recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**La Garçonne - kaksoiselämää** (alkuperäinen ranskankielinen nimi pelkkä *La Garçonne*) on ranskalainen kuusiosainen minipoliisisarja, joka sijoittuu ensimmäisen maailmansodan jälkeiseen Pariisiin. Sarjan on luonut Dominique Lancelot, ja pääosissa ovat muun muassa Laura Smet, Grégory Fitoussi ja Tom Hygreck. Sarja ilmestyi syksyllä 2020 France 2 -kanavalla. Keväällä 2021 se oli Yle Teeman ohjelmistossa.

Sarja on samanniminen kuin eräs Victor Margueritten romaani, mutta ei liity mitenkään siihen.

Juoni
-----

Päähenkilö Louise Kerlac (Laura Smet) joutuu sattumalta todistamaan murhaa, ja joutuu epäillyksi. Hän naamioituu mieheksi ja pestautuu kaksoisveljensä Antoinen (Tom Hygreck) identiteetillä poliisivoimiin, kun tämä saa kutsun rikosyksikköön, mutta haluaa keskittyä taiteen tekemiseen. Alun perin Louisen tarkoituksena on puhdistaa oma maineensa, mutta poliisissa hän päätyy nopeasti mukaan sarjamurhaajan jahtiin.

Vastaanotto
-----------

Ranskassa Télé 7 Jours kiitteli sarjan olevan "hyvin kirjoitettu" ja kehui, että aikakauden tunnelma oli saatu luotua hyvin. Suomessa Helsingin Sanomien kriitikko Leena Virtanen kuvaili sarjan olevan "koomisen kesy siihen nähden, miten 1920-lukua muuten on tapana kuvata", vaikkakin hänen mukaansa "juoni sinänsä on ihan sujuva".

Lähteet
-------

1. ↑  La Garçonne - kaksoiselämää *imdb.com*. Viitattu 27.4.2021. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Hacène Chouchaoui: REPLAY - La Garçonne (France 2) - Laura Smet, héros-héroïne dans le Paris des années folles *programme-television.org*.  1.9.2020.  Arkistoitu 3.9.2020. Viitattu 27.4.2021. (ranskaksi)
3. ↑  La Garçonne - kaksoiselämää *areena.yle.fi*. Viitattu 27.4.2021.
4. ↑  Leena Virtanen: Sarja mieheksi pukeutuneesta naispoliisista 1920-luvun villissä Pariisissa on suorastaan koomisen kesy *hs.fi*.  23.3.2021. Viitattu 27.4.2021.
**Lagon piiri** (port. *Distrito de Lago*) on Mosambikin Niassan maakunnassa sijaitseva piiri. Piirin hallintokeskus on Njassajärven rantakaupunki Metangula. Se sijaitsee linnuntietä 82 kilometriä ja maanteitse 120 kilometriä aluekeskus Lichingasta luoteeseen.

Lagon piiri rajoittuu lännessä Njassajärveen (vastarannalla ja piirin edustan saarilla sijaitsee Malawi), pohjoisessa Tansaniaan, idässä Sangan piiriin ja etelässä Lichingan (kaupunki)piiriin.

Vuoden keskilämpötila on 22-24°C. Keskimääräinen vuosisademäärä on 1000–1400 mm.

Väestönlaskennassa asukasluvuksi saatiin 106 968 (VL 2017), 75 504 (2007) ja 55 892 (1997). Väkiluku oli Mosambikin tilastokeskuksen (INE) ennusteen mukaan kohonnut 132 333:een vuonna 2022.

Piirin pinta-ala on 6 528 neliökilometriä (5,3 % maakunnasta). Toiset lähteet antavat hieman poikkeavia pinta-aloja: 6 580 km²  tai 6 438 km². Paikallishallinnossa piiri oli aiemmin jaettu neljään hallintoalueeseen (port. *posto administrotivas, P.A.*): Metangula, Cobue, Lunho ja Maniamba (vuonna 2005 voimassa ollut tilanne). Uudempi maakuntatilasto (2022) kertoo hallintoalueita olevan nyttemmin viisi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Anuário Estatístico, Província de Niassa 2022 (pdf) (s. 18 (Q 2.1.1 População por sexo, superfície territorial e densidade populacional segundo distrito, Provincia de Niassa 2022) ja s. 14 (Q 1.1.1 Pontos Extremos e Superfície, Província De Niassa))  6/2023. Instituto Nacional de Estatística, ine.gov.mz. Viitattu 8.10.2023. (portugaliksi)
2. ↑  Governos Distritais (Piirien johtajat) portaldogoverno.gov.mz. Viitattu 8.10.2023. (portugaliksi)
3. 1 2 3 4 5  Lago  28.9.2016. Província de Niassa, niassa.gov.mz. Viitattu 8.10.2023. (portugaliksi)
4. 1 2 3 4 5 6  Perfil do Distrito de Lago Província de Niassa  2005. portaldogoverno.gov.mz. Viitattu 8.10.2023. (portugaliksi)
5. ↑  População da Provícia de Niassa, 2007 (pdf)  2007. Instituto Nacional de Estatística. Viitattu 8.10.2023. (portugaliksi)
Cohn vuonna 1938.
**Harry Cohn** (23. heinäkuuta 1891 New York, New York Yhdysvallat – 27. helmikuuta 1958 Phoenix, Arizona, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen elokuvatuottaja ja Columbia Picturesin johtaja.

Vuonna 1920 Harry Cohn perusti veljensä Jackin ja Joe Brandtin kanssa CBC-tuotantoyhtiön. Yritys tunnettiin alkuaikoina todella pienistä tuotantobudjeteista. Vuonna 1924 he muuttivat CBC:n nimeksi Columbia Picturesin, ja vuonna 1929 Cohnin veljekset ostivat Brandtin ulos yrityksestä. Jatkossa Jack Cohn vastasi myynnistä ja jakelusta, kun Harry tuotti elokuvat.

Harry Cohn valitsi nuoren Frank Capran ohjaamaan vuoden 1928 draamakomedian *That Certain Thing*. Columbia Picturesin ja Capran yhteistyö jatkui tämän jälkeen hedelmällisenä. Capran ohjaama *Tapahtui eräänä yönä* (1934) nosti Columbian merkittävimpien elokuvayhtiöiden joukkoon. Samoihin aikoihin Harry taisteli yrityksessä vallasta veljensä kanssa. Harry Cohn nousi lopulta Columbia Picturesin presidentiksi ja tuotantojohtajaksi. Kenelläkään muulla yritysjohtajalla ei ollut aiemmin ollut samaa asemaa.

Harry Cohn toi 1940- ja 1950-lukujen aikana useita merkittäviä näyttelijöitä ja ohjaajia Columbialle. Yrityksen alaisuudessa näyttelijät Rita Hayworth, Jack Lemmon, Glenn Ford ja Kim Novak nousivat tähteyteen ja Cohn palkkasi Columbian elokuvaohjaajaksi huippunimiä, kuten George Cukorin, Howard Hawksin, Nicholas Rayn, Otto Premingerin ja Orson Wellesin. Columbia kukoisti Cohnin johdossa 1950-luvulla, ja se tuotti tuona aikaina esimerkiksi klassikkoelokuvat *Täältä ikuisuuteen*, *Alaston satama*, *Kwai-joen silta* ja *Erään murhan anatomia*. Cohn oli Columbian johdossa aina kuolemaansa asti.

Cohn tunnettiin itsevaltaisena ja pahasuisena johtajana. Häntä kutsuttiinkin "Hollywoodin julmimmaksi mieheksi".

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Harry Cohn *Encyclopædia Britannica*.  2009. Encyclopædia Britannica Online. Viitattu 13. toukokuuta 2009. (englanniksi)
2. ↑  McCann, Richard Dyer: Harry Cohn Film Reference. Viitattu 13. toukokuuta 2009. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Harry Cohn Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Raimo Toivanen** (s. 3. lokakuuta 1945) on suomalainen entinen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja.

Keskikentällä pelannut Toivanen edusti lähes koko uransa ajan Turun Palloseuraa. Hän aloitti TPS:n juniorijoukkueissa 1956 ja nousi edustusjoukkueeseen 1963. TPS pelasi tuolloin Mestaruussarjassa, mutta putosi kauden päätteeksi. Kahden 1. divisioonassa vietetyn kauden jälkeen seura nousi takaisin pääsarjatasolle. Toivanen voitti TPS:ssa aina vuoteen 1976 asti, jolloin hänen uransa päättyi käden katkettua ottelussa. Sen jälkeen hän pelasi vielä muutaman vuoden 3. divisioonan VG-62:ssa. Toivanen voitti Turun Palloseurassa kolme mestaruutta vuosina 1968, 1971 ja 1975. Kaikkiaan Toivaselle kertyi 192 pääsarjatason ottelua TPS:ssa.

Maajoukkueessa Toivanen pelasi 19 A-maaottelua vuosina 1967–1971.

Pelaajauran jälkeen Toivanen toimi myös valmentajana. Hän valmensi Turun Palloseuraa kahteen otteeseen vuosina 1981–1983 ja 1992–1993. Lisäksi hän on valmentanut myös Salon Palloilijoita ja VG-62:ta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Niiles, Pekka: Mestaruusmaali Raimo Toivasen tähtihetkiä.  *Turun Sanomat*, 30.1.2002. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 14.5.2009. [vanhentunut linkki]
2. ↑  Vuorinen, Juha & Kasila, Markku: *Pelimiehet. Suomen jalkapallon pelaajatilastot 1930–2006*, s. 345. Suomen urheilumuseosäätiö, 2007. ISBN 978-952-99075-9-5.
3. ↑  Soininen, Heidi (toim.): *Jalkapallokirja 2008*, s. 154. Suomen Palloliitto, 2008. ISSN-0787-7188.

Turun Palloseuran päävalmentajat
Juuso Lampila (1939–1947) • Imre Markos (1948–1950) • Raino Suominen (1951–1954) • Leo Aaltonen (1955–1959) • Knut Gustafsson (1960–1961) • Olli Virho (1962) • Kalevi Lehtovirta (1962) • Leo Aaltonen (1963) • Tage Friedfeld (1964) • Leo Aaltonen (1964) • Rainer Forss (1965–1970) • Paavo Nenonen (1971)• Lars Nyström (1972) • Manuel Gerpe (1973) • Paavo Nenonen (1973–1974) • Olavi Laaksonen (1975–1977) • Tapio Harittu (1978–1980) • Raimo Toivanen (1980–1983) Hans Martin (1984) • Rainer Forss (1985) • Tommy Lindholm (1986–1988) • Heikki Suhonen (1989–1991) • Tommy Lindholm (1991) • Raimo Toivanen (1992–1993) • Pauno Kymäläinen ja Tomi Jalo (1993) • Juha Malinen (1994–1997) • Siegfried Melzig (1998) • Seppo Miettinen (1998–2000) • Mika Laurikainen (2001–2003) • Kari Ukkonen (2004–2006) • Mixu Paatelainen (2007) • Martti Kuusela (2008) • John Allen (2008) Pasi Rautiainen (2009) • Marko Rajamäki (2010–2014) • Mika Laurikainen (2014–)
**Nivšera** (ven. Ни́вшера, komiksi Ньывсер, *Ńyvśer*) on Vienanjoen vesistöön kuuluvan Višeran sivujoki Komin tasavallassa Venäjällä. Sen pituus on 215 kilometriä, valuma-alueen laajuus 4 250 neliökilometriä ja keskimääräinen virtaus 25 kilometrin päässä joen suusta 42 kuutiometriä sekunnissa.

Joki saa alkunsa Timanin selänteeseen kuuluvalta Otšparman ylängöltä. Se on liikennöintikelpoinen 55 kilometrin matkalla Nivšeran kylään saakka. Nimitys perustunee komin sanoihin *ńyv* ’jalokuusi’ tai *ńyvk* ’loiva’.

Lähteet
-------

1. ↑  L.M. Beznosikova, Je.A. Aibabina, R.I. Kosnyreva: *Komi-russki slovar = Komi-rotš kyvtšukör*, s. 795. Syktyvkar: Komi knižnoje izdatelstvo, 2000. ISBN 5-7555-0679-5.
2. 1 2  *Bolšaja Sovetskaja Entsiklopedija, tom 17*, s. 559. Moskva: Sovetskaja Entsiklopedija, 1974.
3. ↑  *Gde ty živjoš: Gipermedia entsiklopedija (CD-rom)*. Syktyvkar: Institut jazyka, literatury i istorii Komi nautšnogo tsentra Uralskogo otdelenija RAN, Ministerstvo kultury i natsionalnoi politiki Respubliki Komi, 2006.
Lélis Lara, 2010.
**Lélis Lara** (19. joulukuuta 1925 Divinópolis – 8. joulukuuta 2016 Coronel Fabriciano) oli brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin redemptoristien papiksi 2. helmikuuta 1951 ja nimitettiin Itabiran hiippakunnan (myöh. Itabira-Fabriciano) vihkipiispaksi sekä Cellae in Mauretanian titulaaripiispaksi 6. joulukuuta 1976. Piispaksi vihkiminen seurasi 2. helmikuuta 1977. Pääkonsekraattorina toimi Mário Teixeira Gurgel, jota avustivat José Gonçalves da Costa ja José Brandão de Castro.

Lara sai 6. joulukuuta 1995 nimityksen Itabira-Fabricianon koadjuuttoripiispaksi, ja 15. toukokuuta 1996 hänestä tuli sen piispa, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 22. tammikuuta 2003.

Lähteet
-------

1. ↑  Sepultamento de Dom Lelis Lara será em Coronel Fabriciano *G1*.  9.12.2016. Viitattu 9.12.2016. (portugaliksi)
2. 1 2  Catholic-Hierarchy.org: Bishop Lélis Lara, C.SS.R. *Catholic Hierarchy*.  22.2.2010. Viitattu 29.4.2012. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* VIAF

 |

 |
**Herman Laukkanen** (ven. Герман Петрович Лаукканен, *German Petrovitš Laukkanen*, salanimi *Hemmi Aro*; 20. heinäkuuta 1892 Mikkelin maalaiskunta – 22. syyskuuta 1938 Petroskoin lähellä) oli neuvostoliitonsuomalainen kirjailija.

Vuonna 1915 Laukkanen muutti töihin Pietariin. Hän osallistui Venäjän kansalaissotaan Siperiassa ja joutui kahdesti Aleksandr Koltšakin joukkojen vangiksi. Palattuaan Pietariin vuonna 1921 hän työskenteli suomen kielen opettajana Lännen vähemmistökansallisuuksien yliopistossa. Vuonna 1929 Laukkanen siirtyi Kustaa Rovion suosittelemana Petroskoihin NKP(b):n Karjalan aluekomitean kääntäjäksi. Vuosina 1932–1936 hän työskenteli maatalouskorkeakoulun suomen kielen opettajana, vuosina 1936–1937 Karjalan kulttuuri-instituutissa ja sen jälkeen sahaajana puutavaran lajittelu- ja kuljetuspaikalla.

Laukkasen ensimmäiset runot julkaistiin vuonna 1925 *Kumouksen kuohuista* -yhteisjulkaisussa. Vuonna 1929 ilmestyi näytelmä *Kolme kosijaa* ja vuonna 1931 runokokoelma *Elettyä*. Laukkanen toimi myös *Punakantele* ja *Rintama* -lehtien toimitusneuvostojen jäsenenä ja käänsi suomeksi eräitä Maksim Gorkin, Lidija Seifullinan ja Juri Libedinskin teoksia.

Herman Laukkanen pidätettiin 5. heinäkuuta 1938, tuomittiin kuolemaan vakoilusta Suomen hyväksi ja ammuttiin. Tuomio kumottiin vuonna 1956.

Teoksia
-------

* Santeri Mäkelä, H. Laukkanen, W. Wikman. *Kumouksen kuohuista: Runoja*. Leningrad: Kirja, 1925, s. 16–22.
* *Kolme kosijaa: Huvinäytelmä*. Leningrad: Kirja, 1929.
* *Elettyä: Runoja*. Leningrad–Petroskoi: Kirja, 1931.
* *Runoja*. Teoksessa *Rakettu on raudalla, tulesta on tuotu: Neuvosto-Karjalan suomenkielistä runoutta vuosilta 1917–1940*. Petroskoi: Karjala, 1976, s. 79–99.

Lähteet
-------

WikiaineistoWikiaineisto
Wikiaineistoon on tallennettu tekstiä aiheesta: 
***Herman Laukkanen*** 

1. 1 2  Summanen, Taisto: *Tästä ura urkenevi: Kirjallisuushistoriaa ja -arvostelua*, s. 55. Petroskoi: Karjala-kustantamo, 1984.  Djuževin mukaan Hemmi Aro oli Laukkasen oikea nimi.
2. ↑  Djužev, Ju.I.: *Pisateli Karelii: biobibliografitšeski slovar*, s. 181–182. Petrozavodsk: Ostrova, 2006. ISBN 5-98686-006-3.
3. ↑  *Natsionalnyje pisateli Karelii: finskaja emigratsija i polititšeskije repressii 1930-h godov: biobibliografitšeski ukazatel = Karjalan kansalliset kirjailijat: suomalaisten maastamuutto ja 1930-luvun poliittiset rangaistustoimet: biobibliografiahakemisto*, s. 45. Petrozavodsk: , 2005. ISBN 5-7378-0074-1.
4. ↑  Djužev, Ju.I.: *Pisateli Karelii: biobibliografitšeski slovar*, s. 182. Petrozavodsk: Ostrova, 2006. ISBN 5-98686-006-3.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Nivšera** (ven. Ни́вшера, komiksi Одыб, *Odyb*) on kylä ja maalaiskunta Komin tasavallan Kortkerosin piirissa Venäjällä. Se sijaitsee Višeran sivujoen Nivšeran varrella 120 kilometriä Kortkerosista koilliseen. Kylässä on 1 600 ja kunnassa 1 800 asukasta (vuonna 2007).

Kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1747. Sen kominkielinen nimi perustuu Nivšeraan laskevan Odjun lähellä sijaitsevaan kylänosaan. 1800-luvulla kylään rakennettiin kirkko. Asukkaat harjoittivat metsästystä tai kävivät ansiotöissä alueen ulkopuolella.

Nivšeran kuntaan kuuluvat keskuskylän lisäksi Aleksejevkan (ven. Алексеевка, komiksi Öзын, *Özyn*), Ivanovkan (Ивановка; Емель, *Jemel*) ja Rusanovskajan (Русановская; Рочсикт, *Rotšsikt*) kylät. Tärkein työnantaja on metsäteollisuus. Palveluja ovat Nivšeran lastentarha, keskikoulu, kulttuuritalo, kirjasto ja lääkärin vastaanotto sekä Aleksejevkan alakoulu ja ensiapuasema.

Lähteet
-------

1. ↑  L.M. Beznosikova, Je.A. Aibabina, R.I. Kosnyreva: *Komi-russki slovar = Komi-rotš kyvtšukör*, s. 795. Syktyvkar: Komi knižnoje izdatelstvo, 2000. ISBN 5-7555-0679-5.
2. 1 2  *Gde ty živjoš: Gipermedia entsiklopedija (CD-rom)*. Syktyvkar: Institut jazyka, literatury i istorii Komi nautšnogo tsentra Uralskogo otdelenija RAN, Ministerstvo kultury i natsionalnoi politiki Respubliki Komi, 2006.
3. ↑  Tšislennost postojannogo naselenija selskih naseljonnyh punktov Respubliki Komi na 1 janvarja 2007 goda *komi.gks.ru*. Viitattu 23.10.2010. (venäjäksi)[vanhentunut linkki]
4. ↑  Administratsija Kortkerosskogo raiona: Munitsipalnoje obrazovanije selskoje poselenije "Nivšera" *kortkeros.ru*. Viitattu 23.10.2010. (venäjäksi)[vanhentunut linkki]
**Kisshōmaru Ueshiba** (jap. 植芝吉祥丸, 27. kesäkuuta 1921 – 4. tammikuuta 1999) oli aikidon perustajan Morihei Ueshiban poika ja hänen työnsä jatkaja lajin johdossa.

Kisshōmaru Ueshiba opiskeli taloustiedettä Wasedan yliopistossa ja aloitti vakavamielisen aikidon harjoittelun teini-ikäisenä. Vuonna 1942 hänestä tuli Kōbukan-dojon johtaja, kun hänen isänsä siirsi toimintansa painopisteen Iwamaan. Vuonna 1955 hän alkoi toimia päätoimisesti pelkästään aikidon parissa. Hän on myös kirjoittanut lukuisia suosittuja kirjoja aikidosta.

Vuodesta 1964 alkaen Kisshōmaru Ueshiba matkusti aktiivisesti eri puolille maailmaa opettamassa aikidoa ja pitämässä näytöksiä. Hänen merkityksensä aikidon maailmanlaajuiseen leviämiseen sekä nykyiseen tekniikkarepertuaariin on erittäin suuri. Kisshōmarun katsotaan luoneen perustan nykyisenmuotoiselle tekniikkavalikoimalle. Lisäksi hänen korostamansa *ki no nagare* (virtaava tekniikka) -harjoittelutapa on lähes standardi useimmissa maailman aikidosaleissa.

Morihei Ueshiban kuoltua 1969 Kisshōmaru nimettiin aikidon toiseksi dōshuksi eli ’tien vartijaksi’. Tässä tehtävässä hän toimi kuolemaansa asti. Hänen poikansa Moriteru Ueshiba jatkaa isänsä tehtäviä ja on lajin nykyinen dōshu.

Lähteet
-------

* *Encyclopedia of Aikido*

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Japani
* Tšekki
* Korea
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Aubrey de Grey
**Aubrey de Grey** (s. 1963) on biogerontologi Cambridgen yliopistossa, Englannissa. Hän on tullut tunnetuksi terveellisen elinkaaren radikaalin pidennyksen puolestapuhujana, tavoitteenaan kehittää hoitokeino ihmisen ikääntymiselle teknologian avulla. Ennen työtään biologina de Grey toimi tietojenkäsittelytieteen ja bioinformatiikan parissa. De Greyn mukaan tehokkaan anti-ikääntymiskeinon kehittämiseen tarvittava perustietämys on nykyään jo suurimmilta osin olemassa. De Greyn nykyinen työ keskittyy yksityiskohtaisten vähäisen seneskenssin*selvennä* teknisten strategioiden (SENS, *Strategies for Engineered Negligible Senescence*) suunnitteluun. Strategioiden tarkoituksena on estää ikääntymiseen liittyvä fyysinen ja kognitiivinen rappeutuminen. De Grey on myös Methuselah Mouse Prizen perustajajäsen ja johtava tiedemies.

Katso myös
----------

* Biologinen kuolemattomuus

Aiheesta muualla
----------------

* SENS
* Methuselah Mouse Prize

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Japani
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Giovanni D'Ascenzi** (6. tammikuuta 1920 – 26. helmikuuta 2013) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 19. kesäkuuta 1943 ja nimitettiin Sovana-Pitiglianon hiippakunnan piispaksi 7. lokakuuta 1975. Piispaksi konsekroinnin suoritti 7. joulukuuta Sebastiano Baggio, jota avustivat Ismaele Mario Castellano ja Luigi Boccadoro. Hiippakunnan nimi muutettiin 25. maaliskuuta 1981 Sovana-Pitigliano-Orbetelloksi.

D'Ascenzi sai 11. huhtikuuta 1983 nimitykset Arezzon, Cortonan ja Sansepolcron hiippakuntien johtoon. 30. syyskuuta 1986 nämä kolme hiippakuntaa yhdistettiin Arezzo-Cortona-Sansepolcron hiippakunnaksi, ja D'Ascenzi jatkoi toimintaansa yhdistyneen hiippakunnan piispana, kunnes jäi eläkkeelle 8. kesäkuuta 1996.

Lähteet
-------

1. ↑  Adnkronos: Chiesa: e' morto mons. Giovanni D'Ascenzi, vescovo emerito di Arezzo[vanhentunut linkki]
2. 1 2  Catholic-Hierarchy.org: Bishop Giovanni D’Ascenzi


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Italia

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Fredrik Svensson** (s. 13. huhtikuuta 1975 Skellefteå, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän siirtyi kaudeksi 2012–2013 Elitserienin Luleåån. Svensson on peruspuolustaja.

Ura
---

Svensson on kotikaupunkinsa joukkueen Skellefteå AIK:n kasvatti. Tästä huolimatta hän aloitti junioriuransa Hammarbyssa, joka pelasi Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. Hän pelasi seuran edustus- ja juniorijoukkueissa neljän ja yhden vajaan kauden ajan. Hän pelasi kaudella 1997–1998 yhden ottelun verran SM-liiga-seura Kiekko-Espoossa sekä neljän ottelun verran Elitserien-seura Malmö Redhawksissa.

Kaudeksi 1999–2000 hän siirtyi Luleå HF:ään, jossa hän vakiinnutti paikkansa kokoonpanossa pelaten 44 ottelua ja tehden 13 tehopistettä. Sama tahti jatkui myös seuraavilla kolmella kaudella, jolloin joukkue pääsi joka kerta pudotuspeleihin. Kaudella 2003–2004 Svensson pelasi läpimurtokauden Leksands IF:ssä tehden uransa ennätystehot 3+11=14 noussen samalla maajoukkueeseen. Seuraavalla kaudella häneltä jäi väliin yli kymmenen ottelua, mutta tästä huolimatta hän paransi piste-ennätystään kolmella.

Kaudeksi 2005–2006 Svensson siirtyi Sveitsin NLA-liigaan HC Ambrì-Piottaan. Kausi meni täysin pilalle olkapäävamman vuoksi, ja hän pääsi pelaamaan vain 16 ottelua runkosarjassa. Hän toipui lopulta keväällä ja aloitti seuraavan kauden samassa seurassa. Hän siirtyi kaudella 2006–2007 lopulta 23 pelatun ottelun jälkeen SM-liigaan Hämeenlinnan Pallokerhoon, joka oli Svenssonin uran kahdeksas seura. Hän pelasi seurassa runkosarjassa 22 ottelua, mutta HPK osti ulos Svenssonin sopimuksen. HPK oli tehnyt Svenssonin kanssa sopimuksen jo toukokuussa 2005, mutta sopimus purettiin.

Kaudeksi 2007–2008 Svensson siirtyi Saksan DEL-liigaan Grizzly Adams Wolfsburgiin. Kaudella 2008–2009 hän pelasi loukkaantumisen vuoksi vain 21 ottelua. Kaudeksi 2009–2010 Svensson palasi Ruotsiin, Södertälje SK:hon. Seurassa hän pelasi vain 37 ottelua runkosarjassa.

Lokakuussa 2010 Svensson siirtyi puolustajia kaivanneeseen SM-liiga-seura Ilvekseen kuuden kuukauden sopimuksella, johon sisältyi kuukauden koeaika. Hän ei jatkanut seurassa koeajan jälkeen ja vaihtoi Elitserienin AIK:hon, jossa pelasi puolentoista kauden ajan. Hän loukkaantui kauden 2011–2012 lopulla eikä pystynyt pelaamaan runkosarjan seitsemässä viimeisessä pelissä eikä pudotuspeleissä. Svensson teki kauden jälkeen sopimuksen Luleån kanssa.

### Maajoukkueura

Svensson edusti Ruotsin A-maajoukkuetta kuuden ottelun ajan kaudella 2003–2004.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Fredrik Svensson *Eliteprospects.com*. Viitattu 28.10.2010. (englanniksi)
2. ↑  Fredrik Svensson lähti HPK:sta  21.11.2006. Jatkoaika.com. Viitattu 28.10.2010.
3. ↑  HPK vahvisti peräpäätään  19.5.2005. Jatkoaika.com. Viitattu 28.10.2010.
4. ↑  HPK purki Svenssonin sopimuksen  17.6.2005. Jatkoaika.com. Viitattu 28.10.2010.
5. ↑  Fredrik Svensson paikkaamaan Ilveksen pakkipulaa  27.10.2010. Jatkoaika.com. Viitattu 28.10.2010.
6. ↑  Pettersson, Robert: Återvänder till Luleå *Hockeysverige.se Ajankohta = 30.7.2012*. NewsMe.  Arkistoitu 2.8.2012. Viitattu 2.8.2012. (ruotsiksi)
**Oksana Jakovleva** (ukr. Оксана Яковлева, s. 6. lokakuuta 1980 Dubrovka) on ukrainalainen ampumahiihtäjä, kaksinkertainen MM-mitalisti.

Jakovleva on saavuttanut kahdesti viestistä hopeaa maailmanmestaruuskilpailuista; Hanti-Mansijskissa 2003 joukkueen muodostivat Irina Merkušina, Oksana H’vostenko ja Olena Petrova. Joukkue hävisi voittajajoukkue Venäjälle lähes puolitoista minuuttia. Östersundissa 2008 Jakovleva hiihti kvartetissa avausosuuden, joka tuli maaliin Saksan jälkeen – noin puoli minuuttia jääneenä. Joukkueessa olivat tällä kertaa mukana Vita ja Valja Semerenko sekä Oksana H’vostenko. Henkilökohtaisesti hänen paras sijoituksensa arvokisoissa on ollut viidestoista tila normaalimatkalla Hochfilzenin MM-kisoissa 2005.

Maailmancupissa Jakovleva hiihti ensimmäisen kisansa vuonna 1999. Hänen paras sijoituksensa tähän mennessä on ollut kahdestoista sija Brezno-Osrblien sprintissä kaudella 2003–2004.

Lähteet
-------

* Oksana Jakovleva Kansainvälinen ampumahiihtoliitto (IBU).  (englanniksi)
**Yotam Halperin** (hepr. ‏יוֹתָם הַלְפֶּרִין‎‎; s. 24. tammikuuta 1981, Tel Aviv) on israelilainen koripalloilija, joka pelaa nykyisin Hapoel Jerusalemissa.

Ura
---

Halperin aloitti koripallon pelaamisen kotikaupunkinsa Maccabi Tel Avivin juniorijoukkueissa 8-vuotiaana. Debyyttinsä edustusjoukkueessa hän teki kaudella 2001-2002. Hän oli joukkueessa melko pienessä roolissa johtuen joukkueen suurista tähdistä kuten Anthony Parkerista ja Ariel McDonaldista. 

Vuonna 2005 hän sai tarjouksen Union Olimpijalta ja teki sopimuksen suuremman vastuun takia. Union Olimpijassa Halperin sai vastuuta ja pelasi Euroliigassa kaudella 2005–2006 uransa parhaan kauden tehden 13,9 pistettä ottelua kohden. Kauden jälkeen hän osallistui vuoden 2006 NBA:n varaustilaisuuteen ja Seattle SuperSonics varasi hänet numerolla 53. Halperin ei koskaan mennyt NBA:han vaan palasi kasvattajaseuraansa. Hän pelasi Maccabissa kaksi kautta ennen kuin siirtyi Olympiakosiin.

Halperin vietti Olympiakosissa kolme kautta ja siirtyi vuonna 2011 Spartak Pietariin. Yhden pelikauden jälkeen hän jatkoi uraansa FC Bayern Münchenissä, josta hän siirtyi kauden jälkeen Hapoel Jerusalemiin.

Lähteet
-------

1. ↑  Yotam Halperin: "The NBA is my biggest dream"  28.2.2006. HoopsHype. Viitattu 29.5.2009. (englanniksi)
2. ↑  NBA teams choose two Israelis in draft  29.6.2006. ISRAEL21c. Viitattu 29.5.2009. (englanniksi)
3. 1 2  HALPERIN, YOTAM Euroliiga. Viitattu 29.5.2009.
4. ↑  Reds get another All-Euroleague guard in Halperin  25.6.2008. Euroliiga. Viitattu 29.5.2009. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Euroliigan pelaajaprofiili (englanniksi)
* DraftExpress (englanniksi)
**Dario Minieri** (s. 1985) on italialainen pokeriammattilainen. Hän on voittanut urallaan yhden World Series of Poker -turnauksen ja edustaa PokerStars-nettipokerihuonetta.

Kuten useat muutkin nykyisistä pokeriammattilaisista (muun muassa David Williams ja Noah Boeken) Minieri aloitti korttipeliuransa menestyneenä Magic: The Gathering -pelaajana. Pelaaminen vei niin paljon aikaa, että Minieri keskeytti psykologian opintonsa yliopistossa. Hän alkoi myös pelata pokeria internetissä. 

Minieri oli vuoden 2005 Italian pokerimestaruuskilpailuissa neljäs 500 euron pot limit holdem ja 1000 euron no limit holdem -turnauksissa. Hän alkoi menestyä erityisesti internetissä ja saavutti vuonna 2006 ensimmäisenä pelaajana PokerStarsilla niin paljon pelaajapisteitä, että niillä oli mahdollistaa ostaa Porsche. Vuonna 2006 hän teki myös läpimurtonsa liveturnauksissa oltuaan rahoilla WSOP:n pääturnauksessa ja sijoituttuaan kolmanneksi Badenin EPT-osakilpailussa. 

Vuoden 2007 WSOP:ssa Minieri saavutti kaksi rahasijaa. WSOP:n pääturnauksessa hän oli johdossa kolmannen päivän jälkeen, mutta putosi lopulta sijalla 96. Seuraavana vuonna Minieri oli kahdesti EPT:ssä kolmas: San Remossa hän ansaitsi sijoituksestaan 287 600 euroa ja Varsovassa 123 162 euroa. Minieri voitti ensimmäisen WSOP-rannekkeensa 2 500 dollarin no limit holdem -turnauksesta vuoden 2008 WSOP:ssa. Voitto 1 012 pelaajan joukossa toi 528 418 dollarin ykköspalkinnon.

Kesäkuussa 2009 Minierin pokeriuran turnausvoitot ylittivät 1,5 miljoonaa dollaria. Hän oli mukana *High Stakes Poker* -pokeriohjelman viidennellä tuotantokaudella.

Lähteet
-------

1. ↑   : Dario Minieri WSOP player profile World Series of Poker. Viitattu 2. kesäkuuta 2009.
2. ↑  Dario Minieri PokerStars.com.  Arkistoitu 15.5.2009. Viitattu 2.6.2009. (suomeksi)
3. ↑  Brad Willis: Dario gets a new ride  22.9.2006. PokerStarsblog.com.  Arkistoitu 1.6.2009. Viitattu 2.6.2009. (englanniksi)
4. ↑   : Dario Minieri stats The Hendon Mob. Viitattu 2. kesäkuuta 2009.

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset kotisivut
* Esittelysivu PokerStars.com:lla (Arkistoitu – Internet Archive) (suomeksi)
* Dario Minieri The Hendon Mob Poker Databasessa (englanniksi)
**Jan Neliba** (s. 5. syyskuuta 1953 Kladno, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen jääkiekkovalmentaja ja entinen puolustaja. Hän valmensi viimeksi 1. Národní Hokejová Ligan HC Znojemští Orliia kaudella 2009–2010.

Pelaajaura
----------

Neliba aloitti uransa kotikaupunkinsa joukkueessa HC Kladnossa, jossa vuonna 1980 tuli Tšekkoslovakian mestaruus. Hän siirtyi kaudeksi 1984–1985 SM-liigajoukkue Rauman Lukkoon, jolloin Nelibasta tuli liigan historian ensimmäinen tšekkoslovakialais-/tšekkiläispelaaja. Hän pelasi Lukossa kaksi kautta. Kauden 1985–1986 lopulla Neliba potkaisi Jyväskylässä JYPin Arto Jokista, jonka seurauksena hän sai neljän ottelun pelikiellon. Lukon seurajohto halusi Neliban kotiin, mutta pelaajien ja valmentajien painostuksesta hän sai pelata kauden viimeisen ottelun.

Neliban ura jatkui Suomessa vielä Lukonkin jälkeen, kun hän pelasi kaudella 1987–1988 I-divisioonaa Vaasan Sportissa ja kaudella 1988–1989 II-divisioonaa Ylivieskan YPA:ssa, joissa Neliba lopetti uransa.

### Maajoukkue

Neliba edusti Tšekkoslovakiaa MM-kilpailuissa vuonna 1981, jolloin hän voitti pronssia. Hän pelasi myös Lake Placidin olympiakisoissa 1980.

Valmentajaura
-------------

Neliba aloitti kaudella 1993–1994 Tšekin Extraliigassa HC Kladnon päävalmentajana. Kolmen siellä vietetyn kauden jälkeen hän siirtyi valmentamaan saman liigan Vsetínská Hokejováa kaudella 1996–1997. Neliba toimi joukkueen päävalmentajana kaksi kautta, joiden jälkeen hän siirtyi SM-liigajoukkue Kalevan Pallon peräsimeen. Neliba riitaantui siellä apulaisvalmentaja Jouni Rinteen kanssa ja hän sai lähteä 14. joulukuuta 1998. Rinne korvasi hänet päävalmentajana.

Kaudeksi 2000–2001 Neliba palasi Vsetíniin, mutta joukkueen apuvalmentajaksi. Kesken kauden 2003–2004 hänet pestatiin HC České Budějovicen päävalmentajaksi, mutta Neliba palasi taas kaudeksi 2004–2005 Vsetínin apuvalmentajaksi. Tammikuussa 2007 hän siirtyi Slovakian Extraliigassa pelaavan HK Ardo Nitran päävalmentajaksi. Neliba valmensi joukkuetta kevääseen 2008.

Kauden 2008–2009 Neliba valmensi Tšekin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 1. Národní Hokejová Ligassa HC Mostia ja kauden 2009–2010 hän valmensi samassa liigassa HC Znojemští Orlia.

Lähteet
-------

* Jan Neliba The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
* Jan Neliba Eurohockey-sivustolla (englanniksi)
* Jan Neliba *Elite Prospects*. Everysport Media Group AB.  (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Kimmo Mäkeläinen: Muukalaisten virta Raumalla  23.1.2003. Jatkoaika.com. Viitattu 9.11.2010.
2. ↑  1998-99 - Upporikasta tai rutiköyhää www.niiralanmonttu.com.  Arkistoitu 27.9.2007. Viitattu 9.11.2010.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Risto Kerminen** | **KalPan päävalmentaja**1998 | Seuraaja:**Jouni Rinne** |
Professori **Risto A. Väisänen** (s. 1940) on suomalainen lintutieteilijä.

Väisänen on lähtöisin Rovaniemeltä ja on oppiarvoltaan filosofian tohtori. Hän aloitti opintonsa Oulun yliopistossa, ja teki gradunsa Simon suolinnustosta. Hänen väitöksensä Helsingin yliopistossa vuonna 1979 käsitteli tyllin evoluutiota. Hän on työskennellyt Helsingin yliopistossa ensin tutkijana ja opettajana, ja vuodesta 1984 alkaen yli-intedenttinä. Vuonna 2002 hänet nimitettiin museon selkärankaisosaston johtajaksi, josta virasta hän jäi eläkkeelle vuoden 2008 lopulla. Eläkkeellä ollessaankin Väisänen jatkaa edelleen tutkimustyötä.

Väisänen on perehtynyt linnuston muutosten seurantaan, erityisesti pesimälinnuston runsauden ja levinneisyyden pitkäaikaismuutosten seurantaan. Hän on tutkinut myös lintuyhteisöjen rakennetta, ja miten ympäristömuutoksia ja niiden vaikutuksia voidaan tutkia lintujen avulla. Väisänen on järjestänyt ja kehittänyt muun muassa talvilintulaskentoja, pesimälinnuston linjalaskenta- ja pistelaskentamenetelmiä, saariston pesimälinnuston laskentaa, vesilintulaskentaa ja pesäkorttiaineistoa. Iin Krunnien saariryhmän linnustoa Väisänen tutki 1960–1970-luvuilla.

Väisänen on toiminut BirdLife Suomen nimistötoimikunnan puheenjohtajana. Hän on toiminut Suomen Biologian Seura Vanamon sihteerinä 1979–1981.

Väisänen on ollut julkaisemassa kymmeniä lintutieteellisiä artikkeleita sekä kotimaisissa että ulkomaisissa tieteellisissä sarjoissa. Vuonna 1998 hän kirjoitti, yhdessä Esa Lammin ja Pertti Koskimiehen kanssa, suurteoksen Suomen pesimälinnuston muutoksista (Muuttuva pesimälinnusto, Otava, ISBN 951-1-12663-6).

Lähteet
-------

* Helsingin yliopiston eläinmuseon seurantatiimin henkilöstö (Arkistoitu – Internet Archive)

### Viitteet

1. ↑  Kommenttihavainnot lintutieteen avuksi *Lapin Kansa*. Viitattu 12.11.2010. [vanhentunut linkki]
2. ↑  Lintuharrastuksen ja tutkimuksen historia Oulussa (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Kirjallisuutta Iin Krunnien suojelualueesta (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑  BirdLife Suomi (Arkistoitu – Internet Archive)
5. ↑  Vanamo (Arkistoitu – Internet Archive)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)
* Tšekki

 |

 |
Sergio Bonelli vuonna 2009
**Sergio Bonelli** (2. joulukuuta 1932 Milano, Italia - 26. syyskuuta 2011 Monza, Italia) oli italialainen sarjakuvakäsikirjoittaja ja -kustantaja, joka tunnetaan sarjakuvista Tex Willer, Zagor, Dylan Dog sekä Mister No. Bonellia on kuvattu käsikirjoitustyönsä ohella merkityksellisenä hahmona italialaisessa sarjakuvamaailmassa, koska hänen johdollaan Sergio Bonelli Editore -kustantamo työllisti lukuisia italaisia sarjakuvantekijöitä kymmenien vuosien ajan.

Ura
---

Bonelli oli Audace-kustantamon johtaja Tea Bonellin ja Tex Willer -sarjakuvan luoneen Giovanni Luigi Bonellin poika. Hän aloitti uransa salanimellä **Guido Nolitta** vuonna 1955, salatakseen sukujuurensa sarjakuvamaailmassa. Ensimmäisinä töinään hän laati kuvatekstejä Roy D'Amyn julkaisemaan sarjakuvaan nimeltä Giuffetto Rosso. Bonelli siirtyi äitinsä yhtiön johtajaksi 24-vuotiaana vuonna 1957, jolloin yhtiö muutti nimensä Edizioni Araldoksi.

Bonellin tärkeimpinä saavutuksina käsikirjoittajana on pidetty lännensarja Zagoria sekä Mister No -sarjakuvaa. Sarjakuvaa "Suuren lännen poika", mitä Bonelli kirjoitti ennen Zagoria, on julkaistu myös Suomessa; Preeria-lehdessä 1960-62 sekä Lännentie-lehdessä 1980-luvulla. Ensimmäisen Tex Willer -seikkailunsa Bonelli käsikirjoitti 1976.

Julkaisuyhtiössään Bonelli tunnettiin tiukasta johtamistyylistään. Hän valvoi tarkasti ja yksityiskohtaisestikin alaistensa työtä. Bonellin kaudella, etenkin 1980- ja -90-luvuilla, yhtiö esitteli monia sarjakuvauutuuksia, jotka saavuttivat myös menestystä. Yhtiössä työskennelleen kuvittaja Miguel Angel Repetton mukaan Bonelli tunnettiin tarkkuutensa ohella myös ystävällisyydestään ja kannustavuudestaan alaisiaan kohtaan, pitäen sarjakuvien laatua rahaa tärkeämpänä.

Bonellille myönnettiin kansalaispalkinto vuonna 2008, koska hän oli "auttanut tekemään Milanosta italialaisen sarjakuvan julkaisupääkaupungin ja koska hänen ansiostaan lapset monessa sukupolvessa ovat oppineet rakastamaan lukemista".

Lähteet
-------

1. ↑  Comic Publisher Sergio Bonelli Has Died *www.agi.it*.  26.9.2011. AGI. Viitattu 7.10.2011. (englanniksi)
2. 1 2 3  Tex Willer -käsikirjoittaja Sergio Bonelli on kuollut *hs.fi*.  26.9.2011. Viitattu 7.10.2011.
3. 1 2 3 4 5 6 7  Janne Viitala: Sergio Bonelli (2.12.1932-26.9.2011) *Mustaa valkoisella*.  28.9.2011. Egmont kustannus. Viitattu 7.10.2011.
4. ↑  Comic publisher Sergio Bonelli dead at 79 *www.upi.com*.  26.9.2011. United Press International. Viitattu 7.10.2011.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Yhdysvallat
* Tšekki
	+ 2
* Kroatia
* Puola
* Portugali

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Nilla Samuli Tapiola** (s. 1960) on saamelainen liikkeenharjoittaja ja opettaja. Hän toimii Utsjokisuun koulussa luokanopettajana. Hänellä on kaksi lasta. 

Tapiola on valittu Utsjoen edustajana saamelaiskäräjien jäseneksi neljälle nelivuotiskaudelle: 2004–2007, 2008–2011, 2012–2015 ja 2016–2019. Vuoden 2003 vaaleissa hän oli ääniharava.

Tapiola omistaa Utsjoen kirkonkylässä Camping Lapinkylä -leirintäalueen, jonka hän osti vuonna 2002. Lisäksi Tapiola omistaa Tenojokivarressa jo 1980-luvulla perustamansa Kaavan mökkikylän. Hänen puolisonsa on Annukka Nikkinen, joka ylläpitää kunnan kyläkeskuksessa Annukan Grilliä. Tapiolan toiveena on, että kunta ja metsähallitus siirtäisivät Kevon luonnonpuiston vaellusreitin alku- ja loppupäät Utsjoen ja Karigasniemen kyläkeskusten läheisyyteen, jotta retkeilijät saataisiin entistä tehokkaammin yrittäjien tarjoamien palvelujen asiakkaiksi.

Tapiola on myös Panttilainaamo Suomen Luottopantti Oy:n hallituksen jäsen ja Uulan Säästö Ky:n äänetön yhtiömies.

Lähteet
-------

* Lapin Yrittäjät, Toimintakertomus 2009 (Arkistoitu – Internet Archive)
* Utsjokisuun koulun henkilökunta (Arkistoitu – Internet Archive)
* Panttilainaamo Suomen Luottopantti Oy
* Kylälehti Giisa 4/2008[vanhentunut linkki]
* Uulan Säästö Ky

### Viitteet

1. ↑  Kolmannes Saamelaiskäräjistä vaihtuu  2003. Yleisradio Oy. Viitattu 15.11.2013.
2. ↑  Saamelaiskäräjävaalin tulos 2007
3. ↑  Tässä on uusi Saamelaiskäräjät  4.10.2011. Yleisradio Oy. Viitattu 15.11.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* Nilla Tapiola *Saamelaiskäräjät*
José María Setién Alberro.
**José María Setién Alberro** (19. maaliskuuta 1928 Hernani – 10. heinäkuuta 2018 San Sebastián) oli espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi San Sebastiánin hiippakuntaan 29. kesäkuuta 1951 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Zama Minorin titulaaripiispaksi 18. syyskuuta 1972. Piispaksi vihkiminen seurasi 28. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Jacinto Argaya Goicoechea, jota avustivat Francisco Peralta y Ballabriga ja Antonio Añoveros Ataún.

Setién Alberro sai 16. helmikuuta 1979 nimityksen San Sebastiánin piispaksi, jona hän toimi, kunnes erosi tehtävistään hiippakuntansa johdossa 13. tammikuuta 2000. Hänet valittiin vuonna 2009 Baskimaan tiede-, taide- ja kirjallisuusakatemia Jakiunden jäseneksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Catholic-Hierarchy.org: Bishop José María Setién Alberro


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Yhdysvallat
* Australia
* Alankomaat
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: es:José María Setién
**AJS** on entinen brittiläinen moottoripyörävalmistaja.

Historia
--------

AJS 500 cc OHC Racer vuodelta 1931.
Albert John Stevens perusti AJS:n 1800-1900-lukujen vaihteessa Wolverhamptonissa. Matchless osti AJS:n omistukseensa vuonna 1931, ja siitä kehittyi vuonna 1938 yhteisyritys AMC (Associated Motor Cycles). Emoyhtiöstä tuli Norton-Villiersin osa vuonna 1967. Yhtiön liittymisen jälkeen valmistettiin vielä joitain pyöriä Nortonin osilla, mutta valmistus lopetettiin huonon menestyksen takia.

Yrityksen pyörällä voitettiin Junior TT -kilpailu vuonna 1914 mutta varsinainen kilpamenestys tuli myöhemmin. Yhtiön suurimpana saavutuksena pidetään kaikkien aikojen ensimmäistä 500-kuutioisten maailmanmestaruutta, joka saavutettiin kaksisylinterisellä Porcupineä-mallilla vuonna 1949. AJS:n suosituin kilpapyörä oli 350-kuutioinen 7R "Boy Racer". 7R esiteltiin vuonna 1948, ja se kehittyi myöhemmin 500-kuutioiseksi Matchless G50 -malliksi. Useimmat yhtiön katupyörät olivat yksi- tai kaksisylinterisiä.

Lähteet
-------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **AJS**.
1. ↑  Roland Brown: Moottoripyörät s. 102
**Frederick Dobson Middleton** (4. marraskuuta 1825, Belfast, Irlanti – 25. tammikuuta 1898) oli brittiläinen kenraali. Hän osallistui maorisotaan ja sepoykapinaan, mutta parhaiten hänet tunnetaan osallistumisesta Saskatchewanin kapinaan.

Sotilasura
----------

Middleton sai koulutuksensa Englannissa, Maidstone Grammar Schoolissa ja Royal Military Collegessa, Sandhurstissa. Hänen ensimmäisen komennuksensa 30. joulukuuta 1842 oli 58. jalkaväkirykmentissä, josta hänet kaksi vuotta myöhemmin siirrettiin Uuteen Etelä-Walesiin, merimatkalla hän toimi vankilalaivan vartijana ja määränpäässä pahamaineisen Norfolkinsaaren vankileirillä vuoteen 1845 saakka. Maorisotien puhjettua hänet siirrettiin Uuteen-Seelantiin, jossa hänet tunnettiin urheudestaan. 18. elokuuta 1848 hänet ylennettiin luutnantiksi ja siirtyi 96. jalkaväkirykmenttiin Intiassa. Hänen joukkoosastonsa palatessa Englantiin hän siirtyi 29. jalkaväkirykmenttiin Burmassa. Hän oli mukana Sepoykapinassa 1857–1858. Hän palasi joukko-osastonsa mukana Englantiin 1859. 1861–1862 hän palveli Gibraltarilla ja Maltassa. 1867 hänen joukko-osastonsa siirrettiin Kanadan, mutta Middleton oli parhaillaan suorittamassa Musketti-koulutusjaksoa, hän seurasi osastooaan seuraavana vuonna. 13. kesäkuuta 1884 hänet nimitettiin Kanadan armeijan kenraaliksi, jossa hän toimi vuosina 1884–1890. Hän hävisi Fish Creekin taistelun métisejä vastaan, mutta sai murskavoiton merkittävässä Batochen taistelussa. Britannian kuningatar Viktoria löi hänet ritariksi ja hänet palkittiin 20 000 dollarin rahasummalla sotasaavutuksistaan. Kanadan tehtavän päätyttyä hän palasi takaisin Englantiin jossa hänet nimitettiin kruununjalokivien vartijaksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  MIDDLETON, Sir FREDERICK DOBSON Dictionary of Canadian Biography Online (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Troels Rasmussen** (s. 7. huhtikuuta 1961) on entinen tanskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti.

Rasmussen aloitti ammattilaisuransa Vejle BK:n riveissä vuonna 1978 ja pelasi seurassa yhteensä 23 ottelua. Hän siirtyi 1982 AGF Århusiin, jota edusti uransa loppuun saakka, vuoteen 1993. Rasmussen pelasi AGF:ssä yhteensä 391 ottelua ja teki viisi maalia rangaistuspotkuista. Hän pelasi 237 peräkkäistä ottelua, mikä on AGF:n ennätys. Hän voitti Tanskan liigamestaruuden vuonna 1986 sekä cupmestaruuden 1987, 1988 ja 1992. 

Rasmussen pelasi vuosina 1982–1991 yhteensä 35 ottelua Tanskan maajoukkueessa. Hän kuului Tanskan joukkueeseen EM-kilpailuissa 1984, mutta ei päässyt pelaavaan kokoonpanoon. Meksikon MM-kilpailuissa 1986 hän pelasi kaksi ottelua ja Saksan EM-kilpailuissa 1988 yhden ottelun.

Lähteet
-------

* Esittely Vejle BK:n sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (tanskaksi)
* Esittely Aarhus GF:n sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (tanskaksi)
* Maaottelutilastot (tanskaksi)
Joachim Wanke
**Joachim Wanke** (s. 4. toukokuuta 1941 Breslau) on saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Hugo Aufderbeck 26. kesäkuuta 1966. Hänet nimitettiin Erfurt-Meiningenin apostoliseksi koadjuuttorihallitsijaksi ja Castellum in Mauretanian titulaaripiispaksi 2. lokakuuta 1980. Piispaksi konsekroinnin suoritti 26. marraskuuta Joachim Meisner, jota avustivat Bernhard Huhn ja Georg Weinhold.

Wankesta tuli 17. tammikuuta 1981 Erfurt-Meiningenin apostolinen hallitsija, ja 27. kesäkuuta 1994 hänet nimitettiin Erfurtin piispaksi.

Lähteet
-------

1. 1 2  Catholic-Hierarchy.org: Bishop Joachim Wanke


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Jesús García Burillo.

**Jesús García Burillo** (s. 28. toukokuuta 1942 Alfamén) on espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Valladolidin arkkihiippakuntaan 25. heinäkuuta 1971 ja inkardinoitiin Madridin arkkihiippakuntaan vuonna 1975. Hänet nimitettiin Orihuela-Alicanten hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Bastin titulaaripiispaksi 19. kesäkuuta 1998, ja piispaksi vihkiminen seurasi 19. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Victorio Oliver Domingo, jota avustivat Antonio María Rouco Varela ja Agustín García-Gasco y Vicente.

García Burillo sai 9. tammikuuta 2003 nimityksen Ávilan piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 23. helmikuuta. Hän toimii lisäksi Ávilan katolisen yliopiston johdossa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Catholic-Hierarchy.org: Bishop Jesús García Burillo


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: es:Jesús García Burillo
**Yassin Salhi** (s. 3. lokakuuta 1987 Casablanca) on marokkolainen jalkapalloilija. Hyökkääjänä pelaava Salhi edustaa Marokon pääsarjassa pelaavaa Raja Casablancaa.

Seurajoukkueura
---------------

Salhi aloitti jalkapalloilun Raja Casablancan riveissä ja nousi joukkueen edustukseen kaudella 2009–2010. Jo seuraavalla kaudella hän teki läpimurtonsa joukkueessaan, joka voitti Marokon pääsarjan Botolan. Salhi teki kauden aikana seitsemän maalia 28 ottelussa.

Maajoukkueura
-------------

Salhi pelasi ensimmäisen kerran Marokon paidassa 25. toukokuuta 2012 harjoitusottelussa Senegalia vastaan. Salhi edusti myöhemmin Marokon paikallista maajoukkuetta vuoden 2012 Arabian mestaruuskisoissa. Kisojen päätteeksi Marokko voitti Arabian mestaruuden ja Salhi kisojen maalikuninkuuden. Sen sijaan avausmaalinsa Marokon maajoukkueessa hän teki 15. elokuuta 2012 Guineaa vastaan.

Saavutukset
-----------

* Marokon mestaruus: 2011
* Arabian mestaruus: 2012

### Henkilökohtaiset

* Arabian mestaruuskisojen maalikuninkuus: 2012 (6 maalia)

Lähteet
-------

1. ↑  Yassin Salhi (Arkistoitu – Internet Archive) *Mountakhab*. Viitattu 28.5.2012 (englanniksi)
**Mihail Nikolajevitš Timašov** (ven. Михаил Николаевич Тимашёв; 25. lokakuuta 1905 – 1938) oli udmurttilainen kirjailija.

Mihail Timašov syntyi talonpojan perheeseen nykyisen Udmurtian Alnašin piirin Jelkibajevon kylässä. Hän kävi opettajakurssin Jelabugassa, valmistui Možgan opettajaopistosta ja toimi sen jälkeen opettajana, koulutarkastajana sekä kulttuuritalon ja teatteriopiston johtajana Iževskissä. Možgassa työskennellessään hänestä tuli NKP(b):n jäsen. Hän kuului Udmurtian proletaarikirjailijoiden yhdistykseen ja kirjallisuuslehti *Keńešin* toimitusneuvostoon.

Timašov alkoi kirjoittaa opiskeluaikoinaan. Hänet tunnetaan ensimmäisen udmurtinkielisen musiikkinäytelmän *Naśtok* (1928) tekijänä. Hänen tärkeimmät teoksensa ovat historiallinen runoelma *Kamit* (1931) ja pienoisromaani *Tyr toleź uljosyn* ("Täydenkuun alla", 1929), joissa – kuten vielä vuonna 1989 ilmestyneessä hakuteoksessa todetaan – tekijä syyllistyi "venäläisten ja udmurttien välisten suhteiden historian yksittäisten tapahtumien virheelliseen tulkintaan" sekä "vallankumouksen jälkeisen vuosikymmenen udmurttimaaseudun arjen naturalistiseen kuvaukseen".

Timašov pidätettiin ns. "Gerdin jutun" yhteydessä ja hän kuoli vankilassa.

Lähteet
-------

1. ↑  *Pisateli Udmurtii: Biobibliografitšeski spravotšnik*, s. 383. Iževsk: Udmurtija, 1989. ISBN 5-7659-0131-X.
2. ↑  *Pisateli Udmurtii: Biobibliografitšeski spravotšnik*, s. 383–384. Iževsk: Udmurtija, 1989. ISBN 5-7659-0131-X.
3. ↑  *Pisateli Udmurtii: Biobibliografitšeski spravotšnik*, s. 384. Iževsk: Udmurtija, 1989. ISBN 5-7659-0131-X.