recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Fort Frances-International Falls International Bridge** on kansainvälinen Kanadan ja Yhdysvallat yhdistävä rautatie- ja tieliikennesilta. Silta ylittää Rainy River -joen ja yhdistää Yhdysvaltain Minnesotassa sijaitsevan International Fallsin kaupungin Kanada Ontariossa sijaitsevaan Fort Francesin. Sillan kautta tehdään lähes 900 000 ylitystä vuosittain. Silta koostuu kahdesta erillisestä sillasta, nykyisin rautatieliikenteen ja raskaan liikenteen käytössä oleva osa valmistui vuonna 1908. Vuonna 1979 rakennettu silta palvelee henkilöautoliikennettä.

Historia
--------

Silta rakennettiin vuonna 1905 valmistuneen vesivoimalan länsipuolelle. Sen rakensivat yhteistoimin rajan molemmin puolin sijaitsevat metsäteollisuusyhtiöt Boise Cascade ja Abitibi-Consolidated. Ensimmäinen osuus otettiin käyttöön vuonna 1908. Toinen, henkilöautoliikenteelle tarkoitettu silta valmistui ensimmäisen viereen vuonna 1979. Alkuperäinen silta jäi rautatieliikenteen käyttöön. Myös rekkaliikenne ja linja-autot ohjattiin käyttämään suuremmalle kuormalle tarkoitettua vanhempaa siltaa.

Vuonna 2004 molemmat sillan omistajat ilmaisivat haluavansa luopua sillan omistuksesta, koska se ei kuulunut heidän ydintoimintoihinsa.

Minnesotan osavaltion tutkimuksissa 2006 todettiin vanhemman rautatiesillan olevan huonossa kunnossa ja jäljellä olevaksi käyttöiäksi arvioitiin noin 15–20 vuotta. Arvioiden mukaan sillan käyttökustannukset olisivat noin 110 000 – 114 000 dollaria vuosittain. Sillan korvaamisen uudella arvioitiin maksavan noin 8 miljoonaa dollaria.

Lähteet
-------

1. ↑  Tom Robertson: Border towns want state, province to purchase International Bridge  17.05.2006. Minnesota Public Radio. Viitattu 16.10.2009. (englanniksi)
2. 1 2 3  Railroad bridge nearing end of lifespan  01.02.2006. Fort Frances Times. Viitattu 16.10.2009. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
3. ↑  Kelly Louiseize: International bridge needs government buy in. www.thefreelibrary.com. Viitattu 16.10.2009. (englanniksi)
**Jean-Joseph Étienne Lenoir** (12. tammikuuta 1822 – 4. elokuuta 1900) oli belgialais-ranskalainen keksijä, joka rakensi ensimmäisen kaupallisesti menestyneen polttomoottorin. Lenoir rakensi toimivan kaasumoottorin vuonna 1860. Se jäi kuitenkin myöhempien saksalaisten moottorikeksintöjen varjoon.

Lenoirin moottori oli muunneltu kaksitoimisesta höyrymoottorista. Kaksitahtisena se käytti hiilikaasua ja ilmaa. Moottorilla oli vain neljän prosentin hyötysuhde, mutta se toimi sulavasti ja oli kestävä. Vuonna 1865 yli 400 oli käytössä Ranskassa ja tuhat Isossa-Britanniassa. Moottoreita käytettiin alhaisen kuorman kohteissa kuten pumpuissa ja painamisessa. Lenoir hyödynsi olemassa olevia ideoita kuten Robert Streetin mäntää, Isaac de Rivazin kipinäsytytystä ja Heinrich Daniel Rühmkorffin vastikään keksimää käämiä. Lenoirin moottori ei käyttänyt puristusta, mutta hän teki kokeita Alfonse Beau de Rochasin vuonna 1862 patentoimalla nelitahtisella puristuksella.

Lähteet
-------

1. 1 2  Étienne Lenoir *britannica.com*. Viitattu 3.4.2023. (englanniksi)
2. ↑  "Lenoir", *Otavan Iso Tietosanakirja 5*. Palsta 484. Helsinki: Otava, 1963.
3. 1 2  Jean-François Tissot: Birth of an idea: Etienne Lenoir and the internal combustion engine *charge-magazine.abb.com*.  29.10.2020.  Arkistoitu 18.4.2023. Viitattu 18.4.2023. (englanniksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Yhdysvallat
* Tšekki

 |
|  |
| Henkilöt | 
* Deutsche Biographie

 |
|  |
| Muut | 
* IdRef

 |

 |
**Afrikanmammea** (*Mammea africana*) on mammeoiden (*Mammea*) sukuun kuuluva kasvilaji.

Afrikanmammea on ainavihanta puulaji, joka voi kasvaa paikoitellen jopa 45 metriä korkeaksi. Sen runko voi olla suora ja oksaton 27 metrin korkeuteen asti ja rungon halkaisija voi olla jopa 1,25 metriä. Puun latvus on lyhyt ja tiivis ja siinä olevat oksat ovat lyhyitä sekä haaraisia.

Afrikanmammea kasvaa metsissä kosteilla paikoilla aina 1000 metrin korkeuteen asti. Lajia tavataan luonnossa läntisessä trooppisessa Afrikassa Senegalin eteläosista itään Ugandaan sekä etelään Angolaan ulottuvalla alueella.

Afrikanmammeasta saadaan monia erilaisia hyödykkeitä ja sitä myös kasvatetaan jonkin verran hedelmäpuuna. Lajin hedelmät ovat suuria ja vaaleankeltaisia tai -oransseja ja niitä voi syödä ilman kypsentämistä. Myös lajin siemenet ovat syötäviä. Syötävien hedelmien ja siementen lisäksi puun eri osia on käytetty perinteisessä afrikkalaisessa lääkinnässä. Puun kuoren sekä juurien on todettu sisältävän flavoneja, tanniineja, steroideja sekä terpeenejä, ja lajin siemenistä on puolestaan eristetty useita erilaisia kumariineja. Lajin kaarnasta voidaan myös valmistaa potaskaa.

Afrikanmammean puuaines on koristeellista sekä arvostettua ja sitä voidaankin käyttää monenlaisiin tarkoituksiin. Puuaines on keskimääräisen kovaa ja painavaa sekä suhteellisen kestävää ja sitä on hyvä työstää. Sydänpuu on juuri sahattuna punertavanruskeaa, mutta muuttuu valossa tummemmaksi. Afrikanmammean puutavarasta voidaan valmistaa erilaisia puuesineitä, kuten huonekaluja, tai sitä voidaan käyttää rakennusten sisäverhoiluissa tai varsinaisena rakennusmateriaalina rakentamisessa, esimerkiksi siltapilareissa.

Lähteet
-------

* Useful Tropical Plants: *Mammea africana* (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Hills, R.: *Mammea africana* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2021-2*.  2020. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 15.11.2021. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* JSTOR Global Plants: *Mammea africana* (englanniksi)
* Integrated Taxonomic Information System (ITIS): *Mammea africana* (englanniksi)
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): *Mammea africana* (englanniksi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q123679949
* GBIF: 3189422

 |

 |
**Lain nimessä** (engl. *Cops*) on yhdysvaltalainen televisiosarja, jossa seurataan poliiseja työssään. Sarja on yksi Yhdysvaltojen pisimpään esitetyistä televisio-ohjelmista, sillä sen ensimmäinen jakso esitettiin Yhdysvalloissa 11. maaliskuuta 1989. Sarjaa on tuotettu yli 1 100 jaksoa. Sen katsotaan edustavan ensimmäisiä tositelevisiotyylin ohjelmia. Sarjan alkuperäinen idea on peräisin John Langleyltä ja Malcolm Barbourilta.

Sarjaa esitettiin alun perin Foxilla. Vuonna 2013 se siirtyi Spike TV -maksukanavalle. Sarja lopetettiin vuonna 2020 George Floydin kuoleman jälkeen Yhdysvalloissa alkaneiden levottomuuksien alettua. Sarjaa kritisoitiin muun muassa propagandistisesta sävystä ja siitä, että se esittää poliisit yksipuolisesti "hyviksinä".

Syksyllä 2021 ohjelma teki paluun Fox Nation -suoratoistopalvelussa.

Ohjelmassa on seurattu poliisien työtä yli 140 kaupungissa ympäri Yhdysvaltoja, ja sitä on tehty myös Hongkongissa, Lontoossa ja entisen Neuvostoliiton alueella. Kukin jakso kestää noin 22 minuuttia. Sittemmin Yhdysvalloissa ja monissa muissa maissa on ryhdytty tuottamaan vastaavaa formaattia noudattavia ohjelmia.

Ohjelman tunnusmusiikkina toimii jamaikalaisen reggaeyhtye Inner Circlen kappale "Bad Boys".

Suomessa vastaavia ohjelmia ovat ainakin *Poliisit* ja *Lainvalvojat*.

Viitteet
--------

1. ↑  ‘Cops’ Canceled By Paramount Network; ‘Live PD’ Return Evaluated By A&E, Deadline, viitattu 28.11.2021 (englanniksi)
2. ↑  The Protests Come for ‘Paw Patrol’, New York Times, viitattu 13.6.2020 (englanniksi)
3. ↑  'Cops' TV show canceled as police propaganda loses shine after George Floyd, NBC News THINK, viitattu 28.11.2021 (englanniksi)
4. ↑  ‘Cops’ To Return For Season 33 on Fox Nation, Decider, viitattu 28.11.2021 (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Viralliset kotisivut
Karukkokangasta Rokuan kansallispuistossa.
**Karukkokangas** on kangasmetsä, jonka maaperä on erittäin karua eikä tarjoa hyvää kasvualustaa männylle. Kalliomaiden ja hietikoiden kasvillisuus muistuttaa karukkokankaita.

Karukkokankaita esiintyy koko Suomessa. Karukkokankaassa humus on ohut ja hapan, pH on noin 3,6. Maannoksessa on lahonnutta jäkälää. Kivennäispitoisissa maissa on vähän tai ei lainkaan hienojakoista maa-ainesta. Jäkäliä on karukkokankailla melko runsaasti. Yleisiä jäkäliä ovat poronjäkälät. Sammalet eivät menesty, mutta kynsisammalta esiintyy. Heiniä ja ruohoja on karukkokankailla vähän, ja ne ovat pääasiassa valoisilla hiekkamailla menestyviä lajeja. Varpuja on harvassa eikä varsinaista pensaskerrosta ole. Puuston muodostavat matalat männyt.

Cajanderin metsätyyppioppiin liittyen karukkokankaiden metsätyyppi on *jäkälätyyppi* (Cladina-tyyppi, ClT) Etelä-Suomessa, Pohjanmaa-Kainuussa, Peräpohjolassa sekä Metsä-Lapissa. Se luetaan joskus myös kuivaksi kankaaksi. Tunturi-Lapin koivikoissa esiintyy lisäksi harvinaisena *variksenmarja-jäkälätyyppi* (EClT).

Lähteet
-------

1. ↑  Henry Väre, Jukka Laine: *Metsäkasvio*, s. 11. Metsäkustannus, 2016. ISBN 978-952-6612-78-2.
2. ↑  tunnistaminen/toteutus Kasvupaikkatyypin tunnistaminen *Metsänhoidon suositukset*. Maa- ja metsätalousministeriö. Viitattu 13.8.2023. [vanhentunut linkki]

Metsätyyppiopin mukaiset Suomen metsien kasvupaikkatyypit, suotyypit ja suoyhdistymätyypit

|  |  |
| --- | --- |
| Lehtometsätyypit |   lehto |
| Kangasmetsätyypit |   lehtomainen kangas | tuore kangas | kuivahko kangas | kuiva kangas | karukkokangas |
| Suotyypit |   suometsät (korpi | luhta | räme) ja avosuot (neva | letto) |
| Suoyhdistymätyypit |   keidassuo | aapasuo | palsasuo |
**Read Hour** on Lasten ja nuorten säätiön organisoima lukukampanja. Sitä vietetään 8. syyskuuta, jolloin on myös YK:n kansainvälinen lukutaitopäivä. Tunnin aikana on tarkoitus keskeyttää muut meneillä olevat asiat ja keskittyä pelkästään lukemiseen.

Tausta
------

Kampanjan taustalla on huoli etenkin nuorten lukutaidon heikkenemisestä. Tavoitteena onkin innostaa suomalaiset – erityisesti lapset ja nuoret – lukemisen pariin.

Ensimmäinen Read Hour järjestettiin sunnuntaina 8. syyskuuta 2019 kello 19.00–20.00. Read Hour sai suurta suosiota, ja se näkyi Suomessa niin katukuvassa kuin sosiaalisessa mediassa. Esimerkiksi virallinen kampanjavideo tavoitti Ylen kanavilla 1,5 miljoonaa katsojaa. Sosiaalisessa mediassa hashtagilla *#ReadHour* jaettiin lähes 6 000 kertaa julkaisuja. Read Hour näkyi esimerkiksi Big Brother -talon asukkaiden päivätehtävässä ja sitä vietti koulussaan yli 6 000 nuorta eri puolilla Suomea. Kampanjan suojelijana toimi Suomen tasavallan presidentti Sauli Niinistö.

Lähteet
-------

1. 1 2  Read Hour -kampanja pysäytti suomalaiset lukemaan *Lasten ja Nuorten Säätiö*.  26.11.2019. Viitattu 20.8.2020.
2. ↑  Lukeminen | Read Hour innostaa nuoria lukemaan: kampanjaa vietetään nyt ensimmäistä kertaa kansainvälisesti *Helsingin Sanomat*.  1.9.2021. Viitattu 18.9.2021.
Ohjuksen laukaisu USS Stethemiltä
**BGM-109 Tomahawk** on pitkänkantaman, säästä riippumaton, risteilyohjus, joka laukaistaan sukellusveneestä tai laivasta maamaaleihin. Ohjus on erittäin tarkka ja sillä on pitkä kantama (~2500 km). Nimi "Tomahawk" tulee Pohjois-Amerikan intiaanien sotakirvestä tarkoittaneesta sanasta *Tomahawk*. Tomahawk kantaa 450 kilogramman taistelukärkeä.

Tomahawkista oli myös maasta laukaistava taktisella ydinkärjellä varustettu **BGM-109G Gryphon**. Ohjus kiellettiin INF-sopimuksessa. Ohjuksesta suunniteltiin myös lentokoneesta laukaistava versio (AGM-109H/L) mutta se ei koskaan tullut tuotantoon. Kesällä 2023 maasta laukaistava järjestelmä on uudelleen kehitteillä.

Ohjus laukaistaan kiinteää polttoainetta käyttävän raketin avulla. Tämän jälkeen siivekkeet ja ohjauspinnat avautuvat ja suihkumoottori pitää lennon aikana yllä tasaista vauhtia. Tomahawkia on pienen kokonsa vuoksi vaikea havaita. Tutkahavaitseminen on hankalaa, koska ohjus lentää matalalla.

Tomahawkia käytetään kiinteisiin kohteisiin, kuten ilmapuolustus- ja kommunikointikeskuksiin.

Ohjuksen ohjaukseen käytetään merellä inertiaohjausta ja maan päällä maan muotoja seuraavaa TERCOM-ohjausta. TERCOM vertaa maaston korkeusvaihteluja tallennettuun karttaan selvittääkseen ohjuksen sijainnin. Jos on tarpeellista, kurssimuunnos tehdään ja ohjus laitetaan uudelle kurssille kohti maalia. Lopullinen ohjaus tapahtuu optisella DSMAC (Digital Scene Matching Area Correlation) -järjestelmällä, joka vertaa tallennettua kuvaa kohteesta varsinaiseen kohteeseen. Vuoden 1993 Block III TLAM -malleissa otettiin käyttöön GPS-paikannus.

Ohjusta käyttävät Yhdistyneen kuningaskunnan merivoimat ja Yhdysvaltain merivoimat.

Ohjus on 5,56 metriä pitkä (6,25 laukaisussa), massa on 1 192,2 kilogrammaa (1 440 kg laukaisussa), sen siipiväli on 2,6 metriä ja halkaisija 51 senttimetriä. Keskinopeus on 880 km/h. Taistelukärkenä on 450 kg tavanomaista räjähdettä, rypälepommi tai 5–150 kT W80-ydinkärki (SALT-sopimus kuitenkin rajoitti ydinkärkien käyttöä risteilyohjuksissa.)

Ohjusta alettiin kehitellä vuonna 1981 ja ensimmäiset kokeet tapahtuivat vuonna 1983. Vuonna 1991 ohjusta käytettiin Persianlahden sodassa Irakissa, jossa laukaistiin 288 ohjusta.

Tomahawkeja valmistaa yhdysvaltalainen sotateollisuuden konserni Raytheon. mutta sen suunnitteli General Dynamics.

Lähteet
-------

1. ↑   (Viitattu 25.10.2014)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **BGM-109 Tomahawk** Wikimedia Commonsissa

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
**Óscar de Marcos Arana** (s. 14. huhtikuuta 1989 Laguardia, Álavan maakunta, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija, joka edustaa Espanjan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa pelaavaa bilbaolaista Athleticia. Hän on monipuolinen pelaaja, joka kykenee pelaamaan vedettynä hyökkääjänä tai laitalinkkinä.

Seurajoukkueura
---------------

De Marcos on vitorialaisen Alavésin kasvatti ja debytoi seuran edustusjoukkueessa Segunda Divisiónin ottelussa Tenerifeä vastaan 21. joulukuuta 2008. Debyyttikaudellaan, joka päättyi joukkueen putoamiseen, hän pelasi kaikkiaan 20 ottelussa ja teki viisi maalia.

Heinäkuussa 2009 De Marcos siirtyi noin 360 000 euron kaupassa Primera Divisiónin Athleticiin, jonka kanssa hän teki neljävuotisen sopimuksen. Hänet rekisteröitiin alun perin seuran B-joukkueeseen, mutta hän nousi odotettua suurempaan rooliin edustusjoukkueessa ja pelasi B-joukkueessa kauden aikana vain yhden ottelun. Edustusjoukkueessa De Marcos debytoi 6. elokuuta 2009 Eurooppa-liigan karsintaottelussa Young Boysia vastaan. Kymmenen päivää myöhemmin hän teki ensimmäisen maalinsa Supercopa de Españan ensimmäisessä osaottelussa Barcelonaa vastaan. Kaikki kilpailut mukaan lukien otteluita kertyi ensimmäisellä kaudella 29 ja maaleja kolme. Kaudeksi 2010–2011 hänelle annettiin edustusjoukkueen pelinumero 10.

Maajoukkueura
-------------

De Marcos osallistui alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuihin vuonna 2009. Hän pelasi alkulohko-otteluissa Tahitia ja Venezuelaa vastaan, mistä jälkimmäisessä hän oli avauskokoonpanossa.

Lähteet
-------

1. 1 2  Óscar de Marcos ya es rojiblanco  11.7.2009. Elcorreo.com.  Arkistoitu 15.7.2009. Viitattu 12.8.2010. (espanjaksi)
2. 1 2  The signing of Oscar de Marcos  10.7.2010. Athletic Club. Viitattu 12.8.2010. (englanniksi)
3. ↑  Players Athletic Club. Viitattu 12.8.2010. (englanniksi)
4. ↑  Number Assignments for 2010–11 Athletic Club. Viitattu 12.8.2010. (englanniksi)
5. ↑  FIFA Player Statistics FIFA.  Arkistoitu 6.11.2012. Viitattu 12.8.2010. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Óscar de Marcosin esittely Athleticin sivustolla (englanniksi)

Athletic Bilbao – Primera División
1 Simón |
2 Morcillo |
3 Vivian |
4 Martínez |
5 Yeray |
6 Vesga |
7 Berenguer |
8 Sancet |
9 I. Williams |
10 Muniain |
11 N. Williams |
12 Guruzeta |
13 Agirrezabala |
14 D. García |
15 Lekue |
16 Vencedor |
17 Berchiche |
18 de Marcos |
19 Zarraga |
20 Villalibre |
21 Capa |
22 R. García |
23 Herrera |
24 Balenziaga |
27 Padilla |
28 Bilbao |
29 Malcom |
31 Paredes |
35 Iru |
Valmentaja Valverde
**Duck Laken taistelu** oli 26. maaliskuuta 1885 käyty taistelu Saskatchewanin provinssissa, Kanadassa. Taistelu oli ensimmäinen sarjassa taisteluita Kanadan viranomaisten ja paikallisten intiaanien välillä. Saskatchewanin kapinan katsotaan saaneen alkunsa Duck Laken taistelusta.

Joukkojen ensimmäinen kohtaaminen
---------------------------------

25. maaliskuuta joukko métis- ja First Nations -taistelijoita Louis Rielin ja Gabriel Dumontin johdolla valtasivat Hillyard Mitchellin omistaman kauppa-aseman lähellä Duck Lakea. Kanadan ratsupoliisin ylipäällikkö Leif Crozier sai tiedon mahdollisesta valtauksesta ja lähetti pienen yksikön hankkimaan tarvikkeita ennen mahdollista valtausta. Saavuttuaan kauppa-asemalle he havaitsivat tulleensa myöhässä ja perääntyivät takaisin Fort Carltonin linnoitukseen vihollisen suuren ylivoiman vuoksi. Crozier varusti suuremman joukon alueen poliiseista ja sotilaista, ja heillä oli mukanaan myös 7 paunan kaliiperinen kanuuna. Métisit tiesivät sotilaiden tulosta, ja Dumont määräsi joukot järjestettäväksi noin 3,5 kilometrin päähän kauppa-asemasta.

Taistelu
--------

Joukot kohtasivat seuraavana päivänä. Osapuolet kiistelivät jonkin aikaa. Duck Laken taistelu alkoi lopulta ammuskelusta, mutta nykyään ei ole tiedossa, kumpi osapuoli aloitti ammuskelun. Kanadan joukot joutuivat pian alakynteen ja hajaantuivat metsään. Dumont haavoittui taistelussa ja hän luovutti komennon veljelleen Édouardille. Métisit ryhtyivät jahtaamaan pakenevia hallituksen joukkoja, mutta Riel kutsui heidät takaisin ja totesi riittävästi verta vuodatetun, mikä todennäköisesti esti taistelun muuttumisen verilöylyksi. Ratsupoliisin joukot pakenivat takaisin Fort Carltonin linnoitukseen, jonka he tosin hylkäsivät pari päivää myöhemmin ja peräytyivät lopulta Prince Albertin kaupunkiin, jossa he pysyivät Saskatchewanin kapinan loppuun saakka.

Lähteet
-------

1. ↑  Duck Lake North-West Mounted Police. Viitattu 30.11.2009. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
2. ↑  L. N. F. Crozier - A Biography Virtual Museum of Canada.  Arkistoitu 31.12.2007. Viitattu 30.11.2009. (englanniksi)
3. ↑  Roderick C. Macleod: Dumont, Gabriel University of Toronto. Viitattu 30.11.2009. (englanniksi), (ranskaksi)
**Alessandro Alessandroni** (18. maaliskuuta 1925 Rooma, Italia – 26. maaliskuuta 2017 Swakopmund, Namibia) oli italialainen elokuvamusiikin säveltäjä, multi-instrumentalisti, sovittaja, kapellimestari ja kuoronjohtaja.

Alessandroni tuli alun perin tunnetuksi työstään spagettiwestern-genren elokuvissa. Hän oli muun muassa viheltäjänä elokuvissa *Hyvät, pahat ja rumat*, *Huuliharppukostaja* ja *Kourallinen dollareita*. Alessandroni myös johti vokaalikokoonpanoa I Cantori Moderni di Alessandroni, jossa olivat mukana hänen vaimonsa Giulia De Mutiisin lisäksi myös Edda Dell’Orso, Augusto Giardino, Franco Cosacchi, Nino Dei, Enzo Gioieni ja Gianna Spagnuolo. Kokoonpano omaksui scat-laulun kaltaisen sanattoman laulutyylin. Alessandroni lauloi myös Piero Umilianin kappaleessa "Mah-nà mah-nà", joka nousi entistä suurempaan maineeseen Muppetien show’n myötä. Alessandroni oli Ennio Morriconen lapsuudenystävä.

Alessandroni loi monipuolisen uran musiikin parissa, ja hän vaikutti myös avantgardeen ja kokeelliseen musiikkiin. Hänen yhteistyökumppaniensa joukossa olivat mainittujen lisäksi Francesco De Masi, Egisto Macchi, Sandro Brugnolini ja Oronzo De Filippi. Kaikkiaan Alessandroni sävelsi musiikin noin neljäänkymmeneen elokuvaan. Lisäksi hän sävelsi runsaasti tuotantomusiikkia.

Alessandroni asui kuolemansa aikaan Namibian Swakopmundissa. Hän kuoli siellä kotonaan 92-vuotiaana sairastuttuaan syöpään. Leskeksi jäi hänen uusi vaimonsa, valokuvaaja Margaret Courtney-Clarke. Pariskunta oli tavannut toisensa hyväntekeväisyyskonsertissa Italiassa vuonna 2000, asunut alun perin Italiassa ja muuttanut vuonna 2009 Swakopmundiin vaimon isän luokse. Alessandronilla oli poika ja tytär.

Lähteet
-------

1. 1 2  Maestro Alessandroni passes away at Swakop (Arkistoitu – Internet Archive) *The Namibian*.
2. 1 2 3 4  R.I.P. Italian Soundtrack Great Alessandro Alessandroni Exclaim.ca.
3. ↑  Alessandroni, Alessandro 1925-2017 Virtual International Authority File.
4. ↑  Alessandroni, Alessandro 1925-2017 WorldCat Identities.
5. ↑  Ennio Morricone: In His Own Words Alessandro De Rosa.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Alessandro Alessandroni** Wikimedia Commonsissa

* Alessandro Alessandronin viralliset kotisivut (englanniksi)
* Alessandro Alessandroni Internet Movie Databasessa. (englanniksi)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Yhdysvallat
* Puola

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana

 |

 |
**Vieremän lukio** toimii Vieremän kunnassa Kirkonkylän koulun (0-9) kanssa samassa koulukeskuksessa. Lukio on aloittanut toimintansa 1977. 

Lukio toimii yleislukiona, joka painottaa yksilöllisiä opintopolkuja ja opinto-ohjausta. Pakollisten opintojen lisäksi koulu tarjoaa syventäviä ja soveltavia opintoja muun muassa tapahtumatuotannossa, viestinnässä ja biologiassa.

Vieremän lukio painottaa lisäksi kansainvälisyyttä. Siellä on mahdollista suorittaa KV1- ja KV2-opinnot opintomatkoineen ja opiskella monia vieraita kieliä, kuten japania ja saksaa. Yrittäjyys- ja teknologiaopinnoissa on mahdollista suorittaa Mahis-yhdistelmätutkinto (kaksoistutkinto).

Vieremän lukio tekee yhteistyötä myös Vieremän yritysten, erityisesti Ponsse Oyj:n kanssa. Opiskelijoiden lukiokummina toimii Juha Vidgren.

Vieremän lukio on ollut lukiovertailuissa 2020-luvun alkuvuosina Pohjois-Savon paras tai toiseksi paras.

Vieremän lukion lähilukioverkostoon*selvennä* kuuluvat Iisalmen lyseo, Kiuruveden lukio, Lapinlahden lukio ja kuvataidelukio, Pielaveden lukio ja Sonkajärven lukio.

Lähteet
-------

1. 1 2  LukiokoulutusArkistoitu kopio Vieremän kunta, vierema.fi.  Arkistoitu 2.7.2019. Viitattu 2.7.2019.
2. ↑  Opetus ja koulutus - Vieremä *www.vierema.fi*.  Arkistoitu 25.11.2022. Viitattu 25.11.2022.
3. 1 2  Vieremän lukio – tervetuloa lukion sivuille! *peda.net*. Viitattu 25.11.2022.
4. ↑  Mahis-yhdistelmätutkinto *Ylä-Savon ammattiopisto YSAO*. Viitattu 25.11.2022.
5. ↑  Tapio Pellinen & Irma Arffman-Komulainen: STT:n lukiovertailu: Vieremän lukio on maakunnan ykkönen *Savon Sanomat*.  4.12.2021. Viitattu 25.11.2022.
6. ↑  Lukiot | Lukioiden top20-listat julki – Katso, miten oma koulusi pärjäsi STT:n lukiovertailussa *Helsingin Sanomat*.  4.6.2022. Viitattu 25.11.2022.

Aiheesta muualla
----------------

* Mikä Mahis on?
**Uhkapeli** on olennaisesti sattumaan perustuva rahapeli, jossa asetetaan panokseksi jotain rahanarvoista niin, että mahdollinen voitto tai tappio on epäsuhteessa pelaajan varallisuuteen. Rahapeli muuttuu uhkapeliksi, kun panossumma on suurempi kuin mitä pelaajalla on varaa hävitä. Joskus on vaikea erottaa uhkapelaaminen viihdepelaamisesta, sillä moniin Internetissä tapahtuviin peleihin kuuluu panos, joka on tosin rahalliselta arvoltaan perinteisiä uhkapelejä pienempi. Se, mikä lasketaan uhkapelaamiseksi kuitenkin vaihtelee eri historiallisissa ja kulttuurisissa konteksteissa.

Suomessa uhkapelien pelaaminen on tarkoin säädelty, uhkapelien järjestäminen omin päin tai tilojen antaminen uhkapeliin on rikoslaissa kielletty. Rikoslaissa tarkoitettuun uhkapelin määritelmään kuuluu, että voiton saaminen perustuu kokonaan tai osittain sattumaan taikka peliin tai toimintaan osallistuvista riippumattomiin tapahtumiin ja jossa mahdollinen häviö on ilmeisessä epäsuhteessa ainakin jonkun osallistujan maksukykyyn.

Katso myös
----------

* Pokeri
* Ruletti
* Blackjack

Lähteet
-------

1. ↑  uhkapeli *Kielitoimiston sanakirja*. Kotimaisten kielten keskus. Viitattu 11.11.2014.
2. ↑  Pelisaatio - Suomen rahapelimarkkinat *pelisaatio.fi*.  Arkistoitu 13.12.2014. Viitattu 11.12.2014.
3. ↑  Mäyrä, Frans, Sihvonen Tanja, Paavilainen Janne, Saarenpää Hannamari, Kultima Annakaisa: Nummenmaa Timo, Kuittinen Jussi, Stenros Jaakko, Montola Markus, Kinnunen Jani, Syvänen Antti: "Monialainen pelitutkimus", Ote informaatiosta: Johdatus informaatiotutkimukseen ja interaktiiviseen mediaan, BTJ Kustantamo, toim. Sami Serola 2010, s. 332-333
4. ↑  McMillen, Jan: "Gambling cultures: studies in history and interpretation", Routledge, 1996, s. 6
5. ↑  Rikoslaki, 17 luku Rikoksista yleistä järjestystä vastaan, 16 § Uhkapelin järjestäminen *Finlex.fi*.  Arkistoitu 10.3.2021. Viitattu 1.7.2018.
**William Hunt Painter** (16. heinäkuuta 1835 – 12. lokakuuta 1910) oli englantilainen kasvitieteilijä. Hän kartoitti Derbyshiren kreivikunnan putkilokasvilajeja, keräsi omia kasvinäytteitä ja vaihtoi niitä muiden kasvitieteilijöiden kanssa. Vuonna 1889 hän julkaisi *Derbyshiren kasviston*.

William Hunt Painter syntyi Astonissa, Birminghamissa viisilapsisen perheen esikoisena. Hän työskenteli pankkivirkailijana ja maallikkosaarnaajana ennen kuin ryhtyi kirkolliselle uralle.

William Hunt Painter työskenteli apupappina Barbonin seurakunnassa Cumbriassa, ja tutustui pappiin joka rohkaisi häntä kasvitieteen pariin. Myöhemmin hän toimi apupappina myös High Wycombessa, Edgbastonissa, Derbyssä ja Bristolissa ennen kuin pääsi kappalaiseksi Stirchleyhin.

Vuodesta 1898 Hunt Painterin kasvitieteelliset tutkimukset ja kasvien keräily keskittyivät sammaliin.

Vuonna 1905 Painter löysi Bishops Castlesta harvinaisen unikkokasveihin kuuluvan kasvin, joka sai tieteelliseksi nimekseen *Fumaria painteri*. Vuonna 1907 hän löysi samaa kasvia Ironbridgestä. Nämä ovat edelleen ainoat tämän lajin tunnetut kasvupaikat, ja itse laji on yksi harvoista Englannin kotoperäisistä lajeista. Kasvi on kahden melko yleisen lajin lisääntymiskykyinen hybridi. Se löydettiin mahdollisesti kolmannen kerran vuonna 2005, mutta löytö ja kenties koko erillisen lajin olemassaolo on kiistanalainen.

Tuoksuorvokki Hunt Painterin kokoelmista.
Hunt Painter lahjoitti kasvikokoelmansa Aberystwythin Walesin yliopiston kasvitieteen laitokselle, mutta hänen keräämiään näytteitä on myös Kew Gardensissa, Birminghamin ja Glasgow'n yliopistoissa sekä Derbyn kaupunginmuseossa.

Lähteet
-------

1. ↑  William Hunt Painter (1835-1910) (Arkistoitu – Internet Archive) Members of Moss Exchange Club
2. 1 2 3  William Hunt Painter, Botanist Stirchley Church and the Rectory
3. ↑  Alex Lockton & Sarah Whild: The Shrewsbury School Herbarium *Shropshire Botanical Society Newsletter*.  2004.  Arkistoitu 27.4.2011. Viitattu 31.5.2011.
4. ↑  New Records (s.3) (Arkistoitu – Internet Archive) The Shropshire Botanical Society Newsletter 2006

Aiheesta muualla
----------------

* Flora of Derbyshire Open Library

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Yhdysvallat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* International Plant Names Index

 |

 |
**Vierus verta täynnä** on Anu Kaipaisen pasifistisesta näkökulmasta kirjoitettu sotaromaani vuodelta 1995. Kirja on yksi harvoista rintamakuvauksista, jotka ovat naisten kirjoittamia ja sitä pidetään myös eräänlaisena Suomen lottien arvonpalautuksena. 

Kirjan nimi *Vierus verta täynnä* viittaa Kantelettaresta löytyvään kansanrunoon *Jos mun tuttuni tulisi*, jota siteerataan parissa eri kohdassa kirjaa.

Juoni
-----

**Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia juonesta.**
Kirja kertoo talvisodan alkuajoista Suomussalmella. Päähenkilöinä ovat lääkintälotta Anna ja hänen miehensä, sotilaana oleva Juhani. Pääosa kirjasta on kuvausta lottien ja sotilaitten työstä, mutta myös muunlaisia sodan vaikutuksia tuodaan esille. Annan ja Juhanin poika Petri lähtee evakkoon Juhanin äidin kanssa. Juhanin isä puolestaan joutuu vankileirille Venäjän puolelle ja ammutaan hänen yrittäessään paeta. Rajapastori Heimo Elo puolestaan tappaa itse itsensä, kun hän ei kestä enää sodan epätasa-arvoista asetelmaa. Hänen vaimonsa Kerttu aloittaa rintamalähetin työt miehensä kuoleman vuoksi. Mukana on myös kommunisti Aarne Huuskonen, jolle venäläiset valittavat huonoista kartoista, ja jonkun venäläisen häneen osuneen luodin takia suomalaiset saavat hänet kiinni. Suomalaiset pitävät häntä isänmaan petturina.

Lähteitä
--------

* (Arkistoitu – Internet Archive)
Kongō Gumin työntekijöitä 1900-luvun alkupuolelta.
**Kongō Gumi Co. Ltd.** (株式会社金剛組, *Kabushiki Gaisha Kongō Gumi*) oli maailman vanhin jatkuvasti toiminut yritys, joka toimi yli 1400 vuotta. 

Tämän Osakassa pääkonttoriaan pitävän rakennusalan perheyrityksen katsotaan syntyneen vuonna 578, jolloin Prinssi Shotoku toi Kongō-suvun jäseniä Japaniin rakentamaan buddhalaista Shitennō-ji temppeliä, joka on edelleen pystyssä. Vuosisatojen ajan Kongō Gumi on osallistunut monien kuuluisien rakennusten pystytykseen, kuten 1500-luvulla Osakan linna sekä Hōryū-ji Narassa.

Kolmimetrinen käärö 1600-luvulta kuvaa 40 sukupolvea yrityksen alkuun saakka. Kuten monissa arvostetuissa japanilaisissa suvuissa, vävyt liittyivät klaaniin ja ottivat Kongō-sukunimen. Täten vuosien saatossa sukulinja on jatkunut joko pojan tai tyttären kautta.

Yritys joutui vaikeuksiin ja lopulta likvidointiin tammikuussa 2006, jolloin Takamatsu Corporation otti haltuunsa sen omaisuuden.

Ennen selvitystilaa yrityksellä oli yli sata työntekijää ja sen liikevaihto oli 7,5 miljardia jeniä (70 miljoonaa dollaria) vuonna 2005. Se oli edelleen erikoistunut buddhalaisten temppelien rakentamiseen. Yrityksen viimeinen presidentti Masakazu Kongō oli 40:s Kongō-yrityksen johdossa. Joulukuussa 2006 Kongō Gumi jatkaa toimintaansa Takamatsun kokonaan omistamana tytäryhtiönä.

Lähteet
-------

1. ↑  (japaniksi) Announcement of business transfer from Kongo Gumi Takamatsu Corporation IR Topics, 14 December 2005
2. ↑  "End of the Road for World's Oldest Firm" (Arkistoitu – Internet Archive) Digital Chosunilbo (English Edition), 15 December 2005

Aiheesta muualla
----------------

* Kongo Gumi Co. Ltd. (japaniksi)
* Businessweek - The End of a 1,400-Year-Old Business (englanniksi)
**Advanced Packaging Tool** eli **APT** on ohjelmistopakettien asennukseen ja hallintaan käytetty apuohjelma Debian GNU/Linux -jakelulle ja sen johdannaisille. Se ei ole varsinainen pakettienhallintaohjelmisto, vaan se toimii käyttöjärjestelmän varsinaisen paketinhallintajärjestelmän päällä paketteja asennettaessa, päivitettäessä ja poistettaessa. Se kehitettiin alun pitäen Debian-projektin `dpkg`-järjestelmän (.deb-paketit) päälle, ja sitä käytetään myös Debianin johdannaisissa (muun muassa Ubuntussa). APT on vapaa ohjelmisto.

APT:n ansiosta varsinaisen asennusohjelman ei tarvitse huolehtia pakettien hakemisesta. Ohjelmaa asennettaessa APT hakee vaaditut paketit ja asentaa ne oikeassa järjestyksessä. Ilman APT:ta pakettien hakeminen ja järjestäminen olisi käyttäjän vastuulla ja mahdollisesti hyvinkin monimutkaista. APT voi hakea paketteja joko verkosta, esimerkiksi normaaleista FTP-palvelimista, tai CD-ROM- tai DVD-levyiltä. Käyttäjä voi määritellä myös useita vaihtoehtoisia hakupaikkoja, esimerkiksi useita läheisiä toisiopalvelimia (joita tulisi käyttää mieluummin kuin varsinaista pääpalvelinta).

Pääasiassa ohjelmaa käytetään kahden komentorivikomennon, `apt-get` ja `apt-cache`, avulla. Apuohjelmaa voidaan käyttää myös graafisten käyttöliittymien kautta, joita ovat esimerkiksi Synaptic sekä Adept Package Manager.

Version 1.8 jälkeen ohjelmaan on lisätty `satisfy`-komento ja se käyttää libgcrypt-kirjastoa sisäänrakennettujen tiivistefunktioiden toteutusten sijaan.

Johdannaiset
------------

APT:n johdannaisversio (apt-rpm) toimii myös RPM-paketteja käyttävissä järjestelmissä. Myös OS X:lle tehty vapaiden ohjelmistojen jakelu, Fink, käyttää omien ohjelmiensa ohella APT:ta.

Lähteet
-------

1. ↑  2.7.13, 28. helmikuuta 2024 (viitattu 29. helmikuuta 2024). Tieto on haettu Wikidatasta.
2. ↑  APT 2.0 released *blog.jak-linux.org*.  7.3.2020. Viitattu 8.3.2020. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Wikikirjasto: Ubuntu tutuksi: Ohjelmien asentaminen komentoriviltä
* apt:n käyttöohje (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
* wiki.debian.org/Teams/Apt
*Tämä artikkeli liittyy 1970-luvun Watergate-skandaaliin. Syvä kurkku on myös yhdysvaltalainen pornoelokuva ja sen tunnetuksi tekemä fellaation muoto.*
Mark Felt
**Syvä kurkku** -termillä (engl. *Deep Throat*) tarkoitetaan Watergate-skandaalin paljastumiseen vaikuttanutta, tuntemattomana pidettyä tietolähdettä, joka esiintyi ensimmäisen kerran Bob Woodwardin ja Carl Bernsteinin kirjoittamassa tositapahtumiin perustuvassa kirjassa *Presidentin miehet* (*All the President’s Men*, 1974). He kieltäytyivät paljastamasta salaisen lähteensä nimeä. He paljastivat vain, että kyseinen mies (ei nainen) oli hyvin tärkeä ihminen Richard Nixonin hallinnossa eikä ollut vain useiden eri lähteiden sekoitus. Tietovuotajan henkilöllisyys oli yli kolmekymmentä vuotta yksi lehdistön historian suurimpia arvoituksia.

"Syväkurkun" henkilöllisyys paljastettiin vasta 31. toukokuuta 2005, kun Yhdysvaltain liittovaltion poliisin (FBI) entinen apulaisjohtaja W. Mark Felt kertoi *Vanity Fair* -lehden haastattelussa olleensa *The Washington Postin* Watergate-uutisten lähde. Feltiä tietolähteenä käyttänyt toimittaja Bob Woodward vahvisti paljastuksen. 

Vuoden 1976 tositapahtumiin perustuvassa elokuvassa *Presidentin miehet* syvää kurkkua näytteli Hal Holbrook. Hahmon kuuluisin repliikki elokuvassa on "Follow the money" (Seuratkaa rahoja). Todellisuudessa Feltin ei tiedetä käyttäneen näitä sanoja, eikä lause esiinny Woodwardin ja Bernsteinin kirjassa.

Lähteet
-------

1. ↑  O’Connor, John D.: W. Mark Felt Reveals Himself as Deep Throat, Ends Years of Post-Watergate Speculation *Vanity Fair*.  17.10.2006. Viitattu 16.10.2023. (englanniksi)
2. ↑  Malesky, Kee: Follow The Money: On The Trail Of Watergate Lore *NPR*.  16.6.2012. Viitattu 16.10.2023. (englanniksi)
**Frog Lake Massacre** (suom. *Frog laken verilöyly*) oli 2. huhtikuuta 1885 cree-intiaanien suorittama verilöyly Frog Laken kylässä, Albertan provinssissa, Kanadassa. Verilöyly luetaan osaksi suurempaa alueen alkuperäisasukkaiden Saskatchewanin kapinaa.

Cree-intiaanien keskuudessa oli kasvavaa kaunaa Kanadan hallituksen treaty-politiikkaa vastaan ja intiaanien tärkeimmän ravinnonlähteen, biisonin lukumäärien laskiessa jyrkästi kontrolloimattoman metsästyksen johdosta, sekä samanaikaisesta métisien voittoisasta Duck Laken taistelusta johtuen päällikkö Big Bear kokosi joukkonsa vastustamaan Kanadan hallituksen joukkoja ja alueelle muuttavia siirtolaisia.

Big Bear kuitenkin vastusti sotapäällikkönsä Wandering Spiritin aietta hyökätä läheiseen Frog Laken kylään. Vastustuksesta huolimatta creet kokosivat kylän 11 siirtolaista, joukossa kaksi pastoria, kylän kirkkoon. Kylän intiaaniasiamies Thomas Quinn joutui sanaharkkaan intiaanien kanssa, jonka seurauksena hänet ammuttiin kuoliaaksi. Pian tämän jälkeen creet surmasivat kaikki muut kirkossa olleet lukuun ottamatta kahta vangittua naista. Vangituksi joutuivat Theresa Gowanlock ja Theresa Delaney. Hudson's Bay Companyn työntekijä William Bleasdell Cameron pelastui ollessaan kauppa-asemalla verilöylyn aikaan ja onnistui pakenemaan.

Verilöyly herätti Kanadan hallituksen havaitsemaan kasvavan vihamielisyyden valtiota vastaan läntisessä Kanadassa. Sotilaat nujersivat lopulta Saskatchewanin kapinan, ja verilöylyyn osallistuneet creet vangittiin ja tuomittiin hirtettäväksi. Hirttotuomion saivat Wandering Spirit, Round the Sky, Bad Arrow, Miserable Man, Iron Body, Little Bear, Crooked Leg ja Man Without Blood. Päällikkö Big Bear vastusti verilöylyä, mutta osallisuudestaan hallituksen vastaisiin toimiin hänet tuomittiin maanpetoksesta kolmeksi vuodeksi Manitoban Stony Mountain vankilaan.

Lähteet
-------

1. ↑  Northwest Campaign Library and Archives of Canada. Viitattu 1.12.2009. (englanniksi), (ranskaksi)
2. 1 2  Sylvia M. Van Kirk: Biography of Wandering Spirit University of Toronto. Viitattu 1.12.2009. (englanniksi), (ranskaksi)
3. 1 2  Cameron, W. B.: Massacre at Frog Lake  4.4.1939. University of Alberta Library.  Arkistoitu 15.12.2005. Viitattu 1.12.2009. (englanniksi)



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset Muokkaa Wikidatassa | 
* Israel
* Yhdysvallat

 |

 |
**Inkermanin taistelu** on yksi merkittävimmistä taisteluista Krimin sodassa Krimin niemimaalla. Se käytiin 5. marraskuuta 1854 Venäjän keisarikunnan sekä liittoutuneiden Iso-Britannian, Ranskan ja Osmanien valtakunnan välillä. Taistelun seurauksena venäläisten joukkojen taistelutahto heikkeni, kun Sevastopolin piiritystä ei onnistuttu murtamaan liittoutuneiden joukoilta. Epäonnistuneen hyökkäyksen seurauksena sota muuttuikin asemasodaksi.

Hyökkäys
--------

Marraskuun 5. päivänä 1854 Venäjän keisarikunnan sotilaat aloittavat hyökkäyksen kohti liittoutuneiden puolustuslinjaa. Venäläisten joukkojen ylivoima oli yli 15-kertainen taisteluiden alettua, mutta vajaat 3 000 liittouman sotilasta onnistuivat säilyttämään asemansa. Suurta ylivoimaa ei onnistuttu hyödyntämään maaston tuomien vaikeuksien vuoksi ja sumuisen sään takia. Tiiviinä joukkoina kulkeneita venäläissotilaita vastaan oli helppo puolustautua, koska näillä oli käytössään heikot, hitaasti ladattavat ja epätarkat musketit, kun puolestaan brittisotilailla oli käytössään modernimmat ja nopeammat kiväärit. Huono näkyvyys ja vaikeakulkuinen maasto vaikeuttivat merkittävästi joukkojen komentajien toimintaa Inkermanin taistelussa, jonka vuoksi Inkermanin taistelua kutsutaankin joissakin yhteyksissä "sotilaiden taisteluksi".

Taistelun lopputulos
--------------------

Inkermanin taistelun yhteydessä molemmat osapuolet kärsivät huomattavat tappiot. Suhteutettuna osapuolien vahvuuksiin, kärsi liittouman puolella taistelleet suuremmat tappiot, mutta absoluuttisesti mitattuna Venäjä kärsi enemmän miestappioita. Venäjän keisarikunta ei onnistunut kuitenkaan murtamaan Sevastopolin piiritystä, joten taistelun voitti liittouma. Inkermanin taistelu johti lopulta Venäjän sotaonnen ja taistelumoraalin kääntymiseen, eikä ratkaisuja pyritty hakemaan enää suorilla hyökkäyksillä, vaan taistelut muuttuivat asemasodaksi.

Lähteet
-------

1. ↑  Orlando Figes, The Crimean War: A History, s. 257.
2. ↑  Curtiss, John Shelton. s. 322.: *Russia's Crimean War*. Duke University Press, 1980, ©1979. 659035218. ISBN 0822303744, 9780822303749. Teoksen verkkoversio (viitattu 28.11.2018).
3. ↑  Orlando Figes: *The Crimean War: A History*, s. 257–260.. , 2010.
4. ↑  *Inkerman 1854 : the soldiers' battle*. London: Osprey Military, 1998. 39181570. ISBN 1855326183. Teoksen verkkoversio (viitattu 17.5.2021).
5. ↑  Liittouman puolella taistelleista noin 35 % kaatui tai haavoittui.
6. ↑  Venäjän vahvuudesta kaatui tai loukkaantui noin 18 %.

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Inkermanin taistelu** Wikimedia Commonsissa

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset Muokkaa Wikidatassa | 
* Israel
* Yhdysvallat

 |

 |
*Tämä artikkeli kertoo kuukaudesta. Syyskuu oli myös suomalainen yhtye ja on myös Hectorin kappale ja Woody Allenin elokuva Syyskuu.*

*Syyskuu*. 1400-luvun ranskalaisen rukouskirjan ja kalenterin Les Très Riches Heures du Duc de Berryn kuvitusta syyskuun kohdalla.
**Syyskuu** on gregoriaanisessa ja juliaanisessa kalenterissa vuoden yhdeksäs kuukausi. Syyskuussa on 30 päivää. Syyskuu seuraa elokuuta ja edeltää lokakuuta. Kuukauden latinankielinen nimi *September*, joka on käytössä useimmissa eurooppalaisissa kielissä, tulee seitsemää merkitsevästä sanasta *septem*, sillä aiemmin vuosi alkoi maaliskuusta ja syyskuu oli seitsemäs kuukausi. Kuukauden suomenkielinen nimi johtuu syksystä.

Syyskuu Suomessa
----------------

### Keskilämpötila ja sää

Syyskuun keskilämpötila vaihtelee eri puolilla Suomea. Vantaalla syyskuun keskilämpötila on noin +11 °C, Lahdessa noin +10 °C, Tampereella noin +10 °C, Kuopiossa noin +8,5 °C, Oulussa noin +8,0 °C ja Sodankylässä noin +6 °C. Keskilämpötiloiltaan syyskuu onkin Suomessa lämpimämpi kuin toukokuu, kosteiden ja pilvisten öiden takia. Eteläosissa maata yölämpötila putoaa harvoin alle +5 asteen.*selvennä* Syyskuun alussa päivälämpötilat ovat Etelä-Suomessa tyypillisesti 15–20 °C ja kuun lopulla 10–15 °C. Syyskuussa mitataan Suomessa hyvin harvoin hellelämpötiloja, mutta mm. vuosina 2002 ja 2019 helleraja (25 °C) ylittyi kuun alussa vielä muutaman kerran. Suomen säähistorian myöhäisin hellelämpötila, 25,2 °C, mitattiin 17. syyskuuta 1947. 20 asteen päivälämpötiloja mitataan enää harvoin syyskuun 20. päivän jälkeen, mutta niinkin on käynyt, viimeksi vuosina 2006, 2011, 2018, 2020 ja 2023. Pohjois-Lapissa päivälämpötila on noin 10–12 °C kuun alussa ja 5–7 °C kuun lopulla. Etelä-Suomessa on syyskuulla vain harvoin yöpakkasia, Lapissa ensimmäiset yöpakkaset osuvat yleensä syyskuun alkuun.

  

### Syksyn eteneminen

Syyskuisessa Suomessa alkaa ruska. Ruskastuminen alkaa Lapista, jossa se on parhaimmillaan syyskuun alussa*lähde?*, ja loppuu Etelä-Suomeen. 

Suurin osa muuttolinnuista jättää Suomen syyskuun aikana. Kurjet ja hanhet muuttavat suurina auramuodostelmina. Monet pikkulinnut kokoontuvat suuriksi parviksi ennen muuttamistaan*lähde?*. Sienet muodostavat syyskuussa eniten itiöemiä*lähde?*.

Lähteet
-------

1. ↑  Lisätietoa maalauksesta englanniksi
2. ↑  Oja, Heikki: *Aikakirja 2007*, s. 30–32. Helsinki: Helsingin yliopiston almanakkatoimisto, 2007. ISBN 952-10-3221-9. Teoksen verkkoversio (viitattu 22.4.2010).  (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑
4. ↑

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Syyskuu** Wikimedia Commonsissa

| Kuukaudet |
| --- |
| tammikuu | helmikuu | maaliskuu | huhtikuu | toukokuu | kesäkuu  heinäkuu | elokuu | syyskuu | lokakuu | marraskuu | joulukuu |
**Järvikylä** on **Famifarm Oy**:n omistama elintarvikemerkki, jolla markkinoidaan salaatteja ja yrttejä. Famifarmin perusti Grotenfelt-omistajasukuun kuuluva Järvikylän kartanon kymmenes isäntä Karl Grotenfelt vuonna 1987. Yritys toimii Järvikylän kartanon tilalla Joroisissa.

Historia
--------

Karl Grotenfelt perusti Famifarmin vuonna 1987. Järvikylän kartanon navetan katto oli huonossa kunnossa ja vaati kunnostusta. Grotenfelt ei halunnut kallista remonttia vaan keksi, että navetan vintille voisi rakentaa kasvihuoneen. 1200 neliöinen kasvihuone on yhä toiminnassa.

1980-luvulla ruukuissa myytävät yrtit ja salaatit olivat vielä suomalaisille uutta ja outoa, markkinoitiin tuotteita ruokakaupoille, jotta he ottaisivat ruukut valikoimiinsa.
1990-luvusta alkaen yrttien osuus tuotannossa on kasvanut, mutta salaattien tuotanto oli vielä vuonna 2014 yli puolet yrityksen tuotannosta.

Vuonna 2015 liikevaihto oli 22,5 miljoonaa euroa ja työllisti noin 120 ihmistä. Kasvihuoneiden pinta-ala oli 55 000 neliötä.

Vuonna 2016 yrityksellä oli yli 50 yrtti- ja salaattilaatua ja kartanolta lähti päivittäin 85 000 ruukkua eri puolille Suomea.

Kasvituotantotilan lisäksi Järvikylän tilan pelloilla kasvatetaan viljoja ja öljykasveja. Kartanolla on myös siirtonurmea viljelevä, vuonna 1979 perustettu Finnurmi Oy.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5 6  Liimatainen, Karoliina: Järvikylän salaatit syntyivät navetan vintillä – perinteikäs maatila varautuu jo tekoälyn läpimurtoon *Helsingin Sanomat*.  18.7.2016. Sanoma Media Finland. Viitattu 11.2.2018.
2. ↑  Kohtanen, Jani: Salaatteja ja yrttejä suomalaispöytiin.  *Fennia*, 2015, nro 1, s. 24–27.  Keskinäinen Vakuutusyhtiö Fennia. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 11.2.2018.  (Arkistoitu – Internet Archive)
3. ↑  Pekkarinen, Susanna: Yrttien ja salaattien kysyntä kasvaa – Joroisissa harkitaan kasvihuoneiden laajennusta *Yle Uutiset*.  22.5.2014. Yleisradio Oy. Viitattu 11.2.2018.
Tammerkoskea ja Hämeensilta. Tempon talo kuvan vasemmassa laidassa.
**Tempon talo** on Tampereen Nalkalassa osoitteessa Hämeenkatu 15 sijaitseva kuusikerroksinen asuin- ja liiketalo, joka on valmistunut vuonna 1939. Talo on saanut nimensä rakennuksessa yli 30 vuoden ajan toimineen tavaratalo Tempon mukaan. Funktionalismia edustavan rakennuksen suunnitteli arkkitehti Bertel Strömmer.

Tempon talon paikalla oli alkuaan vuonna 1889 rakennettu kaksikerroksinen Sumeliuksen palatsi. Tempon talossa oli sen valmistuessa katutasossa Tempon tavaratalon myymälä, toisessa kerroksessa konttorihuoneistoja ja ylemmissä kerroksissa yhteensä 27 asuinhuoneistoa. Tempon tavaratalo avattiin 20. maaliskuuta 1939, ja tavaratalo toimi paikalla aina 1970-luvun alkuun saakka. Myöhemmin tiloissa oli pitkään Postipankin ja myöhemmin Leonian konttori. Nykyään talossa sijaitsee mm. kuntoutuslaitos Verven toimipaikka, Fazerin kahvila sekä Asianajotoimisto Tempo.

Rakennus on suojeltu asemakaavalla vuonna 1995.

Lähteet
-------

* Koskesta voimaa -sivusto: Tempon talo

### Viitteet

1. ↑  Tempo avataan Tampereella maanantaina maaliskuu 20 p:nä klo 14, Aamulehti, 19.03.1939, nro 76, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
2. ↑  Wacklin, Matti & Hirvikallio, Seija: *Hämeenkatu – Tampereen sydän*, s. 192. Tampere: Tampere-Seura, 2010. ISBN 978-952-5558-10-4.

Aiheesta muualla
----------------

* Tampereen uutta keskustaa. Johtaja John Nylundin liike- ja asuntotalo, jota lähiaikoina ryhdytään rakentamaan Hämeensillan korvaan, Aamulehti, 13.03.1938, nro 70, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
*Tämä artikkeli käsittelee ensimmäisen maailmansodan yhteydessä käytyä taistelua. Vuonna 1982 käydystä Britannian ja Argentiinan välisestä sodasta katso Falklandin sota.*

**Falklandinsaarten taistelu** käytiin Etelä-Atlantilla 8. joulukuuta 1914 Saksan ja Britannian laivastojen välillä osana ensimmäistä maailmansotaa. Saksalainen risteilijäosasto, joka oli aiemmin Tyynellä valtamerellä nöyryyttänyt britit tuhoisassa Coronelin meritaistelussa, joutui nyt itse tuhon omaksi.

*SMS Dresden* oli ainoa taistelusta selvinnyt saksalainen alus, kuvassa Kielin kanavassa n. 1908–14
Vara-amiraali, kreivi Maximilian von Speen komentama saksalainen risteilijäosasto siirtyi Coronelin taistelun jälkeen Kap Hornin editse Etelä-Atlantille saatuaan käskyn palata Saksaan. Kaapatusta brittiläisestä aluksesta saatu hiili ratkaisi saksalaisten polttoaineongelmat. Vara-amiraali von Spee päätti kuitenkin paluumatkan yhteydessä hyökätä Stanleyn satamaan Falkandinsaarilla aavistamatta, että satamassa odotti häntä etsimään lähetetty, murskaavan ylivoimainen vihollisen laivasto-osasto. Saksalaiset kääntyivät kiireesti pakoon tunnistettuaan vihollisen taisteluristeilijät, mutta nämä olivat liian nopeita. Von Spee päätti uhrata panssariristeilijänsä *Scharnhorstin* ja *Gneisenaun* ja kääntyi taisteluun antaakseen kolmelle kevyelle risteilijälleen mahdollisuuden paeta. Loppujen lopuksi vain kevyt risteilijä *Dresden* onnistui pakenemaan. Yli 1800 saksalaista kaatui, näiden joukossa vara-amiraali von Spee kaksine poikineen. 215 saksalaista pelastettiin merestä sotavankeuteen. Brittien tappiot jäivät pieniksi.

Brittien ja saksalaisten laivojen liikkeet taistelun aikana 8.12.1914

Lähteet
-------

* Wragg, David: *Royal Navy Handbook 1914-1918*. Gloucestershire: Sutton Publishing Ltd, 2006. ISBN 0-7509-4203-7. (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

* Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Falklandinsaarten taistelu** Wikimedia Commonsissa