recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Pieter Aertsen** (1507 Amsterdam – 1573 Amsterdam) oli alankomaalainen taidemaalari.

Elämä ja ura
------------

Aertsenia kutsuttiin "lange Pieriksi" poikkeuksellisen pituutensa vuoksi. Hän oli Allart Claeszoonin oppilas Amsterdamissa ja ainakin vuodesta 1535 alkaen aktiivinen Antwerpenissä, mutta noin vuodesta 1556 kuolemaansa saakka hän asui jälleen Amsterdamissa. Antwerpenissä hän sai vaikutteita flaamilaisesta taiteesta, erityisesti Quentin Massysilta, ja hänestä tuli yksi alankomaalaisen laatukuvamaalauksen uranuurtajista. Aertsen oli Pyhän Luukkaan killan jäsen. Kolme hänen pojistaan saavutti jonkin verran mainetta taidemaalareina.

Nuorena hän kunnostautui maalaamalla arkisia kohtauksia, joissa hän kuvasi huonekaluja, keittiövälineitä jne. erittäin tarkasti, mutta myöhemmin hän harrasti historiallista maalausta. Taiteilijaa kiinnostivat eniten rehevät myyjättäret ja hienosti toteutetut erilaiset elintarvikkeet. Yksi hänen parhaista maalauksistaan on Amsterdamin kansallismuseossa oleva *Munatanssi*. Hän kunnostautui erityisesti keittiön sisätilojen tuottamisessa. Useat hänen parhaista teoksistaan - eri kirkkojen alttaritaulut, joita hänen aikalaisensa arvostivat suuresti - tuhoutuivat Alankomaiden uskonsodissa ja vuoden 1566 ikonoklasmissa, joten niistä on säilynyt vain fragmentteja.

* Lihakoju, jossa Pyhä perhe antaa almuja*Lihakoju, jossa Pyhä perhe antaa almuja*
* Munatanssi*Munatanssi*
* Talonpoikia lieden äärellä,*Talonpoikia lieden äärellä,*

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Pieter Aertszen *Encyclopedia Britannica*.  1911. Viitattu 22.6.2023.
2. 1 2 3  Pieter Aertsen *Nordisk familjebok*.  1904. Viitattu 22.6.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Pieter Aertsen** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Belgia
* Yhdysvallat
* Australia
* Alankomaat
* Puola
* Vatikaani

 |
|  |
| Taiteenala | 
* KulturNav
* Prado
* RKD Artists
* Städel
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Alankomaat
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* IdRef

 |

 |
**Nebula** on yhdysvaltalainen suoratoistopalvelu, joka perustettiin vuonna 2019 täydentämään internetin sisällöntuottajien varsinaisia kanavia (pääasiassa Youtubessa). Palvelulla on yli 650 000 tilaajaa.

Toiminta
--------

Nebulan toiminta perustuu siihen, että sen sisällöntuottajat omistavat sen puoliksi ja kehittävät palvelua itse. Useat näistä sisällöntuottajista ovat jo valmiiksi suosittuja tubettajia, jotka julkaisevat videoita pääasiassa Youtubessa. Nebulan sisällöt voidaan jakaa videoihin, podcasteihin ja virtuaalisiin oppitunteihin. Nebulan sisältö onkin pääasiassa opetus- ja dokumenttityylistä.

Nebula tarjoaa tekijöille enemmän vapautta sisällön tekoon, sillä Nebulassa levikkiä ei säätele Youtuben kaltainen monimutkainen algoritmi, vaan katsoja on maksanut palvelusta juuri nähdäkseen jo hyväksi toteamaansa sisältöä. Näin sisällöntuottajan ei tarvitse miettiä, minkälainen sisältö saisi mahdollisimman paljon näkyvyyttä. Sisällöstä saa rahaa katseluaikaan perustuen. Nebulassa voi julkaista vapaammin sisältöä myös aiheista, joita Youtube rajoittaa, esimerkiksi seksuaalisuudesta tai väkivallasta.

Sisällöntuottajat julkaisevat maksullisessa Nebulassa lisää videoita vaikkapa suuremmalla budjetilla ja paremmalla laadulla tai myöhemmin Youtubessa julkaistavia videoitaan ennakkoon. Osa tubettajista on siirtynyt tekemään sisältöä pelkästään Nebulaan. Nebula on myös julkaissut omia alkuperäissarjoja, jotka julkaistaan aina ensin tai pelkästään Nebulassa.

Nebulan toimitusjohtaja Dave Wiskus on sanonut, että palvelu pyrkii olemaan samankaltaisuudestaan huolimatta Youtuben yhteistyökumppani ja ennemminkin Netflixin kilpailija. Suurin osa Nebulan katsojista tulee juuri Youtuben kautta.

Kanavat
-------

Nebulassa julkaisevat videoita esimerkiksi:

* Lindsay Ellis
* Abigail Thorn

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Nebula: What does creator-owned mean? *Diggit Magazine*.  17.10.2022. Viitattu 29.2.2024. (englanniksi)
2. 1 2 3 4  Jennifer Maas: Nebula CEO Says Indie Streamer Isn’t Trying to Become a YouTube Competitor — It’s Aiming for a Netflix Competitor With A24 Vibes *Variety*.  8.11.2023. Viitattu 29.2.2024.
3. ↑  Creators *Nebula*. Viitattu 15.3.2024. (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Nebula (streaming service)
**Henrik Menander** (12. joulukuuta 1853 Fuglie – 12. elokuuta 1917 Malmö) oli ruotsalainen toimittaja, runoilija ja agitaattori. Hän kouluttautui korkinleikkaajaksi, ja kisällin vaelluksellaan Euroopassa hän tutustui sosialistisiin ajatuksiin sekä ammattiyhdistysliikkeeseen, joita hän Ruotsiin palattuaan alkoi ajaa yhdessä August Palmin kanssa. Menander korosti paikallisen yhteistyön merkitystä poliitikkojen ja ammattiyhdistysten välillä. Fredrik Sterkyn kuoltua vuonna 1900 Menanderille tarjottiin Landsorganisationenin puheenjohtajuutta, mutta hän kieltäytyi. Menander tunnetaan sanoittamastaan "Arbetets söner" -työväenmarssista sekä "Kansainvälisen" kääntämisestä ruotsiksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Thullberg, Per: Henrik Menander *Svenskt biografiskt lexikon*. Viitattu 23.3.2024. (ruotsiksi)
2. ↑  Henrik Menander *Nationalencyklopedin*. Viitattu 23.3.2024. (ruotsiksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Henrik Menander** Wikimedia Commonsissa
**Marylandin provinssi** (engl. *Province of Maryland*) oli Englannin ja myöhemmin Britannian siirtokunta Pohjois-Amerikassa vuodesta 1632 vuoteen 1776, jolloin se ja kaksitoista muuta brittiläistä siirtokuntaa julistautuivat itsenäisiksi, perustaen Amerikan yhdysvallat. Marylandista tuli tämän jälkeen osavaltio.

Marylandin siirtokunnan perustivat lordi Baltimoren johdolla Englannin kirkkojärjestykseen tyytymättömät katoliset, jotka olivat lähteneet meren yli Uuteen maailmaan. Marylandin provinssi nimettiin Englannin kuningatar Henrietta Marian mukaan.

Lähteet
-------

1. 1 2  Maryland at a Glance *msa.maryland.gov*. Viitattu 10.8.2021. (englanniksi)
2. ↑  Grimberg, Carl: *Kansojen historia. Osa 13. Uskonsodat*, s. 375-376. WSOY. ISBN 951-0-09741-1.
3. ↑  Colonial Maryland *www.usahistory.info*. Viitattu 15.8.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* The Charter of Maryland : 1632 Yale Law School

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Province of Maryland
**Matti Ilkka Johannes Myllylä** (3. toukokuuta 1920 Helsinki – 3. heinäkuuta 2004 Kangasala) oli suomalainen järjestö- ja yritysjohtaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen.

Henkilöhistoria
---------------

Myllylän vanhemmat olivat toimitusjohtaja Johannes Jaakko Myllylä ja Auli Joutsiniemi ja puoliso vuodesta 1946 farmaseutti Tellervo Horsma. Myllylä tuli ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta yhteiskoulusta 1938 ja valmistui agronomiksi ja maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1947. Hän teki myös opintomatkoja lukuisiin eri maihin. Myllylä oli Maataloustyönantajain Liiton järjestösihteeri 1947–1949, Linnaisten ja Kassilan kartanoiden tilanhoitaja Mäntsälässä 1950–1951, Työtehoseuran tutkimus- ja opetuskeskuksen johtaja Nurmijärvellä 1951–1963, Hämeen-Satakunnan maanviljelysseuran toiminnanjohtaja 1963–1969 ja Pirkanmaan maatalouskeskuksen johtaja 1970–1983. Myllylällä oli myös useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Maanviljelysneuvoksen arvonimen hän sai 1982. Sekä talvisotaan että jatkosotaan osallistunut Myllylä toimi sodissa joukkueenjohtajana, komppaniapäällikkönä ja tiedustelu-upseerina ja yleni luutnantiksi.

Julkaisuja
----------

* *Kangasalan reserviupseerikerhon viisi vuosikymmentä 1945–1995*, 1995 (toim. yhdessä muiden kanssa)
* *He eivät turhaan kaatuneet: Kangasalan sankarivainajat 1939–1945*, 1995 (toim. yhdessä muiden kanssa)

Lähteet
-------

1. 1 2  Mäkinen, Riitta: Maanviljelysneuvos Matti Myllylä (1920–). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 20.5.2010. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 8.2.2023.
2. ↑  Kuka kukin on 1978, s. 608. Viitattu 8.2.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Riitta Mäkinen: Matti Myllylä *Biografiasampo*.
**Huoltaja** tarkoittaa oikeustieteessä henkilöä, joka vastaa lapsen hoidosta, kasvatuksesta, valvonnasta ja muusta huolenpidosta. Yleiskielessä huoltaja on jostakin huolta pitävä henkilö, esimerkiksi lapsen, perheen, auton tai urheilujoukkueen huoltaja. Yksinhuoltaja on henkilö, joka ainoana huolehtii perheen asioista. Yhteishuoltajuudessa lapsella on kaksi huoltajaa, jotka yleensä ovat lapsen isä ja äiti.

Lain perusteella lapsen naimisissa olevat vanhemmat tulevat yhdessä lapsen huoltajiksi syntymän hetkellä. Äiti on yksin lapsen huoltaja silloin, kun vanhemmat eivät ole keskenään avioliitossa. Jos he myöhemmin solmivat avioliiton, heistä molemmista tulee välittömästi lapsen huoltajia. Jos vanhemmat eivät ole keskenään naimisissa, he voivat sopia lapsen huollosta tekemällä kunnan sosiaalilautakunnan vahvistaman huoltosopimuksen. Lapsen huolto voidaan sopimuksella uskoa yhteisesti molemmille vanhemmille tai vain yksin toiselle vanhemmalle. Huoltajat ovat ensisijaisessa vastuussa lapsen hoidosta ja hyvinvoinnista, ja mikäli lapsen hoito on puutteellista tai hänen hyvinvointinsa vaarantuu, voi lastensuojelu puuttua asiaan. Lapsen huoltajuus päättyy lapsen täyttäessä 18 vuotta tai aikaisemminkin, jos lapsi solmii avioliiton.

Lapsen vanhempi, huoltaja tai sosiaalilautakunta voi viedä lapsen huoltajuuden käräjäoikeuden ratkaistavaksi. Lapsen edun perusteella tuomioistuin voi antaa huoltajuuden yhteisesti molemmille vanhemmille, vain toiselle vanhemmalle tai yhdelle tai useammalle muulle henkilölle, joko vanhempien ohella tai heidän sijastaan. Muun henkilön pääsy lapsen huoltajaksi edellyttää erittäin painavia perusteita.

Katso myös
----------

* Edunvalvoja
* Huoltajuus

Lähteet
-------

1. ↑  Iso tietosanakirja, WSOY 1995, ISBN 951-0-20153-7
2. ↑  Kielitoimiston sanakirja, Kotimaisten kielten tutkimuskeskus 2006, ISBN 952-5446-20-4
3. ↑  Laki lapsen huollosta ja tapaamisoikeudesta, 361/1983
4. ↑  Encyclopædia iuridica fennica, Suomalainen lakimiesyhdistys 1996, ISBN 951-855-135-9, osa III palsta 270

Kirjallisuutta
--------------

* Mikkola, Matti – Khazova, Olga (toim.): *Riita lapsen huollosta Suomessa ja Venäjällä*. Forum Iuris. Helsinki: Helsingin yliopiston oikeustieteellinen tiedekunta, 2012. ISSN 1456-842X. ISBN 978-952-10-7815-6.
**Terra** (*The Trade Reference Currency*, TRC) on belgialaisen ekonomistin ja rahajärjestelmien asiantuntijan Bernard Lietaerin ehdottama mahdollinen maailmanvaluutta. Hän esitti ehdotuksensa vuonna 2001 kirjassaan *The Future of Money – New Ways to Create Wealth, Work and a Wiser World*, perustuen vuonna 1933 ranskalaisessa *Le Fédériste* -sanomalehdessä esitettyyn ehdotukseen perustaa "Eurooppa - rauhan valuutta" (ransk. *L’Europa - monnaie de la paix*).

Valuutta perustuisi ehdotuksen mukaan eräänlaiseen resurssikoriin, joka koostuisi maailmankaupassa tärkeistä 9–12 eri hyödykkeestä. Lietaer väittää että tämä takaisi valuutan säilyttävän arvonsa, eli toisin sanoen olevan määritelmällisesti inflaatiovapaa. Terra olisi siten hyvin samanlainen kuin kultakantaan sidottu valuutta, mutta perustuen useampaan kuin yhteen hyödykkeeseen.

Lietaer esittää, että 100 Terraa voisi koostua yhteensä esimerkiksi muun muassa 1 tynnyrillisestä öljyä, 8 gallonasta vehnää, 20 kilogrammasta kuparia, 1/10 unssista kultaa sekä muista yleisesti standardoitavista ja halutuista resursseista.

Katso myös
----------

* Bancor
* Rinnakkaisvaluutta
* Talousdemokratia
* Vaihtoehtoiset valuutat

Lähteet
-------

1. ↑  The Future of Money - Bernard Lietaerin kotisivut *lietaer.com*.
2. 1 2  The Terra TRC Whitepaper *terratrc.org*.  Arkistoitu 22.9.2014.
3. ↑  Lehtileike "Le Fédériste"-lehdestä *unterguggenberger.org*.
Uuno Lehtisalo
**Uuno Lehtisalo**, vuoteen 1906 **Löfgren** (28. heinäkuuta 1889 Pöytyä – 30. lokakuuta 1961 Helsinki) oli suomalainen metsänhoitaja ja yritysjohtaja, joka sai metsäneuvoksen arvonimen.

Lehtisalon vanhemmat olivat kansakoulunopettaja Gustaf Wilhelm Löfgren ja Johanna Amanda Erkkinen, aiemmin Eriksson, ja puolisot 1916–1937 Hilja Oinonen ja vuodesta 1949 Martta Emilia Pekonen, aiemmin Kaila. Professori Toivo Lehtisalo oli hänen veljensä. Uuno Lehtisalo tuli ylioppilaaksi Turun suomalaisesta reaalilyseosta 1909 ja valmistui metsänhoitajaksi 1912. Hän oli Metsähallituksen avustaja metsänhoidontarkastustöissä 1912 ja 1913 ja vt. opettaja Tuomarniemen metsänvartijakoulussa ja Nikkarilan metsänvartijakoulussa 1912–1913, 1913–1914 ja 1915.

Lehtisalo oli Ab W. Gutzeit & Co:n, vuodesta 1927 Enso-Gutzeit Oy, Ilomantsin hoitopiirin metsänhoitaja 1916–1920, Joensuun hoitopiirin metsänhoitaja 1920–1927, Pohjois-Karjalan piirin piiripäällikkö 1921–1929, va. ylimetsänhoitaja vuodesta 1928, ylimetsänhoitaja Ensossa 1929–1931 ja sitten yhtiön metsäpäällikkö 1932–1954 sekä sen va. toimitusjohtaja 1945, johtokunnan varajäsen vuodesta 1935, jäsen 1942–1954 ja varapuheenjohtaja 1945–1954. Lehtisalo oli myös muun muassa Paukkajan sahan johtaja vuodesta 1925 ja The Insulite Company of Finland Oy:n toimitusjohtaja vuodesta 1945. Hänellä oli lisäksi useita oman alansa asiantuntija- ja luottamustehtäviä ja hän oli Joensuun kaupunginvaltuuston jäsen 1929. Metsäneuvoksen arvonimen Lehtisalo sai 1939. Taiteilija Tauno Miesmaa maalasi hänen muotokuvansa 1953.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Möttönen, Tuomas: Metsäneuvos Uuno Lehtisalo (1889–1961). *Suomen talouselämän vaikuttajat* -verkkojulkaisu (maksullinen). 18.12.2013. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 18.2.2023.
2. 1 2  Kuka kukin on 1954, s. 461. Viitattu 18.2.2023.

Aiheesta muualla
----------------

* Tuomas Möttönen: Uuno Lehtisalo *Biografiasampo*.
*Tämä artikkeli käsittelee brittiläistä sanomalehteä. Australiassa julkaistaan samannimistä sanomalehteä.*

The Daily Telegraphin toimitusrakennus vuonna 1882.
**The Daily Telegraph** on vuonna 1855 perustettu brittiläinen sanomalehti. Vuonna 2018 sen levikki oli 363 183; seuraavasta vuodesta alkaen lehti ei ole enää osallistunut julkisiin levikintarkastuksiin.

*The Daily Telegraph* tunnetaan näkökannaltaan oikeistolaisena. Leikillisesti lehteä on usein nimitetty "Daily Torygraphiksi" (konservatiivipuolueen kannattajien tory-kutsumanimestä).

Historia
--------

*The Daily Telegraphin* perusti eversti Arthur B. Sleigh vuonna 1855. Hän myi sen pian Joseph Moses Levylle. Hän laski lehden myyntihinnan yhteen pennyyn, ja pian lehti myi enemmän kuin *The Times*.

Vuonna 1928 Levyn poika, Levy-Lawson, paroni Burnham myi lehden Camrosen varakreiville. Molemmat perheet olivat mukana hallinnossa, kunnes lehti myytiin vuonna 1986 Conrad Blackille.

Vuonna 1937 *Telegraphiin* liitettiin konservatiivinen *The Morning Post*. Telegraphin sisarlehti *The Sunday Telegraph* perustettiin 1961.

Tammikuussa 2004 lordi Black syrjäytettiin lehden omistavan Hollinger Internationalin johtokunnasta ja haastettiin oikeuteen. Telegraph Groupin ostivat veljekset sir David ja Frederick Barclay heinäkuussa 2004 665 miljoonan punnan hintaan.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  How Britain voted at the 2017 general election *Yougov.co.uk*.  13.6.2017. Viitattu 17.2.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Lehden verkkosivut (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Portugali

 |
|  |
| Muut | 
* MusicBrainz label

 |

 |
Bardenas Realesin biosfäärialue

**Biosfäärialue** on kestävän kehityksen alue, joka kuuluu Unescon ohjelmaan **Programme on Man and the Biosphere** (MAB, suom. *Ihminen ja biosfääri*). Ohjelmaan kuului vuoden 2009 listauksen mukaan maailmanlaajuisesti 553 aluetta 107 maassa. Ohjelma käynnistyi vuonna 1970. Biosfäärialueen määritelmä kehitettiin vuonna 1974 ja uudelleenmuotoiltiin vuonna 1995.

Biosfäärialueeseen pitää kuulua lailla suojeltu alue, puskurivyöhyke, jossa luonnonsuojelun vastaiset toimet ovat kiellettyjä ja yhteistoiminta-alue, jossa hyväksytyt toimet ovat sallittuja. Tämä tehdään kunnioittaen paikallisten asukkaiden luonnonvarojen järkevää käyttöä. Biosfäärialueet eivät ole suojelualueita, vaikka ne sellaisia sisältävätkin. Yhteistoiminta-alueilla on asutusta ja harjoitetaan taloudellista toimintaa, minkä tavoitteena on tasapainoinen suhde ihmisen ja luonnon välillä .

Suomen biosfäärialueet
----------------------

* Pohjois-Karjalan biosfäärialue
* Saaristomeren biosfäärialue

Katso myös
----------

* Biosfääri, Maan elinkelpoinen vyöhyke
* Geopark, Unescon geologisten kohteiden verkosto
* Monojoen suiston biosfäärialue

Lähteet
-------

1. ↑  Bird Life Suomi: Suojelusanasto (Arkistoitu – Internet Archive)
2. ↑  UNESCO: 22 New Sites Join the UNESCO's World Network of Biosphere Reserves  26. toukokuuta 2009. UNESCO. Viitattu 1.8.2009. (englanniksi)
3. ↑  UNESCO: Biosphere Reserves Complete List  03-11-2008. UNESCO. Viitattu 1.8.2009. (englanniksi)
4. ↑  Biosfäärialueet ja toiminta Valtion ympäristöhallinto. Viitattu 23. toukokuuta 2007.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **biosfäärialue**.
* UNESCO - MAB-ohjelma (englanniksi)
* Lista biosfäärialueista (2022) (englanniksi)
* Biosfäärikierros Euroopasta Aasiaan (englanniksi) (saksaksi) (ranskaksi) (kiinaksi)
**Barry Fitzgerald** (10. maaliskuuta 1888 Dublin, Irlanti – 14. tammikuuta 1961 Dublin, Irlanti) oli irlantilainen teatteri-, elokuva- ja televisionäyttelijä. Hän loi Hollywoodissa menestyksekkään uran näytellen muun muassa elokuvissa *Hätä ei lue lakia* (1938), *Vaarallisilla vesillä* (1940), *Vihreä oli laaksoni* (1941), *Kulje tietäni* (1944), *Eikä yksikään pelastunut* (1945), *Alaston kaupunki* (1948) ja *Vaitelias mies* (1952). Hän voitti sekä parhaan miessivuosan Oscar-palkinnon että parhaan miessivuosan Golden Globen elokuvasta *Kulje tietäni*.

Elämä ja ura
------------

Hänen ensimmäinen elokuva ilmestyi vuonna 1924 Isossa-Britanniassa. Kokopäiväiseksi näyttelijäksi hän ryhtyi kuitenkin vasta vuonna 1929. Seuraavana vuonna hän näytteli Alfred Hitchcockin ohjaamassa elokuvassa *Juno ja riikinkukko* (1930). Hänen ensimmäinen Hollywood-elokuva oli John Fordin ohjaama *Vallankumouksen pyörteissä* (1936). 

Fitzgerald muutti vuonna 1959 takaisin Irlantiin, missä kuoli sydänkohtaukseen 72-vuotiaana vuonna 1961. 

Hän on saanut urastaan kaksi tähteä Hollywood Walk of Famelle, toisen elokuvista ja toisen televisiosta. Irlannissa julkaistiin hänen syntymänsä satavuotispäivän kunniaksi postimerkki vuonna 1988.

Lähteet
-------

1. ↑  Barry Fitzgerald *walkoffame.com*. Viitattu 29.3.2024.

Aiheesta muualla
----------------

* Barry Fitzgerald NNDB:ssä.
* Barry Fitzgeraldin tekemät teatteriroolit Broadwaylla.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Tšekki
* Alankomaat

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Irlanti
* Trove
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**eDonkey2000** on palvelinpohjainen vertaisverkko. Asiakasohjelmalla on lista palvelimista, joihin se yrittää ottaa yhteyttä yksitellen. Kun sopiva palvelin on löytynyt, asiakasohjelmalla voidaan suorittaa hakuja jaossa olevista tiedostoista ja siirtää niitä omalle koneelle.

Overnet on eDonkeystä edelleen kehitetty ilman palvelimia toimiva vertaisverkko. Siinä jokainen tietokone on yhteydessä muutamaan muuhun tietokoneeseen. Jotkut koneista toimivat verkon 'solmukohtina' ja pitävät yllä normaalia isompaa tiedostolistaa hakutoimintojen nopeuttamiseksi.

eDonkey2000:n uusimmat versiot osaavat käyttää molempia vertaisverkkoja yhtä aikaa tai erikseen eikä Overnet-ohjelmaa enää kehitetä erikseen. eDonkey2000 myös varoittaa, jos ladattavan tiedoston nimi vaihtelee suuresti eri käyttäjien välillä. Tällöin ko. tiedoston sisältö on todennäköisesti aivan jotain muuta kuin mitä nimestä voisi päätellä.

Vaihtoehtoinen tapa tiedostojen etsimiselle on etsiä sivusto, jolla on listattu ed2k-linkkejä. Esimerkiksi *ed2k://|file|readme.txt|88|e2d984359c3b368ded6e0a9b5d746ed2|*. Linkit muodostuvat:

* Protokollasta, `ed2k://`
* Linkin tyypin ilmaisimesta, `file` (mahdollisia ovat myös server palvelinlinkeissä ja joissain ohjelmissa `friend` kaverilinkeissä)
* Tiedoston nimestä, `readme.txt`
* Tiedoston koosta tavuina, `88`
* Tarkistussummasta `e2d984359c3b368ded6e0a9b5d746ed2`
* lisäksi voi olla muita tarkentimia

eDonkey- ja Overnet-vertaisverkot soveltuvat parhaiten 10-200 Mt kokoisten tiedostojen siirtoon. Aivan pienien tiedostojen siirto kestää kauemmin kuin FTP:llä ja suurten tiedostojen siirtoa haittaa puolestaan hyvinkin paljon vaihteleva latausnopeus. eDonkey-verkolla arvioidaan olevan noin 4 miljoonaa yhtäaikaista käyttäjää, tosin tarkkaa arviota on vaikea saada koska osa ed2k-palvelimista on anti-P2P-yhtiöiden ylläpitämiä, jotka usein valehtelevat käyttäjämääränsä todellista suuremmaksi saadakseen enemmän käyttäjiä.

Syyskuun 11. 2006 *MetaMachine*, eDonkey-asiakasohjelman ja koko ed2k-verkon kehittäjäyhtiö, ilmoitti maksavansa tekijänoikeusjärjestöille 30 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria välttyäkseen oikeudenkäynneiltä. eDonkey.com ilmoittaa enää sivuillaan että verkko on suljettu (vaikka Metamachine ei sitä voi sulkea koska se ei ylläpidä ed2k-palvelimia) ja että tekijänoikeuksien loukkaaminen on rangaistava rikos.

Katso myös
----------

* aMule
* eMule
* xMule
* Shareaza

Lähteet
-------

1. ↑  eDonkey2000 Review FileSharingPlace. Viitattu 15. kesäkuuta 2007. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
2. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Slyck.com: eDonkey Settles for $30 Million (Arkistoitu – Internet Archive) ja Tietokone.fi: Edonkey-vertaisverkko kiinni ja jättikorvauksiin (Arkistoitu – Internet Archive)

Aiheesta muualla
----------------

* eDonkey2000:n viralliset sivut (suljettu)
**Valkoinen länsiylämaanterrieri** (skotiksi *Wast Hieland White Tarrie*, engl. *West Highland White Terrier*) eli **westie** on terriereihin kuuluva koirarotu. Se on kotoisin Skotlannista, Britanniasta.

Ulkonäkö
--------

Westie on pieni, ryhdikäs ja matalaraajainen. Sen säkäkorkeus on noin 28–30 senttimetriä ja se painaa noin 7–10 kilogrammaa.

Westiellä on kaksinkertainen karvapeite. Peitinkarva on valkoista, karkeaa ja noin viisi senttimetriä pitkää, ei yleensä kiharaa. Pohjavilla on karheaa, lyhyttä ja ihonmyötäistä. Avoin turkki on rotumääritelmän mukaan vakava virhe.

Luonne ja käyttäytyminen
------------------------

Westie on pirteä, uskollinen, yhteistyöhaluinen ja pienikokoinen seurakoira. Ne eivät ole aggressiivisia ja pitävät lapsista.

Westie on energinen ja tarvitsee paljon liikuntaa. Ne eivät sovellu pelkiksi sylikoiriksi. Tekemisen puute saattaa ilmetä käytöshäiriöinä, kuten tuhoamisena. Esimerkiksi agility tai tottelevaisuuskokeet ovat hyviä viihdykkeitä. Joillakin westieillä voi olla vielä metsästystaitoja jäljellä, mutta niitä ei enää käytetä metsästykseen.

Terveys ja turkinhoito
----------------------

Westien on ajateltu olevan suhteellisen terve rotu. Helsingin Sanomien eläinlääkäreille teettämän kyselyn mukaan länsiylämaanterrierit kuuluvat kuitenkin sairaimpien koirarotujen joukkoon. Perinnöllisiä sairauksia kuten iho-ongelmia on havaittu, ja allergiat ovat rodulla hyvin yleisiä.

Turkki tulee trimmata nyppimällä 4–6 kertaa vuodessa ja harjata säännöllisesti. Oikeanlainen trimmaaminen on myös koiran terveydenhoitoa, sillä se edesauttaa ihon terveyttä. Oikein hoidetusta turkista ei lähde ollenkaan karvaa. Westien karkeaan turkkiin ei tartu likaa yhtä helposti kuin pehmeään turkkiin.

Lähteet
-------

* Suomen Kennelliiton rotumääritelmä (pdf)
* Laaksonen, Maarit: *Suomen suosituimmat koirarodut*, s. 100–101. Otava, 2001. ISBN 951-1-17256-5.
* Palukka P, Toukoluoto N, Maaniemi R ja Verkkoniemi A: *Valkoinen länsiylämaanterrieri*. Perhemediat, 2007. ISBN 952-494-134-1.

### Viitteet

1. ↑  KoiraNet jalostustietojärjestelmä (Suomen Kennelliitto, luettu 27.8.2017)
2. ↑  West Highland White Terrier. American Kennel Club. Haettu 16.8.2021.
3. ↑  Harkas, Marke: Huippueläinlääkärit: Nämä koirarodut ovat kärsineet jalostuksesta eniten *Helsingin Sanomat*.  26.10.2014. Viitattu 28.4.2020.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Valkoinen länsiylämaanterrieri** Wikimedia Commonsissa

* Westiekasvattajat
* Keskustelufoorumi (Arkistoitu – Internet Archive)
Erivärisiä paloturvallisia sukkia.
**Sukka** on pussimainen vaate, joka peittää jalkaa ja jalkaterää. Sen tarkoituksena on lieventää hiertymiä jalan ja kengän välillä, pitää jalka lämpimänä, imeä hikeä jalasta ja olla koriste.

Sukan varren pituus voi vaihdella aivan kantapään yläpuolelta reiden yläosaan asti. Pituuden mukaan sukat jaotellaan yleensä nilkkasukkiin ja polvisukkiin. Se tehdään yleensä puuvillasta, villasta tai nailonista. Sukat myydään pareittain, jolloin molemmat sukat ovat yleensä samanlaiset.

Historia
--------

Sukkia alettiin valmistaa teollisesti Englannissa pappi William Leen keksittyä neulekoneen vuonna 1589. Tätä ennen sukkia neulottiin käsin puikoilla. Sukkia piti lähinnä ylhäisö 1800-luvun loppupuolelle asti. Sukkien edeltäjä oli jalkarätti. Kuitenkin jo 1600-luvulta on Suomestakin löydetty käytetyn villalangasta kudottuja sukkia. Myös kenkäheiniä on käytetty lämmöneristeenä kengissä lähinnä nykyisen villasukan vastineena (lappalaisen nimitys heinäkenkä kertoo tästä tavasta). 

Naisten sukissa muoti alkoi 1920-luvulla vaatia ohuita silkkisukkia. Vuonna 1930 käytettiin 70 % Yhdysvaltojen silkintuonnista sukkien valmistukseen. Nailonin keksiminen (nailoniset sukat tulivat myyntiin 15. toukokuuta 1940) korvasi silkin lähes täysin naisten sukkien valmistusmateriaalina, tosin toisen maailmansodan aikaan lähes kaikki materiaali käytettiin muun muassa laskuvarjojen valmistukseen.

Sukat olivat perinteisesti pitkät ulottuen vähintään polveen asti, ja vielä 1960-luvulla niitä pidettiin ylhäällä sukkanauhoin. Tämän jälkeen keksittiin resori, joka piti sukan ylhäällä. Sukkanauhan sijaan on tullut sukan yläosaan ensin tupsut ja sittemmin kullanväriset koristeet molemmin puolin. Sukan pukemista lahkeen yli on alettu päiväkodeissa ja muotipiireissä käyttää nimitystä sukkalukko.

Japanissa
---------

Japanilaisten koulu­tyttöjen muotia (engl. *Loose Socks*).
Japanissa on ollut perinteisesti käytössä tabi-sukka, joka erottaa ukkovarpaan muista varpaista ja mahdollistaa zōrien ja getojen käytön muutenkin kuin paljain jaloin. Samassa maassa on ollut 1990-luvulla nuorten koulutyttöjen keskuudessa muodissa *loose socks* -tyyli, jossa pitkät sukat on liimattu löysästi puolisääreen erityisellä sukkaliimalla, ja näitä on käytetty 2010-luvulla jopa crocs-muovikenkien kanssa.

Erilaisia sukkia
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Sukka**.
* Jarrusukka
* Joulusukka
* Polvisukka
* Villasukka
* Urheilusukka
* Varvassukka
* Nilkkasukka

Katso myös
----------

* Sukkahousut

Lähteet
-------

1. 1 2  Sirelius, U. T. ja Suhonen, Alli: *Iso Tietosanakirja osa XII*, s. 870. Helsinki: Otava, 1937.
2. ↑
3. ↑  VIvi Norokorpi: Unohda paljaat nilkat! Julkkiskuvat todistavat, että trendikkäimmät kiskovat nyt sukat reilusti lahkeiden päälle *Ilta-Sanomat/menaiset*.  5.3.2022. Viitattu 12.3.2022.
4. ↑  Про носки-таби *livejournal.com*.  8.6.2010. Viitattu 17.9.2018 (venäjäksi).
5. ↑  Brian Ashcraft: The Return of Those Infamous Japanese Schoolgirl Socks *kotaku.com*.  23.10.2013. Viitattu 17.9.2018 (englanniksi).
**Kuninkaankartano** oli suuri valtion omistama maatila, johon paikkakunnan väestö oli velvollinen suorittamaan luontaissuorituksina maksettavat verot eli tekemään niihin päivätöitä. Pienempiä valtion tiloja kutsuttiin latokartanoiksi ja karjakartanoiksi. Suuria valtion omistamia karjanhoitoa harjoittavia tiloja nimitettiin kuninkaankarjataloiksi. Kuninkaankartanoita oli eri maissa.

Suomessa kuninkaankartanoita hoitivat alkuun erityiset talonvoudit. Niiden komeissa päärakennuksissa asui yleensä kuninkaan käskynhaltija, jonka lääni sai nimensä kartanon mukaan. Hallitsijat ja heidän käskyläisensä käyttivät matkustellessaan kuninkaankartanoita majapaikkoinaan. Erityisesti Kustaa Vaasa järjesti tilojen hoitoa. Hän piti vouteja tarkoin silmällä ja hän julkaisi tiloille ohjekirjoja. Kaarle XI määräsi osan tiloista korkeiden sotilasviranomaisten virkataloiksi ja muut vuokrattavaksi määräajaksi yksityisille ihmisille.

Tiloja valvoi 1800-luvulla senaatin kamaritoimituskunta sekä sen alaisena kuvernöörit. 
Tilat annettiin vuokralle lääninkonttorissa pidetyllä huutokaupalla 25 vuodeksi kerrallaan. Huutajan tuli antaa takuu vuokraehtojen täyttämisestä kymmenen vuoden aikana, todistus maineestaan, taidoistaan maanviljelyksessä ja varallisuudestaan. Senaatin talousosasto hyväksyi jonkun tarjouksista. Senaatin luvalla vuokraaja sai siirtää vuokraoikeutensa toiselle. Vuokraajan kuollessa hänen leskensä oli oikeutettu hoitamaan tilaa jäljellä olevan vuokra-ajan.

Suomen kuninkaankartanot
------------------------

Espoon kartano.
* Espoon kartano
* Helsingin kuninkaankartano
* Koiviston kartano
* Kokemäenkartano
* Korsholman kuninkaankartano
* Kyminkartano
* Laakspohjan kartano
* Liuksialan kartano
* Nyynäinen
* Partalan kuninkaankartano
* Pedersören kuninkaankartano
* Porin kuninkaankartano
* Porvoon kuninkaankartano
* Rantasalmen kuninkaankartano
* Saaren kartano
* Selkeen kartano
* Tavinsalmen kuninkaankartano

Lähteet
-------

* Tietosanakirja, Tietosanakirja-osakeyhtiö 1913
* Kartanon mailla – sätereitä ja rälssimiehiä, Iris Haikonen ja Erkki Teräväinen, Ango Oy ja Genimap Oy, Helsinki 2006

### Viitteet

1. 1 2  Perttu Immonen: *Suomen rahvaan historia*. Arena Kustannus Oy, 2018. ISBN 978-952-300-335-4.
**Vladimir Džanibekov** (ven. Владимир Александрович Джанибеков; s. 13. toukokuuta 1942 Iskandar, Uzbekistan) on entinen neuvostoliittolainen kosmonautti, joka teki viisi avaruuslentoa.

Džanibekov syntyi Iskandarissa Taškentin alueella, Uzbekistanissa. Hän opiskeli vuodesta 1960 Leningradin yliopistossa fysiikkaa alkaen harrastaa lentämistä. Vuonna 1961 hän alkoi opiskella V. M. Komarovin sotilaslentokoulussa. Hän valmistui neljä vuotta myöhemmin ja toimi lennonopettajana Neuvostoliiton ilmavoimissa. Vuonna 1970 hänet valittiin kosmonautiksi.

Džanibekov lensi Sojuz 27-, Sojuz 39-, Sojuz T-6-, Sojuz T-12- ja Sojuz T-13 -avaruusaluksilla. Hän vietti 145 vuorokautta avaruudessa ja teki 8,5 tuntia avaruuskävelyitä.

Vuonna 1986 Džanibekov siirtyi avaruustoiminnasta politiikkaan Uzbekistanin neuvostotasavallassa vuoteen 1990 asti.

Džanibekov on tehnyt avaruusaiheista taidetta, maalauksia.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Vladimir Džanibekov** Wikimedia Commonsissa

* (Arkistoitu – Internet Archive)
* 
* (Arkistoitu – Internet Archive)
* (Arkistoitu – Internet Archive)
* 
* (Arkistoitu – Internet Archive)
* 
* 

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Israel
* Yhdysvallat

 |

 |
**Perhospuisto** on Riihimäen Juppalassa sijaitseva vuonna 1996 perustettu perhosaiheinen puisto. Puiston tarkoituksena on mahdollistaa Suomen perhoslajien katselu vapaasti niittymäisessä maisemassa. Puiston pinta-ala on noin 2,5 hehtaaria. Yleisimmistä perhoslajeista puistossa on havaittu noin 20 eri lajia, joista näyttävimmät ovat muun muassa neitoperhonen, ohdakeperhonen ja amiraaliperhonen. Alueella on perhosten elämästä kertovia opastauluja. Puistossa on myös lasten leikkipaikka.

Puisto uudistettiin vuosina 2020–2021, jolloin puistoon lisättiin kuntoiluväline, tasapainorata, riippukeinu ja piknikpöytä. Uudistuksen yhteydessä parannettiin myös perhosten elinolosuhteita monipuolistamalla puiston kasvilajistoa. Keväällä 2022 puistoon avattiin perhosrunopolku, jonka varrelta löytyy paikallisten runoilijoiden perhosrunoja. Elokuussa 2023 puisto sai Green Flag Award-tunnustuksen, joka myönnetään hyvin hoidetuille ja hallinnoiduille viheralueille.

Katso myös
----------

* Luettelo Riihimäen puistoista

Lähteet
-------

1. ↑  Heidi Peltonen ja Jouni Suni - Riihimäen puistot ja viheralueet 2019 (Arkistoitu – Internet Archive), *riihimaki.fi*, viitattu 14.3.2024.
2. 1 2 3 4 5  Puistot ja viheralueet - Riihimäki, *riihimaki.fi*, viitattu 14.3.2024.
3. ↑  Jari Halme: Riihimäen perhospuistoon valmistui perhosrunopolku – runoja painettu polun varteen runokyltteihin - Aamuposti, *aamuposti.fi*, artikkelin verkkoversio. julkaistu 13.6.2022, viitattu 14.3.2024.
4. ↑  Runoretki Perhospuistoon (Perhospuiston runopolun verkkoversio), *storymaps.arcgis.com*, viitattu 14.3.2024.
5. ↑  Rii­hi­mäen Per­hos­puis­to on voit­ta­nut Green Flag Award -pal­kin­non vuon­na 2023-2024 - Riihimäki, *riihimaki.fi*, viitattu 14.3.2024.
**Sininen kuu** (*Lost Horizon*) on Frank Capran tuottama ja ohjaama draamaelokuva vuodelta 1937. Se perustuu James Hiltonin saman­nimiseen romaaniin vuodelta 1933, jonka pohjalta käsi­kirjoituksen laati Robert Riskin. Elokuvan musiikin on tehnyt Dimitri Tiomkin.

Juoni
-----

Ryhmä Kaukoidän maan sotilas­kapinaa pakoon lähteviä länsi­maalaisia pelastautuu britti­diplomaatti Bob Conwayn (Ronald Colman) avulla viime hetkelleä lento­koneeseen, mutteivät tiedä että se on kaapattu. Kone tekee pakko­laskun mystiseen Himalajalla sijaitsevaan paikkaan nimeltä Shangri-La, josta tulokkaat aluksi haluavat pois mutta huomaavat vähitellen paikan onnelliseksi ja rauhalliseksi ja päättävät jäädä. Shangri-Lata hallitsee vanha ja viisas belgialainen munkki. Lopulta Bob Conwaylle selviää miksi heidät on tuotu juuri Shangri-Lahan, mutta ainoa joka haluaa sieltä enää pois on hänen veljensä George (John Howard).

Rooleissa
---------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  Ronald Colman  | … |  Robert "Bob" Conway
  |
|  Jane Wyatt  | … |  Sondra Bizet
  |
|  Edward Everett Horton  | … |  Alexander P. "Lovey" Lovett
  |
|  John Howard  | … |  George Conway
  |
|  Thomas Mitchell  | … |  Henry Barnard  |

Tuotanto
--------

*Sininen kuu* oli kallein siihen asti tuotettu elokuva. Sen teko tuli niin kalliiksi, että Columbia Picturesiltä kesti viisi vuotta päästä omilleen. Elokuva horjutti paitsi tuotantoyhtiön taloutta, myös Capran suhteita Columbiaan ja käsi­kirjoittaja Raskiniin, jonka kanssa hän oli tehnyt elokuvat *Päivä ylhäisönaisena* (1933), *Tapahtui eräänä yönä* (1934) ja *Mr. Deeds tulee kaupunkiin (1936).*

Vastaanotto ja myöhempi arvostus
--------------------------------

Elitisti-verkko­julkaisussa Markus Sorsa pitää *Sinistä kuuta* pikemminkin kiinnostavana kuin onnistuneena Capran elokuvana. Hänestä heikointa on näyttelijän­työ, mutta kritiikkiä saavat myös käsi­kirjoitus ja kokonaisuus, joka Sorsan mukaan on "ryhditön seka­melska, joka ei kokonaisuutena millään jaksa kantaa koko (restauroidun version) yli kaksi­tuntista kestoa".

*The New York Timesin* kriitikot valitsivat *Sinisen kuun* vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.

Helsingin Taka-Töölössä, osoitteessa Mannerheimin­tie 118, toimi vuosina 1941–1986 elokuva­teatteri Sininen kuu, joka lie saanut nimensä tästä elokuvasta.

Lähteet
-------

1. ↑  Sorsa, Markus: Lost Horizon (1937), Elitisti 24.8.2010. Viitattu 23.7.2016.
2. ↑  The Best 1,000 Movies Ever Made, *The New York Times*. Perustuu teokseen *The New York Times Guide to the Best 1,000 Movies Ever Made*, St. Martin's Griffin 2004. Viitattu 13.7.2016.
3. ↑  Helsingin seudun elokuvateattereita 1900-luvun alusta lähtien (Arkistoitu – Internet Archive), Kansallinen audiovisuaalinen instituutti Kavi. Viitattu 23.7.2016.

Aiheesta muualla
----------------

* *Sininen kuu* Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Lost Horizon (film)
**Omakuva** on Elin Danielson-Gambogin (1861–1919) öljymaalaus vuodelta 1900. *Omakuva* on kooltaan 96 × 65,5 cm ja se oli syntyessään suurimpia omakuvia mitä siihen mennessä Suomen maalaustaiteen historiassa tunnettiin. Maalauksen omistaa nykyään Ateneumin taidemuseo. Se talletettiin vuonna 1903 Antellin kokoelmiin.

Maalaus
-------

*Omakuva* kuvaa mustapukuista taiteilijaa ateljeessaan väripaletti ja sivellin käsissään. Taiteilija istuu maalauksessa huoneessa, jonka ruutuikkunoiden alaosassa on harso. Tuo harso pehmentää ikkunoista tulevaa valoa ja luo kuin "pyhän" sädekehän taiteilijan pään ympärille. Taiteilija on maalauksessa elinvoimaisen näköinen istuessaan suoraryhtisenä punaisine poskineen hiukset löysästi nutturalla.

*Omakuva* on kaudelta, jolloin Danielson-Gambogin maalauksia huomattiin myös Italiassa. Italian kuningas Umberto I esimerkiksi oli ostanut hänen maalauksensa *Kesä* Firenzen näyttelystä vuonna 1899. Danielson-Gambogi oli osallistunut samana vuonna myös Venetsian biennaaliin. 

*Omakuva*-maalaus sai myös tunnustusta. Danielson-Gambogi sai sillä hopeamitalin Firenzessä vuonna 1900.
Italiaan Elin Danielson-Gambogi oli asettunut vuonna 1898. Hän meni naimisiin toscanalaisen taiteilija Raffaello Gambogin kanssa. Tätä ennen Danielson-Gambogi oli asunut muun muassa Pariisissa, Bretagnessa ja Ahvenanmaan Önningebyssä.

Lähteet
-------

Leena Ahtola-Moorhause: Elin Danielson-Gambogi: Omakuva. Teoksessa Ateneum-Opas. Toim. Timo Huusko, 2007, s. 68.

Aiheesta muualla
----------------

* Danielson-Gambogi, Elin. Self-Portrait, 1900. *Suomen Kansallisgalleria – Finnish National Gallery*.  Arkistoitu 29.4.2013.
**Japaninterrieri** (jap. 日本テリア, *nihon teria*) on pieni japanilainen terrieri. Sen uskotaan polveutuneen erilaisten kettuterrierityyppien, pointtereiden ja alkuperäisten japanilaisten koirien jälkeläisistä. Se tunnetaan englanninkielisissä maissa nimillä Japanese Terrier ja Nippon Terrier. Rotu on harvinainen jopa Japanissa.

Ulkonäkö
--------

Japaninterrieri on tasapainoinen, neliömäinen koira. Sen karvapeite on kolmivärinen, jossa pääväri on valkoinen. Sen korvat ovat korkealle kiinnittyneet ja eteenpäin taittuneet. Sen karva on lyhyttä, sileää ja hienoa. Sen häntä typistetään Japanissa, mutta Suomessa ja monissa muissa Euroopan maissa typistäminen on kielletty. Japaninterrierin pieni koko ja lyhyt karvapeite tekevät siitä helppohoitoisen lemmikin, mutta se ei pärjää kylmässä ilmastossa.

Luonne ja käyttäytyminen
------------------------

FCI:n rotumääritelmä kuvailee rotua "luonteeltaan eloisaksi, vikkeläksi ja hyväntuuliseksi".

Alkuperä
--------

Yleisesti uskotaan, että Japaninterrierin esi-isät tuotiin hollantilaisilla kauppalaivoilla Nagasakiin, joka oli 17. vuosisadalla Japanin ainoa länsimaille avoin satama. On epäselvää, oliko Alankomaissa kehittynyt oma kettuterrierityyppi vai olivatko englantilaiset merimiehet olivat tuoneet nämä koirat maahan. Toisin kuin muut kettuterrierin jälkeläiset, japaninterrieri näyttää kehittyneen pelkäksi seurakoiraksi. Koirista tuli Nagasakin, Koben ja Jokohaman kaltaisissa satamissa hyvin suosittuja sylikoiria.

Japanin kennelklubin mukaan Japaninterrierin suunnitelmallinen jalostus alkoi vasta 1920-luvulla, kun rodun ihailijat aloittivat sen valikoivan jalostuksen sen kantaisällä kobenterrierillä. JKC hyväksyi japaninterrierin roduksi vuonna 1930. Sitä rekisteröidään sen lisäksi myös FCI:ssä. Se on melko tuntematon Japanin ulkopuolella, mutta sillä on silti ihailijoita Euroopassa.

Lähteet
-------

1. ↑  Japaninterrieri KoiraNet Jalostustietojärjestelmä. Suomen kennelliitto. Viitattu 3.6.2019.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Japanese\_Terrier 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * n
* k
* m
Japanilaiset koirarodut |
| --- |
|  |
| FCI | 
* akita
* hokkaidonkoira
* japanese chin
* japaninpystykorva
* japaninterrieri
* kainkoira
* kishunkoira
* shiba
* shikokunkoira
* tosa

 |
|  |
| Harvinaiset | 
* iwatenkoira
* kawakaminkoira
* koshijinkoira
* riukiunkoira
* sahalininhusky
* sanshu
* satsumankoira

 |
|  |
| Sukupuuttoon kuolleet | 
* aizunkoira
* awankoira
* koshikijimankoira
* sanininkoira
* takayasunkoira

 |

 |
**Hisai** (jap. 久居市, *Hisai-shi*) on Japanin entinen kaupunki ja nykyinen Tsun kaupungin osa Honshūn saarella Kansain alueella Mien prefektuurissa. Kaupungin alue sijaitsee Tsun keskiosassa Isen tasangolla Kumozujoen varrella. Lännessä se nousee Nunobikivuorille. Ennen lakkauttamistaan vuonna 2003 kaupungissa oli 40 328 asukasta ja sen pinta-ala oli 68,20 neliökilometriä.

Hisai kehittyi Edo-kaudella linnanaluskaupunkina osana Tsun daimiokuntaa. Kaupungin perusti Tōdō Takamichi vuonna 1669. Ennen toista maailmansotaa sinne sijoitettiin keisarillisen Japanin armeijan jalkaväkirykmentti, jonka alueella on nykyään Japanin itsepuolustusvoimien tukikohta. Kaupunkioikeudet osana Japanin nykyistä kunnallishallintoa Hisai sai vuonna 1970. Sittemmin se kasvoi yhtenä Tsun kaupungin esikaupungeista ja liitettiin Tsuhun laajassa, kymmenen kunnan kuntaliitoksessa vuonna 2006.

Merkittäviä elinkeinoja olivat Meiji-restauraation jälkeen pyyhkeiden ja kattotiilien tuotanto. Myöhemmin, ennen liitosta Tsuhun, kaupunkiin kehittyi alumiinin tuotantoa sekä elektroniikka- ja elintarviketeollisuutta. Maaseutumaisilla alueilla viljellään riisin lisäksi vihanneksia ja omenapäärynöitä. Hisain alueen nähtävyyksiin kuuluu Sakakibara-onsenin kuuma lähde. Osa kaupungin länsiosien vuoristoseudusta kuuluu Murō-Akame-Aoyaman puolikansallispuistoon. Hisaita palvelee Kintetsu-rautateiden Nagoya-linja.

Kuvia
-----

* Japanin itsepuolustusvoimien tukikohtaaJapanin itsepuolustusvoimien tukikohtaa
* Hisain lukioHisain lukio

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  百科事典マイペディア: 久居市 Kotobank. Viitattu 04.07.2020.
2. 1 2 3  ブリタニカ国際大百科事典 小項目事典 / 日本大百科全書: 久居 Kotobank. Viitattu 04.07.2020.
William Orpen: *Omakuva*, maalattu vuonna 1913.
**William Newenham Montague Orpen** (27. marraskuuta 1878 – 29. syyskuuta 1931) oli irlantilainen taiteilija, joka teki elämäntyönsä enimmäkseen Lontoossa. Hänet tunnetaan muun muassa menestyksekkäänä muotokuvamaalarina. Ensimmäisen maailmansodan aikana hänet lähetettiin länsirintamalle, jossa tekemistään töistä suuri osa kuuluu nykyisin Imperial War Museumin kokoelmaan. Hän kuoli 53-vuotiaana vuonna 1931 ja on haudattuna Putney Vale Cemeteryn hautausmaalle Lontoossa.

Lähteet
-------

1. ↑  Sir William Orpen 1878–1931 *Tate.org.uk*. Viitattu 16.11.2014. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **William Orpen** Wikimedia Commonsissa

* Imperial War Museum: William Orpen Iwm.org.uk (englanniksi)
* Your Paintings: William Orpen Bbc.co.uk (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Tšekki
* Australia
* Alankomaat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Auckland
* South Australia
* KulturNav
* Musée d'Orsay
* National Gallery of Canada
* Victoria
* RKD Artists
* Te Papa (New Zealand)
* ULAN

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Irlanti
* Deutsche Biographie
* Trove

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:William Orpen
**FK Karpaty Lviv** on ukrainalainen jalkapalloseura Lvivin kaupungista. Seura on perustettu vuonna 1963. Se pelasi kaikki Ukrainan liigan kaudet Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen maansa pääsarjatasolla ennen kuin putosi kauden 2003–2004 jälkeen. Seura kuitenkin nousi takaisin pääsarjatasolle kaudeksi 2006–2007 sijoituttuaan toiseksi korkeimmalla tasolla toiseksi. Ukrainan liigassa sen paras sijoitus on kolmas. Seurassa on kuitenkin päästy myös mestaruuksien makuun, koska se on voittanut Neuvostoliiton cupin vuonna 1969 ja Ukrainan cupin loppuottelussa se oli vuosina 1993 ja 1999. Cupin voittojen seurauksena seura on päässyt osallistumaan sekä Cup-voittajien cupiin, että UEFA Cupiin. Seuran kotistadion on melko suuri ja sinne mahtuu lähes kolmekymmentätuhatta katsojaa. Suomalaisille seurasta on tuttu ainakin Edward Anyamkyegh, joka pelaa seinäjokelaisessa Sepsi-78:ssa ja on pelannut myös Kuopion Palloseurassa.

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **FK Karpaty Lviv**.
* Seuran sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
* FCKarpaty.Com.Ua
Quan vuonna 2018
**Ke Huy Quan** (joskus **Jonathan Ke Quan**, s. 20. elokuuta 1971) on yhdysvaltalainen Oscar-palkittu näyttelijä ja stuntmies.

Quan syntyi vietnaminkiinalaiseen perheeseen Saigonissa, Etelä-Vietnamissa ja hän joutui lähtemään maastaan, kun Vietnamin tasavallan armeija hävisi toisen Saigonin taistelun. Hänen perheensä valitsi turvapaikan Yhdysvalloista. Quanista tuli lapsinäyttelijä 12 vuoden ikäisenä ja hän esitti Harrison Fordin ja Kate Capshaw'n ohella pääosaa elokuvassa *Indiana Jones ja tuomion temppeli*. Hänen toinen merkittävä esiintymisensä oli vuoden 1985 elokuvassa *Arkajalat*.

Quan kävi Alhambran lukiota Alhambrassa. Lukion jälkeen hän valmistui Etelä-Kalifornian yliopistosta.

Vuonna 1986 Quan esitti Samia televisiosarjassa *Together We Stand* ja Jasper Kwongia tilannekomediassa *Head of the Class*. Hän oli pääosassa myös elokuvassa *Breathing Fire* ja teki cameon elokuvassa *California Man – svengaava fossiili*. Vuonna 2002 Quan esiintyi hongkongilaisessa elokuvassa *Second Time Around*.

Quan on opiskellut taekwondoa elokuvaan *Indiana Jones ja tuomion temppeli*. Lisäksi hän teki stuntteja elokuviin *X-Men* ja *The One*.

Vuonna 2022 Quan palasi näyttelemiseen elokuvassa *Everything Everywhere All at Once.*

Quan puhuu englantia, kantoninkiinaa, mandariinikiinaa ja vietnamia.

Aiheesta muualla
----------------

* Jonathan Ke Quan Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Japani
* Puola

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Synchronkartei
* Elonet

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |