recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Hugo van der Goes: *Paimenten kumarrus*, keskuskuva *Portinarialttarista*, 1476–1479. Uffizi.
Yksityiskohta Monforten alttarista eli *Kuninkaiden kumarruksesta*, 1470, Gemäldegalerie.
**Hugo van der Goes** (n. 1440 Gent – 1482 Bryssel) oli flaamilainen taidemaalari, jonka valon- ja värinkäsittelyssä oli uutta*selvennä* ilmettä ja sisäistä lämpöä. Hugo van der Goesia pidetään mystisempänä ja dramaattisempana kuin muita saman ajan flaamilaisen taiteen mestareista.

Goesin pääteos on Firenzessä sijaitseva kolmiosainen *Portinari*-alttari (1473–1476). Sen keskuskuvalla *Paimenten kumarrus* oli suuri vaikutus italialaiseen renessanssitaiteeseen.
Sivuosissa on kuvattu lahjoittaja Tommaso Portinari omaisineen ja suojeluspyhimyksineen. Vaikutuksen tekivät etenkin maalauksen vapaa sommittelu, ilmeikkyys, värimaailma, tarkkuus yksityiskohdissa ja rohkea realististisuus varsinkin paimenten kuvauksessa.
Myös Goesin alttaritaulujen psykologisella henkilökuvauksella oli vaikutusta myöhempään taiteeseen.

Paljon flaamilaista taidetta vietiin 1470- ja 1480-luvuilla eri puolille Eurooppaa. Sitä arvostettiin myös Italiassa, joskin 1400-luvun loppupuolella vaikutteiden suunta alkoi kääntyä toiseen suuntaan.

Goesin muita tunnettuja töitä ovat diptyykki *Syntiinlankeemus* ja *Kristusta itketään*, *Kuninkaitten kumarrus* eli *Monforten alttari* 1470 ja *Marian kuolema*

Goes sai mestarin arvon Gentissä vuonna 1467. Hän siirtyi vuonna 1478 loppuiäkseen luostariin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  "Goes, Hugo van der", *CD-Facta*. Helsinki: WSOY, 1998. ISBN 951-0-23152-5.
2. 1 2  Honour, Hugh & Fleming, John: "Uusi flaamilainen tyyli", *Maailman taiteen historia*, s. 378. Helsinki: Otava, 1992. ISBN 951-1-11486-7.
3. 1 2 3  "Goes, Hugo van der", *Otavan iso tietosanakirja Encyclopaedia Fennica*, s. 53–54. 3. osa GI-JYRK. Porvoo: WSOY, 1960-1965.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hugo van der Goes** Wikimedia Commonsissa

* Hugo van der Goes Europeanassa

* Kuninkaitten kumarrus eli Monforten alttari 1470.*Kuninkaitten kumarrus* eli *Monforten alttari* 1470.
* Pyhä Anna kolmantena ja fransiskaaniperustaja, 1475.*Pyhä Anna kolmantena ja fransiskaaniperustaja*, 1475.
* Wienin diptyykki, oikea siipi 1475.*Wienin diptyykki*, oikea siipi 1475.
* Paimenet, yksityiskohta Portinari-alttarin keskuskuvasta, 1476–1479.Paimenet, yksityiskohta *Portinari-alttarin* keskuskuvasta, 1476–1479.
* Yksityiskohta Portinari-alttarin keskuskuvasta, 1476–1479.Yksityiskohta *Portinari-alttarin* keskuskuvasta, 1476–1479.
* Marian kuolema, noin 1480.*Marian kuolema*, noin 1480.
* Syntiinlankeemus 1480, Kunsthistorisches Museum Wien.*Syntiinlankeemus* 1480, Kunsthistorisches Museum Wien.
* Paimenten kumarrus, 1480, Gemäldegalerie Berliini.*Paimenten kumarrus*, 1480, Gemäldegalerie Berliini.
Eugène Lanti.
**Eugene Lanti** (oik. **Eugene Adam**, 19. heinäkuuta 1879 Normandia, Ranska – 17. tammikuuta 1947 Meksiko) oli sosialisti ja Sennacieca Asocio Tutmonda -lehden perustaja. Lanti oli myös stalinismin kriitikko. Hänet tunnetaan anationalismin kannattajana ja pioneerina.

Elämä
-----

Lanti oli maalaisperheestä ja oli itseoppinut. Hän oppi esperantoa palvellessaan ensimmäisessä maailmansodassa Länsirintamalla ambulanssikuskina. Jäätyään eläkkeelle 1937 hän vieraili muiden esperantistien luona Espanjassa, Portugalissa, Pohjois-Afrikassa, Japanissa, Australiassa, Uudessa Seelannissa ja Etelä-Amerikassa. Sairastuttuaan parantumattomaan sairauteen hän hirttäytyi asunnossaan 17. tammikuuta 1947.

Lantin poliittinen ura
----------------------

Lanti oli alun perin kiintynyt anarkismiin, mutta hylkäsi ideologian vuonna 1920, ja hänestä tuli Ranskan kommunistisen puolueen perustajajäsen. Hän oli Sennacio Asocio Tutmondan alullepanija, tosiasiallinen johtaja ja keskuskomitean puheenjohtaja vuodesta 1921, mutta hän luopui virasta vuonna 1933 kritiikin ja henkilökohtaisten hyökkäyksien vuoksi.

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
	+ 2
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Israel
* Yhdysvallat
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
* Portugali

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Whitney Eve Port** (s. 4. maaliskuuta 1985 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen tosi-tv-tähti, malli, muotisuunnittelija ja stylisti. Hän on tullut tunnetuksi The Hills -tositelevisiosarjasta, jossa hän esiintyi vuosina 2006–2008. Vuonna 2008 alkoi MTV:llä Whitneyn oma sarja *The City*, jossa seurataan Whitneyn elämää hänen muutettuaan New Yorkiin.

Ura
---

Port on työskennellyt stylistinä Teen Voguella vuosina 2005–2007, minkä jälkeen hän työskenteli PR-firma People's Revolutionilla, molemmissa yhdessä Lauren Conradin kanssa. 
Vuonna 2008 hän muutti New Yorkiin saatuaan töitä muotisuunnittelija Diane von Fürstenbergiltä, jossa hän työskenteli vuoden 2009 huhtikuuhun saakka. 
Marraskuussa 2008 Port esitteli cocktail- ja juhlamekoista koostuvan malliston, joka kantaa nimeä *Whitney Eve*. Syyskuussa 2009 Whitney Eve Spring/Summer 2010 -mallisto esiteltiin New Yorkin muotiviikoilla.
Vuonna 2010 Whitney myös poseerasi Maxim lehdessä.
Port kirjoitti myös ensimmäisen kirjansa nimeltä True Whit: Designing a Life of Style, Beauty, and Fun.
Vuonna 2015 Whitney muutti Australiaan. Australiassa on myös liike nimeltä Seagulls of St Kilda, joka myy Whitneyn malliston vaatteita.

Yksityiselämä
-------------

Whitney seurusteli *The Cityn* aikaan australialaisen muusikon, Jay Lyonin kanssa. Whitneyn ja Jayn suhde päättyi *The Cityn* 1. tuotantokauden viimeisessä jaksossa. Vuonna 2012 Whitney ja *The Cityn* tuottaja Tim Rosenman alkoivat seurustella ja vuonna 2013 pari meni kihloihin. He ostivat myös asunnon Australiasta vuonna 2015. Vuoden 2015 lopulla Whitney ja Tim menivät naimisiin.

Filmografia
-----------

### Omana itsenään televisiossa

| Vuosi | Televisiosarja |
| --- | --- |
| 2006–2018 | *The Hills* |
| 2008 | Entourage |
| 2008-2010 | *The City* |
| 2009 | *Family Guy* |
| 2010 | *America's Next Top Model* |
| 2010 | *Hollywood is Like High School with Money*  |
| 2009 | *Family Guy* |
| 2010 | *Anna & Kristina's Beauty Call* |
| 2011 | *Genuine Ken* |
| 2012 | *Britain & Ireland's Next Top Model* |

### Elokuvat

| Vuosi | Elokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2012 | *Mitä odottaa kun odotat* | Whitney |

Lähteet
-------

1. ↑  Hot Shots: Whitney Port Poses In Her Undies  12.7.2010. remotecontrol.  Arkistoitu 8.1.2015. Viitattu 20.8.2015.
2. ↑  True Whit: Designing a Life of Style, Beauty, and Fun  1.2.2010. amazoni. Viitattu 20.8.2015.
3. ↑  Whitney Port Marries Tim Rosenman in California Wedding: "It's Such a Great Feeling"  7.11.2015. usmagazine.com. Viitattu 1.4.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Whitney Port** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
**Pierre Jabouille** (1875 – 14. toukokuuta 1947 Pariisi) oli ranskalainen lintutieteilijä.

Jabouille toimi siviilihallinnon virkamiehenä Ranskassa, kunnes vuonna 1905 sai siirron Indokiinaan asioiden hoitajaksi. Hän työskenteli siellä 28 vuotta, toimien eri viroissa, lopulta kuvernöörinä. Hän keräsi lintuja ja nimesi yhdessä Delacourin kanssa keisarifasaanin (*Lophura imperialis*), ruskopääpyyn (*Arborophila cambodiana*) ja vietnaminnakkelin (*Sitta solangiae*) sekä useita alalajeja.

Jäätyään eläkkeelle 1933 Jabouille asettui Clèresiin, jatkoi indokiinalaisten lintujen tutkimista ja osallistui *L'Oiseau*n, ranskalaisen lintutieteellisen lehden toimittamiseen. Hän kirjoitti useita tieteellisiä artikkeleita Indokiinan ja Kiinan linnuista ja osallistui joidenkin kirjojen kirjoittamiseen. Hän kuului British Ornithologists' Unioniin vuodesta 1925 lähtien.

Lähteet
-------

* *The Ibis* 90.[vanhentunut linkki]

1. ↑  ITIS


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Vyšni Volotšokin piiri Tverin alueen kartalla.
**Vyšni Volotšokin piiri** (ven. Вышневоло́цкий райо́н, *Vyšnevolotski raion*) on paikallinen itsehallintoalue Tverin alueen pohjoisosassa Venäjällä. Vuonna 1929 perustetun piirin pinta-ala on 3 389 neliökilometriä. Asukkaita on 26 200 henkeä (vuonna 2009).

Piirin hallinnollinen keskus on Vyšni Volotšokin kaupunki, joka ei kuulu sen yhteyteen, vaan muodostaa erillisen kaupunkipiirikunnan. Vyšni Volotšokin piiriin kuuluu Krasnomaiskin taajama ja 14 maalaiskuntaa:

* Borisovski (ven. Борисовский)
* Djatlovo (ven. Дятлово)
* Gornjak (ven. Горняк)
* Holoholenka (ven. Холохоленка)
* Jesenovitši (ven. Есеновичи)
* Knjaštšiny (ven. Княщины)
* Kolomno (ven. Коломно)
* Lužnikovo (ven. Лужниково)
* Ovsištše (ven. Овсище, karjalaksi *Ovsišša*)
* Sadovyi (ven. Садовый)
* Solnetšnyi (ven. Солнечный)
* Soroki (ven. Сороки)
* Terelesovski (ven. Терелесовский)
* Zelenogorski (ven. Зеленогорский)

Piirin kautta kulkee Moskovan ja Pietarin välinen päärata sekä M10-valtatie. Suurimmat joet ovat Tsna, Msta ja Tvertsa. Länsiosa (Ovsištšen ja Djatlovon kunnat) on vanhaa tverinkarjalaisten asuinaluetta. Karjalaisasutusta on ollut myös entisessä Jesenovitšin piirissä, joka liitettiin Vyšni Volotšokin piiriin vuonna 1958. Vuonna 1989 karjalaisia oli 776 henkeä.

Katso myös
----------

* Borisovski-Hotilovon lentotukikohta

Lähteet
-------

1. ↑  Federalnaja služba gosudarstvennoi statistiki: Tšislennost naselenija Rossijskoi Federatsii po gorodam, posjolkam gorodskogo tipa i raionam na 1 janvarja 2009 g. *gks.ru*.  Arkistoitu 21.10.2011. Viitattu 24.12.2009. (venäjäksi)
2. ↑  Tverskije karely. Istoriko-demokrafitšeskaja spravka tver.ru.  Arkistoitu 30.7.2007. Viitattu 7.3.2009. (venäjäksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Vyšni Volotšokin piiri**.
* Vyšni Volotšokin piirin sivusto (venäjäksi)
* Vyšni Volotšokin piiri Tverin alue -tietosanakirjassa[vanhentunut linkki] (venäjäksi)

Tverin alueen piirit ja *kaupunkipiirit*
Andreapol • Bežetsk • Belyi • Bologoje • Firovo • Kalinin • Kaljazin • Kašin • Kesova Gora • *Kimry* • Kimry • Konakovo • Krasnyi Holm • Kuvšinovo • Lesnoje • Lihoslavl • Maksatiha • Molokovo • Nelidovo • Olenino • Seližarovo • Ostaškov • Peno • Rameški • *Ržev* • Ržev • Sandovo • Sonkovo • Spirovo • Staritsa • Toropets • Udomlja • *Toržok* • Toržok • *Tver* • Vesjegonsk • *Vyšni Volotšok* • Vyšni Volotšok • Zapadnaja Dvina • Žarkovski • Zubtsov
**John Biddulph** (25. heinäkuuta 1840 – 24. joulukuuta 1921 Lontoo) oli brittiläinen eversti, kirjailija ja lintutieteilijä.

Biddulph opiskeli Westminsterissä. 18-vuotiaana hän liittyi ratsuväkeen ja sai komennuksen Intiaan, missä hän palveli Awadhissa vuoden 1857 kansannousun aikana. Myöhemmin hän liittyi Ison-Britannian Intian hallituksen poliittiseen osastoon. Vuosina 1873 ja 1874 hän osallistui Ferdinand Stoliczkan kanssa Sir Douglas Forsythin johtamalle Toiselle Yarkandin retkelle Himalajan yli Turkestaniin. Retkellä Biddulph keräsi lukuisia lintuja ja nisäkkäitä, muun muassa sinkianginaavikkonärhen (*Podoces biddulphi*), jonka Allan Octavian Hume nimesi hänen kunniakseen.

1877 Biddulph komennettiin Gilgitiin, joka on Kashmirin luoteiskolkassa, ja hän asui siellä vuoteen 1881 asti. Gilgitissä hän tutki alueen linnustoa ja oli kirjeenvaihdossa Humen kanssa. Kaksi hänen artikkeliaan julkaistiin *The Ibis*-lehdessä. Palveltuaan vielä useissa tehtävissä, muun muassa neljä vuotta Intian varakuninkaan lordi Northbrookin henkilökunnassa, Biddulph vetäytyi palveluksesta 1896 ja palasi Englantiin.

Biddulph lahjoitti noin 3 500 intialaisen linnunnahan kokoelmansa Kansallisarkistoon (National Collection). Hän nimesi linnuista katajapunavarpusen (*Carpodacus thura*) alalajin *blythi* 1882.

Lähteet
-------

* Muistokirjoitus (*The Ibis* 64.)[vanhentunut linkki]

### Viitteet

1. ↑  ITIS


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Georgi Jakovlevitš Prokopenko** (ukr. Георгій Якович Прокопенко, *Heorhi Jakovytš Prokopenko*; ven. Георгий Яковлевич Прокопенко, 21. helmikuuta 1937 Pultava – 5. toukokuuta 2021) oli ukrainalainen uimari ja olympiamitalisti, joka edusti urallaan Neuvostoliittoa. Prokopenko saavutti vuonna 1964 Tokion kesäolympialaisissa hopeaa 200 metrin rintauinnista. Hän hävisi australialaiselle voittajalle Ian O’Brienille ainoastaan 0,4 sekuntia. Prokopenko lähti kilpailuun yhtenä suurimmista ennakkosuosikeista, sillä hän oli vain kuukautta aikaisemmin uinut 100 metrin rintauinnin maailmanennätykseksi ajan 1.06,9 Moskovassa. Ennätys säilyi voimassa yli kolme vuotta.

Prokopenko menestyi urallaan myös pitkän radan EM-kilpailuissa. Leipzigissa 1962 hän voitti EM-kultaa mielimatkallaan 200 metrin rintauinnissa. Neljä vuotta myöhemmin Utrechtissa Prokopenko voitti jälleen kultaa samalta matkalta ja lisäksi toisen kullan 4×100 metrin sekauintiviestistä.

Prokopenko oli 180 senttimetriä pitkä ja painoi aktiiviurallaan 71 kilogrammaa. Hän edusti uintiurallaan seuratasolla *Dynamo Lvovia*.

Katso myös
----------

* Maailmanennätysten kehittyminen 100 metrin rintauinnissa

Lähteet
-------

1. ↑  Помер львівський олімпієць Георгій Прокопенко *Дивись.info*.  5.5.2021. Viitattu 5.5.2021. (ukrainaksi)
2. 1 2 3 4  Georgy Prokopenko Biography and Statistics Sports Reference LLC. Viitattu 4.10.2009. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
3. ↑  GEORGY PROKOPENKO The International Olympics Committee (IOC). Viitattu 11.11.2019. (englanniksi)
**Laurence Markham Huey** (6. syyskuuta 1892 Tiajuana Valley Kalifornia – 11. kesäkuuta 1963 San Diego) oli yhdysvaltalainen eläintieteilijä.

Huey liittyi 16-vuotiaana Katherine Stephensin San Diegon luonnonhistoriallisessa museossa (SDNHM) järjestämälle Luonnontutkijoiden luokalle. Muuten hän oli itseoppinut eläintieteilijä. Vuonna 1913 Huey tapasi Donald R. Dickeyn, varakkaan lintujen kerääjän ja valokuvaajan, jonka kanssa hän työskenteli seuraavat kymmenen vuotta keräten lintuja Kaliforniasta ja Arizonasta sekä perehtyen valokuvaamiseen. Syksyisin ja talvisin Huey työskenteli metsätöissä ja puutarhoissa. Vuonna 1914 Huey valittiin San Diegon luonnonhistoriallisen seuran jäseneksi. Vuonna 1923 hän liittyi San Diegon luonnonhistoriallisen museon henkilökuntaan ja toimi SDNHM:n lintu- ja nisäkäsosastojen kuraattorina 38 vuotta, 1923–1961.

Huey kirjoitti ja julkaisi 164 tieteellistä artikkelia ja kuvaili 84 litu-ja nisäkäslajia tai -alalajia, muun muassa karibianhaikaran (*Egretta tricolor*) alalajin *occidentalis* 1927.

Lähteet
-------

* SDNHM

1. ↑  OAC
2. ↑  ITIS


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC

 |

 |
**Camille Bombois** (1883 – 1970) oli ranskalainen taidemaalari ja naivisti. Bombois maalasi eloisia ja värikkäitä maalauksia, joiden aiheet olivat katu-, sirkus- ja markkinaelämästä. Camille Bomboisin töitä oli ensimmäisessä Documenta-näyttelyssä 1955.

Bombois toimi myös kiertävän sirkuksen voimamiehenä. Vuonna 1907 hän muutti Pariisiin, jossa työskenteli rautateillä ja öisin sanomalehden painossa siirrellen painavia paperirullia. Päivisin hän maalasi.

Bomboisin sodassa ollessa hänen vaimonsa oli sillä välin tullut toimeen muun muassa myymällä miehensä maalauksia. Se rohkaisi Bomboisin jättämään yötyönsä. Hän myi maalauksiaan Montmartren jalkakäytävillä, missä myös Seraphine Louisin ja Rousseaun löytänyt taidekauppias Wilhelm Uhde näki niitä. Bomboisin ensimmäinen näyttely oli vuonna 1937. Kritiikeissä Bomboisia verrattiin Rousseauhun, joskin hänen töissään oli vähemmän fantasiaa. Bomboisin maalauksissa oli voimakkaita kontrasteja, kuten mustaa, kirkkaita punaisia, sinisiä ja pinkkejä värejä. Omiin kokemuksiinsa tukeutuen hän maalasi sirkusaiheiden ohella maisemia, joissa oli kalastajia. Jokilaivurin poikana Bombois maalasi myös jokivarsien näkymiä.

Lähteet
-------

1. ↑  "Bombois, Camille", *CD-Facta*. Helsinki: WSOY, 1998. ISBN 951-0-23152-5.
2. 1 2 3  Naive art (Arkistoitu – Internet Archive) Viitattu 17.9. 2010.
3. ↑  Bihalji-Merin, Oto: *Modern Primitives: Masters of Naive Painting*, s. 267. kääntäjä Norbert Guterman. New York: Harry N. Abrams, 1959. (englanniksi)
**Leszek Robert Blanik** (s. 1. maaliskuuta 1977 Wodzisław Śląski) on puolalainen telinevoimistelija. Blanik on keskittynyt lähes yksinomaan hyppyyn, missä hän on kilpaillut kansainvälisellä tasolla yli kymmenen vuoden ajan ja voittanut olympiakultaa sekä maailman- ja euroopanmestaruuden.

Blanik on saavuttanut lukuisia arvokisamitaleita hypystä. Ensimmäisen mitalinsa, väriltään hopeisen, hän saavutti 1998 EM-kisoista Pietarista. EM-kisoista hän on lisäksi saavuttanut pronssia 2004 Ljubljanasta. 2002 Patraksessa hän oli viides ja 2007 Amsterdamissa kuudes. Ensimmäisissä olympiakisoissaan Sydneyssä 2000 Blanik saavutti pronssia, mutta Ateenan kisoihin neljä vuotta myöhemmin hän ei selviytynyt. Vuoden 2007 kultamitalinsa lisäksi Blanik on saavuttanut MM-kisoista kaksi hopeamitalia. 2002 Debrecenissä hypyn loppukilpailu oli eräs historian tasaisimmista ja tiukimmista. Blanik teki toisessa hypyssään ensimmäisenä ihmisenä maailmassa Tsukaharan kahdella takaperinvoltilla taittaen, minkä Kansainvälinen voimisteluliitto sittemmin nimesi hänen mukaansa, mutta jäi hopealle. Myös 2005 MM-kisoissa Melbournessa hän saavutti hopeaa. 

Pitkän aikaa maailman huipulla kilpaillut Blanik voitti ensimmäisen arvokisakultansa vasta vuonna 2007 Stuttgartin MM-kisoissa. Hypyn kultamitaliputki sai jatkoa seuraavana vuonna EM-kisoissa Lausannessa. ja elokuussa Pekingin olympialaisissa, missä hän saavutti tasapisteet 16,537 Ranskan Thomas Bouhailin kanssa, mutta voitti kilpailun pistekeskiarvojen ja suorituspisteiden vertailussa. Blanik oli kisojen ainoa ei-kiinalainen miesten telinevoimistelun kultamitalisti. Olympiakulta oli myös Puolan historian ensimmäinen telinevoimistelussa.

Maailmancupissa Blanik on saavuttanut urallaan kuusi voittoa ja kaikkiaan 13 mitalisijaa. Maailmancupin finaalissa hän on ollut parhaillaan toinen, Stuttgartissa vuonna 2002. Puolan mestaruuden Blanik on voittanut urallaan kahdeksan kertaa (1994-1998, 2001-2003).

Lähteet
-------

1. ↑  Esittely Leszek Blanikin kotisivuilla (Arkistoitu – Internet Archive) (puolaksi)
2. 1 2  Arvokisamitalit Leszek Blanikin kotisivuilla (Arkistoitu – Internet Archive) (puolaksi)
3. ↑  Leszek Blanikin esittely International Gymnast Magazine Onlinen sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
4. 1 2 3  Esittely ja tulokset FIG:n tietokannassa[vanhentunut linkki] (englanniksi)
5. ↑  Hypyn lopputulokset Pekingin olympialaisten sivuilla (englanniksi)
6. ↑  MTV3: *Puolan Blanik heitti voltilla olympiavoittoon* 18.08.2008

Aiheesta muualla
----------------

* Leszek Blanikin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
* Blanik(holvi animaatio)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Puola

 |

 |
**Donna Karen Fraser** (s. 7. marraskuuta 1972 Croydon, Lontoo) on brittiläinen pikajuoksija.

Fraser karsiutui Pariisin sisäratojen MM-kisoissa 1997 200 metrin juoksussa välierissä ajalla 23,86. Samana vuonna Ateenan ulkoratojen MM-kisoissa hän karsiutui 400 metrin juoksussa toisissa alkuerissä ajalla 51,11. Vuonna 1998 Fraser sijoittui kolmanneksi Kansainyhteisön kisoissa ja oli voittamassa EM-pronssia 4 x 400 metrin viestijuoksussa Budapestin EM-kisoissa. Sevillan MM-kisoissa 1999 hän karsiutui 400 metrin toisissa alkuerissä. Sydneyn olympialaisissa 2000 hän oli neljäs 400 metrillä ajalla 49,79.

Fraser karsiutui Edmontonin MM-kisoissa välierissä, samoin Ateenan olympialaisissa 2004. Vuonna 2005 hän voitti Euroopan cupin ykkösliigan ja oli mukana voittamassa EM-pronssia Madridin sisäratojen EM-kisoissa pitkässä viestissä. Samana vuonna Helsingin MM-kilpailuissa hän karsiutui henkilökohtaisessa kilpailussa välierissä, mutta oli mukana voittamassa viestipronssia. Hän voitti viestipronssia myös Osakan MM-kilpailuissa 2007. Torinon sisäratojen EM-kisoissa 2009 hän voitti viestihopeaa ja sijoittui kuudenneksi henkilökohtaisessa kilpailussa.

Ennätykset
----------

* 100 metrin juoksu: 11,57 (2000)
* 200 metrin juoksu: 23,05 (2004)
* 300 metrin juoksu: 35,71 (2000)
* 400 metrin juoksu: 49,79 (2000)

Aiheesta muualla
----------------

* Donna Fraser Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)
* Donna Fraser, Olympics UK (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Frank Washington Jarvis** (31. elokuuta 1878 – 2. kesäkuuta 1933) oli yhdysvaltalainen pikajuoksija ja vuoden 1900 olympialaisten 100 metrin juoksun olympiavoittaja.

Jarvis voitti vuonna 1898 Yhdysvaltojen mestaruuskisoissa (silloin AAU:n kisat) 100 jaardin mestaruuden. Sen ansiosta hän oli yksi ennakkosuosikeista Pariisin olympialaisten 100 metrin juoksussa. Suurin ennakkosuosikki oli kuitenkin hänen maanmiehensä Arthus Duffey, joka oli voittanut vuonna 1899 vastaavan kisan ja juuri ennen olympialaisia Britannian mestaruuden.

Alkuerissä kuitenkin Jarvis juoksi ajan 10,8, joka sivusi maailmaennätystä ja paransi Duffeyn olympiaennätystä 0,6 sekunnilla. Välierissä myös John Tewksbury sivusi maailmanennätystä ajalla 10,8. Kaikki kolme yhdysvaltalaista selviytyivät finaaliin, täydennettynä australialaisella Stanley Rowleylla. Finaalin puolivälissä Duffey johti kilpailua, mutta venäytti lihaksensa ja joutui jättämään juoksun kesken. Sen jälkeen Jarvis juoksi olympiavoittoon.

Samoissa olympialaisissa Jarvis kilpaili myös kolmiloikassa ja vauhdittomassa kolmiloikassa, mutta ei saavuttanut huippusijoituksia.

Juoksu-uran jälkeen Jarvis ryhtyi lakimieheksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Virtamo, Keijo (toim.): *Fokus-Urheilu 2*, s. 114. Otava, 1970.
2. ↑  Virtamo, Keijo (toim.): *Fokus-Urheilu 2*, s. 10. Otava, 1970.

Miesten 100 metrin juoksun olympiavoittajat

|  |
| --- |
| 1896: Tom Burke |
1900: Frank Jarvis |
1904: Archie Hahn |
1908: Reggie Walker |
1912: Ralph Craig |
1920: Charlie Paddock |
1924: Harold Abrahams |
1928: Percy Williams |
1932: Eddie Tolan |
1936: Jesse Owens |
1948: Harrison Dillard |
1952: Lindy Remigino |
1956: Bobby Joe Morrow |
1960: Armin Hary |
1964: Bob Hayes |
1968: Jim Hines |
1972: Valeri Borzov  |
1976: Hasely Crawford |
1980: Allan Wells |
1984: Carl Lewis |
1988: Carl Lewis |
1992: Linford Christie |
1996: Donovan Bailey |
2000: Maurice Greene |
2004: Justin Gatlin |
2008: Usain Bolt |
2012: Usain Bolt |
2016: Usain Bolt |
2020: Lamont Marcell Jacobs |
Bauman oppilaana
**Nikolai Ernestovitš Bauman** (ven. Никола́й Эрне́стович Ба́уман, saks. *Baumann*, pseudonyymi Grach; 1873–1905), oli Venäjän vallankumouksellisia.

Bauman opiskeli eläinlääkäriksi. Hän alkoi työskennellä Venäjän sosiaalidemokraattisessa puolueessa Pietarissa 1890-luvulla. Hänet pidätettiin ja hän vietti 22 kuukautta Pietari-Paavalin linnoituksessa ja karkotettiin Vjatkan kuvernementtiin. Hän pakeni ulkomaille ja työskenteli *Iskrassa*, mutta vieraili usein salaa Venäjällä. Hänet pidätettiin helmikuussa 1902 Voronežissa ja vangittiin Kiovaan, jossa hän pakeni vankilasta kymmenen muun toverinsa kanssa. Hän otti osaa toiseen RSDRP:n puoluekokoukseen ja toiseen vallankumouksellisten kokoukseen Genevessä. Hänet valittiin puolueen Moskovan komiteaan. Hänet pidätettiin uudelleen kesäkuussa 1904 Tagankan vankilaan. Poliittiset vangit vapautettiin lokakuun 1905 manifestilla, mutta tsaarin sotilaat surmasivat Baumanin pian sen jälkeen Moskovassa.

Moskovan teknillinen yliopisto N.E.Bauman on nimetty hänen mukaansa.

Aiheesta muualla
----------------

* 
* (Arkistoitu – Internet Archive)
* 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |

 |
**Mihail Semjonovitš Bubennov** (ven. Михаи́л Семёнович Бубенно́в, 21. marraskuuta (J: 8. marraskuuta) 1909 nykyisen Altain aluepiirin Novotšihan piirin Vtoroje Polomošnevon kylä – 3. lokakuuta 1983 Moskova) oli venäläinen neuvostokirjailija.

Mihail Bubennov syntyi talonpoikaisperheeseen. Keskikoulun jälkeen hän työskenteli opettajana ja lehtimiehenä. Vuonna 1939 hänet hyväksyttiin Neuvostoliiton kirjailijaliiton ja vuonna 1951 NKP:n jäseneksi. Vuosina 1965–1975 hän oli Venäjän SFNT:n kirjailijaliiton hallituksen jäsen.

Bubennov on tyypillinen Stalinin ajan kirjailijasukupolven edustaja. Pienoisromaanin *Gremjaštši god* ("Jyrisevä vuosi", 1932) aiheena on maatalouden kollektivisointi, *Bessmertije* ("Kuolemattomuus", 1940) kertoo Venäjän kansalaissodasta. Bubennovin pääteos on toisen maailmansodan aikaa kuvaava romaani "Valkea koivu" (*Belaja berjoza*, 1947, 1952), jonka ensimmäinen osa sai Stalin-palkinnon vuonna 1948. Sen toinen osa on omistettu Stalinin ihannoinnille. Myöhemmin kirjailijaa arvosteltiin ristiriidattomuuden teorian noudattamisesta. Romaani "Kotkien aro" (*Orlinaja step*, 1959) kuvaa "nuorison sankarillista taistelua" uudismaiden raivaamiseksi. Romaanin *Stremnina* ("Vuolle", 1971) aiheena on Siperian luonnon valjastaminen. Teos *Zarnitsy krasnogo leta* ("Punaisen kesän elosalamat", 1977) kuvaa kirjailijan lapsuutta.

Suomennettuja teoksia
---------------------

* *Valkea koivu: romaani*. Suom. Olga Kukkonen. Petroskoi: Karjalais-suomalaisen SNT:n valtion kustannusliike, 1949.
* *Kotkien aro: romaani*. Suom. Saimi Kuivala. Moskova: Vieraskielisen kirjallisuuden kustannusliike, 1961.

Lähteet
-------

1. ↑  *Russkije pisateli, XX vek. Biobibliografitšeski slovar. Tšast 1*, s. 221–222. Moskva: Prosveštšenije, 1998. ISBN 5-09-006993-X.
2. ↑  *Russkije pisateli, XX vek. Biobibliografitšeski slovar. Tšast 1*, s. 222. Moskva: Prosveštšenije, 1998. ISBN 5-09-006993-X.
3. ↑  Kasack, Wolfgang: *Entsiklopeditšeski slovar russkoi literatury s 1917 goda*, s. 128. London: Overseas Publications Interchange, 1988. ISBN 0-903868-73-3.

Aiheesta muualla
----------------

* Entsiklopedija "Krugosvet": Mihail Bubennov (venäjäksi)
* Kratkaja literaturnaja entsiklopedija: Mihail Bubennov (venäjäksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Latvia
* Japani
* Tšekki
* Kreikka
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Gilbert von Rettig** (14. heinäkuuta 1928 Piikkiö – 16. huhtikuuta 1994 Helsinki) oli suomalainen tupakkatehtailija, joka 1980-luvulla oli vuosikaudet Suomen rikkain ihminen. Hän oli perinyt omaisuutensa Rettigin tehtaiden kautta. Hänen isänsä oli vuorineuvos Hans von Rettig.

Gilbert von Rettig ei halunnut elinaikanaan minkäänlaista julkisuutta. Hänestä lienee julkaistu vain yksi valokuva Partekin matrikkelissa.

Yhtiö ja perhe
--------------

Hänen lapsensa Ann Helene von Rettig, Per Cyril von Rettig, Tom Fredric von Rettig ja Hans von Rettig ovat nykyään Rettigin pääomistajia ja hallituksen jäseniä. Yhtiö on luopunut tupakka- ja juomateollisuudesta ja keskittynyt radiaattoreihin, sisäilman laadun säätölaitteisiin, kiinteistökehitykseen ja niiden vuokraukseen sekä varustamoliiketoimintaan.

Viimeisistäkin Rettig-Yhtymän osakkeista Gilbert von Rettig luopui 1993. Loputkin ulkopuoliset lunastettiin pois yhtiöstä ja yhtiöjärjestyksellä määrättiin, ettei omistus tämän jälkeen lipsu kenellekään muulle kuin Gilbert von Rettigin omille jälkeläisille.

Rettigin perilliset ovat hankkineet Ruotsista kolme tunturia sekä niillä sijaitsevat talviurheilukeskukset rinteineen, hotelleineen ja ravintoloineen.

Lähteet
-------

1. ↑  Hallituksen puheenjohtaja Gilbert von Rettig Salaperäinen teollisuusjohtaja *Helsingin Sanomat*.  20.4.1994. Viitattu 6.10.2009.
2. 1 2  Hallitus kokoaa Rettigit *Talouselämä*. Talentum. Viitattu 6.10.2009.
3. ↑  Rettig siirtyi isä-Gilbertiltä lasten haltuun *Helsingin Sanomat*.  11.7.1993. Viitattu 6.10.2009.
**Robert Christopher Tytler** (25. syyskuuta 1818 Allahabad Intia – 10. syyskuuta 1872 Shimla) (lähde antaa syntymävuodeksi 1817) oli brittiläinen sotilas, luonnontutkija ja valokuvaaja.

Viimeinen Intian suurmoguli - Bahadur Shah II - valokuvattuna vankeudessa Delhissä toukokuussa 1858. Kuvaajat: Robert Christopher Tytler ja Charles Shepherd.
Hänen isänsä Robert Tytler palveli sotilaslääkärinä Intiassa Bengalin lääkintäjoukoissa ja hänen äitinsä oli saksalaisen herttua Schneebergin tytär. Tytler liittyi Bengalin armeijaan 1834 ollessaan vielä Englannissa. Hän saapui Intiaan 1835 ja liittyi isänsä rykmenttiin (34. Native Bengal Infantry). Hän oli useita vuosia aktiivipalveluksessa ja otti osaa Ensimmäiseen afgaanisotaan 1839–1842. Hän palveli myös ensimmäisessä englantilaisten ja sikhien välisessä sodassa 1845–1846. Myöhemmin hänet ylennettiin everstiksi ja komennettiin Andamaaneille Port Blairin komentajaksi 1862–1864.

Tytlerin ensimmäinen vaimo Isabella Neilson kuoli 21-vuotiaana 1847. Seuraavana vuonna Tytler avioitui Harriet Christina Earlen kanssa, joka oli bengalilaisen upseerin tytär. Harriet oli myös kiinnostunut valokuvauksesta ja yhdessä he tuottivat noin 300 valokuvaa. Heille syntyi kaikkiaan kymmenen lasta.

Tytler oli innokas luonnontutkija ja erityisesti linnut viehättivät häntä suuresti. Hän nimesi andamaanienviidakkoharakan (*Dendrocitta bayleyi*) 1863. Hänen kunniakseen on nimetty mäntyuunilintu (*Phylloscopus tytleri*) ja haarapääskyn (*Hirundo rustica*) aasialainen alalaji *tytleri*.

Lähteet
-------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Robert Christopher Tytler**.
1. ↑  Officers Died (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  Tytlerin sukupuu
3. ↑  ITIS


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Musée d'Orsay
* Photographers' Identities
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Michael Bailey** (s. 27. helmikuuta 1942 Wisbech, Cambridgeshire) on entinen englantilainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja.

Mike Bailey pelasi Gorlestonin amatöörijoukkueessa ennen kuin 16-vuotiaana siirtyi kesällä 1958 Charltoniin. Maaliskuussa 1959 hän allekirjoitti seuran kanssa ammattilaissopimuksen ja pelasi ensiottelunsa lontoolaisjoukkueessa seuraavana kaudella (1959/1960). Baileyn ensiesitys oli ikimuistoinen siinä mielessä, että ottelussa Plymouth Argylea vastaan hänen piti vartioida Plymouthin Wilf Carteria, joka viimeisteli ottelussa viisi maalia. Ottelu päättyi Plymouthin 6–4 voittoon.

1960-luvulla Bailey nousi Charltonin kapteeniksi ja pelatessaan siellä hän edusti Englantia viidessä alle 23-vuotiaiden maaottelussa ja kahdessa A-maaottelussa Yhdysvaltoja ja Walesia vastaan 1964. Lupaavasti alkanut maajoukkueura päättyi kuitenkin alkuunsa hänen loukkaantuessa pahasti lokakuussa 1964 murtaessaan jalkansa ottelussa Middlesbroughia vastaan. Bailey ehti pelata Charltonissa kaikkiaan 169 ottelua ennen maaliskuussa 1966 tapahtunutta siirtoa Wolverhampton Wanderersiin siirtosumman ollessa 40 000 puntaa.

Bailey aloitti pitkän uransa Wolvesissa 12. maaliskuuta 1966 kotiottelussa Southamptonia vastaan ja oli joukkueen kantavia voimia Wanderersissa kaudella 1966/67, kun joukkue nousi 1. divisioonaan. 1974 hän toimi joukkueen kapteenina Liigacupin finaalissa Manchester Cityä vastaan. Kesään 1977 mennessä Bailey oli edustanut Wolverhamptonia 436 ottelussa, joissa teki 25 maalia.

1977 Bailey siirtyi NASL-sarjaan Minnesota Kicks-joukkueeseen 15 000 punnan siirtosummalla. Myöhemmin hän toimi Hereford Unitedin pelaaja-valmentajana ja lopetettuaan peliuransa palasi Charltoniin toimien joukkueen valmentajana vuosina 1979–1981. Kaudella 1980/1981 hän nosti joukkueen 2. divisioonaan ja siirtyi sitten Brightonin valmentajaksi. Brightonissa hän valmensi joukkueen kaudella 1981/1982 sen kaikkien aikojen parhaimpaan liigasijoitukseen Brightonin sijoittuessa ylimmän sarjaportaan lopputaulukossa sijalle 13.

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
**Edgardo Moltoni** (5. kesäkuuta 1896 Oneglia, Italia – 12. tammikuuta 1980 Milano) oli italialainen lintutieteilijä.

Moltoni väitteli tohtoriksi Torinon yliopistossa 1920. Pian tämän jälkeen hän pääsi assistentiksi ensin Sassarin ja sitten Cagliarin yliopistoon. 1922 hän sai apulaisprofessorin viran Milanon luonnonhistoriallisesta museosta. Hänen vastuulleen tuli kreivi Ercole Turatin (1829–1881) laaja lintukokoelma, joka oli tullut Milanon kaupungin omistukseen vuonna 1884 ja johon oli myöhemmin lahjoitettu myös Turatin lintutieteellinen kirjasto.

Moltoni järjesti tieteellisiä tutkimusretkiä sekä Italiaan että Italian siirtomaihin Afrikassa. Museon kokoelmat tuhoutuivat osittain lentopommituksessa 1943. Yhdessä johtaja B. Parisin kanssa Moltoni korjautti ja entisöi museon ja hankki uusia näytteitä kokoelmiin. Vuonna 1952 hänestä tuli museon johtaja. Jäätyään eläkkeelle 1962 Moltoni jatkoi tutkimustyötä. Hän perehtyi erityisesti Italian rannikon pienten saarten linnustoon. Hän julkaisi *Rivista Italiana di ornitologiaa* sen toisesta osasta lähtien vuodesta 1933. Hän kirjoitti noin 450 tieteellistä artikkelia.

Moltoni nimesi linnuista etiopiannaakan (*Zavattariornis stresemanni*) vuonna 1938.

Lähteet
-------

* Muistokirjoitus *The Ibis* 123.[vanhentunut linkki]

### Viitteet

1. ↑  ITIS


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Saksa
* Italia
* Alankomaat
* Vatikaani

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Italian People

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Raquel del Rosario
**Raquel del Rosario Macías** (s. 3. marraskuuta 1982 Teror, Gran Canaria, Espanja) on espanjalaisen yhtyeen El Sueño de Morfeon laulusolisti. Del Rosario on levyttänyt yhdessä Fran Perean kanssa kelttiläisversion Serranon perhe -sarjan tunnusmusiikista "Uno más uno son siete". Hän on myös näytellyt sarjassa. 

Del Rosario oli naimisissa F1-kuljettaja Fernando Alonson kanssa. Del Rosarion ja Alonson erosta tiedotettiin 20. joulukuuta 2011.

Lähteet
-------

1. ↑  Fernando Alonso meni sittenkin naimisiin marraskuussa *MTV3 Urheilu*.  23.2.2007. Viitattu 24.8.2008.
2. ↑  Alonso and pop star wife divorce *F1 News*.  20.12.2011. GPUpdate.  Arkistoitu 17.8.2016. Viitattu 8.11.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Raquel del Rosario**.
* Raquel del Rosario Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
David Vitter
**David Bruce Vitter** (s. 3. toukokuuta 1961) on yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko. Hän on edustanut Louisianaa Yhdysvaltain senaatissa vuodesta 2005. Hänet on aiemmin valittu Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen ensimmäistä kertaa vuonna 1999. Hän oli jo aiemmin ollut Louisianan edustajainhuoneessa. Hän on koulutukseltaan lakimies. Hän opiskeli Harvardin yliopistossa, Oxfordin yliopistossa ja Tulanen yliopiston lakikoulussa. Hän sai Rhodes-stipendin. 

Vitter syntyi New Orleansissa ja kouluttautui lakimieheksi. Hän oli Louisianan edustajainhuoneen jäsen vuosina 1992–1999. Hänellä ja hänen vaimollaan, entisellä syyttäjä Wendyllä on tyttäret Sophie, Lise ja Airey sekä poika Jack. Vitter on katolilainen.

Vitter sai Yhdysvalloissa huomattavaa mediahuomiota kommentillaan, jossa hän antoi 30. elokuuta 2005 virheellistä tietoa Hurrikaani Katrinan etenemisestä. Hän ilmoitti, että New Orleansin tulvavesi ei enää nouse, vaan pysyy samana tai vähenee, kun vesi oli kaupungissa yhä uhkaavasti nousemassa. Vitter on konservatiivi, joka tiedetään muun muassa homoliittojen ja abortin vastustajaksi.

Skandaali
---------

Vuonna 2007 Vitter herätti kohua, kun hänen numeronsa löytyi parittaja Deborah Jeane Palfreyn puhelutiedoista. Hän väittää saaneensa anteeksi Jumalalta ja vaimoltaan.

Vitter ei eronnut senaatista, vaan pyrki ja tuli valituksi toiselle kaudelle.

Lähteet
-------

1. ↑  US porn actress 'to run' for Senate against disgraced politician

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **David Vitter** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* US Congress

 |

 |
August Immanuel Bekker
**August Immanuel Bekker** (21. toukokuuta 1785 Berliini – 7. kesäkuuta 1871 Berliini) oli saksalainen filologi.

Elämä
-----

Bekker syntyi Berliinissä. Hän saattoi klassiset opintonsa loppuun Hallen yliopistossa Friedrich August Wolfin oppilaana. Wolf piti häntä lahjakkaimpana oppilaanaan. Vuonna 1810 Bekker nimitettiin Berliinin yliopiston filosofian professoriksi. Vuosina 1810–1821 hän matkusteli Ranskassa, Italiassa, Englannissa ja eri puolilla Saksaa tutkien klassisisen kirjallisuuden teosten käsikirjoituksia ja kooten aineistoa omaa toimitustyötään varten.

Osa Bekkerin tutkimusten tuloksista julkaistiin teoksessa *Anecdota Graeca* (1814–1821), mutta suurin osa tuloksista löytyy hänen toimittamistaan klassisten kirjailijoiden teosten laitoksista, joita oli valtaisa määrä. Hänen toimitustyönsä kattoi lähes koko antiikin kreikkalaisen kirjallisuuden, lukuun ottamatta tragediakirjailijoita ja lyyrisiä runoilijoita.

Bekkerin toimittamista laitoksista tunnetuimmat ovat Platonin teokset (1816–1823), attikalaiset puhujat (*Oratores Attici*, 1823–1824), Aristoteleen teokset (1831–1836), Aristofaneen teokset (1829) sekä 25 osaa teosta *Corpus Scriptorum Historiae Byzantinae*. Ainoita latinankielisiä kirjailijoita, joiden teoksia hän toimitti, olivat Livius (1829–1830) ja Tacitus (1831).

Bekkerin numerointia käytetään edelleen viitattaessa Aristoteleen teoksiin.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  "August Immanuel Bekker", 
*Encyclopaedia Britannica 11th ed.* (1911). Encyclopaedia Britannica Company, Cambridge, Englanti.

Aiheesta muualla
----------------

* Bekkerin toimittamia teoksia, Google-teoshaku

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Tšekki
* Australia
* Kreikka
* Kroatia
* Alankomaat
* Puola
* Portugali
* Vatikaani

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Otar Tšiladze** (georg. ოთარ ჭილაძე, 20. maaliskuuta 1933 – 1. lokakuuta 2009) oli georgialainen kirjailija, jolla oli merkittävä rooli georgiankielisen proosakirjallisuuden elvyttämisessä Stalinin valtakauden jälkeen. Luonteenomaista hänen romaaneilleen on sumerilaisen ja helleenisen mytologian yhdistyminen nykyajan georgialaisen intellektuellin ahdinkoon.

Elämäkerta
----------

Tšiladze syntyi Sighnaghissa Kakhetin maakunnassa silloisen Georgian SNT:n itäosassa. Hän valmistui Tbilisin valtionyliopistosta journalistiksi vuonna 1956. Hän julkaisi ensimmäiset teoksensa, pääosin runoutta, 1950-luvulla. Samaan aikaan hän kirjoitti johtaville lehdille Tbilisissä. Tšiladzesta tuli suosittu useiden pitkien ja tunnelmallisten romaanien myötä, kuten *Gzaze erti katsi midioda* (georg. გზაზე ერთი კაცი მიდიოდა, "mies kulki tietä pitkin", 1972–1973), *Qovelman tšemman mpovnelman* (georg. ყოველმან ჩემმან მპოვნელმან, "kaikki jotka löytävät minut", 1976) ja *Avelumi* (georg. აველუმი, 1995). Hän toimi *Mnatobi*-kirjallisuuslehden päätoimittajana vuodesta 1997 lähtien ja julkaisi myös useita runo- ja näytelmäkokoelmia. Hänelle myönnettiin Šota Rustavelin valtionpalkinto vuonna 1983 ja Georgian valtionpalkinto vuonna 1993.

Tšiladze kuoli pitkään sairauteen lokakuussa 2009. Hänet haudattiin Mtatsmindan pantheoniin Tbilisissä. Hänen isoveljensä Tamaz Tšiladze on myös kirjailija.

Lähteet
-------

1. 1 2  Rayfield, Donald: *The Literature of Georgia: A History*, s. 283–287. Routledge, 2000. ISBN 0-7007-1163-5.
2. ↑  ქართველი კლასიკოსი ოთარ ჭილაძე გარდაიცვალა Georgian yleisradio.  [vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Otar Chiladze (Arkistoitu – Internet Archive). Dictionary of Georgian National Biography (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Kenneth Robert Olwig** (s. 8. lokakuuta 1946) on taustaltaan amerikantanskalainen, nykyään Ruotsissa työskentelevä alkujaan yhdysvaltalainen maantieteilijä. Vuodesta 2002 hän on toiminut maisemasuunnittelun professorina Ruotsin maataloustieteellisessä yliopistossa Alnarpissa.

Olwig suoritti filosofian tohtorin tutkinnon vuonna 1977 Minnesotan yliopiston maantieteen laitoksella ohjaajanaan professori Yi-Fu Tuan. Tämän jälkeen hän oli vierailevana apulaisprofessorina Wisconsinin yliopiston maantieteen laitoksella vuosina 1977-78, apulaisprofessorina Tanskan opettajakorkeakoulussa vuosina 1986-1996, vanhempana tutkijana Odensen yliopistossa vuosina 1993-1996 ja maisemahistorian ja -suunnittelun professorina Norjan teknis-luonnontieteellisessä yliopistossa Trondheimissa vuosina 1997-2002.

Tieteellisessä tuotannossaan Olwig on paneutunut etenkin luonnon ja maiseman käsitteisiin, kokemiseen ja esittämiseen ja selvittänyt muun muassa eri kielisten ja eri aikaisten maiseman käsitteiden välisiä suhteita.

Teoksia
-------

* Olwig, Kenneth: *Nature's Ideological Landscape: A Literary and Geographic Perspective on its Development and Preservation on Denmark's Jutland Heath*. London: George Allen & Unwin, 1984. ISBN 0-04-710002-8.
* Olwig, Kenneth Robert: *Landscape, Nature and the Body Politic: From Britain’s Renaissance to America's New World*. Madison: University of Wisconsin Press, 2002. ISBN 0-299--17424-7.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Kenneth R. Olwig Centre for Advanced Study at the Norwegian Academy of Science.  Arkistoitu 1.3.2009. Viitattu 19.3.2009. (englanniksi)
2. 1 2  Kenneth Olwig SLU Landskapsplanering Alnarp. Viitattu 9.10.2011. (englanniksi)[vanhentunut linkki]


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Latvia
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Fredrik Theodor Galindo** oli Haminassa 23. toukokuuta 1838 syntynyt kenraalimajuri. Theodor Galindo hakeutui nuorena Pietarin sotilasoppilaitokseen ja eteni nopeasti urallaan. Hän palveli 1888 everstiluutnanttina 3. tykistöpatteriston 22. kevyen tykistövarikon päällikkönä. Hänet ylennettiin 11.9.1892 everstiksi. Galindo sai 16.11.1899 eron sotapalveluksesta kenraalimajurina.

Kunniamerkit; VenA 3 30.8.1888; VenSt 2 18.12.1894; VenA 2 18.12.1898.

Theodor Galindo avioitui puolalaisen aatelisen Klara Fedorovna Kaminskayan kanssa ja he asettuivat Pietariin. Heillä oli seitsemän lasta joista kaikki pojat valmistuivat upseereiksi Pietarin tunnetusta sotilasoppilaitoksesta *Cadet Corpsista*. 

Lapset; Vladimir (1882–1940), Evgenia (1886–1942) joka avioitui Ilja Speranskyn kanssa ja kuoli Pietarin saarrossa, Boris (1884–?) joka onnistui pakenemaan Pietarista vallankumouksen jälkeen ja asettui Pariisiin, Fedor (1885–1958), Leonid (1888–1918) joka kuoli vallankumouksen taisteluissa, Sergei (1892–?) joka myös onnistui pakenemaan vallankumouksen jälkeen ja asettui Espanjaan, Tamara (1897–1934) joka avioitui Cadet Corpsin*selvennä* upseerin Michail Semenovin kanssa (Michail toimi vallankumouksen jälkeen pappina Pietarissa josta syystä hänet vangittiin ja hävisi*selvennä*).

Theodor Galindon isä, kollegiasessori ja 10. luokan virkamies Jean Kristian de Galindo (s. 25.7.1797 Pietarissa), oli tekniikan ja ranskan kielen opettaja Suomen kadettikoulussa Haminassa. Äiti Sophia Ulrika Silfversvan (s. 12.2.1806 Viaporissa).

Theodor Galindon veli Georg Eberhard Galindo (S 10.11.1835 Hamina) palveli myös Venäjän keisarillisen armeijan kenraalina. Galindon veljeksistä vanhin Johan Frans Andreas Galindo, suoritti sotilasopintonsa Suomen kadettikoulussa Haminassa ja toimi myöhemmin Suomen Yhdyspankin toimitusjohtajana pitkään.

Theodor Galindo on haudattu Volkovon luterilaiseen hautausmaahan Pietarissa 1914.

Lähteet
-------

* Suomalaiset kenraalit ja amiraalit Venäjän sotavoimissa 1809–1917 – Galindo, Fredrik Theodor

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Kenraalit ja amiraalit
* Biografiasampo

 |

 |