recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Salon Lakkitehdas on elinvoimainen, suomalainen perheyritys, jonka toimitilat sijaitsevat idyllisessä tehdasmiljöössä Sastamalassa, Pirkanmaan sydämessä. Salon® päähineet tunnetaan suomalaisesta suunnittelusta, laadukkaista tuotteista ja vastuullisista materiaaleista. Mallisto kattaa laajan valikoiman naisten, miesten ja lasten lakkeja, hattuja ja pipoja. Suunnittelussa huomioidaan eri kohderyhmien tarpeet ja tuote- ja konseptiratkaisut rakennetaan aina persoonallisesti kullekin kohderyhmälle. 
Salon Lakkitehtaan valikoimasta löytyy lakki myös kaikille valmistuneille. Viralliset Salon® Design from Finland -merkin saaneet valmistujaislakit kattavat kaikki ylioppilastutkinnot, toisen asteen ammattitutkintoalat ja ammattikorkeakoulututkinnot sekä ylemmät AMK-tutkinnot. Design from Finland -merkki viestii suomalaisen, ainutlaatuisen muotoilun alkuperästä ja korostaa aineettoman työn merkitystä Suomen menestymisen ja työllisyyden kannalta.

Reino K. Salo (1926–2000) perusti tehtaan Kaustisella vuonna 1952 ja se toimi ensimmäiset vuotensa Kyrölässä. Kimmokkeen lakkitehtaan perustamiseen ja teollisen valmistuksen aloittamiseen Reino sai veljeltään Toivolta, joka oli valmistanut karvalakin harrastuspohjalta. Reino oli kirjoittanut metsästys- ja hyvän elämän oppaan, joiden tuotoista hän sai alkupääomaa tehtaan perustamiseen. Salon Lakkitehtaan päätuote oli pitkään karvalakit. Vientiä oli Keski-Eurooppaa ja Neuvostoliittoa myöten. 1980-luvulla tehdyn yritysoston myötä kangaslakkien rooli kasvoi yrityksen tuotannossa ja myös ylioppilas- ja valmistujaislakit tulivat Salon tuotantoon. Ylioppilaslakkeja myytiin aluksi etenkin Ruotsiin. Ruotsissa haluttiin nostaa ammattitutkintojen arvostusta ja valmistujaislakkien kysyntä kasvoi. Reino Salon jälkeen yrityksen vetovastuu siirtyi 1980-luvulla hänen pojilleen. Salon suvulla lähes 70 vuotta ollut yritys vaihtoi 2019 lopulla omistajaa. Salon Lakkitehdas on suomalainen perheyritys, jota johtaa Ville Nuutinen. Yritys jatkaa edelleen kotimaisena perheyrityksenä vaalien Salon suvun aikaisia perinteitä.
**Croc: Legend of the Gobbos** on Argonaut Softwaren kehittämä ja Fox Interactiven julkaisema tasohyppelypeli, joka on julkaistu vuonna 1997 PlayStationille, Sega Saturnille, Game Boy Colorille ja Windowsille. Pelin päähahmo on Croc-niminen krokotiili jonka tehtävänä on pelastaa Gobbo-nimisiä otuksia. Pelistä on julkaistu jatko-osa *Croc 2* vuonna 1999.

Pelaaminen
----------

*Croc* on tavanomainen tasohyppelypeli, jossa kerätään erilaisia esineitä, kuten kristalleja, gobboja ja avaimia. Pelissä ratkotaan myös yksinkertaisia pulmatehtäviä.

Pelissä on neljä saarta, joissa on yhteensä kuusi kenttää. Lisäksi mukana on kaksi pomokenttää ja kaksi salaista kenttää. Jokaisessa kentässä (paitsi pomokentissä, salakentissä ja Kristallisaaren kentissä) on kuusi gobboa. Pelaajan täytyy löytää yhteensä 144 gobboa.

Jokaisessa kentässä on kristalleja, joita keräämällä Croc saa elämiä. Jos vihollinen satuttaa Crocia, Croc pudottaa kaikki saamansa kristallit maahan, josta pelaaja voi yrittää kerätä ne takaisin. Jos Crocilla ei ole vihollisen satuttaessa yhtään kristallia, pelaaja joutuu aloittamaan kentän alusta. Kristallien määrästä riippumatta pelaaja joutuu myös aloittamaan alusta jos Croc putoaa kuiluun.

Kentistä voi löytää sydämiä, jotka antavat Crocille lisäelämiä. Nämä ovat kuitenkin vaikeasti hankittavissa kohdissa. Aina kun Croc kuolee, hän menettää yhden lisäelämän. Jos Croc menettää kaikki lisäelämät, Croc joutuu aloittamaan kentän aivan alusta.

Kentissä on Bonus-huone, johon päästäkseen pelaajan on löydettävä kentästä viisi eriväristä kristallia. Bonus-kentästä voi löytää yhden tai useamman gobbon. Kun kaikki pelin gobbot on löydetty, pelaaja pääsee salakenttään, josta hänen on löydettävä palapelin pala. Paloja täytyy löytää kahdeksan. Kun pelaaja on löytänyt kaikki palat, hän pääsee salaiselle Kristallisaarelle.

Tarina
------

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Peli alkaa kun Gobbosaaren rannalle ajautuu kori, jossa Croc-vauva nukkuu. (Gobbot ovat pieniä, karvaisia, hyväntahtoisia otuksia, joilla on pitkä ja tuuhea häntä). Gobbojen kuningas nimeltä Rufus löytää korin ja hän ja Gobbot alkavat kasvattaa häntä. Eräänä päivänä ilkeä taikuri nimeltä Paroni Dante (engl. Baron Dante) ja hänen kätyrinsä Dantinit hyökkäävät saarelle aikomuksenaan siepata Gobbot. Ainoastaan Croc pääsee pakenemaan ja Gobbot sekä kuningas Rufus joutuvat vangeiksi. Crocin tehtävä on pelastaa Gobbo-ystävänsä ja löytää salainen Kristallisaari.

**Juonipaljastukset päättyvät tähän.**

Lähteet
-------

1. ↑  Croc *Playstation*. Sony Interactive Entertainment LLC. Viitattu 17.3.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* *Croc: Legend of the Gobbos* MobyGamesissa (englanniksi)
**Damir Martin** (s. 14. heinäkuuta 1988 Vukovar) on kroatialainen soudun maailmanmestari ja olympiamitalisti. Hän edustaa zagrebilaista Tresnjevka VK -seuraa.

Martin kuului Kroatian pariaironeloseen, joka saavutti olympiahopeaa Lontoossa 2012. Hän voitti pariaironelosen maailmanmestaruuden Karapirossa 2010 ja Chungjussa 2013. MM-pronssia hän saavutti samassa veneluokassa Bledissä 2011 ja sijoittui neljänneksi Poznańissa 2009. Hän saavutti EM-hopeaa pariaironelosessa Montemor-o-Velhossa 2010. 

Martin saavutti yksikkösoudun olympiahopeaa Rio de Janeirossa 2016. Hän hävisi kilpailun voittaneelle uusiseelantilaiselle Mahé Drysdalelle maalikamerakuvan perusteella molempien saatua sadasosalleen saman ajan. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa Martin sai yksikössä olympiapronssia. Martin voitti yksikön Euroopan-mestaruuden Poznańissa 2015 ja Brandenburgissa 2016 sekä saavutti EM-hopeaa Varesessa 2012 ja Račicessa 2017. MM-kilpailuissa hän sijoittui yksikössä neljänneksi Sarasotassa 2017, viidenneksi Aiguebelettessa 2015 ja kuudenneksi Belgradissa 2023.

Martin voitti pariaironelosessa alle 23-vuotiaiden maailmanmestaruuden 2009 ja 2010 sekä saavutti junioreiden MM-hopeaa pariairokaksikossa 2006. 

Hän on voittanut maailmancupin kilpailun pariaironelosessa Münchenissä 2009, Bledissä, Münchenissä ja Luzernissa 2010, Hampurissa 2011, Belgradissa, Luzernissa ja Münchenissä 2012 sekä Etonissa ja Luzernissa 2013. Yksikössä hän on voittanut maailmancupin kilpailun Varesessa 2016, Plovdivissa 2019.

Lähteet
-------

1. 1 2  Damir Martin *Olympedia*.  (englanniksi)
2. 1 2 3  Damir Martin *worldrowing.com*. Viitattu 24.2.2024. (englanniksi)
3. ↑  Soudussa jouduttiin turvautumaan maalikamerakuvaan – puolustava olympiavoittaja voitti niukimmalla mahdollisella erolla *yle.fi*.  13.8.2016. Viitattu 22.8.2016.
4. ↑  Sunde Hoel, Yasmin, Barstein, Tommy & Wessel Carlsen, Jørund: Borch takket Tuftes godterikrokodille-stunt etter OL-sølvet  30.7.2021. Tokio:  NRK. Viitattu 4.8.2021. (norjaksi)
**Luvsannamsrain Oyun-Erdene** (s. 1980 Ulan Bator) on mongolialainen kansanpuolueen poliitikko, joka on toiminut maansa pääministerinä tammikuusta 2021. Oyun-Erdene opiskeli julkishallintoa Harvardin yliopistossa, ja hänet valittiin ensimmäistä kertaa Mongolian parlamenttiin vuonna 2016. Astuessaan virkaan hän asetti tavoitteeksi, että maan bruttokansantuote henkeä kohti kymmenkertaistuisi vuoteen 2050 mennessä. Hänen virkakauttaan ovat vaikeuttaneet koronaviruspandemia ja Venäjän hyökkäys Ukrainaan, jotka ovat vähentäneet turistien määrää, vauhdittaneet inflaatiota ja nostaneet tärkeiden tuontiraaka-aineiden hintoja. Oyun-Erdene on pyrkinyt tiivistämään Mongolian kansainvälisiä yhteyksiä niin sanotulla "kolmannen naapurin" politiikalla.

Lähteet
-------

1. ↑  L. Oyun-Erdene becomes 32nd Prime Minister of Mongolia *Montsame*.  27.1.2021. Viitattu 28.2.2024. (englanniksi)
2. ↑  Campbell, Charlie: Mongolia’s Prime Minister Wants to Transform the Country. That Means Looking Beyond Russia and China *Time*.  9.8.2022. Viitattu 28.2.2024. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Luvsannamsrain Oyun-Erdene** Wikimedia Commonsissa

* CV Mongolian parlamentin verkkosivuilla (englanniksi)

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä:**Uhnaagiin Hurelsuh** | **Mongolian pääministeri**2021– | Seuraaja:***nykyinen*** |
**Pariisilainen takapiha** on taiteilija Akseli Gallen-Kallelan öljyvärityö kankaalle vuodelta 1884. Kooltaan työ on 28 × 23 cm ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon kokoelmiin, jonne se lahjoitettiin vuonna 1945.

*Pariisilainen takapiha* on Gallen-Kallelan ensimmäisen Pariisin matkan töitä. Hän matkusti syksyllä 1884 Pariisiin opintomatkalle. Siellä hän teki opintoihin kuuluvia akatemiatutkielmia ja vain joitakin muita teoksia. *Pariisilainen takapiha* on yksi näitä. Maalauksen hän maalasi asuinhuoneensa ikkunasta 21 rue Fontainessa, ja sen taakse hän kirjoitti myöhemmin: "Maalattu joulukuussa sairaana ollessani ja suuren ikävyyden vallassa."

*Pariisilainen takapiha* -maalauksessa Gallen-Kallela on herkistynyt etenkin valon havainnoimiseen. Siinä etualalla seisoo takapihan tumma lehdetön puu myöhäissyksyn maisemassa. Sen takana seisovat likaisenharmaat tiiliset naapurirakennukset pienen pienen valkoisen taivaan näkyessä maalauksen vasemmassa ylälaidassa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Riitta Ojanperä: *teoksessa Tuntematon horisontti – Suomen taidetta 1870–1920*, s. 98–99. Näyttelyteos. Helsinki: Ateneumin taidemuseo, 2000. ISBN 951-53-2130-1.

Aiheesta muualla
----------------

* Suomen Kansallisgallerian taidekokoelmat: Pariisilainen takapiha.  (Arkistoitu – Internet Archive)
Gamla Linköpingin tori
Rådmansgatan
**Gamla Linköping** on ulkoilmamuseo Linköpingin kunnassa.

Historia
--------

1940-luvulla Linköping kasvoi nopeasti, kun autoteollisuus tarvitsi lisää työntekijöitä. Kaupungin keskustan vanhoja taloja uhkasi purkaminen uusien talojen tieltä. Paikallisten poliitikkojen johdolla talot päätettiin säästää ja siirtää parin kilometrin päähän ulkoilmamuseoksi. Lähes sata taloa siirrettiin mahdollisimman alkuperäisinä samanlaiseen ruutukaavaan, kuin missä ne olivat aiemmin olleet.

Museon kohteita
---------------

Vuonna 2023 museoon avattiin Lasse-Majas Deckarhus, Lasse-Maijan etsivätoimistolle omistettu kohde. Kohdetta oli rakentamassa suomalainen Fantasia Works ja se palkittiin vuonna 2023 kansainvälisessä Park World Excellence Awards -gaalassa parhaana perheille suunnattuna sisäaktiviteettikohteena.

Lähteet
-------

1. ↑  Piia Reinikainen: Ihastuttava visiitti.  *Kotipuutarha*, 6/2013, s. 85.
2. ↑  LasseMajas Deckarhus *www.lassemajasdeckarhus.se*. Viitattu 1.9.2023. (ruotsiksi)
3. ↑  Juuso Laitinen: Kansainvälisesti palkittu kuopiolaisyhtiö laajenee *Savon Sanomat*.  5.2.2024. Viitattu 13.3.2024.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Gamla Linköping** Wikimedia Commonsissa
Cityvarasto Helsingin Metsälässä.
Cityvarasto Keravalla.
**Cityvarasto Oyj** on suomalainen pienvarastoja vuokraava yritys, joka on toiminut vuodesta 1999 lähtien. 

Cityvarasto kuuluu maailmanlaajuisesti siihen pienvarastoyritysten pieneen ryhmään, joilta pienvaraston voi vuokrata verkkokaupasta. Cityvarasto voitti vuonna 2011 FEDESSAN (The Federation of European Self Storage Associations) Innovation of the year-palkinnon. Kasvu Open 2016 -kilpailussa Cityvarasto sijoittui kahdeksan parhaan joukkoon. Vuonna 2017 Cityvarasto valittiin vuoden helsinkiläiseksi yritykseksi.

Cityvaraston liiketoiminnan ydin on kiinteistöjen ostaminen ja muuntaminen moderneiksi pienvarastohotelleiksi. Yhtiö on noin 27 %:n markkinaosuudellaan ja 54 pienvarastotoimipisteellään sekä noin 140 000 neliöllään Suomen suurin*lähde?* pienvarastoyhtiö (vuonna 2021).

Liiketoiminta Suomessa
----------------------

Jyväskylän Cityvaraston pienvarastoja.
Cityvarastolla on 62 pienvarastotoimipistettä seuraavissa kaupungeissa: 

* Helsinki (11 toimipistettä)
* Espoo (6 toimipistettä)
* Järvenpää
* Kerava
* Tampere (4 toimipistettä)
* Vantaa (3 toimipistettä)
* Turku (3 toimipistettä)
* Naantali
* Jyväskylä (3 toimipistettä)
* Lahti (2 toimipistettä)
* Oulu (3 toimipistettä)
* Kuopio (3 toimipistettä)
* Seinäjoki
* Pori
* Hyvinkää
* Hämeenlinna
* Rovaniemi
* Kotka
* Kouvola
* Lappeenranta
* Joensuu
* Savonlinna
* Ylöjärvi
* Salo (3 toimipistettä)
* Tuusula

Pienvarastojen lisäksi Cityvarasto vuokraa postilokeroita, muuttolaatikoita,teräsverkkovarastoja, merikontteja, toimitiloja sekä tarjoaa pienvarastovakuutusta asiakkailleen.

Lähteet
-------

1. ↑  Cityvarasto.fi
2. ↑  FEDESSA Innovation of the year 2011 (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Cityvarasto on vuoden 2017 helsinkiläinen yritys *Helsingin kaupunki*. Viitattu 19.12.2017.

Aiheesta muualla
----------------

*
Meiran kahvipaahtimorakennuksen julkisivu Helsingissä, Aleksis Kiven katu 15.
**Meira Oy** on suomalainen, kahvi- ja mausteteollisuuteen erikoistunut yritys. Sen juuret ulottuvat vuoteen 1914, jolloin kahvipaahtimo aloitti toimintansa. Maustetehdas aloitti toimintansa vuotta myöhemmin.

Meira valmistaa ja markkinoi kahvi- ja maustamistuotteita niin vähittäiskauppa- kuin foodservice-sektorille. Sen omistaa italialainen Massimo Zanetti Beverage Group, joka on Euroopan suurimpia kahvialan yrityksiä. Meiran Viron-tytäryhtiö on Meira Eesti OÜ ja yhtiöllä on jakelijat Baltiassa ja Pohjoismaissa.

Historia
--------

Meiran juuret ovat vuodessa 1914, jolloin SOK:n kahvipaahtimo perustettiin Helsingin Erottajalle. Tuolloin työntekijöitä oli vain yksi mutta kahvilaatuja 13 erilaista, muun muassa Rio-, Santos- ja Mokkakahvi. Kahvipaahtimo ja maustetehdas siirtyivät nykyiselle paikalleen Aleksis Kiven kadulle 1930-luvulla. Vuonna 1937 Meira toi markkinoille Kulta Katriinan.

1950-luvulla paahtimo toi lukuisia uusia kahvimerkkejä markkinoille. 1960-luvulla keskityttiin puolestaan kahvin aromin säilyttämiseen ja pakkauskokoihin.

Vuonna 1970 järjestetyn ideakilpailun pohjalta SOK:n tehtaan mausteiden tuotenimeksi otettiin Meira. Aluksi Meira-nimeä käytettiin maustetuotteiden nimenä, mutta vuonna 1988, kun SOK:n ja EKA:n tuotantolaitokset yhdistettiin, se otettiin käyttöön myös paahtimotoiminnassa. Pari vuotta Meira-nimen alle kuului myös vaate-, margariini- ja leipomoteollisuutta, kunnes nämä toimialat myytiin.

Vuonna 1996 Meira liitettiin osuuskauppojen omistamaan Inex-konserniin. Vuonna 2002 italialainen Massimo Zanetti Beverage Group osti Meiran.

Vuonna 2014 Meira juhli satavuotista taivaltaan. Samassa yhteydessä Meira päivitti logonsa. Logon keskellä oleva lusikka symboloi ruoka- ja kahvihetkeä, ruoanlaittoa sekä leivontaa.

Kahvit
------

Meira on Suomen toiseksi suurin kahvipaahtimo. Meiran kahvimerkit valmistetaan useiden eri kahvilaatujen sekoituksista ja tuotteita myydään kaikkien kaupparyhmien myymälöissä. Kaikki Meiran omat merkit paahdetaan ja pakataan Helsingin Vallilassa.

Meiran tunnetuimpia tuotteita ovat Kulta Katriina, Saludo ja Segafredo-suodatinkahvit Pausa, Biondo, Intenso, Forza ja Storia. Meiran valikoimiin kuuluu myös useita italialaisia espressokahveja.

Mausteet
--------

Meira on Suomen markkinajohtaja mausteissa: Meira-maustesarja on Suomen myydyin, ja siinä on yli 200 tuotetta. Maustesarjan lisäksi maustetehtaan valikoimaan kuuluu muun muassa leivontatuotteita, kastikkeita, pähkinöitä, manteleita, sinappeja, ketsuppeja ja suoloja. Meiran maustamistuotteet kehitetään, valmistetaan ja pakataan Suomessa. Yhtiö pyrkii linjauksessaan tekemään maustetuotteistaan vähäsuolaisia. Tällä hetkellä Meira-maustesarjasta löytyy yli 20 kokonaan suolatonta mausteseosta.

Lähteet
-------

1. ↑  Eka ja SOK luopuvat Meiran elintarviketeollisuudesta.  *Helsingin Sanomat*, 6.10.1990, s. 33. Näköislehden aukeama (tilaajille).
2. ↑  Maku syntyy mausteista! *meira.fi*. Viitattu 16.4.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Meira *Meira*.
Kissasaari

|  |  |
| --- | --- |
| Muut nimet | 
Kanonerski ostrov |
| Sijainti | 
Kirovin piiri, PietariVenäjä |
| Vesialue | 
Nevanlahti |
| Merialue | 
Itämeri |
| Pinta-ala | 
1,15 km² |

Karttamuokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa WikidataaTietolaatikon dokumentaatioNäytä Wikidatasta tulevat arvot

**Kissasaari** (ven. Каноне́рский о́стров, *Kanonerski ostrov*) on saari Nevan suiston lounaisosassa Pietarissa Venäjällä. Lännessä se rajoittuu Nevanlahteen ja idässä Merikanavaan, joka erottaa sen Gutujevin saaresta.

1700-luvun alkupuolella saaren venäjänkielinen nimi oli *Batareinyi ostrov* siellä sijainneen tykistöpatterin mukaan. 1700-luvun lopulla se sai nykyisen nimensä (suomeksi "Tykkimiehensaari"). 0,9 neliökilometrin laajuisella saarella on satamalaitoksia ja telakka. Vuonna 1981 rakennettu tunneli yhdistää sen Gutujevin saareen.

Lähteet
-------

1. ↑  *Keski-Inkeri: kylä- ja tiekartta*. Ingriainfo oy, 1993. ISBN 951-96326-1-1.
2. ↑  *Sankt-Peterburg. Petrograd. Leningrad: entsiklopeditšeski spravotšnik*, s. 255. Moskva: Bolšaja Rossijskaja Entsiklopedija, 1992. ISBN 5-85270-037-1.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Kissasaari** Wikimedia Commonsissa

* Kissasaari Pietari-tietosanakirjassa (venäjäksi)
Ilkka Kylävaara ja Juha Roiha
**Juha Tapani Roiha** (s. 1955) on suomalainen radio- ja televisiotoimittaja, joka on vuodesta 2009 työskennellyt Yle TV1:n *Puoli seitsemän* -makasiiniohjelman toimittajana. Sitä ennen Roiha työskenteli Yle Radio Suomessa, jossa hän toimitti muun muassa kirjallisuusohjelmaa *Roihan kirja*.

Yleisradion Radiomafia-kanavan juontajana ja toimittajana Roiha toimi koko kanavan olemassaolon ajan. Hän ja Tero Liete juonsivat 1. kesäkuuta 1990 kanavan ensimmäistä lähetystä, aamuohjelmaa *Herätysjuhla,* jonka aluksi Roiha lausui kanavan aloitussanat "Hyvää huomenta, tämä on Radiomafian taajuus". Ennen kanavan lakkauttamista 12. tammikuuta 2003 Roiha oli mukana muun muassa ohjelmissa *Pressiklubi* sekä *Ulmanen & Roiha*, jonka toisena juontajana oli Kai Ulmanen. Loimaalla syntynyt Roiha aloitti toimittajan uransa työskentelemällä *Turun ylioppilaslehden* päätoimittajana. Radiouransa hän aloitti 1980-luvulla Yleisradion maakuntaradio Turun Radiossa juontaen myös *Rockradiota* ja *Yöradiota*.

Roiha toimi kaunokirjallisuuden Finlandia-palkinnon valitsijalautakunnan puheenjohtajana vuonna 2016. Hän on Heinäveden Valamon luostarin tukiyhdistyksen Valamon Ystävät ry:n puheenjohtaja vuodesta 2020 alkaen.

Teokset
-------

* *Yksi aina valvoo*. Helsinki: Tammi, 2022. ISBN 978-952-04-3944-6.

Lähteet
-------

1. ↑
2. ↑  Juha Roiha Puoli seitsemän -ohjelman sivuilla *yle.fi*. Viitattu 14.5.2017.
3. ↑  Juha Roiha YLE Radio Suomen sivuilla (Tallenne sivusta Internet Archivessa) *web.archive.org*.  7.3.2008. Viitattu 14.5.2017.
4. ↑  Radiomafian aloitus Ylen Elävässä arkistossa *yle.fi*. Viitattu 14.5.2017.
5. ↑  Toimitukset YLE Radio Suomi (Tallenne sivusta Internet Archivessa) *web.archive.org*.  7.3.2008. Viitattu 14.5.2017.
6. ↑  Kaunokirjallisuuden Finlandia-palkinnon valitsee Baba Lybeck - Aamulehti *Aamulehti*.  29.3.2016. Viitattu 14.5.2017.
7. ↑  Valamo ystävät, Uutisia *Yle*.  3.12.2022. Viitattu 26.4.2023.
**Anni Harjunpää** (s. 20. huhtikuuta 1996 Vammala) on suomalainen kauneuskilpailija ja malli. Hän voitti Miss Suomi -kilpailun vuonna 2019. Hänen perintöprinsessoikseen valittiin Jutta Kyllönen ja Riikka Uusitalo.

Alun perin Harjunpään missivuoden piti kestää vain reilun puoli vuotta kun Miss Suomi 2020 -finaali oli tarkoitus järjestää keväällä, mutta koronapandemian takia se siirrettiin syksylle.

Harjunpää edusti Suomea Miss Universum -kilpailussa Atlantassa joulukuussa 2019. Hän ei sijoittunut 20 parhaan joukkoon.

Harjunpää on 179-senttinen. Hän on asunut lapsuutensa Pirkanmaalla sijaitsevassa Vammalassa, josta tuli kuntaliitoksien myötä vuonna 2009 osa Sastamalaa. Hän on kirjoittanut ylioppilaaksi Vammalan lukiosta 2015. Vuonna 2020 Harjunpää kertoi asuvansa Helsingissä. 

Harjunpää osallistui kesällä 2020 *Farmi Suomi* -sarjan kuvauksiin. Ohjelma esitettiin Nelosella keväällä 2021.

Lähteet
-------

1. 1 2  Miss Suomi Anni Harjunpää luopuu tänään kruunustaan – missivuonna ero ja uusi rakas: "Ei kiire avoliittoon" *mtvuutiset.fi*.  19.9.2020. Viitattu 25.4.2021.
2. ↑  Anni Harjunpää pettyi Miss Universum -menestykseen *is.fi*.  9.12.2019. Viitattu 9.4.2021.
3. ↑  "Ihanaa olla kotoisin pikkupaikkakunnalta" – sastamalalaisten tuki lämmittää Miss Suomea *alueviesti.fi*.  1.10.2019. Viitattu 9.4.2021.
4. ↑  Onnea uusille ylioppilaille! *alueviesti.fi*.  18.5.2015. Viitattu 9.4.2021.
5. ↑  Tässä ovat 14 uutta Farmi-ohjelman kilpailijaa! Mukana Maisa Torppa, Pia Nykänen, Janne Ahonen... *Ilta-Sanomat*.  10.8.2020. Viitattu 25.4.2021.
**Stefan Olof "Stan" Saanila** (s. 27. kesäkuuta 1968 Helsinki) on suomenruotsalainen stand up -koomikko, näyttelijä ja käsikirjoittaja. Hänet tunnetaan muun muassa Yle FST5:n tuottamasta, vuoden 2006 parhaan viihdeohjelman Venlan voittaneesta *Hetimiten*-ohjelmasta. Saanila oli mukana myös MTV3:n *W-tyylissä*, *Nevadassa* ja *Mr. Mallorca kohteessa*. Hän toimi vaihtuvana kapteenina Yle TV1:n *Uutisvuodossa* maaliskuussa 2007 ja oli sittemmin vakituisesti mukana syksystä 2007 lähtien. Hänet äänestettiin vaihtuvien kapteenien joukosta jatkamaan ohjelman vakituisena kapteenina Tommy Tabermannin jätettyä ohjelman. Heinäkuussa 2017 uutisoitiin Saanilan jättävän *Uutisvuodon* kymmenen vuoden jälkeen. Hänen viimeinen jaksonsa oli jo esitetty 3. kesäkuuta 2017. Sama jakso oli myös Jari Tervon viimeinen *Uutisvuodon* vakituisena kapteenina.

Stan Saanila asuu Sipoossa ja on kolmen lapsen isä. Ennen televisiouraansa Saanila toimi muun muassa *Studentbladetin* päätoimittajana ja *Hufvudstadsbladetin* toimittajana sekä teki erilaisia viihdeohjelmia Radiomafia-kanavalle ja Yleisradion ruotsinkieliselle radiolle. Saanila teki ensimmäisen stand up -esityksensä 5. marraskuuta 1991 Vanhalla ylioppilastalolla, minkä jälkeen hän perusti yhdessä Paul Olinin kanssa Suomen ensimmäisen stand up -klubin "Hus med skoj", josta tuli myöhemmin Club Viirus.

Saanilalla on pieni rooli muun muassa Aleksi Salmenperän vuonna 2007 valmistuneessa elokuvassa *Miehen työ*. Lisäksi Saanila on näytellyt elokuvissa *Leijonasydän* ja *Risto*. Saanila on myös lainannut äänensä animaatioelokuviin *Bolt*, *Möröt vastaan muukalaiset* ja *Pirates!* Vuonna 2010 hän käsikirjoitti ja ääninäytteli André Wickströmin kanssa Shanghain maailmannäyttelyä varten tuotetun animaatiosarjan *The Daily Ape Show*.

Lähteet
-------

1. ↑  Saanila, Stan hakuteoksessa *Uppslagsverket Finland* (2012). (ruotsiksi)
2. 1 2  Eklund, Anders: Var är alla roliga människor?  *Papper*, toukokuu 2010, nro 4, s. 4.  (ruotsiksi)
3. ↑  Stan Saanila on Uutisvuodon kapteeni. *Yle Uutiset*.  25.8.2007. Viitattu 9.11.2010. [vanhentunut linkki]
4. ↑  Jättiyllätys Uutisvuodossa! Ensin lähti Jari Tervo, nyt Stan Saanila – "Nyt on hyvä hetki feidata" *Iltalehti*.  22.7.2017. Viitattu 10.8.2017.   
Jari Tervo ja Stan Saanila jättävät Uutisvuodon – Baba Lybeck: "Kaikki muuttuu" *MTV Viihde*.  31.7.2017.  Arkistoitu 8.10.2017. Viitattu 10.8.2017.
5. ↑  Lampinen, Jouni: Saanila ja Wickström ottivat yleisön haltuunsa kolmella kielellä. (Arkistoitu – Internet Archive) *Sipoon Sanomat* 16.11.2011.
6. ↑  Stan Saanila Elonetissä.
7. ↑  Koivula, Anniina: The Daily Ape Show presents: The Shanghai Expo 2010 Special!  20.7.2010. Radio86. Viitattu 9.11.2010. (englanniksi)[vanhentunut linkki]


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* Elonet
* Uppslagsverket Finland

 |

 |
**Vuorenmäki** on entiseen Artjärven kuntaan, vuodesta 2011 alkaen Orimattilan kaupunkiin kuuluva kylä, mikä kiinteistörekisterissä on Kinttulan maarekisterikylään osa. Siellä on Vuorenmäen peruskoulu, missä on esikoululuokka sekä peruskoulun 1.–6. luokat. Vuorenmäellä on historiallisesti ollut tätä ennen myös kansakoulu sekä Artjärven reservikomppania Suomen suuriruhtinaskunnan aikana. 

Näiltä ajoilta siellä on Artjärven kotiseutuyhdistyksen päällikön talo sekä Suomen tasavallan kautta Artjärven maanmiesseuraalle päätynyt reservikomppania miehistörakennus, minkä Artjärven suojeluskunta lahjoitti lakkauttamistaan ennen Artjärven maamiesseuralle. Kokonaisuuteen on kuulunut ampumarata sekä kuuluu urheilukenttä, minkä käyttöoikeus on urheiluseura Ahjolla. Voimistelu- ja urheiluseura Artjärven Ahjo aloitti toimintansa maaliskuussa 1931 läheisesti Artjärven suojeluskunnan urheilujaostona. Kun suojeluskunnat piti lakkauttaa Moskovaan välirauhan 19. syyskuuta 1944 seurauksena fasistisina järjestöinä marraskuussa 1944, rekisteröitiin Artjärven Ahjo vasta 1945 itsenäiseksi oikeushenkilöksi patentti- ja rekisterihallituksessa.

Vuorenmäen kokonaisuuteen kuuluu myös itse mäen länsipuolella oleva matkailuvaunuleirintäalue, mitä ylläpitää SF-Caravan Lahden Seutu ry jäsenilleen. 

* Vuorenmäen esi- ja peruskouluVuorenmäen esi- ja peruskoulu
* Artjärven reservikomppanian päällikön taloArtjärven reservikomppanian päällikön talo
* Vuorenmäellä oleva raskas haupitsi Canon de 155 C Mle 1915 St. ChamondVuorenmäellä oleva raskas haupitsi Canon de 155 C Mle 1915 St. Chamond

Lähteet
-------

1. ↑

Artjärvi

|  |  |
| --- | --- |
| Kylät | Artjärvi (Kinttula) • Hietana • Heivataja (Kinttula) • Hiitelä (Kinttula) • Kilosela (Kinttula) • Kinttula • Majakylä (Kinttula) • Pitkäkylä • Ratula • Salmela (Kinttula) • Suurikylä • Villikkala • Vuorenmäki (Kinttula) |
| Järvet | Pyhäjärvi • Säyhtee • Villikkalanjärvi |
| Rakennukset ja rakennelmat | Artjärven kirkko • Päällikön talo • Tähtikallion havainto- ja koulutuskeskus |
| Yhteisöt | Artjärven Ahjo •Artjärven evankelis-luterilainen Orimattilan kappeliseurakunta • Artjärven kotiseutuyhdistys • Artjärven vapaapalokunta • Hiitelä-seura |
**Theagenes** (m.kreik. Θεαγένης, *Theagenēs*; 600-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen, joka oli kotoisin Megarasta ja toimi kaupunkinsa tyrannina noin vuodesta 630 eaa. lähtien.

Theagenes nousi valtaan ajettuaan kansan asiaa aristokraatteja vastaan. Hänen kerrotaan saaneen kansan luottamuksen väkivaltaisilla toimillaan rikkaita vastaan, kuten teurastamalla näiden karjaa, jonka oli tavannut laiduntamasta joella. On arveltu, että kyseessä olisivat olleet julkiset maat. Kansansuosion saatuaan Theagenes sai henkivartiokaartin, jonka avulla hän kumosi kaupungin oligarkkisen hallinnon ja nosti itsensä tyranniksi. Hänet kuitenkin ajettiin pois kaupungista ennen kuolemaansa. Theagenes antoi tyttärensä avioon Kylonille, joka yritti nousta tyranniksi Ateenassa.

Pausanias mainitsee eräitä julkisia rakennuksia, jotka Theagenes rakennutti Megaraan. Muiden tyrannien tavoin Theagenes todennäköisesti tuki elinkeinoja ja taiteita. Se kuva, joka Megaran asioista välittyy myöhemmältä ajalta, ei kuitenkaan anna ymmärtää, että kansa olisi erityisesti hyötynyt Theageneen hallinnosta.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Smith, William: "Theagenes (1)", *Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology*. Boston: Little, Brown and Company, 1849–1867. Teoksen verkkoversio. (englanniksi)
2. ↑  Aristeles: *Politiikka* 1305a22–27 (5.5).
3. ↑  Aristeles: *Retoriikka* 1357b30–35 (1.2).
4. ↑  Pausanias: *Kreikan kuvaus* 1.40.1, 1.41.2.
**Jasc Software Inc.** oli kuvakäsittelyohjelmiin erikoistunut yhdysvaltalainen yritys, jonka kuuluisin ohjelma oli aikoinaan PaintShop Pro -kuvankäsittelyohjelma. Yritys oli perustettu vuonna 1991 ja sen kotipaikka oli Eden Prairie, Minnesota, Yhdysvallat.

Sen kilpailija Corel Corporation osti Jasc Softwaren lokakuussa 2004. Jasc Softwaren tuotteet (PaintShop Pro, PaintShop Pro Studio ja PaintShop Photo Album) siirtyivät tällöin Corelin haltuun. Corel ilmoitti marraskuussa 2007 sulkevansa entisen tytäryhtiönsä Jasc Softwaren aiemman päätoimipisteen Minnesotassa. Käytännössä Jasc Softwaren toiminta loppui Corelin sulkemispäätöksen seurauksena.

Katso myös
----------

* Corel

Lähteet
-------

1. ↑  Company Overview of Jasc Software, Inc (myös välilehti People) bloomberg.com. Viitattu 8.7.2017. (englanniksi)
2. ↑  Corel Corporation acquires Jasc Software  15.10.2004. Digital Photography Review, dpreview.com. Viitattu 8.7.2017. (englanniksi)
3. ↑  Corel will close Eden Prairie office  29.11.2007. bizjournals.com. Viitattu 8.7.2017. (englanniksi)
**Zong Qinghou** (kiin.: 宗庆后; pinyin: *Zōng Qìnghòu*; 1945 – 25. helmikuuta 2024) oli kiinalainen yrittäjä ja perustamansa, nykyään maan suurimman virvoitusjuomayhtiön, Hangzhou Wahaha Groupin toimitusjohtaja. Zong perusti yrityksen Hangzhoun kaupungissa vuonna 1986. *Forbes* arvioi lokakuussa 2012 hänen olevan maansa rikkain ihminen noin 10 miljardin dollarin omaisuudellaan.

Zong syntyi 1945 köyhään perheeseen Hangzhoussa. Hänet lähetettiin 1960-luvulla kulttuurivallankumouksen aikana työskentelemään maaseudulle. Zong palasi 1978 kotikaupunkiinsa työskentelemään myyjänä.

Zong osti 1987 kahden eläköityneen opettajan kanssa kaupan ja he alkoivat myydä juomia ja jäätelöä. Hän perusti 1989 Hangzhou Wahaha Nutritional Foods Factoryn, josta tuli kaksi vuotta myöhemmin Hangzhou Wahaha Group. Zong perusti 1995 vesimerkin Wahaha huomattuaan pulloveden myyntimahdollisuudet. Merkistä tuli nopeasti huomattavan suosittu, ja seuraavana vuonna ranskalaisyritys Danone sijoitti 70 miljoonaa dollaria viiteen yhteiseen projektiin.

Danonen ja Wahahan yhteistyö loppui 2009, kun Danone myi omistuksensa kiinalaisyritykselle. Yritysten suhteet olivat heikentyneet kaksi vuotta aiemmin, kun Zong oli kieltäytynyt myymästä Wahahan osuutta Danonelle. Zong syytti ranskalaisia yrityskaappauksen yrityksestä, ja Danonen mukaan Wahaha toimi salaa rinnakkaisissa yhtiöissä, jotka myivät samanlaisia tuotteita.

Zong siirtyi 2021 hieman sivummalle Wahahassa ja nimitti tyttärensä Zong Fulin varapuheenjohtajaksi ja toimitusjohtajaksi.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Sylvia Ma & Salina Li: Zong Qinghou, billionaire founder of Chinese drinks giant Wahaha Group, dies at 79 *South China Morning Post*.  25.2.2024. Viitattu 25.2.2024. (englanniksi)
2. ↑  Zong Qinghou Forbes. Viitattu 14.1.2013.
3. ↑  Flannery, Russell: China's 100 Richest  10.11.2012. Forbes. Viitattu 14.1.2013.
4. ↑  China's once richest man, Zong Qinghou, dies aged 79 *DW.com*.  25.2.2024. Deutsche Welle. Viitattu 25.2.2024. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |

 |
**Pasi Matti Tauriainen** (s. 4. lokakuuta 1964 Rovaniemi) on suomalainen entinen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan laitahyökkääjä.

Tauriainen on Rovaniemen Reippaan kasvatti. Tauriainen pelasi RoPS:n paidassa SM-sarjaa kaudet 1984–1989. Hän teki liigadebyytin 29. huhtikuuta 1984 ottelussa RoPS–MP. Ensimmäisen liigamaalinsa hän teki 20. toukokuuta 1984 ottelussa RoPS–Haka. Tauriainen siirtyi kaudeksi 1990 Helsingin Jalkapalloklubiin, jossa hän pelasi kauden 1995 loppuun asti.

Pääsarjapelejä Tauriaiselle kertyi 230 ja maaleja 53.

Tauriaisten jalkapalloperheeseen kuuluvat myös Pasin veljet Kimmo ja Vesa. Myös Pasin pojat Jimi ja Julius ovat jalkapalloilijoita. 

Pelaajauransa jälkeen Pasi Tauriainen on keskittynyt liiketoimintaan toimimalla perustamansa Duosport-urheiluliikeketjun toimitusjohtajana. Myös hänen veljensä Kimmo työskentelee ketjun palveluksessa.

Saavutukset
-----------

* Suomen mestaruus 1990, 1992
	+ SM-pronssi 1988, 1989, 1993, 1994, 1995
* Suomen Cup 1986, 1993
* Liigacup 1994

Lähteet
-------

1. ↑  Veikkausliiga: Hall Of Fame Veikkausliiga Oy. Viitattu 21.5.2009.
2. ↑  Duosport Oy *020300200.com*. Directa Oy. Viitattu 21.5.2009.
Jessica Rautelin Kalevan kisoissa 2020.
**Jessica Maria Rautelin** (s. 16. tammikuuta 1997 Helsinki) on suomalainen yleisurheilun moniottelija. Hän edustaa Esbo IF:ää ja häntä valmentaa Ragne Kytölä.

Kuopion Kalevan kisoissa 2014 Rautelin saavutti pronssia seitsenottelussa 5146 pisteellä. Tulos oli hänen uusi ennätyksensä ja hän paransi kisoissa myös 100 metrin aitojen, kuulan, 200 metrin ja 800 metrin ennätyksiään. Seinäjoen Kalevan kisoissa 2017 Rautelin sijoittui pronssille tuloksella 5445 pistettä. Tampereella 2021 hänen pronssituloksensa oli 5575 pistettä ja 2022 Joensuussa 5292 pistettä. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän saavutti pronssia 4 × 400 metrin viestissä 2022.

Vuoden 2014 17-vuotiaiden Suomi–Ruotsi-maaottelussa Rautelin voitti 400 metrin aidat ja 400 metrin juoksun. Alle 20-vuotiaiden EM-kisoissa Eskilstunassa heinäkuussa 2015 Rautelin teki seitsenottelussa uuden ennätyksensä 5269 ja oli 12:s. 400 metrin aitajuoksussa hän karsiutui alkuerissä. Bydgoszczin alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2016 hän oli seitsenottelussa 22:s. 800 metrillä hänet hylättiin alkueräjuoksussa.

Sisäratojen SM-kisoissa 2015 Rautelin juoksi pronssia saavuttaneessa Esbo IF:n 4 × 300 metrin viestijoukkueessa. Hän voitti viisiottelun Suomen-mestaruuden 2020 pistein 3905 ja 2024 pistein 4008. Vuosina 2021, 2022 ja 2023 hän sai samassa lajissa pronssia.

Henkilökohtaiset ennätykset
---------------------------

* 100 m: 12,43 (2023)
* 200 m: 25,29 (2016)
* 400 m: 55,78 (2023)
* 800 m: 2.10,31 (2023)
* 100 m aidat: 14,03 (2023)
* 400 m aidat: 59,62 (2014)
* Korkeushyppy: 166 (2015)
* Pituushyppy: 591 (2016)
* Kuulantyöntö: 12,91 (2022)
* Keihäänheitto: 42,21 (2017)
* Seitsenottelu: 5580 (2016)
* Viisiottelu: 4086 (2021)

Lähde

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Jessica Rautelin Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
2. ↑  Karttunen, Anu: Heikkinen nousi toisena päivänä ottelun mestariksi - "Tein sen, mitä tarvitsi" *Yle Urheilu*.  2.8.2014. Viitattu 30.8.2014.
3. ↑  Repola, Jyrki: Senni Salminen loikkasi EM-finaalin viidenneksi *Yleisurheilu.fi*.  17.7.2015. Viitattu 30.7.2015.
4. ↑  SM-hallit 2015: Tulokset *live.time4results.com*. Viitattu 8.2.2016.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt Muokkaa Wikidatassa | 
* World Athletics

 |

 |
**Suomenlahden Kone Oy** oli 1960- ja 1970-luvulla toiminut suomalainen metallialan yritys, joka vei valmistamiaan teräsrakenteisia kaarihalleja Neuvostoliittoon. Yritys tuli tunnetuksi 1970-luvun lopulla viisi vuotta kestäneen konkurssipetosoikeudenkäynnin vuoksi.

Suomenlahden Kone Oy:n omistaja Aarne Mantila (k. 1982) myi rahoitusvaikeuksiin joutuneen yrityksensä liiketoiminnot ja osan omaisuutta 1974 Kone Oy:n toimitusjohtajalle Pekka Herlinille. Mantila oli ottanut yritykselleen ja mahdollisesti itselleenkin lainaa oululaisen liikemiehen Aaro Makkosen hoitamasta pimeää rahanlainausta harjoittaneesta "Atlas-pankista". Suomenlahden Kone Oy meni konkurssiin 1975 ja konkurssipetosoikeudenkäynti aloitettiin 1977. Konkurssipetosoikeudenkäynnissä Herliniä syytettiin siitä, että hän olisi maksanut Suomenlahden Koneen toiminnoista liian alhaisen hinnan ja auttanut siten Mantilaa konkurssirikoksessa. Oikeudenkäynnissä Herlin vapautui kuitenkin syytteistä.

Herlin osti Suomenlahden Koneen luultavasti siksi, että liikemies Tuomas Tapalan (k. 1981) omistama *Nordator Oy* oli velkaa Herlinin perheen sijoitusyhtiön *Holding Manutasin* omistamalle *Ollituote Oy*:lle ja Tapala oli saanut siirrettyä nämä velat Suomenlahden Koneelle. Nordator Oy ja Ollituote Oy toivat kumpikin maahan keilahalleissa käytettyjä keilanasetinautomaatteja ja yritykset olivat salaa sopineet näiden laitteiden Suomen markkinoiden jakamisesta. Konkurssijutun käsittelyn yhteydessä Herlin syytti Tapalaa kiristyksestä ja Tapala puolestaan väitti, että juttua varten olisi Italiasta tilattu 100 000 markalla palkkamurhaaja. 

Aarne Mantila ja Tuomas Tapala olivat kestinneet avokätisesti korkeaa poliisijohtoa muun muassa poliisiylijohtaja Erkki J. Korhosta sekä Helsingin poliisikomentajaa Nils-Olof Söderströmiä. Kestintä oli alkanut Tapala ja Mantila tullessa apuun kun poliisijohto tarvitsi varoja Suomeen vastavierailulle tulleelle neuvostoliittolaiselle miliisijohdolle järjestettyihin juhliin. Myöhemmin he pyrkivät näiden yhteyksiensä avulla vaikeuttamaan Suomenlahden Koneen konkurssijutun tutkintaa.

Tapalan osalta tutkinta jäi kesken, kun hän kuoli vuonna 1981. Pimeää rahanlainausta harjoittanut Aaro Makkonen tuomittiin 1977 törkeästä veropetoksesta, mutta hän pääsi pakenemaan maasta Vantaan nimismiehen Pentti Viitasen myöntämän pikapassin avulla. Viitanen oli kuulunut myös Mantilan ja Tapalan järjestämissä juhlissa vierailleeseen poliisijohtoon.

Lähteet
-------

* John Simon: *Koneen ruhtinas – Pekka Herlinin elämä*. 4. painos. Otava 2011, s. 204–206 ISBN 9789511246770
* Nykänen, Harri: Hämärämiesten ja poliisien kytkyt synnyttivät suomalaisen "mafian". Poliisijohdon makeat vuodet + kainalojuttu Suomenlahden Kone ja Atlas-pankki olivat talousrikosten tyyssija.  *Helsingin Sanomat*, 24.6.1994, s. D3 / 47. Näköislehti (maksullinen).
* Kun ylikorkojupakka Arinaa ravisteli *S-mobiili*.  2.5.2017. S-ryhmä. Viitattu 21.10.2018.

### Viitteet

1. ↑  Herlin otti mallia mafiasta  24.09.2009. Taloussanomat. Viitattu 7.7.2020.

Kirjallisuutta
--------------

* Lehtola, Markku & Paksula, Kauko: *Jäävuoren huippu: raportti talousrikoksista*. WSOY 1984 ISBN 9510126454
**Tritaia** (m.kreik. Τριταία, myös *Triteia*, Τρίτεια; lat. *Tritaea*) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Akhaiassa Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Erýmanthoksen kunnan alueella lähellä nykyistä Agía Marínan kylää.

Maantiede
---------

Tritaia sijaitsi Peloponnesoksen niemimaan luoteisissa sisäosissa 120 stadioninmittaa etelään Faraista, Akhaian kaupungeista kauimpana sisämaassa. Kaupungista itään sijaitsivat Erymanthos-vuori ja Leontionin kaupunki, etelään Eliissä sijainnut Lasion ja länteen samoin Eliissä ollut Pylos. Tritaian kaupunkivaltioon kuuluneen alueen kokoa ei tunneta.

Tritaian paikka.
Tritaian raunioita.

Historia
--------

Tritaia oli yksi Akhaian liiton *dodekapoliin* kahdestatoista kaupungista Cicero antaa ymmärtää, että Tritaia olisi liitetty Arkadiaan Megalopoliin perustamisen jälkeen, mutta muiden todistusten perusteella se vaikuttaa olleen myöhemminkin itsenäinen. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä *Tritaieus* (Τριταιεύς).

Tritaia oli yksi niistä neljästä kaupungista, jotka ottivat johtoaseman Akhaian liiton perustamisessa uudelleen vuonna 280 eaa. Vuoden 220 eaa. toisessa liittolaissodassa Tritaia kärsi aitolialaisten ja elisläisten hyökkäyksistä. Keisari Augustus liitti Tritaian alueen Patraihin tehtyään siitä roomalaisen *colonian* eli sotilassiirtokunnan vuoden 31 eaa. Aktionin taistelun jälkeen.

Nykyinen Erýmanthoksen kunnan osa Tritaían kunnallisyksikkö, entinen itsenäinen kunta, on nimetty kaupungin mukaan.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Hansen, Mogens Herman & Nielsen, Thomas Heine: "244. Tritaia", *An Inventory of Archaic and Classical Poleis*. An Investigation Conducted by The Copenhagen Polis Centre for the Danish National Research Foundation. Oxford: Oxford University Press, 2004. ISBN 0-19-814099-1. (englanniksi)
2. 1 2 3 4 5  Smith, William: "Tritaea (1)", *Dictionary of Greek and Roman Geography*. Boston: Little, Brown and Company, 1854. Teoksen verkkoversio. (englanniksi)
3. ↑  Trit(a)ia *Pleiades*. Viitattu 13.11.2023. (englanniksi)
4. ↑  Tritaia (Achaia) 46 Ag. Marina - Τριταία *ToposText*. Viitattu 13.11.2023. (englanniksi)
5. 1 2  "58 B2 Trit(a)ia", *Barrington Atlas of the Greek and Roman World*. Princeton University Press, 2000. ISBN 978-0691031699. (englanniksi)
6. ↑  Herodotos: *Historiateos* 1.145.
7. ↑  Cicero: *Kirjeet Atticukselle* (*Epistulae ad Atticum*) 6.2.2.
8. ↑  Polybios: *Historiai* 2.41, 4.6, 4.59–60; Strabon: *Geografika* VIII s. 386; Pausanias: *Kreikan kuvaus* 7.22.6–; Stefanos Byzantionlainen: *Ethnika*, Τριταία.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Tritaia** Wikimedia Commonsissa
**Toissijaisella perillisellä** tarkoitetaan Suomen perintöjärjestelmässä ensiksi kuolleen aviopuolison perillisiä, jotka saavat perinnön sen jälkeen kun ensiksi kuolleen puolison perinyt leski kuolee. Sääntö tulee sovellettavaksi tilanteessa, jossa ensiksi kuolleella aviopuolisolla ei ole rintaperillisiä (lapsia tai lapsenlapsia) eikä hän ole tehnyt testamenttia. Tällöin perintö menee leskelle suoraan lain mukaan. Sitten kun leski kuolee, jaetaan hänen omaisuutensa toissijaisten perillisten ja lesken omien perillisten kesken.

Perintökaaren 3 luvun 1 §:n mukaan, milloin eloonjääneen puolison kuollessa ensiksi kuolleen puolison isä, äiti, veli tai sisar tahi veljen tai sisaren jälkeläinen on elossa, saavat ne heistä, joilla silloin lähinnä on oikeus periä ensiksi kuollut puoliso, puolet eloonjääneen puolison pesästä, mikäli kyseisessä perintökaaren luvussa ei toisin säädetä. Eloonjäänyt puoliso ei saa testamentilla määrätä siitä, mitä on tuleva ensiksi kuolleen perillisille. Jos viimeksi kuolleelta puolisolta ei jäänyt perillistä, saavat hänen osuutensa ensiksi kuolleen puolison perilliset.

Toissijaisella testamentinsaajalla tarkoitetaan sitä tahoa, joka saa testamentissa tarkoitetun omaisuuden ensisijaisen saajan kuoltua.

Lähteet
-------

1. ↑  Janne Kaisto, Tapani Lohi, Johdatus varallisuusoikeuteen, 2013, s. 345
2. ↑  Perintökaari 3 luku 1 § (Arkistoitu – Internet Archive)

Kirjallisuutta
--------------

* Aarnio, Aulis & Kangas, Urpo: *Suomen jäämistöoikeus I: Perintöoikeus*. 6. uudistettu painos. Helsinki: Alma Talent, 2016. ISBN 978-952-14-2554-7.
**Anna Outi Inkeri Krause** (o.s. **Rautavuoma**; s. 20. toukokuuta 1948, Laukaa) on suomalainen tekniikan tohtori (TkT, D.Sc.) ja Aalto-yliopiston kemian tekniikan korkeakoulun teknillisen kemian professori (emerita) ja aiempi dekaani.

Rautavuoma tuli ylioppilaaksi Laukaan yhteiskoulusta (1967). Hän valmistui Teknillisestä korkeakoulustasta (TKK) diplomi-insinööriksi (1972), tekniikan lisensiaatiksi (1975) ja Eindhovenin teknillisestä yliopistosta tekniikan tohtoriksi (1978).

 
Krause nimitettiin Teknilliseen korkeakouluun teknillisen kemian professoriksi vuonna 1993. Tätä ennen hän on työskennellyt Nesteellä yli kymmenen vuoden ajan. Krause toimi ympäristöystävällisempien bensiinikomponenttien valmistusta tutkivassa työryhmässä ja tästä työstä ryhmälle myönnettiin Suomalainen insinöörityöpalkinto vuonna 2003. Vuodesta 2005 hän toimi Teknillisen korkeakoulun vararehtorina, missä tehtävässä hänen vastuullaan on ollut erityisesti tutkimuksen ja jatkokoulutuksen kehittäminen sekä yhteiskunnalliset ja kansainväliset asiat. Krause oli TKK:n ensimmäinen ja TKK:n historian ainoa naispuolinen vararehtori. Krause nimitettiin Aalto-yliopiston kemian tekniikan korkeakoulun dekaaniksi tammikuussa 2011 ja hänen toimikautensa oli kahden vuoden mittainen.

Krause on Teknillisten tieteiden akatemian jäsen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  *Suomen professorit 1640–2007*, Professoriliitto, 2008 (ISBN 978-952-99281-1-8 ja 978-952-99281-2-5, viitattu 26 huhtikuuta 2019), s. 333View and modify data on Wikidata
2. 1 2  *Tekniikan akateemiset ja arkkitehdit 2011*, Tekniikan akateemiset TEK, Tekniska Föreningen i Finland, Suomen Arkkitehtiliitto ja Suomen Rakennusinsinöörien Liitto, 2012 (ISBN 978-952-5633-65-8, viitattu 26 huhtikuuta 2019), s. 667 / osa 1 (A-L)View and modify data on Wikidata
3. 1 2  Insinööritieteiden ja Kemian tekniikan korkeakoulujen dekaanit nimitetty *Aalto yliopisto*.  12.11.2010. Viitattu 28.1.2011.
4. ↑  Ympäristöystävällistä bensiiniä Tekniikan Akateemiset. Viitattu 28.1.2011.
5. ↑  Raija Hallikainen: TKK:n uusi vararehtori Outi Krause: Kvartaalitalous vaikeuttaa tutkimusrahoitusta *Tekniikka ja Talous*.  28.4.2005. Viitattu 28.1.2011.
6. ↑  Arkistoitu kopioJäsenmatrikkeli Teknillisten tieteiden akatemia, ttatv.fi.  Arkistoitu 29.6.2019. Viitattu 26.4.2019.



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa | 
* VIAF

 |

 |
**Tetrakomoi** (m.kreik. Τετράκωμοι, *Tetrakōmoi*, myös Τετράκωμος, *Tetrakōmos*) oli antiikin Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion hallussa olleen alueen osa Kreikassa. Se käsitti neljä demosta Attikan lounaisrannikolla. Ne olivat Pireus, Faleron, Thymaitadai ja Ksypete.

Tetrakomoi oli mainitun neljän kylän yhteenliittymä jo esihistoriallisella ajalla. Ainakin historiallisella ajalla sen merkitys oli pääasiassa uskonnollinen, ja sitä yhdisti Herakleen kultti ja tälle omistettu pyhäkkö *Tetrakōmon Hērakleion*. Tähän liittyi omat juhlat ja kisat, joissa kilpailtiin urheilussa, laulussa ja tansissa. Ne järjestettiin vielä ainakin klassisen kauden lopulla vuonna 330/329 eaa.

Perinteisen ateenalaisen käsityksen mukaan Tetrakomoi oli yksi Attikan alueen kahdestatoista alkuperäisestä Kekropsin perustamasta kaupungista tai kyläkunnasta, joista Ateenan kaupunkivaltio muodostettiin *synoikismoksessa*, joka myyteissä laitettiin Theseuksen nimiin. Kreikkalaiset itse sijoittivat Attikan synoikismoksen niinkin kauas kuin vuoteen 1259/1258 eaa. Myytillä ei kuitenkaan välttämättä ole juurikaan historiallisia perusteita.

Kleistheneen uudistuksissa vuonna 508 eaa. Tetrakomoin demokset jaettiin ilmeisesti tarkoituksella eri fyleihin vanhojen klikkien purkamiseksi. Tämän jälkeen Pireus ja Thymaitadia kuuluivat Hippothontis-fyleen, Faleron Aiantis-fyleen ja Ksypete Kekropis-fyleen. Tetrakomoi säilyi tämän jälkeen mahdollisesti sen Hippothontis-fylen trittyksen nimenä, johon Pireus ja Thymaitadia kuuluivat.

Lähteet
-------

1. 1 2  Lewis, David M. & Rhodes, Peter John: *Selected Papers in Greek and Near Eastern History*, s. 90. Cambridge University Press, 2002. ISBN 0521522110. Teoksen verkkoversio.
2. 1 2  Προϊστορικοί Χρόνοι Δήμος Πειραιά. Viitattu 21.1.2019. [vanhentunut linkki]
3. ↑  Liddell, Henry George & Scott, Robert: τετράκωμος, ὁ *A Greek-English Lexicon*.  1940. Oxford:  Clarendon Press / Perseus Digital Library, Tufts University.  (englanniksi)
4. ↑  Rhodes, Peter John: *Athenian Democracy*, s. 211. Edinburgh Readings on the Ancient World. Oxford University Press, 2004. ISBN 0195221400. Teoksen verkkoversio.
5. ↑  Humphreys, S. C.: *Kinship in Ancient Athens: An Anthropological Analysis*, s. 1046. Oxford University Press, 2018. ISBN 0191092398. Teoksen verkkoversio.
6. ↑  Hansen, Mogens Herman & Nielsen, Thomas Heine: *An Inventory of Archaic and Classical Poleis*, s. 624–625. An Investigation Conducted by The Copenhagen Polis Centre for the Danish National Research Foundation. Oxford: Oxford University Press, 2004. ISBN 0-19-814099-1.
Äijähaara (vas.) Tukholman metrossa.
**Äijähaara** tai **manspreading** (koostesana engl. *man*, "mies" + *spreading*, "levittäminen") on etenkin miesten omaava tapa istua jalat hyvin leveässä haara-asennossa. Tämä on nähty ongelmaksi esimerkiksi julkisissa liikennevälineissä, koska se vie vieressä istuvalta jalkatilaa. 

Tapa saatetaan kokea myös naisvihamieliseksi liittyen ehkä siihen, että jotkut miehet ylläpitävät kyseistä asentoa nimenomaan naisen vieressä istuessaan.

Sanan alkuperä
--------------

Sanaa on käytetty Twitterissä jo 2008, Urban Dictionary -nettislangisanakirjaan se lisättiin 2010. Vuonna 2013 Tumblrin ryhmässä *Men Taking Up Too Much Space on the Train* alettiin protestoida sitä vastaan.
Sana yleistyi 2014, kun New Yorkin julkinen liikenne (Metropolitan Transportation Authority, MTA) alkoi kampanjoida jalat levällään istumista vastaan. MTA vältti kuitenkin sanan käyttöä välttyäkseen seksismisyytöksiltä.
OxfordDictionaries.com lisäsi sanan sanakirjaansa 2015.

Terveyshyödyt
-------------

Monilla miehillä on sellainen lonkan rakenne, että istuminen jalat levällään on heille luonnollisin asento. Istuvan miehen jalat yleensä leviävät, kun hän rentouttaa reisilihaksensa. Naisen taas on helpompi pitää polvia lähempänä toisiaan esimerkiksi leveämmän lantion vuoksi. Jotkut miehet kokevat lisäksi, että jalat yhdessä istuminen hautoo sukuelimiä.

Jalat yhdessä istuminen saattaa lisäksi aiheuttaa selkä-, lonkka- ja polvikipua, nivelrikkoa ja verenpaineongelmia sekä miehille että naisille.

Kritiikki
---------

Termin käyttöä on kritisoitu seksistisenä.
Feministi Cathy Young on arvostellut joukkoliikenteen järjestäjien "sotaa äijähaaraa vastaan" karikatyyriksi feminismistä, pikkuasioihin tarttumiseksi, miesten haukkumiseksi ja kaksoisstandardiksi.

Termille on kehitetty vastineeksi "shebagging", naisten tapa viedä tilaa kantamuksillaan ja laukuillaan, jotka asetetaan viereiselle istuimelle, jotta siihen ei istuisi kukaan muu.

Katso myös
----------

* Mansplaining

Lähteet
-------

1. ↑  Reetta Paunonen: Pyllyverkkarit, sinkkumuna, äijähaara, bujoilu... Näistä sanoista vuosi 2017 muistetaan - katso Kielitoimiston 101. sanan lista *Iltalehti*.  19.12.2017. Viitattu 5.3.2023.
2. ↑
3. 1 2   (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑  Lou Schuler: There's a Reason Some Men Take Up So Much Space When They Sit *vice.com*.  19.7.2017. Viitattu 5.3.2023.
5. ↑  Moni nainen istuu väärin, ja siitä voi seurata yllättäviä vaivoja, sanovat asiantuntijat – "Äijähaaralle" on olemassa vieläkin parempi vaihtoehto *Helsingin Sanomat*.  2.12.2019. Viitattu 9.10.2023.
6. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)