recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Malli akonitaasin rakenteesta
**Akonitaasi** eli **akonitaattihydrataasi** on entsyymi, joka toimii eliöissä osana sitruunahappokiertoa. Akonitaasi katalysoi isositruunahapon muodostumista sitruunahaposta ja välivaiheena on akoniittihappo. Entsyymin EC-numero on EC 4.2.1.3 ja CAS-numero 9024-25-3.

Rakenne ja toiminta
-------------------

Useiden eliöiden akonitaasi on rakenteeltaan monomeeri. Entsyymistä tunnetaan useita eri ryhmiä esimerkiksi mitokondrioissa esiintyvä muoto, joka osallistuu sitruunahappokiertoon, sytosolissa esiintyvä muoto, joka osallistuu raudan kuljetukseen soluissa ja toimii rautatasoa säätelevänä proteiinina ja vain bakteereissa esiintyvä akonitaasi. Akonitaasi tarvitsee toimiakseen rauta, mutta on rakenteeltaan sikäli erikoinen metalloentsyymi, että rauta ei ole sitoutuneena hemiryhmään vaan lähes kuution muotoiseen raudan ja rikin muodostamaan Fe4S4-klusteriin. Se on siis niin kutsuttu rauta-rikkiproteiini. Entsyymissä substraattina toimiva sitruunahappo sitoutuu yhteen rautaioniin karboksyyliryhmän ja hydroksyyliryhmänsä kautta. Rauta toimii akonitaasin katalysoiman reaktion reaktiomekanismin ensimmäisessä vaiheessa Lewis-happona. Aktiivisen kohdan seriiniaminohappo vastaanottaa protonin sitruunahapolta ja molekyylistä eliminoituu rautaan sitoutunut hydroksyyliryhmä vetenä ja muodostuu akonittihappoa (C6H6O6). Akoniittihappo irtoaa entsyymistä, pyörähtää ympäri ja sitoutuu uudelleen akonitaasiin. Seuraavassa vaiheessa entsyymi katalysoi veden liittymistä akoniittihappoon, jolloin muodostuu (2R,3S)-isositruunahappoa. Akonitaasin katalysoima reaktio on tasapainoreaktio ja tasapainotilassa sitruunahappoa on noin 90 %, isositruunahappoa noin 6 % ja akoniittihappoa noin 4 %.

Yksi voimakkaimmin akonitaasia inhiboivista yhdisteistä on fluorisitruunahappo(C6H7FO7). Fluorisitruunahappoa muodostuu elimistössä fluorietikkahaposta ja sen suoloista. Se on kilpaileva inhibiittori, joka sitoutuu entsyymiin voimakkaammin kuin sitruunahappo.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  EC 4.2.1.3 - aconitate hydratase Brenda. Viitattu 22.5.2015. (englanniksi)
2. ↑  Jeremy M. Berg, John L. Tymoczko & Lubert Stryer: *Biochemistry, 6th Edition*, s. 484, 916. W. H. Freeman and Company, 2006. ISBN 978-0-7167-8724-2. (englanniksi)
3. ↑  John McMurry, Tadhg P. Begley: *The organic chemistry of biological pathways*, s. 188–189. Roberts and Company Publishers, 2005. ISBN 978-0974707716. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 22.5.2015). (englanniksi)
4. ↑  Ivano Bertini: *Biological Inorganic Chemistry*, s. 209–215. University Science Books, 2007. ISBN 978-1-891389-43-6. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 22.5.2015). (englanniksi)
5. ↑  Miriam D. Rosenthal, Robert H. Glew: *Medical Biochemistry*, s. 93. John Wiley and Sons, 2009. ISBN 978-0-470-12237-2. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 22.5.2015). (englanniksi)
6. 1 2  Reginald Garrett, Charles M. Grisham: *Biochemistry*, s. 573. Cengage Learning, 2012. ISBN 978-1133106296. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 22.5.2015). (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): EC 4.2.1.3 (englanniksi)
Espanjan kartta johon on merkitty vastarintaliikkeen aktiivisimmat toiminta-alueet.
**Espanjan vastarintaliike** on Espanjan sisällissodan päättymisen jälkeen kenraali Francisco Francon sotilasdiktatuuria vastaan taistelleiden sissiryhmien yhteisnimitys. Suurin osa entistä tasavaltalaishallitusta kannattaneista ryhmistä toimi maanpaossa Ranskasta käsin. Toisen maailmansodan aikana ne osallistuivat myös Ranskan vastarintaliikkeen toimintaan ja vapauttivat sodan loppuvaiheessa useita kaupunkeja Lounais-Ranskassa, jossa liittoutuneiden joukot eivät taistelleet.

Espanjan vastarintaliikkeen suurin operaatio oli hyökkäys Val d’Aranin laaksoon lokakuussa 1944, mutta Francon joukot ajoivat sissit takaisin Ranskaan kymmenen päivää kestäneiden taistelujen jälkeen. Vastarintaliikkeen viimeiset merkittävät osat vetäytyivät Espanjasta vuonna 1952, kun toivoa liittoutuneiden avusta Francoa vastaan ei enää ollut. Tämän jälkeen Espanjan vuoristoalueille jääneet pienet ryhmät taistelivat enää hajanaisesti oman hengissäpysymisensä puolesta ilman yhtenäistä organisaatiota. Sissiryhmien taistelu päättyi 1960-luvun puoliväliin mennessä.

Toimintansa aikana Espanjan vastarintaliike sai huomattavaa tukea siviiliväestöltä niillä alueilla, joilla liike toimi aktiivisesti. Tämä johti hallituksen joukkojen julmuuksiin siviiliväestöä vastaan, minkä seurauksena vastarinta alkoi hiipua. Hallituksen sanomalehdissä ja radiossa ei sisseistä kerrottu yleensä mitään, joten monilla alueilla Espanjassa siviilit eivät edes tienneet heidän olemassaolostaan. Poliittisesti vastarintaliike koostui pääasiassa kommunisteista, sosialisteista ja anarkisteista. Merkittävin yksittäinen ryhmittymä muodostui anarkosyndikalistisen ammattiliiton CNT:n jäsenistä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Téllez, Antonio: Armed resistance to Franco, 1939-1965 - Antonio Téllez  13.9.2006. Libcom. Viitattu 24.7.2017. (englanniksi)
Alemmat ensimmäiset välihampaat
**Alemmat ensimmäiset välihampaat** ovat ihmisen hampaita alaleussa. Hampaat sijaitsevat alempien kulmahampaiden takana ja alempien toisten välihampaiden edessä. Kuten kaikkien välihampaiden, niiden tehtävänä on toimia siirtymähampaina irrotus- ja purentahampaiden välillä. Maitohampaissa ei ole ollenkaan näitä hampaita.

Alemmilla ensimmäisillä välihampailla on kaksi huippua: suurempi ulkopinnan puoleinen ja pienempi sisäpinnan puoleinen. Pienempi huippu ei vaikuta pureskeluun merkittävästi.

Hammaslääkärikielessä kaikki ensimmäiset välihampaat tunnetaan "nelosina".

Ihmisen hampaat

|  |  |
| --- | --- |
| Rakenne | 
* Hammaskiille
* Hammasluu
* Pulpa

 |
| Hammastyypit | 
* Maitohampaat
* Pysyvät hampaat
	+ Etuhampaat
	+ Kulmahampaat
	+ Välihampaat
	+ Poskihampaat

 |
| Ylähampaat | 
* 1. etuhammas
* 2. etuhammas
* Kulmahammas
* 1. välihammas
* 2. välihammas
* 1. poskihammas
* 2. poskihammas
* Viisaudenhammas

 |
| Alahampaat | 
* 1. etuhammas
* 2. etuhammas
* Kulmahammas
* 1. välihammas
* 2. välihammas
* 1. poskihammas
* 2. poskihammas
* Viisaudenhammas

 |
**Alempi Potamos** (m.kreik. Ποταμὸς ὑπένερθεν, *Potamos hypenerthen*, lat. *Potamus*), joskus myös *Alempi Potamioi* (Ποτάμιοι ὑπένερθεν, *Potamioi hypenerthen*), oli antiikin aikainen alun perin Leontis-fyleen kuulunut Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneen alueen demos. Se kuului fylen *asty*-trittykseen eli kaupunkialueen demoksiin.

Alemman Potamoksen sijaintipaikaksi oletetaan nykyinen Panepistimioúpolin eli Ateenan yliopiston kampuksen alue Zográfoussa. Ylempänä Hymettos-vuoren (nyk. Ymittós) rinteessä sijaitsi Ylempi Potamos, joka oli erillinen demos. Kumpaakaan näistä ei tule sekoittaa kolmanteen Potamos-nimiseen demokseen, Potamos Deiradiotaihin.

Demos perustettiin Kleistheneen uudistuksessa arkaaisen kauden lopulla vuonna 508 eaa. Tuolloin sen alkuperäinen fyle eli "heimo" oli Leontis ja sillä oli yksi tai kaksi edustajaa Ateenan bulessa eli neuvostossa. Myöhemmin hellenistisellä kaudella demoksissa tapahtui muutoksia, ja niiden seurauksena demos kuului vuodesta 307/306 eaa. Demetrias-fyleen ja fylen lakkauttamisen jälkeen vuodesta 201/200 eaa. jälleen Leontis-fyleen. Muutosten seurauksena demoksella oli hellenistisellä kaudella kaksi bule-edustajaa.

Demoksen kansalaisesta käytettiin demonyymiä *Potamios* (Ποτάμιος). Ionin hautapaikkana pidettiin joko Alempaa tai Ylempää Potamosta.

Lähteet
-------

1. 1 2  Smith, William: "Attica", *Dictionary of Greek and Roman Geography*. Boston: Little, Brown and Company, 1854. Teoksen verkkoversio.
2. ↑  Traill, J. et al.: Places: 580088 (Potamos hypenerthen) *Pleiades*. Viitattu 21.8.2017.
3. ↑  Traill, J. et al.: Places: 580089 (Potamos kathyperthen) *Pleiades*. Viitattu 21.8.2017.
4. ↑  Traill, John S.: *The Political Organization of Attica: A Study of the Demes, Trittyes, and Phylai, and Their Representation in the Athenian Council*. *Hesperia* 14. Princeton: American School of Classical Studies at Athens (ASCSA), 1975. ISBN 0876615140.

Leontis-fyle

|  |  |
| --- | --- |
| *Asty* | Halimus · Kettos · Leukonoe · Oion Kerameikon · Alempi Potamos · Ylempi Potamos · Skambonidai |
| *Paralia* | Deiradiotai · Frearrhioi · Potamos Deiradiotai · Sunion |
| *Mesogeios* | Aithalidai · Eupyridai · Hekale · Hybadai · Kholleidai · Kolonai · Kropidai · Paionidai · Pelekes |
**Alen Bokšić** (s. 21. tammikuuta 1970 Makarska, Kroatian stv, Jugoslavian sltv) on kroatialainen jalkapalloilija, joka pelasi maajoukkueessa vuosina 1993–2002.

Bokšićia pidetään yhtenä Kroatian kaikkien aikojen parhaista pelaajista. Hän oli yksi Kroatian "kultaisen sukupolven" tähdistä. Bokšić oli pelipaikaltaan hyökkääjä. Hänet tunnettiin isosta koostaan ja teknisistä taidoistaan.

Ura
---

Bokšić edusti Jugoslaviassa vuosina 1987–1991 Hajduk Splitiä. Hän edusti Ranskassa vuosina 1991–1993 Cannesia ja Marseillea. Bokšić edusti Italiassa vuosina 1993–2000 Laziota ja Juventusta. Hän edusti vielä Englannissa Middlesbroughia vuosina 2000–2003.

Bokšić oli mukana Jugoslavian joukkueessa 1990 MM-kilpailuissa. Hän ei kuitenkaan pelannut Jugoslavian paidassa koskaan minuuttiakaan. Kroatian maajoukkueessa Bokšić pelasi vuosina 1993–2002 40 ottelua ja teki niissä 10 maalia. Hän muodosti Kroatian paidassa pitkään pelätyn kärkiparin yhdessä Davor Šukerin kanssa. Bokšić edusti Kroatiaa vuoden 1996 EM-kilpailuissa ja vuoden 2002 MM-kilpailuissa. Kroatian pronssijuhliin päättyneet vuoden 1998 MM-kilpailut jäivät häneltä väliin loukkaantumisen vuoksi.

Bokšić voitti vuonna 1993 Marseillen joukkueessa Mestarien liigan ja hänet valittiin tuona vuonna Kroatian parhaaksi jalkapalloilijaksi.

Saavutukset
-----------

* Jugoslavian cup 1987, 1991
* Ligue 1:n paras maalintekijä 1993
* Mestarien liiga 1993
* Italian-mestaruus 1997, 2000
* Italian cup 1998, 2000
* UEFA Super Cup 1996, 1999
* Intercontinental Cup 1996
* Cup-voittajien cup 1999
* Alle 21-vuotiaiden EM-hopea 1990

Lähteet
-------

1. 1 2  Alen Bokšić Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
2. 1 2  Ibrulj, Sasa: Croatia's All-Time Greatest XI *Bleacher Report*.  3.6.2014. Viitattu 14.5.2021. (englanniksi)
3. ↑  Bokšić, Alen national-football-teams.com. Viitattu 30.7.2015. (englanniksi)

  

Jugoslavian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1990
1 Ivković |
2 Stanojković |
3 Spasić |
4 Vulić |
5 Hadžibegić |
6 Jozić |
7 Brnović |
8 Sušić |
9 Pančev |
10 Stojković |
11 Vujović |
12 Omerović |
13 Katanec |
14 Bokšić |
15 Prosinečki |
16 Šabanadžović |
17 Jarni |
18 Baljić |
19 Savićević |
20 Šuker |
21 Panadić |
22 Leković |
Valmentaja Osim

Kroatian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2002
1 Pletikosa |
2 Šerić |
3 Šimunić |
4 Tomas |
5 Rapaić |
6 Živković |
7 Vugrinec |
8 Prosinečki |
9 Šuker |
10 N. Kovač |
11 Bokšić |
12 Butina |
13 Stanić |
14 Soldo |
15 Šarić |
16 Vranješ |
17 Jarni |
18 Olić |
19 Vlaović |
20 Šimić |
21 R. Kovač |
22 Balaban |
23 Vasilj |
Valmentaja Jozić
Vieremän varalaskupaikka
**Vieremän varalaskupaikka** on lentokoneiden varalaskupaikka Vieremän kunnan pohjoisosassa Nissilän kylässä kantatiellä 88 muutama kilometri Vieremän ja Pyhännän rajalta etelään. Kiitotien pituus on noin kolme kilometriä. Karjalan lennosto käyttää Vieremän varalaskupaikkaa harjoituksissaan säännöllisesti. Vieremän varalaskupaikka on osa Suomen maantietukikohtien järjestelmää.

Puolitoista kilometriä kiitotien pohjoispäästä pohjoiseen on Sorronmäen lentokoneiden huoltoalue, joka on käytössä harjoitusten aikana. Alueella on menneinä vuosikymmeninä kallioon louhittuja seisontapaikkoja..

Lähteet
-------

1. ↑   "LIVEX 2015 - Vieremän Maantietukikohta - LIVEX 2015 - Vieremä Road Base". fi-FI
2. ↑  Ruska 21 -harjoituksen liikennejärjestelyt Vieremällä ja Joroisissa - Ilmavoimat *ilmavoimat.fi*. Viitattu 19.11.2021.
3. ↑  Varalaskupaikka savon syämmessä *Geocaching-sivusto*. Viitattu 8.1.2022.
4. ↑  Reijo Valta: Pois työpöydältä: Sorronmäen graffitit *Pois työpöydältä*.  sunnuntai 24. kesäkuuta 2012. Viitattu 22.11.2021.
**Alen Peternac** (s. 16. tammikuuta 1972) on kroatialainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.

Peternac aloitti uransa Dinamo Zagrebissa. Hän pelasi seuran edustusjoukkueessa vuosina 1989–1993 ennen siirtymistään sisakilaiseen Segestaan, missä hän pelasi kausina 1993–1995. Peternacin uran huippuhetket ajoittuivat aikaan Real Valladolidissa, Espanjassa. Hän pelasi joukkueessa viiden kauden (1995–2000) aikana kaikkiaan 153 ottelua, joissa teki 53 maalia, ja nousi joukkueen historian parhaaksi maalintekijäksi Espanjan pääsarjatasolla. Erityisen ikimuistoiseksi nousi toukokuussa 1996 käyty ottelu Real Oviedoa vastaan, kun Valladolid oli vähällä pudota suoraan liigasta. Peternac teki 8–3-voittoon päättyneessä ottelussa viisi maalia, joista neljä rangaistuspilkulta. Ennen lopettamistaan Peternac pelasi vielä vuosina 2000–2003 Real Zaragozassa ja lainalla kakkosliigan Real Murciassa, mutta jäi vähälle peliajalle.

Kroatian maajoukkueessa Peternac pelasi urallaan kolme ottelua, kaikki kevätkaudella 1999.

Lähteet
-------

1. 1 2
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑
**Ketohopeatäplä** (*Argynnis adippe*) on ruskehtavan hopeatäpläinen perhoslaji. Samannäköinen lähisukulainen on esimerkiksi yleisempi orvokkihopeatäplä (*Argynnis aglaja*).

Koko ja ulkonäkö
----------------

Ketohopeatäplä on noin viiden sentin kokoinen oranssin ja mustan kirjava päiväperhonen. Se muistuttaa suuresti muita hopeatäpliä, mutta koiraalla voimakkaan oranssien etusiipien yläpinnalla toiseksi ja kolmanneksi takimmaisen siipisuonen ympärillä on selvä, musta varjostuma. Naaraalla sävy on himmeämpi ja siipien tyviosassa on ruskeaa kehnää. Etusiiven alapinnalla, siiven kärjessä on kolme vaaleaa täplää ja siiven ulkoreuna on hivenen sisäänpäinkaartunut. Paras tuntomerkki on kuitenkin takasiipien alapinta, jossa laajojen vaaleiden täplien lisäksi näkyy neljän punaruskean, rengasmaisen silmätäplän muodostama rivi. Värimuodolla *f. cleodoxa* takasiipien vaalet täplät ovat vaaleankeltaiset. Lisäksi takasiiven alapinnan reunajuova on himmeä.

* KetohopeatäpläKetohopeatäplä
* △ Ketohopeatäplä△ Ketohopeatäplä

Levinneisyys ja lentoaika
-------------------------

Ketohopeatäplää tavataan lähes koko Euroopassa sekä Pohjois-Afrikassa ja Turkissa. Etelä- ja Keski-Suomessa laji on yleinen ja levinneisyyden pohjoisraja kulkee suunnilleen Vaasa-Lieksa-linjalla. Perhoset ovat lennossa heinäkuun alusta elokuun puoleen väliin.

Elinympäristö ja elintavat
--------------------------

Ketohopeatäplä elää kedoilla ja niityillä, teiden pientareilla sekä metsänreunoilla. Lämpiminä ja aurinkoisina päivinä molemmat sukupuolet vierailevat kukilla ja koiraat lentelevät etsimässä naaraita. Pilvisellä tai viileällä säällä perhoset oleskelevat enimmäkseen maassa tai kasveilla lähellä maanpintaa, eivätkä juuri liiku. Yöksi tai sateella ne lentävät ylös puihin tai pensaisiin. Naaras munii puiden kuorenrakoihin lähelle orvokkikasvustoja. Talvehtii kuoriutumisvalmiina toukkana munan sisällä. Toukat ovat aktiivisia päivisin piilotellen ruokailukertojen välillä lehtien alapinnoilla. Kotelo on yhteenkiedottujen lehtien välissä.

Ravintokasvit
-------------

Toukka elää orvokeilla, etenkin aho-orvokilla (*Viola canina*).

Lähteet
-------

1. ↑  Bestimmungshilfe des Lepiforums
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑  Tietoa lajista Keskisuomalainen
6. 1 2  LuontoPortti: Ketohopeatäplä (*Argynnis adippe*)
7. 1 2
8. ↑
9. 1 2  Pertti Pakkanen: Ketohopeatäplä. Suomen Perhostutkijain Seura.

Aiheesta muualla
----------------

* Suomen Perhoset: Ketohopeatäplä
* UK Butterflies (englanniksi)
* Moths and Butterflies of Europe and North Africa (englanniksi)
* Iltalehti: Ketohopeatäplä (*Argynnis adippe*)
* UniProt, Taxonomy: Fabriciana adippe (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q13846270
* Wikispecies: Fabriciana adippe
* BOLD: 100001
* CoL: 6HLWG
* EoL: 151945
* EPPO: FBRCAD
* EUNIS: 141
* GBIF: 1911810
* iNaturalist: 358895
* NCBI: 405009

 |

 |
**Mikael Wiik** (s. 2. maaliskuuta 1951) on suomalainen muusikko, säveltäjä, levytuottaja ja musiikkitoimittaja. Hän on kirjoittanut musiikkijuttuja suomenkielisiin nuorten- ja musiikkilehtiin kuten Intro, Rytmimusiikki ja Soundi. 1970-luvun lopulla hän teki Yleisradiolle ruotsinkielistä *Smultronstället*-musiikkiohjelmaa muun muassa Ronnie Österbergin kanssa. Vuodesta 2004 Wiik juonsi musiikkiohjelmia Radio Helsingissä, josta hän jäi eläkkeelle helmikuun lopussa 2014.

Levytuottajana
--------------

Mikael Wiik on tuottanut muun muassa Heikki Sarmannon albumit *Open Ear* sekä *Syksy ja muita lauluja*, sekä muita levytyksiä erityisesti lyhytikäiselle Hi-Hat-levymerkille 1970-luvulla. Wiik tuotti myös Carita Holmströmin esikoisalbumin *We Are What We Do* (EMI 1973).

Maru & Mikael
-------------

Mikael Wiik on esiintynyt Marianne Wiikin (ent. Nyman) kanssa lauluduona Maru & Mikael, joka teki vuonna 1975 albumin nimeltä *Destination Nowhere* (Hi-Hat HILP 103). Vuonna 1990 he julkaisivat EP-levyn Olarin Musiikin kautta nimellä Maru & Mikael Wiik.

Lähteet
-------

1. ↑  Metallille menetetyt II: Suomihevin hankala alkutaival, Imperiumi.net, viitattu 10.3.2015.
2. ↑  Wiik, Mikael: The Hot Thumbs O'Riley Story, Intro 9/1975, viitattu 10.3.2015.
3. ↑  Mikael Wiik jää eläkkeelle, me jäämme kaipaamaan, Radio Helsingin Facebook-sivusto, viitattu 10.3.2015.
4. 1 2  Mikael Wiik, Discogs.com, viitattu 10.3.2015.
5. ↑  Maru & Mikael Wiik (Arkistoitu – Internet Archive), Finna.fi. Viitattu 10.3.2015.
**DM1-tauti** eli **synnynnäinen myotoninen dystrofia** tai **Steinertin tauti** on perinnöllinen lihasdystrofia, joka vahingoittaa useita elimiä. Se aiheuttaa muun muassa myotoniaa eli lisääntynyttä lihasjänteyttä. DM1-taudin vaikeusasteessa on huomattavia yksilöllisiä eroja, mutta sille tyypillistä on aikuisiällä puhkeavaa DM2-tautia vaikeampi oirekuva.

DM1-tautiin ei yleensä kuulu havaittavaa myotoniaa alle kymmenen vuoden iässä. Hyvin varhaisia merkkejä taudista voivat olla runsas lapsivesi, sikiön vähäinen liikkuvuus ja vastasyntyneellä ilmenevät hengitysvaikeudet. Tyypillisimpiä lapsuusiän oireita DM1-taudissa ovat hypotonia, ilmeettömyyttä aiheuttava kasvolihasten heikkous, motoriset ja kognitiiviset kehitysviiveet, kampurajalkaisuus sekä vaikeudet hengittämisessä, imemisessä ja nielemisessä. Näiden lisäksi esiintyy kävelyvaikeuksia. Hypotonia vähenee kasvun myötä. Hypotonia on DM1-tautia sairastavilla lapsilla selkeintä niissä lihaksissa, jotka sijaitsevat etäällä vartalosta. DM1-tautiin liittyy myös endokrinologisia ongelmia, ruoansulatuselimistön ongelmia, rytmihäiriöalttiutta, harmaakaihia ja hengityslihaslaman riski nukutuksessa.

DM1-taudin taustalta löydettiin vuonna 1992 kromosomin 19 DMPK-geenissä sijaitseva CTG-toistojaksolaajentuma. Toistojaksojen suurempi lukumäärä korreloi sairauden vaikeusasteen kanssa ja kasvaa taudin siirtyessä sukupolvelta toiselle (antisipaatio). Periytymistapa on autosomaalinen ja vallitseva. Jostain syystä tauti periytyy äidiltä, mutta ei isältä. Varmuus diagnoosista saadaan perimätutkimuksella. Hoito on oireenmukainen.

DM1-tauti on aikuisilla yleisin lihasdystrofia. 1980-luvulla ilmaantuvuudeksi arvioitiin noin 1/8 000. Myöhemmässä tutkimuksessa on havaittu DM1-taudista kärsivän jopa yhden ihmisen 2 100:sta, mikä viittaa siihen, että alidiagnosointia on esiintynyt.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Kongenitaalinen dystrofia myotonica Lihastautiliitto, viitattu 19.7.2023
2. 1 2 3 4  Uudentyyppinen myotoninen dystrofia Duodecim 2003, viitattu 19.7.2023
3. ↑  Population-Based Prevalence of Myotonic Dystrophy Type 1 Using Genetic Analysis of Statewide Blood Screening Program National Library of Medicine 16.2.2021, viitattu 19.7.2023
*Tämä artikkeli kertoo Britannian kuninkaallisen laivaston tyypin 22 fregatista. Muita samannimisiä aluksia on täsmennyssivulla.*

**HMS Coventry** (viirinumero F98) oli Britannian kuninkaallisen laivaston tyypin 22 fregatti. Aluksen nimeksi piti alun perin tulla *HMS Boadicea*, mutta se päätettiin nimetä uudelleen Falklandin sodassa uponneen samannimisen tyypin 42 ohjushävittäjän muistoksi.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Tyyppi 22 -fregatti*
Alus tilattiin 14. joulukuuta 1983 Swan Hunterilta Tyne and Wearista, missä köli laskettiin 29. maaliskuuta 1984. Se laskettiin vesille 8. huhtikuuta 1986 ja valmistui 14. lokakuuta 1988 viimeisenä luokan kuudesta toisen tilauserän aluksista.

Palvelus
--------

Alus oli 6. fregattilaivueessa Devonportissa. Se oli 1999 Britannian osa varalla olevasta Naton laivastovoimasta Atlantilla (engl. *Standing Naval Force Atlantic*), mihin se oli sitoutuneena kuusi kuukautta. Alus matkasi tehtävän aikana 25 000 merimailia valvoen meriliikennettä Adrianmerellä, vieraili Gdanskissa ja harjoitteli yhdessä Puolan laivaston kanssa.

Alus osallistui 2001 edustustehtäviin vieraillen Clydenbankin toisen maailmansodan pommitusten ja heinäkuussa Liverpoolissa Atlantin taistelun 60-vuotistilaisuuksissa.

Alus poistettiin palveluksesta 17. tammikuuta 2001.

Regele Ferdinand
----------------

Alus myytiin 14. tammikuuta 2003 Romanialle. Alus siirrettiin Portsmouthiin telakalle, jossa se modernisoitiin Nato yhteensopivaksi. Romanian laivasto otti 9. syyskuuta 2004 aluksen palvelukseen nimellä *Regele Ferdinand*.

*Regele Ferdinand* Bosporinsalmessa vuonna 2007

Lähteet
-------

* Friedman, Norman: *British Destroyers & Frigates - The Second World War and After*. Barnsley, Englanti: Seaforth Publishing, 2008. ISBN 978-1-84832-015-4. (englanniksi)
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1947–1995*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1995. ISBN 0-85177-605-1. (englanniksi)
* Marriott, Leo: *Modern Combat Ships 4 Type 22*. Lontoo, Englanti: Ian Allan Ltd, 1986. ISBN 0-7110-1593-7. (englanniksi)
* Marriott, Leo: *Royal Navy Frigates 1945–1983*. Lontoo, Englanti: Ian Allan Ltd, 1983. ISBN 0-7110-1322-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Friedman, Norman s. 339
2. 1 2  Navynews - HMS Coventry (Arkistoitu – Internet Archive)

Tyypin 22 -fregatit

|  |  |
| --- | --- |
| Batch 1 | *HMS Broadsword* - *HMS Battleaxe* - *HMS Brilliant* - *HMS Brazen* |
| Batch 2 | *HMS Boxer* - *HMS Beaver* - *HMS Brave* - *HMS London* - *HMS Sheffield* - *HMS Coventry* |
| Batch 3 | *HMS Cornwall* - *HMS Cumberland* - *HMS Campbeltown* - *HMS Chatham* |

|  |
| --- |
| Edeltäjä: Tyyppi 21 – Seuraaja: Tyyppi 23 |
**Ford Focus IV** on Ford Focuksen neljäs sukupolvi, jota on valmistettu vuodesta 2018 lähtien.

Ford Focus IV (2018–)
---------------------

Neljännen sukupolven Focus esiteltiin huhtikuussa 2018. Siitä tuli markkinoille myös crossover-malli Active, jonka alusta on 30 millimetriä normaalia korkeampi. Toinen uusi malliversio oli ylellisesti varusteltu Vignale.

Vuoden 2018 Euro NCAP -kolaritestistä Focus sai tulokseksi täydet viisi tähteä.

Sedan-korinen Ford Focus.
Ford Focus Wagon
Ford Focus Vignale
Ford Focus Active
Ford Focus Wagon Active
Ford Focus ST
Neljännen sukupolven facelift-malli.
Bensiinimoottoreina ovat 1,0- (84/99/123 hv) ja 1,5-litraiset (148/180 hv) EcoBoostit. Dieselmoottorit ovat uutta EcoBlue-sarjaa, josta on tarjolla 1,5- (94/118 hv) sekä 2,0-litraiset (148 hv) versiot.

Syksyllä 2021 Focus koki kasvojenkohotuksen, jossa suurimmat uudistukset kohdistuivat keulan ilmeeseen. Muutoksia tehtiin puskuriin, ajovaloihin ja etusäleikköön, johon siirrettiin myös aiemmin konepellin reunassa sijainnut Fordin logo. LED-ajovaloista tuli vakiovaruste, ja niihin lisättiin sumuvalotoiminto, joka mahdollisti etupuskuriin sijoitetuista erillisistä etusumuvaloista luopumisen. Ylellinen Vignale poistui mallivalikoimasta.

Lähteet
-------

1. ↑  Uusi Ford Focus on täynnä tekniikkaa – Tässä on syväsukellus tärkeimpiin ominaisuuksiin *Tekniikan Maailma*.  13.4.2018. Viitattu 17.4.2018.
2. 1 2  New 2018 Ford Focus revealed: prices, specs and pics *Auto Express*.  17.4.2018. Viitattu 17.4.2018. (englanniksi)
3. ↑  Ford Focus 2018 Euro NCAP. Viitattu 1.10.2018. (englanniksi)
4. ↑  Mitä pienempi edellä, sitä isompi perässä – ainakin päivitetyn Ford Focuksen kohdalla *Moottori*.  19.10.2021. Viitattu 17.7.2022.
5. ↑  Ford Focus uudistui monelta osin – yhtä sen erikoismallia ei tällä tietoa nähdä lainkaan *Moottori*.  9.4.2022. Viitattu 17.7.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ford Focus (2018)** Wikimedia Commonsissa
*Tämä artikkeli kertoo Britannian kuninkaallisen laivaston Orion-luokan taistelulaivasta. Muita samannimisiä aluksia on täsmennyssivulla.*

**HMS Conqueror** oli Britannian kuninkaallisen laivaston Orion-luokan taistelulaiva.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Orion-luokka (taistelulaiva)*
Alus tilattiin William Beardmore and Companyltä Dalmuirista, missä köli laskettiin 5. huhtikuuta 1910. Alus laskettiin vesille 1. toukokuuta 1911 ja otettiin palvelukseen 1. joulukuuta 1912.

Palvelus
--------

Koeajojen jälkeen alus liitettiin Kotilaivastoon. Ensimmäisen maailmansodan syttyessä *Conqueror* liitettiin osaksi 2. taistelulaivaviirikköä Suureen laivastoon (engl. *Grand Fleet*), joka koottiin sen sisaraluksista ja King George V -luokan taistelulaivoista. Se osallistui 31. toukokuuta 1916 Skagerrakin taisteluun, jossa alus ei kärsinyt vaurioita.

Sodan jälkeen
-------------

Washingtonin laivastosopimuksen seurauksena *Conqueror* poistettiin 1921 palveluksesta ja romutettiin seuraavana vuonna.

Lähteet
-------

* Coward, B. R.: *Battleships & Battlecruisers of the Royal Navy since 1861*. Runnymede, Englanti: Ian Allan Ltd, 1986. ISBN 0-7110-1573-2. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  Coward s. 74

*Orion*-luokan taistelulaivat

|  |
| --- |
| HMS *Orion* –
HMS *Monarch* –
HMS *Thunderer* –
HMS *Conqueror* |
| Edeltäjä: *Colossus*-luokka – Seuraaja: *King George V* -luokka |
**Vuoden 1926 painin Euroopan-mestaruuskilpailut** järjestettiin Riiassa, Latviassa syyskuun alussa. Kisoissa painittiin pelkästään kreikkalais-roomalaisessa painissa kuudessa eri sarjassa.

Mitalistit
----------

### Kreikkalais-roomalainen paini

| Sarja | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| 58 kg | Ruotsi Siegfried Hansson | Saksa Paul Reiber | Unkari Armand Magyar |
| 62 kg | Viro Voldemar Väli | Ruotsi Erik Malmberg | Saksa Ernst Steinig |
| 67,5 kg | Ruotsi Harald Pettersson | Viro Osvald Käpp | Unkari Mihaly Matura |
| 75 kg | Tanska Johannes Jakobsen | Saksa Fritz Bräun | Unkari László Papp |
| 82,5 kg | Saksa Robert Rupp | Viro Rudolf Loo | Tšekki Alexander Szabo |
| yli 82,5 kg | Saksa Georg Gehring | Tšekki Josef Urban | Ruotsi Johan Richthoff |

Mitalitaulukko
--------------

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Saksa | 2 | 2 | 1 | 5 |
| 2 |  Ruotsi | 2 | 1 | 1 | 4 |
| 3 |  Viro | 1 | 2 | 0 | 3 |
| 4 |  Tanska | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 5 |  Tšekkoslovakia | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 6 | Unkarin vuosina 1918–1944 käytössä ollut lippu. Unkari | 0 | 0 | 3 | 3 |

Lähteet
-------

* FILA:n tietokanta (englanniksi)

PainiPainin Euroopan-mestaruuskilpailut
1911 |
– |
1921 |
– |
1924 |
1925 |
1926 |
1927 |
1929 |
1930 |
1931 |
1933 |
1934 |
1935 |
1937 |
1938 |
1939 |
– |
1946 |
1947 |
1949 |
– |
1966 |
1967 |
1968 |
1969 |
1970 |
1972 |
1973 |
1974 |
1975 |
1976 |
1977 |
1978 |
1979 |
1980 |
1981 |
1982 |
1983 |
1984 |
1985 |
1986 |
1987 |
1988 |
1989 |
1990 |
1991 |
1992 |
1993 |
1994 |
1995 |
1996 |
1997 |
1998 |
1999 |
2000 |
2001 |
2002 |
2003 |
2004 |
2005 |
2006 |
2007 |
2008 |
2009 |
2010 |
2011 |
2012 |
2013 |
2014 |
2015 |
2016 |
*2017*

---

**Epäviralliset EM-kilpailut:** 1898 |
1902 |
1903 |
1904 |
1905 |
1906 |
1907 |
1909 |
1910 |
1912 |
1913 |
1914
Ravintola Vltava vuonna 2022.
**Vltava** (Cs-Vltava.ogg kuuntele **(ohje)**) on Helsingin keskustassa sijaitseva Suomen suurin tšekkiravintola, joka on avattu keväällä 2005. Se sijaitsee Asema-aukion, Elielinaukion, Helsingin päärautatieaseman ja Postitalon välissä sijaitsevassa historiallisessa rakennuksessa. Ravintolan nimi tulee Prahan ja Tšekin läpi virtaavasta Vltavajoesta (saks. *Moldau*). Ravintolan omistaa HOK-Elanto.

Tilat
-----

Vltavassa on 389 asiakaspaikkaa sisätiloissa sekä 126 kesäterassilla. Erillisiä ravintolatiloja on yhteensä viisi neljässä kerroksessa. Ravintolan sisustuksen on suunnittelut sisustusarkkitehti Pekka Perjo.

Rakennuksen historia
--------------------

Valtion rautateiden kiitotavaratoimisto vuonna 1911.
Vltava sijaitsee jugendtalossa, joka on alkuaan ollut rautatieaseman länsipuolella sijainneen Helsingin konepaja- ja ratapiha-alueen eteläisin rakennus ja on nykyään myös sen ainoa säilynyt osa. Talo oli alun perin nykyisen Elielinaukion paikalle vuonna 1910 valmistuneen veturitallin eteläsiipi, joka oli osittain varastona ja osittain rautatieaseman pikatavaratoimiston konttorina. Piirustukset laadittiin rautatiehallituksessa ja todennäköinen suunnittelija oli rautatiehallituksen pääarkkitehti Bruno Granholm. Joissain lähteissä arkkitehdiksi on väitetty viereisen rautatieaseman suunnittelijaa Eliel Saarista, mutta veturitalli ei kuulunut Saarisen suunnittelemaan kokonaisuuteen. Se suunniteltiin korvaamaan Saarisen rautatieaseman tieltä purettu vanhempi veturitalli ja varastomakasiini.

Keskustan veturitallit jäivät pois käytöstä Ilmalan varikkoalueen valmistuttua ja valtionrautateiden luovuttua höyryvetureiden käytöstä, joten koko rakennus siirtyi pikatavaratoimiston käyttöön ja sitä alettiin kutsua kiitotavaratoimistoksi. Pääosa veturitallista purettiin vuonna 1978 Rautatientorin metroaseman rakennustöihin liittyneen ajoluiskan tieltä, jolloin jäljelle jäi nykyinen rakennus. Se muutettiin vuonna 1983 matkakeskuksen toimistoksi ja 1987 Finnairin lentokenttäbussien terminaaliksi, josta käytettiin nimeä City Terminal. Taloa suunniteltiin purettavaksi useaan kertaan 1920–1980-luvuilla, mutta sen paikalle laadituista suunnitelmista yksikään ei toteutunut. Kun Elielinaukion asemakaava vahvistettiin vuonna 1996, päätettiin rakennus suojella. Sitä laajennettiin uudella koillisnurkalla vuonna 1999 ja se muutettiin ravintolakäyttöön vuosina 2004–2005.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  *Asema-aukio ja Elielinaukio – Varastomakasiini: Rakennushistoriallinen selvitys*, s. 7–8, 19, 28, 30–31, 37, 41, 43, 46, 87 Helsingin kaupunki 2020.
2. 1 2 3  *Rautatientori ja Asema-aukio: Kaupunkirakenne- ja ympäristöhistoriaselvitys*, s. 144–145, 152–153, 157, 163 Kaupunkiympäristön julkaisuja 2020:18. Helsingin kaupunki 2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Vltavan kotisivut
*Tämä artikkeli kertoo Britannian kuninkaallisen laivaston Caroline-luokan kevyestä risteilijästä. Muita samannimisiä aluksia on täsmennyssivulla.*

**HMS Conquest** oli Britannian kuninkaallisen laivaston Caroline-luokan (osa C-luokkaa) kevyt risteilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Caroline-luokka (risteilijä)*
Alus tilattiin Chathamin telakalta, missä köli laskettiin 3. maaliskuuta 1914. Alus laskettiin vesille 20. tammikuuta 1915 ja otettiin palvelukseen kesäkuussa 1915.

Palvelus
--------

Palvelukseen otettaessa alus liitettiin 5. kevyt risteilijäviirikköön Harwichiin valvomaan Englannin Kanaalin itäpään meriliikennettä. Osaston mukana alus oli upottamassa *SMS Meteoria* elokuussa 1915. Alus oli viirikön lippulaivana maaliskuusta huhtikuuhun 1916, kunnes alukseen 25. huhtikuuta Saksan keisarikunnan laivaston hyökkäyksessä Lowestoftiin osui 12 tuuman kranaatti, joka poisti aluksen palveluksesta. Alus siirrettiin telakalle vaurioiden korjaamiseksi.

Alus upotti 5. kesäkuuta 1917 Saksan keisarikunnan laivaston hävittäjän *SMS S20*:n Belgian rannikolla. Heinäkuussa 1918 alus osui miinaan ja se poistettiin 13. heinäkuuta palveluksesta. Alus siirrettiin telakalle korjattavaksi, mikä valmistui huhtikuussa 1919.

Palvelukseen otettaessa *Conquest* siirrettiin Noren reserviin, josta alus oli huollettavana 1921. Alus palasi palvelukseen vanhemman lippu-upseerin aluksena Atlantin laivaston 1. sukellusvenelaivueeseen helmikuussa 1922. Vuonna 1924 aluksen 6 tuuman tykin No2 tilalle rakennettiin majoitustila. Alus siirrettiin Välimerelle 1927.

Vuonna 1927 alus siirrettiin Välimerelle, mistä se siirrettiin huhtikuussa 1928 Portsmouthiin palveluksessa olevana reservialuksena. Portsmouthissa alus oli vuoteen 1930, jolloin se myytiin romutettavaksi 29. elokuuta Metal Industriesille Rosythiin. Siirron aikana aluksen touvi katkesi 26. syyskuuta huonossa säässä Flamborough Headin edustalla ja alus oli kateissa kaksi päivää kannellaan kuuden hengen siirtomiehistö. Lopulta alus löydettiin ja hinattiin Rosythiin ja romutettiin.

Lähteet
-------

* Gardiner Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1906–1921*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1985. ISBN 0-85177-245-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Conway's s. 57

*C*-luokan risteilijät

|  |
| --- |
| **Caroline-luokka** *HMS Caroline* - *HMS Carysfort* - *HMS Cleopatra* - *HMS Comus* - *HMS Conquest* - *HMS Cordelia* |
| **Calliope-luokka** *HMS Calliope* - *HMS Champion* |
| **Cambrian-luokka** *HMS Cambrian* - *HMS Canterbury* - *HMS Castor* - *HMS Constance* |
| **Centaur-luokka** *HMS Centaur* - *HMS Concord* |
| **Caledon-luokka** *HMS Caledon* - *HMS Calypso* - *HMS Cassandra* - *HMS Caradoc* |
| **Ceres-luokka** *HMS Cardiff* – *HMS Ceres* – *HMS Coventry* – *HMS Curacoa* – *HMS Curlew* |
| **Carlisle-luokka** *HMS Cairo* - *HMS Calcutta* - *HMS Capetown* - *HMS Carlisle* - *HMS Colombo* |
| Edeltäjä: *Arethusa*-luokka – Seuraaja: *Danae*-luokka |
**Vuoden 1927 painin Euroopan-mestaruuskilpailut** järjestettiin Budapestissa, Unkarissa marraskuun alussa. Kisoissa painittiin pelkästään kreikkalais-roomalaisessa painissa kuudessa eri sarjassa. Seuraavana vuonna EM-kilpailuja ei järjestetty Amsterdamin olympialaisten vuoksi.

Mitalistit
----------

### Kreikkalais-roomalainen paini

| Sarja | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| 58 kg | Italia Giovanni Gozzi | Viro Eduard Pütsep | Unkari Armand Magyar |
| 62 kg | Viro Voldemar Väli | Unkari Károly Kárpáti | Norja Martin Egeberg |
| 67,5 kg | Saksa Eduard Sperling | Ruotsi Harald Pettersson | Viro Osvald Käpp |
| 75 kg | Unkari László Papp | Viro Albert Kusnets | Tšekkoslovakia Frantisek Hala |
| 82,5 kg | Tšekkoslovakia Alexander Szabo | Ruotsi Thure Sjöstedt | Viro Rudolf Loo |
| yli 82,5 kg | Unkari Raymund Badó | Ruotsi Johan Richthoff | Tšekkoslovakia Josef Urban |

Mitalitaulukko
--------------

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Unkarin vuosina 1918–1944 käytössä ollut lippu. Unkari | 2 | 1 | 1 | 4 |
| 2 |  Viro | 1 | 2 | 2 | 5 |
| 3 |  Tšekkoslovakia | 1 | 0 | 2 | 3 |
| 4 |  Italia | 1 | 0 | 0 | 1 |
|  Saksa | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 6 |  Ruotsi | 0 | 3 | 0 | 0 |
| 7 |  Norja | 0 | 0 | 1 | 1 |

Lähteet
-------

* FILA:n tietokanta (englanniksi)

PainiPainin Euroopan-mestaruuskilpailut
1911 |
– |
1921 |
– |
1924 |
1925 |
1926 |
1927 |
1929 |
1930 |
1931 |
1933 |
1934 |
1935 |
1937 |
1938 |
1939 |
– |
1946 |
1947 |
1949 |
– |
1966 |
1967 |
1968 |
1969 |
1970 |
1972 |
1973 |
1974 |
1975 |
1976 |
1977 |
1978 |
1979 |
1980 |
1981 |
1982 |
1983 |
1984 |
1985 |
1986 |
1987 |
1988 |
1989 |
1990 |
1991 |
1992 |
1993 |
1994 |
1995 |
1996 |
1997 |
1998 |
1999 |
2000 |
2001 |
2002 |
2003 |
2004 |
2005 |
2006 |
2007 |
2008 |
2009 |
2010 |
2011 |
2012 |
2013 |
2014 |
2015 |
2016 |
*2017*

---

**Epäviralliset EM-kilpailut:** 1898 |
1902 |
1903 |
1904 |
1905 |
1906 |
1907 |
1909 |
1910 |
1912 |
1913 |
1914
**Retulan työväentalo** oli Hattulan kunnan Retulan kylässä (vuoteen 1971 entistä Tyrvännön kuntaa) sijainnut työväentalo.

Historiaa
---------

Retulan työväenyhdistys Riento perustettiin vuonna 1906. Sisällissodan jälkeen yhdistyksen toiminta oli lamassa, mutta vuonna 1926 se herätettiin taas henkiin, ja vuonna 1931 siinä oli jäseniä noin 20. Talon Retulan yhdistys sai vasta 1950-luvulla. Tosin SDP:n tilaston mukaan yhdistys omisti vuonna 1916 kolmanneksen taloa yhdessä Tyrvännön Lusin osaston ja Eteläpuolen työväenyhdistyksen kanssa. Kyseessä lienee ollut Tyrvännön Eteläpuolen työväenyhdistyksen vuonna 1908 rakentama talo, joka myöhemmin päätyi Suotaalan sosialidemokraattiselle nuoriso-osastolle. 1960-luvun lopulla Riento oli Tyrvännön vilkkaimmin toimiva. Talon tai yhdistyksen myöhemmistä vaiheista ei ole tietoa.

Lähteet
-------

1. ↑  Kivisalo, Väinö: *Työväenliike Etelä-Hämeessä 1906–1931*. Hämeen eteläinen sos.dem. piiritoimikunta, 1931.
2. 1 2  Vaulo, Valvatti: *Tyrvännön vaiheita*. Tyrväntö-seura, Tyrvännön kunta, 1968.
3. ↑  Matti Turkia (toim.): SDP:n puoluetilasto 1916  1917. Sos.dem puolue/ Työväen Arkisto. Viitattu 2.2.2023.
**Hannu Valtonen** (s. 24. lokakuuta 1960 Ruokolahti) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.

Valtonen edusti suurimman osan urastaan kasvattajaseuraansa Joutsenon Kullervoa. Hän oli mukana nostamassa joukkuetta historiallisesti I divisioonaan kaudella 1989 ja kuului joukkueen runkopelaajiin lähes koko 1990-luvun ajan. Valtonen palasi Kultsu FC:n paitaan kaudella 2008 joukkueen taistellessa Kolmosen lohkovoitosta, jonka se myös saavutti.

Pääsarjatasolla Valtonen on pelannut kaudella 1985 Helsingin Jalkapalloklubissa ja kaudella 1995 Mikkelin Palloilijoissa. Pääsarjaensiesiintymisensä hän teki Helsingissä 28. huhtikuuta 1985 Rovaniemen Palloseuraa vastaan 2–2-tasapeliin päättyneessä ottelussa. Tuolloin Jyrki Heliskosken valmentaman HJK:n riveissä hän saavutti kauden päätteeksi Suomen mestaruuden. Yhteensä Valtonen pelasi pääsarjatasolla 38 ottelua.

Valtonen on voittanut myös futsalin Suomen mestaruuden lappeenrantalaisen IFK Willmanstrandin paidassa kaudella 1999–2000. Futsalin lisäksi joukkue on osallistunut jalkapallon KKI-sarjoihin, ja kaudella 2005 se pääsi Suomen cupin Fair Play -finaaliin, jossa se voitti HIFK:n 2–1 Valtosen tehdessä maalin ja syöttäessä toisen.

Jalkapallouransa jälkeen Valtonen on toiminut matematiikan ja kemian opettajana lappeenrantalaisessa Kimpisen lukiossa.

Lähteet
-------

1. ↑  "Suurella Kultsu-sydämellä kohti kakkosta" (Arkistoitu – Internet Archive) Uutisvuoksi. Viitattu 27.9.2008.
2. ↑  Pelaajatilastot Veikkausliiga Hall of Fame. Viitattu 27.9.2008.
3. ↑  1999–2000 Futsal-liiga. Viitattu 27.9.2008.
4. ↑  Jalkapallokausi päättyi cup-tappioon (Arkistoitu – Internet Archive) Stadin kingit. Viitattu 27.9.2008.
5. ↑  Pesu, Vili: Poissa parrasvaloista – Hannu Valtonen. Urheilusanomat 31/2015, s. 47.
**Ford Fiesta IV** on Ford Fiestan neljäs sukupolvi, jota valmistettiin vuosina 1995–2002.

Ford Fiesta IV (1995–2002)
--------------------------

Neljännen sukupolven Fiesta esiteltiin vuonna 1995. Perusrakenne oli sama kuin edellisessä mallissa, mutta suurin osa komponenteista, kuten jousitus, olivat täysin uusia. Fiestan ajo-ominaisuudet ja turvallisuus olivat luokkansa huippua. Euro NCAP -kolaritestissä vuonna 1997 Fiesta ylsi kolmen tähden tulokseen, jonka samassa kokoluokassa saavutti sen lisäksi vain Volkswagen Polo.

Neljännen sukupolven Fiestaan perustui myös pieni coupé, Ford Puma, jota rakennettiin Saksan Kölnissä. Samoin ensimmäisen sukupolven Ford Ka:n tekniikka oli suurilta osin peräisin Fiestasta. Myös neljännestä sukupolvesta tuli korotetulla takaosalla varustettu pakettiautoversio, Courier.

Viisiovinen Ford Fiesta.
1,25- ja 1,4-litraiset bensiinimoottorit olivat osa uutta *Zetec SE* -perhettä. Dieselmoottori oli sama 1,8-litrainen kuin edellisessä sukupolvessa, mutta siihen oli tehty pieniä uudistuksia. 

Vuonna 1999 Fiesta koki kasvojenkohotuksen, jossa se sai uudet ajovalot, puskurit ja etusäleikön. Uusi ulkoasu noudatteli New Edge Design -muotokieltä. Uutena moottorina oli 16-venttiilinen 1,6-litrainen (103 hv) *Zetec S*.

Neljännen sukupolven facelift-malli.
Samalla tuotantolinjalla Fiestan kanssa valmistettiin vuosina 1996–2002 myös sen sisarmallia, jonka nimi oli Mazda 121. Se on käytännössä täysin sama auto kuin neljännen sukupolven Fiesta pieniä kosmeettisia eroja lukuun ottamatta. Neljännen sukupolven Ford Fiesta oli viimeinen automalli, jota valmistettiin Englannissa Dagenhamin tehtaalla ennen sen sulkemista vuonna 2002.

Lähteet
-------

1. ↑  Ford Fiesta Mk4 review *Auto Express*.  30.12.2016. Viitattu 30.12.2016. (englanniksi)
2. ↑  Ford Fiesta 1997 Euro NCAP. Viitattu 27.6.2015. (englanniksi)
3. ↑  Volkswagen Polo 1997 Euro NCAP. Viitattu 27.6.2015. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ford Fiesta (1995)** Wikimedia Commonsissa
*Tämä artikkeli käsittelee Euroopassa myytyä tila-automallia. Pohjois-Amerikassa myytävä Ford Fusion on oma mallinsa, jonka nykyinen sukupolvi on sama auto kuin Ford Mondeo.*

**Ford Fusion** on Fordin vuosina 2002–2012 valmistama viidennen sukupolven Fiestaan perustuva pieni tila-automalli. Valmistaja markkinoi autoa termillä "Urban Activity Vehicle" (suom. *urbaani monikäyttöauto*). Fusionin korvasi mallistossa Ford B-Max.

Vuoden 2003 Euro NCAP -kolaritestistä Fusion sai tulokseksi neljä tähteä viidestä.

Bensiinimoottorit olivat Fiestan 1,4- (80 hv) ja Focuksen 1,6-litrainen (100 hv). Dieselvaihtoehto oli Fiestan 1,4 TDCi (80 hv). Voimansiirtona kaikissa moottoreissa oli viisivaihteinen manuaalivaihteisto. 1,4-litraisen bensiinimoottorin yhteyteen sai halutessaan viisiportaisen *Durashift EST* -robottivaihteiston.

 

Suomessa varustetasot olivat aluksi Trend ja Elegance. 

Facelift-mallin Ford Fusion.Trendissä oli vakiovarusteina muun muassa neljä turvatyynyä, ABS-jarrut hätäjarruassistentilla, automaattiset ajovalot, radio/CD-soitin ja sähköikkunat edessä.

Eleganceen kuului lisäksi kauko-ohjattu keskuslukitus, manuaali-ilmastointi, lämmitettävä tuulilasi, lämmitettävät sähköpeilit, sumuvalot, kartanlukuvalot ja sisävalon viive.

Vuonna 2006 Fusion koki kasvojenkohotuksen, jossa se sai muhkeammat puskurit, uudet etu- ja takavalot sekä leveämmät kylkilistat. Sisällä kojelauta vaihdettiin samanlaiseen kuin Fiestassa ja mittaristo uudistui täysin. Tarjolle tuli myös uusi väri- ja sisustusvalikoima. Dieselmoottori jätettiin pois mallistosta ja 1,6-litraisen yhteyteen tuli saataville neliportainen automaattivaihteisto. 

Kasvojenkohotuksen yhteydessä Elegancen korvasi Ghia, ja Trendin yläpuolelle tuli uusi varustetaso Limited, jossa oli Trend-varusteiden lisäksi manuaali-ilmastointi, lämmitettävä tuulilasi, kauko-ohjattu keskuslukitus ja sähkötoiminen takaluukun avaus auton sisältä. 

Ghiassa oli Limitedin lisäksi 15 tuuman kevytmetallivanteet, sumuvalot, kromattu etusäleikön kehys, lämmitettävät sähköpeilit, radio/CD-soittimen kauko-ohjaus ja nahkaverhoiltu ohjauspyörä sekä vaihteenvalitsimen nuppi.

Trend-varustetaso jätettiin pois mallistosta vuonna 2008, jolloin ainoiksi vaihtoehdoiksi jäivät Limited ja Ghia. Limited sai korinväriset ovenkahvat ja kylkilistat vuonna 2009.

Lähteet
-------

* *Fusion-esite*. Ford Motor Company Limited, 9/2009.

### Viitteet

1. ↑  Ford Fusion: Pieni mutta roteva *Ilta-Sanomat*.  9.9.2002.  Arkistoitu 24.9.2015. Viitattu 7.8.2015.
2. ↑  Ford Fusion 2003 Euro NCAP. Viitattu 27.6.2015. (englanniksi)
3. ↑  Esite 9/2009, s. 39.
4. 1 2  Autoesittely Ford Fusion 2005 Automerkit.fi.  Arkistoitu 26.6.2015. Viitattu 27.6.2015.
5. ↑  Esite 9/2009, s. 27.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Ford Fusion** Wikimedia Commonsissa
**Lowestoftin taistelu** oli 13. kesäkuuta 1665 toisen Englannin-Hollannin sodan aikana 40 merimailia Lowestoftista lounaaseen käyty meritaistelu. Se on yksi purjelaivojen mahtiaikojen klassisista meritaisteluista, johon osallistui kaksi suurta laivastoa. Englannin laivastoon kuului 109 ja Hollannin 103 alusta.

Taustaa
-------

Hollannin laivasto syöksyi toukokuun lopulla Doggermatalikon lähistölle, missä se kaappasi kahdenkymmenen englantilaisen aluksen saattueen. Englannin laivaston komentaja Yorkin herttua James sai tästä tiedon ja vei laivastonsa merelle lippulaivanaan *HMS Royal Charles*. Laivasto siirtyi Southwoldin lahteen odottamaan hollantilaislaivastoa. Yorkin herttualla oli alipäällikköinä kaksi merisankaria: Sandwichin jaarli ja ruhtinas Rupert.

Taistelu
--------

Kaksi päivää odotettuaan englantilaiset kohtasivat hollantilaiset 3. kesäkuuta aamulla. Laivastot purjehtivat toistensa sivuitse tulittaen toisiaan. Taistelu hajosi nopeasti keskinäisiksi otteluiksi, ja kaiken keskellä taistelivat lippulaivat *HMS Royal Charles* ja *Eendracht* keskenään. Taistelun *Eendracht* onnistui melkein entraamaan hieman suuremman vastustajaansa. Englantilaisten lippulaiva sai pahan osuman yläkansilleen, joka surmasi Falmouthin jaarlin, lordi Musgraven ja jaarli Burlingtonin pojan. *Eendrachtin* ruutivarastoon osui, ja se räjähti. Ainoastaan viisi merimiestä pelastui hollantilaisen lippulaivan tuhosta, jossa kuoli laivaston komentaja Wassenaerin. Hollantilaisten uudeksi komentajaksi nousi vara-amiraali Johan Evertsen. Taistelun kuluessa myös vara-amiraali Kortenaer sai surmansa *Groot Hollandian* kannella.

Ainoastaan Evertsenin ja Cornelis Trompin taito pelasti hollantilaiset tuholta. Laivasto vetäytyi Texelin ja Maasin suistoihin, jonne ne saapuivat illan pimentyessä. Laivasto oli menettänyt 32 alusta, joista yhdeksän vallattiin. Englannin laivasto menetti ainoastaan taistelun alussa vallatun *HMS Charityn*.

Lähteet
-------

* Thomas, David A.: *A Companion to the Royal Navy*. Lontoo: Harrap, 1988. ISBN 0-245-54572-7. (englanniksi)
* Archibald, E. H. H.: *The Fighting Ship of the Royal Navy 897-1984*. New York: Military Press, 1987. ISBN 0-517-63332-9. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Archibald s. 304
2. 1 2 3  Thomas, David A. s. 263
**Hannu Yrjö Sakari Tapiola** (s. 24. huhtikuuta 1939 Porvoo) on suomalainen kansanedustaja. Hän toimi kansanedustajana Keski-Suomen läänin vaalipiiristä vuosina 1979–1983. Tapiola on koulutukseltaan filosofian kandidaatti ja sotilasarvoltaan yliluutnantti.

Työura
------

Ennen poliittista uraansa Tapiola on työskennellyt kansakoulunopettajana Rautavaaralla ja opettajana Kerimäen keskikoulussa 1958–1959 ja 1963–1966. Myöhemmin hän toimi historian ja yhteiskuntaopin lehtorina Jyväskylän normaalikoulussa vuosina 1967–1985, josta hän siirtyi koulun rehtoriksi 1985–1986. Tapiola oli kauppa- ja teollisuusministeri Seppo Lindblomin poliittinen sihteeri 1983–1984, Urho Kekkosen valitsijamies vuoden 1978 presidentinvaaleissa ja Mauno Koiviston valitsijamies vuoden 1982 vaaleissa. Jyväskylässä työskennellessään Tapiola toimi Muuramen kunnan keskeisissä luottamustehtävissä ja SDP:n Keski-Suomen piirin puheenjohtajana.

Tapiola toimi Kotkan apulaiskaupunginjohtajana 1986–1990, sitten kaupunginjohtajana 1991–2002 kunnes jäi eläkkeelle. Hän on ollut Kymen Sanomien kolumnisti vuodesta 2002.

Perhe
-----

Tapiolan vanhemmat olivat kustannusvirkailijana toiminut Yrjö Tapiola ja postittajana työskennellyt Jenny Tahvanainen. Tapiola meni naimisiin Eliisa Heikkilän kanssa vuonna 1962. Liiton aikana heille syntyi neljä lasta, Jukka (s. 1963), Päivi (s. 1965), Pekka (s. 1967) ja Paula (s. 1971). Avioliitto Heikkilän kanssa päättyi vuonna 1989. Tapiola meni naimisiin vuonna 1990 Mirja Joensuun kanssa. Puoliso vuodesta 2006 on Annikki Nirvi.*lähde?*

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Hannu Tapiola *Eduskunta.fi*.  24.10.2007. Eduskunta. Viitattu 2.4.2009.
2. ↑  Patrikainen, Seppo - Joensuu, Miikka. Se olkoon vapauden työ. SDP:n Keski-Suomen piiri 1906-2006. ISBN 978-952-92-2586-6. Jyväskylä 2007. (s. 442)

Aiheesta muualla
----------------

* .aspx Hannu Tapiola *Suomen kansanedustajat*. Eduskunta.

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä:**Risto Parjanne** | **Kotkan kaupunginjohtaja**1991–2002 | Seuraaja:**Henry Lindelöf** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Eduskunta

 |

 |