recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Alasjärv** tai myös **Piipse järv** on Viron Võrumaassa Rõugen kunnassa sijaitseva järvi.

Maantietoa
----------

Järven pituus on 380 metriä, leveys 260 metriä ja pinta-ala 7,2 hehtaaria. Keskisyvyys on 2,8 metriä ja suurin syvyys 7,1 metriä. Järvi sijaitsee kolmen mäen, Tammõmägi, Utsämägi ja Haavamägi, välisessä soistuneessa painaumassa. Sitä ympäröivät metsäiset suot ja itäpuolella niitty. Rannat ovat autiot, mutta järven luoteispuolella sijaitsee Villan kylä, etelässä Piipsemäen kylä ja koillisessa Kirbun ja Mäe-Suhkan kylät. Järvelle ei tule tietä.

Luontoarvoja
------------

Järvi luokitellaan limnologisesti lievästi dystrofiseksi järveksi, jossa järven vedessä on pienet humuspitoisuudet (vir. *semidüstroofne tai poolhuumustoiteline*, SD).

Vesistösuhteita
---------------

Alasjärv sijaitsee Piusa jõen valuma-alueella siten, että se on Piusa jõen läpivirtausjärvi. Piusa jõgi laskee Pihkovanjärveen, jonka Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.

Alasjäveen laskee kolme metsäojaa sekä neljäs pieni yhdysoja, joka alkaa viereisestä Küläjärvestä. Yhdysojaa kutsutaan myös Piusa jõeksi, joten kummatkin järvet kuuluvat joen alkulähteisiin. Yhdysojalla on pudotusta 4,4 metriä ja laskujoella jatkuu samanlainen nopea pudotus.

Huomautuksia
------------

1. ↑  Järven tilavuus on laskettu kertomalla järven pinta-ala sen keskisyvyydellä.
2. 1 2 3  Kohteen pituus, leveys ja ympäristön kasvillisuus, asutus ja nimistöä on tarkistettu Internetin Google-, Bing-, ACME- tai Yandex-karttapalvelusta käyttäen järven koordinaatteja.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Keskkonnaregister: Alasjärv (vee2144900) *Keskonnainfo*. Tallinna, Viro:  Keskkonnaministeerium. Viitattu 23.6.2020. (viroksi)
2. 1 2 3 4 5 6 7  Tamre, Ruta (toim.): *Eesti järvede nimestik*. Tallinna, Viro: Keskkonnaministeeriumi Info- ja Tehnokeskus, 2006. ISBN 978-9985-881-40-8. Teoksen verkkoversio (PDF) (viitattu 23.6.2020). (viroksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
**Robert Alarik Hasselblatt** (29. syyskuuta 1847 Kristiinankaupunki – 27. maaliskuuta 1905 Vaasa) oli suomalainen hovioikeuden asessori, Oulun pormestari ja valtiopäivämies.

Hasselblattin vanhemmat olivat kihlakunnantuomari Mauritz Hasselblatt (1813–1871) ja Selma Rudbäck (1819–1886). Hän pääsi ylioppilaaksi Vaasan lukiosta 1866 ja opiskeli Helsingin yliopistossa suorittaen tuomarintutkinnon 1870. Hän toimi Oulun kunnallispormestarina 1873–1896. Hän oli sitten Vaasan hovioikeuden asessorina 1896–1904 kunnes hänet erotettiin poliittisista syistä. Hasselblatt oli porvarissäädyssä Oulun edustaja valtiopäivillä 1882 ja 1888.

Hasselblatt oli naimisissa 1874 Emilia Charlotta Sofia Candelinin (1851−1874) kanssa ja vuodesta 1876 Olga Maria Lovisa Westerlundin (s. 1849) kanssa. Hänen poikansa ensimmäisestä avioliitosta oli kirjastonhoitaja ja kirjallisuudentutkija Emil Hasselblatt.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Alarik Hasselblatt. *Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899*. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu.
2. ↑  Oulun pormestarit ja kaupunginjohtajat
3. 1 2  Geni.com: Robert Alarik Hasselblatt
4. ↑  Sigurd Nordenstreng: *Porvarissäädyn historia Suomen valtiopäivillä 1809–1906: Osa V*, s. 110–111. Helsinki: Otava, 1921.
5. ↑  Annikki Harjumäki: Demokratisoitumiskehitys Tampereella, Oulussa ja Kuopiossa porvarissäädyn valtiopäivävaalien kautta tarkasteltuna Lisensiaattitutkielma, Tampereen yliopisto, 2018. 218 s. Viitattu 30.12.2020.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
**Elmar Alarik Häggblom** (14. maaliskuuta 1914 Vårdö, Ahvenanmaa – 7. toukokuuta 1995 Maarianhamina) oli suomalainen Ahvenanmaalla vaikuttanut poliitikko ja opettaja. Hän toimi Ahvenanmaan maakuntahallitusta johtavana maaneuvoksena 1972–1979.

Häggblom valmistui filosofian maisteriksi 1939. Hän toimi lehtorina Ahvenanmaan merenkulkuoppilaitoksen koneteknillisellä osastolla 1948–1967 ja Ahvenanmaan teknillisessä koulussa 1968–1972. 

Häggblom oli Ahvenanmaan maakuntahallituksen jäsenenä 1953–1964, varamaaneuvoksena 1965–1967 ja maakuntapäivien edustajana 1967–1972 sekä 1979–1983. Hän oli maakuntapäivien puhemiehenä 1971–1972 ja maaneuvoksena hän toimi 1972–1979.

Teoksia
-------

* *Några uppgifter om Ålands befolkning samt en uppskattning av dess bidrag till nationalinkomsten*. Mariehamn 1966
* *Om utvecklingen av Ålands självstyrelse*. 1985
* *Ålands internationella garantier : en kort historik* ;introduktion av Lars-Ingmar Johansson, texten skriven inför statsminister Kalevi Sorsas besök i Mariehamn den 25-26 november 1974. Olof Erland 2011

Toimitustöitä
-------------

* *Ålands lagsamling 1980*. Ålands landskapsstyrelse, Mariehamn 1981

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Uppslagsverket Finland : Alarik Häggblom


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Uppslagsverket Finland

 |

 |
**Jack O'Callahan** (s. 24. heinäkuuta 1957) on entinen yhdysvaltalainen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän oli puolustaja.

Callahan aloitti opintonsa Bostonin yliopistossa 1975. Kaudet 1977–1979 hän toimi yliopistojoukkueensa kapteenina. Chicago Blackhawks varasi hänet NHL:ään 1977 varaustilaisuuden kuudennella kierroksella numerolla 96. Samana vuonna Calgary Cowboys varasi hänet WHA:han varaustilaisuuden kahdeksannella kierroksella numerolla 68. Valmistumisensa jälkeen hänet valittiin 1979 Yhdysvaltojen jääkiekkomaajoukkueeseen. Hän osallistui vuoden 1979 MM-kisoihin ja seuraavan vuoden talviolympialaisiin, jossa Yhdysvallat teki jymy-yllätyksen ja voitti olympiakultaa. Kolme päivää ennen turnauksen alkua pidetyssä harjoitusottelussa O'Callahan loukkasi polvensa Valeri Vasiljevin taklauksesta. Hän palasi kentälle kuitenkin ratkaisevaan otteluun Neuvostoliittoa vastaan ja taklasi heti ensimmäisessä vaihdossa neuvostoliittolaista pelaajaa riistäen tältä kiekon. Yhdysvallat teki seuranneesta vastahyökkäyksestä maalin ja tasoitti ottelun.

Olympiaturnauksen jälkeen O'Callahan aloitti ammattilaisuransa. Kaksi ensimmäistä kautta (1980–1982) menivät AHL:ssä, mutta kaudella 1982–1983 hän pääsi pelaamaan NHL:ssä Chicagon paidassa 44 ottelua. O'Callahan pelasi Chicagossa vuoteen 1987 saakka, jolloin hän siirtyi New Jersey Devilsiin. Kahden Devilsissä pelatun kauden jälkeen hän edusti Yhdysvaltoja vielä 1989 MM-kisoissa ennen uransa lopettamista. Yhteensä O'Callahan teki NHL:n runkosarjassa 389 ottelussa 27 maalia ja 104 syöttöä eli 131 tehopistettä. Pudotuspeleissä syntyi 32 ottelussa 4 maalia, 11 syöttöä eli 15 tehopistettä.

Lähteet
-------

1. ↑  Jack O'Callahan *Hockey-reference.com*. Sports Reference LLC. Viitattu 25.7.2019. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Jack O’Callahan The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
* O'Callahan legendsofhockey.netissä

Yhdysvaltain joukkue – Talviolympialaiset 1980
1 Janaszak |
3 Morrow |
5 Ramsey |
6 Baker |
8 Silk |
9 Broten |
10 Johnson |
11 Christoff |
15 Wells |
16 Pavelich |
17 O’Callahan |
19 Strobel |
20 Suter |
21 Eruzione |
23 Christian |
24 McClanahan |
25 Schneider |
27 Verchota |
28 Harrington |
30 Craig |
Valmentaja Brooks
**Quentin Oliver Lee** (28. tammikuuta 1988 – 1. joulukuuta 2022) oli yhdysvaltalainen Broadway-musikaalien esiintyjä ja oopperalaulaja, joka oli äänialaltaan baritoni.

Lee oli kotoisin San Bernardinosta, Kaliforniasta. Hän valmistui Northern Arizona Universitysta kandidaatin arvolla laulussa ja muutti New Yorkiin. Lee kuului vuodesta 2010 Myöhempien Aikojen Pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkkoon eli mormoneihin ja tapasi uskontokunnan piireissä Harlemissa Angie Lee Grahamin, jonka kanssa meni naimisiin elokuussa 2015. Pariskunnalle syntyi tytär Samantha.

Lee esiintyi Broadwayn tuotannossa *Prince of Broadwaysta* vuonna 2017 ja *Caroline, or Changen* uudessa tuotannossa vuonna 2021. Hän esiintyi nimiroolissa *The Phantom of the Operan* esityksissä vuoden 2018 Pohjois-Amerikan-kiertueella. Vielä vuonna 2022 Lee esiintyi Broadwayn ulkopuolella Heather Christianin teoksessa *Oratorio for Living Things*. Klassisessa musiikissa ja oopperassa Lee teki esiintymisiä oopperoissa *Porgy ja Bess*, *The Gondoliers*, *Lucia di Lammermoor*, *Cendrillon*, *Gianni Schicchi*, *Albert Herring* ja *Lemmenjuoma*.

Kesäkuussa 2022 Lee ilmoitti sairastuneensa levinneisyysluokituksen 4 paksusuolen syöpään. Hän oli saanut toukokuun alussa koronavirusinfektion, mutta kärsinyt samanaikaisesti suolisto-oireista. Lee kuoli 34-vuotiaana joulukuussa 2022.

Lähteet
-------

1. ↑  Quentin Oliver Lee Playbill, viitattu 8.1.2023
2. 1 2 3  Quentin Oliver Lee (Performer): Obituary Playbill, viitattu 8.1.2023
3. 1 2 3  Lottie Elizabeth Johnson, ‘Phantom of the Opera’ star Quentin Oliver Lee has died at 34 Deseret News 6.12.2022, viitattu 8.1.2023

Aiheesta muualla
----------------

* Quentin Oliver Lee Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
*Tämä artikkeli käsittelee hypoksiaa ihmiskehossa. Hypoksiasta vesistöissä katso happikato.*
**Hypoksia** tarkoittaa kehon vähentynyttä hapensaantia ja siitä johtuvaa keskushermoston hapenpuutetta. **Anoksia** tarkoittaa täydellistä hapenpuutetta. Mahdollisia syitä hypoksiaan ovat suuri korkeus (esim. lentäessä tai vuoristokiipeilyssä), riittämätön keuhkotuuletus, vähähappinen ilma, synnynnäisen sydänvian aiheuttama oikotie verenkierrossa, vajaatoiminta verenkierrossa, anemia, häkämyrkytys sekä esimerkiksi syanidimyrkytyksen aiheuttama solujen hapenottokyvyn vajaus. Myös turvotus voi aiheuttaa paikallista hypoksiaa, sillä se hidastaa hapen kulkemista hiussuonesta kudossoluun.

Hypoksia on erityisen vaarallista sikiölle, jolle hypoksiaa voivat aiheuttaa muun muassa istukan vajaatoiminta, napanuoran puristuminen, raskaudenaikainen myrkytys ja ylipitkä synnytys. Vastasyntyneellä hypoksia voi johtua keuhkojen kehittymättömyydestä.

"Happihumala"
-------------

*Pääartikkeli: Tukehduttamispeli*
Tahallisesti itselle aiheutettua hypoksiaa kutsutaan "*happihumalaksi*". Siinä aiheutetaan itselle ensin hyperventilaatiotila, jonka jälkeen jollakin tavalla estetään aivojen hapen saanti. Uudet koululaissukupolvet aina keksivät leikin uudelleen ja välillä oppilaita joutuu hengenvaaraan. Tekijä on aina vastuussa.

Happihumala on erittäin vaarallinen leikki. Se voi aiheuttaa aivohalvauksen tai kuoleman. Kaulan alueelle kohdistuva puristus on aina vaarallinen ja voi pysäyttää sydämen tai hengityksen. Happihumala voi myös laukaista epileptisen kohtauksen tai piilevä sydänvika voi oireilla. Tajunnan menetykseen liittyvä kaatuminen voi aiheuttaa loukkaantumisen.

Katso myös
----------

* Korkeanpaikan harjoittelu

Lähteet
-------

1. ↑  Walter Nienstedt et al.: "Hengitys", *Ihmisen fysiologia ja anatomia*, s. 288. WSOY, 2002. ISBN 951-0-26962-X.
2. ↑  Viitapohja, Kari: Hypoksia, sikiön ja vastasyntyneen hapenpuute – Hypoksia, Asfyksia, RDS-tauti *Kehitysvammahuollon tietopankki*.  9.1.1998. Kehitysvammaisten Uudenmaan tukipiiri ry..  Arkistoitu 7.6.2000. Viitattu 6.8.2008.
3. 1 2  Pikkarainen, Aleksanteri: Vaarallinen happikänni-ilmiö paljastui pikkukunnan nuorten keskuudessa – "Voi koitua kohtalokkaaksi" *Iltalehti*.  13.11.2017. Viitattu 31.3.2020.
4. 1 2  Koululaisten hengenvaarallinen leikki paljastui: "happikännit" *Uusi Suomi*.  3.2.2012.
Toisena valmistunut Bora-luokan ohjusvene *Samum*
**Projekti 1239 Sivutš** on Venäjän laivaston ja entisen Neuvostoliiton laivaston ilmatyynyalusluokka, jonka alukset valmistuivat Neuvostoliitossa 1980-luvun lopulta lähtien. Luokkaa kutsutaan länsimaissa myös Bora-luokaksi. Luokan ensimmäinen ohjusvene oli *MRK-27 Sivutš*, joka nimettiin myöhemmin *Boraksi* (runkonumerolla 615).

Suunnittelu
-----------

Alusten uppouma on 1 050–1 280 tonnia, nopeus 50–55 solmua, pituus 64,0–65,6 metriä. Käyttövoimana veneissä on kaksi 35 000 hevosvoiman kaasuturbiinimoottoria. Miehistön määrä voi olla 35–68.

Ohjuksina aluksilla on 2 x 4 Moskit (Nato-raportointinimi *SS-N-22 Sunburn*) -meritorjuntaohjusta. Ilmatorjuntana Osa-MA-järjestelmä, jossa on 20 x 9K33 Osa -ilmatorjuntaohjusta. Tykistöaseistuksena aluksissa on automaattinen 100 mm:n AK-100 ja kaksi gatling-tyyppistä 30 mm AK-630 -konetykkiä.

Alukset
-------

*MRK-27 Sivutš* valmistui 1988, mutta otettiin palvelukseen 1997 Mustanmeren laivastoon. Seuraava *Samun* (runkonumerolla 616) otettiin 2000 palvelukseen Itämeren laivastoon.

Lähteet
-------

1. ↑
2. 1 2 3
3. ↑  Bora Class, FAS

Aiheesta muualla
----------------

* www.bora-class.info (venäjäksi)  (Arkistoitu – Internet Archive)
**Afrikangepardi** (*Acinonyx jubatus jubatus*) on yksi kissaeläinten (Felidae) heimoon ja kissojen (Felinae) alaheimoon kuuluvan gepardin (*Acinonyx jubatus*) kuudesta alalajista.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Vuoden 1877 piirros afrikangepardista.
Afrikangepardin ruumiin pituus on 140–150 cm ja hännän pituus 60–90 cm. Sen säkäkorkeus vaihtelee 70 ja 95 senttimetrin välillä ja paino 40 ja 60 kilogramman välillä. Afrikangepardilla on hoikka vartalo, pienikokoinen pää ja huomattavan pitkät raajat. Korvat ovat lyhyet ja niiden kärki on pyöristynyt. Turkki on kauttaaltaan pienten, tasaisesti tummien ja lähekkäin sijaitsevien täplien peitossa, jotka muuttuvat hännän kärkiosassa rengasmaisiksi juoviksi. Sen pohjaväri on tavallisesti ruskeankellertävän ja vaaleanruskean välillä. Vatsapuoli voi olla vaaleampi. Häntä on suhteellisen pitkä ja sen pää on valkoinen. Harja ulottuu niskasta selän etuosaan. Se on lyhyt ja erottuu uroksilla naaraita selvemmin. Alle kolme kuukautta vanhoilla pennuilla on tumma ja mustatäpläinen turkki, ja niiden niskassa on pitkäkarvainen siniharmaa harja.

Levinneisyys
------------

Afrikangepardia tavataan Afrikassa, missä se on levinnyt lähinnä mantereen etelä- ja itäosiin. Niiden lukumäärän arvioitiin 1990-luvulla olevan 1 500 – 3 000, mikä oli puolet vähemmän kuin 1960-luvulla. Historiallisesti afrikangepardia on elänyt koko Afrikan alueella, ja vielä 1800-luvulla sillä oli vahvoja kantoja Saharan pohjoispuolella.

Ravinto ja elintavat
--------------------

Afrikangepardin ravintoa ovat pienehköt sorkkaeläimet, kuten gasellit ja impalat, gnuiden vasat, pahkasiat ja jäniseläimet. Serengetissä on havaittu naaraiden reviirin koon olevan 800 neliökilometriä ja urosten 30 neliökilometriä. Jotkin urokset vaeltavat. Afrikangepardi saavuttaa sukukypsyyden noin puolitoistavuotiaana. Se lisääntyy ympäri vuoden. Kantoaika on noin kolme kuukautta. Poikasia syntyy neljästä viiteen kappaletta, ja naaras hoitaa ne yksin. Vastasyntyneenä afrikangepardi painaa 250–300 grammaa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Wilson, Don E. & Reeder, DeeAnn M. (toim.): *Acinonyx jubatus jubatus* *Mammal Species of the World. A Taxonomic and Geographic Reference (3rd ed)*.  2005. Johns Hopkins University Press. Viitattu 12.2.2020. (englanniksi)
2. ↑  Wilson, Don E. & Reeder, DeeAnn M. (toim.): *Acinonyx jubatus* *Mammal Species of the World. A Taxonomic and Geographic Reference (3rd ed)*.  2005. Johns Hopkins University Press. Viitattu 12.2.2020. (englanniksi)
3. 1 2 3  Elo, Ulla (toim.): *Maailman uhanalaiset eläimet - Osa 1: Nisäkkäät*, s. 172. Weilin+Göös, 1991. ISBN 951-35-4686-1.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q20721337
* Wikispecies: Acinonyx jubatus jubatus
* CoL: 5FDDF
* GBIF: 7193906
* iNaturalist: 606958
* ITIS: 726288
* MSW: 14000007
* NCBI: 1590992

 |

 |
**Johannes Storbjörk** (27. syyskuuta 1872 Kruunupyy – 2. marraskuuta 1939 Pietarsaari) oli suomalainen poliitikko. Hänen puolueensa oli Ruotsalainen kansanpuolue.

Vaasan läänin pohjoista vaalipiiriä edustanut Storbjörk valittiin eduskuntaan eduskuntavaaleissa 1916 ja hän toimi kansanedustajana puolen vuoden ajan vuonna 1917, huhtikuusta lokakuuhun. Eduskunnan valiokunnista hän vaikutti elintarvikeasiainvaliokunnassa ja suuressa valiokunnassa. Hän toimi poliittisella urallaan myös Kruunupyyn kunnanvaltuuston jäsenenä ja puheenjohtajana sekä presidentin valitsijamiehenä, vaaleissa 1925, 1931 ja 1937.

Storbjörk syntyi maanviljelijäperheeseen oli itsekin varsinaiselta ammatiltaan maanviljelijä. Hän viljeli maata synnyinkunnassaan Kruunupyyssä vuodesta 1906. Hän työskenteli myös pankin konttorinjohtajana, vuodesta 1910 vuoteen 1923, ja puutavaraliikemiehenä sekä toimi maallikkotuomarina, lautamiehenä. Hän sai herastuomarin arvonimen.

Storbjörkin vanhemmat olivat Johan Storbjörk, joka toimi Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajana vuosina 1907–1917, ja Maria Lillbjörk. Hänen puolisonsa oli Fanny Emilia Rudbäck, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1897. Johannes Storbjörk kuoli marraskuussa 1939, 67 vuoden iässä..

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  .aspx Johannes Storbjörk *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta.


|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Vaasan läänin pohjoisen vaalipiirin kansanedustajat 1917 II |
| --- |
|  |
| Kansanedustajat (10) | 
* Bäck
* Inborr
* Kotila
* Lahdensuo
* Lille
* Malmivaara
* Saari
* Storbjörk
* Suosalo
* Tokoi

 |

 |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Eduskunta

 |

 |
**The Machinist** (televisioesityksessä **Koneenkäyttäjä**, *El Maquinista*) on vuonna 2004 ensi-iltansa saanut Brad Andersonin ohjaama psykologinen trilleri. Sen pääosia esittävät Christian Bale ja Jennifer Jason Leigh.

Juoni
-----

Anoreksiasta ja unettomuudesta kärsivä Trevor pesee pakkomielteisesti käsiään lipeällä, tarkkailee sairaalloisesti painoaan ja vierailee ilotytön luona ja lentokentän baarissa. Päivisin hän työskentelee tehtaalla sorvin ääressä puhumatta juuri kenellekään. Kun tehdashalliin ilmaantuu outo hitsaaja, alkaa tapahtua, mutta ovatko tapahtumat totta vai sairaan Trevorin harhoja?

Arvioita
--------

*Turun Sanomien* Tapani Maskulan mielestä *The Machinist* ei ole virheetön elokuva, mutta vangitsee ja kiehtoo mielikuvitusta: "Lohduttavasti se todistaa amerikkalaisten ohjaajien sankkaan joukkoon yhä mahtuvan myös omaperäisiä vastavirtaan kulkijoita." Hämmästyttävää Maskulan mielestä on ennestäänkin laihan Christian Balen kolmanneksen painonpudotus anorektikon roolia varten, mistä tuli elokuvan tärkeimpiä visuaalisia tunnusmerkkejä.

Lähteet
-------

1. ↑  Varjola, Markku: *Elokuvien ensi-illat Suomessa 2000–2007*, s. 5. Helsinki: Suomen elokuvakerhojen liitto SEKL ry, 2008. Arkistoitu 16.10.2013. (pdf) (viitattu 18.11.2012).
2. 1 2 3  Maskula, Tapani: Syyllisyyden raskas taakka *Turun Sanomat*.  19.3.2005.  Arkistoitu 18.4.2019. Viitattu 18.4.2019.
Amadou Haya Sanogo oikeuden edessä vuonna 2016.
**Amadou Haya Sanogo** (s. 1972 Ségou) on malilainen sotilas, joka johti vuoden 2012 sotilasvallankaappausta.

Sanogo sai sotilaskoulutuksen Yhdysvalloissa vuosina 2004–2010 ja työskenteli englannin opettajana Katin sotilasakatemiassa.

Kapteeni Sanogo johti Malin presidentin Amadou Toumani Tourén syrjäyttänyttä sotilasvallankaappausta 21.–22. maaliskuuta 2012. Hän toimi sen jälkeen sotilasjuntta CNRDRE:n puheenjohtajana ja maan de facto -valtionpäämiehenä. Länsi-Afrikan talousyhteisön ja muiden maiden painostuksesta sotilasjuntta joutui 12. huhtikuuta luovuttamaan vallan väliaikaiselle presidentille, kansalliskokouksen puheenjohtajalle Dioncounda Traorélle. Sanogo säilytti kuitenkin asemansa Malin armeijan johdossa, ja joulukuussa 2012 sotilaat syrjäyttivät Traorén nimittämän väliaikaisen pääministerin Cheick Modibo Diarran.

Armeijan epäonnistuminen Malin sisällissodassa ja ulkovaltojen sekaantuminen asiaan heikensivät Sanogon asemaa. Hän menetti myös sotilasvallankaappauksen kannattajien muodostaman COPAM-järjestön tuen. Helmikuussa 2013 Sanogo nimitettiin Malin puolustus- ja turvallisuusvoimien uudistamista valmistelleen komitean puheenjohtajaksi. Elokuussa 2013 väliaikainen hallitus ylensi hänet kenraaliluutnantiksi. Sanogo vapautettiin tehtävästään armeijan uudistamiskomitean johtajana elokuun lopussa vähän ennen uuden presidentin Ibrahim Boubacar Keïtan virkaan astumista.

Sanogo pidätettiin 27. marraskuuta 2013. Häntä syytetään osallisuudesta vallankaappauksen yhteydessä tapahtuneeseen 21 laskuvarjojääkärin murhaan. Sanogo on odottanut oikeudenkäyntiä kotiarestissa Sélinguéssä. Vuonna 2016 alkaneen prosessin odotetaan jatkuvan tammikuussa 2020. Tilannetta vaikeuttaa se, että syytettyjen joukossa on myös nykyinen puolustusministeri Ibrahim Dahirou Dembélé.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Guide to a Post-Conflict Mali *C4ADS*.  25.8.2013.  Arkistoitu 17.9.2019. Viitattu 30.12.2019.
2. 1 2  Biographie de Amadou Haya Sanogo *Le Devoir d’Informer*.  Arkistoitu 30.12.2019. Viitattu 30.12.2019.
3. ↑  *Political Handbook of the World 2015*, s. 918–919. Thousand Oaks: CQ Press, 2015. ISBN 978-1-4833-7157-3.
4. ↑  Mali coup leader fired *News24*. Viitattu 30.12.2019.
5. ↑  Mali: que devient Amadou Sanogo, le meneur du coup d’Etat du 22 mars 2012? *RFI Afrique*. Viitattu 30.12.2019.
6. ↑  Mali: Amadou Haya Sanogo attend la reprise de son procès *Jeune Afrique*. Viitattu 30.12.2019.
7. ↑  Reprise annoncée du procès Amadou Haya Sanogo et co-accusés: Un autre dossier brûlant pour les Maliens *Maliweb*. Viitattu 30.12.2019.
Amalasunta. Liber Chronicarumin kuvitusta.
**Amalasunta** (**Amalasuntha**, **Amalaswintha**, n. 495–535) oli ostrogoottien kuningatar ja Teoderik Suuren tytär. Vuonna 515 hän meni naimisiin visigoottien vanhaan ylhäisösukuun kuuluneen Eutharicin kanssa. Eutharic kuoli ennenaikaisesti, mutta avioliitosta ehti syntyä kaksi lasta, Atalarik ja Matasunta.

Amalasunta toimi sijaishallitsijana kuninkaaksi valitun poikansa Atalarikin ollessa alaikäinen. Amalasunta pyrki parantamaan goottien ja Bysantin välisiä suhteita, mikä herätti tyytymättömyyttä areiolaisen uskon omaksuneissa gooteissa. Amalasunta myös antoi Belisariuksen käyttää Sisilian satamia Bysantin hyökkäykseen vandaaleja vastaan. Poikansa kuoleman jälkeen Amalasunta joutui epäsuosioon, ja asemaansa parantaakseen hän otti kanssahallitsijakseen serkkunsa Theodahadin, joka kuitenkin vangitutti ja surmautti Amalasuntan.

Lähteet
-------

* Paavo Castrén ja Leena Pietilä-Castrén: Antiikin käsikirja. Otava 2000. ISBN 951-1-12387-4.
* Risto Kari: Historian ABC – Kaikkien aikojen valtiot. Osa 4. Kustannusosakeyhtiö Tammi 2001. ISBN 951-31-1096-6.

### Viitteet

1. ↑  Castrén & Pietilä-Castrén 2000, s. 30
2. ↑  Kari 2001, s. 123


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
	+ 2
	+ 3
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Italian People
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Francine Jordi (2014)
**Francine Jordi** (oik. *Francine Lehmann*; s. 24. kesäkuuta 1977 Worb) on sveitsiläinen laulaja.

Jordi voitti vuonna 1998 Grand Prix der Volksmusikin laululla "Das Feuer der Sehnsucht". Hän aloitti varsinkin Sveitsissä menestystä saavuttaneiden albumeiden säännöllisen julkaisemisen. Jordi edusti maataan vuoden 2002 Eurovision laulukilpailussa kappaleella "Dans le jardin de mon âme", mutta jäi kolmanneksi viimeiselle sijalle. Hänen musiikillisiin yhteistyökumppaneihinsa ovat kuuluneet Florian Ast, Semino Rossi ja Karel Gott. Jordin tyylivalikoima on ollut vaihteleva; hän on tulkinnut kansanmusiikkipohjaista musiikkia, iskelmää ja SWR Big Bandin kanssa swingiä. Jordi on saanut myös klassisen koulutuksen. Vuonna 2007 hän esiintyikin Bernissä Papagenan roolissa Wolfgang Amadeus Mozartin oopperassa *Taikahuilu*. Hän piti tämän jälkeen vielä resitaaleja, mutta hylkäsi uran klassisen musiikin parissa ajanpuutteen takia. Jordi on kuvannut tuntevansa olevansa "täysin kotonaan" iskelmämusiikkia esittäessään.

Jordi on saanut monia kertoja Prix Walon eri kategorioissa. Hän on työskennellyt myös juontajana muun muassa *Musikantenstadl*-ohjelmassa.

Yksityiselämä
-------------

Jordi oli 2010-luvun alussa laulajakollegansa Florian Astin kanssa suhteessa, joka päättyi Sveitsissä runsaasti uutisointia osakseen saaneeseen eroon. Aiemmin hän oli ollut naimisissa maantiepyöräilijä Tony Romingerin kanssa.

Toukokuussa 2017 Jordilla todettiin hyvin varhaisessa vaiheessa ollut rintasyöpä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Francine Jordi Schlager.de
2. ↑  Francine Jordi: "Ich muss nicht allen gefallen!" BERN-OST
3. ↑  Schlagerstar Francine Jordi litt an Brustkrebs Kurier


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
Massimo Serato elokuvassa *Domenica d’agosto* (1950).
**Massimo Serato** (oikealta nimeltään *Giuseppe Segato*, 31. toukokuuta 1916 Oderzo, Trevison maakunta – 22. joulukuuta 1989 Rooma) oli italialainen näyttelijä.

Serato opiskeli näyttelemistä Rooman Kokeellisessa elokuvakeskuksessa ja esiintyi ensimmäisen kerran Franco Saponierin elokuvassa *Appuntamento allo zoo* (1937). Hänen varsinaisena debyyttinään pidetään kuitenkin Gianni Franciolinin elokuvaa *L'ispettore Vargas* (1940). Seuraavana vuonna Serato näytteli pääosaa Mario Soldatin hyvin menestyneessä elokuvassa *Piccolo mondo antico*.

Toisen maailmansodan aikana ja sen jälkeen Serato näytteli pääosia muun muassa Carmine Gallonen ja Gennaro Righellin elokuvissa sekä Alberto Lattuadan esikoisohjauksessa *Giacomo l’idealista* (1943). Myöhemmin hän esiintyi etupäässä melodraamoissa, eri tyylilajeja edustavissa seikkailuelokuvissa sekä televisiosarjoissa. Spagettiwesterneissä Serato käytti toisinaan taiteilijanimeä *Joe Barracuda*. Hänet on palkittu nastro d’argentolla sivuosasta Aldo Verganon elokuvassa *Il sole sorge ancora* (1946).

Seratolla oli 1940-luvulla suhde näyttelijä Anna Magnanin kanssa. Heille syntyi yhteinen poika Luca.

Elokuvia
--------

* *Afrodite, dea dell’amore*, 1958
* *Alaston Maja*, 1958
* *Herkules ja rakkauden kuningatar*, 1960
* *Marte, dio della guerra*, 1962
* *55 päivää Pekingissä*, 1963
* *Simson ja orjakuningatar*, 1963
* *Goliath e la schiava ribelle*, 1963
* *Brenno, il nemico di Roma*, 1963
* *Il Colosso di Roma*, 1964
* *Il leone di Tebe*, 1964
* *Spartan gladiaattorit*, 1964
* *Il gladiatore che sfidò l’impero*, 1965
* *Superseven chiama Cairo*, 1965

Lähteet
-------

1. 1 2  Enciclopedia del Cinema *treccani.it*. Viitattu 5.1.2015. (italiaksi)
2. ↑  Dizionario Biografico degli Italiani *treccani.it*. Viitattu 5.1.2015. (italiaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Elonet: Massimo Serato
* Internet Movie Database: Massimo Serato (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Kauppaporvari** on Raahen keskustassa sijaitseva julkisia ja liiketiloja sisältävä rakennus, jossa on yli 400-paikkainen konserttisali Raahesali, kokous- ja kongressitiloja sekä kahvila-ravintola. Arkkitehtitoimisto Martti Väisäsen suunnittelema rakennus on valmistunut vuonna 1999 ja on pinta-alaltaan noin 10 000 neliömetriä. Raahesalin akustiikkakonsulttina on toiminut Alpo Halme.

Kiinteistöstä Raahen kulttuuripalveluiden käytössä olevia tiloja kutsutaan nimellä **Tapahtumatalo Raahe**. Näitä tiloja ovat Raahesali, kokoustilat Fregatti ja Parkki sekä Galleria Myötätuuli, ja ne ovat Raahen kaupungin omistuksessa. 

Kauppaporvarin tiloissa toimii myös muun muassa hotelli Raahen Hovi sekä Raahen seudun hyvinvointikuntayhtymän NeuvoRassi-palvelupiste.

Lähteet
-------

1. ↑  Raahesali - Kongressi- ja kulttuuritapahtumien sali *Kulttuuriraahe*. Raahen kaupungin kulttuuritoimi.  Arkistoitu 4.1.2018. Viitattu 3.1.2018.
2. ↑  Mikä on Tapahtumatalo Raahe? *Tapahtumatalo Raahe*. Viitattu 22.11.2022.
3. ↑  Kokoustilat *Visit Raahe -sivusto*.  Arkistoitu 4.1.2018. Viitattu 3.1.2018.
4. ↑  Raahen Hovi, etusivu. Viitattu 3.1.2018.
**Massimiliano Fuksas** (s. 9. tammikuuta 1944 Rooma) on italialainen arkkitehti.

Ura
---

Fuksasin sukujuuret ovat Liettuassa. Fuksas valmistui arkkitehdiksi Rooman Sapienza-yliopistosta vuonna 1969. Hän oli avannut oman arkkitehtitoimistonsa Roomaan jo 1967; sittemmin Fuksasilla on ollut toimipaikkoja muun muassa Pariisissa, Frankfurt am Mainissa ja Shenzhenissä.

Fuksasin tyyli alkoi muuttua 1990-luvulla yhä kokeilevampaan suuntaan. Hänen merkittäviä töitään ovat muun muassa Vienna Twin Tower Wienissä (1999–2001), Ferrarin pääkonttori ja tutkimuskeskus Maranellossa (2001–2004), Nardini Centro Ricerche e Auditorium Bassano del Grappassa (2002–2004), Fieramilano (2002–2005), Zénith Strasbourg Europe (2003–2008), Armani Store New Yorkissa (2007–2009), kauppakeskus MyZeil Frankfurtissa (2002–2009), Peres Center for Peace Tel Avivissa (1999–2009) ja Shenzhen Bao’anin kansainvälinen lentoasema (avattu 2013). Fuksasin varhaisempaa tuotantoa edustaa muun muassa Palestra di Paliano (1982).

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Fùksas, Massimiliano *Treccani.it*. Viitattu 30.10.2019. (italiaksi)
2. ↑  Massimiliano Fuksas, Special Guest *Share.architects.com*. Viitattu 30.10.2019. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Architectuul.com: Massimiliano Fuksas

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Structurae

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Clayton Antitrust Act** on Yhdysvalloissa vuonna 1914 säädetty kilpailulaki, joka täydentää ja tarkentaa vuoden 1890 Sherman Antitrust Actia. Lait muodostavat yhdessä keskeisen osan Yhdysvaltain antitrustilainsäädäntöä.

Clayton Actin säätämisen taustalla oli Sherman Actin tekstin ylimalkaisuus, joka jätti suuryrityksille paljon porsaanreikiä kilpailua rajoittavaan toimintaan. Theodore Rooseveltin ja William Howard Taftin hallitukset pyrkivät 1900-luvun alussa murtamaan talouselämän suuret trustit Sherman Actin nojalla. Vuonna 1913 Yhdysvaltain kongressin asettama komitea totesi, että tästä huolimatta suuryritykset olivat maassa entuudestaan kasvaneet ja varsinkin rahoitusalalla valta oli keskittynyt huolestuttavan pienelle joukolle ihmisiä. Presidentti Woodrow Wilson toivoi tällöin pikaisesti uutta antitrustilainsäädäntöä, minkä seurauksena kongressi sääti Clayton Actin.[1] Lain nimi tulee senaattori Henry De Lamar Claytonista, joka teki lakialoitteen kongressissa.

Siinä missä Sherman Act vain julistaa monopolit yleensä laittomiksi, Clayton Act nimeää monia lainvastaisia käytäntöjä, jotka edesauttavat monopolien syntyä tai ovat seurausta niistä. Näiden joukossa ovat muun muassa eräät yrityksiä toisiinsa kytkevät erikoisjärjestelyt, syrjivät maahantuontisopimukset sekä niin kutsuttujen luonnollisten kilpailijoiden harjoittama toimialueiden jakaminen keskenään. Clayton Actia on myöhemmin täydennetty kahdella lailla, jotka lisäsivät kiellettyjen käytäntöjen listaa. Vuoden 1936 Robinson-Patman Act koski hintojen asettamista ja vuoden 1950 Celler-Kefauver Act yritysten osakkeiden tai omistusten ostamisen estämistä. Jälkimmäinen lisäys myös laajensi lain soveltamisalan koskemaan kaikkia yritysten välisiä fuusioita, joiden voidaan katsoa rajoittavan kilpailua. Aiemmin antitrustilait olivat koskeneet vain samalla toimialalla olevien yritysten välisiä fuusioita.[1]

Lähteet
-------

1. 1 2  Clayton Antitrust Act (englanniksi) *Encyclopædia Britannica Online Academic Edition*. Viitattu 13.2.2014.
**Jaalan koulu** on peruskoulun ala-aste Kouvolassa Jaalan kirkonkylällä, Jaalan suuralueella. Koulussa on noin 100 oppilasta luokilla 1-6. Koulu sijaitsee Jaalan kaupunginosassa, entisen Jaalan kunnan kirkonkylällä. Luokkatasot on jaettu yhteen ryhmään (A). Vuonna 2016 koulussa oli 124 oppilasta.

Jaalan koulun uudemmassa rakennuksessa toimii myös Jaalan kirjasto. Kouvolan kaupungin uuden kouluverkkosuunnitelman mukaan Jaalan rakennetaan mahdollisesti uusi koulurakennus.

Entisessä Jaalan kunnassa ja nykyisessä Jaalan aluetoimikunnassa ja suuralueella ei ole ollut aikoihin yläastetta, vaan jaalalaiset yläkoululaiset käyvät koulua 15 kilometrin päässä entisen Kuusankosken kaupungin Voikkaalla, Hirvelän yläkoulussa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Jaalan koulu Kouvolan kaupunki via Peda.net. Viitattu 31.5.2021 (päivitetty).
2. ↑  Suomen peruskoulujen oppilasmäärät vuonna 2016 opetuksen järjestäjän mukaan (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Jaalan kirjasto Kyyti-kirjastot, kyyti.finna.fi. Viitattu 13.5.2021.
4. ↑  Kouluverkkokeskustelussa sanottua: katso tästä Kouvolan Sanomien kooste valtuutettujen puheenvuoroista ja lista kaupunkiin jäävistä kouluista (tilaajille) *Kouvolan Sanomat*.  13.11.2018.

Aiheesta muualla
----------------

* Jaalan koulu (kouvola.fi)
Jaalan kirkon sankarihaudat kesällä 2014
**Jaalan kirkko** on Kouvolan Jaalassa, Jaalan kirkonkylällä sijaitseva puukirkko. Kirkon on suunnitellut August Boman ja se valmistui 1878. Rakennus kuuluu Kouvolan seurakuntayhtymän Jaalan kappeliseurakunnan tiloihin.

Jaalan kirkko on länsitornillinen pitkäkirkko, jossa on lyhyet poikkisakarat. Tyyliltään se edustaa lähinnä uusgoottilaista tyylisuuntaa. Kirkon itäpäätyyn on rakennettu vuosien 1935–1936 korjauksessa rapattu seurakuntasali. Istumapaikkoja on noin 600.

Alttaritaulu on vuodelta 1885 ja sen on maalannut Sigfrid Keinänen. Alttaritaulun Vapahtajan mallina on ollut Robert Kajanus. Kirkon ensimmäiset urut olivat Ruthin urkutehtaalta Lahdesta vuodelta 1906. Nykyiset urut ovat 21-äänikertaiset Kangasalan urkutehtaan valmistamat vuodelta 1973.

Kirkon kellotapulissa on kaksi kelloa. Pienempi messinkinen kello on valettu Pietarissa 1878. Suurempi kello on Lokomon valmistama vuodelta 1956.

Kirkon sankarihautausmaan muistomerkin on suunnitellut Jaalassa syntynyt kuvataiteilija Tapani Lemminkäinen

Lähteet
-------

* Kouvolan Seurakuntayhtymä - Jaalan kirkko ja seurakuntasali (Arkistoitu – Internet Archive)
* Jaalan kappeliseurakunnan toimitilat - Kirkko (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Jaalan kirkko** Wikimedia Commonsissa
**Hypnotisoija** (*Hypnotisören*) on ruotsalaisen kirjailijanimimerkin Lars Keplerin rikosromaani vuodelta 2009. Teoksen on suomentanut Saara Villa, ja se on ilmestynyt suomeksi 2010 Tammen kustantamana. Kirja aloittaa sarjan, jonka päähenkilö on suomalaistaustainen rikoskomisario Joona Linna.

Teos oli Ruotsissa vuoden 2009 kohutuin dekkari, ja käännösoikeudet oli vuonna 2010 myyty 30 maahan. *Hypnotisoijan* pohjalta on valmistunut samanniminen elokuva, joka tuli Ruotsissa ja Suomessa ensi-iltaan vuoden 2012 jälkipuoliskolla.

Juoni
-----

Tukholman läheltä Tumbasta löytyy mies urheilukentän pukuhuoneesta julmasti surmattuna. Myös hänen puolisonsa ja tyttärensä löytyvät surmattuina perheen rivitalosta, ainoastaan poika Josef on elossa, joskin haavoittuneena ja sairaalassa. Tapahtumien selvittämiseksi komisario Linna pyytää tunnettua hypnotisoijaa, lääkäri Erik Maria Barkia hypnotisoimaan pojan. Lääkäri suostuu, vaikka on aiemman huonosti päättyneen tehtävän jälkeen päättänyt lopettaa hypnotisoinnit. Mutta hän joutuu poikansa kanssa mukaan tapahtumien ketjuun.

Lähteet
-------

1. 1 2  Tammi.net (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Uusisuomi.fi
3. ↑  Lotta Olsson, Lars Kepler: "Hypnotisören", Dagens Nyheter (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* *Hypnotisoija* Tammen sivustolla (arkisto)
Veden höyrynpaine lämpötilan funktiona. Clausiuksen-Clapeyronin yhtälöllä voi ennustaa tämän käyrän muodon.
**Clausiuksen–Clapeyronin yhtälö** on fysikaalisessa kemiassa differentiaaliyhtälö, jonka avulla voidaan tehdä ennustuksia kyllästyneen vesihöyryn höyrynpaineen eli vesihöyryn kriittisen osapaineen käyttäytymisestä eri lämpötila-alueilla, ja näin ollen sitä voidaan soveltaa mm. meteorologiassa. Se on nimetty saksalaisen fyysikon Rudolf Clausiuksen (1822–1888) ja ranskalaisen insinöörin ja fyysikon Benoît Paul Émile Clapeyronin (1799–1864) mukaan ja on läheistä sukua termodynamiikassa tärkeille Clausius–Clapeyron-relaatioille. Laki ei differentiaaliyhtälönä anna suoraan tietoja kriittisen osapaineen arvoista, vaan vasta sitä integroimalla kokeellista havainnoista saatavien rajaehtojen yli voidaan päästä käytännön kannalta oleellisiin arvoiin.

Yhtälön matemaattinen muotoilu on

{\displaystyle {\frac {{\textrm {d}}e\_{s}(T)}{{\textrm {d}}T}}={\frac {Le\_{s}}{R\_{v}T^{2}}},}
missä {\displaystyle e\_{s}} on kyllästysvesihöyrynpaine (engl. *saturated*), T lämpötila kelvineinä, L veden (tai jään) haihtumislämpö (toiselta nimeltään latentti energia) sekä {\displaystyle R\_{v}} vesihöyryn kaasuvakio 461 J/(kg K).

Fysikaalinen perusta
--------------------

Haihdunta on lämpötilasta (oikeammin molekyylien kineettisestä energiasta), haihduttavan rajapinnan laadusta ja pintailman kyllästysvajauksesta riippuva prosessi, jota tilastollisesti kuvaa eräänlainen Maxwellin–Boltzmannin jakauma:

{\displaystyle E=A\exp \left(-{\frac {L\rho }{mk\_{B}T}}\right)-Be}
missä E on haihdunta, A ja B ovat vakioita, {\displaystyle L\rho /m} yksittäisen, juuri ja juuri haihtumaan kykenevän vesimolekyylin energia, \rho  vesihöyryn tiheys, m vesimolekyylien lukumäärätiheys rajapinnan läheisyydessä, {\displaystyle k\_{B}} Boltzmannin vakio, T pinnan lämpötila sekä {\displaystyle -Be} termi, joka kuvaa molekulaarisen diffuusion aiheuttamaa vesimolekyylien nettovuota takaisin nesteeseen.

Kun pinnan yllä vesihöyryn osapaine on yhtä kuin kriittinen osapaine {\displaystyle e\_{s}}, vallitsee dynaaminen tasapainotila haihdunnan ja tiivistymisen välillä, jolloin {\displaystyle E=0}, ja voidaan kirjoittaa edellisen pohjalta

{\displaystyle e\_{s}={\frac {A}{B}}\exp \left(-{\frac {L\rho }{mk\_{B}T}}\right),}
mikä saadaan puolittain derivoimalla lämpötilan suhteen muotoon

{\displaystyle {\frac {{\textrm {d}}e\_{s}}{{\textrm {d}}T}}={\frac {A}{B}}{\frac {L\rho }{mk\_{B}T^{2}}}\exp \left(-{\frac {L\rho }{mk\_{B}T}}\right)={\frac {L\rho }{mk\_{B}T^{2}}}e\_{s}}
Toisaalta voidaan kirjoittaa ideaalikaasun tilanyhtälö {\displaystyle pV=nRT=nN\_{A}k\_{B}T} muotoon {\displaystyle e=mk\_{B}T} (missä *e* on vesihöyryn osapaine), ja vertaamalla tätä vesihöyryn tilanyhtälöön {\displaystyle e=\rho R\_{v}T} saadaan, että

{\displaystyle R\_{v}={\frac {mk\_{B}}{\rho }}}
ja sijoittamalla aikaisempaan

{\displaystyle {\frac {{\textrm {d}}e\_{s}}{{\textrm {d}}T}}={\frac {Le\_{s}}{R\_{v}T^{2}}}.}
Näin Clausius–Clapeyron-yhtälö on lähes kokonaan perusteltavissa Maxwell–Boltzmannin vauhtijakauman sekä ilmakehän perusyhtälöiden avulla.
Clawfinger
**Clawfinger** on ruotsalainen rapcorea (rap metal) soittava yhtye. Yhtye oli ensimmäisiä lajityypin edustajia. Yhtye tunnetaan aggressiivisesta mutta melodisesta musiikistaan, sekä poliittisista ja antirasistisista sanoituksistaan. Yhtye laulaa englanniksi.

Historia
--------

Yhtyeen perustivat vuonna 1988 Zak Tell ja Jocke Skog työskennellessään yhdessä Rosenlundin sairaalassa Tukholman lähellä. Vuonna 1990 Bård Thorstensen ja Erlend Ottem liittyivät yhtyeeseen.

Clawfingerin ensimmäinen single *Nigger* (1993), on nimestään huolimatta antirasistinen kappale, ja sai suuren suosion Ruotsissa. Yhtye sai vuonna 1994 kaksi Grammy-palkintoa Ruotsin Grammy-gaalassa (Paras Hard Rock yhtye, paras video)

Clawfingerin esikoisalbumia *Deaf Dumb Blindia* (1993) myytiin maailmanlaajuisesti noin 600 000 kappaletta.

Clawfinger on julkaissut tähän mennessä 7 studioalbumia ja myynyt miljoonia levyjä.

Jäsenet
-------

* Zak Tell – laulu
* Jocke Skog – kosketinsoittimet, laulu
* Bård Thorstensen – kitara
* Henka Johansson – rummut (live)
* André Skaug – basso (live)

### Entiset jäsenet

* Morten Skaug – rummut
* Erlend Ottem – kitara
* Ottar Vigerstol – rummut

Diskografia
-----------

### Albumit

* *Deaf Dumb Blind*  (1993)
* *Use Your Brain*  (1995)
* *Clawfinger*  (1997)
* *A Whole Lot of Nothing*  (2001)
* *Zeroes & Heroes*  (2003)
* *Hate Yourself with Style*  (2005)
* *Life Will Kill You*  (2007)

### Singlet

* "Nigger" (1993)
* "The Truth" (1993)
* "Rosegrove" (1993)
* "Warfair" (1993)
* "Pin Me Down" (1995)
* "Tomorrow" (1995)
* "Do What i Say" (1995)
* "Biggest & The Best" (1997)
* "Two Sides" (1997)
* "Don't Wake Me Up (1998)
* "Out to Get Me" (2001)
* "Nothing Goig On" (2001)
* "Recipe For Hate" (2003)
* "Bitch" (2003)
* "Dirty Lies" (2005)
* "Without a Case" (2006)
* "The Price We Pay" (2007)
* "Little Baby" (2007)
* "Save Our Souls" (2017)

Aiheesta muualla
----------------

* The Official Pages
*
**William King-Noel, Lovelacen jaarli** (21. helmikuuta 1805 – 29. joulukuuta 1893) oli brittiläinen aatelinen, joka toimi muun muassa diplomaattina ja Surreyn lordiluutnanttina. Hän oli naimisissa matemaatikko ja ohjelmoinnin pioneerin Ada Lovelacen kanssa. King peri paronin arvon isältään Peter Kingiltä, mutta hänestä tehtiin myöhemmin Lovelacen jaarli.

Elämä
-----

William King oli syntynyt tunnettuun englantilaiseen aatelissukuun, jolla oli vaikutusvaltaa niin poliittisesti, yhteiskunnallisesti kuin uskonnollisestikin. Hän opiskeli Eton Collegessa ja Trinity Collegessa ja aloitti sen jälkeen diplomaattisen uran. Hänestä tuli Britannian Jooniansaarten edustajan George Nugent-Grenvillen avustaja. Kingin aika Jooniansaarilla jäi lyhyeksi, sillä hän palasi Englantiin hänen isänsä Peter Kingin kuoltua 1833.

King tapasi keväällä 1835 Ada Byronin, jonka kanssa hän meni naimisiin heinäkuussa 1835. Ada ja William King saivat ensimmäisen lapsensa, Adan isän, runoilija lordi Byronin mukaan nimetyn Byronin alkuvuodesta 1836. Seuraavana vuonna Kingit saivat tyttären, joka nimettiin Adan äitin lady Byronin mukaan Annabellaksi. Heidän kolmas lapsensa oli Ralphiksi nimetyn poika.

Avioliiton ansiosta King sai avioehtona laajoja maa-alueita Midlandsista sekä poliittisia etuja. Hänen vaimonsa serkku oli pääministeri William Lamb. Paroni Kingistä tuli vuonna 1838 Lovelacen jaarli, ja vuonna 1840 hänet nimitettiin Surreyn lordiluutnatniksi, jona hän toimi aina kuolemaansa asti. Royal Societyn jäseneksi King otettiin 1841.

King käytti paljon aikaa ja rahaa arkkitehtonisiin projekteihinsa. Hän rakennutti muun muassa perheen East Horsleyssa sijainnutta kotia. Hän sai jopa tunnustusta, muun muassa vuoden 1851 Lontoon maailmannäyttelyssä hänet palkittiin mitalilla tiilentekemisestä. Kingin vaimo Ada Lovelace kuoli vuonna 1852. King jatkoi omia rakennusurakoitaan tämänkin jälkeen.

King meni uudestaan naimisiin vuonna 1865. Hän oli vuonna 1860 lisännyt sukunimeensä nimen Noel. Hänen toinen puolisonsa oli Jane Crawford Jenkins, jonka kanssa hän sai yhden pojan. King kuoli 1893, jolloin hänen aatelisarvonsa siirtyi elossa olleelle toiselle pojalleen Ralph King-Milbankelle.

Lähteet
-------

* Essinger, James: *Adan algoritmi: Kuinka lordi Byronin tytär Ada Lovelace käynnisti digiajan*. Suomentanut Kilpeläinen, Tapani. Tampere: Vastapaino, 2016. ISBN 978-951-768-544-3.

### Viitteet

1. 1 2  King; William (1805 - 1893); Earl of Lovelace and Viscount Ockham The Royal Society.  Arkistoitu 14.3.2022. Viitattu 23.9.2017. (englanniksi)
2. 1 2  Essinger, s. 163.
3. 1 2 3 4  The Barons King & Earls of Lovelace Lyon & Turnbull. Viitattu 23.9.2017. (englanniksi)
4. ↑  Essinger, s. 164–165.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Belgia
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
William Le Baron Jenney
**William Le Baron Jenney** (25. syyskuuta 1832 – 15. kesäkuuta 1907 Los Angeles) oli yhdysvaltalainen arkkitehti ja insinööri, joka suunnitteli maailman ensimmäisen pilvenpiirtäjäksi kutsutun rakennuksen, Chicagon Home Insurance Buildingin.

Jenney opiskeli aluksi Phillips Academyssa ja Lawrence Scientific schoolissa Harvardissa, mutta siirtyi Pariisiin *École Centrale des Arts et Manufactures*iin opiskelemaan tekniikkaa ja arkkitehtuuria. Pariisissa hän oppi rautarakenteiden uusimpia tekniikoita. Yksi hänen opiskelutovereistaan oli Gustave Eiffel, joka suunnitteli myöhemmin Eiffelin tornin.

Jenney valmistui vuonna 1856, ja toimi Yhdysvaltoihin palattuaan Pohjoisvaltioiden armeijan insinöörinä suunnitellen linnoituksia. Sodan päättyessä Jenney oli ylennetty majuriksi. Hän muutti sodan jälkeen Chicagoon ja avasi oman arkkitehtitoimistonsa, joka erikoistui kaupallisten rakennusten suunnitteluun sekä kaupunkisuunnitteluun. Jenney toimi lisäksi 1870-luvulla arkkitehtuurin opettajana Michiganin yliopistossa. Useat tulevat Chicagon koulukunnan arkkitehdit suorittivat harjoittelunsa Jenneyn toimistossa.

Jenney suunnitteli kotikaupunkiinsa useita huomattavia rakennuksia, muun muassa Ludington Buildingin ja Manhattan Buildingin. Jenneyn suunnittelemista rakennuksista kuuluisin, Home Insurance Building , rakennettiin vuosina 1884–1885. Talo oli alun perin kymmenen kerrosta korkea, ja se oli ensimmäinen rakennus, jossa oli metallirunko ja jota kutsuttiin pilvenpiirtäjäksi. Jenney käytti talon ylimpien kerrosten tukirakenteissa metallipylväitä perinteisten kivi- ja tiilimuurien sijaan. Home Insurance Buildingin teräsrakenteet painoivat vain kolmanneksen yleensä käytettävistä tiilirakenteista, mikä mahdollisti korkeamman talon ja useampia kerroksia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  William LeBaron Jenney, American architect *PeoplePill.com*. Viitattu 24.8.2020. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Musée d'Orsay
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Structurae

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Braulio Carrillon kansallispuisto

|  |  |
| --- | --- |
| Sijainti | 
Costa Rica |
| Pinta-ala | 
44 099 ha |

Hallinto| Tyyppi | 
KansallispuistoView and modify data on Wikidata  |
| Perustettu | 
1978 |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Braulio Carrillon kansallispuisto** on luonnonsuojelualue Costa Ricassa. Se sijaitsee 20 kilometriä koilliseen Costa Rican pääkaupungista San Josésta. Puistoon kuuluu osia Heredian, Cartagon, Limónin ja San Josén maakunnista. Puiston maisemat ovat jylhät, siellä on vuoria, kanjoneita, sammuneita tulivuoria ja jokia.

Kansallispuisto perustettiin vuonna 1978. Alueella on havaittu 550 lintu-, 169 nisäkäs- ja 123 matelijalajia.

Lähteet
-------

1. ↑  Christopher P. Baker,: Braulio Carrillo National Park (Moon Handbooks Costa Rica) *National Parks of Costa Rica*.  1995-2008.  Arkistoitu 20.8.2017. Viitattu 24.8.2016.
2. ↑  Volcán Barva TEAM Network.  Arkistoitu 15.8.2016. Viitattu 29.8.2016. (englanniksi)
**Jaamamõisa** (suomeksi: 'asemakartano') on virolaisen Tarton kaupungin kaupunginosa. Sen väkiluku on 3 261 (31. joulukuuta 2013) Sen pinta-ala on 1,50 neliökilometriä.

Jaamamõisaa ympäröivät pohjoisesta alkaen myötäpäivään seuraavat kaupunginosat: Tila (Tartumaa), Rõõmu (Luunjan kunta), Lohkva (Luunjan kunta), Annelinn, Lohkva (Luunjan kunta), Annelinn, Annelinn, Ülejõe ja Raadi-Kruusamäe

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Statistiline ülevaade Tartu 2013 Tartu linn.  Arkistoitu 10.12.2014. Viitattu 29.12.2016. (viroksi)


|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Tarton kaupunginosat |
| --- |
|  |
| 
* Annelinn
* Ihaste
* Jaamamõisa
* Kesklinn
* Karlova
* Maarjamõisa
* Raadi-Kruusamäe
* Ropka
* Ropkan teollisuusalue
* Ränilinn
* Supilinn
* Tammelinn
* Tähtvere
* Vaksali
* Variku
* Veeriku
* Ülejõe

 | Tarton vaaakuna |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Jaamamõisa