recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Ihmisoikeudet Kazakstanissa** ovat kansainvälisten sopimusten ja Kazakstanin kansallisen lainsäädännön määrittelemät jokaiselle ihmiskunnan jäsenelle yhtäläisesti kuuluvat vapaudet ja oikeudet. jotka pohjautuvat käsitykseen ihmisarvon yleismaailmallisesta yhtäläisyydestä ja loukkaamattomuudesta. Ne voidaan jakaa vapausoikeuksiin, poliittisiin, taloudellisiin, sosiaalisiin ja sivistyksellisiin oikeuksiin sekä oikeuteen tasapuoliseen kohteluun oikeudenkäynnissä.

YK:n mukaan Kazakstanin inhimillisen kehityksen indeksi oli ylempää keskitasoa vuonna 2004. YK:n arviossa Kazakstan oli sijalla 79 arvioidusta 177:stä maasta vuonna 2004.

Kazakstanin demokratiassa ja ihmisoikeuksissa on puutteita. Kazakstan rikkoo sananvapautta ja ilmaisuvapautta. Toimittaja Sergei Duvanovin mukaan demokratian arvot hukkuivat Kazakstanissa öljyyn, kun maalle annettiin Etyj-puheenjohtajuus vuodeksi 2010.

Vapausoikeudet
--------------

Tärkein vapaus on oikeus elämään. Kazakstan luopui kuolemanrangastuksesta vuoden 2021 alussa.

Poliittiset oikeudet
--------------------

Poliittisia oikeuksia ovat muun muassa äänioikeus, sananvapaus, kokoontumisvapaus sekä yhdistysvapaus.

Johtava sananvapausjärjestö on Adil Soz. Useita toimittajia on tuomittu kriittisistä artikkeleista. Oppositiolehti Respublika on kielletty.

Euroopan parlamentin jäsen, Euroopan sosialistipuolueen ryhmän Liisa Jaakonsaari arvosteli Oulun kaupungin taloussuhteita Kazakstanin pääkaupungin, Astanan, kanssa ystävyyskaupunkisuhteiden perusteella Kazakstanin ihmisoikeustilanteen vuoksi. 

Yksi valtiopäiville toistaiseksi*selvennä* pääsemätön Suomen Sosialidemokraattien Puolueen tapaan sosialistisen internationaalin puolue Kazakstanissa on Kansallinen sosiaalidemokraattinen puolue (Zhalpyulttyk Sotsial-Demokratiyalyk Partiya), jonka esittämän kritiikin perusteella voitaneen päätellä sen esiintyvän oikeana oppositiopuolueena.

Taloudelliset, sosiaaliset ja sivistykselliset oikeudet
-------------------------------------------------------

Perusoikeuksiin kuuluvat myös taloudelliset, sosiaaliset ja sivistykselliset oikeudet. Tällaisia ovat esimerkiksi oikeus työhön, sosiaaliturvaan ja opetukseen. Julkisella vallalla on velvoite turvata ja edistää näiden oikeuksien toteutumista.

Katso myös
----------

* Ihmisoikeudet alueittain ja maittain

Lähteet
-------

1. ↑  Ihmisoikeudet *Yhdistyneet kansakunnat*. Viitattu 6.3.2021.
2. ↑  Ihmisoikeuksien jaottelu *Miina ja Ville, Opettajan aineisto*.  2021. Opetushallitus. Viitattu 6.3.2021.
3. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive) Luettelo valtioista inhimillisen kehityksen indeksin mukaan
4. 1 2  Kazakstanin Etyj-puheenjohtajuuden yllä on varjoja, HS 14.12.2009 A2
5. ↑  Kiistelty Kazakstan nakertaa Etyj-järjestön uskottavuutta – uudella puheenjohtajamaalla on ongelmia juuri Etyjin vaalimissa arvoissa: demokratiassa ja ihmisoikeuksissa, HS 27.12.2009 A3
6. ↑  Kazakhstan scraps death penalty after nearly 20-year moratorium *Al Jazeera*.  2.1.2021. Viitattu 7.3.2021.
7. ↑
**Raul Boesel** (s. 4. joulukuuta 1957 Curitiba, Brasilia) on entinen brasilialainen kilpa-autoilija. Hän kilpaili Formula 1 -sarjassa kausina 1982–1983 saavuttamatta ainuttakaan MM-pistettä.

Ura
---

### Formula 1

Kaudeksi 1982 Boesel sai kilpakuljettajan paikan March-tallista. Kauden aikana hän selviytyi maaliin neljästi, ollen parhaimmillaan kahdeksas Belgian GP:ssa.

Ranskalaisesta Ligier-tallista vapautui kuljettajan paikka Boeselille kaudeksi 1983. Nyt hän selviyti maaliin seitsemän kertaa, mutta ei saavuttanut kertaakaan MM-pisteitä. Parhaimmillaan hän oli seitsemäs Länsi-Yhdysvaltain GP:ssa, joka on hänen uransa paras sijoitus. Tämän kauden jälkeen Boeselia ei enää nähty F1:sissä.

### CART-sarja

Vuonna 1985 Boesel siirtyi kilpailemaan Pohjois-Amerikan CART-sarjaan. Siellä hän kilpaili aina vuoteen 2002 lukuun ottamatta vuotta 1987, jolloin hän kilpaili World Sportscar -sarjassa voittaen myös sen mestaruuden. CART-sarjassa Boesel osallistui 171 kilpailuun, joissa hän saavutti kolme paalupaikkaa ja oli parhaimmillaan kilpailussa toinen.

Lähteet
-------

* Raul Boesel: Career Summary *f1rejects.com*.  2001.  Arkistoitu 27.12.2010. Viitattu 29.7.2010. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Raul Boesel *Drivers*. Motsport Stats. Viitattu 19.7.2019. (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* VIAF

 |

 |
**Maaria Nuoranne** (s. 12. marraskuuta 1993) on suomalainen näyttelijä ja ääninäyttelijä.

Nuoranne opiskeli Kallion ilmaisutaidon lukiossa ja Lahden kansanopiston teatterikoulutuksessa. Hän on esiintynyt näyttelijänä *Syke*-sarjassa ja toiminut Bellen suomenkielisenä ääninäyttelijänä elokuvassa *Beauty and the Beast – Kaunotar ja hirviö*. Vuonna 2019 hän esitti toista pääosaa Lauri-Matti Parppein lyhytelokuvassa *Hiljaa kuin murhaajat*. Vuonna 2020 Nuoranne avusti käsikirjoittajana ystäväänsä, näyttelijä Linnea Leinoa tämän sketsihahmo Hillevi Häntä-Heikkilän kehittämisessä *Putous*-viihdesarjassa. Hänet valittiin samana vuonna näyttelijäksi *Putouksen* kolmannelletoista tuotantokaudelle, joka kuvattiin keväällä 2021. Nuoranteella on ollut myös elektropopia soittava yhtye White Balance yhdessä Ilari Heinilän kanssa.

Lähteet
-------

1. ↑  Kirjaudu sisään • Instagram *www.instagram.com*. Viitattu 9.2.2022.
2. 1 2 3  Putous-näyttelijä Maaria Nuoranne oli mukana ohjeman taustajoukoissa jo viime kaudella: "Oli turvallinen fiilis tulla mukaan" MTV Uutiset
3. ↑  Sanna Sarenius: Maaria Nuoranne löysi oman polkunsa näyttelijäksi – esittää nyt oman sketsihahmonsa Putous-ohjelmassa *Keski-Uusimaa*.  13.12.2020. Viitattu 28.4.2021.
4. ↑  Teatteri I 2014-2015 *Lahden kansanopiston teatterikoulutus*. Viitattu 28.4.2021.
5. ↑  Uuden Kinon kevät 2019 Yle
6. ↑  White Balance Official *SoundCloud*. Viitattu 28.4.2021. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Maaria Nuoranne Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Elonet

 |

 |
Tuol Slengin vankilamuseon pihamaata.
Kidutusvälineitä museon kokoelmista.
**Tuol Sleng** on koulusta vankilaksi ja kuulustelukeskukseksi muunnettu rakennus Phnom Penhissä, Kambodžassa. Vankilan koodinimi oli S-21. Laitosta johti entinen opettaja Kang Kek Ieu, sissinimeltään "Duch". Nykyään paikalla toimii vankilamuseo.

Punakhmerien valtakaudella 1975–1979 Tuol Slengiin koottiin yli 12 000 vankia, yleensä puhutaan noin 17 000 vangista. Vangituista ainakin 2 000 oli lapsia. Eloonjääneitä oli vähän, tiedettyjä selviytyjiä on seitsemän viidestätoista tuhannesta.

Punaisten khmerien hallitessa Kambodžaa myös ulkomaalaisia katosi. Jotkut näistä päätyivät Tuol Slengiin.

Vankilan oli tarkoitus olla valtion vihollisten (koulutettu väki, munkit, opiskelijat) kuulustelukeskus, mutta myös kokonaisia perheitä teloitettiin. Vangeilta haluttiin saada tunnustuksia ja nimiä kiduttamalla. Vangin keskimääräinen viipymisaika vankilassa oli kolme kuukautta.
Vankeja kuoli teloituksen ohella aliravitsemukseen, kidutukseen ja huonoon hygieniaan. Alussa vangit haudattiin vankilan pihamaalle, mutta tilan loputtua teloittaminen ja hautaaminen siirrettiin Choeung Ekin kuolemankentille kaupungin ulkopuolelle.

Vietnamilaiset sotilaat löysivät vankilan vallattuaan kaupungin. Vain muutama lapsi löytyi elossa, ja muut neljätoista viimeistä vankia oli puukotettu vuotamaan kuiviin vartijoiden paettua vankilasta kiireellä. Näiden neljäntoista tuntemattoman uhrin haudat löytyvät vankilan pihalta.

Virallisesti vankilaan tuotiin kuulusteltavaksi vain keskushallinnon vihollisia, mutta kansanvihollisia nähtiin olevan kaikkialla. Koulutus tai sivistys olivat usein riittävä syy vangitsemiseen, koska keskiluokka oli vallankumouksen tiellä.

Lähteet
-------

1. ↑  Tuol Sleng Museum: History (Arkistoitu – Internet Archive) Viitattu 31.7.2010
2. ↑  Yahoo News: Khmer Rouge jailer faces 19 years for 16,000 dead (Cheang Sopheng 26.7.2010) Viitattu 31.7.2010
3. ↑  BBC Khmer Rouge prison chief Duch found guilty  26.7.2010. BBC News. Viitattu 26.7.2010. (englanniksi)
4. ↑  Monsters and Critics: Photographers claim foreigners killed in Pol Pot's prison (12.9.2007) Viitattu 31.7.2010

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Tuol Sleng** Wikimedia Commonsissa
**Naisenryöstö** tarkoitti Suomen rikoslainsäädännössä aiemmin sitä, kun joku otti viisitoista vuotta täyttäneen naimisissa olevan tai naimattoman naisen valtaansa ja *vastoin naisen tahtoa* vei hänet pois tai piti hänet vallassaan haureuden harjoittamista tai avioliiton solmimista varten.

Naisenryöstäjän tarkoituksena ei ollut välttämättä mennä ryöstetyn naisen kanssa naimisiin tai harjoittaa haureutta tämän kanssa. Hän saattoi ottaa naisen valtaansa, jotta joku kolmas henkilö voisi toteuttaa aikomuksensa. Tästä syystä naisenryöstöön saattoi syyllistyä myös nainen.

Asiasta säädettiin Suomen rikoslain 25. luvun 7. pykälässä, ja rikoksen maksimirangaistuksena oli kahdeksan vuotta kuritushuonetta. Säännös naisenryöstöstä oli voimassa vuoteen 1995 saakka.

Enleveeraus
-----------

Enleveerauksella tarkoitettiin viisitoista vuotta täyttäneen naimattoman tai naimisissa olevan naisen poisviemistä *tämän oman tahdon mukaan*, mutta ilman naittajan tai muun edusmiehen suostumusta, tarkoituksena avioliiton solmiminen tai haureuden harjoittaminen.

Asiasta säädettiin Suomen rikoslain 25. luvun 8. pykälässä, ja rikoksen maksimirangaistuksena oli kaksi vuotta kuritushuonetta. Säännös lakkasi olemasta voimassa vuonna 1995, koska katsottiin, että se oli avioliittolainsäädännön kehityksen myötä menettänyt merkityksensä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Hakkila, Esko (toim.): *Lakiasiain käsikirja*, s. 705. Porvoo: WSOY, 1938.
2. ↑  Rikoslain 25 luku 7 § (5.2.1926/24)
3. ↑  Laki rikoslain muuttamisesta (578/1995) Finlex®. Viitattu 5.9.2012.
4. ↑  Rikoslain 25 luku 8 § (5.2.1926/24)
5. ↑  Hallituksen esitys 94/1993 (Yksityiskohtaiset perustelut IV/XI) *217.71.145.20*.  21.04.1995. Viitattu 5.9.2012. [vanhentunut linkki]
**Käräjäsaarna** oli lakisääteinen saarna, joka pidettiin jumalanpalveluksessa kirkossa tai käräjäpaikalla ennen varsinaisten käräjien alkamista. Siitä säädettiin vuoden 1734 lain oikeudenkäymiskaaren 2 luvun 3 pykälässä ja kuninkaallisessa päätöksessä 17. joulukuuta 1697, sen 7 pykälässä. Oikeudenkäymiskaaressa säädettiin:

*Käräjäpäivänä pitää kihlakunnan tuomarin ja lautakunnan olla varhain käräjäpaikassa, ja viimeistään kello yhdeksän aamulla. Jos hän sen laiminlyö ja ei ennen kello kahtatoista tule, sakoitettakoon kymmenen talaria, pitäjän vaivaisille yksinänsä. Ennenkuin Oikeus istuu, on jumalanpalvelus pidettävä. Sitten julistakoon kihlakunnan tuomari käräjät ja käräjärauhan, ja lukekoon julkisesti ne säännöt, jotka yhteiselle kansalle ovat käräjissä julistettavat...*
Kuninkaallinen päätös ja selitys sääti: *Saarnat varsinaisissa käräjissä ovat pidettävät kirkossa, jos se on lähellä käräjäpaikkaa; mutta jos se on 1/4 peninkulmaa edempänä, on saarna pidettävä itse käräjäpaikassa.*

Suomessa oikeudenkäymiskaaren 2 luku muutettiin ja samalla käräjäsaarna siirtyi historiaan lailla 459/1970, joka tuli voimaan vuoden 1971 alussa.

Lähteet
-------

1. ↑  *Tietosanakirja,* Tietosanakirja-osakeyhtiö 1909–1919.
2. ↑  Oikeudenkäymiskaari 2:3.
3. ↑  Kuninkaallinen päätös 17.12.1697, 7 §.
4. ↑  Laki oikeudenkäymiskaaren muuttamisesta, 459/1970.
*Tämä artikkeli kertoo romaanista, arosusi (Canis lupus campestris) on myös suden alalaji.*

**Arosusi** (saks. *Der Steppenwolf*) on Hermann Hessen vuonna 1927 julkaistu, osittain omaelämäkerrallinen romaani. Sitä pidetään *Lasihelmipelin* ohella Hessen tunnetuimpana ja luetuimpana teoksena.

Juoni
-----

Kirjan päähenkilö on keski-ikäinen Harry Haller, jonka elämä on rajusti ailahtelevaa. Hänen suhteensa ympäröivään yhteiskuntaan on vaikea, ja useimmiten Harry sulkeutuukin omaan maailmaansa kirjojen ja klassisten mestarisäveltäjien pariin. Eräänä iltana hänelle kuitenkin annetaan kadulla erikoinen vihkonen, "Kirja Arosudesta". Siinä kerrotaan miehestä, joka on puoliksi susi, eikä saa sovitettua yhteen luonnettaan miehen ja suden välillä ja tuntee siksi suurta ahdistusta. Harry kokee tarinan viittaavan itseensä, ja kirjassa onkin merkittävässä roolissa Harryn pohdinta oman persoonansa luonteesta ja siitä, kuinka sulauttaa mies ja susi samaan kehoon ja mieleen.

*Der Steppenwolf*, Erikoispainos 1927.
Harry ajautuu persoonallisuuskriisissään itsemurhan partaalle, mutta tavattuaan kapakassa viehkeän naisen nimeltä Hermine, hänen elämänsä suunta ainakin hetkeksi muuttuu. Hermine vie Harryn iloisen yöelämän, tanssin ja seurustelun maailmaan, josta Harry on jo kauan aikaa sitten vieraantunut. Harry tutustuu myös Pablo-nimiseen muusikkoon, joka opettaa hänelle elämää, ja Maria-nimiseen kiihkeään nuoreen naiseen, josta tulee hetkeksi Harryn rakastaja. Harryn sisäinen kamppailu Arosuden ja muiden luonteensa pirstaleiden kanssa huipentuu ainoastaan hulluille tarkoitetun Maagillisen teatterin näyttämöllä hallusinogeenien ja hurjien kuvitelmien saattelemana.

Kirja on hyvin voimakas ja lukeminen vaatii ajattelua ja syventymistä, sillä Hessen käyttämät modernistiset lauserakenteet ovat ajoittain vaikeaa luettavaa. Romaanin alussa on "Julkaisijan esipuhe" ja "Kirja Arosudesta", jotka tyylillisesti eroavat teoksen kolmannesta osasta "Harryn muistiinpanot". Huomattava osa tekstistä käytetään selittelyyn ja psykoanalyyttisiin pohdintoihin.

Useamman persoonan sulauttaminen samaan kehoon on tuttu teema myös Hessen romaanista *Narkissos ja Kultasuu*. Kirjassa on useita psykologisia ja psykoanalyysin aineksia. Kerronnassa kuultavat myös Hessen 1920-luvulla kokemat henkilökohtaiset vaikeudet.

Sovitukset
----------

Fred Haines on vuonna 1974 ohjannut romaaniin perustuvan elokuvan *Steppenwolf*. Elokuvassa näyttelevät muun muassa Max von Sydow, Dominique Sanda ja Pierre Clementi.

Lähteet
-------

1. ↑  Herman Hesse: *Arosusi*. (Der Steppenwolf) Suomentanut Eeva-Liisa Manner. WSOY, 1952. ISBN 951-0-22038-8 (11.painos).
2. ↑  Herman Hesse (1877-1962) Author's Calendar.  (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Arosusi** Wikimedia Commonsissa

* 

* Sitaatteja aiheesta **Arosusi** Wikisitaateissa
* Arosusi Kirjasampo.fi:ssä
* Jukka Tavi: Arosusi. Kirjastolehti. (Arkistoitu sivu)
* *Arosusi* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
**Aroostook -sota** oli veretön rajakahakka Yhdysvaltojen ja Ison-Britannian välillä vuosina 1838–1839. Maat kiistelivät raja-alueesta Yhdysvaltain Mainen ja brittien hallitseman New Brunswickin välillä. Molemmilta puolilta saapuneiden siirtolaisten alkaessa kahakoida keskenään britit ja amerikkalaiset keskittivät alueelle joukkojaan. Tilanne päättyi kuitenkin lopulta aselepoon maaliskuussa 1839 ja rajan sopineeseen Websterin ja Ashburtonin sopimukseen 9. elokuuta 1842.

Tausta
------

Yhdysvalloilla ja Isolla-Britannialla oli 1800-luvun alussa useita rajakiistoja. Rajaseudut tunnettiin usein huonosti, tehdyt kartat olivat heikkolaatuisia ja halua kattavaan rajasopimuksen tekemiselle ei ollut. Etenkin Yhdysvalloissa rajakiistat ratkaistiin mieluummin yksi kerrallaan.

Vuonna 1798 New Brunswickin ja tuolloisen Massachusettsin raja määriteltiin kulkevan St. Croix -joella. Oli kuitenkin epäselvää, missä alueen pohjoisraja kulki. Kiistellyn alueen rajanvedosta oli neuvoteltu Ison-Britannian ja Yhdysvaltojen välillä ilman lopputulosta. Tilanne alkoi kärjistyä, kun Maine erosi Massachusettsista omaksi osavaltiokseen vuonna 1820. Alankomaiden kuningas teki vuonna 1831 välitysratkaisun, mutta ratkaisu hylättiin Yhdysvaltain senaatissa mainelaisten vastustuksen takia. Samaan aikaan kiistellylle alueelle muutti siirtolaisia sekä Kanadasta, että Yhdysvalloista.

Sota
----

Tilanne kärjistyi vuonna 1838, kun siirtolaiset molemmilta puolilta alkoivat muodostaa omia ryhmittymiään pidättäen vastapuolen siirtolaisia tunkeilijoina. Britit olivat lisäksi suunnitelleet 1830-luvulla rautatien rakentamista kiistellyllä alueella sijanneen Aroostookjoen kautta. Konflikti alueella sai nimensä joen mukaan. Maaliskuussa 1839 Mainen itselleen kuuluvana pitämälle alueelle Madawaskassa saapui brittijoukkoja. Mainessa alettiin kerätä kokoon 10 000:n miehen vapaaehtoisjoukkoa. Presidentti Martin Van Buren ja Yhdysvaltain kongressi päättivät puolestaan lähettää alueelle 50 000 miestä rauhanturvaajiksi kenraali Winfield Scottin johdolla. Lopulta uhkaava tilanne päättyi ilman verenvuodatusta solmittuun aselepoon 31. maaliskuuta 1839. Osapuolten välillä sovittiin kiistellyn alueen yhteishallinnasta, kunnes rajan kulusta löydettäisiin ratkaisu myöhemmin.

Ratkaisu
--------

Yhdysvaltain uuden presidentin William Henry Harrisonin ulkoministeri Daniel Webster aloitti neuvottelut brittien neuvottelija Ashburtonin paroni Alexander Baringin kanssa vuonna 1841. Seuraavan vuoden puolella 9. elokuuta 1842 saatiin aikaan niin sanottu Websterin ja Ashburtonin sopimus, joka määritteli rajan paitsi Mainessa, mutta myös Suurilla järvillä, sekä Yläjärven ja Metsäjärven välillä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Markku Henriksson: *Kanada : Vaahteralehden maa*, s. 121–122. Gaudeamus, 2006. ISBN 978-952-495-975-9.
2. 1 2 3 4  Aroostook War *Encyclopaedia Britannica*. Viitattu 4.10.2018. (englanniksi)
AropArop satelliittikuvassa

|  |  |
| --- | --- |
| Muut nimet | 
Ahrup, Pono, Long Island |
| Sijainti | 
Madang Papua-Uusi-Guinea |
| Korkein kohta | 
Mount Reaumur (1280 m) |
| Pinta-ala | 
328 km² |

Väestö| Asukasluku | 
900 |

muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Arop** tai **Ahrup** (paikallisten kielillä **Pono**, englanniksi **Long Island**) on tuliperäinen saari Papua-Uudessa-Guineassa. Se sijaitsee noin 130 km Madangista itään ja noin 65 km Saidorista koilliseen. Saaren kokonaispinta-ala on noin 328 km2. Saarella asuu noin 900 asukasta ja he asuvat pääasiassa saaren viidessä suurimmassa asutuskeskuksessa Bokissa, Kautissa, Malalassa, Poin Kiaussa ja Matapunissa.

Dampier antoi saarelle sen englanninkielisen nimen purjehtiessaan saaren ohi vuonna 1700. Nimestä huolimatta saari on suunnilleen kuusikulmionmuotoinen ja sen leveys on suurimmillaan noin 30 km.

Aropin saari on osa Bismarckin tulivuorikaarta, joka ulottuu lännessä Schouteninsaarille ja idässä Rabauliin Uudessa-Britanniassa. Aropin saaren tulivuori purkautui 1600-luvulla tai 1700-luvun alussa tuhoten saarelta lähes kaiken elollisen. Purkauksen jälkeen kasvit, eläimet ja ihmiset ovat kuitenkin levittäytyneet saarelle uudelleen ja purkauksessa muodostuneessa kalderassa on nykyisin makeavetinen Wisdominjärvi (engl. *Lake Wisdom*). Järven pinta-ala on 86 km2, ja sitä ympäröivät vanhan kalderan reunat kohoavat korkeimmillaan reilun 1000 metrin korkeuteen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Specht, J. Ball, E. E. Blong, R. J. Egloff, B. J. Hughes, I. M. McKee, C. O. & Pain, C. F.: Long Island, Papua New Guinea: Introduction.  *Records of the Australian Museum*, 1982.  Australian Museum. doi:10.3853/j.0067-1975.34.1982.288.   (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Arop** Wikimedia Commonsissa
**23. hikō sentai** oli keisarillisen Japanin armeijan ilmavoimien hävittäjäyhtymä (rykmentti), joka perustettiin lokakuussa 1944 Ōtassa Hitachi Kyodo hikōshidanin (jap. 常陸教導飛行師団, Hitachin hävittäjäkoulutusdivisioona) Ōta Kyodo hikōtaista. Se osallistui Japanin kotisaarten ja osa koneista myös Iwo Jiman puolustukseen joulukuusta 1944 helmikuuhun 1945.

Se siirrettiin marraskuussa 1944 Ōtasta Imbaan lähelle Tokiota, missä se liitettiin 10. hikōshidaniin (10. hävittäjädivisioona). Yhtymän tehtävänä oli Kanton alueen ilmapuolustus. Vuoden lopulla käytössä ollut kalusto vaihdettiin Nakajima Ki-43-III ja Nakajima Ki-44 kalustoon. Yksi laivue, jossa oli 12 Ki-43-III hävittäjää, siirrettiin 1. joulukuuta 1944 Iwo Jimalle, missä tehtävänä oli suojata saattueita. Vuoden lopulla laivue palasi Japaniin. Toisen kerran Ki-43 laivue lähetettiin 25. tammikuuta 1945 Iwo Jimalle, missä niiden tehtävänä oli torjua Yhdysvaltain laivaston ilmavoimien hyökkäykset. Laivue menetti kaikki koneensa taisteluissa. Helmikuun alussa elossa olleet laivueen jäsenet kuljetettiin pommikoneilla Japaniin.

Laivue osallistui 16. ja 17. helmikuuta 1945 Yhdysvaltain laivaston koneiden hyökkäysten torjuntaan Kanton alueella.

Kalusto
-------

Yhtymän kalustona olivat:

* Nakajima Ki-43-II lokakuu 1944 - vuoden 1944 loppuun
* Nakajima Ki-43-III marraskuu 1944 - sodan loppuun
* Nakajima Ki-44 vuoden 1944 lopusta - sodan loppuun

Komentajat
----------

Yhtymän komentajina olivat:

* majuri Juro Fujita lokakuu 1944 - helmikuu 1945 (kuollut)
* majuri Masayoshi Taniguchi helmikuu 1945 - sodan loppuun

Lähteet
-------

* Hata, Ikushiko, Izawa, Yasuho & Shores, Christopher: *Japanese Army Fighter Aces 1931-45*. Stackpole Military History Series. Sstackpole books, 2002. ISBN 978-0-8117-1076-3. (englanniksi)
* Padusch, Dariusz: *Nakajima Ki-43 Hayabusa Vol II*. Monograph #85. Lublin: Kagero, 2022. ISBN 978-83-66673-93-9. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3  Hata et al 2002 s. 123-124
2. 1 2  Padusch 2022 s. 72-73
**Martha Cowles Chase** (30. marraskuuta 1927 Cleveland Heights, Ohio, Yhdysvallat – 8. elokuuta 2003 Lorain, Ohio, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen perinnöllisyystieteilijä ja mikrobiologi, joka todisti Alfred Hersheyn kanssa, että DNA:ssa sijaitsee eliöiden geneettinen materiaalia.

Elämä ja ura
------------

Martha Chase syntyi ja kasvoi Cleveland Heightsin kaupungissa. Chase suoritti vuonna 1950 alemman korkeakoulututkinnon Woosterin collegesta. Pian tämän jälkeen Alfred Hershey palkkasi Chasen tutkimusavustajakseen. Hershey tutki Cold Spring Harbor Laboratoryssä virusten kopioitumista.

Tutkijat uskoivat vielä 1940-luvulla, että proteiini olivat solujen perinnöllistä aineistoa, mutta keuhkokuumetta aiheuttavilla bakteereille tehdyt havainnot viittasivat puolestaan nukleiinihappojen suuntaan. DNA:n rooliin asiassa ei kuitenkaan kovin laajasti uskottu. Vasta vuonna 1952 tehdyt Hersheyn–Chasen-kokeet onnistuivat todistamaan DNA:n sisältävän geenit.

Chase siirtyi vuonna 1953 työskentelemään Oak Ridgen kansallislaboratorioon ja sieltä Rochesterin yliopistoon. Väitöstutkimuksensa hän aloitti 1959. Se valmistui 1954 Etelä-Kalifornian yliopistossa. Chase teki väitöskirjansa yliopiston molekyylimikrobiologian ja immunologian ohjelmassa.

Chasen tieteellinen ura päättyi jo 1960-luvun lopulla useiden henkilökohtaisten takaiskujen takia, Ennen kuolemaansa hän kärsi muutaman vuosikymmenen ajan dementiasta ja menetti lyhytkestoisen muistinsa. Hän kuoli keuhkokuumeeseen vuonna 2003.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Dawson, Milly: Martha Chase dies *The Scientist*.  20.8.2003. LabX Media Group. Viitattu 4.4.2018. (englanniksi)
2. 1 2  Chase, Martha Cowles (1927–) *World of Microbiology and Immunology*. Encyclopedia.com. Viitattu 4.4.2018. (englanniksi)
3. 1 2  Lavietes, Stuart: Martha Chase, 75, a Researcher Who Aided in DNA Experiment *NYTimes.com*.  13.8.2003. The New York Times Company. Viitattu 4.4.2018. (englanniksi)
4. ↑  Reactivation Of Phage-P2 Damaged By Ultraviolet Light University of Southern California. Viitattu 4.4.2018. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Martha Chase** Wikimedia Commonsissa

* Hersheyn ja Chasen tutkimus "Independent Functions of Viral Protein and Nucleic Acid in Growth of Bacteriophage". (englanniksi)
**Carlos Agostinho do Rosário** (s. 26. lokakuuta 1954 Maxixe, Mosambik) on mosambikilainen poliitikko ja diplomaatti, joka valittiin vuonna 2015 maan pääministeriksi. Hän on toiminut sitä ennen maatalous- ja kalastusministerinä sekä suurlähettiläänä Intiassa ja Indonesiassa.

Rosário opiskeli taloustiedettä Eduardo Mondlane -yliopistossa. Maisteriksi hän kirjoitti Lontoon yliopistosta erikoistumisalanaan kestävä maatalous ja maaseudun kehittäminen.

Rosário työskenteli vuonna 1977 osa-aikaisena julkisten töiden ja asutuksen ministeriössä. Vuosina 1980–1982 hän opetti matematiikkaa Maputon teollisuusinstituutissa. Tämän jälkeen hän työskenteli Manica-sitrusyhtiön taloustieteilijänä, ja vuonna 1987 hänet nimettiin Zambezian provinssin kuvernööriksi.

Rosário valittiin vuonna 1994 parlamenttiin. Hän ei kuitenkaan toiminut kauaa parlamentaarikkona, sillä hänet valittiin pian maatalous- ja kalastusministeriksi, jona hän toimi vuoteen 1999.

Rosário valittiin vuonna 2002 Mosambikin Intian ja Sri Lankan suurlähettilääksi. Hän toimi siellä vuoteen 2008. Seuraavana vuonna hänet valittiin Indonesian suurlähettilääksi, jonka toimialueeseen kuuluivat lisäksi Singapore, Malesia, Thaimaa ja Itä-Timor.

Rosário jätti paikkansa Indonesiassa, kun presidentti Filipe Nyusi valitsi tammikuussa 2015 hänet Mosambikin pääministeriksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Biografia do novo Primeiro-Ministro  23.1.2015. Ídolo. Viitattu 22.10.2016. (portugaliksi)
2. ↑  Anjaiah, Veeramalla: Mozambique ambassador to RI is new PM *The Jakarta Post*.  18.1.2015. PT. Niskala Media Tenggara. Viitattu 22.10.2016. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa

 |

 |
*Tämä artikkeli kertoo Britannian kuninkaallisen laivaston Dublin-luokan 74-tykkisestä linjalaivasta. Muita samannimisiä aluksia, katso HMS Warspite*

**HMS Warspite** ( usein kirjoitusasuna **HMS Warspight**) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1758 vesillelaskettu Dublin-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Dublin-luokka*
Alus tilattiin 14. marraskuuta 1755 70-tykkisenä kolmannen luokan linjalaivana Deptfordista Thomas West and Companyltä. Sen köli laskettiin vielä marraskuussa ja alus laskettiin vesille 8. huhtikuuta 1758. Amiraliteetti oli ilmoittanut aluksen nimen 13. huhtikuuta 1756 päivätyllä kirjeellä, jolloin alus myös luokiteltiin 74-tykkiseksi. Alus valmistui 27. heinäkuuta 1758. Aluksen tarjoukseen perustunut hinta oli 26 285 puntaa 19 shillinkiä ja 3 pennyä, mutta lopullinen uppouman perusteella laskettu hinta oli hieman korkeampi. Lisäksi aluksen varustamiskustannukset olivat 9 440 puntaa 12 shillinkiä ja 11 pennyä.

Palvelus
--------

Alus otettiin palvelukseen toukokuussa ensimmäisenä päällikkönään Charles Holmes, joka luovutti aluksen päällikkyyden 1759 Sir John Bentleylle. Seitsenvuotinen sota Ranskaa vastaan oli käynnissä ja alus lähti 16. helmikuuta Välimerelle, jossa se liittyi amiraali Edward Boscawenin laivueeseen. Alus osallistui 19. elokuuta 1759 laivueen mukana Lagosin taisteluun, jossa se valtasi Ranskan laivaston *Témérairen*. Se osallistui amiraali Sir Edward Hawken alaisuudessa Quiberoninlahden taisteluun. Pariisin rauhansopimuksen jälkeen alus poistettiin palveluksesta, kunnes se palautettiin Yhdysvaltain vapaussodan aikana sairaalalaivaksi.

Satamapalvelukseen alus siirrettiin 1778 ja nimettiin maaliskuussa 1800 *HMS Arundeliksi*. Alus romutettiin 1802.

Lähteet
-------

* Winfield, Rif: *British Warships in the Age of Sail 1714-1792 - Design, Construction and Fates*. Minnesota: Seaforth Publishing, 2007. ISBN 978-1-84415-700-6. (englanniksi)
* Winfield, Rif: *British Warships in the Age of Sail 1793-1817 - Design, Construction and Fates*. Minnesota: Seaforth Publishing, 2005. ISBN 978-1-84415-717-4. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Winfield 2007 s. 59

*Dublin*-luokan linjalaivat

|  |
| --- |
| *HMS Dublin* – *HMS Norfolk* – *HMS Shrewsbury* – *HMS Lenox* – *HMS Mars* – *HMS Warspite* – *HMS Resolution* |
| Edeltäjä: Burford-luokka – Seuraaja: *HMS Fame* |
**Jean Marc Gaillard** (s. 7. lokakuuta 1980 Annemasse) on ranskalainen maastohiihtäjä, joka on kilpaillut maailmancup-tasolla kaudesta 2001–2002 lähtien.

Gaillard sijoittui Torinon olympialaisissa 2006 yhdenneksitoista 50 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa. Sapporon MM-kisoissa 2007 hän oli 50 kilometrin perinteisen tyylin kilpailussa seitsemäs. Liberecin MM-kilpailuissa 2009 hän sijoittui 15 kilometrin perinteisen kilpailussa 14:nneksi ja parisprintissä Cyril Mirandan kanssa viidenneksi. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 hän oli yhdistelmäkilpailussa kymmenes. Sotšin olympialaisissa 2014 Gaillard sijoittui yhdistelmäkilpailussa kuudenneksi ja hiihti avausosuuden Ranskan pronssia saavuttaneessa viestijoukkueessa.  Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän hiihti avausosuuden Ranskan pronssiviestijoukkueessa ja oli 30 kilometrin yhdistelmäkilpailussa yhdeksäs. Pyeongchangin talviolympialaisissa 2018 4×10 kilometrin viestissä Gaillard oli mukana Ranskan pronssimitalijoukkueessa.

Gaillard saavutti uransa ensimmäisen maailmancupin osakilpailuvoiton – ja palkintokorokesijan – Liberecissä käydyssä 11,4 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 16. helmikuuta 2008. Seuraavalla kaudella hän sijoittui toiseksi yhdistelmäkilpailussa Vancouverissa ja 15 km vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa Rybinskissä. Cupin kokonaispisteissä hän oli seitsemäs. Kaudella 2010–2011 hän sijoittui toiseksi Rybinskin yhdistelmäkilpailussa ja oli cupin kokonaispisteissä yhdeksäs.

Lähteet
-------

* Jean Marc Gaillard Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑
2. ↑  Suomi kamppaili varamiehisenä komeasti neljänneksi – Kläbon isku oli liikaa muille *yle.fi*. Viitattu 19.2.2018.
**Jooniansaarten yhdysvallat** (kreik. Ηνωμένον Κράτος των Ιονίων Νήσων, *Inoménon Krátos ton Ioníon Níson*) oli valtio Kreikan saaristossa, Seitsemän saaren tasavallan seuraajavaltio. Se oli Britannian protektoraatti, joka muodostettiin toisessa Pariisin rauhassa marraskuussa 1815. Protektoraattiaika päättyi 1864, kun Britannia lahjoitti saaret vastaperustetun Kreikan kuningaskunnan kuninkaalle Yrjö I:lle.

Vuonna 1817 kirjoitetun perustuslain mukaan valtion hallituskaupunki oli Korfulla, uskonto ortodoksinen ja kieli mahdollisuuksien mukaan kreikka. Aiemmassa Septinsularin tasavallassa oli suosittu italian kieltä. Italiaa käytettiin jonkun verran edelleen, varsinkin Kefaloniassa.

Jooniansaarten yhdysvallat muodostui seitsemästä saari-osavaltiosta:

* Korfu
* Kefaloniá
* Zákynthos (Zante)
* Lefkas (Santa Maura)
* Paxós
* Ithaka
* Kythera (Cerigo)

Lähteet
-------

1. ↑  Constitutional chart of Ionian islands 1817 (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Jooniansaarten yhdysvallat** Wikimedia Commonsissa

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:United States of the Ionian Islands
Jean Moulinin muistomerkki.
**Jean Moulin** (20. kesäkuuta 1899 Béziers, Ranska – 8. heinäkuuta 1943 Metz, Ranska) oli yksi Ranskan vastarintaliikkeen tunnetuimmista johtajista toisen maailmansodan aikana. Ranskassa häntä pidetään kansallissankarina. Gestapon vankina kuollut Moulin haudattiin myöhemmin Pariisin Panthéoniin, jonne on haudattu myös monia muita kuuluisia ranskalaisia.

Moulin värvättiin Ranskan armeijaan vuonna 1918, mutta ensimmäinen maailmansota loppui juuri ennen kuin hän ehti osallistua taisteluihin. Sodan jälkeen Moulinista tuli pian maan nuorin prefekti.

Saksan armeijan valloitettua Ranskan kesällä 1940 Moulin kieltäytyi yhteistyöstä saksalaisten kanssa. Gestapo pidätti Moulinin ja kidutti häntä, minkä jälkeen hän yritti sellissään itsemurhaa leikkaamalla kurkkunsa. Sen jälkeen hän piti aina kaulassaan arven peittona huivia. Moulinin toivuttua hänet vapautettiin. 

Vuonna 1940 Vichyn hallitus määräsi prefektinä toimivan Moulinin erottamaan kaikki vasemmistoon kuuluvat kaupunginjohtajat. Moulin kieltäytyi ja hänet erotettiin. Sen jälkeen hän alkoi liittoutua muiden ranskalaisten kanssa, jotka halusivat syrjäyttää Vichyn hallituksen ja ajaa saksalaiset ulos Ranskasta. Vuonna 1941 Moulin kävi Lontoossa ja tapasi siellä Charles de Gaullen ja muita Vapaan Ranskan johtajia. Moulin teki vaikutuksen de Gaulleen, joka päätti tehdä hänestä Ranskan vastarintaliikkeen johtajan tehtävänään yhdistää Ranskan vastarintaliike. Moulin palasi Ranskaan 1. tammikuuta 1942 ja onnistui tehtävässään. Hänellä oli useita vääriä henkilöllisyyksiä ja hänen pseudonyymejään olivat REX ja MAX.

Gestapo pidätti 7. kesäkuuta 1943 Ranskan vastarintaliikkeen tärkeän hahmon René Hardyn, jota kuulusteltiin kiduttamalla. Gestapo ja Klaus Barbie saivat tarpeeksi tietoa pidättääkseen myös Moulinin. Barbie kidutti raa’asti Moulinia, mutta hän ei kertonut mitään. Ranskan vastarintaliike alkoi pelätä turvallisuutensa puolesta ja alkoi suunnitella Moulinin pakoa. Saksalaiset lähettivät hänet junalla Berliiniin, mutta hän kuoli kidutuksen aiheuttamaan sydänkohtaukseen Metzissä 8. heinäkuuta 1943.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
	+ 2
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Japani
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
Tampereen Messut Oy:n logo
**Tampereen Messut Oy** on messu­yhtiö, joka järjestää ammattimessuja sekä kuluttajamessuja Tampereen Messu- ja Urheilu­keskuksessa. Messuohjelmistossa on yhteensä noin 30 messutapahtumaa, joista vuosittain toteutetaan keskimäärin 15-20. Näytteilleasettajia messuilla on joka vuosi yli 3000 ja tapahtumiin tutustuu lähes 140 000 messuvierasta. Suurimmat messut, jotka Tampereen Messut järjestää ovat Suomen Kädentaidot ja Alihankinta.

Tampereen Messut -konserni
--------------------------

Tampereen Messut -konserniin kuuluvat myös omana yksikkönä toimiva Tampereen Kokouspalvelu sekä tytäryhtiöt Finland Events Oy, Finnresta – Finland Restaurants Oy ja Tavicon Oy.Konsernin liikevaihto vuonna 2013 oli 10,8 miljoonaa euroa ja liikevoitto yli 1 milj. euroa.

Hallinto
--------

Tampereen Messut -konsernin toimitusjohtajana toimii Hannu Vähätalo. Hallituksen puheenjohtajana toimii Antti Eskelinen Tampereen Kauppakamarista.

Historia
--------

Ensimmäiset messut Tampereella järjestettiin vuonna 1950. Messut järjestettiin Aleksanterin kansakoulun, Tampereen yhteislyseon ja Tampereen yhteiskoulun tiloihin ja niiden välillisille alueille. Messut avasi kauppa- ja teollisuusministerinäkin toiminut Suomen Pankin pääjohtaja Sakari Tuomioja.

Vuonna 1964 Tampereen messut siirtyivät Kalevan kaupunginosaan. Korkeakoulu oli teollisuusmessujen avajaisten näyttämö, Sampolan koulu puolestaan näyttelypaikka.
Kesäkuussa 1967 Tampereen kaupunki, Pirkanmaan Yrittäjät, Tampereen kauppakamari sekä Tampereen Käsityö- ja teollisuusyhdistys perustivat Tampereen Messut Oy:n kaupunginjohtaja Erkki Lindforsin johdolla.

Tampereen Messut Oy:n ensimmäiset yleismessut järjestettiin heinäkuussa 1969. Messujen suojelijana toimi tasavallan presidentti Urho Kekkonen.

Vuonna 1985 Tampereen Messut siirsi messutoimintansa vastavalmistuneeseen Pirkkahalliin ja yrityksen toimisto muutti Pirkkahallin yhteyteen vuonna 2003.
Tampereen Messu- ja Urheilukeskus Oy perustettiin vuonna 2005, ja vuonna 2006 Pirkkahallista tuli virallisesti Tampereen Messu- ja Urheilukeskus.

Tapahtumat
----------

Tampereen Messujen järjestämiin tapahtumiin kuuluvat:

* Alihankinta
* Asta Rakentaja
* EuroMining
* Eurosafety
* Finnclean
* Hevoset
* Iskelmä live
* Keräily
* Kirja
* Kokonaisturvallisuus
* Kotimaan Matkailumessut
* KotiVisio
* Lapsiperhe
* Nordic Welding Expo
* NordicFood
* NordicPack
* Puutarha
* SGGF
* Suomen Kädentaidot
* Supermessut
* Tampere Bike Show
* Tamepere Live
* Tampereen Taidemessut
* Tampereen Viinimessut
* Verkosto

Lähteet
-------

1. 1 2
2. ↑
3. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Tampereen Messujen kotisivut ja tulevat tapahtumat
* Suomen Messu- ja somistusalan liitto ry
* Tampereen Messujen yhtiöesitys porssitieto.fi:ssä
*Tämä artikkeli kertoo Britannian kuninkaallisen laivaston Imperieuse-luokan panssariristeilijästä. Muita samannimisiä aluksia on täsmennyssivulla.*

**HMS Warspite** oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1884 vesillelaskettu Imperieuse-luokan 1. luokan panssariristeilijä.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Imperieuse-luokka (risteilijä)*
Alus tilattiin Chathamin telakalta, missä köli laskettiin 25. lokakuuta 1881. Alus laskettiin vesille 29. tammikuuta 1884 ja valmistui kesäkuussa 1888.

Palvelus
--------

Alus oli Tyynenmeren aseman lippulaivana vuosina 1890–1893, minkä jälkeen se oli Queenstownin vartiolaivana vuoteen 1896. Vuodet 1896–1902 alus oli jälleen Tyynenmeren aseman lippulaivana.

Alus saapui Plymouthiin 28. toukokuuta ja se poistettiin palveluksesta 1. heinäkuuta Chathamissa. Alus myytiin romutettavaksi 4. huhtikuuta 1905.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1860–1905*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 2002. ISBN 0-85177-133-5. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3  Gardiner 2002 s. 64
**Chang Bogo -luokka** on Korean ja Indonesian laivastojen Howaldtswerke-Deutsche Werftin dieselsähköisellä voimansiirrolla varustetuista tyypin 209 sukellusveneistä Daewoon edelleen kehittämä sukellusveneluokka. Suunnittelun lähtökohtana oli HDW:n tyyppi 209/1200.

Luokan alukset on aseistettu kahdeksalla keulaan asennetulla 533 millimetrin torpedoputkella, joihin aluksella on 14 torpedoa. Alukset voidaan lisäksi aseistaa Sub-Harpoon merimaaliohjuksin sekä torpedojen ja ohjusten tilalle voidaan alukseen kuormata 28 miinaa.

Alukset
-------

Korean piti alkuperäisen suunnitelman mukaan tilata kaikkiaan kahdeksantoista venettä. Ensimmäiset kolme alusta tilattiin helmikuussa 1988 ja seuraavat kolme lokakuussa 1989. Loput kolme tilattiin mahdollisesti 1993 viivästämisten jälkeen.

Korean laivastolla on yhdeksän alusta ja Indonesian laivastolla kolme.

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (ed.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1947-1995*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1995. ISBN 0-85177-605-1. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Gardiner, Robert s. 247
*Tämä artikkeli kertoo Ruotsin merivoimien linjalaivasta. Muita merkityksiä on täsmennyssivulla.*

**HMS Wachtmeister** oli Ruotsin laivaston 50-tykkinen linjalaiva, jonka valmisti 1681 F. Sheldon Riiassa. Alus otti 1700 osaa Tanskan ja Liivinmaan sotaretkiin ja se palveli 1704 Suomenlahdella lippulaivana. Se osallistui 1710 Kögebuktin ja 1719 Gotska Sandönin taisteluihin, joissa jälkimmäisessä se jäi venäläisten saaliiksi.

Palvelus
--------

Alus osallistui Suuressa Pohjan sodassa Tanskan ja Liivinmaan sotaretkiin. Se oli vuonna 1704 Suomenlahdelle sijoitetun laivaston lippulaivana. Alus osallistui Kögebuktin meritaisteluun vuonna 1710.

Kommodori Wrangelin komentama laivasto-osasto joutui kuuden Venäjän keisarikunnan laivaston linjalaivan yllättämäksi. *HMS Wachtmeisterin* seurana olivat fregatti *HMS Karlskrona Wapen* ja brigantiini *HMS Bernhardus*. Seuranneessa taistelussa kaikki ruotsalaisalukset vallattiin ja niiden miehistöistä sai surmansa viisikymmentä miestä, 13 haavoittui ja 387 joutui sotavankeuteen.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: sv:Wachtmeister (linjeskepp)

Lähteet
-------

* Tredrea, John & Sozaev, Eduard: *Russian Warships in the Age of Sail 1696-1860*. Barnsley: Seaforth Publishing, 2010. ISBN 978-1-84832-058-1. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Tredrea, John & Sozaev, Eduard s. 13 ja 56
Hiragana- ja katakana-merkit sekä niiden esittämät tavut.
**Kana** (jap. 仮名) tarkoittaa japanin kielessä käytettyjä tavumerkistöjä, joista nykyisin käytössä ovat *hiragana* ja *katakana*. Molemmilla voidaan kirjoittaa kaikki japanin kielen äänteet, ja ne ovat käytössä rinnakkain, mutta eri tarkoituksissa.

Historia
--------

Ensimmäinen, hiraganaa ja katakanaa edeltänyt kana-järjestelmä oli *man’yōgana*, jossa kiinalaisia kirjoitusmerkkejä eli *kanjeja* käytettiin kirjoittamaan japania. Japanilaiset tarvitsivat merkistön, jolla japanin kielen taivutusta pystyttiin merkitsemään foneettisesti. Katakana ja hiragana kehitettiin man’yōganasta sitä yksinkertaistamalla.

*Hentaigana* tarkoittaa hiragana-aakkosten historiallisia, käytöstä pois jääneitä merkkejä.

Kana-aakkoset
-------------

Tavuaakkosto muodostuu 46 tavusta. Kukin merkki koostuu konsonantista ja vokaalista, esimerkiksi ka, sa, mu; poikkeuksena ovat pelkät vokaalit ja ’n’. Jokaiselle tavulle on kaksi kirjoitustapaa: sitä vastaava hiragana ja katakana.

Katakanaa käytetään yleisimmin translitteroimaan vierasperäisiä sanoja ja esimerkiksi mainonnassa ja joissakin lastenkirjoissa. Katakana-merkit ovat kulmikkaan muotoisia ja peräisin kanjimerkkien osista.

Hiraganaa käytetään vuorostaan kirjoittamaan sanojen taivutuspäätteitä, koska kanjit eivät yksittäisinä merkkeinä voi ilmaista kuin taipumattomia sanoja, kuten substantiiveja ja verbien vartaloita. Hiraganalla kirjoitetaan myös muun muassa partikkeleita, prepositioita ja monia yleisesti käytettyjä sanoja. Hiragana-merkit ovat pehmeän muotoisia ja ne on kehitetty muuntelemalla kanjimerkkien osia.

Molemmilla kana-merkistöillä voidaan kirjoittaa samat 46 tavua, mutta muita äänteitä voidaan ilmaista muuntamalla näitä merkkejä lisäämällä niiden yläkulmaan tarkkeita (*nigori*), kaksi lyhyttä viivaa eli *dakuten* tai pieni ympyrä eli *handakuten*. Lisäksi aakkostoon kuulumattomia äänteitä voidaan kirjoittaa yhdistämällä merkkejä toisiinsa, esimerkiksi lisäämällä aakkosen perään pieni *ya*-, *yu-* tai *yo*-tavu, jolloin tavusta *ki* saadaan *kya*, tavusta *shi* saadaan *shu* ja niin edelleen.

Pienikokoisia kanamerkkejä voidaan käyttää tekstissä kanjimerkkien päällä tai vieressä osoittamaan niiden ääntämys. Tätä kutsutaan nimellä *furigana*.

Aakkostus
---------

Kanoja käytetään japanin kielessä aakkostukseen. Niitä käytetään *gojūon*-järjestelmän mukaan (あ い う え お … わ を ん), vaikkakin iroha-runon järjestystä käytetään myös joissakin tapauksissa. Sanakirjoissa on eroja lyhyitä ja pitkiä vokaaleja, pientä tsu-kanaa ja tarkkeita käyttävien merkkien järjestämisessä.*lähde?*

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Kana Encyclopaedia Britannica. Viitattu 12.7.2018.
2. ↑  Araki-Masonen, Kumi: *Hiragana ja katakana: Opas japanilaisen tavukirjoituksen maailmaan*, s. 11–12. Finn Lectura, 2006. ISBN 951-792-304-X.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **kana** Wikimedia Commonsissa
**HMS Wallflower** (viirinumero K44) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1941 valmistunut Flower-luokan korvetti toisessa maailmansodassa.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Flower-luokka (korvetti)*
Alus tilattiin 31. elokuuta 1939 Smiths Dock Companyltä South Bank-on-Teesistä, missä köli laskettiin 23. heinäkuuta 1940. Alus laskettiin vesille 14. marraskuuta ja valmistui 7. maaliskuuta 1941.

Palvelus
--------

Aluksen miehistö pelasti 19. elokuuta 1941 merestä kymmenen elonjäänyttä brittiläisestä matkustaja-aluksesta *Aquilasta*, joka oli joutunut Saksan laivaston sukellusveneen *U-201* torpedoimaksi (49°23′N, 17°56′W). Aluksen miehistö pelasti 28. elokuuta 1942 merestä 28 eloonjäänyttä hollantilaiselta rahtialukselta *Abbekerkiltä*, jonka sukellusvene *U-604* oli torpedoinut Atlantilla kolme päivää aiemmin (52°05′N, 30°50′W). Alus upotti 25. elokuuta 1943 Vigon länsipuolella *HMS Wandererin* kanssa syvyyspommein sukellusveneen *U-523* (42°03′N, 18°02′W).

Alus poistettiin heinäkuussa 1945 alusluettelosta ja myytiin 29. heinäkuuta 1946. Alus muutettiin 1949 poijualukseksi Spermacet Whalinginille, joka nimesi sen *Asbjörn Larseniksi*. Alus myytiin 1951 Kosmokselle, joka muutti sen Kielissä kesällä kalastusalukseksi. Se makasi ankkurissa pari seuraavaa vuotta, minkä jälkeen se palasi palvelukseen. Aluksen viimeinen kausi oli 1965–1966, minkä jälkeen se oli ankkurissa Sandefjordissa ainakin lokakuussa 1966. Alus myytiin romutettavaksi Grimstadissa.

Päälliköt
---------

Aluksen päällikköinä olivat:

* Ismay James Tyson 14. helmikuuta 1941 – 18. toukokuuta 1942
* George Richard Greaves
* Trevor Davies Bennett 21. lokakuuta 1944 – huhtikuu 1945

Lähteet
-------

* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1922–1946*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1987. ISBN 0-85177-146-7. (englanniksi)
* Preston, Antony & Raven, Alan: *Flower Class Corvettes*. Lontoo, UK: Arms and Armour Press, 1982. ISBN 0-85368-559-2. (englanniksi)
* Friedman, Norman: *British Destroyers & Frigates – The Second World War and After*. Barnsley, Englanti: Seaforth Publishing, 2008. ISBN 978-1-84832-015-4. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Friedman, Norman s. 340
2. 1 2 3  Uboat.net – HMS Wallflower
**Regio Esercito** (**Italian kuninkaallinen armeija**) perustettiin Italian yhdistyttyä Italian kuningaskunnaksi 1861. Italian muututtua tasavallaksi 1946 armeijan nimeksi tuli Esercito Italiano (*Italian armeija*).

Historia
--------

Italian armeija perustettiin yhdistettäessä Italiaa, kun paavilliset alueet oli miehitetty. Manfredo Fanti allekirjoitti Sardinian armeijan (ital. *Armata Sarda*) ja Molempain Sisiliain kuningaskunnan armeijan yhdistämisasiakirjan 4. toukokuuta 1861, jolloin Regio Esercito korvasi aiemmat erilliset armeijat. Uuden armeijan ensimmäisinä koetinkivinä olivat Pohjois-Italian haltuunotto ja 3. itsenäisyyssota. IV armeijakunta valtasi Rooman 20. syyskuuta 1870.

Noin 1 000 miehen joukko rantautui 8. helmikuuta 1885 Eritreaan aloittaen maan siirtomaavallan. Etiopian joukot pysäyttivät joukkojen etenemisen Adwan taistelussa.

Italian joukot nousivat syyskuussa 1911 maihin Libyassa taistellessaan Ottomaaneja vastaan. Sota päättyi Ouchyn rauhansopimukseen, jonka mukaan Libya siirtyi Italian hallintaan.

### Ensimmäinen maailmansota

Italian armeija taistelu sodan aikana lähinnä Pohjois-Italiassa. Taistelussa sai surmansa yli 700 000 italialaista.

### Sotien välillä

Maa keskittyi siirtomaidensa valvontaan, kunnes Espanjan sisällissodan alkaessa koottiin vapaaehtoisjoukko Corpo Truppe Volontarie lähetettäväksi Espanjaan.

### Toinen maailmansota

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Royal Italian Army

Lähteet
-------

* Cloutier, Patrick: *Regio Esercito: The Royal Italian Army In Mussolini's Wars 1935-1943*. oma kustanne, 2011. ISBN 978-1-105-07401-1. (englanniksi)
**Regressiivinen vero** on veronkantotapa, jossa veroprosentti pienenee verotettavan rahasumman kasvaessa. Tuloverotuksessa regressiivinen vero tarkoittaa, että suurituloisilla on alhaisempi veroprosentti kuin pienituloisilla. Regressiivisen verotuksen vastakohta on progressiivinen verotus. 

Vero voi olla regressiivinen verosääntöjen perusteella tai siksi, että rikkaat välttyvät maksamasta täyttä veroa laillisen verosuunnittelun tai laittoman veronkierron avulla. Rikkailla tarkoitetaan tuloveron tapauksessa eniten ansaitsevia, pääomaveron tapauksessa eniten pääomaa omistavia ja kulutusveron tapauksessa eniten kuluttavia.

Muita veronmääräytymistapoja
----------------------------

Jos kaikkien verovelvollisten vuosituloista peritään sama prosenttiosuus veroa riippumatta vuositulojen määrästä, kyseessä on suhteellinen eli tasavero. *Tasasummavero* on kysymyksessä, kun kaikki verovelvolliset maksavat euromääräisesti yhtä suuren summan.

Lähteet
-------

1. ↑  Piketty, Thomas: *Pääoma 2000-luvulla*, s. 451. Suomentanut Ollila, Marja ja Tillman-Leino, Maarit. Helsinki: Into Kustannus, 2016. ISBN 978-952-264-649-1.

Katso myös
----------

* Verotus Suomessa