recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
*Tämä artikkeli käsittelee nykyään ilmestyvää lehteä. Vuosina 1854–1866 ilmestyneestä lehdestä on oma artikkelinsa.*
**Eos** on aiemmin Helsingissä ja nykyään Vaasassa ilmestyvä ruotsinkielinen lastenlehti.

Alli Tryggin vuonna 1893 perustama *Eos* oli lapsille ja nuorille tarkoitettu raittiuslehti, joka ilmestyi Opettajien Terveys- ja Raittiusyhdistyksen äänenkannattajana. Sen sisarlehtenä julkaistiin suomenkielistä *Koittoa*. Tryggin kuoltua vuonna 1926 *Eos* siirtyi Finlands Svenska Nykterhetsförbundin julkaistavaksi. Kerran tai kahdesti kuukaudessa ilmestyneen lehden toimittajina työskentelivät Alli Trygg-Helenius (1893–1926), Huldi Torckell (1927–1942), Herman Ingo (1942–1944) ja Ture Granqvist (1944–1956). Opettajien levittämänä se saavutti sotien jälkeen 11 000 kappaleen levikin.

Nykyään *Eos* on suomenruotsalainen koululaislehti, joka raittiuskasvatuksen ohella tarjoaa luettavaa ja tekemistä monenlaisista aiheista. Kahdeksan kertaa vuodessa ilmestyvän lehden julkaisijana toimii Nykterhetsförbundet Hälsa och Trafik. Päätoimittajana työskentelee Susan Sandberg-Ek.

Lähteet
-------

1. 1 2  *Suomen lehdistön historia 9. Aikakauslehdistön historia: Erikoisaikakauslehdet*, s. 139–140. Kuopio: Kustannuskiila, 1991. ISBN 951-657-326-6.
2. ↑  Alli satte fart på tidningen (Internet Archive) *eoswebben.fi*.  Arkistoitu 23.9.2013. Viitattu 6.12.2016.
3. ↑  Kurikka, Jussi & Takkala, Marketta: *Suomen aikakauslehdistön bibliografia 1782–1955*, s. 27–28. Helsinki: Helsingin yliopiston kirjasto, 1983. ISBN 951-45-3158-2.
4. ↑  Tidskrift.fi *eos.tidskrift.webbhuset.fi*. Viitattu 6.12.2016. [vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* *Eosin* sivusto (ruotsiksi)
* *Eos* digitoituna kansalliskirjastossa (1893–1910)
**Touna** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Ségoun alueen Blan piirissä Malissa. Se sijaitsee Banijoen eteläpuolisella tasangolla 20 kilometriä Blasta pohjoiseen. Kunnassa on 30 400 ja keskuskylässä 4 400 asukasta (vuonna 2009).

Kunta rajoituu idässä Blan piirin Kazangasson, etelässä Blan ja lännessä Dienan sekä pohjoisessa Ségoun piirin Cinzanan ja Katiénan kuntiin.

Touna oli aikaisemmin arrondissementin keskus. Nykyään kuntaan kuuluu 24 kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita, bozoja, fulbeja ja soninkeja. Vallitseva uskonto on islam.

Tounan kautta kulkee Ségousta etelään johtava maantie RN6. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus ja pienimuotoinen kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra ja maissi. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja aasit. Tounassa pidetään viikoittain tärkeät markkinat. Palveluihin kuuluvat 15 alakoulua, yläkoulu, kaksi koulutus- ja kehittämiskeskusta (CED), lukutaitokeskukset ja kaksi terveyskeskusta. Vesihuolto kattaa 95 % tarpeesta. Kunnassa on puhelin- ja sähköverkot.

Lähteet
-------

1. ↑  4ème Recensement Général de la Population et de l’Habitat du Mali (RGPH). Resultats definitifs. Tome 0: Repertoire des villages *instat-mali.org*.  2013.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 11.8.2016.
2. ↑  Mali - Région de Ségou: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 11.8.2016.
3. 1 2  Plan de Securite Alimentaire: Commune Rurale de Touna 2008–2012 *fsg.afre.msu.edu*.  2007. Viitattu 11.8.2016. [vanhentunut linkki]
Ruotsalainen sauna. Lorenzo Magalottin matkakirjasta Ruotsiin (1674, käsikirjoitusta säilytetään Firenzessä).
**Lorenzo Magalotti** (1637 Rooma – 1712 Firenze) oli italialainen diplomaatti ja kirjailija.

Magalotti vieraili Ruotsissa vuonna 1674. Hänen käsikirjoituksensa *Notizie di Svezia* ilmestyi nimellä *Sverige under år 1674* vuonna 1912 ja kirjankustantamo Rediviva julkaisi sen uudelleen 1986. Magalotti oli tuohon aikaan Firenzen suurherttuan Cosimo de Medici III (1642-1723) diplomaatti. Hän matkusti kaikkialla Euroopassa ja tarjoaa kirjassaan monipuolisen kuvauksen Ruotsin tilanteesta. Kirjassa on kuvituksena runsaasti laveerauksia, jotka kuvaavat Ruotsia sen suurvalta-aikana.

Lähteet
-------

1. ↑  Biblioteknitt (Arkistoitu – Internet Archive) viitattu 6.3.2012


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Italia
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Alankomaat
* Puola
* Portugali
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Italian People
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
2017
**Lorenzo Richelmy** (s. 25. maaliskuuta 1990 La Spezia, Italia) on italialainen näyttelijä, joka tunnetaan kotimaansa ulkopuolella parhaiten pääroolistaan televisiosarjassa *Marco Polo*. Ennen Marco Polon roolia hän näytteli useissa italialaisissa televisio-ohjelmissa ja elokuvissa. Aloittaessaan opiskelun arvostetussa Centro Sperimentale di Cinematografia -elokuvakoulussa hän oli nuorin opiskelija, joka oli koskaan hyväksytty sinne oppilaaksi.

Vuonna 2011 Richelmy voitti parhaan miesnäyttelijän palkinnon Brysselin kansainvälisillä elokuvajuhlilla roolistaan elokuvassa *Fat Cat*. Hän sai palkinnon tästä roolista myös kolmella muulla festivaalilla Kaliforniassa. Vuonna 2008 hän sai Italian kulttuuri- ja turismiministeriön myöntämän "Personalità Europea Emergente" -palkinnon.

Lähteet
-------

1. ↑  Production Is Underway on Epic Netflix Original Series Marco Polo Produced by the Weinstein Company *Netflix Media Center*.  8.4.2014. Viitattu 2.7.2016. (englanniksi)
2. ↑  Goldberg, Lesley: Netflix's 'Marco Polo' Sets Its Cast *The Hollywood Reporter*.  8.4.2014. Viitattu 2.7.2016. (englanniksi)
3. ↑  Lorenzo Richelmy *Corriere della Sera*.  (italiaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Lorenzo Richelmy Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Puola

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
*Tämä artikkeli käsittelee antiikin aikaista aluetta. Eordaía on myös nykyinen kunta Kreikassa.*
Eordaia ja muut Makedonian valtakunnan alueet (n. 334–323 eaa.) kartalla.
**Eordaia** (m.kreik. Ἐορδαία, myös *Eordia*, Ἐορδία, lat. *Eordaea*) oli antiikin aikainen alue ja myöhempi Makedonian valtakunnan osa Ylä-Makedoniassa pohjoisessa Kreikassa.

Maantiede
---------

Eordaia käsitti alueen Pindos-vuoriston ja Bermion (nyk. Vérmio) -vuoren välisellä alueella jälkimmäisen länsipuolella. Sen itäpuolella sijaitsi Bottiaia, eteläpuolella Elimeia, lounaispuolella Orestis, luoteispuolella Lynkestis ja pohjoispuolella Almopia.

Eordaian kaupunkeja olivat Fyska (Fyskos) alueen pohjoisosissa, Begorra keskiosissa ja Galadrai eteläosissa.

Historia
--------

Eordaiaa asutti alun perin eordaialaisten heimo, joista käytettiin etnonyymejä *Eordos* (Ἐορδός) ja *Eordaios* (Ἐορδαῖος), latinaksi *Eordaeus* ja *Eordensis*. Makedoniaa johtaneet Argeadit ajoivat pääosan näistä pois alueelta vallattuaan sen Makedonialle. Alue säilytti silti aikaisemman nimensä.

Kreikan nykyinen, samalla seudulla sijaitseva Eordaían kunta on ottanut nimensä alueesta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Smith, William: "Eordaea", *Dictionary of Greek and Roman Geography*. Boston: Little, Brown and Company, 1854. Teoksen verkkoversio.
2. ↑  Thukydides: *Peloponnesolaissota* 2.99.
Mike Sullivan
**Mike Sullivan** (s. 27. helmikuuta 1968 Marshfield, Massachusetts) on yhdysvaltalainen jääkiekkovalmentaja ja entinen ammattilaisjääkiekkoilija. Hän toimii tällä hetkellä NHL-joukkue Pittsburgh Penguinsin päävalmentajana. 

Hänet nimettiin 12. joulukuuta 2015 Mike Johnstonin seuraajaksi. Aiemmin hän on toiminut myös Boston Bruinsin päävelmantajana. John Tortorellan apuvalmentajana Sullivan on toiminut Tampa Bay Lightningin, New York Rangersin ja Vancouver Canucksin organisaatioissa. Yhdysvaltain jääkiekkomaajoukkueessa Sullivan toimi päävalmentajana Venäjän MM-kilpailuissa 2007 ja apuvalmentajana Torinon talviolympialaisissa 2006.

Pelaajana Sullivan varattiin 1987 NHL:n varaustilaisuudessa 6. kierroksella New York Rangersin toimesta. Rangers ei kuitenkaan koskaan tehnyt sopimusta Sullivanin kanssa. Sen sijaan hän teki sopimuksen San Jose Sharksin kanssa elokuussa 1991. Sharksin lisäksi hän pelasi kolmessa muussakin organisaatiossa. Sullivan pelasi urallaan 709 ottelua, joissa teki 136 pistettä.

Lähteet
-------

* 
*
**Eohippus** oli Pohjois-Amerikassa varhaisella eoseenikaudella noin 55-45 miljoonaa vuotta sitten elänyt pieni, suunnilleen kissan kokoinen, vain noin viisi kiloa painanut pieni hevosen esi-isä. Se ei oikein muistuttanut nykyisiä hevosia, ja kavioita sillä ei ollut, vaan etujaloissa oli neljä ja takajaloissa kolme varvasta. *Eohippusta* pidettiin kauan Hyracotheriumin lajina, mutta on nyt erotettu omaksi suvukseen.

Historia
--------

Vuonna 1876 Othniel Charles Marsh kuvasi luurangon nimellä *Eohippus validus*. Se muistutti Richard Owenin löytämää *Hyracotheriumia* ja siirrettiin siihen. *Hyracotherium* todettiin hiljattain parafyleettiseksi, ja suku käsittää nykyään vain lajin *H. leporinum*. *E. validus* todettiin identtiseksi aikaisemmin nimetyn *Hyracotherium angustidensiksen* kanssa, ja siitä tuli *Eohippus angustidens*.

Lähteet
-------

1. ↑  Bob Strauss: Eohippus about.com.  Arkistoitu 27.3.2013. Viitattu 29.3.2013. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Dinosaurukset eli hirmuliskot Tunturisusi

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q5241216
* Fossilworks: 42994
* GBIF: 4830484
* IRMNG: 1045716

 |

 |
**Voltankongolaiset kielet** on nigeriläis-kongolaisen kielikunnan atlantinkongolaiseen haaraan kuuluva kieliryhmä, johon kuuluvia kieliä puhutaan pääasiassa Saharan eteläpuolisessa Afrikassa. Yli 1300 kieltä kattava ryhmä on atlantinkongolaisten kielten ylivoimaisesti suurin alaryhmä.

Voltankongolaiset kielet jaetaan edelleen omiin alaryhmiinsä, joihin kuuluvat muun muassa benuenkongolaiset kielet, kru-kielet, kwa-kielet ja gurilaiset kielet. Benuenkongolainen alaryhmä kattaa yli puolet kaikista voltankongolaisista kielistä ja siihen kuuluu muun muassa laaja bantukielten kieliryhmä.

Lähteet
-------

1. 1 2  Lewis, M. Paul & Simons, Gary F. & Fennig, Charles D.: Volta–Congo *Ethnologue: Languages of the World, Seventeenth edition*. Dallas:  SIL International. Viitattu 2.10.2014. (englanniksi)
2. 1 2  Hammarström, Harald & Forkel, Robert & Haspelmath, Martin & Nordhoff, Sebastian: Volta-Congo *Glottolog 2.3*. Leipzig:  Max Planck Institute for Evolutionary Anthropology. Viitattu 2.10.2014. (englanniksi)
**Formidabile-luokka** oli Italian kuninkaallisen laivaston kahden aluksen muodostama panssarikorvettiluokka. Luokan alukset olivat Italian laivaston ensimmäiset ironcladit.

Alukset
-------

Alukset tilattiin Ranskasta Conte di Cavourin ollessa laivastoministerinä ja ne suunniteltiin alun perin panssaroiduiksi kelluviksi pattereiksi rannikkopuolustuksen tueksi. Alukset muutettiin ennen valmistumista panssarikorveteiksi, jolloin ne soveltuivat myös avomerellä käytäviin taisteluihin. Muutostöiden seurauksena alusten aseistus väheni kolmestakymmenestä kahteenkymmeneen tykkiin.

Alusten kylkien suojana oli 4,3 tuuman rautalevyt. Alukset oli takiloitu kolmimastoisiksi kuunareiksi. Vuosina 1872-1873 alusten kattilat vaihdettiin ja vuonna 1878 aseistukseksi muutettiin kahdeksaksi kahdeksan tuuman tykiksi.

**Formidabile-luokan ironcladit**| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| *RN Terribile* | Forges et Chantiers de la Méditerranée, La Seyne | kesäkuu 1860 | 16. helmikuuta 1861 | syyskuu 1861 | poistettu 1904 |
| *RN Formidabile* | Forges et Chantiers de la Méditerranée, La Seyne | joulukuu 1860 | 1. lokakuuta 1861 | toukokuu 1862 | poistettu 1903 |
|

Lähteet
-------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Formidabile-luokka**.
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1860-1905*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 2002. ISBN 0-85177-133-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Gardiner, Robert s. 337

*Formidabile*-luokan ironcladit

|  |
| --- |
| *Terribile* – *Formidabile* |
| Edeltäjä: EI – Seuraaja: Principe di Carignano -luokka |
Alapuolella oleva tumma alue on maan varjo, yläpuolella oleva punaruskea alue vastarusko.
**Maan varjolla** tarkoitetaan auringonlaskun aikana itäisessä horisontissa ja auringonnousun aikaan läntisessä horisontissa havaittavaa siniharmaata aluetta. Sen yläpuolella olevaa ruskeaa aluetta kutsutaan vastaruskoksi. Niiden raja ei ole terävä, koska ilmakehän ylärajakaan ei ole terävä.

Maan varjo näkyy taivaanrannasta kohoavana siniharmaana vyöhykkeenä auringonlaskun vastakkaisella suunnalla, ja se sulautuu ilman selvää rajaa punertavaan vastaruskoon. Saman ilmiön voi nähdä myös aamulla länsitaivaalla ennen auringonnousua. Mitä pitemmälle aurinko laskee, sitä korkeammalle varjo kohoaa. Liike muuttuu yhä nopeammaksi varjon noustessa. Varjo katoaa lopulta hämärään kohottuaan 5-10 asteen korkeudelle. Aamulla puolestaan varjo näkyy länsitaivaalla ja laskee sitä mukaa kun aurinko nousee idän suunnalta.

Maan varjo näkyy sitä selvemmin mitä puhtaampi alailmakehä on. Sen yläpuolisen vastaruskon kirkkaus taas kasvaa mitä enemmän epäpuhtauksia on, mikä tekee maan varjon erottamisen helpommaksi.

Lähteet
-------

* Maan varjo - astro.utu.fi

### Viitteet

1. ↑  Les Cowley: Earth's shadow www.atoptics.co.uk.
2. ↑  David K. Lynch, William Charles Livingston (July 2001). *Color and light in nature*. Cambridge University Press; 2 edition, 38,39.
3. ↑  What causes layers in the sunrise and sunset? earthsky.org.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Maan varjo** Wikimedia Commonsissa
**Maaniitun koulu** on Nurmijärven kirkonkylällä toimiva suomenkielinen, noin 340 oppilaan alakoulu (luokka-asteet 1–6). Koulun päärakennus on vuodelta 1990 ja laajennusosa vuodelta 2002. Keväällä 2017 henkilökuntaa oli 40, joista opetushenkilökuntaa oli 26. Koulun rehtorina toimii Pia Rauha.

Koulun vieressä sijaitsee Maaniityn päiväkoti.

Tammikuun 2009 palo
-------------------

Tammikuussa 2009 kaksi koulun oppilasta leikki tulen kanssa koulun ulkopuolella. Tuuletusaukon kautta tulipalo levisi koulun liikuntasalin lattiaeristeisiin aiheuttaen tumman, myrkyllisen savun ja pistävän hajun. Koulu evakuoitiin nopeasti ilman henkilövahinkoja. Koulun sisätilat eivät vauroituneet, mutta savua ja nokea levisi muualle kouluun ilmastoinnin kautta. Liikuntasali korjattiin vuonna 2014.

Peruskorjaus vuosina 2019-2020
------------------------------

Kouluun on suunniteltu 9 miljoonan euron peruskorjausta, joka on tarkoitus toteuttaa vuosina 2019–2020.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Koulujen yhteystiedot ja linkit kotisivuille Nurmijärven kunta, nurmijarvi.fi. Viitattu 12.8.2018.
2. ↑  Maaniityn kouluArkistoitu kopio Nurmijärven kunta, nurmijärvi.fi.  Arkistoitu 12.8.2018. Viitattu 12.8.2018.
3. 1 2  Nurmijärven karttapalvelu: Maaniityn koulun sijainti (Haku sanoilla *Maaniityn koulu*) Nurmijärven kunta, nurmijärvi.fi. Viitattu 12.8.2018.
4. 1 2 3  Maaniitun kouluun lähes 9 miljoonan peruskorjaus  31.5.2017. Nurmijärven Uutiset, nurmijarvenuutiset.fi. Viitattu 12.8.2018.
5. ↑  Kaksi viidesluokkalaista sytytti Maaniitun koulun tuleen *Iltalehti*.  16.1.2009.  Arkistoitu 29.12.2014. Viitattu 29.12.2014.
**Su Bingtian** (kiin. 苏炳添, s. 29. elokuuta 1989 Zhongshan) on kiinalainen pikajuoksija, joka kilpailee 100 metrin juoksussa. 172 senttimetriä pitkä ja 65 kilogrammaa painava Su edustaa Guangdongin maakunnan yleisurheilujoukkuetta.

Su oli mukana vuoden 2012 kesäolympialaisissa, jossa hän oli välierissä sekä 100 metrillä että 4 × 100 metrin viestissä. Vuoden 2013 MM-kilpailuissa Moskovassa hänet hylättiin välierissä. Sopotin MM-hallikilpailuissa 2014 hän sijoittui 60 metrin juoksussa neljänneksi ajalla 6,52. Vuoden 2015 MM-kotikisoissa Su selvisi 100 metrillä finaaliin, mutta jäi sen viimeiseksi ajalla 10,06. Samoista kisoista hän saavutti hopeaa pikaviestistä. Kiina tuli maaliin kolmantena, mutta nousi lopputuloksissa toiseksi kun Yhdysvallat hylättiin vaihtorikon vuoksi.

Portlandin MM-hallikilpailuissa 2016 hän sijoittui 60 metrillä viidenneksi ajalla 6,54. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän karsiutui 100 metrillä välierissä ja oli pikaviestissä neljäs. Hän kuului World Relays -kilpailuissa 2017 pronssia saaneeseen Kiinan pikaviestijoukkueeseen. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän oli 100 metrillä kahdeksas ja 4 × 100 metrin viestissä neljäs. Birminghamin MM-hallikilpailuissa 2018 hän sai hopeaa 60 metrillä Aasian ennätysajalla 6,42.Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän karsiutui 100 metrin välierissä.

Su sijoittui kuudenneksi vuonna 2021 Tokion olympialaisten 100 metrillä ajalla 9,98. Aiemmin samana päivänä juostuissa välierissä hän juoksi Aasian ennätyksen 9,83. Pikaviestissä Kiina sijoittui alun perin neljänneksi, mutta nousi myöhemmin pronssille Britannian joukkueen dopinghylkäyksen jälkeen. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän karsiutui 100 metrin välierissä.

Aasian-mestaruuskilpailuista Su on saavuttanut kolme kultaa, yhden hopean ja yhden pronssin. Aasian kisoista hänellä on kaksi pikaviestikultaa vuosilta 2010 ja 2014, 100 metrin kulta 2018, 100 metrin hopea vuodelta 2014 ja pikaviestipronssi 2018. Vuoden 2011 kesäuniversiadeista Shenzhenistä Su saavutti pronssia 100 metriltä.

Su oli ensimmäinen aasialaissyntyinen henkilö, joka alitti 100 metrillä sallituissa olosuhteissa kymmenen sekuntia. Hän pitää hallussaan Aasian ennätystä sekä 60 metrillä että 100 metrillä.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

### Ulkoradat

| *Laji* | *Tulos* | *Paikka* | *Päivä* |
| --- | --- | --- | --- |
| **100 metrin juoksu** | 9,83 **AR** | Tokio | 1. elokuuta 2021 |

### Sisäradat

| *Laji* | *Tulos* | *Paikka* | *Päivä* |
| --- | --- | --- | --- |
| **60 metrin juoksu** | 6,42 **AR** | Birmingham | 3. maaliskuuta 2018 |

Lähteet
-------

1. 1 2   (Arkistoitu – Internet Archive)
2. 1 2 3 4  Su Bingtian Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
3. 1 2 3 4 5 6  Su Bingtian Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).  (englanniksi)
4. ↑  GB lose medal over Ujah doping violation *BBC Sport*.  18.2.2022. Viitattu 23.3.2022. (englanniksi)
5. ↑  4x100 Metres Relay men – The XXXII Olympic Games (Athletics) (tulokset) *www.worldathletics.org*. Viitattu 23.3.2022.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Mikko Särelä** (s. 1975) on suomalainen poliitikko ja kansalaisaktivisti. Särelä tuli tunnetuksi kaupunkisuunnitteluaktiivina ja Lisää kaupunkia Helsinkiin -Facebook-ryhmän perustajana. Ryhmän perustamiseen liittyvistä ansioista hänet palkittiin Vuoden kaupunkilainen -tittelillä vuonna 2014. 2010-luvulla hän on keskittynyt kaupunkisuunnitteluun ja tietoyhteiskuntapolitiikkaan. Vuodesta 2017 hän on ollut vihreiden varavaltuutettu Helsingissä ja toiminut useissa muissa kunnallisissa luottamustoimissa.

Kunnallis- ja puoluepolitiikka
------------------------------

Särelä toimii Vihreän liiton aktiivina ja poliitikkona. Hän on jäsen Helsingin Vihreissä ja Tieteen ja teknologian vihreissä. Särelällä on ollut seuraavat kunnalliset luottamustoimet Helsingissä:

* Kaupunkisuunnittelulautakunnan varajäsen 2012–2017
* Varavaltuutettu 2017–
* Kaupunkiympäristölautakunnan varajäsen 2017–
* Kakennukset ja yleiset alueet -jaoston varapuheenjohtaja 2017–2020
* Kaupunginhallituksen varajäsen 2019–
* Elinkeinojaoston ja konsernijaoston varajäsen 2019–

Särelä on myös yksi kaupunkisuunnittelua käsittelevän *Seuraavat 400 000 helsinkiläistä* -pamfletin kirjoittajista yhdessä Osmo Soininvaaran, Otso Kivekkään ja Mari Holopaisen kanssa.

Kansalaisaktivismi
------------------

Mikko Särelä oli vuonna 2005 Lex Karpelaa vastustavan mielenosoituksen järjestäjä. 

Vuonna 2009 hän perusti Lisää kaupunkia Helsinkiin -Facebook-ryhmän. Ryhmä on tarkoitettu ihmisille, jotka haluavat kaupunkiin lisää tiiviitä kerrostalokortteleita, kivijalkaliikkeitä ja korttelipuistoja

Lisää kaupunkia Helsinkiin -ryhmän perustamisen ansiosta Kaupunkitoimittajat ry valitsi Särelän "vuoden kaupunkilaiseksi" 2014.

Koulutus ja työ
---------------

Särelä on koulutukseltaan tekniikan tohtori. Hän on työskennellyt tutkijana Aalto-yliopistossa ja sittemmin Tekniikan akateemisten innovaatio- ja elinkeinopolitiikan asiantuntijana.

Lähteet
-------

1. ↑  Särelä, Mikko, 1975- KANTO - Kansalliset toimijatiedot.
2. ↑  Taipale, Taru: Soininvaara: Helsingin uudet pysäköintialueet maksavat 600 miljoonaa euroa *Talouselämä*.  10.10.2012.  Arkistoitu 7.3.2014. Viitattu 6.3.2014.
3. 1 2  Vuoden kaupunkilainen Mikko Särelä *kaupunkitoimittajat.fi*.  9.1.2015.  Arkistoitu 3.2.2016. Viitattu 24.1.2016.
4. ↑  Numminen, Mikko: Toisiko Guggenheim Helsinkiin mitään, mitä kaupungissa ei jo ole? *Suomen Kuvalehti*.  27.8.2013. Viitattu 24.1.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Särelän verkkosivut ja blogi.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* Mathematics Genealogy Project

 |

 |
**Petter Werner West** (1890 Tuusula – 6. heinäkuuta 1959 Helsinki) oli suomalainen muotoilija. Westin on sanottu luoneen pohjan suomalaiselle teolliselle huonekalumuotoilulle. Hän oli aikanaan monen nuoren suomalaisen suunnittelijan ohjaaja ja oppi-isä. West osallistui myös Suomen Koristetaiteilijain Liitto Ornamon perustamiseen vuonna 1911.

West suunnitteli uransa aikana sisustuksia lukuisiin julkisiin tiloihin, kuten eduskuntataloon, tavarataloihin, pankkeihin, ravintoloihin ja hotelleihin. Muun muassa kuuluisan ravintola Eliten sisustus on Westin käsialaa. Hänen erityiseksi ansiokseen luetaan lisäksi hyvää muotoilua edustavien ja kestävien huonekalumallien kehittely teolliseen tuotantoon. West toimi päällikkönä Stockmannin piirustuskonttorissa, jossa tehtiin hänen aikanaan merkittävää huonekalujen ja sisustustuotteiden suunnittelutyötä. Teollisesti valmistetuilla tyyppihuonekaluilla Stockmann teki funktionalismia ja modernia sisustamista Suomessa tunnetuksi. West kannatti työssään kuitenkin myös käsityöläisyyttä ja yksilöllisyyttä.

Lähteet
-------

* Suomalaisen muotoilun klassikoita Keravan Taidemuseossa 8.11.2006 – 7.1.2007
* Modernin huonekalusuunnittelun varhaismestari esittäytyy. Kauppalehti 8.11.2006
* Soile Hovila: Stockmannin ryijyt 1930-luvun ryijysuunnittelun sääntöjen kuvastajana

Kirjallisuutta
--------------

* Leena Karttunen 2006. Werner West – huonekaluarkkitehti. Keravan museo. ISBN 978-951-8160307

Aiheesta muualla
----------------

* West, Werner (1890–1959). Biografiakeskus
* Kaupungin aarteet: Werner Westin huonekalut eduskuntatalon kahvilassa (mtv3.fi)
* W. West : Huonekalut ja vanha kotikulttuurimme, Helsingin Sanomat, 21.08.1927, nro 224, s. 13, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Biografiasampo

 |

 |
**Maanalainen joki** on sellainen joki tai virtaama, joka virtaa kokonaan tai osittain maan alla ja ei kuitenkaan ole pohjavesivirtaama. Maan alainen joki voi virrata luolassa, kuten Puerto Princesan joki Palawanin saarella Filippiineillä. Esimerkki monihaaraisesta maanalaisesta joesta, jossa on useita virtausilmiöitä, on Jõelähtmeen joki Kostiveren alueella Koseveressa Virossa. Virtaama-alueella on useita veden virtauksen muodostamia luolia. Alueella vesi virtaa toisissa paikoissa maan päällä, toisissa paikoissa maan alla. Virtaama on laajin virtausalueen keskiosassa, missä maan kerrokset ovat kasaantuneet. Joskus maanalainen joki saattaa virrata maan päällisen joen alla, kuten Amazonjoen alta löytynyt Hamza. Tämä asiainlaita saattaa alentaa Amazonjoen laskupaikalla Atlantiin rannikkoveden suolapitoisuutta.

Lähteet
-------

1. ↑  Maailman kaunein saari lumoaa upeudellaan - erikoisuutena huikaiseva maanalainen joki *Matkat*. Ilta-Sanomat. Viitattu 22.3.2023.
2. ↑  Koseveren maanalainen joki *Harjumaa*. Harju Ettevõtlus- ja Arenduskeskus. Viitattu 22.3.2023.
3. ↑  Amazonjoen alta löytyi piilojoki *Uutiset, Ulkomaat*.  28.6.2011. Yle. Viitattu 22.3.2023.
**Stérnes** (kreik. Στέρνες) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Górtynan kuntaan, Iraklionin alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylän väkiluku on 321 (vuonna 2011).

Koudoumásin luostari (*Moní Koudoumá*).
Stérnesin kylä sijaitsee Kreetan eteläisissä keskiosissa Asteroúsia-vuorten pohjoispuolella noin 48 kilometriä etelään Iraklionin kaupungista. Se on rakennettu noin 310 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Varhaisin maininta kylästä on venetsialaisvallan ajalta vuodelta 1271. Kylä on saanut nimensä suuresta vesisäiliöstä (*stérna*), jonka arvellaan olevan peräisin roomalaiselta kaudelta.

Stérnes muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Στερνών, *Topikí Koinótita Sternón*), johon kuuluvat varsinaisen Stérnesin kylän lisäksi Ágios Nikólaoksen kylä sekä Koudoumásin luostari (*Moní Koudoumá*). Koko yhdyskunnan väkiluku on 327.

Aiemmin kylä kuului Kófinaksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Górtynan kunnan Kófinaksen kunnallisyksikköön.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Απογραφή Πληθυσμού - Κατοικιών 2011. Väestönlaskennan tulokset (XLS)  2011. The Hellenic Statistical Authority (Kreikan tilastokeskus ELSTAT).  Arkistoitu 16.10.2015. Viitattu 1.9.2014. (kreikaksi)
2. ↑  Στέρνες *Original Crete*. Viitattu 1.9.2021.
Mielenosoitus Leipzigissa 23. lokakuuta 1989
**Maanantaimielenosoitukset** (saks. *Montagsdemonstrationen*) olivat Saksan demokraattisessa tasavallassa 1989–1990 pidettyjä rauhanomaisia mielenosoituksia tasavallan hallintoa vastaan.

Mielenosoitukset alkoivat Leipzigin Nikolainkirkossa pidetyn rukoushetken jälkeen ihmisten keräännyttyä Karl Marx Platzille. Mielenosoituksissa vaadittiin muun muassa vapaata liikkumisoikeutta ja vapaita vaaleja. Mielenosoitukset levisivät muihin Saksan kaupunkeihin. 

Käänteentekevä oli 9. lokakuuta 1989 järjestetty rauhankokous ja mielenosoitusmarssi, johon osallistui yli 250 000 ihmistä. Ennalta pelättiin tilaisuuden laajenevan väkivaltaiseksi, ja lähistölle oli koottu turvallisuusjoukkoja ja ruumissäkkejä. Herkässä tilanteessa leipzigilainen kapellimestari Kurt Masur toimi ratkaisevalla tavalla. Hän kutsui asuntoonsa hallitsevan Saksan sosialistisen yhtenäisyyspuolueen (SED) kolme pääsihteeriä ja sopi heidän kanssaan, että ennen tilaisuutta radiossa korostetaan mielenosoituksen rauhanomaista luonnetta. Mielenosoituksesta ei tullut väkivaltaista. Leipzigin tapahtumasta tuli esikuva DDR:n rauhanomaiselle kumoukselle.

Mielenosoituksien kuuluisin iskulause oli "*Wir sind das Volk!*" (suom. "Me olemme kansa".) Mielenosoituksien yläpuolella leijui sotilaallisen väliintulon uhka, mutta hallitus ei ryhtynyt siihen. Mielenosoitukset päättyivät maaliskuussa 1990 vaaleihin, jotka olivat ensimmäiset vapaat vaalit Saksan demokraattisessa tasavallassa.

Myöhemmin samaa nimeä käytettiin elokuussa 2004 alkaneista mielenosoituksista sosiaaliturvan Hartz IV -uudistuksia vastaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Reijo Wilenius: *Mihin maailma menee*. Näkymiä kriisien aikaan, kehityksen mahdollisuuksiin. Porvoo: WSOY, 1991. ISBN 951-0-17101-8.

Katso myös
----------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Maanantaimielenosoitukset**.
* Saksan jälleenyhdistyminen
"**One O’Clock Jump**" on Count Basien säveltämä jazzstandardi vuodelta 1937. Basie nauhoitti 12 tahdin blueskaavaan perustuvan sävellyksen ensimmäisen kerran heinäkuussa 1937 ja siitä tuli välittömästi hitti. Listoille nousevia versioita nauhoittivat seuraavina vuosina muun muassa Harry James (1938), Benny Goodman (1938) ja Metronome All-Star Band (1941). "One O’Clock Jump"oli yksi pisimpään Basien ohjelmistossa säilyneitä kappaleita, ja se on säilynyt yhtenä swing-aikakauden suosituimmista standardeista. Vuonna 2005 kappaleen ensilevytys valittiin Yhdysvaltain kongressin kirjaston National Recording Registry -kokoelmaan, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä äänitteitä.

Basien saksofonisti Buster Smith on kertonut sävellyksen syntyneen spontaanisti yhtyeen soittaessa Kansas Cityn Reno Clubilla vuonna 1935 tai 1936. Orkesteri oli soittamassa F-duurissa, kun pianisti Basie yllättäen huudahti Smithille vaihtavansa pian Des-duuriin. Sävellajin vaihduttua saksofonisti alkoi soittaa avausriffiä, johon trumpetisti Lips Page ja pasunisti Dan Minor liittyivät mukaan. Kappaletta kutsuttiin aluksi nimellä "Blue Balls", mutta yhtyeen soittaessa livenauhoitusta radioasema W9XBY:lle kuuluttaja ei suostunut käyttämään ehdotettua nimeä. Hän ehdotti vaihtoehtoista nimeä "One O’Clock Jump" ("Kello yhden hyppy"), koska kello oli nauhoituksen aikaan lähenemässä yhtä. Tämä ehdotus jäi kappaleen lopulliseksi nimeksi.

Vocalese-tyylin laulaja Lee Gaines kirjoitti kappaleeseen sanat vuonna 1945. Valtaosa kappaleen nauhoitetuista versioista on kuitenkin instrumentaalisia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Chris Tyle: One O’Clock Jump *JazzStandards.com*. Viitattu 16.8.2010. (englanniksi)
2. 1 2  Bruce Eder: One O’Clock Jump *Allmusic*. Viitattu 16.8.2010. (englanniksi)
3. ↑  Complete National Recording Registry Listing, Library of Congress. Viitattu 7.9.2020.
4. ↑  Gena Caponi-Tabery: *Jump for Joy: Jazz, basketball, and Black culture in 1930s America*, s. 70. Univ of Massachusetts Press, 2008. ISBN 1558496637. (englanniksi)
Mike Weir vuonna 2010
**Michael Richard "Mike" Weir** (s. 12. toukokuuta 1970 Sarnia, Ontario) on kanadalainen ammattilaisgolfaaja. Hän on yksi ammattilaiskenttien harvoista vasenkätisistä pelaajista. 

Weirin paras saavutus on Masters-turnauksen voitto vuodelta 2003. Yhdysvaltain avoimessa turnauksessa hän sijoittui kolmanneksi vuonna 2003 ja neljänneksi vuonna 2004. Yhteensä Weir on voittanut 15 ammattilaisturnausta, joista kahdeksan PGA Tourilla.

Lähteet
-------

1. ↑  Mike Weir PGA Tour, Inc.. Viitattu 3.1.2018. (englanniksi)
2. ↑  Mike Weir *Official World Golf Ranking*.  Arkistoitu 8.2.2018. Viitattu 3.1.2018. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä:**Tiger Woods** | **Masters-voittaja**2003 | Seuraaja:**Phil Mickelson** |

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**Helmer Selin** (19. heinäkuuta 1920 Hartola – 17. kesäkuuta 2017 Jyväskylä) oli suomalainen kuvataiteilija, runoilija, opettaja ja taidekriitikko.

Selin kävi Korpilahden Heinosniemen supistetun kansakoulun ja hän oli sitten kolme vuotta metsä- ja uittotöissä kunnes hän hakeutui vuonna 1937 opiskelemaan Viipurin Taiteenystäväin piirustuskouluun Rurik Lindquistin johdolla. Syksyllä 1939 Selin ilmoittautui vapaaehtoisena puolustusvoimien palvelukseen ja talvisodan jälkeen hän oli varusmiespalveluksessa kotiutuen keväällä 1941. Jatkosodassa Selin oli partiomiehenä ja tunnustelijana ja hän haavoittui kaksi kertaa. 

Sotien jälkeen Selin toimi kuvataideopettajana ja järjesti taidekursseja. Hän oli läänin taidetoimikunnan jäsenenä ja taidekilpailujen arvostelijana sekä toimi taidenäyttelyiden kokoajana, rakentajana ja esittelijänä. Ensimmäisen oman taidenäyttelynsä Selin piti Jyväskylässä 1945. Hän maalasi öljy- ja akryylivärimaalauksia ja teki veistoksia pääasiassa puusta ja betonista. Hän oli aluksi maisemamaalauksissaan ekspressionisti mutta siirtyi sitten 1960-luvulle tultaessa kohti nonfiguratiivista ilmaisua. Selin teki useita opintomatkoja Välimeren maihin ja erityisesti Italiaan ja siellä Firenzeen.

Kuvataiteilijana Selin oli tunnettu etenkin ekspressionistisista Päijänne-maalauksistaan joita hän teki kankaalle ja höyläämättmälle puulle. Selinin Päijänne-aiheinen runoelma *Suuren järven laulu ja runoja vuodenkierrosta* voitti Keski-Suomen taidetoimikunnan kirjallisuuskilpailun runosarjan 1972.

Teoksia
-------

* Pupuhuhdan koulun betonipupuveistos
* Ylisjärvi-maisema, Putkilahden Osuuspankin konttori
* Akryylityö "Golgatan maanjäristys" Halssilan kirkon alttarilla
* Korpilahden vaakuna
* Jalkaväkirykmentti 48:n muistokivi Jyväskylän yliopiston Seminaarinmäen kampusalueella. 1995

Kirjallista tuotantoa
---------------------

* *Helvetin sukupolvi : runomuotoisia sotakertomuksia ja elämystaltiointeja*. Atena kustannus, Jyväskylä 1987
* Reino Rinne : *Lapin rauha : retkiä Lapissa kesällä 1946* ; kuvitus Helmer Selin. Karhu-kirjat, Kuusamo 1991
* *Haikusaunan haikuja*. Atena, Jyväskylä 1993, 2. painos 2003
* Risto Vuolle-Apiala : *Savusauna* ; kuvat Risto Vuolle-Apiala, runot Helmer Selin. Rakennusalan kustantajat, Helsinki 1993, 6. painos 2003
* *Suuren järven laulu : runoja vuoden kierrosta*. Kopijyvä, Jyväskylä 1995
* *Suuren järven laulu ja muita kirjoitelmia*. Artipictura, Espoo 2007

Lähteet
-------

1. ↑  Helmer Selin 1920–2017, Helsingin Sanomat Muistot 29.7.2017 (Tilaajille)
2. 1 2  Kai Kajander : Helmer Selin (1920– ) : Taide kuuluu kaikille (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Kirjasampo : Helmer Selin

Aiheesta muualla
----------------

* Elävä muisti : Kuvataiteilija Helmer Selin. Mainostelevision Nelostie-sarjassa tavataan vuonna 1965 Korpilahdella Hugo Ahlbergin johdolla kuvataiteilija Helmer Selin
* Teivas Oksala : Helmer Selin 90 vuotta, Putkilahden kylälehti 8/elokuu 2010

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
**Germaniawerft** tai virallisemmin **Friedrich Krupp Germaniawerft** oli saksalainen laivanrakennusyritys, jonka toimitilat sijaitsivat Kielin satamassa. Yritys oli merkittävin sukellusveneiden valmistaja Saksan keisarikunnan laivastolle ensimmäisessä maailmansodassa ja Kriegsmarinelle toisessa maailmansodassa. Alun perin yritys perustettiin vuonna 1867, mutta se ajautui konkurssiin. Friedrich Krupp osti konkurssipesän. Liittoutuneet sulkivat telakan toisen maailmansodan jälkeen.

Historia
--------

Lloyd Foster perusti vuonna 1867 Norddeutsche Schiffbau-Gesellschaftin Gaardeniin lähelle Kieliä. Yrityksen tavoitteena oli valmistaa sota- ja kauppalaivoja. Vuonna 1876 yhtiö valmisti keisari Wilhelm II:n henkilökohtaisen jahdin *SMY Hohenzollernin*.

Yhtiö ajautui 1879 konkurssiin ja se jouduttiin myymään, jolloin siitä tuli osa Märkisch-Schlesischen Maschinenbau und Hütten-Aktiengesellschaftia. Yhtiö valmisti alusten lisäksi vuoteen 1822 asti höyrykoneita Berliinissä. Muutamaa vuotta myöhemmin yritys ajautui jälleen ongelmiin ja loppuvuodesta 1882 perustettiin uusi yritys, Schiff- und Maschinenbau-Actien-Gesellschaft Germania.

Yhtiö valmisti edelleen jokusen sotalaivan ja sillä oli hyvä maine torpedoveneiden valmistajana. Kuitenkin talousongelmat olivat aina läsnä ja elokuun lopulla 1896 Krupp osti yrityksen kiinnostuttuaan laivanrakennuksesta. Yhtiön telakan pinta-ala kaksinkertaistui 1898-1902 ja se kykeni valmistamaan entistä suurempia aluksia. Vuonna 1902 yhtiö vaihtoi nimensä Friedrich Krupp Germaniawerftiksi.

Vuonna 1908 telakka valmisti Max Oertzin suunnitteleman kuunari *Germanian* Gustav Krupp von Bohlen und Halbachille. Se kokoluokkansa ensimmäinen Saksassa valmistettu jahti. Ennen ensimmäistä maailmansotaa telakka valmisti joukon taistelulaivoja Saksan keisarikunnan laivastolle. Sodan aikana telakka keskittyi sukellusveneiden valmistukseen ja se valmisti laivastolle kaikkiaan 84 sukellusvenettä.

Sodan jälkeen telakka palasi siviilialusten valmistukseen. Toisessa maailmansodassa telakka oli eräs tärkeimmistä Kriegsmarinen toimittajista, mihin eräänä syynä oli telakan ja laivaston Kielin tukikohdan läheisyys. Sodan aikana telakalla oli tilaus 240 sukellusveneestä, joista se valmisti 131. Vuonna 1944 telakalla oli töissä yli 10 000 työntekijää, joista noin 11 % oli pakkotyöläisiä.

Telakalta laskettiin 26. huhtikuuta 1945 vesille viimeinen sukellusvene *U-4714* ja sota päättyi ennen aluksen palvelukseenottamista. Sodan jälkeen osittain raunioitunut telakka oli eräs ensimmäisistä liittoutuneiden haltuunottamista yrityksistä. Raskaasti pommitetun Kielin asukkaat protestoivat tuloksetta päätöstä vastaan. Telakka romutettiin eikä sitä rakennettu uudelleen. Howaldtswerke-Deutsche Werft osti 1960-luvun lopulla telakka-alueen sukellusveneiden valmistamiseksi. Vuonna 2015 sukellusveneiden valmistus alueella alkoi uudelleen.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Friedrich Krupp Germaniawerft
**One Planet Living** on englannista lähtöisin oleva kestävän elämäntavan konsepti, jonka tarkoitus on kannustaa ihmisiä ja yhteisöjä elämään sosiaalisesti kestävästi ja maapallon kantokyvyn rajoissa. Konseptiin kuuluu kymmenen One Planet -periaatetta, jotka ohjaavat kehittämään kestäviä ratkaisuja ja joiden ekologinen jalanjälki olisi yhden maapallon kokoinen. One Planet Living -konseptin on kehittänyt englantilainen voittoa tavoittelematon organisaatio en:BioRegional yhteistyössä maailman luonnonsäätiön (WWF) kanssa.

One Planet periaatteet
----------------------

1. Ei hiilidioksidipäästöjä
2. Ei jätettä
3. Vähäpäästöinen liikkuminen
4. Kestävät materiaalit
5. Kestävä lähiruoka
6. Resurssiviisas vedenkäyttö
7. Maankäyttö ja luonto
8. Kulttuuri ja yhteisö
9. Oikeudenmukaisuus ja paikallinen talous
10. Terveys ja onnellisuus

One Planet Living Suomessa
--------------------------

One Planet living toimintamallia on sovellettu Suomessa vuodesta 2014 alkaen Jyväskylässä Kankaan aluekehityshankkeessa ja Vantaalla Kivistön kaupunkikeskuksen kehityksessä.

Lähteet
-------

### Viitteet

1. ↑  Kankaan kehittämishankkeet, One Planet Living – Kestävän elämäntavan konsepti *Jyväskylän Kangas*.  Arkistoitu 2.2.2015. Viitattu 5.2.2015.
2. ↑  Kestävän kehityksen OnePlanetLiving -tavoiteohjelma/II *Kivistön kaupunkikeskus*.  Arkistoitu 5.2.2015. Viitattu 5.2.2015.

Aiheesta muualla
----------------

* One Planet Living BioRegional
* One Planet Living WWF
* One Planet Living YK
**Jonas Helmer Osslund** (1866, Tuna, Medelpad – 1938, Tukholma) oli ruotsalainen taidemaalari ja kuvataiteilija. Helmer Osslund opiskeli taidetta Tukholman taidemaalariliiton maalauskoulussa. Hän kiinnostui opintomatkoillaan Lontooseen ja Pariisiin John Constablen ja J. M. W. Turnerin taiteesta. Osslund opiskeli myös Académie Colarossissa opettajanaan mm. Paul Gauguin. Hän asui myöhemmin Saksassa Bonnissa sekä Hollannissa ja Skotlannissa - Ruotsiin palattuaan hän asettautui asumaan Norrlandiin. Lisäopintoja maalauksessa Osslund sai taidemaalariliiton koulussa. Myöhemmin hän teki matkoja myös Italiaan, Tunisiaan, Algeriin ja Espanjaan.

Taide
-----

Helmer Osslundin taide kehittyi realismin kautta koristeelliseen ekspressionismiin. Osslund toimi ennen Pariisin ja Lontoon matkoja myös Gustavsbergin keramiikkatehtaan koristemaalarina ja keraamikkona.

Julkinen taide
--------------

Helmer Osslundin taidetta on nähtävillä muun muassa Tukholman kansallis- ja modernin taiteen museoissa, Malmön museossa ja Göteborgin taidemuseossa.

Lähteet
-------

* Ruotsin kuvataiteilijamatrikkeli, Konstnärlexikonett Amanda
* Helmer Osslund och hans syskon, Edith M. Eriksson (Arkistoitu – Internet Archive)

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Vatikaani

 |
|  |
| Taiteenala | 
* KulturNav
* Musée d'Orsay
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Germaniumdioksidi** (GeO2) on germaniumin ja hapen muodostama epäorgaaninen molekyyliyhdiste. Yhdistettä käytetään germaniumin, muiden germaniumyhdisteiden ja optisten lasien valmistuksessa sekä katalyyttinä.

Ominaisuudet
------------

Huoneenlämpötilassa germaniumdioksidi on valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste on polymorfista ja sillä on kaksi kidemuotoa. Toinen niistä on alkeiskopiltaan heksagonaalinen ja muistuttaa rakenteeltaan kvartsia ja toinen on tetragonaalinen ja muistuttaa rakenteeltaan rutiilia. Heksagonaalinen germaniumdioksidi liukenee vähäisessä määrin veteen, mutta tetragonaalinen ei. Vesiliuos on heikosti hapan. Heksagonaalinen polymorfi muuttuu tetragonaaliseksi kuumennettaessa 300–900 °C:n lämpötilaan. Germaniumdioksidista tunnetaan myös lasimainen amorfinen muoto. Germaniumdioksidi reagoi väkevien emäsliuosten kanssa muodostaen germanaattisuoloja ja reagoi myös väkevien happojen kanssa. Yhdiste voidaan pelkistää metalliseksi germaniumiksi kuumentamalla vedyn kanssa tai germaniummonoksidiksi kuumentamalla germaniumin kanssa. Germaniumdioksidilla on suuri taitekerroin.

Valmistus ja käyttö
-------------------

Suuressa mittakaavassa germaniumdioksidia valmistetaan kuumentamalla germaniumia sisältäviä sulfidimineraaleja. Laboratoriomittakaavassa käytetään myös germaniumtetrakloridin hydrolyysiä. Ainetta muodostuu myös germaniumin ja väkevän typpihapon välisellä reaktiolla.

Germaniumdioksidia käytetään metallisen germaniumin ja germaniumyhdisteiden valmistukseen. Suuren taitekertoimensa vuoksi siitä valmistetaan optisia kuituja ja erikoislaseja kamerojen sekä mikroskooppien linsseihin. Germaniumoksidia voidaan käyttää myös katalyyttinä polyestereiden valmistuksessa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Dennis W. Thomas, Tariq Mahmood & Charles B. Lindhal: *Germanium and Germanium Compounds, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology*, John Wiley & Sons, New York, 2011.
2. 1 2 3  Jean Scoyer, Hélian Guislain & H. Uwe Wolf: *Germanium and Germanium Compounds, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry*, John Wiley & Sons, New York, 2000. (englanniksi)
3. 1 2 3  Pradyot Patnaik: *Handbook of inorganic chemicals*, s. 320–323. McGraw-Hill Professional, 2002. ISBN 9780070494398. (englanniksi)
4. 1 2  Egon Wiberg, Nils Wiberg, Arnold Frederick Holleman: *Inorganic chemistry*, s. 897-898. Academic Press, 2001. ISBN 978-0-12-352651-9. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 27.11.2020). (englanniksi)
5. 1 2  Thomas Scott, Mary Eagleson: *Concise encyclopedia chemistry*, s. 450. Walter de Gruyter, 1994. ISBN 978-3110114515. (englanniksi)
6. ↑  William M. Haynes, David R. Lide, Thomas J. Bruno: *CRC Handbook of Chemistry and Physics*, s. 4–15. 39th Edition. CRC Press, 2012. ISBN 978-1439880494. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 27.11.2020). (englanniksi)
**FIRE** eli **Finnish Reflection Experiment** on Geologian tutkimuskeskuksen (GTK) sekä Helsingin yliopiston seismologian laitoksen ja Oulun yliopiston geofysiikan osaston ja Sodankylän geofysikaalisen observatorion heijastusseisminen luotaushanke, joka toteutettiin yhteistyössä Venäjän valtionyhtiö Spetsgeofysikan kanssa vuosina 2001–2004. FIRE-linjat käsittävät yhteensä yli 2 100 kilometriä heijastusluotausprofiileja, jotka leikkaavat Suomen kallioperän tärkeimmät pääyksiköt. FIRE-luotausten budjetti oli noin 17 miljoonaa euroa, josta suurin osa rahoitettiin Venäjän Suomen velan kompensaatio-ohjelman puitteissa, jossa Neuvostoliiton aikaista velkaa lyhennettiin tieteellisillä laitteilla ja palveluilla.

FIRE-luotauslinjoja on neljä: FIRE 1 ja 2 leikkaavat Etelä- ja Keski-Suomen kallioperän koillisesta lounaaseen ja FIRE 3 kaakosta luoteeseen. FIRE 4 leikkaa Pohjois-Suomen kallioperän pohjois-eteläsuunnassa. Linjoilta mitatusta seismisestä luotausaineistosta on voitu tehdä Suomen kallioperän syvärakennetta tarkentavia havaintoja.

FIRE-aineistot on vapautettu avoimiksi aineistoiksi Helsingin yliopiston Seismologian instituutin OpenFIRE-hankkeessa vuonna 2017, ja vuoden 2021 alussa FIRE-aineistot otettiin osaksi FIN-EPOS-tutkimusaineistoja.

Lähteet
-------

1. ↑  Helsingin yliopisto, Seismologian laitos *Seismo.helsinki.fi*.  Arkistoitu 5.10.2016. Viitattu 4.10.2016.
2. 1 2  Kallioperän syväseismiset mittaukset valmistuneet *www.gtk.fi*.  Arkistoitu 5.10.2016. Viitattu 4.10.2016.
3. 1 2 3 4  Kukkonen, Ilmo.T. Lahtinen, Raimo: Finnish Reflection Experiment FIRE 2001–2005.  *Geological Survey of Finland, Special Paper 43*, 2006.  Geologinen tutkimuskeskus. Artikkelin verkkoversio.  (englanniksi)
Zhao Mengfun tekemä postuumi muotokuva Su Shista
**Su Shi** (kiin. 蘇軾; 8. tammikuuta 1037 Meishan – 24. elokuuta 1101 Changzhou) oli kiinalainen runoilija, kalligrafi ja taidemaalari. Hänestä käytettiin kohteliaisuusnimeä Zizhan (kiin. 子瞻), ja hänen taiteilijanimensä (hào) oli Dongpo (kiin. 東坡).

Su syntyi kirjallisuuden parissa toimineeseen perheeseen. Hän työskenteli pitkän uransa aikana monissa virallisissa toimenkuvissa. Hänen kansansuosionsa eri maakunnissa oli merkittävä, mutta usein vaihtuneiden valtionpäämiesten suunnalta hän kohtasi ajoittain kritiikkiä. Song-dynastian keisari Song Shenzongin alaisuudessa pääministerinä toiminut Wang Anshi (itsekin runoilija) karkotti Su Shin Huangzhouhun Hubein maakuntaan vuonna 1079, koska Su vastusti eräitä Wangin radikaaleista uudistuksista. Karkotus kesti viisi vuotta. Vuonna 1094 Su joutui uudelleen karkotetuksi, tällä kertaa Hainanin saarelle. Hieman ennen kuolemaansa hänelle sallittiin paluu mantereelle, ja hänet palautettiin viralliseen asemaan sekä vallanpitäjien suosioon.

Su hallitsi lukuisia kirjallisuuden muotoja. Etenkin lyyrisessä ci-runoudessa hän mursi vakiintuneita muotoa ja sisältöä koskevia konventioita. Häntä pidetään kirjallisuuden *haofang*-koulukunnan perustajahahmona. Su ei katkeroitunut karkotusten seurauksena; optimismi oli esillä sekä hänen henkilökohtaisessa elämässään että runoissaan, joista monissa hän kuvaa omia kokemuksiaan.

Sun (taiteilijanimi Dongpo) mukaan nimettiin hangzhoulaisessa ruokakulttuurissa keskeisen sijan saanut Dongpo-porsas. Suta on pidetty yhtenä Kiinan neljästä "klassisesta gastronomista".

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Su Shi Britannica, viitattu 2.2.2023
2. ↑  Cathrene Tarukwasha, A Brief History of Dongpo Pork, Hangzhou's Signature Dish The Culture Trip 7.6.2017, viitattu 2.2.2023
3. ↑  Haley So, 8 Facts That You Need to Know About 'Chinese Da Vinci' Su Shi The Value 29.8.2018, viitattu 2.2.2023


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Taiwan
* Japani
* Tšekki
* Australia
* Korea
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* RISM
* SNAC
* IdRef

 |

 |