recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Nuorittan koulu** oli Ylikiimingin kunnan Nuorittan kylässä sijainnut 1.–6. vuosiluokkien peruskoulu. Koulu perustettiin vuonna 1918 ja se toimi aluksi kansakouluna sekä myöhemmin peruskouluna aina vuoteen 2005, jolloin se lakkautettiin.

Nuorittan koulu perustettiin kansakouluna Nuorittan koulupiirissä vuonna 1918. Aluksi kansakoulu toimi Matti Paasolalta luokkahuoneeksi vuokratussa pirtissä. Lisäksi koulun opettajalle vuokrattiin asuintilat sekä muita taloushuoneita ja -rakennuksia. Toukokuussa 1919 tehtiin varsinaisen koulurakennuksen rakentamisurakka, rakentajana toimi Matti Wesa ja rakennuksen hinnaksi muodostui 15 000 markkaa. Rakennuksen valmistuminen viivästyi mm. hirsien huonon saatavuuden vuoksi ja se valmistui vasta vuonna 1920. Ensimmäiseksi naisopettajaksi valittiin toisella hakukierroksella kahdesta hakijasta Aino Viljanen ja poikien veistonopettajaksi Matti Kirvesoja. Naisopettajien saapuminen Nuorittalle kuitenkin ilmeisesti peruuntui sillä myöhemmin väliaikaiseksi opettajattareksi palkattiin Aino Säävälä. Koulutoiminta alkoi 22. lokakuuta 1920 kahdenkymmenenkahden oppilaan voimin. Alakoulun toiminta alkoi vuonna 1928. Opettajien saanti Nuorittalle tuntui olevan ongelma, ja koulun alkutaipaleella useat valituiksi tulleista opettajista eivät saapuneet lainkaan Nuorittalle, pakottaen koululautakunnan turvautumaan väliaikaisiin opettajiin.

Opintokerhotoiminta aloitettiin Nuorittan kansakoululla lokakuussa 1938, ja sen toimintaan ilmoittautui mukaan 17 jäsentä.

Vuonna 1941 koulun johtokunta teki päätöksen, että syksyllä jokaiselle oppilaalle tullaan tarjoamaan lämmin kouluateria päivittäin. Koulun asiakirjoista ei kuitenkaan löydy mainintaa toteutuiko kouluateriointi. Vuonna 1943 koululle valittiin keittäjä-vahtimestari ja kouluateria päätettiin maksuttomaksi.

Kansakoulu jatkoi supistettuna kansakouluna aina vuoteen 1949 saakka, vaikka täydellisen kansakoulun 25 oppilaan raja oli ylittynyt jo aiemmin. Tällöin perustettiin myös erilliset ylä- ja alakansakoulunopettajan virat, joihin jouduttiin nimittämään henkilöt hakijoiden puutteen vuoksi. Koulun muuttamista kolmiopettajaiseksi ehdotettiin 1957, sillä koulussa opiskeli jo 68 oppilasta ja oppilasmäärä kasvaisi kahdeksaankymmeneen seuraavana vuonna. Uusi koulurakennus valmistui ja vihittiin käyttöön 17. marraskuuta 1957, ja vuonna 1964 koulun kerhohuoneessa aloitti toimintansa Ylikiimingin kirjaston sivukirjasto.

Koulurakennuksen peruskorjaus aloitettiin 1984 ja se valmistui 1986.

Vuonna 1993 Alavuoton koulu lakkautettiin ja se liitettiin Nuorittan koulupiiriin, johon kuului näiden lisäksi myös Jokikokko. Koulupiirin oppilasmäärä oli pudonnut 1960-luvun suurten ikäluokkien vuosista, ollen enää yli kolmekymmentä.

Koululle rakennettiin liikuntahalli vuonna 1996 ja se vihittiin käyttöön 1. joulukuuta samana vuonna. Vuonna 1997 koulun oppilasmäärä oli 36, joista 3.–6. luokilla 24. Lukuvuonna 1998–1999 oppilasmäärä putosi 34:ään.

Nuorittan koulu lakkautettiin lukuvuoden päättyessä 4. kesäkuuta 2005.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Kyösti Konola: Nuorittan koulun historia *kuppelo.net*.  Arkistoitu 14.9.2013. Viitattu 22.7.2012.
**Fredrik af Forselles** (8. kesäkuuta 1829 Elimäki – 14. joulukuuta 1911 Helsinki) oli suomalainen sotilas ja valtiopäivämies.

Af Forsellesin isä oli majuri Fredrik Johan Ulrik af Forselles. Kenraali, senaattori Edvard Gustaf af Forselles, everstiluutnantit Jacob Henrik Alexander af Forselles ja Theodor Ulrik af Forselles sekä virka- ja valtiopäivämies Karl Viktor Hjalmar af Forselles olivat hänen veljiään. Af Forsellesin puolisot olivat vuodesta 1857 Adolfina Emilia Kellander (k. 1875) ja vuodesta 1877 Sigrid Sofia Matilda Elving. Taidemaalari Anna af Forselles-Schybergson, juristi ja virka- ja valtiopäivämies Carl Axel Birger af Forselles ja kansanedustaja Jenny af Forselles olivat Fredrik af Forsellesin lapsia ensimmäisestä avioliitosta. Af Forselles kävi Haminan kadettikoulun ja palveli vänrikkinä vuodesta 1849, aliluutnantiksi hän yleni 1851, luutnantiksi ja alikapteeniksi 1854 ja kapteeniksi 1855. Vakinaisesta sotapalveluksesta af Forselles erosi everstiluutnanttina 1860, mutta toimi vielä reservialueen alueupseerina vuoteen 1894, jolloin hän sai eron palveluksesta everstinä.

Af Forselles oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1867 ja 1872.

Lähteet
-------

1. 1 2  Adelsvapen-wiki: Adliga ätten af Forselles nr 2018, Tab 14 Viitattu 10.8.2021.
2. ↑  Dödsfall.  *Hufvudstadsbladet*, 15.12.1911, nro 340, s. 9. Kansalliskirjasto. Viitattu 10.8.2021.
3. ↑  Ridderskapets och Adelns medlemmar vid Landtagen in Helsingfors 1867. Protokoll förda hos Högl. Ridderskapet och adeln å Landtdagen i Helsingfors År 1867. Första häftet. Helsingfors: Hufvudstadsbladets Tryckeri, 1871, s. 1-4.
4. ↑  Förteckning öfver Ridderskapets och Adelns medlemmar vid landtdagen i Helsingfors år 1872. Protokoll fördt hos Högl. Ridderskapet och Adeln å Landtdagen I Helsingfors år 1872. Tredje häftet. Helsingfors: Hufvudstadsbladets Tryckeri, 1874, s. 431-433.
**Nuorison marssi** (*Nuoriso valmis on taistelemaan...*) on marssimuotoinen työväenlaulu, joka on lähtöisin Neuvosto-Venäjältä. Kappale on tunnettu myös Suomessa.

Kappaleen sävel on alkujaan Samuil Pokrasin säveltämästä vanhasta puna-armeijan marssista "Valkoinen armeija, musta paroni". Saksalaisella kielialueella kappaletta laulettiin nimillä "Wir sind das Bauvolk" ja "Arbeiter von Wien". Sieltä se kulkeutui 1920-luvulla Suomeen. Laulua levitti kommunistinuorten propaganda- ja ohjelmatyötä vuosina 1929–1930 ohjannut Helsprokeskus. Kaarlo Kivilahden muistiinmerkitsemän tiedon mukaan suomentaja olisi ollut kommunistisessa liikkeessä toiminut Toivo Sillanpää.

Laulun suomenkielisistä sanoista on olemassa hieman toisistaan eroavia versioita. Lisäksi alkuperäisten suomenkielisten sanojen säe "Uus yhteiskunta, neuvostovalta" on nykyään tunnetussa versiossa korvattu sanoilla "Uus yhteiskunta, työväenvalta".

Lähteet
-------

1. ↑  Kari, Virpi (toim.): *Työväen laulukirja*, s. 11. Helsinki: F-Kustannus, 2007. ISBN 978-952-461-124-4.
2. 1 2  Timo Tuovinen: *Suomalainen työväenlaulu: Kisällilaulajien aikakausi*, s. 117, 140, 151–153. Suomen Rauhanpuolustajat/Rosebud, Helsinki 2022.
**Nuorten filosofiatapahtuma** eli **Nufit** on suomalainen vuosittain järjestettävä tapahtuma, jossa nuorilla on tilaisuus keskustella eri alojen asiantuntijoiden kanssa. Tapahtuman tarkoituksena on tarjota tilaisuus nuorten kriittiselle ja luovalle filosofiselle sekä yhteiskunnalliselle pohdinnalle, ja siten edistää nuorten yhteiskunnallista osallistumista. Nufit on järjestetty vuodesta 2002 lähtien. Kävijöitä on noin tuhat.

Järjestäjät ja ohjelma
----------------------

Tapahtumaa järjestää nykyisin 2016 perustettu Helsingin nuoret ajattelijat ry (Henna). Aiemmin taustalla oli työryhmä, johon osallistuivat Prometheus-leirin tuki ry, Helsingin yliopiston filosofian opiskelijoiden ainejärjestö Dilemma, Filosofian ja elämänkatsomustiedon opettajat eli FETO ry sekä vaihtuvat yhteistyökumppanit kuten tapahtumalle vuosina 2002–2007 puitteet tarjonnut Helsingin työväentalo eli Paasitorni, Helsingin Sanomat ja Filosofiaa Virossa ry. Vuonna 2008 pääyhteistyökumppani oli Espoon kaupunki. Tapahtuma syntyy pääasiassa vapaaehtoistyönä. Tapahtuman järjestämistä ehdotti vuonna 2001 Prometheus-leirin tuki ry:lle yhdistyksen nuorisoa kohdannut Ilkka Taipale.

Nufitin ytimenä on keskustelu nuorten ja yhteiskunnallisten vaikuttajien välillä. Alustajana toimiva asiantuntija esittelee ensin lyhyesti asiaansa, minkä jälkeen kaksi nuorta haastajaa keskustelevat aiheesta hänen kanssaan. Lopuksi yleisön joukosta voi pyytää puheenvuoroja ja esittää kysymyksiä alustajalle. Etuoikeus puheenvuorojen saamiseen on nuorilla. Haastajiksi haetaan suomalaisia alle 25-vuotiaita nuoria, jotka ovat kiinnostuneet filosofisista ja yhteiskunnallisista kysymyksistä. Alustajiksi on saatu monia tunnettuja henkilöitä, muiden muassa presidentti Tarja Halonen (aiheena *"Enemmistön valta ja vähemmistöjen oikeudet"*), ulkoministeri Erkki Tuomioja (*"Pahan akseli"*), eduskunnan puhemies Paavo Lipponen (*"Kansa haluaa, harva vastaa"*), pankinjohtaja Sauli Niinistö (*"Totuus ja politiikka"*), kirjailija Kaari Utrio (*"Syntinen nainen"*), elokuvaohjaaja Aku Louhimies (*"Halun kuva"*) filosofit Pentti Linkola (*"Voiko ihminen muuttua?"*) ja Esa Saarinen (*"Suurenmoisen elämän halu"*) sekä arkkipiispa John Vikström (*"Uskon todeksi"*).

Nufitin yhteydessä järjestetään myös eri lukioiden edustajista koostuvien nelihenkisten joukkueiden välinen Sokrates-väittelykilpailu.

Teemat
------

Tapahtuman keskustelut liittyvät vuosittain vaihtuvaan teemaan. Teemoina ovat olleet:

* 2002 Oikeudenmukaisuus
* 2003 Vapaus
* 2004 Totuus
* 2005 Paha
* 2006 Halu
* 2007 Muutos
* 2008 Hyöty
* 2009 Ihmisyys
* 2010 Valta
* 2011 Harha
* 2012 Kauneus
* 2013 Ei
* 2014 Eurooppa
* 2015 Rakkaus
* 2016 Tuho
* 2017 Liike

Lähteet
-------

1. 1 2  Nufit-tapahtumat FETO ry. Viitattu 14.11.2007. [vanhentunut linkki]
2. 1 2 3 4  Mikä Nufit Nuorten filosofiatapahtuma.  Arkistoitu 7.3.2012. Viitattu 21.2.2012.
3. ↑  Haastajaksi? Nuorten filosofiatapahtuma. Viitattu 14.11.2007. [vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Nuorten filosofiatapahtuman kotisivu.
* Jokelin, Jantso: Cityhippien kieli. *Aviisi* 1/2007.
**BMW F40** on BMW 1-sarjan kolmannen sukupolven malli, jota on valmistettu vuodesta 2019 lähtien. Se korvasi edeltäneen F20-mallin. Takavetoisista edeltäjistään poiketen F40 on etuvetoinen.

BMW 1-sarja (F40) 2019–
-----------------------

BMW F40 perustuu valmistajan etuvetoisia automalleja varten kehittämälle UKL2-perusrakenteelle. Se on edeltäjäänsä viisi millimetriä lyhyempi kokonaispituudeltaan ja 20 millimetriä akseliväliltään. Leveys kasvoi 34 millimetrillä ja korkeus 13 millimetrillä. Etuvetorakenteen ja poikittain sijoitetun moottorin ansiosta matkustajatilat ovat merkittävästi aiempaa suuremmat.

Vuoden 2019 Euro NCAP -kolaritestistä F40 sai tulokseksi täydet viisi tähteä.

Ensimmäiset bensiinimallit ovat kolmesylinterinen 118i (140 hv) sekä nelisylinterisellä 2,0-litraisella (306 hv) moottorilla ja nelivedolla varustettu lippulaivamalli M135i. Dieselvalikoiman muodostavat kolmesylinterinen 116d (116 hv) sekä nelisylinteriset 118d (150 hv) ja 120d (190 hv), jonka yhteydessä on aina neliveto.

Lähteet
-------

1. ↑  BMW 1er F40 (2019): Test, Motoren, Preis, Innenraum – Alle Infos zum neuen BMW 1er *Auto Bild*.  17.7.2019. Viitattu 14.12.2019. (saksaksi)
2. 1 2  Etuvedon aikakausi: uusi BMW 1-sarja *Moottori*.  27.5.2019. Viitattu 14.12.2019.
3. ↑  BMW 1-sarja 2019 Euro NCAP. Viitattu 14.12.2019. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **BMW 1-sarja (F40)** Wikimedia Commonsissa
**Nuorisotyön viikkoa** vietetään vuosittain viikolla 41. Nuorisotyön viikolla on teemaviikko, jonka aikana nuorisoala nostaa esille nuorisoalan ammattilaisten ja vapaaehtoisten, järjestöjen, kuntien ja seurakuntien tekemää työtä nuorten hyväksi. Nuorisotyön viikkoa koordinoi Suomen nuorisoalan kattojärjestö Allianssi. 

Vuonna 2021 Nuorisotyön viikon teemana oli *hyvinvointi nuorisoalalla*.

Nuorisotyön viikon 2021 käynnistävässä tapahtumassa julkaistiin suositukset työhyvinvoinnin edistämiseen nuorisotyössä. Suositukset perustuvat valtakunnalliseen työhyvinvointitutkimukseen, johon vastasi yli 500 nuorisoalan ammattilaista. Tapahtumassa puhumassa oli hankkeen tutkija, työnohjaaja ja sosionomi (YAMK) Minna Rauas. Tutkimuksessa selvitettiin nuorisotyössä, etsivässä nuorisotyössä ja työpajoilla toimivien nuorisotyön ammattilaisten työhyvinvointia.

Nuorisotyön viikolla 2021 julkaistiin myös Kunnallisesta nuorisotyöstä Suomessa sekä Nuorisoalan järjestöt NYT! -kyselyiden tulokset. Kunnallisesta nuorisotyöstä Suomessa -kyselyn toteuttivat yhteistyössä kunnallisen nuorisotyön osaamiskeskus Kanuuna, Nuorisotutkimusseura, Kuntaliitto sekä Åbo Akademi. Valtakunnallisille, alueellisesti toimiville ja paikallistasolla toimiville järjestöille teetettyä Nuorisoalan järjestöt NYT! -kyselyä olivat toteuttamassa Allianssi, osaamiskeskus Kentauri, Aluehallintovirasto sekä Opetus- ja kulttuuriministeriö.

Lisäksi viikon aikana käsiteltiin XAMK:n yhteisöpedagogiopiskelijan Rico Martikaisen vaikuttajanuorten jaksamista käsittelevän opinnäytetyön alustavia tuloksia. Opinnäytetyön tilaajana toimi Allianssi. 

Nuorisotyön viikolla 2021 nostettiin myös esille nuorisoalan tekemää työtä, jonka tarve korostui entisestään korona-aikana.

Nuorisotyön viikon historia
---------------------------

Nuorisotyön viikkoa vietettiin ensimmäisen kerran vuonna 2014. Tuolloin viikon teemana oli #HupparikansanPuolella. 

* Vuonna 2015 Nuorisotyön viikolla kiinnitettiin nuorisotyöntekijöiden ja nuorten kanssa toimivien työn merkitykseen ja kannustettiin puolustamaan nuorisotyötä leikkauksia vastaan.
* Vuonna 2016 keskityttiin syrjintään ja sosiaalisessa mediassa kahtena aikaisempana vuonna käytetty #hupparikansanpuolella saikin rinnalleen aihetunnisteen #syrjinnästävapaa.
* Vuonna 2017 Allianssi haastoi aikuisia ja päättäjiä tutustumaan nuorten toimintaan. Viikon keskipisteessä olivatkin nuorisotyön menetelmät.
* Vuonna 2018 Nuorisotyön viikon teemana oli perusnuorisotyön positiiviset ja ennaltaehkäisevät vaikutukset, syrjäytymisen ehkäisy sekä nuorisotyön erilaiset työmuodot.
* Vuonna 2019 Nuorisotyön viikkoa vietettiin erityisesti nuorten mielenterveyden parissa..
* Vuonna 2020 Nuorisotyön viikolla valmistauduttiin tuleviin kuntavaaleihin ja viikon teema olikin nuorten yhteiskunnallinen osallisuus paikallisella tasolla.

Lähteet
-------

1. ↑  Nuorisotyön viikko. *Suomen nuorisoalan kattojärjestö Allianssi ry*. Viitattu 4.11.2021.
2. ↑  Humak juhlistaa Nuorisotyön viikkoa blogisarjalla ja kampustapahtumilla. *Humanistinen Ammattikorkeakoulu – HUMAK*. Viitattu 4.11.2021.
**Nuorisorangaistus** on Suomen rikoslakiin sisältyvä, erityinen 15-17-vuotiaille rikoksentekijöille suunnattu rangaistus. Tuomioistuin voi tuomita syyllisen nuorisorangaistukseen, jos sakko katsotaan riittämättömäksi ja ehdoton vankeus liian ankaraksi rangaistukseksi. Nuorisorangaistuksella pyritään edistämään nuoren rikoksentekijän sosiaalista selviytymistä ja ehkäisemään hänen syyllistymistään uusiin rikoksiin.

Nuorisorangaistuksen pituus vaihtelee neljästä kuukaudesta yhteen vuoteen. Nuorisorangaistus koostuu valvonnasta, sosiaalista toimintakykyä edistävistä tehtävistä ja ohjelmista sekä työelämään että työhön perehtymisestä. Nuorisorangaistuksen toimeenpanosta vastaa Rikosseuraamuslaitos. Tuomitun valvojana toimii Rikosseuraamuslaitoksen virkamies.

Vuosina 1997–2004 nuorisorangaistusta käytettiin keskimäärin 50–60 kertaa vuodessa. Rangaistusmuodon käyttöä on sen jälkeen vähennetty, ja vuonna 2015 sitä käytettiin vain 11 kertaa. Eniten nuorisorangaistuksia pantiin toimeen vuonna 1998, 86 tuomiota.

Lähteet
-------

1. ↑  Happonen, Riikka: Nuorten tuomioissa raju käänne – Asiantuntijakin hämmästyi: "Missä he ovat?"  31.5.2016. Satakunnan Kansa.  Arkistoitu 1.6.2016. Viitattu 31.5.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Nuorisorangaistus (Arkistoitu – Internet Archive) Rikosseuraamuslaitos
Berberiratsastajia Algeriassa.

**Berberihevonen** on peräisin esihistorialliselta ajalta ja sillä on ollut suuri vaikutus hevosrotuihin*kenen mukaan?*. Berberihevosista polveutuvat andalusianhevoset ovat monen hienon hevosrodun esivanhempia.

Ominaisuudet
------------

Berberihevosen risti on jyrkkä, häntä on matalalle kiinnittynyt ja pää on karkeatekoinen joka viittaa alkukantaisiin hevosrotuihin. Berberihevonen on kuitenkin hyvin kestävä ja sisukas. Berberihevonen on myös hyvin ketterä ja nopea lyhyillä matkoilla. Se on myös helppohoitoinen ja hyvä yleisratsu. Säkäkorkeus noin 147-157cm

Historia
--------

Berberihevoset ovat kotoisin Marokosta. Oletetaan että tämä rotu on polveutunut jääkauden paenneista villihevosryhmistä. Jos tämä on totta, tämä rotu on ainakin yhtä vanha kuin toinen esihistoriallinen rotu, arabianhevonen. Teorioita on myös siitä, että berberihevonen olisi jossain vaiheessa risteytyneet arabianhevosen kanssa, mutta berberihevosesta ei löydy juuri mitään arabialaishevosen piirteitä. Nykyään berberihevonen on hienostuneempi kuin varhaiset berberit, jotka veivät berberiratsumiehiä muslimien pyhään sotaan. Berberihevosen alkuperästä ei tiedetä paljon, mutta berberihevosen ja arabianhevosen väliltä löytyy paljon eroa.
**Nabis** (m.kreik. Νάβις; noin 250–192 eaa.) oli Spartan kuningas vuosina 206–192 eaa. Hän oli Spartan viimeinen kuningas. Hänen isänsä oli eräs Demaratos, joka ehkä kuului Eurypontidien sukuun, josta yksi Spartan kahdesta kuninkaasta yleensä valittiin. Nabis seurasi Makhanidasta, joka kuoli Mantineian taistelussa vuonna 207 eaa.

Nabis meni naimisiin Argoksesta kotoisin olevan Apiksen kanssa, joka luultavasti oli sukua Argoksen entiselle tyrannille Aristomakhokselle. Kuten eräät edeltäjänsä, Nabis yritti uudistaa Spartan lakeja. Hän vapautti muun muassa helootteja ja antoi heille kansalaisoikeudet. Nabiksen aikana ja luultavasti jo ennen häntä Sparta muuttui tiukasta luokkayhteiskunnasta avoimemmaksi. Kaupankäyntiä alettiin harjoittaa paljon aikaisempaa enemmän, ja Spartasta tuli riippuvaisempi kaupungin ulkopuolella olevasta maailmasta. 

Nabis aloitti 204 eaa. sodan Akhaian liittoa vastaan, ja tuolloin hän aloitti myös laivaston rakennuttamisen. Vuonna 200 eaa. hän kärsi tappion Akhaian *strategosta* Filopoimenia vastaan. Nabiksen ja Spartan onneksi Rooman valtakunta aloitti samana vuonna niin sanotun toisen makedonialaissodan. Akhaia oli Makedonian liittolainen. Mutta se jätti kuitenkin Makedonian ja liittoutui puolestaan Rooman kanssa. Samalla Argos kapinoi Akhaiaa vastaan ja liittoutui Makedonian kanssa. Nabis sai kuitenkin kaapattua vallan Argoksessa. Nabis solmi 197 eaa. liiton Rooman kanssa. Samana vuonna Roomalaiset kukistivat Makedonian Kynoskefalain taistelussa. Pian roomalaisten konsuli Flamininus julisti kreikkalaiset taas vapaiksi.

Vuonna 195 eaa. Flamininus päätti hyökätä Spartaa vastaan. Syyksi esitettiin, että Sparta miehitti Argosta. Nabis antautui Flamininukselle, kun Rooman ylivoimaiset joukot saapuivat Spartan edustalle. Flamininus riisti Spartalta kaikki sen Lakonian ulkopuoliset maat ja meren rannalla asuvien perioikkien maat. 

Vuonna 193 eaa. Nabis yritti vallata takaisin osan menetetyistä alueista. Filopoimen oli tuolloin taas Akhaian *strategos* ja hän kukisti Spartan joukot Lakoniassa. Flamininus palasi kuitenkin Kreikkaan ja pakotti osapuolet taas hyväksymään vuoden 195 eaa. rauhansopimuksen. Nabiksen murhasi vuonna 192 eaa. hänen liittolaisensa Aitolian liitto, ei Akhaian liitto. Seuraavana vuonna Filopoimen valtasi Spartan ja liitti sen Akhaian liittoon.

Lähteet
-------

* Paul Cartledge, Anthony Spawforth: *Hellenistic and Roman Sparta - A tale of two cities*. Routledge, 1991. ISBN 0-415-26277-1.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Nabis** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Edeltäjä:**Makhanidas** | **Spartan kuningas**  | Seuraaja:**Akhaian liitto valtasi Spartan** |
*Tämä artikkeli käsittelee Bereniä Silmarillionin hahmona. Berenin ja Lúthienin tarinasta laajemmin kertoo artikkeli Beren ja Lúthien. Beren oli myös yhden Gondorin käskynhaltijan nimi.*
**Beren** on J. R. R. Tolkienin kirjoittamassa *Silmarillionissa* yksi ensimmäisen ajan ihmisten suurista sankareista. Hän rakastuu haltianeito Lúthieniin ja saa Thingolilta tehtäväkseen hakea silmarilin Morgothin rautakruunusta.

Tarina
------

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Beren oli Barahirin ja Emeldirin poika. Hän oli ihminen Bëorin Huoneesta, Dorthonionista, ja suurin sankari ja seikkailija Ensimmäisellä Ajalla. Nuori Beren eli isänsä ja kymmenen uskollisen seuraajan kanssa Dorthonionin ylämailla, ja he osoittivat suurta urheutta suurta vihollista Morgothia, Angbandin Mustaa Kuningasta, vastaan. Dorthonionin Lainsuojattomien tuhon jälkeen Sauron ja Draugluin pakottivat Berenin pois synnyinmaastaan. Tämä matkusti Doriathiin, missä hän tapasi ja rakastui haltianeito Lúthieniin, Sindarin prinsessaan ja Thingolin ja Melianin tyttäreen. 

Thingol ei kuitenkaan antanut Lúthienin kättä Berenille. Hän laittoi avioliiton ehdoksi sen, että Beren toisi takaisin yhden varastetun Silmarilin Morgothin Rautakruunusta. Tehtävä vaikutti mahdottomalta, mutta Beren ja Lúthien aloittivat tehtävän Nargothrondin Finrodin ja suuren koiran, Huanin avustuksella, joista kumpikin kuoli suojellessaan Bereniä. He selviytyivät monesta vaarasta, jopa Sauronista, Morgothin voimakkaimmasta luutnantista, ja saivat Morgothin rautakruunusta yhden Silmarilin. Mutta kun he olivat pakenemassa Angbandista, suuri susi Carcharoth, jonka Morgoth itse oli kasvattanut, heräsi. Beren piteli Silmarilia, toivoen että niiden hohto saisi pedon luovuttamaan, mutta hän erehtyi. Carcharoth puraisi hänen kätensä poikki ja nielaisi sen ja myös Silmarilin, ja niin Beren sai nimen **Erchamion**, yksikäsi. Lúthienin ja Berenin pelastivat Manwën kotkat. Beren jatkoi Carcharothin jahtaamista, lopulta peto lyötiin ja Silmaril eheytyi; tehtävä onnistui, mutta Beren oli kuolettavasti loukkaantunut. 

Lúthienin rakkaus Bereniä kohtaan oli niin suuri, että hän kuoli suruunsa. Hänen sielunsa meni Mandosin Huoneeseen, missä hän hurmasi Mandoksen täyttämään toiveensa. Molemmat, hän ja Beren herätettiin henkiin, mutta kumpikin joutuisi kokemaan ihmisten kuoleman ja heidän henkensä menisivät tuntemattomaan pois Ardasta. Silti Beren ja Lúthien elivät jälleen, ja menivät Tol Galeniin, keskelle Adurant-jokea Ossiriandin saarelle. Siellä he asuivat erossa muista kuolevaisista. Beren liittyi Ensimmäisen Ajan tapahtumiin vain yhden kerran, kun hän hyökkäsi kääpiöryhmän kimppuun, jotka olivat tuhonneet Doriathin ja varastaneet Nauglamírin ja Silmarilin sen kanssa. Lúthien synnytti Berenille pojan, Diorin, Thingolin perijän. Berenin miekan nimi oli *Dagmor*.

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**
**Jaguar XK150** on vuosina 1957-1961 valmistettu urheiluautomalli, joka korvasi aiemman XK140 -mallin. Autosta oli alun perin **Fixed Head Coupé** ja **Drop Head Coupé** -mallit. Auto on aiempiin XK-sarjan malleihin verrattuna modernimpi ja siinä on ensimmäistä kertaa yksiosainen tuulilasi ja kylkilinja ei enää laskenut niin paljon kuin edeltäjissä. Konepelti on leveämpi. Yhteensä tätä mallia valmistettiin 2 265 kpl roadstereita, 4 445 kpl FHC:ta ja 2 672 kpl DHC:ta.

Värit
-----

Saatavilla olevia värejä olivat punainen, helmiäisharmaa, valkoinen, indigonsininen, claret, cotswoldin sininen, musta, vaalean harmaa, sherwoodin vihreä, carmenin punainen, brittiläinen kilpavihreä, cornish harmaa ja imperial maroon.

Kehitys
-------

Vuonna 1958 myyntiin tuli **Open Two Seater** malli (avoin kaksipaikkainen). Samana vuonna tuli myyntiin myös kolmella SU HD8 kaasuttimella varustettu **S** malli. Myöhemmin moottorin iskutilavuutta kasvatettiin 3.8 litraan isontamalla sylinterien halkaisijaa.

Tekniikka
---------

Autossa on joka renkaassa levyjarrut, mutta sen sai tilattua myös rumpujarruilla. Jousitus on hyvin samanlainen kuin XK140 mallissa ja ohjaus on toteutettu hammaspyörällä.

Moottori
--------

* **3.4** (3442 cm3) - 180 hv @ 5750 r/min
* **3.4** (3442 cm3) (SE) - 210 hv @ 5500 r/min
* **3.4 S** (3442 cm3) - 250 hv
* **3.8** (3781 cm3) - 220 hv
* **3.8 S** (3781 cm3) - 265 hv

Mitat
-----

* Pituus: 4 496 mm
* Leveys: 1 580 mm
* Akseliväli: 2 591 mm
* Omamassa: 1 350 kg

 *Tämä artikkeli tai sen osa perustuu Autowikin artikkeliin, ja siitä saattavat puuttua lähdemerkinnät tai lähdemerkinnät tarvitsevat tarkistamista. Voit auttaa Wikipediaa etsimällä sopivat lähteet tai tarkistamalla lähteet.*
Air Force One. Franklin D. Roosevelt oli ensimmäinen Yhdysvaltain presidentti, joka käytti virantoimituksessa lentokonetta. Radiokutsukoodi *Air Force One* luotiin Yhdysvaltain presidenttejä kuljettaville Yhdysvaltain ilmavoimien lentokoneille vuonna 1953, ja ensimmäinen sen nimisellä koneella lentänyt presidentti oli Dwight D. Eisenhower vuonna 1959.
Tämä on **luettelo Yhdysvaltain presidenttien ulkomaanmatkoista**. Luetteloon sisältyvät sekä yksityis- ja lomamatkat että viralliset valtiovierailut. Luettelossa ovat vain ulkomaanmatkat, jotka presidentit ovat tehneet virkakautensa aikana. 

Luettelossa ei ole mahdollisen Yhdysvaltain varapresidenttinä olon aikaisia, eikä presidenttikauden jälkeisiä matkoja. 

Luettelo on jaettu neljään eri artikkeliin, jotka ovat osa tätä pääartikkelia. Jotkut presidentit lopettivat toimikautensa seuraavan vuosikymmenen puolella, mikäli vaalivuosi osui juuri sille vuodelle. Heidät mainitaan sivujen alussa mikäli he ovat kyseisessä luettelossa. 

Ensimmäinen Yhdysvaltain presidentti joka teki ulkomaanmatkan oli Theodore Roosevelt, hän vieraili Panaman kanavan rakennustyömaalla vuonna 1909. Yhdysvaltain presidenttien vierailut ovat suuntautunet alkuvuosina pääasiassa vain Keski- ja Etelä-Amerikan valtioihin sekä Karibian saarille. Woodrow Wilson oli ensimmäinen presidentti joka vieraili Euroopassa. Franklin D. Roosevelt oli ensimmäinen Aasiassa vierailut presidentti. Jimmy Carter oli ensimmäinen presidentti, joka teki valtiovierailun Saharan eteläpuoliseen Afrkkaan. 

Suomen matkoista on oma artikkeli, joka on myös alla olevassa luettelossa. Ensimmäinen Suomessa virkakautensa aikana vierailut presidentti oli Gerald Ford joka kävi Helsingissä Etykin kokouksen aikana.

Luettelot Yhdysvaltain presidenttien ulkomaanmatkoista
------------------------------------------------------

* Luettelo Yhdysvaltain presidenttien ulkomaanmatkoista (1900–1920-luvut)
* Luettelo Yhdysvaltain presidenttien ulkomaanmatkoista (1930–1940-luvut)
* Luettelo Yhdysvaltain presidenttien ulkomaanmatkoista (1970–1980-luvut)
* Luettelo Yhdysvaltain presidenttien ulkomaanmatkoista (1990–2000-luvut)
* Luettelo Yhdysvaltain presidenttien ulkomaanmatkoista (2010–nykyaika)
* Luettelo Yhdysvaltain presidenttien vierailuista Suomessa

Katso myös
----------

* Luettelo valtioiden ja hallitusten päämiesten vierailuista Yhdysvaltoihin
Jahn Otto Johansen vuonna 2007.
**Jahn Otto Johansen** (3. toukokuuta 1934 Porsgrunn – 1. tammikuuta 2018 Oslo) oli norjalainen toimittaja ja päivätyönsä ohella tuottelias kirjailija sekä poleemikko. Hän työskenteli Morgenpostenilla 1956–1966, NRK:lla 1966–1977 sekä oli Dagbladetin päätoimittaja 1977–1984. Hän toimi NRK:n ulkomaankirjeenvaihtajana Moskovassa, Washingtonissa ja Berliinissä. Johansen kirjoitti noin kuusikymmentä kirjaa mukaan lukien muutaman bestsellerin. Vuonna 1982 hän sai Cappelen-kirjallisuuspalkinnon yhdessä Bjørg Vikin kanssa.

Lähteet
-------

1. ↑  Molde, Eivind: Jahn Otto Johansen er død *NRK*.  2.1.2018.  (norjaksi)
2. ↑  BØRJA, MARIA: To forfattere som gir leserne mer enn vi fortjener *Kultur*.  14.12.2006. Dagbladet. Viitattu 10.1.2019. (norjaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Jahn Otto Johansenin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Nachi** (jap. 那智) oli keisarillisen Japanin laivaston Myōkō-luokan raskas risteilijä toisessa maailmansodassa. Alus nimettiin Wakayaman prefektuurin Nachi-vuoren mukaan.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Myōkō-luokka*
Alus tilattiin keväällä 1923 Kuren laivastontelakalta, missä köli laskettiin 26. marraskuuta 1924. Alus laskettiin vesille 15. kesäkuuta 1927 ja valmistui 26. marraskuuta 1928.

Palvelus
--------

Alus muodosti palvelukseen otettaessa sisaralustensa kanssa Japanin 2. laivaston 4. risteilijälaivueen. Se siirrettiin laivueen mukana reserviin 1. joulukuuta 1932, jolloin Takao-luokan alukset muodostivat 4. risteilijälaivueen. Toukokuussa 1933 alus sisaraluksineen muodosti 5. risteilijälaivueen, joka oli palveluksessa ainoastaan kesän sotaharjoituksissa. Alus liitettiin vuoden 1933 lopulla vartioalukseksi joko Kureen tai Saseboon. Se siirrettiin helmikuussa 1934 modernisoitavaksi, jonka jälkeen alus sisaraluksineen muodosti jälleen 5. risteilijälaivueen. Alus oli laivueen mukana Kiinan rannikolla Japanin käydessä sotaa Kiinaa vastaan.

Joulukuussa 1941 *Nachi* oli laivueen mukana Palaulla. Alus suojasi laivueensa mukana Etelä-Filippiinien osastoa japanilaisten noustessa maihin Filippiineillä sekä Hollannin Itä-Intiassa. Alus osallistui Jaavanmeren taisteluun, jossa se upotti Alankomaiden laivaston *Hr. Ms. Javan*.

Yhdysvaltain laivaston lentotukialus *USS Lexingtonin* lentokoneet upottivat *Nachin* 5. marraskuuta 1944 Corregidorin edustalla. Alukseen osui yhdeksän torpedoa, 20 pommia ja lukuisa joukko raketteja.

Lähteet
-------

* Whitley, M. J.: *Cruisers of World War Two – An International encyclopedia*. Lontoo: Arms and Armour, 1996. ISBN 1-86019-874-0. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Whitley 1996, s. 173.
2. ↑  Whitley 1996, s. 175.
3. ↑  Whitley 1996, s. 175–177.

Myōkō-luokan raskaat risteilijät

|  |
| --- |
| *Myōkō* - *Nachi* - *Haguro* - *Ashigara* |
| Edeltäjä: Aoba-luokka – Seuraaja: Takao-luokka |
**Jaguars Spirit Athletes** (JSA) on jyväskyläläinen kilpacheerleadingiin ja cheertanssiin erikoistunut seura. Cheerleadingilla on pitkä historia Jyväskylässä, sillä lajin ensimmäiset harrastajat tulivat jo vuonna 1986 amerikkalaisen jalkapallon seura Jyväskylä Rangersin alle. Rangersien tilalle perustettiin Jyväskylän Seudun Jaguaarit vuonna 1995, josta cheerleaderit ja naisten amerikkalainen jalkapallo perustivat vuonna 2005 oman seuran, Jyväskylä Jaguarsin. Vuonna 2012 cheerleaderit perustivat oman seuran, Jaguars Spirit Athletes ry.:n.

Vuonna 2019 JSA:lla on lähes 650 jäsentä, joista suurin osa on urheilijoita. JSA on siis jäsenmäärältään suuri cheerleadingseura. Seurassa on yksitoista cheeleading kilpajoukkuetta ja kymmenen harrastejoukkuetta sekä kaksi cheertanssin kilpajoukkuetta ja yksi harrastejoukkue. Nuorimmat harrastajat ovat nelivuotiaita ja vanhimmat viisikymppisiä. JSA:n edustusjoukkueet ovat saavuttaneet edustuspaikkoja niin kansallisiin kuin kansainvälisiinkin kilpailuihin. Seuran joukkueiden nimet noudattavat avaruusteemaa, ja myös seuran värit ovat musta, hopea ja valkoinen.

Yhdistyksellä on kokopäiväinen toiminnanjohtaja sekä valmennuspäällikkö. Toimintaa johtaa yhdistyksen jäsenten sääntömääräisessä syyskokouksessa valitsema hallitus. Seuran arvoihin kuuluu avoimuus, tasavertaisuus, turvallisuus, yksilöllisyys ja vastuullisuus. Vuonna 2018 JSA palkittiin Olympiakomitean vuoden Tähtiseurana.

Lähteet
-------

1. ↑  Historia – Jaguars Spirit Athletes ry *jaguarscheer.com*. Viitattu 25.4.2016.
2. ↑  Toiminta – Jaguars Spirit Athletes ry *jaguarscheer.com*. Viitattu 25.4.2016.
3. ↑  Joukkueet – Jaguars Spirit Athletes ry *jaguarscheer.com*.  Arkistoitu 24.4.2016. Viitattu 25.4.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* Seuran kotisivut
* Keskisuomalaisen uutisointi PM-edustuspaikasta
* Seuran opinnäytetyönä tehty markkinointiviestintäsuunnitelma
**Georgian koripallomaajoukkue** edustaa Georgiaa koripallon arvokisoissa.

Historia
--------

Maa ei ole päässyt MM-kilpailuihin eikä olympialaisiin kertaakaan historiansa aikana. Vuodet 1946–1991 Georgian koripalloilijat edustivat Neuvostoliiton koripallomaajoukkuetta. Vuodet 2003–2009 maa pelasi Euroopan B-divisioonassa. Ensimmäisen kerran Georgian koripallomaajoukkue selviytyi EM-kilpailuihin vuonna 2011. Tämä oli myös ensimmäinen kerta, kun Georgian palloilujoukkue selviytyi lajinsa EM-kilpailuihin. EM-kisoissa Georgia voitti kuuden joukkueen alkulohkossa Belgian ja Ukrainan. Jatkolohkossa Georgia hävisi kolme ottelua ja sijoittui kuuden joukkueen lohkossa viimeiseksi ja koko turnauksessa 11:nneksi. Vuoden 2013 EM-kilpailuissa Georgia voitti alkulohkonsa avausottelussaan Puolan mutta hävisi loput neljä ottelua ja sijoittui lohkossaan viidenneksi ja koko turnauksessa 17:nneksi. 

Vuoden 2015 EM-kilpailuissa Georgia sijoittui 15:nneksi. Se voitti alkulohkossaan Makedonian ja Kroatian sekä hävisi kolme ottelua. Neljännesvälierässä se hävisi Liettualle pistein 81–85 karsiutuen jatkosta. EM-kilpailuissa 2017 Georgia voitti alkulohkossa Liettuan ja jatkoajalla Israelin. Muut kolme ottelua se hävisi sijoittuen lopullisessa rankingissa 17:nneksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Ranking men after FIBA Basketball World Cup 2019 Qualifiers Window 6 *fiba.basketball*.  26.2.2019. Viitattu 31.8.2019. (englanniksi)
2. ↑  History FIBA Europe.  Arkistoitu 6.2.2011. Viitattu 24.3.2011. (englanniksi)
3. ↑  Taylor, Jeff: The best wedding gift a Georgian can receive  16.9.2010. FIBA Europe.  Arkistoitu 11.1.2011. Viitattu 24.3.2011. (englanniksi)
4. ↑  2015 Eurobasket Event standings *fiba.com*. Viitattu 29.11.2017. (englanniksi)
5. ↑  Lopulliset sijoitukset FIBA. Viitattu 29.11.2017. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Georgian koripalloliitto (englanniksi) (georgiaksi)

FIBA Europen maajoukkueet
Alankomaat | Albania | Andorra | Armenia | Azerbaidžan | Belgia | Bosnia ja Hertsegovina | Bulgaria | Englanti | Espanja | Georgia | Irlanti | Islanti | Israel | Italia | Itävalta | Kreikka | Kroatia | Kypros | Latvia | Liettua | Luxemburg | Malta | Moldova | Montenegro | Norja | Pohjois-Irlanti | Pohjois-Makedonia | Portugali | Puola | Ranska | Romania | Ruotsi | Saksa | San Marino | Skotlanti | Serbia | Slovakia | Slovenia | Suomi | Sveitsi | Tanska | Tšekki | Turkki | Ukraina | Unkari | Wales | Valko-Venäjä | Venäjä | Viro | Yhdistynyt kuningaskunta

**Entisiä joukkueita:** DDR | Jugoslavia | Neuvostoliitto | Tšekkoslovakia
**Bougouni** on kaupunki ja Bougounin piirin hallinnollinen keskus Sikasson alueella Malissa. Se sijaitsee maan eteläosassa 210 kilometriä Sikassosta länteen. Asukkaita on 59 700 henkeä.

Bougounin kaupunkikunta rajoittuu pohjoisessa Kokélén, idässä Zantiébougoun ja Kolan, etelässä Tiémala-Banimonotién ja lännessä Faradiélén maalaiskuntiin. Seutu kuuluu Guinean ja Sudanin siirtymäalueeseen. Kunta käsittää 7 kaupunginosaa ja 21 kylää.

Kaupungin kautta kulkee Bamakon ja Sikasson välinen maantie RN7, josta haarautuu yhteys Norsunluurannikolle. Seudun pääelinkeino on maanviljely. Myyntiin kasvatetaan puuvillaa, maapähkinää ja seesamia. Lisäksi harjoitetaan keräilyä, karjanhoitoa, kalastusta, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Bougounissa on maataloustuotteita jalostavaa teollisuutta. Osa väestöstä hakeutuu kausitöihin Bamakoon, Norsunluurannikolle tai Guineaan.

Bougounissa on muutamia majoituspalveluja, mutta kaupunki ei ole varsinainen matkailukohde.

Lähteet
-------

1. ↑  Resultats provisoires RGPH 2009 (Région de Sikasso) *instat.gov.ml*.  Arkistoitu 22.7.2011. Viitattu 19.8.2012. (ranskaksi)
2. ↑  Mali - Région de Sikasso: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 14.6.2018.
3. 1 2  Plan de sécurité alimentaire: commune urbaine de Bougouni 2006–2010 *csa-mali.org*.  2006. Viitattu 19.8.2012. (ranskaksi)
4. ↑  Velton, Ross: *Mali, third edition*, s. 266–267. Chalfont St Peter: Bradt Travel Guides, 2009. ISBN 978-1-84162-218-7.
**Orsan suomalaismetsä** (ruots. *Orsa Finnmark*) on metsäinen alue Ljusdalin kunnassa Gävleborgin läänin länsiosassa Ruotsissa, osittain myös Taalainmaan läänin Rättvikin ja Orsan kuntien alueella. Voxnan-joen länsipuoli kuuluu Taalainmaan maakuntaan, kun taas itäpuoli Hälsinglandiin. Alueella on kaksi merkittävää kylää Tandsjöborg ja Hamra (metsäsuomeksi *Hampura*), joissa on asunut metsäsuomalaisia.

Orsa Finnmarkissa on paljon suomenkielistä paikannimistöä, kuten esimerkiksi Noppikoski ja Stora Korpmäki. Alueelta löytyy myös Ruotsin Hamran kansallispuisto (metsäsuomeksi *Hampura*), joka perustettiin vuonna 1909. Kansallispuiston metsä on pieniä poikkeuksia lukuun ottamatta ollut koskemattomana noin 300 vuotta ja on näin aitoa aarniometsää.

Stora Korpmäki on Gävleborgin läänin ja Orsa Finnmarkin korkein huippu ja yltää 711 metriä merenpinnan yläpuolelle. Toinen korkeahko mäki on Pilkalampinoppi (645 m merenpinnan yläpuolella). Pilkalampinopin huipulla on palovartiotorni 1800-luvulta. Torniin voi myös kiivetä.
**Nunnanlahden kaivosonnettomuudessa**, joka tapahtui Mustavaaran vuolukivilouhoksella Juuan Nunnanlahdessa 29. elokuuta 1912, kuoli seitsemän työmiestä. Onnettomuus on toistaiseksi pahin Suomessa tapahtunut kaivosonnettomuus.

Louhoksen omistaja oli Osakeyhtiö Wuolukivi. Turman syynä pidettiin lehtitietojen mukaan työnjohdon virhettä, sillä vuolukiveä oli louhittu väärällä tavalla viistoon. Onnettomuus tapahtui kello 18.20, kun leveimmillään noin 20 metrin levyinen ja 6 metrin korkuinen kiilanmuotoinen kalliomöhkäle sortui noin kymmenen metrin matkalta. Alla työskenneistä kahdeksasta miehestä seitsemän kuoli heti. Yksi pelastui jäätyään kallioon nojanneen ison kiven suojaan.

Nunnanlahden kaivosonnettomuuden (1912) muistomerkki vuodelta 1993 Vuolukivimuseon viereissä rinteessä Juuan Nunnanlahdessa.
Uhrit olivat 19–36-vuotiaita. Heidän esiinkaivaminen kesti useita päiviä, koska pudonneen kiviaineksen määrä oli saattanut olla jopa 10 000 tonnia. Uhreista kuusi haudattiin yhteishautaan ja yksi sai oman haudan. Hautojen sijainnista ei ole tietoa.

Vuonna 1993 paljastettiin onnettomuuden uhrien muistomerkki Nunnanlahdessa Kivikeskuksen alueella, Vuolukivimuseon läheisellä rinteellä. 

Työnjohtajille määrättiin sakko- ja vankeusrangaistuksia. Heidät kuitenkin vapautettiin, sillä Romanovien keisarisuvun 300-vuotisen valtaantulon muistojuhlan kunniaksi "pienten rikosten tekijät" armahdettiin.

Lähteet
-------

* Salme Kivivuori: Juuan Nunnanlahden vuolukivityöstä ja kyläelämästä. 1981

### Viitteet

1. ↑  Kuusikymmentä vuotta kulunut Nunnanlahden kaivosonnettomuudesta.  *Vaarojen Sanomat*, 1.9.1972, nro 20.
2. ↑  Matti Siippainen: Seitsemän miehen surma : Nunnanlahdessa tapahtui 100 vuotta sitten turma, joka on edelleen Suomen vakavin kaivosonnettomuus.  *Karjalainen*, 29.8.2012, s. 9.
**Bougainville** (runkonumero L9077) oli Ranskan laivaston maihinnousualus. Ranskan laivaston luokituksen mukaan BTMS (ransk. *Bâtiment de Transport Moyen et de Soutien*).

Valmistus
---------

Alus tilattiin 1984 Nantesista Dubigeonilta Ydinkoetoimiston (ransk. *Direction des Centres d'expérimentation nucléaires*) käyttöön huoltoalukseksi Papeeten ja Mururoan koealueille. Köli laskettiin 28. tammikuuta 1986. Alus laskettiin vesille 3. lokakuuta. Pian aluksen vesille laskun jälkeen telakka suljettiin ja valmistus saatettiin loppuun Chantiers de l'Atlantiquella. Alus otettiin palvelukseen 25. helmikuuta 1988.

Alus oli pienennetty versio Foudre-luokasta ja varustettu 78 x 10,2 metrin telakalla, johon sopi kolme TCM-tyypin maihinnousualusta tai neljäkymmentä 6,1 metrin säiliötä. Aluksen perässä oli 10 x 6 metrin ovi. Telakkaa voitiin käyttää myös L'Audacieux-luokan partioveneiden huoltamiseen.

Palvelus
--------

Alus poistettiin palveluksesta 25. toukokuuta 2009.

Lähteet
-------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Bougainville (L9077)**.
* Gardiner, Robert (toim.): *Conway's All the World's Fighting Ships 1947–1995*. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1995. ISBN 0-85177-605-1. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Gardiner, Robert s. 126
2. 1 2  Marine Militaire - Bougainville


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä:**Champlain-luokka** | **Ranskan laivaston maihinnousualukset** | Seuraaja:**Foudre-luokka** |
**Nauru kahleitten takana** (tai **Nauru kahleitten talossa**, alkuperäisnimi *Sullivan’s Travels*) on Preston Sturgesin käsikirjoittama ja ohjaama screwballkomedia­elokuva vuodelta 1941. 

Elokuva on Sturgesin 1940-luvun alkupuolen komediasarjan tunnetuin teos, ja sen aiheena on Hollywood itse. Siinä viihdekaupunkiin kyllästynyt ohjaaja John Lloyd Sullivan (Joel McCrea) tekeytyy kulkuriksi ja haluaa tehdä vakavan elokuvan nimeltä "O Brother, Where Art Thou?". Innoitusta kerätäkseen hän lähtee etsimään oikeita ihmisiä ja tarinoita lama-ajan Yhdysvalloista. Matkakumppanikseen hän saa toisen Hollywoodiin kyllästyneen, nuoren naisen jota esittää Veronica Lake. Sullivanin vaimoa esittää Jan Buckingham ja kovaotteista vankileirin vartijaa Al Bridge.

Elokuva valittiin vuonna 1990 Yhdys­valtojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteetti­sesti, historialli­sesti tai kulttuuri­sesti merkittäviä amerikkalais­elokuvia. *The New York Timesin* kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa. American Film Institute valitsi sen vuonna 2006 sadan kaikkien aikojen innostavimman yhdysvaltalaiselokuvan joukkoon. Vuonna 2017 BBC:n äänestyksessä 253 eri puolilta maailmaa olevaa elokuvakriitikkoa valitsi *Naurun kahleitten takana* kaikkien aikojen sadan parhaan komedian listalle.

Lähteet
-------

1. ↑  Nauru kahleitten takana, Yle Kino Klassikko 16.9.2010. Viitattu 16.6.2016.
2. ↑  Glödstaff, Kari: Nauru kahleitten talossa, Filmgoer-sivusto 1.5.2009. Viitattu 16.6.2016.
3. ↑  Complete National Film Registry Listing, National Film Preservation Board, Library of Congress. Viitattu 13.7.2016.
4. ↑  The Best 1,000 Movies Ever Made, *The New York Times*. Perustuu teokseen *The New York Times Guide to the Best 1,000 Movies Ever Made*, St. Martin's Griffin 2004. Viitattu 13.7.2016.
5. ↑  AFI’s 100 Most Inspiring Films of All Time, American Film Institute 2006. Viitattu 16.2.2023.
6. ↑  Blauvelt, Christian: The 100 greatest comedies of all time  22.8.2017. BBC. Viitattu 22.8.2017.
**Schweizer Salinen** on sveitsiläinen suolayhtiö. Sen omistajia ovat kaikki Sveitsin kantonit ja Liechtensteinin valtio. Yhtiöllä on suolamonopoli, joskin pieniä määriä suolaa, korkeintaan 6 000 kiloa vuodessa, on mahdollista tuoda tarkasti määriteltyihin käyttötarkoituksiin.

Toiminta
--------

Schweizer Salinen tuottaa suolaa vuosittain 400 000–600 000 tonnia. Suurin osa suolasta (30–50 %) käytetään tiesuolana. Teollisuus on toinen suuri suolan käyttäjä (20–35 %). Suolaa käytetään myös elintarvikkeisiin (10 %), käyttöveden valmistuksessa (8 %), maataloudessa (5 %), lääketeollisuudessa (4 %) ja kylpysuolana (3 %).

Yhtiöllä on kolme suolakaivosta ja jalostuslaitosta: Schweizerhallessa, Rheinfeldenin Riburgissa ja Bexissä .

Historia
--------

Sveitsissä on kaivettu suolaa ainakin 1500-luvulta alkaen. Suolan etsintä, kaivaminen ja jalostaminen muuttui Sveitsissä teolliseksi toiminnaksi 1800-luvun alkupuoliskolla, kun kaivoksia avattiin erityisesti Pohjois-Sveitsissä Reininlaaksossa: Schweizerhallen alueella Muttenzissa ja Prattelnissa, Baselissa, Rheinfeldenissä, Riburgissa ja Kaiseraugstissa. 1870-luvulla avattiin suolakaivos Vaud’n Bexissä.

1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa kaivos- ja jalostustekniikka tehostui höyrykoneilla tehtävän kaivamisen ja lämpökompressorilla tehtävän jalostuksen myötä. Ruokasuolalle löydettiin myös uusia käyttökohteita.

Schweizer Salinen perustettiin vuonna 2014, kun pohjoissveitsiläinen Schweizer Rheinsalinen AG ja lounaissveitsiläinen Saline de Bex SA yhdistyivät.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Geschichte, Die Schweizer Salinen im Zeitraffer (Sveitsin suolantuotannon historiaa) *salz.ch*. Viitattu 20.10.2019. (saksaksi), (ranskaksi), (italiaksi), (englanniksi)
2. 1 2 3  Über uns (Yhtiön esittely verkkosivuilla) *salz.ch*. Viitattu 20.10.2019. (saksaksi), (ranskaksi), (italiaksi), (englanniksi)
3. ↑  Nutzen des Salzregals (Selvitystä suolamonopolista yhtiön verkkosivuilla) *salz.ch*. Viitattu 20.10.2019. (saksaksi), (ranskaksi), (italiaksi), (englanniksi)
4. ↑  Übersichtsblatt: Import von Salz in die Schweiz (PDF) (Suolan maahantuontiehtoja) *salz.ch*.  1.2.2014. Viitattu 20.10.2019. (saksaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Saline Riburg** Wikimedia Commonsissa

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Saline Schweizerhalle** Wikimedia Commonsissa
**Baramandougou** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Ségoun alueen Sanin piirissä Malissa. Se sijaitsee Banijoen varrella 75 kilometriä Sanista maanteitse koilliseen. Kunnassa on 9 100 asukasta (vuonna 2009).

Baramandougoun kunta rajoittuu etelässä Sanin piirin Ténén, lounaassa Fionin ja lännessä Ouolonin, idässä Tominianin piirin Fangasson sekä pohjoisessa Moptin alueen Djennén piirin Niansanarién ja Dandougou Fakalan kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen.

Kuntaan kuuluu kymmenen kylää. Asukkaat ovat etupäässä boboja. Lisäksi on bambaroita, fulbeja ja bozoja. Vallitsevat uskonnot ovat islam, animismi ja kristinusko.

Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, käsityöammatit, pienimuotoinen kaupankäynti ja kalastus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, lehmänpapu, maapähkinä, riisi, sipuli ja tupakka. Kotieläimiä ovat naudat, aasit, hevoset, lampaat ja vuohet. Kunnassa pidetään viikoittaiset markkinat.

Kunnan liikenneyhteydet ovat heikot. Palveluihin kuuluvat neljä julkista koulua, yksi kyläkoulu ja yläkoulu, koulutus- ja kehittämiskeskus sekä terveysasema.

Lähteet
-------

1. 1 2  4ème recensement général de la population et de l’habitat. Résultats définitifs, tome 0: Répertoire des villages *instat-mali.org*.  Arkistoitu 7.1.2017. Viitattu 29.6.2015. (ranskaksi)
2. ↑  Mali - Région de Ségou: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 29.6.2015. (ranskaksi)
3. ↑  Mali - Région de Mopti: Carte de référence *reliefweb.int*. Viitattu 29.6.2015. (ranskaksi)
4. 1 2 3 4  Plan de Securite Alimentaire: Commune Rurale de Baramandougou 2007–2011 *fsg.afre.msu.edu*.  Arkistoitu 7.3.2016. Viitattu 29.6.2015. (ranskaksi)
Siegestor Leopoldstraßella Maxvorstadtin ja Schwabingin kaupunginosien välissä
**Schwabing** on Baijerin osavaltion pääkaupungin Münchenin pohjoisosassa sijaitseva hallintoalue. Se on jaettu osiin 4 (Schwabing-West) ja 12 (Schwabing-Freimann). Schwabing tunnetaan maineestaan kaupungin taiteilijakorttelina ja on yhä suosittu turistien ja paikallisten vierailukohde siellä sijaitsevien baarien, ravintoloiden ja klubien vuoksi. 

Yksi suosituista kohteista alueella on *Englischer Garten* ("Englantilainen puutarha"), joka on yksi maailman suurimmista julkisista puistoista. 

Schwabingin Leopoldstraßella liikkuu paljon opiskelijoita, koska Münchenin suurimmat yliopistot Ludwig-Maximilians-Universität München ja Technische Universität München (TUM) sijaitsevat viereisellä Maxvorstadtin alueella. Schwabingin pohjoisosassa sijaitsee myös opiskelija-asuntoalue Studentenstadt.

Historiaa
---------

Adolf Hitler muutti Müncheniin keväällä 1913 ja asettui asumaan vuokralle Schwabingiin. Tuolloin alueella asuivat myös kuuluisat taiteilijat Wassily Kandinsky ja Paul Klee.

Unity Mitford, englantilainen seurapiirinainen ja Hitlerin ystävä ampui itseään Englantilaisessa puistossa syyskuussa 1939 protestina Ison-Britannian sodanjulistukselle Saksaa vastaan.

* Hallintoalue 4 Schwabing-West MünchenissäHallintoalue 4 Schwabing-West Münchenissä
* Hallintoalue 12 Schwabing-Freimann MünchenissäHallintoalue 12 Schwabing-Freimann Münchenissä

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Schwabing** Wikimedia Commonsissa
**Partizan** on serbialainen koripalloseura. Se on Serbian menestynein koripalloseura mestaruuksia laskettaessa. Ainoan Euroliiga-mestaruutensa se voitti kaudella 1991–92 Željko Obradovićin alaisuudessa. Partizanilla oli myös hallussa Euroopan yleisöennätys koripallossa, joka syntyi, kun 22 567 ihmistä seurasi Partizanin ja Panathinaikosin välistä ottelua Belgrade Arenalla 5. maaliskuuta 2009. Partizan on tullut tunnetuksi erityisesti nuorten pelaajien kehittäjänä ja heidän ponnahduslautanaan muualle Eurooppaan.

Joukkue on osa suurempaa Partizan-seuraa ja seuran kannattajista käytetään nimitystä Grobari.

Partizan ja Panathinaikos lämmittelevät ennen historiallisen pelin alkua.

Mestaruudet
-----------

* **FIBA Euroliiga** **(1)**: 1991–92
* **Korać Cup** **(3)**: 1977–78, 1978–79, 1988–89
* **Adrianmeren liiga** **(5)**: 2006–07, 2007–08, 2008–09, 2009–10, 2010-11
* **Serbian liiga** **(19)**: 1975–76, 1978–79, 1980–81, 1986–87, 1991–92, 1994–95, 1995–96, 1996–97, 2001–02, 2002–03, 2003–04, 2004–05, 2005–06, 2006–07, 2007–08, 2008–09, 2009-10, 2010-11, 2011-12
* **Serbian Cup** **(13)**: 1978–79, 1988–89, 1991–92, 1993–94, 1994–95, 1998–99, 1999–00, 2001–02, 2007–08, 2008–09, 2009–10, 2010-11, 2011-12

Aiheesta muualla
----------------

* Virallinen kotisivu (serbiaksi)

Euroliiga 2022–2023
**Lohkovaihe**  

Alba Berlin | Anadolu Efes | Barcelona | Bayern München | Cazoo Baskonia | Virtus Bologna | Crvena zvezda | Olimpia Milano | Fenerbahçe Beko | AS Monaco Basket | ASVEL Lyon-Villeurbanne | KK Partizan | Maccabi Tel Aviv | Olympiakos | Panathinaikos | Real Madrid | Valencia BC | Žalgiris