recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Sydenhamin korea** on neurologinen häiriö. Se aiheuttaa liikehäiriön, korean, joka johtaa nopeisiin, nytkähteleviin ja epäsäännöllisiin pakkoliikkeisiin erityisesti kasvoissa ja raajoissa. Muita mahdollisia oireita ovat muiden muassa lihasheikkous, puheen epäselvyys, päänsärky ja kouristelu. Sydenhamin koreasta on käytetty muitakin nimiä, joihin ovat kuuluneet "reumaattinen korea" ja myöhäiseen keskiaikaan juurensa juontava "Pyhän Vituksen tanssi". Häiriön kuvasi ensimmäisenä englantilainen lääkäri Thomas Sydenham.

Sydenhamin korea liittyy streptococcus pyogenes -bakteeriin ja on yleisimmin lapsen sairastamasta reumakuumeesta johtuva. Sairastuneiden keski-ikä on yksitoista vuotta. Sydenhamin korea kehittyy 8–15 %:lle reumakuumetta sairastavista. Se on harvinaisuudestaan huolimatta yleisin hankinnainen nuoren iän liikehäiriön muoto. Tytöillä Sydenhamin korean on todettu olevan yleisempi kuin pojilla.

Sydenhamin koreasta kärsivillä esiintyy usein tunne-elämän tai käytöksen häiriöitä. Tunteiden ailahtelevaisuus ilmenee esimerkiksi vähäpätöisiä tapahtumia seuraavina itkunpuuskina, minkä lisäksi potilailla ilmenee yleisesti ärtyisyyttä ja ahdistuneisuutta. Sydenhamin korean aiheuttama liikehäiriö on usein pahempi rasituksen, väsymyksen tai kiihtymyksen aikana. Joissain tapauksissa Sydenhamin korea vaikuttaa vain toiseen puoleen kehosta. Oireilun vaikeusaste vaihtelee lievästä toimintakyvyn vievään. Tyypillisesti Sydenhamin korea paranee muutamien viikkojen tai enintään noin 6–7 kuukauden sisällä. Sydenhamin korean mahdollisia erotusdiagnooseja ovat systeeminen lupus erythematosus, päihtymyksen aiheuttama tila, Wilsonin tauti, hyvänlaatuinen periytyvä korea ja kilpirauhasen liikatoiminta. Hoitomuotoina käytetään muun muassa kortikostiroideja, streptokokki-infektion penisilliinihoitoa, valproaattia ja antipsykoottisia lääkkeitä (neuroleptit). Nopeilla hoitotoimenpiteillä profylaktisilla antibiooteilla voidaan lievittää oireita ja minimoida sydämelle koituva vahinko. Yleensä Sydenhamin korea paranee täysin, mutta sen uusiutuminen on yleistä. Sydenhamin koreasta aikaisemmin kärsineillä chorea gravidarum on yleinen raskauden komplikaatio.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Sydenham's chorea (Arkistoitu – Internet Archive) Genetic and Rare Diseases Information Center, viitattu 22.1.2023
2. 1 2 3 4 5  Sydenham chorea Britannica, viitattu 22.1.2023
3. 1 2 3 4  Sydenham's Chorea ScienceDirect, viitattu 22.1.2023
4. ↑  Reumakuume Terveyskirjasto 29.11.2019, viitattu 22.1.2023
5. ↑  Pregnancy in patients with Sydenham's Chorea National Library of Medicine 2012, viitattu 22.1.2023
**Mattiesko Hytönen** (s. 17. elokuuta 1943 Helsinki) on suomalainen toimittaja ja televisiopersoona. 

1970-luvulla toimittajanuransa aloittanut Hytönen tuli tunnetuksi suorasanaisena Helsingin Sanomien kulttuuritoimittajana ja kolumnistina. Televisiossa hän esiintyi ohjelmassa *Päivän lööppi* (1997). Sittemmin hän on jatkanut toimittajana kirjoittaen useisiin lehtiin sekä julkaissut muistelmateoksen *Rinnanympärys 106* (Otava, 1999, ISBN 951-1-16155-5).

Mattiesko Hytönen on toimittanut teoksen *AKS:n tiellä* (Kirjayhtymä 1982) joka perustui hänen isänsä Mikko Hytösen (1912–1978) vuosina 1938–1945 pitämiin päiväkirjoihin ja muistelmiin. Mikko Hytönen oli Akateemisen Karjala-Seuran valajäsen ja kuului vuonna 1951 perustetun Suomen Kansanpuolueen perustajajäseniin. 

Hytönen on kirjoittanut myös näytelmän. *Kadonnutta pesäpalloa etsimässä* sai ensi-iltansa Koko-teatterissa helmikuussa 2006. Näytelmää luonnehdittiin "satiiriksi Suomen poliittisesta historiasta". Vuonna 2001 Hytönen esitti Tosimiestä suomalaisessa komediaelokuvassa *Ponterosa*.

Vuonna 1997 koomikko Jope Ruonansuu levytti kappaleen *Mattiesko Hytönen* albumilleen *Vara Mara*. Mattiesko Hytösen adoptiopoika Joonas Hytönen on niin ikään television viihdeohjelmien juontaja. Hytösellä on myös adoptoitu tytär.

Lähteet
-------

1. ↑  Oula Silvennoinen : *Kumpujen yöhön - eli kuinka historiallinen muisti vääristyi* luku *Muisto ja unohdus* teoksessa *Luvattu maa - Suur-Suomen unelma ja unohdus*, toim. Sari Näre ja Jenni Kirves. WSOY 2014
2. ↑  WorldCat : AKS:n tiellä
3. ↑  Näytelmät Koko-teatteri.  Arkistoitu 22.12.2014. Viitattu 28.10.2014.
4. ↑  *Ponterosa* Elonetissä.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Ritva
* Elonet

 |

 |
Sosnajokea ja Livnyn kaupunkia.
**Livny** (ven. Ли́вны) on kaupunki Orjolin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Donin sivujoen Sosnan varrella 154 kilometriä Orjolista kaakkoon. Kaupunki on Livnyn piirin keskus, mutta ei itse kuulu sen yhteyteen, vaan muodostaa erillisen kaupunkipiirikunnan. Livnyn kautta kulkee Verhovjen ja Marmyžin välinen rautatielinja sekä Orjolin ja Jeletsin välinen maantie. Asukkaita on 51 900 henkeä (vuonna 2005).

Kaupunki tunnetaan 1100-luvulta lähtien. 1200-luvulla sen hävittivät mongolit. Boris Godunovin määräyksestä rakennettiin vuonna 1586 linnoitus, jonka viereen syntyi esikaupunki. Livny oli yksi Ivan Bolotnikovin talonpoikaiskapinan keskuksia vuosina 1606–1607. Vuosisadan puolivälissä se menetti sotilaallisen merkityksensä. Kaupunginoikeudet Livny sai vuonna 1708 ja vuonna 1778 siitä tuli Orjolin lääniin kuuluneen kihlakunnan keskus. Toisen maailmansodan aikana kaupunki oli jonkin aikaa saksalaisten miehittämä ja kärsi suuria vahinkoja. Nykyään siellä on lähinnä kone- ja laite- sekä elintarviketeollisuutta.

Nähtävyyksiä ovat Sosnajoen yläpuolella kohoava vuonna 1592 perustettu Sergein luostari sekä keskustan klassistiset rakennukset.

Lähteet
-------

* *Goroda Rossii: entsiklopedija*, s. 237. Moskva: Bolšaja Rossijskaja Entsiklopedija, 1994. ISBN 5-85270-026-6.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Livny** Wikimedia Commonsissa

* Epävirallinen kaupunkisivusto (venäjäksi)
* Livny Orjolin alueen sivustolla[vanhentunut linkki] (venäjäksi)
**Suck-Woo "Suku" Park** (s. 29. maaliskuuta 1947 Soul, Etelä-Korea) on eteläkorealainen Suomeen asettunut keramiikkataiteilija, joka on suunnitellut Pentikille keramiikkaesineitä.

Park lähti vaimonsa kanssa Etelä-Koreasta Eurooppaan 1970-luvun puolivälissä. Hän teki jatko-opintoja Tukholman Konstfackissa ja asettui 1980-luvun keskivaiheilla Suomen Posiolle, jossa alkoi työskennellä Pentikille sekä uniikki- että sarjavalmistustuotteita. Hän toi mukanaan muitakin korealaisia, joista muodostui paikkakunnalle pieni vaihtuva yhdyskunta. Vuoden 1987 paikkeilla Park muutti Espooseen ja sitten Fiskarsiin, jonne hän perusti oman yrityksen. Vuonna 2000 hän sai professuurin korealaisesta yliopistosta, mutta eläkepäiviksi hän palasi Posiolle Anu Pentikin houkuttelemana.

Suku Park on jäsenenä Onomassa, Fiskarsin käsityöläisten, muotoilijoiden ja taiteilijoiden osuuskunnassa.

Park on pitänyt yksityisnäyttelyitä eri puolilla maailmaa, ja hänen töitään on parissakymmenessä museossa Euroopassa, Aasiassa ja Pohjois-Amerikassa.

Lähteet
-------

1. 1 2  CV, Suku Park. Viitattu 10.5.2023. (englanniksi)
2. 1 2  Snellman, Riitta Liisa: Suku on paras Posiolla.  *Helsingin Sanomat*, 23.12.1984, s. 26. Näköislehti (maksullinen).
3. ↑  Salonen, Essi: Hassut teekutsut.  *Helsingin Sanomat*, 4.10.1997, s. 42. Näköislehti (maksullinen).
4. ↑  Sarjas, Johanna: Korealainen loi makkaraa paistavan karhun Posiolla *Yle Uutiset*.  17.4.2014. Viitattu 10.5.2023.
5. ↑  Torikka, Raimo: Keramiikkataiteilija Suku Park valittiin vuoden posiolaiseksi *Yle Uutiset*.  11.7.2015. Viitattu 10.5.2023.
6. ↑  Suku Park *onoma.fi*. Viitattu 10.5.2023.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Taiteenala | 
* KulturNav

 |

 |
Port Klangin sijainti  
Port Klangin sijaintiPort Klang on Malesian pääkaupunki Kuala Lumpurin satama
**Port Klang** eli **Klangin satama** (malaijiksi *Pelabuhan Klang*, LOCODE MY PKG (Pelabuhan Klang), MY XPQ (lauttasatama)) on Malakansalmessa, Malesian pääkaupunki Kuala Lumpurin lounaispuolella Klangin satamakaupungissa sijaitseva suuri rahtiliikenteen satama. Sataman terminaalit sijaitsevat osin mantereella, osin läheisillä saarilla. Erityisen merkittävää on sataman konttiliikenne.

Port Klangin konttisatamaa
Matkustajalaiva Port Klangin lauttasatamassa

Rahtiliikenne
-------------

Klangin sataman toiminnot jakautuvat useille alueille. Näistä merkittävimmät ovat: Northport (pohjoissatama, mantereella, muun muassa konttiterminaaleja), Westports Malaysia (Pulau Lumut -saarella, muun muassa konttiterminaaleja ja matkustaja-aluslaituri) ja South Point (mantereella).

Port Klang on maailman suurimpia rahtisatamia. Satama luetaan tilastoissa yleensä kokonaisrahtimäärältään maailman 30 suurimman sataman joukkoon ja konttisatamana maailman 20 suurimman joukkoon.

Amerikkalaisten satamaviranomaisten järjestön AAPA:n maailmantilaston mukaan Port Klangin kautta kulki vuonna 2011 yhteensä 193,7 miljoonaa tonnia rahtia, josta konttiliikenteen osuus oli 9 435,4 kTEU konttia. Eurooppalaisen Rotterdamin sataman mukaan Port Kalangin kautta kulki vuonna 2011 yhteensä 9 604 kTEU kontteja. Vuonna 2012 satama ilmoitti käsitelleensä jo yli 10 000 kTEU kontteja.

Lähteet
-------

1. ↑  United Nations Code for Trade and Transport Locations (UN/LOCODE) (YK:n koodi kauppa- ja liikennepaikoille (UN/LOCODE)) unece.org. Viitattu 14.4.2013. (englanniksi)
2. 1 2  Port Klang Malaysia - Marine Information Handbook (pdf)  2010. Port Klang Authority, pka.gov.my.  Arkistoitu 19.3.2013. Viitattu 14.4.2013. (englanniksi)
3. ↑  World port rankings 2011 (pdf) (Maailman suurimpien satamien kokonaisrahtimäärä (t) ja konttiliikenteen määrä (TEU))  2012. American Association of Port Authorities, aapa-ports.org. Viitattu 14.4.2013. (englanniksi)
4. ↑  Port of Rotterdam: Port statistics 2009 - 2010 - 2011 Port of Rotterdam, portofrotterdam.com.  Arkistoitu 3.1.2013. Viitattu 14.4.2013. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Port Klang**.
* Port Klang Authority (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (pka.gov.my)
* Port Klang - Port facilities (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (pka.gov.my)
* Port Klang - Westports Malaysia (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (westportsmalaysia.com)
* Port Klang - Northport (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (northport.com.my)
**Keädgejavri** tai **Geađgejávri** on järvi Utsjoen pohjoiskolkassa Lapin maakunnan pohjoisosassa. Sen pinta-ala on 64 hehtaaria. Etäisyys Rovaniemeltä on 402 kilometriä pohjoiskoilliseen.

Maantiede
---------

Keädgejavri on muodokas. Länsirannalta kaakkoon suuntaava noin 250 metriä pitkä niemi jakaa sen läntiseen ja itäiseen osaan. Järven pohjoisosassa sijaitsee noin 30 aarin laajuinen nimetön saari. Rannoilla on suomaata. Keädgejavrin ympäristö on asumatonta ja maantieteelliset kohteet ovat vailla virallisia nimiä vaaroja lukuun ottamatta.

Keädgejavrin luoteiskolkasta lähtee laskuoja Geađgejohka pohjoiseen; se laskee noin viiden kilometrin päässä Tenoon.

Keädgejavri (68.011.1.010) kuuluu Nuorgamin alueeseen (68.011), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Tenojoen vesistössä (68). Toinen jakovaihe on Tenon alaosan alue (68.01). Keädgejavri on laajin Nuorgamin alueen 17:stä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Toiseksi laajin on Skaidejavri.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Keädgejavri, vakavesi, Utsjoki
2. 1 2 3 4  Ympäristö.fi : Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta Ympäristötiedon hallintajärjestel4mä Hertta. Viitattu 10.2.2022.
3. ↑  Keädgejavri. Järviwiki. Viitattu 10.2.2022.
4. ↑  Nuorgamin alue (68.011). Järviwiki. Viitattu 10.2.2022.
Nikolai Clayhills vuonna 1902.
**Nikolai Clayhills** (ven. Николай Васильевич Клейгельс, *Nikolai Vasiljevitš Kleigels*; 25. marraskuuta 1850 Pietari – 4. elokuuta 1916 Joutseno) oli suomalainen Venäjän keisarikunnan armeijassa palvellut ratsuväenkenraali.

Clayhillsin vanhemmat olivat everstiluutnantti Basilius Clayhills ja Anna Ivanovna. Kenraaliluutnantti Wladimir Clayhills oli hänen veljensä ja Catherine Teleschow hänen puolisonsa. Nikolai Clayhills opiskeli sekä 2. sotaopistossa että Paavalin kadettikoulussa Pietarissa ja vielä Nikolain ratsuväkiopistossa. Sieltä valmistuttuaan hänet ylennettiin kornetiksi 1868 ja määrättiin 9. rakuunarykmenttiin. Keisarin sivusadjutantti hänestä tuli 1878 ja Varsovan ylipoliisimestari 1888. Kenraalimajuriksi Clayhills ylennettiin 1892. Hän toimi Pietarin kaupungin prefektinä 1895–1903 ja Kiovan, Volynian ja Podolian kenraalikuvernöörinä 1903–1905. Kenraaliluutnantiksi Clayhills ylennettiin 1899 ja ratsuväenkenraaliksi 1905, jolloin hän erosi sotapalveluksesta. Hän sai vielä reservissä 1910 ylennyksen keisarin kenraaliadjutantiksi.

Lähteet
-------

1. 1 2  Nikolai Clayhills *Suomalaiset kenraalit ja amiraalit Venäjän sotavoimissa 1809–1917*. Biografiakeskus, Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. (Viitattu 14.1.2020)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Nikolai Clayhills** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Pietarin ja Leningradin johtajat |
| --- |
|  |
| Pietari (1703–1917) | 
* Menšikov
* Devier
* Sapieha
* von Münnich
* Saltykov
* Naumov
* Devier
* Tatištšev
* Korf
* Tšitšerin
* Volkov
* Golitsyn
* Brjus
* Ryleev
* Arharov
* von Buxhoevden
* von der Pahlen
* Svetšin
* von der Pahlen
* Kutuzov
* Kamenski
* Tolstoi
* Vjazmitinov
* Lobanov-Rostovski
* Balašov
* Miloradovitš
* Goleništšev-Kutusov
* Essen
* Kavelin
* Hrapovitški
* Šulgin
* Ignatjev
* Suvorov
* Levašov
* Trepov
* Zurov
* Gurko
* Loris-Melikov
* Baranov
* Kozlov
* Gresser
* Val
* Clayhills
* Fullon
* Trepov
* Dedjulin
* Launitš
* Dratševski
* Obolenski
* Balk
* Jurevitš
* Rogovski
* Šreider

 |  |
|  |
| Petrograd-Leningrad (1917–1991) | 
* Zinovjev
* Kirov
* Ždanov
* Kuznetsov
* Popkov
* Andrianov
* Kozlov
* Spirdonov
* Tolstikov
* Romanov
* Zaikov
* Solovjov
* Gidapov

 |
|  |
| Pietari (1991–) | 
* Štšelkanov
* Sobtšak
* Jakovlev
* Beglov
* Matvijenko
* Poltavtšenko
* Beglov

 |

 |

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kenraalit ja amiraalit

 |

 |
**Koukkujärven jätekeskus** eli **Biomylly** on jätekeskus, biolaitos ja entinen kaatopaikka Nokialla Pirkanmaalla. Jätekeskuksen omistaa Pirkanmaan jätehuolto.

Jätekeskus on ollut toiminnassa vuodesta 1995. Sen alueella sijaitsee 1960-luvulla käyttöönotettu kaatopaikka, jonka käytöstäpoistosta Pirkanmaan Jätehuolto huolehtii. Koukkujärven jätekeskus on osa bio- ja kiertotalouden ECO3-yritysaluetta.

Tontille rakennettu biolaitos aloitti toimintansa kesällä 2021. Sen tuottamaa biokaasua käytetään jo jäteautojen polttoaineena, mutta julkiseen käyttöön suunniteltu biokaasuasema on myöhästynyt laitoksen rakentamisessa ja biokaasun suodattamisessa ilmenneiden ongelmien vuoksi. Biokaasuaseman ennakoidaan tulevan käyttöön syksyllä 2022 ja koko laitoksen olevan valmis keväällä 2023.

Lähteet
-------

1. ↑  Biomyllyssä tehdään BIG-biokaasua *pjhoy.fi*.  Arkistoitu 30.9.2022. Viitattu 30.9.2022.
2. ↑  Pirkanmaan Jätehuolto ostaa Nokian kaupungilta Koukkujärven jätekeskuksen tontit *nokiankaupunki.fi*.
3. ↑  Pirkanmaan jätehuolto: Biolaitos *pjhoy.fi*.  Arkistoitu 30.9.2022. Viitattu 30.9.2022.
4. ↑  Pirkanmaan Jätehuollon biokaasulaitos vuoden myöhässä, urakoitsija irtisanottu ja kaasu palaa harakoille – mitä laitoksella tapahtuu nyt? *aamulehti.fi*.

Aiheesta muualla
----------------

* Pirkanmaan jätehuolto: Biolaitos (Arkistoitu – Internet Archive)
**SV Darmstadt 98** on saksalainen jalkapalloseura Darmstadtista, Hessenistä. Se perustettiin toukokuussa 1898.

Kaudella 2023–2024 SV Darmstadtin edustusjoukkue pelaa Saksan korkeimmalla sarjatasolla, Bundesliigassa. Seura on historiassa aikaisemmin pelannut Bundesliigassa neljä kertaa vuosina 1978–1979, 1981–1982 ja 2015–2017.

Seuran lajivalikoimaan kuuluu nykyään jalkapallon lisäksi myös muun muassa yleisurheilu, koripallo ja pöytätennis.

Entisiä valmentajia
-------------------

* Torsten Frings
* Norbert Meier
* Dirk Schuster

  

Saksan jalkapallon 2. Bundesliiga 2019–2020
Arminia Bielefeld • VfL Bochum • SV Darmstadt 98 • Dynamo Dresden • Erzgebirge Aue • Greuther Fürth • Hamburger SV • Hannover 96 • FC Heidenheim • Holstein Kiel • SSV Jahn Regensburg • Karlsruher SC • FC Nürnberg • VfL Osnabrück • SV Sandhausen • FC St. Pauli • VfB Stuttgart • SV Wehen Wiesbaden

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Jack L. Warner vuonna 1955.
**Jack** (myös Jacob) **L. Warner** (s. 2. elokuuta 1892 – 9. syyskuuta 1978) oli yhdysvaltalainen elokuvatuottaja ja yksi veljeksistä, jotka perustivat erään maailman suurimmista viihdeyrityksistä Warner Bros. Studiosin.

Warner syntyi Kanadassa juutalaisille vanhemmille, jotka olivat siirtolaisia Puolasta. 12-lapsinen perhe asettui kuitenkin Yhdysvaltoihin, ensin Baltimoreen ja vuonna 1896 Youngstowniin. Jack tutustui jo nuorena viihdemaailmaan teatterien kautta, ja hän perusti Warner Bros. Studiosin yhdessä Harryn, Samin ja Albertin kanssa vuonna 1923.

Yrityksen alkutaipaleen tunnetuimpia elokuvia ovat muun muassa *Maltan haukka* vuodelta 1941 ja *Casablanca* vuodelta 1942.

Poliittiselta kannaltaan Warner oli republikaanisen puolueen kannattaja.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Paul Gaita: Biography for Jack L. Warner TCM. Viitattu 28.8.2016.
2. 1 2 3  1978: Hardnose Hollywood Movie Mogul Jack Warner Dies *Haaretz*.  9.9.2015. Viitattu 19.8.2019. (englanniksi)
3. ↑  Jack Warner | American producer *Encyclopedia Britannica*. Viitattu 19.8.2019. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Jack L. Warner Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Chile
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Australia
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* NARA
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**The Pas** on vuonna 1912 perustettu kaupunki Manitoban provinssissa Kanadassa, noin 630 kilometriä provinssin pääkaupungista Winnipegistä pohjoiseen. Kaupungin tunnus on *Gateway to the North*.

The Pas on runsaan 5 300 asukkaan kaupunki (2016). Se on noin 15 000 asukkaan alueen keskus useine teollisuuslaitoksineen. Alueen pääelinkeinoja ovat maanviljely, metsätalous, kalastus, matkailu, liikenne ja peruspalvelut, erityisesti terveys- ja opetuspalvelut. The Pas'ssa toimii myös University College of the North.

Historia
--------

Alueen alkuperäisasukkaat olivat creeintiaaneja, jotka muuttivat alueelle Pohjois-Amerikan preerioiden kaakkoisosista noin 5 000 vuotta sitten. Kaupungin nimi on johdettu creen kielen sanasta *pasquia*, joka tarkoittaa *metsäistä joen kapeikkoa*.*lähde?*

Ensimmäinen historiallisissa lähteissä mainittu eurooppalainen alueella oli Hudson's Bay Companyn työntekijä Henry Kelsey. Hän matkusti alueen halki matkalla Kanadan preerialle 1690–1692. 

Alueella on nykyään kolme toisistaan erottuvaa aluetta: The Pas'n kaupunki, Opaskwayak Cree Nation ja Kelseyn maanviljelyskylä.

Liikenne
--------

### Rautatieliikenne

The Pas’n rautatieasema on Canadian National Railwayn ja Hudson Bay Railwayn yhdysliikenneasema. Kaupungin halki kulkee suurin osa provinssin pohjoisen osa rautateitse kulkevasta tavaraliikenteestä. Henkilöliikenne rajoittuu VIA Rail -yhtiön *Hudson Bay* -matkustajajunaan, joka liikennöi kolmesti viikossa Winnipegin ja Churchillin väliä.

Hallinto ja politiikka
----------------------

The Pas'n hallintoa johtavat asukkaiden äänestyksellä valitsemat pormestari ja kuusi valtuustonjäsentä. Kaupungin pormestari on Herb Jacques. Alue on edustettuna Manitoban provinssiparlamentissa The Pas'n vaalipiirin osana. Kanadan parlamentissa sitä edustaa Churchillin vaalipiiristä valittu edustaja.

Liikunta ja urheilu
-------------------

Kaupungin tärkein jääkiekkojoukkue on OCN Blizzard, joka pelaa nykyisin Manitoba Junior Hockey Leaguessa.*lähde?*

Koulutus
--------

Kaupungin julkinen koulujärjestelmä Kelsey School Division koostuu kahdesta perusasteen, kahdesta keskiasteen ja yhdestä toisen asteen koulusta.*lähde?*

Lähteet
-------

1. 1 2 3  D. M. Lyon: The Pas  11.9.2012. thecanadianencyclopedia.com. Viitattu 13.7.2017. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
2. 1 2 3 4  Census Profile, 2016 Census - The Pas, Town, Manitoba and Manitoba  2016. Statistics Canada, statcan.gc.ca. Viitattu 13.7.2017. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **The Pas** Wikimedia Commonsissa

* ThePasArea.com (englanniksi)
**Knevitsy** (ven. Кневицы) on maalaiskunta ja sen keskustaajama Novgorodin alueen Demjanskin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Bologojen ja Dnon välisen rautatien varrella 50 kilometriä Demjanskista luoteeseen. Taajamassa on 1 200 ja kunnassa 1 500 asukasta (vuonna 2009).

Knevitsyn kunnan pinta-ala on 405 neliökilometriä. Se rajoittuu lännessä Parfinon ja pohjoisessa Kresttsyn piireihin, idässä Demjanskin piirin Lytškovon sekä etelässä Jamnikin kuntiin. Pinta-alasta 79,7 % on metsää.

Keskustaajaman lisäksi kuntaan kuuluu 9 kylää: Bažonka, Goreloje Berezno, Grjaznaja Novinka, Knevitsy, Russkaja Bolotnitsa, Vyderka, Vysotšek, Zabolotje ja Zamoška. Yli sadan asukkaan kyliä ovat Božonka ja Knevitsy. Viidessä kylässä ei ole lainkaan vakituista asutusta.

Knevitsystä on linja-autoyhteys Demjanskiin. Tärkeimmät elinkeinot ovat jalostus (42 %), koulutus (18 %) sekä terveydenhuolto ja sosiaalipalvelut (16 %). Kunnassa toimii metsäteollisuusyritys ja leipomo. Työvoimasta 29 % työskentelee kunnan ulkopuolella.

Palveluihin kuuluvat lastentarha, keskikoulu, kulttuuritalo, kirjasto, posti, säästökassa, lääkärin vastaanotto ja vanhainkoti. Nähtävyyksiä ovat muinaiset asuin- ja hautapaikat sekä toisen maailmansodan muistomerkit.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Generalnyi plan: Knevitskoje selskoje poselenije, Demjanski munitsipalnyi raion, Novgorodskaja oblast. Tom 1: Obštšaja pojasnitelnaja zapiska  2009. Veliki Novgorod:  Novgorodgraždanprojekt. Viitattu 24.6.2012. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Knevitsyn kunnan sivusto (venäjäksi)
Nykyinen logo, joka otettiin käyttöön vuonna 2021.
**C More Total** on pohjoismaissa toimiva maksullinen kanavapaketti, johon kuuluu Suomessa tällä hetkellä 10 kanavaa.

Nykytila
--------

Kaikki kanavat toimivat C More -brändin alla nykyisestä 10 kanavasta, joista 4 on elokuva- ja sarjakanavia, 5 urheilukanavia ja 1 lastenkanava. Pakettiin kuuluu myös C More -suoratoistopalvelun vapaa käyttö.

Nimen ja brändin historia
-------------------------

Kanavapaketti aloitti toiminnan vuonna 2006 nimellä MTV3 Kanavapaketti. Vuonna 2012 nimeksi vaihdettiin MTV3 Total, jonka rinnalle tuli myyntiin myös MTV3 Sport-paketti, johon sisältyi pelkät urheilukanavat. Vuosina 2013–2017 kanavapaketti toimi nimellä MTV Total, kunnes kaikki kanavat yhdenmukaistettiin C More-brändin alle.

Kanavien historia
-----------------

Aluksi MTV3 Kanavapaketissa oli 4 kanavaa, jotka olivat MTV3 Max, MTV3 Leffa, MTV3 Fakta ja Subtv Juniori. Vuonna 2007 digitaalisiin tv-lähetyksiin siirryttäessä MTV3 Leffa muutettiin Subtv brändin alle. Tammikuussa 2008 Subtv brändin alla toimineet kanavat päivitettiin uuden Sub brändin alle. Maaliskuussa 2008 kanavapakettiin lisättiin 3 uutta kanavaa: MTV3 Scifi, MTV3 Sarja ja MTV3 AVA. Kun AVA muuttui ilmaiskanavaksi vuonna 2011, sen korvasi MTV3 Komedia. Lisäksi Canal+ kanavat lisättiin kanavapaketin valikoimaan. Lokakuussa 2012 kanavapaketin nimenvaihdon yhteydessä MTV3 Scifi lakkautettiin ja korvattiin uudella MTV3 Fakta XL kanavalla. Lisäksi markkinoille tuotiin 2 uutta pelkästään urheiluun keskittyvää MTV3 Sport kanavaa sekä Canal+ kanavat muuttuivat C More nimisiksi. Myös Subtv brändin alla toimineet kanavat siirrettiin MTV3 brändin alle. Vuoden 2013 uudistuksessa kanavien nimistä poistettiin numero 3. Maaliskuun 2014 lopussa MTV Fakta XL, MTV Sarja ja MTV Komedia lakkautettiin. MTV Fakta ja MTV Leffa lakkautettiin vuonna 2016. Viimeisin merkittävä uudistus tapahtui Vuonna 2017, kun kaikki kanavat siirtyivät C More brändin alle. Nykyään pakettiin kuuluu 10 kanavaa.

Lähteet
-------

1. ↑  C More Total *Allente*. Viitattu 25.6.2021.
2. ↑  MTV MEDIA uudistaa maksu-tv-tarjontaansa *mtvuutiset.fi*.  30.10.2012. Viitattu 24.6.2021.
3. ↑  MTV lähtee kilpaan Netflixin kanssa –paketoi ohjelmansa maksulliseen C More -suoratoistopalveluun *Helsingin Sanomat*.  10.1.2017. Viitattu 24.6.2021.
4. ↑  Naiset ja scifi-diggarit saavat omat tv-kanavansa *mtvuutiset.fi*.  7.1.2008. Viitattu 24.6.2021.
5. ↑  MTV3:n uutuuskanavat antennikoteihin satelliitilla *Ilta-Sanomat*.  20.5.2008. Viitattu 24.6.2021.
**Abertay yliopisto** on yksi Dundeen kaupungin kahdesta yliopistossa Skotlannissa. 

Vuonna 1997 Abertay tarjosi ensimmäisenä yliopistona maailmassa tietokonepeli-aiheisen yliopistotutkinnon. Abertay oli myös ensimmäinen yliopisto, joka tarjosi yliopistotutkinnon eettisestä hakkeroinnista, alkaen vuonna 2006.

Research Excellence Frameworkin julkaisun mukaan Abertay oli ensimmäisellä sijalla Skotlannin uusista yliopistoista "tutkimus intensiteetin" vertailussa vuonna 2014. Princeston Reviewin mukaan Abertay yliopisto on ollut paras eurooppalainen yliopisto videopelien kanditutkinnon suhteen vuosina 2015–2019.

Kampus
------

Kydd-rakennus.
Abertay yliopisto sijaitsee Dundeen keskustassa. Yliopiston kampuksalueeseen kuuluvat Dundee Bussiness Schoolin historialliset Old College -rakennukset, Bernard King -kirjasto, rikospaikkatutkinnan opetusalue, eettisen hakkeroinnin laboratoriot, jotka ovat suunniteltu tietokoneiden hakkerointia ja väärinkäyttöä liittyvää tutkimusta varten, ja modernit tietokonepeli laboratoriot UK Centre for Excellence in Computer Games Education -keskuksessa. 

The Bernard King -kirjasto Bell Streetillä avautui opiskelijoille helmikuussa 1998, virallisesti kuningatar Elisabeth II avaamana 30. kesäkuuta 1998.

Lähteet
-------

1. 1 2  Abertay University – 2020 League Table Ranking: 103rd *Complete University Guide*.  2020. Viitattu 20.1.2020. (englanniksi)
2. ↑  Abertay University. Degree level: Undergraduate. Ethical Hacking *ucas.com*. Viitattu 16.9.2023. (englanniksi)
3. ↑  Jump, Paul: REF 2014 rerun: who are the 'game players'? *World University Rankings*.  1.1.2015. Viitattu 20.1.2020. (englanniksi)
4. ↑  Results and submissions – REF 2014 *Research Excellence Framework 2014: The results*. Viitattu 20.1.2020. (englanniksi)
**Väinö Iisakki Salminen**, sukunimi vuoteen 1906 *Sundqvist* (15. syyskuuta 1888 Leppävirta – 19. tammikuuta 1968 Helsinki) oli suomalainen kemisti ja OTK:n keskuslaboratorion johtaja.

Salmisen vanhemmat olivat konemestari Isak Wilhelm Sundqvist ja Maria Kristina Ikonen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1908 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1913. Salminen teki opinto- ja kokousmatkoja Keski-Eurooppaan ja Skandinavian maihin.

Salminen oli kemistinä SOK:n laboratoriossa 1917–1923 ja OTK:n laboratoriossa 1923–1927. OTK:n keskuslaboratorion johtajana Salminen oli vuodesta 1927 alkaen.

Salminen oli Suomalaisten Kemistien Seuran puheenjohtaja 1936–1937, Elintarviketutkijain seuran hallituksen jäsen vuodesta 1948 sekä Nordisk metodikkommitté för livsmedelin Suomen jaoston sihteeri 1947–1949 ja puheenjohtaja vuodesta 1950 alkaen.

Salminen oli tavarakemian tuntija, ja hän oli alan asiantuntijana *Tietosanakirjaa* ja *Tavarasanakirjaa* laadittaessa. Hän kirjoitti myös aikakaus- ja sanomalehtiin ja oli mukana toimihenkilönä eräissä tieteellisissä ja teknillisissä seuroissa.

Lähteet
-------

1. ↑  Kuolleita. *Helsingin Sanomat* 24.1.1968, s. 9.
2. 1 2 3 4  Kuka kukin on 1954
3. 1 2 3 4 5  50-vuotias. Maisteri V. I. Salminen, Helsingin Sanomat, 15.09.1938, nro 248, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
**Železkovo** (ven. Железково) on maalaiskunta ja sen keskuskylä Novgorodin alueen Borovitšin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Valdain ylängöllä 14 kilometriä Borovitšista etelään. Kylässä on 266 ja kunnassa 2 800 asukasta (vuonna 2009).

Maantiede ja asutus
-------------------

Železkovon kunnan pinta-ala on 302,06 neliökilometriä. Se rajoittuu lännessä Borovitšin piirin Travkovon, pohjoisessa Borovitšin sekä idässä Joglan ja Opetšenski Posadin kuntiin ja etelässä Tverin alueeseen. Pinta-alasta 54,8 % on metsää, 36,8 % maatalousmaata, 5,2 % vesistöjä ja 2,6 % asuinaluetta.

Kunnan itärajalla virtaa Mstajoki. Muista joista tärkein on Mstahan laskeva Kruppa. Järvistä suurimmat ovat Piros, Saminskoje ja Lonev. Suojeltuja luonnonmuistomerkkejä ovat Bobrovskije gory, Pirosjärvi ja Kruppaan laskeva Vjun-puro. Mstajoen koskiseudulle suunnitellaan Gornaja Mstan luonnonpuistoa.

Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu 44 kylää: Anufrijevo, Barzaniha, Bobrovik, Bolšije Novoselitsy, Buregi, Davydovo, Dymovo, Faustovo, Fjodorkovo, Gorka, Hlamovo, Jelekovo, Knjaža, Knjazevo, Kommunarka, Kruppa, Kuzovo, Ludilovo, Luka, Markovo, Mihalino, Molodjonovo, Nikirišino, Ostrov, Pavlovka, Piruss, Plavkovo, Proškovo, Pukirjovo, Retška, Rovnoje, Šadomets, Šapkino, Sidorkovo, Šipino, Skrepljova Goruška, Tšernozem, Uzmen, Vašnevo, Višma, Vystavka, Zadorje, Znamenka ja Zolotovo. Asutuskeskuksista suurin on reilun 700 asukkaan Proškovo. Plavkovon ja Retškan kunnat liitettiin Železkovoon vuonna 2010.

Liikenne, talous ja palvelut
----------------------------

Kunnan läpi kulkee Borovitšin ja Valdain välinen maantie. Kylistä on linja-autoyhteydet Borovitšiin.

Seudun pääelinkeino on maatalous. Kunnassa toimii kolme maatalousyritystä. Muita työnantajia ovat julkiset palvelut.

Keskuskylän palveluihin kuuluvat keskikoulu, kulttuuritalo, kirjasto, lääkintäasema, posti ja pari kauppaa. Palveluja on myös Plavkovossa, Proškovossa, Retškassa ja muissa kylissä. Železkovossa toimii vanhainkoti ja Proškovossa mielisairaala.

Nähtävyydet
-----------

Seudulta on löydetty useita muinaisia asuin- ja hautapaikkoja. Rakennusmuistomerkkeihin kuuluvat Proškovon ja Rovnojen kirkot sekä Železkovon, Pirosin, Proškovon ja Rovnojen kartanot.

Lähteet
-------

* Generalnyi plan Železkovskogo selskogo poselenija Borovitšskogo raiona Novgorodskoi oblasti: Obosnovanije projekta generalnogo plana  2012. Veliki Novgorod:  Graf-Info. Viitattu 20.10.2013. (venäjäksi)

### Viitteet

1. ↑  Generalnyi plan, s. 18.
2. 1 2  Generalnyi plan, s. 54.
3. 1 2  Generalnyi plan, s. 76.
4. 1 2 3  Generalnyi plan, s. 17.
5. ↑  Generalnyi plan, s. 23–24.
6. ↑  Generalnyi plan, s. 41–42.
7. ↑  Generalnyi plan, s. 133–144.
8. ↑  Generalnyi plan, s. 50.
9. ↑  Generalnyi plan, s. 109–115.
10. ↑  Generalnyi plan, s. 39–40.

Aiheesta muualla
----------------

* Železkovon kunnan sivusto (venäjäksi)
**Zverosovhoz** (ven. Зверосовхо́з) on asutuskeskus Murmanskin alueen Kuolan piirin Kildinstroin kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Kuolajoen rannalla kahdeksan kilometriä Kildinstroista pohjoiseen. Taajamassa on 1 650 asukasta (vuonna 2011).

Paikkakunta on Kildinstroin kunnan toiseksi suurin asutuskeskus. Se on syntynyt vuonna 1933 perustetun Kolski-turkissovhoosin työläisasutukseksi. Myöhemmin tilalla pidettiin myös lypsykarjaa. Yritys teki vararikon ja lopetti toimintansa vuonna 2003.

Zverosovhozin ohi kulkee Pietarin ja Murmanskin välinen valtatie M18, josta haarautuvat tiet Kuolaan ja Molotšnyiin. Paikkakunnalla toimii pieni ikkunatehdas ja kalanjalostamo sekä lihan ja munien tuotantoon erikoistunut maatalousyrittäjä. Palveluihin kuuluu lastentarha, keskikoulu, kulttuuritalo, kirjasto ja muutama kauppa.

Lähteet
-------

* Munitsipalnoje obrazovanije Gorodskoje poselenije Kildinstroi Kolskogo raiona Murmanskoi oblasti. Projekt generalnogo plana: Materialy po obosnovaniju  2012. Sankt-Peterburg – Kildinstroi:  Enko. Viitattu 31.5.2013. (venäjäksi)[vanhentunut linkki]

### Viitteet

1. ↑  Projekt, s. 32.
2. ↑  Projekt, s. 11.
3. 1 2  Projekt, s. 31.
4. ↑  Projekt, s. 36–37.
**T18** oli yhdysvaltalainen telatykki. Sen kehittäminen aloitettiin syyskuussa 1941 ja siinä käytettiin M3 Stuartin alustaa. Sen etuosan oikealle puolelle kiinnitettiin 75 millimetrin haupitsi. Koska armeija ei pitänyt T18:sta, sen suunnittelu hylättiin vuonna 1942, ja T41:n suunnittelu aloitettiin.

T18-prototyyppejä säilytettiin Aberdeenin koekentällä vuoteen 1947 asti, jolloin ne tuhottiin.

Kehitys
-------

T18:n kehittely alkoi vuonna 1941. Se perustui M3 Stuartin -alustaan, mutta se valmistettiin kevyestä teräksestä. 75 millimetrin haupitsi asennettiin T18:n etuosaan.
T18:sta valmistettiin kaksi prototyyppiä, jotka lähetettiin Aberdeenin koekentille. Vaunuista ei pidetty painonsa takia. Siihen aikaan ensimmäinen pilottimalli oli puolivälissä, mutta projekti keskeytettiin, koska armeija ei pitänyt sen painosta ja pystysuorasta panssarista. Lopulta T41 projekti korvasi T18 projektin.

Lähteet
-------

* Chamberlain & Ellis (1969), s. 90.
* Zaloga (1999), s. 19
* (Arkistoitu – Internet Archive)

Kirjallisuutta
--------------

* Chamberlain, Peter; Ellis, Chris (1969). British and American Tanks of WWII. New York, NY: Arco Publishing Inc. ISBN 0-304-35529-1.
* Hunnicutt, R. P. (1992). Stuart: A History of the American Light Tank. Novato, Calif: Presidio Press. ISBN 0-89141-462-2.
* Zaloga, Steven J. (1999). M3 and M5 Stuart Light Tank 1940–1945. New Vanguard. Oxford, UK: Osprey Publishing. ISBN 1-85532-911-5.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:T18 Howitzer Motor Carriage
**Riina Hyytiä** (s. 1969 Helsinki) on suomalainen tuotantoyhtiö Dionysos Filmsin toimitusjohtaja, elokuva- ja tv-tuottaja sekä ohjaaja. Vuonna 2004 Hyytiästä tuli ensimmäinen elokuvantekijänä Taideteollisesta korkeakoulusta tohtoriksi väitellyt henkilö. Väitöskirjassa *Ennen kuin kamera käy - Ideasta kuvauksiin, tekijät kertovat* tutkittiin käsikirjoittajan, ohjaajan ja tuottajan välistä yhteistyötä. 

Hyytiän tuottamia televisiosarjoja ovat olleet esimerkiksi *Firma*, *Jopet Show*, ja *Itse valtiaat*. Viimeksi mainitussa hän on toiminut myös ohjaajana alusta lähtien. Lisäksi sarjan pohjalta tehty pitkä elokuva *Keisarin salaisuus* on Hyytiän ohjaama ja tuottama.

Helsinki-filmin tuottajana Hyytiä on ollut mukana tekemässä elokuvia *Hymypoika*, *Tyttö sinä olet tähti* ja *Ganes*, jonka aiheena on rockyhtye Hurriganes.

Hyytiä perusti 2008 ohjaaja-käsikirjoittaja Johanna Vuoksenmaan kanssa tuotantoyhtiö Dionysos Films Oy:n.

Dionysos Films Oy:ssä Hyytiä on tuottanut elokuvat *Toinen jalka haudasta* (2009), *21 tapaa pilata avioliitto* (2013) ja *Viikossa aikuiseksi* (2015) sekä sarjamuotoista draamaa, kuten *Klikkaa mua* (2011, 2014), *Nörtti: DragonSlayer666* (2017, 2018, 2019) ja *Karppi* (2018, 2020).

Hyytiä on toiminut Suomen elokuvasäätiön hallituksen jäsenenä ja Suomen elokuvatuottajien keskusliiton puheenjohtajana.

Lähteet
-------

* Elokuvataiteen väitöskirjat. *Aalto.fi*. Viitattu 8.3.2016.
* Hyytiä ja Vuoksenmaa ostivat itselleen tuotantoyhtiön (lukeminen vaatii tunnukset). *Helsingin Sanomat*. 11.10.2008. Viitattu 8.3.2016.
* Valistuksen ajan punknuori - "Kaikkien naisten pitäisi olla feministejä", sanoo oman yhtiön perustanut tuottaja Riina Hyytiä. *Tulva* 1/2009. Viitattu 8.3.2016.
* Riina Hyytiä Elonetissä.
* Suomen elokuvasäätiön hallitus (Arkistoitu – Internet Archive). *Suomen elokuvasäätiö*. Viitattu 8.3.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Riina Hyytiä Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Ritva
* Elonet

 |

 |
**TIETY - Tietotyötutkinto** on yksi TIEKE Tietoyhteiskunnan kehittämiskeskus ry:n ohjelmistoriippumattomista tutkinnoista. TIETY - Tietotyötutkinnon tavoitteena on edistää tietotyötaitoja työelämälähtöisesti. TIETY - Tietotyötutkinnon suorittaminen edellyttää aina tutkintoon valmistavaan koulutukseen osallistumista. Koulutuksen aikana osallistujille kehittyy paremmat valmiudet kehittää omia sekä organisaatioiden toimintamalleja. 

TIETY - Tietotyötutkinnon suorittaneilla on kyky hyödyntää tieto- ja viestintäteknisiä taitoja monipuolisesti, verkottuneesti ja luovasti. Tutkinnossa korostuu perinteisen yksilöllisen tekemisen lisäksi yhteisöllinen toiminta ja tutkinto lisää suorittajien kykyä työskennellä ammatillisissa ryhmissä ja verkostoissa käyttäen tieto- ja viestintäteknologiaa välineenään. Yksi keskeisistä tavoitteista on lisätä tutkinnon suorittajien innovatiivisuutta ja rohkaista heitä soveltamaan uusia tekniikoita omassa työssään.

TIETY - Tietotyötutkinnon esitietovaatimuksena on Kansalaisen @ -kortin tasoisten tietojen ja taitojen hallitseminen. TIETY -Tietotyötutkinto soveltuu monikäyttöisenä erilaisten kohderyhmien koulutuksiin. Koulutusta voidaan toteuttaa esim. henkilöstö- tai työvoimakoulutuksena tai TIETY - Tietotyötutkinto voidaan sisällyttää osaksi muuta koulutusta (esim. toisen asteen ammatilliset tutkinnot). TIETY - Tietotyötutkinnon näyttökokeita voi järjestää vain siihen oikeuden (lisenssin) saanut organisaatio. 

**TIETY - Tietotyötutkinto koostuu 4 moduulista:**

* Työ tietoyhteiskunnassa
* Yhteistoiminta ja viestintä
* Tiedonhaku ja -hallinta
* Tietoturva ja tietosuoja

Tutkinto suoritetaan näyttökokein. Moduulien 2–4 näyttökokeet sisältävät koulutuksen aikana tehtäviä yksilö- tai ryhmätöitä ja soveltavan tehtävän. Moduuli 1, Työ tietoyhteiskunnassa, suoritetaan verkossa tehtävänä käsitetestinä. Testausmalli vahvistaa näin tutkinnon lähtökohtia: ymmärtäminen, soveltaminen ja yhteisöllinen tekeminen.

Katso myös
----------

TIEKE:n tietokoneen käyttäjän ajokorttitutkinnot

* Tietokoneen\_ajokortti

Aiheesta muualla
----------------

* (Arkistoitu – Internet Archive)
**Slovakialainen viittomakieli** (slovakiksi *Slovenský posunkový jazyk*) on pääsääntöisesti Slovakian kuurojen yhteisön käyttämä viittomakieli. Sen lähimpiä sukulaiskieliä ovat mm. tšekkiläinen, romanialainen ja unkarilainen viittomakielet.

Slovakialaisen viittomakielen käyttäjiä on noin 5000. Maassa arvioidaan olevan jopa 250 000 kuulovammaista. Kielen ei katsota olevan uhanalainen.

Kieli alkoi kehittyä Bratislavan kuulovammaisille tarkoitetussa koulussa 1830-luvulla, kun yhteisen kielen kautta viittomakielen käyttäjät alkoivat järjestäytyä ja käyttämään kieltään. Slovakian kuurojen yhteisö loi kielelle standardimuodon, joka kodifioitiin syyskuussa 2020. Tällä haluttiin osittain lujittaa kielen asemaa omana kielenään. Samaan aikaan Trnavan yliopistossa aloitettiin uusi viittomakielen koulutusohjelma.

Työ sähköisen sanakirjan kokoamiseksi aloitettiin vuonna 2013 ja sanakirja julkaistiin viisi vuotta myöhemmin.

Lähteet
-------

1. 1 2  Glottolog 4.8 - Slovakian Sign Language *glottolog.org*. Viitattu 25.9.2023.
2. ↑  Počas pandémie sa do pozornosti Slovákov dostali tlmočníci: Stále nevieme všetko! Najväčšie mýty o posunkovom jazyku *Nový Čas*.  7.6.2020. Viitattu 25.9.2023. (slovakiksi)
3. ↑  Slovak sign language *Centrum pre tradičnú ľudovú kultúru*.  8.2.2019. Viitattu 25.9.2023. (englanniksi)
4. ↑  Slovenský posunkový jazyk je oddnes kodifikovaný *Ministerstvo kultúry Slovenskej republiky*.  23.9.2020. Viitattu 25.9.2023. (slovakiksi)
5. ↑  O slovníku *Posunky.sk*.  2023. Viitattu 25.9.2023. (slovakiksi)
Batetskin rautatieasema.
Taajaman kirkko.
**Batetski** (ven. Бате́цкий) on taajama, maalaiskunta ja Batetskin piirin hallinnollinen keskus Novgorodin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Laukaan sivujoen Udraikan varrella 65 kilometriä Novgorodista länteen. Taajamassa oli 2 300 ja kunnassa 3 400 asukasta vuonna 2009.

Maantiede ja asutus
-------------------

Batetskin kunnan pinta-ala on 471,65 neliökilometriä. Se rajoittuu lännessä ja pohjoisessa Leningradin alueen Lugan piiriin sekä idässä Batetskin piirin Moikan ja etelässä Peredolskajan kuntiin. Pinta-alasta 71,9 % on metsää ja 19,3 % maatalousmaata. Jokia ovat Laukaa, Gorodonka, Gusynka ja Udraika.

Keskustaajaman lisäksi kuntaan kuuluu 52 kylää: Antipovo, Baharino, Batetsko, Belaja, Bolšaja Udraja, Bolšije Jaskovitsy, Bolšoi Latovets, Budyni, Drjogla, Dubrovka, Gluhovo, Gorka, Gorodnja, Holohno, Hotšeni, Ilemtsy, Ivnja, Kosovo, Kostroni, Kotšino, Kurino, Ljubehovitši, Lužki, Malaja Udraja, Malyi Latovets, Malyje Jaskovitsy, Malyje Toroškovitši, Mroškino, Nekrasovo, Nesuž, Niva, Novosjolok, Novyje Gusiny, Ostrovitsi, Ozerjovo, Preobraženka, Radgostitsy, Radoli, Radža, Rusynja, Seltso, Staryje Gusiny, Štšepy, Tašino, Torošino, Tšornaja, Unoškovitši, Veleši, Zapolje, Žegžitšino, Žili ja Zmejova Gora. Batetskin taajamassa asuu 68,5 % kunnan väestöstä. Toiseksi suurin asutuskeskus on 300 asukkaan Gorodnja. Neljässä kylässä ei ole lainkaan vakituista asutusta.

Historia
--------

Batetskon kylä mainitaan ensimmäisen kerran 1500-luvulla. Sen länsipuolella sijaitseva taajama syntyi vuonna 1892 rautatien rakentamisen yhteydessä. Vuonna 1927 siitä tuli hallintopiirin keskus. Gorodnjan kunta liitettiin Batetskiin vuonna 2009.

Liikenne, talous ja palvelut
----------------------------

Batetskissa on Pietarin ja Dnon sekä Novgorodin ja Lugan välisten rautateiden risteysasema. Taajaman ohi kulkee Novgorodin ja Lugan välinen maantie. Batetskista on linja-autoyhteys Novgorodiin. Kunnassa on myös paikallisliikennettä.

Tärkeimmät elinkeinot ovat kunnallispalvelut (16 %), kauppa (15 %) sekä maa- ja metsätalous (13 %). Kunnassa toimii kaksi maatalousyritystä. Työvoimasta 46 % työskentelee kunnan ulkopuolella.

Batetskin taajaman palveluja ovat lastentarha, keskikoulu, kulttuuritalo, piirin keskuskirjasto ja lastenkirjasto, posti, yleinen sauna, poliklinikka ja piirisairaala. Gorodnjassa on lastentarha, koulu, kulttuuritalo, kirjasto, posti ja lääkintäasema.

Nähtävyydet
-----------

Kunnan alueella on lukuisia muinaisia asuin- ja hautapaikkoja. Nähtävyyksiin kuuluvat Belajan ja Kostronin muinaislinnat, Batetskin, Gorodnjan, Mrotkinon ja Hotšenin kirkot, entiset kartanoalueet, vanhat asuintalot ja talousrakennukset sekä toisen maailmansodan muistomerkit.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Generalnyi plan: Batetskoje selskoje poselenije, Batetski munitsipalnyi raion, Novgorodskaja oblast. Tom 1: Obštšaja pojasnitelnaja zapiska. *batecadm.ru*.  2009. Batetski. Viitattu 6.7.2012. (venäjäksi)[vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Batetskin kunnan sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
* Batetskin piirin sivusto (venäjäksi)
Hautausmaan alue on nurmikenttänä. Etualalla Vanhankaupungintie.
**Vanhankaupungin kirkkorauniot** on Helsingin ensimmäisen kirkon kivijalka Kirkkorinteessä Kustaa Vaasan puistossa.

Kustaa Vaasa perusti Helsingin vuonna 1550, ja uuden kaupungin ensimmäinen kirkko ja hautausmaa rakennettiin Vantaanjoen suulle nykyiseen Vanhankaupungin kaupunginosaan. Ensimmäinen kirjallinen maininta kirkosta on vuodelta 1553, ja se koskee pyyntöä saada kuninkaalta rahaa kirkon rakentamiseen.

Kirkko oli pohjaltaan suorakaiteen muotoinen, noin 20 metriä pitkä ja noin kymmenen metriä leveä. Sen sisäänkäynti oli asehuoneen kautta, vastakkaisella puolella oli sakaristo. Rakennus oli hirttä, puinen katto oli lautaa tai paanukatto. Кirkossa oli alkuun maalattia, ja penkit siihen tehtiin vasta 1600-luvulla. Kirkon kivijalka oli suurista luonnonkivistä, ja se on ainoa kirkosta nykypäiviin säilynyt osa.

Helsinki siirrettiin Vironniemelle 1639, ja kirkko jäi hospitaali- eli sairaalakirkoksi. Se oli käytössä 1670-luvulle saakka, johon mennessä se oli tuhoutunut joko lahoamalla tai tulipalossa.

Kirkon rauniota tutkittiin 1930-luvulla ja kirkosta löydettiin yli 130 arkkuhautaa. Kirkon kivijalka jätettiin esille.

Kirkkoraunion sisällä olevan kaivamattoman haudan kohdalla on jäljennös Hans van Sandenin hautakivestä; alkuperäisen kiven palasia löytyi vuonna 1866. Jäljennöksen tekijä on Robert Stigell.

Lähteet
-------

1. 1 2  Helsingin hautausmaiden historia Helsingin seurakuntayhtymä. Viitattu 13.5.2015.
2. 1 2  Helsingin ensimmäinen kirkko Art and Design City Helsinki Oy. Viitattu 13.5.2015.
3. 1 2  Vanhankaupungin kirkko Helsingin kaupunki, kaupunginmuseo.  Arkistoitu 18.12.2014. Viitattu 13.5.2015.
4. ↑  Vanhankaupungin kirkko ja kirkkotarha Museovirasto.  Arkistoitu 30.1.2020. Viitattu 13.5.2015.
5. ↑  Kirkon rauniot  18.9.2012. ARTOVA - Arabianranta–Toukola–Vanhakaupunki -kulttuuri- ja kaupunginosayhdistys ry.  Arkistoitu 3.4.2015. Viitattu 13.5.2015.
6. ↑  Hans van Sandenin hautakivi Helsingin taidemuseo.  Arkistoitu 26.8.2016. Viitattu 17.1.2016.
**Eloperäiset maalajit** on maalajiryhmä, johon kuuluvat maalajit, joissa eloperäistä ainesta on yli 20 %. Eloperäisiä maalajeja ovat lieju, järvimuta, turve ja piimaa. Eloperäiset maalajit ovat yleensä herkästi painuvia ja niissä on usein keväisin routaa. Ne eivät yleensä sovi rakennetun ympäristön alla olevaksi maaperäksi. Teollisuuden hyötykäyttöön käytetään joskus piimaata, jota voidaan käyttää eristeissä ja suodattimissa.

Lieju on muodostunut vesistöissä eliöiden jäänteistä, jotka ovat kerrostuneet vesistöjen pohjiin. liejussa on humusta vaihtelevasti, 6-40%. Kostea lieju on väriltään vihreää. Kuivuessaan lieju kutistuu ja muuttuu kovemmaksi ja kevyemmäksi. Lieju on muokattavuudeltaan hyvin viljelyyn sopivaa, mutta sitä pitää yleensä kalkita. Varsinaisen liejun lisäksi tunnetaan myös kalkkilieju, piilevälieju ja levälieju. Liejut muistuttavat joskus järvimutaa ja maaperän kartoittajat joskus yhdistävät järvimudat ja liejut, kuten myös simpukkamaan yhteen kategoriaan.

Järvimuta on humusta, joka on ensin kulkeutunut veden mukana, sitten kerrostunut syvien vesien pohjaan ja lopuksi saostunut. Se on aina väriltään tummaa. Järvimutaa löytyy myös soiden keskellä sijaitsevista vesistä ja soista, jotka ovat muodostuneet lammen soistuttua, missä sitä on liejun ja turpeen ympäröimänä. Järvimuta sisältää keskimäärin enemmän eloperäistä ainesta kuin lieju.

Turvetta muodostuu kasvien jäänteistä. Saraturve on muodostunut pääasiassa lehtisammalten jäänteiden lisäksi sara-, heinä- ja ruohokasvien jäänteistä, kun taas rahkaturve on muodostunut pääasiassa rahkaturpeen lisäksi tupasvillan ja varpukasvien jäänteistä. Lisäksi saraturpeessa voi olla jäänteitä kortteista ja siemenistä. Saraturve on rakenteeltaan huopamaista, se on typpirikasta ja se on rahkaturpeeseen verrattuna enemmän kalkkipitoinen ja se on vähemmän hapan. Rahkaturve on yleensä vaaleampaa kuin saraturve, mutta kuivuessaan se tummenee ja samalla kovenee.

Maanviljelyssä ja puutarhanhoidossa enimmäkseen eloperäisistä maalajitteista koostuvaa multavaa maaperää kutsutaan multamaaksi ja turvepitoista maaperää turvemaaksi. Viljelykasvien kasvualustaksi maaperä sopii, kun se sisältää merkittävän määrän eloperäisiä maalajeja. Kivennäismaahan tehdään maanparannus lisäämällä eloperäisiä maalajitteita.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Eloperäiset maalajit *GTK*. Viitattu 18.9.2023.
2. ↑  Marja Ylätalo: "Maalajit", *Puutarhurin pikkujättiläinen*, s. 51. WSOY, 1995. ISBN 951-0-13471-0.