Entsiklopeditšeski slovar russkoi literatury s 1917 goda*, s. 730–731. London: Overseas Publications Interchange, 1988. ISBN 0-903868-73-3.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Břetislav Novotný** (21. kesäkuuta 1892 Hulín, Itävalta-Unkari – 9. tammikuuta 1965 Praha, Tšekkoslovakia) oli autonsuunnittelija.

Opiskeltuaan Belgiassa lentokonetekniikkaa Novotný palasi ensimmäisen maailmansodan jälkeen juuri itsenäistyneeseen Tšekkoslovakiaan ja aloitti uransa autonsuunnittelijana pienessä autotallissa Brno-Líšeňissä. Tämän jälkeen hän työskenteli prahalaisessa suunnittelutoimistossa, jossa vuonna 1922 valmistui ensimmäinen hänen suunnittelemansa ajoneuvon prototyyppi *Novo*. Vuonna 1923 tätä seurasi *Omega*-niminen pikkuauto.

Vuoden 1925 Zbrojovka Disk Prahan teknillisessä museossa.
Vuonna 1924 Novotný suunnitteli Zbrojovka Brnolle yksisylinterisen *Disk*-nimisen auton, joka oli Euroopan ensimmäinen kaksitahtimoottorilla varustettu auto. Autoja valmistui kaikkiaan 80 kappaletta. Novotný lähti Zbrojovka Brnolta 1925 ja perusti Libeňiin Prahan liepeille Enka-nimisen yrityksen, joka siirtyi myöhemmin lentokonevalmistaja Aeron haltuun. Yritys valmisti Aero Enka 500 -pikkuautoja.

Toisen maailmansodan päätyttyä Novotný työskenteli Prahassa Ajoneuvotekniikan tutkimusinstituutissa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  ing. Břetislav Novotný brna.cz. Viitattu 17.4.2010. (tšekiksi)
2. ↑  Oldtimer – Veterán – Historie – Náš podíl na technickém vývoji a výrobě osobních automobilů autoveterani.estranky.cz.  Arkistoitu 12.8.2009. Viitattu 17.4.2010. (tšekiksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Tšekki

 |

 |
**Dafnés** (kreik. Δαφνές) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Iraklionin kuntaan, Iraklionin alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Dafnés muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Δαφνέ, *Topikí Koinótita Dafné*). Kylän väkiluku on 1 204 (vuonna 2011).

Dafnés sijaitsee Kreetan pohjoisissa keskiosissa Ída- eli Psiloreítis-vuoren itärinteellä noin 16 kilometriä lounaaseen Iraklionin kaupungista. Dafnés on yksi Kreetan neljästä keskeisimmästä viininviljelyalueesta. Tärkein lajike alueella on Liátiko, joka on ainoa sallittu lajike kylän nimeä kantavissa nimisuojatuissa viineissä. Kylässä järjestetään jokakesäiset viinijuhlat.

Lähteet
-------

1. 1 2  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. ↑  Dafnes Wine *Wine Searcher*. Viitattu 20.3.2017.
**Dafnus** (m.kreik. Δαφνοῦς, *Dafnūs* tai *Dafnous*, lat. *Daphnus*) oli antiikin aikainen kaupunki tai muu asutus Jooniassa nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi lähellä Klazomenaita, mutta sen tarkkaa sijaintia ei tunneta.

Dafnuksen historiasta tiedetään vain se, että Klazomenain Ateenaa vastaan suunnattua kapinaa johtaneet pakenivat sinne Polikhnesta Ateenan vallattua Polikhnen peloponnesolaissodan aikaan vuonna 412 eaa. Näin kaupunki oli tuolloin Klazomenain ateenalaisvastaisen ja spartalaismielisen puolueen hallussa. Dafnuksen mainitsee kyseisessä yhteydessä Thukydides. Lisäksi kaupungin olemassaolo tunnetaan piirtokirjoituksista sekä Plinius vanhemmalta, joka sanoo, ettei se ollut olemassa enää hänen aikanaan.

Lähteet
-------

1. 1 2  Hansen, Mogens Herman & Nielsen, Thomas Heine: "Ionia", *An Inventory of Archaic and Classical Poleis*, s. 1059. An Investigation Conducted by The Copenhagen Polis Centre for the Danish National Research Foundation. Oxford: Oxford University Press, 2004. ISBN 0-19-814099-1.
2. ↑  Smith, William: "Daphnus", *Dictionary of Greek and Roman Geography*. Boston: Little, Brown and Company, 1854. Teoksen verkkoversio.
3. ↑  Thukydides: *Peloponnesolaissota* 8.23, 8.31; Plinius vanhempi: *Naturalis historia* 5.31.
**iPhone 11 Pro** on Applen syyskuussa 2019 julkaisema älypuhelin. Siinä on takakamerana kolmeobjektiivinen 12 megapikselin kamera. Puhelimesta on myös halvempi kaksiobjektiivinen iPhone 11- ja kalliimpi, kolmella objektiivilla, mutta suuremmalla näytöllä varustettu iPhone 11 Pro Max -versio.

Ominaisuudet
------------

Takakamerassa on yksi ultralaajakulmaobjektiivi ƒ/2.4, jonka kuvakulma on peräti 120 astetta, yksi ƒ/1.8 laajakulmaobjektiivi ja yksi ƒ/2.0 teleobjektiivi, jossa on 2x optinen zoom. Kamerassa on sarjakuvaustila, kuvanvakain, HDR ja muotokuvaustila, joka tukee edistyksellistä boke-tehostetta. Kamerassa on myös uusi *Night Mode* -toiminto, jolla voi ottaa kirkkaampia kuvia pimeässä ilman salamavaloa. Puhelimessa on myös uudistettu kamerasovellus, joka lisää uusia ominaisuuksia, kuten valintapyörä eri polttovälien portaattomaan valitsemiseen.

IPhone 11 Pro kuvaa 4K-resoluution videota jopa 60 kuvaa sekunnissa ja 1080p-resoluution hidastettua kuvaa jopa 240 kuvaa sekunnissa. Puhelimessa on myös äänen zoomausominaisuus, jolloin äänen tallennus painottuu kuvattavalle alueelle. Videota voidaan tallentaa useilla kameroilla samanaikaisesti.
IPhone 11 Prossa on myös 12 MP TrueDepth-etukamera ƒ/2.0-aukolla. Etukamera tukee myös vakautettua 4K-videotallennusta jopa 60 kuvaa sekunnissa. Apple on lisännyt tässä puhelimessa ensimmäistä kertaa myös hidastetun videotallennuksen etukameraan, jolloin se kuvaa 1080p-resoluutiolla jopa 120 kuvaa sekunnissa.

Puhelimessa on myös mahdollisuus ottaa videota 1 920 × 1 080 (täysteräväpiirto) ja 1 280 × 720 (HD)-resoluutioilla.

iPhone 11 Prossa on 3 046 mAh li-ion-akku ja puhelin on IP68-pölyn- ja vedenpitävä. Suorittimena on Apple A13 Bionic. Puhelinta saa mustana, keskiyönvihreänä, kultaisena ja valkoisena.

Lähteet
-------

1. ↑  Apple iPhone 11 Pro - Full phone specifications *www.gsmarena.com*. Viitattu 26.1.2021.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
iOS |
| --- |
|  |
| iPhone | 
* iPhone
* iPhone 3G
* iPhone 3GS
* iPhone 4
* iPhone 4S
* iPhone 5
* iPhone 5c
* iPhone 5s
* iPhone 6
* iPhone 6 Plus
* iPhone 6S
* iPhone 6S Plus
* iPhone SE
* iPhone 7
* iPhone 7 Plus
* iPhone 8
* iPhone 8 Plus
* iPhone X
* iPhone XS
* iPhone XS Max
* iPhone XR
* iPhone 11
* iPhone 11 Pro
* iPhone 11 Pro Max
* iPhone SE (2020)
* iPhone 12
* iPhone 12 mini
* iPhone 12 Pro
* iPhone 12 Pro Max
* iPhone 13
* iPhone 13 mini
* iPhone 13 Pro
* iPhone 13 Pro Max
* iPhone SE (2022)
* iPhone 14
* iPhone 14 Plus
* iPhone 14 Pro
* iPhone 14 Pro Max

 |
|  |
| iPad | 
* iPad
* iPad 2
* iPad (3. sukupolvi)
* iPad Mini
* iPad (4. sukupolvi)
* iPad Air
* iPad Mini 2
* iPad Air 2
* iPad Mini 3
* iPad Mini 4
* iPad Pro

 |
|  |
| Muut | 
* iPod nano
* iPod Touch
* Apple TV

 |

 |
**Bilal Ould-Chikh** (s. 28. heinäkuuta 1997 Roosendaal) on marokkolaiset sukujuuret omaava alankomaalainen jalkapalloilija, joka edustaa portugalilaista SL Benficaa. Pelipaikaltaan Ould-Chikh on oikea laitahyökkääjä.

Seurajoukkueura
---------------

Ould-Chikh on pelannut kasvattajaseuransa FC Twenten nuorten joukkueessa 18 ottelua viimeistellen kaksi maalia. Hän pelaa joukkueessa vielä nykyisinkin. Debyytti seuran ykkösjoukkueen paidassa Eredivisiessä tapahtui toukokuussa 2014 PEC Zwollea vastaan. Avausmaalinsa sarjassa Ould-Chikh iski tammikuussa 2015 Heracles Almelon verkkoon.

Heinäkuussa 2015 Ould-Chikh siirtyi portugalilaisen SL Benfican riveihin.

Maajoukkueura
-------------

Ould-Chikh pelasi Alankomaiden alle 17-vuotiaiden paidassa vuoden 2014 EM-kilpailuissa Maltalla, jossa Alankomaat saavutti hopeaa. Nykyisin hän kuuluu Alankomaiden alle 19-vuotiaiden maajoukkueeseen, jossa otteluita on kertynyt 15 ja maaleja yksi.

Muuta
-----

Ould-Chikhia pidetään yhtenä Alankomaiden lupaavimmista pelaajista. Ainakin Manchester Unitedin, Internazionalen ja AC Milanin tiedetään olevan kiinnostuneita hänestä. Ould-Chikhistä käytetään lempinimeä *Uusi Arjen Robben*.

Lähteet
-------

1. 1 2
2. ↑
3. 1 2
Bil Keane vuonna 1990.
**Bil Keane** (5. lokakuuta 1922 – 8. marraskuuta 2011 Paradise Valley, Arizona) on yhdysvaltalainen sarjakuvataiteilija. Hänet tunnetaan yksiruutuisesta sanomalehtisarjakuvasta *The Family Circus*, jota hän piirsi vuodesta 1960 alkaen. 

Keane syntyi Philadelphiassa ja alkoi opiskella piirtämistä toden teolla high school -vuosinaan; hänen varhaisimmat sarjakuvansa ovat jo 1930-luvun lopulta. Palvellessaan Yhdysvaltain maavoimissa vuosina 1942–1945 hän teki töitä *Yank, the Army Weekly*- ja *Stars and Stripes* -lehdille.

Keane tutustui Australiassa Thelma "Thel" Carneen, jonka hän nai Brisbanessa vuonna 1948. Pari muutti Pennsylvaniaan, ja sille syntyi viisi lasta: Gayle, Neal, Glen, Christopher ja Jeff. Perhe muutti Scottsdaleen, Arizonaan vuonna 1959, ja Bil oli jo ennättänyt luoda melkoisen uran ennen ensimmäisen *The Family Circus* -stripin ilmestymistä helmikuussa 1960.

Keane jatkoi uraansa sarjakuvantekijänä vielä 2000-luvulla yli 80-vuotiaana, ja hän teki yhteistyötä poikansa Jeffin (s. 1958) kanssa. National Cartoonists Society myönsi hänelle Reuben-palkinnon vuonna 1982.

Lähteet
-------

1. ↑  Bil Keane, Creator of ‘The Family Circus,’ Dies at 89


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Belgia
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* ULAN

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Bilateraalikauppa** eli **kahdenvälinen kauppa**, joskus myös **clearing-kauppa**, on kansainvälisen kaupan muoto, joka perustuu valtioiden välisille kahdenvälisille tavaran tai palvelusten vaihdantasopimukselle. Bilateraalinen kauppa oli käytössä pääasiassa Neuvostoliiton ja muiden sosialististen maiden kesken, joskin jotkin kapitalistiset ja sekatalousmaat saattoivat harjoittaa bilateraalista kauppaa näiden kanssa. Nykyisin bilateraalinen kauppa on käytännössä hävinnyt Neuvostoliiton hajoamisen myötä.

Bilateraalisen kaupan käytännöt
-------------------------------

Bilateraalista kauppaa käytiin kahden maan välillä sopimalla määräajoin vaihdettavien tavaroiden ja palvelusten määrät. Tavoitteena oli, että kumpikin maa vaihtoi tarkasteluajanjaksolla arvoltaan yhtä suuren määrän tavaraa, joten kaupan tase pysyi automaattisesti tasapainossa. Tavoitteena oli siis, ettei maalla olisi kauppataseen yli- tai alijäämää.

Kauppaneuvotteluissa sovittiin tulevalle kaudelle tavoitearvot erityyppisten hyödykkeiden vaihdosta. Kauppaa käytäessä pidettiin kirjaa tavaravaihdosta, jonka arvo kirjattiin ns. clearing-tilille. Tavoitteena oli, että kaupankäyntikauden lopussa clearing-tili olisi tasoissa, eli molemmat maat olivat toimittaneet toiselle saman arvosta hyödykkeitä. Jos näin ei käynyt, clearing-velka siirtyi seuraavalle kaupankäyntikaudelle, jonka kuluessa se oli tarkoitus tasata.

Suomen ja Neuvostoliiton bilateraalikauppa
------------------------------------------

Neuvostoliitolla oli vain kahden periaatteessa markkinatalousmaan kanssa bilateraaliset kauppasopimukset: Intian ja Suomen. Bilateraalikauppasopimusjärjestelmä mahdollisti melko suuria yksittäisiä teollisia yhteistyöhankkeita.

Suomen ja Neuvostoliiton bilateraalikauppa oli jatkoa Suomen suorittamille melko metalliteollisuuspainotteisille sotakorvauksille. Bilateraalikauppaa jatkettiin sen lopussa bilateraalikaupan periaatteiden vastaisella välitysöljykaupalla. Suomi, joka ei ostanut Neuvostoliitosta yhtä paljon kuin mitä Neuvostoliitto osti Suomesta, sai luvan ostaa helposti rahaksi muutettavaa öljyä Neuvostoliitosta edelleen vapaille maailmanmarkkinoile myytäväksi. Näin ollen ikään kuin Suomen ostoalijäämää täydennettiin helposti rahaksi muutettavalla öljyllä.

Bilateraalikaupan päättyessä Neuvostoliiton hajoamiseen Suomelle jäi merkittäviä saatavia clearing-tilille. Venäjän huomattava valtionvelka Suomelle oli tätä perua. Nyttemmin Venäjä on maksanut noin 600 miljoonan euron velan täysimääräisesti.

Lähteet
-------

1. ↑  Tapiola, Paula: Entisen Neuvostoliiton velka Suomelle maksettu nyt kokonaan  3.10.2013. Yle. Viitattu 12.11.2020.
Taiteilijan näkemys Bilbo Reppulista
**Bilbo Reppuli** (engl. *Bilbo Baggins*) on keskeinen hahmo J.R.R. Tolkienin kirjoissa *Taru sormusten herrasta* ja *Hobitti eli sinne ja takaisin*. Hän oli Keski-maan hobitti ja kuuluisan Frodo Reppulin setä ja serkku.

Risto Pitkäsen suomennoksessa Bilbon nimi on *Kalpa Kassinen*.

Elämä
-----

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Bilbo syntyi 22. syyskuuta 2890 Kolmatta aikaa Bungo Reppulille ja Belladonna Tukille. Kirjassa *Hobitti eli sinne ja takaisin* kerrotaan, kuinka vuonna 2941 Bilbo lähti Gandalfin, Thorin Tammikilven ja kahdentoista muun kääpiön kanssa valtaamaan Yksinäistä Vuorta takaisin lohikäärme Smaug Kultaiselta. Tämä johti heidät seikkailuun, joka vei heidät Rivendelliin ja läpi Synkmetsän päämääränään Erebor. Siellä, juuri kun Thorin ja kumppanit olivat vallanneet vuoren itselleen takaisin, alkoi Viiden Armeijan Taistelu.

Kirjassa Bilbo löysi Valtasormuksen ja pakeni Klonkulta voitettuaan tämän arvoituskilvassa kysymyksellä "Mitä minulla on taskussani?". Kuitenkin kilpailun kuluessa Bilbo kertoi olevansa Reppuli ja tulevansa Konnusta. Bilbo kantoi sormusta 60 vuotta tietämättä mitään sen merkityksestä, ja se pidensi Bilbon elämää yli tavallisen rajan. Hän käytti sormusta kun hän taisteli Synkmetsän hämähäkkejä vastaan ja kun hän pelasti Thorinin ja muut Synkmetsän haltioilta. Viiden Armeijan Taistelussa Bilbo käytti sormusta pysyäkseen piilossa ja vahingoittumattomana. Tämän takia häntä oli hieman vaikea löytää taistelun jälkeen, koska hän oli saanut kiven päähänsä ja pyörtynyt, mutta herättyään hän otti sormuksen pois.

Seikkailun jälkeen Bilbo adoptoi Frodon ja käytti sormusta piiloutuakseen epämieluisilta serkuiltaan Säkinheimo-Reppuleilta, kun he tulivat kylään. *Taru sormusten herrasta*-kirja alkaa, kun Bilbo lähtee Konnusta 111. syntymäpäivänään (22. syyskuuta 3001), jättäen sormuksen ja koko muun omaisuutensa Frodolle. Hän matkusti Rivendelliin kolmen kääpiön kanssa. Siellä hän eli rauhallista elämää syöden, nukkuen, kirjoittaen runoja ja työstäen elämäkertaansa. Hän kirjoitti myös kirjan *Käännöksiä haltiakielestä*, josta tuli Silmarillionin perusta. *Sormusten herran* viimeisessä osassa *Kuninkaan paluussa* Bilbo lähtee Frodon, Gandalfin ja haltioiden kanssa Harmaisiin Satamiin. Sieltä hän lähtee laivalla meren yli Valinoriin 29. syyskuuta 3021. Hän oli vanhentunut huomattavasti sen jälkeen kun oli luopunut Sormuksesta. Hän oli jo juhlinut 131. syntymäpäiväänsä, joten hän oli vanhin hobitti, joka oli koskaan elänyt Keski-maassa.

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Klonkku** | **Valtasormuksen haltija**2941–3001 Kolmatta Aikaa | Seuraaja:**Frodo Reppuli** |
*Tämä artikkeli kuvaa Alankomaiden laivaston tukilaiva. Muita saman nimisiä aluksia, katso Hr. Ms. Amsterdam.*

**Hr. Ms. Amsterdam** (runkonumero A836) oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston tukilaiva.

Valmistus
---------

Alus tilattiin Koninklijke Schelde Groepilta Vlissingenistä ja sen köli laskettiin 25. toukokuuta 1992 telakkanumerolla 374. Alus laskettiin vesille 11. syyskuuta 1993 ja se valmistui 2. syyskuuta 1995.

Palvelus
--------

Alus oli Lähi-idässä operaatio Enduring Freedomissa vuosina 2005-2006, jolloin se avusti kahta merirosvojen 18. maaliskuuta 2006 hyökkäyksen kohteeksi joutunutta Yhdysvaltain laivaston alusta.

Alus oli joulukuussa 2010 Norsunluurannikolla presidentin vaalien aiheuttaman rauhattomuuden vuoksi ja seuranneen mahdollisen eurooppalaisten alueelta evakuoinnin vuoksi.

Alus poistettiin palveluksesta 2014. Perun hallitus lunasti aluksen heinäkuussa ja se liitettiin Perun laivastoon 4. joulukuuta 2014 nimellä *BAP Tacna* runkonumerolla ARL-158.

Lähteet
-------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hr. Ms. Amsterdam (A836)**.
1. ↑  Damen Schelde - Hr. Ms. Amsterdam
*Tämä artikkeli kuvaa Alankomaiden kuninkaallisen laivaston Admiralen-luokan hävittäjää. Muita saman nimisiä aluksia on täsmennyssivulla.*

**Hr. Ms. Banckert** oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston Admiralen-luokan hävittäjä.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Admiralen-luokka*
Alus tilattiin Burgerhout's Scheepswerf en Machinefabriekilta Rotterdamista ja sen köli laskettiin 15. elokuuta 1928. Alus laskettiin vesille 14. marraskuuta 1929 ja se otettiin palvelukseen 14. marraskuuta 1930.

Palvelus
--------

Postilaiva *Van der Wijck* kaatui 20. lokakuuta 1936 Jaavanmerellä. *Banckert* osallistui uponneen aluksen miehistön pelastamiseen. Operaatiossa saatiin pelastettua 210 henkeä 261 hengen miehistöstä.

*Hr. Ms. Van Ghent* ajoi 14. helmikuuta 1942 riutalle, jonka jälkeen aluksen miehistö määrättiin sytyttämään aluksensa tuleen. *Banckert* pelasti miehistön. Alus osallistui Palembangille hyökänneen keisarillisen Japanin joukkojen torjuntaan tuloksetta.

Keisarillisen Japanin lentokoneet hyökkäsivät aluksen kimppuun 24. - 28. helmikuuta, jolloin se vaurioitui pahoin. Aluksen miehistö upotti aluksensa 2. maaliskuuta. Japanilaiset päättivät nostaa aluksen hylyn korjattavaksi partioaluksena *No 106*. Korjauksia ei kuitenkaan saatu päätökseen. Sotatoimien päätyttyä alus löydettiin ja se tuhottiin maalilaivana Maduransalmessa syyskuussa 1949.

Lähteet
-------

* Whitley, M. J.: *Destroyers of World War Two – an international encyclopedia*. Lontoo: Arms and Armour, 1988. ISBN 0-85368-910-5. (englanniksi)
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1922–1946*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1987. ISBN 0-85177-146-7. (englanniksi)
* Dull, Paul S.: *A Battle History of the Imperial Japanese Navy (1941–1945)*. Annapolis, MD, USA: Naval Institute Press, 2007. ISBN 978-1-59114-219-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Whitley, M. J. s. 211

*Admiralen*-luokan hävittäjät

|  |  |
| --- | --- |
| Van Ghent -luokka | *Van Ghent*/*De Ruyter* - *Evertsen* - *Piet Hein* - *Kortenaer* |
| Van Galen -luokka | *Van Galen* - *Witte de With* - *Banckert* - *Van Nes* |

|  |
| --- |
| Edeltäjä: Wolf-luokka – Seuraaja: Gerard Callenburgh -luokka |
Howrsen vanha sisäänkirjautumissivu
**Howrse** on selainpohjainen peli hevosista ja niiden kasvatuksesta. Sen on julkaissut ja sitä kehittää ja markkinoi ranskalainen peliyhtiö Owlient. Peli on käännetty englanniksi, saksaksi, hollanniksi, ruotsiksi, tanskaksi, norjaksi, ranskaksi, espanjaksi, portugaliksi, brasilianportugaliksi, italiaksi, romaniaksi, venäjäksi, puolaksi, tšekiksi, sloveeniksi, slovakiksi, bulgariaksi, suomeksi, unkariksi, hepreaksi ja arabiaksi. Vuonna 2015 sillä oli maailmanlaajuisesti viisikymmentä miljoonaa pelaajaa.*lähde?*

Pelissä voi ostaa *passeja*, pelinsisäistä valuuttaa, jolla voi lunastaa erilaisia esineitä Howrsen virtuaalihevosille ja saada erinäisiä maksullisia parannuksia peliin. Owlient aloitti mikromaksujen käytön pelissä vuonna 2005.

Lähteet
-------

1. ↑  A blog about Howrse? *Howrsen virallinen blogi*.  22.8.2013. Viitattu 13.11.2013.
2. ↑  Elliot, Phil: Owlient's Olivier Issaly *Gamesindustry.biz*.  15.12.2010. Viitattu 27.11.2015. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Maailmanlaajuinen versio (englanniksi)
* Howrse.fi (suomeksi)
* Howrse Wiki (suomeksi)
**Hr. Ms. B** oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston A-luokan teräsrunkoinen miinanraivaaja, joka otettiin palvelukseen 1930.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: A-luokka (miinanraivaaja)*
Alus tilattiin Rijkswerf Willemoordilta Den Helderistä ja sen köli laskettiin 13. syyskuuta 1928 telakkanumerolla 7. Alus laskettiin vesille 19. huhtikuuta 1929 ja se otettiin palvelukseen 4. elokuuta 1930.

Palvelus
--------

Aluksen miehistö upotti aluksensa Surabayassa 2. maaliskuuta 1942. Japanilaiset nostivat hylyn ja se kunnostettiin.

Alus liitettiin keisarillisen Japanin laivastoon 20. joulukuuta 1942 apusukellusveneidentorjunta-aluksena nimellä *Cha 112*. Sen aseistuksena oli muutostöiden jälkeen 47 millimetrin, kolme 25 millimetrin ja yksi 13 millimetrin tykki. Lisäksi alukselle oli asennettu kahdeksan syvyyspommia. Yhdysvaltain 13. ilmavoimien B-24 Liberator upotti aluksen 4. kesäkuuta 1945 Laut Ketjilin edustalla Jaavalla.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway’s All the World’s Fighting Ships 1922–1946*. Lontoo: Conway Maritime Press, 1987. ISBN 0-85177-146-7. (englanniksi)
* Jentschura, Hansgeorg; Jung, Dieter & Mickel, Peter: *Warships of the Imperial Japanese Navy, 1869–1945*. Lontoo: Arms & Armour Press, 1977. ISBN 0-85368-151-1. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3  netherlandsnavy.nl
2. 1 2  Jentschura, Hansgeorget al s. 223
Gunnar Wiklund vuonna 1966.
**Gunnar Wiklund** (17. elokuuta 1935 Luulaja - 29. syyskuuta 1989 Lysekil) oli ruotsalainen iskelmälaulaja. Hän aloitti uransa vuonna 1959 levytettyään iskelmän "Nu tändas åter ljusen i min lilla stad", joka myi 200 000 kappaletta. Wiklund levytti pääasiassa käännösversioita Jim Reevesin lauluista kuten esimerkiksi "Mest av allt" ("I Love You Because") ja "Han måste gå" ("He'll Have to Go"). Vuonna 1968 levytetty "Vi ska gå hand i hand" (alun perin itäsaksalainen "Dunja du") menestyi myös Suomessa. Wiklund kuoli syöpään 29. syyskuuta 1989 ollessaan 54-vuotias ja hänet haudattiin Skogskyrkogårdenin hautausmaalle Tukholmaan.

Gunnar Wiklund kävi myös muutaman kerran esiintymässä Suomessa ja vuonna 1966 hän levytti suomeksi singlen "Talven ruusut/Sait multa kukkaset toukokuun". Singlen A-puoli on alun perin Ruotsissa menestynyt "Vinterrosor", kun taas singlen B-puolen oli jo Eila Pellinen levyttänyt vuonna 1957.

Diskografia
-----------

* 1968 - *Gunnar Wiklund*
* 1969 - *32´29 minuter med Gunnar Wiklund*
* 1970 - *Gunnar Wiklund sjunger Jim Reeves*
* 1979 - *Minnenas melodier*
* 1990 - *Önsketimmen*
* 2001 - *Mest av allt - Allt det bästa*
* 2005 - *Diamanter*

Lähteet
-------

1. ↑  Discogs


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Laba Badara Sosseh** (12. maaliskuuta 1943 Gambia – 20. syyskuuta 2007) oli senegalilais-gambialainen salsaan erikoistunut laulaja.

Sosseh syntyi senegalilaiselle isälle ja gambialaiselle äidille. Hän varttui Gambian Banjulissa, jossa kuunteli kuubalaista musiikkia ja Johnny Pachecoa. 1960-luvulla Sosseh muutti Senegaliin, jossa hän vuonna 1962 perusti nigerialaisen saksofonisti Dexter Johnsonin kanssa Star Band de Dakar -kokoonpanon. Hän teki yhteistyötä myös tuottaja Aboudou Lassissin Sacodis-yhtiölle levyttäneen Special Liwanza -yhtyeen kanssa. Lassissin mukana Sosseh pääsi New Yorkiin levyttämään LP:t *Salsa Africana Vol. 1* ja *Vol. 2*.

Myöhemmin Sosseh levytti Pariisissa kuubalaisyhtye Orquesta Aragónin kanssa. Tämän jälkeen hän suuntasi jälleen New Yorkiin, jossa teki useita levytyksiä Roberto Torresin levy-yhtiölle. Hän pääsi tekemään yhteistyötä laulaja Monguiton ja muiden New Yorkissa toimineiden salsamuusikoiden kanssa. Senegalilaisyhtye Africandon kanssa tehty yhteistyö johti Sossehin hitin "Aminata" ilmestymiseen vuoden 1998 *Baloba!*-levyllä. Hänen musiikkiaan on julkaistu myös lukuisilla kokoelmalevyillä.

Sosseh kuoli syyskuussa 2007 pitkään sairastettuaan. Hänellä oli 27 lasta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  African Salsa Legend Laba Sosseh Dies in Senegal World Music Central


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Nathanael Gerhard af Schultén nuorempi** (16. kesäkuuta 1794 Nauvo – 5. elokuuta 1860 Turku) oli matematiikan professori ja kanslianeuvos.

Af Schulténin vanhemmat olivat professori, senaattori Nathanael Gerhard af Schultén vanhempi ja Jacobina Theodora Finckenberg. Hän valmistui filosofian maisteriksi Uppsalassa 1815 ja siirtyi sitten Turkuun, missä julkaisi merkittävän tutkimuksen *De motu corporum libera in medio resistente* (1815–1817). Sovelletun matematiikan dosentiksi Turun Akatemiaan hänet nimitettiin 1816 ja matematiikan ja fysiikan apulaiseksi 1817. Matematiikan professorina af Schultén toimi 1826-1855, vt. matematiikan professori hänestä oli tullut jo 1824. Af Schultén teki vuonna 1824 omalla kustannuksellaan opintomatkan Ruotsiin, Englantiin, Ranskaan, Saksaan ja Tanskaan.

Af Schultén oli paitsi pidetty opettaja, myös tuottelias tutkija, joka julkaisi useita kymmeniä tutkimuksia aritmetiikan, algebran, geometrian, matemaattisen analyysin, mekaniikan ja optiikan kysymyksiä. Ruotsin tiedeakatemia palkitsi hänet 1819 sarjateorian tutkimuksesta. 1829 hänen julkaisemansa tutkimus *Note sur la tension des fils élastiques*, jossa oikaistiin eräs Joseph-Louis Lagrangen virhe, herätti suurta huomiota. Myös hänen väitöskirjasarjaansa *Strödda anteckningar rörande grunderna af aritmetiken och geometrien* (1849–1852) pidettiin ansiokkaana. Vuonna 1841 af Schultén julkaisi Suomen kouluissa sittemmin pitkään käytössä olleet logaritmitaulut. Af Schultén oli Suomen Tiedeseuran perustajia ja sen ensimmäinen pysyvä sihteeri 1838-1855. Af Schulténille myönnettiin ansioistaan kanslianeuvoksen arvo.

Af Schulténin puoliso vuodesta 1832 oli Agatha Eleonora von Knorring (k. 1886).

Lähteet
-------

* Ilmari Heikinheimo: *Suomen elämäkerrasto*. Helsinki: Werner Söderström Osakeyhtiö, 1955.  Sivu 672.

Aiheesta muualla
----------------

* Kotivuori, Yrjö: Nathanael Gerhard af Schultén. *Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu 2005. Viitattu 4.5.2014.
* Af Schulténin ansioluettelo (ruotsiksi) (Viitattu 4.5.2014)
* Af Schulténin logaritmitaulut (Viitattu 4.5.2014)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Ruotsi

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* Mathematics Genealogy Project
* zbMATH

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852

 |

 |
Nathaniel Atkinson huhtikuussa 2019.
**Nathaniel Caleb Atkinson** (s. 13. kesäkuuta 1999 Launceston) on australialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja. Hän edustaa Skotlannin Valioliigassa pelaavaa Heart of Midlothiania, johon hän siirtyi vuoden 2022 alussa kotimaansa Melbourne Citystä. Hän voitti Australian-mestaruuden vuonna 2021 ja teki lukemiin 3–1 päättyneessä loppuottelussa Sydney FC:tä vastaan joukkueensa 1–1-tasoitusmaalin.

Atkinson pelasi kesällä 2021 Tokion olympialaisissa kaksi ottelua. Hän on pelannut Australian A-maajoukkueessa kolme ottelua: maaliskuussa 2022 MM-karsintaottelussa Saudi-Arabiaa sekä kesäkuussa 2022 MM-jatkokarsintaotteluissa Arabiemiirikuntia ja Perua vastaan. Näissä kaikissa kolmessa ottelussa hän on pelannut avauskokoonpanossa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Nathaniel Atkinson Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)

Australian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2022
1 Ryan |
2 Degenek |
3 Atkinson |
4 Rowles |
5 Karačić |
6 Tilio |
7 Leckie |
8 Wright |
9 Maclaren |
10 Hrustic |
11 Mabil |
12 Redmayne |
13 Mooy |
14 McGree |
15 Duke |
16 Behich |
17 Devlin |
18 Vukovic |
19 Souttar |
20 Deng |
21 Kuol |
22 Irvine |
23 Goodwin |
24 King |
25 Cummings |
26 Baccus |
Valmentaja Arnold