recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Olof Westerlund** (14. tammikuuta 1921 - 12. tammikuuta 2011 Raasepori) oli suomalainen maanviljelijä sekä ravihevosten ohjastaja, valmentaja ja omistaja. Hän oli 1950-luvun näkyvimpiä raviurheilijoita Suomessa.

Tenholassa asuneen Westerlundin ensimmäinen menestyshevonen oli suomenhevosori Erkko. Erkon osti hänen isänsä Herman Westerlund näkemättä maanviljelystyöhön, mutta pienikokoinen hevonen osoitti olevansa kyvykäs juoksija. Erkko oli kolminkertainen ravikuningas ja viitenä vuonna eniten ansainnut hevonen Suomessa. Olof Westerlundin aloitteesta Vermossa aloitettiin Erkon muistoksi ajettava avoin suomenhevosten kilpailu vuonna 1978. Erkon Pokaali -niminen kilpailu ajetaan Vermossa edelleen vuosittain.

Westerlundin osaomistama Karina voitti ravikuningattaren tittelin Forssassa 1968. Westerlund kilpaili suomenhevosilla myös Ruotsissa lämminverisiä vastaan.

Westerlund oli ensimmäisten joukossa, kun lämminverisiä ravureiden tuonti Suomeen aloitettiin. Hän kilpaili lämminverisillä ja kuului vuonna 1955 perustetun Lämminveriraviliiton ensimmäiseen johtokuntaan.

Kilpakumppanit tunsivat Westerlundin taitavana kilpa-ajajana ja rehtinä urheilijana, joka osasi myös käyttää muiden heikkouksia hyväkseen kilpailun aikana. Hän käytti kilpailuissa aina kelloa, mistä oli hyötyä sekä Kuninkuusravien ennätysaikojen saavuttamisessa sekä toisaalta aikanaan yleisten aikatasoitusten vuoksi.

Nuorena Westerlund kilpaili eri lajeissa, erityisesti maastohiihdossa ja maantiepyöräilyssä, jossa hän ylsi SM-hopealle saakka.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Saranpää, Kyösti: Olof Westerlund.  *Hevosurheilu*, 25.2.2011.
2. 1 2 3  Finlandia-Ajo pähkinänkuoressa *ravimaailma.fi*. Viitattu 9.8.2022.
3. ↑  Huippuhevoset kilpailevat Erkon Pokaalista.  *Hevosurheilu*, 4.5.1978.
**Suomen Eksegeettinen Seura** on suomalainen vuonna 1938 perustettu eksegetiikan tieteellinen seura, jonka perustivat Antti Filemon Puukko, Eelis Gulin, Aarre Lauha ja Aimo T. Nikolainen. Se on Tieteellisten seurain valtuuskunnan jäsen. Seuran tarkoitus on tehdä tunnetuksi tieteellistä raamatuntutkimusta julkaisutoiminnalla, kokousten ja esitelmien järjestämisellä. Seuran jäsenistö koostuu suurelta osin teologian, klassisen filologian, assyriologian ja judaistiikan tutkijoista sekä opiskelijoista.

Seuralla oli noin 150 jäsentä vuonna 2020. Enimmillään jäseniä on ollut melkein 700 henkeä. Eksegeettisen seuran puheenjohtaja vuodesta 2022 on professori Petri Luomanen ja varapuheenjohtaja Lotta Valve.

Suomen Eksegeettinen Seura on Suomen tiedekustantajien liiton jäsen. Seura julkaisee *Suomen Eksegeettisen Seuran Julkaisuja* -nimistä julkaisusarjaa. Julkaisutoiminnan ohella seura järjestää vuosittain Eksegeettinen päivä -tilaisuuden, jossa esitellään alan tutkimusta yksittäisen teeman ympäriltä. Se myös palkitsee vuosittain parhaan eksegetiikan pro gradu -tutkielman.

Lähteet
-------

1. ↑  Karhunen, Katri: Suomen Eksegeettisen Seuran (SES) 80-vuotista taivalta juhlistetaan perjantaina 9.11. *Teologia*.  8.11.2018. Viitattu 9.10.2023.
2. ↑  Kuukauden jäsenseurana on Suomen Eksegeettinen Seura *Tieteellisten seurain valtuuskunta*.  4.12.2018. Viitattu 9.10.2023.
3. 1 2  Saukko, Olli: Tieteelliset seurat: Suomen Eksegeettinen Seura kantaa tieteenalansa sanomaa vaikka läpi lumen ja loskan *Teologia*.  20.2.2020. Viitattu 9.10.2023.
4. ↑  Hallitus *Suomen Eksegeettinen Seura*. Viitattu 9.10.2023.
5. ↑  Jäsenet *Suomen tiedekustantajat*.  lokakuu 2023. Viitattu 9.10.2023.
6. ↑  Julkaisut *Suomen Eksegeettinen Seura*. Viitattu 9.10.2023.
**Ida Haapala** (s. 2001) on suomalainen suunnistaja. Hän edustaa seuratasolla Kalevan Rastia.

Suunnistuksen nuorten MM-kilpailuissa Haapala voitti vuonna 2019 pitkän matkan kilpailun. Nuorten EM-kilpailuissa hän saavutti vuonna 2018 kultaa pitkällä matkalla ja vuonna 2017 pronssia sprintissä. SM-tasolla Haapala on voittanut nuorten sarjoissa useita kertoja kultaa, pronssia ja hopeaa.

Aikuisten arvokilpailuissa Haapalan paras henkilökohtainen suoritus on 16. sija vuoden 2022 EM-kilpailuiden pitkällä matkalla sekä 9. sija vuoden 2021 maailmancupin Ruotsin osakilpailuissa pitkällä matkalla. Lisäksi vuoden 2022 EM-kilpailuiden viestissä hän juoksi avausosuuden viidenneksi sijoittuneessa Suomen naisten kakkosjoukkueessa.

Suunnistuksen lisäksi Haapala on kilpaillut maastohiihdossa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Haapala Ida | *www.suunnistusliitto.fi*. Viitattu 11.8.2022.
2. ↑  IOF Eventor - Official results for Orienteering World Cup Round 2 with European Orienteering Championships 2022 - Long *eventor.orienteering.org*. Viitattu 11.8.2022. (englanniksi)
3. ↑  Ida Haapala *WorldofO.com*. Viitattu 11.8.2022.
4. ↑  Mitalisijat karkasivat suomalaisilta EM-viesteissä | *www.suunnistusliitto.fi*. Viitattu 11.8.2022.
5. ↑  Ida Haapala *tulokset.hiihtoliitto.fi*. Viitattu 11.8.2022.
István Horthy
**István Nagybányai Horthy** (12. syyskuuta 1904 Pula – 20. elokuuta 1942 Aleksejevka) oli Unkarin valtionhoitajan amiraali Miklós Horthyn vanhin poika, poliitikko ja hävittäjälentäjä.

Horthy valmistui insinööriksi vuonna 1928. Sen jälkeen hän toimi unkarilaisen konepajayhtiö MÁVAGin höyryveturitehtailla. Hän toimi suunnitteluryhmässä ja osallistui moniin merkittäviin projekteihin kuten höyryveturi MÁV 424:n suunnitteluun. Vuosina 1934–1938 hän toimi yrityksen johtajana, ja vuodesta 1938 hän toimi sen pääjohtajana. Vuonna 1940 hän nai kreivitär Ilona Edelsheim-Gyulain. Hän suhtautui kansallissosialismiin epäilevästi ja esitti usein julkisesti kritiikkiä natsismia kohtaan. Tammikuussa 1942 hänen isänsä teki hänestä varavaltionhoitajan. "Pikku-valtionhoitajasta" tuli Unkarissa valtavan suosittu. Tämän jälkeen Horthy nuorempi lähetettiin itärintamalle. "Juutalaiskysymykseen" ja sen "lopulliseen ratkaisuun" Horthy suhtautui rikollisena toimintana. Hän lähetti Kiovasta isälleen kirjeen:

*Vielä yksi epämiellyttävä aihe: juutalaisryhmät. Kuten kuulen, noin 20 tai 30 tuhatta [ihmistä], on sadistien mielijohteiden armoilla, miten asiaa katsotaankin; ihmisen vatsa menee sekaisin [tätä katseltaessa]; on kammottavaa, että 20. vuosisadalla se tapahtuu meilläkin… […] pelkään, että tulemme kerran maksamaan tästä kaikesta hyvin raskaasti. (Onko mahdollista ottaa heitä kotiin työskentelemään siellä?) Muutoin, keväällä, heitä on vain muutama elossa. […]*
Horthy kuoli pian saapumisensa jälkeen selittämättömässä lentokoneen maahansyöksyssä itärintaman takana. On spekuloitu, että saksalaiset agentit olisivat tarkoituksellisesti pudottaneet hänen koneensa pelätessään hänen lisäävän natsismin vastustusta Unkarissa.

István Horthyn vanhin poika (myös etunimeltään István) on toiminut insinöörinä Indonesiassa, missä kääntyi muslimiksi *lähde?*, ja Yhdysvalloissa.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Aavikkokerttu** (*Scotocerca inquieta*) on silkkikerttusten heimoon kuuluva varpuslintu ja sukunsa ainoa laji.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Linnun pituus on noin 10 cm, josta pyrstöä 3,5 cm. Se painaa 6–10 g. Väritykseltään ja olemukseltaan se muistuttaa priiniaa, mutta aavikkokertun höyhenpuku on yleensä kauttaaltaan vaaleamman hiekanruskea eikä sen pyrstö ole niin pitkä. Olemus on myös peukaloismainen. Sukupuolet ovat samanvärisiä.

Esiintyminen
------------

Aavikkokerttu esiintyy laajalla alueella Pohjois-Afrikassa, Lähi-idässä ja Arabian niemimaalla sekä Keski-Aasiassa Intian rajoille saakka. Laji on paikkalintu. Sen elinalueen koko on 1–10 miljoonaa neliökilometriä ja kanta on elinvoimainen.

Elinympäristö
-------------

Elää sekä alavilla mailla että vuoristossa. Laji viihtyy pensaikkoa tai ruohomättäitä kasvavilla autiomailla ja aroilla ja esiintyy usein yhdessä pikkupensaskertun (*Sylvia conspicillata*) kanssa.

Lisääntyminen
-------------

*Scotocerca inquieta saharae*
Pesä on matalalla pensaassa tai ruohoston varassa. Se on katettu, ruohoista ja risuista rakennettu ja sisältä untuvilla, karvoilla ja kuiduilla vuorattu. Kulkuaukko, joita on joskus 2 toisen ollessa pakotie, sijaitsee pesän sivussa vallitsevan tuulensuunnan mukaan. Naaras munii 3–7 munaa. Muna painaa keskimäärin 0,96 g. Molemmat emot hautovat yhteensä noin 2 viikkoa. Poikaset lähtevät pesästä 2-viikkoisina, häirittyinä jo aikaisemmin.

Ravinto
-------

Syö hyönteisiä ja muita pieniä selkärangattomia sekä talvella siemeniä.

Lähteet
-------

1. 1 2  BirdLife International: *Scotocerca inquieta* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.2*.  2012. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 4.12.2013. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5  Cramp, Stanley (toim.) 1992: The Birds of the Western Palearctic. Vol. VI Warblers. - Oxford University Press. Hong Kong.

Aiheesta muualla
----------------

* PBase (kuvia)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q249695
* Wikispecies: Scotocerca inquieta
* ADW: Scotocerca\_inquieta
* ARKive: scotocerca-inquieta
* Avibase: FCF07F05EED54337
* BirdLife: 22713547
* CoL: 4VXQT
* BOW: stswar1
* eBird: stswar1
* Euring: 12310
* GBIF: 2492732
* iNaturalist: 7770
* IRMNG: 10681405
* ITIS: 562870
* IUCN: 22713547
* NCBI: 117183
* Xeno-canto: Scotocerca-inquieta

 |

 |
Jonny Clayton vuonna 2022.
**Jonny Clayton** (s. 4. lokakuuta 1974 Pontyberem) on walesilainen dartsinpelaaja. Hän on saavuttanut urallaan neljä PDC:n major-turnauksen voittoa, sekä kaksi World Cup of Darts -turnauksen voittoa Walesin maajoukkueessa vuosina 2020 ja 2023. Claytonin lempinimi on "The Ferret" ja sisääntulokappale Chuck Berryn "Johnny B. Goode".

Ura
---

Clayton aloitti PDC-uransa vuonna 2015. Kaksi vuotta myöhemmin hän selviytyi ensimmäisen kerran major-turnauksen loppuotteluun Englannissa Players Championships Finals 2017 -turnauksessa, missä hän hävisi Michael van Gerwenille. Palkintokorokkeelle Clayton nousi ensimmäistä kertaa maajoukkueiden World Cup of Darts -turnauksessa 2020 Gerwyn Pricen peliparina, missä he voittivat loppuottelussa Englannin Michael Smithin ja Rob Crossin. Clayton ja Price uusivat voittonsa vuonna 2023 voittamalla loppuottelussa Skotlannin Peter Wrightin ja Gary Andersonin.

Henkilökohtaista turnausvoittoa Clayton joutui odottamaan vuoteen 2021 asti, jolloin hän voitti saman vuoden aikana neljä turnausta: The Masters (loppuottelussa vastassa Mervyn King), Premier League (loppuottelussa vastassa José de Sousa), World Grand Prix (loppuottelussa vastassa Gerwyn Price) ja World Series of Darts Finals (loppuottelussa vastassa Dimitri Van den Bergh). Samana vuonna Clayton nousi dartsin maailmanrankingin kärkikymmenikköön. Vuonna 2023 Clayton selviytyi kuudetta kertaa PDC:n major-turnauksen loppuotteluun World Matchplay -kisoissa, jossa voiton vei Englannin Nathan Aspinall.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Jonny Clayton *PDC*. Viitattu 28.8.2022. (englanniksi)
2. ↑  Players Championship Finals 2017 Results - Darts/World *www.flashscore.com*. Viitattu 28.8.2022. (englanniksi)
3. ↑  World champions - On-song Price helps Wales win World Cup for the first time *South Wales Argus*. Viitattu 28.8.2022. (englanniksi)
4. ↑  Rhys Williams: Price and Clayton storm to victory as Wales clinch second World Cup of Darts win *Caerphilly Observer*.  19.6.2023. Viitattu 24.7.2023. (englanniksi)
5. ↑  Darts results: Jonny Clayton thrashes Gerwyn Price 5-1 to win the World Grand Prix title in Leicester *www.sportinglife.com*. Viitattu 28.8.2022. (englanniksi)
Erik Skjoldbjærg
**Erik Skjoldbjærg** (s. 14. marraskuuta 1964 Tromssa) on norjalainen elokuvaohjaaja. 

Vuonna 2002 valmistui Christopher Nolanin ohjaama elokuva *Insomnia*, joka pääosissa nähtiin Al Pacino ja Robin Williams. Elokuva pohjautui Skjoldbjærgin vuonna 1997 ohjaamaan norjalaiselokuvaan. Stellan Skarsgård näytteli siinä murhaa tutkivaa poliisia, joka vahingossa murhaajaa jahdatessa tulee ampuneeksi oman parinsa ja joutuu etsimänsä murhaajan (Bjørn Floberg) kiristämäksi. Elokuva aukaisi hänelle ovet Hollywoodiin, jossa hän ohjasi Christina Ricciin tähdittämän huumekuvauksen *Prozac Nation* (2001). Elokuvan jälkeen hän palasi jälleen kotimaahansa ja ohjasi nykyaikaistetun version Henrik Ibsenin näytelmästä *Kansanvihollinen*.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Korea
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Tanimbarinluri** (*Eos reticulata*) on punalurien sukuun kuuluva kaija.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Linnun pituus on noin 31 cm. Aikuisen linnun höyhenpuku on yleisväriltään kirkkaan punainen. Pään sivuilla on purppuransininen leveä kuvio. Pyrstö on ruskehtavan musta ja siivillä on mustia kuvioita. Nokka on punainen, iiris oranssi ja koivet harmaat. Nuoren linnun rintahöyhenissä on sinimustaa kirjailua ja siipien peitinhöyhenissä on selvät mustat täplät. Sukupuolet ovat samannäköisiä.

Esiintyminen
------------

Tanimbarinluri esiintyy luontaisesti vain Indonesian Tanimbarisaarilla. Ihminen on siirtänyt lajia Indonesian Kai- ja Damarsaarille.

Tanimbarinlurin kanta on silmälläpidettävä. Se on melko yleinen lemmikkilintu, joskaan Suomessa sitä ei tavata ollenkaan tai juuri ollenkaan.

Elinympäristö
-------------

Tanimbarinlurit elävät alavien maiden metsissä sekä istutusmetsiköissä. Lajin elintavat ovat huonosti tunnettuja.

Lisääntyminen
-------------

Ilmeisesti yksiavioinen. Pesintä tunnetaan puutteellisesti.

Ravinto
-------

Tanimbarinlurit liikkuvat parvissa ja ruokailevat enimmäkseen puiden latvuksissa. Ne syövät ilmeisesti pääasiassa siitepölyä, mettä ja hedelmiä, ehkä myös hyönteisiä, ja niiden nokka ja kieli ovat erilaistuneet siten, että nokka on kapea ja kielen päässä on eräänlainen harja.

Lähteet
-------

1. 1 2  BirdLife International: *Eos reticulata* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.2*.  2012. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 1.5.2014. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Forshaw, Joseph M. & Cooper, William T. 1977: Parrots of the World. - T.F.H. Publications, Inc. New Jersey. ISBN 0-87666-959-3


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q683067
* Wikispecies: Eos reticulata
* ADW: Eos\_reticulata
* ARKive: eos-reticulata
* Avibase: 219C27460B82BBC7
* BirdLife: 22684515
* CoL: 6FKXP
* BOW: blslor1
* eBird: blslor1
* EoL: 1177802
* GBIF: 2479484
* iNaturalist: 19041
* IRMNG: 10460089
* ITIS: 554805
* IUCN: 22684515
* NCBI: 176075
* Species+: 8087
* Xeno-canto: Eos-reticulata

 |

 |
Fatih Portakal
**Fatih Portakal** (s. 2. helmikuuta 1968 Nazilli, Turkki) on turkkilainen toimittaja ja TV-juontaja.

Elämä ja ura
------------

Portakal syntyi 2. helmikuuta 1968 Nazillissa, Turkissa. Hän suoritti siellä peruskoulutuksensa ja myöhemmin lukiokoulutuksensa *Gymnasiumi İzmirii Atatürkissä*, jonka jälkeen hän ilmoittautui Istanbulin yliopiston kauppakorkeakouluun ennen kuin muutti Australiaan vuonna 1994 hankkiakseen maisterin tutkinnon ja saadakseen vieraiden kielten koulutusta.

Tutkinnon saatuaan hän johti jonkin aikaa ravintolaa Australiassa. Vuonna 1997 hän palasi Turkkiin ja meni naimisiin Armağan Toperin kanssa. Vuosina 1997–2005 hän työskenteli *Star TV:n* toimittajana. Vuonna 2005 hän liittyi Mehmet Ali Birandin tarjouksesta *Kanal D:n* työntekijäksi. Toukokuussa 2010 hän sai tarjouksen Foxin toimittajalta İrfan Değirmenciltä ja hänet siirrettiin Foxiin.

Vuosina 2010–2013 Portakal juonsi *Çalar Saat* -ohjelmaa Foxilla. Nazlı Tolga luopui tehtävästään uutiskirjeen pääjuontajana 14. kesäkuuta 2013, ja Portakal aloitti hänen tilallaan *Fox Ana Haber* -ohjelman juontajana syyskuussa 2013. Hän juonsi samaan aikaan myös *Fatih Portakal ile Türkiye'nin Trendleri* -ohjelmaa. Vuonna 2016 hän sai parhaan miesuutisankkurin palkinnon *43. Golden Butterfly Awards* -gaalassa. Seuraavana vuonna hän sai palkinnon jälleen *44. Golden Butterfly Awards* -gaalassa. Vuonna 2020 hän erosi tehtävästään Foxin pääuutisankkurina, ja hänen ohjelmansa *Fatih Portakal ile FOX Ana Haber* päättyi. Myöhemmin hän avasi oman YouTube-kanavansa ja alkoi ladata videoita, arvioida ajankohtaisia tapahtumia ja uutisia.

Teokset
-------

* *Ses-Siz* (2012)
* *Aklımla Dalga Geçme* (2016)

Ohjelmat
--------

* *Fatih Portakal ile Çalar Saat* (2010-2013)
* *Fatih Portakal,* FOX *Ana Haber* (2013–2020)

Lähteet
-------

1. 1 2  Fatih Portakal kimdir? *sabah.com.tr*.  18 September 2015. Viitattu 30 January 2021.
2. 1 2  Fatih Portakal kimdir? Fatih Portakal nereli, kaç yaşında? Eşi kim? *haberturk.com*.  24 August 2020. Viitattu 30 January 2021.
3. ↑  Altın Kelebek Ödülleri sahiplerini buldu *hurriyet.com.tr*.  14 November 2016. Viitattu 30 January 2021.
4. ↑  Fatih Portakal emekli oldu! Fatih Portakal FOX anahaberi bırakacak mı? *sozcu.com.tr*. Viitattu 24 August 2020.
5. ↑  Fox TV'den ayrılan Fatih Portakal, YouTube kanalı açtı *birgun.net*.  29 September 2020. Viitattu 30 January 2021.


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |

 |
Jonas Heiskan omakuva.
**Jonas Heiska** (13. lokakuuta 1873 Jyväskylän maalaiskunta – 3. maaliskuuta 1937 Jyväskylä) oli suomalainen taidemaalari. Hänen luetteloituja töitään on yli tuhat.

Oravasaaren kylässä Heiskan talossa syntynyt Heiska pääsi ylioppilaaksi 1898 Jyväskylän lyseosta. Hän opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1898 ja 1902-1904 sekä Helsingin yliopiston piirustussalissa 1902-1903 suorittaen piirustuksen opettajan tutkinnon.

Heiska kuvasi maalauksissaan erityisesti keskisuomalaisia maisemia ja kansanelämää sekä suomalaisuuteen liittyviä aiheita. Heiskan maalauksia oli esillä Pariisin maailmannäyttelyn Suomen osastolla 1908 ja vuonna 1909 hän sai valtionpalkinnon maalauksestaan *Syyspäivä/Syystunnelma*. 1930-luvulla Heiska teki laajan kuvasarjan Aleksis Kiven Seitsemän veljeksen elämänvaiheista. Tämä sarja oli tarkoitus julkaista kuvakirjana, mutta julkaisukustannukset arvioitiin liian suuriksi.

Vuonna 1912 Heiska rakensi Jyväskylän Älylään itselleen ateljeekodin, jonka hän oli itse suunnitellut yhdessä Lapinlahdelta kotoisin olleen Antti Halosen kanssa. Vuonna 1920 hän meni naimisiin pianonsoiton opettaja Maikki Aron (1889–1961) kanssa. Heidän tyttärensä oli kuvataiteilija ja kuvaamataidon opettaja Vappu Heiska (1921–1993).

Merkittäviä maalauksia
----------------------

* Kaupunki iltavalaistuksessa*Kaupunki iltavalaistuksessa*
* Ensilumi*Ensilumi*

Kirjallisuutta
--------------

* Lahti, Louna: *Taidemaalari Jonas Heiska vaelluksellaan : elämä ja taide - Jonas Heiska : the painter on his journey through life*. Jyväskylä: Keski-Suomen museo : Atena-kustannus, 1995. ISBN 951-96309-8-8.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Jonas Heiska Heiskan matkailutila.  Arkistoitu 4.12.2010. Viitattu 1.7.2013.

* Avoinmuseo.fi: taidemaalari Jonas Heiska (luettu 4.4.2008) (Arkistoitu – Internet Archive)
* Avoinmuseo.fi: Heiskan taiteilijakoti (luettu 4.4.2008) (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Jonas Heiskan esittely Heiskan matkailutilan (Arkistoitu – Internet Archive) sivustossa, Toivakka
* Seitsemän veljeksen maalari, Suomen Kuvalehti, 06.10.1934, nro 41, s. 18, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Jonas Heiska, Jyväskylän taiteilija, Suomen Kuvalehti, 20.03.1937, nro 12-13, s. 38, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Uppslagsverket Finland
* Biografiasampo
* Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899

 |

 |
Kreivi **Karl Borromäus Maria Heinrich Graf von Spreti** (21. toukokuuta 1907 – 5. huhtikuuta 1970) oli saksalainen diplomaatti. Spreti toimi Saksan liittotasavallan Guatemalan suurlähettiläänä vuosina 1968-1970, jolloin hänen siepattiin ja surmattiin. 

Spreti syntyi Kapfingin linnassa Landshutin lähellä aristokraattiseen perheeseen. Hän opiskeli arkkitehtuuria. Hän oli Baijerin kristillissosiaalisen unionin jäsen, joka on CDU:n sisarpuolue. Spreti otti osaa toiseen maailmansotaan ja joutui liittoutuneiden vangiksi.

Vuonna 1956 Karl von Spretistä tuli Länsi-Saksan suurlähettiläs Luxemburgiin, jossa hän oli vuoteen 1960. Sen jälkeen hän oli Kuubassa vuoteen 1963 ja Dominikaanisessa tasavallassa vuosina 1966-1968. Lopulta hänet lähetettiin vuonna 1970 Guatemalaan, jossa samana aikana riehui sisällissota. 

31. maaliskuuta vasemmistolaisen FAR-järjestön sissit kaappasivat Spretin Ciudad de Guatemalassa. Sissit vaativat Guatemalan hallitukselta että se vapauttaisi useita poliittisia vankeja 72 tunnin kuluttua. Hallitus ei suostunut tähän. FAR esitti 5. huhtikuuta uuden vaatimuksen: 22 vankia on vapautettava ja 700 000 dollarin lunnaat. Länsi-Saksan ja Yhdysvaltain ulkoministeriö vaativat että Guatemalan hallitus ottaisi neuvotteluyhteyden sisseihin. Kun hallitus ei ryhtynyt siihen, kaapparit teloittivat Spretin. Hänen ruumiinsa löydettiin 5. huhtikuuta 16 km Ciudad de Guatemalasta.

Länsi-Saksan ja Guatemalan välille syttyi diplomaattinen kriisi, joka johti siihen että Guatemalan suurlähettiläs Bonnissa poistui maasta. Myös Länsi-Saksan suurlähettiläs Guatemalassa poistui.

Karl von Spretin murhaa käsitellään vuonna 1970 ilmestyneessä Ryszard Kapuścińskin kirjassa *Miksi Karl von Spreti kuoli*.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Pohnpeinluri** (*Trichoglossus rubiginosus*) on sateenkaarilurien sukuun kuuluva kaija.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Linnun pituus on noin 24 cm. Aikuisen linnun höyhenpuku on yleisväriltään kastanjanruskea ja kaulan sekä alapuolen höyhenten reunat ovat tummemmat synnyttäen raidallisen värityksen. Siipi- ja pyrstösulat ovat oliivinkeltaiset, nokka oranssi (koiras) tai kellanoranssi (naaras), iiris kellanoranssi (koiras) tai vaaleanharmaa (naaras) ja koivet tummanharmaat. Sukupuolet ovat muuten samanvärisiä. Nuoren linnun väritys on samanlainen kuin aikuisen.

Paikallisten asukkaiden lajille antama nimi tarkoittaa "suojautuu aina sateelta", mikä havainnollistaa sen taipumusta suojautua sateella ison lehden alle.

Esiintyminen
------------

Pohnpeinluri esiintyy Pohnpein eli Ponapén saarella Mikronesiassa.

Lajin kantaa pidetään silmälläpidettävänä, sillä sen populaatio on saavuttamassa vaarantuneen rajaa ja on pienenemässä. Lajin levinneisyysalue on melko suppea, mutta se ei todennäköisesti ole kaventumassa, sillä laji on hyvin sopeutuva.

Elinympäristö
-------------

Pohnpeinlurit elävät metsissä, erityisesti kookospalmumetsiköissä.

Lisääntyminen
-------------

Laji on ilmeisesti yksiavioinen. Pesintä tunnetaan puutteellisesti. Pesä sijaitsee kolossa joko kookospalmun latvassa tai jonkin muun suuren puun onkalossa. Naaras munii vain yhden munan.

Ravinto
-------

Pohnpeinlurit liikkuvat yleensä pienissä muutaman yksilön parvissa ja ruokailevat enimmäkseen kookospalmuissa. Ne syövät siitepölyä, mettä, kukkia, siemeniä ja hedelmiä. Niiden nokka ja kieli ovat erilaistuneet siten, että nokka on kapea ja kielen päässä on eräänlainen harja siitepölyn nuolemista varten.

Lähteet
-------

1. 1 2  BirdLife International: *Trichoglossus rubiginosus* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.2*.  2012. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 2.5.2014. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5 6  Forshaw, Joseph M. & Cooper, William T. 1977: Parrots of the World. - T.F.H. Publications, Inc. New Jersey. ISBN 0-87666-959-3


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q1075144
* Wikispecies: Trichoglossus rubiginosus
* ADW: Trichoglossus\_rubiginosus
* Avibase: C3D27DBC4C137C97
* BirdLife: 22684564
* CoL: 58CKB
* BOW: pohlor1
* eBird: pohlor1
* GBIF: 2479672
* iNaturalist: 19117
* IRMNG: 10976345
* ITIS: 177435
* IUCN: 22684564
* NCBI: 2267890
* Species+: 11161
* Xeno-canto: Trichoglossus-rubiginosus

 |

 |
**Timo Salo** (s. 4. huhtikuuta 1973, Vimpeli) on helsinkiläinen runoilija ja aforistikko. Salon esikoiskokoelma *Epätietokirja* ilmestyi vuonna 2009. Hän on tutkinut taiteiden rajapintoja liittämällä runo- ja aforismiesityksiinsä improvisoitua sokkopiirtämistä (hiilellä paperille) siten, että vain yleisö näkee prosessin ja tuloksen.

Timo Salo on opiskellut Teknillisessä korkeakoulussa arkkitehtuuria ja Helsingin yliopistossa teoreettista filosofiaa. Hän vastaa kirjojen graafisesta suunnittelusta mm. Suomen aforismiyhdistyksen Pilke-sarjassa.

Salon tuotantoa on julkaistu myös Nuoressa voimassa, Tuli & Savussa, Parnassossa ja Nokturno.org:ssa.

Teokset
-------

* *Epätietokirja*. Helsinki: ntamo, 2009. ISBN 978-952-215-079-0.
* *Eroosio*. Helsinki: ntamo, 2014. ISBN 978-952-215-516-0.
* *Esiintymä*. Helsinki: ntamo, 2014. ISBN 978-952-215-522-1.
* *Mutta ennen muuta*. Helsinki: Poesia, 2017. ISBN 978-952-305-079-2.

### Runoja kokoomateoksissa

* Juri Joensuu, Marko Niemi, Harry Salmenniemi (toim.): *Vastakaanon. Suomalainen kokeellinen runous 2000–2010*. Poesia, 2011. ISBN 978-952-5954-07-4.
* Satu Grünthal (toim.): *Säkeilyvaara*. WSOY, 2016. ISBN 978-951-0-41607-5.

Aiheesta muualla
----------------

* Timo Salon aforistinen piirrosesitys (video)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)

 |

 |
Nikolo Kotzev vuonna 2016.
**Nikolo Kotzev** (bulg. Николо Коцев, s. 1961 Pazardjik, Bulgaria) on bulgarialainen kitaristi, joka on soittanut Björn Lodinin Baltimooressa sekä Brazen Abbotissa. Kotzev on myös tuottanut ja miksannut muiden artistien, kuten Saxonin, Molly Hatchetin, Rose Tattoon sekä Messiah's Kissin albumeja.

Viiden vanhana Kotzev aloitti viulun soittamisen, mutta kiinnostui teini-iässä rockmusiikista ja aloitti kitaran soittamisen. 

Kotzev työskenteli sessiomuusikkona ja soitti bulgarialaisessa coveryhtyeessä, joka kiersi ympäri Eurooppaa 1980-luvun lopulla. Nikolo muutti Maarianhaminaan 1989 ja liittyi Björn Lodinin yhtyeeseen Baltimooreen, jonka kanssa hän levytti kaksi albumia *Double Density* (1992) sekä *Thought for Food* (1994). Lodiniin hän oli tutustunut coveryhtyeensä kiertueella 1980-luvun loppupuolella. 

Kotzev lähti Baltimooresta 1994 ja aloitti sooloprojektinsa Brazen Abbotin, joka levytti kolme albumia ennen kuin hän aloitti rockooppera *Nostradamuksen* työstämisen. *Nostradamus* julkaistiin 2001, minkä jälkeen Kotzev kokosi Brazen Abbotin uudelleen.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
*Cuculus canorus canorus* + *Sylvia sarda*
**Sardiniankerttu** (*Curruca sarda*) on kerttujen sukuun kuuluva varpuslintu.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Linnun pituus on noin 12 cm, siipien kärkiväli 13-17,5 cm ja paino keskimäärin 10,5 g. Pienikokoinen kerttu, jolla on pitkähkö pyrstö ja oranssit koivet. Höyhenpuku on harmaa, koiraalla siniharmaa, vain siipi- ja pyrstösulat ovat tummanharmaat. Nokan tyviosa on punainen ja kärki tumma. Koiraan iiris on punainen. Nuoren linnun selässä on ruskehtava sävy ja nokan punainen alue on kellahtava.

Vanhoilla linnuilla on kesällä täydellinen sulkasato. Talvella kaikilla sardiniankertuilla on osittainen ruumiinhöyhenten sulkasato.

Esiintyminen
------------

Sardiniankerttu esiintyy Sardiniassa ja Korsikassa. Baleaareilla esiintyvä baleaarienkerttu luokiteltiin aikaisemmin sardiniankertun alalajiksi. Laji on osittaismuuttaja, jonka kannasta osa muuttaa talveksi Pohjois-Afrikkaan, lähinnä Tunisiaan. Lajia ei ole tavattu Suomessa.

Lajin esiintymisalueen laajuus on 50 000–100 000 neliökilometriä. Euroopassa elää 98 000–310 000 yksilöä ja lajin kanta on elinvoimainen.

Elinympäristö
-------------

Laji elää vuorenrinteiden ja kallioalueiden pensaikoissa.

Lisääntyminen
-------------

Pesintä tapahtuu maaliskuun lopulta toukokuun alkupuolelle. Pesä on matalalla (90-120 cm) pensaassa ja molemmat puolisot osallistuvat rakentamiseen. Se on kuivista ruohoista, lehdistä ja korsista hyvin rakennettu kuppi. Naaras munii tavallisesti 3 tai 4 munaa. Muna painaa 1,52 g. Naaras hautoo 12-15 päivää. Emot huolehtivat poikasista yhdessä ja ne lähtevät pesästä noin 12 päivän ikäisinä.

Ravinto
-------

Pääravintoa ovat hyönteiset, hämähäkit ja muut pienet selkärangattomat.

Lähteet
-------

1. 1 2  BirdLife International: *Curruca sarda* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.2*.  2012. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 23.12.2013. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Cramp, Stanley (toim.) 1992: The Birds of the Western Palearctic. Vol. VI Warblers. - Oxford University Press. Hong Kong.
3. ↑  Svensson, Lars 1997: Euroopan varpuslinnut - sukupuolen ja iän määritys. - Lintutieto. Jyväskylä.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q283931
* Wikispecies: Sylvia sarda
* ADW: Sylvia\_sarda
* Avibase: 6E1206E4FC70EB9E
* BirdLife: 22735017
* CoL: 7B74B
* BOW: marwar1
* eBird: marwar1
* EUNIS: 1305
* Euring: 12610
* Fauna Europaea: 97336
* Fauna Europaea (new): 2ff9c33e-8513-4435-b433-60785763d7f3
* Fossilworks: 373322
* GBIF: 2492965
* iNaturalist: 15280
* IRMNG: 10219893
* ITIS: 563203
* NBN: NHMSYS0000530644
* NCBI: 216230
* Xeno-canto: Sylvia-sarda

 |

 |
**Sinikorvaluri** (*Psitteuteles iris*) on silmälasilurien sukuun kuuluva kaija. Joskus se luokitellaan sateenkaarilurien sukuun.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Linnun pituus on noin 20 cm. Aikuisen linnun höyhenpuku on yleisväriltään vihreä, kellanvihreä alapuolelta ja siipien alapeitinhöyhenistä. Otsa, päälaki ja silmän takaosa ovat punaiset (naaraalla otsa on vihreän ja punaisen kirjava), silmästä niskaan ulottuu punavioletti vyö, niska harmaansininen, korvan peitinhöyhent vaalean sinivihreät, poskilaikut vihreät (naaraalla kellertävät) ja rintahöyhenten reunat tummemmat tehden viiruisen vaikutelman. Pyrstö on päältä vihreä ja alta kellertävä, nokka oranssi, iiris oranssi ja koivet siniharmaat. Nuori lintu muistuttaa naarasta mutta otsassa on vähemmän punaista, nokka on ruskehtava ja iiris ruskea.

Esiintyminen
------------

Sinikorvaluri esiintyy Timorilla ja läheisellä Wetarin saarella Indonesiassa.

Sinikorvalurin kanta on silmälläpidettävä.

Elinympäristö
-------------

Sinikorvalurit elävät metsissä aina 1 500 metrin korkeudelle saakka.

Lisääntyminen
-------------

Ilmeisesti yksiavioinen. Pesintä tunnetaan puutteellisesti.

Ravinto
-------

Sinikorvalurit liikkuvat tavallisesti perhekunnittain tai pienissä parvissa. Ne syövät kukkia, siitepölyä, mettä, hedelmiä ja hyönteisiä. Niiden nokka ja kieli ovat erilaistuneet siten, että nokka on kapea ja kielen päässä on eräänlainen harja.

Lähteet
-------

1. 1 2  BirdLife International: *Psitteuteles iris* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.2*.  2012. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 2.5.2014. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5  Forshaw, Joseph M. & Cooper, William T. 1977: Parrots of the World. - T.F.H. Publications, Inc. New Jersey. ISBN 0-87666-959-3


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q1261434
* Wikispecies: Psitteuteles iris
* ARKive: psitteuteles-iris
* BirdLife: 22684573
* CoL: 4PKD3
* BOW: irilor1
* eBird: irilor1
* EoL: 1178093
* GBIF: 2479453
* iNaturalist: 19304
* IRMNG: 10789337
* ITIS: 554811
* NCBI: 1649849
* Species+: 9557
* Xeno-canto: Psitteuteles-iris

 |

 |
Cierra Ramirez 7th Annual Television Academy Honors
**Cierra Ramirez** (s. 9. maaliskuuta 1995) on yhdysvaltalainen näyttelijä, malli ja laulaja. Hänet tunnetaan parhaiten roolistaan ​​Mariana Adams-Fosterina tv-sarjassa *The Fosters*.

Ura
---

### Musiikki

Musiikki johti Ramirezin tekemään televisio-debyyttinsä – kun hän oli 10-vuotias, hän lauloi Apolloon kuuluvan Showtime-elokuvan "Apollo Kids Star of Tomorrow" -kappaleen. Hän on esiintynyt useiden musiikillisten teosten, kuten Earth, Wind & Firen, Chicagon ja Ruben Studdardin avaustyönä.

Ramirez julkaisi 20. kesäkuuta 2016 ensimmäisen EP:nsä *Discreetin*.

### Näyttely

Vuonna 2007 Ramirezilla oli rooli Disney Channel -kanavalla *Zack & Cody* -televisio-sarjassa. Ramirez sai roolin vuoden 2012 elokuvassa *Tyttö käynnissä*, josta hän voitti ALMA-palkinnon suosikkielokuva-näyttelijän roolista. 

Vuodesta 2013 Ramirez esitti Mariana Fosteria *The Fosters* -sarjassa. Hän esitti teini-ikäistä koululaista, joka adoptoitiin lapsena lesbopariskunnan monikulttuuriseen sekoitettuun perheeseen.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Synchronkartei

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Cierra Ramirez
**Kaliforniannaamiokerttuli** (*Geothlypis beldingi*) on uhanalainen Baja Californiassa elävä lintu. Laji on nimetty Lyman Beldingin kunniaksi.

Kooltaan kaliforniannaamiokerttulit ovat noin 14 cm. Koiraan vatsa ja pää ovat kirkkaankeltaiset. Koiraalla on silmien ympärillä musta maski, joka puuttuu naarailta. Pään takaosa on ruskea ja selkä sekä pyrstö ovat väriltään oliivinvihreät. Naarailla pää on oliivinvihreä ja niillä on myös vaalea silmärengas. Alalaji *G. b. beldingi* on ruumiinrakenteeltaan pulleampi ja koirailla on valkeahko reunus kasvomaskissaan. Naamiokerttuli (*Geothlypis trichas*) voidaan sekoittaa kaliforniannaamiokerttuliin, mutta se on pienempi ja sillä on vaaleanpunaista alaleuassa ja koirailla on maskinsa ympärillä harmaa reunus. Lajin laulu on voimakkaita sarjoja. Kutsuääni on karhea *tchech* 

Kaliforniannaamiokerttuleiden elinympäristöä ovat ruovikkoiset keitaat, joilla kasvaa osmankäämejä ja saroja, sekä makeavetiset marskimaat ja joet. Joitakin yksilöitä on tavattu myös rannikon suoalueilta. Lintuja ei ole tavattu 50 metriä kauempana vesialueista. Linnut tekevät pesänsä ruovikkoon.. Kaliforniannaamiokerttulit ovat hyönteissyöjiä.

Kaliforniannaamiokerttulikannan kooksi arvioidaan noin 1 000–2 500 yksilöä. Suurimmat uhkat lajille ovat elinympäristön tuhoutuminen tulipaloissa, ruokojen kerääminen matkamuistojen valmistamista varten sekä alueella tapahtuva talojen rakentaminen. Lisäksi hurrikaanit muodostavat uhkan suhteellisen eristyneinä eläville pienille populaatioille .

Lähteet
-------

1. 1 2  BirdLife International: *Geothlypis beldingi* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2017.3*.  2017. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 31.12.2017. (englanniksi)
2. 1 2 3  Belding's Yellowthroat – BirdLife Species Factsheet BirdLife International. Viitattu 5. maaliskuuta 2008.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q138371
* Wikispecies: Geothlypis beldingi
* ARKive: geothlypis-beldingi
* BirdLife: 22721839
* CoL: 3FT57
* BOW: belyel1
* eBird: belyel1
* GBIF: 2489638
* iNaturalist: 9735
* IRMNG: 10195564
* ITIS: 178957
* IUCN: 22721839
* NCBI: 355625
* Neotropical: belyel1
* Xeno-canto: Geothlypis-beldingi

 |

 |
**Cheikh Ahmadou Bamba Mbacké Dieng** (s. 23. maaliskuuta 2000 Pikine, Senegal) on senegalilainen jalkapalloilija, joka pelaa hyökkääjänä Ranskan Ligue 1:ssä Marseillen joukkueessa, ja Senegalin maajoukkueessa.

Seurajoukkueura
---------------

Bamba Diengin ensimmäinen eurooppalainen seura oli Marseillen B joukkue, jossa hän pelasi 4 ottelua kaudella 2020/21. Hän siirtyi kesällä 2021 Marseillen pääsarjajoukkueeseen, jossa hän on pelannut 53 ottelua. Niissä hän on tehnyt 11 maalia.

Maajoukkueura
-------------

Bamba Dieng pelasi ensimmäisen kerran Senegalin maajoukkueessa lokakuussa 2021, kun vastassa oli Namibia MM-kilpailujen karsintalohkossa. Hänet kutsuttiin kesken Afrikan mestaruuskilpailujen 2021 joukkueeseen. Hän pelasi viidessä ottelussa. Finaalin rangaistuspotkukilpailussa Egyptiä vastaan hän onnistui Senegalin neljäntenä laukojana. Hän on pelannut yhteensä 17 maaottelussa, joissa hän on tehnyt 2 maalia.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Bamba Dieng Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
2. ↑
**Mostafa Mohamed Ahmed Abdalla** (arab. مصطفى محمد أحمد عبد الله‎; s. 28. marraskuuta 1997 Giza, Egypti) on egyptiläinen jalkapalloilija, joka pelaa hyökkääjänä Ranskan Ligue 1:ssä Nantesin joukkueessa lainasopimuksella Turkin Superliigassa pelaavassa Galatasaraysta, ja Egyptin maajoukkueessa.

Seurajoukkueura
---------------

Mostafa Mohamed aloitti kansainvälisen seurauransa lainasopimuksella Galatasarayhin helmikuussa 2021. Ura uudessa joukkueessa alkoi hyvin, kun hän teki ensimmäisessä ottelussa rangaistuspotkumaalin İstanbul Başakşehiriä vastaan. Galatasarayssa hän pelasi 58 ottelua tehden 17 maalia. Seura lunasti hänet omaksi pelaajaksi heinäkuussa 2022 mutta lainasi hänet heti vuoden sopimuksella Nantesiin. Ranskassa hän on pelannut 26 ottelua ja tehnyt 7 maalia. Nantesissa hän saavutti huomiota myös kieltäydyttyään pelaamasta liigaottelussa Toulousea vastaan koska Nantesin pelipaidassa oli homofobian vastaisen kampanjan sateenkaaritunnus.

Maajoukkueura
-------------

Mostafa Mohamedin maajoukkueura Egyptin väreissä alkoi Afrikan mestaruuskilpailujen karsinnoissa maaliskuussa 2019 Nigeriä vastaan pelatussa ottelussa. Hän on pelannut 21 ottelussa ja tehnyt neljä maalia. Kamerunissa pidetyissä Afrikan mestaruuskilpailuissa 2021 hän pelasi hopeaa voittaneen Egyptin joukkueen jokaisessa seitsemässä ottelussa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Mostafa Mohamed Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
2. ↑  Match Report of Galatasaray SK vs Medipol Başakşehir FK - 2021-02-02 - Süper Lig - Global Sports Archive *globalsportsarchive.com*. Viitattu 15.1.2023.
3. ↑  Kaksi Ranskan liigan pelaajaa kieltäytyi pelaamasta kierroksella, jolla vastustetaan homofobiaa *Helsingin Sanomat*.  14.05.2023. Viitattu 14.05.2023.
**Allosauridae** (nimen merkitys "puukkohammasliskot") oli heimo keskikokoisia ja suuria lihansyöjädinosauruksia, jotka kuuluivat neoteropod kladiin*selvennä* ja elivät myöhäisjurakaudella.

Löytöhistoria
-------------

*Carcharodontosauruksen* hampaita
Allosauridae-lajeja on löydetty paljon Afrikasta, Pohjois-Amerikasta, ja Aasiasta. Tämän ryhmän nimesi ensimmäisenä amerikkalainen paleontologi Othniel Charles Marsh vuonna 1878. Ensimmäinen laji, joka löydettiin oli *Carcharodontosaurus*, jonka löysi Ernst Stromer vuonna 1920 Egyptistä. Tietämys tästä dinosauruksesta melkein katosi kokonaan, koska Stromer tallensi tietonsa Müncheniin, mutta toisen maailmansodan pommituksissa kaikki piirustukset ja tiedot katosivat. Tämä oli ongelma, koska tämä laji ja esimerkiksi *Spinosaurus* tunnettiin pelkästään näiden piirustuksen avulla. Mutta vuonna 1995 paleontologi Paul Sereno löysi Saharasta, Kaakkois-Marokosta suuren kallon ja osittaisen luurangon ja nämä vastasivat Stromerin tietoja ja piirustuksien kuvausta.

Kuvaus
------

*Saurophaganaxin* luuranko
Allosauridae-heimon dinosaurukset olivat lihaa syöviä teropodeja. Siihen kuuluivat suvut *Allosaurus*, *Saurophaganax* sekä huonosti tunnettu *Epanterias*, joka saattoi olla *Allosauruksen* laji. *Allosauridae* heimon lajeilla oli suuret harjaiset kallot ja niin kuin monella muullakin teropodi lajeilla, Allosauridae-heimollakin olivat pitkät kolmisormiset eturaajat. Niiden hännät auttoivat lajeja tasapainottelussa. Allosauridae-heimon lajit olivat noin 8,5–13 metrin pituisia ja painoivat noin 1 700–6 000 kilogrammaa. Monilla lajeilla oli todella kookkaat ja vahvat eturaajat. Niiden hampaat olivat veitsen terävät. *Allosauridae* lajit olivat todennäköisesti vahvoja ja kovia metsästäjiä, jotka pystyivät tarttumaan saaliiseen kynsillään ja repimään suuria lihakimpaleita suurilla leuoillaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Allosauridae *Mv.helsinki.fi*. Viitattu 5.9.2019.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Murray, Lily: *Dinosaurukset*, s. 26-27. Suomentanut Linteri, Sini. Otava, 2017. ISBN 978-951-1-32747-9.
3. ↑  Carrano, M. T. & Benson, R. B. J. & Sampson, S. D.: The phylogeny of Tetanurae (Dinosauria: Theropoda).  *Journal of Systematic Palaeontology*, 2012, 10. vsk, nro 2, s. 211–300. doi:10.1080/14772019.2011.630927. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 9.6.2017.  (englanniksi)
4. 1 2 3 4  Allosauridea *Berkeley.edu*. Viitattu 5.9.2019. (englanniksi)
5. ↑  Fossilworks: Allosauridae *Fossilworks*.  Arkistoitu 20.7.2020. Viitattu 5.9.2019. (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q131684
* Wikispecies: Allosauridae
* BioLib: 18701
* EoL: 4433670
* Fossilworks: 38589
* GBIF: 4822582
* iNaturalist: 496373
* uBio: 5739127

 |

 |
**Erva Niittyvuopio** (s. 1968) on Utsjoen Karigasniemen kylästä kotoisin oleva äidinkielenään pohjoissaamea puhuva saamelainen pappi. Hänen vanhempansa ovat Niillas Áslat Erva ja Njearrejár-Risten Erva.

Työura
------

Erva Niittyvuopion ensimmäinen koulutus oli poronhoitajan ammattitutkinto. Hän toimi Paistunturin paliskunnassa poronhoitajana. Vuonna 2005 hän valmistui teologian maisteriksi Helsingin yliopistosta ja samana vuonna piispa Wille Riekkinen vihki hänet papiksi Kuopiossa. Hän on Suomen ensimmäinen saamelaisnaispappi. Hänen aloitti pappisuransa Kajaanin seurakuntapastorina ja siirtyi sieltä Oulun hiippakunnan kuurojenpapiksi. Oulun hiippakuntaan perustettiin vuonna 2008 saamelaistyön sihteerin virka, johon hänet valittiin.

Niittyvuopio on toiminut Yle Saamen Radion hartausohjelmien vastaavana toimittajana vuodesta 2005 lähtien. Hän on vaikuttanut saamenkielisen kirkollisen kirjallisuuden ja materiaalin julkaisemiseen. Hän on ollut mukana tekemässä inarinsaamen (2011) ja pohjoissaamen (2012) kielistä katekismusta ja Lasten Raamattua inarinsaameksi. Kaikki kolme Suomessa puhuttavaa saamenkieltä on huomioitu Kauneimmat joululaulut -vihkosissa vuosilta 2012 ja 2015 sekä Sotilaan virsikirjassa 2014.

Tunnukset
---------

Suomen kirkon pappisliitto valitsi Erva Niittyvuopion Vuoden papiksi 2018.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Poropolulta papin tielle – Saamelaistyön uranuurtaja Erva Niittyvuopio on Vuoden pappi 2018 *Yle Uutiset*.  3.10.2018. Viitattu 12.2.2023.
2. ↑  Kotimaa24 | Uutiset: Saamelaistyön uranuurtaja Erva Niittyvuopio on Vuoden pappi *Kotimaa*. Viitattu 12.2.2023.
**Hiroyuki Itō** (jap. 伊藤 裕之, *Itō Hiroyuki*) on japanilainen videopelisuunnittelija, joka on toiminut ohjaajana, käsikirjoittajana, pelimekaniikan suunnittelijana sekä äänitehostevastaavana työnantajansa Square Enixin tuottamissa *Final Fantasy* -peleissä. Itsestään hän käyttää toisinaan taiteilijanimeä **Shiomi**.

Ura
---

Kahdessa ensimmäisessä *Final Fantasy* -pelissä Itō työskenteli ohjemointivirheitä korjaavana ohjelmoijana; *Final Fantasy III*:ssa hänen tehtävänään oli luoda ääniefektejä. Ryhdyttyään *Final Fantasy IV*:n taistelusuunnittelijaksi hän kehitti yhden *Final Fantasy* -sarjan merkittävimmistä konsepteista, Active Time Battle -taistelujärjestelmän. Aikaisemmista osista poiketen tämä toiminto ei perustunut pelihahmoille jaettaviin iskuvuoroihin, vaan hahmojen nopeuden määräämällä vauhdilla etenevään mittariin, jonka täyttyessä pelaaja voi osoittaa hahmolleen jonkin komennon. ATB:tä on käytetty kuudessa pääsarjan pelissä, *Final Fantasy X-2*:ssa sekä joissakin *Final Fantasyyn* kuulumattomissa peleissä (esimerkkinä *Chrono Trigger*). Itōn suunnitteli myös *Final Fantasy XII*:n reaaliaikaisen Active Dimension Battlen.

Itōn ohjaamia pelejä ovat *Final Fantasy IX* ja *Final Fantasy VI*, jonka hän ohjasi Yoshinori Kitasen kanssa. Hän on työstänyt myös muita kuin vain Squaren pelejä, kuten *Grandia II* ja *Disney's Party*.

Tuotantoa
---------

| Peli | Julkaisuvuosi | Rooli |
| --- | --- | --- |
| *Final Fantasy* | 1987 | Debuggeri |
| *Final Fantasy II* | 1988 | Debuggeri |
| *Makaitoushi SaGa* | 1989 | Tapahtumakäsikirjoittaja |
| *Square no Tom Sawyer* | 1989 | Pelisuunnittelija |
| *Rad Racer II* | 1990 | Pelisuunnittelija |
| *Final Fantasy III* | 1990 | Ääniefektivastaava |
| *Final Fantasy IV* | 1991 | Taistelusuunnittelija |
| *Final Fantasy V* | 1992 | Taistelusuunnittelija |
| *Final Fantasy VI* | 1994 | Ohjaaja |
| *Chrono Trigger* | 1995 | Tapahtumasuunnittelija |
| *Final Fantas Tactics* | 1997 | Pelisuunnittelija |
| *Final Fantasy VIII* | 1999 | Taistelusuunnittelija |
| *Grandia II* | 2000 | Hahmodemonstraation tuottaja |
| *Final Fantasy IX* | 2000 | Ohjaaja |
| *Hataraku Chocobo* | 2000 | Pelisuunnittelija |
| *Disney's Party* | 2003 | Avustaja |
| *Kingdom Hearts: Chain of Memories* | 2004 | Pääohjelmoija |
| *Final Fantasy XII* | 2006 | Pelisuunnittelun ohjaaja |
| *Meteos: Disney Magic* | 2007 | Ohjelmoija |
|

Aiheesta muualla
----------------

* Hiroyuki Itō MobyGamesissa (englanniksi)
* Hiroyuki Itō Square Havenissä (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz

 |

 |
**Viron herttuakunta** (tansk. *Hertugdømmet Estland*, lat. *Ducatus Estoniae*), oli vuosina 1219–1346 ja uudelleen vuosina 1559–1645 olemassa ollut Tanskan valtakunnan hallitsema herttuakunta.

Tanska nousi merkittäväksi vallaksi 1100-luvulla. Sen intresseihin kuului toistuvien virolaisviikinkien hyökkäyksien päättäminen, jotka uhkasivat Tanskan kaupankäyntiä Itämerellä. Tanskan laivasto hyökkäsi Viroon vuosina 1170, 1194 ja 1197. Vuonna 1206 Valdemar II ja arkkipiispa Andreas Sunonis johtivat ryöstöretkeä Saarenmaalle. Tanskan kuninkaat väittivät Viroa omakseen, mikä sai tunnustuksen paavilta. Vuonna 1219 Tanskan laivasto rantautui Viron satamaan ja kukisti virolaiset Lindanisen taistelussa, joka toi pohjoisen Viron Tanskan vallan alle. Vuoden 1343 yrjönyön kapinan seurauksena Saksalainen ritarikunta valtasi alueet ja Tanska myi ne sille vuonna 1346.

Liivinmaan sodan aikana vuonna 1559 Saarenmaan-Läänemaan hiippakunta Pyhän Marian maalla myi maansa Tanskan kuninkaalle Fredrik II:lle 30 000 taalerin hintaan. Kuningas antoi alueen nuoremmalle veljelleen Magnukselle, joka saapui Saarenmaalle armeijan kera vuonna 1560. Koko Saarenmaasta tuli Tanskan hallitsema vuonna 1573 ja pysyi sellaisena, kunnes se siirrettiin Ruotsille vuonna 1645.

Lähteet
-------

1. ↑  Frucht, Richard: *Eastern Europe: An Introduction to the People, Lands, and Culture, Volume 1*, s. 70. ABC-CLIO, 2005. ISBN 1-57607-800-0. (englanniksi)
2. ↑  Williams, Nicola: *Estonia, Latvia & Lithuania*, s. 190. Michiganin yliopisto, 2003. ISBN 1-74059-132-1. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Viron herttuakunta (1219–1346)** Wikimedia Commonsissa