recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Pitkäjärvi** oli kylä Suomeen vuosina 1920–1944 kuuluneen Petsamon kunnan länsiosassa, Neuvostoliitolle sodan jälkeen luovutetulla alueella. Pitkäjärvi sijaitsi Paatsjoen laajentuman Pitkäjärven etelärannalla. Pitkäjärven naapurikyliä olivat pohjoisessa Salmijärvi ja Menikka sekä etelässä Vouvatusjärvi. Lännessä Pitkäjärvi rajoittui Norjaan, sillä valtakunnan raja kulki Paatsjokea pitkin. Valtioneuvoston vuonna 1930 vahvistaman Petsamon uuden kyläjaon mukaan Pitkäjärven kyläkuntaan tulivat kuulumaan Pitkäjärven ja Vouvatusjärven kylät. Nykyisin Pitkäjärven alueella ei ole asutusta.

Kyläkuva
--------

Jäämerentie kulki kylän kautta. Omaa koulua Pitkäjärvellä ei ollut. Petsamon ensimmäisessä koulupiirijaossa vuonna 1921 Pitkäjärvi kuului Salmijärven koulupiiriin. Pitkäjärven pohjoispuolelle Menikkaan perustettiin koulu vuonna 1931 ja eteläpuolelle Höyhenjärvelle vuonna 1932

Väestö
------

Vuoden 1929 henkikirjoituksen mukaan Pitkäjärvellä oli silloin 61 asukasta, jotka olivat kaikki suomalaisia.

Asukasluvun kehitys:

* 32 (1921)
* 66 (1925)
* 61 (1929)
* 53 (1930)
* 79 (1935) (yhdessä Vouvatusjärven kanssa)
* 90 (1939) (yhdessä Vouvatusjärven kanssa)

Lähteet
-------

* Onnela Samuli & Vahtola Jouko (toim.): *Turjanmeren maa, Petsamon historia 1920–1944*. Rovaniemi: Petsamo-Seura r.y. 1999. ISBN 952-91-0873-7.

### Viitteet

1. 1 2 3  Kuusikko Kirsi: *Petsamolainen yhteiskunta*, s. 125-126. Teoksessa: Vahtola Jouko & Onnela Samuli (toim.) *Turjanmeren maa, Petsamon historia 1920–1944*. Rovaniemi: Petsamo-seura, 1999. ISBN 952-91-0873-7.
2. ↑  *Petsamon kartta*. Maanmittauslaitos, 1943.
3. ↑  Rahkola Hilkka: *Petsamon kansakoulut*, s. 381 & 397. Teoksessa: Vahtola Jouko & Onnela Samuli (toim.) *Turjanmeren maa, Petsamon historia 1920–1944*. Rovaniemi: Petsamo-seura, 1999. ISBN 952-91-0873-7.
4. 1 2 3 4 5  Onnela 1999, s. 107–108
*Tämä artikkeli kertoo Britannian kuninkaallisen laivaston Armada-luokan linjalaivasta. Muita merkityksiä on täsmennyssivulla.*

**HMS America** oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1810 vesillelaskettu Armada-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Armada-luokka*
Alus tilattiin 22. elokuuta 1807 Blackwallista Perry, Wells & Greeniltä, missä köli laskettiin tammikuussa 1808. Se laskettiin vesille 21. huhtikuuta 1810 ja valmistui 11. kesäkuuta Woolwichin telakalla, mistä se siirrettiin 9. kesäkuuta 1811 Sheernessiin. Valmistuskustannukset olivat 57 456 puntaa ja sen lisäksi takilointi ja varustaminen Woolwichissa 14 529 puntaa. Aluksen varustaminen siirtoa varten maksoi 2 778 puntaa ja Sheernessissä varustaminen maksoi 16 659 puntaa.

Palvelus
--------

huhtikuussa 1811 alus otettiin palvelukseen päällikkönään Thomas Ussher ja lähti 4. syyskuuta Välimerelle. Aluksen päällikkönä oli 1812-1814 Josias Rowley. Alus tuhosi tai valtasi 10. toukokuuta 1812 Laiguegliassa kohtaamansa Ranskan laivaston saattueen. Alus sijoitettiin Genovaan huhtikuussa 1813 ja poistettiin palveluksesta lokakuussa 1814.

Alus huollettiin marraskuusta 1814 huhtikuuhun 1815 Plymouthissa, jonka jälkeen se makasi ankkurissa. Maaliskuusta 1827 huhtikuuhun 1835 alukselta poistettiin Plymouthissa ylempi tykkikansi ja se muutettiin 50-tykkiseksi neljännen luokan alukseksi (fregatti). Työn lopulla aluksen kansi katettiin, minkä jälkeen se ankkuroitiin majoitusalukseksi. Alus varustettiin helmikuusta kesäkuuhun 1844 Plymouthissa meripalvelukseen ja palautettiin palvelukseen helmikuussa 1844 Tyynellemerelle, mistä se palasi lokakuussa 1847 Plymouthiin ankkuroitavaksi.

Alus varustettiin maaliskuussa 1864 maalilaivaksi Plymouthissa ja siirrettiin myöhemmin Portsmouthiin, missä alusta käytettiin helmikuussa 1867 torpedokokeissa. Amiraliteetin 27. kesäkuuta tekemällä päätöksellä alus romutettiin Portsmouthissa, mikä saatiin päätökseen 6. helmikuuta 1869.

Lähteet
-------

* Winfield, Rif: *British Warships in the Age of Sail 1793-1817 - Design, Construction and Fates*. Minnesota: Seaforth Publishing, 2005. ISBN 978-1-84415-717-4. (englanniksi)
* Winfield, Rif: *British Warships in the Age of Sail 1817-1863 - Design, Construction, Careers and Fates*. Barnsley: Seaforth Publishing, 2014. ISBN 978-1-84832-169-4. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Winfield, Rif s. 82
Karl-Heinz Kämmerling
**Karl-Heinz Kämmerling** (6. toukokuuta 1930 Dessau – 14. kesäkuuta 2012 Hannover) oli saksalainen pianopedagogi.

Kämmerling opiskeli Leipzigissa Anton Rohdenin ja Hugo Steurerin johdolla. Hän työskenteli Hannoverin musiikkiyliopistossa vuodesta 1963. Hän teki opetustyötä myös Salzburgin Mozarteumissa ja toimi Zagrebin yliopiston musiikkiakatemian vierailevana professorina. Kämmerling piti mestarikursseja Euroopassa, Aasiassa ja Yhdysvalloissa. Lukuisat hänen johdollaan opiskelleet pianistit voittivat palkintoja kansallisissa ja kansainvälisissä kilpailuissa. Kämmerling toimi vuosina 1979–2011 Internationale Musikakademie für Solistenin taiteellisena johtajana. Hän oli European Piano Teachers Associationin (EPTA) Saksan-jaoksen perustaja.

Kämmerlingille myönnettiin vuonna 1999 ensimmäisen luokan Bundesverdienstkreuz ja vuonna 2000 Itävallan Suuri kunniamerkki. Vuodesta 2005 hän oli Saksan musiikkineuvoston kunniajäsen. Kämmerling kuoli pitkään sairastettuaan.

Lähteet
-------

1. 1 2  Prof. Karl-Heinz Kämmerling Internationale Musikakademie in Liechtenstein
2. 1 2 3  Großer Lehrer und Menschenformer - Karl-Heinz Kämmerling ist tot Neue Musikzeitung
3. ↑  Karl-Heinz Kammerling Dublin International Piano Competition


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**HMS Anna Teresa** oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1795 ostama tykkipurreksi varustettu alus.

Hankinta ja palvelus
--------------------

Britannian amiraliteetti antoi 3. helmikuuta 1794 määräyksen lunastaa Thamesin jokipursia laivastolle. *Anna Teresa* ostettiin seuraavana vuonna, ja se säilytti nimensä palvelukseenotossa. Alus varustettiin elokuussa Plymouthissa tykkipurreksi, minkä kustannukset olivat 735 puntaa. Alus otettiin palvelukseen syyskuussa 1796 ensimmäisenä päällikkönään Lewis Moon (k. 1797), jonka jälkeen päällikkönä toimi T. D. Fry (tai Finney) aina vuoteen 1801.

Alus siirrettiin 12. marraskuuta 1801 annetulla amiraliteetin määräyksellä poistolistalle.

Lähteet
-------

* Colledge, J. J. & Warlow, Ben: *Ships of the Royal Navy - The Complete Record of all Fighting Ships of the Royal Navy from the 15th Century to the Present*, s. 17. Newbury, UK: Casemate, 2010. ISBN 978-1-935149-07-1. (englanniksi)
* Winfield, Rif: *British Warships in the Age of Sail 1793-1817 - Design, Construction and Fates*. Minnesota: Seaforth Publishing, 2005. ISBN 978-1-84415-717-4. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2  Winfield, Rif s. 326
**Karl-Johan Westberg** (s. 9. joulukuuta 1992) on ruotsalainen maastohiihtäjä. Hän edustaa Borås SK:ta.

Westberg hiihti ensimmäisen kilpailunsa maailmancupissa 1. maaliskuuta 2014 Lahdessa ollen vapaan hiihtotavan sprintissä 36:s. Ensimmäiset maailmancup-pisteensä hän saavutti oltuaan vastaavassa kilpailussa 27:s helmikuussa 2016. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kahdeksas niin ikään Lahden vapaan hiihtotavan sprintissä maaliskuussa 2018. Parhaimmillaan hän on ollut seitsemäs Cognen vapaan sprintissä helmikuussa 2019. Hän sijoittui Oskar Svenssonin kanssa toiseksi vapaan hiihtotavan parispintissä Toblachissa tammikuussa 2017.

Skandinavia Cupissa Westberg sijoittui ensimmäisen kerran palkintopallille 12. joulukuuta 2015 Vuokatissa ollen toinen vapaan hiihtotavan sprintissä. Hän oli vapaan sprintissä toinen myös Lahdessa tammikuussa 2017.

Westberg kilpaili alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Otepäässä 2011 ja Erzurumissa 2012. Hänen paras henkilökohtainen saavutuksensa alle 20-vuotiaiden MM-tasolla oli 15. sija vapaan hiihtotavan sprintissä 2012. Westberg oli 2012 mukana Ruotsin viestijoukkueessa, joka sijoittui seitsemänneksi. Alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa Westberg oli mukana Almatyssä 2015 ollen parhaimmillaan 16:s perinteisen hiihtotavan sprintissä. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui vapaan hiihtotavan sprintissä 32:nneksi. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 hän oli vapaan hiihtotavan parisprintissä kuudes ja 15 kilometrin vapaan kilpailussa 37:s.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Karl-Johan Westberg Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS).  (englanniksi)
*Tämä artikkeli kertoo Britannian kuninkaallisen laivaston Armada-luokan linjalaivasta. Muita merkityksiä on täsmennyssivulla.*

**HMS Anson** oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1812 vesillelaskettu Armada-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: Armada-luokka*
Alus tilattiin 2. marraskuuta 1807 Paullista läheltä Hullia Thomas Steemsonilta, missä köli laskettiin maaliskuussa 1808. Se laskettiin vesille 11. toukokuuta 1812 ja valmistui 11. elokuuta 1812 Portsmouthissa. Valmistuskustannukset olivat 56 004 puntaa, minkä lisäksi varustaminen maksoi 7 404 puntaa.

Palvelus
--------

Alus sijoitettiin 1812 reserviin. Pohja kuparoitiin helmikuussa 1815. Alus oli huollettavana syyskuussa 1831 Portsmouthissa, jolloin alus varustettiin tilapäissairaalaksi. Se oli 1834 Leithissä ja 1837 Stangate Creekissä.

Alus muutettiin toukokuusta elokuuhun 1843 vankilaivaksi Chathamissa. Alus otettiin palvelukseen 28. kesäkuuta 1843 päällikkönään luutnantti Francis Rogers Coghlan. Vuonna 1844 se kuljetti 499 vankia Australiaan Hobartiin viipyen seitsemän vuotta Australian vesillä naisvankien sijoituspaikkana. Alus romutettiin 1851 Hobartissa ja romut myytiin yhteensä 3 877 punnalla ja kolmella pennyllä kolmessa erillisessä huutokaupassa seuraavana vuonna.

Lähteet
-------

* Winfield, Rif: *British Warships in the Age of Sail 1793-1817 - Design, Construction and Fates*. Minnesota: Seaforth Publishing, 2005. ISBN 978-1-84415-717-4. (englanniksi)
* Winfield, Rif: *British Warships in the Age of Sail 1817-1863 - Design, Construction, Careers and Fates*. Barnsley: Seaforth Publishing, 2014. ISBN 978-1-84832-169-4. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3  Winfield, Rif 2005 s. 82
2. 1 2  Winfield, Rif 2014 s. 75
|  |
| --- |
| < |
| **Double Falconin serekh-nimi** |

**Nebwy** (myös mahdollisesti **Dju**) oli esidynastinen faarao, joka hallitsi Ala-Egyptissä. Hän on tutkijoiden mukaan saattanut hallita 32. vuosisadalla eaa. Hänen nimensä merkityksestä on epävarmuutta, minkä vuoksi hänestä tutkijoiden keskuudessa käytetään pääasiassa nimeä *Double Falcon*. Hänen hallitusaikansa pituus on tuntematon.

Vahvistus
---------

Vuonna 1910 egyptologi MJ Clédat löysi ensimmäiset todisteet kuningas Double Falconista. Seuraavan todistus Double Falconista löydettiin 1912 aikana Hermann Junkerin kaivauksilla.

Nimi
----

Double Falconin nimellä on ainutlaatuinen ulkoasu ja kokoonpano. Ensinnäkin, se oli pitkään löytyneistä serekh-nimistä ainoa, jonka päällä on kaksi Horus haukkaa vastakkain. Kaksi haukkaa saattavat edustaa Ala-Egyptiä ja Siinaita, koska näyttää siltä, ​​että Double Falcon hallitsi molempia alueita.
Dreyer uskoo, että haukat voisi tarkoittaa esim. "vieraisiin maihin merkitty" ja lukee nimen *Dju* (dw). Sen sijaan van den Brink lukee nimen *Nebwy* (nb.wy) joka tarkoittaisi "kahta herraa", ja näkee samankaltaisuuksia paljon aikaisemmassa Cosmetic paletessa, joka on esillä Barbier-Mueller Museumissa.

Lähteet
-------

1. ↑  M. J. Cledat, Les vases de el-Beda, ASAE 13 (1914), pp. 115–121
2. ↑  Günter Dreyer, Ein Gefäss mit Ritzmarke des Narmer, in: MDAIK 55, (1999), pp. 1–6
3. ↑  Nebwy palette

Yhteenveto
----------

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Double Falcon 

* Alkuperäisen artikkelin on luonut käyttäjä Iry-Hor 24. marraskuuta 2012.
* Cledatin kirjoitukseen perustuva lähdeviite kohdistuu erittäin vanhaan julkaisuun, jota ei voida tarkistaa. Lähdettä pidetään luotettavana.
* Dreyerin julkaisuun perustuvan lähdeviite kohdistuu saksankieliseen painettuun julkaisuun, jonka tarkistaminen voi olla vaikeaa. Lähdettä pidetään luotettavana.
**Günter Abel** (s. 7. marraskuuta 1947 Homberg, Hessen) on saksalainen filosofi. Hän on ollut vuodesta 1987 Technische Universität Berlinin filosofian professori.

Abel opiskeli filosofiaa, historiaa ja politiikan tutkimusta Marburgin yliopistossa ja Lausannen yliopistossa. Väiteltyään filosofian tohtoriksi aiheenaan stoalaisuus hän teki habilitaation vuonna 1981. Vuosina 1999–2001 hän oli Technische Universität Berlinin varapresidentti, vuosina 2002–2005 Deutsche Gesellschaft für Philosophien presidentti. Vuodesta 2008 hän on ollut International Federation of Philosophical Societiesin hallituksen jäsen.

Hän julkaisi aiheinaan muun muassa tietoteoria, mielenfilosofia, kielifilosofia, etiikka ja estetiikka. Hän on kuuluisa Nietzsche-tutkija, joka yrittää yhdistää Nietzschen filosofian elementtejä ja nykyisen analyyttisen filosofian metodeita. Hän keskittyy varsinkin Nietzschen tietoteoriaan.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Rochefort-sur-Brévon** on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee Brévonjoen varrella, noin 37 kilometriä Montbardin kaupungista koilliseen.

Joen vesivoimaa käyttävä takomo on ollut kylässä jo 1500-luvulla. Sen toiminta kuitenkin loppui 1840-luvulla. Kylässä on kaksi linnaa. Vanhemman linnan juuret ulottuvat 1200-luvulle. Se kuitenkin tuhoutui tulipalossa vuonna 1730, mutta linnasta on yhä paljon jäljellä. Uudempi linna valmistui vuonna 1896. Kunnan romaaninen kirkko on peräisin 1200-luvulta, mutta sitä on sen jälkeen uudistettu. Kirkossa on 1500-luvun seinämaalauksia.

Kylä joen vastarannalta katsottuna. Vasemmalta oikealle: uusi linna, takomo jonka takana vanha linna, kunnantalo ja kirkko

Lähteet
-------

1. ↑  Comparateur de territoire Institut National de la Statistique et des Études Économiques. Viitattu 1.4.2022. (ranskaksi)
2. ↑  Rochefort-sur-Brévon Echo des communes. Viitattu 1.4.2022. (ranskaksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Rochefort-sur-Brévon** Wikimedia Commonsissa
Sole Uexkull vuonna 1965.
**Solveig Johanna Irja von Uexküll-Gyllenband** (4. syyskuuta 1920 Helsinki – 7. elokuuta 1978 Helsinki) oli suomalainen teatterikriitikko. Hän teki vuosikymmenien mittaisen uran Helsingin Sanomissa. Uexküllin kirjoitustyylille oli ominaista sisällöllinen asiantuntevuus yhdistettynä tyylilliseen lennokkuuteen.

Elämä
-----

Sole Uexküllin isä oli vapaaherra Alexander Uexküll-Gyllenband, hänen äitinsä oli näyttelijä Irja Nordberg. Hän oli vanhempiensa esikoinen. Alexander Uexküll-Gyllenband kuoli 1923, jonka jälkeen Irja Nordberg elätti perheensä kieltenopettajana. Vapaaherra Uexküll-Gyllenband oli näyttelijä Ida Aalbergin leski ja osallistui 1900-luvun alkukymmenien aikana suomalaiseen teatterielämään. Sole Uexküll opiskeli yliopistossa psykologiaa, filosofiaa ja draamaa. Hän oli innokas teatterin harrastaja ja näytteli Elannon näyttämöllä 1940-luvun loppuun asti.

Uexküllin arvostelijan ura alkoi vuonna 1945 *Elanto*-lehdessä, lisäksi hän kirjoitti muun muassa *Suomalaiseen Suomeen*. *Helsingin Sanomien* kriitikkona Uexküll aloitti vuonna 1949. Seuraavalla vuosikymmenellä hänen mielenkiintonsa kohdistui uuteen eurooppalaiseen teatteriin, jota saattoi seurata Helsingissäkin korkealaatuisten eurooppalaisteattereiden vieraillessa kaupungissa 1950- ja 1960-luvulla.

1960- ja 1970-luvulla Uexküll suhtautui myönteisesti Kalle Holmbergin ja Jouko Turkan kaltaisiin teatterivaikuttajiin, joita omana aikanaan pidettiin radikaaleina "uudistajina". Turkan ohjaamalle teokselle *Hyvästi Mansikki* (Joensuun kaupunginteatteri, 1969) hän antoi jopa "valtakunnallisen merkityksen". Uexküllin ura katkesi vuonna 1977, samaan aikaan kun "radikaali" teatterisukupolvi alkoi saada nuoria haastajia.

Lähteet
-------

* Paavolainen, Pentti: "Uexküll, Sole (1920–1978)", *Suomen kansallisbiografia, osa 10*. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2007. ISBN 978-951-746-451-2. / Teoksen verkkoversio.

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5  Suomen kansallisbiografia 10, s. 143

Aiheesta muualla
----------------

* Uexküll, Sole hakuteoksessa *Uppslagsverket Finland* (2012). (ruotsiksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Suomi (KANTO)
* Yhdysvallat
* Ruotsi

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Kansallisbiografia
* Uppslagsverket Finland
* Biografiasampo

 |

 |
**Erika Kinsey** (*o.s. Wiklund*, s. 10. maaliskuuta 1988 Östersund) on ruotsalainen uransa päättänyt korkeushyppääjä. Kinsey edusti Trångsvikens IF -seuraa.

Ura
---

Kinsey voitti alle 20-vuotiaiden EM-kultaa Hengelosta vuonna 2007 tuloksella 182. Hän edusti Ruotsia myös useasti Suomi–Ruotsi-maaottelussa. Vuoden 2015 Euroopan joukkuemestaruuskilpailuiden Superliigassa Tšeboksaryssa Kinsey teki ennätyksensä 197. 

Nuorten EM-kultansa jälkeen Kinsey vaihtoi joksikin aikaa takaisin jääkiekkoon, jota hän oli harrastanut nuorena. Hän pelasi jääkiekossa Norjan pääsarjaa. Kinsey joutui kuitenkin lopettamaan jääkiekkouransa taklaustilanteessa tulleen keuhkon puhkeamisen takia ja palasi näin ollen yleisurheilun pariin.

Kinsey sijoittui kahdeksanneksi Portlandin MM-hallikilpailuissa 2016 sisärataennätyksellään 193. Birminghamin sisäratojen MM-kilpailuissa 2018 ja Glasgow'n EM-hallikilpailuissa 2019 hän oli seitsemäs. Ulkoradoilla hän sijoittui 13:nneksi Berliinin EM-kilpailuissa 2018 sekä karsiutui loppukilpailusta MM-kilpailuissa 2015, 2017 ja 2019, olympialaisissa 2016 ja 2021 sekä EM-kilpailuissa 2016.

Kinsey meni vuonna 2014 naimisiin valmentajansa, ohiolaisen Daniel Kinseyn kanssa. Kinseyt asuvat Yhdysvalloissa.

Vuodesta 2016 hänen valmentajansa oli puolalainen Tomasz Śmiałek.

Ennätykset
----------

### Ulkoradoilla

* korkeushyppy: 197 cm (Tšeboksary 2015)

### Sisäradoilla

* korkeushyppy: 193 cm (Portland 2016)

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑  Erika Kinsey Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).  (englanniksi)
5. ↑  Uransa jo kertaalleen lopettanut korkeushyppääjä uudessa nosteessa
6. ↑  Stora förändringar när Kinsey nysatsar *svt.se*.  8.11.2016. SVT. Viitattu 8.11.2016. (ruotsiksi)
7. ↑  Kinseys besvikelse – bryter med tränaren *expressen.se*.  8.11.2016. Expressen. Viitattu 8.11.2016. (ruotsiksi)
8. 1 2  Erika Kinsey Kansainvälinen yleisurheiluliitto.  (englanniksi)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics
* Tilastopaja 🔒

 |

 |
**Keihästytönkorento** (*Coenagrion hastulatum*) on hentosudenkorentoihin kuuluva pienikokoinen ja hento sudenkorento. Lajin arvellaan olevan Suomen yleisin sudenkorentolaji.

Tuntomerkit
-----------

Keihästytönkorentonaaras.
Keihästytönkorennon kokonaispituus on 31–31 mm, josta takaruumin osuus on 22–29 mm. Koiraan vartalon pohjaväri on tasaisen taivaanvärinen, tummaa on melko vähän. Keskiruumiin sivujen sininen on vaaleampaa ja alapinta hieman vihertävä. Keskiruumiin olkajuovat ovat suhteellisen leveät. Takaruumiin toisessa jaokkeessa on lajille tyypillinen keihäänkärjen (tai sienen) muotoinen kuvio, joka on kannastaan kiinni jaokkeen alareunan mustassa reunuksessa. Kuvion edessä kärjen molemmin puolin on kaksi lyhyttä poikkijuovaa. Kolmannessa jaokkeessa kuvio muistuttaa terävää nuolenkärkeä, joka kattaa jaokkeesta kolmanneksen. Kolmannesta kuudenteen jaokkeet ovat ainakin puoliksi sinisiä, kahdeksas ja yhdeksäs jaoke ovat kokonaan vaaleat. Koiraan kaulus on tylppäkärkinen. Naaras on väriltään useimmiten vihreän- tai mustankirjava. Koko takaruumis on selkäpuolelta tumma. Naaraan kauluksen kärki muodostaa kolmiomaisen kärjen. Keihästytönkorentojen siivet ovat läpinäkyviä ja kapeita. Useimmat siipisolut ovat nelikulmaisia. Takasiivet ovat 16–23 mm pitkät. Levätessään siivet ovat muiden tytönkorentojen tapaan useimmiten yhdessä.

Keihästytönkorento muistuttaa useimpia muita Suomessa tavattavia tytönkorentolajeja. Koiras muistuttaa erityisesti okatytönkorentoa ja kuutytönkorentoa. Naaras puolestaan muistuttaa eniten sirotytönkorentoa ja eteläntytönkorentoa.

Elinympäristö
-------------

Keihästytönkorento viihtyy lähes kaikenlaisten seisovien vesien äärellä. Erityisesti laji suosii suolampia, mutta on yleinen myös järvien lahdilla, jokisuvanteissa ja ojissa. Lajia tavataan myös merenlahdilla.

Levinneisyys
------------

Keihästytönkorentoa tavataan Keski- ja Pohjois-Euroopassa sekä Pohjois-Aasiassa. Suomessa lajia tavataan erittäin yleisenä koko maassa.

Elintavat
---------

Suomessa keihästytönkorentojen lentoaika on toukokuun lopusta elokuun loppupuolelle.

Lähteet
-------

* Karjalainen, Sami, *Suomen sudenkorennot*. Uudistettu painos. Kustannusosakeyhtiö Tammi, Helsinki 2010 (2002).

### Viitteet

1. ↑  Clausnitzer, V.: *Coenagrion hastulatum* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2014.2*.  2009. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 11.8.2014. (englanniksi)
2. ↑  Sami Karjalainen, Heidi Viljanen, Pasi Sihvonen: Keihästytönkorento – *Coenagrion hastulatum* *Suomen Lajitietokeskus*.  2019. Viitattu 23.3.2022.
3. 1 2 3 4  Korentowiki: Keihästytönkorento Viitattu 27.8.2011.
4. ↑  Karjalainen 2010, s. 74, 79.
5. 1 2 3  Karjalainen 2010, s. 79.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q1935365
* Wikispecies: Coenagrion hastulatum
* ADW: Coenagrion\_hastulatum
* BioLib: 1586
* BOLD: 275145
* CoL: WTX5
* EoL: 237191
* EUNIS: 89
* Fauna Europaea: 214265
* Fauna Europaea (new): d862d791-9f84-4ad7-9b9d-0b43ceb0a459
* GBIF: 1422001
* iNaturalist: 98273
* IRMNG: 10775929
* IUCN: 158706
* NBN: NBNSYS0000005607
* NCBI: 197153
* uBio: 5038088

 |

 |
Solariumilaite.
Solariumilaitteen sisätila.
**Solariumi** on laite, jossa käytetään ultraviolettisäteilyä kosmeettisiin ja tai lääketieteellisiin tarkoituksiin. Laitteessa käytetään loisteputkia, joista tulee yleensä UVA-säteilyä, nykyisin myös UVB-säteilyä. Loisteputket on yleensä asetettu kahdeksi kanneksi, joista alimmaisella maataan ja joista toinen lasketaan päälle. 2000-luvulla ovat yleistyneet seisten käytettävät "aurinkosuihkut", joissa iho ei koske rusketuslaveria, joten ne ovat myös hygieenisempiä.

Solariumista saatava säteily saa aikaan keinotekoisen rusketuksen. Tämä rusketus ei kuitenkaan suojaa ihoa palamiselta, koska se jättää ihon ohueksi. Vanhemmissa solariumeissa ei muodostu D-vitamiinia, mutta joissakin uudemmissa solariumeissa on myös D-vitamiinisynteesin vaatimat, UVB-säteilyä tuottavat lamput. Solarium parantaa eräitä ihovaivoja kuten psoriasista, mutta solariumin säännöllinen käyttö lisää ihosyövän riskiä jopa 75 prosenttia. Liiallinen solariumissa käyminen vanhentaa ihoa. 

WHO ja Säteilyturvakeskus (STUK) suosittelevat solariumin välttämistä. Vuonna 2004 ilmestyivät ensimmäiset tutkimukset, jotka viittaavat siihen, että solarium tuottaa endorfiineja ja aiheuttaa riippuvuutta. Tanoreksia on uudissana, joka tarkoittaa riippuvuutta ruskettumiseen joko aurinkoa ottamalla tai solariumia käyttämällä. WHO on vuodesta 2009 luokitellut solariumien UV-säteilyn tupakan veroiseksi syövän aiheuttajaksi.

Suomessa solariumien käyttö oli huipussaan 1980-luvulla, jolloin rusketuslaitteita myytiin jopa koteihin. Tuolloin ei vielä tunnettu solariumien mahdollisia terveyshaittoja. Solarium-yrittäjillä on Suomessa ollut vuoden 2012 heinäkuun alusta alkaen velvollisuus valvoa, etteivät alle 18-vuotiaat käytä solariumia. Valvontavelvollisuuden rikkomisesta voidaan tuomita sakkoon. Vuodesta 2015 itsepalvelusolariumit ovat olleet Suomessa kiellettyjä.

Lähteet
-------

1. ↑  Kustannus Oy Duodecim: Psoriaasi *Duodecim - Terveyskirjasto*. Viitattu 30.6.2019.
2. ↑  Tuomisto, J. Onko solarium vaarallista vai terveyden edistäjä? Terveyskirjasto 2020.
3. ↑  WHO: Solariumit aiheuttavat syöpää. Venla Pystynen. Helsingin Sanomat 30.7.2009
4. 1 2 3  1980-luvun solariumbuumista on vain rippeet jäljellä *Seura*. Viitattu 20.6.2018.
5. ↑  Solarium-yrittäjien valvottava käyttäjien täysi-ikäisyyttä  21.12.2011. YLE Uutiset. Viitattu 8.4.2012.
6. ↑  Alaikäiset eivät saa enää käyttää solariumia  1.7.2012. Helsingin Sanomat. Viitattu 1.7.2012. [vanhentunut linkki]
**Derek MacKenzie** (s. 11. kesäkuuta 1981 Sudbury, Ontario) on kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän pelaa NHL-joukkue Florida Panthersissa. MacKenzie on Atlanta Thrashersin viidennen kierroksen varaus vuodelta 1998. MacKenzie vakiinnutti paikkansa NHL:ssä Columbus Blue Jacketsin joukkueessa kaudella 2010–2011. Tätä ennen hän pelasi enimmäkseen farmiliiga AHL:ssä. Hän pitää hallussaan Chicago Wolvesin ja Syracuse Crunchin joukkue-ennätyksiä tehdyistä alivoimamaaleista. MacKenzien isä Ken on Ontario Hockey League -joukkue Sudbury Wolvesin avustava general manager.

Peliura
-------

Juniorivuosinaan MacKenzie pelasi Sudbury Wolvesissa. Viimeisellä kaudellaan joukkueessa hän voitti joukkueen sisäisen pistepörssin 89. pisteellä (40 maalia ja 49 maaliinjohtanutta syöttöä). Tämä riitti liigan pistepörssin kuudenteen sijaan. MacKenzie voitti sekä OHL:n että CHL:n palkinnot parhaasta aloitusprosentista (67 %). MacKenzie voitti myös nuorten jääkiekon maailmanmestaruuskisoissa 2001 pronssia, tehden tehot 1+2 seitsemässä pelissä.

Vuodet 2001–2007 MacKenzie vietti lähes täysin Chicago Wolvesissa pelaten vain 28 ottelua NHL:ssä Thrashersissa. Hän pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa Thrashersin pelipaidassa Columbus Blue Jacketsia vastaan vuonna 2002. MacKenzie oli mukana voittamassa AHL:n mestaruutta Calder Cupia kaudella 2001–2002. Wolves pääsi Calder Cupin finaaleihin myös kaudella 2004–2005, mutta ei voittanut. Kaudeksi 2005–2006 Mackenzie nimettiin Wolvesin kapteeniksi. 377 AHL-ottelua Wolvesissa pelannut MacKenzie teki 184 pistettä (83 maalia, 101 syöttöä). 

Blue Jackets teki vuoden sopimuksen kesällä 2007 vapaana pelaajana olleen MacKenzien kanssa. Hän pelasi ensimmäisen pelinsä Blue Jacketsin paidassa 10. joulukuuta 2007 Anaheim Ducksia vastaan. Ensimmäisen maalinsa NHL:ssä MacKenzie teki myöhemmin samalla kaudella Mike Smithin selän taakse ottelussa Tampa Bay Lightningia vastaan. Kauden lopussa Blue Jackets jatkoi hänen sopimustaan kahden kauden verran. Hänen paikkansa vaihteli Columbuksen ja Syracusen välillä kauteen 2010–2011 asti.

Lunastettuaan paikkansa Blue Jacketsin kokoonpanossa MacKenziestä tuli tärkeä osa Columbuksen alivoimapeliä ja nelosketjua. Kaudesta 2010–2011 alkaen MacKenzie on ollut Blue Jacketsin vakiokokoonpanossa. Hänen sopimustaan jatkettiin kesällä 2012 kahdella vuodella.

MacKenzie siirtyi Florida Panthersiin kesällä 2014 kolmen vuoden sopimuksella.

Perhe
-----

MacKenzie on naimisissa. Hänellä on vaimonsa kanssa kaksi lasta, poika ja tyttö.

Lähteet
-------

1. ↑  Eliteprospects: Derek MacKenzie *Eliteprospects*. Viitattu 20.4.2014.
2. ↑  Eliteprospects: Ken MacKenzie *Eliteprospects*. Viitattu 20.4.2014.
3. 1 2  John Manasso: MacKenzie finds his niche in Columbus *nhl.com*. Viitattu 20.4.2014.
4. 1 2  Blue Jackets: Blue Jackets Sign Center Derek MacKenzie, Defenseman Dan Smith *Blue Jackets*. Viitattu 20.4.2014.
5. ↑  Blue Jackets: Blue Jackets Re-Sign Center Derek MacKenzie To A Two-Year Contract *Blue Jackets*. Viitattu 20.4.2014.
6. ↑  Kovanaama, duunari ja luottopakki myös Panthersiin *Jatkoaika.com*. Viitattu 10.7.2014.
Derek Bell. Brabham F2, Nürburgring 1970.
**Derek Reginald Bell** (s. 31. lokakuuta 1941, Pinner, Englanti, Iso-Britannia) on brittiläinen entinen kilpa-autoilija. Hän ajoi F1-sarjassa vuosina 1968–1972 ja 1974. Bell voitti Le Mansin 24 tunnin ajon viisi kertaa.

Derek Bell kilpaili 1960-luvun lopulla Formula 3 ja Formula 2 -sarjoissa menestyksellä, joka sai F1:n tallit kiinnostumaan hänestä. Bell palkattiin 1968 Ferrarille ajamaan kaksi GP:tä ja 1969 McLarenille, jossa hän ajoi yhden osakilpailun. Nämä kisat päättyivät kuitenkin keskeytykseen. Bell ylsi kuusi kautta ja 9 GP:tä kestäneellä F1-urallaan pisteille vain kerran: hän sai kuudennesta sijastaan yhden pisteen USA:n GP:ssä 1970. Lisäksi hän sijoittui 11:nneksi Saksan GP:ssä 1994. Kaikki muut yritykset päättyivät keskeytykseen ennen ruutulippua.

Paremmin kuin F1:ssä Bell pärjäsi urheiluautoluokissa. Hän muun muassa voitti Le Mansin 24 tunnin ajon viisi kertaa (vuosina 1975, 1981, 1982, 1986 ja 1987), niistä kolmesti formulatähti Jacky Ickxin kanssa. Ickx/Bell muistetaankin yhtenä autourheilun legendaarisimmista ajajapareista. Daytonan 24 tunnin ajon voittaneessa autokunnassa Bell oli mukana kolme kertaa (1986, 1987 ja 1989).

Aktiivikautensa jälkeen Derek Bell muutti Yhdysvaltoihin, jossa hän loi uran autokilpailujen tv-kommentaattorina.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Derek Bell - Great Britain ESPN. Viitattu 18.7.2017. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5  Derek Bell ChicaneF1.com. Viitattu 18.7.2017. (englanniksi)
3. ↑  1970 UNITED STATES GRAND PRIX - RACE RESULT *Results - Archive 1950-2016*. Formula 1.com. Viitattu 18.7.2017. (englanniksi)
4. ↑  O'Keefe, Thomas: Talking Heads *Atlas F1*.  2000. Autosport.com. Viitattu 18.7.2017. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Derek Bell**.
* GrandPrix.com / Dell (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF
* WorldCat

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat

 |

 |
Finis Gloriae Mundi (Valdes Leal, 1672, Sevilla)
**Sīc trānsit glōria mundī** on latinankielinen sanonta, joka tarkoittaa "niin katoaa maailman kunnia".

Alkuperä
--------

Mietelmä esiintyy Tuomas Kempiläisen (1380–1471) hartauskirjassa *Kristuksen seuraamisesta*, joka on kirjoitettu noin vuonna 1418. Luvussa 1:3, 6 Tuomas Kempiläinen huudahtaa: "Kuinka nopeasti katoaakaan maailman kunnia", ja jatkaa, että monet hukkuvat maailmassa turhan tiedon vuoksi haluten mieluummin olla suuria kuin nöyriä. Todella suuri on kuitenkin se, jolla on suuri rakkaus ja todella viisas se, joka pitää kaikkea maallista lokana voittaakseen omakseen Kristuksen. Lauseen alkuperä saattaa olla Uudessa testamentissa Johanneksen 1. kirjeessä (2:17), jossa sanotaan: *mundus transit et concupiscentia eius* ("ja maailma himoineen katoaa").

Lause on liittynyt 1400-luvulta alkaen paavin virkaanastujaisiin. Pappi polttaa paavin edessä tukun rohtimia ja lausuu sanat. Ilmaisu on yhdessä lauseen *Habemus papam* kanssa tunnetuin paavin valintaan liittyvä fraasi.

Merkitys
--------

Sanonta viittaa maallisten ja inhimillisten asioiden katoavaisuuteen.

Lähteet
-------

* Tuomas Kempiläinen: *Kristuksen seuraamisesta*. (De imitatione Christi, 1418.) Johdanto, suomennos ja selitykset: Seppo A. Teinonen. Helsinki: Katolinen tiedotuskeskus, 2020. ISBN 978-952-7153-50-5.
* Pitkäranta, Reijo: *Suomi-latina-suomi-sanakirja*. Wsoy, 2002. ISBN 951-0-22506-1.

### Viitteet

1. ↑  Kempiläinen, Tuomas 2020, s. 27
2. ↑  Pitkäranta 2002, s. 622
3. 1 2 3  sic transit gloria mundi *Treccani. Vocabulario on line*. Viitattu 18.2.2022.
Odessan kansallinen akateeminen ooppera- ja balettiteatteri
Teatterisali.
**Odessan kansallinen akateeminen ooppera- ja balettiteatteri** (ukr. Одеський національний академічний театр опери та балету, *Odeskyi natsionalnyi akademitšnyi teatr opery ta baletu*) on Odessan kaupungissa Ukrainassa toimiva ooppera- ja balettiteatteri.

Historia
--------

Ooppera- ja balettiteatteri perustettiin valtiomies Armand Emmanuel du Plessis de Richelieun aloitteesta vuonna 1810. Alkuperäisen rakennuksen suunnitteli Francesco Frapolli, mutta suunnitelmaan vaikuttivat huomattavasti myös Tom de Tomonin siihen tekemät muutokset. Kun rakennus vihittiin käyttöön 10. helmikuuta 1810, käytössä oli 800 paikkaa. Vuonna 1873 alkuperäinen teatteri tuhoutui täysin tulipalossa. Wieniläiset arkkitehdit Ferdinand Fellner ja Hermann Helmer suunnittelivat uuden rakennuksen. Rakennustyöt kestivät kolme vuotta, ja ne saatettiin päätökseen syyskuussa 1887. Yleisölle järjestettiin ensimmäinen esitys uudessa rakennuksessa 1. lokakuuta 1887.

Vuodesta 1894 Odessan ooppera- ja balettiteatterin pääkapellimestarina toimi Josef Přibík, josta sittemmin neuvostoaikoina tuli yksi ensimmäisistä Ukrainan kansantaiteilijan ja sosialistisen työn sankarin arvonimet saaneista. Přibík toimi pääkapellimestarin tehtävissään vuoteen 1937. Ooppera- ja balettiteatteri siirrettiin lokakuun vallankumouksen jälkeen valtion omistukseen, ja vuonna 1926 se sai akateemisen statuksen. 15. maaliskuuta 1925 teatterissa sattui huolimattoman tulenkäsittelyn seurauksena toinen vakava tulipalo Giacomo Meyerbeerin oopperan *Le prophète* esityksen jälkeen. Esityksiä päästiin kuitenkin jatkamaan jo vuoden kuluttua.

Teatterirakennuksessa tehtiin huomattavia kunnostustöitä vuosina 1955–1967 ja uudemman kerran vuosina 1996–2007. Vuonna 2007 kunnostuksen jälkeisenä avajaispäivänä ooppera- ja balettiteatteri sai kansallisen statuksen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  History of the Theatre Odessa National Academic Opera and Ballet Theatre


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* VIAF

 |

 |
**Lövö** on saari Hiittisten saaristossa Kemiönsaaren kunnassa. Lövön pinta-ala on 313 hehtaaria ja saarella asuu vakituisesti yhdeksän ihmistä. Lisäksi saarella on paljon kesäasutusta. Lövön halki kulkee Dragsfjärdin ja Kasnäsin yhdistävä tie, minkä vuoksi Lövö on tärkeä läpikulkupaikka saariston asukkaille.

Lövö sijaitsee Hiittisten saariston pohjoisosassa. Saaren itäpuolella aukenee merenselkä Falkö fjärden. Lövöstä on siltayhteys naapurisaareen Kaxskälaan. Lövö on yhdistetty Kemiönsaareen Lövön salmen yli Söljeholmeniin kulkevalla Lövön sillalla, joka valmistui vuonna 2011. Aiemmin paikalla operoi Lövön lossi. Sillan myötä sadat saariston asukkaat pääsivät kulkemaan kätevämmin mantereelle.

Lövön itäosa on saareen kiinni kasvanut entinen saari Falkö. Saarten välistä salmea ei ole enää havaittavissa. Lövön keskiosassa on korkea kallioalue Kasberget. Osia saaresta on suojeltu ja liitetty osaksi Saaristomeren kansallispuistoa.

Lähteet
-------

1. ↑  Elina Auri: Ilman kiinteää tieyhteyttä olevat pysyvästi asutut saaret (pdf) (s. 106) Työ- ja elinkeinoministeriö. Viitattu 17.2.2019.
2. 1 2  Christoffer Eggert: Lövön sillan rakentaminen ja sen vaikutukset (Opinnäytetyö) Turun ammattikorkeakoulu. Viitattu 17.2.2019.
3. 1 2  Kansalaisen karttapaikka Maanmittauslaitos. Viitattu 17.2.2019.
**Sempre Volley Padova**, paremmin tunnettuna pelkkä Padova on italialainen lentopallojoukkue, joka pelaa Italian A1-liigassa. Joukkueen kotikaupunki on Padova.

Saavutukset
-----------

* CEV-Cupin voitto 1994
* CEV-Cupin hopea 1988, 1989, 1992, 1993

Historia
--------

Padova esiintyi ensimmäisen kerran A1-liigassa 1971 nimellä Petrarca Padova. Padova pelasi Italian ylimmällä sarjatasolla vuoteen 1982 asti, kunnes se putosi vuodeksi A2-liigaan. A1-liigaan Padova nousi taas pian vuoden tauon jälkeen 1984 nimellä Americanino Padova, ja on pelannut A1-liigassa siitä lähtien. Joukkueen nimet ovat vaihtuneet monta kertaa, kuten yleensäkin A1-liigassa tapahtuu.*lähde?* Joukkueen isoimman rahoittajan nimi tulee yleensä joukkueen nimen yhteydessä ilmi.

Padovan joukkueen parhaita saavutuksia on vuonna 1994 arvostetun CEV Cupin voitto ja junioreiden Italian mestaruus. Padova on pelannut Italian A1-liigassa peräti 24 kautta.

Suomalaiset Padovassa
---------------------

Padovassa on pelannut myös paljon suomalaisia lentopalloilijoita seuran historian aikana. Kauteen 2007 asti joukkueessa pelasi Suomen maajoukkueen ykköspassari Mikko Esko sekä maajoukkueen kakkospassari Simo-Pekka Olli. Myös Suomen maajoukkueen hakkuri Matti Hietanen oli Padovan pelimiehiä kaudella 2005, mutta hän oli seurasti kausilla 2006 sekä 2007. Suomalaispelaajista Mikko Esko nousi Padovassa pelatessaan yhdeksi parhaista passareista.

Padovassa on pelannut myös keskitorjuja Miika Heikkinen, joka edusti Padovaa 2004 kauden lopun maaliskuusta lähtien. Lisäksi Arto Hanni on nähty passihommissa Padovassa 2002 kaudella.

Myös Suomen maajoukkueen tämän hetkinen valmentaja, italialainen Mauro Berruto on nähty Padovassa. Berruto valmensi Padovaa kaudella 2005–2006.
**Lörppöluri** (*Lorius garrulus*) on lurien sukuun kuuluva kaija.

Koko ja ulkonäkö
----------------

Linnun pituus on noin 30 cm. Aikuisen linnun höyhenpuku on yleisväriltään punainen, hartioilta tummemman punainen. Reidet ja siivet ovat vihreät, siiventaive ja siiven alapeitinhöyhenet keltaiset, käsisulkien alapinnalla on ruusunpunainen vyö, pyrstö punainen ja tummanvihreä kärkinen. Nokka oranssi, iiris kellanruskea-oranssinpunainen ja koivet tummanharmaat. Nuori lintu on puvultaan aikuisen kaltainen, sen nokka on ruskehtava ja iiris tummanruskea. Lentoääni on voimakasta kirkunaa, ruokaillessa outoa jokeltelua.

Esiintyminen
------------

Lörppöluri esiintyy Pohjois-Molukkien saaristossa Indonesiassa Morotai, Rau, Halmahera, Widi, Ternate, Bacan ja Obi nimisillä saarilla. Se on paikallisesti tavallinen.

Lörppölurin kanta on uhanalainen. Esiintymisalueen kanta oli 1991–1992 haarukassa 31 220 – 220 009 yksilöä. 1994 laskettiin 1 060 nelikökilometrin metsäalueella Halmaherassa noin 52 500 yksilöä, joten kanta saatta olla paikoin elinvoimaisempi. Lemmikkieläinten pyydystäjät vangitsevat vuosittain noin 10 % lajin kannasta.

Elinympäristö
-------------

Lörppölurit elävät metsissä, sekä vuoristossa että alavalla maalla. Niitä elää myös puutarhoissa ja kookospalmumetsiköissä.

Lisääntyminen
-------------

Ilmeisesti yksiavioinen. Luonnossa pesä on puun kolossa. Pesintä tunnetaan vankeudessa tapahtuneesta pesinnästä. Naaras muni 2 munaa ja hautoi niitä yksin. Molemmat emot ruokkivat poikasia, jotka lähtivät pesästä 76 päivää kuoriutumisesta.

Ravinto
-------

Lörppölurit liikkuvat tavallisesti perhekunnittain tai pienissä parvissa. Ne ruokailevat enimmäkseen kookospalmujen latvuksissa. Ne syövät kukkia, siitepölyä, mettä, hedelmiä ja hyönteisiä.

Lähteet
-------

1. 1 2  BirdLife International: *Lorius garrulus* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.2*.  2012. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 30.4.2014. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5  Forshaw, Joseph M. & Cooper, William T. 1977: Parrots of the World. - T.F.H. Publications, Inc. New Jersey. ISBN 0-87666-959-3


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q1051641
* Wikispecies: Lorius garrulus
* ADW: Lorius\_garrulus
* ARKive: lorius-garrulus
* Avibase: F33A63C58A14D15A
* BirdLife: 22684581
* CoL: 6QNYV
* BOW: chalor1
* eBird: chalor1
* GBIF: 2479414
* IBC: chattering-lory-lorius-garrulus
* iNaturalist: 18948
* IRMNG: 10586642
* ITIS: 177442
* IUCN: 22684581
* NCBI: 13114
* Species+: 7190
* TSA: 9673
* Xeno-canto: Lorius-garrulus

 |

 |
**Heikki Hildén** (11. tammikuuta 1914 Helsinki – 21. helmikuuta 1978 Helsinki) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Hildénin puoliso vuodesta 1936 oli Lempi Viinikainen. Heikki Hildén kävi kansakoulun ja ammattikoulun ja teki opintomatkoja Yhdysvaltoihin, Ruotsiin, Tanskaan, Itävaltaan, Saksaan ja Belgiaan. Hän oli Kirjapaino Lause Oy:n, Kirjapaino Gutenbergin, Oy Pohjoismaiden Kahvikomppanian Mäntsälän Meijeri Oy:n palveluksessa, työskenteli autonkuljettajana ja oli Leipomo Hildén Oy:n perustaja 1941, toimitusjohtaja ja yhtiön osakas 1945–1948, H-Kahvin osakas vuodesta 1948, H-Kahvi Oy:n, vuodesta 1974 Leipomo Hildén Oy, perustajaosakas ja toimitusjohtaja 1959–1974, Asunto Oy Mäkitalon omistaja ja isännöitsijä vuodesta 1950, Cinderella Oy:n perustajaosakas ja toimitusjohtaja vuodesta 1955, Asunto Oy Toiven omistaja vuodesta 1959, Matthes Konfekturen osakas vuodesta 1962, Ravintola Oy Oivan omistaja ja hallituksen puheenjohtaja 1964–1970 sekä Ravitsemisliike Oy Atrian omistaja ja hallituksen puheenjohtaja 1965–1970.

Hildénillä oli myös useita luottamustehtäviä, kuten Suomen Leipuriliiton hallituksen jäsenyys 1947–1950 ja Suomen Kahvilaravintolaliiton johtokunnan puheenjohtajuus 1953–1957. Hildén harrasti nuoruudessaan pesäpalloa kansallisella tasolla ja oli Työväen Mailapoikien perustajajäsen 1932 ja seuran johtokunnan jäsen 1937–1940 ja 1946. Sotilasarvoltaan talvisodassa vaikeasti haavoittunut Hildén oli reservin korpraali. Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1966.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Heikki Hildén *Biografiasampo*. Viitattu 12.10.2022.
2. ↑  Toimitusjohtaja Heikki Hildén 50-vuotias.  *Uusi Suomi*, 11.1.1964, nro 9, s. 17. Kansalliskirjasto. Viitattu 12.10.2022.
**Lötschbergin pohjatunneli** (saks. *Lötschberg-Basistunnel*) on 34,6 kilometriä pitkä rautatietunneli Sveitsissä välillä Frutigen–Raron, reitillä Bern–Visp. Tunneli otettiin käyttöön 15. kesäkuuta 2007. Tunneli on eteläpäästä kaksiaukkoinen ja -raiteinen, mutta pääosin yksiraiteinen. Suunnittelussa ja rakennustöissä on otettu huomioon rautatien laajentaminen myöhemmin koko matkaltaan kaksiaukkoiseksi ja -raiteiseksi.

Tunnelin omistaa rautatieyhtiö  BLS Netz AG. Tunnelin rakentamiskustannukset olivat 4,3 miljardia CHF.

Pohjatunneli on tehty erityisesti nopean (maks. 250 km/h) matkustajaliikenteen käyttöön välille Basel–Bern–Visp–Brig–Milano. Uusi rautatieyhteys lyhensi matka-aikaa Bernin kantonista Valais’n kantoniin yli tunnilla. Tunneli korvaa osittain vanhan Lötschbergin tunnelin (Goppenstein–Kandersteg), joka edelleen on hitaamman tavara- ja paikallisliikenteen käytössä.

* Lötschbergin tunnelit (uusi ja vanha) sekä Simplonin tunneli kulkevat Alppien läpi.
* Tunneliin johtavat Rhonen ylittävät sillat, taustalla Vispin kaupunki.
* Tunnelin eteläinen suuaukko Raronissa.

Lähteet
-------

* Tunnelin esite BLS:n kotisivulla

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Lötschbergin pohjatunneli** Wikimedia Commonsissa
**Heikki Kalle Sakari Harjunmaa** (s. 15. maaliskuuta 1949 Helsinki) on suomalainen eläkkeellä oleva eversti.

Ura
---

Harjunmaa suoritti Kadettikoulun vuosina 1968–1971. Hänet ylennettiin yliluutnantiksi 1974, kapteeniksi 1979 ja majuriksi 1984.

Harjunmaa on palvellut Karjalan Lennostossa ja muun muassa silloisen Ilmavoimien Viestikoulun johtajana ja samalla Luonetjärven varuskunnan komentajana vuosina 1988–1993 sekä Lentosotakoulun johtajana 1993–1994. Karjalan Lennoston komentajana hän toimi vuodet 1994–1996. Hän oli sotilasasiamies Belgiassa ja Hollannissa 1996-1999 sekä sotilasedustaja WEU:ssa ja Natossa samoina vuosina. Hän oli ensimmäinen Suomen edustaja Naton sotilaskomiteassa.

Hänen palvelusarvonsa Brysselissä oli prikaatikenraali.

Myöhemmät ajat
--------------

Harjunmaa asuu nykyisin Mikkelissä. Hän on ollut ehdokkaana vuoden 2008 kunnallisvaaleissa Kokoomuksen listoilta, jolloin hänet valittiin varasijalle. Harjunmaa on auktorisoitu matka- ja eräopas.

Lähteet
-------

* *Kadettiupseerit 1920–1985*. Kadettikunta r.y. Upseeriliitto r.y. 1985. 951-99690-4-7.

### Viitteet

1. 1 2  Kadettiupseerit 1920–1985
**Ibercivis** on BOINC-alustalla toimiva hajautetun laskennan projekti. Projekti käyttää hyväkseen tietokoneen käyttämätöntä suoritinaikaa. Projekti pyrkii saamaan tutkijoita ensisijaisesti Portugalista ja Espanjasta mutta on avoin tutkijoille ympäri maailmaa. 

Ibercivis pyrkii tuomaan tieteen lähemmäksi ihmisen arkea. Samalla se pyrkii lähentämään tavallisia ihmisiä tieteentekijöiden kanssa. Ibercivis antaa tutkijoille tehokkaan laskentatyökalun. 

Ibercivis on julkaistu Espanjassa Zaragozan yliopistossa. Ibercivisin infrastruktuuria voidaan hyödyntää laskennassa useilla eri tieteen osa-alueilla kuten ydinfissiossa, proteiinien mallinnuksessa ja materiaalien simuloinnissa. Heinäkuussa 2009 projekti laajeni Portugaliin.

Projektit
---------

Ibercivis toimii samalla periaatteella kuin World Community Grid eli projekti ei itsessään tarjoa mitään laskettavaa vaan halukkaat voivat antaa projektille tietynlaisia tehtäviä laskettaviksi. Käyttäjät voivat valita aktiivisina olevista projekteista haluamansa. Tällä hetkellä saatavana on 9 eri projektia, joista eräs tutkii fuusiovoimaa, eräs magnetismia ja muut lääketieteen proteiini/molekyylimallinnuksia.
Keijo Ceder johtaa kisaa Suomi–Ruotsi-maaottelussa Tukholmassa 1965.
**Keijo Johannes Ceder** (19. syyskuuta 1941 Helsinki – 5. tammikuuta 2019 Järvenpää) oli suomalainen keskimatkojen juoksija. Hän edusti urallaan Helsingin Jyryä ja Helsingin Kisa-Veikkoja. 

Valmentaja Rolf Haikkolan talliin eli niin sanottuun *Raaka-Rollen koplaan* kuulunut Ceder voitti yhteensä seitsemän SM-kultaa 4x400:n ja 4x800:n metrin viesteissä vuosina 1965–1968 HKV:n joukkueessa. Vuoden 1966 Kalevan kisoissa hän sijoittui pronssille 1 500 metrillä Jouko Uolan ja Juha Väätäisen jälkeen. Vuonna 1967 hän oli Kalevan kisoissa 1 500 m:n juoksussa 4:s. Kalevan kisoissa hän oli 800 m:n juoksussa 1963, 1965, ja 1967 hän oli 5:s. Myöhemmin Ceder kokeili uusiseelantilaisen Arthur Lydiardin valmennusohjeita, mutta huonoin tuloksin.

Ceder voitti 1965 Suomi–Ruotsi-maaottelussa sekä 800 m:n että 1 500 m:n matkat. Vuoden 1966 maaottelussa hän oli 1 500 m:llä 5:s. Hän voitti vuoden 1966 Suomi–Norja-yleisurheilumaaottelussa 1 500 m:n juoksun.

Kilpailukielto ja seuranvaihto
------------------------------

Vuonna 1963 Ceder osallistui yhdessä viiden muun TUL:n urheilijan kanssa Indonesiassa järjestettyihin GANEFO-kisoihin, joissa hän sijoittui 800 metrillä kolmanneksi. Osallistumisen johdosta heille määrättiin elinikäinen kilpailukielto*selvennä*, joka myöhemmin muutettiin yhden vuoden mittaiseksi. Kilpailukielto kuitenkin esti Cederin mahdollisen osallistumisen Tokion olympialaisiin 1964. Ceder koki TUL:n pettäneen hänet ja vaihtoi seuraa.

Lähteet
-------

* Keijo Ceder Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
* Keijo Ceder: Ottakaa oppia viestien hengestä! Keski-Uudenmaan Yleisurheilu (arkistoitu versio)

### Viitteet

1. ↑  Raaka-Rollen koplaan kuulunut juoksija kuollut – urheilupolitiikka torppasi olympiahaaveet, Suomen ennätys jäi vain 0,2 sekunnin päähän *Etusuora.com*.  14.1.2019. Viitattu 14.1.2019.
2. ↑  Elinikäiseen kilpailukieltoon tuomitut kokoontuivat  14.7.2010. Iltalehti. Viitattu 27.8.2012.
3. ↑  Piilonen, Teijo: Edesmennyt Keijo Ceder kuului Raaka-Rollen koplaan – näin hän muisteli värikästä uraansa *Ilta-Sanomat*.  26.1.2019. Viitattu 26.1.2019.
Legnican voivodikunnan sijainti Puolan kartalla.
**Legnican voivodikunta** (puol. *województwo legnickie*) oli 1975–1998 yksi Puolan 49 voivodikunnasta. Sen hallintokeskus oli Legnica. Legnican voivodikunnan alueesta tuli vuoden 1999 hallintouudistuksen tuloksena osa nykyistä Ala-Sleesian voivodikuntaa.

Lähteet
-------

1. ↑  Legnickie województwo *Encyklopedia Internautica*. Viitattu 24.10.2020. (puolaksi)
2. ↑  Dz.U. z 1975 r. nr 16, poz. 91.
3. ↑  Wykaz Nowych Deskryptorów Geograficznych (151) (1-13.04.2017)

Puolan voivodikunnat 1975–1998
Biała Podlaska • Białystok • Bielsko-Biała • Bydgoszcz • Chełm • Ciechanów • Częstochowa • Elbląg • Gdańsk • Gorzów • Jelenia Góra • Kalisz • Katowice • Kielce • Konin • Koszalin • Krakova • Krosno • Legnica • Leszno • Lublin • Łomża • Łódź • Nowy Sącz • Olsztyn • Opole • Ostrołęka • Piła • Piotrków • Płock • Poznań • Przemyśl • Radom • Rzeszów • Siedlce • Sieradz • Skierniewice • Słupsk • Suwałki • Szczecin • Tarnobrzeg • Tarnów • Toruń • Wałbrzych • Varsova • Włocławek • Wrocław • Zamość • Zielona Góra