recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Tytti Shemeikka** (s. 1. elokuuta 1988) on suomalainen juontaja, toimittaja ja läskiaktivisti. Shemeikka aloitti radiojuontajana YleX-radiokanavan vuonna 2008. Hän valmistui radio- ja televisiotyön medianomiksi 2013 ja on sittemmin toiminut Ylellä tuottajana. Shemeikka on tuottanut ohjelmia kuten YleX Himotuimmat, Poikellus & Hätönen YleX Aamu ja Poikelus, Pehkonen ja Parikka. Vuonna 2017 Shemeikka oli mukana Ylen Vaakakapinassa, jonka teesi oli "Lopeta laihdutus, aloita elämä".

Vatsamielenosoitus
------------------

Helmikuussa 2018 Shemeikka perusti Vatsamielenosoitus-kanavan Youtubeen osana opinnäytetyötään. Kanavan aiheiksi Shemeikka kertoi ensimmäisessä vlogissaan kehopositiivisuuden, kehoaktivismin, kehollisuus ja millaista on olla läski nainen 2010-luvulla. Opinnäytetyössään "Vitun läski! Tapa ittes!" Shemeikka analysoi yleisön reaktioita kehopositiivisiin YouTube-videoihin. Opinnäytetyön johtopäätös oli se, että vihaisen puheen tarkoituksena oli hiljentää videoiden tekijä, eli hänet, solvauksin tai jopa itsemurhakehotuksin.

Muuta
-----

Shemeikka on myös keikkaillut burleski-taiteilijana. Hän avioitui vuonna 2012 näyttelijä, juontaja Tero Saleniusen kanssa. Heillä on kaksi yhteistä lasta.

Lähteet
-------

1. ↑  Tytti Shemeikka, Instagram *instagram.com*.
2. ↑  Lihava nainen pelottaa, ärsyttää ja vie tilaa – läskiaktivisti Tytti Shemeikka teki saamistaan vihakommenteista opinnäytetyön *Moreenimedia*. Viitattu 21.4.2021.
3. ↑  Tytti Shemeikka *Juontajat*.  Arkistoitu 21.4.2021. Viitattu 21.4.2021.
4. ↑  Tytti Shemeikka, LinkedIn *linkedin.com*.
5. ↑  YleX:n yhteystiedot *yle.fi*. Viitattu 21.4.2021.
6. 1 2  toimitus: Lähtisitkö sinä töihin yläosattomissa? Tytti lähti osana Lupa näkyä -päivää! *Toimitus*.  23.5.2017. Viitattu 21.4.2021.
7. ↑  Vaakakapina | yle.fi *yle.fi*. Viitattu 21.4.2021.
8. 1 2  "Niin kauan kuin minua pidetään kävelevänä terveysriskinä, työlle on tarvetta" – vihapuhe ei vaienna kehoaktivisti Tytti Shemeikkaa *yle.fi*. Viitattu 21.4.2021.
9. ↑   "Mikä on vatsamielenosoitus?". fi-FI
10. ↑  Theseus.fi. Vitun läski! Tapa ittes! Sheimeikka, Tytti. 2018 *theseus.fi*.
11. ↑  Tytti innosti koko perheen syömään vegaaniruokaa *Vegaanihaaste-sivusto*. Viitattu 17.11.2023.
**Laptevo** (ven. Лаптево) on maalaiskunta ja sen keskuskylä Novgorodin alueen Pestovon piirissä Venäjällä. Se sijaitsee piirin länsiosassa 35 kilometrin päässä Pestovosta. Kylässä on 240 ja kunnassa reilut 600 asukasta (vuonna 2009).

Laptevon kunnan pinta-ala on 251,64 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Pestovon piirin Bogoslovon, idässä Ohonan ja etelässä Ustjutskojen kuntiin sekä lännessä Mošenskojen piiriin. Pinta-alasta 72,8 % on metsää ja 25,4 % erityisaluetta. Seudulla on useita pieniä järviä. Kunnan lounaisosa kuuluu Redrovon rauhoitusalueeseen.

Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu 18 kylää: Alehnovo, Anisimovo, Bezzubtsevo, Bolšaja Gorka, Bryzgovo, Fjodorovštšina, Gluhatši, Klešnevo, Korovino, Muravjovo, Myšenets, Nivy, Obornevo, Ohipovo, Sahino, Tšepurino, Tšornoje ja Žarki. Laptevon jälkeen toinen suurempi kylä on reilun sadan asukkaan Bezzubtsevo.

Kylistä on linja-autoyhteydet Pestovoon. Työvoimasta 63 % työskentelee kunnan ulkopuolella. Paikallisista elinkeinoista tärkeimmät ovat maa- ja metsätalous (41,1 %), opetusala (28,6 %) sekä kunnallis- ja sosiaalipalvelut (15,2 %). Kunnassa toimii kaksi maitotilaa, yksityinen maatila, korjausverstas, viljavarasto ja sahalaitos.

Palveluihin kuuluvat Laptevon keskikoulu ja Bezzubtsevon peruskoulu lastentarhoineen sekä molempien kylien kulttuuritalot, kirjastot, postit ja lääkintäasemat. Nähtävyyksiä ovat muinaiset hautapaikat, 1800-luvulla rakennettu Tšornojen kirkko sekä Vasiljevan talo Anisimovon kylässä.

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4 5  Generalnyi plan: Laptevskoje selskoje poselenije, Pestovski munitsipalnyi raion, Novgorodskaja oblast. Tom 1: Obštšaja pojasnitelnaja zapiska  2010. Veliki Novgorod:  Novgorodgraždanprojekt. Viitattu 28.6.2012. (venäjäksi)[vanhentunut linkki]

Aiheesta muualla
----------------

* Laptevon kunnan sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
**City on Fire** (*Lóng hǔ fēng yún*) on Ringo Lamin ohjaama rikoselokuva vuodelta 1987. Sen pääosassa on Chow Yun-fat. *City on Fire* oli Chown lopullinen läpimurto Aasiassa.

Elokuva sai paljon huomiota 1990-luvun alussa, jolloin ilmestyi Quentin Tarantinon ohjaama ja käsikirjoittama *Reservoir Dogs*, jonka juoni on pohjiltaan sama ja sisältää paljon samoja kohtauksia kuin *City on Fire*. Etenkin kummankin elokuvan lopussa oleva "Mexican standoff" eli kohtaus, jossa kaksi tai useampi henkilöhahmo osoittaa toisiaan aseella samaan aikaan.

Juoni
-----

Elokuva kertoo Ko Chow -nimisestä poliisista, joka saa tehtäväkseen soluttautua jalokiviliikkeisiin erikoistuneeseen rikollisjärjestöön. Vaaralliseksi peitetehtävän tekee se, että viimeksi liigan ympyröissä pyörinyt poliisi menetti oitis henkensä jäätyään kiinni. Kotonakaan ei mene hyvin, sillä Chow ja hänen tyttöystävänsä ovat jatkuvasti riidoissa ja ero häämöttää jo. Chow ystävystyy liigan jäseneen, Fu’hun. Fu’n avulla Chow pääsee yhä syvemmälle liigan toimiin ja lopulta hänet otetaan mukaan viimeiseen, suureen jalokiviryöstöön.

Näyttelijät
-----------

* Chow Yun-Fat – Ko Chow
* Danny Lee – Fu
* Yueh Sun – Lau
* Carrie Ng – Hung
* Roy Cheung – John Chan
**Aatu Kivimäki** (s. 8. kesäkuuta 1997) on suomalainen koripalloilija. Karkkilan Urheilijoiden kasvatti Kivimäki on saavuttanut Salon Vilppaassa kahdesti SM-hopeaa ja kerran SM-kultaa. Vuonna 2017 hänet valittiin Korisliigan vuoden tulokkaaksi.

Pelaajaura
----------

Karkkilan Urheilijoiden kasvatti Kivimäki pelasi KaU:n nuorisojoukkueissa. Kauden 2015–2016 KaU pelasi pronssimitalien arvoisesti A-poikien SM-sarjaa, jossa Kivimäki oli korisyötöissä, pisteissä ja pallonriistoissa sarjan kärkipelaajia. Aikuisten valtakunnallisissa sarjoissa Kivimäki debytoi I-divisioonassa kaudella 2012–2013. Seuraavat kolme kautta KaU ja Kivimäki pelasivat M1DB:ssä.

Huhtikuussa 2016 Kivimäki siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Korisliigassa pelanneeseen Salon Vilppaaseen. Kivimäki suoritti ensimmäisen Vilppaan-kautensa aikana varusmiespalveluksensa ja pelasi myös M1DB:tä Perniön Urheilijoissa. Vaikka Kivimäki pelasi kauden aikana vain keskimäärin 10,5 minuuttia ottelua kohden, hänet valittiin kauden päätteeksi Korisliigan vuoden tulokkaaksi. Vilpas saavutti historiansa ensimmäisen miesten SM-mitalin, hopean, hävittyään loppuotteluissa Joensuun Katajalle.

Lokakuussa 2017 Kivimäki teki Vilppaan kanssa kahden vuoden jatkosopimuksen. Vilpas eteni jälleen loppuotteluihin, joissa se hävisi Kauhajoen Karhulle.

2019 Kivimäki teki Vilppaan kanssa jälleen kahden vuoden jatkosopimuksen.

Kivimäki oli voittamassa Vilppaan ensimmäistä mestaruutta 2021 ja kuului erityisesti välieräsarjan parhaimpiin pelaajiin ja ratkaisi Vilppaan finaalipaikan viimeistelemällä korin viimeisellä sekunnilla Helsinki Helsinki Seagulls vastaan.

Kesäkuussa 2021 Kivimäki käytti ulkomaanoptionsa ja siirtyi kaudelle 2021-2022 Saksan Pro A-sarjaan Tigers Tubingeniin.

Kivimäki pelasi kymmeniä nuorten maaotteluita. Hän kuului Suomen alle 18-vuotiaiden maajoukkueen turnauskokoonpanoon ikäluokan vuoden 2015 EM-kilpailuissa, missä Suomi sijoittui 13:nneksi.

Lähteet
-------

* Aatu Kivimäki Suomen Koripalloliitto
* Maajoukkuetilastot Suomen Koripalloliitto

### Viitteet

1. 1 2 3  Aatu Kivimäki – Suomen Koripalloliitto
2. ↑
3. ↑   (Arkistoitu – Internet Archive)
4. ↑
5. ↑  Maajoukkuetilastot – Suomen Koripalloliitto


|  |  |
| --- | --- |
| Edeltäjä:**Joonas Cavén** | **Korisliigan vuoden tulokas**2016–2017

 |
**Arto Lasse Juhani Noro** (29. tammikuuta 1947 Hämeenlinna – 6. lokakuuta 2022 Helsinki) oli suomalainen sosiologian dosentti.

Noro valmistui Helsingin yliopiston valtiotieteellisestä tiedekunnasta maisteriksi ja tohtoriksi. Väitöskirjassaan *Muoto, moderniteetti ja 'kolmas' : tutkielma Georg Simmelin sosiologiasta* (1991) hän käsitteli Georg Simmelin sosiologiaa. Hänet nimitettiin 1992 dosentiksi, ja hänen koko työuransa sijoittui valtiotieteelliseen tiedekuntaan assistenttina, yliopistonlehtorina ja vs. professorina. Hän oli *Sosiologia*-lehden ja Tutkijaliiton *Tiede & Edistys* -lehden pitkäaikainen toimituskunnan jäsen ja jälkimmäisen päätoimittaja kymmenen vuotta.

Muistokirjoituksessa *Helsingin Sanomissa* kollegat arvioiva Noron vaikutuksen suomalaiseen sosiologiaan suuremmaksi kuin oli hänen muodollinen asemansa yliopiston hierarkiassa.

Julkaisut
---------

* *Postmodernin muukalainen tulee - onko sosiologia valmis...?*, Jyväskylän yliopisto 1993 ISBN 951-34-0074-3
* *Freie Franzenia* Tutkijaliiton julkaisusarja 1982 ISBN 951-9297-31-6
* *Postfranzenia* Tutkijaliiton julkaisusarja 1993 ISBN 951-9297-93-6
* *Small talkia sosiologiasta : kirjoituksia vuosilta 1995-2006*, Tutkijalitto 2007 ISBN 978-952-5169-49-2

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Jukka Gronow, Keijo Rahkonen ja Aino Sinnemäki, Arto Noro 1947–2022, Helsingin Sanomat 12.11.2022
ranneliike.net nimilogoranneliike.net nimilogo**Ranneliike.net** on suomalainen LGBTQ+ ihmisille suunnattu ja tarkoitettu verkkopalvelu, joka on perustettu syksyllä 2001. Sivusto on tehty täysin vapaaehtoisvoimin ja sitä ylläpitää Sateenkaariyhteisöt ry.

Ranneliike.net kertoo sivuillaan haluavansa olla "homokansan yhdistävä tekijä" – kaikkien homojen kohtauspaikka, tietolähde ja keskustelufoorumi. Sivustolla on paljon lifestyle-artikkeleita muun muassa elokuvista, kauneudenhoidosta ja matkailusta. Pääpaino on viihteellä, mutta yhteiskunnallistakin sisältöä on: uutisia Suomesta ja muualta maailmasta sekä tietoa kansanedustajien mielipiteistä. Sivuilla on myös "sateenkaariystävällisten palvelujen opas". Yhteisöllisyyttä tuovat muun muassa keskustelufoorumit ja blogipalvelu.

Sateenkaariyhteisöt ry
----------------------

Satenkaariyhteisöt ry (kesäkuuhun 2009 asti Ranneliike ry) on vuonna 2003 perustettu yhdistys. Sen tarkoituksena on "edistää seksuaali- ja sukupuolivähemmistöihin kuuluvien ihmisten keskinäistä yhteydenpitoa ja avointa keskustelua, lujittaa edellä mainittuihin vähemmistöihin kuuluvien ihmisten yhteenkuuluvuudentunnetta, tarjota informaatiota heitä koskevista ja kiinnostavista asioista sekä lisätä suvaitsevaisuutta".

Yhdistyksen muita verkkopalveluita ovat radio-ohjelma *Kimmoliisan* ja homofobian vastaisen päivän verkkosivut. Sateenkaariyhteisöt ry on ollut myös useina vuosina kansainvälisen homofobian vastaisen päivän Suomen tapahtumien pääjärjestäjä. Vuonna 2007 yhdistys aloitti homofobian vastaisen *Onko sulla oikeus...?* -kampanjan.

Lähteet
-------

1. ↑  Sateenkaariyhteisöt ry: Tietoa meistä *ranneliike.net*. Viitattu 25.7.2021.
2. ↑  Yhdistys: Sateenkaariyhteisöt ry - Sateenkaariyhteisöt ry *www.sateenkaariyhteisot.fi*. Viitattu 25.7.2021.

Aiheesta muualla
----------------

* Ranneliike.net
* Sateenkaariyhteisöt ry
**Fama** oli Espanjan laivaston vuonna 1795 vesillelaskettu 34-tykkinen fregatti.

Valmistus
---------

Alus tilattiin Cartagenasta, missä köli laskettiin 1795. Alus laskettiin vesille vielä samana vuonna ja otettiin palvelukseen 1796 Espanjan Filiippinien alueelle.

Palvelus
--------

Alus lähti 10. lokakuuta 1796 Concepcionista Chilestä Manilaan Filippiineille yhdessä linjalaivojen *Europan*, *Montañésin* ja *San Pedron* sekä fregatti *Pilarin* kanssa. Manilassa taifuuni aiheutti laivueelle pahoja vaurioita saattaen sen käyttökelvottomaksi lähes pariksi vuodeksi. Espanjan ja Britannian välinen sota puhkesi.

Korjausten valmistuttua amiraali Ignacio María de Álava y Sáenz de Navarrete yritti laivueella estää Britanian Kiinan kaupan. Tammikuussa 1797 käydyn tuloksettoman taistelun jälkeen Navarrete määräsi *Faman* ja *Europan* Makaoon tuhoamaan Helmijoen estuaarissa ankkurissa olevat brittiläiset kauppa-alukset. Operaation epäonnistuttua alukset palasivat Manilaan.

Alus lähti 1804 Montevideosta Espanjaan kolmen muun fregatin kanssa. Alusten lastina oli hopeaa ja kultaa, jotka oli tarkoitettu Ranskalle. Britannian kuninkaallisen laivaston alukset pysäyttivät osaston, vaikka maat eivät olleet sodassa, estääkseen niiden arvokkaan lastin pääsyn Ranskaan. Seuranneessa Cape Santa Marían taistelussa 5. lokakuuta neljä brittiläistä fregattia pakottivat *Faman* antautumaan. Alus kuitenkin yritti myöhemmin pakoon. *HMS Medusa* pakotti aluksen antautumaan toistamiseen.

Käännös suomeksiKäännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.   
Alkuperäinen artikkeli: en:Spanish ship Fama 

### HMS Fama

Alus saapui 20. lokakuuta Portsmouthiin, missä se liitettiin kuninkaalliseen laivastoon nimellä *HMS Fama*. Alus makasi reservissä, kunnes se myytiin huhtikuussa 1812.

Lähteet
-------

* Winfield, Rif: *British Warships in the Age of Sail 1793-1817 - Design, Construction and Fates*. Minnesota: Seaforth Publishing, 2005. ISBN 978-1-84415-717-4. (englanniksi)

### Viitteet

1. ↑  Winfield 2005 s. 182
Havaiji-tyypin purkaus: 1: purkauspilvi, 2: laavasuihku, 3: kraatteri, 4: laavajärvi, 5: fumaroli, 6: laavavirta, 7: laava- ja tuhkakerroksia, 8: kerrostumia, 9: kerrosmyötäinen juoni, 10: magmakanava, 11: magmasäiliö, 12: juoni
**Havaiji-tyypin purkaus** on tulivuorenpurkaustyyppi, joka on saanut nimensä Havaijisaaren tulivuorten mukaan.

Havaiji-purkaukset ovat kaikista tulivuorenpurkauksista rauhallisimpia. Niistä purkautuu hyvin nestemäistä basalttia, joka muodostaa laavavirtoja. Pyroklastista materiaalia puolestaan purkautuu vähemmän kuin muissa purkaustyypeissä. Purkauksia tapahtuu yleisesti myös keskushuippua ympäröivistä purkausraoista.

Purkauksessa syntyvä laavasuihku voi nousta satojen metrien korkeuteen, ja niitä syöksee tulivuoresta magmassa laajenevat kaasut. Laavasuihkut voivat kestää tunteja tai jopa päiviä, ja purkausraoista voi purkautua magma voi synnyttää niin sanotun tuliverhon. Jos laava on tarpeeksi nestemäistä, se muodostaa laavavirran, joka voi olla jopa useita kilometrejä pitkiä.

Havaiji-purkaukset ovat saaneet nimensä Havaijisaarten suurimmalla saarella Havaijilla olevien tulivuorten mukaan. Saaren tulivuoria ovat muun muassa Kīlauea ja Mauna Loa. Muualla olevia Havaiji-tyypin tulivuoria ovat Piton de la Fournaise Réunionilla sekä Italian Etna ja Vesuvius.

Lähteet
-------

1. ↑  Hawaiian Eruptions *How Volcanoes Work*. Vic Camp.  Arkistoitu 27.10.2017. Viitattu 17.10.2020. (englanniksi)
2. 1 2  Hawaiian Eruption *Volcano Discovery*. Viitattu 17.10.2020. (englanniksi)
**Tigre** oli Espanjan laivaston vuonna 1747 vesille laskettu África-luokan kaksikantinen 74-tykkinen linjalaiva.

Valmistus
---------

*Pääartikkeli: África-luokka*
Alus tilattiin Havannasta, missä köli laskettiin 1. elokuuta 1746. Alus laskettiin vesille 17. joulukuuta 1747 ja otettiin palvelukseen 14. tammikuuta 1748. Virallisesti alus kuitenkin hyväksyttiin vasta seuraavana päivänä.

Palvelus
--------

Alus lähti Havannasta Ferroliin Andrés Reggion laivastossa, jonka muuta alukset olivat *Vencedor*, *Leon*, *Invincible* ja *Nueva España*. Laivasto saattoi yhdeksän rahtialuksen saattuetta, jonka lastina oli 22,5 miljoonaa hopeapesoa sekä elintarvikkeita. Se saapui 14. heinäkuuta 1749 Ferroliin, mistä alus siirrettiin tammikuussa 1752 Cartagenaan algerialaisia merirosvoja vastaan taistelleeseen Messian laivastoon.

Kesäkuussa 1752 alus saapui Cádiziin *Septentriónin* kanssa saattaen kahta Havannasta aarteita ja elintarvikkeita kuljettanutta rahtialusta, jotka oli kohdattu Cabo São de Vicenten edustalla. Vuodesta 1752 alus etsi algerialaisia merirosvoja Cartagenan edustalta, kunnes se lähti 14. huhtikuuta 1761 Havannaan *Aquilónin*, *Soberanon*, *Vencedorin*, *Conquistadorin* ja *Asian* sekä fregatti *Venganzan* kanssa.

Britannia valtasi Havannan 12. elokuuta 1762, jolloin alus vallattiin. Se liitettiin
Britannian kuninkaallinen laivastoon nimellä *HMS Tiger*. Alus siirrettiin 1778 sairaalalaivaksi ja myytiin romutettavaksi 10. kesäkuuta 1784.

Lähteet
-------

* Winfield, Rif: *British Warships in the Age of Sail 1714-1792 - Design, Construction and Fates*. Minnesota: Seaforth Publishing, 2007. ISBN 978-1-84415-700-6. (englanniksi)
* Winfield, Rif; Tredrea, John; Garcia-Torralba Pérez, Enrique & Blasco Felip, Manuel: *Spanish Warships in the Age of Sail 1700-1860: Design, Construction, Career and Fates*. Seaforth Publishing, 2023. ISBN 978-1-5267-9078-1. (englanniksi)

### Viitteet

1. 1 2 3 4  Winfield et al 2023 s. 131-132
2. ↑  Winfield 2007 s. 71

Malline:África-luokan linjalaivat
**Baijerintunnelimyyrä** (*Microtus bavaricus*) on Cricetidae-heimoon, myyrien (Arvicolinae) alaheimoon ja peltomyyrien (*Microtus*) sukuun kuuluva äärimmäisen uhanalainen jyrsijälaji. Baijerintunnelimyyrä on osa *Microtus multiplex* -lajikompleksia, johon kuuluvat sen lisäksi jugoslaviantunnelimyyrä (*Microtus liechtensteini*) ja alppitunnelimyyrä (*Microtus multiplex*). Kompleksin lajien levinneisyys oli yhtenäinen ennen Alppien viimeisintä jääkautta, joka erotti ne toisistaan.

Baijerintunnelimyyrän ruumiin pituus on 9–10,5 senttimetriä ja hännän pituus 3,5–4 senttimetriä. Sen korvat ovat kahdeksan millimetrin mittaiset. Turkki on tiheä ja pehmeä. Väritykseltään laji on selkäpuolelta ruskea ja vatsasta harmaavalkoinen.

Historiallisesti baijerintunnelimyyrää on elänyt Saksassa Baijerin osavaltiossa, ja koska sitä ei ole tavattu siellä vuoden 1962 jälkeen muualla, sen luultiin aina vuoteen 2000 asti kuolleen sukupuuttoon, minä vuonna kuitenkin varmistettiin vuonna 1976 pohjoisesta Tirolista Itävallasta löydetyn myyräpopulaation kuuluvan baijerintunnelimyyrän lajiin. Baijerintunnelimyyriä eli Tirolissa todistetusti ainakin vielä vuonna 2004. Sieltä se tunnetaan ainoastaan Rofan-vuorelta 730–1 100 metrin korkeudesta. Baijerissa lajia oli elänyt 750 metrin korkeuksissa avoimilla rinteillä.

Baijerintunnelimyyrän ravintoa ovat mukulat, juuret ja versot. Ne kaivavat elinalueelleen lukuisia koloja ja multakekoja.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Meinig, H.: *Microtus bavaricus* *IUCN Red List of Threatened Species. Version 2019-3*.  2019. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 4.3.2020. (englanniksi)
2. 1 2 3  Elo, Ulla (toim.): *Maailman uhanalaiset eläimet - Osa 1: Nisäkkäät*, s. 52–53. Weilin+Göös, 1991. ISBN 951-35-4686-1.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Taksonitunnisteet | 
* Wikidata: Q812250
* Wikispecies: Microtus bavaricus
* ADW: Microtus\_bavaricus
* EoL: 1179635
* EUNIS: 11292
* Fauna Europaea: 305650
* Fauna Europaea (new): 0ec92611-95c8-47a6-9906-7176f3daad9f
* GBIF: 2438594
* iNaturalist: 44279
* IRMNG: 10464406
* ITIS: 632857
* IUCN: 13461
* MSW: 13000249
* NBN: NHMSYS0000376922
* NCBI: 137710
* uBio: 107943

 |

 |
**Toyopet** on Toyotan käyttämä automerkki, jota Toyota käytti vuodesta 1947 1960-luvulle asti. Sen jälkeen Toyota-autotehdas on myynyt henkilöautoja Toyota-merkkisinä.

Suomeen Toyopet-autoja ei ole tuotu, paitsi yksityiskäyttöön. Maahantuonnin alkaessa Suomeen vuonna 1964 kaikki autot myytiin Suomessa Toyota-merkkisinä. Kuitenkin kahta vuotta aiemmin vuonna 1962 maahantuoja Korpivaara oli tuonut Suomeen kaksi Toyopet Tiaraa saadakseen kokemusta auton ominaisuuksista. Näitä kahta Toyopetia ei ollut tarkoitettu myytäväksi. Vuonna 1974 toinen Suomeen tuoduista Tiaroista oli säilynyt melko hyväkuntoisena ja sillä oli ajettu yli 200 000 km. Toinen alkuperäisistä Tiaroista on Toyotan maahantuojan kokoelmassa Vantaalla.

Malleja
-------

* Toyopet Corona xT1x 1956–1960
* Toyopet Corona xT2x-RT3x 1960–1969
* Toyopet Model SB 1947–1963
* Toyopet RS Crown 1955-1962
* Toyopet Tiara 1962-1965

Lähteet
-------

1. ↑  Tekniikan Maailma 17/1974, sivu 142
2. ↑  Klassikot-lehti 04/2015, sivu 78
Che Guevara Alberto Kordan ottamassa valokuvassa.
**Alberto Díaz Gutiérrez** (14. syyskuuta 1928 Havanna – 25. toukokuuta 2001 Pariisi) oli kuubalainen valokuvaaja, joka tunnetaan parhaiten kuuluisan Che Guevaran valokuvan ottajana.

Korda oli rautatieläisen poika, joka työskenteli monissa ammateissa (juoksupoika, ovelta-ovelle-kauppias jne.) ennen ryhtymistään valokuvaajan apulaiseksi. Korda eteni urallaan hyvin ja hänestä tuli suosittu mallien kuvaaja. Korda meni naimisiin kuubalaisen mallin, Niurkan kanssa, tämä kuten kaksi muutakin avioliittoa päättyivät eroon. Korda muutti sukunimensä Diaz Gutiérrez Kordaksi brittiläisen ohjaajan Alexander Kordan mukaan, sukunimi kuulosti kuubalaiseen korvaan aivan Kodakilta.

Kuuban vallankumous vuonna 1959 muutti Kordankin elämän ja hän alkoi tarjota valokuviaan *Revolucion*-sanomalehdelle, jonka toimitus oli lähellä Kordan studiota. Vallankumouksen jälkeen hänestä tuli Fidel Castron henkilökohtainen valokuvaaja kymmeneksi vuodeksi.

Kuuluisa Che Guevara -valokuva otettiin vuonna 1960. Korda ei koskaan saanut kuvasta mitään palkkiota mutta vuonna 2000 hän haastoi Smirnoff-yhtiön oikeuteen näiden käytettyä kuvaa mainoksissaan. Lopulta ilman oikeudenkäyntiä saamansa 50 000 dollaria hän lahjoitti kuubalaiselle terveydenhuoltojärjestelmälle.

Vuodet 1968–1978 Korda keskittyi vedenalaiseen valokuvaukseen kunnes 1978 hänen näyttelynsä Japanissa nosti hänen valokuvansa kansainvälisesti tunnetuiksi. 1980-luvulla hän kuului Castron seurueeseen tämän matkoilla Venezuelaan ja Meksikoon. Hänellä oli myös pieni rooli Wim Wendersin dokumentin *Buena Vista Social Club* alussa. Tosin jostakin syystä hänen nimeään ei ole lopputeksteissä.

Alberto Korda kuoli sydänkohtaukseen Pariisissa vuonna 2001 vieraillessaan töidensä näyttelyssä.

Kuuban kuuluisimpiin nykykuvaajiin kuuluva José A. Figueroa toimi uransa alkuvaiheessa Alberto Kordan apulaisena ja työtoverina.

Lähteet
-------

1. 1 2  BBC News 26.5.2001
2. ↑  CNN 16.9.2000 (Arkistoitu versio)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Alberto Korda**.
* Che - Alberto Korda

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Saksa
* Italia
* Yhdysvallat
* Ruotsi
* Japani
* Korea
* Alankomaat

 |
|  |
| Taiteenala | 
* Photographers' Identities
* RKD Artists
* ULAN

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
Tuttu Jänis jatkosodan aikaan.
**Tuttu Arvo Rafael Jänis** (26. lokakuuta 1905 Pietari – 18. helmikuuta 1980 Kuopio) oli suomalainen Kuopiossa vaikuttanut valokuvaaja.

Tuttu Jäniksen isä Juho Jänis (1877–1923) oli maanmittausinsinööri ja valokuvaaja. Jäniksen perhe muutti 1905 Pietarista Yhdysvaltoihin Michiganiin. Tuttu Jänis ja hänen äitinsä Siviä Jänis palasivat kuitenkin jo vuonna 1906 Suomeen, jossa he asettuivat asumaan Siviä Jäniksen isän Säiniöstä ostamalle maatilalle. Isä Juho Jänis palasi Suomeen 1907 ja toimi sitten pari vuotta valokuvaajana Viipurin maalaiskunnan Säiniöllä ennen kuin tuli Joroisiin 1911.

Jäniksen vanhemmat perustivat *Atelier Savo*-nimisen valokuvaamon Joroisiin ja myöhemmin toisen valokuvaamon Varkauteen. Tuttu Jänis oli mukana avustamassa liikkeiden hoidossa jo 9-vuotiaasta saakka. Vuonna 1923 hän lähti Helsinkiin ja opiskeli valokuvausta ja kuvan valmistusta valokuvaaja Tyyne Savian oppilaana. Hän kävi myös muita valokuvausalan kursseja ja vuonna 1926 hän osti E. Kannon omistaman *Aug. Schuffertin valokuvaamon* Kuopiosta. Valokuvaamon uudeksi nimeksi tuli *Valokuvaamo Jänis*. Se toimi ensin Haapaniemenkatu 26:ssa ja sitten Saastamoisen talossa Kauppakatu 41:ssä.

Tuttu Jänis toimi myös vuosina 1926-1941 ilmestyneen Pohjois-Savo-lehden pääkuvaajana. Hän toimi lisäksi tilaus- ja mainosvalokuvaajana kuvaten erilaisia tapahtumia, kilpailuita, messuja, rakennuksia ym. Hän suoritti valokuvamestarin tutkinnon 1948.

Talvisodan aikana Jänis oli mukana tiedustelulennoilla ja toimi ilmavalokuvien kehittäjänä. Jatkosodan aikana hän palveli ilmavoimien valokuvausosastossa eri paikoissa muun muassa Äänislinnassa. Hän oli myös linja-autoon rakennetun ilmavoimien valokuvauslaboratorion päällikkönä Onttolassa.

Tuttu Jänis perusti vielä 1967 toisen *Foto-Jänis Kuopio* nimisen valokuvaamon Kuopioon. Hän myi liikkeensä maaliskuussa 1975 ja siirtyi eläkkeelle. Jänis sai valtion taiteilijaeläkkeen vähän ennen kuolemaansa. Kuopion kulttuurihistoriallisen museon kokoelmiin kuuluu yli 300 000 Jäniksen ja hänen valokuvaamonsa kuvaajien 1920-1960-luvuilla ottamaa valokuvanegatiivia. Tämän kokoelman Jänis lahjoitti museolle 1977.

Tuttu Jänis oli naimisissa vuodesta 1929 Elin Nurmen (s. 1903) kanssa. Elin "Elli" Jänis toimi myös valokuvaajana ja hän hoiti perheen liikettä sotavuosina yksin.

Lähteet
-------

* Jänis, Matleena: *Kuvia Savosta ja maailmalta. Jänisten valokuvaajasuku.* Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2017.

* Valokuvataiteen museon Kuka kuvasi-tietokanta: Tuttu Jänis. (Internet Archive)
* VB-valokuvakeskus: Valokuvaaja Tuttu Jänis. (Internet Archive)

Kirjallisuutta
--------------

* Laitinen, Jouko Juhani: Jänisten jäljillä Varkaudessa: Varkauden urbanisoitumiskehitys. Yhteiskuntapolitiikan pro gradu -tutkielma, Jyväskylän yliopisto 2008.

Aiheesta muualla
----------------

* Pohjois-Savo-lehden lehtikuvia. (Arkistoitu – Internet Archive)
**Sirkka Könönen** (7. maaliskuuta 1947 Suonenjoki – 28. heinäkuuta 2018 Helsinki) oli suomalainen tekstiilitaiteilija, joka tunnettiin värikkäistä luontoaiheisista villaneuleistaan. Hän teki myös seinätekstiilejä ja mattoja. Könönen sai taideteollisuuden valtionpalkinnon vuonna 1992, ja seuraavana vuonna hänet valittiin Vuoden tekstiilitaiteilijaksi.

Sirkka Könönen valmistui ensin kartanpiirtäjäksi ja kouluttautui sitten tekstiilitaiteilijaksi Taideteollisesta korkeakoulussa, josta hän valmistui vuonna 1979. Uransa alussa hän kutoi mattoja, kunnes neulevaatteet alkoivat kiinnostaa häntä enemmän. Hänet tunnettiin myös kierrätysmateriaaleista tehdyistä installaatioistaan.

Könösen tuotteita myytiin hänen omaa nimeään kantavassa myymälässä Helsingin Kruununhaassa. Hänen neuleidensa omistajiksi tiedetään muun muassa kuningatar Silvia, prinsessa Anne, Bill Clinton ja Woody Allen.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Rantanen, Miska: Eläinaiheisista paidoista tunnettu tekstiilitaiteilija Sirkka Könönen on kuollut *Helsingin Sanomat*.  31.7.2018. Viitattu 31.7.2018.  (Tilaajille.)
2. 1 2  Sallas, Laura: "4.1.6 Sirkka Könönen", *Keveät kuidut, painavat paperit –Paperitaide Suomessa tekijän näkökulmasta*, s. 28-29. Pro gradu -tutkielma. Jyväskylä: Jyväskylän yliopisto. Teoksen verkkoversio (PDF) (viitattu 31.7.2018).
3. ↑  Kivirinta, Marja-Terttu: Sirkka Könönen 1947–2018 *HS Muistot*.  7.8.2018. Viitattu 9.8.2018.

Kirjallisuutta
--------------

* Luutonen Marketta: *Elämän kirjo neuleissa – Kuva tekstiilitaiteilija Sirkka Könösestä.* Akatiimi 1999. ISBN 951-97208-8-X.

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Saksa
* Yhdysvallat

 |

 |
**Kiri&Kirittäret juniorit** on jyväskyläläinen junioripesäpallon erikoisseura. Seura on Suomen Pesäpalloliiton jäsen. Seuran puheenjohtaja on Matti Mäkinen ja taloudenhoitaja on Minna Elonheimo.

Joukkueet
---------

**POJAT**

B-Pojat Poikien Superpesis ja Miesten Suomensarja

C-Pojat C-poikien pelisarja ja C-poikien SM-sarja

D-Pojat Pelisarja ja Kilpasarja

E-Pojat Pelisarja ja kilpasarja

F-Pojat Aluesarja

G-Pojat JunnuSuper

**TYTÖT** (B-tytöt Pelaa Tyttöjen Superpesistä Kirittärissä.)

C-Tytöt C-tyttöjen aluesarja ja C-tyttöjen SM-sarja

D-Tytöt Pelisarja

E-Tytöt Pelisarja ja Kilpasarja

F-Tytöt Aluesarja ja JunnuSuper

G-Tytöt JunnuSuper

Historia
--------

**Jyväskylän Kiri-Juniorit** perustettiin jo 1996, mutta sen aktiivinen toiminta loppui vuonna 2008.

Vuodesta 2009 eteenpäin pesäpallon junioritoiminta Jyväskylässä tapahtui joko Jyväskylän Kirin tai Jyväskylän Pesiksen kautta. Jyväskylän Kirin juniorijaosto, ja välillä Jyväskylän Kiri, pyöritti siis poikien junioritoimintaa vuoden 2016 loppuun saakka.

Vuoden 2017 alusta Jyväskylän Kiri-Juniorit herätettiin uudelleen aktiivitoimijaksi poikien junioriseurana ja kauden päätteeksi syksyllä 2017 myös tyttöjen junioritoiminta tuli osaksi junioriseuran toimintaa ja seuran nimi muuttui Jyväskylän Kiri&Kirittäret Junioreiksi.

Jyväskylän Kiri&Kirittäret Juniorit vastaavat poikien puolella kaikkien juniori-ikäluokkien junioritoiminnasta ja tyttöjen puolella seura vastaa junioritoiminnasta C-tyttöihin saakka. B-tyttöjen toiminnasta vastaa jo Kirittäret.

Jyväskylän Kiri&Kirittäret Juniorit on junioripesäpallon erikoisseura. Seura on Suomen Pesäpalloliiton jäsenseura

Logot
-----

Kiri&Kirittäret junioreiden viralliset logot.

* Seuran logoSeuran logo
* Kirin vanha logoKirin vanha logo
* Kiri-LogoKiri-Logo
* Kirittärien logoKirittärien logo
* Kirittärien logoKirittärien logo

Aiheesta Muualla
----------------

* (Seuran oma sivu)
* Jyväskylän Kiri
* Kirittäret

Lähteet
-------

1. ↑  Kiri&Kirittäret Juniorit - Jyväskylän Kiri-Juniorit *www.kirijuniorit.fi*. Viitattu 16.7.2023.
2. ↑  Hallitus - Jyväskylän Kiri-Juniorit *www.kirijuniorit.fi*. Viitattu 16.7.2023.
3. ↑  Poikajoukkueet - Jyväskylän Kiri-Juniorit *www.kirijuniorit.fi*. Viitattu 17.7.2023.
4. ↑  Kirittäret - Jyväskylän Kiri-Juniorit *www.kirijuniorit.fi*. Viitattu 17.7.2023.
5. ↑  Tyttöjoukkueet - Jyväskylän Kiri-Juniorit *www.kirijuniorit.fi*. Viitattu 17.7.2023.
6. ↑  Kiri&Kirittäret Juniorit - Jyväskylän Kiri-Juniorit *www.kirijuniorit.fi*. Viitattu 17.7.2023.
7. ↑  Logot - Jyväskylän Kiri-Juniorit *www.kirijuniorit.fi*. Viitattu 17.7.2023.
Neuvostoliiton Mars 3 -luotaimen laskeutuja tuona ajan postimerkissä.
**Mars 3** oli Neuvostoliiton vuonna 1971 Marsia tutkimaan lähettämä avaruusluotain. Luotain oli kaksiosainen: se koostui kiertorataosasta ja laskeutumiskapselista. Mars 3 laukaistiin 28. toukokuuta 1971 ja laskeutumiskapseli irroittautui luotaimesta 2. joulukuuta 1971 laskeutuakseen planeetan pinnalle.

Mars 3:n laskeutujan lähetin lopetti toimintansa 20 sekuntia laskeutumisen jälkeen tuntemattomista sysistä eikä signaalia enää tullut Maahan asti. Ei ole tiedossa, oliko kyse laskeutujan viasta vai kierorataosasta johtubasta viestinnän viiveestä. Luotain lähetti kuvan, josta ei saanut selvää yksityiskohdista ja valaistus oli heikko, mutta tämä virhe saattoi johtua Marsissa tuolloin olleesta pölymyrskystä. Toisten lähteiden mukaan tämä oli valheellista propagandaa, jolla haluttiin peittää operaation täydellinen epäonnistuminen.

Vuonna 2013 Marsin pinnalta otetuista kuvista löydettiin osia, jotka saattoivat olla Mars 3:n jäännökset.

Luotaimen edeltäjä oli Mars 2 ja näiden jälkeen lähetettiin Marsiin vielä luotaimet 4, 5, 6 ja 7. Mars 2 ja 3 olivat rakenteeltaan samanlaisia avaruusluotaimia.

Lähteet
-------

* Raudsepp, Paul: *Suuntana Mars!*. Helsinki: Raud publishing, 1993. ISBN 952-9689-01-2.

### Viitteet

1. 1 2 3 4 5 6  NASA: Mars 3 Lander (englanniksi) Viitattu 14.9.2021
2. ↑  Raudsepp 1993 s. 55
3. ↑  NASA Mars Orbiter Images May Show 1971 Soviet Lander (Arkistoitu – Internet Archive) NASA 11.4.2013. (englanniksi) Viitattu 14.9.2021

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Mars-ohjelma**.
* Mars 3:n laskeutujan lähetys katkeaa, engl.
* Soviet mars images
* mars 3 (Arkistoitu – Internet Archive)
* Ensimmäisellä Mars-mönkijällä oli huonoa tuuria (Arkistoitu – Internet Archive) – Tiedetuubi.fi
**Suomen pienviljelijäin puolue** (SPP) oli 1929 perustettu vähäosaisten talonpoikien etupuolue. SPP yhdistyi 1936 kahden muun pienpuolueen kanssa muodostaen Pienviljelijäin ja maalaiskansan puolueen.

SPP perustettiin Tampereella 12. toukokuuta 1929 pidetyssä kokouksessa. Jo alkuvuodesta oli perustettu *Suomen Pienviljelijä* -lehti, jossa uutta puoluetta hahmoteltiin. Perustamista aikaisti eduskunnan hajottaminen huhtikuussa. Puheenjohtajaksi valittiin lehteäkin päätoimittanut Eino Yliruusi Ikaalisista. SPP ei saanut kansanedustajia ensimmäisellä yrittämällä vaaleissa 1929, mutta puolue nousi eduskuntaan seuraavan vuoden vaaleissa. 

SPP kritisoi perustettaessaan etenkin Maalaisliittoa ja Suomen sosialidemokraattista puoluetta pienviljelijöiden asioiden unohtamisesta. Puolueen ohjelma oli populistinen ja osin radikaali. Talousohjelmassa SPP kannatti vasemmiston perinteisesti suosimia keinoja ja jäsenistössä eli vahvana niin sanottu "herraviha", mutta monet puolueen kannattajat olivat arvoissaan varsin konservatiivisia. Vuonna 1930 puolueessa vaadittiin kommunismin hävittämistä maasta ja SPP:n ainoa kansanedustaja äänesti "kommunistilakien" hyväksymisen puolesta.

Puolueeseen liittyi myös vasemmistotaustaisia pienviljelijöitä ja nämä toivotettiinkin tervetulleiksi. Tämä suuntaus ja radikaalit puheet saivat monet syyttämään SPP:tä kommunistien ja Neuvostoliiton kätyreiksi. Mitään suurta vaikutusta ei kommunisteilla kuitenkaan puolueen toimintaan ollut ja Suomen kommunistisen puolueen (SKP) asenne sitä kohtaan pysyi kielteisenä 1930-luvun alun. Joitakin SPP:n osastoista, joita sillä oli yli 200, kieltäydyttiin hyväksymästä yhdistysrekisteriin kommunistilakeihin vedoten.

Vuodesta 1933 oli eduskunnassa myös kilpaileva pienviljelijäpuolue Kansanpuolue (KP). SPP ja KP neuvottelivat yhdistymisestä pitkään ja hartaasti ennen vuoden 1936 vaaleja, mutta päätyivät lopulta erillisiin listoihin, mikä johti molemminpuolisiin menetyksiin. Tappiot antoivat yhdistymishankkeelle uutta puhtia ja se toteutui loppuvuodesta 1936. Uuden puolueen nimeksi päätettiin antaa Pienviljelijäin ja maalaiskansan puolue. Mukana perustamisessa oli SPP:n ja KP:n lisäksi Pulatoimikuntien keskustoimikunta.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **Eduskuntavaalit**

| Vuosi | Edustajia | Kannatus |
| --- | --- | --- |
| 1929 | -- | 10 154 | 1,08% |
| 1930 | 2 | 20 883 | 1,85% |
| 1933 | 3 | 37 544 | 3,39% |
| 1936 | 1 | 23 159 | 1,97% |

 |   | **Presidentinvaalit**

| Vuosi | Valitsijamiehiä | Kannatus |
| --- | --- | --- |
| 1931 | 2 | 11 772 | 1,41% |
| 1937 |  ? | 13 883 | 1,25% |

 |

Lähteet
-------

1. 1 2 3 4  Matti Lackman: Taistelu talonpojasta. Suomen Kommunistisen Puolueen suhde talonpoikaiskysymykseen ja talonpoikaisliikkeisiin 1918-1939 (Pohjoinen 1985), sivut 284–305.
**Hoonah** on kaupunki Alaskassa. Se sijaitsee Chichagofinsaaren pohjoisrannalla Icy Straitin (Icysalmen) äärellä. Nimi *hoonah* tarkoittaa "kylää kalliolla".

Vuoden 2000 väestönlaskennassa kaupungin asukasluku oli 860. Näistä 60,58% edusti etnisesti Amerikan alkuperäiskansoja. Hoonah on tlingitteihin kuuluvan huna-ryhmän tärkein asuinpaikka.

Historiaa
---------

Legendan mukaan jäätikön siirtyminen hunien alkuperäiskodissa Glacier Bayssä sai heidät muuttamaan paikkaan, jossa sijaitsee nykyisin Hoonah. 

Vuonna 1880 The Northwest Trading Company rakensi ensimmäisen kauppapuodin Hoonahiin. Seuraavana vuonna presbyteerit perustivat lähetysaseman ja koulun. Vuoden 1887 tienoilla kylässä asui talvisin 450-500 ihmistä. Vuonna 1901 Hoonahiin avattiin postikonttori. Vuonna 1944 tulipalo tuhosi suuren osan Hoonahia, mukaan lukien omia tärkeitä tlingitti-kulttuurikohteita. Yhdysvaltojen hallitus auttoi Hoonahin jälleenrakentamisessa.

Lähteet
-------

1. ↑  American FactFinder (Community facts -haulla *kaupungin nimi, piirikunta*) *US Census Bureau*.  (englanniksi)

Aiheesta muualla
----------------

CommonsCommons
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta **Hoonah**.
* Hoonah Google Localissa
Uusin Läntinen Tarvonsilta, rakennettu vuonna 2020.
Läntinen Tarvonsilta 2018. Ponttonisilta oli käytössä 1989–2020. 
Läntinen Tarvonsilta 1920-luvulla, niin sanottu kolmen tukin silta
**Läntinen Tarvonsilta** (ruots. *Västra Tarvobron*) on 144 metriä pitkä ja 6 metriä leveä silta Pellavaniemen ja Tarvo-nimisen saaren välissä Espoossa. Tarvon itäpuolella sijaitsee Itäinen Tarvonsilta. Silta ylittää Läntisen Tarvonsalmen, joka yhdistää Laajalahden Isoon Huopalahteen. Silta on tarkoitettu kävely- ja pyöräliikenteelle ja se on osa pääpyöräreittiä Leppävaarasta Helsingin keskustan suuntaan. 

Ensimmäiset sillat Tarvolle rakennettiin vuonna 1915 osana tykkitietä Laajalahden ja Munkkiniemen välille, joka oli osa venäläistä linnoitusketjua Krepost Sveaborg. Puusillan kansi poltettiin sisällissodassa kevällä 1918, mutta palossa säästyneiden siltapilarien päälle asetettiin kolme tukkia kulkuyhteyden muodostamiseksi salmen yli. Siltaa ei korjattu ja viranomaiset kielsivät kolmen tukin sillan käytön sakon uhalla 1930-luvun lopussa. Kävelijöille ja pyöräiljöille rakennettiin uusi puusilta vuonna 1964, kaksi vuotta Tarvon ylittävän moottoritiesillan valmistumisen jälkeen noin 100 metriä pohjoiseen. Jää tuhosi puusillan vuonna 1988 ja se korvattiin uudella ponttonisillalla vuonna 1989. Kun ponttonisilta oli tullut elämänkaarensa loppuun se korvattiin betonisillalla, joka otettiin käyttöön lokakuussa 2020.

Lähteet
-------

1. ↑  Läntisen Tarvonsillan rakentaminen *espoo.fi*. Viitattu 15.10.2020. [vanhentunut linkki]
2. ↑  Sirkku Aalto: Uusi kevyen liikenteen silta aukesi Espoon ja Helsingin rajalle – erilliset kaistat kävelijöille ja pyöräilijöille *Länsiväylä*.  9.10.2020. Viitattu 15.10.2020.
3. ↑  Läntinen Tarvonsilta *www.espoo.fi*.  Arkistoitu 11.10.2018. Viitattu 18.10.2018.
4. ↑  Tarvonsilta, Espoo | WSP *www.wsp.com*. Viitattu 3.11.2020.
5. ↑  HS Espoo | Venäläiset sotilaat jättivät perinnöksi kamalan sillan Espoon itäreunalle – Samaa reittiä on kuljettu tähän päivään mereen liukumisen pelko takaraivossa *Helsingin Sanomat*.  17.11.2020. Viitattu 22.11.2020.
**Nils "Nisse" Rikhard Rinkama**, vuoteen 1935 **Ringbom** (4. joulukuuta 1920 Pori – 12. elokuuta 1961 Cadiz Espanja) oli suomalainen säveltäjä ja kapellimestari.

Henkilöhistoria
---------------

Nils Rinkaman vanhemmat olivat kauppias, muusikko Niilo Rikhard Rinkama ja Dagmar Salminen. Rinkama tuli ylioppilaaksi 1940 ja opiskeli musiikkia Helsingin yliopistossa 1945–1946 ja Sibelius-Akatemiassa 1938–1939 ja 1945–1947, pääaineena huilunsoitto. Pianonsoittoa hän opiskeli Kerstin Karstenin ja Martti Paavolan johdolla. Rinkama toimi Suomalaisen oopperan kapellimestarina vuodesta 1946. Vakinaiseksi kapellimestariksi oopperaan Rinkama kiinnitettiin vuonna 1953. Orkesterien johtamisen ja sävellystyön lisäksi hän toimi myös konserttien säestäjänä ja johtajana Suomessa ja ulkomailla. Rinkama kuoli sydänkohtaukseen kesken oopperan baletin työmatkaa Espanjassa.

Nils Rinkaman puoliso vuodesta 1943 oli Irja Tuulikki Harju. Heidän poikansa oli lakimies Riku Rinkama.

Sävellykset elokuviin
---------------------

* *Kahvia, kahvia* (lyhytelokuva, 1951)
* *Professori Masa* (1950)
* *Isäntä soittaa hanuria* (1949)
* *Ruma Elsa* (1949)

Lähteet
-------

1. 1 2  L. Arvi P. Poijärvi, Ilmari Havu, Mauno Jääskeläinen (toim.): *Kuka kukin on (Aikalaiskirja). Henkilötietoja nykypolven suomalaisista 1950*, s. 622. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Otava, 1949.
2. 1 2  Kapellimestari Nisse Rinkama kuollut. *Helsingin Sanomat*, 14.8.1961, s. 7.
3. ↑  Harju-Virta, Eeva-Maija: Muistot: Irja Rinkama *Helsingin Sanomat*.  3.2.2013.

Aiheesta muualla
----------------

* Nisse Rinkama Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
* Nisse Rinkama Elonetissä (Arkistoitu – Internet Archive)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala Muokkaa Wikidatassa | 
* MusicBrainz

 |

 |
**María Elena Walsh** (1. helmikuuta 1930 – 10. tammikuuta 2011) oli argentiinalainen kirjailija, runoilija ja laulaja. Hänen tunnetuimpia teoksiaan ovat Manuelita-kilpikonnasta ja tämän apinaystävästä kertovat laulut ja lastenkirjat.

Walsh julkaisi ensimmäiset runonsa 15-vuotiaana. Hän lähti pian Eurooppaan ja Yhdysvaltoihin, missä hän kirjoitti ja esiintyi. Hän esitti Pariisissa argentiinalaiseen suulliseen perinteeseen perustuvia lauluja ja levytti niitä useita albumillisia. Niistä tuli suosittuja, ja Walsh alkoi kirjoittaa myös omia laulujaan. Kuuluisa albumi tuolta ajalta on Canciones para Mirar (1960), jolla kilpikonna Manuelita sai ensiesiintymisensä.

Walsh palasi Argentiinaan vuonna 1970 kuuluisana. Vuosien 1976–1983 diktatuurin aikana Walsh protestoi avoimesti ja kirjoitti protestilauluja.
Vuonna 1978 hän lopetti esiintymisen kyllästyttyään sensuuriin ja keskittyi kirjoittamiseen. Kantaa ottavien tekstien lisäksi hän julkaisi matkakertomuksia Euroopasta ja Amerikasta yhdessä partnerinsa, valokuvaaja Sara Facion kanssa.

Lähteet
-------

1. 1 2 3  Maria Elena Walsh, Argentine writer and singer, dies at 80 *Washington Post*. Viitattu 1.4.2023.
2. 1 2  María Elena Walsh – iconos argentinos *Argentina*.  Arkistoitu 5.7.2022. Viitattu 1.4.2023. (espanjaksi)
3. ↑  Argentiinan rakastama taiteilija María Elena Walsh nukkui pois *.Yle*.  2011. Viitattu 1.4.2023.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* FAST
* ISNI
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Espanja
* Ranska
* BnF data
* Argentiina
* Katalonia
* Saksa
* Israel
* Yhdysvallat
* Alankomaat

 |
|  |
| Tieteilijät | 
* CiNii

 |
|  |
| Taiteenala | 
* MusicBrainz

 |
|  |
| Muut | 
* Europeana
* SNAC
* IdRef

 |

 |
**Pauli Rantanen** (13. joulukuuta 1936 Harlu – 26. tammikuuta 2016 Vihti) oli vihtiläinen keksijä, jonka keksintöjen tarkoitus oli luonnonsuojelu ja kehitysmaiden köyhien auttaminen.

Rantasen elämän pääkohdat
-------------------------

1936 syntynyt Pauli Rantanen aloitti kehitysaputyöskentelyn toimimalla kirkon ja helluntaiherätyksen yhteisen kahvikampanjan puuhamiehenä 1970-luvulla. 1979 hän oli mukana perustamassa LKA:n (nykyisin Fida) ensimmäistä kirpputoria Helsingin Vilhovuorenkadulle. LKA:n valtakunnallinen tekstiilikeräys Yhdelle vähimmistä, toteutettiin Vihdin Selkin kylässä 1981. Alueelle kerättiin useita miljoonia kiloja tekstiilijätettä. Samaan aikaan rakennettiin LKA:lle laaja kirpputoriketju sekä synnytettiin teollista tekstiilinkierrätystä harjoittava Rejtex Oy.
Pauli Rantasen johtama Rejtex Oy sai Uudenmaan ympäristöpalkinnon 1991, Helsingin kierrätyspalkinnon 1993 ja Ekosäätiön Pekka Kuusi -palkinnon. Rejtex Oy:n toiminta on loppunut 1994. LKA:n ja Pauli Rantasen tiet erosivat 1989, jolloin tekstiilinkierrätyksestä päävastuun otti Uuden kasvun yhdistys ry. Pauli Rantanen on työskennellyt Uuden kasvun yhdistys ry:n puheenjohtajana 9.12.2009 asti. Yhdistys teki 1990-luvulla valtion rahoittamia kehitysapuprojekteja Ugandassa.

Rantasen keksintöjä
-------------------

* Taloudellinen*lähde?* (vähän puuta kuluttava) Sarajevo-keitin.
* Kolmannen sukupolven hiilletysuuni, joka mahdollistaa puun kasvunesteiden (kuten koivusokeri ja kasvistanolit) talteenoton*lähde?*.
* Aurinkoenergiaa käyttävä kodin käyttöveden puhdistuslaite
* Vedenkuljetusastia
* Öljynimeysmatto tekstiilijätteestä
* Erilaiset tekstiilikierrätystuotteet tekstiilijätteestä (valmistajia Suomessa muun muassa Dafecor Oy ja Jyka-tuote)*lähde?*.

Lähteet
-------

1. ↑  Pauli Rantasen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa *hs.fi*. Viitattu 29.2.2016.

Kirjallisuutta
--------------

* Aalto, Kaj: *Köyhien Pauli - Kierrättäjä Jumalan armosta*. Osumakirjat. Hakapaino Oy Helsinki 1994.
**Verkkovirsikirja** on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon verkkopalvelu, jossa on mahdollisuus etsiä kirkon virsiä tekstin, numeron, teeman, säveltäjän tai sanoittajan nimen sekä raamatunkohdan tai virsikirjaan liittämisvuoden mukaan. Evankelisluterilaisen kirkon verkkosivustolla toimiva palvelu avattiin vuonna 2006.

Verkkovirsikirja on laaja tietopankki. Siitä saa tietoa yksittäisen virren syntyprosessista ja virsikirjan vaiheista. Virrestä voi olla linkki kirkkovuoden kohtaan tai myös Sibelius-Akatemian vanhoihin nuottikäsikirjoituksiin, joka esittelee varhaisimpia Suomessa muistiinkirjoitettuja versioita sävelmästä. 

Suvivirsi on verkkovirsikirjan suosituin virsi. Toisena suosikkilistalla on häävirsi numero 822 *Se tuntee onnen syvän* ja kolmantena lastenvirsi 492 *Ystävä sä lapsien*. Lista on koottu hauista, jotka tehtiin vuonna 2007 toukokuun lopusta kesäkuun puoliväliin ulottuvalla ajanjaksolla. Tänä aikana verkkovirsikirjan sivuilla käytiin 5 400 kertaa ja eri sivuja avattiin 42 500 kertaa.

Tilastoja
---------

Suosituimmat virret 21. kesäkuuta 2007 (tehty eniten hakuja touko–kesäkuussa 2007):

Virsi 571: Jo joutui armas aika
Virsi 822: Se tuntee onnen syvän
Virsi 492: Ystävä sä lapsien
Virsi 499: Jumalan kämmenellä
Virsi 517: Herra, kädelläsi
Virsi 462: Soi kunniaksi Luojan
Virsi 241a: Herra, rakkaastani
Virsi 239: Loi Herra kuvaksensa
Virsi 490: Mä silmät luon ylös taivaaseen
Virsi 240: Herra, kaiken onnen tuoja
Virsi 818: Kaiken hyvän antaja
Virsi 238: Avioliiton Jumala
Virsi 338: Päivä vain ja hetki kerrallansa
Virsi 503: Taivaan Isä suojan antaa
Virsi 501: Kuule, Isä taivaan, pyyntö tää
Virsi 817: Luo näihin kahteen katseesi
Virsi 823: Rakkauden suurta juhlaa
Virsi 135: Jumala loi auringon, kuun
Virsi 332a: Herraa hyvää kiittäkää
Virsi 819: Rakkauden syttyminen
Virsi 824: Oi rakkauden Luoja
Virsi 816: Luoja teidät loi
Virsi 555: Oi Herra, luoksein jää, jo ilta on
Virsi 218: Tuomme luokse Jeesuksen
Virsi 631a: Oi Herra, jos mä matkamies maan

Muita virsiä verkossa
---------------------

* Siionin virsien nettihakemisto
* Vanha virsikirja 1701
* Suomalainen virsikirja 1886

Katso myös
----------

* Kirkkomusiikki
* Messu
* Psalmit
* Siionin laulut
* Siionin virret
* Virsikirja
* Virsi
* Luettelo Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjan virsistä
* Luettelo Ruotsin kirkon virsikirjan virsistä

Lähteet
-------

1. ↑  STT 25.6.2007
2. ↑  Kirkon tiedotuskeskuksen tiedote 21.6.2007

Aiheesta muualla
----------------

* Verkkovirsikirja
**Marika Besobrasova** (4. elokuuta 1918 Jalta, Venäjän keisarikunta – 25. huhtikuuta 2010 Monaco) oli monacolainen balettitanssija ja baletin opettaja.

Marika Besobrasova syntyi Jaltassa vuonna 1918. Hänen vanhempansa olivat yläluokkaisia pietarilaisia, ja he joutuivat pakenemaan Venäjältä vallankumouksen seurauksena. He muuttivat Tanskan kautta Ranskaan.

Besobrasova sai ensimmäiset balettituntinsa 12-vuotiaana Julie Sedovalta Nizzassa. Sedovan balettikoulu oli ensimmäinen vallankumouksen jälkeen ulkomaille perustettu venäläinen koulu. Tämän jälkeen Besobrasovaa opettivat myös Ljubov Jegorova ja Viktor Gsovski.

Besobrasova tanssi vuodesta 1935 Ballet Russe de Monte Carlossa, ja vuonna 1940 hän perusti balettiseurueen Cannesiin. Besobrasova oli tunnettu balettiopettaja, ja hän johti uransa aikana Zürichin oopperan ja Rooman oopperan baletin balettikouluja. Hän perusti 1952 Monacoon ruhtinatar Gracen nimeä kantaneen balettikoulun. Besobrasovan oppilaita ovat olleet muun muassa Rudolf Nurejev ja Erik Bruhn.

Lähteet
-------

1. 1 2  Roger Salas: Marika Besobrasova, bailarina y maestra de ballet *El País*.  3.5.2010. Viitattu 1.4.2023. (espanjaksi)
2. 1 2 3  Edith Wolf Perez: Marika Besobrasova 1918-2010 *Tanz.at*.  1.5.2010. Viitattu 1.4.2023. (saksaksi)


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Auktoriteettitunnisteet Muokkaa Wikidatassa |
| --- |
|  |
| Kansainväliset | 
* VIAF

 |
|  |
| Kansalliset | 
* Norja
* Italia

 |

 |